7-8/2004

$$$$$


Novinky


Redakční blok

Dynamický Oskar

V rámci žebříčku stovky nejvýznamnějších českých firem České republiky za rok 2003 představilo sdružení CZECH TOP 100 zvláštní kategorii Dynamická firma, ve které zvítězil Oskar. Nová kategorie byla sestavena na základě porovnání řady ekonomických kritérií za několik posledních let. Organizátorem výročního desátého ročníku sestavování prestižního žebříčku 100 nejvýznamnějších firem ČR je sdružení CZECH TOP 100, které jej sestavuje na základě ekonomických ukazatelů zúčastněných firem. -TJi

Dvě jádra AMD

Společnost AMD oznámila dokončení návrhu svého dvoujádrového procesoru třídy AMD64. AMD plánuje dodávat tyto procesory na serverový trh x86 v polovině roku 2005 a uvést dvoujádrové řešení pro high-endové klientské počítače v druhém pololetí 2005. Vylepšení architektury AMD64 budou pokračovat s přechodem na 90nm výrobní proces, který začne v tomto čtvrtletí a bude poskytovat značnou flexibilitu ke zvýšení výkonu s snížení nároků na napájení. AMD64 obohacuje standardizovanou 32bitovou x86 architekturu o podporu pro 64bitové prostředí.

Verifikace pro Blu-ray

Společnost Matsushita (Panasonic) oznámila, že její Laboratoř pro verifikaci formátů (Format Verification Laboratory) začala nabízet ověřovací službu pro přepisovatelné disky typu Blu-ray a rekordéry, které jsou pro zápis na tato média používány. Společnost Panasonic zřídila laboratoř v japonské Ósace, aby společnostem ochotným přijmout nový formát usnadnila vstup na trh. Zakladatelé formátu Blu-ray Disc, kteří se v průběhu tohoto roku sdruží v Blu-ray Disc Association, vyvinuli tento formát pro záznam, přepis a přehrávání digitálního obsahu typu HDTV (TV signál ve vysokém rozlišení). Zakladatelé publikovali základní specifikace 20. května 2002 (Specification Ver. 1.0). Právě založená laboratoř ověřuje shodu s uvedenou specifikací u disků s jednou vrstvou (23,3 GB nebo 25 GB), disků s dvěma vrstvami (50 GB) a rekordérů, které jsou schopny na tato média ukládat záznam. Pro výrobce je tato služba přínosem v tom, že ověří kompatibilitu s formátem a urychlí komerční rozšíření produktů postavených na technologii Blu-ray. Kompatibilní přístroje budou označeny logem Blu-ray Disc.

Kerio s VPN serverem

Nový Kerio WinRoute Firewall 6 umožňuje malým a středně velkým firmám bezpečné šifrované připojení vzdálených uživatelů pomocí VPN klientů. V aplikaci Kerio VPN Klient lze nyní jediným kliknutím umožnit zaměstnancům, připojeným ze vzdálených stanic, neomezený přístup k interním firemním zdrojům. Kromě vzdáleného přístupu zaměstnanců přes VPN dokáže Kerio WinRoute Firewall 6 zajistit i bezpečné propojení dvou či více poboček přes internet, pomocí režimu server-server. Nový Kerio WinRoute Firewall 6 je, stejně jako jeho předchůdce, dostupný také ve verzi s integrovaným antivirem McAfee. Tato verze, kterou je možno pořídit již za 13 000 Kč, poskytuje antivirovou kontrolu příchozích i odchozích e-mailových zpráv, i kontrolu veškeré internetové komunikace. Obohacena je rovněž funkce filtrování obsahu, konkrétně o možnost blokování P2P komunikace. Modul P2P Eliminator používá pokročilé statistické metody, které dokáží odhalit pokusy o připojení pomocí aplikací určených ke sdílení souborů, jako jsou Kazaa nebo eDonkey. Kerio WinRoute Firewall 6 je podnikový firewall pro systémy Windows 2000/XP/2003, certifikovaný autoritou ICSA Labs. Se svým grafickým rozhraním, typickým pro Windows, zajišťuje jednoduchou správu sítě. Kerio WinRoute Firewall 6 je určen pro malé a středně velké společnosti.-TJi

Personalizovaná VISA

Visa International oznámila, že uzavřela strategické partnerství se společnosti Serverside Graphics Ltd., které umožní členským bankám asociace Visa nabízet platební karty individuálně upravené podle požadavků klienta. Jakmile banky provedou implementaci nabízené technologie, budou mít držitelé možnost umístit své vlastní fotografie či obrázky na personalizované kreditní, debetní, předplacené nebo dárkové karty od rodinných fotek přes fotografie domácích zvířat až po kresby vlastních dětí. Webový editor provede žadatele o novou kartu celým procesem obrázek se nahraje na internet a vloží do přednastavené šablony. Po ověření, zda je obrázek přijatelný, je vytištěn na platební kartu a ta je pak odeslána držiteli. Zabezpečený systém nevyžaduje vkládání žádných osobních dat. -TJi

xDSL by Telenor

Společnost Telenor Networks rozšiřuje pokrytí v rámci svého projektu xDSL by Telenor o další oblasti v Praze. K lokalitám UTB a Fibichova přibyly ústředny Praha-střed, Dlouhá, Letná a Libeň. Vysokorychlostní služby ADSL a SHDSL jsou tak v současnosti dostupné pro více než 200 tisíc telefonních linek zpřístupněných na místních smyčkách (Local Loop Unbundling). Zájemci si mohou objednat služby založené na platformě xDSL by Telenor u partnerů společnosti Telenor Networks, jejichž seznam je uveden na webu http://www.telenornetworks.cz, kde si zároveň mohou ověřit dostupnost této služby přímo pro své telefonní číslo.-FEL

SMS z pevné linky

Zprávy za korunu pomocí SMS komunikátorů Microcom phoneBuddy mohou nyní zákazníci Českého Telecomu odesílat ze svých pevných linek. Ve spolupráci s firmou Fincom Materna Communications začala společnost tuto službu poskytovat od května.

Krátkou textovou zprávu mohou zákazníci Českého Telecomu zaslat na kterýkoliv jiný pevný telefon nebo na mobil. SMS zprávy budou bez problému doručeny i na telefonní přístroje, které uvedenou službu přímo nepodporují (například nemají displej). V případě klasických telefonů tak budou zprávy doručeny v hlasové podobě automat je adresátovi jednoduše "přečte" nebo nahraje do záznamové schránky Memobox. Bližší informace o službě i o zvýhodněných koncových zařízeních jsou zákazníkům k dispozici na internetových adresách http://www.telecom.cz/ sms a http://www.fincom.cz/sms.-FEL

Český Telecom varuje

Český Telecom varuje uživatele vytáčeného připojení k internetu (dial-up či ISDN) před novými viry typu Trojský kůň. Ty automaticky ukončí jejich internetové spojení (971 xxx xxx) za cca 18 Kč/hod. a "vytočí" nové spojení na telefonní linku (976 xxx xxx) s vyšší tarifikací. Tato forma je o to nebezpečnější, že nevyžaduje souhlas uživatele s tímto "přesměrováním".

Nový virus je škodlivý program, který předstírá, že je běžnou, mnohdy i užitečnou aplikací. Přenáší se elektronickou poštou nebo je stažen spolu s jinými programy z internetu. K jeho aktivaci dojde vždy po spuštění počítače a po připojení k internetu (ještě před spuštěním internetového prohlížeče, např. Internet Exploreru). Dojde k přenastavení parametrů telefonického připojení na linku se zvláštním tarifem 976 xxx xxx, přes kterou bude následně provedeno další připojení k internetu. Uživatelé se tak během surfování připojí na číslo zpoplatňované 4 200 Kč za hodinu místo obvyklých 18 Kč za hodinu.-FEL

Go Data Nonstop

Společnost Eurotel Praha rozšířila nabídku přístupu k internetu. Od počátku června 2004 nabízí neomezený přístup k internetu a WAPu pomocí technologie GPRS také pro zákazníky předplacených služeb Go. Služba Go Data Nonstop je zpoplatněna částkou 850 Kč (včetně DPH) měsíčně a nabízí 30 volných minut na volání do všech sítí v rámci ČR. Služba je dostupná pro všechny uživatele služeb Go. Bez nutnosti výměny SIM karty si ji může aktivovat každý zákazník bez ohledu na to, jaký Go tarif využívá nebo jaký se rozhodne využívat v budoucnu. Noví zákazníci, kteří mají o službu Go Data Nonstop zájem, si mohou zakoupit Go SIM karty s kreditem 50 Kč za 245 Kč nebo kteroukoli Go sadu z aktuální nabídky Eurotelu.-FEL

GTS zveřejnila FUP

Společnost GTS před časem oznámila zavedení regulace internetového připojení u ADSL (tzv. FUP). Všechny typy ADSL připojení s agregací 1:50 budou regulovány odděleně podle smluvního druhu služby. V rychlostním pásmu 512/128 Kb/s bude mezní hodnota pro stahování 4 GB za měsíc, v případě připojení 1024/256 Kb/s bude tato hodnota dvojnásobná. Data stažená nad zaváděné limity však zpoplatněna nebudou. Pro zajištění transparentnosti FUP bude GTS své zákazníky o dosažení limitních hodnot informovat notifikačním e-mailem.-FEL

Služby na prázdniny

Společnost Eurotel Praha představila nabídku služeb zaměřenou na letní období a s ním spojené cestování do zahraničí. Eurotel pro všechny své zákazníky připravil letní roamingovou SMS hru, v níž lze vyhrát dovolenou v hodnotě 100 000 Kč podle vlastního výběru a další zajímavé ceny. Novinkou je také nabídka pro nové zákazníky předplacených služeb Go: roaming SMS balíček, který obsahuje 10 SMS zpráv z evropských zemí za pouhou 1 Kč, a malá Go sada s letním designem za atraktivní cenu 95 Kč.-FEL

VOLNÝ zlevnil

Služba vysokorychlostního připojení k internetu VOLNÝ ADSL 512/128 Kb/s, která vyhovuje běžnému domácímu použití, je od 1. června 2004 k dostání ve třech verzích: za 549 Kč s 1 GB dat, 679 Kč s 3 GB dat nebo bez limitu dat za 1049 Kč měsíčně bez DPH. Také služba s vyšší přenosovou rychlostí určená náročnějším uživatelům, VOLNÝ ADSL 1024/256 Kb/s, je poskytována ve třech variantách, přičemž nabídka začíná na 949 Kč bez DPH za měsíc. Pořízení služby VOLNÝ ADSL není vázáno na odběr žádných dalších služeb.-FEL

Óčko on-line

Hudební stanice Óčko je první televizní stanicí, kterou budou moci diváci sledovat 24 hodin on-line na internetu. 1. června 2004 se rozběhl společný projekt hudební televize Óčko a portálu VOLNÝ, jehož cílem je zpřístupnit vysílání české hudební stanice širokému spektru veřejnosti.

On-line vysílání Óčka probíhá v reálném čase, pouze s několikasekundovým zpožděním oproti vysílání přes satelit či kabel. Kvůli maximálně komfortnímu zážitku diváků je obraz i stereo zvuk přenášen ve vysoké kvalitě. Po technické stránce se jedná o video streaming o rychlosti 250 a 500 Kb/s. On-line vysílání je dostupné všem uživatelům dostatečně kvalitního vysokorychlostního připojení k internetu, zejména uživatelům broadbandových služeb. Vysílání můžete sledovat na portálech http://www.volny.cz nebo http://www.ocko.tv.-FEL-

Společnost Globe Internet

oznámila, že se stala součástí panevropské webhostingové firmy Active ISP (http://www.activeisp. com). Ta koupila od dosavadních vlastníků 60 % akcií. Prvním krokem po spojení má být zlevnění nadnárodních domén .COM, .NET a .ORG. V tomto roce se jedná již o druhou majetkovou transakci u Globe Internetu. Na jaře oznámila společnost prodej části podílu brněnské firmě Zoner.-jp

Fond pomoci

je nový charitativní projekt společnosti Siemens. Na podporu neziskových organizací bude Siemens každý měsíc přispívat částkou 200 000 Kč. Peníze jsou určeny zejména pro ty, kteří se nikoli vlastní vinou dostali do obtížné životní situace a nemohou si pomoci sami. Projekty bude vybírat nezávislá pětičlenná komise. Více informací lze získat na adrese http://www.siemens.cz/fondpomoci-jp

Make a Connection

je program, který v roce 2000 uzavřely společnost Nokia a nadace International Youth Foundation. Je určen mladým lidem od 16 do 24 let a má jim pomoci zlepšit vztah k rodičům, okolní komunitě i k sobě samým. U nás probíhá ve spolupráci s Nadací rozvoje občanské společnosti. Letos bylo zhruba 1 800 000 Kč rozděleno mezi 75 projektů v pěti krajích a v síti dětských domovů. -jp

Network Associates

se rozhodla prodat svoji divizi Sniffer Technologies, a to společnosti Silver Lake Partners a Texas Pacific Group. Po skončení této obchodní transakce (od 1. července) se změní jméno společnosti na McAfee, Inc. Do budoucnosti se chce firma zaměřit na poskytování řešení IPS/IDS.-jp

LANGMaster International

Společnost rozšířila svoji nabídku o služby LANGMaster Business Solutions. Tato nová nabídka se skládá ze dvou hlavních částí: LANGMaster E-learning (nabídka hotových multimediálních kurzů pro jazykové vzdělávání, informační gramotnost, účetnictví či kurzy šité na míru podle požadavků zákazníka) a LANGMaster Data Services (hromadné zpracování a příprava rozsáhlých datových zdrojů za účelem zviditelnění, zpřístupnění uživatelům a obchodního využití). Další informace naleznete na adrese http://solutions.langmaster.cz.-jp

Grafika do USB

Na externí zvukové karty už jsme si pomalu zvykli, ale grafickou kartu pro připojení k PC přes USB 2.0 jsme tu asi ještě neměli. Uvedené zařízení pochází od japonské firmy Telegnosis a využívá se u něj vlastností čipu NET2280, což je převodní můstek mezi USB a PCI, pocházející od firmy NetChip. Nezvyklá grafická karta podporuje tři rozlišení, a to 640 x 480, 800 x 600 a 1 024 x 768 (při 8, 16 a 32bitových barevných hloubkách). S ohledem na maximální přenosovou rychlost USB 2.0 (60 MB/s) a absenci akceleračního rozhraní Direct3D se zdá být jasné, že karta poslouží pouze k práci s nenáročnými 2D aplikacemi. Pokud vás novinka zaujala, pak vězte, že bude dostupná v průběhu června za cenu okolo 2 500 Kč.-CZ

Elap Day

Pro své zákazníky jako každý rok uspořádala společnost ELAP partnerský den, tentokráte v Kongresovém centru Štiřín, spojený s produktovou konferencí. Hlavním tématem byly výrobky značek Gigabyte a Teac, tedy představení novinek i prezentace technologií a produktů, které se dají očekávat do konce roku 2004 a částečně v prvním čtvrtletí 2005. Účastnící se rovněž mohli seznámit podrobně s licenční politikou Microsoftu, výběrem produktů HP (zvláště notebooků) a nechyběl ani pohled na procesory AMD.

Microsoft se soudí

Společnost Microsoft žádá evropský soud první instance, aby zrušil rozhodnutí Evropské komise, podle něhož má softwarový gigant zaplatit pokutu ve výši 497 milionů euro. Ta byla udělena za údajné porušování antimonopolního zákona. MS dále žádá o povolení k pokračování distribuce Media Playeru spolu s operačním systémem.-CZ

Hitachi zvyšuje produkci

Hitachi plánuje ve své továrně Prachinburi (Thajsko) zdvojnásobení produkce pevných disků. K dosažení uvedeného cíle investuje Hitachi do tohoto projektu v několika následujících letech více než 200 milionů USD. Nejrapidněji se expanze výroby dotkne miniaturních 1" HDD s kapacitou 4 GB, jež se na trhu prosadily zejména jako paměťové médium pro přenosné hudební přehrávače. Poptávka po miniaturních discích přitom neustále roste, a tak v průběhu roku 2004 Hitachi rozšíří výrobu z dnešních 200 000 jednotek za měsíc až na několik milionů 1" HDD za měsíc. Příkladem výrobku založeného na "miniharddisku" od Hitachi je veleúspěšný přehrávač iPod mini od Apple. Ten byl v USA vypuštěn již v únoru, ale jeho další šíření do světa se pozastavilo právě kvůli akutnímu nedostatku mikrodisků, jež jsou pro jeho výrobu nezbytné. Nezbývá než dodat, že miniaturizované pevné disky mají před sebou velkou budoucnost, protože při podobných rozměrech nabízejí mnohem lepší poměr cena/výkon než dnes běžně užívané flash paměti. -CZ-

§§§§§


Letem světem Computexem

Čestmír Žák

C04P0416

V Taipei se jako každý rok konal Computex. Druhá největší ICT výstava po hannoverském CeBITu přinesla řadu novinek, a my vám nyní můžeme přinést souhrn těch nejzajímavějších výrobků a nových technologií, které tu byly v uplynulých dnech představeny.

Naše první zastávka se věnuje Intelu a jeho dvěma zbrusu novým čipsetům s kódovými jmény Grantsdale (u něj existují dvě varianty: 915G a 915P) a Alderwood (925X, 925XE). Tyto čipové sady určené pro procesory Pentium 4 spatří uživatelé (podle informací pocházejících od několika výrobců základních desek) 21. června, ale jejich širší rozšíření mezi uživateli můžeme očekávat až začátkem příštího roku. Uvedené čipsety nabídnou podporu dlouho očekávaných DDR-II pamětí, navíc budou znamenat jakýsi pomyslný přechod mezi grafickými sběrnicemi AGP (Accelerated Graphics Port) a PCI Express. Od 915G můžeme očekávat přímou integraci grafického jádra. Dalším rysem řešení stavějících na Alderwoodu a Grantsdalu bude možnost proměnit stolní počítač na bezdrátový 802.11 access point. Uvidíme, jak se Intel za dané situace prosadí proti konkurenčnímu čipsetu Via PT890, jenž poskytne na motherboardech podporu AGP i PCI Express zároveň.

Dvouvrstvý zápis

Z nenápadného potůčku, v němž plavou vypalovací DVD mechaniky podporující dvouvrstvý zápis, se podle computexových prognóz již brzy stane na trhu pořádná záplava. Dvouvrstvý zápis na DVD média totiž poskytuje místo obligátních 4,7 GB hned 8,5 GB prostoru na jedné straně. Oproti oboustranným DVD médiím přináší dvouvrstvé řešení výhodu zejména v tom, že je není třeba v průběhu zápisu otáčet. Dvouvrstvé disky existují v obou běžně používaných formátech (DVD+R i DVD-R), přičemž je od klasického jednovrstvého DVDčka odlišuje přídomek DL (Dual Layer). Optické mechaniky s rychlostí zápisu 2,4x a podporou DVD+R DL oznámilo hned několik výrobců, poměrně brzy bychom se ale měli dočkat i jejich druhé generace, schopné čtyřrychlostního zápisu. Dvouvrstvé mechaniky přitom nejsou na trhu úplnou novinkou, neboť první z nich vypustila do světa již před časem společnost Sony. Skutečnost, že je začínají vyrábět i další taiwanští výrobci, ovšem napomůže k jejich rychlejšímu šíření a v neposlední řadě též ke kýženému snížení prodejní ceny. Rovněž média určená pro tento druh zápisu již spatřila světlo světa, a sice v produkci společnosti Mitsubishi Kagaku Media (Verbatim).

Efficeon

Společnost Transmeta na své prezentaci předvedla funkční vzorky mikroprocesoru Efficeon pracujícího na frekvenci 1,6 GHz, čímž překonala svůj dosud nejvýkonnější 1,2GHz model. Tohoto zrychlení se na pultech obchodů podle zveřejněných údajů dočkáme už během letošních prázdnin, přičemž 1,6 GHz verze Efficeonu je navíc prvním 90 nm čipem od tohoto výrobce. Transmeta se dále pochlubila integrací technologie NX, jež slouží jako ochrana proti hackerskému útoku prostřednictvím přetečení bufferu. Do konce roku má následovat nejméně ještě jedna rychlejší verze procesoru Efficeon.

Multimediální Motorola

Americká Motorola na základě příslušné smlouvy svolila k tomu, aby se pod jejím jménem prodávaly některé výrobky společnosti Moxell. Jedná se o PDP (Plasma Display Panel), ploché televizní přijímače s plazmovou obrazovkou, jež se v Číně začnou prodávat pod značkou Motorola již tento měsíc, a celou škálu LCD televizí, určených k prodeji v USA od měsíce října. Moxell na Computexu odhalil šestici LCD televizních přijímačů s těmito úhlopříčkami: 14", 17", 20", 26", 32" a konečně i obří obrazovku 46". K vidění byly také DVD přehrávače se zabudovanou 7" LCD obrazovkou v klasickém i přenosném provedení; ty se do prodeje v Asii a USA dostanou v průběhu roku. Jmenované produkty sice vznikly převážně v režii Moxellu, ale na vývoji jejich příští generace se hodlají významnou měrou podílet i experti z Motoroly.

Ve vysokém rozlišení

Demonstraci nové technologie SXRD (Silicon Crystal Reflective Display), schopné zobrazit obrázek s dvojnásobným rozlišením oproti HD (High Definition) televizi, si vzala na starosti společnost Sony. Technologii SXRD, jež byla vyvinuta pro použití v projektorech, lze považovat za další vývojový stupeň LCD. Vylepšení spočívá hlavně v mnohem hustším umístění jednotlivých pixelů v porovnání s konvenčním displejem, z čehož plyne možnost aplikovat větší rozlišení na daleko menší ploše. Počátečním zacílením bude tato technologie určena pro použití v digitálních kinoprojektorech, čemuž odpovídá i fakt, že Sony hodlá spolupracovat s konsorciem sedmi filmových studií DCI (Digital Cinema Initiative). Tato iniciativa, mezi jejíž členy patří i studia Metro-Goldwyn-Mayer, Paramount Pictures, Sony Pictures nebo Twentieth Century Fox, se snaží prosadit nový plně digitální formát, jenž by kromě perfektního obrazu zaručil také plně elektronickou distribuci ze studia přímo do kin. Sony se dále pokusí ukořistit co největší kus prodejního koláče na silně se rozvíjejícím trhu domácích projektorů; právě z tohoto důvodu vznikl nejdražší (30 000 USD/825 000 Kč) domácí projektor Qualia 004 (rozlišení 1 920 x x 1 080 pixelů), vyznačující se integrací SXRD. Hromadná produkce výrobků Sony založených na SXRD začne do konce roku 2004.

Paměťová média

Pokud bychom měli z celého Computexu něco vyzdvihnout, pak tedy revoluci, již momentálně zažívají paměťová média určená pro přenosná zařízení. V oblasti paměťových karet jsme dnes svědky dvou protichůdných trendů: na jedné straně převládají miniaturizační tendence, na druhé zase snaha o neustálé zvyšování kapacity. Jejich účelné skloubení do jednoho celku bylo na Computexu předmětem debaty mezi předními výrobci. Společnost ATP Electronics oznámila, že je připravena v následujících měsících vypustit do světa karty ve formátech RS-MMC (Reduced Size MMC) a MiniSD s kapacitami 256 MB a 512 MB. Ty se uplatní zejména v těch zařízeních, kde jsou důležité rozměry a hmotnost (například mobilní telefony). Cena 256MB verze těchto "paměťovek" se má pohybovat kolem 200-250 USD (5 300-6 400 Kč), tržní hodnota 512MB varianty zatím nebyla stanovena.

Dalším často kritizovaným parametrem paměťových karet bývá jejich rychlost. Společnost Pretec Electronics proto vyvinula prototyp MMC (Multi Media Card) karty, jež pracuje s mnohem vyšší rychlostí než stávající generace. Na základě specifikace MMC 4.0, která podporuje 1bitové až 8bitové transfery dat, se rychlost takové karty zvýšila až na 22,5 Mb/s při čtení potažmo 18 Mb/s při zápisu. Tato rychlost se může v budoucnu ještě zvýšit, ovšem jen za předpokladu, že se inženýrům podaří vyvinout cenově dostupné čipy pro kontrolu paměti. Paměťové médium typu MMC 4.0 podle zveřejněných specifikací dokáže pracovat se dvěma rozdílnými voltážemi: 3,3 a 1,8 V. Nižší napětí se má prosadit v těch zařízeních, kde se klade důraz na nízký odběr energie, jenž v konečném důsledku zajistí delší výdrž baterie. Karty se dostanou na trh koncem třetího kvartálu, počítá se s tím, že budou asi o 15 % dražší než dnes běžné MMC. Druhou novinkou od Pretecu se stala USB čtečka paměťových karet, jež dokáže kromě MMC 4.0 pracovat rovněž s formáty Compact Flash typ (1 i 2), SmartMedia, SD (Secure Digital), MemoryStick a MemoryStick Pro. Ta se pochlubí maximální teoretickou přenosovou rychlostí 26 Mb/s.

Video do kapsy

Celá řada taiwanských výrobců se rozhodla využít vlny uživatelského nadšení, na níž se momentálně veze iPod od Apple, a přivezli s sebou na Computex své vlastní hudební přehrávače s integrovaným pevným diskem. BenQ Corporation, taiwanský výrobce hardwaru, který vyhrál ocenění "IF Design Award China", se na Computexu blýskl novým MP3 přehrávačem Joybee 700. Ten však jakoby z oka vypadl právě iPodu od Apple. Téměř identické provedení, prakticky totožné barevné kombinace, více než podobné designové linie. "Víme, že vypadá jako iPod", odpověděl na narážku Alex Lin, produktový manažer společnosti BenQ. "Ale byl opravdu vyvinut naším vlastním designovým týmem". BenQ se však nakonec rozhodl, že Joybee raději přepracuje a na trh uvede až jeho druhou generaci s podporou přehrávání videa. Mezi výrobci MP3 přehrávačů se mimo jiné vášnivě diskutovalo na téma, jestli by bylo lepší v těchto zařízeních upřednostnit rozměrnější a těžší 2,5" harddisky s vyšší kapacitou, nebo zda se uživatelům více zavděčí miniaturními a ultralehkými přístroji (s 1" nebo 1,8" diskem). Jako nejpopulárnější se nakonec ukázalo řešení s integrovaným 1,8" pevným diskem, jež nabízí rozumný kompromis mezi požadavky na kapacitu a nízkou hmotnost/velikost. Zatímco přenosné hudební přehrávače se dnes těší relativně velké popularitě, jejich přímí příbuzní, přenosné videopřehrávače, zatím ostýchavě postávají ve stínu slávy. Prakticky všichni významnější producenti v této oblasti v nich však vidí budoucnost, a proto se usilovně snaží o co nejlepší a nejobjevnější technologické vize. Většina výrobců se shodla na faktu, že aby se videopřehrávače do ruky staly skutečně masovou záležitostí, bude nutné snížit jejich stávající prodejní hodnotu (cca 600 USD 15 600 Kč) nejméně o polovinu. Další otázkou, která stojí videopřehrávačům v cestě, je jejich praktické použití. Hudbu lze poslouchat prakticky kdekoliv, ale jen těžko si asi dokážete představit, že sledujete video za jízdy na kole nebo v rámci kondičního běhu. A co více, zatímco dobré písničky lze poslouchat prakticky donekonečna, sebelepší film by se vám po několikerém přehrání pravděpodobně omrzel.

Grafické karty

Ani segmentu grafických karet se zajímavé událost na Computexu nevyhýbaly.

Nejpozoruhodnější změny souvisejí s příchodem rozhraní PCI Express x16, přičemž prvním výrobcem na trhu s nativním řešením pro tuto sběrnici je společnost ATI Technologies, která v rámci Computexu slavnostně představila VPU Radeon X300, Radeon X600 a Radeon X800. Někteří spolupracovníci ATI dostali nové čipy k dispozici s dostatečným časovým předstihem, a tak jste na výstavě mohli spatřit hned několik kompletních grafických karet příští generace.

Jako první si představíme hi-endovou grafickou kartu Radeon X800, kterou lze vnitřně považovat za naprosto identickou se stávajícím pokolením VPU od ATI. Jediným markantním rozdílem v jejich konstrukci je použité rozhraní PCI Express x16. I tento "detail" by však měl být poměrně citelně znát na celkovém výkonu grafické karty. Do prodeje se dostanou dvě varianty: XT (VPU na 500 MHz) a XT Platinum (VPU 520 MHz).

O stupínek níže v pomyslném výkonovém žebříčku následuje Radeon X600, což je karta předurčená pro potřeby středního trhu. Můžeme ji s klidným srdcem označit za kopii Radeonu 9600 opět s výjimkou odlišného grafického rozhraní (PCI Express x16). Model doplněný o přídomek XT nabídne 500 MHz VPU a 740 MHz paměti, slabší verze Pro poběží na 400/600 MHz (VPU/paměti). Třetím, výkonnostně nejslabším VPU je Radeon X300, jenž zastupuje kategorii low-end s prodejní cenou pod 100 USD (2 600 Kč). Čip této karty se vyrábí 0,11 mikronovým procesem u TSMC a kromě samotného rozhraní PCI Express x16 podporuje také DirectX 9.0. Takt jádra byl stanoven na 320 MHz, frekvence pamětí činí 200/400 MHz DDR (při 128bitovém paměťovém rozhraní). Připravuje se i verze SE s pouze 64bitovou paměťovou sběrnicí. Společnost nVidia předvedla referenční vzorek grafické karty s GPU NV45. Poněkud překvapivě však vyzněla publikovaná zpráva, podle níž bude i architektura NV45 obsahovat převodní můstek HSI na PCI Express. Ten má být sice integrován přímo v jádře, čímž nVidia zamezí nechtěnému zpožďování operací, ale nativní podpory tohoto rozhraní se asi dočkáme až u NV50. Předváděná referenční karta s NV45 obsahovala 2 ns paměti Samsung, které běžely na 500/1000 MHz DDR, samotný grafický čip pak pracoval na kmitočtu 350 MHz. Ke korektnímu běhu karta vyžadovala šestipinový molex napájecí konektor, jenž bude brzy k dispozici na zdrojích splňujících specifikace PCI Express platformy. Samozřejmě se objeví i redukce, která dnes běžně užívané 12 V dodatečné napájecí konektory zapojí do šestipinového molex konektoru. XGI Technology se po ATI Technologies a nVidii stává třetím výrobcem grafických karet, který vstoupil na trh s vlastním PCI Express x16 grafickým řešením. Na veletrhu v Taipei byl dokonce představen funkční prototyp grafické karty s tímto rozhraním. Ta se v prodeji objeví pravděpodobně ve třetím nebo čtvrtém čtvrtletí 2004. Uvidíme, zda už se bude jednat o připravovanou architekturu XG 45, nebo zda výrobce ještě před tím přispěchá s přepracovanou verzí stávajících čipů.

Trocha módy

Na závěr perlička. Taiwanský vynálezce Thomas Huang, jenž v oboru pracuje již 27 let, ukázal na Computexu návštěvníkům speciální textilní materiál protkaný kovem, který má za úkol zastavit všudypřítomnou elektromagnetickou radiaci. Lze z něj vyrobit například ochrannou zástěru, pouzdro na mobilní telefon nebo pracovní vestu pro úředníky. Vyvíjí se údajně i kamuflážní tkanina s takovými vlastnostmi, že jí nepronikne ani radarové záření.

§§§§§


3 megapixely v mobilu

Čestmír Žák

Společnost Casio představuje mobilní telefon A5406CA, jenž se honosí jedním primátem podle slov výrobce totiž jako vůbec první mobil na světě nabízí integrovaný fotoaparát s rozlišením 3 megapixely. Na této situaci je zajímavý především fakt, že předchozí generace (dvoumegapixelových) mobilních fototelefonů byla uvedena teprve před půl rokem. Zpět k "třímegové" novince: s hmotností 125 gramů a rozměry 102 x 52 x 28 milimetrů se sice nejedná o žádného kolibříka, ale tuto vlastnost bohatě vyvažují další parametry tohoto přístroje. Barevný TFT displej s rozlišením 320 x 240 pixelů nabídne dostatek prostoru pro komfortní práci, podobně jako synchronizační USB kolébka, již využijete například při stahování fotek z mobilu do počítače. Pro jejich ukládání má uživatel k dispozici 12,8 MB paměti, kterou lze v případě potřeby rozšířit mini SD kartou. Pokud si na takový mobil již předem brousíte zuby, musím vás ale poněkud zklamat uvedené zařízení spolupracuje pouze s japonskou variantou sítí CDMA, a proto se zatím nepočítá s jeho vývozem na další trhy.

§§§§§


Seagate uvádí

Čestmír Žák

Společnost Seagate Technology LLC odtajnila sestavu disků, které budou uvedeny na trh během druhého pololetí letošního roku. Mezi nimi je i jednopalcový disk určený pro spotřební přenosnou elektroniku. Uvedením jednopalcového disku by se společnost Seagate měla stát největším hráčem v tomto segmentu trhu, kterému v současné době dominuje společnost Hitachi Global Storage Technologies Inc. Nyní se takové disky používají takřka výhradně ve spojení s přenosnými přehrávači MP3 (Apple iPod, iRiver) nebo v kartách CF určených pro hi-end digitální fotoaparáty. Seagate hodlá vypustit svůj jednopalcový disk na trh ve třetím čtvrtletí ve dvou variantách. První bude mít kapacitu 2,5 GB, druhá 5 GB. V současné době je největším jednopalcovým diskem 4GB model společnosti Hitachi. Současně byly ohlášeny také produkty namířené do již existujících částí trhu, jako jsou například digitální videorekordéry. Série DB35 sestává ze tří disků a je určena pro digitální videorekordéry a home media servery. Disky mají kapacitu 250, 300, respektive 400 GB. V případě nejvyšší kapacity lze zaznamenat až 400 hodin videa ve standardní kvalitě odpovídající televiznímu vysílání nebo 44 hodin ve formátu odpovídajícím HD-TV. Disky pracující rychlostí 7200 otáček za minutu budou k dostání ve verzi ATA a SATA v průběhu třetího čtvrtletí.

Oznámeny byly také nové disky určené pro desktopy a notebooky. Do sektoru notebooků společnost vyšle produkty Momentus 5400.2 a 7200.1. Oba modely nabídnou kapacitu 60, 80, resp. 100 GB. Pomalejší disky budou k dispozici během třetího čtvrtletí, rychlejší během čtvrtletí čtvrtého. Pro desktopy a levné RAID servery oznámil Seagate řadu Barracuda 7200.8, která bude k dispozici ve verzi ATA a SATA, disky budou mít kapacitu 250, 300, resp. 400 GB. Řada bude uvedena ve třetím čtvrtletí tohoto roku.

Seagate také plánuje tři externí disky s rozhraním USB, založené na předchozích jednotkách. Modely založené na 2,5" discích budou v prodeji od třetího čtvrtletí, ty s 3,5" disky od čtvrtého čtvrtletí.

Pro podnikový sektor jsou ohlášeny čtyři nové modely. Jedná se o Cheetah 10K7, což je 10 000rpm SCSI nebo Fiber Channel disk o kapacitách 73, 147 a 300 GB, dále Cheetah 15K.4, což je 15 000 rpm SAS, Fiber Channel nebo SCSI disk ve variantách o kapacitě 36, 73 a 147 GB. Všechny tyto disky jsou očekávány ve třetím čtvrtletí.

Dále byla představena řada NL35, do níž zapadá i disk o 7 200 otáčkách za minutu a kapacitě 500 GB a řada Savvio 10K.1 o 10 000 otáčkách a kapacitě 36 a 73 GB, která bude mít rozhraní SAS.

§§§§§


Sony in black

Jana Pelikánová

C04P0412

V polovině května pozvala společnost Sony (konkrétně divize, která má na starosti produkty Vaio) novináře z celé Evropy do Bruselu. Výběr místa nikterak nesouvisel (jak je teď populární) se vstupem dalších zemí do Evropské unie, ale s tím, že evropská centrála této společnosti sídlí právě v Bruselu. Cílem prezentace bylo představení nového image firmy a novinek určených pro "starý kontinent". Když jsem na podzim loňského roku navštívila Tokio, nemohla jsem nezajít do obchodů s elektronikou a výpočetní technikou. Zakořeněné povědomí, že Japonci jsou technologičtí mágové, v žádném případě nebylo otřeseno. To, co bylo na tamních pultech k vidění, asi nikde jinde na světě k nahlédnutí není. Protože Sony je domácí značka, nabídka překračovala rámec toho, co lze vidět jinde. Vy, co jezdíte na CeBIT, víte, že stánek Sony je nepřehlédnutelný. Přesto se to ani v nejmenším nedá srovnat s tím, jak široká je nabídka této značky na domácí půdě. Problém byl jediný japonština a "japonský přístup". S "rozsypaným čajem" člověk stěží může bojovat a byť jsou Japonci technologičtí lídři, jejich určitá uzavřenost vůči světu se odráží i na jejich angličtině. Prostě tímto jazykem nechtějí mluvit (a trošku to bylo znát i v Bruselu). A svým způsobem se tomu ani nelze divit, v Tokiu příliš "bílých lidí" nepotkáte a Japonci je většinou považují za Američany (důvodem jsou historické souvislosti, válka). Svým způsobem to velmi zjednodušeně, ale názorně vystihuje i jejich obchodní model. Největší nabídka produktů s visačkou Sony je po Japonsku a Asii ve Spojených státech, až pak ve velkém závěsu následuje Evropa. A to ještě není celá Evropa zásobená stejně. My máme to štěstí, ze značka Sony s označením Vaio na našem trhu ke koupi je (i když zatím pouze rok). I když nabídka není zdaleka kompletní, jsou země (i z bývalého západního bloku), které jsou na tom mnohem hůře.

Produkty Vaio jsou na světovém trhu 7 let a většině z nás se hned vybaví notebook. Původně jsem si myslela, že označení VAIO je pouhé slovo, které je snadno vyslovitelné ve všech jazycích, ale důmyslná japonská preciznost mě vyvedla z omylu. V těchto čtyřech písmenech se ukrývá strategie této řady Video Audio Integration Operation a její umístění mezi audio video a PC produkty. V Bruselu byly představeny novinky jako ultra lehké notebooky, špičkové profesionální notebooky nebo domácí server (řady X, S, A a RA). Na našem trhu jsou k dispozici prozatím jen modely z řady A. Jeden exemplář (A 197 VP) máme již v redakci na testování a výsledek testu s podrobným popisem naleznete v dalším čísle. A proč je tento text nazván Sony in black? Společnost změnila design všech svých produktů Vaio ze stříbrné do černé. Černá má symbolizovat nejen eleganci a čistotu designu, ale zejména má dát světu na odiv, že tato divize firmy se finančně pohybuje v černých číslech.

Odkaz: http://www.sony.com

§§§§§


15 minut nabíjení

Tomáš Jirásko

C04P0408

S novým typem niklmetalhydridové dobíjecí baterie přišla Varta. Nese označení "15 Minute Charge & Go", kdy nabíječka dokáže k tomu určené baterie dobít za 15 minut.

Životnost baterií je garantována až na tisíc nabíjecích cyklů a všechny bez paměťového efektu. Tajemství krátkého času dobíjení se skrývá v kompletně nové technologii. Na rozdíl od předchozích systémů není kontrolní mechanismus zabudován do nabíječky, ale přímo do baterie. Po celou dobu dobíjení monitoruje senzor stav nabití a zajišťuje, aby bylo dobíjení zastaveno, když je dosaženo nastavené úrovně. To znamená, že každý akumulátor "Varta 15 Minute Charge & Go" je dobíjen nezávisle a reguluje si přísun energie z nabíječky sám.

Za 15 minut lze dobít až čtyři tužkové baterie (AA) o kapacitě 2000 mAh nebo čtyři mikrotužkové baterie (AAA) o kapacitě 800 mAh. Maximální dobíjecí elektrický proud je 7500 mA. Akumulátory lze však dobíjet i v běžných nabíječkách. Proces nabíjení ale pochopitelně trvá déle než při použití speciální nabíječky.

Kompletní balení "Varta 15 Minute Charge & Go" by mělo stát okolo 1 499 Kč. Top sada obsahující nabíječku, čtyři akumulátorové tužkové baterie a 12V autoadaptér je k dostání za 2 799 Kč. Samostatné sady baterií obsahující dvě baterie velikosti AA nebo AAA jsou k dispozici přibližně za 389 Kč.

Odkaz: http://www.varta.cz

§§§§§


S Dellem za teplem

Hynek Vácha

C04P0414

Společnost Dell uspořádala pro novináře a partnery v době od 2. do 4. června prezentaci úspěchů firmy a také jejích plánů do budoucnosti. Tento rok se celá akce odehrávala na jihovýchodním pobřeží Francie, ve městě známém pořádáním filmového festivalu Cannes. Všichni pozvaní zde dostali možnost seznámit se s výrobky Dellu a také se směrem, kterým se společnost hodlá ubírat.

Zástupci Dellu při přednáškách samozřejmě začali dosaženými výsledky. Z těch bylo patrné, že se této společnosti v posledních letech daří posilovat pozici na trhu i přes to, že velké firmy v poslední době značně snížily investice do nových výpočetních zařízení. Dobrou zprávou pro zákazníky je, že vývojáři i přes tyto úspěchy pokračují v navrhování nových řešení a že tak vývoj neustrne na mrtvém bodě. Snahou vedení Dellu je totiž dosažení pozice nejlepšího prodejce v co největší části trhu. K tomu by podle slov Neila Handa mělo pomoci používání standardizovaných komponentů nejen u stolních počítačů, ale i u pracovních stanic, serverů a diskových polí. Tím by se totiž měla snížit závislost na určitém typu komponent a následně i cena takového řešení nehledě k tomu, že je pak mnohem snazší upgradování jednotlivých částí. Vlastníte-li již nějaký produkt z portfolia této společnosti, měli jste již možná příležitost vyzkoušet podporu k danému výrobku. To je druhá oblast, ve které je Dell nepřehlédnutelný. A to v tom dobrém slova smyslu, tedy nikoli odmítáním pomoci či dlouhými dobami reklamací a servisních zásahů, ale právě jejich rychlostí a také vstřícným postojem k zákazníkům. Zde si totiž například u notebooku můžete za relativně nízký poplatek sjednat kompletní záruku, která se pak vztahuje i na závady způsobené nešetrným zacházením, jakého si přenosné počítače často užijí mnoho. U serverů pak Dell klade důraz na jejich co nejjednodušší rozšiřitelnost, což je zajímavé hlavně pro rostoucí firmy, které si tak ušetří nemalé náklady spojené s výměnou celého, výkonově již nedostačujícího serveru za nový, vyhovující stávajícím potřebám. Při využití škálovatelného řešení tento problém odpadá. Stranou hlavního proudu nechce Dell zůstat ani při prodeji řešení pro domácí uživatele. Zde je podle jeho zástupců nejdůležitější oblastí skupina výrobků, která je již dnes známá pod pojmem digitální domácnost. Zde se počítá s tím, že se počítač stane jakýmsi centrálním řídicím systémem, který nebude sloužit pouze k práci a zábavě, jak je tomu dnes, ale bude jakýmsi komunikačním centrem, které bude ovládat různá další zařízení či zprostředkovávat jejich vzájemnou komunikaci.

Nově i na papír

Není tomu tak dávno, co se Dell "spolčil" s Lexmarkem a začala tak spolupráce na poli tiskáren. V první fázi byly pouze dodávány počítače Dell s tiskárnami Lexmark. Dnes již najdete tiskárny přímo s logem Dell. Ten se totiž v dnešní době podílí na jejich vývoji. V této oblasti je jejich hlavním záměrem, aby se tiskárny co nejsnáze používaly. Tomuto úkolu by měla pomoci jak konstrukce tiskáren samotných, a to včetně výroby dostatečného množství modelů, díky čemuž má uživatel možnost výběru takového typu, který bude odpovídat jeho požadavkům, tedy typu tisku (inkoustový/laserový) i množství stran, které bude tisknout. Velkým zjednodušením jsou i dodávané ovladače. Ty jsou velmi zajímavé hlavě u inkoustových tiskáren. Umožňují totiž sledování stavu inkoustu v zásobnících, včetně výpočtu množství stran, které je možné vytisknout. Zároveň je přímo pomocí dodaného programu možné on-line objednat nové náplně přímo od Dellu. Ten totiž, stejně jako mnoho jiných výrobců, nedoporučuje plnění náplní a doporučuje nákup nových pouze od autorizovaných distributorů. Představeno bylo hned několik nových modelů počínaje laserovými tiskárnami Dell Laser Printer 1700 a 1700n,

které se liší integrací síťového rozhraní a poskytují černobílý tisk o rychlosti 24 stránek A4 za minutu, přes multifunkční zařízení Laser Printer 1600n kombinující skener, tiskárnu a fax a konče inkoustovou tiskárnou Dell Photo All-in-One Printer 922. Jaké tiskárny budou dostupné na našem trhu není v současné době jasné.

Mobilní šílenství

Jen málokomu unikl fakt, že v několika málo posledních letech došlo k prudkému nárůstu prodeje notebooků. Tento trh roste částečně na úkor desktopových počítačů, u nichž zůstávají pouze uživatelé, kteří nepotřebují být opravdu vůbec mobilní a pak ti, jenž od počítače vyžadují maximální výkon tedy například hráči. Proto i produkce notebooků Dell stále roste a výrobce se snaží pokrýt potřeby co největšího množství potencionálních zákazníků. Mezi hlavní důvody, proč jsou notebooky stále oblíbenější, zařadili zástupci Dellu potřebu mnoha zaměstnanců pracovat kdekoli v terénu, zvýšení výkonu a výdrže notebooků na baterie, lepší možnosti připojení k síti i při pohybu mimo kancelář a samozřejmě i pokles cen přenosných počítačů. Při jednom z rozhovorů nám bylo potvrzeno, že velkým krokem vpřed bylo použití procesorů Intel Centrino, které mají výrazně nižší tepelné vyzařování než ostatní procesory. To hodně pomohlo při realizaci chlazení, spolu s novým řešením pouzdra, které by mělo s přispěním nových ventilátorů s fluidními ložisky lépe odvádět teplo z vnitřku pouzdra. Bohužel procesor není jediným zdrojem tepla velkou měrou zde přispívají i pevný disk a v poslední době i grafická karta, po níž je i u notebooků požadován velmi vysoký výkon. Notebook již totiž není brán jen jako jakási alternativa na cesty, ale jsou na něj kladeny skoro stejné nároky jako na stolní počítač. Podle slov člověka odpovědného za sekci notebooků si je Dell vědom problémů s vysokou teplotou a jeho vývojáři mají za úkol tento možný problém vyřešit, než naroste do takových rozměrů, kdy by mohl při používání přenosného počítače působit problémy. I při konstrukci počítačů této kategorie se Dell chce držet toho, aby všechny (nebo alespoň většina) komponenty používané u dané řady byly shodné. Vzhledem k tomu, že tento přístup převládá i u rozložení konektorů, je možné přejímat docking-stationy mezi notebooky stejné kategorie, což dále umožní snížit náklady spojené s výpočetní technikou. Pro větší firmy je však kromě výkonu velmi důležitá i další oblast bezpečnost. Používání notebooku s sebou totiž přináší větší bezpečnostní rizika než u stolních počítačů, které jsou na jednom místě a do sítě se připojují pouze přes síť střeženou mnoha bezpečnostními prvky. Uživatelé notebooků se však připojují i z jiných míst přes modem, GPRS či Wi-Fi. Aby bylo možné zajistit vyšší bezpečnost, integroval Dell pozici pro Smart karty, které mohou ošetřit přístup k firemní síti. Obecně lze říci, že se Dell opravdu zaměřuje na potřeby zákazníků. Jediný směr, kterým se nehodlá pouštět, jsou tablety. Řada notebooků nezaznamenala žádné výraznější změny. Novinky jsme se však dočkali v kategorii osobních digitálních asistentů. Axim X30 poháněný procesorem Intel bude dostupný ve třech verzích, které se budou lišit frekvencí procesoru a integrací bezdrátových prostředků.

Stolní počítače

Ve stolních počítačích se Dell zaměřuje hlavně na hráče, pro které je k dispozici kategorie označená Dimension XPS. Ta se na našem trhu bohužel neprodává. Jedná se totiž o zajímavé řešení, využívající nejmodernější technologie v čele s pamětmi DDR2 a grafickými kartami připojenými přes sběrnici PCI Express. Výhodou je zde i modulární koncepce skříně, která umožní snadnou manipulaci s komponenty uvnitř počítače. Našinec se bohužel musí spokojit s kategorií OptiPlex, která je určena hlavně pro náročné kancelářské aplikace.

§§§§§


Panakamery

Lenka Karlíková

C04P0409

Společnost Panasonic uvedla koncem května na náš trh dva nové modely videokamer: VDR-M50 a VDR-M70, jež používají jako záznamové médium DVD-RAM a DVD-R. Model VDR-M50 má 1/6palcový CCD s rozlišením 800 000 pixelů a disponuje 18x optickým zoomem. Kamera VDR-M70 je osazena 1/4palcovým CCD s rozlišením 1 020 000 pixelů a má 10x optický zoom. Disky o průměru 8 cm mají rozměry 89 x 64 x 146 mm a hmotnost 500 g (VDR-M70) a 520 g (VDR-M50). Lze je přehrávat na jakémkoliv DVD-RAM kompatibilním přehrávači nebo videorekordéru. Data jsou na disk ukládána ve formátu MPEG2, přičemž je možné zvolit si mezi módy 10 Mbps VBR nebo 6 Mbps a 3 Mbps CBR. Na disk tak lze uložit až 120 minut záznamu. DVD-RAM umožňují přepis záznamu až 100 000x. Oba modely jsou vybaveny slotem pro paměťovou kartu SD. Cena DVD videokamery VDR-M50 je 33 995 Kč, VDR-M70 stojí 39 995 Kč.

Odkaz: http://www.panasonic.com

§§§§§


Nový patent Microsoftu

Lenka Karlíková

Společnost Microsoft se opět může pochlubit novým patentem, který tentokrát získala na hardwarová tlačítka. Tuto technologii používají převážně přístroje s PocketPC, tzv. press and hold. Jedná se o vícenásobné stisknutí hardwarového tlačítka u kapesních počítačů, čímž jsou vyvolány funkce, které jsou tomuto stisknutí přiřazeny. Namísto běžného stisknutí se tlačítko podrží déle nebo se stiskne vícekrát. Můžeme tak jednoduše například jedním stisknutím otevřít aplikaci, dvojitým klepnutím otevřít nový dokument nebo spouštět různé programy. Tato funkce se týká například aplikace Pocket Outlook. Patent se netýká stolních počítačů a serverů.

Odkaz: http://www.microsoft.com

§§§§§


Yahoo Messenger 6.0

Lenka Karlíková

Nejnovější verze komunikačního programu Yahoo Messenger nese označení 6.0. Nabízí veškeré funkce, které jsou pro programy tohoto typu nezbytné. Můžeme jeho pomocí chatovat, vyhledávat nové přátele podle přesně zadaných kritérií, účastnit se hlasových a video konferencí, vše také s pomocí webcamu, poslouchat internetová rádia, posílat soubory a URL nebo hrát hry. V nastavení aplikace lze měnit vzhled programu pomocí skinů nebo nastavit informování o nově příchozí poště do Yahoo schránky. Součástí programu Yahoo Messenger (2,7 MB), jenž lze používat i za firewallem, je kalendář, přístup k předpovědi počasí, ke zprávám, sportovním výsledkům a oblíbeným položkám nebo podpora telefonování přes internet. Nevýhodou může být registrace, která je nutná pro získání přihlašovacího jména a po instalaci také stahování dalších souborů potřebných pro běh aplikace.

Odkaz: http://messenger.yahoo.com

§§§§§


Windows MP 10

Lenka Karlíková

Společnost Microsoft zpřístupnila první beta verzi multimediálního přehrávače Windows Media Player 10 s kódovým označením Crescent. Na rozdíl od předchozích verzí je zaměřená především na oblast přenosných zařízení, avšak v tomto oboru má úspěšného konkurenta, společnost Apple. Windows Media Player 10 usnadňuje přenos souborů mezi PC a přenosným zařízením, dokáže také automaticky synchronizovat obsah u zařízení, které Windows rozpoznají jako další disk. Velká část funkcí ovšem bude použitelná až na nových audio- a videopřehrávačích, které by se na trhu měly objevit v druhé polovině tohoto roku. Windows Media Player 10 dále rozšířil širokou řadu souborů, které dokáže přehrávat. Nepřehrává však DVD video. K dalším novinkám patří pozměněné rozhraní, přepracovaný způsob organizace multimediálních souborů a nové možnosti získávání digitálního obsahu z internetu.

Odkaz: http://www.microsoft.com

§§§§§


uWízlo W paWučině

Martin Voigts

C04P0415

http://www.cuni.cz

Karlova univerzita má nové internetové stránky. Web je nyní mnohem hezčí, ovšem pro uživatele zvyklého na předchozí verzi je poměrně nepřehledný. Jeho struktura je totiž úplně jiná a není úplně dotvořena, může být tedy problém najít nějakou konkrétní informaci. Nové stránky jsou mnohem propracovanější a informace na nich obsažené jsou o něco málo hodnotnější. Vše, co spolu souvisí, je nyní pohromadě. Tak tomu u starých stránek nebylo, a proto je teď trochu problematické učit se s novou podobou webu pracovat. Pro ty, kdo si nechtějí na nové stránky zvykat, stále existují staré na http://www1.cuni.cz.

http://www.webdum.com

WebDum.com má své kořeny v projektu amatérského free-hostingového serveru blacksuns.net z roku 2001, postupem času se projekt BlackSuns rozrůstal a později přešel ve společnost WebDum.com, která dnes zastřešuje nejen původní projekt, ale poskytuje i plnohodnotné komerční hostingové programy. Tato společnost nabízí služby v oblasti hostingu a navrhování webových služeb, a to od klasického návrhu webových stránek přes tvorbu plnohodnotného portálu postaveného na aplikačním serveru až po zcela kompletní řešení včetně hardwaru, softwarového vybavení a nastavení celého systému.

http://www.rockempire.cz

Společnost webProgress v kooperaci s firmou HUDYsport úspěšně uvedla do ostrého provozu webovou prezentaci http://www.rockempire.cz, která je zaměřena na propagaci značkové horolezecké a outdoorové výstroje a výzbroje RockEmpire. Pro tuto prezentaci dodala společnost webProgress grafický návrh a implementovala publikační systém webBlast-ePresentation, který dovoluje podle potřeby jednoduchým způsobem aktualizovat a upravovat vlastní webovou prezentaci. Značka Rock Empire uvádí na domácí a zejména na zahraniční trhy produkty určené zejména pro horolezce (úvazky, vklíněnce, friendy aj.), ale také pro vyznavače trekkingových a outdoorových aktivit (stany, spacáky aj.). Za více než 10 let činnosti si produkty Rock Empire získaly díky své kvalitě místo téměř na všech světových trzích, počínaje Kanadou a USA, přes Německo, Francii, Švýcarsko až po Čínu, Japonsko, Austrálii a další.

http://www.ignum.cz

IGNUM nabídl jako první na českém trhu hosting ve své síti s protokolem IP verze 6. Jedná se o jeden z nejdůležitějších kroků v přechodu na nový protokol, který přinese nejen mnohonásobně větší adresový prostor, ale například také vyšší bezpečnost přenášených dat, podporu služeb s garantovanou kvalitou a podporu mobilních zařízení. Možnosti přidělování stávajících IP adres jsou stále omezenější, což vedlo k potřebě uvést do provozu sítě s novým protokolem, který řeší mnohá omezení současného IPv4. Nástupcem se stal protokol IP verze 6, který vznikl jako reakce na nedostatky IPv4. Nový protokol nabízí větší adresový prostor s hierarchickým členěním struktury adres na všech úrovních tak, aby už nikdy nenastala situace s nedostatkem adres. Jednou z předností IPv6 je také povinná implementace bezpečnostních mechanismů s autentifikací.

http://www.galaxi.cz

Vodní chlazení už má v České republice více výrobců. Jedním z nich je také Galaxi. Nabízí více bloků než Aquacool či AQ Cool (www.vodnichlazeni.cz). Vodní bloky pro procesor mají takové rozměry, že je lze použít jak pro Pentia 4, tak pro Athlony stačí pouze zaměnit sponu. Fitting má větší průměr než u jiných u nás běžně dostupných bloků, a tak je zajištěn větší průtok vody a v případě použití odpovídajícího tepelného výměníku i větší účinnost. Stejně je tomu tak i u bloků pro grafické čipy a čipové sady. Oproti ostatním českým výrobcům nabízí Galaxi i blok pro chlazení pevného disku. Ten je ideální zejména tehdy, hodláte-li disk ztišit obalením odhlučňovací hmotou. Disk bude tichý, ale zároveň se nebude ničit vysokou teplotou. Web je velmi pěkně a jednoduše proveden a veškeré výrobky jsou dobře nafoceny.

http://www.svether.com

Internet skýtá mnoho zákoutí a jedním z těch zajímavějších je určitě webový magazín Svět her. Jedná se o poměrně vypracovaný web s pravidelnými aktualizacemi, který informuje, jak již napovídá samotný název, o dění ve světě her. Články jsou přehledně řazeny do kategorií Novinky, Preview, Recenze, Návody, Screenshoty, Rozhovory, Retro a Konzole. Web má i sekci Download, kde najdete dema, videa, mapy, skiny a ostatní věci ke stažení. Jedním z partnerů tohoto webu je společnost Cenega, takže se nejedná o úplně amatérské stránky. Články na Světě her jsou poměrně čtivé a nabídnou zcela jistě dostatek informací, aby si čtenář udělal vlastní představu o dění v herním průmyslu. Škoda jen skoro prázdné sekce Návody, té by slušela obsáhlejší nabídka. Na druhou stranu tu Svět her není tak dlouho, aby autoři stihli zpracovat dostatek návodů.

§§§§§


Herní tip měsíce - Hitman Contracts

Pavel Mondschein

C04P0411

Kdo je nejslavnější nájemný vrah na celém světě? Zapomeňte na Šakala i islámské fundamentalisty v této oblasti zcela jasně kraluje bezejmenný zabiják s kódovým označením 47. Je sice pouze fiktivní, ale to mu na věhlasu nijak neubírá. Série Hitman patří mezi stealth akcemi mezi nejoblíbenější, takže se nelze divit, že její třetí díl byl velice netrpělivě očekáván. Vyplatilo se to?

Na tuto otázku lze odpovědět jen jedním způsobem: jak komu. Kdo čekal nějaký zásadnější posun v rámci celé série, ten bude nadmíru zklamán. Pakliže ovšem toužíte ponořit se znovu do starých známých misí, jež jsou zpracovány kapku jiným způsobem, asi nebudete mít žádné důvody ke stížnostem. Ano, je to tak. Hitman: Contracts je jakousi retrospektivou, v níž náš plešatý zabiják vzpomíná na své mládí místo idylických chvilek se mu však před očima promítají jeho nejslavnější akce. Nemělo by vás tedy nijak překvapit, že nezanedbatelnou část ze zdejších dvanácti misí tvoří úkoly, jichž jste se zhostili v některém z prvních dvou dílů.

Nemyslete si ovšem, že by si designéři chtěli nějak výrazně ulehčit práci a staré lokace do Contracts prostě jen "překlopili". Prostředí vypadá mnohem propracovaněji, má věrohodnější atmosféru a pokud máte dostatečně silný počítač, abyste si zapli speciální grafické filtry, čeká vás nesrovnatelně působivější herní zážitek než kdykoliv předtím.

Také možností likvidace přibylo. Kromě klasických zbraní narazíte na spoustu "improvizovaných". Že polštářem nikoho nezabijete? Pokud se budete snažit s ním někoho mlátit po hlavě, tak asi ne, ale spící osobu tak lze efektivně přidusit. Sekáček na maso vás ve hře nejspíš nepřekvapí, ale proč někoho neprobodnout kulečníkovým tágem? Několik předmětů lze navíc použít různými způsoby. Nožem lze například oběť podříznout, bodnout do srdce nebo přesným zásahem do zad vykrvit (kdo byl někdy na klasické zabíjačce, ví, o čem je řeč).

Základ Hitmanovy práce však ani tentokrát není v tom, jak koho zabít, ale jak nenápadně proniknout k "cíli", aniž byste vzbudili sebemenší podezření. Na rozdíl od Sama Fishera ze Splinter Cellu, který se spoléhal na své akrobatické schopnosti a hi-tech výbavu, se náš nájemný vrah spokojí se svršky členů ochranky, kuchtíků, sluhů a vlastně kohokoliv, na koho narazí. Stačí někoho nenápadně omráčit (nebo i zabít, máte-li chuť), někde v zákoutí jej svléknout a hned se můžete vydávat třeba za anglického lorda. Má to ovšem jeden háček: ačkoliv umělá inteligence nepřátel není zrovna skvostná, občas dokáží vaše přestrojení prohlédnout, zvlášť pokud majitele šatů opravdu znají. Je tedy lepší vydávávat se za někoho anonymního a ne za jediného šéfkuchaře čínské restaurace, kterého zná veškerý personál. Objektivně vzato, vzhledem k "recyklaci" části misí Hitman: Contracts nelze tuto hru považovat za plnohodnotný třetí díl, nýbrž za "pouhý" obsáhlejší datadisk. Pakliže však na nějakou tu korunku nehledíte a plešatý zabiják si získal vaše srdce, nemáte nad čím přemýšlet a klidně si nejnovější počin z dílen IO Interactive pořiďte.

§§§§§

$$$$$


CD příloha


Větší prostor i možnosti!

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C04P0413;C04P0414

Naše letní dvojčíslo přináší opět možnost výběru mezi CD a DVD médiem. Obě jsou výběrem toho nejlepšího za poslední měsíc. Pomyslnou špičku těchto kompilací tvoří plné verze programů, které vám přinášíme zdarma.

Z obsahu DVD

Vzhledem k tomu, že toto číslo našeho časopisu je již třetí, které je k dispozici s DVD, můžeme konstatovat, že jeho struktura zůstala klasická. Setkáte se tedy se stejnými sekcemi, jako v minulých číslech, jež umožní lepší orientaci v dosti velkém počtu programů, které jsou pro vás na DVD připraveny.

Audio

Ať již počítač potřebujete k práci nebo se u něj pouze bavíte, hudba může vaši práci či rekreaci zpříjemnit. Tato část je proto věnována programům, jež vám umožní její převedení z audio CD do formátů mnohem vhodnějších pro její uschování na počítači, mezi které patří například Audiograbber. Pro následný poslech takto uložených nebo jinak získaných skladeb vám dobře poslouží například poslední verze Winampu. Nechcete-li si vytvářet vlastní sbírku nahrávek, může pro vás být zajímavý program Radiátor, který vám umožní poslouchat hudbu z internetových rádií a tak získat přístup k ohromnému počtu skladeb.

Domácnost a kancelář

Do této části jsme umístnili programy často používané na domácím počítači nebo při práci v kanceláři. Například v okamžiku, kdy potřebujeme přenést soubory na jiný počítač, se nám může hodit zmenšit jejich velikost. K těmto účelům lze použít i poslední verze WinRARu nebo WinZipu, dostupné na tomto DVD. Přemístit soubory mezi počítači lze v dnešní době elektronické komunikace i jiným způsobem než přenesením pomocí fyzického média. Vyzkoušet můžete například FTPEditor, s jehož pomocí můžete snadno přenést soubory na ftp serveru nebo z něj. Dostanete-li se do situace, kdy budete potřebovat napsat větší množství textu, začne vás jistě brzy rozčilovat ťukání dvěma prsty. Pokud již neumíte psát deseti prsty, zkuste se učit pomocí programu Deseti prsty. V dnešní době rozhodně nesmíme podceňovat ochranu proti virům. Abyste zabránili jejich průniku, je nutné mít nainstalován aktuální antivirový program. Tuto skupinu programů tentokrát zastupuje například AVG ve verzi 7.0.

Komunikace

Sekce Komunikace zahrnuje programy, které vám usnadní pohyb v prostředí internetu, umožní kontrolu využití telefonického i pevného připojení nebo vám pomohou zvýšit bezpečnost počítače. Chybět zde samozřejmě nemohou ani alternativní internetové prohlíže. Tentokrát jsme pro vás připravili Operu a Mozillu. Kontrolovat pokusy o průnik do počítače umožní ZoneAlarm či Kerio Personal Firewall. Vyměňovat soubory s jinými uživateli můžete například pomocí DC++. Nezapomněli jsme ani na programy pro on-line komunikaci, v čele s ICQ a Mirandou.

Multimédia

Vzhledem k velkému rozšíření digitálních fotoaparátů je logické, že si mnoho uživatelů bude chtít upravit fotografie na svém počítači, aby s nimi nemuseli běžet do grafického studia. Zajímavý tak může být například Ulead PhotoImpact XL. Pro práci s fotografiemi, uloženými na CD discích, se vám může hodit Alcohol 120%. Chcete-li si vytvořit své vlastní fonty, pomůže vám Font Creator.

Systém

Tato část obsahuje programy a utility, jež vám mohou pomoci kontrolovat, upravovat a nastavovat celý systém či měřit výkon sestavy. Pro sledování důležitých údajů počítače poslouží SpeedFan nebo Motherboard Monitor. Potřebujete-li zjistit konfiguraci počítače, pomůže vám stará známá SiSoftware Sandra. Pro úkony spojené se správou pevného disku můžete použít DiskCheckerXP, defragmentovat disk můžete Diskeeperem Lite a pro rozdělení nebo změnu velikosti jednotlivých oddílů je zde osvědčený Partition Magic. Najdete zde i software ke článku BIOS od A do Z.

Video

Při současném výkonu počítačů není problém použít počítač pro přehrávání filmů či pro jejich editaci. Pro tyto účely je nutné vlastnit kodek odpovídající tomu, jež byl použit při vytváření videa, které si chcete pustit. Pro jednoduchou instalaci všech potřebných kodeků můžete použít např. ucelenou distribuci pod názvem Codec Pack All in 1. Přehrávat filmy můžete pomocí BSPlayeru, DSPlayeru, WinDVD i Power-DVD. Vytvořit zálohu svého DVD můžete pomocí DVDCopy či CloneDVD.

Zábava

Protože člověk nemůže stále jen pracovat, ale musí si občas i odpočinout, jsou programy této sekce věnovány relaxaci. Najdete zde tedy několik her, které by vám mohli zpříjemnit volný čas strávený u počítače. Mezi ty nejzajímavější bezesporu patří America\s Army, tedy simulace bojových akcí, či kolekce čtyř her distribuovaných pod názvem YetiSports.

Zadarmo: Slovníky Millenium 6

Slovníky Millenium jsou na našem trhu k dispozici již delší dobu a i v našem magazínu jste již měli možnost se s nimi setkat. Nyní přinášíme zdarma jejich edici 6 ve verzi Basic, která obsahuje anglický, německý a francouzský oboustranný všeobecný překladový slovník. Výrobce nabízí své produkty v několika variantách základní všeobecné slovníky Basic, jež vám nabízíme zdarma, dále slovníky v edici Business, kde vedle modulu Basic naleznete také všechny obory technické, obchodní, finanční a právní, a konečně slovníky v edici Professional, obsahující rozšířené všeobecné slovníky a navíc ještě úzce specializované oborové slovníky. Avšak zpět k slovníkům samotným. Jsou vybaveny možností překladu dosud napsaných částí slova, takže někdy ani nemusíte psát slova celá, stačí jen jejich začátek. Pokud si nevíte rady s výslovností, zkuste využít jednoho z pěti animovaných pomocníků (džin, opičák, kouzelník, papoušek a robot), kteří vám slovo či slovní spojení zřetelně vysloví. Liší se od sebe hlasem a tudíž i výslovností. Každý z nich má i své vlastní efekty. Velkou výhodou slovníků je možnost tvorby vlastních překladů a jejich následné ukládání do uživatelského slovníku. Tím lze slovní zásobu rozšiřovat, slovník exportovat a zase importovat. Ani s výslovností zde nebudete mít problém, pomocníci nový výraz bezchybně vysloví. Pokud si nejste stále ještě jisti funkcemi a možnostmi programu, nepřehlédněte v časopise rubriku Rychlokurz, která se věnuje právě popisu tohoto produktu a návodu na jeho použití.

Komerční software a slevy

The Bat! CZ 2.11

E-mailový program The Bat! není zřejmě třeba představovat, tento populární klient se na našich stránkách již objevil. Tentokrát máte možnost využít při koupi slevu 20 % nebo dokonce získat licenci zdarma, pokud se zúčastníte soutěže uvnitř časopisu. Program The Bat! klade velký důraz jak na bezpečnost, tak i na ochranu před viry a nevyžádanou poštou, spolupracuje s antivirovými programy a kontroluje přijímané přílohy. Mezi hlavní funkce patří propracovaný filtrovací systém, rozsáhlý soubor šablon a maker, prohlížeč zpráv na serveru, HTML editor, propracovaný plánovač úloh a kromě podpory PGP je zahrnuta i podpora digitálních certifikátů S/MIME pro elektronické podepisování zpráv. Podrobné informace najdete na serveru http://www.thebat.cz.

MEDIA TRADE Interactive, s.r.o.

Společnost MEDIA TRADE Interactive, s. r. o., jež vznikla v roce 1994, je jedním z nejvýznamnějších vydavatelů a distributorů výukového a zábavného softwaru v České republice. Vedle téměř 60 vlastních titulů nyní nabízí více než 200 pečlivě vybraných produktů jiných českých vydavatelů. Vydavatelskou činnost doplňuje spoluprací s řadou zahraničních vydavatelství z Rakouska, Polska, Německa, Francie, USA a Ukrajiny, jejichž tituly jsou u nás překládány do českého jazyka a uváděny v plně lokalizované podobě na domácí trh.

Nepřehlédněte na DVD

Audiograbber 1.83

S Audiograbberem převedete snadno a rychle skladby z audio CD do formátu MP3.

TagScanner 4.8

TagScanner je zajímavý MP3/OGG/MP+ manažer a program pro úpravu názvů "tagů" MP3 souborů.

MonitorTest 2.1

Chcete-li zjistit, jak na tom je s kvalitou obrazu váš monitor, je pro vás určen

MonitorTest.

UltraEdit-32 10.20

UltraEdit se snadno může stát vaším textovým editorem či programem pro psaní zdrojových kódů.

Kerio Personal Firewall 4.0.16

Ponechat počítač volně přístupný uživatelům internetu je hazard. Nainstalujte si tento firewall a ochraňte systém.

CPUCooL 7.2.9

Utilita, která vás bude neustále informovat o nejdůležitějších veličinách, na nichž závisí chod počítače.

BlazeDVD 2.OA

BlazeDVD je vybavený softwarový DVD přehrávač přehrává DVD disky, Video CD, MP3 a další formáty.

Yetisports - Orca Slap

Vraťte se do pravěku a zaházejte si na cíl s tučňákem.

Z obsahu CD

Akce a novinky

S cizími jazyky se v současné době dostáváme do styku každodenně. Ne všem používaným výrazům a označením však rozumíme. Vzhledem k tomu, že se přiblížila doba prázdnin a dovolených, připravili jsme pro vás jako akci na CD slovníky Millenium. Jedná se o oboustranné všeobecné překladové slovníky, ve kterých máte možnost výběru mezi anglickým, německým a francouzským jazykem. Aby toho v létě nebylo málo, můžete vyzkoušet poslední edici balíku kancelářských programů s názvem EasyOffice ve verzi 6.5, jež obsahuje všechny komponenty známé z ostatních komerčně dostupných variant. Více informací naleznete v rámečcích a v článku Rychlokurz. V Novinkách jsou připravena poslední čísla časopisů Interval a Abíčko. Novinkou, se kterou se od tohoto čísla budete setkávat pravidelně, je bulletin AEC Virus Eye, pojednávající o virech a informacích blízkých této problematice. Nezapomněli jsme ani na obvyklé bezpečností záplaty. Tentokrát vám je nabízíme pro operační systémy Windows 2000 a XP.

Software

Téma CD jsme se pokusili naladit v duchu nadcházejícího léta a požitků s ním spojených. Doufáme, že v souboru nenáročných her naleznete to pravé, co vás zaujme a pobaví. Za zmínku určitě stojí kolekce čtyř her známých pod názvem YetiSports. Jedná se o různé lední sporty, ve kterých hrají hlavní roli yeti, tučňáci, tuleni a albatrosi. Jako velmi chytlavá se jeví Zuma Deluxe, v níž máte za úkol zmenšovat stále se odvalující řadu barevných kuliček tak, aby první z nich nespadla do důlku, a to tím, že je vystřelujete a tím přidáváte do řady. Vtip spočívá v tom, že když se vám podaří seřadit tři a více stejnobarevných kuliček, řada se o ně zmenší. Není to zase až tak dávno, kdy byla v naší republice velmi oblíbená a rozšířená tzv. "digihra" Vlk a zajíc. Její digitální verzi vám rovněž přinášíme. Pokud však stále hledáte něco jiného, zvolte jeden z našich závodních titulů, tetris nebo člověče, nezlob se. Rubrika Topware obsahuje výběr osvědčených a známých produktů. Pakovací programy WinRar 3.30 CZ a Winzip 9.0 snad není třeba ani představovat. Známá je také velice rozšířená utilita pro zasílání SMS Kubik SMS Dreamcom 5.21, či multimediální přehrávač určený hlavně k přehrávání DivX videa s titulky Radlight 3.03 Standard. Pokud často duplikujete CD pro vlastní potřebu, zkuste BlindWrite 5.1.7. Dokáže kopírovat i chráněné CD disky a umožňuje tvorbu audio CD z MP3 souborů. Pokud máte rádi přehled o činnosti hardwaru a operačního systému, použijte Sandru Standard 2004.SP1. Obsahuje řadu tzv. modulů, jež jsou zaměřeny na určitou problematiku, svázanou buď s hardwarovou komponentou, nebo s částí operačního systému.

Sekce Vyzkoušejte si obsahuje zejména software k CD Centru uvnitř časopisu a doprovodné programy k dalším článkům uvnitř čísla. Za vyzkoušení však také stojí např. Firewall X-treme 3.1.818, kde pomocí kontroly veškeré komunikace můžete zamezit únikům dat ze systému. Pokud máte problémy s nevyžádanou poštou, Spampal 1.53, umožňující odstranění spamu, funguje jako filtr mezi vaší schránkou a poštovní schránkou na serveru. Vypalování je dnes samozřejmostí, a proto vám nabízíme jednoduchý vypalovací program pro CD a DVD Burnatonce 0.99.5. Vypaluje datová, bootovací a hudební CD. Tvorba audio CD je možná z hudebních souborů WAV, MP3 a OGG.

Komunikace a Hardware

Prohlížeče jsou hlavním tématem této sekce CD. Opera 7.51 je velmi rychlý a výkonný prohlížeč WWW stránek pro internet i intranet se sympatickým uživatelským prostředím. Podporuje CSS, Javu (přes Sun Java plug-in), JavaScript SSL (128-bit), TLS (Transaction Layer Security), vícenásobná okna, Unicode a LiveConnect. Integrovány jsou nástroje pro vyhledávání, pop-up stoper, Instant Messaging a čtení diskusí, poštovní klient s automatickým tříděním pošty a filtrem nevyžádaných zpráv (podpora POP3, IMAP a ESMTP), či další užitečná vylepšení klasického prohlížeče. NetCaptor 7.5.1 je plnohodnotný internetový prohlížeč, využívající vlastností Internet Exploreru od společnosti Microsoft. Výhodou tohoto programu je, že obsahuje užitečné funkce, jež mohou být pro některé uživatele opravdu důležité. Mezi nejpodstatnější výhody patří zobrazování jednotlivých stránek v jednom okně pomocí záložek ve spodním menu. S tímto vylepšením si můžete otevřít několik stránek, které se začnou současně načítat. Oblíbené stránky si také můžete uložit do tzv. "skupiny" a pak je všechny současně vyvolat jediným kliknutím, popřípadě volbou, že se určitá skupina má načíst při spuštění prohlížeče. FileZilla 2.2.7a je výkonný open source FTP/SFTP klient, vybavený mnoha funkcemi a možnostmi. Součástí je site manažer pro správu FTP účtů a nástroj pro udržení připojení: Download queue. Podporuje firewally a připojení přes proxy, obsahuje SSL a Kerberos GSS zabezpečení.

V Rubrice Hardware najdete výsledky testů stránkových tiskáren, které byly uvedeny na trh v letošním roce, a zároveň test bezdrátových klávesnic a myší. Doufáme, že využijete i poslední edici ovladačů grafických karet společnosti ATI s čipem Radeon, jež vám umožní lépe využívat schopnosti grafické karty.

Doufáme, že vám nabízeným softwarem padneme do noty a zpříjemníme prázdninovou chvilku strávenou u PC. Příjemné prožití prázdnin a dovolených! Věříme, že nám zachováte přízeň.

Nepřehlédněte na CD

Blindwrite 5.1.7

BlindWrite Suite je sada nástrojů pro snadnou tvorbu a duplikaci CD pro vaši soukromou potřebu.

Kubik SMS DreamCom 5.21

Dreamcom SE je snadno ovladatelná aplikace na odesílání SMS. Zprávy lze zasílat přes SMS brány či mobilní telefon.

eXtreme Movie Manager 2.6

Program vám pomůže zorganizovat sbírku videa. Důležité informace dokáže získat z AVI, MPEG, OGG a IFO souborů.

IrfanView 3.91

Program pro práci s grafikou. Obsahuje funkce, které jsou potřebné pro správu obrázkových souborů.

Motheboard Monitor 5.3.6.0

Velmi zajímavá utilitka k monitorování vašeho systému (teplota, napětí, zatížení CPU).

Opera 7.51

Rychlý a výkonný prohlížeč WWW stránek pro internet a intranet, navíc se sympatickým uživatelským rozhraním.

Zoner Media Explorer 6

Kvalitní prohlížeč a základní editor obrázků z dílny známé tuzemské společnosti ZONER Software.

Zuma Deluxe

Logická hra úkolem je vystřelovat kuličky do řady. Pokud nastřílíte tři koule stejné barvy, zmizí a řada se posune.

Zadarmo: Servisní balíčky a EasyOffice 6.5

Protože každý program tvoří lidé, je velice pravděpodobné, že se v něm budou vyskytovat větší či menší chyby. Proto se výrobci programů snaží svým zákazníkům poskytnout jakési doplňky k již dříve zakoupeným produktům, aby odstranili nedostatky ve svých zdrojových kódech nebo doplnili a rozšířili funkčnost programů. V současné době je většina aktualizací produktů od firmy Microsoft dostupná pomocí internetu. Zde jsou nové aktualizace uváděny relativně často, protože se nečeká, až se jich nashromáždí určité množství, které je pak distribuováno jako Service Pack. Tento způsob distribuce je ovšem vhodný zejména pro lidi s dostatečně rychlým připojením k internetu, protože stahování těchto aktualizací pomocí modemu může být docela drahá akce. To samé platí v případě, že jste se rozhodli přeinstalovat operační systém, ale nechcete přijít o nejnovější aktualizace, které jste si již nainstalovali. Stažení celé sady aktualizací by vám v takovém případě zabralo mnoho času i v případě, že máte přístup k rychlému internetovému připojení. Proto jsme se rozhodli vám v rámci DVD, které má pro tento účel dostatečnou kapacitu, přinést servisní balíčky pro většinu produktů z produkce Microsoftu. Na tomto médiu tedy naleznete ucelený přehled aktualizací pro operační systémy Windows NT, Windows 2000 a Windows XP, kancelářské balíky Office 97, Office 2000 a Office XP a dokonce i celou distribuci Internet Exploreru 6, který v sobě již má zahrnut i Service Pack 1. Většina aktualizací je dostupná v české i anglické verzi.

EasyOffice 6.5

EasyOffice patří mezi volně šiřitelné balíky kancelářských programů kompatibilních s obdobnými produkty firmy Microsoft. Tento balík je tvořen textovým procesorem EasyWord, tabulkovým kalkulátorem EasySpreadsheet, programem pro tvorbu prezentací s animacemi EasyPresentation, účetním systémem EasyBookkeper, správcem kontaktů a šablon dopisů Easy Contact Manager a anglicky hovořícím hlasovým modulem ke čtení dokumentů pošty. Pro práci s obrázky je připraven modul EasyImage. Zajímavou součástí je rovněž plnohodnotný kompresní program EasyZip či obdoba účetní kalkulačky se záznamem na papírovou pásku EasyCalculator. Pokud si nejste jisti použitím či funkcemi tohoto produktu, neváhejte užít vyčerpávající on-line nápovědu a návody. Produkt podporuje mimo jiné i tvorbu PDF dokumentů či kontrolu gramatiky a pravopisu.

Zadarmo: MEDIA TRADE  Anatomie lidské tělo

Společnost MEDIA TRADE Interactive je jednou z nejznámějších firem působících na našem trhu v oblasti interaktivních programů. S programy z její produkce jste se již v našem časopise mohli setkat. Tentokrát vám přinášíme část multimediální anatomie s názvem Člověk... pod drobnohledem Anatomii. Pěkně vizualizované informace vám přiblíží procesy, probíhající každý den v našem organismu. Objevíte zde například i animaci práce lidského srdce, kterou rozhodně v mnoha produktech nenajdete. Zajímavé jsou však i další ukázky: pohyby hrudníku při dýchání, řezy srdcem a cévami, průřez celou hlavou, stahy svalu, průřezy mozkem, systém lymfatických cest, žaludek a střeva nebo přehled buněk. Rozsáhlá kapitola "Kostra" nabízí 3D pohledy na skelet člověka, ukazuje přehled kloubů, pánev, hrudní koš i další části lidské kostry vše samozřejmě plně pohyblivé a vyvedené v grafice s odpovídajícím rozlišením. V hypertextové části o rozsahu téměř 50 MB se vyskytují podtémata jako tělní dutina, soustava dýchacích cest, hrtan, plíce, bránice, krevní oběh, srdeční komory, systola a diastola, slinivka břišní, endokrinní tkáň, velký mozek, limbický systém, ostrůvkový lalok, bazální ganglia, mozkové nervy, enzymy, oční bulva, efferent a afferent, histochemie a desítky dalších. Pomocí křížových odkazů můžete okamžitě přejít na jiné, související části hypertextu. Stačí pouze kliknout myší na text zvýrazněný červenou barvou. V hypertextu najdete 514 křížových odkazů. Ovládání programu je jednoduché a intuitivní, což umožňuje snadný přístup ke všem informacím. Je určen pro operační systémy Windows 3.x či 95, 98, ME, NT, 2000 a XP. Ani instalace produktu není nijak náročná. Většina dat navíc zůstane na DVD, což vám výrazně ušetří prostor na pevném disku.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Bios od A do Z

David Čepička, Richard Coppola, Margit Kuther a Thomas Rau

C04P0378

Poznejte svůj BIOS od A až do Z - počínaje nastavením parametrů operační paměti a konče třeba přístupovými právy. Dozvíte se všechno o ladění výkonu počítače, které vás nebude nic stát, a zjistíte, jak prostřednictvím BIOS Setupu zvýšit bezpečnost svého systému.

BIOSe, otevři se! Většinou stačí stisk jedné klávesy a už jste uvnitř. A právě zde začíná cesta plná tajemných zákoutí. Co se skrývá za všemi těmi těžko srozumitelnými položkami? Které parametry počítač stabilizují a které vám naopak umožní vyždímat z něj ještě poslední zbytky rezerv? Zkuste rozluštit tajemné názvy a po úspěšném průzkumu si nastavte BIOS podle svého!

BIOS - řídící centrála vašeho počítače

BIOS je firmware, tedy software, který je uložen v čipu ROM a je tedy pevnou součástí samotného hardwaru. Čip s pamětí ROM, v níž je uložen BIOS, se nachází na základní desce. Obsahuje základní informace o hardwaru umožňujícím spustit počítač. Vedle operačního systému je BIOS prakticky jediným softwarem, jenž ve velké míře ovlivňuje hardware počítače. Z toho vyplývá, že veškeré změny v BIOSu byste měli provádět s maximální obezřetností. Do nastavení BIOSu, tzv. BIOS Setupu, se dostanete při zapnutí počítače, a to prostřednictvím klávesy či nějaké klávesové zkratky. Tato informace se objevuje při spuštění počítače na monitoru. Velmi často je klíčem ke vstupu do BIOSu klávesa <Delete>.

Přetaktování kontra stabilita

Z výroby je BIOS nastaven tak, aby byl celý systém maximálně stabilní. K zatuhnutí počítače a ztrátě dat by tak vůbec nemělo docházet, jelikož BIOS nastavuje parametry procesoru i operační paměti přesně na hodnoty dané výrobcem. Z důvodu zachování stability doporučujeme i my nastavení těchto parametrů zachovat. Je však vaší hlavní prioritou rychlost a chcete si systém přetaktovat? Pak v našem článku naleznete užitečné tipy ohledně tohoto problému. Ovšem pozor! Přetaktované komponenty běží na hodnotách, pro které nebyly stavěny, a tudíž se mohou snáze poškodit.

Přetaktovávejte pouze po drobných krůčcích

Pro přetaktování systému si vyhraďte dostatek času. Začněte měnit vždy pouze jeden parametr a ten měňte pouze po malých krocích, tzn. vždy pouze o jednotku výše či méně.

Každou změnu v systému dostatečně prověřte

Každou změnu v BIOSu si dobře poznamenejte a celý systém několik hodin zatěžujte, zda se bude chovat tak, jak očekáváte. Při změně hodnot některých parametrů se současně mění parametry i u jiných komponent - nezapomeňte vzít v úvahu i tuto skutečnost. Procesor a operační paměť například doporučujeme testovat na složitých 3D hrách. Další možností je nechat testované počítače provádět zdlouhavé výpočty přinuťte jej například provádět konverze obrázků, hudby či souborů videa do jiných formátů. Když vám počítač začne častěji zatuhávat, je potřeba vrátit naposledy provedenou změnu zpět. Pokud běží i nadále stabilně, můžete v ladění opatrně pokračovat.

Rychlejší spouštění počítače

BIOS Setup nabízí celou řadu možností, jak spuštění počítače o několik sekund urychlit. Stačí kupříkladu omezit dlouhotrvající kontrolu operační paměti a deaktivovat nevyužívané porty, aby je mohl BIOS při kontrole přeskočit. Jenom musíte dát pozor na to, abyste nezapomněli, které komponenty jste vypnuli. Doporučujeme vám proto, abyste si na monitor přilepili lísteček s podrobným seznamem všech takto vypnutých komponent. Může se totiž stát, že v budoucnu si k deaktivované zásuvce připojíte nové zařízení a s podivem zjistíte, že to počítač vůbec nebere na vědomí. A vida, pak si narychlo nevybavíte, že jste kdysi v BIOSu port, k němuž je připojeno nové zařízení, deaktivovali.

Záchrana: Standardní nastavení

Provedli jste v BIOS Setupu změny, některá nastavení jste dále vylepšovali a s některými jen tak experimentovali. Nyní však nefunguje vůbec nic. K tomu všemu jste zapomněli, které parametry jste vlastně změnili. V takovém případě vám BIOS Setup nabízí záchranný kruh. V hlavním menu BIOS Setupu se nachází položka s názvem typu Load BIOS Setup Defaults. Zvolte ji a BIOS nastaví parametry, které jsou výrobcem přednastaveny. Jejich hodnoty jsou upraveny tak, aby se systém choval stabilně a počítač pracoval bezchybně.


Operační paměť

BIOS standardně načítá z modulů operační paměti takové hodnoty frekvence, které jsou pro ně výrobcem určeny. Díky nim pak běží tato paměť stabilně. Hodnoty frekvence si však můžete také nastavit sami, ale pozor: rozhodně neměňte všechny parametry současně. Jednotlivé možnosti konfigurace pro operační paměť najdete v menu BIOSu s názvem Advanced Chipset Features. Někdy se pak budete muset ponořit ještě o něco hlouběji do podmenu jako Advanced DRAM Control nebo DRAM Timing Control.

1)Configure S(DRAM) Timing by

Účinek: Reguluje rychlost přístupu dat do paměti

Doporučujeme: "SPD"

BIOS Setup je standardně konfigurován tak, aby se systém choval stabilně. Pro operační paměť to znamená, že se všechny parametry stanovené pro daný čip výrobcem automaticky načítají přímo z paměťového modulu. Chcete-li pak operační paměť přetaktovat, musíte místo volby SPD (Serial Presence Detect) použít volbu User, popřípadě Manual. Tím vypnete automatickou konfiguraci operační paměti a získáte přístup k nastavení všech možných parametrů. Popisovaná volba se také někdy označuje Dram Timing Selectable.

2)CAS Latency Time

Účinek: Reguluje rychlost přístupu dat do paměti

Doporučujeme: Výchozí nastavení BIOSu

Chcete, aby váš systém běžel stabilně? V tom případě ponechte frekvenci na hodnotě, která se načítá z modulu SDRAM. Frekvence se liší podle druhu modulu a je uvedena na štítku nalepeném na paměťovém čipu. Pokud na něm naleznete údaj PC2700U-2533, máte v ruce modul PC2700 (označovaný také jako DDR 333) s nastavenou CAS Latency (čekáním) 2,5 taktu - to jsou ony dvě číslice za pomlčkou. Chcete-li přidělit paměti větší rychlost, zmenšete její hodnotu - leží většinou mezi 2 a 3 - o jeden krok. Tak nastavíte u modulu PC3200 (DDR 400) hodnotu 2,5, u PC 2700 (DDR 333) číslo 2,0 a u PC 2100 (DDR 266) hodnotu (pokud je možná) 1,5. Popisovaná volba se rovněž někdy označuje jako (S)DRAM CAS# Latency.

3)(S)DRAM RAS# to CAS# Delay

Účinek: Reguluje rychlost přístupu dat do paměti

Doporučujeme: Výchozí nastavení BIOSu

Práci bez zatuhnutí počítače lze garantovat pouze tehdy, pokud použijete přednastavené parametry. Chcete přesto vyzkoušet přetaktování, při němž by vaše paměť rychleji četla i zapisovala? Pak zadanou standardní hodnotu o jeden stupeň snižte. U modulů PC3200 (DDR 400), PC2700 (DDR 333) a u PC2100 (DDR 266) to bude číslo 2,5. Snížíte tak počet taktů, kdy bude čipová sada čekat po vytvoření adresy řádku (RAS, Row Address Strobe), dříve než vytvoří adresu sloupce (CAS, Column Address Strobe). Také toto zpožďování RAS/CAS specifikuje výrobce na modulu RAM. Např. pro modul PC2700U-2533 se čeká 3 takty (třetí číslice za pomlčkou). U pamětí SDRAM se zmiňovaná volba nazývá SDRAM RAS# to CAS# Delay, u pamětí DRAM pak DRAM RAS# to CAS# Delay. Občas ale můžeme najít i položku RAS to CAS Delay.

4)(S)DRAM RAS# Precharge

Účinek: Reguluje rychlost přístupu dat do paměti.

Doporučujeme: Výchozí nastavení BIOSu

Kdo chce zachovat svůj systém stabilní, měl by se hlavně řídit výchozími údaji nastavenými v BIOSu. Chcete přesto, aby vaše operační paměť zapisovala rychleji? Pak snižte hodnotu o jeden stupeň. Opět budete mít u modulů PC3200 (DDR 400), PC2700 (DDR 333) a u PC2100 (DDR 266) vždy údaj 2,5. Tímto způsobem snížíte počet taktů mezi načtením obsahu jedné paměťové buňky a jejím zpětným zápisem. Hodnota RAS Precharge je opět uvedena na modulu, například u PC2700U-2533 vidíte číslo 3 (čtvrtá číslice za pomlčkou).


Bootování

Preferujete při startu počítače co možná nejvyšší rychlost nahrání systému, anebo chcete při každém bootování mít k dispozici co nejvíce disků, z nichž byste mohli počítač spustit? Možností je spousta potřebné volby pak naleznete v Advanced BIOS Features, Advanced BIOS Features/Boot Seq & Floppy Setup, Advanced/Advanced BIOS Features či Boot.

5)First (Second, ...) Boot Device

Účinek: Rychlejší spuštění počítače

Doporučujeme: HDD-0

Ve výše popisovaných menu určujete, v jakém pořadí má BIOS prohledávat disky a hledat na nich spustitelný operační systém. Nechcete-li při spouštění počítače ztrácet zbytečně ani sekundu, pak nastavte jako bootovací disk ten, jenž obsahuje operační systém. Většinou se jedná o pevný disk připojený jako Master na primárním kanálu, jemuž odpovídá v BIOSu označení HDD-0 (HDD-1 je disk zapojený na primárním kanálu jako Slave, HDD-2 je disk Master na sekundárním kanálu a HDD-3 je disk Slave na sekundárním kanálu). Chcete občas bootovat z diskety nebo z CD-ROM mechaniky? Pak k položkám First Boot Device, Second Boot Device přiřaďte postupně parametry Floppy a CD-ROM. Bootovatelný pevný disk (HDD-0) musí být vždy až na poslední pozici, tedy jako Third Boot Device. BIOS se totiž vždy spustí z prvního média, které obsahuje bootovatelný systém. Občas BIOS Setup nabízí i položku Fourth Boot Device. Pak můžete jako Third Boot Device nastavit ještě nějaké další zařízení a pevný disk umístit opět až jako poslední bootovatelné zařízení. Postrádáte možnost bootování z USB disků? Mnohé BIOSy mají pro tuto variantu speciální položky. Často BIOS nabízí místo jednotlivých disků k výběru přímo jednotlivé typy zařízení, např. Hard Disk či Removable. Pomocí dalších nastavení se pak dá upřesnit, která konkrétní zařízení se jimi myslí. V BIOSu se také mohou popisované položky objevovat pod názvy 1st/2nd/3rd Boot.

6)Other Boot Service

Účinek: Spuštění počítače

Doporučujeme: Enabled

Tato volba je obvykle variantou k položce Fourth Boot Device. Můžete však u ní nastavit pouze možnosti Enabled nebo Disabled. U mnoha BIOSů je nastaveno Disabled, což umožňuje bootovat pouze z prvního zařízení (First Boot Device), parametr Enabled pak aktivuje zbylá bootovací zařízení (Second, Third atd.) U jiných variant BIOSu se nastavením parametru Enabled vedle v tipu č. 5 uvedených možností zpřístupní i ostatní bootovatelná média, nastavením Disabled pouze First až Fourth Boot Device. Popisovaná položka BIOSu se někdy také nazývá Boot Other Device.

7)USB Boot

Účinek: Bootování z USB komponent

Doporučujeme: Enabled

Vlastníte nějaké USB zařízení, například USB disk, který není uveden v seznamu bootovatelných médií, popisovaném v tipu č. 5? Pak právě zde musíte vybrat položku Enabled. Pokud bude i nyní USB zařízení v seznamu chybět, uložte v BIOS Setupu provedené změny a restartujte počítač. Poté už by mělo být zařízení v seznamu uvedeno.


CPU

I v případě procesoru se BIOS standardně řídí frekvencemi specifikovanými výrobcem. Obvykle se tyto údaje dají snadno upravit, takže z procesoru snadno dostanete větší rychlost. Ovšem pozor: přetaktování procesoru se týká i komponent umístěných v AGP či PCI slotech. Potřebná nastavení se provedou většinou v menu Advanced, Advanced/Frequency/Voltage nebo Advanced/Frequency/Voltage Control.

8)CPU Frequency Multiple

Účinek: Určení frekvence procesoru

Doporučujeme: Auto

Na jistotu tady sázíte nastavením na hodnotu Auto. Pokud si chcete počítač trochu vyladit, a to pouze procesor, pak jste na správném místě. Tato volba totiž ovlivňuje pouze frekvenci procesoru. Vypočítává se z frekvence FSB a z interního násobiče frekvence procesoru (Multiplier): Pentium 4 3,0 GHz s FSB na 800 MHz (4 x 200) má kupříkladu multiplikátor 15 (15 x 200 MHz = 3 GHz). U nejnovějších modelů procesorů AMD a Intel je multiplikátor nastaven pevně. V tom případě pak procesor nastavení provedená v BIOSu ignoruje. U některých procesorů AMD však lze násobič odblokovat. Popisovaná volba BIOSu se rovněž někdy označuje jako CPU Clock Ratio či CPU Ratio.

9)CPU Host Frequency

Účinek: Nastavení frekvence sběrnice

Doporučujeme: Auto

Váš systém poběží stabilně, pokud budete mít volbu nastavenou na Auto. Ale ten, kdo potřebuje svůj systém účinně přetaktovat, musí zvýšit frekvenci FSB (Front Side Bus), jež spojuje procesor s čipovou sadou. Zmíněná frekvence ovlivňuje nejen frekvenci procesoru, ale i frekvenci sběrnic AGP či PCI. Při větší hodnotě FSB tedy běží rychleji i komponenty na AGP či PCI sběrnici, čímž běží podle parametrů, pro které nebyly určeny. Přetaktování FSB provádějte proto jen po velmi malých krocích a velmi opatrně - při přetaktování se nemusí nutně zablokovat procesor, ale třeba grafická karta, jež nesnáší vyšší frekvenci AGP a způsobuje tím zatuhnutí systému. Dříve než změníte frekvenci FSB, musíte v BIOS Setupu nastavit položku s názvy typu CPU Internal Frequency nebo Auto Detect CPU and DRAM Frequency na Manual, popřípadě na Disabled. Popisovaná volba se také může jmenovat CPU External Frequency, CPU Frequency, FSB Frequency nebo CPU External Freq. (MHz).


Disketová mechanika

Všechna důležitá nastavení pro tuto stále používanou mechaniku naleznete v BIOSu v menu Advanced/Advanced BIOS Features, Advanced/Boot Seq&Floppy Setup, Advanced/Floppy Configuration, popřípadě v menu Boot, Main či Standard CMOS Features.

10)Legacy Disc A

Účinek: Připojuje disketovou mechaniku

Doporučujeme: 1,44 MB, 3 1/2 nebo 1,44 M, 3,5 in.

Na tomto místě určujete typ disketové mechaniky. Občas na stejném místě najdete i možnost pro konfigurování druhé disketové mechaniky - Legacy Disc B. Tuto možnost však nastavte na Disabled - samozřejmě pokud ovšem skutečně nemáte v počítači dvě disketové mechaniky. Popisovanou položku naleznete v BIOSu rovněž pod názvem Floppy A či Drive A.

11)Swap Floppy Drive

Účinek: Výměna písmen disketových mechanik

Doporučujeme: Disabled

Zde si můžete vyměnit písmena disketových mechanik, takže z mechaniky s písmenem A se stane mechanika s písmenem B a obráceně. Popisovaná položka se také jmenuje Onboard FDC Swap A&B s parametry Swap, popřípadě No swap.

12)Boot Up Floppy Seek

Účinek: Rychlejší spuštění počítače vyřazení hledání bootovací diskety

Doporučujeme: Disabled

Nastavením této funkce na Disabled ušetříte při spouštění počítače několik sekund. V případě nastavení na Enabled totiž BIOS při každém spuštění počítače testuje, zda disketová mechanika pracuje se 40 stopami nebo s 80 stopami. Vzhledem k tomu, že se již asi 20 let používá varianta s 80 stopami, je při volbě Disabled automaticky nastavena právě tato. Jinak se zmiňovaný parametr BIOSu nazývá rovněž Seek Floppy.

13)Disk Write Protect

Účinek: Ochrana proti zápisu na diskety

Doporučujeme: Disabled

Tato volba by měla být nastavena na Enabled pouze při požadavku maximální bezpečnosti počítače. Dovoluje totiž z diskety pouze číst, nikoliv na ni zapisovat. Ale pozor! Toto nastavení sice dokáže počítač ochránit před potenciálními zloději vašich dat, ale nedovoluje na disketu zapisovat ani vám. Rozhodnete-li se tuto volbu aktivovat, určitě byste si měli pro přístup do BIOS Setupu nastavit heslo Supervisora. V opačném případě by si kdokoliv mohl provedené nastavení změnit zpět. Popisovaná volba se také nazývá Floppy Disc Access Control s parametry R/W pro Read/Write, tedy čtení/zápis, nebo Read only.


Úspora elektrické energie

Pokud chcete, aby váš počítač nespotřebovával více energie, než je potřeba, potřebujete právě položky v menu Power, Power Management Setup a Power Management Features.

14)ACPI Suspend Type

Účinek: Šetří elektrickou energii

Doporučujeme: S3/STR

Máte na počítači MS Windows 2000 nebo XP? Pak můžete použít úsporný režim ACPI (Advanced Configuration and Power Interface), který je těmto operačním systémům vlastní. Podmínkou ovšem je, aby základní deska tento režim podporovala. Poznáte to tak, že ve Správci zařízení pod popiskem Počítač uvidíte položku Jednoprocesorový osobní počítač s rozhraním ACPI či podobnou. Více o tomto tématu pak najdete v nápovědě k operačnímu systému. Pro úsporný režim jsou rozhodující nastavení Windows, ale odpovídající konfiguraci si můžete zvolit i v BIOSu. Většinou máte na výběr mezi variantou S1, jež do úsporného režimu uvádí pouze procesor, anebo účinnější režim S3, při němž je počítač vypínán kompletně celý. Popisovaná položka BIOSu se rovněž označuje jako Sleep State, popřípadě ACPI Standby State.


Pevné disky

Nový pevný disk můžete připojit k IDE řadiči, spustit počítač a začít na něj hned zapisovat. Také si ale můžete odskočit do menu pro pevné disky v BIOS Setupu a tím si urychlit nejen spuštění počítače, nýbrž se postarat i o větší bezpečnost dat. Odpovídající položky najdete obvykle v menu jako jsou Advanced/IDE Configuration, Advanced/Drive Configuration, Main/Standard CMOS Features, Integrated Peripherals či Integrated Peripherals/OnChip IDE Device.

15)Translantion Mode

Účinek: Konfigurace pevného disku

Doporučujeme: Auto, LBA

Zde určujete, jaké jednotlivé sektory pevného disku se budou adresovat. V případě, že si zvolíte u typu pevného disku položku Auto, pak se sem automaticky doplní výrazy Auto či LBA. Funkce Translation Mode se rovněž nazývá Mode či Translation Method.

16)Block Mode

Účinek: Rychlejší spuštění počítače

Doporučujeme: Auto, Enabled

Pro rychlejší spouštění počítače nastavte tuto volbu na Enabled nebo Auto. Tato volba způsobí, že požadavky na čtení z disku nebo při zápisu na něj se nevyřizují po jednom, nýbrž se rovnou po celých blocích vyřizuje několik po sobě následujících požadavků. Tento režim najdete v BIOSu rovněž pod názvem Block Transfer.

17)SMART

Účinek: Varuje při potížích s pevným diskem

Doporučujeme: Auto, Enabled

Každý má na svém pevném disku důležitá data. Proto je jen dobře, že BIOS Setup poskytuje funkci, která vás bude včas varovat, pokud se na pevném disku vyskytnou nějaké problémy. Proto nastavte SMART (Self Monitoring, Analysis and Reporting Technology) na Auto či Enabled. BIOS pak bude při spouštění počítače prověřovat pevný disk z hlediska výskytu chyb. Popisovaná volba se rovněž nazývá S.M.A.R.T. Protection nebo SMART Monitoring.


Grafické karty

Nejen počítačoví hráči požadují po grafické kartě co možná nejvyšší výkon, ale ocení jej i obyčejné aplikace. Většina parametrů BIOSu se zde točí okolo režimu AGP. Najdete je v menu Advanced Chipset Setup a Advanced/Chip Configuration, někdy také v menu Advanced BIOS Features.

18)Graphics Aperture Size

Účinek: Hry poběží stabilněji a rychleji

Doporučujeme: 128 MB nebo 256 MB

Tato volba vymámí z vaší grafické karty větší výkon a tím pádem budou i počítačové 3D hry běhat rychleji. Aperture je oblast v operační paměti počítače, kterou může používat grafická karta AGP kromě své vlastní paměti. Jsou-li kupříkladu textury v nějaké hře tak velké, že se do paměti karty nevejdou, umístí je systém právě do operační paměti počítače. Ideální velikost paměti Aperture závisí na velikosti paměti v grafické kartě a v počítači, stejně jako na hře samotné. V naprosté většině případů vyhoví hodnota 128 nebo 256 MB. Při hodnotě Aperture Size rovné 32 MB se častěji objevuje zatuhnutí počítače, nastavení hodnoty větší než 512 MB pak nemá na výkon žádný vliv. Položku Graphics Aperture Size naleznete rovněž pod názvem AGP Aperture Size.

19)AGP Mode

Účinek: Rychlost grafické karty

Doporučujeme: 8x, Enabled

Maximální výkon z vaší grafické karty dostanete pouze tehdy, pokud bude běžet v tom nejrychlejším režimu AGP. AGP 8x je už po dva roky jakýmsi standardem. Aktuální režim vaší grafické karty vám prozradí sharewarový program Powerstrip 3.9, který naleznete na našem CD nebo na internetu na adrese http://www.entechtaiwan.com (PSTRIP-I.EXE, 1,09 MB). Režim AGP 8x však musí podporovat i vaše základní deska, což je splněno pro všechny novější typy základních desek (viz manuál). Pakliže váš počítač při hraní her často zatuhává, měli byste režim AGP snížit, samozřejmě za předpokladu, že nepomohlo ani nahrání záplat pro hru, ani instalace nových ovladačů a ani instalace nových ovladačů pro čipovou sadu. U grafických karet s čipem ATI existuje funkce Smartguard, jež testuje, v jakém režimu AGP karta poběží stabilně. Popisovaná položka BIOS Setupu se rovněž někdy nazývá AGP Capability.


Hyper Threading

Technologií Hyper Threading dokáže operační systém vytvořit z jednoho fyzického procesoru dva procesory logické. Ty pak mohou pracovat nezávisle na sobě, což urychluje běh programů. Tuto funkci však můžete aktivovat pouze tehdy, pokud ji podporují procesor, operační systém i základní deska. Odpovídající položku naleznete v menu Advanced BIOS Features nebo Advanced/Configure Advanced CPU Settings. Máte základní desku a procesor Pentium 4, oba podporující Hyper Threading, a přesto vám v menu BIOSu chybí odpovídající položka? Pak zcela jistě pomůže update BIOSu, jenž získáte u výrobce počítače nebo vaší základní desky.

20)Hyper Threading Technology

Účinek: Urychluje běh programů

Doporučujeme: Enabled

Jestliže váš počítač podporuje technologii Hyper Threading, měli byste ji povolit ještě před instalací Windows. Pak operační systém nainstaluje všechny potřebné ovladače. Pokud máte již Windows nainstalována, můžete podporu Hyper Threadingu dodatečně zapnout pouze tehdy, když ve Správci zařízení máte pod záznamem Počítač položku Jednoprocesorový (víceprocesorový) osobní počítač s rozhraním ACPI. Podrobnější informace a návody naleznete v článku BIOS: Přísně tajné, který byl publikován v PC WORLDu 10/2003 na straně 104. Zmíněná položka BIOSu se také někdy vyskytuje pod jménem CPU Hyper Threading či Hyper Threading Function.


Informace

V BIOS Setupu ale nekonfigurujete pouze počítač. Velmi pohodlně se zde dají najít nejrůznější systémové informace, a to aniž byste museli nahrát operační systém či další software. Informace tohoto druhu většinou najdete v menu Power/Hardware Monitor, Main, Main/Additional System Information, Advanced/Hardware Monitoring, Hardware Monitor, HW Monitor a PC Health.

21)Teplota procesoru

Účinek: Informace o zahřívání procesoru

Doporučujeme: -

Tato položka vám prozradí aktuální teplotu vašeho procesoru. Jak vysoká tato teplota může být, závisí na druhu procesoru. Naměřené hodnoty však nebývají příliš přesné. Obecně platí, že by teplota neměla přesáhnout 70°C, ideální je v intervalu 60-65°C. Pokud se váš procesor přehřívá, musíte jej lépe chladit, kupříkladu pomocí výkonnějšího větráčku umístěného na procesoru či v počítačové skříni. Další příčinou může být to, že ventilátor nepracuje naplno nebo dokonce vůbec.

22)System Temperature

Účinek: Informace o teplotě uvnitř skříně

Doporučujeme: Tento údaj vám udává teplotu uvnitř počítačové skříně. Ta by neměla přesáhnout 40 °C. Tato položka se také někdy nazývá MB Temperature nebo Zone 1/2 Temperature.


Jumper

Mnohé základní desky nabízejí možnosti nastavení, které jsou dostupné až tehdy, pokud nastavíte jumper do určité pozice. U novějších základních desek Intel existuje kupříkladu možnost zasadit jumper (přepínač) do několika pozic můstku s názvem BIOS Setup Configuration Settings. K dispozici jsou varianty Normal (piny 1 a 2) a Configure (piny 2 a 3). Pouze v naposledy zmíněném režimu se v BIOS Setupu objeví položka Maintenance. Z manuálu své základní desky se pak můžete dozvědět, zda i vaše deska podporuje takové další možnosti konfigurace.

23)Clear All Passwords

Účinek: Smaže všechna hesla pro přístup do BIOSu

Doporučujeme: Cancel

Když zapomenete heslo pro vstup do BIOS Setupu, přijde vám tato možnost v menu Maintenance pravděpodobně vhod. Zvolíte-li možnost OK, všechna hesla budou v tu ránu odstraněna.


Chlazení

Chlazení počítače a především procesoru ovlivňujete prostřednictvím menu PC Health Status nebo Power/Hardware Monitor.

24)CPU Warning Temperature

Účinek: Ochrana proti přehřátí

Doporučujeme: 60-65°C

Zde nastavujete, při jaké teplotě vás má BIOS varovat vydáním zvukového signálu z reproduktoru počítače, pokud se procesor přehřívá.

25)CPU Fan Fail Warning

Účinek: Ochrana proti přehřátí

Doporučujeme: Enabled

Mnoha procesorům velmi vadí třeba i jen krátký výpadek činnosti větráčku. Pouze Pentium 4 a Athlon 64 snižují při příliš vysoké teplotě svoji frekvenci, popřípadě celý systém rovnou vypnou. Abyste mohli v případě výpadku ventilátoru okamžitě reagovat, může vás BIOS upozornit vydáním zvukového signálu za to odpovídá volba CPU Fan Fail Warning, anebo počítač vypnout - volba Shutdown When CPU Fan Fail.

Pozor: U velkých a pomalu se otáčejících ventilátorů procesoru interpretuje BIOS nízké otáčky jako výpadek - v tomto případě doporučujeme popisovanou volbu v BIOSu nastavit na Disabled.


Disky

Váš systém najde instalované disky pouze tehdy, pokud jsou jejich parametry v BIOS Setupu správně nastaveny. Možnosti pro konfiguraci disků většinou naleznete v menu Advanced/IDE Configuration, Advanced/Drive Configuration, Standard CMOS Features, Integrated Peripherals, Integrated Peripherals/OnChip IDE Device, popř. Main.

26)Primary Master

Účinek: Konfigurace disků

Doporučujeme: Auto

Zde si můžete určit, které zařízení máte připojeno jako Master na primárním kanálu IDE řadiče. Může to být pevný disk, CD-ROM mechanika nebo třeba ZIP mechanika. Vzhledem k tomu, že automatická konfigurace pracuje v BIOSu bezproblémově, můžete zde ponechat položku Auto. Pokud i v podmenu u položky Type nastavíte Auto, pak se nějakou detailnější konfigurací rovněž nemusíte zabývat. Automaticky se totiž nastaví i režim UDMA, Translation apod. Položky pro ostatní IDE kanály se většinou nazývají Primary Slave, Secondary Master a Secondary Slave a fungují obdobně. Není-li na některém z nich připojeno žádné zařízení, nastavte pro něj parametr None. Počítač se vám odmění o něco rychlejším spuštěním.

27)Primary Master UDMA

Účinek: Urychluje práci pevného disku

Doporučujeme: Enabled nebo Auto

Prostřednictvím tohoto parametru nastavujete, zda má pevný disk pracovat v režimu Ultra DMA. Pokud tento režim zakážete, bude počítač o něco pomalejší. Nastavení pro ostatní disky funguje analogicky. Alternativním označením této funkce je Primary Master DMA Mode či Primary Master Ultra DMA.

28)ATA Configuration

Účinek: Připojení disků

Doporučujeme: Enhanced nebo Native

Má-li vaše deska kromě klasických IDE kanálů i zásuvky S-ATA (Serial ATA), můžete teoreticky do počítače připojit více než čtyři disky. V tomto případě ale musíte u této položky vybrat možnost Enhanced nebo Native. Dále musíte mít na počítači nainstalována Windows 2000 nebo XP - tyto systémy si s více než čtyřmi disky poradí. Pokud pracujete ve Windows 95/98/ME nebo NT4, pak je třeba v BIOSu nastavit možnost Compatible nebo Legacy a rozhodnout se pro právě čtyři disky  - které to budou nastavíte u položky s názvem Legacy IDE Channels nebo IDE Port Settings.

29)Primary IDE

Účinek: Konfigurace pevného disku

Doporučujeme: Enabled

Ponechte zde parametry zadané BIOSem pro primární řadič EIDE. Ten musí být vždy aktivní, protože právě na něm je připojen váš pevný disk C:


Víceprocesorový systém

Pokud máte počítač s více procesory, musíte to BIOSu oznámit. To učiníte v menu BIOS Features Setup nebo Power.

30)MPS Version

Účinek: Koordinace procesorů

Doporučujeme: 1.4

U starších základních desek s podporou více procesorů zde nastavujete, podle které verze specifikace multiprocesorových systémů bude operační systém tyto procesory spravovat. Vyberte verzi 1.4. Pouze v případě, kdy vám např. Windows NT 4 nenabootují, zkuste parametr 1.1. Alternativním názvem pro tuto položku je MPS Revision.


Počítačové sítě

Většina novějších základních desek standardně poskytuje nějaký způsob, jak počítač připojit do sítě. V BIOS Setupu naleznete odpovídající možnosti v menu Advanced/Chipset nebo Integrated Peripherals, nastavení pro funkce probuzení počítače přes síť pak najdete v menu Power Management Setup nebo Power.

31)Onboard LAN

Účinek: Umožňuje připojení k síti

Doporučujeme: Enabled

Tuto funkci byste měli mít nastavenou na Disabled skutečně pouze v případě, kdy nechcete používat v počítači integrovaný čip Onboard LAN, ale svoji vlastní PCI síťovou kartu. Pak totiž BIOS vypne všechny možnosti pro nastavení řadiče pro podporu sítě. Nastavením popisované volby na Enabled se často objeví ještě další parametr - Onboard LAN Boot ROM. Ten vám umožňuje nabootovat počítač přes síť, a to prostřednictvím čipu ROM na základní desce.

32)Wake on LAN

Účinek: Probouzí počítač z klidového režimu

Doporučujeme: Disabled

Většina uživatelů nepracuje v síti, takže může tuto funkci bez problémů postrádat. Ta totiž probouzí počítač z úsporného režimu nebo z režimu spánku přes síť. Starší síťové karty potřebují pro podporu této funkce speciální Wake on LAN kabel, který je nutno připojit na odpovídající konektor základní desky. Pro síťové karty splňující minimálně specifikaci PCI 2.2 je pro účely probuzení počítače přes síť určena položka BIOSu Wake Up on PME nebo Wake-Up by PCI Card. Tyto karty žádný dodatečný kabel nepotřebují. Pro využití popisované funkce je třeba, aby zdroj napájení dodával i v režimu spánku do počítače dostatek elektrického proudu.

33)Onboard PCI IDE

Účinek: Uvolňuje IRQ

Doporučujeme: Disabled pro každý volný kanál

Jestliže máte v počítači pouze dva disky připojené jako Master a Slave na primárním kanálu IDE, pak byste měli v BIOSu sekundární kanál IDE deaktivovat, tedy nastavit na Disabled. Tím uvolníte přerušení IRQ 15 a elegantně tak vyřešíte případné problémy se sdílením přerušení.

34)AC97 Audio, AC97 Modem

Účinek: Konfiguruje zvukový a modemový čip na základní desce

Doporučujeme: Auto

Prakticky všechny základní desky jsou dnes vybaveny řadičem AC97, který zprostředkovává funkce modemu a zvukové karty. Tento v čipové sadě integrovaný řadič můžete v BIOS Setupu vypnout nebo zapnout. Variantu Disabled vyberte tehdy, pokud zmiňované funkce nehodláte využít. Při volbě parametru Auto BIOS sám určí, zda je některá z odpovídajících karet již nainstalována. Alternativními názvy pro tuto položku BIOSu jsou Onboard Audio a Onboard Modem.


IDE

Zvukové, televizní a síťové karty využívají pro posílání dat sběrnici PCI. Aby se zabránilo tlačenici na sběrnici, musí se karty konfigurovat podle určitých pravidel. Možnosti konfigurace se v tomto případě nacházejí v menu Advanced/PCI Configuration a PnP/PCI Configuration.

35)PCI Latency Timer

Účinek: Vyšší propustnost sběrnice PCI

Doporučujeme: Standardní nastavení

Latency Timer určuje, jak dlouho může nějaké PCI zařízení posílat svá data přes PCI sběrnici. Vyšší hodnota sice znamená větší datovou propustnost komponenty, která právě data vysílá, na druhou stranu musejí ostatní komponenty déle čekat, než přijdou na řadu. Má-li váš počítač při přehrávání DVD filmů či hudby často výpadky, zadejte do tohoto nastavení vyšší hodnotu.

36)Delayed Transaction

Účinek: Rychlejší opětné uvolnění sběrnice PCI

Doporučujeme: Enabled

Zatímco PCI zařízení komunikuje s pomalejší komponentou, je PCI sběrnice pro ostatní zařízení zablokována. Pokud popisovanou položku BIOSu nastavíte na Enabled, uloží čipová sada všechna data, která mají být přenesena tak, aby byla sběrnice co nejrychleji uvolněna. Upozornění: u základních desek s VIA Southbridge 686B může tato volba kvůli chybě v čipové sadě vést ke ztrátě dat! Zde musíte bezpodmínečně tuto volbu nastavit na Disabled.


Rychlý start

Při každém spuštění počítače testuje BIOS operační paměť. Tato časově náročná procedura se však dá zkrátit. Odpovídající možnosti naleznete v menu Advanced BIOS Features nebo Boot.

37)Quick Boot

Účinek: Urychluje spuštění počítače

Doporučujeme: Enabled

Standardně BIOS testuje instalované moduly na výskyt chyb třikrát. Čím více je nainstalováno operační paměti, tím déle tato kontrola trvá. Teprve když je otestován poslední bit, jde se dále. Tento několikanásobný test je však nutný pouze u nově nainstalovaných modulů. V ostatních případech stačí testovat paměťové moduly jen jednou v režimu Quick Boot. Tato volba se rovněž nazývá Quick Power on Self Test.


Systémové prostředky

Počítačové komponenty potřebují systémové prostředky, jako například hodnota přerušení (IRQ) a DMA kanál (Direct Memory Access). Rozdělování systémových prostředků můžete ovlivnit v menu PNP/PCI Configuration, Advanced/PCI Configuration nebo Advanced BIOS Features.

38)APIC Mode

Účinek: Spravuje systémové prostředky

Doporučujeme: Enabled

Prostřednictvím hodnot přerušení systémové prostředky ohlásí, že chtějí něco vykonat. Často jsou právě hodnoty přerušení velmi přetíženy. Klasický Programmable Interrupt Controller (PIC) dokáže obsluhovat až 15 požadavků, jeho novější varianta APIC (Advanced PIC) podporuje například ve Windows XP až 24 a více přerušení a ještě k tomu zvládá koordinovat spolupráci mezi několika procesory. Toto nastavení byste však rozhodně měli provést ještě před instalací Windows: operační systém totiž musí v opačném případě provést výměnu řady ovladačů na úrovni systému, což se ne vždy povede bez problémů. Někdy se toto nastavení také nazývá Interrupt Mode. V něm stačí pak vybrat položku APIC.

39)PCI Slot 1 IRQ

Účinek: Řeší problémy s přidělením prostředků

Doporučujeme: Auto

Většinou platí, že se dvě PCI zařízení dokáží o jednu hodnotu přerušení svorně podělit. V případě, že se spolupráce mezi nimi nedaří, můžete právě na tomto místě přidělovat jednotlivým komponentám určitou hodnotu IRQ. Tento způsob však nefunguje u počítačů s rozhraním ACPI (viz tip č.14), neboť zde veškerou vládu nad přerušeními přebírají Windows. Kromě toho nesmějí být dvě zásuvky pro PCI karty fyzicky spojeny přes INT (viz manuál k základní desce). Popisovaná volba se rovněž jmenuje Slot 1 IRQ.

40)Set IRQ to PCI or ISA

Účinek: Pevné IRQ pro ISA kartu

Doporučujeme: Auto

Ten, kdo ještě používá ISA kartu, ji může nakonfigurovat právě zde. ISA karty se neumějí o přerušení rozdělit, proto jim musíte nějakou hodnotu přerušení pevně přidělit. Zmíněná volba se rovněž nazývá IRQ 1 Reserved.


Zásuvky

Přes zásuvky (porty) proudí data k zařízením, která jsou k počítači připojena, např. do monitoru, klávesnice, tiskárny, skeneru a modemu. Pokud jsou správně nakonfigurovány, probíhá výměna dat mezi nimi rychle. Špatná nastavení přenos přinejmenším zbrzdí nebo dokonce vůbec nedovolí. Nejdůležitější položky najdete v menu Integrated Peripherals nebo Chipset Features. Upozornění: Více o druzích zásuvek si přečtete v odstavci USB (tipy č. 45-47) a Grafické karty (tipy č. 18-19).

41)Serial Port 1/2

Účinek: Přenos přes sériový port

Doporučujeme: Disabled

Zařízení pro přenos prostřednictvím sériového portu, například některé druhy modemů nebo zařízení pro přenos infračerveným zářením, jsou dnes spíše výjimkou, takže sériové zásuvky jsou užívány jen zřídka. Abyste předešli konfliktům při sdílení hodnot přerušení, nastavte u nevyužívaných sériových portů v BIOSu volbu Disabled. V případě zásuvky COM 1 si uvolníte přerušení 4, u portu COM 2 přerušení 3. Pokud nějakou sériovou zásuvku skutečně potřebujete, pak pro ně určitě ponechte nastavení, která jsou standardizována. COM 1 totiž pracuje s adresou 3FG a COM 2 s adresou 2FG.

42)UART Mode

Účinek: Konfigurace přenosu pomocí infračerveného záření

Doporučujeme: Disabled

Pokud se vám v BIOS Setupu objeví tato položka, máte pravděpodobně povolenou zásuvku COM 2, neboť právě u ní se tato volba většinou objevuje. Pro zařízení s infračerveným portem se tu nastavuje přenosová rychlost, která dané komponentě odpovídá. Potřebujete-li port COM 2 využívat pouze pro přenos přes sériový kabel, vyberte zde položku Disabled. Mnohé varianty BIOSu tuto položku označují rovněž jako UART2 Use Infrared nebo v nich najdete funkci pro infračervený přenos ve zvláštní položce nezávislé na portu COM 2.

43)Parallel Port

Účinek: Přenos dat pro staré tiskárny

Doporučujeme: Disabled

Už asi tři roky používají nové tiskárny téměř výlučně USB port. Je-li to případ i vašeho výstupního zařízení, deaktivujte paralelní port nastavením položky na Disabled. Pokud přece jen občas používáte tiskárnu připojenou na paralelní port, pak aktivujte položku Auto, aby byla v případě potřeby zásuvka tiskárně k dispozici. V podmenu se pak rozhodněte, v jakém režimu má port pracovat (jedná se o Port Mode). Pokud to vaše zařízení umožňuje (viz manuál), vyberte režim EPP. Ten dokáže posílat data rychlostí až 3 MB za sekundu a je stejně tak rychlý jako režim ECP, který ale vyžaduje hodnotu přerušení. Nejpomalejším režimem je SPP s rychlostí 120 KB za sekundu. Ten doporučujeme používat skutečně už jen u tiskáren starých minimálně 10 let. Popisovanou položku naleznete někdy i pod názvem Onboard Parallel Port.


Klávesnice

Bez vstupního zařízení nejde nic. Klávesnice jsou k počítačům připojeny většinou přes kulatou PS/2 zásuvku, kterou BIOS automaticky rozpozná. Z tohoto důvodu v BIOSu zpravidla položka pro klávesnice typu PS/2 chybí. USB klávesnice se však konfigurovat dají, a to zpravidla v menu Integrated Peripherals. I přesto, že jsou klávesnice takřka bezproblémové komponenty, mohou vám při opuštění BIOS Setupu způsobit nepříjemné překvapení. Stisknete-li klávesu <Y>, ve skutečnosti tisknete <Z> (viz rámeček Y znamená Z: Zádrhel v BIOSu)

44)USB Keyboard Support

Účinek: Rozpoznání USB klávesnice

Doporučujeme: Enabled

Používáte-li USB klávesnici a máte-li v BIOS Setupu volbu typu USB Controller, musí být nastavena na Enabled. Windows sice dokáží i při deaktivované volbě klávesnici rozpoznat, avšak na úrovni DOSu jste "mimo". Přístup do BIOS Setupu se vám pak podaří pouze přes nějakou PS/2 klávesnici.


USB

USB (Universal Serial Bus) je nejoblíbenější zásuvkou pro periférie. Možnosti jejího nastavení najdete v BIOSu v menu Integrated Peripherals nebo Advanced.

45)OnChip USB Controller

Účinek: Rozpoznává USB zařízení

Doporučujeme: Enabled

Abyste mohli používat kterékoliv USB zařízení, musíte mít popisovanou položku nastavenou na Enabled. Samozřejmě to nemá smysl, pokud žádné USB zařízení nepoužíváte. Je-li totiž položka nastavena na Disabled, jsou všechny USB zásuvky vypnuty. Pokud někdy později k takto nakonfigurované zásuvce připojíte USB zařízení, nic se nestane a vy určitě budete hledat chybu v zařízení, kabelu nebo ovladači a na BIOS si možná vůbec nevzpomenete. Proto ani neomezujte počet připojených USB zařízení, ale nechte ho na přednastavené hodnotě 6. Tato řídící centrála pro USB se také někdy jednoduše nazývá USB Controller.

46)USB Legacy Support

Účinek: Rozpoznává USB zařízení v DOSu

Doporučujeme: Enabled

Pokud připojujete ke svému počítači USB klávesnici nebo USB myš, měli byste tuto položku nastavit na Enabled. Operační systém díky technologii plug&play obě vstupní zařízení automaticky rozpozná, pokud byste ovšem chtěli někdy do BIOS Setupu nebo pracovat v DOSu, můžete tato zařízení používat pouze v případě, kdy máte tuto položku aktivovanou. Rovněž i v případě, když žádnou USB klávesnici nepoužíváte, byste měli tuto možnost nechat povolenou - samozřejmě vyjma případů, kdy by nastaly konflikty s přerušením (ty by vám ukázal Správce zařízení). Popisovaná položka se také někdy jmenuje Legacy USB Support.

47)USB Mouse/Storage Support

Účinek: Rozpoznává USB zařízení v DOSu

Doporučujeme: Enabled

Pokud tuto volbu nastavíte na Enabled, získáte ke zmíněným komponentám trvalý přístup. Pokud pracujete prakticky neustále ve Windows, můžete bez obav použít volbu Disabled. Popisovaná položka BIOS Setupu totiž přímo určuje, která USB komponenta má být na úrovni DOSu přístupná a která ne. Windows sama za sebe USB zásuvky kontrolují a připojená zařízení pak integrují do systému prostřednictvím vlastních ovladačů.


Obrana proti virům

Ani váš počítač není chráněný proti virům obranné prostředky jsou přímo nutností. Vedle nepostradatelného nasazení profesionálního antivirového programu se dá počítač ochránit proti virům i přes BIOS. Odpovídající položky naleznete v menu Advanced BIOS Setup, Advanced BIOS Features nebo Standard CMOS Features.

48)Boot Sector Virus Protection

Účinek: Ochrana před viry

Doporučujeme: Enabled při nainstalovaných Windows

V případě, že tuto položku nastavíte na Enabled, jste ochráněni před viry, které zkoušejí proniknout do bootovacího sektoru a do partition tabulky pevného disku a modifikovat je. Při pokusu o takovou nekalou činnost vás BIOS upozorní vydáním varovného signálu. Aktivovaná ochrana tohoto druhu nechrání jenom před viry na tomto disku, ale zabraňuje bohužel i korektní instalaci operačního systému Windows. Z tohoto důvodu je standardně vypnuta. Rozhodně vám doporučujeme ji po instalaci operačního systému ihned zapnout. V BIOSech tuto volbu můžete najít i pod názvy Anti-virus Protection, popřípadě Virus Warning.


Probuzení

Příchozí e-maily, faxy nebo přístup přes síť to všechno může váš počítač probudit z režimu spánku, ovšem pouze za předpokladu, že jste v BIOS Setupu provedli patřičná nastavení. Všechny možnosti naleznete v menu Power, Power Management Features, Integrated Peripherals nebo Power Management Setup.

49)USB Device Wakeup From S3

Účinek: Probouzí počítač

Doporučujeme: Enabled nebo Auto

Pokud chcete, aby se operační systém probudil z režimu spánku (S3) při projevu aktivity ze strany USB zařízení, klávesnice nebo myši, musíte mít tuto volbu nastavenu na Enabled. Mnohé varianty BIOSu mají pro USB zařízení funkci probuzení speciálně pro klávesnici - ta se pak nazývá USB KB Wake-Up S3 .

50)Set WakeUp Events

Účinek: Probouzí počítač

Doporučujeme: Podle potřeby

Když stisknete klávesu <Insert>, objeví se podmenu. V něm je seznam několika možností, jak váš počítač z režimu spánku probudit. Vyberte si z těchto možností tu pro vás nejvýhodnější a u ní nastavte parametr Enabled, u ostatních vyberte Disabled. Na výběr zpravidla máte možnosti: Resume on Mouse, Resume on Modem, Resume on KBC (klávesnice). Spuštění počítače prostřednictvím klávesnice se dá konfigurovat ještě podrobněji - přes předem definovanou klávesu (Wake-Up Key), případně pomocí hesla (Wake-Up Password).

Tato položka se rovněž někdy nazývá POWER ON Function a obsahuje podmenu Hot Key Power ON nebo KB Power ON Password. Pro modem pak existuje také možnost Power On by Ring.

51)Resume By Alarm

Účinek: Probouzí počítač

Doporučujeme: Podle potřeby

Tato volba způsobí, že se váš počítač spustí v přesně zadaný čas. Pokud bude tato položka nastavena na Enabled, objeví se podmenu, v němž můžete přesně zadat datum a čas pro spuštění.


Přístup do počítače

V BIOS Setupu se dají nastavit hesla, jež ochrání před neoprávněným přístupem buď do Setup BIOSu, anebo dovolí spuštění počítače až po správném zadání hesla. Odpovídající položky jsou Set Supervisor Password a Set User Password.

52)Supervisor/User Password

Účinek: Zabezpečí přístup do počítače

Doporučujeme: Nastavit heslo

Většinou si můžete v BIOS Setupu nadefinovat dvě hesla, jedno přes položku Set Supervisor Password a druhé přes Set User Password. Supervisor Password vám umožní přístup do BIOS Setupu a umožní spustit počítač, User Password pouze umožní spuštění počítače. Do mnoha BIOS Setupů se ovšem máte možnost dostat i při pouhém zadání User Password, ale můžete v nich nastavovat jen omezené množství parametrů. Obě hesla mohou být maximálně buď šest, nebo osm znaků dlouhá - nerozlišuje se mezi malými a velkými písmeny. Hesla smažete tak, že si vyberete možnost pro zadání hesla a při dotazu na nové heslo pouze stisknete klávesu <Enter>.

53)Password Check

Účinek: Zabezpečí přístup do počítače

Doporučujeme: System

Pokud si můžete v BIOS Setupu na ochranu počítače před neoprávněným přístupem nastavit pouze jedno heslo, pak si touto volbou zadáváte, pro co má platit. Volba Setup zabraňuje přístupu ke všem položkám BIOSu, volba System zabrání spuštění počítače.

Zapomněli jste heslo - co teď?

Hesla v sobě skrývají riziko; co když je člověk zapomene? Zvlášť k zlosti je to tehdy, když si nemůžete vzpomenout na heslo pro přístup do BIOS Setupu. Pak se do BIOSu nijak nedostanete a horším případě ani nemůžete spustit počítač. V tomto případě existuje velmi jednoduché řešení: Smažte všechna nastavení BIOSu, uložená v paměti CMOS. K tomu je potřeba buď nastavit odpovídající jumper do určité pozice (viz manuál k základní desce), anebo můžete asi na 20 minut vyndat baterii napájející CMOS. BIOS se pak spustí se standardními nastaveními. Pokud jste pouze zapomněli heslo pro přístup do BIOS Setupu a jinak vám počítač normálně funguje, pak občas pomůže provést update BIOSu nebo nové nahrání verze BIOSu, kterou již v počítači máte. I v tomto případě se totiž BIOS uvede do výchozího nastavení. Samozřejmě předpokladem je, že jste v BIOSu předtím nenastavili položku zakazující provádět flashování BIOSu (viz manuál k základní desce). Další alternativou je využít zdarma dostupných utilit Cmospwd 4.3 (CMOSPWD-4.3.ZIP, 111 KB) nebo Bios 3.20 (BIOS320.EXE, 46,1 KB), které dokáží heslo uložené v BIOS Setupu přečíst. Cmospwd 4.3 naleznete na internetové adrese http://www.cgsecurity.org, Bios 3.20 na internetové adrese http://www.11a.nu. Samozřejmě jsou pro vás připraveny i na našem CD.

Y znamená Z: Zádrhel v BIOSu

Už jste se dlouho probírali BIOS Setupem a nyní byste jej chtěli opustit. Přesunete se tedy na položku Save to CMOS and EXIT (Y/N), která se nachází v hlavním menu. Když se nyní řídíte upozorněním a stisknete klávesu <Y>, vypadá to, že ve skutečnosti tisknete písmeno <Z>, protože se z BIOSu ven nedostanete. Důvodem je, že se BIOS řídí rozložením americké klávesnice. Vy proto musíte vlastně stisknout klávesu <Z>, neboť ta se na české klávesnici nachází na místě, kde americká klávesa <Y>. Chcete raději pracovat se starým nastavením BIOSu? Pak změny, které jste provedli, neukládejte. Stiskněte klávesu <N> -ta je naštěstí na stejném místě jak na české, tak i na americké klávesnici.

§§§§§


Slovníky Millennium

Karel Šredl

C04P0376

Jako každý měsíc, i tentokrát jsem opravdu rád, že se shledáváme u dalšího z dílů Rychlokurzu. Dnes vám naservíruji pochoutku ze soudku slovníků a doufám, že si na ní pochutnáte tak, jako já. Dost chválení a hrr na to...

Instalace

Začátek instalace je běžný. Spustíme instalační soubor a tlačítkem [Další>] se dostaneme na stranu s licenčním ujednáním. Odsouhlasíme ho - Souhlasím s podmínkami v licenční smlouvě - a na další straně vyplníme jméno uživatele a organizaci (pokud nějaká je). Dále specifikujeme, zda se má program nainstalovat všem uživatelům nebo jestli má být přístupný jen nám. Verzi specifikujeme pod volbou Základní (zdarma). První část instalace odstartujeme kliknutím na tlačítko [Instalovat].

V druhé části se ke zvoleným slovníkům automaticky nainstalují i jazykové moduly pro výslovnost. Po nás bude požadován pouze jazyk - [česky] -, a pak stačí jen klikat na [Další] a [Souhlasím]. Vše završíme tlačítkem [Dokončit].

První spuštění - ovládací panel Millennium

Po instalaci se v menu [Start] objeví složka "Milennium6", ale v ní byste těžko hledali spouštěč slovníku. Najdete tam pouze odkaz na Ovládací panel - takový centrální rozcestník pro všechny nainstalované slovníky. Tak směle do toho, a Ovládací panel spusťte. Jako vždy je první spuštění výjimečné. Objeví se nám totiž hláška, že "Seznam slovníků je prázdný. Je nutno ho obnovit!". Poté budeme seznámeni s tím, že program hodlá prohledat adresář, kam jsme právě slovníky nainstalovali což mu můžeme jen odsouhlasit. Na otázku "Pokračovat?" proto rozhodně odpovězte [Ano]. Než byste řekli švec, naplní se panel anglickým, francouzkým a německým slovníkem ve verzi BASIC. Aplikace dále nabídne ověření existence novější verze na internetu.

Co tedy lze v ovládacím panelu nastavit?

Registrace - Pokud vás slovníky zaujmou natolik, že si budete chtít připlatit a získat další, rozsáhlejší a speciální slovníky, pak právě toto bude místo, kam zapíšete licenční klíč.

Aktualizace - Jak bylo řečeno, program umí zkontrolovat, zda se na internetu nenachází novější verze. Stačí v této sekci kliknout na tlačítko [Aktualizovat].

Nastavení - klasické nastavovací volby, jak jste na ně zvyklí i z jiných programů, najdete zde. Jsou poměrně jasné a prakticky není co vysvětlovat. Snad jen sekce "Umístění slovníkových databází" odkazuje na místo na disku, kde se nacházejí slovníkové soubory DIC. Pokud k tomu nemáte závažný důvod (např. přesun slovníků někam jinam), pak obsah tohoto pole neměňte.

Vraťme se zpět na kartu Slovníky. Poklepáním na ikonu zvoleného slovníku spustíte vlastní překladač. Jelikož všechny slovníky mají stejný vzhled i chování, popíšeme si dále jen slovník anglický. Totéž najdete i ve slovníku německém a francouzském. Přes ikonu BASIC (AČ) tedy spustíme anglicko-český slovník.

Práce se slovníkem

Po spuštění slovníku se objeví hlavní a vlastně jediné okno, ve kterém budete pracovat. Jak je patrné z obrázku, skládá se ze dvou podoken (jednoho pro slovíčka, druhého pro fráze) a ovládacích ikon. Ale zpět k základní práci:

Chceme tedy kupříkladu přeložit české slovo "letadlo". Nejprve tedy klikneme na ikonku české vlajky (nebo na anglickou při opačném směru překladu) a do překladového políčka napíšeme "letadlo". Všimněte si, že už v průběhu zapisování vám program nabízí překlady dosud napsaných částí slova, takže někdy ani nemusíte psát slova celá, stačí jen jejich začátek. V okně pod vstupním polem se objeví seznam slov, které odpovídají zapsanému výrazu. Vyberte ze seznamu právě to, které požadujete, a poklepáním jej "rozbalte". O úroveň níž se objeví překlady. Na překlad lze opět poklepat a dozvědět se, jaké významy může dané slovo mít. Takto se dá pokračovat až do maximální nastavené úrovně.

Pokud místo poklepání použijete pravé tlačítko myši, objeví se kontextové menu. Hned první volba je Najít vybraný!. Pokud ji použijete, vybrané slovo se přesune do vstupního překladového pole a rovnou se přeloží. Tím, že jste nechali přeložit platné slovo (a ne jen jeho část), může program vyhledat nejen překlady, ale i celé výrazy a fráze, v nichž se vyskytuje. Ty se potom objeví ve spodním okně. Pro práci s frázemi platí stejná pravidla, jako v okně horním.

Našli jste ten správný překlad, ale nevíte si rady s výslovností? Přivolejte si džina. Klikněte na ikonku a s efektním pufnutím se zjeví postavička, připravená vám posloužit. Nyní stačí jen kliknout na anglické slovíčko, džin přispěchá a slovo (či celou frázi) vysloví. Vše je graficky opravdu hezky vyvedeno a velmi to zpříjemní práci. Jen kdyby se ten lump automaticky neposadil nad všechna okna tak, že když se přepnete do jiné aplikace, stále ho máte na očích. Jediné, co s ním můžete provést, je přetáhnout ho myší jinam nebo ho opět kliknutím na ikonku vypnout.)

Výslovnost je syntetizovaná. To znamená, že k vám nepromlouvá rodilý mluvčí, ale počítačem generovaný hlas. Musím však uznat, že od dob nedávno minulých syntéza hlasu poměrně výrazně pokročila. Hlas džina je vcelku dobře srozumitelný, artikulovaný a intonace zní přirozeně (jen to "b" mu nějak nejde). Výhodou takového umělého hlasu je nepoměrně menší prostor, který vyžaduje na disku, schopnost vyslovovat i velmi dlouhé fráze a také možnost upravit si barvu a výšku hlasu či rychlost výslovnosti. Zde se nedají nastavit přímo parametry hlasu, ale volbou jiného pomocníka namísto džina změníte i výslovnost. Pomocníků je k dispozici v základní verzi celkem 5 - papoušek Peedy, džin, opičák Claude, kouzelník Merlin a robot Roby. Každý má nejen odlišný hlas, ale i své vlastní efekty.

Hlavní výhodu, která mne dostala do kolen, jsem si nechal nakonec. Slovník nám umožňuje vytvářet své vlastní překlady a ukládat je do uživatelského slovníku. Tím lze slovní zásobu rozšiřovat, slovník exportovat a zase importovat (a tedy si ho vyměňovat např. se sousedem). Řeknete si hezké, ale že bych se z toho hroutil... Jenomže vámi přidané cizí slovo džin bez zadrhnutí vysloví! Tím padla moje teorie, že slovník v sobě kromě písemné formy obsahuje i fonetický přepis. Džin tedy musí vyslovovat napsané slovo podle naprogramovaných jazykových pravidel a i když jsem mu předhazoval různé vychytávky od jazykolamů až po nesmyslná slova, vždycky je vyslovil bez problémů.

Pojďme si tedy předvést práci s uživatelským slovníkem. Cest je jako vždy několik. Jedna vede přes kliknutí pravým tlačítkem myši do okna s překlady. Zde je v menu položka Výraz, pod kterou se nacházejí volby Nový (pro zadání nového slovíčka), Upravit pro editaci již vytvořeného překladu a Odstranit pro jeho vymazání. Druhá cesta, kterou se teď vydáme my, vede přes menu Soubor a volbu Uživatelský slovník (klávesová zkratka CTRL+U). Objeví se jakýsi "manažer" uživatelského slovníku, který nám dovolí záznamy přidávat, ubírat, řadit, upravovat... atd. (viz obrázek).

Ať už záznam upravujete nebo vytváříte nový, objeví se dialogové okno s několika vstupními poli, které by stálo za to popsat.

Angličtina: Do tohoto pole zapište cizojazyčný překlad slova. Tento výraz se také objeví v horním překladovém podokně hlavního okna. Pokud výraz obsahuje více slov, bude každé toto slovo automaticky propojeno s tímto výrazem. Pokud tedy napíšete "By the way", pak se např. při překladu slova "way" objeví zmíněná fráze ve spodním podokně. To proto, že obsahuje slovo "way", a ve spodním okně se objevují právě výrazy, které s překládaným slovem nesouvisejí tak těsně.

K heslu: Stejně, jako se pro "by the way" automaticky vytvoří volnější propojení se slovy "by", "the", "Way", tak můžeme chtít, aby byl výraz spojen i s nějakým dalším slovem. To pak napíšeme sem. Pokud do tohoto pole napíšete třeba "abbreviation", potom při vyhledání překladu tohoto slova budete mít ve spodním podokně rovnou i příklad "By the way".

Člen: Zde můžete specifikovat rod slova:

m (male)- mužský,

f (female)- ženský,

n (neutral)- střední,

mn, fn - zřejmě znamenají male-neutral a female-neutral, bohužel však nejsem natolik lingvisticky vzdělán, abych se vám tu snažil tvrdit, že vím, k čemu takovéto členy použít.

Pole Čeština, K heslu a Člen: Mají analogické významy jako v předchozích případech.

Poznámka: Dovolím si použít citaci z manuálu, protože bych to lépe nepopsal: "Obecná poznámka k vložené dvojici výrazů. V zobrazení je pak v hranatých závorkách. Doporučujeme používat stručné zkratky, např. hov. (hovorově), slang. (slangový výraz), zkr. (zkratka), apod."

Obor: Dle potřeby můžete zařadit výraz do určitého oborového slovníku. V naší základní verzi máme slovíčka ze dvou "oborů" - "Všeobecný základní" a "Všeobecný rozšířený". Další lze samozřejmě dokoupit. Univerzální (náš) slovník je označen implicitní volbou "Uživatelský".

Nastavení slovníku

Do nastavení chování slovníku se dostaneme přes menu Možnosti - Nastavení (zkratka CTRL+N). Objeví se okno plné voleb. Protože na popis nemáme celou knihu, musíme jej trošku zkrátit: zmíním se pouze o těch nejzajímavějších. S ostatním se klidně obraťte na nápovědu. Sice není příliš rozsáhlá, ale je česky a bez problémů srozumitelná.

Vyhledávání

[Slovník]- Výchozí směr překladu.

[Porovnat]- Volba řídící chování programu při hledání překladu. Buď se vám objeví překlad přesně toho, co jste napsali do vstupního pole (volba Celé pole - nedoporučuji), nebo se objeví všechna slova, která ZAČÍNAJÍ výrazem, jenž jste napsali (volba Začátek pole). Popřípadě se objeví každé slovo, které OBSAHUJE výraz, jenž jste zapsali (volba Jakákoli část pole). Poslední volbě se také jinak říká fulltext.

[Hledej základ] - Chování aplikace, nenajde-li zapsané slovo. Snaží se hledat základ slova buď zleva (vhodné pro angličtinu), nebo zprava (vhodné třeba pro němčinu).

[Schránka Windows] - Práce se schránkou. Chceme-li, aby nám program hlídal schránku a přeložil vše, co se v ní objeví, pak zaškrtněte Automaticky ze schránky. Pokud naopak chceme nalezený a označený překlad automaticky přesunout do schránky pro využití jinde, zaškrtněte volbu Automaticky do schránky.

[Klávesnice]- Volba klávesnice je poměrně příjemná, protože umožní říci programu, aby podle zvoleného směru překladu automaticky nastavil odpovídající národní klávesnici. Šikovné...

[Hledání]- Nastavení doby, po jaké se automaticky spustí hledání překladu (nemusíte mačkat Enter) a po jaké se označí celý vložený text, abyste mohli zadat nové slovo.

[Historie] - Nastavení velikosti seznamu naposledy hledaných výrazů.

Vzhled

Zde vás upozorním především na volbu Max. úroveň vnoření ze sekce [Treeview], o níž jsme se už zmiňovali dříve. Nastavuje maximální počet vnoření v oknech s překlady.

Slovníky

Zde lze aktivovat a deaktivovat slovníky, kterých se týká prohledávání.

Aplikace

Základní nastavení aplikace.

Výslovnost

Pro nás asi nejzajímavější část. Zde se totiž dá nastavit, co chcete nechat vyslovovat. (Zaškrtnutím volby Čeština nic nezískáte, protože nebudete mít nainstalovaný patřičný jazykový modul v programu Via Voice, jenž se stará o výslovnost.) Hlavně si zde ale můžete vybrat svého pomocníka a zvolit, co všechno smí dělat.

Závěr

Musím přiznat, že doposud jsem měl v oblasti slovníků jasného (nejmenovaného) favorita. Avšak po seznámení se slovníky Millennum už není moje volba tak jednoznačná. A vzhledem k tomu, že od nás máte aplikaci zdarma, domnívám se, že není co řešit. Takže si užijte svůj nový přírůstek z rodiny šikovných pomocníků, a já jdu zjistit, zda toho džina přece jen na něco nenachytám. Jak si třeba poradí s výslovností takových slov jako "abrakadabra" nebo "rychlokurz"?

§§§§§


Užitečné tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

C04P0372

Další, třiašedesátý díl tipů a triků pro Windows vzniká za vlahé a teplé letní romantické noci u klasického přenosného počítače s Windows XP, které se pomalu, ale jistě stávají obvyklým operačním systémem. Přes tento fakt nezavrhneme starší verze Windows hlavně z důvodu, že velkou část tipů lze aplikovat s přehledem na kterýkoliv operační systém tohoto typu.

Co nového na softwarovém poli obecně? Před obvyklou letní okurkovou sezónou stále čekáme na systém nové generace od Microsoftu, pomalu adaptujeme novou verzi kancelářského balíku MS Office 2003, začínáme se sžívat s konkurenčním OpenOffice.org a zkoušíme Linux.

Dnešní díl tipů se vám opět pokusí přinést něco zajímavého ze světa Windows a MS Office. Přeji příjemné čtení.

Tipy pro Windows

Pořádek v odkazech

(IE 6.x) Dnešní seriál začneme tipem schovaným v Internet Exploreru poslední šesté verze. Podstatou prohlížení internetových stránek je vlastně volba takzvaných URL (Uniform Resource Locator). I když klepnete na odkaz umístěný přímo na konkrétní stránce, prohlížeč pouze přejde na jinou URL, kterou následně zobrazí v adresním řádku. Je samozřejmě nemožné si zapamatovat všechny odkazy, které při "surfování" navštívíte. Některé jsou i poměrně komplikované. Proto je součástí prohlížeče i systém archivace oblíbených odkazů.

Od šesté verze lze oblíbené internetové odkazy poměrně efektivně upravovat jak v klasickém souborovém manažeru (např. Windows Commander), tak i v přehledném dialogu, který je přímo součástí IE. Záleží jen na vaší volbě.

Oblíbené odkazy (Favorites) najdete na vašem pevném disku ve složce Windows -Oblíbené položky (v případě Windows 9x), nebo ve složce Documents and settings vasejmeno - Oblíbené položky (v případě Windows 2000 a Windows XP). V těchto složkách najdete přímo soubory reprezentující jednotlivé položky roletového menu Oblíbené v IE. Můžete je přesouvat nebo mazat, podle libosti. Lepším způsobem správy Oblíbených položek je ale dialog dostupný z roletového menu Oblíbené, volbou Uspořádat oblíbené položky. V tomto dialogu můžete položky vytvářet, přesouvat nebo mazat, ale také můžete měnit jejich pořadí v menu. To provedete tak, že vyberete položku, kterou chcete v menu přesunout nahoru nebo dolů, podržíte stisknutou klávesu ALT a stisknete šipku na klávesnici v požadovaném směru. U každé položky lze také zvolit, zda má být stažena na váš pevný disk tak, aby byla dostupná off-line. Tato funkce ovšem správně nefunguje u dynamických stránek, jakými jsou například portály a podobně.

HTML a e-mail

(OE 5 a vyšší) Na začátku tohoto skromného, ale užitečného tipu je třeba říci pár vět o historii elektronické pošty (ve formě nostalgického povzdechu). Původně byla elektronická pošta základním komunikačním kamenem internetu, vedle ní existovalo FTP a poté ještě Gopher na prohlížení internetových stránek. V těch dobách bylo obvyklé, že se e-mail používal opravdu pouze k textové komunikaci. Jednak nebylo tak snadné k němu cokoliv přiložit (přílohy bylo nutné ručně překódovat), jednak byly linky tak pomalé a nepropustné, že by takový e-mail putoval k příjemci několik hodin.

Doba se změnila i v tomto druhu komunikace, skoro bych řekl, že je dnes obvyklé posílat e-mailem více dat, než jakýmkoliv jiným způsobem. Linky už nejsou pomalé. Vzhled e-mailu už není pouze textový, většina pošty je dnes ve formátu HTML (formát pro tvorbu internetových stránek). V tomto jednoduchém tipu si ukážeme, jak se podívat na zdrojový kód HTML každého e-mailu, i čistě textového.

Spusťte Outlook Express a označte libovolný e-mail např. ze seznamu došlé pošty. Poté stiskněte klávesovou kombinaci CTRL+F2 a otevře se vám Poznámkový blok se zdrojovým kódem HTML každého, i textového e-mailu.

Lepší tiskárna

(Win 9x) V našem seriálu poněkud ignorujeme tipy, týkající se počítačového hardwaru, které také úzce souvisí s operačním systémem. Následujícím tipem se tento fakt pokusíme alespoň částečně kompenzovat.

Při použití laserových nebo jiných "tepelných" tiskáren se často stává, že nejsou včas připraveny pro tisk. Tyto tiskárny se totiž v případě probuzení ze stand-by režimu musejí nejprve zahřát na provozní teplotu, což přece jen v závislosti na typu tiskárny nějakou chvíli trvá. Windows se v průběhu této doby pokoušejí odeslat na tiskárnu vaši tiskovou úlohu a když se jim to nepodaří, zobrazí obtěžující informační okénko s konstatováním, že se o to za stanovený čas pokusí znovu. Jednoduchým nastavením tiskárny ale můžete tento čas přesně definovat. V následujícím tipu si ukážeme, jak na to.

Jděte do menu Start a zvolte položku Nastavení. V ní zvolte položku Tiskárny pro otevření okna s nainstalovanými tiskárnami. Časové hodnoty budete moci měnit jen pro tiskárny, které jsou připojeny k vašemu počítači, nebo pro tiskárny, které spravujete jako administrátor.

Vyberte tiskárnu, kterou chcete nastavit, a klikněte na ni pravým tlačítkem myši. Z kontextového menu vyberte Vlastnosti. Nyní přejděte na záložku Podrobnosti a pozornost zaměřte na dolní část dialogu, konkrétně na sekci Časový limit. První volbou je limit v situaci, kdy není tiskárna adresována, tj. čas, jak dlouho se má čekat, jestliže Windows nedostanou od tiskárny odpověď. Ten je vhodné z přednastavených 15 sekund zvýšit na dobu potřebnou k "probuzení" tiskárny.

Druhý limit nastavuje prodlevu před dalším pokusem o zaslání tiskové úlohy. Tu je naopak vhodné zkrátit - pokud se tisk nepodaří jen kvůli nějakému drobnému nedostatku, který ihned vyřešíte, je zbytečné čekat celých přednastavených 45 sekund, i když tento proces je samozřejmě možné zkrátit stiskem tlačítka přímo z příslušného informačního okénka. Zvolené hodnoty potvrďte stiskem tlačítka OK a užívejte si bezproblémového tisku.

Tipy pro MS Office

Automatické ukládání

(Office 2000/XP) Každý, kdo pracoval s textovým editorem Word balíku MS Office, se setkal s funkcí automatického ukládání dokumentu. Po standardní instalaci je totiž tato funkce aktivní, i když poněkud nevhodně nastavená. Jestliže jste pracovali s velkým a složitým dokumentem a nestarali se o podrobnější konfiguraci Wordu, asi jste často spílali obtěžujícímu a dlouho trvajícímu náhlému automatickému ukládání, které se začalo provádět zpravidla několik sekund poté, kdy jste dokument sami uložili.

V následujícím tipu si ukážeme možnosti nastavení této funkce tak, aby plnila přesně to, co od ní vy jako uživatel budete požadovat. Ihned na úvod bych ovšem doporučil nepovažovat funkci automatického ukládání a následného obnovení za náhradu průběžného ukládání. Tato funkce slouží spíše jako pomoc při neočekávaném pádu aplikace nebo samotných Windows.

Spusťte Word a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti. V následném dialogu máte k dispozici několik záložek, pro nás jsou důležité dvě. Nejprve přejděte na záložku Uložit. Najdete zde několik možností nastavení. V sekci Možnosti ukládání si lze zvolit, zda se bude vytvářet záložní kopie dokumentu (vřele doporučuji), naopak bych vynechal možnost rychlého ukládání, kdy Word ukládá pouze změny dokumentu. Po několika nezdarech při otevírání již trochu chápu, proč je tato volba vypnuta, nicméně rozhodnutí je na vás. Pro automatické ukládání jsou podstatné volby Povolit ukládání na pozadí a Automaticky ukládat po... První volbou definujete, zda budete muset kvůli ukládání dokumentu přerušit práci, druhou pak nastavíte periodu automatického ukládání tak, aby vás obtěžovala co nejméně. Případně můžete odškrtnutím této položky funkci deaktivovat.

Druhá zajímavá záložka se skrývá pod názvem Umístění souborů. Zde můžete (mimo jiné) nastavit složku, kam bude Word ukládat průběžné soubory pro automatické obnovení. Pokud potom toto obnovení z jakéhokoliv důvodu selže, máte šanci získat data z těchto souborů vlastními silami. Proto je dobré vědět, kde vlastně na vašem pevném disku jsou. Pozměňte tedy položku seznamu s názvem Soubory automatické obnovy pomocí tlačítka Upravit a nastavení je hotové.

Používáte rádi klávesnici?

(Word 2000 a výše) Jestliže jste na otázku odpověděli kladně, nenechte si ujít následující trik obsažený v MS Wordu od verze 2000. Každou aplikaci pro Windows lze vždy alespoň částečně ovládat z klávesnice, i když je samozřejmě principiálně uzpůsobena k ovládání myší. Zasvěcení vědí, že klávesnice umožňuje zpravidla mnohem rychlejší ovládání než myš, proto je většinou dobré se s existujícími klávesovými zkratkami seznámit.

MS Word je klávesovými zkratkami nabitý a jeho základní funkce (i některé pokročilé) se dají jejich prostřednictvím docela dobře zvládnout. Klávesových zkratek je však velmi mnoho a je nemožné si je všechny pamatovat, proto pro vás autoři Wordu připravili jednoduché makro (resp. příkaz), pomocí kterého si můžete zkratky vypsat do tabulky, tu následně vytisknout a dokument umístit třeba na nástěnku nad svým pracovním stolem.

Spusťte si Word a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Makro a v menším menu, které se objeví, vyberte položku Makra. V dialogu nastavení maker vyberte v kolonce Prohledat položku Příkazy Word a ze seznamu zvolte příkaz Seznam příkazů. Stiskněte tlačítko Spustit a vyberte, zda chcete zobrazit všechny příkazy Wordu, nebo jen klávesové zkratky.

Makro vygeneruje nový dokument obsahující přehlednou tabulku všech klávesových zkratek, dostupných v příslušné verzi programu. Nyní stačí tento dokument vytisknout a umístit na dobře dosažitelné a viditelné místo.

Kontinuální zvuk

(PowerPoint 2003) Zcela výjimečně se v našem seriálu věnujeme aplikaci pro tvorbu multimediálních prezentací, MS PowerPointu. Možná je to dnes vůbec poprvé, co se o něm zmiňujeme. O to zajímavější třeba bude tip, který se vám nyní pokusím srozumitelnou formou předat.

Při tvorbě prezentace používáme často kromě grafiky a textu také zvukové podbarvení. Možná jste se setkali s faktem, že můžete nastavit zvuk pouze pro každý snímek zvlášť. Tento zvuk sice může hrát po celou dobu prezentace, na každém snímku ale začíná jakoby znovu.

Řešení je docela jednoduché, ale je potřeba dodržet několik nastavení. Spusťte PowerPoint a vytvořte několik snímků. K prvnímu snímku potom připojte požadovaný zvuk, to provedete tak, že v roletovém menu Vložit vyberete položku Video a zvuk a dále vyberete buď existující zvuk dostupný v galerii MS Office, nebo zvukový soubor uložený na vašem pevném disku. Připojený zvuk se na snímku objeví jako ikonka reproduktoru. Klikněte na tuto ikonu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte položku Vlastní animace. V pravé části PowerPointu se vám objeví nápovědný sloupek s vaší nově založenou vlastní animací. V seznamu multimediálních efektů již najdete inkriminovanou zvukovou stopu. Vyberte ji a jako spouštěcí efekt zvolte Po předchozím. Nyní poklepejte levým tlačítkem myši na zvolený zvuk v seznamu multimédií u vlastní animace, objeví se vám dialogové okno s nastavením. Na záložce Efekt najdete potřebné volby pro nastavování zvuku. Nastavte zde spuštění přehrávání zvuku od začátku prezentace a jeho zastavení po zvoleném počtu snímků, zde stačí zadat číslo vyšší, než je aktuální počet snímků v prezentaci. Pokud hudbu v průběhu prezentace měníte, zvolte samozřejmě konkrétní místo této změny. A to je vlastně vše.

Easter Eggs

Messenger

(Win XP) Ano, i v tomto dílu si najdeme chvilku pro velikonoční vajíčka. Snad vás pobaví. Začneme u známého komunikačního programu MS Messenger, který je součástí Windows XP (ne všichni jej ovšem máme rádi). První trik je jednoduchý a možná jej už znáte. V textové části Messengeru lze samozřejmě používat oblíbené emotikony. Některé ale v nabídce nenajdete a přitom docela dobře fungují. Stačí je vložit pomocí textových značek. Pokud chcete vložit emotikon Rainbow (duha), napište (R), pro Handcuffs (pouta) napište (%), pro Sunshine (slunce) stačí vložit (#), pro "Stupid question mark" pak vepište (?). Ještě nám zbývá Screwy face (překlad nechám na vás) a Devil, které vložíte znaky :S, respektive (6).

Pokud rádi konverzujete pomocí chatování ve svém Messengeru, zkuste vepsat příkazy za lomítkem tak, jak jsou uvedeny v tabulce. Jedná se hlavně o zvukové efekty.

Tímto jediným, ale rozsáhlejším velikonočním vajíčkem ukončíme celý dnešní díl tipů a triků pro Windows. Příště se těším opět na shledanou.

Intertipy

Dnešní internetové odkazy nijak nevybočí ze zajetého standardu. Opět se podíváme po stránkách s tipy a triky pro platformu Windows.

WorldStar Computer tips

http://www.worldstart.com/tips/index.htm

Hned zkraje začneme velmi vkusně provedenou zahraniční stránkou WorldStar.com. Na výše uvedeném odkazu vás hned v úvodu uvítá seznam odkazů na nejlepší zveřejněné tipy a triky. Jednotlivé tipy jsou velmi přehledně zpracovány a doplněny ilustračními obrázky. Po levé straně najdete dlouhé menu s dalšími odkazy na další tematicky rozdělené tipy. Namátkou vyberu např. Internet Tips, E-mail Tips, Desktop Management Tips a mnoho dalších. Nechybí nezbytný vyhledávací nástroj. Na stránkách dále najdete komerční softwarový i hardwarový elektronický obchod, možnost zasílání novinek e-mailem (lze vybrat přesně co zasílat a co nezasílat), Message Board pro vaše projevy a stránku s kontakty. Vše přehledně a anglicky.

Windows Tweaks

http://www.windows-tweaks.info

Výborně provedená stránka věnující se podrobně všem existujícím verzím Windows, počínaje řadou 9x a konče ještě nedokončeným Longhornem. Na úvodní stránce najdete novinky z oblasti Windows, dále pokračujte v levé části, kde již naleznete očekávané odkazy na tipy a triky rozdělené podle verzi Windows. Ty jsou potom členěné podle dalších tematických okruhů. Samotné tipy jsou zpracovány velmi přehledně, občas jsou doplněné ilustrační grafikou. Na stránce ještě najdete možnost získat další užitečné programy a patche pro Windows, můžete se i zaregistrovat do místního diskusního fóra. Nechybí ani stránka s FAQ nebo odkazy na další www stránky s podobným zaměřením. Překvapení nakonec -stránka je komplet v němčině.

WinHelpLine

http://www.winhelpline.info

A abychom nevyšli ze cviku, rovnou si ukážeme blízkého příbuzného předchozí stránky, jak jinak, také z Německa. Opět se jedná o výborně provedenou stránku obsahující mnoho informací o Windows ve všech dnes dostupných verzích. V úvodu jste opět zavaleni obecnými informacemi o Windows, které můžete poklepáním na menu vlevo obohatit o tipy a triky, FAQ, DownloadCenter, bulletiny přímo od Microsoftu, informace o zasílání novinek přes e-mail a mnoho dalšího. Po pravé straně najdete registraci uživatele, objednávku výše zmíněného listu novinek a odkazy na diskusní skupiny provozované nejen tímto serverem. Zajímavostí na závěr je vždy jedna recenze knihy v pravé dolní části stránek.

WUGNET

http://www.wugnet.com/tips/default.asp

Čtenáři pamětníci si jistě na výše uvedené stránky vzpomenou. Už jsme totiž o nich v jednom z předchozích dílů internetových tipů a triků hovořili. Jenže stránky byly kompletně předělány a rekonstruovány, navíc neškodí si je občas připomenout. Jejich obsah totiž stojí za vidění. Nebojte se, jsme zpátky na anglicky mluvícím webu, kde najdete velké množství tipů a triku pro hardware PC, Windows všech verzí a MS Office. Tipy je možné řadit buď podle data, nebo podle zvoleného tématu. Jednotlivé tipy jsou potom zobrazeny společně s ilustrační grafikou. Každý den najdete na těchto stránkách minimálně jeden nový trik. Na Wugnetu najdete mimo jiné také odkazy na software, novinky zasílané e-mailem, šetřiče obrazovky a diskusní fóra. Doporučuji navštívit. Neprohloupíte.

WindowsHelp.net

http://www.windows-help.net/windows98/all-tips.shtml

Tato stránka je poněkud staršího data a tomu odpovídá jak její grafické zpracování, tak obsah, který se skoro výhradně věnuje Windows 98 a 95. Jelikož je i náš seriál zaměřen tímto směrem, určitě bude výše uvedený odkaz někomu z vás užitečný. Přímo pod odkazem najdete jednotlivé sekce s tipy a triky, za všechny mohu jmenovat Communication Tips, Fine Tune Windows, Getting Started a mnoho dalších. Jednotlivé tipy jsou velmi pěkně a podrobně zpracované, občas doplněné ilustračním obrázkem. Na stránce nechybí vyhledávací nástroj, v horní části najdete i odkazy pro stažení užitečného softwaru. Nechybí kniha hostí, odkazy na další stránky s podobnou tematikou a velmi zajímavý oddíl Techfiles, kde najdete jakési návody a řešení nejrůznějších známých i neznámých problémů ve Windows. Vše anglicky.

WinTrouble

http://www.wintrouble.net

Pokud se dostanete do problémů, navštivte skutečně velmi rozsáhlou databázi tipů a triků pro Windows s názvem WinTrouble. Stránka nebo spíše hromada stránek je velmi dobře a přehledně zpracovaná. V úvodu je vám nabídnut seznam novinek, možnost přihlášení se k odběru newsletteru a vyhledávací nástroj, který je zde naprostou nezbytností. Důležité je horizontální menu v horní části stránky, kde si vyberete svůj operační systém. Nabídka sahá od Windows XP až po Windows 95. Outlook Expressu společně s Internet Explorerem je věnována zvláštní část. Po volbě systému se přesunete na menu v levé části stránek, které dále usměrní vaše kroky. Obsahuje velmi obecná témata, takže nečekejte přímo odkazy na konkrétní tipy a triky, k těm se dostanete až na čtvrté, někdy i páté kliknutí. Tipy jsou dobře a přehledně zpracovány. Kromě samotných tipů nenajdete na stránkách v podstatě nic dalšího, ale i tak je nabídka více než dostatečná. Web je anglicky.

MCSE World

http://www.petri.co.il/tips_and_tricks.htm

Posledním odkazem, na který se tento měsíc podíváme, je stránka s tipy a triky pro všechny verze operačního systému Windows. Stránka je po grafické stránce velmi povedená a přehledná. Tipy a triky jsou rozděleny do několika sekcí, mezi zajímavé patří rozhodně Active Directory, Disaster Recovery (to zní přímo strašidelně) nebo Tweaking. V sekcích už následuje seznam jednotlivých tipů, které jsou nadprůměrně podrobně zpracovány. Na stránkách nechybí vyhledávač, odkazy na články týkající se Windows, diskusní fóra, FAQ, kniha hostí a podobně. Vše hezky anglicky.

Za měsíc u příštího dílu internetových tipů opět na shledanou.

§§§§§


faq:Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

C04P0379;C04P0380

Mám nainstalovaná Windows 2000 Server SP4. Nainstaloval jsem do nich před nějakou dobou program RemotelyAnywhere (k nalezení na stránkách se stejným názvem). Po vypršení trial licence jsem tento program odinstaloval, ale v hardware manageru systému se mi pořád objevuje jeho ovladač. Opětovná instalace a reinstalace nepomohla. Tento ovladač se nedá odinstalovat ani odebrat. Nevíte o nějakém jiném způsobu, jak se ho zbavit?

Nemám praktickou zkušenost s tímto softwarem, ale předpokládám podobnost s programem Remotely Possible. Doporučil bych nejprve odstranit servis tohoto softwaru, je-li ještě dostupný, a pak i všechny odkazy na program z registrů.

Mám novou grafickou kartu nVidia GeForce FX 5200, 128 MB DDR, TV, PCI a můj počítač (Compaq Deskpro, Intel Pentium II, 266 MHz, 512 KB Cache, 128 MB SDRAM, grafika Matrox Millenium II AGP, Windows ME) ji odmítá. Počítače Compaq mají automatický BIOS, který má kartu sám detekovat a přehodit AGP na PCI. Mohli byste mi prosím poradit, jak kartu spustit, popřípadě jakou konfiguraci nového počítače potřebuji, aby tuto grafickou kartu přijal?

Teoreticky máte jen jedno řešení. Na stránce http://h18000.www1.hp.com/support/files/deskpro/us/index.html si stáhnete novější verzi BIOSu a provedete upgrade. V případě úspěchu bude počítač s kartou bez nějakých dalších nastavování pracovat. Je vždy trochu problém, když se kombinují typově starší a nové komponenty.

Na počítači mám nainstalována Windows XP, která mi zkolabovala a přes veškeré snahy s tím něco udělat jsem byl nucen PC přeinstalovat. Potíž je v tom, že jsem si nestačil zálohovat důležité dokumenty. Složka, kde jsou tyto dokumenty uloženy, má stejný název jako dříve, jen na kliknutí reaguje tak, že ke složce nemám přístup. Rád bych věděl, zda existuje nějaký program, který by dokázal složku přesunout či zkopírovat tak, abych se mohl dostat ke všem dokumentům.

Postup je poměrně jednoduchý. Nejprve se musíte přihlásit k účtu, který má administrátorská oprávnění. Dále je potřeba, abyste otevřel například okno Tento počítač a v odkazu Nástroje/Možnosti složky/Zobrazení zrušil volbu Použít zjednodušené sdílení souborů. Dále vyhledejte adresář, ve kterém jsou vaše data uložena, klikněte na něj pravým tlačítkem myši a zvolte možnost Vlastnosti. Ve zobrazeném okně přejděte na záložku Zabezpečení. Zde si jednoduše přidáte práva pro přístup do tohoto adresáře (doporučuji Úplné řízení) a pak už nebude problém obsah adresáře kamkoliv zkopírovat či přesunout.

Potřeboval bych poradit ohledně problému s internetem ve Windows 2000. Při každém připojení k internetu a následovném otevření Internet Exploreru nebo Outlook Expressu se objeví chyba: probíhá vytváření protokolu chyb, program svchost.exe provedl neplatnou operaci a bude ukončen. Poté nelze otevírat odkazy na internetu, kopírovat a vkládat cokoli kamkoli - zkrátka celý explorer.exe se chová na restart. Po opětovném spuštění systému se vše vrátí do normálu. Ptal jsem se na tento problém několika profesionálů a bylo mi řečeno, že se jedná o virus s názvem Worm. V počítači jsem také takový virus našel, odstranil pomocí AVG 6.0, ale problém přetrvává. Zkusil jsem také přeinstalovat Windows. Problém zmizel asi na 10 dní a potom se chyba začala objevovat znovu. Přemýšlel jsem o změně OS na XP nebo Millenium, ale to znamená další investici, protože chci používat legální software.

Opravdu se jedná o problém s virem, a to s wormem Welchia. Na internetu (http://securityresponse.symantec.com/avcenter/venc/data/w32.welc hia.worm.removal.tool.html) můžete stáhnout nástroj pro jeho bezpečné odstranění. V zásadě váš problém spočívá v tom, že se z nějakého zdroje worm opětovně dostává do počítače. Doporučil bych pečlivě antivirem kontrolovat všechny soubory, které po nové instalaci do počítače kopírujete. Vir můžete mít na disku, flashdisku, ale i třeba na vypáleném CD. Hlavně je potřeba pravidelně aktualizovat antivirový program!

Potřeboval bych poradit se svojí základní deskou MSI KT4V-L s procesorem AMD Athlon. Deska původně pracovala s Duronem 1300 MHz, a to bez problémů. Po inovaci na Athlon ale začaly problémy, pracuje totiž pouze na FSB 100 MHz. Po nastaveni FSB na 133 MHz se počítač sice zapne, ale ihned po zobrazení loga Windows XP se sám vypne. Poté musím vymazat paměť CMOS, aby se počítač vůbec zapnul. Sestava: MSI KT4V-L, Athlon 2000+, 256 MB RAM (333 MHz), GeForce 4 440 MX, disk Seagate 60 GB.

Celé nedorozumění spočívá v tom, že procesor Athlon (Thunderbird) 1,3 GHz (který patrně vlastníte) opravdu pracuje na frekvenci sběrnice 100 MHz. Základní deska jej po resetování CMOS vždy správně detekuje a nastaví tuto FSB.

Používám Windows 98 SE, MS IE 6 SP1 a na poštu Outlook Express 6. V něm jsem si vytvořil svou identitu, nastavil ji jako výchozí a zabezpečil heslem (vím, že to je slabá ochrana, ale zatím mi stačila). Outlook Express tak vždy při spuštění nastavil tuto identitu a při prvním spuštění ještě požadoval heslo. Před nedávnem jsem si od Microsoftu stáhl a nainstaloval opravy pro MS-IE 6SP1 Q831167 a OE6 SP1 KB837009. Od té doby Outlook Expres při spuštění vždy přejde do identity, která byla zvolena naposled a i když je to má identita, žádné heslo nepožaduje. Zkoušel jsem, zda nepomůže změna hesla, ale nepomohla. Zároveň jsem si všiml, že se mi na ploše začal objevovat soubor pojmenovaný ~ (pouhá tilda bez ničeho dalšího, soubor je umístěný opravdu ve Windows\Plocha), jehož obsah odpovídá obsahu mého WAB adresáře. I když jej odstraním, po čase se tam objeví znovu. Nejprve jsem myslel, zda to není projev nějakého viru či spywaru, ale nezdá se - všechny testy negativní. Netušíte, v čem by mohl být problém a jak ho odstranit?

Myslím, že by mohl pomoci následující postup. Nejprve si z adresáře identity, který naleznete v C:\Documents and Settings\jméno uživatele\Data aplikací\Identities zkopírujete všechny soubory do záložního adresáře. Následně celou identitu zrušíte a vytvoříte zcela novou. Pak už jen stačí do adresáře nové identity překopírovat všechny soubory ze záložního adresáře. Nová identita nastaví potřebné údaje do registrů a vše by mělo začít pracovat normálně.

Vo firme máme 4 PC (OS Windows XP Pro SP1 alebo Windows 98) pripojené do internetu prostredníctvom ADSL routera (s firewalom). 1 je napojený priamo, zvyšné cez sieťový switch. Na 2 je nakonfigurovaný e-mail klient Outlook Express na tú istú e-mailovú schránku. Takmer denne nám chodia maily, ktoré obsahujú v prílohe vírus/červ (hlavne Netsky.B). Náš antivír (Všade Nod 32 2.0 s auto aktualizáciou inetom) ich zachytí a my ich hneď mažeme. Problém je, že nám už párkrát (cca 8 krát) prišiel automatický e-mail od antivírov z rÖznych adries, že naša pošta obsahovala onen Netsky. Otestoval som všetky počítače on demand scannerom NODu, stiahol som si Symantec removal tool, ale tie nič nenašli. Mohli byste mi poradiť, či mÖžme mať ten vírus a čím ho odstrániť?

Jedna z vlastností těchto virů je ta, že mohou rozesílat sami sebe. Při této činnosti si zvolí nějaký mail a odešlou jej na libovolnou adresu z kontaktů dostupných v počítači, a aby toho nebylo málo, částečně upraví hlavičku mailu. Ta pak vypadá tak, že mail odešel od jiného adresáta, kterého si vir opět vyhlédne v adresáři. V praxi to znamená, že mail, který k někomu dorazil včetně takového virového pozdravu, se tváří, jako by odešel od vás a vy už pak jen dostanete mail, který vás upozorní na přítomnost viru ve vašem počítači. Takže doporučuji pravidelně upgradovat antivirový program, kontrolovat soubory a na podobná upozornění jednoduše nereagovat.

Přednedávnem jsem koupil pevný disk Maxtor 160 GB. Po instalaci Windows XP vše pracovalo asi dva týdny bez chyb, pak jsem najednou disk zaplnil na 3/4 kapacity a stala se neblahá věc: náhlý restart, po restartu je disk nepřístupný, FAT tabulka je v háji. Udělal jsem formát, opět dva měsíce vše fungovalo a najednou to samé, a hned dvakrát za sebou! Jinak se disk chová normálně, testy povrchu disku se jeví v pořádku, virovou infekci jsem vyloučil. Nevím zda, pomůže updatovat BIOS, nebo vyměnit základní desku, nebo...

Má konfigurace: Athlon 1900 XP, deska ASUS A7M266, 512 MB RAM, grafická karta nVidia 64 MB, SB Live 5.1, OS Windows XP.

Nejprve bych zkusil disk reklamovat. Může být v pořádku, ale důkladný test může odhalit nějaké drobné chyby hardwaru, které se mohou projevit jen při nějaké specifické operaci. Jako další krok bych doporučil upgrade BIOSu na novou verzi, kterou naleznete na adrese: http://www.asus.com.tw/support/download/item.aspx?ModelName=A7M26 6&Type=BIOS. Zde je vyřešena i lepší podpora velkých disků.

Již asi rok se potýkám s automatickým přestavením účtů v Outlook Expressu, IE6. V položce Nástroje  Účty - Pošta označím např. pop3.volny.cz, pak Vlastnosti -Servery:

Typ serveru příchozí pošty: POP3 - zůstává

Příchozí pošta(POP3): pop3.volny.cz - mění se samo na 127.0.0.1

Odchozí pošta(SMTP): smtp.volny.cz - mění se samo na 127.0.0.1

Název účtu: vlak - mění se samo na: vlak#pop3.volny.cz

Heslo: zůstává

Server požaduje ověření: když nezaškrtnu, samo se změní, a pak v Nastavení:

Přihlašovat se jako

Název účtu: vlak - mění se samo na vlak#smtp.volny.cz

Heslo: zůstává

S tímto změněným nastavením to buď nejde vůbec, nebo je vše velmi těžkopádné a zdlouhavé. Zkoušel jsem již všelijaké kombinace, avšak bez úspěchu. Předpokládám, že chyba může být někde v nastavení, ale nemohu přijít na to, kde.

V Internet Explorer  Připojení  Nastavení - jsem použil i nepoužil volbu Automaticky zjišťovat nastavení.

Původně jsem měl za to, že se změna provede jen tehdy, když spustím Internet Explorer. Ale i při opravení účtů v Outlook Express bez spuštění IE a pak vypnutí počítače se změna projeví. Nemusí být vůbec připojen k internetu.

Ze zkušenosti vím, že takto přenastavuje poštovní účty antivir Avast. Jestliže používáte tento software, nezbude nic jiného, než toto nastavení akceptovat.

Mám starší počítač a základní desku VB601b s BIOSem ID 12/13/1999-i440BX-W977EF-2A69KF09C-00, čipset Intel 440BX/DX/ZXC, rychlost sběrnice, procesor Intel Celeron 333 MHz přetaktovaný na 343 MHz, paměť 256 MB SDRAM. Při instalaci vyšší verze než Windows 98, např. Windows 2000 a Windows XP, se počítač "zakousne" hned po nabootování a tyto OS nejdou tudíž nainstalovat. Zkoušel jsem to několikrát.

Mám dva dotazy:

1. Jaká je příčina a možné řešení výše uvedeného problému, případně jaký bych měl provést upgrade BIOSu.

2. Smířím-li se s tím, že ponechám Windows 98, potřeboval bych poradit upgrade na SoundBlaster Live! Wave In (1400) verze 4.02. Na internetu jsem našel upgrade ovladače pro stejnou zvukovou kartu jen pro vyšší OS. Dělám totiž hudbu a mám pocit, že tento starší ovladač mi brzdí počítač.

Váš problém bude jednoznačně hardwarového charakteru. Jedno řešení je přetaktovat procesor na původní frekvenci, ale spíše bych se přikláněl k možnosti inkompatibility některých komponent. V mnoha případech se jedná o špatně zvolené paměťové moduly nebo nevhodnou grafickou kartu. Jde o to, že operační systémy založené na platformě NT (Windows 2000, Windows XP) jsou velmi náročné na kompatibilitu hardwaru instalovaného počítače. Tyto OS provádějí testy, které v případě neúspěchu celou instalaci zastaví. Systémy řady Windows 9x takto náročné testování neprovádějí. To vysvětluje i fakt, že se vám na PC podařilo nainstalovat Windows 98.

Zajímalo by mě, zda je ve Windows 2000 a XP nějaký program, který má stejné funkce jako msconfig ve Windows 98. Existuje něco takového či něco jiného podobného?

Program msconfig ve Windows 2000 chybí, v systémech Windows 98/ME/XP je k dispozici. Máte-li Windows 2000, lze použít msconfig z Windows XP - funguje bez problémů. Ekvivalentem programu msconfig ve Windows 2000 je System Info, což je součást jakékoliv aplikace Microsoft. System Info je přístupné z menu Help - About a jsou v něm soustředěny veškeré informace o systému (hardware, software, spuštěné programy, služby atd.).

Měl bych dotaz ohledně nastavení filtrování pošty v programu MS Outlook 2000: jak mám nastavit Outlook tak, aby se mi ve složce Doručená pošta nezobrazovaly zprávy starší než jeden měsíc a zároveň se tyto zprávy objevily ve složce odstraněná pošta?

MS Outlook 2000 nemá ve svých filtrech (menu Tools Rules Wizard) časové hledisko, to umí až Outlook z MS Office XP. Nicméně existuje možnost, jak vyčistit aktivní mailbox - Autoarchive. Tuto službu můžete zprovoznit pomocí Tools-Options, záložka Other. V nápovědě Outlooku najdete další dostatečné informace, jak Autoarchive nastavit pro jednotlivé složky v mailboxu. Princip spočívá v tom, že zprávy definovaného stáří jsou automaticky přesunuty do souboru (obvykle archive.pst) z těch složek, které definujete. Není to sice přímo to, co chcete, ale pokud opravdu hodláte starší poštu mazat, občas prostě vymažete archivační soubor jako takový.

Máme technický problém, který má - podle mého názoru - více osob či firem. Jak odeslat pomocí mobilního telefonu stranu nějakého tištěného dokumentu (smlouva, faktura) bez použití notebooku a skeneru na faxové číslo adresáta? Neumí mi poradit ani výrobci mobilních telefonů, ani výrobci faxů. Domnívám se, že stejný problém řeší řada právníků, manažerů, či obchodních zástupců na cestách autem.

Nevím, jak si to představujete, ale bez jistého technického řešení se předloha sama do mobilního telefonu v digitální formě nepřevede. Ono technické řešení spočívá ve skeneru, který musí být připojen k nějakému počítači. Zatím to prostě jinak nejde, a proto vám ani výrobci poradit nemohou. Bylo by zde řešení do budoucna - využití vestavěného fotoaparátu v mobilním telefonu. Fax byste nafotil a pak jej poslal zatím jako MMS. Někteří operátoři již umožňují uživateli připojit se k hlasové či MMS schránce pomocí internetového prohlížeče, takže odsud by si klient obrázek stáhnul a vytisknul si jej jako fax. Má to však jeden háček - kvalitu, resp. rozlišení vestavěného fotoaparátu. Pro zachování čitelnosti přenášené strany A4 by mělo být rozlišení aspoň 100 dpi, což pro plochu stránky A4 činí přibližně 800 x 1 200 bodů. To odpovídá zhruba jednomu milionu pixelů. Mobilní telefony s takovým snímačem se na náš trh už začínají dostávat, takže by se takto daly faxy přenášet. Další problém je optika objektivu. Vše je samozřejmě co nejmenší, a proto může docházet ke zkreslení, obvykle k zaoblení hran. Toto zkreslení vykazují i běžné digitální aparáty, kde není kladen až takový důraz na miniaturizaci. Takový fax by asi nemohl být považován za platný dokument. Shrnu-li výše napsané, vestavěný fotoaparát v mobilním telefonu by mohl být použit místo skeneru a počítače k digitalizaci předlohy a pak by tento "fax" mohl být poslán jako MMS do schránky uživatele mobilního telefonu. Aby mohl být obrázek poslán jako fax, vyžadovalo by to podporu této služby mobilním operátorem.

Prosím o radu, jak si mohu stáhnout internetovou stránku i s jejími odkazy, aby po přenesení stránky na jiný počítač se tato stránka chovala úplně stejně, jako kdybych byl připojen. To znamená, že bych mohl prohlížet i stránky, na něž vede odkaz. Uložení stránky jako úplné webové stránky (htm, html) s různým kódováním taktéž nepomáhá. Docílím toho, že se mi uloží hlavička stránky a k tomu ještě adresář s veškerými obrázky, které by na stránce měly být. Ale stránky, na které je odkaz, tam nejsou, ale i kdyby byly, stránka se stejně nebude na jiném PC chovat tak, jak má (jak chci já).

Tento problém nemá řešení. Internetové stránky si můžete stáhnout na svůj počítač k prohlížení offline, a to maximálně do třetí úrovně odkazů. Jelikož si stránky ukládá sám Internet Explorer do svých systémových adresářů, je v podstatě nemožné je najít, přenést na jiný počítač a tam je prohlížet. Možnost, kterou zmiňujete, sice dovoluje přenést stránky na jiný počítač, ale chybí tam zase ty úrovně odkazů - nestahují se vůbec.

Chtěl bych si pořídit bezdrátovou síť a chci se zeptat, co k tomu bude potřeba. Je to síť mezi dvěma počítači 100 m od sebe a přes 3 zdi. Stačí jen dvě síťové karty s anténami, nebo potřebuji i nějaký router?

Na tuto "síť" vám stačí dvě bezdrátové síťové karty. V ovládacím programu pak nastavíte karty do režimu "adhoc network" - síť bez použití Access Pointu. Při koupi karet se ujistěte, že mají garantován 100m dosah. Zdi, pokud nejsou kovové (např. příčky oddělující kanceláře, hustá konstrukce sádrokartonových příček apod.), nejsou problém.

Ohlasy čtenářů

V rubrice časopisu PC WORLD 5/2004 měl čtenář problém s automaticky obnovovanou domovskou stránkou, které se nemohl zbavit. Chtěl bych jen doplnit, že s největší pravděpodobností jde o CWS (CoolWebSearch) virus (hijack), který se dá odstranit pomocí utility CWShredder. Tu je možné stáhnout ze stránky http://www.spywareinfo.com/~merijn/downloads.html .

Radoslav Krištofič

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou pro správné rozpoznání problému zásadní. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware. Dotazy můžete zasílat elektronicky na e-mailové adresy faq@idg.cz nebo pcworld@idg.cz.

§§§§§


XP bez nedostatků I

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Christian LÖbering, Cornelia Neft a David Wolski

C04P0377

Jako ostatně každá Windows, obsahuje i nejnovější verze XP chyby a spoustu balastu. Zahráli jsme si tak trochu na likvidátory a v tomto článku vám podáváme zprávu o tom, jaké nedostatky jsme nalezli a jak se jich máte zbavit.

Copak jsem blázen?!", říká si pan Novák, když Windows XP nedělají to, co od nich jako zkušený uživatel požaduje. Kopírují mu spousty nesprávných souborů, nenechají kolegy pana Nováka sdílet jeho data, jindy se vůbec neptají na přístupové heslo k souborům a složkám, ačkoli by přesně tohle měla dělat. V takových situacích uživatelé většinou začínají hledat vinu u sebe. "Asi jsem něco udělal špatně," říkají si, "vybral jsem z menu špatnou položku, nakonfiguroval jsem špatně nějakou komponentu..." Máme pro vás dobrou zprávu není to jenom vaše vina! Určitě ne v situacích, které jsme popsali u našeho fiktivního uživatele.

Windows XP mají určité množství chyb, omezení a problémů tedy zřejmých chyb, omezení systému nebo často nelogických cest k využití nějaké funkce. Zmiňované nedostatky vás mohou pouze rozčilovat, nebo naopak mohou být zásadní. Tak se může stát, že dříve nenápadné omezení se přesně dotkne vašich každodenních záležitostí a právě náš článek přispěje k jeho pochopení, což přesně je naším cílem.

Upozornění: Stále aktuálního tématu zabezpečení operačního systému, zejména kvůli neustále se objevujícím trhlinám v Internet Exploreru, jsme se v tomto článku dotkli jen okrajově. U těchto chyb pomůže pouze důsledné instalování vydaných záplat, restriktivní konfigurace nebo přímo přechod na jiný prohlížeč, který není v takovém popředí zájmu jako Internet Explorer.

Některé nepříjemnosti se však neobjevily až ve Windows XP. Proto pokud pracujete se staršími Windows, určitě se vám vyplatí do tohoto článku alespoň nahlédnout. V záhlaví každého tipu totiž uvidíte všechny verze, jichž se daný tip týká.

Chyby: Slovem "chyba" (bug) rozumíme zcela jednoznačně chybné chování systému. Nicméně Microsoft některé projevy uvedené v této části článku interpretuje jako chování "by design" a přesunuje vinu na uživatele. Posouzení necháme na vás.

XP Home

2000, XP Pro & Home

1)Nic nefunguje: Když se odpojí systémový diskový oddíl

Chyba: Pan Novák si koupil nový pevný disk. Protože vlastní neustále se rozšiřující kolekci filmů, kterou chce i nadále rozšiřovat, využil možnosti připojit do systému nový disk jako novou složku. To se dá zařídit ve Windows XP buď přes Správu disků, nebo pomocí programu MOUNTVOL.EXE. Avšak při experimentování s nastavením utility Mountvol silně přecenil její odolnost vůči chybám. Zatímco se XP důkladně brání smazání třeba i bezvýznamné složky tím, že po vás vyžadují potvrzení, že ji chcete skutečně odstranit, pak se zdánlivě nevinně vypadající příkaz

mountvol c: /d

vykoná bez jakéhokoliv chybového hlášení. Tím však dojde k odpojení systémového diskového oddílu C: a pan Novák už nemá žádnou možnost, jak příkaz vrátit. Po odpojení systémového disku už nespustí žádný systémový program (takže ani Mountvol) a nemá ani přístup do registru.

Řešení: Vývojáři v Microsoftu se očividně dělí na skupinu obezřetných programátorů grafického rozhraní a na skupinu bezohledných kutilů produkujících pomocné aplikace. Mountvol určitě pochází z dílny té druhé. Při špatném nasazení funguje jako nekompromisní likvidátor Windows a nám zbývá pouze konstatovat, že při použití zmiňované utility je třeba dávat velký pozor na to, jaké písmeno disku zadáváme jako parametr.

Pan Novák se však přece jen projeví jako skutečný profesionál, neboť přímo katastrofickou situaci vyřeší, aniž by musel znovu instalovat Windows. Jako kdyby předvídal to nejhorší a jako prevenci si vytvořil bootovatelné CD s aplikací PE Builder, která mu opět umožní přístup na jeho počítač (PE Builder vytváří bootovací CD s jakýmisi mini Windows, sloužícími k opravě operačního systému). Aplikaci vám ve verzi 3.0.32 nabízíme na našem CD , popřípadě je možné ji stáhnout též na internetové adrese http://www.nu2.nu (PEBUILDER3032.ZIP, 2,99 MB).

Poté, co si pan Novák pomocí REGEDT32.EXE připojil registr poškozeného systému, mohl disk C: znovu připojit, a to v klíči Hkey_Local_Machine\System\Mounted Devices.

XP Home

2)Home: Do nich smí úplně každý

Chyba: Na notebooku pana Nováka jsou nainstalována Windows XP Home. Pro přístup do nich používá svoje heslo, ale heslo administrátora nevyužívá, neboť toto heslo od něj operační systém ani při instalaci, ani nikdy později nevyžadoval. Pan Novák je zpočátku přesvědčen o tom, že Windows XP Home žádný účet administrátora vůbec neznají. Později pozná, že se mýlí: pokud totiž spustí Windows XP Home v nouzovém režimu, najednou se tento účet objeví na monitoru a umožní každému, aniž by vyžadoval zadání jakéhokoliv hesla, úplný přístup do systému.

Řešení: Vzhledem k tomu, že Microsoft jednoduše zapomněl ve Windows XP Home zabezpečit hlavní "vrátka" do systému, uzavřete je raději sami. Stačí k tomu na příkazový řádek (spustíte jej příkazem CMD.EXE, který zapíšete do řádku Otevřít v položce Spustit nabídky Start a) napsat následující příkaz:

net user administrator <heslo>Výraz <heslo> bude od této chvíle heslem pro Přihlášení do systému jako administrátor. Toto přístupové heslo bude pak vyžadováno i pro přístup do systému v nouzovém režimu.

XP Pro & Home

3)Tvrdošíjné otevírání jedné složky při spouštění systému

Chyba: Pan Novák otevírá v Průzkumníku Windows nějakou složku, náhle celý systém kompletně zatuhne. I když tato situace nastává ve Windows XP jen zřídka, jsou její následky daleko trvalejšího charakteru než u předchozích verzí Windows. Při příštím spuštění Windows otevírá Průzkumník vždy tu složku, kterou otevřel naposledy, než celý systém zatuhnul. Pana Nováka ale rozčiluje, když musí po spuštění Windows neustále zavírat okno Průzkumníka se zmíněnou složkou. Pokus najít odkaz na automatické otevření složky pomocí programu MSCONFIG.EXE je marný.

Řešení: Odkaz na otevření složky je důkladně ukryt v registru v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows NT\Current-Version\Winlogon. Odpovídající řetězcová hodnota má název Userinit. Jako její údaj je pak uvedena cesta C:\Windows\System32\Userinit.exe, následovaná čárkou. Vše, co je uvedeno za touto čárkou, vzniklo v důsledku zatuhnutí systému a je v podstatě postradatelné. Stačí tyto údaje smazat a Windows opět nastartují normálně.

XP Pro & Home

4)AVI soubory: Chyba zpomaluje operační systém

Chyba: Pohár trpělivosti pana Nováka při práci s AVI soubory pomalu, ale jistě začíná přetékat. Windows XP mu totiž často odmítají soubory tohoto typu odstranit nebo přesunout. Navíc se při vyvolání kontextového menu u AVI souborů, zvláště při zadání příkazu Vlastnosti, systémové prostředky Windows neúměrným způsobem zatíží.

Řešení: Windows XP chtějí uživatele kompletně informovat o bitratu, rozlišení, délce a kompresi AVI videa. Z tohoto důvodu byla do systému integrována knihovna SHMEDIA.DLL, která má před spuštěním souboru za úkol načíst všechny dostupné informace. To u velkých souborů vede k tomu, že soubor zůstává dlouho zablokovaný. Proto není možné soubor ani přesunout, ani smazat. Pokud je AVI soubor poškozen, výše zmíněná DLL knihovna se zablokuje, totéž se stane i se souborem videa. Procesor je pak plně vytížen a celý systém zatuhne.

Knihovna SHMEDIA.DLL tedy není příliš dobře naprogramovaná, proto byste ji raději měli vyřadit z provozu. K tomu si spusťte Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Classes\Clsid\{87D62D94-71B3-4b9a-9489-5FE6850DC73E}. Když zde smažete podklíč InProcServer32 a restartujete počítač, pak vám Průzkumník Windows přes příkaz Vlastnosti v kontextovém menu sice příště žádné informace o souborech neposkytne, ale zato budete moci manipulovat s AVI soubory bez problémů.

XP Pro & Home

5)Ztracené hodiny: Soubory vypadají starší než skutečně jsou

Chyba: Na výměnném pevném disku přenáší pan Novák svoji rozsáhlou sbírku tabulek, obrázků a textů. Pro synchronizaci souborů mezi počítačem doma a v kanceláři si sám napsal dávkový soubor. Nakonec proč vyhazovat peníze, když program Xcopy může ke stejnému účelu posloužit stejně dobře. Zklamání však přijde vždy v říjnu, když se mění letní čas na zimní. Rychlá synchronizace souborů je pryč. Namísto, aby se při aktualizaci jako pokaždé zkopírovalo jenom několik naposledy změněných souborů, chce nyní dávkový soubor kopírovat všechny soubory. A 50 GB dat přes USB - to rozhodně nepotěší, jenomže pan Novák si toto neobvyklé chování nedokáže vysvětlit.

Řešení: Microsoft popisuje tento jev v Knowledge Base v článcích 158588 a 129574 ne jako chybu, nýbrž jako problém s kompatibilitou mezi NTFS a FAT(32). Vzhledem k tomu, že oba typy systémů souborů pocházejí od Microsoftu, myslíme si, že snahou firmy bylo tento problém nějak elegantně sprovodit ze světa. Zjednodušeně řečeno se popisovaný problém objeví v případě, pokud se po změně času synchronizují data z disku s oddílem FAT32 s daty na disku s diskovým oddílem NTFS. Vnitřní přepočet časových značek u všech souborů na NTFS vede k tomu, že se zdají být o hodinu starší než před změnou času. Naopak data na FAT32 popisovaný mechanismus nepodstupují.

Program pro kopírování souborů považuje při synchronizaci souborů (například přes xcopy /d /s ...) každý soubor na NTFS, který mezitím nebyl nijak aktualizován, za starší než na FAT32 a pokouší se z diskového oddílu FAT32 zkopírovat vše. Jako řešení tohoto problému se nabízí pouze převedení diskových oddílů na stejný systém souborů.

Lze se často dočíst ještě o jednom způsobu, jenž spočívá v nastavení hodnoty DWORD DisableAutoDaylightTimeSet v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\TimeZoneIn formation. Tento zásah má stejný efekt jako vypnutí možnosti Automaticky posunout hodiny při přechodu na letní čas a zpět, kterou najdete po poklepání na ikonu Datum a čas v Ovládacích panelech. Tím lze problém obejít, ale nevyřeší se.

XP Pro & Home

6)Klid a pohoda (I): Po probuzení z režimu spánku nejsou k dispozici USB zařízení

Chyba: Další problém s výměnným pevným diskem. Zmíněné zařízení připojené přes USB 2.0 si zase s Windows XP nerozumí a potíže se objevují od té doby, kdy byl do systému nainstalován Service Pack 1. Jakmile Windows XP přejdou do režimu spánku a poté se z něj zase probudí, neví o žádném ze zařízení připojených přes USB 2.0. Pevný disk se pak v našem případě nenachází ani v Průzkumníku, ani ve Správci zařízení.

Řešení: Windows XP vykazují popisované chování pouze při nainstalovaném Service Packu 1. Podle článku 331695 z Knowledge Base se výpadky připojených zařízení objevují po probuzení z režimu spánku pouze u komponent připojených přes USB 2.0 kartu od firmy Cypress s výrobním označením CY7C68013 nebo CY7C68300. V současné době existuje řešení v podobě opravného balíčku, ten je však dostupný pouze přes placenou podporu. Microsoft doporučuje vyčkat na vydání dalšího Service Packu pro Windows XP. Ostatně ten je již ve stadiu betaverze. Dokud se neobjeví finální verze, pomůže zatím v Ovládacích panelech vypnutí podpory spánku. Stačí poklepat na ikonu Možnosti napájení a na záložce Režim spánku zrušit zatržítko u položky Zapnout podporu režimu spánku.

XP Pro & Home

7)Klid a pohoda (II): Ztráta dat u disků Atapi s kapacitou nad 127 GB

Chyba: Pan Novák přidal do Windows XP nový 160 GB pevný disk Atapi. Operační systém tím ale docela vyvedl z míry. Windows XP se Service Packem 1 se totiž od této chvíle vůbec nechtějí probudit z režimu spánku a místo toho se vždy restartují. Nelze se pak divit, že si při restartu kvůli nestandardnímu ukončení systému Windows vynutí kontrolu všech pevných disků. A to při jejich velikosti nějakou chvíli trvá. Největším problémem je skutečnost, že celá tato operace se opakuje vždy po každém uvedení počítače do režimu spánku. Navíc jsou pokaždé ztracena všechna data, která si pan Novák předtím neuložil.

Řešení: Za všechno může ovladač ATAPI.SYS, jenž je součástí Service Packu 1. Aby Windows mohla využít veškerou kapacitu disků Atapi větších než 127 GB, používají jistou metodu přístupu k diskům - tzv. 48bitové LBA (adresování logických bloků). ATAPI.SYS sice zmiňovaný režim podporuje, ovšem při přechodu do úsporného režimu či do režimu spánku zapomíná podporu 48bitového adresování zapnout. Důsledkem je skutečnost, že se obsah operační paměti zapíše na disk nekorektně. Navíc při přechodech do úsporných režimů Windows XP nevyprazdňují obsah cache paměti pevného disku. Ani při výpisu obsahu operační paměti na disk při zobrazené modré obrazovce 48bitové LBA nefunguje. Proto ani v tomto případě nejsou data korektně zapisována na disk. Více informací k popisovanému problému a záplatu o velikosti 400 KB řešící tyto potíže nabízí Microsoft v článku na internetové stránce http://support.microsoft.com/?kbid=331958.

Nejrychlejší řešení, které je ovšem vhodné pouze pro stolní počítače, spočívá ve vypnutí podpory úsporných funkcí.

2000, XP Pro & Home

8)Zlomyslní kolegové: Modrá obrazovka díky chybě v síti

Chyba: Pan Novák má dnes zase smolný den. Windows XP neustále padají a končí modrou obrazovkou. Jeho kolegové vše svalují na skvrny na slunci a erupce, které prý všechno způsobují. Těžko k uvěření, zvláště když se v sousední místnosti ozývá potutelný smích, jenž našeho uživatele konečně přivádí na pravou stopu. Na monitorech svých spolupracovníků vidí spuštěný program s názvem Smbdie. Tato utilita testuje, zda je možné provádět útoky tzv. Denial of Service. Jedná se o blokádu počítače hromadným zasíláním dotazů na určitý počítač. Zde se totiž projevuje chyba v síťovém protokolu pro Windows NT, 2000 a XP a často je zodpovědná za problémy těchto systémů.

Řešení: Protokol SMB (Server Message Block) umožňuje v síti Windows sdílení souborů a tiskáren. U systémů založených na technologii NT ale obsahuje chybu, jež na libovolný počítač umožňuje provádět útoky Denial of Service. Odpovídajícím způsobem upravený SMB požadavek způsobí okamžitý pád cílového počítače. Neuložená data jsou samozřejmě fuč.

Pro všechny odpovídající systémy založené na technologii NT nabízí Microsoft záplatu, jež popisovaný problém řeší. Ta je dostupná na adrese http://www.microsoft.com/technet/security/bulletin/MS02-045.asp. Kdo má nainstalovaný Service Pack 1, může zůstat klidný, neboť zmiňovaná záplata je součástí opravného balíčku.

XP Pro & Home

9)Bez exportu do ANSI formátu: CMD tento formát nepodporuje

Chyba: K rychlému vytvoření seznamu souborů a jeho dalšímu zpracování či vytištění vede první cesta přes příkazový řádek představovaný souborem CMD.EXE. Vzhledem k tomu, že zmíněný příkazový interpreter standardně pracuje ve formátu ASCII, použil pan Novák parametr /a, jenž podle on-line pomoci má příkazový řádek přepnout do režimu ANSI. Chtěl by si totiž výsledný soubor později prohlédnout a v Poznámkovém bloku dále upravovat. Na příkazový řádek tedy zadal příkaz:

cmd /a /c dir /s > seznam.txt

Později však musel konstatovat, že i tento příkaz produkuje výstup ve formátu ASCII, takže všechny české znaky byly převedeny špatně. Vytvořený seznam je tedy dále nepoužitelný. Je to kvůli tomu, že ve Windows XP zmiňovaná funkce jednoduše chybí.

Řešení: Parametr /a nemá na příkaz žádný vliv. Pokud chcete vytvořený seznam souborů dále upravovat v programu, jenž pracuje ve formátu Unicode (mezi takové patří Poznámkový blok či Excel), doporučujeme vám použít pro program CMD.EXE parametr /u, takže výše napsaný příkaz bude vypadat takto:

cmd /u /c dir /s > seznam.txt

Tímto příkazem vytvořený seznam vám korektně zobrazí i české znaky. V Poznámkovém bloku či v Excelu pak můžete přes příkaz Uložit jako takto vytvořený soubor převést do formátu ANSI.

Jestliže naopak chcete seznam souborů použít ve spojení s VB- či Javascriptem, použijte jako výstupní formát ASCII a znaky české abecedy pak opravte na správné pomocí funkce Nahradit.

XP Pro & Home

10)Scripting Host: Nelze získat přístup k souborům

Chyba: Pan Novák se dobře vyzná ve Windows Scripting Hostu. Aby mohl on i jeho kolegové pohodlně vybírat složky či soubory klepnutím myši, napsal ve starších Windows skript, jenž používá dialog BrowseForFolder, což je metoda objektu Shell. Po přechodu z Windows 2000 na XP však zjistil, že popisované dialogové okno funguje pouze pro složky. Jeho skripty, které měly možnost procházet nejen složky, ale díky konstantě &H4000 i soubory, jsou nyní bezcenné, neboť po klepnutí na soubory se s nimi dále nedá pracovat.

Řešení: Nezbývá než doufat, že Microsoft popisovanou chybu odstraní vydáním nějakého updatu či Service Packu. Šikovnější programátoři si mohou zatím vypomoci přes "Common Dialogs" v rozhraní API.

ME, XP Pro & Home

11)Tvrdohlavý koš: Když nejde zapsatcesta do panelu Adresa

Chyba: A vida - přece jen pan Novák někdy potřebuje již dříve smazaný soubor. Žádný problém, v takových případech se stačí podívat do Koše. Pan Novák nachází soubor, klepne na něj pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolí příkaz Obnovit, čímž vrátí dříve smazaný soubor na původní umístění. Nyní chce obnovený soubor upravit, takže začne do panelu Adresa psát příslušnou cestu. Přesto zadanou cestu Windows nerespektují a po několika okamžicích se znovu objeví obsah Koše.

Řešení: Popsaná chyba se Průzkumníkem Windows táhne už od časů Windows ME. Na tomto příkladu je vidět, že o vydání záplaty pro méně viditelné chyby se Microsoft očividně nestará. Považujte tedy panel Adresa spíše za dekorativní doplněk. Je možné, že si někteří čtenáři tuto chybu ani neuvědomí. Při velmi rychlém zadání krátkých cest se totiž podaří Koš opustit i tímto způsobem.


Omezení

Hranice svých možností neukáží Windows XP až v nouzových situacích, například když potřebujete využít konzoli pro zotavení a doufáte, že se vám podaří obnovit poškozené soubory či registr, nebo když se spoléháte na funkci Obnova systému. Skutečné možnosti systému jsou v mnoha bodech značně omezenější, než by si kdokoliv mohl myslet. A v některých případech byly jisté funkce omezeny záměrně, aby se dražší verze Windows lépe prodávaly.

XP Pro

12)Windows XP a klient Netware se nesnášejí

Omezení: Všechno přestane fungovat, pokud se pan Novák odváží poklepat ve Windows XP na ikonu Místa v síti. Objeví se přesýpací hodiny, jež tam zůstávají tak dlouho, že by si pan Novák mohl mezitím pohodlně připravit chutnou svačinku. Příčina je do jisté míry panu Novákovi známa. Před několika dny si do systému nainstaloval klienta Netware pro přístup k serveru Novell, který si pořídila jeho firma. Od té chvíle je komunikace v síti daleko pomalejší. Ale bez přístupu na server s Novellem se zase neobejde.

Řešení: Netware a protokol IPX jsou ve Windows XP pouze trpěny. I z tohoto důvodu se ve firmě pana Nováka má brzy přejít na Windows Server 2003. Existuje však i další alternativa. Počítač s nainstalovanými Windows XP by na server s Novellem neměl přistupovat přímo, ale přes sdílení souborů a tiskáren nainstalované na počítači s Windows 98. V něm se totiž dá nastavit sdílení prostředků sítě Novell v Ovládacích panelech poklepáním na ikonu Síť. Na kartě Konfigurace stiskněte tlačítko Přidat, poklepejte na položku Služba a v seznamu vyberte možnost Sdílení souborů a tiskáren v síti NetWare.

Windows 98 pocházejí z dob před rozhořčenými pokusy prosadit na trh svůj vlastní síťový operační systém a mají tudíž i vlastního velmi svižného klienta pro přístup k serverům Novell Netware.

2000, XP Pro & Home

13)Konzola pro zotavení: Touha po MS-DOSu

Omezení: Možnosti záchrany přes Konzolu pro zotavení jsou omezeny, konstatuje pan Novák poté, co se mu nepodařilo spustit Windows XP. Domnívá se, že chyba je někde v registru v klíči Winlogon, neboť na něm naposledy prováděl nějaké změny. Takže nyní nevidí prakticky žádnou možnost, jak špatnou hodnotu v registru opravit. Konzola pro zotavení nedokáže prakticky nic, neumí spustit žádný externí program, nedokáže načíst soubor se zálohou registru, ani neumí připojit další disky - jedinou možností tak zůstává disketa.

Řešení: Od té doby, co se objevil PE Builder (viz tip č. 2), můžeme směle prohlásit, že Microsoftem vymyšlená Konzola pro zotavení dosloužila. Bootovací CD s mini Windows PE nabízí prostřednictvím jednoduchého rozhraní s podporou myši přístup ke všem souborům, podporuje USB, Firewire, diskety a umí spustit libovolný externí program.

XP Pro & Home

14)Obnova systému: Dobrá jen do té doby, pokud Windows XP běží

Omezení: Vytvořením bodů obnovení před nějakými choulostivějšími instalacemi si pan Novák už nejednou zachránil celý systém. V případě, že se něco nepovedlo, spustil počítač v nouzovém režimu a prostřednictvím utility Obnovení systému (ta je představována souborem RSTRUI.EXE, jenž se nachází ve složce System32\restore) si nahrál předchozí uloženou konfiguraci počítače. Dnes to ale nejde. Z Konzoly pro zotavení nástroj Obnovení systému spustit nejde a Windows samotná se prostě odmítají spustit.

Řešení: Postup při odstranění popisovaného problému je podobný jako v tipu č. 13. Bohužel nástroj Obnovení systému se vám ve Windows PE spustit nepodaří, neboť RSTRUI.EXE nenalezne všechny pro svoje spuštění potřebné DLL knihovny. Takže pomůže pouze patřičné DLL knihovny zkopírovat a trochu upravit k nim vedoucí cestu. Pokud se však nechcete spoléhat na prostředky Windows a máte registr i další komponenty systému uloženy někde jinde, můžete se dostat k běžícím Windows XP prostřednictvím Windows PE i bez programu Obnovení systému. Připojte poškozený registr, opravte jej a poté znovu uložte.

XP Home

15)Windows XP Home to s pohostinností poněkud přehánějí

Omezení: Pan Novák se na svém notebooku s Windows XP Home záměrně vyhýbá povolení uživatelského účtu Guest. Vychází ze svých zkušeností s Windows 2000 a XP Pro, kdy jím nastavené sdílené prostředky mohli vidět pouze ti uživatelé, kteří měli na jeho notebooku účet. Jenomže ve Windows XP Home jsou všechny sdílené prostředky v podstatě každému uživateli přihlášenému do sítě přístupné.

Řešení: Skutečně je tomu tak, že Windows XP Home z hlediska zabezpečení nabízejí dokonce méně než jeho předchůdci Windows 95/98/ME. U nich bylo alespoň u sdílení možné nastavit ochranu proti zápisu a přístupové heslo. Ve Windows XP je účet Guest v podstatě veřejně přístupný - dokonce i tehdy, když nebyl tento účet nikdy aktivován. Jako řešení vám můžeme pouze doporučit, abyste před připojením počítače s Windows XP Home do nějaké větší sítě zrušili sdílení všech prostředků. Velmi populární je trik, kdy se jako název sdíleného prostředku zadá výraz končící znakem dolaru ($). Zmíněný znak učiní sdílený prostředek při prohlížení obsahu sítě v jiných počítačích neviditelným. Přesto se do něj může dostat každý, kdo zná jméno sdíleného prostředku a také speciální programy pro prohlížení obsahu sítě tyto skryté prostředky dokáží odhalit. Ve skutečnosti tak tento způsob utajení asi sotva poskytuje nějakou vyšší úroveň zabezpečení počítače.

2000, XP Pro & Home

16)Omezené možnosti individuálního vzhledu složek

Omezení: Pan Novák si chce nastavit individuální vzhled u složek, a proto si v Průzkumníku v menu Nástroje/Možnosti složky klepne na záložku Vzhled a aktivuje položku Použít pro všechny složky. Po nějaké době si pro svoje složky vytvoří několik vhodných vzhledů. Musí však konstatovat, že některé složky se mu nezobrazují korektně.

Řešení: Windows XP jsou schopny standardně si zapamatovat nastavení pro maximálně 400 složek a tato nastavení ukládají v registru do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\ShellNoRoam\Bags. Pokud byste skutečně definovali vzhled pro více než 400 složek, budou přebytečné složky zobrazeny znovu ve standardním vzhledu, i když ve skutečnosti použijete pouze dva či tři druhy vzhledů. Počet složek ale můžete snadno zvýšit prostřednictvím nikde nedokumentované úpravy registru. Přesuňte se do výše uvedeného klíče a v něm přes nabídku Üpravy/Nový vytvořte novou hodnotu typu DWORD s názvem BagMRU Size. Poklepáním na ni zadejte jako údaj hodnoty počet složek, pro něž má být možné nastavit individuální vzhled.

XP Pro & Home

17)I přes nainstalované NTFS: Dlouhé názvy cest jsou stále zakázány

Omezení: Panu Novákovi se objeví hlášení v tom smyslu, že název otevíraného souboru je příliš dlouhý. Podívá se tedy na specifikace Microsoftu o délce názvů souborů a cest. Zde se dozví, že maximální délka cesty může být na diskových oddílech NTFS dlouhá obdivuhodných 32 767 znaků. Proto je zvláštní, že Windows XP kritizují zadání cesty obsahující asi 300 znaků, což je daleko méně než Microsoftem proklamovaná pěticiferná hodnota.

Řešení: Ve skutečnosti je ve Windows 2000 a XP délka cesty omezena na maximálně 256 znaků, delší zadání cesty Průzkumník očividně nedokáže otevřít - a zde sotva pomohou nějaké vylepšené schopnosti diskových oddílů typu NTFS. Delší cesty však odmítají i ostatní souborové manažery. Takže díky NTFS můžete dávat složkám i souborům jména libovolné délky, musíte se však smířit s tím, že narazíte na omezení daná samotnými Windows.

Pokud by se vám stalo, že z výše popisovaných důvodů se nebudete moci dostat k některým souborům, pak vám může pomoci utilita SUBST.

EXE, známá již z časů MS-DOSu. Je k dispozici i ve Windows XP. Tak můžete kupříkladu složku C:\Documents and Settings po zadání příkazu

subst B: "C:\Documents and Settings\"

nahradit písmenem B: virtuální diskové jednotky.

Tento trik vám pak umožní přistupovat i na cesty s velmi dlouhými názvy složek a souborů.

XP Pro & Home

18)CHKDSK.EXE hlásí opravu chyb na oddílu NTFS

Omezení: Pan Novák spustil program CHKDSK.EXE, a to s přepínačem /v, aby se mu zobrazily podrobnější informace o výsledcích kontroly. Napoprvé se však docela vyděsil. Program mu totiž na oddílu NTFS ukázal celý seznam všemožných chyb. Tak byla nalezena chyba Volumebitmap, a navíc ještě stovky údajně nepoužívaných indexových záznamů. CHKDSK.EXE sice tvrdí, že zmiňované chyby opravil, při jeho dalším spuštění je však stav a počet chyb stejný jako předtím.

Řešení: Chyby tohoto druhu můžete bez obav ignorovat. Indexové položky slouží pouze k uložení uživatelských práv k souborům a složkám, aby tato byla uložena odděleně od celého systému souborů. Když nějaký soubor odstraníte, zůstává po něm nepoužívaný index záznamu. Ani CHKDSK.EXE, ani nástroj na kontrolu chyb (Scandisk) dostupný na záložce Nástroje vlastností disku (vyvolá se z kontextového menu příkazem Vlastnosti) se takovými malichernostmi nezabývají  -samozřejmě až na patřičná hlášení programu CHKDSK.EXE. Pro systém jako takový nemají chyby tohoto druhu žádné následky.

2000, XP Pro & Home

19)Scripting Host: Chyby způsobené kódy znaků

Omezení: Náš zkušený uživatel Novák si zase jednou vytvořil malý prográmek -takový, který by pomocí příkazů pro dávkové soubory nevytvořil. Při programování dává přednost Javascriptu, protože na rozdíl od VB Scriptu bude Javascript zabudován i v platformě budoucnosti označované jako .NET. Zakrátko začíná ale být pln pochybností, zda jeho volba byla správná. Javascript totiž nedokáže určité znaky rozšířené sady ASCII zadané ve zdrojovém kódu skriptu zapisovat do souborů - to se týká třeba znaku eura s kódem 128. V jeho skriptu způsobí řádek

a.Write(String.fromCharCode(128));

chybu v běhu skriptu, ačkoliv je syntaxe v pořádku. S jinými znaky se tento problém neobjevuje.

Řešení: U znaků v proměnných typu String se Javascript orientuje podle znakové sady Unicode. Pokud u znaků s kódem vyšším než 128 nepoužíváte Unicode, ale rozšířenou sadu ASCII, pak právě tady začínají problémy s Javascriptem.

Spolehlivou metodou je důsledně zadávat pro všechny znaky správný kód formátu Unicode. Kód naleznete prostřednictvím programu Mapa znaků, který najdete v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje. Jakmile v poli Písmo označíte znak s podporou Unicode, ukáže se vám ve stavovém řádku v levém rohu jemu odpovídající hexadecimální kód. Tak snadno zjistíte, že problém činící znak euro má kód 20AC. Abyste jej mohli zadat do Javascriptu, stačí ho pouze označit jako hexadecimální. Pan Novák chybný řádek ve skriptu opravil takto:

a.Write(String.fromCharCode(0x20AC))

Nyní už skript běží bez problémů.


Problémy

V následujícím textu se nebude jednat o chyby, přesto mohou následující body leckterého čtenáře pořádně dopálit. Často se člověk dostává k cíli velmi obtížně a v některých případech obsluhování Windows XP připomíná spíše činnost, které rozumí pouze vyvolení po tak dlouho slibovaném intuitivním ovládání systému nikde ani stopy.

XP Pro

20)Windows XP Pro nejsou ani trochu pohostinná

Problém: Pan Novák má ve firmě svůj počítač s Windows XP Pro připojený v lokální síti. Na něm chce zpřístupnit všem uživatelům jednu složku. Po klepnutí na tuto složku pravým tlačítkem vybere z kontextového menu příkaz Sdílení a zabezpečení a objeví se mu odpovídající dialogové okno. Zde nastaví složku pro sdílení a na kartě Oprávnění nastaví pro skupinu Každý volbu Úplný přístup. Přesto nemohou uživatelé, kteří nemají na počítači vlastní účet, tj. uživatelé Guest, na tento sdílený prostředek přistupovat.

Řešení: Windows XP Pro mají v systému zabudovanou další bariéru. Už nestačí, jako tomu bylo ve Windows 2000, nastavit v oprávněních pro skupinu Guest odpovídající přístupová práva. Je potřeba navíc zasáhnout do Místních zabezpečení. K nim se dostanete spuštěním souboru SECPOL.MSC pomocí nabídky Start/Spustit. Zde se ve složce Místní zásady a dále v podsložce Přiřazení uživatelských práv vyskytuje v poli Zásady položka Odepřít přístup k tomuto počítači ze sítě. Teprve až ze seznamu explicitně odeberete položku Guest, bude moci skutečně každý přistupovat ke sdíleným prostředkům vašeho počítače.

2000, XP Pro & Home

21)Chyba v příkazu Start: Uvozovky matou

Problém: "To není možné," myslí si pan Novák poté, co chtěl v příkazovém řádku otevřít nějaký soubor. Vždyť už od Windows 95 fungoval příkaz

start "Kopie GRAF.XLS"

ať na příkazovém řádku, nebo v dávkových souborech. Ten otevřel soubor v aplikaci, která byla přiřazena tomuto typu souboru. Nyní se místo Excelu pouze otevře nový příkazový řádek. Cožpak si CMD.EXE nerozumí s mezerami v názvu souboru? Vypadá to tak, neboť pokud pan Novák do příkazového řádku zadá jako název souboru GRAF.XLS, pak vše funguje bez problémů.

Řešení: Problém skutečně souvisí s mezerami v názvu souboru, ale pouze nepřímo. Abyste počítači sdělili, že se při zadání výrazu A B C.TXT jedná pouze o jeden soubor "A B C.TXT" a ne o tři soubory "A", "B" a "C.TXT", dáváme jméno souboru včetně případné cesty k němu do uvozovek.

Příkaz start z Windows 2000 a XP ale interpretuje text v uvozovkách jako název okna spouštěné úlohy. Proto se panu Novákovi po spuštění příkazu otevře nové okno příkazového řádku, kde se okno jmenuje stejně jako požadovaný soubor.

Jako zvláště vhodné řešení pro použití v dávkových souborech se jeví zadat jako název okna prázdný řetězec, takže příkaz bude vypadat takto:

start "" "Kopie GRAF.XLS"

Nyní se už soubor otevře v Excelu, jak jsme očekávali.

2000, XP Pro & Home

22)Dávkový soubor zůstane viset: Stop při spuštění EXE souboru

Problém: Na pevném disku pana Nováka se nachází spousta užitečných dávkových souborů. Mnohé z nich pocházejí ještě z dob, kdy světu vládla Windows 98 a jejich starší verze. Řada těchto užitečných pomocníků ale po přechodu na Windows XP nefunguje tak, jak by měla. Pokud dávkový soubor volá nějaký externí program, i když je to pouze Poznámkový blok, přeruší dávkový soubor svoji činnost a pokračuje až tehdy, když externí program svoji činnost skončí. Ovšem dávkový soubor jednoduše není v tomto stavu schopen spouštět dva nebo tři programy současně.

Řešení: Microsoft zrušil standard asynchronního spouštění dávkových souborů, což znamená, že dávkový soubor čeká na to, až se spuštěný program ukončí, místo toho, aby pokračoval dále. Proč to tak Microsoft udělal, doposud jasné není, nicméně jeho nová strategie uživatelům nijak vadit nemusí, protože režim známý ze starších verzí Windows se dá poměrně snadno vynutit. Tentýž dávkový soubor totiž poběží nerušeně dále, pokud před název spouštěného programu umístíte příkaz start. Například

start notepad.exe

start calc.exe

echo Pokracujeme ...

Trochu nelogickým se pak zdá možnost použití příkazu start s parametrem /Wait či zkráceně /w. Dávkový soubor totiž po příkazu notepad.exe vykoná svoji práci stejně dobře jako po příkazu start /w notepad.exe. Proto se v tomto kontextu dá posuzovat používání přepínače /w jako úplně zbytečné.

Kdo tedy chce používat dávkové soubory vytvořené pro starší verze Windows v prostředí Windows XP, musí je překonfigurovat.

2000, XP Pro & Home

23)Odkaz Oblíbené položky v nabídce Start nelze přejmenovat

Problém: Pan Novák používá ve Windows XP nabídku Start a chtěl by si přejmenovat odkaz Oblíbené položky. Stiskem pravého tlačítka si proto otevře kontextové menu, vybere si příkaz Přejmenovat a nové jméno potvrdí stiskem klávesy <Enter>. V nabídce Start se ale znovu objeví název Oblíbené položky.

Řešení: V nabídce Start Windows XP se kromě odkazu Oblíbené položky dají přejmenovat všechny ostatní odkazy - Dokumenty, Obrázky, Hudba, Místa v síti a dokonce i Tento počítač. Po přejmenování se pak stejně přejmenují i jména odpovídajících složek.

Při přejmenování odkazu Oblíbené položky sice dostane nové jméno doposud stejně nazvaná složka, nicméně odkazu v nabídce Start zůstane název původní. Položku pojmenovanou podle svého tam dostanete pouze tak, že klepnete pravým tlačítkem na nabídku Start a z kontextového menu vyberete příkaz Vlastnosti. Na záložce Nabídka Start stiskněte tlačítko Vlastní a zde zrušte zatržítko u položky Zobrazit Oblíbené položky a namísto ní vytvořte a do nabídky Start umístěte jejího zástupce. Tohoto zástupce si pak můžete jako každého obyčejného zástupce přejmenovávat podle libosti.

XP Pro & Home

24)Spořič obrazovky bez hesla

Omezení: Aby pan Novák uchránil svůj počítač před zvědavými zraky svých kolegů, nastavil si u spořiče obrazovky ochranu heslem. Předtím, než se rozhodne zajít si do automatu pro kávu, vždy poklepáním na SCR soubor spořič spustí. Po svém návratu ale zjišťuje, že spořič žádné zadání hesla nevyžaduje. Stačí pohnout myší nebo stisknout libovolnou klávesu, spořič obrazovky zmizí a nabídne všem pohled na pracovní plochu počítače.

Řešení: Windows XP vyžadují heslo pouze v případě, pokud se spořič obrazovky spustí po uplynutí dříve nastaveného časového intervalu. Zmíněný interval se nastavuje v Ovládacích panelech, pokud poklepete na ikonu Zobrazení a přesunete se na záložku Spořič obrazovky. Při ručním spuštění spořiče obrazovky s nastavenou ochranou heslem se pro jeho ukončení ve Windows XP žádné heslo nevyžaduje. To je možná iritující především pro uživatele, kteří byli zvyklí z Windows 98/ME na trochu jiné chování.

Ve Windows XP zřejmě vychází Microsoft z toho, že pro zablokování počítače bude uživatel používat klávesovou zkratku <Ctrl><Alt><Delete> a potom použije tlačítko Zamknout počítač, případně že ke stejné akci využijí klávesovou zkratku <Win klávesa><L>. Pak se objeví uvítací obrazovka s dialogem pro přihlášení.

2000, XP Pro & Home

25)Zkrácení dlouhých cest pro standardní systémové složky

Problém: Pan Novák se, jak jsme již poznali, nebojí ani příkazového řádku, ani programování skriptů. Proto ho přivádí ke zlosti, že právě ty nejpoužívanější standardní systémové složky musí začínat tak nepotřebným balastem typu C:\Documents and Settings\<user> a tím se vytváření skriptů právě kvůli psaní takto dlouhých cest komplikuje.

Řešení: Pokud máte operační systém již jednou nainstalovaný, pak nemáte žádnou jinou možnost, jak standardní složku Documents and Settings nějakým rozumným a nenáročným způsobem přejmenovat. Pomoci může pouze použití kratších názvů proměnných (%userprofile%), popřípadě použití Doskey maker. Ten, kdo na tento problém myslí před vlastní instalací, má možnost složku s profily pojmenovat podle svého. K tomu poslouží soubor UNATTEND.TXT ve složce i386, jehož obsah musíte poněkud modifikovat. Vzhledem k již zmíněné modifikaci souboru se tento trik podaří pouze tehdy, pokud budete instalovat z pevného disku nebo z vámi vypáleného CD. Otevřete si soubor UNATTEND.TXT a v odstavci [GuiUNattended] napište následující příkaz

ProfilesDir=C:\Home

Když nyní spustíte instalaci pomocí příkazu

winnt32.exe /unattend

nainstalují Windows všechny složky s profily do složky C:\Home.

Internet Explorer: Stále nové trhliny

Internet Explorer je přímo prolezlý nejrůznějšími chybami. V době redakční uzávěrky bylo opět známo okolo dvaceti dosud neopravených chyb. S dalšími plánovanými záplatami se většina chyb opraví. Ovšem šikovní analytici a experimentování chtiví uživatelé určitě zase objeví nějaké další.

Chyby v Internet Exploreru se však netýkají pouze prohlížeče samotného. Vzhledem k tomu, že je prohlížeč od své verze 4.0 úzce propojen s Windows samotnými, ohrožují zmiňované chyby celý operační systém. Nyní vám popíšeme některé trhliny, pro něž dosud záplaty zveřejněny nebyly.

Zamaskované downloady: Internet Explorer umožňuje, aby libovolná WWW stránka, jež nabízí ke stahování soubory, nezobrazovala v dialogovém okně pro potvrzení stažení příponu stahovaného souboru. Prohlížeč navíc při stahování nezobrazuje žádné varování před potenciálně nebezpečným souborem. Další informace lze nalézt na internetu na adrese http://www.infohacking.com/INFOHACKING_RESEARCH/Our_Advisories/IE/index.html.

Utajované adresy WWW stránek: Pomocí speciálně upravených odkazů se dá snadno zfalšovat v panelu Adresa zadaná WWW adresa. Ukázku zmiňované chyby naleznete na adrese http://www.pcwelt.de/service/url_spoofing_demo.

Vpád do systému přes Iframes: Kombinace všech doposud známých bezpečnostních trhlin umožňuje stažení a následně spuštění libovolného souboru. Nebojácní uživatelé si mohou tuto slabinu prověřit na internetové adrese http://www.safecenter.net/UMBRELLAWEBV4/1stCleanRc/index.html.

Nepravé Oblíbené položky: Každá internetová stránka se dá prostřednictvím skriptu upravit tak, aby se bez zásahu uživatele umístila do Oblíbených položek. Více informací najdete na stránce http://www.safecenter.net/UMBRELLAWEBV4/HijackClickV2/HijackClickV2-MyPage.htm. Možné způsoby ochrany Internet Exploreru před nechtěnými změnami v nastavení si můžete přečíst v článku "10 tipů proti spywaru", uveřejněném v PC WORLDu 5/2004 na straně 38.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Jak si udělat s pomocí internetu kino I

Vojtěch Bednář

C04P0349

Počítač již dávno není jen hračkou nebo psacím strojem, stal se chytrým multimediálním zařízením, které často připomíná spíše hi-fi věž a video. Právě přehrávání multimédií spolu s kvalitními zvukovými a obrazovými periferiemi z něj vytvořilo domácí kino. A internet toto kino zásobuje nejnovějšími hity.

V tomto článku najdete informace o tom, jak pracovat s filmy z internetu. Jak je hledat, stahovat, přehrávat a jak se v nich vyznat. Mnoho filmů, které takto najdete, podléhá autorským právům, proto nestahujte nic, k čemu nemáte oprávnění - na co se prostě nesmíte dívat. To se týká jednak filmů, které vyžadují zaplacení autorských poplatků, filmů, které nejsou k šíření po internetu vůbec autorizovány a také takových, které jsou svým obsahem ilegální. Tyto filmy nezobrazujte, protože tím se dopouštíte porušování platných zákonů.

A tak se z internetu stalo globální kino. Moderní počítače mohou bez problémů přehrávat video, které je komprimováno tak, aby zabíralo co nejméně místa a přitom si zachovalo dostatečnou kvalitu. Mají dostatečně veliké obrazovky, kvalitní zvukové karty, množství zálohovacích a čtecích periférií, jsou výkonné a s jednoduchým uživatelským rozhraním. Počítač za dvacet tisíc dnes může nabídnout lepší možnosti než stejně drahý televizor nebo samostatný DVD přehrávač. A toho je třeba využít.

Připojení ke zbytku světa se stará o dodávku nových filmů. Softwarové a hardwarové vybavení pak o jejich přehrávání. Je ale veliký rozdíl mezi domácím videem, které si nahrajeme na kameru a pak převedeme do PC, a celovečerním filmem. To první se zrodí a vyroste "u nás doma". To druhé je když už pomineme obrovskou spoustu právních otázek a problémů samo o sobě složitým tématem a právě tím se dnes budeme zabývat. V jakých formátech najdeme na internetu filmy? Jak je přehrajeme? Jak je uchováme a jak je vůbec získáme? Pokud byste se rádi dozvěděli odpovědi na všechny tyto otázky, čtěte dál.

Kino je zakódované

Obrazovým a zvukovým kodekům jsme se věnovali v jednom z minulých čísel PC Worldu. To, co vytváří na PC celovečerní film, je vždy jejich vzájemná kombinace. Existuje sice nepřeberné množství různých kodeků, ale jen několik z nich se skutečně masivně využívá pro amatérskou distribuci delších filmů, respektive několik jejich reálných kombinací. S těmito kombinacemi se pak můžeme setkat u mnoha nejnovějších i archivních filmů, které můžeme najít na internetu a které jsou nám tedy k dispozici. Mezi nejčastější kombinace patří:

 DivX (různé verze) s MP3 při 196Kb/s.

 Xvid (aktuálně 1.0) s MP3 nebo AAC.

 WMV (kodek Microsoftu používá zvukové kódování WMA).

 Apple Quicktime (používá se především k distribuci filmových trailerů).

Využívají se především první dva, tedy DivX a XviD. V obou případech jde o kodeky postavené na kompresním algoritmu MPEG4, jejichž dekodéry lze běžně sehnat, jsou součástí prakticky všech kodekových sad a i přes pestrou varietu zejména DivXu představují jakýsi elementární základ, pokrývající naprostou většinu filmů, na které narazíme.

Kodek vlastně není ničím jiným než algoritmem, který zprostředkovává dekompresi videa a zvuku a jeho předání přehrávači, jenž se pak postará o samotné zobrazení, nebo jiné aplikaci, která může s filmem provádět případně další operace, jako je převod do jiného formátu, dělení a podobně. Pro tento účel vybírá data ze souboru, ve kterém jsou uložena a který vnímáme jako "soubor s filmem". Pro většinu kodeků se v současné době používá formát s příponou souboru .avi, což znamená "Audio Video Interleave", neboli že v jednom souboru tohoto formátu se nachází jak obraz, tak zvuk, který je v uložení dat prokládán. Tedy oproti zažité představě některých uživatelů, AVI není formátem videa, ale formátem souboru, ve kterém je uloženo nejen video, ale také zvuk filmu. To, jakými kodeky jsou obě tyto části zpracovány, je pak zcela samostatnou otázkou.

Hovoříme-li o filmech, které najdeme na internetu, a o obou hlavních kodecích, tedy DivXu a XviDu, dá se říct, že převládá první z nich. DivX vznikl jako protest proti politice Microsoftu při vývoji formátu WMV založeného na MPEG4, XivD pak jako opensource alternativa k předchozímu, který se zkomercializoval. Ačkoliv filmů v DivX je, jak jsme řekli, stále většina, obvykle v kombinaci s formátem MP3 pro zvuk, druhý z kodeků nedávno doznal své první oficiální verze (bohužel spojené s přepadením webových stránek). Vzhledem k povaze tohoto kodeku se očekává, že jeho vliv bude v budoucnu velmi výrazně narůstat. Nicméně co se kvality týče, jsou DivX i XviD srovnatelné kodeky, poskytující velmi podobnou kvalitu. Průměrný celovečerní film vzniklý konverzí DVD zabere přibližně dvě CD ve velmi vysoké kvalitě, při určité rezignaci na kvalitu je jej možné dostat i na jediné 700 MB médium, to se ale obecně nedoporučuje. Používání dalších kodeků, zejména WMV, je pro běžně dostupné filmy prozatím spíše minoritní záležitostí, mimo jiné z důvodu proprietárnosti tohoto formátu. Quicktime je pak formátem, který se využívá především pro distribuci trailerů a ukázek z filmů, v případě celovečerních snímků, které najdeme na internetu, se s ním běžně nesetkáváme. Lze tedy říct, že při hledání filmů na síti se musíme dívat především po DivXu a XviDu.

Přehrávač je základ

Každá instalace moderního operačního systému obsahuje jeden nebo několik multimediálních přehrávačů. V případě Windows XP je to WMP - Windows Media Player ve verzích 7-9.

Tento výchozí přehrávač je základním jednoduchým řešením, které díky svým vlastnostem většině uživatelů stačí. Pro přehrávání filmů využívajících formáty, o nichž jsme hovořili, je jej však nutné doplnit kodeky.

Většina přehrávačů je prakticky pouze frontendem, tedy programem, který fyzicky ukazuje video a pouští zvuk, stará se o organizaci dekódování a synchronizaci, případně o titulky, přičemž samotná dřina je zcela ponechána na kodecích. Proto je v prostředí Windows v zásadě (a v rozporu s míněním mnoha uživatelů) jedno, čím přesně si video prohlížíme. Také přehrávače v prakticky všech P2P programech jsou pouze podobným frontendem, v horším případě dokonce pouze naportováním Windows Media Playeru.

Obecně se však ukázalo, že praktičtější je používat přehrávače dva. Jeden, vybavený dostatečným množstvím funkcí, jako hlavní a jeden pro "letmou" práci s filmy, jejich prohledávání a podobně. Zatímco WMP máme k dispozici jako součást operačního systému, například Media Player Classic můžeme stáhnout zdarma, neboť je šířen pod licencí GPL a představuje velmi dobrou alternativu. Jeho hlavní výhodou je především vysoká rychlost, minimální velikost souborů, minimalistické ovládání vycházející z Přehrávače záznamů, který byl součástí starších verzí systému Windows (přehrávač verze 6), a také nízké nároky na hardware hostitelského počítače - mnohem nižší než požadují konkurenční přehrávače videa, například WMP nebo populární WinAmp.

To je však jen jedna z mnoha možných alternativ. Media Player Classic, který je součástí některých sad kodeků, se nehodí jako "hlavní" přehrávač videa, ačkoliv někteří uživatelé ho takto používají. Problematické je právě minimalistické ovládání, zejména v režimu celé obrazovky, také práce s titulky a občasná, i když velice vzácná nestabilita.

Windows Media Player pracuje díky své univerzálnosti i s těmi filmy, které využívají konkurenční, tedy "Microsoftu nepřátelské" kodeky, což je velmi dobré. Lze jej dovybavit pro přehrávání většiny formátů titulků ukládaných separátně od hlavního avi, což je standard. Pokud naopak vyžadujete další funkce a bezchybnou podporu titulků, lepší posun filmu a několik podobných fines, potom vám doporučujeme pro domácí video vyzkoušet BSPlayer (http://www.bsplayer.org) který v prostředí Windows představuje rovněž velmi dobrou alternativu. Spotřebuje sice více systémových prostředků, nabízí však pokročilé funkce.

Hardware pro domácí kino

Aby se počítač přiblížil domácímu kinu, musí umět perfektně zobrazit obraz a přehrávat zvuk. Také je možné připojit jej k televizoru. Filmy, které stáhneme z internetu a které jsou kódovány některým z populárních kodeků, nevyžadují z dnešního pohledu nijak náročnou konfiguraci, která by je dokázala přehrát. Technicky vzato se dá říct, že průměrný DivX film zvládne kterákoliv v současné době prodávaná konfigurace. Pro přehrávání filmu tak nejsou důležité parametry, které považujeme za podstatné například u her, ale spíše jiné, jako je velikost a typ obrazovky, zvukový adaptér a počet reproduktorů.

Je třeba si uvědomit, že obraz videa z formátu DVD má nižší rozlišení než průměrná obrazovka. Jedním z řešení tohoto problému je přepnout počítač, respektive jeho grafický adaptér do takového rozlišení, které je mu bližší, jinou možností, zejména u velkých monitorů, je pak ponechat stávající rozlišení a obraz interpolovat, tedy digitálně zvětšit. Nedostatkem tohoto způsobu ovšem je zvýšený nárok na paměť a procesor počítače během přehrávání.

Nejlépe se dívá pravděpodobně na monitor s plochou obrazovkou, pokud možno typu Trinitron o úhlopříčce 17 a více palců, naprosto ideální jsou pak monitory širokoúhlé (jsou ale špatně k sehnání, jsou drahé a funguje na nich nestandardní rozlišení). Zvukový výstup je ve většině případů realizován pomocí standardu MP3 v režimu stereo. Pokud však máme více než dva reproduktory a zvukovou kartu podporující systém EAX, pak lze dodatečně i takový zvuk dovybavit trojrozměrným efektem. Je však třeba dát si pozor na nastavení vhodného prostředí nebo využít systém, který by jej byl schopen přidělovat automaticky. Špatným nastavením totiž s největší pravděpodobností dosáhneme zvuku, který bude deformovaný nebo bude naprosto neadekvátní scéně, v níž se nachází. Z ideálních zvukových karet pro přehrávání filmů musíme jmenovat především kompletní produkci společnosti Creative, do níž patří legendární Sound-Blaster Live!, nebo modernější Audigy (bližší informace najdete na adrese http://www.soundblaster.com).

Po celou dobu, kdy se počítač jako kino využívá, panuje rozpor, zda se dívat na monitoru nebo zda raději připojit grafickou kartu k televizi. Mnohé grafické karty podporují výstup kompatibilní se SCART nebo CINCH vstupy běžných televizorů. Praxe je ale taková, že monitor poskytuje obvykle mnohem stabilnější obraz než televizor, byť i moderní. Nicméně sledování filmu v televizi, která obvykle bývá vůči nejbližšímu gauči v mnohem přirozenější poloze než monitor, má své neoddiskutovatelné kouzlo a upřímně, je to velice pohodlné.

Kde začít?

Nejlepší je začít hledat pomocí klientů globálních sítí (KaZaA, Shareaza). Je třeba dávat pozor na název, popis, typ a délku souborů, které hledáme. Existují dva typy souborů s filmy:

DVD Rip:

 velká délka souboru,

 nároky na dekompresi,

 různé kodeky s kombinací se zvukem typu MP3,

 jeden film zabere 1-2 CD, vzácně i více v případě dlouhometrážních filmů nebo silně nestandardního nastavení komprese či rozlišení.

Screener:

 kratší délka souboru,

 nižší kvalita souboru,

 obvykle nestabilní obraz,

 zvukové ruchy, nepříjemný šum, neznatelné stereo,

 množství dalších "nepříjemných překvapení". Dále je možné hledat na uzlech sítí DirectConnect (DC+). Zde najdeme velmi zajímavý materiál, avšak jsme radikálně omezováni následujícími faktory:

 požadavky na minimální objem sdílených dat

 požadavky na minimální rychlost připojení

 v některých případech i dalšími nároky limitující uživatele těchto sítí.

Pozor na falešné soubory!

Ve výměnných sítích se často vyskytují falešné filmy. Tyto soubory neobsahují to, za co se vydávají. Bývají do sítí umisťovány z různých důvodů. Díky funkcím předzobrazení je možné je včas odhalit a nestahovat/vymazat, přesněji řečeno označit jako nekvalitní či podvržené.

Hledáme filmy

Na internetu najdeme na webových serverech jen málo kvalitních filmů. Je to jednak proto, že zabírají stovky megabajtů, jednak proto, že stahování filmů z nich by způsobilo obrovský datový provoz a z toho plynoucí veliké zatížení serverů, konečně pak proto, že by to nebylo z mnoha důvodů příliš efektivní.

Nicméně se v Česku našel projekt, který si klade za cíl zpřístupnit pomocí klasických serverů proudového videa a pomocí formátu Windows Media Video komerční stahování a prohlížení filmů - jedná se o projekt Starzone.cz, provozovaný Českým Telecomem v souvislosti s novou nabídkou broadbandového připojení Internet Expres. Z tohoto serveru je, bohužel pouze pro zákazníky Telecomu, možné sledovat mnoho zajímavých českých filmů a televizních pořadů. Bohužel mezi omezení tohoto projektu patří skutečnost, že je určen výhradně zákazníkům ČT a IOL a také náročnost, která je kladena na rychlost a především prostupnost internetové linky, vyžadované pro dostatečně kvalitní sledování. Filmy jsou také chráněny systémem DRM, který znemožňuje jejich volné využívání a další šíření. To se ostatně týká prakticky všech dalších služeb nabízejících streamované video na vyžádání - VoD.

Mnohem častěji najdeme filmy pro přehrávání na našem počítači ve výměnných sítích a nově také v síti BitTorrent. Klasické výměnné systémy, mezi něž patří síť Fastrack, známá především svým populárním klientem KaZaA, dále například síť Gnutella G2 však stále představují hlavní těžiště, v němž můžeme hledat prakticky jakýkoliv aktuální nebo třeba i archivní film.


Jak si udělat s pomocí internetu kino II

Jak najdu co chci?

Hledání filmů, především těch celovečerních, má i ve výměnných sítích svá specifika. Pomocí metaschémat je možné filmy klasifikovat podle velkého počtu různých kritérií. Mezi oblíbená kritéria patří kromě názvu také žánr, jméno režiséra, rok vydání nebo stopáž. Populární klientské aplikace umožňují hledání filmů podle všech těchto kritérií, nicméně zde existuje jedno zásadní omezení. Ne všechny (na síti) existující kopie daného filmu totiž musí mít vyplněny všechny "kolonky", tedy neobsahují kompletní popis. V takovém případě, kdy popis kompletně vyplněn není, často dochází k tomu, že klient vyhledávací služby není schopen najít soubor, který se v síti fakticky nachází, ale je v ni přítomen pod jinou nebo pod nekompletní identifikací.

Dalším typickým a často se opakujícím problémem je výskyt takzvaných "fake" souborů. To jsou soubory, které podle popisu obsahují jiná data, než jaká v nich ve skutečnosti najdeme. Většina klientů výměnných služeb dokáže nejen soubory nacházet a stahovat, ale také hodnotit s tím, že naše hodnocení je k dispozici dalším uživatelům sítě. Právě hodnocení a možnost vyloučit falešné soubory ze sdílení umožňuje se jich postupně zbavovat, pokud se vyskytnou, nebo dokonce vystopovat jejich původce.

Problémem vyhledávání a také problémem stahování je způsob, jak identifikovat fake, čili falešný soubor, dříve, než jej kompletně stáhneme a tedy pravděpodobně budeme nabízet dál. Většina klientů P2P má schopnost preview, tedy zobrazení alespoň části staženého souboru ještě předtím, než celá dávka sedmi set nebo více megabajtů proteče internetovou linkou. Výhodou tohoto předběžného zobrazení je, že můžeme vadný soubor najít, identifikovat a vyloučit ze sdílení dříve, než jej fakticky máme.

Na výměnných sítích se vyskytuje mnoho filmů, které bychom podle kvality záznamu zařadili do jedné ze dvou kategorií. První z kategorií vzniká přepisem nebo překódováním záznamu na DVD disku do podoby samostatného AVI souboru, korespondujícího s jedním z nejpoužívanějších kodeků. Tyto soubory jsou obvykle označeny jako DVDRIP. Můžeme od nich očekávat vysokou kvalitu záznamu a vysokou plynulost a homogenitu, ovšem tyto avi soubory budou patřit spíše k těm větším (dvě CD na jeden celovečerní snímek). Naproti tomu druhá kategorie se vyznačuje nižším rozlišením, menší velikostí a také mnohem nižší kvalitou. Tyto soubory jsou označovány jako screenery. Vznikají často pirátským natočením filmu v kině na digitální kameru a jeho dalším rozšířením po internetu. Pravda, dá se tak (ilegálně) dopracovat k nejnovějším filmům, avšak za cenu výrazné ztráty kvality. Záznamy už z principu (někdo tu kameru musí celý film držet) nejsou příliš kvalitní. Mají tendenci být potemnělé, projevují se u nich nedostatky způsobené použitým kompresním algoritmem s vysokým poměrem komprimace. Ještě hůře je na tom v případě takových záznamů zvuk. Objevují se nežádoucí šumy a ruchy, zkrátka poslouchá se to velice špatně. Kolísá vnitřní hladina hlasitosti a čas od času může docházet k nepříjemným efektům (třeba když někdo před člověkem s kamerou náhle povstane nebo zakašle a podobně).

Oba typy jsou od sebe většinou rozlišeny v názvu nalezeného souboru. Pokud toto rozlišení chybí, je na pováženou, co se to vlastně chystáme stáhnout a co přesně jsme našli. Do jisté míry můžeme usuzovat podle délky nalezeného souboru, avšak to je pouze velmi orientační hodnota. Problémem preview je u většiny klientů skutečnost, že často (podle struktury konkrétního avi souboru) není možné vytvořit předzobrazení ve stejné kvalitě, v jaké bude soubor po úplném stažení. Mohou vypadávat jednotlivé komponenty, může chybět zvuk nebo se dokonce může (podle kodeku) ztrácet barva či komponenty obrazu, který se také může rozjíždět.

Kromě dvou uvedených typů existuje ještě několik dalších, rozlišených podle původu, přesněji podle mechanismu vzniku souboru. Tyto typy nebývají nijak speciálně označovány, liší se stejně jako ripy a screenery velikostí souboru, rozlišením a především pak kvalitou uloženého filmu. Jsou ale mnohem vzácnější.

Postupem času se ve výměnných sítích vytvořilo několik úzů pojmenovávání filmů. Soubory mívají velmi dlouhý název, který zahrnuje jejich základní parametry oddělené tečkami. Mezi tyto základní parametry patří kromě názvu také rok vydání, typ kodeku (soubor je zjevný z konečné přípony), v některých případech také zvukového kodeku a identifikace původního autora. Název filmu XYZ může tedy vypadat například takto:

Xyz.2001.dvdrip.XviD-.mp3.autor.avi

Název nám říká, o jaký film jde, dvdrip identifikuje kvalitu, XviD-mp3 kodek a z přípony je nám jasné, že jde skutečně o film. Velikost souboru okolo 700 megabajtů nám pak do jisté míry naznačuje, že máme skutečně to, co jsme původně hledali.

Kromě hledání souborů podle jejich názvů, fragmentů nebo metaschémat v rámci P2P sítí se nabízí ještě jedna možná alternativa, což jsou konference, obsahující odkazy. Jedna z nejznámějších, Sharereactor, byla sice nedávno švýcarskými orgány uzavřena, ale fakticky funguje na mnoha jiných adresách i nadále, takže akce nebyla tak úspěšná, jak by si asi tito úřadové přáli (http://www.sharereactor.it). Podobných "reaktorů" existuje po celém světě mnohem více. Nabízejí obvykle nikoliv přímo soubory, ale jejich přesné popisy ve formě odkazů, s nimiž mohou spolupracovat P2P klienty, tedy je mohou začít přímo automaticky stahovat. Mezi takové linky patří například protokol Magnet; využívány jsou však i další a stále více roste popularita sítě BitTorrent. Pro její používání navíc není potřeba speciální klient, ale stačí například populární Shareaza, která se o ně postará stejně a ve stejném rozhraní, jako o všechny ostatní podporované sítě.

Obecně platí, že výměnné sítě jsou založeny na vzájemné solidaritě uživatelů a mohou tedy fungovat jedině v případě, kdy data a filmy nejen stahujeme, ale také je nabízíme dalším uživatelům. V případě BitTorrentu toto funguje automaticky a sdílíme minimálně tolik, kolik stahujeme. U ostatních systémů je dobré nabízet části již stažených souborů už během stahování zbytku, silně to zvyšuje kvalitu a funkcionalitu celé sítě, jakož i dosažitelnost souboru. Je ale třeba brát zvýšený ohled na kontrolu, zda stahujeme skutečně to, co odpovídá popisu souboru a zda vlastně nesdílíme fake. Tím bychom totiž celé síti jako takové příliš nepomohli. Sporné je rovněž využívání více klientů najednou, a to spíše z technických důvodů a kvůli omezením, která bychom tím do sítí a jejich prostoru mohli dostat. To je však již zcela jiný problém.

Velkým zdrojem kvalitních filmů jsou také některé uzly sítí DirectConnect. Pro jejich použití využíváme speciální klienty (DC+) a musíme znát jejich adresy. Dalším limitujícím faktorem jsou minimální požadavky na vstup do některých uzlů (hubů). Mezi tyto požadavky patří především minimální objem sdílených dat a minimální rychlost připojení k hubu. Obecně však můžeme říci, že na sítích (v uzlech) DC se setkáváme s mnohem menším množstvím falešných souborů a nekvalitních filmů. Určitým nedostatkem ovšem je skutečnost, že na DC se při stahování objevují problémy, mezi něž patří nemožnost prohledávat pro stejnou kopii zároveň jiné sítě, obtížné navazování spojení a několik dalších neduhů, které jsou ovšem zapříčiněny samotným principem těchto sítí, s nímž však nemůžeme nic udělat.

Velmi důležité je při hledání filmů ve výměnných sítích brát v potaz i to, v jakém jsou tyto filmy jazyce. U většiny nejen hollywoodské produkce narazíme na soubory v původní angličtině, ale také na množství národních mutací. Za určitých okolností je možné (pokud neexistuje český dabing) využít kteroukoliv z těchto mutací doplněnou o adekvátní, tedy české titulky. Na internetu existuje množství serverů obsahujících soubory s titulky, doporučujeme podívat se například na http://www.subtitles.cz, kde najdete opravdu bohatý archiv. Problém je v tom, že titulky jsou často svázány s konkrétním ripem filmu, přesněji s konkrétní verzí avi. To je ale problematika, která překračuje rámec tohoto článku. Někdy se tedy stane, že stáhnete více verzí titulků, než se dopracujete k té, která bude s vaší kopií fungovat nejlépe. Obvykle platí zásada, že při přehrávání filmů musí

soubor s titulky mít stejný název jako avi a příponu .sub nebo .txt

Další možnosti

Mezi další možnosti patří hledání filmů, respektive odkazů na ně v konferencích typu IRC nebo ve specializovaných konferencích usenetu. Do IRC konferencí může být problém se v některých případech dostat a také zde hrozí riziko, že se v nich setkáme s červy, viry a s obtížnými speciálními boty. V případě usenetu se zase vyskytovaly falešné odkazy nebo také odkazy na velmi zřídka se vyskytující korektní kopie souborů, které jsou sice v pořádku, ale je obtížné je fyzicky stáhnout z důvodu řídkého výskytu na globálních sítích nebo výskytu jen v jejich místních fragmentovaných částech. Obecně je však nejlepší možností hledat filmy převážně v globálních sítích typu KaZaA/Gnutella G2, a to pokud možno pomocí klientů, které jsou schopny stahovat z více takových sítí jeden soubor (díky vícenásobnému hashování) zároveň. Ideálním klientem pro tyto případy je známý hack KaZaA Lite (Ressurection) a Shareaza, kombinující obě varianty sítě Gnutella s eDonkey a dokonce BitTorrent.

Organizujeme videotéku

Poté, co jsme stáhli film, který je správný a dostatečně kvalitní pro naše potřeby, se nabízí otázka, co s ním. Pochopitelně se na něj podíváme, ale byla by také veliká škoda ho prostě jen tak vyhodit. Jedna z možností se nabízí okamžitě - vypálit si ho na CD. Ani tato možnost ovšem není tak jednoduchá, jak by se na první pohled zdálo, nehledě na skutečnost, že existují i další.

Pokud jsme film stáhli z výměnné sítě, především ze sítě globální, bylo by velmi férové ho pomocí této sítě ještě nějakou dobu nabízet dále. V tomto případě se nabízí hned několik možností archivace.

Na pevný disk? Proč ne!

O pevných discích jako o archivačním řešení se začalo mluvit již před nějakou dobou, avšak pro máloco se toto médium hodí tak dobře, jako právě pro filmy stažené z internetu. Současné disky s kapacitou desítek až stovek gigabajtů poskytují obrovský úložný prostor, který navíc může být levnější než klasické CD. Je to především kvůli velmi výhodné ceně v přepočtu na jeden megabajt prostoru, vysoké životnosti a spolehlivosti. Disky nemusí být pevně instalovány v počítačích, pomocí populárních "šuplíků" je lze dočasně umisťovat jinam a přenášet. Kromě toho existují i speciální šasi, do nichž můžeme pevný disk trvale umístit a které dokonale zajistí jeho bezpečí, stejně jako připojení k počítači v podobě samostatné externí či dokonce interní periferie. Disk má mnoho výhod. Je velice rychlý, velmi dynamicky je možné se v něm orientovat. Moderní disky, pokud je umístíme do šasi, jsou také tiché. Připojení jedné takové jednotky nám dává přístup k řádově desítkám filmů, které na ni uložíme bez nutnosti měnit média nebo provádět další zásahy. A pokud je potřeba jeden konkrétní film dostat z disku ven, pak nejjednodušší cesta je uložit ho na CD nebo na jiné médium.

Paměťová karta? Zatím zajímavost

Paměťové karty umožňující nemechanické ukládání trvalých dat jsou zatím doménou zejména digitálních fotoaparátů, PDA a také multimediálních přehrávačů. Proč by tedy nemohly být využity také k ukládání filmů? Na první pohled mají pro "jednorázový" přenos nebo archivaci ideální parametry. Obvykle mají minimální velikost, dosahující u SD/MMC karet rozměrů poštovní známky. Další předností je nízká cena a velká dostupnost čteček i kompatibilních zařízení. Karty lze formátovat do systémů, s nimiž je možné snadno a přehledně pracovat jak na PC, tak na jiných zařízeních.

Bohužel, jejich použití pro filmy, zvláště pak pro filmy, které jsme si sami stáhli, je zatím problematické. Karty používají paměť typu Flash. Tento typ paměti nemá pohyblivé díly a přesto dokáže udržet data i po odpojení dodávky elektrického proudu (na rozdíl od běžně se vyskytujících forem RAM). Jejím nedostatkem je především nízká přístupová rychlost, která nemusí být vždy dostatečná pro čtení a dekódování filmu v dostatečném datovém proudu, nutném pro korektní přehrávání. Problémem je také vysoká cena paměťových karet s větší kapacitou, potřebnou pro celovečerní film. Díky tomu se tyto karty nehodí pro archivaci, ale spíše pro přenášení kratšího videa. I tak jsou však v současné době z hlediska práce s filmy spíše jen exotickým projevem těch, kteří je považují za projev svého stylu.

Archivace na CD

Vypalování filmů na kompaktní disky nebo DVD je způsobem archivace, který se nabízí jako první. Kapacita běžného média CD je 700 MB s tím, že je možné ji pomocí speciálních technik prodloužit (overburn). Klasická komprimace avi souborů s filmy je nesmyslná a tak zůstává jejich klasické vypalování na média, popis těchto médií a archivace. Existuje však několik alternativ:

 vytvořit z filmu VCD nebo SVCD,

 archivovat na DVD.

První z nich se hodí v případě, kdy chceme film přehrávat na klasickém domácím DVD přehrávači, který nepodporuje původně použitý kodek, tj. DivX nebo XviD. Rekompresi je možné provést pomocí klasického vypalovacího softwaru jako Nero Burning Rom. Je však třeba počítat s tím, že při ni dojde k dalšímu snížení kvality záznamu (již MPEG4 je ztrátový algoritmus), že jedno průměrné VCD pojme maximálně cca 70 minut záznamu a že dekomprese je časově vysoce náročná záležitost. Problém je rovněž s titulky, které se nacházejí v samostatných souborech, v některém případě je problém i se samotnými filmy. V případě, že je film delší než kapacita VCD a přesto jej chceme na tento typ média dostat, je možné jej "rozstřihnout" na několik menších komponent, z nichž pak tato média vyrobíme samostatně. K takovémuto souboru můžeme použít některý z běžně se vyskytujících editačních programů, výborný je například jednoúčelový AVI-MPEG-ASF-WMV Splitter (http://www.boilsoft.com). Takto je možné pomocí Nera a Splitteru vytvořit (S)VCD prakticky z čehokoliv, omezením v případě druhé možnosti ale je, že vzhledem ke kódování SVCD médií je možné vytvářet je jedině tehdy, máme-li nainstalovaný speciální a dodatečně placený DVD kódující plug-in (používá se zde komprese MPEG-2).

Archivace na DVD má jednu velikou výhodu a jeden nedostatek. Výhodou je, že na jedno DVD se nám obvykle vejdou oba DivX soubory, tvořící jeden standardní film. Nedostatkem je naopak existence množství různých zapisovatelných DVD formátů a jejich problematická kompatibilita. Faktem také je, že zatímco CD mechanikou je vybaveno prakticky každé PC, DVD mechaniky takto rozšířené stále ještě zatím nejsou.

Klasická CD mohou obsahovat buď pouze samotný film, nebo ještě další nástroje. Doba, kdy se k filmům připalovaly také kodeky, v nichž byly kódovány, je pomalu již pryč - jednak proto, že se ubíralo místo na disku, jednak proto, že jsou dnes již zbytečné. Prakticky každé PC má totiž dostatečnou aktuální sadu kodeků, které umožňují čtení všech filmů bez potíží.

Jiná je ale otázka úpravy kompaktního disku s filmem tak, aby jej bylo možné přehrávat tam, kde by to jinak bylo obtížné. Existují přehrávače (třeba VideoLan), které obsahují zároveň vlastní sadu kodeků. To je výhodné zejména na starých konfiguracích, které by jinak nebyly samy o sobě schopny film přehrát vůbec nebo ne dostatečně plynule. Existuje rovněž speciální linuxová distribuce. Jediné, co dělá, že po spuštění (rozuměj nabootování) z takového CD se spustí jednoduchý přehrávač ovládaný klávesnicí a ten film přehraje. Díky tomuto lze přehrávat DivX filmy i na počítačích, které by zejména pro nízký početní výkon v běžných Windows na něco takového ani nepomýšlely.

Katalog a CD?

Pokud máte pevné připojení k internetu, rychlý počítač a máte rádi kinematografii, pak se vaše regály s CD již zřejmě utěšeně plní disky se starými i nejnovějšími filmy. Hledání některého z filmů se pak, zejména když je na více CD, může stát nepříjemnou nervy drásající akcí trvající až několik desítek minut. Na tomto místě je dobré si říct, že existuje software, který můžeme používat spolehlivě jako katalog. Z mnoha různých produktů určených pro tento účel můžeme například jmenovat českou aplikaci Katalog CD (http://www.volny.cz/kohout.hunac/Katalog.htm), která se pro tento účel hodí znamenitě. Se skladováním archivních disků ale souvisí ještě jeden zajímavý aspekt - jaká CD použít.

Na současném trhu je množství různých CD-R a RW médií od různých výrobců. Liší se cenou, kvalitou a provedením. Asi většina uživatelů se shodne na tom, že disky za cenu okolo osmi korun za kus budou mít problémy, jimiž disky za dvacet korun netrpí. Je tomu skutečně tak.

Pro archivaci filmů zabírajících celé CD nebo jeho velikou část je vždy vhodnější použít kvalitnější média a dávat je do kvalitních obalů. Má to prozaický důvod. Pokud dojde k poškození záznamové vrstvy u obyčejného média, na němž je řekněme software, můžeme program z disku dostat ven tak, že jej zkopírujeme na disk pomocí aplikace, která se pokusí o čtení poškozeného sektoru jinak, než je to obvyklé, a hlavně mnohonásobně. Pomalu tak můžeme obejít poškozené místo a dostat se i k tomu, co bychom jinak považovali za zničené. V případě filmů je ale nutné zajistit, aby byl disk, hlavně když jej chceme přehrávat přímo z CD, čitelný bezchybně od začátku do konce, a to pokud možno konstantní rychlostí. Jedině tak lze zajistit dobrý požitek z uloženého filmu bez problémů, které by v případě některých multimediálních přehrávačů mohly vést až k jejich zaseknutí a tedy k násilnému přerušení promítání, v nejhorším případě dokonce k restartu počítače.

Pro tyto účely jsou nejlepší kvalitní média v obalech, které jsou schopny zajistit jejich oddělení od prachu a vlhkosti. To neplatí o discích v plastikových sáčcích (nedostačující obal), prodávaných v "cake" (žádný obal) a v určité míře o discích v obalech typu slim. Ty jsou sice mnohem tenčí než klasické široké krabičky typu Jewel a na jednom místě jich lze skladovat mnohem více, mají však další dvě specifické vady. První z nich je skutečnost, že nechrání disk mechanicky ani proti prachu zdaleka tak dobře jako "tlusté" krabice, druhou pak to, že vzhledem k úzkému hřbetu se v nich, zejména je-li jich více na sobě nebo bezprostředně vedle sebe, mnohem hůře orientuje.

Dá se tedy říci, že pro uskladnění filmu je nejlepší používat značková média (Verbatim, Imation, Benq) v obalech typu Jewel, tedy v klasických tlustých krabičkách. Výrazným kladem pak je, že k nim lze velmi často z internetu stáhnout a vytisknout původní obaly, které bývají u filmů velmi pěkné a jsou např. distribuovány s DVD disky. Obaly lze na internetu, respektive na webu najít na několika místech, pravděpodobně nejznámějším a také výchozím je server http://www.cdcovers.cc.

Filmy lze velmi elegantně obohatit o další doplňující informace. Pravděpodobně nejobsáhlejším informačním zdrojem, který můžeme běžně využívat, je mezinárodní databáze informací o filmech na adrese http://www.imdb.org. Pokud vám ovšem anglická aplikace nedělá dobře, můžete rovněž navštívit stránky http://tp://cfd.atlas.cz, kde najdete ve velmi přehledné formě mnoho informací o známých i méně známých filmech, včetně jejich anotací a (což je důležité) odkazů na dostupné recenze z našich i dalších zdrojů.

S filmem na CD tyto informace lze propojit tak, že je připálíme v podobě nějakého běžně čitelného typu souboru (text, htm), vytiskneme na booklet (v případě Jewelu je na něm místa dost) nebo jinak propojíme s obsahem disku.


Jak si udělat s pomocí internetu kino III

K čemu potřebujete kodeky?

 Slouží ke kódování a dekódování videa, díky nim se můžeme dívat na filmy.

 Současné kodeky často využívají ztrátový algoritmus MPEG4.

 Nejpopulárnější jsou DivX a XviD, v nich je v kombinaci s MP3 pro zvuk uložena většina filmů, které běžně seženeme.

Zajímavé odkazy:

http://www.divx.com

http://www.xvid.org

http://www.kodeky.cz

Přehrávače filmů

 Přehrávač je frontend to, co nám udělá skutečné "kino".

 Zatímco kodeky se starají o zpracování videa, přehrávač nám je zobrazuje a slouží také k ovládání filmu.

 Základní přehrávač schopný pracovat s videem Windows Media Player je součástí každé instalace operačního systému Windows, existuje i mnoho alternativ.

Zajímavé odkazy:

http://www.windowsmedia.com

http://sf.net/projects/guliverkli/

PC pro sledování filmů

Minimální konfigurace pro sledování dlouhých filmů (orientační):

CPU: Intel Celeron 366 MHz

RAM: 128 Mb

VGA: stačí onboard

Zvuk: taktéž onboard / AC97

Monitor: 15"

OS: Windows 98/DirectX 9

(v takovém případě je lepší film sledovat z pevného disku)

Optimální konfigurace

CPU: Intel PIII/4

RAM: 512 Mb

VGA: nVidia GeFrorce 2, analogická ATI a vyšší

Zvuk: SB Audigy (5.1)

Monitor: 19"

OS: Windows XP

Jak hledat a stahovat video

Kde najdeme filmy na internetu?

 specializované weby,

 P2P sítě,

 konference s odkazy na filmy

Zajímavé odkazy

http://www.kazaa.cz

http://www.shareaza.com

Projekt Starzone

 Český server patřící Telecomu. Nabízí filmy na komerčním principu.

 Cena zobrazení filmu se pohybuje okolo třiceti korun.

 Kvalita je velmi dobrá, je však nutné rychlé připojení.

 Bohužel pouze pro zákazníky Českého Telecomu.

Slovníček

Broadband - rychlé "širokopásmové" připojení k internetu, v našich podmínkách hlavně ADSL.

Cinch/SCART - konektory používané pro přenos AV signálu, respektive kompozitního videa. V tomto případě je můžeme použít pro přímé propojení počítače a televizoru.

EAX - systém prostorového audia vyvinutý společností Creative Labs. Je obsažen v jejich produktech, především v kartách Soundblaster, ale také v kartách jiných výrobců. Správné nastavení EAX může dojem z filmu vylepšit, špatné ho naopak dost zkazit.

DVD - Digital Versatile Disc, v současné době norma pro distribuci digitálního komerčního videa. Široce rozšířen, mimo jiné i proto, že jeho ochrana proti kopírování a dekódování byla dávno prolomena.

DVD RIP - překódovaná kopie disku DVD. Soubor neobsahuje ochranu před kopírováním.

IRC - Internet Relay Chat, systém pro on-line diskuse sloužící mimo jiné pro výměnu odkazů na filmy.

Magnet - systém odkazů obsahujících popis určitého souboru (filmu) a jeho hash. Díky tomu lze v P2P síti identifikovat konkrétní soubor, aniž by síť musela získat jeho název na základě jedinečného identifikátoru.

Nahradí PC video?

V poslední době si můžeme všimnout zajímavého fenoménu. Cena DVD přehrávačů, které si kladou za cíl vytlačit klasická domácí videa, prudce klesá, základní modely pořídíme bez problému okolo tří tisíc. Stává se dokonce, že DVD přehrávač pochybné značky můžeme najít jako výhru v soutěži supermarketu nebo dokonce dostat zadarmo jako pozornost podniku při nákupu jiného, mnohem dražšího kusu elektroniky.

Jedním z důvodů, proč tomu tak je, je i fakt, že počítače stále více a více slouží nejen jako komunikující a počítající stroje, ale jako komplexní centra domácí zábavy, k níž kino, tedy přehrávání filmů a hudby, často stažených z internetu, neodmyslitelně patří. Výrobci konvenční zábavní elektroniky na to reagují tak, že snižují ceny a že do svých výrobků integrují funkce, které bychom od nich ještě před pár lety nemohli v žádném případě očekávat. Ukázkou tohoto trendu je pronikání na trh stále většího množství přehrávačů podporujících kromě DVD a VCD formátů také disky se soubory kódovanými "pirátským" DivX či dokonce XviD kodekem. Ačkoliv se tak výrazně rozšiřují možnosti těchto přehrávačů, zdá se, že mohou sloužit pouze těm, kteří počítač primárně jako svůj hlavní zábavní domácí přístroj nepoužívají. Kromě přehrávače totiž potřebujeme pochopitelně televizor, kvalitní reprosoustavu (která jinak může být klidně součástí počítače) a další komponenty. Díky tomu a díky své univerzálnosti se tak stále více a více stává obyčejné PC centrem domácí multimediální zábavy. Centrem výkonným, komunikujícím a skvěle plnícím svůj účel. Kino tak máme s minimálními náklady vlastně doma všichni. Jediná škoda je, že nám PC prozatím ještě neumí udělat popcorn nebo donést a otevřít pivo.

§§§§§


Legální stahování hudby a filmů z internetu

Josef Kulhavý

C04P0361

Chceme-li stáhnout z internetu nějakou hudební skladbu nebo film, většina z nás začne prohledávat internet pomocí vyhledávačů, dokud neobjevíme objekt svého zájmu. Bohužel, v českých zemích (neříkám, že v jiných státech tomu tak není) stále ještě platí pořekadlo z dob komunizmu: "Kdo nekrade, okrádá rodinu!" A tak nás možná ani nenapadne, že stahováním hudby provádíme něco špatného, neřku-li nezákonného. Je to na internetu, tak je to zadarmo, ne?

Pojďme tento nepravdivý mýtus vyvrátit! Pojďme si předvést, jak to jde "jinak"  - stahovat hudbu a filmy z internetu sice za peníze, ale legálně!

Vydavatelské společnosti chrlí žalobu za žalobou, ale výraznější úspěch se nedostavuje. S rozvojem nových technologií, ale i samotného internetu se rozmáhá i pirátství a na webu se objevují další a další MP3 a AVI soubory. Na druhou stranu se děje něco, co ještě před několika lety nebylo myslitelné: objevily se společnosti, které hudbu a filmy prodávají přes internet zcela legálně, a co je potěšitelné, daří se jim!

Prodeji hudby vévodí se 70 % trhu služba iTunes provozovaná společností Apple Computers. Tento lídr v oboru prodal za první rok své existence 70 milionů skladeb. Očekává se, že výsledky za letošní rok budou ještě lepší, a to i přes to, že se na trhu začínají objevovat zdatní konkurenti - především výrobce elektroniky Sony a internetový portál MSN softwarového gigantu Microsoft. Na poli českého internetu nebylo až do nedávna po podobné službě ani vidu, ani slechu. Avšak v polovině letošního května na tento trh vtrhl Český Telecom a nabídl svým uživatelům portál http://www.StarZone.cz. Na něm nabízel po čtrnácti dnech provozu, kdy vznikl tento článek, ke stažení pouze několik desítek filmů, stahování hudby zde dosud zprovozněno nebylo.

Abychom se nezabývali pouze teorií, ukažme si, jak konkrétně postupovat, pokud chceme legálně získat skladbu svého oblíbeného interpreta nebo film, na který jsme prostě nestihli jít do kina. Bude to těžké, ale jde to.

iTunes

Nemůžeme začít jinak než největší službou ve svém oboru - serverem iTunes na adrese http://www.apple.com/itunes. Na tomto serveru se skrývá přes 700 000 hudebních děl z nabídky největších hudebních vydavatelství. Všechny skladby jsou komprimovány bezeztrátovou kompresí a prodávají se za 0,99 USD, po přepočtu tedy něco kolem 28 Kč.

Prvním krokem, který musíte učinit, abyste mohli ze serveru portálu iTunes stahovat hudbu do svého počítače, je opatřit si aplikaci iTunes. Můžete si ji zdarma stáhnout z internetové stránky http://www.apple.com/itunes/download. Avšak pozor, aplikaci lze nainstalovat a spustit pouze pod operačními systémy Windows 2000 a XP (verze pro Windows) nebo Mac OS X v10.1.6 a vyšší.

Po prvním spuštění aplikace iTunes jsou vám k dispozici všechny písně uložené na serveru. Lze je vyhledat několika různými způsoby: podle jména hudebníka, podle alba, na kterém je píseň uvedena, nebo přímo podle názvu písně. Chcete-li koupit celé album, i tuto možnost vám iTunes nabízí. Cena tím bude snížena na 9,99 USD za celé album. Na počtu stop na originálním nosiči přitom nezáleží. Abyste si byli naprosto jisti, že kupujete a stahujete právě tu skladbu, o kterou máte zájem, jsou vám k dispozici 30 sekund dlouhé ukázky. S těmi můžete libovolně manipulovat - opakovaně poslouchat, archivovat, či posílat e-mailem.

Pokud jste již našli hledanou skladbu, můžete přejít k jejímu zaplacení. Stiskněte tlačítko "Buy song" umístěné za každou jednotlivou písní nebo albem. Zadejte své uživatelské jméno a heslo, nebo pokud jste tak dosud neučinili, vytvořte nový účet (Create New Account). Při jeho vytváření jste požádáni o zadání své e-mailové adresy, hesla a kontrolní otázky. V dalším kroku zadáváte své platební údaje: číslo kreditní karty (mezinárodní Visa, MasterCard, American Express nebo Discover), datum vypršení její platnosti a bezpečnostní kód, který najdete na straně s magnetickým proužkem. Systém po vás dále požaduje veškeré kontaktní údaje: poštovní adresu a telefonní číslo.

Avšak pozor! Služba je dosud přístupná pouze občanům s adresou v USA. Ostatní mají, bohužel, smůlu. Připravuje se sice její rozšíření do jiných zemí, dosud se tak však nestalo. Tento problém lze obejít zadáním fakturační adresy pro doručování v USA do formulářového pole. Pokud tedy máte příbuzné či známé ve Spojených státech, snad nebudou mít námitky proti tomu, že využijete jejich adresu, popřípadě telefonní číslo. Číslo kreditní karty samozřejmě opíšete z té vlastní, vaši přátelé nemusí mít strach, že jim vybrakujete konto.

Po úspěšné registraci vám systém umožní stáhnout vybranou skladbu. Ta bude vždy uložena ve formátu Windows Media Files (nechráněný WMA). Přímo v aplikaci iTunes ji však můžete převést do formátu AAC (nejčastěji pro přenos do přehrávače iPod) nebo do MP3 souborů. Kvalita nahrávek je na velmi dobré úrovni (128 bps). Po zaplacení a stažení hudebních děl se stáváte jejich právoplatnými majiteli. Skladby můžete pro svou potřebu (!) dále kopírovat a archivovat, stejně jako kdybyste si je zakoupili na cédéčku v obchodě. Zakoupené skladby nejsou nijak časově omezeny, takže je můžete poslouchat kdykoliv chcete.

Rozhodnete-li se kohokoliv obdarovat hudební skladbou, iTunes přichází s výborným nápadem: na požádání vám vystaví certifikát v hodnotě od 10 do 200 USD, kterým může nakupovat hudbu kdokoliv jiný bez použití platební karty. Poukaz můžete buď vytisknout na své tiskárně, nebo jej poslat jako obrázek v příloze e-mailu. Můžete tak rychle získat dárek pro své přátele, aniž byste museli přemýšlet, jakou hudbu asi poslouchají. Sami si totiž mohou vybrat právě ty skladby, o které mají zájem, a z nich si vytvořit kompilaci nebo legální CD disk.

Pro obyvatele Spojených států nabízí iTunes ještě několik dalších zajímavých funkcí. Zaujala nás například možnost zjistit přímo pomocí aplikace iTunes, jakou skladbu hraje některá z 1 000 rozhlasových stanic, vysílajících na území USA, a tuto píseň ihned zakoupit.

I když iTunes není dosud určen pro uživatele z České republiky, jedná se o natolik zajímavou službu, že by bylo pošetilé se o ní nezmínit. Doufejme jen, že v dohledné době budou iTunes i další služby, provozující obchod s legálním stahováním hudby, k dispozici uživatelům celé planety. Regionální omezení totiž nejsou výsadou serveru iTunes, ale i dalších podobných služeb, které nabízejí například servery firem Sony, MSN a dalších. Podle dostupných informací by některými platebními kartami mělo být možné zaplatit a legálně stáhnout skladby ze serveru služby Virgin Megastores Digital Download (http://www.virgin.com/downloads), nicméně naše pokusy s debetní kartou Poštovní spořitelny nebyly úspěšné.

StarZone

Ještě před nedávnem nebylo myslitelné, aby si uživatel českého internetu stáhl přes síť legálně jakoukoliv hudební nebo filmovou nahrávku. Nyní již konečně tato možnost existuje. I když nabídka serveru StarZone (http://www.starzone.cz) není příliš rozsáhlá, mohla by vést, pokud se tato služba ukáže být pro svého provozovatele finančně zajímavá, k vytvoření konkurenčního prostředí na poli legálního stahování hudby a filmů na českém internetu.

Jedním z problémů, se kterým se případní další provozovatelé serverů pro stahování hudby setkají, je otázka, jak získat od uživatelů hotovost za legálně staženou hudební nebo filmovou nahrávku. Český Telecom našel na celou problematiku poplatků za stahování filmů a hudby svůj originální recept: poplatky se uživateli objeví na vyúčtování služeb tohoto telefonního operátora. Odpadá tedy složité posílání peněz přes bankovní účty nebo platební karty a bezpečnost uživatele tak není nijak narušena tím, že by zneužitelné informace (třeba číslo platební karty) zadával na internetu do formulářových polí.

Protože se z internetu stahuje velké množství dat (např. 6 minut dlouhý večerníček Bob a Bobek zabral 20 MB), je pochopitelné, že službu budou využívat především uživatelé s širokopásmovým internetovým připojením. Uvedený animovaný film jsem s dial-upem stahoval přes hodinu a půl, co teprve, kdybych chtěl do svého počítače ve slušné kvalitě stáhnout dvouhodinového Kolju!

Celá věc s portálem StarZone však má jeden podstatný háček: služba je přístupná pouze pro zákazníky Českého Telecomu - firma pro přístup doporučuje zejména svůj nový produkt Internet Express, nicméně přihlašovací pole se mi zobrazilo i přes vytáčené (placené) připojení přes službu IOL. V případě připojení novou službou Internet Express se přenesená data z tohoto portálu nezapočítávají do objemového limitu. Uživatelé, kteří na server vstoupí jiným než uvedeným způsobem, mohou procházet serverem, ale nemohou z něho film nebo hudbu stáhnout.

Nabídka filmové části serveru StarZone zahrnuje několik kategorií: například filmy pro dospělé, akční filmy, komedie, pohádky nebo televizní pořady. Mezi startovní omezenou nabídkou konkrétních titulů nechyběly například filmy Kolja, Tankový prapor, Kundun či Ledová bouře. Obsah sekce "TV pořady" dodává výhradně TV Prima. Naleznete zde televizní relace Nikdo není dokonalý, Telebazar, Trní atd. Celkový počet titulů dosahoval několik dní po spuštění portálu čísla 130, provozovatel však počítá s podstatným rozšířením nabídky. Část StarZone, která má obsahovat nabídku legálního stahování hudby, dosud (ke konci května) nebyla zprovozněna.

Cena za stažení jednoho titulu je závislá na tom, zda si chcete pořídit jednodenní verzi nebo verzi pro jednorázové použití. Jinou možnost (například stažení filmu pro vypálení na CD a založení do videotéky) server nenabízí. Po zaplacení licence se totiž nestáváte vlastníkem kopie daného filmu (jako například u hudby z iTunes), ale pouze dočasným uživatelem práva shlédnout film. Vždy po vypršení licence je nutné titul opět zaplatit. Cena se přitom pohybuje zhruba v rozmezí od 10 korun u krátkých animovaných filmů do 60 korun za filmy celovečerní. I když je cena za jedno shlédnutí filmu o něco výhodnější, ani sám provozovatel portálu tento postup příliš nedoporučuje, neboť dojde-li z jakéhokoliv důvodu k přerušení stahování a tím k zastavení přehrávání, licence propadá bez nároku na vrácení peněz. Jednodenní licence naproti tomu umožňuje přehrávat film třeba i několikrát po sobě po dobu 24 hodin od zaplacení. Pokud si navíc chcete film prohlédnout kdykoliv po uplynutí této doby, nemusíte jej opět celý stahovat. Stačí jej spustit a aplikace Windows Media Player sama naváže spojení se serverem a nechá vás zaplatit další jednodenní (nebo jednorázovou) licenci. Ovšem nemělo by to být možné z jiného počítače než z toho, na který byl film stažen.

Při placení, ke kterému vás vybídne sám server (většinou těsně před přehráváním filmu), budete vyzváni k zadání jména a hesla. To je stejné, jako při připojení k internetu. Poté vám film bude přehrán a cena za něj bude přičtena k tíži vašeho telefonního účtu. Bez zakoupení licence nebude možné film přehrát. Tomu zamezuje systém DMR (Digital Rights Management), který je zabudovaný do přehrávače Windows Media Player. Tato aplikace je zároveň vyžadována pro přehrávání filmu. I když je mezi požadavky jmenovanými na serveru uveden procesor 1 GHz a vyšší spolu s přehrávačem WMP ve verzi 9, podařilo se mi film bez sebemenších problémů spustit i na mém "dědečkovi", na PII Celeronu 333 MHz s nainstalovaným Windows Media Playerem verze 7.

Služba StarZone je první vlaštovkou českého internetu na poli legálního stahování hudby a videa. Můžeme jen doufat, že ji její provozovatel - Český Telecom - nabídne i uživatelům jiných způsobů internetového připojení, než jsou jen a jen jeho služby IOL a Internet Express. Myslím, že by to pomohlo jak celému českému internetu, tak i samotnému Českému Telecomu.

§§§§§


Automatičtí červi útočí

Vojtěch Bednář

C04P0350

Jedna ze základních pouček týkajících se bezpečnosti počítačů zní: nikdy neotevírej přílohu e-mailu, která vypadá jen trochu podezřele! Při jejím dodržení jsme si mohli být jisti bezpečím před červovou nákazou. Tedy alespoň donedávna.

Loňská invaze červa LoveSAN/Blaster a letošní Sassera ukázala, že v bezpečnosti operačních systémů na PC dochází k radikálnímu posunu. Červi byli až příliš dlouho úzce spojováni s e-mailem a dokonce s konkrétními klienty. Veškerá ochranná opatření jako antivirové systémy a firewally představovaly doplňující záchytnou síť. I v případě, že by touto sítí nově se objevivší škodlivý kód prostoupil, stále zde byla ještě jedna pojistka bránící jeho aktivaci - touto pojistkou byl poučený uživatel.

I přes velkou fantazii tvůrců červů a snahu udělat je "jako živé", tedy jako skutečné e-mailové zprávy, je možné poměrně snadno sestavit jakousi obecnou konstrukci toho, jak vypadá začervená zpráva. Na základě tohoto popisu ji je možné identifikovat vlastně nezávisle na rozhodnutí antivirového programu a podezřelý e-mail neotevírat a ihned zlikvidovat, čímž se aktivaci a rozšíření přiloženého červa zamezí. Kódy, které se díky vlastnostem, nebo spíše řečeno díky chybám konkrétních e-mailových klientů pokoušely aktivovat automaticky, nezávisle na vůli uživatele a jeho práci s přílohou, se příliš neujaly. Ukázalo se totiž, že nedostatky, které umožňují jejich existenci, je poměrně jednoduché záplatovat a že díky své vazbě na konkrétní aplikace a dokonce na jejich konkrétní verze nedoznávají přílišného rozšíření.

Jinými slovy, i přes značné množství různých červů mohl být elementárně chráněný a hlavně poučený uživatel relativně v klidu - červ se v jeho počítači bez jeho vědomí jen tak nespustil.

První změna

Červ Blaster, který během loňského léta zaútočil na obrovské množství počítačů s Windows 2000 a XP, nebyl úplně prvním automatickým škodlivým kódem na světě. Nicméně byl prvním, kterému se podařilo využít skutečně citlivé místo. Nešířil se e-mailem, ale pomocí známé a v době svého vzniku již nejen popsané, ale také záplatované bezpečnostní chyby v systému vzdáleného volání procedur RPC. Díky tomu byl vázán na operační systémy, které tento systém obsahují, avšak nikoliv na konkrétní aplikace nebo konkrétní uživatelem viděnou službu (e-mail). Jediný nakažený počítač dokázal sám autonomně vyhledávat a infikovat další oběti po celém internetu uživatelská interakce nebyla vůbec zapotřebí. Kromě toho dokázal tento červ poměrně snadno projít i kontrolními a ochrannými aplikacemi - jeho chování totiž nemuselo být jednoznačně pochopeno jako škodlivé a mírněji nastavený firewall jej vcelku bez problémů propustil.

Reakce na příchod Blastera - prvního slavného a široce rozšířeného automatického červa - byla takřka okamžitá. Antivirové společnosti vydaly speciální jednoúčelové programy schopné ho najít a odstranit. Jejich kombinace s již zveřejněnou záplatou od Microsoftu pak Blastera i jeho další varianty nejen neutralizovala, ale také zajistila dotyčný operační systém před možností nové nákazy. Tím se dařilo výskyt viru postupně snižovat.

Problémem ale byla skutečnost, že Blaster obsahoval chybu. Tato chyba (nebo přesněji řečeno ne úplně ideální využití nedostatku RPC) způsobovala na některých systémech vypnutí této služby. Ve výchozím nastavení operačního systému (které je ale možné změnit) v takovém případě nastává restart počítače odložený o předdefinovanou dobu, kterou má uživatel na uložení své práce a ukončení všech programů. Tato doba je nastavena implicitně na jednu minutu a uživatel nemá viditelnou možnost restartování zastavit (taková možnost ovšem samozřejmě existuje). Vypínání služby a následné nekonečné restartování napadeného počítače při připojení k internetu pak nesmírně komplikovalo možnost jej záplatovat nebo alespoň vyčistit. Díky tomu se Blaster udržel na mnoha strojích po mnohem delší dobu, než by tomu bylo u konvenčního červa, který je po aktualizaci základních antivirových systémů v počítačích i na serverech obvykle z větší části během relativně krátké doby eliminován.

Druhá vlna

Červ Sasser, který letos zaútočil jako druhý masivně se šířící a zcela autonomní škodlivý kód, byl opět založen na nedostatku v operačních systémech typu Windows NT, tentokrát ve službě LSASS (Local Security Authority Service). I v tomto případě se jednalo o zneužití známého bezpečnostního nedostatku, který byl již záplatován. Napadnutelné byly tedy jen ty operační systémy, které neobsahovaly patřičnou opravu, u nichž nebyly použity dodatečné bezpečnostní systémy nastavené na dostatečnou úroveň zajištění. Přesto se i Sasser masivně rozšířil. Jeho metoda napadání, přesněji řečeno vyhledávání obětí k napadání, byla poměrně zajímavá. Polovinu ze zkoumaných adres vybíral náhodně, zbytek podle stanovené masky. V důsledku se mezi nejvíce napadanými ocitly zejména systémy na univerzitách, v knihovnách a podobně, což bylo přinejmenším zajímavé. V každém případě pokud byl Blaster prvním prototypem nového typu červa, Sasser se stal potvrzením tohoto nového rizika a také nepříjemné vyhlídky do budoucna.

Předpoklady pro existenci automatických červů

Aby mohli červi jako tyto dva zde popsané existovat, musí pro ně být připraveny základní předpoklady. Prvním a hlavním předpokladem je možnost dostat se do napadnutelného počítače. Komunikace, která začíná v nakaženém stroji a je směřována k potenciální oběti, musí vést k tomu, že tato oběť příjme a posléze také spustí stanovený programový nebo alespoň skriptový kód. Funkce, které to umožňují, jsou s tímto cílem buď přímo programovány, nebo jsou toho schopny v důsledku chyby, kterou obsahují. V prvním případě jsou ale vybaveny dostatečnými bezpečnostními mechanizmy, aby nemohlo dojít ke zneužití, zbývá tedy případ druhý.

Moderní operační systémy jsou vybaveny celou sadou protokolů a služeb, které pomáhají při provozu složitých síťových aplikací a prakticky umožňují jejich provoz. Obvykle jsou buď jednoúčelové a slouží jasně definovaným cílům, nebo jsou naopak konstruovány jako univerzální a umožňují ve svém rámci naprogramovat celou širokou škálu různých činností aplikací, s nimiž se setkáváme dnes a denně. I jednoúčelové služby však představují množství poměrně složitého kódu. Tento kód tvoří většinou celé týmy programátorů, tito programátoři na něm musí spolupracovat a mimo jiné právě proto existuje jen velmi málo lidí, kteří by se fyzicky vyznali v celých komponentách. To otevírá prostor pro bezpečnostní nedostatky.

Chybu, díky které se může do počítače dostat automatický červ, si nemůžeme představovat jako fyzický nedostatek programátora. Mnohem častěji se jedná spíše o schopnost použít nějakou věc, která za normálních okolností funguje bezproblémově, takovým způsobem, že toto její chování začne být nestandardní. Komponenta nebo služba se dostane do stavu, s nímž se při jejím programování nepočítalo, a proto je možné se do počítače dostat a spustit v něm kód červa nebo přinejmenším jeho zaváděcí část. Cenou za to je, že zneužitá služba nebo komponenta při této akci občas havaruje (to je příčinou onoho restartování v případě prozatím existujících automatických červů), ačkoliv ideálním stavem pochopitelně je dostat červa do počítače tak nepozorovaně, aby k žádnému restartování systému nebo omezování uživatele v době infekce a dalšího šíření červa nedocházelo.

Ne všechny služby jsou ve všech operačních systémech stejné a tedy neobsahují ani stejné bezpečnostní mezery. Ačkoliv automatického červa je možné vyvinout tak, aby využíval nedostatku konkrétní aplikace, jeho akční rádius by se tak omezil pouze na tuto konkrétní aplikaci nebo dokonce na její konkrétní verzi. Čím obecnější problém se tedy objeví, tím lépe pro takovéto červy. Desktopové počítače typu PC stále ovládají systémy společnosti Microsoft, přičemž neustále stoupá podíl systémů založených na technologii NT, tedy především Windows XP v různých verzích (Home, Profesionall, ale také Tablet PC nebo Media Center). Společně s Windows 2000 mají tyto systémy velice podobné jádro a základní sadu služeb (v případě plné aktualizace jsou jejich základní součásti prakticky stejné). Vzhledem k tomu, že mnoho počítačů s těmito systémy je trvale připojeno k internetu, vzniká tak jedno veliké homogenní prostředí, velmi přátelské potenciálnímu výskytu automatických červů.

Mnoho počítačů je již vybaveno kvalitní externí ochranou. Jestliže samotné systémy NT příliš bezpečnosti z hlediska síťové komunikace nepřinášejí (a nezlepší se to pravděpodobně ani s očekávaným SP2 pro Windows XP), pak je nutné tyto systémy bezpečnostními prvky nějak dovybavit. Používají se různé typy antivirových systémů a firewallů, fungujících buď v rámci stejného systému, tedy přímo na počítači, který je potřeba chránit, nebo v rámci vyššího síťového prvku (proxyserveru, směrovače), přičemž není vzácností ani kombinace obou těchto způsobů s cílem dosáhnout vyšší úrovně celkového zabezpečení systémů.

Použití kvalitního a aktuálního antivirového programu a firewallu by teoreticky mělo zajistit bezpečné fungování počítače se všemi službami, které uživatel požaduje, zato však beze strachu z červů nebo dokonce z automatických červů. Existuje ovšem způsob, jak může škodlivý kód na několika úrovních obejít i velmi propracovaná bezpečnostní opatření. Toto kouzlo spočívá v tom, že stačí, aby se choval způsobem obvyklým pro běžně využívané aplikace.

V chování mnoha škodlivých kódů lze vystopovat základní patologické prvky, podle nichž je možné je eliminovat, v zásadě stačí zamezit několika věcem. Jedná se především o skenování portů, IP adres, nebo o monitorování toho, jak se chovají jiné instalované a spuštěné aplikace. Pokud ovšem autoři automatických červů přizpůsobí jejich metody síťové práce chování běžně využívaných aplikací, mají dobrou šanci, že se jím podaří svá pochybná dílka přes stávající ochranná opatření dostat, ledaže by tato opatření byla nastavena tak, že by jejich činnost začala výrazně vadit i samotným běžně používaným aplikacím.

Prostoru je víc než dost

I přes intenzivní vyhledávání a záplatování mezer si nemusíme dělat iluze o tom, že by se podařilo jednoho dne odstranit úplně všechny nedostatky. Je to proto, že jednak je velice obtížné určit, kolik jich vlastně jen v rámci systémů NT existuje, jednak není zcela stoprocentně možné vyloučit, zda záplatováním stávajících bezpečnostních mezer nevznikají náhodou mezery zcela nové, možná také ve zcela jiných částech systémů, než kde se nacházely ty, které se původně záplatovaly. V době, kdy se podařilo zažehnat nákazu červem Sasser, vyšlo najevo, že různé části NT systémů obsahují ještě skoro dvacet potenciálně nebezpečných míst, která mohou umožnit nákazu a redistribuci automatického červa. Lze se domnívat, že takových chyb nebo citlivých míst je v operačních systémech NT ještě mnohem, mnohem více.

Druhým podstatným aspektem je pak skutečnost, že současní automatičtí červi ani zdaleka nevyužívali příležitostí, které jim jejich princip nabízí. Vedly k padání operačních systémů, měly tendenci vytvářet na napadených strojích servery, jichž si lze snadno všimnout, prováděly testování portů, spouštěly se způsobem, který lze poměrně snadno identifikovat. A především objevily se vždy až v okamžiku, kdy chyba, kterou využívaly, byla známá a existovala pro ni záplata. Z toho totiž vyplývá, že jejich autoři při tvorbě škodlivého kódu vycházeli právě z rozboru chování záplaty, jejího obsahu a činností, které provádí při své instalaci. Tak se jim vlastně podařilo dopracovat se k bezpečnostní mezeře, o které by jinak pravděpodobně neměli ani ponětí a kterou dávno před nimi objevil někdo úplně jiný.

Již z tohoto výčtu může být zřejmé, kde všude existuje prostor pro nové automatické červy. Podívejme se alespoň na základní body (týká se opět pouze NT systémů):

 Autor najde bezpečnostní mezeru dříve než Microsoft.

 Objeví způsob, jak činnost červa "přilepit" na běžnou komunikaci nějaké aplikace (Outlook, Internet Explorer) tak, že bude bez problémů procházet standardními antiviry a firewally.

 Vymyslí nějakou formu koordinace činnosti mezi červy na různých nakažených strojích.

Kromě těchto základních rizik si nelze nevšimnout ještě jedné podstatné skutečnosti. "Škodlivý" efekt současných automatických červů vůči napadeným uživatelům se prakticky omezuje na vedlejší nedostatky, způsobené jejich nedobrým naprogramováním, špatným využitím bezpečnostních mezer, nebo je vyvolán omylem. Přitom by tito červi mohli skutečně škodit, mohli by mazat důležité soubory nebo nastavení, mohli by vykrádat data, mohli by působit chaos (takto jsou využívány spíše pro útok na někoho jiného). Ačkoliv zatím existující kódy vytvářejí v napadených počítačích "zadní vrátka", pravděpodobnost skutečného využití těchto zadních vrátek je pouze minimální. Především díky obrovskému počtu nakažených počítačů, jejich obtížné identifikaci, nepravidelné přístupnosti, nebo proto, že se nacházejí za firewallem, který sice propustí červa a jeho komunikaci, ale další eventuální kroky hackera využívajícího nákazy by již zaznamenal. Jinak řečeno, automatičtí červi se prozatím sice šíří, ale záměrně přímo neškodí. To by se ovšem v budoucnu mohlo změnit. Bohužel velmi zrůdným způsobem.

Proč přepadat planetu

Zeptejme se, proč vlastně červi a tedy i automatičtí červi vznikají? V některých případech se jedná jen o jakousi demonstraci možností nalezených bezpečnostních mezer. Jindy na sebe upozornují hlavně -náctiletí programátoři. Jen málo červů v současné době vzniká skutečně s cílem ubližovat uživatelům a tito červi se obvykle příliš nerozšíří z jiných důvodů (včasné zadržení antivirovými systémy, chyby v jejich programovém kódu, velice úzké cílení na jednu konkrétní část internetu nebo dokonce na jedinou subsíť a podobně). Autoři schopni naprogramovat kvalitního červa obvykle nemají za cíl zlikvidovat data napadených počítačů. Mohli by je ale vykrást a zneužít. Nebo by mohli využít velmi šikovně přímo napadených počítačů. Tedy například nechat na nich běžet náročné aplikace distribuovaného počítání, využít je jako oběti pro rozesílání nevyžádané pošty, pro provedení masivního útoku typu DDoS (jak se ostatně již velmi úspěšně stalo). Všechny tyto možnosti by v kombinaci se strategií automatických červů mohly přinést buď požitek svým autorům a těm, kteří je rozšířili, nebo pro změnu katastrofu jejich nepřátelům, jak se o tom již mohly přesvědčit například webové servery společnosti Microsoft. Pokud bereme současné nákazy pouze jako demonstraci technologie, pak nás ten pravý útok pravděpodobně teprve čeká. Je pouze otázkou, v jak vzdálené budoucnosti se jej dočkáme a jak tragické důsledky bude nakonec mít.

Automatičtí červi útočí

Představme si, že někdo napíše automatického červa, který bude ke svému šíření využívat doposud neznámou chybu v běžně se vyskytující službě, využívané prohlížečem Internet Explorer. Červ se začne šířit pod hlavičkou komunikace IE a tak si jej firewally nevšimnou. V cílových počítačích se nebude ukládat ve formě nových souborů, ale jako náhrada stávajících jednoduchých aplikací (třeba kalkulačky nebo poznámkového bloku). Není problém naprogramovat například kalkulačku (nehledě na to, že její zdrojový kód je běžně k dispozici), která bude kromě svého vlastního kódu obsahovat červa, jinak však bude funkčně i vizuálně shodná s původní. Spustitelný soubor je možné komprimovat a šifrovat, přičemž se dekóduje až v okamžiku své aktivace a tak komplikuje možnost svého odhalení, šifra se totiž může během distribučního cyklu červa měnit.

Červ se usadí v počítači a monitorováním komunikace jiných aplikací nebo dokonce činnosti lokálního firewallu zjistí, jak často a s kým se PC spojuje. Pak se pokusí napadnout okolní počítače v rámci místní či širší sítě, dříve než začne expandovat "ven". Červi v různých počítačích spolu budou komunikovat a utvoří jakousi vlastní "P2P" síť, v jejímž rámci se mohou vzájemně kontrolovat a poznají, pokud se někde začalo s čištěním a tedy hrozí prozrazení a likvidace jedné kopie, potažmo dalších. Přitom budou komunikovat v šifrované podobě způsobem, který bude zaměnitelný například s běžným prohlížením kódované webové stránky.

Jakmile si bude červ jistý svou pozicí v dané síti, začne pracovat. Vytvoří v počítači prostor pro spuštění libovolného kódu, rovněž šifrovaný a vymezený maximální zátěží tak, aby si uživatel nevšimnul případného zpomalení. V tomto stavu bude čekat na instrukce svého majitele.

Ten po nějakém čase své síti červů například poručí vykonat složitý výpočet. Zapůjčení superpočítače k jeho provedení by stálo mnoho peněz. A tak se výpočet rozdělí na množství malých úkolů a ty se rozešlou do sítě začervených počítačů. Červi se v nich nacházejí na různé úrovni řízení a samy tak celou síť ovládají bez nutnosti zásahu původního majitele. Část výpočtu, za který někdo dostane nemalé peníze, pak provede například právě ve vašem počítači program, který jinak považujete za kalkulačku a také jako kalkulačka běžně slouží.

Jinou možností je, že se na autora takovéto sítě červů přijde. Ten pak pošle nejbližšímu uzlu příkaz začít síť likvidovat. V lepším případě se červi rozpojí a z napadených strojů vymažou. V horším případě ještě předtím vezmou útokem například web místní vlády nebo policie. V nejhorším případě pak po vykonání takového útoku vymažou sebe i s kompletním obsahem všech napadených strojů -kalkulačka vám tak zničí vše, co máte na disku. To všechno s notnou dávkou štěstí, aniž byste si toho všimli vy sami, aniž by si něčeho všimly antivirové společnosti a aniž by bylo možné zjistit, kdo přesně je autorem a odkud se červ původně vzal a jak se vlastně do napadených strojů dostal. Vše klidně proběhne během několika dnů.

Bezpečnost (ne)pomůže

Používání aktuálního antivirového programu a dobře nastaveného firewallu zvýší úroveň bezpečnosti opravdu podstatným způsobem. Stejně tak důležité je i pravidelné aktualizování operačního systému, pokud možno aktualizování automatické. Přesto existuje možnost, že se vyskytnou nové hrozby. Noví červi které, jak jsme pospali výše, obejdou i ta nejlepší bezpečnostní opatření. Dvě zatím zaznamenané invazní vlny doprovázené vždy několika menšími "vlnkami" mohou být a s vysokou pravděpodobností v budoucnu budou následovány dalšími, mnohem nebezpečnějšími. Nebo je možné, že podvrženou kalkulačku již ve svém počítači většina z nás má. Že naše PC dělá kromě toho, co od něj očekáváme, také něco úplně jiného a až se to jeho majiteli znelíbí, prostě nám je na dálku zničí, aniž bychom s tím my sami nebo náš antivirus/firewall mohli cokoliv udělat, protože o hrozbě prostě nevíme, neznáme ji a neumíme ji identifikovat, natož pak odstranit. Tato představa není ani zdaleka utopická, dokonce přes všechny snahy o posílení bezpečnosti je velmi dobře možná. V posledních několika měsících byly navíc v rámci hledání problémů objeveny bezpečnostní mezery přímo v ochranném softwaru, v antivirových, testovacích a zajišťovacích aplikacích. To je skutečně alarmující skutečnost, která sice přímo vrata invazi automatických červů neotevírá, ale vydatně napomáhá k vytvoření takřka ideálního prostředí, v němž k ní může velice snadno v blízké budoucnosti dojít. Má se tedy smysl bát?

Bát se přímo asi nemusíme, ale mít se na pozoru rozhodně ano. Všechna opatření, která můžeme pro svou bezpečnost udělat, je třeba přijmout bez odkladu. Kromě toho bychom ale měli doufat v trochu štěstí a v profesionalitu společností, které se dnem i nocí starají o naši  uživatelskou - ochranu, tedy tvůrců antivirových aplikací, firewallů a operačních systémů.

Co je to automatický červ?

 Nevyužívá pro své šíření primárně elektronické pošty.

 Je založen na chybě nebo na vlastnosti standardní systémové komponenty.

 Umí infikovat počítač bez zásahu nebo svolení uživatele.

 Umí se maskovat a obcházet standardní bezpečnostní opatření.


Současné infekce automatickými červy

MSBlast/LoveSAN

 využíval chyby RPC ve Windows 2000/XP,

 sloužil jako agent k útoku na servery Microsoftu,

 způsoboval pády OS.

SASSER

 založen na nedostatku služby LSASS,

 šíří se podle sofistikovaného systému pravidel,

 také po něm padá operační systém, napadá W2K/XP,

 (jeho autor byl dopaden).

Možné budoucí infekce

 Nová generace automatických červů může způsobit obrovské škody, zejména pokud jejich autoři objeví bezpečnostní chyby dříve než ti, kteří je lepí. V takovém případě se červ může dlouho a dobře maskovat, paradoxně pomocí primitivních a známých metod (vydávat se za kalkulačku).

 Červi budou napadat počítače prakticky bez šance uživatele s tím něco udělat, mohou umět obcházet antiviry a firewally, maskovat se, "přilepit" na standardní aplikace OS. Po infekci se mohou navzájem řídit a organizovat. Mohou sloužit svým pánům a mohou také škodit, a to zcela tiše a bez šance být odhaleni.

 Aktuální operační systém je základ, antivirový program nutnost a firewall nezbytnost. Vícestupňová ochrana je plusem, ale stoprocentní jistoty bezpečí nedosáhneme.

§§§§§


Digital Rights Management

Michal Illan a Jan Němec

C04P0364

Co je to Digital Rights Management (DRM) a proč byl vyvinut? S rozvojem elektronických médií se objevil palčivý problém nelegálního kopírování a distribuce. Tento problém zahrnoval a stále zahrnuje především obsah v audio a video formátech - filmy a hudbu. Velmi brzy se přišlo na to, že kopírování a distribuci obsahu se nedá zabránit a že se stále se rozvíjející technologií se tento problém bude zhoršovat. Přibližně v této době se začal prosazovat zcela nový přístup. "Když není možné zabránit kopírování a distribuci, chraňme raději přímo obsah."

Historie

Jednou z prvních kvazi-DRM aplikací byla distribuce fontů. Na počátku devadesátých let byly fonty velmi drahé, ceny se pohybovaly ve stovkách dolarů (to bylo dříve, než Microsoft začal fonty ve velkém zdarma přidávat k Microsoft Office). Když byl soubor s fonty na síťovém serveru, bylo velmi snadné ho nelegálně zkopírovat. Na tuto situaci reagovali dva dodavatelé, InfoSafe a CDMax. Vyvinuli technologii, která umožňovala používat fonty šifrované na CD-ROM pouze po zadání dešifrovacího klíče.

Samotný začátek vývoje toho, čemu říkáme DRM systémy, proběhl v letech 1995-6. Vznikly dva komerční systémy. První byl InfoMarket z dílny IBM, který celý proces ochrany dat řešil softwarovou cestou. Druhý systém, založený na end-to-end hardwarovém řešení, vyvinula firma Electronic Publishing Resources (EPR). Ani jeden z uvedených systémů se však neprosadil. Část systému InfoMarket se později objevila v systému Electronic Media Management System (EMMS) firmy IBM. EPR později změnil svou technologii z hardwarové na softwarovou a přejmenoval se na InterTrust. Třetím důležitým zdrojem myšlenky DRM byla kniha Letting Loose the Light: Igniting Commerce in Electronic Publication, napsaná Dr. Markem Stefikem, vývojovým pracovníkem Xerox PARC Research Labs. V této knize byl popsán Digital Property Rights Language (DPRL), jazyk pro popis práv aplikovaných na chráněný obsah. Na jeho základě vyvinul Xerox technologii, kterou sice úspěšně otestoval, ale nepodařilo se mu ji prodat. Z divize Xerox Rights Management se později stala firma ContentGuard, která vytvořila Extensible Rights Markup Language (XrML), který se dnes stal technologickým standardem.

Po roce 1996 vzniklo (a v mnoha případech následně zkrachovalo) poměrně mnoho výrobců. Pozitivním příkladem je společnost Liquid Audio, která funguje od roku 1996 dodnes. Po celou dobu své existence se věnuje vývoji systému pro distribuci hudby přes internet.

Současně začínaly vznikat různé iniciativy ze strany distribučních společností a výrobců koncových zařízení. Příkladem je asociace DVD Copy Control Association s technologií Content

Scramble System (CSS). U zrodu této technologie stála kolem roku 1996 Toshiba, Warner a Matsushita, později se přidali BMG, Sony a další. Samotné CCS kódování obrazu bylo úspěšně prolomeno v roce 1999. Dokonce byl na internetu distribuován program DeCCS, který umožňoval přehrávání DVD na systémech, které CCS nepodporovaly. Takzvané regionální kódování, které mělo zabraňovat přehrávání disků v jiných oblastech, než kam byly distribuovány, bylo a stále je sabotováno samotnými výrobci koncových zařízení.

K významnému rozvoji na poli DRM dochází až v tomto století. Období roku 2000 a 2001 je charakteristické další vlnou nových firem implementujících DRM technologie, rok 2002 pak charakterizují krachy a skupování těchto firem velkými investory. Například Sony a Philips Electronics se spojily k nákupu firmy InterTrust především z důvodu získání velkého množstvím klíčových technologických patentů.

V oblasti prodeje práv k obsahu prostřednictvím internetu působí především RealNetworks a Microsoft. Počátkem roku 2004 se zdá být hlavním hráčem Microsoft.

Na začátku roku 2003 bylo DRM řešení firmy RealNetworks nasazeno pouze na stránkách MusicNet.com, založených firmami BMG, EMI, Warner Brother a RealNetworks. RealNetworks posléze koupilo Listen.com a vyhlásilo, že bude převeden na jejich technologii z Microsoft DRM, což se také stalo. V březnu 2004 společnost Virgin překvapivě oznámila, že s MusicNet.com spolupracuje na službě "on-line music service" Virgin Digital, která by měla zpřístupňovat více než 700 000 zvukových záznamů ve formátu Windows Media.

Situace Windows Media DRM firmy Microsoft je odlišná. Už od roku 2001 se tato platforma postupně rozšiřuje, zahrnuje nové standardy, v roce 2004 přibyla podpora přenosných zařízení (portable devices). Windows Media 9 DRM je nasazeno například v nové verzi napster.com (v současné době spojené s PressPlay.com, založeno Universal Music, Sony Music a Microsoftem) a v Evropě v MSN Music Club a Tiscali Music Club Online, založenými Microsoftem a OD2. Není třeba se však obávat monopolu. V květnu 2004 spustilo Sony svůj vlastní DRM portál založený na vlastní technologii Open MagicGate (OpenMG) a formátu ATRAC. British Telecom oznámil spuštění vlastní služby BT Rich Media, která bude podporovat jak DRM firmy Microsoft, tak RealNetworks.

Další oblastí uplatnění DRM jsou tzv. eBooks. V této oblasti se už mnoho let kromě jiných prosazuje Adobe s PDF formátem.

Windows Media DRM

První funkční komerční DRM systém pro audio a video obsah byl Microsoftem vytvořen v roce 1999 (verze 1), v roce 2000 a 2001 vyšly verze 7 a 7.1. V této době je stále aktuální verze 9, uvolněná v roce 2003.

Základní myšlenkou Windows Media DRM je oddělení distribuce obsahu od distribuce práv k jeho užívání. Toho je dosaženo zašifrováním souboru s hudbou či videem a jeho distribucí v této formě. Uživatel se po stažení takového souboru z internetu nebo zkopírování od kamaráda pokusí soubor spustit ve Windows Media Playeru. Je upozorněn na to, že se jedná o chráněný soubor, a otevře se mu okno s www stránkou poskytovatele obsahu, kde si zakoupí licenci k přehrání. Po zakoupení a stažení licence je možné chráněný soubor spustit.

Celý proces se skládá z těchto kroků:

1. Šifrování - Soubor typu .wmv nebo .wma je zašifrován pomocí privátního klíče. Do souboru jsou přidány informace o verzi DRM, identifikaci obsahu a URL adresa odkazující na www stránku, kde je možné získat licenci. Hlavička souboru je podepsána tak, aby nebylo možné některé údaje změnit. V případě, že odkaz na www stranu distributora obsahu je například pozměněn, přehrávač to pozná a varuje uživatele.

2. Distribuce - Zašifrované soubory je možné distribuovat zcela volně přes internet, na CD, emailem nebo si soubor prostě zkopírovat od kamaráda.

3. Licence Clearing House - Poskytovatel obsahu se rozhodne pro nějaký existující Licence Clearing House nebo, jako v případě Českého Telecomu a jeho StarZone, ho implementuje. Mezi funkce Clearing House patří udržovat veškeré informace o vazbách mezi obsahem, právy, distributory a vlastníky obsahu. Další funkce zahrnují autentifikaci žádosti uživatele o licenci a ve spolupráci s licenčním serverem generování odpovídající licence.

4. Nákup licence - Aby koncový uživatel mohl chráněný soubor přehrát, musí nejdříve získat licenční klíč. Při pokusu o přehrání chráněného souboru Windows Media Player zkontroluje, zda má uživatel platnou licenci. Pokud licenci najde, soubor se začne automaticky přehrávat. V opačném případě se otevře okno s webovou stránkou distributora obsahu, kde si uživatel licenci zakoupí. Zakoupená licence je doručena na uživatelův počítač ve tvaru zašifrovaném pro konkrétní počítač (viz individualizace) a uložena. Licenci je možné doručit tzv. hlučně, kdy je uživatel o doručení informován, nebo tiše, kdy doručení proběhne na pozadí aplikace.

5. Přehrání - Windows Media Player zkontroluje licenci a dovolí chráněný soubor přehrát v souladu s obsahem licence. Licence samotná obsahuje soubor práv (viz práva) a nastavení, omezujících uživatelův přístup a manipulaci s obsahem. Součástí licence je také zašifrovaný veřejný klíč k chráněnému souboru.

Individualizace

Windows Media připojí ke každé instalaci Windows Media Playeru jednoznačnou identifikaci. To zabrání distribuci pozměněného playeru po internetu, protože je možné ho jednoznačně identifikovat a případně vyřadit z provozu v průběhu generování licencí.

Práva

Každá licence zahrnuje celý soubor omezení uživatelova přístupu k chráněnému souboru. Takto je možné omezit počet přehrání, dobu, po kterou je možné soubor přehrávat, datum, od kdy a do kdy je možné soubor přehrávat nebo například zda je možné obsah dále přenášet na přenosná zařízení.

Šifrování

Pro autentifikaci a výměnu klíčů jsou použity algoritmy Elliptic Curve, ECC-EIGamal a ECC-DSA, pro šifrování dat RC4 a DES. Samotný Microsoft je v této oblasti velmi mlčenlivý, protože utajení ochranných mechanizmů se ukázalo být zatím nejbezpečnější strategií ochrany proti hackerům.

Bezpečnost

V oblasti bezpečnosti poskytuje koncepce zajímavé funkce. Může to být například Secure Audio Path, kde Windows Media umožňují zajistit ochranu obsahu na úrovni operačního systému. To se týká především cesty z přehrávače do ovladače zvukové karty tak, aby nebylo možné proud dat zachytit uvnitř v počítači. Další možností je vyloučení aplikace (při vydávání licence je možné zakázat přehrávání v konkrétních aplikacích) či DRM komponenty (při generování licence je možné zakázat přehrávání v konkrétních DRM komponentách, o nichž je známo, že byly zkompromitovány).

Next Generation Windows Media DRM

V květnu Microsoft ohlásil novou verzi Windows Media DRM, která přinese nové možnosti jak na úrovni obchodních scénářů, tak i v rozšíření počtu podporovaných přenosných přehrávačů, mobilních telefonů a PDA. Nezbývá mi než s humorem dodat: "Pevně doufám, že až budete tento stručný popis základní koncepce Windows Media 9 DRM číst, nepůjde už o překonanou verzi."

První komerční DRM systém v České Republice

Prvním komerčně provozovaným systémem distribuce videa a hudby v České republice a ve střední a východní Evropě vůbec, založeným na technologii DRM, je portál StarZone (http://www.starzone.cz), který vybudoval a nedávno spustil Český Telecom. Projekt nasazení DRM jako komerční služby se začal připravovat již počátkem minulého roku. Nejtěžší bylo na počátku přesvědčit vlastníky obsahu, že celý systém DRM je dostatečně důvěryhodný a bezpečný. Poté, co se podařilo uzavřít dohodu s několika z nich, začala práce na implementaci. Pro implementaci DRM v České Republice vybral Český Telecom ve spolupráci s Logicou CMG systém DMDfusion firmy DMDSecure, což je průmyslové multiplatformní řešení, umožňující provozovat vedle sebe DRM technologii Microsoftu i RealNetworks. Toto řešení má formu "kostky" s otevřenými rozhraními, kterou je třeba následně integrovat do konkrétní infrastruktury provozovatele clearing housu.

Celý systém funguje poměrně jednoduše. Obsah - film nebo písnička - je převeden do digitální podoby (wmv) a do systému jsou zadána základní data, která ho popisují a jsou prezentována na webových stránkách. Poté je soubor zašifrován, jsou do něj přidány informace, které ho identifikují pro nákup licencí a je uložen pro stažení. Uživatel si na webových stránkách podle zobrazených informací, jako například ve videopůjčovně, vybere titul, který si chce prohlédnout, a stáhne soubor na svůj počítač, nebo, má-li dostatečné připojení, rovnou ho spustí. A už jen stačí vybrat si typ licence, autorizovat na automaticky otevřené webové stránce a sledovat vybraný film.

Nakonec jsme byli příjemně překvapeni pozitivní reakcí odborné veřejnosti. Věříme proto v budoucí rozšíření DRM technologie jako logického vyústění současného problému s nelegálním kopírováním audio a video obsahu.

Závěrem

Je velmi zajímavé v poslední době sledovat překotný rozvoj DRM technologie i konkrétních řešení. Do budoucna lze předpokládat další odklon od čistě hardwarových řešení. Paul Kocher, Joshua Jaffe, Benjamin Jun, Carter Laren a Nate Lawson z firmy Cryptography Research, Inc. se domnívají, že budoucnost DRM systémů spočívá v myšlence Self Protecting Content (obsah, který se chrání sám). Vlastní přehrávač by fungoval podobně jako interpreter nebo virtual machine (podobně jako Java) a samotný kód dekryptoru by byl součástí obsahu. V případě, že by byla šifra prolomena, stačilo by na nově distribuovaná DVD s filmy nebo do obsahu na internetu pouze přibalit vylepšenou verzi dekryptovacího programu.

§§§§§


Pozor na lidi

Martin Ignjatovič

C04P0358

Je to právě rok, co do naší země zavítal Kevin Mitnick. Je to člověk, který se proslavil průnikem do mnoha systémů po celém světě. Některé "kousky" jsou mu připisovány neprávem a o jeho schopnostech superhackera se také vedou diskuse, zanechal v dějinách počítačové bezpečnosti nesmazatelnou stopu.

Proslavil se zejména svojí manipulací s lidmi a využíváním jejich nedbalosti. Proto se na techniku, kterou používal, podíváme blíže.

Práce s lidmi souvisí s bezpečností informačních systémů mnohem více, než se všeobecně předpokládá. Tato technika, anglicky zvaná social engineering, je mezi útočníky na počítačové systémy velmi oblíbená. Český ekvivalent se hledá velmi těžko, proto se budeme držet anglického označení SI. Je to totiž jeden z nejsnazších způsobů napadení cílového systému. Od útočníka vyžaduje pouze trochu bystrosti a dobré vyjadřovací schopnosti. Nyní se podíváme na to, jaké techniky a triky se při tomto druhu útoku používají, a řekneme si, jaká lze proti nim použít aktivní opatření.

Cílem tohoto útoku je zpravidla získání citlivých informací či přímo průnik do systému. Útočník se bude snažit zjistit různé informace. Uvedeme zde výčet věcí, které by mohly útočníka zajímat:

 struktura sítě,

 vnitřní a vnější IP adresy,

 IP adresy hraničních firewallů,

 jména a osobní informace o osobách,

 bezpečnostní politika,

 telefonní čísla a adresy,

 programové vybavení,

 hesla.

Jaké triky útočník používá?

Zpravidla se vydává za někoho jiného. Může se například stát, že si útočník zjistí jména správců sítě a pak zavolá nic netušícímu uživateli a chce po něm, aby si změnil heslo nebo změnil nastavení systému. Uživatel v dobré víře opatření provede a bezpečnostní incident je na světě. Rovněž se útočníci mohou vydávat za zástupce poskytovatele připojení a požadovat od správce sítě přenastavení firewallů nebo změnu přístupových hesel. Základním předpokladem úspěchu u tohoto druhu útoku je dobrá znalost místních podmínek a pravidel. Rovněž je užitečná znalost osob, kterých se útok týká. Pokud útočník vzbudí důvěru a prokáže znalost situace, málokdo odmítne udělat to, co požaduje. To od útočníka vyžaduje znalost prostředí. Získá ji z různých míst, ale nejčastěji z informací, které publikuje sama společnost. Zjistit jména správců sítě, registrátorů domén, webmasterů či pracovníků technické podpory dnes není žádný problém. Mnoho takových informací je publikováno na firemních webových stránkách či v propagačních materiálech konkrétních podniků. Ve státní správě je situace ještě mnohem horší. K získání podobných informací však může použít útočník rovněž SI a takzvaně "vytáhnout" tyto informace z pracovníka firmy a následně je použít k dalšímu SI útoku. Může například zavolat na informační linku společnosti a představit se jako zástupce firmy, která se zabývá prodejem softwaru. Bude požadovat jména a telefonní čísla osob, na něž se může se svojí nabídkou obrátit. Triků je opravdu mnoho a záleží jen na útočníkově vynalézavosti a šikovnosti, jaké informace může zjistit. Nejsou výjimkou situace, kdy se útočníkovi podaří zjistit hesla k důležitým systémům a klíčovým serverům. Klamat však nemusí útočník jen po telefonu, ale i přes fax či e-mail. Nyní se podíváme na to, jak snížit riziko podobného průniku.

Zkuste snížit riziko průniku

Základním pravidlem by mělo být utajování informací souvisejících s bezpečností. Měl by být stanoven okruh informací a lidí, kteří k nim mají přístup. Je zbytečné, aby manažeři znali přístupová hesla k hlavním systémům, i když to často vyžadují, spíše kvůli své pozici než ze skutečné nutnosti. Toto riziko lze eliminovat zavedením falešného administrátorského účtu s nízkým oprávněním. Funguje opravdu spolehlivě. Další nutnou věcí je důkladné proškolení všech uživatelů o tom, jaké informace a komu smějí předávat. Není na škodu občas prověřit dodržování takových opatření a směrnic. Rovněž je důležité neposkytovat více informací než je opravdu nutné a všechny informace, které nejsou nezbytně potřebné, vyhledat a stáhnout z veřejných zdrojů.

§§§§§


Grafické karty na internetu

Lukáš Erben

C04P0354

Internet nabízí nespočet nezávislých i komerčních serverů věnovaných PC hardwaru, grafickým kartám či výhradně jediné značce. Vybrali jsme pro vás ty nejzajímavější (převážně anglicky psané) servery, na kterých naleznete novinky, testy, technologické články, ovladače či utility pro grafické karty. Vybírali jsme z mnoha stovek podobných serverů či portálů - pokud tedy to, co hledáte, nenajdete na stránkách, které jsme zařadili do stručného přehledu, nezoufejte a spusťte Google (můžete jej použít hned jako první krok - jestli víte, co hledáte, bývá vyhledávací engine nejrychlejším způsobem, jak se k cíli dostat). Počítejte s tím, že většina uváděných serverů a webů od vás očekává přinejmenším základní, ale spíše pokročilou znalost dané problematiky.

Recenze, testy, technologie a původní články

http://www.digit-life.com

Stránky ruské provenience patří mezi nejlepší weby věnující se testování PC hardwaru (se silným zastoupením grafických karet) a nejrůznějších technických hraček. Testy jsou podrobné, ale přitom čtivé a dobře zvládnuté. Potěší relativně malé množství reklamy, je ale škoda, že některé z nejlepších (a nejdelších) článků ruských X-bit labs se anglického překladu nedočkají. Pro ty, kdo zvládají azbuku, ale doporučujeme originál http://www.digit-life.ru. Zkusit můžete též anglickou verzi příbuzných Xbitlabs na adrese http://www.xbitlabs.com.

www.beyond3d.com

Nikoliv grafické karty či čipy, ale technologie a teorie 3D grafiky jako taková je hlavní náplní stránek beyond3d.com. Na vysoké úrovni jsou zejména původní články, které se věnují nejen novým grafickým čipům, ale též teorii 3D grafiky, problematice API a naleznete zde i rozhovory s významnými osobnostmi ze světa 3D grafiky, her a modelování. Chcete-li se zajímat o 3D grafiku do hloubky, je beyond3d.com tím správným místem.

http://www.anandtech.com

Anand Shimpi je právem řazen mezi uznávané recenzenty a odborníky na PC hardware, grafické karty nevyjímaje. Jeho server patří mezi nejstarší weby věnované recenzím a článkům o PC technologiích. Pokud hledáte technicky i věcně podrobné a srozumitelné recenze nových grafických čipů v angličtině, je sekce Anandtech věnovaná grafickým kartám tím nejlepším místem, kde začít.

www.guru3d.com

The Guru of 3D se věnuje novinkám ze světa 3D grafiky a herního hardwaru, a nabízí bohatou sekci původních recenzí a článků. Najdete zde také odkazy na nejpopulárnější ovladače, programy, benchmarky a utility či články věnované přetaktování.

Novinky

http://www.nvnews.net

Stránky věnované výhradně novinkám a informacím souvisejícím s grafickými čipy NVIDIA. Naleznete zde informace o nových kartách, uveřejněných testech a článcích, kontakty na výrobce, odkazy na nejrůznější utility a další užitečný software, stejně jako linky na jiné stránky s podobnou či příbuznou tematikou. Pro majitele GeForce jsou nvnews.com výborným odrazovým můstkem při hledání různých informací či programů.

http://www.rage3d.com

Rage3D je pro změnu server sledující výhradně dění související s grafickými kartami a čipy ATI. Vedle novinek a odkazů na jiné stránky či na programy a utility pro karty ATI nabízí server i vlastní recenze a články.

http://www.ve3d.com

Voodoo Extreme vznikl jako první novinkový server sledující dění kolem herních 3D akcelerátorů (tehdy jedinečné série 3Dfx Voodoo) již v roce 1997. S postupem času se ale přeorientoval na novinky z herní oblasti, později zmizely též původní články. Ve3D je momentálně součástí sítě IGN a věnuje se prakticky výhradně novinkám o PC hrách a herním železe. Zařadili jsme jej sem spíše z nostalgie.

http://www.hardocp.com

Ze stránek věnovaných původně extrémnímu přetaktování se již před lety stal populární server novinek a článků z oblastí 3D grafiky, procesorů, čipových sad a základních desek. Vedle poměrně bohaté novinkové sekce obsahuje HardOCP i solidní recenze a analýzy vlastní produkce.

http://www.theinquirer.net

Bezesporu nejzábavnější server věnovaný novinkám ze všech oblastí IT má pochopitelně i sekci, která sleduje dění na trhu grafických technologií a grafických karet. Inquirer je proslulý tím, že zásadně používá neoficiální zdroje a nedodržuje (ani nepodepisuje) "NDA" dohody - informace tak sice nikdy nejsou zaručené, často jsou ale relativně přesné a především se značným předstihem. Samostatnou kapitolou je pak fantastický ironický tón, jímž je většina článků psána. Stylem a obsahem je ale vhodný jen pro zkušené uživatele a odborníky.

Ovladače

http://atifan.ati.cz

Ne zcela nezávislý, přesto mezi specializovanými českými weby vyčnívající je web atifan, který se, jak název napovídá, specializuje na problematiku grafických karet ATI. Naleznete zde FAQ, odkazy na aktuální ovladače a utility i novinky související se softwarem pro karty ATI. Pro uživatele neznalé cizích řečí je existence těchto stránek skutečným požehnáním.

http://www.3dchipset.com

Asi nejčastěji citovaná stránka specializující se na ovladače grafických karet je proslulá zejména uveřejňováním všech verzí (tedy i neoficiálních betaverzí a upravených sad) ovladačů pro grafické karty s čipy ATI a NVIDIA. Naleznete tu též odkazy na různé utility a dokonce i na BIOSy grafických karet. Před časem byly "služby" rozšířeny též o novinky ze světa 3D akcelerátorů.

http://www.driverheaven.net

Další stránky zaměřené na ovladače a utility pro grafické karty nabízí vedle sekce novinek též fóra a odkazy na utility pro ladění grafických karet či odinstalování starších nebo nežádoucích verzí ovladačů.

http://www.video-drivers.com

Nejširší výběr ovladačů i pro ty neobskurnější, nejstarší a nejneobvyklejší karty a čipy najdete na video-drivers.com. Sháníte-li ovladač pro vaši značku grafické karty (a nikoliv univerzální "referenční" typ), doporučujeme vyzkoušet právě tyto stránky - lze tu objevit i ovladače na karty, jejichž výrobce již před lety "odešel na odpočinek".

§§§§§


Antispam, antivir ano, ale...

Jan Dvořák

C04P0353

V současné době se stává stále aktuálnější potřeba filtrovat elektronickou poštu proti spamu a virům. Stále více lidí si instaluje tyto filtry na své domácí počítače a servery svých sítí a mnozí poskytovatelé internetu jsou nuceni je zapínat i bez požadavku uživatele. Rozhodl jsem se podělit se s vámi o své zkušenosti s touto problematikou.

Doufám, že tento článek bude užitečný při rozhodování, jestli filtr použít nebo nikoli. Hlavně mám v úmyslu upozornit na nejčastější chyby a problémy při používání těchto prostředků, a to jak při "domácím" použití, tak i při použití na serveru.

Nevhodné použití filtru proti spamu a virům totiž může stát hodně času, stresu a peněz.

Nejprve stručné vysvětlení pojmů

 Virus přenášený elektronickou poštou je e-mail, který vám obvykle odešle něčí zavirovaný počítač bez vědomí svého majitele. Na vašem počítači může virus způsobit nějakou škodu (například zničit vaše dokumenty) a většinou se odešle všem vašim známým, s nimiž jste v e-mailovém kontaktu. A tam rovněž může způsobit nějakou škodu a rozeslat sám sebe dál.

Vzniká řetězová reakce, škody u uživatelů a přetížení internetu.

 Spam je naopak rozesílán většinou vědomě člověkem, který je za to mnohdy dokonce placen a je to jistá forma reklamy. Možná jste již někdy (nebo mnohokrát) dostali e-mail s obsahem například "Jsem třetí syn rolníka ze Zimbabwe, vyděláte miliony, když mi pošlete sto tisíc..." anebo nabídku nějaké firmy, že jste vyhráli letecký zájezd na Kanáry, pokud si koupíte její zboží a budete mezi první tisícovkou zákazníků...

Klasickou papírovou obdobou e-mailového spamu není nic jiného než třeba reklamní letáky obchodních domů, jež pravidelně nacházíme doma ve svých poštovních schránkách.

Před několika dny jsem viděl aktuální statistiku za poslední dubnový týden - 78,3 % pošty na světě tvořil spam, 3,8 % viry a pouze zbytek je skutečná pošta. Tahle čísla jsou poměrně šokující, i když v ČR je situace (zatím) poněkud příznivější. Problémem spamu je, že globálně přetěžuje poštovní infrastrukturu internetu a zahlcuje uživatele - příjemce pošty - množstvím e-mailů, které je nutné prohlédnout, identifikovat jako nesmysl a smazat.

Problémem virů je, že působí uživatelům mnohdy nenahraditelné škody a rovněž nárazově přetěžují internet. Je tedy rozumné a nutné poštu filtrovat, tedy nechat počítač, ať e-maily obsahující spam a viry automaticky smaže. Zdá se, že technologie k tomuto určené v současnosti "hýbou světem". Například na letošním InfoSecurity veletrhu v Londýně byl právě toto možná úplně nejvíce nabízený artikl.

Antispamové a antivirové filtry (dále jen filtry) lze rozdělit podle několika hledisek.

Například podle toho, ve kterém místě cesty pošty internetem se filtr aplikuje. Zjednodušeně řečeno: filtr může použít přímo koncový příjemce pošty na počítači, na němž poštu přijímá a čte. Tedy na svém počítači doma nebo v kanceláři. Nebo může být filtr aplikován někde v infrastruktuře internetu, například na poštovním serveru u providera. Použití filtru doma má výhodu, že je přímo v rukou uživatele a nastavení a použití filtru záleží jen na jeho rozhodnutí. Ale na druhou stranu filtr aplikovaný až na konci cesty e-mailu od odesílatele k příjemci vůbec nesnižuje zatížení sítě, a to ani koncové linky od providera k uživateli. Je poněkud nepříjemné půl hodiny stahovat po modemu e-maily a pak zjistit, že to bylo 20 spamů a 6 zavirovaných e-mailů, ale e-mail od tetičky stejně nepřišel. Navíc antivir aplikovaný až na cílovém stroji teoreticky neznamená 100% ochranu před virem. Co když virus hackne něco v systému ještě před filtrem? Ještě jsem to v praxi na vlastní oči neviděl, ale prý se to občas stává...

Použití filtru na mail serveru u providera nebo jinde "uvnitř" internetu tyto nevýhody nemá, ale zase je uživatel zcela bezbranný proti nežádoucím účinkům filtru. Což také občas stojí nervy a peníze, viz níže. Typickým představitelem filtru, který je určen pro aplikaci "doma" jsou např. produkty Symantecu, McAfee nebo známé AVG. Typickým představitelem filtru, který se používá převážně na serverech, je třeba clamav.

Dále lze filtry rozdělit na hardwarové a softwarové. SW filtr někdy viděl asi každý - třeba právě zmíněné AVG. Prostě je to program, který převezme e-mail, zkontroluje ho, jestli je "nezávadný", a pokud ano, tak ho předá dál. Pokud ne, tak ho zahodí. Popřípadě místo něj odešle upozornění, že e-mail přišel, ale byl zahozen. HW filtr naopak viděl zatím málokdo, i když je to zboží, jež právě prožívá svůj veliký boom. HW filtr pro "domácí" použití je prostě malá krabička, která se vloží do kabelu mezi síť a počítač. A kupodivu závadné e-maily do počítače nikdy nedorazí a ta kouzelná krabička je odstraní. Domácí HW filtr připomíná modem. Ostatně většinou jej vyrábějí právě výrobci modemů. Mnohdy mají HW filtry ještě další funkce: třídění pošty, archivaci pošty, odesílání pošty v off-peak hodinách, příjem pošty při vypnutém počítači a rozblikání se, když přišel toužebně očekávaný e-mail, šifrování pošty, funkci firewallu, VPN atd... Serverové HW filtry mají podobné funkce, ale jsou to velké bedny anebo racky, dají se obhospodařovat na dálku a tak dále. Prostě běžný kus síťového železa.

Jak to funguje?

Filtrování pošty proti spamu i proti virům většinou realizuje jeden program. Ale principy jsou poněkud rozdílné. Použité algoritmy mohou být mnohdy poměrně složité, zde popíši pouze základní princip. Detekce zavirovaného e-mailu se dělá podobně jako detekce zavirovaných souborů na disku. Antivirový filtr obsahuje databázi řetězců, které se vyskytují ve všech známých virech. Pokud e-mail jeden z těchto řetězců obsahuje, tak je prohlášen za zavirovaný a zlikvidován. Detekce spamu se takto dělat nedá. Nelze vytvořit databázi všech existujících spamů a řetězců, které je identifikují. Není to možné ze dvou důvodů:

 Spam píše na světě mnoho milionů lidí, viry píše jen několik programátorů. Různých spamů tedy existuje o několik řádů více než virů. Databázi spamu tudíž nelze vytvořit a udržovat pro její rozsáhlost.

 Viry jsou programy. Tedy člověku nesrozumitelný "text", určený pro čtení počítačem. Ale spam je běžná lidská řeč. Pokud by se používala databáze řetězců identifikujících spam, tak by za spam bylo prohlášeno množství běžné pošty. Možná skoro veškerá pošta. Texty používané ve spamu se prostě a jednoduše používají i v normálních e-mailech. Pro detekci spamu se používají tzv. blacklisty, provozované většinou různými antispamovými nadacemi.

Funguje to zhruba takto

Přijde vám spam. Vy se naštvete a tento mail přepošlete správci blacklistu (což může být buď živý člověk, nebo program). Ten uváží, jestli jde opravdu o spam a jestli se mu sešlo podobných stížností několik. Pokud ano, zveřejní identifikaci odesilatele v blacklistu.

Pozor - tohle je důležité! V blacklistech je zveřejněna identifikace ODESILATELE, nikoli jen identifikace konkrétního e-mailu! A protože každý správný spamer každých 10 minut změní svoji e-mailovou adresu a každou půlhodinu IP adresu svého počítače, tak se jako identifikace odesilatele používá hlavně IP adresa serveru, přes který spam odešel. Jinak řečeno, spam nebývá identifikován svým obsahem a dokonce ani svým odesilatelem, ale identifikátorem SÍTĚ, ze které odešel! Například IP adresou smtp serveru příslušného internet providera. Vyřazení z blacklistu se děje obvykle na žádost správce postiženého serveru, popřípadě uplynutím nějakého času bez stížností. Antispamové filtry tedy vezmou váš e-mail a podívají se, jestli náhodou nebyl odeslán z adresy uvedené na blacklistu. Pokud e-mail pro vás z takovéto adresy odeslán byl, tak je zahozen. A naopak pokud vy odesíláte e-maily přes server, jenž se náhodou dostal na blacklist, tak se dostane ke svému adresátovi jenom tehdy, pokud cestou nenarazí na antispamový filtr.

Největší problém

Právě tohle je největší problém v praxi při snaze o správné použití antispamové filtrace pošty. Totiž většina uživatelů pošty je připojena přes velké providery. Velcí provideři mají mnoho klientů. Mezi nimi se vždy najde nějaký spamer. Čili čas od času se právě váš poštovní server (resp. server vašeho providera) dostane na blacklist. A vaše e-maily pak filtry po celém světě považují za spam, i když tomu tak ve skutečnosti není. Tohle se čas od času stává všem velkým poštovním serverům všech velkých providerů.

Nebo řečeno totéž, ale z opačného úhlu pohledu: pokud si doma na svém počítači nainstalujete antispamový filtr, tak musíte počítat s tím, že vám občas nějaký e-mail nedojde, ale ztratí se. Protože jeho odesilatel sice není spamer, ale náhodou používá server, který je zrovna náhodou na blacklistu. Tudíž váš filtr tyto e-maily nepropustí.

Možná řešení

Existují různé možnosti a přístupy, jak se pokusit tento problém řešit. Úvahu o možnostech řešení rozdělím na použití "doma" (tj. na koncovém počítači) a "na síti" tj. například v rámci poštovního serveru vaší lokální sítě nebo pomocí prostředků vašeho providera.

Doma

Doma je úvaha poměrně jednoduchá. Pokud zrovna nejste specialista na viry a jiné speciality, tak si určitě aktivujte antivir. Ničemu totiž neuškodí, ale naopak velmi prospěje, když vám nebudou doručeny zavirované e-maily. Ale úvaha jestli aktivovat i antispamovou filtraci je něco jiného. Zde se musíte rozhodnout, co vám vadí víc. Jestli záplava spamu nebo ztrácející se užitečné e-maily. Instalace filtru "doma" samozřejmě nesníží zatížení linky, takže doma je to opravdu jen o tomto uživatelském rozhodnutí.

Poznámka: Přesněji řečeno filtr instalovaný "doma" nesníží zátěž linky v příchozím směru, odchozí záplavu e-mailů ze zavirovaného počítače samozřejmě filtr zachytit může. Ale obvykle bývá užitečný jen HW filtr. Když je totiž počítač zavirovaný, tak je často SW filtr nefunkční a viry přes něj nerušeně odcházejí ven. Ale HW filtry u nás zatím nejsou příliš obvyklé, zejména ne při domácím a kancelářském použití.

Na síti

Na síti je situace mnohem složitější. Správce sítě (nebo internet provider) je pod několika různými protichůdnými tlaky. Uživatelé na něj tlačí, aby jim spam a viry nebyly doručovány. Zároveň ale uživatelé velmi neradi vidí, když jim "omylem" nepřijde užitečný e-mail. Zatížení poštovního serveru ho může nutit k filtraci pošty. K témuž ho může nutit práce spojená s řešením opakovaně zavirovaných počítačů. A také je tu snaha nedostat se na blacklist. A když už se na blacklist dostane, tak ho stojí nemálo práce to zjistit a vyřešit. Není se tedy čemu divit, že správci pošty inklinují k použití intenzivní filtrace pošty. Mám mnohé zkušenosti z praxe, že správcové podceňují riziko spojené s tím, že filtr omylem e-mail "sežere". Vždyť pošta přece není zabezpečený protokol, e-maily se občas ztrácejí a stejně o nic moc nejde. Být zasypán spamem a viry je přece mnohem horší. Já osobně jsem ale přesvědčen, že e-maily omylem označené za spam jsou problém. Stojí to totiž čas a peníze.

Uvedu dva příklady z praxe:

1. Na blacklistech často bývají cestovní kanceláře. Z povahy jejich práce vyplývá, že si občas tak trochu zaspamují... Představte si, že si u jedné z nich objednáte levnou letenku. Cestovka pak několik dnů sleduje ceny a vybírá. Když vybere něco levného, tak vám nabídku pošle e-mailem a 24 hodin čeká na vaše potvrzení. Jenže e-mail cestou antispam spolkne (protože cestovka je na blacklistu), vy se o nabídce nedozvíte, takže ji tudíž ani nepotvrdíte. A nakonec letíte, ale o několik tisíc dráž.

2. Extrémní případ tohoto jevu je zkušenost jedné mé kamarádky. Ta se jednoho krásného letního dne posadila před počítač v internetové kavárně kdesi uprostřed Evropy. Na webu si vybrala letenku od EasyJetu a samozřejmě ji hned kreditkou zaplatila (u EasyJetu to dnes snad už ani jinak nejde). A pak čekala na e-mail. EasyJet totiž funguje tak, že po zaplacení kreditkou pošle e-mail, ten si člověk vytiskne, a to je jeho letenka. S tímto vytištěným e-mailem se jde na letiště a odletí se.

Jenže e-mail nepřišel. Tedy zavolala do EasyJetu. Neboť ale neznala číslo své objednávky (spoléhala se, že bude v tom e-mailu), tak pro ni nemohli nic moc udělat. Platby kreditkou totiž trvají několik dní než skutečně fyzicky proběhnou a letadlo mělo odlet ještě téhož dne.

Takže kamarádka zatnula zuby a zaplatila ještě jednou. Tentokrát již byla chytřejší a číslo objednávky si zapsala. Ale e-mail ji opět nepřišel. Takže se vypravila na letiště s číslem na papírku v ruce. Než se domluvila, našla příslušného člověka a vysvětlila situaci, tak letadlo opět odletělo. Následkem toho letěla až další den mnohem dražším letadlem. Čili to máme celkem dvě letenky levné, jedna drahá, noc ve drahém hotelu poblíž letiště - rovná se několik desítek tisíc korun a ztráta času. To byla cena za to, že toho dne došlo v jejich firmě k nasazení antispamového filtru... Již následující den byl filtr opět vypnut.

Z těchto příkladů je vidět, že v praxi nelze jednoduše direktivně smazat podezřelý e-mail uvnitř infrastruktury sítě (třeba na úrovni mail-serveru). Jediný, kdo se pro tento krok může rozhodnout, je uživatel. Nikoli správce sítě. Jenže správce sítě je nucen řešit výše uvedené problémy. Jinak by byl vystaven kritice uživatelů a možná by byla narušena i samotná funkčnost sítě. Pokusů o řešení tohoto problému jsem v praxi viděl mnoho. Dvě řešení tohoto problému jsou popsána v rámečku.

Další časté chyby při použití filtru

Upozorním ještě na dvě časté chyby v praxi při používání filtrace pošty.

1.Musíme si uvědomit, že denně na světě vznikne i několik stovek nových virů (rekord je tuším 300 nových virů za 24 hodin, ale jistě bude brzy překonán). Antivirový filtr má tudíž smysl jedině tehdy, pokud se jeho virová databáze aktualizuje několikrát denně. Osobně používám aktualizaci po třech hodinách. Což musíte podporovat jak vy (nastavením aktualizací), tak i váš dodavatel antivirového softwaru (rychlostí tvorby upgradu). Ale ani tak neexistuje jistota, že virus skutečně neprojde! Virů totiž vzniká mnoho a šíří se rychle, takže i nejnovější virová databáze od dobré firmy není s jistotou aktuální. To prostě není technicky možné. Je tedy nutno pravidelně skenovat disk na viry. Nehledě na to, že viry se do počítačů dostávají i jinak nežli jenom poštou. Jinak řečeno, mnoho uživatelů si myslí, že jsou v bezpečí, protože používají antivirovou filtraci pošty, ale to není pravda.

2. Antispamová filtrace používá blacklisty, které se velmi rychle mění v čase. Prakticky každou minutu a častěji. Antispam je tedy správně a plně funkční pouze pokud k má přístup k aktuálním blacklistům, platným v době doručení konkrétního e-mailu. Tedy musíte být on-line na síti a příjem pošty a její filtrace musí běžet kontinuálně v reálném čase. Při dávkovém stahování pošty například jednou týdně mnohdy antispam filtrace nadělá ještě více zmatku a chyb než normálně: skutečný spam často pustí, neboť odesilatel již na blacklistu není.

Závěrem

Doufám, že jsem čtenářům umožnil poznat aktuální žhavé téma a pomohl uživatelům a správcům pošty vzájemně se domluvit a nedopustit se v praxi často opakovaných chyb.

Řešení jednoduchá, ale dosti problematická

Jedno z častých řešení je filtrovat pouze viry a spam nechat procházet. V ČR je to zatím asi přijatelné "řešení", ale na jak dlouho? Viz výše uvedená statistika - cca 80 % světové pošty dnes tvoří spam. A bude hůř...

Jiné často používané řešení je zahozené e-maily nahradit e-mailem obsahujícím informaci, že byl zahozen. Ale co to řeší? Snad objem dat prošlý mailserverem. Ale pro uživatele se situace spíše zhoršila - neustále se musí vyrovnávat s hromadou "divné"" pošty a navíc si musí složitě vyžádat od odesilatele poštu, která měla dojít, ale nedošla. Navíc mohou vznikat trapasy. Zde je opět příklad z praxe:

Jednou jsem přišel na jistou univerzitu. A vidím, že ctihodný pan profesor se chová - mírně řečeno - velmi nectihodně. Opatrně jsem ho obešel a v bezpečné vzdálenosti se zeptal jeho sekretářky, co že se přihodilo? Bylo mi vysvětleno, že pan profesor pět let bádal, potom dva roky psal článek a pak půl roku prováděl na žádost redakce korektury. A dnes mu ona ctihodná redakce skutečně velmi prestižního světového vědeckého časopisu oznámila, že jeho článek přijímá a žádá o definitivní souhlas s otištěním. Jenže SMTP server providera té redakce byl tou dobou zrovna na blacklistu. Takže odpověď té redakci neposlal pan profesor, ale poštovní server fakulty. Bylo to cosi rádoby vtipného ve stylu "Spamerům e-maily nedoručuju, příště neotravuj!". A navíc s chybou v angličtině. Pan redaktor se hluboce urazil, zavolal panu profesorovi telefonem a měl pro něj rovněž jen jednu větu podobného obsahu. Raději jsem toho dne odešel a přišel si svoje věci vyřídit o dva dny později.

Další častá metoda je smazat viry a spam doručovat. Ale doplněný o upozornění, že jde o "***SPAM***". Mě osobně ale smysl tohoto opatření uniká. Zátěž sítě se nezmenší a zátěž uživatele také ne. Spíše naopak.

Dvě velmi dobrá, ale asi složitá řešení

Znám dvě dobrá, ale složitá řešení. Musí se totiž vždy naprogramovat pro konkrétní podmínky na konkrétní síti. Viry považuji za dobré (skoro) vždy je\dnoduše smazat. Níže uvedené se tedy týká jen antispamové filtrace.

První řešení je technicky zajímavé a uspokojivě funkční, ale vyžaduje nepřetržitou spolupráci živého člověka. Je tedy vhodné jen pro sítě střední velikosti s dobrým rozpočtem. Pro běžné podmínky příliš vhodné není. Druhé řešení já osobně považuji za zcela ideální řešení - vše probíhá zcela automaticky, vše je přímo v rukou uživatele, žádný e-mail se nemůže ztratit, ale zároveň je pošta filtrována s maximální možnou účinností.

První řešení: Adaptivní omezení šířky pásma pro odchozí i příchozí poštu plus ruční obsluha

Představme si typickou kancelářskou síť střední velikosti. Omezme šířku pásma pro e-maily řekněme na 50 KBd pro každou jednotlivou IP adresu. Pokud některá naše adresa odešle nebo z nějaké vnější adresy přijde během půl hodiny více než 10 e-mailů, tak omezme (pouze!) této adrese šířku pásma na polovinu. Pokud intenzivní mailování pokračuje, tak za půl hodiny zase na polovinu. A tak dále až na cca 1 KBd. Pokud se provoz zmenší, tak zase postupně šířku pásma obnovíme. Pokud jde o náhodné zvýšení užitečného provozu, v praxi příliš nevadí, že e-maily začnou po půlhodině odcházet pomaleji. Pokud ale jde o záplavu spamem nebo novým (tedy antivirem nerozpoznaným) virem, tak se expozice naší sítě podstatně sníží - díky omezení šířky pásma. Samozřejmě musí být neustále nablízku obsluha, jež se o vzniklé situaci včas dozví, situaci vyhodnotí a ručně provoz z dané adresy zablokuje - pokud jde skutečně o spam nebo nový virus. Bez obsluhy živým člověkem by toto opatření nemělo žádný smysl.

Druhé řešení: Uživatelský WWW interface - možná ideální řešení

Spam detekujeme běžným způsobem pomocí blacklistů. Ale nesmažeme ho, nýbrž umístíme tyto "podezřelé" e-maily na WWW adresu, která je přístupná adresátovi oněch e-mailů po zadání jeho loginu a hesla (pochopitelně s použitím https).

Na této stránce tyto e-maily zůstanou řekněme měsíc a pak se automaticky vymažou. Dvakrát denně adresátovi těchto odsunutých podezřelých e-mailů pošleme souhrnnou informaci o tom, co mu bylo odsunuto. Souhrn obsahuje čas, odesilatele, předmět, několik náhodně vybraných vět z těla e-mailu a referenci na URL, kde si lze tento e-mail vyzvednout. Pokud adresáta některý z odsunutých e-mailů zaujme, tak si ho na WWW stránce vyzvedne a přečte. Pokud ho nezaujme, tak se odsunuté e-maily po měsíci samy smažou. Vygenerovat zmíněný souhrn ovšem není zcela triviální. Spam totiž často přijde v mnoha kopiích a souhrn je pak nepřehledný. Takže je užitečné jednotlivé odsunuté e-maily vzájemně porovnávat a do souhrnu opakovaný e-mail uvést pouze jednou s poznámkou, že počet opakování se rovná například 12.

Jenže každý správný spamer mění adresy, počítače, předmět, oslovení, na konec přidává náhodné řetězce znaků a vůbec se snaží takovéto porovnávání znesnadnit. V praxi se osvědčilo při porovnávání vynechat celou hlavičku včetně předmětu a v těle e-mailu vynechat první a poslední (nonwhite) řádek. A ve zbytku e-mailu připustit 5 % rozdílných znaků z celkové délky zbylého textu pro porovnávání (porovnáváno pomocí diff a počítáno pomocí wc s podporou unicode).

Tato kombinace klasické blacklistové filtrace, porovnávacího enginu, pravidelných e-mailů uživateli se souhrnem a WWW rozhraní pro vyzvednutí odsunuté pošty mě osobně připadá jako ideální řešení. Ale není implementačně jednoduché.

Vaše případné čtenářské dotazy, návrhy na další články na toto téma a připomínky můžete zasílat na mailovou adresu devic@seznam.cz.

§§§§§


Přehled realitních serverů

Pavel Hrbáček

C04P0355

Řešíte problém s bydlením? Chcete kupovat byt nebo hledáte jen výhodný pronájem? Právě s těmito záležitostmi vám pomohou internetové stránky, které najdete v tomto článku. Dobře si vybrat je vždy důležité, a tak nám v dobách nepříliš vzdálených nezbývalo nic jiného, než pravidelně navštěvovat realitní kanceláře a sledovat, co se v jejich nabídce objevilo nového.

Rozšíření internetu s sebou přineslo změnu i v této oblasti, takže první seznámení s nabídkou na trhu lze provést i v teple domova. Samozřejmě, že nic stále nenahradí osobní prohlídku na místě. Při hledání nemovitosti máte obecně dvě možnosti. Buď sledujete stránky jednotlivých realitních kanceláří, nebo se zaměříte na specializované realitní servery. Ty obsahují nabídku více kanceláří, a tak uživatelům šetří čas. My se podíváme právě na ně, protože samostatných kanceláří je tak velké množství, že vybrat jen několik by bylo velmi obtížné.

Začneme nejstarším serverem

Nelze asi začít jinak, než u zřejmě nejstaršího fungujícího realitního serveru. Tím je Reality.cz, který najdete na adrese http://www.reality.cz. Server pokrývá nabídku celé řady realitních kanceláří ze všech částí České republiky a najdete zde přibližně 80 tisíc nemovitostí. Při takto velkém počtu je důležitý efektivní způsob vyhledávání. A ten Reality nabízejí. Snad jen postup při zadání polohy se mi, především u pražských částí, zdá poněkud kostrbatý. Výborné ovšem je, že novinky si lze nechat zasílat jak elektronickou poštou, tak formou SMS. Pro aktivaci této služby je třeba se nejdříve zaregistrovat. Formulář požadavku je shodný s hledáním, což je určitě dobře. Četnost zpráv můžete ovlivnit výběrem jejich typu. Na výběr jsou krátké informace o jednotlivých novinkách, které přichází tak, jak jsou vkládány do databáze. Druhou možností je denní přehled aktualizací s poněkud podrobnějším popisem. Protože realitní kanceláře z různých důvodů někdy nepublikují na internetu svoji kompletní nabídku, můžete využít služby na zadání poptávky. Ve formuláři (opět podobný hledání) popíšete váš požadavek a ten jen rozeslán všem partnerským kancelářím serveru. Nezapomeňte zadat i dobu platnosti poptávky, vyhnete se tak přijímání desítek e-mailů ještě několik měsíců poté, co jste svoji nemovitost již dávno našli. Možnostmi Reality.cz jsem se zabýval podrobněji proto, že tento server byl u nás jedním z prvních, a tak se jím ostatní často nechali inspirovat a jejich služby bývají podobně koncipované, snad jen v trochu jiném grafickém provedení. To však neznamená, že jsou horší či lepší - jen jsou podobné.

Seznam prodává

Že je obchod s nemovitostmi zajímavý, dokládá i skutečnost, že se tímto směrem rozšířil i nejznámější český portál Seznam. Jeho realitní server najdete na adrese http://www.sreality.cz. V nabídce má neuvěřitelných 130 tisíc nemovitostí. Jeho výhodou je jednoduchý a přehledný vzhled s pohodlným ovládáním. Samozřejmě nechybí vyhledávací funkce a zasílání novinek elektronickou poštou. Podobně jako u Reality.cz uživatel může vložit do databáze svoji poptávku a ta je rozeslána jednotlivým kancelářím. Obdobný je též koncept životnosti poptávky. Českou novinkou je ovšem spojení tak velkého internetového serveru s tištěným inzertním časopisem, jímž je REALIT.

Specializaci na byty slibuje svým názvem server, který najdete na adrese http://www.byty.cz. Na rozdíl od předchozích stránek má i jinou koncepci. Inzeráty do databáze totiž nevkládají partnerské realitní kanceláře, ale více méně kdokoliv. Tato možnost je totiž zdarma přístupná všem, takže zde najdete jak nabídky realitek, tak inzeráty konkrétních majitelů nemovitostí. Pro pravidelné zasílání informací o novinkách slouží tzv. hlídací pes. Těch můžete mít hned několik. Jako způsob doručení můžete zvolit e-mail či SMS. Protože byty.cz tvoří součást větší rodiny inzertních serverů, můžete si vytvořit hlídacího psa i pro informování o nových nabídkách na elektroniku, hudbu apod. U formuláře hledání mi však trochu vadilo omezení lokality na okresy. Myslím, že především u velkých měst je toto řešení nepraktické. Mít u Prahy na výběr jen mezi východní či západní částí znamená, že budete dostávat velké množství e-mailů na nemovitosti, které vás nebudou vůbec zajímat.

Pozemek je základ

Pokud vás neláká již postavená nemovitost a raději byste se pustili do stavby vlastní, budete potřebovat vhodnou parcelu. Na pozemky existuje specializovaný server, který najdete na jednoznačně znějící adrese http://www.pozemky.cz. Vyhledávat můžete dle místa, ceny anebo účelu pozemku (rezidenční, komerční...). K dispozici je i fulltextové vyhledávání. Sympatické je, že na stránkách najdete i odkazy na další zajímavé stránky, které se mohou při pořizování pozemku hodit, například cenovou mapu Prahy.

Vedle serverů zaměřených na celou republiku existují i regionální stránky. Těch je opět velké množství a je obtížné si mezi nimi vybírat. Příklad sdružení několika regionálních stránek v rámci jednoho projektu najdete na adrese http://www.ceskereality.cz. Server je zdarma přístupný majitelům realit i realitním kancelářím (těch tu inzeruje více než jeden tisíc). Stránky nabízí vyhledávání, rychlý přehled novinek a možnost rozeslání poptávky registrovaným uživatelům. Z hlavních funkcí chybí jen možnost automatického zasílání novinek.

Pro firmy

Především pro firemní zákazníky je určen server czechIndustry.com na stejnojmenné adrese. Svoji informační hodnotu má ovšem i pro ostatní. Asi nejzajímavější je hodnocení trhu nemovitostí v jednotlivých oblastech (trh s byty, pozemky a další) a nastínění trendů. Jen je škoda, že většina informací se týká stavu z roku 2002. Celkově dobrý dojem podporuje i velmi pěkně zpracované vyhledávání pozemků a průmyslových areálů. Pro zahraniční zájemce je též důležité, že stránky existují i v anglické mutaci, a to včetně slovních popisů nabídek.

Několik praktických informací

 Jednou z nejdůležitějších institucí, která vstupuje do obchodování s nemovitostmi, je katastr. V České republice již několik let existuje on-line verze katastru, ovšem tato služba je svým pojetím určena především profesionálním uživatelům z řad realitních kanceláří. Její stránku najdete na adrese http://katastr.cuzk.cz. Na internetu je asi ojedinělý i způsob výpočtu ceny za službu - účtuje se za jednotlivé stránky formátu A4, za každou 50 Kč.

 Dalším důležitým aspektem nákupu nemovitosti je způsob financování. Jestliže uvažujete o hypotéce, podívejte se na stránku http://hypoteky.finance.cz či http://www.mesec.cz/pujcky/hypotecni_uvery. Pokud se chystáte uzavřít stavební spoření a plánujete si vzít úvěr, zkuste porovnat parametry jednotlivých produktů. Jednou z mnoha vhodných stránek je třeba http://fincentrum.idnes.cz.

§§§§§


Freemail jak ho neznáme

Vojtěch Bednář

C04P0352

Kdo by neznal Google. Nejnavštěvovanější vyhledávač a jeden z nejznámějších webových serverů na internetu nedávno přišel se dvěma převratnými novinkami. Pustil své akcie na burzu a otevřel si vlastní freemailovou službu. Hlavně druhá novinka byla doslova bleskem z čistého nebe.

Soumrak bezplatných e-mailů

Freemaily, které v současné době existují a které jsou známé, trpí již po delší dobu obecně jednou chronickou, špatně léčitelnou chorobou. Touto nemocí je problém, jak z nich dostat peníze. To, co je pro uživatele příjemnou a vítanou službou, je pro poskytovatele množstvím dat, která každý den protečou jeho serverem, množstvím strojového času, který tento server spotřebuje, nehledě na servisní náklady a na peníze, které stojí naprogramování a příprava dalšího "bezplatného" mailu. Proto je potřeba, aby se tato služba, byť je poskytována bez nároku na peníze, nějak zaplatila.

V ne tak dávné minulosti sázely mimo jiné i freemaily místo na peníze na cosi, čemu se říkalo podíl na trhu. Až do splasknutí velké internetové bubliny v roce 2000 stály před společnostmi poskytujícími freemail i další služby sponzoři a chtěli do nich investovat své prostředky jen za to, že slyšeli, že daná společnost má například padesátiprocentní podíl na trhu. Pak přišlo vystřízlivění.

Ukázalo se totiž, že reklama, na kterou se v rámci WWW serverů hodně sázelo, není tak účinná a nevydělává tolik, jak tvůrci těchto služeb předpokládali. Zdaleka nepřinášela dost peněz. Pak nastal konec "dot com bubliny" a s krachem velkého množství začínajících internetových firmiček, "start upů", se musely i freemaily poohlédnout po nějakém opravdu ziskovém způsobu obživy.

Základ příjmů současných freemailů představuje reklama na jejich stránkách, kombinovaná s reklamou vsazenou do zpráv. To ale nestačí. Proto můžeme u mnoha freemailů v poslední době pozorovat velice razantní snahu dostat nějaké peníze  rovněž ze zákazníka - tedy z uživatele, který e-mail "zadarmo" používá. Na různých serverech má tato snaha různou podobu. Většinou vše probíhá tak, že služby, které byly dříve poskytovány zcela bezplatně, se oklešťují. Základní "zadarmo" freemail obsahuje nejen mnohem méně úložného prostoru pro došlé i odeslané zprávy, ale především mnohem méně elementárních funkcí. Po zákazníkovi  - uživateli - je pak vždy nějak vymáháno, aby si za služby, které jsou jaksi mimo tento základní standard, připlatil.

Placení má u různých služeb různou podobu, ale setkáme se s ni na každém kroku. Schránky u freemailů Seznamu si například můžeme prodloužit zavoláním na telefonní číslo se zvýšenou sazbou. U jiných služeb zase musíme zaplatit za aktivaci POP přístupu, za to, že doručená pošta bude skenována na viry, za možnost e-maily třídit a v některých případech dokonce za to, že nám schránku po krátké době naší neaktivity nezruší (Hotmail). Vzhledem k tomu, že tento trend není otázkou několika dnů, ale spíše dlouhodobého směrování freemailových služeb, se posledních několik měsíců mělo všeobecně za to, že e-maily v dohledné době zhynou na úbytě, že se transformují v běžné placené služby s jistým naprosto minimálním bezplatným základem (jak je to třeba oblíbené u účetních programů) a že ve své původní nezměněné podobě časem zaniknou.

Dámy a pánové, přichází...

A do tohoto poklidného, dalo by se říci tlejícího stavu přišel Google, když oznámil cosi na první pohled naprosto neuvěřitelného: záměr začít poskytovat nový freemail, a to s neuvěřitelnou kapacitou 1 GB uživatelského prostoru. První snímky tohoto freemailu ukázaly, že vývojáři Googlu přistoupili k problému již od pohledu netradiční cestou. E-mailová aplikace Googlu má totiž vlastnosti, se kterými se běžně setkáváme spíše v off-line poštovních klientech, a to ještě těch sofistikovanějších (Lotus Notes, Evolution). Zprávy zobrazuje běžně formou konverzace, tedy ne podle "složek", které jsme si definovali sami, nýbrž podle jejich vzájemné logické souvislosti. Google je sám o sobě vynikající vyhledávač a tvůrci e-mailu z tohoto zjevně čerpali. Ke každé zprávě je totiž schopen najít adekvátní další odkazy na internetu pomocí vlastního vyhledávacího stroje. A to nejlepší - reklama, kterou známe jako veliké barevné bannery a texty u ostatních služeb, se v tomto případě omezuje pouze na velice decentní proužek textových odkazů, vypadající jako samotné, všem dobře známé výsledky vyhledávání. Všichni se ptali, jak toto může fungovat?

Gigabajt je vábnička

Tak především, co znamená ohromná kapacita Googlova bezplatného e-mailu? Jeden gigabajt vypadá na první pohled jako prostor, který se jen tak rychle nevyčerpá. Středně zkušenému uživateli internetu ihned při tom pomyšlení vyvstanou všechna možná použití, která by pro tak velikou schránku bylo možné najít. Například by se do ni bez problému vešel film v populárním kodeku DivX. Minimálně jedno kompletní ISO kompaktního disku. Nebo také ohromné množství běžných zpráv, dokumentů, dalších dat. Gigabajtový e-mail by šel nádherně využít pro on-line archivaci nejen e-mailové konverzace, ale prakticky čehokoliv dalšího.

Tak to ale pochopitelně není. Freemail sice má onu obrovskou kapacitu jednoho GB, avšak omezení, respektive absence základních služeb pro řízení schránky poněkud snižují její použitelnost. Ani protokol POP3, který se běžně používá k výběru e-mailových schránek, není pro přenos dlouhých souborů právě ideální. Rozkládání binárních dat na znaková způsobuje prodloužení čehokoliv, co stahujeme z e-mailové schránky a není to text. Nemožnost navázat spojení, které se nám v polovině zprávy přerušilo, a nutnost takovou zprávu včetně všech jejich příloh "rozjíždět" znovu komplikuje stahování i poměrně malých souborů (okolo jednoho megabajtu) z POP serveru. V takovém případě by se samozřejmě o stažení ISO souboru představujícího celý kompaktní disk nedalo v žádném případě hovořit.

A ani nemusí, protože POP přístup není v Googlově e-mailu implementován. Příčina je prostá - přinutit lidi, aby používali webové rozhraní a zároveň jim pokud možno zabránit, aby si z gigabajtového prostoru udělali svůj soukromý archiv pirátského softwaru a filmů. Vždyť rozhraní je tak jednoduché a pohodlně se používá.

Jako sklad tedy gigabajtový e-mail nevyužijeme, jako schránku určenou pro práci s Outlookem také ne. Proč tedy tak ohromný prostor? Příčina je jednoduchá, abychom nemuseli mazat své zprávy. Po pravdě řečeno, my je totiž s Googlem ani mazat nemůžeme.

Jak vydělat

Každý freemail nabízí možnost mazání starých zpráv. Je to nutné pro zachování volné kapacity schránky. Jakmile by se totiž zcela zaplnila, začala by schránka další doručenou poštu odmítat a tak bychom se stali e-mailem nedosažitelnými. Funkce mazání je u různých serverů vylepšena o různé metody archivace. Od možnosti nahrát všechnu poštu určenou k vymazání na disketu nebo najednou lokálně stáhnout do počítače, přes její hromadné přeposlání na jinou e-mailovou adresu až po možnost, že vám provozovatel freemailů vaše zprávy vypálí na CD a to pak za mírný poplatek pošle až domů. Googlův freemail funkci úplného odstranění starých zpráv nemá. Oficiálním zdůvodněním je jeho veliká kapacita. Proč byste něco mazali, když máte pro archivaci svých starých zpráv více než jedno celé CD prostoru? Při průměrné velikosti e-mailové zprávy včetně hlavičky a těch částí, které nevidíte, zhruba 3KB, by se vám jich do Gmailu mělo vejít skoro 350 000, v takovém případě skutečně není nezbytné škudlit místem.

Toto je oficiální vyjádření. Ve skutečnosti nabízený prostor úzce souvisí se způsobem, jak hodlá Google na svém freemailu vydělávat peníze. Staré zprávy se nemažou - pouze archivují. Jak jsme si řekli, v uživatelském rozhraní je proužek s textovou a nepříliš obtěžující reklamou. Tato reklama má ale ve srovnání s proužky na klasických freemailech něco navíc, je přesně cílená.

Levná drahá propagace

Reklama na internetu má tím větší hodnotu, čím přesněji ji dokážeme zacílit. Jedno zobrazení libovolného proužku kdekoliv je takřka bezcenné. Ale pokud umíme zobrazit proužek s reklamou na nový sporák přímo ženě v domácnosti, o které víme, že se jí doma sporák rozpadá a už se na internetu dívala po novém, vyletí cena našeho, byť jediného proužku prudce nahoru. Každý současný freemail obsahuje dotazník, který musí každý uživatel vyplnit při registraci. Dotazník se ptá na naše zájmy, zda nakupujeme na internetu, kolik vyděláváme, kde žijeme. Tato data si freemailový server pamatuje celou dobu, co jej používáme, a používá je jako základní třídící prvky při distribuci reklamy. Jinak řečeno, díky tomuto dotazníku se mi jako svobodnému muži do 26 let nebude v rozhraní freemailů objevovat reklama na dámské hygienické potřeby, ani na prostředek k léčbě prostaty, protože server ví, že nespadám do kategorie uživatelů, kteří by takovou reklamu ocenili.

Google však postupuje jinak. Díky nemožnosti e-mail smazat se v našem přepychovém prostoru o velikosti 1 GB začnou časem hromadit archivované e-mailové zprávy. K většině z nich se průměrný uživatel nikdy nevrátí, prostě se spokojí jen s faktem, že tam někde jsou. Výkonné vyhledávací mechanismy Googlu (prohledávání a hledání relevance zvláště je přece to, co Google umí nejlépe) se postarají o průběžné indexování mých archivovaných e-mailů a především pak o sofistikovanou analýzu jejich obsahu, a to včetně běžně se vyskytujících příloh. Výsledkem toho bude, že Google zjistí co, s kým, o čem a jak často si píšu, jaké dokumenty s jakými lidmi si vyměňuji, o co přesně se zajímám. Textové propagační proužky v rozhraní - ano, ty, o kterých jsme řekli, že jsou docela nenápadné, jsou mi pak jako uživateli směrovány právě na základě analýzy veškeré mé komunikace. Jinými slovy, Google bude o mé poště vědět vše a na základě toho mi bude servírovat reklamu. Já získám gigabajt prostoru, který využiji pro svou poštu a Google k tomu, aby mě poznal a pak na mně vydělal. A zde je kámen úrazu.

Problémy už na startu

Krátce poté, co Google zveřejnil první údaje o svém gigabajtovém e-mailu a o principu jeho fungování, zdvihla se proti němu vlna odporu. Není pochyb o tom, že většinu hlasů rozdmýchávaly společnosti provozující konkurenční freemaily (zejména v anglosaském prostředí, nás se to tolik netýká). Nicméně některé z výhrad proti plánovanému postupu Gmailu jsou legitimní. V mnoha zemích je nezákonné otevřeně někomu číst poštu, byť elektronickou, nebo do ni zasahovat. To je ale běžné, většina freemailů přece přidává na konec zpráv své reklamní sdělení. Hlasy skupin na ochranu zákazníků křičely něco o porušování zákonů, ale hlavně "morálky" ze strany Googlu, postapokalyptičtí vizionáři a fanoušci románů G. Orwella si museli mnout ruce, že na jejich slova konečně došlo, neboť "velký bratr" Google, vlastně Gmail, vidí vše.

Gmail se dostal do zkušebního provozu, v němž je i v době psaní tohoto článku. Diskuze o jeho "legalitě" trvají, avšak několik dalších poskytovatelů freemailů již oznámilo, že výrazně zvětší prostor pro schránky svých uživatelů. Je to konkurenční vlna.

Pokud se totiž navýšení v reálné době, ještě dříve než Gmail přejde do plného provozu, dočkáme, znamená to, že se freemaily o své zákazníky bojí. Reklama sice nevynáší tolik, kolik bychom od ni očekávali, ale také není zcela ztrátová. A odliv mnoha uživatelů nepohodlných a maličkých služeb k ohromnému Gmailu nabízejícímu navíc zajímavé rozhraní, nekonvenční ovládání a archivaci, by je mohl bolet. Gmail tak má trochu nečekanou možnost rozhýbat svět bezplatných e-mailových služeb, o kterém byli všichni již přesvědčeni, že jej čeká pozvolná, ale zato jistá zkáza a nahrazení službami tak či onak placenými.

V současné době není jisté, zda gigabajtový e-mail nebude v některých státech zakázán. Když se hovoří v souvislosti s jeho používáním o ztrátě soukromí, přichází představitelé Googlu se zajímavým argumentem. Pošta přece již v současné době skenována je. A to antivirovým a antispamovým softwarem, stejně jako dalšími prvky, které nemusíme tak snadno vidět, ale v systémech, kudy zprávy procházejí, se nachází. To ale nic nemění na faktu, že Gmail to bude mít velmi těžké. I v ČR je ministerstvem informatiky připravován zákon, který má znemožnit doplňování komerčních sdělení do zpráv posílaných přes freemaily - jednalo by se totiž o nemístné zasahování do obsahu soukromé pošty; faktem však je, že totéž se v současné době docela bez problémů toleruje jako daň za používání bezplatné služby. Nicméně se lze domnívat, že žádná fatální překážka unikátnímu gigabajtovému e-mailu v podání Googlu v cestě nestojí a že tento e-mail bude již brzy sloužit k prospěchu svých uživatelů pokud tedy vědí, do čeho jdou.

Gmail ve zkratce

Bombastický a nablýskaný freemail

Mohl to být jen další obyčejný freemail. Služba, která poskytuje svým uživatelům bezplatné služby výměnou za to, že se povinně dívají na reklamu ve stránkách, z nichž se tato služba ovládá, a také na konci každé ze zpráv, která freemailem proteče. Takovýchto služeb jsou na internetu desítky. Fungují většinou již roky a jejich uživatelé jsou s nimi spokojeni. Freemail v podání Googlu ovšem nemá být jen tak něco, nýbrž malý technologický, ale především obchodní zázrak. Mimo jiné proto leží mnohým v žaludku.

Freemail od Googlu, čím je zvláštní?

 Nabízí kapacitu 1 GB (respektive 1000 MB) pro uložení zpráv,

 zprávy nemaže, ale archivuje,

 díky pokročilé funkci vyhledávání je schopen automaticky řadit zprávy do  logických celků, vytvářet "virtuální konverzace",

 pro uživatele se nabízí jednoduchá forma "dolování dat" ze zpráv,

 e-maily jsou skenovány včetně svých příloh v běžných formátech,

 na základě jejich obsahové analýzy je uživateli nabízena reklama,

 tato reklama má pouze textovou, nijak přehnaně obtěžující formu,

 Gmail nepodporuje protokol POP, pro jeho použití je tedy nutné využít webového rozhraní.

Co způsobil Gmail?

Všeobecně se soudilo, že nastává soumrak freemailových služeb. Příchod Gmailu ale ukázal, že tomu tak vždy být nemusí. Servery, které si vynucovaly za základní dodatečné služby platby uživatelů, budou nyní muset reagovat na konkurenci. A tak se dá očekávat, že příchod Gmailu zamíchá vodami rybníčku, který byl již všeobecně považován za zatuchlý a postupně vysychající.

Gmail a právo

Skenování doručených zpráv za účelem přesnějšího zacílení reklamy je sice velice lukrativní, ale právně sporné. V některých zemích podléhá e-mail poštovnímu zákonu. Do jeho obsahu tak není možné nahlížet, ale ani zasahovat, což se však vkládáním propagačních textů v současné době již děje. Také v ČR se připravuje zákon, který by toto vkládání zakázal. Organizace na ochranu spotřebitelů proto před Gmailem zasahujícím do soukromí uživatelů varují. Pravdou ale je, že výběr e-mailové služby je svobodnou volbou každého uživatele a že každý uživatel předtím, než začne něco používat, dostane alespoň formálně k odsouhlasení licenční smlouvu, kterou by si měl přečíst (což ovšem většina z nás stejně nikdy neudělá).

Jaká je situace?

V současné době (konec května 2004) prochází Gmail testovacím provozem s tím, že datum zahájení ostrého provozu nebylo jednoznačně stanoveno. Vyskytlo se již několik problémů, hlavně technického rázu, ale ty jsou průběžně řešeny. Konkurenční freemaily oznamují zvětšení prostoru pro své zákazníky, aby o ně díky Gmailu nepřišly.

Adresa

http://www.gmail.com (http://gmail.google.com)

§§§§§


Kam s obrázky?

Martin Pumera

Digitální fotografie na dovolené se může přes noc změnit z koníčku na zlý sen  - může se stát, že budete neustále přemýšlet, v jakém rozlišení a v jaké kvalitě snímky ukládat a po zaplnění paměťové karty budete myslet jen na to, kam s vyfocenými snímky. Aby se toto nestalo, přinášíme vám v tomto článku pomoc. Vyzkoušeli jsme vše na cestě kolem světa na vlastní kůži.

Internetové kavárny jsou všude

Pokud nevlastníte další paměťovou kartu či přenosné zálohovací zařízení, měly by vaše kroky s plnou paměťovou kartou směřovat do nejbližší internetové kavárny. Zatímco ještě před několika lety byly internetové kavárny výsadou jen největších turistických středisek či rozvinutých států, teď je tomu naopak. Internetové kavárny jsou doslova všude, kde je elektřina. "Vy mi posíláte e-mailem fotky z Mexika? A prosím vás, odkud? Vždyť tam mají problémy i s telefony, stěží jeden na celou vesnici!" divil se náš kamarád Američan, který v Mexiku před deseti lety žil. Informační revoluci zastavit nelze a tak se s internetem setkáte v každém městečku, ať už v Mexiku, Střední a Jižní Americe či v Asii. Klienti totiž už zdaleka nejsou jen turisté, ale převážně studenti, kteří na svůj počítač nemají a tak zde píší referáty, diplomové práce nebo jen chatují se svými kamarády. A to stlačuje ceny internetových kaváren dolů i pro vás (na přehled cen internetových kaváren ve světě se podívejte do naší tabulky). Paradoxně platí pravidlo, že čím rozvojovější země, tím modernější vybavení. Ty rozvojové začali s nákupem vybavení později a tak mají počítače a operační systémy modernější, protože počítače v internetových kavárnách jsou na "doživotí" - prakticky se neobměňují. A tak v Ekvádoru či Nikarague naleznete na každém rohu výhradně Windows XP, v Argentině či Brazílii zase starší verze Windows 98, "XPéčka" jsou tam spíše výjimkou.

Na XPéčkách záleží!

Jak fotografie z paměťové karty dostat do počítače? Samozřejmě přes USB kabel. USB port má každý počítač. Kabel kompatibilní s vaší kamerou si přineste svůj. I když vám v internetových kavárnách rádi vyjdou v mnoha ohledech vstříc, USB kabely většinou k dispozici nemají. Jestliže jste u počítače s Windows XP, máte vyhráno - stačí kameru připojit, Windows ji sami rozpoznají a pomohou vám soubory překopírovat do počítače. U starších Windows si musíte ještě před připojením fotoaparátu nainstalovat příslušné ovladače, což znamená nosit s sebou ještě instalační CD. My jsme se pokud možno snažili používat kavárny s Windows XP. I když se v těch nejfrekventovanějších turistických centrech vyskytují speciální internetové kavárny, které mají čtečky paměťových karet přímo zabudované ve svých počítačích, kromě Cusca (Peru) a Bangkoku (Thajsko) se na to raději nespoléhejte.

Kam s ním...

Stará Nerudovská otázka. Máme-li digitální fotky již v počítači, nabízejí se v zásadě dvě možnosti - fotografie vypálit na CD-R disk, nebo je přes FTP (File Transfer Protocol) poslat na svůj FTP účet. Vyzkoušeli jsme oba dva přístupy - každý se hodí na něco jiného. Pro velké množství fotografií ve vysokém rozlišení, pro velké objemy dat (stovky megabytů) je výhodnější fotografie a video vypálit na CD disk. Vypálení pro vás za několik málo dolarů (viz naše cenová tabulka pro jednotlivé země) obstará správce kavárny, a to včetně média. Pokud jste za hranicemi na kratším pobytu, disky si pečlivě uschovejte a odvezte s sebou domů, pokud jste na dlouhodobé cestě, není od věci vypálená CD s fotografiemi zaslat domů např. službou FedEx, abyste v případě krádeže zavazadel předešli jejich ztrátě.

Přenos pomocí FTP je výhodný, posíláte-li menší objem dat (do cca 10 MB). To proto, že typická rychlost připojení internetových kaváren se pohybuje od 56 Kb/s do 256 Kb/s. Tato rychlost se vztahuje na připojení kavárny k páteřní síti, takže v případě, kdy na internetu v kavárně pracují i jiní lidé, je rychlost spojení výrazně nižší. Například poslání 5 MB videa přes FTP trvá obvykle 20 minut - pokud spojení nespadne. Tento způsob zálohování/zasílání dat je výhodný, máte-li velký prostor na FTP či potřebujete zaslat fotografie svému zaměstnavateli. K tomu se FTP hodí nepoměrně lépe než webmail, kde je kapacita příloh omezena, nehledě k tomu, že uploadování megabytových fotografií přes webmail "padá" častěji než FTP přenos.

Nám se používání digitálního fotoaparátu na cestě kolem světa osvědčilo (malá Minolta DimageXt 3,2 MPix), takový fotoaparát je skvělým pomocníkem. Doufám, že již víte, co dělat, aby se "digitál" nestal vašim pánem. Tak jej pečlivě zabalte, přikupte mu podvodní pouzdro, a vzhůru na cestu!

Martin a Květa Pumerovi se právě vrátili z dvouleté cesty kolem světa, kde sbírali obrazové a zvukové materiály různých kultur. Více informací naleznete na adrese: http://www.tiscali.cz/cestakolemsveta.

§§§§§


Internetová kriminalita

Martin Chleboun

C04P0357

Od samotných počátků lidské civilizace využívají pachatelé protispolečenských či protiprávních činů nové a nové prostředky, které jim poskytuje daná doba. Nejinak je tomu dnes, kdy internet a informační technologie poskytují velké množství moderních prostředků pro nelegální aktivity nebo se samy stávají předmětem útoku, nikoli jen jeho prostředkem. Internetová kriminalita, ještě nedávno nový pojem, v kriminalistice pomalu zdomácněl.

Odjakživa také platí, že pachatelé nelegálních činů mají před těmi, kdo je vyšetřují, náskok - nejsou totiž svázáni žádnou hierarchií, administrativními postupy nebo nedostatkem potřebného technického vybavení. V oblasti internetové kriminality to platí dvojnásob. Ti, kdo chtějí internet využít jako prostředek páchání trestného činu, mají v ruce nepřeberné množství možností.

Terminologie

Na internetu se můžeme setkat zpravidla se čtyřmi okruhy zločinů:

1.zločiny narušující soukromí (nezákonný sběr údajů a jejich šíření),

2.nelegální obsah (pornografie, vyzývání k násilí, rasismus apod.),

3.ekonomické zločiny (napadení systémů, podvody, šíření virů atd.),

4.porušování duševního vlastnictví (zejména v souvislosti s distribucí nelegálního softwaru a audio- či videosouborů).

Současná praxe internetové kriminality v ČR je poměrně rozvinutá, ať už se týká kriminálních činů, v nichž hraje internet hlavní a jedinou roli, nebo rozsáhlejších deliktů, ve kterých je internet součástí komplexnější trestné činnosti. V největší míře se jedná o mravnostní trestné činy, tedy zločiny související se zveřejňováním nelegálního obsahu, projevy extremismu, útoky na data, finanční podvody, výhrůžky a pomluvy a porušování autorského práva.

Zločiny slovem a obrazem

Mravnostní a verbální kriminalita, neboli nelegální obsah zveřejňovaný na internetu, je logickým důsledkem prakticky neomezených možností této sítě. Zatímco ostatní typy médií umožňují naplnění svobody slova jen velmi obtížně (většinou je to dáno ekonomickými omezeními - ne každý si může zřídit vlastní televizní stanici), internet byl ke komunikační otevřenosti přímo stvořen a dává prostor každému, aby se vyjádřil bez nutnosti masivních investic. Kromě velmi diskutované dětské pornografie představuje velké riziko zveřejňování návodů k násilné trestné činnosti (např. na výrobu výbušnin) a verbální kriminalita (projevy extremismu). Do této oblasti spadají výhrůžky, které anonymita internetu umožňuje, a také vydírání. Zatím k nejznámějšímu případu verbální kriminality došlo v ČR loni, kdy anonym adresoval státu výhrůžku, že pokud nedostane 840 000 Kč, zaútočí bombou v Praze a v Brně. Za tři dny tentýž člověk zvýšil svůj požadavek na 50 milionů, záhy byl však dopaden.

Ekonomické zločiny

Mediálně atraktivními činy bývají útoky na data, a tak se o nich dozvídáme často, přestože pravděpodobně nebudou mezi ostatními zastoupeny tak výrazně - taková kriminalita vyžaduje přece jenom vyšší znalost technologií než například zveřejňování nežádoucího obsahu. Zajímavé jsou zejména proto, že se cílem útoků stávají velké a renomované společnosti a jde při nich nejen o jejich důvěryhodnost, ale také o velké peníze, stejně jako tomu bylo v případě pachatele, který nejprve prostřednictvím internetu získal data velké společnosti, aby jí je vzápětí stejným způsobem nabídl s výhrůžkou, že jinak je poskytne třetí osobě. Velké starosti dělá kriminalistům využívání informačních technologií k praní špinavých peněz a dalším formám finanční kriminality. Internet umožňuje provést během okamžiku velké množství transakcí, které dokonale zamlží původ peněz, jež je potřeba skrýt před zraky vyšetřovatelů. Technicky velmi vyspělé skupiny organizovaného zločinu tak mohou značně snížit riziko svého odhalení. O peníze jde ale také v případě drobnějších finančních podvodů, které se na internetu vyskytují poměrně často. Někdy může jít o nabídku kradeného zboží, jindy o snahu vylákat z důvěřivého adresáta e-mailu peníze na nejrůznější účely (už nějakou dobu jsou aktuálním tématem internetu důvěrné dopisy bývalých členů vlád afrických zemí, kteří slibují provizi za pomoc při převodu ukrytých peněz).

Hacking

Zatímco někdy je narušení dat motivováno ekonomickým zájmem, jindy jde o "hru" s cílem exhibovat se, byť i takový útok a neoprávněné pozměnění dat může pro vlastníka znamenat velkou finanční újmu. V této věci u nás proslula zejména hackerská skupina CzERT, které se podařilo pozměnit internetové stránky Ministerstva zdravotnictví, KSČM, Union banky či Seznamu.cz.

Mezi tyto činy zahrňme také snahu (rovněž ne ojedinělou) nejrůznějších lidí o získání osobních údajů prostřednictvím veřejně přístupných internetových služeb. Čas od času dostanou uživatelé freemailů nebo jiných služeb vyžadujících registraci e-mail z adresy, která má záměrně vyvolat pocit, že dopis byl odeslán poskytovatelem služby. Odesílatel požaduje od uživatele zaslání přístupových údajů, většinou pod záminkou vývoje služby či přidání dalších funkcí. Ač se zkušenějším uživatelům internetu může zdát tato věc úsměvná, pisatelům se daří uvedená data v mnoha případech získat.

Proti autorům

Freehostingové služby, neveřejné sítě či počítače jednotlivců se v rámci internetu stávají úložišti softwaru nebo dalších datových souborů, které jsou prostřednictvím internetu šířeny nelegálně. Ať už nabízejí správci těchto prostorů software, MP3 nahrávky nebo videosoubory za úplatu nebo zcela zdarma, páchají trestný čin, protože porušují autorský zákon. Ve věci distribuce a používání nelegálního softwaru je u nás aktivní zejména Business Software Aliance, na nezákonné sdílení a zveřejňování hudebních nahrávek aktivně dohlíží vedle policie např. Mezinárodní federace fonografického průmyslu.

Statistiky

Přestože se v případě internetové kriminality jedná o oblast rozsáhlou, podrobnější statistiky jednotlivých typů trestných činů spadajících do této oblasti naše policie zatím nevede. Možná bude vstup do EU znamenat zrovnoprávnění internetové kriminality s ostatními formami trestné činnosti jak z hlediska oddělené práce s konkrétními daty, tak kvalitnějšího vybavení a lepšího personálního pokrytí nelegálních aktivit souvisejících s internetem. Policie sice nechce sdělit počet lidí, kteří mají internetovou kriminalitu na starosti, ani popsat jejich vybavení, závěry nedávno zpracované analýzy nicméně dávají tušit, že za mnohem lépe vybavenými pachateli zatím zaostává.

§§§§§


Měříme si připojení

Vojtěch Bednář

C04P0351

Zatímco ideál krásy hledáme každý rok v různých soutěžích o miss, ideální internet za ideální peníze neexistuje. Mnoho druhů připojení, se kterými se dnes můžeme setkat, je určitým způsobem omezeno. Časem, množstvím dat, rychlostí. Pro lepší přehled je dobré všechny tyto parametry podle konkrétního připojení měřit, abychom se ujistili, kolik zaplatíme a jak nám síť bude fungovat. Jak na takové měření vám ukážeme v tomto článku.

V současné době bychom stěží hledali ideální metodu přístupu k internetu pro domácnost nebo malou a ekonomicky limitovanou kancelář. Nabízí se sice velmi široká škála různých forem přístupu ne pouze od Českého Telecomu, ale od celé řady alternativních operátorů. Všechna připojení, která jsou k dispozici, poskytují různé metody přístupu, různé přístupové rychlosti s různou kvalitou - od tradičního dial-upu, modemového připojení s užitím klasické analogové linky, až po velmi výkonné datové okruhy. Z toho, co je dnes nejvíce využíváno, se nabízejí nejrůznější formy bezdrátového připojení, zahrnující mikrovlnná, laserová a dokonce infračervená pojítka, WiFi, GPRS, domácí "urychlené" telefonní linky počínající klasickým a dlouho vnucovaným ISDN, po modernější a také mnohem slibnější xDSL, respektive ADSL připojení, které mnohým může velmi dobře vyhovovat.

V rámci všech těchto metod přístupu se obvykle nachází pestrá paleta datových a časových tarifů. Vzhledem k tomu, kolik peněz si můžeme dovolit za internet vydat a jak na něm plánujeme pracovat, si tak lze vybrat z paušálů, které jsou obvykle něčím omezeny. Mezi nejzákladnější omezení patří omezení časem a přenesenými daty. První z nich znamená, že buď po celou dobu, po kterou jsme připojeni, nebo po její určitou část od vyčerpání "paušálu" platíme za časové jednotky, které strávíme on-line. V druhém případě pak platíme nikoliv za čas, ale za objem přenesených dat, a to buď ve směru k uživateli (download), nebo od něj (upload), většinou ale za obojí.

I tam, kde omezení neexistuje, respektive nabídka se tak tváří, zjišťujeme, že existují jiné limity. Tyto limity jsou obvykle zapříčiněny snahou ISP a telekomunikačních operátorů zamezit nadměrnému užívání internetu, především nadměrnému stahování velkých objemů dat, které pak "ucpávají" síť operátora a mají tak nepříznivý vliv na pohodlí a rychlost sítě pro další, mnohem méně dat stahující uživatele. V rámci vyhlašovaných tzv. "Fair Use Policy" se pak můžeme snadno dočkat toho, že rychlost neomezené linky bude po vyčerpání datového limitu snížena na nepoužitelné minimum.

Z těchto důvodů je velmi dobré zajistit, abychom měli alespoň základní přehled o počtu jednotek, které pro nás mají význam a které jsme již spotřebovali. I u zcela neomezených linek mají tato data značný statistický význam. Mohou nás totiž informovat o tom, jak moc internet používáme, nakolik ho využíváme, nakolik se námi spotřebované prostředky sítě dělí přímo mezi nás a naše aplikace běžící na pozadí a podobná data.

Základní informace o připojení k síti nám je schopna poskytnout většina moderních operačních systémů. Jedná se především o čas strávený on-line (připojením k síti) a dále pak o elementární přehled množství přijatých a odeslaných dat. To je sice výborné, avšak bez tužky a papíru se neobejdeme a kromě toho nemusí být tato data jednak zcela přesná, jednak nemusí být poskytována ve formě, přesněji řečeno v jednotkách, které jsou pro nás použitelné. Z tohoto důvodu je také dobré přistoupit k měření připojení k internetu prostřednictvím doplňkových aplikací, obvykle šitých přímo na míru tomu, co přesně chceme měřit, a způsobu, jak chceme být informováni. Jen tak jsme totiž schopni alespoň přibližně odhadnout naše náklady na použití internetu a na čas strávený on-line.

Problém jménem cena

Cena za většinu připojení se skládá z:

 pevné částky,

 proměnlivé částky závislé na objemu přenesených dat, na stráveném čase, vzácně na kombinaci obojího.

Cenu většiny metod připojení v současné době tvoří dvě částky. První z nich platíme jako tzv. paušál, další pak v závislosti na hodnotách provozu sítě, tedy na proměnných. V případě neplaceného dial-up připojení, klasického modemu s využitím jednoho providera "zdarma", paušální částka odpadá, respektive se omezuje na platbu za telefon. V tom případě nás zajímá pouze pohyblivá hodnota ceny, založena výlučně na čase stráveném na internetu.

U jiných druhů připojení, především u ADSL, se platba koncentruje na množství přenesených dat a paušál. Paušální částky obsahují určité množství přenesených informací (o jejích specifikách viz dále) po překročení daného limitu. V případě ISDN platíme zase v časových jednotkách, velmi podobných dial-up připojení.

Celkovou cenu tak nelze odvodit pouze z "paušálu", který ISP navíc úspěšně tlačí v konkurenčním boji co nejníže, ale z reálných nákladů na provoz. Tyto náklady jsou navíc specifické pro různé uživatele, respektive pro různé typy využívání internetu. Celkový účet za připojení tak může být v případě kombinace konkrétního uživatele s konkrétní službou značně odlišný, než kdyby stejný uživatel používal jiný typ připojení. Populární mýtus, notně přikrmovaný reklamními kampaněmi ISP - že "čím rychlejší, tím lepší" -zde paradoxně zdaleka neplatí v takové míře, jak bychom si na první pohled mohli myslet. Pregnantním příkladem je, že pokud například využíváme počítač převážně ke konverzaci prostřednictvím Instant Messagingu, k výběru pošty a surfování po několika málo notoricky známých serverech (které se pravděpodobně nacházejí v proxy paměti provozovatele), je nám datová linka zvící jednoho megabitu zcela k ničemu a zajímá nás pouze to, jak je připojení stálé a nepřerušitelné. V případě nárazového stahování velkých objemů si naopak rádi zaplatíme za čas za předpokladu, že tím získáme linku o dostatečné kapacitě ve směru downloadu.

Bohužel, jasnou představu o tom, kterou z metod připojení potřebujeme, si nelze udělat pouze na základě teoretické kalkulace, ale musíme operovat s využitím různých linek a porovnávat statistická data získaná právě na těchto linkách podobnými uživateli jako jsme my sami. Zde nám dobré měření a vyhodnocování může přinést nemalé úspory právě v tom hlavním tedy pohyblivé částce, která se na našem měsíčním účtu za internet s velikou pravděpodobností nakonec objeví.

Příchozí a odchozí data

Rozdělení dat:

 Příchozí data (download) jsou vše, co z internetu stáhneme.

 Odchozí data (upload) jsou vše, co na internet odešleme (v případě surfování, pošty, nebo Instant Messagingu se nejedná o velká množství, například klienti P2P sítí ale představují veliký generátor datových nároků v obou směrech a je dobré je přinejmenším sledovat, nejlépe v případě potřeby i brzdit).

Tam, kde platíme za datový tok linkou, je tento tok obvykle rozložen na příchozí a odchozí data. Toto rozložení je stejně tak výhodné, jako zrádné. Když si představíme data procházející při naší práci s internetem, dovedeme si obvykle představit pouze ta, která jsme přijali - tedy data, která prošla ve směru downloadu, od serveru, respektive od ISP směrem k nám, k uživateli. To je ovšem mýlka, která může být v krajních případech i tragická. Prakticky jakákoliv aplikace kromě toho, že informace přijímá, je pro svou korektní funkcionalitu musí také odesílat. V některých případech, například u klientů Instant Messagingu, můžeme hovořit (v režimu odesílání textových zpráv) o velmi malém datovém toku rovnajícím se jednomu nebo několika paketům za zprávu. Běžný webový prohlížeč odesílá informace jednak při zadání adresy, jednak při klepnutí na skoro jakýkoliv odkaz (neplatí to doslova), potvrzení formuláře, ale také při práci se svými vnitřními komponentami. Prakticky jakýkoliv ActiveX prvek nebo applet jazyka Java může nezávisle komunikovat a vytvářet tak datový tok. Totéž platí i o komponentách, které automaticky obnovují či aktualizují stránky nebo jejich jednotlivé části, a o mnoha dalších věcech.

Klienti výměnných sítí jsou na oboustranné komunikaci přímo založeni. V případě daty omezených tarifů platíme za soubory, které jsme si stáhli, stejně jako za ty, které jsme naopak poskytli ostatním členům výměnné sítě, a na to je třeba brát ohled. Kromě toho se tyto klientské aplikace používají i pro vyhledávání obsahu. To znamená, že průměrný klient sítě Gnutella je několikrát za sekundu terčem požadavků ostatních částí sítě na vyhledání nebo poskytnutí určitého souboru, či prostě jen vysílá servisní pakety umožňující jej udržet v kontaktu s okolím. To vše dává dohromady data, za která pochopitelně platíme.

Čas a jeho specifika

Problém mrtvých časů

 V případě, že používáme připojení závislé na čase (dial-up) pak je třeba brát ohled kromě stráveného času on-line i na tzv. mrtvé časy.

 To jsou periody, kdy fakticky nejsme připojeni, ale komunikace probíhá.

 U klasických modemů mohou mrtvé časy představovat jednotky až desítky sekund.

Placení v závislosti na čase stráveném on-line také není tak jednoduchou záležitostí, jak by se na první pohled mohlo zdát. Konvenční analogové modemy časem do jisté míry plýtvají. Vyžadují totiž od vytvoření fyzické analogové linky mezi sebou a centrem ISP určitou dobu na vyvolání spojení. Tato doba se pohybuje od jednotek do desítek sekund, podle konkrétních specifik a kvality telefonní linky. Je s ní třeba počítat, protože za ni platíme. V případě ISDN modemů, kde handshake, tedy "potřesení si rukou", navázání spojení v mrtvém čase, odpadá, se vyskytují také jiné, specifické problémy, které znamenají faktický časový únik a představují určitý problém. Většina ratifikačních aplikací, o kterých bude ještě řeč, se tyto potíže pokouší kompenzovat s různou úspěšností, nicméně je dobré o nich vědět, protože v závislosti na cenách a politice ISP a telekomunikačního operátora, jehož služby využíváme, pro nás mohou představovat také velmi nevítané dodatečné náklady.

Ve vzácných případech existují i taková připojení, která jsou omezena jak časem, tak množstvím vyměněných dat a je tedy potřeba sledovat obě tyto hodnoty. V českých podmínkách se s nimi spíše experimentuje a nemají větší praktické použití. Měření, respektive tarifikace takových připojení se obvykle odehrává na principu shodném s garančními prověrkami u automobilů, tedy čas nebo data, podle toho "co přijde dřív". Existují pochopitelně i aplikace pro měření takových kombinací, avšak doufejme, že se s nimi v praktickém životě nebudeme z rozličných důvodů nuceni setkat.

Problematika férové politiky

Jak již bylo řečeno, i tam, kde se setkáváme s neomezenými paušálními linkami, narážíme velice často na určitá skrytá omezení. Fair Use Policy slouží k tomu, aby uživatelé nepoužívali nadměrné datové toky. Tyto toky vznikají především při extenzivním stahování velkých datových objemů prostřednictvím aplikací jako je Downlad Accelerator, Download Express, hlavně a především ale při použití výměnných sítí. Při vysoké rychlosti linky a jejím úplném využití může být vyčerpání linky otázkou několika hodin nebo dnů, a pak nastávají sankce.

V sítích většiny xDSL operátorů se používají systémy pro tvarování provozu. Tyto prvky jsou schopny limitovat rychlost připojení k vnější lince a tedy zbytku světa tak, že "zahazují" pakety, které považují za nadbytečné nebo které podle jejich názoru blokují provoz. Zahazování způsobuje nejen významné zpomalení internetu, ale také narušení integrity linky a v důsledku toho zhoršení provozu některých služeb, které třeba běžně používáme.

Ke snižování výkonu linky prostřednictvím tvarování provozu se přistupuje obvykle tehdy, když daný uživatel neomezené linky spotřebuje určité, ze strany ISP stanovené množství přenesených dat. Zpomalování nebývá nárazové, ale spíše plynulé a může být závislé na kontinuálním chování daného počítače, tj. na jeho aktivitě v rámci delšího časového období. Výsledkem může být velice nepříjemné snížení výkonu nebo dokonce odstavení linky.

Co s tím dělat? Především je třeba o Fair Use Policy a její konkrétní podobě u vašeho ISP, pokud existuje, vědět. V zásadě jediné, co lze podniknout a zároveň používat i aplikace s vysokým objemem datových toků, je omezení ze strany ISP předejít a vhodným způsobem omezit sebe samotné, resp. aplikace, které nám datovou linku především konzumují a to ještě dříve, než by k tvarování došlo. K tomu lze použít některé běžně dostupné firewally, ale také specializované programy (viz dále). V ideálním případě tak dosáhnneme kompromisu mezi svými požadavky a možnostmi našeho operátora.

Je třeba si vybrat

Otázka zjišťování dat o provozu sítě je otázkou znalosti, kolik nás tento provoz bude stát, tedy zda za něj neplatíme příliš mnoho. Programy, které jsme vám v tomto článku představili, jsou pouze základními možnostmi. Existuje mnohem více různých aplikací, plnících podobný účel. Některé jsou zadarmo, za jiné musíme zaplatit. Liší se nejen svou cenou a možnostmi, ale především kvalitou zpracování a přesností; podle těchto kritérií je třeba vybírat, nikoliv pouze podle příznivé či nepříznivé ceny či licenčních podmínek. Při výběru je také dobré orientovat se podle toho, jaké aplikace používají vaši známí nebo spolupracovníci. Data získaná jednotlivými programy totiž nemusí být vždy a za všech okolností vzájemně souměřitelná, a to dokonce ani tehdy, když jsou ve stejných jednotkách. Různé aplikace totiž mají různé provozní podmínky, což může snadno vést k odchylkám. Zatímco tyto odchylky jsou u identických aplikací stejné a data tedy můžeme porovnávat, u různých mohou být velmi odlišné. V případě, že používáte server, který přiděluje internet svým klientům, nebo sdílíte internet pomocí počítače sloužícího jako brána, pak se o statistiku stará právě tento stroj. Mnohem přesnější data, než jaká získáme od libovolného zde uvedeného programu, můžeme mít od jeho administrátora.

Být přesně informován znamená mít možnost ušetřit spoustu peněz na nákladech. A na připojení k internetu se obvykle při zachování všech požadovaných možností ušetřit dá. Optimalizací připojení, využitím takového tarifu, který lépe reflektuje naše požadavky, vyloučením nadbytečných aplikací nebo nadbytečných uživatelských kroků a dalšími kroky. Správná znalost statistických údajů, tedy správné měření provozu na síti nám v tom může jedině napomoci a případně se vyplatí do něj investovat peníze.

Proč měřit internet?

Různé typy připojení mají různá omezení:

lPodle času stráveného on-line.

lPodle množství přenesených dat.

lPodle využití linky.

Po vyčerpání limitů času nebo dat může nastat:

 Odpojení od linky.

 Nutnost platit za další jednotky.

 Výrazné omezení rychlosti nebo výkonu naší linky.*

* Toto platí i pro ty metody připojení, které bývají běžně označovány za "nelimitované".

Aplikace, které nám mohou pomoci při měření internetu

Connection Meter

http://www.conmet.cz

Connection Meter společnosti E+P studio patří k české klasice, pokud jde o měření nákladů na připojení k internetu, není však v této oblasti jediný. Aplikace existuje ve dvou verzích: volně šířitelné a registrované, přičemž cena za registraci je lidová. Výhodou je především schopnost autorů vtěsnat poměrně veliké množství funkcí do malého ovládacího rozhraní programu. Connection meter byl vytvořen původně výlučně k měření času a ceny dial-up připojení a toto byl jeho hlavní účel, v současné době je však jeho využití mnohem širší. Umí kompenzovat časové i datové problémy způsobené některými typy připojení. Má komplexní a přehledný statistický modul informující v různých časových podhledech o čase, délce připojení i o objemu přenesených dat všemi možnými směry. V tomto ohledu představuje vlastně špičku, i když ani jemu nelze nevyčíst některé neduhy projevující se především na systémech Windows XP. Connection Meter je, dalo by se říci, jakýmsi výchozím bodem pro kvalitní měření, ačkoliv v této oblasti pochopitelně není ani zdaleka sám a pro některá připojení, například pro GPRS, existují aplikace, které jsou podle našeho názoru vhodnější.

Spb GPRS Monitor

http://www.spbsoftwarehouse.com

Jednoduchá aplikace sloužící k managementu GPRS. Je určena pouze pro jeden typ připojení, i když ji lze využít i pro jiné, zejména pro dial-up. Měří čas, základní charakteristiky datového toku, tj. okamžitou rychlost na downloadu i uploadu (tyto hodnoty jsou u rychlostně nestabilního GPRS velmi podstatné pro komfort použití) a to důležité, tedy množství zpracovaných dat. Výhodou monitoru je naprosto minimalistické provedení a vysoká stabilita aplikace, která je schopna běžet i na pomalém hardwaru a zastaralém operačním systému, aniž by způsobovala nějaké výraznější problémy.

GPRS Kalkulačka

http://programy.brabo.cz

Tato aplikace sama o sobě nic neměří, může však být velice užitečná, pokud používáme GPRS a datově omezený, respektive tarifikovaný tarif. Většina mobilních telefonů s podporou GPRS, která se běžně používá pro přístup prostřednictvím notebooků, PDA a podobných mobilních zařízení, je schopna zobrazit historii přenesených dat formou počitadla. Toto počitadlo je v horším případě pevné, v lepším případě se dá na požádání, respektive na začátku účtovacího období vynulovat. Máme tak sice přesný přehled o tom, kolik dat jsme v kterém směru přenesli, ale nevíme, kolik nás to bude stát. Tento velmi šikovný prográmek je nám schopen přijatá a odeslaná data zjištěná z počitadla v telefonu převést na skutečné peníze, tedy na informaci, jak vysoký bude datový účet. Je vhodným doplňkem pro každého, kdo chce mít naprostý přehled. Pokud ovšem používáte k připojení PCMCIA kartu a speciální počítačový software, který jste dostali s ní, je vám pochopitelně k ničemu.

Crystal Internet Meter

http://www.casdk.com

Crystal Internet Meter patří mezi sofistikované nástroje podobné Connection Meteru od českého E+P (viz výše). Svým zaměřením je však mnohem více orientován na uživatele s datově omezenou linkou, především pak na ty, kteří používají xDSL služby nebo připojení prostřednictvím kabelové televize (CATV). Je schopen registrovat data přenesená v rámci systému za určitý časový úsek. Má velmi propracovaný systém zobrazení přenesených dat s tím, že jejich datové úseky je možné poměrně dobře plynule měnit. Problémem je pochopitelně komplikovaná konverze přenesených dat na peníze (což zase umí Connection Meter), zejména v českém prostředí. Tato aplikace existuje ve formě volně stažitelné demoverze nebo v podobě registrovaného produktu, za který je ale třeba zaplatit necelých třicet dolarů. To sice možná českého uživatele xDSL od tohoto produktu odradí, nicméně se jedná skutečně o velmi povedený kousek softwaru.

Net Limiter

http://www.netlimiter.com

Tato aplikace se jistě stane vítaným přítelem nejednoho uživatele ADSL služeb u nás. Umožňuje totiž právě to, co je podstatné pro zachování "zdravé" linky v případě, že máme připojení limitované objemem přenesených dat, nebo v případě, že ač máme linku datově nelimitovanou, jsme omezováni v rámci Fair User Policy tvarováním provozu poté, překročíme-li stanovený objem. Net Limiter je schopen sledovat a zobrazovat síťové aktivity jednotlivých instalovaných aplikací. U každé z komunikujících aplikací je potom možné nastavit individuálně (i celkově) objem dat, který je pro tuto aplikaci povolen. Pokud dojde ze strany aplikace k překročení povoleného objemu, je program selektivně odpojen.

Pro ostatní aplikace přitom zůstává linka i nadále aktivní. Net Limiter je, jak jsme řekli, výborným pomocníkem, avšak ani on není zadarmo. Cena je podobná jako v předchozím případě, za jednouživatelskou licenci aplikace zaplatíme přibližně třicet dolarů. To však vzhledem k tomu, kolik můžeme ušetřit, není zas až tak vysoká částka.

Nedostatkem NetLimiteru je, že se velmi nepříjemným způsobem nesnese s některými firewally, jmenovitě s KPF4 - Kerio Personal Firewall. Dochází k jeho občasným pádům a vůbec k problémům se stabilitou jak aplikace, tak bohužel i firewallu. U jiných typů osobních firewallů ale problémy zjištěny nebyly a na systému, který používá ochrannou zeď z Windows XP nebo vnější ochranu, funguje tento program zcela bez problémů.

§§§§§


Obchodujte v zahraničí

Ladislav Jerie

C04P0359

Ve třetím čísle PC WORLDu jsme vás seznámili s odkazy na webové stránky, kde můžete začít obchodovat na internetu, pokud vás tento obor zaujal a nechcete zůstat jen u českého trhu. Nyní přinášíme nové informace, které vás mohou nasměrovat na další zajímavá obchodní místa ve světě.

Investiční možnosti českého institucionálního i soukromého investora nejsou dnes již vázány na české banky nebo investiční fondy s ročními výnosy v řádu procent, ale zájemci mohou využívat moderní nástroje 21. století. Pokud chcete mít přehled o všech zahraničních fondech, podívejte se na webovou stránku poweredby.

morningstar.com/selectors/funds/FundInterim.html?CN=NSC124&fundCategory=all&screen=tr1yr&Select.x=61&Select.y=3, kde najdete seznam fondů s nejvyšší návratností investovaných prostředků.

Další zajímavou stránkou je moneycentral.msn.com/investor/finder/deluxestock.

screen.aspx?query =This+Year%27s+Winners, která je známkou toho, že bohatství Billa Gatese nepochází pouze z prodeje softwaru, ale obchodování a jeho zprostředkování má na jeho ziscích taktéž velký podíl.

Jak to vypadá u nás

Za předpokladu, že banky, investiční fondy či finanční poradci u nás a ve světě mají stejné znalosti a možnosti, otázka může také znít: Kam se poděl zisk z 500 miliard úspor českých občanů, které banky spravují? Úspory určitě neleží v jejich sejfu nebo nejsou všechny investovány ve špatných úvěrech či v rukou "kvalifikovaných" bankovních makléřů, obchodujících s obrovskými ztrátami. Takové makléře si neohlídalo především vedení banky tím, že je denně nekontrolovalo, a tak samo porušilo zákon o správě cizího majetku. Za možnost využívat velmi výhodně majetek milionů střádalů si při zrušení účtu "poškozené" banky nechají ještě za tento úkon zaplatit.

Chce-li český investor ignorovat bankovní kartel, má ještě možnost investovat do investičních fondů, u nichž porušují zákon jejich provozovatelé, ale také částečně nese vinu stát - nedostatečným dohledem. Miliony zklamaných jsou neblahým důsledkem tohoto stavu.

Další možností je přímé vlastní investování v zahraničí. Ovládnout například investiční software jako Cybertrader, spojit síly v okruhu rodiny a přátel se stejným zájmem nebo v zaměstnání. Znamená to sice export kapitálu, ale co se dá dělat? Škoda. Ale v roce 2004 je jen málo alternativ.

Kam za vzděláním

Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně (web.utb.cz) a její akademický sbor reprezentuje jak zahraniční know-how, tak i pragmatické zkušenosti českých a slovenských odborníků. Vychovává odborníky, kteří budou na Baťově a Wichterlově tradici stavět svoji kariéru chemiků, technologů, finančních manažerů. Zvláště v té poslední profesi se jim bude hodit například zkušenost, vedoucí k optimalizaci peněžního toku, cash-flow, v jejich firmách, způsob uložení momentálně volných finančních prostředků v diverzifikovaném portfoliu cizích měn (pokles kurzu dolaru vůči koruně zatím často znamenal vzestup kurzu eura a opačně), obligací, dluhopisů nebo akcií.

Při současném nedostatku profesionálních služeb na českých finančních trzích to pro ně a jejich zaměstnavatele může znamenat značný náskok před konkurencí - ať už jde o trhy s cizí měnou Forex (Foreign Money Exchange), například http://www. gcitrading.com/gcifin_fxcharts.htm, http://www. forex.com/link.html?looksmart2, nebo zahraniční burzy akcií http://www.nyse.com/marketinfo/p1020656068262.html?displayPage=/marketinfo/indexes.shtml, nasdaq.com, případně o komodity, obchodovatelné na burzách jako jsou např. Chicago Board of Trade http://www.cbot.com/cbot/pub/page/0,3181, 949,00.html či drahé kovy na http://www.kitco. om/charts.

Dnes je možné zvýšit hodnotu svěřeného kapitálu nebo alespoň minimalizovat ztráty, hrozící například z exportních příjmů v cizích měnách. Obraty řádu několika miliard dolarů denně, dosahované dnes pomocí internetu, nejsou jen internetová knihkupectví, reklamy internetových informačních portálů, internetové obchodní domy nebo supermarkety s rozvážkou domů, ale i on-line obchodování na burzách s akciemi, opcemi, dluhopisy, drahými kovy, ale i s komoditami jako je nafta nebo pomerančový koncentrát. Jen burza NASDAQ, která je elektronická, je dosažitelná on-line a její denní obrat činí i 3 miliardy dolarů (90 miliard korun).

Posluchači Univerzity Tomáše Bati a Vyšší odborné školy ekonomické, obor Účetnictví a finanční řízení (http://www.vosezlin.cz/cz/index.htm), se učí pracovat se softwarem, který je spojí s americkými burzami NASDAQ a NYSE, kde mohou simulovat nákup a prodej akcií v on-line kontaktu aktivního obchodování (active trading) a rozvíjet různé strategie výběru vhodných titulů, analytických nástrojů, ochrany či dosaženého zisku.

Podívejte se nejprve na názvosloví!

Zjednodušeně znamená obchodování s akciemi proces, ovládaný v současnosti pomocí výpočetní techniky, (ECN, Electronic Communications Network), tak, že po vašem výběru druhu akcií (titulu) si je objednáte prostřednictvím akreditovaného účastníka burzy (Market Maker). Zadáte množství, cenu, za kterou chcete koupit, dále pak případné další podmínky, jako například odchylku od určené ceny, odchylku od množství a platnost vaší poptávky (ihned, dnes). Protože burzovní termíny používané v zahraničí mají svoje specifika, je dobré osvojit si ty základní z nich a jejich význam, např. na webu http://www.nasdr.com/glossary/a.asp nebo http://www.cybertrader.com/training/glossary.asp.

Cybertrader

Softwarová platforma Cybertrader pro obchodování akciemi na amerických burzách NYSE a NASDAQu je opravdu moderním nástrojem, který je sice ještě z velké míry řízen rozhodováním lidského mozku, ale zároveň je předstupněm složitějších systémů - jako příklad mohu uvést programy, jež dokáží předpovídat počasí na základě aktuálních událostí.

Dnes se dají vypočítat a předpovídat nejen ekonomické jevy, platí to ale i pro jevy politické. Válka v Iráku jako jeden z faktorů ovlivňujících cenu akcií se s velmi pravděpodobně dala očekávat. Ale protože americká burza má svoji lidskou logiku, v nejistotě stagnovala. V okamžiku, kdy válka začala, jistota burzu "rozjela". Jistota, že použitou munici, jídlo, oblečení atd. bude třeba v dohledné době obnovit.

Ochranou investora před nepředvídanými jevy, které se stanou "přes noc" a ovlivní tak hodnotu jeho portfolia, je systém přímého obchodování (active trading) s využitím možnosti akcie po dobu burzovního dne nakupovat a prodávat tak, aby večer celé jeho investice (nebo jen jejich část) byly na jeho účtu zisku/ztrát v investované měně. Kombinace s krátkodobým investováním (nakoupené akcie zůstanou v portfoliu investora několik dnů i týdnů) je další způsob minimalizace rizika a maximalizace zisku.

Ohledně výběru vhodného titulu pro investiční záměr existují desítky teorií. Jedna z těch jednoduchých a osvědčených je: kupovat akcie, které v minulosti ukazují "čistý" vzestupný trend po dobu několika měsíců (3-6) a také denní křivka jejich ceny je v pořádku.

Výukový program a další užitečný software

CybertraderU (Cybertrader University) na webových stránkách Cybertrader http://www.cybertrader.com/ctu umožňuje získávat vědomosti a zkušenosti z oboru a poznat způsoby jejich implementace. Vlastním tempem se potenciální investor může propracovat k různé úrovni znalostí a tipů, jak nejlépe systém využít.

Ani pro ně, ani pro vás není těžké se zaregistrovat na webových stránkách společnosti Cybertrader, http://www.cybertrader.com/community/guest.asp?s=sim&p=ctp.

Po vyplnění formuláře, kde poslouží libovolné údaje, kromě e-mailové adresy, která by měla být funkční, budete odkázáni na stránky s možností stažení simulátoru Cyber TraderProSim.exe, případně i návodu ve formátu PDF (doporučená četba, nelekejte se velkého počtu stránek).

Software, který se zabývá přímým obchodováním, není jen popisovaný Cybertrader, ale existuje i celá řada jiných. Nahlédněte na

http://www.investing-software.com/a_z_software.html.

Cybertrader má ale jako jeden z mála obrovskou výhodu: nenutí investora ke krátkodobému testování a rychlému vložení kapitálu, aby si tak mohl ověřovat svoje znalosti a taktiku. Také má většinu nástrojů k získaní informací pro rozhodování zabudovánu na jednom místě. Nechá na investorovi tempo vytváření jeho strategie, ulehčuje jeho psychice tím, že se z chyb učí nikoli definitivní ztrátou investice, ale podle Komenského hesla "škola hrou".

Zjistěte si nabídku specializovaných firem

Elektronické obchodování na burze dnes umožňuje mnoho specializovaných firem. Zde vám přinášíme seznam těch nejznámějších:

Scottrade  http://www.scottrader.com,

Ameritrade  http://www.ameritrade.com,

Wallstreet  http://www.tradewallstreet.com,

Morgan Stanley  http://www.morganstanley.com.

Samozřejmě existuje mnoho desítek dalších.

Závěrem o myšlení obchodníka

Obchodník, který z neúspěchů viní burzu, její chování a všechno ostatní kromě sebe, nebude nikdy úspěšný. Chamtivost, projevující se místo koupě 4-5 titulů (jejich sledováním, nahrazováním úspěšnějšími v záloze tituly, připravenými, postupným zvětšováním jejich množství), ale také tím, že se obchodník snaží prodávat akcie na úplném vrcholu, nezajištěním pozic funkcí alert, příliš rychlými skoky při změně aktuálního portfolia, je sice obvyklá lidská vlastnost, ale neslučitelná s praxí obchodníka. Úspěšný obchodník nikdy nepočítá své zisky v dolarech, ale v procentech a včas si uvědomí, že zisk 10 % na jednom titulu je víc než úspěch. Hlavně v začátcích. Snažit se o víc je Black Jack, ne obchod na burze.

Autor se rád podělí o své zkušenosti se všemi, které popisovaný výukový software zaujme. Vaše připomínky a dotazy očekáváme na adrese jerie3w@email.cz.

Doporučená literatura

 The Comparison of a Short-term and a Long-term Capital Market Investment Tools

Ing. Zdeněk Raška, Univerzita Tomáše Bati, Zlín, ČR

 Measuring A Company's Performance: Economic Value Added in Comparison with Traditional Performance Measures

Drahomira Pavelková, Adriana Knapková, Univerzita Tomáše Bati, Zlín, ČR

J. G. Drobny, Polymer Associates, Merrimack, USA

 The conditions for investing on a Czech Republic capital and financial market for small and medium-sized investors

Ing. Miloš Král, CSc., Univerzita Tomáše Bati, Zlín, ČR

§§§§§


Nejlepší domény

Michal Chleboun

C04P0356

Spousta uživatelů vyhledává webové stránky tak, že do adresního řádku prohlížeče napíší slovo, jenž je v souvislosti s hledaným tématem napadne. U nich jsou na tom nejlépe ty servery, jejichž domény se shodují s nejhledanějšími slovy na českém internetu vůbec. Podíváme se tedy na dané atraktivní adresy v české doméně, a zjistíme, co na nich je.

Pro exkurzi použijme žebříčky 20 nejzadávanějších slov do vyhledávačů na Seznamu (http://www.seznam.cz), na Centru (http://www.centrum.cz) a Jyxu (http://www.jyxo.cz), resp. 20 nejvyhledávanějších podstatných jmen (přídavná jména jako český nebo jízdní těžko dají název nějaké smysluplné doméně, pokud si je nezaregistruje osoba s příjmením Český či Jízdní). Žebříčky vycházejí ze zhruba měsíčních souhrnných statistik, přičemž jsme měli k dispozici data Jyxu za leden, ze Seznamu údaje únorové, byl žebříček Centra poněkud staršího data, přesto však vzhledem k nevelkým výkyvům v zájmech uživatelů zcela relevantní.

V šedesáti nejhledanějších slovech na třech vyhledávačích se vyskytuje jen 40 unikátních, přičemž tento údaj je zkreslený tím, že seznam se vyskytuje celkem ve třech podobách - jako seznam, www.seznam.cz a telefonní seznam, takže unikátních výskytů je vlastně 38. Sedm slov se vyskytuje v top 20 na všech vyhledávačích, stejný počet se v žebříčcích umístil alespoň dvakrát.

Nejdříve sex

Žebříčkům vévodí - což není překvapující zjištění - výraz sex, který hned ve dvou případech trůní na nejvyšších postech, ve třetím je o něco níže. Doménu sex.cz, stejně jako erotika.cz (rovněž ve výčtu nehledanějších) obsadila nabídka společnic nabízejících rozptýlení sexuchtivým spoluobčanům, takže chcete-li sex, tato doména je rozhodně tou správnou volbou. Zcela logické - zatímco doména dagmarhavlova.cz mohla hostit porno, ale stejně tak by se hodila pro nabídku housek pekařky tohoto jména, vlastníci sex.cz by byli sami proti sobě, kdyby na své adrese nabízeli třeba turbíny pro vodní elektrárny. Zpracování stránky na doméně porno.cz však obsahu, který bychom na ní čekali, rozhodně čest nedělá, respektive dělá, protože při troše trpělivosti se náruživý návštěvník ocitne v končinách, o které mu patrně jde, rozhodně už ale nebude na této doméně. Porno.cz totiž funguje jenom jako přesměrovávač na několik pornodomén. Vysoko se v žebříčcích umisťuje také freefoto, kdo by ovšem na adrese freefoto.cz čekal nabídku fotografií k volnému stažení pro webdesignéry a grafiky, je na omylu. Freefoto.cz patří už dlouho k nejnavštěvovanějším českým erotickým stránkám. Není divu, nabízí totiž přesně to, po čem prahnou stovky osamělých surfařů.

Trochu si zahrát

Doménu hry.cz obsadil portál Atlas s herním serverem nabízejícím on-line klasické stolní hry. Zábavu kromě seznámení (jak jinak) nabízí také Seznamka na stejnojmenné adrese. Tu provozuje společnost Tanger Infosystems, stejně jako Rande, které se dostalo do dvacítky na Seznamu. Vzhledem k dlouhodobému zájmu o virtuální schůzky by byla volba těchto domén trefou do černého.

Na doméně tapety.cz určitě čekáme spíše výběr fotografií na plochu Windows než nabídku tapet pro zkrášlení bytu, majitel domény ale zřejmě nechtěl utrácet za webhosting a hostuje zdarma na slovenském Webparku. Obsah serveru nabízejícího jen několik desítek fotografií rozhodně zaostává za mnoha službami tohoto typu, které takové štěstí na doménu neměly.

Na doméně pohlednice.cz nečeká návštěvníka žádné překvapení a najde zde pohlednice z mnoha oblastí, které se dají přes internet odeslat adresátům. Vzhledem k názvu by ale server mohl svou nabídku rozšířit o nabídku tištěných pohlednic, tady se tak nicméně neděje. Ostatně papírové pohlednice asi nebudou tím, co mají uživatelé vyhledávačů na mysli, když do vyhledávacích oken píší slovo pohlednice. Mezi často vyhledávaná témata na internetu patří vše, co souvisí s formátem MP3, a tento výraz pojmenovává doménu .cz, jejímž vlastníkem se nedávno stal Seznam.cz. Uvidíme tedy, čím překvapí.

Pokud na doméně obrazky.cz čekáte galerii zajímavých obrázků všeho druhu, budete stejně jako v případě freefoto zklamáni, protože i zde je výběr monotematický. Naštěstí je zde prostor věnován encyklopedii zvířat, takže užití obrázků je přece jenom praktičtější.

Stále ty mobily

Nikdy neutuchající zájem o mobilní technologie a služby může za to, že se na předních místech žebříčků návštěvnosti objevuje doména sms.cz. Ještě v době bezstarostně bezplatných internetových SMS bran si tato doména vydobyla slušné postavení, dnes je ze serveru sídlícím na této adrese zábavní portál přesahující dané téma, který přes výrazné nabobtnání nemění grafiku a stává se tak stále nepřehlednějším. S mobily souvisí ještě výraz melodie (v žebříčcích se vyskytl jednou), ale ten, kdo do adresního řádku zadá stejnojmennou doménu, bude překvapen - majitelé této domény se vezou na vlně zájmu o vše, co souvisí s mobilními telefony a nabízejí na této adrese služby z oblasti informačních systémů a technologií. Zato doména wap.cz, která se ve třech žebříčcích objevila také jednou, je rovnou přesměrovaná jinam na nabídku zejména log a melodií na serveru mojelogo.cz. Nepřekvapí jeden výskyt slova Nokia v nejvyhledávanějších výrazech - modely finského výrobce jsou nejžádanějšími mobily.

Hledám Seznam na Centru

Oproti zatím zkoumaným typům uživatelů webu (tedy těch, kteří hledají zapsáním slova do adresního řádku) musí na internetu existovat jejich naprostý opak - ti, kteří sice znají přesnou adresu, ale píší ji do vyhledávacího okna ve vyhledávači (na portálu). Tak častý výskyt slova seznam napříč vyhledávači je až zarážející - a výskyt fráze www.seznam.cz na Jyxu svědčí o tom, že někteří uživatelé si otevřou stránku vyhledávače, aby je následně přesměroval na Seznam.cz. Podobně se v jednom z žebříčků umístil i výraz atlas.

V této souvislosti je zajímavé, že centrum se mezi nejhledanějšími slovy nevyskytuje ani jednou. Možná by toho mohli na Centru využít a tvrdit, že Centrum má nejvzdělanější uživatele na českém internetu, bylo by to ale tvrzení hodné jedině marketingových dedukcí.

Praktické

Šťastně (a zejména dostatečně brzy) zvolila doménu reality.cz firma Ideal Reality. Tato adresa patří už léta k nejnavštěvovanějším realitním serverům. Na doméně prace.cz najdete nabídku pracovních míst, kterou provozuje společnost LMC. Server používá jako maskoty Pata a Mata a nedávno na jeho návrh vydal Městský soud v Praze předběžné opatření, které zakazuje společnosti Seznam.cz provozovat server sprace.cz, kvůli riziku záměny obou domén. Kdybychom dovedli spor obou subjektů do důsledků, nesměl by majitel domény sex.cz používat tento název kvůli tomu, že doménu ex.cz má zaregistrovanou někdo jiný.

Převažuje zábava

Návštěvou "nejatraktivnějších" českých internetových adres jsme zjistili, že zatímco mezi čtrnácti výrazy, které se ve třech žebříčcích vyskytují alespoň dvakrát, převažují v drtivé míře slova spojená se zábavou (konkrétně je jich dvanáct), v další skupině (tedy mezi slovy umístěnými alespoň na jednom serveru) se už konečně začínají objevovat výrazy (a potažmo domény) praktičtějšího rázu, například Praha a Brno. Zatímco druhá z těchto domén je oficiálním serverem svého města a vlastní ji magistrát, praha.cz je v držení soukromého subjektu. Zajímavé je, že urad.cz vlastní stejná osoba, která tak nepřesvědčivě obsazuje také doménu obrazky.cz.

§§§§§


Nastavte si svůj mobil

Josef Kulhavý

C04P0362

Za poslední měsíce se mi na stole nahromadilo několik desítek tipů a triků, jak si vylepšit mobilní telefon. Nejzajímavější z nich jsem vybral do tohoto článku, abyste si mohli svého společníka trochu vylepšit.

1|SMS o každém příchozím e-mailu

Chcete být informováni o každém příchozím e-mailu, který dorazí do vaší schránky pomocí svého mobilu v podobě SMS zprávy? Jde to. A dokonce zadarmo! Nejprve je nutné aktivovat tzv. mobilní e-mailovou adresu, za tímto účelem navštivte web http://www.t-zones.cz nebo http://www.oskar.cz (uživatelé sítě Eurotel již mají potřebnou adresu automaticky zřízenou ve tvaru 00420xxxyyyyyy@sms.eurotel.cz). Pak v nastavení své e-mailové schránky (na Seznamu, Centru, Postu atd.) vytvořte nový filtr tak, aby se kopie veškerých příchozích e-mailů přeposílaly na vaší mobilní e-mailovou adresu. V SMS zprávě, která dorazí během několika chvil po přijetí e-mailu do schránky, si můžete přečíst, od koho nový e-mail došel, předmět e-mailu a malý úsek těla zprávy. I když T-Mobile sliboval zpoplatnění příchozích zpráv z internetu, dosud tak neučinil! Příchozí SMS z internetu jsou proto i u tohoto operátora nadále zadarmo. Jen u Eurotelu se budete muset smířit s reklamním textem za zprávou.

2|Odeslání e-mailu z mobilu

Nemáte zrovna u sebe internetové připojení, ale přesto nutně potřebujete odeslat e-mailovou zprávu svému kolegovi. Využijte svůj mobilní telefon! Existuje hned několik řešení tohoto problému, my si předvedeme ty nejefektivnější:

 SMS zprávou: velmi krátký e-mail lze z mobilu odeslat obyčejnou textovou zprávou. Na jejím začátku musí být klíčové slovo a e-mailová adresa příjemce. Vytvořená SMS se odesílá na speciální číslo, které je u každého operátora jiné. Její hlavní nevýhodou je, že nebude obsahovat více než několik desítek znaků.

 Přes WAP: tolik zatracovaný WAP vám může v kritické situaci zachránit kůži. A v případě, že zvolíte připojení přes GPRS, je to v celku levné řešení. Musíte však splňovat několik podmínek: především mít aktivovaný WAP u svého operátora a mít aktivní e-mailovou schránku buď u operátora, nebo tam, kde přístup ke schránce přes WAP umožňují. Vyzkoušet můžete například adresy wap.email.cz, wap.post.cz.

Poznámka na závěr: přílohu přes klávesnici mobilu neodešlete.

3|CB zprávy

Právě jedete dálkovým autobusem, usnuli jste a po probuzení nevíte, zda jste náhodou nezapomněli vystoupit. V této, ale i mnoha jiných situacích vám mohou pomoci CB zprávy. Ty vám kdykoliv zdarma podávají informaci o vaší přibližné poloze. CB zprávy se aktivují v menu mobilního telefonu - podle výrobce mobilu, většinou pod položkami "SMS CB", "Místní zprávy", "Informace sítě" nebo "Lokální zprávy". V českých zemích jsou CB zprávy provozovány pouze v síti Eurotelu na kanálu číslo 50.

4|T9? Zkuste to!

Stále se zdráháte vyzkoušet zrychlený zápis textu - T9 - ve svém mobilním telefonu? Nebojte se a zkuste to! Pokud překonáte problémy začátečníků a T9 ovládnete, budete psát svoje SMS zprávy mnohem rychleji. Pro první pokus zvolme například slovo AHOJ: Stiskněme klávesu 2 pro písmeno A, pak opět jedenkrát (!) klávesu 4 pro písmeno H, displeje si při tom nevšímejme! Opět jednou stiskněme klávesu 6 pro písmeno O a nakonec klávesu 5 pro písmeno J. A hle, na displeji se skví slovo "AHOJ". Místo několikanásobného mačkání kláves pro konkrétní písmenko stačí při použití technologie T9 stisknout každou klávesu pro každé písmenko pouze jednou.

5|Vyměňte svou SIM kartu za novou

Jak stará je vaše SIM karta v mobilním telefonu? Čtyři, pět let? Nebo dokonce ještě starší? Možná by stálo za to popřemýšlet, zda nepožádat svého operátora o výměnu této karty. Nebojte, vaše telefonní číslo se nezmění a telefonní seznam vám zkopírují ze staré na novou SIMku. Pokud dosud nechápete důvody, proč investovat zhruba 400 korun do svého operátora, zde vám přinášíme výčet některých zlepšení, které s novou SIM kartou získáte:

 Až 250 míst pro telefonní čísla na SIM kartě. Oproti 100 až 200 místům na starých kartách tedy ne bezvýznamné zvýšení.

 Až 25 míst pro SMS zprávy. Především low-endové modely mobilních přístrojů neoplývají vnitřní pamětí pro příchozí a odchozí SMS zprávy. Oproti 10 uloženým zprávám na vaší původní SIMce tedy výrazné zvětšení paměti.

 Vylepšený SIM Toolkit. Pokud ještě kartu se SIM Toolkitem nemáte, určitě si ji pořiďte. Věřte nám, v krizi se bude hodit. Operátoři navíc SIM Toolkitové aplikace stále vylepšují, některé nejnovější jsou opravdu zajímavé (například Navigátor automatické určení místa vašeho aktuálního pobytu u T-Mobilu).

6|Vy ještě nemáte aktivovaný registr zmeškaných hovorů?

Hlasová schránka je drahou zbytečností. Teď letí registr zmeškaných hovorů! O co se jedná? Registr zmeškaných hovorů je služba, která zajišťuje, že budete bezplatně - SMS zprávou - informováni o telefonních číslech, která se po dobu, kdy váš mobil nebyl přihlášen k síti, pokoušela dovolat na vaše telefonní číslo. Neujde vám tudíž žádný hovor. Službu lze aktivovat pouze v případě, že nemáte aktivovanou hlasovou schránku. A funguje i v zahraničí. O aktivaci mohou požádat uživatelé Eurotelu a T-Mobilu na infolince svého operátora.

7|Před tím, než vycestujete do zahraničí

Chcete být i v cizině k zastižení na svém mobilu a mít možnost se svým mobilním přístrojem volat? Nezapomeňte před vycestováním za hranice zejména na následující:

 Aktivujte si roaming. Ten totiž nemusí být aktivovaný ihned od okamžiku aktivace SIM karty. Překontrolujte proto na infolince operátora, zda roaming můžete využívat.

 Zkontrolujte výši svého kreditu. Vyhnete se tak nepříjemným překvapením, kdy vám bude mobil hlásit nulový kredit. V zahraničí se s vaším mobilem telefonuje za ceny podstatně vyšší než na území ČR. Navíc se platí i za příchozí hovory tedy když vám někdo telefonuje!

 Zkontrolujte telefonní seznam v mobilu. Pokud se chcete dovolat do České republiky, musí být volaná čísla v mezinárodním tvaru, tedy například +420603123456 nebo 00420603123456 (oba tvary jsou správné).

 Zjistěte si ceny za volání a odesílání SMS. Roamingové ceníky operátorů v jednotlivých státech se mnohdy liší i více než o polovinu.

 Zjistěte si, jak se z ciziny volá. Zákazníci s paušálním tarifem mohou být v klidu. Z ciziny přijímají hovory i volají a přijímají i odesílají SMS zprávy stejně jako ze své vlastní sítě. Uživatelé s předplacenou kartou však (až na výjimku přímé volání s Twistem v některých zemích) musí začít hovor tzv. zpětným voláním, kdy před samotné telefonní číslo zadávají speciální kód.

 Zrušte si hlasovou schránku. Používat hlasovou schránku by byla v cizině nepochybně drahá "zbytečnost". V případě, že by se vám totiž někdo dovolal do vaší schránky, platili byste vy, jako volaný, jak příchozí, tak odchozí roamingový hovor dohromady. Raději než hlasovou schránku využívejte v zahraničí registr zmeškaných hovorů.

 Zjistěte si podrobnosti o elektrické síti. Nepříjemné překvapení by na vás totiž mohlo čekat v některých státech, kde se nepoužívá stejný typ elektrických zásuvek jako u nás. Pak byste nemohli svůj mobil dobíjet.

8|Potřebuji co nejrychleji mluvit s někým, kdo má svůj mobil vypnutý

Potřebujete velmi nutně mluvit s kolegou, ale jeho mobil je již několik desítek minut nedostupný. Nemáte čas neustále kontrolovat, zda již konečně svůj mobilní telefon nezapnul nebo se jeho přístroj nepřihlásil do sítě! Pošlete mu proto SMS zprávu s doručenkou. Následně po odeslání se sice vrátí s informací, že zpráva na cílový mobil nedorazila, nicméně ihned po zapnutí mobilu se zpráva doručí a na váš mobil dorazí doručenka o úspěšném přijmutí příjemcem. To je pro vás zároveň zpráva, že již můžete na žádané číslo volat. K přihlášení do sítě ovšem musí dojít nejpozději do72 hodin od odeslání vaší SMS, v opačném případě bude zpráva označena za nedoručitelnou a SMS centrum se přestane pokoušet ji doručit.

9|Předčíslí mobilních operátorů

Také už neumíte z předčíslí telefonního čísla určit, kam voláte? Zde je souhrnný přehled předčíslí mobilních operátorů (některá předčíslí dosud jednotliví operátoři nenabízejí):

10|Za body z věrnostního programu volné minuty,SMS nebo připojení k internetu

Pokud patříte k tarifním zákazníkům operátorů T-Mobile nebo Eurotel, získáváte používáním mobilního telefonu věrnostní Bonus nebo Benefit body. Ty pak můžete směnit za více či méně užitečné zboží (hrníček, stan, poukázka na dovolenou, nový mobil atd.). Avšak oba operátoři nabízí ve svém věrnostním programu i nabídku volných minut nebo SMS ke stávajícímu tarifu. Prostudujte proto nabídku svého operátora a zjistěte, zda se vám nevyplatí použít své nastřádané body k něčemu užitečnějšímu. Jen tak namátkou: 1000 kB připojení přes GPRS k internetu po 12 měsíců za 580 bodů (T-Mobile), nebo 50 SMS měsíčně po dobu 3 měsíců za 600 bodů (Eurotel).

11|Jak s mobilem zjistit odjezd vlaku?

Nevíte, kdy odjíždí poslední vlak (nebo autobus) z Horní Lhoty do Dolní Lhoty? A neznáte ani telefonní číslo, kde by vám dokázali poradit? Nezoufejte! Máte přece mobil a s ním možnost mít tyto informace neustále k dispozici. Nabízejí se hned tři řešení, jak pohodlně hledanou informaci zjistit:

 Aplikací SIM Tolkit: pokud je vaše SIM karta vybavena aplikací SIM Toolkit, bude hledání snadné. V menu SMS informační služby svého operátora stačí najít položku "Doprava" a dále "Vlak". Zadejte potřebné údaje a po chvíli dorazí na váš mobil SMS zpráva s hledanou informací.

 SMS zprávou: Každý operátor má jiný postup zadání dotazu i telefonní číslo, kam se vytvořená SMS zpráva odešle. Chcete-li jet vlakem 15. 7. 2004 ve 14:00 ze stanice "Horní Lhota" do stanice "Dolní Lhota", postupujte takto:

 Přes WAP: celkem pohodlné a levné je použít mobilní internet - WAP. Přejděte na stránka http://wap.idos.cz, kde vyplníte potřebná pole, a během okamžiku se na displeji vašeho mobilu zobrazí informace o vlakovém, autobusovém nebo kombinovaném spojení.

12|Poškrábané sklo displeje

Má váš mobil poškrábaný displej? Zkuste jej vyleštit. Použít k tomu můžete buď speciální pastu na čištění displejů mobilních telefonů, nebo obyčejnou pastu na zuby. Malé množství pasty roztírejte nejlépe papírovým kapesníčkem po ploše displeje. Malé mikroskopické částečky dokáží rýhy zahladit.

13|Odeslání SMS na více mobilů najednou

Pokud pravidelně řešíte, jak poslat SMS zprávu několika příjemcům najednou, zde vám nabízíme některé triky, jak si práci s jejich odesíláním co možná nejvíce ulehčit. Každým z uvedených způsobů lze odesílat SMS do sítí všech operátorů.

 Hromadné odeslání SMS u Eurotelu: pomocí klíčového spojení SND ADD, vložením jména skupiny a telefonních čísel vytvoříte soubor příjemců. Další SMS zprávou s klíčovým slovem SND, jménem skupiny a textem zprávy bude zpráva odeslána na všechny telefonní čísla ve skupině.

 Přes internet: zkuste se přihlásit k některé placené SMS bráně na internetu. Většina jich nabízí vytvoření skupin uživatelů a všem jejich členům pak lze rozesílat hromadně SMS zprávy. Podobnou vlastnost má dokonce t-zones na adrese http://www.t-zones.cz, kde navíc odešlete několik SMS do sítě T-Mobile zadarmo.

 SMS z počítače přes připojený mobil: pokud spojíte svůj mobil s počítačem, můžete pomocí nejrůznějších programů odesílat SMS zprávy přes váš mobilní telefon. Mnoho těchto programů je vybaveno zajímavou funkcí - odesíláním SMS zpráv na více čísel najednou. Práce s nimi je opravdu jednoduchá, většinou stačí vybrat telefonní čísla uložená v mobilu, napsat text a odeslat kliknutím na tlačítko "Odeslat".

14|Inkognito jen u někoho

Pokud chcete zabránit všem volaným, aby se na jejich displeji před přijetím hovoru zobrazilo vaše jméno nebo telefonní číslo, použijte funkci CLIR (volání inkognito). Jestliže však potřebujete docílit tohoto efektu jen u volání na některá telefonní čísla v seznamu svého mobilního telefonu, zde je naše rada: nastavte si u svého operátora funkci CLIR tak, aby byla standardně neaktivní, avšak v případě potřeby použitelná. Pak u vybraných čísel ve svém telefonním seznamu předřaďte před tato čísla sekvenci znaků: #31#. Celé uložené číslo pak bude vypadat například následovně: #31#604123456. Volanému se pak na displeji místo vašeho čísla objeví pouze text: "neznámé číslo".

15|Jak zlepšit sílu signálu?

V mnoha oblastech české republiky není síla signálu mobilních operátorů dostačující natolik, aby nedocházelo k vypadávání hlasu či dokonce k úplné neschopnosti mobilu přihlásit se do sítě. Pokud se s tímto problémem potýkáte i v místě svého bydliště, zkuste použít externí anténu k mobilnímu telefonu. Zhruba polovina přístrojů je vybavena konektorem pro její připojení (nejčastěji vzadu). Signál se tím podstatně vylepší, takže v mobilu nebude praskat ani nebude docházet k vypadávání hovorů. Jednu důležitou výhodu však ztratíte: mobil bude muset být připojen k objemné anténě, takže vlastně přijdete o jeho "mobilitu".

§§§§§


Průvodce mobilními telefony

Tomáš Varoščák

C04P0366

Horkou novinkou letošního roku je určitě podařená Nokia 6230, která se nám dostala do ruky spolu se sympatickým Sharpem TM100 a low-endovým Alcatelem OT320. Ten na první pohled vypadá jako z jiné doby, ale ne každý uživatel potřebuje MMS či integrovaný fotoaparát.

Alcatel OT320

V době, kdy se výrobci mobilních telefonů předhánějí v tom, kolik tisíců a desetitisíců barev bude mít displej a jaké rozlišení zvládne integrovaný fotoaparát, působí nejnovější Alcatel OT320 s monochromatickým displejem, dvouhlasým polyfonním vyzváněním a základními funkcemi poněkud archaicky. Ale nakonec, proč ne? Pro úplného začátečníka nebo pro dítě, které mobilní telefon klidně zapomene na hřišti, může být důležitější než MMS a Bluetooth jednoduchost a pořizovací cena. A v tomto ohledu zřejmě nelze Alcatelu nic vytknout. Samotný telefon připomíná na první pohled Nokii 3210, je však vyveden ve veselejších barvách a má pryžové klávesy. Monochromatický displej, jehož jedinou předností je dobrá čitelnost při intenzivním světle, má rozlišení 112 x 64 pixelů a zobrazuje na dvou až čtyřech řádcích. Jednoduché ovládání sice dnes nikoho neohromí, pro funkce Alcatelu OT320 ale postačuje a zajišťuje pohodlnou práci s telefonem.

V útrobách jednoho z nejlevnějších telefonů na trhu rozhodně nehledejte žádné divy. Jak již bylo řečeno na začátku, telefon je určen pro úplné laiky, kteří si vystačí s telefonováním a psaním SMS zpráv, navíc je v telefonu kalkulačka, velmi primitivní diář a tři hry. Chybí jakékoliv datové funkce včetně WAPu, chybí dokonce i užitečný budík. Slabší stránkou je i výdrž baterie, která by při energeticky úspornějším displeji mohla být delší.

Nokia 6230

Vzhledem k "vstřícnému" přístupu společnosti Nokia k většině časopisů na našem trhu se s produkty této firmy setkáváme jen velmi zřídka a ani tentokrát nejde o kousek zapůjčený výrobcem. Model 6230 jsme na testování získali díky ochotě jednoho z mobilních operátorů a musíme uznat, že po dlouhé době jde o telefon, který by se mohl zamlouvat i manažerům, jež v kapse nosí zastaralou, ale (u této značky) dosud nepřekonanou Nokii 6310i.

Nokia 6230 se na první pohled od svých předchůdců výrazně liší. Ne tak rozměry či hmotností, jako spíše designem. Je totiž i přes netradiční vzezření daleko konzervativnější, což nejeden uživatel ocení. Klávesy jsou uspořádány klasickým způsobem a práce s nimi je vcelku bezproblémová. Jediný problém můžete mít při potvrzování volby ovládací kolébkou, ale i to se časem naučíte, stejně jako odklopení zadního krytu. Pod ním a pod baterií je pak schována paměťová karta. Displej se sice může zdát oproti konkurenčním telefonům drobný, je ale velmi kvalitní a díky malým fontům zobrazí velké množství informací.

Funkční výbava Nokie 6230 je opravdu velmi bohatá a kromě standardu, na který jsme si v poslední době zvykli, nabízí i v minulosti přehlížený Bluetooth. Navíc se z reakcí uživatelů zdá, že tentokrát se Nokii povedlo vyvarovat se chyb, které musela - a ne vždy úspěšně - odstraňovat vydáváním nových verzí firmwaru.

Sharp TM100

Jak se zdá, mobilní telefony společnosti Sharp mají u našich operátorů velký úspěch. Zatímco Eurotel tuto značku objevil již před více než rokem a model GX-23 představuje již druhý Sharp v řadě, T-Mobile si s TM100 odbývá svou premiéru. Nejde ovšem o telefon véčkového konceptu, ale o mobil s vysouvací klávesnicí ve stylu Nokie 7650, který je ale na první pohled nejpodobnější oblíbenému Sony Ericssonu T610. Přední straně telefonu dominuje rozměrný displej s rozlišením 240 x 320 pixelů a schopností zobrazit až 262 000 barev, který je díky svým kvalitám bez debat nejlepším displejem současnosti. Ovládání telefonu zajišťuje čtyřsměrná kolébka s potvrzovacím tlačítkem uprostřed a pět funkčních kláves. Práce s nimi je bezproblémová, stejně jako psaní na klávesnici.

Co se týče funkcí, je na tom Sharp TM100 podobně jako model GX-23. Před manažerskými funkcemi převažují ty, které dobře prodávají služby operátorů. Tedy MMS zprávy v kombinaci s integrovaným fotoaparátem s rozlišením 640 x 480 obrazových bodů, Java a přístup k wapovému portálu. Nicméně v telefonu najdete emailového klienta (bez možnosti posílat přílohy) a kalendář s možností zápisu až tří poznámek k jednomu datu. Z běžných funkcí nechybí obsáhlý seznam kontaktů s absencí podpory skupin volajících, dlouhé SMS včetně českého slovníku T9 a budík s možností nastavení až pěti různých časů.

Alcatel OT332

Nejnovější čistokrevný low-end Alcatelu nabízí malé rozměry, nízkou hmotnost a příjemnou cenu. Na druhou stranu ale postrádá paketový přenos dat GPRS, podporu MMS zpráv a jiné u konkurence běžné funkce.

Alcatel OT735i

Tento mobil nepředstavuje příliš velký pokrok oproti původnímu modelu OT735 a navíc nabízí pouze herní technologii In-Fusio, kterou ale v našich zeměpisných šířkách prozatím příliš nevyužijete.

LG G7100

Otočný horní kryt telefonu, integrovaný fotoaparát, dvojice displejů a sériový kabel v základní výbavě patří k největším tahákům tohoto telefonu. Slabinou je přítomnost antény a slabší manažerské funkce.

Motorola V300

Sympatické tmavomodré véčko od Motoroly je na trhu již několik měsíců a díky svému podařenému designu, relativně nízké ceně a řadě funkcí určených pro mladší uživatele si získalo množství příznivců.

Sagem myX-7

Se zástupcem této francouzské značky jsme se setkali poprvé a naše pocity jsou značně rozporuplné. Designově podprůměrný a funkčně nepříliš vyspělý telefon si na trhu své místo bude hledat asi velmi těžko.

Samsung SGH-E100

Model SGH-E100 nabízí především sympatický design, nejčastěji užívané funkce, kvalitní vnitřní displej a monumentálních 9 MB sdílené paměti pro javovské aplikace, vyzvánění, obrázky a další multimédia.

Sharp GX-23

Nástupce Sharpu GX-13 nabízí vnější barevný displej, integro-vaný fotoaparát s bleskem a pouhé 2 MB paměti. Pokud něco na telefonu stojí za pozornost, pak je to vnitřní displej s rozlišením 240 x 320 obrazových bodů.

Siemens C62

Nejnovější low-end německého Siemensu zaujme především displejem. Zatímco funkční výbava je v této kategorii průměrná, displej je výrazně kvalitnější než u předchozích modelů, včetně vyšší třídy.

Sony Ericsson T630

V duchu vývoje posledních let by tomuto telefonu slušelo spíše označení T610i. Kvalitnější displej a drobná změna designu totiž nejsou to, co bychom čekali od plnohodnotného nástupce populárního modelu.

Sony Ericsson Z200

Novinka Z200 od firmy Sony Ericsson na první pohled zaujme svým atraktivním designem, pod kterým se ovšem skrývá poměrně málo funkcí. I přes barevný displej tak chybí podpora MMS či Javy, GPRS je pouze ve třídě 4.

§§§§§

$$$$$


Software


Jak zadarmo na soubory

Jaromír Luhan

C04P0375

Softwaroví designéři se sice snaží před uživatelem práci s datovými soubory co nejvíce skrýt za přívětivé uživatelské rozhraní, ale každého z nás "od počítačů" dříve či později potká nutnost ponořit se do více či méně komplikované struktury uložení souborů na pevném disku počítače, najít kýžený soubor a provést s ním nějakou operaci - třeba jej poslat elektronickou poštou nebo předat někomu dalšímu v elektronické podobě. Poměrně brzy zjistíte, že základní výbava operačního systému sice občasným jednoduchým operacím dostačuje, nicméně se nejedná o nástroje dokonalé a snadno narazíte i na to, že po nich chcete víc, než dovedou. Abyste nemuseli v takovém případě odlehčovat své peněžence, připravili jsme pro vás přehled souborových kouzelníků, kteří pro vás udělají cokoliv si budete přát - a to zdarma.

Asi nemá cenu zabývat se příliš teoriemi okolo uskladnění souborů na paměťových médiích počítače. Tento článek se zaměřuje spíše na to, aby uživatel potřeboval teorie co nejméně.

Pro lepší přehled si rozdělíme popisované programy do pěti skupin tak, abyste snáze našli to, co potřebujete. Skupiny jsou následující:

 Manažeři - v podstatě náhrady za Průzkumníka Windows a některé pomocné programy pro speciální operace se soubory.

 Přejmenovači - utility, které nabízejí pomocnou ruku při přejmenování většího množství souborů.

 Hledači - jak už název napovídá, najdou vše zatoulané a zapomenuté, najdete zde i katalogizační programy.

 Děliči - umí soubory nakrájet na menší části a opět je pospojovat do původní podoby.

 Synchronizátoři - porovnávají a sjednocují obsahy souborů i složek.

Samozřejmě, že škatulkování není úplně dokonalé, protože některé univerzálnější programy zvládnou činnosti i z více kategorií. Ale pojďme ke konkrétním zástupcům jednotlivých skupin.

Manažeři

Začneme klasikou - programy pro správu souborů. Neobejde se bez nich žádný počítač, i když si spousta uživatelů vystačí s tím, co se mu nainstaluje s operačním systémem. Rozhodně si myslím, že se tím o leccos okrádají, pokud potřebují se soubory intenzivněji pracovat. Určitým etalonem byl v tomto oboru starý dobrý dosovský Norton Commander, který vymyslel geniální koncepci dvou oken vedle sebe. Tuto koncepci více či méně napodobují i další programy, které se snaží zařadit do kategorie Správce souborů. Ve Windows mají obvykle usnadněnou situaci, protože mohou využívat slušnou škálu funkcí nabízenou operačním systémem, většinou se s nimi však nespokojí a výrazně ji obohacují. Pojďme se podívat na některé zajímavé. Programy obvykle nepotřebují instalaci a dají se přenášet na libovolném médiu, protože se vejdou i na běžnou disketu.

ExplorerXP 1.03

Operační systém: Windows 2000/XP

Autor: Nikolaj Avrionov

Domovská stránka: http://www.explorerxp.com

Jedná se o malý a kompaktní program, který disponuje poměrně netradičním uživatelským rozhraním - využívá systém dokovatelných oken a záložkových panelů. Díky tomu můžete mít otevřeno prakticky libovolné množství složek. Kromě standardních funkcí manipulace se soubory, které zvládá zcela podle očekávání, má ExplorerXP také několik hezkých "vychytávek". Program třeba automaticky zobrazuje velikost adresářů. Hezké jsou funkce "Copy to" a "Move to", které slouží ke kopírování či přesunu souborů a složek do cílového místa podle výběru ze stromové struktury nebo podle historie (nemusíte tedy do cílového místa proklikat v jiném okně). Program zvládá též dělení a opětovné spojování velkých souborů, hezké je i vyčištění souborů podle přednastaveného filtru (třeba všechny soubory s příponou *.tmp).

Ovládání programu je jednoduché a přehledné, poměrně silnou stránkou je rychlost, funkční vybavení není tak oslnivé.

A43 File Management Utility 2.30

Operační systém: Windows 2000/XP

Autor: B. G. Miller

Domovská stránka: http://www.shawneelink.net/~bgmiller/

Program je o něco větší a jeho funkční výbava tomu odpovídá. Celková koncepce programu na první pohled odpovídá standardnímu systémovému Exploreru, nicméně pro podporu souborových operací je k dispozici i dvouokenní souborový režim. Autor se zaměřil spíš na výběr často používaných funkcí a jejich lepší zpřístupnění uživateli. Kromě standardních souborových funkcí zpřístupňuje přes menu a nástrojová tlačítka některé systémové konfigurace a servisní programy. Autor nespoléhá pouze na svůj výběr a dává uživateli možnost vyrobit si vlastní oblíbené zástupce v nástrojovém panelu. Dále zaměřil svoji pozornost na funkce komprimace a dekomprimace souborů, které se provádějí velmi elegantně přetažením vybraných souborů na komprimační hotspot. Zvládá archivy ZIP, RAR a CAB, včetně vytváření samorozbalitelných archivů.

Specialitou programu jsou editory a prohlížeče, které se zobrazují v dolním záložkovém panelu. Zde najdete pěkně po ruce panel zástupců pro spouštění aplikací, textový editor s neomezenou velikostí souboru, vyhledávací panel, alternativní okno souborového správce, hexaa obrázkový prohlížeč. Dalo by se tedy říci, že program je do značné míry schopen nahradit funkcionalitu uživatelského rozhraní samotných Windows.

freeCommander 2004.03

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Marek Jasinski

Domovská stránka: http://www.freecommander.com/index_en.htm

Do třetice všeho dobrého - v případě freeCommanderu dokonce asi to nejlepší na konec. Pracuje s obligátním dvoupanelovým uspořádáním, najdete v něm klasické ikony znázorňující připojené disky, program bohatě využívá seznamů historie míst, kde jste brouzdali atd. Umí pracovat s archívy ZIP, CAB a dovede číst RAR (včetně práce s vnořenými archívy), disponuje vlastním náhledovým zobrazením pro textové soubory a obrázky, je schopen adresáře porovnat, synchronizovat a zobrazovat jejich velikosti, dále rozdělovat soubory, nastavovat hromadně jejich atributy, vyhledávat.

Mezi méně obvyklé funkce patří třeba tisk obsahu adresáře nebo snímač obrazovky (celé i výřezů). Pro tuzemce bude jistě nejzajímavější skutečnost, že program je vícejazyčný, včetně češtiny. Je skutečně propracovaný, i když ne veškeré ovládání se mi jevilo dostatečně intuitivní. Bohužel celkově patří k těm pomalejším.

FingerPrint 2.1.3

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: MJLSoftware

Domovská stránka: http://www.mjleaver.com/Software/software.htm

Nyní přejdeme od univerzálních souborových manažerů ke specializovaným nástrojům. První z nich je program FingerPrint, určený ke sledování změn v souborech. Program má jednoduchou obsluhu a není příliš rychlý, takže doporučuji rozdělit jeho působení do menších logických sekcí, příp. pracovat s časovým nastavením náročnějších operací. FingerPrint pracuje na principu výpočtu logických součtů MD5 ve zvolené složce. Díky nim je schopen zjistit, které soubory se změnily, případně i najít obsahové duplikáty se stejným součtem. Je vybaven filtry, které podle souborové masky určují, co evidovat a co ne, uživatel si také může vybrat, které podsložky do sledování nebudou zahrnuty. Pro lepší přehlednost je možné jednotlivé profily sdružovat do skupin. Výsledný protokol je zobrazen v úhledném protokolu ve formátu HTML.

Remote Batch Copy 2.5.1

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Morning Glory Tech

Domovská stránka: http://www.morningglorytech.com

Jak už sám název napovídá, jedná se o specialistu na kopírování. Program dokáže rozkopírovat dávku souborů na různá místa v síti. Najde nebo vytvoří odpovídající složku na cílovém uzlu (ale zvládne to i s jiným jménem) a následně do ní nakopíruje soubory. Jedná se o jednoduchý program, který kromě samotného dávkového kopírování zvládne ještě několik servisních funkcí týkajících se testování parametrů spojení s jednotlivými cílovými uzly, umí také logovat změny v kopírovaných souborech. Myslím si, že přes svou jednoduchost může ušetřit síťovým správcům hodně práce s updaty souborů na síti.

FileOps 1.03

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000

Autor: The InFormail Team

Domovská stránka: http://homepage.eircom.net/~informail/

FileOps je sbírka několika velice šikovných souborových funkcí. S jeho pomocí můžete soubory přejmenovat, změnit časové údaje a uploadovat na FTP server. Dále můžete jejich obsah bezpečně zničit nebo zašifrovat pomocí algoritmů DES, 448bitového Blowfishe, RC6 a 256bitového TwoFishe.

rjhExtensions 1.3

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000

Autor: RjH Software

Domovská stránka: http://www.rjhsoftware.com/rjhextensions/

Z podobného soudku jako předchozí program je i utilita rjhExtensions. V tomto případě se jedná o rozšíření funkcionality kontextového menu standardního Průzkumníka Windows o tyto funkce: kopírování cesty do schránky, vyvolání příkazové řádky, hromadné přejmenování vybraných souborů, zničení obsahu souboru, zašifrování souboru, vytvoření kopie souboru a nakonec tisk nebo uložení obsahu složky. Program nemá vlastní rozhraní, pouze konfigurační modul, v němž se nastavuje způsob zobrazování položek v plovoucím menu. Opět -jednoduché, ale účelné.

Přejmenovači

Doménou těchto specialistů je inteligentní přejmenovávání souborů. Hodí se to obvykle na katalogy obrázků nebo hudebních klipů. Obvykle pracují na principu zadání masky, podle které poté přejmenují vybranou sadu souborů. Jejich kvalita se liší většinou právě komfortem, který poskytují uživateli při sestavování masky.

Bulk Rename Utility 2.1.0.2

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Jim Willsher

Domovská stránka: http://www.bulkrenameutility.co.uk

Tento program nabízí skutečně snad všechno, co uživatel může kdy potřebovat (možná by bylo přesnější označení plug-in, protože se pouze integruje do plovoucího menu Průzkumníka Windows). Umí přejmenovat soubory i složky podle skutečně nepřeberného množství nastavení například dokáže přidávat nebo odstraňovat čísla nebo sekvence znaků z názvů, přidávat nebo ubírat znaky ze začátku i konce jména, přidávat datum změny v různých formátech do názvu a tak dále. Umí procházet i vnořené složky a filtrovat, na co se má přejmenování aplikovat, případně přejmenovat pouze vybrané soubory.

Program disponuje funkcí náhledu, jak bude vypadat výsledek přejmenování, dovolí ukládat různé konfigurace pro opakované použití. Nastavovací panel vypadá na první pohled opravdu ďábelsky a trochu se vymyká představě o zadávání masky pro přejmenování. Ale po chvíli studia se na něj dá zvyknout.

Lupas Rename 2000 v 4.0

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Ivan Anton Albarracin

Domovská stránka: http://www.azheavymetal.com/~lupasrename/lupasrename.php

Jedná se o samostatný program, který nepotřebuje instalaci. Má podobné schopnosti jako předchozí, není jich však tolik. Umí pracovat zvlášť se jménem, zvlášť s příponou. Pracovní prostředí je však přehlednější a navíc vícejazyčné (bohužel bez češtiny). Hezký je panel Preview, který průběžně zobrazuje, jak bude výsledek operace vypadat. A hlavně - má funkci UNDO, která vrátí zpět omylem provedenou operaci.

Siren 1.70

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Scarabee Software

Domovská stránka: http://www.scarabee-software.net

Tento program je určen spíše zkušenějším uživatelům, protože volí trochu odlišný systém - přejmenování provádí podle zadaného výrazu, který používá různé předdefinované výrazy a zástupné znaky. Rovněž disponuje funkcí UNDO i náhledem budoucích jmen. Zajímavostí je poměrně široký rejstřík multimediálních a dokumentových formátů, ze kterých umí program získat různé popisné informace a doplnit je do jména souboru. Jestliže tímto způsobem vytvoříte masku přejmenování souborů, může vypadat velice vědecky, ale rozhodně nepříliš srozumitelně. A pokud ji odladíte tak, aby dělala skutečně to, co po ní žádáte, velice uvítáte, že si ji můžete pro pozdější využití uložit.

Hledači

Co k názvu dodat? Prostě to jsou programy na hledání. A některé z nich umí ještě něco navíc. Opět je jejich nabídka poměrně bohatá, takže se pojďme podívat alespoň na ty nejzajímavější. Vzhledem k tomu, že samotný operační systém disponuje poměrně propracovaným vyhledávacím mechanismem, zaměříme se na nástroje, které své poslání směrují trochu jinak.

Agent Ransack 1.7.3

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: David Vest

Domovská stránka: http://www.agentransack.com

Začneme klasickým vyhledávačem, skrývajícím se za tajemným jménem evokujícím prostředí špionážní literatury. Jedná se o lite verzi profesionálního vyhledávače. Jeho prostředí odpovídá starším provedením vyhledávací utility Windows a umí jen o něco málo více. Ale i to málo stojí za to. Především je to náhledový panel, který při prohledávání obsahu souborů ihned zobrazuje obsah i s vyznačenými výskyty hledaného slova. Další výhodou je možnost vyhledávání podle zadaného výrazu, což umožňuje vyhledávat podle velmi komplexních kritérií. Poslední výhodou je možnost ukládat výsledky hledání i často používaná vyhledávací kritéria. Ovládání programu je jednoduché, rychlost je i na slabším hardwaru slušná.

LookDisk 2.84

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Vincenzo Iuorno

Domovská stránka: http://www.fxsearch.com/ldw_eng/

Poměrně jednoduchý a přehledný vyhledávač disponuje několika překvapivými funkcemi. Samozřejmě ovládá i ty standardní, tedy vyhledávání podle jména či různých parametrů a obsahu. Zajímavostí je vyhledávání duplikátů - a to podle jména i podle obsahu. Tyto funkce jsou poměrně unikátní, ale pro jejich použití si vyhraďte dostatek času, protože zejména u velkých disků trvají hezky dlouho. Stejně jako předešlý program umí ukládat výsledky vyhledávání.

Harddisk Search and Stats 1.0

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Freebyte

Domovská stránka: http://www.freebyte.com/harddisk_search_and_stats/

Za poněkud komplikovaným názvem se skrývá pěkný obsahový vyhledávač s jednoduchým uživatelským rozhraním. Nejedná se tedy o program určený k vyhledávání souborů jako takových, ale o program, který prohledává jejich obsah a následně zobrazuje statistiku výskytů daného slova nebo výrazu. Program disponuje vlastním prohlížečem, ve kterém můžete procházet výsledky a vyhledávat jednotlivé výskyty. Pokud vám jeho služby nebudou stačit, je možné použít i prohlížeče externí.

Významnou výhodou je schopnost prohledávat několik výrazů najednou, ušetří se tím čas. Aby se program nezdržoval zbytečnostmi, můžete mu zadat seznam přípon souborů, jimiž se má zabývat. Tento seznam můžete vytvořit přímo převzetím přehledu přípon, které program sám v zadané složce najde.

Ruby 0.87.6

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Warp Engine Software

Domovská stránka: http://www.warpengine.com

Program Ruby není klasickým hledačem a patřil by spíše do jiné kategorie. Jedná se o program sloužící k prohledávání sbírky CD (i jiných přenosných médií). Ruby médium prohledá a eviduje jeho kompletní obsah do databáze. Uživatel má pak usnadněné hledání, protože nemusí prohledávat fyzicky jednotlivá média - stačí příslušný hledaný soubor najít v databázi a následně do počítače rovnou vložit to správné. Program umí zaznamenávat do katalogu také obsah archívů ZIP a zvláštní péči věnuje i souborům MP3, kdy může do záznamů přidávat údaje charakterizující obsah souboru (třeba název skladby, interpreta, apod.).

Program má jednoduché uživatelské rozhraní i ovládání, možnosti vyhledávání jsou podle jména souboru, velikosti, data a vnitřního identifikátoru dodaného programem - na první pohled to nevypadá jako mnoho, ale myslím si, že tato funkce je dostačující. Ruby je v beta-verzi, takže občas můžete narazit na drobné nedodělky.

Děliči a lepiči

V této skupině programů najdete speciality pro rozdělování a následné skládání velkých souborů, například za účelem přenesení na některém nízkokapacitním datovém médiu, případně pro přenos přes pomalejší internetové připojení. Těchto aplikací najdete na internetu skutečně slušnou řádku, počínaje triviálními utilitami pracujícími z příkazové řádky a sofistikovanými manažery vybavenými řadou pomocných funkcí konče. Jejich funkcionalitu často najdete i v repertoáru univerzálních manažerů, nicméně v jejich případě narazíte na problém, že stejný systém potřebuje i příjemce rozděleného souboru, aby mohl vše zase uvést do původního stavu.

GSplit 1.8.0

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Guillaume Di Giusto

Domovská stránka: http://www.gdgsoft.com/gsplit/

Již sama velikost instalace naznačuje, že program není žádná jednoduchá utilitka. Skutečně se jedná o plně vybavený kráječ souborů se vším komfortem. Operace jsou prováděny pod bedlivým dohledem průvodců a ve velice přehledném pracovním prostředí. Chvilku vám možná bude trvat, než pochopíte principy, ale následně již vše půjde hladce. Program umí dělit více souborů najednou, umí dělit na bloky určené velikosti nebo přímo na cílová média (i s tím, že může ponechávat část média prázdnou). Uživatel si může stanovit, jak budou části pojmenovány, jednotlivé kousky mohou být zabezpečeny cyklickým součtem a program umí kontrolovat jejich integritu.

K zajímavým funkcím programu patří možnost vytvořit samostatný spojovací program, který dokáže kousky zase poskládat automaticky do původního souboru. Tento prográmek můžete poměrně variabilně uživatelsky přizpůsobit. Třešničkou na dortu je možnost přeložit do češtiny veškeré texty, které skládací prográmek obsahuje.

WinSplit 1.5

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Everlog Software

Domovská stránka: http://www.everlong.co.uk

Program patří k těm jednodušším, i když má grafické rozhraní (včetně podpory drag&drop). Umí však pracovat i z příkazové řádky. Uživatel nemusí prakticky nic nastavovat, pouze vybere velikost cílových částí a jejich umístění. WinSplit vygeneruje sestavovací dávkový soubor využívající součtové COPY. Pokud spojujete kousky samotným programem, máte po úspěšném spojení možnost zvolit automatické vymazání částí.

Splitter & Merger 5.5

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000/XP

Autor: Hector Maldonado

Domovská stránka: http://www.splitter.vze.com

Pokud by vás zajímala skutečně minimalistická varianta, je k dispozici program Splitter & Merger. Nepotřebuje instalaci a samotný program je 32 KB velký, takže jej můžete přidat k distribuovaným součástem. Nicméně nemusíte, protože program umí dělat i "samosložitelnou" sadu částí. Dokonce nabízí i možnost provést kompresi rozdělovaných souborů. Do takové velikosti toho autor natěsnal skutečně hodně a navíc program funguje i s kompresí dostatečně rychle.

Synchronizátoři

Do této skupiny jsem zařadil programy, které umějí porovnávat a synchronizovat obsahy adresářů. V této oblasti není výběr tak velký, nicméně i zde najdeme zajímavá díla.

myEasySync 2.2

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000

Autor: Fabian MÖrchen

Domovská stránka: http://www.mybytes.de

Jednoduchý a nenáročný prográmek pracující se dvěma panely, ve kterých zobrazí rozdíly zvolených adresářů. Zvládá tři základní operace - zálohu, obnovu, synchronizaci adresářů. Dovoluje porovnání podle času i automatické provedení předvolené operace. Je vhodný zejména pro časté obnovování ze zálohy, přehlednost prostředí bohužel není nijak závratná. Program není nutné instalovat.

TreeComp 3.7

Operační systém: Windows 9x/NT4/ME/2000

Autor: Lennert Ploeger

Domovská stránka: http://www.xs4all.nl/~lploeger/TreeComp3.htm

Autor tohoto softwaru zvolil poněkud méně přehledné jednopanelové uspořádání, doplněné stromovou hierarchií. TreeComp je funkčně bohatší a umožňuje lépe filtrovat a třídit pohledy. Před provedením operace zobrazuje přehled změn, které mají být provedeny, což dovoluje provést poslední "zatažení ruční brzdy" před nevratným zničením něčeho důležitého. Zvládá také připojení externího programu pro porovnávání obsahu a je schopen sledované složky aktivně monitorovat a průběžně aktualizovat stav rozdílů.

CompFold 1.4.1.19

Operační systém: Windows 9x/NT4

Autor: Malcolm Pescod

Domovská stránka: http://home.freeuk.com/mpescod/

Třetí zástupce představuje asi funkčně nejlepší dílo. A to přesto, že se nejedná právě o žhavou novinku. Umožňuje porovnat a synchronizovat složky a - pokud najdete rozdílné soubory - umí také porovnat a přehledně zobrazit rozdíly jejich obsahů. Zajímavou funkcí je možnost uložit stav složky a následně porovnávat změny oproti tomuto uloženému stavu. Program používá poměrně spartánské uživatelské prostředí, ale po určitém zácviku se na ovládání dá docela dobře zvyknout.

§§§§§


Ochraňte svůj počítač před viry

Jan Povolný

C04P0370

Na poli antivirů je v dnešní době pěkně našlapáno. To je dáno zejména stále častějším výskytem červů a jiných nebezpečných potvůrek, distribuovaných převážně prostřednictvím elektronické pošty. V této recenzi se budeme věnovat programu, který možná patří mezi ty obecně méně známé. To ovšem nijak nesnižuje jeho kvality, spíše naopak.

Kaspersky Anti-Virus (dále jen KAV) pochází z dílny Kaspersky Lab. Tato "laboratoř" je proslulá velmi rychlou analýzou nových virů a následným vydáváním záplat, které jsou dostupné na internetu několikrát denně. Proto má i KAV v tomto směru velkou podporu a lze z něj přímo komunikovat s mnoha internetovými zdroji.

KAV se skládá z několika součástí. První z nich je Real-Time Protection. Tento rezidentní štít běží stále na pozadí a hlídá hned několik dveří, kterými by se do vašeho počítače mohl dostat zákeřný virus. V první řadě prověřuje veškeré soubory, které pod Windows přesouváte, kopírujete nebo spouštíte. Rezident také spolupracuje s internetovými prohlížeči, sleduje vaše surfování a snaží se vás ochránit před programy typu adware a spyware. Dnes je rovněž nezbytností kontrola příchozí a odchozí pošty. KAV dokáže spolupracovat s produkty MS Outlook a Outlook Express. Real-Time Protection můžete konfigurovat ve třech základních stupních, od maximálního, náročného na výkon počítače, až po minimální, který při práci subjektivně nezaznamenáte. Tyto stupně se modifikují přes link Troubleshooting, poněkud ukrytý v dolní části dialogu nastavení.

Druhou a stěžejní součástí KAV je samotný virový skener. Ten umí prohlížet i komprimované soubory. Běh skeneru lze naplánovat na určitou dobu, včetně pravidelné opakované prohlídky počítače. Virový skener má opět přednastavené tři základní profily (podobně jako rezidentní štít), které lze částečně upravit klepnutím na Troubleshooting. Velký výběr konfigurace ovšem nečekejte. Nalezené viry můžete buď smazat z pevného disku, nebo je přesunout do karantény, což je vlastně jen jedna ze složek na pevném disku, v níž lze poté provádět další analýzu. Prohledávat se dají samozřejmě vybrané diskové jednotky, jednotlivé složky i soubory. Výsledky testů jsou prezentovány pomocí nástroje pro vytváření reportů. Není problém prohlížet i několik testů zpět do minulosti. Doba jejich uchovávání je volitelná a výsledky můžete exportovat do textového souboru.

Ovládání aplikace je soustředěno do přehledného kontrolního panelu, který slouží jak ke spouštění jednotlivých služeb, tak k jejich nastavování. V tomto panelu najdete další doplňkové funkce KAV. Mezi ně patří automatický (lze nastavit kdy a jak ho spustit) a manuální update. Výrobce slibuje update virové databáze i několikrát denně. Velikost souborů stahovaných z internetu bývá obvykle v řádu stovek kilobytů, což je dobrá zpráva pro uživatele "modemisty". K dispozici máte velmi dobře provedenou nápovědu a také jakési návody ve stylu "how-to", které vás provedou konkrétními situacemi. Zajímavá je i Virus Encyclopedia na webových stránkách výrobce.

KAV mi sice při jednoduchém testu odhalil více virů než konkurenční antivir, nicméně 40 GB datový prostor skenoval téměř dvě hodiny, což je velmi dlouhá doba, a to navzdory faktu, že šlo o nejnáročnější test. Současná verze 5 také prozatím není lokalizována do češtiny, což může být pro některé uživatele překážkou.

Kaspersky Antivirus je určitě zajímavý produkt, jenž obsahuje vše potřebné pro kompletní zabezpečení vašeho počítače. Nabízí kvalitní virový skener a kompletní rezidentní ochranu, které si ani nevšimnete. Pevně definované stupně ochrany však budou vyhovovat spíše méně zdatným uživatelům.

Kaspersky Anti-Virus Personal 5.0

K recenzi poskytla firma:PCS-Software, s. r. o.

Šatalská 1 c/d, Praha 4, http://software.pcs.cz

Cena: 1 400 Kč (bez DPH)

§§§§§


Robotické demonstrace ve Flashi

Jan Povolný

C04P0371

Macromedia rozhodně není na poli softwaru neznámou vývojářskou firmou. Spíše naopak, v dnešní době se stala díky své technologii Flash součástí každého osobního počítače připojeného k internetu. Jednou z mnoha aplikací této firmy, využívající právě zmíněnou technologii, je i Robodemo. Slouží ke snadnému vytváření instruktážních filmů, simulací, interaktivních demonstrací a čehokoli podobného. Umí totiž několika způsoby nahrát dění na vaší pracovní ploše, poté je doplnit o komentáře a multimédia a výsledek publikovat např. jako nezávislou aplikaci nebo internetovou prezentaci.

Instalace probíhá podle všech pravidel: vyberete umístění programu a zbytek necháte na instalátoru. Aplikace vás přivítá instruktážním filmem, který vám pomůže s výrobou vlastního videa. Ta se skládá ze tří základních kroků.

Prvním krokem je shromáždění informací. Před samotným nahráváním je nutné nastavit několik základních parametrů. Mezi ně patří zejména definice oblasti, která bude zaznamenávána (lze korigovat interaktivně myší), kvalita a rozlišení, popřípadě definovatelné klávesy pro ovládání samotného procesu. Třešničkou na dortu je potom možnost úpravy videa pro prohlížení na PocketPC. Samotné nahrávání probíhá dvěma způsoby. Buď ukládáte jednotlivé snímky, tj. provedete úkon a "vyfotíte" jej, a tento postup opakujete, nebo uložíte celý proces jako jedinou animaci. Obě metody mají svá pro i proti, hlavní nevýhodou jediné animace jsou téměř nulové možnosti dalších úprav. Ideální je proto kombinace neinteraktivních animovaných částí s jednotlivými "vyfocenými" snímky.

Druhým a nejdelším krokem je úprava získaných dat ve vestavěném editoru. V něm máte k dispozici matrici všech snímků a animací, nasbíraných v průběhu nahrávání. K jednotlivým snímkům můžete přidat zvukový doprovod, nastavit jejich časování v rámci celého projektu nebo zvolit způsob zobrazení - vstupu na scénu - při použití různých efektů. Každý snímek obsahuje pohyby myši, jak byly vedeny v průběhu nahrávání. Dráhu myši lze upravit a doplnit interakcí s uživatelem. Do snímku se dá vložit mnoho dalších aktivních prvků, mezi něž patří různá tlačítka (každé z nich lze doplnit o bublinovou nebo jinou nápovědu), "clickboxy", textová pole a podobně. Jednotlivé aktivní prvky lze provázat s jinými snímky a zajistit tak mezi nimi logická propojení. Snímky můžete podle libosti doplnit další grafikou, kupříkladu importem z ostatních produktů firmy Macromedia nebo z MS PowerPointu. Zajímavým doplňkem je podpora eLearningu. Je-li vaše demonstrace interaktivní, lze v ní definovat správná a špatná "kliknutí" myši (nastavit scoring), která se potom v závěru vyhodnocují.

Posledním krokem je volba výstupu. RoboDemo nabízí rozsáhlé portfolio formátů, v nichž můžete své výtvory dále distribuovat. Základním je samozřejmě Flash - buď ve formě samostatné EXE aplikace, nebo ve formátu SWF. Výsledek vašeho snažení lze dále uložit v editovatelném Flashi (FLA), musíte ale dokoupit patřičný exportní filtr, jenž není součástí instalace. Mezi další podporované formáty patří DOC pro MS Word, HQX pro spuštění na Macintoshi, nebo tzv. Linux Projector File, který by měl běžet na linuxové platformě. Přímo z RoboDema se dá zaslat vytvořený film ve zvoleném formátu e-mailem. U každého výstupu můžete definovat platnost souboru, tedy expirační dobu, po jejímž uplynutí už nebude možné demo přehrát. K výslednému projektu lze také přidat vlastní menu a grafické ovládací prvky.

RoboDemo je výborným nástrojem jak pro snadné vytvoření ukázkové animace, což zvládne i začátečník, tak i pro tvorbu složitějších interaktivních výukových filmů. Výhodou RoboDema je použití "domácího" formátu Flash, jenž zachovává rozumnou velikost animací i při vysokém rozlišení a kvalitě grafiky. Je také více než vhodný pro publikování na internetu. Pomocí RoboDema si snadno vytvoříte i eLearningový kurz.

Macromedia RoboDemo 5

K recenzi poskytla firma:

Digital Media, s. r. o.

Schweitzerova 22, Olomouc

http://www.digitalmedia.cz

Cena: 13 648 Kč

§§§§§


Zázemí pro první pomoc

Vladimír Vondráček

C04P0374

Do rodiny produktů Robo od Macromedie patří i RoboHelp X5. Je to účinný nástroj k vytváření nápovědy pro nejrůznější příležitosti, nejspíše samozřejmě nápovědy k softwarovým produktům. Od svých sourozenců se liší zejména cílovou skupinou uživatelů a svým posláním. Zatímco třeba RoboInfo je nástroj pro vytváření obecných informačních zdrojů, zevrubných návodů všeho druhů a příruček, RoboHelp slouží k vytváření integrované nebo distribuované nápovědy. Výstupem je tedy "klasický" soubor nápovědy systému Windows nebo interaktivní prezentace umístěná na webovém serveru.

Postup práce i uživatelské rozhraní je prakticky stejné jako v RoboInfu. V první fázi je vytvořen projekt, což je obecně řečeno kontejner, do něhož se ukládají jednotlivé informace. Ty lze buď přímo v prostředí RoboHelpu vytvářet (tedy psát), nebo lze použít importní filtry pro integraci již existující dokumentace. Musím upozornit, že při tvorbě importních filtrů bylo zřejmě abstrahováno od existence znakových sad, které obsahují diakritiku, což bohužel vede k jejich naprosté nepoužitelnosti pro dokumenty v českém jazyce. Takže zatímco při přímém psaní se dá "příliš žluťoučkými koňmi" přímo hýřit, po importu téhož textu bude výsledek tristní. Použití dříve vytvořených dokumentů v podporovaných formátech PDF, HTML a DOC je nicméně užitečným rysem RoboHelpu. Po importu lze samozřejmě všechna data ještě upravovat přímo v náhledové záložce, výjimku tvoří soubory HTML, k jejichž editaci se vcelku rozumně otevírá přednastavený editor.

Pomocí průvodců lze pak vytvářet obsahy a rejstříky klíčových slov, dodávat jednotlivým slovům vysvětlivky a v neposlední řadě se otevírá možnost jednotlivé kapitoly provázat pomocí hypertextových odkazů. Výsledný text pak bude prudce interaktivní a hledaná informace bude snadno dostupná. Podle zvoleného typu výstupního souboru (on-line nápověda, nápověda ve formátu Flash nebo nativní soubor windowsovské nápovědy) je vygenerována příslušná sada zdrojových dat. Vše, co uživatel do aplikace vložil, je zarámováno do jednotného rámce, který umožňuje navigaci v dokumentaci, integrován je i vyhledávací stroj. Vzhled výsledku je více než uspokojivý, zejména pokud se jedná o variantu nápovědy v HTML.

I tento produkt lze integrovat do systému kontroly verzí dokumentů, jenž je stejný jako v případě RoboInfo. Nemělo by se tedy stát, že jiný člen týmu, pracující na téže dokumentaci, ztratí upravená data při současném otevření souboru více uživateli. Systém navíc pomáhá udržet pořádek v jednotlivých verzích dokumentace, neboť bleskový vývoj, zejména softwarový, obvykle překračuje možnosti tištěné dokumentace, zatímco elektronická podoba může reagovat mnohem pružněji a navíc s minimálním ztrátami na lesních porostech.

Celkově považuji RoboHelp za velmi zdařilý produkt, velmi flexibilní vůči úpravám a aktualizacím. Při práci s ním je pouze třeba postupovat obezřetně, zejména v případě importu již existujících souborů.

Macromedia RoboHelp X5 Office

Precenzi poskytla firma:

Digital Media, s. r. o.

Schweitzerova 22, Olomouc

http://www.digitalmedia.cz

Cena: 26 971 Kč (bez DPH)

§§§§§


Hloupému napověz

Vladimír Vondráček

C04P0373

Nebyla by to firma Macromedia, aby se některý její produkt netočil okolo tvorby internetového nebo interaktivního obsahu. RoboInfo proto nijak nevybočuje z řady  - jedná se o systém pro tvorbu on-line dokumentace všeho druhu. Jako model může posloužit středně velká společnost, dobře zavedená na trhu, která poskytuje služby pro široký okruh klientů. Bohužel management nezachytil úplně včas nástup informačního věku, proto se všude povalují stohy papírů, aktualizace aktualizací, doplnění předchozích verzí novými dodatky ke stávajícímu, dříve distribuovanému produktu. Toto poněkud zmatečné souvětí charakterizuje stav, do něhož vstupuje RoboInfo jako bájeslovný hrdina a roztíná gordický uzel navzájem nepřehledných souvislostí.

Program umožňuje poměrně jednoduše převést stávající dokumentaci do požadované podoby, se kterou se posléze pracuje daleko flexibilněji. Protože většina stávající dokumentace modelové společnosti je napsána v textovém editoru MS Word a zbytek ve formátu Adobe Acrobat, je velmi užitečná skutečnost, že RoboInfo obsahuje importní filtry pro zmíněné typy dokumentů. Příslušní pracovníci tak nemusejí veškeré zdrojové kódy přepisovat do podoby souborů HTML. Pokud již firma nějakou on-line dokumentaci nebo prezentaci má, s výhodou lze použít nástroje pro práci s datovými soubory XML nebo importovat přímo soubory HTML. Celkově je třeba postupovat poněkud obezřetně, špatně zpracovaná dokumentace se brzy stává nudnou a frustrující. Naštěstí RoboInfo vede uživatele tím správným směrem. Prvním krokem je vytvoření vlastní struktury budoucí on-line dokumentace, následuje vytvoření nebo import obsahu a třešničkou na dortu je finální redakční práce.

Vytvoření struktury bude dílem jednak fantazie a zkušenosti tvůrců, stejnou měrou může pomoci i několik základních průvodců. Lze rovněž využít stávajícího textu v jednom ze zmíněných formátů a během importu provést rozdělení podle použitých stylů zdrojového textu. Zvláště při importu se je třeba mít na pozoru, laxnost se později může vymstít v podobě spousty práce s finálními úpravami. Druhou fázi tvorby odbudeme tím, že do jednotlivých dokumentů něco napíšeme.

Každá solidní on-line dokumentace musí být protkána hypertextovými odkazy, musí obsahovat tzv. rychlou navigaci, obsah a nesmí chybět ani rejstřík. Právě to všechno lze pomocí RoboInfa vytvořit bez větší námahy a hlavně korektně. Aplikace sama kontroluje konzistenci odkazů, ukazuje spojení mezi jednotlivými objekty. Pro výsledný vzhled a ekonomičnost výsledku je užitečná řada různých statistik a nástrojů, jako např. konvertor do PDF nebo nástroj softwarové videokamery.

Je-li dokumentace vytvářena ve větším počtu osob, ke slovu přijde i systém pro kontrolu verzí, založený na principu dokumentového serveru, který bedlivě sleduje dění při tvorbě a zamezuje případným kolizním situacím.

RoboInfo 5 hodnotím jako podařený a nadmíru užitečný produkt. Drobné potíže se sice vyskytly, zejména ve vztahu ke konverzi znaků s diakritikou, ale to je bohužel u cizojazyčných produktů obvyklé.

Macromedia RoboInfo 5

K recenzi poskytla firma:

Digital Media, s. r. o.

Schweitzerova 22, Olomouc

http://www.digitalmedia.cz

Cena: 21 447 Kč bez DPH

§§§§§


PC WORLD CD Centrum

Lenka Karlíková

C04P0368;C04P0369

CombiMovie 1.2

Licence: freeware

Domovská stránka: http://members.ams.chello.nl/igunawan/MxTools/CombiMovie.htm

Ačkoliv je tento prográmek již starším exemplářem, určitě jej ocení ti uživatelé počítačů, kteří pracují se soubory MPEG. CombiMovie je velikostí malý (378 KB) nástroj, sloužící k rychlému a jednoduchému spojení dvou a více videosouborů formátu MPEG do jednoho. Ty, které se budou spojovat, lze před integrací seřadit pomocí tlačítek Up a Down. Poté již stačí jen zadat název výsledného souboru a spustit vlastní proces tlačítkem Join. S rozdělenými soubory se setkáváme především na internetu, neboť velikost celého videa bývá příliš velká, a při stahování se tím zbytečně zatěžuje linka. S obdobnými problémy se mohou potýkat také majitelé digitálních fotoaparátů, které umožňují snímat video pouze v omezené délce. Součástí CombiMovie je rovněž přehrávač, v němž si můžeme prohlédnout výsledky svojí práce. Celkově lze říci, že tato šikovná utilita se spoustou šikovných funkcí je dostatečně spolehlivá a určitě se vyplatí mít ji vždy po ruce. Její výhodou je bezesporu i intuitivní ovládání.

DIMIN Image Viewer 2.3.0

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.dimin.net/software/imgview2/

Sehnat užitečný program, který by navíc vyhovoval většině našich požadavků, není mnohdy jednoduché. Mezi ty, které podle nás vyhovují řadě kritérií uživatelů, patří i tato utilita pro prohlížení obrázků. DIMIN Image Viewer umožňuje prohlížet snímky v různých režimech, podporuje formáty BMP, GIF, JPEG, PGM, PIC, PSD, TIF, WIN nebo PNG, náhledy, metodu drag&drop, zobrazení přes celou obrazovku, aplikaci různých grafických filtrů, tisk a mnohé další. Jeho ovládaní si určitě osvojí i počítačoví začátečníci. Rozdělení programu do několika oken není rozhodně na škodu - aplikace se tak stáne mnohem přehlednější. DIMIN Image Viewer dále umožňuje základní editační funkce, jako je dávková změna velikosti obrázku, rotace, nastavení průhlednosti, konverze barev, nebo v něm můžeme tvořit prezentace. Kromě práce se všemi běžnými typy grafických souborů na lokálním disku umí DIMIN Image Viewer pracovat také s obrázky ze zadané internetové adresy.

SpamPal 1.53

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.spampal.org

Plní se vám poštovní schránka nevyžádanými e-maily? Pak zkuste nasadit program SpamPal. Ten funguje jako filtr mezi vaší schránkou a poštovní schránkou na serveru. Každý e-mail, jenž považuje SpamPal za nevyžádanou poštu, označí speciální hlavičkou. Vymaže ji, přesune do zvláštní složky nebo provede jinou nastavenou operaci. Aplikace rozpoznává nevyžádanou poštu podle seznamu DNSBL, který tvoří části internetu, odkud nejčastěji nevyžádané e-maily přicházejí. V nastavení si lze zvolit pouze některé seznamy nebo je používat všechny. Součástí nástroje je tzv. white list, v němž je možné pro určité odesílatele nastavit nepoužívání pravidla DNSBL. Aplikace spolupracuje přímo s POP3 servery (AOL, Hotmail, MSN, Yahoo a Juno) a podporuje poštovní klienty Outlook, Outlook Express a Eudora. Přestože se jedná o původem anglický program, na internetu o něm nalezneme podrobné informace také v češtině. Stačí se podívat na adresu http://www.spampal.sidak.net. Zde jsou popsány funkce, které by mohly začátečníkům činit problémy, a další důležité parametry.

WebMon 1.0.10

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.markwell.btinternet.co.uk/webmon/

Každý z uživatelů počítače, má jistě své oblíbené internetové stránky, na které se vrací častěji než na ostatní. Protože se však jejich obsah mění v různých časových intervalech a hledat změny je mnohdy náročné, existují aplikace, které právě tyto změny monitorují. Mezi takové programy patří WebMon, který se může stát výborným pomocníkem, jenž průběžně a detailně kontroluje, zda na sledované webové stránce nedošlo k aktualizaci. Testovat lze neomezený počet stránek, přičemž můžeme nastavit interval automatické kontroly (dny, hodiny, minuty) a část internetové stránky, která se má kontrolovat. WebMon umožňuje snadný přechod z ručního na automatický režim sledování, jednoduchou změnu v seznamu aktuálně sledovaných stránek, importort oblíbených položek z Internet Exploreru a Netscapu a srozumitelnou signalizaci změny obsahu stránek. Může se také pochlubit přehledným prostředím pro ovládání a zobrazování informací, podporuje připojení přes proxy server a nabízí mnoho dalších zajímavých funkcí.

Kutilem ve Windows

Zajímavé utility pro speciální použití

Lenka Karlíková

Pro kutily jsme připravili dva velmi šikovné programy - DSPlayer a PDFCreator. Každý z nich je z poněkud jiného soudku, ale všechny můžeme v příslušné kategorii zařadit k těm lepším. Freeware DSPlayer bude pro většinu uživatelů spíše oživením mezi řadami multimediálních přehrávačů. Bohaté funkce, stabilita a jednoduché ovládání mohou být určitě jeho velkým kladem. PDFCreator je naproti tomu určen k jednoduchému vytváření dokumentů ve formátu PDF. Jen co si jej vyzkoušíte, určitě vám přiroste k srdci. Můžete ho třeba integrovat do kontextového menu Windows. Výhodou je i jeho bezplatná GNU licence.

PDFCreator 0.8

Licence: GNU

Domovská stránka: http://sourceforge.net/project/showfiles.php?group_id=57796

PDFCreator je vydařený nástroj k jednoduchému vytváření PDF dokumentů z téměř jakékoliv aplikace. Výhodou těchto dokumentů je pak stejné zobrazování u všech uživatelů. Lze se poté vyhnout nepříjemným situacím, kdy si před samotným tiskem musíme dokumenty znovu upravovat. Ke stažení jsou dostupné dvě verze programu. Verze AFPL, jež využívá pro převod souboru nástroj Alladin Ghostscript, a verze GNU. Jejich rozdíl je v licenci, přičemž funkčnost je podobná. Samotná instalace pak probíhá bez problémů. PDFCreator, jehož kladem je kromě ceny také snadné ovládání, se v systému chová jako virtuální tiskárna. Každý na ní "vytištěný" dokument převede PDFCreator do PDF. Instalace zahrnuje vlastní PDFCreator, přizpůsobenou verzi AFPL Ghostscriptu 8.14, ovladač tisku a utilitu PDFEnc. Program je vhodný také pro síťové využití mnoha uživateli, umožňuje vkládání vektorových fontů, klíčových slov, titulku a předmětu, kompresi textu, spojování více dokumentů PDF, nastavení uživatelských práv a ochranu dokumentu heslem, což je možné využít díky integraci komplexní podpory šifrování. Pro správný chod těchto funkcí je nutné mít nainstalován JRE verze 1.2 nebo vyšší. Aplikace dále podporuje elektronickou poštu, dávkový a poloautomatický převod, barevný model CMYK a přetisk, technologii drag&drop nebo integraci v kontextovém menu Průzkumníku.

DSPlayer 0.6

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.dsplayer.de

Bezplatných multimediálních přehrávačů je k dispozici nepřeberné množství. Záleží především na uživateli, který si oblíbí. Jsou přehrávače, jež obsahují jen základní funkce, ale i takové, které svou nabídkou propracovaných vlastností mnohokrát předčí placené konkurenty. DSPlayer je freeware skinovatelný přehrávač audioa videosouborů, ke kterému je k dispozici i čeština. Podporuje široké spektrum formátů - WAV, WMA, MP3, AVI, MOV, CDA, VOB, MID, MPEG, ASF nebo WMV -, včetně DVD. Příjemné je, že se jedná o stabilní program, disponující jednoduchým ovládáním. Z jeho funkcí můžeme jmenovat drag&drop, klávesové zkratky, v poslední verzi byl přidán playlist a ekvalizér. Lze si také nastavovat použité filtry, rychlost přehrávání, zoom, výběr zvukové stopy u DVD/AVI nebo odpočet času. Poslední verze DSPlayeru (0.6) neobsahuje spyware a pracuje s technologií Direct Show. Navíc se může pochlubit zvýšenou stabilitou, upravenými tlačítky, novými skiny a také sníženými nároky na paměť.

Nebojte se vyzkoušet

Pro sportovce, kuchaře a samouky

Lenka Karlíková, Ivan Štromer

Do této rubriky jsme tentokrát vybrali programy, které se rozhodně nemusíte bát vyzkoušet. Jedná se o pomocníky, určené pro sportovce, kuchaře či samouky. Nejsou nikterak složité na ovládání a určitě skvěle splní svoji funkci. Cycling Diary je prvotně určen pro cyklisty, využít jej však mohou i jiní sportovci, věnující se například plavání nebo fitnessu. Slouží k evidenci sportovních aktivit a údajů, které se k dané činnosti vztahují. Aplikace Deseti prsty naučí i ty méně zdatné psát na klávesnici velmi rychle. Chce to jen čas a hlavně cvičení. Další software v této sekci se jmenuje Recepty. Jak sám název napovídá, je určen pro kuchtíky, kterým poslouží jako elektronická kuchařka, do níž si mohou vkládat také své vlastní pochoutky. Konečně Power File je přehledný správce souborů a Capture Pro zase bohatě vybavený snímač obrazovky.

Deseti prsty 4.41

Licence: shareware (cena 299 Kč)

Domovská stránka: http://www.deseti-prsty.cz

Umění psát všemi deseti prsty ovládají především absolventi některých středních škol. Většina uživatelů má ovšem svůj specifický styl, který nabyla při práci u počítače. Určitě jste již měli možnost setkat se s člověkem, který se snaží ovládnout klávesnici dvěma prsty a čas, kdy hledá určité písmeno, je téměř neskutečný. Kdo by však nechtěl psát jako blesk, bez překlepů, a při přepisu textů se nedívat na klávesnici? Pro takové zájemce je k dispozici domácí učitel s názvem Deseti prsty. Nebude vám říkat, co máte kdy dělat, nebude vám dávat domácí úlohy, vše záleží jen na vás, zda se budete chtít v psaní zlepšovat, a na čase, který věnujete cvičení. Jediné, co vám řekne, je rychlost psaní, počet chyb a jak se jich v dalších lekcích vyvarovat. Na úvod je připravené Desatero, které vás zasvětí do tohoto umění a poradí, jak postupovat při prvním spuštění. V podrobném přehledu dosažených výsledků získáte informace, jak se vám při psaní dané lekce dařilo. Hodnoty jsou prezentovány v tabulce zobrazující údery za minutu a celkovou chybovost, chybné údery v závislosti na počtu špatných a na celkovém počtu stisků. Tyto údaje jsou vyjádřeny také graficky. Samozřejmostí je dále možnost uložení všech výsledků. Vzhledem k tomu, že by se při psaní všemi deseti mělo dodržovat rovnoměrné tempo, je možné při psaní zobrazovat blikání metronomu, který bude určovat rychlost. U neregistrované verze Deseti prsty (2,9 MB) je omezen čas pro testování jedním uživatelem a nejsou zde k dispozici všechny lekce. Celkový počet výukových lekcí je 50. Koupí programu Deseti prsty získá uživatel zdarma programy Typing Tester - takzvaný test rychlosti opisování podle školních pravidel - a Typing Games, tedy čtyři výukové hry.

Recepty 2.1

Licence: Freeware

Domovská stránka: http:/mojweb.sk/smware/recepty1.htm

O tom, že jsou mezi počítačovými nadšenci i vynikající kuchaři, není třeba pochybovat. Právě pro ně je určen program Recepty, který obsahuje sbírku receptů. Tuto rozsáhlou sbírku, jež obsahuje recepty moučníků, zeleninových jídel, úprav masa a mnoha jiných lahůdek, lze navíc podle svých vlastních nápadů rozšiřovat. Uživatelsky přívětivé prostředí obsahuje vyhledávací funkce a selektivní zobrazení podle druhu jídel. Nová verze zahrnuje filtrování receptů podle dostupných surovin, možnost vlastní definice pro rozdělení jídel podle typů a samozřejmě již zmiňovaný export a import receptů. Z vybraných receptů se dají také tisknout sestavy. V nastavení programu lze měnit barevné provedení pozadí, rolovacích seznamů a jazykové prostředí. Aplikace má podporu Windows XP a její instalace je otázkou několika okamžiků.

Cycling diary 2004 2.2.2.0

Licence: trial (cena 478 Kč)

Domovská stránka: http://www.cycling-diary.com

Nejen profesionálním sportovcům je určen program Cycling diary. Pokud jste tedy příznivcem jakéhokoliv sportu, pak můžete směle evidovat své aktivity v tomto diáři, který poskytuje přehledný seznam všech činností. Jak sám název napovídá, aplikace je určena především pro cyklisty. Každý den si tedy můžete zaznamenávat typ a druh aktivity, její obtížnost, osobní pocity, okolní vlivy, teplotu, tep, při jízdě na kole navíc převýšení a maximální výšku. Údaje zaznamenané do tabulky si poté můžete prohlížet v dynamických grafech, jež zobrazují délku tréninku, vzdálenost, průměrný tep a celkové převýšení. Takto zaznamenaná data lze samozřejmě také tisknout či přepočítat do statistické podoby za celý měsíc nebo rok. Cycling diary může sdílet více uživatelů a lze si v něm nastavit více profilů. Ovládání programu je velmi intuitivní, neboť který sportovec by chtěl svůj čas prosedět před počítačem, místo toho, aby se věnoval svému oblíbenému sportu? Navíc je Cycling diary v češtině. Jediným negativem může pro někoho být cena, která je 478 Kč.

Capture Professional 5.08

Licence: shareware, 35 USD, 30denní trial

Domovská stránka: http://www.creativesoftworks.com

Snímače obrazovek, v originále nazývané screen grabbery, bývají jednoúčelovými utilitami, pomocí nichž sejmete obrazovku nebo její část, a takto sejmutý snímek uložíte jako běžný grafický soubor. Chcete-li snímek dále upravovat nebo s ním provádět jiné operace, musíte tak učinit v příslušné aplikaci. To však není případ Capture Professionalu americké firmy Creative Softworks, který je vybaven vlastním vektorovým editorem. Množství nástrojů a schopností odpovídá středně vyspělým grafickým programům. Editor v Capture Professional umožňuje běžné úpravy nejen sejmutého obrazu, ale i jakéhokoli jiného grafického souboru a dovoluje i vytváření obrázků nových. Můžete upravovat obrázky libovolného formátu, 16i 32bitové. Dokáže zachytit nejen statické screeny, ale i videozáznamy, které ukládá ve formátu AVI. Sejmutí lze provést jak z počítače, tak ze skeneru a digitálního fotoaparátu či videokamery. Na rozdíl od běžných grabberů, které dokáží pracovat jen s oblastí obdélníkového tvaru, umí Capture Professional vybrat i kruhové, elipsové a polygonální oblasti. Můžete také vybrat pouze obsah okna, samotné lištové menu (dokonce i s rozvinutým submenu), kurzory myši, popřípadě "vytáhnout" ikony z EXE souborů. Opakování poslední operace, rozšířená funkce Undo a Redo, rozsáhlý a podrobný průvodce, speciální pomocník při výběru oblasti, vytváření maker a vlastní klávesové zkratky pro snímací operace, bohaté možnosti nastavení a perfektně zpracovaná nápověda, to jsou další vlastnosti, které jen podtrhují image profesionálního programu.

Power File Gold 1.10c

Licence: shareware, 55 USD, trvale plně funkční trial

Domovská stránka: http://www.canyonsw.com/pnf.htm

Utilit pro správu adresářů a souborů byla vytvořena již hezká řádka. Součástí Windows je souborový správce známý pod názvem Průzkumník. Na jeho principu pracuje také Power File Gold, v našich zemích opomíjený, avšak velmi výkonný správce souborů od amerického autora Dana Baumacha. Baumachův Power File není žádný nováček - vznikl před deseti lety a donedávna ještě nesl jméno Drag and File. Vysloužil si tehdy řadu nejvyšších ocenění. Power File Gold obsahuje všechny funkce nezbytné pro správu adresářů, souborů a disket. Součástí menu je panel disků, do kterého lze přidat ikony disků sdílených počítačů. Metodu drag and drop lze použít pro přímou spolupráci s nástrojovou lištou: kopírování či přesun označených souborů na jiný disk můžete provést jejich přenesením myší přímo do panelu disků na ikonu cílového disku, k vykonání určitého příkazu můžete vybrané soubory přenést myší přímo na příslušné příkazové tlačítko v nástrojové liště. Operace označování, kopírování, přesouvání, přejmenování a mazání adresářů lze provádět, stejně jako v případě souborů, použitím metody drag and drop. V souborovém okně můžete zobrazit soubory několika adresářů, dále všechny ty, které se vyskytují na disku, přičemž si lze zobrazit jen duplikátní nebo jen unikátní soubory. Soubory a adresáře můžete rychle vyhledat přímým zadáváním jejich názvu na klávesnici bez nutnosti ručně vyvolat vyhledávací okénko. Pro zobrazení grafických souborů lze zvolit formát "Miniatury", který obrázky ukáže jako "diáčky". Otevřete-li si přídavné prohlížecí okno, Power File Gold v něm bude zobrazovat obsah jednotlivých souborů, přičemž u těch textových se dá měnit formát: přirozený, ASCII a hexadecimální. Zvukové soubory lze v tomto okně přehrát, grafické se zobrazí ve své přirozené podobě (jako obrázek), v textových lze vyhledat text a upravit velikost písma. Neformátované texty se v tomto okně dají přímo editovat. Power File Gold podporuje práci ve více oknech, včetně kopírování a přesouvání souborů a adresářů. Velikost adresářů a souborů může Power File Gold zobrazovat přímo u jejich názvů. Zvolenou filtraci souborů lze trvale uložit, navíc si můžete filtr vložit přímo do nástrojové lišty jako tlačítko. Power File Gold umí porovnávat soubory, opatřit je heslem, změnit jejich datum a čas, odeslat je jako přílohu e-mailu, zabalit i rozbalit integrovaným ZIP manažerem, synchronizovat adresáře, tisknout seznam adresářů a souborů. Zajišťuje standardní operace s disketami (formátování, kopírování, jmenovka), konfigurovat lze také nástrojovou lištu a lze vytvořit asociace souborů pro jejich spuštění v příslušných aplikacích. Stavová lišta zobrazuje velikost aktuálního disku jeho využití, a počet souborů v souborovém okně. Označíte-li nějaké soubory, zobrazuje lišta jejich počet a celkovou velikost. Všechny souborové operace se dají provádět bez nutnosti spuštění Power File Goldu, pomocí zvláštních nástrojových lišt umístěných přímo na pracovní ploše.

Největší předností popisované aplikace je její přehledná a snadná obsluha. Kdo si jednou na Power File Gold zvykne, už se s ním nedokáže rozloučit. To je i můj případ. A co vy, nezkusíte jej také? Mimochodem, existuje i odlehčená verze s názvem Power File, která postrádá zipovací funkci.

§§§§§


Vžijte se do pohádky

Pavel Tůma

C04P0367

Sleduj bílého králíka! Mohlo by se zdát, že se vracíme na začátek Matrixovské trilogie, ale není to tak. I tak proslulý film přece musel z něčeho vycházet a onen bílý králík se už kdysi kdesi objevil. V jedné knížce. V pohádce. Otázka za deset milionů: víte, ve kterém pohádkovém příběhu se objevuje postava bílého králíka, jenž neustále někam spěchá, a proto každou chvilku kontroluje své hodinky? Nevíte? Já vám to tedy řeknu. Je to Alenka v říši divů od Lewise Carrolla. Po Krásce a zvířeti přichází na stříbrném kotouči další pohádka, která nám dovolí vžít se do hlavní postavy a prožívat s ní všechna dobrodružství, jež příběh připraví.

Příběh jen nastíním, protože by byla škoda, kdybyste ho s dětmi neobjevovali sami. Alenka se jednoho krásného dne procházela zahradou a najednou zahlédla bílého králíka. Nechtěla mu vůbec věnovat pozornost, ale on vytáhl z kapsy zlaté hodinky a promluvil, a to už stálo za prozkoumání. A proto když králík zmizel v noře, odvážná Alenka bez váhání skočila za ním. Že to možná byl omyl, si uvědomila už za chvilku, kdy se řítila někam ke středu Země. Naštěstí se zachytila na plošině s dveřmi, za kterými se skrývala ona říše divů z názvu knihy. Co se dělo dál, budete muset zjistit sami (pokud jste nečetli originální předlohu). Na cestě domů čeká Alenku setkání s mnoha obyvateli této podivné země, z nichž každý si zaručeně vymyslí nějaký úkol, který bude muset Alenka, tedy vy, splnit. V roztodivných lokacích budete muset zapojovat mozek, kreativitu, bystrozrak, postřeh, kombinatoriku a v neposlední řadě také paměť. Po grafické stránce je říše divů vcelku povedená, autoři ji ztvárnili jako divadelní kulisy, takže vás bude občas překvapovat opona, která vyjíždí při přechodech mezi lokacemi ze stran monitoru (pomocí mapy se přesunete z jednoho místa na druhé jedním kliknutím) - a třeba mráčky vypadají, jako když opravdu visí na lanech. Zvláštní pozornost si zaslouží postava Alenky. Ta totiž, na rozdíl od okolního prostředí, není kreslená ani animovaná. Ona je totiž úplně opravdová tedy filmová. Ovládání je vyřešeno standarně "myšově", takže žádná speciální zručnost není potřeba.

Jde o dobrou ukázku toho, že knížky se nemusí jenom číst, ale že je možné je i prožívat. Tedy alespoň v osmi (a více) letech, které jsou pro tento produkt doporučovány. Takže... sledujte toho králíka. Třeba tam ten Morpheus někde je.

Alenka v říši divů

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: elektronická pohádka

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 7.5 a vyšší

Cena: 1 395 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, http://www.mediatrade.com, http://www.cd-rom.cz

§§§§§


Duhová rybička naposledy

Pavel Tůma

Tedy poslední setkání s rybičkou, pokud si její tvůrci nevymyslí v budoucnu nějaká nová dobrodružství, kterým by chtěli zaujmout další malé hráče od tří do sedmi let. Ty větší už totiž asi bude zajímat nový DOOM nebo nějaká podobná "řežba", při které jim bude stříkat krev z monitoru přímo do obličeje. To duhová rybička je striktně proti podobnému řešení konfliktních situací a nejraději spory řeší domluvou nebo třeba zpěvem. Celý titul Duhová rybička a čarokrásná laguna by se nejspíše dal shrnout jednou větou: "Je to prostě úplně stejné jako minule, jen příběh se liší." Ale jelikož jsou mezi vámi i tací, kteří o minulých dílech nic nevědí, podíváme se rybičce na zoubek, vlastně na žábry.

Duhová rybička je nejkrásnější rybka oceánu díky svým blyštivým šupinám. Žije na blíže nespecifikovaném korálovém útesu kdesi v Karibiku a většinu dne tráví hrami s ostatními mořskými živočichy. Když však jeden z jejích kamarádů onemocní podivnou chorobou, vydá se duhová rybička na dalekou pouť do čarokrásné laguny. Tam žijí moudří kouzelníci, kteří snad znají lék. V laguně se setkává s jejími obyvateli, kteří za radu nebo pomoc žádají nějakou protislužbičku - dneska opravdu není nic zadarmo. A o tom vlastně celá hra je. Děti budou muset zachraňovat zatoulané kraby, opravit školku a utišit tamní děti, až se konečně na své cestě dostanou až ke kouzelným rybám. Ty poradí, jak uvařit (ve vodě jde vařit?) kouzelný lektvar, který by snad měl pomoci, a prozradí, co do něj bude potřeba. A tak následují další úkoly a strasti. Při troše štěstí vše děti najdou, smíchají a hurá za nemocným kamarádem, který jako zázrakem ožije. Podtrženo a sečteno, to je přibližně všechno. Takhle na papíře to vypadá, že půjde o hodiny hraní. Dětem hra možná vydrží, já jsem ji však při testování prošel na vyšší obtížnost za necelou hodinu. Hra má stejně jako dva předchozí díly dva stupně obtížnosti, na začátek doporučují ten nižší. Ke hraní je potřeba jen myš a šikovná ruka, obdařená trochou postřehu a rychlosti. Aspoň se ji děti naučí používat a nebudou s tím mít pak v budoucnu problémy.

Malým dětem se hra bude jistě líbit, protože je přitažlivě "nakreslená". Jediný problém spočívá v její délce, jinak nemohu nic vytknout. Pokud se vaší ratolesti tento titul zalíbí, můžete dokoupit další dva díly, i když jejich cena se mi zdá poněkud přemrštěná. Ale s tím asi nic nenaděláme.

Duhová rybička a čarokrásná laguna

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 7.5 a vyšší

Cena: 1 150 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, http://www.mediatrade.com, http://www.cd-rom.cz

§§§§§


Okna vesmíru dokořán

Pavel Tůma

Vesmír. Všichni o něm víme. Někteří jsou dokonce přesvědčeni, že tam nahoře žije někdo stejně inteligentní nebo daleko inteligentnější, než jsme my lidé. Pokud však právě začínáte zaměřovat své zraky k obloze s cílem vypátrat nějaký neidentifikovatelný objekt, tedy UFO, tak se raději vraťte zpátky na Zem. Do vesmíru zatím létají jenom ti, kteří mají po kapsách o pár dolárků víc než běžný český človíček. Nás totiž do vesmírných dálav a nejen tam zavede časopis, který mohli číst už naši pra, pra, pra, pradědečkové. A kdybyste se náhodou divili, proč se v této rubrice objevuje nějaký "obyčejný papírový" časopis, tak je to proto, že si v současné době můžete pořídit posledních deset ročníků časopisu Vesmír pěkně na jednom nosiči. A tím je, světe div se, CD-ROM.

Je to tak. Přírodovědecký časopis Vesmír je tu s námi (a našimi předky) již nějakých 133 let a pár dní k tomu - přesně od 3. 5. 1871. Zdá se vám to neuvěřitelné? No, s tím nic nenaděláte, prostě je to holý fakt. Naopak. Ono památné první číslo najdete na disku jako bonbónek spolu s ročníky 1994-2003. Těm, kteří se s tímto časopisem ještě nikdy na novinových stáncích nesetkali, možná o jeho obsahu napoví motto, které vyslovil zakladatel časopisu: "Nevylučujem z programu svého žádný odbor vědy přírodní, byť laikovi sebe obtížnějším a nepřístupnějším býti se zdál; přední snahou naší bude podávati pokud možno nejširší rozhled do nejnovějších pokroků přísných věd způsobem populárním, každému pochopitelným, zajímavým a poučným." To znamená, že kromě článků o vesmíru se dočtete o všem od antropologie až po zemědělství. Celý archiv je zpracován v HTML formě, dostatečně přehledně a vše je podřízeno snadnému vyhledávání. Můžete sice listovat jednotlivými čísly, která vždy začínají obálkou originální předlohy a pokračují přehledem všech článků, ale také si můžete vybrat podle oboru, který vás zrovna zajímá, nebo podle rubrik v časopise uveřejňovaných. Komu ani to nestačí, jistě využije fulltextový vyhledávač, který nezklame. Pakliže odpovědi na své otázky nenajdete, můžete napsat e-mail některému ze spolupracovníků redakce, mezi nimiž najdete docenty, doktory a kandidáty věd. Budou to tedy nepochybně odborníci na slovo vzatí. Jejich odpovědi pak najdete přímo v časopise nebo na stránkách http://www.vesmír.cz, které byly před nedávnem kompletně předělány a znovu spuštěny.

Všichni, kteří se zajímají o některý z vědních oborů, si určitě přijdou na své. Aby také ne, vždyť 5 200 článků a téměř 8 000 obrázků ze všech oblastí lidského vědění na jednom CD-ROMu se vidí málokdy.

Přírodovědecký časopis Vesmír

Producent: časopis Vesmír

Žánr: elektronický časopis

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP Cena: 495 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Vesmír, s. r. o., Na Florenci 3, 111 21 Praha 1, http://www.vesmir.cz

§§§§§

$$$$$


Hardware


Žhavé foťáky pro žhavé léto I

Paul Jasper, Michal Bareš

C04P0406

Přichází léto, prázdniny a čas vybrat si dovolenou. Ať již zamíříte do nějaké exotické země, nebo se rozhodnete jen pro prodloužený víkend na chalupě, určitě budete na tuto prosluněnou dobu vzpomínat, až se na podzim zkrátí dny. Nejlepší způsob, jak si zážitky z dovolené zvěčnit, nabízí digitální fotoaparát, s jehož pomocí si můžete pořídit tolik snímků, kolik chcete, a nemusíte platit polovinu rozpočtu na dovolenou za filmy a zpracování fotografií. Na trhu je dnes nepřeberné množství digitálních fotoaparátů a my jsme pro vás otestovali alespoň některé z nich.

Pro test jsme zvolili deset nejzajímavějších letošních modelů. Většinu z nich tvoří velmi kompaktní fotoaparáty, které můžete nosit v kapse téměř neustále u sebe. Zvolili jsme spektrum produktů, pohybující se od nejjednodušších automatů až po relativně sofistikované přístroje, které zaujmou spíše zkušenější fotografy. Testy jednotlivých fotoaparátů jsme zaměřili na zjištění kvality snímků, výdrž baterií a obtížnost ovládání. Pro všechny uživatele pak máme dobrou zprávu - z hlediska kvality výsledných snímků vás nezklame ani jeden z testovaných modelů.

Vezmeme-li v úvahu cenu, vlastnosti a kvalitu pořízených snímků, vybrali jsme dva favority: jsou jimi HP Photosmart R707 a Panasonic Lumix DMC-FZ10. První z nich je vhodný pro rychlé pořizování snímků, zatímco druhý se může pochlubit výbornou optikou Leica, 12násobným optickým zoomem, optickým stabilizátorem obrazu a řadou pokročilých funkcí.

"Střílení" prázdninových snímků není jen o fotografické výbavě, ale i o technice fotografování, proto jsme pro vás připravili i řadu tipů, jež by se vám mohly hodit v případech, kdy snímáte obrázky za méně ideálních podmínek. Správná výbava vám může fotografování značně zpříjemnit, a tak jsme se podívali i po pomůckách, které můžete s sebou vzít i na dovolenou. Přejeme vám příjemné prázdniny!

Jak vybírat

Předtím, než utratíte spoustu peněz za nový digitální přístroj, zamyslete se nad tím, jaký typ fotografa vlastně jste. Budete většinou fotit skupinku dětí před nějakou historickou sochou a chcete to zvládnout co nejrychleji a nejsnadněji? Nebo se snad těšíte na zaznamenávání promyšlených scén se západem slunce a na portréty, které by mohly klidně viset někde v galerii?

Jednoduché fotoaparáty typu "namiř a foť", jako je například Olympus C-460, neskrývají přebytek pokročilých funkcí, ale zato s nimi snadno a rychle pořídíte líbivé snímky. Jestli však přemýšlíte nad kompozicí a chcete si s focením pohrát, poohlédněte se po modelu nabízejícím řadu přednastavených scén, jakým jsou třeba Kodak EasyShare DX7630 či Nikon Coolpix 3200.

Fotografičtí fandové, kteří dávají přednost ručně nastavitelným parametrům, již nemusí hledat přerostlé a těžké přístroje. Modely, jako je například Canon PowerShot S1 IS, tyto možnosti nabízejí, a to včetně režimů priority závěrky a clony.

Ať si již zvolíte jakýkoliv fotoaparát, seznamte se s jeho funkcemi a chováním ještě dříve, než vyrazíte na cesty. Abyste dokázali rychle zachytit okamžité scény, měli byste být schopni ovládat přístroj po paměti či ve tmě.

Canon Digital Ixus 500

Nejnovějším přírůstkem do kapesní řady fotoaparátů Digital Ixus je model 500, který stojí 16 999 Kč a k elegantnímu kapesnímu designu svých předchůdců dodává rozlišení 5 megapixelů.

U Digital Ixusu 500 nenajdete přednastavené scénické režimy ani plnohodnotnou možnost ručního nastavení, je však vymyšlen tak, aby se dal snadno nosit neustále při sobě a aby byl v případě zajímavé fotografické šance vždy po ruce. Při zvoleném automatickém režimu má uživatel k dispozici možnost nastavení velikosti snímku, blesku, sekvenčního snímání, samospouště, makra a režimu ostření na nekonečno. Manuální ovládání pak umožňuje pokročilejším uživatelům přístup k nastavení expozice a vyvážení bílé.

I přes svou jednoduchost si Ixus 500 vedl v našich laboratorních testech překvapivě dobře. (Pro hodnocení kvality snímku nastavujeme všechny fotoaparáty na základní tovární nastavení a do plně automatického režimu.) Z testu snímání za použití blesku a venkovního focení si Ixus 500 odnesl poměrně vysoké hodnocení - jeho nejsilnější stránkou je přesná expozice a barevná věrnost.

Na duální systém menu Ixusu 500, který je dnes součástí všech základních digitálních fotoaparátů Canon, si budete chvilku zvykat, ale díky logickému řazení není orientace v nich tak obtížná. V porovnání s běžnou 1,8palcovou úhlopříčkou LCD displeje u většiny fotoaparátů této třídy je pouze 1,5palcový zobrazovač Canonu Digital Ixus 500 poněkud malý.

Hodnocení: Solidní provedení, sofistikovaný vzhled a strohé ovládání činí z Canonu Digital Ixus 500 atraktivní řešení pro středně pokročilé zájemce, kteří chtějí aparát, jenž si s sebou mohou vzít prakticky kamkoliv.

Canon PowerShot S1 IS

Na první pohled připomíná Canon PowerShot S1 IS redukovanou zrcadlovku a za cenu 20 499 Kč nabízí pěknou škálu funkcí. Mohli bychom mít námitky pouze proti 3,2megapixelovému snímači v přístroji s plně manuálním ovládáním, výklopným LCD displejem a úchytkou pro připojení širokoúhlých nástavců. Omezené rozlišení je však daní za co nejnižší cenu.

Canon S1 IS dobře sedí v ruce, a to díky solidnímu tělu i příjemně velkému objektivu. Obraz v hledáčku při rychlejším pohybu poněkud zaostává, ale jinak je s fotoaparátem radost pracovat. Otočný volič na horní straně aparátu nabízí volbu jednoho ze šesti přednastavených scénických režimů a z jednoho uživatelského. Lze však použít i plně manuální režim, včetně priority clony a závěrky. Ovládání menu zjednodušuje i čtyřsměrný volič, umístěný na zadní straně těla aparátu.

V testu kvality snímků si Canon S1 IS vedl mírně nadprůměrně a prokázal výbornou expozici a věrné barevné podání, zvláště pak při snímání statického portrétu. O něco však zaostával v ostrosti a zachycení detailů.

Hodnocení: Na fotoaparát s 3,2megapixelovým snímačem nabízí Canon S1 IS vynikající výsledky. Díky dobré ceně, možnostem nastavení a řadě pokročilých funkcí je vhodný především pro znalejší amatérské fotografy s omezeným rozpočtem.

Fujifilm FinePix A330

S cenou těsně pod 7 000 Kč je Fujifilm FinePix A330 jedním z nejlevnějších digitálních fotoaparátů dnešního přehledu. Přes poměrně solidní pocit z jeho těla se nemůžeme ubránit dojmu, že právě ekonomickému provedení byl podřízen celý jeho koncept. Na zásuvkách napájení, S-Videa a USB portů není žádný kryt a LCD displej se také musel spokojit pouze s 1,5palcovou úhlopříčkou. Výsuvný kryt objektivu občas při zavírání nezapadl úplně přesně a když jsme jej zavírali větší silou, vyjížděl ven.

Součástí dodávky tohoto přístroje je XD karta s kapacitou pouze 16 MB. Při používání jsme také zjistili další drobné nedostatky. Ovládání zoomu je řešeno pomocí tlačítka, které se vyklápí nahoru a dolů a přesně jej nastavit je občas trochu oříšek. Toto tlačítko zároveň slouží k výběru položek z menu a při prohlížení snímků slouží pro posuv a zvětšení. Vypínání přístroje nás rovněž příliš nenadchlo. V základním nastavení se z důvodu úspory energie fotoaparát automaticky vypíná po dvou minutách nečinnosti. Očekávali bychom, že prostřednictvím tlačítka označeného jako "On" můžeme aparát opět zapnout, ale to lze učinit pouze uzavřením a opětovným otevřením krytu objektivu.

Na fotoaparát za 6 999 Kč pořizuje FinePix A330 překvapivě dobré snímky. V našich laboratorních testech se z hlediska barevného vyvážení a kvality expozice daly srovnat s výsledkem dvakrát tak drahých přístrojů. Rovněž nás potěšil výborný výsledek testu fotografování s bleskem.

FinePix A330 určitě nenadchne uživatele, kteří rádi snímají momentky a potřebují tedy, aby aparát startoval co nejrychleji. V případě, že jste udělali špatný snímek a chcete jej smazat, musíte učinit minimálně pět kroků, než se dostanete ke koši.

Hodnocení: Hledáte-li jednoduchý fotoaparát pro snímání nenáročných snímků na dovolené, stojí FinePix A330 za úvahu. Je vybaven trojnásobným optickým zoomem a za 6 999 Kč je téměř za hubičku.

HP Photosmart R707

HP Photosmart R707 za 11 490 Kč se od většiny ostatních účastníků našeho testu v lecčems odlišuje. Černé tělo je pokryto jakoby gumovou texturou, díky níž se skvěle drží v ruce a jeho přední část zdobí a chrání plát z leštěného kovu. Přestože je o drobek větší než Canon Ixus 500, je tento fotoaparát lehčí, nabízí více pokročilých voleb (včetně základní priority clony a manuálního ostření) a stojí o dost méně. Přitom jsou oba vybaveny pětimegapixelovým snímačem.

Inovativní nápověda menu nabízí tipy pro použití foto-aparátu a dokáže vysvětlit řadu funkcí. Po vyfocení snímku můžete v nápovědě najít rady ohledně problémů, které může fotografie vykazovat, a to v závislosti na aktuálním nastavení fotoaparátu. Bylo by lepší tyto informace mít po ruce před pořízením snímku, ale co vám brání vyfotit další fotku a chovat se již podle nápovědy?

Tlačítko umístěné na horní straně přístroje nabízí volbu jednoho ze sedmi scénických režimů, včetně možnosti panoramatického focení. Omezený režim priority clony nabízí výběr ze dvou hodnot pro každou úroveň zoomu, ale k dispozici není možnost volby priority závěrky. Režim "My Mode" umožňuje volbu a ukládání vlastní kolekce nastavení jakmile se jej naučíte používat, stane se vaším oblíbeným pomocníkem.

V našich testech uspěl R707 poměrně dobře. Z hlediska kvality snímků jej hodnotíme o stupínek níže než Canon Ixus 500 a téměř shodně s šestimegapixelovým Kodakem EasyShare DX7630 (oba fotoaparáty však stojí více). R707 vytvořil relativně ostré snímky s jasnými a přesnými barvami. V testu práce s bleskem však poněkud zaostával za středem pole. Testovací scéna zde měla potlačené barvy a přeexponované tělní tóny.

HP R707 se nám zdál při zpracovávání pořízených snímků poněkud pomalejší. Podržíte-li prst na spoušti déle, kamera zaznamená tři po sobě jdoucí snímky, ale pak si vybere 20sekundový oddychový čas na jejich uložení do vestavěné 32MB paměti.

Hodnocení: HP Photosmart R707 je atraktivní kombinací příznivé ceny, kompaktních rozměrů a schopných výsledků, přičemž nabízí o několik funkcí více, než by musel.

Kodak EasyShare DX7630

Za cenu 16 490 Kč je tento přístroj, s nímž Kodak důrazně vstoupil do války megapixelů, bezpochyby jedním z nejlevnějších 6,1megapixelových přístrojů na trhu. Při testu přesnosti barev a expozice získal průměrné hodnocení. Výsledek venkovního focení byl sice ostrý, ale zároveň mírně podexponovaný (způsobil tedy ztrátu detailů ve stínu), měl poněkud vybledlé barvy a na čistě modrém nebi mírně zrnil. Barvy testu focení s bleskem byly však o poznání teplejší (s viditelně červeným nádechem) než u jakéhokoliv z ostatních přístrojů v testu.

I když vypadá poněkud robustně, výborně se drží v ruce, což je určitě velká výhoda při míření a komponování scény. Nejoblíbenějším prvkem tohoto fotoaparátu pro nás byl 2,2palcový náhledový LCD displej, a to i z hlediska snadnější navigace v nabídkových menu. Chválíme jak rozlišení tohoto LCD displeje, tak jeho čitelnost i za ostrého slunečního svitu.

Kodak DX7630 obsahuje řadu tlačítek a ovladačů. Vypínač je umístěn na otočném tlačítku volby scénických režimů a proti nechtěnému vypnutí při fotografování jej chrání zámek. Malý joystick umístěný v otočném tlačítku je určen pro ovládání menu a pro prohlížení pořízených snímků, jeho pohyb je však poněkud tvrdý. Líbilo se nám kolečko pro úpravu hodnot manuálního nastavení (i když je možná až příliš citlivé), ale pracujete-li v automatickém režimu nebo prohlížíte-li pořízené snímky, není mu přiřazena žádná funkce.

Šestnáct přednastavených scénických režimů stačí na všechno: od studií květin až po noční focení. Pokročilému uživateli nabídne aparát čtveřici modů, včetně priority clony i závěrky a individuálně nastavitelného režimu pro volbu a ukládání vlastních nastavení.

Hodnocení: Fotoaparát Kodak EasyShare DX7630 nabízí širokou škálu užitečných funkcí a určitě osloví mnoho uživatelů. S výhradami k několika drobnostem je to velmi schopný přístroj.

Konica Minolta Dimage Z2

Tento fotoaparát vypadá tak trochu kosmicky. Jeho velké, kulaté a stříbrné tělo ukrývá objektiv s 10násobným optickým zoomem, svým tenkým můstkem navazuje na grip ukrývající prostor pro baterie a paměťovou kartu. Ovládání přístroje jednou rukou je však velmi omezené právě kvůli tomuto rozměrnému gripu a umístění ovládacích prvků (na jeho zadní straně). Ovládací prvky jsou sice špatně označeny, ale pro ovládání oběma rukama jsou umístěny přehledně a snadno se s nimi manipuluje.

Dimage Z2 je vybaven poměrně malým 1,5palcovým LCD displejem, jeho kontrast je však čitelný i za slunečného počasí. Přepnete-li na práci s hledáčkem, přes displej padne opona a obraz je promítán pouze do hledáčku.

Většina z podrobnějších nastavení Z2 je umístěna ve velmi přehledně zpracovaném systému menu. Poněkud zvláštním způsobem je však zpracováno prohlížení a mazání pořízených snímků, které lze zrušit až po 10sekundovém intervalu. Chcete-li tedy určitý snímek smazat, musíte počkat, až jej přístroj zpracuje, pak přepnout do náhledového modu a vyčkat, než se jej můžete zbavit. V režimu rychlého snímání můžete pořídit najednou až pět obrázků, na jejich zapsání do paměťové karty si však počkáte přibližně 25 sekund.

Možnosti automatického nastavení tvoří pět přednastavených scénických režimů, ale Z2 nabízí pokročilejším uživatelům i čtveřici režimů manuálních. Hodnoty clony a rychlost závěrky lze snadno měnit prostřednictvím logicky uspořádaných ovládacích prvků. Správnou expozici pomáhá uživateli dotvořit histogram zobrazovaný v reálném čase na displeji. Tuto funkci vídáme v poslední době u digitálních fotoaparátů stále častěji, ale nutno přiznat, že to je pro většinu uživatelů asi ta nejméně srozumitelná funkce.

Z testu kvality snímků vyšel Dimage Z2 se smíšenými výsledky. V testu focení s bleskem si vedl výborně a produkoval snímky s přirozenou kvalitou barev, věrnými tělovými tóny a celkově dobrou expozicí. Při pořizování statického venkovního snímku však Z2 disponoval vybledlými barvami, obraz nebyl nijak ostrý a některé detaily byly rozmazané.

Hodnocení: S ohledem na cenu 16 490 Kč disponuje Dimage Z2 množstvím zajímavých funkcí a celkově produkuje hezké snímky. To nejlepší z něj však dostanete až po ovládnutí manuálního nastavení aparátu.

Nikon Coolpix 3200

3,2megapixelový Nikon Coolpix 3200 je kompaktní a lehký (váží pouze 190 gramů) a je velmi dobře stavěný na amatérské fotografování typu "namiř a stiskni". Dobře se drží v ruce a ovládací prvky jsou přehledné a lze jimi manipulovat i jednou rukou. Velmi snadné je například ovládání přesně pracujícího trojnásobného optického zoomu.

Na nabídkový systém Coolpixu 3200 je třeba si chvilku zvykat. Nabídky menu nejsou sice přehnaně hluboké, ale přece jen jsme měli pocit, že skrolování jsme si užili až moc, a to hlavně proto, že se na každé stránce objevují pouze tři řádky. Malý 1,6palcový LCD displej není za slunečného počasí příliš čitelný. Lze sice snížit jeho jas, ale na úkor barev.

V rámci plně automatického nastavení nabízí Coolpix 3200 celých 15 scénických režimů, jejichž škála pokrývá situace od západu slunce přes speciální nastavení pro focení ohňostrojů až po systém panoramatického skládání obrázků. Očekáváte-li však od tohoto fotoaparátu nějaké vymoženosti manuálního ovládání (jako například ovládání priority clony či závěrky), budete se muset poohlédnout po jiném modelu.

Unikátním a v tomto testu ojedinělým prvkem je režim "Best Shoot Selector". V tomto režimu je po namáčknutí spouště sejmuto najednou deset snímků, z nichž si fotoaparát sám zvolí ten nejostřejší, který zapíše na paměťovou kartu. Díky tomu můžete získat lepší záběry například za zhoršených světelných podmínek, kdy pomalý čas závěrky má (v s kombinaci přístrojem drženým v ruce) na svědomí rozmazané snímky. Klasickým případem je focení v muzeích, kde je zakázáno používat blesk.

Nikon Coolpix 3200 výborně obstál v našem testu statického portrétního snímku. Nebyl sice tak ostrý, jako u fotoaparátů s větším rozlišením, ale byly jsme svědky pozoruhodně přesné expozice a barevné věrnosti. Venkovní scéna již ale nebyla tak působivá: expozice byla velmi dobrá, detaily ve stínech byly vcelku ostré, ale nebe bylo skvrnité a barvy se jevily jako znatelně potlačené.

Hodnocení: Nikon Coolpix 3200 se snadno přenáší a používá a je výbornou volbou pro uživatele, kteří nemají umělecké ambice, ale přesto požadují hezké a ostré snímky.


Žhavé foťáky pro žhavé léto II

Olympus C-460 Zoom

Olympus C-460 Zoom spadá cenově do stejné kategorie jako Nikon Coolpix 3200 a Fujifilm FinePix A330, tedy mezi snadno ovladatelné, funkčně poněkud strohé a levnější digitály. C-460 zapnete otevřením krytu čočky, počkáte, než vyjede objektiv s trojnásobným optickým zoomem a můžete fotit. Pokud si však nedokoupíte paměťové médium s vyšší kapacitou, nenafotíte snímků mnoho. Při nejlepší kvalitě zvládne tento čtyřmegapixelový fotoaparát uložit do přibalené 16MB XD karty přibližně pět až šest obrázků.

Ovládací prvky nejběžnějších funkcí C-460 jsou umístěny v dobrém dosahu. Složitější vlastnosti aparátu jsou umístěny podle našeho názoru v přehledném systému menu a snadno se jimi prochází. Z kotouče umístěného na náhledovém displeji můžete zvolit jeden z pěti přednastavených scénických režimů. Tento grafický prvek imituje otočné kolečko známé z většiny ostatních přístrojů. Poněkud nepříjemné však je, že než jsme se rozhodli, který scénický režim zvolíme, displej často zhasl.

Další nepříjemností je krátká doba pro okamžité prohlédnutí právě pořízeného snímku. Pokud se vám pořízený obrázek nezamlouvá, nezbude vám nic jiného, než přepnout do modu prohlížení a smazat jej pomocí menu. Pro přepnutí do tohoto režimu, nalezení možností mazání a opětovné snímání musíte projít sérii šesti úkonů. Mažete-li snímků více, je pro každý z nich třeba provést čtyři úkony.

Ovladač zoomu je řešen podivně tvarovanou kolébkou umístěnou přímo vedle spouště. Přesunout na ní během snímání prst je téměř bolestivá záležitost. Chytíte-li aparát pravou rukou, není tak těžké omylem uzavřít kryt objektivu a tím přístroj vypnout. LCD displej má úhlopříčku 1,8 palce, ale ve slunečním svitu není příliš čitelný.

Kvalita snímků se v testu projevila jako průměrná. Venkovní snímky vykazovaly realistické barvy a dostatek detailů ve stinných oblastech scény. Barevná přesnost a tělové tóny se při portrétní fotografii jevily jako průměrně dobré. Focení s bleskem vyprodukovalo poněkud přeexponovaný snímek, který umocňoval tělové barvy modelu.

Naše největší výtka směřuje k životnosti baterií, která byla u testovaných zařízení nejnižší. Při provozu na dva AA akumulátory přístroj dokázal zaznamenat pouze 127 snímků, což představuje přibližně hodinový nepřetržitý provoz. To je sotva polovina času a snímků, než kolik jich zvládnou jeho dnešní konkurenti v testu.

Hodnocení: Schopný a poměrně levný přístroj, který ale vykazuje několik uživatelských nedostatků. Slabá výdrž baterií z něj dělá přístroj určený pro uživatele, kteří fotí jen občas a nepořizují více snímků najednou.

Panasonic Lumix DMC-FZ10

Čtyřmegapixelový Panasonic Lumix DMC-FZ10 je se svojí cenou 22 990 Kč nejdražším digitálním fotoaparátem v našem testu (uvádíme zde oficiální ceny dané výrobcem, ale v internetových obchodech lze jednotlivé aparáty sehnat i levněji), ale za své peníze toho získáte víc než dost. Počínaje velmi dobrou nabídkou řady pokročilých funkcí až po úžasně výkonný objektiv Leica s 12násobným optickým zoomem a vestavěným optickým stabilizátorem. Kovové slitinové tělo tohoto Lumixu je lehčí než se na první pohled zdá, a i když je v porovnání s ostatními aparáty v našem testu poměrně velké, skvěle padne do ruky a lze s ním fotit i jednou rukou.

I tak ale musíme k Lumixu vznést drobné výhrady, týkající se designu. Například otočné kolečko volby scénických režimů obsahuje pouze jednu společnou položku pro snímání s prioritou závěrky, clony i pro manuální nastavení. Mezi těmito třemi mody pak musíte volit až v menu. Lumix je též osazen starším typem kolébky pro připojení blesku s menšími možnostmi ovládání. Jinými slovy - s externím bleskem nemůžete měřit skrze objektiv a je třeba jej nastavit ručně.

Panasonic DMC-FZ10 nabízí pět přednastavených scénických režimů, včetně jednoho velmi specifického, v němž lze sledovat rychle se pohybující předměty (například automobily) zaostřené na rozmazaném pozadí. Tuto funkci jsme zkoušeli za jasného dne a byli jsme spíše zklamáni (i když příručka říká, že pro tento mod není přímé světlo nejvhodnější). Lepšího výsledku jsme docílili s nastavenou prioritou závěrky na pomalou rychlost.

Jakmile se seznámíte s tlačítkem expozice, můžete pomocí směrových tlačítek nastavovat hodnoty clony i rychlost závěrky. Velice se nám líbil plynulý chod ručního ostření, umístěného na objektivu.

Lumix DMC-FZ10 dosáhl v našem testu kvality snímků těch nejlepších hodnot. Na fotografiích pořizovaných pomocí blesku jsme byli svědky věrných barev a přirozených tělových tónů. Lumix se s přehledem vyrovnal pětimegapixelovým přístrojům a produkoval přesné barvy a jemné detaily jak při interiérovém, tak exteriérovém provozu.

Hodnocení: Nejlepší vlastností tohoto přístroje je jeho 12násobný optický zoom se stabilizací obrazu, který z něj činí ideální levný fotoaparát pro sportovní reportéry. Představuje ideální kompromis mezi levnými automaty a stále ještě drahými digitálními SLR přístroji.

Sony Cybershot DSC-T1

Pětimegapixelový Sony Cybershot DSC-T1 je vývojářským zázrakem. Má velikost balíčku karet a díky zaobleným rohům jej lze pohodlně nosit například v kapsičce od košile. Objektiv s trojnásobným optickým zoomem je celý ukryt do těla přístroje, takže po zapnutí z něj nic nevyjede. Pravděpodobně nejatraktivnějším prvkem tohoto fotoaparátu je vynikající 2,5palcový LCD displej. Aparát sice nemá oční hledáček, ale díky tomuto displeji to vůbec nevadí - lze jím nejen výborně mířit, ale také pořízené snímky pohodlně prohlížet.

K tomuto přístroji jsme měli dvě zásadní výhrady. První z nich se týká designu: tělo přístroje je tak tenké, že nedokáže samostatně stát na podložce, takže bude většinu času položen buď na zadní, nebo na přední část těla. Při položení na předek hrozí riziko poškrábání skvěle provedeného kovového krytu optiky a položíme-li jej na zadní část, ohrozíme tím povrch LCD displeje. Škoda, že Sony v ceně nedodává nějaký obal, ten je třeba dokoupit za příplatek. Naší druhou výtkou je cena - 18 490 Kč je (i na Sony) za kompaktní fotoaparát velmi vysoká částka.

LCD displej zabírá více než dvě třetiny zadní plochy přístroje, ale v Sony dokázali zbytek místa zaplnit šikovně umístěnými ovládacími prvky. Zbylo dokonce i místo na opření palce, i když se pod ním nachází výstup z reproduktoru.

Co se týče kvality snímků, test ukázal jistou nevyváženost tohoto přístroje. V ostrosti a detailech byl výborný a při portrétní fotografii a venkovním focení nadprůměrný. V prostředí s omezenými světelnými podmínkami se však projeví nedostatky způsobené omezenou clonou čočky. Při práci s bleskem byly výsledky lehce podprůměrné. Pohrajete-li si však s ručním nastavením bílé a s volbou správného modu blesku, můžete i s tímto aparátem vykouzlit uspokojivé snímky.

Hodnocení: Pokud vám nezáleží na penězích, je Sony DSC-T1 lákavou volbou. Do miniaturního těla se vešel dostatek funkcí a 2,5palcový LCD displej vám budou majitelé většiny ostatních fotoaparátů určitě závidět. Snímky z něj nejsou navíc nikterak špatné.

Aby vám nedošla šťáva

Pro tento test jsme trochu pozměnili proceduru, kterou zkoumáme životnost baterií a energetickou náročnost digitálního fotoaparátu. Kromě snímání desítek fotografií s vypnutým a zapnutým bleskem jsme přidali i manipulaci s optickým zoomem a vypínání a zapínání přístroje. Zoomování a časté vypínání a zapínání přístroje je totiž velmi energeticky náročné. Na první pozici se dostal Kodak EasyShare DX7630, který je vybaven nabíjecím lithiumiontovým akumulátorem, když dokázal pracovat přes tři hodiny a mezitím zaznamenal 355 snímků. Nejrychleji naopak skončil Olympus D-580 Zoom, kterému došly síly po hodině testu a stihnul pořídit pouze 127 snímků. Podrobnější přehled výdrže jednotlivých modelů najdete v tabulce.

Digitální aparáty v našem testu používaly buď nabíjecí lithiumiontové akumulátory, nebo sadu AA baterií. Obě řešení mají své výhody i nevýhody. Výhodou klasických tužkových akumulátorů je fakt, že je lze zakoupit téměř všude. Většinou však vydrží méně než proprietární lithiumiontové akumulátory.

Na rozdíl od tužkových akumulátorů, kterých můžete mít v batohu spoustu, je nevýhodou speciálních akumulátorů právě jejich vzájemná nekompatibilita. Uživatel se musí buď spokojit s maximálně tříhodinovým nepřetržitým provozem na jednu baterii, nebo si musí přikoupit další akumulátor, který je však o poznání dražší než sada tužkových baterií. Je ale pravda, že málokdo dokáže neustále tři hodiny fotit, takže lithiumiontové akumulátory většinou vydrží alespoň jeden den. V noci je třeba je nabít, což znamená buď nutnost dostupnosti elektrické zásuvky, nebo alespoň nabíjecí adaptér do zapalovačového konektoru automobilu.

Akční scény: Jak snížit prodlevu spouště

Focení v cizích městech může během letní dovolené představovat zajímavou výzvu. V krátkém časovém úseku se vám nabídnou zajímavé artefakty i scény, počínaje nevšední poštovní schránkou či telefonní budkou, přes exotickou architekturu až třeba po záběry uhánějících rikš či dvoupatrových autobusů.

Sníte-li ale o pořízení nejzajímavějšího snímku vašeho života, musíte být ve střehu. Pokud si nejste jistí, že nebudete muset často a rychle střídat přednastavené scénické režimy, uvažujte o investici do fotoaparátu, který dovoluje nastavit expozici rychlostí závěrky (v našem přehledu je to například Konica Minolta Dimage Z2). Ponecháte-li přístroj neustále nastaven na preferenci závěrky, můžete měnit její rychlost během zlomku sekundy. Některé aparáty (jako například Canon PowerShot S1 IS) vám umožní ukládat oblíbená nastavení expozice a velmi rychle je z paměti opět vyvolávat. Jestliže se na cestách zabýváte fotografováním akčních scén a záběrů, doporučujeme vám co nejvíce snížit prodlevu spouště, jíž jsou právě digitální aparáty nechvalně proslulé. Rychlost přístroje zvýšíte například tak, že vypnete automatickou korekci bílé barvy a pro danou situaci (a pro dané světelné podmínky) ji nastavíte pro všechny snímky ručně. Nejjednodušším a nejefektivnějším způsobem ale zůstává tzv. "předostření" scény, tedy namáčknutí spouště do poloviny již před sejmutím obrázku. Prodlevu spouště rovněž sníží manuální nastavení expozice.

Kvalita obrazu - mnoho možností

V rámci testování kvality snímků jsme použili řadu venkovních i vnitřních scén, a to jak při normálním osvětlení, tak s použitím blesku. U každého přístroje jsme zkoumali ostrost, barevnou přesnost a expozici snímků. Z pořízené kolekce jsme vybrali několik reprezentativních snímků, které nejlépe doloží jejich rozdílnou kvalitu.

Při focení s bleskem měl vůbec největší problémy přístroj Pentax Optio S4i (jenž se nakonec nedostal do nejlepší desítky, kterou zde dnes představujeme), nezvládl podání tělových tónů: jeho snímek figuríny vykazuje popelavé tóny a příliš tmavé barvy. Nejlépe si naopak s touto scénou poradil fotoaparát Canon PowerShot S500, jehož tělovým barvám nelze nic vytknout a který také správně zachytil pestré barvy na košili naší testovací figuríny.

Focení venkovních scén může odhalit jiné problémy, s nimiž se ideální fotoaparát musí umět vyrovnat. Jsou to především otázky týkající se kontrastu a čistoty barev (nejvíce viditelné na modrém nebi). Konica Minolta Dimage Z2 vyprodukovala přeexponovaný snímek, který sice vytáhl detaily ze stinných ploch, ale na druhou stranu zcela zkreslil a pozměnil barvu oblohy. Fotografie pořízená Panasonicem Lumix DMC-FZ10 naopak vykazuje přesné podání barev oblohy a zachování ostrých linek.

Dejte si na svůj fotoaparát pozor!

Na cestách se k fotoaparátu chovejte jako ke členu rodiny. Například při cestách letadlem jej nenechávejte v batohu určeném pro přepravu v zavazadlovém prostoru. I odbavené zavazadlo totiž může být bez vaší přítomnosti otevřeno a při opatrnosti letištních dělníků bývá často poškozeno. Vezmete-li aparát do kabiny a uložíte-li jej do prostoru nad hlavami pasažérů, obložte jej měkčími zavazadly a dejte pozor, aby nevypadl ven.

Jestliže váš fotoaparát nevypadá na první pohled tak, že s vámi několikrát prošel džunglí, doporučujeme vzít si s sebou dokumenty prokazující, že jste jeho plnoprávným majitelem. Můžete se tak vyhnout nepříjemnému obvinění z pašování neprocleného přístroje nebo z jeho odcizení.

V některých koutech světa je oblíbeným koníčkem domorodců vykrádání pronajatých automobilů, takže i když schováte fotoaparát do kufru, můžete o něj snadno přijít. Nejlepší rada tedy zní: noste jej při sobě, nepouštějte jej z ruky a nenechte se fotit od cizích lidí, zvláště pokud působí dojmem, že umí rychle utíkat.

§§§§§


Třináctero klávesnic I

Lubor Jarkovský

C04P0381

Velký test periferních zařízení se v našem časopise neobjevil už poměrně dlouho, a to nás vedlo k rozhodnutí prověřit ty nejzajímavější sady klávesnic a myší, které jsou na českém trhu k dispozici. Výběr byl samozřejmě ovlivněn moderními trendy a technologiemi, tudíž jsme se zaměřili na bezdrátové multimediální produkty, které vám práci s počítačem usnadní nejvíce a navíc bude váš stůl elegantnější. Než se ale pustíme do srovnávání samotných produktů, je třeba si říci několik základních obecných informací o těchto periferních zařízeních.

Segmentace trhu

Český, ale i světový trh s klávesnicemi a myšmi je značně odlišný od trhů s jinými produkty. V oblasti těchto periferních zařízení je totiž konkurence značně nevyvážená, což způsobuje omezený výběr. Tato definice není úplně přesná, neboť malá konkurence je pouze u drahých produktů, kde si trh téměř půl na půl rozdělují Microsoft a Logitech. Nikdo jiný nenabízí stejně kvalitní produkty, které by těmto dvěma velikánům mohly konkurovat. Pokud jste se tedy rozhodli zakoupit kvalitní myš či klávesnici, téměř na 100 % si budete vybírat z nabídky Logitechu či Microsoftu. Na druhé straně cenového spektra, tedy v oblasti levných produktů, je zase konkurence poměrně velká. Nalezneme zde výrobky firem jako jsou Chicony, Genius, Trust či Key Tronic. Levnější zařízení prodává i Creative, ale ten pouze nakupuje u Chicony a Geniusu a razí na tyto produkty svůj název. Drobné rozdíly a úpravy se samozřejmě najdou, ale tyto detaily budou podrobně rozebrány přímo v testu. Cenově příznivé jsou ale i výrobky Labtecu, jehož vlastníkem je Logitech.

Trojice bezdrátových technologií - infra, rádio a bluetooth

Levná, dražší, nejdražší. Tak by se dalo jednou větou vyjádřit rozdělení tří technologií, které můžeme u různých výrobků najít. U klávesnic a myší podle jejich ceny většinou poznáte, kterou ze tří bezdrátových technologií disponuje.

Nejlevnější variantou je připojení pomocí infra, které v poslední době ustupuje neustále zlevňující rádiové technologii. Infra má jednu velkou nevýhodu, mezi přijímačem a daným zařízením nesmí být žádná překážka. To se rádiového přenosu ani bluetooth netýká. Právě rádiový přenos na frekvenci 27 MHz je v dnešní době u těchto produktů nejrozšířenější, protože nabízí kvalitní přenos a receiver nemusí být nikde na stole. Bluetooth je v podstatě také rádiový přenos (probíhá na frekvenci 2,4 GHz) , ale řadíme ho zvlášť, neboť je u periferních zařízení novinkou a nabízí další výhody. Zařízení komunikující přes bluetooth jsou schopná oproti "klasickému rádiu" práce v téměř dvojnásobné vzdálenosti (cca 10 m) a k bluetooth přijímači se navíc mohou připojovat jakákoliv bluetooth zařízení. Tyto produkty jsou nejdražší a náš test je neobsahuje, neboť Microsoft je v České republice nepochopitelně nenabízí a Logitech by tak neměl žádnou konkurenci.

Připojení receiverů

I když zde mluvíme o bezdrátových přenosech, bez drátů se samozřejmě neobejdete, protože přijímač signálu nějak s počítačem komunikovat musí. Připojení probíhá v současnosti přes dvě rozhraní - PS/2 a USB. Starší technologie PS/2 neumožňuje některé přístroje využít naplno, protože má daleko menší rychlost přenosu dat. Přijímač navíc funguje až po restartování počítače, což se USB samozřejmě netýká. To nabízí rychlý datový přenos a možnost připojovat a odpojovat zařízení za chodu systému. Obecně platí, že levnější výrobky disponují rozhraním PS/2, dražší povětšinou USB nebo oběma.

Bez baterií to nejde

Klasická drátová myš či klávesnice je napájená přímo z počítače, u bezdrátových je situace samozřejmě jiná, což znamená nejen větší váhu, ale i problémy s výměnou baterií. Někteří výrobci jako kupříkladu Logitech řeší u svých nejdražších výrobků tuto situaci dobíjecími bateriemi a kolébkou, ve které se myš dobije. Klávesnice tolik energie nespotřebuje, takže v jejím případě není časté dobíjení nutné. Jiní výrobci se zase snaží snížit spotřebu energie - s novým systémem přišel Microsoft a nabízí u svých bezdrátových myší vyšší třídy až trojnásobnou životnost baterií než ostatní. Podle zkušeností uživatelů, kteří tyto myši používají dlouhodobě, tomu skutečně tak je.

Senzory

Optický senzor je u myši tím nejdůležitějším prvkem, protože určuje, jak je myš přesná a jak reaguje na rychlé změny polohy. Nejlepší senzory mají myši Logitechu - jedná se o senzory MX. Logitech garantuje, že do zrychlení 10 G bude kurzor vždy přesně opisovat pohyb ruky. U nové myši s modelovým oynačením MX510, jejíž test vám přineseme v příštím čísle, je hranice dokonce stanovena na 15 G. Tato ani předchozí hodnota nemají s reálným životem prakticky nic společného, ale konkurenční boj nutí výrobce zacházet do extrému, aby měli zákazníka na co nalákat. Kvalitu senzoru ukáže jednoduchý, ale efektivní test, který spočívá ve zkoušení myši na různém typu povrchů. Nejnáročnější je pro senzor lesklý černý povrch, na němž se většina myší naprosto ztrácí. Jak náš test ukázal, jediným senzorem, který takto náročný povrch s menšími chybičkami při velmi rychlých pohybech zvládne, je MX senzor společnosti Logitech. Ani nejlepší myš Microsoftu nepodala přesvědčivý výkon.

Jak jsem testovali a hodnotili?

Výrobky jsme hodnotili podle několika kritérií, která se dělí do dvou skupin -kvalita myši a kvalita klávesnice. U myší jsme sledovali především tvar, množství tlačítek, kvalitu senzoru, dosah a software. U klávesnic jsme se zaměřili na kvalitu kláves, jejich rozvržení, počet multimediálních kláves a možnosti jejich manuálního přenastavení, a samozřejmě také na dosah. Vzhledem k tomu, že jsou v testu různé cenové kategorie produktů, nelze jednoznačně říci, která sada vyhrála. Nejlepší jsou ty nejdražší produkty, ale s ohledem na poměr mezi cenou a výkonem je nelze apriori nadřazovat ostatním.

Canyon RF1

Bezdrátový desktop od společnosti Canyon obsahuje klávesnici s šestnácti multimediálními tlačítky a optickou myš. Designově jsou oba produkty provedeny pěkně, ale v ostatních oblastech za konkurencí značně zaostávají. Klávesnice je malá, což se projevilo v rozložení kláves, které je ze všech testovaných výrobků nejméně zdařilé. Šipky i šestice tlačítek nad nimi nejsou odděleny od ostatních kláves mezerou, což velice ztěžuje práci, protože zde se už nejedná o drobnou modifikaci klávesnice, ale o kompletní změnu v systému rozvržení kláves. Šipky jsou poloviční šířky než ostatní klávesy a strefit se do nich je docela umění. S myší na tom není Canyon o mnoho lépe, neergonomická myška je určena pro malou ruku. Disponuje jen třemi tlačítky, vkládání baterií je řešené podobně jako u Express desktopu Logitech - dvířka tvoří celá horní část. V tomto případě není vyndávaní AA baterií nijak snadné. Myš nefunguje s každými bateriemi, uvádí to sám výrobce a naše zkušenost to potvrzuje. Dobíjecí baterie Varta jakoby v myši vůbec nebyly. Senzor myši je další slabinou, rychlejší pohyb nezvládal ani na nenáročném povrchu stolu v redakci. Další ranou je univerzální software, který sice umožňuje nastavení, ale není s RF1 zrovna kamarád. Sada nesplnila ani naše základní požadavky a práce s ní je velmi nepohodlná.

Cena vč.DPH: 910 Kč

Creative Desktop Wireless 6000

Tento produkt není přímo výrobkem Creative, protože tato společnost se věnuje jiným oblastem IT. Klávesnice je téměř identická jako ta v sestavě Geniusu, od kterého ji také Creative kupuje. Je pouze pozměněna barva a provedení multimediálních kláves, jichž je mimo jiné o sedm více než u výrobku Genius, tedy celkově devatenáct. Základní multimediální klávesy pro ovládání audio a video přehrávače mají pevně stanovené funkce, které nelze upravovat. U zbytku kláves je možné funkce libovolně změnit ve velice pěkně graficky zpracovaném softwarovém rozhraní, které používá i Genius. Překvapením bylo, že některá multimediální tlačítka neměla funkce nastaveny instalací softwaru, ale bylo nutné manuálně určit cíl spuštění. Asi největším záporem je absence českých kláves, tímto nedostatkem netrpí žádný další výrobek. Myš je ve stříbrnočerné kombinaci a není ergonomická, což znamená, že nebude vadit levákům, ale do ruky nesedne na 100 % nikomu. Naštěstí není příliš úzká, tudíž se má dlaň alespoň o co opřít. Myš se hodí jen na základní kancelářské úkony, protože vyžaduje nenáročný povrch (nejlépe podložku pod optickou myš) a senzor nezvládá ani rychlé pohyby - na hraní her se nehodí už vůbec. Celkově vzato nenabízí Creative nic převratného, zvláště když téměř totéž dostaneme od Geniusu levněji.

Cena vč.DPH: 1850 Kč

Creative Desktop Wireless 8000

Klávesnice Chicony spolu s myší Chicony, nálepkou Creative a lepším softwarovým vybavením - to je Desktop Wireless 8000 od Creativu. Obsahuje 21 multimediálních kláves, u nichž lze softwarově měnit funkce. To je zásadní a příjemná změna oproti Chicony. Na druhou stranu je cenový rozdíl mezi Chicony a Creativem značný - platit o dost víc jen za lepší software a nápis Creative se zdá zbytečné. V dané kategorii jsou daleko lepší produkty, a tak stojí tato sada Creative skoro až na konci stupnice cena/výkon. S myší je to stejné jako s klávesnicí, je shodná s tou v sadě Chicony, až na název firmy na svém těle. I přesto jsme ji vyzkoušeli a dopadla stejně jako její dvojče. Na lesklém černém stole se kurzor pohyboval trhaně a při rychlém pohybu, s jakými pracují především hráči, se nechytala už vůbec. Různobarevné povrchy jí také dělaly problémy. Při vzdalování od přijímače začala klávesnice vynechávat asi ve vzdálenosti čtyř metrů, myš zhruba ve dvou. To není mnoho, většina ostatních zvládá pět i šest metrů. S tímto modelem se Creative příliš nepředvedl a jedná se spíše o jakousi z nouze ctnost v jeho nabídce, protože kvalita sady rozhodně neodpovídá kvalitě ostatních výrobků této značky.

Cena vč.DPH: 2290 Kč

Genius Wireless Twin Touch Optical Value

Tchajwanský výrobce je známý levnými produkty, což potvrzuje i jeho bezdrátová multimediální klávesnici s dvanácti přidanými tlačítky a bezdrátovou optickou myš o rozlišení 800 dpi. Klávesnice je oproti modelům Microsoftu i Logitechu malá. Multimediální klávesy nepatří mezi nejlepší, jsou malé a silně se viklají. Navíc se nedají změnit jejich funkce, jen částečně upravovat, a to pouze u některých tlačítek. Na klávesnici se píše dobře a zachovává klasické rozložení znaků. Perfektně je řešena opěrka rukou, která je skryta pod klávesnicí a pouze se vysunuje. Jediná výtka směřuje ke klávese Backspace, jejíž poloviční velikost značně znesnadňuje práci. Neergonomická myška působí stroze a po uchopení do ruky i nepohodlně, protože je moc úzká a podlouhlá. Má jen dvě tlačítka a hladké kolečko, jež je náchylné k podkluzování. S náročnými povrchy měla při zrychleném pohybu značné problémy. Nejzajímavější na celé sestavě je ale přijímač sloužící současně jako nabíječka pro dvě tužkové baterie. Sice se nejedná o tak pohodlný způsob jako u Logitechu, ale je třeba vzít v úvahu obrovský cenový rozdíl. V balení je dodáváno šest nabíjecích akumulárotů, takže se nikdy nemůže stát, že bude jedna z komponent bez proudu.

Cena vč.DPH: 1767 Kč

Chicony Cordless Fun-Touch Deluxe

Bezdrátový set s klávesnicí osazenou 21 multimediálními klávesami včetně skrolovacího kolečka a s optickou myší patří do střední cenové třídy. Klávesnice je pohodlná a psaní na ní jde snadno. Kromě poloviční klávesy Enter neskrývá žádná úskalí v podobě přesunutých či pozměněných kláves. Špatnou zprávou však je, že nelze předefinovat funkce přidaných tlačítek. Upravit jde pouze funkci speciálních kláves pro spuštění Wordu a Excelu. Zamrzí také chybějící klávesa pro spuštění audio/video přehrávače, na druhou stranu příjemná je klávesa pro vypnutí počítače a vhod přijde též možnost spuštění e-mailového klienta a kalkulačky. Myš je obyčejná a ničím nevyniká, má dvě tlačítka a kolečko s vroubky proti sklouznutí, jinak nic víc. Na náročném povrchu je při svižnějším pohybu ztracena, tudíž je třeba vybrat dobrou podložku. Podle výrobce by měla klávesnice fungovat do vzdálenosti dvou metrů a myš do metru jednoho. Tyto údaje se rozhodně neshodují s naším praktickým testem, který ukázal, že bez problémů psala ještě v pěti metrech. Myš zvládala vzdálenost kolem tří metrů. Výbavu jinak normální klávesnice zvyšuje jen skrolovací kolečko a tlačítka pro otevření nových textových či tabulkových dokumentů.

Cena vč.DPH: 1299 Kč

Key Tronic Cordless

Výrobek Key Tronicu je jedinou sadou v testu, která nemá myš s optickým senzorem, ale používá k přenášení pohybu ruky na monitor starou dobrou kuličku. Klávesnice i myš jsou ale samozřejmě bezdrátové. Key Tronic zvolil provedení v černé, kterou doplňuje stříbrná a snaží se tak navodit dojem vyšší třídy, protože většina dražších desktopů se dodává v černé barvě. Multimediální klávesy v horní partii se dají rozdělit na pravou a levou část, přičemž pravá je spíše pro internetové brouzdání a levá pro ovládání hudby či videa. Pohodlné ovládání kazí jen nepříliš dobře viditelná indikace funkcí jednotlivých tlačítek. Tmavý odstín šedé na světlejší šedé není to pravé ořechové. Dalším záporem je, že se funkce kláves nedají v přiloženém softwaru upravovat či měnit. Myš na tom není o nic lépe, sice reaguje díky kuličce na každý pohyb okamžitě, ale poté, co se zanese, je ji třeba čistit. Kromě toho je velmi úzká a nedrží se moc pohodlně. Má dvě klasická tlačítka a hladké scrollovací kolečko, nic víc. Přes všechny zápory není set od Key Tronicu až tak špatný, konstrukce klávesnice je velmi dobrá a cena také. Nenáročný uživatel bude jistě spokojen. I když je třeba říci, že si stačí jen trochu připlatit a na vašem stole může ležet daleko lepší produkt s množstvím nastavení.

Cena vč.DPH: 1195 Kč

Labtec Wireless Desktop Edge

Společnost Labtec (vlastněná Logitechem), je známá výrobou levnějších zařízení doplňujících nabídku většího bratra orientujícího se na výrobu dražších produktů. Klávesnice je docela malá a neroztahuje se do elegantních zaoblených tvarů. Snaha o miniaturizaci přináší první negativní efekt, kterým je velikost multimediálních kláves. Skutečně drobounké podlouhlé klávesy se špatně mačkají, což je příliš velká daň za pěkný vzhled. Mají navíc pevně stanovené funkce a nelze s tím nic udělat. Základem hodnocení je samozřejmě pohodlí při psaní, zde Labtec boduje, a to i přestože nenabízí opěrku na ruce. Rozložení kláves je až na jednu změnu klasické. Z důvodu zachování kompaktních rozměrů je šestice kláves nad směrovými šipkami ve dvou trojicích místo ve třech dvojicích. Klávesnice není sice dokonalá, ale oproti myši má alespoň co nabídnout. Myš má taktéž hranatý tvar, který je ale pro ruku silně nepohodlný. Labtec se snažil vytvořit výrobek pro praváky i leváky, ale příliš se mu to nezdařilo. Starší sada měla myš daleko pohodlnější a lépe tvarovanou. Dosah zařízení je velice slušný, u klávesnice jsme naměřili asi pět metrů a u myši cca dva a půl. Desktopů pod hranicí 1 000 korun ale na trhu tolik nenajdete.

Cena vč.DPH: 799 Kč

Logitech Cordless Desktop Express

Cenově dostupný set od výrobce luxusních periferií je na českém trhu novinkou. Skládá se z bezdrátové klávesnice Cordless Keyboard a z myši Cordless Optical Mouse. Klávesnice je osazena pouze sedmi multimediálními tlačítky, kterými lze ovládat hlasitost, spouštět e-mail, kalkulačku, vracet se v prohlížeči na domovskou stránku a posunout se o krok zpět. Tato sestava nenabízí tolik jako ostatní produkty tzv. "levných výrobců", cenou je ale srovnatelná a po konstrukční stránce daleko kvalitnější. Psaní je pohodlné, neboť klávesy jsou tiché a neviklají se. Myš v sestavě je obyčejnou optickou myší Logitech, která má nejlépe řešené úložiště baterií ze všech v testu. Krytem je totiž celý horní hřbet , což znamená daleko pohodlnější zasunování i vyjímání bateriových článků. Senzor je oproti MX o kategorii níže, což je vzhledem k ceně logické. Při testu na povrchu se střídajícími se barvami selhala a stejně se chovala i na lesklé černé desce stolu. Jako všechny myši Logitech má hladké scrollovací kolečko, což je také malá nevýhoda, protože při delší práci může podkluzovat. Cordless Desktop Express nabízí kvalitní konstrukci i software Logitechu, ale po stránce výbavy je na tom oproti konkurenci o dost hůře.

Cena vč.DPH: 1290 Kč

Logitech Cordless Desktop MX

Nejdražší a nejluxusnější set v testu obsahuje klávesnici Cordless Elite a optickou bezdrátovou myš MX700. Sestava vyniká především vysokou kvalitou obou částí. Klávesnice sice nepůsobí tak elegantně jako ta v sestavě Executive Edition od Microsoftu, ale nabízí prakticky stejné funkce. Má skrolovací kolečko, které neumožňuje pohyb do stran, což to je specialita Microsoftu, nabízí ovládání médií, internetu i e-mailu. Některá tlačítka působí poněkud nadbytečně, kupříkladu "Shopping" či "Webcam". Jejich funkce však lze pomocí softwaru iTouch snadno měnit. Skutečným skvostem je ovládání hlasitosti pomocí otočného kolečka. Tato klávesnice nabízí i druhotné funkce kláves F. Na rozdíl od Microsoftu jsou standardní funkce na prvním místě. Klávesnice má také odnímatelnou opěrku na ruce. Myš MX700 je spolu se svou bluetooth verzí označenou MX900 nejlepší myší na trhu, alespoň co se senzoru týče, protože ten zvládne prakticky jakýkoliv povrch. Dokonce i lesklý černý stůl pro mí nebyl výraznou překážkou. Přijímač signálu je zároveň dobíjecí kolébkou, což je nejlepší řešení nabíjení akumulátorů myši na trhu. Tato sestava je v kategorii rádiového přenosu v pásmu 27 MHz tím nejlepším, co si můžete pořídit.

Cena vč.DPH: 3890 Kč


Třináctero klávesnic II

Microsoft Basic Wireless Optical Desktop

Základní sadou Microsoftu je sestava tvořená klávesnicí Multimedia Keyboard a myší Optical Mouse. Klávesnice je z této dvojice povedenější, její zaoblené tvary jsou velice elegantní a uspěla i po technické stránce. Psaní je pohodlné, klávesy jsou příjemné na dotek a nijak výrazně neklapají. Specialitou je přiřazení druhotných funkcí pro klávesy F, určených především pro produkty řady Office. Nedostatkem ale je, že se tyto klávesy po každém restartu Windows nastaví na svou druhotnou funkci. Pro někoho, kdo neměl v ruce ještě žádný výrobek Microsoftu, bude asi trochu nezvyklá poloviční velikost klávesy Enter, ale jde o zvyk. Multimediální klávesy jsou rozmístěny logicky a lze je po nainstalovaní dodávaného softwaru kompletně předefinovat. Trochu nám scházelo tlačítko pro spuštění "Tohoto počítače", ale jinak jsme žádnou výraznější chybu nenašli. Myš je na tom podstatně hůře, protože je vybavena obyčejným optickým senzorem, který se při rychlejším pohybu na náročnějším povrchu trhá. Myš také není ergonomická, což asi potěší leváky, ale pravák by jistě uvítal opak. Klávesnice pracovala až do vzdálenosti pět metrů bez obtíží, myš asi do dvou metrů. Cena i provedení odpovídají cílové skupině nenáročného uživatele, který však chce modernější vybavení počítače a je ochoten si za něj připlatit.

Cena vč.DPH: 2099 Kč

Microsoft Wireless Optical Desktop Exec. Ed.

Nejdražším výrobkem Microsoftu je sada klávesnice Wireless Desktop Elite Keyboard a pětitlačítkové myši Wireless InetelliMouse Explorer 2.0 s optickým senzorem verze 4.0. Oba výrobky vynikají tím, že jsou na určitých místech potaženy imitací kůže. Klávesnice je osazena 26 předefinovatelnými klávesami, přičemž pět z nich čeká po nainstalování na přidělení funkcí. Zvláště dobře je provedena centrální část s ovládáním hudby a videa, která je plně kompatibilní s WMP, ale některé programy nemusí na stisk tlačítek reagovat. Dalším trumfem je nalevo umístěné pětisměrné skrolovací kolečko. Umožňuje v dokumentech pohyb do všech stran, ale je opět plně kompatibilní pouze se softwarem Microsoft. V Opeře funguje skrolování pouze nahoru a dolů (i u myši). Problém s klávesami F jsme popisovali výše. Klávesnice komunikuje i ve vzdálenosti pěti metrů od přijímače. Myš je velice kvalitní, baterie v ní vydrží nejdéle ze všech testovaných produktů, na lesklém povrchu se ale trhá. Na senzor MX tedy nestačí, na druhou stranu padne daleko nejlépe do (pravé) ruky. Spolehlivá je do vzdálenosti dvou metrů. Pro práci v kanceláři je sestava naprosto ideální (i když nevíme, jak bude vypadat kůže po dvou letech používání).

Cena vč.DPH: 3799 Kč

Mitsumi XD3010 Wireless Office Kit

Před ukončením testování nám do redakce dorazil ještě set klávesnice a myši od společnosti Mitsumi. Jedná se o předprodukční vzorek s německými klávesami, ale podle distributora by se měl tento model začít prodávat v české verzi. Mitsumi nabízí klávesnici s dvaceti plně přeprogramovatelnými klávesami a myš s pěti tlačítky. Klávesnice je v elegantním stříbrném provedení, rozložení kláves je klasické, takže žádné několikadenní zvykání si nehrozí. Nemile nás překvapil její dosah, který činí pouhé tři metry. S myší jsme byli spokojeni, i když není ergonomická, padne skvěle do pravé i levé ruky, protože je dost široká a dlaň se má o co opřít. Na levé i pravé straně má po jednom tlačítku navíc, jsou sice malá, ale pětitlačítkové myši se nachází jen u luxusnějších modelů, tudíž je velké plus, že jsou tlačítka navíc přítomna. Výtka ale směřuje k tlačítkům pro spojení s přijímačem signálu: myš ho má ještě dobře dostupné, ale v případě klávesnice nám chvíli trvalo, než jsme ho našli. Tlačítko je schované pod výklopnou nožičkou a je zapuštěné, takže se dá stisknout jen pomocí propisky nebo jiného kancelářského vybavení. Celkově je desktop Mitsumi překvapením, zvláště díky možnosti nastavení kláves a pěknému vzhledu.

Cena vč.DPH: 990 Kč

Trust 280KS Keyboard & Wireless Optical Mouse

V tomto testu je Trust 280KS jediným modelem, který obsahuje klávesnici s kabelem. Myš je ale bezdrátová a přijímač je zabudován právě v klávesnici. Navíc je poměrně kulantně řešeno dobíjení myši pomocí speciálního kabelu, který má na jednom konci USB konektor a na druhém konektor síťového adaptéru. Druhý zmiňovaný se připojuje do přední části myši a po spojení s počítačem přes USB dochází k nabíjení článků přímo v myši. U klávesnice je v dodávaném softwaru možné kompletně přenastavit všechny multimediální klávesy. Jediným obtěžujícím prvkem u klávesnice je kabel, který je navíc pouze PS/2. Na konci se dělí na dva, jeden se připojuje do PS/2 portu pro myš a druhý do portu pro klávesnici. Myš má ergonomický tvar a velice dobře padne do ruky, i když na to na první pohled vůbec nevypadá. Výraznější výtka směřuje pouze ke skrolovacímu kolečku, které je dost tuhé a špatně se otáčí. Bez větších problémů pracovala až do vzdálenosti tří metrů. Systém Trustu je zbytečně složitý, a i když je nápad s kabelem pro dobíjení baterií v myši zajímavý, není nejpohodlnější. A pohodlí při práci je pro uživatele jedním z důležitých faktorů. Na druhou stranu je tato sestava cenově velmi příznivá.

Cena vč.DPH: 1059 Kč

Creative Prodikeys DM

Jako zajímavost jsme si do článku vybrali tuto speciální klávesnici pro hudebníky, která nenabízí jen multimediální tlačítka, ale také MIDI klávesnici se sedmatřiceti klávesami. Klávesnice jako taková nabízí standardní funkce a není v ničem ochuzena na úkor hudební části. MIDI klávesy jsou skryty pod černým plastovým krytem, který je skvěle maskuje, kryt kromě toho funguje jako opěrka na ruce, i když je třeba počítat s menším pohodlím, protože je poněkud vyšší. Přidaných tlačítek, které plní multimediální nebo internetové funkce, je patnáct a tři z nich jsou přímo určeny k naprogramování. U ostatních jsou funkce pevně stanoveny, naprogramovat lze však všechny MIDI klávesy - to nabízí uživateli obrovské možnosti. Rozhraní pro připojení k počítači je PS/2, potřebný software ke konfiguraci zařízení i k samotnému hraní Creative dodává. Dokonce v něm lze i studovat písničky podle not a učit se je hrát. Prodikeys DM je určeno pro hudební nadšence nebo hravé počítačové uživatele. Pro všechny ostatní se jedná pouze a jen o zajímavost, která se na jejich stole asi tak často neobjeví.

Cena vč.DPH: 3500 Kč

§§§§§


Stránkové tiskárny

Václav Maletínský

C04P0390

V uplynulém pololetí jsme na našich stránkách většinou popisovali inkoustové tiskárny nebo multifunkční zařízení a poněkud macešsky jsme přistupovali k laserové nebo LED technologii tisku. Tématem tohoto vydání PCWORLDu proto budou stránkové tiskárny pro černobílé a barevné zpracování dokumentů. Jednotlivé výrobce a prodejce jsme oslovili s nabídkou na test nových tiskáren, které byly uvedeny na náš trh. Jediným cílem bylo získat dostatek informací o cenách, technické specifikaci a samozřejmě také výkonu nových produktů. Startovní pole je poměrně nesourodé a v tabulkách jsou vedle sebe zařazeny síťové tiskárny a stroje s USB a paralelním připojením, čtyřprůchodové barevné printery společně s jednoprůchodovými zařízeními. V testu nechceme porovnávat samostatný výkon, nabízíme spíše přehled pro zákazníka, který hodlá v nejbližší době utratit peníze za nákup nové kancelářské nebo domácí tiskárny. Někoho může zaujmout levný výrobek s pomalejším tiskem, jinému naopak vyhoví rychlý stroj, který stojí více, ale nebude jej zdržovat při práci. Testované výrobky nepatří do stejné kategorie, proto jsme neudělili ocenění TOP Produkt.

Rychlejší tisk, nižší cena a vyšší rozlišení

Porovnáme-li současné a minulé stránkové tiskárny, můžeme s uspokojením konstatovat, že výrobci se snaží zvyšovat rychlost tisku, a to jak u prvního výtisku dokumentů, tak v kontinuálním tisku. V nedávné minulosti jsme porovnávali zařízení pro jednotlivce či skupinu uživatelů, u nichž se rychlost tisku pohybovala na hranici 10-16 stránek za minutu. Dnes se již běžná rychlost malých tiskáren vyšplhala na 14-22 stránek. Rychlost tisku se nezvyšuje jen u monochromatických tiskáren, ale také u zařízení pro barevný tisk. Levné produkty mohou za minutu vytisknout 4-5 stran formátu A4, dražší zařízení nabízejí za stejnou dobu 8-16 stránek. Barevné tiskárny jsou rychlejší i při monochromatickém provozu, kde se rychlost ze 16 stránek zvýšila na 19-30 výtisků. Cena výrobků přitom zůstala nezměněna nebo klesá, za stejné peníze zákazník tedy může koupit výkonnější stroj. Ke zlevnění došlo i u spotřebního materiálu a přestože se jedná jen o úsporu několika haléřů na stránku, v ročním vyúčtování provozu může uživatel správným výběrem tiskárny ušetřit i několik tisíc korun. Ke zlepšení dochází u kvality tisku, neboť nové tiskárny mohou pracovat ve vyšším rozlišení. Jemnější tonery mají lepší krycí vlastnosti, lépe se mísí a výsledné výtisky překvapují lepšími barevnými přechody a sytým zpracováním fontů písma. Jen zřídka se objevují nedostatky minulých tiskáren, které zanechávaly na výtisku stopy rastrování, zrnitost nebo proužky na velkých plochách. Dokumenty zpracované na nových strojích vás tedy mohou lépe reprezentovat.

Jak jsme testovali

Tiskárny jsme postupně připojovali k PC s procesorem Pentium 4 3,06 GHz a 512 MB operační paměti, na kterém byl nainstalován operační systém Windows XP Professional. Zařízení s ethernetovou zásuvkou byla připojena do naší počítačové sítě, ostatní výrobky jsme zkoušeli s připojením pomocí USB. Testovací dokumenty zahrnovaly výtisk prostého textu v nejnižším možném nastavení, dokument MS Word s různými fonty a barvami písma a drobnou grafikou. Následovala sada celostránkové vektorové a rastrové grafiky, kterou jsme tiskli v nejvyšším dostupném rozlišení. Stejné nastavení jsme u barevných tiskáren používali i pro tisk 16 celostránkových fotografií. Střední pracovní rozlišení jsme na závěr použili pro tisk 27 stran PDF dokumentu s textem a grafikou. Časy jsou měřeny od stisknutí tlačítka Tisk na ploše počítače do výstupu posledního listu požadovaného dokumentu na podavač tiskárny. U barevných tiskáren jsme měřili také rychlost některých černobíle tištěných úloh, aby bylo možné porovnat výkon s monochromatickými tiskárnami.

Monochromatické stránkové tiskárny

Brother HL-1430

První výrobek v našem testu nabízí uživateli rychlost tisku 14 stran A4 za minutu, pracovní rozlišení 300 a 600 x 600 dpi a mile překvapí příznivou pořizovací cenou. Zařízení je vybaveno spodním vstupním zásobníkem pro 250 archů papíru a štěrbinou pro zakládání jednotlivých listů. Horní podavač poskytuje prostor pro uložení 150 výtisků. Vestavěnou 4 MB paměť není možné rozšířit, ale tato GDI tiskárna si přesto se zpracováním testovacích úloh poradila dobře. Ovladače jsou připraveny pro Windows 95 nebo novější a Mac OS od verze 8.6. Čeština uživatele provází nejen průběhem instalačního procesu, ale také v jednotlivých volbách ovladače. K dispozici jsou i nástroje pro sledování stavu tiskárny z plochy počítače, které informují o průběhu tisku a stavu spotřebního materiálu. Zařízení s počítačem komunikuje prostřednictvím paralelního nebo USB rozhraní. Kvalita tisku odpovídá nabízenému rozlišení, doba zpracování prvního výtisku byla poměrně vyrovnaná a pohybovala se od 12,9 do 14,9 sekund podle druhu aplikace. Při kontinuálním tisku se projevila nižší rychlost opakování a výrobek zde ztrácel v porovnání s ostatními produkty krok. Náklady na tisk jsme vypočítali na 0,79 Kč na stránku A4 se standardním pokrytím 5 %.

Cena vč.DPH: 5343 Kč

Brother HL-5150D

Tento model s dvojnásobnou pořizovací cenou najde své uplatnění v menších kancelářích. Vyšší pracovní rozlišení až 2 400 x 600 dpi (v ovladači označeno jako HQ 1200), rychlost opakování do 20 stran A4 za minutu a podpora automatického oboustranného tisku dokumentů zákazníka jistě potěší. Ke kladům výrobku patří i podpora PCL 6, firemní poscriptový ovladač BRScript 3 a emulace IBM Proprinter a Epson FX. Jednoduchý ovládací panel s diodami je umístěn na levé straně, vstupní spodní podavač má shodnou kapacitu jako u dříve popsaného Brotheru HL-1430, navíc lze k zařízení další zásuvku pro 250 listů dokoupit. Výstupní zásobník však pojme jen 125 výtisků. U tiskárny, která volitelně nabízí ethernetové připojení do počítačové sítě a pracuje vyšší rychlostí, bychom očekávali větší kapacitu výstupu. Náklady na tisk jsou výhodnější, stránku A4 s pokrytím 5 % uživatel získá za 0,68 Kč včetně DPH. Při tisku ASCII textu nebo dokumentu s drobnou grafikou jsme naměřili krátkou dobu tisku, použití maximálního rozlišení sice příznivě ovlivní kvalitu zpracování, ale dobu tisku prodlouží. Delší čekání na výtisk musí uživatel snést i při oboustranném potisku, který probíhá poloviční rychlostí10 stran A4 za minutu.

Cena vč.DPH: 11 650 Kč

Kyocera Mita FS-1020DN

I další tiskárna v našem přehledu je určena pro náročnější kancelářské využití. Kyocera Mita FS-1020D dokáže tisknout jednostranně rychlostí 20 stran A4 za minutu a kromě toho je v ní zabudován i duplexní modul pro oboustranný tisk poloviční rychlostí. Nastavení tiskárny nabízí trojici rozlišení 300 x 300,

600 x 600 a Fast 1200 dpi, přičemž posledně jmenovaná volba v sobě skrývá režim 1800 x 600 bodů na palec. Zařízení nám bylo dodáno s instalovanou síťovou kartou a kompaktním diskem s českými ovladači pro PCL 6 i firemní postcript KPDL 3. Tiskárna může pracovat také v režimech LinePrinter, IBM Proprinter, Epson LQ a Diablo 630. Spodní zásobník papíru pojme 250 listů papíru, dalších 50 archů lze vložit do přední výklopné víceučelové zásuvky. Výstupní podavač je určen pro 250 výtisků. Kyocera Mita FS-1020DN dokáže rychle tisknout jednoduché dokumenty s drobnou grafikou a daří se jí i v kontinuálním tisku. Celostránkové vektorové nebo rastrové obrázky ji však potrápily déle než některé konkurenční stroje. Výhodou zařízení jsou nízké provozní náklady 0,46 Kč, nevýhodou naopak vyšší pořizovací cena. Při jejím stanovení svou úlohu sehrála již instalovaná ethernetová přípojka.

Cena vč.DPH: 19 635 Kč

Minolta PagePro 1300W

Konica Minolta, která prodává tento testovaný stroj, se rozhodla zájemce o monochromatický tisk oslovit zařízením s nízkou provozní cenou a průměrnou rychlostí opakování, na které poskytuje prodlouženou tříletou záruční dobu. Záruka platí pokud bude zákazník po celou dobu provozu používat originální spotřební materiály. Model PagePro 1300W barevným zpracováním krytu vybočuje z řady šedobéžových konkurentů a kombinace šedé a šedočerné barvy doplněné průsvitnými podavači mu rozhodně sluší. Tiskárna využívá nerozšiřitelné 8 MB paměti, za minutu dokáže potisknout 16 stran A4 a v nastavení GDI ovladače nabízí rozlišení 300, 600 nebo 1 200 x 1 200 dpi. Testovaný produkt neměl problémy s prací v nízkém nebo středním rozlišení, ale výrazně zpomaloval při nastavení maximální volby. Kvalita zpracování dokumentu v rozlišení 1 200 x 1 200 nebyla převratná, tištěný obrázek byl podstatně světlejší než v nižších volbách a u čárové grafiky například zcela zmizely čáry v kontrolní růžici. Uživatel se v případě podobných problémů může rozhodnout pro pracovní režimy 300 či 600 dpi nebo využije funkce ovladače pro změnu nastavení jasu a kontrastu a tisk ve vyšším rozlišení bude korigovat podle svých potřeb.

Cena vč.DPH: 5105 Kč

OKI B4100

Levnou tiskárnu nedávno představila i společnost OKI. Zařízení s označením OKI B4100 za 60 sekund dokáže potisknout 18 stránek formátu A4 a disponuje interní nerozšiřitelnou pamětí s kapacitou 8 MB. S počítačem komunikuje prostřednictvím paralelního obousměrného rozhraní Centronics IEEE-1284B nebo pomocí USB 2.0 konektoru. Tři volby kvality a rychlosti tisku v rozlišení 300, 600 a 1 200 x 600 dpi pracují dostatečně rychle ve všech aplikacích, výjimku z pravidla zde tvoří tisk objemnějších rastrových celostránkových dokumentů. Rychlost prvního výtisku celkově patří k silným stránkám tohoto zařízení a velmi dobré hodnocení si tento stroj zaslouží i za kvalitu tisku. Vyzdvihnout musíme zejména velmi jemné přechody šedé škály a přesně zpracované čáry vektorové kontrolní růžice. OKI B4100 je vybavena spodním podavačem pro 250 listů, horní výstup nabízí dostatek prostoru pro 150 výtisků. Jednoduchý ovládací panel se stavovými diodami uživateli hlásí informace o tiskárně a spotřebním materiálu. Testovaná GDI tiskárna je dodávána s ovladači pro Mac OS 8.6 a Windows 95 nebo novější. Slabší stránkou výrobku jsou vyšší provozní náklady, příznivě naopak zapůsobí informace o pořizovací ceně 7 128 Kč.

Cena vč.DPH: 7128 Kč

OKI B4350

Na závěr části o monochromatických tiskárnách jsme si ponechali informace o rychlé tiskárně, která za minutu vytiskne až 22 stran formátu A4. Maximální rozlišení 1 200 x 600 dpi je shodné s modelem OKI B4100 a podobnost jsme našli také u grafického zpracování ovladačů pro počítače Macintosh nebo PC. OKI B4350 však není GDI zařízení jako předchozí produkt, ale nabízí ovladače a emulace PCL 6, PostScript Level 3, Epson FX a IBM ProPrinter. Tiskárna je konstruována tak, aby si zákazník mohl dokoupit síťovou kartu, ale také druhý spodní podavač papíru. Pozměněn byl ovládací panel, který nabízí informace zobrazované na alfanumerickém displeji. V jeho blízkosti jsou navíc tlačítka pro pohyb a potvrzení voleb v přehledném menu. Výkonnost tiskárny bude pro nového majitele příjemným překvapením, OKI B4350 totiž výjimečně rychle dokáže zpracovat první výtisky dokumentu a díky vyšší rychlosti opakování svižněji zvládá i kontinuální tisk. Cena produktu zřejmě nebude výraznou překážkou nákupu a neměly by se jí stát ani provozní náklady ve výši 0,68 Kč na stranu A4 s pokrytím 5 %. Maximální měsíční zatížení 30 000 výtisků by mělo vyhovět i náročnějšímu kancelářskému provozu.

Cena vč.DPH: 10 967 Kč

Barevné stránkové tiskárny

Brother HL-2700CN

Výkonem 31 černobílých nebo 8 barevných stran A4 za minutu může zákazníka upoutat nová tiskárna Brother HL-2700CN. K zajímavostem tohoto stroje patří i vysoké pracovní rozlišení 2 400 x 600 dpi, standardně instalovaná síťová karta, doplňující USB a paralelní rozhraní, ale také možnost rozšíření o duplexní jednotku nebo doplňkový spodní podavač. Brother HL-2700CN je určen zákazníkům, kteří potřebují rychlý černobílý tisk, doplněný barevným zpracováním dokumentů, jež příliš nezdržuje. Dokumenty vytištěné na tiskárně jsou ve standardním nastavení tmavší a barvy se zdají být příliš teplé, ovladač však nabízí dostatek možností pro korekce jasu, kontrastu a vyvážení barev. K dispozici jsou i režimy pro tisk fotografie či prezentační grafiky. Tiskárna pracuje s ovladači PCL 6 a BRScript 3, při práci je možné volit monochromatický a barevný tisk a čtyři stupně rychlosti a kvality tisku od 600 x 300 do 2 400 x 600 dpi. Procesor s frekvencí 300 MHz a standardně instalovaná paměť 64 MB zajišťují rychlý první výtisk dokumentů a vyšší rychlost opakování příznivě ovlivňuje i dobu tisku vícestránkových dokumentů. Cena tiskárny 32 129 Kč odpovídá nabízeným funkcím a výkonu, vyšší provozní náklady patří k nevýhodám.

Cena vč.DPH: 32 129 Kč

HP Color LaserJet 2550Ln

Novinka společnosti Hewlett-Packard v nabídce tiskáren HP doplňuje levné modely s označením CLJ 1500 a 2500, tiskne rychlostí 4 barevné nebo 19 monochromatických stran A4 za minutu a její základní rozlišení 600 x 600 dpi je vylepšováno technologií HP Imageret 2400. Na zhotovených výtiscích proto uživatel nespatří stopy po rastrování nebo nepřesnostech v tisku barevných přechodů. Barvy byly při testu zobrazeny správně, nebylo třeba měnit jejich vyvážení. Tonery HP jsou ve srovnání s ostatními konkurenty matné, černý tisk písma proto působí velmi sytě. Tiskárna byla k testu dodána s doplňkovým zásobníkem papíru, proto celkové množství založených médií vyšplhalo až k číslu 375. Výstup pro 125 výtisků patří mezi barevnými stránkovými tiskárnami k nejnižším a nelze jej nijak zvýšit. HP CLJ 2550Ln nabízí PostScript Level 3 a PCL 6 ovladače, v obou je k dispozici jen jediné pracovní rozlišení 600 dpi. Ovladače i dokumentace byly zpracovány v češtině. Testovaný stroj byl při měřeních velmi pomalý, zejména u tisku rastrových obrázků. Nižší rychlost opakování se negativně projevila u vícestránkových dokumentů. Kladně můžeme hodnotit příznivou cenu (zahrnuje i instalovanou síťovou kartu) a nízké provozní náklady.

Cena vč.DPH: 18 469 Kč

Lexmark C510n

Další čtyřprůchodovou barevnou stránkovou tiskárnou v našem přehledu je Lexmark C510n. Rychlost tisku 30 černobílých nebo 8 barevných stran A4 za minutu a pracovní rozlišení až 2 400 x 600 dpi z této tiskárny činí přímou konkurenci dříve popsaného Brotheru HL-2700CN. Obě tiskárny jsou si také podobné v umístění ovládacího panelu s alfanumerickým displejem na levé straně vedle výstupního podavače. Lexmark má samozřejmě odlišné ovladače, jinak zpracovanou interní webovou stránku tiskárny pro konfiguraci, odlišný přehled o stavu spotřebního materiálu a vlastní řešení průvodce instalací. Test nás přesvědčil, že Lexmark se i ve standardním nastavení barev vypořádá s barevnými dokumenty dobře a výtisky dokáže zhotovit za kratší dobu. Ovladač tisku PCL 6 je poměrně jednoduchý a nenabízí vyšší rozlišení než 600 dpi, postscriptový driver ale uživateli předvede volby 300, 600 i 1200 bodů na palec. I tentokrát je označení volby 1200 trochu zavádějící, protože tiskárna v takovém režimu pracuje s rozlišením 2400 x 600 dpi. Provozní náklady na tisk patří k průměru.

Cena vč.DPH: 31 533 Kč

OKI C3100

Technické údaje další stránkové barevné tiskárny jsme nedávno zveřejnili v rámci naší rubriky Novinky. Ve stručnosti jen připomeneme, že toto zařízení nevyužívá čtyřprůchodovou technologii tisku, ale papíry jsou barevně potištěny při jediném průchodu obrazovými válci. OKI C3100 proto za minutu vytiskne 12 barevných nebo 20 černobílých stránek a díky své konstrukci dokáže výjimečně rychle zhotovit výtisky z jakékoliv aplikace. GDI ovladač nabízí několik možností pro korekci barevného podání a změny jasu nebo kontrastu, tovární nastavení je však pro většinu dokumentů vhodné. Uživatel se při tisku může rozhodnout pro nastavení 300, 600 nebo 1 200 x 600 bodů. Druhá volba je vhodná pro zpracování písemností a běžných grafických úloh, nejvyšší rozlišení můžeme doporučit pro celostránkovou grafiku. Tiskárna je velmi dobře vyladěna a nezpomaluje rychlost prvního výtisku ani v maximálním nastavení. Spodní a čelní zásobník mají celkovou kapacitu 400 listů A4, horní a zadní výstup pojmou celkem 350 výtisků. Provozní náklady tiskárny jsou velmi výhodné zejména u černobílého tisku a jen průměrné při práci s barevnými tonery. Tento rychlý kancelářský stroj si můžete zakoupit za 23 153 Kč.

Cena vč.DPH: 23 153 Kč

OKI C5400n

Zařazení další tiskárny OKI do našeho přehledu se vzhledem k ceně a celkové výkonnosti může zdát poněkud nepatřičné. Je pravda, že 16 barevným stránkám za minutu se žádný jiný stroj v testu novinek nevyrovná. Na druhou stranu připusťme, že dvě tiskárny pracují při černobílém tisku rychleji a jejich cena je pouze o několik tisíc korun nižší. Právě proto jsme OKI C5400n z celkového přehledu nových výrobků na trhu nevyřadili. Tiskárna je podobná dříve popsanému modelu OKI C3100, na rozdíl od něj však pracuje v režimech PCL 6 a PostScript 3 a její ovládací panel nad horním výstupním podavačem byl rozšířen o alfanumerický displej pro snadnou konfiguraci. Paralelní, USB 2.0 i ethernetová zásuvka patří ke standardní výbavě testovaného zařízení a díky nim může komunikovat s počítači PC i Macintosh. Kapacita vstupních a výstupních zásobníků je shodná s předchozím modelem. Kvalita tisku a barevné podání bylo na vysoké úrovni, doba prvního výtisku je ovlivňována nastavením pracovního rozlišení a režimem PCL 6 nebo PS3. V kontinuálním tisku fotografií nebo PDF dokumentu dosáhla tiskárna nejkratších časů a mezi představovanými novinkami nenašla rychlejšího přemožitele.

Cena vč.DPH: 39 258 Kč

Samsung CLP-500

Představením Samsungu CLP-500 se vracíme zpět ke čtyřprůchodové technologii barevného tisku. Tiskárna dokáže za minutu vytisknout 20 černobílých nebo 5 barevných listů papíru v rozlišení 600 x 600 nebo 1 200 x 600 dpi. Spodní zásobník papíru s kapacitou 250 listů doplňuje boční víceúčelový podavač pro 100 papírů. Horní výstup pojme celkem 250 výtisků. Samsung CLP-500 je vybaven automatickým duplexem pro oboustranný potisk papírů, s počítačem komunikuje USB 2.0 nebo paralelním rozhraním. Volitelně může využívat také ethernetové připojení. Vestavěná paměť 64 MB je rozšiřitelná na celkových 192 MB, anglická verze ovladačů OS Windows, Mac OS a Linuxu. Náklady na monochromatický tisk jsou u tohoto zařízení poměrně vysoké, naopak výtisky s použitím všech barev z tonerových zásobníků patří k nejlevnějším na trhu. Pořizovací cena výrobku činí 21 408 Kč. Samsung rychle tiskne černobíle, ale barevné výstupy u něj trvají déle než u dalších tiskáren. Pro kancelářské aplikace je velmi dobrým pomocníkem, avšak objemná rastrová grafika se doba tisku nepříjemně prodlužuje. V továrním nastavení jsou barevné výtisky tmavší a odstíny barev spíše teplé, uživatel může v ovladači provést potřebné korekce.

Cena vč.DPH: 21 408 Kč

Xerox Phaser 6100

Abecedně poslední tiskárna v našem přehledu novinek pochází z dílen společnosti Xerox a reprezentuje výrobek pro menší skupinu pracovníků. Standardně je vybavena ethernetovou zásuvkou, k dispozici jsou samozřejmě i porty Centronics IEEE-1284B a USB 2.0. Podobnost strojů Samsung a Xerox není náhodná, obě používají shodnou tiskovou mechaniku a podobné konfigurační nástroje. Xerox ke své mechanice využívá jinou elektronickou část a jeho PCL 6 a PostScript 3 ovladače by měly být zárukou větší kompatibility. Rychlost tisku je u Phaseru 6100 o jednu stránku při černobílém tisku vyšší, v duplexním režimu jsou však obě tiskárny srovnatelné a za minutu mohou vytisknout 5 barevných nebo 10 černobílých stránek. Korekce barev je třeba využívat i u tiskárny Xerox, základní nastavení je možné využít pro běžné dokumenty a prezentační grafiku. Konfigurace Phaseru 6100 je snazší díky vestavěné webové stránce, která informuje o stavu zařízení, nastavení sítě a o zbývajícím spotřebním materiálu. Rychlost prvního výtisku zejména u barevných dokumentů nepatří k silným zbraním tohoto stroje. Ke kladům naopak můžeme zařadit kapacitu vstupního a výstupního zásobníku papíru a zabudovanou duplexní jednotku.

Cena vč.DPH: 23 074 kč

§§§§§


Strčte ho do pytle

Tomáš Jirásko, Hynek Vácha,Jan Šplíchal, Martin Kybal,Lukáš Erben, Jiří Sládek, Patrik Kučera, Kamil Pittner

C04P0417; C04P0418

Najít číslo našeho časopisu, ve kterém jsme se nevěnovali nějakému notebooku, by bylo asi hodně obtížné, ovšem skutečně hodně do minulosti bychom museli jít pro článek, ve kterém jsme se věnovali otázce, v čem notebook přenášet.

Většina uživatelů, pro něž je notebook každodenním společníkem si na tuto otázku již odpověděla a převážně ji vyřešila nákupem tašky, kufříku či notebookové brašny. S rostoucím rozšířením notebooků se však objevuje i početná skupina uživatelů, jež upřednostňuje pro transport batohy - ať již jde o studenty či obchodníky, jež začalo bolet rameno z jednostranného zatížení, nebo prostě jen chtějí mít pohodlí a volné ruce. Proto jsme se v tomto čísle rozhodli pro přehledový test, jenž by pro vás mohl být alespoň inspirací pro budoucí nákup. Nepustili jsme se v něm do rozebírání struktury materiálu, do měření, jaké maximální vlhkosti batoh odolá či jakou maximální zátěž v tahu popruhy vydrží, ale zaměřili jsme se na ryze praktický test. Po dobu jednoho měsíce s námi batohy prožívaly peklo cesty pražskou městskou dopravou, snahu natěsnat do nich při nákupech cestou z práce co nejvíce zboží, testovali jsme je při klasické cestě na jednání, pobytu ve škole, některé díky ratolestem našich kolegů posloužily i v různých strkanicích. Batohy zakusily z naší strany i řadu úderů a kopanců a nevyhnuly se ani pobytu ve sprše.

Po měsíčních zkušenostech, kdy batohy kolovaly mezi členy našeho "likvidačního" týmu, jsme vybrali trojici vítězů ve třech kategoriích, přičemž na vítězi se vždy shodly minimálně 2/3 našeho testovacího týmu. Interně jsme je nazvali "manažerský", "univerzální" a "školní" batoh. Tyto favority naleznete na konci testu, kterého se účastnily značky Addison, Belkin, Deuter, Dicota, Hama, Chiemsee, North Face, Samsonite a Trunk&Co. Někteří z těchto výrobců jsou i dodavateli pro počítačové firmy, které jejich modely nabízejí pod vlastní značkou.

Na co byste si tedy měli dát při výběru batohu pozor? Především si dobře promyslete, kam se s batohem dostanete. Zda s ním budete létat či nikoliv, zda jej budete vozit v kufru auta nebo se budete strkat v přeplněném autobuse. Pro cestovatele může být podnětem například schválení batohů IATA pro přepravu v letadlech, což je devizou batohů Samsonite. Pokud strávíte celý den pobíháním, zaměřte se na nosný systém - přestože prázdný batoh Deuter váží o něco více než konkurenční výrobky, jeho řešení zad a popruhů patří díky kovové mikrosíti apod. mezi špičku. Všeobecně však nosnému systému věnujte pozornost - pokud batoh dobře nesedí již prázdný, při plném zatížení to nebude lepší. Zaměřte se také na systém vyztužení a polstrování. Například Dicota nabízí u některých modelů vyztužení materiálem s vyšší hustotou než používá konkurence a rovněž ochranu vzduchovými polštářky. Ideálním řešením bývá samostatný polstrovaný obal, pevně uchycený v batohu. Rovněž se můžete setkat s řešením, že vnější část není vyztužena vůbec, veškerá ochrana je soustředěna pouze do stěn oddílu s notebookem. Všimněte si, jak je řešeno a zpevněno dno, pro případ delší cesty si prohlédněte, zda lze zipy zajistit zámkem, nezapomeňte ani na krytí zipu a zpracování švů a rohů batohu. Stojí-li batoh za něco, výrobce u něho standardně udává sílu materiálu a jeho složení. Vybíráte-li si batoh s tužší schránkou, jenž sama drží tvar, neváhejte do stěny bouchnout - ujistěte se tak, že jde skutečně o ochranné řešení, nikoliv o marketingový tah. Napodobování vzorů je i v tomto segmentu častým jevem. A samozřejmě nesmíme zapomenout na záruku. Zde exceluje Samsonite se svojí celosvětovou zárukou, Dicota poskytuje 5 let, Addison doživotní záruku na práci a materiál. Rozhodně se také ujistěte, zda daný model odpovídá velikosti vašeho počítače.

Na následujících stránkách se setkáte se stručnými popisy batohů. Kromě ceny naleznete u výrobku i užitnou hodnotu, jež zachycuje náš názor na cenu, provedení, materiál i vhodnost daného modelu pro přepravu notebooku. Plně vyhovující pro přepravu notebooku a poskytující mu dostatečnou ochranu jsou batohy se třemi a více hvězdičkami. Ostatní batohy lze pro tyto účely použít, ovšem s určitými omezeními horší ochrana, malá strukturální pevnost apod.

Aeropack

Cena: 2 737 Kč

Značka: Belkin

Poskytl: http://www.belkin.com

Univerzální model řeší uložení a ochranu notebooku samostatným obalem, jenž je uvnitř uchycen na zadní stěně suchým zipem. Batoh má pouze jeden oddíl uzavřený zipem, doplněný menší kapsou, v níž je prostor pro psací potřeby a doklady. Chybí další rozčlenění, takže vyjmutím obalu získáte prostor využitelný i pro menší nákup. Přistup k oddílu a kapse je uschován pod krytem s klipsem. Vnitřní prostor pro notebook je 40 x 34,5 x 14 cm.

Academy

Cena: 1 100 Kč

Značka: Chiemsee

Poskytl: http://www.hama.cz

Jak již název napovídá, je batoh určen především studentům. Uložení notebooku je řešeno standardně v kapse s páskou na zadní stěně batohu. Zbylý prostor je k dispozici pro příslušenství, objevíme zde i kapsu na tužky a kalkulačku. Batoh nabízí i druhý samostatný oddíl s místem pro mobil či vizitky a s vnitřní kapsou na zip pro doklady. Celkově se jedná o průměrný batoh, který je pro uživatele zajímavý především cenou.

Backpack 10

Cena: 690 Kč

Značka: Hama

Poskytl: http://www.hama.cz

Černočervený, černomodrý či černošedý model s rozměry 37 x 20 x 43 cm nabídne oddíl pro notebook o velikosti 26,5 x 30 x 5,5 cm. Řešení vnitřního prostoru představuje to nejzákladnější, co batohy pro notebooky nabízejí. Uložení laptopu je vyřešeno kapsou, v níž je počítač zajištěn páskou na suchý zip, jež notebooku nedovoluje během transportu z kapsy vyklouznout. Zbývající prostor dostačuje pro uložení několika složek dokumentů.

BacPac Broker

Cena: 2 690 Kč

Značka: Dicota

Poskytl: http://www.dicota.cz

Tento batoh je výrobcem zařazen mezi batohy manažerské. Tomu také odpovídají použité barvy i koncepce. Pro přenášení notebooku je vyhrazena část nejblíže u zad, v níž je přístroj uchycen pomocí dvojice pásků. Tato sekce je také chráněna pevnými výztuhami, které jsou obloženy polstrováním. Druhou velkou část, určenou pro příslušenství či dokumenty, lze nastavit do dvou velikostí. Přední malá kapsa pak umožňuje přenášení drobných předmětů.

BacPac Jump

Cena: 3 190 Kč

Značka: Dicota

Poskytl: http://www.dicota.cz

Jump je batoh se sportovním designem, který vám v části nejblíže zádům nabídne dobře polstrovaný prostor pro notebook, který lze navíc na patřičném místě přidržet páskem na suchý zip. Další části v této kapse pak mohou posloužit pro příslušenství či papíry. Zbývající dvě kapsy jsou umístěny v přední části. Menší kapsa ve spodní části může posloužit pro uložení zdroje. Poslední sekce s množstvím menších kapsiček je vhodná pro drobné předměty.

Bandwidth

Cena: 1 780 Kč

Značka: The North Face

Poskytl: http://www.hudy.cz

Bandwidth je lehký batoh s poměrně velkým prostorem pro notebook, který lze otevřít skoro až ke dnu, což ulehčuje vkládání i vyjímání počítače. Druhá velká sekce je vyhrazena pro příslušenství a další materiály. Jsou v ní i menší kapsy pro umístění drobných předmětů. Poslední - nejmenší část - je kapsa v přední části batohu, která také obsahuje menší kapsičky. Velikost batohu lze regulovat pomocí stahovacích pásků na jeho bocích.

Base XX

Cena: 600 Kč

Značka: Dicota

Poskytl: http://www.dicota.cz

Tento batoh spadá do kategorie s klasickým designem. Alespoň nebude budit zbytečnou pozornost u lidí s nekalými úmysly. V zadní části je jako u většiny konkurentů umístěna přihrádka pro notebook, která ovšem není nijak zvlášť bytelná. Jeho sekce nejsou vybaveny žádnými menšími kapsičkami, které by umožnily uložení drobnějších předmětů. Ty tedy budeme z větších oddílů vyndávat zbytečně komplikovaně. Na bocích jsou pak síťované kapsy.

Big Shot

Cena: 2 170 Kč

Značka: The North Face

Poskytl: http://www.hudy.cz

Big Shot lze využít pro přenášení notebooku, ale nemá pro něj žádnou vyhrazenou přihrádku či kapsu. Vzhledem k tomu a také díky nízké hmotnosti je vhodný spíše než pro přenášení počítače pro běžné nošení. Není totiž rozčleněn do více oddílů  - má pouze jeden velký prostor a pak dvě menší kapsy, do kterých by se však dal umístnit maximálně zdroj. Aby se přenášené věci v batohu nepřesýpaly, lze jeho objem regulovat pomocí stahovacích pásků.

Borealis

Cena: 1 770 Kč

Značka: The North Face

Poskytl: http://www.hudy.cz

Šedočerný batoh je určen hlavně pro vyznavače pohybu, ale je zároveň vybaven členěným vnitřkem, který zajistí pohodlné uložení notebooku i příslušenství. Dvojkomorový vnitřní prostor s řadou přihrádek a kapsou pro notebook je sice praktický, ale batoh na druhou stanu postrádá pevnější vyztužení čela a boků, takže ochrana přenášených předmětů je minimální. Hezký a nenápadný model, ale doporučujeme v něm přenášet pouze velmi odolný notebook.

Drake/Drexel

Cena: 2 248 Kč

Značka: Addison

Poskytl: http://www.addison.cz

Tato dvojice polyesterových batohů se liší pouze barvou - Drexel je tmavě červený, Drake černý. Svým designem je určen především studentům. Vnitřní oddíl pro notebook má rozměry 32 x 28 x 4,5 cm a je doplněn oddílem určeným pro dokumenty. Oddíly mají samostatný přístup. Na vnější straně je kapsa pro drobnější příslušenství. Na ramenním popruhu je umístěna kapsa pro mobil, batoh má rovněž i vnější držák na láhev a otvor pro sluchátka.

Inventure Backpack 45

Cena: 2 438 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Tento model nabízí uchycení notebooku dvojící překřížených pásů, které jej chrání před jakýmkoliv větším pohybem v rámci vnitřní přihrádky. Batoh je vnitřně rozdělen a nabízí organizaci prostoru jako u klasických "diplomatek". Nabídne i kapsu pro mobil, prostor pro přehrávač a výstup pro sluchátka. Pojetím jde o univerzální batoh, jenž se svou úrovní ochrany hodí jak do města, tak na kratší cesty, byť nenabízí takovou pevnost jako Zython.

King's

Cena: 3 306 Kč

Značka: Addison

Poskytl: http://www.addison.cz

Batoh Kings z produkce Addisonu patří v našem testu mezi ty větší. Vyroben je z vysoce odolného nylonu, který má navíc úpravu zamezující průniku vody do vnitřních prostor. Část vyhrazená pro notebook může dosáhnout rozměrů až 34 x 30 x x 6 cm. Do tohoto prostoru je umístěno vyjímatelné pouzdro na notebook. Zbytek batohu je rozdělen do tří kapes s množstvím přihrádek. I u tohoto batohu máte na levém popruhu k dispozici pouzdro pro mobil.

Giga I

Cena: 1 380 Kč

Značka: Deuter

Poskytl: http://www.hudy.cz

Giga I je s objemem 26 litrů nejmenším Deuterem v tomto přehledu. To však neznamená, že by byl nejhorší. Stejně jako větší bratři má skvěle řešená záda a je vyroben z pevných a vodě odolných materiálů. Dobře kryté jsou všechny zipy, takže se nemusíte bát namočení přenášených předmětů. Tvořen je třemi většími částmi, kde je pro notebook standardně vyhrazena ta nejblíže k zádům. V předních dvou oddílech pak najdete množství kapsiček.

Giga Office

Cena: 1 850 Kč

Značka: Deuter

Poskytl: http://www.hudy.cz

Batohy Deuter se mohou pochlubit výborně zpracovanými zády. Ani tento kus nebyl výjimkou. Pro uložení notebooku sice není integrováno žádné pouzdro, ale jemu vyhrazená sekce je vyložena měkčeným materiálem. Druhý velký oddíl je vyhrazen pro transport příslušenství a dalších dokumentů. Zbylé části poskytují dostatek menších kapes pro menší předměty. Velice kvalitní je i materiál, ze kterého je batoh vyroben, což zvyšuje jeho odolnost.

Sahora Saho Basic

Cena: 1 950 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Tento batoh nabízí vnitřní prostor přístupný přes společný zip. Jde o jakýsi hybrid mezi klasickou brašnou, ze které designéři použili rozdělení 13litrového prostoru na tři segmenty, z nichž prostřední je určen pro laptop. Tento segment je doplněn páskou pro lepší ukotvení přístroje. Součástí řešení je i vnitřní kapsa a organizér. Rohy batohu z polyesteru o rozměrech 35 x 44 x 12 cm jsou laminovány. Všechny oddíly lze zabezpečit přiloženým zámkem.

T-Plus Flysize

Cena: 2 145 Kč

Značka: Trunk

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Modely Trunk Co jsou vyráběny v režii společnosti Samsonite, ale mají omezenou záruku. Jejich konečnými uživateli má být především mladší generace, která značku Samsonite spojuje s konzervativnějším vzhledem. Tento batoh má rozměry 36 x x 47 x 21 cm. Prostor pro notebook má rozměry 36 x 30 x 4 cm. Zde se nachází kapsa na počítač a prostor pro uložení dokumnetů. Batoh poskytuje pouze základní ochranu a pro přepravu notebooku není ideální.

T-Plus Hisize

Cena: 2 340 Kč

Značka: Trunk

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Model Hisize se odlišuje od modelu Flysize přidáním dalšího oddílu, využitelného pro uložení skript či dokumentů. Tím se jeho rozměry zvětší na 35 x 47 x 25 cm, ovšem celkový objem se snížil na 21 litrů. Oddíl pro notebook je naprosto shodný s předchozím modelem, včetně menší kapsy na zadní stěně. Vnitřek je vyroben z polyesteru, vnější povrch tvoří jeho kombinace s nylonem. Díky druhému oddílu je notebook lépe chráněn proti úderům.

T-Plus Lapsize

Cena: 2 730 Kč

Značka: Trunk

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Lapsize představuje největší model série T-Plus. Má shodné rozčlenění jako Hisize, ovšem zadní oddíl pro dokumenty je rozčleněn do tří přihrádek a doplněn vnitřní kapsou. Jeho rozměry jsou 34 x 48 x 24/29 cm při objemu 19/23 litrů. Z našeho pohledu nabízí z této řady největší užitnou hodnotu vzhledem k ceně. Rozčlenění vnitřního prostoru je ze všech tří variant nejpestřejší. Vnější kapsa nabízí prostor pro psací potřeby, vizitky i CD přehrávač či mobil.

Trackers Download

Cena: 2 828 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Ochrana notebooku je (podobně jako u Weekendu) řešena elastickým pásem. Oba jsou k dispozici ve shodných barevných variantách, odlišují se však rozměrově. Míry Downloadu jsou 34 x 42 x 13 cm a oddíl pro notebook je velký 34 x 30 x 4 cm. Oddíl pro dokumenty či příslušenství je široký 12 cm. Subjektivně však poskytuje o mnoho méně místa, než by odpovídalo rozdílům rozměrů těchto modelů, navíc hůře rozkládá hmotnost.

Trackers Weekend

Cena: 3 316 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

V tomto polyesterovém batohu je notebook upevněn zajišťovacím pásem, samotná ochrana je ponechána na konstrukci batohu, kdy část pro počítač tvoří samostatný oddíl s prostorem 35 x 30 x 4 cm při celkovém rozměru batohu 35 x 45 x 14 cm. Druhý uzavíratelný oddíl je využitelný pro dokumenty, třetí část se zipem tvoří vrchní kapsa. Majiteli tento batoh nabídne dobře organizovaný a řadou kapes rozčleněný přepravní prostor.

Uni.Verse

Cena: 2 617 Kč

Značka: Dicota

Poskytl: http://www.dicota.cz

Tato Dicota patří v našem testu k nejmenším batohům. Jeho uživatel se navíc může rozhodnout, zda jej bude používat jako batoh nebo jako brašnu (jeden či oba popruhy lze skrýt). Zipem je zde kryt pouze jeden prostor, který má dvě části. Větší je vyhrazena pro notebook a lze ji zajistit páskem na suchý zip. Druhá pak může sloužit pro přenášení dokumentů. Příslušenství lze umístnit do kapsy, kryté pouze volným víkem, pod nímž najdete i další malé kapsy.

Xylem Avior

Cena: 3 218 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Celkové rozměry tohoto batohu určeného na cesty jsou 32 x 39 x 13/19 cm. Oddíl pro notebook má rozměry 27,5 x 30 x 5 cm a je doplněn oddílem pro příslušenství a složkou na dokumenty. Batoh nabídne velice netradiční design a nelze jej mezi ostatními zavazadly přehlédnout - vizuálně je vhodný především pro ženy. Batoh má pevnou strukturu, na zádech vám sedí jakási pomyslná krabice, ochrana notebooku je tedy dobře vyřešena.

Yale

Cena: 2 306 Kč

Značka: Addison

Poskytl: http://www.addison.cz

Tento batoh je vyroben z nylonu a svému uživateli nabídne prostor pro notebook o rozměrech 39 x 33 x  5 cm a oddíl pro příslušenství o rozměrech 39 x 33 x 3,5 cm. Doplňuje je dvousegmentový prostor pro dokumenty a vnitřní oddělitelná kapsa. Zip vedený po obvodu až ke dnu dovoluje batoh rozevřít až téměř do úhlu 180°. Ochrana počítače je vyřešena pro pohyb ve městě, pro pracovní cesty bychom u této značky zvolili raději model Kings.

Ziplite Zython

Cena: 4 095 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Zython používá ve své konstrukci laminátovou polypropylenovou kostru, jež zaručuje pevnost boků a zabraňuje deformaci hlavního oddílu pro notebook, zároveň drží celý tvar batohu, kdy je na zbylé části použit částečně zodolněný materiál. Pouze část se svrchní kapsou je méně chráněna. Za zvýšenou odolnost však uživatel zaplatí vyšší hmotností. Rozměry batohu jsou 33 x 43 x 17 cm, prostor pro notebook je 30 x 31,5 x 6 cm.

Giga II

Cena: 1 990 Kč

Značka: Deuter

Poskytl: http://www.hudy.cz

O udělení ocenění PC WORLD Top Produkt pro "univerzální" batoh jsme se dlouho nerozmýšleli. Giga totiž nabízí nejlépe vyřešené popruhy a zádovou část - tedy nosný systém, kdy Deuter poskytuje výbornou ergonomii i subjektivně příjemnější "posez" a rozložení hmotnosti při plně naloženém batohu - uživatel si v těchto případech může pomoci i popruhy přes hruď a pas. Ochrana notebooku je vyřešena vnitřním vyndavacím obalem, který lze vložit do obou velkých oddílů batohu. Pro počítačové příslušenství je určena samostatná taštička. Se zaplněným zadním oddílem se do zbývajícího oddílu vměstnají například tři 2 l PET láhve. Pokud nepotřebujete zrovna počítač, vyjmutím obalu dostanete v postatě dva shodné oddíly, s nimiž můžete vyrazit na výlet na chatu. Deuter při konstrukci využil své zkušenosti s výrobou horolezeckých batohů, což je na komfortu nošení znát.

BacPac Rain

Cena: 2 690 Kč

Značka: Dicota

Poskytl: http://www.dicota.cz

Tento sportovní batoh získává PC WORLD Top Produkt jako výrobek určený především studentům. Pro každodenní nošení přijde vhod integrovaná pláštěnka, která je schována v kapse ve dně batohu. Samotné dno batohu je slušně vyztuženo, takže dokáže dobře kompenzovat náraz, pokud batoh při ukládání pod lavici či stůl "vypadne z ruky". Vnitřní prostor, kde je i kapsa pro notebook, nabízí místo například i pro různé dokumenty či šanon, Vnější kapsa dostačuje pro uložení walkmanu, fotoaparátu či kamkodéru, má rovněž úchyt na tužky a kapsičku se zipem pro uložení vizitek a podobně. Batoh je rovněž doplněn vývodem pro sluchátka. Sít\ované vnější kapsy lze použít i pro uchycení PET láhve s vodou. Jeho rozměry vnější jsou 33 x 45 x 16 cm, pro notebook pak 29 x 33 x 55 cm.

Sahora ICT Saho Large

Cena: 2 438 Kč

Značka: Samsonite

Poskytl: http://www.vtdata.cz

Model Sahora Saho Large je větším bratrem modelu Saho Basic. Uživateli nabízí o jeden oddíl navíc. Tento batoh má hlavní sekci rozdělenu na tři téměř shodné části, přístupné přes jeden společný uzávěr, dále pak jeden doplňkový oddíl a vnější kapsu. Nabízený prostor umožňuje přepravu až tří notebooků s napájecím zdrojem, v praxi máme ověřeno, že do batohu lze vměstnat notebook, plochý skener a přenosnou tiskárnu. Všechny zipy jsou uzamykatelné. Dostatek prostoru je ovšem částečně zaplacen horším nosným systémem, což ovšem v kategorii "manažerských" batohů není výjimkou, ale spíše pravidlem, neboť se nepočítá s několikahodinovým "výšlapem do hor" - tento batoh tedy není to pravé pro opěšalé studenty. Tomuto modelu jsme se však rozhodli vzhledem k nabízenému objemu 22 l a vnitřnímu rozdělení udělit PC WORLD Top Produkt jako "kancelářskému" řešení.

§§§§§


Dostupné Centrino

Tomáš Jirásko

C04P0398

Na Umaxu 805CX je znát, že při jeho sestavování hrála hlavní roli snaha nabídnout uživateli dostupné řešení na platformě Centrino  - je zde Pentium M 1,5 GHz a 256 MB RAM. Počin to je jistě chvályhodný, nicméně tvůrcům se nepodařilo vyhnout některým nepěkným drobnostem, tolik častým ve většině případů charakteristických pro tuto skupinu notebooků. Obvykle jsou však uživateli tolerovány a brány jako daň za nižší cenu, neboť nenarušují funkčnost stroje. A co se nám na tomto přístroji nelíbí? Jedná se především o nevhodné umístění trojice diod Wi-Fi/síť/baterie ve středu pod displejem, kdy při úhlu otevření displeje okolo 120 ? jsou v zorném poli uživatele a ruší při práci (museli jsme je přelepit černou izolepou). Neuspokojuje nás ani navržení klávesnice, jejíž rozložení je sice dobré, ale klávesy poněkud přečnívají nad úroveň základny, do níž je klávesnice zapuštěna. To mívá většinou za následek otlačený displej, neboť při zavřeném notebooku se jej klávesy dotýkají.

Nevýhodou je i absence IrDA portu, uživatel tak ztrácí možnost lehce synchronizovat například telefonní seznam v mobilu apod.

VisionBook 805CX však na druhé straně na tuto kategorii nabídne slušný displej s XGA rozlišením, s dobrým podsvícením i ostrostí obrazu. Kapacita disku (40 GB) i celkový výkon (101 bodů v SYSMark 2004) odpovídají ceně a nárokům kladeným na pracovní nástroj. V poklidu s tímto notebookem zvládnete kancelářskou agendu, pohyb na internetu i přehrání multimediálních souborů (DVD), na zábavu v podobě hardwarově náročnějších her však zapomeňte, neboť grafika je pouze integrovaná (32 MB sdílené paměti). Průměrnost tohoto modelu dokládá i jeho výdrž 2:40 hodiny na baterii.

Umax VisionBook 805CX

Cena vč. DPH: 44 018 Kč

K testu poskytla firma: Umax; http://www.umax.cz

§§§§§


Královský kousek za drobný peníz

Lubor Jarkovský

C04P0387

Minulý rok zcela jasně kraloval na našem trhu s přenosnými CD MP3 přehrávači iRiver, alespoň co se týče kvality produktů a jejich technologické vyspělosti. Tyto prázdniny bude zcela jistě hitem MP3 discman MPIO CL200, který za necelých 3 600 korun nabízí komfort a funkce, jimiž disponují (a leckdy ani to ne) přehrávače v cenové relaci nad 5 000 Kč. Je tento přístroj tak dokonalý, jak na první pohled vypadá? Kde se skrývá ono všudypřítomné slovíčko "ale"?

CL200 je multiformátový discman, který přehrává MP3, WMA, ASF, OGG i klasické audio, nabízí upgrade firmwaru a jeho vzhled silně připomíná iRiver iMP-550 v černém provedení. Vzhledem k ceně však není tak elegantní a štíhlý jako jeho dražší konkurent. Přístroj je silný 18 mm a váží 178 gramů. Při bližším prozkoumání se nelze ubránit dojmu, že působí poněkud plastově a "fórově", ale i tak je na svou cenovou třídu konstrukce kvalitní. Na boku jsou umístěna tlačítka spolu se vstupy a výstupy, tlačítka jsou titěrná, ale běžné prsty je bez větších problémů ještě zmáčknou.

Displej je pouze na dálkovém ovládání, což jednak šetří baterii, ale na druhou stranu jste nuceni mít dálkový ovladač vždy připojený, protože jinak byste se na CD s kompresními formáty vůbec nevyznali. Ovladač je dobře konstruovaný, ale pohodlně se vám s ním bude pracovat pouze pokud ho budete držet oběma rukama. V jedné ruce to velké množství scrollovacích koleček nejde ovládat a celé to padá z ruky. Čtyřřádkový displej je podsvícen decentní modrou a je velmi dobře čitelný i v exteriérech. Jedinou vadou na kráse je reflexní stříbrná, která obklopuje displej, protože se na sluníčku třpytí, což je nepříjemné a činí¦displej méně výrazným.

Jak již bylo řečeno v úvodu, jedná se o přístroj, který podporuje širokou škálu formátů, což je velké plus ve prospěch MPIO. Načítání CD sice není nejrychlejší, ale CL200 se rozhodně v této oblasti neřadí mezi nejhorší přístroje. Jediný problém, který jsme při přehrávání zaznamenali, je zaseknutí při rychlém přesunu o větší množství skladeb. Čočka neustále jezdí sem a tam a není schopna soubory načíst, zde nezbývá nic jiného než discman restartovat. Po něm se ale automaticky spustí vámi požadovaná skladba. Další vadou na kráse je absence FM tuneru, s ním by už v dané cenové kategorii neměl CL200 snad žádnou konkurenci.

iRiver MPIO CL200 nabízí celou řadu přídavných funkcí, můžete samozřejmě nastavit různé druhy přehrávání, včetně opakování či náhodné volby. Ekvalizér umožňuje volbu z následujících módů: normal, pop, rock, jazz, classic, vocal, bass a ultra bass. Uživatelské nastavení bohužel chybí, což je trošku škoda, protože přednastavané módy náročnějšího uživatele neuspokojí.

Přístroj je dodáván se dvěma plochými akumulátory, na které vydrží hrát zhruba 10 hodin. Toto číslo je ale relativní, protože záleží na tom, jak hlasitě a co přehráváme, zda se často pohybujeme a jak často používáme dálkové ovládání. V příslušenství se nachází populární externí pack pro dvě tužkové baterie, s plně nabitými interními i externími bateriemi atakuje doba hraní hranici 30 hodin. To se může zdát oproti některým konkurenčním přístrojům málo, ale je třeba si uvědomit, že takové modely obvykle stojí dvojnásobek ceny, za kterou lze pořídit tento iRiver.

Součástí standardně dodávaného příslušenství jsou kromě výše zmíněných věcí ještě ochranný pytlík na nošení, síťový adaptér a pecky průměrné kvality. Jako vždy doporučujeme dokoupit kvalitnější polštářková sluchátka, se kterými bude přístroj hrát o mnoho příjemněji. Tato žhavá novinka poměrně sebevědomě ohrožuje konkurenci. Myslíme si, že v dané cenové kategorii asi lepší discman nenajdete. Doufejme, že problémy s načítáním skladeb budou vyřešeny vypuštěním nového firmwaru. Pokud tedy hledáte levný, avšak vyspělý přehrávač, je iRiver MPIO CL200 tím pravým.

iRiver MPIO CL200

Cena vč. DPH: 3 590 Kč

K testu zapůjčila firma: Euroformosa International, http://www.euroformosa.cz

§§§§§


S mustangem na víku

Tomáš Jirásko

C04P0399

Acer jako oficiální dodavatel stáje F1 Ferrari připravil další model v barvách tohoto týmu. Nový červený model nese označení Ferrari 3200 a nabídne uživateli kromě displeje známého z řady 8000 (15" SXGA+) a grafické karty ATI Mobility Radeon 9700 se 128 MB VRAM především výkon mobilního Athlonu 64 2800+ podpořeného 512 MB RAM. Notebook se svým celkovým výkonem 140 bodů v SYSMarku 2004, jenž používá pro testy běžné aplikace jako Word, Macromedia DreamWeaver, Adobe Premiere a podobně, dosahuje přibližně srovnatelného výkonu jako desktopová sestava s Athlonem 64 3000+ s 256 MB RAM a 128 MB VRAM a hravě překonává identickou sestavu s Pentiem M 1,7 GHz (jádro Banias). Zatímco výkonnostní parametry tohoto notebooku jsou vynikající, o propracovanosti jeho designu to říci nemůžeme. Pokud by se totiž vozy Ferrari zahřívaly takjako Acer F3200, Michaela Schumachera bychom viděli vylézat z kouřícího vozu asi tak po první zastávce v boxech. Odvod tepla je hlavním problémem tohoto modelu. Povrch notebooku se zahřívá jak nalevo od touchpadu, tak i vespod v oblasti procesoru, i přesto či právě proto, že zde je vývod větrání. Při práci s napájením ze sítě se k tomuto neduhu připojí i přehřívání v pravé zadní části notebooku. Je evidentní, že pro model s procesorem AMD byl použit housing šitý na míru především centrinovskému řešení, jak je patrné i ze štítku na tomto předprodukčním vzorku. Acer navíc představil na Comdexu model TM3200 s Centrinem, jenž by měl být k dispozici na přelomu 3. a 4. čtvrtletí letošního roku.

Přínos vysokého výkonu F3200 (vyváženého odpovídající cenou) se díky přílišnému zahřívání tohoto stroje vypaří. Samotná výdrž na baterie (2:30-2:50 podle zatížení) odpovídá výkonu tohoto procesoru od AMD, ovšem stále ztrácí na Pentia M zhruba 30 minut. Vzhledem ke skutečnosti, že tento model má představovat jakýsi exkluzivní kousek, se Acer kromě hezké červené barvy příliš nepředvedl.

Acer Ferrari 3200

Cena vč. DPH: 74 900 Kč

K testu poskytla firma: Acer, http://www.acer.cz

§§§§§


Pohodový notebook

Tomáš Jirásko

C04P0396

Počet uživatelů, pro něž se notebook stává hlavním a mnohdy jediným počítačem, neustále roste - na řadě pracovišť je často stolní počítač nahrazován notebookem. Roste tak postupně skupina zákazníků, kteří požadují výkon kancelářského desktopu v mobilním provedení, ovšem při ceně, jež dokáže konkurovat pořizovacím nákladům na desktop s monitorem. Výrobci se těmto požadavkům, přicházejícím i z velkých korporací, snaží vyhovět. Jedním z modelů, který se o to pokouší na straně společnosti Hewlett-Packard, je HP Compaq nx9105.

Se zřetelem na co nejnižší cenu nezvolilo HP automaticky intelovský Celeron, ale Mobile Athlon XP 3000+, který položil základ velice solidní sestavy, podpořený 512 MB RAM. Dobrou výkonnost zaručuje i použití čipové sady nVidia Crush K8 (nForce 3). Cenou za kompromis je použití již starší grafické karty nVidia GeForce4 420 Go s 32 MB paměti, která dostačuje pro kancelářské aplikace a přehrávání videa, avšak větší díru do světa s ní neuděláte - chybí jí podpora DirectX9.

Luxusem na tuto třídu je širokoúhlý displej s úhlopříčkou 15,4", byť s netypickým nativním rozlišením 1280 x 800. Výsledkem tohoto řešení je však velmi dobrá čitelnost na větší ploše, lepší než nabízí většina notebooků, a zároveň je odbourána horší čitelnost při vyšším rozlišení. Toto řešení uvítají uživatelé s horším zrakem. Notebooku nechybí ani další vybavení, jenž pro práci můžete potřebovat - Bluetooth, Wi-Fi 802.11b/g a řada portů. Klávesnice a její rozložení rovněž nebude uživateli působit utrpení - subjektivně patří mezi jednu z nejlepších, na kterých jsme psali. Pokud však máte opravdu malou ruku, můžete mít při psaní nepříjemný pocit z vyšší hrany notebooku (vše vyřeší ergonomická podložka).

Porovnáme-li výkonnost se systémem osazeným stejně taktovaným Pentiem M s jádrem Banias (Acer TM6003LMi), je nx9105 výkonnějším řešením (124 bodů v SYSMarku 2004), spíše na úrovni 1,7GHz "Baniasu". Výdrž na baterie je 3:10 hodiny. HP se podařilo postavit výborný entry-level model vhodný pro cestování mezi domovem a kanceláří, jehož nevýhodou oproti Centrinům s Baniasem je pouze větší tloušťka.

HP nx9105

Cena vč. DPH: 47 570 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, http://www.hp.cz

§§§§§


MP3 přehrávač s rádiem

Tomáš Varoščák

C04P0392

Většina velkých výrobců počítačů, počítačových komponent a spotřební elektroniky prodává pod svými značkami i nějaká ta OEM zařízení. Ta jsou vyráběna firmami, převážně asijskými, jejichž jména koncovým zákazníkům nic neříkají. Taková je situace i u singapurské společnosti Kobian, do jejíhož sortimentu patří základní desky, grafické karty a další komponenty, stejně jako monitory, UPSky či celé notebooky. Relativně novými produkty jsou pak přehrávače s označením Mercury, které Kobian sám prodává. A na jeden z nejnovějších modelů se nyní podíváme.

Mercury iXA 520i je na první pohled vcelku sympatický přehrávač, jehož vzhled nebude díky neutrální černo-stříbrné barevné kombinaci v nikom vyvolávat přehnané emoce. Přední a zadní strana jsou vyrobeny z kovu a obepínají plastový vnitřek. Na přední straně je umístěn displej se světle modrým podsvícením, který zobrazuje základní informace o přehrávané skladbě, stavu baterie, funkcích, zvoleném režimu opakování atd. Dominantním prvkem na displeji je grafické zobrazení ekvalizéru, jeho reálna hodnota je však díky pomalému překreslování displeje doslova nulová. Z hlediska informací o skladbách podporuje Mercury iXA 520i ID3 tagy a zobrazuje název písně a interpreta. To se ale samozřejmě týká jen empétrojek, ovšem tento model přehrává i WMA soubory. Podpora OGGů či WAVů chybí. Pozitivní je naopak přímé nahrávání do MP3 ať již prostřednictvím mikrofonu, z rádia či přes line-in vstup. Pro nahrávání je možné vybrat metodu komprese, datový tok, frekvenci a další nastavení. Ostatní funkční výbavu tvoří integrovaný FM přijímač s dvaceti paměťovými pozicemi a samozřejmě také 128 MB paměti, které je možno i bez paměťové karty využít k přenášení souborů.

Stejně jako je tomu u všech dnešních přehrávačů, ani Mercury iXA 520i nevyžaduje pod systémy Windows 2000 a XP ovladače a je tak možné jej využít téměř v každém počítači. Problémem je absence integrovaného konektoru, což nutí uživatele nosit stále při sobě kabel. Rozhraním, přes které je přenos prováděn, je USB 1.1, což je sice na jednu stranu starý standard, na druhou stranu však pro 128 MB stále postačuje. Zatímco při přenosu dat se adresářové struktuře žádné meze nekladou, při přehrávání skladeb je nutné všechny soubory "nasypat" do rootu, neboť přehrávač adresáře nejen nepodporuje, ale ani z nich neumí přehrávat. Nutnost mít všechny písně tak říkajíc na jedné hromadě je kompenzována jednoduchým a velmi rychlým ovládáním. Kromě vnitřní paměti je možné ukládat data a skladby na SD/MMC karty, které ovšem nejsou s přehrávačem dodávány. Kvalita reprodukce je v případě Mercury iXA 520i velmi slušná a s přehrávačem není problém zaposlouchat se do jakéhokoli hudebního stylu. Uživatel si navíc může vybrat jeden z přednastavených profilů ekvalizéru, stejně jako u některých konkurenčních modelů ale chybí možnost vlastního nastavení. V přehrávači je zabudován 300 mAh akumulátor, který se dobíjí i přes USB rozhraní z počítače, udávaná výdrž je okolo 8 hodin přehrávání a 4 hodin nahrávání. Pokud byste neměli možnost akumulátor dobít, je pro ten případ součástí příslušenství snímatelný kryt na přídavnou AAA baterii.

Součástí originální výbavy přehrávače Mercury iXA 520i jsou kromě zmiňovaného přídavného krytu na baterii i sluchátka, CD se softwarem, USB a audio kabely, plátěné pouzdro a dálkové ovládání. To sice nepůsobí díky plastovému provedení příliš profesionálně, nicméně jeho užitečnost je nesporná.

Mercury iXA 520i.doc

Cena vč. DPH: 3 900 Kč

K testu poskytla firma: Compact; http://www.compact.cz

§§§§§


Rekvalifikovaný válečník

Tomáš Jirásko

C04P0397

ToughBooky od společnosti Panasonic jsou u nás vnímány více než cokoliv jiného jako notebooky určené do válečné vřavy, minimálně pak do vřavy gigantických staveb. Zdá se ale, že si v Panasonicu brzy uvědomili, že tyto plně odolné notebooky nejsou vyhledávány pouze muži se zbraněmi nebo krumpáči, ale že jsou stále více používány obchodníky na cestách, v terénu při sběru dat apod. Proto uvedli několik modelů lehce zodolněných ToughBooků, které lépe odpovídají nárokům těchto uživatelů. Jedním z nich je i ultrapřenosný manažerský model CF-W2, postavený na ULV procesoru Intel Pentium M 900 MHz, osazený 256 MB RAM, s 32 MB sdílené VRAM, jenž je dále vybaven 12,1" displejem, 40GB pevným diskem a DVD-RAM mechanikou.

W2 nezapře svůj původ - konstrukce je postavena na hořčíkové slitině, disk i displej jsou chráněny absorbéry otřesů. Je to dobrá výchozí pozice do letištních a městských tlačenic, kde hrozí notebooku nějaká ta rána, nicméně na horskou túru bychom jej nedoporučovali. Vzhledově elegantní, reprezentativní notebook stejně nalezneme již s ohledem k ceně především v rukou manažerů na cestách - k tomu jej předurčuje i jeho hmotnost a rozměry. Výkon W2 není nijak závratný, ale pohodlně postačuje na zvládnutí kancelářských aplikací i přehrání hudby či DVD. Více obvykle uživatelé, kteří sáhnou po tomto modelu, ani nepožadují. Navíc těmto uživatelům nabídne vynikající výdrž při provozu na baterie, společně s velice jasným displejem, který pro šetření baterií nabízí dvacet stupňů jasu. Zkosená klávesnice je samozřejmě o něco menší, ale její rozměry i rozložení kláves nepůsobilo kromě poměrně úzkého mezerníku problémy. Netypický byl ovšem kulatý touchpad, o jehož tlačítka jsme při psaní často nechtěně zavadili. Jde o výsledek kompromisu, neboť touchpad je součástí víka chytře zabudované optické mechaniky, která je u ultrapřenosných notebooků obvykle externí. Uživatel tak neustále nemusí myslet na to, aby ji vzal s sebou, někdy dokonce navíc i s dalším zdrojem. Panasonic ToughBook CF-W2 s průměrným výkonem je určen úzké skupině vysoce mobilních uživatelů. Z našeho pohledu jde o speciální kousek vhodný především pro "letecké dopisovatele" nebo "frajery", pro které jsou rozměry a hmotnost či design a neobvyklost hlavním kritériem výběru. Pro tento typ uživatelů je ultrapřenosný Panasonic ToughBook CF-W2 vynikajícím řešením. Pro ostatní však přece jen představuje zbytečně moc vyhozených peněz.

Panasonic ToughBook CF-W2

Cena vč. DPH: 95 200 Kč

K testu poskytla firma: Panasonic, http://www.panasonic.cz

§§§§§


Fotoaparát pro dítě

Václav Maletínský

C04P0391

Levnějším digitálním fotoaparátům společnosti Hewlett-Packard na našich stránkách občas vytýkáme jednoduché ovládání. Někdy se však snadno pochopitelné nastavení může stát významnou předností přístroje, zejména pokud jej má obsluhovat dítě školou povinné. Příkladem může být HP Photosmart 435 - třímegapixelový přístroj, který nabízí 5x digitální zoom a snímky zapisuje do interní 16 MB paměti nebo na dokoupenou SD či MMC paměťovou kartu. Pozice pro kartu je uschována za krytem dvou napájecích AA tužkových baterií. K přístroji může být dokoupena kolébka pro dobíjení baterií a přenos snímků, standardně však uživatel využije jen USB kabel pro kopírování obrázků na pevný disk počítače, nebo pro jejich přímý tisk na připojenou tiskárnu. Dva stupně kvality snímků v rozlišení 640 x 480 bodů bodů jsou vhodné spíše pro předvedení obrázků na webových stránkách, třetí režim nejvyšší kvality v rozlišení 2 048 x 1 536 bodů je vhodný i pro tisk fotografií na formát 10 x 15 cm. U většího formátu, například A4, doporučujeme před tiskem změnit rozlišení (použít převzorkování) v některém grafickém editoru. ISO je možné měnit v rozmezí 100 až 400, pro zlepšení barevného podání jsou k dispozici i čtyři režimy nastavení bílé barvy (slunečno, zamračeno, žárovka a zářivka). Středové automatické ostření zvládá vzdálenosti objektů od 85 cm do nekonečna, rychlost závěrky se pohybuje v rozmezí 1/1,5-1/1000 sekundy. Uvedená tisícina sekundy se zdá být vhodná i pro pořízení obrázků ze sportovního prostředí, fotoaparát však překvapivě nepodporuje dvojí krok spouště pro namáčknutí se zaměřením a pro finální obrázek, ale reaguje s přibližně jednosekundovým prodlením před přímým zhotovením snímku. Fotoaparát se zapíná odsunutím krytu objektivu, pro zaměření může uživatel využít jednoduchý hledáček nebo displej s úhlopříčkou 38 mm. Na horní části přístroje jsou umístěna tlačítka spouště pro fotografování, pořízení filmové sekvence a ovládání blesku (zapnuto, vypnuto, automat, korekce červených očí) i preference času (sport, normal, samospoušť). Na zadní straně fotoparátu je vyvedena dvojice ovladačů pro přiblížení obrazu (při použití funkce zoom lze fotografovat jen s náhledovým displejem). Ve středu zadní strany najdeme displej, lemovaný dalšími ovládacími prvky. Na levé straně jsou voliče pro vypnutí a zapnutí displeje, přepnutí režimu fotografování a prohlížení snímku a také pro přímý tisk obrázků. Pravá strana displeje je lemována prvky pro procházení menu a potvrzení volby. Menu je zpracováno poměrně přehledně, umožňuje měnit kompresi snímků (tedy jejich kvalitu), nabízí dříve zmíněné vyvážení bílé barvy a kromě toho i kompenzaci expozice v rozsahu +-2 v krocích 0,5, kterou uživatel ocení při špatných světelných podmínkách. Využitelný dosah blesku nepřesáhl 2,5 metru. V praktickém provozu jsme si ověřili, že fotoaparát z řady levných přístrojů výrazně nevybočuje. Při dobrých světelných podmínkách dokáže zaznamenat barevně velmi dobře vyvážené snímky s potřebnou ostrostí, za horšího nebo nestandardního osvětlení se však potýká s problémy barevného šumu, případně nedostatečným osvitem scény vestavěným bleskem. Digitální zoom kvalitu snímku nepříjemně zhoršuje. HP Photosmart 435 zřejmě neuspokojí nadšeného fotoamatéra, ale velmi dobře poslouží jako levnější vstupenka do světa digitální fotografie.

HP Photosmart 435

Cena vč. DPH: 4 620 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, http://www.hp.cz

§§§§§


Velmi stabilní základ

Hynek Vácha

C04P0404

Ačkoli podle mnoha uživatelů je nejdůležitější částí počítače procesor, nelze opomenout ani základní desku, protože sebevýkonnější procesor vám nebude ve špatné základní desce nic platný. Samozřejmě, že v první fázi je potřeba zvolit platformu, které dáte přednost, tedy zda se rozhodnete pro AMD nebo pro Intel. Kromě výkonu zde často hrají velkou roli sympatie ke konkrétní značce. V okamžiku, kdy máte jasno, kterému výrobci dáte přednost, je v dalším kroku vhodné vybrat základní desku a teprve poté vybírat konkrétní frekvenci procesoru a další komponenty. Základní deska totiž nakonec ve značné míře ovlivňuje celkový výkon počítače a hlavně jeho jeho stabilitu. Pro procesory Intel Pentium 4 je určena námi testovaná základní deska. Patří k tomu nejlepšímu, co je v současné době na trhu.

Deska má klasický ATX formát, což výrobci poskytlo dostatek prostoru pro integraci nejrůznějších doplňků. Pro procesor je zde připravena patice 478, což odpovídá určení pro procesory Pentium 4. Jako čipovou sadu, která je jakýmsi srdcem základní desky, zvolil výrobce osvědčenou 875. Aby bylo možné zajistit rozumnou pracovní teplotu northbridge, je tento osazen aktivním chladičem. Na tom se výrobce opravdu vyřádil a kromě ventilátoru jsou na něm instalovány barevné diody LED, které při provozu blikají. Chcete-li tyto efekty vidět, je samozřejmě potřeba desku instalovat do skříně s průhledným bokem. Pokud ovšem často pracujete v noci, může blikání diod (mimochodem dost intenzivní) působit značně rušivě. Northbridge může se svým okolím komunikovat na frekvencích 400, 533 nebo 800 MHz. To znamená, že můžete využít široké spektrum procesorů i operačních pamětí. Pro ty jsou k dispozici 4 banky, do nichž můžete osadit maximálně 4 GB paměti DDR pracující na frekvenci 333 nebo 400 MHz. Pro grafickou kartu je zde připraven slot AGP 8x a pro další rozšiřující komponenty 5 slotů PCI. Pevné disky můžete připojit jak pomocí klasického ATA rozhraní, tak pomocí novějších Serial-ATA kabelů. Další vybavení desky odpovídá jejímu zaměření tedy použití ve všestranně vybavených počítačích. K dispozici jsou jak starší sériové (2x), paralelní (1x) a PS/2 (2x) porty, tak i rozhraní jako Fire-Wire (2x) a USB 2.0 (8x). Samozřejmostí je integrace síťové a 6kanálové zvukové karty.

Celkově se jedná o dobře vybavenou deskuposkytující dostatečně výkonný základ pro procesory Intel. Vhod přijdou vysoké komunikační rychlosti sběrnic, dostatečný počet rozhraní a třeba i integrovaný RAID, umožňující provoz v režimech stripping i mirroring.

FIC P4-875P MAX

Cena vč. DPH: 3 836 Kč

K testu poskytla firma: FIC, http://www.fic.cz

§§§§§


Dobrá střední třída

Tomáš Varoščák

C04P0394

S faktem, že se společnost MSI pustila do výroby multimediálních zařízení, jsme vás seznámili při recenzi jejího prvního produktu řady Mega, MP3 přehrávače MSI Mega Stick 1, v říjnu loňského roku. Od té doby se na trhu objevila verze vybavená 256 MB paměti a nyní se skupina MP3 přehrávačů rozrůstá ještě o zbrusu nový model s označením Mega Player 515. Ten se hned na první pohled od prvního přehrávače MSI značně liší. Nejde totiž o podlouhlé zařízení, které se zasouvá přímo do USB portu, ale o samostatný přehrávač, tvarem připomínající vaničky s marmeládou z hotelových snídaní. Barevné provedení je oproti většině MP3 přehrávačů veselejší, zároveň však může zeleno-bílo-stříbrná kombinace u některých uživatelů vzbuzovat dojem lacinosti. Rozměry jsou 61 x 50 x 16 mm a při hmotnosti 48 g tak není problém Mega Player 515 schovat v libovolné kapse nebo při reprodukci držet v dlani.

Velkou zajímavostí a bezesporu i předností je displej přehrávače. Ten totiž využívá technologii OLED, s níž jste se mohli setkat například u mobilního telefonu Motorola V.70. Tyto displeje působí inverzním dojmem, jejich výhodou je jasnější obraz, větší úhly, lepší čitelnost na přímém světle i ve tmě a v neposlední řadě i nižší energetická spotřeba způsobená faktem, že tyto displeje nevyžadují podsvícení. Displej Mega Playeru 515 zobrazuje veškeré důležité informace týkající se nejen přehrávaných skladeb, ale i aktuálního času, hlasitosti, stavu baterie a zvoleného nastavení ekvalizéru. Z informací o skladbě se zobrazuje název, pořadí, odehraný a celkový čas. Mega Player 515 sice podporuje ID3 tagy, zobrazuje se ale pouze název skladby. S některými českými znaky si poradí, jiné ale zobrazit nedokáže. Ovládání zajišťuje kromě čtveřice tlačítek pro přehrávání, nahrávání, aretaci a přístup k rádiu i pětisměrný joystick. Ten slouží k pohybu mezi jednotlivými skladbami, regulaci hlasitosti a ke vstupu do menu nastavení. Zatímco teoretická koncepce takového ovládání není vůbec špatná, v praxi Mega Player 515 doplácí na pomalou odezvu joysticku, která způsobuje, že někdy je reakce přehrávače pomalá a jindy se po stisknutí joysticku nestane vůbec nic. To platí především při přehrávání.

Co se týče funkcí, nabízí MSI Mega Player 515 kromě standardního přehrávání MP3 a WAV souborů (nepodporuje tedy formáty OGG a WMA) také FM přijímač a nahrávání. Rádio umožňuje manuální ladění a ukládání stanic do jedné z deseti předvolených pozic. Do WAV souboru lze prostřednictvím mikrofonu nahrávat zvuky z vnějšího prostředí, podporován je i záznam rádiového vysílání, pro které může uživatel vybírat tři stupně kvality. Z dalších funkcí stojí za pozornost ukazatel času, ekvalizér s pěti přednastavenými režimy a samozřejmě možnost použít přehrávač jako přenosný disk.

Vzhledem ke kapacitě testovaného modelu (256 MB) lze přenášet mezi počítači poměrně velké množství dat. Přehrávač nevyžaduje pod nejnovějšími operačními systémy Windows zvláštní ovladače ani žádný speciální software pro přenos dat. Na rozdíl od většiny ostatních flashových přehrávačů však Mega Player 515 nelze použít samostatně, ale pouze s USB kabelem. Tím tedy přibývá nutnost nosit s sebou kromě samotného zařízení ještě další věc. Dalším nedostatkem tohoto produktu je podpora pomalejšího rozhraní USB 1.1. To je již dávno překonané a přehrávači s kapacitou vyšší než 128 MB by USB 2.0 rozhodně slušelo. Takhle bude uživatel při plnění paměti muset počkat delší dobu. Podle našich měření trvá zaplnění přehrávače zhruba pět minut, zatímco přes USB 2.0 by podobný přenos proběhl asi čtyřikrát rychleji. Přehrávač bohužel neumí rozlišovat adresáře, a tak veškeré skladby, které do jeho nitra nahrajete, nahází na jednu velkou hromadu. To při této kapacitě může znamenat až několik alb, tedy i přes 50 skladeb, mezi nimiž se pomocí joysticku musíte propracovat až k té, kterou chcete poslouchat.

Kvalita reprodukce skladeb je na velmi slušné úrovni a přehrávač zvládá veškeré hudební styly v hlasitosti vyhovující většině uživatelů. Jen je třeba vyměnit výrobcem poskytovaná sluchátka za nějaká kvalitnější, poskytující lepší hudební požitek.

Pokud bychom měli na tomto přehrávači ještě něco vyzdvihnout, pak je to rozhodně způsob napájení. Na rozdíl od konkurenčních produktů, které ke svému fungování potřebují AAA či AA monočlánky, zabudovala společnost MSI do těla svého přehrávače lithiumiontovou baterii s kapacitou 420 mAh. Ta vydrží něco přes deset hodin provozu a nabíjí se přes USB kabel. To je na jednu stranu výhoda, neboť odpadá nutnost investovat do baterií, na druhou stranu se může stát, že se přehrávač vybije a bez přístupu k počítači si neposlechnete už ani tón.

Spolu s přehrávačem je dodáváno množství příslušenství. Nechybí nezbytná, leč nepříliš kvalitní sluchátka, USB kabel, větší a malé pouzdro a jedno CD. Na něm naleznete aplikaci MP3 Studio, která umí přehrávat MP3 soubory a s jejíž pomocí si můžete vytvořit vlastní logo, které pak umístíte na Mega Player. Vzhledem k užitečnosti této aplikace je přítomnost CD spíše nadbytečná.

Mega Player 515 od MSI je malý a sympatický, má poměrně vysokou kapacitu a ani jeho cena není nijak závratná. Nabízí standardní funkce této kategorie, ale má i některé nevýhody. Těmi je například chybějící podpora ID3 tagů, nutnost nosit s sebou kabel a především špatná organizace skladeb v paměti.

MSI Mega Player 515

Cena včetně DPH: 5 474 Kč

K testu zapůjčila firma: Levi International, http://www.levi.cz

§§§§§


Šestá generace GeForce

Lukáš Erben

C04P0385

Přestože oficiální uvedení nové řady GeForce 6 proběhlo již 14. dubna, první karta dorazila do naší redakce bezmála o dva měsíce později. Nová generace grafických karet nVidia (ale i ATI) byla pochopitelně očekávána již delší dobu. Koneckonců dosud dominující řady GeForce FX 59xx a ATI Radeon 9800 vycházejí z čipů, které byly poprvé uvedeny před více než rokem. nVidia tentokrát získala při uvádění nové řady GeForce 6 zhruba dvoutýdenní náskok, díky následnému zpoždění s faktickým dodáním karet na trh se ale první GeForce 6800 začnou prodávat patrně později než nové Radeony X800.

Je už tradicí, že jako první jsou vždy uváděny nejvýkonnější čipy dané řady. Nejinak je tomu i tentokrát, kdy nVidia představila čipy NV40 (ten bude použit u karet GeForce 6800 Ultra a 6800 GT) a NV38 (GeForce 6800). Na uvedení levnějších karet střední a nižší třídy z řady GeForce 6 si tak patrně budeme muset počkat do konce léta či na začátek podzimu.

Přestože se zdá prakticky nemožné, aby budoucí generace grafických karet přinesly nějaká zásadní vylepšení a zejména zrychlení, výrobci GPU opakovaně dokazují, že to možné je. Stejně je tomu i u GeForce 6800 Ultra, která v některých herních testech nabízí oproti GeForce FX 5950 až dvojnásobný reálný výkon. Tak výrazný nárůst lze pochopitelně zaznamenat jen u nejnáročnějších her, případně při použití složitých filtrů, náročných na výkon grafického procesoru. Za ten vděčí karta zejména mnohem většímu počtu vykreslovacích jednotek (potrubí - pipelines), kterých je v procesoru NV40 celkem šestnáct, zatímco NV38 disponuje dvanácti. Výrobci grafických karet se tradičně soustředí na tvorbu komplexnějších procesorů (čip NV40 má bezmála 120 milionů tranzistorů). Zatímco pracovní frekvence zůstává na 400 MHz prakticky nezměněna (je o něco nižší než u předchozí generace), počet grafických operací, které může čip zvládnout během jediného pracovního cyklu, se díky jeho větší komplexnosti prakticky zdvojnásobil. Aby bylo možné zásobovat výkonný čip dostatečným objemem dat, byla zvýšena pracovní frekvence paměti. GeForce 6800 Ultra tak využívá 256 MB paměti GDDR3, pracující na efektivní frekvenci 1 100 MHz.

Vedle vyššího hrubého výkonu ale podporují NV40 a NV38 i některé nové technologie - zejména jednotky pixel a vertex shader třetí generace (přesněji verze 3.0). Tyto "koprocesory", jež mají na starosti speciální obrazové, respektive geometrické efekty, nyní podporují delší programy pro tvorbu efektů, kontrolu toku a větvění a další technologie, které ze stínovacích jednotek dělají tak trochu samostatné procesory. Vedle lepší podpory vykreslování složitých scén podporují shader jednotky třetí generace některé speciální efekty jako rozostřené stíny, kvalitnější dynamicky promítané světlo či jeho odraz. Na jejich předvedení v "reálu" si ale budeme už tradičně muset pár měsíců počkat -¦tyto novinky budou podporovány například ve hrách, které využívají "engine" Unreal 3. Vedle vyššího výkonu jsou grafické čipy pro karty série GeForce 6 vybaveny novými obvody pro zpracování (dekódování i kódování) videa ve formátech MPEG1, 2 a 4. Podporována jsou pochopitelně i rozlišení pro HDTV (včetně nejvyššího 1 920 x 1 080), k dispozici jsou standardně dva výstupy (DVI či kombinace VGA a DVI) s rozlišením 2 048 x 1 536/85Hz pro každý monitor, případně též televizní výstup či VIVO.

Nové karty jsou prozatím určeny výhradně pro sběrnici AGP. PCI Express varianty budou používat speciální čip pro překlad volání PCI-E a AGP, karty s nativní podporou nového PCI Express rozhraní se objeví až koncem roku.

První karta GeForce 6 6800 Ultra, která k nám dorazila na test, byla referenčním vzorkem společnosti nVidia - tedy kartou, podle které navrhují svá řešení jednotliví výrobci. Podobně jako předchozí FX5950 Ultra je i nová GeForce chlazena pomocí speciální turbínky s regulovanými otáčkami. Chladič zasahuje do sousedního slotu PCI a znemožňuje tak jeho osazení jinou kartou (je ale velmi pravděpodobné, že někteří výrobci nabídnou i chladiče, které nezabírají sousední slot). Za pozornost stojí dva velké napájecí molex konektory, které je nutné zapojit do samostatných vývodů ze zdroje. To je ostatně (vedle vysoké ceny) jediná významná nevýhoda GeForce 6800 Ultra: karta vyžaduje enormní množství proudu. nVidia proto doporučuje zdroj o výkonu 480 W, zejména pokud máte v počítači taktéž výkonný procesor (například rychlé Pentium 4).

Výsledky, které jsme naměřili, nás nenechaly na pochybách, že se jedná o nejrychlejší momentálně dostupnou grafickou kartu (ATI sice představilo srovnatelný Radeon X800 XT, ten se ale dostane do prodeje asi o něco později). 12 120 bodů ve 3D Marku 2003 je fantastické skóre, vysoká čísla jsme ale naměřili i v testech 3D Mark 2001 či AquaMark. GeForce 6800 Ultra není, zejména s ohledem na cenu (ta se bude pohybovat v rozmezí 15-20 tisíc Kč), určena běžným uživatelům. Dokonce i nároční hráči si asi raději počkají na o něco pomaleji taktovanou 6800 GT s identickým GPU, jejíž cena by se ale mohla pohybovat okolo hranice deseti tisíc Kč.

Nová GeForce 6 představuje významný krok kupředu jak po stránce výkonu, tak díky novým obvodům a funkcím. 550 a 350 euro za 6800 Ultra, respektive 6800 ale značí, že nové karty jsou určeny pouze pro nejnáročnější hráče. Většina uživatelů si asi počká na levnější verze, které by se měly objevit v průběhu léta.

nVidia GeForce 6 6800 Ultra

Cena: cca 550 euro

K recenzi poskytla firma: nVidia, http://www.nvidia.com

§§§§§


Pohádka o dvou noteboocích

Tomáš Jirásko

C04P0400

Bylo nebylo, jednoho krásného dne přinesl do Acerovic rodiny čáp přírůstky - kluky jako buky. Otec Stan kvitoval dvojčata s povděkem, ale zároveň se na jeho skráních objevily vrásky. Rýžoviště sice tento rok přinesla nebývalou úrodu, ale opečovávat další dva hladové krky při tak velké rodině dá pořádnou práci - sice starší děti opouštějí rodný dům, ale zda je mladší sourozenci dokáží plně nahradit, není zatím jisté.

"Aby nemusel pořád k doktorovi", obával se Stan, když se zjistilo, že tomu prvnímu, jenž dostal od porodního dědka na zádíčka číslo 6000, tepe srdíčko o něco pomaleji než bratrovi s číslem 8000. Jak však chlapci dospívali, ukázaly se všechny obavy plané - 6000 sice byl pomalejší než jeho bratr, trochu hůře viděl, ovšem i když nevyrostl tolik do síly, mocně svému otci pomáhal. To 8000 byl celý neposedný - a jak by ne: od prvního dne sílil, až patřil v rodině mezi nejsilnější, a jelikož si nikdy nenechal žádný z dárků pod stromečkem ukrást, spíše naopak, měl stále vše nové. Nebylo proto divu, že o jeho služby žádalo mnoho pánů, málokdo však byl ochoten zaplatit tolik, kolik si Stan za něho řekl.

Jak jste již pochopili, nové řady Acer TravelMate 6000 a 8000 se od sebe příliš neliší, alespoň na první pohled - v našem testu je reprezentují modely TM6003LMi (Pentium M 1,6 GHz, 512 MB RAM, 60 GB HDD) a 8004LMi (Intel Pentium M 1,7 GHz, 512 MB RAM, 80 GB HDD). Obě řady používají shodný housing, na němž je patrná poněkud jiná konstrukce víka displeje. To je nyní tvrdší, a i když je stále pružné, neprolamuje se - to byla taková nepěkná věc nejenom u levnějších řad tohoto výrobce. TravelMate 6003 je vybaven 64MB integrovanou grafikou typu Intel Extreme 2, TM8004 oproti tomu nabídne ATI Mobile Radeon 9700 a vysoce kontrastní displej. Nabídka portů je u obou řad shodná, 8004 má navíc integrovaný Bluetooth a lepší optickou mechaniku (zvládá i DVD-RAM). Zjednodušíme-li hodnocení, lze řadu 6000 označit za odlehčenou verzi 8000, nabízející znatelně lepší poměr cena/výkon.

TM8004 představuje podle nás výkřik do tmy nebo spíše pohrobka "Baniasu". Jeho výkon je vyvážen značně vysokou cenou a rozdíl mezi 1,7GHz Baniasem (TM8004) a 2GHz Dothanem je více jak 10 000 Kč. Jste-li ochotni vynaložit na pořízení notebooku extrémní částky, je tento rozdíl nepodstatný vzhledem k nabízenému výkonu (135 oproti 161 bodům v SYSMarku 2004) při shodné výdrži na baterii 4:20 hodiny. Výkon modelu 6003LMi je samozřejmě nižší a dosáhl hodnoty 117 bodů a výdrže 4:10 hodiny.

Acer TravelMate 6003LMi

Cena: 61 860 Kč vč. DPH

K testu poskytla firma: Acer, http://www.acer.cz

Acer TravelMate 8004LMi

Cena: 82 000 vč. DPH

K testu poskytla firma: Acer, http://www.acer.cz

§§§§§


Mobile Workstation "Light"

Tomáš Jirásko

C04P0395

Řada TravelMate 8000 je v současnosti hi-endovou nabídkou společnosti Acer. Všechny modely mají shodnou výkonnou grafiku ATI Mobility Radeon 9700 a dobře kontrastní SXGA+ displej. Model 8006LMi je prvním v nabídce Aceru s procesorem Dothan. V této řadě je již zastoupen procesor Pentium M s frekvencí 1,7 GHz s jádrem Banias, Intel velice pravděpodobně bude zpočátku držet vyšší cenový rozdíl mezi 1,7gigahertzovým Baniasem a Dohanem. Aby Acer dosáhl pestřejší výkonnostní škály, velice rozumně prozatím zvolil nejvýkonnější Pentium M 755 (2,0 GHz) s 2 MB L2 cache. Procesor je doplněn 512 MB RAM a pro uložení dat má uživatel k dispozici 80GB pevný disk. Model 8006LMi je tak zatím jedním z nejvýkonnějších notebooků v našich testech (160 bodů v SYSMarku 2004), tomu ale také odpovídá jeho pořizovací cena. Celkový výkon je v kategorii klasických notebooků excelentní, zůstává však kvůli slabšímu grafickému čipu pod hranicí kategorie mobilních pracovních stanic. V nich se často používají grafické čipy nVidia Quadro nebo ATI Mobility Fire GL. TM8006LMi nabídne za hodně peněz hodně výkonu, kvalitní displej a slušnou sbírku portů včetně DVI výstupu a čtečky 5v1. Asi nejlépe jej vystihuje označení odlehčená pracovní stanice. Je ukázkou toho, čeho lze se současným hardwarem dosáhnout, ale také důkazem, že za výkonné řešení si uživatel musí většinou několik desítek tisíc korun připlatit. Cena modelu TM8006LMi se přibližuje hranici 100 000 včetně DPH, a tak je návratnost investic do tohoto modelu poměrně problematická. Patříte-li mezi ješitné uživatele, zřejmě vás nepotěší, že hodnota notebooku není z jeho designu na první pohled patrná.

Acer TravelMate 8006LMi

Cena vč. DPH: 95 188 Kč

K testu poskytla firma: Acer, http://www.acer.cz

Kam to dotáhli Dothani

Nové Pentium M s jádrem Dothan je prvním procesorem, u něhož Intel používá nové trojčíselné značení, které má uživateli napovědět, jak si procesor stojí v rámci své rodiny - čím větší číslo, tím lepší procesor. Nejedná se pouze o taktovací frekvenci, ale v potaz je brána i velikost cache, rychlost sběrnice a další technologie. Není to však tak, že by číselné označení zachycovalo přímou úměru, jde spíše o označení modelu tak, jak jej známe z automobilového průmyslu. Ulehčení v orientaci pro běžného uživatele však může být pofidérní - například v případě chystaných Pentií M 755 a 760 je rozdíl pouze v FSB (400 MHz vs. 500 MHz), procesor bude taktován 2 GHz. Průměrný uživatel tedy stejně prostě srazí paty a bude věřit tomu, že 760 je výkonnější, protože má rychlejší FSB. Ovšem jaký užitek mu to přináší, se prostě z tohoto značení nedozví. Nepozná, zda rozdíl v ceně je pro něho přijatelný s ohledem na získaný výkon a nedozví se ani samotný výkon, neboť nejde o číslo nějakého výkonového indexu, ale jen o prosté označení typu. Ale zpět k procesorům. Premiéru si odbyly tři modely s jádrem Dothan - 735 (1,70 GHz), 745 (1,80 GHz) a 755 (2 GHz). V redakci jsme měli na test hned trojlístek notebooků s Dothanem. Notebook Brave společnosti ProCA byl osazen Pentiem M 735 a představoval typického zástupce levnějších řešení, se stejným procesorem k nám dorazil Sony VGN-A coby zástupce skupiny Desktop Replacement, nejvýkonnější řešení postavené na procesoru 755 zastupoval Acer 8006LMi.

§§§§§


Další multifunkční produkty HP

Václav Maletínský

C04P0389

V krátkých testech se znovu podíváme na dvojici zajímavých produktů společnosti Hewlett-Packard. Přestože oba výrobky patří do skupiny multifunkčních zařízení, svým designem a nabízenými funkcemi se od většiny konkurenčních strojů odlišují. Levnější model HP OfficeJet 4255 uživateli nabízí skenování, kopírování a faxování pomocí průchodového skeneru, dokáže tisknout barevné i černobílé dokumenty a díky připojenému sluchátku uživateli zprostředkuje také běžný telefonní hovor. Výrobek s označením HP OfficeJet 9130 zřejmě zákazníky zaskočí pořizovací cenou, ale výčet funkcí naznačí, že patří k absolutní špičce a mezi inkoustovými produkty nemá konkurenci. Tento stroj totiž díky síťovému připojení může pro práci v kanceláři používat i skupina pracovníků. Nabídne jim skenování a kopírování jedno- i vícestránkových předloh, vysokou pracovní zátěž, faxový provoz, navíc ale i funkce digital senderu, tedy převod předloh do PDF dokumentu a následné zaslání na předvolenou nebo zadávanou adresu elektronické pošty. Bez zajímavosti jistě není ani výčet emulací HP PCL5c, HP PCL6 a PostScript Level 3.

HP OfficeJet 4255

Po stručném úvodu se na testované novinky podíváme trochu podrobněji. Nejprve se zaměříme na model HP s označením OfficeJet 4255, který by za 60 sekund měl černobíle potisknout až 17 stran formátu A4, při barevném tisku jeho rychlost klesá na přijatelných 12 stran stejného formátu. Zařízení je vybaveno spodním čelním zásobníkem pro uložení 100 listů formátu A4 a výklopným horním a čelním podavačem pro uložení snímaných dokumentů. V případě, že je výrobek používán jen pro tisk, mohou být podavače složeny na horním víku zařízení. V takovém stavu může být přístroj ovládán jen několika základními tlačítky, rozmístěnými pod alfanumerickým informačním displejem. Během kopírování nebo faxového provozu jsou podavače rozevřeny a uživateli jsou tak zpřístupněna i tlačítka číselníku, voliče rychlého vytáčení přednastavených čísel a nechybí ani prvky pro nastavení režimu faxování či zhotovení kopií. Pracovní rozlišení 4 800 x 1 200 dpi při tisku na speciální média, například fotopapíry nebo potahované listy, rychlost opakování podstatně zpomalí. Běžné rozlišení od 300 x 300 do 600 x 600 dpi s vyhlazováním je rozčleněno do čtyř nastavení rychlosti a kvality. Nejnižší volba s označením hrubý koncept je vhodná jen pro zpracování náhledu a za cenu hrubšího zrnitého obrázku s ní uživatel přístroje může ušetřit pár kapek inkoustu. Rychlý normální nebo normální tisk se vyplatí pro práci s běžnými kancelářskými dokumenty a v mnoha případech postačí i pro tisk grafiky na papíry gramáže od 60 do 90 g/m2. Nastavení nejlepšího tisku najde své uplatnění jen pro zpracování prezentací, na nichž opravdu záleží. Průchodový skener testovaného zařízení je vhodný pro snímání vícestránkových úloh a pracuje v maximálním optickém rozlišení 600 x 1 200 ppi při 36bitové barevné hloubce. TWAIN rozhraní HP umožňuje změnit měřítko ukládaného dokumentu, rozlišení a nabízí i úpravu barev. Náhled stránky formátu A4 skener zpracuje za 40 sekund, což je nezvykle dlouhá doba. Finální snímání ale u tohoto skeneru v podstatě odpadá. Uživatel si jen vybere pracovní rozlišení a režim černobílého nebo barevného skenování a ovládací program z dat na pevném disku pak zpracuje požadovaný obraz. Na rozlišení 300 ppi na stránce A4 potřebuje jen 8 sekund, maximum 1 200 ppi však uloží až za 2 minuty a 52 sekund. Při kopírování dokumentů je možné volit mezi třemi stupni rychlosti a kvality. Při rychlé volbě je černobílá stránka A4 zhotovena za 18 sekund a barevná za 42 sekund. Střední nastavení, které je dostatečně kvalitní pro většinu předloh, dobu kopírování prodlouží na 44 sekund černobíle a 1 minutu a 14 sekund barevně. Nejvyšší nastavení je doporučeno pro kopírování fotografií, při němž by měl tisk probíhat na speciální média. Při tisku jsme sice nedosáhli rychlosti uváděné výrobcem, ale 10 textových stran za minutu černobíle nebo 6,2 barevných stran A4 ve stejném časovém úseku můžeme považovat za povzbudivý výsledek. Rychlost prvního výtisku se při nízkých volbách rozlišení pohybovala mezi 13 a 18 sekundami černobíle a barevně, střední nastavení dobu tisku prodlouží na 31, resp. 45 sekund. Nejvyšší nastavení tisku celostránkové rastrové nebo vektorové grafiky uživatele zdrží na 2 minuty a 16 až 32 sekund podle toho, zda se rozhodne pro tisk ve stupních šedé nebo pro využití celého barevného spektra. HP OfficeJet 4255 je při prodeji vybaven černým barevným zásobníkem č.56 a malou tříbarevnou cartridgí č. 28, vhodnou díky nízkému objemu inkoustu jen pro občasný barevný tisk. Při provozu doporučujeme používat dražší, ale v celkových nákladech na tisk podstatně výhodnější zásobník CMY s číslem 57. Náklady na tisk dosahují 1,61 Kč pro černobílé zpracování dokumentu s pokrytím 5 %, 4,54 Kč pro barevný tisk s celkovým 20procentním pokrytím. Pořizovací cena tohoto výrobku byla stanovena na 6 990 Kč.

HP OfficeJet 9130

Druhé zařízení v našem testu je způsobem práce v mnoha ohledech od rozšířených multifunkčních strojů odlišné. Již v úvodu jsme naznačili, ze díky vyššímu pracovnímu zatížení až 10 000 výtisků měsíčně a standardně dodávanému síťovému připojení je vhodné pro náročnější kancelářský provoz. Tomuto zaměření odpovídá nejen vyšší rychlost opakování 25 černobílých nebo 22 barevných stran A4 za minutu, kapacita spodních podavačů pro 400 nebo 650 listů A4, ale také výstupní zásobník, který pojme 100 výtisků. Vestavěný deskový skener může pracovat s předlohami A4, Letter či Legal položenými na sklo, podporuje i vícestránkové snímání až 50 listů dokumentu v automatickém podavači předloh. Pracovní rozlišení skeneru 1 200 x 2 400 ppi je vhodné pro zachycení i velmi drobných detailů, barevné podání bez problémů vyhovuje kopírování dokumentů nebo jejich zasílání faxem či elektronickou poštou, není však bez chyb při práci s fotografiemi, kde se potýká s větší průměrnou barevnou odchylkou 2,7 delta E. Tisková mechanika nese čtyři samostatné hlavy jednotlivých inkoustů CMYK, zásobníky inkoustu jsou přitom uloženy v těle multifunkčního zařízení a inkoust je přečerpáván do mechaniky pomocí hadiček. Toto řešení přispívá k nízkým provozním nákladům, zároveň však velmi příznivě ovlivňuje rychlost tisku. V nejvyšším rozlišení dokáže výrobek celostránkovou monochromatickou fotografii zpracovat již za 30 sekund a barevné vyhotovení snímku na papír A4 trvá 1 minutu a 40 sekund. První výtisk textového černobílého dokumentu jsme ze stroje mohli odebrat již za 6,3 sekundy, potěšila nás ověřená rychlost opakování 15 textových stran A4 za minutu. Kontinuální tisk 27 stran PDF dokumentu s náročnou grafikou jsme ve standardním nastavení získali za 9 minut a 20 sekund. Tento čas je podstatně rychlejší než u běžných inkoustových tiskáren a je jen o dvě minuty horší než u laserových čtyřprůchodových zařízení. Při kopírování dokumentů je možné stránku A4 zhotovit za 13-22 sekund podle toho, zda bude použit celobarevný režim nebo nastavení pro šedou škálu. Propojení přístroje a počítače pomocí USB rozhraní zpřístupní funkce snímání dokumentů v rozhraní TWAIN, širší možnosti využití však nabízí digitální odesílání předloh uložených ve formátu PDF, TIFF nebo JPEG. Pro snadné zadávání elektronické adresy je zařízení vybaveno malou klávesnicí se standardním rozmístěním tlačítek a náhledovým alfanumerickým displejem. Administrátor může prostřednictvím webového rozhraní vytvářet samostatné seznamy adres pro faxový provoz, elektronické rozesílání zpráv i skenování do předvoleného počítače a složky. Přehledné sledování jednotlivých částí spotřebního materiálu včetně možného rozúčtování nákladů mezi uživatele je rovněž přístupné ve webovém prohlížeči. Výrobek je vybaven i čtečkou paměťových karet a podporuje technologii proofsheet pro snadné zhotovení obrázků. Vyšší cena v tomto případě odpovídá výbavě. Nejedná se jen o inkoustový multifunkční produkt, ale také o plnohodnotný digital sender, který bývá samostatně prodáván za 30-60 000 Kč. Provozní náklady 0,67 pro černobílý tisk a 2,31 Kč na barevné 20% pokrytí A4 jsou velmi výhodné. HP OfficeJet 9130 je podle našeho názoru dokonalým pomocníkem do malé kanceláře, a proto mu redakce udělila ocenění PCWORLD TOP PRODUKT.

HP OfficeJet 9130

Cena vč. DPH: 36 284 Kč

K testu zapůjčila firma: HP, http://www.hp.cz

HP OfficeJet 4255

Cena vč. DPH: 6 990 Kč

K testu zapůjčila firma: HP, http://www.hp.cz

§§§§§


Když géčko chybí

Karel Krtek

C04P0403

Standard IEEE 802.11g již dávno převzal po 802.11b vládu nad bezdrátovými sítěmi. I když ani tento standard není ideální, nabízí lepší bezpečnostní možnosti a především vyšší rychlost, což je hlavní důvod, proč na něj řada uživatelů touží přejít. Především majitelé notebooků vybavených integrovanou technologií "béčkového" standardu stále častěji vybavují své přístroje i "géčkovými" PC kartami. Jedním z produktů, který zcela jistě při svém výběru nepominou, je karta WL-107g společnosti Asus, na kterou se náš zrak zaměřil v tomto testu.

Hned na začátku ovšem některé uživatele nepotěšíme. Ti, jež mají PCMCIA adaptér ED-710/1410, jsou totiž ve většině případů nemile překvapeni, neboť karta není automaticky rozpoznána, navíc po manuální instalaci ovladačů jsou upozorněni v hardwarovém profilu chybovým kódém 10 na nedostatek prostředků. Často pomůže deaktivace a odinstalování ovladačů staré karty, ovšem toto řešení je bez záruky. Nejde o chybu karty, ale o systémové řešení v notebooku. Při instalaci karty do notebooku kontrolerem společnosti Texas Instruments byla tato bezproblémově identifikována a byla zahájena instalační rutina.

Vlastní nastavení karty a sítě je intuitivní, ale plně v anglickém jazyce (prodejce přikládá česky psaný návod). Rutina detekuje přítomnost již existujících sítí, nebo vám nabídne řešení vytvořením vlastní/další sítě. K dispozici je možnost provozovat jak vlastní přístupový bod (softwarově), tak ad-hoc propojení nebo zapojení do infrastruktury. Nově vytvořené síti přiřadíte SSID a vyberete kanál, na němž bude síť pracovat (1-13). Karta bez řízení provozu sítě přes samotná Windows podporuje pouze šifrování WEP s 64nebo 128bitovým klíčem.Veškerým tímto nastavením vás provede utilita, s níž se nainstaluje rovněž monitor sítě a kontrolní centrum. Nastavení lze pomocí této utility kdykoliv měnit.

Asus WL-107g

Cena vč. DPH: 1 790 Kč

K testu zapůjčila firma: Joyce; http://www.joyce.cz

§§§§§


Budoucnost DVD

Jon L. Jacobi, Michal Bareš

C04P0405

Na trhu se objevují stále rychlejší mechaniky a média pro zápis DVD disků, za dveřmi je navíc několik nových technologií, které však nejsou kvůli stále ještě vysokým cenám zatím příliš rozšířené.

Už to tak chodí. Jakmile jsme si pomalu začali zvykat, že CD-RW mechaniky a média začal nahrazovat formát zapisovatelných DVD disků, už je zase na obzoru změna, přesněji řečeno tři nové standardy. Nejobyčejnější a nejneškodnější novinkou je 12rychlostní DVD zápis, tedy technologie, která ušetří čas, ale revoluci v počítačovém světě určitě znamenat nebude. Mnohem radikálnější změnou však budou dvouvrstvé a dvojnásobně kapacitní mechaniky a disky DVD+R. Zatím ještě skrytá za horizontem je pak technologie založená na modrém laseru, tzv. High Definition DVD neboli HD DVD. Využití technologických výhod modrého laseru s sebou přinese masivní nárůst kapacity, ale jak už je v oblasti DVD zvykem, o vysokokapacitní DVD standard už se zase vede válka.

Dvojitá služba

Dvouvrstvá zapisovatelná DVD média formátu DVD+R budou schopná uchovat zhruba dvojnásobek stávající 4,7 GB kapacity, takže na ně bude možné uložit celé a neočesané filmy DVD-9 (8,5 GB). Pro uživatele to představuje možnost uložit na jediné médium více než 3 hodiny vysoce kvalitního videa. Podle našich prvních a zatím neoficiálních testů však můžeme již dnes prohlásit, že zapisovatelné dvouvrstvé DVD disky budou alespoň s některými mechanikami a přehrávači nekompatibilní.

Vyzkoušeli jsme interní model Sony DRU-700A, tedy dvouvrstvou DVD vypalovačku s kapacitou 8,5 GB, jež umí 8rychlostně pracovat s jednovrstvými médii DVD+-R, 4rychlostně s disky DVD+-RW, 40rychlostně s CD-R a 24rychlostně s CD-RW.

Sony DRU-700A si snadno poradila s našimi běžnými testy a pomocí přibalené verze programu Nero bezchybně vypálila i dvouvrstvé DVD médium (trvalo ji to něco málo přes 45 minut). Vypálené DVD jsme pouštěli jak na samotné mechanice, tak na přehrávači JVC XV-N55SL a během filmu jsme si nevšimli ani sebemenšího zpoždění projekce při přechodu z jedné vrstvy na druhou.

Musíme však upozornit na několik zádrhelů. Tím drobnějším je fakt, že dvouvrstvý zápis probíhá 2,4násobnou rychlostí, takže plný disk se bude vytvářet celou třičtvrtě hodinu. Při zápisu na DL (Double Layer) DVD+R je navíc třeba zapsat plný disk, aby se dosáhlo požadované úrovně odrazivosti na obou vrstvách.

Mnohem důležitější však je, že dvouvrstvá média budou ze začátku k sehnání jen velmi špatně, navíc budou nějakou dobu stát tolik, kolik stávaly první jednorychlostní zapisovatelná DVD média, tedy zřejmě přes 200 Kč. Jakmile se jejich výroba rozjede naplno a ve větším obsahu, spadne cena drasticky dolů, ale i tak budou jednovrstvá média v dohledné době přece jen o dost levnější variantou.

Nejvážnějším problémem je však v současné době ještě zcela nevyřešená pouze částečná kompatibilita se stávajícími mechanikami a přehrávači. Během našeho testu jsme mimo jiné vyzkoušeli i nejnovější DVD vypalovačky společností Plextor (PX-712A a PX-708A) a Memorex (True 8x), které film, jenž jsme vypálili na předprodukční vzorek dvouvrstvého média DVD+R, nedokázaly rozpoznat. Z celkového množství dvanácti DVD přehrávačů, jež jsme testovali, námi vypálené fvouvrstvé médium přečetly pouze čtyři. Tento problém by mohl vyřešit upgrade firmwaru (tedy pokud jej mechanika či přehrávač umožňuje provést) a podle našich informací je pro nejbližší období cílem výrobců dosáhnout až 90procentní kompatibility.

Co se týče mechanik určených pro osobní počítače, na trhu jich zatím moc není, ale již se začaly objevovat první modely. Všechny mechaniky podporující dvouvrstvý zápis by samozřejmě měly zvládnout i čtení těchto médií. U starších mechanik, které budou trpět nekompatibilitou s tímto standardem, budeme muset počkat až výrobce uvolní nový firmware a poté jej upgradovat. Konkurenční formát DVD-R by se měl připojit k dvouvrstvému zápisu již koncem června, kdy předpokládáme, že DVD Forum novou specifikaci schválí.

Jaký Blue?

I když se poslední dobou o modrém laseru hodně píše, nepředpokládáme, že by tato technologie vytlačila stávající standard DVD. Ani ty nejoptimističtější analýzy nepřiznávají na nejbližších pět let "modrému laseru" větší než okrajový podíl na trhu. Stále však není rozhodnuta hlavní bitva, týkající se toho, který formát zaujme Hollywood.

Z mnoha zájemců o tuto výhodnou pozici mají větší šanci jen dva. Je to buď standard DVD Fóra nazvaný HD-DVD (vytvořily jej Toshiba a NEC), nebo Blu-ray od Sony. Čína podporuje vlastní standard EVD (Enhanced Video Disk), ale pochybujeme, že v jiném regionu najde silnější podporu.

V porovnání se standardním červeným laserem (650 nanometrů), používaným ve stávajících CD a DVD mechanikách, pracuje laser modrý s menší vlnovou délkou 405 nanometrů. Prakticky to znamená rychlejší pulsy a menší značky, umístěné blíže u sebe, tedy větší rychlost a kapacitu. Těžit z toho bude hlavně formát HDTV, který pracuje s 1125 linkami a s datovým tokem až 19,4 Mb/s. Dvě hodiny záznamu při tomto datovém toku zaberou přibližně 19 GB úložného prostoru, tedy mnohem více, než dokáže nabídnout dvouvrstvé DVD.

DVD Forum, NEC a Toshiba tvrdí, že HD-DVD (které zvyšuje kapacitu DVD z 4,7 na 15 GB) lze uvést na trh mnohem snadněji a levněji, jelikož nebude vyžadovat kompletní přestavbu existujících výrobních linek. Firma NEC dokonce ohlásila vývoj zpětně kompatibilní duální hlavy, pracující s modrým čtecím a červeným zapisovacím laserem, ale zatím neexistuje žádný přehrávač, který by tuto hlavu využíval.

Protože jednovrstvá HD-DVD média, stejně jako formát EVD, svou kapacitou (15 GB) nedostačují požadavkům HDTV (17,5 GB), uvažuje DVD Forum o implementaci kompresních algoritmů. Vzhledem k tomu, že se jim ale nechce platit autorská práva za stávající prověřené technologie MPEG-4  (H.264) či Microsoft Media 9, není zatím jasné, jaký kompresní standard bude použit a zda se tedy budou tato média pro HDTV vůbec hodit.

Sony a další firmy tvrdí, že opuštění staré technologie povede k rychlejšímu nárůstu kapacity v budoucnosti. Blu-ray nabízí kapacitu 23,3 až 27 GB na jednu vrstvu, což bohatě stačí požadavkům HDTV. Není tedy divu, že Blu-ray se stále spokojí se standardem MPEG-2, i když ani jeho zastánci zcela nevyloučili přechod na jiný kodek.

Ani standard HD-DVD, ani specifikace Blu-ray nejsou zatím skálopevně dané. Aby věci nebyly tak jasné, objevuje se v současných DVD přehrávačích podpora MPEG-4  - pokud by tento trend zesílil a přijali by jej i nejznačkovější výrobci, mohl by se standardním a oficiálním kompresním formátem stát právě MPEG-4.

Souboj o DVD formát s vysokým rozlišením není ale zatím tak důležitý. Rozdíl v kvalitě mezi stávajícím DVD a high-res DVD je příliš malý na to, aby uživatelé pocítili nutnost upgradovat svá zařízení, takže změny se nedočkáme, dokud nebude HD obsah mezi běžné uživatele výrazněji rozšířen. Rychlost přechodu na nový standard asi v očích uživatelů pozitivně neovlivní ani fakt, že vítěz tohoto souboje bude vybaven i mnohem sofistikovanější protipirátskou ochranou.

Dost řečí o budoucnosti. Blu-ray je v některých zemích již k dostání na pultech, konkrétně jde například o Professional Disc for Data od Sony, který disponuje kapacitou 23 GB na jednu vrstvu. Interní mechanika připojitelná pomocí rozhraní SCSI-3 stojí necelých 3 000 dolarů a externí mechanika pro USB 2.0/SCSI-3 přijde na 3 300 dolarů. Tam, kde se používá, slouží především pro zálohování firemních dat, takže se nemusíme divit ceně 45 dolarů za jedno médium a naprosté nekompatibilitě s čímkoliv jiným. Toto zařízení se nám nepodařilo sehnat k testování, ale již fakt, že existuje, naznačuje, že Blu-ray si najde cestu k mainstreamu nejprve přes datové a profesionální uživatele.

§§§§§


Duel discmanů

Lubor Jarkovský

C04P0386

Ani jednoho z výrobců snad není třeba představovat, mladičký korejský iRiver se do našeho povědomí zapsal svými kvalitními a technologicky vyspělými produkty a japonský gigant Sony je ve světě spotřební elektroniky stálicí. Oba výrobci přistupují k pojetí svých produktů trochu jinak: iRiver se snaží zajistit podporu všem rozšířeným kompresním formátům a přinést uživateli nadstandardní výbavu. Sony zase staví na jménu, exkluzivním designu (iRiver mu ovšem značně šlape na paty), skvělé konstrukci a firemním formátu Atrac, který je podle technických specifikací jedním z nejlepších kompresních formátů na trhu. V našem duelu se utkali zástupci obou značek, za iRiver vstoupil do ringu oceňovaný discman iMP-550, za Sony pak horká novinka D-NE900.

Formáty, formáty a zase formáty

Jak jsme již naznačili v úvodu, iRiver sází na co největší podporu formátů a s tím spojený možný upgrade firmwaru. Přehrávač iMP-550 podporuje s nejnovějším firmwarem standardy MP3, WMA, OGG i ASF. Díky možnosti upgradu je kromě podpory nových formátů zajištěno i ladění stávajících či přidávání funkcí nových. iRiver kromě toho integruje do svých discmanů FM tuner, což je velké plus. Sony tak zatím činí jen u vybraných modelů a D-NE900 mezi ně nepatří.

Sony bohužel neumožňuje nahrát nový firmware, tudíž se uživatel musí spokojit s tím, co koupil. Z běžně rozšířených formátů podporuje kvůli ochraně autorských práv pouze povinné MP3. Discman Sony ale přehrává i chráněný firemní formát Atrac, který byl původně vyvinut výhradně pro minidisk (viz PC WORLD 9/2003). V dodávaném softwaru SonicStage lze vytvářet jak tzv. Atrac3, tak také Atrac3plus, který přináší lepší poměr objem dat/kvalita. Při nejvyšší kompresi zvuku (48 kb/s) se vejde na jedno CD až 30 alb. To je skutečně úctyhodné množství.

Podoba a provedení

Discman iRiver je dostupný ve dvou barvách, ve stylové černé se stříbrnými okraji a ve stříbrné barvě. Je vyroben z magnezia, díky němuž je velice lehký (145 gramů) a odolný proti škrábancům. Silný je jen 13,7 mm, což jej činí nejtenčím MP3 CD přehrávačem na světě. Na jeho těle se nenachází ani jeden ovládací prvek, vše se soustředí do velmi pěkně provedeného dálkového ovladače. O tom ale až za chvíli. Do přístroje se vkládají dva ploché akumulátory, výdrž lze zvýšit pomocí externího packu pro dva AA články. Se všemi čtyřmi plně nabitými bateriemi vydrží hrát kolem 50 hodin.

Sony váží 168 gramů a je celých 21,8 mm silný, ale možná díky tomu je oproti iRiveru daleko bytelnější a dvířka mechaniky se tolik neviklají. Na přední straně mu vévodí rozměrný (nepodsvícený) displej, který zobrazuje výpis adresářů a skladeb. Ovládání je pohodlné díky novému systému založenému na skrolovacím kolečku a pětisměrném joysticku v jeho středu. Menu je oproti starším přístrojům lépe graficky zpracováno, ale s iRiverem se stále rovnat nemůže. Nabíjení probíhá postavením do elegantního stojánku, který je součástí příslušenství. Akumulátor se do D-NE900 vkládá pouze jeden. Zvýšit výdrž lze připojením externího packu pro jednu AA baterii. Sony uvádí, že při přehrávání Atrac3plus vydrží na obě baterie přístroj hrát asi 85 hodin. Náš test ukázal, že tato hodnota je při praktickém využití asi o 10 až 15 hodin nižší. Přesto v tomto směru Sony vítězí.

Dálková ovládání

Vzhledem k tomu, že se veškeré ovládání v případě iMP-550 soustředí pouze do ovladače, je jeho velikost značná. Nabízí rozměrný modře podsvícený displej a velmi pohodlné ovládání. Software v přehrávačích iRiver patří k absolutní špičce a umožňuje řadu detailních nastavení. Jedinou nevýhodou ovladače je, že se jeho displej snadno poškrábe.

Ovládač Sony je klasickým tubusem s jednořádkovým podsvíceným displejem. Poměrně dobře se s ním manipuluje, ale ovladač iRiver je mnohem lepší. Jednořádkový displej je pro přehrávání CD s desítkami skladeb přece jen nevhodný.

Zvuk

Oba přístroje disponují ekvalizérem. iRiver ho má propracovanější, umožňuje velice podrobné uživatelské nastavení, dále nastavení podle druhu hudby a dokonce zdůraznění basů SRS. Sony sází na jednoduchost a jeho ekvalizér je rozdělen do tří stupňů (Soft, Active, Heavy), možné je i vytvoření vlastního nastavení. Oba přístroje hrají s kvalitními uzavřenými sluchátky stejně dobře. iRiver však vítězí se svými dodávanými peckami, protože jsou o třídu lepší, než ty, které naleznete v krabici u přístroje Sony.

Závěr

iRiver nabízí svým zákazníkům stálou aktualizaci zakoupeného produktu a propracovanější funkce, Sony zase skvělý Atrac3plus a lepší konstrukci a provedení přístroje. Z hlediska dálkových ovladačů zase jednoznačně vítězí iRiver, i když je jeho ovladač náchylnější k poškrábání. Pohyb v albech a skladbách je u obou přístrojů pohodlný a rychlý. I když se v Sony hodně snažili, ještě stále zvítězil iRiver, a to díky svému otevřenějšímu přístupu k zákazníkovi, většímu množství funkcí a o něco lepšímu ovládání.

iRiver iMP-550

Cena vč. DPH: 5 990 Kč

K testu zapůjčila firma: FAST

http://www.iriver.cz

Sony D-NE900

Cena vč. DPH: 6 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Elvia Pro; http://www.elviapro.cz

§§§§§

$$$$$


Knihy


Mistrovství v SQL 1+2

Patrik Malina

C04P0347

Ačkoliv je dotazovací jazyk SQL bezesporu jedním z nejpoužívanějších, nic to nemění na faktu, že dobrých knih v češtině je mu věnováno jako šafránu. SoftPress se pokusil tuto nelichotivou bilanci již podruhé zvrátit a tentokráte mu posloužilo k překladu dílko renomovaného nakladatelství Sybex a neméně zavedeného autora.

Zřejmě z ryze praktických důvodů byl celý materiál rozdělen do dvou svazků, neboť představuje opravdu obsáhlý a důkladný úvod do problematiky SQL. Autor se tématu pevně chopil a v mnoha ohledech je prakticky vyčerpal, rozhodně na úrovni začátečníka či pokročilého programátora. Velkou výhodou je, stejně jako u mnoha jiných učebnic SoftPressu, že výuka je koncipována jako nezávislý výklad a ne jako popis určitého konkrétního řešení: se znalostmi z této knihy, jež vycházejí ze zavedených norem, se posléze snadno usadíte na jakékoliv konkrétní platformě.

První svazek zahrnuje většinu klasických výukových kapitol. Krok za krokem čtenář postupuje od výkladu principu relačních databází přes základní pohled na SQL k druhé části, pojednávající o tvorbě samotných databází. Kromě definování struktur, vkládání a rušení dat je zde řeč o integritě a jejích možnostech. Teprve sedmá kapitola, uvozující třetí část, přichází s dotazováním pomocí SELECTů, propojováním tabulek a zanořováním poddotazů. Látka se zde již dosti komplikuje a výklad se stává hutnějším. Čtvrtý oddíl nás zavádí za hranice běžných výběrů, takže se seznámíme s pohledy a transakcemi, ale také s řešením přístupových práv.

Pátou částí jsou započata poměrně pokročilá témata, jako návrh a modelování databází či optimalizace kódu SQL. Zde plynule navazuje druhý svazek, v němž mimo jiné najdeme přehled existujících norem a přesahy například do jazyka Java. Podstatnou část druhého dílu však zabírá referenční příručka, spolupráce s dalšími programovacími jazyky je již jen nepatrným příspěvkem.

Co do rozsahu a úplnosti témat jde jistě o jednu z nejobsáhlejších publikací v tuzemsku, bezesporu obsahuje nejuniverzálnější výklad o SQL. Kniha vám bude dobrou učebnicí i průvodcem v praxi.

Autor: Martin Gruber

Vydavatelství:

SoftPress, Brno, 2004

Počet stran: 480 + 494

Doporučená cena: 990 Kč

§§§§§


Bezdrátové sítě WiFi - Praktický průvodce

Patrik Malina

Ačkoliv bezdrátové sítě již nějaký pátek rostou jako houby po dešti a patří více méně mezi běžné vybavení, pořádnou knihu v češtině na toto téma aby jeden pohledal. Jeden z mála titulů, po jehož přečtení se budete v problematice rozhodně lépe orientovat, je právě recenzovaná kniha.

Zájemci o wi-fi technologie, kteří nelení a sledují internet, budou jistě považovat tuto knihu za samozřejmé a logické pokračování autorovy publicistické tvorby. Tvůrce sestavil příručku, jež má posloužit hlavně začátečníkům a mírně pokročilým, a sympatické je, že jsou v ní postiženy mnohé aspekty spletitého vývoje Wi-Fi a jeho použití. Přestože popisovaná technologie byla původně zamýšlena pro lokální sítě, najdete v knize i užitečné informace o řešení problému "poslední míle", pro nějž se u nás bezdrát hojně využívá.

Nemnoho kapitol je rozděleno jasně a přehledně. V první části najdete úvodní popis technologie, o níž vlastně jde, a seznámíte se s normami a jejich typickou formou realizace. Druhá kapitola je zaměřena na používaný hardware, takže dojde k seznámení především s přístupovými body, část třetí je speciálně zaměřena na použití antén a jejich stavbu. Právě zde podává autor pomocnou ruku stavitelům rozsáhlejších sítí a zároveň přináší asi nejobtížnější pasáže s trochou ryzí fyziky a matematiky v podobě nutných výpočtů.

Kapitola čtvrtá si zachovává konstruktérský ráz - je řeč o návrhu síťové infrastruktury - a následující oddíl je věnován kritickým otázkám zabezpečení. Dle mého názoru právě v této oblasti mohl autor ještě trošku "přitlačit na pilu" a poskytnout podrobnější výklad. V šesté části se dozvíte o podpoře wi-fi na různých platformách, následuje pojednání o dalším předpokládaném vývoji, závěrečná část se zmiňuje o fenoménu komunitních sítí.

Pokud jste začátečníci a hledáte vhodnou formu, jak načerpat prvotní informace, můžete se na tuto knihu erudovaného autora spolehnout. Není třeba se obávat, pokud řešíte pouze lokální interní síť, pak část o anténách přeskočíte a stále se toho dozvíte hodně. Jde rozhodně o dobrou investici.

Autor: Patrick Zandl

Vydavatelství:Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 190

Doporučená cena: 249 Kč

§§§§§


DHCP - Příručka administrátora

Patrik Malina

Pravděpodobně proto, že se jedná o problematiku opravdu speciální a ne zrovna masově spotřebitelskou, dočkala se hojně využívaná a dosti důležitá služba DHCP konečně monografického zpracování i v českém jazyce. Velmi potěšující je, že se jedná o překlad textu autorů více než zasvěcených: oba dva se víceméně na tvorbě protokolu a služby DHCP podíleli, takže se vám dostává informací z první ruky.

Nebudu příliš přehánět, když vám hned na počátku prozradím, že v knize najdete o DHCP prakticky všechno. Nadneseně řečeno, co není tady, tak to buď služba DHCP neumí, nebo to tak jako tak jinde nenajdete. Text je rozdělen na čtyři základní části, jež velmi podrobně, prakticky do detailu, popisují zvolená témata. První oddíl svazku zahrnuje čtyři úvodní kapitoly, v nichž najdete nejen pojednání o protokolové sadě TCP/IP, ale především východiska pro samotné navržení a konečné provedení protokolu DHCP. Dozvíte se, jak to celé vlastně má pracovat a jak to opravdu funguje, když vše dobře nastavíte. Část druhá jde pak k jádru věci, a to doslova. V sedmi kapitolách zde najdete nejdetailnější výklad o DHCP, jaký je k mání: podrobně můžete prozkoumat formát zpráv, jež služba využívá, seznámit se s variantami provozu podle situace klientských počítačů a zjistit možnosti, jaké se vám nabízejí. Podrobně jsou zde především zpracovány tzv. volby (options) protokolu, jež představují jeho hlavní potenciál pro administraci.

Třetí část pojednává o reálných implementacích služby DHCP. Najdete zde jak popis serverové platformy Microsoftu, zastupující komerční sféru, tak variantu od ISC, jež je k dispozici volně a představuje vlastně referenční implementaci, neboť tato byla sestavena právě na základě tvorby definice protokolu. Dále se autoři zaměřili na zavedení spolehlivé infrastruktury, optimalizaci služby, řešení různých problémů a např. využití v sítích IPv6. Poslední oddíl knihy je vlastně referenční příručkou, mimo jiné i s přehledem další literatury.

Jak jsem se už zmínil, nic lepšího o DHCP nenajdete, a to ani mezi anglicky psanými tituly.

Autoři: Ralph Droms,

Ted Lemon

Vydavatelství:Computer Press, Brno, 2004

Počet stran: 490

Doporučená cena: 590 Kč

§§§§§


Wi-Fi - postavte si svou vlastní wi-fi síť

Patrik Malina

Ačkoliv nakladatelství Neocortex většinou nabízí tituly, jejichž původní autoři jsou z tuzemska, výjimkou potvrzující pravidlo je tato příručka o technologii wi-fi. Díky překladu byl náš trh obohacen o zpracování zajímavé látky, o níž se u nás o to méně píše, o co je stále populárnější.

V poměrně dobré shodě s názvem představuje kniha úvod do problematiky bezdrátových sítí standardu wi-fi a jejich budování a provozování. Materiál je jednoznačně určen začátečníkům a má pomoci překonat úvodní obtíže při seznamování s rychle se vyvíjející technologií. Ačkoliv jsou hlavním tématem bezdrátová řešení, spíše zde čtenář najde výklad o kompletním řešení lokální sítě, samozřejmě s upřednostněním wi-fi technologie.

Kniha je rozčleněna do patnácti kapitol s očekávaným obsahem. Po úvodní motivační části, v níž zjistíte, proč vlastně bezdrátová řešení válcují svět, přijde řeč na technologie: přes podrobnější popis standardů a norem se propracujete k použití přístupového bodu, seznámíte se s dalšími důležitými funkcemi, jež často wi-fi zařízení nabízejí především s ohledem na internetovou konektivitu, a postoupíte k popisu typického hardwaru. Zvláštní část je věnována specifickému tématu - anténám, následují praktické"konfigurační" kapitoly, v nichž se zájemci naučí nastavit jak přístupový bod, tak klientské počítače s různými platformami. V druhé části knihy najdete pojednání o "ad hoc" variantách bezdrátových sítí, jedna kapitola je též věnována bezpečnosti. Závěrečné části jsou zaměřeny na sestavování rozsáhlejších struktur, monitorování a řešení problémů.

Z hlediska výběru témat v knize jistě nechybí nic zásadního, co by měl začátečník poznat, než se pustí do práce. Obávám se však, že na tuzemský čtenářský vkus je výklad přeci jen příliš "mateřský", což je místy opravdu zbytečné. Z faktického hlediska je zde jiný drobný problém: originál knihy je přece jen, vzhledem ke kvasu, v němž se wi-fi vyvíjí, poněkud zastarávající a překlad vše ještě mírně zpozdil, takže řada informací ztratila na aktuálnosti. Jinak kniha dobře poslouží svému účelu.

Autor: Shelly Brisbin

Vydavatelství: Neocortex, Praha, 2003

Počet stran: 248

Doporučená cena: 249 Kč

§§§§§


Kreativní fotografie od A do Z

Patrik Malina

Zřejmě právě proto, že digitálně-fotografická horečka spaluje stále více a více nadšenců, dostává se prostoru i pro publikace ne zcela tradičního pojetí. Pokud jste unavení z procházení planých příruček pro "každého správného digitálního fotografa", nakladatel pro vás připravil balzám v podobě knihy, jakou možná hledáte.

Titul, jejž zde hodlám velebit, je v podstatě určen každému zájemci o alespoň trošku tvůrčí fotografování. Pokud jste úplní začátečníci či spotřebitelé fotografie typu "rodinná dovolená na památku", čímž nemyslím nic zlého, asi tuto knihu neoceníte. V knize nehledejte žádné pojednání o tom, jak je aparát zkonstruován, jak se ovládá editační program či jak vlastně fungují barvy. Naopak, najdete zde spojení ryzí inspirace s trefnými a jasnými radami, jak si pohrát s kterými motivy, jak docílit různých efektů a jaké řešení si žádá určitě specifická situace. Velmi často zde budete mít pocit, že přesně takhle jste to chtěli vyfotit, ale třeba jste nevěděli jak.

Kniha nemá žádné kapitoly, veškerý obsah se odehrává vždy na tematické dvoustraně s pevně danou strukturou. Autor vás vždy nejdříve navnadí stručným úvodem, posléze poskytne technické rady ohledně aparátu, objektivu a případně filmu. Pak samozřejmě následují postupy, jak zamýšleného výsledku docílit. Vše neoddělitelně dokreslují ukázkové snímky, jež v dobrém provedení na křídovém papíru opravdu lahodí oku. Zvolená témata jsou velmi pestrá a jediným způsobem organizace je skutečně ve shodě s názvem abecední pojmenování. Najdete zde tedy jak ryze technickou látku např. o možnostech blesku, polarizačních filtrech, tónování, využití zrnitosti či tvorbě panoramat, tak spíše pocitovou tematiku, jako třeba moc květin, linie, vodopády, vzory či třeba netradiční neónové nápisy. Autor vede své vnímavé čtenáře neúnavně k cíli: stručně řečeno, snímek je potřeba před zmačknutím spouště vidět, jinak tak trochu plýtváte materiálem.

Jde o krásné dílko pro každého citlivějšího zájemce, jenž se nespokojil se zjištěním, jak funguje clona, co je rychlost závěrky a proč používáme zoom. Užijte si to.

Autor: Lee Frost

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 162

Doporučená cena: 297 Kč

§§§§§


Velká kniha digitální fotografie

Patrik Malina

Vše, co souvisí s digitální fotografií, jde na dračku, a pochopila to již i nakladatelství, takže vám představujeme titul z dobře obsazené kategorie. Jistě je stále těžší hledat, co si ještě fotografové jinde nepřečetli, ovšem autorům tohoto titulu se to z podstatné části podařilo.

Jednou z největších předností této zajímavéknihy je pocit, jenž stránku za stránkou postupně získáváte: z množství tipů, návodů a triků je dobře znát, jak je prověřila praxe, a řadu z nich byste bez nápovědy autorů jen obtížně objevovali. Autoři ani nakladatel nepodcenili situaci: hovoříme o umění fotografovat a provádět korektury, proto tedy křídový papír a velké množství zajímavého srovnávacího materiálu v podobě přesvědčivých ukázkových fotografií.

Možná mírně rozporuplně na mě působily některé souvislosti. Ačkoliv v úvodu je text jasně orientován na téměř nepoučeného uživatele, v dalších pasážích je pro ilustraci řady rafinovaných postupů používán Adobe Photoshop: kolik začátečníků a amatérů si jej může dovolit a zná jej? Kniha pro začínající uživatele bezesporu je, ale inspiraci zde nalezne i pokročilý fotograf, přestože místy jsou přechody poněkud krkolomné. Možná je to dáno i pestrou autorskou trojicí ve složení fotograf nadšenec - fotograf profesionál - obrazový redaktor (pánové případně prominou).

Struktura kapitol zhruba sleduje "životní cyklus" digitálních snímků. Po úvodních pojednáních o principu digitálních fotoaparátů a základech fotografování následuje přehled techniky na trhu. Další část knihy obsahuje popis typického ovládání editačních programů, a právě zde najdete velmi inspirativní postupy a řadu zajímavých ukázkových snímků. V další části knihy se autoři věnují prohlížení, archivaci a tisku snímků, závěr patří opět velmi zdařilé kapitole s podrobnějšími radami pro konkrétní fotografické situace.

Ve srovnání s konkurenty tato kniha vyniká kvalitní úpravou, vysokou koncentrací užitečných informací a velmi kvalitním demonstračním materiálem. Tedy žádné zbytečné řeči, mnoho užitečných nápadů a pěkných ukázek.

Autoři: Petr Lindner, Miroslav Myška, Tomáš Tůma

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 272

Doporučená cena: 299 Kč

§§§§§


1/2001


Novinky


Čipová sada AMD 760 - S Athlonem 1,2 GHz v testech!

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0725

Měli jsme možnost otestovat první základní desku s nejočekávanější čipovou sadou závěru letošního roku. Výsledky toho nejsilnějšího, co AMD vůbec může nabídnout, jsou opravdu impozantní.

Čipová sada je páteří základní desky a tím i v podstatě celého počítače. Nový čipset AMD 760 byl navržen pro použití nového typu pamětí DDR SDRAM. Ty mají nabízet vyšší výkon než v současnosti nejpoužívanější SDRAM standardů PC 100 či PC 133. Proto byly nové desky, které budou vybaveny čipovou sadou AMD 760, očekávány s velkým napětím. Potvrdí se předpoklady a výkon skutečně vzroste? A pokud ano, tak v jakých aplikacích? Udrží AMD kompatibilitu s drtivou většinou softwaru? Na všechny tyto otázky se pokusíme odpovědět na následujících řádcích.

Vzhledem k tomu, že v době našich testů nebyly ještě komerčně dostupné základní desky s čipsetem AMD 760, otestovali jsme referenční základní desku AMD Corona, dodanou právě společností AMD. Je pravděpodobné, že výsledky na deskách, které budou skutečně v prodeji, se budou lišit, avšak nedá se předpokládat, že o více než několik procent. To ostatně potvrdily naše předchozí testy jiných desek, jež byly vybaveny navzájem stejnými čipovými sadami. Proto lze tyto testy považovat za objektivní posouzení výkonového potenciálu čipsetu AMD 760 ve spolupráci a procesorem AMD Athlon 1,2 GHz.

Konfigurace

Testovací počítač byl tedy vybaven základní deskou AMD Corona s čipovou sadou AMD 760 a poháněl jej procesor Athlon, pracující na 1,2 GHz. Dále nechybělo 256 MB rychlé DDR SDRAM paměti a přirozeně ani pevný disk IBM Deskstar 75GXP s kapacitou 30GB. K instalacím sestava disponovala DVD-ROM mechanikou Pioneer DVD-115 a my jsme ji vybavili také grafickou kartou Creative 3D Blaster GeForce2 Ultra se 64 MB paměti. Tedy zkrátka a dobře, použili jsme to nejvýkonnější, co lze v současnosti sehnat.

Výkonové testy

Už delší dobu používáme k měření výkonu v kancelářských prostředích BAPCo SYSmark 2000 Official Run, zatímco grafický výkon zjišťujeme pomocí Quake III pro API OpenGL a Evolva pro DirectX. Doposud nejvýkonnější stroj (shodou okolností také vybavený procesorem AMD, avšak na 1,1 GHz), dosáhl v BAPCo Sysmark 2000 celkového ratingu 198 bodů. Výkon testované sestavy s AMD 760 a Athlonem 1,2 GHz byl pak ohodnocen celkovým výkonem 225 bodů. Extrapolací z frekvence procesoru můžeme určit, že očekávaný BAPCo rating by se měl s běžnou základní deskou pohybovat na úrovni 215 bodů. Naměřených 226 bodů představuje nárůst o 5 %, což rozhodně není důvodem k investici do AMD 760, chcete-li počítač využívat pro kancelářské aplikace.

Naopak při testech v Quake III Arena Timedemo předvedla sestava co skutečně dokáže. Zvlášť obdivuhodné výkony předvedla v nízkých rozlišeních, kdy grafická karta nepracuje na maximální možný výkon, a limitujícím parametrem v tomto případě bývá právě procesor se základní deskou. U AMD 760 jsou výsledky více než 20% lepší než u jiných sestav s podobnou konfigurací, což lze samozřejmě přičíst vyšší rychlosti přenosu v režimu DDR.

Stejně tak se dá předpokládat značný nárůst výkonu při operacích, které vyžadují velké vytížení přenosového kanálu mezi operační pamětí a procesorem, kde se naplno projeví dvojnásobná frekvence sběrnice. AMD 760 je tedy řešením zejména pro profesionální hráče a velmi vytížené pracovní stanice.

Závěrem

S AMD 760 se AMD definitivně zbavuje pozice pouze "toho druhého" a stává se plnohodnotným konkurentem Intelu snad na všech úrovních jeho produktového portfolia procesorů. Už jen několik měsíců se bude čekat na multiprocesorový čipset AMD 760MP a zmizí i poslední nedotčená rezervace Intelu, kterou jsou víceprocesorová řešení pro nejnáročnější pracovní stanice a zejména servery, a pak děj se vůle Boží...

§§§§§


Digitální Linhof

Stanislav Buzek

c00p0726

Firma Linhof jako klasická značka pro střední a velký formát se též pokusila vstoupit na trh v oblasti profesionální digitální fotografie. Ke svému univerzálnímu středoformátovému přístroji LINHOF M 679 nabízí nejen sadu adaptérů pro klasický filmový formát, ale i bohaté příslušenství adaptérů pro současné profesionální digitální stěny.

Základním příslušenstvím je především otočný rámeček pro kazety Linhof Super Rollex 6 x 6, 6 x 7 a 6 x 9 a Polaroid 405. Adaptér Bronica je pro formáty 4,5 x 6, 6 x 6 a 6 x 7. Adaptér Hasselblad dovoluje připojit všechny zásobníky této značky a kazetu Polaroid 100, kromě toho mohou být přes něj připojeny i digitální stěny Phase One Scan Back a Dicomed Big Shot. Adaptér Mamiya je určen pro zásobníky Mamyia RZ Pro II, Polaroid RZ a rovněž pro profesionální digitální stěnu Phase One Scan Back. Multiadaptér zvládne připojení kazety Linhof Rapid Rollex pro listový film 6 x 7, příslušenství od Silvestri, kazety Mamiya RB a motorové kazety Mamiya 6 x 8.

Jiné adaptéry umožňují připojení různých digitálních stěn, jako jsou Kodak DCS 465, Dicomed Big Shot, The Anagramm, Megavision S2, Carnival 2000, Phase One StudioKit, PowerPhase, Scitex Leaf DCB 2 LIVE a Catchlight. Připojeny mohou být jak stěny skenovací (s postupným snímáním obrazu), tak stěny typu single-shot (pro momentní snímky). Výkon a rozlišení uvedených digitálních stěn se pohybují v rozmezí od 1 920 x 1 920 pixelů (Catchlight, single shot) až po 8 000 x 9 700 pixelů (The Anagram, skenovací). Stěny single-shot vyžadují pro optimální expozici užití dokonale přesné elektronické závěrky.

Snímání digitálními stěnami vyžaduje nutnost používat objektivové sady sestavené z typů s poněkud jinými ohniskovými vzdálenostmi, než jaké se užívají při snímání na normální film. Je to způsobeno tím, že snímací čipy digitálních stěn mají poměrně malou plochu (například u typu Scitex Leaf DCB 2 LIVE s rozlišením 2 048 x 2 048 pixelů zabírá aktivní plocha čipu jen 31 x 31 mm). Linhof doporučuje užívat speciálně konstruované objektivy, jako jsou například Apo-Sironar-Digital o světelnosti f/5,6 a ohniskové délce 90 mm od firmy Rodenstock nebo objektiv Apo-Componon HM od firmy Schneider-Kreuznach. Jejich předností je absence prostorového zkreslení, výborná rozlišovací schopnost a velmi dobrý přenos kontrastu po celé ploše snímku.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0727

Ultra320 SCSI

Společnost Seagate Technology nedávno předvedla technologii diskového rozhraní Ultra320 SCSI, která odpovídá průmyslové normě SPI-4 (Ultra320 SCSI). Demonstrace, jež byl předvedena s plně integrovaným iniciátorem 320 MB/s SCSI a cílovým řadičem navrženým společností Seagate, přinesla přenos 320 MB/s. Při demonstraci přitom byla použita stejná deska a kabeláž jako u existujícího standardu Ultra 160 SCSI.-MIC


ScanRouter - Konec papíru v kancelářích?

Michal Chautur

V prostředí běžných kanceláří se stále ještě tráví mnoho času prací s papírovým "analogovým" dokumentem i chozením od jednoho přístroji ke druhému. Posílání nebo přijímání faxu, snímání dokumentu skenerem, úklid nebo zařazení papírového originálu do šanonu to vše stojí nějaký, byť většinou krátký čas.

Je řešením vše skenovat?

Jedním z řešením je převod dokumentů do digitální podoby. K tomuto účelu dobře slouží softwarový produkt ScanRouter Professional, který spravuje a rozesílá naskenované dokumenty a příchozí faxové zprávy. Přirozeným způsobem lze tak převádět analogové dokumenty do digitální podoby a ukládat je v digitálním archivu. Vše, co je přijato faxem nebo nasnímáno multifunkčním přístrojem (ScanRouter Professional přirozeně velmi dobře spolupracuje s u nás nejprodávanějším produktem Ricoh v oblasti digitálních multifunkčních přístrojů Aficio 220), může být uloženo na jedno místo (server) a na vyžádání zpřístupněno komukoliv přes počítačovou síť. K přijímání dokumentů není nutná instalace nového softwaru, stačí kterýkoliv počítač vybavený poštovním klientem (například Microsoft Outlook). Díky široké podpoře poštovních systémů je integrace ScanRouteru do systému hladká a bezproblémová. Rovněž konfigurace je snadná díky přístupu přes rozhraní WWW, stačí internetový prohlížeč (například Explorer od verze 4 nebo Netscape Communicator od verze 4.05).

Závěr

Produkt podporuje až 200 uživatelů, podporuje poštovní systémy MS Exchange server, Lotus Notes, SMTP (internetová pošta), MS Mail. "Odlehčená" verze ScanRouter Lite je dodávána se Scanmodulem multifunkčního přístroje Ricoh Aficio 220/270.


Kniha pod stromeček - Co takhle elektronická?

Michal Chautur

Společnost THOMSON multimedia se rozhodla splnit svůj slib, kterým se zavázala k masovému rozšíření elektronických čtecích zařízení eBook, a oznámila, že první modely elektronických knih RCA--REB1100 a REB1200 budou na svátky včas v maloobchodním prodeji. Zatím bohužel pouze na trhu v USA, nicméně nic nebrání tomu, abychom si přístroj zakoupili prostřednictvím Internetu odkudkoliv z celého světa.

Můžete nakupovat

Model REB1100 velikosti paperbacku a model REB1200 s barevným displejem budou v maloobchodním prodeji k dispozici po americkém svátku dni Díkuvzdání (čtvrtý čtvrtek v listopadu). Nové modely elektronických knih budou moci zákazníci zakoupit prostřednictvím Internetu na adrese www.rca.com a v krátké době i u dalších webových prodejců. Modely Thomson REB1100 a REB1200 jsou prvními výrobky určenými pro maloobchod, které využívají licenční technologie Gemstar-TV Guide International.

Parametry

Oba nové modely jsou vybaveny osvětleným displejem z tekutých krystalů s vysokou rozlišovací schopností a disponují dostatečnou kapacitou paměti pro ukládání tisíců textových stran, včetně grafiky a fotografií. Doplňování nových titulů je velmi snadné, protože nové modely nevyžadují počítač a stačí je připojit k běžné telefonní lince.

Oba nové výrobky RCA, model REB1100 (nástupce modelu Rocket eBook) a REB1200 (nástupce Softbook Reader), jsou přenosná elektronická čtecí zařízení, která čtenářům kdykoli zpřístupní tisíce stránek textu a grafiky. Díky digitální formě lze obsah elektronických knih RCA prohlížet, prohledávat, opatřovat poznámkami, záložkami a používat je způsobem, který je u tištěné knihy zcela nemožný.

Model REB1100 o velikosti paperbacku a hmotnosti pouhých 510 gramů se může stát perfektním společníkem pro čtenáře na cestách díky své baterii s dlouhou životností a jasným displejem. Doplňování obsahu nevyžaduje žádný počítač, protože pro přístup k centrálnímu katalogu titulů Gemstar eBook stačí REB 1100 jednoduše připojit k běžné telefonní lince.

Model REB1200 o velikosti magazínu je vybaven VGA dotykovým displejem s vysokým rozlišením a dodává se s elegantní aktovkou. Je určen pro čtenáře, kteří si chtějí vychutnat magazíny, denní tisk a knihy v barevném provedení. Hmotnost modelu REB 1200 dosahuje, včetně vestavěného modemu pro snadné doplňování obsahu prostřednictvím běžné telefonní linky, pouhých 935 gramů.

Bude i co číst

Šest titulů od nejprodávanějších autorů bude pro elektronický formát Gemstar eBook uvolněno prostřednictvím předních knižních vydavatelství ještě před vydáním těchto titulů v tradiční tištěné formě. Tyto tituly budou po dobu 90 dní od vydání k dispozici výhradně ve formátu Gemstar eBook, teprve poté budou vydány v dalších elektronických formátech. V rámci uvedení nového produktu se s exkluzivní nabídkou určenou čtenářům eBook představí přední knižní vydavatelé včetně společností Penguin Putnam, Inc., Simon & Schuster, St. Martin\s Press, Warner Books a Harlequin.

Elektronické knihy Gemstar eBook umožní pravidelným čtenářům nevídaný komfort při odběru jejich oblíbených magazínů a denního tisku. Současně s uvedením budou ve formátu Gemstar eBook k dispozici tituly jako The Christian Science Monitor, webové vydání New York Times (New York Times Sunday Magazine, New York Times Book Review, New York Times Top News), hlavní články Wall Street Journal Online a The Washington Post. K dostupným magazínům budou patřit Newsweek, Time, Fortune, Money, Fast Company, Federal Register, The Industry Standard a InfoWorld. V prosinci 2000 k nim přibudou také Business Week a Computer World.


Přírůstek mezi SCENICy

Michal Chautur

První vlaštovkou mezi počítači využívajícími čipovou sadu Intel 815e je nový, rozměrově úsporný počítač SCENIC xS od společnosti Fujitsu Siemens Computers. Díky tomu nyní nabízí řadu podstatných zdokonalení v oblastech jako je bezpečnost, ovladatelnost, snadná údržba, ergonomie, konfigurovatelnost pro konkrétní uživatele a podpora pevných disků Ultra DMA-100. Malé rozměry počítače SCENIC xS z něj dělají ideální řešení pro využití v prostředí styku s klienty a zákazníky, a je perspektivní ekonomickou platformou pro takové firemní nasazení, kde se vyžadují minimální náklady a nepředpokládá se výraznější technické rozšiřování jako jsou další pevné disky nebo karty.

Parametry

Počítač SCENIC xS se dodává s pevným diskem Ultra DMA-100, disketovou mechanikou a mechanikou CD-ROM. Může být osazen procesory Intel Celeron až 700 MHz i Intel Pentium III až 933 MHz. Základem počítače je systémová deska Fujitsu Siemens Computers D1215 s čipovou sadou Intel 815e a počítač je velice tichý díky pasivnímu chlazení procesoru typu AirTunnel a elektronicky regulovanému ventilátoru. Mezi další přednosti systémové desky patří plná podpora ACPI s rychlým ukládáním do RAM/na pevný disk, umožňujícím start počítače během několika vteřin, a možnost doplnění o čtečku identifikačních karet SICRYPT SmartReader k zajištění špičkového zabezpečení.

Nový model SCENIC xS nabízí maximální možnou úroveň zabezpečení, od mechanických zámků skříní a ochraně proti zcizení až po firemní výkonný bezpečností koncept SICRYPT, který obsahuje integrovanou čtečku SmartCard nebo SmartCard klávesnici pro zadávání PIN. SICRYPT Smarty 2 podporuje i využívání otisku prstů.

Nová čipová sada Intel 815e je zdokonalením sady Intel 815. Hlavními změnami je podpora Ultra DMA-100 a čtyř místo dvou USB portů. Tato technologie je využívána na systémových deskách Fujitsu Siemens Computers D1215 MicroATX, použitých v počítačích SCENIC xS.


Rychlost především - U Seagatu sázejí na rychlost

Michal Chautur

Dva nové přírůstky do své rodiny superrychlých pevných disků představila nedávno společnost Seagate. Jde o Cheetah 10K Cheetah 36XL a Cheetah 73LP. Disky Cheetah jsou zkonstruovány zejména pro náročnou službu v serverech pro e-komerci, serverech pro oddělení, A/V a data mining aplikace, tedy pro aplikace, které jsou životně závislé na parametrech jako je výkon, spolehlivost a vysoká paměťová kapacita.

Cheetah 36XL

dosahuje průměrné doby vyhledávání 5,2 ms, rychlosti přenosu formátovaných dat až 46,1 MB/s při příkonu 9 W nejmenším v celé řadě. Nízký příkon znamená, že Cheetah 36 XL je při svém běhu chladnější než disky předešlé generace. Cheetah 36XL se dodává v kapacitách 9,2; 18,4; a 36,7 GB, a naplňuje tak různé kapacitní požadavky uživatelské komunity.

Cheetah 73LP

je disk s nízkoprofilovou konstrukcí, která umožňuje uložit až 73 GB dat s cílem umožnit podnikům umístit více paměti do serverových skříní. Vyznačuje se hustotou zápisu 18 Gb na palec čtvereční, střední dobou vyhledávání 4,6 ms, rychlostí přenosu formátovaných dat až 63,9 MB/s, a to vše při odběru nižším než 10,3 W (SCSI). Cheetah 73LP se pro aplikace, kde je důležitý trvalý proud dat, jako je audio nebo video, dodává se 16 MB paměti cache V-code. Model Cheetah 73LP se dodává jak s rozhraním Ultra 160 SCSI, tak Fibre Channel 2Gb, zatímco Cheetah 36XL se dodává pouze s rozhraním Fibre Channel. Navíc s disky Cheetah 73LP společnost Seagate uvádí svůj rotačně vibrační ochranný systém, který monitoruje pohyb disku ve vztahu ke skříni nebo vzhledem k uchycení diskové mechaniky, poskytuje zpětnou vazbu k servosystému mechaniky, a redukuje tak chyby vzniklé špatným umístěním čtecí hlavy nad stopou, způsobené rotačními vibracemi skříně nebo systému uchycení.

Bezpečnost dat podmínkou

Oba disky Cheetah dosahují střední doby mezi poruchami 1 200 000 hodin a je na ně poskytována pětiletá záruka. Maloobchodní cena za jednu testovací jednotku disku Cheetah činí u 36XL a kapacitách 9,2, 18,4 a 36,7 GB po řadě 246, 365 nebo 615 USD. Doporučená maloobchodní cena jedné testovací jednotky Cheetah 73LP při kapacitě 73 a 36 GB je 1 139 a 615 USD. Maloobchodní ceny na trhu nových disků Cheetah se budou měnit a budou určovány autorizovanými reselery společnosti Seagate. Nové disky Cheetah se na trhu objeví v 1. čtvrtletí roku 2001.

3D ochranný systém

Součástí ochranného systému mechaniky je systém G-Force a SeaShell. Ochranný systém G-Force je založen na systémovém přístupu při konstrukci hlavních komponent diskové mechaniky motorů, hlaviček, vystavovacích ramének a disků, tak aby byly méně citlivé na rázy. Navíc se diskové mechaniky Seagate dodávají v ochranném obalu SeaShell. SeaShell je prohlubněmi vyztužený transparentní obal, který ochraňuje disk před elektrostatickými výboji a také jej chrání proti vnějším nárazům a rázům. SeaShell, jenž byl testován hlavními OEM, desetkrát snižuje účinky nárazu při pádu z výšky dvanácti stop proti standardnímu balení disku v sáčku ESD.

Datová ochrana zajišťuje maximální integritu dat a umožňuje vyhnout se ztrátě dat při provozování systémových aplikací. Do ochranného systému dat patří výlučná technologie SAMS (Advanced Multidrive System), kód pro opravu chyb ECC (Error Correction Code), Safe Sparing a ochrana datové cesty.


Lehčí už nebudou

Michal Chautur

Do silné konkurence mininotebooků přispěla také firma Fujitsu Siemens Computers, která na trh minulý měsíc uvedla dva zcela nové modely ze série LIFEBOOK. Čím tyto notebooky vynikají, jsou nejen parametry výkonu, ale také jejich hmotnost, která z nich činí opravdu nenápadné společníky na cestách.

LIFEBOOK B-2175

Nový mininotebook LIFEBOOK B-2175 váží pouze 1,3 kg a byl navržen zejména pro mobilní pracovníky a pro užívání na cestách. I když je velmi malý, obsahuje ve svém lehkém krytu všechny komponenty a funkce, které uživatel může potřebovat, včetně modemu V.90, připojení k počítačové síti LAN 10/100 Mb/s a dvou portů USB. Nový model vyniká antireflexním dotykovým TFT displejem SVGA 10,4", který umožňuje práci i v jasném světle bez rušivých odrazů. Dotykový displej je ideální pro přímé kreslení náčrtků nebo diagramů ve Windows, pro využívání funkce drag and drop a pro navigaci ve webových stránkách.

Mezi další zdokonalení LIFEBOOKŮ řady B patří atraktivní modrostříbrné provedení, 4 MB videoRAM pro TFT SVGA displej, přídavný slot PCMCIA a podpora pro FireWire IEEE 1394 formou mini-PCI. Nový systém je uživatelsky velice příjemný. Ovládací ukazovátko (stylus) pro dotykový displej je uloženo do okraje displeje, dotyková tlačítka Quick Touch na displeji umožňují rychlý přístup k aplikacím. Notebook má integrované ovládání kurzoru a umožňuje současné zobrazování na externím monitoru (dual-view).

LIFEBOOK B-2175 využívá nízkonapěťový procesor Intel Mobile Celeron 500 MHz, má 64 MB operační paměti SDRAM (rozšiřitelné až na 256 MB), větší pevný disk o kapacitě 10 GB, integrovaný modem 56 Kb/s V.90 a připojení k počítačové síti LAN 10/100 Mb/s to vše zajišťuje plnohodnotnou, výkonnou a spolehlivou funkci v maximálně kompaktní konfiguraci. Nový LIFEBOOK B-2175 bude na trhu od konce listopadu 2000.

LIFEBOOK S-4546

Se svým výkonným procesorem Intel Mobile Pentium III 600 MHz, malou hmotností 1,75 kg a dokonalou flexibilitou překonává tento nový ultrapřenosný model kompromisy ve světě mobilních počítačů. Je dostatečně malý a lehký, aby se dal snadno přenášet, přitom je ale dostatečně velký na to, aby splnil nároky na ergonomii a flexibilitu. Obsahuje interní mechaniku CD-ROM, umístěnou v modulárním boxu, která může být podle potřeby nahrazena i přehrávačem DVD, zapisovací mechanikou CD-RW, další baterií nebo integrovanou CCD kamerou.

Nový stylový stříbřitěmodrý S-4546 má TFT XGA displej 12,1", 64 MB SDRAM (rozšiřitelné na 256 MB), větší pevný disk 10 GB, zdokonalený grafický řadič ATI Rage M4 se 4 MB videoRAM, integrovaný modem V.90 a síťový řadič LAN 10/100 Mb/s. Čtyři standardní dotyková tlačítka umožňují jak využívání zabezpečujícího kódu PIN, tak i rychlý přístup k aplikacím, standardní replikátor portů pak umožňuje kompletní připojení k běžným perifériím stolního počítače se sériovým a paralelním portem, dvěma porty PS/2, USB, konektorem pro VGA monitor, připojením pro externí disketovou mechaniku a konektorem pro připojení k lokální počítačové síti (LAN).

Data v bezpečí

Oba nové notebooky série LIFEBOOK demonstrují snahu výrobce poskytovat co nejvyšší standardy bezpečnosti, podpory komunikací a snadné ovladatelnosti. Oba představené notebooky jsou chráněné proti krádeži a zneužití dat podporou Kensington MicroSaver a unikátním bezpečnostním panelem, který po uživateli vyžaduje vložení kódu PIN před spuštěním systému. Nové notebooky nabízejí rovněž komplexní podporu komunikací s rychlým infraportem, připojení k LAN, bezdrátový přístup k LAN prostřednictvím I-Gate, podporu USB pro videokonference, videovýstup a podporu ISDN. Standardní DMI 2.0 (Desktop Management Interface) je integrován do BIOSu obou systémů a umožňuje snadnou správu a monitorování v rámci podnikového výpočetního systému, a PXE Pre-Execution Enhancement umožňuje aktualizaci dat administrátorem počítačové sítě přes LAN, a to i když je notebook v klidovém (standby) stavu.


Všestranný přehrávač

Michal Chautur

Současným hitem společnosti A-MAX, která není v České republice zatím příliš známá, je přehrávač NAPA DAV-309. Pozornost věnovaná širokou veřejností zvukovému formátu MP3 vede mnoho výrobců k výrobě přenosných přehrávačů, ale tolik funkcí za tak nízkou cenu zatím nikdo neskloubil. A-MAX vychází vstříc "normálním smrtelníkům" a za cenu kolem 6 tisíc korun (bez DPH) nabízí přístroj s jedinečnou funkčností kombinovaný přehrávač MP3, přehrávač zvukových CD a přehrávač Video CD.

I samotný způsob přenosu MP3 souborů do přehrávače NAPA je k peněžence majitele mimořádně šetrný. Přehrávač čte zvukové soubory z CD, CD-R a CD-RW disků, a tak místo 16MB flash paměti za 1 500 Kč (běžné u většiny ostatních přehrávačů) vloží majitel přehrávače NAPA CD-R disk s kapacitou 640 MB za necelých 30 korun. Díky tomuto vtipnému řešení si sebou můžete brát kamkoliv téměř neomezený rozsah hudebního doprovodu.

Ačkoliv je u NAPy na prvním místě vysoká funkčnost a nízká cena, stranou pozornosti nezůstává ani uživatelský komfort k přehrávači dostává zákazník též dálkové ovládání, sluchátka, dobíjecí lithium-iontové baterie, adaptér a AV kabel. Funkce dostupné prostřednictvím tlačítek na těle přístroje či dálkovém ovládání jsou srovnatelné s pokročilými diskmany, a nechybí ani stavový displej.

Rozměry přístroje NAPA DAV-309 jsou 167 x 142 x 28 mm a hmotnost 350 gramů. Televizní videovýstup podporuje u nás používanou normu PAL.


Guru bezdrátových sítí

Michal Chautur

Skupina mikroelektroniky společnosti Lucent Technologies uvedla koncem listopadu na trh nový přístupový server ORiNOCO AS-2000. AS-2000 rozšiřuje řadu bezdrátových síťových produktů ORiNOCO a přináší řadu nových funkcí: například kódování podle uživatele nebo podle relace zajišťující vysokou úroveň zabezpečení u každé bezdrátové relace. Systém AS-2000 také nabízí automatickou správu individuálních kódovacích klíčů, která chrání síť proti neoprávněnému vniknutí a která zjednodušuje procesy správy klíčů. Zabudovaný klientský systém RADIUS kromě toho zajišťuje správu ověření, oprávnění a účtu uživatelů (User Authentication, Authorization and Accounting AAA), která umožňuje správcům sítě mnohem účinnější kontrolu přístupu do celé bezdrátové sítě. Před vstupem do sítě protokol identifikuje každého uživatele a oprávní jej ke službám podle jeho specifického profilu. Systém dále uchovává záznamy pro přesné sledování a vyúčtování používání u každého koncového uživatele.

Systém AS-2000 zajišťuje automatické generování a distribuci kódovacích klíčů pomocí jedinečných klíčů RC-4, které jsou vytvářeny pro každého uživatele a pro každou relaci. Tento proces oproti tradičním systémům sdílených klíčů zvyšuje úroveň zabezpečení a správcům IT a uživatelům může ušetřit peníze i čas tím, že odbourává potřebu manuálních zásahů. Sítě vybavené tímto produktem lze spravovat a konfigurovat na dálku pomocí nástroje ORiNOCO AS Manager. AS-2000 je zařízení se standardem SNMP (simple network management protocol jednoduchý protokol správy sítě), nabízející všestrannost a pružnost ve správě a monitorování zařízení.

AS-2000 také nabízí důležité výhody co se týče infrastruktury. S pomocí technologie ORiNOCO Active Ethernet dokáže AS-2000 přijímat stejnosměrný proud a data jediným ethernetovým kabelem CAT5, což snižuje náklady na přívod napájení do každého zařízení. Dodatečnou kapacitu a univerzálnost systému dodávají dva sloty na PC karty a snadná možnost přechodu na nové radiové technologie. Systém také využívá výkonný procesor, který zajišťuje maximální výkon sítě a který mu umožňuje podporovat další postupně zaváděné systémové funkce. Systém AS-2000 bude na světový trh uveden za doporučenou cenu výrobce 1 995 USD.

§§§§§


Češi na SYSTEMS 2000

Petr Felt

c00p0728

Veletrh Systems 2000 je po CEBITu Hannover druhým nejvýznamnějším evropským veletrhem, kde jsou každoročně představeny nejmodernější technologie z oblasti IT, telekomunikací a médií. Letos se konal ve dnech 6.-10. listopadu na novém výstavišti v Mnichově.

Informační technologie a telekomunikační sektor stojí na prahu nové éry: konvergence pevných a mobilních telefonních sítí a všudypřítomného Internetu s novými multimediálními aplikacemi. Povede to k obrovským změnám tradičních trhů; právě konvergence moderních telekomunikací a informačních technologií byla hlavním námětem veletrhu Systems 2000.

Co bylo k vidění

Hlavním magnetem pro Němce bylo zahájení zavádění vysokorychlostního přístupu k Internetu T-DSL Deutsche Telekomem. Tato služba má oslovit především malé a střední společnosti, ale časem se dostane i na běžné uživatele.

Velkým magnetem byl hned první den veletrhu, tzv. Job Day. O odborníky z IT a telekomunikací je stále rostoucí zájem. Kromě iniciativy Green Card, kdy se uchazečům o zaměstnání věnovali spolkoví úředníci, proběhlo ještě několik dalších akcí, kde se návštěvníci seznámili se vzdělávacími programy a především nabídkou volných míst. Před rokem bylo v SRN 100 000 volných pozic, nyní se poptávka rozšířila až na 400 000.

V popředí zájmu byly samozřejmě Internet a e-business. Internet se stává mobilním. Na světě je nyní zhruba v provozu 400 milionů mobilních telefonů, přičemž v roce 2003 jich bude dvakrát tolik a jejich počet přesáhne v témž roce počet instalovaných PC.

E-commerce se skloňovala ve všech pádech. Přístupy B2C a B2B spolu sice nesoutěží a měly by se doplňovat, ale analytici předpovídají, že bude mít zatím navrch spíš B2B. Společnosti musí B2B řešení zabudovat do svých podnikových systémů, aby mohly obchodovat se svými partnery.

Podle názoru odborníků, 70 % uživatelů mobilních telefonů v Evropě bude k datům přistupovat pomocí mobilních telefonů. Počítá se s rychlým vývojem mobilních terminálů a sítí GPRS a UMTS. Firmy představily mobilní terminály založené na Windows CE, programy pro m-commerce, řešení pro telematiku, navigaci a dispečinky.

Velmi oblíbenými se staly akce jako Linux Park, IT Security Forum, Software Development Center, ASP Forum a Mobile Solutions Forum.

České firmy na Systems 2000

Pro české společnosti Deltax Systems, European Business Enterprise, ET NETERA a Logos, které se zde představily ve společné expozici, to byla jejich první zahraniční veletržní akce, jíž se zúčastnily jako vystavovatelé. Jako samostatní vystavovatelé se zde pak představily i další české IT firmy, pražská FSC a DezaData z Valašského Meziříčí.

Společnost Deltax Systems, a. s., je dodavatelem komplexních služeb zaměřených na oblast systémové integrace, konzultačních služeb a dodávek dílčích IT řešení včetně technologií.

Firma European Business Enterprise, s. r. o., je provozovatelem veřejného inzertního serveru i-server. Tento server umožňuje komunikovat a vyměňovat si informace systémem Business to Business.

Řešení dodávaná od firmy ET NETERA, se opírají o konzultace a vývoj aplikací. Společnost se zaměřuje na platformu Unix/Linux a je partnerem společnosti Oracle.

Logos, s. r. o., je dodavatelem řešení pro obchodní, finanční a bankovní sektor. Zabývá se vývojem informačních technologií včetně Internetu. Důležitým technologickým partnerem je společnost Microsoft.

Společnost FSC působí především v oblasti bankovnictví. Její systém STAR 98 pro povinné výkaznictví ČNB je obecně známým produktem, používaným ve více než polovině všech bank v ČR. Technicky je firma zaměřena nejvíce na platformy IBM AS/400 a Windows.

Firma DezaData, s. r. o., nabízí celý soubor programů pro řízení ekonomiky podniku Ekosys. Dnes má stabilní tým konzultantů, kteří mají zkušenosti s analýzou a programováním rozsáhlých informačních systémů. Firma spolupracuje se zahraničními partnery, a to v Anglii, Číně a v SRN.

CzechTrade je státní agentura Ministerstva průmyslu a obchodu České republiky zřízená v roce 1997. Jejím posláním je podpora exportu a zahraničně-obchodních aktivit českých podniků. Firma otevřela v říjnu tohoto roku svou zahraniční kancelář v Kolíně nad Rýnem.

Záměrem všech těchto společností byl především vstup na německý trh. Finanční podporu pro zúčastněné české firmy poskytly na tuto akci bavorské Ministerstvo hospodářství a společnost CzechTrade.

Jaký význam měl veletrh pro české firmy?

- odborný charakter veletrhu a důsledné zaměření na business-to-business (B2B),

- geografická blízkost, vysoká účast německých firem a přítomnost malých a středních firem z jižního Německa vytvářejí předpoklady pro české firmy, které hledají obchodní a kooperační partnery v zahraničí,

- rostoucí angažovanost firem ze střední a východní Evropy.

Závěrem

Veletrh Systems 2000 si v příštích letech určitě zasluhuje pozornost IT společností v České republice. Před těmi leží nelehký úkol: nejen vyvážet své produkty nebo odborníky jednotlivce, ale i navázat spolupráci se zahraničními firmami. Zahraniční partnery zajímá především historie firmy, požadují solidnost a spolehlivost. Vybudovat si dobré vztahy trvá několik let svou trochou do mlýna k tomu začíná přispívat právě veletrh Systems 2000.


Krátké zprávy

ICANN schválila nové domény

Dlouhodobé výběrové řízení vyvrcholilo zasedáním v kalifornském Marina Del Rey. Nejvíce sledovanou otázkou měla být samozřejmě jména nových generických domén. Od počátku se očekávalo, že z původních 47 navrhovaných jich bude vybráno pouze několik. Odhady se různily, ale obecně se předpokládalo, že přes deset by se tento počet přehoupnout rozhodně neměl, což se nakonec také potvrdilo.

Dříve než byla zveřejněna jména vybraných domén však bylo jisté, že dvě pravděpodobně nejkontroverznější, tedy .kids a .xxx, mezi nimi nebudou. Po šestihodinovém jednání pak byla zveřejněna jména sedmi vybraných domén a jejich provozovatelů: .aero Societe Internationale de Telecommunications Aeronautiques SC, (SITA), .biz JVTeam, LLC, .coop National Cooperative Business Association, (NCBA), .info Afilias, LLC, .museum Museum Domain Management Association, (MDMA), .name Global Name Registry, LTD, .pro RegistryPro, LTD.-FEL

Nejnovější přírůstek

Společnost Allied Telesyn International (www.alliedtelesyn.com), uvedla na trh nejnovější přírůstek do své rodiny řízených automatických 10/100 přepínačů s výborným poměrem cena/výkon. Kromě ceny 37 USD za port, přináší AT-8124XL pokročilé funkce správy přes Web, podporu VLAN na každém portu a prioritní řazení (Priority Queuing) díky tomu jsou instalace, integrace a správa tohoto přepínače velice jednoduche.-FEL

Alternativní operátoři

odmítají cenový diktát Českého Telecomu. Nejvyšší představitelé Aliatelu, Contactelu, Globix eTel Group a GTS informovali, že jejich jednání o propojovacích dohodách s Českým Telecomem je vážně ohroženo. Ani jedna společnost nemohla akceptovat jeho požadavky na ceny za propojení telekomunikačních sítí, neboť Český Telecom požadoval nereálně vysoké částky. Tyto ceny jsou mnohonásobně vyšší, než je běžná praxe v zemích Evropské unie, a nesnesou ani srovnání s cenami pro koncové uživatele. Výše těchto cen neumožňuje novým operátorům propojit se s monopolním operátorem, a ve svém důsledku brání nastolení konkurenčního prostředí na českém telekomunikačním trhu.-FEL

Informace sázejícím

Na webovských stránkách www.sazka.cz a elis.sazka.cz můžete nalézt informace o službě ELIS, neboli "Elektronické informace sázejícím". Zájemce nalezne na obou adresách jednoduchý registrační formulář, po jehož vyplnění zdarma pravidelně dostává do své schránky elektronické pošty informace o tažených číslech, výsledcích her a výhrách, v případě zájmu také další aktuální informace, vždy bezprostředně po jejich zveřejnění.-FEL

§§§§§


Staň se králem SMS!

Martin Horák

c00p0729

Sleduje společnost Motorola tiskové zprávy českých operátorů (konkrétně o masivním využívání SMS zpráv v českých luzích a hájích), nebo se krátké textové zprávy po světě tak moc rozšířily? Bůh suď, v každém případě připravila Motorola mobilní "telefon", který se v moři SMS cítí jako ryba ve vodě. Ostatně, posuďte sami.

Motorola V.100 Communicator totiž na první pohled vůbec nepřipomíná mobilní telefon, spíš malý organizér nebo cestovní budík. Navíc (alespoň testovaná verze) je "oblečen" ve stylu iMac, takže vám trochu poodhaluje i své nitro. Podle dostupných informací by V.100 měla být na trhu i v jiných barevných úpravách.

Co V.100 umí?

Přístroj byl k testování zapůjčen jako předplacená sada společnosti EuroTel Praha, která je na trhu pod označením Go Tech. Její doporučená koncová cena vč. DPH je stanovena na 9 995 Kč. Základní technické údaje pak najdete v tabulce.

Řešení "Vé-stovky" vychází z běžných telefonů společnosti Motorola má tudíž obdobně řešené ovládací menu a používá i stejné příslušenství např. akumulátory a nabíječku. Jedná se tedy o duální telefon s podporou WAP. Na rozdíl od ostatních telefonů ale pro vlastní hovor vždy musíte použít tzv. "bondovku".

Po rozevření jistě ohromí velká plocha displeje. Jeho rozlišení (128 x 64 bodů) by však mohlo být větší. Také by mohl být čitelnější stačí jej srovnat např. s displeji, které Motorola používá ve své řadě TimePort. Kromě jména operátora a velkých digitálních hodin může zobrazovat i velikost kreditu, kterou na své kartě máte.

Klávesnice vzhledem k rozměrům zařízení nabízí při psaní SMS podle mého soudu optimální komfort. V nouzi nejvyšší lze V.100 využít i jako poznámkový blok. Jste však omezeni počtem SMS zpráv (v případě Go karty tedy jen na 10 poznámek po 160 znacích).

Příjemný je však hlasový záznamník (celkem až 3 minuty poznámek) a spolehlivé hlasové vytáčení. Ve V.100 si také můžete nastavit budíky, a to jednorázové, nebo pravidelně se opakující (i např. pouze v pracovní dny). Do určité míry tak můžete nahradit i osobní plánovač. Menu doplňuje i trojice her. Přiznám se, že mě jejich výběr (Hanojské věže, Baccarat a Bourání zdi) nijak zvlášť nenadchl.

Praktické zkušenosti

Motorola V.100 je podle mne praktické řešení pro ty, kteří často a rádi posílají SMS zprávy a chtějí využívat Internet přes WAP. Pohodlná klávesnice (ve srovnání s klasicky pojatými telefony) i displej totiž nabízejí dostatečné pohodlí jak při psaní SMS, tak i práci s WAPem. Zklamaní budou ti, kteří od V.100 očekávají funkce organizéru. Poznámky si lze zapsat výhradně jako SMS, databáze je omezená jen na telefonní seznam (100 míst na Go kartě a 100 v telefonu) a organizér nahrazuje soustava budíků byť tak propracovaná se v mobilním telefonu hned tak nevidí. S tím souvisí i chybějící datové služby.

S V.100 jsem se poměrně snadno sžil. Hovor můžete přijmout, aniž byste museli telefon otevírat či dokonce vyndavat z kapsy. Někomu může být na obtíž telefonování výhradně s "bondovkou" osobně jsem si však velmi rychle zvykl na to, že při telefonování mám obě ruce volné, a zejména dlouhé a nut(d)né hovory mohu vyplňovat nějakou smysluplnou činností.

Hodnocení a závěr

Motorola V.100 mi do určité míry připomíná již citovaný iMac. Určitě si totiž získá své vášnivé zastánce i odpůrce. "Vé-stovka" sice má ve svém názvu "Communicator", ale rozhodně jej nelze srovnávat se zařízeními jako je např. Nokia 9110i, neboť svým zaměřením i cenou patří do zcela jiné kategorie. Hlavní účel totiž snadné a pohodlné psaní SMS zpráv splňuje na výbornou. Na stejnou misku vah bezesporu patří kvalitní hlasový záznamník a propracovaný systém budíků, který nenajdete ani u některých nejnovějších manažerských telefonů.

U telefonu mi naopak chyběl základní organizér (resp. alespoň kompletní pohled na všechny nastavené budíky), a hlavně větší paměť na SMS (ať již odeslané či přijaté).

Motorola V.100

GSM: 900/1800 Mhz

Rozměry: 92 x 72 x 25 mm

Hmotnost: 125 g

Další vlastnosti: WAP, vibrační vyzvánění, hlas. Vytáčení, hlas. záznamník (3 minuty), zobrazení času a kreditu na displeji, budík

Motorola V.100 (sada Go Tech)

78 %

Netradičně pojatý mobilní telefon

Plus: snadné psaní SMS, systém budíků, hlasové vytáčení, hlasový záznamník

Plus/Minus: organizér pouze přes MyTimeport.com, chybějí datové přenosy

Minus: není paměť na SMS zprávy

Zapůjčil: EuroTel Praha, Sokolovská 855, Praha

Cena (vč. DPH): 9 995 Kč

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0730

Borland opět sám sebou

Inprise Corp. oznámila, že zamýšlí změnit oficiální název společnosti zpět na Borland Software Corp.. Společnost bude používat stávající název Inprise, až do doby ukončení procesu změny názvu v průběhu prvního čtvrtletí 2001. Prezident a výkonný ředitel Borlandu Dale L. Fuller k tomu poznamenal: "Nové jméno signalizuje návrat k poskytování špičkových technologií, které pomáhají zrychlit a zjednodušit vývoj softwaru."-OK

Novinky od Software602

Software602 uvádí na trh tři novinky. Jednak je to Mail602 Messaging Server, jehož nová verze naplňuje firemní heslo "Neplaťte za technologie, plaťte za jejich využívání". Uživatel již tedy nebude platit za vlastní software server je zdarma, ale placený je pouze přístup k serveru (tj. licence za jednotlivé uživatele). Na stejném principu funguje druhá novinka databázový systém WinBase602 ve verzi 7.0. Ten je také základem pro novou řadu aplikací 602eBusiness, jež jsou určeny pro elektronický obchod. První vlaštovkou v sestavě je modul InfoLine jednoduchý CRM systém (Customer Relationship Management

§§§§§


Právo nejen pro právníky - Nový právní server na českém Internetu

c00p0732

Na adrese www.epravo.cz zahájil již v říjnu provoz nový právní informační server, jehož cílem je poskytovat široké spektrum informací z oblasti práva či s právem jinak souvisejících. Všem jeho uživatelům by měly být zdarma k dispozici informace ze všech právních oborů, sbírky zákonů i texty ratifikovaných mezinárodních smluv, judikatura a také odborné články a komentáře. Součástí informačního servisu je i aktuální zpravodajství a vlastní komentáře k problematice práva, legislativy a integrace ČR do Evropské unie. Takováto služba dostupná nejširší veřejnosti by mohla jistě přispět k posílení právního vědomí v naší republice, které je stále velmi nedozrálé. Protože jedním ze základních právních pravidel je, že neznalost zákona neomlouvá, je vždy třeba, aby si lidé byli svých práv i povinností vědomi. To ovšem předpokládá, že budou mít možnost se k informacím z oblasti práva co nejsnáze dostat. Právě to by jim mohl nedávno spuštěný právní server umožnit.

Na některé podrobnosti o provozu a obsahu tohoto serveru jsme se zeptali Miroslava Chocholy, předsedy představenstva akciové společnosti EPRAVO.CZ:

? Pro koho má být server především určen? Pro nejširší laickou veřejnost nebo hlavně pro odporníky?

Zaměření serveru je široké. Cílovou skupinou jsou jak odborníci, tj. jak lidé s právním vzděláním či pracovníci státní správy, tak i nejširší veřejnost, která by si na našich stránkách měla vždy najít informace, jež právě potřebuje.

? Konzultovali jste strukturu a obsah systému s odbornou veřejností? Jsou ve vašem týmu nějací právníci, kteří vědí, co obnáší shromáždění a třídění tak obrovského a nepřehledného kvanta stále se měnících informací, jako jsou právní předpisy?

Určitě. Většina členů našeho týmu jsou právníci. Jinak by snad ani nebylo možné právní portál provozovat. Neumím si představit, že by tento projekt vznikal bez neustálého ověřování zpětné vazby na odbornou veřejnost a na její potřeby.

? Budete se zaměřovat jen na aktuální změny předpisů nebo bude možné najít jakékoli zákony, judikáty a právnickou literaturu i z minulých let?

Nabídka bude samozřejmě široká, ale ne úplně kompletní. Sekce úplného znění bude obsahovat cca 150 úplných znění vybraných předpisů, judikatura bude zařazena od roku 1990.

? Bude tedy stačit zadat číslo zákona, judikátu nebo název článku v časopise, a bez problémů najdeme, co hledáme?

Ano. Vyhledávání je možné jak podle čísla/názvu/data, tak i podle klíčového slova nebo klíčové fráze za pomoci fulltextu.

? Odkud chcete veškeré informace čerpat? Nehodláte spolupracovat s nějakou firmou, která má systém právních informaci v elektronické podobě již vytvořen?

Veškeré naše informace pocházejí z kvalitních a prověřených zdrojů, ze zpravodajských agentur a od dalších dodavatelů obsahu, se kterými spolupracujeme.

? Bude na e-právu fungovat také nějaký "právní rádce", který by pomáhal lidem řešit běžné problémy?

Naším cílem není poradenská činnost. Chceme však udělat maximum pro to, aby si každý náš návštěvník mohl najít informace, které potřebuje, a aby si mohl z databází poradenských firem najít vhodného poradce, na něhož může obrátit.

? Lze očekávat přístup ke komplexním a aktuálním informacím? Jak často budete akualizace provádět?

Rozhodně ano, aktualizace se dnes provádí 2x denně a od 1. 12. 2000 bude obsah našich stránek aktualizován 3x denně.

? Lze si přes e-právo objednat i zasílání nových předpisů e-mailem přímo domů?

Tato možnost bude patřit do nabídky placených služeb, uživatel si však zdarma může na našich stránkách tyto nové předpisy přečíst a vytisknout si je.

? Všechny dosud fungující systémy s právními informacemi zatím takový rozsah služeb na Internetu bezplatně neposkytují jaké máte úmysly vy? Bude všechno opravdu i do budoucna zadarmo pro každého?

Vše, co bude pro každého uživatele na stránkách dostupné, bude zdarma k prohlédnutí a k přečtení. To znamená jak články, komentáře, tak sbírka atd. Jedině bude-li uživatel chtít, abychom mu např. tatáž data zasílali mailem, bude za to platit, ale nikoli ve výši ceny obvyklé u placených právních systémů.

Děkuji za rozhovor.Petra Musílková

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0733

OfficeConnect

3Com uvedl nová řešení pro jednotlivé síťové aplikace, která umožňují malým firmám překročit síťovou infrastrukturu a internetová připojení a využít všech výhod síťového úložného prostoru, e-mailu a internetových virtuálních privátních sítí. Snadno použitelné a nenákladné síťové servery 3Com OfficeConnect se mohou hodit zákazníkům, kteří na podporu svého podnikání potřebují síťové aplikace, ale nechce se jim jít do dražšího a zbytečně složitějšího síťového serveru.-PN

Nový FirstSTEP

LBMS uvedl na trh novou verzi nástroje pro modelování firemních procesů FirstSTEP Charter 4.0. Produkt, vyvíjený kanadskou firmou Interfacing technologies, je koncipován jako nadstavba MS Visio, který je rozšířeným grafickým nástrojem pro vytváření různých typů diagramů. Nejvýznamnějšími novinkami ve verzi 4 jsou podpora pro týmovou (paralelní) práci, možnost vícejazyčných pojmenovávání procesních prvků na modelech a zabudovaný kontrolní modul ověřující konzistenci vytvořených procesních modelů.-PN

SuperStack

3Com Corporation nedávno uvedla novou rodinu produktů SuperStack 3 a nové webové, bezdrátové a hlasové produkty, jež umožňují mnohem snadnější fungování podnikových sítí. Nové produkty SuperStack 3, bezdrátové produkty Bluetooth, vylepšení systémového softwaru komunikačního systému NBX 100 a software na správu Webu nabízejí zákazníkům flexibilitu, mobilitu, integraci, podporu aplikací a úsporu nákladů. Jakožto základna firemní síťové infrastruktury produkty SuperStack 3 poskytují sofistikované funkce, například 1000BASE-T, kešování webového obsahu, přepínání obsahu a zabezpečení firewallem, které ve firmách zrychlí doručování informací, posílí jejich zabezpečení a zminimalizuje výpadky sítí.-PN

Mr. Barter

Společnost LNT, s. r. o., uvedla do provozu www server pro systém výměnného obchodu nazvaný Mr. Barter, který umožňuje barterové obchodování mezi firmami i mezi soukromými osobami. Cílem projektu je zpřístupnit prostřednictvím internetu barterové obchody všem, kdo o ně mají zájem a odbourat tak informační bariéru, která v současné době znemožňuje širší využití výměnného obchodování. Zpřístupnění barterů umožní zvýšit obchodní možnosti firem působících na našem trhu.

Stránky internetové aplikace Mr. Barter slouží ke zveřejňování a prohlížení inzerátů barterového, tj. výměnného, obchodu. Protože je cílem projektu zpřístupnit barterové obchody všem, kdo o ně mají zájem, je do aplikace plný přístup zdarma a množství inzerátů zadávaných jednotlivými subjekty není nijak omezeno. Prohlížení a zadávání inzerátů je v systému Mr. Barter zdarma. Inzeráty lze vyhledávat podle jejich nabídkové nebo poptávkové strany. Vyhledávání podle nabídkové strany zvolíte, pokud víte co poptáváte a hledáte odpovídající nabídku. Vyhledávání podle poptávkové strany zvolíte zejména tehdy, když je dána Vaše nabídka a Vy hledáte, kdo poptává Váš produkt a co Vám za něj nabídne.-PN

GeForce 2 Ultra

Společnost Creative Europe oznámila, že karty 3D Blaster GeForce2 Ultra jsou již u jejich distributorů. Karta 3D Blaster GeForce2 Ultra je osazena 64 MB velmi rychlé paměti DDR (Double Data Rate) efektivně pracující na neuvěřitelné frekvenci 460 MHz a efektivně odstraňující jedno z hlavních úzkých hrdel dnešních grafických řešení pro PC. Výsledkem je vynikající rychlost vyplňování 1 Gigapixel za sekundu a 2 Gigatexely za sekundu. Tedy rychlost dostatečně vysoká, aby i ty nejnáročnější hry mohly být provozovány při rozlišeních 1 600 x 1 200 bodů a vyšších. Karta 3D Blaster GeForce2 Ultra má také implementovánu jednotku transformací a nasvětlování (TL) a je schopna vytvářet 31 milionů trojúhelníků za sekundu.-PN

Photoshop 6.0 CE

Photoshop 6.0, nejnovější verze vlajkového produktu Adobe, je podstatným upgradem profesionálního software pro úpravu elektronických obrazů. Přináší výkonné nové funkce, včetně vylepšeného webového workflow, vektorových funkcí a efektivnějšího uživatelského rozhraní, které se rychle stávají pro uživatele nepostradatelnými, a které již získaly produktu oborová ocenění.

Adobe Photoshop 6.0 pro Macintosh a Windows je dostupný za odhadovanou koncovou cenu 34 000 Kč. Adobe Photoshop 6.0 CE je dostupný za stejnou cenu uživatelé získávají aplikaci s anglickým interfacem, ale s podporou středoevropských jazyků.-PN

Viking od Telie

Společnost Telia International Carrier podepsala smlouvu se společností Alcatel o rozšíření své sítě optických vláken "Viking" na území České republiky. Trasy, které budou na základě této smlouvy postaveny a mají být zprovozněny do konce roku 2001, vedou z Prahy přes Brno do Reinthalu (hranice s Rakouskem) a z Brna do Českého Těšína (polská hranice). Napojí se na již dříve naplánovanou síť společnosti Telia IC v Rakousku a v Polsku. Společnost Telia se na projektu podílí dodávkami optických kabelů. Firma Alcatel v současné době buduje i další trasu sítě "Viking", jež propojí Drážďany s Prahou. Vlákna této trasy (celkem 192 vláken) by měla být připravena k provozu v květnu 2001.-PN

§§§§§


Superjednoduché počítače

Václav Větvička

c00p0734

Superjednoduché počítače, schopné jen několika málo funkcí, si prozatím našly jen velice málo zájemců. A není divu, kdo by byl ochoten zaplatit plnou cenu za malé auto nenabízející nic příjemného, jedoucí pouze 50 km za hodinu, a ještě s omezenou možností kam jet? V podstatě ze stejných důvodů se zákazníci obracejí k jednoduchým počítačům, nazývaným Net Appliances, zády.

Komentátoři nazývají tyto přístroje hitem již několik let a podle předpovědí by digitální hračičky jako třeba I-opener již dávno měly začít vytěsňovat počítače z pultů prodejen a sloužit jako primární způsob, jímž se lidé napojují na Internet. Na první pohled vypadají tyto digitální vymoženosti jako ideální způsob jak přinutit babičku, která se při slově počítač pokřižuje a obává se složitého ovládání drahého přístroje, dostat se konečně na supermoderní Internet. Jednoduché ovládání, dostupná cena, zaměření pouze na několik málo funkcí a možnost spustit celý systém jedním tlačítkem po vybalení z krabice zní jako ideální způsob připojení k širokému světu Webu.

Podíl trhu je i přesto minimální. Jedním z problémů je skutečnost, že tyto superjednoduché nebo dokonce jednoúčelové počítače nejsou zase tak výrazně levné, jak by měly být. Cena nejlevnějších produktů v poslední době neustále prudce klesá, a za pouze několik desítek nebo maximálně stovek dolarů již dostaneme velice slušný počítač i s barevnou tiskárnou a několika lety připojení k Internetu zdarma. Net Appliences navíc většinou obsahují nutnost upsat se jedinému provideru, který povětšinou nabízí všechno jen ne ideální a levný způsob připojení k Síti. I-opener navíc obrátil cenový trend a zvýšil cenu z 99 dolarů na neuvěřitelných 399 i tak nevalný prodej pochopitelně poklesl téměř na nulu. Konkurenčním přístrojům InfoGear do Cisco nebo MailStation od Cidco se nedaří o mnoho lépe. Zakladatel veleúspěšné firmy Oracle Larry Ellison nedávno přišel s novým superjednoduchým počítačem NIC, který nemá pevný disk a pracuje s operačním systémem Linux. Vedle surfování a elektronické pošty neumí nic jiného, k ceně 199 dolarů pak musíme připočítat dalších 129 dolarů za monitor a další poplatky za připojení k Internetu. Na předvánočním trhu by se mělo objevit nejméně pět dalších produktů, do boje o zákazníka se zapojují i Microsoft a America Online, ale budoucnost podobných produktů je stále nejasná.


Dell míří do světa serverů

Václav Větvička

Podíl nových počítačů se na americkém trhu s digitální technikou stále snižuje. To ale neznamená, že by se firma Dell, známá po celém světě svými počítači, nerozhlížela po ziscích pocházejících z jiných zdrojů. Již dnes cinkají ve firemních kasách celé dvě třetiny zisků z prodeje jiné techniky nežli samotných počítačů. Zakladatel firmy Michael Dell se hodlá vrhnout zejména na oblast sítí a očekává, že se počet serverů v příštích letech zpětinásobí. Ceny serverů se zatím ani zdaleka nesnižují tempem, na které jsme si zvykli u osobních počítačů, ale to by se v blízké budoucnosti mělo výrazně změnit.

V dnešní době pochází každý čtvrtý server prodaný v Americe z výrobních linek firmy Dell. Směr, kterým se Dell hodlá v budoucnosti ubírat, je jasný z nedávno podepsané smlouvy s americkým námořnictvem. Podle této smlouvy dodá Dell námořníkům servery a systémy ukládání dat pro všech 66 sítí, což znamená úctyhodných 2 000 TB paměti.

Dalším směrem komerčního náporu Dellu bude bezdrátová technologie, na tomto poli však Dell podle slov svého zakladatele vidí budoucnost nikoliv na poli mobilních telefonů, ale v oblasti bezdrátových notebooků. Pravým vítězem souboje mobilů s palmtopy bude zhruba kilo a půl vážící notebook, schopný plně nahradit dnešní počítač maximální schopností bezdrátového napojení k Internetu. A tak zatímco Microsoft propaguje z plných sil nejnovější prototyp internetového webpadu, což je v podstatě notebook bez klávesnice, Dell těmto hračkám moc nevěří. I on má údajně připraveno několik prototypů, ale zatím nenašel mezi zákazníky žádné zájemce.


Pomstí Silikonové údolí vzpomínky na Waterloo?

Václav Větvička

Když se počátkem devadesátých let snažila každá větší softwarová a hardwarová firma protlačit na trh myšlenku počítače ve formě tabletů, bylo to pro většinu společností, podnikatelů a investorů pravé Waterloo, a spousta lidí ztratila obrovské sumy. Celých deset let bylo proto toto téma z celkem pochopitelných důvodů ve většině firem námětem zapovězeným. Dnes již to však neplatí, alespoň od chvíle, kdy sám velký Bill Gates přes 12 000 posluchačů na právě ukončeném veletrhu spotřební elektroniky Comdex vyhlásil nástup tabletů.

Billova přednáška byla celkem nezajímavá až do okamžiku, kdy nečekaně vytáhl hranatý oranžový předmět, jenž ponejvíce připomínal knihu. V této chvíli se alespoň odborná veřejnost poprvé seznámila s přístrojem, který Microsoft nazývá Tablet PC.

Staronové myšlenky

Technologie a oblast digitální techniky je přes veškerý pokrok dobře známá tím, jak dokonale dovede recyklovat staré myšlenky. A tohle je myšlenka opravdu stará, vzpomeňme PenWindows samotného Microsoftu, Newton Applu nebo General Magic od IBM. Tyto společnosti debakl přežily, jasně svítící hvězdy několika začínajících firem (Go nebo Momenta) při tomto Waterloo zhasly úplně. Důvodů tehdejšího neúspěchu byla celá řada, od neschopnosti vyvinout opravdu fungující software, schopný rozlišit psané písmo, po příliš velkou váhu, vysokou cenu a minimální paměť až po mizivý zájem veřejnosti. Obyčejný papír a propisovačka byly pro většinu lidí té doby prostě dostatečné.

Z popela anihilace tablets po čase vzlétly palmtopy, a podle Microsoftu je dnes veřejnost mnohem lépe připravena na nový nástup tabletů. Prototyp je velký zhruba 26 x 13 cm a váží 1 kg, v podstatě to není nic jiného nežli počítač o síle notebooku s velkou obrazovkou, schopnou rozeznat ručně psaný text. Není plně jasné, proč se prostě tento software nenabídne současným notebookům a proč se pro něj musí pracně vyvíjet nová platforma. Někteří členové správní rady firmy Palm navíc tvrdí, že nový tablet nemá v současné době žádnou budoucnost, protože v konkurenci stále silnějších notebooků a laptopů a stále chytřejších a dokonalejších palmtopů pro něj prostě na trhu není místo. A tak se budeme opět muset nechat překvapit.


Jednoduché PC?

Václav Větvička

Firmy vyrábějící počítače jsou si velice dobře vědomy skutečnosti, že se jedná nejen o trh přeplněný, ale také o trh, který začíná v poslední době poněkud stagnovat. Některé z nich se proto snaží obtížnou situaci řešit neustálým obnovováním špičkových počítačů, proto také Dell a Gateway zahájily prodej svých vlajkových lodí vybavených nejnovějším procesorem Pentium 4 hned dva dny poté, co Intel oficiálně vyhlásil dostupnost nového procesoru. Opačným způsobem se vydala firma Hewlett-Packard, jež sází spíše na začínající majitele počítačů a snaží se jim maximálně ulehčit život.

Ve snaze nalákat do obchodů lidi, kteří se zajímají o první počítač v životě, přišel HP s verzí kompletního počítače v jedné bedně. Za 898 dolarů tak po rozbalení získáme počítač, monitor a tiskárnu. Nejedná se sice o žádné PC, který by svým výkonem budil respekt konkurence, nicméně za poměrně příznivou cenu získáme počítač s 600MHz procesorem Celeron, 20GB pevným diskem, 64MB RAM, 48x mechanikou CD--ROM a Windows 98. K tomu musíme připočítat také 15palcový monitor a tiskárnu 610CL.

Podobné systémy jsou očividně určeny pro velice úzkou část zákazníků, nicméně renomované firmy se této části trhu zatím moc nevěnovaly a začátečníci byli povětšinou odkázáni na koupi neznačkových počítačů, které mohly pocházet z něčí garáže. Na druhé straně některé prodejny již teď projevují pramalé nadšení nad prodejem počítače, u něhož nemohou zákazníka přesvědčit o doplnění systému třeba větším monitorem.


Sprint narazil - GPS a ochrana soukromí

Václav Větvička

Americká telefonní společnost Sprint se rozhodla vybavit veškeré mobilní telefony prodávané ve své síti systémem GPS, který umožní přesně lokalizovat uživatele mobilu. Zastánci soukromí začali okamžitě protestovat, neboť se obávají toho, že nový čip bude využíván ke sledování majitelů mobilních telefonů. Nové telefony se začnou prodávat v polovině příštího roku a celý systém je zhotoven na míru federálnímu zákonu, který trvá na tom, aby každý, kdo vytočí číslo 911 (univerzální číslo pohotovosti), byl od října příštího roku lokalizovatelný do vzdálenosti 30 metrů.

Jde o to, že jak samotní uživatelé, tak i systémy americké rychlé záchranné služby si již delší dobu stěžují na to, že není možné zjistit, odkud je majitel mobilu přivolává. Aktivisté občanských práv však poukazují na to, že není vyřešen způsob sbírání a ukládání citlivých dat. Navíc jakýkoliv systém sledování lokalizace majitele zanechává stopu, kterou je možné potenciálně zneužít. Jednotliví zákazníci ještě k tomu nebudou mít možnost výběru mezi mobilem využívajícím tento systém a starší verzí, takže se budou muset dobrovolně vzdát určité míry soukromí. A to je ve Spojených státech vždy závažný problém. Sprint slibuje, že včas vyřeší možnost, jak celý systém vypnout přímo na mobilu, což některé skupiny aktivistů potěšilo. A tak se zdá, že v Americe opět přišli na to, jak nechat vlka nažrat a přitom kozu uchovat celou.

Do celého problému navíc nakukuje i reklama, takže představa toho, jak společnost ve chvíli, kdy zjistí, že jsme se přiblížili k nejbližší prodejně třeba McDonalda, automaticky odešle kupón na zlevněného Big Maca, je zavádějící. Jak to asi bude vypadat u nás?


Royal Vista

Václav Větvička

Mezi stále narůstající řadu firem snažících se prorazit na trhu stále populárnějších kapesních organizátorů se objevil nový slibný palmtop Vista, který konečně nevypadá jako více či méně povedený klon Palmu. Rozumí si se všemi moderními operačními systémy Windows a vyžaduje celkem nepatrných 12 MB paměti pevného disku, nicméně díky dodávané skládací klávesnici není synchronizace s počítačem zcela nezbytná. Další možností vkládání dat je pomocí softwarové klávesnice, ale ta je jako u konkurenčních přístrojů vhodná maximálně pro nezbytné údaje vkládané v terénu. Mezi přiložené funkce patří všechny klasické funkce známé z ostatních palmtopů, předností je velice povedený design, malá velikost a velice ostrý a překvapivě velký displej. Další vítanou předností je velice příjemná cena 59 dolarů.


Toshiba Libretto 50

Václav Větvička

Pokud nám nestačí palmtopy řady Palm, ale zároveň nám vadí omezení dané operačním systémem Windows CE a utilitami Pocket PC, jsme přesně ti, na které myslí Toshiba svým miniaturním notebookem Libretto 50. Na první pohled vypadá nový notebook jako přerostlý PocketPC, prvním pohledem však jakákoliv podoba končí. Pod kapotou pracuje 75MHz Pentium, 16MB RAM a 760MB pevný disk, a tento minizázrak se chová jako o něco pomalejší bratr Portégé. Se svými rozměry 2,5 x 7 x 13 cm se Libretto sice nevejde do kapsy u saka, v kabelce či aktovce však příliš místa nezabere, a váhu kolem 900 g také uneseme bez potíží. Určitým nedostatkem je neexistence portů, Libretto je vybaveno jen infračerveným čidlem a slotem pro paměťovou kartu PC Card Type II. Všechna ostatní příslušenství včetně externí klávesnice musíme připojit pomocí dodatečných externích periferií, které nám do té doby příznivou váhu podstatně zvýší. Šestipalcový displej o rezoluci 640 x 480 pixelů je nečekaně příjemný, kompaktní klávesnice o 80 tlačítkách předpokládá trochu praxe. Místo u Toshiby obvyklého systému AccuPoint je zde Isometric Pointer, který vyžaduje, abychom pravou rukou přidržovali přístroj, pohybem palce potom ovládáme patřičné tlačítko. Za celý zázrak však zaplatíme poněkud přemrštěnou cenu 1 999 dolarů.


FinePix 40i - Opravdu miniaturní

Václav Větvička

Nejnovější digitální kamera od firmy Fuji dokázala v jednom atraktivním balení zkombinovat 2,4megapixelovou kameru, digitální videokameru a MP3 přehrávač, to všechno za cenu těsně pod 700 dolarů.

Na zadní straně nové kamery je 1,8palcový displej umožňující ovládat menu a způsoby nahrávání, na spodku je slot pro kartu Smartmedia, která bohužel není součástí příslušenství, a zákazník tak musí sáhnout do kapsy ještě jednou. Dvě baterie a velice pomalá (téměř 13 hodin nabíjení) nabíječka naštěstí přidané jsou. MP3 přehrávač funguje pouze se speciálními kartami Smartmedia ID, jež mají zabudované identifikační sériové číslo.

Miniaturní

Kamera je celkem miniaturní, rozměry 4,3 x 2,6 x 5,1 cm a váha pod 250 g odpovídají současné minimalizaci. Kvalita fotografií je velice dobrá, s výtečnou barevnou saturací, a kamera si poradí i s nepříznivými světelnými podmínkami. Širokoúhlý objektiv je ideální pro skupinové fotografie, s málo kvalitním bleskem však nemůžeme počítat při větší vzdálenosti nežli 2 metry. Stahování fotografií a naopak natahování souborů MP3 je umožněno rychlým spojením kabelem USB. Samotné stahování je jednoduché a přiložený software stahuje fotografie automaticky ve chvíli, kdy kameru připojíme k počítači. Poněkud složitější je to s natahováním hudebních souborů, kde systém funguje pouze se softwarem Fuji MP3.

Závěr

Jako kamera je nový přístroj velice solidní, poněkud horší je situace v oblasti MP3, kde se zdá, že tato funkce byla přidána na poslední chvíli. Součástí příslušenství je sice dálkové ovládání přehrávače, jeho miniaturní displej ale nemá místo pro informace o jednotlivých písničkách, což je funkce, kterou oprávněně očekáváme i od těch nejlevnějších přehrávačů. A tak kameru ji můžeme doporučit jen těm, kdo opravdu musí mít každou nejnovější digitální hračku.


Mobily versus palmy

Václav Větvička

Po marné snaze zvítězit nad stále populárnějšími palmtopy neustálým zjednodušováním připojení k notebookům nebo palmtopům se nejnovější verze mobilních telefonů začínají přiklánět k systémům, které připomínají srůstání mobilů s palmtopy. Mobily poslední řady tak opouštějí boj o zákazníky a přestávají být "pouhými" telefony bojujícími toliko stále levnější nabídkou hovorů.

V listopadu letošního roku nabízí japonský výrobce Kyocera Wireless nový mobil SmartPhone v ceně mezi 400 a 500 dolary, který již přímo obsahuje operační systém Palm OS, v prosinci zase nabídne Samsung nový mobil Uproar (400 dolarů), jenž bude poprvé obsahovat integrovaný přehrávač MP3. Podobné telefony s podporou bezdrátové aplikace WAP brzy nabídnou i Motorola a Nokia. Rostoucí zájem o větší počet funkcí tak výrobce vede k nabídce výrazně dražších přístrojů, které začínají mít většinu aplikací, jež jsme až do nedávné doby nacházeli pouze u kapesních organizátorů.

SmartPhone bude první mobil s operačním systémem Palm OS, který bude podporovat sítě Code Division Multiple Access (CDMA), jež ve Spojených státech propagují zejména gigantické telefonní sítě Sprint a AT&T. SmartPhone má paměť o velikosti 8 MB a displej, který je jen nepatrně menší nežli na dnešních palmtopech řady Palm. Přístroj také obsahuje synchronizační kolébku pro synchronizaci s aplikací Microsoft Outlook a ostatními aplikacemi jako je kalendář, schůzky nebo jiné soubory osobních dat. Samotný přístroj váží pod 200 g a je pouhé 2 cm široký.


Visory bodují - Další model na obzoru

Václav Větvička

Firma Handspring, založená původními tvůrci populárního palmtopu Palm, nehodlá pozorovat vývoj trhu palmtopů, na který velice slibně vkročila svým komerčně mimořádně úspěšným Visorem, se založenýma rukama. Vedle slíbených hardwarových doplňků, skládajících se z modulů umožňujících používat Visor jako MP3 player nebo digitální kameru, nabídla také nový Visor Prism s barevným displejem a Visor Platinum, jenž je o 50 procent rychlejší než dosavadní špičkový produkt Visor Deluxe. Ceny se pohybují v oblasti, kterou si vykolíkovala firma Palm 299 dolarů za Platinum a 449 dolarů za Visor Prism.

Oba palmtopy jsou vybaveny nejnovějším operačním systémem Palm OS 3.5 a rychlejším procesorem, 33MHz Motorola Dragonball VZ. Oba navíc podporují port USB. Visor Platinum má 8 MB paměti. Prism s 16bitovým displejem má zase lepší displej nežli Palm IIIc, i když displej využívaný firmou Compaq je stále ještě kvalitnější. Současné Visory využívají starší operační systém Palm OS 3.3, a jelikož firma operační systém poněkud upravila, aby byla umožněna podpora expanzních slotů Springboard, tento operační systém nelze upgradovat na verzi 3.5.

Jako ve všech případech palmtopů s barevným displejem, i zde došlo k výrazné ztrátě doby, kterou vydrží baterie. Firma uvádí kolem dvou týdnů normálního používání, což přeloženo do češtiny znamená zhruba 15 až 20 zapnutí palmtopu denně. Visor Prism je proto vybaven bateriemi, které lze opakovaně nabíjet nabíječka integrovaná se sychronizační kolébkou dokáže nabít zcela vybité baterie za 90 minut, podle našich testů však stačí zapojit Visor do kolébky na pouhých 15 minut a baterie jsou po jednodenním používání opět plně nabité.

VisorPhone

Miliony lidí po celém světě již opustili papírové diáře a plánují své dny pomocí kapesních palmtopů. Budou mobilní telefony, které až do poslední doby plnily jediný účel bezdrátového spojení, následovat papírové diáře? VisorPhone, s nímž v prosinci přichází známá firma Handspring, se o to v každém případě snaží. Je to v podstatě přidaná periferie nabízená jako nové příslušenství populárních palmtopů Visor, jež nabízí nejen bezdrátové napojení k internetu, ale také pohodlnou možnost telefonování. A jelikož se jedná o klon známého Palmu, získáme přístup k tisícům aplikací, které byly pro tyto palmtopy zhotoveny.

VisorPhone je v pořadí již šestá periferie zhotovená na míru expanznímu slotu Springboard, takže si Visor můžeme vedle digitální kamery, přehrávače MP3, čtečky čárkových kódů, modemu a příjemce signálu GPS obohatit také o mobilní telefon, který jako pravý GSM mobil funguje kdekoliv po světě a ještě umožňuje posílání zpráv SMS, což je věc ve Spojených státech zatím nevídaná a neslýchaná. Díky použitému standardu GSM mohou majitelé telefonů Nokia či Ericsson vyndat svůj SIM čip a vložit jej do VisorPhone, a palmtop plně funguje.

VisorPhone využívá mikrofon, který je normálně integrovaný s Visorem, ale funguje pouze ve chvíli, kdy je mobil připojen k Visoru. Mobil automaticky využívá adresář Visoru, takže do něj nemusíme pracně ukládat běžně používaná čísla, stačí klepnout na jméno adresáře. V případě přijmutého hovoru se číslo automaticky uloží do adresáře. Jako všechny přídavné moduly, i mobil využívá vlastní baterie, takže samotný Visor nijak nestrácí na síle a kapacitě baterií.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0745

Jimaz

přináší na trh dva nové lokalizované produkty. Jednak je to První světová válka dokumentární zpracování událostí válečného konfliktu. Tematicky pak navazuje produkt druhý, Slavní generálové 20. století, což jsou životopisy a důležité počiny aktérů nejkrvavějších událostí našeho století. Zmiňuje generály z údobí první i druhé světové války, války v Koreji a některých dalších lokálních konfliktech.-VV


Jungle Book Groove Party

Václav Valeš

Pokud vás straší představa, že hraní počítačových her vychová z vašich dětí pouze neohrabané otylé lenochy, kterým se budou jejich aktivněji sportující vrstevníci posmívat, pak byste určitě měli zaostřit svou pozornost na zajímavé balení, které tvoří originální počítačová hra "Jungle Book Groove Party" z dílen Disney Interactive a taneční podložka "Dance Mat" od matadora herních periferií, firmy Thrustmater.

Pokud na vašich tvářích vyvstaly po přečtení poslední věty nechápavé otazníky, potom je místo na malé vysvětlení: Dance Mat neboli taneční podložka je kus plastu o velikosti zhruba 1 x 1,5 metru, na němž jsou uspořádány jednotlivá tlačítka (včetně těch směrových), která naleznete na klasickém ovladači. Rozdíl v ovládání her pomocí této speciální podložky je tedy jasný: namísto jednoduchého mačkání tlačítek na ovladači příslušné symboly ovládáte pomocí vašich dolních končetin. Tento fenomén před více než dvěma lety zcela zachvátil Japonsko, mekku všech videoher, a nyní se pomalu tlačí i do našich končin.

Děj hry Jungle Book Groove Party je až překvapivě jednoduchý známý hrdina Mauglí prochází džunglí a potkává své přátele. S každým z nich si zatančí, a pokud taneční exhibice dopadla úspěšně (tj. šlapali jste ve správném pořadí na správná tlačítka), pokračujete dále. V opačném případě se animovaný hrdina svalí na zem a nezbývá nic jiného, než začít s křepčením znovu.

Celá hra je jednoznačně určena pro nejmladší hráčské publikum a těm "odrostlejším" bude připadat příliš dětinská, jednoduchá a možná i infantilní. Na druhou stranu využití taneční podložky se neomezuje pouze na tento titul v těchto dnech by měla být na náš trh uveden podobně laděný produkt s názvem Dancing Stage, který by měl uspokojit i starší majitele konzole Playstation. Takže hledáte-li způsob, jak oživit nudný večírek, máte o čem přemýšlet...

§§§§§


CD


Trocha dárků pod stromeček

Patrik Malina

c00p0731

Toto číslo je v letošním kalendářním roce, a tedy zároveň i pro toto tisíciletí, opravdu posledním a proto na CD najdete pravou nadílku pod stromeček. Začněme zajímavými aplikacemi zdarma firma I.R.I.S. nabídla kvalitní OCR software, DTP Studio připravilo volnou verzi svého skvělého Hair Studia (virtuální kadeřnictví) a od společnosti DATIS pochází dobře známý IDOS Universal (rovněž zdarma při použití z tohoto CD). Se slevou si budete moci pořídit např. výborný antivirový nástroj firmy Symantec (vůbec poprvé!) či novou verzi výukového programu pro psaní na klávesnici Deseti prsty. Tím však výčet zajímavostí teprve začíná.

Budeme-li trošku bilancovat, musíme především konstatovat, že vedle řady programů zdarma a se slevou se také obzvláště v druhé polovině roku objevilo dosti případů reklamací vadných CD. Rád bych zopakoval všeobecně platné doporučení pokud se kdokoliv z vás stane držitelem nepoužitelného disku, prosím, neváhejte a zašlete co nejdříve nefunkční CD na adresu redakce (najdete ji v tiráži na konci časopisu). Tím jednak zjistíme, že vám disk nefunguje, a zajistíme zaslání nového kusu, jednak budeme moci váš nefunkční nosič použít pro reklamaci v lisovně.

Pojďme k obsahu aktuálního disku. V rubrice Akce dnes narazíte na opravdu kvalitní příspěvek, kterým je OCR software (pro optické rozpoznávání znaků) Readiris. S jeho pomocí si můžete úspěšně vyzkoušet technologii, jež dokáže transformovat texty z obrazových souborů (např. faxy, skeny atd.) do upravovatelného souboru pro klasické editory. Pro volné použití je připravena verze 4.17 (je třeba ji na stránkách výrobce zdarma zaregistrovat!) a uvnitř čísla naleznete článek věnovný právě této problematice, takže si určitě při práci poradíte. Součástí tohoto projektu je také sleva na koupi skeneru, takže nepřehlédněte kupón.

Zajímavé překvapení najdete rovněž v rubrice Novinky v podobě prvních dvou titulů elektronických knih z plánované řady PC WORLD edition, jež k uveřejnění poskytlo vydavatelství UNIS Publishing. Na CD jsou od každého titulu Vypalování a Mobilní telefony dvě verze, z nichž jedna slouží jako bezplatný náhled (abyste věděli, o co půjde), a druhá je v plné podobě. Právě plnou verzi je možno otevřít pouze s použitím hesla, jež obdržíte pro zaplacení registračního poplatku (jeho výše není rozhodně vysoká). Navíc můžete knihy získat zároveň v tištěné "paperbackové" podobě. Potřebné informace o způsobu registrace a zaplacení uživatelských poplatků, jež se pohybují v řádu desítek korun, získáte rovněž na CD. Dále v rubrice naleznete odkazy na softwarový doprovod k zajímavým článkům z tohoto čísla a tradiční přehled obsahu CD a elektronický archiv článků.

Jak jsme již uvedli, zajímavostmi pořádně nabitá je tentokrát rubrika Software. Začněme částí Komerční a v ní programy zadarmo do světa účesů se ponoříte s virtuálním kadeřnictvím z dílny DTP Studia, a potřebné dopravní spojení naleznete ve známém IDOSu. Zajímavé slevy jsou připraveny u produktů NortonAntiVirus (Symantec), Deseti prsty (pmq Software) či multimediální výuky pro nejmenší Filip a jízdní kolo (TMT Computer), a o jazykovém softwaru je řeč s firmami Lingea (slovník Lexicon 2000) a LEDA (výuka Tell Me More). O aplikacích se také podrobně dočtete ve vložených článcích.

Část Téma CD je tentokrát pojata rovněž jako malá bilance, takže v ní naleznete výběr velmi kvalitních aplikací mapujících různá témata z průběhu letošního roku. Pro zajímavost uvádím, že více než polovina položek je díky své licenci k použití zdarma! Připraveny jsou poloprofesionální grafický editor (GIMP), výborný souborový manažer (FAR), velmi kvalitní vývojové prostředí včetně rychlého kompilátoru pro C/C++ (LCC) či domácí "firewall" (ZoneAlarm). Nechybí šablony pro MS Office a 602Pro PC Suite ani šifrovací nástroj PGP, navíc v edici obsahující nástroj běžně šířený za poplatek!

V části Topware se k novým verzím posunuly některé aplikace z řady "PC WORLD Core", např. Fine Print 2000, SiSoft Sandra, WinRAR či Connection Meter. Z dalších příspěvků uvádím vývojové prostředí pro tvorbu XML dokumentů XMLSpy, opět o trochu lepší verze serverů Sambar (http protokol) či FTP Serv-U (ftp protokol), a také nový Ulead Photo Explorer ve verzi 7.0. Řada zajímavostí rovněž čeká v části Vyzkoušejte si, kde především najdete doprovodný software k aktuálním článkům v časopise (položky Tipy&Triky 1 a 2, DownLoad Centrum, 1st Page 2000) dva z nich jsou věnovány operačnímu systému Windows, jeden se zabývá návrhem webových stránek a poslední je tradiční rubrikou. Dále bych upozornil na první čtyři příspěvky z výběru Martina Koníčka (FlashGet, GoldMemory, Proxomitron a Servant Salamander), jež určitě poznáte (a doufejme, že do budoucna budete nadále poznávat) dle kvalitně zpracovaného popisu. Určitě nepřehlédněte aktuální verzi výborného správce komprimovaných souborů ZipMagic, integrovaný nástroj pro tvorbu webových stránek Take-1 či zajímavou aplikaci Clone CD, jež umožňuje pořizovat kvalitní kopie CD-ROM nosičů. A jsme-li u vypalování vlastních CD, vyzkoušejte Autorun Maestro, jenž slouží k přípravě profesionálních ovládacích rozhraní pro datová CD z vlastní tvorby. Část Antiviry má tradiční obsah, a určitě nepřehlédněte nabídku firmy Symantec (viz výše a rámeček).

Rovněž rubrika Komunikace nabízí zajímavé "kousky". Většina uživatelů Internetu zřejmě vyzkouší dlouho očekávanou novinku z dílny Netscape v podobě prohlížeče s číslem verze 6, a jste-li tvůrci webových stránek, vyzkoušejte zdarma šířený webový server vWebServer, jenž mimo jiné podporuje technologii Active Server Pages z dílny Microsoftu, nebo editor DHTML Menu Builder s výmluvným názvem. Pro nakupující na Internetu je připraven vyhledávač Copernic Shopper a pro správce pak Advanced Administrative Tools.

V rubrice Hardware bude asi nejzajímavější položkou nová sada ovladačů MS DirectX 8.0 v provedení pro česká Windows 9x/Me i NT/2000, protože jistě nebude trvat dlouho a uživatelé budou zavaleni aplikacemi a ovladači, jež tuto sadu budou vyžadovat. Samozřejmě nechybí nové tabulky TOPů a také další ovladače, tentokrát i pro Linux (určeno pro karty TNT).

Pevně věřím, že zásoba na tomto CD vám vydrží po dobu vánoční i po celý leden, neboť jako tradičně nastane menší přestávka určená k resuscitaci sil redakčního týmu. Pěkně si užijte svátky, buďte na sebe hodní a nezapomeňte, že ještě než zasedneme ke sváteční večeři, budou již pro vás připraveny další "pecky" na příští sezónu. Vám přeji do příštího roku mnoho štěstí, nám pak vaši věrnost a přízeň!

Readiris

OCR technologie (tedy optické rozpoznávání znaků) patří stále mezi bouřlivě se rozvíjející oblasti vývoje softwaru pro PC. Ačkoliv komerční "nasazení" těchto produktů je již vlastně počítačový pravěk, dodnes nelze říci, že problémy byly vyřešeny a software pracuje bez problémů tak, jak si uživatel přeje. Abyste si mohli sami vyzkoušet OCR nástroj a objevit taje této technologie, připravili jsme pro vás ve spolupráci s belgickou firmou I.R.I.S. zdarma její produkt Readiris 4.17. Na CD naleznete jeho instalaci a také odkazy na důležité adresy, a uvnitř čísla se můžete v obsáhlejším pojednání dozvědět o způsobu bezplatné registrace, zacházení s tímto programem a problematice OCR obecně. Připomínám, že registrace je nutná pro používání produktu po uplynutí 30denní zkušební doby je však určitě bezplatná a nebude vás tedy stát víc, než chvilku připojení k Internetu, což je za plnohodnotný software jistě cena přiměřená. Tím však naše nabídka nekončí v příštím čísle naleznete jak dokončení článku, tak zkušební verzi aplikace Readiris 6, jíž budete moci zakoupit se zajímavou slevou. A navíc, nepřehlédněte nabídku slevy na skenery, jež se vám mohou hodit, protože k čemu by nám bylo OCR bez pořádného snímacího zařízení!

Hair Studio Lite

Volná verze výborného produktu, jímž se před časem prezentovalo DTP Studio, jinak tvůrce velmi zajímavých multimediálních titulů. Komplet obsahuje nejen vlastní editor účesových modelů, díky němuž se přesvědčíte, co by komu slušelo, ale také velmi bohatou a výborně zpracovanou dokumentaci obecně zaměřenou na problematiku účesové "tvorby". Projekt obsahuje také výbornou podporu na domovské webové stránce.

IDOS Universal

Za velmi zdařilou lze bezesporu považovat současnou podobu aplikace, s níž se můžeme setkávat již od dřevních dosovských časů. Dnes program disponuje moderním ovládacím rozhraním, jednoduchými a užitečnými funkcemi, dobrými možnostmi tisku a kvalitní databází nejen vlakového spojení. Aplikace je volně použitelná přímo z CD, včetně databází spojů. Úplně aktuální informace samozřejmě naleznete na Internetu.

Norton Antivirus

Poprvé se na našem CD (díky spolupráci s relativně novou českou pobočkou firmy Symantec) objevuje nabídka na koupi výborného antivirového softwaru se slevou. Program si samozřejmě můžete vyzkoušet na přiložené zkušební verzi, jež bude fungovat po dobu jednoho měsíce. V případě zájmu o koupi nahlédněte do přiloženého informačního dokumentu, kde naleznete podmínky pro slevu i síť prodejních míst, kde ji můžete nárokovat.

Deseti prsty 4.00

Poslední verze velmi zajímavého programu pro výuku psaní na klávesnici. S touto aplikací jste se již mohli na našem CD setkat, takže určitě vyzkoušejte tvůrčí pokroky. Systém obsahuje vlastní výukové lekce i možnost importu libovolných textů, naleznete v něm propracovaný vyhodnocovací systém i řadu pomůcek pro výuku "on-line". Aplikaci můžete zakoupit se slevou ve výši 15 %.

Filip a jízdní kolo

Základní dovednosti a návyky, jejichž výuka bývá souhrnně označována jako dopravní výchova, patří dnes spíše mezi opomíjené součásti výuky, na rozdíl např. od jazyků. Velmi pěknou formou pracuje s touto tematikou multimediální výukový produkt výše uvedeného jména, jenž prostřednictvím hravé formy nejmenším uživatelům počítače přiblíží komplikovanost dopravního provozu. V případě zájmu nepřehlédněte možnost koupě plné verze se slevou 18 %!

§§§§§


Trendy


To je digitální zábava

Scott Spanbauer

c00p0707

Vítejte v revoluci: filmy, knihy a hudba v digitální podobě přicházejí prostřednictvím počítače přímo k vám domů. Již brzy budete mít zábavu kdykoli k dispozici pouhým kliknutím myši.

V jednadvacátém století změní počítače a Internet náš přístup k zábavě i způsob placení za ni stejně dramaticky, jako ho změnily ve století dvacátém film, rádio a televize. Napster je již dnes živoucím důkazem toho, že jsme ochotni získávat hudbu pomocí Internetu. Digitální knihy a filmy budou brzy následovat technologie pro konečné uživatele pro jejich pořizování i přehrávání se objevují již nyní a větší rozmach těchto technologií se očekává v příštích šesti až dvanácti měsících.

Vzhledem k tomu, že digitální zábava není svázána s jedním jediným zařízením nebo fyzickým umístěním, není těžké si představit domácí systém, který bude propojovat televizi, stereo, palmtopy a počítače s Internetem.

Je tu samozřejmě i celá řada technických problémů, největší problém však ve skutečnosti představují filmová studia, gramofonové společnosti a nakladatelství, která se obávají, že nástup digitálních technologií bude pro ně znamenat snížení příjmů. A mají rozhodně k obavám důvod.

I DOSPĚLÍ CHTĚJÍ MP3

A chtějí je hned. V současné době je možné stahovat hudební soubory z internetových stránek, diskusních skupin, Napsteru, FTP serverů a dalších zdrojů, a poté je vypálit na audio CD disky, přenést do kapesních přehrávačů nebo je spouštět přímo na počítači.

Bohužel se u nahrávek dostupných na Internetu jedná zatím převážně o nelegální kopie. Tento fakt však pochopitelně nezabránil velkým společnostem jsou je Sony, RCA nebo S3, aby neuvedly na trh přenosné přehrávače MP3 souborů. A nyní, kdy děti přitáhly k tomuto formátu i pozornost svých rodičů, se otevírá nový trh pro domácí zařízení určená k přehrávání MP3.

První vlaštovky v oblasti domácích audiozařízení na bázi MP3 (od společností jako je S3 či Stereo-link) je možné již dnes koupit na Internetu nebo v obchodech. Další by se na trhu měly objevit v nejbližší době, případně do konce tohoto roku.

Ale shánění hudebních nahrávek do počítače nebo přenosných přehrávačů je stále ještě poněkud obtížnou záležitostí, především tehdy, chcete-li postupovat legálně.

V budoucnosti by postup měl být jednodušší. Bezdrátové sítě již konečně mají dostatečnou přenosovou rychlost i prostupnost, aby bylo možné jich využít k propojení počítače majícího přístup k Internetu s domácím kinem, a tak získat možnost přehrávat soubory z Internetu přímo v obývacím pokoji.

Nemusíte si ale zoufat ani tehdy, odejdete--li z domova. Na ulici nebo v autě budete mít své nahrávky stále s sebou, buď v přenosném přehrávači nebo prostřednictvím mobilního telefonu s podporou hudby, který dokáže přehrávat melodie přímo pomocí vysokorychlostního bezdrátového spojení a který bude schopen komunikovat s autorádiem díky bezdrátovému Bluetooth propojení. A za hudbu budete pravděpodobně platit měsíčním paušálem, tak jako dnes platíte za programy kabelové televize.

Komu ale budete platit, zůstává otázkou. Nedá se spoléhat na to, že to bude dnes nejnavštěvovanější MP3 doména, MP3.com. Tato společnost nedávno prohrála soudní spor týkající se porušování autorských práv s Universal Music Group firmy Seagram, a pokud rozsudek zůstane i po odvolání nezměněn, bude nucena zaplatit odškodné ve výši stovek milionů dolarů. Takové finanční zatížení by s nejvyšší pravděpodobností znamenalo krach této domény. "Soudní spor s MP3.com je rozhodně krokem zpátky," soudí Eric Scheirer, analytik společnosti Forrester Research. "V případě MP3.com zde byla alespoň naděje na finanční zisk. Odstranění této domény bude znamenat pouze větší příliv zákazníků pro Napster."

Ani Napster však nemusí mít dlouhého trvání. Ovšem i v případě, že RIAA (obchodní skupina gramofonových firem) vyhraje soudní spor s Napsterem a Scour.com a obě společnosti budou také přivedeny na pokraj bankrotu, nastoupí na jejich místo nové, méně zranitelné technologie. Program Gnutella a diskusní skupiny Freenetu a Usenetu nemají majitele a nejsou závislé na centrálních serverech, a je proto téměř nemožné je zastavit. Ve srovnání s nimi vypadá MP3.com neškodně a mohl by být pro držitele autorských práv potenciálně i výhodný.

Zatímco se gramofonové společnosti zabývají soudními spory a pokoušejí se bojovat s prodejem hudebních nahrávek přes Internet, hrozí jim, že ztratí v budoucnosti kontrolu nad celým trhem s populární hudbou. Domény jako je Garageband.com, IUMA.com nebo například Launch.com stále častěji nabízejí neznámým interpretům a skupinám možnost obejít klasický gramofonový průmysl a publikovat nahrávky přímo na Internetu, kde jsou dostupné velkému množství posluchačů.

NASTUPUJÍCÍ ATRAKCE

Videonahrávky nejsou zatím na Internetu tak populární jako hudební skladby, ale i zde se dá brzy očekávat změna. Technologické zázemí již existuje: pro stahování filmů nebo jejich sledování přímo na Internetu je nutností kabelové nebo DSL připojení, kódování se neustále zdokonaluje, zvláště pak s nástupem nových variant formátu MPEG4 jako je například DivX. Video přímo z Internetu je možné sledovat pomocí programů RealPlayer nebo Media Player (jenž je součástí Windows). A přestože se jedná vesměs o nelegální nahrávky, můžete si již nyní stáhnout pirátské kopie filmů a pouštět si je na počítači nebo je vypálit na video CD disk, který pak můžete přehrávat v DVD přehrávači.

Stahování filmů z Internetu a jejich vypalování na CD disky ale ještě stále znamená pořádný kus práce. "Nebezpečí, že by se objevil nějaký Napster s nabídkou filmů, je menší než v případě hudby, protože lidé přistupují k videu odlišným způsobem," domnívá se Scheirer, a dodává, že většina lidí se nedívá na jeden a tentýž film opakovaně a že půjčovny videokazet zůstávají i nadále levnou a poměrně pohodlnou alternativou. Ric Dube, analytik společnosti Webnoize, s ním souhlasí: "I v současné době je možné kopírovat videokazety pomocí dvou videopřehrávačů, ale nestojí to většinou za tu námahu. Je jednodušší zajít do půjčovny a film si prostě půjčit." Navíc, na rozdíl od hudby na CD discích, je obsah DVD disků zatím nedotknutelný díky speciálním legálním opatřením. Programů, které vám umožní obejít CSS kódování DVD formátu, je více než dost, ale s nejvyšší pravděpodobností jsou odkázány živořit navěky mimo zákon.

Můžete také nahrávat filmy na DVD z televize, jedná se ale o velice nákladnou záležitost. DVD přehrávač DMR-E10 firmy Panasonic (prodává se za 4 000 dolarů) vám umožní nahrávat televizní pořady na nové DVD RAM disky o kapacitě 4,7 GB stejným způsobem, jako při nahrávání na videokazety. Televizní vstup ale zatím zůstává analogový, což podstatně omezuje kvalitu nahrávek.

Na jiné frontě se zprostředkovatelé kabelové televize předhánějí v nabídkách filmů placených buď jednotlivě, nebo měsíčním paušálem. Dá se očekávat, že tyto společnosti přizpůsobí svou nabídku a platební podmínky novému prostředí a začnou své služby poskytovat i prostřednictvím Internetu. Ric Dube tvrdí, že společnost Blockbuster připravuje v Arizoně testování interaktivní služby nabídky videa, jež bude nabízet filmy pro TiVo přehrávače prostřednictvím DSL připojení.

Tak jako v případě hudby, je i v oblasti digitálního videa dost místa i pro malé firmy. Internetové domény jako jsou AtomFilms, Ifilm nebo WireBreak experimentují s novými videoformáty, které mají menší nároky na kapacitu a jsou lépe uzpůsobeny k přehrávání na počítači. Jedná se o riskantní záležitost a cesta k novým formátům je lemována mnoha neúspěchy.

KNIHY BEZ TISKU

Elektronické knihy nejsou tak docela novinkou. Přestože se však objevily již více než před dvěma lety, přitáhly pozornost širší veřejnosti teprve letos, když Microsoft uvedl svůj program Reader a když Stephen King za hojné účasti médií ohlásil úmysl vzít ztečí i tuto oblast knižního průmyslu.

Můžete si stáhnout tisíce titulů z nově otevřeného "hypermarketu" s elektronickými knihami společnosti Barnesandnoble.com nebo z jiných domén, například Amazon.com, ale elektronické knihy zůstávají i nadále problematickým médiem. Stejně jako v případě legálních hudebních nahrávek na Internetu, výběr není nijak široký ani ve srovnání s obyčejným knihkupectvím a ceny se pohybují zhruba ve stejné výši jako u knih tištěných, což rozhodně nepomůže přimět zákazníky, aby od základu změnili své čtenářské návyky. "Jestli se objeví nějaký rozumný model pro fungování elektronických knih, bude muset být podstatně lacinější," předpovídá Eric Scheirer.

Elektronické knihy stojí i před dalšími překážkami. V současné době jsou zákazníci i vydavatelé nuceni volit mezi několika vzájemně nekompatibilními formáty, z nichž k nejdůležitějším patří Acrobat a Glassbook firmy Adobe, Reader od Microsoftu nebo EBook společnosti Rocket. A stejně jako filmová studia a gramofonové společnosti, i nakladatelé se bojí pirátů.

Navíc spotřebitelé přistupují ke každému z médií odlišným způsobem. V případě knih ještě stále mnoho lidí dává přednost čtení papírových stránek před zobrazením textu na obrazovce počítače nebo na displeji čtecího zařízení. Ve snaze překonat nechuť zákazníků se začínají objevovat hybridní formáty, které se pokoušejí kombinovat výhody digitální podoby knih (například možnost vybírat si pouze jednotlivé kapitoly) s pohodlím, jaké poskytují knihy tištěné. Nakladatelství IDG Books ve spolupráci s firmou IUniverse mají v úmyslu tento druh elektronických knih brzy realizovat.

NÁŠ ZÁKAZNÍK, NÁŠ PÁN

I když odborníci tvrdí, že se zábavní průmysl nemusí internetových nabídek příliš obávat dokonce vlastní zprávy RIAA potvrzují, že navzdory Napsteru prodej CD disků stoupá nahrávací společnosti a nakladatelé nejspíše začnou pomalu využívat prodeje na Internetu jako dalšího zdroje příjmů. Zatím neexistuje jednotné řešení distribuce digitálních médií. "Prodejci budou experimentovat, a mnoho těchto experimentů bude pravděpodobně neúspěšných," předpovídá Ric Dube s tím, že nečeká se zatajeným dechem, až přijdou výrobci s rychlým řešením. "Nemají ten pravý smysl pro dobrodružství," říká.

V současnosti nabízí nejlepší kombinaci pohodlí a kontroly systém placení paušálem, hrozí však nebezpečí, že se vlastníci dat budou snažit omezit užívání kopií. Zákazníci jsou zvyklí používat to, co koupí, aniž by se museli zabývat tím, kolikrát obsah přenesli z jednoho média počítače, domácího kina, přenosného přehrávače na jiné. Eric Scheirer tvrdí: "Spotřebitelé chtějí data v uživatelsky příjemné a jednoduché podobě. Budou-li společnosti klást přílišný důraz na bezpečné formáty, jejich zákazníci prostě přejdou k používání pirátských kopií."

Revoluci v digitální zábavě již nic nezastaví, protože jsme se už rozhodli, že chceme používat Internet a počítače k zprostředkování médií. I nadále budeme číst knihy z papíru, kupovat cédéčka a chodit do kina. Ale chceme své MP3 a taky je dostaneme.

MP3 stereo Doma

Přiznejme si to: až donedávné doby většina MP3 nahrávek zněla na domácích stereopřehrávačích hrozně. S rostoucí popularitou tohoto formátu se však začaly zlepšovat i programy pro vytváření vysoce kvalitních (160bitových a lepších) MP3 souborů. A výrobci přehrávacích zařízení nezůstávají pozadu a začínají přicházet s komponenty, které jsou kombinací počítače a stereopřehrávače. Tyto nové produkty, včetně dvou skutečně výjimečných zařízení Rio Digital Audio Receiver od firmy S3 a SL1200 od firmy Stereo-link poskytují prvotřídní zvukový zážitek.

STEREOKOMPONENTY JAKO PERIFERIE

SL1200 od společnosti Stereo-link (www.stereo-link.com) se připojuje k počítači prostřednictvím USB portu a k zesilovači standardními RCA jacky není zapotřebí instalovat žádný software. Vzhledem k tomu, že zvuková karta není součástí okruhu, neruší poslech zvuky vydávané počítačem. Navíc 20bitové konvertory digitálního audia na analog daleko předčí schopnosti jakékoli zvukové karty.

Výsledkem je mimořádně příjemný, melodický zvuk, především u vícebitových nahrávek: už žádný jekot či skřípání ve výškách, basy jsou bohatší a plnější. Nezaznamenal jsem podstatnější rozdíly mezi CD nahrávkou "I Think I\m Paranoid" od Garbage a její 192bitovou MP3 verzí.

Za 200 dolarů se SL1200 vyplatí, pokud vám nejvíce ze všeho záleží na kvalitě zvuku. Všechna nastavení však musíte provést ručně od uspořádání nahrávek přes výběr playlistu až po spuštění tlačítkem Go. Zařízení není vybaveno dálkovým ovládáním. SL1200 je pouze "převaděčem" pro hudbu, a protože je připoutáno kabely k počítači, musí být i váš audiosystém někde poblíž.

HUDBA VŠUDE

Podobně jako SL1200, i Rio Digital Audio Receiver od firmy S3 (www.riohome.com) propojuje počítač, stereo a reproduktory, ale k jeho nejpřitažlivějším vlastnostem patří to, že dokáže vést hudbu do kteréhokoli místa v domě skrze ethernetovou síť nebo dokonce přes telefonní linky.

Zařízení Rio DAR stojí 249 dolarů a je vybaveno vlastním zesilovacím systémem (10 wattů/kanál), který umožňuje připojit reproduktory přímo k tomuto zařízení. Potom připojíte DAR k ethernetovému portu (nebo do telefonní zásuvky, máte-li domácí rozvod telefonu) a nainstalujete jednoduchý ovládací program na počítač, jenž je také připojen k síti. Zapnete DAR a zařízení začne hledat ve vašem počítači hudební soubory.

Přestože toto drobné zařízení není nijak zvlášť výkonné, poskytovalo překvapivě silný zvuk, především když jsem ho připojil ke svým oblíbeným NHT SuperOnes reproduktorům. Jedna nevýhoda: nahrávky sice nejsou závislé na počítači, ale playlisty ano. Nemůžete vytvořit nový playlist jenom pomocí DAR, můžete přehrávat pouze playlisty vytvořené na počítači, alba, nebo dlouze vyhledávat skladby podle autora či názvu.

Na rozdíl od ostatních zařízení, AudioReQuest od firmy Request Multimedia (www.request.com) je high-end přehrávač vybavený 20GB pevným diskem a procesorem Celeron, a je možné ho použít k nahrávání, ukládání i přehrávání MP3 a WMA souborů. Zařízení funguje i jako CD přehrávač. Jeho nejlepší funkcí je schopnost digitálně zakódovat jakoukoli nahrávku, kterou můžete přehrát na stereopřehrávači, což znamená, že si svou oblíbenou starou desku můžete převést na MP3. Celkově ale výhody tohoto mohutného (43 x 9 x 33cm) těžkého (přes 11 kg) a drahého (799 dolarů) zařízení přehrávání MP3 souborů bez prostřednictví počítače a schopnost převést CD a gramofonové nahrávky na MP3 nepřeváží jeho vysokou cenu.

V širším měřítku tyto první vlaštovky na poli MP3 audiokomponentů naznačují, že je na co se těšit. Teď už potřebuji pouze najít dobrou MP3 verzi Hendrixovy "Midnight", abych si ji mohl pustit přes SL1200, a nebude mi nic scházet ke štěstí.

Bude DIVX Koncem videopůjčoven?

Pirátské internetové sity, nástroje pro sdílení souborů jako je Gnutella nebo Scour Exchange, a nelegální kopie filmů dostupné přes diskusní skupiny Usenetu a Internet Relay Chat kanály všechny dokazují jedno: mnoho lidí už dnes používá Internet pro získávání filmů "až do domu".

Ale zatímco stahování filmů může být dobrou zábavou pro šťastlivce vybavené připojením s vysokou propustností, jedná se stále o těžkopádnou a také nelegální záležitost. To v praxi znamená, že většina z nás bude i nadále dávat přednost jiným způsobům pořizování filmů alespoň do doby, nežli se všeobecně zvýší propustnost internetového připojení, a kvalita stahovaných filmů i jednoduchost jejich získávání bude srovnatelná se zaběhnutím do videopůjčovny.

Tuto změnu by mohl urychlit nový formát pro kódování videosouborů. Hackeři "rozebrali" MPEG4 formát pro kompresi videa, který je majetkem Microsoftu, a změnili ho na ekvivalent MP3 formátu. Existuje několik verzí tohoto MPEG4 cracku, ale nejrůžovější budoucnost má před sebou nejspíš DivX, pojmenovaný (bez přímé souvislosti) po neúspěšném programu pro nabídku DVD firmy Circuit City.

I přes podstatně snížené nároky na kapacitu, a tedy i délku stahování (soubory formátu DivX potřebují asi jen 10 až 20 procent objemu ostatních formátů), nestojí ještě stále DivX pravděpodobně za tu námahu.

Za prvé, většina z nás není ochotna obětovat čas potřebný ke stažení 600MB souboru. A chcete-li si přehrát DivX soubor na televizoru, musíte ho nejprve převést na MPEG (přidejte den) a poté vypálit na CD disk, což je operace, při níž se často nevyhnete chybám a skřípání zubů. Navíc, kvalita DivX nahrávek není zatím spolehlivá: i když některé filmy dosahují slušné kvality, mnoho dalších je příliš tmavých nebo poškozených kompresí, která zkresluje pohyb a zvuk.

Protože všechny DivX filmy jsou pirátskými kopiemi, všechna práce se stahováním, dekódováním, konvertováním a ukládáním je na vás. Ale neházejte flintu do žita. Se stále se zvyšující prostupností a rychlostí internetového připojení a rostoucí kvalitou kompresních nástrojů by mohla filmová studia přejít na systém dodávání filmů zákazníkům v úhledném balíčku, založený na bázi DivX. A takové filmy by se jednou mohly stát životaschopnou alternativou k cestám do videopůjčovny.

Knihy, které do sběru nedáte

Od doby před dvěma lety, kdy se poprvé objevily elektronické čtecí přístroje, se kolem nich nadělalo již hodně povyku: vystrnadí prý papírové knihy, přinesou převrat v nakladatelském průmyslu, zachrání deštné pralesy, sníží množství produkovaného odpadu a nastolí mír na blízkém Východě.

Dobrá, to poslední možná ne.

Proč tedy stánky na letištích nenabízejí místo levných paperbacků knihy v elektronické podobě?

CO JE VIDĚT

Za prvé, většina čtecích přístrojů je příliš malá. Například čtecí plocha kapesního počítače Jornada od HP (v ceně 499 dolarů) vybaveného zdarma programem Microsoft Reader má rozměry pouze 4,5 na 6,5 cm, což značně ztěžuje čtení, i přes Clear Type funkci Microsoft Readeru. Displej přístroje EBookMan od firmy Franklin (stojí 130 až 230 dolarů), který rovněž používá Microsoft Reader, je se svými 7 x 8,5 cm jen o málo větší.

Rocket EBook (v ceně 199 dolarů) nabízí více displej o rozměrech 7,5 x 11,5 cm a se zesíleným zaobleným okrajem pro snadnější držení, ale ani tento přístroj ještě nenabízí stejně velké stránky jako běžný paperback (Gemstar TV Guide International, nový vlastník Rocket EBook a konkurenčního zařízení Softbook, pozastavil výrobu těchto produktů. Namísto toho poskytl licenci na tuto technologii firmě RCA, která má v úmyslu uvést na trh dvě nová zařízení: REB1100 v ceně 300 dolarů a REB1200 za 600 dolarů.)

Osobně se mi mnohem více zamlouval Rocket EBook nežli Jornada od HP, i když jeho jednoúčelovost znamenala, že jsem byl nucen s sebou nosit samostatné zařízení pouze pro čtení. Rocket se lépe čte na denním světle a jeho ovládání je intuitivnější i přes pokročilé funkce, jako vyhledávání a vkládání poznámek. Rocket umožňuje snadno importovat jakýkoli text v .txt nebo HTML formátu. V případě HTML máte navíc možnost importovat i obrázky a přidružené linky. Navíc Rocket nabízí mnohem delší životnost jeho baterie vydrží plných 40 hodin, což je podstatně více než 8 hodin, které vám poskytne Jornada.

Na počítači můžete elektronické knihy číst buď pomocí Microsoft Readeru, nebo freewarového programu Glassbook 2.0 vlastněného v současné době společností Adobe. (Poznámka: Ne všechny elektronické knihy kompatibilní s programem Microsoft Reader je možné číst na kapesních přístrojích vybavených tímto programem.) Glassbook pracuje s .pdf soubory a umožňuje prohlížet dvě stránky vedle sebe. Také nabízí možnost obrátit zvětšenou stránku o 90 stupňů tak, že ji pak můžete číst jako byste drželi knihu dobrý nápad, ale v praxi poněkud neohrabaný.

NĚCO KE ČTENÍ

Kromě pár populárních a klasických románů, dostupných na doménách jako je Amazon.com nebo Barnesandnoble.com, sestává v současné době nabídka elektronických titulů převážně z technické literatury a literatury faktu. Největší výběr nabízí RocketEBook přes 5 000 titulů včetně asi 30 novin a časopisů, zatímco novější Microsoft Reader uvádí přibližně 800 knih. Ceny se pohybují od nuly do zhruba 40 dolarů. Před zakoupením knihy musíte zaregistrovat svůj čtecí přístroj nebo program, projít klasickou procedurou on-line nakupování a na závěr připočítat čas potřebný ke stažení požadovaného titulu. Elektronické knihy jsou bohužel limitovány svým formátem není možné číst knihy od Rocketu prostřednictvím MS Readeru a naopak.

Přestože jsou elektronické knihy možnou alternativou pro čtení a ukládání technických a obchodních titulů (většina zařízení má kapacitu pokrývající alespoň 8 normálních knih), nedá se předpokládat, že by v dohledné době nahradily tradiční knihy papírové. Možná bych se nechal přesvědčit ke koupi elektronické knihy pro pracovní záležitosti, po práci si ale raději sednu se starou dobrou tištěnou knížkou.

Hudba na předplatné

Společnosti, které v současné době nabízejí možnost získat hudební nahrávky legálně a za rozumnou cenu, by se daly na prstech spočítat a jejich výběr zůstává omezený. Ale systém, jakým tyto průkopnické společnosti hudbu nabízejí, by se měl stávat čím dál tím přitažlivějším pro hudbymilovné uživatele Internetu, kteří chtějí své nahrávky a chtějí je získat legálním způsobem.

Většina z existujících služeb nabízejících hudební nahrávky na předplatné je spojena se jmény nezávislých gramofonových společností a nahrávacích studií, které buď nabízejí tituly ze svého katalogu (jako SpinRecords.com), nebo z několika spojených katalogů více nezávislých značek. RealNetworks nabízí zdarma nahrávky nezávislé hudby a multimediální soubory na předplatné. Některé z větších společností oznámily, že mají v úmyslu s poskytováním hudby na předplatné začít, ale žádná z těchto služeb zatím nespatřila světlo světa. Pár velkých společností nabízí malé množství vybraných alb a nahrávek.

ROZTOČTE TO

SpinRecords.com používá k propagaci svých skupin službu v ceně 5 dolarů měsíčně. Za tento poplatek nabízí neomezené množství MP3 souborů ze své nabídky zahrnující na 900 interpretů a skupin, ale uživatelské rozhraní této domény je bohužel nepřehledné. Za 10 dolarů měsíčně nabízí EMusic.com výběr z podstatně většího katalogu (125 000 MP3 souborů), který obsahuje i nahrávky některých známých zpěváků a skupin. Můžete si také pořídit celé album za jednorázový poplatek. Kvalita zvuku je poměrně dobrá, ale stahování trvá delší dobu.

Real.com Media, internetová služba společnosti RealNetworks, se vydala jinou cestou: automaticky vám každý týden nahraje do počítače dvě nahrávky (jedná se o nahrávky živých vystoupení nebo nezávislých interpretů), přičemž využívá nadbytečnou kapacitu vaší linky, kdykoli jste připojeni. Tato služba je zdarma a stahování je poměrně rychlé, při "doručení" nahrávek se však dost často spouští pevný disk. Kvalita zvuku je srovnatelná s nahrávkami z EMusic.com a při stahování nemusíte vyvinout žádnou aktivitu. Nevýhodou zůstává náhodnost této služby, která vám pouze dovolí zvolit si hudební žánr.

Za 10 dolarů měsíčně mohou předplatitelé služby GoldPass od RealNetworks získat originální nahrávky od partnerů společnosti, jako jsou ABCNews.com nebo House of Blues. S ohledem na omezený výběr a průměrnou kvalitu videonahrávek se však tento měsíční poplatek zdá příliš vysoký.

NEPŘÁTELSKÉ SLUŽBY?

Velké značky prodávají kvalitní nahrávky, jež si můžete stáhnout z Internetu, ale jejich přístup k zákazníkům na tomto poli je často málo vstřícný či uživatelsky nepříliš jednoduchý. Služba Bluematter společnosti Universal, nabízená prostřednictvím internetových domén jako je Music.com, vyžaduje RealJukebox2, plug-in od Bluematteru a účet s digitální peněženkou Magex. Když jsem se ale pokoušel koupit singl v hodnotě 2 dolarů, nepodařilo se mi plug-in o velikosti 6,3 MB stáhnout ani na třetí pokus.

Sony na své doméně nabízí singly za 2,50 dolaru, ale vyžaduje registraci, poskytnutí informací při placení a plug-in pro ATRAC3 formát používaný u Sony, který nespolupracuje se všemi jukeboxy.

EMI má v nabídce 100 alb ve formátech WMA a Liquid Audio, ale za stejné ceny jako běžné CD disky a musíte souhlasit s tím, že nebudete stažené nahrávky přehrávat na více než jednom počítači, nezapíšete je více než dvakrát na CD disk a nepřevedete na přenosný přehrávač více než třikrát. Přes T1 připojení se 69MB album stahovalo 10 minut, přes modem bych to raději nezkoušel. Kvalita byla slušná, ale za stejnou cenu bych si mohl koupit cédéčko a konvertovat ho na kolik počítačů se mi zachce.

Nezávislé značky ukazují cestu k pohodlnému pořizování digitálních nahrávek přes Internet za měsíční paušál, cestu, která by mohla vyřešit mnoho problémů, s nimiž se dnes potýkají velké gramofonové společnosti. Ty si zatím na poli internetové hudby vedou neohrabaně a pouze dokazují, že absence poplatků není jedinou přitažlivou vlastností Napsteru.

§§§§§


Jak na to


Co skrývá registr Windows I.

David Čepička, Hermann Apfelböck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel, Martin Justra, Wolfgang Miedl, Cornelia Neft

c00p0611

Firma Microsoft při tvorbě operačního systému Windows 95/98 soustředila systémová nastavení na jedno místo: toto místo se nazývá registr a nacházejí se zde všechny důležité informace o hardwaru i softwaru vašeho počítače. V tomto článku se vám pokusíme ukázat, jak si můžete nastavit Windows podle svých požadavků a to jednoduše a hlavně beze strachu o svůj počítač.

Co se týče registru Windows, chová se jejich autor firma Microsoft, značně rozporuplným způsobem. Na jedné straně dává najevo, že do zde uvedených systémových nastavení by běžný uživatel vůbec neměl zasahovat. Jasným důkazem této strategie je to, že se pečlivě vyhýbá jakýmkoliv zmínkám o této nanejvýš důležité součásti Windows. Registr není v dokumentaci téměř vůbec popsán. Pokud chcete získat informaci o registru Windows 95/98 on-line, máte smůlu opět se nedozvíte skoro nic. Dopadnete ještě daleko hůře: po prokazatelném zásahu do registru Windows a následném dotazu na hot-line firmy Microsoft se vám může stát, že vám dokonce mohou odepřít podporu, kterou získáte po zakoupení operačního systému Windows.

Na druhé straně, abychom pouze nepodezřívali, máme od Microsoftu k dispozici nástroj na úpravu registru je to program s názvem Editor registru. Tento program je velmi podobný co do používání programu Průzkumník, a proto je velmi snadné registr pomocí tohoto nástroje upravovat. Navíc zásahy do registru ulehčuje Microsoft pomocí grafických nástrojů jako jsou např. Poledit nebo Powertoys.

Jak to tedy je ve skutečnosti? Myslím, že tento přístup firmy Microsoft můžeme vysvětlit tak, že přes jisté počáteční obavy vychází z toho názoru, že získat přístup k registru jako důležité součásti systému je přece jen nezbytné. Samotný registr Windows nabízí tak zajímavé možnosti, že jen málokterý uživatel se ubrání tomu je nepoužít. Na tom se nic nezměnilo ani ve Windows 98, ačkoliv během testování beta-verze Windows 98 kolovaly fámy o tom, že v této verzi Windows již registr nebude přístupný.

Faktem je, že zásah do registru má bezpochyby v naprosté většině případů svůj význam a riziko poškození registru je při správném zacházení s ním minimální. V následujících odstavcích najdete přehled o užitečných nastaveních registru, dále tipy pro zabezpečení registru a jeho optimalizaci, jakož i základní pravidla a informace o dalších možnostech práce s ním.

Pokud neuvedeme jinak, platí všechny tipy jak pro operační systém Windows 95, tak i pro Windows 98.

U tipů označených značkou je třeba postupovat obezřetně, jinak hrozí poškození operačního systému Windows.

1. Uspořádání registru

Jak se vyznat v registru Windows

Předtím, než se pustíte do úprav registru Windows, měli byste se s ním nejprve důkladně obeznámit, zejména poznat jeho strukturu a možnosti úprav vůbec. Přinejmenším stejně tak důležité je provést zálohu registru. Způsob jejího provedení je uveden v kapitole 2 Zálohování registru.

S uspořádáním registru se můžeme seznámit několika způsoby.

I. Editor registru: Nejběžnějším způsobem vstupu do registru je program Editor registru, jenž je představován souborem REGEDIT.EXE. Jednou z jeho možností spuštění je tlačítko Start/Spustit a do políčka Otevřít: napsat příkaz regedit.

Pozor!!! Program Editor registru není žádný textový editor! Z toho vyplývá, že jakékoliv změny, které pomocí něj provedete, budou okamžitě v registru uloženy. Neexistuje tedy žádná možnost vrátit registr do původního stavu pomocí nějakého tlačítka Zpět, jaké známe například v programu Microsoft Word.

V programu Editor registru se zajisté velmi rychle zorientujete. Jeho ovládání je velmi podobné tomu v programu Průzkumník. Pomocí klávesy <šipka vlevo> se přesunete na nadřazený klíč. Klávesa <+> na numerické klávesnici vám umožní rozbalení klíče a zobrazení všech klíčů, které jsou jeho součástí, klávesa <-> zase provede sbalení klíče a všechny klíče, jež jsou jeho součástí, zmizí z monitoru. Pomocí klávesy <*> můžete klíč rozbalit a nechat si zobrazit úplný strom klíčů až do nejnižší úrovně.

Podobně jako je tomu u složek s dlouhými názvy v programu Průzkumník můžete se přímo přesunout na určitý klíč tak, že přímo napíšete první písmena názvu klíče. Pokud tedy například hledáte klíč .doc umístěný v klíči Hkey_Classes_Root, klepněte na tento klíč a pak postupně stiskněte klávesy <.>, <d>, <o> a <c>.

Pomocí nabídky Úpravy/Najít můžeme v registru přímo vyhledávat klíče, hodnoty a údaje. Stiskem klávesy <F3> můžeme hledání opakovat. Dalším shodným znakem mezi programy Editor registru a Průzkumník je nastavení vzhledu pravé části okna. U obou programů můžeme pomocí klávesové zkratky <Ctrl><+> (na numerické klávesnici) nastavit optimální délku sloupce tak, abychom pohodlně viděli všechny údaje v daném sloupci (např. sloupec Název nebo Údaj).

Stejně jako v Průzkumníku můžeme označený klíč přejmenovat stiskem klávesy <F2>. Ke smazání klíče můžeme použít klávesu <Delete>, naopak pro vytvoření klíče nového využijeme z nabídky Úpravy příkaz Vytvořit. Tento příkaz lze také vyvolat z kontextového menu, které získáme klepnutím pravým tlačítkem myši na již existující klíč, v němž chceme nový klíč vytvořit. V pravé části okna můžeme údaje jednotlivých hodnot upravit tak, že poklepeme na název hodnoty. Novou hodnotu můžeme vytvořit buď pomocí nabídky Úpravy a příkazu Vytvořit, nebo pomocí kontextového menu, které získáme klepnutím pravým tlačítkem myši v pravé části okna. V příkazu Vytvořit si pak stačí zvolit, zdali chceme vytvořit novou textovou hodnotu, binární hodnotu nebo hodnotu DWORD.

II. Další alternativa: Existují také speciální utility, které vám do značné míry zásahy do registru usnadní. Klasickým příkladem mohou být např. utility Tweak UI, Poledit nebo Tzedit. Tyto utility používají takové nástroje, které umožňují velmi pohodlné upravování registru, jsou však úzce specializované jen na určité úpravy. V tomto článku se proto budeme věnovat zejména programu Editor registru, jenž je univerzálním nástrojem pro úpravu registru a je dostupný všem uživatelům Windows 95/98.

2. Zálohování registru

Jak si vytvoříte částečnou, případně úplnou zálohu registru

I malá chyba v registru Windows může mít ve své podstatě fatální důsledky. Windows si sice po každém úspěšném spuštění vytvářejí zálohu registru automaticky, ovšem problémy nastávají, pokud sice Windows nejprve úspěšně nastartují, ale "zamrznou" v okamžiku provádění zálohy registru. V tomto okamžiku je pak záloha registru shodná s aktuálním (ale chybným) nastavením registru. V takovém případě pomůže už jen další kopie registru uložená na jiném místě. Proto vám doporučujeme vytvořit si v každém případě svoji vlastní zálohu registru.

I. Export/Import obsahu registru: Spusťte program Editor registru a poté z menu Registr vyberte příkaz Exportovat soubor registru. Zadejte název souboru, do kterého budete chtít registr exportovat (bez přípony), v poli Rozsah exportu vyberte volbu Všechna data pokud chcete exportovat celý registr, nebo volbu Vybraná větev, pokud chcete exportovat jen část registru. Klepnutím na tlačítko OK se odpovídající část registru uloží ve formě ASCII souboru s příponou REG.

Tímto způsobem máte provedenou zálohu buď celého registru, nebo jeho odpovídající větve. Pokud po úpravách registru budete chtít vrátit stav registru do původní podoby, stačí pouze na exportovaný soubor poklepat. Tím se exportovaná část do registru vloží. Při tomto postupu se však nic nesmaže. To znamená, že tento postup je vhodný tehdy, pokud nějaký klíč neuváženě smažete a chcete jej vrátit zpět. Pokud nějaký klíč vytvoříte, zůstává v registru stále, dokud jej nesmažete ručně.

Pokud chcete upravit pouze jeden klíč v registru, doporučuje se tento postup: Exportujte klíč, který budete upravovat, a proveďte v registru potřebné změny. Budete-li se chtít vrátit k původnímu nastavení tohoto klíče, úplně jej smažte a načtěte exportovaný soubor REG.

Pokud vám Windows nestartují, můžete soubor REG načíst také v prostředí MS-DOS (program Regedit pracuje i v prostředí MS--DOS), a to příkazem (předpokládejme, že je registr představován souborem XYZ.REG)

regedit /c c:\windows\xyz.reg (přepínač /c znamená create).

Na rozdíl od poklepání ve Windows 95/98 způsobí použití přepínače /c v prostředí MS-DOS nové načtení celého registru. Tento přepínač je ale určen pouze pro nouzové případy. Pokud tedy příkaz regedit /c použijete, musíte si být stoprocentně jisti tím, že daný REG soubor obsahuje informace o celém registru, a ne jen o jeho části.

A ještě jedno důležité varování v nejstarší verzi Windows 95 je část programu Editor registru určená pro práci v prostředí MS-DOS, velmi nespolehlivá a často zkolabuje zejména u dlouhých a komplikovaných klíčů. Tato chyba je ve verzi Windows 95 B (OSR2) odstraněna a program Editor registru funguje v prostředí MS-DOS spolehlivě až od této verze.

II. Záloha souborů SYSTEM.DAT a USER.DAT: Před úpravami registru nebo před instalací, případně odinstalováním programů si vytvořte zálohu souborů SYSTEM. DAT a USER.DAT. Pojmenujte si je například SYSTEM.BAK a USER.BAK. Zpravidla se oba tyto soubory nacházejí ve složce Windows. Pokud ve Windows používáte profily, najdete soubor USER.DAT ve složce profilu každého uživatele. Soubor SYSTEM.DAT se i v tomto případě nachází ve složce Windows. Pokud se vám po úpravě registru objeví chyba, stačí po restartu počítače stisknout před spuštěním Windows stisknout klávesu <Ctrl> a zvolit Stav nouze se systémem MS-DOS. Potom se stačí přesunout do složky Windows pomocí příkazu cd windows a odstranit atributy souboru SYSTEM.DAT příkazem

attrib -s -r -h system.dat

Potom příkazem

copy system.bak system.dat

dostanete pomocí zálohy registr Windows do původního stavu. Tento postup použijte i pro obnovení souboru USER.DAT ze zálohy.

3. Práce s nástroji

Užitečné utility pro práci s registrem

Pokud s registrem pracujete častěji, tzn. vyhledáváte klíče, měníte nebo vytváříte hodnoty, je Editor registru poněkud nešikovný. Pokusíme se vám představit jeho možné alternativy.

I. Lepší orientace: Často musíte hledat v registru určité klíče nebo hodnoty. V Editoru registru k tomu můžete použít příkaz Najít z menu Úpravy, případně postupně klepat na strom klíčů, dokud jej nenajdete. Pro experimentování s položkami v registru je často potřeba měnit určitou hodnotu několikrát a po restartu počítače ji musíte opět znovu pracně hledat. Tuto nepříjemnou práci odstraňuje freewarová utilita Regedit-X, kterou najdete (regeditx.zip, 214 KB) nebo na adrese http://www.dcsoft.com/products. htm. Tato utilita se zabuduje přímo do programu Editor registru a umožňuje vám tento program rozšířit o seznam posledně navštívených klíčů. Pokud klepnete na jakoukoliv položku v tomto seznamu, dostanete se přímo na vámi žádaný klíč. Dokonce můžete jméno klíče přímo zadat. To se hodí zvláště tehdy, když chcete zkopírovat jméno klíče například z textového dokumentu. Pak označíte text se jménem klíče, zkopírujete jej pomocí klávesové zkratky <Ctrl><C> a vložíte jej pomocí klávesové zkratky <Ctrl><V> do řádku v programu Regedit-X. Tak se dostanete k cíli mnohem rychleji, než kdybyste se k němu dostávali otevíráním jednotlivých klíčů.

II. Hlídání změn: V registru se nacházejí data, která každý program potřebuje ke své konfiguraci a ke svému běhu. Jestliže chcete mít přehled o tom, na které klíče a hodnoty určitý program přistupuje, můžete využít například sharewarový program Regmon-Ex (najdete jej regmonex.zip, 168 KB). Pomocí tohoto programu můžete také velmi snadno kontrolovat, zda snad některé aplikace neoprávněně nenačítají nějaká data. Může se totiž snadno stát, že nějaký program si může bez našeho vědomí načíst z registru důvěrné informace, např. tzv. MRU data (viz kapitola 8) nebo informace o uživatelích, a poslat je po Internetu. Program Regmon-Ex dovede tyto podezřelé aktivity odhalit, neboť každý přístup k registru protokoluje. Pomocí funkce filtrování můžete obsah vypisovaný v okně programu omezit, a to například pouze na protokolování přístupu k registru toliko od jedné aplikace třeba MS Wordu.

Další možností k získání kontroly nad registrem je sharewarový program Regsnap, jejž najdete (regsnap.zip, 114 KB) nebo na adrese http://www.webdon.com/ regsnap/index.html. Tato aplikace vytvoří okamžitý profil registru. Pokud chcete později vědět, jaké změny nastaly od okamžiku vytvoření profilu, vytvoříte si profil nový a oba profily necháte porovnat. Regsnap vám toto porovnání provede a zobrazí všechny rozdíly.

III. Hledání a nahrazování: V některých případech je nezbytné v registru vyhledat hodnoty, případně názvy určitých klíčů a nahradit je jinými. Pomocí standardních prostředků ve Windows je to sice možné, ale značně nepohodlné. Musíte totiž celý registr exportovat do REG souboru, tento soubor otevřít v editoru podporujícím zobrazování ASCII znaků, tento soubor upravit a takto upravený soubor znovu načíst. Daleko komfortnější je použití programu Registry Search&Replace, který najdete (regsrch2.zip, 649 KB), případně na http://www.iserv.net/~sjhswdev/. Pomocí tohoto programu si můžete nechat v registru vyhledat libovolné znaky a zaměnit je za jiné.

Prakticky každá aplikace, kterou na svůj počítač instalujete, vkládá do registru svoje vlastní položky. Při odinstalovávání aplikací Windows zpravidla nedovedou smazat všechny položky odinstalovaného programu. Jenže to ještě není ten hlavní problém: i když všechny položky programu budou smazány, pak stejně se velikost registru nezmění. Logickým důsledkem tohoto jevu je, že velikost registru neustále roste.

4. Optimalizace registru

Jak dosáhnout zeštíhlení registru

I. Úklid registru: Prvním krokem je vymazání všech nepotřebných a osamocených položek. Spusťte tedy Editor registru a otevřete si hlavní klíč Hkey_Users a v něm klíč .Default\Software. Na tomto místě pro každý nainstalovaný program existuje jeden klíč. Vyhledejte všechny položky, u kterých jste si jisti, že k nim příslušející programy jste již odinstalovali, a smažte je. Klíče smažete pomocí klávesy <Delete>.

II. Díry v registru: Samotné smazání klíčů však velikost souborů SYSTEM.DAT a USER.DAT nezmenší. Místo, které tyto klíče zaujímaly, totiž zůstává rezervované a může být využito pro klíče jiných programů. Přece jen ale udržování tak velkého registru značně zpomaluje váš systém. Tato chyba postihuje zejména Windows 95, zejména pokud instalujete nějaký software na zkoušku a hned jej zase odinstalujete. V tomto případě byste si měli před instalací udělat záložní kopie souborů registru (viz kapitola 2). Tyto kopie pak můžete použít po odinstalování softwaru. Všimněte si, že funkce Importovat soubor registru nebo Exportovat soubor registru dostupné v nabídce Registr v programu Editor registru nejsou k tomuto účelu vhodné. Editor registru totiž dovede pouze exportované soubory přidat do registru, nikoliv upravit nebo nahradit. Velikost registru se při tomto postupu neoptimalizuje.

III. Optimalizace registru: Po nějakém čase provozu Windows 95 může registr narůst do úctyhodných rozměrů. Pokud není v tomto okamžiku k dispozici žádná záložní kopie, pomůže pouze použití souboru REGEDIT.EXE na stavovém řádku MS-DOS (kvůli chybě v programu Editor registru toto opatření zpravidla nefunguje u nejstarší verze Windows 95, kterou poznáte podle označení jako verzi 4.00.950. V tomto případě použijte tip IV).

1. Nejprve exportujte celý registr pomocí příkazu Exportovat soubor registru, dostupného v nabídce Registr v programu Editor registru, do souboru s názvem c:\windows\vse.reg. Nezapomeňte v poli Rozsah exportu zvolit přepínač Všechna data.

2. Klepněte na tlačítko Start/Konec/Restartovat v režimu MS-DOS.

3. Na příkazovou řádku zadejte příkaz regedit /c c:\windows\vse.reg.

Program regedit vytvoří z exportovaného souboru nový registr, který by měl být menší než registr původní.

IV. Update svépomocí: Pokud se vám při provádění optimalizace registru objevilo na monitoru chybové hlášení nebo vám počítač přestal odpovídat, pravděpodobně vlastníte verzi Windows 95, která obsahuje chybný program Regedit. Protože firma Microsoft nevydala žádný update tohoto programu, musíme si pomoci sami. Snad máte na některém jiném počítači nainstalována Windows 98 nebo Windows 95B, případně C (verzi zjistíte klepnutím na tlačítko Start/Nastavení/Ovládací panely/Systém/karta Obecné). Z tohoto počítače si zkopírujte soubor REGEDIT.EXE do vaší složky, kde máte nainstalována Windows. V příkazovém řádku MS-DOS zadejte příkaz

setver regedit.exe 7.10

a restartujte počítač. Pak by vám měla optimalizace registru s novým Editorem registru proběhnout podle bodu III bez problémů.

V. Optimalizace Windows 98: Máte-li na svém počítači nainstalována Windows 98, není zapotřebí provádět postupy uvedené v bodech III a IV. Pomohou vám totiž pomocné utility SCANREG.EXE v režimu MS-DOS a SCANREGW.EXE ve Windows. Soubor SCANREGW.EXE se spouští automaticky při každém startu Windows a vytváří ve složce \Windows\Sysbckup záložní kopie souborů SYSTEM.DAT, USER.DAT, WIN.INI a SYSTEM.INI v komprimované formě. Příležitostně také tento program provádí kontrolu registru a jeho defragmentaci. Pokud chcete provést optimalizaci registru, stačí na příkazový řádek napsat příkaz

scanreg /fix.

Program provede smazání neplatných položek a prázdných částí. Pomocí příkazu

scanreg /?

obdržíte seznam všech funkcí tohoto programu.

VI. Scanreg ve Windows 95: Pokud si chcete užít radost z používání příkazů scanreg a scanregw, nemusíte nutně přecházet na systém Windows 98. Tyto programy bohužel nejsou k dostání jako update. Můžete si je však při dodržení všech zákonných ujednání zkopírovat na svůj počítač s Windows 95 a provozovat je s jedním maličkým omezením. Zadáte-li totiž ve Windows 95 příkaz

scanreg /fix,

funguje jako ve Windows 98. Pouze použití příkazu scanreg /restore vede k zatuhnutí počítače.

5. Soubory registru

Úprava a import REG souborů

Místo ručního upravování souborů pomocí Editoru registru můžete zejména větší zásahy do registru provádět pohodlněji pomocí importu souborů s koncovkou REG. Mnohé instalační programy tyto REG soubory používají a také mnoho tipů, ať již z našeho časopisu nebo z Internetu, je založeno právě na těchto REG souborech. REG soubory jsou čisté ASCII texty s hlavičkou REGEDIT4 a s přesným popisem klíčů. Nejsnáze je prozkoumáte, pokud si zkusíte na zkoušku nějaký vyexportovat pomocí programu Editor registru.

I. Jako standard nastavit Upravit, místo Sloučit: Při poklepání na REG soubor standardně nabízejí Windows přidání obsahu REG souboru do registru. Po provedení této akce však nemusí být až tak jednoduché provedené změny vrátit zpět. Proto doporučujeme následující postup: Pokud s REG soubory experimentujete častěji, měli byste si nastavit Windows tak, aby po poklepání na REG soubor nabízela ne příkaz Sloučit, ale aby jej otevřela pro úpravy. Zapsán do registru by byl obsah REG souboru zapsán až tehdy, pokud byste z kontextového menu vybrali příkaz Sloučit. Tak hrozí mnohem menší nebezpečí nechtěného zásahu do registru, poklepete-li na REG soubor omylem.

Toto nastavení provedete tak, že v programu Průzkumník vyberete z nabídky Zobrazit příkaz Možnosti složky a klepnete na kartu Typy souborů. Z políčka Registrované typy souborů vyberete typ souboru Registrační položky a stisknete tlačítko Upravit. V poli Akce zvolte příkaz Upravit a stiskněte tlačítko Výchozí. Všechny změny potvrďte stiskem tlačítka Zavřít.

II. Tiché načítání REG souborů: Pokud jste absolvovali bod I, máte relativně jistotu, že zabráníte nechtěným importům REG souborů. Je ale možné, že vás neustále obtěžuje, že po každém úspěšném importu REG souboru vám Windows standardně zobrazují dialog, který musíte potvrdit stiskem tlačítka OK. Tento dialog je v naprosté většině případů zbytečný. Můžeme se ho zbavit pomocí nedokumentovaného přepínače /s, jenž tento dialog při importu potlačí.

V programu Průzkumník vyberte z nabídky Zobrazit příkaz Možnosti složky a klepněte na kartu Typy souborů. Z políčka Registrované typy souborů vyberte typ souboru Registrační položky a stiskněte tlačítko Upravit. V poli Akce zvolte příkaz Sloučit a klepněte na tlačítko Upravit. Na stavovém řádku s názvem Aplikace použitá k provedení akce napište výraz regedit.exe /s.

III. Bez stisku klávesy Enter na konci to nefunguje: Vytvořili jste si svůj vlastní REG soubor pomocí textového editoru. Ačkoliv po sloučení vám Windows oznámila, že soubor registru byl úspěšně importován, přesto vám registr po tomto zásahu nemusí správně pracovat.

Nejčastější příčina tohoto problému je vcelku velmi jednoduchá a dá se snadno odstranit. Za každou položkou v REG souboru totiž musí být stisknuta klávesa <Enter>. Především to platí o konci REG souboru, kde je opominutí stisku klávesy <Enter> nejpravděpodobnější a tedy tento řádek Windows při zápisu do registru neberou na vědomí.

Tento problém lze docela snadno vyřešit. Klepněte pravým tlačítkem myši na REG soubor, zvolte příkaz Upravit a na konci souboru stiskněte klávesu <Enter>. Potom daný soubor importujte znovu.

IV. Regedit v příkazovém řádku: Soubor REGEDIT.EXE můžete použít nejen v okně MS-DOS v prostředí Windows, nýbrž také pokud nastartujete počítač s volbou Jen systém MS-DOS. Můžete dokonce tento příkaz použít s některými parametry v souboru AUTOEXEC.BAT, a tím při každém startu počítače vynutit na systému určitý způsob konfigurace například pro určitý klíč. Mezi nejdůležitější parametry patří:

regedit xyz.reg (importuje soubor xyz.reg)

regedit /s xyz.reg (importuje soubor xyz.reg bez potvrzení)

regedit /e xyz.reg <klíč> (exportuje všechna data, anebo až od zadaného klíče)

Pokud máte Windows 95B, můžete použít přepínač /d. Příkaz

regedit /d <klíč>

dovoluje v prostředí MS-DOS smazat zadaný klíč. S trochou opatrnosti můžete použít i parametr /c:

regedit /c xyz.reg

Tento parametr vytvoří ze souboru xyz.reg kompletně nový registr. Tento přepínač však funguje pouze v čistém prostředí MS-DOS a spolehlivě u verze Windows 95B a vyšší.

6. Kontextové menu

Individuální nastavení položek

Klepneme-li ve Windows pravým tlačítkem na nějaký objekt, například na pracovní plochu, objeví se nám nabídka, jež obsahuje výběr nejčastěji používaných příkazů. Často se však stává, že kontextové menu obsahuje mnoho položek a tím se stává značně nepřehledným. Na druhé straně by se vám čas od času hodilo, abyste si mohli sami nějakou položku do tohoto menu přidat.

I. Rozšíření menu Nový objekt: Nastavení kontextového menu Nový objekt se dá nastavit pouze úpravou registru. Nyní vám ukážeme způsob, jak si jednoduchým způsobem přidat do kontextového menu položku pro snadné vytvoření nového dávkového souboru (BAT soubor). Spusťte si program Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Classes_Root a v něm najděte klíč s názvem .bat. V tomto klíči vytvořte nový klíč s názvem ShellNew a v pravé části okna vytvořte novou textovou hodnotu s názvem NullFile, u které nezadávejte žádný údaj.

Pokud chcete, aby každý nově vytvářený dávkový soubor již v sobě obsahoval nějaký text, vytvořte místo textové hodnoty NullFile textovou hodnotu s názvem FileName. Jako údaj hodnoty zadejte jméno souboru, který tento text obsahuje, např. VZOR.BAT. Tento soubor se musí nacházet ve složce \Windows\ShellNew. Nyní pokud vytvoříte pomocí kontextového menu nový dávkový soubor, bude obsah souboru VZOR.BAT vždy součástí vytvářeného souboru.

II. Zeštíhlení menu Nový objekt: Předpokládejme nyní opačnou situaci, že budete naopak chtít nějakou položku například Wave-Audio z kontextového menu odebrat. V programu Editor registru pomocí menu Úpravy/Najít vyhledejte klíč ShellNew a hledání opakujte pomocí klávesy <F3> tak dlouho, dokud nenajdete tento klíč jako součást klíče označujícího koncovku souborů programu, jehož položku chceme odebrat. V případě výše uvedeného Wave-Audio se to týká klíče Hkey_Classes_Root\.wav\ShellNew. Smazáním klíče ShellNew pomocí klávesy <Delete> zároveň smažete i položku z kontextového menu.

III. Automatické spuštění programu pomocí menu Nový objekt: Již jsme si ukázali, že upravením záznamu v registru můžeme určit, které soubory budeme moci pomocí kontextového menu vytvářet. Kromě toho také můžeme Windows poradit, ve kterém programu má takto vytvořené soubory spouštět. V programu Editor registru si opět vyhledáme klíč Hkey_Classes_Root a v něm klíč s názvem koncovky, k níž budeme chtít přiřadit program ke spouštění (např. .txt). Označíme si klíč ShellNew a v pravé části okna vytvoříme novou textovou hodnotu s názvem Command. Poklepeme na ni tlačítkem myši a jako údaj hodnoty zadáme cestu k aplikaci, pomocí níž budeme soubory s danou koncovkou chtít spouštět. Pro soubory TXT můžeme zadat například C:\Windows\notepad.exe %1. Pokud nyní vytvoříme pomocí kontextového menu nový TXT soubor, bude se nám otevírat v programu Poznámkový blok.

IV. Nastavení kontextového menu pro všechny soubory: Kontextové menu pro soubory se dá do jisté míry upravit v programu Průzkumník, a to pomocí menu Zobrazit/Možnosti složky klepnutím na kartu Typy souborů. Co ale dělat, když potřebujeme jednu položku v kontextovém menu takovou, aby byla platná pro úplně všechny typy souborů? I v tomto případě se vyplatí udělat si výlet do registru. Položky v kontextovém menu, které jsou platné pro všechny soubory, se dají nalézt v klíči Hkey_Classes_Root a tam v klíči označeném znakem *. Stačí tedy v klíči * vytvořit nový klíč s názvem Shell a v tomto klíči vytvořit další klíč s názvem položky, kterou budeme chtít mít v kontextovém menu (zvolíme si např. Okno MS-DOS). V tomto klíči vytvoříme další klíč s názvem Command. V pravé části okna pak zadáme k textové hodnotě Výchozí příkaz (případně i s potřebnými přepínači), jenž se má po stisknutí položky v kontextovém menu se souborem provést.

Ten, kdo často používá pro práci s registrovanými typy souborů jiné aplikace, než které jim byly přiřazeny operačním systémem Windows, měl by si výše uvedeným způsobem vytvořit položku např. s názvem Otevřít jinak, a v klíči Command zadat v textové hodnotě Výchozí příkaz rundll32.exe shell32.dll, OpenAs_RunDLL %1. Tento příkaz otevře dialogové okno Otevřít v programu a zde si můžete pohodlně vybrat, ve kterém programu budete chtít daný soubor otevřít.

Ještě jedno upozornění: Pokud budete otevírat registrované typy souborů pomocí jiných programů, čili postupem popsaným ve výše uvedeném odstavci (pomocí dialogového okna Otevřít v programu), ujistěte se, že máte deaktivovanou volbu K otevírání souboru vždy používat tento program. V opačném případě Windows nastaví jako implicitní otevírání souboru pomocí aplikace, kterou jste z tohoto okna vybrali.

V. Složka jako disk: Mnoho klepnutí na tlačítko myši vám zcela jistě ušetří program SUBST.EXE, který dokáže to, aby se jakákoliv složka jevila jako disk. Proto je nasnadě vytvořit dávkový soubor, jenž bude obsahovat příkaz SUBST, a odkaz na tento dávkový soubor si umístit do kontextového menu pro libovolnou složku.

Postup je následující: Pomocí Editoru registru si najdete v registru klíč Directory, který je obsažen ve složce Hkey_Classes_Root. V klíči Directory si vytvoříte klíč Shell a v tomto klíči si vytvoříte klíč s libovolným názvem pokud možno vystihujícím tento příkaz. V našem příkladu jsme zvolili název Subst_It. Konečně v tomto klíči si vytvoříte klíč Command, v němž bude v textové hodnotě Výchozí odkaz na dávkový soubor SUBST_IT.BAT. Tento odkaz bude vypadat asi takto: C:\Windows\Subst_It.bat %1

Předpokládáme, že dávkový soubor je umístěn na disku C: a ve složce Windows.

Dávkový soubor bude obsahovat tyto řádky:

c:

cd\

subst w: /d

subst w: %1

Po vyvolání kontextového menu u libovolné složky se vám v něm objeví nabídka s názvem Subst_It a po jejím spuštění se této složce přiřadí písmeno W:. Pokud navíc zadáte toto písmeno do souboru AUTOEXEC.BAT na řádek PATH, bude toto písmeno funkční i okně MS-DOS.

7. Pracovní plocha

Individuální nastavení pracovní plochy

Chcete si nastavit svoji pracovní plochu podle svého? V tomto ohledu mají Windows skutečně co nabídnout. Některá nastavení však od vás vyžadují zásah do registru.

I. Odstranění ikon z pracovní plochy: Kdo už se někdy pokoušel ve Windows 95 odstranit z pracovní plochy ikonu Doručená pošta, ví, že to není možné v kontextovém menu chybí příkaz Odstranit, a po přetažení ikony programu na koš se také nic neděje. Pomocí patřičné úpravy v registru přece jen existují dvě cesty, jak se této ikony zbavit. První způsob spočívá v odstranění klíče Hkey_Classes_Root\CLSID\{00020D75-0000-0000-C000-000000000046} v registru. Tím se zbavíte všech informacích o ikoně Doručená pošta. Pokud chcete tuto ikonu vrátit zpět a nemáte patřičnou zálohu, máte smůlu.

Druhý způsob, který vám doporučujeme, vám nechává otevřená zadní vrátka. Otevřete si v Editoru registru klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Desktop\NameSpace. Tento klíč obsahuje čísla všech prvků na pracovní ploše. Najděte klíč {00020D75-0000-0000-C000-000000000046}, jenž patří ikoně Doručená pošta, a smažte jej. Při tomto způsobu zůstávají všechny důležité informace zachovány, pouze ikona Doručená pošta není vidět. Pokud ji chcete znovu zviditelnit, jednoduše vytvořte na pracovní ploše novou složku se jménem Doručená pošta.{00020D75-0000-0000-C000-000000000046}.

Podobným způsobem můžete učinit neviditelnými i ostatní ikony pracovní plochy.

II. Umístění obrázku na libovolné místo pracovní plochy: Bitmapový obrázek můžete na pozadí pracovní plochy zpravidla umístit pomocí příkazu Vlastnosti z kontextového menu, které se objeví klepnutím pravým tlačítkem myši na pracovní plochu. Na kartě Tapeta si vyberete druh obrázku a ve volbě Zobrazit máte volbu umístění obrázku na střed, vedle sebe anebo roztáhnout. Není však možné tento obrázek umístit na libovolné místo pracovní plochy, jak je obvyklé při přemisťování ikon. Co však není možné pomocí menu, dá se poměrně snadno zařídit vhodným zásahem do registru.

Otevřete si Editor registru a v registru najděte klíč Hkey_Current_User\Control Panel\Desktop. Jako údaj textové hodnoty Wallpaper zadejte cestu a název grafického souboru, jejž představuje obrázek, který si chcete umístit na pracovní plochu. Pak vytvořte dvě nové textové hodnoty se jmény WallpaperOriginX a WallpaperOriginY. Jako údaj hodnoty zadejte souřadnice, jež budou udávat, jak daleko má obrázek ležet od vertikální a horizontální osy procházející středem monitoru.

III. Nastavení rychlosti blikání kurzoru: V každém textovém poli, kam se dá napsat jakýkoliv text, vám bliká kurzor. Rychlost blikání kurzoru je pořád stejná, dá se však zvýšit nebo také zcela zrušit. V programu Editor registru vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Control Panel\Desktop a rozšiřte jej o klíč nový se jménem CursorBlinkRate. Pokud jako údaj hodnoty zadáte 1, bude frekvence blikání nastavena na nejvyšší možnou hodnotu, pokud zadáte hodnotu 60000, nebude vám kurzor blikat vůbec.

IV. Otevírání nabídky Start: Také se vám zdá, že to nějak dlouho trvá, než se dostanete k jednotlivým položkám nabídky Start? I tento interval se dá zkrátit pomocí registru. V registru Windows vyhledejte pomocí Editoru registru klíč Desktop. V pravém okně tohoto programu vytvořte v tomto klíči novou textovou hodnotu s názvem Menu-ShowDelay. Na tuto hodnotu poklepejte a jako údaj hodnoty zadejte dobu, za kterou si přejete, aby se jednotlivé položky objevovaly. Tato doba musí být uvedena v milisekundách. Například hodnota 10 vám přístup k položkám značně urychlí, zatímco při hodnotě 500 (0,5 sekundy) bude přístup k položkám pomalejší. Toto nastavení se projeví až po restartování Windows.

V. Změna ostatních nastavení: Klíč registru s názvem Desktop vám nabízí v pravé části okna programu Editor registru celou řadu dalších zajímavých položek, jejichž úpravou můžete provádět drobné kosmetické úpravy operačního systému. Takže textová hodnota DragFullWindows (dostupná pouze u Windows-PlusPack nebo Internet Explorerem 4) se zaměřuje na zobrazení oken při jejich přetahování. Hodnota 0 znamená, že se při přetahování okna bude zobrazovat pouze jeho rám, při hodnotě 1 se bude zobrazovat celý obsah tohoto okna.

Binární hodnota SmoothScroll při nastavení údaje hodnoty na 01 obstará animovaná okna složek. Údaj hodnoty 1 pro MenuDropAlignment zařídí zarovnání všech menu doleva.

8. Datové seznamy typu MRU

Seznamy dříve použitých příkazů

Při používání dialogových oken jako je například okno Spustit z nabídky Start si můžete všimnout, že vám Windows nabízejí po klepnutí na tlačítko výběru seznam všech naposledy použitých příkazů, případně názvů souborů. Tyto soubory dat se ukládají do registru ve formě takzvaných MRU seznamů (Most Recently Used), které jsou k dispozici například pro výše uvedený příkaz Spustit dostupné pod RunMRU.

MRU seznamy jsou spravovány systémem takto: klíč MRUList nacházející se v registru obsahuje posloupnost písmen v pořadí odpovídajícím seznamu dříve zadaných položek. Pro každé písmeno existuje hodnota, která obsahuje určitý příkaz. Jakmile zadáte příkaz nový, Windows nejprve prověří, zda je tento příkaz již v posloupnosti písmen v klíči MRUList uveden. Pokud ano, jednoduše jen změní pořadí písmen. V opačném případě vytvoří novou položku a přidá do MRU seznamu další písmeno.

Z výše uvedeného vyplývá, že jestliže sdílíte jeden počítač s více uživateli a chcete z nějakého důvodu skrýt naposledy použité příkazy a jména souborů před nepovolanýma očima, musíte vytvořené MRU seznamy smazat.

I. Nejdůležitější MRU seznamy: Nyní vám ukážeme, které MRU seznamy jsou asi tak největšími kandidáty na smazání. Pomocí Editoru registru vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Doc Find Spec MRU. V tomto klíči najdete seznam všech příkazů, které jste zadávali do políčka Název: v okně Najít (nabídka Start/Najít/Soubory a složky), když jste potřebovali najít určitý soubor.

Klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\FindComputerMRU obsahuje seznam všech položek, které jste zadávali, pokud jste potřebovali najít v síti nějaký jiný počítač (nabídka Start/Najít/Počítač).

Klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\RecentDocs obsahuje seznam všech dokumentů, jež byly na počítači otevřeny a jež jsou také dostupné v nabídce Start (nabídka Start/Dokumenty).

Upozornění: Často se uvádí tip, ve kterém se doporučuje seznam naposledy otevíraných dokumentů smazat tak, že smažeme jejich zástupce v příslušné složce Windows (v tomto případě složka Recent), případně ve složce odpovídající určitému profilu uživatele. Ve skutečnosti však opravdu mažeme pouze zástupce dokumentů, a v nabídce Start/Dokumenty opravdu není žádný seznam dokumentů k dispozici. Hodně zvědavý a dlužno říci že i trochu šikovnější uživatel si přesto tento seznam může najít na patřičném místě v registru klepnutím na odpovídající hodnotu. V tomto ohledu třebas i utilita Tweak UI se svou volbou Clear Document history at logon na kartě Paranoia nedělá nic jiného, než maže seznam dokumentů pouze z nabídky Start/Dokumenty.

Pod klíčem Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\RunMRU se zase skrývá seznam všech příkazů, které byly zadány pomocí příkazu Spustit (nabídka Start/Spustit).

Klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\PrnPortsMRU obsahuje oproti tomu položky, které uvidíte, pokud pravým tlačítkem myši na ikonu tiskárny vyvoláte kontextové menu a z něj zvolíte příkaz Vlastnosti a potom klepnete na kartu Podrobnosti. Dříve zmíněné položky odpovídají poli Tisk do portu.

Další "šmejdění" v registru se vám také vyplatí, protože spoustu MRU seznamů po sobě nechává spousta aplikací

II. Automatické mazání MRU seznamů: Nic platno, ale pokud jste si již vyzkoušeli předcházející tip, zjišťujete přinejmenším, že ruční mazání těchto souborů z registru je značně náročné. Takže si určitě kladete otázku, zda by to nechtělo nějak zautomatizovat. My vám odpovíme, že to jde, a to pomocí INF souboru, který nazveme třeba NO_MRU.INF. Tento soubor musí obsahovat následující řádky:

[Version]

signature="$CHICAGO$"

[DefaultInstall]

DelReg=KillKey

[Killkey]

HKCU,Software\Micorsoft\...

...

HKCU je zkratka pro název klíče Hkey_Current_User. Všechny MRU seznamy, které chcete smazat, zadáváte ve tvaru cesty v odstavci uvozené nadpisem [Killkey]. Dbejte na to, aby za zkratkou HKCU byla čárka, zatímco za ostatními částmi cesty musí být zpětné lomítko, jak jsme ostatně zvyklí.

Takto vytvořený INF skript spusťte přes kontextové menu Nainstalovat vždy, když odcházíte od počítače a víte, že na něm bude pracovat někdo jiný.


Co skrývá registr Windows II.

9. (De-) instalace

Jak si udržet přehled

Pokud jste si nainstalovali nějaký nový software v operačním systému Windows, nastaly v něm během instalace nejrůznější změny. Každá trochu slušnější aplikace dnes kromě instalátoru nabízí i program pro odinstalování. Všechny tyto aplikace, které se dají odinstalovat, se dají najít v položce Přidat nebo odebrat programy, jíž najdeme pomocí nabídky Start//Nastavení/Ovládací panely. Poklepáním na zde uvedenou aplikaci spustíme odinstalování programu.

Tato akce se nám však většinou nezdaří tak, jak bychom si představovali. Jsou totiž případy, kdy výše zmíněná odinstalace zapomene odstranit zástupce z nabídky Start. Mnohé odinstalační programy umí v nejlepším případě odstranit svoji složku, ve které byla aplikace nainstalována, ale jen pár se jich stará o odstranění všech záznamů v registru. A do velmi choulostivého problému dvojích nebo aktualizovaných dynamických knihoven (DLL) se sotva nějaká deinstalační rutina pustí. Otázka zní: jak si udržet pořádek a přehled o všech změnách v systému?

I. Registr pod kontrolou: Podívejte se instalačnímu programu na zoubek. Předtím, než nějaký program nainstalujete, spusťte si program Editor registru a vytvořte si úplnou zálohu registru (menu Registr/Exportovat soubor registru/Rozsah exportu Všechna data) a pojmenujte ji třeba pred.reg. Potom proveďte instalaci programu a po instalaci vytvořte podobným způsobem další export registru do souboru s názvem například po.reg. Spusťte program Příkazový řádek MS-DOS a za prompt MS-DOS napište řádku

fc pred.reg po.reg > vysledek.txt

Provede se porovnání obou souborů a v souboru vysledek.txt se objeví seznam všech nových a změněných klíčů registru.

Nemůžete v tomto případě všechny změny svalovat na instalační program některé údaje a MRU seznamy se neustále mění a jsou zpravidla na instalaci aplikací naprosto nezávislé.

II. Změna písmena jednotky pro Windows Setup: Změna písmena CD-ROM jednotky se může změnit tehdy, pokud do počítače přidáte další pevný disk. Pak jestliže Windows Setup program potřebuje instalační soubory, prohledává přidaný pevný disk a hledání je bezúspěšné. To platí zvláště v případě, když chcete do systému přidat některé další součásti pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy karta Instalace Windows.

Pro odstranění tohoto problému je potřeba změnit v registru nastavení cesty k instalačním souborům. Otevřete si klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Setup. Klepněte pravým tlačítkem myši na textovou hodnotu SourcePath a z kontextového menu zvolte příkaz Změnit. V poli Údaj hodnoty potom nastavte správné písmeno jednotky a správnou cestu.

III. Likvidace "zbytků" po odinstalování aplikace: Jak jsme již uvedli, seznam instalovaných programů, které se dají odinstalovat pomocí odinstalačního programu, najdeme pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy. Co když jsme nějakou aplikaci manuálně odinstalovali už dávno a teď nám v tomto seznamu jenom překáží? V tomto případě nám pomůže pouze zásah do registru. Klíč, který obsahuje informace o všech programech, jež se dají odinstalovat, se nazývá Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Uninstall. Zde jsou umístěny klíče odpovídající všem nainstalovaným programům. Pokud jste některé z nich již manuálně odinstalovali, můžete tyto klíče smazat.

IV. Změna jména majitele počítače: Koupili jste si v bazaru použitý počítač. Klepnete-li pravým tlačítkem na ikonu Tento počítač a zvolíte příkaz Vlastnosti, stále se vám v poli Registrovaný uživatel objevuje jméno předchozího majitele. Chcete-li tento stav změnit, najděte v registru klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion a v něm textovou hodnotu s názvem RegisteredOwner. Poklepáním na tuto hodnotu můžete jméno registrovaného uživatele opravit.

V. Vyřazení chybějícího virtuálního ovladače z registru: Při odinstalování některých aplikací se může stát, že při opětném spuštění Windows se začne objevovat chybové hlášení o chybějícím souboru zařízení. Toto hlášení je ve většině případů neškodné, na druhou stranu pokud neustále přetrvává, je na obtíž. Jeho příčinou je chybějící (odinstalovaný) VXD ovladač, který přesto je nadále zapsán v registru (případně v souboru SYSTEM.INI). Řešením je poznamenat si jméno tohoto ovladače a prohledat registr, a případně i soubor SYSTEM.INI, zda se zde nevyskytuje. Po úspěšném vyhledání se doporučuje odkaz na odinstalovaný soubor smazat.

10. Typy souborů

Jak změnit chování určitých typů souborů

Podle koncovky Windows přesně stanovují, jaké vlastnosti má mít určitý druh souborů. V registru najdete informace o standardní ikoně tohoto typu souborů nebo o programu, který tento typ souborů má otevírat. Pokud se chcete pustit do změn těchto parametrů, musíte v mnoha případech zapátrat v registru Windows.

I. Použití náhledu jako ikony pro bitmapové (BMP) soubory: Co myslíte, nebylo by daleko hezčí, kdybyste měli pro všechny bitmapové (BMP) soubory jako ikonu místo jedné standardní ikony náhled (thumbnail) souboru? Otevřete si v Editoru registru klíč Hkey_Classes_Root\.bmp, kde najdete standardní nastavení pro BMP soubory. V pravé části okna vidíte popis BMP souboru, v němž je zpravidla napsáno Paint.Picture nebo také PaintShop.Image. Teď vyhledejte klíč s tímto jménem (tedy Paint.Picture nebo PaintShop.Image). V tomto klíči najděte klíč DefaultIcon a textové hodnotě Výchozí přiřaďte údaj %1.

II. Zobrazení koncovek PIF a LNK: Ve Windows není standardně zapnuto zobrazovaní koncovek souborů. V programu Průzkumník se toto zobrazení dá zapnout například pro neznámé typy souborů pomocí menu Zobrazit/Možnosti složky klepnutím na kartu Zobrazit. Zde se zatrhne volba Skrýt příponu souborů známých typů. I v tomto případě však existuje výjimka, kterou jsou soubory typu LNK a PIF, u nichž se koncovka nezobrazuje nikdy. Zde pomůže opět Editor registru. Klíče LnkFile a PifFile vždy obsahují textovou hodnotu s údajem NeverShowExt. Přepsáním tohoto údaje na AlwaysShowExt se vám budou zobrazovat koncovky i u souborů LNK a PIF.

III. Nastavení možností úprav typů souborů: U některých typů souborů si standardně Windows chrání tyto registrované typy souborů před pozměněním. Poznáte to pomocí programu Průzkumník, kde pomocí menu Zobrazit/Možnosti složky a klepnutí na kartu Typy souborů otevřete seznam všech registrovaných typů souborů. Při podrobnějším zkoumání jednotlivých druhů souborů zjistíte, že u některých jsou deaktivována tlačítka Upravit a Odebrat. To jsou právě ony chráněné typy souborů. Za tento jev jsou odpovědné tzv. Edit-Flags. Pokud chcete tato omezení nějak obejít, musíte v registru najít v klíči Hkey_Classes_Root klíč s koncovkou chráněného typu souboru. Po jeho nalezení se podívejte v pravé části okna na jméno popisující tento typ souboru. Potom najděte klíč s tímto jménem. Tam najdete položku EditFlags. Nastavte oba první byty Flags na 00 00. Úpravou binární hodnoty EditFlags se dají nastavit individuální konfigurace pro každý typ souborů. Dokonce je možné pro typy souborů, které nemají tuto binární hodnotu, vytvořit ji a samozřejmě ji i stejně pojmenovat. Každá binární hodnota musí být v hexadecimálním tvaru ve formě XX XX XX XX. Přitom poslední čtyři čísla vždy musí být nuly. Pro první dvě čísla jsou možné tyto varianty:

00 dovoluje všechny operace

01 smaže typ souboru v seznamu na kartě Typy souborů

02 deaktivuje typ obsahu (MIME)

04 deaktivuje Výchozí přípona typu obsahu

08 deaktivuje tlačítko Upravit

10 deaktivuje tlačítko Odebrat

20 deaktivuje tlačítko Nový v poli Akce (dostupné po stisku tlačítka Upravit na kartě Typy souborů)

40 deaktivuje tlačítko Upravit v poli Akce (dostupné po stisku tlačítka Upravit na kartě Typy souborů)

80 deaktivuje tlačítko Odebrat v poli Akce (dostupné po stisku tlačítka Upravit na kartě Typy souborů)

Samozřejmě jsou možné všechny dostupné kombinace těchto omezení. Můžete sečíst čísla odpovídajícím všem kombinacím a součet zadat do binární hodnoty. Součet však musí být proveden v hexadecimální soustavě. K těmto výpočtům lze použít program Kalkulačka (CALC.EXE standardně dodáván s Windows) ve vědeckém zobrazení.

Pro třetí a čtvrté číslo jsou možné tyto varianty:

00 dovoluje všechny operace

01 deaktivuje Popis typu (dostupný po stisku tlačítka Upravit na kartě Typy souborů)

02 deaktivuje Změnit ikonu (dostupné po stisku tlačítka Upravit na kartě Typy souborů)

04 deaktivuje tlačítko Výchozí (dostupné po stisku tlačítka Upravit na kartě Typy souborů)

I zde je možné jednotlivé hodnoty sčítat podobně jako u prvních dvou čísel.

11. Windows Class-ID

Práce se systémovými složkami

Na často používané systémové složky, jako jsou například Telefonické připojení sítě nebo Tiskárny, se ve Windows dostanete klepnutím na tlačítko Start a následujícími několika klepnutími myši. Registr Windows vám však nabízí ještě komfortnější řešení, jak tyto složky vyvolat. Každé složce je totiž ve Windows přiřazeno jedno hexadecimální číslo (Class--ID), které tuto složku jednoznačně identifikuje. S každou složkou o určitém Class-ID Windows zachází stejně jako s původní složkou. Přitom nehraje žádnou roli, na jakém místě nebo v jakém adresáři se tato složka nachází.

I. Systémové složky v nabídce Start: Klepněte pravým tlačítkem myši na tlačítko Start a z kontextového menu zvolte příkaz Otevřít. Otevře se vám složka s názvem Nabídka Start. Pomocí menu Soubor/Nový/Složka vytvořte novou složku s názvem

Ovládací panely.{21EC2020-3AEA-1069-A2DD-08002B30309D}

Vytvoří se vám systémová složka Ovládací panely a umístí se přímo do nabídky Start. Název této složky může být samozřejmě libovolný (nemusí to být zrovna Ovládací panely), pouze musí končit tečkou a řetězcem znaků v závorce.

II. Seznam tiskáren v kontextovém menu Odeslat: Pomocí kontextového menu Odeslat můžete rychle kopírovat soubory do jiných složek, ale můžete je použít i k rychlému vytištění daných souborů. Jestliže pracujete s několika typy tiskáren, je pro vás naprosto nutné, abyste měli v kontextovém menu umístěný seznam všech tiskáren, které můžete k tisku použít.

Spusťte program Průzkumník, přesuňte se do složky SendTo a pomocí menu Soubor/Nový/Složka si vytvořte novou složku s názvem Tiskárny.{2227A280-3AEA-1069-A2DE-08002B30309D}. Tím se vám v kontextovém menu Odeslat objeví složka Tiskárny. Na rozdíl od postupu, kdy byste si jednoduše vytvořili zástupce jedné tiskárny, zůstává zde seznam tiskáren neustále aktuální a to i tehdy, pokud nainstalujete nové ovladače tiskáren, a naopak pokud jiné tiskárny odinstalujete.

III. Jak změnit některé standardní ikony: Už vás omrzely standardní ikony, jež mají Windows nastavena pro Koš, Aktovku a Tento počítač? Také tyto ikony jsou součástí velikého množství informací, která Windows uchovávají v registru pomocí identifikačního čísla Class-ID. Tyto položky najdete v registru pod Hkey_Local_Machine\Software\Classes\CLS-ID. Najděte si třeba položku Koš (CLSID={645FF040-5081-101B-9F08-00AA002F954E}. Pod tímto Class-ID najdete klíč DefaultIcon a v pravé části okna název souboru, ze kterého ikona pochází a její umístění (pořadové číslo) v tomto souboru. Jejich úpravou můžete změnit jak soubor, ze kterého ikona pochází, tak i pořadové číslo ikony v daném souboru. Soubor a pořadí vámi žádané ikony zjistíte nejlépe tak, že si klepnete pravým tlačítkem na libovolného zástupce nějakého programu a zvolíte příkaz Vlastnosti. V dialogovém okně stiskněte tlačítko Změnit ikonu a v poli Název souboru zadejte soubor ikony, kterou budete chtít nastavit u standardní ikony. V poli Aktuální ikona se vám objeví všechny ikony, jež daný soubor obsahuje, a v tomto poli tedy zjistíte i pořadová čísla ikon. Teď už máte zjištěný soubor ikony a její pořadové číslo, a nyní již nezbývá nic jiného než tyto údaje dosadit na správné místo v registru. Na závěr ještě jedno upozornění: pořadové číslo ikony nezačíná číslicí 1, nýbrž číslicí 0 (takže první ikona v seznamu má pořadové číslo 0).

IV. Ostatní systémové složky: Odhlédněme od příkladů, kterými jsme se vám snažili ukázat, jak a kam se dají umístit systémové složky. Sami můžete provádět celou řadu podobných změn. Záleží pouze na vaší fantazii, jaké kombinace si budete chtít vyzkoušet. Pro inspiraci vám v tabulce nabízíme seznam těch nejžhavějších kandidátů. Další Class-ID si můžete sami najít v registru v klíči Hkey_Classes_Root\CLSID.

Ještě jeden tip na okraj: Normální složky znepřístupníte, pokud jako jejich příponu zadáte Class-ID! Místo obsahu složky tak po otevření neuvidíte žádné soubory, nýbrž například obsah složky Ovládací panely nebo Koše. Toto omezení platí pouze v operačním systému Windows, v okně MS-DOS tyto složky zůstávají přístupné a dají pomocí příkazu REN zase opravit zpět.

12 .Více uživatelů

Jak ulehčit používání jednoho počítače více osobám

Vzhledem k tomu, že je dnes počítač poměrně běžnou záležitostí v každé domácnosti, používá jej prakticky každý člen rodiny. Proto jej chcete co možná nejlépe nastavit tak, aby každý uživatel měl jen to svoje nastavení, které mu nejvíce vyhovuje. K tomuto účelu se samo nabízí vytvoření uživatelských profilů.

I. Vlastní konfigurace příkazu Odeslat v kontextovém menu: Svoje vlastní nastavení nabídky Start, případně nastavení pracovní plochy u každého uživatele se dá nastavit při vytvoření uživatelského profilu, pokud zatrhnete příslušné volby. Přes to všechno sdílí všichni uživatelé stejnou složku SendTo, a tudíž mají v kontextovém menu stejné nastavení příkazu Odeslat. S pomocí registru však můžete zařídit, aby každý uživatel měl vlastní nastavení příkazu Odeslat.

Nejprve se přihlašte pod jménem uživatele, jehož příkaz Odeslat chcete upravit. Ve složce daného uživatele (Windows\Profiles\<uživatel>) vytvořte novou složku SendTo. V registru Windows vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Shell Folders a tady najděte textovou hodnotu SendTo. Jako údaj hodnoty zapište cestu k právě vytvořené složce SendTo. Dalším krokem je vyhledání klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\User Shell Folders. Zde vytvořte novou textovou hodnotu se jménem SendTo. Jako údaj hodnoty udejte cestu k výše vytvořené složce. Nyní můžete do této složky umístit ty zástupce aplikací, které chcete mít k dispozici v kontextovém menu pod příkazem Odeslat.

II. Individuální nastavení uvítacích tipů ve Windows: Zvláště v případě nezkušeného uživatele vašeho počítače se vyplatí nastavit zobrazování uvítacích tipů, jež jsou upraveny podle našich požadavků. V registru najdete pod klíčem Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Tips ty tipy, které se objevují po startu Windows 95. Tyto texty si zde můžete libovolně upravit, případně klepnutím pravým tlačítkem vytvořit novou textovou hodnotu. Jako název této hodnoty stačí udat nejbližší vyšší volné číslo a jako údaj textové hodnoty napsat text, který by se měl při zobrazení tipu ukázat.

III. Zařazení dialogového okna před přihlášením do systému: Chcete-li všechny uživatele vašeho počítače informovat pomocí dialogového okna před přihlášením do systému, dá se to zařídit poměrně velmi jednoduchým zásahem do registru. Tímto zásahem se před každým přihlášením do systému zobrazí okno s informací. Otevřete registr Windows pomocí programu Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Winlogon. Zde vytvořte novou textovou hodnotu se jménem LegalNoticeCaption. Jako údaj hodnoty zadejte text, který se má objevit v liště okna. Potom vytvořte další textovou hodnotu s názvem LegalNoticeText. Jako údaj této hodnoty zadejte text, jenž se má zobrazit v okně.

IV. Pro kterého uživatele platí tato nastavení? Při změnách nastavení v registru, u nichž chceme, aby byly platné pro jednoho uživatele, například jen pro nás samotné, je potřeba dávat pozor na to, abychom byli ve svém vlastním uživatelském profilu. Jinak se můžeme sami rozhodnout, pro kterého uživatele budou naše nastavení platná:

1. Pokud provádíte změny v klíči Hkey_Current_User, platí tyto změny jen pro vás, respektive pro toho uživatele, který je v daném okamžiku do systému přihlášen.

2. Chcete-li měnit nastavení jiného uživatele, musíte znát jeho uživatelské jméno a heslo.

3. Pokud vyberete a upravujete klíč .Default, platí změna nastavení tohoto klíče pro každého uživatele, jenž se do systému nepřihlásí pod jménem a heslem, ale přihlášení stornuje. Toto nastavení je také platné pro ty uživatele, kteří ještě uživatelské jméno a heslo nemají a kterým bude vytvořeno někdy v budoucnu.

13. Ochrana nastavení počítače

Jak ztížit přístup k nastavení počítače

Windows 95 nejsou jediným systémem, který není vybaven prakticky žádnou možností, jak ochránit systémová nastavení před neoprávněným zásahem. Ani Windows 98 na tom nejsou lépe. Úpravy registru Windows, jež vám tady ukážeme, dovolují neoprávněnému zásahu do nastavení počítače když ne zabránit, tak jej alespoň pořádně ztížit. Můžete je použít přinejmenším k tomu, abyste potenciální uživatele aspoň odradili od úmyslu, provádět nějaké nekalé činnosti na vašem počítači.

Velmi důležité upozornění: Předtím než si vyzkoušíte následující tipy, měli byste si pro každý případ vytvořit uživatelský profil, který nebude mít žádná omezení. V opačném případě se vám eventuální chyby budou jen velmi těžko opravovat.

I. Odstranění disků z programu Průzkumník: Chtěli byste, aby se v programu Průzkumník vaše disky neobjevovaly? Existuje jedna velmi snadná možnost, jak odstranit disky dostupné poklepáním na ikonu Tento počítač. Pomocí programu Editor registru najděte v registru Windows klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer a vytvořte novou hodnotu DWORD s názvem NoDrives (pokud tam již není zadána). Pokud má například zmizet disk A:, zapište jako údaj hodnoty číslo 1, pro disk B: platí číslo 2, pro disk C: číslo 4, pro disk D: číslo 8 atd.

Pokud chcete, aby zmizelo několik disků zároveň, případně všechny disky, pak stačí čísla přiřazená jednotlivým diskům sečíst. Takže například pro zmizení disků A: a B: zadáte hodnotu 3, pro zmizení disků C: a D: zadáte číslo 12. Dávejte pozor na to, zda dáváte hodnoty v desítkové nebo šestnáctkové soustavě. Naše dva příklady vycházely ze soustavy desítkové. Změna se projeví po restartu počítače.

II. Jak zabránit změnám v nastavení tiskáren a počítače: Změna konfigurace tiskáren i celého počítače se dá provést pomocí položek v nabídce Start. Abychom zabránili změně konfigurace, musíme tyto položky odstranit. Tuto akci provedeme tak, že v registru Windows vyhledáme klíč Hey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Zde vytvoříme novou hodnotu DWORD s názvem NoSetFolders. Této hodnotě přiřadíme údaj 1, pokud nechceme, aby byly tyto složky zobrazovány, v opačném případě přiřadíme hodnotu 0.

Nastavení se projeví po restartu počítače.

III. Odstranění položky Hledat z nabídky Start: Vyhledávání určitých souborů můžeme poměrně značně ztížit, pokud odstraníme položku Hledat z nabídky Start. K tomu potřebujeme provést následující změny v registru:

1. Spustíme si program Editor registru a najdeme klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer.

2. Z menu Úpravy zvolíme příkaz Vytvořit/Nová hodnota DWORD a vytvoříme novou hodnotu DWORD, kterou pojmenujeme NoFind.

3. Poklepáním na tuto hodnotu se objeví okno, v němž zadáme údaj hodnoty 1.

Po restartu počítače již v nabídce Start příkaz Hledat neuvidíme.

IV. Vymazání jména posledního přihlášeného uživatele: Při přihlašování do systému Windows pomocí uživatelských profilů nebo do sítě se vždy ukazuje jméno posledního přihlašovaného uživatele. Pokud si nepřejeme, aby se toto dělo, můžeme tento jev potlačit úpravou registru.

Otevřete si klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Winlogon. Pokud v pravé části okna nenajdete textovou hodnotu s názvem DontDisplayLastUserName, vytvořte ji. Poklepáním tuto položku aktivujte a jako údaj hodnoty zadejte číslo 1.

V. Další bezpečnostní opatření: Pro další omezení přístupu k nejrůznějším nastavením počítače můžete v registru definovat celou řadu dalších hodnot DWORD. Nejvíce vás bude zajímat klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Zde jsou některé další příklady:

Příkaz Vypnout v nabídce Start deaktivujete pomocí NoClose s hodnotou 1.

Příkaz Spustit v nabídce Start potlačí položka NoRun s hodnotou 1.

Hodnota NoDesktop s údajem hodnoty 1 způsobí odstranění všech ikon z pracovní plochy.

Textová hodnota NoNetHood s údajem hodnoty 1 nechá zmizet ikonu Okolní počítače z pracovní plochy.

Zadáte-li hodnotu NoSetTaskbar s údajem hodnoty 1, zakáží Windows změnu nastavení Hlavního panelu.

Pokud byste chtěli při použití příkazu Vypnout z nabídky Start deaktivovat možnost Restartovat počítač v režimu MS-DOS, potřebujete vytvořit v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\WindowsCurrent\Version\Policies nový klíč s názvem WinOldApp. V něm pak vytvořte novou hodnotu DWORD s názvem NoRealMode a zadejte hodnotu 1.

14. Aplikace

Optimalizace zástupců souborů

Možná byste nevěřili, co všechno aplikace pracující pod Windows zapisují do registru. Nabalují na sebe všechny možné typy souborů, snaží se odstrčit konkurenční aplikace. Pokud nechcete všechny tyto změny akceptovat, zbývá vám pouze jediné nakonfigurovat si všechny vlastnosti manuálně.

I. Manuální přiřazení přípony souboru k aplikaci: Mnohé aplikace se při instalaci snaží natáhnout na sebe co možná nejvíce typů souborů. To platí zejména pro programy pro práci s grafickými soubory, jako jsou například Corel Draw. To pak vede k tomu, že například po poklepání na TIF soubor se spustí program Corel Draw, i když vy s tímto souborem vůbec nechcete v tomto programu pracovat.

Jak si pomoci od tohoto jevu? Opět postačí malý zásah do registru. Spusťte program Editor registru a v klíči Hkey_Classes_Root smažte klíč, jenž má název stejný jako přípona, kterou chcete přiřadit nové aplikaci (např. .tif). Poté zavřete program Editor registru. Poklepejte nyní na libovolný soubor s příponou, jejíž klíč jste smazali. Protože tato přípona již není registrována, objeví se dialogové okno Otevřít v programu.... Vyberte vámi žádanou aplikaci a zatrhněte políčko K otevření těchto souborů vždy použít tento program.

Upozornění: Některé programy jako třebas Picture Publisher tento náš úskok prohlédnou a zvrátí vámi provedené změny zase zpět. Pokud nechcete tyto aplikace používat jako standardní, musíte soubory otevírat přímo ve vámi žádané aplikaci.

II. Klíč ddeexec: Co se týká individuálního nastavení, chovají tzv. DDE (dynamic data exchange) aplikace obzvláště flexibilně. Tomuto souboru totiž můžete při jeho spouštění pomocí makrojazyka dané aplikace přiřadit dodatečné příkazy. Tyto programy poznáte podle dodatečného klíče s názvem ddeexec v registru. Tento (tyto) příkaz(y) provádí aplikace automaticky při poklepání soubor. V kontextovém menu si můžete zvolit buď příkaz Otevřít nebo vytvořit, případně změnit nějaký příkaz jiný. Takovým užitečným příkladem může být třeba přidání položky Otevřít v režimu ochrany před viry, které se týká starších verzí programu Microsoft Word, jež neměly zabudovanou ochranu dokumentů před makroviry. K tomu stačí do klíče patřícího programu Microsoft Word přidat nový klíč s názvem Otevřít v režimu ochrany před viry. V tomto klíči se pak musí ještě vytvořit dva klíče s názvem command a ddeexec. Klíč command musí obsahovat příkaz ke spuštění programu MS Word a klíč ddeexec musí mít následující obsah (každý příkaz musí být v jiné hranaté závorce):

[FileNew] [InsertFile ("%1")]

Při vložení souboru obsahujícího makra převezme Word text a formát tohoto souboru, makra však vynechá, což je absolutně ta nejbezpečnější metoda pro zpracovávání nebo čtení cizích textů.

III. Další příklad pro ddeexec: Někteří uživatelé potřebují s pomocí registru protokolovat úpravy dokumentů, což se dá lehce zařídit s využitím klíče ddeexec. V programu MS Word 97 se to dá vyzkoušet. Vyhledejte v klíči Word.Dokument.8 klíč open a v něm vytvořte klíč ddeexec. Jako údaj hodnoty vytvořeného klíče napište následující text (je sice dlouhý, ale skutečně patří na jeden řádek!)

[FileOpen ("%1")] [open "c:\word.lst" for append as #1] [print #1, date$ (), time$ (), "%1"] [close]

Pomocí této úpravy budou do souboru WORD.LST zaznamenávány názvy souborů otevírané poklepáním na ikonu v programu Průzkumník i s časem spuštění.

IV. Od souboru ke složce: Kontextové menu složky svádí k umístění mnoha příkazů a klíč directory je tak brzy přeplněný. Především u speciálních příkazů, které se týkají jen určitých typů aplikací, se vyplatí přiřazovat tyto příkazy přímo určitým typům souborů. Otázka teď zní: jak se dostat od složky k souborům?

Náš příklad ukazuje, jak můžete použít pro celou složku mod Browse programu Paintshop Pro, i když položka Browse je registrována v kontextovém menu pod typem souboru PSP.Image.

Klepněte pravým tlačítkem na PCX nebo TIF soubor a položka Browse se ukáže v kontextovém menu u všech souborů libovolné složky. Příkaz, který toto vše zajistí pro PSP.Image\Shell\Browse\Command, se nazývá <cesta>psp.exebrowse . . Právě ona osudná tečka za slovem browse se stará o to, že aplikace upravuje vždy jen tu aktuální složku. Tento starý (MS-DOS) trik je libovolně použitelný, takže vůbec není nutné všechno ukládat do jednoho adresáře.

15. INI soubory

Která nastavení v INI souborech jsou důležitá

Ne všechna nastavení jsou uložena v registru Windows. Jako příklad můžeme uvést některé INI soubory, v nichž také můžete hýbat různými parametry. K úpravám těchto souborů však nepoužíváme program Editor registru, ale libovolný textový editor, například program Poznámkový blok.

I. Změna nastavení Cache: Windows 95 rezervují pro diskovou cache poměrně hodně místa, a to proto, aby toto místo bylo využito například u počítače se 32 MB RAM na swapovací (odkládací) soubor, pokud bude spuštěn nějaký program. Vy máte možnost nastavit velikost cache paměti, a to editací souboru SYSTEM.INI. V tomto souboru doplníme anebo změníme následující řádky:

[VCACHE]

MinFileCache=2048

MaxFileCache=4096

Tato velikost cache je zadána pro počítač s 32 MB RAM. Pro paměť 16 MB RAM nebo méně by měly být hodnoty asi poloviční. Pomocí programů umožňujících monitorování paměti (např. Rameter najdete jej Rameter.zip, 14,3 KB) se dá změřit při dalším startu přírůstek dostupné paměti. Tento tip však neplatí pro Windows 98.

II. Nastavení šetřiče obrazovky: Používáte-li nějaký šetřič obrazovky typu Open-GL, jakým je například 3D potrubí, máte v nastavení tohoto spořiče na výběr mezi plným povrchem a povrchem s texturou. Při volbě povrchu s texturou máte možnost si texturu zvolit ze souboru. Pokud se rozhodnete pro povrch s texturou a nezvolíte si žádný soubor, ze kterého by měla být vytvořena, použije se textura přednastavená. Jakmile však zvolíte konkrétní texturu ze souboru, bude přednastavená textura nenávratně ztracena a pomocí nastavení spořiče se již nikdy nedá nastavit zpět. Jediným způsobem zůstává manuální editace souboru CONTROL.INI. V tomto souboru je nastavení šetřiče uvedeno v odstavci uvozeném [Screen Saver.3DPipes]. Pokud se chcete vrátit z vámi nastavené textury na texturu přednastavenou, smažte řádek Textura= ....

III. Pozor na změny v INI souborech: Změny v INI souborech vycházejí ve Windows 95/98 vždycky částečně do prázdna. V některých případech se mohou projevovat disproporce mezi nastaveními uvedenými v INI souborech a mezi nastaveními uvedenými v registru Windows. Proto nemůžete vždy spoléhat na to, že vámi provedená nastavení se vždy projeví. Po každém novém startu systému je tedy potřeba, pokud jste provedli nějaké změny v INI souborech, přezkoušet, zda se tyto změny nějakým způsobem projevily. Pokud tomu tak není, pak pravděpodobně existuje nějaká položka v registru, která tuto změnu ruší.

Struktura registru

Informace uložené v registru se ukládají do dvou souborů SYSTEM.DAT a USER.DAT. Soubor SYSTEM.DAT obsahuje informace o počítači, zatímco v souboru USER.DAT se uchovávají informace o jednotlivých uživatelích.

V hlavním klíči s názvem Hkey_Local_Machine jsou zapsány informace o počítači, tzn. informace o nainstalovaném hardwaru a o nastavení softwaru. Tato nastavení jsou stejná pro všechny uživatele počítače. V hlavním klíči Hkey_Users jsou obsaženy všechny informace o jednotlivých nastaveních všech uživatelů. Ostatní hlavní klíče obsahují odkazy na klíče obsažené v hlavních klíčích Hkey_Local_Machine a Hkey_Users. Proto změna nastavení, kterou provedete v jednom z těchto hlavních klíčů, se zároveň projeví i ve druhém.

Pokud jsou určité údaje uloženy v klíči Hkey_Local_Machine a zároveň podobné v Hkey_Users například nastavení pracovní plochy, má vždy nastavení aktuálního uživatele přednost.

Struktura registru je uspořádána hierarchicky podobně jako jsou uspořádány složky v programu Průzkumník. Pouze místo složek a podsložek se vyskytují klíče. Analogií k souborům ve složkách jsou v editoru registru hodnoty. Každá hodnota se skládá ze tří částí z typu hodnoty, názvu hodnoty a hodnoty samotné. Existují tři typy hodnot textové hodnoty, binární hodnoty a hodnoty DWORD. Tyto typy se dají rozlišit podle symbolu před názvem.

§§§§§


Rychlokurz: Fineprint 2000

Karel Šredl

c00p0674

Cílem našeho vývoje je takzvaná "paper-less office" tedy bezpapírová kancelář. K tomu ovšem nezbytně potřebujeme výkonného a všeho schopného tiskového manažera.

A opět se setkáváme u našeho seriálu. V dnešním dílu se seznámíme s jedním malým, ale opravdu šikovným prográmkem, který sice není zadarmo (je to shareware), ale na druhou stranu je vám schopen vložené prostředky brzy vrátit v podobě úspor za ušetřený papír a barvu. Ano, tušíte správně, jde o pomocníka a spořílka pro tisk FinePrint.

Pro ty z vás, kdo netuší, co znamená pojem shareware jde o programy, jež získáte (např. z Internetu nebo z našeho CD) a smíte je používat určitou dobu. Po uplynutí této doby byste je měli buď zaplatit, nebo odinstalovat. Obvykle vám nic jiného nezbude, neboť většina sharewarových programů s vámi po skončení této doby přestane komunikovat. V našem případě můžete bez omezení s FinePrintem pracovat 90 dní. Nákup vás potom přijde na 39,95 USD, což přepočteno na české koruny činí přibližně 1 650 Kč. Není to malá suma, ale každý si může spočítat, za jak dlouho se mu tato částka vrátí v podobě uspořeného toneru a štosů papíru.

O co tedy konkrétně jde? Tato utilitka dokáže vytisknout na jeden list papíru až 8 stran samozřejmě že ne přes sebe, ale pěkně vedle sebe, patřičně zmenšené.

Jak na něj

Po úspěšné instalaci nám do složky s tiskárnami přibyde jedna tiskárna navíc s názvem FinePrint 2000. Cokoli, co se pokusíme na tuto tiskárnu vytisknout, projde nejdříve patřičnými úpravami a následně je posláno na skutečnou tiskárnu. Jak to tedy probíhá?

Máme např. nějaký dokument ve Wordu a chceme ho vytisknout. Není to však pro nás finální verze, chceme ho pouze zkontrolovat. Zvolíme tedy Tisk, v políčku s tiskárnami vybereme FinePrint 2000 a potvrdíme. Nyní přebírá řízení náš program. Objeví se okénko, v němž vidíme náhled stránek, které chceme tisknout, a k nim spoustu dalších voleb.

Nemusíte se bát. FinePrint je opravdu mocný nástroj, ale pro standardní práci jej lze ovládat velmi jednoduše. První, čeho si všimneme, je v záložce Layout rámeček se stejným názvem, tedy Layout. Zde nastavujeme, kolik stránek se má vejít na jeden list. Možností je několik 1, 2, 4, 8 stránek na jeden papír. Volba Bypass znamená, že dokument bude poslán na tiskárnu bez úprav, tedy jako bychom FinePrint nepoužili. Volba Booklet je výhodná pro tisk do formy brožury. Zaškrtnutím poslední možnosti Repeat programu oznámíme, že chceme, aby jeden list papíru vyplnila opakovaně poze jedna stránka. Všechny volby se nám ihned promítají na obrazovce, takže můžeme námi prováděné akce ihned kontrolovat. Kliknutí levým tlačítkem myši na náhled nám danou stránku zvětší, abychom si ji mohli prohlédnout. Pravé tlačítko vyvolá (jak je ve Windows zvykem) menu, kterým můžeme např. i vymazávat jednotlivé nechtěné stránky.

Pokud máme zvolen počet stránek na jeden papír, nic nám nebrání stisknou OK a tisknout. Že je to příliš jednoduché a co že znamenají ostatní volby? Vida, zvědavost vítězí...

Tedy v rámečku Borders volíme vykreslování okrajů stránek. Rámeček Ordering nám umožní měnit velmi důležitou věc: pořadí stránek na papíře. Volba Down znamená, že druhá stránka bude pod první, Across naopak způsobí vytištění druhé stránky vpravo od první.

Výběr Stationery určuje jakousi textovou značku razítko, které se vytiskne na papír. Součástí Stationery je definice záhlaví a zápatí papíru a značky doprostřed. Kromě několika přednastavených možností si můžeme vlastní nadefinovat v sekci Stationery.

Výběr Form je malinko odlišný. Co má společného s předchozí variantou, je, že jde o něco, co se vytiskne zároveň s tištěným textem. Zatímco Stationery je jakousi jednoduchou formou firemního hlavičkového papíru, Form umožňuje vytvořit podklad jakýkoli (aplikuje se na každou jednotlivou stránku). Jak ho vytvořit? Vytvoříme návrh podkladu (např. obrázek s velkým logem a adresou) a dáme ho tisknout na tiskárnu FinePrint. Zde v sekci FormFactory kliknutím na tlačítko New vytvoříme podklad, který si nějak pojmenujeme. Kdykoli později budeme tisknout a chceme právě tuto šablonu využít, stačí ji pouze zvolit v hlavní sekci Layout ve výběru Form. Námi připravený Form se vytiskne pod tištěný text. Musíme si tedy dát pozor, aby náš podklad nebyl příliš výrazný a znečitelnil vlastní text.

Volba Printer je jasná, zde vybíráme, na které tiskárně se upravený text vytiskne. Vedle ležící tlačítko Option nám umožní upravit nastavení související s vybranou tiskárnou.

Další volba Separate Jobs znamená, jestli má následný tisk na tiskárnu FinePrint využít zbylých míst na papíře a pokračovat tam, kde minulý tisk skončil, nebo jestli každý tisk začíná na nové stránce. Pokud tisknete materiály, které k sobě patří, avšak máte je rozdělené a tedy je tisknete odděleně, touto volbou je pěkně propojíte k sobě bez zbytečného plýtvání papírem.

Poslední řádek začíná výběrem šířky prázdného okraje stránky (Margins) a určením, zda budou stránky spojeny (Gutter), a tedy zda se pro spoj má vynechat místo na dlouhé (Long side) či krátké (Short side) straně papíru. Ve výčtu zbývá pouze zaškrtávací okénko Double-Sided, kterým určíme, že chceme tisknout oboustranně, a pole pro určení počtu požadovaných kopií (Copies). Možná si říkáte, proč i zde určujeme počet kopií, když stejné políčko bylo v prvním dialogu, ve kterém se volí tiskárna. Je to proto, že pokud v onom prvním dialogu zvolíte například vytvoření tří kopií, zjistíte, že na prvním papíře budete mít první stránku třikrát, po ní bude třikrát druhá stránka a tak dále. Což je jistě něco, co jste původně určitě nechtěli.

Tímto jsme vyčerpali nastavovací možnosti sekce Layout. Další sekce již takhle podrobně probírat nebudeme, neboť jsou na první pohled srozumitelné; vystačíme si s obrázky.

Nicméně se zastavíme na jedné velmi důležité věci a to na výběru, jaké "potvrzovací" tlačítko kdy použít? Každé má svoji specifickou funkci.

OK Tímto tlačítkem dáváte na srozuměnou, že vše je v pořádku. Stránky se pošlou na tiskárnu a FinePrint okénko se zavře.

Print Toto tlačítko také vytiskne stránky na zvolenou tiskárnu, ale okno zůstane otevřené a my můžeme nastavit volby pro opětovný tisk.

Defer Tato volba způsobí, že se okno FinePrintu skryje, zatím se nic nevytiskne, avšak tisk zůstane pouze připraven. Tímto způsobem můžeme při volbě Separate Jobs nastavené na hodnotu No spojit více tiskových úloh do jedné. Aktivní tiskové úlohy uvidíme v sekci Jobs, kde s nimi můžeme manipulovat.

Cancel Takto programu jednoduše oznámíme, že jsme si to rozmysleli a že z tisku nic nebude zatím...

Help Toto tlačítko nechybí v žádném solidním programu přinese všem anglicky znalým žádanou pomoc a radu.

Závěrem

Jak jste si již zvykli, na konci každého slušného článku musí být závěr jak nám vtloukali do hlavy při hodinách českého jazyka. Tedy shrňme: Zjistili jsme, že stisknutím tlačítka OK v tiskovém dialogu pro nás možnosti nekončí, ale naopak teprve začínají. A že se vlastně na ten jeden papír toho vejde opravdu hodně...

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c00p0676

Již více než dva roky se spolu setkáváme prostřednictvím tohoto seriálu, a za tuto dobu došlo ve světě IT nepochybně k velkým změnám. Změny postihly také tento článek. Zatímco v úvodních dílech (pokud si ještě vzpomínáte) jsme převážně editovali systémové registry a věnovali se spíše "hlubším" problémům, dnes jsou tipy rázu spíše popisného, kde a co najít a jak to použít. To vše plyne z rostoucí kvality a použitelnosti operačního systému Windows i jeho integrovaných aplikací.

S dokonalostí operačních systémů rostla i jejich náročnost na hardware. Zde se ale s nástupem levných pamětí (jak diskových, tak RAM) a rychlých procesorů problém vyřešil v podstatě sám. K čemu se chci dopracovat? K faktu, že popisovat dnes tipy věnující se urychlení počítače pomalu ztrácí smysl. Jakákoliv optimalizace se stává zbytečnou v případě, že je výkon hardwaru daleko nad potřebami softwarových produktů, což je případ dnešní doby. Nicméně se pro majitele starších mašin se budu dále snažit takové tipy na Internetu nalézat (a doufám, že i nacházet), stejně jako v tomto dílu.

Tipy pro windows

1. Vytiskněte si fonty (Win 95/98)

První tip tohoto dílu věnujeme problematice (pokud se tomu tak dá říkat), která se snad ještě v žádných tipech neobjevila. Jedná se o řezy písma, tedy o fonty. Fontů je dodáváno již v samotných Windows docela slušné množství. Povětšinou tato písma úplně postačují pro běžnou kancelářskou, ale i domácí práci. S každým novým programem, týkajícím se grafiky nebo kanceláře, si sbírku fontů v počítači rozšiřujete. Například s programem Corel Draw! vám jich může přibýt i několik tisíc najednou.

Pomineme nyní dost rapidní zpomalování počítače, jež je přímo úměrné stoupajícímu množství instalovaných fontů ve vašem počítači. Problémem je spíše se v těchto písmech vyznat, vědět jak které vypadá a vědět, že ho mám vůbec k dispozici. Vybírání fontů například ve starších verzích MS Office není nic příjemného. Proto může být rozumné, mít hlavní řezy písma vytištěné v papírové podobě, a pokud potom hledáte konkrétní písmo pro svou prezentaci, prolistujete si v klidu a křesle svazek listů a vyberete si přímo podle vzhledu fontu na papíře.

Tisk fontů je poměrně snadný a ve Windows na tuto možnost mysleli. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely. Zde poklepejte na ikonu Písma. Otevřete okno se všemi řezy písem, které máte k dispozici. Stiskněte nyní klávesu CTRL a vyberte za současného držení této klávesy fonty určené k tisku. Až budete s výběrem spokojeni, poklepejte pravým tlačítkem na jeden z vybraných fontů a z kontextového menu zvolte položku Tisk. Pro každý řez se vám zobrazí tiskový dialog, kde stačí potvrdit tisk tlačítkem OK.

2. Žádné dokumenty (Win 95/98)

Po delší době si opět ukážeme nějaký ten tip z registru. Ti z vás, co pravidelně čtou tuto rubriku a podnikli již několik výletů do systémového registru Windows, možná na níže popsaný způsob již sami přišli, pro ty ostatní a méně experimentující uvádíme právě tento tip.

Při vaší práci s dokumenty a v podstatě s jakýmikoliv soubory ve Windows se tyto soubory zaznamenávají do složky Dokumenty v nabídce Start. Potom přijde k počítači někdo jiný a vylistováním této složky ihned zjistí, s čím jste pracovali (a také s čím jste si hráli), což může a nemusí být příjemné. Jednoduchou možností je před ukončením práce tuto složku proste vymazat volbou z Vlastností "taskbaru", ale při jisté oběti se dá tvorbě tohoto seznamu vyhnout natrvalo.

Nejprve je nutné, abyste správně nastavili svůj Odpadkový koš. Poklepejte na něj pravým tlačítkem a zvolte Vlastnosti. Na první záložce zatrhněte Konfigurovat jednotky nezávisle a pak pro každou jednotku na ostatních záložkách zvolte Nepřesouvat soubory do koše. Pozor, tímto nastavením se budou veškeré soubory ihned a NEVRATNĚ mazat z disku! Potom z nabídky Start Spustit spusťte program Regedit. Jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER SOFTWARE Microsoft Windows CurrentVersion explorer ShellFolders. Tento klíč definuje umístění některých souborů důležitých pro systém. Naleznete zde například, kde se ukládají internetová cookies, kde je uložena nabídka Start, či ve kterém adresáři se nacházejí soubory, odkazující na vaše oblíbené WWW stránky. Nás nyní zajímá položka Recent. Pokud tato položka neexistuje, vytvořte ji poklepáním pravým tlačítkem do pravé části regeditu (se seznamem cest) a volbou Vytvořit Novou textovou hodnotu. Potom změňte hodnotu (cestu) položky Recent na c:\recycled (poklepáním na Recent). Tuto proceduru (vytvoření a změna položky Recent) opakujte i v klíči UserShellFolders. Zavřete Regedit a restartujte Windows. Od této chvíle se nebudou v menu Dokumenty objevovat žádné vámi užívané soubory.

3. Lepší výkon Windows (Win 95/98)

V úvodu jsem malinko nastínil využitelnost či naopak nevyužitelnost rychlostních "speed-up" tipů při dnešní konfiguraci. Přesto zde jeden, který je užitečný zejména ve starších Windows, uvedu. Do zmíněné skupiny "speed-up" tipů zrychlujících práci s diskem patří i nastavení velikosti cache paměti (mezipaměť sloužící k uchování často používaných dat), kterou nastavíte v Ovládacích panelech v dialogu Systém. Zde máte na poslední záložce (Výkon Systém souborů) možnosti výběru mezi Stolním počítačem (Desktop), Přenosným počítačem (Mobile) a Síťovým serverem (Server). U těchto položek je již přednastavená určitá velikost a struktura paměti cache, kterou budou Windows používat. Pro systémy s velkým množstvím paměti je vhodné zvolit možnost Síťový server, ale ne vždy se vám některé z nabídnutých nastavení musí hodit. Jednoduchou editací registru si můžete přidat libovolně nazvanou další položku se specifickým nastavením paměti cache, a rozšířit si tak výběr i na svůj počítač.

Spusťte program Regedit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE-Software-Microsoft-CurrentVersion-FS Templates. Zde uvidíte již předdefinované klíče Desktop, Mobile a Server. Vytvořte si zde nový klíč Custom. Do něj potom vytvořte položky NameCache a PathCache, podobně jako je to u již hotových klíčů. Položka "výchozí", která se sama objeví ve vašem novém klíči, určuje název nastavení, jenž se objeví v seznamu voleb dialogu Systém. Nyní již zbývá pouze nastavit hodnoty obou položek. Na Internetu se jako ideální (kompromisní) hodnoty pro 64MB RAM prezentují tyto: pro NameCache je to binární číslo 00 08 00 00 a pro PathCache je to 30 00 00 00. Hodnoty definované u klíčů Desktop a Server můžete brát jako hraniční. Zavřete Regedit a restartujte počítač. Potom jděte do Ovládacích panelů a v dialogu Systém na poslední záložce Výkon (Systém souborů) vyberte vámi definovanou volbu a znovu restartujte.

4. Instalujte Windows z disku (Win 95/98)

Předpokládám, že čtenáři tohoto tipu již někdy instalovali na své počítače Microsoft Windows. Potom se mnou jistě budou souhlasit v následující věci. Nainstalujete si celí šťastní svoje Windows z cédéčka. Poté, co se CD někam založí, nejlépe dle Murphyho do nejspodnějšího a nejhlubšího nenalezitelného šuplíku ve stole na půdě..., promiňte, nechal jsem se trochu unést prostě CD někam schováte a pak postupně zjistíte, že jste chtěli ještě německou klávesnici, a že jste zapomněli nainstalovat tiskárnu, případně jste změnili nastavení sítě v Ovládacích panelech.

Všechny výše vyjmenované operace mají jedno společné: potřebují instalační CD v mechanice. A hledejte ho několikrát po sobě! Nic příjemného. Nicméně na tento "problém" existuje několik poměrně snadných řešení.

Prvním z nich je instalace Windows přímo z pevného disku. Stačí před samotnou instalací provést nejprve překopírování všech instalačních souborů (na CD jsou v adresáři Win9x, dle čísla verze) na pevný disk. Může to být třeba druhý disk vašeho počítače. To není zase tak snadná záležitost v případě, že chcete instalovat Windows na čistý disk. Vzniká zde totiž problém, jak překopírovat instalaci z CD na disk bez nainstalovaných Windows.

Jednou z možností je pořídit si od kolegů windowsovskou spouštěcí disketu a nastartovat systém MS-DOS s podporou CD mechaniky. Předpokládejme nyní, že vaše mechanika má písmeno D a instalační soubory bude kopírovat na disk C. Po nastartování do příkazové řádky stačí napsat

copy d:\win9x\*.* c:\instal\*.*

Pokud máte opravdu úplně čistý disk, potřebujete ještě vytvořit adresář instal, nebo jiný. To uděláte z příkazové řádky takto:

mkdir c:\install

Poté se přepnete do adresáře instal (cd c:\instal) a spustíte program setup. Windows se nainstalují z tohoto adresáře, a pokud budou potřebovat cokoliv na instalačním CD, okamžitě použijí tento adresář, a vy se tak zbavíte okýnek požadujících vložení instalačního CD. Adresář instal samozřejmě nesmíte smazat.

Druhým řešením je klasická instalace z CD, s tím, že po nainstalování překopírujeme již zmíněné instalační soubory v přítulnějším programu přímo pod operačním systémem Windows (např. v Průzkumníkovi), třeba opět do adresáře instal, a potom jednoduchou editací registrů řekneme systému, že byl instalován právě z tohoto adresáře a že právě v něm má hledat příslušné instalační soubory.

Otevřeme regedit (Start Spustit) a přesuneme se do klíče HKEY_Local_Machine Software Microsoft Windows CurrentVersion Setup. Zde nalezneme položku SourcePath. Poklepeme na ni pravým tlačítkem myši a zvolíme Změnit. Do kolonky Údaj hodnoty potom vepíšeme správnou cestu k instalačním souborům (v našem případě c:\instal). Poté regedit ukončíme, a máme hotovo.

Druhé řešení, jak vidno, je mnohem jednodušší a rychlejší, nicméně instalace z pevného disku je zase pohodlná a rychlá. Výběr záleží jen na vás.

5. Potíže s registrací (Win 98/95)

Pokud vás potkalo štěstí/neštěstí a pracujete jako systémoví správci, patří mezi vaše úkoly patrně i instalace a servis nainstalovaných aplikací. Avšak i jako normální uživatelé možná přivítáte tento malý tip. Pravděpodobně máte překopírovaná veškerá instalační CD na nějakém gigantickém serverovém SCSI disku a ty maličké papírky s registračními čísly k softwaru má vaše sekretářka, která je ovšem zrovna na dovolené (osoby obsazené v tomto příběhu jsou pouze výmyslem autora článku). A vy potřebujete přeinstalovat Office.

Registrační čísla softwaru, který již byl někdy na počítači nainstalován, jsou uchována v bezpečí systémového registru. Najdete je velmi snadno. Stačí spustit regedit (jako u předchozích tipů) a pokračovat vyhledáváním řetězce ProductID (zkratka Ctrl+F). Pod tímto názvem se skrývají všechny registrační klíče. Po nalezení položky ProductID již stačí pohled do levé části Regeditu, kde se nachází jméno klíče shodné se jménem hledaného programu.

A ještě něco navíc. Pokud necháte v registrech vyhledat řetězec RegisteredOwner, naleznete k příslušným registračním klíčům i registrovaná jména. Tato jména můžete i změnit, což u některých softwarových produktů může přijít vhod (důvody jsou podobné jako v předchozím případě).

6. IP vašeho modemu (Win 95/98)

Na závěr rubriky tipů pro Windows ještě jeden kratičký trik. Spousta uživatelů Windows se připojuje z tohoto systému přes komutovanou telefonní linku a modem. Pomocí modemu zasíláme poštu, prohlížíme WWW stránky, stahujeme soubory, prostě komunikujeme. Modemem se připojujeme na takzvaného poskytovatele připojení (Internet Provider).

Každý počítač na Internetu musí mít pro komunikaci nutně jedinečnou IP adresu (ve tvaru xxx.xxx.xxx.xxx), tu nám dynamicky přidělí právě poskytovatel. Možná jste při surfování narazili na služby, kdy by se vám moc hodilo tuto vám přidělenou IP adresu zjistit. Například jste si nainstalovali vlastní FTP server, a chtěli byste s jeho pomocí kolegům zpřístupnit část svých dat. Musíte jim tedy sdělit svoji adresu, aby se mohli připojit.

Pro zjištění adresy IP existují ve Windows dvě utilitky. První je textového charakteru a vyvoláte ji na příkazovém řádku příkazem ipconfig. Ještě lepší je ale verze grafická, kterou spustíte z menu Start Spustit příkazem winipcfg. Obdržíte okénko s mnoha důležitými informacemi. Jako první je nutné vybrat ppp adaptér (váš modem) a k němu dostanete požadované IP adresy. Samozřejmě jen v průběhu aktivního připojení.

Tipy pro MS Office

7. Dvě a více tiskáren (Win 9x)

První dnešní tip rubriky MS Office nasměrujeme na tisk dokumentů. Představme si situaci, kdy pracujeme s několika dokumenty, které by se daly rozdělit dle tiskového výstupu do dvou skupin. V takovém případě jsme nuceni neustále měnit nastavení tiskárny, kvalitu tisku, rozlišení a podobně pro každou takovou skupinu zvlášť. Tuto nepříjemnost lze obejít možností instalace více naprosto shodných tiskáren, které se ale budou lišit jménem. K počítači budete mít připojenu tiskárnu pouze jednu, ale Windows si budou myslet, že máte několik tiskáren s různým nastavením filtrů. Vy si potom jen vyberete variantu pro konkrétní dokument, bez nutnosti neustálých změn parametrů tisku.

Předpokládejme, že máte ve Windows tiskárnu již instalovanou. Potřebujete k ní nyní přidat další, se stejnými ovladači. Jděte tedy do menu Start Nastavení Tiskárny a v okně zvolte ikonu Přidat tiskárnu. Nechte se vést kouzelníkem, který za vás tiskárnu nainstaluje, s tím, že volte naprosto stejná nastavení, jaká jste použili při instalaci první tiskárny. Nakonec zvolte pouze jiné jméno a vyberte, která tiskárna bude "defaultní", tj. bude ve výběru jako první nabízená.

Po dokončení instalace poklepejte na ikonu s novou tiskárnou pravým tlačítkem a zvolte položku Vlastnosti. Zde v přehledném dialogovém okně nastavte příslušné parametry. Totéž udělejte pro jinou skupinu dokumentů s druhou tiskárnou. Tiskárny si můžete nazvat podle toho, kterou skupinu dokumentů budou tisknout.

Nakonec spusťte například MS Word a pracujte na požadovaných dokumentech. Podle jejich typu potom v menu Soubor Tisk nastavte správnou tiskárnu, a můžete vesele tisknout.

Tímto trikem dnešní díl zakončíme. Těm, kteří dočetli až sem, děkuji za pozornost. Na shledanou.


InterTipy

Tímto úvodem vás vítám u dvacátého čtvrtého vloženého seznamu internetových stránek s tipy a triky pro Windows a jejich aplikace. Pořadové číslo tohoto dílu naznačuje fakt, že se setkáváme minimálně celé dva roky. Díky pravidelným prázdninovým přestávkám je to ještě o dva měsíce více. Za tyto více než dva roky prodělal svět IT ohromný pokrok. Máme Internet zadarmo (kdo by to byl řekl), máme rychlá připojení do zahraničí (moc dobře si vzpomínám na nekonečné čekání u textového terminálu, dnes téměř neuvěřitelný fakt), máme tak levné mobilní telefony, že je používají již více než 3 miliony obyvatel naší republiky (a zprovoznění GPRS u Eurotelu také stojí za to). Shrnuto a podtrženo, přístup k Internetu se velmi zjednodušil a jeho rozvoj (zahraniční investice do některých internetových portálů), plynoucí z jeho větší přístupnosti, masivně vzrostl. Sám používám Internet již mnoho let, ale teprve dnes mi přijde dostupný i pro mé zcela nepočítačové příbuzné.

Nyní již k samotným stránkám s tipy. Dnes to bude typická všehochuť, a jako vždy se budu snažit vybrat to nejlepší. Jdeme na to.

- The Internet marketing center

http://www.marketingtips.com/

Ač to tak z názvu nevypadá, tato stránka se do našeho seznamu hodí více než dokonale. Obsahuje totiž hledané tipy a triky, tentokráte však triky obchodní. Začínající internetoví podnikatelé se zde mohou dozvědět něco málo rad a postřehů k tomuto byznysu. Bohužel se to týká hlavně podnikání v USA, ale i tak je zde spousta zajímavého. Jednotlivé oddíly jsou rozdělené na samotné webové reklamní triky, příběhy již fungujících společností a oddíl ve stylu "Jak udělat reklamu na cokoliv". Mezi služby patří i zasílání novinek formou elektronické pošty a další internetové odkazy z této problematiky.

- Topica TipWorld

http://www.topica.com/tipworld/index.html

Tato stránka mě nezaujala díky obrovskému množství tipů a triků, jako spíše svým uspořádáním a vlastně i svým určením. Po doklikání se na tento server dostanete nabídku několika do kategorii rozdělených témat, z nichž každé obsahuje některé tipy pro dané téma. Zaškrtáním těchto témat si vytvoříte jakousi sestavu, která vás zajímá, a tu si necháte posílat buď jako newsletter přes elektronickou poštu, nebo zobrazit jako HTML dokument. Tipová témata se týkají opravdu úplně všeho. Nechybí knihy (USA), hudba, obchod, počítače, operační systémy (Windows), programování, jídlo, oblečení a mnoho mnoho dalších.

- Computer tips

http://www.geocities.com/SiliconValley/Program/6964/comtip_idx.html

Sice graficky ne moc úchvatná, ale zato tipy a triky bohatě oplývající stránka jednoho soukromého uživatele. Naleznete zde jak tipy pro Windows 95 a 98, tak zejména pro Office 97. Stránka je sice staršího data, ale myslím si, že si své čtenáře jistě najde. Office 97 je ještě v kancelářích hojně používaná. Jako bonus jsou grafické tipy, zkuste také rubriku Special. Stránka je kromě angličtiny dostupná i v thajštině, to jen pro speciální zájemce o tento exotický jazyk. Hned v úvodu je vám předložen seznam nejnovějších tipů, které můžete v níže zobrazeném formuláři také sami přidávat. Kromě výše uvedeného zde nechybí další odkazy, Game zone a nezbytná kniha hostí, naopak mi docela chyběl rozumný vyhledávací nástroj.

- Excel Help Page

http://lacher.com/index.htm

Myslím že zde není co dodávat, tato stránka obsahuje tipy a ukázky tabulkového procesoru Microsoft Excel. Jedná se o stránku konzultanta, specialisty na tuto problematiku a naleznete zde opravdu mnoho tipů. Ty jsou doplněny již zmíněnými ukázkami, které jsou volně dostupné ke stažení pro domácí (kancelářské účely). Graficky tato stránka není moc atraktivní, ale zato je pohodlně čitelná i v textových internetových prohlížečích.

- Visual Basic World

http://www.vb-world.net/

Výborně udělaná stránka, nebo spíše celý server, týkající se jednoho hlavního tematu. A to Visual Basicu. Najdete zde nepřeberné množství ukázek a tipů pro tvorbu v tomto programovacím jazyku. Ty jsou tematicky přehledně rozděleny. Stránka obsahuje čtyři hlavní oblasti dat. První z nich jsou samotná témata, pod kterými naleznete tipy a triky. Druhá část obsahuje odkazy na dokumentaci ve formě knih, článků tištěných i elektronických, ukázky demoprojektů a podobně. Třetí část obsahuje odkazy na další internetové zdroje, diskusní skupiny, newslettery a také kontakt na tvůrce těchto stránek. V poslední části naleznete seznam partnerských WWW serverů s podobným či doplňujícím obsahem. Z poskytovaných služeb pak mohu jmenovat nezbytný vyhledávač, nebo možnost zasílání novinek přes e-mail. Rozhodně mohu doporučit k návštěvě.

- Internet Insider TipArchive

http://www.stellar.org/internetinsider/tiparchive/

Další výborně zpracovaná stránka s tipy z několika oblastí softwaru pro Windows. Tipy jsou rozděleny do těchto základních oddílů: tipy pro Internet, tipy pro Windows 95/98 a NT, tipy pro další software, utility a podobně, tipy pro MS Office, tipy pro WordPerfect Office, hardwarové tipy a nakonec tipy, které se nevešly do žádné výše uvedených kategorii. Po zvolení té které kategorie se přenesete do velmi obsáhlého seznamu samotných tipů, seřazeného dle časové posloupnosti. Vše zpracováno velmi přehledně a čitelně i v textovém prohlížeči. Trochu mi chyběl vyhledávací nástroj, který by se u takového množství příspěvku jistě hodil.

- Help Site

http://help-site.com/c.m/

A na závěr jedna také velmi povedená stránka, tentokrát opět s tipy pro všechno možné. Najdete zde tyto tipové kategorie: MS-DOS, Hardware, Internet, Mac, Network, OS/2, UNIX, dokonce i VAX (starý UNIX na počítačích DEC VAX), tipy pro všechny verze Windows, pomoc týkající se roku 2000 (už trochu out of date ;-)). Dále zde najdete odkazy na další tematicky příbuzné servery a nezbytný vyhledávací nástroj. To vše zpracováno velmi přehledně a čitelně.

Tímto tipem se dnes rozloučíme. Příště u podobné směsky na shledanou.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

c00p0697

?.Mám dva počítače, které jsem vzájemně propojil použitím sítě. Sdílení souborů funguje bez problémů a z počítače, k němuž je připojena tiskárna, mohu tisknout s tiskem ze vzdáleného počítače však mám problémy. Můžete mi poradit, co s tím?

Pokud máte problémy s tisknutím na síťové tiskárně, můžete vyzkoušet několik věcí. Nejprve se ujistěte, že problém nastává pouze při tisku v síti a není způsoben něčím jiným. Pokud budete moci tisknout přes tiskárnu připojenou přímo k počítači, je více než pravděpodobné, že problém je opravdu v síti.

Dále si ověřte, že název počítače ani tiskárny neobsahuje mezery to by mohlo ve spojení s některými programy způsobit potíže při tisku.

Jako další krok vyzkoušejte vytisknout dokument do souboru a soubor zkopírovat na tiskový server. Z nabídky Start se přesuňte do menu Nastavení/Tiskárny. Pravým tlačítkem poklepte na ikonu tiskárny, kterou chcete použít, a klikněte na Vlastnosti. Na záložce Podrobnosti vyberte v seznamu "Tisk do portu" položku File.

V programu, z něhož chcete tisknout, zadejte běžným způsobem příkaz k tisku. Budete vyzváni, abyste vložili jméno souboru pro tisk. Po vložení jména otevřete příkazový řádek MS--DOS. Na příkazový řádek napište "Copy <jméno souboru> <jméno tiskárny> /B," kde <jméno souboru> je název souboru, který jste právě vytvořili (včetně cesty k jeho umístění na disku), a <jméno tiskárny> obsahuje údaje o umístění tiskárny v síti (např. \myserver\myprinter).

Namísto použití UNC (Universal Naming Convention) připojení se pokuste pro tiskárnu nastavit některý z tiskárnových portů. Klikněte na Start/Nastavení/Tiskárny a pravým tlačítkem myši poklepte na ikonu tiskárny, kterou chcete použít. Klikněte na Vlastnosti a na záložce Podrobnosti na tlačítko "Zachytávat port tiskárny". Vyberte požadovaný port (například LPT2) a nastavte cestu k síťové tiskárně.

Pokud chcete mít toto připojení k dispozici po každém zapnutí počítače, zaškrtněte navíc možnost "Znovu připojit při přihlášení" ve spodní části dialogového okna. Nezapomeňte nastavit tentýž port i v dialogovém okně nastavení tisku pro program, z něhož chcete tisknout.

Máte-li instalováno větší množství síťových klientů, zkuste jeden z nich odinstalovat. Pravým tlačítkem myši poklepte na "Okolní počítače" a klikněte na Vlastnosti. Vyberte jeden z klientů, stiskněte Odebrat a potvrďte kliknutím na OK. Restartujte počítač a zkuste znovu tisknout.

?.Existuje způsob, jak donutit Internet Explorer, aby se vždy otevíral v maximalizovaném okně?

Stručná odpověď zní ne. Ale můžete chování Internet Exploreru ovlivnit, pokud budete vědět něco o způsobu, kterým program velikost okna volí.

Existují tři způsoby, jak Internet Explorer spustit: pomocí zástupce, ikony na ploše, nebo spuštěním určité internetové adresy. V každé z těchto situací se Internet Explorer při maximalizaci okna chová jinak.

Zástupce programu Internet Explorer, například ikona na panelu v levé části lišty, se chová jako každý jiný zástupce. Chcete-li změnit jeho nastavení, klikněte na ikonu pravým tlačítkem myši a zvolte Vlastnosti. Na záložce Zástupce v řádku "Spustit" nastavte možnost "Maximalizované" a potvrďte tlačítkem OK. Příště až spustíte Internet Explorer pomocí tohoto zástupce, otevře se vám automaticky v maximalizovaném okně.

Ikona Internet Exploreru na ploše však není klasický zástupce, a nemá tedy možnost nastavení maximalizace. Tato ikona si ale naštěstí pamatuje velikost okna při posledním použití prohlížeče. Zavřete-li tedy Internet Explorer v maximalizované podobě, při příštím spuštění pomocí této ikony se program otevře ve stejném modu.

Problém nastává při spuštění Internet Exploreru, chcete-li přímo otevřít webovou stránku. To můžete učinit několika způsoby: prostřednictvím nabídky Start a pokynu Spustit a vložením internetové adresy do řádku dialogového okna, dále pak výběrem záložky z menu Oblíbené nabídky Start, kliknutím na odkaz pravým tlačítkem myši a zvolením možnosti Otevřít v novém okně, nebo například kliknutím na odkaz ve zprávě elektronické pošty.

V těchto situacích se Internet Explorer bohužel nikdy neotevře v maximalizované podobě. I zde však existuje řešení. Internet Explorer si pamatuje velikost okna při posledním použití (pokud okno nebylo maximalizováno). Roztáhnete-li tedy okno myší před opuštěním programu na co největší velikost, při příštím spuštění si Internet Explorer tuto velikost okna zachová.

?.Připojím-li v programech Outlook nebo Outlook Express ke zprávě elektronické pošty přílohu, ukáže se její velikost (například 1,2 MB) správně. Když ale e-mail odešlu, počítač mi hlásí, že jsem odeslal soubor o velikosti 2,3 nebo 2,4 MB. Dělám nějakou chybu? Poslal jsem zprávu omylem dvakrát?

Ne. Chování vašeho počítače je zcela normální. Nevím, jaký typ souboru jste posílal, ale většina počítačových souborů jsou soubory binární a mohou obsahovat kteroukoli z 256 rozdílných hodnot pro každý znak nebo byte. Internetová pošta může obsahovat pouze podmnožinu těchto hodnot, skládající se převážně z abecedních znaků a interpunkčních znamének.

Aby bylo možné binární soubory prostřednictvím elektronické pošty posílat, jsou zakódovány tak, že používají pouze povolenou množinu znaků. Soubory jsou pak opět dekódovány pomocí e-mailového programu příjemce. Vzhledem k tomu, že při kódování je často nutné pro označení jednoho znaku použít znaky dva, posílaný soubor je přirozeně větší nežli tentýž soubor uložený na vašem pevném disku.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy II.

c00p0681

?.Hodně cestuji a rád bych měl možnost kontrolovat si e-mail z různých počítačů, aniž bych muset měnit jejich nastavení nebo instalovat software. Je to možné?

Ano, je to možné, pokud používáte standardní e-mailový účet POP3.

Většina poskytovatelů nabízí POP3 účty elektronické pošty. Používáte-li Outlook Express, Netscape Communicator nebo Eudoru, je i váš účet pravděpodobně POP3. V tom případě můžete využít například některou z neplacených e-mailových služeb poskytovaných společností MailStart stejnojmenný MailStart (www.mailstart.com) nebo WebBox (www.webbox.com).

Chcete-li použít službu MailStart, stačí zadat vaši e-mailovou adresu a heslo, a můžete číst, psát, mazat či odpovídat na zprávy. Všechny zprávy zůstanou ve vaší schránce doma, dokud je neodstraníte ručně.

WebBox je o něco složitější, alespoň zpočátku. Musíte se nejprve zaregistrovat vyplněním dotazníku a zodpovězením několika otázek. Za obětovaný čas a úsilí však dostanete o hodně víc včetně adresáře, diáře a 20 MB zálohovací kapacity. Další funkce můžete získat, zaplatíte-li poplatek 5 dolarů měsíčně nebo 40 dolarů ročně.

Poslední dobou měl však MailStart problémy s kompatibilitou: nebylo v něm možné zobrazit kódované HTML-Base 64 zprávy původně vytvořené v Outlook Expressu, dokonce ani v pouze textové podobě. Zástupci MailStartu ujišťují, že se na řešení problému pracuje, ale nebyli schopni poskytnout ani přibližné informace o tom, kdy by se toto řešení mělo objevit.

Ani MailStart, ani WebBox nefungují s e-mailovými účty America Online, to však není nutné, neboť AOL svým uživatelům nabízí podobnou službu nazvanou AOL Anytime, Anywhere. Otevřete si stránku www.aol.com a v rámečku nazvaném AOL Anytime, Anywhere zadejte své uživatelské jméno a elektronickou adresu. Další možností je jednoduše kliknout na záložku s názvem AOL Mail v horní části kterékoli stránky v doméně AOL. Po vložení jména a hesla stiskněte tlačítko s nápisem "Please click here to complete the sign-in process."

?.Chtěl bych na svém počítači otevírat některé soubory formátu .jpg prostřednictvím Photoshopu a jiné pomocí Internet Exploreru. Je možné nastavit ve Windows otevírání stejného typu souboru různými programy?

Windows standardně umožňují otevírat soubory jednoho typu pouze prostřednictvím jednoho programu, ale jednotlivé soubory je možné spojit s určitým programem.

Windows používají k identifikaci typu souboru přípony souborů, tj. tři znaky napravo od poslední tečky v názvu souboru, a podle přípon také určují, kterému programu bude daný soubor přiřazen. V Průzkumníku zobrazíte přípony souborů tak, že v menu programu vyberete Zobrazit/Možnosti složky, kliknete na záložku Zobrazit a v seznamu odškrtnete položku "Skrýt příponu souborů známých typů".

Chcete-li přiřadit soubor odlišnému programu, než který soubory stejného typu používají, budete muset změnit příponu tohoto souboru a poté nastavit spojení souborů s nově vytvořenou příponou s požadovaným programem. Změna přípony je jednoduchá. Poté, co v Průzkumníku nastavíte zobrazování souborů s příponami, vyberte soubor, o který vám jde, stiskněte funkční klávesu F2 a klávesou pravé nebo levé šipky zvýrazněte jméno souboru. Změňte část názvu napravo od tečky (příponu). Jestliže například chcete nastavit soubor s názvem "obrazek.jpg" pro otevírání pomocí Photoshopu, můžete jeho název změnit na "obrazek.psj". Potvrďte klávesou Enter a klikněte na Ano.

Nyní budete muset přiřadit nově vytvořený typ souboru požadovanému programu, v tomto případě Photoshopu. V menu Průzkumníku vyberte Zobrazit/Možnosti složky a přesuňte se na záložku Typy souborů. Klikněte na Nový typ. Do pole pro popis typu souboru (Popis typu) vepište srozumitelnou charakteristiku vámi vytvořeného typu souboru, třeba Photoshop jpeg, a do pole pro přidruženou příponu nově vytvořenou příponu, psj. Pole pro obsah souboru (Typ obsahu) přeskočte.

Pod oknem Akce poklepte na tlačítko Nový a v dialogovém okně, které se vám objeví, napište do pole Akce název programu, tedy Photoshop. Do pole "Aplikace použitá k provedení akce" vepište plnou cestu k programu, nebo klikněte na tlačítko Procházet, přesuňte se do složky s programem a klikněte na příslušný soubor. Poklepte na OK, Zavřít a znovu na Zavřít. Vámi upravený soubor i všechny soubory, kterým v budoucnosti dáte příponu .psj, se budou nyní otevírat prostřednictvím Photoshopu.

Ve Windows také existuje možnost přiřadit soubory s jednou příponou více než jednomu programu, takže si můžete vybrat program pro spuštění daného typu souboru při každém otevření. V Průzkumníku se v menu Zobrazit/Možnosti složky přesuňte na záložku Typy souborů. Vyberte v seznamu typ souboru, jehož nastavení chcete změnit v našem případě (JPEG Image) a myší klikněte na Upravit.

V dialogovém okně Upravit typ souboru poklepte na tlačítko Nový. Postupujte podle výše uvedených instrukcí a zadejte všechny potřebné informace, pak potvrďte kliknutím na OK. Po návratu do dialogového okna Upravit typ souboru byste měli mít v seznamu dvě akce. Tučně vytištěná akce je výchozí přejete-li si nastavit jako výchozí jinou akci, vyberte ji v seznamu a klikněte na tlačítko Výchozí. Dvakrát klikněte na OK.

Nyní by se vám měly soubory takto upraveného typu otevřít ve výchozím programu, pokud na ně dvakrát poklepete myší. Kliknete-li na ně pravým tlačítkem myši, budete si moci z kontextového menu vybrat program, ve kterém chcete soubor otevřít.

?.Někdy je sice dobré znát, co se děje při bootování počítače, nepotřebuji ale vědět, že systém startuje Windows 98. Existuje nějaký způsob, jak se zbavit obrazovky s logem Windows, která se vždy při startu počítače objeví?

Tuto obrazovku je poměrně snadné odstranit nebo nahradit něčím na pohled příjemnějším, nežli je logo Microsoftu či výrobce počítače. Nejjednodušším způsobem, jak to udělat, je použití utility Tweak UI od Microsoftu (naleznete ji na www.microsoft.com). Pokud máte v počítači tuto utilitu, vyberte z nabídky Start položku Nastavení/Ovládací panely a dvakrát klikněte na ikonu Tweak UI. Na záložce "Boot" odškrtněte možnost "Display splash screen while booting" a potvrďte poklepáním na OK.

Pokud Tweak UI nemáte, budete si muset pohrát s editací souboru msdos.sys. V nabídce Start najeďte na Programy/Příkazový řádek MS-DOS. Na příkazovém řádku MS-DOS napište attrib -r -s -h c:\msdos.sys (používejte jednoduchou pomlčku a nezapomeňte na mezery; používáte-li MS-DOS s českou klávesnicí, zpětné lomítko napíšete pomocí Ctrl+Alt+q či Alt+92), stiskněte Enter. Na další řádek napište notepad c:\msdos.sys. Potvrďte klávesou Enter, a soubor msdos.sys se vám otevře v Notepadu.

Obsahuje-li soubor řádek "Logo=1", změňte ho na "Logo=0". Pokud soubor tento řádek neobsahuje, vložte nový řádek s textem Logo=0 hned pod řádek "[Options]". Změněný soubor uložte a zavřete Notepad. Na příkazový řádek MS-DOS napište attrib +r +s +h c:\msdos.sys (stejně jako na začátku, pouze místo pomlček použijete znaménka plus) a stiskněte Enter. Zavřete okno s příkazovým řádkem.

Nahrazení loga vlastním obrázkem je o něco složitější. V Průzkumníku si otevřete obsah disku C. Z menu Zobrazit vyberte položku Možnosti složky. Na záložce Zobrazit zaškrtněte možnost "Zobrazovat všechny soubory" a potvrďte stisknutím OK. V Průzkumníku najděte soubor nazvaný logo.sys a přejmenujte ho (například na oldlogo.sys).

V libovolném grafickém programu vytvořte nebo otevřete obrázek, kterým chcete logo Windows nahradit. Obrázek by měl být ve formátu BMP s 256 barvami a měl by mít rozměry 640 x 400 pixelů. Změňte rozměry obrázku na 320 x 400 pixelů (Windows při startu obrázek roztáhnou horizontálně z 320 na 640 pixelů). Upravujete-li obrázek v programu Malování, vyberte v menu Obraz položku "Roztáhnout či zkosit". Nastavte horizontální rozměr na 50 procent a klikněte na OK. Obrázek uložte jako c:\logo.sys. Při příštím startu počítače by se vám měl obrázek objevit namísto loga Windows.

?.Vyhovuje mi pohodlné ovládání systémové části lišty, a rád bych do této části lišty nahrál i některé další programy. Jak na to?

Pokud minimalizujete aplikaci standardním způsobem, zabere vám na liště poměrně velký prostor, ale je snadno přístupná kombinací kláves Alt+Tab. Pokud však minimalizujete aplikaci, která je součástí systémové části lišty, jediným způsobem jak ji obnovit, je poklepání na miniaturní ikonu v pravém dolním rohu obrazovky. Pro většinu programů je tento způsob obnovování nepohodlný, ale může přijít vhod v případě programů, které často nekontrolujeme, ale přesto potřebujeme, aby běžely na pozadí.

Chcete-li přesunout do systémové části lišty programy, jež k tomu nebyly určeny, můžete použít utilitu Tray Minimizer od Idyle Software. Zkušební verzi tohoto sharewaru si můžete zdarma stáhnout na adrese www.idyle.com. Tray Minimizer nabízí několik způsobů, jak ikonu požadovaného programu do systémové části lišty umístit.

Můžete program prostě "přetáhnout" do ikony Tray Minimizeru na ploše, nebo můžete nastavit možnost "Tray Minimize" jako jednu z položek menu, které se objeví po poklepání pravým tlačítkem myši na ikonu .exe souboru. Nejlepším způsobem je však vytvoření speciálního zástupce pomocí "kontrolního centra" Tray Minimizeru. Tímto zástupcem spustíte program v systémové části lišty. Kdykoli takto minimalizovaný program používáte, chová se jako každý jiný program: je přístupný z lišty nebo klávesami Alt+Tab. Když ale program minimalizujete, zmizí odevšad kromě systémové lišty.

Tray Minimizer není bez chyby přinutit ho, aby správně skryl Outlook 97, byl trochu problém ale s většinou programů, které jsme zkoušeli, fungoval bez potíží. A vzhledem k tomu, že se jedná o shareware, za zkoušku doslova nic nedáte.

?.Nedávno jsem si koupil digitální fotoaparát a už jsem pořídil téměř 600 snímků. Ukládáním těch, které si chci ponechat, na pevný disk mi však na tomto disku poměrně rychle ubývá volného místa a budu si muset pořídit další zálohovací médium. Jaký typ zálohovací jednotky byste mi doporučili? Druhý pevný disk, jednotku Zip, vypalovací jednotku na CD nebo něco jiného?

Nejlepším řešením by pro vás byla nejspíš vypalovací CD jednotka, vzhledem k vysoké kapacitě a nízké pořizovací ceně médií.

Pokud máte na pevném disku dost místa a můžete tedy ponechat obrázky na hard disku, dokud jich nebude dost na naplnění cédéčka, je to výhoda. Zipové disky jsou s ohledem na kapacitu nákladné, a na přepisovatelné CD disky není vždy spolehnutí.

?.Můj počítač často "sahá" na disketovou jednotku, i když k tomu nemá důvod. Jak mu v tom mohu zabránit?

Bohužel neexistuje jednoduchý způsob, jak tento běžně rozšířený problém odstranit. Je ale několik možností, kterými se o to můžete pokusit.

Možná jste sami dali Windows pokyn disketovou jednotku kontrolovat, a později jste tento pokyn neodvolali. Zde je snadná pomoc. Až příště začnou Windows "sahat" na disketovou jednotku, vložte do jednotky jakoukoli disketu a poklepte myší na ikonu disku A. Zavřete okno s obsahem disku, poklepte na ikonu disku C a disketu z disketové jednotky vyjměte.

Dalším viníkem může být nastavení antivirového programu tak, že kontroluje disketovou jednotku bez ohledu na to, je-li v ní přítomna disketa nebo nikoli. Na příklad v programu Norton Antivirus toto nastavení změníte tím, že v nabídce Options vyberete záložku Scanner a kliknete na tlačítko Advanced. Zrušíte zaškrtnutí položky "All removable drives" a dvakrát stisknete OK.

Je také možné, že pokyn ke kontrole disketové jednotky dává Windows některý z vámi v poslední době upravovaných dokumentů. Nemusíte se zdržovat hledáním viníka stačí smazat obsah seznamu poslední dobou otvíraných dokumentů (tímto úkonem nepřijdete o žádná data). Pravým tlačítkem myši poklepte na lištu a v menu vyberte položku Vlastnosti. V panelu Start najděte v oddílu Dokumenty, najděte podezřelý soubor, klikněte na něj pravým tlačítkem myši a zvolte možnost Odstranit.

Na vině mohou být i zástupci na ploše nebo v nabídce Start, odkazující k souboru či programu v jednotce A. V Průzkumníku si otevřete obsah Plochy. V nabídce Start vyberte položku Najít/Soubory či složky. V řádku "Název" zadejte *.lnk, *.pif a v řádku "Obsahuje text" zadejte A:, klikněte na tlačítko Najít. Všechny nalezené zástupce smažte nebo odstraňte z obsahu Plochy v Průzkumníku a z nabídky Start.

Používáte-li Microsoft Office 97, může být příčinou podivného chování počítače utilita Rychlé hledání (FindFast). Z nabídky Start otevřete Nastavení/Ovládací panely a poklepte myší na ikonu Rychlého hledání. Pokud se vám na seznamu rejstříků v okně Rychlého hledání objeví jednotka A, jedním kliknutím myší ji vyberte a poté v menu Rejstřík vyberte položku Odstranit rejstřík. Dvakrát potvrďte stisknutím OK a zavřete okna Rychlého hledání a Ovládacích panelů.

?.Minulý týden jsem se třikrát pokoušel defragmentovat pevný disk, ale pokaždé se mi na monitoru objevilo hlášení, že defragmentace byla ukončena z důvodu přílišné aktivity. Můžete mi poradit, co mám udělat, abych mohl svůj pevný disk defragmentovat?

Toto je jedna z nejčastějších otázek, které nám čtenáři kladou. Problém je, jednoduše řečeno, v tom, že aby mohlo Defragmentování data na disku efektivně uspořádat, musí nejprve zjistit, kde se nacházejí. Jestliže během defragmentace některý jiný program na disk zapisuje, Defragmentování musí celý disk znovu prověřit, aby zjistilo případné změny.

Toto by nebyl problém, pokud by defragmentace běžela v systému MS-DOS. V systému MS-DOS však není možné spustit více programů najednou, což je nepříjemné.

Chcete-li zajistit bezproblémové dokončení defragmentace, ujistěte se, že nejsou spuštěny žádné programy, které by zapisovaly na disk. Nejjednodušším způsobem je většinou zavření všech programů a aplikací, vypnutí co největšího množství utilit v systémové části lišty a vypnutí spořiče obrazovky.

Pokud toto opatření problém nevyřeší, můžete zkusit spustit Defragmentování v bezpečném modu. Restartujte počítač a podržte klávesu Ctrl stisknutou, dokud se na obrazovce neobjeví startovací menu. Z tohoto menu vyberte možnost Bezpečný mod (Safe Mode) a stiskněte Enter.

?.Rozdělil jsem svůj pevný disk na dvě partition a poté jsem na disku C pomocí programu DriveSpace vytvořil další, komprimovaný disk, čímž jsem získal celkem tři disky. Budu-li potřebovat disk C přeformátovat, bude to mít vliv na komprimovaný disk?

Ano. V případě komprimovaného disku se nejedná o skutečný disk. Data obsažená na komprimovaném disku jsou součástí souboru na disku C, a pokud disk C přeformátujete, tento soubor bude odstraněn.

?.Poslední dobou mám občas problém při vypínání počítače. Když vypínám počítač běžným způsobem z Windows, vypínání se rozběhne, ale pak se najednou zastaví a na monitoru se objeví hláška, že monitor nemá signál z počítače. Při příštím startu Windows potom počítač hlásí, že činnost Windows nebyla ukončena správně a spustí ScanDisk, což je nepříjemné. Je možné, že některý ze souborů Windows je vadný a způsobuje tento problém? Pokud je tomu tak, proč k potížím nedochází při každém vypnutí Windows?

Problémů spojených s odchodem z Windows je tolik (a navrhovaných řešení je ještě více), že není možné zde pokrýt všechny možnosti. Namísto toho navrhujeme, abyste navštívil webovou stránku Microsoftu na http://support.microsoft.com/ a odtud prohledal databázi článků KnowledgeBase vztahující se k vaší verzi Windows. Jako parametr pro vyhledávání zadejte slovo "shutdown" v titulu článku. Například články Q202633 (pro Windows 98) a Q238096 (pro Windows 98 SE) by pak bylo vhodné stáhnout, vytisknout si je a zkusit postupovat podle v nich uvedených instrukcí.

Ještě dříve však můžete vyzkoušet pohrát s nastavením Windows.

Spusťte z Windows utilitu "Pomůcka systémové konfigurace": v nabídce Start najeďte na položku Spustit a do okna pro spouštění programů vepište msconfig. Stiskněte klávesu Enter. Na záložce Obecné klikněte na tlačítko Upřesnit.

Zaškrtněte položku "Zakázat rychlé vypnutí" a potvrďte kliknutím na OK. Tato změna nastavení by mohla váš problém odstranit.

?.V jednom z dřívějších čísel jste odpovídali na dotaz, jak obnovit soubory přesunuté do "odpadkového koše". Co přesně se stane se soubory v odpadkovém koši, dám-li příkaz k jeho vysypání? Pochopil jsem to tak, že tyto soubory zmizí stejně nenávratně, jako když smažete záznam z magnetofonové kazety. Jestliže tomu tak není, nezaplní se časem pevný disk daty, k nimž není žádný přístup? Existuje způsob, jak tato data odstranit nadobro?

Soubory na pevném disku jsou tvořeny dvěma hlavními složkami: informací v části disku, obsahující údaje o struktuře adresářů se jménem souboru a dalšími podrobnosti o souboru, a místem na disku, kde jsou uložena vlastní data. Informace s údaji o struktuře adresářů k tomuto místu na disku odkazuje. (Toto vysvětlení je poněkud zjednodušené, ale není nutné věci příliš komplikovat.)

Vysypete-li obsah Odpadkového koše, jak informace určující místo souboru ve struktuře adresářů, tak část hard disku obsahující data, jsou označeny jako volné k dalšímu použití. V této fázi data nejsou přepsána ani vymazána. Smazání dat by zabralo zbytečně mnoho času a znemožnilo by jejich případné obnovení (nikdy nevíte, kdy budete tuto možnost potřebovat).

Po nějaké době se pevný disk zaplní daty, která není možné běžným způsobem obnovit. To však nepředstavuje problém, neboť prostor, jejž tato data vyplňují, je možné znovu využít. Nová data při ukládání prostě přepíší data stará bez jakýchkoli škodlivých vedlejších účinků.

Jedinou výjimkou, kdy můžete potřebovat data z pevného disku odstranit nadobro, jsou bezpečnostní důvody. V tom případě radíme zakoupit sadu utilit jako je například McAfee nebo Norton Utilities. Obě tyto sady nabízejí možnost bezpečného smazání dat, při němž jsou všechna odstraněná data přepsána ještě předtím, nežli je prostor, který zaplňují, označen jako volný pro další použití.

?.Je možné nějak vypnout nepříjemné a neuvěřitelně hlasité zvuky, které vydává modem při vytáčení internetového připojení?

Vypnutí a opětovné zapnutí zvuku modemu je poměrně jednoduchá záležitost. Používáte-li externí modem, přesvědčete se, jestli má ovládání hlasitosti. Jestliže ano, můžete ho umlčet prostě tím, že snížíte hlasitost na minimum. Máte-li interní modem nebo externí modem bez ovládání hlasitosti, budete muset změnit nastavení modemu.

V nabídce Start vyberte Nastavení/Ovládací panely. Poklepte myší na ikonu Modemy. Zvolte v seznamu modem, který používáte, a klikněte na tlačítko Vlastnosti. Na záložce Obecné uvidíte možnost nazvanou Hlasitost reproduktoru s posuvným ovladačem hlasitosti. Nastavte ovladač na minimální hodnotu. Tento ovladač však nefunguje pro všechny modemy. Pokud je to váš případ, přesuňte se na záložku Připojení a stiskněte tlačítko Upřesnit. V políčku "Zvláštní nastavení" nastavte požadovanou hodnotu AT (viz tabulka s přehledem možných nastavení) a stiskněte OK. Váš modem by nyní měl být tak tichý či hlasitý, jak si přejete.

ATM0 - Naprosto tichý modem, žádné zvuky.

ATM1 - Modem vydává zvuky do doby, než je dokončeno připojení (standardní nastavení pro většinu modemů).

ATM2 - Modem vydává zvuky kdykoli je používán.

ATM3 - Modem nevydává zvuky při vytáčení, pouze v době mezi vytáčením a dokončením připojení.

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0712

Otázka: Chtěl bych se zeptat, jak se dají správně importovat kontakty do aplikace MS Outlook ze souboru typu CSV. Mám problém při importování dat do složky Kontakty ve tvaru CSV. Buď nejsou data importována vůbec, nebo jsou importována do jednoho pole.

Odpověď: Aplikace MS Outlook při ukládání dat souboru typu CSV (hodnoty oddělené čárkou) používá čárku, ale jiné aplikace vycházejí z nastavení, které je vybráno v Místním nastavení operačního systému. Pokud je v operačním systému nastaveno české prostředí, slouží jako oddělovač seznamů středník. Při pokusu o import dokumentu ve tvaru CSV, u kterého jsou hodnoty oddělovány středníkem místo požadované čárky, nejsou data korektně importována. Tato situace může nastat i souboru typu CSV, jenž vznikl nejprve exportem dat z aplikace MS Outlook a jejich následnou úpravou např. v aplikaci MS Excel. Proto soubor otevřeme v libovolném jednoduchém textovém editoru, např. v MS WordPadu. Pomocí funkce Nahradit (v menu Úpravy) necháme zaměnit středník za čárku. Následný import takto upravených dat ve tvaru CSV již proběhne dle očekávání.

Otázka: Už delší dobu mám problém s řazením kontaktů v Outlooku podle příjmení. Jak mohu správně řadit kontakty v adresáři podle tohoto kritéria?

Odpověď: V adresáři elektronických adres se kontakty zobrazují seřazené podle křestního jména, což může vést k znesnadnění orientace v adresáři. V aplikacích Outlook 98 a Outlook 2000 byla proto doplněna možnost řazení kontaktů v adresáři elektronických adres podle příjmení. Následující postup popisuje, jak tento způsob řazení kontaktů v jednotlivých typech instalace aplikací Outlook 98 a Outlook 2000 nastavit.

Řešení pro instalaci typu "Podniková nebo pracovní skupina": (v aplikaci Outlook 98 "Služba elektronické pošty společnosti nebo pracovní skupiny")

1. Nejprve zkontrolujte, zda máte u všech kontaktů nastavenu v poli "Zařadit jako" (na kartě Obecné) možnost "Příjmení, jméno".

2. Klepněte na Nástroje a v otevřené nabídce na položku Služby.

3. Označte službu Adresář aplikace Outlook a klepněte na tlačítko Vlastnosti.

4. V okně Adresář aplikace MS Outlook v rámečku "Způsob zobrazení jmen" zvolte "Zařazení".

5. Klepněte na tlačítko Zavřít a tlačítkem OK zavřete okno Služby.

6. Restartujte aplikaci MS Outlook. Kontakty se v adresáři elektronických adres zobrazí seřazené podle příjmení.

Řešení pro instalaci typu "Pouze síť Internet": (v aplikaci Outlook 98 "Služba elektronické pošty pouze pro síť Internet")

1. V otevřeném Adresáři klepněte na Zobrazit a v rozbalené nabídce vyberte položku "Seřadit podle".

2. Z možností, které se nabízejí, vyberte položku Příjmení. Kontakty se v adresáři elektronických adres seřadí podle příjmení.

Otázka: Mám problém s chybnou aktualizací dat v kontingenční tabulce.

Odpověď: Pokud pracujete s kontingenční tabulkou a jako zdroj dat používáte data sešitu aplikace Excel, je nutné po změně dat kontingenční tabulku aktualizovat. V některých případech však aktualizace neproběhne úplně a datové položky nejsou správné.

Postup řešení: Řešení problému lze nalézt v použití makra, které danou část kontingenční tabulky zaktualizuje. V praxi problém vypadá tak, že pokud měníte obsah určitých datových buněk, položky v kontingenční tabulce přibývají ( je zde jak stará tak nová hodnota). Popis řešení je zároveň simulací problému.

Jako data pro simulaci problému použijeme tabulku aplikace Excel. Otevřete si prázdný sešit a zadejte data podle níže uvedené tabulky. Začněte buňkou A1, tj. A1 bude mít hodnotu A, C4 bude mít hodnotu 5, apod.

Tuto tabulku uložte jako sešit XLS. Dále postupujte takto:

1. Klepněte levým tlačítkem do volného prostoru listu, tam kam bude vložena kontingenční tabulka ( např. buňka E1).

2. Zvolte z menu Data položku Kontingenční tabulka a graf. Tím spustíte průvodce.

3. Výchozí nastavení je Seznam nebo databáze Microsoft Excel a Kontingenční tabulka. Toto nastavení ponechte a klepněte na tlačítko Další.

4. Zobrazí se dotaz na oblast dat. Označte na listu oblast A1 až C4 (zadaná pokusná data) a klepněte na tlačítko Další.

5. Dotaz "Kam umístit kontingenční tabulku" ponechte na "existující list" a potvrďte klepnutím na tlačítko Dokončit.

6. Na listu se zobrazil náhled kontingenční tabulky a panel nástrojů Kontingenční tabulka. Ten obsahuje pole A, B, C.

7. Pole A přetáhněte do kontingenční tabulky na řádková pole, pole B na sloupcová pole, pole C na datové položky. Kontingenční tabulka je hotova.

8. Otevřete menu A (šipkou vpravo). Jsou zde hodnoty z buněk A2 až A4. Klepnutím na tlačítko OK zavřete menu.

9. V buňce A4 změňte hodnotu ccc na ddd. Klepněte pravým tlačítkem na libovolné místo v kontingenční tabulce a zvolte Aktualizovat Data. Dostanete hlášení: Při aktualizaci dat byla změněna kontingenční tabulka. Klepněte na tlačítko OK. Znovu otevřete menu A. Zde jsou však, na rozdíl od tabulky, hodnoty aaa, bbb, ccc, ddd.

Pokud budete měnit data na listu v buňkách A2 A4, budou položky v menu A kontingenční tabulky stále přibývat. V případě, že aktualizujete větší množství dat, je toto chování velice nepříjemné. Následující postup popisuje použití makra, které aktualizuje i tyto položky.

1. Z menu Nástroje zvolte položku Makro Makra. Do pole Název makra napište např. Aktualizace a klepněte na tlačítko Vytvořit. Otevře se editor jazyka Visual Basic. V editačním okně je kód: Sub aktualizace() a End Sub. Mezi tyto řádky vložte kód tak, aby výsledný program vypadal takto:

Sub aktualizace()

Dim itm As PivotItem, pt As PivotTable, pf As PivotField

On Error Resume Next

For Each pt In ActiveSheet.PivotTables

pt.ManualUpdate = True

For Each pf In pt.PivotFields

For Each itm In pf.PivotItems

itm.Delete

Next itm

pf.AutoSort xlAscending, pf.Name

Next pf

pt.ManualUpdate = False

Next pt

End Sub

2. Volbou z menu File Close and return to Excel ukončete práci s editorem jazyka Visual Basic.

3. V aplikaci Excel zvolte Nástroje Makro Makra, označte makro Aktualizace a klepněte na tlačítko Spustit. Data v menu A kontingenční tabulky jsou shodná s daty na listu.

Otázka: Nedávno jsem se dočetla, že budou nějaká nová Windows? Co jsou to Windows Whistler?

Odpověď: Windows Whistler je kódové označení dalšího pokračování Windows 2000, a popřípadě i Windows Millenium. Došlo by tak konečně ke sjednocení Windows do jediné platformy. Jedná se zatím o mírně upravenou verzi Windows 2000, která obsahuje větší rozšíření HTML do operačního systému. Vydána budou stejně jako Windows 2000 ve verzích Professional, Server, Advanced Server a DataCenter Server. Původně Microsoft plánoval dvě verze Windows s kódovým označením Neptune a Odyssey. První z nich měla být určena pro běžné uživatele a druhá pro obchodní oblast. Nakonec se Microsoft rozhodl pro spojení do jediného produktu s kódovým označením Whistler. Microsoft ovšem pracuje již na další verzi, která bude následovat po Windows Whistler, jejíž kódové jméno je Blackcomb, vydání je pak plánováno na konec roku 2002. Bližší informace zatím nejsou dostupné. Windows Whistler se pravděpodobně budou jmenovat Windows 2001 a půjde interně o Windows NT 5.1. Do výroby půjdou pravděpodobně 18. 4. 2001. Už z tohoto důvodu je zřejmé, že nebude mnoho času na nějaké razantní úpravy Windows 2000 a že půjde jen o kosmetické změny. Současně budou nová Windows procházet prvotním testem .NET platformy a jedná se tudíž o Windows.NET 1.0. Dále by Windows měla podporovat ovládání hlasem.

Otázka: Jak mohu vytvořit zálohy soukromého klíče pro šifrování dat na disku ve Windows 2000?

Odpověď: Windows 2000 podporují šifrování dat na disku pomocí EFS ( Encrypted File System ). Se zašifrovanými soubory lze libovolně pracovat, nepovolaný uživatel s nimi nemůže provádět: copy, move, rename, modify atd. Šifrovat nelze pouze soubory s atributem system.Pokud ovšem přeinstalujete Windows, tak už se ke svým zašifrovaným datům nedostanete. Abyste tomuto problému předešli, musíte provést export privátního klíče, který po reinstalaci Windows nainstalujete do Windows zpět, a dostanete se tak ke svým datům.

Postup vytvoření zálohy: přihlašte se jako Administrator, ne pod účtem s administrátorskými právyzvolte Start/Run a spusťte secpol.mscrozbalte položku Public Key Policies a klikněte na Encrypted Data Recovery Agents klikněte na Administrator a pravým tlačítkem otevřte menu a zvolte All tasks > Export zvolte Next, dále Yes, export the private key, pak Nextv dialogu Export File Format, pokud chcete odstranit privátní klíč, zaškrtněte volbu "Delete the private key if the export is successful", zvolte Nextnapište a potvrďte heslo pro zabezpečení klíče, zvolte Next a napište jméno souboru, do kterého se klíč uloží. Tento soubor si překopírujte na svoje přenosné médium a uschovejte ho, poté zvolte Next; zobrazí se dialog Completing the Certificate Export Wizard. Zkontrolujte zadané údaje a zvolte Finish pokud jste zvolili odstranění klíče, musíte restartovat Windows.

§§§§§


Jak používat OCR? [I] - Readiris 4.17

c00p0735

Readiris je šikovný nástroj, který dokáže pomocí skeneru snímat ("grabovat") faxy, knihy a další dokumenty a převést je do editovatelného textu, přičemž dodržuje původní uspořádání.

Belgická společnost I.R.I.S. uvedla na podzim na trh zbrusu nový produkt nazvaný Readiris Pro 6.0. Uživatelé nových skenerů Hewlett-Packard nebo AGFA již tento nástroj znají, neboť je dodáván spolu s nimi.

Nás ale těší, že vám můžeme nabídnout zdarma zvláštní verzi programu Readiris 4.17 CUP. Ta sice není tak sofistikovaná jako ta nejnovější, jedná se však o plnou verzi schopnou číst 55 jazyků. Za normálních okolností je časově omezená, nicméně lhůta vám bude určitě dostačovat k vyzkoušení produktu podle zde uvedeného návodu. Navíc máte možnost získat zdarma od společnosti I.R.I.S. klíč, kterým časové omezení softwaru odblokujete. K získání klíče stačí, abyste se zaregistrovali přímo u společnosti I.R.I.S. Navrhujeme vám, abyste k následujícím odstavcům přistupovali jako ke stručnému návodu, jehož cílem je seznámit vás s technologií OCR.

Ze všeho nejdříve vysvětlíme význam některých termínů, které se v technickém jazyku OCR běžně používají a mají zároveň určité historické pozadí.

Co je OCR?

Zkratka OCR znamená "Optical Character Recognition" (optické rozpoznávání znaků) a popisuje proces, kdy je z papírového dokumentu naskenován obraz a následně je z tohoto obrazu "extrahován" text.

Tímto způsobem jsou papírové dokumenty konvertovány do editovatelných počítačových souborů. To je přesně to, oč tu běží. Zadáváte text do PC, aniž byste jej museli přepisovat, a navíc máte své informace v počítači mnohem rychleji. Rozpoznávání textu je 20až 25krát rychlejší než ruční přepisování. Pro srovnání si uvedeme pár čísel: zatímco velmi rychlá sekretářka napíše 200 znaků za minutu, OCR rozpozná několik stovek znaků za sekundu. (Nutno přidat určitou dobu pro proces skenování a pro obsluhu softwaru.)

OCR lze také použít, když budete chtít převést do počítače tabulky s čísly, takže se ve vaší kanceláři může stát velice efektivním nástrojem.

Odkud tato technologie pochází?

Ačkoli vývoj OCR začal již před 30 lety ve výzkumných laboratořích umělé inteligence, přesto je tato technologie celkem neznámá i pro lidi, kteří by ji mohli používat při každodenní práci. První OCR byly velmi pomalé a nebyly zcela přesné. Ve většině případů se omezovaly na rozpoznávání speciálních fontů (OCR-A, OCR-B). Ale stejně jako v ostatních oblastech počítačové vědy, dochází i zde k obrovskému vývoji. První komerční produkty OCR na platformě PC se objevily na konci 80. let. V 90. letech se tato technologie zpřesnila, zrychlila a stabilizovala. A tak zatímco se výkon zvyšoval, ceny OCR a skenerů výrazně klesaly.

Dnes je již většina skenerů dodávána spolu s OCR softwarem. Lze proto předpokládat, že s ohledem na rapidně rostoucí trh s multifunkčními periferiemi (fax, skener a tiskárna v jediném přístroji) se může OCR stát stejně využívanou aplikací jako textový editor.

Jak OCR funguje?

Po naskenování získáme z papírového dokumentu "obraz" a následně je z tohoto obrazu "extrahován" text. Co se však ve skutečnosti děje? Můžeme si proces OCR více specifikovat?

Skener funguje jako "oko" počítače a vytvoří obraz. V tomto kroku je obraz dokumentu pouze nesmyslný shluk černých teček (pixelů) a bílého pozadí. Z pixelů extrahuje OCR textové informace tak, že rozlišuje tvary liter a přiřazuje je ke znakům. To provádí v několika krocích.

Prvním krokem je segmentace řádek. Rozdělí stránku s textem do samostatných řádků, analyzuje zkosení řádků, jejich rozteč, iniciály a odděluje řádky, které se dotýkají.

Fáze segmentace slov a znaků izoluje jedno slovo od druhého a odděluje jednotlivá písmena ve slově. Pokud mají znaky stejnou šířku (např. v DOSu), je segmentace znaků jednoduchá. Problémy nastávají, pokud šířka písmene závisí na jeho tvaru (proporcionální písmo), jestliže dochází k převisu určité části písmene a k dotýkání znaků (ligatury), nebo když se používají fonty jehličkových tiskáren (znaky vytvořené ze shluků izolovaných teček).

V posledním kroku je ke každému samostatnému tvaru přiřazen podle charakteristiky daného znaku správný symbol. OCR analyzuje segmentované znaky tak, jako to dělají nevědomky lidé. Extrahuje tvary (čáry, kličky, mezery, uzly, úhly, apod.) a porovnává je vůči předdefinovanému nebo naučenému zdroji znalostí. Tento přístup se nazývá "topologická analýza". Její hlavní výhodou je, že takto získáte omnifontovou identifikaci znaků, do značné míry nezávislou na velikosti fontu.

Jaká je role uživatele v procesu OCR?

Zcela jednoduchá! Naskenuje dokument a označí, co ho zajímá. O vše ostatní se již postará OCR. Novým uživatelům jistě bude vyhovovat průvodce, vedoucí procesem OCR pomocí jednoduchých, přímých otázek. Práci s OCR lze ještě více zjednodušit využitím automatického režimu. Uživatel jen skenuje předlohy, a poté je ukládá jako textové dokumenty. Můžeme tomu klidně říkat: "opis textů na jedno kliknutí"!

Jaká je úloha lingvistiky v procesu OCR?

Softwarové balíky OCR obsahují lingvistické databáze nebo lexikony. K čemu se využívají? Systém se s jejich pomocí učí nové znaky a využívá k tomu kontextovou analýzu. Lingvistické znalosti týkající se slabik a slov tak zvyšují výkonnost OCR. Aby nedocházelo k záměně vlastních jmen nebo cizích slov za známá slova vybraného jazyka, neposkytuje lingvistická analýza žádné pevné výsledky. Místo toho používá tzv. fuzzy logiku, která kombinuje výsledek s lingvistickými daty a přiřazuje váhu možným řešením.

Je důležité, abychom si uvědomili, že systém používá lingvistiku v průběhu rozpoznávací fáze, a ne po ní! Lingvistika je podstatnou částí rozhodovacího procesu, nezaměňujte proto lingvistický modul Readirisu za kontrolu pravopisu, kterou můžete použít až na rozpoznaný text.

Čím je výjimečná technologie OCR společnosti I.R.I.S., a co znamená "connectionist"?

Technologie společnosti I.R.I.S. je neoddělitelně spojena se slovem "connectionist". Jeho znakem je na fontu nezávislá extrakce znaků, doplněná o samoučicí technologie odvozené z patentované neurální sítě. Co se za touto poučkou skrývá? Již dříve jsme si uvedli, že OCR provádí topologickou analýzu, při níž využívá virtuální rozpoznávání fontů (příklad omnifontu). Při lingvistické kontextové analýze ji doplňuje o výše uvedenou samoučicí se logiku. To vše je však třeba použít v pravý čas a na správném místě. A právě to má za úkol neurální síť, která používá k organizaci analýz neurální rozhodovací model.

Readiris má tedy vše, co má mít. Existují však nějaké výjimečné vlastnosti, které jsou pro filosofii společnosti I.R.I.S. charakteristické? Takovou vlastností je jistě samotné ovládání produktu Readiris. Uživatel označuje v dialogovém okně sporné znaky, a tím zároveň zvyšuje přesnost systému. Všechna takto vybraná řešení si totiž software zapamatuje, a to postupně zvyšuje jeho rychlost a zároveň snižuje chybovost. Čím více Readiris používáte, tím inteligentnějším jej činíte! Readiris můžete dokonce vytrénovat na zvláštní znaky (např. matematické symboly) nebo mu pomoci vyrovnat se s deformovanými fonty, jaké se nacházejí ve skutečných dokumentech.

Druhým výjimečným znakem je počet podporovaných abeced a jazyků. Readiris čte 55 jazyků, včetně řečtiny, japonštiny, čínštiny a jazyků psaných azbukou, což v porovnání s ostatními OCR nemá obdobu!

Začínáme...

1. Readiris máte nainstalován na disku. Chcete--li zahájit práci, klikněte na menu Start, přejděte na Programy, a potom na IRIS Applications a Readiris. V rolovacím menu naleznete spoustu ikon. Pomocí několika prvních z nich přistupujete k dokumentům ve formátu pdf (Acrobat Reader), další umožňuje program odinstalovat, je zde i hypertextový odkaz na webovou stránku výrobce, a především ikona pro spuštění aplikace.

2. Po spuštění programu vás přivítá průvodce registrací, kde si pomocí tlačítka Request the key můžete vyžádat klíč, jenž odstraní časový limit pro použití aplikace. Chcete-li se registrovat později, stiskněte tlačítko Register later. V tom případě se objeví průvodce po OCR. Jeho použití je velmi intuitivní, musíte pouze odpovědět na několik otázek a celá aplikace se rozeběhne sama. Průvodce se vás zeptá, zda je dokument, který se má zpracovat, soubor, nebo zda ho chcete teprve naskenovat. Pro začátek klikněte na obrazový soubor (Image file) a k práci použijte vzorový dokument. Pak zvolte jazyk dokumentu typicky češtinu.

3. Pomocí následujícího okna si zvolíte, v jakém formátu chcete výsledky OCR ukládat. K dispozici je více možností, ale pokud vám nevyhovují, klikněte na tlačítko Change, a změňte je. Používáte-li MS Word, nastavte si Format: Rich text format, Paragraph: On, Layout: Recreate source document. I přesto budete mít stále možnost rozvržení dokumentu zachovat nebo měnit.

4. Po potvrzení vašeho výběru se průvodce zeptá, zda jste připraveni začít s rozpoznáváním klikněte tedy na Go. V objevivším se okně zvolte vzorový soubor a potvrďte OK. Poté začne Readiris s analýzou a zahájí rozpoznávání textu a jeho uspořádání.

5. Po této analýze přejde program automaticky na druhou fázi. Požádá vás, abyste potvrdili správnost některých slov, písmen či prvků, jimiž si není zcela jist, a případně je opravili.

6. Po dokončení této fáze Readiris automaticky otevře okno s textovým souborem v předdefinovaném formátu. Jedná se o textový soubor generovaný systémem ze zdrojového obrazového souboru. Po uložení souboru zobrazí Readiris celkový pohled na dokument, kde jsou naznačeny cesty, které logicky spojují odstavce. Není nutné zdůrazňovat, že výběry provedené aplikací je možné změnit.

§§§§§


Komunikace


Chcete sí? - pro malou firmu, kancelář

Martin Kybal

c00p0643

Možná, že jste už narazili ve svém okolí na někoho, kdo potřeboval spojit několik počítačů do sítě. Známý, co má malou firmu s deseti zaměstnanci, kolega, který otevírá novou kancelář. Známé síťové firmy nabízejí pestrou nabídku produktů, ale pro vaše potřeby to není ono. Stačí něco malého, jednoduchého a hlavně za pár korun.

Tak přesně takhle asi uvažovali konstruktéři firmy Edimax, když navrhovali nové aktivní prvky pro malé kanceláře. Výsledky jejich práce jsme měli možnost otestovat v naší redakci. Jde o tři zařízení. Jeden přepínač a dva rozbočovače.

Krátce se nejprve zmíním o základních rozdílech mezi oběma produkty. Přepínač pracuje tak, že na jeho jednotlivé výstupy jsou připojena zařízení (počítače, další aktivní prvky, tiskové servery), jež mezi sebou mají komunikovat. Příchozí data jsou nasměrována pouze na výstup, k němuž je připojeno zařízení, kterému jsou data určena. Naproti tomu rozbočovač "nepřemýšlí", a co přijde na jeden vstup poctivě rozdělí na všechny výstupy. Výsledkem je, že síť s rozbočovačem nemá takový výkon jako ta s přepínačem.

Edimax ED-1405P a ED-1408P

Pod tímto názvem vyrábí firma Edimax dvourychlostní rozbočovače. Jsou určeny jak pro provoz klasického 10Mb/s Ethernetu, tak 100Mb/s Fast Ethernetu. To je zvlášť potěšitelné, protože je možné využít stávající vybavení (síťové karty, jiné 10Mb/s prvky) a přidat k nim nové s vyšší rychlostí. Rozbočovač má jednotlivé porty vybaveny funkcí automatického rozlišení rychlosti. Tak je možné na jeden port připojit server se 100Mb/s kartou a do vedlejšího pak počítače se "starým" Ethernetem. Všechny porty jsou vybaveny konektorem RJ-45 pro připojení kabeláže z kroucené dvoulinky. Zařízení je napájeno z externího adaptéru. Na vrchní straně jsou LED kontrolky, sloužící k signalizaci zapojení portu, jeho rychlosti a aktivity. Spodní strana je vybavena úchytkami pro přišroubování rozbočovače např. na zeď či spodní stranu stolu.

Model 1405 je osazen 5 porty, model 1408 nabízí přípojných míst 8. Instalace rozbočovače je opravdu jednoduchá. Stačí jej připojit k napájení a je připraven k provozu. Po připojení jednotlivých zařízení se rozsvítí kontrolky, označující stav a rychlost portů. Vyzkoušeli jsme jak provoz 10-, tak i 100Mb/s zařízení a nakonec i jejich kombinaci. Ve všech případech rozbočovač nastavil rychlost správně a nestalo se, že by si s některou ze síťových karet nerozuměl. Po zapojení jsme na něj mohli zapomenout. Nic dalšího k provozu nevyžaduje.

Při testování na 100 Mb/s prokázaly oba rozbočovače slušný výkon a rozhodně se nedá říci, že by odpovídaly heslu "za málo peněz málo muziky", spíše naopak. Cena, která je více než zajímavá, je totiž u 5portové verze 2 850 Kč a u 8portové 3 450 Kč bez DPH. Uvážíme-li, že jde o zařízení pro 100Mb/s Fast Ethernet.

Edimax ES-3105P

Tento přepínač je stejně jako předchozí rozbočovače určen pro malé sítě. Opět je schopen pracovat jak s 10-, tak 100Mb/s zařízeními. Přepínač rozezná automaticky rychlost zařízení, a samozřejmá je možnost jejich kombinace. Každý port pracuje v takzvaném plně duplexním provozu. To znamená, že je schopen data současně přijímat i vysílat. Přepínač dokáže zpracovat 148 800 paketů za sekundu. Pro ukládání adres síťových karet (MAC adres) používá 1KB paměť a pro data má vyhrazenou 256 Kb velkou vyrovnávací paměť. Zařízení opět není nutné jakkoliv konfigurovat. Stačí zapojit napájení a zařízení připojit. Pak už jen běží. Přepínač byl vybaven v našem případě pěti porty, ale vyrábí se i jeho osmiportová verze. Co opět u takového zařízení překvapí, je cena. Za 5portovou verzi je to pouhých 3 700 Kč bez DPH.

Závěrem

Všechna zařízení Edimax, která jsme testovali, nás příjemně překvapila. I s malými náklady je možné z nich postavit 100Mb/s Fast Ethernet síť se solidním výkonem. Například síť se 2 servery a 10 stanicemi postavíte ze dvou rozbočovačů a jednoho přepínače za 9 400 Kč. Získáte spolehlivou, rychlou a rozšiřitelnou síť za velmi přijatelnou cenu. Tak proč ještě nemáte svoji síť...?0 0643/FEL o

Rozbočovač Edimax 1405P

cena

provedení

Cena: 2 850 Kč bez DPH

Rozbočovač Edimax 1408P

cena

provedení

Cena: 3 450 Kč bez DPH

Přepínač Edimax ED-3105P

cena

provedení

Cena: 3 700 Kč bez DPH

K recenzi zapůjčila firma:

Actebis Computer, s. r. o., Zličín Business Centre, Na Radosti 399

www.actebis.cz

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu - Internetové obchody

Jozef Petro

c00p0671

Udělejte si svůj internetový obchod... tak nějak podobně propagují svůj software na prodej po Internetu naše firmy. A protože některé z nich nabízejí své programy dokonce zdarma, prodávat přes Internet může praktický každý. Kromě klasických kamenných firem, které Internet chápou jako další prodejní kanál, existuje i u nás hodně takových, jež se specializují pouze na internetový prodej. Další skupinou obchodníků jsou jednotlivci, kteří si to jednoduše chtějí vyzkoušet. Výsledkem je skutečnost, že na našem Webu najdeme stovky, ne-li tisíce e-shopů. Které jsou ale ty dobré, that is the question.

Jak se orientovat

Pokud nemáte hodně zkušeností s nákupem na Internetu a v e-obchodech se nevyznáte, bude asi nejlepší, když se nejdříve podíváte na některý z katalogů e-obchodů. Jedním z nich je Katalog internetových obchodů ShopFinder www.shopfinder.cz. Jak napovídá již samotný název, jedná se o katalog, v němž jsou obchody dělené podle kategorií. K zajímavým vlastnostem katalogu patří informace o míře dostupnosti jednotlivých stránek. Najdeme zde také informace o formách placení za zboží, způsobu objednání a dodávky. Zvláštní ikonou jsou označeny obchody garantující dodávku do 24 hodin, a ty, které od určité výše objednaného zboží doručují zboží zákazníkovi bezplatně. Rubrika Elektronické obchodování přináší články o tomto tématu a o nakupování na Internetu obecně. Je určena všem, kdo s nakupováním přes Internet nemají dostatek zkušeností. Vyhledávat obchody můžete také zadáním hledaného produktu do vyhledávače, přičemž můžete dále zvolit obchody dodávající zboží do 24 hodin, dodávající zboží bez fakturování poplatku za poštovné, atd. Další katalog internetových obchodů se jmenuje Infoshop a najdete ho na adrese www.infoshop.cz/cio/. Podobně jako ShopFinder, také InfoShop nabízí vyhledávání podle základních kategorií zboží, kterých má celkem 16. Na rozdíl od předešlého katalogů neumožňuje vyhledávání zadáním hledaného produktu. Zajímavý je jeho inzertní systém nabídky a poptávky, do nějž zadáte hledané zboží nebo službu, a čekáte na oslovení dodavatelem. Pokud jste dodavatel služby, můžete do tohoto inzertního systému zadat služby, popřípadě zboží, které nabízíte.

Server České obchody je dalším z katalogů e-obchodů. Najdete ho na adrese www.obchody.cz/index/. Zde hledáte pomocí katalogu, nebo zadáním hledaného produktu. Vyhledávat můžete také podle druhu placení, které umožňují, nebo obchody dodávající do 48 hodin, apod. V pravé části homepage najdete žebříček nejnavštěvovanějších e-obchodů. Specializovaný katalog obchodů přináší také jeden z našich nejznámějších vyhledavačů Atlas: obchody.atlas.cz.

Kam pro počítače

Počítače, tiskárny, notebooky, software, příslušenství, jednoduše vše týkající se počítačů nakoupíte třeba v AutoCont Internet Shopu shop.autocont.cz. Zboží můžete vyhledávat v katalogu nebo pomocí vyhledávače. Předtím, než se rozhodnete něco si koupit, můžete si prohlédnout popis produktu a jeho podrobnou technickou specifikaci. Bohužel popis není u všech položek, což je jediným negativním bodem tohoto shopu. Všeobecné obchodní podmínky a informace o splátkovém prodeji si můžete stáhnout ve formátu pdf. Platit lze prostřednictvím Expandia banky nebo pomocí Juice Pay karty.

CanonShop www.canonshop.cz nabízí vše od firmy Canon. Najdete tady tiskárny, kopírky, faxy, fotoaparáty, videa, a samozřejmě náhradní díly a spotřební materiál. Nejlepší na CanonShopu je, že vše nabízí s minimální slevou 10 %. Nenakupujte pak na Internetu, když je to levnější než v kamenných krámech. Nabídku počítačové techniky přináší také firma Comfor www.com4.cz/comfor/. Kromě počítačů nabízí mobily, fotoaparáty, tiskárny, skenery a další kancelářskou techniku. Platit můžete nejen převodem z Expandie, ale i OK kartou či pomocí Paegas GSM bankingu.

Létejte s Internetem

Prodej letenek na Webu patří celosvětově k prodejním hitům. U nás je tomu také tak. Letenky přes Internet nabízí u nás celá řada cestovních kanceláří a agentur. Jelikož ceny jsou přibližně na stejné úrovni, je dobré při výběru srovnávat přidanou hodnotu, kterou jednotlivé agentury poskytují. K největším prodejcům letenek patří např. agentura Magris letenky.magris.cz, cestovní agentura Dust www.dust.cz, cestovní kancelář Fractal www.fractal.cz, která přináší kromě nabídky letenek též aktuální zpravodajství ze světa letectví. Letenky najdete také u Fischera www.fischer.cz, jenž nabízí i letenky na své chartrové lety. To znamená, že se letadlem z Prahy dostanete do destinací, kam od nás žádná jiná letecká společnost nelétá přímou linkou.

Hitem u nás je bílá technika

Bílá technika, tedy ledničky, pračky, mrazničky a další vybavení domácnosti, patří u nás k prodejním hitům na Webu. Na rozdíl od ostatního světa, kde toto zboží nefiguruje v žebříčku nejprodávanějších komodit, patří bílá technika spolu s letenkami a knihami do žebříčku TOP 5 nejprodávanějších komodit. Důvodem je zřejmě fakt, že jednotlivé položky stojí většinou nad 10 000 Kč, a tak sleva např. 10 % může být v celkovém součtu dosti zajímavá. A některé e-obchody nabízejí často slevu i vyšší. Předtím, než se vydáte do klasických obchodů, podívejte se tedy na Internet a vezměte si do ruky kalkulačku. Možná se poprvé rozhodnete pro nákup na Webu. Výrobky firmy Gorenje najdete na adrese www.egorenje.cz, ETA prodává své zboží na adrese www.eta.cz. Obchodní dům ATS www.atsmb.cz nabízí, kromě bílé techniky, také televizory, videopřehrávače a další spotřební elektrotechniku. Stránky A-Z elektro v Praze se specializují na prodej domácích spotřebičů pro pražské zákazníky. Obchod najdete na adrese a-z-elektro.v-praze.cz.

Business to Business

Systém pro obchodování mezi firmami, který je znám pod zkratkou B2B, nabídla u nás stejnojmenná společnost. Najdete ho na adrese www.intelligo.cz. Cílem tohoto elektronického tržiště je nabídnout jednotlivým firmám možnost obchodovat mezi sebou s vyloučením prostředníků, a zvýšit tím efektivnost a rychlost obchodu. Jedná se o jakýsi virtuální trh, kde odběratel specifikuje zboží, o které má zájem, a čeká na nabídku. V nabídce najdeme především kancelářskou a výpočetní techniku, nábytek, pracovní pomůcky, apod.

Něco pro hezčí polovinu lidstva

Internetový magazín pro ženy Žena-in připravil pro své čtenářky rozcestník na kvalitní a zajímavé elektronické obchody ze ženského hlediska. Rozcestník najdete na adrese www.zena-in.cz/obchody/default.asp a s jeho pomocí se dostanete do obchodů s kosmetikou, textilem, hudbou, knihami, potravinami, atd. Na koho jiného, když ne na ženy, se obrací nabídka e-shopu s názvem Krásná.cz www.krasna.cz. Kromě nabídky kosmetiky, parfému a dalších "zkrášlovadel" přinášejí stránky ženskou poradnu (dermatologie, plastická chirurgie, sexuologie), soutěž a tipy a postřehy z různých salonů krásy.

Některé zajímavé obchody

Lesní obchodní centrum (shop.prvniles.cz)

Lesní a okrasné dřeviny do vaší zahrádky. V nabídce je více než 1 000 položek.

Virtual Tobacco Shop (shop.tobacco.cz)

Nabídka doutníků, tabáků a kuřáckých potřeb.

Koření od Antonína (www.koreni.cz)

Kromě jednotlivých druhů koření najdete v nabídce také směsi. Zboží si můžete objednat v jednoduchém obalu, nebo v kořenkách. Navíc zde najdete i recepty, momentálně je jich cca 70, přičemž každý týden přibývá jeden další. Hezké je i povídání o jednotlivých druzích koření, kde se dozvíte odkud to které pochází a k čemu se používá.

Tip pro skrblíky

Akční ceny.cz (www.akcniceny.cz)

Server hodlá poskytovat informace o akčních cenách v našich supera hypermarketech. Prozatím je tady pouze nabídka obchodního řetězce Tesco, další by měly přibýt v budoucnu. Vyhledávání je možné pomocí značky, typu výrobku, klíčového slova, kategorie, názvu společnosti, a dokonce i podle města.

Kde budeme hledat knihy

Knihy patří od počátku ke stálicím internetové nabídky. Ze celosvětové slávy amerického Amazonu se snaží těžit Český Amazon, jehož knižní nabídku najdete na adrese obchod.stranky.cz/phx/index.asp. Podle vlastních údajů nabízí přes 17 000 titulů. Kromě knih můžete nakupovat také videokazety, audiokazety, cédečka, DVD a počítačové hry. Literaturu pro náročnější čtenáře přináší internetové knihkupectví Kosmas, www.kosmas.cz. Kromě knih nabízí Kosmas také hudbu a CD-ROMy. Bonbónkem je možnost popovídat si on-line s pracovníkem tohoto knihkupectví.

Výprodej levných a zlevněných knih najdete na www.levneknihy.cz. Kromě knih, které jsou děleny do jednotlivých kategorií, najdete v tomto e-obchodě také cédečka, videokazety, časopisy, kalendáře a mapy. Zboží je zasíláno na dobírku a dobírka je také jedinou možnou formou platby.

§§§§§


Rychlá data v síti EuroTelu - test nokie 6210 a hscSd datových přenosů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0698

Se stolním modemem dokážete přenášet téměř 56 kilobitů za vteřinu. Přes mobilní telefon jen 9,6 Kb/s. Anebo ne?

V síti EuroTel jsou s běžnými mobilními telefony možné datové přenosy rychlostí 9,6 nebo 14,4 Kb/s. Tedy ne úplně se všemi, ale s mnoha určitě. Tato rychlost je daná kapacitou jednoho přenosového kanálu a běžnými prostředky ji nelze zvýšit. Technologie HSCSD (High Speed Circuit Switched Data) umožňuje spřáhnout více takových kanálů k sobě, což způsobí, že data lze skutečně přenášet mnohem rychleji.

HSCDS standardně používá konfiguraci 2 + 2, tedy dva kanály ve směru k mobilu a dva kanály směrem zpět do sítě, nebo metodu 3 +1, kdy jsou k dispozici 3 kanály pro stahování dat a jediný kanál pro odesílání, což lépe odpovídá běžným požadavkům při používání Internetu. V konfiguraci 2 + 2 je maximální rychlostí 28,8 Kb/s každým směrem, zatímco 3 +1 poskytuje maximálně 43,2 Kb/s pro download a zbylých 14,4 Kb/s pro upload.

Výsledky z praxe

HSCSD přenosy jsme otestovali s jedním z nemnoha mobilních telefonů, které je podporují, s Nokií 6210. Instalace programového vybavení potřebného pro využívání datových služeb není zcela bezproblémová. Při využití infračerveného portu nastávají během instalace poměrně kuriózní situace, kdy uživatel je během instalačního ceremoniálu nucen začít v podstatě instalaci uvnitř instalace ještě jednou. Nicméně i tyto problémy lze překonat a potřebný ovladač úspěšně nainstalovat.

Po jeho zavedení se v ovládacích panelech náhle objeví nová ikonka Nokia Modem Options, s jejíž pomocí je možné konfigurovat parametry připojení k síti. Lze nastavovat poměr využití kanálů, jak již bylo naznačeno, stejně tak je možné ovlivnit protokoly použité při spojení.

Dále se instalovaný datový konektor chová stejně jako jakýkoliv jiný TAPI modem v prostředí Windows, a lze na něj přistupovat z libovolné aplikace využívající TAPI rozhraní. Jedním ze zřejmě nejvyužívanějších programů tak bude Telefonické připojení sítě, tedy připojení k Internetu.

Využití komunikace s přenosem HSCSD oproti klasickému mobilnímu telefonu rychlost komunikace a přístupu k Internetu dramaticky zvýší. Námi skutečně dosaženou přenosovou rychlostí bylo něco málo přes 38 Kb/s, což zaručí opravdu citelný nárůst výkonu, a s tím i spojeného komfortu užívání Internetu prostřednictvím sítě mobilních telefonů GSM.

Technologii HSCSD poskytuje dnes pouze společnost EuroTel, a tak se zde nemůžeme vyhnout také jejím konkrétním cenovým nabídkám: EuroTel svým zákazníkům za každou minutu práce třeba s Internetem prostřednictvím přenosu HSCDS naúčtuje 2 Kč bez DPH.

Nokia 6210 mobilní evoluce

Model 6210 finské Nokie je určen do segmentu střední třídy mobilních telefonů. Navazuje na předchozí typy řady 6xxx, tedy 6110 a především 6150. Z nich převzala "šedesátdvadesítka" zejména hlavní rysy svého designu, který je poměrně dost konzervativní. Nokii 6210 chybějí všechny ty oblíbené flipy, zajímavě tvarované antény, spousty dodatečných tlačítek, rotační ovladače, prostě to, co nabízejí jiní výrobci. Přesto je ale její ovládání pro řadu ostatních mobilních telefonů nedostižnou metou. Nokia 6210 se ovládá prostě výtečně. Menu je přehledné, grafické, se zcela logickou strukturou, často používané funkce jsou k dispozici v jeho prvních položkách každé úrovně, a tak se nový majitel se svým přístrojem sžije opravdu rychle.

Velký displej s dostatečným podsvícením zaručuje snadné psané SMS zpráv, stejně jako možnost využívat služeb prohlížeče wapových stránek. I když je samozřejmě nutné přiznat, že WAP už není takovou skvělou a revoluční inovací, za jakou byl považován ještě nedávno, zejména vzhledem k malému počtu a nižší kvalitě většiny wapových stránek.

Obdivuhodná na Nokii 6210 je konstrukce a organizace vnitřní paměti. Vnitřně je unifikovaná, a podle potřeby je aktuálně přiřazovaná telefonnímu seznamu, diáři a SMS zprávám. To spolu s její vysokou kapacitou umožňuje mít uloženo značné množství dat uvnitř telefonu. Není problémem a prakticky jsme si ověřili -, že rozsáhlá paměť dává k dispozici více než 200 položek pro SMS zprávy, několik stovek pro telefonní čísla atd. Zajímavé je rovněž to, že v telefonním seznamu je možné k jednomu jménu přiřadit více telefonních čísel a několik poznámek, i když tuto funkci nabízela i Nokia 7110. Samozřejmostí je možnost roztřídit uživatele do několika skupin a aplikovat na ně stejná pravidla vycházející ze situačních profilů.

V souvislosti s nástupem inovovaného designu přišla Nokia 6210 také o anténu. Ne tedy úplně, ale už jí chybí onen známý klacík, vystrčený vstříc signálům mobilních sítí. Místo toho je anténa zabudována v horní části zadní strany přístroje, podobně jako je tomu například u Nokie 3210. Je nutné přiznat, že tato změna se negativně podepsala na citlivosti telefonu.

Ani model 6210 není zcela bez chyb. Zklamalo nás malé tlačítko pro vypínání a zapínání, kterým se ale naneštěstí volí také aktuální situační profil (profily jsou mimochodem plně konfigurovatelné, nicméně nelze přidávat další). Také až příliš uzavřená konzervativnost zabránila do telefonu implementovat některé zajímavé drobnosti známé z jiných telefonů například odmítnutí zvonění pouze příchozího hovoru či automatický zámek klávesnice.

Velmi kladně naopak hodnotíme zpětnou kompatibilitou s příslušenstvím Nokií řady 61xx, a samozřejmě již zmíněné výborné ovládání.

Hledáte-li solidní telefon a chcete-li využívat přenosy HSCSD, je Nokia 6210 dobrou volbou. Nepřekvapí vás podivné ovládání, nebudete luštit písmenka na miniaturním displeji. Budete dlouho telefonovat a rychle přenášet data.

Nokia 6210

ovládání

přenosy HSCSD

velká paměť

příliš konzervativní

K recenzi zapůjčila firma: Nokia, s. r. o., Praha City Center, Klimentská 46, www.nokia.cz

Záruční doba: 1 rok na telefon, 6 měsíců na akumuláror

Cena: nedotovaný přístroj 16 995 Kč vč. DPH, dotovaný 12 995 Kč vč. DPH

§§§§§


Webové stránky snadno a rychle - 1ST page 2000

Jaroslav Fikker

c00p0699

Pro tvorbu webových stránek se používají dva typy nástrojů. První z nich, vhodnější pro začínající uživatele, se označují jako WYSIWYG editory (What You See Is What You Get). Naopak nástroje z druhé skupiny, pracující přímo s HTML kódem, upřednostňují pokročilí uživatelé. Mezi zástupce této skupiny patří i 1st Page 2000, s nímž bych vás chtěl nyní blíže seznámit.

Po instalaci

Bezprostředně po instalaci vás pravděpodobně překvapí skutečnost, že nikde nenajdete zástupce s názvem 1st Page 2000. Tuto záhadu lze ale snadno vysvětlit. Autoři programu totiž počítají s různou úrovní znalostí uživatelů, a proto je možné 1st Page 2000 spustit ve 4 pracovních režimech lišících se množstvím ovládacích prvků (příslušní zástupci nesou označení Easy, Expert, Hardcore a Normal). Osobně tento přístup považuji za velmi užitečný zejména pro začínající autory, kteří v režimu Easy nejsou okamžitě po spuštění aplikace zavaleni nástrojovými lištami s množstvím tlačítek, ale mají k dispozici pouze nejdůležitější ovládací prvky. Naopak zkušený uživatel si může uživatelské rozhraní do značné míry přizpůsobit svým požadavkům.

Nástroje

Pracovní plocha aplikace je rozdělena do několika částí maximálně využívajících dostupný prostor. Horní část okna je vyhrazena pro menu a nástrojové lišty. Z nich považuji za nejužitečnější a také pravděpodobně nejčastěji používanou paletu nástrojů (Palette), která na několika lištách a záložkách sdružuje mj. základní příkazy jazyka HTML (tabulky, rámce, písmo, skripty atd.). Obdobné možnosti nabízí také tzv. Hardcore bar s HTML příkazy, seskupenými do několika snadno přístupných nabídek.

V levé části okna pod nástrojovými lištami (lze ho ale přemístit i na druhou stranu) se nachází Side Panel, kde jsou dostupné nástroje pro práci se soubory (1st Page Explorer obdoba Průzkumníka z Windows), knihovny HTML příkazů (Tag Library) a útržků kódu (myCode), projekty (Project Management) a nápověda k jednotlivým příkazům jazyka HTML.

Největší část pracovní plochy zabírá vlastní editační okno, rozdělené prostřednictvím záložek na tři pohledy. Nejdůležitější je editační pohled (Edit) určený k zápisu či úpravám kódu budoucí stránky. Jak bude váš výtvor vypadat v prohlížeči, se lze přesvědčit v režimu prohlížení (Preview). Pro okamžitou kontrolu změn provedených v kódu si můžete zobrazit tyto dva pohledy nad sebou nebo vedle sebe. Samozřejmě je možné z prostředí 1st Page 2000 také otevřít dokument v libovolném externím prohlížeči. Poslední záložka (Reference) slouží k zobrazování nápovědy, syntaxe HTML příkazů apod.

1st Page 2000 obsahuje také řadu nástrojů a funkcí, jejichž cílem je maximálně usnadnit život tvůrcům webových stránek. Tak například pro větší přehlednost editor používá přizpůsobitelný systém barevného zvýrazňování zapsaného kódu, který umí aplikovat více sad barevných kombinací v závislosti na typu souboru (např. HTML, PL/SQL, Java, Perl).

Autorům je zdarma k dispozici také téměř 500 skriptů v jazycích JavaScript (zcela převládá), DHTML a Perl. Nabídka obsahuje nejrůznější textové, grafické a zvukové efekty, počítadla přístupů, on-line hry, rozbalovací menu atd. Pro zvýšení rychlosti načítání vašich webových stránek můžete použít HTML Compressor, který z dokumentů odstraní všechny nepotřebné znaky a zmenší tak výslednou velikost souborů. Vedlejším efektem je snížení přehlednosti kódu (odstraněny jsou nadbytečné mezery, konce řádků apod.) ztěžující práci případným zlodějům vašich nápadů.

Zajímavým způsobem je ve 1st Page 2000 řešena tvorba tabulek. K dispozici je minieditor představovaný dialogem, ve kterém lze nejen nastavit všechny potřebné parametry budoucí tabulky, ale přímo tuto tabulku naplnit daty. Pokud potřebujete do dokumentu vložit pouze prázdnou kostru tabulky, můžete použít jiné tlačítko na nástrojové liště a jednoduše zvolit počet řádků a sloupců.

Dalším užitečným nástrojem je Tidy HTML. S jeho pomocí lze stávající webové stránky snadno zkonvertovat do jazyka XML nebo převést na dokumenty využívající kaskádové styly (CSS). Můžete ho ale také využít k "pročištění" a přeformátování zápisu HTML kódu do přehlednější podoby vhodné pro další úpravy. Tato funkce je vhodným řešením v situaci, kdy pracujete s dokumenty vytvořenými některými WYSIWYG editory nebo konverzními nástroji (např. Microsoft Office).

Jen pro Angličany

1st Page 2000 disponuje dnes již standardními nástroji pro kontrolu pravopisu. Bohužel slovník s českou slovní zásobou není k dispozici a tak je nutné tuto funkci pro stránky vytvářené v češtině oželet. Další funkcí, kterou jsem v nabídce aplikace hledal marně, je kontrola hypertextových odkazů.

Nicméně i přes tyto nedostatky považuji 1st Page 2000 za jeden z nejlepších editorů pro tvorbu webových stránek, který může směle konkurovat i mnohem dražším produktům renomovaných firem (např. Microsoft FrontPage nebo Adobe PageMill). Pokud vás možnosti této aplikace zaujaly, navštivte stránky společnosti Evrsoft (www.evrsoft.com/1stpage), kde lze zcela zdarma získat instalační soubory.

1st Page 2000

cena

uživatelské rozhraní

tvorba tabulek

nápověda

kontrola pravopisu

absence kontroly odkazů

www.evrsoft.com/1stpage

§§§§§


Mobilní operátoři - Co se stalo v roce 2000

Vojtěch Horna

c00p0700

Vytvořili jsme pro vás kalendář událostí, které nám přinesl minulý rok v oblasti mobilní komunikace. Měsíc po měsíci se můžete seznámit s novinkami EuroTelu, Oskara a Paegasu. Prohlédněte si, kdy a jaké byly nabídky operátorů a rozhodněte se, kdy je v roce nejlepší období ke koupi mobilu. Rozšiřte si rozhled v oblasti, která hýbe světem.

Leden

Začátkem roku měli operátoři napilno. Museli se připravit nejen na rekordní počty hovorů, ale i na problém Y2K. V prvních patnácti minutách Nového roku Paegas obsloužil 468 tisíc hovorů.

S jedním milionem sedmdesáti tisíci zákazníky vchází do nového roku EuroTel, poté co v prosinci získal nových 120 tisíc zákazníků. RadioMobil tak vstupuje do nového roku s 875 tisíci zákazníků a pyšní se získáním rekordní počtu nových uživatelů v roce 1999, který dosáhl 502 tisíc.

V lednu Paegas nabídl Teletext Chat, čímž reaguje na zvyšující se popularitu SMS. Vámi odeslaná zpráva se po odeslání zobrazí na teletextu TV Nova. Uživatelům, kteří si aktivovali služby sítě Paegas v lednu, odpustil operátor první paušál.

Od 8. ledna mají EuroTel a RadioMobil novou konkurenci. Český Mobil, jenž získal v roce 1999 licenci na provozování sítě 900/1800 MHz, začal nabízet své služby. Společnosti Ericsson a Siemens stavějící síť nového operátora dokázaly za rekordní čas pokrýt 42 % populace. Český Mobil den před spuštěním uzavřel propojovací dohodu s Českým Telecomem, která umožňuje volání z jedné sítě do druhé a v rámci sítí mobilních operátorů do doby, kdy bude vybudováno propojení přímé. Komerční start je ohlášen na březen pod novou značkou Oskar. Název byl vybrán na základě průzkumů veřejného mínění. Dalším žhavým favoritem byl Filip, který neskončil na vítězné pozici kvůli možné zaměnitelnosti se značkou Philips. Představen byl i ceník Českého Mobilu, jenž zahrnuje tarify pojmenované Jednička (T1), Dvojka, Trojka, Čtyřka (T2) a Pětka. Paušální sazba od 10 Kč až do 1 000 Kč, SMS od 35 haléřů, volání do všech sítí za stejnou cenu po celý den, převádění volných minut, aktivace zdarma a tarifikace po vteřinách přinesly nové možností mobilních telefonů a účtování využitých služeb. Přestože se v mnoha případech jedná o výhodnou nabídku oproti konkurenci, Paegas a EuroTel reagovaly pouze nasazením vyšších cen do sítě nového operátora, než jaké účtují při volání k "staré" konkurenci. Novinkou Českého Mobilu je i způsob prodeje, který je založen na prodeji přes telefon na bezplatné lince.

Únor

Až do 14. února, kdy slaví svátek všichni zamilovaní, nabízel Paegas speciální Twist sadu s Motorolou m3888 a dvěma SIM kartami. Většina sad je již nabízena s novou předvolbou 0605, která rozšiřuje původní předvolby 0603 a 0604.

V roce 1999 získal RadioMobil od Asociace operátorů GSM "Cenu za nejlepší technickou inovaci". V roce 2000 udělila stejná asociace cenu "GSM ve službách veřejnosti" společnosti EuroTel, která vybudovala síť v 6. polní nemocnici Armády České republiky v Albánii.

Předplacené karty se brzy po svém zavedení staly velmi populárními a využívá je většina nynějších majitelů mobilních telefonů. Paušální zákazníci jsou v menšině. EuroTel nenechal tuto situaci bez povšimnutí a zavedl nový tarif pro Go nazvaný Quatro. Nová služba je výhodná především pro ty, kteří volají mimo špičku a nejvíce na telefony v síti EuroTel. Paegas reagoval snížením cen a zkrácením doby špičky. Změny zaznamenaly sazby za volání do Českého Telecomu a špička končí již v 15.30. Po tomto čase se však mění pouze ceny za volání do pevné sítě.

Jednou z novinek je i funkce "Reply", kterou nabízí EuroTel. Přijde-li majiteli telefonu SMS z Internetu a v úvodu bude zobrazena e-mailová adresa odesilatele, může uživatel odpovědět pomocí nové funkce, aniž by musel e-mailovou adresu vypisovat do odesílané zprávy. Změny se dočkaly i Go kupóny, jež získaly nové ochranné prvky proti zneužití.

Mnoho zákazníků využilo nabídky Oskara, která umožňovala bezplatný výběr telefonního čísla při objednání SIM karty.

Březen

Společnost Český Mobil začala komerčně nabízet své služby pod značkou Oskar. Začala nová reklamní kampaň, jež je zaměřena především na potencionální zákazníky, kteří ještě nemají mobilní telefon. Televizní spoty, které doposud působily smutně až depresivně, nahradilo zcela nové pojetí reklamní kampaně Oskara, jež je vtipná a veselá. Na obrazovce se objevila nezvykle dlouhá tříminutová reklama ve stylu situační komedie. Odstraněn byl velký nedostatek nového operátora, který neumožňoval využití SMS. Od 24. března mohou tuto velmi populární službu využívat všichni zákazníci. V ceníku byly změněny názvy tarifů na Volám Málo, Volám Často, Volám Stále, Slyším Vás a Dohoda s Oskarem.

EuroTel rozšiřuje svá předčíslí o 0607 a buduje v Kolíně nové Centrum zákaznických služeb. Největší novinkou EuroTelu pro březen je nový wapový portál Juice, který je obdobou portálů na Internetu přenesenou do mobilního telefonu. Juice představuje reklamní kampaň, která vás informuje o tom, že sexy jste pouze s Juicem od EuroTelu.

HSCSD (High Speed Circuit Switched Data) je název technologie, která umožňuje od března zákazníkům EuroTelu přenos rychlostí až 43,2 Kb/s. Zapotřebí je však zakoupit Nokia Card Phone 2.0 nebo Nokia 6210. Souběžně se zavedením této služby zlevňuje EuroTel sazbu za připojení na Internet na 2 Kč/min.

Majoritu ve firmě RadioMobil získal prostřednictvím konsorcia CMobil Deutsche Telecom ve chvíli, kdy se počet zákazníků Paegasu přehoupl přes milion. Že jde o dobrou investici, potvrdilo i 1 300 odborníků, kteří vyhodnotili RadioMobil jako nejobdivovanější telekomunikační společnost. Tyto události Paegas se svými zákazníky oslavil tím, že jim 19. března poskytl volání v rámci ČR za poloviční sazbu. Zahraničním uživatelům operátor zasílá po přihlášení do sítě uvítací SMS s důležitými čísly a nabízí jim možnost využít tlumočnické služby. Zákazníci s Twist kartou mohou od března využít další služby, které byly doposud určeny jen pro "paušální zákazníky". Jedná se o GSM Banking, jejž v březnu nabízely Expandia Banka a IPB. Koncem roku 2000 přibyla Poštovní spořitelna, ČSOB a Union Banka. Druhou službou zpřístupněnou pro Twist je WAP. Paegas zároveň snížil o 600 Kč cenu Twist karty a odstranil paušální poplatky za data a fax. Každý nový zákazník je má aktivované automaticky a zdarma.

Duben

EuroTel nabídl všem novým zákazníkům možnost volání o víkendech od dubna do května zdarma na čísla Českého Telecomu a EuroTelu. Operátor oznámil nový počet svých zákazníků 1,25 milionu.

Český Mobil zveřejnil nové podmínky, díky nimž již nemusí zákazníci platit měsíční paušál předem. Významnější událostí bylo představení předplacených karet Oskarta, které konkurují Twistu od Paegasu a Go od EuroTelu. Sazba byla stanovena na 6 Kč/min. do všech sítí. Pro prvních třicet tisíc zákazníku byla určena speciální nabídka volání v rámci sítě Oskar za 10,50 Kč za hovor do délky 60 minut. Okamžitě po vyprodání Oskaret s touto nabídkou byla sazba do sítě Oskar snížena na 3,15 Kč/min. Oskarta si ponechala výhody ostatních tarifů, jako je například vteřinová tarifikace a nulový aktivační poplatek. Novými výhodami je vysoký bonus pro dražší kupóny a možnost sledování historie hovorů na Internetu.

Paegas umožnil ve svých značkových prodejnách nákup na splátky pomocí OK karty společnosti Multiservis. V dubnu RadioMobil zveřejnil své výnosy za uplynulý rok 1999, které činily 10,9 miliardy Kč. Poštovní spořitelna a ČSOB poskytují své služby v rámci služby GSM Banking.

Květen

Novou možnost, jak dobít svůj kredit na kartě, představil EuroTel. Od května mohou majitelé předplacených karet dobíjet svůj kredit pomocí bankomatu. Po zadání PINu bankovní karty zadá zákazník, že chce dobít Go, vybere hodnotu a potvrdí. Otevřeny byly Go prodejny, které se specializují na prodej předplacených služeb EuroTelu. Podobné prodejny má již delší dobu Paegas pro službu Twist.

Tématem měsíce května bylo GPRS, které Paegas a EuroTel představily na veletrhu informačních a telekomunikačních technologií ComNet Prague 2000. Tato technologie, umožňující připojení k Internetu větší rychlostí a platbu za přenesená data, nikoliv za čas, se stala zdrojem vzájemných napadání mezi operátory. Obě společnosti chtěly být první, kdo službu zprovozní. EuroTel tvrdil, že spojil první komerční GPRS hovor v ČR a ve střední Evropě. Na to RadioMobil reagoval prohlášením, že GPRS hovory v síti Paegas proběhly již v říjnu 1999. Po několika přestřelkách situace utichla.

Paegas zlevnil tarif Paegas 60 o 100 Kč a u Paegasu 20 zlevnil volání do Českého Telecomu. Snížen byl též aktivační poplatek u nedotovaného telefonu z 2 395 Kč na 1 499 Kč. Paegas Partner má nového bratříčka druhou verzi této služby. Doposavad mohli uživatelé tarifů Paegas 120 a vyšších získat pouze jednu SIM kartu zdarma. Hovory z ní byly účtovány dle tarifu Paegas 120 + Nonstop. Neplatil se za ni měsíční paušál a neobsahovala ani volné minuty. Od května mohou díky službě Paegas Partner II získat zákazníci s tarifem Paegas 60 a vyšším další SIM kartu, u které jsou hovory účtovány dle sazeb tarifu Paegas 60. Zároveň byl ke každé aktivaci přibalen i dres české fotbalové reprezentace.

Rozšíření služeb o SMS proběhlo v analogové NMT síti T!P. Od května mohou novější typy telefonů Nokia (550, 640, 650) určené pro síť NMT, která má v ČR předvolbu 0601, zasílat i přijímat SMS. V rámci akce EuroTelu mohli tuto službu využívat zákazníci až do konce června zdarma. Po uplynutí této doby je za odeslání textovky účtována částka 2,50 Kč.

Oskar začal nabízet další způsob prodeje svých produktů. Zakoupit telefon nebo SIM kartu lze i po Internetu. Poslední novinkou května byla možnost volat na čísla audiotextových služeb začínajících 0609. Sazba za hovor je stejná jako z pevné linky.

Červen

Oskar rozšířil své pokrytí na 88,01 % populace a předčil tak požadavky Ministerstva dopravy, ke kterým se zavázal při získání licence. Rozšíření pokrytí oslavil Český Mobil se svými zákazníky zlevněním nejlevnějších typů telefonů pod hranici tří tisíc korun. Paegas otevřel 30. června značkovou prodejnu, poskytl slevu 10 % na nákup přes Internet v Twist Shopu a dohodl se s největšími internetovými prodejci na implementaci GSM Bankingu jako platebního prostředku. GSM Banking se stal vedle platby kartou, na dobírku a bankovním převodem další možností, jak platit za zakoupené zboží.

EuroTel představil další alternativu, jak platit za Go kupóny. Vedle platby z bankomatu nyní mohou majitelé účtů v Expandia Bance nakupovat kredit na Internetu. Majitelé předplacených karet Go mohou od června využít služby WAP mimo špičku a to za zlevněnou sazbu 1 Kč/min.

EuroTel rozšířil nabídku produktů Juice o Juice Pay. Juice Pay je novou možností, jak platit za zboží zakoupené přes Internet. Zajímavostí u této služby je, že nemusíte být zákazníkem ani jedné ze společností, které kartu vydávají (EuroTel a Citibank). Stačí, pokud máte zřízen účet u některé z bank v ČR. Na Juice Pay převádíte ze svého běžného účtu peníze, které poté využíváte pro rychlý a bezpečný nákup na Internetu. Do konce srpna mohli všichni zákazníci využít speciální nabídky 60 WAP minut zdarma každý měsíc.

Červenec

Novou sadu Komplet, obsahující telefon Nokia 5110 se speciálním tarifem, připravil pro své letní zákazníky EuroTel. Majitelé Kompletu získají 60 minut pro volání zdarma v rámci ČR za měsíční paušál 295 Kč. Tato nabídka platila od 1. července do vyprodání zásob.

Počátkem července začal Paegas nabízet svým zákazníkům vlastnícím Twist karty 100% roaming. Doposud mohli majitelé karet Twist v zahraničí hovory pouze přijímat. Paegas čekal se spuštěním roamingu na novou technologii CAMEL (Customised Applications for Mobile Networks Enhanced Logic), která dovoluje přenášet základní data o uživateli mezi sítěmi různých operátorů. Díky této technologii lze služby využívat stejným způsobem jako v domácí síti. Nyní služby založené na řešení CAMEL podporují dva operátoři český RadioMobil a německý T-Mobil, který je akcionářem RadioMobilu v rámci konsorcia CMobil. V ostatních zemích musí zákazníci využít zpětné volání, jež již delší dobu poskytuje svým zákazníkům EuroTel. Celé prázdniny byla karta Paegas Twist ke každé aktivaci zdarma. Pokud nový zákazník využil Paegas Partner I a II a letní nabídku, mohl získat za jednu aktivaci až 4 SIM karty.

Oskar nabídl zákazníkům s Oskartou možnost příchozích hovorů v zahraničí. Rozšíření i na odchozí hovory plánuje v roce 2001. EuroTel rozšířil možnosti nákupu Go kupónu přes Internet o platbu s kartou CCS. V červenci ztratil Český Mobil monopol na frekvenci 1800 MHz a sítě jeho konkurentů se staly duálními. RadioMobil se stal nejžádanějším zaměstnavatelem. V této společnosti chce pracovat více než 20 % studentů ekonomických vysokých škol.

Srpen

Oskar oslavil 1. srpna svůj svátek. Dostal přes třicet tisíc blahopřání, za která rozdal dárky. Zároveň aktivoval stotisícího zákazníka, jenž získal 300 minut měsíčně zdarma po dobu 10 let. Český Mobil získal úvěr 450 milionů USD.

EuroTel se stal třetí nejsympatičtější společností v oblasti mobilních komunikací. Rozšířen byl počet zemí v Severní a Jižní Americe, ve kterých mohou zákazníci EuroTelu využívat roaming. Dvacet procent kreditu navíc získali majitelé Go, jež si nabíjeli svou kartu v období od 15. srpna do 30. září v bankomatu nebo přes Internet.

Rozšířena byla služba Paegas Asistent 333 o služby sekretářské, díky nimž můžete poslat e-mail, fax či SMS, aniž byste cokoliv psali. Vše stačí nadiktovat slečně na čísle 333. V předškolním období přišel na trh Paegas s Twist sadou Mobil Junior. Rodiče mohou na zakoupeném telefonu Siemens C25 nastavit, na jaká čísla může jejich obdarovaný potomek volat.

Září

Nokia ve spolupráci s EuroTelem v České republice prezentovala první videohovor ve zkušební mobilní síti třetí generace. UMTS v budoucnu výrazně rozšíří možnosti mobilní komunikace. EuroTel zavádí novou funkci Záznamové služby "Zpětné volání", která vás spojí s autorem zprávy uložené ve schránce.

RadioMobil oznámil výsledky svého hospodaření v prvním pololetí. Tržby za toto období činily 7,8 miliardy Kč a čistý zisk 1,13 miliardy. Paegas získal 500 tisíc nových zákazníků, což je o 150 % více než za stejné období roku minulého. RadioMobil oznámil další pokrok v testování technologie GPRS. Nově nabízí službu GSM Banking Union Banka. Dosavadního generálního ředitele společnosti RadioMobil, Klause Tebbeho, vystřídal v jeho funkci nynější výkonný ředitel oddělení Strategie a vývoje, a člen vedení německé telekomunikační společnosti T-Mobil, Roland Mahler.

Zákazníkům RadioMobilu s předplacenou kartou Twist byla nabídnuta nová služba Twist Nej, která umožňuje nastavit si jedno telefonní číslo sítě Paegas, na něž jsou všechny hovory účtovány sazbou 2,80 Kč/min.

Říjen

Stejně jako Oskar, tak i EuroTel zavádí po první provolané minutě tarifikaci po vteřinách. Český Mobil nabízí tento způsob účtování všem svým zákazníkům. EuroTel bude tuto službu nabízet pouze těm, kteří platí měsíční paušál. EuroTel rozšířil nabídku tarifů o nové dva EuroTel Relax Plus a EuroTel Optimum. Novinkou těchto dvou tarifů je doplnění volných minut o volné SMS. Od 11. října mohou zákazníci EuroTelu využít sítě více než 200 roamingových partnerů.

Oskar získal již 165 000 zákazníků, jimž od 30. října začal nabízet novou službu Oskarův WAP. Český Mobil začal od této chvíle konkurovat službě Juice od EuroTelu a nové službě Click od Paegasu (start plánován na listopad).

Paegas a EuroTel představily službu, díky které budou moci zaměstnavatelé sledovat své zaměstnance. Poté, co si firma zakoupí speciální SIM karty a vymění je za stávající v mobilních telefonech zaměstnanců, naskytne se jí možnost sledovat na mapě pohyb mobilu, respektive dané osoby. RadioMobil nazval tuto službu Paegas Locator a EuroTel Location Based Services.

Novinkou je služba Paegas MobilChange, která byla vyvinuta společností RadioMobil ve spolupráci s firmami Microsoft a DataSys. Poté, co si tuto aplikaci nahrajete na svou SIM kartu, můžete pracovat se svými e-maily na mobilním telefonu. Stejně tak můžete nahlížet do kontaktů a do plánovacího kalendáře. Aplikace se dodává v rámci celého balíku, jehož součástí je modul GSM a software MobileChange firmy DataSys, který zajistí propojení intranetu s mobilními telefony prostřednictvím SMS. Zákazník také získá čtecí zařízení SIM karet a aplikaci, aby ji jeho technici mohli podle potřeby sami nahrávat na SIM karty. Se společnostmi IBM a BrainSystem Paegas připravil demoverzi přímého objednávání přes mobil. Obchodník může jejím prostřednictvím přímo při jednání u zákazníka zjistit, zda je požadované zboží na skladě (a rezervovat je, popřípadě rovnou objednat). Pod názvem Paegas Profi SIM nabízí RadioMobil firmám možnost nahrát na SIM kartu aplikace dle požadavků klienta.

Souboj o prvenství v GPRS, který začal v květnu na veletrhu ComNet 2000, zná svého vítěze. Na Invexu představil EuroTel službu GPRS Instant. Připojeni budou zákazníci rychlostí 26,8 Kb/s, což je rychlost závislá na vlastnostech terminálu. Dodavatelem technologie pro EuroTel je firma Nokia, mobilní telefony poskytuje společnost Motorola. Zařízení podporujících GPRS je stále nedostatek, proto je zpočátku služba nabízena pouze největším zákazníkům.

EuroTel začal přidělovat novou předvolbu 072, za kterou následuje sedmimístné číslo.

Listopad

ClickBox, ClickBox Easy, ClickProfil, ClickWAP a ClickSMS jsou jednotlivé služby, které Paegas nabízí od listopadu pod souhrnným názvem Paegas Click. Novinkou je možnost spravovat hlasovou, datovou i faxovou schránku pomocí Internetu v rámci ClickBoxu. Přístup do své schránky máte pomocí počítače připojeného na Internet. Na monitoru se vám zobrazí všechny zprávy a vy máte možnost s nimi dále pracovat. Vlastníte-li zvukovou kartu, můžete si poslechnout zprávy hlasové. Tato speciální schránka nahradí tu vaši stávající a do konce roku je přístupná zdarma.

Společnost Český Mobil dosáhla pokrytí 98 % populace a uzavřenu má smlouvu již s 55 roamingovými partnery.

GE Capital Bank daruje každému, kdo si v tomto finančním ústavu zřídí účet, mobilní telefon Paegas Twist zdarma. Za 1 Kč získal osobní handsfree od Paegasu každý, kdo si aktivoval služby do konce roku 2000.

RadioMobil získal v soutěži Firemní médium roku 2000 ocenění za zaměstnanecký časopis "PIN", dále za magazín pro členy Paegas Bonus Clubu "Impuls" a za čtvrtletník "Kontakt" určený obchodním partnerům.

Úřad pro hospodářskou soutěž se začal zabývat vysokými poplatky, které účtují svým zákazníkům EuroTel a RadioMobil za volání do sítě Českého Mobilu.

Prosinec

Na místo generálního ředitele ve společnosti EuroTel nastoupil Terrence Valeski, jenž doposud zastával pozici výkonného marketingového ředitele u britské společnosti BT Wireless.

Operátoři nabídli zákazníkům lákavou vánoční nadílku. Oskar zlevnil pro Oskarty zakoupené společně s telefonem sazbu za volání v rámci sítě na 3 Kč za hovor. Mobil s Oskartou musel zákazník zakoupit do Štědrého dne a zlevněná sazba mu vydrží až do konce února 2001. Každému, kdo si objednal mobil se SIM kartou přes telefon na lince Oskar Kontakt, byla navíc přibalena osobní handsfree sada zdarma.

Paegas vám zabalil Twist sadu do značkového batohu.

EuroTel nabídl stejně jako v roce 1999 jeden kupón k sadě Go navíc. U vybraných telefonů získal kupující zdarma handsfree. Ke každé aktivaci paušálu jste mohli získat poukázku v hodnotě 600 Kč na slevu při nákupu Go sady.

Závěrem

Z tohoto výčtu událostí ze světa mobilních komunikací v České republice si můžete udělat obrázek, jak pokročil rozvoj v této oblasti za pouhý jeden rok. Jakmile mobilní operátoři zveřejní novinářské obci své plány a záměry do roku 2001, ihned vás o nich budeme informovat.

§§§§§


Kdyţ pot¸ebujete msto - souborový server snap 4100

Martin Kybal

c00p0701

Firma Quantum, známá jako výrobce pevných disků a páskových jednotek, přichází na náš trh s novinkou. Pod názvem Snap uvádí rodinu souborových serverů, určených jako datové sklady pro sítě LAN.

Běžně jsou souborové servery řešeny v počítačových sítích jako počítače s operačním systémem a velkou diskovou kapacitou, které poskytují prostor pro sdílení dat mezi aplikacemi a uživateli. Nejčastěji jde o počítač s Novell Netwarem, Windows NT, některou z verzí UNIXu nebo Linuxu. Hardware je většinou postaven na procesoru Pentium, nesmí chybět výkonný řadič diskového systému plus rychlé disky. A především operační systém včetně licencí pro klientské počítače k zajištění přístupu.

Snap server je v podstatě také počítač s procesorem, řadičem, disky a operačním systémem. Je ale koncipován jako jednoúčelové zařízení s přesně definovaným použitím a maximálně pro tento účel optimalizované. Model 4100 s kapacitou 120 GB je určen pro ukládání dat v heterogenním prostředí lokálních sítí. Jeho operační systém dovoluje pracovat jako server v síti Windows NT 4.0, dále emuluje souborové služby serveru Novell Netware 3.12, UNIX s NFS 2.0 a Macintosh AppleShare 6.0.

Instalace

Snap je zařízení o velikosti 43 x 43 x x 4,5 centimetrů, váží necelých 9 kg. Je možné jej mít volně položený nebo jej s použitím přiložených montážních dílů zabudovat do stojanu mezi jiné aktivní síťové prvky. Na zadním panelu je zástrčka pro napájení 220 V a konektor RJ-45 pro připojení lokální sítě Ethernet o rychlosti 10 nebo 100 Mb/s. Na předním panelu je pak sada LED diod, oznamujících provozní stav serveru, aktivitu disků a síťového rozhraní serveru. Po zapnutí si server od DHCP serveru (pokud je v síti k dispozici) vyžádá IP adresu, a od tohoto okamžiku je v sítí dostupný. Tedy zatím jen pro administrátora. V dodávce je jednoduchý program pro nastavení Snapu. Po jeho spuštění jsou nalezeny všechny Snap servery v síti a administrátor si vybere, který bude spravovat. Mezi možnosti nastavení, o nichž má cenu se tu rozepisovat, patří volba jak se bude zařízení na sítí "tvářit" jestli jako NT, Novell, UNIX nebo Mac server. Standardně je server dodáván v režimu RAID5. To znamená, že data na discích jsou rovnoměrně rozdělena na všechny disky, stejně jako informace pro jejich obnovu. Při havárii jednoho z disků tak nedojde k žádné ztrátě. Disky, které jsou v serveru 4, je dále možné nastavit do režimu zrcadlení (RAID1) nebo disk stripping (RAID0).

Provoz

Další konfigurace serveru se provádí v prostředí WWW prohlížeče. Server je vybaven http servisem, jenž zpřístupňuje jeho ovládání pomocí webového rozhraní. Je tak možná i vzdálená správa a kontrola po Internetu. Přístup je samozřejmě chráněn jménem a heslem. Posledním krokem předtím, než se mohou uživatelé sítě vrhnout na gigabajty volného prostoru na Snapu, je definice přístupových práv a vytvoření sdílených složek.

Snap může při definování uživatelů pracovat buď sám, nebo se spojit s již stávajícími NT a Novell servery v síti a vyžádat si od nich pomoc při autorizaci uživatelů. V praxi to vypadá následovně: Administrátor si vybere například NT server a nastaví Snap tak, aby si z něj bral seznamy uživatelů a skupin. Uživatel, který chce přistupovat do složky na Snapu, je ověřen prostřednictvím NT serveru, jenž Snapu potvrdí, že uživatel patří do dané skupiny a má právo zápisu. Navíc mohou být definováni uživatelé přímo na Snapu. Součástí dodávky je malý, ale šikovný program pro hromadné vytvoření domovských adresářů pro všechny uživatele v síti. Zvolí se v něm doména, ze které se mají vzít uživatelé, a program automaticky vytvoří adresáře a nadefinuje práva.

Práva se nastavují v úrovních: bez přístupu, právo čtení a plný přístup. Bohužel chybí právo samostatné modifikace, protože pokud chci soubory ve složce upravovat, musím nastavit plný přístup. A to znamená i možnost mazat, vytvářet. Tento nedostatek mi ale přijde zanedbatelný. Horší je fakt, že tato práva se vztahují jen na celou složku, která se sdílí, respektive na všechny soubory ve složce. Nastavení práv na soubory totiž zcela chybí. Není tak možné zpřístupnit určitý soubor jen některým osobám pro zápis a některým jen pro čtení. Podle vyjádření zástupců firmy Quantum by měla být práva na úrovni souborů doplněna do systému v průběhu půl roku. Obsluha končí po nastavení uživatelů a sdílených složek. Pak můžete na Snap zapomenout.

Licence

To, co je na Snap serveru to nejzajímavější, je právě jeho operační systém. Dokáže emulovat služby NT, ale pozor bez nutnosti kupovat licence Microsoftu, která jedna každá přijde na celých 1 200 Kč. Pro síť se sto klienty a jedním NT serverem potřebujete licence za 120 tisíc. A to je cena celého Snap serveru 4100 se 120 GB disků. A to nepočítám 24 tisíc za NT server samotný. Pro sítě s více uživateli se tedy investice do Snapu rozhodně vyplatí. Quantum dodává Snap ve verzích od 15GB (24 800 Kč) až po 240GB za 201 300 Kč záleží jen na potřebách uživatele.

Závěrem

Můj celkový dojem ze Snapu je dobrý. Jeho uplatnění vidím zejména ve středních firmách do 100 uživatelů, kteří potřebují sdílet data v pracovních skupinách. Je využíván vyloženě jako jednoúčelové zařízení, určené pro sdílení souborů, není jej tedy možné použít pro běh aplikací. Ale popravdě to od Snapu asi nikdo neočekává.

Snap server 4100

snadnost a rychlost instalace

bezúdržbový provoz

přístupová práva na úrovni složek, nikoliv souborů

nepodporuje české znaky v názvech souborů

K recenzi zapůjčila firma: Quantum Corporation

www.quantum.com

Cena: 134 790 Kč bez DPH

§§§§§


E-recruitment aneb práce přes internet

c00p0702

Ohlédneme-li se o několik let zpátky, zjistíme, že jsou to zhruba tři roky, kdy se začal Internet uplatňovat také v oblasti inzerce pracovních míst a v procesu najímání zaměstnanců. V USA je v současné době e-recruitment, tedy nábor pracovníků přes Internet, naprosto běžnou a dokonale propracovanou službou. Z obyčejného uveřejňování nabídek volných míst se vyvinuly strukturované systémy on-line databází pracovních míst a životopisů uchazečů, na které jsou přímo napojeny jednotlivé firmy i uživatelé hledající práci, aby je neustále aktualizovali. Internetová řešení najímání zaměstnanců se snaží umožnit co nejjednodušší a nejrychlejší hledání kvalifikovaných kandidátů, na které by přímo navazoval závěrečný přijímací proces ve firmě. Její personální management může díky Internetu jednoduše komunikovat s obrovským množstvím uchazečů a vybrat si z nich ty nejlepší, aniž by musel vynaložit více času nebo pracovních sil. České servery zprostředkovávající práci se dnes množí geometrickou řadou a mnoho personálních agentur, které v ČR působí, už také nastupující trend e-recruitmentu sleduje.

Původně celý proces spočíval pouze v inzerování a shromažďování údajů o kandidátech spolu s nabídkami volných míst na serverech různých zprostředkovatelských pracovních agentur (v USA označovaných jako Application Service Providers). Pokud se objevil perspektivní kandidát, byl jeho životopis poslán firmě, která místo inzerovala. Později se personální oddělení každé firmy snažilo v zájmu urychlení celého procesu napojit přímo do aktualizované databáze a procházet si profily kandidátů on-line. Nápad to byl dobrý, protože díky velké návštěvnosti a přístupnosti bylo možné vybírat z mnoha zájemců. Brzy se však zjistilo, že je tím výběr spíše ochromen, protože kandidátů je až příliš mnoho a zpracovávání obrovských kvant informací není efektivní. Spousta zájemců také ve skutečnosti postrádala potřebnou kvalifikaci.

Filtrování uchazečů přes Internet

Dnes jsou již pro všechny tyto problémy nalezena řešení. Jako příklad komplexních služeb v oblasti e-recruitmentu si můžeme uvést službu americké firmy Hire.com, nazvanou e-Recruiter, jež všechno, až na závěrečný pohovor, provádí automaticky. Průběh výběrového řízení prováděného s využitím této služby vypadá asi následovně: V první fázi mají zájemci o práci možnost zaregistrovat přes Internet svůj formulář, kde uvedou o jakou práci by mělo jít, ve kterém regionu, jaká by jim vyhovovala pozice, jaký plat atd. Potencionální zaměstnanci vyhovující předepsaným kritériím pro právě obsazované místo jsou kontaktování e-mailem a obdrží výzvu, aby vyplnili jakýsi testovací dotazník, který má ověřit jejich schopnosti a požadované pracovní zkušenosti. Právě tahle fáze je klíčová, protože kandidáty přefiltruje a do dalšího kola oddělí hledaná "zrníčka od plevele", protože dál pustí jen ty, kteří prokáží svou kvalifikaci. Předem připravený soubor otázek je založený na bodovacím systému, přičemž všechny otázky nemají stejnou váhu a zadavatel tak může určit, jaká kritéria jsou pro něj nejpřednější. Cílem veškerého testování je, aby se do závěrečného kola dostali jen ti nejlepší a firma byla celým výběrem co nejméně časově i finančně zatížena. E-Recruiter připraví pro manažery dokonce i rozvrh průběhu interview a e-mailem pozve všechny, kteří dosáhli požadovaného bodového ohodnocení v testu. Přenesení všech úkonů, kromě finální výběrové fáze, založené na osobním setkání, na externí agentury (již zmíněné ASP Aplication Service Providery) se ukázalo jako velmi finančně výhodné, protože firma sama nepotřebuje žádné složité vybavení a rozsáhlou administrativu, aby celý proces výběru zvládla. Služba e-Recruiter se musí jen pečlivě napojit na existující firemní systém, aby mohl bez problémů probíhat tok informací mezi ASP a firmou. Velmi užitečné je také následné ukládání veškerých získaných údajů o kandidátech, kteří se někdy o práci ucházeli, ve vlastní interní databázi sdílené např. v rámci všech firemních poboček nebo oddělení. Tím se výrazně snižují náklady na časté inzerování v novinách nebo na internetových burzách práce.

E-detektivové si vás najdou!

Hire.com není rozhodně jedinou firmou nabízející služby pro e-recruitment. PeopleSoft nebo RecruitSoft poskytují téměř totéž a zajišťují ve formě outsourcingu výběr pracovníků pro mnoho společností. Jsou však tací, kteří se snaží jít ještě mnohem dál. Až dosud jsme uvažovali o situaci, kdy se na uvolněné místo hlásí spousta zájemců. Ale co uděláte v případě, že hledáte odporníka, který jen tak po ulici neběhá, a pokud náhodou ano, tak určitě spěchá do zaměstnání, jež nechce měnit? Přesně takhle vypadá současný stav poptávky po specialistech z oboru IT. V USA ho pociťují velmi silně, takže není divu, že se americký e-recruitment snaží tento problém vyřešit. V některých oborech se stává, že neplatí: "uchazeč hledá zaměstnání", ale naopak: "zaměstnavatelé hledají uchazeče". A dokonce více než "hledají", oni po nich musí přímo pátrat a téměř na ně líčit své nabídky! Velké do očí bijící inzeráty a svítící bannery stále upozorňují na atraktivní místa s těmi nejvýhodnějšími pracovními podmínkami. Firma Cisco však vynalezla daleko promyšlenější strategii, založenou na hledání tzv. "pasivních kandidátů". Jak takový člověk vypadá? Je to právě ten, co jen tak neběhá po ulici, protože má dobrou práci, spoustu zkušeností a příjem, jenž ho nemotivuje na svém postavení něco měnit. Ovšem inzerováním na stránkách, které nemají s kariérou nic společného, se i k takovým lidem dá dostat, pokud vypátráte, jaké stránky navštěvují. Musíte zjistit jak žijí, co je zajímá, co čtou, jakých klubů jsou členy, kam se chodí bavit, na jaké jezdí konference... a snažit se je kontaktovat nebo upoutat jejich pozornost. Třeba sponzorovat stránku, kterou hodně navštěvují, a předložit jim svou nabídku vždy, když čekají až stránka naběhne. Byly vytvořeny i jakési "detektivní programy", jako např. Resume InfoFinder nebo Resume Detektiv či Search Station, jež podle zadaných kritérií vypátrají na Internetu požadovanou skupinu lidí, která má být nabídkou oslovena. Často se objevují i jiné způsoby jak získávat jména nebo e-mailové adresy lidí, třeba v různých hrách nebo na zábavných stránkách, ale také přes studentské portály, kde klidně nějaká firma nabídne, že studentovi zaplatí knihy na celý rok, když získá svého rodiče, aby pro ni pracoval. Inu, různé praktiky se dějí ve světě za mořem...

Nejen v Americe

E-recruitment zažívá velký rozkvět nejen na americkém kontinentě. V Asii je nejnavštěvovanějším portálem pro e-recruitment JobStreet.com, využívaný především v Číně, Singapuru, na Tchaj-wanu, v Hongkongu, ale i Indii nebo Malajsii. Poskytovaných služeb využívají i takové firmy jako Dell, Compaq, Motorola, Philips a další. Obrovský rozvoj pracovních serverů probíhá i v Austrálii a na Novém Zélandu, kde začíná inzerce na Internetu téměř převažovat nad novinovou, která v poslední době spíše stagnuje. Mnoho agentur uveřejňuje díky minimálním nákladům na svých stránkách spoustu nabídek, jež by jinak vůbec neměla možnost zveřejnit. Internet je teď pro ně hlavním inzertním médiem a často své nabídky umisťují i na více místech najednou. Mezi nejnavštěvovanější patří Seek.co.nz.

Jak to vypadá u nás?

Servery týkající se práce, jež najdete na českém Internetu, jsou buď ekvivalentem nějakého inzertního deníku, jako Annonce, Avízo, Job Master aj., nebo je provozují personální agentury, ať už naše či zahraniční, které poskytují komplexní služby uchazečům i zaměstnavatelům. Hledáte-li práci, můžete si tu prohlédnout aktuální nabídky volných míst a zařadit svůj životopis do databáze, k níž mají firmy nabízející práci většinou placený přístup. Jakmile se setká odpovídající nabídka s poptávkou, dostanete zprávu, že je o vás zájem a jak postupovat dál. U dotazníků se většinou uvádějí i vaše kontaktní data a osobní údaje, ale k těm je přístup umožněn pouze registrovaným firmám, které chtějí oslovit konkrétního kandidáta. Ostatním uživatelům databáze se tyto údaje nezobrazují. Pokud procházíte stránky zaměřené pouze na aktuální inzerci pracovních příležitostí, dostanete všechny potřebné informace hned a sami se přihlásíte na kontaktní místo, máte-li o práci zájem. Podívala jsem se na několik serverů, abych se dozvěděla, co od nich můžeme konkrétně očekávat.

Jobs.cz

je internetová burza práce provozovaná společností LMC Jobs od roku 1996, která je podle průzkumů zatím nejnavštěvovanějším pracovním serverem u nás, až se 30 tisíci návštěv denně. Služba nezahrnuje pouze umístění inzerce, dokáže např. také třídit životopisy zájemců podle stanovených kritérií a převádět data kandidátů přímo do databáze inzerujících podniků. Inzerce se provádí v několika formách v závislosti na ceně, personalisté mohou inzeráty upravovat, měnit jejich texty a určovat, v jakých rubrikách budou prezentovány. Po dobu spolupráce jsou jim k dispozici údaje o počtu lidí, kteří navštívili jejich inzertní prostor. Jsou tu však i "vyhledávací agenti", jež podle zadaných požadavků prohledávají životopisy uložené v databázích. Sestavit a aktualizovat svůj životopis můžete pomocí služby Můj jobs.cz a podle svého uvážení ho pak dát k dispozici buď všem návštěvníkům serveru, nebo jen vybraným firmám. Náročným firmám nabízí jobs.cz prostor pro exkluzivní prezentace, který odpovídá požadavkům na jednotný firemní design. Všem uživatelům je k dispozici i rozsáhlé poradenství a možnost konzultovat problémy s odborníky v pravidelných interaktivních rubrikách jako je diskusní Meeting point a další služby, usnadňující vyhledávání lidských zdrojů určené pro naše i zahraniční společnosti. Přístup k systému služeb je pro firmy a organizace placený, zatímco potencionální zaměstnanci mají přístup k informacím zadarmo. Mezi uživatele serveru patřili v počátcích hlavně specialisté v oblasti informačních technologií, teď k nim přibývají i obchodníci a pracovníci z oblasti marketingu, administrativy i financí. Server je velmi využíván také ženami a studenty. Průměrný věk uživatelů je 27 let.

Prace.cz

Provozovatelem služby a serveru www.prace.cz je rovněž společnost LMC. Tato webovská stránka je známá svou reklamou se sympatickými postavičkami ze seriálu "A je to". Nabízí přehledný systém všech služeb pro firmy i jejich potenciální zaměstnance. Kromě běžných nabídek pracovních míst tu najdete i přehled personálních agentur, návod na napsání správného životopisu, informace z pracovního práva, něco o mzdách a odměňování i spoustu dalších praktických rad a užitečných odkazů. Vybírat můžete z nabídek úřadů práce, jobs.cz a prace.cz, po přihlášení máte možnost zdarma přidat i svůj inzerát, který vám pomůže najít novou práci. Vyhledavač samozřejmě funguje i v inzerci zájemců o práci, kde je připojení nabídky volného místa rovněž zdarma.

Volna-mista.cz

je server určený pro bezplatnou inzerci na trhu pracovních míst. Inzeráty jsou umisťovány zdarma jak pro uchazeče, tak i pro podniky (firmy, personální agentury) nabízející volné pracovní místo. Pokud jste zde poprvé, je nutné se před vložením inzerátu zaregistrovat pomocí sekce "Vytvořit nový účet". Vyberte si, zda se chcete zaregistrovat jako uchazeč či jako firma, a na následující stránce vyplníte potřebné údaje. Pokud hledáte zaměstnance, obrátíte se na rubriku "Práci hledají", a můžete si vybrat podle regionu nebo oboru. Pokud hledáte zaměstnání, je pro vás určena sekce "Práci nabízí". Na serveru lze také vyhledávat dle vlastních kritérií pomocí tzv. "Rozšířeného vyhledávání". Vše je velmi přehledné a registrace jednoduchá. Nabídnou se vám i odkazy na zajímavé články a hned na první stránce vás uvítá všehochuť nejnovějších volných míst.

Prilezitosti.cz

vám nabízejí personální služby zahrnující možnost inzerovat, prezentovat svou firmu na Internetu a vybrat si z databáze uchazeče, které si pozvete na pohovor. Pokud práci hledáte, zařadí se vaše údaje zdarma do Databáze uchazečů a budou bez příjmení, adresy, telefonu, e-mailu přístupné firmám, které hledají své budoucí zaměstnance. Osobní údaje získá firma, jak je obvyklé, až po zaregistrování do systému a uhrazení vstupního poplatku. Čeká na vás podrobný formulář, kde můžete vyplnit všechny své schopnosti a zkušenosti včetně psaní na stroji, řidičského oprávnění atd., a dostanete tu i pár rad do života týkajících se hledání zaměstnání. V databázi budete zařazeni po dobu 6 týdnů. Po uplynutí této doby budete automaticky vyřazeni, pokud svůj dotazník nezařadíte znovu.

CVonline.cz

je databáze nabízející sekci pro zaměstnance i zaměstnavatele, včetně nové mezinárodní služby CV-Europe, která nyní pokrývá 8 zemí střední a východní Evropy. Vložení vašeho životopisu nic nestojí a formulář můžete později upravovat. Stránka s volnými místy vám přinese aktuální nabídky pracovních příležitostí. Jste-li na opačné straně hřiště a hledáte vhodného kandidáta na uvolněné místo, můžete si prohlédnout kompletní databázi životopisů, pokud si tuto službu objednáte. Obdržíte přístupové heslo do sekce klientů zahrnující i kontaktní data a podle vybrané služby budete moci získat kompletní informace z životopisů, přímo informovat vybrané cílové skupiny o vašich volných místech, přidávat a měnit informace i objednat přímé zasílání životopisů. Můžete také využít některého ze tří typů inzerce označených jako "standard", "bussines" a "exclusive", tak aby způsob inzerování co nejvíce vyhovoval vaší momentální potřebě. Druhy inzerce se rozlišují podle počtu nabídek, časového rozmezí, v němž je chcete prezentovat, způsobu informování o výsledcích hledání a dalších kritérií.

Ihned.cz

je spíše zpravodajským serverem, ale nově tu najdete i služby umožňující inzerovat práci. Nabídka míst podle oborů a vyhledávač podle firem, lokalit, pozic a kategorií zaměstnání byly umístěny hned na úvodní stránku. Část, která je zdarma, slouží k vyhledávání a čtení inzerátů z novin a časopisů vydávaných nakladatelstvím Economia. Placená část, do níž se vstupuje registrací, je určena předplatitelům ekonomického a odborného tisku nebo uživatelům Internetu, kteří uhradí poplatek. Pak mají přístup i k titulům jako HN, Ekonom, Media a Marketing, nebo i k právním předpisům a vzorům smluv. Aktuální články o práci a služba "Rádce kariéry" jsou tu pro "platiče i neplatiče". Velmi bohaté jsou pochopitelně odkazy na zpravodajství.

Jobpilot.cz a Worldonline.cz

Společnost Jobs & Adverts CZ, s. r. o., provozovatel evropského on-line trhu pracovních příležitostí www.jobpilot.cz, navázala spolupráci s firmou World Online, která poskytuje služby uživatelům Internetu v České republice. Díky jejich spojení mohou uživatelé nové služby WorldJobs na stránkách www.worldonline.cz využít přístupu k nabídce volných míst a k dalším službám, jež nabízí Jobpilot.cz. Uchazeči o zaměstnání tak mohou hledat v inzerátech nabízejících volná místa podle různých kritérií jako region, typ hledané pozice, profese apod. Ve službě Jobticker najdou nejzajímavější nabídky týdne u těch nejžádanějších zaměstnavatelů. Zdarma se také mohou zaregistrovat a případně zadat do služby Můj Jobpilot životopis, a tak se prezentovat potenciálním zaměstnavatelům. Dnes je Jobpilot zastoupen v 19 zemích světa a spektrum jeho služeb pro uchazeče i u nás zahrnuje také Jobžurnál, který přináší informace na téma zaměstnání a kariéra, WAP atd. Všechny služby pro uchazeče o zaměstnání jsou zdarma. Tato kooperace by mohla v blízké budoucnosti přinést uživatelům obou serverů zajímavé služby a možnosti a přispět ke zvýšení návštěvnosti. Firmám nabízí služba Premium Service zdarma přístup do databáze životopisů. Společnosti hledající nové spolupracovníky mohou také zadat inzerát, v němž představí konkrétní volné místo. Služby firmám nejsou omezeny pouze na inzeráty, zahrnují i kreativní ztvárnění celých firemních prezentací, bannerových kampaní či propojení vlastních firemních stránek s databázemi Jobpilotu.

Student.cz a Kappa.cz

jsou servery určené především pro studenty, kteří mají zájem o přechodnou práci, a na druhé straně pro firmy, jež potřebují nárazově zvýšit počet zaměstnanců nebo akutně obsadit uvolněné pracovní místo. Díky pracovním agenturám odpadne firmám veškerá administrativa, protože agentury se o své pracovníky kompletně starají, zajistí i jejich pojištění a nakonec jim předají odměnu, na základě potvrzení zaměstnavatele o provedené práci. Na Internetu jsou zveřejňovány nabídky aktuálních pracovních míst se stručnými informacemi o druhu práce, požadavcích na pracovníky, hodinové mzdě atd. Zájemci stačí jen najít vyhovující druh brigády a kontaktovat agenturu, kde dostane potřebné instrukce, tam si nakonec také přijde pro odměnu. Podmínkou pro přidělení práce je většinou pouze občanský průkaz a potvrzení o studiu. Lze si také objednat zasílání aktuálních nabídek e-mailem. Na internetových serverech najdou studenti i firmy všechny potřebné informace, jak práci nabízet a jak ji získat. Firmám je objednávání pracovníků umožněno na základě registrace a uzavření smlouvy s agenturou.

Existuje ještě mnoho firem, které u nás zprostředkovávají práci přes Internet (např. Takeit.cz, Axial.cz, Jobshop.cz, atd.); většinou nabízejí podobný základní balík služeb, rozšířený někdy i o nabídky související se sociologickou a psychologickou analýzou schopností lidí v pracovních skupinách, vyhledávání vhodných vedoucích osobností, trénink týmové spolupráce atd. (takto rozšířené služby nabízí např. firma Hofírek nebo agentura Persona Grata). Naprosto komplexní služby v oblasti personalistiky poskytují také zahraniční firmy jako Grafton nebo Synergie, které působí po celém světě a zřídily své zastoupení i v ČR. (více na www.grafton-group.cz a www.synergie-recruitment.cz)

Zdá se, že budoucnost trhu práce je skutečně na Internetu, protože je ideálním médiem pro pracovní trh a již teď je zřejmé, že jeho prostřednictvím proudí největší tok zájemců o práci, což radikálně mění fungování celého trhu práce ve světě i u nás. Dosvědčuje to především rapidně rostoucí návštěvnost a počet podaných inzerátů na pracovních serverech, jako např. na Jobs.cz, kde jich zaznamenali dvaapůlkrát více než před rokem. Internet umožňuje soustředění nabídky, její klasifikaci, odstranění handicapu vzdálenosti člověka hledajícího práci od zdroje, který práci nabízí, a kromě toho lze pomocí softwarových aplikací odbourat velkou část administrativy. Personalisté se tak mohou věnovat kvalifikované práci a i všichni ostatní si ušetří čas, peníze a nervy. Prozatím se nábor přes Internet týká hlavně kvalifikovanějších profesí, ale za čas už možná nebude důvod vyhledávat téměř veškeré lidské zdroje klasickými způsoby, protože jsou zdlouhavější a méně efektivní.

Hledáte práci přes internet?

telecom.jobs.cz

www.annonce.cz

www.avizo.cz

www.axial.cz

www.billancpartners.cz

www.cvonline.cz

www.grafton-group.cz

www.hillinter.net

www.hofirek.cz

www.ihned.cz/kariera

www.infojob.cz

www.jobmaster.cz

www.jobpilot.cz

www.jobs.cz

www.jobshop.cz

www.kappa.cz

www.personalconsult.cz

www.personae.cz

www.personagrata.cz

www.personal.cz

www.personnel.cz

www.prace.cz

www.prilezitosti.cz

www.roberthalf.cz

www.start.cz

www.student.cz

www.stunite.cz

www.synergie-recruitment.cz

www.takeit.cz

www.tmpw.cz

www.volna-mista.cz

www.wizard.cz

www.worldonline.cz

www.wrightson.cz

§§§§§


Z e-mailu na mobil - nabídka českých freewarových programů

c00p0703

Miliony obyvatel zeměkoule používají mobilní telefony. Miliony jsou připojeny k Internetu. Patříte-li spíše k internetové komunitě, jistě uvítáte nabídku českých freewarových programů, jež slouží k posílání zpráv na mobilní telefony.

Pár slov úvodem

Jako vysokoškolský učitel jsem cítil potřebu komunikovat se studenty distančního studia. Většina studentů dálkového studia je zaměstnána a používá spíše mobilní telefony než Internet nebo elektronickou poštu, tak jsem se rozhodl i ke komunikaci pomocí zasílání SMS zpráv. Protože mobil nevlastním a zasílání zpráv z něj je stejně zpoplatněno, směřoval jsem k nejlevnější variantě pro člověka, který využívá pevné internetové připojení. A tak jsem si nainstaloval program, jenž dokázal zajistit hromadné zasílání e-mailových zpráv na mobilní telefony. A velmi se mi to osvědčilo.

Trocha teorie

Pro zasílání zpráv z Internetu na mobilní telefony existují tři základní varianty:

- poštovní klient

- speciální software

- SMS brány

Každá z možností má své výhody a nevýhody. Například poštovní klient obvykle nekontroluje délku odesílané zprávy, takže nemusí přijít na mobil celá, speciální software není integrován s poštovním klientem, SMS brány neumožňují zasílat hromadné zprávy.

Dnes se zaměříme na tři představitele programů z kategorie "speciální software". Tyto programy se vyznačují některými společnými vlastnostmi:

- distribuují se jako freeware

- jsou určeny pro operační systémy Win 95, Win 98, Win Me, Win NT, Win 2000

- mohou odesílat dlouhé zprávy, které se automaticky rozdělí na několik SMS zpráv

- obsahují možnost přednastavených zpráv

- podporují odesílání hromadných zpráv

- nabízejí časově plánované odeslání více zpráv

Programy ve zkratce

SMS Sender 2.0

www.sodev.cz

Funkce: Zasílání SMS, e-mailů, seřizování systémového času a zjišťování stavu pošty.

Mezi výhody programu SMS Sender 2.0 patří:

- konvertování odesílané diakritiky

- definice dalších mobilních operátorů (přidávání, úpravy, mazání)

- více operátorů (Oskar, Operator, ICQ, Globtel, Eurotel SK)

- nápověda

- automatická aktualizace programu a operátorů

EuroSMS 2.0

www.missoftware.cz

Funkce: Program na posílání krátkých textových zpráv na mobilní telefony a pagery v ČR.

Některé vybrané vlastnosti programu:

- práce off-line a následné hromadné odeslání zpráv

- uživatelské adresáře s telefonními čísly

- předvolené texty zpráv

- konfigurovatelnost SMS bran

- standardní podpora pro: EuroTel 0602, 0606; Paegas 0603, 0604; Operátor

V současné době má být k dispozici nová verze EuroSMS 2000, která bude obsahovat řadu nových funkcí.

Kubík SMS DreamCom 1.31

kubik.mute.cz/dreamcom

Funkce: Program na posílání SMSek z Internetu.

Vybrané charakteristiky programu:

- přidávání libovolných operátorů

- konverze češtiny

- odesílaní opakovaných SMSek

- oprava dat

- libovolně nastavitelná velikost okna.

Současná situace

Bohužel, momentálně provozovatel mobilní telefonní sítě Oskar jako jediný nemá zřízenu službu pro zasílání SMS zpráv z e-mailu na mobilní telefon. Ale při telefonickém rozhovoru se zákaznickým centrem mi bylo sděleno, že se tato služba již připravuje a měla by začít fungovat někdy na začátku roku 2001. Společnost RadioMobil (provozovatel Paegasu) preferuje u svých zákazníkům možnost tzv. aliasu, tzn. že nový zákazník nemůže využívat číselné formy adresy +42060yxxxxxx@sms.paegas.cz, ale musí používat formát textový alias@sms.paegas.cz. O tomto problému jste se dočetli mimo jiné i v článku SMSky v kostce v minulém PC WORLDu.

A budoucnost?

Světlé zítřky budoucnosti nabývají již přesnějších kontur. Méně vzletně řečeno, již brzy budeme moci častěji zasílat e-mailové zprávy i na mobily za hranicemi naší vlasti. Například beta-verze programu EuroSMS 2000, která by měla být k dispozici ke stažení na FTP serveru home.missoftware.cz v těchto dnech, by měla obsahovat kromě jiného i 64 předčíslí různých světových operátorů, včetně Slovenska, Polska, Rakouska, Německa, Itálie, USA, Kanady a dalších států. A takový bude jistě trend i u ostatních podobných programů.

§§§§§


Alcatel One Touch 303 - nová řada One Touch 300

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c00p0704

Společnost Alcatel právě uvádí na trh svou novou řadu telefonů One Touch 300. Jedná se o nejnižší modely, ale již ty nabízejí řadu užitečných funkcí včetně WAPu a vibračního vyzvánění. Měli jsem tu možnost si jedno z "ótéček" vyzkoušet.

Nové modely

Nové modely řady One Touch společnosti Alcatel, označené čísly 300 až 303, se liší pouze vnějším vzhledem, svou softwarovou výbavou jsou však stejné, vyjma modelu 300, který wapovým prohlížečem nedisponuje. My jsme měli možnost se blíže seznámit s telefonem Alcatel One Touch 303.

Svým profilem se řadí "třistatrojka" mezi tzv. low-end telefony, tedy patří k těm levnějším a jednodušším. Design přístroje získal vzhledem k předešlým typům na ostrosti, ale také na atraktivitě. Celkově vyzařují tvary střídmost a eleganci, což se o předchozích těžkých a obrovských "masivech" říct rozhodně nedalo. Možná právě proto nás mile překvapila hmotnost telefonu, která činí pouhých 112 gramů při rozměrech 109 x 45 x 22 mm.

Ovládání

K ovládání slouží šestnáctitlačítková klávesnice, na níž na první pohled zaujme navigační tlačítko určené pro rolování v menu. Je podobné tlačítku typu Jog-Dial u telefonů Sony. Překvapilo nás svým neobvyklým umístěním uprostřed přístroje, většinou jsme zvyklí nacházet tato rolovací tlačítka na jednom z boků mobilních telefonů. Jedná se vlastně o malý joystick, kterým můžete pohybovat nahoru a dolů, ale také jím potvrzujete volbu, dá se totiž stisknout. Při práci s telefonem se projevilo jako velice příjemné a praktické, jelikož vystačí k celému ovládání menu. Plně se můžete věnovat pětiřádkovému displeji, zatímco váš palec bezpečně spočívá na navigačním tlačítku. Jelikož se jednotlivé nabídky cyklicky opakují, vychází vám menu navíc vstříc tím, že na pravé straně displeje zobrazuje, podobně jako Windows, posuvník, jenž vám pomáhá při orientaci.

Největší krok vpřed se ukázal právě u displeje, který i přes svou malou velikost (3 x 1,5 cm) dokázal zobrazit čtyři řádky textu a přitom jej plně graficky doplnit ikonami a již zmiňovaným posuvníkem. Pěkně působí zobrazované datum a čas v podobě analogového ciferníku.

Schopnosti

Mezi samozřejmosti lze dnes již zařadit dual-band, tedy podporu obou používaných GSM pásem. Poněkud neobvykle se zde objevil tolik diskutovaný WAP, na který jsme zatím zvyklí u vyšší cenové kategorie. Nechybí SIM Toolkit potřebný pro využívání služeb typu GSM Banking, které si začínají pomalu nacházet své místo v nabídkách produktů českých bankovních domů.

Další užitečnou funkcí je Alarm hovorů, který nás během volání po určitém časovém intervalu, jejž si sami můžeme navolit, upozorní pípnutím. Získáme tím informaci o uplynulém čase volání, víte přesně, kdy hovor ukončit nebo kolik jste zatím provolali.

Při přenášení "ótéčka" jsme ocenili automatické blokování klávesnice, chránící telefon před nechtěným vytočením čísla. Telefon disponuje mimo jiné také vyzváněcími profily, zabudovanou hands-free sadou, kalkulačkou, budíkem a velmi jednoduchým diářem, konverzí měny a třemi hrami (Secret, Music a Puzzle).

Nové Alcately podporují systém Supersound u Eurotelu neboli EFR (enhanced full rate). U stejného operátora rovněž můžete využít přenosu dat rychlostí 14,4 Kb, nové "třistatrojky" totiž podporují již klasický CSD (Circuit Switched Data).

Postrádali jsme přítomnost IrDa portu pro komunikaci s notebookem nebo PDA, ale to už jistě bude záležitostí vyšších modelů a přiznejme si, že se přece jen jedná o low-end třídu a výčet výše uvedených funkcí je více než dostatečný.

Pamatuje si lecos

Paměť telefonu umožňuje uložit na SIM kartu až 250 jmen. U "třistatrojky" jsme ocenili především paměť posledních volaných, přijatých či nepřijatých hovorů. Dokázal si zapamatovat 40 posledních záznamů volání, včetně času a data jednotlivých hovorů. Nechybí zde ani jednotlačítková volba; pod každé číslo lze uložit často volanou osobu a dlouhým stiskem jej přímo vytočit. Volit můžete z patnácti melodií, můžete však také zkomponovat a použít své vlastní výtvory.

Psaní SMS zpráv také prošlo řadou změn. Především již máte možnost psát malými písmeny, což předchozí modely neumožňovaly. Nově se zde objevil systém predikce, bohužel zatím pouze pro angličtinu. Velice užitečně se však projevilo pět předem nadefinovaných šablon, které si můžete dle vlastního uvážení později upravit nebo úplně změnit.

Baterie

Hranice výkonu se posunula také u baterie. Typ NiMH o kapacitě 700 mAh má podle hodnot udávaných výrobcem vydržet při pohotovostním režimu 165 hodin, při volání 285 minut. Jako u předchozích modelů využívá OT 303 stojánkovou dobíječku, do které se telefon pohodlně usadí.

Cenové relace

Nové modely by měly oslovit především mladší generaci soudě dle ceny, a díky jeho funkcím je "ótéčko" opravdu žhavým adeptem na číslo jedna ve své třídě. Získali si nás nejen svým novým designem, ale také spolehlivostí a užitečnými funkcemi. Cena se u jednotlivých operátorů liší. Eurotel nabízí Alcatel OT 301 v sadě GO za 5 999 Kč a "třistatrojku" jako dotovanou za 995 Kč. Paegas nabízí Alcatel OT 302 ve Twist sadě za 6 499 Kč, jako dotovaný za 1 219 Kč. Oskar nabízí Alcatel OT 303 jako nedotovaný za 5 199 Kč.

Alcatel One Touch 303

cena, šablony pro SMS, WAP

poměrně malý display

K recenzi zapůjčila agentura:

Ami Communications, Michalská 3, 110 00 Praha 1

§§§§§


Hledání lidí pomocí internetu

Martin Žemlička

c00p0705

Představte si následující situaci: chcete svému známému poslat třeba e-mail, ale jediný kontakt na něj jste ztratili. Žádný oficiální seznam uživatelů Internetu však neexistuje. Co se dá v takové situaci dělat?

Existuje vůbec nějaké řešení? Odpověď zní ano, protože za opačné situace by zde článek končil, ale dopředu předesílám hledat údaje o nějakém člověku nemusí být vůbec snadné. Úkolem tohoto článku je podat vám relevantní informace, s jejichž pomocí se šance na úspěch přinejmenším znásobují.

Hned na začátek musím konstatovat jednu smutnou pravdu: nikdy neexistovala (a s největší pravděpodobností nikdy existovat nebude) kompletní, pravidelně aktualizovaná a vhodně zabezpečená databáze všech uživatelů Internetu. Najít argumenty, které dají předchozí větě za pravdu, by neměl být problém. Za prvé: kdo zajistí, že v databázi budou opravdu všichni (nebo alespoň drtivá většina internetových uživatelů)? A za druhé: kdo je to vlastně uživatel Internetu? Je to někdo, kdo se jednou týdně na hodinu připojí? Je to člověk, který se připojuje pouze z internetových kaváren? Tento problém by šlo logicky vyřešit tím, že v databázi by byli pouze uživatelé, kteří mají zřízené alespoň jedno e-mailové konto. Jak ale spravovat databázi s miliony údajů, jež by měla být zároveň rychlá, bezpečná a aktuální?

Pokud hledáte výše uváděné informace, zkuste nejprve klasický vyhledávač, který by našel potencionální webovou prezentaci hledané osoby. Nechci nosit dříví do lesa, proto uvedu pouze velmi stručně nejznámější vyhledávače: www.seznam.cz, www.atlas.cz, www.centrum.cz, www.altavista.com, www.yahoo.com atd. V případě, že se vám podaří najít webovou stránku daného člověka, máte víceméně vyhráno e-mailový odkaz je zde uveden takřka vždy.

WHOIS

Tato letitá služba vznikla již v době, kdy namísto Internetu existoval jeho zárodek ARPANET. Důvodem jejího vzniku bylo evidovat uživatele, kteří se nějakým způsobem podíleli na provozu Internetu, resp. Arpanetu. Jednalo se například o správce či provozovatele domén atp. V současné době obsahují databáze aktuální kontaktní informace o majiteli dané domény. Můžete se tak dozvědět, kdo danou doménu vlastní, jeho telefon či e-mailovou adresu nebo to, kolik domén vlastní celkem. Vyhledávat můžete buď pomocí speciálního softwaru či pomocí veřejné brány napojené na databázi WHOIS z českých stránek doporučuji www.lupa.cz/whois. Samotný vyhledávací proces není nikterak složitý stačí pouze zadat název domény (např. www.pcworld.cz) a takřka okamžitě se objeví odpověď na dotaz.

LDAP

Ještě než začneme mluvit o standardu LDAP, nesmím nezmínit jeho předchůdce X.500, díky kterému LDAP v podstatě vzniklo. Za vznikem standardu X.500 stojí tři organizace: CCITT (dnešní ITU-T), ECMA a ISO (pozn.: X.500 spatřil světlo světa v roce 1988). Cílem projektu bylo vytvořit takovou adresářovou službu, která by si poradila s obrovským množstvím údajů. Bohužel negativní stránky tohoto standardu složitost a časová náročnost při hledání zapříčinily, že se nikdy masově nerozšířil. Jeho přepracováním (tak, aby bylo možné jej rozumně používat na pécéčkách využívajících přenosového protokolu TCP/IP ) však vznikl standard LDAP, který je v této sféře v současné době nejpoužívanějším technologických řešením.

Kde se lze s LDAP setkat? Technologii LDAP najdeme integrovanou ve standardních aplikačních programech, typicky v programu pro práci s elektronickou poštou či ve specializovaném LDAP klientu. Příkladem budiž poštovní klient The Bat!, Pegasus Mail či Outlook Express, přidávaný k browseru MS Internet Explorer. Vyhledávání pomocí těchto klientů je snadné, rychlé a jednoduché. Pokud však váš poštovní klient neobsahuje podporu LDAP, lze osoby vyhledávat i přes WWW rozhraní, v tomto případě si ale musíte vyhledané záznamy přidat do diáře vlastnoručně.

Přidejte se do databáze

Zajímá vás, jak je možné přidat sám sebe do nějaké databáze? Kupříkladu adresářová služba lide.seznam.cz (ale i mnohé jiné), společně vytvořená Seznamem a Pinknetem, získává údaje robotem z veřejných e-mailových konferencí či dobrovolným zápisem samotných uživatelů. Zaregistrování do příslušné databáze je velmi snadné stačí vyplnit dotazník, v němž uvedete své osobní údaje (pouze ty, které chcete zveřejnit, povinné je pouze zadání jména, příjmení a e-mailové adresy), a zvolit si heslo (pro případ změny některých údajů). To je opravdu vše na základě vyplněného dotazníku budete takřka ihned přidáni do databáze. Mimochodem seznam nejpoužívanějších vyhledávacích centrál najdete v rámečku "Kde hledat?".

Kde hledat?

Česká republika

lide.seznam.cz

lide.atlas.cz

(zkusit můžete i telefonní seznam www.iol.cz/tlf či elektronický Obchodní rejstřík na adrese www.justice.cz)

Zahraniční Weby

www.switchboard.com

www.bigfoot.com

www.infospace.com

www.whowhere.com

www.findmemail.com

Nezapomeňte na program ICQ, v jehož databázi jsou registrovány údaje milionů uživatelů; vyhledávat můžete nejen podle obecných kritérií (jméno, příjmení, věk, bydliště), ale i podle zájmů, znamení v horoskopu atd.: www.icq.com.

§§§§§


Internetové hard disky - místo pro vaše data zdarma

Holger Reibold

c00p0706

S pomocí e-mailu, domácí webovské stránky a elektronického plánovacího kalendáře může dnes každý založit svoji kancelář na Internetu a úřadovat prakticky z kteréhokoli místa na světě. Pouze jedno zde chybí bezpečné místo pro ukládání vašich dat. K nápravě mohou pomoci poskytovatelé místa na virtuálních discích na Internetu.

Podívali jsme se za vás na sedm poskytovatelů volného prostoru: Driveway, Free Disk Space, Idrive, Just On, Swap Drive, Xdrive a Yahoo Briefcase. Přinejmenším ve verzi bez možnosti sdílení dat jsou všechny bezplatné. Ponejvíce nabízejí doplňkový Profi-účet s větším prostorem nebo rozšiřujícími službami.

Driveway

Solidní funkce a dostatečný prostor

Driveway používá čistě webovské vybavení. Standardní kapacitu 25 MB lze zvýšit až na 100 MB tím, že uživatel umožní sdílení některého ze svých adresářů, informuje své přátele o službách nebo vyplní rozsáhlý dotazník.

Přehledně a bez velkých kudrlinek se prezentuje manažerská stránka této služby. Při přenosu souborů jsou k vidění v malém popup okně stav přenášení, velikost souborů atd. Soubory a adresáře jsou standardně alfabeticky řazeny. Lze je však řadit i podle data, velikosti či typu.

Ze specialit nemá Driveway mnoho co nabídnout. Svého vlastního Windows klienta nebo zabezpečení přenosu pomocí protokolu SSL nenabízí. Soubory a adresáře může používat další oprávněný uživatel k tomu musí původní uživatel vyplnit jednoduchý formulář, ve kterém udá e-mail nového uživatele spolu s jeho přístupovým heslem. Driveway může poslat e-mail vlastníkovi prostoru, když o to oprávněný externí uživatel požádá.

Shrnutí: Driveway nenabízí nic světového, nevykazuje ale žádné opravdové slabiny. Nabízený prostor je dostačující, webové rozhraní jasné a jednoduše strukturované. Svého vlastního Windows klienta nebo SSL zabezpečení neposkytuje.

Free Disk Space

Paměti do sytosti, jinak průměr

Pokud jde o kapacitu, je Free Disk Space mezi bezplatnými službami obzvlášť atraktivní. Vedle standardní nabídky 25 MB se nabízí také varianta s 300 MB bezplatné paměti. Za tímto účelem se však musí uživatel prokousat složitým dotazníkem. Poskytovatel z takto získaných detailních informací vytvoří profil uživatele a posílá mu pak reklamní e-maily.

Všechny operace se u Free Disk Space provádějí přes webové rozhraní, jež obsahuje nejnutnější výbavu. Lze zřizovat otevřené a privátní adresáře, a pro transport dat aktivovat SSL zabezpečení. Pomocí funkce "Enable multiple Uploads/Downloads" lze optimalizovat přenos dat v obou směrech.

Shrnutí: Free Disk Space nabízí přes svůj velký prostor jen průměr ve výbavě. Kdo chce komfort při přesunech dat, nebo dokonce Desktop integraci, měl by se poohlédnout po jiné službě.

Idrive

S neomezeným prostorem

Idrive je vedle Xdrive jediná služba, která nabízí vlastního Windows klienta ten však slouží pouze k synchronizaci dat.

Idrive nabízí neomezený prostor pro soubory stažené na Idrive přímo z Webu pomocí utility FILO, pro ostatní soubory je omezení 50 MB.

Webové rozhraní je postaveno obzvlášť jednoduše sotva naleznete nějakou jinou službu uživatelsky příjemnější. Přes Service-Options lze pohodlně zřizovat adresáře, mazat soubory, přesunovat je atd. Samotné uspořádání příslušné stránky si lze přizpůsobit.

Windows klient přebírá v podstatě jedinou úlohu: synchronizuje lokální adresář nebo adresářovou strukturu s daty na web-serveru. Ikona zámku signalizuje, že transfer dat je zajištěn pomocí SSL. Přes časové nastavení klienta lze synchronizaci kompletně automatizovat. Nevýhodou je, že klient nepodporuje proxy-server.

Nové soubory od externích uživatelů se ukládají v "Dropboxu". Idrive o nich automaticky informuje uživatele e-mailem. Jedna z dalších výhod Idrivu je možnost spravovat na serveru přes webové rozhraní a Windows klienta osobní záložky. Z počítače lze poslat na Idrive až patnáct souborů najednou.

Shrnutí: Idrive je zajímavý především svým Windows klientem. Na rozdíl od Xdrive však nenabízí program žádnou opravdovou integraci s Windows. Přesvědčuje ale časově řízenou synchronizací adresářů a adresářové struktury mezi Idrivem a lokálním diskem.

Just On

Vybaven dobrým souborovým managerem

Just On nabízí 50 MB prostoru, který lze zajistit pomocí SSL. K nejvýznamnějším funkcím virtuálního disku patří rozumný souborový manažer. Právě v tomto bodě vyniká Just On nad ostatní služby. Rozhraní založené na Java scriptech je podobné Windows-Exploreru. Pomocí menu můžete vyrobit adresáře, tak jak je obvyklé, lze samozřejmě kopírovat a přesouvat soubory. Po ruce je také odpadkový koš.

Zvlášť jednoduché je sdílení adresářů pomocí položky "Sharing": je zde možno zjistit, kteří uživatelé mohou přistupovat ke kterým adresářům a souborům. Lze nastavovat také přístup pouze ke čtení nebo i k zápisu.

Obzvláštní funkcí je vyhledávání souborů. Hledání lze omezit pouze na záložky, soubory nebo koš. Je také možné vytvářet on-line pouze osobní záložky.

Shrnutí: Uživateli je k dispozici 50 MB místa a SSL spojení. Kdo nechce používat klienta, ale klade důraz na výkonného webového manažera, tomu Just On dobře poslouží.

Swap Drive

S ActiveX a Javou

Swap Drive používá jako většina ostatních testovaných služeb webovské rozhraní. Nicméně v jednom bodě se jeho služba liší od konkurence: Nabízené funkce závisí na použitém prohlížeči. Vedle standardního rozhraní Swap Drive Light jsou k dispozici verze s ActiveX a Javou. Prvky ActiveX jsou však k dispozici pouze u Internet Exploreru. Java-verze se nabízí u nejnovějších verzí Internet Exploreru a Netscape Navigatoru.

Standardní rozhraní nabízí typické funkce jako nahrávání, stahování, mazání, nový adresář a přejmenování. Se Swap Drivem je také možné sdílení adresářů. Ve formuláři nabídne uživatel tři e-mailové adresy, kterými se může identifikovat externí uživatel. K zavedení dalších spoluuživatelů je třeba formulář nově vyplnit. Uvnitř ActiveX rozhraní se může uživatel pohybovat téměř jako ve windowsovské struktuře: Adresáře a soubory lze označovat a mazat, je možno zakládat nové adresáře.

Javové rozhraní umožňuje přetahovat soubory pomocí drag&drop z Windows-Exploreru do prohlížeče. V testu to ale nefungovalo s Netscape Navigatorem 4.7. Swap Drive umožňuje komunikaci přes firewall. Prostor 25 MB, který je vyhrazen uživateli na začátku, lze zvětšit pomocí náboru nových zákazníků.

Shrnutí: Swap Drive je díky svému javovému rozhraní vhodný především pro uživatele, kteří nechtějí instalovat Windows klienta, přesto se však nechtějí zříci rozšiřujících funkcí.

Xdrive

Nabízí zdařilou integraci do Windows

Službu lze spravovat pomocí webového rozhraní a Windows klienta. Od února se nabízí také NT-4 klient. Do Windows 95/98 je program integrován dokonale Xdrive-disk se jeví ve Windows Exploreru jako nový disk.

Přístup pomocí webového rozhraní lze zabezpečit pomocí SSL. Standardně je k dispozici 25 MB místa, které lze rozšířit přilákáním dalších zákazníků až na 100 MB. Webové rozhraní nabízí jednoduché vybavení pro všechny relevantní funkce: vytváření adresářů, stejně jako přenos souborů nebo sdílení s ostatními uživateli je nekomplikované.

Daleko příjemnější je služba přes klienta. Všechny operace se soubory probíhají stejně jako u lokálních disků. Jako obvykle vytváří uživatel adresáře, přetahuje data pomocí drag&drop a volá informace o adresářích a souborech. Je také možné přímé ukládání a práce se soubory přímo z aplikací. Použití služby přes proxy-server není s Xdrive klientem žádný problém.

Shrnutí: Díky integraci klienta do Windows je Xdrive uživatelsky nejpříjemnější. Co se týče řídících funkcí, řadí se téměř ve všech bodech k nejlepším a právem se usazuje na přední příčce našeho malého průzkumu.

Yahoo Briefcase

Málo místa a hubená výbava

Také multifunkční portál Yahoo se stal svojí "Aktovkou" Freespace poskytovatelem. Nelze zde však mluvit o hard disku. Z označení "Aktovka" lze tušit, že uživateli je podobně jako u aktovky k dispozici málo místa: s pouhými 10 MB je Yahoo Briefcase posledním vzadu. Výhodou je, že ten, kdo se registruje u Briefcase, má automaticky přístup k ostatním službám Yahoo.

Čistě webovsky situovaná stránka nabízí jen málo funkcí. Lze zde vedle dvou standardních adresářů "My Folder" a "My Photo Album" zakládat vlastní adresáře a nahrávat do nich soubory, není ale možné tvořit vnořené adresáře. Také pravidla sdílení adresářů mají svá omezení. Lze zvolit pouze přihlášené uživatele, všeobecného uživatele, nebo další registrované uživatele Yahoo. Uživatelsky definovaná pravidla nejsou možná.

Při nahrávání může uživatel zadat nové jméno souboru a připojit popis, který je nakonec vidět v adresáři. Z adresáře lze posílat soubory e-mailem.

Shrnutí: Jediná výhoda Yahoo Briefcase je integrace mezi ostatní služby Yahoo. Ohledně výbavy a komfortu lze Yahoo umístit na konec testovaného pole.

Ve zkratce

Jak ukázal test, mají téměř všechny Freespace nabídky své výhody a nevýhody. Zkoumali jsme silné i slabé stránky služeb, abyste mohli svá data komfortně a bezpečně ukládat na Internetu.

Ohledně uživatelské příjemnosti, ale také vybavenosti jsme našli značné rozdíly. Rozhodnutí pro nebo proti určité služby musíte udělat sami se zřetelem na své požadavky.

Driveway je něco pro uživatele, kteří vystačí s prostorem do 100 MB a hledají webové rozhraní bez zbytečných kudrlinek.

Free Disk Space se hodí pro ty, kdo potřebují hodně místa a jsou ochotni se proto vzdát uživatelského komfortu.

Idrive je velmi komfortní služba. Svým Windows klientem se však nemůže měřit s Xdrive. Tato služba je vhodná pro uživatele, jež potřebují hodně místa a snadné ovládání.

Just On nabízí vydařený mix solidního zabezpečení, dostatečného místa a souborového manažera, který si své označení na rozdíl od Web klientů konkurence skutečně zaslouží.

Swap Drive uplatňuje své přednosti správu souborů přes ActiveX Control nebo Java aplety pouze ve spojení s nejnovějším prohlížečem.

Xdrive prezentuje celkově vydaření balík. Služba nabízí vše, co od bezplatného servisu můžete požadovat: jednoduché ovládání a dobrá výbava. Maximální prostor 100 MB většině uživatelů stačí. Pro uživatele Windows je Xdrive na prvním místě.

Yahoo Briefcase je služba zajímavá pouze pro uživatele, jimž stačí jen velmi málo místa. Jedinou výhodou je integrace s ostatními službami portálu Yahoo.

§§§§§


Hardware


Cesta do hlubin grafické karty - obraz reality, složený z jednia nul

Joel Strauch

c00p0678

Grafická karta: součást počítače, většinou přídavná karta, která má na starosti grafické zpracování a výstup dat z počítače na monitor. Grafická karta je jedna z nejdůležitějších součástí PC a jejím hlavním úkolem je převádět jedničky a nuly dvojkové soustavy na obraz, který lze prezentovat na monitoru. Lze tedy říci, že bez vyspělé grafické technologie by práce na počítači těžko vypadala tak, jak ji dnes známe.

Ideální grafická karta?!

Trh s grafickými kartami zažívá boom: každý druhý měsíc se objevují nové grafické čipy, přidávají se nové 3D funkce se stále více ohromujícími obrázky. Přesto: je opravdu nutné pořídit si novou kartu? A pokud ano jakou?

Časy stříleček s úděsným zobrazením bloků a barevnými pruhy místo jemných přechodů jsou pryč. Moderní hry jsou fotorealistickými uměleckými díly. Nebesa se v nich rozprostírají nad krajinou v příjemných odstínech modře. Sluneční žár sálá tak rudě, jakoby člověk to horko opravdu cítil. Herní trh způsobil boom v branži, ve které se léta nic zajímavého nedělo. Nyní jsou stále nové grafické čipy, nové 3D funkce všechno je ještě realističtější, ještě plastičtější, ještě rychlejší, ještě lepší. Nebo ne?

Nabídka je nepřehledná. Během příprav tohoto článku jsme vyhodnotili, s jakými otázkami na téma grafické karty se čtenáři v posledních měsících na nás obraceli. Zjistili jsme zajímavý výsledek: problémy a těžkosti s instalací nyní ani tolik uživatele netrápí. Mnohem větší zmatek způsobují technické novinky. Čtenáři si přejí fundovanou radu typu: je opět nutná nová karta? A pokud ano, nyní? Nebo až za tři měsíce, kdy přijde na trh další generace karet? Která grafická karta bude zítra na úrovni? Jak musí být vybavena? Co by měla zvládat? A především: Bude nová karta fungovat na mém PC?

Kvalita 3D karty se projevuje právě u her, které vyžadují nejvyšší výkon. Takto dochází k přetěžování nejen starších, ale i těch nejmodernějších základních desek.

Vyzbrojen na nákup karty

V několika bodech vás obeznámíme se vším, co musíte bezpodmínečně vědět o grafických kartách. Chcete-li se tématem 3D zaobírat intenzivněji, podívejte se na další informace do rámečku "3D funkce, které opravdu potřebujete". Pokud potřebujete pomoc při instalaci, potom si přečtěte rámeček "Grafické karty AGP: instalace ve Windows 95/98".

Grafická karty AGP: Instalace ve Windows 95/98

1. Verze Windows zvládající AGP

Dříve než svůj systém vybavíte kartou AGP, měli byste si vyjasnit, jakou verzi Windows vlastníte. Windows 98 podporují protokol AGP rovnou od výrobce, zatímco Windows 95 ne. Podle Microsoftu by se zvláště u verzí Win 95 zvládajících USB neměly vyskytovat žádné problémy, tedy pokud máte nainstalovány potřebné soubory a ovladače. Každopádně vám doporučujeme pokud nechcete přejít na Windows 98 vyzkoušet souhru karty a systému s kartou vypůjčenou od známého.

2. Windows 95, připravit na AGP:

Pokud pracujete ve Windows 95, je bezpodmínečně nutné, abyste si nainstalovali přídavný program USB USBSUPP.EXE, protože tento windowsovský pomocný program integruje paměťový manažer pro karty AGP.

3. Odinstalování staré karty:

Než vyndáte svoji starou kartu, měli byste systém zbavit příslušných ovladačů. Slušnější ovladače grafických karet nabízejí možnost Uninstall rovnou. Pokud tato možnost není, můžete se starého ovladače zbavit přes "Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy". Když pak počítač znovu nastartujte, bude naistalován ovladač Standard VGA.

Tip pro profesionály: I po odinstalování zůstanou zbytky ovladače na disku. Pokud však chcete mít systém čistý, měli byste zbytky starého ovladače odstranit ručně přes Editor registru.

Pozor: Tento krok může položit celý systém. Proto by se do toho měli pouštět jen profesionálové. V Editoru registru napřed klikněte na "Pracovní plochu", potom na "Upravit, najít". Hledaný pojem, s nimž můžete adresáře s možnými zbytky prohledat, závisí na tom, jakou grafickou kartu jste dosud používali. Jmenuje se třeba jako "asus", "ati", "nvidia", "elsa" nebo "erazor". Pokud si nejste úplně jisti většinou je dosti obtížné najít odpovídající soubory informujte se na horké lince výrobce vaší grafické karty, které úseky v Registru a které soubory v Rejstříku Windows se mají smazat.

4. Update čipsetu pro Windows 95

Protokol AGP Windows 95 je již od výrobce optimalizován pro čipsety Intelu. Má-li váš počítač čipset Intel, můžete přejít k dalšímu bodu. Pokud vaše základní deska používá jiný čipset, třeba od ALI nebo VIA, potřebujete pro správnou činnost vaší grafické karty speciální ovladače, potažmo patche, AGP. Základní desky jsou zpravidla dodávány s CD s příslušnými ovladači. Protože výrobci své ovladače stále vylepšují, vyplatí se nahlédnout na internetové stránky výrobce základní desky. V každém případě napřed aktualizujte BIOS, potom budete na nové grafické čipy lépe vybaveni.

5. Windows 95 potřebují Direct X

Před instalací ovladače musíte nainstalovat Direct X (verze 5.0 nebo vyšší). Windows 98 obsahují pouze verzi Direct X 5.1, a tedy i zde má smysl upgrade na vyšší verzi.

6. Instalace ovladače karty

Nyní nainstalujte ovladač své grafické karty AGP, který by měl být součástí dodávky. Avšak i zde se vyplatí návštěva internetových stránek výrobce karty nebo čipu jelikož od data výroby až po otevření krabice u zákazníka uplyne častokrát několik měsíců, máte dobrou šanci, že na těchto stránkách objevíte novější, aktuální ovladač. Tento ovladač grafické karty pak automaticky nainstaluje standardní ovladač AGP VGARTD.VXD, který je nutný proto, aby grafická karta ve Windows 95 správně komunikovala s rozhraním AGP. Pozor, VGARTD.VXD je optimalizován pro čipsety BX a LX. Ostatní čipsety ho nepoužívají.

7. Řešení problémů (I)

Pokud jste provedli všechny kroky, měla by vaše karta AGP fungovat. Není-li tomu tak, je karta zřejmě špatně zandaná do slotu. V AGP slotu jsou kontakty ve dvou úrovních nad sebou není-li karta zandána až nadoraz, nemají všechny kontakty spojení. V tomto případě uslyšíte během bootování různé signální tóny, ale monitor zůstane černý. Zde pomůže jen jedno: Počítač vypnout a přezkoušet usazení karty.

8. Řešení problémů (II)

Po instalaci karty AGP systém pravidelně padá, monitor zamrzá nebo Správce zařízení (Ovládací panely, Systém) ukazuje žlutý vykřičník nebo červený křížek před grafickou kartou. Potom je asi karta PCI v PCI slotu hned vedle karty AGP a AGP slot se s tímto PCI slotem dělí o přerušení. Windows 95 sice toto sdílení IRQ podporují, ale v praxi se stále vyskytují problémy. Vyzkoušejte, jestli karta funguje v jiném PCI slotu.

Hned na začátek si řekněme několik základních údajů:

- Grafické karty zajišťují veškeré 2D a 3D výpočty a renderování a přebírají tyto složité úkoly od procesoru, čímž mu ulehčují práci.

- Nejdokonalejší grafické karty stojí kolem 20 000 Kč, ale slušně rychlou 3D kartu seženete i zhruba za čtvrtinovou cenu.

- Výkon grafických karet zvyšují nové generace grafických čipů, přičemž každých šest až dvanáct měsíců se na trhu objeví nějaký čip nový, revoluční.

- Téměř všechny moderní grafické karty se připojují do slotu AGP (Accelerated Graphics Port) a disponují nejméně 16 MB vlastní paměti.

- Možnosti nejmodernějších grafických karet se plně využívají jen v nejsložitějších 3D hrách a nejvyspělejším počítačovém designu.

Obrazy, které vidíte na monitoru, musí dříve než spatří světlo světa podstoupit složitou cestu z útrob PC. Chce-li vámi užívaná aplikace vytvořit obraz, vyšle prosbu o pomoc do části operačního systému, jež je spojena s grafickou kartou (označuje se jako ovladač grafického rozhraní graphics driver interface). Grafický ovladač software, který působí jako prostředník mezi OS a grafickou kartou následně vyslechne instrukce buď systému, nebo oné aplikace, vezme digitální data a převede je do formátu, který dokáže grafická karta zpracovat.

Ovladač poté pošle digitální data v novém formátu na renderování grafické kartě. Pokud bylo vaše PC vyrobeno po roce 1998, putují data ke kartě přes slot na motherboardu nazývaný AGP. (Starší PC tento AGP slot nemají a jejich grafické karty se připojují prostřednictvím standardního PCI slotu.)

První zastávka, kde se data na kartě zdrží, je vyrovnávací paměť ať už přímo na kartě nebo v systémové paměti. Hned poté procesor karty (graphic processing unit, neboli GPU) převede digitální data na pixely, soubory barevných bodů, z nichž sestává celý obraz, který posléze uvidíte na monitoru. Karta vytváří obrovské množství takových pixelů: máte-li nastaveno rozlišení obrazovky 1 024 na 768 bodů, musí grafická karta na vykreslení jedné obrazovky vypočítat barvu a udat data pro 786 432 pixelů tento proces navíc opakuje 30až 160x za sekundu.

Vysílání dat na monitor

Prozatím však pixely nejsou schopny vybarvit obrazovku. Poté, co jsou data pro všechny části obrázku překonvertována na pixely, jsou odeslána zpět do vyrovnávací paměti. Většina CRT monitorů přijímá pouze analogové signály. A právě tady začíná práce pro D-A převodník paměti RAM, neboli RAMDAC, jejž obsahuje grafická karta. RAMDAC převádí digitální data každého pixelu na červené, zelené a modré analogové signály, s jejichž pomocí vám pak monitor ukáže obraz. Čím rychlejší RAMDAC je, tím vyšší rozlišení dokáže grafická karta zajistit a tím rychleji také obnovuje obraz. (Některé CRT monitory a většina LSD displejů akceptují digitální signály; takové displeje vyžadují speciální karty bez RAMDAC.)

Monitor vykresluje obraz po řádcích, a aby grafická karta zprostředkovala iluzi pohybu, musí během každé sekundy vytvořit obrovské množství pixelů, které mnohokrát zaplní obrazovku. Prodejci udávají rychlost karty v počtech pixelů za sekundu a nazývají ji fill rate; u moderních grafických karet se pohybuje v gigapixelech za sekundu. Čím vyšší je fill rate, tím vyšší je i frame rate (nebo také obnovovací frekvence)udávající kolikrát za sekundu se obnoví celá obrazovka. Iluzi plynulého pohybu pro lidské oko vytváří rychlost 30 obrázků za sekundu a vyšší (obnovovací frekvence televize a videa).

Pokud zvýšíte rozlišení (některé karty podporují rozlišení až 2 048 x 1 536 pixelů), zvýšíte nevyhnutelně i pracovní zatížení karty, jež je pak nucena vytvářet větší množství pixelů. Podobně, zvýšíte-li počet barev přepnutím z 16bitového barevného režimu na truecolorových 32 bitů, je i práce grafické karty složitější. Na větší obrázek je potřeba víc pixelů, a tak se může pokud zatížení dosáhne maximální kapacity produkce dat GPU a RAMDAC snížit obnovovací frekvence.

Problémy 3D

Běžné 2D obrazy (například ty, s nimiž se setkáváte při surfování na Webu nebo při práci aplikacemi office) jsou renderovány vertikálně a horizontálně, jako když malujete na list papíru.

Mají-li se ale na dvojrozměrném povrchu, kterým je váš monitor, vytvořit realističtější 3D objekty, je třeba, aby karta zvládla ještě další věc: dojem hloubky. Když barevné pixely nebo body seskupí do bloků 2D grafiky, polygonů vystínovaných po stranách texturou, tak aby vznikla iluze hloubky vzniknou 3D objekty. Většina lidí se s 3D objekty setkává při hraní počítačových her, ale 3D využívá i spousta dalších aplikací, počínaje CAD a konče programy pro 3D modelování. Vytváření polygonů je pro kartu mnohem náročnější, než pouhé přidělování barev jednotlivým pixelům. Moderní GPU však disponují vyšším výpočetním výkonem, než jaký jsme měli k dispozici před pár lety u CPU, tedy hlavního procesoru starších PC, a tak si i se složitými výpočty dokáží poradit v reálném čase.

Triky v obchodu se 3D

Grafické karty používají hromadu triků včleněných do jejich firmwaru a ovladačů, jež jim pomáhají renderovat 3D perspektivu v dvojrozměrném prostředí a ošálit oči přihlížejících, tak aby si myslely, že polygony zobrazené na ploché obrazovce monitoru mají hloubku. Podle druhu karty se o některé z těchto prvků stará GPU, zatímco jiné má prostřednictvím grafického ovladače pod palcem CPU všeho počítače. Zde jsou nejznámější triky (podrobnější slovníček termínů z oblasti grafických karet najdete na konci článku):

- Hardwarová transformace a osvětlení zajišťují umístění polygonů a světelné efekty.

- Bump mapping zajišťuje hladký nebo drsný vzhled textury polygonů, což přispívá k dojmu hloubky.

- Antialiasing potlačuje v kreslených obrazech zubatost diagonálních čar.

- MIP mapping zabraňuje kartě, aby vykreslovala detailní polygonovou texturu na "vzdálených" objektech (například zemi v leteckých simulátorech, když letíte v cestovní výšce), dokud se nepřiblížíte, což šetří výkon.

Kromě grafického ovladače řídí všechny ostatní aspekty procesu 3D renderování software nazvaný Application Programming Interface (API), a to v běžném jazyce, kterému grafická karta (nebo její ovladač) rozumí. Existuje několik konkurenčních programů API, k nimž patří Direct3D (součást programu Direct X) od Microsoftu, OpenGL a také GLide API od 3dfx pro jejich vlastní karty. Většina grafických karet je vytvořena tak, aby mohla při renderování pracovat s více než jedním API.

Jakou kartu potřebujete právě vy?

Od prvních dní existence počítačů kompatibilních s PC používají výrobci PC grafické karty k tomu, aby urychlili proces zobrazování. U prvních PC měly tyto karty ulehčit práci CPU, když bylo třeba renderovat každou postavu ve víceméně textovém prostředí DOSu. S nástupem operačních systémů s grafickým uživatelským rozhraním (GUI) jako jsou Windows, a také 3D her se stalo renderování mnohem složitější a grafické karty zaujímají mnohem významnější místo.

Trh s grafickými kartami se rychle rozvíjel a na jeho čele se v oblasti 3D karet záhy se svou řadou grafických akcelerátorů Voodoo uvelebila firma 3dfx. Časem ale na pozice 3dfx zaútočily další firmy: nakonec jim trůn vyrvala společnost nVidia s řadou GeForce (momentálně jediná hlavní řada grafických čipů licencovaná pro mnohé výrobce).

Zatímco oba obři v aréně grafických karet stále bojují o svrchovanost, začínají vystrkovat růžky i další společnosti. ATI, odjakživa silný soupeř na trhu levných grafických karet, se v poslední době přidala do kroužku vyvolených, a to s novou řadou karet s posílenou GPU, nazvanou Radeon. Po příkladu nVidie urychlili všichni vývojáři grafických karet jeden cyklus koloběhu v tomto odvětví na šest měsíců a každý prodejce přichází s novým GPU čipem alespoň jednou do roka. Ostatní společnosti, jako je Matrox, SiS a S3, soupeří na středních a nižších úrovních trhu.

Většina moderních grafických karet pracuje s nejméně 32 MB videopaměti. Takové karty slušně renderují plochou 2D grafiku kancelářských aplikací a webových prohlížečů, ale vyniknou teprve když dojde na 3D hry. Středně dobrá karta této kategorie vás vyjde tak na 5 000 až 7 000 korun. Mnohé karty jako ty, které využívají čipy GeForce2 od nVidie pracují s rychlejší pamětí Double Data Rate SDRAM, jež počítá dvojnásobnou rychlostí a převádí data s každým "tiknutím" hodin paměti dvakrát místo jen jednou.

Nejdokonalejší karty disponují až 64 MB videopaměti, nejvýkonnějšími GPU čipy a nejdokonalejšími možnostmi 3D renderování. Takovéto silné karty vyprodukují za sekundu několik gigapixelů a stojí přes 15 000 korun. Nabízejí však mnoho vymožeností, jako je hardwarová transformace a osvětlení, což může u her, které toto podporují, urychlit obnovovací frekvenci a celoplošný antaliasing, jenž vyčistí nižší a střední rozlišení.

Všechna PC se dodávají se základním grafickým vybavením: mohou obsahovat jak karty s čipy minulé generace (třeba 3dfx Voodoo3, Matrox Millennium G200 nebo nVidia TNT2), nebo jsou vybavena některou z levnějších karet (3D Rage Pro od ATI, Voodoo4 od 3dfx nebo nVidia GeForce2 MX). Běžná kancelářská pécéčka se pak musí spokojit s grafikou integrovanou na boardu, jež sice plně postačuje na běžný provoz, ale není určena pro hraní her a leckdy se ani nesnese s jakoukoliv další grafickou kartou nebo akcelerátorem.

Integrované grafické čipy, vestavěné do motherboardu počítače, jsou nejméně vhodnou možností pro lidi, kteří chtějí používat 3D aplikace. V PC s integrovanou grafikou většinou najdete horší grafické procesory a minimální videopaměť (4 až 8 MB), jejíž část může být navíc sdílená s normální systémovou pamětí. Toto sdílení paměti sice umožňuje výrobcům PC prodávat nové počítače za dost nízké ceny, ale při práci s náročnějšími grafickými programy pak většinou dochází ke značnému zpomalení.

Mezi další důležité prvky, které můžete na grafické kartě najít, patří vstup a výstup pro video (nezbytná součást pro editaci videa), připojení k televizi nebo videorekordéru; DVD akcelerátor (k urychlení a optimalizaci přehrávání DVD videa), DVI výstup pro digitální vizuální rozhraní, jež používají CRT monitory a některé ploché displeje, a na leckterých kartách najdeme také vývod pro druhý monitor.

3D grafika a budoucnost

V posledních letech se výrobci grafických karet zaměřili především na 3D hry jako primární hnací sílu pro vývoj karet nových. Ale to se změní. Dobře informované zdroje tvrdí, že například Microsoft chce do uživatelského prostředí začlenit více 3D prvků a během příštího roku nebo dvou bude mít na to, aby vytvořil celé prostředí Windows ve 3D. V tom okamžiku nabude i pro běžné či kancelářské uživatele 3D podpora grafické karty mnohem větší důležitosti.

Ostatní alternativy, jako třeba integrovaná grafika, pokračují ve vývoji kvůli své nižší ceně. (Některé odhady hovoří o tom, že ze 160 milionů PC, která letos opustí prodejny v USA, bude 100 milionů využívat integrovanou grafiku.) Většina analytiků se však shoduje, že odvětví výroby grafických karet má před sebou ještě dlouhý život a bohatý vývoj, vždyť podle střízlivých odhadů bude možné vytvářet dokonalou fotorealistickou grafiku v reálném čase zřejmě již někdy kolem roku 2010. A dalších 10 nebo 20 let pravděpodobně potrvá, než budou grafické karty tak výkonné, aby dokázaly zvládnout výpočty pro triliony pohybujících se bodů, které budou nezbytné pro dokonalé ztvárnění skutečného života.

3D funkce, které skutečně potřebujete

Tomu, kdo si chce koupit novou grafickou kartu, se již asi kouří z hlavy. Informační letáky jsou prošpikovány odbornou hatmatilkou a prodavač se ohání výrazy, jež často nedokáže ani vysvětlit. My vám řekneme, které funkce opravdu potřebujete, a prozradíme vám, co se skrývá za jednotlivými výrazy.

Vaše nová karta musí bezpodmínečně zvládat:

Alpha Blending, Color-Key, Dithering, Environment-Mapping, Fogging, Gourand Shading, Lens Flaring, Mip-Mapping, perspektivní korekturu, tvorbu stínů a Texture-Mapping.

Je dobré, pokud vaše karta podporuje následující funkce, protože je hry buď již využívají, nebo s nimi vývojáři her brzy přijdou.

32bitová barevná hloubka: Trend jde vstříc hrám, které podporují 32 bitů. Tak se totiž dají průběhy barvy a světlosti zobrazovat bez přechodů.

AGP-Texturing (Execute mode): V tomto modu může grafický čip přímo vyčíst textury z operační paměti, aniž by je předtím musel transferovat do grafické paměti. První hry, jako Re-Volt od Acclaimu, tuto funkci již využívají.

Bump Mapping: Získáte navíc texturu s informacemi stínech, které jsou v závislosti na zdroji světla stále znova počítány.

Environment-Mapped Bump Mapping: Tato funkce integrovaná v Direct X umožňuje realistické reflexe na neklidných vodních plochách.

Full Screen Antialiasing: Jedná se o "vyhlazování" hran objektů provádí se tak, že se obrázek buď nejprve vypočítá ve vyšším rozlišení a poté přepočítá do rozlišení, ve kterém bude zobrazen, případně se spočítá několik mírně odlišných verzí obrazu, jež se "zprůměrují". V každém případě to ale znamená výrazný (minimálně 50%) pokles výkonu FSAA má tak smysl pouze máte-li monitor, který neumožňuje vysoká rozlišení a tím i jemný obraz (od 17" či 19" výše ale ztrácí, alespoň s ohledem na výkon současných grafických karet, smysl).

Realtimové stínování: To se ve vaší kartě stará o skutečnosti blízké 3D zobrazení. Ale u současných grafických čipů to jde s polygonratem z kopce, protože procesor musí pro každý obraz spočítat nový stín. GeForce 256 od Nvidie a Napalm od 3Dfx podporují díky zpracování geometrie realtimové stínování bez ztrát.

Specular Highlights: Hladké povrchy s ním reflektují zdroje světla ve formě třpytu.

Stencil Buffer: S tím jsou přeskakovány objekty, které jsou stále v popředí například kokpit.

T-Buffer: T-Buffer spočítá z lehce posunutých úhlů náhledu čtyřikrát stejný obraz a vytvoří z toho obraz jediný. Výhody této metody: perfektní antialiasing, motion blur (ostrost pohybu, kde jsou pohybující se objekty zobrazovány plynule, aby nepůsobily staticky) a hloubka pole (jeden nebo více objektů je zdůrazněn přes barevnou hloubku).

Texture Compression: V této funkci je používán algoritmus S3TC, který vyvinul S3. Redukuje textury až na šestinu původní velikosti.

Texturové jednotky: V současné době zpracovávají až dvě texturové jednotky za 1 takt 1 texel (pixel se dvěma texturovými souřadnicemi). Při tom jsou polygony (3D tělesa) pokryty dvourozměrnými povrchy (texturami). Protože se v budoucnu budou hry vykazovat většími texturami, měl by grafický čip mít nejméně 4 texturové jednotky.

T&L (Transforming and Lighting): Procesor počítá pozici a světlost polygonů. GeForce / GeForce2 od Nvidie a Radeon od ATI tuto funkci podporují jako první ostatní čipy budou následovat.

Trilineární filtrování: Tato funkce zajišťuje hladký přechod mezi texturami jednoho objektu.

Velikost textur: 2 048 x 2 048 bodů: Textury současných her mají maximální velikost 256 x 256 pixelů. V roce 2000 přijdou hry s 2 048bodovými texturami.

Slovníček

AMD Duron levnější procesor od AMD

AMD K6-2 procesor pinově kompatibilní s Pentiem MMX

ATA/33 (UltraDMA) rozhraní pro pevné disky EIDE s max. přenosovu rychlostí 33 MB/s

ATX standard pro ovládání a elektrické "chování" PC. Je schopen například zapnout či vypnout PC z klávesnice.

DDR SD-RAM (Double Data Rate SD-RAM) SD-RAM s dvakrát zvýšenou rychlostí přenosu

DIMM plůtková montáž paměťového modulu se 168 kontakty

GeForce2 výkonný čip pro grafické karty

Čipset čipová sada

Mainboard základní deska

Motherboard základní deska

PCI sběrnice pracující nominálně na 33 MHz s přenosovou rychlostí max. 135 MB/s

Pin nožička elektronické součástky, třeba procesoru

Radeon výkonný čip pro grafické karty

SCSI výkonné rozhraní například pro připojení pevných disků

SDRAM synchronní dynamická RAM v současnosti nejpoužívanější typ paměti

Socket A patice pro procesory Duron a Athlon/Thunderbird

Socket 7 patice pro procesory Pentium a další

Socket370 patice pro Celerony a Pentia III v kapotáži PGA

Super7 patice Socket 7 vybavená 100MHz sběrnicí

Thunderbird vývojová varianta Athlonu s rozhraním Socket A

USB univerzální sériové rozhraní pro připojení téměř libovolných periferií

§§§§§


Nejčastěji kladené dotazy

c00p0677

? Karty AGP vyžadují novější verze Windows 95

Dotaz: Chcete své PC s Windows 95 vybavit grafickou kartou AGP. Prodejce vás varuje před problémy s instalací a doporučuje update na Windows 98. Karty AGP ve Windows 95 nefungují?

Odpověď: To záleží na verzi Windows, jelikož původní Windows 95 byla vyvinuta v době, kdy ještě karty AGP nebyly. Microsoft každopádně dodává v novějších verzích počínaje od Windows 95 B (OSR 2.1) přídavný program USB USBSUPP.EXE. Relevantní však ve vašem případě samozřejmě není podpora USB, nýbrž integrovaný manažer paměti VMM32.VXD. Ten totiž dává Windows k dispozici operační paměť pro funkci AGP-Dime (Dime Direct Memory Execute), jejíž pomocí jsou data karty AGP ukládána rovnou na pevný disk.

Takto zjistíte, jestli vaše verze Windows zvládá AGP: postupujte cestou "Ovládací panely/Systém/Obecné". Je-li číslo verze "4.00.950" nebo "4.00.950a", pak se váš systém pro karty AGP nehodí. To platí podle Microsoftu i pro Windows verze "4.00.950b", pokud vaše instalační CD Windows neobsahuje v adresáři Other podadresář "USB". Praxe však ukazuje, že tato verze s odpovídajícími ovladači karty AGP podporuje. Každopádně k tomu budete potřebovat instalační CD Windows s podporou USB.

Oficiálně AGP zvládají Windows verze "4.00.950b" se souborem USBSUPP.EXE v podadresáři "USB" na instalačním CD Windows. To samé platí pro verzi "4.00.950c". USBSUPP.EXE zde ale najdete v adresáři \Other\Updates\Usb.

Obecně pro všechny verze Windows s podporou USB platí: USBSUPP.EXE zapojíte automaticky do systému spuštěním tohoto souboru.

Grafické rozhraní Grafické karty AGP jsou zárukou budoucnosti

Dotaz: Prodejce má požadovanou kartu v provedení AGP i PCI. Jakou kartu máte vzít? Ve vašem PC je volná zástrčka jak pro AGP, tak pro PCI.

Odpověď: Protože se karty cenově neliší, měli byste sáhnout pro kartu AGP. Jsou zárukou budoucnosti, i když v současné době nejsou rychlejší než srovnatelný model s PCI: v aplikacích Office jsou karty AGP i PCI stejně rychlé (i když obě jsou nedostatečně využívané), a ani ve hrách není patrný rozdíl v rychlosti. Výrobci her vyvíjejí své programy stále tak, aby "nějak" běhaly i se stařičkými 8MB kartami. Ani grafické karty s 32MB pamětí, což je současný standard, nemusí zvládat ukládání textur na pevný disk v reálném čase.

Mimochodem: Karty s PCI budou brzy dražší než varianty s AGP, protože výrobci sází v první řadě na AGP. PCI karty koncipované pro podporu dvou monitorů však zůstanou stejně drahé.

Paměť 16 nebo 32 MB: dilema grafické paměti

Dotaz: Chcete novou grafickou kartu. Máte si koupit verzi s 16 MB nebo sáhnout rovnou po modelu s 32 MB?

Odpověď: To záleží na vašich aplikacích. Pokud vyřizujete pouze kancelářské záležitosti zpracováváte text, tabulkové kalkulátory nebo databáze potom je i karta s 16 MB předimenzovaná a stačí vám bohatě karta s 8 MB. Pokud si však někdy vy (nebo vaše děti) zahrajete hru, potom se paměť grafické karty stává důležitou. Vývojáři her totiž ukládají textury a programové sekvence především do paměti. Kolik paměti potřebujete, můžete hrubě odhadnout s následujícím vzorcem. Nejlépe je při tom vycházet z nejnáročnějšího programu (nějaké 3D hry s pokud možno nevyšším rozlišením a barevnou hloubkou, která využívá komplexní textury). Napřed spočítejte požadavky 2D paměti. Ty se skládají z následujícího: barevná hloubka x rozlišení x počet oblastí paměti (stojí v listu s údaji o grafické kartě). Aktuální grafické karty mají nejméně dvě, někdy i tři oblasti paměti: Front-, Backa Triple-Buffer pro aktuální, následující a po něm následující obraz. K této hodnotě přičtěte požadavky 3D paměti. Ty spočítáte z rozlišení (ve kterém hrajete) x Z-Buffer (náleží třetí dimenzi, podle typu grafické karty je to buď 16, nebo 32 bitů). Výsledek vydělte 8, čímž dostanete hodnotu v bytech, a nakonec vše vydělte 10 242. Tak získáte hodnotu v MB. K tomu ještě potřebujete RAM pro textury. Protože se počet a velikost textur v 3D hře stále mění, nedá se požadavek na paměť spočítat exaktně. Vývojáři 3D her však kalkulují se 2 až 12 MB na obraz podle hloubky barev a velikosti textur.

Hrajete-li tedy s maximálním rozlišením 1 024 x 768 při 16bitové barevné hloubce, stačí karta s 16 MB. Při vyšším rozlišení a 32bitové barevné hloubce byste měli zvolit, pokud vám to finance umožňují, variantu s 32 MB. Mezi hry, které podporují tak vysoké rozlišení a barevnou hloubku, patří třeba Unreal Tournament či QuakeIII Arena.

Pro hráče, kteří si nemohou pořídit karty s nejnovějšími grafickými čipy GeForce, GeForce2 nebo Radeon, můžeme doporučit poslední verze čipů 3Dfx a Nvidia. I ty lze sehnat s gigantickou 64nebo dokonce 128MB pamětí.

Grafický čip Nemusí to být nutně čip nejnovější

Dotaz: Chcete si pořídit grafickou kartu. Jaký grafický čip je v současnosti nejlepší volbou?

Odpověď: To se nedá paušálně zodpovědět. V první řadě záleží na využití. Pokud pracujete převážně s kancelářskými programy, můžete bez výčitek sáhnout po levnější kartě. V tomto případě není nutná ani nejnovější generace čipů. Doporučeníhodné jsou třeba karty ATI Xpert2000 (16 MB verze přijde na 3 400 Kč všechny ceny uvádíme včetně DPH), ATI Xpert 98 (8MB verze za 2 000 Kč), Matrox Millenium G200 (8MB verze za 3 000 Kč), Matrox Millenium G450 (16MB verze za necelých 5 000 Kč), ale zvolit můžete i běžnou verzi karty s čipem Riva TNT2 (32MB OEM verze se dá pořídit již za 3 300 Kč), nebo Voodoo3 (16MB karta za 3 700 Kč).

Chcete ke své nové kartě rovnou přidat i DVD přehrávač a váš počítač nepatří k nejrychlejším? Pak bychom vám radili zakoupit nějaký kit, tedy balení obsahující jak samotnou DVD mechaniku, tak i podpůrnou hardwarovou kartu (v současnosti lze pořídit například 8rychlostní mechaniku Creative s kartou za necelých 9 000 Kč). Tato takzvaná MPEG karta se dá pořídit i samostatně, a to za cenu okolo 3 500 Kč. Díky rozsáhlým, do hardwaru implementovaným DVD funkcím a dobrému softwaru DVD přehrávače vám bude DVD video běhat bez cukání i na procesoru 200 MMX.

Používáte však své PC především pro aplikace CADu nebo pro 3D design? Pak jsou zajímavou volbou karty s čipem Radeon či Matrox G400. Tyto čipy zvládají i ve vysokém rozlišení ergonomickou obnovovací frekvenci. Navíc je u některých verzí možné připojit druhý monitor v rozlišení 1 280 x 1024 při 32bitové barevné hloubce. Radeon i G400 ovládá veškeré 3D funkce stejně jako Environment-Mapped Bump Mapping. Zatímco ATI Radeon je k mání za cenu od 8 500 Kč, Matrox nabízí karty s G400 či G450 Dualhead za cenu přibližně 8 000 Kč.

Přes den píšete texty a počítáte nudné tabulky, ale večer přijdou na řadu hry? Pak to záleží především na vašich hrách. Žádná univerzální karta totiž není. Buď čipu chybí funkce komprese textur (3Dfx Voodoo 3, Matrox G400, Nvidia TNT 2), takže je paměť karty u her s velkými texturami tak zatížená, že rychlost se znatelně snižuje. Nebo není grafický procesor dostatečně rychlý (ATI Rage 128, S3 Savage 4).

Některé čipy taktéž nenabízejí 32bitovou barevnou hloubku, nebo jim chybí Stencil Buffer (3Dfx Voodoo 3, Intel 752, Trident Blade3d). Ani nemluvě o aktuálních ovladačích a patchech pro hry jestli a kdy je získáte, záleží na výrobcích čipů, karet a her. Pokud máte smůlu, podpora prostě schází.

Dáváte-li však přednost akčním hrám jako jsou Unreal nebo Half-Life, nastává jiná situace. U těchto 3D stříleček je rychlost velice důležitá a každý frame navíc se počítá. Naše doporučení tedy zní: pokud chcete šetřit, jděte do karty s čipem TNT 2 nebo Voodoo 3 (kolem 3 500 korun). Pokud vám na penězích tolik nezáleží, určitě se podívejte po kartách GeForce 2 MX, popřípadě Radeon. Za 32MB kartu s GeForce2 MX zaplatíte přibližně 6-7 000 Kč, za 32MB kartu ATI Radeon však dáte již 12 000 Kč a za 64MB Radeona pak klidně i 15 až 18 tisíc korun. Pro ty nejnáročnější je pak k dispozici GeForce 2 Ultra, se zhruba dvojnásobným výkonem oproti typu MX a trojnásobnou cenou (21 000 Kč).

Procesor Jak sehrané jsou procesory s grafickými kartami

Dotaz: Chcete hrát. Stačí k tomu jen pořídit vašemu pomalejšímu PC novou grafickou kartu? Nebo potřebujete i nový procesor?

Odpověď: Pravděpodobně ano. Grafické 3D karty a procesor si rozdělují práci. Jednoduše řečeno všechny detaily pro zobrazení jsou řešeny trojúhelníky. Procesor spočítá pozici a světlost všech vrcholů těchto trojúhelníků. Grafická karta potom transformuje 3D data do 2D dat přijatelných pro monitor a převezme renderování. Přitom určí rozdělení barvy a světlosti v těchto trojúhelnících a pokryje je texturami.

Z toho vyplývá, že pokud má počítač pomalý procesor, který nezvládá geometrické zpracování, nepomůže vám ani ta nejrychlejší grafická karta, jelikož bude neustále čekat na nové údaje ke zpracování. Procesor tak grafickou kartu brzdí.

Nejprve si rozmyslete, v jakém rozlišení budete hrát. Pokud se spokojíte již s rozlišením 640 x 480 bodů, není moderní grafická karta nijak zvlášť vyžadována. Pokud dostává údaje od procesoru rychleji, může však prezentovat obraz na monitoru dříve, tedy i zde přináší rychlejší procesor zvýšení frameratu. Z toho plyne 1. zásadní pravidlo: Chcete-li hrát v nízkém rozlišení s vysokým frameratem, potřebujete svižný procesor.

Naproti tomu, hrajete-li v exterémně vysokém rozlišení jako 1 600 x 1 200, je souhra s procesorem méně důležitá, protože grafická karta je sama vysoce zatížena. Rychlejší procesor pomůže málo nebo vůbec ne. Také velká barevná hloubka (32bitová) zatěžuje grafickou kartu, takže například model TNT 2 při 1 024 x 768 a 16 bitech bývá často rychlejší než při 800 x 600 a 32 bitech. Z toho plyne 2. zásadní pravidlo: Čím vyšší je zvolené rozlišení, tím menší vliv má procesor.

To ale neznamená, že Quake III poběží s hi-end grafickou kartou na Celronu 400 rychleji v rozlišení 1 600 x 1 200, než v 800 x 600. Tyto výsledky dokládají i naše testy. Nejvyšší a nejnižší repeatrate se při rozlišení 640 x 480 odlišuje o 414 procent, ale zároveň při 1 600 x 1 200 jen o 34 procent.

Grafické rozhraní v 3D Žádná karta nepodporuje každou hru perfektně

Dotaz: Všichni víme, že žádná grafická karta nepodporuje každé grafické rozhraní stejně dobře. Jaké rozhraní je u PC her nejvíce rozšířeno, a které vám nabízí nejlepší kvalitu 3D obrazu stejně jako optimální rychlost?

Odpověď: Existují tři hlavní standardy Direct 3D, Open GL a Glide. Nejrozšířenější je u her Direct 3D od Microsoftu, obsažený v programu Direct X.

Prakticky všechny dnes prodávané grafické karty podporují jak Direct 3D, tak OpenGL (přinejmenším ve Windows 9x) nemusíte se tudíž bát, že byste některou ze současných her nespustili. Co se rozhraní Glide týče, to u některých her nabízí majitelům karet s procesorem 3Dfx vyšší rychlost, ale hry které by podporovaly výhradně Glide se již několik let nevydávají.

Jen karty s čipem 3Dfx podporují zároveň Direct X, Open GL i Glide. Starší typy (Voodoo3) ale postrádají mnohé funkce, zatímco ty novější (Voodoo4, 5) jsou ve srovnání s konkurencí příliš drahé. Při výběru karty vám proto doporučujeme soustředit se na poměr cena/výkon a nebrat ohled na pomalu mizející Glide.

Grafický čip budoucnost Brzy by se měly objevit superrychlé grafické čipy

Dotaz: Slyšeli jste, že by se brzy měly objevit superrychlé grafické čipy. Vyplatí se s nákupem grafické karty počkat?

Odpověď: Ano, i ne. Při současném tempu uvádění nových grafických čipů je vždy nějaký nový doslova "za rohem". Obvykle se ale nevyplatí kupovat tu nejdražší a nejvýkonnější variantu, protože platíte doslova za "luxusní novinku". Případné vyčkávání by se mělo tedy řídit zejména podle toho, zda vám vaše dosavadní grafická karta prozatím postačuje můžete-li současné hry a programy provozovat bez problémů, vyplatí se počkat, pokud je již vaše karta neúnosně pomalá, má smysl upgradovat.

Za potenciálního nástupce na trůn grafického království je považován projekt nVidie, označený zatím jako NV20. Nový čip, který se původně měl objevit již letos o Vánocích, ale jeho představení bylo odloženo někdy na konec zimy, má obsahovat absolutní novinku. Tou je programovatelný 3D akcelerátor, jenž podporuje funkci tzv. "programmable pixel shaders", obsaženou v 8. vydání programu DirectX. Jedná se o přelomovou záležitost, srovnatelnou s uvedením prvních čipů 3dfx hlavní rozdíl oproti současným kartám bude v tom, že programátoři budou mít možnost sami zvolit způsob, jakým karta počítá scény. NV20 by dále měl eliminovat výpočet skrytých polygonů, což by teoreticky mohlo vést až k 2-7násobnému urychlení činnosti. Podle odhadů budou karty založené na tomto čipu umět spočítat více než trilion celočíselných operací a 100 miliard operací s plovoucí čárkou za sekundu.

Ovladače Aby vaše karta běhala i ve Windows 2000

Dotaz: Musíte si při koupi karty dávat pozor ještě na něco jiného než na grafický čip, grafické rozhraní a velikost paměti?

Odpověď: Ano na to jaké jsou ovladače. Plánujete snad přestup na Windows 2000 či ME? Potom je důležité, jestli jsou k dispozici nejen ovladače pro Windows 95/98, protože ty běžně nefungují ve Windows 2000. Proto si před nákupem zjistěte, zda výrobce napsal i ovladač pro Windows 2000. To samé platí, pokud používáte kartu pod Linuxem nebo jiným operačním systémem.

Kompatibilita Zásobování proudem: i v budoucnu budou problémy

Dotaz: Aktuální základní desky nezásobují grafické karty AGP dostatečně proudem. Je situace lepší s čipsety, které podporují modus AGP 4x?

Odpověď: Ne, protože specifikace AGP 2.0 počítá s maximálním odběrem proudu v rozhraní AGP u modu AGP 4x i AGP 2x ve výši 8 ampér. A toho se výrobci čipsetů drží. Přesto Voodoo 3 od 3Dfx a TNT 2 využívají základní desky až po jejich limit i více. Zde pomůže jen minimálně, že se grafický čip v modu 4x tolik nezahřívá, protože napětí I/O je jen 1,5 voltu (dosud běžné: 3,3 voltu) a nárůst výkonnosti je nižší. Jedno řešení nabízí tzv. AGP-Pro slot, který je prodloužený o několik pinů, jež slouží právě k napájení náročných grafických karet. Je přítomen ale jen na některých deskách a současné grafické karty jej prozatím stejně nepodporují.

§§§§§


Acer FP588 - multimediální LCD panel

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0713

Další z řady patnáctipalcových monitorů s obrazovkou z tekutých krystalů k nám přišel od Aceru. Od mnoha jiných se však liší vestavěnými reproduktory a zajímavě řešeným ovládáním.

LCD panel poskytuje rozlišení 1 024 x 768 bodů při použití až 16,7 milionu barev. V případě, že grafická karta nabídne rozlišení nižší, interpolační algoritmus jej může převést na celou obrazovku. Kvalita interpolace pak odpovídá cenové úrovni panelu. Vzhledem k podstatě LCD matice je běžnou pracovní frekvencí pouhých 60 Hz, při kterých je obraz zcela stabilní a bez blikání. Acer FP558 poskytuje čitelné zobrazení v úhlu pohledu 160 stupňů vertikálně i horizontálně, což se dá považovat za nadprůměrné hodnoty.

Na čelní straně pod vlastním LCD displejem jsou umístěny dva reproduktory, které však nabízejí pouze průměrnou kvalitu zvuku. Naopak kladně můžeme ohodnotit možnost regulace hlasitosti pomocí jediné klávesy přímo na monitoru. Elegantně je ale řešeno připojení audiokabelu ten nevede přímo do zdířky na monitoru, ale je ukryt pod plastovou ochranou na zadní straně. Tím se jednak brání nechtěnému vypadnutí konektoru, a zároveň se odstraňuje častý problém takových monitorů změť kabelů na stole.

Displej je otočný na obě strany v širokém úhlu a současně jej lze také naklopit pro pohled seshora.

Ovládání zajišťují tři tlačítka a jeden otočný ovladač. S pomocí ústředního tlačítka "i key" se LCD panel zkalibruje a nastaví své rozměry, stejně jako parametry phase a clock pro konverzi signálu VGA do formy vhodné pro digitální LCD panel. Přestože je funkce "i key" relativně použitelná, často nezbude, než provést drobné korekce parametrů ručně.

Další dvě klávesy po stranách "i key" poskytují přístup k obrazovkovému menu. Zajímavé je také to, že jas a kontrast se nastavují přímo rotačním ovladačem, což je velmi příjemné. Při prvním pootočení vlevo je ovládán kontrast, zatímco je-li první pootočení vpravo, pak volíme jas. Velmi vtipné a funkční!

Také hlasitost se ovládá téměř jedním tlačítkem, resp. jedním tlačítkem se uživatel dostane přímo k nastavení a opět rotačním ovladačem zvolí požadovanou hladinu.

Zbytek obrazovkového menu je zcela běžný, nechybí možnost určit barevnou teplotu obrazu, geometrii, atd. Ocenili jsme i to, že každá změna nastavení je ještě kontrolně potvrzována. Závěrem lze říct, že Acer FP558 je za svou cenu odpovídající výrobek. Na druhou stranu je již pozvolna nahrazován modelem FP559, který za cenu jen o málo vyšší nabízí jako přidanou hodnotu dvouportový USB rozbočovač.

Acer FP558

ovládání rotačním ovladačem

reproduktory

kvalita zvuku

automatické nastavení

K testu poskytla firma: Acer Computer, www.acer.cz

Cena vč. DPH: 45 000 Kč

§§§§§


Acer TravelMate 522TX(V) - ...Jako blíženci Castor a Pollux

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0714

Notebooky střední třídy si udržují vysokou oblibu zákazníků. Ta je zajištěna díky solidnímu výkonu, bohaté výbavě a přijatelné ceně. A přesně taková je dvojice notebooků Acer TravelMate 522TX a TravelMate 522TXV.

Jádrem obou strojů je mobilní Pentium III/600 MHz, spolupracující se 64 MB operační paměti, kterou lze v případě vyšších nároků rozšířit až na 512 MB. Dostatek prostoru poskytuje pevný disk s kapacitou 11 500 MB. Grafická karta Ati Rage Mobility s 8 MB grafické paměti poskytuje zobrazení v maximálním rozlišení 1 024 x 768 bodů a 16 milionech barev na TFT displej s úhlopříčkou 14,1". Model 522TX obsahuje CD-ROM mechaniku, zatímco TravelMate 522TXV je vybaven jednotkou DVD. Jejich ostatní konfigurace je však zcela identická.

Oba stroje prokázaly shodně BAPCo SYSmark2000 Rating na úrovni 89 bodů, což odpovídá jejich konfiguraci a potvrzuje, že uvnitř jsou vybaveny skutečně identickým hardwarem. Pro srovnání se stolními kolegy je možné uvést, že obdobný výkon dosahuje stolní počítač s běžnou grafickou kartou, vybavený procesorem Pentium III/500 až 550 MHz. Rozdíl už tedy není tak propastný, jako tomu bylo dříve, přesto ale nelze od notebooku s papírově stejnou konfigurací očekávat také identický výkon, jaký poskytuje stolní PC. To je dáno lehce sníženým výkonem procesoru, u nějž se předpokládá menší odběr energie z akumulátorů a nižší tepelné vyzařování. Výkon konfigurace je dále omezen pomalejší základní deskou a paměťmi.

Instalovaných 64 MB operační paměti je dnes u notebooků standard, na kterém lze rozumně provozovat předinstalovaná Windows 98 SE spolu s běžným kancelářským softwarem.

Při hmotnosti 3 030 gramů je už běžné, že notebook bude obsahovat uvnitř současně CD-ROM (resp. DVD) mechaniku i floppy jednotku. Disketová mechanika je přístupná zepředu, zatímco CD či DVD se vkládají z pravé strany. Jako ovládací zařízení zvolili vývojáři Aceru touchpad na ploše před klávesnicí, který je obložený hned čtyřmi tlačítky. Dvě se používají jako běžná tlačítka myši, další dvě slouží ke snadnému rolování. Ovladač Syntaptics, přizpůsobený tomuto touchpadu, však dovoluje také posuny v oknech prostřednictvím tahů na okrajích dotykové plošky.

Klávesnice je velká, což odpovídá rozměrům displeje. Rozložení kláves je velmi dobré, kurzorové šipky zaujaly pozici obráceného T, takže přechod od stolního PC k notebooku může být relativně bezbolestný. Drobné výhrady lze však mít k tlačítkům Page Down a Page Up, protože ta obklíčila šipku vzhůru a jsou tak zcela separována od kláves Ins a Del, jejichž pozice je v pravém horním rohu klávesnice. Bez přímého tlačítka se pak musí obejít funkce Home a End, ke kterým je nutné stisknout předřadník Fn. Naopak, poměrně nepochopitelně, jsou samostatně vyvedeny klávesy PrintScreen a Pause, jejichž použití v operačních systémech platformy Wintel je minimální.

Ostatní funkční klávesy s předřadníkem Fn jsou víceméně běžné, nechybí jas a kontrast displeje, vypnutí reproduktoru, usínání ani přepínání mezi displejem a externím monitorem. Za zmínku bezpochyby stojí čtveřice plně programovatelných tlačítek nad nejsvrchnější řadou kláves F1-F12.

Začneme-li na levé straně notebooku, spatříme nejdříve trojici 3,5mm jacků pro připojení mikrofonu, linkového výstupu (sluchátek či reproduktorů) a linkového vstupu. Vedle nich se skrývá otočný ovladač hlasitosti. Sympatické je, že díky jeho potištění číslicemi uživatel vidí jak hlasitě se notebook bude ozývat, aniž by jej musel třeba zapnout. Tlačítko s funkcí "mute" však chybí a je přístupné pouze na klávesnici.

Vedle audiokonektorů se nachází infraport, jehož vyvedení na boku je z praktického hlediska výhodnější, než často vídané umístění na zadní straně. Vypínač sousedí s dvojicí slotů na PC karty typu I, II i III (ty poslední však jen v jediném z nich), samozřejmě s podporou CardBus rozhraní a Zoomed Video karet.

Na zadní straně najdeme konektory RJ-11 a RJ-45 pro připojení k telefonní a počítačové síti. Modem je konstrukčně typu AMR se softwarovým řešením převodníku, a disponuje max. rychlostí 56 Kb/s. Síťové rozhraní zastupuje karta řady Intel 8255x, pracující s 10 či 100 Mb/s. Vedle konektoru je pomocí dvou diod vidět status síťové karty.

Dále je přítomen VGA konektor pro připojení externího monitoru s maximálním rozlišením 1 600 x 1 200 bodů. Příjemně nás překvapilo, že externí monitor je možné nastavit jako sekundární v rámci vícemonitorového zobrazení ve Windows 98.

Na zadní straně nechybí dva USB porty, i když jejich umístění na bocích bývá většinou praktičtější.

Oba notebooky Acer disponují rozsáhlou výbavou různých utilit. Mnohem rozšířenější, než tomu bývá běžně, jsou též volby u síťové, grafické karty a myši. Model 522TXV s DVD mechanikou obsahuje přirozeně také software pro přehrávání DVD disků.

Přestože oběma strojům k naprosté špičce ještě pár krůčků chybí, budou dobrou volbou pro toho, kdo požaduje vysoký výkon a kvalitní zobrazení, ale spokojí se s místy nedokonalou konfigurací ovládání a připojování periferií. Navíc obsahují řadu kvalitních utilit, a tak jejich cena odpovídá poskytnuté hodnotě.

Acer TravelMate 522TX

a 522 TXV

lze připojit dva monitorů

bohatá SW výbava

integrovaná síť a modem

někdy nestandardní ovládací prvky

K testu poskytla firma: Acer Computer

Cena vč. DPH: 97 500 Kč (verze TX) 115 800 Kč (verze TXV s DVD)

BAPCo SYSmark 200089

Internet Content Creatio92

Office Productivity87

§§§§§


Služebník od Dellu - Server Power Edge 1300

Lumír Lindovský

c00p0715

Firma Dell přišla na trh se zcela novými cenami serverů, které budou pro konkurenci rozhodně nepříjemné. Dell vyhlásil razantní snížení cen svých produktů, jež jsou známé svou kvalitou a spolehlivostí. Do redakce jsme na "zkušenou" dostali server Power Edge 1300, který nás svou cenou mile překvapil. Konfigurace, již jsme dostali na testování, má koncovou cenu 98 600 Kč bez DPH.

Server byl vybaven procesorem Intel Pentium III taktovaným na frekvenci 700 MHz, 256 MB paměti RAM, čtyřicetirychlostní mechanikou CD-ROM a dvěma pevnými SCSI LVD disky o velikosti 9 GB, které jsou připojeny k SCSI řadiči Adaptec AIC 7890 SCSI. Tyto základní vlastnosti předurčují server pro použití hlavně v menších firmách jako file server, ale v našem týden trvajícím testu obstál výborně.

Na discích byl již předinstalován operační systém Windows 2000 Server s licencí pro 5 uživatelů. Vše bylo tedy nachystáno rovnou na práci. Stačilo nastavit síťovou kartu a přidat server do domény.

Pro nás byla hlavní otázka, jak server otestovat, neboť při této konfiguraci může systém sloužit například jako webový server, jako server aplikační nebo jako file server. Pro test jsme ze stroje udělali zálohu našeho hlavního file serveru. Na server se po dobu jednoho týdne neustále replikovala všechna možná data, vyzkoušeli jsme rozběhnout rovněž záložní WINS, DNS a DHCP server. Vše proběhlo bez jediného problému a restartu ostatně tak jak se od serveru očekává.

Nyní podrobněji k hardwaru skrytému uvnitř. Srdcem základní desky je čipset Intel 44OBX, který v rychlosti dodnes nebyl překonán. Na desce je integrovaný řadič AIC 7890, jejž jsem již zmiňoval výše. Deska má 6 slotů (5PCI 1PCI/ISA) a 4 sloty pro DIMM moduly max. 1GB. Pokud by vám výkon jednoho procesoru nestačil, vězte, že deska je dvouprocesorová, tudíž nic nebrání tomu místo záslepky dokoupit druhý procesor a podstatně tak zvýšit výkon. V serveru byly 2 disky Ultra2 SCSI o kapacitě 9 GB se 7 200 otáčkami za minutu a přístupovou dobou 5,8 ms. O spojení s okolními počítači se starala síťová karta Intel Pro 100+ RJ45, která dnes patří k již tradičním, do serverů dodávaným kartám.

Velmi efektivně je rovněž vyřešena skříň serveru. Součásti, které potřebují chladit procesor a pevné disky, jsou zapouzdřeny. Vpředu se nasává vzduch do tohoto krytování a vzadu se vypouští. Díky tomuto zapouzdření se jednak posílí chladicí kapacita, a zároveň se přestanou zanášet prachem zbylé části.

Je třeba se zmínit rovněž o tom, že Dell tuto řadu serverů nabízí v nejmenší konfiguraci už od 39 900 Kč bez DPH, což je cena zajímavá pro zákazníka z hlediska daní. Tato sestava se skládá z procesoru PIII700, 64 MB RAM, 1 x 9 GB SCSI disku zmiňovaného výše a ze síťové karty Intel Pro 100+ RJ45.

Dell PowerEdge 1300

řešení skříně

K testu poskytla firma:

Dell, Sokolovská 84, Praha 8

Cena vč. DPH: 120 000 Kč

§§§§§


"Ohnivý drát" - TI IEEE-1934 To PCI Host Adapter

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c00p0716

V dnešní době by jen těžko kdo mohl zpochybnit slibnou budoucnost vysokorychlostního rozhraní IEEE-1394, zvaného též FireWire. Takzvaně "ohnivý drát" je sice vynálezem známým od roku 1995, kdy byl oficiálně přijat, ale teprve v nedávné době započal jeho boom v možnostech využití, jež jsou dostupné i obyčejným smrtelníkům. Bylo by nefér zatajit, že na tomto faktu měly zásluhu především digitální kamery. Největšího využití dosahuje FireWire dokonce i dnes právě v oblasti připojovaných videozařízení (D8, DV,D-VHS.).

Jedním z představitelů řadičů IEEE-1394 je i výrobek společnosti Texas Instruments. Jedná se o plug & play kartu, určenou pro sběrnici PCI. Podle přiloženého softwaru VideoWave III SE je evidentní, že výrobce přece jen předpokládá hlavní využití pro připojení digitální kamery. Milé je, že kromě této aplikace je také přibalen v krabici i FireWire kabel. Samotný Řadič IEEE-1394 je docela zajímavý svými vlastnostmi. Podporuje totiž i vylepšený standard 1394A, PCI power management a datový sériový tok rychlostmi 100, 200, 400 Mb/s. Karta je vybavena třemi kořenovými HUB konektory určenými pro připojení jednotlivých zařízení.

Instalace karty snad už jednodušší být ani nemůže stačí ji jen zastrčit do slotu PCI v počítači a ten pak zapnout. Nejprve jsem byl překvapen, že výrobce nedodává žádné ovladače, ale po startu Windows jsem pochopil. Operační systém MS Windows 98 a NT 5.0 je má přímo v sobě a po detekování nového hardwaru automaticky proběhne bezproblémová instalace. Ve vlastnostech systému pak přibude položka "Řadič sběrnice 1394", a tím je celá instalace hotová.

Abych mohl řadič trochu potrápit v praxi, připojil jsem k němu digitální kameru Canon DM-XM1. Nutno uznat, že vše fungovalo bezchybně. Aplikace VideoWave III SE sice není žádný "hardcore" profesionální produkt pro zpracovávání digitálního videa, ale na otestování stačila více než dostatečně. FireWire neměl sebemenší problémy při odpojení či připojení kamery ani za chodu PC a rychlost při přenosech videosignálu byla oběma směry naprosto bezchybná.

Jak prokázalo naše testování, lze směle říci, že FireWire disponuje velice praktickými možnostmi využití, a neinvestovat do něj (například v případě, že vlastníte digitální kameru) by bylo téměř hříchem.

Texas Instruments IEEE-1934

To PCI Host Adapter

snadná instalace

plná plug & play funkčnost

rychlost rozhraní

neexistují ovladače pro Windows 95

K testu poskytla firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

Cena vč. DPH: 3 540 Kč

§§§§§


Digitální foáček za babku - jendigital jd 350

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0717

Nejčastější výhrady, směřující k digitálním fotoaparátům, se týkají vysokých nákladů na inkoustový fotorealistický tisk pořízených snímků a k poněkud vyšší ceně samotných aparátů. První z těchto dvou tvrzení zpochybnily ceny výroby fotografií v digitálních minilabech, které mohou směle konkurovat cenám klasického mokrého procesu. Na pravdivost druhého výroku útočí právě testovaný JenDigital JD 350e. Jeho cena je totiž pouhých 6 000 Kč včetně DPH.

JD 350 využívá snímací CCD čip s 350 000 body, s jehož pomocí lze dosáhnout snímků v maximálním rozlišení 640 x 480 bodů. To dnes rozhodně není mnoho, a tak nelze počítat s příliš kvalitními fotografiemi.

Na nepříliš přesvědčivých výsledcích JD 350 má svůj podíl nejen nízké rozlišení čipu, ale též jeho malá citlivost a slabá optická kvalita objektivu. Při světelnosti F3,5 je pevná ohnisková vzdálenost 5 mm (odpovídající přibližně 35 mm na kinofilm) jen slabou útěchou a fotografie pořízené v interiérech jsou prakticky téměř nepoužitelné. Automatické vyvažování jasu posune celý snímek do výrazné šedé, která při chabém osvětlení jak hustá mlha neprostupně překryje objekty na fotografii. Proto je velmi žádoucí v takových případech použít vestavěný blesk.

Naproti tomu exteriérové fotografie jsou při nízkých nárocích v podstatě odpovídající a jediné, co je třeba brát v potaz, je zmíněné nižší rozlišení. K němu se navíc přidává také fakt, že v originální podobě vykazují pořízené snímky velmi zubaté kontury, takže k dosažení vyšší kvality je třeba fotografie zmenšit. Zmenšené na 320 x 240 bodů budou jistě zpestřením každé internetové stránky.

Pro ukládání pořízených snímků je k dispozici zabudovaná paměť o kapacitě 8 MB, která pojme kolem 25 fotografií v maximálním rozlišení. Přístroj nedisponuje LCD displejem pro náhled fotografie, jediný ukazatel nastavení a parametrů je stavový LCD panel na vrchní straně. K ovládání fotoaparátu slouží (samozřejmě, pomineme-li spoušť) pouhá dvě tlačítka, což činí je jeho nastavení snadným, ale leckdy poněkud nepraktickým.

S absencí náhledového LCD souvisí i nemožnost prohlížení pořízených snímků, z čehož vyplývá velmi obtížná správa fotografií v přístroji. JD 350 sice umožňuje snímky mazat, ale to buď poslední, nebo všechny najednou.

Když už se rozhodnete fotografie použít, lze je "přetáhnout" pomocí USB či sériového rozhraní. Pořízené fotografie jsme si nechali vytisknout na digitálním minilabu a bohužel ani ten nedokázal zakrýt zjevné nedostatky snímků. Přesto je JenDigital JD 350 rozumnou volbou pro toho, kdo má v úmyslu pořídit si to nejjednodušší a nejlevnější, co je v digitální fotografii k dispozici. I když vzhledem ke zmíněným omezením je na místě poznamenat, že investice do příliš levného zboží se nemusí vždy vyplatit.

JenDigital JD 350e

cena

USB

kvalita snímků

optické parametry

K testu poskytla firma: GSM Partner, s. r. o.,

www. jenoptik.cz

Cena vč. DPH: 5 999 Kč

§§§§§


100 hodin hudby do kapsy - creative jukebox (nomad)

Michal Bareš

c00p0718

Většina z nás alespoň jednou v životě zatoužila mít doma svůj vlastní jukebox, nacpaný řádkou malých černých singlů (dalo by se vyjít i s kompaktními disky, ale to již není to pravé). Doba vinylů je však zdá se pryč a pomalu stárne i formát kompaktního disku, což je sice smutné, ale na druhou stranu to s sebou přináší možnost proměnit dětské sny v realitu.

Před dvěma lety se objevily první "empémany", tedy ultrapřenosné přehrávače souborů MP3. Ty měly (a dodnes mají) jednu velikou nevýhodu, kterou je omezená kapacita paměti, umožňující uložit maximálně hudbu obsaženou na jednom delším cédéčku. Jinak jsou tyto mašinky téměř dokonalé nežerou příliš baterky, nemají žádné mechanické součásti, hudba v nich nepřeskakuje a jsou maximálně malé a lehké.

Před rokem přišly na trh první kombinované diskmany, umožňující kromě přehrávání CD disků i přímý poslech MP3 souborů, vypálených na datovém CD. Tato zařízení prodloužila dobu, po kterou můžete poslouchat hudbu uloženou na jednom médiu, asi desetinásobně, na přibližně 600 minut. Výhodou diskmanů CD/MP3 je možnost přehrávat jak hudební i datová CD a dostatečná kapacita a mobilita.

Nyní se konečně i na českém trhu objevil další vývojový článek přenosný jukebox, prodlužující délku hudby, kterou máte neustále při sobě, opět desetinásobně (a teoreticky i mnohem více). Tentokrát však není hudba uložena na flash paměti ani na datovém kompaktním disku, ale přímo na 2,5palcovém pevném disku stejném, jaký se používá do notebooků (tloušťka 9 milimetrů). Při kapacitě 6 GB, s níž se Creative Jukebox (známý ve světě také jako Nomad) prodává, můžeme tedy mít kdykoliv přístup k 6 000 minutám (100 hodin) hudby ve standardním 128Kb kódování. Osazení jukeboxu pevným diskem má jasnou výhodu ve vysoké kapacitě (a snadném přenosu dat); toto řešení se však vzhledem k fyzické velikosti pevného disku a jeho energetickým požadavkům nemůže vyhnout vyšší hmotnosti a rozměrům.

Na první pohled vypadá tato hrací mašinka podobně jako diskman (jeden kolega se do ní dobýval a hledal, kudy se vkládá CD), je jen o malinko tlustší a těžší (12,5 x 12,5 x 3,7 mm, hmotnost něco přes 400 gramů). Zde musíme pochválit designery Creativu, kteří nejenže do těchto rozměrů dokázali vtěsnat všechny potřebné součástky, ale navíc jukeboxu propůjčili úchvatný vzhled spojující eleganci s příjemným ovládáním.

Ovládání jukeboxu je řešeno kombinací několika tlačítek a displeje s rozlišením 132 x 64 bodů. Vzhledem k tomu, že příprava souborů se provádí v osobním počítači, prostřednictvím dodávaného systému PlayCenter 2, není třeba se detailně zabývat ovládáním jukeboxu. Stačí jen říct, že uživatel si může vybrat mezi jednotlivými skladbami, alby, interprety, styly a může si vytvořit vlastní tzv. playlisty. Vše je jen otázkou správného pojmenování a zařazení MP3 souborů.

Kromě již zmiňovaného 6GB pevného disku, jejž lze podle nás časem upgradovat i na vyšší kapacitu, je v přehrávači dále přítomna 8MB vyrovnávací paměť. Do ní se vejde asi 8 minut záznamu, což prakticky eliminuje jakékoliv přeskakování a zároveň toto řešení šetří životnost baterií, jelikož prakticky vždy se do této paměti uloží celá skladba, takže disk (a baterie) si může zase na několik minut odpočinout. Při čtyřech plně nabitých NiMH bateriích má jukebox vydržet v provozu čtyři hodiny. Nám vydržel asi o půl hodiny méně, jelikož na spotřebu má vliv například podsvícení displeje, silnější než 128Kb kódování, aktivovaná funkce EAX a časté přeskakování mezi skladbami. Místo přiložených NiMH baterií lze použít i standardní články, v tom případě ale doporučujeme nepřipojovat jukebox ke zdroji.

Již jsem se zmínil o funkci EAX. Jedná se o podporu surround audia, kterou lze však využít pouze prostřednictvím reproduktorové soustavy Creative. U obyčejných sestav je třeba se spokojit s výstupem na dva reproduktory. Po stisknutí tlačítka EAX se dostaneme k položkám nastavení jukeboxu (efekty, délka podsvícení, rychlost přehrávání...).

Dodávaný software PlayCenter 2 umožňuje vytváření a správu souborů MP3, WAV a WMA. Kromě funkcí k vytváření playlistů a databáze skladeb disponuje velice solidní rychlostí ripování a přehledným rozhraním. K softwaru bych si však dovolil jednu výhradu. Creative, pravděpodobně vystrašen pomyšlením na hněv nahrávacích společností, záměrně znemožnil downloadování skladeb z jukeboxu do počítače. Jedinou výjimkou jsou soubory typu WAV, jež lze přenášet obousměrně. V této souvislosti je třeba podotknout, že jukebox může sloužit i jako pomocník při přenášení jiných než hudebních dat. V tomto případě je ale opět musíte opatřit koncovkou WAV. Celkově se jedná o dobře vyřešený software, ovšem v příští verzi by se rozhodně měla objevit možnost downloadování všech typů souborů, a je třeba také doladit několik drobností (jako například možnost přeskočit uploadování všech souborů, které jsou již uloženy na disku jukeboxu).

Propojení s počítačem je řešeno prostřednictvím rozhraní USB, takže přenos dat probíhá rychlostí 1 MB za 3-4 sekundy. Samotný kabel je dostatečně dlouhý (2m) a připojuje se ze zadní části přehrávače. Kromě zmíněného USB portu, výstupu na dvě reproduktorové soustavy, výstupu na sluchátka a vstupu disponuje jukebox ještě infračerveným portem, který však v současné podobě dodávaného vybavení nemá žádný smysl. Je škoda, že se do ceny přehrávače nevešlo ještě dálkové ovládání, jež by mohlo právě tohoto portu využívat.

Creative Jukebox (Nomad)

100 hodin hudby

design

pomalejší operační systém

absence dálkového ovládání

K testu poskytla firma: Creative Labs

www.creative.com

Cena vč. DPH: okolo 23 500 Kč

§§§§§


DVD pro náročného diváka - PC-DVD Encore 12x iNFRA

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c00p0719

O společnosti Creative Technology se rozhodně nedá říci, že by spala na vavřínech. Svědčí o tom i nově uvedený produkt nesoucí označení PC-DVD ENCORE 12x iNFRA, jenž je dalším přírůstkem do jejího již tak širokého portfolia multimediálních výrobků.

PC-DVD ENCORE neobsahuje pouze mechaniku CD/DVD-ROM. Na první pohled zjistíme, že výrobci opravdu mysleli na co největší uživatelské pohodlí a vybavili celý kit i dálkovým ovládačem a infrapřijímačem k PC. Baterie pro infraovladač je též přibalena. Součástí dodávky je vedle audiokabelu k propojení CD/DVD mechaniky a zvukové karty, také Creative Dxr 3 DVD, což není nic jiného než hardwarový dekodér formátu digital video i s integrovaným TV výstupem. Součástí Dxr 3 jsou také nutné kabely pro spojení s grafickým adaptérem a současně i TV.

Softwarová výbava představuje disk CD, obsahující ovladače pro Windows, multimediální přehrávač Creative Playcenter a také další utility jako např. Lava! Player či MediaRing Talk. Z přiložených dvou DVD nosičů představuje ten první film o závodních automobilech Super Speedway, a druhý hru Outcast v provedení dolby digital.

Samotná interní mechanika má obvyklé rozměry, určena je pro připojení k rozhraní ATAPI. Přední panel obsahuje tlačítko pro otevření dvířek, LED kontrolku, sluchátkový výstup a ovládání jeho hlasitosti. Tedy klasika. Zajímavější jsou však technické parametry. Vyrovnávací paměť je velikosti 512 KB. Přenosová rychlost, označená jako 12x, umožňuje teoreticky při sekvenčním přenosu dosáhnout až 16 200 KB/s při čtení disku DVD a 6 000 KB/s z CD média. Při testování pomocí aplikací DVD Tach a CD Tach se nám podařilo dosáhnout maximálního kontinuálního toku (v praktickém provozu) 8 055 KB/s při čtení z DVD a 6 285 KB/s u lisovaného CD, což je dokonce více než uvádí výrobce.

Jak je dnes již dobrým zvykem, je výrobek mimo výstupního analogového audiokonektoru opatřen i SPDIF. Rozhraním pro digitální přenos audiosignálu. Kabel pro připojení tímto systémem ke zvukové kartě bohužel chybí.

Plug & play PCI karta hardwarového dekodéru je určena pro propojení s výstupem VGA (15pin) grafické karty. Do tohoto signálu je posléze domíchán dekomprimovaný obraz DVD (podporovaný je také formát MPEG I a II). Výstupním konektorem VGA (15pin) je pak veden komplet do monitoru PC. Dekodér zvládá rozlišení až do 1 600 x 1 200 bodů při maximální obnovovací frekvenci 85 Hz.

Pro náročného diváka je osazena karta také TV výstupem kompozitního nebo S-video signálu. Díky tomu je možné sledovat DVD přímo na televizní obrazovce. Nepříjemným překvapením bude pro filmové piráty zjištění, že TV výstup je opatřen technologií Macrovision, a tedy ho nelze použít pro konverzi DVD snímků na VHS.

Zvukový výstup je realizován přímo ve formátu SPDIF (AC3 5.1kanálový zvuk a DTS), díky němuž je možné realizovat poslech a prostorových reproaparaturách 5.1. V případě, že je nevlastníme, můžeme jako náhradu za tento výdobytek použít klasický zvukový výstup na stereo-jack.

Zpříjemněním chvil při sledování DVD se může stát dálkové ovládání. To je vybaveno všemi běžnými prvky, a dokonce umí i několik triků navíc například suplovat funkci myši v aplikacích Windows. Přijímač infračerveného signálu komunikuje s PC pomocí sériového portu, ze kterého je také i napájený. Ovladač je oproti tomu vybaven třívoltovou knoflíkovou baterií.

PC-DVD Encore 12x iNFRA

infra-ovládání

prostorový zvuk 5.1

pěkně řešený audiopanel

software infra-ovládání

K testu poskytla firma: Creative Labs, www.creative.com

Cena vč. DPH: 10 000 Kč

§§§§§


Sony N50 a N50PS - LCD panely pro příští milénium

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0720

Málokdy máme možnost se v TestCentru setkat s produkty, jež nás skutečně vyvedou z míry. Pocit, který v nás vyvolaly LCD monitory Sony N50 a N50PS, se nedá nazvat jinak než naprostý úžas. Ale začněme pěkně popořádku.

Z čistě technického hlediska nejde o nic převratného. Oba monitory jsou vybaveny LCD obrazovkami s úhlopříčkou 15" (opět připomínám, že u LCD znamená tento údaj skutečný rozměr aktivní plochy displeje, na rozdíl od běžných monitorů, kde se musí ještě něco odečíst) o rozlišení 1 024 x 768 bodů. Displej je schopen zobrazit barevnou škálu ve více než 16,7 milionu barevných odstínů, což v tomto oboru stále ještě není úplnou samozřejmostí.

Protože zřejmě LCD panely nevybavíte celou kancelář, disponují oba modely dvěma VGA vstupy. Ty však nevedou přímo do monitoru, ale do tzv. media-boxu, což je oddělená část s elektronikou zajišťující veškeré funkce panelu, a samozřejmě také převod analogového signálu VGA do digitální podoby vyžadované displejem z tekutých krystalů. Mezi tímto media-boxem a vlastním panelem je natažen jediný tenký digitální kabel, takže odpadá i zvláštní přívod napájení, jehož připojovacím bodem je právě media-box. Toto uspořádání umožňuje velmi efektně snížit počet veškerého haraburdí na stole a přispívá vysoké designérské úrovni monitorů.

Dalším konektorem, který je uživateli na media-boxu k dispozici, je jack pro připojení audiovýstupu z počítače. Naopak na zadní straně panelu je jen konektor připravený pro sluchátka. Zvukový procesor v media boxu si s audiosignálem umí také trochu pohrát, a proto je možné aktivovat funkci bass boost pro prohloubení nízkých tónů.

Ovládání panelů je řešeno kombinovaně, pomocí tlačítek a on-screen menu. Přímá tlačítka jsou k dispozici pro nastavení jasu a kontrastu, a dokonce i hlasitosti zmíněných sluchátek! Jedním tlačítkem můžete také snadno zvolit, který ze vstupů bude skutečně na LCD panelu zobrazen.

Ostatní funkce jsou přístupné z menu. Je samozřejmé, že menu obsahuje běžné funkce pro nastavení jak kvality (phase a clock), tak pozice obrazu, ale ne každý LCD monitor umožňuje ovládat také výkon podsvětlovací lampy. Ovládání je zcela intuitivní a není příliš hluboké (ono taky, co lze na LCD monitoru nastavovat), takže jej uživatel zvládne za několik okamžiků.

Navíc disponují oba typy skvělou funkcí pro nastavení kvality obrazu. Při každé změně rozlišení či frekvence monitor automaticky určí parametry phase i clock, což zajistí vysokou přesnost zobrazení bez rušivých vlivů špatného časování či chybné fáze. Toto automatické nastavení je prováděno tak sofistikovaně, že v praxi nepotřebuje jakoukoliv korekci. Co se týká kvality obrazu jsou Sony N50 a N50PS na naprosté špičce současné technologie a jen minimum LCD panelů se může s nimi vůbec srovnávat.

Design... To je slovo, které s N50 a zvláště pak s N50PS dostává skutečnou podobu. Odmyslíme-li si všechny ty výborné technické parametry, vypadají oba monitory prostě skvěle. N50 je upevněn na výkyvné nožce, která umožňuje nastavovat snadno jeho sklon. N50PS ale žádnou nožku nemá. Je to pouhý tenký panel s opěrkou ležící na stole. Vzhledem k tomu, že jej k opěrce nic nepoutá, dá se vzít do rukou, otočit, položit na stůl, pověsit, prostě cokoliv. A oba dva vypadají v černém plastu výborně.

Vzhledem k tomu, že oba monitory jsou k dispozici za shodnou cenu těsně pod 60 000 Kč bez DPH, má také N50 vůči N50PS něco navíc. Tím, co jej odlišuje od jeho mladšího kolegy, jsou dva senzory. Jeden je schopen kontrolovat vnější osvětlení, zatímco druhý se stará o to, aby monitor poznal, že se před něj někdo posadil a přepnul se z úsporného režimu do běžného zobrazení.

Softwarové vybavení zahrnuje nezbytnou dávku INF souborů pro případ, že by Windows nebyla schopna pracovat s plug & play monitory, a u modelu N50PS také program Pivot pro otočení kompletního zobrazení pracovní plochy, je-li monitor v režimu "na výšku".

Sony N50 a N50PS

skvělý design

vysoká kvalita obrazu

automatické nastavení parametrů

K testu poskytla firma: Sony Czech, s. r. o., Vinohradská 174, Praha 3

www. sony.cz

Cena obou modelů: 73 100 Kč včetně DPH

§§§§§


Čtyři EIDE nestačí? - Ultra ATA/100 Controller Card for PCI

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c00p0721

Doby, kdy bylo možné připojit k PC standardním způsobem maximálně dvě EIDE zařízení, jsou již dávno pryč. Naštěstí. Dnes, díky dvoukanálovému řadiči, integrovanému přímo na základní desce, může každý uživatel pracovat bez problému až se čtyřmi. Nicméně s růstem nároků moderními technologiemi hýčkaných uživatelů není vyloučena situace, že ani to nestačí. Anebo stačí, ale vlastníte disk podporující rozhraní Ultra ATA/66 či ATA/100, které váš BIOS neovládá, a vy, bez nutné investice do koupě celého nového motherboardu, chcete dosáhnout co nejvyššího výkonu.

V obou případech se nabízí další možnost řešení této svízelné situace, a jako první ji předkládá společnost Promise Technology v podobě svého Ultra ATA/100 přídavného řadiče. Ten je určen pro sběrnici PCI a rozšiřuje schopnosti počítače o možnost připojení dalších čtyř EIDE zařízení.

PCI karta řadiče obsahuje dva konektory pro připojení až čtyř zařízení (2x master a 2x slave) pomocí klasických 80žilových datových kabelů (pro ATA/66 a 100). S počítačem komunikuje výrobek ve spolupráci s vlastním BIOSem, který je uložen ve flash paměti a tudíž je i softwarově upgradovatelný.

Vzhledem k tomu, že je karta koncipována jako plug&play a opravdu tak i funguje, nenastane ani žádný problém či kolize s integrovaným řadičem motherboardu. Pracuje dokonce tak chytře, že při startu vypíše na obrazovku automaticky detekovaná zapojená zařízení a zpřístupní je ihned PC.

Lákadlem na krabici externího řadiče je nápis, inzerující zvýšení rychlosti přenosu až o 40 % oproti řadičům on-board. Toho jsme tedy opravdu nedosáhli, ale faktem zůstává, že při srovnávacím testu s kvalitním integrovaným řadičem (na motherboardu ASUS A7V) jsme zaznamenali nárůst o několik procent v kontinuálním zápisu. Rychlost čtení zůstala nezměněná. Je však velice pravděpodobné, že vlastníkům zastaralejších (pomalejších) interních řadičů se nárůst rychlostí projeví ve větší míře. V každém případě se použití PCI zařízení projevilo větším zatížením procesoru. Konkrétně 3% oproti 1,6% při připojení stejného disku (WD Ultra ATA/100 10GB) k rozhraní on-board.

Ultra ATA/100 Controller

Card for PCI

podpora ATA/100

Flash BIOS

pouze 1 ATA/100 datový kabel

K testu poskytla firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

Cena vč. DPH: 2 700 Kč

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

c00p0722

Předvánoční TOPy se tentokrát odehrávají ve znamení grafických karet. Otestovali jsme pro vás sedm grafických akcelerátorů, z nichž, kromě jediné výjimky s čipem Voodoo 4, jsou všechny osazeny hitem minulého roku, tedy procesorem GeForce 2. Zajímavé na dnešním testu je především srovnání karet s obdobným hardwarem, pocházejících od dvou výrobců. V obou případech jsme testovali tři verze grafických karet GeForce a to nejlevnější GeForce 2 MX, dále střední model označovaný jako GTS a nejvýkonnější karty GeForce 2 Ultra. Doufáme, že vám tímto přehledem uděláme radost, a pokud vás problematika grafických karet zajímá více, nezapomeňte se podívat na článek věnovaný Cestě do hlubin grafické karty.

V oblasti skenerů pro vás máme také novinku. Od nynějška bude tato kategorie rozdělena na dva oddíly podle cenové laťky, kterou jsme nastavili na 6 000 Kč. Podle nás tak lépe oddělíme levnější modely, určené především pro domácí či kancelářské použití, od profesionálnějších zařízení, nabízejících lepší kvalitu a rozšiřitelnost (i když za vyšší cenu). V dnešním testu jsme se pro vás dále podívali na zoubek zajímavému produktu, využívajícímu superrychlé rozhraní FireWire. Jaké jsou výhody takovéhoto připojení k počítači, se dočtete uvnitř našeho článku.

Pevné disky pod 6 000 Kč

S novou metodikou testování pevných disků jsme vás již seznámili v minulém čísle, kde se objevilo hned osm novinek. Stejně tak jsme již zmínili, jak se postupem času ukázalo nezbytné postupy testování přizpůsobovat jak novým technologiím v této oblasti, tak i rychle se měnícím podmínkám počítačového trhu.

Jen pro připomenutí postup stručně zopakujeme. Test byl prováděn na PC osazeném procesorem Pentium III, taktovaným na 933 MHz s pamětí 256 MB a motherboardem CUSL 2 (integrovaný řadič EIDE podporuje rozhraní jak standardu ATA/66 i ATA/100).

Testovaný produkt byl připojen na samostatný kabel sekundárního řadiče, aby byla zaručena co největší propustnost sběrnice bez negativního ovlivnění primárním EIDE diskem. Pod operačním systémem Windows 98 SE byl test prováděn pomocí softwaru HD Tach 2.61. Přičemž pro dosažení co nejpřesnějších výsledků, byl ještě dvakrát zopakován.

Ale teď již k testům novým. S příchodem nového roku se nám objevily nové EIDE disky pod hranicí 6 000 Kč, a nám nezbývá, než je představit. Oba dva pocházejí z rozsáhlé rodiny společnosti Western Digital.

Kapacita (Capacity)¦n¦Skutečná velikost disku v neformátovaném stavu, zjištěná BIOSem. Uvádí se pro větší přesnost v MB.

Výkon kontinuálního zápisu (Average Read Speed)¦n¦Testem, na různých místech média, zjištěná průměrná rychlost zápisu dat v MB/s, kterou je dlouhodobě pevný disk schopen ukládat informace.

Výkon kontinuálního zápisu (Average Write Speed)¦n¦Stejně tak (testem) zjištěná průměrná rychlost při dlouhodobém čtení z média. Jednotky jsou MB/s.

Maximální výkon čtení (Read Burst Speed) Nejvyšší rychlost, s níž dokáže disk komunikovat s PC, konkrétně číst informace z vyrovnávací paměti pevného disku a dodávat je počítači. Udává se v MB/s.

Přístupová doba (Random Access Time) Průměrná doba uvedená v milisekundách, v níž je disk schopen pevný disk vyhledat a přečíst libovolný sektor. Pozor, většinou výrobci uvádějí přístupovou dobu pouze jako interval nutný pro vyhledání sektoru bez následného přečtení k tomu je potřeba času samozřejmě méně.

Vytížení CPU (CPU Utilization)¦n¦Procentuální vyjádření zatížení, kterému je vystaven procesor, během čtení nebo zápisu dat.

ATA/66 a ATA/100

Když společnost Quantum ve spolupráci s ostatními předními výrobci výpočetní techniky představila nové rozhraní pro EIDE disky, nesoucí označení Ultra ATA/66, ukázalo se v krátké době, že jeho přínos je nemalý. Oproti jeho předchůdci (ATA/33) byla propustnost sběrnice zdvojnásobena a nárůst výkonu se markantně projevil. Přestože bylo potřeba pro připojení disků použít speciálního datového kabelu, nemohlo být o praktickém využití sporu.

Neuplynulo příliš mnoho času od té doby a na trhu se objevily první vlaštovky v podobě pevných disků podporujících inovované rozhraní, označené jako ATA/100. Stejně tak jako u předchůdce (ATA/66) je využit pro připojení EIDE zařízení 80žilový datový kabel se 40 piny na koncích. Rozdílem je však propustnost sběrnice, která stoupla až na teoretických 100 MB/s. A zde právě vzniká jádro problému. Dnešní pevné disky totiž zatím nevyužívají v mnoha případech ani maximální propustnost ATA/66, a tak se na první pohled může zdát přínos tohoto výdobytku poněkud zbytečný. Jeho význam však nastupuje ve chvíli, kdy připojíme i druhé EIDE zařízení na ten samý kabel. Pak význam vysoké propustnosti sběrnice významně vzroste. Tato skutečnost se projevuje velkou měrou při porovnání rozhraní ATA/33 a ATA/66. Rozdíl mezi ATA/66 a ATA/100 je vzhledem k již tak vysoké rychlosti u ATA/66 méně znatelný.

Co z toho plyne? Pro majitele, jejichž PC podporuje maximálně ATA/33, podnět k zamyšlení nad možnou inovací systému, přímo na rozhraní ATA/100 (z čehož se nakonec nejspíš vyvine upgrade celého PC). A pro ty, kteří již vlastní disk(y) i motherboard spolupracující s ATA/66, jen to, že náklady na přechod k ATA/100 by se rozhodně podepsaly na vaší peněžence víc než na výsledném výkonu počítače.

Na každý pád je nutno uvést, že ATA/100 je velkým krokem dál ve vývoji, a pokud budete chtít v budoucnu investovat do nového PC, je vhodné od něj požadovat i podporu toh,oto standardu. To, že se jím tato technologie již v současnosti stává, je více než nasnadě.

Western Digital WD100BB-00AUA1

Druhý nejrychlejší disk v kategorii kontinuálního zápisu. Bohužel poměr ceny za 1 již tak přesvědčivý není.

Disk série WD100BB se umístil na pěkném sedmém místě. Je vybaven 2MB vyrovnávací pamětí a podporou rozhraní ATA/100. V testech dokonce dosáhl stříbra v kategorii rychlosti zápisu, což s úctyhodnými 18,7 MB přenesenými za 1 s, je velice slušný výkon. Jeho celkové hodnocení však trochu pokazila cena za 1 MB, která činí 55 hal. Každopádně, pokud vám bude dostačovat 10 GB disk, pak tento rozhodně není špatnou volbou.

Western Digital WD102BA-00AGA0

I bez podpory ATA/100 dosáhl tento pevný disk čtvrtého místa v přístupové rychlosti.

Tento jednoplotnový disk Western Digital je představitelem střední třídy. V kategorii přístupové rychlosti získal pěkné čtvrté místo. K tomu mu evidentně pomohla i rychlost jeho otáček, ta je 7200 ot./min.

Zajímavostí je, že tento výrobek projevil nejvyšší propustnost sběrnice ze všech disků vybavených ATA/66 (59,1 MB/s). Tedy v případě, že si vaše PC s ATA/100 neporadí a vy se budete chtít rozhodovat pouze v oblasti ATA/66, je tato informace také zajímavým faktorem.

Grafické karty

Voodoo 4 4500 AGP

Společnost 3Dfx neustále držela krok s ostatními. V poslední době však začaly karty 3Dfx trochu ztrácet.

Karta Voodoo 4 reprezentuje nejnižší model nové řady, která má na trhu doplnit stávající výrobky Voodoo 3 2000 až Voodoo 3 3500. Není bez zajímavosti, že produkt byl oznámen již v prvním čtvrtletí tohoto roku, avšak na finální výrobek jsme si museli počkat dalšího půl roku. Během tohoto období však již byly uvedeny daleko silnější karty, například Voodoo 5 5500.

Grafická karta Voodoo 4 4500 obsahuje jeden čip 3Dfx VSA-100, který je chlazen aktivním větráčkem. Čip pracuje na frekvenci 166 MHz a spolupracuje s 32 MB paměti. Hlavní silou čipu je Full Scene Anti Aliasing neboli FSAA. Jednoduše řečeno se jedná o vyhlazování míst s viditelně nižším rozlišením nebo rozostřeným obrazem, výsledkem je podstatně čistší obraz.

Převodník RAMDAC pracuje již na zcela obvyklé frekvenci 350 MHz, zajišťující bezproblémový chod při rozlišení 2 048 x 1 536 ve 32bitových barvách a frekvenci 60 Hz. Daleko ergonomičtější frekvence 85 Hz dosahuje daná karta při rozlišení 1 600 x 1 200. Všechna rozlišení nižší než 1 024 x 768 jsou již schopna dosahovat frekvence nad 100 Hz.

Karta podporuje nejznámější rozhraní API DirectX, OpenGL a Glide. Svou úlohu také splňuje při přehrávání DVD filmů, hranice neklesá pod 30 snímků za vteřinu, což udržuje plynulost a lepší sledování bez jakéhokoliv zaškobrtnutí.

Voodoo 4 se svou cenou 6 770 Kč pokulhává za svými konkurenty, její výkon se vzhledem k Voodoo 3 také o moc nenavýšil. Největší chybou je pravděpodobně pozdní příchod na trh. Dnes již je karta Voodoo 4 zastíněna ostatními akcelerátory, které jsou na tom výkonově opravdu daleko lépe.

Creative 3 D Blaster GeForce 2 MX

Creative se s grafikami GeForce 2 opravdu vyznamenal. Ideální kombinace parametrů a ceny.

Akcelerátor Creative 3D Blaster MX reprezentuje nižší řadu grafických karet, které se mohou pyšnit čipem GeForce 2.

Tento vysoce výkonný procesor poskytuje solidní výkon, aniž by byl pasivně či aktivně chlazen. Implementovány byly nové instrukce pro jednotku na zpracování transformací a nasvětlení (T&L), jež zvládají 20 milionů trojúhelníků za sekundu. Mimo jiné je karta také vybavena stínovacím rasterizérem (NSR) společnosti nVidia. Hardwarový antialiasing se již nyní stává nezbytnou výbavou každého grafického akcelerátoru.

Integrovaný převodník RAMDAC na frekvenci 350 MHz je posílen 32MB DDR pamětí (Double Data Rate), ta umožňuje propustnost dat až 2,8 GB za sekundu. Samozřejmostí je také podpora 4x AGP.

Nejvyšší rozlišení 2 048 x 1 536 zvládá grafická karta při obnovovací frekvenci 60 Hz. Optimální frekvenci 85 Hz dosahuje karta již při 1 600 x 1 200.

Optimalizovaná je akcelerace pro veškerá rozhraní, zejména je však zaměřena na DirectX a OpenGL. Podpora formátů DirectShow, MPEG-1, MPEG-2 a Indeo je již více než samozřejmá.

Standardně se z hlediska softwaru dodává ke kartě včetně ovladačů rovněž plné verze her Rage Rally a Midnight GT. Krom toho je přiložen také software Creative Experience Demo, který slouží k detailnímu předvedení všech hlavních funkcí karty.

Grafická karta Creative 3D Blaster je vhodným řešením pro všechny hráče hledající kompromis mezi cenou a výkonem.

Creative 3 D Blaster GeForce 2 GTS

Zlatá střední cesta. Karta GTS, je jakýmsi mezičlánkem mezi slabší MX a výkonnou Ultrou.

Úspěšné čipy GeForce 2 od nVidie jsou svými výkony opravdu bezkonkurenční. Prosazuje je celá řada společností včetně firmy Creative.

Svými parametry je opět o něco lepší než třída s označením MX. RAMDAC pracuje taktéž na 350 MHz, ale 32 MB DDR paměti již běží na 333 MHz. Stejně jako u MX nechybí podpora 4x AGP.

Nové instrukce se projevily ve výkonu T&L. Oproti kartě MX (700 milionů pixelů) již dává znát svou sílu 800 milionů pixelů a 25 milionů trojúhelníků za vteřinu.

Přiložené ovladače samozřejmě disponují také softwarem Creative Experience Demo a hrou Rage Rally.

Dosažené výsledky v testovacím programu 3D Mark 2000 ukazují, že se výkonem daleko liší od levnější verze MX. Zvýšený výkon se projevil v 16i 32 bitech, kde navýšení bylo téměř o 25 procent ve srovnání se slabší kartou MX.

Creative 3D Blaster GeForce 2 Ultra

Pokud nemusíte hlídat finance, je zde pro vás verze GeForce 2 Ultra.

Creative 3D Blaster GeForce 2, osazený rychlou 64MB DDR pamětí, využívá v současnosti nejrychlejší grafickou jednotku na zeměkouli. Stává se jí GeForce 2 Ultra společnosti nVidia, poskytující hrám i jiným aplikacím opravdu maximální výkon.

Kupodivu RAMDAC běží na "pouhých" 250 MHz, avšak paměť již svou frekvencí 460 MHz zajišťuje při vyšších rozlišeních opravdu úctyhodnou výkonnost. Díky jistým úpravám v architektuře (T&L, NSR) se stává akcelerátor opravdu bezkonkurenčním. To dokazuje také schopnost zobrazovat 31 milionů trojúhelníků za vteřinu, což je opět posunutí hranice o několik mílových kroků vpřed.

Speciálně funkce NSR přináší potřebnou schopnost provádět duální texturování a stínování na jednom pixelu při plné rychlosti. NSR spolu s neuvěřitelnou rychlostí vykreslování (1 Gigapixel za vteřinu a dva gigatextely za sekundu) dokazují, že karta GeForce 2 Ultra je schopna dosáhnout nesrovnatelného rozlišení a přesnosti zobrazení.

Nelze opomenout hardwarový antialiasing, kubické prostorové mapování a komprese textur DirectX 7.0, poskytující uživatelům záruku opravdu nelepší kvality obrazu, jaká je dnes na PC dostupná.

Nesrovnatelnost výkonu s ostatními testovanými grafickými kartami je znát. Ve hře Quake III Arena převyšuje své protivníky ve vyšších rozlišeních o celých 30 procent, což je opravdu šokující. Kromě ovladačů je součástí dodávky i hra MDK 2.

Elsa Gladiac GeForce 2 GTS

Akcelerátor Gladiac je osazen stejným čipem GeForce 2. Výsledky jsou však odlišné.

Struktura a veškeré funkce jsou vlastně podobné kartám Creative. Pokud se však zaměříme pouze na výsledky testovacích aplikací, zjistíme, že akcelerátory společnosti Elsa jsou o něco výkonnější.

Srovnávané grafické karty by se daly hodnotit příslovím: "Když dva dělají totéž, není to vždy totéž". Pokud srovnáme výsledky akcelerátoru Creative GTS a Elsy GTS, je rozdíl v procentech pouze několik setin.

Grafická karta Creative 3D Blaster dosáhla v aplikaci 3D Mark 6382 bodů. Akcelerátor Elsy se stejnou konfigurací, tedy s 32MB DDR pamětí a RAMDACem na 350 MHz, dosáhl 6393 bodů. Vhledem k velmi vysokým výkonům grafických karet dosahují na naší standardní testovací konfiguraci v programu BAPCo SysMark 2000 téměř všechny karty stejných výsledků, tedy 181 bodů.

Pokud se tedy rozmýšlíte mezi těmito dvěmi značkami, musím konstatovat, že karty Elsa Gladiac jsou (o malinko) výkonnější než karty firmy Creative. Jedná se skutečně o desetiny bodů v jednotlivých aplikacích, není se taky čemu divit, konfigurace karet je naprosto stejná.

Elsa Gladiac GeForce 2 MX

Hledáte-li výkon za rozumnou cenu, je právě tato karta správnou volbou.

Jak jsme se již zmiňovali u srovnání karet řady GTS, výsledky jsou ve srovnání obou značek opět téměř stejné.

Akcelerátory označované typem MX jsou skutečně vhodnou variantou pro nadšené hráče. Jejich výkon je vhledem k ceně opravdu neocenitelný. Výsledky opět malinko ukazují ve prospěch společnosti Elsa, i když jen o několik bodů.

Čísla hovoří za vše. Elsa získala v 3D Marku 4 430 bodů, Creative o 123 bodů měně, tedy 4 307. V Quaku III Areně bylo srovnání daleko těsnější. Výkony se liší pouze o několik snímků a vycházejí o 1-2 snímky výhodněji pro karty Creativu. Nicméně vše rozhodla aplikace dema Evolva, kde jasně zvítězila karta Elsy, a to o celých 5,3 snímku za vteřinu.

Pokud bychom mohli porovnat při srovnání karty Elsy a akcelerátory Creative, dali bychom přednost Gladiacům. Přece jen jsou opravdu o několik snímků lepší. Na karty je poskytována 6letá záruční doba.

Inno 3D Tornado GeForce 2 MX

Karta Inno MX ukázala svým soupeřům záda. a ve třídě MX zvítězila.

Inno 3D Tornado je svými výkony zaslouženým vítězem v kategorii MX. Ukázala nejen kvalitu, ale také dostatečný výkon, a to aniž by byla jakkoliv chlazena.

Svými výsledky v Quaku III Aréně převýšila své rivaly pouze o pár snímků ve vyšších rozlišeních, v nižších je již výkon stejný.

Jasný výsledek však ukázala aplikace 3D Mark, zde již je markantní rozdíl jak v 16tak ve 32 bitech. Také demo Evolvy ukázalo vyšší počet snímků v řadě karet honosících se označením MX.

Své zákazníky si získá také přiložený software. Obsahuje Adobe PhotoDeluxe, plnou verzi her Rage Rally a Midnight GT, DVD přehrávač WinDVD 2000, již zmíněné demo nVidia 3D Experience. Na kartu je poskytována dvanáctiletá záruční doba. Zajímavostí je, že mezi konkurenty zvítězila také cenou, činící 5 246 Kč včetně daně.

Pokud tedy hledáte nejvýhodnější poměr mezi cennou a výkonem, volba této karty vás rozhodně uspokojí po všech stránkách.

V minulých TOPech jsme na tomto místě testovali počítačovou sestavu MicroFlash 533, kterou jsme chybně přisoudili společnosti ProCA. Za tento omyl se omlouváme jak čtenářům, tak zapůjčiteli, kterým byla společnost ELAP.

§§§§§


Skenery

c00p0724

Umax Astra 5400

Vysoké pracovní rozlišení, vyrovnané a věrné barvy i kvalitní programové vybavení posunuly tento produkt do čela nových tabulek zařízení nad 6 000 Kč.

První ze dvou nyní uváděných novinek společnosti Umax Astra je model 5400. Tento produkt nabídne uživateli rozlišení 1 200 x 2 400 bodů hardwarově a 9 600 bodů interpolovaně ve 42bitové barevné hloubce. Pracovní plocha má standardní rozměry 216 x 297 mm, k počítači se skener připojuje prostřednictví USB kabelu. Skener lze velmi snadno ovládat pomocí čtyř tlačítek, s nimiž je možné nasnímat obraz a poslat jej přímo do předvolené aplikace, e-mailu, faxu nebo k rozpoznání textu. Volitelným doplňkem, který možnosti využití zařízení dále zvyšuje, je dianástavec pro zpracování transparentních předloh.

Se skenerem je dodáván TWAIN driver Vistascan CZ s možnostmi přepínání běžného a profesionálního modu. Kromě zvětšení obrazu, změn jasu, kontrastu a nastavení barev lze měnit také descreening při snímání předloh z novin a časopisů. Pro vyvolání aplikací, do nichž je možné převést sejmutý obraz, je přiložen také software VistaShuttle. OCR programy zastupuje Caere OmniPage LE bez podpory českých znaků a Recognita Standard 4.0 s plnou jazykovou podporou. Pro profesionální práci lze za zvýhodněnou cenu získat program Adobe PhotoShop 5.0 LE.

Test skeneru nám přinesl mnohá příjemná překvapení. Vysoké optické rozlišení sice mírně zpomaluje skener při práci, avšak velmi příznivě ovlivňuje maximální přesnost detailů. Vyhodnocení barevné věrnosti nás přesvědčilo, že tento produkt patří mezi nejpřesnější na našem trhu. Pro dosažení této věrnosti však v programu VistaScan zrušte volbu automatického nastavení. Ta je totiž určena pro získání jasných a zářivých barev z méně atraktivních či méně povedených fotografií a dokumentů.

Umax Astra 6400

Další skener stejného výrobce pracuje v nižším rozlišení a využívá rychlého rozhraní FireWire.

Skener Umax Astra 6400 nás zaujal již na letošní výstavě Invex, kde získal ocenění IDG Czech Excellent. V rámci představení produktu jsme sice mohli provést určité rychlostní testy, avšak naše měření výkonu zahrnuje také hodnocení detailů a zachování barev. S napětím jsme tedy očekávali, jak si tento "rychlík" povede. Skener pracuje v hardwarovém rozlišení 600 x 1 200 bodů a interpolovaném rozlišení 9 600 bodů. Pracovní plocha má standardní rozměry 216 x 297 mm, součástí běžné dodávky není adaptér pro diapozitivy, ten je však možné dokoupit samostatně. Od ostatních produktů se tento výrobek liší svým připojením k počítači. Využívá totiž velmi rychlé rozhraní FireWire IEEE 1394. Společně se skenerem je proto přibalena i PCI karta FireWire, kterou je třeba namontovat do počítače. Kartu lze samozřejmě využít i pro připojení dalších FireWire zařízení, neboť k dispozici jsou celkem tři přípojné konektory. Zatímco model Umax Astra 5400 je možné připojit k počítačům PC s operačním systémem Windows 98 nebo vyšším, případně k Macům se systémem Mac OS 8.0, je Umax Astra 6400 trochu vybíravější. FireWire rozhraní totiž podporují pouze systémy od Windows 98 SE výše u PC a Mac OS 9.0 u Macintoshů. Programové vybavení je stejné jako u předchozího modelu.

Jak jsem uvedl na začátku, skener Umax Astra 6400 pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi. Tento fakt sice nepatrně snižuje jeho přesnost detailního zpracování, avšak zachování barevných odstínů nijak nepříznivě neovlivňuje. I zde ovšem platí, že pro sejmutí správných barev je třeba vypnout volbu automatického nastavení. A jak je to s tolik vychvalovanou rychlostí práce? Náhled i práce v režimech do 200 dpi jsou rychlé, ovšem pár konkurentů bych v tabulkách našel. Od rozlišení 300 dpi se situace výrazně mění, při 600 dpi je rychlost oproti SCSI skenerům dvojnásobná. A pokud potřebujete sejmout obraz v rozlišení 1 200 dpi pak bude překvapení dokonalé. Barevné sejmutí fotografie 9 x 13 cm ve 1 200 dpi totiž představuje cca 140 MB dat. Většina skenerů v testované třídě pro takovou úlohu potřebuje čas kolem 5-6 minut (měřeno od doby startu snímání do chvíle, kdy lze s obrazem ve spuštěné aplikaci pracovat). Umax Astra 6400 bez větších problémů dokázal snímek přenést za 1 minutu a 54 sekund. A to si pozornost rozhodně zaslouží.

S rokem 2001 jsme se rozhodli vyjít vstříc uživatelům i prodejcům skenerů, neboť se stále častěji ozývaly hlasy, které volaly po rozdělení našich původních tabulek. S nárůstem počtu zařízení v našich testech bylo totiž stále těžší spravedlivě porovnat zařízení za pár tisíc korun s výrobkem, který je mnohem dražší, avšak uživateli nabízí i větší komfort obsluhy, podporu většího množství operačních systémů a vyšší výkon. Od tohoto čísla tedy byly vyhlášeny dvě kategorie, u nichž sice probíhá stejné testování, ale jejich hodnocení je odvislé od skupiny uživatelů, kteří si skener budou kupovat. První skupina bude obsahovat produkty, jejichž pořizovací cena nepřesáhne 6 000 Kč včetně DPH. Při hodnocení výrobků je menší důraz kladen na výkon, jenž zahrnuje přesnost barev, detailů i rychlost práce, a naopak více bodů může zařízení získat za příznivou pořizovací cenu. Do druhé skupiny pak budou zařazeny výrobky s cenou nad 6 000 Kč, u nichž je naopak sníženo bodové hodnocení za cenu a posíleny jsou body za výkonnost a konstrukci. Dražší modely totiž častěji umožňují připojení podavače dokumentů nebo nástavce pro snímání transparentních materiálů. Místo 10 skenerů v jedné kategorii se nyní může pozorný čtenář probírat dvěma desítkami zařízení, a podle svých potřeb a finančních možností lépe vybírat v širší produktové nabídce. Aktualizované tabulky jsou samozřejmě součástí tohoto vydání PC WORLDu.

§§§§§


Profesionální digitální kamera - Canon DM-XM1

Jaroslav Kasal, TestCentrum idg

c00p0746

DM-XM1 od společnosti Canon je kvalitním produktem, určeným pro poloprofesionální využití. Tato kamera je osazena třemi CCD senzory (3x 320 000 pixelů), které zaručují vysokou citlivost snímaného obrazu i při slabém osvětlení. Navíc je prvním produktem využívajícím fluoridové čočky. Optika zvládá dvacetinásobné přiblížení a s digitální dopomocí až stonásobné. Zoom je řešen klasickým "kolébkovým" ovládáním. Maximální rychlost transfokace lze v menu přepínat ve třech rychlostních režimech, což je velice pozitivní vlastností kamery.

Optický stabilizátor obrazu je dobře konstrukčně zvládnut a při praktickém používání se velice osvědčil. Záznam je formátu DV (kazety MiniDV) a vstup i výstup v podobě FireWire konektoru (4pin) je dnes již dobrým standardem. DM-XM1 je dále vybavena barevným hledáčkem o rozměru 0,55 " a pro náročné uživatele i výklopným displejem úhlopříčky 2,5".

Z dalších užitečných funkcí nelze nezmínit indikaci přeexponovaných ploch, šest nastavitelných programů natáčení, fotografický režim, nahrávání celých snímků, a k zahození nejsou ani speciální efekty, jež lze pohodlně a snad-no využívat. V neposlední řadě zaujme zkušené uživatele i možnost plně manuálního chodu, pomocí nějž lze nastavit všechny parametry, které DM-XM1 obsahuje.

Při testování připojení k FireWire se tato kvalitní kamera rovněž osvědčila, takže pokud se řadíte mezi náročné příznivce videotechniky, je DM-XM1 rozhodně dobrou investicí, které nebudete litovat.

Canon DM-XM1

kvalita obrazu

optický stabilizátor

K testu poskytla firma: Canon CZ,

Tržiště 13, Praha 1

Cena vč. DPH: 99 990 Kč

§§§§§


Software


Internet Download Centrum - Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0670

Characteristica 2.2

1,5 MB; (http://mikegibbard.bizland.com)

Characteristica 2.1 je jednoduchá freewarová náhrada standardního windowsovského programu Mapa znaků. Prohlížeč schránky Characteristica je rozšířen o možnost volby typů fontů (fonty symbolů, fonty fixní šíře atd.). Prohlížení znakové sady fontu je také dostupné jako automatický náhled na každý znak, který se zobrazí po zvoleném intervalu. Daný náhled je možno dále zvětšit na potřebnou velikost, aby byly zřetelné veškeré detaily znaku. Program je ještě doplněn o jednu zajímavou funkčnost náhled na celou kolekci vybraného fontu lze generovat jako stránku HTML.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Sensiva 2.5

2,5 MB; (http://www.sensiva.com)

Sensiva je aplikace založená na téměř geniálním nápadu spouštět příkazy a aplikace pouhým pohybem myši nebo jiným ukazovacím zařízením. Nejedná se o žádnou novinku a v současnosti nejnovější verze 2.5 s přitažlivým uživatelským rozhraním učaruje snad každému. Stačí přidržet pravé myší tlačítko, nakreslit symbol kamkoliv na obrazovku, a spustí se nadefinovaná akce. Sensiva disponuje rozeznávací technologií podobnou té, co znáte z palmtopů. Příkazy spustitelné Sensivou nemusí být nutně jen obecnými povely Windows. Díky plug-inům je Sensiva rozšiřitelná o podporu aplikací ve Windows a jejich specifických funkcí. Pokud si z dnešního Download Centra nevyberete nic jiného, tak Sensivu musíte zkusit.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

HTML (Un)Compress 6.0

765 KB; (http://gallery.uunet.be/Jacobs.Jan/htmlcomp/download/download.htm)

Jak název napovídá, HTML (Un)Compress s výhodou využijete ke komprimování a dekoprimování HTML stránek, čímž zrychlíte jejich natahování do prohlížeče a ušetříte přenosovou kapacitu internetového spojení. Kompresní část programu odebere veškeré informace, které zpřehledňují editaci, ale pro samotné zobrazení HTML stánky jsou nepotřebné. Dekompresní část zajistí opětovné vložení redundantních formátovacích informací, podle běžně používaných specifikací standardu HTML. Mimo klasického HTML jsou ještě podporovány soubory těchto typů ASP, CSS, JS a VBS. Tyto soubory jsou komprimovány a dekomprimovány speciální technikou, vycházející z charakteristických rysů daných formátů. Program je také vybaven automatickou aktualizací přes Internet.

Příklad nekomprimované verze HTML:

<html><head>

<title>

Test page</title>

</Head>

<body>

<H1>

Test page

</h1></body>

</html>

HTML po komprimaci:

<html><head><title>Test page</title>

</Head><body><H1>Test page</h1></body></html>

HTML po opětovné dekomprimaci:

<HTML>

<HEAD>

<TITLE>

Test page

</TITLE>

</HEAD>

<BODY>

<H1>

Test page

</H1>

</BODY>

</HTML>

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, 20 USD, zkušební doba 30 dní

LuraWave Studio

2,9 MB; (http://www.luratech.com/products/fs_e.html)

Tento program je určen především pro kompresi obrazových formátů typu LWF (LuraWave Wavelet Format), BMP, PGM (Portable Gray-Map), PPM (Portable Pixel-Map), TIF a JPG. Jeho hlavní předností je použití vysoce účinných kompresních algoritmů, umožňující daleko lepší kompresi ve srovnání s běžně používanými kompresními schématy. Komprimaci lze nastavit jak bezeztrátovou, tak i ztrátovou. Při použití bezeztrátové komprimace je komprimační poměr nastavitelný v rozsahu od 1 : 1,5 do 1 : 5, a v případě ztrátové až do poměru 1 : 1 000. Ve srovnání s formátem JPEG dosahuje lepší kvality při zachování velikosti souboru. Během komprimování může uživatel specifikovat oblasti na obrázku, které budou komprimovány s vyšší prioritou (tzn. s vyšší kvalitou). Pro snadné srovnání jsou v programu zahrnuty statistické funkce a funkce zoomu.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 19,95 USD

Bust It 1.9

517 KB; (http://63.217.31.129/files/c34a8wv8/pwrt/biSetup.EXE)

Bust IT je v podstatě vylepšený Správce úloh (Task manager). Hlavní okno je rozděleno na dvě části. V levé části je vypsaný seznam všech spuštěných aplikací, včetně skrytých. Po kliknutí na jakýkoliv vypsaný program v seznamu se v pravé části okna vypíší všechny systémové knihovny, které program potřebuje ke svému běhu. Dále se vyobrazí základní informace o běžícím programu, jako je adresář, odkud je program spouštěn, priorita, spuštěné podprocesy, číslo procesu, atp. Ty samé informace se ukáží, pokud kliknete na seznam spuštěných knihoven, což klasický Task manager neumožňuje. Samozřejmostí je možnost ukončení zvoleného programu a podprocesu.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Start Spy 2.0

196 KB; (http://www.ifrance.com/InTheNuts/StartSpy/index.htm)

Jednoduchá, ale přece užitečná aplikace, monitorující aktivitu uživatelů pracujících na počítači. Samozřejmě že základním předpokladem je používání víceuživatelského nastavení Windows. Podává stručnou, ale přehlednou informaci o tom, v jaký den a v kolik hodin byl počítač zapnut, jak dlouho byl puštěn, v kolik hodin byl vypnut a který uživatel na něm pracoval... Další součástí programu je budíček.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Screen Grab Pro 1.0

1,18 MB; (http://go.to/traction)

Screen Grab Pro je program pro snímání grafické obrazovky. Snímat lze nejenom celou pracovní plochu, ale i jednotlivá aktivní okna. Součástí je seznam spuštěných oken, kde kliknutím na jakoukoliv položku v seznamu se zkopíruje její okno. Dále lze nastavit, v jakém barevné rozlišení (8 až 32 bitů ) se mají obrázky snímat. Po nasnímání obrázku program nabízí buď jeho uložení na disk, zkopírování do schránky, nebo jen jeho náhled v grafickém editoru.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Color Pilot Plug-In 2.24

478 KB; (http://www.colorpilot.com/en/download.html)

Color Pilot Plug-In je určený pro barevnou korekci obrázků přímo v Adobe Photoshopu nebo Corelu. Intuitivní interface pluginu zprostředkuje rychlé nastavení přirozených barev na korigovaných obrázcích, které pak uložíte do schématu, podle něhož můžete upravovat celé série obrázků do stejného barevného stylu. Plugin pracuje s programy Adobe Photoshop, Adobe PhotoDeluxe, Corel PHOTO-PAINT, Paint Shop Pro a se všemi aplikacemi podporujícími pluginovou technologii Photoshopu.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Fire Crow 1.0

1,6 MB; (http://perso.wanadoo.fr/hugues.froehlich/fire.zip)

Hra ve stylu Tyrianu. Pohled z ptačí perspektivy zprostředkovává obraz vaší vesmírné lodi a nepřátel v dosahu jedné obrazovky. Letíte stále vpřed, k sestřelení máte jak vzdušné, tak pozemní cíle s různou palebnou sílou a úrovní štítů. Na konci každé úrovně je jako obvykle téměř nezničitelné monstrum s obrovskou silou. Po cestě lze sbírat užitečné bonusy, které vylepšují vaše zbraně a štíty. Ovládání je primárně klávesnicové šipky (pohyb), CTRL (střelba), ALT (scourge). Lze také zvolit myš a joystick. S myší jsme měli problém pod Windows 2000, kde nefungoval pohyb do stran. Také zprovoznění zvuku není zcela bezproblémové, je třeba mít nainstalované ovladače pro reálný mod (nestačí tedy instalace zvukové karty ve Windows). Fire Crow je příjemnou vzpomínkou na dobu starších herních konzolí a počátku vývoje her pro PC. Rozhodně doporučujeme!

Operační systém: DOS, 32bitová Windows

Licence: freeware

dbd Island 3.0

850 KB; (http://databasebydesign.com/misc/dbd-island-v3-0.exe)

Spořič obrazovky, jak jej neznáme. Monitor se promění ve výhled na moře. Během dne svítí slunce, turisté jezdí na svých lodičkách a ruské ponorky sledují situaci. Pak nastane večer a začíná se na vás usmívat měsíc, v noci pak velká žlutá hvězda. Vše je doprovázeno neuvěřitelně pohodovou MIDI muzikou. Máte rádi nekonvenční spořiče? Pobavte se s dbd Islandem.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Savage Hero 1.0

3,3 MB; (http://63.217.31.129/files/?/gm/savage.exe)

Savage Hero je arkáda (chcete-li též "plošinovka"), kde s hlavní postavou Bobem překonáváte strasti koridoru. Bob je vybaven flintou s neomezenou municí. Ale pozor, ne vše se dá rozstřílet a musíte Boba zručně navigovat mezi bodáky, pohyblivými zdmi a spoustou dalších nástrah. Chůzi Boba ovládáte z klávesnice, flintu zaměřujete myší. Nezvyklá je střelba, již autoři umístili na pravé myší tlačítko. Složitost hry je poměrně nízká a mohou ji hrát i menší děti. A chcete-li si zarelaxovat, možná vás Savage Hero aspoň na chvíli zabaví.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Pac Venture 1.2

6,2 MB; (http://chechesoft.ingava.com/pacventure.htm)

Další hra na motivy Pac Man. Tentokrát 3D s MIDI muzikou a úvodní animací pro uvedení hráče do děje. Nejde o nic jiného než o to, že "kuličce milenci" byla duchy unesena "kulička milenka" a on se za ní musí prodrat, aby ji osvobodil. Nutností je požírat vše, co je v cestě a vyhýbat se duchům, kteří si na vás chtějí smlsnout. V bludišti můžete vedle duchů najít i červené tabletky, jež vám dají sílu požírat duchy, ta však netrvá věčně. Po zvládnutí sedmi úrovní hry by vás mělo překvapit poutavé outro. Alespoň to tvrdí autor, my jsme nebyli tak úspěšní a sedmé úrovně jsme nedosáhli.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

§§§§§


Vícejazykový systém pro OCR - Readiris pro 6 cz

Vladimír Vondráček

c00p0672

V podtitulku uvedená zkratka OCR pochází ze sousloví Optical Character Recognition, v češtině pak optické rozpoznávání znaků. Jedná se o specializovaný software, který je schopen převést informaci obrazovou na znakovou pomocí důmyslného algoritmu. Lidově řečeno, vytáhne z naskenovaného textu znaky a předá je případně ke zpracování běžnému textovému editoru. Ušetří tedy spoustu času při přepisování textu do počítače.

Samozřejmě že to vypadá moc ideálně. Proto je třeba překonat několik zádrhelů. Předně je potřeba mít zařízení, které převede předlohu do počítače, tedy nějaký druh skeneru. Také na předlohu jsou kladeny určité požadavky. Například musí být dobře čitelná. Všechno výše uvedené platí pro veškeré OCR programy. Dají se vcelku dobře rozlišit podle toho, s jak nekvalitním textem se ještě dokáží vypořádat.

Skenujeme a rozeznáváme

V případě, že vaše pracoviště ještě není skenerem vybaveno, měli byste si ho co nejdříve pořídit. Hodí se totiž na spoustu věcí. Chcete-li ho používat jako zdroj pro OCR, nejsou na něj kladeny žádné speciální nároky. Pro recenzovaný software pak stačí být vybaven ještě nějakým rozumným PC, a lze začít pracovat. Po bezproblémové instalaci a prvním spuštění se objeví průvodce nastavením parametrů. Po jejich zadání už zbývá jen založit předlohu do skeneru a stisknout tlačítko pro načtení předlohy. Program používá standardní TWAIN rozhraní a skenování tedy probíhá obvyklým způsobem. Obecně lze také říct, že není třeba skenovat text s příliš velkým rozlišením (stačí asi 300-400 dpi). Jednak se tím redukuje velikost předlohy, jednak je vyšší rozlišení už neefektivní. Ale zpátky k práci. Po naskenování textu následuje jeho rozdělení na odstavce a jejich seřazení, jak jdou po sobě. Rozpoznávání textu se spustí dalším tlačítkem. Rozpoznaný text pak ReadIRIS uloží jako dokument v textovém editoru, přednastaven je MS Word 97/2000. Použití Wordu je výhodné i proto, že ReadIRIS podporuje ukládání textu ve formátovaném tvaru. Je možno samozřejmě nastavit ukládání i jako plain text, který formátování přirozeně ztrácí.

Zkušenosti

Již výše jsem naznačil, že hodně závisí na kvalitě předlohy. Při pokusu o rozeznání tmavězeleného textu na tmavěmodrém pozadí činí potíže i člověku, natož počítači. Nejlepších výsledků se podaří dosáhnout s černým textem na bílém pozadí. Nejhorších naopak v případě spektrálně blízkých barev, jak jsem již zmínil. V případě snímání barevného textu je třeba si vyhrát s nastavením skeneru.

Při rozpoznávání je ReadIRIS čím dál tím lepší. Důvodem je jeho schopnost učit se. Při prvním spuštění se objeví největší množství špatně určených znaků. Vyplatí se ze začátku nechat program rozpoznávat v učicím modu. V případě nejasnosti se zeptá na správnou interpretaci znaku a naučí se příslušnou variantu daného písmene. Čím rozsáhlejší znalosti ReadIRIS získá, tím více se snižuje počet chyb ve čteném textu. Po několika textech přečtených a interaktivně opravovaných je úspěšnost skutečně vysoká a je pak možno učení vypnout.

Jak je již řečeno výše, výstupy ReadIRISu se exportují přímo do MS Wordu společně s formátováním, tzn. že rozpoznaný text zachovává odstavce, odrážky a ostatní prvky. Navíc při skenování kompletní stránky i s grafikou je pak obrázek vložen jako objekt do výsledného dokumentu na stejném místě jako v předloze.

Zkušenosti jsem sbíral skenováním různých předloh od dokumentů, vytištěných laserovou tiskárnou, po reklamní letáky nevysoké kvality (graficky a obsahově). Pokud se jednalo o černobílé texty s ucházejícím tiskem, ReadIRIS byl takřka stoprocentní. Zachoval formátování, a chyby byly zanedbatelné, jako třeba nevynechání mezery mezi slovy. Se zhoršující se kvalitou předlohy klesala i úspěšnost rozpoznání a ve zmíněném případě kombinace modrá-zelená byla úspěšnost už mizivá. Je třeba dodat, že i já jsem měl problém rozluštit, co je tam napsáno. Program umožňuje navíc obvyklé operace se zdrojovým obrázkem otočit, zrcadlit nebo roztáhnout, což se občas hodí.

Hodnocení

ReadIRIS mě příjemně překvapil. Čtení černobílého textu je rychlé a odpovídající předloze, což je přesně to, co bych od OCR softwaru očekával. Navíc je dodáván v jedné verzi pro desítky jazykových mutací, mezi nimiž nechybí čeština. Nevzniká tedy problém háčků a čárek. Zároveň lze několika kliknutím i změnit rozpoznávání z češtiny třeba na ruštinu a nechat si přečíst text psaný azbukou, což jsem také úspěšně odzkoušel. Kromě jiných znakových sad zvládne program i různé druhy fontů.

Jestli se u vás přepisují z tištěných předloh do počítače kvanta textů, tak ReadIRIS je řešením pro vás. Vražte těch pár korun do nějakého skeneru a pusťte se do optického rozpoznávání znaků. Zejména je to vhodné pro ty, kteří nejsou schopni během pracovní doby přepsat pětistránkovou dokumentaci. S dobře vycvičeným ReadIRISem se časová náročnost tohoto úkonu výrazně sníží.

ReadIRIS PRO 6 CZ

schopnost učit se

úspěšnost rozpoznávání

množství podporovaných znakových sad

K recenzi poskytla firma: I.R.I.S. www.irislink.com

Distributor pro ČR: SWS, a. s.

Dostihová 1, 763 15 Slušovice

Cena: 16 421 Kč (bez DPH)

§§§§§


Webové aplikace na tisíc způsobů - Borland JBuilder 4.0

Jaromír Luhan

c00p0673

Vývojářský balík JBuilder firmy Borland/Inprise je častým hostem našich recenzí. Není to tak dávno nějakých šest měsíců co jsme si povídali o verzi 3.5 a už jsme tu opět, tentokrát s verzí 4.

Rozvoj JBuilderu je velmi těsně spojen s rozvojem jazyka Java (a není divu, když je vývojovým prostředím pro Javu). Znamená to, že dospívá podobně jako Java a těží z poměrně unikátní a velice ambiciózní filosofie tohoto programovacího jazyka. Díky ní se stává nezávislým na platformě operačního systému, na kterém má běžet on sám i produkty v něm napsané. Dá se jít ještě dál je vhodným vývojovým prostředím pro jakoukoliv platformu schopnou interpretovat jazyk JAVA počínaje počítači do dlaně, přes mobilní telefony až po módní inteligentní ledničky či jiná zařízení na hranici dnešní reality.

Asi vám to připadá nadnesené, ale skutečně nepřeháním! Při firemní prezentaci mohli přítomní na vlastní oči vidět, jak jednoduše lze pomocí JBuilderu vytvořit aplikaci pro stolní PC, PDA i pro W@P telefon, v podstatě "na jediný překlad". Nemluvě o tom, že stejně dobře zmíněná aplikace může vzniknout pod Linuxem, Solarisem či Windows počínaje verzí 98. Umožňuje to skutečnost, že JBuilder posledních generací je postaven zcela výhradně na jazyce Java, jenž se již stal dostatečně rychlým a spolehlivým na to, aby v něm bylo napsáno opravdu celé prostředí programu, jež dříve bylo psáno v Delphi.

Zase ty zkratky

Recenze na JBuilder se vždy hemží množstvím tajemných zkratek. Tak se do nich hned pustíme, ať je to za námi. Verze 4 je postavena na platformě J2EE (Java 2 Enterprise Edition). Základem produktu je JDK 1.3, u něhož jsou oceňovány zejména vynikající ladicí schopnosti a zlepšený výkon na straně klienta, ale nic nebrání tomu, aby vývojář použil některou z předešlých verzí JDK, nebo mezi verzemi jednoduše přepínal (včetně verzí J2SE a J2ME Java 2 Standard a Micro Edition). Podporovány jsou technologie Servlet 2.2 a JSP 1.1 (Java Server Pages) v referenční implementaci Tomcat 3.1 a ve všech pádech skloňovaný formátový standard XML.

Objektivně vzato, na většině těchto technologií nemá Borland až tak velkou zásluhu. Vedle jejich implementace spočívá hlavní přínos ve vymoženostech vývojářského prostředí, kde se autoři opět pěkně rozmáchli a v duchu nejlepších firemních tradic posunuli jeho schopnosti zase o kus dál. Kupříkladu vývoj webových aplikací je plně integrován do vývojového prostředí včetně ladění a testování. Na podporu ostatních technologií pak přibyla řada různých průvodců, stavitelů a modelářů, majících za úkol všemožně usnadnit uživateli práci. Hodně dřiny ušetří zejména Archive Builder a další podpůrné prostředky pro přípravu distribučních balíků projektu.

Všechno pěkně pohromadě

Z novinek vývojářského prostředí mě zaujala zejména podpora týmové práce orientovaná na sdílení souborů projektu. Účinnými pomocníky jsou služby sledování a kontroly verzí, které dokáží zobrazit rozdíly ve zdrojovém kódu. Systém umí vytvářet více zálohových souborů na různých místech.

Prostředí editoru kódu bylo vybaveno novou funkcí "To do", automatickým dokončováním kódu CodeInsight, průběžnou kontrolou syntaxe ErrorInside, lepší správou vzhledu zdrojového textu (např. odsazováním celého bloku horkou klávesou). V editoru lze otevřít libovolné množství kopií téhož projektu, jež budou během změn neustále synchronizovány.

Podobně byly vylepšeny trasovací a ladicí funkce: určitě vám přijdou vhod třeba funkce zjišťování obsahu proměnných funkcí pouhým najetím myši nebo trasování kódem napříč mezi klientem a serverem. Systém ladění dovoluje ladit servlety vzdáleně.

Vylepšena byla i správa dat: přibyla např. grafická podpora tvorby tabulek, datový sklad JDataStrore podporuje nově různé typy propojení tabulek (křížové, vnitřní, levé, pravé a plné vnější), je rychlejší, flexibilnější a pomocí XA rozhraní podporuje distribuované transakce.

Samotný JBuilder je představován jednou malou třídou a jedním rozhraním, a vše ostatní spadá pod OpenTools API, které dovoluje kupříkladu již dříve zmiňované jednoduché postupy portace programového kódu pro různá zařízení tím, že se pouze připojí příslušný servletový stroj. Stejně jednoduše je řešena podpora různých aplikačních serverů místo implicitně podporovaného serveru Inprise můžete použít třeba WebLogic Server 5.1 firmy BEA.

Nic není zadarmo

Ani JBuilder ne (alespoň verze Professional a Enterprise); dokonce je pořád dražší. Docela to překvapuje v době, kdy se softwarové firmy předhánějí v rozdávání zdarma. Na obhajobu Borlandu (nyní už je zase v kurzu staré jméno) je nutno říci, že verze Foundation volná je a že obě placené verze představují skutečně obrovské softwarové balíky, jež asi zadarmo nebudou nikdy. Až čas ukáže, jak cena ovlivní souboj s konkurenčními nástroji, jež se rojí jako houby po dešti a jejichž cena je mnohdy příznivější, i když schopnostmi na JBuilder nedosáhnou.

Čtvrtá verze JBuilderu je mnohem kompaktnější a propracovanější, než jeho tři a půltý předchůdce. Pokud ho však budete zkoušet, nezapomeňte si k němu přikoupit zase nějakou tu operační paměť jestli nechcete utočit svůj pevný disk k smrti, počítejte minimálně s 256 MB.

Borland JBuilder 4

jeden produkt pro různé OS

otevřené prostředí

propracovaná podpora distribuce aplikací

nové programátorské nástroje

rychlost

velké nároky na hardware

cena

K recenzi poskytla firma:

Borland, s. r. o.

Malé nám. 13, Praha 1

Cena (bez DPH): 41 430 Kč (PRO), 124 670 Kč (Enterprise)

§§§§§


Vše pro malé a střední firmy - Microsoft small business server 2000

Jiří Mičke

c00p0675

Microsoft připravuje novou verzi balíku serverovských síťových aplikací určených k zajištění provozu a programového zabezpečení podniků až do 50 počítačů, tedy malých a středně velikých. V době vzniku článku je k dispozi beta, ostrý produkt by měl být v prodeji na přelomu roku. Kromě nových verzí hlavních aplikací balíku je zde řada dalších vylepšení, jako např. vyšší stupeň integrace a škálovatelnosti jednotlivých produktů, snadnější administrace či vylepšené komunikační možnosti. Další novinkou je i připravovaná česká lokalizace.

Obsah balíku a základní funkce

Hlavní součásti SBS 2000 jsou tyto: Windows 2000 Server, Proxy Server (nyní se nazývá Internet Security and Acceleration Server 2000), Exchange Server 2000, SQL Server 2000. Základním produktem je pochopitelně serverový OS Windows 2000 Server, který zprostředkovává síťové, souborové, aplikační, webové a další služby, a umožňuje vylepšenou správu produktů SBS a jejich administraci prostřednictvím Microsoft Management konzole verze 1.2. K administraci slouží i program Health Monitor, který správu zjednodušuje a automatizuje pomocí nadefinovaných akcí na určité události nebo zasláním e-mailu o nastalé události příslušnému pracovníkovi. Zjednodušen byl proces instalace (možnost upgradu z verze SBS 4.5) s vylepšenou automatickou detekcí hardwaru prostřednictvím plug and play. Pro adresářové služby je využívána technologie Active Directory, která je plně integrována s DNS (Domain Name System). K přidání a správě jednotlivých uživatelů je k dispozici řada průvodců (např. Client Computer Setup Wizard), jež práci výrazně zjednodušují možností vytvoření šablon. Celkový diskový prostor lze rozdělit na svazky a každému uživateli vymezit maximální použitelný prostor. Přístup na Internet je zprostředkován pomocí ISA (Internet Security and Acceleration Server), jehož další hlavní funkcí je zajištění bezpečnosti pro uživatele vnitřní sítě a možnou filtraci internetovských stránek. ISA umožňuje dynamickou filtraci paketů, dále automatický monitoring případů infiltrace a odpovídající reakci při potenciálním ohrožení. ISA Server používá aktivní "cachování" webovských objektů a distribuované využívání paměti cache při práci uživatelů s webovskými stránkami (k tomu je určen protokol CARP Cache Array Routing protokol). Užitečnou novinkou je VPN (Virtual Private Network) Wizard, umožňující definici zabezpečené virtuální sítě (jedná se o rozšíření intranetu s možnostmi vzdáleného a veřejného přístupu). ISA server může být nakonfigurován jako VPN server se zajištěním všech potřebných služeb.

I když podíl e-mailové komunikace stále roste, pro řadu firem je nezbytná komunikace prostřednictvím faxu. V nové verzi SBS byly zcela přepracovány a zdokonaleny sdílené faxové a modemové služby. Kromě standardů třídy Class 1 na bázi Windows 2000, Brooktrout, AVT ISDN je možno pomocí IP služeb využít i služby třetích stran. Pro potřeby společnosti je možno nainstalovat a nakonfigurovat modemové pole, čím lze ušetřit poplatky za hardware, zřízení dalších linek i optimalizovat provoz.

Minimální požadavky na server jsou: Pentium II 300 MHz, 256 MB RAM (doporučeno 512 MB), 4 GB na HDD, CD-ROM mechanika, síťová karta Ethernet a další zařízení v závislosti na využívaných službách (např. faxmodem apod.). Jako klienská stanice může sloužit dnes v podstatě každé běžné PC (min. Pentium 90 MHz, 32 MB RAM, 250MB HDD a síťová karta Ethernet).

Exchange Server 2000

Jako základní nástroj pro skupinovou práci a komunikační možnosti je určena nová verze MS Exchange Serveru 2000, který zprostředkovává uživatelům poštu, skupinové plánování, sdílení a správu kontaktů a dalších složek. Vylepšeny byly také možnosti použití workflow (objekty CDO Workflow Objects) a integrace s MS SQL Serverem (využití rozhraní OLE DB). Správa uživatelů byla integrována s Windows 2000, což výrazně zjednodušuje práci. Pro ukládání informací a dokumentů a práci s nimi používá Exchange Server tzv. MS Web Storage System, jenž disponuje standardním i fulltextovým vyhledáváním požadovaných údajů. Informace uložené ve Web Storage mohou být podle požadavků zpřístupněny na Internetu či intranetu, a vývojáři tak mají možnost je zaintegrovat do webovských aplikací. K práci na klientské stanici lze použít MS Outlook 2000 nebo Outlook Web Access, klient však může ke svým informacím přistupovat doslova z libovolného místa i prostřednictvím jiných poštovních klientů (nebo webovského prohlížeče). S Exchange Serverem mohou spolupracovat i další aplikace MS Office, např. při týmové práci na dokumentech či jejich ukládání a otevírání. Zdokonaleny byly možnosti pro vzdálenou práci a mobilní uživatele, novinkou jsou i služby Instant Messaging, zprostředkovávající spojení na bázi chatu.

Databáze

SBS obsahuje nejnovější verzi databázového stroje Microsoft SQL Server 2000. Z hlavních novinek oproti verzi 7.0 jmenujme např. podporu formátu XML při práci s daty, další možnosti integrace s Internetem např. při publikování dat nebo při práci s daty prostřednictvím prohlížeče, použití indexace v pohledech (View) či nové funkce při použití OLAP a Data Mining (dolování dat). Programátoři mají možnost používat kaskádovitou referenční integritu při mazání a přidávání záznamů, k dispozici je i ladicí prostředí kódu T-SQL. Při vytváření spouští (Triggers) pro přidávání, změnu nebo mazání záznamů mohou být rozlišeny stavy "před" nebo "po" akci (volby INSTEAD OF a AFTER), dalších vylepšení doznal i program pro export a import dat prostřednictvím programu DTS (Data Transformation Services).

Závěr

Microsoft je s produktem Small Business Server 2000, který představuje komplexní a cenově přijatelné řešení pro menší firmy, opět o krok dál. (V případě nutnosti přechodu na více než 50 počítačů lze upgradovat na MS BackOffice). Kromě zmíněných novinek nabízí správcům podnikových sítí širokou škálu možností správy a konfigurace. Dalším plusem pro nasazení toho produktu je integrace programů s dalšími běžně používanými programy firmy Microsoft, zejména aplikacemi MS Office.

§§§§§


Windows ME zdarma? - funkce Windows ME a jejich alternativy pro Windows 95/98

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Martin Justra, JÖrg Thoma

c00p0682

S novou verzí Windows ME chce firma Microsoft ještě naposledy utržit nějaké finance, předtím než se oba systémy Windows jeden určený pro běžné koncové uživatele a druhý pak pro práci v síti definitivně sjednotí. V tomto článku se budeme zabývat tím, jaké vlastně jsou nové vymoženosti Windows ME, ale hlavně zda se tyto novinky nedají nějak zabudovat i do systémů starších.

U Windows ME je faktem to, že i když Microsoft při vytváření této verze oznamoval, že půjde jen o drobná vylepšení, věnoval velkou pozornost vypilování detailů. Potud jsou Windows ME jen dalším systémem postaveným na jádru Windows 9x, ovšem se zatím nejlepším zabezpečením ze všech operačních systémů Windows.

Vylepšeno. V systému jsme zatím nenašli žádné závažnější přehmaty, a vzhledem k tomu, že Windows ME jsou založena na starším jádru, není třeba se nějakých vážnějších chyb nijak obávat. Pokud váš počítač splňuje minimální hardwarové požadavky kladené na instalaci a provoz tohoto operačního systému, na první pohled není žádný důvod, proč byste neměli na tento systém přejít. Windows ME vás nalákají na bohaté softwarové vybavení a nabízejí i systém zabezpečení proti změně nastavení systému. Tento systém pro zajímavost naši američtí kolegové nazvali "cool idiot proofing". To všechno patří ke kladům Windows ME.

Update není nutný. Mnoho lidí o Windows ME říká, že v médiích a také v prohlášení Microsoftu se sice neustále mluví o programech Media Player nebo Movie Maker, ale velice málo o operačním systému jako takovém. Přesnější srovnání mezi Windows ME a jejich předchůdci, jakož i porovnání v softwarovém vybavení vedou rychle k závěru, že update je poměrně drahý na to, co se jím dá získat. Software dodávaný s Windows ME není totiž ani tak mimořádný, jako spíše hodně vychvalovaný. Kromě toho je z větší části k dostání zdarma. Nová opatření k ochraně systému mají některé chyby v designu, a tím tedy pouze relativní hodnotu. Uměle odebraná možnost spuštění v režimu MS-DOS bude zkušenějšímu uživateli zcela jistě chybět.

Freewarové a sharewarové alternativy. Rozhodněte se však na základě následujících stránek sami, zdali se vám přechod na Windows ME vyplatí. Najdete zde fundované technické analýzy zajímavých novinek systému Windows ME, také vám dáme praktické návody k jejich použití a vyjmenujeme vám freewarové a sharewarové alternativy pro Windows 95 a Windows 98.

1. OBNOVA SYSTÉMU

Další rozšíření ERU a programu Scanreg

Co tato funkce nabízí: Funkce Obnova systému ve Windows ME pokračuje tím, co velmi skromně začalo funkcí ERU (Emergency Recovery Utility) ve Windows 95 a co bylo vylepšeno ve Windows 98 funkcí Scanreg. Tato funkce se stará o pravidelné zálohování systémových souborů a umožňuje v případě problémů vrátit se ke dřívějšímu stavu systému.

V pozadí běží pomocí plánovače úloh program PC Health Scheduler for Data Collection (PCHSHD.EXE), který se automaticky stará o každodenní vytváření zálohy systému. Kromě toho je v nabídce Start k dispozici aplikace System Restore představovaná souborem RSTRUI.EXE. Tato aplikace vám umožní v případě problémů vrátit se k takovému stavu systému, který pracoval bez problémů. Kromě toho také můžete vytvářet dodatečné zálohy, pokud se chystáte provádět některé zásadní zásahy do systému (například při práci s registrem Windows).

V případě, že se do systému nenainstaloval žádný program, provede tato aplikace pouze zkopírování souborů registru a několika INI souborů. O něco složitější je vytvoření tzv. Restore point, česky řečeno záchytného bodu systému, ke kterému je možné se v případě problémů vrátit. Tento druh zálohy se provádí, pokud dojde ke změnám DLL knihoven a systémových souborů potom se zálohují i tyto. Díky tomuto systému je pak možné se v případě nouze vrátit nejen k zazálohovaným souborům registru, ale i ke starším verzím systémových souborů. Kolik takových záloh si budeme moci dovolit, závisí na místu, jež máme dostupné na našem pevném disku.

Zázraky ovšem samozřejmě čekat nemůžeme. Všechny programy, které jsme po datu vytvoření zálohy nainstalovali, musíme nahrát znovu. Kromě toho zůstávají po návratu systému ke dřívějšímu stavu na pevném disku nyní již nefunkční aplikace a nejrůznější data, jež nám jenom zabírají místo.

Nevýhody: Aplikace zajišťující obnovu systému je značně náročná na místo na pevném disku. Standardně je přednastaveno více než 10 procent kapacity disku. Dalším drobným nedostatkem, který se však většinou nedá obejít, je skutečnost, že záloha systému se nachází na stejném disku jako celý operační systém, což se negativně projeví zejména při problémech s pevným diskem.

Pokud vám Windows ME nenastartují vůbec, nemáte žádnou možnost návratu do předchozího stavu. Pokud pomocí spouštěcí diskety nastartujete do systému MS-DOS, máte k dispozici pouze program Scanreg, známý z Windows 98, jenž můžete použít k záchraně registru.

Jak to funguje: Program pro obnovu systému nabízí pro běžného uživatele, odhlédneme-li od možnosti manuálního nastavení záchytných bodů systému, jen velice málo možností konfigurace. Je možné zmenšit místo potřebné pro ukládání záloh. To provedete pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Systém. Zde klepněte na kartu Výkon a na této kartě stiskněte tlačítko Systém souborů. V poli Nastavení nastavte posuvníkem v řádce Místo na disku k obnovení systému kapacitu, kterou chcete vyhradit pro vytváření systémových záloh. Snížením množství místa bude potom systém uchovávat těchto záloh méně.

Možné alternativy pro Windows 95/98: Výše popsaná funkce Windows ME vlastně není nic jiného, než promyšlený systém kopírování souborů. Zálohu registru si koneckonců provedete i sami, pokud si zkopírujete například na nějaký jiný disk soubory SYSTEM.DAT a USER.DAT. Tuto zálohu můžete provádět v určitých pravidelných intervalech. Totéž platí i o zálohování INI souborů, které také můžete kopírovat manuálně. Přitom máte daleko větší jistotu, protože tato data ukládáte na jiné, nezávislé médium.

Zálohování různých systémových souborů ale není zase až tak jednoduché, jak se zdá. Komplexnější a velmi účinnou metodou se v tomto ohledu může zdát vytvoření jedné úplné kopie celého systému, které jsme popisovali v minulých číslech. Tento postup spočíval ve zkopírování složky Windows pomocí příkazu xcopy32 /k /r /e /i /s /h c:\windows\*.* c:\backup\. Po pádu Windows se potom pomocí příkazu operačního systému MS-DOS s názvem REN přejmenovala zálohovaná složka Backup na Windows a tak se systém restauroval do podoby před kolapsem.

2. Ochrana souborů

Ochrana před nechtěnou změnou systémových nastavení

Co tato funkce nabízí: Ve Windows ME je dostupná funkce zajišťující sledování jistých složek jakož i vybraných a zvláště důležitých systémových souborů před jejich změněním. Tato funkce nabízí jak účinnou obranu proti osudným chybám uživatele tj. nechtěné smazání, přesunutí, přejmenování, tak i proti nekorektně pracujícím instalačním programům.

Způsob práce této nové funkce se dá lehce sledovat například pomocí cvičného napadení některého důležitého souboru. Pokud zkusíte smazat například soubor SYS.COM, tak se zdá, že se vám to úspěšně podařilo. Avšak po jedné, dvou vteřinách je tento smazaný soubor opět zpátky. Přitom nehraje žádnou roli, jakým způsobem, případně jaký soubor toto smazání provedl (Průzkumník, nějaká aplikace nebo program MS--DOS). Předpokládáme-li, že firma Microsoft při výběru těchto důležitých souborů a složek nic nepřehlédla, může tato funkce značnou měrou přispět k integritě celého systému.

Jak to funguje: My jsme tuto funkci (jinak blíže nijak nedokumentovanou) velmi podrobně prozkoumali a došli jsme k následujícím závěrům:

1. Všechny chráněné složky a soubory jsou ve formě seznamu uvedeny v souboru FILELIST.XML, jenž se nachází ve složce Windows\System\Restore. Tento seznam obsahuje okolo 850 položek.

2. Složky a soubory uvedené v tomto seznamu jsou střeženy rezidentním programem STMGR.EXE (PC-Health-Manager), který se také stará o jejich pravidelné zálohování.

3. Chybějící soubory Windows natahují ze složky _Restore. Zde však nejsou tyto soubory pod svým obvyklým jménem, nýbrž pod relativně komplikovanými indexy s příponou CPY.

4. Pro zajištění integrity složky _Restore (a vlastně i dalších systémových složek) je k dispozici virtuální ovladač vxdmon, který se nachází v souboru VMM32.VXD.

Poté, co se nám povedlo vypátrat tyto základní údaje, podařilo se nám také funkci sledování složek a souborů použít rovněž na libovolnou jinou složku. Pokud si chcete také tuto funkci podle našeho scénáře rozšířit i na svůj počítač, předem jedno upozornění. Je třeba si uvědomit, že do všech takto chráněných složek nebude moci žádná aplikace zapisovat. To bude u takové složky možné až po odebrání ochrany.

Pozor: Níže popisovaný trik by měl provádět pouze zkušený uživatel Windows.

Nyní následují popisy jednotlivých kroků jak jdou za sebou:

1. Spusťte program Příkazový řádek a za prompt MS-DOS zadejte příkaz

kill /f stmgr.exe

Tímto příkazem sice trochu násilně, ale přece, ukončíte program PC-Health-Manager. Soubor KILL.EXE, jenž představuje program Task-Killer, najdete . Tento program, jehož funkci jsme popisovali v některém z minulých čísel, se dá použít pro ukončení běžících procesů ve Windows.

2. Vytvořte si záložní kopii souboru FILELIST.XML v nějaké jiné složce a původní soubor otevřete v programu Poznámkový blok.

3. Je vcelku logické, že i samotný soubor FILELIST.XML patří mezi chráněné a tedy i sledované soubory, takže v obsahu tohoto souboru je i záznam o něm samém. Proto vyhledáme v souboru FILELIST.XML řádek

<REC>%WinSys%\restore\filelist.xml</REC>

a smažeme jej.

4. Abychom nyní mohli aktivovat ochranu pro námi vybranou složku, vložíme pod skupinu <DIRECTORIES> a tam pod skupinu <Exclude> řádek

<REC PROT="TRUE">X:\cesta</REC>

Zde písmeno X: označuje disk, ve kterém se složka nalézá, a slovo cesta označuje úplnou cestu ke složce, jež má být chráněna.

Poté, co provedeme tuto úpravu, soubor uložíme.

5. Nyní spusťte program Editor registru (REGEDIT.EXE) a vyhledejte klíč Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\VxD\VxDMon

V tomto klíči se nachází hodnota FirstRun, jejíž údaj změňte z N na Y. Po restartu počítače bude vámi vybraná složka zařazena mezi chráněné.

Tento příklad otevírá otázku střežení systémových souborů a zkušení uživatelé si sami mohou pomocí této metody rozšiřovat anebo redukovat nové funkce Windows ME.

Neexistuje alternativa pro Windows 95/98: Funkce sledování systémových složek a souborů je novinkou a technickým výdobytkem Windows ME. Starší verze Windows nemají v tomto ohledu co nabídnout. Toto vylepšení integrity systému je ale velmi draze vykoupeno zejména nutností běžících rezidentních služeb a složitostí, které spotřebovávají systémové prostředky (zejména výkon procesoru). Samotný PC-Health-Manager vyžaduje permanentně 8 MB operační paměti a jednotlivé zálohy spotřebovávají na pevném disku poměrně hodně místa.

3. Komprimace dat

Komprimace dat s dobrou integrací do operačního systému

Co tato funkce nabízí: To, co firma Microsoft nabízela u Windows 98 pouze jako součást balíku PLUS, se stalo standardní součástí příslušenství Windows ME. O čem že to mluvíme? Jedná se o funkci komprimování složek. Při typické instalaci bez výběru komponent se tato funkce neinstaluje. Dá se však kdykoliv doinstalovat pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy. Zde klepneme na kartu Instalace Windows a v položce Systémové nástroje zaškrtneme volbu Komprimované složky. Windows ME dávají najevo již při volbě minimální instalace, že instalují pouze základní funkce systému. Všechny tři DLL soubory, představující rozšíření Komprimované složky, se umístí do složky Windows\System. Jedná se o tyto soubory DZIP32.DLL pro komprimaci, DUNZIP32.DLL pro rozbalení a ZIPFLDR. DLL pro integraci této funkce do prostředí Windows a ke konfiguraci komprimovaných souborů. Od tohoto okamžiku můžete komprimovat soubory tím, že je označíte například v programu Průzkumník a pomocí kontextového menu a příkazu Odeslat, který se v něm nachází, vyberete volbu Komprimovaná složka.

Komprimovaný archiv ve formátu ZIP se vytvoří v té složce, z níž jste soubory do tohoto archivu komprimovali. Název archivu bude totožný s názvem posledního označeného souboru, který je součástí tohoto archivu, s příponou ZIP. Pro přístup do archivu můžete zadat i heslo. Další možnosti komprimace bohužel nejsou k dispozici: není možné si například zvolit ani stupeň komprimace, a ani automatické smazání původních souborů po jejich přidání do archivu.

Co se týče velikosti komprimace, dosahuje právě takové hodnoty jako při použití klasických komprimačních programů jako jsou Winzip či Winrar, a díky svému jednoduchému používání vycházejí běžnému uživateli maximálně vstříc. Uživatelem vytvořené soubory se dají poklepáním spustit přímo z otevřeného archivu, pouze spouštěcí soubory vyžadují před použitím dekomprimaci. Komprimované archivy jsou zabaleny ve standardním formátu ZIP, a proto mohou být otevírány a rozbalovány všemi dostupnými komprimačními programy typu Winrar nebo Winzip.

Jak to funguje: Vždy je možné komprimovat najednou pouze ty soubory, jež se nacházejí v jedné složce. Archiv se vytvoří na cestě, které odpovídá umístění souborů a jednoduše se dá vytvořit klepnutím pravým tlačítkem na soubor a výběrem příkazu Komprimovaná složka z menu Odeslat. Již existující archivy se dají rozšířit použitím technologie drag&drop. Takto je možné do komprimované složky přidávat soubory z jiných složek. Technologie drag&drop funguje jak při otevřené komprimované složce, tak i u ikony této složky. Pokud použijete druhou metodu přidávání složky do archivu, má samotný průběh komprimace sklon k problémům při zobrazení, to znamená, že data přidaná do archivu se vám tak dlouho neukáží, dokud neprovedete nějakou jinou akci pomocí technologie drag&drop při otevřeném okně Komprimované složky. Ochrana archivu heslem platí při přidávání do archivu pouze pro obsah archivu, jaký byl v okamžiku vytvoření hesla. To znamená, že přidané soubory jsou bez ochrany, dokud nezopakujete zadání hesla.

Pokud vám přístup ke Komprimovaným složkám pomocí kontextového menu Odeslat/Komprimované složky připadá hodně rozvláčný, můžete si složku s názvem Komprimované složky dodatečně zkopírovat na pracovní plochu. Poté můžete komprimovat soubory jednoduše pomocí technologie drag&drop.

Sharewarové alternativy pro Windows 95/98: Cenově výhodné, případně zcela bezplatné komprimační programy jsou k dispozici ve dostatečném množství. Pro uživatele Windows 95/98 lze doporučit například sharewarový program Winrar 2.71, jejž najdete nebo na internetové adrese www.rar.cz/index.html (Wr271cz.exe, 651 KB), nebo program Winzip verze 8.0, který opět naleznete nebo na internetové adrese www.winzip.com (1,2 MB). Program Winrar zvládá například kromě vlastního formátu RAR také formát ZIP a dovede i rozbalovat soubory CAB od firmy Microsoft. Obě aplikace nabízejí velmi dobrou integraci do prostředí operačního systému Windows a spoustu dalších dodatečných funkcí.

Pokud si nainstalujete program Winrar, objeví se vám v kontextovém menu u souborů dvě nové položky. Položka Přidat do <jméno souboru.rar> automaticky vytvoří nový archiv ve stejné složce jako daný soubor. Položkou Přidat do archivu se dostanete do okna, ve kterém můžete nastavovat další parametry.

4. Media Player 7

Přehrává všechny dostupné multimediální formáty

Co tento program nabízí: Jako tomu bylo i v předchozích verzích programu Media Player 6.x, i program Media Player 7 dovede přehrávat všechny dostupné digitální formáty, ať již hudební nebo video. Všechny podporované formáty lze zjistit pomocí menu Soubor/Otevřít v položce Soubory typu. Nově jsou k této aplikaci přidány tzv. skiny, jejichž pomocí se dá měnit vzhled Media Playeru, Vizualizace (vizuální efekty) a Knihovna médií. Tyto nástroje však nejsou zrovna postaveny na intuitivním ovládání. Pomocí programu Media Player 7 ale můžete kopírovat na pevný disk Audio CD a převádět je na úsporný formát MP3 nebo WMA souborů, anebo opačným způsobem vypalovat na kompaktní disk MP3 a WMA soubory ve formátu pro klasická AudioCD (formát CDA). Posledně jmenovaná funkce však vyžaduje Adaptec-Plug-in, který ale v programu Media Player po instalaci Windows ME doposud chybí. Při kopírování Audio CD na pevný disk používá program Media Player namísto formátu MP3 formát WMA od firmy Microsoft. Většina přehrávačů však stejně podporuje oba formáty.

Firma Microsoft svůj formát WMA vychvaluje až do nebe: "You can squeeze twice a much music into the same amount of space" (český překlad zní Na stejně velké množství místa můžete uložit až dvakrát více hudby). Tuto větu můžete najít na Internetu na adrese http://windowsmedia.com/mediaguide/cooldevices/cooldevices.asp. Samozřejmě jsme si hned toto tvrzení ověřili a porovnali jsme 128 Kbit MP3 s 64 Kbit WMA. Kvalita zvuku u WMA formátu se ukázala jako znatelně horší. O to více je zajímavé, že jako standard pro grabování CD (menu Nástroje/Možnosti karta Zvukový disk CD) je v poli Nastavení kopírování nastavena Kvalita kopie na 128 Kb/s tj. stejnou hodnotu jako u formátu MP3. Při 128 Kb/s (tedy 16KB/s, což odpovídá 960 KB/min., tj. necelý 1 MB za minutu) se nedá proti formátu WMA nic namítat, ovšem v tomto případě vyžaduje stejně velké množství místa na disku jako formát MP3.

Jak to funguje: Díky velkému počtu ovládacích prvků je zpočátku zacházení s programem Media Player trochu zamotané. Zvláště se to týká práce s multimediálními soubory pomocí Knihovny médií. Tato práce vyžaduje alespoň na začátku trochu cviku.

Jako první krok se nám jeví nejužitečnější vyhledání všech multimediálních audioa videosouborů na našem počítači a jejich načtení do Knihovny médií. Tato akce se provede pomocí menu Nástroje/Hledat v počítači mediální soubory... Potom klepněte na položku Knihovna médií a vyberte vlevo nahoře položku Nový seznam stop. Ten si můžete nazvat třeba Hardrock. Pokud si pak klepnete na položku Všechna zvuková média, zobrazí se vám v pravé části okna všechny zvukové multimediální soubory a vy si můžete do vámi vytvořené položky Hardrock umístit pomocí technologie drag&drop vybrané zvukové soubory. Při výběru souborů můžete uplatnit funkce kláves <Ctrl> a <Shift> známé z programu Průzkumník. Klávesa <Ctrl> umožňuje výběr více položek, takže při klepání myší na jednotlivé položky při této stisknuté klávese můžete vybírat z celého seznamu jen ty soubory, které se vám hodí. Klávesa <Shift> umožňuje souvislý výběr více položek, takže stačí klepnout na začátek řady položek, kterou chceme umístit jinam, a při stisknuté klávese <Shift> stisknout položku, která je na konci řady. Jednoznačně nejrychlejší způsob, jak úplně všechna data z Knihovny médií odstranit, spočívá ve smazání souborů ve složce Windows\All Users\Application Data\Microsoft\Media Index.

Důležité upozornění: Pokud soubory v Knihovně médií přejmenujete nebo smažete, týká se to jen tohoto seznamu, ale nikdy to neplatí pro soubory samotné. Pouze v případě, že multimediální soubory přesunete do "Koše", který se zde nazývá Odstraněné položky, a pokusíte se odtud soubory odstranit, objeví se dialogové okno, jež se vás zeptá, zda chcete tyto soubory trvale odstranit z pevného disku. Tato volba je však standardně nastavena jako deaktivovaná.

Pokud budete chtít deaktivovat vizualizace, odpovídající položku nenajdete pod menu Zobrazit/Vizualizace, nýbrž pod menu Zobrazit/Nástroje pro přehrávání.

Alternativy pro Windows 95/98: Firma Microsoft si program Media Player 7 nevyhradila pouze pro uživatele operačního systému Windows ME. Tato aplikace je také dostupná na www.microsoft.com/windows/windowsmedia, a co více, je dostupná zdarma jako download (Wmp7.exe, 9,12 MB). Navíc: pokud si tuto aplikaci stáhnete z Internetu, pak ji dostanete zcela kompletní. Obsahuje totiž například také Adaptec-Plug-In, potřebný pro vypalování na kompaktní disky. Tuto kompletní verzi vám samozřejmě nabízíme i . Uživatelům Windows ME se doporučuje dodatečné komponenty stáhnout po instalaci Windows ME, samozřejmě pokud tu možnost mají.

Uživatelé pracující s operačním systémem Windows 95 se mohou tímto přehrávačem vybavit jen tehdy, mají-li nainstalovaný program Internet Explorer 4. V tomto případě to však znamená, zejména kvůli programu Windows Player, který spotřebovává velké množství operační paměti, větší požadavky na prostředky systému, jak již bylo zmíněno zejména na operační paměť a výkon procesoru.

Pokud opravdu velice nutně nepotřebujete pro práci s multimediálními soubory tak rozsáhlou aplikaci, doporučujeme vám nainstalovat si nějaký speciální program pro přehrávání zvukových souborů například freewarový Winamp verze 2.7 (Winamp27_full.exe, 2,1 MB, najdete ji , případně na internetové adrese www.winamp.com). Zvláště na starších počítačích jako je třeba Pentium 133 běží tato aplikace bezproblémově.

5. MSN Gaming zone

Ostatní hráči čekají na Internetu

Co tato funkce nabízí: Komu je líto, že třeba hru Srdce musí neustále hrát jen proti počítači, tomu nabízejí Windows ME způsob, jak se dostat ze samoty do společnosti (i když jen virtuální). K operačnímu systému Windows ME bylo přiloženo pár on-line her, ve kterých si dotyčný může zahrát s ostatními hráči přes Internet. Při startu hry jakou je například Srdce v Internetu, se váš počítač připojuje k serveru MSN Gaming Zone. Pokud se přihlásí dostatek zájemců, hra může začít. Hráči dostanou přiřazena standardní jména Hráč 1 až Hráč 4. Možnost volby vlastního jména není možná. Zobrazí se vám také původ hráče, čili ze kterého státu pochází nebo spíše jakou jazykovou verzi Windows ME používá.

Pokud během hry hráč vypadne, převezme jeho úlohu počítač a hraje se dál. Dokonce je možný i jakýsi způsob komunikace s ostatními hráči, i když jen pomocí přednastavených dialogů, jež se automaticky překládají do jazyka soupeřů. Vlastní komentáře není možné posílat. Při našich pokusech bylo možné i před oficiálním uvedením Windows ME si s někým bez nějakého dlouhého čekání zahrát.

Freewarové a sharewarové alternativy pro Windows 95/98: Je vcelku pochopitelné, že náruživí hráči na uvedení Windows ME nečekali. Všechny rozsáhlejší síťové hry, například Command&Conquer nebo Half Life, vám nabízejí možnost nefalšované internetové bitvy. Navíc je k dispozici také celá řada jiných her, ze kterých můžeme uvést třeba Hearts nebo Backgammon, jež jsou dostupné jako freeware, případně shareware.

Vyhledávání spoluhráčů u méně rozšířených internetových her může nějakou tu chvíli trvat. Na první pokus se nám podařilo zahrát si sharewarovou hru Hardwood Hearts (najdete ji nebo na internetové adrese www.silvercrk.com/download.htm (Heartsb53.exe, 6,08 MB). Tento od pohledu velmi přívětivý program má velmi snadnou konfiguraci i ovládání.

Dříve než začnete hrát, měli byste se v každém případě dokonale seznámit s pravidly každé hry, protože ta se někdy od standardních pravidel odlišují. Tak velmi dobrý hráč hry Srdce (Hearts) sotva vyhraje v Hardwood Hearts, pokud se dobře neseznámil s trochu odlišnými pravidly této hry. Hardwood Hearts nabízejí jako celá řada jiných podobných her možnost nejprve si hru nacvičit off-line proti počítači.

Všechny internetové hry obsažené ve Windows ME si můžete zdarma stáhnout na adrese http://zone.msn.com. Najdete tam také ještě spoustu dalších her, například šachy.

6. Movie Maker

Úprava videosnímků dostupná pro běžného uživatele

Co tento program nabízí: Úkolem programu Movie Maker je doplnění a jakési završení multimediálního vybavení operačního systému Windows ME. S pomocí tohoto programu můžeme upravovat a archivovat soubory videa. Program Movie Maker rozpoznává všechny známé formáty videa, vyjma formátu MOV a RM. Zdroje dat se mohou nacházet i na externím zařízení. Pokud máte patřičně vybavenou televizní kartu, můžete například nahrávat videosekvence pomocí videokamery. S pomocí této karty se dají také na pevný disk nahrát videosekvence z televizního přijímače, a dokonce je pak pomocí jednoho tlačítka na liště nástrojů můžete posílat elektronickou poštou. Obecně se dá říci, že požadavky na hardwarové vybavení značně stoupají s délkou zpracovávaného videosnímku. Digitální videa potřebují nejen značné množství místa na disku, ale kromě toho by měl být počítač vybaven výkonným mikroprocesorem a nejméně 128 MB operační paměti. Navíc pokud není počítač vybaven zvukovou kartou, nedá se tento program vůbec spustit.

Program Movie Maker ukládá upravené soubory videa v zásadě ve svém vlastním formátu WMV. Tento formát je daleko úspornější, co se týká místa, než například nekomprimované soubory AVI.

Jak tento program funguje: Program Movie Maker prohledává videosekvence a podle střihů je rozděluje na klipy (snímky). Každý klip se pak v okně úprav zobrazí jako miniatura (thumbnail). Poklepáním na jednotlivý klip se nám tento spustí v přehrávacím okně vpravo. Pokud chcete použít jen část tohoto klipu, zvolte v menu Zobrazit příkaz Časová osa. Tím se vám ve spodní části okna zobrazí přímka s časovými údaji. Na tuto osu přetáhněte klip, ze kterého chcete vyjmout nějakou sekvenci, a to pomocí myši (podržte ukazatel myši nad značkou posuvníku, kurzor se změní na oboustrannou šipku potom můžete posunutím posuvníku nastavit začátek a konec výřezu). Kurzor se také může změnit na tvar šipky směřující vzhůru takto se nastaví místo, odkud má být klip spuštěn. Další možností je nastavení počátečního a koncového bodu střihu pomocí menu Klip/Nastavit počáteční bod střihu, a následně pomocí menu Klip/Nastavit koncový bod střihu tento způsob se dá použít v případě, že máme nastaveno zobrazení Scénáře (menu Zobrazit/Scénář). Přetahováním pomocí myši můžeme tento výřez zařadit na kterékoliv místo celého scénáře. Další klipy potom můžeme do scénáře přidávat opět buď přetažením myši do scénáře, nebo pomocí menu Klip/Přidat do scénáře či časové osy. Můžete také označit část sekvence od počátku po určitý bod. K tomu slouží příkaz Rozdělit z menu Klip. Současným označením dvou nebo více klipů můžete provést jejich sloučení, a to pomocí příkazu Sloučit, jenž se opět nachází v menu Klip.

Jak již bylo uvedeno výše, vybrané klipy se objevují v dolní části okna. Na vás je, abyste je uspořádali tak, jak mají jít časově za sebou. K tomuto scénáři můžete nahrát i mluvený komentář.

Program Movie Maker neumožňuje vkládání textu (titulků) do vytvořeného scénáře. Klepnutím na menu Soubor/Uložit film se ukončí úprava vámi vytvořeného díla. Objeví se dialogové okno, ve kterém se zvolí kvalita přehrávání. Hlavním kritériem přitom je rychlost připojení na Internet, například Video pro server WWW (56 Kb/s) nebo Video pro elektronickou poštu a dvoukanálovou síť ISDN (128 Kb/s). Pokud zvolíte možnost ISDN (nezávisle na tom, zda video chcete poslat nebo ne), získáte film kvalitnější, ale také samozřejmě bude vyžadovat více místa na pevném disku.

Freewarové a sharewarové alternativy pro Windows 95/98: Zájemce o práci a úpravu videa, který si nechce pořizovat Windows ME, může dosáhnout plné funkčnosti programu Movie Maker kombinací obou těchto programů:

1. Sharewarový program Personal AVI Editor (najdete jej nebo na internetové adrese www.flickerfree.com/Pae1_shareware.html, Pae155.exe, 1,19 MB)

2. Freewarový program Video Mail Studio (najdete nebo na internetové adrese www.digitalmediaworks.com/Products/VideoMailStudio.html, Vms30119.exe, 2,49 MB)

Aplikace Personal AVI Editor pracuje a ukládá výlučně ve formátu AVI. Dokáže ale i importovat data ve formátu BMP a WAV. V porovnání s programem Movie Maker má o něco více možností konfigurace (dostupné v menu Plug In Modules). Pomocí druhé zmíněné aplikace můžete hotové videosnímky připravené ve formátu AVI převést do komprimovaného formátu ASF. Také posílání videa pomocí elektronické pošty je možné, ovšem pouze oklikou přes internetovou stránku výrobce tohoto programu.

7. Vylepšení systému

Kosmetické změny některé vás potěší, ostatní už tolik ne

Změny v systému: Co se týká úsilí firmy Microsoft o další vylepšování operačních systémů tak, aby byly pokud možno co nejsnáze ovladatelné, projevila se u operačního systému Windows ME snaha o jejich připodobnění k systému Windows 2000. Zásadní změny oproti operačnímu systému Windows 98 se týkají především pomoci on-line, dále vyhledávání složek a souborů, nabídky Start, vzhledu a popisu počítačů dostupných v počítačové síti, jakož i rozšířených nebo naopak zjednodušených možností pro ovládání nastavení složek. Objektivně zhodnotit tyto změny je prozatím dosti problematické. Většinou se totiž jedná spíše o "kosmetiku" v nastavení než o nějaké zásadnější proměny. Mnohý uživatel například zcela jistě přivítá, že ikona Okolní počítače, která se ale nyní přejmenovala na Místa v síti, po otevření zobrazí pouze definovaná připojení a ikonu Celá síť. Jiný uživatel si naopak bude stěžovat, že už se mu nezobrazuje jeho pracovní skupina, na jejíž zobrazování byl zvyklý. Jednoznačně užitečné je následující vylepšení: pokud budete vypínat počítač, dostanete hlášení, že k tomuto počítači je připojen nějaký uživatel, a to se jménem počítače, kterého se to týká. Fakt, že z nabídky Start dočasně vymizí méně často používané položky, jež však jsou dostupné po klepnutí na dvojitou šipku na konci menu, shledávají mnozí jako velmi praktické a další zase jako matoucí.

Předělání on-line pomoci na formát HTML zcela jistě zlepšilo přehlednost, a pokud je k dispozici připojení k Internetu, je díky možnosti aktualizace daleko flexibilnější, na druhou stranu ale i relativně pomalé.

Jak to funguje: Zde vám uvedeme několik rad, jak se s novinkami v tomto systému co možná nejrychleji seznámit.

1. Jedno velmi malé užitečné rozšíření představuje možnost nastavení lišty nástrojů v okně programu Průzkumník. Doposud tuto funkci bylo možné použít pouze v programu Internet Explorer.

Klepněte v programu Průzkumník pravým tlačítkem na lištu nástrojů a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastní. V dialogovém okně, které se objeví, můžete nejen odstranit nepotřebná tlačítka a přidat další, nýbrž i aktivovat některé další funkce.

2. Náhled pro soubory obrázků ve formě miniatur je nyní možné nastavit přímo v menu Zobrazit/Miniatury. Kromě vylepšení přístupu k této volbě se prakticky nic jiného nezměnilo. Pokud budete mít tento typ zobrazení nastaven u velkých grafických souborů, bude zobrazení odpovídajících miniatur trvat poměrně hodně dlouho.

3. Pokud zvolíme typ zobrazení obsahu složky s názvem Podrobnosti, máme v menu Zobrazit dostupný příkaz Zvolit sloupce.... Tímto příkazem si můžeme nastavit, jaké sloupce mají být při zobrazení Podrobnosti viditelné a jaká má být jejich šířka. Je tedy možné si podle svých požadavků nastavit, které infomace o složkách a souborech nám mají být dostupné.

4. Standardní položky v nabídce Start se dají upravovat, klepneme-li pravým tlačítkem na Hlavní panel a z kontextového menu zvolíme příkaz Vlastnosti. Dále zvolíme kartu Upřesnit. Zde můžeme například rozhodnout, zda chceme mít v nabídce Start dostupnou složku Oblíbené, nebo zda ji odstraníme. Další možností nastavení je to, zda budeme chtít, aby se nám obsah složek Dokumenty, Obrázky nebo Ovládací panely zobrazoval přímo v nabídce Start ve formě roletových menu, nebo zda chceme, aby se nám při otevření těchto složek jejich obsah zobrazoval v novém okně.

Na kartě Obecné oproti dřívější verzi Windows přibyla také volba Používat individuální nabídky, která zajistí zobrazování pouze nejčastěji používaných položek v nabídce Start. Pokud tuto volbu vypneme, dostaneme nastavení stejné jako u minulých verzí Windows.

5. Přehled o všech registrovaných typech souborů najdete pomocí menu Nástroje/Možnosti složky na kartě Typy souborů. Na rozdíl od dřívějších verzí dovoluje tento dialog třídění podle přípon.

Alternativy pro Windows 95/98 dostupné zdarma: Možnosti nastavení systému Windows jsou dány zejména možnostmi v nastavení registru. Mnohé z toho, co Windows ME právě zčásti nabízejí přímo pomocí různých dialogových oken, se dá ve starších verzích Windows dosáhnout za pomoci malých skriptů také. Pro důležitá nebo pro zvláště oblíbená nastavení se však dají použít také různé pomocné utility, ze kterých můžeme jmenovat například Poledit (Policy.exe, 84,5 KB) nebo Tweak-UI (obě najdete ). Předkládáme vám verzi pro Windows 95 (Tweak95.zip, 63 KB), verzi pro Windows 98 (Twekui98.exe, 113 KB) a nejnovější verzi určenou pro všechny systémy Windows od verze 95 výše (Tweakui95.exe, 110 KB).

8. Režim MS-DOS

Ovladače operačního systému MS-DOS zakázané, ale možné

Co nabízí tato chybějící funkce: Doposud jsme popisovali takové ty charakteristické funkce Windows ME, jež starší verze Windows nemají, ale které se dají (alespoň většina) tou či onou formou nahradit, v nejjednodušším případě stažením některého z freewarových programů z Internetu. Naproti tomu však existuje jedna vlastnost, kterou Windows ME už nemají. Touto možností je schopnost spuštění, případně restartování počítače v režimu MS-DOS a nahrání ovladačů pro systém MS-DOS.

Smysl a účel operačního systému Windows bez systému MS-DOS není zcela jasný. Firma Microsoft tvrdí, že zrušení režimu MS-DOS zvýší stabilitu systému a rychlost nahrávání jednotlivých ovladačů. Dalším argumentem, o jehož pravdivosti ale nemůže být pochyb, je ten, že Windows bez režimu MS-DOS startují rychleji. Takto získané vteřiny však nejsou podle našeho názoru dostatečným důvodem pro to, aby se takové ovladače jako jsou Ramdrive nebo Ansi bez nějaké adekvátní náhrady nenahrávaly. Údajné zvýšení stability rovněž není žádným pádným argumentem. Přinejmenším takové ovladače jako jsou Ramdrive, Ansi nebo EMM386 nijak ve Windows 95 nebo i Windows 98 neškodily a jejich používání je i dnes pro velký počet uživatelů nepostradatelné. Kromě toho většina nástrojů pro opravu problémů v operačních systémech pracuje toliko v systému MS-DOS. I operační systém Windows ME ostatně startuje na jádru MS-DOS (MS-DOS Kernel), takže je dosti nepochopitelné, proč nám v této verzi Windows firma Microsoft přístup do režimu MS-DOS zakázala.

Konfigurace prostředí MS-DOS: Součástí operačního systému Windows ME však doposud jsou soubory CONFIG.SYS a AUTOEXEC.BAT, ale pouze z důvodu zpětné kompatibility. Všechny systémové proměnné uvedené v těchto souborech jsou přesunuty do registru Windows. Při startu jádra DOSu (DOS-Kernel) představovaného souborem IO.SYS jsou výše uvedené soubory zcela ignorovány.

Alespoň můžete konfigurovat prostředí pro aplikaci Příkazový řádek MS-DOS. Tuto konfiguraci můžete provést ve Windows ME pomocí souboru MSCONFIG.EXE, nebo můžete nastavení zapsat přímo do registru Windows (Hkey_Local_Machine\System\CurrentControl-Set\Control\SessionMa nager\Environment). Kromě toho můžete pomocí nového souboru s názvem CMDINIT.BAT, jenž se nachází ve složce Windows\Command, provést drobná vyladění nastavení programu Příkazový řádek MS-DOS. Tímto vyladěním se myslí například zavedení ovladače Doskey apod. Výše uvedený dávkový soubor se potom spouští automaticky při každém zavolání souboru COMMAND.COM. Rezidentní programy a ovladače pochopitelně tímto způsobem zavést nemůžete.

Ovladače systému MS-DOS pod Windows ME: Jádro systému MS-DOS představované souborem IO.SYS, jenž se nachází přímo na pevném disku, se zásadním způsobem liší od tohoto souboru, který se nachází na spouštěcí disketě systému Windows ME. Ještě si připomeneme, že spouštěcí disketa se dá vytvořit buď při instalaci Windows ME, nebo pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy klepnutím na kartu Spouštěcí disketa. Soubor IO.SYS na disketě slouží, jak jsme si ostatně již zvykli, k nahrání ovladačů systému MS-DOS a pro volbu některé položky ze startovací nabídky, která je definována v souboru CONFIG.SYS. Nabízí se tedy myšlenka, jednoduše zaměnit soubor IO.SYS na disku za ten na disketě. Když jsme tuto možnost vyzkoušeli, zjistili jsme, že se nám systém nenahrál. Ani obráceně, to znamená nastartovat systém z diskety, a pak spustit Windows, to nešlo. Windows se jednoduše odmítla spustit.

Stačí ale pár téměř nepostřehnutelných změn ve startovacích souborech pro systém MS-DOS, abychom zákaz prostředí MS-DOS ve Windows ME obešli. najdete soubor ME&DOS.BAT, jehož spuštěním automaticky vytvoříte jednoduchou startovací disketu, obsahující čtyři soubory IO.SYS, COMMAND.COM, CONFIG.SYS a AUTOEXEC.BAT. Tato startovací disketa úplně pro podporu systému MS-DOS vystačí. Po vás se jen vyžaduje vložení prázdné diskety do disketové mechaniky a poklepání myší na ikonu dávkového souboru. Takto vytvořená disketa rovněž zohlední možnou změnu názvu složky, kde jsou Windows nainstalována. Náš vzorový dávkový soubor ukazuje příklad použití ovladače systému MS-DOS s názvem ramdrive, jenž umožňuje vytvoření RAM disku (v našem případě o velikosti 8 MB).

Samozřejmě si můžete startovací disketu upravit podle vašich požadavků přidáním nebo ubráním ovladačů, které potřebujete. V každém případě dbejte na to, aby se vždy nahrál soubor IFSHLP.SYS uvedený v souboru CONFIG.SYS.

Soubor AUTOEXEC.BAT je nastaven tak, aby po nahrání grafického prostředí systému Windows ME nebylo potřeba v žádném případě ze startovací diskety číst nebo na ni zapisovat. I toto nastavení byste měli při svých úpravách respektovat. V případě startování Windows přes disketu se startovací proces prodlouží pouze o několik sekund.

§§§§§


Na stříbrnych kotoučích

Vladimír Vondráček

c00p0684

HUGO PUTOVÁNÍ ČASEM

Dějepis je pro někoho zdrojem poučení a pro někoho nutné zlo ve formě hromady významných letopočtů. Může být ale také zdrojem dobré zábavy, zvláště pokud se to nepřehání s množstvím faktografických údajů.

Poslední možnost je zpracována v Putování časem, aneb hraj a uč se s Hugem a jeho rodinou dějepis, což je podtitul tohoto CD.

Hugo je elf, respektive elfík, tedy stvoření veskrze mytické. Není též nijak zvlášť vzhledný, ale i tak je roztomilý. A je také celkem schopný a inteligentní, zvláště ve spojení se svojí rádkyní, mouchou Bzučkou. Jednoho dne se spolu se svými kamarády vypraví na pouť. Atrakce by byly, ale nefungují. Zdroj elektrické energie byl totiž zničen zlou a zlomyslnou čarodějnicí Scyllou. Hugo má tedy celkem dvě možnosti: buďto odejít s nepořízenou a nepobaven skotačením na atrakcích zpět do svého bydliště, nebo pomoci při elektrifikaci atrakcí. Zvolí druhou možnost a je tedy požádán o výpomoc při výstavbě nového alternativního zdroje elektřiny, větrného mlýnu. Jednotlivé součástky tohoto stroje se nacházejí v různých dějinných obdobích, a tak se dostáváme k dějepisu.

Elfík sedne do kouzelného vláčku a v něm se vozí po horské dráze. Není to ale obyčejný vláček, má schopnost časového transportu. Vždy po chvíli ježdění vlakem je mu nabídnuto vyzvednout z minulosti příslušnou komponentu větrného mlýnu. Když se rozhodne ji získat, vlak projede jakousi hyperprostorovou a hyperčasovou oblastí do minulosti, kde je připraven úkol. Za jeho splnění je pak obdarován danou součástkou.

Celkem je připraveno osm historických období a tím pádem osm úkolů pro splnění. Nejedná se však o testy z dějepisu, ale o celkem běžné hry, jako třeba přistávání s lunárním modulem, chytání krav do lasa nebo skládání rozbité sošky. Dějepisné učivo by za tím člověk hledal stěží, snad jen drak, kterému je třeba zodpovědět otázky, trochu připomíná učitele (přirozeně že ne zjevem). Několik dějepisných informací lze pochytit takříkajíc bokem. Na obrázcích je vidět, že již ve starověkém Římě znali kanalizaci nebo v antickém Řecku lázně a olympijské hry.

Hra je kompletně česky namluvena, jednotlivé úkoly provází celkem povedený hudební doprovod.

Ačkoliv se z této dějepisné hry nedovíte, kdy byla bitva na Moravském poli, ani kdo byl první Habsburk na českém trůnu, jistě se při ní vaše ratolest starší šesti let dobře pobaví.

Hugo - putování časem

příběh

zpracování

Producent: ITE Media

Žánr: dějepisná hra

Jazyk: česky

OS: Windows 9x, NT

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP distributor Daliborova 7, Ostrava-Mar. Hory

www.toped.cz

HUGO TAJEMNÝ LES

Opět elf Hugo, tentokrát se potýká s matematikou. Ani v tomto dílu nechybí zlá čarodějnice Scylla. Tentokrát si vzala na mušku přímo elfíka Huga. Protože ví o jeho zvědavosti, očaruje dub, situovaný poblíž místa, kde Hugo s rodinou piknikují. Dub obsahuje jeden otvor, velký právě tak, aby se do něj Hugo vešel. A tato díra pak elfíka pohltí. Ten se octne v podzemní říši. Jeho průvodcem se stává krtek, jenž se v dané oblasti přirozeně nejlépe orientuje. Shodou okolností se Hugo objeví v místě podzemní říše, které je vůbec nejvíc vzdáleno od dubu. Tento strom je jediný schopen zprostředkovat i cestu z podzemí na povrch.

Celé podzemí je protkáno sítí cest, které vedou samozřejmě i k dubu. Takže úkol dojít zpátky k piknikovému koši se může zdát směšně jednoduchý. První komplikací při cestě zpět na sluneční světlo je systém kontrolních bodů, jimiž je třeba projít, a úkol v nich obsažený i splnit. Podstatně větší komplikací jsou pak přesýpací hodiny, ve kterých tekoucí písek určuje zbývající čas. Proteče-li totiž poslední zrnko písku úzkým hrdlem dolů, elfíkova rodina sbalí piknik a Huga ponechá svému osudu uvnitř stromu. Malou náplastí na ubíhající čas je trocha písku, kterou elfík dostane od krtka při úspěšném splnění úkolu v kontrolním bodě. Množství obdrženého písku je uměrné počtu správných odpovědí.

Kde je ta matematika?, ptají se jistě ti, co přečetli první větu a zatím v článku neobjevili nic, co by se matematice, byť vzdáleně, podobalo. A ti důvtipnější jistě přišli na to, že tato "královna věd" je ukryta v kontrolních bodech. Právě zde jsou Hugovi předkládány k řešení nejen matematické, ale i logické úlohy. Typickým příkladem úloh matematických budiž test na sčítání nebo určování, která z dvojice čísel je blíže číslu zadanému. Logickou úlohou je pak například skládání dominových kostek podle nějakého logického pravidla. Tajemný les obsahuje takovýchto úloh desítky, takže prostoru k procvičení si mozku je skutečně mnoho.

Někteří si jistě pohrdavě odfrknou s tím, že tyto úlohy jsou směšně jednoduché. Proto je možno zvolit ze tří obtížností, kdy vyšší obtížnost je prezentována jednak rychleji ubývajícím čase, jednak se zvyšuje obtížnost úkolů v kontrolních bodech. Takže dostat se ven ze stromu v nejvyšší obtížnosti vyžaduje nejen dostatečné znalosti matematiky, ale i rychlost, s jakou jsou tyto znalosti využívány.

Vše výše uvedené lze shrnout tak, že se jedná o poměrně dobrou učební pomůcku.

Hugo - tajemný les

zpracování

náročnost

Producent: ITE Media

Žánr: zábavná matematika

Jazyk: česky

OS: Windows 9x, NT

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma:

TOP distributor, Daliborova 7, Ostrava-Mar. Hory

www.topcd.cz

HUGO DOBRODRUŽSTVÍ V DŽUNGLI

Další setkání s Hugem. Tentokrát nás elfík zavede do džungle. A opět se utká se zlou čarodějnicí Scyllou, která mu unesla celou rodinu, čítající jeho ženu Hugolínu a a děti Elfíka, Elfinku a Elfíňátko, na džunglí porostlý Ostrov džunglí. Aby to ale Hugo neměl lehké, spřáhla se s místním zlodušským vládcem Donem Krokem. Hugovu rodinu umístili do klece na vrchol nehostinného skaliska, které je navíc bedlivě střeženo. Takže situace více než svízelná. Naštěstí se elfíkovi podaří se na ostrov dostat, a dokonce se mu podaří nalézt si na ostrově kamarády, opičáka Popleťáka a tukana Fernanda. Ti mu pomáhají uvězněnou rodinu osvobodit a porazit koalici Scylly a Dona Kroka.

Na vrchol skaliska vedou celkem tři cesty. První je pomocí Hugoptéry, což je osobní elfíkova vrtule připevněná na jeho záda, s jejíž pomocí se na vrchol hory dostane vzduchem. V cestě mu stojí řada překážek, jimž se musí za letu vyhýbat. Druhá cesta vede po zemi, Hugo sbírá diamanty a prolézá pyramidou až na její vrchol. Poslední, třetí cesta je tak trochu mezi oběma předchozími Hugo leze po liánách, vyhýbaje se cestou padajícím modrým slonům a číhajícím leopardům. Na každou takovou cestu má elfík tři "životy". A při úspěšném vyhnutí se všem nástrahám se dostává na vrchol skály. Zde čeká největší problém: ve skále jsou vytesány tři otvory, ale pouze jeden z nich otevírá klec Hugovým blízkým. Vložení paže do nesprávného otvoru je odměněno prudkou katapultáží zpět do zeleného přítmí džungle, a znamená znovu projít celou nebezpečnou cestu na vrchol.

Aplikace je doplněna ještě o tři "nesoutěžní" hry, na jejichž konci už nestojí možnost osvobodit elfí rodinku. Jedná se o pexeso a hru Následuj opici, kteréžto procvičují paměť. Pexeso snad není třeba vysvětlovat. V následování opice nejprve šimpanz projde trasu, kterou musí Hugo po něm přesně zopakovat. Poslední je hra opičí obchod, kdy je třeba z díry vykouknuvší opici bacit rybou. Opice pak vydá banán elfovu kamarádovi opičákovi.

Hry mají jen dva stupně obtížnosti, k ovládání hry z klávesnice se přidává i možnost zapojit joystick a mohou hrát dva hráči proti sobě na jednom počítači.

Hra je opět kompletně ozvučena a česky namluvena. Veškeré vysvětlování probíhá taktéž slovně, takže není ani potřeba umět číst.

Celkem pěkně je zpracováno i prostředí a animace, které jsou docela věrné. Celá aplikace je takřka návyková, protože člověka pohltí a jen velmi těžko se lze od ní odpoutat. Ačkoliv je na výběr jen šest her, jejich různá obtížnost rozhodně smazává pocit nedostatečného počtu. Z vlastní zkušenosti mohu říct, že na tomto stříbrném kotouči jsou ukryty až hodiny solidní zábavy. A ještě na závěr dodám, že aplikace je určena pro děti ve věku od šesti do dvanácti let.

Hugo  dobrodružství v džungli

zpracování

příběh

Producent: ITE Media

Žánr: hry pro děti

Jazyk: česky

OS: Windovs 9x, NT

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma:

TOP distributor, Daliborova 7, Ostrava-Mar. Hory

www.topcd.cz

KŘÍŽEM KRÁŽEM STALETÍMI

Došlo k únosu podivínského vědce, který se zabýval historií. Zloduch ho unesl někam do minulosti, a na vás je, abyste ho zachránili. Nejedná se o nějakou akční hru, ale o dějepisné učivo pro děti, podané touto zábavnou formu.

Než začnu s detailnějším popisem, musím poznamenat, že produkt pochází z nakladatelství Dorling Kindersley a v ČR ho distribuuje BSP Multimedia. Některým z vás se po přečtení předchozí věty vybaví tituly jako Hejbejte se, kosti moje nebo Jak věci fungují. Proto i prostředí aplikace je velmi podobné a nejlépe se nabízí srovnání právě s prvně jmenovaným titulem. I zde je průvodcem animovaný panáček, který obstarává nejen nápovědu, ale i drobné povyražení v podobě žertovných hlášek a vtípků. Konečně legráckami jsou doplněny i další části programu.

Ale nyní k aplikaci samé. Po úvodní animaci, v níž je hráč seznámen s problematikou, se objeví prostředí půdy, kde se nacházejí různé aktivní prvky. Po kliknutí na ně se hráč přesouvá v herním schématu na různá místa. Těmito místy mohou být jednak různorodé hříčky, jednak se lze dostat, přes prvek Stroj času, do některé z osmi historických epoch. Zde může hráč obdržet informace o době, ve které se právě nachází. Může také zodpovědět několik otázek a tím získat např. nálepku do svého notýsku. Otázky nejsou věsměs obtížné, takže jejich zodpovězení je možné po pouhém vyslechnutí příslušných komentářů k obdobím.

Stejně jako v ostatních produktech BSP Multimedia, i zde je spousta vychytávek. Nejen výše zmíněné žertíky, ale lze si např. vytvořit vlastní autoportrét a následně se "fotografovat" na jednotlivých lokacích. Ke každé reálné fotografii (např. pyramid) je přidán váš upravený portrét a následně umístěn do cestovatelského alba.

Přes vše výše uvedené mám trochu rozpačitý dojem. Předně mi připadá, že program je příliš komplikovaný a provázaný. Prakticky každé okno dovolí nesystematicky procházet herními plány, mnohdy jsem nevěděl, co ještě hledat. Těžko lze tedy říct, že hra má nějaký lineární příběh, ačkoliv téma záchrany uneseného tuto možnost nabízelo. Další poznámka by patřila ke kladeným otázkám. Při jejich nesprávném zodpovězení se neděje nic, okno prostě čeká, až kliknete na správnou volbu odpovědi. Další výtku mám k doprovodným textům jako takovým. Na můj vkus jsou příliš strohé a poskytují tak informace víceméně útržkovité, i když třeba hodnotné. Podobně působí i doplnění aplikace o přehled českých dějin ve formě samostatné kapitoly, bez provázání na ostatní části hry. Obsahově jsou na tom české dějiny přece jen lépe, působí uceleněji.

Nerad bych, aby z minulého odstavce vyplynulo, že je celý produkt špatný. Pro děti, pro které je určen, není vhodná záplava obsažných a informačně hodnotných textů. Tímto způsobem se s příslušnou dějinou epochou seznámí, a možná je tato aplikace k historii přitáhne. Rozhodně budou od počítače odcházet spokojené a pobavené. Jako učební text však tato aplikace nepůsobí, což je ovšem do jisté míry výhoda.

Křížem krážem staletími

zpracování

obsažený objem historických dat

komplikovanost

Producent: BSP Multimedia

Žánr: multimediální historie pro děti

OS: Windows 9x

Jazyk: česky

Cena: 1 095 Kč

K recenzi poskytla firma:

Apro, s. r. o., www.apro.cz

§§§§§


Knihy


Age of Empires II Age of Kings

Petr Felt

c00p0709

Hru Age of Empires znám a musím říci, že i když počítačové hry nehraji, tuto mám rád. Zajímalo mě proto, co může obsahovat knížka, která přichází vlastně rok po uvedení hry samotné na trh. První, co mě potěšilo, byl poměrně podrobný popis editoru s dosti rozsáhlou ukázkou komplikovaného scénáře s několika obraty, na které jsem sám nepřišel. V knize je vyhlášena i soutěž ve tvorbě scénářů, uvidíme...

Pomohl mi i podrobný popis jednotlivých misí, jež jsou jednou z variant, které hra nabízí. Popis jednotek a budov je dobrý, přehled klávesových zkratek je užitečný. Nejvíce jsem byl ale zvědav na popis taktik, postupů a triků, které kniha slibuje. Některé uváděné postupy patří k základním taktikám, jaké jsou běžné. V řadě případů ale kniha uvádí postupy, jež tak zcela běžné nejsou lze je sice objevit na Internetu, ale musíte vědět, kde hledat a následně převést do mateřského jazyka.

Vhodnou součástí knihy je i přehled herních mapek s rozborem jejich vhodnosti nebo nevhodnosti pro určité typy civilizací a herní postupy. Je to věc, která se po přečtení v knížce jeví jako samozřejmá, ale předtím mě to nenapadlo. V knížce je možné najít i řadu drobných, ale možná o to užitečnějších rad. No nic, jdu se raději věnovat tvorbě scénáře do vyhlášené soutěže.

Rychle ještě shrnutí: škoda, že knížka přišla až tak pozdě po uvedení hry na trh. Na přiloženém CD-ROMu je sice i hratelné rozšíření The Conquerors, které vydal Microsoft letos na podzim ale hlavní zájem o Age of Empires II již asi opadl. Jinak skutečným hráčům může být kniha v řadě případů užitečná, zejména část popisu misí a editoru map. Pro začátečníky možná i jako vhodný dárek k Vánocům, protože na CD je hratelné demo.


Photoshop efekty s texty

Petr Felt

Kniha přináší více než 50 tipů, jak je možno vytvářet efektní texty a nadpisy ve velmi oblíbeném grafickém editoru Adobe Photoshop. Nabízí vysvětlení jednotlivých funkcí a příkazů. Efekty jsou připraveny ve Photoshopu 5, ale je možné je použít ve verzích vyšších a některé i ve verzích nižších.

Když jsem otevřel uvedenou knihu, připadala mi známá, a úvod mi moji domněnku potvrdil. Jedná se o pozměněné vydání starší publikace o kouzlech s texty ve Photoshopu od téhož vydavatele. Na rozdíl od prvního vydání byla z knihy vypuštěna obecná část o práci ve Photoshopu, jinak zůstal obsah stejný. Změnil se formát z běžného knižního na menší, příručně kapesní. A změnila se i cena, kupodivu směrem dolů. Vlastní obsah publikace zůstal stejně zajímavý jako u prvního vydání (Photoshop kouzla s texty). Na řadě příkladů se ukazují nejrůznější postupy, efekty a použití filtrů, které nabízí Adobe Photoshop. Některé postupy jsou zajímavé a obtížně byste je objevovali (Mramorový vzhled, Mozaikové okno a řada dalších), jiné byste určitě zvládli sami i bez rady, pokud jste s Photoshopem obeznámeni. Cenné je na knize to, že není upovídaná. Každý efekt je přesně vysvětlen a podrobně v konkrétních krocích ukázán. Jednotlivé kroky jsou doprovázeny ilustračními obrázky, takže skutečně stačí si pouze vybrat, nalistovat kapitolu a máte jistotu, že se věc podaří.

Ke knize je dodáváno doprovodné CD, které obsahuje všechny ukázky a některé produkty, jež můžete využít společně s Photoshopem (zásuvné moduly, připravené akce, stopy).

Kniha se určitě bude hodit především těm, kdo připravují webové stránky, řada postupů je ale použitelná i pro jiné účely. Na adresu vydavatele jenom drobnost takhle něco jiného než efekty s texty by se pro podobnou knížku (a třeba i o jiném produktu) nenašlo?


Macromedia Flash

Petr Felt

Na knižním trhu se objevila první obsažnější kniha o programu Macromedia FLASH, který je určen pro vytváření multimediálních interaktivních aplikací, především pro Internet. V konkurenci ostatních produktů si tento program získává stále více příznivců, a bylo jen otázkou času, kdy se i na našem trhu objeví publikace o něm.

Kniha z vydavatelství UNIS Publishing je určena především začínajícím uživatelům programu FLASH. Zaměřuje se zejména na seznámení se základními nástroji a postupy.

Přibližně třetina knihy je věnována popisu prostředí a základních nástrojů pro práci s grafikou a texty. Druhá část pak probírá krok za krokem vytváření vlastní animace nastavení scény, práce s časovou osou, práce s vrstvami, vkládání a editace zvuku, podrobně je probrán vlastní řídicí aparát animací ActionScript. Zpracování událostí, nastavení cílů, práce s proměnnými, definice akcí a použití funkcí tvoří téměř jednu čtvrtinu publikace.

Zbývající kapitoly jsou věnovány kontrole a testování, možnostem publikování, začlenění animací do HTML kódu, a nechybí ani několik menších ukázek.

Na autorovi knihy je znát, že je dobrým praktikem s množstvím zkušeností. Tam, kde se snaží o "počeštění" příkazů nabídek, nástrojů nebo použití českých odborných termínů vůbec, je jeho pozice slabší. Některé termíny spíše začátečníka zmatou a možná by bylo vhodnější ponechat originální anglickou terminologii. Naštěstí odborná úroveň knihy předčí její jazykovou kvalitu. Škoda je, že ke knize není dodávám CD-ROM, a proto si čtenář musí uvedené ukázky "přepsat".

Doufejme, že tato kniha o programu FLASH je první z řady a že ji bude možné brzo srovnávat s publikacemi ostatních vydavatelů.

Přes vyslovené výtky mohu knihu začínajícím uživatelům doporučit, určitě je možné podle ní s programem začít pracovat a vytvořit své vlastní animace.


Skenování, úprava obrázků a tisk

Petr Felt

S hromadným šířením skenerů se v loňském roce na knižních pultech objevilo několik publikací, zaměřených především na základní informace pro nové majitele těchto zařízení. Téměř přesně po roce od prvního vydání se dočkala publikace Velká kniha Skenování z vydavatelství UNIS Publishing svého druhého, upraveného a doplněného vydání. Název Velká kniha Skenování, úprava obrázků a tisk naznačuje, kterým směrem se její doplnění a rozšíření ubíralo.

Publikaci je možné rozdělit na tři části: první část se zabývá problematikou skenování a skenerů v obecné poloze. Vedle rozdělení skenerů podle jejich provedení a nasazení, vysvětlení základních parametrů skenerů, se čtenář seznámí se základy počítačové grafiky.

Druhá část je věnována praktickým postupům při skenování, především tomu co a jak skenovat. Autoři knihy se netají tím, že hlavní předmět jejich zájmu plošné skenery nejsou všemocné, a proto je zařazena i kapitola věnovaná možnostem profesionálních grafických studií.

Třetí část se zabývá tím, co následuje po naskenování obrázku, tedy úpravami a přípravou pro tisk nebo publikování v elektronické podobě. Na konkrétních příkladech s řadou doprovodných obrázků se ukazují možnosti úprav, retuší, tónových a barevných korekcí, jejichž účelem je "vylepšit" naskenované předlohy nebo odstranit nedostatky.

Příprava dokumentů pro tisk a zejména tisk bezproblémový, především na dnes tak rozšířených barevných inkoustových a laserových tiskárnách, by jistě snesly více místa, než je jim v knize věnováno. Publikace je sice doplněna barevnou přílohou, její rozsah by ale mohl být větší. Přesto se jistě jedná o příručku, která uvede nového majitele skeneru do problematiky skenování, následné úpravy naskenovaných materiálů, počítačové grafiky a tisku bez zdlouhavého experimentování.

§§§§§


Programovací jazyk C++

Patrik Malina

c00p0710

Pokud patříte mezi "uživatele" programovacího jazyka C++, jistě jste již alespoň jednou dospěli do chvíle, kdy jste měli na jazyku něco jako: "Teď bych rád potkal toho chytráka, co to vymyslel...". I když pouze zprostředkovaně, ta možnost tady samozřejmě je k dispozici je vám kniha pana Stroustrupa, který skutečně jazyk C++ "spáchal" a snaží se vám vysvětlit, proč tak učinil a k čemu by měl být jeho výtvor dobrý. I proto mohl začít tento sloupec nadpisem jako např. " na C++ s Mistrem...".

Na knihu lze pohlížet z několika úhlů. V první řadě ji můžete použít jako velmi solidní učebnici samotného jazyka C++, v níž autor samozřejmě klade maximální důraz na typické vlastnosti (kvůli nimž se jako tvůrce tak nadřel) jako je např. podpora objektově orientovaného návrhu. Zde je nejlépe patrné, že Stroustrup není jen výborný vědec, ale také precizní a důsledný pedagog. Výklad je rovnoměrně protkán stručnými a výstižnými příklady, a je psán velmi srozumitelně a podrobně.

Další rovinou knihy je využití ve formě referenční příručky, čemuž přesně odpovídá obsah druhé části publikace. Zde najdete v každé těžké chvíli jazyk C++ pěkně pohromadě, opět včetně typických příkladů. Rád bych také upozornil na tři kapitoly Návrh... (... a vývoj, ... a C++, ... knihoven), v nichž se autor podrobně zabývá využitím jazyka při tvorbě rozsáhlých projektů. I když C++ znáte, tyto stati vřele doporučuji. Tím však mnohostrannost titulu rozhodně nekončí.

Na závěr dodejme, co kniha není obecnou učebnicí programování, učebnicí jazyka C ani manuálem ke kterékoliv konkrétní implementaci C++ do vývojového nástroje. Není však náhodou, že pro to, čím je, vyšla tato příručka nejen u nás již v několika vydáních. Škoda jen, že tento překlad zachycuje podobu originálu z vydání druhého, přestože existuje třetí edice, která je bezesporu "nejživější".


VBA pro MS Office 2000

Patrik Malina

Poslední verze kancelářského balíku od Microsoftu sice není horkou novinkou, přesto však ještě řádnou dobu bude představovat platformu pro vývoj aplikací, jejichž základem budou právě např. Word či Excel. Jazyk VBA (Visual Basic for Aplications), implementovaný do MS Office, je dnes velmi solidním nástrojem pro profesionální práci a v této knize můžete nahlédnout do veškerých zákoutí, jež jeho implementace na pozadí kancelářských aplikací ukrývá.

Kniha obsahuje zhruba dvě základní části. První z nich je samotný výklad jazyka, jenž se odehrává v rovině "triviální" (neobjektové vlastnosti) a objektové. Veškerý materiál pro příklady je samozřejmě volen z prostředí objektových modelů aplikací Office, neboť právě k tomu VBA slouží. Druhou částí, jež se s předchozí obzvláště ve druhé polovině knihy volně prolíná, je popis kancelářských aplikací dle objektových charakteristik, s řadou praktických ukázek. Problematika je vyložena "referenčním" způsobem, takže kniha také velmi dobře slouží jako příručka pro každodenní práci. Velký důraz autor kladl na některá klíčová témata, mezi něž patří např. návrh uživatelského rozhraní, integrace pomocí OLE či přístup k databázím. Určitě nepřehlédněte ani kapitolu s konkrétními aplikacemi obzvláště doporučuji vyzkoušet programování Outlooku, neboť ten se dočkal kompletní implementace VBA právě až v Office 2000 a nabízí řadu užitečných možností. Na závěr nechybí přehledné dodatky, v nichž také např. najdete popis HTML.

Titul není určen úplným začátečníkům předchozí znalost MS Office je prakticky nezbytná a základy programování či databází jsou žádoucí. Také pokud vám principy práce s objekty nejsou zcela jasné, nahlédněte do obecnější učebnice. Jako úvod pro maximální využití potenciálu MS Office či referenční příručka je však velmi vhodná a určitě ji doporučuji.


Active Server Pages 3.0

Patrik Malina

Přestože technologie Active Server Pages pro tvorbu dynamicky generovaných webových stránek z dílny Microsoftu již zdaleka není novinkou a dosáhla značné popularity, podrobných titulů v českém jazyce prozatím na trhu nebylo nazbyt. To vše je minulostí, neboť tato kniha pravděpodobně uspokojí drtivou většinu skutečných zájemců.

Technologie ASP je v knize rozebrána opravdu velmi důkladně a výklad často zabíhá hluboko do souvisejících témat. V úvodních kapitolách se autoři zaměřují na výklad obecných principů, na nichž jsou postaveny webové aplikace, a jejich implementaci "do podoby" ASP. Seznámíte se s komunikací typu klient server, protokolem http a jeho vlastnostmi, webovými formuláři či cookies, a samozřejmě nemůže chybět úvod do objektového modelu. Následuje problematika, jež dává této technologii hlavní opodstatnění, tedy databáze a jejich implementace v technologiích Microsoftu. Čtenář se může poměrně podrobně seznámit s ADO a OLE DB, s jejichž použitím dostane na své stránky opravdu "živá" data.

V další části knihy následují rozšiřující témata pro náročné v základech je naznačeno využití XML, velmi podrobně je zpracována problematika distribuovaných aplikací (samozřejmě pomocí technologie COM a COM+), a tvůrci náročných aplikací se mohou podrobně seznámit např. s transakcemi. Došlo i na související témata, jako jsou Active Directory (adresářové služby Windows 2000) a správa a ladění IIS (Internet Information Server). V závěru nechybí přehledné referenční tabulky.

Kniha je svou podrobností a záběrem dosti vyčerpávající a postihuje ASP velmi důkladně. Doporučuji ji všem tvůrcům, kteří se pro platformu Microsoftu při tvorbě webových aplikací definitivně rozhodli, a myslí to smrtelně vážně. Jste-li začátečník, raději si ji půjčte a nahlédněte, než to rozhodnutí ve vás dozraje.


XML pro každého

Patrik Malina

Pokud se alespoň trochu pohybujete v tvorbě webových stránek a aplikací, tušíte, že XML je již více než pouze móda či vize. Dobře "zavedený" autor, jehož můžete znát jak z vlastních internetových stránek, tak např. z kursů v Computerworldu (titul našeho vydavatelství IDG), se v této publikaci ujal úkolu zasvětit zájemce do problematiky praktického nasazení této (znovu)nastupující technologie. Kniha je na první pohled poměrně útlá, což vcelku správně napovídá, že výklad je přiměřeně stručný a výstižný. Publikaci bych především označil za úvodní seznámení, jež má ve vás posílit snahu o vlastní experimentování a získávání dalších rozšiřujících informací.

Výklad je započat kapitolkou, v níž narazíte na možnosti využití technologie XML a také stručný popis vývoje značkovacích jazyků. Následují stati, jež se zabývají popisem samotné technologie a syntaxí dokumentů zde naleznete řadu jednodušších příkladů, pro jejichž vyzkoušení je již vhodné pracovat prakticky. A právě informaci o editorech či prohlížečích, stejně jako o existujících standardech, naleznete ve druhé polovině knihy, která je zaměřena ryze prakticky. Nechybí kritické hodnocení možností dnešního softwaru ve vztahu k XML, obzvláště v oblasti prohlížečů, či zmínka o standardizované implementaci XHTML 1.0. Určitě také nepřeskakujte šestou kapitolu o současném využití XML v praxi, kde naleznete odkazy na řadu reálných projektů.

Přečtení knihy může zájemcům především celou problematiku projasnit a utřídit dosud kusé informace pokud tápete, co je vlastně CSS, DTD či parser, pak je kniha přesně pro vás. Dostane se vám jak základního teoretického výkladu, jenž postačí k tvorbě korektních jednodušších experimentů, tak řady tipů, kde hledat při profesionálnějším využití této technologie. Především se však po přečtení můžete ujistit, že XML je technologie, jež má budoucnost a stojí za to se jí věnovat.


Profesionální design v reklamě

Patrik Malina

Název knihy by mohl napovídat, že se mezi "počítačovými" tituly ocitla nepatřičně. Pokusím se vás přesvědčit, proč stojí za to si ji alespoň prolistovat. Příval uživatelsky přítulného softwaru do oblasti editace textu, grafiky a DTP spolu s propagačními hesly autorských firem vytvořily iluzi, že připravit dobrý leták, katalog či plakát je pro každého hračka. Realita samozřejmě svědčí o opaku, a tato kniha vám může výrazně pomoci na cestě k profesionální tiskové prezentaci.

Vydavatel vsadil u jednoho z prvních svých počinů na jistotu a přeložil titul, jenž se stal v zemi původu již dříve bestsellerem. Autor se nezabývá žádným konkrétním softwarovým nástrojem, ale zcela obecnou problematikou rozvržení grafických prvků na tiskových stranách. Výklad obsahuje nejen podrobný popis jednotlivých prvků stránek (titulky, sloupce, okraje, ilustrace, fotografie), ale také obecné zásady (pojednání o kontrastu, proporcích, přehlednosti...) pro tvorbu libovolného dokumentu, jenž bude působit svým vzhledem. Naleznete zde příklady realizace od firemního katalogu po vkusný dopisní papír, včetně popisu nejčastějších chyb. Nemusíte být zdaleka zkušenými grafiky, abyste z autorem předložených příkladů pochopili, jak dosáhl např. větší přehlednosti či poutavosti dokumentu.

Knihu doporučuji alespoň k nahlédnutí úplně všem, od uživatelů aplikace MS Word po tvůrce např. profesionálních plakátů. Bezesporu v ní najdete řadu dobrých nápadů a sadu základních pravidel, při jejichž dodržování budou výsledky vaší práce znatelně o krok dále. Nenechte se zmást tloušťkou svazku titul obsahuje krom psaného textu velkou řadu výmluvných příkladů, jež velmi dobře demonstrují popisované zásady (včetně křídové přílohy s kapitolou o používání barev) a snadno ve vás vzbudí zájem vše ověřit v praxi. A myslím, že přesně k experimentování vás chtěl autor přimět.


Windows 2000 Podrobný přehled I. a II. díl

Patrik Malina

Vydavatelství, jež uvedlo tuto publikaci na trh, prozatím patří spíše mezi málo známé. Přestože s knižní produkcí vlastně začíná, tento pokus lze rozhodně označit za zdařilý. Samozřejmě tomu dopomohla vhodná volba tématu správa operačního systému Windows 2000 patří mezi velmi "horká" témata, ale sami dobře víte, že "když dva dělají totéž...".

Přestože autoři v názvu nijak přesně nespecifikují, kterou verzí Windows 2000 se zabývají, již letmé nahlédnutí prozradí, že v překladu je titul zaměřen na serverovou variantu, navíc v české lokalizaci. V jednotlivých kapitolách najdete podrobný popis základních součástí operačního systému s poměrně zdařilými návody na běžné administrátorské operace. Výklad není omezen na strojový popis kroků nutných k dosažení kýženého nastavení v knize naleznete rovněž podrobnější výklad související problematiky, ukázkové příklady a také řadu referencí na doplňující zdroje.

V první části publikace narazíte na tradiční úvodní témata, jimiž jsou instalace systému, přehled změn oproti verzi NT 4, popis konzole MMC, konfigurace pomocí Ovládacích panelů, správa tisku či úvod do TCP/IP. Druhý svazek obsahuje kapitoly s pokročilou tematikou, jako je systém adresářových služeb (Active Directory), správa různých klíčových serverových aplikací (DNS, Terminal Services, IIS) či vytváření klastrů.

Kniha samozřejmě zdaleka nemůže do detailu vyčerpat problematiku, jakou je operační systém Windows 2000. Přesto se dle mého názoru podařilo autorům nalézt dobrý kompromis mezi útlou neužitečnou brožurou a knihou typu "Resource Kit" na několika tisících stran. I při srovnání s kvalitními oficiálními studijními materiály, jež k této problematice připravil Microsoft pro autorizované školitele, mi publikace připadá velmi zdařilá, a proto ji doporučuji všem zájemcům, ovšem spíše z řad méně zkušených správců, resp. začátečníků.

§§§§§


Microsoft Excel 2000 pro manažery a ekonomy

Jaroslav Poláček

c00p0711

Kniha Microsoft Excel 2000 pro manažery a ekonomy zapadá do specializované řady publikací o Excelu, k nimž patří například Excel pro vědce a inženýry. Jde o úzce zaměřenou příručku, která se nesnaží o komplexní výklad všech funkcí tohoto tabulkového procesoru, ale detailně seznamuje své čtenáře (ekonomy a manažery) s možnostmi, jež jim je Excel schopen poskytnout pro jejich profesi. K lepšímu pochopení a využití probíraných příkladů slouží také CD-ROM, který mimo prohlížeče MS Internet Exploreru 5.5 US obsahuje množství doplňků, Office Plus (šablony a pod.) a hlavně množství doplňkových nástrojů pro Excel (nové grafy, analytické nástroje).

Učebnice obsahuje poměrně dlouhý úvod do problematiky (36 stran), který je důležitý pro zjednodušení dalších uváděných postupů a který operuje s mnohými termíny, jež jsou vysvětleny dále v knize.

Co bych velmi vyzvedl, to jsou příklady z praxe. Milan Brož dokázal, že Excel může využít firma zabývající se prodejem počítačů, ale i soukromý zemědělec. Na příkladech jsou dokumentovány hlavní funkce (12. kapitola) a dostatečně velký prostor získaly "Komplexní příklady" (13. kapitola), které velmi podrobně popisují například tvorbu faktury plátců DPH, rozbor mezd nebo akční plán reprezentantů (včetně využití doplňkového programu MS Map).

Pokud máte Excel nainstalovaný pro účely vaší firmy, neváhejte. Tato kniha je vhodným doplňkem, jenž vám pomůže využít tak mocný nástroj, jakým Excel 2000 bezesporu je, a navíc možná zjistíte zajímavé věci. Na druhou stranu se u čtenářů předpokládá ekonomicko-matematické vzdělání, protože autor operuje s mnoha termíny a funkcemi, které z důvodů omezeného prostoru nemohl vysvětlit. Kniha vznikala za přispění ekonomů a právě ekonomům (a možná také studentům ekonomie) bych ji vřele doporučil.


Český CorelDRAW 9

Jaroslav Poláček

Přiznám se, že když jsem si bral knihu Český CorelDRAW 9 podrobný průvodce začínajícího uživatele do ruky, byl jsem velmi skeptický. Grada totiž vydala učebnici pro grafický program v černobílém provedení v již klasické edici průvodců pro začínajícího uživatele, tedy s relativně malým procentem grafiky, což podle mého názoru vede k menší informační hodnotě takto provedeného manuálu.

Nyní musím konstatovat, že moje předtuchy byly příliš černé. Samozřejmě barevná stránka knize velmi chybí, zejména v kapitolách věnovaným paletám (s. 70-71). Grada také upravila své zvyklosti. Chybějí piktogramy mračících se obličejů a "bombiček", i když by se jejich použití na některých místech hodilo. Jinak je kniha soupisem a stručným vysvětlením většiny funkcí, které CorelDRAW 9 poskytuje. Ten kdo by hledal v textu "lahůdky" pro formátování obrázku, je zřejmě nenalezne, ale jako úvod do problematiky je kniha velmi příhodná. Místo v textu (poslední kapitola) dostaly i další aplikace přímo spojené s CorelDRAW; samozřejmě jde o základní seznámení, protože jinak by publikace měla několikanásobně více stran. Vzhledem k tomu, že ve dvaceti kapitolách se o CorelDraw dozvíte takřka všechno, bylo by zbytečné na tomto místě uvádět obsah knihy. Jediná věc, která mi poněkud komplikovala čtení, byla nepřítomnost konkrétních odkazů na související kapitoly nebo strany, ale to je věc formy.

Na závěr si dovolím postěžovat. Již na základní škole mne učili, že v jedné větě by se neměla opakovat dvě stejná slova. Je podivné, že i profesionální autoři se dopustí takových "chyb" (s. 59). Knihu doporučuji vše těm, kdo chtějí mít po ruce příručku, která jim umožní základní orientaci v příkazech tak rozsáhlého programu jako je CorelDRAW 9.

§§§§§


1/2002


Novinky


Krátké zprávy

c02p0798

Hybridní pošta

Sybase ČR a Česká pošta společně představily řešení Hybridní pošty, které umožňuje klientům většinou firmám,  jež využívají poštovní služby ve větší míře dodávat zásilky v  elektronické podobě prostřednictvím internetu. Pošta pak provede  transformaci elektronických dat do požadovaného "fyzického" formátu  a následně zásilku doručí na požadované adresy. Díky tomuto řešení  mohou zákazníci, kteří denně posílají větší množství výpisů,  faktur, nabídek, výpisů z účtu nebo různých typů personalizovaných  dokumentů, ušetřit na celkových nákladech 15 % a více.-OK

ON!contact  partnerem Sybase ČR

Sybase ČR si pro oblast CRM zvolila za partnera  společnost ON!contact Software. V rámci tohoto spojenectví je  základní produkt Sybase pro e-business Enterprise Portal doplněn  o komplexní řešení pro oblast prodeje, marketingu a služeb. Základním  softwarem je Client Management System, jenž kromě vlastní aplikace  nabízí i nástroje pro vývoj Form Painter k návrhu uživatelských  obrazovek a Agent Designer, poskytující možnost kompletně přetvářet  vnitřní procesy aplikace.-OK

pcAnywhere 10.5

Symantec uvedl  nejnovější verzi programu pro vzdálené řízení pcAnywhere 10.5.  Produkt zahrnuje nový bezpečnostní vyhodnocovací nástroj, vylepšené  instalační funkce pro správce sítí a certifikaci pro Windows  XP. Bez zajímavosti není ani to, že pcAnywhere je na trhu už  déle než 15 let!-OK

Software602

vstupuje do oblasti ASP služeb  pro malé a střední firmy pod názvem easyHosting (easy.602portal.cz).  Tato služba nespočívá jen v klasickém hostování webových stránek  zákazníka, ale umožňuje navíc využívat modulární systém aplikací,  jež postupně uvedou každého uživatele do světa elektronického  obchodování a CRM (Customer Relationship Managementu). Varianta  eDock umožňuje nejen vytváření a správu vlastních webových stránek,  ale dovoluje rovněž propojit systémem internetových adresářů  pro rychlý přístup k dokumentům. Varianta eBiz pokrývá řetězec  všech služeb, nutných pro úspěšné obchodování na internetu v  modelu B2C i B2B. Nejedná se tu pouze o klasický web s elektronickým  obchodem, ale především o nástroje na oslovení, správu a podporu  zákaznické databáze.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0799

IOL hostuje .NET

V souvislosti s "mikulášskou" vývojářskou konferencí firmy Microsoft, jež byla zaměřena na platformu .NET a vývoj těchto aplikací, představil Internet OnLine, divize Českého Telecomu, jako první poskytovatel službu hostování aplikací na serverech, podporujících právě běh aplikací v tomto prostředí. Další zajímavostí je, že služba prozatím (bez udání trvání) funguje zcela zdarma, takže vývojáři mohou na příslušných serverech umisťovat své webové služby, aplikace a komponenty bezplatně, včetně propagace ve veřejném katalogu.

Odkaz: http://dotnet.iol.cz-PAT

BECHER GAME 2001

Před koncem listopadu se dočkal vítěze již druhý ročník soutěže pro všechny nadšené tvůrce počítačových her. O úspěch se ucházely zhruba čtyři desítky týmů a jednotlivců, kteří představili široké spektrum her od žánru adventury po variace na tak klasické motivy, jakým je např. legendární PacMan. Vítězem se, stejně jako loni, stalo studio Enteron s hrou Zlatý kalich opět se jedná o dobře propracovanou adventuru s neotřelou grafikou, zpracovanou v prostředí nástroje Macromedia Flash. Podrobněji se můžete se třemi nejlepšími hrami seznámit na našem CD.-PATOdkaz: http://game.janbecher.cz/main.php3

Adobe Illustrator 10

Tradiční profesionální nástroj pro vektorovou grafiku z dílny Adobe Systems je již v plné verzi dostupný v prodejních kanálech. Aplikace je dostupná pro nejnovější platformy MacOS X či Windows XP a obsahuje spíše řadu drobnějších vylepšení než zásadní novinky. Jasná je orientace tvůrců na web, a proto se objevují další vylepšení pro snadnou přípravu grafiky na internetové stránky. Cena se pohybuje kolem 20 000 Kč při zakoupení nové verze a zhruba 7 000 Kč při upgradu.

Odkaz: http://www.adobe.com/products/illustrator-PAT

Tiny Kerio MailServer 5

Na konci listopadu představila firma Tiny Software, přední tvůrce bezpečnostních síťových technologií, definitivní verzi svého zabezpečeného poštovního serveru, jehož testovací edice byly předváděny již na veletrhu INVEX. Aplikace disponuje tradičními vymoženostmi, jak je známe u jiných produktů Tiny přehlednou a jednoduchou správou a jednoznačnou a bezchybnou funkcionalitou. Podrobnější recenzi naleznete v budoucnu v rubrice Software.-PATOdkaz: http://www.tinysoftware.cz/kms.php

Škola

Firma DTP Studio, mimo jiné distributor softwaru pro grafiku a sazbu a tvůrce zajímavých multimediálních CD, připravila po úspěchu letního projektu Grafický design v reklamě nový e-learningový kurs s názvem DTP a předtisková příprava. Stejně jako v prvním případě je studium zdarma a i forma zůstává zachována zájemce po registraci na webových stránkách obdrží e-mailem postupně všechny lekce ve formátu HTML, což zaručuje nezávislost na platformě. Po osobní zkušenosti s letním kursem toto pokračování vřele doporučuji.

Odkaz: http://skola.dtpstudio.cz-PAT

SuSE Linux 7.3 CZ

Ve velmi krátkém čase po uvedení německé a anglické verze připravila tuzemská pobočka společnosti SuSE lokalizovanou verzi produktu SuSE Linux 7.3. V nové variantě budou zřejmě patrné další pokroky ve snaze zpřístupnit instalaci a konfiguraci co možná nejblíže běžnému uživateli tomu odpovídá i výrobcem proklamovaná podpora mnoha nových grafických a zvukových karet či inovace konfiguračního nástroje YaST2. Podrobnosti naleznete v některém z příštích čísel v podobě obsáhlejšího pojednání.

Odkaz: http://www.suse.cz/cz/products/suse_linux/sl_73cz/index.html/-PAT

Oracle versus MS Exchange

Společnost Oracle, přední tvůrce a dodavatel databázových technologií, se prezentovala s velmi zajímavým marketingově-obchodním tahem. Nabídla zákazníkům aplikaci Oracle Email Migration, jež slouží k bezproblémové migraci z platformy MS Exchange na databázovou platformu Oracle9i, přičemž klientským prostředím i nadále zůstává MS Outlook. Tato "bezelstná" nabídka je samozřejmě doprovázena proklamacemi, že s tak důležitým materiálem, jako je e-mailová korespondence, přeci není možno hazardovat, a ruku v ruce s tím jde pochopitelně i zajímavá cenová politika.

Odkaz: http://www.oracle.cz-PAT

Java pro Win XP

Nedlouho po uvedení platformy Windows XP Microsoftem přispěchala firma Sun s aktuální verzí svého běhového prostředí pro aplikace napsané v jazyce Java. Jak známo, Microsoft v OS řady XP záměrně neimplementoval virtuální stroj pro běh Javy (což již bylo předmětem různých přestřelek), a proto nezbylo než tuto podporu zcela nově instalovat. Na druhou stranu, v tomto případě je zaručeno, že potřebný plug-in bude autorizován garantem jazyka Java, právě firmou Sun. Modul, vhodný prakticky pro všechna 32bitová Windows, naleznete rovněž na našem CD.

Odkaz: http://java.sun.com/getjava/-PAT

MS Data Analyzer

Zajímavý přírůstek do rodiny MS Office představila firma Microsoft v podobě aplikace Data Analyzer. Jak napovídá název, jde o pokročilý nástroj pro komplexní analýzu dat a vizuální prezentaci vztahů a závislostí. Aplikace rozšiřuje (či doplňuje) možnosti produktů, jako jsou MS Excel či SQL Server 2000 Analysis Services, a je pochopitelně určena znalým uživatelům. Cílem je především usnadnit analýzy dat bez znalosti funkcí Excelu či SQL databázového jazyka. Aplikace je dostupná jako samostatný "krabicový" produkt.

Odkaz: http://www.microsoft.com/office/dataanalyzer/-PAT

Aplikační servery Borlandu

Největší trumfy ze své vývojářské dílny si firma Borland připravila na samotný závěr roku. V minulém čísle jsme se zmínili o letošních nových verzích produktů, jejichž řadu ukončoval (letos již podruhé!) JBuilder. Vrcholem vzápětí bylo uvedení kompletní řady pro vývoj a provoz aplikací v jazyce Java tato obsahuje "vývojovou větev" Enterprise Studio pro Javu (zahrnuje několik nástrojů včetně JBuilderu) a "provozní část" Enterprise Server, nově rozrůzněný do tří edicí Web, VisiBroker a AppServer (do budoucna se počítá se čtvrtou edicí Management). Právě rozdělením aplikačních serverů dle náročnosti provozu a požadavků na tři (až čtyři) komerční produkty se snaží Borland oslovit co nejširší spektrum zákazníků, jejichž nároky byly dosud pravděpodobně příliš různorodé pro jediný balík. Tímto krokem se stal Borland dodavatelem jedné z nejširších a nejvariabilnějších platforem ve světě Javy.

Odkaz: http://www.borland.cz-PAT

Zálohování pod značkou Brightstor

Firma Computer Associates, jeden z největších dodavatelů softwaru pro správu a zabezpečení dat, představila v Praze svým partnerům a novinářům především nový marketingový tah, kterým je sjednocení produktů pro zálohování do jednotné řady Brightstor. Jako první z této řady byl nově představen BrightStor Enterprise Backup, velmi silný nástroj pro náročné použití, schopný ukládat řádově stovky GB/h. V současné době patří nabídka CA v té o oblasti k nejucelenějším a nabízí řešení pro řadu platforem a aplikačních systémů. Jak uvedli zástupci společnosti, největším konkurentem pravděpodobně zůstává firma Veritas.

Odkaz: http://www.cai.com/products/-PAT

AEC Roadshow 2001

Devět navštívených měst v průběhu tří týdnů a několik set spokojených posluchačů taková je bilance přednáškového turné, jež proběhlo mezi 30. říjnem a 15. listopadem 2001 v režii společnost AEC Data Security Company.

Cílem akce bylo seznámit laickou i odbornou veřejnost s posledním vývojem v oblasti bezpečnosti počítačových technologií a přitom opustit tradiční "baštu" drtivé většiny seminářů, přednášek a konferencí, Prahu. Rozsah prezentací počínal u počítačových virů a pokračoval přes rizika "života" v kybernetickém prostoru, šifrování dat a informací i elektronický podpis až po problematiku hackerů a neoprávněného přístupu k datům. Vysoká účast na jednotlivých přednáškách je jedním z důkazů toho, že problematika bezpečnosti dat, elektronického podpisu a antivirové ochrany je čím dál častěji chápána jako jedna z klíčových oblastí informačních technologií.

Přednáškové turné AEC roadshow 2001 se konalo v Olomouci, Ostravě, Hradci Králové, Liberci, Ústí nad Labem, Karlových Varech, Zlíně, Českých Budějovicích a Plzni.

Odkaz: http://www.aec.cz/-PAT

Xara Dreamweaver Extension

Xara Online, divize softwarového výrobce grafických editorů a různých souvisejících doplňků, uvedla komponenty Xara Modules pro integraci do webového editoru Macromedia Dreamweaver. Tento krok následoval po představení obdobné technologie pro editor MS FrontPage, kde tvůrce příjemně překvapil zájem uživatelů. Všem zájemcům jsou tak dostupné grafické komponenty, jež umožňují rychle a snadno implementovat zajímavý design i funkcionalitu do vlastních stránek. Filosofie použití je jednoznačná bez "zbytečného" psaní kódu dosáhnout dobrého vzhledu a profesionálních funkcí na bázi DHTML.

Odkaz: http://g3.dev.zy.com/moduleshelp/modules/home/dreamweaver.htm-PAT

První stovka

Web PC WORLDu za první měsíc provozu sekce TISKOVÉ ZPRÁVY jich zveřejnil rovnou stovku. Informace jsou získány ze zpráv, obdržených od českých firem, případně od místních zastoupení zahraničních společností.

Odkaz: http://www.pcworld.cz/pcw.nsf/zpravy

Universum

Vydavatelství Euromedia Group Odeon vydalo multimediální encyklopedii Universum, která je elektronickou, rozšířenou a aktualizovanou obdobou tištěné Všeobecné encyklopedie Universum, rozdělené do deseti svazků. Na dvou CD-ROM discích je kromě jiného umístěno 9 500 obrázků, 240 audio a 110 videosekvencí. Aktualizační balíčky si bude možné stáhnout z webových stránek.

Odkaz: www.universum.cz


Budoucnost `a la .NET

Patrik Malina

Den mikulášské nadílky si zvolila firma Microsoft pro konání další z řady vývojářských konferencí, jež jsou určeny všem zájemcům o tvorbu aplikací na platformě Windows a pomocí nástrojů Microsoftu. Toto letošní poslední programátorské "sezení" z řady MS Developer Days 2001 mělo jediné, byť velmi obsáhlé, téma: technologie .NET a nový balík Visual Studio .NET, jehož uvedení v plné verzi je záležitostí těchto dní.

Zajímavým překvapením v programu řadové konference se stala osobní návštěva hlavního softwarového architekta, šéfa a zakladatele Microsoftu Billa Gatese, jenž se prezentoval úvodní zhruba třičtvrtěhodinovou přednáškou. Jak jinak, řeč byla o vizích jeho firmy na poli vývoje nového softwaru, a hlavními tématy byla pochopitelně mobilní zařízení, přístup k datům a službám odkudkoliv a budoucnost internetu jako platformy pro provoz aplikací. Přestože Gates a jeho firma prosluli především geniálním a neúprosným marketingem, ve své přednášce byl technologicky věcný a další cíle své práce zřetelně spojoval s konkrétními čísly o vývoji na poli mobilních zařízení, přístupu k internetu a aplikacím z platforem mimo PC.

Po odchodu hlavního architekta (a družiny "nohsledů" ze skupiny VIP, jež na konferenci přilákala právě jeho účast) pokračovala konference velmi zajímavým programem v podání tuzemských specialistů Microsoftu byly podrobněji představeny možnosti platformy .NET, vlastnosti a schopnosti zcela nového Visual Studia .NET (jeho druhou beta-verzi již zájemci usilovně po několik měsíců testují) a v neposlední řadě potenciál nového programovacího jazyka C#.

Při pohledu do konferenčních materiálů (mimochodem poměrně bohatých a zajímavých) jsem s ohledem na události nedávno minulé opět smekl nad marketingovou důsledností Microsoftu. Okolnosti sporu o implementaci jazyka Java v podobě J++ jsou dobře známy, a proto nedávno bylo pochopitelné, že Microsoft se s tímto jazykem zcela rozešel (včetně platformy XP, jež je Javy prosta) a vyvinul vlastní technologii v podobě C# a v širším pojetí .NET. Posléze však jako by se ukázalo, že na Javě přeci jen něco je, resp. že ji přeci jen dost potenciálních zákazníků používá, a po postupných vyhýbavých odpovědích a nenápadných náznacích přes první konkrétní zprávy a ukázky na internetu se vše posunulo k hotové věci. Počátkem prosince již Microsoft silně prezentuje svou implementaci Javy s názvem J# (důsledně v souladu s definicí jazyka), a propaguje ji jako ideální řešení pro všechny zájemce, kteří chtějí z této platformy postupně migrovat na technologie .NET a přitom zachovat své dosavadní investice. Jak jsem se již zmínil, marketingu by se zde mohl přiučit ledaskdo nepochybuji, že do značné míry se jednalo o předem připravený scénář, z jehož bezvadné a překvapivé realizace může Microsoft jedině vytěžit.

Odkazy: http://www.microsoft.com/net, http://www.microsoft.com/cze/net/

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0800

První stovka

Web PC WORLDu za první měsíc provozu sekce TISKOVÉ ZPRÁVY jich zveřejnil rovnou stovku. Informace jsou získány ze zpráv, obdržených od českých firem, případně od místních zastoupení zahraničních společností.

Odkaz: http://www.pcworld.cz/pcw.nsf/

zpravy

Universum

Vydavatelství Euromedia Group Odeon vydalo multimediální encyklopedii Universum, která je elektronickou, rozšířenou a aktualizovanou obdobou tištěné Všeobecné encyklopedie Universum, rozdělené do deseti svazků. Na dvou CD-ROM discích je kromě jiného umístěno 9 500 obrázků, 240 audioa 110 videosekvencí. Aktualizační balíčky si bude možné stáhnout z webových stránek.

Odkaz: www.universum.cz

Panasonic

Firma Panasonic představila českému trhu dva nové modely mobilních telefonů, jenž mají označení GD35 a GD95. Oba mají samozřejmosti jako duální pásmo 900/1 800 MHz, podporu WAPu, dražší model GD95 navíc podporuje i takové "vychytávky" jako kalendář, záznamník, vícebarevné podsvícení atd.

Odkaz: www.panasonic.cz

Miss Internet 2001

Dne 13. prosince byly vyhlášeny vítězky letošního ročníku soutěže internetové královny krásy. Začneme od třetího místa druhou vicemiss se stala Veronika Bušujeva (získala též titul Miss Sympatie), první vicemiss Štěpánka Mikešová (zároveň Cybermiss) a titul Miss Internet 2001 si odnesla Šárka Hrabalová.

Odkaz: www.cybermiss.cz

InternetExpo

Ve dnech 21. až 23. března 2002 se ve Veletržním paláci v Praze uskuteční první ročník veletrhu InternetExpo. Ten bude zaměřen na vše, co souvisí s obsahem internetu, možnostmi jeho využití a technickým zázemím. Pořadatelem je stejně jako v případě LinuxExpo a HandyExpo firma Exponet, s. r. o.

Veletržní část bude podle tvůrců doplněna sérií přednášek a prezentací, která má přiblížit rozmanitost využití tohoto média a umožnit vystavovatelům a partnerům veletrhu ještě lépe představit a přiblížit své záměry a produkty. InternetExpo má nahradit mezeru, která vznikla zrušením veletrhu Prague Internet World, jejž každoročně pořádala agentura MIA.

Odkaz: www.internet-expo.cz

Rekordní Google

Internetový vyhledávač Google.com slaví rekordní kapacitu dat. Podle jejich oznámení se v databázi nacházejí 3 miliardy dokumentů. Jedná se o 2 miliardy webových stránek a různé dokumenty formátů PDF, MS Office, Corel a dalších (čtvrtina není v anglickém jazyce), 330 milionů obrázků, 700 milionů zpráv z konferencí.

Odkaz: www.google.com


Handy Expo - 2001 poprvé

Patrik Veselík

Od pátku 30. listopadu do neděle 2. prosince 2001 probíhal v prostorách Veletržního paláce v Praze první ročník veletrhu s názvem HandyExpo. Jak již napovídá jeho název, byl zaměřen na mobilní počítače "do ruky", což splňují přístroje od mobilních telefonů přes handheldy až po PDA.

Návštěvníci veletrhů typu Invex bývají zhrozeni nepřehlednými a neprostupnými davy sběračů, a o to více mohli být překvapeni atmosférou HandyExpa. Návštěvníků bylo tak akorát, takže nikdo nemusel mít pocit, že návštěva výstavy byla zbytečná, protože se mu z vystavovatelů nikdo nemohl věnovat.

Propastných překvapení na veletrhu nebylo mnoho, ale přesto se našly exponáty, které zaujaly. Patřil mezi ně i Handspring Treo 180, což je kombinace PDA počítače a mobilního telefonu. Ten vychází z řady počítačů firmy Handspring, takže i zde se v roli operačního systému používá PalmOS.

Vstupenky bylo možno získat zdarma na internetu po vyplnění dotazníku. Skutečné vstupenky byly slosovány a výsledky je možné najít na adrese http://www.palmserver.cz/clanek.phtml?show=375. Hrálo se o nejrůznější ceny (kromě jiného o předplatné PC WORLDu). Hlavní cenou byl PDA počítač Visor firmy Handspring.

Odkaz: www.handyexpo.cz


Nová vlajka Aceru

Patrik Veselík

Firma Acer představila řadu notebooků s názvem TravelMate 740 a nahradila tak dosavadní královskou třídu s označením TravelMate 730. Jedná se o mobilní počítače s hmotností nad 3 kg (přesnější údaj záleží na konkrétní sestavě) a maximálním vybavením. Na první pohled zaujme barevný TFT displej s úhlopříčkou 15,0" a rozlišením 1 400 x x 1 050 pixelů. Ten plní obrazovými daty videoakcelerátor ATI Mobility Radeon M6-S s 16 MB paměti typu DDR SDRAM.

Žhavé srdce

Všechny modely jsou poháněny procesory s plným jménem Intel Mobile Pentium III Processor-M. Interní takt může nabývat hodnot 933 MHz, 1 GHz, 1,13 GHz a 1,2 GHz, externí takt 133 MHz je společný pro celou řadu. Všechny jsou vyráběny 0,13mikronovou technologií, takže se nechá očekávat, že přibudou další členové rodiny s ještě vyšším interním taktem. Styk s okolím jim zprostředkovává čipová sada Intel 830MP, který umožňuje RAM paměť kapacity až 1 GB. Acer osazuje modely v základní sestavě pamětí 128 nebo 256 MB PC133, s tím, že maximální velikost je "jen" 512 MB.

Vstupte!

Velký notebook vždy disponoval rozsáhlými možnosti propojování s dalšími přístroji a počítači. Základem je faxmodem 56K V.90, síťová karta Fast Ethernet 10/100 Mb/s, slot pro PC Card tloušťky III s podporou CardBus a ZV Video, sériový a paralelní port (ten umožňuje připojení externí disketové mechaniky 3,5"). Z novějších či méně obvyklých rozhraní stojí za zmínku 2x USB verze 1.1, S-Video výstup nebo 1x FireWire. Perličkou je snímač otisků prstů, jenž povyšuje bezpečnost dat v notebooku uložených na velmi slušnou úroveň.

Diskotéka

Notebooky jsou osazovány pevnými disky s rozhraním UltraDMA/100 kapacity 20 nebo 30 GB, disketovou mechanikou 3,5" 1,44 MB. Do slotu AcerMedia Bay je možné osadit 8x DVD-ROM mechaniku, 24x CD--ROM mechaniku nebo druhý disk kapacity 30 GB s tím, že díky Hot Swap technologii se mohu vyměňovat za chodu. Na pevném disku se nachází operační systém MS Windows 2000 Professional s tím, že nejvýkonnější model používá MS Windows XP.

Odkaz: www.acer.cz


Klávesnice nebo kryt Palma?

Patrik Veselík

Firma Daka Development, Ltd., z Hongkongu představila dvě různé podoby klávesnice pro původně bezklávesnicové PDA počítače Palm V. O to se pokoušelo již mnoho firem, ale Daka je přece jen jiná. Ani jedna nevyžaduje zvláštní baterii, protože si energii bere z PDA.

Model označený výrobcem jako PK11 je vskutku miniaturní klávesnicí. Výrobce jej určil pro Palm V a hardwarově i softwarově kompatibilní. Leckdo může polemizovat o tom, zda tak malá klávesnice může ještě k tomuto účelu sloužit, či zda je to jen vtipný módní doplněk. I taková klávesnice však může leckomu usnadnit práci s PDA počítačem. Vkládání dat pomocí pera je sice možné a mnohými i používané, ale vyžaduje určitou míru zručnosti a praxe v psaní znaků na snímací část PDA počítače. Pro našince je to o to těžší, že je nutno používat způsob psaní, obvyklý v anglosaských zemích, ale ne v Čechách. Obrovskou výhodou to je pro vkládání méně obvyklých znaků, jež ani zkušený uživatel nemusí z hlavy znát.

Velikost klávesnice celkové šířky 115 mm (výška 80 a tloušťka 5,5 mm) zhruba odpovídá šířce handheldů Psion Revo. K vlastnímu tělu PDA počítače se připevňuje velmi vtipně využívá se otvoru pro "tužku". Ta se vkládá do držáku, jenž je součástí klávesnice. Vše váží jen 60 gramů, které hmotnost nijak dramaticky nezvyšují, což je velký přínos.

Druhým modelem je PK12, lišící se od předchozího způsobem použití i velikostí. Zatímco předchozí model slouží také jako kryt, verze PK12 má větší rozměry. Přesto byla navržena tak, aby ji bylo možné bez kompromisů přenášet. Vtipně se využil fakt, že počítače Palm bývají doplňkem kroužkového bloku, takže vrchní část klávesnice má stejné otvory jako papír do kroužkového bloku.

Velikost klávesnice celkové šířky 154 mm (výška 105 a tloušťka 5,5 mm) zhruba odpovídá šířce handheldů Psion Series 5, HP Jordana 720 a dalších. Možnost vkládání do kroužkového bloku je výhodou i nevýhodou zároveň; bez něj je klávesnice neskladná (tedy jako každá klávesnice). Opět je určena pro modely Palm V a při hmotnosti 95 gramů je dobrým kompromisem mezi hmotností, velikostí a užitnou hodnotou.

Pokud máte jiný PDA počítač než Palm, nesmutněte. Na jaře roku 2002 (tedy zřejmě na veletrhu CeBIT) firma představí modely pro PDA počítače společností Handspring a Casio. O podpoře produktů dalších firem (Hewlett-Packard, Compaq atd.) prozatím není nic známo. Modely PK11 a PK12 budou na světovém trhu od března 2002 za cenu 49,95 USD. Do té doby snad bude znám i distributor pro Českou a Slovenskou republiku i cena.

Odkaz: www.daka.com.hk


Jen pro dětské prstíky

Patrik Veselík

Menšiny jsou v nevýhodě v mnoha oblastech. Výpočetní technika je bohužel nezohledňuje téměř vůbec. Příkladem jsou například myši, kde mají mít všichni uživatelé podle výrobců stejně velké ruce. Další oblastí jsou klávesnice, čehož si všimla firma Datadesk Technologies, a výsledkem je řada klávesnic zvaná LittleFingers neboli klávesnice pro malé, dětské prstíky.

Domácí počítače se velmi často kupují do domácností právě kvůli dětem. Celek se pokud možno přizpůsobuje jejich potřebám, takže se kupují herní ovládací zařízení, videoakcelerátory specializované na hry a celá řada programů pro výukové i oddychové účely. Klávesnice, se kterou se uživatel setkává vedle myši nejčastěji, je přehlížena výrobci i uživateli.

Zde představený model nese označení LF-2000, a je základem celé řady. Rozdíl ve velikosti je patrný ze snímku. Základní rozmístění kláves je doplněno o kurzorové klávesy, jež nahradily pravé CTRL. Nevýhodou všech klávesnic rodiny LittleFingers jsou právě směrové či kurzorové klávesy (lidově řečeno šipky). Proti všem konvencím nejsou umístěny do tvaru obráceného písmene T, ale do tvaru písmene L. Jejich význam však klesá, protože jejich funkci často přebírá počítačová myš či integrovaný trackball. Střední klávesový blok byl tak zrušen (Insert, Delete, Home, End, PgUp, PgDn) a jeho roli převzala jiná tlačítka (v kombinaci).

Taková normální rodinka

Klávesnice jsou určeny pro počítače PC (procesory třídy x86) a/nebo Apple Mac. Všechny existují ve verzi s numerickou klávesnicí nebo trackballem. Modely pro pécéčka je možné připojit k rozhraní PS/2 nebo USB, verze pro Macy se připojují k ADB nebo USB. Ve Spojených státech je cena modelů s numerickou klávesnicí 49,95 USD, trackball vyžaduje investici ve výši 69,95 USD. Prodejce v České republice zatím není znám. Pokud se případný dovozce v redakci přihlásí, bude informace prezentována na webu PC WORLDu www.pcworld.cz.

Odkaz: http://www.data-desk.com


EURO: Spása, nebo prokletí?

Patrik Veselík

Za několik dnů se spustí naostro celosvětová akce zvaná EURO. Členské státy Evropské unie nahradí své národní měny měnou společnou. Ekonomické a politické zdůvodnění nechť je záležitostí příslušných odborníků. Důvodem tohoto článku v PC WORLDu a sekci Novinky je aktuálnost problémů, jež vzniknou. Příčinou je totiž znak měny.

Jak se to píše?

První problém vznikne při pokusu znak měny napsat. Až na výjimky se znak euro na klávesnicích nevyskytuje.

Kombinace tlačítka ALT a čísla 0128 na numerické klávesnici funguje kromě kódových stránek s azbukou všude (u cyrilice 0136). Na nových klávesnicích se znak eura vyskytuje na tlačítkách E, 4 a 5. Kombinace pravý ALT (též ALTGR) a tlačítka E funguje u většiny klávesnic včetně všech druhů českých a slovenských. Kombinace ALT + 4 funguje u britské, ALT + 5 u americké mezinárodní, kombinace ALT + U se používá u všech maďarských a polských klávesnic.

Euro a pécéčka

Napsáním znaku se přechází z jednoho problematického místa do druhého. Znak je nutné správným způsobem zobrazit. Nejrozšířenějším operačním systémem osobních počítačů jsou DOS a MS Windows, začneme tedy od nich. MS DOS neměl nikdy podporu symbolu euro z jednoduchého důvodu poslední verze MS DOS 6.22 byla ohlášena řadu let předtím, než vznikla definitivní podoba znaku euro. Microsoft neuvažuje o žádném opravném balíčku, jenž by jejich 16bitové operační systémy na příchod eura připravil. PC DOS firmy IBM je na tom o poznání lépe. Do verze PC DOS 7.1 lze implementovat znak euro instalací tzv. Year 2000 FixPaku. PC DOS 2000 je zřejmě jediná verze DOSu, která podporuje euro bez nutnosti dodatečné úpravy. Znak je navíc nezávislý na fontu. DR DOS firmy Digital Research (koupená Novellem) podporuje obdobným způsobem znak euro ve verzi 7.02 a následujících.

MS Windows 3.x jsou nadstavbou MS DOSu, který znak euro nepodporuje, takže je nutné jej implementovat samostatně. MS Windows 3.1, MS Windows for Workgroups 3.1x vyžadují tzv. Windows 3.1 Euro Currency Support velikosti 775 KB (http://www.microsoft.com/Windows/Downloads/win31/Recommended/Featured/Win31Euro.asp). Po instalaci bude euro ve fontech Arial, Courier New, MS Sans Serif a Times New Roman, s tím, že budou použitelné v programech MS Office 4.3 (Word 6.0, MS Access 2.0, MS PowerPoint 4.0 a MS Excel 5.0). MS Windows 95 vyžadují Service Pack velikosti 15 MB (http://www.microsoft.com/windows95/downloads/contents/WURecommended/S_WUFeatured/W95EuroPatch/Default.asp). Ten je k dispozici též pro českou verzi. MS Windows 98 znak euro podporují, ovšem jen v TTF fontech Arial, Courier, Times New Roman a Tahoma.

Operační systém MS Windows NT 3.51 vyžaduje instalaci balíku s názvem Euro Currency Support for Windows 3.51. MS Windows NT 4.0 se Service Packem 3 a nižším vyžadují instalaci NT 4.0 Euro Product Update, načež se symbol euro vyskytuje ve fontech Arial, Courier New a Times New Roman.

Operační systémy MS Windows 98 SE, MS Windows ME, MS Windows 2000 a MS Windows XP již nativně symbol euro podporují ve všech svých fontech.

OS/2 Warp a OS/2 Warp Server 4 firmy IBM se poprvé sblížily se symbolem euro ve FixPaku 35, pro OS/2 Merlin je určen FixPak 6. Oprava se však týká jen všech západoevropských jazyků. FixPak 38 podporu rozšiřuje na alternativní klávesnice, ale až ve FixPaku 40 pro Warp 3 (resp. FixPaku pro Merlina) je symbol euro podporován i v kódových stránkách mimo Latin1. Totéž se týká i OS/2 Warp Server for e-business. Znak euro není podporován v prostředí WinOS2.

Snad všechny aktuální verze operačního systému Linux by měly symbol podporovat. Kromě jiného to podmiňuje ISO 8859-1 Latin-1. Solaris by měl podporovat euro od verze 7 při použití kódování ISO 8859-15, ovšem ve verzi 8 má být údajně problém při tisku (fonty nejsou automaticky dowloadovány do tiskárny).

Samostatnou kapitolou je Unicode neboli univerzální vícebytová znaková sada, která se stále častěji objevuje v operačních systémech. Symbol je osazen od verze Unicode 2.1 na pozici 20AC (hexadecimální kód).

Pokud nepostačí instalované fonty se znakem , je možné pro MS Office 97 doinstalovat (http://officeupdate.microsoft.com/cze/downloaditems/OffTTUpd.exe velikosti 2,2 MB). Microsoft připravil pro MS Excel 97 speciální tlačítko, jež umožňuje formátovat údaje typu měna ve stylu euro. Tlačítko pro panel nástrojů aplikace Excel 97 je software ke stažení v anglické jazykové verzi, bude však pracovat i na české jazykové platformě (http://officeupdate.microsoft.com/cze/downloaditems/euro-xl8.exe 348 KB).

Pro přepočty národních měn v rámci EU je v programu MS Excel 2000 určena nová funkce EUROCONVERT. Její syntaxe vypadá následovně:

euroconvert(hodnota;z;na;zaokrouhlení;přesnost)

Zdrojová a cílová měna se uvádí v třípísmenné zkratce podle ISO 4217:2001 (tj. EUR pro euro, DEM pro německou marku, ATS pro rakouský šilink atd.). Dánsko, Řecko, Švédsko či Velká Británie mohou též zavést měnu euro. Microsoft prohlašuje, že v takovém případě umístí na své webové stránky aktualizaci funkce Euroconvert.

Jablečné euro

Operačním systémem MacOS opouštíme počítače IBM PC kompatibilní a přecházíme na produkty firmy Apple. Veškeré fonty obsažené přímo v MacOS 8.5 a vyšších mají podporu znaku euro. U verzí nižších má podporu jen v některých fontech.

Počítače Apple sice mají softwarovou podporu znaku euro, ovšem na klávesnici bychom jej hledali marně. Pokud font tento symbol podporuje, zobrazí se po stisknutí poněkud krkolomné kombinace SHIFT "^" (tlačítko vlevo od Backspace) a následně SHIFT "R".

Mobilní euro

Operační systém MS Windows CE se nachází v mobilních počítačích typu handheld či PDA. Obsahuje podporu znaku euro od verze 2.1 včetně. Palm OS podporuje znak euro od verze 3.5. Operační systém EPOC znají především uživatelé handheldů Psion. Ten by měl podporovat znak euro od EPOC32 verze 5 neboli stroje Psion Series 5mx, Revo/Revo Plus (kombinace Fn + E), případně Series 7 / NetBook (Fn + 4). Psion Series 5 bohužel znak nepodporuje, a nelze jej najít ani v tabulce speciálních znaků.

Webové euro

Znak je možné zobrazit dokonce třemi různými způsoby. Díky implementaci do HTML 4.0 se může vyvolat příkazem

&euro;

Při použití kódování Unicode 2.1 lze použít následující dva způsoby, lišící se od sebe jen interpretací pozice kódu

&#x20AC;

&#8364;

Rozpoznáváme euro

Tištěné dokumenty je někdy nutné převádět do počítače, ideálně do znakové podoby. K tomu slouží programy rozpoznávající tištěné písmo (OCR). Podporu rozpoznávání znaku euro oznámil pro produkt Recognita Plus 5.0 a vyšší jeho výrobce, firma ScanSoft (http://www.recognita.hu/cseh/products.html).

České účetnictví versus euro

Zřejmě největším problémem je, a hlavně bude kombinace dosového účetnictví a znaku euro. Jak již bylo řečeno, operační systém MS DOS nemá a nebude mít od původního výrobce podporu znaku euro.

Výše uvedená fakta nemají nic společného se schopností účetnictví pro MS DOS pracovat s měnou euro. Autoři mnohých programů se problému elegantně vyhnuli, když místo jednoznakového symbolu začali používat kódové označení EUR. V případě zájmu čtenářů bude tento článek pokračovat dalším dílem, věnovaným právě této problematice.

Kde vzít a nekrást?

Naštěstí existuje více cest jak získat zdarma fonty se znakem . Firma Adobe připravila řezy Euro Sans, Euro Mono a Euro Serif (http://www.adobe.com/type/euroreg.html), je však nutné se registrovat. Česká firma Střešovická písmolijna nabízí kromě celé řady placených fontů i jeden v kategorii freeware. Jeho název je Lido STF CE a podporuje jak češtinu / slovenštinu, tak znak euro a existuje v podobě TTF pro PC a Mac (http://www.pismolijna.cz/htm/free.html). Unikátní přístup zvolily firmy Lexmark a Agfa Monotype. Ty společně představily font, který sdružuje 75 podob znaku euro tak, aby mohl jediný font doplnit nejznámější řezy. Elegantně se tak vyhýbá jakýmkoli typografickým zvláštnostem, které každý jazyk skýtá (http://www.lexmark.com/software/EuroFont.zip).

Odkazy na webu

Tento článek obsahuje velké množství odkazů; existuje proto i v internetové podobě na adrese http://www.pcworld.cz/euro/

Základní informace o zavedení jednotné měny euro a dopadech tohoto procesu na české občany jsou na http://www.cnb.cz/_euro/Intelovy nové zbraně


Intelovy nové zbraně

Patrik Veselík

Firma Intel představila nové verze procesorů pro Socket 370. Pod obchodním názvem Intel Pentium III se jedná o procesor s interním taktem 1,33 GHz (S-Spec SL5VX). Je čtvrtým procesorem této řady, vyráběným 0,13mikronovou technologií. Externí takt se již nastálo usídlil na hranici 133 MHz.

Pod obchodním názvem Intel Celeron byly představeny modely s označením 1A a 1,1A. Jedná se o Tualatinové verze (256 KB cache L2 a 0,13mikronová technologie) s taktem 1 a 1,1 GHz. Protože však Celerony s tímto interním taktem již existují, doplnil výrobce jejich označení písmenem A.

Blízká budoucnost

Ve velmi krátké době se přestanou vyrábět a později i prodávat Celerony s 0,18mikronovou technologií a budou nahrazeny 0,13mikronovou verzí. Jejich interní takt se bude velmi pravděpodobně zvyšovat. Procesor Pentium III se má v nejbližší době zrychlit na 1,4 GHz, což potvrzují veřejně dostupné technické parametry, kde je již tato verze zmíněna.

Jen nové základní desky?

Pro majitele základních desek mám dvě zprávy špatnou a dobrou. Ta špatná zpráva směřuje těm, kdož mají desky s paticí Socket 370 bez podpory Tualatinu. Ti se mohou s novými procesory rozloučit. Ta dobrá zpráva je určena majitelům prastarých základních desek se Slotem 1. Ti mohou využít redukce PL-iP3/T firmy PowerLeap, jež umožňuje s pomocí nových verzí BIOSu podporu i těch uvedených i očekávaných verzí procesorů pro Socket 370. Seznam podporovaných i nepodporovaných desek se nachází jak u výrobce, tak na stránkách PC WORLDu.

Co bude s Celeronem?

Nejdříve si připomeňme, co se pod pláštíkem jména Celeron skrývalo. Jednalo se vždy o procesor se stejným jádrem jako aktuální člen řady Pentium (tedy Pentium II, Pentium III), ovšem byl zde vždy nějaký výkonový handicap. V prvních verzích chyběla L2 cache úplně, v následujících byla rychlá vyrovnávací paměť druhé úrovně (cache L2) poloviční. Nyní je rozdíl v "normální" verzi Pentia III a Celeronu jen v rychlosti externí sběrnice.

Příchodem 0,13mikronové technologie se rozdíl mezi Pentiem III a Celeronem téměř smazal. Cache L2 se zvětšila na dvojnásobek a při cenové politice stanovené pro Celerony se stal díky překvapivému výkonu diskutovaným i v okruhu hráčů, nejnáročnější a nejkritičtější skupině uživatelů. Současný procesor vyšší třídy firmy Intel však nese označení Pentium 4. Očekává se tedy, že bude představen procesor s obchodním názvem Intel Celeron, jež bude jeho levnější alternativou. Pod názvem Celeron se jinými slovy bude vyrábět a prodávat procesor pro Socket 478 a s jádrem neboli "nová" Northwood Pentia 4. To by mělo dokončit přechod Intelu od patice Socket 370 k nové Socket 478. Výrobce prozatím nesdělil dobu tohoto kroku, avšak nechá se očekávat, že se tak stane přechodem na 0,13mikronovou technologii a zřejmě zvýšením externího taktu Pentia 4 ze současné hodnoty 4x 100 (400 MHz) na 4x 133 (533 MHz). V následujícím půlroce je tento krok velmi nepravděpodobný; do té doby se tedy budeme stále ještě setkávat s Celerony pro Socket 370.


Intel jaký je vliv 0,13mikronů pro běžné uživatele?

Patrik Veselík

Světem pomalu začíná obcházet fenomén zvaný 0,13mikronová technologie. Především výrobci procesorů dávají více a více nahlédnout do jejich kuchyně jak se co peče a vaří. Nyní se objevil zmíněný termín "0,13mikronová technologie" s tím, že jiné cesty není. O co tedy jde, jaký má význam pro běžného uživatele výpočetní techniky?

Co to vlastně je?

Vše, co na světě existuje, je nutné vyrábět určitým postupem, určitou technologií. Při výrobě čipů je nejdůležitějším kritériem velikost tranzistorů a vodičů. Právě tímto rozměrem se obvykle výrobní technologie označuje. První mikroprocesor s označením i4004 se vyráběl 10mikronovou technologií, neboli šířka vodiče na čipu byla 10 mikrometrů.

Velikost čipu je velmi zhruba dána. Čím větší plochu čip má, tím větší je pravděpodobnost, že bude mít vadné místo. Vzhledem k tomu se výtěžnost (neboli úspěšnost výroby) snižuje, což výsledný výrobek prodražuje. Dalším důvodem je tvorba tepla při práci tranzistorů. Čím větší tranzistor je, tím více tepla dokáže vyprodukovat. Aby se tedy mohl procesor uchladit, musí mít určitý maximální počet tranzistorů při dané výrobní technologii. Proto se jejich velikost nezvyšuje nad určitou hranici.

Základní pravidla máme tedy definována. Procesor se skládá především z tranzistorů vzájemně propojených vodiči a umisťuje na čip, jenž může mít určitou velikost. Čím menší se tedy tranzistory a vodiče mohou vyrobit, tím více se jich na danou velikost umístí. Právě to je základní motivací pro výrobce čipů, aby se pokoušeli vyrábět stále menší a menší tranzistory a vodiče.

Jaké technologie jsou a jaké budou?

Co to přinese pro uživatele?

Podzim 2001/zima2002 touto dobou se vyrábí procesory 0,18i 0,13mikronovou technologií se stejným taktem. 0,13mikronové procesory jsou tudíž "jen" menší (tedy jejich čipy mají menší plochu). Při porovnání se svými 0,18mikronovými stejně rychlými kolegy produkují méně tepla, a díky vyšší výtěžnosti mohou být i levnější. Méně tepla znamená delší životnost procesorů i okolní elektroniky, méně hluku z chladicích větráků a pochopitelně i nižší odběr elektrické energie.


VIA má vlastní ráj

Patrik Veselík

Firma VIA Technologies nefiguruje v očích veřejnosti jako výrobce procesorů, ač se jím nákupem procesorových divizí. Jeho budoucnost však směřuje do sféry nenáročných aplikací s minimální spotřebou elektrické energie. Příchodem procesoru VIA C3 jeho výrobce zakoketoval s chladičem bez větráku, jenž se stal před lety stálým přítelem žhavých procesorů. Na veletrzích (například na posledním Invexu) předvádí své procesory též v kombinaci s pasivním chladičem, aby potvrdil pozici výrobce chladných desktopových procesorů. Jeho procesory se staly snad prvními, které přešly na tolikrát skloňovanou 0,13mikronovou technologii.

Prostě netopí

VIA Technologies představila 11. prosince procesory s názvem Eden ESP, které učinily další krok ke snižování spotřeby procesorů tam, kde jejich výkon není tím nejdůležitějším hlediskem. Jedná se o prakticky identické modely při porovnání s dosavadními C3, jen jsou určeny pro přímé pájení na základní desku a mají větší důraz na snížení spotřeby. Procesor je umístěn do pouzdra EBGA s 376 vývody. Takt nových modelů se je 400, 533 a 667 MHz, tepelný výkon se pohybuje jen na úrovni pod 5 W. Tento výkon je nižší než u většiny mobilních procesorů, o stolních ani nemluvě. Všechny modely mají externí takt 133 MHz, pro získání interního taktu se vynásobí číslem třemi, čtyřmi nebo pěti.

Výrobce směřuje procesor Eden do platformy zvané Information PC. Jedná se o celou řadu počítačů s názvy Set Top Box, web terminál, herní konzole, pokladní terminál a další. Platforma pojmenovaná Information Server je druhou oblastí pro Eden a zahrnuje routery, NAS či servery do skříně typu rack. Do třetice se má procesor osazovat v mobilních aplikacích typu Tablet PC, web pad či sub notebook.

Jak bude zítra?

Procesory C3 budou svým interním taktem stoupat blíž a blíž k hranici 1 GHz; to by správně očekávalo i malé dítě. Maximální takt tedy bude 933 MHz. Firma Intel však novými procesory donutila jiné výrobce, aby podporovali jejich pouzdro FC-PGA2 opouštěli procesorové pouzdro PPGA, jenž využívá rovněž VIA C3. Musí tedy logicky také přejít na procesorové pouzdro FC-PGA2.

Odkaz: VIA Technologies www.via.com.tw


Opera pošesté

Patrik Veselík

Norská firma Opera představila oficiální verzi svého webového prohlížeče se stejným názvem Opera 6.0 (nachází se ). Mezi nejpodstatnější nové vlastnosti patří podpora Unicode (tj. možnost správně zobrazit české, ruské, japonské, čínské a jiné nestandardní znaky), možnost úpravy vzhledu (tzv. skiny), možnost zobrazení stránek do jednoho či více oken, import elektronické pošty z MS Outlooku, možnost vytvoření tzv. osobní lišty atd. Prozatím existuje jen ve verzi pro MS Windows 95/98/98SE/ME a MS Windows NT4/2000/XP; v době uzávěrky byla ohlášena i verze pro Linux. Seznam podporovaných standardů je úctyhodný a zahrnuje od HTML 4.0 přes XML, POP3, MIME, FTP až po SS, 3DES, Javascript 1.4 či X.509.

Pro ty, kro Operu ještě neznají jedná se o prohlížeč, který existuje snad pro všechny operační systémy i hardwarové platformy. Na počítačích x86 (dříve se říkalo IBM PC AT kompatibilních) vedle všech MS Windows to je BeOS, Linux, Solaris, OS/2 či QNX, na jiných hardwarových platformách (Palm, Psion, Mac atd.) to jsou operační systémy PalmOS, EPOC, MacOS atd.). Poslední verzí je Opera 5.12.

Odkaz: Opera Software http://www.opera.no


Letošní ICQ

Patrik Veselík

Firma AOL představil 28. října poslední verzi komunikátoru ICQ s označením ICQ2001b (Build \3659 v.5.18 najdete ). Ta je určena pro operační systémy MS Windows 98/98SE/ME a MS Windows NT4/2000/XP. Uživatelé operačního systému MS Windows 95 budou zřejmě zklamáni právě tato verze Windows podporována není.

Mezi nové vlastnosti patří možnost si přímo doinstalovat drobné utilitky pro ICQ, sdílení vyhrazeného adresáře, uložení kontaktního listu na serveru (tj. je přístupný odevšad) či možnost poslat kromě textu i grafické emotikony (xichtíky). Program nově automaticky detekuje firewall a změní své nastavení tak, aby se spojil s ICQ serverem.

Odkaz: www.icq.com


Rychlost nadevše

Patrik Veselík

Firma Hitachi představila LCD displej s názvem CLM181SXW. Pod tímto nesrozumitelným jménem se skrývá překvapení displej je totiž zhruba 3x rychlejší, než dosavadní LCD displeje. Odezva všech bodů dosáhla hranice jen 12 ms, což je údaj, jenž jsme bývali zvyklí vídat spíš coby přístupovou dobu pevných disků. Výrobce u něj použil technologii zvanou Super-IPS, jenž takové výkony umožňuje.

Jsi jako obrázek

Displej úhlopříčky 18,1" má rozměry viditelného obrazu 359 x 287,2 mm a velikost jednoho bodu 0,28 x 0,28 mm. Díky tomu se na displej vejde 1 280 x 1 024 obrazových bodů (neboli SXGA rozlišení). Tyto parametry odpovídají zhruba klasickému CRT monitoru s úhlopříčkou 21". Displej má kontrastní poměr 350 : 1 a svítivost 235 cd/m2. Obraz je viditelný v úhlu 170 stupňů, a to ze všech směrů pohledu. Předchozí model CML180 zvládal jen úhel 160 ?.

Zvuk

Displej slouží jako komplexní audiovizuální konzole. Vedle samotného LCD displeje integruje stereoreproduktory výkonu 1 W a monofonní mikrofon. To postačí pro základní funkce jako doprovodné zvuky programů a podobné nenáročné aplikace.

LCD celého světa, spojte se!

Možností, jak se připojit k displeji, je celá řada. Obraz lze do něj přenášet analogovou cestou prostřednictvím 15pinového VGA konektoru, digitální podobu přenese DVI kabel. Audiočást se připojuje dvěma kabely ke zvukové kartě počítače.

Odkaz: www.hitachidisplays.com

§§§§§


IBM u soudu

Jakub Moc

c02p0801

Nespokojení majitelé pevných disků IBM Deskstar 75GXP podali v USA (Kalifornie) hromadnou občanskoprávní žalobu na jejich výrobce. Tyto disky o kapacitách 15, 30, 45, 60 a 75 GB totiž mají jednu velmi nepříjemnou vlastnost nezvykle často se nečekaně porouchají, což má za následek nenapravitelnou ztrátu všech uložených dat. Podle žaloby se jedná o výrobní vadu, resp. vadu designu pevných disků. Ta se projevuje tím, že disk začne cvakat a skřípat, přičemž není schopen načíst data z vadných sektorů. Za kratší či delší dobu disk zcela přestane fungovat a není již BIOSem vůbec detekován. Data jsou pochopitelně v nenávratnu. Výše uvedené symptomy jsou prakticky ve všech případech stejné. Stížnosti se na Internetu množí jako houby po dešti, podle některých podobnými nectnostmi trpí i novější série pevných disků IBM 60GXP. Vyskytl se dokonce i případ, kdy současně odešly dva disky zapojené v diskovém poli RAID-1. To opravdu nepotěší. Není tedy divu, že se majitelé u soudu domáhají nejen výměny vadných disků, ale i náhrady utrpěných škod, tvrzení IBM o jejich vysokém výkonu, bezpečnosti a spolehlivosti se totiž příliš nepotvrdila. Michael Granito z Connecticutu obvinil společnost IBM z klamání spotřebitele, klamavé reklamy a nekalých obchodních praktik a zažaloval ji jménem všech podobně postižených, kteří si zmiňované disky zakoupili od března 2000. Sám jejich počet jenom v Kalifornii odhaduje na několik tisíc. Podrobnosti o tomto případu si lze přečíst kromě jiných webových stránek např. na adresách http://www.hexus.net/article.php?review=209, http://www.theregister.co.uk/content/54/22708.html, http://www.techreport.com/news_reply.x/2799/5/. Jeden z postižených popisuje, že z celkem jedenácti disků, které měli ve firmě, jich selhalo pět (!) a podle jeho tvrzení se běžně reklamuje okolo 70 % těchto pevných disků, u některých obchodníků dosahuje míra reklamací dokonce 100 procent. Příčina selhávání spočívá údajně v přílišné hustotě záznamu dat na plotnách disku a z toho vyplývajícího přehřívání, čímž jsou poškozena data na sousední plotně, objevují se vadné sektory, hlavičky disku zapisují data na nesprávné místo, následně je nemohou najít, a pak už se problémy jen dále zhoršují. Zdá se, že v tomto případě výrobce zřejmě šetřil na nesprávném místě. Ať již případ dopadne jakkoliv, v tomto případě je zvláště na místě výrok: "Zálohovat, zálohovat, zálohovat!" Ani Česká republika nezůstala totiž tohoto problému ušetřena, a když disk selže, je na zálohování již pozdě a data představují obvykle to nejcennější na celém počítači.

Požádal jsem o stanovisko české zastoupení firmy IBM. Od ing. Moniky Pavlíčkové, marketingové ředitelky IBM ČR, jsme obdrželi následující stanovisko: "Deskstar 75GXP je OEM Disk a není součástí sériově vyráběných počítačů IBM. V České republice tyto disky nebyly hromadně prodávány, jsou k dispozici u vybraných distributorů a pocházejí z výrobního závodu v Maďarsku."

Podle výše uvedených faktů si může čtenář s krátkodobou zkušeností s pevnými disky myslet, že disky IBM nejsou "to pravé ořechové". Pravda je ovšem trochu jinde snad každý výrobce pevných disků měl či má proklatou sérii či model, který z nějakých důvodu zrovna nepovedl. Pešek se tentokrát zastavil u IBM, uvidíme, který výrobce to bude příště.

§§§§§


CD


Riskujete rádi?

Patrik Malina

c02p0799

Možná si říkáte, že s výpočetní technikou, neřku-li operačním systémem Windows, není radno si zbytečně zahrávat, chceme-li zachovat bezproblémovou funkcionalitu. Přesto existují nástroje a postupy, s jejichž pomocí (při dodržení určitých zásad) lze rozumně zariskovat a dosáhnout zajímavých výsledků, aniž nastane katastrofa. Přečtěte si článek v čísle, a následně hledejte potřebné programy v rubrice Téma CD (nikoliv obráceně!). Jste-li zájemci či fandové programování, můžete si vyzkoušet rychlý vývoj graficky orientovaných aplikací, a pro správce sítí se máme pěkný "sledovač" logovacích souborů. A samozřejmě řadu dalších zajímavostí!

Ale pojďme jako vždy popořadě. Začneme rubrikou Akce, firmou GFI a jejím velmi pěkným programem pro monitorování bezpečnostních logovacích souborů. Aplikace je pochopitelně určena správcům sítí a "analytikům" zabezpečení, a velmi dobře ji využijí i provozovatelé malých sítí. Pracuje na platformách Windows NT či 2000 a shromažďuje a "vyšetřuje" záznamy operačního systému jednotlivých počítačů, jež se týkají provozu a bezpečnosti. Podrobnosti naleznete v rámečku a vězte, že právě pro malé sítě (do 1 serveru/5 stanic) lze program užívat zdarma!

Velmi příjemně můžete strávit čas rovněž s rubrikou Novinky, neboť v ní najdete mimo jiné tři zajímavé hry. Jedná se o nejlepší výtvory, jež byly oceněny v soutěži Becher Game 2001 pokud jste věrnými čtenáři, víte, že i loni jsme vám vítězné programy nabídli, takže můžete porovnat kvalitu s těmi letošními. Já osobně, jako člen poroty, je z vlastní zkušenosti nemohu než vřele doporučit. Do nového ročníku s námi rovněž vstupuje elektronický filmový magazín Shot!, jenž opět přináší řadu recenzí, zajímavé rozhovory (doporučuji ten s Janem Hřebejkem) a další informace ze světa videa, filmu a televize.

Sice po delší době, ale přece jen se dostalo na našem CD i na poslední verzi prohlížeče Internet Explorer 6.0 z dílny Microsoftu. Prozatím je k dispozici jen originální americká verze, takže majitelům lokalizovaných operačních systémů doporučuji buďto počkat, nebo si instalaci dobře rozmyslet. Jste-li provozovateli nejnovějšího OS Windows XP, pak vám upgradu není třeba.

Postupme do rubriky Software. V rámci Komerční části bych v první řadě rád upozornil na ukázkovou verzi zajímavého programu Brepta jedná se o poměrně speciální aplikaci, určenou pro logopedy, pedagogy a samozřejmě jejich žáky, a velmi zhruba řečeno je její hlavní náplní zlepšení asociace zvukových podnětů a obrazových informací. Tvůrcem je občanské sdružení Petit, jež kromě tohoto nabízí i několik dalších speciálních programů pro ty z nás, jimž příroda nenadělila stejně.

Velmi pěkným nástrojem pro tvůrce všech kategorií je Runtime Revolution prostředí pro návrh graficky orientovaných aplikací na několika platformách. Je snadno použitelný jak pro úplné začátečníky, tak pro velmi zkušené programátory, a umožňuje vytvářet aplikace od nejprostších po velmi sofistikované. Naproti tomu další příspěvek je určen naprosto všem, neboť komprimační program WinZip patří k nejužitečnějším a zároveň velmi zdařilým, a navíc jej tentokrát můžete zakoupit se slevou. Posledním v této části je výukový program Deseti prsty, jenž slouží k samostudiu psaní všemi prsty na klávesnici. I zde můžete uplatnit slevu. Podrobnosti k předešlým třem aplikacím najdete v rámečku.

Již v úvodu jsme vám nabízeli možnost trochu si zariskovat, takže si povíme o rubrice Téma CD. V ní jsou obsaženy všechny programy, o nichž se dočtete v příslušném článku jsou určeny k řadě činností od práce s diskovými oddíly po úpravu aplikací. Autoři vám připravili např. pomůcky pro práci s disky (MBR Tool, Partition Resizer, Easy Recovery, Xfdisk, Ranish Partition Manager), vyhledávání a odstraňování nepotřebných souborů v operačním systému (File Sniffer Lite, File Recover, DLL Archive), úpravu funkcionality aplikací (Exoscope, Resource Hacker, Windows Enabler, Enabler), dále pak disassemblery a debuggery (Ollydbg, Pedasm, Masm32, Yoda\s Crypter, Borg), prohlížeče a editory operační paměti (Winhack, Generic Game Trainer) či správce procesů operačních systémů (Another Task Manager, Prcview). Navíc můžete editovat pevné disky, kompilovat dávkové soubory, odstraňovat reklamní bannery a zrychlovat připojení k internetu. Zde je namístě upozornit na některé důležité zásady před jakýmkoliv experimentováním si dobře přečtěte pojednání o daném programu a ujistěte se, že jeho funkci rozumíte. Než započnete pokusy, dobře si zazálohujte data (to v každém případě) a případně též původní nastavení systému. Nezapomeňte, že řada programů je velmi účinných a můžete díky nim mnoho dokázat, ale také mnoho pokazit, a to důkladně a nevratně!

Část Vyzkoušejte si obsahuje opět doprovod k zavedeným rubrikám v čísle, a navíc zde naleznete např. kvalitní editor XML dokumentů XMLSpy Suite, utilitu pro práci s obrazci CD či výborný nástroj pro hromadnou záměnu textů ve vícero dokumentech. V části Topware jsou k nalezení poslední verze populárních programů ICQ či Irfan View, dále legendární poštovní klient Pegasus Mail či nový WinAmp a "domácí" firewall ZoneAlarm.

Ačkoliv o jednom prohlížeči již byla řeč, další jsou připraveny jako vždy v rubrice Komunikace. Zřejmě druhým nejrozšířenějším zůstává Netscape Communicator, dnes již ve verzi 4.79 (tedy pokud bereme v úvahu pouze "starou" edici), a dále se velkému zájmu těší norská Opera, tentokrát již ve verzi 6. Nepřehlédněte ani další "stupínek" při vývoji nástroje Mozilla. Pokud vám vaše připojení dovolí, můžete si vyzkoušet (či upgradovat) aplikaci pro audiovizuální komunikaci MS NetMeeting v poslední verzi, a v neposlední řadě si můžete nainstalovat pěkný FTP klient WS-FTP LE, jenž se vám bude hodit při testování serveru stejné služby, o němž je řeč v rubrice Rychlokurz. Na závěr zmíním pomůcku pro správce sítí Remote Explorer, jehož název napovídá, že je sestrojen pro ovládání počítačů na dálku. Rubrika Hardware zahrnuje, jako obvykle, novinky v tabulkách TOPů v obsáhlejším provedení (v tomto čísle např. laserové domácí tiskárny či LCD monitory) a sadu nových ovladačů, mezi nimiž určitě nepřehlédněte DirectX 8.1.

Věřím, že úplný závěr tohoto (jinak doufám úspěšného) roku strávíte v naprosté pohodě, a to možná i díky našemu magazínu. I v té příští, pro PC WORLD již jedenácté sezóně, se vám budeme snažit přinést co nejvíce zajímavostí, a samozřejmě především kvalitních programů za co možná nejlepší ceny tedy hlavně zdarma! Zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

GFI LANguard S.E.L.M.

Většina z vás nám asi dá zapravdu, že zabezpečení sítě a její důkladné sledování dnes patří k základním úkonům při správě, pokud se nechceme dočkat nemilých překvapení. Velmi zajímavé softwarové produkty z této oblasti nabízí firma GFI a vy se tentokrát můžete seznámit s aplikací Security Event Log Monitor, a to jak uvnitř čísla prostřednictvím recenze, tak na CD díky verzi, jež při konfiguraci pro 1 server/5 stanic umožňuje po registraci provoz zdarma. Jak napovídá název, program slouží k centrálnímu sledování záznamů o provozu stanic a serverů (na platformě Windows NT 4 a 2000) a jejich analýzou dokáže monitorovat případné útoky či potenciální nebezpečí. Umožňuje tedy nejen velmi usnadnit nepříjemnou práci při sledování řady záznamů, ale rovněž zachytit souvislosti, jež při běžném "ručním" procházení mohou správci, obzvláště při větším počtu stanic či serverů, snadno uniknout. Těm, kteří nějaký ten útok již zažili, není třeba zdůrazňovat, o jak důležitou práci se jedná.

Runtime Revolution 1.1

Tvorba byť velmi jednoduché aplikace pro operační systém s grafickým uživatelským rozhraním (zdaleka nejen Windows) může, v závislosti na zvoleném nástroji, představovat buďto slušnou dřinu, nebo příjemné hraní. Zde vám představujeme vývojové prostředí, s jehož pomocí si poměrně pohodlně a nijak zbytečně obtížně můžete tvořit aplikace od nejjednodušších po dosti náročné, a to pro několik operačních systémů (např. Windows, Linux, MacOS). Podrobnější návod k prvním pokusům naleznete uvnitř čísla a základní verze produktu z našeho CD můžete používat zdarma. Připomenu, že vytvořené programy lze samozřejmě běžně kompilovat do spustitelné binární formy, a to např. v prostředí OS Windows pro Linux či MacOS! Velmi podrobný manuál a referenční příručku najdete ve formě nápovědy v samotném programu. Ukázkový projekt i hotový program pro Windows a Linux jsou také uloženy na CD.

Deseti prsty 4.3

Psaní všemi deseti prsty již dnes zdaleka nemusí být výsadou profesionálních "úředníků" s psacím strojem, ale stává se běžnou gramotností řady uživatelů počítače. Pokud si chcete studium co možná nejvíce zpříjemnit, přinášíme vám, opět v nové verzi, již poněkolikáté na našem CD kvalitní produkt firmy pmq Software. Aplikace nabízí jak tradiční vymoženosti kursu tohoto typu (řada lekcí s postupnou výukou, velké množství procvičovacích testů), tak různé příjemné drobnosti (zobrazení správného prstu při psaní, metronom atd.). Samozřejmostí je vyhodnocování výsledků, víceuživatelské nastavení či import dalších textů. Novinkou je pak pokročilý "cvičitel" Typing Tester k prověření vašich schopností. Autor nabídl čtenářům slevu 100 Kč, takže koncová cena produktu je 399 Kč.

WinZip 8.0

Většina z vás si asi jen těžko představí typičtějšího zástupce komprimačních utilit s grafickým uživatelským rozhraním pro Windows. Tato aplikace se stala velmi oblíbenou a stále jí zůstává, a to přesto, že již zdaleka není nejrychlejší, nejvýkonnější či nejbohatší na nabízené funkce. Inu, zvyk je železná košile. Z nejdůležitějších schopností uveďme např. podporu více formátů (zdaleka nejen ZIP), možnost plně využít technologii drag & drop pomocí myši, volitelné způsoby rozbalení archivu od prostého kopírování souborů po kontrolovanou instalaci programu či bohatou nabídku kontextového menu. Nyní máte jedinečnou možnost si program zakoupit u českého distributora, za koruny, a navíc s 10% slevou!

§§§§§


Jak na to


Riskantní utility pro Windows I.

David Čepička, Thomas Henkel, Andreas Perband

c02p0756

Programy pro vytváření oddílů pevného disku, editory operační paměti RAM, utility pro úpravy vzhledu a funkčnosti programů to všechno jsou nástroje, jež nám umožní dosáhnout přímo fantastických výsledků, anebo naopak napáchat škody nedozírné velikosti. Ukážeme vám, jak výše zmíněné nástroje smysluplně používat a jak se vyhnout všem záludnostem, které s sebou používání těchto utilit přináší.

V tomto článku vám představíme krajně podivuhodné utility, jež se vám mohou stát velmi užitečnými pomocníky. Na druhou stranu ovšem nemá cenu zakrývat, že se tyto programy mohou při nesprávném zacházení chovat velmi destruktivně. Přesto podstoupit riziko se vyplatí, a to zvláště v tomto případě, kdy nám nabízejí možnosti, které jsme dosud marně hledali. A když vám ještě k tomu prozradíme, že jsou za bezkonkurenční cenu totiž zdarma pak opravdu nemáte proč váhat a můžete se směle pustit do experimentování. Z naší nabídky vybíráme:

Exescope 6.0: Tento program vám pomůže nastavit prostředí a vlastnosti jednotlivých aplikací. Tak například můžete dosáhnout toho, aby vámi zvolená aplikace běžela vždy v popředí. Kromě toho lze pomocí tohoto programu odblokovat nepřístupné položky v menu aplikací. Vedlejší účinky tohoto tipu se sice dají jen těžko předvídat, ale přesto vám ukážeme, jak se lze vyhnout všem možným rizikům.

Partition Resizer 1.3.4: Tato utilita dokáže změnit velikost oddílu pevného disku a rovněž diskový oddíl přesunout. Pokud ale uděláte nějakou chybu, například když běh programu nenadále přerušíte, pak jsou vaše data na pevném disku s dosti vysokou pravděpodobností pryč. Prozradíme vám, co všechno je třeba provést a čemu se naopak vyhnout, abyste ztrátě dat předešli.

File Sniffer Lite 1.4: Tento pomocník dokáže najít soubory, které jste už dlouho nepotřebovali. To vám má pomoci při uklízení pevného disku. Ale na druhou stranu: Jsou tato data skutečně tak nepotřebná? Ukážeme vám, jak minimalizovat riziko odstranění důležitých dat při razantním úklidu ve vašem počítači.

Batlite 1.73: Tento program zkompiluje vaše dávkové soubory a učiní je rychlejšími konečnými produkty kompilace jsou totiž spustitelné soubory COM, tedy skutečné programy. Ovšem tak jednoduché, jak to zní, to není. Takto vytvořené programy se chovají poněkud jinak než originály. Důvod odlišného chování přitom často tkví v maličkostech řekneme vám, které to jsou.

Spyblocker 3.4: Tato aplikace dokáže z programů odstranit reklamu tak šetří nejen váš zrak, nýbrž také vaše soukromí. Má však jednu vadu na kráse: Přepisuje totiž ve složce Windows jisté soubory, jež mohou za určitých okolností obsahovat velmi důležité informace. Přečtěte si, jak přesto tuto aplikaci používat naprosto bezpečně.

Minimalizujeme riziko. Abyste mohli všechny zde nabízené programy používat bez toho, aby vám způsobily jakékoliv škody, budeme vás u každého tipu varovat před takovými akcemi, jež by vás později mohly velmi mrzet. Kromě toho vám objasníme všechna rizika, která použitím kterékoliv utility podstupujete. Samozřejmě se také dozvíte, jak tyto programy správně využívat. K tomu vám pomohou naše tipy uvedené u každého z programů.

A pokud se vám přesto něco nepovede, pak hlavně žádnou paniku. Poradíme vám, jak se vyhnout ztrátě vašich dat. V tomto případě máme pro vás na CD disku připravenou sadu utilit. Rovněž programy potřebné pro záchranu dat a jejich alternativy najdete z větší části .

Upozornění: Některé utility způsobují změny, které se jen velmi těžko vrací zpět. Proto si před začátkem experimentování bezpodmínečně udělejte zálohu vašich původních souborů. Z hlediska bezpečnosti je vůbec nejlepší vytvořit si na pevném disku diskový oddíl, na němž si všechny utility můžete bez nebezpečí vyzkoušet. Nezapomeňte si rovněž vytvořit kopii zaváděcího sektoru pevného disku (MBR Master Boot Record). Potřebný software naleznete a podrobný návod pro tuto operaci v prvním tipu tohoto článku. Některé ze zde uvedených nástrojů se také dají zneužít k ilegálním účelům například některými škodolibými kolegy v práci apod. Také si dávejte pozor na případné porušení licenčních ujednání a autorských práv.

1. Manipulace s MBR - Uložení a editace MBR beze ztráty dat

Použití: V zaváděcím sektoru pevného disku (MBR Master Boot Record) se nalézají důležité informace například tabulka oddílů pevného disku. Pomocí utility MBR-Tool si mimo jiné můžete zaváděcí sektor vašeho pevného disku uložit. Utilitu najdete , případně na internetové adrese www.diydatarecovery.nl (MBRTOOL.ZIP, 55,3 KB). Využití této freewarové utility pracující v prostředí MS-DOS, případně v programu Příkazový řádek MS-DOS ve Windows 95/98, ovšem zdaleka nespočívá jen ve vytváření záloh MBR. Vytvořenou zálohou můžete poškozený zaváděcí sektor na pevném disku nahradit, dále upravovat nebo odstraňovat tabulku oddílů pevného disku, anebo dokonce data v MBR odstranit, to když je celý zaváděcí sektor nakažen viry. Vytvoření zálohy MBR vám vřele doporučujeme, neboť celá řada virů napadá právě zaváděcí sektor a data v něm upravuje, případně i maže. Vytvoření zálohy MBR je rovněž vhodné i při experimentech s bootovacími manažery, protože tyto právě do zaváděcího sektoru zapisují. Utilita MBR-Tool ale rozeznává na vašem řadiči pouze první čtyři disky.

Riziko: Po špatném použití programu například když omylem smažete tabulku oddílů pevného disku, už svůj počítač nespustíte. Pokud tabulka obsahuje nějaké neplatné hodnoty, jelikož jste v ní provedli chybné změny, může se stát, že operační systém některé z diskových oddílů nerozpozná. To samé se stane v případě, když si vytvoříte zálohu MBR, změníte diskové oddíly a záložní kopii MBR nahrajete zpět. Program MBR-Tool dokáže kterýkoliv diskový oddíl nastavit jako aktivní. Provedete-li ale toto nastavení pro diskový oddíl, ze kterého nelze počítač nastartovat, pak se vám rovněž nepodaří počítač spustit.

Příprava: Dříve, než budete zkoušet, co tato utilita dokáže, si vytvořte zálohu MBR. K tomuto účelu si vytvořte startovací disketu. Nejjednodušší způsob asi bude vložit disketu do mechaniky a v programu Příkazový řádek MS-DOS zadat format a: /s. Poté na disketu nakopírujte soubor MBRTOOL.EXE, který najdete v archivu představovaném souborem MBRTOOL.ZIP. Vytiskněte si manuál představovaný souborem MBRTOOL_USER_MANUAL.HTM, nejlépe přes prohlížeč Internet Explorer.

Druhou možností je zmíněný soubor zkonvertovat do textového formátu a uložit jej na disketu společně s programem pro editaci textu v prostředí MS-DOS (soubor EDIT.COM obvykle se nachází ve složce Windows\Command). V programu Příkazový řádek se přepněte pomocí příkazu a: na disketovou mechaniku a zadejte

mbrtool /x:b /d:0 /f:mbrback1

Tak vytvoříte zálohu (/x:b) MBR prvního pevného disku (/d:0) do souboru mbrback1 (/f:mbrback1). Program si k vytvořenému souboru automaticky přidá odpovídající příponu. Jestliže máte v počítači pevných disků vícero, uložíte si MBR prvních čtyřech disků na vašem řadiči příkazem

mbrtool /x:b /d:a /f:mbrback1

Jak to funguje: Zálohu MBR prvního pevného disku zpět zkopírujete takto: Spusťte počítač pomocí spouštěcí diskety a na příkazový řádek napište příkaz

mbrtool /x:r /d:0 /f:mbrback1

Tento příkaz je potom případně opakovat pro každý disk zvlášť. Tak pro druhý pevný disk bude příkaz vypadat takto

mbrtool /x:r /d:1 /f:mbrback1

Příkazem

mbrtool /x:e /d:0

můžete upravovat tabulku prvního pevného disku. Obrazovka programu se rozdělí na dvě části. V horní části je vidět aktuální stav tabulky, dole tabulku s případně provedenými změnami. Obsah tabulky je podán v decimální a hexadecimální soustavě.

Upozornění: Klávesou <S> uložíte vámi provedené změny přímo do MBR, klávesou <Q> editor ukončíte bez uložení.

Sloupec s názvem ACT vám dává informaci o aktivním oddílu pevného disku obsahuje hodnotu 128. Když budete chtít nastavit jako aktivní jiný diskový oddíl, například proto, že chcete instalovat další operační systém, postupujte takto: Nejprve vyberte dosavadní aktivní diskový oddíl. První diskový oddíl odpovídá položce Entry 1, druhý diskový oddíl položce Entry 2 atd. Předpokládejme, že jako aktivní máme nyní nastaven první diskový oddíl. Stiskneme tedy klávesu <1> a na spodním řádku se objeví řádek vyžadující zadání hodnoty. Zadáme číslo 0 a stiskneme klávesu <Enter>. Nyní se vyžaduje zadávání ostatních hodnot. Ty ovšem ponecháme a tiskneme tolikrát klávesu <Enter>, dokud řádek pro zadávání hodnot nezmizí.

Potom vybereme diskový oddíl, jenž chceme nastavit jako aktivní. Bude-li se v našem případě jednat o druhý diskový oddíl, stiskneme klávesu <2> a oddíl zaktivujeme zadáním hodnoty 128. Nyní opět tiskneme tolikrát klávesu <Enter>, dokud řádek pro zadávání hodnot nezmizí. Změny uložíme stiskem klávesy <S>.

Záchrana: Pokud se nám něco nepodaří, zkopírujeme správný MBR ze dříve uložené zálohy zpět. Existuje ještě další možnost, ta je ovšem určena pouze pro profesionály. Pomocí programu MBR-Tool se dá vytvořit tabulka diskových oddílů také ručně. Popis nejdůležitějších parametrů naleznete v dokumentaci k tomuto programu.


Riskantní utility pro Windows II.

2. Velikost diskového oddílu - Zmenšení nebo zvětšení diskového oddílu beze ztráty dat

Použití: Instalace dalšího operačního systému většinou vyžaduje vytvoření, případně úpravu velikosti jednotlivých diskových oddílů. A tady je nastává vhodná příležitost pro utilitu Partition Resizer, jež je určena pro operační systém MS-DOS. Ta totiž umí zmenšovat, zvětšovat a přesunovat jednotlivé diskové oddíly. Verzi 1.3.4 najdete , případně na internetu na adrese http://zeleps.com/ (PRESZ134.ZIP, 97,8 KB).

Riziko: Při špatném použití, například když práci programu náhle přerušíte, hrozí ztráta jednoho či více diskových oddílů. Ostatní rizika se dají minimalizovat, pokud přesně dodržíte postup uvedený níže.

Příprava: Nejprve prověřte pevný disk programem Scandisk. Pro jistotu zvolte v poli Typ testu položku Úplný. Jedině tak si potom můžete být jisti, že váš pevný disk není nikde fyzicky poškozen. Jelikož program Partition Resizer při zmenšování diskového oddílu zadní sektory oddělí, nesmí na něm pochopitelně ležet žádné soubory. Ale buďte bez starosti: Partition Resizer toto dokáže ohlídat. Je-li však poslední sektor diskového oddílu obsazen, nedá se oddíl zmenšit. Proto je nutné dále provést defragmentaci disku, a to například programem Defragmentace disku.

Jelikož Partition Resizer nedokáže zmenšit diskový oddíl, na kterém on sám leží, je třeba vytvořit spouštěcí disketu, například v programu Příkazový řádek pomocí příkazu format a: /s, a poté na ni program představovaný souborem PRESIZER.EXE zkopírovat. I když při našich testech program pracoval bezchybně, doporučujeme vám udělat si před jeho spuštěním zálohu všech souborů na pevném disku.

Jak to funguje: Spusťte soubor PRESIZER.EXE. Objeví se varování o možné ztrátě vašich dat. Pokračujte stiskem libovolné klávesy (klávesou <Esc> program ukončíte). Utilita prověří všechny pevné disky, jakož i strukturu diskových oddílů a zobrazí nalezené chyby. V hlavním menu pod volbou č.3 (Partition Information) získáte detailní informace nalezených diskových oddílech. Pod volbou č. 1 se skrývá možnost úpravy velikosti diskových oddílů, a případně i jejich přesun. Po stisku klávesy <1> se vám zobrazí všechny dostupné diskové oddíly. Nyní stačí některý zvolit a pomocí kurzorových kláves <šipka vlevo> a <šipka vpravo> nastavit jejich velikost. Klávesou <Tab> se dostanete do režimu přesunutí oddílu.

Upozornění: Jakmile stisknete klávesu <Enter> a dále potvrdíte stisk klávesou <Y>, začne program pracovat, což může trvat i několik hodin. V žádném případě program nepřerušujte, jinak vám hrozí ztráta vašich dat.

Záchrana: Jestliže se něco nepovede, můžete se pokusit v některých případech zachránit vaše data tím, že pevný disk svěříte odborné firmě, která se záchranou dat zabývá. Nebo se můžete sami pokusit data zachránit pomocí záchranných programů, mezi něž patří například utilita Easy Recovery její demoverzi naleznete , případně na internetové adrese www.ontrack.com/freesoftware/index.asp#easyrecovery (ERPROFUS.EXE, 2,8 MB). Demoverze ovšem dokáže zachránit vždy pouze jeden soubor.

Tip: Podařilo se vám zmenšit velikost diskového oddílu a chcete získané místo využít pro vytvoření diskového oddílu nového? Pak můžete použít program Fdisk obsažený ve Windows nebo freewarový program Xfdisk, který najdete , případně na adrese http://www.ewetel.net/~vga.software/produkte/xfdisk.html (XFD1092B.ZIP, 70,9 KB). Oba programy jsou pro operační systém MS-DOS. Další možnou alternativou je aplikace Ranish Partition Manager (viz dále).

3 Úprava diskových oddílů - Jak se vyhnout ztrátě dat při úpravě diskových oddílů

Použití: Asi jen těžko bude někde existovat flexibilnější program pro vytváření, úpravu a přesouvání diskových oddílů, než je sharewarová utilita Ranish Partition Manager. Je určen pro operační systém MS-DOS a dokáže spravovat i méně obvyklé typy diskových oddílů. Navíc má v sobě zabudovaný jednoduchý bootovací manažer. Program též nabízí kopírování celých diskových oddílů na jiný pevný disk. Nabízíme vám jej , k nalezení je i na internetové adrese http://www.users.intercom.com/~ranish/part/ (PART.ZIP, 93,7 KB).

Riziko: Prostřednictvím programu Ranish Partition Manager můžete tabulky diskových oddílů úplně zničit, pakliže do nich zadáte nesmyslné údaje. Program vám totiž dovolí do tabulky zadat prakticky cokoliv, takže v tomto případě můžete velmi snadno přijít o svá data.

Příprava: Samotná aplikace je program pro operační systém MS-DOS. Na výběr máte dvě možnosti jeho spuštění. První možností je naformátovat disketu, vložit ji do mechaniky a spustit program v okně Příkazového řádku. Stiskem klávesy <A> se program sám zkopíruje na disketu. V následujících dvou dialogových oknech můžete pak ovlivnit chování tohoto programu po jeho spuštění. Doporučujeme vám ponechat standardní nastavení. Po restartu počítače se stisknutou klávesou <Ctrl> se program automaticky spustí z diskety.

Nevýhodou této varianty je to, že program nemůžete spouštět z příkazové řádky s parametry, což se hodí například tehdy, když chcete uložit MBR. Vytvořte si proto raději spouštěcí disketu a na ni si zkopírujte všechny soubory programu. Před jeho spuštěním si pak ujasněte, jak vlastně má struktura diskových oddílů vypadat.

Upozornění: Před jakýmikoliv změnami diskových oddílů na pevném disku nezapomeňte vždy spustit defragmentaci disku, neboť program provádí veškeré změny v diskových oddílech bez ohledu na možné ztráty dat. Avšak pro změnu velikosti oddílu také můžete použít utilitu Partition Resizer, a tak riziko ztráty dat minimalizovat. Po restartu počítače ukáže Ranish Partition Manager aktuální strukturu pevného disku.

Jak to funguje: Pro vytvoření nového diskového oddílu si vyberte řádek s parametrem Unused a stiskem klávesy <Enter> spusťte průvodce. Profesionálové mohou zadat hodnoty pro počáteční a koncový sektor přímo. Pro nastavení velikosti nového diskového oddílu použijte kurzorové klávesy.

Záchrana: V sharewarové verzi program neumožňuje ukládání a otevírání MBR. Můžete si však aktuální tabulku diskových oddílů exportovat do textového souboru, a to zadáním příkazu part -p -r > tabulka.txt na příkazový řádek. Jestliže se později vyskytnou problémy, je možné pomocí údajů v souboru nastavit hodnoty ručně. Zajímavou alternativou je uložení MBR přes utilitu MBR-Tool.

Tip: Vedle tohoto programu se v archivu PART.ZIP nachází také soubor PART0SIM.EXE. S jeho pomocí si můžete software vyzkoušet bez rizika utilita Ranish Partition Manager totiž v tomto případě pracuje s virtuálním diskem.

Alternativa: Pohodlnějším nástrojem je program Partition Magic 7.0, který je určen jak pro operační systém MS-DOS, tak pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Informace o programu najdete na internetové adrese www.powerquest.cz a vzhledem k tomu, že pracuje i v grafickém prostředí, je tak obzvláště vhodný i pro méně zkušené uživatele.

4. Nepotřebné soubory (I) - Odstraňování souborů bez poškození systému

Použití: Nepoužívané soubory na pevném disku váš počítač zpomalují a zbytečně zabírají místo. Program File Sniffer Lite určený pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 dokáže tyto soubory vyhledat. Aplikaci naleznete , případně na internetu na adrese http://kanadepro.com/filesniffer/ (FLSNIF.ZIP, 594 KB). To, co je nepotřebný soubor, a co není, program rozhoduje na základě časového údaje o posledním přístupu na tento soubor. Tato informace se totiž ukládá v operačním systému automaticky, takže není třeba, aby program File Sniffer systém neustále sledoval. Tedy čistě teoreticky, když jste nějaký soubor například 100 dnů nepotřebovali, dá se říci, že jej lze považovat za zbytečný.

Riziko: I když jste nějaký soubor dlouhou dobu neotevřeli, může přesto být pro vás velmi potřebný. Smazání systémových programů nebo souborů pak nutně vede ke zhroucení Windows. V nejhorším případě svůj počítač nespustíte vůbec. A když nějaký program v počítači nepotřebujete, neměli byste jej mazat pomocí utility File Sniffer, nýbrž programem pro odinstalování, jenž je u každé lepší aplikace k dispozici. V opačném případě může opět dojít k chybovým hlášením, někdy již při spouštění Windows.

Upozornění: Soubory čerstvě nainstalovaných programů mají datum posledního přístupu posunuté daleko do minulosti. Tato situace se změní teprve tehdy, až program jednou spustíte.

Jak to funguje: Po spuštění programu v poli Look in the Folder zadejte název disku, jejž chcete prohledat. Ujistěte se, že máte zaškrtnutou volbu Include Subfolders, jinak utilita prohledává pouze kořenový adresář. Hodnotu 100 v poli in the last zmenšete jen tehdy, když opravdu chcete zobrazit soubory, jež byly změněny dříve než před 100 dny. Samozřejmě můžete tuto hodnotu zvýšit. Prohledávání spustíte stiskem tlačítka Find Now. Výsledky se zobrazí po klepnutí na tlačítko View the Report. Seznam souborů můžete třídit tak, že jednoduše klepnete na hlavičku sloupečku. Soubory, jež chcete odstranit, označte klepnutím myší (vícenásobný výběr provedete prostřednictvím stisknuté klávesy <Ctrl>) a z kontextového menu, jež se objeví po klepnutí pravým tlačítkem myši, vyberete příkaz Delete Selected Files a volbu potvrdíte stiskem tlačítka Ano.

Záchrana: Utilita File Sniffer přesunuje odstraněné soubory do Koše, odkud se dají snadno obnovit. Horší je, když jste už stačili Koš vysypat. Pak vám pomohou pouze speciální aplikace, mezi něž patří např. File Recover určený pro Windows 95/98/ME. Jeho demoverzi naleznete , případně na internetové adrese http://filerecover.com/download.html (FILERECOVERDEMO.ZIP, 232 KB). Demoverze vám zobrazí však pouze soubory, které lze obnovit. Pro vlastní zachraňování souborů si musíte zakoupit verzi plnou. Šance na úspěšné obnovení je velká pouze tehdy, pokud se na pevný disk mezitím moc nezapisovalo.

Tip: Jestliže vám program File Sniffer neukáže žádné nepotřebné soubory, pak příčinou může být to, že jste pravděpodobně krátce před použitím tohoto programu použili antivirový program. Jejich vedlejším účinkem při hledání zavirovaných souborů je aktualizace data přístupu u všech prověřovaných souborů.


Riskantní utility pro Windows III.

5. Nepotřebné soubory (II) - Odstranění přebytečných DLL souborů

Použití: Freewarový program DLL Archive, určený pro Windows 95/98, NT4 a 2000, dokáže vytvořit seznam nepotřebných DLL knihoven a také je případně odstranit. Aplikaci vám nabízíme , popřípadě je dostupná na internetu na adrese www.analogx.com/contents/download/system/dllarch.htm (DLLARCHI.EXE, 229 KB). Soubory DLL se totiž postupem času na vašem pevném disku hromadí a zodpovědné jsou za to zvláště špatně naprogramované aplikace pro odinstalování programů. Kromě toho při odinstalování mnozí uživatelé na dotaz programu, zdali má být nějaká knihovna ponechána v systému, odpoví kladně ze strachu, že záporná odpověď by vedla k poškození systému. A tak se nepotřebné knihovny postupně hromadí zvláště ve složce Windows\System.

Utilita DLL Archive proslídí kompletně celý váš počítač, vyhledá opuštěné DLL soubory a to tak, že prozkoumá, zdali na určitou DLL knihovnu některý soubor v počítači odkazuje. Pokud žádný takový soubor nenalezne, usoudí, že tato DLL knihovna už nebude s nejvyšší pravděpodobností v budoucnu potřebná.

Riziko: Ačkoliv program velmi důkladně zkoumá, zdali celý systém danou knihovnu skutečně nepotřebuje, může přesto dojít k chybě. To se projeví tím, že takto poškozený program se vůbec nespustí, případně neustále zobrazuje chybová hlášení. V nejhorším případě vůbec nenastartují Windows, anebo se spustí pouze v nouzovém režimu.

Jak to funguje: Po spuštění programu klepněte na tlačítko Search, a program začne vyhledávat přebytečné knihovny. To může trvat i několik minut. Po skončení akce se vytvoří v okně programu seznam přebytečných souborů. Stiskem tlačítka Archive All odstraníte všechny soubory, při použití tlačítka Archive Selected provedete to samé pouze s označenými položkami.

Záchrana: Vyskytnou-li se po použití programu nějaké problémy s Windows, opravíte je relativně rychle. Utilita DLL Archive totiž DLL knihovny nemaže úplně, nýbrž je archivuje ve složce Windows\DLLArchive. Odtud je pak můžete velmi snadno zkopírovat na jejich původní místo, tj. nejčastěji do složky Windows\System.

V případě, že Windows nenastartují vůbec, je záchrana o něco obtížnější. Spusťte Windows v nouzovém režimu, pak spusťte program DLL Archive, stiskněte tlačítko View Archive a poté tlačítko Restore All. Tím všechny DLL soubory vrátíte na jejích původní umístění. Můžete použít i tlačítko Restore Selected, jež vrací na původní místo pouze vámi vybrané soubory.

Upozornění: Utilita DLL Archive mění původní jména souborů tak, že k nim přidává jeden znak. Tím je název většiny souborů než 8 znaků a v "čistém" systému MS-DOS se pak dají jen velmi obtížně opravit.

6. Úprava programů (I) - Modifikace programového prostředí

Použití: Sharewarový program Exescope určený pro Windows 95/98 a NT4 dovede změnit programové prostředí a přitom k tomu vůbec nepotřebujete zdrojový kód programu. Utilitu naleznete , případně na internetové adrese http://hp.vector.co.jp/authors/VA003525/Eindex.htm (EXESC630.ZIP, 526 KB). Je ji možné využít například pro změnu typu a velikosti písma, úpravě velikosti dialogových polí a oken programů, uspořádání jednotlivých prvků, nabídek, popisků a změně klávesových zkratek. Mimo to je možné z programu vyexportovat ikony, bitmapové obrázky, videa a další prostředky. Další zajímavostí této utility je zpřístupnění zablokovaných položek a prvků libovolného softwaru, a tím možnost naprosto změnit celý jeho vzhled a chování. Tak můžete například přinutit aplikace, aby vám vždy běžely v popředí. Neregistrovaná verze ale dokáže změnit pouze jednu vlastnost u jednoho programu.

Riziko: Úprava programu pomocí utility Exescope v sobě skrývá nebezpečí, že po ní už program nebude fungovat, anebo se bude chovat nestandardním způsobem.

Upozornění: Za určitých okolností lze použití této aplikace na jednotlivé programy hodnotit jako porušení autorského práva a licenčního ujednání.

Jak to funguje: Po rozbalení archivu spusťte soubor EXESCOPE.EXE a soubor programu (s příponou EXE, DLL nebo OCX), jenž chcete upravovat, otevřete přes nabídku File/Open. V levé polovině okna vidíte ve stromové struktuře uspořádané jednotlivé prvky upravovaného programu. Pro nás budou zvláště atraktivní položky skrývající se pod bodem Resource. V něm se schovávají další položky s názvy Menu a Dialog. Pokud na ně klepnete, objeví se vám v pravé polovině okna přehled jejich vlastností. Tak například položkou Disabled si můžete nastavit, zdali daná položka menu nebo tlačítko bude aktivní, či ne. Pro úpravu dialogů slouží komfortní editor. Otevřete jej tak, že klepnete na odpovídající prvek a poté stisknete na liště nástrojů sedmé tlačítko zleva. Editovat text můžete v poli Caption. Změny uložíte pomocí příkazu Edit/Save Update.

Upozornění: Soubor EXE tím bude přepsán.

Záchrana: Vracení všech úprav do původního stavu je velmi úmorná záležitost. Je proto výhodné si před každým experimentem vytvořit zálohu upravovaného souboru a změněný soubor vrátit do původního stavu zkopírováním zálohovaného souboru na původní místo.

Alternativa: Velmi podobně pracuje i utilita Resource Hacker, jež je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji anebo na internetové adrese www.rpi.net.au/~ajohnson/resourcehacker/index.html (RESHACK.ZIP, 529 KB). Její popis vyšel v článku Riskujeme s Windows uveřejněném v časopise PC WORLD 10/2001.

7. Úprava programů (II) - Modifikace zdrojového kódu programů

Použití: Utilita Ollydbg, určená pro Windows 95/98, NT4 a 2000, je 32bitový debugger na úrovni assembleru a je určena pouze pro opravdové profesionály. Je pro soukromé použití zdarma a naleznete ji , případně na internetové adrese http://home.t-online.de/home/Ollydbg/ (ODBG105.ZIP, 510 KB). Program je vhodný zvláště pro analýzu EXE souborů ve formátu PE, například když si sami napíšete nějaký program a jeho zdrojový kód se vám někde ztratí.

Utilita Ollydbg neumí jen zobrazit binární kód programu, ale s její pomocí také můžete ve zdrojovém kódu najít zajímavá místa, jež vám umožní zjistit, které příkazy vyvolávají jaké akce. Změny v programovém kódu jsou okamžitě zapisovány zpátky do analyzovaného EXE souboru. Program Ollydbg rozeznává procedury i API příkazy, takže jeho prostřednictvím například také můžete významně potlačit obtěžující dialogová okna v programech.

Riziko: Po změnách v assembleru se u mnoha programů stane, že už neběží. V dalších případech mohou tyto experimenty vést k dodatečným, ale povětšinou nechtěným vedlejším aktivitám příslušného programu (např. poškozování otevíraných souborů či zatuhnutí Windows).

Upozornění: Utilita se dá zneužít k provádění změn v libovolném softwaru, což znamená prohřešek proti autorským právům anebo licenčnímu ujednání.

Příprava: Ze všeho nejdříve ukončete program, jejž chcete modifikovat. Ve Windows NT4 a 2000 navíc potřebujete vlastnit práva administrátora.

Jak to funguje: Po spuštění programu Ollydbg otevřete pomocí menu File/Open soubor, který chcete upravovat. Přes menu Debug/Run aplikaci spustíte. Okno programu Ollydbg se skládá z pěti částí. Vlevo nahoře vidíte disassembler, pod ním informační panel. Vlevo dole je okno Dump, jež obsahuje obsah souboru anebo paměťových oblastí, které jej zpracovávají. Okno vpravo nahoře ukazuje obsah registru CPU. Konečně vpravo dole je zobrazen obsah ve "Stacku" mikroprocesoru.

Stiskem klávesy <F12> zastavíte běh programu a můžete si prohlédnout příkazy, jež jsou právě zpracovávány. Zajímavá jsou např. místa, u nichž je příkaz MessageBoxA zde program vyvolává nějaké dialogové okno. Provedení takového příkazu se občas dá zrušit příkazem NOP (No Operation). Stačí pouze daný řádek označit a v kontextovém menu vyvolaném stiskem pravého tlačítka myši zvolit příkaz Binary/Fill with NOPs. Příkazem Copy to executable file program zkopíruje kód programu do nového okna. Zde si můžete provedené změny uložit příkazem Save File z kontextového menu.

Záchrana: Uživatelé programu Ollydbg by si vždy měli udělat zálohu upravovaného souboru. Stanou-li se Windows nestabilními, většinou postačí restart počítače.

8. Dekompilace - Jak získat zdrojový kód programu

Použití: Freewarový program Pedasm, určený pro operační systém MS-DOS a pro program Příkazový řádek MS-DOS ve Windows 95/98, NT4 a 2000, převádí binární kód souborů do zdrojového kódu assembleru, DEF a Include souborů. naleznete verzi 0.32, najdete ji i na internetu, například na adrese www.geocities.com/SiliconValley/Lab/6307 (PEDASM.ZIP, 118 KB). Tyto typy souborů se v některých případech dají společně s assemblerem převést zpět na spustitelné soubory. Profesionální programátoři tento nástroj používají pro vyšetření kvality programů nebo pro otestování úrovně kompilátorů. Autor této utility například na své internetové stránce ukazuje, jak se dá dekompilovat program Kalkulačka obsažený ve Windows a upravit tak, aby obsahoval navíc klávesu schopnou přepočítávat měnu na euro.

Utilita Pedasm umí dekompilovat pouze 32bitové aplikace pro Windows.

Upozornění: Tento program by měli používat pouze uživatelé, kteří se alespoň trochu znají programování v assembleru.

Riziko: Po změně binárního kódu souboru se mohou objevit různé vedlejší účinky, počínaje zatuhnutím programu a počítače až po ztrátu dat.

Upozornění: Změna kódu v assembleru u cizího softwaru je porušením autorských práv a licenčního ujednání.

Jak to funguje: Rozbalte archiv obsahující program Pedasm do libovolné složky a rovněž tam zkopírujte soubor, který budete chtít upravovat. Poté spusťte program Příkazový řádek a přepněte se do složky s programem Pedasm. Na příkazový řádek zadejte tento příkaz:

pedasm <test.exe> -o <test.asm>

Zde výraz test.exe představuje soubor, který chci dekompilovat, a výraz test.asm obsahuje kód souboru test.exe v asssembleru. Soubor TEST.ASM můžete otevřít v libovolném textovém editoru. Abyste změněný kód mohli převést zpět do EXE souboru, budete potřebovat assembler.

Záchrana: Vždy před jakýmkoliv zásahem do souboru si utvořte jeho kopii. Kromě toho byste všechna testování měli provádět na jiném diskovém oddílu pokud něco neproběhne tak, jak má, může dojít i k jeho poškození.

Tip 1: Pro kompilaci zdrojového kódu potřebujete assembler. , případně na internetové adrese http://win32asm.rxsp.com/download.html (MASM32V6.ZIP, 3,9 MB) naleznete utilitu od firmy Microsoft s názvem Masm32.

Tip 2: Pokud naopak chcete své programy před dekompilací chránit, použijte speciální program pro zašifrování EXE souborů, např. freeware Yoda?s Crypter určený pro Windows 95/98, NT4 a 2000. Najdete jej opět , případ0ně na internetu na adrese http://y0da.teamunknown.com (YC12.ZIP, 8 KB). Také byste si měli sami zkusit, zda u vašeho softwaru jde změnit binární kód.

Alternativa: Jako další disassembler vám můžeme uvést freewarovou utilitu Borg určenou pro Windows 95/98. Je k dispozici a rovněž na internetové adrese na www.cronos.cc (BORG227.ZIP, 149 KB). Kód v assembleru vygenerovaný tímto program se však již nedá tak snadno zkompilovat zpět do EXE souboru, jako tomu bylo u programu Pedasm.


Riskantní utility pro Windows IV.

9. Paměť - Editování obsahu operační paměti

Použití: Sharewarový program Winhack pro Windows 95/98 a NT4 vám velmi pěkně poslouží k tomu, abyste mohli v operační paměti nalézt a případně v ní na určitých místech upravovat data. Takovým typickým příkladem může být navyšování dosaženého skóre při hraní her. Program je k dispozici , nebo jej také naleznete na internetové adrese www.malinverni.com/info/winhack2.htm (WH200.EXE, 1,78 MB). Když totiž spustíte jakýkoliv program, přenesou se všechna data a kód programu do operační paměti. Aplikace Winhack pomáhá, a to prostřednictvím určitých filtrovacích metod, k nalezení pro nás zajímavých míst v operační paměti. Kromě toho se tato místa dají pomocí výše zmíněného programu také upravovat, a to buď pomocí editoru, nebo přes záložku Tag Lists. Jsou-li patřičná místa v paměti vyhledána, ukládají se právě do záložky Tag Lists a my je pouhým stiskem tlačítka můžeme naplnit našimi údaji.

Neregistrovaná verze programu je bohužel velmi silně omezena. Tak například nelze pomocí položky Memory Trainer vytvářet EXE soubory, se kterými bychom si mohli vyzkoušet manipulaci v operační paměti.

Riziko: Ten, kdo zkouší manipulovat s hodnotami v operační paměti, se vystavuje riziku zatuhnutí programu nebo celých Windows. V ojedinělých případech také může dojít k poškození souborů. Tento program se dá také zneužít různými zlomyslníky, kteří pak zkouší například vyšpehovat cizí hesla, což sice jde, ale není to zrovna nic dobrého.

Jak to funguje: Spusťte program, jehož parametry budete chtít v operační paměti upravovat, a hned nato spusťte Winhack. V poli Process vyhledejte název vámi spuštěného programu. Na záložce Edit Memory pak uvidíte oblast paměti, kterou tento program zaujímá vlevo v hexadecimálních znacích a vpravo v ASCII znacích. Stiskem tlačítka Search Now spustíte vyhledávání vámi zadaného výrazu v dané oblasti paměti. Nalezený výraz se objeví v editoru, přičemž po poklepání na něj jej můžete bez problémů změnit.

Upozornění: Jakmile klepnete na tlačítko Save Changes, program Winhack zapíše všechny změněné hodnoty do paměti. Pomocí záložky Memory Search si můžete díky nejrůznějším filtrovacím mechanismům omezit operační paměť opravdu pouze na ty oblasti, které vás zajímají nejvíce. Tato záložka se nejlépe hodí pro manipulaci se skórem při hrách. Klepněte na tlačítko Start New Search a potvrďte stiskem tlačítka OK. Poté se objeví ještě další možnosti, jež jsou ale v neregistrované verzi nedostupné.

Změňte si velikost skóre ve hře, kterou zrovna hrajete. To uděláte tak, že budete hrát dále a skóre se vám zvýší. V programu Winhack pak zadejte do políčka Changed to hodnotu, na kterou se vám skóre hry změnilo. Tento postup musíte několikrát opakovat, než naleznete to správné místo v paměti. Toto místo se pak objeví v pravé polovině okna programu. Nalezenou adresu paměti označte a klepněte na tlačítko dole s názvem Create Tag from Selected Address(es). Do políčka, jež se následně objeví, zadáte svůj popis této adresy a postupně potvrdíte stiskem tlačítek Create a OK. Na záložce Tag Lists pak můžete zadávat pro tuto adresu libovolné hodnoty.

Záchrana: Pokud se něco nevydaří, ve většině případů stačí program ukončit a spustit znovu. Ten, kdo si chce být absolutně jistý, si musí udělat zálohu celého diskového oddílu.

Alternativa: Jako alternativní řešení vám nabízíme utilitu Generic Game Trainer, jež je určena pro Windows 95/98, NT4 a 2000. Je sice zdarma, ale neumí toho tolik, jako program Winhack. Najdete ji , případně na internetu na www3.telus.net/jz/gentrain/ (GENTRAIN.ZIP, 252 KB). O tomto programu jsme blíže psali v článku Utility pro profíky v časopise PC WORLD 9/2001.

10. Příkazy v menu programů - Jak odblokovat neaktivní prvky v programech

Použití: Freewarový program Windows Enabler, určený pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, umí v ostatních programech určených pro Windows oživit všechny v programu neaktivní prvky, na něž se potom dá klepnout a tak využívat jejich funkci. najdete program ve verzi 1.0, dostupný je též na internetu na adrese www.geocities.com/shewitt_au/enabler.html (WIN_ENAB.ZIP, 179 KB).

Na rozdíl od jemu podobných aplikací si uživatel nemůže zvolit, který prvek bude chtít odblokovat. Program je totiž v tomto ohledu skutečně velmi radikální. Odblokuje rovnou všechny prvky u programu, jenž právě běží v popředí. Kromě toho odblokování funguje i u některých prvků v dialogových oknech.

Riziko: Ten, kdo si nechá odblokovat v programu všechny prvky programem Windows Enabler, může očekávat prakticky cokoliv. Jedním z důvodů je to, že funkce skrývající se za víceméně násilným odblokováním jinak neaktivních prvků, nejsou korektně inicializovány. A co se může v takovýchto případech stát, se naprosto nedá předvídat závisí to víceméně na programu samém -od zatuhnutí programu či celého systému, až po ztrátu dat. V praxi se ovšem objevují závažnější problémy jen velmi zřídka.

Upozornění: Nucené odblokování některých prvků v libovolném softwaru a jejich následné používání může být porušením autorských práv nebo licenčního ujednání.

Jak to funguje: Rozbalte archiv obsahující program do libovolné složky a spusťte soubor WINDOWS ENABLER.EXE. Ikona utility se umístí do pravé části Hlavního panelu a vyčkává na svoji příležitost. Po klepnutí na ikonu se přes ni objeví text On.

Upozornění: Od této chvíle jsou všechny prvky v programu, který je aktivní, odblokovány. Klepnutí myší na některé potom může vést až k zatuhnutí počítače. Jakmile znovu klepnete na ikonu programu Windows Enabler, vše se vrátí do původního stavu.

Záchrana: Pokud se vyskytnou nějaké problémy, obyčejně stačí restartovat počítač. Kdo si ale chce být absolutně jistý, měl by si před použitím tohoto programu zálohovat pevný disk.

Tip: Jestliže se rozhodnete pro pravidelné používání utility Windows Enabler, doporučujeme vám umístit soubor WINDOWS ENABLER.EXE do složky Po spuštění. Pak se bude automaticky spouštět při každém startu Windows.

Alternativa: Podobnou funkci jako výše uvedený program nabízí freewarová utilita s názvem Enabler. Najdete ji , případně na internetové adrese http://mr-drone.hypermart.net/default4.htm (ENABLER2.

EXE, 15,5 KB).

11. Procesy - Ukončování, případně změna priority u procesů ve Windows

Použití: Freewarový program Another Task Manager určený pro Windows 95/98 hlídá všechny procesy a "threads" ve vašem systému. Nabízíme vám jej , případně jej naleznete i na internetu na adrese http://atm.rm.it/ (ATM30.EXE, 155 KB). Program také umí ukončovat běžící procesy nebo měnit jejich prioritu. Na rozdíl od ostatních podobných programů si dokáže poradit i se "threads". To se hodí třeba tehdy, když chcete přiřadit větší prioritu hře, kterou právě hrajete, nebo vypalovacímu programu, aby běžel rychleji. Jako malý bonbónek utilita ještě přináší na přání možnost posílat procesoru v pravidelných intervalech příkaz HLT. Ten zapříčiní to, že když procesor nemá zrovna co na práci, uvede se do úsporného režimu, takže se jednak šetří elektrickou energií, jednak se procesor chladí. Všechny tyto schopnosti utilitu řadí mezi nejlepší ve své třídě.

Riziko: Jestliže ukončíte nějaký zvláště důležitý proces nebo nevhodně změníte jeho prioritu, může dojít k zatuhnutí Windows, nebo alespoň k jejich výraznému zpomalení. V některých případech může ukončení procesů poškodit právě otevřené soubory.

Jak to funguje: Po rozbalení archivu spusťte soubor ATM.EXE. Pro správnou funkci programu musí tento soubor ležet ve stejné složce spolu s virtuálním ovladačem ATM.VXD. V horní polovině okna programu vidíte všechny běžící procesy. Po klepnutí na libovolný z nich se vám ve spodní polovině okna objeví všechny "threads", jež k tomuto procesu patří. Přes kontextové menu procesu a "threads" se tyto dají ukončit. V pravé spodní polovině okna můžete na záložce Process změnit prioritu daného procesu, a to pomocí posuvníku v poli Static. Posunutím posuvníku vpravo prioritu procesu zvýšíte.

Upozornění: Jak již bylo řečeno, ukazuje vám program všechny procesy běžící v počítači. Nikdy neukončujte proces KERNEL32.DLL -to je řídící proces Windows. Po jeho ukončení Windows zatuhnou. Také byste neměli měnit jeho prioritu.

Záchrana: Po restartu počítače by měl počítač běžet zase jako obvykle.

Alternativa: Jako alternativu vám doporučujeme utilitu Prcview, jež má sice skromnější schopnosti, nicméně ukončovat procesy či měnit jejich prioritu umí stejně dobře. Najdete ji , případně na internetu na adrese http://www.xmlsp.com/pview/prcview.htm (PRCVIEW.ZIP, 84,8 KB). Program běží ve Windows 95/98, NT4 a 2000.


Riskantní utility pro Windows V.

12. Editování disku - Jak zachránit data z poškozených pevných disků

Použití: Ani v operačním systému MS-DOS, ani ve Windows není za normálních okolností možné přistupovat přímo na jednotlivé sektory pevného disku a disket tuto úlohu za nás vykonává příslušný operační systém. Jinými slovy nelze například prostředky Windows upravovat jednotlivé sektory na nosičích dat. Tento nedostatek ale odstraňuje utilita Winhex. Je to sharewarový program, jenž slouží v první řadě jako hexadecimální editor, dále jako editor operační paměti RAM a také jako editor disků. Kromě toho nabízí ještě některé další doplňkové funkce: umožňuje zhotovit obrazy pevných disků, editovat bootovací sektor, opravdu důkladně odstranit soubory z disků, najít skryté soubory či vyhledat na pevném disku libovolný text. Podle autora programu je tento používán i firmami, jež se zabývají zachraňováním dat z poškozených paměťových médií. My vám tuto všestrannou utilitu přinášíme , naleznete ji ale také na internetové adrese http://www.winhex.com/winhex/index-m.html (WINHEX.ZIP, 676 KB). Na internetu rovněž lze najít návody, jak s pomocí programu Winhex měnit například bodové skóre ve hrách.

Neregistrovaná sharewarová verze je naneštěstí velmi silně omezená, takže se v ní nedají ukládat žádné soubory větší než 250 KB, editor disku na samotný disk nic nezapisuje a editor operační paměti RAM nefunguje.

Riziko: Tím, že vám program Winhex dovolí přistupovat doslova na každý bajt vašeho disku včetně bootovacího sektoru, se vám dostává do rukou zbraň, kterou můžete napáchat spoustu škody. Jeden z hororových scénářů pak může obsahovat zatuhnutí programů či rovnou celého operačního systému, poškození souborů nebo ztrátu celých diskových oddílů.

Jak to funguje: Máte-li k dispozici nějakou disketu, pevný disk či CD disk s poškozenými sektory, můžete se pokusit alespoň část souborů ležících v poškozeném sektoru zachránit. Na poškozený soubor se program dostane pomocí nabídky File/Open, a celý soubor načte až po první poškozený sektor. Pak stačí označit stisknutým levým tlačítkem myši všechny viditelné sektory a zkopírovat je pomocí nabídky Edit/Copy Block/Into New File do nového souboru.

Záchrana: Úplnou jistotu si zajistíte jen tehdy, když si vytvoříte spouštěcí disketu a vytvoříte si pomocí speciálního softwaru zálohu celého vašeho pevného disku. Tuto zálohu si umístíte na nějaké externí médium, z něhož ji pak s pomocí spouštěcí diskety nakopírujete zpět. Ve většině případů je ale naprosto dostačující, když si vytvoříte zálohu všech souborů, jež budete programem Winhex upravovat.

13. Dávkové soubory - Urychlení běhu dávkových souborů kompilací

Použití: Freewarový program Batlite, jenž je určen pro operační systém MS-DOS, dokáže udělat dávkové soubory o něco rychlejšími, neboť je převádí na spustitelné COM soubory tedy skutečné programy. Tuto aplikaci naleznete , případně na internetové adrese http://www.dosbin.com/batch02.htm (BATL173.ZIP, 75,3 KB). COM soubory ale mohou být jen velmi těžko dodatečně modifikovány. Navíc program Batlite text, který dávkové soubory obsahují, komprimuje, takže výsledný COM soubor je vždy o něco menší než původní soubor dávkový. Vzniklé COM soubory můžete dále volně používat a distribuovat.

Výhoda rychlosti u COM souborů je dána také tím, že podle autora programu se při kompilaci příkaz Goto převádí na přímý příkaz skoku, zatímco systém MS-DOS u dávkového souboru analyzuje příkazy řádek po řádku, dokud nedojde k cíli skoku. Navíc kompiláty dávkových souborů jsou spouštěny přímo v operační paměti. Díky zpracování přímo v operační paměti se objevuje ještě další efekt: dají se totiž například vytvořit spouštěcí diskety, které obsahují zkompilované dávkové soubory, jež obsahují odkazy na jiné diskety. U klasických dávkových souborů je to velmi obtížné, neboť ty vyžadují vždy pouze tu disketu, z níž byly spuštěny.

Riziko: Dávkové soubory zkompilované utilitou Batlite se vždy nechovají jako soubory původní. Tak například je ignorována proměnná %0. Jelikož program ne všechny příkazy kompiluje, nýbrž částečně spoléhá na samotný systém MS-DOS, jsou kompiláty závislé na verzi systému MS-DOS. Použijete-li například příkazy systému MS-DOS 5.0, nepoběží vám kompilát ve verzi MS-DOS 2.11. Další problém závisející na verzi systému MS-DOS může vyvstat, když ze zkompilovaného dávkového souboru budete volat nějaký jiný. Těžko však lze předpovědět, jaké škody mohou tyto zkompilované dávkové soubory na základě výše uvedených omezení napáchat; závisí to na dávkovém souboru samotném a na použité verzi systému MS-DOS. V extrémním případě si lze představit, že by mohlo dojít až ke smazání obsahu pevného disku. Ovšem pravděpodobnost, že by k tomu skutečně došlo, je mizivá.

Upozornění: Soubor AUTOEXEC.BAT byste kompilovat neměli. I když zkompilovaný soubor přejmenujete na AUTOEXEC.BAT, obdržíte při startu počítače chybové hlášení.

Jak to funguje: Po rozbalení archivu do libovolné složky stačí do ní zkopírovat dávkový soubor, který chceme zkompilovat. V programu Příkazový řádek pak stačí zadat příkaz

batlite <xyz.bat>,

přičemž výraz <xyz.bat> nahradíte názvem souboru, jejž chcete zkompilovat. Výsledkem je kompilát stejnojmenný soubor, ovšem s příponou COM.

Záchrana: Pro zajištění co nejvyšší bezpečnosti testujte kompilát na zvláštním diskovém oddílu, kde nemůže napáchat žádné škody.

14. Reklama - Jak odstranit reklamu z programů

Použití: Freewarová utilita Spyblocker odstraňuje reklamu z programů a rovněž chrání vaše soukromí. Nabízíme vám ji , ale dá se stáhnout i z internetu na adrese http://www.morelerbe.com/spyblocker/sb.htm (SB.ZIP, 1,86 MB). Využívá totiž toho, že ve složce Windows vytvoří soubor s názvem HOSTS. Do tohoto souboru ukrývá všechny internetové adresy, jež odkazují na váš počítač nebo na vaši lokální síť, takže váš počítač nemusí tyto adresy hledat na internetu. V tomto souboru jsou tak uvedeny adresy známých zasilatelů reklam, jako třeba aureate.com. Chce--li se reklamou financovaný software na takovou adresu dostat, nedostane od serveru žádnou odpověď. Tak se internetové reklamní firmy vůbec nedozví, že jste k internetu připojeni.

Riziko: Oblíbeným trikem, jak urychlit na internetu zobrazování některých stránek, je zadat jejich IP adresy přímo do souboru HOSTS, například

195.144.101.53 www.pcworld.cz

pro zobrazení WWW stránky časopisu PC WORLD. IP adresu stránky získáte pomocí příkazu

ping www.pcworld.cz,

kterou zadáte za prompt v okně programu Příkazový řádek. Potom se počítač nedotazuje DNS serveru, nýbrž používá přímo IP adresu. Kromě toho se v souboru HOSTS vyskytují v případě sítí TCP/IP i IP adresy ostatních počítačů v lokální počítačové síti.

Upozornění: Utilita existující soubor HOSTS na počítači přepíše a vytvoří si svůj vlastní. Zálohy tohoto souboru nevytváří, takže jsou data obsažená v tomto souboru, často pracně psaná ručně, ztracena. Dalším nedostatkem je to, že na některé internetové stránky se vůbec nedostanete (například www.gozilla.com). Nepodaří se vám to dokonce ani tehdy, když program Spyblocker ukončíte. Při jeho ukončení se totiž soubor HOSTS smaže a při dalším spuštění znovu vytvoří. Musíte proto internetový prohlížeč ukončit a nato znovu spustit.

Jak to funguje: Po spuštění se ikona programu umístí do pravé části Hlavního panelu. Pokud používáte nějaký firewall, pak se vás bude ptát, zdali máte programu Spyblocker dovolit přístup jako server. V tomto případě to dovolte, protože v opačném případě program Spyblocker nebude fungovat.

Záchrana: Zamezte jakýmkoliv ztrátám a před nainstalováním programu si udělejte zálohu souboru HOSTS.

Tip: Většina programů financovaných reklamou schovává reklamu na vašem pevném disku. Program Spyblocker dokáže zabránit tomu, aby se stahovaly reklamy další, ale ty staré budete vidět stále. V případě programu Gozilla byste tak měli například smazat složku Amcdl, v níž se soubory s reklamou skrývají. Složky, ve kterých se skrývají reklamy zobrazované jinými programy, najdete třeba pomocí utility Filemon. Verzi 4.34 najdete ve dvou souborech jeden je určen pro použití ve Windows 95/98/ME a druhý pro Windows NT//2000 (FILEMON.ZIP, 78,5 KB pro Windows 95/98/ME a NTFILMON.ZIP, 78,9 KB pro Windows NT/2000). Dají se ovšem také stáhnout z internetu, a to na adrese www.sysinternals.com/ntw2k/source/filemon.shtml. Tento a jemu podobné nástroje vám ukáží, na jaké soubory ten který proces přistupuje, a mezi nimi budou právě ty, jež obsahují reklamy.

15. Internet - Urychlete si připojení k internetu

Použití: Sharewarový program Tweak Me dokáže mimo jiné urychlit vaše připojení k internetu. Samotnou aplikaci najdete , případně si ji můžete stáhnout na adrese www.totalidea.de/tweakdown.htm (TM-SETUP.EXE, 3,87 MB). K urychlení připojení aplikace používá jeden trik: Vzhledem k tomu, že při připojení na internet jsou data posílána ve formě paketů, dá se právě přes velikost paketů ovlivňovat rychlost přenosu dat. Ve Windows 95/98 je standardní velikost paketů (Maximum Transmission Unit, MTU) nastavena na 1 500 bajtů. Většina internetových routerů má ale velikost paketu nastavenou na 576 bajtů, takže se každý paket o velikosti 1 500 bajtů musí rozštěpit na tři menší o velikosti 576 bajtů. Tak vzniknou dva plně obsazené pakety o velikosti 576 bajtů a třetí neobsazený o velikosti pouze 228 bajtů. To znamená, že ve skutečnosti musíte při připojení na internet vysílat paketů více a tím je vaše internetové připojení pomalejší, než je ve skutečnosti nutné.

Riziko: Většina utilit podobného druhu nastavuje jako hodnotu MTU velikost standardního paketu. To znamená například pro připojení prostřednictvím modemu 576 bajtů. Optimální velikost paketu ovšem závisí zejména na vašem poskytovateli připojení. Proto vám použití takových utilit může v některých případech připojení na internet naopak ještě více zpomalit.

Jak to funguje: Nenastavujte v programu standardní hodnoty, ale stanovte si optimální velikost paketu sami. Připojte se ke svému poskytovateli připojení, spusťte program Příkazový řádek MS-DOS, v něm zadejte příkaz winipcfg a poznamenejte si IP adresu, jež je uvedena v poli Výchozí brána.

Nyní zadejte příkaz

ping -f -l 1500 <Výchozí brána>,

přičemž namísto výrazu <Výchozí brána> dosadíte výše uvedeným způsobem zjištěnou hodnotu. Obdržíte-li chybové hlášení: "Pakety se musí fragmentovat, je však nastaven příznak DF (nefragmentovat)", zadávejte místo údaje 1500 postupně o něco menší hodnoty tak dlouho, dokud se vám nepodaří najít nejvyšší hodnotu, při které se příkaz ping provede bezchybně. Tento údaj si poznamenejte. Spusťte utilitu Tweak Me, v ní stiskněte tlačítko Internet Tweaks a poté klepněte na ikonu Modem Tweaks. Vámi zjištěnou hodnotu pak nastavte v poli MTU a potvrďte stiskem tlačítka Save Values.

Záchrana: Pokud se po provedení optimalizace vaše připojení zpomalí, zkuste si namísto standardního nastavení sami zjistit optimální velikost paketu postupem uvedeným výše.

§§§§§


Krok za krokem: jak rozdělit disk ve Windows 9x s programem FDisk

Jan Povolný

c02p0757

Každý z nás to alespoň jednou zažil. Každý z nás se stal nebo teprve stane majitelem zbrusu nového počítače. V převážné většině počítače s již nainstalovaným operačním systémem, v převážné většině se systémem MS Windows. Skoro každý z nás tak přijde o možnost vlastního rozdělení a úpravy pevného disku. O tom, jak si váš pevný disk rozdělit a upravit podle svého a také o tom, proč to vůbec udělat, bude tento článek.

V tomto odstavci se pokusím nastínit několik důvodů, kvůli kterým se vyplatí dát si práci s rozdělením disku. V dnešní době výrobci pevných disků dosáhli takové technologické úrovně, že dokáží na jedinou plotnu uvnitř disku uložit kolem 20 GB (gigabajtů) dat. Nejmenší disk, který dnes pořídíte, má tedy něco kolem této velikosti. Dvacet tisíc MB je už slušná velikost (ač se mnou někteří budou polemizovat), a pokud je máte od výrobce nerozdělené, můžete, ale nemusíte se dostat do potíží.

Důvodů pro rozdělení velkého disku na několik menších oddílů je hned několik. Prvním může být potřeba co nejvíce snížit velikost jednotlivých oddílů. Například starší verze MS-DOSu neumějí ještě používat novou FAT32 (viz vložený článek a tabulka 1), a proto je nutné pro jejich běh zmenšit oddíl na maximálně 2 GB.

Situace, kdy budete potřebovat používat starší MS-DOS na obrovském disku, asi nastane málokdy, proto je tu další důvod. Z tabulky 2 vidíte, že při přílišné velikosti oddílu se i u novější FAT32 zvětšuje velikost klastru. To způsobuje vznik nevyužitého místa na disku. Klastr je totiž nejmenší jednotkou disku, a proto každý, byť sebemenší soubor zabere minimálně jednu tuto jednotku. Při velikosti klastru 32 KB už snadno narazíte na soubory, které jsou menší. V praxi to znamená, že 2KB textový soubor (což je asi jedna stránka textu) zabere celých 32 KB. Když bude těchto souborů 100, promrháte přibližně 3 MB. Což není málo.

Dalším důvodem pro rozdělení je lepší administrativa. Každý oddíl je nutné (viz vložený text o FAT tabulkách) občas defragmentovat. Pokud budete mít jen jeden oddíl a spustíte defragmentaci ve Windows, možná se nedočkáte konce. Windows totiž čas od času na disk zapíšou data, a v tom momentě se celá defragmentace restartuje a začíná nanovo, neboť se změní rozložení dat na disku. Jestliže defragmentujete řádově desítky GB, pak tato operace, pokud se podaří, zabere i několik hodin.

Důvodem pro rozdělení je také větší přehled v objemu vašich dat. I když má dnes svědomitý uživatel k dispozici možnost dělit data do mnoha složek, a tím udržovat přehled, nic se nevyrovná rozdělení na oddíly, kdy máte například systém na disku C a data na disku D.

Posledním hlavním důvodem pro rozdělení disku na menší oddíly je bezpečnost. V předchozím odstavci jsem načrtnul situaci, kdy je systém Windows na jednom oddílu a data na druhém. Pokud z jakéhokoliv důvodu poškodíte nenávratně tabulku FAT prvního oddílu, stále se po reinstalaci Windows dostanete ke svým souborům na oddílu druhém. To by se vám při jednom celém disku nepodařilo.

Proč disk nedělit?

Ač to možná vypadalo, že rozdělení disku vám přinese samé výhody a "sociální jistoty", není tomu tak. Dělení disku má i své stinné stránky.

Jedním z důvodů, proč disk nedělit, je samotný fakt, že to musíte udělat. Rozdělení disku s sebou nese nutnost něco nastudovat, případně si přečíst tento článek, pak smazat celý disk a provést dělení. Mnoho komplikací relativně "pro nic".

Dalším, už podstatně důležitějším důvodem je, že s rozdělením disku ztratíte i možnost uložit na něj v kuse velké množství dat. Maximální velikost jednoho souboru je 2 GB. Teoreticky tedy vše ostatní můžete rozdělit na tyto úseky, jenže to má háček. Spousty velkých aplikací (MS Office) se velmi nerady rozštěpují při instalaci na více diskových oddílů, a vy pak můžete narazit na problém, že na disku C máte již jen 50 MB volného místa a na disku D celých 5 GB a přesto program nenainstalujete, neboť vyžaduje běh z disku C (to se stává velmi často).

Teoretická příprava

Diskové oddíly jsou ve výsledku pro uživatele rovnocenné (jeví se jako písmenka abecedy od C do Z), ale při jejich vytváření je potřeba znát ještě několik základních pojmů.

Každý disk můžete rozdělit nejvýše na čtyři Primární oddíly (Primary partition). Pro Windows je povinný alespoň ale zároveň také nejvýše jeden primární oddíl. Pokud chcete oddílů více (jako že asi ano), musíte jako druhý vytvořit Rozšířený oddíl (Extended partition) a v něm potom můžete vytvářet takzvané Logické oddíly (Logical partitions). U jiných operačních systémů (např. Linux) je běžné používat všechny čtyři možné primární oddíly zároveň.

Praktická příprava

Před samotným spuštěním programu FDISK si vytvoříme startovací disketu Windows, která tuto utilitu obsahuje. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Přidat nebo odebrat programy. V dialogu pokračujte na záložku Spouštěcí disketa, kde disketu vytvoříte. Budete k tomu potřebovat instalační CD Windows.

Pokud máte prázdný disk a Windows chcete teprve instalovat, nechte si vytvořit startovací disketu třeba u kolegy nebo u někoho, kdo už ve Windows pracuje. V případě, že už ve Windows jste a chcete disk přerozdělit pomocí FDISKu, musíte si veškerá důležitá data z disku zazálohovat, protože při rozdělování disku o ně přijdete! Pokud chcete pracovat s velkými disky a používat na nich FAT32, potom počítejte s tím, že nebudete moci dále používat komprimační programy DoubleSpace a DriveSpace, které s disky s FAT32 neumějí pracovat.

FDISK ovládáte stiskem numerických kláves a potvrzením klávesou Enter. Vždy o krok zpět se vracíte stiskem klávesy Esc. Vždy pozorně čtěte, co po vás program chce, vyhnete se tak nepříjemnostem. V našem modelovém příkladu si disk o velikosti 850 MB rozdělíme na jeden primární oddíl o velikosti 400 MB a jeden logický oddíl o velikosti 450 MB.

Postup rozdělení

Máte zálohovaná data a máte představu o tom, jak disk rozdělit? Vložte do disketové mechaniky startovací disketu a zapněte počítač. Nastartuje vám jedna z verzí MS-DOSu do příkazového řádku.

Spusťte FDISK příkazem a:\fdisk . První obrazovkou, kterou spatříte, není menu programu FDISK, ale dlouhé upozornění. Oznamuje vám, že máte v počítači velký disk a pro jeho formát bude použita FAT32, proto na něj nebudete moci přistoupit ze starších Windows a nebudete moci použít komprimaci. Stiskněte A pro souhlas a pokračujte.

Podobně jako na obrázku 1 máte před sebou základní menu. Nejprve musíte vytvořit povinný primární a logický oddíl a primární potom označit jako aktivní (startovací oddíl neboli budoucí disk C musí být aktivní).

Zvolte možnost 1 a přejděte do rozšířeného menu na obrázku 2. Zde opět zvolte možnost 1 (Vytvořit primární oddíl.) a na dotaz, zda má být primární oddíl přes celý disk, odpovíte N (odpovíte-li kladně, budete mít jediný primární oddíl přes celý disk a práce skončila) a jako jeho velikost zvolíte 400 MB (obrázek 3). Potvrďte vše stiskem Enter a oddíl je hotov.

Stiskem Esc se vraťte do základního menu (obrázek 1) a opět zvolte možnost 1. V rozšířeném menu (obrázek 2) poté zvolte možnost 2 (Vytvořit rozšířený oddíl...) a potvrďte jeho velikost přes celý volný zbytek disku (obrázek 4). Stiskem Esc se nyní nevrátíte do základního menu, neboť FDISK vám sám nabídne okamžité vytvoření logické jednotky v prostoru rozšířeného oddílu. Opět jste dotázáni na velikost logické jednotky. V našem příkladu potvrďte zbytek volného místa, a logický oddíl je hotov. Stiskem Esc se vraťte do základního menu.

Zbývá nastavit primární oddíl jako aktivní. Ze základního menu (obrázek 1) zvolíme možnost 2 (nastavit aktivní oddíl). FDISK zobrazí přehled vámi vytvořených oddílů (obrázek 5) a dotáže se na číslo oddílu, který chcete nastavit jako aktivní. Zvolte 1 (primární oddíl) a potvrďte. V kolonce Stav by se na důkaz vaší volby mělo objevit písmeno A (aktivní).

Pro ověření svého snažení se opět klávesou Esc vraťte do základního menu a zvolte 4 pro zobrazení vašeho rozdělení. V tomto přehledu si můžete prohlédnout i vytvořené logické jednotky (obrázek 6).

Formátování

Po rozdělení disku je nutné jednotlivé oddíly zformátovat. Po opuštění FDISKu jste byli přinuceni restartovat počítač. Nastartujte jej opět ze startovací diskety do příkazového řádku.

V našem případě provedete formát primárního oddílu (budoucí disk C) příkazem

a:\format c:

Po zformátování budete dotázáni pouze na jmenovku disku, která může být i prázdná.

Stejným způsobem zformátujete logický oddíl D (příkazem a:\format d: ). Po opětovném restartu jsou jednotky přístupné a můžete na ně začít kopírovat data, případně spustit instalaci Windows.

Další varianty k programu FDISK

Práce s FDISKem není zrovna "user friendly", a proto se na trhu objevily i další varianty. Asi nejznámější z nich je program Partition Magic (dále jen PM), který umí pracovat i s diskem plně obsazeným daty.

Práce v PM je velmi intuitivní, v ceně dostanete jak verzi pro Windows, tak stejně komfortní verzi pro DOS (vejde se na jednu disketu), která přímo vybízí k použití se startovací disketou Windows. O programu PM by se dal napsat celý další článek, my zůstaneme u tohoto krátkého upozornění na jeho existenci a jednoho malého obrázku.

Rady na závěr

Na samotný konec našeho povídání si řekneme ještě několik doplňujících informací.

Pokud budete chtít změnit vytvořené rozdělení disku na jiné, musíte nejprve všechny oddíly odebrat v programu FDISK. Odebírá se podobným způsobem, vždy je nutné nejprve smazat logické oddíly, poté rozšířený oddíl a až na závěr oddíl primární.

Program FDISK lze ovládat i z příkazové řádky a tak jeho použití zautomatizovat třeba vytvořením nějakého skriptu. Funkce FDISKu si zobrazíte příkazem fdisk /?. Dalším nezdokumentovaným přepínačům tohoto programu jsme se obsáhle věnovali v jednom Tipů a triků pro Windows přímo na stránkách PC WORLDu.

Při práci s diskovými oddíly je třeba vždy pozorně číst hlášení programu a rozmyslet si každý krok. Jen tak předejdete nechtěným katastrofám. Přeji mnoho disků, nad kterými budete mít plnou kontrolu a rozdělíte si je úspěšně podle svých vlastních požadavků.1 0757/OK o

FAT a FAT32, co to vlastně je?

Před samotným popisem FAT je potřeba objasnit některé další pojmy.

Sektor je malý úsek na pevném disku, minimální velikost je 512 bajtů. Sektory jsou organizovány minimálně po dvou do takzvaných clusterů (klastrů). Nejmenší klastr má tedy velikost 1 KB.

Zkratka FAT znamená File Allocation Table, tedy volným překladem tabulka, kde se počítač dozví informace o umístění všech souborů na vašem pevném disku. Pojmem "informace" se v praxi rozumí seznam adres, které přesně definují, kde daný soubor začíná, končí, případně kde navazuje jeho další část. Podle počtu bitů používaných pro adresaci se FAT dále dělí na:

FAT12 - pro adresaci se používá 12 bitů. Tato FAT byla základním souborovým systémem pro verze MS-DOS 4 a nižší. Dnes se s ní můžete setkat pouze na disketách.

FAT16 - pro adresaci používá již 16 bitů, může tedy obsahovat až 216 záznamů. Odtud také plyne, že maximální počet souborů v jednom oddíle je 65 536.

FAT32 - pro adresaci používá 32 bitů. Tím můžeme v tabulce adresovat až 232 záznamů, což je obludných 4 294 967 296. Kromě tohoto rozšíření má FAT32 několik dalších vylepšení. Především obsahuje záložní FAT, což je vlastně duplikát původní FAT, a v případě jejího poškození dokáže program Scandisk tuto tabulku obnovit ze zálohy.

Disk potom používá FAT následujícím způsobem. V momentě, kdy vy jako uživatel dáte pokyn prostřednictvím Windows k načtení určitého souboru, podívají se hlavičky disku do tabulky FAT, kde leží první klastr tohoto souboru, poté tento klastr přečtou a opět se vrátí do FAT podívat se, kde soubor pokračuje. Jelikož je FAT na začátku disku, musejí se hlavičky neustále vracet tím více, čím více je soubor na disku rozkouskován. Proto disku vždy prospívá občasná defragmentace, která rozkouskované soubory slepí dohromady.

§§§§§


Rychlokurz: GuildFTPd – osobní FTP server pro každého

Karel Šredl

c02p0760

Vítám vás u dalšího kurzu Rychlokurzu. Jak jsem vám slíbil minule, po řadě jednodušších prográmků a utilitek se dnes podíváme na něco obtížnějšího. Tím obtížnějším bude váš vlastní FTP server. FTP? Zase nějaká zkratka...? Tedy pro ty, kteří vůbec nevědí, co to FTP znamená, podám vysvětlení. FTP pochází z anglického "File Transfer Protocol" a znamená způsob, jak po internetu přímo přenášet soubory z jednoho počítače na druhý. Jak to funguje? Na jednom počítači běží program (např. právě náš GuildFTPd www.nitrolic.com) a tento počítač slouží jako úložiště pro soubory. Takovému počítači říkáme "server". K němu se pak mohou připojit uživatelé z internetu, a pokud znají správné jméno a heslo, jsou vpuštěni a mohou si z něho soubory (programy, obrázky) stahovat nebo je na něj naopak ukládat. Jak se lze připojit? Stačí mít ten správný program (takzvaného "FTP klienta") a vědět pouze adresu, jméno a heslo. Klientů je k dispozici spousta, většinou velice pěkných a povedených. Já osobně pro FTP přenos nejčastěji používám Windows Commander, ale FTP přenos dnes podporuje i třeba Internet Explorer. Stačí jen místo adresy WWW serveru vyplnit ftp://jmeno:heslo@adresa_serveru/. Jak říkám, proti gustu, žádný dišputát.

Kdy vlastně FTP server využijete? FTP má totiž tu obrovskou výhodu, že je jedním z nejstarších, a tudíž nejpodporovanějších systémů, které na internetu fungují. Pracují s ním bez problémů Windows, UNIX, Linux i třeba OS/2, a má ho v sobě implementována spousta programů nejrůznějšího zaměření. Po internetu jsou rozesety stovky tisíc serverů, skrz něž protéká obrovské množství dat.

INSTALACE

Dost obecného povídání, a rovnou na startovní čáru. Tou je instalace. Rozhodně se jí nebojte, snad už nemůže být lehčí. Spusťte soubor "GuildFTPd.exe", odklepněte [OK] a zadejte adresář, kam chcete FTP server nainstalovat. Pak už stačí zmáčknout tlačítko [Install] a... je hotovo.

Po spuštění FTP serveru ([Start] \ Programy \ GuildFTPd \ GuildFTPd-FTP server daemon) se objeví hlavní okno programu. V tomto okně budeme provádět všechna potřebná nastavení. Ale popořadě...

HLAVNÍ OKNO

Podíváme-li se na okno programu, vidíme, že je rozděleno do čtyř oblastí. V levé (hlavní) oblasti máme ve formě stromu zobrazeny skupiny uživatelů a pod nimi v další úrovni uživatele jednotlivé. Nyní po instalaci tam máme skupinu "GuildFTPd" a uživatele se jménem "anonymous". V pravé části jsou tři okna se záložkami, které nám ukazují konfigurační informace. Odshora první je okno s informacemi o spojení, další obsahuje informace o souborech, se kterými se pracuje, a nejspodnější, zato největší okno ukazuje konfiguraci zvoleného uživatele nebo skupiny.

PŘIDÁNÍ UŽIVATELŮ

Jak tedy nastavit přístup pro prvního uživatele. Vezmeme to od začátku. Nejdříve si vytvoříme novou skupinu uživatelů. V levém okně klikněte nejvrchnější položku "System", která znamená náš FTP server. Tím se vám zpřístupní ikonka . Klikněte na ni, a budete vyzváni k zadání jména skupiny (zadáme např. jméno "pratele"). Rozhodně vám doporucuji nepoužívat háčky a čárky, ušetříte si tím spoustu starostí.

Vidíme, že se nám objevila nová větev stromu s námi zadaným jménem "pratele". Vyberte ji (kliknutím na nově vytvořenou položku) a nyní již můžete přidávat uživatele. Klikněte na ikonu , zapište uživatelovo přihlašovací jméno (např. "Petr") a dvakrát heslo (podruhé je to pro kontrolu proti překlepům). Uživatel je vytvořen. Stejným způsobem si pro procvičení přidejte ještě jednoho, např. se jménem "Pavel" jak jinak :-). Další důležité upozornění FTP server rozlišuje mezi malými a velkými písmeny. Pokud se tedy někdo bude pokoušet v této situaci přihlásit jako "petr", bude odmítnut. Pamatujte na to!

Váš strom uživatelů by měl vypadat následovně:

Říkáte si, že to bylo až moc jednoduché? Máte pravdu, ještě to není konec.

DEFINICE CEST

Máme definované uživatele, ale ještě jsme neřekli, na co smějí přistupovat, a na co ne. Abychom to však nemuseli nastavovat u každého uživatele zvlášť, nastavíme cesty k datům pro celou skupinu, a tím zároveň pro všechny členy skupiny. Nejdříve si ale musíme připravit místo na pevném disku, které vyhradíme pro FTP. Pro zkoušku vytvořte na disku adresář "ftp" a do něj dva podadresáře, např. "pro_vas" a "pro_mne". Dá se odhadnout, že adresář "pro_vas" bude sloužit jako úložiště pro data, která vy budete uživatelům dávat k dispozici (na internetu se tyto adresáře nejčastěji jmenují "pub" nebo "public"). Bude tedy žádoucí, abyste do tohoto adresáře mohli zapisovat a ukládat data pouze vy a přátelé je směli pouze číst. Druhý adresář "pro_mne" naopak bude určen pro soubory, které chtějí uživatelé přesunout k vám. Do tohoto adresáře musíme proto povolit zápis. Takovýto adresář najdete na internetu nejčastěji pod názvy "income" nebo "upload". Nadřazený adresář "ftp" bude sloužit jako adresář domácí, tedy ten, v němž se uživatel objeví ihned po přihlášení k vašemu serveru. Měli byste mít na disku připravenou takovouto strukturu adresářů:

Nyní tedy přejděte na položku "pratele". Kromě ikon pro přidání uživatele "Add User" a pro úpravu skupiny "Edit Group" máme povolenu také ikonu pro přidání cesty, tedy adresáře "Add Path". Klikněte na ni a objeví se dialogové okno:

Do políčka "Local Path" musíte zadat cestu k adresáři na vašem pevném disku a do políčka "Virtual Path" pak jméno, pod kterým bude přístupný uživateli přes FTP. Pro usnadnění u nich máte tlačítka [Browse]. Klikněte na tlačítko [Browse] u políčka "Local Path" a najděte vámi vytvořený adresář "ftp". Označte ho a stiskněte [OK]. Nyní byste měli mít v políčku "Local Path" takovýto text: "D:\ftp" (kde D je váš disk). Pokud jste vytvořili adresář někde hlouběji v adresářové struktuře, budete tam mít něco jako "D:\nadřazené adresáře\ftp". Nyní klikněte na tlačítko [Browse] u políčka "Virtual Path" a zvolte variantu "Home Directory", tedy "Domácí adresář". V políčku "Virtal Path" se objeví text "/". Ponechte zaškrtnuté attributy "Read" a "List" a potvrďte tlačítkem [OK]. O atributech adresářů se zmíníme později.

Nyní máme vytvořený domácí adresář. O tom se můžeme přesvědčit tak, že klikneme na ouško "Paths" v pravém dolním podokně (vedle ouška "Options"). Pokud by se nyní pomocí kombinace kláves Alt+R restartoval server to kvůli zapsání změn a připojil by se uživatel, uviděl by svůj domácí adresář (náš adresář "ftp") a všechny jeho podadresáře, tedy v našem případě adresáře "pro_vas" a "pro_mne". Pro všechny tyto adresáře by platilo, že z nich můžete číst, ale nemůžete do nich soubory zapisovat.

Takže naším dalším krokem bude definice adresáře, do kterého bude dovoleno zapisovat. Opět klikneme na ikonu "Add Path", pomocí tlačítka [Browse] vybereme adresář "pro_mne" a tím vyplníme políčko "Local Path". V definici "Virtual Path" zaškrtneme, že se nejedná o domácí adresář (Home Directory), ale o adresář pro zápis (Upload Directory) a stiskneme [OK]. Nyní máme v políčku "Virtual Path" hodnotu "/pro_mne" a v atributech kromě původních hodnot "Read" a "List" navíc hodnotu "Write". Tím máme nastaveno, že do podadresáře "pro_mne" bude dovoleno soubory ukládat. Pokud ještě chcete povolit uživatelům i vytváření podadresářů, zaškrtněte atribut CREATE.

Pro zamyšlení: Pokud byste byli zvědaví, co se stane, když změníte hodnotu v poli "Virtual Path" na něco jiného (např. na "/sem"), pak po připojení pomocí FTP zjistíte, že ve vašem domácím adresáři máte rázem podadresáře tři, a to "pro_vas", "pro_mne" a "sem". Adresáře "pro_mne" a "sem" by fyzicky ukazovaly do jediného adresáře na vašem disku (do adresáře "ftp\pro_mne") a obsahovaly by tedy oba dva stejná data. Jediným rozdílem těchto dvou adresářů by bylo to, že do adresáře "sem" je zápis povolen, ale do adresáře "pro_mne" je zápis zakázán (protože pro něj platí stejná pravidla, jako pro domácí adresář).

Chcete-li dát přátelům k dispozici třeba ještě i soubory na vašem CD, není nic jednoduššího. Přidejte cestu "Add Path", do "Local Path" zapište cestu k vašemu CD (např. "R:\") a do "Virtual Path" zadejte jméno, pod kterým chcete, aby uživatelé vaši CD-ROM viděli (např. "/cd"). Atributy nechte pouze READ a LIST (kdo by taky co chtěl zapisovat na CD-ROM). Po přihlášení pomocí FTP uživatel uvidí nový podadresář "/cd", v němž budou přístupné soubory z vašeho CD.

Variant je nespočet, zkoušejte, experimentujte, ale buďte opatrní s přidělováním atributů. Pokud totiž do některého adresáře přidělíte právo mazat, věřte, že dříve nebo později vám to opravdu někdo vymaže. Popišme si proto, co přesně jednotlivé atributy znamenají.

ATRIBUTY ADRESÁŘŮ

Atributy jsou to vlastně taková oprávnění k provádění základních činností s adresářem a se soubory v něm. V našem FTP serveru jich máme nadefinovaných 6. Jsou to:

READ (Číst): Jeden ze základních atributů. Dává právo číst, tedy stahovat soubory z tohoto adresáře. Pokud by tedy adresář tento atribut neměl, tak si prostě soubory z něj uživatel na svůj počítač nezkopíruje.

LIST (Seznam): Ještě základnější atribut adresáře. Dává právo vidět názvy adresáře a souborů v něm. Bez něj prostě tento adresář neuvidíte. Zajímavá je kombinace atributů LIST se zakázaným atributem READ, která říká v podstatě "ano, uvidíš, co mám u sebe za soubory, ale nezkopíruješ si je k sobě".

WRITE (Psát): Jak již bylo zmíněno, tento atribut povolí připojeným uživatelům ukládat soubory na server. Tedy vlastně opačný směr, než je READ.

APPEND (Připojit): Povolí takzvané navázání přerušeného spojení. Pokud se tedy spojení uživatele s vaším FTP serverem přeruší v průběhu přenosu souboru, může uživatel při příštím přihlášení navázat na minulý přenos a pokračovat tam, kde se spojení rozpadlo. Bohužel tak jako ve všem, i zde se používají dva způsoby navazování. Je tedy možné, že FTP klient podporující druhý způsob neprovede toto připojení správně.

CREATE (Vytvořit): Dovolí uživatelům vytvářet podadresáře. Pokud tedy máte pouze atribut WRITE a neměli byste CREATE, mohli byste sice přesouvat soubory na server, ale pouze do předvytvořených adresářů. Žádný svůj adresář byste nevytvořili.

DELETE (Mazat): Povolí uživatelům mazat soubory a podadresáře na serveru. S tímto atributem zacházejte velmi opatrně, pokud chcete, aby vám nějaké soubory pro sdílení zbyly.

Nyní už znáte všechny základní informace k tomu, abyste byli schopni zprovoznit váš FTP server, a tím dali kolegům k dispozici buď svá data, nebo i úložný prostor. Chcete-li se však dostat FTP serveru trochu pod kůži a poznat jeho další, vychytanější vlastnosti, podívejte se se mnou na následující stručný výtah toho nejzajímavějšího a nejužitečnějšího.

POPIS SEKCÍ HLAVNÍHO OKNA

Do této chvíle jsme pracovali hlavně s levou sekcí, kde je umístěn strom se skupinami uživatelů a s jednotlivými uživateli. Podívejme se teď krátce i na ostatní sekce. Budeme je brát odshora:

V horní sekci vidíme tři ouška. V "Current Connections" jsou zobrazeni uživatelé, kteří jsou právě v této chvíli k vašemu serveru připojeni. Pokud tam budete nějakého uživatele mít, můžete na něj kliknout pravým tlačítkem, a menu vám dá na výběr buď "Kick User" (doslova "Vykopnout uživatele", což je dosti výmluvný název), nebo "Send message to user" (tedy "Poslat zprávu uživateli"). V oušku "Connection Graph" uvidíte grafické vyjádření toho, co se vám na serveru děje. Konečně v oušku "Past Connections" jsou zaznamenáni všichni uživatelé, kteří váš server navštívili.

V prostřední sekci jsou ouška "Downloads" a "Uploads" s evidencí stažených souborů ze serveru (=Download) a uložených souborů na server (=Upload). Zde jsou zaznamenány i neúspěšné pokusy o práci se soubory, proto když vám uživatel zavolá, že nemůže stáhnout ten a ten soubor, odpověď by jste měli najít zde. Ouško "Message" slouží k automatickému uchování zpráv, které vám pošlou uživatelé, a v oušku "Spy" uvidíte FTP příkazy, které se provádějí na serveru. To už však patří k velmi vysoké úrovni znalostí protokolu FTP.

Spodní sekce je nejzajímavější. Jak už jsme si vysvětlili, ouško "Paths" obsahuje seznam adresářů přístupných označenému uživateli nebo skupině, včetně jejich atributů. Ouško "Options" pak obsahuje speciální nastavení přímo pro jednotlivé uživatele či skupiny. Popis jednotlivých voleb by byl daleko za rámec tohoto článku, snad vás jen upozorním na volbu "Account Enable", která musí mít hodnotu "Enable", pokud mají být uživatel či skupina vpuštěni na server.

DALŠÍ ZAJÍMAVÉ VLASTNOSTI

Menu Admin \ Event Manager (Alt+E): Sedíte-li u počítače, na němž je nainstalován váš FTP server, a chcete-li mít neustále přehled, co se právě na něm děje, pak zamiřte do nastavení "Event Manageru" neboli manažera událostí. Tam v horní části uvidíte seznam událostí, které na serveru nastávají (i s jejich vysvětlením bohužel v angličtině). Ke každé události můžete nastavit 3 reakce, které proběhnou, pokud se daná akce stane. Např. budete chtít být informováni, pokud se k vám přihlásí nový uživatel. Klikněte tedy na událost "On Welcome User" (česky "Při uvítání uživatele"). K této události můžete nastavit odezvu buď "Execute" (Spusť), která zajistí spuštění libovolného programu, nebo "Play Sound", kdy počítač přehraje zadaný zvuk. A konečně volba "Systray Bubble Message" (Bublinková zpráva), kdy se u ikony v systémové liště objeví zadaná zpráva v napodobenině komixové bubliny. Tato zpráva může obsahovat spoustu údajů zprostředkovaných pomocí proměnných, jako jsou %USERNAME, %USERIP, %FILE atd. Místo těchto proměnných se do textu automaticky dosadí patřičné hodnoty. Tedy zpráva "%USERNAME se přihlásil z IP:%USERIP" způsobí, že po přihlášení nového uživatele se nám v bublině objeví třeba text "Petr se přihlásil z IP:192.168.253.12". A ještě si k tomu můžeme nechat zahrát melodii...

Menu Admin \ Server Messages (Alt+S): Velice podobné je nastavování takzvaných zpráv serveru. Na rozdíl od nastavení předchozího jde o zprávy, jež se neobjevují na počítači, kde běží FTP server, ale naopak objeví se uživatelům, kteří se na server připojují. Do sekce "Post-Login" (česky "Po přihlášení") můžete např. nastavit zprávu "Vítej uživateli -$username-. Na disku D je $freespaceD MB volného místa". Pak uživatel uvidí po přihlášení třeba takovou zprávu: "Vítej uživateli -Petr-. Na disku D je 1 200 MB volného místa".

OBECNĚ

Pokud uděláte nějaké změny v nastavení serveru, je potřeba server restartovat, aby se projevily (menu Admin \ Restart Server nebo Alt+R). Z důvodů bezpečnosti vám doporučuji mít u všech uživatelů nastavena hesla. Speciálně se to týká uživatele jménem "anonymous", který slouží právě pro vstup kohokoli na server. Pokud to tak vysloveně nechcete, pak tohoto uživatele odstraňte .

ZÁVĚREM

Protokol FTP je jedním ze základních a nejstarších pilířů internetu. Je však potřeba říci, že na dnešní dobu je poměrně nebezpečný. Kombinace jméno/heslo je totiž posílána po internetu v nezakódované podobě, takže kdokoli, kdo je s vámi na lokální síti či někde na cestě, kudy tečou data, si může toto heslo jednoduše chytit a potom zneužít. Pro svou jednoduchost a univerzálnost se však dodnes používá a věřím, že bude platný i vám...

P. S.: V rubrice "Nejžhavější zprávy" se objevila informace, že autor tohoto programu 19. 11. 2001 oslavil svoje 21. narozeniny. Blahopřejeme!! :-)

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c02p0761

Měsíc uběhl jako voda a my se opět potkáváme u dalšího dílů tipů a triků pro Windows. Zatímco já se potýkám s tvorbou tohoto článku v čase předvánočním (momentálně je dost velká zima a prší), vy už jej čtete pravděpodobně krátce před Silvestrem, možná i po něm. Zatímco já momentálně bojuji s virem chřipky, vás "boj" s posilvestrovskými zažívacími problémy také teprve čeká (jenom některé samozřejmě). Takže až na datum, které vám zobrazují každý den vaše Windows, jsme na tom docela podobně.

Stejně jako já překonám svoji chorobu (doufejme, že to bude co nevidět), tak i vám nakonec zůstanou v paměti jen ty jediné a nejlepší vzpomínky na celý vánoční čas, Nový rok nevyjímaje. Proto bych vám chtěl v tomto úvodníku popřát mnoho štěstí a radosti do nového roku 2002, nový a rychlejší hardware, kvalitní optickou bezdrátovou myš a co nejméně problémů s vaším operačním systémem. K poslednímu bodu mého přání přispěji (jak doufám) následujícím textem. Příjemné čtení.

Tipy pro Windows

1. Pojmenujte hodiny (Win 98)

Ani ve druhém dnešním tipu vám nedám oddechnout od editace registrů. Tento tip patří mezi širokou škálu "kosmetických" úprav pracovní plochy Windows k obrazu vašemu. V následujícím odstavci si totiž ukážeme, jak přidat libovolný text vedle těch malých hodin na liště úloh, umístěných zpravidla v pravém dolním rohu vašich Windows.

Tento text jde aktivovat dvěma způsoby. Jeden z nich je jednoduchý a vede přes vyplnění jistého dialogu, druhý je těžší a znamená sáhnout do systémového registru. Oba ve výsledku provedou to samé: důvod, proč zde zmíním i ten složitější, je fakt, že ne v každé verzi Windows naleznete výše zmíněný dialog, a pokud ho naleznete, ne vždy byl podle mých zkušeností funkční.

a) snadná cesta

Jděte do menu Start Nastavení a spusťte Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Místní nastavení a pokračujte v dialogu na záložku Čas. Zde do kolonky Formát času vepište hh.mm.ss tt a do kolonek Označení odpoledne a Označení dopoledne vepište shodně text, který chcete mít vedle hodin. V první kolonce na této záložce (Ukázka času) byste měli vidět náhled svého budoucího textu. Potvrďte všechny dialogy stiskem OK a restartujte Windows. Vámi určený text by měl být na svém místě.

b) editace registru

Spusťte regedit (Start Spustit) a jděte do klíče HKEY_USERS .DEFAULT Control Panel International. Zde byste kromě položky výchozí neměli mít vytvořená žádná další nastavení. Klikněte pravým tlačítkem v pravé části regeditu (v obsahu položky International) a zvolte Vytvořit Nová textová hodnota. Tímto způsobem postupně vytvořte položky sTimeFormat, s1159 a s2359. Poté poklepejte na položky levým tlačítkem a vložte: pro sTimeFormat hodnotu hh.mm.ss tt a pro obě další shodně text, jenž chcete umístit vedle hodin. Restartujte, a text by měl být na svém místě.

2. Složka pro instalaci Windows (Win 98)

Dnešní díl tipů a triků začneme tím snadnějším, tím, co už všichni čtenáři tohoto seriálu důvěrně znají a ovládají, editací systémové registru.

Předpokládám, že čtenáři tohoto článku pracují v prostředí MS Windows a převážná většina z nich už měla možnost instalovat některý z programů pro toto prostředí. Je všeobecně známo, že při každé (korektní) instalaci se vás nejprve příslušný program zeptá, kam se má nainstalovat. Standardně je vždy nabízena složka Program Files, jež je k tomuto účelu také určena. Možná ale patříte mezi uživatele, kteří mají rádi přehled o datech na svém disku a nesmířili se s předdefinovanými adresáři firmy Microsoft.

Právě pro vás je určen tento malý trik. Windows při každé instalaci vždy nabízejí výše uvedenou složku, jednoduchou změnou v systémovém registru ale docílíme toho, aby nabízela složku, kterou určíte vy jako uživatel. Potom zabráníte i někomu cizímu, kdo má přístup k vašemu počítači a netuší nic o vašem rozdělení dat na disku, aby instaloval jinam, než vy si přejete. Málokdo totiž dotaz instalátoru na umístění programu na disku bere vážně, většinou jej jen slepě odmačkává.

Spusťte program regedit (Start Spustit) a jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows CurrentVersion. V tomto klíči je velmi mnoho položek důležitých pro Windows. Najdete zde například ProductID svých Windows, nebo dokonce ProductKey, což je sériové číslo vašeho systému. Ke změně standardního adresáře pro instalaci nových aplikací slouží položky ProgramFilesDir a ProgramFilesPath. Poklepejte na ně levým tlačítkem myši a vepište do obou shodně cestu ke složce, kterou chcete pro instalaci používat vy. Tato pak bude standardně nabízena v každém instalačním programu.

3. Oddělte internet od Windows (IE 4x, 5x)

Velmi jednoduchým, ale také velmi účinným lékem na padající Windows může být tento kratičký tip. Jak většina uživatelů z tisku a táhlého soudního sporu v USA ví, Windows 98 a Internet Explorer (dále jen IE) jsou spolu velmi úzce provázané. Každé okno, které ve Windows 98 otevřete je vlastně oknem internetového prohlížeče.

Jenže pokud vám spadne prohlížeč (důvodů může být celá řada, například špatné Java skripty na internetových stránkách a podobně), prostě jej spustíte znovu. Pokud vám spadne ten samý prohlížeč se zobrazenými diskovými jednotkami, tak vám znehybní celá Windows a pravděpodobně se nevyhnete restartu.

Pokud se dostáváte do podobné situace často, zkontrolujte si nastavení internetu. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Internet. Jděte na záložku Upřesnit a projděte nastavení až k položce Spouštět okna prohlížeče v novém procesu. Pokud je tato položka zatržena, je každé okno prohlížeče samostatný proces neohrožující ostatní procesy běžící ve Windows. Pokud jej zaškrtnutý nemáte, doporučuji to ihned napravit.

4. Sledujte připojení (Win 95/98)

Mnozí z vás ho možná znají a někteří o něm nemají ani potuchy. Mluvím o programu Sledování systému, který se nevinně a tak trochu nenápadně nainstaluje do vašich Windows, a vy o něm mnohdy ani nevíte.

Tento program umožňuje pomocí přehledných grafů sledovat mnoho položek vašeho systému. Obsahuje nezávislé moduly, které si můžete libovolně přidávat a odebírat, a tak sledovat jen subsystémy, které skutečně sledovat chcete. To samo o sobě není nic převratného a zvídavý uživatel, zajímající se o chod svého systému, už jistě tento program použil minimálně pro sledování zatížení procesoru.

Pokud ale vlastníte také modem a připojujete se přes něj do internetu, můžete sledovat i samotné připojení. Například kolik přesně prochází kilobajtů za sekundu v obou směrech a další zajímavé skutečnosti. Jistě někteří namítnete, že pro tyto účely existují jiné a jistě dokonalejší (opravdu?) externí programy, proč ale používat něco jiného, pokud máme schopnou aplikaci přímo ve Windows.

Program Sledování systému naleznete v menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje. Jednotlivé moduly potom přidáváte volbou Přidat položku z roletového menu Úpravy. V seznamu položek vyberte v průběhu aktivního připojení (jinak ji tam nenajdete) položku podle adaptéru vašeho modemu (dial-up adaptér), a můžete monitorovat. Za zmínku stojí ještě volby v roletovém menu Zobrazit, obnovovací frekvenci grafů nastavíte v menu Možnosti.

Tipy pro MS Office

6. Tlačítko "Zavřít i v Excelu" (Word/Excel)

Nechci nijak ubírat na kráse následujícímu tipu, jistě bude pro mnoho uživatelů užitečný, nicméně dalším důvodem, pro který vám ho předkládám, je také ukázka občasné nelogičnosti uvažování programátorů nejmenované firmy (nebo možná jen nedostatek beta-testování).

Tento tip je velmi podobný svému předchůdci o pár řádek výše. Jedná se o přidání ikony "Zavřít" (myšleno dokument) do lišty s ikonami nástrojů. Pokud pracujete s více dokumenty najednou (Tip v tipu: věděli jste, že lze mezi nimi přepínat nejen pomocí roletového menu Okno, ale i kombinací kláves CTRL+F6 a také klávesovou kombinací známou z Windows ALT+TAB), může vám rychlý přístup k zavírání dokumentu přijít vhod.

Začneme v editoru Word. Spusťte Word a stejně jako v předchozím případě postupujte v roletovém menu Zobrazit Panely nástrojů Vlastní. V následujícím dialogu se opět přepněte na záložku Příkazy a z menu v levé části vyberte kategorii Soubor. Potom v seznamu příkazů hned na počátku popadněte položku Zavřít s příslušnou ikonou a umístěte ji na libovolné místo na liště s nástroji. Tím získáte k této funkci rychlý přístup.

Stejným postupem můžete totéž udělat i v Excelu až do chvíle, kdy vybíráte položku Zavřít. V Excelu totiž u položky Zavřít chybí ikona, takže pokud ji přetáhnete do lišty s nástroji, vytvoří se pouze textový odkaz. Naštěstí lze níže popsaným způsobem tuto ikonu dodatečně získat přímo z Wordu.

Spusťte tedy opět Word (s již přidanou ikonou pro zavření dokumentu) a jděte ještě jednou do roletového menu Zobrazit Panely nástrojů Vlastní. Měl by vám vyskočit opět známý dialog. Tentokrát si jej ale nevšímejte a pravým tlačítkem myši poklepejte na ikonu Zavřít (dokument), kterou jste si předtím již přidali do lišty. Zobrazí se vám nové kontextové menu, ve kterém můžete s ikonou provádět několik operací. Pro nás je podstatná volba Kopírovat vzhled tlačítka (za zmínku stoji i možnost úpravy tlačítka v editoru ikon při volbě Upravit vzhled tlačítka). Zkopírujte vzhled a jděte zpět do Excelu. Zde naprosto stejným postupem vyvolejte stejné kontextové menu (poklepáním na textovou ikonu Zavřít) a v něm zvolte Vložit vzhled tlačítka.

Po vložení máte v Excelu podivnou ikonu s textovým popisem Zavřít. Pokud se chcete zbavit tohoto popisu, opět poklepejte pravým myšítkem na inkriminovanou ikonu a z nám už známého kontextového menu vyberte možnost Výchozí styl. Nyní máte ve Wordu i Excelu rovnocennou ikonu pro uzavření aktivního dokumentu.

5. Kalkulačka po ruce (Excel 2000)

Je těžké nějakým vhodným způsobem uvést tento tip pro nejznámější tabulkový kalkulátor. Lidem pracujícím v Excelu se prostě bude hodit. Z vlastní zkušenosti jsem o tom přesvědčen.

Jako vždy začnu modelovou situací. Navrhujete nějakou složitější tabulku v Excelu. Při tomto návrhu přirozeně provádíte (převážně automaticky) velké množství různých výpočtů. Často ale narazíte, když potřebujete rychle spočítat/vyzkoušet jednoduchou úlohu mimo vámi vytvářenou tabulku. Potom pravděpodobně tvoříte různé další mini tabulky, kde tyto pomocné výpočty provádíte. To ale není nutné, pokud máte někde po ruce kalkulátor. V Excelu si pomocí následujícího postupu umístíte kalkulačku přímo do pracovní lišty s ikonami a kdykoliv ji na požádání vyvoláte.

Spusťte Excel a jděte do roletového menu Zobrazit Panely nástrojů Vlastní. V následujícím dialogu se přepněte na záložku Příkazy a z menu v levé části vyberte kategorii Nástroje. Potom v seznamu příkazů sjeďte téměř až nakonec, kde hledejte ikonu kalkulátoru s názvem Vlastní (Custom). Tuto potom chytněte levým tlačítkem myši a přetáhněte ji na libovolné místo v liště s ikonami. Do lišty se vám přidá tento příkaz, po jehož stisku přímo v Excelu vyvoláte standardní okenní kalkulačku, kterou zase kombinací ALT+F4 ukončíte. Takto máte kalkulačku stále po ruce.

Blížíme se k samotnému závěru a mě nyní čeká nelehká povinnost ho napsat. Co vlastně dodat. Tento díl tipů se v ničem nelišil od předchozích, triky pro MS Office se zhruba nastejno podělily o místo s triky pro Windows, na velikonoční vajíčka se ZASE nedostalo tak, jak to má být (a jak to bývá). Ještě jednou dodatečně veselé Vánoce a Nový rok 2002. U příštího dílu, tentokrát únorového, se těším na sledanou.

InterTipy

V době, kdy se k vám dostane tento článek, už budete pravděpodobně nasávat silvestrovskou atmosféru (zatím jen atmosféru ;-). Chci vám proto v úvodu Intertipů popřát hezký nový rok 2002, který, jak doufám, přinese další rozvoj českého internetu a znovu rozšíří síť sítí i do těch nejméně komputerizovaných rodin.

Český WinSys

winsys.aktualne.cz

Na úvod internetových tipů představím zajímavou českou adresu Windows Systém, na kterou jsem byl upozorněn jedním z našich čtenářů. Jedná se o velmi dobře zpracovanou stránku o Windows XP a Windows 2000. V pravé části naleznete několik rubrik, bohužel ne všechny fungovaly bezchybně ve všech testovacích prohlížečích, některé z nich se nechtěly zobrazit pod Netscape 6.1. Pokud je ovšem ve svém prohlížeči zobrazíte, dozvíte se mnoho z oblastí multimédií, systému, registrů, aplikací pod Windows či bezpečnosti. Zajímavě vyhlíží i rubrika WIN-DOS. Na stránce nechybějí ani aktuality, které je možné částečně třídit výběrem v šikovném formuláři na konci stránky. Najdete zde také recenze na vyšlé knihy. Stránka i přes svou částečnou technickou nedotaženost a drobné jazykové hrubky rozhodně stojí za návštěvu, hlavně kvůli množství užitečných rad a informací v našem mateřském jazyce.

Windows Programming

www.rplusj.cz/developer/

Velmi zajímavá stránka opět v českém jazyce, tentokrát výhradně pro zájemce o programování pod Windows, a to o programování výhradně v jazyce C. Stránka je vlastně komerční prezentací školicí firmy, nicméně i za nulové peníze nabízí dost informací, příkladů a rad pro programátory windowsovských aplikací. Pokud pominu komerční část webových stránek, najdete zde dvě hlavní rubriky: pro vývojáře v C++ Builderu a vývojáře v MS Visual C++. V obou pak najdete podrobný popis tvorby na příkladech jednotlivých konkrétních aplikací.

TipTrik

tiptrik.webzdarma.cz

Další česká stránka s velmi povedeným a jednoduchým designem, která disponuje slušným množstvím tipů a triků pro Windows. Autor přímo s tipy doporučuje a nabízí ke stažení příslušné utility. Vše je přehledně a jednoduše rozděleno do čtyř skupin, pátou skupinou je pak Download, kde můžete stáhnout všechny nabízené aplikace pro Windows.

Architektura Windows NT

winnt.webpark.cz

Svým obsahem výjimečný web o architektuře Windows NT, 2000 a XP. Jednoduchá textová stránka obsahuje seznam třinácti podrobně popsaných témat. Najdete zde např. popis systémové registrační databáze, struktury jádra systému, virtuální paměti a dalších. Díky nenáročnosti stránky ji můžete snadno pročítat i na textovém prohlížeči, o žádné informace nepřijdete. Na závěr máte možnost stažení celého dokumentu ve formátu MS Word i v HTML. Autor očekává vaše připomínky a případná doplnění.

PC Svět

www.pcsvet.cz

Výborně provedená česká stránka o všem kolem vašich "písíček" s Windows nebo Linuxem. Převážná část webu se samozřejmě týká hlavně Windows, a kromě mnoha dalších hardwarových i softwarových rubrik zde najdete i tipy a triky pro všechny verze námi sledovaného operačního systému. Tipů je sice jen několik, ale jsou dobře popsány a komfortně se prohlížejí, tisknou nebo posílají, ostatně jako všechno na tomto povedeném webu. Vřele doporučuji začít přímo na domovské stránce a pokračovat na dlouhém seznamu do rubriky, která vás zajímá. Nechybí v tomto případě naprosto nezbytný vyhledávač, který vám kromě PC Světa prohledá i AltaVistu. Pokud vás nezaujme zhola nic, zkuste alespoň odpovědět na anketní otázku.

Rady pro Windows

www.webpark.cz/rady-pro-windows/

Jak již název stránky napovídá, budeme se bavit o Windows, přesněji o verzích 95/98 a jejich všech modifikacích. Pod zmíněnou adresou najdete poněkud přebarvenou amatérskou stránku s rubrikami Zásady, Rychlost, Vzhled, Bezpečnost, Doladění a Nástroje a utility. Jména rubrik myslím mluví sama za sebe. Jednotlivé tipy jsou velmi názorně vysvětleny, často doplněny i obrázky, které objasní vše. V češtině.

První pomoc

www.volny.cz/otakarmraz/swPomoc/start.html

Patříte mezi uživatele, kteří nikdy sami neinstalovali systém Windows 95 nebo 98? Chtěli byste se do toho pustit? Potom určitě zkuste navštívit výše uvedený odkaz, kde na přehledné stránce najdete popis všech úkonů, na které byste při instalaci mohli narazit. Autor se podrobně věnuje rozdělení disku pomocí fdisku, formátování disků, připravení instalace včetně autokonfigurace a mnohému dalšímu. Vše je samozřejmě v češtině. Na prohlížení ani nepotřebujete nadupaný prohlížeč, stránky jsou vytvořeny úsporně, převážně v textu. Své si zde určitě najde i pokročilejší uživatel, neboť autor při vysvětlování některých pojmů poradí i tomu, kdo má svoje Windows už dávno nainstalovaná.

Chyby Windows 95/98

www.geocities.com/Colosseum/Park/3485/

Velmi extravagantní stránka na závěr dnešního dílu. Po načtení asi budete nejprve uneseni jejím naprosto chaotickým barevným zpracováním a několika údernými hesly (z úst Barta Simpsona a jemu podobných :-). Po bližším prozkoumání rubrik v levé části stránky se postupně dopracujete až ke zlatému hřebu, který se nazývá "Znáte Windows?". Pod tímto odkazem najdete dlouhatánský seznam chyb a někdy i tipů pro Windows 95 a 98. Celý seznam je zpracován s nadsázkou a mne osobně pobavil (myšleno po obsahové stránce, grafika je totiž nulová). Stránka je svými tipy a triky tak trochu "out of date", ale určitě stojí za pročtení, pro ty méně zkušené už jen z toho důvodu, aby tušili, jaký to systém vlastně na svých PC provozovali, nebo ještě provozují :-).

Touto trochu veselejší stránkou ukončíme dnešní díl internetových tipů a triků pro Windows. Doufám, že vás alespoň jedna adresa zaujala obsahem, nebo alespoň svým vzhledem. I v příštím dílu se budeme dále věnovat stránkám v českém jazyce, které jsou přece jen pro naše čtenáře obsahově přínosnější (ale zase jich bohužel není tolik).

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

c02p0764

? Mám problém se spouštěním Windows 95, při každém startu Windows se zobrazuje hláška: "Při inicializaci zařízení IOS: Chyba ochrany systému Windows. Musíte restartovat počítač." Upgradoval jsem procesor z Pentia 233MMX na AMD-K6-2/450 MHz. Tato chyba se zobrazuje při každém startu Windows 95 (verze 4.00.950B). Zkoušel jsem celý systém Windows asi 6x nainstalovat, ale ani toto nepomohlo. Zkoušel jsem také veškerá nastavení BIOSu, ale neúspěšně. Avšak Windows 98 a Windows ME startují úplně bez problémů. Při procesoru Pentium výše uvedeném startovala Windows 95 též bez problémů, až při výměně procesoru za AMD se začala objevovat tato chyba. Výbava je: procesor AMD-K6-2/450 MHz, 48 MB RAM, základní deska FIC VA-503+, čipset VIA APOLLO MVP3. Verze BIOSu je Award Modular Bios v4.

60PGA.

Vypadá to, jakoby se rychlejší procesor AMD při spolupráci se základní deskou choval pro Windows 95 nějak podivně, což pak generuje chybu při startu. Může to být např. malá odchylka v instrukční sadě procesoru, kterou Windows 95 neznají, avšak vyšší verze Windows již ano. Předpokládám, že máte instalovánu podporu desky VIA ve Windows, neboť bez této podpory se Windows chovají podivně. Je pravděpodobné, že Windows 95 na tomto hardwaru již nerozchodíte, pokud byste nenašel na internetu nějaké specifické řešení. Zkuste hledat kombinaci AMD-K6 a Windows 95, třeba narazíte na možnost řešení. Dovoluji si však odhadnout, že vesměs bude navrženo přejít na vyšší verzi Windows. Vždyť Windows 95 jsou již skoro 6 let stará a oficiálně (podle Microsoftu) nepodporují rok 2000 (problém Y2K).

? Při normálním startu počítače se načítá 98 MB operační paměti, ale při restartu se načte 128 MB. Jestliže se načte 128 MB, systém buď spadne, nebo vůbec nenaběhne. Mám nainstalované 2 x 64 MB operační paměti. Je možné, že je operační paměť vadná, nebo může být problém jinde?

Vada paměti je velmi pravděpodobná a při hledání nápravy bych se nejprve zaměřil na ni. Zkuste paměti mezi sebou prohodit, je možné, že mají špatný kontakt a prohozením se spojení zlepší. Každopádně test paměti musí ukázat plnou kapacitu, a pokud dochází k padání, je paměť vadná. To, že systém identifikuje někdy jen 98 MB, je způsobeno zjištěním chyby, jakoby falešného konce. Vadná část paměti se pak nepoužívá a počítač pracuje dobře. Pozná--li počítač paměť celou, dojde při jejím zaplnění k chybě. Vzhledem k náhodnosti tohoto procesu lze předpokládat chybný kontakt mezi moduly a konektorem.

? Po vložení CD do mechaniky se začne načítat obsah CD, ale zpravidla není dokončen a obvykle se objeví "modrá" hláška, že se vyskytla chyba při načítání, a je-li CD v mechanice, bude třeba ji vyčistit. Několikrát jsem mechaniku pomocí čistícího disku čistil a bez úspěchu, nepomáhá ani opakovaný restart počítače. Některá CD (jež byla doposud načítána bez problémů) nejsou načtena vůbec pouze zabliká LED na mechanice, ale v Průzkumníkovi se obsah disku neobjeví. Podle Správce zařízení pracuje CD mechanika normálně.

Bohužel Správce zařízení nemá diagnostické schopnosti a spoléhá jen na status, který mu mechanika hlásí. Ta se také neumí ve větší míře sama diagnostikovat, takže vše vypadá v pořádku, nicméně není. Chybu hledejte ve vlastní mechanice, případně v řadiči. Ve hře může být také konflikt jiného zařízení s mechanikou nebo může jít o problém softwarový. V zásadě se modrá obrazovka objevuje tehdy, přeteče-li time-out nastavený pro přenos dat. Modrá obrazovka se např. může "regulérně" objevit při čtení ze sdíleného CD někde na síti, je-li velký síťový provoz nebo hostitelský počítač je sám velmi zatížen apod. Vaše modrá obrazovka tedy indikuje pouze to, že přenos dat z CD mechaniky do koncové aplikace (Průzkumník, CD přehrávač) je příliš pomalý nebo žádný.

? Při ukončování Windows 98 SE CZ se mi objevuje hlášení v programu MSGSRV32 došlo k chybě... Při zmáčknutí tlačítka zavřít se objeví hlášení aplikace MSGSRV32 porušila obecnou ochranu v modulu CM8330SB.DRV na adrese... a poté se to zasekne na obrazovce za chvíli bude možno Windows vypnout. Co se s tím dá dělat? Mám celá Windows přeinstalovat?

Windows přeinstalovat nemusíte, za chybu je odpovědná knihovna MSGSRV32, kterou si patrně přinesla nějaká aplikace a přepsala původní knihovnu. Vyhledejte na instalačním CD-ROM Windows knihovnu dll nebo exe soubor se jménem MSGSRV32, a tímto přepište stávající (buď ve Windows, nebo Windows\System nebo Windows\System32 umístění souboru vyhledejte). Abyste mohl hledat a kopírovat ze souborů cab, je třeba mít buď Winzip, nebo WinCommander apod.

? Mám dotaz, který přímo souvisí s bezpečností na internetu. Jak je možné, že při použití víceméně libovolného vyhledávače na internetu "se někde zapamatuje" hledaný řetězec, a někdy později při příštím použití stejného vyhledávače nabízí již dříve vyhledávané řetězce? Mám zcela zakázány cookies, denně mažu "temporary internet files" i "history", nepoužívám "off-line prohlížení" přesto to bohužel pokračuje. Na internet se připojuji modemem prostřednictvím několika providerů měl bych tedy mít pokaždé jinou IP adresu. Předpokládám, že tyto údaje (možná že ve formě jakýchsi MRU seznamů) jsou uloženy někde na mém lokálním počítači. Poraďte prosím, kde a zda je možno nějak tyto údaje pravidelně odstraňovat (jak, či pomocí jakých utilit). Pokud za to mohou příslušné WWW stránky, jak je možné, že mě poznají?

Nemyslím si, že váš dotaz souvisí s bezpečností na internetu. Informace "někde zapamatované" se totiž nevyskytují na síti, ale výhradně ve vašem počítači. Má to na svědomí tzv. Automatické dokončování (Autocomplete). To nabízí pomoc při vyplňování formulářů, logon-oken apod., kdy při prvním použití vyskočí dotaz, zda jej chcete používat. Potvrdíte-li, že ano, už se vezete. V Internet Exploreru najdete Automatické dokončování pod menu Nástroje Možnosti sítě Internet Obsah Automatické dokončování. V tomto okně si pak můžete vyškrtat co potřebujete, a tím doplňování de facto zrušit. Jsou zde i tlačítka na vymazání již zapamatovaného obsahu.

? Obraciam sa na vás s prosbou o pomoc pri riešení mÖjho problému, s ktorým si už dlhší čas neviem rady. Najprv by som popísal svoju počítačovú zostavu. Windows 98 SE, procesor AMD Athlon 1133 MHz s 266MHz FSB, GeForce II MX 400 64 MB, disk Seagate Barracuda 7 200 rpm ATA 100 20 GB, TV-Radio DART Live, Sound Blaster Live 1024, modem Microcom InPorte Voice 56k a ACER CD-ROM 56x. Problém spočíva v tom, že pri zapnutí počítača sú otáčky všetkých ventilátorov (zdrojový, na chladiči procesora a gr. karty), a tým aj výkon a napätie, väčšie ako pri samotnom spustení Windows. Po spustení Windows a načítaní aplikácií sa otáčky, resp. výkon znížia (CPU Core sa napr. zníži z 1,73 V na 1,67 V). Pri spúšťaní aplikácií sa otáčky zvýšia, a po načítaní sa zase znížia. Pri kliknutí a podržaní tlačidla myši v okne hocijakej aplikácie na krížik zatvorenia sa otáčky zvýšia, po pustení tlačidla myši sa znížia. Toto všetko má za následok, že hlavne pri spustení aplikácií na sledovanie alebo grabovanie TV, resp. videa, je obraz zvlnený, bliká a aj zvuk chrapčí, ale pri tom spomínanom kliknutí a podržaní tlačidla myši na krížiku okna sa obraz i zvuk znormalizujú. V ostatných aplikáciách sa to neprejavuje nijako zvláštne. Skúšal som kúpiť 300W zdroj nepomohlo. Vybral som všetky karty, zvukovú, TV kartu, modem a odpojil som aj CD-ROM, aby som znížil príkon napätia, ale tie otáčky ventilátorov boli stále rovnaké. Poraďte mi prosím, ako to vyriešiť.

Toto je dosti závažný problém, a hlavně příčina se bude velmi těžko hledat. Sám jste správně vyloučil (použitím silnějšího zdroje), že by se jednalo o přetížení zdroje. Domnívám se, že jde o nějaký druh rušení. Windows totiž při zachycení okna za účelem jeho posunu přestanou provádět multitasking a čekají, až okno pustíte (multitasking se úplně nezastaví, ale omezí se pouze na systémové úkony). To vede někdy ke kuriózním situacím např. při příchodu nové pošty, která vygeneruje oznamovací okno. Pak jedno držíte, ale aktivní je to oznamovací a začnou se dít věci. Mířím tím k tomu, že při tomto podržení se zmrazí stav regulace chlazení a systém se jakoby stabilizuje. Hodnotám napětí nepřikládejte velký význam, jedná se o pokles o 60 mV, což je zanedbatelné a v mezích normy. Každopádně jde o vadu hardwaru a bylo by vhodné počítač svěřit odbornému servisu, i když může být třeba rušeno jen teplotní čidlo, např. proto, že je vadné.

? Na svém počítači mám OS Windows 98 a k prohlížení pdf souborů používám Acrobat Reader 5.0, který jsem nainstaloval z CD, jež je součástí vašeho časopisu. Chtěl bych vědět, zda je možné sloučit několik pdf souborů stažených zvlášť (např. MFDnes má na internetu k stažení některá svoje vydání, ale každou stránku jako samostatný pdf soubor) do jedné knihy tak, aby se jednotlivé stránky daly otvírat na záložkách Bookmark a Thumbnail v levé části okna Acrobatu. Nevím jak toto provést a možná, že to není ani možné. Řeším to tak, že uvedené soubory otevřu najednou a potom mezi nimi přepínám pomocí Ctrl+F6 nebo šipkami na panelu. To není moc praktické, protože se nemohu pohybovat v dokumentech napřeskáčku.

Bohužel s aplikací Acrobat Reader není možné provádět operace, které byste potřeboval. Jak už napovídá slůvko "Reader", jde o program pouze pro čtení (zobrazení) předem připravených dat. Abyste mohl tato data upravovat, musel byste mít např. program Adobe Exchange, Adobe Acrobat nebo jiný vhodný program od Adobe. De facto každý Adobe produkt umí vytvořit PDF soubor, záleží však na konkrétní aplikaci jaké možnosti a vlastnosti tomuto PDF souboru přiřadí.

? Mám problém s aplikacemi Office 97. Při spuštění aplikace Word a kliknutí na ikonu otevřít, uložit, písmo a další mi Word napíše: "Word nemá dostatek paměti. Má se dokument uložit jako Zachráněný dokument?", nebo "Není dostatek paměti nebo místa na disku pro dokončení operace." Ostatní aplikace Office (Access, Excel, PowerPoint) při manipulaci píší: "SDM Alert v záhlaví okna FRetrySdmError. Přerušit, opakovat, ignorovat". Moje systémová konfigurace je PII Celeron 450, 128 MB RAM a na disku mám více jak 3 GB volného místa! Podle mne paměť mám jistě dostatečnou, protože ostatní programy (ne Office) fungují normálně rychle. Office 97 mám na počítači již 3 roky, tato chyba se objevila teprve před 7 dny. Zkoušel jsem Office přeinstalovat, odebrat + vymazat adresáře + registr. Nic nepomáhá a po nové instalaci dostávám stále stejné hlášky.

Toto hlášení si pamatuji z doby Novell Netware, kdy jsme omezovali uživatelům velikost síťového disku. Při jeho zaplnění docházelo k tomuto hlášení. Zároveň k němu však docházelo i tehdy, pokud byl příliš zaplněný adresář TEMP na lokálním disku. Podívejte se tedy do tohoto adresáře (může být buď přímo v rootu C:, nebo v C:\Windows\TEMP, případně jinde) a smažte z něj vše co půjde. Poté doporučuji provést aspoň ScanDisk, lépe defragmentaci disku. Problém může způsobovat také ovladač tiskárny. Poznáte to tak, že zvolíte jinou výchozí tiskárnu, a problém zmizí.

? Před časem jsem se dočetl, že lze opravit násilné přivlastnění ikon a tím i spouštění programem RealPlayer. Při instalaci RealPlayeru se mi všechny soubory s videem asociovaly na tento program a původní programy s příponami např. *.mpg se po kliknutí spustí v RealPlayeru. Chtěl bych využívat více přehrávačů videa, ale nevím, jak přiřadit přehrávače zpět.

Přiřazení programů příponám (asociace) jsou přístupny k nahlédnutí i k modifikaci přes Průzkumník a jeho menu Zobrazit Možnosti složky Typy souborů. Tam je kompletní seznam všech známých (tomuto počítači) přípon a k nim přiřazených programů. Je možné položky editovat, já raději dávám přednost smazání celé asociace dané přípony a vytvoření asociace nové při prvním požadavku na otevření daného typu souboru. V ten moment totiž vyskočí okno, které se táže "Čím otevřít", a vy můžete specifikovat aplikaci, kterou chcete tento typ otevírat (viz obr.). V otázce využití více přehrávačů videa stejně můžete přiřadit příponě (několika příponám) jedinou aplikaci, a budete-li chtít soubor otevřít v jiném přehrávači, budete muset tento přehrávač nejprve spustit a teprve z něj otevřít zvolený soubor.

? Poměrně často se mi stává, že mi zatuhnou Windows 95 či Windows 98 při startu a následně se spustí pouze v nouzovém režimu, čímž dojde ke změně nastavení plochy (seřazení ikon, změna velikosti ikon v nabídce Start...). Standardně používám malé ikony, takže by mě zajímalo, zda by jejich používání nešlo nastavit jako defaultní přímo v registru, a zda by nešlo obdobným zásahem zachovávat nastavení ikon na pracovní ploše ve všech režimech Windows, či zda by nešlo zvýšit rozlišení obrazovky v nouzovém režimu na stejnou hodnotu jako v režimu normálním, čímž by nedošlo k jejich rozházení.

Odpověď je nešlo. Nouzový režim je od toho nouzový, aby byl co nejjednodušší, tj. aby fungoval na jakékoliv videokartě. Musí tedy pracovat ve standardu VGA a tady existuje pouze rozlišení 640 x 480 x 16 barev. Spouštění v nouzovém režimu však můžete úspěšně eliminovat tím, že po restartu ze zaseknutí a při výzvě, že bude použit nouzový režim, zvolíte "normální start" a Windows naběhnou přímo do normálního režimu. Pokud se výzva nezobrazuje, stiskněte po restartu klávesu F8, čímž vyvoláte nabídku startu systému Windows. Opět zvolíte tu první. Ideálním řešením je samozřejmě odstranit příčiny tuhnutí Windows.

? Ve vašem časopise radíte čtenářům s problémy, proto jsem se rozhodl využít vašich znalostí a poprosit vás o radu. Vlastním monitor 17 Bridge CAG-664 SG, r. v. 1995, 60/50 Hz a nemůžu sehnat odpovídající ovladač.

Ovladač hledat nemusíte, monitory se musejí v zásadě chovat stejně podle příslušné normy co se týká připojení k počítači. Ovladače monitoru ve Windows jsou zde spíše proto, aby "nedělaly ostudu" systému, který jinak bezpečně rozezná různé typy zařízení a k nim vyžaduje konkrétní ovladače. Použijete-li "standardní monitor PNP", nic nepokazíte. Stejně tak můžete použít jakýkoliv jiný typ monitoru s tím, že ovšem váš monitor nebude umět všechny frekvence, které nabízí ovladač. Vy to ale víte, takže použijete pouze ty frekvence, které váš monitor umí.

? Chcel by som vás poprosiť o radu týkajúcu sa mÖjho harddisku. Bol už niekoíkokrát sformátovany, no a neviem koíko toho ešte vydrží (16 formátov, 1,68 GB). Je nejaká hranica formátovania, po ktorej sa začnú data strácať z harddisku?

Formát pevného disku není nic jiného, nežli zápis dat na něj. Nejde tedy o nějakou destruktivní činnost z hlediska materiálového. Jelikož jde o data specifická, která způsobí vymazání předchozího obsahu, může to u někoho vyvolávat jakýsi dojem destrukce. Jak už jsem ale napsal, pro disk je to obyčejná operace zápisu, a je tedy možno disk formátovat kolikrát chcete.

Ohlasy čtenářů

Reaguji na dotaz uveřejněný v PC WORLDu 11/2001, rubrika FAQ, strana 65 potíž s defragmentací disku. Mám úplně stejný problém. Všiml jsem si, že i když neběží žádný program (a monitor je vypnutý), neustále pracuje pevný disk zhruba v minutových intervalech na něj byla zapisována data. Tato frekvence se kryla s frekvencí opětovného spouštění programů ScanDisk a Defragmentace disku, které se spouštěly neustále znovu a byla hlášena závada: Obsah disku byl změněn...

Použil jsem následující řešení:

1.Ukončil jsem všechny programy

2.Nastavil jsem čas na 23:55 (na hodinách na základní liště)

3.Po přeskočení času na další den jsem opakoval bod 1)

4.Přes nabídku START Najít Soubory či složky záložka Datum Najít všechny soubory a složky změněné Během posledních 1 dnů Najít

5.Zapsal jsem si výsledky hledání

6.Opakoval jsem bod 1.-4. asi 3krát. Nalezené soubory se opakovaly

7.Nalezené soubory jsem vyhodil do koše

8.V menu Obrazovka vlastnosti jsem vypnul spořič obrazovky a dále v okně Úsporné vlastnosti monitoru Nastavení jsem nastavil Vypnout monitor a Vypnout pevné disky na "nikdy"

9.Spustil jsem ScanDisc částečný. Pozor, povedl se až napodruhé, takže neztrácet hlavu!

10.Provedl jsem defragmentaci

11.Obnovil jsem z koše odstraněné soubory

12.Aktualizoval jsem čas a datum

Vím, že tento postup není nejjednodušší, ale funguje.hans.m@worldonline.cz

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Martin Koníček

c02p0765

? Zajímalo by mě, jestli lze do mé základní desky, která obsahuje procesor Pentium 233 MHz, vložit výkonnější procesor AMD K6-II 500 MHz.

Podobný problém řeší mnoho uživatelů, kteří se snaží o zmodernizování svého počítače s minimálními náklady, nejlépe pouze za cenu nového procesoru, hlavně bez nákladné a složité výměny základní desky (mimochodem, při tomto typu dotazu by nám velice pomohlo uvedení přesného názvu základní desky). Prakticky lze říci, že modernizace procesoru při zachování stávající základní desky je možná pouze do určité míry. Nejdůležitějšími faktory zde jsou použitá patice (dovoluje používat pouze procesory jedné architektury), frekvence sběrnice a násobič procesoru. Frekvence sběrnice základní desky kdysi byla totožná i s rychlostí procesoru, později se ale přišlo na to, že vzhledem k obrovské velikosti základní desky není možno tuto frekvenci nadále značně zvyšovat, a proto bude lepší zvýšit frekvenci pouze samotného procesoru, která bude násobena frekvencí sběrnice. To vcelku znamená, že pokud vaše základní deska podporuje frekvenci sběrnice 100 MHz a maximální násobič je 5,5, můžete ji osadit procesorem o rychlosti 550 MHz (ale pouze za předpokladu, že bude postaven na stejné architektuře jako starší procesor, či bude-li s ním schopen spolupracovat BIOS).

Co se přímo procesorů AMD K6-II 500 MHz týká, ty využívají speciální sběrnici Super Socket 7, která se od běžného "Socketu" liší pouze rychlostí sběrnice, jež zde může dosahovat hodnoty až 100 MHz. Všechny tyto údaje se pak dají jednoduše zjistit z manuálu, kde je většinou uvedena maximální frekvence podporovaného procesoru v době uvedení desky na trh, případně si lze jednoduše odvodit maximální rychlost procesoru, který můžete do desky osadit pomocí dříve zmíněného jednoduchého výpočtu, kdy stačí pouze vynásobit frekvenci sběrnice (FSB) a násobič.

? Vlastním počítač Celeron 566 MHz vybavený pamětí o velikosti 128 MB RAM, kde je 32 MB sdíleno grafickou kartou. Po různých testech jsem bohužel zjistil, že rychlost paměti mého počítače je několikanásobně menší, než bývá u sestav podobného výkonu obvyklé. Lze rychlost pamětí pomocí nastavení v BIOSu razantně zvýšit? Například po nastavení položky u pamětí CLK+33 MHz se zvedl výkon počítače takřka o polovinu.

Rychlost paměti z vašeho počítače je dle mého názoru nejvíce ovlivněna integrovanou grafickou kartou, která sdílí fyzickou paměť počítače spolu s operačním systémem. To se dnes nepovažuje za nejlepší řešení, protože grafické karty jsou na rychlost pamětí velmi náročné, a tak se u většiny typů nevyužívá "pomalá paměť" počítače. To si můžeme uvést na příkladu, kdy váš počítač pracuje s pamětí standardně na frekvenci 66 MHz, přičemž grafické karty mají paměti někdy i dvakrát rychlejší. Pokud ovšem aktivujete položku CLK+33 MHz, paměť bude pracovat na frekvenci takřka 100 MHz, což by sice za normálních podmínek nezvýšilo výkon počítače téměř vůbec (procesor si data dokáže vyzvednout pouze rychlostí 66 MHz, takže i když bude pracovat paměť rychleji, nemělo by to na výkon procesoru žádný vliv), ovšem v případě sdílené grafické karty se paměť do značné míry odlehčí a umožní tak razantní nárůst výkonu. Zvýšit výkon celého PC vlastně můžete zejména tak, že koupíte kvalitní grafickou kartu, a nebudete nadále využívat služby integrované. Popřípadě je možno "pohrát" si s nastavením BIOSu, kde můžete na rychlosti získat při správném nastavení parametrů i 20 % navíc (při špatném nastavení je také možno degradovat výkon dokonce i o více než o 50 %). O tom, jaké nastavení je záhodno provést, pojednává český manuál k zrychlujícím položkám v BIOSu, který nalezte na stránce: http://www.webpark.cz/semplorovohardware/800x600/bios_nastavenikterarozhybouvaspocitac.htm

? Pokud se pokusím v programu Windows Media Player 7.0 přehrát si zvukové soubory ve formátu .wmp, na obrazovku se mi vypíše hlášení, že zvuková karta je využívána jiným programem. Při přehrávání cédéček tato obtíž ovšem nenastává.

Tento problém je velmi častý, a prakticky každý uživatel počítače se s ním již někdy setkal. Je způsoben hlavně tím, že si občas nějaký program přivlastní ovladač zvukové karty, a tím zamezí jejímu dalšímu použití. Zářným případem je například WinAmp (ale i jiné zvukové přehrávače), kdy pokud při přehrávání hudby stisknete tlačítko "Pause", už nemůžete spustit jiný přehrávač hudebních souborů, protože WinAmp ovladač karty stále využívá. Teprve po stisku tlačítka "Stop" je možno přehrávat hudbu i v jiných přehrávačích. Tento problém ovšem nastává, i když se některá s aplikací špatně ukončí a zařízení mmsystem je stále aktivní. V tomto případě je třeba nekompatibilní aplikaci nevyužívat, či manuálně zastavit po stisku kláves CTRL-ALT-DEL procesy s názvem mmsystem. To, že vám funguje přehrávání z CD, nemusí také vůbec nic znamenat, protože to je ve většině případů prováděno hardwarově tak, že výstup z mechaniky CD--ROM je přiveden speciálním kablíkem ke zvukové kartě, která tímto není nijak zatěžována (CD lze takto občas přehrát třeba i v systému, jenž nemá ovladače pro vaši zvukovou katu a neumožňuje ji využívat). Je to velmi obdobné například rádio-tunerům, které jsou aktivní i když například z Windows přejdete do DOSu, protože jejich program slouží pouze pro základní ovládání, ale již nezajišťuje třeba dekódování signálu.

? Po reinstalaci aplikace Internet Explorer dochází po povelu Start-Vypnout--Restartovat nikoliv k restartu počítače, ale k jeho vypnutí. Stejně tak se stane, pokud použiji speciální utilitu pro restartování počítače. Je možné, že tento stav je způsoben přepsáním některé ze systémových knihoven?

Ze všeho nejdříve si musíme vysvětlit, jak probíhá vypnutí či restart počítače. Po příkazu "Vypnout" nebo "Restartovat počítač" se zrychleným způsobem (skoro sestřelením aplikací) ukončí všechny spuštěné programy. Poté, v případě vybrání položky restartovat, se předá základní desce signál, který zajistí částečný (tzv. studený) restart počítače. U vypnutí je zde rozdíl pouze v tom, že systém nejdříve počká sekundu na vyprázdnění bufferů (platí pouze u novějších systému Windows, nebo po aplikaci opravného balíčku) a zaparkuje hlavičky pevných disků (tím je zajištěno, že disky jsou při manipulaci s vypnutým počítačem mnohem odolnější vůči otřesům). Poté je základní desce předán příkaz, který jí nařizuje přepnout se do režimu spánku (všechny komponenty krom pamětí jsou vypnuté, a základní deska reaguje pouze na vstup z klávesnice, myši nebo stisk tlačítka Power). Zde by se tedy nedala vyloučit chyba základní desky, kdy může špatně zareagovat na příkaz k restartu, a místo toho dojde k jejímu uspání. Mnohem pravděpodobnější je ovšem chyba softwaru, případně nastavení systému. Jak správně uvádíte, problém přetrvává i při použití speciální utility, což ovšem nic neznačí, protože všechny pomocné programy pouze dávají pomocí API (rozhraní systému Windows, pomocí nějž mohou programy využívat služby systému) příkaz k restartu systému, který je pak proveden úplně stejně, jako v případě systému obvyklého. Pokud se tedy chcete dočkat opravy systému, doporučuji buďto přeinstalovat operační systém, nebo zkusit reinstalovat ovladače pro řízení spotřeby, či zkontrolovat správnost nastavení BIOSu. Reinstalace aplikace Internet Explorer by na poškození systémových knihoven neměla mít žádný vliv, spíše se poohlédněte také po tom, jestli toto chování není důsledek hardwarové chyby.

§§§§§


Komunikace


Hudba na Internetu – Digitální audio

Michael Gowan

c02p0668

Napster sice chřadne, ale revoluce pokračuje. V tomto článku se dozvíte vše co potřebujete vědět, abyste přeměnili vaše pécéčko na digitální hudební centrum.Hlavním hudebním nosičem, byla pro mnoho lidí doposud magnetofonová kazeta. Kazety byly přenosné, snadno se používaly a kazetové magnetofony byly levné. Po nich se objevily kompaktní disky, které byly stejně prosté a přenosné jako pásky a navíc poskytovaly mnohem kvalitnější přednes. Nyní cédéčkům konkuruje nová, dokonce ještě skladnější vlna digitálního audia. Asi za 250 amerických dolarů si můžete koupit přehrávač MP3, do nějž se vejde tolik hudby, jako na 150 CD, jehož baterie vydrží kolem 8 hodin a který je jen o trochu větší než balíček karet. Ale přejít z důvěrně známého světa kazet a CD do mnohem komplikovanějšího prostoru digitálního audia znamená nejen zvolit správnou techniku, ale též přijít na to, kde hledat zvukové soubory, kterých se vám zachtělo, jak je zpracovat a jak veškerou vaši hudbu vhodným způsobem uspořádat. Pokud budete trochu plánovat a nebudete pohodlní, vytvoříte takovou audioknihovnu docela snadno.

Revoluce v oboru digitálního audia začala v roce 1987, kdy Fraunhoferův ústav v Německu zahájil práce na technologii, která možná jednoho dne pošle CD do muzea, stejně jako se to stalo osmistopé pásce: na projektu komprese souborů, které se začalo říkat MPEG Audio Layer 3, alias MP3, schopné vytvářet digitální zvukové soubory až desetkrát menší než před komprimací. Jistě, komprese způsobuje určitou ztrátu kvality, ale na oplátku se odvděčí přenosností a všestranností. Jak obliba formátu MP3 rostla, uživatelé zjistili, že do svých PC mohou uložit tisíce snadno dostupných zvukových nahrávek. A navzdory potížím se zákonem, jimž nyní čelí Napster, se hudba ve formátu MP3 stala součástí každodenního života.

V současnosti vám drobná přenosná zařízení umožňují brát si vaši komprimovanou hudbu s sebou. Novější kompresní formáty, jako Windows Media Audio a RealAudio, dokáží soubory ještě více zmenšit. Sofistikované aplikace mohou převádět zvuk do těchto i jiných formátů a poté jej přehrávat. Nesčetná webová sídla nabízejí hudbu v široké paletě žánrů. Abychom vám pomohli s výběrem komponent, které potřebujete k tomu, abyste hudbu dostali pod střechu (a mohla vás doprovázet na cestách), dali jsme dohromady návod pro každého, co a jak. Nejprve se dozvíte, kde nahrávky hledat.

Kde hledat

Formát MP3 dokáže zmenšit obrovské nekomprimované zvukové soubory natolik, aby je bylo možné stahovat z internetu. Protože písně a jiné zvukové klipy jsou digitalizovány, můžete si z nich vytvořit tolik kopií, kolik chcete, bez jakéhokoli snížení kvality. Vezměte tuto myšlenku, vrhněte ji mezi miliony lidí, kteří mají přístup k internetu (mnozí z nich mají k dispozici širokopásmové připojení), a dostanete se na službu Napster (www.napster.com). Napster vám umožňuje sdílet soubory MP3 na vašem pevném disku s jinými uživateli, kteří používají aplikaci Napster, a vy získáte přístup k jejich hudebním souborům. Servery Napster původně působily jako katalog, jenž se pokoušel dosáhnout shody mezi vašimi požadavky a soubory na pevných discích ostatních uživatelů. Ve svém vrcholném období měl více než 70 milionů uživatelů (podle vlastních údajů Napsteru). Americká asociace nahrávacího průmyslu (RIAA) však záhy získala proti Napsteru soudní příkaz, nutící službu filtrovat díla chráněná autorskými právy. V současné době je Napster stále mimo hru, protože se snaží splnit nařízení soudu a rozjet svou předplatitelskou službu.

Ve stopách Napsteru kráčejí další technologie rovnocenného sdílení souborů, např. Gnutella (gnutella.wego.com). Sdílení hudebních souborů též podporují služby Aimster (www.aimster.com), Audiogalaxy (www.audiogalaxy.com), Kazaa (www.kazaa.com) a Morpheus (www.musiccity.com). Všechny tyto aplikace umožňující sdílení hudby však potenciálně rovněž porušují zákon o autorských právech, protože bezplatný download hudby prostřednictvím nich znamená, že hudebníci nedostanou zaplaceno. Je proto možné, že RIAA bude tyto služby rovněž žalovat.

Naštěstí máte možnost si bezplatně nahrávat legální digitální zvukové soubory a je to stejně snadné, jako kdybyste používali Napster, ačkoli výběr je mnohem méně pestrý. Sídla jako Amazon.com, Inc. (www.amazon.com), Listen.com, Inc. (www.listen.com), and Yahoo Music (music.yahoo.com) nabízejí bezplatnou stopáž oblíbených umělců. Také na adrese MP3.com naleznete velký výběr bezplatných nahrávek, ale o zde zastoupených umělcích jste asi ještě nikdy neslyšeli. Hudební sídlo MSN (music.windowsmedia.msn.com) má zajímavou službu, která doporučuje novou hudbu: napíšete jméno skupiny, která se vám líbí, a služba sestaví seznam jiných skupin, jež by se vám rovněž mohly líbit. Zajišťuje dokonce přístup k předem naprogramovaným streamingovým zvukovým vysíláním podobných písní.

Hudební zpravodajská sídla, například Rollingstone.com (www.rollingstone.com) a Billboard (www.billboard.com), udržují rozsáhlé archivy downloadovatelných nahrávek špičkových umělců. Umělci a nahrávací společnosti rovněž učinili objev, že bezplatně vyčleněná nahrávka je vynikajícím propagačním nástrojem, proto vyzkoušejte sídla vašich oblíbených umělců, abyste zjistili, zda drží krok s digitální audiorevolucí.

Download hudby z takových sídel však přináší některá úskalí. Skladby se mohou vyskytovat v mnoha různých formátech, včetně MP3, Windows Media Audio, RealAudio, Liquidaudio a Bluematter. Abyste si mohli přehrávat soubory uložené v různých formátech, možná se nevyhnete stažení nových plug-inů nebo přehrávacích programů. Dokonce i nahrávky, které získáte z Napsteru, nebo podobné služby postavené na rovnocennosti účastníků (peer-to-peer), mají čas od času problémy: můžete nakonec dostat soubor, který nelze vůbec přehrát nebo jen velmi nekvalitně, protože jej někdo chybně zakódoval.

Pokud jste sledovali, jak dopadl Napster, možná vás napadlo, že s hudbou zadarmo je konec, nicméně existuje spousta bezplatných služeb, pokud víte, kde hledat.

Jak si vytvořit vlastní knihovnu

Jak tedy vyzrát na digitální audio? Asi už nějakou tu melodii máte převod vaší sbírky CD do digitální audioknihovny bude velmi snadný. Potřebujete PC, mechaniku CD-ROM a nějaký software.

V odborném slangu se programu, který kopíruje a komprimuje zvukové stopy, říká ripper (extraktor). Extrahuje hudbu z CD jako soubor .wav nekomprimovaný záznam skladby. Každá minuta nekomprimovaného zvuku zabírá přibližně 10 MB prostoru na vašem pevném disku. Ke zmenšení souboru (jeho kompresi) vaše PC použije kodek (zkratka pro výraz kompresor/dekompresor). Kodek určí, které informace je možné vypustit, aby se soubor zmenšil. Lidské ucho nezachytí všechny frekvence. S využitím poznatků vědeckého oboru zvaného psychoakustika odstraní kodek bity, které byste nikdy neslyšeli, aby vytvořil soubor o požadované menší velikosti. Někteří lidé tvrdí, že rozliší komprimovaný zvuk od nekomprimovaného. Ve vloženém článku Komprimovaný zvuk: poznáte rozdíl? naleznete podrobnosti o našich testech čtyř hlavních zvukových kodeků.

Velikost komprimovaného souboru závisí na tom, jak velkou míru komprese použijete, a tato komprese se obvykle popisuje jako bitová rychlost přehrávání. Zvolíte-li vysokou bitovou rychlost řekněme 320 Kb/s soubor bude větší a bude odstraněno méně zvukových dat. Zvolíte-li nízkou bitovou rychlost například 96 Kb/s získáte mnohem menší soubor, ale komprese může způsobit znatelné poslechové vady. Kódovací technologie pocházející ze Švédska přišly s novým formátem MP3pro, který má údajně poskytovat dvakrát lepší zvuk než MP3. Přenosné přehrávače podporující tento formát však bohužel dosud nejsou k dispozici.

K oblíbeným aplikacím, které jsou schopny zachytit a zakódovat digitální zvuk, patří Audiograbber (www.audiograbber.com-us.net), Musicmatch Jukebox (www.musicmatch.com) a RealJukebox (www.real.com). V případě posledních dvou si můžete stáhnout bezplatné verze, avšak plnohodnotné verze urychlují kódovací proces a poskytují vám více kontroly, takže upgradovat na ně se pravděpodobně vyplatí. Například Musicmatch tvrdí, že komerční verze produktu Musicmatch Jukebox zaznamenává hudbu o 25 procent rychleji než bezplatné verze a je schopna vypalovat CD-R disky většími rychlostmi.

Kvalita versus kvantita

Volba formátu a výběr bitové rychlosti jsou nejdůležitějšími rozhodnutími, která v rámci extrakčního procesu musíte učinit. Většina extraktorů podporuje formát MP3, stejně jako většina přehrávačů jedním z důvodů je velká popularita MP3. Pomocí jiného softwaru, jako je Musicmatch Jukebox a Windows Media Player, můžete kódovat do WMA nebo MP3 (avšak verze Windows Media Playeru pro Windows XP podporuje pouze WMA). RealJukebox používá svůj vlastní formát.

Zde je otázka, která vás napadne předtím, než si vyberete formát: co budu dělat ze souborem, až bude zakódován? Chcete-li jej poslouchat jen na svém počítači, můžete si vybrat jakýkoli formát, máte-li přehrávač, jenž přečte výsledný soubor. Vlastníte-li přenosný přehrávač nebo poslechové zařízení jiné než PC, které chcete používat, zjistěte, jaké formáty podporuje. Téměř všechny přehrávače mohou reprodukovat soubory MP3, ale některé z nich jsou schopny přehrávat skladby i v dalších formátech. V závislosti na bitové rychlosti se formáty liší, pokud jde o kvalitu zvuku: zjistili jsme, že jak WMA, tak i RealAudio a AAC od Dolby produkují při nižších bitových rychlostech lepší zvuk než MP3. Viz vložený článek Komprimovaný zvuk: Poznáte rozdíl?.

Až si vyberete formát, budete se muset rozhodnout, jakou bitovou rychlost v jeho případě použijete. Čím vyšší bitová rychlost, tím lepší kvalita a větší soubor. Naneštěstí musíte dát přednost jedné vlastnosti na úkor druhé. Většina kodérů MP3 implicitně používá rychlost 128 Kb/s. Tříminutová skladba zakódovaná při 128 Kb/s bude vyžadovat asi 3 MB paměťového prostoru.

Jakmile stanovíte svůj formát a bitovou rychlost, zvolíte nahrávky, které chcete převést a dáte softwaru pokyn, aby je extrahoval a zakódoval.

Proč však při převodu vaší hudební sbírky do digitálních souborů skončit u CD? Máte-li zvukovou kartu, můžete vzít šňůru s konektorem RCA, pomocí ní propojit PC se stereopřijímačem nebo předzesilovačem a vyrobit digitální verze vašich LP nebo kazet. Nejprve připojte linkový výstup přijímače nebo předzesilovače k vaší zvukové kartě, pak použijte software jako Musicmatch Jukebox nebo RealJukebox k záznamu stop z alb, a nakonec nasaďte program obsahující editor zvuku, například Easy CD od Roxio, Inc. (www.roxio.com), který vám pomůže do určité míry odstranit praskání a jiné nežádoucí poruchy ve zvukovém záznamu.

Poté, co jste vyrobili několik stovek digitálních souborů s vašimi oblíbenými písněmi, budete přemýšlet, jak je zorganizovat. Naštěstí je to snadné: pomocí své extrakční aplikace můžete vytvořit návěští ID3 v podstatě identifikační kartu souboru. Mnoho programů, které extrahují hudbu z CD, je do tohoto návěští schopno uložit jméno umělce nebo skupiny, název skladby, název alba a hudebního žánru prostřednictvím jednoduchého připojení se k on-line databázové službě, například Gracenote (www.gracenote.com) nebo Freedb.org. Váš přehrávač může tyto informace bez problémů zobrazit.

Jak přehrávat

Digitální audio vám umožňuje míchat a spojovat hudební stopy podle libosti a výsledek poslouchat v kanceláři, tělocvičně nebo všude, kam vás vítr zavane. Výběr správného přehrávacího hardwaru jen zlepší váš požitek.

Nejsnadnější (a nejlevnější) je poslouchat digitální zvukové stopy přímo na PC. Bezplatně šířené přehrávače jako Winamp (www.winamp.com) i plnohodnotné programy jako MusicMatch Jukebox nebo RealJukebox mohou přehrát jakýkoli soubor MP3. Abyste mohli poslouchat jiné formáty, budete si možná muset stáhnout příslušné plug-iny. Winamp nabízí plug-iny pro LiquidAudio a Ogg Vorbis, nedávno uvolněnou alternativu MP3. Windows Media Player přehrává soubory MP3 a RealAudio, stejně jako WMA.

Nejdůležitější vlastností softwarového přehrávače je jeho schopnost pomáhat vám s uspořádáním vaší hudební knihovny. Většina přehrávačů vám umožňuje zobrazovat a třídit nashromážděné soubory podle umělců, názvů skladeb, alb nebo žánrů (pokud jste tyto informace zanesli do návěští ID3). To se hodí, když se probíráte tisícem nebo více skladbami, abyste našli konkrétní nahrávku. Programy jsou rovněž schopny udržet přehled o skladbách uložených v různých adresářích, což vám umožňuje úhledně ukládat alba do samostatných složek.

Další silnou vlastností softwaru jsou seznamy přehrávaných skladeb (playlisty), které vás osvobozují od tyranie nastavovat pořadí stop na CD, kazetě nebo LP. Můžete snadno měnit pořadí skladeb a dávat dohromady různé umělce, aby to odpovídalo vaší náladě můžete vytvářet okamžitý mix, chcete-li. Seznam přehrávaných skladeb vytvoříte přetažením souborů z knihovny do okna seznamu přehrávaných skladeb vašeho přehrávače. Jeden tip pro vás: naberte celou vaši knihovnu a zkopírujte ji do jediného playlistu. Klikněte na tlačítko náhodného pořadí (zpřeházet), playlist uložte pod jedinečným jménem a začněte jej přehrávat. Nyní máte svou vlastní rádiostanici, která zaručeně hraje jen ty písničky, které se vám líbí.

Na zvuku, který slyšíte ze svého počítače, nemá zásluhu jen používaný přehrávač: významnou roli hraje též vaše zvuková karta a reproduktory. Při nákupu nového systému se podívejte po zvukové kartě s řadou vstupů, například linkovým, mikrofonním, či dokonce s digitálními vstupy SPDIF pro připojení CD přehrávačů nebo jiných zařízení s digitálními výstupy. Rovněž pátrejte po softwaru přibaleném ke kartě, který umožňuje doladit zvuk podle vašich preferencí. Těmto požadavkům vyhovují zvukové karty Sound Blaster Platinum od Creative Labs a Santa Cruz od Turtle Beach. Vaším přáním možná bude získat reproduktory s alespoň dvěma satelity a subwooferem. Případně se můžete rozhodnout pro luxus a pořídit si šestidílnou soupravu zvukový systém, který bude mít báječný zvuk, ať již bude přehrávat digitální zvukový záznam, CD nebo DVD. A nezapomeňte, že k vaší zvukové kartě můžete též připojit svůj stereofonní systém: stačí natáhnout kabel od linkového výstupu na zvukovce k linkovému vstupu sterea, přepnout zesilovač na správný vstup a otočit knoflíkem hlasitosti.

Vyrážíme do ulic

Ačkoli se to může jevit jinak, veškerý čas netrávíte u počítače. Podobně by tomu mělo být s vaším digitálním audiem. Na trhu jsou přenosná zařízení všech tvarů a velikostí, která vám umožní přehrávat digitální zvukové nahrávky mimo PC, lze je však zařadit do tří typů podle toho, jaké paměťové médium používají: modely s pamětí flash, modely s pevným diskem a věřte tomu nebo ne CD přehrávače. Formátem, jenž se co nevidět objeví, je DataPlay (www.dataplay.com), který používá disk o průměru 32 mm, a pojme přitom téměř tolik dat jako CD.

Přehrávače s pamětí flash se představily jako první. Tyto výrobky Ria (www.riohome.com), Intelu (www.intel.com) a jiných společností, mají výhodu v tom, že jsou velmi malé. Protože takové přehrávače nemají žádné pohyblivé díly, baterie dlouho vydrží a stopy nepřeskakují, nehledě na to, v jak těžkém terénu se pohybujete. Ale stejně jako u jiných výrobků, které paměť flash používají (jako např. digitální kamery), paměť něco stojí. Většina přehrávačů s pamětí flash je dodávána s 64 nebo 128 MB paměti, ačkoli můžete dostat mnohem více, pokud si chcete připlatit. Například Rio 800 se dodává s 64MB vnitřní pamětí, ale verze se 128 nebo 384 MB jsou k dispozici za vyšší doporučenou cenu.

Koupíte-li si model s menší pamětí, dejte si pozor na to, aby paměťová karta byla vyjímatelná, protože si pravděpodobně budete chtít velmi rychle pořídit větší kartu nebo karet několik. Na 32MB kartu můžete uložit jen asi osm až devět souborů MP3 zakódovaných při 128 Kb/s, takže pravděpodobně budete chtít mít po ruce dvě nebo tři karty, abyste je mohli rychle střídat. Cena takových karet však může narůstat: 64MB rozšiřující sada pro Rio přijde na 80 dolarů a 128MB karty CompactFlash, kompatibilní s mnoha přehrávači, mohou stát po 100 dolarech.

Přehrávače, které používají pevný disk, nedostatkem paměti netrpí. Jak Nomad Jukebox od Creative, tak i Jukebox 6000 od Archosu, mají 6 GB prostoru pojmou až 100 hodin hudby zakódované při 128 Kb/s, což mnoha lidem stačí na celou hudební sbírku. Společnost Creative též uvádí na trh 20GB verzi svého Nomad Jukeboxu. Pevné disky vyžadují více energie, takže používají větší baterie než přehrávače s pamětí flash a jsou vybaveny vyrovnávací pamětí, takže pevný disk nemusí být trvale v činnosti. Stejně jako u přehrávačů s pamětí flash použijete přibalený software a kabel USB, abyste si na disk přehráli příslušné zvukové záznamy. Je-li třeba rozumně uspořádat více stop, stává se mimořádně důležitou kvalita vlastního správce souborů přehrávače, stejně jako čitelnost jeho LCD displeje. Většina modelů s pevným diskem je též vybavena konektorem linkového výstupu, pomocí něhož můžete připojit svou stereosoupravu. Ačkoli vám přehrávače s pevným diskem poskytnou mnohem více paměti, tato přenosná zařízení nestojí o mnoho více než přehrávače s pamětí flash. Bývají o trochu větší a ve chvílích, kdy pracuje pevný disk, jsou hlučnější.

CD přehrávače, které umí pracovat s MP3, jsou výsledkem nejnovějšího vývoje v oblasti přenosného digitálního audia. Kromě toho, že přehrávají normální zvuková CD, jsou schopny přehrávat disky CD-R se soubory MP3. Do 650MB prostoru na CR-R můžete uložit asi deset hodin hudby ve formátu MP3 což stačí na cestu letadlem do USA. Takové přehrávače mají výhodu v tom, že jsou relativně levné (např. Riovolt SP250 stojí 180 dolarů, zatímco doporučená cena TDK Mojo je přibližně 150 dolarů) a CD-R disky jsou téměř za hubičku.

Dostat vaše soubory na CR-R znamená jen několik kliknutí v prostředí kódovacího softwaru, který jste si vybrali (např. v Musicmatch Jukeboxu nebo RealJukeboxu). Můžete též použít software dodávaný spolu s většinou mechanik CD-R nebo CD-RW. Oba druhy softwaru vám umožní sestavovat pro váš MP3 CD přehrávač playlisty, takže můžete naplánovat posloupnost skladeb podle vaší potřeby.

Jeden tip, než začnete vypalovat: máte-li v úmyslu vytvářet zvuková CD, měli byste použít disky CD-R, protože většina spotřebních CD přehrávačů nečte CD-RW disky.

Nevyhnete se placení

Kam směřuje digitální audio? Zpočátku se zdálo se, že Napster slibuje přístup k celému katalogu nahrané hudby, dostupné na vyžádání prostřednictvím internetu. Ale na to nyní můžete zapomenout. To, co můžete očekávat, že bude brzy k dispozici, jsou předplatitelské služby umožňující omezený přístup k hudbě za měsíční poplatek.

Takové předplatitelské služby uvádí na trh mnoho nahrávacích společností. Nahrávací divize společností Sony a Universal Music Group ve spolupráci s Microsoftem daly dohromady službu Pressplay, zatímco společnosti AOL, Time Warner, BMG Entertainment, EMI a RealNetworks se spojily, aby vytvořily konkurenční službu, MusicNet. Tyto společnosti budou poskytovat licence dalším firmám, které je budou následně nabízet veřejnosti. Ironií osudu bude předplatitelská služba Napster jedním z nabyvatelů licence MusicNetu.

Chcete-li si užít hudby, prosím zaplaťte

Až bude uvedena na trh, služba Pressplay MSN (verze Pressplay zastřešená značkou Microsoft) poskytne podle mluvčího MSN "přístup k desítkám tisíc skladeb od mnoha různých umělců, reprezentujících více než 50 procent dnes dostupné nabídky předních značek." Zda měsíční předplatné umožní neomezené downloady, nebo omezí uživatele na určitý počet skladeb měsíčně, nebylo dosud rozhodnuto. Ani poplatek za službu dosud nebyl stanoven, i když MSN tvrdí, že "obstojí v konkurenci". Hudba nabízená prostřednictvím této služby bude chráněna proti kopírování pomocí systému správy digitálních práv zabudovaného do Windows Media Playeru, ale zda vám to umožní kopírovat hudbu do přenosného přehrávače, je ve hvězdách. Konkurenční služby se chystají nabídnout další hráči, včetně firem FullAudio (www.fullaudio.com) a EMusic (www.emusic.com). Společnost FullAudio předpokládá, že její služba bude stát 5 až 15 dolarů měsíčně. Uživatelé si zpočátku nebudou schopni kopírovat hudbu do přenosných přehrávačů, ale mluvčí FullAudia tvrdí, že na schopnosti kopírovat hudbu do přehrávačů podporované systémem správy digitálních práv vyvinutým Microsoftem "se pracuje".

Tyto hudební předplatitelské služby budou vyžadovat, abyste pro přehrávání používali jejich software. Pressplay MSN bude trvat na přehrávači podporujícím WMA a předplatitelská služba Napster bude vyžadovat novou verzi klienta Napster, zahrnujícího bezpečný přehrávač hudby od PlayMedia Systems. Nahrávací společnosti stanoví pravidla, jež určí, zda budete moci hudbu, kterou od těchto služeb obdržíte, nahrávat do jiných zařízení nebo i do přenosných přehrávačů.

Kromě toho Macrovision, společnost, která vyvíjí technologie ochrany před kopírováním a správy digitálních práv, začala pracovat na návěštích záznamů pro ochranu hudebních CD před kopírováním pomocí systému zvaného SafeAudio. Pokud se pokusíte převést chráněné CD do souboru MP3, výsledný hudební soubor bude zvukově znehodnocen.

Který formát zvítězí?

Ačkoli nové předplatitelské služby se pokusí propagovat své vlastní souborové formáty, již byly vytvořeny miliony souborů MP3, které se neustále vyměňují prostřednictvím internetu. To by mělo formátu MP3 poskytnout v nadcházejících letech výhodu. Ať si však vyberete jakýkoliv formát a přehrajete si jej jak chcete, není pochyb o tom, že budoucnost hudby je spojena s internetem.

Jak jsme testovali

Komprimovaný zvuk: Poznáte rozdíl?

Mnoho lidí tvrdí, že komprimovaný zvuk nezní tak dobře jako CD. I když to může být pravda, pokud posloucháte CD na drahém Hi-Fi systému, naše testy se 30 posluchači většinou členy personálu amerického PC Worldu ukazují, že pro většinu lidí je komprimovaná hudba ve formátech MP3, WMA, RealAudio nebo AAC téměř stejně dobrá jako z CD, jsou-li hudební soubory zakódovány s dostatečně vysokými vzorkovacími frekvencemi.

Zkomprimovali jsme ve všech formátech a při všech bitových rychlostech čtyři různé hudební vzorky. V našich testech jsme požádali uživatele, aby si poslechli dvě verze (komprimovanou a nekomprimovanou) každého zvukového segmentu a poté řekli, o kterém segmentu si myslí, že je zkomprimovaný. Potom jsme je požádali, aby zhodnotili rozdíl v kvalitě jimi vybraného segmentu pomocí pětibodové stupnice, kde pět znamená sotva postřehnutelný, čtyři sice postřehnutelný, ale nikoli nepříjemný, tři mírně nepříjemný, dvě nepříjemný a jedna velmi nepříjemný. Hudba byla přehrávána na PC pomocí zvukové karty Sound Blaster Live Platinum s volitelným rozšiřujícím doplňkem Live Drive a párem špičkových sluchátek Sony MDR-7506.

Naši testeři zjistili, že všechny formáty dosáhly skóre nad čtyři při bitové rychlosti 128 Kb/s nebo vyšší. Formát RealAudio však dosáhl průměru 4,1 dokonce i při kódování při 64 Kb/s což je významně lepší než v případě jiných formátů při tak nízké bitové rychlosti. Je zajímavé, že naše pokusné osoby nehodnotily 128Kb/s soubory WMA o nic lépe než tytéž soubory kódované při 96 Kb/s.

Ačkoli MP3 je nejrozšířenějším formátem, choval se při nižších bitových rychlostech nejhůře. Velmi nízké hodnocení obdržel zejména při 64 Kb/s, kdy dosáhl skóre pouze 2,2. Formát MP3 bodoval mnohem lépe při vyšších bitových rychlostech, přičemž se prakticky vyrovnal formátu RealAudio při 128 Kb/s a více.

Pro obecné použití dává slušné výsledky rychlost 128 Kb/s (nebo 192 Kb/s máte-li skutečně dobré uši). Chcete-li napěchovat hodně zvuku do malého paměťového prostoru, můžete stlačit bitovou rychlost dolů až na 64 Kb/s v případě RealAudia a 96 Kb/s v případě AAC. Pro MP3 je však nejnižší použitelnou bitovou rychlostí 128 Kb/s. Klesne-li jen o trochu níže, kvalita se značně zhorší.

Porovnání formátů

Třicet lidí posuzovalo kvalitu zvuku čtyř hlavních kodeků (stupnice od 1 do 5) při různých bitových rychlostech. Formát MP3 dopadl nejhůře při nízkých bitových rychlostech.

JAK JSME TESTOVALI:

Vytvořili jsme čtyři vzorky komprimovaného audia a požádali jsme 30 lidí, aby ocenili komprimované verze versus nekomprimované originály. Vzorky byly hodnoceny podle stupnice od 1 do 5, kdy vzorek oceněný 1 má zvuk velmi nepříjemný a 5 znamená sotva postřehnutelný rozdíl mezi komprimovanou a nekomprimovanou verzí. Výsledkem jsou průměry hodnocení všech 30 osob.

Konvergence čili sbližování

MP3 v Hi-Fi věži: Digitální audio vchází do obývacího pokoje

Až donedávna jste mohli digitální audio přehrávat na svém PC nebo přenosném přehrávači, ne však na stereofonním systému. To se však začíná měnit, neboť několik dodavatelů uvádí na trh výrobky, které vám umožňují rozšířit váš stereofonní Hi-Fi systém o schopnost pracovat s formátem MP3 a internetovým rádiem.

Přijímače Rio od firmy SonicBlue a Audiotron od Turtle Beach spoléhají při přenosu souborů MP3, WMA a WAV z PC do stereofonního systému na vaše PC připojené k domácí síti a neobsahují pevný disk pro uložení souborů. Máte-li domácí síť ať již po instalovaných telefonních linkách HomePNA nebo Ethernetu obě tato zařízení mohou posloužit jako vhodná možnost za rozumnou cenu, jak si užít digitální hudby v domácím prostředí.

Některé jiné výrobky síťové připojení nevyžadují, jsou však o něco dražší. Kompletní hudební centrum Compaq iPaq je k dostání asi za 600 dolarů, zatímco digitální zábavní centrum od firmy HP se má objevit na trhu letos na podzim za katalogovou cenu kolem 1 000 dolarů. Obě centra mají vestavěný modem a podporu HomePNA, a Compaq též podporuje Ethernet. Každé zařízení obsahuje pevný disk (20GB v případě Compaqu, 40GB v případě HP) a vestavěnou čtečku CD, výrobek HP bude navíc vybaven mechanikou CD-RW.

Hudební centrum Compaq iPaq navíc umožňuje on-line nákup CD a je vybaveno příjmem internetového rádia. Výsledky v tomto směru však budou záviset na připojení k internetu, kterým disponujete. Obě zařízení vypadají elegantně a střízlivě.

A jen po několika hodinách přehrávání jiného výběru MP trojek jež byly zakódovány s implicitními 128 Kb/s, ještě zvukově srovnatelnými s mými zvukovými CD jsem byl absolutně přesvědčen o hodnotě, kterou takové zařízení poskytuje. Ale vysoká cena mnoho potenciálních uživatelů odradí.

MP3 jako nedílná součást

Podíváte-li se na trh nových stereofonních systémů, zjistíte, že Philips má také nový přitažlivý výrobek. Jeho kompaktní minisystém FW-i1000 za 500 dolarů obsahuje AM/FM tuner, dva kazetové magnetofony, měnič na tři CD a reproduktory. Ale skutečným hitem a důvodem, proč tento model stojí asi o 200 až 300 dolarů více než jiné minisystémy Philips je integrované internetové rádio. Zařízení má ethernetový konektor a je schopné se připojit k internetovým rádiovým stanicím prostřednictvím DSL nebo jiného širokopásmového připojení. Rádiová služba IM Networks Radio nabízí více než 700 internetových rádiových kanálů, snadné doplnění dalších stanic, zejména pomocí webu, a nové stanice můžete vytvořit bez jakýchkoli vážných problémů. Navigace pomocí tlačítek a číselníků ovládajících rozhraní je snadnější, než byste čekali (ačkoli by se mohla stát únavnou, kdybyste se pokusili procházet celé spektrum kanálů). Nicméně možnost poslechnout si rádio z druhého konce světa na své Hi-Fi věži aniž byste k tomu potřebovali PC je velmi vzrušující.

§§§§§


Alcatel od A do Z – p¸ehled a uţitené funkce

Michal Doleček

c02p0785

Dnes se budeme věnovat mobilním telefonům značky Alcatel, a to typům uvedeným na český trh od počátku až po dnešní nabídku, a také nahlédneme do nejbližší budoucnosti. Ve druhé části článku naleznete servisní menu těchto populárních telefonů a návod jak se v něm orientovat a jak s jeho pomocí získat spoustu zajímavých údajů.

Alcatel HC 500

Tento mobil byl prvním přístrojem této značky, který se v naší republice objevil, a to jako dotovaný mobilní telefon společnosti Radiomobil ihned po jejím nástupu do českých vod mobilních operátorů. S rozměry 163 x 59 x 23 mm a hmotností 210 gramů patřil k průměrným přístrojům, jež byly v té době k dostání stejně na tom byl s výdrží, která činila okolo 30 hodin v pohotovostním režimu a zhruba 90 minut volání. Dnes bychom ho označili jako typický low-end, vzhledem k tomu, že byl určen pro ty, kterým stačilo být na příjmu a občas si zavolat. Tento telefon byl často kritizován zákazníky jako značně nespolehlivý, a částečně také díky tomuto faktu byla tato značka mobilních telefonů považována za druhořadou.

Alcatel HC 800/1000

Přímí nástupci měli téměř stejnou velikost, o něco těžší (230 g), o dost spolehlivější a nabízely mnoho funkcí, které v době jejich uvedení na trh platily za nadstandardní. Patřily sem zejména dva telefonní seznamy v telefonu, každý na 100 čísel, vibrační vyzvánění, rozpoznání telefonního čísla v SMS zprávě, a v neposlední řadě hodiny a jednoduchý upomínač. Model HC 1000 se od HC 800 lišil pouze podporou datových a faxových přenosů. Cena nedotovaného přístroje (HC 1000) činila zhruba 18 000 Kč vč. DPH.

Alcatel One Touch Pro

Tento mobilní telefon se objevil v polovině roku 1997, nedlouho po typu HC 1000, a přinesl s sebou hlavně omlazení designu, snížení váhy o celých 60 gramů, jeho tloušťka byla pouhých 15 mm. U tohoto telefonu došlo i ke zlepšení výdrže, a to na 70 hodin pohotovostního režimu a okolo 150 minut hovoru. K výbavě patřily dva integrované telefonní seznamy, každý z nich s kapacitou 50 čísel, spolu s možností připojit ke každému číslu poznámku o maximální délce 64 znaků. Spolu s velkým displejem a vibračním vyzváněním šlo o špičkový přístroj, který o zájemce neměl nouzi.

Alcatel One Touch Max/Club/Easy

Jednalo se o první telefon této značky, který byl u nás k dostání v předplacené sadě, a to jmenovitě v Go (konec roku 1997), za neuvěřitelných 8 995 Kč! Přístroj disponoval třířádkovým displejem, z čehož jeden řádek byl pevně vyhrazen ikonám, takže pro vlastní práci zbývaly dva řádky po dvanácti znacích. Telefon o rozměrech 130 x 50 x 30 mm a s hmotností 210 gramů sice nebyl žádným trpaslíkem, ale ve srovnání s předplacenou službou Twist společnosti RadioMobil, která v té době prodávala "žehličku" Motorolu d170, na tom nebyl zase tak špatně. Alcatel One Touch Easy byl nabízen ve čtyřech barevných variantách a byl vybaven posuvným krytem klávesnice. Umožňoval přijímat i psát SMS zprávy (což ale v té době služba Eurotelu GO neumožňovala), a byl tedy určen pro nenáročné zákazníky, kteří nechtěli být svázáni paušálem.

Alcatel One Touch Max/Club/Easy db

Nástupce předchozího modelu získal zcela nový design. Velikost a rozlišení displeje zůstalo shodné, rozměrově se telefon dosti zmenšil, a to na 122 x 48 x 25 mm. Hmotnost se usadila na 150 gramech. Baterie NiMH o kapacitě 650 mAh vydržela napájet přístroj okolo 130 hodin pohotovostního režimu a zaručovala maximálních 285 minut hovoru. I když to tak možná z těchto údajů nevypadá, je tento typ ve výdrži baterie srovnatelný s legendární Nokií 5110. Stiskem tlačítka s terčíkem se dostanete do klasického menu telefonu, v němž se pohybujete pomocí dvou bočních tlačítek (respektive i pomocí kláves 2 a 8). Stiskem tlačítka s knížečkou se dostanete do telefonního seznamu na SIM kartě, dlouhým stiskem se dostanete do režimu práce s SMS zprávami. Další dost podstatnou změnu naznačuje zkratka db v názvu přístroje, která znamená, že telefon umí pracovat jak v síti GSM900, tak i DCS1800. V době uvedení tohoto telefonu na trh (konec roku 1999) to žádnou výhodu nepředstavovalo, pokud ovšem dnes hledáte levný přístroj pro Oskarovu síť, nemusíte chodit daleko. Další funkcí, která má značné využití, je hlasitý poslech. Tento telefon se prodává ještě dnes, a to v sadě Go za 3 495 Kč.

Alcatel One Touch View db

Pokračovatel řady db se od ostatních modelů liší pouze větším grafickým displejem, jenž má též pouhé dva řádky.

Alcatel One Touch View db WAP

Wapová verze předchozího modelu už má k dispozici pětiřádkový displej, díky němuž je práce s telefonem daleko příjemnější a přehlednější. Rozměry přístroje i hmotnost zůstávají stejné jako u všech telefonů řady db, stejně jako výdrž baterie i jako ovládání. V době uvedení přístroje na trh (srpen 2000) se dal pořídit za 5 995 Kč v předplacené Go sadě.

Alcatel One Touch 301/302/303

Zcela nová řada mobilních telefonů značky Alcatel přichází s novým, moderním vzhledem, bohatými funkcemi a zejména přepracovaným ovládáním. Telefon patří k nejmenším na trhu a jednoznačně nejmenším v low-endové kategorii váha okolo 110 gramů je taktéž příjemná. Novinkou v ovládání je dvojsměrový ovladač tzv. joystick, který slouží k pohybu nahoru/dolů, přičemž stiskem provedete potvrzení. Mimo tento univerzální ovládací prvek nabízí modely řady 300 ještě tlačítko se sluchátkem, kterým uskutečňujete i zamítáte hovory, dále tlačítko pro přístup do telefonního seznamu a zároveň do režimu psaní SMS. Posledním funkčním tlačítkem je klávesa C, která slouží pro mazání nebo, pokud se nacházíte v menu, k návratu o úroveň výš. Ke kladům telefonu patří čtyřřádkový plně grafický displej, který umožňuje plynulé nastavení kontrastu a intenzity podsvícení, integrované vibrační vyzvánění, WAP, tři hry, možnost vytvoření vlastního vyzvánění a již zmíněné intuitivní ovládání. Modely 302 a 303 navíc nabízejí možnost výměny čelního panelu. Vezmeme-li v potaz cenu tohoto přístroje, která se dnes pohybuje pod 3 000 Kč, a to jak v GO sadách, tak i v nabídce Twistu, a uvažujete-li o levném telefonu, pak si myslím, že neexistuje lepší volba.

Alcatel One Touch 501/701

Tyto dva přístroje se liší od sebe navzájem jen flipem, jenž byl dán do vínku modelu One Touch 701. Jinak jsou naprosto totožné. Oproti řadě One Touch 300 disponují rovnou čtyřsměrovým joystickem, jenž má taktéž potvrzení volby jako pátý možný pohyb. Tlačítka na uskutečnění a odmítnutí hovoru už jsou dvě, obligátní klávesa C zůstala taktéž zachována, takže co ubylo, je tlačítko pro přístup do telefonního seznamu/psaní SMS. Zpola je nahrazeno osobním tlačítkem na vrcholu přístroje, těsně pod anténou, na které si můžete nadefinovat své dvě nejpoužívanější funkce. Majitelé dotovaných přístrojů, případně telefonů z předplacených sad ovšem mohou nadefinovat pouze dlouhý stisk osobního tlačítka, neboť krátký stisk je již napevno přednastaven na wapový prohlížeč. Tyto manažerské telefony obsahují veškeré funkce, které můžete potřebovat ke své práci. Chybí infraport, takže synchronizovat úkolovník musíte pouze pomocí kabelu. Paměť přístroje je dost velká, vejde se do ní až 500 položek telefonního seznamu s tím, že ke každé položce můžete přiřadit až 23 různých doplňujících údajů, dále 90 SMS zpráv, až 1 minuta hlasových poznámek a poznámky v úkolovníku a diáři, kterých se vám tam může nashromáždit až 1 200. Paměť je ovšem sdílená pro všechny tyto položky, takže dohromady se vám do telefonu určitě nevejdou, vždy musíte počítat s kombinací výše uvedeného. Jednou z hlavních deviz přístroje je osmiřádkový displej, na kterém je přímo radost číst SMS či wapovat. Ovládání je díky použitému joysticku velice intuitivní. V menu si můžete nastavit vzhled ikon menu na dva způsoby. Pro začátečníky je vhodný mod, kdy na jedné straně displeje uvidíte ikonku, ke které je připojen její název, pro pokročilé uživatele se nabízí mod, kdy jsou na displeji zobrazeny sice jen ikony samotné, ale zato jsou hned čtyři namísto jedné. Tímto se vám navigace po menu ještě usnadní. Mezi další funkce patří vibrační vyzvánění, které je možno nastavit i jako inteligentní, tzn. že telefon začne nejdříve vibrovat, pak ostře pípne a poté začne zvonit. Příjemná je i kalkulačka spojená s konvertorem měn.

Alcatel One Touch 511

Tento přístroj spíše spadá do stejné kategorie, jako například Nokia 3330, tzn. že je určen pro mladé lidi, kteří potřebují více log na displeji či sedmihlasou vyzváněcí melodii než nadupaný organizér a tisíce položek v menu. Alcatel One Touch 511 je klasický "entertainment" telefon a nabízí několik nových funkcí. Pomineme-li čtyřřádkový displej a vibrační vyzvánění, což jsou dnes funkce, bez kterých mobil neprorazí, je použita technologie, jež umožňuje vícekanálové přehrávání melodií. To uměly sice již telefony Sony nebo určité typy Panasoniců, ale na rozdíl od jejich tří kanálů umí Alcatel One Touch 511 kanálů celkem sedm. Tyto vyzváněcí melodie si můžete stáhnout z internetu či nechat poslat formou SMS zprávy, což je možné díky tomu, že Alcatel One Touch 511 již podporuje standard EMS, který umožňuje právě výměnu melodií a grafických log na displeji mezi jednotlivými uživateli. Dosti zajímavou funkcí je i vícepoložkový telefonní seznam. Můžete si uložit až tři telefonní čísla pod jedno jméno, ale s tím, že všechny údaje se vám ukládají na SIM kartu. Obvyklou praxí u jiných telefonů je oddělená paměť na SIM kartě a v telefonu. Kdo chce detailně dělený telefonní seznam, ten sáhne po modelu 501 a zcela určitě nebude potřebovat například hry. Tři hry mají dobrou grafickou úroveň, viděnou třeba ve hrách na Nokii 3310, doplněnou výborným zvukem. Alcatel One Touch 511 je sympatický přístroj, naditý multimediálními technologiemi, které slibují zábavu na dlouhou dobu. S rozměry 97 x 42 x 20 mm a hmotností 75 gramů jde o jeden z nejmenších telefonů na trhu, a když mu navíc baterie typu Li-Ion s kapacitou 600 mAh zajistí až 300 hodin pohotovostního režimu a až 5 hodin hovoru, není pomalu co dodat. Pořídit jej můžete za zhruba 8 500 Kč, a to jak v předplacených sadách Eurotelu, tak i u RadioMobilu.

Alcatel One Touch 311

Jedná se o absolutní novinku a dá se říci, že tento telefon definitivně nahradí modelovou řadu 301/302/303. Nabízí většinu funkcí jako typ One Touch 511, ty jsou ovšem zabaleny do low-endového hávu. Kryt telefonu je plastový, na rozdíl od hliníkového krytu vyššího modelu je však vyměnitelný. Dalším rozdílem je NiMH baterie, čímž se zvýšila váha na 99 gramů. Zachovány zůstanou funkce posílání EMS zpráv a e-mailů, hry, polyfonní vyzvánění, wapový prohlížeč, hlasové vytáčení i organizér.

Zhodnocení

Co říci závěrem? Alcatel má druhý největší podíl uživatelů na českém trhu, hned po vítězné Nokii. To, co donedávna Alcatelům chybělo, byla "multimediálnost", kterou se pyšní například již zmíněná Nokia. Tento fakt ale přestal platit s nástupem typů One Touch 511 a nově i 311.

Servisní menu telefonů Alcatel

Mobilní telefony značky Alcatel se vyznačují extrémně snadným přístupem do tajného menu, tzv. servisního menu. Pokud se do něho ale dostanete, nejspíše budete z velkého množství na první pohled nesrozumitelných údajů celkem zmateni. Nyní vám ukážu, jak se v tomto menu zorientovat a vyčíst v něm něco užitečného.

Do servisního menu se dostanete zadáním kódu: 000000*

Alcatel One Touch db a One Touch 301/302/303

V tomto menu můžete najít informace o síti GSM v místě, kde se právě nacházíte, a o typu a parametrech baterie vašeho telefonu. Samotné servisní menu je rozděleno do pěti podmenu.

TRACES: Toto podmenu obsahuje informace o síti GSM vašeho operátora. Skládá se ze čtyř částí:

NETWORK: Údaje na displeji jsou následující:

xxxx - značí aktivní kanál BTS (základnové stanice, ke které jste momentálně připojeni), přičemž kanály v rozmezí 0001-0124 jsou na frekvenci GSM 900 MHz a kanály v rozmezí 512-885 odpovídají frekvenci GSM 1800 MHz.

rr - tato hodnota odpovídá síle signálu daného kanálu, která se současně převádí do počtu čárek na displeji v pohotovostním režimu takto: (síla signálu 0-16 = I, 17-20=II, 21-30=III, 31-63=IIII)

aa - identifikace aktivní buňky

b - hodnota závislá na stavu signálu/využívání signálu. Při výpadku signálu je hodnota=1, pokud je telefon na příjmu=2, při hovoru=3, při probíhající změně buňky, ke které jste přihlášeni=4

c - standardní hodnota=0, při změně kanálu, či nedostupnosti signálu přeskočí na hodnotu 3

dd - hodnota, která je převážně konstantní a je různá podle operátorů. Nikdo zatím netuší, co by mohla znamenat

yyyy - místní kód oblasti (LAC Local Area Code), hexadecimální hodnota

zzzz - jedinečný identifikační kód buňky (BTS), hexadecimální hodnota

RXLEV: Zde se nachází seznam sedmi nejsilnějších okolních kanálů včetně síly signálu, první údaj je číslo kanálu, druhý údaj značí sílu signálu. Platí, že aktivní kanál se nachází vždy na prvním řádku

BSIC: Obsahuje údaje o šesti okolních kanálech a jejich příslušnost k jednotlivým buňkám, přičemž zde není zobrazen aktivní kanál. První hodnota stejně jako v minulém případě vyjadřuje číslo kanálu, druhá hodnota je v rozmezí od 0 do 63. Pokud toto číslo převedete do binární soustavy, dostanete šestičíslí, které když rozdělíte na dvě trojčíslí a ty převedete zpět do desítkové soustavy, dostanete dvojici identifikátorů buňky BCC a NCC.

C1/C2: Tyto údaje zobrazují sílu signálu, která je upravená o minimální přípustnou hodnotu postačující k přihlášení na buňku. To znamená, že tato hodnota je vždy menší nežli hodnota RXLEV, zjištěná v menu.

SWOFF CODES: Tato část servisního menu obsahuje seznam deseti kódů, které ukazují způsob vypnutí telefonu:

Přípustné hodnoty:

46 - klasické vypnutí tlačítkem C nebo neúspěšné zapnutí

44 - automatické vypnutí

40 - krátký stisk C nebo libovolný stisk jakéhokoliv tlačítka na vypnutém telefonu

10 - úplné vybití akumulátoru, popřípadě vyjmutí akumulátoru z vypnutého či zapnutého mobilního telefonu

EMPTY SWOFF: Tento příkaz je jedním z mála příkazů servisního menu, který něco dělá. Po zadání vymaže seznam deseti SWOFF kódů (viz výše), který se časem opět naplní. Je to výhodné pro pokusy se servisním menu, neboť máte přehled o tom, co jste provedli.

CHARGE CTRL: Toto podmenu monitoruje stav baterie, případně stav jejího nabíjení.

Formát výpisu je následující:

AA - status stavu baterie. Může nabývat následujících hodnot:

PR - trvá zhruba půl minuty po připojení na nabíječku, poté přechází na AT

AT - je připojena nabíječka

IN - přerušení nabíjení, což se stává hlavně tehdy, když s telefonem připojeným na nabíječce voláte

CH - vlastní nabíjení baterie

EN - dokončení nabíjení baterie, plná baterie nebo provoz telefonu ze sítě (nabíječka nebo CL adaptér)

RE - běžný provoz na baterii

Další významy:

yyyy - doba od poslední změny statutu kódu (AA)

V.VV - napětí baterie ve voltech

eeee - aktuální napětí baterie při nabíjení

dddd - nabíjecí napětí při nabíjení

ff - teplota baterie při nabíjení teplota baterie v hexadecimálním tvaru. Správnou teplotu zjistíte převedením hodnoty do desítkové soustavy a vynásobením koeficientem 0,2

nn - při nabíjení ukazuje aktuální teplotu baterie

bbbb - typ baterie (NiMH popřípadě Li-Ion)

iiii - aktuální proud baterie při nabíjení

%%% - asi nejužitečnější údaj z celého servisního menu ukazuje zbývající kapacitu baterie v procentech

pppp - při nabíjení ukazuje nabíjecí proud

CHECKER: Jednoduchý test displeje sloužící pravděpodobně pro určení chybně vykreslovaných řádků/sloupců při poruše displeje. Tento příkaz zobrazí černobílou šachovnici přes celou plochu displeje.

Alcatel One Touch 501/701

Servisní menu pro řadu telefonů One Touch 501/701 je dosti odlišné, i když některé položky jsou stejné. Stejně jako u řady One Touch db a One Touch 301/302/303, se i tady servisní menu dělí do následujících pěti položek. Tady je podrobný popis:

TRACKS: Toto menu nabízí stejné ukazatele jako u předchozí řady menu TRACES. Jsou zde ale použity jiné kódy, což může trochu zmást. Hodnoty jsou však v naprosto stejném rozsahu jako u starších přístrojů.

ARF - číslo kanálu buňky (001-124=900 MHz, 512-885=1800 MHz)

BSI - identifikační kód buňky, stejné parametry jako BSIC, druhá hodnota

RXL vsíla signálu buňky, hodnota 00-63

L1S - při výpadku signálu=1, v pohotovostním režimu=2, při hovoru=3, při změně buňky=4

L1P - v pohotovostním režimu=0, během změny buňky případně výpadku signálu=3

LAC - Local Area Code, místní kód oblasti, hexadecimální hodnoty

C1/C2 - ty samé údaje co u starších přístrojů, síla signálu mínus minimální přípustná hodnota postačující k přihlášení na buňku

STOPS: Seznam deseti posledních vypnutí telefonu, přičemž hodnoty, kterých tento ukazatel nabývá, jsou zcela totožné s předchozími typy telefonů, u nichž se pouze v této souvislosti hovořilo o kódech SWOFF.

CLEANUP STOPS: Tato volba vymaže seznam vypnutí telefonu, postupně se opět zaplní.

LOAD CONTROL: Kompletní diagnostika baterie a nabíjecího cyklu:

BTY - tento údaj značí použitý typ baterie. Běžné jsou hodnoty LiP2 (Li-Polymerová baterie o kapacitě 780 mAh), popřípadě NIX1 (Ni-MH baterie s kapacitou 650 mAh).

ICH - procenta zbývající kapacity baterie. S touto hodnotou je spárovaný ukazatel nabití baterie, který se ukazuje na displeji telefonu v pohotovostním stavu.

STA - status kódu režimu práce baterie. Tyto hodnoty jsou totožné se staršími verzemi telefonů

TM - teplota baterie v hexadecimálním tvaru. Správnou teplotu zjistíte převedením hodnoty do desítkové soustavy a vynásobením koeficientem 0,2

VMX - napětí baterie při nabíjení

VM - aktuální napětí baterie

Vm - nabíjecí proud

MENU 2 ACCESS: Tato nabídka má zajistit přístup do skryté úrovně servisního menu, ale přiznávám se, že nevím o nikom, kdo by se tam dostal. Na internetu byly na mnoha místech zmínky, že kód nutný pro přístup je roven hodnotě "12345678", ale po zadání kódu se telefon pouze restartoval, a díky doprovázejícímu grafickému efektu jsem se lekl, že mi vytekl displej. Naštěstí se nic nestalo, ale také jsem nezjistil žádný efekt, který by tato operace měla.

Tento článek měl za úkol seznámit vás s možnostmi využití dobře přístupného servisního menu na telefonech Alcatel. Teď můžete své známé oblažovat výkřiky, ke které BTS jste momentálně připojeni, a ohromovat okolí hláškami typu: "Jo jsem moc rád, že tě slyším, ale mám jenom tři procenta baterie, tak buď stručný..."

§§§§§


Rádce uživatele Internetu – Díl  – síování a stopování

Martin Ignjatovic?

c02p0787

V předchozích třech dílech našeho seriálu jsme se zabývali některými technikami, které mohou způsobit škodu, ať už šlo o falešné e-maily, spamy, webové stránky nebo průniky do počítače. Dnes uděláme malou výjimku a podíváme se na jiné téma, jež však s předchozími úzce souvisí, a tím bude stopování "pachatelů". Pojmem pachatel rozumějme osobu, která se nám snaží škodit, ať již jde o odesílatele falešné pošty či někoho, kdo se snaží nabourat do našeho systému. Dále se podíváme také na různé typy útoků, které mohou po síti probíhat. Například odmítnutí služby, zachytávání paketů, směrování portů a další.

Redirect

Tento typ útoku (většinou) předpokládá ovládnutí nějakého systému. Jde v podstatě o to, že jakmile se někomu podaří ovládnout váš systém, může na něm spustit program, který přijímá požadavky útočníkova systému a posílá je na další, útočníkem specifikovaný systém, bez ohledu na to, jde-li o operační systém Windows či UNIX.

Cílový systém se samozřejmě chová tak, jakoby požadavek přijímal od vašeho počítače. Představte si například, že útočník pomocí vašeho počítače skenuje porty serveru americké armády (trošku nadnesený příklad, ne však nemožný). Server si pak samozřejmě myslí, že sken provádíte vy, a podle toho může i reagovat. Nebo se může například jednat o server vašeho zaměstnavatele. Poté, až dojde k nějaké krádeži dat, budete prvním podezřelým. Pokud je útočník zkušený, jistě si dá pozor, aby na vašem počítači nezanechal žádné stopy, navíc je docela pravděpodobné, že nebudete jediným ovládaným systémem na cestě mezi útočníkem a jeho cílem. Jedinou účinnou obranou je nepouštět útočníka do systému. O tomto tématu jsme se bavili v minulém dílu našeho seriálu.

DoS

Útoky typu DoS (Denial of Service odepření služby) jsou dnes bohužel velmi rozšířené. Není divu. K útokům tohoto typu není třeba téměř žádných technických znalostí. Stačí si z internetu stáhnout příslušnou utilitu (jsou jich stovky), jejíž používání je stejně jednoduché jako ovládání jakéhokoliv jiného programu a dokonce není ani třeba vědět, jak daný program pracuje. Na druhou stranu se tyto útoky dají celkem snadno identifikovat a pachatele lze snadno vystopovat, ale mohou nepřipravenému nebo nezkušenému uživateli přinést spoustu problémů. V první řadě si povíme, o co vlastně při tomto druhu útoku jde. Jeho podstatou je zahlcení systému velkým množstvím požadavků. Typů útoků je mnoho. Mezi nejznámější a zároveň nejnebezpečnější patří (díky svému zesilovacímu efektu) například smurf. Dalším oblíbeným útokem je obsazení přenosové kapacity linky, distribuované DoS, SYN Flood a další. Popisem jednotlivých technik se pro jejich obsáhlost nebudeme zabývat. Podíváme se nyní na to, jak se podobným útokům bránit. Jelikož velké množství těchto útoků využívá protokolu ICMP, není od věci specifikovat tento protokol na firewallu. ICMP je, jak vyplývá z jeho názvu (Internet Control Message Protocol), informačním protokolem sítě internet. Používá se například (kromě velké spousty dalších věcí) k získání informace o odezvě (ping) nebo při sledování trasy (traceroute). Tento protokol lze na většině systémů specifikovat na firewallu, podobně jako protokoly UDP nebo TCP. Není snadné říci, jaká pravidla pro tento protokol specifikovat, jelikož to záleží na konkrétní situaci. Pokud jste domácím uživatelem, doporučuje se zmíněný protokol omezit co nejvíce, popřípadě úplně zakázat. Právě uživatelé připojení modemem jsou k tomuto druhu útoku velmi náchylní. Na závěr ještě podotkneme, že ICMP protokol používají i útočníci, snaží-li se získat o vašem systému informace, které by později mohli použít k útoku na váš systém.

Čmuchání

Dalším typem útoku je takzvané čmuchání paketů (anglicky sniffing). Jelikož se tento typ útoku odehrává v naprosté většině případů v lokálních sítích (LAN), zmíníme se o něm pouze zevrubně. Problém vychází z celé koncepce protokolu TCP/IP, který byl navržen před mnoha lety, a bezpečnost v té době nebyla prioritní. Počítačové sítě byly používány většinou jen v akademické sféře a v prostředí, kde byl okruh osob, které síť využívaly, omezen. Vše tedy bylo založeno na principu důvěry. Dnes se s počítačovými sítěmi setkáváme téměř všude, a i lokální sítě, kdysi čítající maximálně několik strojů v rámci místnosti nebo patra, mají dnes stovky pracovních stanic, ke kterým má přístup velké množství lidí. Typickým příkladem mohou být různé firemní nebo školní sítě. Data jsou při přenosu uspořádána do takzvaných paketů, jež se skládají z hlavičky a těla. V každé hlavičce je uvedeno, odkud paket putuje, komu je určen a co je jeho obsahem (laicky řečeno). V praxi to chodí tak, že každý paket putuje ke každému stroji v rámci lokální sítě a stroj ho buď přijme, pokud mu je určen, nebo ho jednoduše odmítne. Síťovou kartu lze ale přepnout do takzvaného promiskuitního modu, a takto nastavená karta poté zachycuje každý paket. Jelikož jsou data přenášena nešifrovaná, může je číst každý, kdo takto upraví vlastnosti své síťové karty. Ideální pro zachytávání hesel, pokud se útočníkovi podaří umístit sniffer (čmuchací program) na dobře zvolené místo, kterým proudí velké množství citlivých dat. Dnes již existují nástroje, které umějí vyhledávat čmuchající počítače, ale přesto je stále nejlepší obranou proti tomuto útoku šifrování (SSH, SSL atd.).

Další techniky

Existuje samozřejmě velké množství síťových útoků, exploity počínaje a kradením spojení (hijacking) konče, ale popis všech zmíněných by vydal na nejeden další článek. Navíc techniky, které jsme v seriálu uváděli, jsou použitelné i proti těmto druhům útoku. Nyní již opustíme téma síťových útoků, než se v něm zcela ztratíme, a podíváme se na další téma, které jsme si na začátku slíbili, a tím je stopování pachatelů.

Zdroj

Jestliže chceme někoho po síti vystopovat, musíme mít, jako každý správný detektiv, alespoň nějakou stopu. Tou stopou může být IP adresa, e-mail nebo jméno počítače, ze kterého na nás byl podniknut útok. Bez těchto informací by přišly všechny naše snahy nazmar. Kde takovéto informace získáme? Nejčastěji z logů. U UNIXu je vše do logů dobře uloženo, a tudíž není problém logy prohledat a potřebné údaje v nich najít. Důležité ale je, aby počítač nebyl již pod útočníkovou kontrolou, neboť v tom případě je pravděpodobné, že jsou logy náležitě "ošetřené", což znamená vymazané nebo upravené podle přání útočníka. Kladení klamných stop patří mezi oblíbené činnosti. Proto je důležité umístit logy na nějaké médium, kde nemohou být data modifikována. Dobrým nápadem je logovat například po sériové lince na vyhrazený starý počítač, na kterém neběží žádné služby. Může jít například o starou "386ku". Dalším dobrým nápadem je tisknout všechny logy okamžitě na tiskárně. Útočník pak nemá šanci tato data upravovat (pokud se nevloupá do bytu nebo podniku). Důležité je rovněž všechny logy včas a pravidelně kontrolovat, což se často neděje. Můžete si napsat nebo stáhnout nějaký skript, který kontrolu provede za vás a výsledky pošle na váš e-mail nebo mobilní telefon (pozor aby skript útočník nemodifikoval!). Téma unixových logů je tak obsáhlé, že ho raději opustíme a budeme se věnovat i druhé skupině operačních systémů, kterými jsou systémy z rodiny Windows.

Systémy Windows standardně vytváření logů neumožňují. Mluvíme teď samozřejmě o systémech 9x, které jsou používány jako pracovní stanice nejčastěji. Windows NT a 2000 pochopitelně logy podporují, ale těmto systémům se věnovat nebudeme, neboť nejsou mezi běžnými uživateli zatím tolik používány. Jestliže nám tedy Windows neposkytují podporu vytváření logů, nezbývá nám nic jiného, než sáhnou po nějakém pomocném programu. A nemusíme chodit příliš daleko, protože vytváření logů nám umožňuje téměř každý firewall. U většiny z nich lze nastavit, jaké události mají být do logů zaznamenány. Tyto logy je také třeba pravidelně kontrolovat a analyzovat. Pokud logy kontrolujeme, jedno jestli na UNIXu nebo ve Windows, musíme také vědět, co hledáme. Nejčastěji nás budou zajímat hlášení typu REFUSED, FAILED, CONNECT, LOGIN a podobné. To samozřejmě přepokládá jisté znalosti síťového provozu a jeho principů. Některé si vysvětlíme za chvíli. U každého takového záznamu bude jistě uvedena i IP adresa nebo jméno počítače, ze kterého požadavek přišel. A to je naše hledaná stopa. Nutno ještě podotknout, že musíme zpravidla znát i čas útoku, protože díky dynamicky přidělovaným IP adresám pro jednotlivé uživatele většinou vytáčeného připojení, se tyto adresy velice často mění a pokaždé mohou patřit jinému uživateli. Zjistit čas však není takový problém, protože většina aplikací, které zaznamenávají události do logů, ukládá i čas zaznamenané události.

Falešný e-mail

Odesíláni falešných e-mailů je velice snadné a velice nebezpečné. Často může takový e-mail způsobit velké škody, a to nejen v mezilidských vztazích, ale i škody finanční. Na druhou stranu lze říci, že obrana proti falešným e-mailům je vcelku snadná a též jejich rozpoznání nepatří k těm nejtěžším činnostem. Pro pořádek ještě připomeňme, že falešným e-mailům se říká fake mail. Pokud se tedy budeme bavit o falešných e-mailech, bude se vše točit kolem takzvaných hlaviček. Každý e-mail je totiž v podstatě obyčejný textový soubor (velmi zjednodušeně řečeno), který se skládá z hlavičky a těla. Pro nás, jakožto pro lidi pátrající po zdroji e-mailu, je podstatná právě jeho hlavička. Zde je příklad jedné takové hlavičky. Její rozbor následuje.

V prvním řádku hlavičky je uvedeno pole From. Toto pole není příliš směrodatné, protože se dá velice snadno změnit. Jestliže chceme odhalit skutečného odesílatele nebo se potřebujeme přesvědčit, že nejsou od uvedeného odesílatele (což je asi častější případ), jsou pro nás důležité tzv. received údaje. O těchto údajích platí, že mohou být taktéž zfalšovány, přinejmenším však poslední bude pravý. Jak zpráva putuje sítí, zanechává každý server, přes který zpráva projde, v hlavičce e-mailu svůj "otisk". Jak vidíme z uvedené hlavičky, putovala zpráva přes dva poštovní servery, a to přes servery společností contactel.cz a centrum.cz. Takovýchto serverů může být v hlavičce uvedeno více, ale to na situaci nic nemění. S jistotou tedy můžeme říci (pokud nemá útočník server centrum.cz pod kontrolou, což se nepřepokládá, neboť kdyby ho pod kontrolou měl, měl by pod kontrolou i celou moji e-mailovou schránku a neměl by tudíž důvod falšovat nějakým způsobem e-maily), že zpráva přišla na server centrum.cz (kde mám zřízenu e-mailovou schránku) od serveru contactel.cz. Další údaje již mohou být zfalšovány, ale určitě stojí za to se o nich zmínit. V dalším received údaji je uvedeno, že server contactel.cz obdržel zprávu od systému (unknown), který se identifikoval IP adresou 194.108.243.243 a doménovým jménem p0497.as-l043.contactel.cz. Jelikož se žádný další received údaj nevyskytuje, lze přepokládat, že zmíněná IP adresa je původním zdrojem zprávy. Kdybychom chtěli mít jistotu, museli bychom prozkoumat logy serveru contactel.cz a ujistit se, zda opravdu obdržel zprávu od uvedeného systému (pokud opět není v rukou útočníka). Pokud by bylo uvedeno více received údajů, museli bychom postup opakovat, až bychom se dostali k poslední položce. Problém je v tom, že většina freemailových služeb záznamy o poslaných e-mailech nevede nebo je neskladuje příliš dlouho. Když připočteme neochotu správců serveru poskytovat informace, nemáme téměř žádné možnosti vystopovat původního odesílatele zprávy. Musíme vzít v potaz také velké množství takzvaných remailerů, které jsou vytvořeny speciálně pro odesílání takovýchto e-mailů. Tyto programy jsou mnohdy naprogramovány tak, aby po sobě zničily všechny stopy, aby zprávu posílaly přes co největší počet serverů a podobně. Na jednu stranu je to však dobře. Nikomu by se jistě nelíbilo, kdyby se o každém jeho e-mailu vedly záznamy, které by byly navíc k dispozici každému, kdo by si našel věrohodnou záminku. Jak by se vám například líbilo, kdyby si konkurence zjistila, že za poslední měsíc jste odeslali 15 e-mailů firmě, která uvažuje o koupi vašeho zboží nebo využití vašich služeb.

Ve většině případů nám ani tak nepůjde o vystopování padělatele, jako spíš o ujištění se, že e-mail není pravý. Ujistit se můžeme celkem snadno. Nejjednodušší je používat šifrování a digitální podpisy. Pokud ale šifrovat nemůžete nebo nechcete, můžete svému známému zavolat (poslat SMS) zprávu a ujistit se, že žádný takový e-mail neposlal. Uveďme si malý příklad. Dostal jsem e-mail od Josefa Nováka, ve kterém mi sděluje, že končí veškerou spolupráci s mojí firmou, a že již nechce být kontaktován. V tomto případě mi půjde spíše o to, abych se ujistil, že takovou zprávu neposlal pan Novák, ale někdo jiný (falšovatel). Pokud nemohu nebo nechci používat šifrování, jednoduše panu Novákovi zavolám (nebo pošlu SMS) a ujistím se, že nic takového neposlal. Teprve poté mohu začít zjišťovat, kdo mohl mít zájem takovou zprávu poslat. Pokud své zprávy podepisujete nebo šifrujete, nemá proti vám padělatel žádnou šanci. Pokud ale z nejrůznějších důvodů šifrovat nebo podepisovat nemůžete, musíte být nadmíru opatrní a měli byste u "podezřelých" zpráv kontrolovat jejich hlavičky, neboť i zběžný pohled na hlavičku může lecos napovědět. Uveďme si opět malý příklad. Můj známý Jan Novák (pravděpodobně bratr výše zmíněného Josefa :) je příznivcem například FreeBSD (stejně jako já), jiné produkty nepoužívá. K internetu se vždy připojuje přes službu IOL. Jednoho pěkného dne mi od něj přijde e-mail s "nečekaným" obsahem, zobrazím si proto hlavičku tohoto e-mailu. V hlavičce je uvedeno, že zpráva putovala přes různé zahraniční mail servery a původní IP adresa náleží poskytovateli připojení Volny. Jako e-mailový klient je v hlavičce uveden Outlook Express (položka X-mailer), který, jak vím, pan Novák nepoužívá. Logicky tedy pojmu podezření, že e-mail neposílal on.

Stopování podle IP

Dejme tomu, že se nám podařilo získat IP adresu útočníka, ať už z hlavičky e-mailu nebo logu nějakého programu. Ale pozor, tento údaj nemusí být ještě směrodatný, neboť IP adresa může být velice snadno (zas tak snadno tedy ne, ale lze to) zfalšována. Procesu, při kterém dochází k falšování IP adresy, se říká IP spoofing. Falšovaní adres s sebou ale přináší i jistá úskalí, protože server odpoví na IP adresu, kterou přečte, a to bez ohledu na to, je-li pravá nebo falešná. Tím, že útočník IP adresu zfalšuje, připravuje se tak o možnost získat odpověď. Spoofing se využívá například při skenování portů, kdy se snaží útočník cílový systém zmást a zároveň maskovat svou pravou IP. Máme-li tedy IP adresu, pokusíme se nejdříve zjistit jméno počítače a to, k jaké doméně patří. Nejlépe to provedeme pomocí utility nslookup (v UNIXu standardně, ve Windows součástí například Cyberkitu). Dejme tomu, že adresa počítače, který se na nás snažil zaútočit, je (spíše byla) 195.122.214.149 (moje IP v době psaní tohoto článku). Po použití nslookup zjistíme, že jméno počítače je prahaa-5-18.dialup.vol.cz. To už nám dává větší možnosti. Z uvedeného jména lze odvodit, že počítač využívá služeb poskytovatele VOLNY (vol.cz). Pokud nám doména nic neříká nebo IP adresa není aktivní, případně neodpovídá, je dobré provést dotaz do databáze whois. Whois databáze jsou databázemi, ve kterých jsou uchovány informace o doménách, jejich registrátorech, správcích, přidělených IP adresách atd. V našich podmínkách (rozuměj ČR) máme na výběr prakticky ze dvou takovýchto databázových serverů. Prvním je server sdružení NIC.CZ, whois.nic.cz, který se stará a eviduje všechny domény .cz, a druhým je evropská databáze domén whois.ripe.net. Existují i další databáze pro jednotlivé kontinenty, ale ty využijeme jen v případě, že se na nás pokusil zaútočit někdo například z USA nebo Japonska, což není zas tak častý jev. Pokud se to ale opravdu stane, zřejmě stejně moc možností k vypátrání mít nebudeme. Databáze těchto serverů lze prohlížet pomocí webového browseru, a to na stránkách www.nic.cz nebo www.ripe.net. K těmto serverům se lze připojit i pomocí speciálních ulitit (Cyberkit). Je možno se připojit dokonce i za pomoci "obyčejného" telnetu, a sice na port 43 výše zmíněných serverů. Na server poté odešleme požadavek na danou doménu, dostaneme výpis s údaji. V tomto výpisu je uvedeno, kdo doménu registroval, kdo je jejím technickým správcem, kontaktní osobou a další užitečné údaje. Poté mohou v zásadě nastat dvě situace. První IP adresa je přidělena některému z uživatelů trvale, což je pro nás celkem dobré, nebo druhá (což je mnohem horší), kdy je adresa přidělována dynamicky, zejména uživatelům s dial-up připojením. Nyní si popíšeme, jak postupovat v obou případech.

IP je přidělena trvale

Jak jsme již nastínili výše, je pro nás tato situace mnohem jednodušší. Trvalé připojení je většinou realizováno na základě smlouvy, a proto nebývá problém po dohodě se správcem systému zjistit, komu tato adresa patří. Navíc většina takto užívaných adres využívá reverzní DNS záznamy, které umožňují překlad IP adresy na adresu doménovou. Poté již není problém znovu zabrousit do příslušné databáze whois. Základním kamenem úrazu v takovýchto chvílích však bývá pomoc ze strany poskytovatele. Ale o tom až za chvíli.

IP je přidělována dynamicky

Zde je situace opravdu složitější, a to nejen z důvodu, že takto se k internetu připojuje většina uživatelů. Taktéž se v této situaci neobjedeme bez spolupráce poskytovatele připojení, a ani to nemusí znamenat úspěch. Princip tohoto druhu připojení je jednoduchý. Uživatel se pomocí svého modemu připojí k počítači poskytovatele připojení ISP (laicky řečeno) a poté je mu přidělena pomocí systému DHPC (Dynamic Host Configuration Protocol, RFC2131) IP adresa, která je však platná jen po dobu právě onoho připojení. Při příštím připojení bude adresa s největší pravděpodobností jiná a původní adresa bude přidělena jinému uživateli. Ve většině případů však poskytovatel uchovává po nějakou dobu záznamy o provedených připojeních. Bohužel poskytovatele k vedení či uchovávání takovýchto záznamů nenutí žádná vyhláška ani zákon. Naštěstí však většina poskytovatelů takovéto záznamy vede. Ze záznamu se dozvíme, který uživatel (uživatelské jméno) připojení provedl, jak dlouho toto připojení trvalo a na jaké telefonní číslo bylo toto připojení provedeno. To ale bohužel neznamená, že můžeme pachatele spolehlivě vystopovat. Jen si sami vzpomeňte, pokud používáte vytáčené připojení, co všechno jste k registraci k takovéto službě potřebovali. Stačí vyplnit formulář na webové stránce poskytovatele a čestně prohlásit, že jsou uvedené údaje pravdivé. Jejich pravost však nikdo nekontroluje. Kdokoliv tedy může do formuláře vyplnit libovolná data, nemluvě o případu, kdy se někomu podaří prolomit vaše heslo. I s tímto problémem se však lze vypořádat, i když to není nijak jednoduché. Určitě se neobejdeme bez údajů od poskytovatele, a především bez spolupráce s telefonní společností, tedy Telecomem. Jak již víme, lze z údajů poskytovatele připojení zjistit na jaké číslo a kdy bylo voláno. S těmito údaji v ruce můžeme požádat Telecom o výpis všech hovorů, které v daný okamžik směrovaly na dané telefonní číslo. Takových údajů může být velmi mnoho a moudří z nich pravděpodobně nebudeme. Proto je třeba pozorně sledovat, kdy dochází k útokům na systém a údaje pak pečlivě porovnávat a hledat číslo, které se připojuje v době, kdy dochází k útokům. Myslíte si, že je to velice obtížné? Jistě, ale můžete být v klidu, situace je mnohem horší. Postupovat takovýmto způsobem možná mohou orgány činné v trestním řízení, ale rozhodně ne uživatel. Myslím, že s žádostí na poskytovatele připojení by uspěl asi málokdo, nemluvě o Telecomu. Co nám tedy zbývá? Nic, než se bránit vlastními prostředky a snažit se ztrátě či poškození dat předejít, aby nedošlo k situaci, kterou zcela výstižně charakterizuje známé pořekadlo "plakat nad rozlitým mlékem". Nebudeme zabíhat do právnických detailů, ale pokud dojde k vážné škodě na vašem systému, například ztrátě dat v hodnotě několika set tisíc, bude určitě namístě obrátit se na orgány činné v trestním řízení, které mají při pátrání po pachatelích daleko větší pravomoci. Ale poškození či smazání dat není jedinou škodou, kterou vám může někdo způsobit. Dokonce i když se někdo "jen" nabourá do vašeho systému a nenadělá žádnou škodu, jde o finanční ztrátu, protože detekce průniku, prohledání a případná obnova systému do původního stavu také nejsou zadarmo.

A jsme na konci tohoto dílu. V pátrání po pachatelích trestné činnosti na internetu nemáme jistě velké naděje, zejména jde-li o zkušené útočníky. Proto je důležitá prevence, neustálé sledování, zdokonalování a zejména pořizování záloh. V příštím dílu našeho seriálu se podíváme na škodlivý software. Povíme si něco o virech, červech, zajících a jiné internetové "havěti". Zbude-li nám trochu místa, dozvíte se také něco o věcech, jež se přímo netýkají počítačových systémů jako takových, ale s bezpečností úzce souvisejí. Půjde například o fyzickou bezpečnost systému, pravidla chování uživatelů a další "jemnůstky", jež však mohou mít dramatický dopad na bezpečnost celého systému.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

Return-Path: nekdo@nekde.cz Tue Nov 27 21:51:25 2001

Received: from res2.isp.contactel.cz ([212.65.193.169]:16774 "EHLO

res.isp.contactel.cz") by data.centrum.cz with ESMTP

id <S9132275AbRK0Uuc>; Tue, 27 Nov 2001 21:50:32 +0100

Received: from unknown (p0497.as-l043.contactel.cz [194.108.243.243])

by res.isp.contactel.cz (8.11.3/8.11.3) with SMTP id fARKoSY06926

for <igm@centrum.cz>; Tue, 27 Nov 2001 21:50:29 +0100 (MET)

Message-ID: <000901c17785$5aa80100$f3f36cc2@unknown>

From: Neznamy<nekdo@nekde.cz>

To: <igm@centrum.cz>

Subject: test

Date: Tue, 27 Nov 2001 21:51:54 +0100

MIME-Version: 1.0

Content-Type: text/plain;

charset="iso-8859-2"

Content-Transfer-Encoding: 8bit

X-Priority: 3

X-MSMail-Priority: Normal

X-Mailer: Microsoft Outlook Express 5.50.4522.1200

X-MimeOLE: Produced By Microsoft MimeOLE V5.50.4522.1200

Return-Path: <nekdo@nekde.cz>

X-Orcpt: rfc822;igm@centrum.cz

§§§§§


Z e-mailu na mobil a zpět - JAK POSÍLAT SMS Z INTERNETU A NAOPAK

Josef Kulhavý

c02p0788

Každý z našich operátorů mobilních telefonů nabízí možnost posílat a přijímat SMS zprávy. A to nejen z mobilu na mobil, ale i z e-mailové schránky na internetu na mobilní přístroj a naopak z mobilu na e-mail. Další možností, jak zaslat esemesku z internetu, je využít webové SMS brány na stránkách operátorů.

Z MOBILU NA MOBIL

Poslat SMS zprávu z mobilu na druhý mobil zvládne každý. Nespornou výhodou je dostupnost, protože mobil většina z nás nosí stále při sobě, a rychlost, neboť operátoři předřazují SMS z mobilu před SMS z internetu a proto by měly dorazit k příjemci dříve. Nevýhodou zaslání esemesky přímo z mobilu je však její cena. Různé tarify mají různé ceny. Operátoři si účtují za odeslání SMS zprávy z mobilního telefonu od 0,53 do 3,30 korun. Všechny ceny jsou podchyceny v tabulce. Mezi sebou si operátoři za odeslání jedné SMS do cizí sítě účtují 1,40 Kč.

Za příjem SMS platí pouze uživatelé tarifů TIP TOP a T!P 60 v analogové síti NMT u Eurotelu. Pokud se vám však zdá, že SMS zprávy "užírají" váš kredit, pravděpodobně si necháváte posílat některé placené zprávy (například u Paegasu INFO PLUS, kde za každou přijatou zprávu z této služby zaplatíte 1,05 Kč).

Jestliže chcete být informováni o tom, zda SMS zpráva dorazila či nikoliv, je třeba na začátek zprávy uvést kód, který odešle zdarma zpět na váš mobil informaci, co se s vaší esemeskou děje.

Uvedený kód svého operátora vepište na začátek zprávy. Mezi kódem a samotným textem musí být mezera. U některých přístrojů (u většiny Nokií) lze tuto funkci nastavit automaticky v menu telefonu. Pak není nutné žádný kód zadávat, na začátek zprávy jej vloží mobil sám, a vám po odeslání SMS dorazí na mobilní telefon zpráva o jejím doručení na mobil příjemce nebo o pozdržení v SMS centru operátora.

SMS Z WEBU

Levnějším způsobem pro odesílatele je zaslat esemesku z webového formuláře na internetových stránkách našich operátorů. Výhodami jsou cena (z internetu odesíláte SMS zdarma) a délka posílané zprávy (zaslat můžete SMS dlouhou až 777 znaků). Abyste se nemuseli proklikávat až k samotnému formuláři na stránkách Paegasu, Eurotelu nebo Oskara, existuje několik webů, kde hned na úvodní straně najdete okno s formulářem jednoho z operátorů a odkaz na oba další. Mezi tyto nejvyhledávanější internetové stránky patří například www.sms.cz, www.freesms.cz, www.poslisms.cz a mnoho dalších, kde se těchto formulářů využívá. Každá z bran operátorů má své časové omezení a lze přes ně odeslat pouze určitý počet SMS. U Paegasu je to jedna esemeska za dvě minuty, u Oskara 25 a u Eurotelu 100 SMS zpráv za 24 hodin. Další SMS z jednoho počítače už odeslat nelze.

Jinou cestou se ubírají například servery sms.seznam.cz nebo www.smsmile.cz. U těchto bran mají všichni tři operátoři společné rozhraní. Na vás je vybrat z rozevírací nabídky správnou předvolbu, napsat text a zprávu odeslat. Za odeslání ani přijetí SMS opět nemusíte platit. Problém nastane, jestliže příjemce používá CLICK u Paegasu nebo je uživatelem sítě Oskar. V těchto případech je nutné místo telefonního čísla zadat jeho mobilní e-mailovou adresu. Pokud ji neznáte, máte smůlu. Zpráva příjemci nedorazí. Tyto servery posílají SMS jako e-mail na mobilní e-mailovou adresu.

Z E-MAILU NA MOBIL

Kromě zaslání SMS z mobilu nebo webového rozhraní se nabízí ještě jedna možnost. Zaslat SMS z e-mailu. Této možnosti můžete s úspěchem využít, pokud máte k dispozici pouze e-mailovou poštu a na web se nedostanete, nebo pokud chcete zaslat stejnou zprávu více lidem. Problémy se mohou vyskytnout při psaní e-mailové adresy, která má směřovat přímo na příjemcův mobil.

EUROTEL (SKORO) BEZ PROBLÉMŮ

Eurotel, jak se zdá, nechce nic komplikovat, a tak každému stávajícímu i novému klientovi přiděluje adresu ve tvaru 00420xxxyyyyyy@sms.eurotel.cz. 00420 je číslo mezinárodní předvolby, místo xxxyyyyyy následuje číslo předvolby sítě (bez nuly) například 602 nebo 723 a samotné číslo mobilního telefonu. Například číslo 0728-123 456 bude mít mobilní e-mailovou adresu 00420728123456@sms.eurotel.cz.

SMS brána Eurotelu, jako jediná, umožňuje psát e-maily na mobilní telefony s diakritikou. Obsahuje totiž vnitřní software, který převede všechna písmena s háčky, čárkami a kroužky na písmena bez diakritiky. Brány ostatních operátorů většinou vymění takový znak za otazník.

Eurotel brání své klienty proti hromadnému rozesílání nevyžádaných SMS zpráv tím, že dovoluje odeslat (stejně jako z webové brány) pouze 100 zpráv za 24 hodin z jedné e-mailové adresy. Přitom rozhodujícím údajem není adresa uvedená na řádku "From:" v hlavičce e-mailu ale adresa v řádku "Return-Path:".

Chcete-li zaslat SMS zprávu ze svého e-mailu, stačí znát adresátovo číslo. Podle popsaného klíče vytvoříte e-mailovou adresu a zpráva by měla dorazit na jeho mobil. Bohužel, nezjistíte, zda se tak opravdu stalo. Eurotel nenabízí žádnou možnost, jak zjistit, zda SMS zpráva dorazila. A to ani v případě, že spletete část adresy před zavináčem. E-mailová SMS brána společnosti Eurotel nekontroluje, zda číslo (mobilní e-mailová adresa) existuje, a neodesílá ani chybové hlášení.

PAEGAS CLICK A TI OSTATNÍ

U Paegasu je situace nejsložitější. Když tato síť rozjížděla svůj provoz, přidělovala každému svému klientovi číselnou adresu ve tvaru +420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz. Struktura mobilní e-mailové adresy je podobná jako u Eurotelu. +420 je mezinárodní předvolba České republiky, xxxyyyyyy zastupuje číslo včetně předvolby sítě (opět bez nuly). Například pro číslo 0603-123 456 je e-mailová adresa +420603123456@sms.paegas.cz.

Nevyžádaných SMS z e-mailů postupem času přibývalo, a tak Paegas sáhl po změně: Všem zákazníkům, využívajícím paušální programy začal nabízet hned po registraci adresu ve tvaru jmeno@sms.paegas.cz. Klient mohl zažádat o jakékoli jméno své adresy před zavináčem. Pokud tuto adresu sdělí jen prověřeným lidem, je před spamem ve svém mobilu ochráněn.

V listopadu roku 2000 přišel Paegas s další inovací. Pokud se kdokoliv z klientů (využívajících paušální program i předplacenou kartu Twist) zaregistruje do služby Click (www.click.cz), je mu stávající adresa nenávratně zrušena a má novou adresu ve tvaru jmeno@click.cz.

To ovšem k tomu, aby zpráva dorazila na adresátův mobil, nestačí. Nejprve je nutné se do Clicku na internetových nebo wapových stránkách přihlásit a v ClickBoxu nastavit přeposílání veškeré nebo pouze určité pošty na mobilní telefon v podobě SMS zprávy. K tomu slouží filtry, které je nutné vhodně nastavit.

Pokud chcete dostávat na mobil všechny e-maily přišlé do vašeho ClickBoxu, založte nový filtr v menu Preference Filtry Nový filtr. Do pole Název filtru vložte jakýkoliv název, pak u rozevírací nabídky Proveď akci nastavte pošli jako SMS na SIM kartu telefonu xxxyyyyyy. Nic jiného nevyplňujte a pokračujte kliknutím na tlačítko uložit tento filtr. Pokud je filtr nastaven popsaným způsobem, budou kopie všech zpráv došlých na adresu ve Clicku poslány jako SMS na mobilní telefon.

Bezplatná verze nazvaná ClickBox Easy umožňuje přijímat a odesílat e-maily, přeposílat zprávy na mobil a stahovat poštu protokolem POP3 na svůj počítač. Placená verze navíc nabízí zpracovávání hlasových zpráv a faxů. Kromě toho má uživatel bezplatné i placené verze přístup do části ClickFun, kde může zasílat loga a zvonění na své i cizí mobilní telefony, které tuto možnost nabízejí.

Jestliže si koupíte novou předplacenou sadu nebo kartu Twist, bude vaše adresa ve tvaru +420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz. Jestliže sáhnete po paušálním programu, nemáte mobilní e-mailovou adresa aktivovanou žádnou. Musíte se zaregistrovat do ClickBoxu. Při přechodu z Twistu na paušál vám bude stávající adresa, pokud je v číselném tvaru, zrušena a opět je jediným možným řešením ClickBox.

Chcete-li si být jisti, že SMS zpráva dorazila na místo určení, stačí při editaci nové zprávy vložit na první místo do pole předmět (Subject) vykřičník(!). Následně po odeslání by měla přijít zpráva o tom, zda byl text doručen na mobil příjemce, nebo byl uložen v SMS centru Paegasu.

Paegas jako jediný operátor nemá žádná další omezení co do počtu zpráv, zůstává však nutností kromě čísla znát i mobilní e-mailovou adresu toho, komu chcete z e-mailu zprávu zaslat. Pokud se spletete, dorazí do vaší schránky standardní chybové hlášení o tom, že uživatel neexistuje.

Podle mých vnitřních údajů využívá číselnou adresu (+420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz) asi 75 % uživatelů sítě Paegas, 20 % se zaregistrovalo na Clicku a má tedy jeho adresu, zbytek (asi 5 %) používá adresu ve tvaru jméno@sms.paegas.cz.

MŮJ OSKAR MÁ MŮJOSKAR

Pro telefonující s Oskarem byly e-mailové zprávy v esemeskách na mobilním telefonu dlouhou dobu tabu. 17. dubna 2001 se dočkali i oni. K tomu, abyste mohli i u tohoto operátora přijímat e-mailové zprávy, si však musíte nejdříve založit svou mobilní e-mailovou adresu. To lze provést dvěma možnými způsoby: přes internet nebo pomocí SMS zprávy.

Pokud se rozhodnete pro internet, klikněte na stránce www.oskarmobil.cz na položku Samoobsluha. Přihlaste se svým telefonním číslem a osobním číselným heslem. Po kliku na nápis Oskarův SMS E-mail se ukáže políčko, do kterého napište požadovanou adresu, a žádost o její založení odešlete. Systém zjistí, zda je zadaná adresa volná, podá vám o tom zprávu do okna prohlížeče a odešle SMS zprávu na mobilní telefon.

Jestliže nemáte přístup k internetu, můžete využít druhý způsob a založit si e-mail pomocí SMS zprávy: Vytvořte novou esemesku a vložte do ní text: EMAILZAP JMÉNO. JMÉNO samozřejmě zvolíte sami. Tuto SMS odešlete na číslo 2255. Pokud vše proběhlo v pořádku, dorazí vám na mobil zpráva, potvrzující založení e-mailu.

Nyní je nová mobilní e-mailová adresa ve tvaru jmeno@mujoskar.cz aktivní a zprávy, které přijdou na tuto adresu, vám budou doručeny v podobě SMS zprávy na mobilní telefon.

Oskar umožňuje, na rozdíl od svých konkurentů, číst texty delší než 160 znaků. Ty budou rozděleny nejvýše do dvou esemesek. Na mobil vám tedy dorazí až 320 znaků textu.

Oskar dovoluje přijmout na jeden mobil za jeden den pouze 100 zpráv z internetu. Také počet SMS, které je možno odeslat z jedné e-mailové adresy na více mobilů, je omezený na 100 zpráv za 24 hodin.

Pokud zpráva z e-mailu na mobil z nějakého důvodu nedojde, je o tom odesílatel informován SMS zprávou. Systém Oskara vrací 3 druhy textů:

- Vasi zpravu nelze dorucit. Uzivatel neexistuje. (Pravděpodobně jste zadali špatnou mobilní e-mailovou adresu nebo si ji uživatel změnil.)

- Vasi zpravu pro nelze dorucit. Denni limit prichozich zprav na tuto adresu byl prekrocen. (Příjemci na mobil došlo 100 zpráv. Příjem dalších zpráv je pro něho pro dnešní den znemožněn.)

- Vasi zpravu pro nelze dorucit. Denni limit pro tuto zpravu byl prekrocen. (Na mobilní telefony Oskara bylo odesláno tento den 100 totožných textů.)

K ČEMU MOBILNÍ ADRESA?

Pokud netušíte, k čemu by vám mobilní e-mailová adresa mohla být, vězte, že to je v současné době jediný možný způsob, jak si nechat přeposílat e-maily (jejich části) z vašeho účtu na mobilní telefon. Mobilní e-mailovou adresu využívá i množství bezplatných služeb, zasílající nejrůznější informace na mobilní telefony. Při registraci je nutné bezpodmínečně sdělit právě mobilní e-mailovou adresu. Kompletní seznam SMS INFO služeb naleznete na stránce www.smsplus.cz/smsplus.htm.

PROGRAMY K SNADNÉMU ZASÍLÁNÍ SMS

Na českém i světovém internetu, ale i na CD-ROM discích v PC WORLDu lze nalézt několik programů, s jejichž pomocí lze zasílat SMS zprávy na mobilní telefony přímo z počítače. Všechny odesílají esemesky přes internet na mobilní e-mailové adresy a je u nich nutné před samotným použitím nastavit typy mobilních e-mailových adres včetně vašeho SMTP serveru, přes který se zprávy budou odesílat. Jednotlivé produkty se od sebe liší některými funkcemi.

Výhodou u takových programů může být automatické rozdělení textu do více SMS zpráv nebo například automatický převod písmen s diakritickými znaménky na písmena bez diakritiky. Zprávy lze většinou zařadit do fronty a odeslat, až když se připojíte k internetu. Výrazným způsobem tedy můžete ušetřit poplatky za připojení. Nutností zůstává znát mobilní e-mailovou adresu příjemce. Samotné číslo mobilu mnohdy nestačí. Některé programy navíc nabízejí možnost zaslat zprávu hromadně více příjemcům. Přitom ovšem nesmíte zapomenout na omezení v počtu zpráv, které lze na mobilní telefony jednotlivých operátorů odeslat. Mezi nejzajímavější patří například programy Kubik SMS DreamCom, a další.

Z MOBILU DO E-MAILOVÉ SCHRÁNKY

A co v případě, že potřebujete obrácený postup totiž odeslat zprávu z mobilu do e-mailové schránky příjemce? I tuto možnost všichni naši operátoři nabízejí. Do SMS vložíte klíčové slovo nebo znak, ihned za něj (bez mezery) e-mailovou adresu příjemce, pak vložíte mezeru a napíšete samotný text. Místo znaku zavináče v e-mailové zprávě můžete použít křížek (#). Celou SMS odešlete na číslo SMS centra svého operátora.

Paegas navíc umožňuje zaslat e-mail pomocí aplikace PAEGAS INFO telefonem podporujícím SIM Toolkit. V položce Paegas E-mail vyberete E-mail, vložíte adresu příjemce, předmět a samotný text zprávy. SMS se odešle sama bez toho, abyste si museli pamatovat klíčové slovo a číslo, na které máte SMS odeslat. Nevýhodou je, že zpráva zaslaná tímto způsobem může být jen velmi krátká (doporučuji proto vynechávat předmět).

Za odeslání zprávy si účtují operátoři poplatek. Za odeslání zprávy zaplatíte stejnou sazbu, jakou platíte za obyčejnou SMS zprávu, navíc vám bude operátor účtovat poplatek za zaslání SMS na e-mail. Výslednou cenu získáte sečtením obou položek. Výši poplatků můžete zjistit v následující tabulce:

Na došlou zprávu zaslanou tímto způsobem lze odpovědět klasickým způsobem z e-mailu.

EXCELL.TO

Levnější způsob (pro Paegas a Oskar) nabízí internetová služba Excell.to (a některé další, vesměs zahraniční). Nejdříve se musíte zaregistrovat na internetové stránce www.excell.to.

Pro samotné zaslání e-mailu pošlete textovou zprávu ve tvaru EMAIL e-mailová_adresa tělo_zprávy na telefonní číslo brány Excell.to (+393 334 77 47 53). Taková zpráva vás bude stát pouze poplatek za odeslání SMS. Naproti tomu už nebudete informováni o tom, zda vaše zpráva skutečně dorazila.

WAP

I když se zdá být používání WAPu pro čtení nebo psaní e-mailů drahé (zejména, pokud nepoužíváte GPRS), je možné využít i této cesty. Část českých i světových mailserverů zareagovala a umožňuje svým klientům prohlížet jejich schránky a odesílat e-maily i pomocí mobilního telefonu.

Záleží na konkrétním serveru, co uživatelům WAPu umožní. Některé servery nabízejí jak založení e-mailové schránky, tak její kompletní správu, jiné dovolují WAPem pouze zprávy číst a odesílat.

WAP může být v určitých případech pro odesílání e-mailu levnější než SMS zpráva. Nejprve musíte do svého mobilu uložit jako záložku adresu služby, která umožňuje posílat z WAPu e-mail (například stránka: wap.iol.cz/mail/form.wml). Pokud tato stránka zůstane v paměti cache telefonu a mobil ji bez připojování k WAPu rovnou zobrazí, můžete napsat e-mail nepřipojeni a připojit se jen na dobu odeslání. To mobil zvládne za jeden půlminutový impuls.

§§§§§


Platby na Internetu – Platební metody na síti sítí

JOSEF KULHAVÝ

c02p0789

Internet se stal za pár let své existence nepostradatelným pomocníkem mnohých z nás. Přestáváme chodit do kina a do divadla (tím nechci tvrdit, že je to správné) a raději spěcháme na chat. Poštov-ní obálku známe jen tu z našeho internetového poštovního klienta. Místo nahlížení do tlustých tištěných encyklopedií snadno vyhledáváme požadované informace na "Síti sítí". A vánoční dárky jsme letos také sháněli na webu.

Internet je pohodlné a relativně levné médium. Mnohý z obchodníků to pochopil, a proto se na síti můžeme setkat s nespočetným množstvím obchůdků, obchodů i velkých obchodních domů. Jejich provozní náklady jsou většinou nižší než výlohy na provoz kamenných provozoven, a tak se v nich můžeme mnohdy setkat s výrazně nižšími cenami než v klasických obchodech.

Vybrali jsme si zboží podle svých představ a peněženky, a hurá k pokladně. A právě zde může nastat problém. Postupů, které se nabízejí k placení v internetových obchodech, je sice mnoho, ale ne všechny jsou pro zaplacení konkrétní částky vhodné.

PLATBA KARTOU

Platba kreditní nebo debetní kartou je sice velmi pohodlnou cestou, jak dostat peníze od kupujícího k prodávajícímu, je ale také jednou z nejnebezpečnějších. Číslo karty většinou musíte zadat do formuláře na internetové stránce, a odtud je třeba jej dostat přes nebezpečné prostředí webu až k obchodníkovi. A k tomu ještě číhá řada nebezpečí jak na straně plátce, tak i příjemce v podobě všelijakého "odposlouchávání" počítače. Tento problém naštěstí může vyřešit použití různých blokovacích prográmků a utilit, i cestu po síti lze zabezpečit použitím některého z bezpečnostních protokolů.

Někteří obchodníci, kteří nabízejí zaplacení zboží platební kartou, volí jiný způsob sdělení nejcitlivějších údajů. Požadují po plátci zaslat tyto informace například faxem nebo ústně po telefonu. To je sice bezpečné, ale na druhou stranu to snižuje pohodlí celého nákupu.

K tomu, aby mohla být platba zrealizována, musíte mít samozřejmě na účtu, ke kterému se platební karta vztahuje, dostatečnou hotovost.

ÚVĚROVÉ KARTY

Další možnost, jak zaplatiti zboží objednané na internetu, mají vlastníci karet některé z úvěrových společností. Přičemž pravidla jsou podobná, ne-li stejná, jako při platbě platební kartou. Své osobní údaje včetně údajů o úvěrové kartě (číslo, platnost) zadáte na internetové stránce a tato data jsou bezpečně doručena k prodávajícímu.

Obchodník údaje prověří u úvěrové společnosti a požádá o převedení peněz na jeho účet. Vy jako kupující se už o nic starat nemusíte a peníze postupně splácíte společnosti, která vám úvěr poskytla.

České společnosti, nabízející úvěrové karty, jsou: GE Capital Multiservis, a. s., nabízející OK karty, společnost Cetelem, a. s., se svou Aura kartou a karta Yes, kterou nabízí Home Credit, a. s.

eBANKA

Jednou z nejrychlejší a nejpohodlnější možností, jak zaplatit zboží na internetu, je využít služeb eBanky. Samozřejmostí je, že u této banky musíte mít zřízen svůj účet a na něm dostatek volných prostředků.

Veškerá komunikace mezi vámi a bankou (i bankou a příjemcem) je zabezpečena SSL kódováním. Platba je zprostředkována on-line a kupující i prodávající tak mají možnost ihned zjistit, zda byly peníze z jednoho na druhý účet převedeny. Do příslušných polí na internetových stránkách eBanky zapíšete potřebné údaje, platbu certifikujete a odešlete do klientského centra. Do 5 minut by měla být hotovost převedena na protiúčet. O tom se můžete ihned přesvědčit na svém internetovém výpisu z účtu. Platební systém eBanky využívalo na začátku prosince, kdy tento článek vznikal, na 213 firem.

GSM BANKING

Platby pomocí mobilního telefonu se stávají čím dál více využívanější. Jsou totiž pohodlné a bezpečné zároveň. Obchodník sdělí pouze nejpotřebnější informace k platbě jako: číslo svého účtu, celkovou částku k zaplacení, variabilní, konstantní, popřípadě specifický symbol, a kupující tyto informace zašle GSM Bankingem do své banky jako příkaz k úhradě.

Je jen třeba dávat pozor při opisování všech položek, aby nedošlo k omylu a peníze neputovaly úplně někam jinam. Pokud obchodník vyexpeduje takto zaplacené zboží ihned po připsání peněz na jeho účet, dorazí zboží na místo určení zhruba do 3 pracovních dnů až jednoho týdne.

GSM Banking mohou prozatím využít pouze uživatelé sítí Paegas a Eurotel. K tomu je zapotřebí mít bankovní SIM kartu svého operátora a na něm nahranou aplikaci svého bankovního domu. Podrobný článek o GSM Bankingu naleznete v listopadovém čísle časopisu PC WORLD.

MIKROPLATBY

Na světovém i českém internetu naleznete řadu firem, které se zabývají tzv. mikroplatbami. Každý uživatel má u společnosti provozující takovou službu virtuální účet, na nějž jsou mu připisovány nebo odebírány body internetové peníze. Ty může kdokoliv získat od zapojeného serveru (například za návštěvu stránek, vyplnění ankety a podobně). Tohoto systému se dá využít i pro placení za služby a zboží.

Většinou lze uskutečnit převod skutečných peněz na virtuální měnu, používanou při mikroplatbách a za ni pak nakupovat v internetových obchodech, které tuto možnost nabízejí. Platby ve virtuální měně jsou zprostředkovávány on-line. Plátci jsou "peníze" odečteny z účtu okamžitě a obchodník může zboží vyexpedovat ihned. Tato metoda však není vhodná pro placení vysokých částek v řádu několika desítek tisíc korun. Buď to poskytovatel nedovoluje, nebo není vhodné mít tyto prostředky na imaginárním účtu například z hlediska úročení.

Na českém internetu k nejznámějším webům, zprostředkovávajícím mikroplatby, patří servery www.fazole.cz a www.ilikeq.cz.

PLATBA DOBÍRKOU

Pokud stále ještě nedůvěřujete novým elektronickým způsobům placení, anebo chcete mít naprostou jistotu, že se peníze nikde neztratí (alespoň vaší vinou ne), je pro vás řešením zaplatit došlé zboží na dobírku.

Nevýhody této metody jsou zřejmé: Cena za dobírku značně prodraží její dopravu k vám coby zákazníkovi. Pak se může stát, že za zboží a jeho doručení k vám zaplatíte v celkovém součtu více, než kdybyste si jej šli koupit do kamenného obchodu. Navíc v tomto případě si většinou musíte jít vyzvednout balíček na poštu a ztrácí se tím další z výhod internetových nákupů dovezení zboží až do domu.

Platba na dobírku má i jednu velkou výhodu. Nemusíte posílat peníze předem požadovanou částku zaplatíte až při převzetí balíčku. To oceníte, pokud si nejste jisti seriózností firmy.

HOTOVĚ

Některé obchody, nabízející své zboží na internetu, vznikly jako doplněk svých reálných, kamenných, protějšků. Tyto obchody někdy nabízejí možnost převzít vybrané zboží přímo v obchodě a zaplatit za něj u pokladny. I když se na první pohled může zdát tato forma nevýhodná, nemusí tomu tak být. Na internetu většinou stejné zboží naleznete o několik procent levnější, než kdybyste šli do obchodu rovnou. Opět platí, že se budete muset zvednout ze své židle od počítače a pro zboží si dojít. Odměnou vám může být výsledná cena. Oproti ceně původní, kterou platí návštěvníci kamenného obchodu, bude snížena na částku, kterou obchodník nabízí na internetu, a navíc neplatíte žádné poštovné ani balné.

Za poslední rok se vyrojilo několik firem, které nabízejí dovezení zboží objednané na internetu přímo až k vám domů. Vy, jako kupující, zaplatíte sice něco za dopravu, ale v součtu ušetříte za poštovné a balné. Pokud však bydlíte někde v Horní Dolní, můžete na tuto myšlenku zapomenout. Firmy rozvážejí své zboží většinou jenom po Praze nebo velkých městech a pokud si neobjednáte padesát sad mobilních telefonů v celkové ceně půl milionu, nebudete pro ně dost významným klientem na to, aby za vámi přijeli přes půl republiky.

Důvěřovat, nebo ne?

I když je nakupování na internetu levné a pohodlné, skrývá mnohá nebezpečí. Pokud jste se rozhodli, že si například nový CD disk pořídíte v některém z mnoha internetových obchodů, zvažte, který způsob placení pro vás bude nejpřijatelnější a nejbezpečnější.

Možná že vám vyhovuje určitá platební metoda, ale nejste si jisti solventností prodávajícího. Pro tyto účely vznikla internetová asociace Apek (www.apek.cz). Provozovatelé tohoto webu "proklepnou" internetový obchod několika kontrolními nákupy, a podle výsledku zařadí nebo nezařadí tento obchod do své databáze spolehlivých internetových obchodů. Pokud je tedy název "vašeho" obchodu zanesen mezi ostatními na tomto webu, nemusíte se bát poslat peníze. Ikonu "Certifikovaný obchod APEK Nákup bez obav" naleznete i na stránkách každého takto certifikovaného obchodu.

On-line

Platba proběhne ihned po odeslání žádosti a ihned je znám i její výsledek. Společnost obratem informuje plátce i příjemce o tom, zda byla transakce provedena.

Off-line

Opak on-line platby. Platba se neprovede v reálném čase, během procesu placení na internetu. Obchodník proto není informován ihned o jejím výsledku. To zjistí až tehdy, když mu tuto skutečnost potvrdí banka například ve výpisu z účtu.

§§§§§


Realita nebo fikce? – Snížení nákladna mobilní telefonování (II)

Martin Ludvík

c02p0791

V předminulém čísle jsme vás seznámili s problematikou auditů mobilní komunikace. Nyní jsme pro vás připravili několik praktických příkladů, abyste si udělali představu o možných výpočtech a posoudili, zda není vaše fakturace za mobilní hovory zralá k revizi.

Každý měsíc většině z nás přijde vyúčtování za mobilní nebo pevné telefony, a vždy se o většinu z nás na toto konto pokouší infarkt. Naskýtá se otázka, zda s tím lze vůbec něco dělat. Řešení jsou v podstatě dvě. Buď volat méně a nejlépe vůbec, což ovšem není příliš praktické, nebo správně zvolit používaný tarif a služby operátora a plně jich využívat. Zkrátka platit, ale nepřeplácet. Zdá se vám to málo účinné, nebo dokonce neúčinné. Pokud je pro vás měsíční snížení provolané částky o 16 % málo, pak je to opravdu neúčinné. A to je v případě zachování stávajícího operátora. V případě jeho změny se tato průměrná měsíční úspora šplhá až ke 40 %. Zdaleka zde neplatí, že je to přechod k Oskarovi.

Ale já už mám, ten pro mě opravdu nejlepší, tarif nastaven

Lidí, kteří mi toto tvrdili do očí, jsem již poznal hodně. A hádali se do krve, přesněji řečeno, do výpočtu. Většina z nich se mýlila. Naštěstí pokud máte na výběr, za co utratíte peníze, určitě si vyberete něco příjemnějšího, než zbytečné přeplácení operátora. Problém ale je, že tuto úvahu není řada klientů našich operátorů schopna aplikovat, a tak platí a platí a platí...

Takže výpočet, ale jaký

V zásadě jsou opět dvě možnosti. Jedna je pro firmy, které disponují více telefony, a druhá je pro soukromé uživatele s telefony jednotlivými. Pro firmy je nutný velmi podrobný výpočet se zahrnutím veškerých možných kombinací telefonů, standardních či nadstandardních tarifů a služeb, privátních sítí apod. Takový výpočet je pochopitelně možný jen z podrobných rozpisů hovorů. V případě jednotlivých telefonů pak není nutné provádět kombinace atd., a jistě lze i lehce přimhouřit oko nad dosaženou přesností. Není samozřejmě moudré využívat běžně dostupných internetových či excelových prográmků, nebo spoléhat na službu Oskara, "který vám přesně spočítá, kolik můžete uspořit"! Přesnost takových výpočtů je někde mezi -100 % až +100 %. Taková přesnost patrně nebude stačit ani při uzavření obou očí. V případě velmi výrazného zpřesnění a zahrnutí opravdu všech údajů z běžné faktury lze dosáhnout pro jednotlivé telefony dostatečné přesnosti, řekněme někde okolo -10 % až +10 %. Takový výpočet je pochopitelně rychlý, a tedy i levný. Vzhledem k dosažené přesnosti je pak pro jednotlivce i velmi dobře použitelný.

Rodina

Tak dejme tomu, že jsme tedy rodina a máme dva telefony (děti jsou opravdu ještě malé). Tak to už máme první důležité informace. Teď zbývá vzít jen faktury, řekněme za dva až tři měsíce, a dát je k auditu (spočítat). Vezměme si tedy zcela konkrétní telefonní účty a nechť se v tomto případě hlava naší rodiny jmenuje třeba Celestýn Novák. Tak tenhle pan Celestýn se rozhodl, že si pořídí telefon. I zakoupil dotovaný telefon s tarifem Paegas Ekonom, aby ho to nestálo moc. Volal a volal, až provolal měsíčně 1 200 Kč. To už se mu zdálo moc. I zamyslel se, a jako většina lidí usoudil, že pro něj bude lepší tarif Paegas Manažer, s více volnými minutami. Změnil tedy tarif a volal dále. Po čase koupil manželce také mobil a po zralé úvaze na tento telefon nastavil program Paegas Partner. Bez paušálu, aby to stálo co nejméně. A tak Celestýn platil v srpnu tohoto roku za oba telefony účet ve výši 2 433,90 Kč bez DPH. Za telefon s tarifem Manažer platil 2 016,95 Kč a za Partner I platil 416,95 Kč. Rozhodl se tedy pro audit. Zadal do podmínek, že není možné používat tarify vázané na smlouvy (to už měl za sebou) a rovněž neočekává ve výsledcích předplacené karty, a čekal na výsledek. Ten byl ohromující:

Na místo původních 2 016,95 Kč by nyní platil přibližně 1 484 Kč. Tomu se říká měsíční zisk 532,95 Kč, což ročně představuje 6 395,40 Kč. To je řekněme týdenní dovolená ve velmi dobrém hotelu, nebo např. nový telefon každý rok. Zde je ještě dlužno zdůraznit, že to vše je pouze v rámci stávajícího operátora, tedy netřeba měnit telefonní číslo, netřeba měnit telefon, netřeba se vázat jakoukoli smlouvou. Je třeba jen zdarma zavolat na Infolinku operátora a zdarma si zde změnit tarif dle výsledku auditu.

V případě ochoty ke změně operátora by mohl získat kromě výše vyčísleného ještě dalších 278 Kč měsíčně. To už by pak Celestýnův celkový roční zisk byl 9 731,40 Kč. Jak se vám to líbí? A to byl jen Celestýn. A co jeho manželka? No, v tomto případě už to lepší nebude. Při minutách, které protelefonuje, vyšel opravdu partnerský tarif nejlevněji. Celestýn tedy prokázal bystrý rozum nejen výběrem dobrého partnerského tarifu, ale i provedením auditu, který mu přinesl zisk několik tisíc. Věřte mi, že takto bystrých lidí jako je náš Celestýn, není mnoho, a ve velkém procentu případů lze najít zisk i na telefonu manželky, a popřípadě pak dětí.

Už slyším vaše otázky, "Zní to moc hezky, ale co za to. Obvykle takhle lákavá nabídka stojí víc, než se z ní získá.". Buďte klidní, Celestýn zaplatil za audit svého telefonu pouhých 190 Kč. To je návratnost investice ne jeden měsíc, ale jen 10 dní. Po deseti dnech už pak Celestýn jen vydělává. Výše uvedená cena je cena za audit jednoho telefonu. V případě, že by předání podkladů a výsledků auditu proběhlo poštou, zaplatil by Celestýn ještě navíc 75 Kč poštovného. I to se ovšem dá vydržet. Druhý telefon firma neauditovala, neboť výsledek je zjevný pouhým okem.

Firma

Dobrá, tak dejme tomu, že jsme menší firma a máme řekněme 5 telefonů. Co se dá dělat s tím? Oproti očekávání řady firem se s tím dá dělat mnoho. Zde už je ovšem nutné použít přesné výpočty. Těch důvodů pro přesné výpočty je opravdu mnoho a tento článek se jimi nechce zabývat. Tedy jen ve zkratce. Je zde problém dělení dne na špičku, mimo špičku a noční či víkendové hodiny, které jsou u různých tarifů nastaveny jinak či nejsou vůbec. Dále různé počty volných minut ve špičce a mimo špičku, volné minuty na některá volání ano a na jiná ne, nemožnost rozlišit, na jaké druhy volání se ty volné minuty spotřebují, nemožnost určit, jestli se nějaké nepřenesly z minulého období, rozdílné a hlavně neporovnatelné způsoby tarifikace, tedy půlminutové s minutovými a vteřinovými. A ještě navíc třeba roaming. U některých operátorů má počet roamingových minut dokonce i vliv na počet použitých volných minut, a tedy na vnitrostátní hovorné. Dále řada speciálních služeb různě účtovaných. Nutnost simulace přechodu více telefonů k jinému operátorovi, a tedy nutnost počítat některé hovory jako by byly vedeny v domácí síti. V neposlední řadě pak také možnost zahrnutí tarifů jako jsou "Partner", "Tandem" nebo "Oskamarádi". To už jsou výpočty velmi závislé jeden na druhém a počet možných kombinací je velmi vysoký.

Pro příklad tedy použijme opět konkrétní případ. Firma má tedy 5 telefonů, a to u operátora Eurotel v následujícím rozložení:

Měsíčně utratí za tyto telefony od 10 000 do 15 000 Kč. Někdo se nad tím již zřejmě zamýšlel, a tak nastavil tarify tak, jak odhadl, že to bude nejvýhodnější. Poté si ona zmíněná firma nechala provést audit, a dva týdny po zadání obdržela následující výsledek toto je výsledná tabulka pro případ setrvání u stávajícího operátora: Při změně operátora by firma získala výsledky uvedené v tabulce dole.

Konkrétní finanční vyjádření uvedených tabulek vidíte v grafu. Zelený sloupec, tedy finanční hodnota 41 415,73 Kč, prezentuje provolanou částku za necelé tří měsíce. Modré sloupce u jednotlivých operátorů pak definují provolanou částku v případě nastavení doporučených tarifů. Červený sloupec je zisk, který zůstane ve firmě, a lze jej použít jakkoli jinak. V ročních číslech je takto dosaženo snížení nákladů na mobilní komunikace u stávajícího operátora a při stejném způsobu telefonování o cca 42 000 Kč, což představuje 22 %. S přechodem k jinému operátorovi by bylo možné dosáhnout snížení nákladů až o 40 %, tedy o 73 000 Kč.

Každý čtenář jistě sám usoudí, zda byl audit vhodný, nebo ne. No a cena? Za provedení auditu pro stávajícího operátora by firma zaplatila okolo 7 000 Kč. Zdá se vám to mnoho? Porovnejme tedy 42 000 Kč zaplaceno navíc operátorovi, nebo 7 000 Kč zaplaceno za audit.

Velká firma

No dobře, teď ale řekněme, že jsme velká korporace, vlastníme stovku telefonů a disponujeme nadstandardními tarify operátora. Co s tím? Možná si myslíte, že jsou síly auditu u konce. Ale i zde lze velmi slušně kombinovat možnosti. A je jich opravdu hodně, i v případě nadstandardů. Máme tedy opět konkrétní firmu se stovkou telefonů, kde je u většiny telefonů nastaven nadstandardní tarif. Tato firma protelefonuje měsíčně cca 220 000 Kč, tedy ročně více než 2 500 000 Kč. Po důkladném auditu pak tato firma může ročně snížit náklad na mobilní komunikace o neuvěřitelných 500 000 Kč. Opět při zachování stávajícího operátora a bez nutnosti jakkoli měnit své telefonní návyky. To jistě není málo. Dokonce by se dalo říci, že je to opravdu hodně.

§§§§§


Nokia 8310 – malý bizarní klenot

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0792

Nový stylový telefon od Nokie se na trhu neobjevil již pěknou řádku měsíců. Naposledy to byl přístroj 8850, ale to již je více než rok a půl stará historie.

Novinka od finské firmy, model 8310, nástupce nejlehčího mobilního telefonu 8210 (79 g), na sebe krátce po svém uvedení na trh poutá nemalou pozornost. Není tomu tak díky funkcím, jež jsou opravdu impozantní, ale kvůli poněkud nestandardnímu designovému řešení. Nokia, která vždy kombinovala eleganci a konzervativnost, tentokráte vstoupila na tenký led extravagance. Na první pohled vám bude telefon připadat příliš pestrý. Na ten druhý, až stisknete klávesy, se leknete netradičního podsvícení. A na ten třetí? To již záleží vyloženě na každém z vás.

Mobilní telefon Nokia 8310 je prodáván v několika barevných kombinacích, jejichž počet není vzhledem k vyměnitelnosti krytu asi finální. Zatímco někomu bude vyhovovat modro-šedá kombinace, jiní si zase raději zvolí červené či bílé provedení. U této variace také pravděpodobně nejsnáze zanikne velmi výrazné čtyřbodové podsvícení kláves, jež někteří považují za největší přehmat. Ať již je to s designem nové Nokie jak chce, jisté je, že ženy jí přijdou na chuť snáze a mnozí muži si na kapku netradičnosti také rychle zvyknou.

FUNKCE

I když je telefon především stylový, svými funkcemi může překonat nejeden manažerský přístroj. Ve výbavě telefonu totiž nechybí velký adresář, česká T9, organizér a především podpora GPRS a HSCSD.

Kapacita telefonního adresáře je více než postačující. Při uložení tří čísel a jednoho textového údaje (e-mail, adresa, URL, poznámka) se do 8310 vejde 500 položek. Při plném využití možností (5 čísel + 4 texty) se kapacita samozřejmě snižuje. Rozumným krokem vpřed je též podpora současného užívání paměti SIM karty a telefonu.

Psaní SMS zpráv a práce s nimi je s telefonem Nokia 8310 doslova zábavou. Nejenže přístroj podporuje prediktivní vkládání textu (T9) a má český slovník, ale také zobrazuje háčky a čárky. Bohužel ostatní uživatelé z této převratné novinky takovou radost mít nebudou. Zpráva je totiž při odesílání přeformátována a odchází bez diakritiky. To je na jednu stranu škoda, na druhou buďme rádi, že nemusíme na displeji luštit nesmyslné znaky. Stačí si vzpomenout na problémy s unifikací kódování znaků v e-mailech. Vzhledem k řevnivosti výrobců mobilních telefonů by háčky a čárky v SMS zprávách pravděpodobně dopadly obdobně. Velmi pozitivním momentem je také možnost uskladnit až 150 esemesek v různých adresářích.

V položce výpisů volání najdeme krom standardních záznamů o dvaceti volaných, deseti přijatých a stejném počtu zmeškaných hovorů i čítač dat a délky spojení GPRS.

Nokia 8310 nabízí pět různých profilů s měnitelným nastavením hlasitosti a způsobu upozornění na příchozí SMS a hovory. Bohužel nejde zvolit výchozí nastavení pro hlasitost reproduktoru.

U moderního telefonu je samozřejmostí nějaký ten kalendář. Obsahuje jej i Nokia 8310 a jeho možnosti jsou vskutku bohaté. Sice zobrazuje pouze jednotlivé dny, ale vzhledem k velikosti displeje to snad ani jinak nejde. Na druhou stranu do kalendáře můžete zapisovat čtyři údaje. Schůzku, volání a narozeniny (alarm se nastavuje na určitý čas) a poznámku (bez alarmu). Zajímavostí je i možnost přesouvat do kalendáře jednotlivé SMS. Ty se dají posouvat i na ostatní dny, avšak nedá se měnit jejich formát z poznámky na jiný. To znamená, že vás telefon na tuto poznámku prostě neupozorní. Podobné využití jako kalendář nabízí i položka Úkoly.

Datové přenosy jsou u nové Nokie na vysoké úrovni a většině uživatelů budou v současnosti bohatě stačit. HSCSD podporuje v rychlosti 43,2 Kb/s a GPRS v konfiguraci 3+1 timesloty, což odpovídá stejné hodnotě Kb/s. Pro komunikaci s okolím používá 8310 pouze vestavěný IrDA port, přípojku pro datový kabel byste hledali jen marně.

Z dalších funkcí stojí za pozornost především integrovaný VKV přijímač, hlasový záznamník na šest poznámek v celkové délce tří minut a hlasové příkazy na ovládání některých funkcí telefonu. Tímto způsobem můžete pracovat s hlasovou schránkou, rádiem, IrDA portem, záznamníkem a profily.

Velkou zbraní Nokie oproti konkurenci je standardně kvalitní ovládání. Jeho jednoduchost je prostě nedostižná ani všemožnými joysticky či kolečky. Ty zpočátku vypadají velmi užitečně, ale nakonec se stejně neosvědčí. S ovládáním také úzce souvisí možnosti jednotlivých menu. Je až k nevíře, co vše můžete dělat například s takovou zprávou. Jedním stiskem klávesy můžete SMS smazat, přejmenovat, upravit, poslat dál jednomu či více uživatelům, přesunout do jiné složky či do adresáře. Na zprávu také můžete odpovědět či z ní vytáhnout čísla (včetně těch obsažených v textu) a dále s nimi nakládat. V tomto duchu se nesou i další možnosti telefonu.

Závěrem

Mobilní telefon Nokia 8310 je názorným příkladem toho, že ne vždy jsou rozhodující první dojmy. Pokud totiž překousnete designovou kontroverzi, zjistíte, že telefon nabízí velkou škálu důležitých a příjemných funkcí. Ty by se ale rozhodně lépe zobrazovaly na větším displeji. Čtyři řádky (+ jeden servisní) nejsou v současné době nic závratného.

Nokia 8310

ovládání

funkce

design cena

Cena vč. DPH: 18 500 Kč

K testu poskytla firma: Agora Plus, Bauerova 10, Brno, www.agora.cz

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – novoroční nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0793

Na konci loňského roku se na trhu s mobilními telefony objevilo několik nových přístrojů, nahrazujících stávající modely. Jde o elegantní a šikovnou Nokii 8310, datového experta Ericsson T39m a low-endového Siemense C45.

Siemens C45

S předchozím low-endovým modelem udělal Siemens doslova díru do světa. Čas ale postupuje dál a nastala doba, aby populární "cé-pětatřicítku" vystřídal nový přístroj. Tím je Siemens C45. Hned při letmém seznámení se s novým Siemensem je jasné, že výrobce zachytil většinu moderních trendů této kategorie. Kulaté tvary, výměnné kryty pastelových barev, a především integrovaná anténa.

Telefonní seznam se oproti svému předchůdci smrskl o polovinu na pouhých 50 položek, naštěstí však umí pracovat zároveň i s daty uloženými na SIM kartě. Při psaní zpráv rozhodně oceníte přítomnost českého slovníku T9, podporu EMS a možnost rozeslat SMSku předem určené skupině uživatelů. Bohužel poněkud horší je to s gumovou klávesnicí, která není pro psaní zrovna ideální.

Ovládání telefonu kopíruje starší modely Siemensu a je nutno říci, že je to jeden z nejjednodušších systémů. Bohužel kontextové funkční klávesy pod displejem nemají nejlepší tvar a občas se vám podaří nějaké ty "přehmaty". Z ostatních funkcí přístroje stojí za zmínku především možnosti personalizace (loga, melodie, profily), WAP, diář či psaní poznámek. To, že telefon nemá GPRS, které se již objevuje u některých mobilních telefonů nejnižší kategorie, není zas takový problém. Většina uživatelů v tomto segmentu trhu totiž GPRS prozatím příliš nepoužívá.

Ericsson T39m

Na první pohled se tento telefon velmi podobá Ericssonu T28. Má flip, objemnější anténu a zploštěný tvar. Je o trochu širší a mnohem více toho umí. Telefonní seznam přístroje je schopen pojmout 510 kontaktů (5 čísel + e-mailová adresa) a k 50 z nich je možné uložit hlasovou zkratku. Bohužel neumí pracovat najednou se jmény na kartě a v telefonu. Při volání či příchozí zprávě od kontaktu uloženém na SIM kartě se nezobrazí jméno.

Práce s SMS (EMS) zprávami je vcelku standardní. Telefon sice má malá tlačítka, ale pracuje se s nimi dobře. Na displej se vejdou 3-4 řádky textu, což není nijak málo. Přes sliby Ericssonu stále nefunguje v telefonu český slovník T9. Mnozí ale ocení podporu dlouhých zpráv.

Co se týče ostatních funkcí telefonu, není jich málo. V klasickém ericssonovském menu najdete kalendář, profily, e-mailového klienta, hlasové ovládání, záznamník a především širokou škálu možností přenosu dat. Telefon má vestavěný IrDA port, podporuje HSCSD a GPRS a s periferiemi se domluví díky Bluetoothu. Podobnou nabídku v dnešní době neposkytuje žádný jiný přístroj, a pokud vám záleží na rychlé komunikaci a přenosu dat, pak není nad čím přemýšlet.

Nokia 8310

Po téměř dvou letech vypouští opět finská Nokia do světa stylový mobilní telefon. Ten ale překvapí nejen svým vzhledem a rozměry, ale též velkou škálou nabízených funkcí a podporovaných technologií.

Telefon, který na první pohled mnozí odsoudí pro jeho kontroverzní design, obsahuje objemný telefonní seznam schopný pojmout až 500 záznamů (3 čísla +1 text). Co se týče SMS, umožňuje Nokia 8310 pohodlné psaní za pomoci českého slovníku T9 a do paměti lze uložit až 150 zpráv. Při zaplňování kapacity ale zpozorujete pomalejší odezvu.

Telefon dále nabízí pět profilů s možností změny původního nastavení, a nechybí ani skupiny volajících s vlastními zvoněními. Mnozí z vás ocení přítomnost kalendáře. Ten sice zobrazuje jen denní přehled, ale zato můžete ukládat až čtyři typy poznámek. Jedním z nich je i strohý text, do něhož můžete překopírovat přijatou SMS.

Na vysoké úrovni je u nové Nokie přenos dat. Telefon má IrDA port (naopak chybí možnost kabelové spojení s PC) a podporuje technologie HSCSD a GPRS. Obojí s maximální teoretickou přenosovou rychlostí 43,2 Kb/s.

Novinkou u této značky telefonů je integrování rádiopřijímače, přičemž k poslechu stačí pouze připojit hands-free sadu k telefonu dodávanou.

Alcatel One Touch 501

Lehký a elegantní telefon od Alcatelu potěší svého majitele velikostí adresáře a displeje, možností volby profilů a též organizérem s možností denního, týdenního a měsíčního plánování. Plusem je též chytré ovládání klávesou DriveKey.

Alcatel OT 511

Miniaturní a lehký je model OT 511 od francouzské firmy Alcatel. Nenabízí sice tolik funkcí jako cenově srovnatelné telefony, avšak boduje na poli her a vyzvánění. Je na každém z vás, jestli je ale zrovna tohle to nejdůležitější.

Ericsson A2628s

Nejlevnější mezi Ericssony nabízí přesně to, co se od něj očekává. Není příliš malý, ani příliš funkcemi napěchovaný, ale zato je levný a poskytne každému nenáročnému uživateli vše co potřebuje, a oproti modelu A2618 dokonce i wapový prohlížeč.

Motorola Talkabout 192

Low-endová Motorola s integrovanou anténou překvapuje především podporou GPRS (pouze pro WAP) a poměrně velkým displejem. Ostatními funkcemi a výbavou nepřekračuje rámec své kategorie.

Nokia 3330

Vylepšená verze modelu 3310 nabízí příjemný design především pro něžnější část populace: všechny klasické funkce střední třídy a oblíbené ovládání značky Nokia, možnost stahování nových her, a samozřejmě také WAP.

Panasonic GD95

Největším displejem mezi klasickými GSM telefony se může pochlubit nový model od Panasonicu. Dále nabízí seznam s kapacitou 200 položek, e-mailového klienta a polyfonní melodie. Přístroji bohužel chybí podpora GPRS.

Siemens A36

Jedním z nejlevnějších mobilních telefonů na trhu je low-endový Siemens A36. Tomu odpovídá i počet funkcí. Telefon neumí krom telefonování a psaní SMS zpráv téměř nic jiného, což ale pro někoho nemusí být až tak na závadu.

Siemens C35i

Pravděpodobně nejoblíbenější ze Siemensů, model C35i, se již pěknou řádku měsíců těší velkému zájmu uživatelů mobilních telefonů. Za velmi nízkou cenu nabízí téměř všechny funkce přístrojů nižší a střední třídy.

Siemens S45

Pokud hledáte designově vydařený a funkcemi nabitý manažerský telefon cenou se blížící hranici 10 000 Kč, pak je nový Siemens pro vás tou nejlepší volbou. Podporuje GPRS, disponuje poměrně velkou pamětí a rozměrným displejem.

Sony CMD J6

Hitem loňského podzimu se stal mobilní telefon Sony CMD-J6. Nabízí totiž velké množství funkcí, český T9 slovník a příjemný design. To vše za cenu, které stěží konkurují hůře vybavené low-endy.

§§§§§


Jak je to u nás?

Tomáš Varoščák

c02p0797

Situace na českém trhu v oblasti MP3 přehrávačů je trochu složitá. V podstatě neexistuje jediný klasický obchod, kde by se dalo vybírat z větší nabídky přístrojů a každá firma nabízí pouze své výrobky. Jedinou výjimkou jsou prodejci PC a komponent, kteří nabízejí přístroje firem, jenž nemají v Česku samostatné zastoupení. Zajímavou alternativou jsou vznikající webové obchody. Ty sice nabízejí více značek, avšak mnohdy nemají přístroje na skladě a zájemci musejí čekat, až MP3 přehrávač dorazí z ciziny. Také odpověď na otázku, jak by probíhala záruční či pozáruční oprava, není při takovémhle nákupu zcela jednoznačná.

Genica Tavarua

Jeden z prvních CD MP3 přehrávačů nabízí dnes již poněkud zastaralé funkce, ale pro ty, kteří hledají přístroj schopný přehrávat MP3 skladby vypálené na CD a nechtějí do něj investovat příliš finančních prostředků, může být pravou volbou. Slabším článkem jsou baterie a výdrž, silnějším diktafon s pamětí na 500 sekund záznamu.

Prodejce: http://empei.prodejce.cz/

Koncová cena s DPH: 3 499 Kč

Nomad II C

Malý MP3 přehrávač s integrovanou 32 MB pamětí a slotem pro FlashMedia karty nabízí vzhledem ke svým decentním rozměrům poměrně dost prostoru pro přehrávání MP3 skladeb. Uživatele potěší diktafon, podpora formátu WMA, jakési alternativy ke klasickému MP3, a především propojení s PC přes mnohem rychlejší USB rozhraní.

Prodejce: http://www.czechcomputer.cz/

Koncová cena s DPH: 4 618 Kč

JazzPiper

Designově poněkud svérázný CD walkman JazzPiper umožňuje přehrávat též na kompaktní disky vypálené skladby ve formátu MP3, na překážku není ani jejich rozmístění v samostatných adresářích. Za poměrně nízkou cenu se tak tento přehrávač stává díky line-out kabelu vhodným doplňkem klasických věží a domácích audiosestav.

Prodejce: http://www.czechcomputer.cz/

Koncová cena s DPH: 3 668 Kč

DAP Jukebox

Doslova gigantická je paměťová schopnost tohoto přístroje. V jeho útrobách se totiž ukrývá pevný disk o kapacitě 6 GB, což umožňuje uskladnit asi 100x více dat než u obyčejných přehrávačů a 10x více než na CD. Menším mínusem jsou ale rozměry, taktéž několikanásobné, hmotnost a především cena.

Prodejce: http://www.czechcomputer.cz/

Koncová cena s DPH: 10 696 Kč

Lenoxx

Stejně jako Genica Tavarua, i CD MP3 přehrávač od Lenoxxu má své chyby způsobené dobou, jež uplynula od jeho uvedení na trh. Bezchybně umí přehrávat pouze skladby do 160 Kb/s a bez VBR, baterie taktéž nevydrží více než 4 hodiny provozu. Na druhou stranu je jeho velkou předností nízká cena.

Prodejce: http://www.czechcomputer.cz/

Koncová cena s DPH: 4 013 Kč

Iomega HipZip

Lehký a relativně levný přístroj nabízí zájemcům o poslech MP3 skladeb společnost Iomega. Její přehrávač se dvěma výměnnými médii PocketZip o kapacitě 40 MB komunikuje s PC přes USB rozhraní a dokáže sloužit též jako přenosná mechanika. Navíc cena, která klesla od doby uvedení na trh na třetinu, je více než příjemná.

Prodejce: http://www.actebis.cz/

Koncová cena s DPH: 6 116 Kč

Panasonic SV-SD75

Miniaturní MP3 přehrávač od Panasonicu, který si můžete připevnit na zápěstí, je v této oblasti zcela unikátní. Soubory se nahrávají na výměnné SD karty ve formátu AAC (Panasonic), či v klasickém MP3. Bohužel až příliš krutou daní za komfort a kvalitu je cena blížící se dvacetitisícové hranici.

Prodejce: http://www.panasonic.cz/

Koncová cena s DPH: 19 995 Kč

Panasonic SV-SD05

Stejně jako model SV-SD75, i druhý z miniaturních MP3 přehrávačů od Panasonicu je hned na první pohled revoluční. Malý a zároveň integrovaný ve sluchátkách, s pamětí v podobě SD karet (64 MB v ceně) a přehráváním MP3 a AAC formátů. Cena je ovšem stejně jako v předchozím případě velmi vysoká.

Prodejce: http://www.panasonic.cz/

Koncová cena s DPH: 19 995 Kč

Panasonic SL-MP50EG-S

Jedním z mála CD walkmanů od renomovaných značek z oblasti audiotechniky schopných reprodukovat hudbu z formátu MP3 je model SL-MP50EG-S od Panasonicu. Za cenu o málo vyšší než ostatní CD přehrávače nabízí takové funkce jako anti-shock (100s) a více než 20 hodin nepřetržité reprodukce.

Prodejce: http://www.panasonic.cz/

Koncová cena s DPH: 7 995 Kč

Thomson PDP-2211

Poměrně malý přehrávač z modelové řady Lyra používá pro uskladnění MP3 skladeb výměnné paměťové karty formátu Compact Flash, přičemž při koupi produktu obdržíte kartu o kapacitě 64 MB. Navíc jako jeden z mála nabízí sluchátka s uchycením na zátylku a ne pouze obyčejné pecky, které obvykle neoplývají zázračným výkonem.

Prodejce: http://www.thomson.cz/

Koncová cena s DPH: 12 990 Kč

Aiwa MM-FX500

Miniaturní přístroj firmy Aiwa nabízí nejen přehrávání klasických MP3 skladeb zaznamenaných na jednu ze dvou MMC karet, ale též nahrávání. Při využití klasických AA baterií vydrží přehrávat cca 10 hodin, nahrávat pak polovinu, téměř 5 hodin. Cena je ovšem poněkud vysoká.

Prodejce: http://www.di.cz/

Koncová cena s DPH: 17 990 Kč

Aiwa MM-VX200

Druhý z přehrávačů od japonského výrobce může sloužit krom přehrávání MP3 též pro nahrávání hlasových záznamů ve formátu ADPCM. Nevýhodou je, že přístroj má pouze interní paměť o kapacitě 32 MB. Na druhou stranu je plusem připojení k PC přes USB rozhraní.

Prodejce: http://www.di.cz/

Koncová cena s DPH: 13 990 Kč

Aiwa XP-MP3

Stejně jako konkurenční značky Thomson a Panasonic, i Aiwa má svůj přehrávač CD s podporou formátu MP3. Její přístroj ale nabízí anti-shock pouze pro Audio-CD, kratší výdrž baterií a je o pár tisícovek dražší. Umí sice číst vypálená a přepálená CD, ale to v dnešní době umí skoro každý srovnatelný přehrávač.

Prodejce: http://www.di.cz/

Koncová cena s DPH: 9 990 Kč

Haitai MP3CD1

Velmi podobně jako přístroj od firmy Genica je na tom co do funkcí a výbavy i CD přehrávač s podporou MP3 od Haitaie. Za nízkou cenu nabízí standardní funkce, kvalitní reprodukci i z médií CD-RW a jistou odolnost proti otřesům. Smutné je, že nezobrazuje názvy či jinou identifikaci přehrávaných skladeb.

Prodejce: http://duel.cz/mp3.htm

Koncová cena s DPH: 5 490 Kč

Intel Pocket Concert

Také firma Intel se vrhla na tenký led výroby přenosných MP3 a vypustila přístroj Intel Pocket Concert. Ten je na jednu stranu velmi malý, příjemně se ovládá a má poměrně velkou kapacitu paměti (128 MB). Ta je ovšem pouze interní bez možnosti rozšíření o Smart Media či jiné karty. Taktéž cena je poněkud vysoká.

Prodejce: http://www.km-elba.cz/

Koncová cena s DPH: 14 200 Kč1 0797/FEL o

§§§§§


Hardware


Čtyřiadvacítka v černém – Sony GDM-FW900

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0690

Zajímavým produktem z nabídky společnosti Sony je bez pochyb monitor GDM-FW900. Jedná se o výrobek z jedné z nejvyšších modelových řad, jaké jsou na trhu k nalezení. GDS-FW900 se na první pohled odlišuje od ostatních monitorů. Především je to opravdu velká úhlopříčka naprosto ploché obrazovky, výrobce uvádí v technické specifikaci 24 palců, což je v přepočtu cca 60 cm. Pokud porovnáte tento údaj s televizorem, dosáhnete přibližné představy, jaká je asi tak plocha monitoru od Sony. K nutkání zmínit se o televizoru ve spojitosti s GDS-FW900 vybízí nejen úhlopříčka obrazu, ale i poměr jeho stran. Aktivní plocha stínítka, tedy prostor skutečně využitelný pro zobrazení vstupního signálu, je při dobrém vyladění monitoru cca 483 x 308 mm. Čímž už jasné, že se nejedná o zcela zavedený poměr stran 4 : 3. Sony vyrobila monitor s ohledem na náročné uživatele ve formátu 16 : 10 ano, opravdu 16 : 10, ne dobře známých 16 : 9. Rozměry jsou zvoleny naprosto úmyslně a smysluplně. Poměr stran oceníte např. při práci v oblasti DTP, kde se vám v grafických programech pohodlně vejdou dvě stránky publikace najednou, nebo i při zpracování širokoúhlého videa natočeného ve standardu 16 : 9. Samozřejmě že možností využití je nespočet, v neposlední řadě je i příjemná možnost dívat se na opravdu velkou plochu Windows, kde je vše přehledné na první pohled. Je pochopitelné, a vyplývá to i s rozměrů obrazu, že využití klasických rozlišení Windows, známých u jiných monitorů, není ideální. Grafické režimy jako např. 1 024 x 768 sice využívat lze, ale obraz je stranově mírně deformovaný. Nejvhodnější je proto zapomenout na tyto režimy, včetně DOS aplikací, a využít některé z doporučených rozlišení. Vhodným režimem se jeví mod 1 920 x 1 200 bodů nebo 1 600 x 1 024.

Z dalších vlastností monitoru Sony musíme zmínit systém obrazovky, dobře známý FD Trinitron. Za povšimnutí stojí i systém OSD, ne snad ani tak samotné menu, jako jeho ovládání. Jeho zpracování je velmi příjemné a je na podobné úrovni jako pověstné ovládací prvky produktů značky Eizo. Všechna tlačítka jsou umístěna na otočném válečku, který naleznete pod samotnou obrazovkou. V případě, že ovládání monitoru nepotřebujete, stačí jej otočit a prvky jsou okamžitě chráněny před nechtěným zmáčknutím. Další vychytralostí je vícepolohové tlačítko sloužící pro pohyb v OSD konečně někdo nazval věc pravým jménem: joystick. Jedná se opravdu o miniaturní tlačítko připomínající herní ovladač, s nímž snadno zvládnete pohyb po menu, nastavení hodnot i potvrzení volby. Monitor GDM-FW900 je zvládnutý jak designem, tak i vlastnostmi a výbavou, za vše ale patřičně zaplatíte.

Sony GDM-FW900

kvalita obrazu, velikost obrazovky

poměr 16 : 10

cena

Cena vč. DPH: 77 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech, Vinohradská 174, Praha 3

§§§§§


Dvě hlavy a úsměv – Matrox Millenium G550

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0696

Na podzim letošního roku přichystala firma Matrox novinku v podobě grafické karty Millenium G550, jež je určena především těm uživatelům, kteří využívají především 2D grafiku a potřebují připojit ke svému PC více monitorů. Zklamání ovšem opět přichází na poli, kde se Matrox Millenium G550 nemůže rovnat nejmodernějším (ale zároveň dvojnásobně dražším) kartám.

Po technické stránce je srdcem karty 0,18mikronový čip G550 s integrovaným TV-Out enkodérem, 32MB rychlá DDR paměť a dva RAMDAC převodníky s frekvencí 360 MHz pro primární displej a 230 MHz pro sekundární. S nimi je karta schopna zobrazit maximální rozlišení 2 048 x 1 584, resp. 1 600 x 1 200, to vše na 85 Hz.

Na zadním panelu karty jsou vyvedeny, vzhledem k technologii DualHead celkem pochopitelně, dva výstupy. První z nich je klasický HD-15 (D-SUB) pro připojení s běžnými monitory, druhým je digitální DVI-I i s redukcí na D-SUB. Komu by se zdál počet konektorů malý, ten zřejmě využije konvertor z HD-15 na video (cinch) a S-Video.

Jedinou výraznější inovací, kterou při srovnání s kartou Millenium G450 najdete, je využití technologie HeadCasting. Ta umožňuje za pomoci funkcí LIPSinc2 a Digimask vytvořit ze dvou fotografií hlavy virtuální kopii obličeje. Ta potom může být využita při komunikaci přes internet či jako doprovod vzdálené prezentace. I když tahle nová technologie vypadá zajímavě, její praktické využití zůstává otazníkem.

Pro testování výkonu jsme použili sestavu s procesorem P4 2,0 GHz a 256 MB RIMM a programy SYSmark 2001, 3Dmark 2001 a Quake III. Zatímco v 2D si karta vedla výtečně a překonala GeForce3 v SYSmarku o 5 bodů (174), ve 3D byly výsledky nepřesvědčivé. 3DMark 2001 vykázal pouhých 1 345 bodů (oproti 4 251 GeForce3) a v Quaku III v rozlišeních 640 x 480, 1 024 x 768 a 1 600 x 1 200 (vše při minimálních detailech) zaznamenala karta 103,1, 47,8 a 19,8 fps. Při stejném testu byly výsledné hodnoty karty s čipem nVidia GeForce3 208,1, 188,3 a 117,1. Je však potřeba dodat, že cena této karty je téměř trojnásobná.

Matrox G550 je za cenu okolo 5 000 Kč řešením pro ty, kteří využívají spíše 2D funkce karty a ke své práci potřebují dva monitory. I když s technologií DualHead nedrží Matrox na trhu monopol, je díky delším zkušenostem na tomto poli stále o krok napřed.

Matrox Millenium G550

DualHead

2D výkon

slabý 3D výkon

Cena vč. DPH: 6 238 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


DVD-RW konečně na scéně – vypalování dvd a svcd

Jaroslav Zapletal

c02p0759

Tento článek měl původně navazovat na Svět DivX z č. 10/01 a podrobněji se zmínit o možnostech SVCD formátu a dostupných SVCD rekordérech. Ovšem ve světle nadcházejících DVD-R mechanik, a především reálné dostupnosti první z nich DVD-RW Pioneer DVR-A03 vše nakonec dopadlo jinak. Dnes se tedy dočteme o prvních zkušenostech a zejména možnostech či omezeních právě této mechaniky.

V předcházejících příspěvcích o videotechnologiích a vůbec komprimaci obrazu jste se mohli dozvědět něco o možnosti ukládání videozáznamů ve výborné kvalitě na klasická CD-R média. Šlo především o DivX či MPEG-4. Nevýhoda byla stále očividná nemožnost přehrávat takovéto záznamy na jakémkoli klasickém zařízení domácího kina (ostatně s problémy se můžete potkat i při nevhodném počítačovém vybavení). Částečně to mají řešit MEPG-4 rekordéry, ovšem všechny mně známé jsou zatím v experimentálním stadiu. Řešením by byl "návrat" k SVCD. Pro informaci a korekci případných zmatků z předchozích článků najdete ve spodní tabulce přehled rozlišení množství různých formátů, s nimiž se můžete dnes setkat. Úplný ale zcela určitě není. Některé formáty umožňují různé varianty apod...

SVCD je dnes již ale "zmrazený" formát a práce s ním je poměrně jednoduchá. Novější DVD přehrávače tyto disky často dovedou přehrát, a krom toho jsou dostupné i klasicky komponentové SVCD přehrávače. Nicméně cena zhruba 550 dolarů při kapacitě okolo 20-40 min. na CD je dosti odrazující, a především ve světle vývoje (a taktéž zbytku článku) neperspektivní.

Pokud se vám nechce potýkat se s problematikou DivX, mohli byste také vyzkoušet prográmek DVDx (současná verze 1.6, www2.labdv.com/dvdx). Ten dokáže na jedno stisknutí tlačítka vygenerovat z DVD klasickou (jinými slovy kompatibilní) VCD či SVCD nahrávku, a dokonce bez potřeby místa na disku. (Malá technická poznámka: při vypalování SVCD např. softwarem Nero se vypíná větší část chybových korekcí a na 80minutové CD-R médium se tak vejde přes 780 MB, což by vám mohlo trochu zmást kapacitní výpočty.)

Zázračný svět DVD-R

Dosti ale pesimismu. Od samotného počátku uvedení DVD se spekulovalo o možném nahrávání vlastní disků DVD. Rád bych tady opominul pokusy typu DVD-RAM, které toho s výjimkou dobrých cen a prakticky totální nekompatibility zase tolik nepřinesly. Místo obecného povídání bude nejlepší se zaměřit na první zkušenost s mechanikou Pioneer DVR-A03. Ta byla sice ohlášena už v lednu tohoto roku, teprve nyní je ale reálně získatelná v evropských obchodech. Už nějakou dobu sice byla dostupná mechanika DVR-S201/S101 od téhož výrobce, ovšem v rámci své ceny cca 200 000 Kč byla přesně tím, čím byla masteringovým nástrojem pro profesionály.

Cena cca 30 000 Kč to už je ale něco docela jiného. Dostaneme za ni plnohodnotnou mechaniku CD-RW, možnost čtení (a tudíž i přehrávání) DVD, DVD-ROM a především zápis na DVD-R a DVD-RW. Tady je podstatné, že po cca desítce různých formátů je R i RW varianta konečně kompatibilní s DVD-ROM a většinou nových DVD přehrávačů (což ovšem neznamená, že se vám smůla zaručeně vyhne). V tabulce vlevo nahoře mimochodem najdete základní charakteristiky zmiňované mechaniky.

Pioneer DVR-A03

Vlastním provedením je to kus velmi solidního hardwaru. Nechybí ani tichý ventilátorek v zadní části, což je dnes samozřejmost u těch dražších CD-R mechanik. Trošku mne ovšem děsí, že se naše PC pomalu mění na hnízdo ventilátorků. Počítejte: CPU, čipset, grafická karta, zdroj, 0-5x case, CD-R, DVD-R, viděl jsem i aktivně chlazenou RAM... (Když si vzpomenu na meteorologickou tezi efektu motýlích křídel Bůh stůj při nás!)

Co na mne ale skutečně udělalo dojem, byl jakýsi "šperhák" (podle návodu stiff rod). Dost bylo kancelářských sponek; pokud vám médium v mechanice uvízne např. kvůli výpadku proudu, s Pioneerem dostáváte certifikované zařízení pro vytlačení CD/DVD ven! A mimochodem, v krabici obdržíte ještě audiokabel, 5x CD-R médium a 2x DVD-R, popisovací pero, masteringový a vypalovací software.

Princip této DVD-RW IDE mechaniky je prakticky identický s CD--RW do zařízení položíte na tray médium, spustíte adekvátní vypalovací program a zmáčknete tlačítko. Bohužel po stránce DVD funkcí je to trochu složitější, protože je tu řada různých "ALE", vzniklých většinou pro ochrany zájmů různých mediálních společností. To jsme ovšem čekali a za chvíli se k nim dostaneme.

Možností a funkcí CD-R/CD-RW si nebudeme všímat, principálně je to mechanika 24x8x4. (To je zejména u přepisu dost slabé a nevěřím, že si člověk, který si může dovolit investovat do DVD-RW, nepořídí nejnovější CD-R 40x24x10.) A03 má 2MB buffer, ale hlavně podporuje technologii typu BurnProof/LinkSafe, která prakticky zamezuje zničení média i v případě současné velmi intenzivní práce na počítači míra podpory však závisí na vypalovacím softwaru. V originální dokumentaci popsána není, a tak řada zdrojů na internetu tvrdí, že tato funkce není v dodávaném softu implementována. Přitom je ale životně důležitá vypalování DVD média trvá minimálně 30 minut, a jeho cena je nezanedbatelná. Nicméně i vzhledem k velkému zatížení procesoru, především v programu typu MyDVD, nebude většina uživatelů současně na počítači pracovat, a nakonec bude po celou dobu mechaniku s téměř náboženským vytržením sledovat z uctivého povzdálí.

Něco "ALE" a technologických překvapení

Jakkoli je vlastní vypalování jednoduché, je tu jisté nezbytné know-how (kéž by bylo dodáváno I know-why).

Za prvé, není DVD-R médium jako médium. Ceníkové "DVD-R for Authoring" je pouze pro původní drahou mechaniku Pioneer DVR-S201/S101 a vyžaduje laser na 635 nm. Teprve "DVD-R General" je pro mechaniky Pioneer DVR-A03/DVR-103 a vyžaduje 650 nm. Reálný rozdíl? V Pioneeru A03 vypálíte pouze general média ze zdroje bez copy restrikcí, popřípadě s podporou nahrání jedné kopie. (Na vnitřním okraji médií DVD-RW i DVD-R general naleznete zřetelně oddělenou část, která je read only a kam byste chtěli zapsat dekryptovací klíče DVD médiu, kdyby to šlo.) Ovšem vzhledem k předchozím článkům o DivX a DCSS to znamená jen malou nepříjemnost.

Je tu ale další "ALE". V poslední době se stále častěji stává, že si obchodníci z marketingových důvodů zavádějí vlastní jednotky (na vysoké jsme takto zavedli jeden "kobrsek" lze používat pro kvantifikaci libovolné veličiny bez omezení a nutnosti zavádět mezinárodně srovnatelný etalon, ve vědeckých pracích se ovšem neujal). Jestliže se tedy kdekoli v dokumentaci A-03 vyskytuje zkratka GB, pak vězte, že to není "náš" klasický gigabyte, mající 1 024 MB a 1 024 x 1 024 KB, atd., nýbrž "cosi" divného, majícího přesně 1 000 000 000 bajtů, k čemuž se odmítám hlásit a nadále to budu psát italikou a malými písmeny, tedy gb.

Jestliže tedy DVD-ROM či DVD má kapacitu 4,7 GB/stranu a vrstvu, DVD-R má kapacitu 4,7 gb čili ve skutečnosti 4,37 GB. Většina DVD titulů je ale stejně na dvouvrstvých médiích, takže by se vám tam tak jako tak nevešly, i když z obsahu disku vynecháte (třeba pomocí IfoEditu derrow.maxxbone.net/ifoedit.html), co se dá. Co se týká dvouvrstvé 9gb podpory, není zatím nic v plánu, nicméně na CeBITu 2001 už jistý výrobce předvedl oboustranné DVD vypalování, takže vývoj pokračuje, žádný strach...

Vlastní zápis

A03 je natolik multistandardní mechanika, že se na její čtecí a zapisovací parametry raději ještě jednou podívejte v tabulce č. 2. Rychlosti v oblasti DVD se tradičně vztahují na násobky datového toku DVD filmového média (1 385 Kb/s). Z hlediska čtení je to dnes spíše průměrná 4x DVD mechanika, která je monoregionální, a málokterý vlastník si za ty peníze troufne nainstalovat neoficiální regiony ignorující firmware. U zápisu to vzhledem ke kapacitě znamená, že plné DVD-R budete vypalovat 60 min. a DVD-RW 30 min.

Co se týče softwaru s mechanikou se v ČR distribuuje Instant-CD/DVD 6 a MyDVD 2.3. Nic vám ovšem nebrání použít třeba výborný Nero www.nero.com, který podporuje i vypalování DVD-R/RW, ovšem kopie DVD disků či jejich mastering zatím nezvládá.

Po datové stránce nenarazíte na problémy ve starém dobrém PC světě ještě existuje přenositelnost dat. Co si vypálíte, to si také v DVD--ROM mechanikách přečtete. Slabší je to u DVD s filmy, protože ne každý MPEG-2 soubor je DVD "compliant" a často budete vypalovacím softem donuceni k reenkodování, přestože jste si do té doby třeba mysleli, že MPEG-2 streamy z vašeho digitální satelitu nahrajete přímo na DVD...

Tady testování přineslo jisté rozčarování, produktivita je velmi nízká (pokusy trvají dlouho, každé zkažené médium je tisícovka pryč). Typický DVD software orientovaný na filmové fandy se tak usilovně snaží nepodobat PC, až je prostě... hloupý (a nakonec stejně skončíte s chybou DVDerr 45613). Mechanika vám dává ukládací možnosti, budete si ale muset vypracovat precizní postup toku videodat z formátu do formátu, z úpravy do úpravy... Problémy, na které jsem narazil (s enkodováním, kompatibilitou), jsem vždy směle mohl svést na chybu používaných aplikací. Alespoň že si můžete "raw" soubory odložit na pozdější zpracování na DVD-RW.

Závěr

Pioneer nepřipadá příliš v úvahu pro klasické datové zálohování, poslouží pro případy extrémně velkých souborů či nutnosti jednoduchého okopírovaní adresářové struktury disku, kde CD selhávají. Vadí tu především velká cena médií DVD-R, kde vychází 40násobek na MB oproti nejlevnějším CD-R. Vzhledem k očekávanému pozvolnému pádu cen se tady situace zřejmě změní, neboť výrobní náklady jsou stejné jako u CD-R.

DVD-RW media jsou ještě dražší, nicméně jejich použitelnost je díky možnost přepisu větší, především na testovací mastering vašich vlastních videozáznamů, kde 700 MB prostě nemusí dostačovat.

Pořád ale platí: pokud si pořizujete televizní záznamy či jste zuřivý kameraman, potom pro vás není lepší volby. Možnost uchovávání vašich materiálů bez degradace kvality a s možností přehrávání na vašem domácím kině je k nezaplacení. Konkurence, jakmile se objeví, bude pravděpodobně nabízet totéž či méně za srovnatelné ceny a myslím si, že pokud uvažujete o nákupu, nemá ho smysl nějak odkládat. Ujistěte se ale, že je vaše vybavení kompatibilní s "výplody" A03 (a to znamená reálný test).

Po letech se v oblasti médií zase objevuje skutečný pionýr. Bude ale určitě ještě rok trvat, než se práce s filmovými DVD disky stane tak přátelskou, jak jsme tomu zvyklí u audio-CD.

§§§§§


Skrytá inteligence pro Pentium 4 – čipové sady pro Pentium 4

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0763

Ať si o výkonu či ceně nejnovějšího procesoru od Intelu myslíme cokoliv, v žádném případě nelze přehlížet jeho přítomnost. V nástupu Pentia 4 vidí řada výrobců příslušných návazných komponent počítačů tržní potenciál, a zřejmě se nemýlí. Proto se dnes na trhu objevuje velké množství základních desek s mnoha čipovými sadami. Ne snad, že by tomu u předchozích procesorů bylo jinak, ale dnešní situace je velmi odlišná co se týká kvality výsledných produktů. Ta je totiž zřetelně vyšší.

Intel 850 Rambus a maximální výkon

Na prvním místě musíme zmínit čipovou sadu i850, kterou Intel už od počátku koncipoval jako nativní řešení pro Pentium 4. Dlužno dodat, že původně byla také Intelem chápána jako jediná správná a jako jediná, se kterou se počítá.

Při návrhu i850 byl celý systém složený z procesoru, čipové sady i paměťových modulů brán jako celek. Stejným způsobem se došlo k řešení na bázi sériových pamětí typu RDRAM, které Intel vyvíjel především spolu se společností Rambus, v níž má dnes také majetkový podíl. Ty mají některé nectnosti, ale rozhodně se jim nedá upřít zásadní výhoda, kterou je vysoká rychlost přenosu dat po sběrnici. Quad-pumped 100MHz paměťová sběrnice Pentia 4, schopná přenášet v jednom taktu data celkem 4x, tak poskytuje maximální přenosovou rychlost 1,6 GB/s, s párovanými RIMM moduly, které jsou u Intel 850 nezbytné, pak maximálně 3,2 GB/s.

Kromě paměťového kontroleru ukrytého v northbridgi (Intel toto názvosloví nemá moc rád, my se jej však pro snadnější pochopení principu budeme držet) je součástí čipové sady také southbridge čili kontroler periferií. Tím je v případě i850 vstupně-výstupní obvod ICH2 zajišťující spolupráci se zařízeními, jako je zvukový kodek, síťové rozhraní či IDE řadič diskových jednotek.

Z cenového hlediska je spojení Pentium 4, Intel 850 a paměti Rambus ne zcela ideální kombinace. Jen těžko lze nalézt nákladnější typy mainstreamových komponent a, jak dokazují naše testy, výkonové nárůsty se rozhodně nedají označit za značné.

Intel 845 SDRAM pro nižší cenu

Jak už bylo naznačeno, v původních plánech Intelu se "staré" paměti SDRAM nacházely pouze u lowendových Pentií III či Celeronů. Situace na trhu však donutila právě Intel, aby své původní rozhodnutí začal postupně revidovat a také pro highendový procesor byly k dispozici levné paměti.

Je to idea poměrně logická. S neustálým posunem levnějších variant Pentia 4 mezi střední třídu procesorů se RDRAMy staly poměrně velkou finanční přítěží. Padlo tedy jediné možné rozhodnutí a na trhu se časem objevila čipová sada Intel 845, která spojuje Pentium 4 a paměti SDRAM.

Její hlavní částí je 82845 MCH, čili obvod sloužící k zajištění spojení procesoru, pamětí a AGP sběrnice. Zároveň také předává data do southbridge, tedy kontroleru periferií. Ve své podstatě je northbridge i845 velmi podobný stejnému čipu z i850, zásadní rozdíly jsou patrné pouze v paměťovém kontroleru.

Intel si byl samozřejmě vědom rozdílů v implementaci SDRAM, takže řadič pamětí upravil pro zvýšení výkonu. Je možné například otevřít více paměťových stránek, kontroler obsahuje navíc další vyrovnávací paměť a přibyly i další změny s cílem zvýšit propustnost pamětí.

K připojení kontroleru periferií je opět použito Intel Hub architektury a zůstává jím ICH2. Jeho parametry jsou stejné jako u čipové sady i850.

Předností čipsetu i845 je především cena. Relativně laciný je nejen čipset, tudíž pak samozřejmě i základní desky, ale i paměti. Navíc není potřeba čipy párovat tak jako u Rambusu, což může ulehčit případný upgrade.

Na druhou stranu cenová výhoda je vykoupena nižším výkonem. Ačkoliv byla provedena řada úprav paměťového kontroleru, v reálných aplikacích je výkon nižší zhruba o 10 %, než má Intel 850. Specializované aplikace či herní testy ukazují propad ještě větší.

VIA P4X266 "Rebel bez příčiny"

O tom, že také ostatní výrobci budou mít možnost vyrábět čipové sady pro Pentium 4, rozhodl Intel už dříve. Práva na jejich výrobu prodával formou licencování sběrnice tohoto procesoru. Postupem času se dostalo na všechny potenciální výrobce čipových sad, mezi nimiž nechyběl SiS, ALI nebo třeba kanadská ATI. Pouze jedena z velkých firem v tomto oboru přišla zkrátka a "shodou okolností" to byla právě VIA, v současnosti lídr na čipsetovém trhu a, nepočítáme-li AMD, jeden z největších konkurentů Intelu.

VIA samozřejmě na čipové sadě pracovala a probleskovaly dohady, že i přes kategorický nesouhlas Intelu, který považoval její možné vydání za jednoznačně patentový delikt, dojde k jejímu uvedení již na CeBITu 2001. Ve skutečnosti VIA samozřejmě nemohla být tak bláhová, a navíc v té době ještě neměla dořešeny všechny technické problémy kolem čipsetu. Přesto se v průběhu letošního léta podařilo vše dokončit, a dokonce i částečně zlegalizovat její existenci vůči Intelu. Právníci společnosti VIA totiž objevili, že jistou šanci dává akvizice grafické divize firmy S3 (dnes SonicBlue), která měla dříve podepsanou dohodu s Intelem o křížové výměně patentů. A právě na tomto bodě postavili svou argumentaci v přípravě na soudní boj.

V nastalé atmosféře se samozřejmě příliš výrobců základních desek nehrnulo do implementace nového čipsetu, neboť šance na to, aby případné soudní rozhodnutí donutilo dokonce inkriminované desky stahovat z trhu, byly až příliš blízko realitě.

Od počátku celého sporu se dalo odhadovat, že VIA licenci a práva nakonec stejně dostane, otázkou však bylo, jak daleko dojde vyjednávání podpořené bitvami právníků na obou stranách. To, že nejde o souboj Davida s Goliášem, dokazoval podobný počet vzájemných žalob Intelu a firmy VIA.

Letos během Invexu (patrioty musím upozornit, že šlo jen o shodu termínů) VIA oznámila, že definitivně řeší problém s tím, kdo vlastně bude desky vyrábět. Začala je totiž produkovat sama. I když ono spojení "produkovat sama" je v kontextu řady současných výrobců hardwaru velmi nadsazené, a ve skutečnosti je velká část komponent počítačů vyráběna u třetích firem většinou v jihovýchodní Asii či Jižní Americe. Stejným způsobem VIA pro svoji novou divizi VPSD, která se právě vlastními boardy zabývá, našla již existující řešení, kterým jsou základní desky značky Soltek. Ty teď dostaly označení jako produkty VPSD.

Technické parametry čipové sady VIA P4X266 jsou až na detaily podobné jako má Intel 850. Kontroler paměti samozřejmě místo RDRAMů podporuje paměti DDR SDRAM a paměťová sběrnice je schopná dosáhnout maximálního přenosu 2,1 GB/s. Propojení se southbridgem je realizováno na platformě VIA V-Link, ovšem přenosová rychlost této sběrnice je stejně, jako u Intelu 850, na úrovni 266 MB/s. Southbridge VIA VT8233 (resp. VT8233C s podporou síťového rozhraní) opět nabízí diskový řadič s podporou protokolů až do UltraDMA/100, kořenový rozbočovač USB je ztrojený, což při běžném osazení bez dalších hubů dovoluje připojit až šestici zařízení.

Velmi podobné parametry mají samozřejmě drtivý podíl na situaci, že také výsledky testů ukazují rozdíly mezi výkonem obou platforem v rozdílu pouhých procent v oblasti kancelářského softwaru. Herní benchmarky typu Quake III Arena v nízkých rozlišeních doplácejí na rozdíl v propustnosti pamětí, takže rozdíl se pohybuje kolem 15 %. Intel 845 s SDRAM paměťmi je však v tomto testu ještě mnohem méně úspěšný, neboť jeho ztráta je oproti referenčnímu i850 bezmála čtyřicetiprocentní.

Překvapivá je však analýza cenová. V ní se ukazuje, že běžně je řešení postavené na VIA P4X266 cenově srovnatelné s variantou, která disponuje deskou s čipsetem Intel 845. Ve výsledku je tedy taková volba levnější zhruba o 3 500 Kč bez DPH (téměř 4 300 Kč s daní). Rozdíl je získán jak levnější základní deskou, tak samozřejmě lacinějšími paměťovými moduly.

Další čipsety pro Pentium 4

Předchozí trojice čipových sad pokrývá velkou většinu trhu. Přesto se ještě v prodeji vyskytují nebo budou zanedlouho implementovány další typy čipsetů, a tedy i desek postavených na jejich základě.

Jedním z nich je SiS645, v současnosti zřejmě jediný čipset pro Pentia 4, který podporuje paměti DDR333. Běžným typem paměťových čipů DDR SDRAM jsou totiž pouze DDR200, postavené na frekvenci 100 MHz, a DDR266, které přenášejí data dvakrát během jednoho tiku na frekvenci 133 MHz. Nové DDR333 dosahují pracovní frekvence 166 MHz, což se v praxi projevuje zrychlením přenosu paměťového rozhraní z 2,1 na 2,7 GB/s. SiS645 je kompatibilní také s dnes standardnějšími DDR266, a dokonce podporuje i běžné SDRAM PC133. Nicméně v praxi se výrobci boardů do implementace patic na paměti SDRAM na tyto boardy příliš nehrnou.

Southbridgem je v tomto případě SiS961, přinášející vyšší propustnoust komunikační linky s northbidgem. Pomocí rozhraní MuTIOL je místo běžných 266 MB/s dosaženo až 533 MB/s, což se projevuje na teoretickém zrychlení současné práce diskových jednotek spolu s šestikanálovým audiokodekem AC'97 verze 2.2. Zajímavý je také kompromis v oblasti USB, kdy boardy většinou obsahují podobně jako VIA celkem 6 USB portů, ale ty jsou připojeny pouze ke dvěma kořenovým rozbočovačům. Teoretická propustnost šestice konektorů pak není 36 Mb/s, ale pouze 24 Mb/s, což je stejně, jako má čtyřportový ICH2 u Intelu.

Jako logický doplněk k čipsetu SiS645 je alternativní northbridge SiS650, jehož hlavním rozdílem je integrované grafické rozhraní s podporou přenosového protokolu, jehož výkon odpovídá dokonce AGP 8x.

Jedním z relativně nových přírůstků do rodiny čipových sad pro Pentium 4 je ALADDiN-P4 od ALi (Acer Labs.). Northbridge tohoto čipsetu opět zpřístupňuje paměti typu SDRAM či DDR SDRAM pro Pentium 4, i když se dá předpokládat, že nejčastější implementace bude zejména s DDR paticemi. Maximem je, stejně jako u SiS645 či SiS650, DDR333 s přenosem až 2,7 GB/s a na straně grafického rozhraní AGP port kompatibilní s AGP 4x a Fast Write režimem.

Southbridgem je v tomto případě některý z čipů řady M1535, tedy M1535, M1535D, M1535+ či M1535D+, které poskytují různé portfolio služeb periferií. Jediným vážnějším problémem však může být to, že spojení mezi northbridgem a southbridgem je realizováno pouze prostřednictvím obstarožní PCI, čili i přes udávanou podporu UltraDMA/133 nelze předpokládat nějaké skvělé výsledky v rychlosti diskových operací.

Dvě další čipové sady jsou zcela nové a dá se očekávat řada základních desek, které je budou implementovat. Rozhodně větší šance na masivní rozšíření má silně podporovaný Intel 845D, obsahující dlouho očekávaný kontroler pamětí DDR SDRAM.

Technické parametry jsou však v podstatě shodné s běžným i845, taktéž bude využívat osvědčený southbridge ICH2. Zajímavé však je to, že podle některých testů je jeho výkonnost citelně nižší než konkurenčních produktů. Bylo by to vcelku logické rychlé a levné DDR paměti by tak snadno mohly konkurovat Intelem preferovaným Rambusům. Také z tohoto důvodu chybí podpora DDR333, kterou nabídne ve třetím čtvrtletí 2002 až připravovaná čipová sada s kódovým označením Brookdale-E (zřejmě Intel 845E), jejíž součástí bude také nový ICH4 (USB 2.0, SerialATA).

Jisté je však to, že všichni významní výrobci základních desek budou velmi rychle Intel 845D implementovat do svých produktů, a tak se dá čekat jeho masivní rozšíření jako výkonné a přitom poměrně cenově přijatelné alternativě pro Pentium 4.

Samozřejmě ani VIA neopouští svou alternativu a uvádí inovovaný čipset P4X266A. Potvrzuje jím to, co už se delší dobu povídá v kuloárech, že totiž revize s A na konci názvu přinášejí velmi radikální zlepšení oproti původním verzím. Ve stejném duchu se můžeme podívat na KT133A, která rozdrtila KT133 skutečnou podporou sběrnice na 266 MHz a reálnou možností přetaktování, či KT266A, jejíž výsledkem je dnes zřejmě nejsilnější athlonová platforma. Ale zpět k Pentiu 4.

P4X266A obsahuje přepracovaný northbridge i southbridge. V oblasti čipu spojujícího procesor s AGP portem a paměťmi došlo k citelnému přepracování paměťového kontroleru, jehož výkon výrazně stoupl a ještě více se přiblížil k Intelu 850, resp. k SiS645 s paměťmi DDR333. Další změna je na FSB, kterou lze nastavit až do 533 MHz, což sice dnešní Pentia 4 neumožňují, ale Northwood B ve třetím kvartále 2002 to už zvládat bude. A konečně revizi neušlo ani AGP, které by opět mělo být ještě o něco rychlejší, i když stále jen pod standardem AGP 4x.

Southbridge je sice také nový VT8233A, ale vzhledem k pinové a funkční kompatibilitě bude možné desky osazovat jako klasickým VT8233, tak VT8233C s kontrolerem LAN 10/100Mb. VT8233A nabízí navíc očekávaný přenos UltraDMA/133. Přestože nelze očekávat nějaké radikální zlepšení výkonu disků, je to změna jistě příjemná.

Příliš mnoho slov nemůžeme napsat o nováčkovi v čipsetovém světě, kterým je značka ATI, velmi úzce svázaná a silně podporovaná Intelem. Proslýchá se, že by sice měla mít nějaký čipset pro Pentium 4, ale zřejmě půjde jen o notebookovou variantu s integrovaným Radeonem. V desktopech nejdříve vypustí ATI A3, určený pro Athlony.

Stejně tak nVidia, jejíž vztahy dnes s Intelem spojuje především Xbox, nemá zatím žádný známý čipset pro Pentium 4.

Základní desky pro Pentium 4

Soltek SL-85DRV

Málokdy se stane, že by jeden produkt měl dvě označení, ale tato deska má jména dokonce tři. Nejdříve to byl Soltek SL-85DRV. Pak ji ale zakoupila od Solteku VIA a začala jej označovat jako vlastní VIA P4X266 PR22-S. Protože však dovozních kanálů Solteku se změna nedotkla, u nás je možné jej pořídit i pod jménem Soltek SL-PR22-S.

Jak je tedy zřejmé, jde o board založený na čipsetu VIA P4X266. Design desky je poměrně dobrý, napájecí konektory jsou umístěny u horní strany (při instalaci v toweru), takže správnému proudu vzduchu nic nebrání. Kolem vlastního procesoru je ještě instalační plůtek na chladič, který je svou velikosti se samotným procesorem Pentium 4 ve variantě Socket 478 opravdu jen těžko srovnatelný. Díky plůtku však odpadají potenciální problémy s montáží chladiče a případnými kolizemi s kondenzátory v okolí patice. K dispozici jsou tři DDR sloty s možností instalace až gigabajtových DDR SDRAM DIMM modulů PC1600 či PC2100. Hned za paměťmi jsou konektory disků spolu s floppy mechanikou, což opět usnadňuje správnou montáž a umístění kabelů. Pro karty lze využít 6 PCI a jeden CNR slot, AGP port 1x až 4x je samozřejmostí. V pravém dolním rohu je ještě prostor pro montáž RAID kontroleru a příslušných konektorů, které obsahuje varianta desky PR22-R.

Cena vč. DPH: 5 320 Kč

Zapůjčil: Karma, www.karma.cz

Shuttle AV40R

Další deskou, postavenou na základě čipsetu VIA P4X266, je Shuttle AV40R. Zatímco Soltek/VIA PR22-S v podstatě svou značku skrývá a na krabici není uveden výrobce, u Shuttle je tomu naopak. Logo jak firmy, tak použitého čipsetu je jasně viditelné na přední straně balení. Uvnitř se nachází střední výbava, tedy samotná deska, manuál, CD, kabeláž a konektor USB pro další dva vstupy.

Pro rozšiřující karty má deska nainstalováno 5 PCI slotů a jeden AGP. Pozoruhodným rozdílem oproti deskám postaveným na čipsetech Intel 845 či Intel 850 je to, že AGP port je schopen pracovat také v režimech AGP 1x a AGP 2x při napájení 3,3 voltu, čehož právě desky založené na těchto intelovských čipových sadách schopny nejsou. Vyplývá z toho také možnost instalace starších grafických akcelerátorů, které vyžadovaly právě vyšší napájecí napětí a pomalejší sběrnici AGP.

K připojení disků lze využít jak dva konektory IDE obsloužené southbridgem čipové sady, případně další dva konektory spravované integrovaným RAID řadičem Promise PDC 20265R. S jeho pomocí lze dosáhnout služeb RAID typu 0 a 1.

Poněkud hůře řešeno je umístění konektoru pro FDD, jelikož kabel je nutné vést poměrně daleko, což se může negativně podepsat na proudění vzduchu uvnitř skříně.

Cena vč. DPH: 5 800 Kč

Zapůjčil: Shuttle, www.shuttleonline.com

Soltek SL-85SD

Deskou určenou pro procesory Pentium 4 až do 2 GHz, postavenou na bázi čipové sady Intel 845, je Soltek SL-85SD. Pro instalaci rozšiřujících karet PCI dává k dispozici 6 slotů PCI, levné modemy či síťové adaptéry lze zasunout do slotu CNR.

Pří návrhu desky byly všechny konektory jak pro napájení, tak pro diskové jednotky přesunuty na pravý okraj až za sloty na tři moduly SDRAM. Připomeňme jen, že Pentium 4 ve většině případů vyžaduje tři napájecí svazky, tedy klasický ATX, a dále dva speciální pro dostatek proudu do zbytku desky. Proto je často nutné použít odpovídající typ skříně, resp. napájecího zdroje.

Grafické karty lze zasunout do AGP slotu s podporou pouze AGP 4x. Slot disponuje také příslušnou aretací karty, která zabrání vypadnutí v případě manipulace.

Soltek jako vždy přidává k boardu slušný balík příslušenství, v němž nechybí USB rozbočka, řada softwaru na CD, a odpovídající kabeláž. Jako na ostatních boardech této značky je ulehčeno případné přetaktování, neboť technologie RedStorm dovolí nastavit a otestovat nejvyšší přijatelné frekvence.

Opět existují dvě další varianty této desky, jedna s integrovaným RAID řadičem a druhá navíc se zvukovým čipem Creative CT5880.

Cena vč. DPH: 5 550 Kč

Zapůjčil: Karma, www.karma.cz

Pentium III ještě neumírá

Gigabyte GA-6RXB

Zajímavou možnost, jak postavit pracovní stanici na Pentiu III, poskytuje deska Gigabyte GA-6RXB. Ta je založena na čipsetu VIA Apollo Pro266 s podporou jak pamětí SDRAM, tak DDR SDRAM. Na oba typy má board k dispozici vždy dvojici paměťových slotů.

Rozšiřující karty očekává pět PCI slotů a jeden AMR port, určený pro modem či zvukovou kartu, kterou však zastupuje integrovaný čtyřkanálový kodek Creative CT5880. Celkem osm diskových zařízení je možné připojit jak na integrovaný IDE řadič, tak na dedikovaný Promise RAID kontroler s podporou RAID 0 i RAID 1.

Rovněž Gigabyte nespoléhá jen na technické parametry, ale ke svým boardům přidává něco navíc. Jednou z nejznámějších výhod je tzv. Dual BIOS, tedy něco jako záložní BIOS, dovolující chránit stávající firmware desky buď před útoky virů, nebo také před neodborným či nesprávným "flashnutím".

Dále můžete využít EasyTune III, s jehož pomocí se dá poměrně snadno přetaktovávat, a případné upgrady BIOSu lze snadno získat s použitím přoložené utility @BIOS Live Update.

Cena vč. DPH: 4 000 Kč

Zapůjčil: ELAP, www.elap.cz

§§§§§


Cesta do hlubin projektoru - Jak fungují projektory

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0767

Vývoj v oblasti technologií se čím dál tím rychleji podepisuje i na našem životním stylu. Je mnoho jednotlivých zařízení, jejichž vliv je patrný hned na první pohled. Jistě si každý vzpomene na neuvěřitelný rozvoj personálních počítačů, kdy se tyto "kovové skřínky" během jediného desetiletí infiltrovaly do naší blízkosti. A to dokonce takovým způsobem, že dnes se bez jejich služeb vůbec nedokážeme obejít. Pokud se podíváme na kategorii počítačům ne příliš vzdálenou, např. na mobilní telefony, uvidíme, že jejich vliv na budoucí vývoj celé civilizace je mimo jakoukoliv diskusi.

Ovšem jsou i jiné technologie, jejichž význam ve světě kolem nás vzrůstá, přestože se jen nenápadně projevují a jejich důležitost bereme v potaz teprve při hlubším zamyšlení. Mezi nenápadné produkty patří i datové projektory. Pomalu se mezi nás vloudily a jejich použití se stalo běžnou součástí prezentací a přednášek. Mnoho manažerů, konzultantů i přednášejících (např. ve školství) nevyužívá dnes již zastaralé zpětné projektory, ale právě datové projektory. S jejich pomocí je přednáška daleko názornější, je snáze pochopitelná a s pomocí připojeného PC nebo videopřehrávače je opravdu doslova vidět, o čem je řeč.

Historie

Vývojová cesta datových projektorů nebyla nijak jednoduchá a vůbec ne krátká, zvláště pokud se podíváme až na úplné začátky projekční techniky, tedy nejen datové, ale i té prapůvodní. Její kořeny sahají kupodivu až do hluboké minulosti starověku. Podle jistých pramenů byl už jednomu babylonskému králi pomocí jakéhosi, ve velkých uvozovkách, "projektoru" věštěn zlý osud. Vládce Nabovid tenkrát spatřil slova: Spočítáno, zváženo, rozděleno. Tehdy mu proroctví ostatně moc radosti do života nepřineslo. Nicméně i další náznaky z dávné minulosti svědčí o tom, že například i někteří kněží ke svým cílům a k manipulaci lidí využívali znalostí projekce. Bohužel se o těchto skutečnostech mnoho bližších informací nedochovalo. Vše podléhalo velmi přísnému utajení. Od jiných, seriózněji myslících vědců oné doby se příliš památek také nezachovalo, zvlášť proto ne, že jejich objevy, záznamy i oni samotní byli s velkou oblibou církví využíváni jako přírodní palivo.

Drobnými vrtochy božích služebníků se však badatelé nenechali příliš ovlivňovat, a tak už v šestnáctém století se objevuje popis zařízení zvaného camera obscura. Šlo o velice primitivní výrobek, s jehož pomocí bylo možné vyloudit obraz na bílé ploše. Zajímavostí je, že zde se zřejmě poprvé v projekčním oboru objevuje využití optické čočky pro korekci procházejících paprsků.

Ve století sedmnáctém světlo světa spatřuje vylepšený systém již dříve objevené laterny magiky, projekčního systému, jehož jméno se stalo známým po celém světě. Předloha byla nakreslena na skleněné desce a jejím prosvícením se vytvářel výsledný obraz na plátně. V následujícím století pak další vynálezci zdokonalují základní projekční principy a do hry se dostává i pohyb. Zatím se nejedná ještě o klasický film, ale např. Vaulabelleův a Hémardinquerův projekční stroboskop už dokázal přehrát kreslenou animaci, umístěnou na otočném rotujícím kotouči. Mechanika projektorů se vyvíjela stále dál a po vynálezu chemického filmu a filmového pásu se objevil i samotný film, v podstatě tak, jak jej známe dnes. Nejprve samozřejmě černobílý a beze zvuku, nicméně postupem času stále zdokonalovaný. V tomto kroku se projektory a promítačky začaly ve svém vývoji, zcela logicky, od sebe oddělovat. Zatímco film a jeho poslání bylo zvláště v kinech jasné, projektory pro prezentaci to měly složitější. Dvacáté století bylo převratné a prezentace si užila mnoha technických inovací. Princip prosvětlení promítané předlohy ale zůstal po velmi dlouhou dobu v zásadě nezměněn. Příkladem může být dobře, zvláště ve školství, známý zrcadlový projektor meotar pro použití s průsvitnými fóliemi nebo různé typy zařízení pro projekci diapozitivních snímků. Později, s nástupem videotechniky, se objevily i první vlaštovky z řad videoprojektorů. Mezi nejstarší patřily produkty založené na technologii CRT se třemi objektivy, s jejichž pomocí se převáděl signál ze záznamu (např. VHS, kamera a podobně) na barevný obraz promítaný na zobrazovací plochu. Myšlenka využít nejen zdroj kompozitního videa, ale i počítačového výstupu, se nabídla poměrně snadno a nebyla vůbec k zahození. Ostatně, rozšíření a oblíbenost datových projektorů o tom svědčí více než dostatečně.

Co nabízí projektor

Dnes si už nikdo nemusí lámat hlavu, zda chce videoprojektor, nebo datový projektor. I přes to, že se obecně mluví o datových projektorech, umějí tato zařízení zobrazovat nejen signál z počítače, ale i z externího zdroje videosignálu. Většinou se také neomezují jen na kompozitní video (např. videopřehrávač VHS), ale velmi často dokáží zacházet i s kvalitnějším, složkovým SVideo (Y/C) zdrojem, dodávaným např. videopřehrávači S-VHS, videokamerami a podobně. Jiné typy videovstupů ke standardům projektorů nepatří (např. RGB složkový signál). Co se týká obrazu posílaného do projektoru z PC, je zvyklostí patnáctipinový konektor D-Sub (běžný konektor VGA). Není to ostatně nic jiného než výstup z videokarty, jakým disponuje každý osobní počítač. Pro příznivce nakousnutých jablíček jsou u některých projektorů dodávány i redukce anebo přímo kabely pro datové propojení s Macintoshem, který má jiný výstupní konektor než D-Sub.

Některé, zatím pouze ty nejluxusnější modely z oblasti projekční techniky, disponují nejen analogovým VGA vstupem, ale i digitálním rozhraním DVI (Digital Visual Interface). To se prosazuje v poslední době čím dál tím více a jeho podíl na kvalitě přenášeného signálu je rozhodně nezanedbatelný. Ostatně, do budoucna se s ním počítá jako s novým standardizovaným rozhraním, které zřejmě jednou provždy vyřadí ze hry klasický analogový D-Sub.

PAL, NTSC, SECAM A HDTV

Podívejme se však na specifikace signálů blíže. U videa již bylo řečeno, že se jedná o kompozitní či S-Video, ovšem dále je třeba vzít v úvahu, že po světě se jednotlivé normy videa značně liší. Ve většině Evropy je obvyklý systém videa zvaný PAL (Phase Alternating Line), oproti tomu např. v Americe je zavedený formát NTSC (National Television Society Comittee). V případě signálů pro přenos video obrazu (týká se i TV vysílání) buďme spokojeni, neboť alespoň v tomto směru jsme na tom s normou PAL o něco lépe než Američané se zastarávajícím NTSC. Aby toho nebylo málo, tak zmiňme i již málo obvyklý, původem francouzský SECAM (Séquentiel Couleur á Mémoire), ten sice schází na úbytě, ale stále se ještě snaží v některých zemích udržet při životě. Z výše uvedeného by se mohlo zdát, že je nutné pro každou zemi (nebo alespoň kontinent) vyrábět jinak konstruovaný projektor, modifikovaný pro jednotlivé normy videa. Stejně tak je tomu v případě videokamer či videorekordérů. Pravda je, naštěstí pro uživatele, trochu jiná projekční technika je většinou vyrobena poměrně vychytrale, a na vstupu si poradí jak s PAL, NTSC, tak i SECAM. V případě nového japonského formátu HDTV (High Definition Television) je situace složitější. Výrobci jsou zatím ještě poněkud rezervovanější a tak podporu HDTV naleznete u projektorů pouze výjimečně, a to ještě jen u nejmodernějších hi-end produktů. Ostatně pro běžné prezentace byste signál HDTV sháněli docela těžko. Nechceme, aby výše uvedená poznámka vyzněla jako hanění japonského formátu, spíše naopak, o HDTV ještě určitě v budoucnu hodně uslyšíme, a to nejen v souvislosti s projektory.

Počítačové standardy obrazu

U počítačového obrazu je situace celkem jasná, ať už je signál přenášen digitálně (DVI, nebo přesněji DVI-D či DVI-I) či analogově (D--Sub nejčastěji), jsou kritéria jasná. Oficiálně jsou podporovány u projektorů grafické režimy v rozlišeních od VGA (640 x 480 bodů) přes SVGA (800 x 600 bodů), XGA (1 024 x 768 bodů) až po SXGA (1 280 x 1 024 bodů). Nejvýkonnější stroje zvládnou dokonce i méně běžné rozlišení UXGA (1 600 x 1 200 bodů). Tyto stroje jsou ovšem poněkud masivnější konstrukce a rozhodně nepatří do kategorie snadno přenosných prezentačních zařízení.

Ke grafickým rozlišením je třeba podotknout ještě jednu poznámku. Principiálně projektory pracují fyzicky v jednom jediném (nativním) rozlišení. To je udáváno výrobcem v technické specifikaci a je bráno jako stěžejní. Na něm závisí skutečná kvalita zobrazení, alespoň co se obrazového rozlišení týče. Do nativního rozlišení projektoru jsou v reálném čase převáděny a v něm pak zobrazovány všechny režimy, které do vstupu přivedete z PC. Malý příklad jistě napoví: Pokud nastavíte na PC mod 1 280 x 1 024 pixelů, přičemž budete k projekci využívat projekční zařízení disponující nativním rozlišením XGA, uvidíte výsledný obraz, zredukovaný do pracovního režimu v tomto případě 1 024 x 768. Kvalita převzorkování závisí na projektoru samotném a na použitém algoritmu. Obecně ale platí, že využívat přímo nativní rozlišení výrobku je vždy nejlepší, stejně tak, jako je tomu např. u plochých LCD monitorů.

U lehkých a malých zařízení je v současnosti trendem rozlišení XGA a donedávna využívané SVGA je rychle vytlačováno do pozadí. Velké projektory se pouštějí i do vyšších grafických modů a je vidět, že čím vyšší, tím lepší, ostatně jak jinak.

Kvalitní obraz netvoří jen vysoký počet zobrazovacích prvků, tvoří jej i barevné podání. I přesto, že různé projektory pracují na několika odlišných technologiích, u všech lze vytvořit obraz s maximálním využitím 24 bitů, konkrétně 16,7 mil. barev. Barevné režimy je možné využívat i v jiných rozsazích, projektor si s nimi opět poradí (8bitovém, 16bitovém, 32bitovém).

Funkce a služby

K tomu, aby byl projektor schopen reagovat na vnější podněty uživatele, je samozřejmě nutná vnitřní softwarová (firmwarová) výbava. Ostatně ta je nutná i pro pouhý chod přístroje. Jak je patrné i s jiných oblastí (mobilní telefony, komponenty PC) nezáleží jen na "železe", ale také na již zmíněném firmwaru.

Samozřejmostí je dnes takzvaně ovládání s využitím OSD (On Screen Display). Což je systém, kdy se vám položky nabídky menu maskují přímo do promítaného obrazu. OSD je dobře známé a zavedené u videorekordérů, LCD i CRT monitorů, televizorů a podobně.

Když už se do OSD (buď pomocí dálkového ovladače, nebo i ovládacích prvků umístěných na těle projektorů) dostanete, je dobré vědět, co nás tam čeká. Mezi základní funkce nabízené vnitřním programem je seřízení parametrů obrazu, v podstatě klasika známá z monitorů (šířka a výška obrazu, sytost barev a podobně). Jen na výrobci záleží, jak vyspělé funkce do OSD zaintegruje. Mezi pokročilejší služby patří korekce lichoběžníkového obrazu, většinou zvaná Keystone (neduh lichoběžníkového obrazu vzniká projekcí z jiného než pravého úhlu vůči plátnu, např. z podhledu). Další vychytávky jsou už specifické a liší se podle výrobců, pro ilustraci lze uvést např. zmrazení obrazu (Freeze), obraz v obraze (Picture in Picture), zvětšení výřezu (Zoom nebo Magnify) a další. Vychytralé projektory navíc umožňují převrátit obraz horizontálně i vertikálně, takže je pak možné je využít pro zadní projekci nebo namontovat zařízení v převrácené poloze na (pod) strop místnosti.

Světelný výkon

Světelný výkon je u projekční techniky jeden z nejdůležitějších parametrů. Je totiž sice hezké, že váš projektor zvládne řadu efektů, ale pokud nedokáže přesvítit parazitní světlo, které se téměř vždy v místnosti při projekci objevuje, není to nic platné. Ani sebelepší efekt nikoho neohromí, když není vidět. Světelný výkon je u projektorů udáván v ANSI lm a vyznačuje, jednoduše řečeno, výslednou světelnou sílu s jakou zařízení promítne obraz na plátno. Celkem logicky platí, že čím vyšší je hodnota, tím je výkon lepší. Pro dnešní moderní přístroje se bere jako standard cca 1 000 ANSI lm, alespoň co se miniaturních přenosných (už téměř vždy XGA) zařízení týče. Větší, např. stolní či přenosné sálové projektory, dosahují svítivostí daleko vyšší, třeba i dvou, tří i víc tisíc ANSI lm (např. Proxima Pro AV 9350 zvládá svítivost 5 000 ANSI lm). Perličkou je možnost spřažení výkonů dvou projektorů. Zařízení se upnou do speciálního stojanu, ve kterém se seřídí, a vstupní signál je promítán synchronně na jedinou projekční plochu. Výsledná svítivost je pak součtem výkonů jednotlivých projektorů. Tento fígl byl úspěšně využíván např. i na výstavě Invex během různých zábavných show u vystavovatelů.

Typy projektorů (CRT, LCD, DLP a laser)

Světelný výkon je závislý jak na síle výbojky a typu, tak i na technologii využité pro převod elektronického signálu do optické podoby. V dnešní době jsou na trhu rozšířeny v různé míře tři principy: CRT, LCD a DLP. Novinkou je zajímavý, zatím ještě běžně nedostupný laserový projektor.

CRT

Zařízení založená na technologii CRT (Cathode Ray Tube) pracují na principu tří jednotlivých obrazovek s velmi vysokou svítivostí, částečně podobných klasickým černobílým obrazovkám televizorů s tím rozdílem, že každá pomocí barevného filtru vytváří (promítá) jednu ze základních tří složek RGB (Red, Green, Blue). Výsledný obraz je skládán z těchto jednotlivých obrazů přímo na projekčním plátně, tím, že se složky překrývají, a tudíž sčítají do výsledného plně barevného obrazu.

Mezi výhody CRT technologie patří spolehlivost, minimální poruchovost a také vysoké rozlišení. Obraz je kvalitní i při využívaní různých režimů, a na rozdíl od jiných technologií není degradován přepočítáváním do nativního rozlišení. Nevýhodou je vysoká cena těchto produktů a nepříliš malé rozměry, zvláště s ohledem na potřebu tří samostatných objektivů.

Zajímavostí CRT zařízení je i jeho možné využívání při 3D projekcích díky vlastnostem, kterými disponuje, je totiž ideálním nástrojem pro vytváření velmi reálných trojrozměrných podívaných. V synchronizovaném režimu s PC se využívají 3D brýle, se kterými se obraz z CRT projektoru stává skutečně plastickým.

LCD

Využití LCD (Liquid Crystal Display) displeje pro převod videosignálu do podoby obrazu je nápad o něco mladší než technologie CRT a dnes je na trhu možné najít nejvíce projektorů sázejících na tento princip zobrazení. Nejčastěji jsou LCD displeje polysilikonové, jež vykazují dobré parametry. V základním provedení existují LCD zařízení osazená jedním objektivem a jedním, dvěma nebo s třemi LCD panely o úhlopříčce cca 0,7-0,9".

V případě tří displejů je princip poměrně snadný, světlo z projekční lampy je rozděleno do tří svazků procházejících jednotlivými LCD prvky, na kterých je zobrazován "černobílý" obraz videosignálu. Vždy je však tvořen jednou ze základních složek RGB. Tím je dána intenzita barev, pro jejich obarvení se používá, ještě před průchodem světla LCD displejem, statických barevných filtrů. Samozřejmě, že opět v patřičných složkách RGB. Tři barevné světelné signály se míchají pomocí systému optických hranolů do výsledného plnobarevného obrazu, který je posléze objektivem promítán na projekční plochu.

U dvou nebo dokonce jednopanelových systémů je situace poněkud složitější. Pokud obsahuje projektor jeden LCD displej, musí se obraz v jednotlivých složkách RGB generovat panelem postupně. Světlo je obarvováno pomocí rotačního tříbarevného filtru točícího se v synchronizaci s displejem, na němž se velmi rychle, postupně po sobě, promítá obraz v jednotlivých složkách RGB. Díky nedokonalosti oka pak obraz vnímáme v plných barvách.

Zařízení s dvěma integrovanými LCD panely jsou obdobou právě zmíněného systému a na trhu jsou málo častá. Světlo je modulováno do jiných složek než RGB a výsledný obraz je pak o něco kvalitnější, než je tomu u jednodisplejových produktů. Všeobecně platí, že projektory se třemi LCD prvky jsou kvalitativně nejvýše. LCD projektory se vyznačují relativně příznivou pořizovací cenou i kvalitou obrazu, ovšem pravdou je, že ve většině případů nedosahují takového kontrastního poměru jako např. zařízení z rodiny DLP.

DLP

Poměrně mladá technologie nazvaná DLP (Digital Light Processing) využívá pro tvorbu obrazu speciálního čipu osazeného obrovským množstvím mikrozrcátek, z nichž každé se dokáže podle řídicího signálu natáčet do dvou možných poloh. Buď je zrcátko v základní poloze a v tom případě odráží světelný paprsek, nebo je vychýleno o cca 10 stupňů a světelný svazek je odkloněn bokem. Světelné intenzity (jasu) se dosahuje velmi rychlým kmitáním zrcátek. Čím je klidová doba delší, tím je jas silnější, a čím je prodleva kratší tím je bod (pixel) tmavší. V trvalém vyrušení z klidové polohy je tedy bod černý a v trvalé klidové poloze je zobrazovaný pixel nejjasnější. Projektory založené na technologii DLP jsou kvůli využití zrcátek nazývány také systémy DMD (Digital Micromirror Device), tedy digitální mikrozrcátková zařízení.

K dosažení barevného obrazu se pro jednočipové DLP projektory používá rotačního filtru se složkami RGB, podobně jako u LCD technologie. V případě, že je projekční zařízení osazeno třemi mikrozrcátkovými součástmi, jsou tyto filtry statické a každý čip se stará o samostatnou barevnou složku (červenou, zelenou a modrou).

Hybridní projektory využívající služeb dvou DLP čipů, fungují opět poněkud odlišně. Zdrojové bílé světlo je rozloženo na základní dvě složky žlutou (R a G) a purpurovou (R a B). Jeden DLP čip se pak stará o vytváření červené složky a druhý střídavě pomocí rotačního filtru o složky zbývající (modrou a zelenou). Tímto způsobem se dosahuje vyššího jasu a rovnoměrnějšího obrazu než u jednodušších jednočipových DLP zařízení.

Z výše uvedeného přehledu dostupných technologií lze usoudit, že nejstabilnější a nejkvalitnější obraz je generován prostřednictvím tříčipových DLP systémů, ovšem ty zase patří k těm finančně nejnákladnějším řešením. Přesto však u všech DLP systémů platí výhoda vyšší světelnosti a kontrastu, než je tomu u projektorů spoléhajících na technologii LCD. Další výhodou jsou i miniaturní rozměry, díky kterým je možné vyrábět projektory zase o něco menší, než tomu bylo doposud. Toto je také zřejmě jeden z hlavních důvodů, proč firma Texas Instruments před pár lety přišla s návrhem DLP technologie.

Laserový projektor

Donedávna představovalo DLP nejmodernější projekční technologii, ale časy se mění a světlo světa spatřily první výrobky založené na principu laseru. Zatím se vám hned tak do rukou nedostanou, ale již existují a v budoucnu světem docela jistě zahýbají.

Laserové mašinky fungují podobně jako klasické televizory, vykreslující obraz najednou, pomocí jediného elektronového svazku mířícího na luminofor stínítka. Laserový projektor vytváří obraz také jediným svazkem (laserem), který je pomocí rotujícího mnohostranného zrcadlového hranolu a jednoho galvanicky rozkmitaného zrcátka velmi rychle vychylován po celé dráze obrazu. Ten je postupně celý vykreslen v tak krátkém časovém úseku, že díky setrvačnosti lidského oka se zdá obraz kompletní. O intenzitu laserového paprsku se stará akustickooptický měnič, který zabezpečuje odklonění části laseru podle intenzity (jasu) udané videosignálem. Do strany vychýlená část laseru je pohlcena a jen neodkloněný zbývající paprsek je promítán na plátno. Na tomto principu je založen jednobarevný laserový projektor. Více barev je možné dosáhnout použitím tří separátních laserových paprsků v základních barvách RGB. Každý paprsek prochází svým akusticko-optickým měničem, po jehož průchodu je zkorigován na příslušnou jasovou hodnotu. Pomocí zrcadel se sloučí jednotlivé laserové svazky do jediného bodu neboli pixelu a ten je přiveden do vychylovací aparatury zrcátek.

Výhody laserového projektoru jsou poměrně značné, jednak je to vysoký kontrast a kvalita obrazu, ale laser přináší i docela jiné překvapivé vlastnosti. Vzhledem k tomu, že se laserové světlo nerozptyluje, není potřeba obraz při změně projekční vzdálenosti zaostřovat. Obraz je zkrátka zaostřen vždy. Z toho také plyne možnost promítat na velmi nerovné povrchy, a to i tam, kde si jiné technologie projektorů nepříjemně lámaly zoubky. Promítat na vlající vlajky, prapory nebo obří vodopády či kopule výškových budov není nejmenší problém. Vytvořit projekci obřích rozměrů, např. na velké domy s nerovnostmi, a to při velmi dobrém zaostření obrazu není problém. Je bez pochyb, že laserová projekce má před sebou velmi slibnou budoucnost. Sice jsou (zatím) laserové projektory do jistých mezí limitovány, ale kdo ví, až třeba jednou uvidíte pěknou reklamu smějící se na vás z mráčku plovoucího na nebi, pochopíte, že čas science-fiction je realitou. A proč by to mělo skončit jen u mraků? Proč nenasvítit rovnou Měsíc? Sám sice funguje jako přírodní projektor nebo reflektor, chcete-li, ale jste si jisti, že to technika také jednou nezvládne? 1 0767/BAM o

Slovníček pojmů

CRT (Cathode Ray Tube) - označení pro obrazovku na bázi elektronového děla, obrazovka je "baňka", na jejímž konci je umístěno elektronové dělo. Svazek elektronů dopadá na stínítko umístěné v přední části obrazovky. Po dopadu elektronů na luminofor je emitováno nábojem světlo patřičné intenzity, podle síly elektrického náboje. Paprsek je postupně vychylován elektromagnetickou soustavou po celé ploše obrazovky, a tak vykreslí celý obraz. Protože se vše děje ve velmi krátkých časech, zdá se, že je obraz na obrazovce stále, a ne, že je generován v podstatě jen jediným rychle se pohybujícím bodem.

LCD (Liquid Crystal Display) - označení pro zobrazovací jednotku využívající pro vytvoření obrazu tekutých krystalů. Klasické použití je např. v kalkulačkách, digitálních hodinkách a ve speciální úpravě i v projektorech.

DLP (Digital Light Processing) - označení pro digitální způsob zpracování světla. Technologii vyvinula společnost Texas Instruments přímo pro použití v projektorech. Je založena na principu mikrozrcátek.

DMD (Digital Micromirror Device) - jiné označení pro technologii DLP, nebo také přímé označení přímo čipů DLP, osazených mikrozrcátky.

D-Sub (VGA) - klasický analogový 15pinový standard pro přenos obrazu, většinou z počítače. Proto je také označován často jako VGA, podle standardu videokarty.

DVI - relativně nové rozhraní pro přenos digitálního obrazu, začíná se objevovat u LCD i některých CRT monitorů a nově také u projektorů. Některé videokarty jsou také tímto rozhraním osazeny. Zatím existuje DVI specifikace ve variantách: DVI-D, DVI-D a DVI-V.

Efekty - efektem se označuje v případě projektorů jakákoliv transformace či operace s obrazem a dokonce i zvukem, kterou může uživatel v případě zájmu využít pro vylepšení výsledku prezentace. Mezi efekty řadí výrobci např. i překrytí videosignálu jednolitou plochou, vypnutí ozvučení, zastavení obrazu v jednom snímku, obraz v obraze, převrácení obrazu, zvětšení a podobně.

HDTV (High Definition Television) - nejnovější norma přenosu obrazu, vyvinuta v Japonsku. I když Japonsko stále používá i NTSC, pomalu se snaží přejít na tento protokol podporující vysoké rozlišení obrazu, kvalitu barev a poměr obrazu 16 : 9.

Kompozitní video - nejběžnější, ale také méně kvalitní přenosový standard videosignálu, než je např. S-Video. Výhodou je jeho široká rozšířenost dokáže jej zpracovat téměř každý videosystém. Pro přenos obrazových informací je využito pouze jednoho datového vodiče.

NTSC (National Television Society Comittee), - nejstarší norma ustanovená americkými vědci v padesátých letech. I přesto, že je oproti PAL zastaralejší, je stále dosti využívaná, např. v Americe a Austrálii.

PAL (Phase Alternating Line) - norma pro kódování obrazu, např. pro televizní vysílání. Vyvinula ji německá firma Telefunken a v současnosti ji používá více než šedesát zemí světa. Česká republika je od roku 1990 jednou z nich. Systém vychází z dřívějšího NTSC a odstraňuje jeho nedostatky. Obraz je rozložen do 25 snímků za vteřinu, které jsou vysílány po půlsnímcích s frekvencí 50 Hz.

RGB - signál složkový formát pro přenos obrazu využívající tří datových vodičů. Každý nese informaci o základní barvě R, G a B. U některých zařízení je z důvodů synchronizace (např. u některých monitorů připojených přes konektory BNC) použito více kabelů, až pět, kdy zbývající dva udávají informace o vertikální a horizontální obnovovací frekvenci.

SECAM (Séquentiel Couleur á Mémoire) - přenosová norma obrazu francouzské výroby, dříve používaná i v České republice. Dnes je nahrazována modernějšími formáty.

S-Video - složkový standard pro přenos signálu, je kvalitnější než kompozitní video. Využívá dvou vodičů, z nichž jeden nese informaci o jasu a druhý o barevných složkách. S-Video je lepším analogovým standardem pro použití s S-VHS, Hi8 a DV zařízeními.

Svítivost - světelný výkon projektoru, udáván je v ANSI lm. Vyjadřuje výslednou světelnou sílu. Tento údaj je přesnější než zavádějící výkon projekční lampy ve wattech. Různé technologie totiž mají každá jinou spotřebu světelného výkonu neboli jiné ztráty při vytváření obrazu na plátně.

VGA, SVGA, XGA, SXGA, UXGA - zkratky označující jednotlivá ustálená rozlišení používaná u počítačů. Označení se však používá nejčastěji ve spojitosti PC a projektorů nebo LCD plochých panelů, někdy i u digitálních fotoaparátů.

Y/C - Jiné označení formátu S-Video, někdy se bere, že Y/C označuje přímo formát a S-Video pouze kulatý konektor protokolu Y/C. Ve skutečnosti se jedná se o tentýž formát složkového přenosu obrazu. Tedy S-Video a Y/C je totéž.

Zadní projekce - některé projektory dokáží stranově převrátit promítaný obraz a tím je možné je použít pro zadní projekci. Obraz se promítá zezadu na plátno a divák jej sleduje skrze projekční plochu.

Zoom - projektory dokáží promítat obraz v různých velikostech, na nastavení optiky záleží, jak velké zvětšení bude. U přenosných zařízení bývá optický zoom v maximu cca 1,3x, u větších produktů je zoom samozřejmě i vyšší. Digitální zoom je však něco jiného, zde se jedná o efekt, kdy je výřez obrazu zvětšen pouze digitálně, takže kvalita obrazu je v místě zvětšení nižší než při optickém zoomu. Efekt se používá nejčastěji jako lupa pro upozornění na zajímavý výřez obrazu.

§§§§§


PC World ToP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák

c02p0771

V prvním čísle roku 2002 vám v rámci srovnávacích testů TOP přinášíme novinky hned ze čtyř kategorií. Mezi plochými patnáctipalcovými displeji vám představíme několik žraloků, kteří, především díky agresivní ceně a dobrému výkonu, mohou znamenat průlom v oblasti domácích zobrazovacích zařízení. Díky značnému poklesu ceny je dnes totiž možné zvolit LCD monitor se sedmnáctipalcovou viditelnou úhlopříčkou jen o pár tisíc korun dražší, než kolik stojí klasické monitory obrazovkové. Ve velkém testu grafických karet převládají tento měsíc akcelerátory označené názvem Titanium, tedy inovované karty založené na čipu společnosti nVidia. Většina těchto čipů pochází ze starší řady GeForce2, ale jsou mezi nimi i novější karty z třetí generace GeForce3. Zajímavou novinkou je pak vítěz našich testů, karta postavená na grafickém čipu ATI Radeon 8500, která kombinuje špičkový výkon s příjemnou pořizovací cenou. V kategorii domácích počítačů jsme tentokrát za pomoci nových benchmarků zkoumali čtyři sestavy. Výčet doplňují dvě laserové tiskárny, určené především pro malé kanceláře či náročnější domácí provoz.

HP LaserJet 1000W

Novinka společnosti Hewlett-Packard doplňuje dříve uvedené dražší produkty řady HP LaserJet 1200. Model 1000W využívá podobné konstrukce se spodním podavačem pro 250 archů papíru, horní výstup však má kapacitu jen 125 výtisků. HP LaserJet 1000W je GDI zařízení určené pro počítače s operačním systémem Windows 98/ME/2000 a XP, standardně je vybaveno procesorem s frekvencí 48 MHz a vyrovnávací pamětí 1 MB RAM bez možnosti dalšího rozšíření. Propojení s počítačem zajišťuje speciální kabel, který se na straně PC zasunuje do portu USB a v tiskárně do paralelního portu. Rychlost opakování 10 stran A4 za minutu a poskytované rozlišení 600 x 600 dpi (vylepšované technologií HP Ret na třídu 1 200 dpi) dnes patří jen k průměru. Kvalita výstupu tomuto rozlišení odpovídá, je tedy zcela dostatečná pro tisk dokumentů a jednoduché grafiky, u celoplošných fotografií se však mohou objevit stopy rastrování. Při testu nás překvapila rychlost zpracování jednotlivých tiskových úloh, která se pohybovala od 13 sekund u prostého ASCII textu do 17 sekund u celostránkové fotografie. Rychlost zpracování je však závislá i na počítači, k němuž je zařízení připojeno. Zařízení má předpokládanou měsíční zátěž 7 000 výtisků a náklady na tisk činí 0,75 Kč na stranu A4 při standardním 5% pokrytí. HP LaserJet 1000W je v současné době nabízena za 11 761 Kč. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Brother HL-1450

Ani firma Brother při uvádění nových produktů nezůstává pozadu. Tiskárna HL-1450 se v nabídce prodejců objeví v lednu 2002 a doplní dříve testovaná zařízení s rychlostí opakování 10 a 12 stran za minutu. Ve stejném kabátě modelové 12XX řady se ukrývá rychlejší tisková mechanika, která vám nabídne opakování 14 stran A4 za minutu a hardwarové rozlišení 1 200 x 600 dpi. Paměť 8 MB RAM je možné rozšiřovat na celkovou kapacitu 36 MB, uživatele potěší přítomnost paralelního portu, univerzálního sériového rozhraní a volitelného síťového rozhraní, stejně jako podpora operačních systému Windows 95/98/Me/2000 a NT 4 na PC a Mac OS 8.6 nebo novější na počítačích Macintosh. Emulace PCL6 a BR-Script 2 (firemní PostScript Level 2) jsou doplněny nastavením IBM Proprinter XL nebo Epson FX--850. Zásuvku spodního podavače pro 250 listů papíru a štěrbinu pro samostatné listy nebo obálky lze volitelně rozšířit o další spodní podavač, který kapacitu médií zvýší na 500 archů. Výstup na horní straně tiskárny je připraven pro 250 výtisků. Mezi kladné rysy je možné zařadit vysokou kvalitu výtisků. Proti dříve testovaným produktům Brother byl model 1450 rychlejší při tisku dokumentů a ASCII textu a překvapivě pomalejší ve zpracování grafiky. Na zařízení s provozními náklady 0,77 Kč na stranu A4 (při 5% pokrytí) je poskytována 12 měsíční záruka. Pořizovací cena byla stanovena na 17 690 Kč. 1 0771/BAM

Kvalita tisku:H H H H I

Provozní náklady:H H H I I

Cena vč. DPH: 17 690 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák

c02p0768

Hercules 3D Prophet III Titanium 500

Již několik měsíců se na poli grafických karet všemožně skloňuje slovo Titanium, tedy označení nových grafických čipů firmy nVidia. Hned jako první se nám dostala do rukou karta Hercules 3D Prophet III Titanium 500 s vlajkovou lodí nVidie, čipem Titanium 500. Jeho jádro pracuje na frekvenci 240 MHz, což je 20% nárůst oproti klasickým kartám GeForce 3. Jistého pokroku se dočkaly i paměti (64 MB DDR), které si polepšily o cca 9 % a "šlapou" na 500 MHz. Vyjma těchto dvou zlepšení a jistého zlevnění (nejnovější GeForce 3 karty se v době svého startu prodávaly za více než 20 000 Kč) se ale žádné další inovace nekonají. Tento Hercules nijak nevybočuje z klasické koncepce firmy Guillemot. Na zadním panelu modrého AGP akcelerátoru nalezneme tři výstupy. Klasický D-SUB pro připojení CRT monitoru, digitální DVI pro LCD panely a S-Video TV--OUT. V softwarovém vybavení karty nalezneme ovladače pro většinu operačních systémů, prográmek Hercules 3D Tweaker pro přetaktování a DVD přehrávač PowerDVD. Výkonově karta nezůstala pozadu za očekáváním. V testu 3DMark2001 získala v rozlišení 1 024 x 768 celkem 7 888 bodů (16-bit) resp. 7 727 bodů (32-bit) a v demu hry Evolva 180,8 fps v rozlišení 1 024 x 768 bez a 110,1 fps se zapnutou funkcí DotBumping. Také test v Quaku III dopadl na jedničku a Hercules zobrazil při minimálních detailech v 1 024 x 768 (16-bit) úctyhodných 197,9 snímku za vteřinu.

Hercules 3D Prophet II Titanium

I druhá grafická karta od společnosti Guillemot se může pochlubit přídomkem Titanium. Na rozdíl od horního modelu však nenajdete na desce čip GeForce3, ale jeho předchůdce GeForce2. Jádro akcelerátoru GeForce2 Titanium pracuje na frekvenci 250 MHz a 64MB DDR paměti pak na frekvenci 400 MHz. Výkonově se tedy tato karta může zařadit o jednu příčku nad GeForce2 Pro, první místo mezi dvojkami jí však nenáleží. To si uchová GeForce2 Ultra, která při stejné frekvenci jádra používá 460MHz paměti, a tudíž nabízí vyšší výkon. Podle provedených testů jde o cca 10-20% rozdíl. Podíváme-li se zblízka na zadní panel karty Hercules 3D Prophet II Titanium, nenalezneme oproti výkonnější pětistovce žádné rozdíly. Jeden analogový výstup D-SUB pro CRT monitor, jeden digitální pro LCD a S-Video. Shodná je i programová výbava. Dvě CD s ovladači, Hercules 3D Tweakerem a DVD přehrávačem PowerDVD. Při měření výkonu jsme brali v potaz, že jde o kartu s GeForce2 čipem a neočekávali jsme tak vysoké výsledky, jako předvedl Hercules 3D Prophet III Titanium 500. I přesto a vzhledem k ceně jsou naměřené výsledky poměrně slušné. V 3DMarku2001 získal 4 998 bodů v 16 bitech a 4 068 bodů v 32bitové barevné hloubce. Evolva zvládla v rozlišení 1 024 x 768 (16bit) zobrazit 117 fps s vypnutým DotBumpingem a v Quake III při minimálních detailech a v rozlišení 1 024 x x 768 (16bit) 178,1 fps.

WinFast Titanium 200 TDH

Grafický akcelerátor od Leadteku s názvem WinFast Titanium 200 TDH je první ze dvou karet s novým čipem nVidia GeForce3. Ten nese označení Titanium 200 a je papírově nejslabším z rodiny GeForce3. Základní parametry nového čipu jsou následující. Jádro je taktováno na frekvenci 175 MHz a 64 MB DDR paměti na 400 MHz. Teoreticky by tedy měla zaujmout až třetí místo mezi grafickými čipy nVidia GeForce3. Vzhledem k tomu, že klasické GeForce3 se ale přestanou prodávat, stane se Titanium 200 levnější variantou svého pětistovkového kolegy. Konfigurace výstupů karty je naznačena zkratkou, která představuje TV-DVI-Hardware Monitor. To v praxi znamená, že na zadním panelu naleznete jak klasický D-SUB konektor, tak DVI pro digitální připojení LCD displeje a S-Video TV výstup. Nechybí ani redukce z cinch na S-Video a S-Video a cinch kabely. V krabici s kartou dále naleznete CD z ovladači a DVD přehrávačem a dvě CD s plnými verzemi her. Tou první je akční Gunlok, druhou pak DroneZ, hra vyvíjená především pro předvádění vyspělých funkcí čipu GeForce3. Při benchmarkování karty jsme získali následující výsledky. V 3DMarku 2001 ve standardním rozlišení 1 024 x 768 to bylo 5 306 bodů při 32bitové a 5 547 bodů při 16bitové barevné hloubce. V Evolvě zaznamenal WinFast Titanium 200 TDH 144,9 snímku za vteřinu a v Quaku III (1 024 x 768 x 16) se kartě podařilo získat 170,9 fps.

Creative 3D Blaster GeForce2 Titanium

Společnost Actebis dodala do TOPů grafickou kartu Creative 3D Blaster GeForce2 Titanium, osazenou starším čipem GeForce2. Ten se tak tento měsíc stává, i přes své poměrné stáří, nejčastěji testovaným typem grafického procesoru, což je však, zvláště přihlédneme-li k jeho poměrně atraktivní ceně, celkem pochopitelné. Stejně jako u ostatních modelů, i dvojkové Titanium od firmy Creative, usazené právě v tomto akcelerátoru, nabízí následující parametry. Jádro grafické karty pracuje na frekvenci 250 MHz a 64 MB DDR paměti na 400 MHz. Konfigurace výstupů na sytě červené desce grafického akcelerátoru nabízí připojení klasického CRT monitoru přes D-SUB konektor, televize přes S-Video a cinchový AV-OUT. Ke kartě nejsou dodávány žádné redukce ani další kabely. V softwarovém vybavení naleznete ovladače pro většinu současných operačních systémů a dvě plné hry. První z nich je závodní E-racer a druhou pak akční Incoming Forces: Deliverance. Ve výkonnostním testu si grafická karta Creative 3D Blaster GeForce2 Titanium podle očekávání vedla přibližně stejně jako obdobný produkt od firmy Guillemot. V programu 3DMark 2001 získala v barevné hloubce 16 a 32 bitů při rozlišení 1 024 x 768 hodnocení 5 006, resp. 4 183 bodů. V testu her Evolva (bez zapnutého DotBumpingu) a Quake III Arena zobrazila karta při shodném rozlišení a 16bitové grafické hloubce 128,2 a 190,2 snímku za vteřinu.

Club 3D Radeon 8500

Zajímavou grafickou kartu do testů poskytla Libra Electronics. V záplavě všech Titanií od nVidie se k nám totiž dostal i velice zajímavě vypadající Radeon 8500. Ten by podle výrobce (ATI), měl na trhu být vážnou konkurencí právě pro Titanium 500. Za podstatně nižší cenu totiž nabízí přibližně stejný výkon. Jádro karty s 60 miliony tranzistory pracuje na frekvenci 275 MHz a 64 MB DDR paměti na frekvenci 550 MHz. RAMDAC převodník je taktován na 400 MHz. Oproti svému rivalu využívá pro FSAA metodu zvanou SmoothVision (taktéž založenou na MultiSamplingu), která bohužel nedosahuje takových kvalit jako Quincunx od nVidie. Zajímavostí je, že při maximálně kvalitním anizotropickém filtrování ztrácí Radeon 8500 pouze 5 % výkonu. Při podobné zátěži ztrácí Titanium 500 více než 15 %. Za pomoci technologie HydraVision nabízí karta zapojení dvou displejů najednou. S kartou se dodávají ovladače (doporučujeme stáhnout si novější verzi), DVD přehrávač PowerDVD 3.0 a plnou verzi akční hry Rune. Nechybí ani redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na cinch a S-Video a cinch kabely. Svým výkonem nás karta překvapila. V 3DMarku 2001 získala 8 158 (1 024 x 768 x 16) a 7 624 (1024 x 768 x 32) bodů a v demu Evolvy bez DotBumpingu zobrazila 182,3 fps. V Quake III Arena byl výsledek při rozlišení 1024 x 768 190,8 fps. Max Payne zaznamenal v rozlišení 1 024 x 768 x 32 framerate 36,1 fps.

Club 3D GeForce2 Titanium

Třetí grafickou kartou s papírově nejméně výkonným čipem Titanium je model Club 3D GeForce2 Titanium od firmy PowerColor. Ten do testu zapůjčila českobudějovická společnost Libra Computers. Stejně jako u předchozích modelů, i u této karty "tepe srdce" rychlostí 250 MHz a 64 MB DDR paměti jsou taktovány na 400 MHz. O konverzi digitálního signálu se stará 350MHz RAMDAC převodník. Na zadním panelu grafické karty naleznete dva výstupy. Jeden je určen pro připojení klasického CRT monitoru či analogového LCD panelu, druhý pak umožňuje přes S-Video konektor vyvést signál např. do televize. V krabici s kartou je navíc přibalena i redukce cinch S-Video a cinchový kabel. Co se týče softwaru, jsou ke kartě přiložena dvě CD s ovladači pro většinu současných operačních systémů a DVD přehrávačem WinDVD. V syntetickém benchmarku 3DMark 2001 získala karta v rozlišení 1 024 x 768 při barevných hloubkách 16 a 32 bitů 4 169, resp. 4 925 bodů. Herní testy pak ukázaly následující výsledky. V Quaku III zobrazila karta v rozlišení 1 024 x 768 a 32bitové barevné hloubce 121,2 fps a při stejných podmínkách ve hře Max Payne pak 30,4 fps. V demu Evolvy jsme získali výsledek 125,9 snímku za vteřinu. I když je zřejmé, že výkonnostně karta svým kolegům od ostatních výrobců stačí, je podstatné, že při její koupi ušetříte kolem 2 000 Kč. Budete se ale muset obejít bez DVI výstupu a plných her.

Creative 3D Blaster GeForce3 Titanium 200

Druhou a poněkud "našláplejší" kartou od společnosti Creative je model Creative 3D Blaster GeForce3 Titanium 200. V tomto případě jde opět o variantu 200, tedy jakýsi střed mezi novými Titanii. Jádro grafiky pracuje na frekvenci 175 MHz, 64 MB DDR paměti s Light Speed Memory Architecture HRAA (3,8 ns, 6 400 MB/s) na frekvenci 400 MHz. Výkonově a cenově stojí tedy tato karta na chvostu pelotonu rodiny GeForce3. Výsledky testů jsou však velmi podobné klasické GeForce3, jejíž cena je (do vyprodání zásob) stále o trochu vyšší. V 3DMarku 2001 získala karta v rozlišení 1 024 x 768 x 16 celkem 6 638 bodů, v Evolvě ve stejném rozlišení pak zobrazila 146,1 fps. Podobně dobrý výsledek jsme pak zaznamenali i v 1 024 x 768 x 32 u Quaka III (152,5 fps) a Maxe Payna (43,7 fps). Karta je vhodná jak pro připojení analogového monitoru přes D-SUB konektor, tak i LCD panelu přes DVI. Na zadním panelu nechybí ani S-video konektor, přes nějž můžete poslat videosignál z karty např. do televize. Bohužel na kartě není cinchový výstup a redukci byste také v krabici hledali marně. Je to poněkud zvláštní, neboť karta Creative 3D Blaster GeForce2 Titanium cinchový AV-OUT má. V softwarovém vybavení karty nalezneme dvě plné hry E-Racer a Incoming Forces: Deliverance, a nechybí samozřejmě ani patřičné ovladače. Bohužel karty Creative jsou v testech jediné, u nichž chybí softwarový přehrávač DVD.

Sparkle GeForce2 Ti

Jednoznačně nejpříznivější cenou se v těchto testech blýskl grafický akcelerátor Sparkle GeForce2 Ti, jejž do TOPů zapůjčila firma ELAP. Životní funkce karty zajišťuje jádro pracující na frekvenci 250 MHz a 64 MB DDR paměti taktované na 400 MHz. Výstupy videosignálu nalezneme pouze dva. Běžný patnáctikolíkový D-SUB a S-video. Cinchový výstup karta nenabízí a v balení není ani redukce z S-videa. Uvnitř naleznete pouze dvoumetrový S-video kabel. Softwarová výbava karty je podle očekávání redukována na minimum. Na přibaleném CD jsou k mání ovladače pro operační systémy (jako u jediné karty je zde i samostatný ovladač pro Windows XP) a DVD přehrávač. Zajímavé je, že instalační prográmek je i v češtině, při pohledu na výběr jazyka ("česki") je však zřejmé, že překlad byl ušit horkou jehlou. Výkonnostně si karta vzhledem k ceně nestojí nijak špatně. V programu 3DMark2001 zaznamenala v rozlišeních 1 024 x 768 při barevné hloubce 16 a 32 bitů 4 932, resp. 3 946 bodů. Taktéž herní testy dopadly více než dobře. V Quaku III a Maxu Paynovi zobrazila při stejném rozlišení a 32bitové barevné hloubce 111, resp. 28,4 snímku za vteřinu. V demu Evolvy (1 024 x 768) bez funkce DotBump a v 16bitové barevné hloubce je získaný výsledek 114,2 fps. To dokazuje, že při nastavené 16bitové barevné hloubce je karta srovnatelná s ostatními Titanii GeForce2, při 32 bitech o malinko zaostává.

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák

c02p0769

Compaq Pressario D300v

Zajímavou sestavu dodala do testů domácích multimediálních počítačů firma Compaq. Její odlišnost od ostatních modelů spočívá ve zvoleném displeji. Díky speciální nabídce je totiž možné tuto sestavu získat s LCD panelem namísto klasického CRT monitoru a jeho cena přitom nepřesahuje 10 000 Kč. Počítač je orientován spíše na nenáročnější uživatele. Tomu odpovídá především konfigurace. Srdcem je procesor Celeron na frekvenci 1,1 GHz a 128 MB SDRAM operační paměti. Na základní desce s čipsetem Intel 815 naleznete integrovanou grafickou (Intel 82815) a zvukovou (SoundMax) kartu. Další výbavu tvoří pevný disk o kapacitě 20 GB a rychlosti 5 400 otáček za minutu, CD-ROM mechanika Lite-On a 56k PCI faxmodem Conexant. V počítači je předinstalován operační systém Windows 98 CZ. Po výkonové stránce nepatří počítač mezi absolutní špičku a při práci s grafickými aplikacemi či ve hrách bude za konkurencí poněkud zaostávat. Pro práci s Wordem, Excelem či jednodušší zábavu však jeho výkon bohatě postačí. To ostatně dokazují výsledky v SYSMarku 2001, kde sestava nasbírala 72 bodů. Při grafických testech se projevily jisté rezervy. Počet snímků za vteřinu v Quaku III (8), Evolvě (12) a body v 3DMarku 2001 (489) jasně ukazují, že pro využití počítače v této oblasti je nutné pořídit výkonnější grafickou kartu. Vzhledem k počtu volných slotů (1x AGP, 3x PCI) je rozšiřitelnost konfigurace jen otázkou vašeho rozhodnutí.

LEO Amenity 1G6+

Po všech stránkách vyvážená sestava, určená jak pro práci v nejjednodušších aplikacích, tak pro náročnější grafické programy a nejnovější hry, to je LEO Amenity 1G6+ od společnosti LIBRA.V klasické miditower skříni je uschován výkonný procesor AMD Athlon XP 1600+ a 256 MB DDR pamětí. Obojí je vsazeno do základní desky FIC. Dále v sestavě nalezneme zbrusu novou grafickou kartu GeForce2 Titanium (64 MB DDR) a klasiku mezi zvukovkami, SoundBlaster Live Player 5.1. Ruchy a melodie k uchu uživatele přenášejí kvalitní reproduktory v konfiguraci 5.1. Pevný disk o kapacitě 40 GB v dnešní době bohatě postačí, a pokud, ne, CD-RW mechanika zajistí bezpečné zálohování dat. Druhou mechanikou, kterou na předním panelu naleznete, je DVD-ROM taktéž od Samsungu. V sestavě nechybí ani v dnešní době samozřejmý faxmodem o rychlosti 56 Kb/s a obraz zprostředkovává monitor Samsung se sedmnáctipalcovou plochou obrazovkou. Vzhledem k počtu volných PCI slotů a 3,5" a 5,25" pozic je samozřejmě možné si sestavu upravit a doplnit. Jak ukazují výsledky, výkon počítače je na velmi vysoké úrovni. V SYSMarku 2001 získal slušivých 153 bodů a v 3DMarku 2001 v rozlišení 1 024 x 768 x 32 bitů 4 119 bodů. Také počet snímků za vteřinu zobrazený při stejném rozlišení v Quaku III (113,8) a Evolvě (121,7) naznačuje, že v oblasti 3D grafiky není třeba přemýšlet o upgradu.

Alivio 5100

Zdaleka nejvýkonnější sestavou v testech je Alivio 5100 od AutoContu, které sází především na kombinaci vysokého výkonu a netradičního vzezření. Velká nálepka: "Počítač pro celou rodinu" z dálky upozorňuje, na který segment trhu společnost AutoCont zaměřila svou pozornost. Při zevrubnější prohlídce vnějšku modelu Alivio 5100 přijdeme na několik zajímavých věcí. Tou první je jakási skříňka na CD, která však nevypadá příliš bytelně a při pokusech o otevření vydává prapodivné skřípění a vrzání, jež nepředpovídá dlouhou životnost. Druhou zajímavostí je nový ATX shield, na němž jsou vyvedeny 4 USB porty namísto 2, jak tomu bývá u většiny ostatních sestav. Sestavu doprovází 19" CRT monitor Hyundai a reproduktory Labtec v konfiguraci 2.1, přičemž za zmínku stojí, že oba satelity jsou zcela ploché. Cena reproduktorů je ovšem ovlivněna netradičním designem a kvalita výšek by mohla být lepší. Uvnitř sestavy stojí za zmínku použití grafické karty s čipem GeForce3 a přítomnost modemu a vypalovací mechaniky CD-RW, ale také absence lepší zvukové karty. U počítače s touto konfiguraci a za tak vysokou cenu by rozhodně nebyl SoundBlaster Live! zbytečností. Výkon je vskutku impozantní (cena ale také). V SYSMarku 2001 získala sestava 163 bodů a neméně kvalitní je výsledek 3D grafického benchmarku. V Quaku III zobrazilo toto PC v rozlišení 1 024 x 768 x 16 úctyhodných 157,8 fps.

BRAVE BlackLine 61G6+ C

Společnost ProCA zapůjčila do TOPů sestavu BRAVE BlackLine 61G6+ C. Ta hned na první pohled zaujme především designově vydařeným 17" monitorem LG 776 FM s plochou obrazovkou Flatron. Jeho stříbrno-šedá barva vypadá mnohem lépe než běžná krémová. Navíc má tento model integrovaný mikrofon a reproduktory a na boční straně naleznete konektor na sluchátka a externí mikrofon. Sestava je tvořena procesorem Athlon XP 1600+ a 256MB DDR pamětí. Na základní desce Soltek SL-75DRV s čipsetem VIA Apollo KT266 je integrována zvukový kodek AC \97, avšak vzhledem k využití výkonnější PCI karty je v sestavě pouze do počtu. Grafický výkon obstarává akcelerátor GeForce2 MX-400, který ideálně kombinuje cenu a výkon. Ve výčtu komponent by neměl chybět modem, a samozřejmě i CD-ROM mechanika. Sestavu doprovázejí reprobedny Creative FPS1600 v konfiguraci 4.1, které svým výkonem pro nenáročného uživatele bohatě stačí. 3 volné PCI sloty nabízí dostatečné pole působnosti co do upgradu konfigurace. Výkon počítače uspokojí jak kancelářské programy, tak i grafické aplikace a nejnovější hry. V programu SYSMark 2001 získala sestava 154 bodů, v 3DMarku 2001 jsme naměřili 2 501 bodů. Při herním benchamrku v Quaku III a Evolvě zobrazilo toto PC v rozlišení 1 024 x 768 x 16 bitů 94,4, resp. 60,5 snímku za vteřinu. To je výsledek poměrně slušný, i když s o krapet dražším Titaniem by byl určitě lepší. Záleží na tom, zda jsou hry to, proč počítač potřebujete.

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák

c02p0770

ViewSonic VE150m

Co říci o tomto "lowendu" s trojicí rozdováděných barevných opeřenců v logu? Má bezchybný obraz, je teprve třetím LCD panelem v historii, který obdržel maximální možné hodnocení v testu kvality obrazu (připomeňme, že těmi dalšími byl Dell a ještě jeden ViewSonic). Bez zaváhání prošel jak testem čistoty obrazu a čitelnosti textu, tak jsme museli výborně ohodnotit i výsledky automatického nastavení parametrů obrazu jako je fáze, časování a barevnost. Pro přehrávání filmů má dokonce speciální režim, ve kterém jsou body jakoby lehce rozmazané, což snižuje pocit "kostičkování" (viditelných kvantizačních bloků kompresního algoritmu), běžně rušícího sledování nejnovějších trháků na LCD panelu. Malé výtky můžeme mít k ovládání, které je relativně přijatelné, bohužel s trochu pomalejší reakcí. Na čelním panelu jsou umístěna i přímá tlačítka pro regulaci hlasitosti a jedno pro okamžité ztlumení, například při nečekaném telefonátu (funkce Mute). Zajímavá je i konstrukce monitoru, který obsahuje reproduktory integrované přímo v panelu. To umožňuje montáž na zeď se zachování zvukového výstupu, montážní otvory podle VESA jsou v této třídě naprostou samozřejmostí. Příjemnou drobností je určitě šance získat celý panel v černé barvě, což může lépe ladit třeba s designem kanceláře. Celkově je tedy ViewSonic VE150m panelem s ideálním obrazem za poměrně dobrou, i když ne nejnižší, cenu.

Hercules Prophetview 720

Úplným nováčkem v našich testech rozhodně není Hercules Prophetview 720. Už jednou se objevil v samostatném testu v PC WORLDu, když nás zaujal sám o sobě, a dnes se utkává tváří v tvář konkurenci. První, co na tomto monitoru zaujme, je bezesporu jeho design. Slušivě modrý rámeček a matovaná kovová nožka ve tvaru bumerangu nenechávají nikoho na pochybách, že v designu monitor Hercules rozhodně nezaostává. O to více pak potěší také velmi dobré technické parametry, ať už se jedná o ultrakrátkou dobu odezvy kolem 25 ms, či kontrastní poměr 300 : 1, které ve spolupráci s kvalitní elektronikou poskytují velmi dobrý obraz. Potěšitelné je, že vysoké kvality zobrazení tak dosahují nejen high--endové, ale též průměrné grafické adaptéry. Za zmínku stojí i velmi nízká hmotnost, která činí pouhých 3 500 gramů, a také cena, s níž Guillemot, do jehož koncernu Hercules patří, přidělává vrásky na čelech mnohých konkurenčních producentů. Těžko se pak lze divit zájmu, jaký o tento panel projevují zákazníci.

iiyama AX3816U

Vzhledem k masivnímu nástupu LCD monitorů je pochopitelné, že svá produktová portfolia v tomto oboru rozšiřují i tradiční výrobci, jako japonská iiyama. Kéž by všichni zaváděli tak levné a kvalitní produkty, jako je právě testovaný model AX3816U! S novým modelem přišla dlouho očekávaná změna především v ovládání. Ke tradičním třem tlačítkům přibylo další, určené pro rychlé automatické nastavení obrazu, jehož funkci nelze ohodnotit jinak než jako výbornou. Také menu se radikálně změnilo a místo dvou oddělených obrazovek přichází klasická "pseudorotační" nabídka, ve které se prostřednictvím dvou směrových tlačítek dá velmi snadno posunovat. Funkce zahrnují vše potřebné, až k uživatelskému nastavení barev. Lehké bodové ztráty utrpěla iiyama za další možnosti připojení, které nejsou v podstatě žádné. O videovstupu se v této cenové kategorii nedá mluvit, i když audio trochu schází. Co však neschází, je rozhodně výborná kvalita obrazu a velmi věrný pocit při přehrávání videa.

LiteOn LitePanel 150AT

Jedním z nejlevnějších LCD panelů, který byl poprvé k vidění na letošním Invexu, je LitePanel 150AT. Nedá se sice říci, že by měl úplně ideální obraz, ale v této cenové kategorii lze ještě přimhouřit oko. Na druhou stranu pochopitelně potěší, že mu nechybí integrované reproduktory v noze monitoru, jejichž hlasitost lze ovládat i z obrazovkového menu. To bohužel není zcela intuitivní a snadno ovladatelné, a to i přesto, že jsou k dispozici celkem 4 tlačítka. Zřejmě největším prohřeškem proti konvencím příjemného ovládání je úplná absence tlačítka pro automatické nastavení obrazu, tuto funkci je tedy možné vyvolat pouze z menu. Jednoznačně příjemným parametrem LitePanelu 150AT je jeho cena, která se pohybuje na samé dolní hranici současného spektra LCD panelů. Jestliže tedy chcete LCD panel, který vás bude stát opravdu málo, a uvažujete třeba o montáži na zeď či na speciální stojan (má otvory podle VESA specifikace), mohl by být tento model od společnosti LiteOn velmi zajímavou alternativou.

UMAX Prisma 1502

Český UMAX rozšířil své portfolio produktů o nové LCD monitory. Vybavenějším zástupcem kategorie patnáctipalcových displejů je Prisma 1502, kterou od mnohých konkurentů odlišuje především možnost vstupu videosignálu pomocí kompozitního či S-video konektoru. Elektronika displeje dovoluje zobrazit 18bitovou barvu v paletě celkem 262 144 barev, což je sice více, než časté 16bitové zobrazení, ale i tak je v monochromatickém přechodu znát barevný posun. Doba response 40 ms odpovídá 25 snímkům za sekundu, při přehrávání videa jsou spíše než problém s plynulostí znatelné kvantizační bloky. Zajímavý je bezesporu stojan, který jednak obsahuje pravý reproduktor, ale také dovoluje sklápění obrazovky vzad. Druhý reproduktor je umístěn přímo pod panelem. Ovládání je průměrně snadné, k dispozici jsou i rychlé volby automatického nastavení a zdroje signálu, avšak příslušná tlačítka jsou popsána pouze v manuálu, ale ne na monitoru. Hledáte-li LCD se zajímavým designem a možností videovstupu, uvažujte o UMAX Prisma 1502.

Compaq TFT5015

Ať už uvažujete o některém z počítačů Compaq Presario či vás zaujala prostě jen značka Compaq, rozhodně by vaší pozornosti neměl uniknout displej značky TFT5015. Je totiž s přehledem jedním z panelů s vůbec nejlepší kvalitou obrazu, kterou jsme měli možnost vidět. Zároveň překvapí příjemným, živým zobrazením barev a velmi rovnoměrným podsvícením. Fascinující je také obrovské množství funkcí, mezi nimiž nechybí ani volba usnutí monitoru v udanou denní či noční dobu. Radost jen poněkud kalí menu, jehož zobrazování je opravdu velmi, velmi pomalé a nepomůže mu ani ovládání pomocí pouhé trojice tlačítek. Přesto však v testech kvality nezaváhal, a zvlášť pohled na brilantně provedený přechod v šedé škály od nesvětlejších odstínů do naprosté temnoty provedl velmi dobře. Stejně tak jsme ocenili i kvalitní zobrazení komprimovaného videa a tak se Compaq TFT5015 stává alternativou nejen pro kancelářské monitory, ale také příjemnou volbou do domácího prostředí, kde může zaujmout třeba svou čistou linií.

ERD WP15P

Přiznejme si, že se značkou ERD se na našem trhu LCD monitorů setkáváme vůbec poprvé. Setkání je to však o to zajímavější, že právě testovaný panel patří svými udávanými parametry mezi ty vůbec nelepší produkty. Ne snad kontrastem či jasem, které jsou poměrně standardní, ale spíš doba odezvy na úrovni 15 ms ho v této disciplíně pasuje na jednoznačného favorita. Ovládání panelu je relativně dobré, opět se však výrobce neobtěžoval s popisem příslušných kláves rychlé volby automatického nastavení, resp. volby vstupního signálu. Na této funkci je však pikantní především to, že jinými vstupy než klasickým analogovým VGA ERD WP15P vůbec nedisponuje. Zjevně tedy tento relikt zůstal ve firmwaru jako vzpomínka na silnější varianty tohoto panelu, které mají možnost práce s analogovým videem ve formátu S-video. Stejný důvod zřejmě vedl výrobce k tomu ponechat v noze mřížky pro výstup zvuku z reproduktorů, i když žádné reproduktory zabudovány nejsou. Otvůrky tedy zůstávají jen jako zajímavý estetický doplněk.

Fujitsu Siemens 38B1

Model 38B1 přicházel na testy s aurou velmi levného značkového displeje. Během našeho hodnocení se nejen potvrdila jeho opravdu velmi příjemná cena, ale zároveň se také ukázalo, že rozhodně má co nabídnout i v oblasti kvality. Jeho obraz splňuje i velmi náročné požadavky, čistota je bezchybná, automatické nastavení vyvolávané pomocí jediného přímého tlačítka nepotřebuje žádnou korekci, a stejně tak čitelnost drobného textu je na odpovídající úrovni. Menu ve stylu "pseoudorotační" nabídky se pomocí dvou směrových kláves ovládá velmi příjemně, přímá tlačítka dovolují okamžité nastavení jasu a kontrastu. Při detailnějším pohledu jak na ovládání panelu, jeho technické parametry i kvalitu obrazu, a dokonce i strukturu a design menu jsme se nemohli ubránit intenzivnímu pocitu, že nebýt viditelné značky Fujitsu Siemens, snadno bychom si jej mohli splést s taktéž testovaným monitorem iiyama AX3816U. Celkově je tedy Fujitsu Siemens jedním z nejvýhodnějších současných LCD panelů na našem trhu.

Hyundai ImageQuest L50A

Tak takhle má vypadat opravdu dobrý lowend. Je vážně dost levný, má dobrou kvalitu obrazu a na stole nezabere téměř žádné místo. Proto se v našich tabulkách dostal poměrně vysoko, i když některé jeho parametry v nás příliš důvěry nevzbuzovaly. Udávaný kontrastní poměr 200 : 1 a jas jen 200 cd/m2 jsou hodnoty, se kterými se nemůže s naprostou technologickou špičkou měřit. Stejně tak při pohledu na zadní část zaujmou konektory napájení a analogové VGA, které jsou však zcela kolmo k panelu. Jednak to není příliš praktické, a pak nemáme šanci namontovat držák podle specifikace VESA. Podobné výhrady lze mít rovněž ke stojanu, jenž přílišnou stabilitu panelu rozhodně nepřináší. Přesto nás přesvědčila zmíněná kvalita obrazu a velmi dobrá cena. Navíc si přidejte hmotnost pouhých 2,7 kg (zdroj je v tomto případě pochopitelně externí) a máte jeden z nejjednodušších panelů na trhu. Pokud chcete dát do panelu opravdu málo peněz a záleží vám na kvalitním obrazu, směle sáhněte po ImageQuest L50A. 1 0770/BAM o

§§§§§


Dřevo a plast – Hercules XPS210

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0775

Firma Guillemot dodala na náš trh novou soustavu reproduktorů s označením Hercules XPS210. Je určena především domácím uživatelům, kteří si potrpí na kvalitní designové zpracování.

V záplavě plastových reprobeden různých velikostí, tvarů a jmen působí soustava Hercules v černomodrém provedení a subwooferem z pravého dřeva opravdu impozantně. Škoda jen, že stejně jako basový reproduktor nejsou dřevěné i oba satelity. I když jsou černé, plastovost je na nich prostě znát. Jejich výhodou je možnost natočit horní reproduktor o 45 stupňů na obě strany.

Subwoofer, který funguje také jako ovladač, je dobré umístit kamsi na dosah, neboť tlačítka na úpravu hlasitosti a vyvážení výšek a hloubek patří mezi často využívaná. Oba satelity se připojují přes cinchové konektory na cca dva metry dlouhém kabelu, který je bohužel v obou reproduktorech pevně uchycen. Pro ty, kdo se nechtějí pouštět do pitvy produktu, tedy odpadá možnost vyměnit výrobcem dodávaný kabel za delší či kratší.

Po hudební stránce poskytuje soustava slušný výkon a za zmínku stojí především kvalita basů. Výkon odpovídá zaměření výrobku a v této kategorii a cenové relaci jde o nadprůměrný produkt. Pokud vám konfigurace 2.1 nestačí, může si z nabídky Hercules vybrat model XPS510 s pěti satelity.

Hercules XPS210

design

subwoofer

Cena vč. DPH: 1 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, Štefánikova 21/216, Praha 5

§§§§§


Společný bratr – Brother NH-2460

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0776

S tiskárnami Brother jsme vás již na stránkách PC WORLDu seznamovali, většinou se však jednalo o zařízení s nižší rychlostí opakování, která byla určena pro jednotlivé uživatele v malé kanceláři nebo domácnosti. Nový produkt s označením Brother HL-2460 do této skupiny rozhodně nepatří, primárně je určen k využití více uživateli a připojení do počítačové sítě. Zařízení, jehož rychlost ovlivňuje procesor RISC 200 MHz a 16 MB paměti s možností rozšíření na 272 MB, je schopno tisknout 24 stran A4 za minutu v maximálním rozlišení 1 200 x x 1 200 dpi. Měsíční zatížení tiskárny by při provozu nemělo překročit 80 000 výtisků.

Během instalace si můžete zvolit způsob připojení prostřednictvím USB, paralelního nebo sériového rozhraní, případně využít volitelně dodávanou síťovou kartu 10/100. Nabídka ovladačů s podporou Windows 95/98/2000/Me/NT4 a MacOS zahrnuje vedle driveru PCL i firemní postscrip BR Script3 a je doplněna o instalaci interaktivní nápovědy, nástrojů pro správu tiskárny připojené v síti a zajímavý program pro rychlé vytištění zpráv elektronické pošty z nastavené e-mailové schránky.

Velký kus práce odvedli vývojoví pracovníci při vymýšlení designu a technických prvků, které dosud nebyly využity u jiných zařízení. Tiskárna je na pravé straně horní plochy vybavena ovládacími tlačítky a velkoplošným displejem s alfanumerickými znaky, který nahrazuje stavové diody a svítí podle toho, v jakém režimu se tiskárna nachází. Pokud je vše v pořádku a zařízení je připraveno k tisku, je podsvícení displeje zelené barvy. V případě drobného problému, například nutnosti doplnit papír do spodního podavače, tiskárna netiskne a oranžovým podsvícením upozorňuje na nemožnost pokračovat v tiskové úloze. Závažné poruchy jsou hlášeny červenou barvou displeje, patří sem například poruchy tiskové mechaniky nebo odpojení volitelných doplňků (třeba přihrádkového výstupního podavače) za chodu tiskárny.

V základní konfiguraci lze do tiskárny založit 500 listů papíru A4 ve spodním podavači a 100 listů v předním výklopném víceúčelovém zásobníku. Výtisky přitom vystupují na horní desku zařízení s kapacitou 500 listů. Volitelná výbava zahrnuje modul pro oboustranný tisk, určený pro zasunutí do spodní podstavy výrobku, další zásuvky pro tisková média, rozšiřující kapacitu vstupu na 2 100 listů, případně horní výstupní přihrádkové zásobníky s 5 nebo 10 přihrádkami. Ve standardním režimu lze jediným stiskem tlačítka opakovat poslední tiskovou úlohu, při doplnění volitelného pevného disku je možné vybírat z větší počtu úloh i formulářů, uložených na tomto disku. Tiskárna podporuje zabezpečené zpracování soukromých dokumentů opatřených číselným kódem (zadávaným z ovladače na počítači uživatele) a disponuje vestavěným webserverem pro snadnou administraci.

Při testu stačilo na tisk prostého ASCII textu jen 10 sekund, dokument MS Word s logem a fonty písma čekání prodloužil na 13-16 sekund. Celkem 24 stran dokázala tiskárna zpracovat za 58,2 sekundy, v praktickém provozu je tedy o něco rychlejší než udává výrobce. Při zpracování vektorové grafiky potřebuje zařízení na výtisk kontrolního obrazce A4 14-25 sekund s použitím ovladače PCL a 14-16 sekund během volby postscriptu. Výtisky rastrového obrázku dokáže zpracovat v rozmezí 14 až 28 sekund podle volby pracovního rozlišení.

Základní model Brother HL-2460 se prodává za 45 994 Kč, testovaný produkt s duplexním modulem, instalovaným síťovým rozhraním a výstupním přihrádkovým zásobníkem je k dispozici za 91 770 Kč. Náklady na tisk se u tohoto velmi zajímavého výrobku pohybují na hranici 65 haléřů na stranu A4 se standardním 5procentním pokrytím.

Brother HL-2460

ovládání

rychlost zpracování tiskových úloh

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 91 770 Kč

K testu zapůjčila firma: Brother International, Veveří 102, 616 00 Brno

§§§§§


Nové skenery Umax - Umax Astra 4400/4450 a Astra 4500/4550

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0779

Dvojici nových skenerů jsme ke krátkému testu získali od společnosti Umax CZ. Po jednoduchých zařízeních pro méně náročné uživatele (např. Umax AstraSlim nebo Umax AstraNet iA101) se v nabídce firmy objevují zařízení, která standardně umožní pracovat s běžnými odrazovými předlohami, s volitelnými doplňky i s diapozitivy a negativy.

Umax Astra 4400/4450

Umax Astra 4400 se čtveřicí ovládacích tlačítek v přední části uživateli nabídne pracovní rozlišení 1 200 x 2 400 ppi hardwarově a 9 600 ppi s interpolací ve 48bitovém barevném režimu. Připojení k počítači prostřednictvím USB rozhraní vyhoví vlastníkům PC, na němž je nainstalován některý z OS Windows 98/ME nebo 2000. Pro platformu Macintosh bohužel nejsou ovladače k dispozici. Programové vybavení s českým TWAIN rozhraním VistaScan a českou uživatelskou příručkou vyhoví zákazníkům, pro něž by třeba angličtina mohla být překážkou v nákupu. OCR program s podporou národní diakritiky ABBYY FineReader doplňují editační nástroje MGI PhotoSuite SE pro úpravy obrázků a Kodak MagicMatch pro správu barevných profilů. Snadné kopírování zasláním sejmutého originálu na připojenou tiskárnu zajišťuje jednoduchý program Umax Copy Utility.

Ovladač VistaScan zřejmě vyhoví začátečníkům, pro něž je připravena jen standardní nabídka činností skeneru, nepohrdnou s ním však zřejmě ani pokročilí, kteří si mohou zpřístupnit volby pro změny vyvážení barev, jasu, kontrastu, rozlišení či inverze obrazu.

Při krátkém testu jsme mohli být spokojeni s rychlým náhledem, celková doba zpracování však byla jen průměrná. Výborné hodnocení si však skener zaslouží za přesnou práci s barvami a detaily. Při použití volitelného transparentního adaptéru, který je dodáván jako náhradní víko skeneru s prosvětlovací jednotkou, lze snímáním diapozitivů a negativů získat snímky průměrné kvality. Základní model Umax Astra 4400 je v prodeji za 5 478 Kč, rozšířený typ 4450 s transparentním adaptérem stojí 7 654 Kč.

Umax Astra 4500/4550

Druhý z dvojice nových Umaxů nese označení Astra 4500, v případě dodávaného transparentního adaptéru pak Astra 4550. Skener pracuje ve stejném rozlišení jako předchozí model, používá i USB rozhraní pro připojení k počítači, avšak kromě uživatelů PC s Windows 98/ME/2000 se z něj mohou těšit i majitelé Macintoshů s Mac0S 8.6 nebo novějším.

Tři ovládací prvky na skeneru jsou určeny pro vyvolání ovládacího programu nebo přímé odeslání předlohy e-mailem, případně zkopírování na tiskárně. Přepracované TWAIN rozhraní nabízí přehlednější nastavení všech základních funkcí snímání, jednotlivé obrazy lze třídit a prostřednictvím programu PaperCom Manager přehledně spravovat na disku. Dodávaný OCR TextBridge Classic 2.0 nepodporuje českou znakovou sadu, za příplatek lze získat náhradu v podobě OCR Recognita nebo ABBYY FineReader.

Skener pracuje velmi rychle do rozlišení 600 ppi, vyšší nastavení jej neúměrně zatěžují a v konkurenci jiných produktů stejné značky či dalších výrobců hodně ztrácí.

Schopnost přesně zachytit detaily nebo barevné odstíny je stejně vysoká jako u modelu 4400/4450. Samostatně dodávaná prosvětlovací jednotka se připojuje do konektoru v zadní části skeneru, společně s ní jsou dodávány předlohy pro současné snímání šesti negativů nebo čtyř diapozitivů. Umax Astra 4500 lze zakoupit za 6 088 Kč, dodávka zařízení s modulem pro snímání diapozitivů a negativů vyjde na 8 516 Kč. Na oba výrobky je poskytována záruka 12 měsíců, všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Astra 4400/4450

programové vybavení

kvalita zpracování barev

rychlost skenování

Cena vč. DPH: 7 654 Kč

Umax Astra 4500/4550

kvalita zpracování barev a detailů

rychlost skenování ve vysokém rozlišení

Cena vč. DPH: 8 516 Kč

K testu zapůjčila firma: UMAX Czech, a. s., Hybernská 20, Praha 1

§§§§§


Strážce pevného disku – Radix Protector

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0781

Představte si školní učebnu se dvěma desítkami počítačů. Po skončení hodiny odcházejí studenti od svých strojů, které jen s obtížemi skrývají známky citelných zásahů do systémových konfigurací, smazané soubory či jiné změny na pevných discích. A učitel výpočetní techniky několik následujících desítek minut rekonstruuje původní nastavení jednotlivých stanic.

Přitom existuje zařízení, které je schopno podobným problémům do značné míry zabránit a udržovat počítače stále v "čistém" stavu. Právě takovým systémem je karta Protector společnosti Radix. Tato izraelská firma se mimo klasického prodeje počítačových sestav a jednotlivých komponent zabývá také vývojem vlastní karty pro ochranu disku před změnami.

Co z toho vyplývá? V okamžiku instalace karty Radix Protector je aktivován systém, jehož hlavním cílem je kontrola změn na pevném disku. Pokud uživatel na partition chráněné Protectorem provede nějaké změny, počítač se chová, jako by se opravdu udály, ale jen do té doby, než je restartován. Po restartu je během velmi krátké doby (řádově sekundy až desítky sekund při větších změnách) disk vrácen do původního stavu, v němž byl při zapnutí diskové ochrany.

Praktické aplikace

Situací, ve kterých se vyplatí mít Protector, lze nalézt celou řadu. Jednoznačně na prvních místech budou školní či firemní počítače. U nich je pevně daná pracovní konfigurace a v případě jakýchkoliv zásahů uživatele během jeho pracovní doby či školní hodiny je žádoucí, aby byly pokud možno bez zbytečných investic odstraněny. A tuto funkci plní Protector téměř bezezbytku. Srdnatě odolává pokusům o nainstalování nového programu, smazání systémových knihoven, o změnu konfigurace například síťových služeb a dokonce i pokusu o formátování disku. Na první pohled to sice vypadá, že počítač svědomitě plní zadané úkoly, ačkoliv by mohly způsobit jeho nefunkčnost, ale po dalším restartu je vše v původní podobě.

Prakticky Protector chrání před řadou dalších nepříjemností: Omezuje šanci virového útoku, snižuje škody způsobené náhodným smazáním souborů, bezpečně opravuje následky výpadku proudu a další.

Nastavení prostředí

Je jasné, že k tomu, aby Protector fungoval správně a na počítači bylo možné pracovat, je potřeba dobře nastavit prostředí karty. K tomu slouží program dodávaný na disketě k Protectoru, v němž je možné zvolit, který z disků a které z particí budou či nebudou chráněny proti změnám. V praxi pak je pak chráněný oddíl určen k instalaci systému a programů, zatímco na nechráněném jsou uloženy dokumenty. Z této konfigurace je vcelku zřejmé, co může a co nemůže Protector zachránit.

Bude zcela bezpečně jistit oddíl, případně disk se systémovými a programovými soubory, ale bohužel mu nezbude, než zcela bezmocně sledovat, jak případná virová nákaza kosí jeden dokument za druhým.

Závěrem

Z předchozích odstavců je zřejmé, kam je Radix Protector určen. Zákazníky budou tedy nejspíše firmy, které dodržují striktní politiku přístupu zaměstnanců k počítači. Radix zamezí veškerým změnám, jež by mohly ohrozit funkčnost systému, nedovolí uživateli instalovat nepovolené aplikace a programy a přizpůsobovat systém svým soukromým vrtochům.

Stejně tak v učebnách výpočetní techniky bude Protector silným pomocníkem správcům či učitelům chránícím systém před pokusy mladých hackerů.

Systém zákaznické podpory zatím roste na domovských stránkách výrobce Protectoru (www.radix.co.il/protector) a je jen otázkou času, kdy se objeví také u českého distributora. Do budoucna se připravují například aplikace pro dálkovou správu strážených počítačů, které ještě více ulehčí práci systémovým administrátorům.

Radix Protector

Karta chránící pevný disk proti změnám

jistá ochrana systémového disku

rychlost práce i obnovy

omezená funkce

Cena vč. DPH: 3 500 Kč

K testu poskytla firma: Impromat Computer

§§§§§


Smrt analogům? – SONY DCR-TRV130E

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0782

Digitální kamera DCR-TRV130E byla poměrně chytrým tahem společnosti Sony na trhu videotechniky. Je totiž pravdou, že ceny nejnovějších digitálních produktů lze jen těžko stlačit až na úroveň analogových systémů. Přesto však Sony vyrobila typ, který sice neposkytne takový komfort jako dražší modely, ale přesto dokáže nabídnout uživatelům veškeré výhody plynoucí z digitálního záznamu kvality DV. Jednoduše řečeno, než si koupit kameru s analogovým záznamem je maximálně výhodné pořídit si zařízení digitální za cenu jen o něco málo vyšší či dokonce stejnou. To je důvod, proč se na trhu objevil výrobek DCR-TRV130E.

Velikostí se sice kamera neřadí k nejmenším na trhu, spíše patří k "mohutnějším" handycamům. Rozměry 104 x 109 x 223 mm tento fakt jen potvrzují. Na druhou stranu je potřeba zmínit i to, co všechno vám tento "macek" dokáže předvést.

Hlavním přínosem je digitální záznam na klasickou kazetu Video8 nebo Hi8. Nejvhodnější je samozřejmě použít kazetu Hi8 nesoucí označení i Digital8 s napařovanou magnetickou vrstvou. Standardní kazetu Video8 lze také použít, ovšem bez možnosti záznamu "long play".

Záznam Digital8 je svým formátem na naprosto stejné kvalitě jako DV, ovšem pro domácí uživatele přináší jeho používání i nějaké ty výhody. Např. kazeta miniDV dosahuje při SP záznamu kapacity 30 min, Digital8 (při použití Hi8 analog 90min) délky záznamu 60 min. Což je přeci jen dvojnásobek využitelného času.

Samotná kamera je klasického tvaru příznačného pro handycam. Stříbřitě šedivá barva v kombinaci s černou je pro kamery Digital8 od Sony rovněž příznačná. Optické zvětšení, které v maximu objektiv nabízí, je dvacetinásobné. Tato hodnota je poměrně příjemná. Pokud využijete funkci pro digitální zoom, dosáhnete sice výsledného zvětšení 560x. Nicméně praktická využitelnost digitálně rozmazaného (čteverečkovaného) obrazu je téměř nulová. Z tohoto důvodu je obecně nanejvýš vhodné se používaní digitálního zoomu maximálně vyhnout. Tato rada samozřejmě platí pro všechny kamery.

Jistou zajímavostí, kterou v přední části výrobku lze najít, je integrované světlo sloužící pro přisvícení v tmavých prostorách. Pomocí ovládacího tlačítka lze na CDR-TRV130E nastavit i režim lampy. Na výběr jsou tři režimy: zapnuto, vypnuto a automatický mod. V posledně zmíněném kamera sama pozná, kdy je natáčená scéna příliš tmavá, a sama zapne integrované světlo. Při používání světla je samozřejmé, že maximální doba natáčení na jednu baterii celkem znatelně klesne, ale i přes to je integrace lampy velmi dobrým počinem. Druhým způsobem, jak snímat třeba i při nulovém osvětlení, je režim NightShot nebo SuperNightShot. V těchto režimech kamera snímá infračervené pásmo a na záznamu pak vidíte mírně zelený obraz. Tato funkce je použitelná spíše jako docela pěkný efekt nebo v případě, že potřebujete nutně natáčet v naprosté tmě. Další digitální efekty, jež Sony zaintegroval do přístroje, jsou poměrně standardní výbavou, kterou s jistými inovacemi znají uživatelé již z dob analogových zařízení.

Kameru lze doporučit každému uživateli, který stojí před rozhodnutím koupit kameru za výhodnou pořizovací cenu a nechce spadnout až do dnes již překonané kategorie analogových zařízení. V tom případě si ale zájemce nesmí stěžovat, že kamera není standardně vybavena DV vstupem, který je totiž z více či méně pochopitelných důvodů již od výrobce softwarově zablokován.

Sony DCR-TRV 130E

cena

digitální záznam

není slot pro paměťovou kartu

DV vstup není aktivní

Cena vč. DPH: 26 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech

§§§§§


Kapesní projektor – Toshiba TDP-P4

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0783

Mezi výrobky nabízené společností Toshiba zdaleka nepatří jen počítačové komponenty a sestavy. V jejich portfoliu lze nalézt i jiné produkty a jedním z nich je například projektor Toshiba TDP-P4.

Toshiba TDP-P4 je miniaturní a velmi elegantní přístroj, který se svým vzhledem hodí i do té nejlepší společnosti. Zaoblené rohy a stříbřitá barva v kombinaci s chromovanými tlačítky jen podtrhují celkový reprezentativní styl. Ve spojení s rozměry (66 x 193 x 229 mm) i hmotností 1,4 kg je TDP-P4 předurčen pro mobilní použití, např. na služebních cestách nebo obchodních jednáních.

Technologie použitá pro vytváření obrazu je obecně nazývána DLP (Digital Light Processing), tedy jednodušeji řečeno, systém mikrozrcátek. Díky velice rychlému kmitání miniaturních zrcátek, z nichž každé tvoří jeden obrazovkový bod, lze vyloudit až 24bitové barvy (16,7 milionu barev). Svítivost je s pomocí technologie DLP (ve spojení se 120W výkonnou projekční lampou) pěkných 1 100 ANSI lm.

Systém ostření je vyřešen jako obvykle otočným kroužkem na objektivu. Jeho ovládání je pohodlné a lehce přístupné, což bohužel nelze říci o funkci zoom (max. 1,2x). Kolečko, ovládající zvětšení obrazu, se totiž se nalézá v těsné blízkosti ostření tak nešťastně, že si nejednou při transfokaci obrazu rozmažete podívanou.

Obrazovkové menu je vyřešeno poměrně jednoduše a účelně. Nikde nejsou zbytečnosti a pohyb po menu je velmi snadný. Chybkou však je, že ve výbavě OSD chybí jakékoliv potřebné funkce jako např. digital zoom, mute, freeze atd.. Tyto funkce jsou tak základní a užitečné, že by je mohl i takovýto drobeček, jakým TDP-P4 je, umět. Dálkové ovládání je vyvedeno ve slušivé černé barvě. Dobře se drží v ruce a ovládání kurzoru či menu lze provádět po chvilce tréninku relativně pohodlně. Bohužel, jak již bylo řečeno, jen ty užitečné funkce se nějak vytratily.

Mezi kabely, jež výrobce k projektoru přibalil najdete propojku videosignálu na VGA, redukci i na Macintoshe, Cinch i S-Video kabel a také propojku na USB. Posledním zmíněným konektorem propojíte snadno projektor a PC. Pak je možné využívat dálkový ovladač i jako myš na obrazovce.

Zařízení TDP-P4 doporučujeme všem, kdo vyžadují lehký a mobilní projektor s reprezentativním vzhledem, ovšem s nižšími nároky na funkce, které jim projektor nabídne.

Toshiba TDP P-4

design

rozměry, hmotnost, výkon

málo funkcí projektoru

Cena: 246 990 Kč s DPH

K testu zapůjčila firma: Schuss Praha

§§§§§


Nové testy

Tomáš Varoščák

c02p8286

V minulém čísle PC Worldu jste poprvé mohli zaregistrovat změnu v metodikách některých testů. Při benchmarkování výkonu notebooků v TOPech a v krátkém testu počítačové sestavy LEO Graphics 2,0 jsme použili novější verze testovacích programů SYSmark a 3DMark. Jaké jsou jejich výhody? V čem se prováděné testy liší od těch předchozích? To se vám pokusíme v následujících řádcích vysvětlit.

SYSmark 2001

SYSMark2001 využívá v zásadě stejný princip testů jako jeho předchůdce, tedy rozdělení na scénáře Office Productivity a Internet Contnent Creation, avšak aplikace a postupy jsou poněkud odlišné. Pro první scénář, který simuluje postup uživatele pracujícího v automobilce, testuje SYSMark 2001 výkon v programech Microsoft Word 2000, MS Excel 2000, MS PowerPoint 2000, MS Access 2000, MS Outlook 2000, Netscape Communicator 6.0, Dragon NaturallySpeaking Preferred v.5, WinZip 8.0 a McAfee VirusScan 5.13. Druhý scénář, práce webového designéra zpracovávajícího zakázku pro společnost zabývající se extrémními sporty, pak vyhodnocuje výsledky v programech Adobe Photoshop 6.0, Adobe Premiere 6.0, Macromedia Dreamweaver 4, Macromedia Flash 5 a Microsoft Windows Media Encoder 7. Z výše uvedeného seznamu je tedy zřejmé, že oproti minulé verzi přibyly některé nové programy.

Co se týče postupů, SYSMark2001 již nezahrnuje do výsledků čas operace, které vykonává uživatel, ale pouze dobu od počátku do konce samotné akce. Další novinkou v testech je současný běh několika rozdílných aplikací, přičemž uživatel používá pouze jednu a ostatní pracují na pozadí. U Office Productivity například probíhá Virus Scan, komprese disku a převod mluveného slova do textu na pozadí aktuální operace s dokumenty v Microsoft Wordu 2000. Tímto způsobem je docíleno reálnější simulace využití počítače. Poslední zřejmou inovaci najdete ve zpracování výsledků. Ty už nejsou rozepsány podle jednotlivých aplikací, ale program vypisuje pouze bodové hodnoty scénářů a celkový výkon.

3DMark2001 Pro

Nová verze oblíbeného benchmarku určeného k testování 3D grafických schopností moderních akcelerátorů je rozšířena o několik nových funkcí. Ty jsou podporovány především nejnovějšími grafickými kartami a ovladači DirectX 8, pro něž byl 3DMark2001 vytvořen (předchozí verze spolupracovala s DirectX 7). Mezi ty nejdůležitější patří FSAA, DOT3 Bump a komprese textur.

Vzhledem k vzrůstajícímu výkonu akcelerátorů bylo též upraveno výchozí nastavení, jež používáme u našich testů i my. Změny můžete vidět v přiložené oficiální tabulce. Nový 3DMark je také poněkud náročnější na systém. Zatímco minulé verzi stačil procesor kompatibilní s Pentiem 166 MHz a 64 MB paměti, verze 2001 potřebuje procesor s frekvencí 500 MHz a dvojnásobek paměti.

Grafické karty

U grafických karet jsme poněkud změnili metodiku testování. Hned na úvod je třeba říci, že jsme začali používat novou referenční počítačovou sestavu osazenou procesorem Intel Pentium 4 s frekvencí 2,0 GHz a 256 MB RDRAM. Jako první jsme z testů vypustili měření 2D výkonu. Po zralé úvaze jsme totiž došli k závěru, že 2D výkon současných karet umisťovaných do TOPů je na téměř srovnatelné úrovni a není již natolik určujícím faktorem kvality té které karty. Dále jsme k testování přibrali nový program GL Mark. Ten, stejně jako poněkud zastaralý Quake III, testuje 3D výkon přes OpenGL.

Z důvodu těchto změn bylo potřeba přetestovat některé karty a zbývající z TOPů vyřadit. Rozdílné výsledky získané rozdílnými programy by totiž v žebříčcích nadělaly nepříjemnou paseku.


Jak jsme ždímali Titanium Hercules 3D Prophet III Titanium 500

Tomáš Varoščák

S laskavým svolením firmy Guillemot jsme v redakci přistoupili k zajímavému experimentu. Vzali jsme kartu Hercules 3D Prophet III Titanium 500 a pokusili se s ní za pomoci nejnovější verze přetaktovávacího prográmku vyždímat co nejvyšší výkon. To vše samozřejmě až po ukončených testech do TOPů, protože každý overclocker ví, že karta se může při podobné proceduře strachy samovznítit.

K tortuře jsme přistoupili velmi svědomitě. Vzali jsme si k ruce španělskou botu, železnou pannu a palečnici. Veškeré tyto modernizované (rozuměj softwarové) středověké nástroje najdete v prográmku Hercules 3D Tweaker. Tato nevelká utilitka umí za pomoci jednoduchého posunování slideru vpravo zvyšovat taktovací frekvenci jádra grafického procesoru a pamětí. Tedy něco na způsob skřipce. Rozsah možností je opravdu velký frekvenci jádra můžete vytáhnout až do 335 MHz a u pamětí lze dostoupat až k 700 MHz. Po počátečních nesnázích, které byly zaviněny přílišnými nároky, jsme nakonec byli úspěšní. Jak ukazuje graf, po malých stupíncích (10 MHz) jsme se z původní hodnoty 240/500 dostali až na úctyhodných 260/580. Slovy procent je to tedy zvýšení frekvence jádra grafického procesoru o 8,3 % a pamětí o 16 %. Jak je též patrné z grafu, mučení mnohem lépe snášely paměti, zatímco čip to vzdal po dvou pokusech. Poslední metou pro testování byla pro kartu Hercules 3D Prophet III Titanium 500 hranice 261 MHz/581 MHz, při níž docházelo k zamrzání počítače. S ohledem na délku trvání testu (3 hodiny) byl grafický procesor poměrně slušně zahřátý a nenechal se dotlačit k vyššímu výkonu ani přes několikeré pokusy. I když existují samozřejmě i další možnosti, jak kartu přimět ke spolupráci (přídavné chlazení), raději jsme její trápení ukončili.

Výkonové výsledky nás poněkud zaskočily. Jak je patrné z grafu v programu 3DMark 2001 jsme se z původní hodnoty 7 727 bodů naměřené při standardním nastavení grafické karty dostali až k maximu 8 047, což je rozdíl 320 bodů čili 4 procenta. Podobně dopadla karta v Quaku III a v dotbumpingovém demu Evolvy. Naopak v GLMarku a klasické Evolvě se výsledky téměř nelišily.

§§§§§


Software


Chcete snadno tvořit aplikace? Revolution 1.1 pro Windows, MAC OS, UNIX a Linux

Patrik Malinac02p0737

Programátorské řemeslo je dnes oblastí velmi rozlehlou, komplikovanou a nesmírně různorodou. Cesta adepta tohoto umění je lemována úskalími různých programovacích jazyků a mnohými metodami použití algoritmů při práci s daty. Příchod graficky orientovaných operačních systémů rovněž stvořil kategorii programátorů, jejichž snahou není optimalizovat náročné algoritmy, ale sestavit uživatelsky orientovanou aplikaci. Právě tento trend dal vzniknout produktům, jako jsou Visual Basic či např. Delphi. Dnes bychom vám rádi představili zajímavé vývojové prostředí, jež náleží právě do této skupiny, a navíc nabízí skvělou možnost vyvíjet graficky orientované programy pro různé platformy (tedy to, oč se, samozřejmě v mnohem sofistikovanější podobě, snaží v poslední době Borland s Kylixem a Delphi). Z titulku je zřejmé, na které operační systémy můžete programy portovat, a navíc je tu důležitý fakt nástroj je dostupný zdarma! naleznete verze pro Linux, MacOS, MacOS X a Windows, takže si vyberte dle libosti. Následující průvodce ukazuje skutečně nejzákladnější použití pro další studium naleznete potřebné informace přímo v samotném programu.

Co si vyzkoušíme?

V tomto podrobném návodu si spolu připravíme jednoduchý program (v prostředí Revolution nazývaný "stack") a ukážeme si na něm, jak se v tomto nástroji vytváří uživatelské rozhraní a jak zařídíme ukládání a načítání údajů z datové struktury typu pole. Nedělejte si těžkou hlavu, pokud hned neporozumíte programovému kódu hlavním cílem je seznámit se s nástrojem pro tvorbu grafického rozhraní. Samotnou aplikaci a zdrojový kód vytvářeného prográmku naleznete na našem CD.

Začínáme v nástroji Revolution

Spusťte aplikaci Revolution a poté klikněte na tlačítko New na levém okraji nástrojové lišty. Po vytvoření nového projektu vyberte v menu Object volbu Stack Properties obrazovka by měla vypadat jako na našem prvním obrázku. Plocha obsahuje nějaká okna v levé části paletu nástrojů (Tools palette), uprostřed je váš nový projekt (stack), v horní části již zmíněná nástrojová lišta a vpravo jsou náhled aplikace (Application Overview) a vlastnosti projektu (Stack Properties). Není-li náhled aplikace otevřen, vyberte jej z menu View. První věc, kterou byste o Revolution měli vědět, je metaforické názvosloví, používané pro označení vytvářených programů. Tvorba je vizuálně zaměřena, a proto je každé okno či obrazovka označeno jako card (karta) a celá aplikace pak jednoduše jako stack (stoh těchto karet). Pouze jediná karta může být zobrazena v jakoukoliv chvíli, avšak pokud vaše aplikace potřebuje zobrazit vícerá okna, musíte si vytvořit násobný program (tzv. multiple stack). Tak, a to nejtěžší máme za sebou teď již pojďme vytvářet!

Tvorba rozhraní

Klikněte na svém projektu a vyberte Stack Properties v menu Object. V poli Name zadejte "Example Stack 1". V poli Label vložte název "Contacts Manager", hodnotu v poli width (šířka) nastavte na 450 a v poli height (výška) na 300. Tyto úkony by měly změnit vzhled vašeho stacku na obrazovce. Nyní si přidáme na plochu karty (card) nějaké prvky a začneme dvěma velkými rolovacími okny.

Na paletě nástrojů (Tools Palette) vyberte nástroj s prvkem "pole s rolovacím seznamem" (Scrolling list field obr. 2-A) a přetažením jej umístěte na rozpracovanou plochu-kartu. Zopakujte proceduru a druhý prvek umístěte pod předchozí. Dvojklikem na horním ze dvou prvků vyvolejte jeho paletu vlastností (Properties palette) a vložte "Contacts" jako jméno tohoto pole. Operaci zopakujte u spodního pole s tím, že jméno bude "Details".

Déle si přidáme dva prvky s názvy a využijeme při tom nástroj pro pole s názvem (Label field tool obr. 2-B). U obou prvků postupně otevřete paletu vlastností (Properties Palette) a zvolte položku Tab. Zde je k dispozici textové pole pro zadání vlastní hodnoty pole s názvem u horního prvku použijte "Contact:", u dolního pak logicky "Contact Details".

Stejným způsobem postupně přidejte do středu karty prvek pro pole jméno (name), e-mailovou adresu (email) a telefonní číslo (telephone number). Opět použijte výše popsaný postup. Pro úpravu zobrazeného textu v prvcích opět použijte dvojkliku a následně zobrazeného dialogu Properties Palette. Zvolte Field tab a vložte postupně texty, jež mají být zobrazeny "Name:" do prvního, "Email:" do druhého a "Phone:" do třetího textového pole.

V hotové ukázkové aplikaci (či na obrázku) si můžete na pravé straně všimnout tří prázdných textových polí. Přidejte si je podobným postupem pomocí prvku pole (field tool) a pojmenujte je postupně "name", "email" a "phone". Pod ně ještě potřebujeme umístit tlačítko postupujte podobně a pojmenujte je "Add". Úplně nakonec potřebujete umístit popis s textem "Add contact:" a i zde je postup analogický".

Přidáváme skripty

Dosud jsme se věnovali návrhu uživatelského rozhraní, nyní nadešel čas vytvořit kód, jenž bude zajišťovat funkcionalitu. Proto jednoduše poklepejte myší na tlačítko "Add", zvolte Script tab a zadejte dále uvedený kód programu. Prozatím se netrapte, pokud vám jeho obsah příliš neříká.

global gContacts

on mouseUp

if the number of lines in field "Contacts" >= 10 then

answer "You have entered 10 records!"

exit mouseUp

end if

put "Email:" && the text of field "Email" & cr & "Phone:" && the text of

field "Phone" into gContacts[the text of field "Name"]

lock screen

set the text of field "Contacts" to keys(gContacts)

put empty into field "Name"

put empty into field "Email"

put empty into field "Phone"

unlock screen with visual effect dissolve very fast

end mouseUp

Luštíme kód krok za krokem

Nyní si obsah použitého skriptu vysvětlíme blíže. Důležité jsou především řádky "on mouseup" a "end mouseup", jež stručně řečeno ohraničují vše, co bude provedeno při stisku přiřazeného tlačítka. Všimněte si, jak je použit příkaz "put" pro uložení údajů do datového pole (gContacts) a do objektů v zobrazovaném rozhraní (např. v prvku Name"). Příkaz "set" je používán k nastavení vlastností objektu v tomto příkladu byl využit pro definování textového obsahu pole "Contacts".

Příkaz "If" je v prostředí Revolution podobný známé funkcionalitě z jiných programovacích jazyků. V našem příkladě jsme jej použili pro kontrolu počtu přidaných kontaktů. Při překročení hranice deseti záznamů je použit příkaz výstupu, je zobrazena varovná zpráva ve speciálním okně a na závěr je příkazem "exit" ukončeno provádění skriptu.

Nicméně je-li záznamů v seznamu méně než deset, zbytek kódu se bude provádět. Nejdříve skript uloží, pomocí příkazu "put", obsah prvků email a phone do proměnné typu pole s názvem gcontacts. Revolution umí uložit položky do pole a odkazovat se na ně použitím jmen či čísel v tomto příkladu je použit jako klíčový údaj pro odkaz jméno osoby. Tento klíč jednoduše ukazuje do na položku-záznam ve vytvořeném poli.

Dokončujeme kód

Již se blížíme k závěru! Vše, co nyní musíte udělat, je zvolit rolovací pole Contact a v něm dále otevřít okno pro editaci skriptu (script editing window), vše pomocí kliknutí. Vložte následující kód:

global gContacts

on mouseUp

put gContacts[the hilitedText of me] into field "Details"

end mouseUp

Určitě si pamatujete, že pole bylo uloženo se jménem jako odkazovacím klíčem. Uvedený skript zprostředkuje, že po kliknutí na seznam bude určité jméno zvýrazněno. Vybrané jméno bude je skriptu vráceno jako vlastnost "hilitedText" a následně použito jako klíč pole. Právě tento klíč je poté použit pro otevření pole na příslušném místě a obsah záznamu je zobrazen v okně v poli "details".

Jsme u konce!

Právě jste dokončili vaši první aplikaci v prostředí Revolution, gratulujeme! Pro její spuštění jednoduše klikněte na prohlížeči (browse tool ikona s rukou při levém okraji nástrojové lišty). Vyzkoušejte zadávání všech údajů, následně funkci "přidávacího" tlačítka a zkontrolujte si, že se údaje korektně zobrazují. Můžete samozřejmě vyzkoušet také výběr jména a zobrazení detailů v příslušném okně. A je to!

Jak jsme zmiňovali na počátku, tento příklad je skutečně velmi, velmi jednoduchý. Nástroj Revolution nabízí značně pokročilé možnosti a bude záležet jen na vás, jak dalece jeho možnosti využijete.

Opravdové možnosti

Z uvedeného příkladu by mohlo mylně vyplynout, že vám představujeme hračku nepoužitelnou při opravdu praktické tvorbě aplikací. Nenechte se zmást lehce infantilním příkladem pro naprosté začátečníky, vše je samozřejmě jinak Revolution je zcela plnohodnotné vývojářské prostředí, s jehož pomocí lze vytvářet velmi kvalitní aplikace s grafickým uživatelským rozhraním. Výsledek vaší práce lze pochopitelně spouštět nejen z vývojářského rozhraní, ale především v binární podobě, tedy jako kompilovaný klasický program, a to na řadě platforem. Zde se právě projeví síla tohoto produktu, neboť při tvorbě např. ve Windows lze kód zkompilovat např. pro Linux či jiný UNIX.

Mezi slušně propracované části rovněž patří konektivita k databázím. Revolution nabízí komponenty, s jejichž pomocí dobře zvládnete spolupráci s datovými zdroji, a umožní vám tak vybudovat opravdu kvalitní a seriózní aplikace.

Poměrně kvalitním a obsažným zdrojem pro další studium jsou příručky v samotné aplikaci klasická nápověda obsahuje dosti obsáhlé příručky s řadou příkladů, referenčními informacemi a popis jazyka (skriptu). Tento zdroj vám bude bezesporu dostačovat pro velmi slušné zvládnutí tohoto prostředí a odhalení jeho zajímavých možností.

Jakékoliv informace naleznete na adrese www.runrev.com a instalaci programu včetně příkladů v tomto článku najdete.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Patrik Malina

c02p0752

Hugo Dobrodružství v džungli

Jedním z mnoha titulů o Hugovi, který překládá a u nás vydává TOP Distributor, je i Dobrodružství v džungli. Tento titul je určen pro věkovou hranici šest až dvanáct let a rozvíjí postřeh, paměť a obsahuje poutavý příběh. V něm totiž byla hlavnímu aktérovi Hugovi unesena rodina zlou čarodějnicí. Ten ji pronásleduje až na tropický ostrov. Zde se musí dostat k sopce, kde je jeho rodina vězněna, pomocí jedné ze šesti herních scén.

Ihned po vložení CD do mechaniky se spustí samotná hra a je jen na dětech, kde chtějí začít. V první scéně má Hugo za úkol pomocí svého létajícího přístroje doletět až do samotného srdce ostrova, kde překážkami jsou palmy, kameny a zvěř. Ve scéně druhé leze po liánách vzhůru. Často je musí měnit kvůli nebezpečným zvířatům, která by ho mohla strhnout dolů k zemi. Další scéna představuje plošinové procházení džunglí a sbírání diamantů, děti však musejí dávat pozor na nástrahy, jako jsou třeba žáby či exotičtí ptáci. Po ukončení jedné z těchto her musejí děti zvolit jednu ze tří klik; jedna z nich osvobodí Hugovu rodinu a ostatní ho vrátí zpět na okraj ostrova. Další tři scény se snaží rozvíjet pozornost a zapamatovávání prostřednictvím klasického pexesa pro jednoho hráče, přesného opisu chůze opice a malé hry, ve které tři opice a pták vystrkují hlavu z děr. Opice děti musí udeřit rybou, ale ptáka nechat na pokoji. Tak si procvičují postřeh.

Ve hře lze nastavit počet hráčů, obtížnost a ovládání, které je jinak velmi jednouché. Stačí k němu šipky a myš.

Hra je velice hezky naprogramována a i český překlad a namluvení se povedly. Je jen škoda že mi občas zlobila grafika, kdy se rozmazával obraz a písmenka byla hůře čitelná. I cena titulu by v závislosti na nijak výjimečné délce měla být nižší.

Hugo  Dobrodružství v džungli

zpracování

cena

Producent: TOP Distributor

Žánr: naučná hra

Jazyk: český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Hugo Cesta kolem světa

Jeden ze dvou titulů s populární postavičkou jménem Hugo, s nimiž se tento měsíc seznámíme, je zaměřen na nenásilnou a zábavnou formu výuky zeměpisu. Jak je u této série zvykem, setkáte se s Hugem, jeho rodinou, přáteli a velmi poutavým příběhem. Hugova dcera objeví starý zaprášený deník svého dědečka. Po jeho otevření na ni vyskočí knižní červ knihomol a poví ji o skrytém pokladu. Aby ho bylo možné otevřít, je nutné sehnat tři magické klíče. Ty jsou bohužel ukryty odděleně od sebe někde na naší planetě, a tak se Hugo vydává na strastiplnou cestu za poznáním.

Hned na začátku je možné vybrat obtížnost hry, která je volena dle zeměpisných znalostí dítěte. Pak jen stačí na mapě světa vybrat nějakou neznámou zemi a navštívit ji. Tím se o ní dítě hodně dozví a navíc v ní může splnit nějaký úkol spjatý se zeměpisem. Jde např. o poznávání předmětů nepatřících či patřících do dané země či vybarvování vlajek. Po krátké době se už i úplný zeměpisný neznalec dokáže orientovat na mapě světadílů a rozpoznávat jednotlivé státy. Hra se nemusí instalovat. Stačí jen prostudovat maličký avšak plně dostačující manuál, zasunout disk do mechaniky, a dobrodružství může začít. Titul je vhodný pro děti od šesti let, a protože je plně česky a kvalitně namluvený, nemusejí ještě ani umět číst. Vše se ovládá pomocí myši a všechny mezihry, o nichž jsem se zmiňoval, jsou velmi podrobně vysvětleny.

Po této stránce nemám k titulu výhrady, mrzí mě jen vyšší cena v závislosti na délce titulu, protože "procestovat" něco kolem dvaceti míst nedá asi příliš velkou práci a i odhodlání při hledání klíčů k pokladu může brzy ochabnout. Dále pak, stejně jako u minulého titulu, mě občas zlobila grafická karta. Netvrdím však, že se problém vyskytne i u vás, rozhodnete-li se tento titul zakoupit.

Hugo - Cesta kolem světa

zpracování

cena

Producent: TOP Distributor

Žánr: naučná zeměpisná hra

Jazyk: český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Alík Veselá matematika

Další výukový program pro děti od Silcom Multimedia, tentokrát zaměřený na matematiku pro první až třetí ročník základní školy, si bere za úkol dvě základní věci: naučit a pobavit. Tak aby odpadlo jen nudné počítání příkladů a přidal se i nějaký cíl.

Hned po krátké instalaci je možno produkt spustit. Po zběžném uvítání, vysvětlení ovládání a zvolení obtížnosti i prasátka, do kterého se budou ukládat mince za vyhrané soutěže, už je možno vybrat některou z matematických her. Je jich celkem deset a každá kombinuje nějaký úkol a typ příkladu. Za dokončení úkolu se do prasátka nasype určitý počet mincí, za který je možno nakoupit v obchodě s hračkami nějakou cenu. Úkoly je možno opakovat pořád dokola a už jen to, že dítě bude bavit je plnit, je veliký úspěch. Veškerá komunikace probíhá skrze postavu psa Alíka, který radí, jak a co mají děti dělat. Ty tak po krátké chvíli dokáží ovládat program i bez pomoci rodičů. Jak jsem se již zmiňoval, toto CD je určeno pro děti nižších tříd základní školy a procvičují se zde příklady zaměřené na sčítání, odčítání, násobení a dělení. Jak věk dítěte stoupá, je možné zvyšovat maximální číslo použité v příkladech až do hodnoty 100.

Při výběru hry stačí jen kliknout na nějaký objekt za výlohou a nechat si vysvětlit pravidla. Jedná se např. o závod hlemýžďů nebo přetahování, které procvičují rychlost počítání. Mezi ty oddechovější patří např. cesta lesem ke Slokově domečku, kde správným výsledkem postupujete o pole dopředu a špatným naopak o pole dozadu. Narazit však můžete i na pexeso, kde jsou sice karty odkryty, zato je však nutné nalézt příklad a k němu i správný výsledek, či na střelbu z brokovnice, kde je nutné spočítat za pomoci děr v terči body.

Možností je opravdu mnoho a já věřím, že CD bude děti opravdu zajímat a bavit. Nevím však, jak se postaví k místy nepřehlednému menu. Pokud se vám toto všechno zdá poněkud málo, dodám, že se na disku nacházejí demoverze dalších produktů Silcomu. Jsou to Alík můj první slabikář, který se na rozdíl od tohoto titulu zaměřuje na naprosté základy českého jazyka, a část edice Klubíčko, která je zaměřena čistě na hry a pohádky.

Alík - Veselá matematika

zpracování

ovládací prostředí

Producent: Silcom Multimedia

Žánr: výuka matematiky

Jazyk: český

Cena: 545 Kč po internetu

K recenzi poskytla firma:, Silcom Multimedia, Na Rybníčku 14, 746 01 Opava, silcom.multimedia.cz

To nejlepší pro děti

Ačkoliv Invex již dávno skončil, mně ještě zbývá spousta titulů, jež se do minulého čísla nevešly. Jedním z nich je i tento počin, vyznačující se svým zpracováním a cenou. Na tato kritéria se tentokrát Terasoft zaměřil nejvíce a myslím, že se mu to celkem podařilo.

Hned po vložení CD do mechaniky se program spustí. Nic se nemusí složitě instalovat, a tak si CD budou moci pouštět i děti ve věku šest až osm let bez pomoci rodičů. Hlavní menu je též velmi jednoduše a přehledně zpracováno do čtyř hlavních sekcí, totožných s obrázkem na krabici. Jedná se v první řadě o sekci Učíme se, kde si děti procvičují barvy na obrázcích a orientaci v prostoru. Zde za pomoci tří obrázků a otázek určují předměty v různých lokalitách. Podívají se též na safari, zopakují si poznávání exotických zvířat a nakonec si mohou procvičit znalost písmen ve virtuálním slabikáři. Tam je u každého písmene krátká básnička a nějaké to cvičení. Další sekce se jmenuje Hrajeme si a můžete v ní narazit na pohádky a písničky, které jsou stejně jako ostatní části plně namluvené příjemným hlasem. Též jsou zde omalovánky s další pohádkou, pexeso a hra procvičující paměť SuperMemo. V té mají děti za úkol zapamatovat si obrázky a po jejich schování určovat, kde jsou. (Hra se mi bohužel nikdy nespustila a pokaždé vypsala jen chybovou hlášku.) Poslední dvě sekce obsahují až na jednu výjimku totožné části. Jedná se jednoduchou výuku angličtiny a němčiny, v níž se děti učí poznávat rodinu, barvy a zvířata. V čem se části liší, je v případě němčiny část pohádky a v případě angličtiny hračky.

Málem bych zapomněl i na všudypřítomnou hudbu, dodávající CD "ten pravý říz", a na informace pro rodiče podrobně popisující jednotlivé části. Závěrem bych chtěl říci, že se děti budou určitě královsky bavit a jen tak je titul neomrzí.

To nejlepší pro děti

cena

zpracování

Producent: Terasoft

Žánr: dětské CD

Jazyk: český

Cena: 300 Kč zaváděcí cena

K recenzi poskytla firma:, Terasoft, a. s., Víseckého náměstí 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Patrik Malina

c02p0753

Hrady a zámky

Návštěvy kulturních památek patří v tuzemsku mezi poměrně oblíbené a rozvinuté rekreační disciplíny. Kromě tradice z dob romantických a obrodných národních snah je to způsobeno snad i tím, že bohatství architektonických památek je v naší zemi pestré a místy i velmi dobře zachovalé. Pokud rovněž patříte mezi milovníky architektonického dědictví, rád bych vám představil následující titul.

Podíváme-li se na CD výhradně z hlediska obsahového, dalo by se charakterizovat jako středně obsažná turistická encyklopedie. Zahrnuje výběr hradů, zámků a různých zajímavých "pozůstatků" (zřícenin, ruin), jež bylo před rozpadem možno umístit do jedné z uvedených kategorií. Každý ze zařazených objektů je doplněn o základní historicko-vlastivědnou charakteristiku, která vám v přiměřeném rozsahu nabídne informace a přiblíží polohu památky. Co do rozsahu považuji informační materiál adekvátní pro cílovou skupinu, tedy laické zájemce a turisty při jeho čtení se můžete dozvědět zajímavosti o vývoji stavby, seznámíte se s návštěvnickými možnostmi a rozhodně nebudete vyčerpáni sáhodlouhým výkladem.

Základem ovládání průvodce je, poměrně logicky, interaktivní slepá mapa České republiky s grafickými vrstvami, jež obsahují jednotlivé objekty (tři výše zmíněné kategorie hrady, zámky, ruiny). Podkladovou mapu je možno upravovat volbou vykreslování detailů, takže při nejpečlivějším zobrazení objekt bezpečně lokalizujete a při cestování pak naleznete. Samozřejmostí je zvětšování (nástroj Lupa) či plynulý posun mapy. Rovněž přepínání zobrazení vrstev s jednotlivými objekty je pohodlné. Druhou možností vyhledávání je prostý rejstřík obsahující název objektu, jeho typ a okres, kde jej naleznete. Nic víc, nic méně.

Třetím, a hlavním rozhraním je prohlížeč podrobných informací a fotografií. Dominantou zobrazení jsou pochopitelně fotografie a dále zde najdete stručný titulek s určením polohy a výše zmiňovaný obsáhlejší popis. Zajímavým prvkem je umístění leteckých snímků většina objektů je vybavena náhledovou fotografií ze vzduchu, bohužel ne u všech se opravdu jedná o letecký snímek. Objekty jsou, dle ne zcela zřejmého kritéria, doprovázeny i vícero fotografiemi, např. Hluboká či Loket jsou dobrou ukázkou. Nutno poznamenat, že i množství ryze turistických informací je velmi variabilní dle turistické atraktivity.

Na závěr se pozastavím u ovládacího rozhraní jako celku. Graficky je zpracováno docela slušně, avšak domnívám se, že jeho "strojová" náročnost je větší, než by bylo třeba. V každém případě jsou odezvy u některých operací dost pomalé, neboť autoři použili rádoby zajímavé animace, což považuji za nešťastné. Jinak vše fungovalo bezchybně.

Hrady a zámky

informační hodnota

většina fotografií

neinstaluje se

bezkonkurenční cena

náročnost na počítač

zdlouhavé animace

Producent: Vectris Rožnov

Žánr: průvodce/encyklopedie

Jazyk: český

Cena: 199 Kč

K recenzi poskytla firma: Vectris Rožnov, www.infoturist.cz

České kliparty 3

Jak napovídá číslovka v názvu, již poněkolikáté připravila brněnská firma ZONER software pro své zákazníky zajímavou kolekci pro grafickou práci. Výrobce, ač nabízí řadu produktů a je velmi aktivní i mimo papírové a elektronické publikování, je znám především prostřednictvím svého vektorového grafického editoru Zoner Callisto, s nímž jste se mohli několikrát setkat i na našich CD. Rovněž původní vektorové obrázky, s jejichž další várkou se nyní můžete seznámit, se v naší příloze již objevily. Připomeňme, že aktuální verzí je Zoner Callisto 4.

Podívejme se na obsah nového titulu jaksi "od konce". Za zmínku totiž rozhodně stojí zajímavé aplikace, jež s touto obrazovou kolekcí "v ceně" na disku obdržíte. Jednou z nich je správce multimediálních dat Zoner Media Explorer, druhou pak Zoner GIF Animátor sloužící k přípravě známých a populárních "pohyblivých" grafik pro webové stránky. Oba programy jsou v poslední verzi 4 a rozhodně stojí za vyzkoušení. Jejich účel je z výše uvedeného zřejmý první jmenovaný slouží k organizování datového materiálu, pracuje s náhledy a pro podrobnější prohlížení nabízí zabudovaný Zoner Viewer 4. Ačkoliv rychlost načítání dat není nijak rekordní a program si umí řádně ukousnout systémových prostředků, nabízí řadu užitečných funkcí a příjemně se s ním pracuje. Např. generování seznamu souborů či hromadná konverze nejsou k zahození, a Viewer navíc nabízí základní bitmapové korekce, jako jsou zaostření, úprava barev či aplikace filtrů. Jedna věc mi však není jasná proč tato aplikace nepodporuje originální formát Callista ZMF, když je s kolekcí takto uložených souborů dodávána? Rovněž druhý prográmek je ve své kategorii zdatným zástupcem. Nabízí bezproblémovou funkcionalitu a příjemné ovládání. Velkou výhodou je samozřejmě české uživatelské rozhraní.

Pojďme k samotné sbírce obrázků. I zde začnu od jakési výjimky, jíž je kolekce fotografií. Na CD jich najdete zhruba stovku jedná se tedy o jakýsi bonbonek, a proto ani snímky nejsou nijak speciálně vytříděny a představují tematickou všehochuť. Škoda, že tato prémie nebyla dotažena do konce. Soubory jsou sice relativně velké, ale jsou-li autorsky původní, proč byly zkomprimovány jako JPG? Škoda.

Další obrázky jsou již pečlivě roztříděny a tradičně uloženy ve dvou vektorových formátech. Jedním z nich je ZMF (proprietární formát Callista), druhým pak WMF (Windows MetaFile). Kromě různých témat, postihujících všestranně oblasti běžného života, jsou zvlášť vyčleněny dopravní značky. Kolekce je poměrně neotřelá, takže máte k dispozici dvě tisícovky velmi kvalitních grafik. Jedna poznámka na závěr před jejich "komerčním" použitím si dobře přečtěte licenční podmínky.

České kliparty 3

originální kolekce

aplikace zdarma

prohlížeč neumí ZMF

fotografie zkomprimovány v JPG

Producent: ZONER software

Žánr: grafika

Jazyk: český

Cena: 469 Kč

K recenzi poskytla firma: ZONER Software, Koželužská 7, Brno, www.zoner.cz

LangMaster pro Diderot Asistent

Dobře známý tuzemský výrobce multimediálních výukových titulů je jedním ze zúčastněných subjektů na projektu Diderot Asistent, v jehož rámci byly uvedeny zcela nové tituly. Po dlouhém období vývoje výrobce rovněž představil svou zásadní novinku, kterou jsou nové technologie ovládacího rozhraní a organizace studijního materiálu, shrnované pod "krycí" název Tangram.

Pro výše zmíněný zastřešující projekt byly prozatím připraveny tři tituly. Prvním, a určitě nejzásadnějším, je Němčina kurz pro začátečníky, jež byla připravena s využitím datových zdrojů nakladatele Maxe Huebera. V tomto produktu je tedy konečně spojena nová technologie s dalším vyučovaným jazykem. Dalším je pak Angličtina kurz pro začátečníky, jež sice obsahuje již dříve použitá data, avšak novinkou je Kapesní slovník Lexicon, postavený na technologiích tuzemského výrobce Lingea. Prozatím posledním "kouskem" je Angličtina rychlokurz pro začátečníky, mírně a středně pokročilé, jež opět staví na osvědčených datech a nabízí rovněž studentský slovník Collins COBUILD. Všechny tři produkty sestávají ze sady čtyř (!) CD-ROMů, na což nezapomeňte, až zjistíte cenu produktů. Plného využití nových technologií bylo dosaženo u Němčiny, neboť se jedná o naprostou novinku.

Pojďme k instalaci, resp. k aplikaci jako takové. Výrobce zavedl ve snaze o eliminaci nekalých praktik zásadní novinku aktivaci produktů. Prakticky vzato, instalace vám bude fungovat po omezenou dobu, pokud se nezaregistrujete u výrobce a dodatečně neuplatníte zpět zaslaný aktivační kód. Nic víc, nic méně. Pokud jste poctivě nakoupili, jedná je opravdu jen o nepatrnou nepříjemnost. Při vlastní instalaci doporučuji pozorně sledovat, co po vás instalátor chce, abyste zbytečně nevyvolali problémy. Důležitým faktem je, že bez upgradu na Internet Explorer 5.5 se dál nehnete na výběr nemáte.

Již první pohled vám, pokud jste zvyklí na dosavadní produkty, jasně ukáže, že rozhraní produktu je zcela nové. Pokud se v první chvíli špatně orientujete, sáhněte po Asistentovi, s jehož pomocí se nemůžete splést. Protože postup výuky s novým ovládáním hluboce souvisí, vřele doporučuji napoprvé nápovědu pročíst. Některé technologické novinky jsou dobře patrné okno můžete nastavovat do volitelných rozměrů, můžete je "naklonovat" a paralelně provádět více akcí či rolovat data uvnitř rámu. Zkrátka, máte trochu dojem, že jste ve webovém prohlížeči. Dále obrazovce dominují ovládací prvky pro práci se zvukem Centrum řeči či samotné zvukové přehrávání studijních materiálů patří k základním učebním metodám. Přehledné procházení všemi materiály umožňuje hierarchické uspořádání, které je na několika místech dostupné.

Firma LANGMaster připravila pro projekt Diderot Asistent špičkové produkty, a to jak po stránce technologické, tak obsahové. Když vezmeme v potaz cenu jedné sady, která činí 399 Kč (!!), domnívám se, že stesky na předraženost výukových titulů se stávají holým alibismem.

LANGMaster

Kolekce pro službu

Diderot Asistent

kvalita obsahu

u Němčiny nová technologie Tangram

skvělá cena

Producent: LANGMaster

Žánr: výuka jazyků

Jazyk: čeština/angličtina, němčina

Cena: 1 titul (4 CD) za 399 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster, Branická 107, Praha 4, www.langmaster.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0754

ACDSee 4.0 PowerPack Suite

Ze softwarové dílny ACD System k nám přichází nový produkt ACDSee 4.0 PowerPack Suite. Jak již název napovídá, nepůjde o produkt jeden, ale hned o celý balík programů ACDSee 4.0, FotoCanvas 1.1, FotoAngelo 1.1 a FotoVac 1.0.

ACDSee 4.0

Program ACDSee 4.0 představuje samotné jádro celého balíku PowerPack Suite. Hovořit nějak zdlouhavě o tomto produktu asi nemá příliš cenu, troufáme si říct, že jde o klasiku mezi programy, jež zajišťují všestranné správcovství a prohlížení obrázků. Verze 4.0 stojí samozřejmě na verzích předešlých a přidává některé nové funkce.

Množství funkcí a nastavení je skutečně celá řada. Program může přímo komunikovat se zařízeními na USB portu, či přes rozhraní TWAIN dokáže ovládat množství digitálních fotoaparátů rozšířených značek. Obrázky získané z těchto vstupních zařízení (případně opatřených jinak) lze třídit, spravovat a prohlížet dle různých kritérií, konvertovat do různých grafických formátů, nově jim i měnit velikost, balit obrázky do ZIP, LZH archivů, nebo přímo vytvářet alba ve formátu HTML. ACDSee 4.0 také nově podporuje audioa videoformáty. Čtvrtá verze ACDSee toho umí vskutku hodně. Nároční uživatelé si mohou program přizpůsobit dle svých představ, uživatelé "začátečníci" se nemusejí bát, že by se v programu "ztratili".

FotoCanvas 1.1

Pro tvorbu a editaci obrázků nabízí ACD System program FotoCanvas. Požadavky na aplikaci tohoto typu jsou celkem jasné, ostatně v plejádě nabízených editačních programů nenajdeme příliš velké rozdíly (nepohybujeme-li se v kategorii produktů profesionálních). Stručně řečeno je FotoCanvas běžný bitmapový grafický editor. Nicméně si zaslouží pohled zblízka.

FotoCanvas dokáže otevřít a následně editovat na 40 grafických formátů, pro uložení nabízí formátů deset. Nástroje pro výběr jsou zcela standardní pravoúhlý výběr, laso, magická hůlka. K běžně používaným nástrojům pro kreslení se přidávají dva, jež se již tak často nevidí. Jde o redukci červených očí a o nástroj na klonování. Popišme si trochu blíže alespoň tyto dva. Má-li osoba na fotografii červené oči, stačí si "postižené" oko přiměřeně zvětšit, nástrojem Red-eye oko vybrat a v nabídce si zvolit skutečnou barvu oka. Má-li fotografie dostatečné rozlišení, funguje tento nástroj velmi dobře. Druhým "netradičním" nástrojem je klonování. Jako první si vybereme místo, které chceme duplikovat, následně místo, kam chceme duplikovat. Pak již nezbývá než myší "obkreslovat" oblast obrázku, jíž chceme klonovat, a ona se ihned vykresluje v místě, které jsme vybrali. S tímto nástrojem si lze skutečně dlouho "hrát", výsledky jsou zajímavé. Kromě zmíněných nástrojů disponuje FotoCanvas také filtry např. rozostření, zaostření, filtry sépiová kost, negativ, změna vyvážení barev.

FotoAngelo 1.1

Měli jste někdy chuť vytvořit si vlastní spořič obrazovky? FotoAngelo vám k tomu nabízí skvělou příležitost. Tím nechceme říct, že tvorba spořičů je to jediné, co FotoAngelo umí. Tento prográmek totiž využijete všude tam, kde potřebujete vytvořit a předvést multimediální prezentaci. FotoAngelo je zaměřen hlavně na prezentace obrázkové, anglicky hezky řečeno slide show. Výstupním formátem je spustitelná aplikace, u spořiče obrazovky ještě navíc formát SCR.

Samotná tvorba projektu je velmi jednoduchá. Stačí si postupně vybrat obrázky, které mají být v projektu zahrnuty, obrázky seřadit do patřičného pořadí a nakonec si "vyhrát" s efekty. Co se efektů a dalších nastavení týká, nabízí FotoAngelo tyto hlavní možnosti hudba na pozadí (každý obrázek může mít vlastní), doprovodný text, digitální efekty mezi přechody z obrázku na obrázek (např. postupné sestavení obrázků z puzzle, prolínání obrázků, srolování obrázků a mnoho dalších). U spustitelné aplikace si navíc můžeme zvolit velikost pracovního okna, k dispozici je i volba manuálního či ručního vyvolání dalšího obrázku.

FotoVac 1.0

Na závěr vám představíme užitečný nástroj pro všechny, kteří často navštěvují diskusní skupiny (newsgroups) s pravidelným výskytem obrázků. Občas je těžké se v záplavě zpráv zorientovat, natož najít ten "správný" obrázek. Pokud máte podobný problém, můžete využít schopností programu FotoVac, který vám pomůže obrázky stáhnout a roztřídit. Stačí programu zadat server, vybrat diskusní skupiny a o zbytek se program postará sám. Program samozřejmě nemusí prohledávat všechny zprávy, může je filtrovat dle různých kritérií.

ACDSee 4.0 PowerPack Suite

Správa, editace a prezentace multimédií

Velikost souboru: 14,5 MB

Domovská stránka: www.acdsystems.com

Licence: shareware 30 dní, cena 99,95 USD

Disk Explorer Pro 2.22

Slouží k vytvoření databáze všech vašich CD, DVD, disket či jiných výměnných medií, síťových disků nebo dokonce FTP serverů. Čte kompletně adresářovou strukturu jednotky včetně struktury archivů (ZIP, RAR, ARJ, LZH, CAB, TAR/GZIP, ACE, JAR a dalších), a to i samorozbalovacích (EXE). Program dokonce umí automaticky vložit do databáze popisky ze souborů, jako jsou file_id.diz, z MP3 souborů přečíst název a další informace (ID TAG), přefiltrovat grafické soubory (bitmapové i videosoubory) a vytvořit na ně náhled, nebo zjistí informace o zvukových modulech vytvořených trackery. K jakékoliv zvolené jednotce můžete vytvořit svůj vlastní komentář. V databázi je pak možné vyhledávat soubory či složky, aniž by byla média fyzicky přítomna v mechanice (v případě FTP serveru není třeba připojení k internetu). Můžete vyhledávat podle jakéhokoliv kritéria (velikost, datum, čas, atributy nebo vygenerované komentáře k souborům, apod). Aplikace umí pracovat také s mnoha databázemi současně a množství jednotek v databázi je neomezené. A pro případ, že chcete své databáze posílat e-mailem, Disk Explorer Professional zmenší databáze na maximální možnou míru smazáním náhledů, komentářů apod.

Disk Explorer Professional 2.22

Vytvoří katalog ze stromové struktury souborů

Velikost souboru: 1,06 MB

Domovská stránka: www.antelopestudios.cz/depro/download/depro222.exe

Licence: shareware, zkušební doba

30 dní, cena 490 Kč, pro studenty 290 Kč

DateKeeper 1.4

Hlavním úkolem programu je evidovat osoby a upozorňovat na jejich svátky, narozeniny a jiná výročí. Po určitý časový úsek (vámi zvolený v nastavení či standardně 10 dní) před danou oslavou začne DateKeeper vypisovat při každém spuštění záznam dané oslavy na hlavní obrazovku. Samozřejmě se můžete nechat upozorňovat na samostatné svátky, které se neváží k žádné uložené osobě vyberete svátky ze seznamu a program opět určitou dobu před datem svátku vypíše hlášku. Speciální je položka Úkol, kde se musí zadat i čas v daný den a čas se zobrazí obrazovka s textem úkolu.

Další funkce se týkají času budík, časované spouštění aplikací v přesně definovaný datum a čas a časované odesílání pošty. Čekající e-maily a aplikace jsou vidět ve výpisu v menu Zobrazit časované úlohy. V každé tabulce funguje pravé tlačítko s kontextovým menu, odkud je možné k vybrané osobě rovnou odeslat SMS nebo e-mail s předem definovaným blahopřejným textem k oslavě. Samozřejmě nechybí ani vyhledávání a tisk.

DateKeeper 1.4

Připomínkovač událostí

Velikost souboru: 1,2 MB

Domovská stránka: www.datekeeper.host.sk

Licence: shareware, neregistrovaná verze jen na 50 spuštění, cena 200 Kč

MIDI Board Pro 1.1

Pokud nejste náruživým hudebníkem a jen občas dostanete chuť zabrnkat si na svém PC jako na piánu, dostali jste se při výběru vhodného softwaru pravděpodobně do jedné ze dvou situací nalezli jste příliš složitý software, nebo naopak příliš primitivní. Pod pojmem složitý si představme profesionální programy pro komponování hudby jako např. Cubase a Cakewalk. Primitivní vám zase mohou připadat programy zobrazující dvě oktávy a nepodporující polyfonii. MIDI Board Pro je zajímavá hračička nabízející klaviaturu se čtyřmi současně zobrazitelnými oktávami (z celkových dvanácti dostupných), podporující polyfonii a hraní přímo z klávesnice vašeho počítače. Zvuk se generuje pomocí MIDI syntezátoru vestavěného ve vaší zvukové kartě, a máte tedy na výběr zvuky, které jsou v závislosti na typu zvukové karty uloženy jako vzorky v paměti ROM/RAM zvukové karty, případně systémové RAM. U starších zvukových karet bez tabulky vzorků (tzv. "wavetable") se zvuky generují frekvenční modulací. Z dalších funkcí programu uveďme pitch (transpozice), key/sustain volume, automatické tvoření akordů.

MIDI Board Pro 1.1

Klaviatura na vašem PC

Velikost souboru: 1,33 MB

Domovská stránka: www.volny.cz/fractalis/midipro.htm

Licence: freeware

Nastavení FILES pro MS-DOS

S příchodem operačního systému Windows ME se Microsoft snažil o "zvýšení stability", bohužel na úkor některých funkcí. Přestal podporovat hodnoty nadefinované v systémových souborech config.sys a autoexec.bat. Některé starší, především dosovské programy změnu těchto parametrů přímo vyžadují. Jde hlavně o databázové produkty, které vyžadují určitý počet souborů otevřených ve stejném čase. Řešení se sice nalézá na WWW stránkách Microsoftu, ale pouze v podobě návodu na úpravu souboru system.ini. Jestli byste raději uvítali jednoduchý program k automatizaci tohoto procesu, máte možnost si jej stáhnout z výše uvedeného URL odkazu.

Nastavení FILES pro MS-DOS

Aplikace automaticky nastaví hodnotu FILES v systému Windows ME

Velikost souboru: 242 KB

Domovská stránka: mojweb.sk/vlubo/

Licence: freeware

§§§§§


Kutilem ve Windows – správa souborů a paměti

Martin Koníček

c02p0755

7-ZIP 2.24 www.7-zip.com

freeware, dobrovolná platba 20 USD

Mnohdy jsem již viděl v očích začátečníků úplnou bezradnost nad tím, že nedovedou rozbalit "zazipovaný" archiv. To by měla změnit utilita 7ZIP, jež po "dvojkliku" archiv otevře v okně Průzkumníka. Velice mě zaujalo, že otevíraný Průzkumník je "ten opravdový" z Windows, a ne nějaká napodobenina, takže i přesto, že je utilita v angličtině, komunikuje plně v češtině (vyjma speciálních ikonek). To je velice užitečné pro začínající uživatele, kteří jsou navyklí na klasické ovládání počítače ve stylu operačního systému. Ne, že by uvedené funkce nestačily, ale přece jenom programátor myslel i na další uživatele, jež si přejí také archivy tvořit. Není třeba dále přibližovat, že i zde nebyla brána jednoduchost ovládání na lehkou váhu, a právě proto stačí pouze u adresáře (či souboru) po stisknutí pravého tlačítka myši aktivovat menu, ve kterém naleznete (jak už je zvykem i u konkurenčních produktů) položku "Add to archive". Ta vyvolá další volbu, kde máte na výběr hned čtyři formáty souborů ZIP, GZIP, TAR a BZIP2. Právě u posledního jmenovaného formátu bych se rád zastavil, protože jak už jsem se zmínil v čísle 8/2001, dosud neexistovalo k tomuto kvalitnímu komprimačnímu algoritmu, který umožňuje vysoký stupeň komprese, grafické rozhraní pro Windows. Hned po tomto překvapení jsem ovšem narazil na překážku, kdy se mi ani po několika pokusech nepodařilo vytvořit archiv BZIP2, protože aplikace z neznámého důvodu vracela chybu. I přesto si myslím, že to mohla být chyba pouze mé konfigurace počítače, případně tento neduh bude v jedné z dalších verzích opraven. Abych nezapomněl, u tohoto produktu mě potěšila nápověda, která je přehledná a kvalitně zpracovaná, avšak dostupná pouze v angličtině.

AnalogX Cache Booster 1.00

www.analogx.com

Je to už pár let, co jsem snil o neuvěřitelném množství paměti RAM, kterou bych měl ve svém PC. Tehdy moje "čtyřiosmšestka" měla "jenom" 8 MB RAM, což bylo pekelně málo. Dnes se naštěstí situace obrátila, takže je naopak potřeba udělat něco s využitím velké paměti RAM, jež u běžného PC často dosahuje 256 MB a více. Tento problém by vám měla pomoci vyřešit utilita Cache Booster, jež dokáže vašemu operačnímu systému říci, jak efektivně využít prázdnou paměť. Ano, hádáte dobře, jedná se o zvýšení výkonu vašeho počítače tím, že už jednou načtená data z pevného disku se při dalším použití "natahují" přímo z RAM. Mnozí zcela jistě pochybují vždyť pevné disky mají zabudovanou cache (vyrovnávací paměť), a to o velikosti i 2 MB, avšak přesto bych si dovolil konstatovat, že 32MB cache může výkon ještě znatelněji zvýšit. Pokud se vám navíc podaří všechny parametry správně nastavit (což by vám měli usnadnit předem připravené optimalizované volby), můžete se dočkat např. znatelně rychlejšího spouštění částí kancelářského balíku. A to nejlepší nakonec tato utilita není rezidentní, takže neplýtvá systémovými prostředky. Před nákupem hromady pamětí RAM je třeba ovšem vzít na vědomí, že Windows 95, 98 a ME se standardním nastavením neumožňují využívat více než 512 MB, což při dnešních cenách již není nedostupná výbava.

Attrib Changer

webplaza.pt.lu/public/rpetges

Každý soubor i složka na vašem pevném disku obsahují atributy, jež operačnímu systému říkají, jestli je soubor určen "jen pro čtení", archivování či je skrytý nebo systémový. Tyto informace sice nejsou nikterak závazné, ale velké množství programů je používá pro zjištění způsobu manipulace s nimi. Například Norton Commander se dvakrát ptal před vymazáním souborů, které byly systémové, skryté nebo jen pro čtení. Toho se využívá např. i ve Windows, kde vám Poznámkový blok neumožní změnit soubor určený jen pro čtení (např. msdos.sys), jenž by mohl být nahodilým zásahem začátečníka poškozen. Nastavit atributy souborů je možno i ve vlastnostech souboru či složky, kde však bohužel nelze definovat obecnější pravidla, podle nichž budou atributy voleny. To naopak umožňuje tato utilita, kde si můžete např. určit, zda budou nastavené atributy použity pro složky či soubory, které obsahují (či neobsahují) daný text. Tímto můžete např. jednoduše změnit vlastnosti souborů s příponou jpg, ale už ne exe, nebo je možno podobně stanovit pravidla pro složky s různými názvy, jež obsahují definovaný řetězec. Další zajímavou funkcí, kterou již standardně nelze provádět, je změna data a času vázaného na vytvoření souboru. Toto by mělo jít provést stejně tak u složek, kde se nám však z neznámého důvodu nepodařilo funkci aplikovat.

Internetové tipy

Acme Freeware acmefreeware.com

Tato stránka obsahuje, jak už název napovídá, pouze výběr toho nejzákladnějšího kvalitního programového vybavení. Nečekejte zde velké množství softwaru, protože web obsahuje pouze výběr toho, co se nejvíce zalíbilo autorovi, o jehož dobrém vkusu lze ovšem stěží pochybovat.

List of List lists.gpick.net

Výstižný anglický název "seznam seznamů" uvádí tuto vzhledově nepříliš povedenou stránku s výběrem velmi kvalitních programů a utilit. Zpočátku jsem vůbec nechtěl věřit, že na takto jednoduchém webu je dobře odděleno zrno od plev, ale po chvíli jsem se opravdu nechal přesvědčit, což vám rozhodně předvede další číslo našeho časopisu, kde naleznete recenze softwaru právě odtud.


Nebojte se vyzkoušet - Vyrábíme instalaci

Martin Koníček

NSIS

www.nullsoft.com

Nullsoft je velmi známá firma, jež se proslavila svým jedinečným produktem WinAmp, který slouží k přehrávání hudby nejen ve formátu MP3. Pokud jste někdy tento hudební přehrávač instalovali, možná se vám zalíbil jeho instalátor, jenž je velmi rychlý, přehledný a malý, čímž má nezvratný podíl na úspěšnosti programů, které jsou jím vybaveny. Ani já jsem neunikl nesporným kvalitám tohoto instalátoru, a proto jsem jej využil při tvorbě několika svých distribucí programů, s nimiž jste se mohli seznámit na našem CD (Proxomitron 4 a Apache+PHP for Dummies). Osobně se mi na něm nejvíce zalíbily tyto vlastnosti:

- velikost samotného instalátoru je pouze 36 KB (tím je zajištěno, že při instalaci programu o velikosti 300 KB nezabere instalační soubor na disku 1,3 MB, což bohužel není rarita, ale u velkého množství softwaru realita)

- nízké systémové nároky (během instalace je bez problémů možno nadále pracovat s počítačem)

- mnoho funkcí umožňující jednoduchou tvorbu skriptů

- extrémně malý zabraný prostor na obrazovce

- vysoká rychlost soubory se extrahují přímo do cílového adresáře

- protokolování (takže nyní máte přehled o všem, co instalátor zapsal do vašeho počítače)

- kontrola integrity souboru (užitečné, pokud se soubor při stahování z internetu poškodí)

Přes všechny tyto velmi užitečné vlastnosti si nejvíce cením možnosti celý instalační (i odinstalační) proces plně naprogramovat, a tak si udržet plnou kontrolu nad tím, co instalátor dělá. Například při testovací instalaci programu Proxomitron 4 Cz jsem jednoduše zajistil to, že utilita automaticky ukončila aplikaci, aktualizovala její soubory, a poté ji znovu spustila. A to vše bez zásahu uživatele. Naproti tomu, pokud se pokusíte odinstalovat aplikaci, a při tom například restartovat počítač, nic není ztraceno, protože při správném vytvoření konfiguračního souboru je jakékoliv přerušení tohoto procesu zcela bez rizika ztráty možnosti pozdější odinstalace softwaru. Tento instalátor mohu vřele doporučit všem začínajícím i pokročilejším programátorům, kteří se podílejí na tvorbě jednoduchého programového vybavení, přičemž bych jej nedoporučoval pro profesionální použití, protože na tomto poli nabízí příliš málo voleb a možností.

INNO Setup 2.0

www.jrsoftware.org

www.jrsoftware.org/files/site-de/is32.exe

Po vyzkoušení programu NSIS jsem si už skoro myslel, že konkurence se pro něj bude hledat jen stěží. Naštěstí jsem se mýlil, a proto jsem se rozhodl vyzkoušet jeho plnohodnotného soupeře, který v některých oblastech nabízí i něco navíc. INNO Setup je velmi kvalitní program, jenž umožňuje vytvářet instalátory typu Windows Installer (současná standardní technologie instalačních programů pro Windows) za pomoci konfiguračního souboru, jehož tvorba může být pro začátečníky obtížnější. Pokud se vám ovšem podaří zvládnout programovací jazyk aplikace, můžete se těšit z kvalitních výsledných instalačních programů, které je dnes možno nalézt v mnoha známých softwarových produktech. Abych nezůstal jen u chvály, musím si trochu postěžovat na možnosti nastavení průběhu instalace, kde dle mého názoru NSIS dosahuje vyšších kvalit, bohužel na úkor jednoduchosti, která zde naštěstí nebyla opomenuta.

Setup Generator v2001.1.0

www.gentee.com

Mnoho začátečníků už mohlo být trochu na pochybách, protože předchozí dvě aplikace naznačovaly, že jsem je opomenul. Proto jsem se rozhodl vše napravit a zařadit sem také méně kvalitní, i když velmi jednoduchý program na tvorbu instalátorů. Setup Generator jako jediný z předchozích nabízí české uživatelské prostředí a zjednodušenou tvorbu instalací. Hned po spuštění si všimnete jednoduchého průvodce, v němž stačí zadat jen několik málo informací o instalované aplikaci, jako třeba její jméno nebo soubory a položky, jež se mají přidat do registrů. To vše je schopen zvládnout průměrně zdatný uživatel počítače za pět minut, a bez jakékoliv předchozí přípravy. Ani výsledné soubory nejsou k zahození, i když jejich vzhled už vychází trochu z módy, a sestavená hlavička souboru zrovna neláme rekordy s velikostí. Pro opravdové nasazení ovšem nemůžu tento program doporučit, protože má velmi malé možnosti nastavení např. vůbec nelze definovat způsob odinstalace, kdy je někdy třeba smazat i soubory, jež nebyly nainstalovány.

§§§§§


CalculationCenter – něco pro matematiky

Vladimír Vondráček

c02p0758

Takřka každý z nás si potřebuje sem tam něco spočítat. Počínaje cenou za nákup v samoobsluze až po po výplatu. Ovšem jsou mezi námi i tací, kteří nevystačí s obyčejnou aritmetikou a počítají i náročnější úlohy.

Na druhou stranu se nezabývají základním výzkumem nebo matematickou teorií, prostě se ale setkávají s množstvím goniometrických funkcí, občas si střihnou nějaký ten integrál nebo se poperou s maticovým počtem. Právě pro takové uživatele je CalculationCenter jako stvořený.

Kdo se matematikou na počítači již někdy zabýval, jistě narazil i na firmu Wolfram Research. Tento producent proslul zejména svým produktem Mathematica. Je to nesmírně výkonný výpočetní systém, na druhou stranu najde spíše uplatnění jenom u specializovaných firem nebo výzkumných ústavů. CalculationCenter představuje jakousi odlehčenou verzi Matematiky, svým zacílením spíše určenou pro méně náročnou klientelu. Tím jsou myšleni například studenti nebo třeba pracoviště, která se sice nezabývají matematikou, ale nezřídka ji používají ke zpracování svých výsledků.

S cílovou skupinou pro tento produkt souvisí i výběr jednotlivých komponent. Celé rozhraní je silně uživatelsky orientované, není problém se dobrat k požadovanému výsledku. Pomocí navigačního panelu v levé části obrazovky nebo klasického rolovacího menu v horní liště je možné zadat takřka jakoukoliv funkci, kterou aplikace obsahuje. Kdyby se uživateli nechtělo brouzdat po menu, pak je k dispozici jednoduché vyhledávací rozhraní, jež umožňuje listovat všemi funkcemi. Pro každou z nich je pak připravena jednoduchá vkládací šablona, která člověka provede zadáním parametrů, aniž by se musel učit syntaxi jednotlivých příkazů. Velice užitečné je tlačítko Show example, jež vyplní příslušná políčka vzorovými hodnotami.

V souladu s určením programu je tento vybaven řadou možností prezentací výpočtů. Pokud se tedy rozhodnete vystavit svoje výsledky přímo na internetu, ani zde problém neleží, neboť celou sadu výpočtů lze exportovat do formátu HTML.

Pokud tedy častěji pracujete s matematikou nebo technickými výpočty, pak je CalculationCenter rozhodně dobrá volba. Výpočetní jádro je rychlé a odezva je prakticky okamžitá i pro složitější operace a pro práci s grafikou. Program navíc nabízí velmi slušné možnosti prezentace vypočtených výsledků, takže nebudete mít problém s jejich publikací. Podporovány jsou zejména aritmetické, algebraické a grafické funkce. Nevyskytne se tedy problém při práci s experimentálními daty, například pomocí matic nebo při provádění statistických výpočtů. Diferenciální počet též zaujímá patřičné místo. Byť nejsou jeho možnosti nijak rozsáhlé, budou pro drtivou většinu uživatelů naprosto postačující. Nejste-li profesionálním matematikem, pak pro běžné výpočty je CalculationCenter dobrá volba.

CalculationCenter

rychlý engine

uživatelská přívětivost

K recenzi poskytla firma: Wolfram Research

V ČR nabízí firma: ELKAN, s. r. o., www.elkan.cz

Cena: 11 900 Kč (bez DPH)


LANguard S.E.L.M. - Bezpečnost vašeho serveru

Vladimír Vondráček

Poněkud tajemně znějící zkratka v sobě skrývá zároveň stručný popis. S.E.L.M. znamená totiž Security Event Log Monitor, tedy sledování podezřelých aktivit na počítači. O hackerských útocích na počítačové systémy se poměrně často mluví. Nejčastější, alespoň podle publikovaných informací, jsou útoky na webové stránky. Útočník pomocí mezer v zabezpečení serveru získá oprávnění měnit data a například nahradit stávající prezentaci svou vlastní. Pro administrátora webového serveru je takováto událost poměrně nepříjemná a znamená pro něj zpravidla dost práce.

Řešení tohoto problému samozřejmě existuje hned v několika formách. Nejvýkonnější řešení je uzavření serveru za firewall, což ovšem s sebou přináší určitá omezení na využití všech možností internetové prezentace (firewall omezuje komunikaci na všech portech mimo vybraných, a tak jsou služby web serveru na jiných než povolených portech znemožněny). Další možností je sledování síťového provozu jako takového s filtrací podezřelých paketů.

Jednou z možností je pak i LANguard S.E.L.M. Zde musím vložit několik poznámek. K nejčastěji úspěšně napadaným webovým serverům podle dostupných zdrojů patří IIS firmy Microsoft. Existuje několik známých bezpečnostních nedostatků tohoto produktu softwarového giganta. Tak lze na internetu najít několik připravených skriptů, kde stačí zadat IP adresu cílového počítače, a zbytek "hackerské" práce se udělá sám. Lze tak převzít správcovská práva k serveru a s daty tam uloženými nakládat podle libosti. Takovouto činnost samozřejmě nelze v žádném případě schvalovat, nicméně útočník na povolení čekat nebude. A tak má mít správce serveru vždy nainstalována nejnovější bezpečnostní vylepšení. Ani to však nemusí být pro hackera nepřekonatelná překážka.

LANguard přistupuje k ochraně systému poněkud jiným způsobem. Je totiž známo, že ke získání a činnosti v napadeném serveru je třeba spustit vybrané programy. Příkladem je třeba ftp.exe, tedy FTP klient, který umožní nahrát pozměněné stránky na hostitelský počítač. LANguard tedy monitoruje přístup k těmto kritickým programům a zaznamenává jakoukoliv aktivitu s nimi. Mimo zmíněného ftp je monitorován i interpret příkazové řádky cmd.exe. Po správné konfiguraci pak LANguard pošle systémovému nebo bezpečnostnímu administrátorovi e-mail o provádění manipulací se sledovanými soubory. Vzhledem k tomu, že e-mail je poslán okamžitě, nepodaří se útočníkovi skrýt svou aktivitu smazáním log souborů serveru. Navíc zde existuje možnost útočníka přímo odhalit pomocí monitorování připojení k serveru.

Proti zkušenému, schopnému útočníkovi není samozřejmě žádná ochrana dokonalá, v každé se najde mezírka. Ovšem pomocí LANguardu lze zabránit takovým nezvaným hostům, kteří používají již známé a vymyšlené postupy k nabourání cizího počítače s nainstalovaným Internet Information Service (IIS) serverem.

LANguard S.E.L.M.

způsob monitorování

možnost dálkové správy

K recenzi poskytla firma: GFI Software, www.gfi.com

Cena: od 125 USD licence pro 5 stanic, po 35 995 USD licence pro 1 000 serverů


PPP Produkty pro připojení - Sada čtyř nástrojů pro práci s internetem

Vladimír Vondráček

Internet, slovo dnes skloňované ve všech pádech a zmiňované v nejrůznějších souvislostech. Špičkové výpočetní distribuované systémy, expertní sítě, obchodování přes Síť, to jsou dnes nejžhavější internetové technologie. Málokdo si tak uvědomí, že to co nejčastěji používá, nejsou tyto high-tech výtvory, ale běžné hledání informací a používání e-mailových služeb. Mnoho lidí, kteří mají na svém pracovním stole počítač, si dnes už nedovede představit den, kdy by k němu nedorazila alespoň jedna zpráva (i kdyby to měla být zpráva rozesílaná virem po napadení počítače, který má vaši e-mailovou adresu v Kontaktech :-)). A právě k tomu přistupuje indická firma PPP Infotech Limited se svoji čtveřicí aplikací.

Všechny tyto produkty fungují pod operačními systémy Windows 9x, NT a vyšší a pro svou funkci vyžadují nainstalování Java Virtual Machine, kterýžto software je volitelnou součástí instalace MS Internet Exploreru.

Nejprve se připojit

Připojit k internetu jeden počítač není ani u nás v Čechách větší problém. Za částku nikterak závratnou lze zakoupit modem (softwarový) a vybrat si nějakého poskytovatele připojení (ISP), který nabízí své služby buď zadarmo, nebo za úplatu, podle libosti nebo požadavků. Problém nastává v případě, že malá firma má počítačů více a každý pracovník touží mít přístup k Síti sám a u sebe. Pokud bychom chtěli řešit tuto situaci nákupem vyššího počtu modemů a většího počtu telefonních linek, po čase bychom se asi divili, co nám to chodí za účty za telefon. Nehledě na to, že i v malé firmě je třeba komunikovat hlavně uvnitř, a posílat si soubory přes internet pokud sedíme s příjemcem v jedné kanceláři je poněkud nelogické.

Odborník na počítače poradí, abychom pořídili vlastní lokální síť, která umožní sdílet data mnohem komfortnějším způsobem. Připojení na internet abychom řešili nákupem proxy serveru, který zajistí připojení na internet pro celou lokální síť. Zde je moment, kdy je možno obrátit se na produkty PPP, konkrétně na PPP-shar. Jedná se poměrně malinký prográmek, jenž zajistí připojení celé sítě pomocí jedné telefonní linky (eventuelně jiného nosiče ISDN, kabelový modem apod.)

Prográmek je skutečně malý, a když nemáte rozsáhlou místní síť s velkými objemy přenášených dat, pak nemusíte ani vyhrazovat samostatný počítač jako proxy. V systémové liště se pouze objeví ikonka PPPshar a jinak není navenek nic vidět. Konfigurace probíhá pomocí tří textových souborů, z nichž je načteno nastavení DNS (jmenných serverů), bezpečnosti (seznam povolených a zakázaných typů souborů) a propustnosti (seznam služeb, které přes proxy budou fungovat). Produkt má vlastní webovou adresu www.pppshar.com.

Potom si začít dopisovat

Tak připojení k internetu jsme už vyřešili, soustředili jsme ho na jeden počítač, a teď hurá do mejlování a brouzdání po internetu. Což to druhé, to je možné rovnou pomocí některého prohlížeče nainstalovaného na klientských počítačích. Nad posíláním elektronické pošty se ale vyplatí předem zamyslet. Budou se rozesílat především e-maily po firmě, bude této korespondence hodně? V případě, že odpověď na obě otázky zní ano, pak je čas zamyslet se nad zřízením vlastního poštovního serveru. Tento program je druhým ze čtveřice recenzovaných produktů a jmenuje se netMailshar.

Jedná se o plnohodnotný poštovní server, který poskytuje obvyklý komfort při práci s elektronickou komunikací. Podporuje standardní typ účtu pop3, archivování zpráv. Umí tedy spolupracovat s naprostou většinou dnes obvyklých e-mailových klientských programů. Další možnost, která je užitečná zvláště pro redukci nákladů na připojení, je schopnost naplánování odesílání zpráv na čas, kdy je to tarifně výhodnější. Pokud je nutné zprávu odeslat okamžitě, pak lze učinit i toto. Ale ze zkušenosti se dá říct, že pokud zpráva dojde o pár hodin později, zpravidla se nic moc neděje. Jinak je to ovšem při komunikaci uvnitř organizace samotné. Ale s tím autoři počítali a doprava e-mailů po vnitřní síti je okamžitá. To je ovšem pochopitelné, neboť účet odesílatele i příjemce je tomtéž počítači. Takže pošta ven bude odcházet o půlnoci, pošta na lokální síti je doručena prakticky okamžitě. Server lze nakonfigurovat tak, že pokud je zrovna v okamžiku požadavku na odeslání zprávy dostupné aktivní připojení k internetu, dojde k jejímu odeslání okamžitě. URL, kde najdete bližší informace k tomuto softwaru: www.netmailshar.com.

Nejen zprávy odesílat, ale také dostávat

Na předchozí odstavec lze volně navázat povídáním o předposledním ze série, jímž je MailAssistent. Tentokrát se charakterem nejedná o serverový program, ale spíše o poštovního klienta. Že je tato aplikace nainstalována na počítači je dobře poznatelné podle animované figurky, která se rozšafně pohybuje v některém místě pracovní plochy. Čas od času vytáhne transparent s reklamním nápisem, občas začne chrápat, je-li dlouho v nečinnosti. Řeknete si, roztomilé, ale k ničemu. O opaku se přesvědčíte v momentě, kdy do vaší e-mailové schránky dorazí nějaká zpráva. Pajďulák totiž nejen rozptyluje, ale v pravidelných časových intervalech kontroluje vaši poštu, zda nedorazila nějaká novinka. Když se tak stane, jste upozorněni na tuto skutečnost a pomocí syntetizovaného hlasu je přečten její text. V základní verzi je k dispozici pouze anglické vzorkování, takže text v tomto jazyce je přečten obstojně. Nechat si přelouskat text v češtině je pak překvapení nejen pro vás, ale i pro čtecí program.

Zajímavou možností je nechat si stejným syntetizátorem přečíst i aktuální obsah schránky systému Windows. Takže pokud si text například na webové stránce zvýrazníte a pomocí kombinace Ctrl+C umístíte do schránky, stačí klepnout na tlačítko Pause a figurka celý text přečte. To je výhodné, pokud chcete při brouzdání po internetu dělat ještě něco jiného. Pro zdatnější v psaní na počítači je možno i psát podle diktátu. Pro jistotu, že počítač čte to, co je psáno, je v malé bublince od úst postavičky průběžně zobrazován čtený text.

Sem tam je potřeba i něco stáhnout

Downloadování souborů z nejrůznějších lokací je jedna s populárních činností uživatele. My, co jsme už okusili připojení pevnou linkou se šířkou pásma 100 Mbit, se nad prográmky, jež usnadňují nahrávání dat z internetových serverů, jenom usmíváme, neboť i větší soubor je na lokálním disku natošup. Potom nám ale povýšený úsměv zmizí ze rtů, neboť vzpomeneme na dlouhé desítky minut, strávené u počítače vybaveného toliko modemem. Na chvíli se vrátí i pocit frustrace, když se vybaví následující situace: stahujeme životně důležitý dvoumegabajtový soubor závratnou rychlostí 5 Kb/s, a po půlhodině této činnosti dojde k přerušení spojení. Tímto způsobem se dá trávit poměrně dlouhá doba, nehledě na výdaje s tím spojené. Tu přichází jako bájný rytíř čtvrtý do party, prográmeček (má jen 100 KB) GetAgain. Umí navázat na předchozí stahování, takže u počítače prosedíte pouze nezbytně nutný čas pro dokončení načatého souboru. Někdy může u programů tohoto druhu docházet ke kolizím, pokud je připojení realizováno přes proxy server, ale u GetAgain to nehrozí. Uživatelské rozhraní je velice jednoduché a tím pádem i přehledné. Koneckonců, nač vymýšlet složitý způsob, když se dá postupovat jednoduše. Poslední dva popisované produkty mají svoje webové místo na stránkách výrobce, www.pppinfotech.com.

Pár slov závěrem

Ucelená řada produktů je vhodná pro použití zejména v malých firmách a domácnostech při rozumných nárocích na přístup k internetu. Profesionálové na komunikační technologie mají pravděpodobně zálusk na nějakou výkonnější variantu, ale i jim může tato sada produktů dobře posloužit. Pro domácí sítě je tohle prakticky jediný ekonomicky optimální způsob poskytování služeb internetu.

PPP

snadná konfigurace

rychlé a malé aplikace

určené spíše pro přijímání dat

jen platforma Windows 9x a novější

absence web serveru

K recenzi poskytla firma: PPP Infotech Limited, www.pppinfotech.com

Cena: PPPshar 225 USD, NetMailshar 379 USD (oboje pro neomezený počet uživatelů), MailAssistant 20 USD za každou licenci, GetAgain 10 USD za každou licenci

§§§§§


Okna ještě plnější barviček – Microsoft Windows XP

Jaromír Luhan, Scott Spanbauer

c02p0762

Znějí fanfáry, září reflektory, vybuchují ohňostroje, hvězdy showbyznysu se hrnou na jeviště jen málokterý softwarový produkt a málokterá firma si může dovolit takové entrée. A jen málokterý produkt a málokterá firma tak silně ovlivňuje dění na trhu informačních technologií jako Microsoft a operační systém Windows. Po světě již sice delší dobu kolovaly různé testovací verze, analýzy a prognózy i fámy a dohady, nicméně opona se zvedla přesně 25. října 2001 a nová Windows XP se vydala dobývat svět. Kromě salv explodujících ohňostrojů a zátek vyletujících z lahví se šampaňským je na cestu již tradičně doprovázel i rachot soudních kladívek, neodmyslitelně patřící k rozvleklým sporům, v nichž se různé strany snaží více či méně úspěšně komplikovat Microsoftu život obviněními z monopolních praktik.

Je samozřejmé, že běžného uživatele zmíněné soudní pře zajímají jenom proto, že se jejich nákladnost nutně musí promítat do cen produktů a tudíž jejich protahování mnoho pozitivního přinášet nemůže. Rozhodně mnohem víc je bude zajímat, co nového jim operační systém přinese a zda se vyplatí do něj investovat často nemalé prostředky.

První pokusy uživatelů a zkušenosti testerů naznačují, že stabilita nových Windows je rozhodně na dobré úrovni. Jistě je předčasné hovořit o ideálním stavu, dokud systém neprověří miliony uživatelů. Také je potřeba nechat trochu času výrobcům zařízení i aplikací, aby stačili vydat nové verze pro tento operační systém.

I tak dává jádro systému vycházející z řady Windows NT a 2000 cítit kvalitnější a propracovanější technologii, mimo jiné díky podstatně vyšším nárokům na kvalitu hardwarových ovladačů. Jejich relativně široká paleta má zase blíž k Windows řady 9x a Me, stejně tak jako podpora práce s digitálním obrazem, zvukem a videem.

Mimo lepší stabilitu a zabezpečení hovoří reklamní materiály také o podstatně vylepšené výkonnosti. Patrně spoléhají na obtížnou ověřitelnost této informace, protože výsledky testů vypadají dost nejednoznačně. Podívejte se na vložený text Výkonnost XP: vyhovující, nikoliv hvězdná.

K uživateli čelem

Pokud je pravda, že obal prodává, určitě mají Xpéčka dobrou šanci. Při použití různých vzhledových schémat skutečně nemusíte pracovní plochu skoro poznat. Ale to už tady bylo. Důležitější změnou je propracovanější systém informačních panelů po levé straně okna a čistější pracovní plocha. O tu se stará dokonce specializovaný průvodce, který sleduje použití ikonek a uklízí málo používané.

Určitě vás na první pohled zaujme přepracované menu Start, jež funguje jako malý osobní portálek do operačního systému, a dává tak možnost nahlédnout do světa budoucích všudypřítomných osobních portálů do internetu. Zvýšená inteligence programové lišty dokáže "shlukovat" tlačítka patřící k jedné aplikaci (více dokumentů ve Wordu, několik oken webového prohlížeče) do jediného rozbalovacího tlačítka, čímž se šetří místo. Další úsporu zajistí inteligentní systémová informační přihrádka, která po určité době samočinně schová zřídka používané ikony běžících programů.

Celkově je grafika systému přehlednější, zejména díky stínování, animovaným kurzorům, průsvitným barevným ikonám. Samozřejmě, že všechny grafické vymoženosti provětrají procesor a grafickou kartu, nicméně pokud "železo" nestíhá, můžete je vypnout.

Chvályhodnou novinkou je technologie ClearType, která přináší majitelům LCD displejů (stolních i na noteboocích) lepší čitelnost jinak poměrně "chlupatého" písma.

Osobně mám dvě výhrady za prvé: vychvalovaná funkce, která přesouvá často používané funkce nebo programy v menu Start blíž k uživateli, může působit i kontraproduktivně, pokud střídáte větší množství programů. Potom vám budou ikonky pořád poletovat sem a tam a budete je každou chvíli hledat. Druhou výhradu mám k otravné bublině, kterou vypouští samy od sebe některé programy běžící ve stavové liště. Jako cíleně nastavené upozornění se samozřejmě hodí, a obvykle se dá vypnout. Horší je vnucování hesla do Microsoft Passport systému, jenž využívá nový Messenger. To se normálně vypnout nedá, takže nechcete-li se zaregistrovat, musíte se s ním sžít.

Multimédia

Tady se dostáváme spíš do pole působnosti verze Home Edition (ovšem kdo má v práci čas přehrávat si filmy!). Najdete integrované vypalování CD, střižnu videa, vylepšení práce s obrázky, což je docela dobrá výbava pro začátečníka ve světě multimédií. Divíte se, proč pro začátečníka? Protože profesionální nádobíčko vypadá jinak. Kupříkladu Media Player vzhledem k volně dostupné verzi 7.1 verze XP mnoho nového neposkytuje. Snad jedině možnost vypalovat data maximální rychlostí mechaniky, a ne pouze dvojnásobnou rychlostí. Vylepšila se podpora přehrávání DVD, zatímco konverze zvukových záznamů do jiných formátů než WMA zůstane i nadále doménou třetích firem.

Vychvalovaný Movie Maker si může přičíst kladné body snad jenom za implementaci vyššího snímacího rozlišení, ale kupříkladu absence podpory standardních videovýstupů z něj dělá pouze jednoduchou pomůcku pro nenáročné amatéry, kteří si chtějí vyzkoušet něco nového.

Pozitivněji lze hodnotit novinky v oblasti zpracování statického obrazu. Podpůrné prostředky pro stahování, skenování, prohlížení a zpracování fotografií jsou soustředěny okolo speciální složky My Pictures, takže je máte pěkně po ruce na jednom místě a nemusíte se zatěžovat prací s různými více či méně povedenými softwary dodávanými spolu se zařízeními. Pokud vaše zařízení (například skener nebo fotoaparát) podporuje specifikaci Microsoft Windows Image Acquisision, může pracovat s obrázky přímo v zařízení bez dalších ovladačů.

Zajímavá je možnost přímého vypalování a přepisování CD, pokud vlastníte vypalovačku. Možnost používat CD-RW jako další disk je jistě lákavá, nicméně pozor na potíže s chybami, kompatibilitou a přenositelností na starší verze Windows.

Sdílení a bezpečnost

Zdá se, že odzvonilo operačním systémům, kde každý mohl dělat cokoliv, včetně totálního zničení operačního systému i všech dat. Windows XP nabízejí v obou provedeních důslednou ochranu dat i konfigurace počítače pomocí přístupových práv, takže se do budoucna už nebudete muset obávat poťouchlostí svých kolegů nebo nadměrné zvědavosti mnohdy překvapivě šikovných potomků. Je samozřejmě nezbytné dávat pozor při instalaci, protože implicitně jsou novým uživatelům přidělována nejvyšší, tedy administrátorská práva. Zapomenout takového otevřeného uživatele v systému se může rovnat katastrofě, protože na rozdíl od ostatních skupinových práv (Limited, Guest) může administrátor opravdu úplně všechno (včetně rušení ostatních uživatelských účtů, změn hesel, změn přístupových práv k souborům a adresářům, atd.).

Šikovnou podporou pro použití jednoho počítače mnoha lidmi je nová funkce Fast User Switching, tedy rychlé přepínání uživatelů. Pokud máte dost operační paměti, je přepnutí uživatelů skutečně otázkou několika málo sekund. Není tudíž problém na chvilku někoho pustit ke svému počítači a pak se zase vrátit k rozdělané práci, protože během přepnutí zůstávají stejně jako v režimu takzvané hibernace všechny aplikace ve stavu, v jakém jste je zanechali. Samozřejmě se doporučuje důležité věci nejdřív uložit čert nikdy nespí, a co kdyby někdo počítač úplně vypnul!

Pomocná ruka

Systém nápovědy Windows XP přináší nový vzhledový kabát, nicméně funkčně toho zase až tak moc nezaznamenáte. Snad jen užší integrace se zdroji informací na internetu může být užitečná, pokud máte dobré připojení na síť.

Zajímavým obchodním trikem je začlenění funkcí vzdálené pracovní plochy a terminálových služeb do systému standardních funkcí pomoci. Pro běžného uživatele je vždycky nejsnazší zavolat kamarádovi na telefonu na to už přišli i tvůrci některých televizních soutěží. Ve spojení se službami on-line komunikace poskytuje systém Remote Assistance vašemu dobrodinci netušené možnosti pro uplatnění pedagogických vloh při předvádění různých postupů přímo na vaší obrazovce, případně pro nápravu vámi provedených škod.

Ani vy se nemusíte tak moc obávat jestliže přítel na telefonu něco zpacká, pomocí funkce System Restore můžete jeho omyly vrátit zpět do stavu před katastrofou. Funkce inteligentně monitoruje citlivá místa (například instalaci nového ovladače) a vkládá na ně obnovovací body, ke kterým je schopna v případě potíží zacouvat nazpátek. Tyto body samozřejmě můžete vkládat také sami ručně. V podání XP byla zdokonalena o schopnost Drive Rollback, která při instalaci nových ovladačů zálohuje staré, aby tak v případě problémů umožnila návrat zpět. Je zřejmé, že volné místo na pevném disku bude mizet jako voda na poušti.

Sítě a Síť

Do čela pelotonu síťových novinek nezařadím nový Internet Explorer verze 6, který kromě podpory nových webových standardů (například nové ověřovací technologie P3P, jež má hrát jednu z hlavních rolí v microsoftích aktivitách "dotNet") a drobných vylepšení uživatelského rozhraní, nepřináší skoro nic nového. Spíš naopak chybějící podpora jazyka JAVA v základní instalaci a vynucené stažení 5 MB velkého balíku z internetu, pokud JAVU potřebujete, dají na kosmetické výhody snadno zapomenout.

Podstatně zajímavější může být například podpora bezdrátového ethernetu podle standardu 802.11b a automatické začleňování těchto zařízení do síťových propojení. Další významnou novinku představuje integrace firewallu přímo do systému. Tento má zabránit přístupu hackerů do vašeho počítače přes síťové připojení. V případě, že nastavíte sdílení internetového připojení, aktivuje se dokonce automaticky. Firewall funguje dobře, ale pouze jako ochrana před útoky zvenčí. Pokud si do systému pustíte nějakého trojského koně třeba jako e-mailovou přílohu, nebude mu v odesílání dat a dalších nekalých rejdech stát v cestě vůbec nic.

Nejvýraznější změnou je program Windows Messenger. Tato internetová "drbárna" poskytuje skutečně komfortní komunikační prostředek jak pro textový chat s uživateli MSN Messengeru, tak i pro videokonferenční relace s uživateli vybavenými vhodnou webovou kamerou. V budoucnu má podporovat i komunikaci s klienty jiných aplikací včetně komunikátoru AOL. Je vidět, že fenomén zvaný ICQ nedá Microsoftu spát.

Upgrade z ptačí perspektivy

Dovolím si odcitovat kolegu z amerického PC Worldu, který napsal, že XPéčka nejsou sice nejlepší možná Windows, ale jsou nejlepší dosud vyrobená. Je mi jasné, že vám to jednoznačně neodpoví na otázku, zda se vyplatí investovat nemalé finanční prostředky do přechodu na novou verzi.

Pokud váháte (dobrá stabilita a zvýšení bezpečnosti určitě láká), projděte si vloženou tabulku s analýzou různých variant a uvidíte, zda má cenu se myšlenkou zabývat dál. Potom zajděte za správcem vašich financí, určitě to nebude levné. Pokud vám dá požehnání, čekají vás další obtížné kroky, o nichž si můžete přečíst v části Zkušenosti s upgradem. No a pak už si můžete užívat NOVÝCH ZÁŽITKŮ. Přeji vám, ať jsou jenom pozitivní!

Aktivace produktu

Řekl bych, že jenom málo novinek, které v poslední době v Redmondu vymysleli, se dočkalo takového množství ohlasů. Mluvím o tom, že sebelegálněji zakoupený produkt značky Microsoft je vlastně jenom časově omezené demo, které vyžaduje další úkon takzvanou aktivaci. Celosvětově se tato vlastnost poprvé objevila u Office XP, a ve Windows pokračuje jenom s drobnými rozdíly. Tak například funkčnost neaktivované verze je omezena na 30 dnů (nikoliv počtem spuštění) nebo aktivační průvodce vyžaduje ještě méně informací od uživatele (zřejmě si je bere odjinud).

Aktivaci provádí speciální průvodce, který vygeneruje speciální kód podle deseti hardwarových komponent, odešle jej na server přes internet a zpět obdrží aktivační certifikát, kterým Windows odemkne. Odeslání je možné provést také přes speciální telefonní linku, ale pak musíte obě dlouhá čísla zpracovat ručně.

Z hlediska funkčnosti aktivace jsem se zatím nesetkal a ani jsem neslyšel o nějakých problémech. Vypadá to, že až potud Microsoft vše zvládl, snad jen s výjimkou sousedního Německa, kde došlo podle ne zcela podložených zpráv k distribuci většího počtu licencí se stejným číslem, a tudíž jim musel být vydán jakýsi generální pardon pro libovolný počet instalací.

Opatření, jež má zamezit používání jednoho produktu na různých počítačích, omezí kromě potenciálních pirátů (kteří jistě budou používat jiné postupy "aktivace") hlavně legální uživatele, kteří provádějí změny hardwarové konfigurace svého počítače. Aby to nebylo tak drastické, je možné podle údajů Microsoftu vyměnit nebo odstranit z počítače až čtyři registrované komponenty nebo v případě, že ponecháte původní síťovou kartu dokonce až šest součástí (včetně monitoru, řadičů disků, množství paměti RAM, pevného disku a CD/DVD mechaniky), aniž by se znovu spustila aktivace. Přidání nových komponent ji nemá spustit nikdy. Pokud tak učiníte (což je zcela legální procedura) a aktivace se vám začne znovu vnucovat, musíte zavolat operátorovi Microsoftu a vysvětlit mu svůj "případ". Jestliže vaše pohnutky uzná (což by podle slov zástupců společnosti mělo být ve většině případů), vygeneruje vám nový certifikát, kterým ručně svůj systém zase odemknete.

Dalším důležitým mezníkem je 120 dní od předešlé aktivace. Po této době se záznam o aktivaci na serveru vymaže, nicméně váš produkt je nadále aktivován, což v praxi znamená, že můžete provést aktivaci znovu z jiného počítače a provozovat obě instalace současně. Samozřejmě, že to není legální z hlediska licenční politiky, nicméně se to může hodit nejen s ohledem na nutnost občas vyměnit celý počítač za nový.

Výkonnost XP: vyhovující, nikoliv hvězdná

Testování amerického PC WORLDu poměrně jednoznačně ukazuje, že zvýšení výkonnosti nemůže být hlavním důvodem k provedení upgradu na Windows XP. Ale zároveň ani důvodem, proč ho neprovádět.

TestCentrum PC WORLDu provedlo několik testů, které srovnávaly chování různých verzí Windows při běhu několika aplikací a chování při startu a vypínání počítače. Testy byly prováděny na výkonném počítači s procesorem Athlon 1,4 GHz a na druhém, spadajícím do střední třídy, s procesorem Celeron 800 MHz, a to nejprve se 128 MB a následně s 256 MB operační paměti. Testy proběhly na běžných produktech Microsoft Office 2000, Lotus Notes R5, Adobe Photoshop 6.0 a Netscape Navigator 4.08.

Výsledky najdete přehledně uspořádané v tabulkách, obecně se však dá říci, že rozdíl mezi výkony obou počítačů odpovídal pouze vyšší výkonnosti Athlonu (proto jsou uváděny pouze jeho časy) a obě varianty Windows XP se chovaly stejně.

Obecný závěr testů hovoří zejména v tom smyslu, že dostatek paměti (zvláště pokud pracujte s programy náročnými na operační paměť nebo potřebujete mít často hodně programů spuštěných najednou), vám pomůže nezávisle na tom, jakou verzi Windows používáte. Jinak je vidět, že rozdíly nejsou ani velké, ani jednoznačné.

Další část testů se zabývala rychlostí startu a vypnutí. Výsledky opět najdete v tabulce.

Porážka Windows 2000 při startu je způsobena jejich velikostí vzhledem k verzi Me a novými optimalizacemi zavádění kódu do paměti u XP. Také uživatelé Windows 98 zaznamenají výrazné zrychlení startu, protože novější systémy podporují funkci Fast Boot BIOS.

U vypínání zvítězila Me tím, že síťová připojení bez okolků prostě zahazují.

Poslední test se zaměřil na funkci rychlého přepínání uživatelů, která umožňuje ponechat na jednoho uživatele i rozdělanou práci na pozadí a předat počítač jinému. Prvním předpokladem bylo, že při menším množství paměti dojde k výrazným rozdílům mezi tím, když bude druhý uživatel přihlášen, nebo když se bude teprve přihlašovat, a že zvětšení paměti tyto rozdíly smaže. Opak byl však pravdou výsledky byly prakticky totožné.

I tak však přepínání uživatelů systém dost zatíží, takže pokud plánujete použití přepínání více uživatelů na jednom počítači, na paměti rozhodně nešetřete. Naopak u méně výkonných systémů s menší pamětí se připravte na výrazné zpomalení.

Zkušenosti s upgradem

Na tomto místě se pokusím stručně shrnout kroky, které je dobré projít, jestliže uvažujete o přechodu na Windows XP.

1. Zkontrolujte počítač

Hardwarové požadavky jsou větší než u jakýchkoliv předešlých verzí. Doporučené parametry jsou 300MHz procesor, 128 MB paměti a 2 GB volného místa na disku. Nedoporučuji je podceňovat. Microsoft také nedoporučuje upgradovat systémy starší dvou let z důvodů omezené podpory starších zařízení. Zkušenosti praví jde to, ale dře to! Tudíž nechme experimentování jen pro odvážné.

2. Zkontrolujte používané programové vybavení

Překvapivě hodně obecně rozšířených programů má s chodem pod XP potíže. Za tímto účelem existuje dost internetových zdrojů zabývajících se danou problematikou a řada pomocníků (třeba Microsoft Upgrade Advisor), jež vám sdělí, co bude chodit a co ne.

Nicméně vlastní zkušenost je k nezaplacení, protože každý průvodce má tendenci trochu přehánět (v obou směrech).

Pro dostatečně kvalifikované testování aplikací vřele doporučuji vyzkoušet instalaci s dvojím bootováním. Chce to sice dost místa na disku a jeho rozdělení na dva oddíly nebo doplnění dalšího disku, ale zase vám zůstanou staré aplikace zachovány a můžete se k nim v případě problémů vracet tak, že nabootujete do starého systému. Počítejte však s tím, že budete muset do Windows XP nainstalovat znovu i všechny používané aplikace (což v případě Office XP znamená novou aktivaci a škemrání o certifikát u Microsoftu).

U dual konfigurace se poměrně snadno můžete vrátit zpět odinstalováním nových Windows, i naopak vymazáním staré instalace získat místo na disku, pokud se rozhodnete u XP zůstat.

3. Důležitá je verze

Musíte se také rozhodnout, jakou verzi budete potřebovat. Samozřejmě že upgrade je vždy levnější než plná instalace, ale ne z každých starších Windows jde na XP upgradovat. Obecně platí, že Windows 95 jsou už mimo. Jejich uživatelé mohou pouze starý systém z disku vymazat a nainstalovat odpovídající novou verzi.

Dále platí, že Home Edition obsahuje 98 % nových business funkcí verze Professional. Nicméně pokud vaše sítě používají doménové servery NT nebo 2000, máte víceprocesorové počítače, případně hodláte využívat kryptování dat na disku nebo funkce vzdálené pracovní plochy, nemáte jinou volbu než verzi Professional.

Ale pozor zatímco dražší upgrade na verzi Professional mohou zakoupit všichni vlastníci Windows 98, Me, NT i 2000, na levnější Home Edition dosáhnou pouze majitelé 98 a Me.

4. A ještě jedna malá komplikace na závěr

Připravte se minimálně na hodinovou instalaci systému a na občasné dotěrné dotazy ohledně konfigurace. Počítač bývá někdy skutečně zvědavý a nesprávná odpověď může mít hodně nepříjemné následky.

Poslední třešničkou na dortu bude samozřejmě aktivace produktu, ale to už máte v podstatě vyhráno.

§§§§§


PC World CD Centrum

c02p126

Mistr Písař 1.3

Pokud chcete psát rychlostí v řádu několika set úhozů za minutu, musíte se naučit správně využívat všech deset prstů. To jistě není jednoduchá záležitost, a sami, bez dobré rady či pomoci, se to stěží naučíte. Než ovšem vyrazíte rychle do knihkupectví zakoupit si učebnici, rozmyslete si, jestli se vám více nevyplatí investovat vaše finance do "tvrdohlavého programu", jenž vás psát zajisté naučí. Mistr Písař je velmi dobrým učitelem, který kontroluje hned několik faktorů, značících správnost vašeho psaní. Mezi nejdůležitější patří nikoliv rychlost, ale chybovost, na níž snadno ztroskotáte. Pokud se vám díky tomu nepodaří splnit podmínky k postupu, aplikace vám nabídne možnost procvičení vašich nejslabších míst, čímž zajišťuje, že lekci nebudete opakovat několikrát za sebou. Zajímavou funkcí, jež vám může přijít vhod, je možnost přenosu dat programu mezi dvěma počítači. Dále je aplikace připravena i pro práci v počítačové učebně, především tím, že umožňuje pohodlnou správu více uživatelů. Velmi mě také potěšila kvalita zpracování, kde bych zejména vyzdvihl pěkné grafické provedení a vysokou přehlednost.

Mistr Písař 1.3

Výuka psaní deseti prsty

Velikost po instalaci: 2 500 KB

Domovská stránka: www.afx.cz/mr_pisar/mr_pisar.htm

Licence: shareware, 11 lekcí za 350 Kč

Mp3HTML

Udělat si pořádek ve svých "empétrojkách" často není jednoduchá záležitost, a proto se vám může hodit následující program, jenž umí vytvořit seznam souborů MP3 uložených ve vašem počítači. K tomuto účelu si tvůrce utility zvolil neméně oblíbený a univerzální formát jako MP3, a to HTML. Tvorba seznamu "empétrojek" je do značné míry zjednodušena na maximum stačí pouze zadat adresář, kde jsou umístěny, a jméno výsledného souboru. Poté můžete jen vše potvrdit stiskem tlačítka "OK", přičemž za pár vteřin se můžete "kochat" pěkně vyhlížející webovou stránkou, na níž jsou všechny důležité informace o vybraných skladbách včetně odkazu na daný soubor. Zde je třeba zdůraznit možnost seřazení položek v seznamu podle libovolného sloupce. U výsledné stránky není takřka co kritizovat vzorný zdrojový kód, naštěstí žádné obrázky, snad by se dala vytknout jen absence nastavení barvy na pozadí, a to jak u samotného dokumentu, tak u výsledné tabulky. Toto je však možno provést později úpravou kaskádových stylů (CSS) v kódu výsledné stránky.

Mp3HTML v. 2.0

Uloží seznam souborů MP3 jako webovou stránku

Velikost po instalaci: 386 KB

Domovská stránka: mifko.host.sk

Licence: freeware

ABI-CODER

Pokud se rozhodnete uložit si svá nejcennější data na bezpečné místo, můžete na to jít hned několika způsoby. Nejzdlouhavější cestou je jistě zkopírování dat na disketu či přepisovatelné CD a uložení média do trezoru. Navíc si musíte uvědomit, že přinést si nedobytný trezor domů nemusí být žádná legrace, a v krajním případě to může dopadnout tak, že vám "železo-betonová krabička" prorazí zeď (což může mnohdy pořádně vyděsit souseda). V případě, že se rozhodnete pro jinou variantu zabezpečení, mohu vám doporučit program ABI-CODER, jenž vám po zadání minimálně osmimístného hesla zakóduje jakýkoliv soubor šifrou Blowfish nebo 3DES tak, že při volbě dostatečně dlouhého klíče (hesla) jej můžete bez problémů umístit na internet, třeba na server v Austrálii (za chvíli možná i ve vesmíru). Tím je možné zajistit velmi dobrou ochranu dat, k níž se dostanete odkudkoliv na světě. Navíc je ovládání aplikace snadno pochopitelné, a možná i proto se aplikace honosí bezpočtem ocenění, která mu udělily internetové servery, jež rozhodně nejsou žádnými "béčky".

ABI-CODER 3.5.8.1

Utilita pro šifrování souborů

Velikost po instalaci: 1 300 KB

Domovská stránka: www.abisoft.net

Licence: freeware

Xenu

O internetu se dnes mluví téměř všude, ale mnohé problémy webu jsou často přehlíženy. Jedním z nich je častá nedostupnost webových stránek, jež je způsobena většinou tím, že nemalé množství webů zaniká, případně mění svojí adresu. Také se někdy stává, že samotní tvůrci si spletou složku, ve které se nachází daný dokument, a odkaz vede na špatné místo (anglicky se tento obecný jev označuje jako "broken link"). K tomu, abyste tomuto problému efektivně čelili (ze strany správce), je určena utilita Xenu, jíž k vyhledání nefunkčních odkazů stačí zadat jen několik málo parametrů. Činnost aplikace vypadá přibližně takto: Po stáhnutí hlavní stránky (většinou index.htm) z ní utilita "vytáhne" odkazy, jež okamžitě začne testovat. Aby celé vyhledávání bylo znatelně rychlejší, je možné využít více spojení (vláken) najednou, čímž lze zjišťovat stav několika odkazů zároveň, bez zbytečného čekání na vyřízení jednoho požadavku. Po dokončení činnosti programu se vytvoří jednoduchý protokol, jenž můžete exportovat do formátu HTML nebo TXT (takže jej lze později zpracovat i v tabulkovém procesoru), a v němž naleznete informace o funkčních i nefunkčních odkazech.

Xenu Link Sleuth 1.2a

Hledá nefunkční odkazy na webových stránkách

Velikost po instalaci: 490 KB

Domovská stránka: home.snafu.de/tilman/xenulink.html

Licence: freeware

AnalogX AtomicTime

Seřizovat čas na počítači je více než "otravná" činnost, do které se jen málokomu chce. Znatelně horší to je, když máte na starosti počítačovou učebnu či dokonce celou budovu vybavenou výpočetní technikou, a nechce se vám seřizovat čas na velkém množství stanic. V tomto případě vám přijde vhod utilita AtomicTime, jež umožňuje synchronizovat čas vašeho počítače s jiným, na kterém je spuštěn časový server, a to v předem určených intervalech. V počítačové síti, kde nebývají všechny počítače připojeny na internet, lze využít funkce programu, která dovoluje vytvořit vlastní lokální časový server, takže stanice v síti budou "brát čas" z tohoto místního serveru, jenž může být vybaven rádiovým modulem. Jediná výtka k celému programu by asi směřovala k nemožnosti nastavení záložních internetových serverů, které mohou poskytovat čas při výpadku jednoho hlavního. To vše je ovšem bohatě vynahrazeno rychlostí a přehledností celé aplikace, což je většinou důležitější než velké množství nadstandardních funkcí, které občas spíše brzdí běh celého, už tak vytíženého, počítače.

AnalogX AtomicTime Sync 1.03

Klient a server sloužící k synchronizaci času

Velikost po instalaci: 192 KB

Domovská stránka: www.analogx.com

Licence: freeware

Clickomania!

Logických her je na celém světě internetu bezpočet, ovšem těch dobrých, kterými se můžete kdykoli odreagovat od neúprosné práce, je pramálo. Důvodů je mnoho, ale přiznejme si, že na každé hře je nejdůležitější nápad. Zajímavou myšlenkou byla např. legendární Tetris, s níž jsem se znovu setkal nedávno a byl jsem fascinován, když jsem zjistil, že i dnes se najdou lidé, kteří tuto hru stále hrají. Někoho ale mohou více bavit šachy, kde není od hráče vyžadována rychlá odezva, a všichni mají dostatek času k přemýšlení. Skloubit výhody těchto her se podařilo recenzovanému produktu. Hned po spuštění jsem totiž předpokládal, že se jedná o úpravu Tetrisu, ale po chvíli jsem zjistil, že vaším cílem je najít dvě stejnobarevné sousedící kostičky (a to ve svislé či vodorovné poloze), které po jednom kliku (odtud pravděpodobně pochází název hry) zmizí. Cílem je samozřejmě nechat zmizet všechny kostičky, na což rychle přijdete. Přemýšlet samozřejmě můžete, jak dlouho chcete. Krom toho, že hra je dobrá k odreagování, může např. začátečníkům pomoci při zvládnutí ovládání počítače pomocí myši.

Clickomania! 4.2.1.0

Logická hra

Velikost po instalaci: 810 KB

Domovská stránka: www.clickomania.ch

Licence: freeware

1-4a Rename 1.56

O tom, jak je možné "inteligentně" přejmenovat velké množství souborů najednou, jsem už jednou psal. To jsem ještě ale tehdy netušil, že narazím na mnohem zajímavější program, jenž bude nabízet takové možnosti, že konkurenční software může závistivě přihlížet. Podívejme se blíže recenzovaná utilita umožňuje přejmenovat libovolné soubory umístěné v jednom adresáři, a to hned podle několika kritérií. Ta bych se jako obvykle odvážil podrobně popsat, kdybych omylem (samozřejmě zase taková náhoda to nebyla) nestiskl klávesu F2, jež aktivovala "expertní" mod. V tu chvíli jsem pochopil, že i na první pohled jednoduchá aplikace může nabízet nespočet funkcí. I přesto se však alespoň pozastavíme u základního menu pro začátečníky, kde můžete "pouze" nahradit libovolný text uvnitř názvu souboru jiným. Stejně tak lze přidat jakýkoliv řetězec na začátek jména souboru. Kladný názor na kvalitu tohoto produktu nakonec potvrdila i možnost generování náhledu, kde přímo vidíte, jak budou vypadat výsledné názvy souborů. Tato funkce bohužel nepříjemně ruší uživatele při zadávání parametrů, pokud při jejich vyplňování není dostatečně rychlý.

1-4a Rename 1.56.0 Superb Batch Renamer

Nástroj k hromadné změně názvu souborů

Velikost po instalaci: 680 KB

Domovská stránka: www.1-4a.com/rename

Licence: e-mailware

3DXplorer

Velikost pevných disků se zvyšuje velmi rychle, a dnes již není problém pokrýt ani ty nejvyšší požadavky na úložné místo. Např. disk o velikosti 40 GB se opravdu těžko zaplňuje běžnými daty, a tak si mnozí musejí "vypomáhat" obrovskými multimediálními soubory či hrami, jež se načítají celé z pevného disku. Kdo se ovšem má v takovém množství souborů vyznat? S trochou nadsázky lze říci, že data na vašem hard disku jsou tak nepoznaná jako vesmírné hlubiny. Z tohoto názoru také vychází aplikace 3DXplorer, jež vám umožňuje "proplouvat" vaším počítačem stejně jako vesmírem, a to za pomoci nejnovějších technologií, jež dovedou ve vysoké kvalitě zobrazit soubory a složky v 3D režimu. Pokud se nakonec dostanete k souboru, který chcete spustit, stačí jen stisknout levé tlačítko a vyčkat, dokud jej neotevře přidružená aplikace. I když vše vypadá jako vystřižené ze sci-fi filmu, bohužel mohu pouze konstatovat, že praktická použitelnost programu je sporná. I přesto můžete fascinovat všechny své známé novým způsobem otvírání vašich dokumentů. Nakonec bych si vám dovolil poradit drobnost, že aplikaci lze ukončit stiskem klávesy Esc.

3DXplorer

3D průzkumník souborů

Velikost po instalaci: 638 KB

Domovská stránka: www.graphitx.com

Licence: freeware Martin Koníček

§§§§§


Knihy


MS Office 2000 Small Business Edition

Patrik Malina

c02p0784

Přestože operační systém i kancelářský balík generace XP jsou již mezi uživateli, troufám si tvrdit, že Office 2000 bude ještě nějakou dobu dominantním kancelářským nástrojem. Právě proto titul, jenž vám zde představíme, stále neztrácí na své aktuálnosti a určitě do něj alespoň nahlédněte.

Koncepce knihy je určena dvěma hlavními rysy jednak se autoři zaměřili na zcela konkrétní distribuční sadu (viz název), jednak je výklad v první části publikace rozčleněn v závislosti na konkrétních úkolech a postupech, a ne dle "vnitřní konstrukce" jedná se tedy o uživatelsky logický celek. Oddělená pojednání o jednotlivých aplikacích, jež balík tvoří, přicházejí na řadu až později. Jak napovídá počet stran, problematika je zpracována velmi, velmi podrobně, obsahuje stovky drobných tipů a různých "vychytávek", a svědčí o nesporné erudici a zkušenosti autorů.

Důležitým rysem je univerzální využitelnost, od začátečníků po administrátory. Tento přístup je důsledně uplatňován jak v úvodní, obecnější části, tak v kapitolách, zaměřených do hloubky na jednotlivé aplikace. Čtenář tak může cíleně studovat např. témata, jako je náročnější propojování dokumentů mezi aplikacemi, programování s využitím jazyka VBA či provádění analýz pomocí jedinečného excelovského nástroje Kontingenční tabulka. Velmi případně, v souladu se současnými trendy využití intranetu a internetu, je značná část výkladu věnována publikování dokumentů v prostředí webu tyto technologie představují mimochodem jeden z největších přínosů verze 2000 oproti předchůdkyni.

Pro úplnost uveďme, že v knize jsou zpracovány (a v distribuci obsaženy) aplikace Word, Excel, Outlook, Publisher a kolekce Small Business Tools. Kniha je doplněna o užitečné CD, jež obsahuje sadu vylepšujících nástrojů z dílny autorů. Bezpochyby se jedná o jednu z nejobsáhlejších publikací s tematikou MS Office 2000.

Autoři: Ed Bott, Woody Leonhard

Vydavatelství: SoftPress, Brno

Počet stran: 1 100

Doporučená cena: 395 Kč


PHP v příkladech

Patrik Malina

Když jsem se po přečtení této nové publikace pokusil nalézt její stručnou charakteristiku, jednoznačně u mne zvítězilo staré pořekadlo, začínající slovy "chytrému napověz..." však to sami znáte. Přestože je skriptovací technologie, resp. jazyk PHP jednou z nejrozšířenějších metod pro tvorbu dynamicky generovaných stránek, knižní publikace v češtině abys pohledal díky tedy nakladatelům za každý příspěvek do této oblasti.

Jak jsem upozornil výše, kniha není pro začátečníky. Zkušenost s psaním HTML kódu a zběžná znalost programátorských postupů je rozhodně žádoucí. Úvodní tři kapitoly, v nichž autoři stručně (na hranici možností) charakterizují jazyk PHP a technologii HTML formulářů, jsou skutečně letmým náhledem a "vypíchnutím" základních rysů nejde o žádnou učebnici či referenční příručku, autoři vás v podstatě odkazují na internetové zdroje. Následující stať je naopak relativně podrobná pojednává o instalaci webového serveru Apache a modulu pro interpretaci PHP stránek, a to hned na několika platformách.

Nosným materiálem je kapitola pátá, jež zahrnuje řadu praktických příkladů, demonstrujících možnosti PHP na zcela reálných aplikacích. Právě v této části se prokáže vaše "připravenost" bohužel, ke stížení studia ukázek přispěli i autoři ne zrovna výmluvnými komentáři, což je skutečnost, kterou jim mám za zlé. Jsou zde totiž zkoncentrovány jevy jazyka PHP, jež bez podrobnějšího vysvětlení můžete chápat obtížně. Následující kapitola představuje tradiční téma, související s PHP je zde pojednáno o databázi MySQL a její správě pomocí skriptů.

Škoda, že tak záslužný nakladatelský počin se dočkal poměrně nešťastné realizace. Kniha trpí nekonzistencí mnohem více by, domnívám se, všechny zájemce potěšilo, kdyby autoři např. zpracovali pouze příklady, a tyto mnohem důkladněji okomentovali, takže demonstrované postupy by byly zřejmé a výmluvné.

Autoři: Vojtěch Smidek, Jaroslav Berit, Lubor Mrázek

Vydavatelství: Kopp, České Budějovice

Počet stran: 117

Doporučená cena: 99 Kč


Praktická typografie

Patrik Malina

Je možná s podivem, že dnes, kdy dostupná výpočetní technika zplodila armádu tvůrců tiskových stran, patří zde představovaná kniha k "ohroženým druhům". Už jen proto, že typografická problematika se u nás uceleného pojednání dočká zřídka, stojí kniha za pozornost. A přičteme-li fakt, že mnoho z dnešních "sazečů" je odkojeno strohými manuály, jedná se o titul veskrze potřebný.

Přestože při letmém prolistování zahlédneme obrázky, demonstrující práci se sázecími programy, je nutno upozornit, že koncepce knihy je tradicionalistická. Autoři zvolili styl výkladu, jenž by se dal charakterizovat jako "nejdříve vám řekneme, jak to dle pravidel sazby má vypadat, a poté si ukážeme, jak toho korektně (ne)dosáhnete v sázecím softwaru". Jde tedy o postup, jenž jednoznačně směřuje k ideálu výsledné podoby a zahrnuje v sobě aktuální prostředky k jeho dosažení. Nosnými kapitolami jsou tedy pojednání o tvorbě odstavců a písmu, o hladké a technické sazbě, a v neposlední řadě o češtině a sazbě cizích jazyků. Vyvrcholením výkladu jsou kapitoly o sazbě knih a sazbě akcidenční (zvýrazňující, upoutávající), jež představuje v současné době zřejmě nejaktuálnější problematiku a zároveň zdroj největších "průšvihů".

Kniha o sazbě by měla být, a v tomto případě rozhodně je, živoucím příkladem, a proto samotný charakter publikace je určen pestrou směsí příkladů a ukázek, v závislosti na demonstrované látce. V tomto směru, myslím, byli autoři důslední a vše je dobře patrné. Pouze u kapitoly o akcidenční sazbě mne trochu mrzí absence použití barev, např. ve formě křídové přílohy. Barvy (červené) bylo použito pouze jednou ve stati o korekturách, ovšem zato velmi účelně. Především bych chtěl, aby nevznikl dojem, že publikace je určena pouze profesionálům. Právě začátečníci by, dle mého názoru, měli mít základní znalosti a návyky, než se nechají unést možnostmi softwaru. A právě "grunt" řemesla zde mohou nalézt.

Autoři: Pavel Kočička, Filip Blažek

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 295

Doporučená cena: 299 Kč


XML pro World Wide Web

Patrik Malina

Přestože fenomén XML, technologie, jež se v poslední době dočkala reálného nasazení, přinesl zcela novou dimenzi v internetovém světě a tuto oblast zcela ovládl, nabídka na českém knižním trhu tuto situaci moc nepotvrzuje. K nemnohým titulům přibyla nová publikace relativně mladého vydavatele, jenž vsadil na jistotu a připravil na zahraničním trhu poměrně úspěšnou knihu v českém překladu. Autorka sestavila nijak zbytečně obsáhlou příručkou, pro níž by se asi nejlépe hodilo označení "kuchařka". Koneckonců, webové stránky, jež s knihou přímou souvisejí a na něž autorka přímo odkazuje, se k této formě hrdě hlásí.

Přestože se v žádném případě nejedná o jednoduchou (a místy příliš záživnou) látku, tvůrkyně knihy se striktně drží předpokladu, že čtenářova trpělivost u jednoho dílčího problému je zhruba vymezena jednou knižní stranou. Celá problematika je tedy rozvržena do několika základních kapitol, a v jejich rámci pak do dílčích kroků, jejichž obsah je záměrně omezen maximálně dvoustranou. Navíc je výklad velmi důkladně doprovázen komentovanými výpisy a praktickými ukázkami, tak aby realizace studujícím byla co možná nejsnazší.

Protože XML a jeho praktické využití je velmi široká problematika, je namístě upřesnit, že autorka se ve svém výkladu především přidržuje úplných základů tvorby XML a souvisejících dokumentů, a také transformací směřujících zejména ke grafické prezentaci obsahu. Hlavními částmi jsou tedy základy psaní XML, DTD a XML Schema dokumentů, dále transformace XSLT a XPath, prakticky realizované CSS a na závěr XLink a XPointer.

Knihu považuji pro její koncepci za zdařilou, avšak co mne místy hodně rozladilo, je kvalita překladu a korektury. Koncentrace chyb v některých místech opravdu převyšuje průměr, a rovněž pojetí některých termínů se mi v překladu příliš nezdálo. Po obsahové stránce je však můj dojem veskrze pozitivní.

Autor: Elizabeth Castro

Vydavatelství: SoftPress, Brno

Počet stran: 254

Doporučená cena: 295 Kč


Windows 2000 Server a Advanced Server

Patrik Malina

Patříte-li mezi uživatele starších systémů NT 4.0, zřejmě vám jméno autora bude povědomé mezi tuzemskými tvůrci publikací o operačních systémech firmy Microsoft je jen málo těch, jejichž díla se dočkaly srovnatelné popularity. Po předchozích dvou částech představuje tato kniha závěrečné pojednání o systému Windows 2000, a je tedy logicky zaměřena na technologie, jež umožňují jeho maximální využití.

Při letmém nahlédnutí do obsahu může být zájemce v první chvíli zklamán titul nabízí pouhé tři hlavní kapitoly, jejichž obsah ovšem představuje poměrně obtížnou tematiku, s řadou záludností a náročných pasáží. První z nich je zásadní novinka, již Windows 2000 přinesla, a to adresářové služby Active Directory. Autor ji logicky věnuje nejvíce pozornosti samotná kapitola má zhruba 270 stran a navíc je dále doplněna v kapitole třetí, jež pojednává o možná ještě důležitějším tématu, jímž je migrace doménových struktur z verzí NT 4.0 na sítě s Windows 2000. Prostřední stať je věnována několika látkám, jako je DHCP, WINS či terminálové služby.

Elegance, s jakou je kniha sestavena, svědčí o obrovských autorových zkušenostech a zároveň výborné schopnosti problematiku objasnit. Výklad je zcela prost bezvýznamných teoretických pojednání a jednoznačně se odvíjí v souladu s osvědčenými postupy. Všechny postupné kroky jsou, místy možná až příliš, zdokumentovány ukázkami obrazovek ovládacího rozhraní, a velmi trefné jsou i autorovy varovné či informativní vkládané poznámky, jež nedoporučuji přeskakovat, neboť vám mohou ušetřit hodiny práce. Především však upozorňuji na výborně zpracovanou třetí kapitolu, v níž je, pokud se nepletu, poprvé uceleně a navíc velmi fundovaně vyložena migrace na novou platformu právě tato činnost jistě přinesla řadě administrátorů dosti dobrodružné chvíle. Nemohu, než knihu rozhodně doporučit.

Autor: Michal Osif

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 604

Doporučená cena: 579 Kč


Velký průvodce protokoly TCP/IP: Bezpečnost

Patrik Malina

Po desítkách zajímavých článků na stránkách své mateřské firmy a první obsáhlejší publikaci o sítích TCP/IP sestavil dlouholetý "mozek" internetového poskytovatele PVT novou knihu, jež se zaměřuje na velmi aktuální, a zároveň nesmírně náročný a obsáhlý problém bezpečnosti. Věren svému autorskému rukopisu, předkládá nám Libor Dostálek hutný a detailní výklad, propracovaný "do morku kosti".

Hned zpočátku bych chtěl upozornit, že publikace není dle mého názoru stravitelná úplnými začátečníky. Než přistoupíte k jejímu studiu (o čtení příliš nelze hovořit), vřele doporučuji alespoň předchozí autorovo dílo (Velký průvodce protokoly TCP/IP a systémem DNS) či srovnatelnou publikaci. Knihu téhož autora doporučuji nejen jako vědomostní přípravku, ale také jako cvičebnici jeho stylu výkladu.

Autor začíná výkladem o aplikačních protokolech (Telnet, FTP, HTTP atd.), neboť právě s použitím těchto vědomostí následně demonstruje probíraná témata. Postupně jsou kapitoly zaměřeny např. na autentizaci uživatelů, technologie a strategie typu proxy či firewall, kryptografii či stejně aktuální jako komplikovanou otázku certifikačních autorit a PKI. Déle zde najdete podrobný výklad zabezpečení webových technologií pomocí SSL a TLS, "podepisování" plug-inů, SSH či IPSec. Charakter kapitol je značně různorodý, v závislosti na míře abstrakce probírané látky. Např. kryptografie vyžaduje opravdu hluboký zájem a soustředění, na druhou stranu např. problematika proxy serverů či technologie překladu adres NAT patří ke každodennímu chlebu administrátorů lokálních sítí.

Přestože se jedná o velmi hodnotný studijní materiál, nepředstavuje kniha kuchařku pro řešení všemožných konkrétních problémů. Domnívám se, že spíše všechny trpělivé zájemce vybaví vědomostním zázemím, jež posléze umožní snadné pochopení konkrétních implementací probíraných technologií. Za manuál ji tedy v žádném případě nepovažujte!

Autor: Libor Dostálek a kolektiv

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 565

Doporučená cena: 690 Kč

§§§§§


1/2000


Novinky


AMD chce opět na vrchol

Lukáš Kurka

c99p0804

Firma AMD oznámila, že do konce roku 1999 uvede na trh nový procesor Athlon 750 MHz. Tímto krokem chce AMD sesadit dosavadního vůdce na poli procesorů, a to firmu Intel s procesory Pentium III Coppermine na 700 a 733 MHz. O tento husarský kousek se AMD pokouší již podruhé. Poprvé se jí to podařilo v létě kdy poprvé uvedla na trh procesor Athlon 600 MHz. Intel tak poprvé pokořila, a to dokonce i v oblasti plovoucí desetinné čárky. Intel však již nyní připravuje protiútok. Budou jím 64bitové procesory, které jsou vyvíjeny pod kódovým názvem Intel Itanium. AMD však na 64bitových procesorech také usilovně pracuje.

V prvním čtvrtletí roku 2000 se sice ještě nedočkáme magické hranice 1 GHz, ale i tak jsou už od obou firem ohlášeny procesory na 800 MHz. Na magický 1 GHz si budeme muset ještě chvilku počkat, i když tato hranice byla již experimentálně dosažena na procesorech obou firem. Ty však bylo nutno chladit asi na teplotu -40 stupňů Celsia, což je ideální teplota pro práci křemíkových procesorů. Athlon na 1 GHz ohlásila firma AMD již na jaro roku 2000. Pokud byste však měli o 1GHz soustavy zájem již nyní, dodává je například firma Kryotech, která se specializuje právě na přetaktování a chlazení procesorů.

Ovšem ani Intel nezůstává pozadu a tak se díky tomu soupeření obou firem neustále tlačí ceny procesorů dolů, což je určitě pro nás zákazníky příjemné. Toto soupeření s sebou však nese i stinné stránky. Firmy totiž ohlásí procesor mnohem dříve, než je vůbec možné si ho koupit. Nebo vývoj procesoru uspíší a pak vyvstanou problémy jako je nedostatek základních desek, softwaru podporujícího nové příkazy a podobně. Příkladem může být právě uvedení procesoru Athlon 600 MHz. Ačkoliv byly procesory již v prodeji, chyběly k nim základní desky. Stejné problémy má i Intel, který sice ohlásil procesory Coppermine, ale jeho 733 MHz verze je naprosto nedostatkovým zbožím.

Boj o trůn je tímto odstartován naplno, a my se teď jen můžeme těšit na to, s čím přijde Intel.

§§§§§


Nový pořad CNNdotCOM

Bob Tetiva

c99p0803

Americký zpravodajský gigant CNN se rozhodl reagovat  na zvětšující se poptávku po informacích z digitálního  světa a zahájil v sobotu 13. listopadu vysílání nového  půlhodinového pořadu nazvaného CNNdotCOM. Program je  věnován spotřební technice a bude vysílán pravidelně  každou sobotu ve 12.30 a každou neděli v 16.30 (USA  východního času) na stanicích CNN/U.S., CNN International  a CNN Airport Network. CNN si jako partnera k tomuto  projektu vybrala společnost IDG.

K tomu, aby divákům nabídl nejnovější informace o nastupujících  technologiích a nových trendech, využije CNNdotCOM  jak bohaté zkušenosti CNN k získávání zpráv z celého  světa, tak potenciál IDG a především odborné posudky  jejich redaktorů. "Je nepochybné, že tento program  představuje nový přístup k zvládnutí technických problémů,  objevujících se spolu s tím, jak technika proniká do  všech aspektů našeho života," řekl Mark Cappel, hlavní  redaktor IDG.net.

CNNdotCOM bude obsahovat i mnoho různých specializovaných  rubrik, jako například Tools - poučení pro čtenáře,  jak se dostat technice, která se vyskytuje všude, od  on-line bankovnictví po zřizování sítě v domácnosti,  takříkajíc na kobylku, dále Technofile - pohled na  některé chytré nápady a přístroje, Nothing But Net  - přehled nejnovějších a nejzajímavějších míst na Webu,  Nerd Word - nejnovější technický termín a jeho význam.

Doufejme, že i některá z místních televizních společností  vehementněji vstoupí do těchto čím dál více zajímavých  vod a nabídne našim divákům atraktivnější pořad než  trochu upadající "Zavináč".

§§§§§


V USA PC zadarmo?

Martin Pumera

c99p0802

Společnost PeoplePC začala v USA nabízet zajímavou  alternativu k takzvaným "PC zdarma". V případě nabídky  "PC zdarma" se jedná o slevu 400 USD na jakýkoli počítač  (což je právě cena nejlevnějších počítačů bez monitoru  na trhu) při podepsání smlovy s ISP na tři roky, přičemž  platíte 19,95 USD měsíčně (celkově tedy 718,20 USD). PeoplePC nabízejí za 24,95 USD měsíčně "členství"  v klubu PeoplePC, kdy členové dostanou při podepsání  smlouvy na tři roky (898,20 USD) značkové lowend PC  (Compaq nebo Toshiba, 366 MHz procesor, 64 MB RAM, 6GB HDD, 8 MB videokarta, 32* CDROM, modem  a 15" monitor), počítač obsahuje předinstalovaný operační  systém, kancelářský a finanční software. V ceně členství  je tříletá záruka a technická podpora, což může být  ústředním důvodem pro akceptaci této nabídky - standardně  výrobci PC nabízejí tuto podporu za poměrně značný  příplatek. V členství je samozřejmě zahrnuto i připojení  k Internetu, neboť jak udává společnost PeoplePC, hlavním  zdrojem jejích příjmů a smyslem této nabídky je sdružit  velké množství kupců, jež pak budou PeoplePC "prodávat"  on-line prodejcům pomocí svých stránek. Zákazníci sdružení  v PeoplePC klubu na tom samozřejmě neprodělají - členům  klubu budou prodejci nabízet slevy na své zboží.

V porovnáním s tím, co můžete za 900 dolarů koupit  - AMD K6III, 128 MB RAM, 13 GB HDD, 15" monitor při  připojení k Internetu zdarma - se zdá, že hlavní výhodou  je rozložení splátek na období tří let, delší technická  podpora a software. Nabídka je to jistě zajímavá, na  druhou stranu je otázkou, jestli se podaří PeoplePC  sdružit takový počet zájemců, aby se jí tento podnik  vyplatil. Protože zákazníci v USA si dobře uvědomují,  že nikdy nic nedostanou zadarmo.

§§§§§


Ecommerce a email přes TV

Přemysl Posledník

c99p0801

V polovině října roku 1999 byl ve Velké Británii spuštěn  projekt nazvaný "Open...," který umožňuje prozatím  asi jednomu a půl milionu uživatelů digitální satelitní  sítě Sky využívat vybrané služby Internetu pomocí televizní  obrazovky, ovladače a telefonní linky. Jde zejména  o správu bankovního konta a elektronické nakupování,  a to znamená, že ecommerce bude teď dostupná velmi široké vrstvě obyvatelstva,  lépe řečeno všem těm, kteří vlastní digitální satelitní  přijímač. Pomocí speciálního ovladače lze ovšem také  hrát interaktivní hry nebo využívat služeb elektronické  pošty.

A jak to vlastně vypadá? Uživatel stiskne na svém ovladači  tlačítko "Interactive" a na obrazovce se mu objeví  přehledná nabídka toho, co by chtěl dělat. Zvolí-li  například banky, přepne se obrazovka do modu umožňujícího  listovat mezi nabídkami bankovních domů a využívat  jejich služby. Vybere-li v nabídce elektronickou poštu,  může číst došlé vzkazy, je mu ale také umožněno jak  na vzkazy odpovědět, tak i napsat vzkaz nový. Ve chvíli,  kdy se rozhodne vzkaz odeslat, objeví se symbol telefonu,  který ho upozorní, že teď bude muset něco zaplatit. Vše je pěkně graficky řešeno, celý systém nabízí skutečně  uživatelsky přátelské prostředí.

A jak to funguje? Firmy, jež se chtějí projektu účastnit,  zadají své nabídky firmě Sky, která je pak digitálním  způsobem v upravené verzi vysílá. Důležitým technickým  momentem je, že síť Sky je digitální, a tudíž nabízí  nepřeberné množství paralelních televizních programů. Uživatel si mezi nimi potom v teple svého domova jen  pomocí speciálního ovladače přepíná. Potřebuje-li zaslat  informace speciálnější než přepnutí mezi paralelními  programy, má k dispozici telefonní linku propojenou  se svým ovladačem. Jedná-li se o objednávku, má smluvně  zaručeno, že objednané zboží mu bude dodáno v nejlepší  možné kvalitě.

Je nutno říci, že se nejedná o Internet. Není možno  prohlížet síť Internetu a zdaleka nejsou nabídnuty  všechny firmy na Internetu inzerující a obchodující. Za účast na tomto projektu se firmám účtuje poplatek  a při testování jsem si vyjma bankovních ústavů nevšiml  dvou firem nabízejících v této síti stejné, konkurenční  produkty. Nespornou výhodou projektu "Open.." však  je, že Sky nabízí ve své již vybudované síti placené  digitální televize tuto službu zdarma, čili veškeré  náklady spojené s užíváním "Open.." jsou poplatky za  telefon.

Dá se říci, že projekt "Open.." představuje revoluci  v oblasti elektronického obchodování v západní Evropě. Podle Gartner Group bude v roce 2003 mít digitální  satelitní přijímač 47 % domácností ve Velké Británii,  40 % domácností ve Francii a 27 % domácností v Německu,  to znamená, že takto ohromné množství obyvatel bude  mít přístup k elektronickému obchodování, a to pravděpodobně  zdarma. Když přidáme skutečnost, že odborníci očekávají  letos nárůst internetových připojení v západní Evropě  o 70 %, můžeme konstatovat, že velká část evropské  populace bude za několik málo let provádět slušné procento  nákupů a peněžních transakcí elektronickou cestou.

A co my v Čechách? V naší republice jde vše, jak známo,  pomaleji. Obchodování a nakupování přes Internet je  teprve v plenkách, a bůhví, jestli je právně a softwarově  ošetřeno. A mimochodem, znáte někoho, kdo má digitální  satelitní přijímač? Já ne.?

§§§§§


Krátké zprávy

c99p0799

Pro akademiiČeské zastoupení společnosti Compaq věnovalo Ústavu termomechaniky Akademie věd ČR čtyřprocesorový AlphaServer ES40 v celkové hodnotě 2 miliony Kč. "Česká věda měla ve světě vždy neobyčejně dobré jméno. A to i přesto, že v řadě případů vznikaly skvělé objevy v podmínkách, které by byly pro západní vědce nepřijatelné. Za situace, kdy státní pokladna není schopna pokrýt potřeby vědeckých pracovišť, hrozí odchod špičkových pracovníků do zahraničí. Věnovali jsme tento server Ústavu termomechaniky a věříme, že náš dar tuto situaci alespoň trochu zlepší", okomentoval slavnostní předání Rudy Kozak, ředitel Compaq Computer ČR. -jp-

The Phone House v ČR

Londýnská společnost The Carphone Warehouse, obchodní firma zabývající se mobilními komunikacemi a vlastnící po Evropě kolem 700 prodejen, vstoupila i na český trh. Na našem trhu působí pod názvem The Phone House a její prodejny jsou k vidění zatím v Praze a v Brně, ale měly by se rychle objevit v každém větším městě. Firma chce zaujmout zejména cenovou politikou (garance nejnižší ceny), dvouletou zárukou na přístroj a roční na baterii, půjčením telefonu na 14 dní a poradenstvím. -jp-

Znovu LLP

Na výstavě Sfamex ohlásily společnosti LLP Group, Dell a Microsoft společnou nabídku, jak jinak než opět zaměřenou na malé a střední firmy. Nabízené řešení se skládá z účetního softwaru (manažerské účetnictví SunSystems), hardwaru (servery nižší třídy - Dell PowerEdge 1300 a Optiplex GX 100 S), databáze (MS SQL Server 7.0), operačního systému, implementace a školení. Balík se bude spolu se službami dodávat za fixní cenu. Volitelně si lze za sníženou cenu dokoupit tzv. službu "maintance", v jejímž rámci je poskytována bezplatně dálková správa systémů po dobu dvou let. -JP-

Pro střední firmy

Společnosti KPMG Systems a LLP Group uzavřely alianci pro implementaci řešení SAP pro střední firmy v ČR. Firma LLP Group si tak rozšíří nabídku obchodních a finančních řešení (finanční systém SunSystem) o SAP R/3; společnost KPMG touto cestou hodlá posílit své postavení na trhu. Každý z partnerů se zaměří na přesně definované segmenty trhu: LLP Group na oblast distribuce, médií a profesionálních služeb a KPMG Systems na finanční a průmyslový sektor. -jp-

§§§§§


Z comdexového zápisníku

Ivan Novotný

c99p0798

Světová poptávka po PC vylétla strmě vzhůru. Ve III. čtvrtletí 1999 dosáhly dodávky úctyhodných 29,9 milionu kusů, což odpovídá asi 25% meziročnímu růstu. Japonsko hlásí nárůst neuvěřitelných 37 %, a ani u nás si prodejci PC nestěžují. S velkým ohlasem se v různých zemích světa setkala dříve nemyslitelná akce "PC zadarmo". A jde to ještě dál. Na Comdexu vyrukovala firma Sun Microsystems se všude viditelným sloganem "Scott McNealy nechce vaše peníze. Software musí být zadarmo", a na důkaz toho plnými hrstěmi rozdávala poslední verzi v USA a SRN populárního a s Microsoft Office plně kompatibilního kancelářského balíku StarOffice 5.1. Ano, PC žije a žije dobře. Ale něco se děje. Jestliže se na počítačovém hardwaru a softwaru nebude vydělávat jako dřív, a Internet také přináší zisk víceméně fiktivní, musí se vydělávat na něčem jiném. A o tom byl letošní Comdex.

Na konci tisíciletí může být užitečné se podívat trochu zpět. Před 20 lety začínal Comdex se 160 vystavovateli a pro 4 000 diváků byl technologickým vrcholem procesor Intel 8080 a Ethernet. Letos vystavovalo 2 100 firem a čekalo se 200 000 návštěvníků. Podotýkám, že mládeži pod 18 let není vstup na Comdex dovolen, a přesto to tam vypadalo jako na invexovém Come in Future, včetně honby za letáky a propiskami. Ale Amerika je jiná, je prodchnuta neutuchajícím podnikatelským duchem. Na Comdex jede každý hledat ten svůj "milionářský nápad". Všech deset konferencí s ne levným vstupným 1 000 dolarů se těšilo značnému zájmu, na tradičně úvodní přednášku Billa Gatese se čekalo ve frontě tři hodiny.

Podle výsledků ankety prováděné při registraci, se přijelo 78 % návštěvníků podívat na business, 72 % na digitální kamery, 70 % na bezdrátové technologie, 66 % na procesor Pentium III, 64 % na palmtopy a handheldy a 63 % na novinky spojené s konvergencí dat, videa a audia. Co bylo tedy vidět?

Nad vchod do tradičně "pécéčkovského" pavilonu nechal nějaký vtipálek umístit heslo ve smyslu "Chcete-li vidět něco zajímavého, tak nechoďte sem a jděte se raději podívat jinam". Ne že by na Comdexu bylo málo standardních PC a serverů (do finálové nominace "Best of Comdex" se dostala sestava HP Vectra VL600 s Pentiem III), ale drtivá většina z nich se ve světle nejrůznějších internetových produktů, webpadů a jednofunkčních zařízení už nejeví tak zajímavými. Nejviditelnější změna u PC byla snad v designu. Velké změny byly k vidění ve zobrazovacích zařízeních. Klasické monitory už na stáncích nebyly takřka vidět, vytlačily je vysoce kvalitní ploché displeje nejrůznějších typů, jako např. v sestavě Toshiba.

Ploché displeje a stále postupující miniaturizace znovu oživily myšlenku spojení počítače se zobrazovací jednotkou, což v kombinaci s bezdrátově připojenou klávesnicí představila firma NEC. Přidáme-li TV kartu, máme domácí studio.

Na vrcholu dokonalosti jsou snad notebooky. Všechny jsou malé, lehké a supertenké. Ani to nestačí. Zákazník chce neustále něco nového, a tak nové modely musí mít řadu inovačních prvků jako je digitální kamera, videoport, nebo integrovaná síťová karta. Jen namátkou jmenujme nám už z Invexu známou Toshibu 3110 CT s Pentiem II, integrovaným 56Kb/s modemem, 100Mb ethernetovou kartou a unikátním polysilikonovým displejem, nebo Acer Travelmate 340 s Pentiem III 500 MHz, 64 MB PC-100 SDRAM, 128bitovou 3D grafikou a podporou 2X AGP, výměnnou DVD/floppy mechanikou a softwarem pro videomail nebo videokonferencing. Sony VAIO C1X PictureBook je už zase něco mezi notebookem a kvalitním zařízením pro digitální zpracování obrazu. Má integrovanou CCD kameru, software pro zpracování a paměť pro uchování 4 500 obrázků v .JPG formátu, nebo šedesáti vteřin videa jako .AVI.

Velká pozornost byla věnována rozpoznávání řeči, hlasovému ovládání, konverzi řeči na text a naopak, a také překladům z jazyka do jazyka přes textovou konverzi. Např. za 2 000 USD zde byl k "mání" univerzální překladač ViaII, umožňující za použití mobilního telefonu, mikrofonu, sluchátek a samozřejmě patřičného softwaru vzájemné překlady mezi mandarinskou čínštinou, angličtinou, francouzštinou, němčinou, italštinou, portugalštinou a španělštinou. ViaII používá engine "Lernout&Hauspie" a funguje to celkem jednoduše. Do mikrofonu diktujete jedním jazykem ze sluchátek vychází druhý. Do této kategorie produktů patří samozřejmě i hlasové ovládání různých zařízení a software pro diktafony.

Největším letošním hitem byly handheldy a jejich integrace do světa seriózních aplikací. Z hraček se stal pracovní nástroj, který musí brát všichni vážně. Snad nejdále je v tom 3Com. Zatímco ostatní o bezdrátovém připojení na Internet většinou jen mluvili, 3Com ho představil a začal prodávat. Palm VII vybalíte z krabice, vysunete anténku, zadáte "bezpečné platby", automaticky jako mobilním telefonem si nalogujete síť, samozřejmě na Palm.Net, zeptají se vás na jméno a číslo kreditní karty, a byznys začíná. Aktivace žádná, služby všeho druhu. Jízdní řády, objednávky jízdenek, letenek, dovolená, Zlaté stránky, internetové stránky, finanční služby, zprávy z The Wall Street Journal, co si zkrátka račte přát. Základní nabídka služeb je za 9,99 USD, rozšířená za 24,90 USD a komfortní za 39,99 USD. Každá nabídka má přesně stanovený počet odeslaných mailů, finančních transakcí a celkem přenesených KB. Palm VII nyní stojí 499 USD, (Palm V je za 399 USD), takže při trochu živějším užívání ho za rok zaplatíte ještě jednou. Jinými slovy, komfortní datový mobilní telefon bez hlasových služeb. Zatím. Konektivita ve 260 velkých městech USA. Taky zatím. Není divu, že stánky firem 3Com a Palm Computing byly nejenom středem zájmu návštěvníků, ale po vzoru "velkých" byly obklopeny aplikacemi spolupracujících firem, včetně ne menších než Sybase a Oracle, které nabízejí komunikaci i s velkými databázemi a patřičné nástroje. Hračka to tedy v žádném případě není.

Palm OS je tudíž dost velkým soustem i pro Windows CE, která mají v této kategorii zdatné reprezentanty ve stejně vypadajících handheldech Casio Cassiopeia E100 či E105 nebo v novém typu HP Jornada, jenž může navíc sloužit jako MP3 přehrávač. Samozřejmě až na bezdrátovou internetovou konektivitu.

Tento slibně se rozvíjející byznys nenechává v klidu ani ostatní známé i neznámé výrobce, kteří přicházejí s množstvím nejrůznějších typů a operačních systémů. Také Psion asi neřekl poslední slovo.

Poněkud odlišnou kategorií je "webpad". Má velkost tabletu s dotykovým displejem nebo klávesnicí a se základnovou stanicí komunikuje bezdrátově. Kdekoliv jste, máte Web a email v ruce. Jsou většinou osazeny Intel kompatibilním čipem Geode od National Semiconductors a nabízejí se v mnoha variantách v kombinaci s telefonem a záznamníkem, a to i s klasickým drátovým připojením. Cenově se pohybují okolo 200 USD. Nad standard této kategorie vystupuje Qbe Personal Computing Tablet postavený na procesoru Celeron 400 MHz, vybavený na bezdrátový provoz, snímání obrazu a zvuku, a nominovaný na "Best of Comdex".

Praktický výsledek představ firmy Hewlett Packard o internetových službách diskutovaných pod jménem eservices představila první dáma firmy, Carleton FIORINA, která uchvátila početné publikum nejen šaramantním projevem, ale oznámením spolupráce s firmou SWATCH, jejímž výsledkem budou "internetové hodinky".

Pokud se hodinek týče, tak Casio bude v dubnu prodávat PC Watch, které umí komunikovat nejenom s MS Outlookem, ale i s konkurenčním standardem 3Com Palm.

Poněkud rozpačitý názor mám na přehrávače MP3. Je jich všude záplava, o to nic, ale pokles jejich ceny na polovinu naznačuje očekávanou konkurenci ze strany mobilních telefonů (Ericsson připravuje MP3 adaptér pro svůj model T28 na jaro) nebo handheldů (HP "palm" Jornada je už MP3 přehávačem vybavena).

A to už jsme u zábavy. Rostoucí výstavní plocha jasně ukazuje, že je to směr budoucnosti. Jeden z největších stánků letos patřil firmě Creative Labs, která představila nový interaktivní 3D software jménem "LAVA" na webovou zábavu, připravený na ASDL širokopásmovou technologii. Ale to je spíše téma pro GameStar.

Představy firmy Sony prezentoval za velkého zájmu odborníků sám její prezident, Nobuyuki Idei. Zvýšený zájem možná opepřují zprávičky, že se Sony nedohodlo na spolupráci s Microsoftem a vydává se vlastní cestou. Tomu by napovídalo i sebejisté prohlášení "máme audio, máme video, máme zábavu, máme všechno!". Je na tom dost pravdy, a máme se na co těšit. Sony má vždy v zásobě nové technologie. Před 20 lety byl na Comdexu představen první walkman, letos to byly produkty okolo "Memory Stick".

Kamera, fotoaparát, walkman, notebook a tiskárna. O 64bitové PlayStation2 se dozvíte taky v GameStaru. Na Comdexu firma Sony oznámila, že k podpoře formátu "Memory Stick" se již přihlásilo 19 světových firem jako Philips, Olympus, France Telecom a Volkswagen. V současné době má Memory Stick kapacitu 64 MB, za dva roky se očekává zvýšení na 256 MB.

Comdex byl zkrátka zaplaven báječnými zařízeními pro připojení do cyberspace bez nutnosti používat tradiční PC a s ještě lepšími možnostmi, jak utrácet či ztrácet v cyberspace peníze.

Sedm z deseti návštěvníků Comdexu se přijelo podívat na elektronický obchod. Už z výše uvedeného vyplývá, že zklamaní rozhodně nebyli. Dále pak viděli první veřejnou demonstraci Windows 2000, která se uskutečnila v rámci transakčního centra elektronického obchodu, jež pod názvem Data Center vytvořilo konsorcium technologických firem v čele s Unisysem, Microsoftem a Intelem. Data Center obsahovalo 9TB databázi postavenou na MS SQL serveru 7.0 a MS Active Directory s 50 miliony položek. Data Center byl schopný udělat 4 000 operací/s a realizovat 3 miliony internetových hitů za den.

Snad je to krok k lepší budoucnosti internetového obchodu. Překvapila mě vlna ostré kritiky na elektronický obchod, o kterém se říká, že je příliš složitý, příliš technologicky orientovaný, a zejména neodpovídá chování a přání zákazníka. Dnešní elektronická prodejní centra jsou neefektivní a nejsou schopna sloužit zákazníkům. Nabízejí mu malou přidanou hodnotu, příliš často se do on-line služeb přebírají zkušenosti off-line a je tam příliš mnoho reklamy. Když chceme koupit jedny Levi's jeans, tak je téměř nemožné prodrat se mořem reklamy. Je to pomalu horší než v televizi, konstatoval jeden komentátor. Důsledky na sebe nikdy nenechají dlouho čekat.

Statistika americké firmy Home interactive říká, že většina on-line zákazníků sbírá na Webu pouze informace a vlastní nákup posléze realizuje off-line. V říjnu '99 připadlo na jeden dolar utracený on-line celých 9,01 USD utracených off-line za hračky, 4,41 USD za spotřební elektroniku, dokonce 2,60 USD za počítačový hardware a software, ale už jen 0,68 USD za knihy. Otázkou nyní zůstává, zda o úspěchu internetoveho obchodu knih rozhodla pionýrská práce internetového knihkupce Amazon.com, anebo že některé druhy zboží se pro on-line obchod zkrátka nehodí. Internet má zatím mnohem větší vliv na zvýšený prodej dodávkových aut pro internetové obchodníky (nárůst o 15 %) než na prodej vlastního zboží. Ale, kdo ví.

Nechyběla Citibank a nabízela ještě větší lákadla než vloni. Větší prémie při založení internetového konta (založeného na MS Money), provádění převodních příkazů zdarma, zdarma také vedení účtu a výběry hotovosti v bankomatu, výhodné nákupy cenných papírů, a zejména vlastní internetový obchod s nejlepšími cenami a bez obvykle otravného internetového způsobu objednávání.

Zcela specifickou cestou se vydává internetový prodej v Japonsku, které je protkáno sítí malých, 24 hodin otevřených obchůdků prodejního řetězce 7/11, jež je tak hustá, že ve velkých aglomeracích většina Japonců jich na cestě z práce mine alespoň tři. Japonec si raději na Internetu zboží jen vybere, určí, do které prodejny 7/11 má být dodáno, a na cestě ze zaměstnání si ho vyzvedne a zaplatí. Stále častěji se objevují názory, že v zemích, ve kterých není Internet a místní hovorné zdarma, se dříve prosadí ecommerce s platbou přes mobilní telefon místo přes počítač. Ani v globálním světě asi nebude všechno probíhat stejně.

Ale aby nedošlo ke špatné interpretaci - ecommerce je dnes téměř všechno, a v podnikové sféře roste elektronický obchod závratnou rychlostí i v konzervativní Evropě. S prodejem koncovému zákazníkovi přes PC to zas tak růžově nevidím.

Tak takový byl letošní eComdex. Sice stále ještě v tomto století, svým obsahem už však byl ve století příštím. A na závěr troška optimismu pro "technoskeptiky". O tom, co se nakonec "ujme", rozhodne jenom a jenom zákazník a obsah jeho peněženky.?

§§§§§


Krátké zprávy

c99p0797

Software602, a. s.Společnost Software602, a. s. přináší ve svém komunikačním  systému Mail602 verze 3.32c několik výrazných novinek. Široká uživatelská obec si ode dneška může tyto vlastnosti  vyzkoušet na nově otevřeném webovém serveru www.mail602. cz. K bezpečnému přístupu ke všem typům poštovních  zásilek (FAX, VOICE, email, data) už stačí pouze běžný  webový prohlížeč.

Mezi hlavními novinkami, se kterými se můžete takto  seznámit, je Mail602 WWW Klient. Jde o CGI uživatelské  rozhraní pro Mail602 MESSAGING SERVER a lze ho využívat  z libovolného prohlížeče podporujícího JavaScript.  Pomocí Mail602 WWW Klienta jsou dostupné všechny běžné  funkce Mail602 poštovního úřadu, přičemž veškerá komunikace  se provádí kódovaným protokolem https, který zajišťuje  zabezpečení proti "odposlechu" komunikace mezi prohlížečem  a WWW serverem kódováním protokolem SSL.PN

FRANCOUZSKOČESKÝ

OZVUČENÝ SLOVNÍK, první svého druhu, vydává LEDA. Slovník  zahrnuje ve více než 34 000 heslech slovní zásobu živé,  současné francouzštiny včetně zcela nových slov, a  to jak výrazy každodenního života, tak i běžné termíny  z různých odborných oblastí. Ke každému heslu je připojena  nahrávka jeho výslovnosti - skvělá pomůcka pro všechny,  kteří se učí francouzsky.

Slovník se vyznačuje přehlednou strukturou hesel a  přesností významové i stylové informace. Hledat v něm  lze podle abecedního seznamu nebo fulltextovým dotazem,  v němž mohou být použity logické operátory. Program  umožňuje i hledání nepřesně zadaných slov. Samozřejmostí  je obousměrné propojení s MS Wordem. Jak bývá u Ledy  zvykem, je autorem textové části slovníku významný  lexikograf, zde univ. prof. Václav Vlasák, na zpracování  hesel se podíleli francouzští lingvisté. Slovník za  990 Kč je určen studentům, pedagogům, překladatelům  a všem, kdo studují či používají francouzštinu.PN

PCS Software, s. r. o.

Společnost PCS Software, která působí na trhu antivirových  programů jakožto výhradní distributor Dr. Solomon's  Software PLC, se stala distributorem a republisherem  produktu AntiViral Toolkit Pro (výrobce Kaspersky Lab)  pro Českou a Slovenskou republiku.

Internet jediným stiskem

Společnost Compaq Computer vytvořila novou kategorii  produktů, zaměřenou na přiblížení Internetu zákazníkům  z řad podniků. Zařízení iPaq je jednoduché a cenově  nenáročné, poskytuje všechny funkce potřebné pro komerční  využití Internetu a podporuje i běžné aplikace užívané  na osobních počítačích. Originálním řešením je způsob  přístupu na Internet - stisknutím jediného tlačítka  a jednoduchým nastavením a ovládáním. Poběží na systému  Windows 2000, a namísto rozšiřujících karet pro sběrnice  ISA/PCI používá rozhraní USB. Zařízení bude k dispozici  od března roku 2000.PN

Linka 2000

Společnost AutoCont CZ, a. s., zavádí s okamžitou platností  telefonickou "Linku 2000", jež bude nápomocna při řešení  počítačové problematiky roku 2000. Služba je zdarma  a je nabízena všem, bez omezení pouze pro zákazníky  společnosti. Linka 2000 bude v provozu během listopadu,  prosince a ledna v pracovní dny od 08.00 hod. do 17. 00 hod., v kritické dny 1.-2. ledna roku 2000 bude  v nepřetržitém provozu. K dispozici jsou dvě telefonická  centra, v Praze na tel. 02/51022559 a v Ostravě na  tel. 069/6152559. Bližší informace, týkající se problematiky  roku 2000 (testování PC na rok 2000, testovací program  pro rok 2000) najdete na stránce technické podpory  AutoContu na adrese http://support.autocont.cz nebo http://www.autocont.cz. Případné dotazy k problematice  roku 2000 je možno zasílat též elektronickou poštou  na adresu.

HELIOS IQ

11. 11. 1999 společnost LCS International uskutečnila  slavnostní křest nové generace ekonomického systému  HELIOS IQ. Kmotrem byl generální ředitel společnosti  Microsoft, Jan Mühlfeit. Nová generace ekonomického  systému HELIOS IQ vychází ze dvou silných stavebních  kamenů - z téměř desetiletých zkušeností LCS International  s vývojem a podporou ekonomických systémů a výsledků  světového giganta Microsoft, na jehož databázové platformě  MS SQL 7.0 Server je HELIOS IQ postaven.

Systém je určen zejména pro řízení středně velkých  a menších organizací. Je zcela novou generací známého  ekonomického systému HELIOS, který se na českém a slovenském  trhu pohybuje již od roku 1990. Jednotlivé moduly nového  systému HELIOS IQ jsou děleny na co nejmenší komponenty  - tak aby zákazník nemusel pořizovat všechny vlastnosti  včetně těch, které nevyužije. Takto vysoká škálovatelnost  umožňuje zákazníkovi pořizovat pouze skutečně požadovanou  funkcionalitu a zlevnit méně rozsáhlé instalace. V  rámci myšlenky partnerské spolupráce, kterou LCS prokázala  již na projektu NORIS Open, jsou k základním modulům  nabízeny další, jež LCS připravuje společně se svými  vývojovými partnery - jde například o agendu Výroba,  rozšířenou agendu Doprava, manažerskou nadstavbu MIS  či internetový obchod.

Sybase, Inc.

oznámila dostupnost nové verze vývojového nástroje  Sybase PowerDesigner 7.0, která rozšiřuje tradiční  grafické prostředí datového modelování o integrovanou,  objektově orientovanou vrstvu analýzy a návrhu. Díky  tomu se snižují časové a finanční nároky na vývoj distribuovaných  aplikací. Další informace naleznete na, odkud je také  možné si produkt na zkoušku stáhnout.

Gopas pro děti

Počítačová škola Gopas ve svých školicích střediscích  v Praze a Brně vypisuje pro všechny děti od 7 let dětské  kursy výpočetní techniky. Kursy budou probíhat na nejmodernější  technice, na dvanácti moderně vybavených pracovištích  tak, aby každý žák pracoval u jednoho počítače samostatně. Každá stanice je vybavena přístupem do celosvětové  sítě Internet prostřednictvím pevné linky. Vypsány  jsou kursy Základů PC pro děti druhých až devátých  ročníků základní školy, MS Office pro žáky osmých tříd,  Programování Internetu a Digitální fotografie pro žáky  osmých tříd.PN

MAX SBE

Společnost ICL Česká republika, firma podnikající v  oblasti systémové integrace, dodávek komplexních informačních  systémů a profesionálních služeb, společně s firmou  Microsoft uvedla na český trh podnikový informační  systém pro malé a střední podniky MAX SBE (Special  Business Edition). MAX SBE je založen na využívání  technologie společnosti Microsoft - SQL Serveru 7.0. Produkt plně podporuje přechod na rok 2000, jednotnou  evropskou měnu euro a daňové předpisy Evropské unie. PN

Dynamics

firmy Great Plains patří mezi technologicky pokročilé  i v celosvětovém měřítku a je důsledně orientován na  platformu Microsoft BackOffice. V České republice je  v současné době pro řadu zákazníků zajímavý jednak  zaváděcími cenami, jednak možnostmi zrychleného nasazení. V rámci zaváděcích cen lze tento produkt získat za  cca 25 procent ceny, která je běžná v Evropské unii. Great Plains navíc nabízí splátkový prodej, kdy lze  systém hradit v průběhu dvou let. Tím je moderní informační  technologie zpřístupněna i zákazníkům, pro něž by byla  jinak cenově nedostupná. Zrychlené nasazení spočívá  v zavedení přednastaveného systému. Systém je nejen  rychle uveden do zkušebního provozu, ale významně klesají  i náklady na zavedení. Navíc praxe ukazuje, že počet  požadavků na dodatečné úpravy se významně neliší od  případu, kdy zákazník volí kompletní uživatelskou konfiguraci. PN

Aktis & Borland

Společnost Inprise CZ (Borland, s. r. o.) oznámila,  že významný český dodavatel komplexního řešení v oblasti  ekonomického softwaru, firma Aktis, předvedla svůj  technologicky nejvyspělejší produkt ABRA G3 do vývojového  prostředí společnosti Inprise Corporation - Borland  Delphi 5. Rychlý převod velkého množství zdrojového  kódu do o dvě generace modernějšího vývojového prostředí  chápe společnost Inprise Corp. jako potvrzení kvality  a spolehlivosti svých vývojových nástrojů.PN

Otevření RIS EU

Dne 29. listopadu 1999 připravuje Okresní knihovna  v Havlíčkově Brodě ve spolupráci s dalšími subjekty  otevření Regionálního informačního střediska Evropské  unie (RIS EU). Jedná se o jedno z prvních zařízení  tohoto druhu v naší republice. RIS bude mimo jiné shromažďovat  a zpřístupňovat dokumenty a informační materiály. Bude  poskytovat informace o Evropské unii a členství v ní  především s ohledem na každodenní potřeby a zájmy občanů. PN

Nová čipová sada Intel 820

Petr Novák

Ke konci listopadu společnost Intel představila novou  čipovou sadu, která optimalizuje výkon osobních počítačů  s procesory Intel Pentium III, a je určena pro tržní  segment výkonných stolních počítačů. Čipset Intel 820  přináší uživatelům nové vlastnosti, včetně rychlejší  sběrnice procesorového systému, vyšší paměťovou kapacitu  a kvalitnější funkci v oblasti grafiky. Nová architektura  zajišťuje dvojnásobnou šíři pásma sběrnice PCI při 266 MB/sekundu. Čipset Intel 820 je také prvním produktem svého druhu,  který umožňuje vysoce výkonnou technologii přímé paměti  RDRAM a zajišťuje výrazné zlepšení grafického výkonu  prostřednictvím grafické podpory AGP 4x. RDRAM má takovou  šíři paměťového pásma, jež je nutná k optimálnímu výkonu  nejrychlejších procesorů Intel Pentium III s 1,6 GB/sekundu  maximální teoretické šíře paměťového pásma - tedy dvojnásobek  šíře tohoto pásma, než mají systémy 100MHz SDRAM.

Kromě toho, pokud se tento čipset použije v kombinaci  s procesorem Intel Pentium III a technologií přímé  paměti RDRAM, pak technologie AGP 4x dovoluje vyžít  další úrovně výkonu 3D grafiky tím, že grafickým ovladačům  umožní přístup do hlavní paměti rychlostí 1 GB - tedy  rychlostí dvakrát vyšší, než tomu bylo u předchozích  platforem AGP. Výsledná platforma tedy poskytuje výrazně  bohatší grafiku a multimediální obsah v rámci současných  aplikací, a v budoucnosti se snadno přizpůsobí dalšímu  vývoji jak v oblasti softwaru, tak hardwarové technologie. Petr Novák


Corel LINUX

Petr Novák

Koncem listopadu společnost Corel představila svůj  nový operační systém Corel LINUX OS. Jde o systém na  bázi volně šiřitelného LINUXu, který firma nabízí ve  třech verzích. Případní zájemci si mohou produkt volně  stáhnout v tzv. nocharge verzi, tedy bez placení jakýchkoliv  poplatků z internetové stránky, nebo objednat na CD  za 4,95 USD. Druhou verzí, kterou společnost Corel  nabízí, je Standard version, která bude prodávána za  59,95 USD, a Deluxe version pak za cenu 89,95 USD.

Základní "downloadovací" verze obsahuje LINUX OS, rozšířený  KDE Desktop, Corel Install Express, Corel Update a  Corel File Manager. LINUX Standard obsahuje tři CD,  na nichž jsou kromě obsahu předchozí verze obsaženy  ještě Netscape Communicator; Adobe Acrobat Reader,  Corel WordPerfect 8. Deluxe verze potom zahrnují CD  disků pět, aplikace předchozí verze a ještě něco navíc. Svým řešením chce Corel dosáhnout další expanze na  tomto neustále rychleji se rozvíjejícím poli, a že  to myslí skutečně vážně, dokazuje i fakt, že pro LINUX  dále připravuje novou verzi velmi populárního textového  editoru Corel WordPerfect a grafického editoru CorelDRAW.


Canon PC890 - Kopírka pro každého

Petr Novák

Společnost Canon uvedla na trh nový typ stolní kopírky  - Canon PC890. Tímto modelem se chce vyrovnat se změnou  požadavků uživatelů na trhu osobních kopírek. Zařízení  je vybaveno systémem s automatickým podavačem dokumentů,  který by měl nabídnout podstatnou finanční a časovou  úsporu. PC890 tímto vychází vstříc potřebám zejména  malé, střední a poloprofesionální kategorii zákazníků.

Jedním z nejčastějších problémů u kopírek je každodenní  údržba. Jako odezva na tento požadavek byl do kopírky  PC890 vestavěn "kartridžový" systém, který maximálně  zjednodušuje servisní zásahy. Uzavřená cartridge obsahuje  všechny části, včetně toneru, bubnu a čistící jednotky. Nabízí se tak značná výhoda oproti konkurenčním kopírkám  v tomto segmentu, které mají všechny tyto křehké součásti  instalovány samostatně. Protože servisní smlouvy se jen zřídka  vztahují na tyto součásti, uživateli nezbývá, než v  případě potřeby pravidelného servisu stroj fyzicky vrátit. Dodáním jedinečného  "kartridžového" systému kopírce PC890 se Canon vyhnul všem takovým  nedostatkům.

Nový systém také přináší citelné snížení nákladů na  1 kopii. Aplikace technologie SURF (surface rapid fusing)  mění čas zahřívání na nulovou hodnotu. Úspory jsou  zabezpečeny například automatickým vypnutím a šetřičem  toneru, který je schopen zredukovat potřebné množství  toneru až o 20 %. Zdokonalená produkce je zaručena  poměrně vysokou rychlostí kopírování - 12 kopií/min. , přičemž první kopie je vytištěna již po 10 s. Kopie  mohou být dělány z formátu A4, knih a jiných trojrozměrných  objektů do max. hmotnosti 2 kg.

Kopírka obsahuje automatický podavač, do kterého může  být vloženo až 30 dokumentů. PC890 tyto dokumenty automaticky  kopíruje a vrací ve stejném pořadí, v jakém byly vloženy. Dalším zařízením je boční podavač s kapacitou 50 listů,  umožňující rychlé a kreativní kopírování na hlavičkový  papír a transparentní fólie, bez nutnosti užití předního  kazetového zásobníku s kapacitou 250 listů. Zařízení  je vybaveno funkcemi ZOOM mod, pohybující se mezi 70  a 141 %, a FOTO mod.

Je nutné poznamenat, že stolní kopírka PC890 je dodávána  se startovací cartridgí s kapacitou až 2 000 kopií,  přičemž běžná cartridge má kapacitu až 4 000 kopií.


Cenzurovaný email

Petr Novák

Firma Articon uzavírá svým novým firewallem pro elektronickou  poštu mezeru mezi konvenčními firewally a bezpečnostním  řešením založeným na kontrole obsahu elektronické pošty. Pomocí Worldsecure je možné řídit cíleným způsobem  provoz elektronické pošty jak interně, tak externě,  a to nejen podle adresátů, kterým je pošta určena,  ale také podle jejího obsahu. Jde tedy vlastně o přídavné  řešení k poštovním serverům. Produkt v sobě zahrnuje sadu  nástrojů na definování bezpečnostní politiky pro elektronickou  poštu, antivirovou kontrolu a šifrování elektronické  pošty s využitím protokolu S/MIME. Uživatelé mající  na používání zakoupenou licenci mohou toto řešení dát  zdarma k dispozici těm, kterým posílají svou poštu.

V zásadě platí, že společnosti nemají žádnou kontrolu  nad tím, kdo odesílá zprávy elektronickou poštou a  rovněž komu a jaké materiály jsou odesílány. Konvenční  firewally ani poštovní servery neumožňují tento způsob  služeb pro monitorování elektronické pošty. To vysvětluje  přidání aplikace Worldsecure do portfolia produktů  společnosti Articon. Poskytuje nástroje na zavedení  bezpečnostní politiky pro elektronickou poštu, a tedy  pro řízení pohybu dat.

Je možné omezit určité uživatele takovým způsobem,  že jim je znemožněno připojovat k elektronické poště  soubory obsahující určité typy materiálů. Tak lze vyloučit  používání určitých adres elektronické pošty. To vše  je důležité nejen pro komunikaci s okolním světem,  ale také pro interní výměnu citlivých dat. Při zavedení  kontroly obsahu elektronické pošty jsou zprávy, které  obsahují podezřelé materiály, jednoduše vyjmuty z ostatních  neškodných zpráv. Podle konkrétních požadavků každé  společnosti je možné takové důležité reporty elektronické  pošty izolovat, trasovat nebo zkopírovat jiným osobám. Při kontrole obsahu elektronické pošty, kterou lze  přirovnat k filtrování, je prováděna také antivirová  kontrola.

Dalšími velmi důležitými vlastnostmi Worldsecure jsou  automatické šifrovací a autentizační funkce založené  na protokolu S/MIME. Produkt podporuje SMTP, právě  tak jako HTTP, což dovoluje filtrování webovských stránek  (jak podle URL, tak podle obsahu), rovněž filtrování  zpráv z BBS a umožňuje také kontrolu škodlivých Java a Active X apletů. K dispozici je také zvláštní modul pod jménem Worldsecure  ESP (Electronic Surveillance Program), analytický nástroj, který monitoruje provoz  veškeré elektronické pošty za určité období a potom  vytvoří podrobnou zprávu.


Tisk budoucnosti

Petr Novák

Společnost Canon uvedla svou novou inkoustovou tiskárnu  BJC 8500, navrženou pro grafický průmysl. Je výsledkem  výzkumu posledních let, ve kterých se firma Canon věnuje  vývoji tiskáren s fotorealistickou kvalitou tisku.

Moderní systém tisku zdůrazňuje nejnovější technologii  Canonu "MicroFine Droplet", jež umožňuje věrné rozlišení  1 200 * 1 200 dpi. Tento nový proces zabezpečuje vysoce  precizní nanášení inkoustu na papír, kterého dosahuje  speciální velikostí inkoustové kapky. Canon vytvořil  také nové hustší inkousty, jež se chlubí pětkrát větší  hustotou než inkousty běžné a umožňují tak tiskárně  BJC 8500 tisk v 17 úrovních jedné barvy/bod.

Navíc BJC 8500 využívá vysokokapacitní inkoustovou  cartridge. Každá komponenta je modulární - pouze vypsanou  cartridge nebo inkoustovou náplň je třeba vyměnit.  To přispívá k redukci spotřeby inkoustu a tím ke zvyšování  efektivity tisku.

Tiskárna BJC 8500 byla navržena pro pracovní skupiny. Může být zapojena do sítě přes tiskový server Axis  PrintPoint 140, který umožňuje sdílení ve všech prostředích  sítě jako jsou NovellNetware, Microsoft Windows, LANtastic,  LAN Server a OS/2. Tím je stoprocentě zajištěna široká  podpora protokolům jako jsou IPX, TCP/IP a NetBIOS/NetBEUI.

Do tiskárny BJC8500 je zabudována technologie PPOP,  podporující vysokou kvalitu a ostrost výsledného tisku  i na běžném papíře. Navíc je finální výsledek vodovzdorný. BJC8500 je schopna tisku na širokou škálu formátů  různých druhů papíru včetně lesklého, matného, transparentního  a nekonečného, a také na speciální textilní fólii.  Ve standardní výbavě tiskárny je podavač na 100 listů  formátu až A3+. Volitelně lze tiskárnu rozšířit o podavač  na 250 listů.

Tato tiskárna je k dostání u dealerů značky CANON.  Více informací naleznete též na internetové adrese  www.canon.cz.


Cheetah 73,4 GB - Nový "obr" od firmy Seagate

Petr Novák

Společnost Seagate Technology, Inc., zveřejnila novinky  ve svých diskových řadách Cheetah a Barracuda, zařízeních  pro ukládání dat pro aplikace na Internetu. Nová disková  mechanika Cheetah se může pochlubit přenosovou rychlostí  formátovaných dat lámající bariéru 40 MB/s a zdvojnásobenou  externí přenosovou rychlostí, danou implementací nového  Ultra 160 a dvougigabitového FC rozhraní. Na jeden  jediný disk s 10 000 otáčkami a kapacitou 73,4 GB je  tak možné uložit více než 24 tisíc písní ve formátu  MP3 anebo více informací než se vejde na papír, který  by byl vyroben ze 36 tisíců stromů. Nová řada diskových  mechanik Cheetah s kapacitami 73,4, 36,7, 18,3 a 9,1  GB a nová řada disků Barracuda s kapacitami 18,3 a  9,1 GB jsou spolehlivé disky, které společnost Seagate  zkonstruovala zejména pro aplikace pro Internet, zpracování  transakcí v podnikových serverech a videoa audioserverech.

Cheetah a Barracuda v novém

Nový Cheetah je zkonstruován a vyráběn tak, aby byl  schopen pracovat transakčním způsobem a zajistit přenos  rozsáhlých souborů. Slouží k tomu 45% zlepšení ve využitelné  rychlosti přenosu dat a 16MB autokonfigurovatelné vyrovnávací  paměti cache. Řada disků s rozhraním Ultra 160 SCSI  přichází s novu technikou, která ochraňuje rozhraní  před tvorbou úzkých míst, protože umožňuje všem připojeným  zařízením rovnocenný přístup ke sběrnici SCSI. Nová  technika eliminuje problémy dříve způsobované tím,  že některé disky trpěly nedostatkem pozornosti ze strany  sběrnice a preventivně tak předchází zatuhnutí systému,  jež nastávalo, když mechanika nedostala včas přístup  ke sběrnici. Tato technologie je samozřejmě nezbytná  pro prostředí serverů.

Dvougigabytové rozhraní Fibre Channel je pátou generací  rozhraní FCAL od společnosti Seagate. Trvalý přenos  dat dosahující 40 MB/s při konfiguraci s dvojitou smyčkou  a PLS (Public Loop Support) je základem pro spojení  více než 16 milionů diskových mechanik do infrastruktury  tvořící síť zařízení pro ukládání dat. Tato technologie  akceleruje rozšíření sítí ukládacích zařízení (Storage  Area Networks) v novém tisíciletí.

Nová Barracuda 18 XL se 7 200 otáčkami za minutu je  určena pro cenově citlivý trh serverů. Je prvním diskem  z této rodiny disků, který má zmenšený průměr médií. Barracuda 18 XL, která ve velké míře využívá prvků  z platformy Cheetah, zrychlila svůj přístupový čas  až na 5 ms a ve srovnání se staršími disky Barracuda  dosahuje o 31 procento rychlejšího přenosu dat. Se  spotřebou pouhých 7 wattů v klidovém režimu a se svým  šepotem pouhých 3,4 belů tvoří hlavní třídu disků pro  použití v kancelářích.

Kriterium - bezpečnost

3D ochranný systém od společnosti Seagate využívá unikátní  technologii vyhledávání JIT (Just in Time), jejímž  základem je inteligentní řízení pohybu hlaviček tak,  aby disky byly rychlejší, tišší a s menší spotřebou  energie. Systém je vybaven ochranou GForce s cílem  zvýšit trvanlivost a spolehlivost disku, funkce pro  zajištění integrity dat za účelem prevence potencionálních  chyb v datech, balení SeaShell, které snižuje na desetinu  vliv nárazů při manipulaci. Ochranný systém 3D Defense  System zajišťuje diskovým mechanikám Seagate Enterprise  největší odolnost proti nárazům mimo provoz - špičkových  250 G.

Dodávky diskových mechanik Barracuda 18XL, Cheetah  18XL, Cheetah 36LP and Cheetah 73 budou zahájeny v  prvním čtvrtletí roku 2000. Ceny mají začínat na 599  USD.?

§§§§§


Lid versus Bill Gates

Petra Musílková

c99p0796

Případ společnosti Microsoft nepochybně vejde do dějin jako jeden z nejslavnějších nejen v USA, kde je už teď srovnáván s dosud největšími antitrustovými causami jako byl třináct let trvající proces se společností IBM nebo rozdělení Rockefellerova naftového monopolu v roce 1911. Americká vláda nedávno nabyla dojmu, že Microsoft, jenž je nesporně největší softwarovou společností na světě, začal zneužívat svého postavení a chovat se jako vůdce smečky, který si osobuje právo utiskovat slabší. Proto se rozhodla tuto "počítačovou šelmu" trochu zkrotit.

Na počátku byl Internet Explorer

Kdy a jak to všechno vlastně začalo? Celý případ odstartovalo 18. května 1998 Ministerstvo spravedlnosti USA, které spolu s představiteli generální prokuratury dvaceti amerických států podalo paralelně obžalobu proti společnosti Microsoft Corporation pro porušování anitimonopolních zákonů. Hlavním bodem obžaloby tehdy bylo obvinění, že společnost Microsoft potizákonným způsobem spojila technologii Internet Explorer s operačním systémem Windows 98 s úmyslem poškodit konkurenční společnost Netscape.

První projednávání případu před Federálním oblastním soudem dopadlo 1:0 pro Microsoft, neboť byla uznána řada jeho námitek a soudce nakonec spojil obě dosud paralelní obžaloby v jednu. Odročením jednání dal také Microsoftu dostatek času na to, aby zmobilizoval své nejlepší právníky, kteří se měli pokusit shromáždit dostatečný důkazový materiál a vyvrátit všechna vznesená obvinění.

Microsoft se bránil úspěšně

Stejně jako není žádné šelmě pochuti, když se ji někdo snaží zavřít do klece, tak si ani ta největší počítačová nenechala líbit, že se ji někdo pokouší omezovat a prohlásila všechny body obžaloby za naprosto nepodložené.

O integraci Internet Exploreru do systému Windows 95 bylo prý rozhodnuto ještě dávno před tím, než vznikla společnost Netscape. Jiný soud mezitím potvrdil, že Explorer je nedílnou součástí Windows 95, což vedlo Microsoft k požadavku zamítnutí celé žaloby a formulaci svého základního stanoviska, že integrace této technologie do operačního systému je jednoznačným přínosem pro zákazníky. Jedním z hlavních argumentů "Gatesových mužů" bylo i tvrzení, že zdokonalování systému Windows přece nijak nebránilo společnosti Netscape distribuovat její software. Během procesu se pak diskutovalo, jsou-li internetové prohlížeče samostatnými aplikacemi nebo všeobecnou technologií, která může a má být součástí operačního systému a softwarových produktů.

Soutěž nebo vydírání?

K původní obžalobě byla postupně přidávána další a další obvinění, která se týkala smluvních ujednání mezi Microsoftem a jeho konkurenčními společnostmi jako jsou Apple, Real Network a další. Žalující strana se snažila prokázat, že Microsoft si díky svému monopolnímu postavení mohl pří uzavírání kontraktů diktovat podmínky, na které by jinak jeho partneří nemuseli přistoupit. Tak měl například přinutit k nevýhodné smlouvě společnost Apple tím, že na ni "vycenil i zuby" a pohrozil jí, že přestane vyvíjet programový balík Microsoft Office pro platformu Macintosh a že úmyslně znefunkční její multimediální software Quick Time, tak aby nefungoval na platformě Windows. Copak říkáte na tohle obvinění, pane Gatesi? V reakci na toto tvrzení jeho společnost uvedla, že v období, kdy měl Macintosh finanční problémy, uzavřel s Microsoftem dohodu o pomoci v hodnotě 150 milionů USD výměnou za používání Internet Exploreru jako standardního prohlížeče ve svém operačním systému. Proti obvinění z nelegálního využívání svého dominantního postavení postavili právníci Microsoftu prohlášení, že jejich klient vždy jednal v mezích zákona a používal jen prostředků regulerní soutěže, aby se co nejčastější tvorbou inovací prosadil na rychle se vyvíjejícím trhu. Všechna obvinění z nekalých smluvních praktik vznesená postupně společnostmi America Online, Apple, Intel, Sun Microsystems a Inuit se právním zástupcům Microsoftu dařilo úspěšně vyvracet, což je nakonec vedlo k podání žádosti o ukončení procesu pro nedostatečnou prokázanost důkazů.

Poškozuje Microsoft spotřebitele?

Klíčovou otázkou se v závěru projednávání případu stalo "blaho spotřebitelů". Obžaloba měla za úkol prokázat, že Microsoft spotřebitelům škodí, a to především tím, že omezuje jejich svobodnou volbu při nákupu a monopolním způsobem zvyšuje ceny. K tomu si ještě žalobci přisadili tvrzením, že Microsoft svou cenovou politiku neprávem využívá jako trest nebo odměnu pro výrobce počítačů, podle toho, jak jsou ochotni s ním spolupracovat. Taková nařčení se ale bez pádných důkazů mohla jen těžko prosadit. Jediným relevantním svědkem přesvědčeným o neúměrnosti cen jako projevu monopolního postavení byl ekonom F. R. WarrenBoulton, který uvedl, že podíl ceny operačního systému Windows na celkové ceně osobního počítače vzrostl z 0,5 % v roce 1990 na 2,5 % k roku 1996. Tuto údajně klamnou statistiku mu Microsoft dokázal obratně zpochybnit několika přesvědčivými argumenty, které se opíraly o celkový pokles cen osobních počítačů a připomínaly, že například podíl ceny komponentů společnosti Intel vzrostl ve stejném období zhruba o 7 %.

Předběžné rozhodnutí

5. listopadu 1999 vydal po několikerém odročování už tak dost rozvleklého procesu zaujal soudce T.P. Jackson konečně alespoň své předběžné stanovisko k celému případu. Po důkladném zvažování všech předložených faktů v něm shledal, že Microsoft bezohledně zneužíval svého dominantního postavení na trhu, potlačoval konkurenci a snižoval zákazníkům možnost výběru, což vedlo ke zvýšení cen. Na konečné rozhodnutí o tom, jestli bylo porušeno právo, si budeme muset ještě počkat, ale nemá cenu zastírat, že situace zatím pro Microstoft moc růžově nevypadá. Možná si ještě pamatujete, jak jednou jistý odvážlivec vyjádřil symbolicky svou averzi vůči aktivitám Billa Gatese tím, že mu vmetl do obličeje šlehačkový dort. Lidé, kteří se na něj chystají teď, už používají poněkud rafinovanějších prostředků - antimonopolních zákonů a soudního řízení, ve kterém by ho chtěli připravit o nesrovnatelně víc, než ho kdysi stál šlehačkou zničený oblek. Po předběžném prohlášení soudce mají přímo jedinečnou příležitost Gatese "pořádně zkrotit".

§§§§§


Malý a výkonný - MX1700 ZOOM

Stanislav Buzek

c99p0794

Poslední novinkou v řadě 700 digitálních fotoaparátů firmy FUJI je typ MX1700 ZOOM, který je určen pro náročnější amatérskou digitální fotografii.

Vylepšený snímací 1" * 2,2" CCD prvek s 1,5 milionu pixelů spolu s objektivem s trojnásobným optickým zoomem Super EBC Fujinon (ekvivalent 35-114 mm u kinofilmu), osazeným i čočkami s asferickým povrchem, dávají výslednému obrazu dobré barevné podání i ostrost. Zaostřit lze od 0,8 m, v makromodu od 0,25 m. Rozšiřující funkcí je dvojnásobný digitální zoom.

Rozlišení čipu je buď 1 280 * 1 024, anebo 640 * 480 pixelů, obrázky jsou ukládány ve formátu JPEG (Exif 2.1) se třemi kompresními úrovněmi (1/4, 1/8, 1/16) na 3,3V SmartMedia karty (2-64 MB). Dle rozlišení a použité komprese lze najednou uložit 5 až 361 obráz

ků. Režim snímání po jednom obrázku je doplněn běžnou samospouští i kontinuálním snímá

ním (pouze v rozlišení 640 * 480). Citlivost fotoaprátu je 125 ISO. Automatická elektronická závěrka pracuje s časy od 1/4 do 1/2 000 s při 64zónovém (!) měření expozice. Ruční kompenzace je možná (-0,9 až +1,5 v krocích po 0,3). Vyrovnání na bílou barvu je plně automatické nebo automatické v šesti světelných režimech. Blesk s rozsahem 0,25-3 m pracuje v režimech typických pro kompaktní fotoaparáty, má i funkci Slow Synchro. Vestavěný software umožní úpravu obrazu čtyřmi uměleckými filtry (duhové paprsky, stříbřité paprsky, sépiový tón, černobílý obraz).

Optický hledáček zobrazuje 80 % skutečného obrazu (jeden z odkazů k amatérské kategorii). 2" nízkoohřevový polysilikonový LCD monitor TFT se 130 000 pixely slouží k editaci snímků. Kamera má kombinovaný videovýstup NTSC/PAL. Digitální interface RS232C/RS422 a TWAIN ovladač pro download přenesou obrázky do počítače, kde je lze upravovat v dodávaném programu AdobePhotoDeluxe Home Edition 3.0 for Windows.

V základní dodávce jsou přenosové kabely (sériový a video) pro Windows i Macintosh, SmartMedia Card (8 MB, 3,3 V), 5V AC adaptér a litiumionová baterie NP80 a CDROM s obslužným softwarem a návodem. Velmi příjemné pro uživatele jsou malé rozměry přístroje 79 * 97,5 * 33,4 mm a hmotnost 230 g bez baterií.

FUJI nabízí jako systémové řešení přímý tisk obrázků ze SmartMedia karet na tiskárně NX70, čtečku paměťových karet SMR1 s USB portem i floppy diskovou a PCMCIA redukci. Tento trend nabídky bohatého doplňkového příslušenství sledují v poslední době všichni výrobci v tomto oboru a je zamýšlen jako podpora trhu s digitálními fotoaparáty.

§§§§§


Knihy

c99p0776

Velká kniha - Adobe Photoshop 5

Autor: Kolektiv autorůVydavatelství: Unis PublishingPočet stran: 438Doporučená cena: 390 Kč

Tato publikace zařazená do ediční řady Velká kniha nakladatelství UNIS Publishing je překladem celosvětově nejprodávanějšího titulu Adobe Photoshop Classroom in a Book, který slouží jako oficiálně doporučovaná učebnice při školeních produktu Adobe Photoshop. Knihu napsal kolektiv autorů nejpovolanějších, byli to specialisté na Photoshop přímo z firmy Adobe. Tato publikace je zařazena mezi oficiální příručky firmy Adobe a je výsledkem dlouholetých zkušeností expertů z vývoje a školení Photoshopu. Adobe Photoshop - Velká kniha je členěna do 13 lekcí, které podrobně a postupně probírají možnosti práce s Photoshopem 5. Navíc jsou přidány lekce týkající se ImageReady, výkonného nástroje pro přípravu a editaci webovské grafiky. Lekce jsou členěny tak, abyste mohli postupně procházet celou knihou nebo i napřeskáčku využívat informace z jednotlivých kapitol. Tato publikace je určena pro uživatele Photoshopu verze 5 a výše pro obě platformy - Windows i MAC OS.

Nevíte jak upravovat obrázky, fotografie apod? Naučte se to s pomocí Velké knihy o Photoshopu spolu s popisovaným softwarovým balíkem. Naučte se připravovat obrázky pro tisk nebo Web, pracovat s texty nebo logy a mnoho, mnoho dalšího.

Microsoft Access 2000

Velká kniha základůAutor: Jan PokornýVydavatelství: Unis PublishingPočet stran: 336Doporučená cena: 340 Kč

Nedlouho poté, co se na trhu objevil produkt společnosti Microsoft Office 2000, přišlo nakladatelství UNIS Publishing s knihou popisující jednu z dnes velmi používaných aplikací tohoto kancelářského balíku - a to produkt Access 2000. Publikace vyšla v edici Velká kniha základů. To znamená, že začíná od samých začátků práce se systémem Access 2000 a je určena především začátečníkům, kteří s produktem nikdy nepracovali nebo s ním mají základní zkušenosti, jež chtějí doplnit. Knihu mohou použít i uživatelé, kteří se chtějí dozvědět více informací o změnách mezi "novým" Accessem 2000 a předchozími verzemi tohoto produktu. Přestože píši, že je kniha určena především začátečníkům, nedomnívám se, že se věnuje pouze okrajovým tématům produktu, např. jak otevřít okno a jak přejmenovat tabulku databáze. Tyto informace tam naleznete samozřejmě také, ale autor si kladl za cíl jít do mnohem větší hloubky. V této publikaci se můžete dozvědět i o dotazech v jazyku SQL, ochraně kódu VBA nebo případné připojení Accessu k databázovému serveru SQL.

Knihu napsal velmi přehledným a systematickým způsobem RNDr. Jan Pokorný, který působí jako profesionální lektor u školicích společností a má s výukou a potřebami uživatelů velké zkušenosti.Vlastní kniha je rozdělena do čtyř základních částí, které vás postupně vedou ke zvládnutí celé problematiky používání produktu MS Access. V první části Jak na to se naučíte základní terminologii Accessu a základním dovednostem při práci s tabulkou, dotazem, formulářem, atd. Ve druhé části, nazvané Zkuste si, budete mít příležitost si své teoreticky nabyté vědomosti prakticky vyzkoušet. Přitom se samozřejmě naučíte ještě něco dalšího. Ke konci kapitoly se dozvíte něco o již zmiňovaném Visual Basicu. Třetí část Tipy a triky se zaměřuje na řešení nejčastějších, případně nejzajímavějších uživatelských problémů s ohledem na jejich zvládnutí a praktické vyřešení. Poslední část má název Rychlá řešení a obsahuje seznam nejčastějších dotazů uživatelů při práci se systémem Access 2000.

3D Studio MAX - kouzla s efekty

Autor: Kolektiv autorůVydavatelství: Unis Publishing

Počet stran: 414

Doporučená cena: 390 Kč

Tato publikace nakladatelství UNIS Publishing obohatí snad všechny uživatele používající 3D Studio MAX, o kterém vyšlo zatím jen velmi málo knih. Snad všichni uživatelé pracující s 3D studiem (a nejen s tímto produktem) se snaží usilovně vytvořit žádaný efekt, jenž by byl působivý, originální a samozřejmě také profesionálně zpracovaný. A právě ve vytváření nových efektů vám má uvedená publikace pomoci. V postupech krok za krokem se naučíte fígly, jež je možné použít ve 3D Studiu MAX, a naučíte se nové postupy. Zkrátka proniknete hlouběji do tajů 3D Studia MAX.

Kniha 3D Studio MAX - kouzla s efekty je rozdělena na pět částí - čtyři hlavní kapitoly a jednu doplňkovou. V hlavní části se může čtenář seznámit s tvorbou animací, které mají něco společného s jedním z nejsilnějších živlů - s vodou. Čtenář se naučí pracovat vodními plochami jako je klidná nebo rozbouřená hladina oceánu nebo vaření vody v kotlíku. Na své si přijdou i žabí muži při simulaci pohybu miniponorky pod vodou a pro romanticky založené duše je určena vodní fontána. Další část potěší především znalce scifi. Kniha popisuje postupy pro vytváření efektů jako je planeta se vzdušným obalem v mezihvězdném prostoru, silové pole nebo mrazicí paprsky. V další části se musíte poněkud více připoutat k realitě, jelikož se v ní na rozdíl od bombastických scifi efektů popisuje tvorba reálných scén z naší rodné planety. Ale ani zde se nebude čtenář nudit při zkoušení zajímavých efektů, jakými jsou například sněhová vánice nebo proud tryskající horké lávy. No a nakonec, pro příznivce akčních trháků nabízí kniha kapitolu Exploze a pyrotechnika. Název hovořící za všechno. Naleznete zde postupy jak vytvořit efekty související se zbraněmi hromadné ničení, laserem, ohněm, žárem, výpary a mnoho dalších. V této kapitole čtenář nalezne i dle mého názoru poněkud nesmyslně zařazená témata, jako je rozbití talíře při pádu na zem nebo vír vody vytékající z umyvadla. Stejně tak příloha obsahuje témata, z nichž některá bylo možné zařadit jinam. Bublající potůček a zátočinu říčky bych přidal asi ke kapitole týkající se vody, a plamenomet by měl patřit spíše ke zbraním. Zůstal by asi jen efekt ruky svlékající se z kůže - ale ta by mohla patřit třeba k scifi efektům.

V knize je popsáno zhruba padesát efektů a pracovních postupů, které mohou designery a výtvarníky nejen naučit správným postupům a práci s 3D Studiem MAX, ale mohou je také inspirovat při jejich další činnosti.

Ke knize je přiloženo CD, na kterém jsou umístěny výchozí objekty pro tvorbu efektů (nemusíte se tedy při tvorbě efektu padajícího kamení zabývat tvorbou jednotlivých kamenů a horského masívu) a textury pro vytvoření přirozeného vzhledu vytvářených scén. Nechybí ani vyrenderované jednotlivé animované scény v AVI souboru, takže pokud chcete zhlédnout výsledek bez nutnosti časově náročného renderování celé scény, stačí si ve vhodném prohlížeči spustit zmiňovaný AVI soubor.

Vzhledem ke kvalitě popisované publikace a velmi malému počtu titulů o této problematice na našem trhu se domnívám, že by kniha neměla chybět v knihovničce nejen žádného designera a grafika, který pracuje nebo hodlá pracovat s 3D Studiem MAX, ale ani v knihovničce kteréhokoliv uživatele, protože uvedené postupy mohou posloužit i pro pouhou inspiraci při práci na vlastních projektech.

§§§§§

Práce s daty 1/2, Objektové programování 1/2Volná série o čtyřech svazcích

Patrik Malina

c99p0777

Autoři: Rudolf Pecinovský,Miroslav ViriusVydavatelství: Grada Publishing, 1996-1997Počet stran: 186, 196, 228, 261

Cena: Práce s daty 1140 Kč

Práce s daty 2140 Kč

Objekt. programování 1240 Kč

Objekt. programování 2290 Kč

Komplet 608 Kč

Kdo se jednou učil programovat, možná si vzpomene na těžké začátky, kdy byla každá dobrá rada drahá. Patříte-li k mladší, nastupující programátorské generaci, pak jste možná narazili na opačný problém. V záplavě literatury jste marně vybírali, která z knih je pro vás ta pravá. Rád bych v této "hromadné" recenzi upozornil na soubor publikací, při jejichž koupi se jednoznačně nemůžete zmýlit.

Recenze na některý z výše uvedených titulů jste zřejmě již zahlédli. V současné době však vydavatelství Grada nabízí soubor těchto publikací k prodeji jako komplet za velmi příznivou cenu, proto se k nim vracíme (komplet za 608 Kč seženete pouze přímo v prodejnách nakladatelství Grada, nebo vám je mohou zaslat poštou). Argument, že knihy mohou již být zastaralé, v tomto případě rozhodně nemá šanci. Nejedná se o manuály konkrétní verze některého z programátorských nástrojů, ale opravdu o skutečné učebnice programování! A tyto rozhodně s časem na kvalitě neklesly. Pro pořádek dodejme, že úplný komplet sestavíte až po sehnání páté knihy Učebnice programování - základy algoritmizace (Grada 1997) od stejných autorů. Ta však v nabízeném zlevněném souboru nebyla (což je škoda) a sháněl jsem ji v distribuční síti velmi těžko.

Pojďme k obsahu. Úvodní kurs (zmíněný v předchozím odstavci) je určen opravdovým začátečníkům a zpracovává úplné základy. Jako pomůcka slouží dnes již legendární Karel - tedy léty prověřený geniální nástroj pro výuku algoritmizace. Další díly (ze zlevněné série) pak detailně zpracovávají práci s proměnnými (jimž se v prvním dílu autoři cílevědomě vyhnuli) a moderní přístup k programování - tedy objektové technologie. Zdůrazňuji, že učební látka je vždy podávána s důrazem na pochopení podstaty problému, jeho analýzu a následnou reprezentaci pomocí moderních programátorských postupů. Přestože autoři demonstrují příklady na konkrétních nástrojích (Turbo Pascal a Borland C++), není výuka nijak na tyto produkty vázána. Zvolili je proto, že byly (a C++ stále je) běžně užívané a dosti rozšířené. Stejně dobře můžete postupovat v jiném Pascalu (či Delphi) nebo v MS Visual C++. Jinak řečeno, pokud to pořádně neumíte, překladač či implementace jazyka to za vás stejně nespraví. A mimochodem, M. Virius je autorem řady knih, jež jsou ušity přesně na míru konkrétním produktům - stačí si jen vybrat.

Když už jsme vzpomněli jednoho z autorů, dodejme, že jejich erudice a zkušenost jsou opravdovou zárukou kvality díla. Právě M. Virius je již dlouhou dobu velmi činný v publikační činnosti jak knižní, tak na stránkách odborných časopisů. A zkušenosti jeho studentů z ČVUT jistě potvrzují, že Grada oslovila správné autory. Podařilo se jí tak iniciovat sestavení díla, jež těžko hledá domácí konkurenci a zatím rozhodně nezastaralo. Takže pokud něco podobného hledáte, neváhejte.

§§§§§


CD


Připojte se!

Patrik Malina

c99p0795

Toto CD je letošním posledním, dostáváte je téměř pod stromeček. Zanedlouho vstoupíme do posledního roku tisíciletí, jehož konec mnozí nazývají věkem digitálním. Protože i my chceme s našimi čtenáři komunikovat snáze a rychleji, připravili jsme pro vás projekt "S PC WORLDem krok do století komunikací". Věřím, že vám naše předplatné bude připadat dostatečně výhodné a po Novém roce budeme moci komunikovat emailem se všemi čtenáři. Téma CD jsme dnes věnovali všem, kdož se alespoň trochu bojí. O svá data, o svůj počítač a operační systém, o svá tajemství. Budeme tedy šifrovat a znepřístupňovat. A do finále dospěl také projekt s testy ke zkoušce TOEFL.

Část rubriky Novinky jsme již předznamenali - na tradičním místě najdete poslední díl testů ke zkoušce TOEFL, jímž končí projekt zahájený v čísle 9/99. Podrobněji se o tom i tentokrát dočtete v rámečku. Pokud patříte k uživatelům bankovních služeb, které běhání do banky již přestává bavit a raději byste využili Internetu, zaměřte se na projekt homebankingu IPB. Kromě klientské aplikace je k dispozici samozřejmě i dokumentace. Tradičně je pak připravena elektronická podoba časopisu či přehled obsahu CD, a rubriku doplňuje zajímavý vícejazyčný slovník.

V rubrice Software naleznete především projekt s firmou Software602, takže se můžete o připravených produktech dozvědět více, a další informace o akci naleznete opět v rámečku na této dvoustraně. V části Antiviry jsou připraveny nejen nové updaty virových databází, ale rovněž dva freewarové programy, jež rozhodně dobře zastanou svou práci. Z nových verzí dříve uvedených aplikací bych určitě doporučil Adobe Acrobat Reader, Sonique či HTML editor Arachnophilia. V části Servis jsme nezapomněli ani na programátory, a pak je zde také balík pomůcek k velkému článku z tohoto čísla 366 tipů pro Windows. Z nových programů nepřehlédněte dva výtvory firmy JASC (vytvořila Paint Shop Pro), neboť Image Robot i Media Center Plus patří bezpochyby ke špičce. Dále v části Vyzkoušejte si můžete najít editory souborů nápovědy pro Windows, deinstalační nástroj ASHAMPOO 99 Deluxe či pěkný nástroj Domácí zábava 2000 z rubriky DownLoad Centrum. Pro všechny uživatele, kteří se alespoň trochu o něco bojí, je určena část Téma CD i s podrobnější informací v dalším rámečku.

V rubrice Komunikace pak naleznou všichni zájemci poslední verzi MS Internet Exploreru v českém provedení. Pokud chcete oživit vzhled vašeho prohlížeče (MSIE i NC), pak určitě zkuste zdařilou nadstavbu Neoplanet. S rubrikou Téma CD souvisí problematika PGP, o níž si zde můžete nastudovat vše potřebné, a pokud často a rádi něco hledáte na Internetu, vyzkoušejte rodinu produktů Ferret. Dosud opomíjenou službou Internetu byly diskusní skupiny, proto si můžete vyzkoušet několik aplikací pro využívání tohoto zdroje informací.

Rubrika Hardware obsahuje tradičně výběr nových ovladačů (opět převážně pro grafické karty) a také tabulky TOPů. Ty jsou určeny především čtenářům, kteří si je chtějí prohlédnout v klidu a beze spěchu, aniž jsou připojeni k Internetu na naše stránky.

Znovu se uvidíme až v novém roce 2000, proto nám přeji, ať přechod na nové datum přečkáme bez katastrof. Vy se poté budete moci těšit na nová CD a my budeme doufat, že jsou stále lepší a líbí se vám. Zachovejte nám přízeň i napřesrok.

Opatrnost především!

Jistě jste se již někdy setkali v souvislosti s počítačem s problematikou bezpečnosti, šifrování či obecně ochrany dat. Užíváte-li počítač v zaměstnání, pak se zřejmě přihlašujete do sítě, jste-li hodně opatrní, pak možná také používáte heslo v BIOSu. Dokumenty lze běžně zamknout i v aplikacích MS Office, a použití hesla u komprimovaných archivů také není nic neobvyklého. Protože možnosti ochrany dat a znepřístupnění nastavení operačního systému jsou u Windows 9x (tedy zřejmě nejrozšířenějšího "stolního" operačního systému) tragicky nedostačující, existuje řada nástrojů k tomu, jak si pomoci. Také soubory a poštu je potřeba občas ochránit před nezvanými hosty, a proto jsme dnes tímto směrem zaměřili rubriku Téma CD.

Zařazené aplikace lze rozdělit do několika kategorií. Začněme aplikací PGP, jež představuje naprosto samostatný fenomén. Je určena k šifrování pošty, souborů i celých adresářů a její technologické i historické pozadí je velmi zajímavé. Podrobnější informace o používání aplikace a projektu PGP vůbec naleznete na CD v rubrice Komunikace, kde je umístěna podoba stránek www.pgp.cz. V rubrice Software je pak připraveno několik verzí produktu k instalaci - dokumentaci k nim opět naleznete v uvedeném zdroji.

Další skupinu tvoří klasické šifrovací programy, s jejichž pomocí znepřístupníte své soubory. Můžete tak zachovat soukromí svých dat i aplikací a mezi připravenými nástroji si vybrat dle uživatelské přítulnosti či rychlosti. Většina používaných šifrovacích algoritmů zajišťuje za běžných podmínek naprostou jistotu, neboť hodnota úsilí nutného k prolomení šifry bezesporu převyšuje cenu získaných dat.

Další skupina programů je zaměřena na rozšíření možnosti ochrany ve Windows. S jejich pomocí lze znepřístupnit počítač či prostředí operačního systému, zavést různé restrikce pro uživatele či pořizovat dokumentaci o používání vašeho PC. Cíl je jasný - zabránit nepovolaným či útočníkům v páchání škod. Poslední skupinka zahrnuje tzv. správce hesel, tedy aplikace, jež si za vás budou pamatovat veškerá možná přístupová uživatelská jména a hesla. Jejich úkolem je vše uchovat na jednom místě a navíc uživatelsky zpříjemnit.

Na závěr upozornění. Neopatrným používáním řady těchto aplikací může dojít ke ztrátě či znepřístupnění dat, znemožnění přístupu na počítač či do prostředí Windows. Jsou to užitečné nástroje, ale pouze v případě správného používání. Doporučuji při instalaci a používání zejména číst různá hlášení programu, dokumentovat si prováděná nastavení a postupy např. na papír a zapisovat si všechna použitá hesla. Dopustíte-li se chyby, můžete se ze správce rychle změnit v nezvaného návštěvníka či agresora, a splakat nad výdělkem. Zdůrazňuji, že v takových situacích jednáte na vlastní riziko, a v případě pochybení vám těžko budeme nápomocni, neboť úkolem těchto aplikací je ochránit před kýmkoliv.

Spojte se s námi!

Internet dnes hýbe počítačovým světem, o tom není pochyb. Všem čtenářům - současným či potenciálním předplatitelům, kteří nechtějí zůstat stranou a zatím se nepřipojili, nabízíme spolu s firmami Software602 a Joyce komplexní řešení. Na CD naleznete především softwarové vybavení pro připojení vašeho počítače i celé lokální sítě k Internetu. Dle vaší náročnosti si můžete vybrat produkt správného "kalibru" tak, aby pokryl vaše požadavky. Začínající či skromný domácí uživatel určitě nejdříve přistoupí ke koupi nezbytného modemu. Pak vám jistě přijde vhod naše nabídka. Pokud si přímo u nás objednáte modem značky Well, získáte jej se slevou, a navíc jeho cena zahrnuje předplatné PC WORLDu na celý příští rok!

Pro základní připojení pak využijte z nabídky aplikací produkt 602Pro OFFICE SERVER Personal, jejž můžete posléze jako předplatitel zaregistrovat zdarma! Pokud k připojení do Internetu využijete např. služby Volny. cz (připojení zdarma), nic nestojí v cestě vašemu vstupu do světové Pavučiny. Nezapomeňte brzy poté navštívit stránky našeho časopisu www.pcworld.cz, abyste mohli provézt registraci vámi vybraného produktu firmy Software602 a získali další informace. Pokud máte malou lokální síť a hledáte řešení, jak ji celou bez potíží připojit, je pro vás připraven produkt 602Pro LAN SUITE. Toto řešení jistě uspokojí většinu malých i středních firem či náročnějších "domácích" uživatelů. Pokud však vaše nároky přerostou "přes hlavu" i tomuto nástroji nebo dopředu víte, že provoz mezi vaší sítí a Internetem bude velmi náročný, je k dispozici třetí aplikace Mail602 MESSAGING SERVER. Zahrnuje integrovaný komunikační server pro služby na Internet i v lokální síti a umožňuje vybudovat jednotný komunikační systém zahrnující všechny druhy zpráv. Podrobnější informace o produktech naleznete na CD, a po připojení též na odkazovaných stránkách.

Pro Linux

Jak jsme již slíbili, rádi bychom přinášeli na našem CD také zajímavý materiál pro příznivce operačního systému Linux. Abychom nezůstali u teorie, najdete na CD v tomto čísle výborný nástroj pro grafickou práci GIMP. Tato aplikace je, možná s trochou nadsázky, srovnávána s produktem Adobe Photoshop a její kvality jsou naprosto nesporné. GIMP je možno velmi dobře využít i pro náročnou práci a běžného uživatele či tvůrce webovských stránek jistě nezklame. Program na našem CD je ve verzi 1.0. 4 (tzv. stable verze, tedy již prověřená uživateli a zbavená většiny chyb), dále je přiložena sada nástrojů GTK (GIMP Tool Kit), jež vám budou nápomocny především při instalaci, a také bezmála tisícistránkový uživatelský manuál ve formátu PDF. Již rozsah této publikace napovídá, že aplikace není rozhodně primitivní hračkou, ale velmi vyzrálým nástrojem. Na závěr dodejme, že GIMP je šířen podle stejné licence (GNU - GPL) jako Linux a můžete jej tedy využívat zdarma. Pro uživatele Windows je zde také dobrá zpráva, protože jednomu z nadšenců se již podařilo aplikaci portovat právě pro tento operační systém. Není vyloučeno, že se i s touto verzí v budoucnu setkáte na našem CD. Dobře si to užijte!

EPA - TOEFL

Již popáté se setkáváme s testy ke zkoušce TOEFL, jež vám umožní zdokonalit se v anglickém jazyce a porovnat své znalosti s mezinárodně uznávaným standardem. Pro nové čtenáře připomínám, že tato série o pěti dílech zahrnuje kompletní a plnou verzi testovacího materiálu ke zmíněné zkoušce. Základem byl produkt autorské firmy EPA - Dr. Lang group, jenž kromě testů obsahuje také studijní část. Chcete-li mít materiály kompletní, sežeňte si předchozí čtyři čísla. K dnešnímu, závěrečnému dílu navíc připravila autorská firma dárek pro čtenáře v podobě slevy na jeden ze svých produktů. Pro její uplatnění budete potřebovat kupón z této dvoustrany.Adresa výrobce: c/o Dr. LANG group Ltd., Branická 107, 147 00, Praha 4, www.epaonline.cz?

§§§§§


Trendy


Rok Nula - Bod zlomu

Martin Pumera

c99p0778

Rok s pořadovým číslem 2000. Rok, který stojí na rozhraní věků, který je pro naši mysl prvním rokem  tisíciletí a pro náš kalendář posledním rokem tisíciletí  starého. Rok stojící na pomezí, spadající do obou kategorií  a možná proto se z nich vydělující. A možná shodou  okolností, možná záměrem osudu je tento rok zlomový  také pro oblast informačních technologií.

Článek by se také mohl jmenovat Počítačové Revoluce  - už je to tady! Proč? Za poslední rok poklesly průměrné  ceny počítačů o 40 %, nejlevnější přinášejí výrobcům  minimální zisky a dynamika nárůstu prodeje v celém  odvětví zpomaluje. Výrobci hledají nové cesty jak prodat  své produkty, a tak můžeme sledovat obrovskou evoluci  počítačů. A jestliže při klasické biologické evoluci  dochází k rozrůznění druhů, pak slovo evoluce není  pouhým eufemismem ani pro oblast osobních počítačů. Pojďme se na jednotlivé cesty, kterými se vývoj IT  bude ubírat, podívat blíže.

Cesta do oblasti zábavy

V posledních několika letech bylo marketingovým standardem  nabízet počítače pro domácnosti (trh SOHO) jako zařízení  ke vzdělání, to tyto počítače stavělo do role "hraček". Snaha prodat své HIEND počítače, které přinášejí větší  zisk, vedla velké společnosti jako Apple, DELL, HewlettPackard  či Compaq ke změně strategie. Začaly své počítače nabízet  jako centra zábavy, jež umožňují snadnou editaci digitálních  fotografií, přehrávání a střih digitálního videa a  digitální hudby. Už se nejedná o zařízení nudného šedého  zevnějšku, která jsou svým vzhledem a možnostmi předurčena  do temných zákoutí studentského pokoje, nýbrž se svým  designem mohou hrdě zaujmout místo vedle moderní HI-FI  soupravy či domácího kina. Nabízejí něco, co pro standardní  počítače (nepočítejme úsilí domácích počítačových kutilů,  kteří jsou z hlediska dnešního počítačového trhu nepříliš  zajímaví) nebylo dříve dostupné ani výkonnostně, ani  vybavením. Dnešní PC určená těmto zákazníkům nabízejí  možnost nahrávání hudby přes Internet, její přehrávání,  editaci a vytváření vlastních CD alb, snadnou editaci  fotografií, vytváření tematicky laděných Photo CD,  střih digitálního videa a jeho záznam na DVDROM. Možnosti,  o jakých se před několika lety většině uživatelů ani  nesnilo. Není to samozřejmě jen ve výkonném hardwaru,  kterým tyto počítače disponují, jako je minimálně 96  MB paměti, 13GB hard disk a CD či DVDRAM, ty by obyčejného  uživatele stěží přilákaly, ale ve snadno ovladatelném,  intuitivním (ve vlastním slova smyslu) prostředí s  předinstalovaným programovým vybavením, jež nevyžaduje  o mnoho více technické dovednosti a znalostí než klasické  video. Velikost trhu, který se tímto krokem podařilo  zmíněným společnostem objevit, překvapila i je samé. Počítač pro vzdělání - dobrá, ale počítač jako centrum  zábavy - to je pro muže, kteří jsou odjakživa hračičkové,  daleko silnějším magnetem.

Cesta Internetu - bez Windows

Další cestou jak prodat počítače je učinit je levnými  jako televize, nabídnout na nich hlavní produkt, kvůli  kterému si Američané (to jest hlavní počítačový trh)  nyní počítače kupují, tj. Internet, a zaplavit hned  několika kusy každou domácnost. Dnešní LOWEND počítač  můžete bez monitoru pořídit za 350 USD a to v konfiguraci:  Intel Celeron 366 MHz, 4,3 GB HDD, 32 MB RAM, 4MB videokarta,  3,5" disketová mechanika, 56KB modem a Windows 98 například  od eMachines, avšak tato konfigurace je stále příliš  drahá. Samotná Windows 98 OEM v ní stojí cca 70 USD,  takže cena vlastního hardwaru je 280 USD. A nový operační  systém Windows 2000 Professional, určený pro desktopy,  bude ještě mnohem dražší: Microsoft uvádí cenu 319  USD za novou instalaci. Pod vlivem cenové politiky  Microsoftu v oblasti operačních systémů, dále vlivem  přílišné složitosti Windows pro průměrné spotřebitele  se všichni hlavní výrobci počítačů, jako je DELL, Gateway  a Compaq, rozhodli vytvořit modelové řady produktů  bez operačního systému Windows. Největší poskytovatel  internetového připojení na světě, America Online (AOL),  investoval do společnosti Gateway 800 milionů dolarů,  aby podpořila vývoj v oblasti internetových počítačů,  možná bychom mohli říci spíše internetových zařízení,  která nebudou obsahovat Windows. DELL prohlásil, že  jeho internetová řada bude obsahovat počítače jak na  bázi Windows, tak na bázi Linuxu. Compaq se doposud  nerozhodl, který operační systém bude ve své nové řadě  používat.

Snaha vytvořit a prosadit síťové počítače tu již několikrát  byla a pokaždé selhala. Tentokrát nejsou o úspěchu  této strategie nejmenší pochybnosti, Internet změnil  prostředí. Nyní již nepotřebujete všestranná Windows  pro to, co obvykle děláte na svém počítači - napsat  email, naplánovat si schůzku, naplánovat své finance  či napsat dopis a vytvořit tabulku. Na toto vše jsou  zde internetové portály, na nichž lze toto vše zařídit.

Firma Apple měla již před více než rokem obrovský úspěch  se svým iMacem, který je v principu síťovým počítačem  s vysokým výkonem i v kancelářských a grafických aplikacích. Ale velcí výrobci PC jdou ještě dále. Rozhodli se  odstřihnout nové řady od dvacet let starého konceptu  PC, od zastaralých přežitých prvků, které každé hiend  PC musí kvůli zpětné kompatibilitě obsahovat, a které  způsobují nestabilitu operačních systémů, zbytečné  konflikty a prodražují celý systém. A tak se v nových  počítačích nesetkáme s rozhraním PS/2, jež slouží k  připojení klávesnice, ale s portem USB (universal serial  bus), který, jak název napovídá, umožňuje připojení  jakéhokoli zařízení; nenajdeme na nich překonanou disketovou  jednotku, většina z nich nebude obsahovat harddisk  a procesor Intel, ale jeho prokazatelně levnější a  výkonnější alternativu z dílny AMD, a naopak budou  obsahovat infračervený port pro bezdrátovou komunikaci,  třeba zrovna s onou klávesnicí. A to nejdůležitější  pro obyčejné uživatele - již žádná bootovací sekvence,  ale automatické připojení k Internetu a ovládání blízké  obyčejné televizi. To vše, zabalené do úhledného boxu  bez možnosti upgradu, zahřeje srdce každého průměrného  uživatele, který byl nekonečnými možnostmi normálních  PC frustrován, pro výrobce to pak znamená nižší výrobní  náklady, závislost uživatele na jeho portálu a nemožnost  upgradu zkracující životnost takovýchto PC a tím přinášející  vyšší zisk. A cena? Ta se má pohybovat mezi nulou až  199 USD, podle toho, zda si koupíte přístroj v kombinaci  s internetovým připojením, nebo nikoliv.

Ale nemusíme čekat na první polovinu příštího roku,  kdy tato PC mají být uvedena na trh. Philips Magnavox  nabízí za 99 USD černý box zvaný WebTV, obsahující  56KB modem, výstup na libovolnou televizní obrazovku  a infračervený port pro spojení s černou klávesnicí  za 49 USD. Nekupte to.

Internet v oblacích

Nejdramatičtější vývoj na poli informačních technologií  probíhá ve dvou oblastech, které ještě před několika  lety byly dostupné a známé jen málo jedincům - Internet  a mobilní komunikace. Vývoj, jímž mobilní komunikace  v celém světě procházejí, je explozivní, ti co si koupili  mobilní telefony před několika lety zjišťují, že jejich  přístroje jsou zastaralé a nedokáží využívat nové možnosti  a služby. Čisté ceny "obyčejných" mobilních telefonů,  které vám umožňují hlasovou komunikaci, se již delší  dobu drží na ceně 100 USD, pod níž poklesnout příliš  nemohou, ceny "chytrých" mobilů, které kromě hlasové  komunikace umožňují i datovou - jako je využívání internetových  služeb, brouzdání na Internetu - spadly na 200 USD  a drží se hluboko pod cenami handheld počítačů, jež  stále ještě přijdou na 500 USD. Každý mobilní telefon  je vlastně malé internetové zařízení, mnoho společností,  mezi nimi i Microsoft, si uvědomuje, že cesta Internetu  budoucnosti je cesta bez drátů, cesta do oblak. Budují  tak jak pozemní, tak satelitní sítě umožňující komunikaci  odkudkoli kamkoli. A tak až budete stát na okraji Grand  Canyonu a paměť vašeho digitálního fotoaparátů již  nedokáže pojmout další fotografie, budete si je za  několik let moci odeslat přímo z přístroje přes satelit  do vašeho PC - nebo kamkoli jinam. Očekáváme, že cena  za bezdrátový přesun jednoho megabytu dat bude ve střednědobém  časovém horizontu nižší než cena za jeho skladování  na lokálních záznamových médiích.

Tři různé cesty

Načrtli jsme tři různé cesty budoucího vývoje počítačů  a všechny tři nás mohou naplňovat uspokojením. Počítače  konečně přestanou být zařízeními, která sice umí vše,  ale špatně, a začnou se specializovat na specifické  potřeby jejich využití. Ale řekněte, potřebovali jsme  čekat až do roku 2000?

Další zdroje informací

PC WORLD 6, 7, 8/1999

www.compaq.com

www.dell.com

www.gateway.com

www.aol.com

www.microsoft.com?

§§§§§


Jak na to


FAQ

Karel Nevšímal, Jan Čáp

c99p0790

Potřeboval bych poradit, jak očistit systém od "odinstalovaných"  programů, jež po sobě zanechají zbytečné soubory, které  v lepším případě zabírají jen místo na disku, v horším  pak zpomalují systém. Vím, že je spousta dobrých programů,  jež problém řeší, bohužel převážně v angličtině. Chtěl  bych navést na program v češtině, který danou problematiku  řeší. Na CD PC WORLD je několik takových programů,  ale já se svou chabou znalostí angličtiny a pramalými  zkušenostmi nemám šanci.

Tento dotaz nezmiňuje zásadní problém s odinstalovanými  programy, a sice zaplevelení registrů. To je totiž  hlavní příčina zpomalování počítače. Nepotřebné soubory  leží na disku, ale na chod počítače nemají vliv (zanedbejme  větší fragmentaci a poněkud pomalejší přístup k datům  u zaplněného disku). Naproti tomu informace registru  je udržována v operační paměti, a čím více záznamů  registr obsahuje, tím méně paměti zbývá na aplikace. Každý správný program by měl obsahovat také odinstalační  proceduru, která vyčistí hlavně registry. Existují  programy, jež dokáží otestovat systém a odstranit "již  odinstalované" programy, nejsem si ale jistý, zda existuje  nějaký v českém jazyce. Ví-li někdo ze čtenářů o takovém  programu, rádi otiskneme jeho zkušenosti s ním.

U disků Seagate je technologie SMART. Lze vypsat informace  o stavu disku?

SMART je technologie, která dovoluje monitorovat,  analyzovat a reportovat stav jakéhokoliv zařízení,  které SMART (SelfMonitoring, Analysis, and Reporting  Technology) podporuje. Jelikož je aplikovaná na vrstvě  hardwaru, potřebuje odpovídající software (něco jako  ovladač), který s touto technologií dokáže komunikovat. Buď se tento software dodává přímo s diskem, síťovou  kartou apod., nebo se na počítač instaluje management,  který hlídá veškeré hardwarové komponenty. Tento management  je pro každý počítač (značku a typ) jiný, existuje  např. Compaq Insight Management nebo HP TopTools a  další. Management hardwaru je u PC věc relativně nová  (cca 2 roky), u serverů byla aplikována již dříve.  S výhodou lze tento management nasadit také v sítích,  protože lze monitorovat všechny počítače pomocí jednoho  managera. Buď se tak děje pomocí protokolu SNMP, DMI,  nebo také přes http. Uvádíte, že máte počítač noname,  v tom případě na výše uvedené zapomeňte a hledejte  software přímo pro konkrétní typ disku.

Příliš rychle mi běží čas (3,75* rychleji než normálně). Myslím, že je to chyba BIOSu. Občas se chod hodin  znormalizuje. PC 286, 16 MHz, 40 MB HDD, 1 MB RAM.

Tento dotaz zde uvádím pouze z historického důvodu. Podívejte se, milí čtenáři, na parametry tohoto počítače  a vzpomeňte, že před deseti lety to byla špička! Dnes  je tento počítač zralý do šrotu a řešení tohoto problému  v podstatě neexistuje. Něco hardwarového odchází, pravděpodobně  interní časovač. Ten však dnes těžko seženete a těžko  také seženete servis, který by byl ochoten se tímto  problémem zabývat.

Je možné nějakým způsobem verifikovat BIOS pro kontrolu,  není-li narušen?

Toto je zajímavý dotaz, u kterého mi ale chybí důvod. BIOS má vlastní verifikaci v podobě CRC (cyclic redundance  code). Při startu se BIOS otestuje tím, že se nějakým  matematickým postupem (definovaným pro CRC) zpracují  jednotlivé byty BIOSu (v podstatě se přečte a zpracuje  jeho obsah). Výsledkem této matematické operace je  číslo, které se porovná se zapsaným číslem v BIOSu. V případě neshody je 100% jistota, že je BIOS porušen. Takto se kontrolují i data v CMOS, občas se (např. po výměně nebo výpadku baterie) objeví hlášení, že  nastavení CMOS není v pořádku a je třeba jej ručně  nastavit. To je výsledkem právě CRC testů. U procesorů  jdou tyto testy ještě do větších detailů, kde proběhne  jakýsi selftest instrukční sady - výsledné číslo matematické  operace je uloženo do jednoho z registrů procesoru,  je možné jej určitou instrukcí přečíst a znamená typ  poruchy, resp. stav procesoru.

Potřebovali bychom nějaký jednoduchý "česky mluvící"  program, který by umožňoval navrhovat vybavení kanceláří,  abychom nemuseli šoupat nábytkem, ale pouze jeho půdorysy  na plánku v počítači. Nebo třeba nakreslit uspořádání  zahrady. Program by měl umět odečítat rozměry z rastru,  nakreslit úsečku danou dvěma body, sestrojit kružnici daného poloměru a umístění  středu, měnit měřítko plánku a posunovat vloženými  objekty.

Tento dotaz je velmi jasný, odpověď však není tak  jednoduchá. Takových programů existuje celá řada, avšak  je s nimi většinou zacházeno jako s výrobními prostředky  architektů, a proto jsou neúnosně drahé pro použití  buď doma, nebo pro uspořádání nábytku v malé firmě či státním úřadě. Pak existují redukované verze  těchto programů, které neposkytují profesionální výstupy  (případně jen omezeně), ale byt s nimi navrhnete. Mezi tyto programy lze  počítat např. Broderbund Home Products - 3D Home Architect. (http://www.broderbund.com/3Dhome). Asi některé čtenáře  překvapím, že lze návrh rozmístění nábytku apod. dělat  i s použitím obyčejného MS Wordu nebo Excelu. Ve Wordu  je postup následující. Nejprve si připravíte kresbu  půdorysu se všem pevnými prvky. Tuto kresbu provedete  v programu Kreslení (Paint) a soubor uložíte jako bitmapu. S výhodou lze oskenovat a použít projektovou dokumentaci. Tento obrázek pak vložíte do dokumentu Wordu, avšak  pouze jako link, ne fyzicky. Ve Wordu si pak nakreslíte  objekty (půdorysy skříní, stolů apod.), kterými můžete  volně pohybovat (přidržením ALT se při posunu objektů  vymaníte z rastru Wordu). Kreslíte de facto ve dvou  nezávislých vrstvách (ve dvou programech), což zajišťuje  dobrou realizaci změn. V Excelu lze zase vytvořit z  buněk rastr (označíte sloupce, resp. řádky a nastavíte  rozměr buňky), namalovat zdi (ohraničením buněk) a  opět kreslením umisťovat objekty. Není to sice to pravé  navrhování, ale jistá pomoc to bezesporu je.

Nějakým záhadným způsobem se mi podařilo z nabídky  Start - Vypnout odstranit nabídku "Přepnout do úsporného  režimu". Chtěl bych se zeptat, zdali je možné to uvést  do původního stavu, a jak.

Tato nabídka je aktivní tehdy, je-li v systému instalována  podpora pro úsporný režim (většinou nese označení Advanced  Power Management). Tato podpora se dodává s novým počítačem,  nebo je možné ji pro daný typ stáhnout z Internetu. Nepředpokládám, že byste si náhodně tuto podporu odinstaloval,  mohl jste ji však neúmyslně zakázat. Pak samozřejmě  zmizí z nabídky. Podívejte se do Ovládacích panelů,  je pravděpodobné, že zde najdete odpověď.

Většinou když obden zapnu počítač, datum se nastaví  na 0:00 hod., 1. 1. 1997. Když jej zapnu opět během  např. hodiny, datum a čas po mém předchozím nastavení  zůstávají v pořádku. Vyměnil jsem záložní lithiovou  baterii v motherboardu, ale byl jsem zklamán. Trvá  to od koupě počítače asi 1,5 roku.

Typickou příčinou tohoto problému je vybitá baterie  v motherboardu. Jestliže jste však dal novou a problém  přetrvává, je třeba se na příčinu podívat podrobněji. Nejprve by bylo vhodné přeměřit parametry baterie,  tedy napětí naprázdno a napětí při nominálním zatížení. Tyto parametry by měly být v technické specifikaci  baterie, případně v katalogu. Je-li baterie v pořádku, nezbývá, než překontrolovat lůžko  baterie. Zde mohou působit problémy nečistoty a zoxidované  nebo málo napružené kontakty. Pokud ani toto nepomůže,  bude problém ve studeném spoji (nebo skrytém nalomení  desky) někde na motherboardu. Oprava špatných kontaktů  je jednoduchá, oprava studeného nebo vadného spoje  je prakticky vyloučená. Je-li stroj ještě v záruce,  je to důvod k reklamaci.

Hledáme odpověď

Jak lze nastavit jako šetřič obrazovky spustitelný  soubor, který to umožňuje?

Ve Wincommanderu lze vytvářet samorozbalovací archivy. Tyto archivy získají ikonu Wincommanderu. Existuje  nějaká možnost jak nastavit jinou ikonu, např. obsaženou  v archivu?

Zabývám se řešením úloh z fyziky a programuji je v  Turbo Pascalu. Často také používám grafiku a konečně  mi došlo, že ve Windows mohu přejít na režim IBM 8514. Domnívám se, že jsem vše potřebné udělal, ale opět  mohu kreslit pouze v rozsahu 640 * * 480/16 barev. Je možné pracovat v Turbo Pascalu  se skutečným rozlišením (například 1 024 * 768/256  barev)?

Ohlasy čtenářů

V PC WORLDu 9/99 se nějaký čtenář ptal, jak programově  změnit rychlost otáčení CDROMu. Odpověď byla negativní. Nedávno jsem se dostal na stránky firmy ASUS a tam  jsem našel program CDSPEED, který tento problém řeší. Úplná URL zní http://www.asus.com/Products/Addon/Vga/cdrom_drv.html. Program jsem  úspěšně vyzkoušel na mechanice ASUS 34* Max a na Mitsumi  CR2801TE. Věřím, že ho lze úspěšně použít i na jiných  mechanikách.Jakub Koudelka, Praha?

§§§§§

ODBORNÉ SLOVNÍKY I

JAN ČÁP

c99p0791

V novém roce s magickou trojicí nul na konci letopočtu  se asi i ti nejzavilejší odpůrci informačních technologií  budou přeci jen muset smířit s nástupem informačního  věku. Aby se oni (a ani vy pokrokovější) tak úplně  neztratili, připravili jsme pro vás přehled on-line  dostupných odborných slovníků:

Všeobecné SLOVNÍKY

CNET GlossaryVýkladový slovník výpočetní techniky na populárním  CNETu.

http://www.cnet.com/Resources/Info/Glossary/

Computer and Internet Glossary

Snadno srozumitelný výkladový slovníček počítačové  a internetové terminologie.

http://www.sharpened.net/glossary/index.html

Computer Currents HighTech Dictionary

Výkladový slovník výpočetní techniky, a především počítačové  "hightech".

http://www.currents.net/resources/dictionary/

ThirdAge's Tech Terms

Terminologie třetího věku, aneb pomoc, když se v běžné  angličtině setkáte s počítačovým žargonem.

http://www.thirdage.com/features/tech/glossary/

PC Webopedia

Výkladový slovník terminologie osobních počítačů a  Internetu.

http://www.pcwebopaedia.com/

TechEncyclopedia

On-line verze známé elektronické encyklopedie "Computer  Desktop Encyclopedia" na serveru TechWeb.

http://www.techweb.com/encyclopedia/

Dictionary of PC Hardware and Data Communications Terms

On-line vyhledávání v populárním slovníku nakladatelství  O'Reilly.

http://www.ora.com/reference/dictionary/

"FOLDOC" (Free OnLine Dictionary Of Computing)

Známý sharewarový slovník, který obsahuje výklad téměř  13 000 odborných termínů.

http://foldoc.doc.ic.ac.uk/

Počítačové zkratky

Acronym FinderObecná databáze významů téměř 104 000 akronymů a zkratek  s výrazným zaměřením na počítače, telekomunikace, techniku  a vojenství.

http://www.mtnds.com/af/

Hill Associates: Library:

Acronym Reference List

Přehled akronymů z oblasti telekomunikací a výpočetní  techniky.

http://www.hill.com/library/acronym.html

The Ultimate Computer Acronyms Archive

Kolekce na 5 500 počítačových zkratek..

http://www.acronyms.ch/

BABEL

Třikrát ročně aktualizovaný významový slovník počítačových  zkratek a akronymů.

http://users.iamdigex.net/ikind/babel.html

V.E.R.A. - Virtual Entity of Relevant Acronyms

Rozsáhlý významový slovník počítačových zkratek a akronymů. http://userpage.fuberlin.de/oheiabbd/veramaine.cgi>

SHS Acronym Guide

Slovník počítačových a slangových zkratek od "Secret  Hackers Society".

http://www.hiddenlab.com/acronym/acromain.htm>

Odborný žargon

JargonOn-line verze knihy "The New Hacker's Dictionary".http://www.hack.gr/jargon/Jargon DictionarySlovník síťového žargonu na stránkách Netmeg.net.http://www.netmeg.net/jargonJargon File ResourcesOdkazy na referenční materiály o žargonu počítačového  podsvětí.

http://www.tuxedo.org/~esr/jargon/

The Jargon File

"Oficiální" slovník programátorského/hackerského slangu. http://www.jargon.org/

The Microsoft Lexicon

což je výkladový slovník, dokumentující žargon zaměstnanců  Microsoftu (tzv. Microspeak)

http://cinepad.com/mslex.htm

Internet

EchoTree Internet GlossaryVýkladový slovník nejfrekventovanějších pojmů Internetu. http://www.echotree.com/glossary.htmlEverything You Always Wanted to KnowAbout the Web, But were afraid to ask

"Vše co vás zajímalo o WWW, ale báli jste se zeptat"  - slovníček technických pojmů a žargonu okolo

WWW.http://www.webguest.com/glossary/

Glossary of Basic Internet Terms

Výkladový slovník frekventovaných termínů okolo Internetu. http://www.infinitywebtech.com/Glossary.htm

Internet Glossary

Nezávislý projekt volně přístupného slovníku internetové  terminologie.

http://www.ebusinessrevolution.com/glossary/

Internet HyperGlossary

Hypetextový slovník internetové terminologie na WinFiles. com.

http://winfiles.cnet.com/connect/glossary.html

Internet Users' Glossary

"Oficiální" výkladový slovník Internetové terminologie,  publikovaný v dokumentech RFC (Request For Comment)  číslo 1392 a 1983.

http://hotline.pvtnet.cz/dokumentace/rfc/rfc1392.html

http://hotline.pvtnet.cz/dokumentace/rfc/rfc1983.html

Learn the Net Glossary

Propracovaný slovník Internetu pro neodborníky.

http://www.learnthenet.com/english/glosscom/gloss2. html

Matisse's Glossary of Internet Terms

Další slovníček terminologie Internetu.

http://www.matisse.net/files/glossary.html

Netdictionary

Slovník na 400 nových anglických slov, převzatých do  obecného jazyka z odborné terminologie a slangu Internetu. http://www.netdictionary.com/

NetGlos

Vícejazyčný výkladový slovník Internetu (němčina, španělština  či francouzština, italština, hebrejština, maďarština,  vlámština, norština, portugalština, čínština...).

http://wwli.com/translation/netglos/netglos.html

NetLingo

Opravdu pěkně provedený je výkladový slovník terminologie  Internetu.

http://www.netlingo.com/

Search Engine Terms

Osmijazyčný přehled terminologie internetových vyhledávačů. http://www.cadenza.org/search_engine_terms/

whatis.com

Výkladový slovník terminologie Internetu a WWW s odkazy  na další relevantní on-line zdroje.

http://www.whatis.com/

§§§§§


366 tipů PRO Windows

HERRMANN APFELBöCK

c99p0192

Na "receptáři" se dále podíleli: Thorsten Eggeling, Andreas Kraschel, Christian LÖbering, Christian Reisenberg,

Thomas Springer, Stefan Weiermann

a David Walski z redakce německého PCWELTu.

Víte, co je jisté i v roce 2000? Že zase strávíme neuvěřitelné množství času se systémem Windows, a to jak my, tak i vy. Rádi bychom vám v tom pomohli, a tak vám už dopředu přinášíme receptář pro Windows na celý rok - na každý měsíc jedno téma, pro každý den jeden tip.

12 měsíců - 12 témat

Leden Ve znamení rychlosti str. 40Start, horké klávesy, ...Únor Přizpůsobte si Windows k obrazu svému str. 43Ikony, pracovní plocha, ...

Březen Výměna dat snadno a rychle str. 47

Schránka, OLE, propojení aplikací, ...

Duben Bezpečnost systému str. 51

Hesla, omezení, uživatelské profily, ...

Květen Nezbytné doladění str. 55

Paměť, cache, pevný disk, ...

Červen Instalace a konfigurace str. 59

Fdisk/format, instalace, ovladače

Červenec Nástroje a utility str. 62

Powertoys, Kerneltoys, Resource Kit

Srpen Listingy, skripty & spol. str. 66

EXEtools, dávkové soubory, INFsoubory

Září S Windows do sítě str. 70

Sítě peertopeer, Internet, Netware

Říjen Promyšlené surfování str. 74

Internet guru: vyhledávací nástroje, strategie, informační servery

Listopad Méně starostí s Windows str. 74

Systémové problémy a nedostatky

Prosinec Nedokumentované funkce Windows str. 77

INIsoubory, rundll, fdisk, ...

Celkem 366 tipů - a to výhradně na téma Windows! Může být takové množství ještě vůbec přehledné? U našeho widowsovského receptáře jsou - i přes značný rozsah - takové obavy celkem zbytečné. Každý měsíc jsme vyhradili pro jedno ucelené téma, tak abyste se mohli v problematice lépe orientovat. Nemusíte samozřejmě postupovat podle navrženého kalendáře: v tabulce na této stránce si můžete vybrat téma, které vás právě nejvíce trápí. Pokud třeba zatím nemáte přístup k Internetu, lze s klidným svědomím přeskočit část "Promyšlené surfování: Internet guru". A pokud jste zvádli jarní úklid v domácnosti, můžete s kapitolou "Nezbytné doladění" pokračovat ve vylepšování svého systému a v nezbytném úklidu svého pevného disku.

Abyste okamžitě poznali, zda naše rada platí právě pro vás, uvádíme vždy v záhlaví označení /95/ (Windows 95), /IE4/ (Windows s nainstalovaným MS Internet Explorerem 4.x), /98/ (Windows 98) a /NT/ (Windows NT 4.0). Některé údaje platí jen pro Windows verze SR1 (Service Release 1) - ty jsou označeny jako /95SR1/. Doufáme, že toto označení přispěje k tomu, abyste našli relevantní informace co nejpohodlněji.

Řada tipů se týká použití specializovaných nástrojů (WindowsTools, PowerToys a KernelToys), které je možno stáhnout z Internetu (http://www.microsoft.com/windows/downloads/default. asp).

Kromě toho jsme sami sestavili řadu vlastních utilit. Při jejich využití však mějte na paměti, že se jedná jen o jednoduché nástroje, které nemohou splňovat nároky kladené na komerční software a u nichž nemůžeme zaručit, že budou bezchybně fungovat na každé konfiguraci počítače.

HERRMANN APFELBöCK


Leden 2000

Téma měsíce: Ve znamení rychlosti

Surfování na Webu - Sobota, 1. 1.

Ačkoli to bude přesně pět minut po dvanácté, zkuste se podívat na rozcestník k problému roku 2000 na adrese www.y2k.cz.

MSDOS.SYS: Bootování bez zpoždění - Neděle, 2. 1.

(95/98) Pokud si chcete při startu systému "dopřát" dostatek času na to, abyste mohli vyvolat speciální menu pro volbu režimu startu počítače stiskem klávesy [F4] nebo [F8], otevřete v Poznámkovém bloku soubor C:\MSDOS.SYS a do sekce [Options] a na řádku BootDelay zadejte hodnotu:

BootDelay=5

Pokud tam tento řádek není, vložte jej. (Implicitní hodnota pro parametr

BootDelay je 2 sekundy.)

Máte-li nastaven parametr

BootMenu=1 ,

znamená to, že menu pro volbu režimu startu počítače se zobrazí při startu automaticky. V tom případě vřele doporučujeme, abyste do sekce [Options] přidali i řádek

BootMenuDelay=5 ,

který omezí dobu zobrazení bootovacího menu na 5 sekund - implicitní hodnota je u Windows 95/98 v tomto případě 30, takže systém při startu vybere implicitní hodnotu a pokračuje dále automaticky až po půlminutě.

Surfování na Webu - Pondělí, 3. 1.

Přesně 17 let před dnešním datem představila firma Apple svůj počítač "Lisa" - první stroj, který byl vybaven myší.

Na tento den připadají i 31. narozeniny mistra světa Michaela Schumachera. Z mnoha stránek věnovaných tomuto známému německému závodníkovi Formule 1 doporučujeme např. http://www.michaelschumacher.org.

MSDOS.SYS & spol.: Odstranění atributů - Úterý, 4. 1. (95/98)

Někdy se může stát, že budete mít problémy při pokusu o editaci souboru MSDOS.SYS nebo i jiných systémových souborů: vzhledem k tzv. atributům, které mají implicitně nastaveny, se dokonce může stát, že tyto soubory vůbec neuvidíte. Tento problém odstraníte nejjednodušeji pomocí Průzkumníku Windows. V hlavním menu zvolte příkaz Zobrazit, Možnosti a na kartě Zobrazit zvolte "Zobrazit všechny soubory". Pokud je soubor navíc chráněn pomocí atributu "jen ke čtení", klikněte na něj pravým tlačítkem myši, zvolte příkaz Možnosti a u atributů nastavte nové hodnoty pomocí zaškrtávacích boxů. Pouze atribut "systémový" tímto způsobem zrušit nelze. Pro jeho zrušení je nutné nastartovat okno MS DOS (příkaz Start, Programy, Příkazový řádek) a zadat příkaz

attrib s <jmeno_souboru>

Připomínáme, že atributy "jen ke čtení" (r), skrytý (h) a systémový (s) slouží pouze k tomu, aby nebyly smazány neopatrným počínáním uživatele. Změna hodnoty atributu nemá žádný vliv na správnou funkci Windows.

WINSTART.BAT: Alespoň malá úspora - Středa, 5. 1.

(95/98) Windows 95/98 hledají při každém startu soubor WINSTART.BAT, a to podle údajů, které jsou uvedeny v souboru AUTOEXEC.BAT v příkazu "PATH=...". I když u moderních počítačů PC prohledávání disku nepředstavuje podstatné zdržení, a i když příkaz PATH obsahuje řadu položek, nemůže škodit, umístíte-li soubor WINSTART.BAT do adresáře, který je v příkazu PATH uveden na prvním místě (obvykle je to C:\WINDOWS). Pokud soubor WINSTART.BAT na počítači není, vytvořte jej a vložte do něj "neškodný" příkaz, jako je třeba

@echo off

Uvedené opatření však může přinést podstatnou časovou úsporu v případě, že jsou v příkazu PATH obsaženy adresáře na síťových discích, které na začátku startovací procedury ještě nejsou přístupné (síťové ovladače se natahují později).

Autostart: Kritický pohled - Čtvrtek, 6. 1.

(95/98) Při startu systému se také natahují aplikace, jež jsou uvedeny jednak ve skupině Programy, Po spuštění v nabídce Start, a jednak v systémovém registru v položkách "Run" a "RunServices" (jsou uvedeny ve skupině Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion). Pokud natažení těchto úloh zpozdí jen start Windows, je to obvykle ještě únosné - řada z nich však Windows brzdí trvale, a to v některých případech dosti podstatně (např. indexování z balíku Office).

Doporučujeme proto uvedená místa podrobit kritickému pohledu a odstranit z nich to, co není pro práci skutečně nezbytné. Položky ze skupiny Po spuštění můžete odstranit pomocí Průzkumníku Windows (otevřete adresář C:Windows\Nabídka Start\Programy\Po spuštění); systémový registr je možno editovat příkazem Regedit.

Nabídka Start (1): Horké klávesy místo klikání myší - Pátek, 7. 1.

(95/98/NT) Pro spouštění programů je možno alternativně využít i kombinace kláves. Tato kombinace musí obsahovat klávesu Ctrl nebo Alt (popř. obě - např. Ctrl+Alt+D), použití kláves BackSpace, Esc, Enter, Mezerník, PrintScreen. Možnost definice horkých kláves je omezena jen na pracovní plochu (Desktop) a na nabídku Start.

Zadání zvolené kombinace kláves pro spuštění programu provedete následujícím způsobem: U nabídky Start klikněte na tlačítko Start pravým tlačítkem myši, zvolte příkaz Prozkoumat a vyberte zvolený program. U pracovní plochy pracujte rovnou s ikonou. Kliknutím na položku (ikonu) pravým tlačítkem myši se otevře lokální menu, ve kterém vyberete položku Vlastnosti, na záložce Program (Zástupce) umístíte kurzor do okénka Klávesová zkratka a stisknete zvolenou kombinaci kláves. Je-li kombinace již obsazena, odpovídají program se okamžitě spustí, pokud je kombinace volná, obsadí se.

Nabídka Start (2): Trochu pořádku neškodí - Sobota, 8. 1.

(IE4/98) Pomocí Internet Exploreru 4.x je možné změnit pořadí položek (tedy programů a složek), které se nacházejí nabídce Start (ve Windows 95 se tyto položky řadí vždy podle abecedy). Změna pořadí je jednoduchá - stačí přemístit položku na nové místo tažením pomocí myši na nové místo.

Pokud se přece jen chcete vrátit k automatickému abecednímu řazení, je potřeba v registrační databázi vymazat hodnoty pro položku "Order", kterou najdete na místě Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\Explorer\MenuOrder\Startmenu\Menu.

Nabídka Start (3): Přístup k pracovní ploše - neděle, 9. 1.

(95/NT) Ve Windows 98 je k dispozici v nabídce Start zvláštní tlačítko pro zobrazení pracovní plochy, které způsobí, že se minimalizují všechna aktivní okna a tím se pracovní plocha "odhalí". Ve Windows 95 vykoná podobnou službu příkaz Minimalizovat všechna okna z kontextového menu hlavního panelu (přístupného pomocí pravého tlačítka myši).

Ještě praktičtější řešení je možno realizovat i pomocí zvláštní složky, do níž se umístí kopie zástupců všech položek z adresáře C:\Windows\Plocha. Tímto způsobem získáte přístup ke všem položkám, které máte na své pracovní ploše.

SET a WINSET: Rozšíření příkazu PATH - pondělí, 10. 1.

(95/98) Představte si, že potřebujete opakovaně vyzkoušet řadu utilit, které jste instalovali, nebo potřebujete jen po určitou dobu startovat programy, které vám kolega zpřístupnil na síťovém disku. V takových a podobných případech se ukáže, jak je nepraktické, že adresář s uvedenými programy není uveden v systémové proměnné PATH - buď se musíte pomocí Pruzkumníka Windows "proklikat" do daného adresáře, nebo musíte při spuštění programu zadat úplnou cestu k programovému souboru.

Tento nedostatek můžete snadno překonat pomocí jednoduchého dávkového souboru ADDPATH.BAT, který umístíte do adresáře, kam dávkové soubory běžně ukládáte, nebo - pokud takový nemáte - do adresáře C:\Windows\Command. Do dávkového souboru ADDPATH.BAT vložte dva příkazy:

set path=c:\windows;...;%1winset path=%path%

(Místo "..." na prvním řádku zadáte samozřejmě další položky vašeho nastavení proměnné PATH, které opíšete ze souboru AUTOEXEC.BAT.) Pokud tedy zadáte např. příkaz

addpath \\server\sys\public ,

rozšíří se proměnná PATH o uvedenou definici.dávkový soubor ADDPATH.BAT můžete přidat i ke grafickému rozhraní Windows, a to opět pomocí registru: V položce Hkey_Classes_Root\Directory\Shell zadejte nový klíč "AddPath". Jako výchozí hodnotu (v pravém okně) zadejte hodnotu addpath. bat "%1"

Rychlý start: Přejmenování často spouštěných programů - úterý, 11. 1.

(95/98/NT) Ne všechny programy musí mít ikonku v nabídce Start a alternativou jejich spuštění může být třeba zadání jména programu příkazem Start, Spustit... Abyste si takové spouštění programů co nejvíce zjednodušili, je potřeba, aby zadávané jméno bylo pokud možno co nejkratší. Nejvhodnější je program nebo jeho kopii přejmenovat - např. z programu NOTEPAD.EXE tak uděláte N.EXE, a pro jeho spuštění pak stačí zadat jediné písmeno.

Příkazový řádek se zvláštní obsluhou - středa, 12. 1. (95)

Podle tipu z předchozího dne může být užitečné přejmenovat interpreter příkazů DOSu (soubor COMMAND. COM) na stručnější C.COM. Další atraktivní alternativou je vytvoření dávkového souboru C.BAT s následujícím obsahem:

@echo off

if (%1)==() %comspec% /k doskey

if (%1)==() exit

choice /can /a Přesměrovat výstup do souboru? (A/N)

 if not errorlevel 2 goto Output

%comspec% /k %1 %2 %3 %4 %5 %6 %7 %8 %9

exit

:Output

%comspec% /c %1 %2 %3 %4 %5 %6 %7 %8 %9 > %temp%\list. txt

edit %temp%\list.txt

Po spuštění dávkového souboru C.BAT bez parametrů se objeví samotné okno pro příkazy MS DOSu; pokud se příkaz zadá s parametry (např. "c dir /s"), následuje otázka, která umožní volitelně přesměrovat (případný) výstup do souboru.

Užitečné pole: Adresní řádekč - tvrtek, 13. 1.

(IE4/98) Pokud se rozhodnete využívat místo Průzkumníka Internet Explorer (od verze 4.01), je potřeba v každém případě aktivovat panel nástrojů Adresní řádek (po kliknutí pravým tlačítkem myši na lištu úloh). Pomocí adresního řádku je totiž možné rovnou startovat programy (starší verze Internet Exploreru se zadaná jména programů snaží vyhodnotit jako webovské adresy).

Přesměrování do výstupních souborů - pátek, 14. 1.

(95/98) Dialogové okno Spustit... (a podobně i Adresní řádek v Inter

net Exporeru ve Windows 98) umožňuje, aby se výstup příkazů DOSu přesměrovat do výstupních diskových souborů pomocí znaku ">". Tak můžete např. rovnou zadat příkaz

command /c dir /s \*.dll > c:\soupis.txt

a výsledek příkazu dir s uvedenými parametry se uloží do souboru c:\soupis.txt.

Ikona pro ukončení Windows - Sobota, 15. 1.

(95/98) Pokud spěcháte na ukončení Windows (třeba proto, abyste mohli co nejrychleji opustit kancelář a odejít domů), můžete si pro tento účel vytvořit ikonu na pracovní ploše. Ukončit Windows tak můžete dvojím kliknutím.

Pro zřízení ukončovací ikony klikněte pravým tlačítkem na volné místo na pracovní ploše, zvolte příkaz Nový objekt, Zástupce a jako Příkazový řádek zadejterundll32 user,ExitWindows

Výslednou ikonu pojmenujte třeba ShutDown. Když na tuto ikonu poklepete myší, Windows se bez dalšího odkladu zavřou - o možnost uložit rozpracované datové soubory však nepřijdete.

Ikona pro rychlý restart systému - neděle, 16. 1.

(95/98) Občasné nové nastartování systému je vždy užitečné a doporučuje se především po instalaci nových programů nebo komponent a také po delší nepřetržité práci. Pokud chcete restartovat počítač standardním způsobem pomocí nabídky Start, nevyhnete se zdržujícímu dialogu.

Beze všech okolků můžete systém restartovat pomocí dávkového souboru RESTART.BAT, který umístíte na pracovní plochu a který bude obsahovat pouze následující dva řádky:@echo offexit

Pomocí kontextového menu (po kliknutí na ikonu pravým tlačítkem myši) aktivujte příkaz Vlastnosti a na záložce Program nastavte volbu "Při skončení zavřít". Kliknutím na tlačítko Upřesnit zatrhněte volbu Režim MS DOS a v témže rámečku zrušte zatržení u volby Upozornit před přechodem do režimu MS DOS. Když poklepete na restartovací ikonu, provede se nový start systému Windows. Pokud chcete, aby váš restartovací dávkový soubor měl i svého zástupce v nabídce Start, pak jednoduše přetáhněte myší ikonu na tlačítko Start.

Nejrychlejší cesta ke složce Windows - pondělí, 17. 1.

(95/98) Když pomineme vytvoření zástupce, pak nejrychlejší cestou, jak se dostat do programového adresáře Windows, je spuštění příkazu Start, Spustit... a zadání hodnoty ".." jako text příkazu. Tento způsob funguje na každém počítači bez ohledu na to, do jakého adresáře a na jaký disk byl systém Windows instalován. Příkaz ".. " má totiž stejný význam jako "cd .." u příkazového řádku MS DOSu - tedy přechod do nadřazené složky. A protože je implicitní složkou Plocha (fyzicky je to složka umístěná v programové složce Windows), znamená přechod na vyšší úroveň přechod na složku Windows.

Trochu jiná situace nastane, pokud je již otevřen Průzkumník Windows. V tom případě se spuštěním příkazu ".." otevře v Průzkumníku složka, která je nadřazena složce právě otevřené.

Ovládací panely (1): Control.exe - úterý, 18. 1.

(95/98) Běžná cesta, jak se dostat k ovládacím panelům a k nastavení jejich parametrů - totiž sled příkazů Start, Nastavení, Ovládací panely... -, je dosti nepohodlná. Pohodlnější je vytvořit si zástupce pro program control. exe (a přiřadit mu ještě kombinaci kláves). Při spuštění aplikace Ovládací panely se natáhnou všechny soubory *.cpl ze systémové složky Windows. Pokud často měníte nastavení určitého ovládacího prvku, můžete vytvořit zástupce pro příkaz, kde se daný cplsoubor uvede jako parametr spuštění programu control.exe. Tak např. pro přímý přístup k nastavení parametrů obrazovky je možno použít příkaz

control desk.cpl

Ovládací panely (2): ClassID - Středa, 19. 1.

 (95/98) Pokud chcete, aby byly všechny volby z Ovládacích panelů přístupné přímo z nabídky Start, je potřeba v adresáři \Windows\Nabídka Start založit novou složku se speciálním pojmenováním. Její jméno bude ve Windows 95 znítSystem.{21EC2203AEA1069A2DD08002B30309D}

a ve Windows bude toto označení jen mírně odlišné: System.{21EC2203AEA1069A2DD09002B30309D}

Správce úloh: Okna - čtvrtek, 20. 1.

 (95/98) Chcete-li zavřít více oken najednou, pomůže vám TASKMAN.EXE. Spusťte jej, a označte si vybraná okna myší - můžete kombinovat i klávesy <Ctrl> a <Shift>. Uzavření provodete v menu "Okno /Ukončit úlohu".

Okaz na tiskárnu: Rychlý tisk z prostředí Průzkumníka Windows - Pátek, 21. 1.

(95/98/NT) Pokud chcete tisknou datové soubory nikoli z původních aplikací, ale rovnou z prostředí Průzkumníka Windows, máte dvě možnosti. Ve složce Tiskárny (je přístupná z příkazem Start, Nastavení...) vytvoříme ke zvolené tiskárně (nebo k jinému výstupnímu zařízení) zástupce, a tohoto zástupce přesuneme na plochu (vytvoří se ikona) nebo do adresáře \Windows\SendTo. V prvním případě můžete tisknout tak, že daný datový soubor přetáhnete myší na ikonu zástupce tiskárny na ploše. V druhém případě vyvoláte na daném souboru kontextové menu (kliknutím pravým tlačítkem myši), zvolíte příkaz Odeslat... a vyberete výstupní zařízení. Uvedený postup funguje ovšem jen u těch typů souborů, které jsou registrovány a u nichž byl při registraci nastaven příkaz Tisk.

Rychlý výběr v Průzkumníku, Editoru registru & spol. - Sobota, 22. 1.

 (95/98/NT) Zvykli jste si na to, že když v prostředí Průzkumníku Windows stisknete klávesu s určitým písmenem, přeskočí kurzor automaticky na první položku seznamu, která tímto písmenem začíná? Pak byste měli vědět, že podobný princip funguje i v jiných dialozích u aplikací Windows, jako třeba u Editoru registru. Obdobná užitečná paralela mezi Průzkumníkem a Editorem registru je kombinace kláves Ctrl[+] (na numerické klávesnici). Ta zajistí nastavení optimální šířky sloupců v zobrazení detailů (Průzkumník), resp. v zobrazení hodnot (Editor registru).

Aktualizace Průzkumníka: [F5] nebo nový start? - Neděle, 23. 1.

 (95/98/NT) V některých případech, kdy se mění údaje o zástupcích nebo údaje v registrační databázi, týkající se funkcí ikon nebo datových typů, se může stát, že se změny nepromítnou okamžitě a Průzkumník pracuje s předchozími hodnotami. V takovém případě je možno pokusit se obnovit nastavení pomocí klávesy [F5], jejíž stisk vyvolá nové načtení obsahu okna. Pokud to nepomůže, nezbývá než Průzkumníka znova nastartovat. Nejrychlejší způsob, jak toho dosáhnout, je spustit příkaz Start, Vypnout, Zavřít programy... (ve Windows 95), popř. příkaz Odhlásit... (ve Windows 98).

Okolní počítače: Nehledejte s baterkou - Pondělí, 24. 1.

(95/98/NT) Pokud hledáte určitý zdroj na některém z počítačů rozsáhlejší sítě, pak poklepání na ikonu Okolní počítače vždy znamená podstatné zdržení. A než jsou nalezeny a vylistovány všechny okolní počítače, Windows vám ukazují komíhající se baterku.

Podstatně efektivnější variantou je vyvolat lokální menu (kliknout na ikonku Okolní počítače pravým tlačítkem myši) a zvolit příkaz Najít počítač. Pokud nyní zadáte jméno hledaného počítače, budete u cíle daleko rychleji.

Navíc jen málo lidí ví, a to i mezi odborníky, že v dialogu pro vyhledání určitého počítače je možné také zadat jen část názvu, tedy třeba "ma*" nebo jen "ma", hledáte-li počítač s názvem "Mailserver".

Okolí: Složka pro práci v síti - úterý, 25. 1.

 (95/98) Už jste se také divili, k čemu je na vašem počítači složka \Windows\Okolí? I když jste instalovali Windows s podporou sítí, je tato složka za běžných okolností prázdná a navíc - protože se jedná o "systémovou" složku Windows - nelze ji smazat. Její funkce je podobná, jako u složky \Windows\Plocha nebo \Windows\SendTo: cokoli do této složky umístíte, objeví se jako také jako součást složky "Okolní počítače", a to navíc k ostatním síťovým počítačům. Pokud chcete urychlit přístup ke svým složkám nebo souborům z ostatních počítačů sítě, umístěte do složky \Windows\Okolí odpovídající zástupce.

Spořič obrazovky na stisk kláves - Středa, 26. 1.

 (95/98/NT) Chcete při odchodu od svého PC zabránit, aby měl kdokoli po dobu vaší nepřítomnosti přístup k vašemu běžícímu počítači? Pak můžete za tímto účelem vytvořit zástupce ke zvolenému spořiči obrazovky a tohoto zástupce umístit třeba do nabídky Start. Jako "příkazový řádek" pro zástupce zadejte zvolený scrsoubor (např. Mystifikace.scr; spořiče obrazovky, které jsou i přes jinou příponu vlastně spustitelné programy, najdete ve složce \Windows\System). Aby byl přístup k vašemu PC chráněn heslem, je potřeba, abyste nastavili vlastnosti spořiče obrazovky: zadejte příkaz Start, Nastavení, Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Obrazovka a na záložce Spořič obrazovky zaškrtněte volbu Chráněno heslem a určete své heslo. Toto heslo pak platí všeobecně pro všechny windowsovské spořiče obrazovky - je tedy jedno, který spořič příkazem vyvoláte.

Surfování na Webu - čtvrtek, 27. 1.

Rakouský Salcburk slaví dnes 244. narozeniny Wolfganga Amadea Mozarta. Informace o akcích a odkazy na další zdroje - jako je třeba známý KÖchelův seznam Mozartových děl - najdete na adrese http://www.mozart.at/main.htm.

Defrag: Současně na dvou pevných discích - Pátek, 28. 1.

(95/98) Program defrag.exe, který slouží pro defragmentaci pevného disku, je možno za normálních okolností spustit pouze jednou. Teoreticky však můžete mít potřebu dva nebo více pevných disků defragmentovat paralelně - současně prováděné úlohy se totiž dokončí rychleji, než když jsou spouštěny postupně. Abyste toho dosáhli u programu pro deframentaci disku, je potřeba vytvořit kopii souboru defrag.exe, kterou pojmenujete jinak - třeba defrag1.exe. Tyto dva exesoubory pak mohou pracovat současně.

Formátování disket bez zbytečných otázek - sobota, 29. 1.

(95/98) Nejrychlejší způsob, jak zformátovat disketu, je použít tzv. rychlý formát a zabezpečit, aby se potlačilo odpovídání na všechny zdržující otázky. Tento úkol nejlépe splní dávkový soubor FA.BAT, který navíc nově naformátované disketě přidělí jmenovku (v našem výpise je to "PCWORLD"):

@echo offset vol=%1if (%vol%)=() set vol=a:echo. > %temp%\fa.datecho PCWORLD >> %temp%\fa.datecho a >> %temp%\fa.datformat /q %vol% < %temp%\fa.dat > nul

Pokud zadáte jako příkaz pouze FA, dávkový soubor zformátuje automaticky disketu v mechanice A: - pokud chcete formátovat disketu v druhé mechanice, musíte její jméno zadat jako parametr příkazové řádky: FA b:

Surfování na Webu - pondělí, 31. 1.

Světový šampionát v alpském lyžování se konal ve Vailu (Colorado). Pro všechny fandy jsou k dispozici vyčerpávající informace o této významné sportovní akci na adrese http://www.vail99.com.


Únor 2000

Téma měsíce: Přizpůsobte si Windows K obrazu svému

Vyrobte si nové ikony - úterý, 1. 2.

 (95/98/NT) Představte si, že máte nějaký hezký obrázek, který jste získali třeba z Internetu a který by se ve zmenšené podobě hodil jako ikona na vaši pracovní plochu. Pro to, abyste mohli obrázek použít jako ikonu ve Windows, je potřeba jej nejprve převést do bitmapového formátu BMP (třeba programem Malování, který najdete ve Windows ve skupině Příslušenství). Druhým krokem je přejmenování bmpsouboru na soubor s příponou ICO. Tento soubor je pak již možno použít jako ikonu pro určité typy souborů nebo pro zástupce.

Vlastní ikony pro složky - středa, 2. 2.

(95/98/NT) Představte si, že máte své datové soubory uloženy v různých tematicky zaměřených složkách a že nyní chcete ke každé složce přiřadit vlastní ikonu, která by graficky korespondovala s obsahem dané složky. Se složkami jako takovými to bohužel možné není, protože systém Windows používá pro všechny složky jednotnou ikonu. Je však možné pro zvolené složky vytvořit zástupce a každému zástupci přiřadit vlastní ikonu, a to pomocí příkazu Vlastnosti (klikněte na ikonu pravým tlačítkem) a na záložce Zástupce zvolte tlačítko Změnit ikonu.

Překonejte další z restrikcí a přejmenujte koš - čtvrtek, 3. 2.

(95/98/NT) Za normálních okolností nelze přejmenovat Koš ve Windows. Aby bylo možné tento nedostatek překonat, je potřeba otevřít Editor registru (regedit.exe) a přejít na klíč Hkey_Classes_Root\CLSID\{645FF0405081101B9F0800AA002F954E}\ShellFolder. V pravé části v okně hodnot změňte pro Attributes hodnotu "40 01 00 10" na "70 01 00 10". Po této opravě je nyní možné libovolně Koš přejmenovat.

Více místa pro popis - pátek, 4. 2.

(95/98/NT) Pokud používáte pro jména souborů, složek nebo ikon dlouhé názvy, běžně se stává, že v Průzkumníku Windows i na pracovní ploše jsou názvy u ikon zkráceny a chybějící text je nahrazen třemi tečkami. To je možné změnit tak, že se nastaví větší vodorovný rozestup mezi ikonami: na Ploše vyvolejte lokální menu (klikněte na volné místo pravým tlačítkem myši) a zvolte příkaz Vlastnosti. Na záložce Vzhled vyberte z rozvinovacího seznamu Položka "rozestup ikon (vodorovně)" a vpravo zadejte vyšší hodnotu - obvykle postačí 60 až 80. Pro popis ikon je po tomto zásahu daleko více místa.

Malý žertík - Windows bez tlačítka Start - Sobota, 5. 2.

 (95) Ve Windows 95 (pokud není instalován Aktivní desktop z Internet Exploreru 4.x) je možné tlačítko Start přesunout, nebo dokonce je možné jej vůbec z hlavního panelu odstranit. Klikněte na tlačítko Start, rozvinutou nabídku zrušte klávesou Esc a stiskněte současně kombinaci Alt+[] (minus na numerické klávesnici). Protože tlačítko Start funguje jako samostatně běžící úloha, vyvolá se tímto postupem systémové menu, ze kterého je možno vybrat příkaz Přesunout, a pak pomocí kurzorových kláves lze tlačítko Start přesunout doprava po hlavním panelu. Novou polohu potvrďte stiskem klávesy Enter. Pokud v systémovém menu tlačítka Start zvolíte příkaz Zavřít, tlačítko Start zmizí. Obnovit jej můžete tak, že se z Windows odhlásíte a zase přihlásíte. Protože bez tlačítka Start zmizela najběžnější možnost, jak vyvolat menu pro opuštění Windows, musíte toto menu vyvolat tak, že klinete na prázdné místo Plochy a stisknete Alt+F4.

Systémové složky do nabídky Start ClassID jako přípona - neděle, 6. 2.

(95/98/NT) Chtěli byste do nabídky Start přidat některé systémové složky tak, aby se jejich obsah rozvinoval podobně jako nabídka programů? Klikněte na tlačítko Start pravým tlačítkem myši a zvolte z lokálního menu příkaz Otevřít. Nyní se vám otevře okno s obsahem nabídky Start. Vložte novou složku (klikněte na volné místo pravým tlačítkem myši a z lokálního menu vyberte Nový objekt, Složka) a pojmenujte ji podle toho, kterou ze systémových složek chcete do nabídky Start vložit:

Ovládací panely.{21EC20203AEA1069A2DD08002B30309D}Tiskárny.{2227A2803AEA1069A2DE08002B30309D}Koš.{645FF0405081101B9F0800AA002F954E}Zpracování.{FF393560C2A711CFBFF4444553540000}

Poslední ze jmenovaných složek odráží internetovské aktivity a je k dispozici jen tehdy, je-li na vašem počítači instalován Aktivní desktop z Internet Exploreru 4.x nebo v prostředí Windows 98.

Surfování na Webu - pondělí, 7. 2.

Kdybyste dnes nevěděli kam se na Internetu vrtnout, navštivte stránku na adrese http://kudykam.pinknet. cz a nechte si poradit.

Dialog pro hledání - úterý, 8. 2.

 (95/98/NT) Dialog pro hledání souborů má několik zajímavých aspektů, které jsou málo známé. Je např. možné zadat do vstupního pole Název současně několik souborových masek, resp. do vstupního pole Kde hledat několik disků a složek. Masky a složky je možno ve vstupních polích oddělit mezerami nebo středníky (např. "*.txt *.doc" nebo "*.txt; *.doc".

Zahajujete-li hledání z Plochy, můžete místo stisku klávesy F3 vytvořit pro hledání samostatnou ikonu. Pokud totiž zadáte příkaz Soubor, Uložit hledání, vytvoří se na pracovní ploše automaticky FNDsoubor a poklepáním na jeho ikonu lze hledání spustit. Vytvořený FNDsoubor můžete samozřejmě přemístit i do jiného adresáře na disku a na Plochu umístit odpovídajícího zástupce. To vám poskytne možnost přiřadit pro dané hledání libovolnou ikonu.

Uvolněte místo pro Plochu - středa, 9. 2.

 (95/98/NT) Některé aplikace neumožňují, abyste jejich okno minimalizovali nebo přesunuli. Pokud potřebujete mít v takovém případě přístup k ikonám na pracovní ploše, klikněte na volné místo hlavní panelu (v nouzi i na místo, kde se zobrazuje čas) pravým tlačítkem myši a v zobrazeném lokálním menu zvolte příkaz Minimalizovat všechna okna. Tímto postupem získáte jednoduše přístup k celé pracovní ploše. Pokud nyní kliknete na hlavní panel pravým tlačítkem myši, můžete příkazem Minimalizovat vše zpět obnovit původní stav.

Windows 98 nabízejí zvláštní tlačítko na standardní liště symbolů se stejnou funkcí.

Zobrazení všech přípon - čtvrtek, 10. 2.

(95/98/NT) Windows standardně potlačují zobrazení přípon u souborů, jejichž typ je registrován. To vede např. k tomu, že v Průzkumníku nemáte možnost rozlišit různé formáty obrázků. Abyste této situaci předešli, můžete v Průzkumníku otevřít dialog Možnosti (v oddílu Zobrazit hlavního menu) a zrušit implicitní volbu "Skrýt příponu souborů, jejichž typ je registrován".

Ani tento postup však nevede k tomu, aby se zobrazovaly přípony u LNKa PIFsouborů. Pokud chcete, aby se přípony zobrazovaly i u těchto typů souborů, musíte se obrátit na pomoc k Editoru registru: Oba klíče Hkey_Classes_Root\Lnkfile a Hkey_Classes_Root\Piffile obsahují jako hodnotu "NeverShowExt". Označte uvedený řetězec znaků, stiskněte F2 a změňte na údaj "AlwaysShowExt". Této změně se přizpůsobí jak Plocha, tak i Průzkumník a nabídka Start.

Rychlejší tisk: Tiskárna jako cíl volby "Odeslat" - pátek, 11. 2.

 (95/98/NT) Instalovali jste ve Windows více tiskáren a obdobných zařízení, jako je třeba faxový ovladač? Pak můžete ušetřit dosti času, když všechna tisková zařízení umístíte do položky menu "Odeslat".

Otevřete složku tiskáren (příkazem Start, Nastavení, Tiskárny) a současně prostřednictvím ikony Tento počítač otevřete složku Windows. Nyní pomocí myši přetáhněte všechny ikony tiskáren (samozřejmě mimo ikony Přidat tiskárnu) do složky Windows\SendTo. Windows se vás dotáží, zda chcete vytvořit v cílové složce zástupce - tento dotaz potvrďte. Nyní můžete datový soubor odeslat na tiskárnu nebo faxmodem tak, že kliknete na odpovídající ikonu v pracovní ploše nebo na položku v Průzkumníku pravým tlačítkem myši, v lokálním menu vyberete příkaz Odeslat a z další úrovně menu vyberete odpovídající zařízení.

Praktické uplatnění volby Nový objekt - sobota, 12. 2.

 (95/98/NT) Položka kontextového menu Nový objekt se může ukázat jako praktický nástroj pro rychlé vytvoření souborů podle určitého vzoru. Postup, uvedený v našem příkladu, zabezpečí, aby každý nově vytvářený dávkový soubor začínal řádkem "@echo off", a to bez ohledu na to, v které složce bude vytvořen.

1 Ve složce Windows\Shell\New vytvořte nový soubor BATCH.BAT, který bude obsahovat jediný řádek s textem "@echo off".2 V Editoru registru najděte klíč ".bat".3 Vytvořte podklíč "ShellNew" pomocí příkazu "Nová položka" z lokálního menu.

4 Ponechte otevřen nově vytvořený klíč a v pravém okně hodnot vytvořte novou položku (pomocí příkazu lokálního menu "Nová textová hodnota") "FileName", které přiřadíte hodnotu "batch.bat".

Nyní kdykoli vytvoříte pomocí příkazu kontextového menu "Nový objekt" dávkový soubor, bude vytvořen na základě zadaného vzoru BATCH.BAT. Ten můžete samozřejmě ještě více přizpůsobit svým potřebám.

Ikony bez ladu a skladu? Ne, děkuji! - Neděle, 13. 2.

(95/98) Ikony, které si umístíte na pracovní plochu, přece jen nedrží tak "přilepené" na jednom místě, jak byste si přáli. Dříve nebo později pak dochází k tomu, že jejich nechtěným posouváním se pracovní plocha změní v "salát" ikon bez ladu a skladu. Naštěstí lze tomu zabránit - je potřeba instruovat Průzkumníka, aby při ukončení Windows neukládal polohy a velikost oken a pozici ikon na Ploše. V Registrační databázi postačí u klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\

 Policies\ Explorer nastavit hodnotu NoSaveSettings na "01". Nyní každý start počítače začne znova s původně uspořádanými ikonami.

Pokud se pro takový postup rozhodnete, důkladně se předem připravte a zkontrolujte, zda umístění a velikost oken pro často používané složky jsou takové, jak vám nejlépe vyhovuje. Pokud se budete chtít vrátit k původnímu automatickému ukládání pracovní plochy, výše uvedenou hodnotu vraťte zpět na "00".

Nová aktovka - pondělí, 14. 2.

(95/98) Na rozdíl od jiných systémových objektů je možno Aktovku snadno vymazat z Plochy. Avšak později může nastat situace, že ji přece jen budete potřebovat - např. proto, že jste si pořídili notebook a že chcete synchronizovat soubory na přenosném a stabilním počítači.

Často zůstává Aktovka jako součást kontextového menu v položce Nový objekt; ani v ostatních případech není zřízení nové Aktovky obtížné. Stačí u příkazu Start, Spustit zadat jako příkazovou řádku text

rundll32.exe syncui.dll,Briefcase_Create !d! <jméno_složky>

Pokud chcete, aby aktovka zaujala původní pozici na Ploše, zadejte jako parametr <jméno_složky> hodnotu "C:\Windows\Plocha\Aktovka".

Rychlý restart počítače - úterý, 15. 2.

 (95/98) Pomocí příkazu Start, Vypnout, Restartovat počítač spustíte tzv. teplý restart počítače. Takový restart je potřebný jen ve zvláštních případech - v podstatě jen tehdy, pokud byly třeba instalačním programem uloženy změny do souboru CONGIG.SYS. Ve většině případů však postačí pouze restartovat Windows, a to beze všech zdržujících procedur. V tomto případě postačí, abyste vytvořili jednoduchý dávkový soubor, v němž bude jediný řádek "@exit" a který uložíte pod jménem NEWSTART.BAT. Pro tento dávkový soubor vytvoříte zástupce reprezentovaného ikonou na pracovní ploše.

Klikněte nyní na tuto ikonu pravým tlačítkem myši a v lokálním menu vyberte položku Vlastnosti. Na záložce Program se nyní ujistěte, že je zatržena volba "Při skončení zavřít", a klikněte na tlačítko Upřesnit - zde zvolte "Režim MSDOS" a vypněte volbu "Upozornit před přechodem do režimu MSDOS". Nyní se při poklepání na tuto ikonu počítač beze všech zbytečných okolků restartuje - pokud však jsou otevřeny neuložené datové soubory, Windows vyzvou k jejich uložení.

Surfování na Webu - středa, 16. 2.

Hledáte-li aktuální zprávy ze světa, navštivte mamutí zpravodajský server americké CNN - http://www.cnn.com.

LOGO.SYS - Vlastní logo při startu Windows - čtvrtek, 17. 2.

 (98) Patrně jste si povšimli, že ve Windows 98 již není k dispozici soubor LOGO.SYS, který zajišťuje zobrazení vlastní grafiky při startu Windows. Příčinou je to, že Microsoft nyní vložil startovací logo přímo do souboru IO.SYS. Pokud chcete mít vlastní logo, vytvořte vlastní bitmapový obrázek 320*400 o 256 barvách a uložte jej jako soubor LOGO.SYS do kořenového adresáře bootovacího disku. Nyní ještě musíte ve (skrytém) souboru MSDOS. SYS do bloku [Option] zadat řádek:

Logo=1

Při dalším restartu počítače se již objeví vaše osobní logo.

OEMINFO a systémová informace s vaším textem - pátek, 18. 2.(95/98/NT) Dříve se nosily obrázky milovaných osob v peněžence - dnes na to máme Windows. Pokud své miláčky nechcete příliš okatě umístit rovnou na pracovní plochu, můžete je začlenit do systémových informací o svém počítači. Můžete tak do svého počítače vložit libovolný obrázek či dvouřádkový text přímo a víceřádkový text "schovat" za tlačítko.

Vytvořte v systémovém adresáři Windows soubor OEMINFO. INI a vložte obsah podle vzoru na obrázku. Text můžete zadat libovolně, jako obrázek pak vyhoví libovolný BMPsoubor s názvem oemlogo.bmp. Ten se také musí nacházet v systémovém adresáři Windows a musí mít stejnou barevnou hloubku, jako je nastavení barevné palety (viz záložka Nastavení po provedení příkazu Start, Ovládací panely, Obrazovka). Maximální velikost tohoto obrázku je 180 * 115 bodů. Ve Windows NT musí být uvedené INI- a BMPsoubory uloženy v adresáři \Winnt\System32.

Svůj obrázek a text uvidíte na záložce Obecné, když v Ovládacích panelech kliknete na ikonu Systém.

Plocha jako WWWstránka: Ano či ne? - Sobota, 19. 2.

 (IE4/98) Internet Explorer 4 přináší ve Windows 95 a Windows NT novou verzi pracovní plochy, která již odpovídá novější podobě, standardně obsažené ve Windows 98. Na tuto tzv. Aktivní plochu může být umístěno cokoli, ať již to pochází z Internetu či z vašeho pevného disku. Příkladem mohou být HTMLsoubory, odkazy na internetové stránky, obrázky GIF a JPG. Klikněte na Plochu pravým tlačítkem myši, zvolte příkaz Vlastnosti. Na záložce Web můžete zvolit, zda se má Plocha zobrazovat jako WWWstránka a které prvky má obsahovat. Pokud se rozhodnete nezobrazovat žádný z internetovských prvků, můžete tak "webovské" zobrazení plochy zcela vypnout.

Interaktivní webovský obsah: A výkon systému klesá - neděle, 20. 2.(IE4/98) Určitě zaregistrujete, že v případě, když vaše Aktivní plocha natahuje příliš mnoho HTML

prvků, start systému Windows se tím podstatně zdrží. Kromě toho se vždy, když zobrazujete webovská data z Internetu, vytvoří propojení s Internetem. Právě z důvodů možného omezení výkonu je vhodné, abyste počet HTMLstránek, umisťovaných na Plochu, co nejvíce omezili. Pokud tedy chcete mít uloženy WWWstránky, u nichž ale nežádáte automatickou aktualizaci jejich obsahu, je lépe umístit je do některé složky na pevném disku.

Webovský náhled: úsporné zobrazení složek - pondělí, 21. 2.

(IE4) Webovský pohled na zobrazení složek vyžaduje u Windows 95 a NT s instalovaným Internet Explorerem 4.x dosti místa. Obrovský symbol a opakování názvu složky, které je tak jako tak uvedeno již na liště s adresou, může věcnějším uživatelům připadat přinejmenším jako zbytečné.

U složky, jejíž zobrazení chcete změnit, otevřete soubor FOLDER.HTT a najděte řádek

var hideTop = 200Nyní zadejte podstatně vyšší hodnotu, např.var hideTop = 2000

Otevřená složka teď již nebude obsahovat nadměrně veliký grafický symbol. Zůstane jen malý nadpis - pokud by rušil i ten, pomůže jiný trik. Na řádce

var miniHeight = 32

změňte uvedenou hodnotu na "0", a malý nadpis zmizí. Webovské zobrazení složky po této proceduře nyní obsahuje v levé části jen náhled a základní informace, a je tedy redukováno jen na ty věci, které jsou skutečně užitečné.

Surfování na Webu - úterý, 22. 2.

Na dnešní den připadá výročí narození hned tří světoznámých osobností: George Washingtona (narozen před 268 lety), Arthura Schopenhauera (narozen před 212 lety) a Frederica Chopina (narozen před 190 lety). Dnešek je tak vhodnou příležitostí pro uspořádání politickofilosofického večírku s doprovodem hudby. Více informací o Athuru Schopenhauerovi najdete na adrese http://wwwphilosophy. ucdavis.edu/ph151/schop.htm.

Jeden za všechny: Obecně platné zobrazení složek - středa, 23. 2. (IE4/98) Pokud se vám zobrazení složek v podobě, do jaké jsme je upravili v neděli, líbí natolik, že jej chcete používat všeobecně, můžete učinit následující kroky: Otevřete příkazový řádek MS DOSu a změňte neaktuální složku na Windows\Web. Nyní zadejte příkaz

attrib h r *.htt

a proveďte všechny kroky, popsané v našem nedělním tipu, pro soubory CONTROLP.HTT, FOLDER.HTT, MYCOMP. HTT a PRINTERS.HTT. (Pro případ, že by se do vašeho postupu vloudila chyba, doporučujeme všechny uvedené soubory předem zálohovat.) Po uložení všech změněných souborů můžete vrátit atributy HTTsouborů zpět:

attrib +h +r *.htt

Od této chvíle se budou zobrazovat již všechny složky v nové podobě.

Surfování na Webu - čtvrtek, 24. 2.

Steven Jobs, otec všech počítačů Apple, slaví dnes své 45. narozeniny. Když již těmto počítačům hrozilo vyhynutí, podařilo se Stevenu Jobsovi chytnout druhý dech s počítači iMac. Apple najdete na adrese http://

 www.apple.com.

Popis položek na ploše - změnit, nebo zrušit? - pátek, 25. 2.

(IE4/98) Aktivní plocha nabízí pro některé položky (Tento počítač, Okolní počítače, Internet Explorer a Koš) vysvětlující texty, které se zobrazují v okamžiku, kdy na nich spočine ukazatel myši. Tyto texty jsou uloženy v Registrační databázi a je možno je změnit. Protože je dosti nepohodlné tyto texty hledat jednotlivě, doporučujeme použít funkci pro prohledávání registru. Kombinací kláves Ctrl+F otevřete vyhledávací dialog a jako hledaný text zadejte "InfoTip". Program vám vyhledá postupně všechny položky, a vy můžete popis těchto položek jednotlivě změnit. Zadáte-li nový text, ten se objeví při umístění myši na danou položku Aktivní plochy (např. nad ikonou Tento počítač); pokud chcete u některé z položek zobrazení popisu zrušit, jednoduše daný klíč zrušte.

Pokud byste chtěli zobrazení nápovědného popisu potlačit najednou u všech uvedených objektů, změňte v Editoru registru u klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\ Advanced hodnotu položky "ShowInfoTip" z původního "1" na "0".

Rekonstrukce nabídky Start pomocí myši - Sobota, 26. 2.

(IE4/98) Ve Windows 95 je možné ovlivnit obsah nabídky Start jen změnou obsahu složky "Windows\Nabídka Start". V případě Aktivní plochy máte možnost vyvolat kontextové menu u každé položky (pomocí pravého tlačítka myši). Kromě toho je možné přesunovat a kopírovat odkazy a vytvářet pro ně zástupce. Jde to také obráceně: Přetáhnete-li ikonu na tlačítko Start, nabídka Start se rozbalí a vy máte možnost umístit ji do zvolené podsložky, zkopírovat ji nebo pro ni vytvořit zástupce. To funguje i uvnitř samotné nabídky Start - můžete zde jednotlivé položky přesouvat mezi podsložkami.

Surfování na Webu - neděle, 27. 2.

Doba, kdy jsme se museli obejít bez fotbalu, konečně minula. Mistři kopané se nyní mohou přestěhovat z hal a předvést nám své umění na zeleném trávníku. Všechny podstatné informace o českém fotbalu najdete na adrese http://www.fotbal.cz.

Restart bez restartu - Pondělí, 28. 2.

(95/98) Chcete-li restartovat jen plochu a ne celá Windows, např. pro změnu nastavení v registrech, stačí restartovat pouze program explorer.exe. Stiskněte CTRL+ALT+DEL pro zobrazení dialogu se seznamem běžících aplikací. Zvolte explorer a stiskněte tlačítko Ukončit úlohu. Dialog ukončení Windows stornujte, a vyčkejte na zobrazení okna ukončení úlohy Explorer. Stiskněte tlačítko Ukončení úlohy, a Explorer se sám restartuje. Ostatní aplikace budou dále pokračovat ve své práci.


Březen 2000

Téma měsíce: Výměna dat snadno a rychleSchránka: Kopírování místo psaní - Středa, 1. 3.

(95/98/NT) Zkratkové klávesy Windows Ctrl+C (kopírovat), Ctrl+X (vyjmout) a Ctrl+V (Vložit) jistě znáte. Používáte však tyto klávesy i mimo windowsovské aplikace. Můžete ušetřit spoustu času, pokud tyto příkazy budete používat i při samotném ovládání Windows, tedy při práci v systému. Většina dialogů Windows totiž tyto příkazy umí využít.

Předpokládejme např., že budete potřebovat plné jméno souboru i s kompletní cestou vložit do nějakého skriptu nebo do určitého datového souboru. Spusťte dialog Start, Spustit a pomocí tlačítka Procházet vyberte požadovaný soubor, a místo tlačítka OK zkopírujte jméno souboru i s cestou do Schránky pomocí Ctrl+C. Odtud pak pomocí Ctrl+V můžete tento údaj vložit na potřebné místo.

Velmi častým zdrojem chyb jsou údaje z registrační databáze, a především identifikátory tříd (CLSID). I zde je přenesení údaje prostřednictvím Schránky tím nejbezpečnějším postupem. Pokud např. potřebujete hodnotu CLSID pro Ovládací panely, spusťte REGEDIT.EXE a vyhledejte řetězec "Ovládací panely". Pomocí tabelátoru se přesuňte do levého okna, pomocí klávesy F2 přepněte do editovacího modu a hodnotu

CLSID zkopírujte do Schránky pomocí klávesy Ctrl+C. Pak můžete editaci zrušit klávesou Esc (zkopírovaná hodnota zůstává stále ve Schránce). Novější verze Windows 95 již mají v Editoru registru funkci, která umožňuje kopírovat hodnotu klíče do Schránky.

Powertoy: Ikony s dvojí funkcí - čtvrtek, 2. 3.

(95/98/NT) Pomocí rozšíření funkce SendTo, která je součástí utility Powertoys (viz přiložené CD a tip ze dne 23. 7.), je možné rozšířit možnosti Plochy o funkci draganddrop. Zkopírujte uvedený nástroj (Copy to Any Folder) ze složky Windows\SendTo do složky Windows\Plocha.

Pokud pro tento specializovaný nástroj nechcete na Plochu umisťovat samostatnou ikonu, můžete této ikoně přiřadit libovolnou jinou funkci, která ale nebude využívat metodu draganddrop.

A nyní jak to funguje: Rozšíření "Send to Any Folder" se nachází v registru pod klíčem "{AA7C7080860A11CE842408002B2CFF76}". Když se teď hierarchicky níže definují klíče Shell\Open\Command, je možné přiřadit implicitní akci - např. "explorer c:\actual" nebo "c:\

apps\lotus\organize.exe c:\data\terminy". A jaký je výsledek? Při přesunutí souboru na tuto ikony metodou draganddrop se objeví dialog "Other Folder" z rozšíření funkce Odeslat. Při poklepání na tuto ikonu se nastartuje Lotus Organizer - přesně podle očekávání.

Příkazový řádek MSDOS (1): Cesta k souboru pomocí drag-and-drop - pátek, 3. 3.

(95/98/NT) Pokud potřebujete zadat úplné jméno souboru včetně cesty v okně Příkazového řádku, obejdete se výjimečně v tomto případě bez přenosu prostřednictvím Schránky. Vzhledem k tomu, že okno Příkazového řádku nevyužívá technologie OLE, je vybaveno funkcí, která zajišťuje, že při použití funkce draganddrop se využije i informace o cestě přetaženého souboru.

Příkazový řádek MSDOS (2) Schránka a DOS - sobota, 4. 3.

(95/98) Pokud chcete prostřednictvím Schránky přenášet text mezi aplikacemi Windows a Příkazovým řádkem MS DOS je potřeba, aby Příkazový řádek běžel v okně a aby byl viditelný panel nástrojů. V případě, že se panel nástrojů nezobrazuje, klikněte na ikonu okna v levém horním rohu a po rozevření systémového menu vyberte příkaz Panel nástrojů. Na panelu nástrojů se objeví tři tlačítka pro práci se Schránkou: Značka (označení textu, provádí se tažením při stisknutém levém tlačítku myši), Kopírovat (označený text, funguje také stisk pravého tlačítka myši) a Vložit. Běžně používané kombinace kláves pro práci se Schránkou (Ctrl+C, Ctrl+V) zde nefungují.

Surfování na Webu - neděle, 5. 3.

Právě dnes před 44 lety prezentovala firma IBM poprvé v Západním Berlíně, a tak i poprvé v Evropě svůj nejrychlejší počítač své doby. Počítač Typ 650 byl schopen sečíst za sekundu 200 10ciferných čísel - v té době to byl takřka nepředstavitelný výkon. Více o počítačích IBM řady

650 najdete na adrese http://www.mta.ca/~amiller/cs3711/ibm650/ibm650.htm.

Příkazový řádek MSDOS (3): Rychlejší vkládání do Schránky - Pondělí, 6. 3.

(95/98) Pokud často kopírujete do Schránky z Příkazového řádku, můžete si situaci ulehčit tím, že ze systémového menu Příkazového řádku vyberete příkaz Vlastnosti. Objeví se dialog, na jehož záložce Různé zatrhněte v sekci Myš volbu Rychlé úpravy. Pak můžete rovnou vybírat text levým tlačítkem myši a kopírovat jej do Schránky pomocí tlačítka pravého.

Čistý text: Schránka jako filtr - úterý, 7. 3.

(95/98/NT) Velmi často se stává, že dokument obsahuje vedle textu i nejrůznější jiné objekty, jako jsou pole, složité formátování apod., které nechcete současně s textem přenést. Prakticky ve všech programech pro zpracování textu, od Wordpadu až po Word, můžete uvedené části dokumentu jednoduše převést na čistý text následujícím způsobem: Označte část dokumentu, kterou chcete "přefiltrovat", zkopírujte ji do Schránky pomocí klávesové kombinace Ctrl+C. Pak zvolte odpovídající příkaz menu pro vložení - ve Wordu je to např. příkaz Úpravy, Vložit jinak - neformátovaný text. Tímto postupem se původně označená část dokumentu nahradí čistým textem. Pokud chcete mít jistotu, že nedojde ke komplikacím, můžete obsah Schránky nejprve vložit jako čistý do jiného (pomocného) dokumentu a přesvědčit se, že výsledek bude v pořádku.

Úklid Schránky při nedostatku paměti - středa, 8. 3.

(95/98/NT) Pokud máte problémy s nedostatkem paměti, pamatujte vždy také na obsah Schránky a snažte se nepotřebná data, jako jsou zkopírovaný text nebo kopie obrazovek, ze Schránky zase co nejrychleji odstranit. Pamatujte, že třeba kopie obrazovky může zabrat v paměti typicky od 0,8 do 1,2 MB. Nejjednodušší postup je označit několik písmen textu a zkopírovat jej do Schránky pomocí Ctrl+C: nově uložený malý text se uloží do Schránky a dříve obsazená paměť se uvolní.

Cliptray (1): Plné využití schránky - čtvrtek, 9. 3.

(98) Opakovaně použitelné části textu mohou ušetřit spoustu námahy. Avšak co dělat, když stejné části textu potřebujete použít ve Wordu, v Excelu a třeba v Organizeru? Pak nejlépe pomůže utilita Cliptray, kterou najdete jakou součást

Resource Kitu na instalačním CDROMu Windows 98.Instalace je jednoduchá - instalujte buď rovnou celý Resource Kit (soubor Setup.exe v adresáři \Tools\Reskit), nebo jen zkopírujte soubor CLIPTRAY.EXE z adresáře \Tools\Reskit\Desktop na svůj pevný disk. Po spuštění této utility se Cliptray objeví jako ikona na liště úloh. Kliknutí pravým tlačítkem na tuto ikonu otevře lokální menu se všemi potřebnými funkcemi. Příkazem "Add" můžete své často používané úseky textu uložit pod určitou zkratkou. Pokud na uvedenou zkratku později kliknete, umístí se uložený úsek textu do Schránky, odkud je možné jej vložit do libovolné aplikace pro Windows.

Cliptray (2): Pro práci ve Windows 95 zkopírujte MSGBLAST.OCX - pátek, 10. 3.

(95) Pokud jste chtěli používat Cliptray i na druhém počítači, kde zatím běží Windows 95 (třeba na notebooku), a zkopírovali jste z instalačního CD Windows 98 soubor cliptray.exe (je třeba ovšem respektovat licenční podmínky! ), není ještě vše hotovo. Při pokusu o spuštění totiž Cliptray hlásí chybnou verzi OCXsouboru. Pro to, aby Cliptray běžel i na počítači s Windows 95, je potřeba do systémového adresáře zkopírovat i soubor MSGBLAST. OCX.

Cliptray (3): Více skupin uložených textů - Sobota, 11. 3.

(95/98/NT) Funkce programu Cliptray je tak jednoduchá, že se naskýtá otázka, proč takový nástroj nebyl k dispozici již dávno. Jednotlivé úseky textu jsou uloženy v ASCIIsouboru (implicitně v souboru CLIP

TRAY.TXT). Pokud chcete mít různé tematické skupiny, můžete je zařídit pomocí lokálního menu Možnosti, Soubor, Otevřít/Vytvořit, které umožní uložit jednotlivé skupiny do souborů s vhodně volenými jmény (např. DOPISY.TXT nebo TELEFON.TXT). Pokud je jedno PC společné pro více uživatelů, nabízí se pojmenovat skupiny podle nich (např. HUGO.TXT nebo BERTA.TXT).

Prostřednictvím funkce Možnosti, Soubor a seznamu souborů můžete vybrat, kterou ze sady textových úseků budete používat. O souborech, které jste zřídili jako data pro program Cliptray, se vytvoří záznam v registrační databázi (..\Cliptray\Settings). Chcete-li některý datový soubor programu Cliptray zrušit, nestačí smazat pouze daný TXT-soubor z disku, ale je potřeba současně smazat i odpovídající položku v registrační databázi. V opačném případě se nevyhnete chybovým hlášením.

Zásobník: Alternativa ke Schránce ve Wordu - neděle, 12. 3.

(95/98/NT) Standardní Schránka Windows může v jednom okamžiku pojmout jen jediný obsah, a pokud do ní zkopírujete nový text, starý obsah se přepíše a není již k dispozici. Zvláště při zpracování textu se pak musí často opakovaně přeskakovat mezi různými úseky textu. Některé aplikace mají proto své vlastní prostředky, které mohou práci se Schránkou nahradit efektivněji.

V prostředí MS Wordu je možné vyříznout označené úseky textu pomocí kláves Ctrl+F3 a umístit je do tzv. zásobníku. Na rozdíl od Schránky Windows, je možné do zásobníku postupně umístit více úseků textu a pomocí kláves Shift+Ctrl+F3 je najednou umístit na zvolené místo. Zásobník programu Word pracuje nezávisle na Schránce Windows a není jej také možno využít v jiných aplikacích.

Diskety (1): Znovu místo storna - Pondělí, 13. 3.

(95/98/NT) Pokud potřebujete na disketu o kapacitě 1,44 MB zkopírovat podstatně větší objem dat, je možno za předpokladu, že žádný ze souborů nebude větší než 1,44 MB, použít následující postup: Označte všechna data v Průzkumníku a přetáhněte je pomocí myši na diskovou mechaniku. Windows budou kopírovat data tak dlouho, dokud se disketa nezaplní natolik, že se na ni nevejde žádný ze zbývajících souborů. Pak se objeví varovný dialog, na který reagujte vložením nové diskety a stiskutím tlačítka Znovu. Windows pak budou pokračovat od posledního souboru, který nebylo možné zkopírovat na cílovou disketu.

Surfování na Webu - úterý, 14. 3.

Kdyby bylo možné cestovat rychlostí světla, pak bychom jistě mohli cestovat na Alfa Centauri a vrátit se z tohoto výletu v nejlepších letech. Člověk, který formuloval teorii relativity, by dnes slavil 121. narozeniny. Informace o Albertu Einsteinovi najdete na adrese http://www. tuhamburg.de/rzt/rzt/it/einstein/einstein.html.

Diskety (2): Soubor je příliš velký? - středa, 15. 3.

(95/98/NT) Pokud potřebujete umístit na disketu soubor, který je větší než 1,44 MB, potřebujete některý z archivační (pakovacích) programů, jenž je schopen rozdělit archiv mezi několik datových nosičů (tato funkce bývá označována jako Span nebo Multiple spanning). Neznámější je patrně WinZip (sharewarový program s licenčním poplatkem 29 USD, aktuálně je k dispozici verze 7.0 a je možno ji stáhnout z adresy http://www.winzip.com).

U starších programů, spouštěných z příkazové řádky, bývá tato funkce k dispozici již dávno. Např. pro Pkzip by odpovídající příkaz zněl třeba

pkzip &w a:\excel excel.exe

Parametr "&" zajišťuje rozdělení archivu na více disket, parametr "w" (wipe) znamená, že disketa bude před kopírování části archivu smazána.

Aktovka (1): Zřízení i bez lokálního menu - čtvrtek, 16. 3.

(95/98/NT) Chybí vám v lokálním menu příkaz Nový objekt, Aktovka? Pak můžete novou aktovku zřídit i pomocí příkazového řádku. Zadejte příkaz Start, Spustit (na jednom řádku):

rundll32.exe syncui.dll,Briefcase_Create !d! \Windows\Aktovka

Aktovka (2): Aktovka a Novell NetWare - Pátek, 17. 3.

(95/98/NT) Pokud jste zřídili pro účely zálohování Aktovku na serveru s instalovaným Novell NetWarem, nemůžete složku s Aktovkou ani přesunout ani smazat. Příčinou je to, že tato složka má standardně nastaven atribut "jen ke čtení" a server NetWare neumožňuje složky s uvedeným atributem smazat. Náprava je jednoduchá: Otevřete vlastnosti Aktovky a zrušte zatržení u atributu "jen ke čtení". Protože však Aktovka bez uvedeného atributu nepracuje korektně, doporučujeme se vůbec vyhnout jejímu používání na serveru NetWare.

OLE (1): Vložení objektu - Sobota, 18. 3.

(95/98/NT) Objekty je možno vložit z jedné windowsovské aplikace do druhé dvěma způsoby:

Varianta 1. Můžete objekt zkopírovat do Schránky a pak do jiné aplikace vložit pomocí příkazu Úpravy, Vložit jinak (platí pro aplikace z rodiny MS Office). Tento postup je vhodný v případě, když potřebujete vložit jen určitou část souboru - např. výřez tabulky z Excelu do dokumentu Word.

Varianta 2. Když vkládaný objekt ještě neexistuje nebo jeho součástí je celý datový soubor (dokument), použijte příkaz Vložit, Objekt. Nyní můžete buď vložit nový objekt (s OLEserverem), nebo nechat vytvořit objekt ze souboru.

Surfování na Webu - neděle, 19. 3.

Přesně před 45 lety přestavil americký koncern Bell Telephone Laboratories první počítač na světě, který byl osazen tranzistory. Tento počítač nebyl samozřejmě tak praktický, jako jsou dnešní notebooky. Více inforomací o jeho historii najdete na adrese http://fsinfo.cs. unisb.de/%7E

fritsch/Papers/PC/PC.html.

OLE (2): Vložit, nebo propojit? - pondělí, 20. 3.

(95/98/NT) Při integraci OLEobjektu do dokumentu máte dvě možnosti, jak toho dosáhnout: vložit nebo propojit. Propojení je vhodnou volbou v případě, kdy se má objekt automaticky aktualizovat tehdy, když se také aktualizuje původní soubor. To připadá často v úvahu u tabulek Excelu; u obrázků je to méně častý případ.

Standardní postup ovšem spočívá ve vložení objektu - v tomto případě se však již nadále neudržuje žádné spojení s původními daty, a tedy není možná ani automatická aktualizace. Vložení objektu je správnou volbou také tehdy, kdy není možné zaručit, že propojení s originálním souborem bude trvalé.

A teď pro ilustraci dva příklady: Pokud objekt pochází ze serveru, na nějž nemáte trvalé spojení, nebo chcete výsledný soubor předat někomu jinému, je tou pravou volbou vložení. A propojení je zase vhodnou volbou, když se vložený objekt bude ještě v původním souboru aktualizovat - jako již zmíněná tabulka Excelu. V případě, že se mají vložená propojení na OLEobjekty automaticky aktualizovat při otevření souboru (standardní volba), avšak v okamžiku otvírání originální data nejsou k dispozici, může to vést k ochromení činnosti počítače. Aby se tomuto problému předešlo, je možné u vloženého objektu pomocí příkazu Úpravy, Propojení nastavit ruční aktualizaci objektu.

OLE (1): Server pro telefonické připojení (1) Na straně serveru - úterý, 21. 3.

(95/98) Služba serveru pro telefonické připojení se ve Windows 98 realizuje při instalaci telefonního adaptéru, ve Windows 95 je potřeba ji zřídit ručně (viz tip ze 16. 9.). Telefonní adaptér přejímá softwarově funkci síťové karty.

Server pro telefonické připojení samozřejmě předpokládá, že na počítači je instalován modem nebo ISDNkarta a dále klient sítě Microsoft. Pokud je tato služba instalována, můžete najít položku Tento počítač, Telefonické připojení sítě. Volbou pro přístup uživatelům umožníte přístup ke svému PC prostřednictvím modemu. Měli byste ovšem aktivovat ochranu pomocí hesla; volající pomocí něj získají všechna práva na vašem PC - podobně to bude pracovat i v síti peertopeer. Získají tak oprávnění pro čtení nebo zápis do adresářů, které jste pro tento účel uvolnili pomocí příkazu Sdílení" lokálního menu. Server telefonického připojení neumožňuje přístup jen ke sdíleným zdrojům na serverovém PC, ale také ke všem připojeným síťovým zdrojům.

OLE (1): Server pro telefonické připojení (2): Na straně klienta - Středa, 22. 3.

 (95/98) Pro připojení k serveru pro telefonické připojení je možno použít následující postup: V menu Plocha, Síť telefonického připojení klikněte na "Nové připojení" a zadejte jméno, jako např. "IDG". V dalším dialogu zadejte číslo volaného serveru. V menu Síť telefonického připojení se objeví nová položka s uvedeným jménem, poklepáním dojde k aktivaci spojení. Jakmile dojde k propojení, objeví se v položce Okolní počítače jméno volaného serveru, a případně i jména dalších počítačů, s nimiž je tento server propojen. To, které síťové zdroje budete mít k dispozici, závisí na konfiguraci daného serveru a připojených PC.

Standardním protokolem NetBEUI není možné přistupovat ke zdrojům, které jsou připojeny mimo peertopeer síť, - tedy např. k serveru NetWare. A to ani tehdy, když máte přidělena odpovídající práva pro NetWare. Pokud takový typ přístupu požadujete, je nutno nainstalovat nový protokol typu IPX/SPX (pomocí ikony Síť v Ovládacích panelech).

Přímé propojení (1): Telefonní adaptér je nutný - čtvrtek, 23. 3.

(95/98) Potřebujete přenášet data mezi PC a notebookem? O konfiguraci programu Přímé propojení kabelem se není třeba starat v případě, že již pracujete v síti a používáte modem. Stačí oba počítač propojit pomocí paralelních nebo sériových portů a na obou nastartovat program DIRECTCC.EXE. DIRECTCC předpokládá, že máte již instalovánu DFU, klienta sítě Microsoft a společný síťový protokol (např. NetBEUI). Pokud nastanou problémy, je potřeba se přesvědčit (Ovládací panely, Síť), zda uvedené předpoklady jsou splněny. Pokud telefonní adaptér chybí, můžete jej přidat. S telefonním adaptérem Windows zacházejí obdobně jako s běžnou síťovou kartou. Najdete ji v položce Přidat, adaptér, Microsoft, telefonní adaptér.

Další zdroj chyb je v nenastaveném sdílení. V sítích peertopeer jsou totiž přístupné jen ty zdroje (složky), které byly uvolněny ke sdílení. Musíte tedy v nastavení sítě povolit sdílení souborů a tiskáren, a dále u jednotlivých disků nebo složek nastavit sdílení ("sharing") pomocí lokálního menu.

Přímé propojení (2): Windows 95 s Windows 98 - pátek, 24. 3.

 (95/98) Po standardní instalaci telefonního adaptéru stále ještě není možné rovnou propojit dva počítače, z nichž jeden pracuje pod Windows 95 a druhý pod Windows 98. Počítač s Windows 95 totiž standardně instaluje protokoly NetBEUI a SPX/IPX, a počítač s Windows 98 internetovský protokol TCP/IP. Pro přímé propojení musí oba počítače používat protokol společný. Pomocí ikony Síť v Ovládacích panelech je tedy třeba buď na počítači s Windows 95 instalovat protokol TCP/IP, nebo na počítači s Windows 98 přidat protokol NetBEUI.

Interlink (1): Spojení bez omezení verzí - Sobota, 25. 3.

(95/98) Pokud máte starý notebook, který používá ještě Windows 3.1x nebo dokonce DOS, nebo pokud nechcete kvůli ojedinělým výměnám dat instalovat síťové protokoly, můžete propojit počítače (mimo Windows NT) pomocí kombinace programů Interlink a Interserver. Soubory INTERLNK. EXE a INTERSVR.EXE najdete v původní verzi Windows 95 ve složce Other\Old\msdos nebo ve starších verzích MSDOSu.

Počítače propojíte pomocí sériového kabelu (porty COM), nebo ještě lépe pomocí kabelu typu Laplink připojeného na paralelní (LPT) porty. Na prvním počítači se zavede Interlink pomocí příkazu v souboru CONFIG.SYS:

device=<cesta>\interlnk.exe

Pokud nyní na druhém počítači spustíte Interserver, objeví se v Průzkumníku klienta propojené diskové mechaniky jako "výměnné disky". Zde je pak možné provést kopírování souborů.

Interlink (2): Nekompatibility s FAT32 - Neděle, 26. 3.

(95/98) Výměna dat prostřednictvím programu Interlink funguje nezávisle na verzi operačního systému jen potud, pokud jeden z počítačů nemá disk s 32bitovou tabulkou FAT. Pokud je počítač s FAT32 (nastartovaný s programem Interlink) propojen s počítačem s FAT16 (nastartovaným s programem Interserver), může počítač s FAT32 číst data z druhého počítače, obráceně je to však nemožné. Problém vypadá dokonce tak, jako by data byla na počítač s FAT16 přenášena, ve skutečnosti však k přenosu nedojde, a to ani v případě, že na zdrojovém disku je oddíl (partition) s FAT16.

V případě, že se role počítačů v úlohách klienta a serveru prohodí, je možný alespoň přístup na oddíl s FAT16.

Stěhujete se? - Pondělí, 27. 3.

(95/98/NT) Vaše firma se stěhuje a vy nechcete konfiguraci sítě a vše ostatní, co s tím souvisí, svěřit oddělení IT? Všeteční uživatelé PC si vědí rady, a v takových případech si vezmou pevný disk s sebou domů. Nutno podotknout, že tento postup není u všech zaměstnavatelů přijímán s pochopením.

ZIPServer - úterý, 28. 3.

(95/98/NT) Diskety ZIP se osvědčily jako praktické nástroje pro zálohy a přenos většího objemu dat. Pro menší pracovní skupiny často dostačuje jedna společná ZIPmechanika. Pokud máte nějaké obstarožní PC, připojte ZIPmechaniku k němu, zapojte jej do sítě a umožněte ostatním sdílení.

Zálohování: Pozor na chybu u Xcopy - středa, 29. 3.

(95/98) Pro jednoduchou zálohu nejdůležitějších dat může být první volbou příkaz Xcopy32. Připomeňme nejdůležitější parametry: "/s" kopíruje se všem podsložkami, "/m" kopíruje jen změněné soubory (s nastaveným archivačním atributem). Obvykle stačí zadat do dávkového souboru jen několik příkazů, např.:

xcopy32 /s/m c:\*.doc \\zipserver\backup\

xcopy32 /s/m c:\*.lnk \\zipserver\backup\

...

I další parametr může být užitečný: "/h" zaručí zkopírování i skrytých souborů (jako např. SYSTÉM.DAT). Pro zmenšení objemu zálohovaných dat by bylo možné teoreticky použít i parametr "/u" (update). Xcopy32 ho uvádí sice v nápovědě, nicméně nefunguje správně - buď se zkopíruje všechno, nebo nic.

Surfování na Webu - pátek, 31. 3.Na adrese http://www.hokej.cz najdou řadu zajímavostí fanoušci druhého nejpopulárnějšího sportu u nás - ledního hokeje.


Duben 2000

Téma měsíce: Bezpečnost systémuJedno se ví bezpečně: Windows 95/98 bezpečná nejsou - Sobota, 1. 4.(95/98) Bohužel dnešní titulek není aprílový žert, ale smutná skutečnost: Windows 95/98 nejsou bezpečný systém. Microsoft je koncipoval jako systém pro domácí uživatele a věřil, že je proto možné rezignovat na určité vlastnosti systému, které efektivně přispívají k bezpečnosti. Kdo chce mít větší bezpečnostní záruky, musí přejít na Windows NT. U počítače zapojeného v síti se při startu systému objeví vstupní dialog, žádající vstupní heslo, a to se zdá být zárukou určité bezpečnosti. Nicméně lze tento dialog zrušit a pracovní plocha se všemi funkcemi a programy se objeví i bez přihlášení.

BIOS chráněný heslem - Neděle, 2. 4.

(95/98/NT) Nejlepší ochranu slibují ta opatření, která zabezpečují to, že počítač nelze bez znalosti hesla vůbec nastartovat nebo bez dalšího volně používat. Některé starší počítače bývaly vybaveny uzamykatelným vypínačem. Při zamknutí se vyřadila z činnosti klávesnice počítače, s nímž se tak nedalo příliš nic dalšího dělat. Pokud takový uzamykatelný vypínač klávesnice není k dispozici, je možno aktivovat ochranu BIOSu heslem. Tuto možnost nabízejí prakticky všechny novější počítače. Nastavení BIOSu je možné aktivovat nejčastěji tak, že se během startu počítače drží stisknutá určitá klávesa - u rozšířeného BIOSu Award je to např. klávesa Del. Přesnou klávesovou kombinaci najdete také v dokumentaci k základní desce svého počítače. Nastavení BIOSu (BIOS Setup) obsahuje zpravidla i volbu "User password", pomocí níž je možno heslo nastavit. Kromě toho je obvykle nutné v sekci "Bios Feature Setup" nastavit u volby "Security Option" hodnotu "System". Operační systém tak nastartuje až po zadání správného hesla.

Surfování na Webu - Pondělí, 3. 4.

Co myslíte, je lepší hledat ve Zlatých stránkách klasických nebo těch internetových? Na vlastní kůži si to můžete vyzkoušet na adrese http://www.zlatestranky.cz.

Surfování na Webu - úterý, 4. 4.

Pokud se pokoušíte najít telefonní číslo svého známého někde v zahraničí, vyzkoušejte server Telephone Directories on the Web (http://www.

teldir.com). Obsahuje spoustu odkazů na regionální telefonní seznamy, Zlaté stránky, apod.

PKZip to zjistí (1): Windows na heslo - středa, 5. 4.

(95/98) Abyste lépe ochránili přístup ke svému PC, můžete zašifrovat spouštěcí soubor Windows (win.com) a zabránit tak nepovolanému startu systému. Dávkový soubor WIN.BAT (viz obrázek) k tomu používá verzi 2. 04g sharewarového archivátoru PKZip pro DOS (ke stažení z Webu http://www.pkware.com). PKZip umí totiž soubory nejen archivovat, ale archivy také chránit heslem. Pro instalaci softwaru postačí zkopírovat soubory PKZIP. EXE a PKUNZIP.EXE do některé složky, vyjmenované v proměnné PATH (např. \Windows\Command). Teď ještě vytvořte záložní kopii souboru WIN.COM a soubor WIN.COM zabalte příkazem

pkzip c:\windows\win.zip c:\windows\win.com m s

Nyní zřiďte dávkový soubor WIN.BAT a uložte jej do adresáře Windows. Při nejbližším startu počítače se PKUnzip zeptá na heslo spojené s rozbalovaným archivem, a Windows nastartují jen po zadání správného údaje.

PKZip to zjistí (2):Programy na heslo - čtvrtek, 6. 4.

(95/98/NT) Pokud požadujete, aby jiný uživatel mohl sice Windows nastartovat, avšak aby bez hesla neměl přístup k určitým aplikacím, můžete použít analogicky postup, jaký jsme vám poradili včera. Náš příklad NOTEP. BAT (viz obrázek), demonstruje postup při ochraně souboru NOTEPAD.EXE v adresáři Windows (Zápisník). Vytvořte uvedený dávkový soubor a zřiďte k němu zástupce na Ploše nebo v nabídce Start. Klikněte na zástupce pravým tlačítkem myši a z lokálního menu zvolte Vlastnosti. Na záložce Program v údaji Příkazový řádek zadejte mezeru a otazník, a aktivujte volbu "po ukončení zavřít". Soubor NOTEPAD.EXE nyní přesuňte do heslem chráněného archivu příkazem

pkzip c:\windows\notepad.zip c:\windows\notepad.exe m s

Pokud nyní nastartujete Zápisník pomocí zástupce na Ploše, otevře se okno a vy budete moci zadat požadované heslo jako parametr. Pokud bylo zadané heslo správně, Zápisník se spustí. Po ukončení programu se NOTEPAD. EXE opět zruší.

Surfování na Webu - pátek, 7. 4.

Přesně před 29 lety začal v kalifornském Oaklandu soudní proces proti zaměstnanci jedné počítačové firmy, který byl obžalován z krádeže grafického programu. Jednalo se v historii počítačů PC o první případ softwarové krádeže, který se dostal před soud. Čeho jsou schopni hackeři dnes, o tom si můžete počíst na stránkách http://www. hackernews.com.

Uživatelské profily a individuální podoba Plochy - sobota, 8. 4.

(98) Jaro je vhodná doba na celkovou údržbu počítače a jeho systému. Jedním z možných kroků je zřízení uživatelských profilů, které zabezpečí, že každý uživatel bude mít k dispozici svou individuální nabídku Start a svou individuální podobu Plochy. Žádné změny, ke kterým dojde na ploše nebo v určitých složkách, neovlivní konfiguraci platnou pro jiného uživatele.

Pro aktivaci uvedených množností klikněte na ikonu Uživatelé v Ovládacích panelech. Spustí se interaktivní průvodce, který zjistí všechna potřebná data nutná pro konfiguraci jednotlivých profilů. U dialogu Nastavení individuálních položek byste měli zatrhnout všechny nabízené možnosti. Pak bude mít každý z uživatelů např. i vlastní složku Oblíbené položky, a nebude tak mít přehled o internetovém surfování svých kolegů.

Poledit (1): Editor systémové politiky - Neděle, 9. 4.

(95/98) Zřízení uživatelských profilů podle včerejšího tipu je základním předpokladem pro správu přístupových práv. Jsou-li aktivovány uživatelské profily, neznamená to totiž pouze, že každý uživatel může míst svou individuální podobu Plochy, ale každému z uživatelů se rovněž mohou přidělit individuální přístupová práva.K tomu se hodí utilita Poledit - editor systémové politiky. K instalaci tohoto nástroje z distribučního CDROMu Windows použijte volbu Přidat nebo ubrat programy v Ovládacích panelech, zvolte kartu Systém, klepněte na tlačítko Z diskety a instalujte z adresáře ADMIN\APPTOOLS\POLEDIT (Windows 95), resp. ADMIN\RESKIT\NETADMIN\POLEDIT (Windows 98). Program můžete spustit z příkazového řádku zadáním "poledit".

Poledit (2): Užitek i riziko - pondělí, 10. 4.

(95/98) Použití programu Poledit přináší i určitá rizika. Některé změny mohou totiž vést k tomu, že Windows již nebudou schopna dalšího provozu a bude je nutné instalovat znova. Pokud pro práci s tímto nástrojem nemáte dostatek zkušeností, měli byste před jeho použitím v každém případě zálohovat svou registrační databázi.

Přihlašte se nyní do Windows pod jménem zvoleného uživatele, jehož nastavení chcete změnit. Spusťte program Poledit a zadejte příkaz Soubor, Otevřít registr. Nyní uvidíte dvě ikony: místní uživatel a místní počítač; kliknutím na danou ikonu se objeví odpovídající hierarchicky členěný dialog.

Pokud byste nyní klikli např. na ikonu místní uživatel a v položce Systém, Omezení byste zaškrtli volbu "znepřístupnit nástroje pro úpravu registru", znemožnili byste uživateli používat nástroje Editor registru (Regedit) i Editor systémové politiky (Poledit).

Poledit (3): Co se skrývá za POLsoubory - úterý, 11.4.

(95/98) Včerejší tip pro použití programu Poledit má jednu nevýhodu: pokud chcete nastavit omezení pro určitého uživatele, musíte se předem jako tento uživatel do systému přihlásit. Pokud spravujete přístupovou politiku pro větší počet uživatelů, může být tento postup dosti nepohodlný. Existuje však i jiná cesta: Po spuštění programu Poledit zadejte Soubor, Nový soubor a dále Úpravy, Přidat uživatele. Zadejte nyní své přihlašovací jméno, a máte přístup ke správě systému.

Pak přidejte všechny další uživatele nastavte jejich práva podle postupu zmíněného ve včerejším tipu. Nezapomeňte přidělit minimální práva tzv. výchozímu uživateli (ten slouží i jako šablona pro nově přidané uživatele). Vytvořenou přístupovou politiku uložte nakonec pod jménem CONFIG.POL do složky Windows.

Aby Windows nově definovanou přístupovou politiku použila, je potřeba zadat příkaz Soubor, Otevřít registr. Vyhledejte v ikoně Místní počítač položku Síť, Aktualizace, Dálková aktualizace a v podrobnostech nastavení zadejte volbu "ručně (použije se zadaná cesta)". Do cesty pro ruční aktualizaci nyní zadejte uložený soubor "C:\Windows\Config. pol". Pak ještě pro místního uživatele nastavte minimální práva (ta se použijí v případě, kdy uživatel během přihlašování klikne na Storno). Po restartu počítače se provedené změny promítnou do registrační databáze.

MSDOS.SYS: Vyloučení práce v režimu DOS - středa, 12. 4.

(95/98) Všechna omezení přístupu ve Windows mají smysl jen potud, pokud uživatel nebude mít možnost spustit systém v režimu DOS. I když pomocí Editoru systémové politiky zabráníte spouštění příkazové řádky ve Windows, rafinovaní uživatelé by mohli při startu počítače stisknout klávesu F8, vyvolat startovací menu a vybrat start v režimu MS

DOS. Po spuštění Editoru registru (ten pracuje i v dosovském režimu) by pak bylo možné změnami v registru nastavená omezení zrušit. Abyste takovému postupu zabránili, přidejte do souboru MSDOS.SYS následující řádky (nebo již existující položky odpovídajícím způsobem opravte):

BootMulti=0Mootmenu=0BootKeys=0

Poznámka: Předtím, než budete MSDOS.SYS editovat, musíte zrušit atribut "jen ke čtení" u tohoto souboru.

Záloha klíčových souborů - čtvrtek, 13. 4.

(95/98) Nejbezpečnější cestou, jak zálohovat důležité soubory, by jistě byla záloha celého pevného disku. Taková záloha je však jednak časově náročná, jednak vyžaduje objemná zálohovací média. Z těchto důvodů se také obvykle neprovádí příliš často (pokud vůbec). Jednodušší a přístupnější metodou je zálohovat vybrané důležité systémové soubory pomocí BATdávky. Postačí vytvořit si jednoduchou dávku SYSBAK.BAT (přizpůsobte si dávku uvedenou na obrázku) a spustit ji v případě potřeby.

Disketa poslední záchrany - pátek, 14. 4.

(95/98) Pokud Windows běží bez problémů, málokdo myslí na horší časy. Co však udělat tehdy, kdy Windows vůbec nenastartují, nebo když nějaký virus infikoval bootsektor? V takovém případě pomůže startovací disketa se systémem. Její výroba je jednoduchá: v Ovládacích panelech klikněte na ikonu Přidat nebo ubrat programy, na záložce Spouštěcí disketa stiskněte tlačítko Vytvořit disketu, a dále pokračujte podle instrukcí programu. Na vytvořenou disketu můžete pro jistotu ještě přidat některý z antivirových programů.

Bezpečná hesla u Windows NT - sobota, 15. 4.

(NT) Hesla jsou bezpečná jen v případě, že zůstanou v tajnosti. Kdo používá totéž heslo několik měsíců nebo i let, snižuje jeho bezpečnost. Větší bezpečnosti je možno dosáhnout tak, že se uživatelé přinutí k tomu, aby hesla pravidelně obměňovali. V pravidlech pro jednotlivé uzly sítě je možné nastavit maximální stáří hesla - po uplynutí zadané lhůty je uživatel přinucen k tomu, aby heslo změnil. Další užitečným parametrem je minimální délka hesla - čím delší je totiž heslo, tím obtížnější je prolomit je.

Restrikce (1): Windows bez příkazu Spustit - Neděle, 16. 4.

(95/98) Malá úprava registrační databáze může zabránit spouštění programů příkazem Start, Spustit: V Editoru registru najdete klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVer

 sion\Policies\Explorer. Zadejte příkaz Úpravy, Nová hodnota DWORD, a vložte ji pod jménem "NoRun". Poklepáním na nový údaj zadejte hodnotu "1". Po restartu Windows již příkaz Start, Spustit nebude k dispozici.

Restrikce (2): Windows bez menu Dokumenty - pondělí, 17. 4.

(98) Abyste zbytečně neukazovali nepovolaným očím seznam dokumentů, na nichž jste pracovali, můžete použít následující postup: Spusťte Regedit a najděte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Zadejte příkaz Úpravy, Nová binární hodnota a vložte ji pod jménem "ClearRecentDocsOnExit". Poklepejte na tuto novou položku a zadejte hodnotu "01 00 00 00". Nyní při každém ukončení Windows automaticky vymažou všechny položky seznamu Start, Dokumenty.

Restrikce (3): Ochrana konfigurace - úterý, 18. 4.

(IE4/98) Další věc, kterou můžete chránit před změnou nepovolanými osobami, je konfigurace tiskáren a ovládacích panelů. Otevřete pomocí Editoru registru klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Zadejte příkaz Úpravy, Nová hodnota DWORD a vložte ji pod jménem "NoSetFolders". V případě, že má být možnost změn zakázána, zadejte pro tuto položku hodnotu "1", a v opačném případě hodnotu "0". Upozornění: Uvedené změny se projeví až po restartu počítače.

Restrikce (4): Odstranit oblíbené položky - středa, 19. 4.

(IE4/98) Možná, že i vy používáte jen zřídka oddíl Oblíbené položky v nabídce Start a že byste preferovali větší přehlednost. I tuto část nabídky je možné potlačit změnou údajů v registrační databázi. Spusťte Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Zadejte příkaz Úpravy, Nová binární hodnota a vložte ji pod jménem "NoFavoritesMenu". Poklepejte na tuto novou položku a zadejte hodnotu "01 00 00 00". Po restartu počítače se v nabídce Start oddíl Oblíbené položky již neobjeví. K původnímu stavu se můžete vrátit tak, že v uvedeném klíči nahradíte hodnotu "01" údajem "00".

Restrikce (5): Další možnosti - čtvrtek, 20. 4.

(95/98) Změnou v údajích registrační databáze je možno nastavit další omezení, a to řadou hodnot typu DWORD u klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\ Explorer: Příkaz Vypnout je možno potlačit pomocí položky "NoClose" a příkaz Spustit pomocí položky "NoRun". Položka "NoDesktop" skryje všechny ikony na Ploše, "NoNetHood" skryje pouze ikonu pro přístup k síti. Položka "NoSetTaskbar" brání změnám nastavení hlavního panelu. U všech uvedených položek představuje jejich hodnota "1", že omezení funkce je aktivní, hodnota "0" pak znamená, že dané omezení je zrušeno.

Seznamy MRU (1): Smazání pomocí VBScriptu - pátek, 21. 4.

 (98) Také se dělíte o jedno PC společně s jinými uživateli a vadí vám, že mají přístup k seznamu vašich posledně editovaných dokumentů a k seznamu posledně provedených příkazů? Pak zrušte na počítači tzv. seznamy MRU (most recently used) nebo seznamy posledně použitých položek. Do těchto seznamů se kromě posledně otevřených dokumentů a posledně spouštěných příkazů ukládají i např. posledně provedená hledání. Všechny uvedené seznamy jsou uvedeny v registrační databázi pod klíčem - pro každý MRUseznam existuje samostatný podklíč. Nejjistější cestou k cíli je smazat všechny uvedené MRUseznamy před ukončením Windows. V prostředí Windows 98 je možné tento úkol provést pomocí VBScriptu "KillMRU.VBS", jehož výpis je uveden na obrázku. Pokud chcete, aby se některý z uvedených řádků neprovedl, stačí dát na jeho začátek apostrof (příkaz se změní na komentář). Pokud zajistíte, aby se uvedený skript provedl před opuštění Windows, smažou se bezezbytku všechny MRUseznamy.

Seznamy MRU (2): Smazání příkazem regedit - sobota, 22. 4.

(95/98) Klíče s nežádoucími MRUseznamy je možné zrušit také příkazem regedit podle následujícího příkladu (příkaz musí být na jediné řádce):

regedit /d Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\

 <klíč>

Přepínač "/d" je k dispozici teprve od posledního updatu Windows 95, a navíc funguje jen modu DOS, tedy nikoli v okně příkazového řádku MSDOS v běžících Windows.

Seznamy MRU (3): Smazání pomocí INFSkriptu - neděle, 23. 4.

(95/98/NT) Další elegantní způsob, jak smazat MRUseznamy v libovolné verzi Windows, je pomocí INFskriptu.

Skript musí mít následující strukturu:

[Version]signature="$CHICAGO$"[DefaultInstall]DelReg=KillKey[Killkey]HKCU, Software\Microsoft\...

Symbol HKCU nahrazuje hlavní klíč Hkey_Current_User. Všechny klíče, které odpovídají jednotlivým MRUseznamům, se zadají včet

ně úplné cesty do oddílu [KillKey]. Klikněte na hotový INFskript pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Instalovat: MRUseznamy budou vymazány z registrační databáze. Tuto operaci můžete provést vždy, když očekáváte, že někdo bude užívat vás počítač po vás.

Cache: Další stopa po vašich aktivitách - pondělí, 24. 4.

(95/98) MRUseznamy s informacemi o posledně použitých aplikacích a posledně otevřených dokumentech však nejsou jediné stopy po aktivitách uživatele. Zbývají totiž ještě dva problémy: soubory Shell

IconCache a soubor výměny (swap file) - oba v adresáři Windows. Soubor ShellIconCache zachycuje všechny aplikace, které jsem během posledních dnů či týdnů spustili. Tento soubor je možné jednoduše smazat. V souboru výměny WINN386.SWP mohou být uloženy i celé zpracovávané dokumenty - i ten je možné smazat, a to v režimu DOS před ukončením práce s počítačem. Další alternativou je kliknout v Ovládacích panelech na ikonu Systém, a na záložce Výkon nastavit pomocí tlačítka Virtuální paměť minimální hodnotu na "0".

Smazání posledního přihlášeného uživatele - úterý, 25. 4.

(95/98) Pokud používáte Windows 95/98 v síti nebo používáte uživatelské profily, ukazuje vstupní dialog posledního přihlášeného uživatele. Chcete-li toto zobrazení potlačit, můžete použít změnu registru. Otevřete klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\

CurrentVersion\Policies\Winlogon. Pokud ještě neexistuje položka DontDisplayLastUserName, zřiďte ji a přiřaďte jí hodnotu "1".

Surfování na Webu - Středa, 26. 4.

"Být či nebýt, toť otázka." William Shakespeare, pravděpodobně největší anglicky píšící spisovatel, by dnes oslavil 436. narozeniny. Na oslavě by určitě neměly chybět všechny jeho známé postavy: král Lear, Othello, Hamlet, Macbeth a také Romeo a Julie. Další informace anglickém básníkovi najdete na adrese http://www.shakespeare. com.

Poradce zobrazení obsahu: Smazání hesla - čtvrtek, 27. 4.

(ie4) Pomocí Poradce zobrazení obsahu v Internet Exploreru 4.x je možné uzavřít přístup k určitým zdrojům z Internetu. Tento nástroj sice lze jednoduše konfigurovat, ale je také možné jej lehce vyřadit z činnosti, takže jej nelze pokládat za bezpečný nástroj pro kontrolu přístupu k datům. Pokud totiž chcete zrušit zadané heslo, stačí najít v registru klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\ Ratings. Zde je položka "Key", pod níž je zmíněné heslo uloženo. Teď už stačí jen položku vymazat, a přístup síti již není ničím omezen. Pokud vyvoláte Poradce zobrazení obsahu, ten sice žádá heslo, uspokojí se však stisknutím tlačítka OK.

Zástupce pro aktualizaci Windows - pátek, 28. 4.

(98) Po instalaci Windows 98 najdete v položce pro nastavení zástupce pro aktualizaci Windows, pomocí něhož se dostanete na odpovídající stránky Microsoftu. Tento příkaz se může stát nebezpečným především v případě, kdy počítač sdílí více uživatelů. Každý z nich totiž může provést aktualizaci systému, a tím i znova nastavit jeho konfiguraci. Jako nápravu můžete v registru u klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer přidat další položku typu DWORD s názvem "NoWindowsUpdate" a nastavit mu hodnotu "1".

Utajené ovládací panely - Sobota, 29. 4.

(95/98) Nepříliš zdatní uživatelé mohou napáchat pomocí Ovládacích panelů více škody než užitku. Pokud chcete svůj počítač před podobnými problémy uchránit, doporučujeme vám, abyste skryli především citlivé součásti Ovládacích panelů, jako jsou Systém nebo Obrazovka. To zajistíte jednoduše tak, že do souboru CONTOL.INI (nalézá se v adresáři Windows) přidáte sekci [Don't load] a do ní pro každou ze součástí Ovládacích panelů, kterou chcete skrýt, zvláštní řádek. Jednotlivé součásti Ovládacích panelů jsou v adresáři Windows\System a poznáte je podle přípony "CPL": takže např. pro Systém a Obrazovka uvedete řádky

SYSDM.CPL=NODESK.CPL=NO


Květen 2000

Téma měsíce: Nezbytné doladění

Surfování na Webu - pondělí, 1. 5.

1. máj se slaví prakticky na celé zeměkouli, my jen doufáme, že v tento "svátek práce" bude alespoň něco málo ke slavení. Adresa http://www.jobs.cz může zajímat potenciální zájemce o práci.

Přepis registru - úterý, 2. 5.

(95/98) Jednouchá metoda, jak uklidit registrační databázi, je její kompletní export a reimport. Tento postup se hodí i pro případ, že chcete registrační databázi nahradit starší funkční verzí. Pokud váš systém pracuje bezchybně, můžete nastartovat REGEDIT.EXE a v menu zvolit příkaz Registr, Exportovat registr. Jako výstupní jméno můžete zadat třeba ALL.REG.

Pokud později chcete (nebo musíte) načíst zpět celou registrační databázi, ukončete Windows volbou "restartovat počítač v režimu MSDOS" a importujte záložní kopii registru příkazem

regedit /c c:\all.reg

Tato operace může trvat podle velikosti registru i několik minut.V původní verzi Windows 95, která obsahovala vadný Editor registru, je tato operace riskantní. Ve Windows 95 můžete ale nahradit program REGEDIT.EXE týmž souborem z verze SR1. Abyste zaručili kompatibilitu s DOSem 7.00, musíte v tomto případě zadat ještě příkaz

setver regedit.exe 7.10

Deaktivace zařízení: Jak vyzrát na plug-and-play - středa, 3. 5.

(95/98) Automatické rozpoznávání hardwaru může jít někdy také pěkně na nervy. Občas totiž Windows automaticky "rozpoznají" zařízení, které jste odpojili nebo které nefunguje. Takové zařízení se pak objeví ve Správci zařízení jako chybné a může být zdrojem problémů. Některé automaticky instalované ovladače mohou zbytečně odčerpávat systémové prostředky - tak např. u čistých SCSIsystémů Windows instalují ovladač pro IDE. Samotné odebrání ve Správci zařízení nepomáhá - při restartu Windows se ovladače instalují znova. Proto na to musíte jít jinak. V Ovládacích panelech otevřete Systém a aktivujte záložku Správce zařízení. Vyberte zařízení, které chcete vyjmout, klikněte na tlačítko Vlastnosti a na záložce Obecné změňte v sekci Použití zařízení zatržení u konfigurace, u níž nechcete zařízení používat. Windows pak již nebudou odpovídající ovladače natahovat.

V původní verzi Windows 95 tato operace předpokládala, že máte založeny minimálně dva hardwarové profily.

Rychlejší start Windows - vypnutí DDC - čtvrtek, 4. 5.

(95/98) Při startu Windows se systém snaží zjistit prostřednictvím DDC (Display Data Channel), jaký monitor je připojen k počítači. Řada monitorů však komunikaci pomocí DDC nepodporuje. V každém případě se ale Windows asi 10 sekund snaží o komunikaci s monitorem, a pak teprve pokračuje ve startovací proceduře.

Abyste této nechtěné pauze předešli, deaktivuje DDC v registrační databázi. Spusťte REGEDIT.EXE a v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\ClassDisplay\0000\Default změňte hodnotu položky "DDC" z "1" na "0". Při příštím spuštění se Windows nebudou pokoušet o DDC komunikace a start proběhne rychleji.

Rychlejší běh programů - pátek, 5. 5.

(NT) Ve Windows NT je možné výpočetně náročné programy urychlit tím, že jim přidělíte větší část procesorového času. Otevřete Správce úloh a otevřete seznam procesů. Pokud kliknete pravým tlačítkem myši na právě běžící proces, otevře se lokální menu. Zde můžete změnou stanovení priority přidělit procesu větší část systémových zdrojů. Priority je možno nastavit od "nízké" až po běh v "reálném čase"; posledně jmenovanou prioritu je však třeba používat s nejvyšší opatrností. Volba reálného času totiž znamená, že program nikdy nebude zapsán do odkládacího souboru a že bude mít vždy stejný status jako jádro Windows. Může se tedy stát, že se pro jiné životně důležité procesy vůbec nedostane výpočetního času procesoru, a že tedy počítač zůstane stát - a to doslova.

Surfování na Webu - Sobota, 6. 5.

Libido bylo pro něj alfou i omegou... ano, řeč je o Sigmundu Freudovi. Tento zakladatel psychoanalýzy by dnes oslavil své 144. narozeniny. Zda by on měl nějaké vysvětlení pro nepochopitelné události, ke kterým dochází ve Windows 98 a spol., to se bohužel již nedovíme. Více o Sigmundu Freudovi na adrese http://www.austriatourism.at/personen/freud/dindex.html.

Pořádek v nabídce Start - neděle, 7. 5.

(IE/4) Pokud máte instalován Internet Explorer 4.x nebo vyšší, můžete měnit uspořádání programů a složek v nabídce Start. Klikněte na nabídku Start a položku jednoduše přesuňte myší na nové místo. Pokud se chcete později vrátit k automatickému abecednímu řazení položek, postačí v registrační databázi zrušit položku "Order" v klíči key_Current_User\Software\Microsoft\Windows\Explorer\MenuOrder\Start Menu\Menu.

Internet Explorer (1): Rychlé surfování - pondělí, 8. 5.

(IE/4) Při standardním nastavení zabírá Internet Explorer 3 % diskové kapacity jako cache pro přechodné internetové soubory. Pro nadšené surfery je to ovšem málo, a zvláště pokud jste si nastavili "předplatné" stránek (viz tip z 10. 5.), může Internet Explorer z důvodů nedostatku místa starší soubory opět smazat. Tím se ovšem prodlouží čas pro natažení již jednou navštívených stránek - z toho se sice bude radovat Telecom, vaše peněženka však zapláče.

Větší část disku vyhradíte pro cache příkazem Zobrazení, Možnosti sítě Internetu, Dočasné soubory sítě Internet - Nastavení.

Internet Explorer (2): Menší cache - úterý, 9. 5.

(IE/4) Pokud váš pevný disk chronicky trpí nedostatkem místa, nastává přesně opačný problém, než jsme řešili včera. Možná, že byste dokonce chtěli diskovou cache zadat ještě menší, než je minimální hodnota, nastavitelná pomocí dialogu v Internet Exploreru. Ten totiž předpokládá, že nebudete chtít nastavit méně než 1 % velikosti disku. V případě, že je tato hodnota pro vás příliš velká, otevřete Editor registru a změňte hodnotu údaje "CacheLimit" v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Internet Settings\Cache\Content. Pokud nastavíte např. hodnotu "5000", bude Internet Explorer pracovat nadále s cache o velikosti 5 MB.

Internet Explorer (3): Ušetřete peníze - středa, 10. 5.

(IE/4) Internet Explorer nabízí funkcí, pomocí níž je možné se přihlásit k odběru určitých WWWstránek. Po stažení je možné připojení k Internetu přerušit a stránky si prohlížet off-line. Pokud jste právě na stránce, kterou si chcete stáhnout, zadejte příkaz Oblíbené, Přidat k oblíbeným položkám a zatrhněte volbu "Ano, oznamovat aktualizace a stahovat stránku k off-line prohlížení". Po kliknutí na tlačítko Vlastní se otevře průvodce odběrem, pomocí něhož můžete mj. nastavit, kolik dalších odkazovaných stránek se stáhne rovněž.

Správné místo pro virtuální paměť - čtvrtek, 11. 5.

(95/98) V případě, že se systému nedostává fyzická paměť, vytvářejí Windows tzv. přechodný soubor výměny na disku, který paměť rozšíří. Pokud je tento soubor umístěn na pomalé diskové jednotce, výkon počítače klesá.

Nápravu zjednejte v Ovládacích panelech: klikněte na ikonu Systém a na záložce Výkon stiskněte tlačítko Virtuální paměť. Pak změňte nastavení na uživatelské a specifikujte nejrychlejší disk, který máte k dispozici.

Surfování na Webu - pátek, 12. 5.

Právě před 59 lety zprovoznil v Berlíně německý stavební inženýr Konrad Zuse svůj počítací automat Zuse Z 3 - první funkční programovatelný elektromechanický číslicový počítač na světě. Tím o tři roky předběhl ve vynálezu počítače Howarda Hathawaye Aikena, matematika, pracujícího nezávisle na stejném úkolu v Americe. Více o Konradu Zusem na adrese http://www.zib.de.

Virtuální paměť (2): Rada pro defragmentaci - sobota, 13. 5.

(95/98) O Windows 95/98 se tvrdí, že jsou schopna optimálně pracovat s virtuální pamětí. Pokud však v režimu příkazové řádky DOS přejdete do složky, ve které se nachází odkládací soubor, a prověříte jej pomocí příkazu "scandisk /f win386.swp", pravděpodobně zjistíte, že je tento soubor dosti fragmentován.

Použijte proto následující postup, který zabezpečí vyšší výkon systému tím, že části odkládacího souboru budou zůstávat při sobě: Nedbejte na varování a zakažte zcela používání virtuální paměti. Pak restartujte počítač a optimalizujte svůj pevný disk tím, že jej budete defragmentovat. Poté opět pomocí Ovládacích panelů (ikona Systém) nastavte virtuální paměť, avšak tak, aby zadané hodnoty pro minimální i maximální velikost byly shodné (např. 50 MB).

Virtuální paměť (3): Optimalizace i pod Windows NT - neděle, 14. 5.(NT) Náš tip z 11. 5. pracuje i ve Windows NT: po kliknutí na ikonu Systém zvolte na záložce Výkon tlačítko Změnit, a budete moci definovat jiný disk pro virtuální paměť. Dalšího zvýšení výkonu můžete dosáhnout, když nadefinujete dva soubory výměny na dvou různých discích. Systém pak na ně bude moci přistupovat střídavě, a po době nečinnosti bude moci načíst data z diskových cache.

Příkazový řádek MSDOS (1): Více paměti - Pondělí, 15. 5.

(95/98) I když je počítač vybaven dostatkem paměti RAM, může se stát, že dostupná paměť nemusí pro dosovské aplikace postačovat. O optimální využití paměti v režimu DOS se stará ovladač EMM386.EXE. Pro jeho aktivaci uveďte v souboru CONFIG.SYS tyto údaje:

device=c:\windows\himem.sysdevice=c:\windows\emm386 noems i=b000b7ffdos=high,umb

další potřebné ovladače pro DOS můžete instalovat příkazem devicehigh=... do oblasti rozšíření paměti, a tak ušetřit hlavní část paměti pro DOS (640 KB).

Příkazový řádek MSDOS (1): Odstraňte nepotřebné ovladače - úterý, 16. 5.(95/98) Další paměť pro DOS můžete ušetřit, když z paměti uvolníte nepotřebné ovladače. Smartdrive, ovladače pro mechaniky CDROM a ovladač myši jsou většinou nadbytečné, protože jejich úlohu plní již ovladače natažené ve Windows. Také ovladač DriveSpace je potřeba natáhnout v prostředí DOSu jen v tom případě, kdy je kompletně komprimována celá partition C: - pokud to není váš případ, můžete z kořenové složky disku C: smazat soubory DRVSPACE.BIN, DBLSPACE.BIN a DBLSPACE.INI.

Pevné disky IDE (1): Rychleji se správným ovladačem - středa, 17. 5.(95/98) IDEdisky poskytují optimální výkon v případě, když je instalován správný ovladač. Zda to je i váš případ, můžete zkontrolovat na záložce Správce zařízení (ikona Systém v Ovládacích panelech) v položce Řadiče pevného disku. Je-li zde nastaveno "standardní řadič IDE pro PCI Dual", můžete ze svého PC vyždímat více výkonu, pokud instalujete specifický ovladač (tzv. busmaster) z diskety, přiložené k vaší základní desce. Pokud takovou disketu nemáte, můžete zkusit příslušný ovladač najít na Internetu na WWWstránkách výrobce základní desky nebo čipsetu.

Pevné disky IDE (2): DMAmodus u nových zařízení- čtvrtek, 18. 5.

(95/98) Novější pevné disky jsou většinou schopny pracovat v režimu DMA, který umožňuje rychlejší přenos dat a nižší zatížení procesoru. Protože nastavení tohoto modu může u starších disků způsobit chyby čtení i zápisu, mají Windows tuto volbu standardně vypnutu. Pokud váš disk DMA podporuje (viz dokumentace výrobce), měli byste tuto možnost aktivovat. Ve Správci zařízení najděte položku pro pevný disk (ve skupině diskové jednotky) a klikněte na tlačítko Možnosti a na záložce Nastavení zaškrtněte volbu DMA.

Pevné disky SCSI: Zapnutí vyrovnávací paměti pro zápis - pátek, 19. 5.

(95/98/NT) S použitím vyrovnávací paměti (cache) pro zápis je možné dosáhnout až 10% zvýšení rychlosti - je však potřeba nastavit bit WCE (write cache enable). Dosáhnout toho můžete např. s využitím programu ASPIWCE. EXE, který spolupracuje se všemi SCSIdisky a který najdete na adrese http://www.seagate.com/support/disc/drivers/discfile/shtml.

Program ASPIWCE.EXE spusťte z příkazové řádky MSDOSu a zadejte SCSIID pevného disku. Program nyní zobrazí status cache pro zápis. Pokud je deaktivována, můžete ji ihned nastavit.

Příčina, proč je zápis se zapnutou cache rychlejší, je jednoduchá. Pokud je totiž cache vypnuta, hlásí disk ukončení zápisu až tehdy, když jsou data zapsána na disku, je-li ale zapnuta, vrací O.K. i v případě, kdy jsou data uložena ve vnitřní vyrovnávací paměti disku.

Hostitelský SCSIadaptér bez zatažené ruční brzdy - sobota, 20. 5.

(95/98/NT) Zdá se vám, že váš SCSIdisk připojený na hostitelský ISAadaptér firmy Adaptec nedává plný výkon? Pak vyzkoušejte, zda je v nastavení hostitelského adaptéru nastaven rychlý synchronní přenos dat: Při startu systému stiskněte Ctrl+A a vyvolejte tak setup BIOSu pro hostitelský SCSIadaptér. Zvolte Configure, View Host Adapter, SCSI Device Configuration, Initiate Sync Negotiation. Pokud v této volbě nahradíte No za Yes, můžete získat až 40 % výkonu navíc. Hostitelské ISA adaptéry firmy Adaptec jsou z důvodů kompatibility nastaveny implicitně na pomalejší modus.

Rychlejší přístup k souborům: Zvětšete cache - neděle, 21. 5.

(95/98) Pokud opakovaně otevíráte a ukládáte soubory a máte nejméně 32 MB RAM, můžete přístup k souborům urychlit. V Ovládacích panelech klikněte na ikonu Systém a na záložce Výkon klikněte na tlačítko Systém souborů. Na záložce Disk nyní nastavte typické využití počítače na "síťový server", a optimalizaci čtením napřed nastavte na maximální možnou hodnotu. Tímto způsobem rozšíříte vyrovnávací paměť pro čtení dat ze systému souborů. Windows tak zvětší část tabulky FAT, kterou mají uloženu přímo v paměti, a před čtením souborů nemusejí tedy nejprve tabulku FAT načítat.

Disketová mechanika bez zbytečného prohledávání - pondělí, 22. 5.

(98) Během startu Windows hledá systém nejprve nové disketové mechaniky. Toto prohledávání můžete vypnout: klikněte na tlačítko Vlastnosti systému na záložce Výkon, a pak ještě na tlačítko Systém souborů. Na záložce Disketa zrušte zaškrtnutí u volby pro vyhledávání nové diskové jednotky při každém startu.

Optimální cache pro mechaniku CDROM - úterý, 23. 5.

(95/98) Windows zřizují pro jednotku CDROM vyrovnávací paměť (cache), sloužící ke zvýšení rychlosti čtení. Tato cache je účinná jen v případě, kdy se opakovaně čtou z CD disku tytéž malé soubory. U multimediálních aplikací a u her hraje jen malou úlohu. Proto se především u PS s malou pamětí RAM vyplatí cache zmenšit. Klikněte v dialogu Vlastnosti systému na záložce Výkon na tlačítko Systém souborů a v části CD-ROM posuňte nastavení dodatečné mezipaměti na nejnižší hodnotu. Windows nyní vyhradí pro cache mechaniky CDROM jen 214 KB paměti.

Rychlejší zápis pro výměnné mechaniky - středa, 24. 5.

(98) U výměnných disků nepoužívají Windows optimální nastavení pro vyrovnávací paměť. Nejlepší by bylo, kdyby se obsah cache zapsal na médium v okamžiku, kdy je nízké zatížení systému. Tato volba je však implicitně deaktivována. Situaci můžete změnit tím, že v dialogu pro vlastnosti systému na záložce Výkon kliknete na tlačítko Systém souborů a v následujícím dialogu na záložce Výměnný disk aktivujte volbu pro zápis z vyrovnávací paměti na všech výměnných discích.

Změna nadstavbového programu u pomalého PC - čtvrtek, 25. 5.

(95/98) Ve Windows 95 zabírá systémová nadstavba (shell) velkou část paměti (a ve Windows 98 je situace ještě horší). Za běžných okolností plní funkci systémové nadstavby Průzkumník (explorer.exe). Systémová nadstavba zajišťuje všechny prvky a funkce potřebné pro chod systému, jako je pracovní plocha, funkce draganddrop, nabídka Start. Pokud pracujete na počítači s instalovanou malou pamětí, nebo třeba na notebooku pracujete jen ve Wordu, můžete využít jiné nadstavby a tak zvýšit výkon počítače. V souboru SYSTEM.INI zahraďte řádku "shell=explorer.exe" např. textem "shell=taskman.exe". Další programy budete nyní startovat pomocí Správce úloh.

Šetření pamětí (1): Optimalizujte cache - pátek, 26. 5.

(95) Windows 95 nevyužívají svou paměť optimálně. A tak se stává, že i počítač se 32 MB RAM začne pracovat s odkládací pamětí na pevném disku hned po spuštění první aplikace. Proto je výhodné omezit velikost diskové vyrovnávací paměti. Otevřete soubor SYSTEM.INI (nachází se v adresáři Windows) v textovém editoru a přidejte (změňte) následující řádky:

[VCACHE]MinFileCache=2048MaxFileCache=4096

Uvedené velikosti představují doporučené hodnoty pro počítač se 32 MB RAM; pro PC se 16 MB paměti zadejte poloviční hodnoty (1 024 a 2 048).

Šetření pamětí (2): Menší koš - Sobota, 27. 5.

(95/98/NT) Standardní velkost Koše je 10 % diskové kapacity - u novějších disků tedy 200 MB i více. Tuto velikost můžete nastavit odlišně, když kliknete na Koš pravým tlačítkem myši a z lokálního menu vyberete příkaz Vlastnosti.

Úklid pevného disku (1): Zbavte se nepotřebného datového "smetí" - neděle, 28. 5.

(95/98) Většina programů po sobě nechává datové "smetí", a to především v podobě přechodných souborů. Ty by měl program správně po sobě smazat, často však - např. po zhroucení systému - zůstanou na disku ve složce dočasných souborů (\Windows\Temp). Soubory, které se nalézají v této složce, je možno bez nebezpečí smazat. Dočasné soubory, jež se ukládají na jiná místa disku, je většinou obtížné vyhledat. Lze však k tomu využít následující postup:

1 V režimu příkazové řádky MSDOS zadejte příkaz "dir c:\ /b /s > 001.dat". Do souboru na disku se tak uloží seznam všech souborů a složek na disku c:.

2 Po několika dnech proveďte obdobně "dir c:\ /b /s > 002.dat", a dále proveďte porovnání obou seznamů příkazem "fc c:\001.dat c:\002.dat". Získáte tak přehled změn, ke kterým došlo, a můžete se rozhodnout, které soubory smažete.

Surfování na Webu - neděle, 29. 5.

Na dnešek připadá 83. výročí narození Johna F. Kennedyho. Amerického prezidenta v Dallasu dne 22. listopadu 1963 zavraždil -alespoň podle závěrů oficiálního vyšetřování - Lee Harwey Oswald. Důležité okolnosti atentátu na J. F. K. najdete na adrese http://www.informatik.unirostock. de/kennedy/index.html.

Úklid pevného disku (2): Nové možnosti ve Windows 98- úterý, 30. 5.(98) Pokud jste instalovali balík utilit Plus pro Windows 98, můžete (dodatečný) jarní úklid provést příkazem Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje, Vyčištění disků. Zvláště zajímavá je možnost přezkoušení na přítomnost nepotřebných souborů. Tuto možnost zaškrtnete a varovné hlášení odklikněte OK. Po vytvoření databáze SmartLinks se otevře okno CyberHelp Cleaner pro nepotřebné soubory, v němž můžete označit soubory, které se mají smazat. Dodatečné informace získáte pomocí průvodce ve spodní části okna.


Červen 2000

Téma měsíce: Instalace a konfiguraceSurfování na Webu - čtvrtek, 1. 6.

Na adrese http://www.lyrics.ch si můžete vyhledat texty písní různých populárních zpěváků a skupin.

Instalace z pevného disku - pátek, 2. 6.

(95/98) I ta nejrychlejší mechanika CDROM je stále ještě pomalejší než pevný disk. Máte-li na disku dostatek místa, můžete instalaci Windows 95 nebo 98 zkrátit asi na polovinu, pokud překopírujete z CDROMu adresář "Win95" (resp. "Win98") na pevný disk a budete instalovat z něj. Tento postup je vhodný i pro případ, že budete chtít později doinstalovávat další komponenty nebo ovladače. Pokud budete programem vyzváni, abyste zadali cestu i instalačnímu CD, zadáte prostě adresář na pevném disku, kde máte uloženu kopii.

Instalace Windows při změně označení disků - Sobota, 3. 6.

(95/98) Pokud se označení mechaniky vašeho disku změnilo (např. proto, že jste přidali nový pevný disk), prohledává instalační program Windows místo disku CDROM disk jiný a výsledek je zákonitě negativní. K této situaci může dojít např. v případě, kdy budete chtít přidat nové komponenty Windows 95/98 příkazem Start, Nastavení, Ovládací panely, Přidat nebo ubrat programy. Tento problém je možné vyřešit s definitivní platností tak, že v registru změníte hodntou "SourcePath" v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Setup.

Surfování na Webu - neděle, 4. 6.

Jste-li fanoušky basketbalu, proč si neodskočit na stránku věnovanou americké profesionální lize NBA. Jak správně předpokládáte, naleznete ji na adrese http://www.nba. com.

Drobný rozdíl mezi plnou verzí a updatem - pondělí, 5. 6.

(95/98) Windows 95 i 98 jsou k dispozici ve dvou verzích: jako lacinější update a jako dražší plná verze. Obě tyto verze jsou technicky prakticky identické: jediný rozdíl spočívá v tom, že instalátor u updatu hledá přítomnost produktů, které ospravedlňují nárok na tuto verzi. Pro instalaci Windows 95 jako update je potřeba mít instalována Windows 3.1x, pro instalaci updatu Windows 98 je potřeba mít instalována Windows 3.1x nebo Windows 95. Update je možno instalovat i na prázdný pevný disk v případě, že máte k dispozici diskety nebo CDROM s předchozí verzí.

Pokud nemáte k dispozici Windows 3.1x, může být pro vás zajímavé, že pro update na Windows 95 opravňuje i operační systém OS/2. OS/2 je přitom možné získat z druhé ruky nebo zakoupit jako verzi OS/2 Warp velmi lacino. Update z OS/2 na Windows 98 bohužel není možný. Na instalačním CDROMu s Windows 95 je sice v souboru SETUP.TXT (v adresáři \Win98) odkaz na první disketu s OS/2, instalátor ji však nerozezná. Podle informací,které jsme získali na horké lince Microsoftu, update na Windows 98 z OS/2 není možný, a to přesto, že současně s OS/2 vlastně získáváte licenci i na Windows 3.1x.

Surfování na Webu - úterý, 6. 6.

Fejetony budou tento den patrně věnovány 125. výročí narozenin Thomase Manna. Komu vypadla z paměti školní látka, měl by si vzpomenout alespoň na "Kouzelný vrch" nebo na trilogii "Josef a jeho bratři". Kompletní životopis Thomase Manna a přehled jeho literárních děl najdete na adrese http://www.tma.ethz.ch.

Těžké rozhodování - aktualizace nebo nová instalace? - středa, 7. 6.

(95/98) Ať již máte plnou verzi nebo update, máte možnost se rozhodnout, zda budete aktualizovat verzi předchozí, nebo zda novou verzi budete instalovat do samostatného adresáře. Pokud se rozhodnete pro aktualizaci, převezme instalátor všechna předchozí nastavení. Dříve nainstalované programy jsou po nové instalaci provozuschopné a jejich konfigurace odpovídá té předchozí.

Problémy však mohou nastat při starých grafických nebo tiskových ovladačích, protože ty nejsou aktualizovány. Navíc zatížíte systém nepotřebnými soubory a záznamy v registrační databázi. Protože se většinou nejedná o příliš náročnou proceduru, doporučuje se nová instalace na čerstvě formátovaný disk s tím, že se nainstalují znova i staré aplikace.

Startovací disketa s přístupem na CDROM - čtvrtek, 8. 6.

(98) Pokud potřebujete znova formátovat pevný disk, je potřeba nejprve zřídit bootovatelnou disketu s podporou přístupu na CDRO. Vložte do mechaniky prázdnou disketu a spusťte program FAT32EBD.EXE z adresáře \Tools\Mtsutil\Fat32ebd. Potvrďte zobrazený dialog a stiskněte klávesu Enter. Program zřídí startovací disketu s ovladači pro běžné SCSIdisky a s univerzálním ovladačem pro disky ATAPI. Pak můžete s pomocí zřízené diskety nastartovat počítač, zformátovat disk a spustit setup z disku CDROM.

Rozdělení disku na oddíly - pátek, 9. 6.

(95/98) Pokud se rozhodnete instalovat Windows kompletně znova, můžete si zvolit, jak optimálně rozdělit pevný disk. Pokud pracujete se systémem FAT16, je vhodnou velikostí oddílu 1 GB: menší oddíly se snadno zaplní a u větších dochází k velkým ztrátám kapacity, protože velikost klastru se zvětší ze 16 KB na 32 KB. Protože totiž i sebemenší soubory obsadí vždy minimálně jeden klastr, blokuje soubor o velikosti 1 byte prostor 32 KB. Průměrně lze odhadnout, že ztráta činí zhruba polovinu velikosti klastru - zde tedy 16 KB - pro jeden soubor. Při 10 000 nebo více souborech na disku jde tedy ztráta do stovek MB. Polovinu tohoto místa získáte zpět, pokud provedete rozdělení na menší oddíly s 16MB klastry. U aplikací, jako je třeba zpracování videa, kde se předpokládá použití větších souborů, jsou naproti tomu užitečnější větší oddíly.

Novější verze Windows 95 i Windows 98 podporují tabulku FAT32, která umožňuje zřídit velké oddíly s malými klastry. I v tomto případě byste však měli zřizovat oddíly větší než 2 GB jen ve speciálních případech. Počet klastrů, se kterými je pak třeba pracovat, je již tak velký, že to vede ke znatelnému zpomalení systému.

FDISK: Zřízení bootovatelného disku - sobota, 10. 6.

(95/98/NT) Pokud vyměníte svůj primární pevný disk (master), je potřeba ten nový nejprve rozdělit na oddíly pomocí programu FDISK, a pak pomocí příkazu

format c:\ /s

disk zformátovat a přenést na něj systémové soubory (přepínač /s). Pokud po provedení tohoto postupu disk nenaběhne, je potřeba primární oddíl nastavit jako aktivní. Pokud ani tento postup nevede k cíli, je možno pokusit se problém vyřešit příkazem "fdisk /mbr". Správně by se měl master boot record (mbr) vytvořit již při vytváření oddílů, v některých případech je však dodatečné spuštění uvedeného příkazu potřebné pro start systému. FAT32/FAT16:

FDISK a podpora tabulky FAT32 - neděle, 11. 6.

(95/98) Pokud spustíte program FDISK, určený pro vytvoření oddílů na pevném disku, ve Windows 95 SR1 nebo vyšší, objeví se v případě disku většího než 512 MB delší vysvětlující text a výzva, abyste se rozhodli pro podporu FAT16 nebo FAT32. Pokud má váš disk více než 2 GB, neměli byste s podporou FAT32 váhat, protože v případě FAT16 byste využili jen první dva GB kapacity.

Pro oddíly menší než 512 MB se použití FAT32 ani nepředpokládá - i v tomto případě se totiž používá klastr o velikosti 8 KB. Kromě toho jsou nároky na správu FAT32 vyšší než u FAT16. Pokud i v případě menších disků hodláte používat FAT32, spusťte "fdisk /fprmt". Jediný smysl takového opatření by pak ovšem byl, že na tento disk nebude přístup pomocí jiných operačních systémů.

Systém souborů FAT32 a utilita CVT1.EXE - pondělí, 12. 6.

(95/98) Při aktualizaci Windows 95 (nebo také Windows 3.1x) na systém Windows 98 zůstává standardně zachován systém správy souborů FAT16, a to bez ohledu na velikost disku. Windows pro tento případ nabízejí utilitu CVT1. EXE (pod příkazem Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje), která umožní změnu bez nutnosti znova rozdělovat disk na oddíly.

Dříve, než k takové konverzi přistoupíte, měli byste se přesvědčit, zda dojde k očekávanému disku místa na disku. Použít k tomu můžete utilitu FAT32WIN.EXE, kterou najdete na instalačním CDROMu ve složce \Tools\Reskit\Config. Tento nástroj vám může přesně ukázat, kolik místa změnou ušetříte při současném obsazení disku. Vypovídající výsledky získáte především v případě, kdy je disk obsazen z podstatné části. FAT32WIN počítá totiž pouze, kolik místa získáte v systému FAT32 v důsledku lepšího využití klastrů. Pokud tedy máte disk zatím obsazen z 20 %, musíte zisk, který udává utilita FAT32WIN, násobit 5.

Pevný disk IDE: Kopírování celého systému - úterý, 13. 6.

(95/98) Představte si, že váš starý pevný disk vám již kapacitně nestačí a že jste si opatřili nový, avšak nechcete Windows a další aplikace znovu instalovat, ale pouze převzít ze starého disku - nový disk bude pravděpodobně rychlejší a tedy Windows by měla běžet na něm. V případě, že se u obou disků jedná o disky IDE, můžete postupovat následujícím způsobem:

1 Nový disk instalujte do počítače. Je jedno, zda nový disk bude nastaven jako "slave" na prvním IDEkanálu, nebo jako "master" či "slave" na kanálu druhém. Nezapomeňte nastavit nový disk v BIOS setupu.

2 Vyvolejte v prostředí DOS nebo Windows příkaz FDISK, založte na novém disku primární oddíl a zformátujte jej příkazem "format /s".

3 Překopírujte obsah původního disku na nový příkazemxcopy32 c:\*.* d:\ /c/h/e/k/r,

který spustíte v okně příkazového řádku MSDOS. Uvedené označení diskových jednotek C: a D: samozřejmě přizpůsobte své konkrétní situaci.

4 Nový disk nyní zapojte jako "master" na prvním IDEkanálu a proveďte odpovídající změny nastavení v BIOSu.

Při příštím startu Windows by měl systém a všechny instalované aplikace již běžet z nového pevného disku.

Pevné disky SCSI: Kopírování celého systému - středa, 14. 6.

(95/98) Pokud je počítač vybaven pouze disky SCSI, je možno operaci, popsanou ve včerejším tipu, provést obdobně. Konfigurujte nový disk pomocí nového volného SCSIID od čísla "1" a zkopírujte systém. Pak ve SCSIBIOSu konfigurujte tento disk jako bootovací. Pokud váš SCSIBIOS tuto funkci nepodporuje, musíte nový disk konfigurovat jako SCSIID s číslem "0" a pro starý disk můžete pak použít libovolné další neobsazené ID.

Přepínače u instalačního programu Windows - čtvrtek, 15. 6.

(95/98) Tím, že instalátor Windows spustíte z CDROMu s použitím různých parametrů, můžete ovlivnit jeho chování. Pokud z příkazové řádky zadáte příkaz "setup /?", získáte přehled všech možných přepínačů. Pro ty, kdo instalují opakovaně, může být zajímavý parametr "/is", který potlačí ScanDisk před instalací. Existují také nedokumentované přepínače, o nichž se zmíníme později (viz tipy z 19. a 20. prosince).

Informace o uživateli - pátek, 16. 6.

(95/98) Instalátor požaduje zadání jména a firmy; tyto údaje se objevují mj. v dialogu Systém, Vlastnosti z Ovládacích panelů. Dodatečná změna je možná pouze pomocí změny v registrační databázi: najděte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion. Uživatelské jméno a firma jsou zadány v položkách "RegisteredOwner" a "RegisteredOrganization". Ve Windows 98 je na stejném místě i "ProductKey" - sériové číslo CDROMu, uvedené na zadní straně. Pokud tento údaj ztratíte, můžete si jej z registru přečíst.

Problémy s hlášením chyb ve Správci zařízení - sobota, 17. 6.

(95/98) I v případě, že instalace systému proběhne bez problémů, může se stát, že jedno nebo více zařízení po prvním startu nefunguje. Pro objasnění problému klikněte v Ovládacích panelech na ikonu Systém a pak na záložku Správce zařízení. Záznamy, u nichž je uveden žlutý vykřičník, označují zdroj problémů. Poklepáním na zařízení s chybou můžete zjistit příčinu podle údajů o stavu zařízení. Nejčastějším problémem je konflikt prostředků - tak např. jedno zařízení může využívat přerušení, které si nárokuje již zařízení jiné.

Jiné přerušení můžete nastavit na záložce prostředků tak, že kliknete na tlačítko Změnit nastavení. Tento postup však funguje pouze u karet ISA, u karet plugandplay a PCI není možný. Starší ISAkarty je nutno konfigurovat buď pomocí mechanických přepínačů, nebo pomocí zvláštních programů, dodávaných výrobcem. Toto nastavení pak musí souhlasit s údaji, nastavenými ve Správci zařízení. U karet plugandplay a PCI přejímá BIOS počítače údaje o konfiguraci již během startu systému. Konflikty nastávají v tomto případě teoreticky jen tehdy, když není k dispozici dostatek volných prostředků, nebo v přípa

dě, kdy ISAkarty obsadí ty prostředky, které chce BIOS vyhradit pro plugandplay a PCIkarty. Systém totiž nemůže sám zjistit nároky ISA-karet.

Vzácná přerušení - neděle, 18. 6.

(95 SR1/98) Máte ve svém PC velké množství zásuvných karet? Pak je jistě každé volné přerušení vzácné. PC má k dispozici 16 přerušení, z nichž je možno pro zásuvné karty použít jen 12. Pokud je nedostatek prostředků, je vhodné nepoužitá zařízení deaktivovat. Typickými kandidáty jsou druhý COMport, druhý nebo třetí IDEkontrolér nebo zásuvka pro myš typu PS/2. Nejprve je potřeba tato zařízení vypnout v BIOSu počítače, pak vyvolat Správce zařízení, vybrat zvolené zařízení a kliknout na tlačítko Vlastnosti. Poté je potřeba na záložce Obecné vyjmout zařízení ze zvoleného hardwarového profilu.

Problémy s PCIzařízeními po instalaci  pondělí, 19. 6.

(98) V některých případech dochází k pádu systému nebo k objevení varovných hlášení po dodatečné instalaci nových PCIzařízení. Příčinou může být chybné přiřazení přerušení. Za běžných okolnosti jsou Windows schopna identifikovat konflikty mezi ISAkartami typu plugandplay a kartami PCI, a přidělovat prostředky dynamicky. Základní deska musí ovšem tuto vlastnost podporovat. Pokud tomu tak ve vašem případě není, měli byste deaktivovat řízení IRQ. Ve Správci zařízení najděte položku "sběrnice PCI" (v oddíle Systémová zařízení, a klikněte na tlačítko Vlastnosti. Příslušné nastavení najdete na záložce Řízení IRQ.

Chvění monitoru a nastavení obnovovací frekvence - úterý, 20. 6.

(95/98) Ve Windows 95/98 není k dispozici žádná volba, která by umožňovala nastavení obnovovací frekvence monitoru. Toto nastavení se provádí jen nepřímo, a to volbou monitoru. Optimální konfigurace je možná jen tehdy, když jsou Windows schopna detegovat monitor automaticky. Zkontrolujte svůj typ monitoru tak, že v Ovládacích panelech kliknete na ikonu Obrazovka, na záložce Nastavení pak na tlačítko "Změnit typ monitoru a adaptéru". Pokud je jako monitor uvedeno neznámé zařízení, můžete typ monitoru zadat ručně - často postačí zadat obdobný typ téhož výrobce.

Ještě lepší je instalovat novější verzi ovladače pro grafickou kartu s rozšířenými funkcemi, a nespoléhat se na ovladače z Windows. I pro starší karty můžete na Internetu najít nové verze ovladačů na WWWstránkách jejich výrobců. Tak např. nové ovladače pro karty Matrox (na http://www.matrox.com) umožňují zvyšovat obnovovací frekvenci monitoru postupně, a tak interaktivně nastavit optimální konfiguraci.

Surfování na Webu - středa, 21. 6.

Občas se vám určitě stane, že váš slovník neobsahuje slovo, které právě hledáte. Tím pádem nezbývá, než se podívat na adresu http://www.onelook.com, a byla by velká náhoda, kdybyste právě zde toto slovíčko nenašli.

Zjednodušení setupu u Windows NT - čtvrtek, 22. 6.

(NT) Obdobně, jako je tomu u Windows 95/98, je možné při instalaci Windows NT umístit instalační soubory na pevný disk (viz tip z 2. 6.). To ovšem funguje jen v případě, kdy již na disku existuje oddíl s MSDOSem nebo Windows 95/98 s dostatkem volného prostoru, a chcete Windows NT instalovat dodatečně. Pak zkopírujte na disk celý adresář "i386" z disku CDROM na pevný disk. Pak je možné spustit instalátor příkazem "winnt /b" - přepínač "/b" způsobí, že instalátor nebude vytvářet bootovací diskety, a všechny potřebné instalační soubory vytvoří v dočasném adresáři na pevném disku.

Test systému před instalací - pátek, 23. 6.

(NT) S pomocí dávkového souboru je možné vytvořit bootovací disketu, která přezkouší hardware na možné problémy, k nimž může dojít při následné instalaci systému Windows NT. Vložte do mechaniky prázdnou disketu a v adresáři \Support\Hqtool instalačního CDROMu pro Windows NT spusťte MAKEDISK.BAT. Disketu ponechte v mechanice a počítač restartujte.

Spustí se Hqtool, a vy můžete provést test hardwaru. Výstup je možno vytisknout nebo uložit do textového souboru. Zjistíte tak, jaké problémy vás mohou při instalaci Windows NT čekat. Mezi informacemi, které získáte, je přehled využití přerušení a kanálů DMA. Protože Windows NT nerozeznají automaticky některá zařízení (zvukové karty apod.), využijete tyto informace při pozdější instalaci ovladačů.

Pokud chcete přezkoušet ještě konfiguraci SCSI, najdete odpovídající soubory ve složce \Scsitool. I zde je potřeba pomocí dávky MAKEDISK.BAT vytvořit nejprve bootovatelnou disketu, z níž se testovací nástroj sám spustí.

Sloučení diskových jednotek - sobota, 24. 6.

(NT) Představte si, že se vám nedostává disková kapacita, a vy chcete instalovat nový pevný disk - ale beze změny konfigurace; to znamená, že prostor na obou discích lze používat pod stejným písmenem. Pokud pracujete ve Windows NT 4.0, můžete stávající diskový oddíl rozšířit o další disk, který má pak stejné písmenné označení. Je potřeba pouze otevřít Správce pevných disků a při stisknuté klávese Ctrl vybrat rozšiřovaný i rozšiřující (dosud neformátovaný) oddíl. Pak klikněte na menu Soubor, Vytvořit soubor nosičů. Po restartu máte k dispozici nový větší oddíl.

Plug-and-play ve Windows NT - neděle, 25. 6.

(NT) I ve Windows NT můžete využít možností, které skýtá technologie plugandplay. Na instalačním CDROMu Windows NT najdete ve složce \Drvlib\Pnpisa\X86 soubor pojmenovaný PNPISA.INF, pod nímž se skrývá plugandplay ovladač pro karty ISA. Klikněte v Průzkumníku na tento soubor pravým tlačítkem myši a zvolte příkaz Instalovat.

Po restartu počítače reagují Windows NT na ISAkarty s funkcí plug-andplay hlášením o nalezení nové hardwarové komponenty. Nyní se můžete rozhodnout mezi ovladači Microsoftu a ovladači výrobce. Tato procedura má význam především u zvukových karet PnP Soundblaster firmy Creative Labs - pro ně se nalezne na instalačním CDROMu Windows NT odpovídající ovladač (ve složce \Drvlib\Audio\Sbpnp\i386 zvolte SBPNP.INF, potvrďte OK a vyberte typ zvukové karty).

Poté, co Windows zkopírují potřebné soubory, zvolte ruční konfiguraci. Pokud se nezobrazí varování o konfliktu zařízení, dokončete instalaci tlačítkem OK. V opačném případě typ prostředku, který je za konflikt zodpovědný, a změňte nastavení. Pak restartujte počítač.

Instalace nových ovladačů pod NT (1) - Pondělí, 26. 6.

(NT) Instalace novějších ovladačů, které jsou vybaveny instalátorem setup.exe, je pod Windows NT většinou bezproblémová. Pro instalaci takových ovladačů postačí poklepat v Ovládacích panelech na ikonu Software, a pak na "Instalovat". Vložte instalační disketu nebo CDROM do mechaniky a stiskněte Pokračovat. Pokud je instalátor ovladače v některém vnořeném adresáři, Windows NT jej nenajdou automaticky (podobný problém nastane, pokud se instalátor nejmenuje setup.exe, ale třeba install.exe). Pak zadejte úplnou cestu i instalátoru nebo ji vyhledejte pomocí tlačítka Procházet. Další možnost je spustit instalátor příkazem Start, Spustit.

Instalace nových ovladačů pod NT (2) - úterý, 27. 6.

(NT) V některých případech se na instalační disketě nebo CDROMu nacházejí pouze INFsoubory. V tomto případě poklepejte v Ovládacích panelech na ikonu Zobrazení, na záložce Nastavení pak na tlačítko Konfigurace. Volbou Změnit můžete prostřednictvím tlačítka "Z diskety" přidat ovladač výrobce. Zadejte buď úplnou cestu k ovladači, nebo ji vyhledejte pomocí tlačítka Procházet.

Instalace nových ovladačů pod NT (3) - středa, 28. 6.

(NT) Nové ovladače pro zvukové karty, videokarty a další multimediální zařízení můžete přidat i sledem příkazů v Ovládacích panelech: Multimédia, Zařízení, Přidat. Stejně postupujte i při instalaci ovladačů pro modemy, SCSIadaptéry a streamery. U modemů je možno buď zdat výrobce a model přímo, nebo lze ponechat automatické rozpoznání na Windows NT.

INF-instalátor - čtvrtek, 29. 6.

(98) Představte si, že máte do sítě instalovat řadů počítačů, jež mají shodnou hardwarovou konfiguraci a jsou vybaveny "exotickou" grafickou kartou, pro kterou nemá instalátor Windows 98 žádný odpovídají ovladač. Pomoci vám může INFinstalátor z CDROM Windows 98. Jeho instalace je jednoduchá: stačí na pevný disk zkopírovat obsah adresáře \Tools\Reskit\Infinst nebo rovnou spustit SETUP.EXE z adresáře \Tools\Reskit.

Po spuštění programu zadejte cestu k INFsouboru ovladače a cestu k instalátoru Windows 95. Pak již stačí jen kliknout na Přidat, a odpovídající informace jsou vloženy do instalačního programu.


Červenec 2000

Téma měsíce: Nástroje a utilityPlánované akce pod Windows - sobota, 1. 7.

(95/98) Představte si, že by se měl váš počítač vypnout v 9 hodin večer, ale ještě předtím by měl umožnit vzdálený přístup nebo alespoň zálohovat osobní data. S pomocí systémové služby SAGE.EXE, kterou najdete ve Windows 95 (součást balíku Plus!) i ve Windows 98 (standardní součást), to není žádný problém. Spusťte program SAGE. EXE příkazem z menu Start, Spustit nebo Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje, Systémové služby. Zde můžete pomocí menu Program, Naplánovat novou úlohu nastavit spuštění libovolného programu v danou dobu.

Obvykle nejvýhodnější je zadat vykonání dávkového souboru, který může sdružovat spuštění více úloh. Např. výše zmíněné vypnutí počítače, jemuž bude předcházet zálohování souborů, může vypadat následovně:

REM 21.BATREM Zálohováníxcopy32 /s /m d:\*.* z:\backup\REM Vypnutírundll32.exe user,ExitWindows

Ve volbách pro spuštění této dávky zadejte jako interval "denně" a jako začátek "21:00".

Utilita Automate: Plně automatizovaná Windows - neděle, 2. 7.

(95/98) Pokud se nechcete zabývat vlastními dávkovými nebo INF-soubory, můžete také sáhnout po sharewarovém programu, jako je např. Automate 4.05c (30 dnů zkušební provoz, registrační poplatek 59,95 USD, ke stažení na adrese http://www. unisyn.com/automate/). Pomocí tohoto programu je možno nejen cíleně spouštět programy, ale také třeba plánovat aktivity na Internetu (downloady, emaily), nebo spouštění systémových programů či operace se soubory. Díky přehledně uspořádanému menu příkazů, je plánovaní akcí velmi jednoduché.

Na druhou stranu je ale pravda, že vše, co tento nebo podobné programy umožňují, se dá s trochou úsilí vyřešit i s pomocí plánování úloh ve Windows v kombinaci s dávkovými soubory.

Surfování na Webu - pondělí, 3. 7.

Pokud si občas rádi vyjedete na kole, mohla by vás zaujmout stránka Cyber Cyclery (http://cyclery.com) se spoustou odkazů na relevantní zdroje k tomuto tématu.

Surfování na Webu - úterý, 4. 7.

I letos se bude hrát patrně nejslavnější tenisový turnaj - vše o Wimbledonu najdete na adrese http://www.wimbledon. com.

Jednoduchá změna definice kombinace kláves - středa, 5. 7.

(95/98/NT) Možná že se vám také zdá, že některé klávesové kombinace v aplikacích Windows jsou jen těžko zapamatovatelné. Tak si je jednoduše předělejte! Jako praktický pomocník, který může tento úkol usnadnit, se osvědčila utilita Quickeys (qk101install.exe je k dispozici na přiloženém CDROMu nebo na Internetu http://www.cesoft.com).

Tento program vám umožní předefinovat klávesové zkratky. Je možné zadat, zda se má zkratka použít v jedné určité aplikaci, nebo globálně ve Windows. Např. kombinaci Ctrl+P (tisk) je možno předefinovat na snáze zapamatovatelné Ctrl+T.

Efektní, ale riskantní: Autorun pro diskety - čtvrtek, 6. 7.

(95/98) Pokud vložíte do mechaniky CDROM disk, Windows spustí automaticky instalační program. Pokud však vložíte disketu, nestane se obvykle nic. Funkci Autorun Windows z bezpečnostních důvodů pro diskety nepovolují. To je možné ale změnit - jako obvykle zapisem do registrační databáze. Informaci o tom, pro které mechaniky je funkce Autorun povolena, najdete v registru uloženu v hodnotě binárního klíče "NoDriveTypeAutorun" pod Hkey_Current_User\Software\Microsoft\ Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Standardně je tato hodnota nastavena na "95", což odpovídá binární hodnotě "10010101" (ověřit si to můžete pomocí vědecké kalkulačky). Každá bitová pozice této hodnoty představuje jeden typ diskové mechaniky, a hodnota "0" znamená, že funkce Autorun je povolena, a hodnota "1" znamená zákaz této funkce. O disketové mechanice rozhoduje 6. pozice - chcete-li tedy povolit funkce Autorun pro diskety, musí být nová binární hodnota "10010001", což odpovídá hexadecimálnímu číslu "91". Nyní ještě potřebujete do kořenového adresáře diskety umístit soubor AUTORUN.INF, jehož obsah může vypadat následovně:

[autorun]icon=mojeikona.icoopen=program.exe

Příkaz "icon=" přiřazuje funkci Autorun ikonu, příkaz "open=" zajišťuje automatického spuštění zvoleného programu. U obou příkazů je možné použít se jménem souboru i odpovídající cestu k němu a také parametry příkazové řádky. Protože jistě čas od času používáte také cizí diskety, není uvedená změna bez rizika a hrozí vyšší nebezpečí virové nákazy.

Kdo se bojí pracovat přímo s registrační databází, může použít také sharewarový program Magic Disk 98 (najdete jej na přiloženém CDROMu - včetně betaverze 99 - nebo na Internetu na adrese http://www.addon.de/jan/; registrace je 20 USD, program pracuje pod Windows 95, 98 i NT). Tento program umožní navíc i zřídit na disketách programy typu Autorun, vybavené menu: po vložení diskety do mechaniky se otevře dialog, který umožní volit z dalších možností pokračování. Ani tento program však neodstraní bezpečnostní rizika, uvedená výše.

FileInfo a TextView: Jen ve speciálních případech - pátek, 7. 7.

(98) Chcete vědět, jaká je funkce souborů, které se nacházejí na instalačním CDROMu Windows 98? Microsoft za tímto účelem distribuuje MS File Information. Získáte ji jako součást tzv. Windows 98 Resource Kitu (na instalačním CDROMu v adresáři \Tools\Reskit).

Ve skutečnosti však nejsou popsány všechny soubory a popis některých nevnese na soubor příliš mnoho světla. Užitečná je spíše funkce, která zajistí rychlé zobrazení odpovídajících souborů podle zadaného jména nebo přípony.

Na instalačním CDROMu Windows 98 najdete v adresáři \Tools\Reskit\File utilitu TEXTVIEW.EXE. Tento prohlížeč, který běží i pod Windows 95, funguje správně jen u čistých ANSI/ASCII souborů a můžeme jej doporučit pouze uživatelům, kteří mají rozsáhlé archivy neformátovaných textů. U ostatních souborů hlásí tato utilita chybu "File is too big" i v případě, kdy se jedná o soubory velikosti spíše nepatrné.

Změna kódové stránky v režimu DOS - sobota, 8. 7.

(95/98) Pokud chcete používat v režimu MSDOS (nebo v režimu příkazové řádky MSDOS) různá rozložení klávesnice, nemusíte si již pamatovat jednotlivé odpovídající kódové stránky. Utilita CHDOSCP.EXE tento úkol zvládá s nezbytnou dávkou uživatelského pohodlí. Je součástí Windows 98 Resource Kitu, a pokud nechcete instalovat rovnou celý Resource Kit, stačí překopírovat na disk obsah adresáře \Tools\Reskit\Config\Chdoscp.

Po spuštění programu máte k dispozici seznam dostupných klávesnic. Odpovídající záznamy do souborů CONFIG.SYS a AUTOEXEC.BAT se provedou automaticky a změna se projeví po restartu počítače. Utilita CHDOSCP funguje i ve Windows 95.

Link Check Wizard: Kontrola nefunkčních zástupců- neděle, 9. 7.

(98) Po delším čase provozu Windows se stane, že se na pevném disku nashromáždí řada nefunkčních zástupců. Ty sice nezabírají mnoho místa, nicméně mohou přispět ke zpomalení činnosti Průzkumníku.

Většinou tak zůstávají nefunkční zástupci na disku až do jeho nejbližšího zformátování, a to proto, že jen málokomu se chce odstraňovat je ručně. Konec nefunkčním zástupcům můžete učinit pomocí utility Link Check Wizard, jež je součástí Windows 98 Resource Kitu a najdete ji v adresáři \Tools\Reskit\Desktop.

Pokud jste instalovali celý Resource Kit, můžete utilitu spustit pomocí příkazu Start, Programy, Windows 98 Resource Kit, v opačném případě zkopírujte na pevný disk do adresáře Windows soubor CHKLNKS.EXE. Výsledkem činnosti programu je nalezení všech nefunkčních zástupců - ty můžete zrušit jednotlivě, nebo můžete pomocí přikazu "Select all" vybrat ke zrušení všechny.

Windiff.exe (1): Porovnání souborů a složek - pondělí, 10. 7.

(95/98/NT) Představte si, že potřebujete porovnat různé soubory - třeba dva textové soubory nebo dvě zálohy registrační databáze.V takovém případě byste se měli blíže seznámit s programem Windiff. Tato utilita se nachází ve složce \Tools\Reskit\File instalačního CD-ROMu Windows 98 a pracuje bez problémů rovněž pod Windows 95 i Windows NT. V menu File máte k dispozici volbu mezi příkazy "Compare Files" (porovnat soubory) a "Compare Directories" (porovnat adresáře). Pokud vyberete jeden z uvedených příkazů, jste vyzváni, abyste zadali umístění souborů nebo adresářů (popř. včetně podadresářů). Pak Windiff začne pracovat. Obsah porovnávaných souborů je možno zobrazit příkazem View, Expand a pomocí klávesy F8 lze listovat mezi rozdílnými místy. Text, který se nachází pouze v prvním souboru, je podbarven červeně, text, který se nachází jen v druhém souboru, je podbarven žlutě, identické úseky jsou podbarveny bíle.

Windiff.exe (2): Přesměrování výstupu do souboru - úterý, 11. 7.(95/98) Windiff je sice koncipován jako interaktivní nástroj, nicméně podporuje řadu parametrů pro spuštění. Je dokonce možno zcela potlačit uživatelské rozhraní programu a přesměrovat výstup do diskového souboru:

windiff c:\second.reg c:\first.reg sdx e:\diff.txt

Za přesměrování výstupu je odpovědný parametr "sx" (další znak "d" znamená uložení rozdílů). Přehled dostupných parametrů získáte spuštěním "windiff /?"; pro jejich detailní popis se můžete podívat i do on-line nápovědy (menu Help).

Windiff.exe (3): Windiff versus FC - středa, 12. 7.

(95/98) Pro porovnání souborů je kromě utility Windiff k dispozici ještě starý dobrý příkaz FC.EXE. FC nepatří zrovna k nejoblíbenějším utilitám, protože jeho výstup není příliš uživatelsky přívětivý. Proti novějšímu Windiff má však několik podstatných výhod: je rychlejší, nepadá a umožňuje porovnávání i binárních souborů (přepínač /b). V případě rozsáhlejší porovnávání se doporučuje přesměrovat výstup do souboru:

fc c:\second.reg c:\first.reg > e:\diff.txt

Na druhou stranu se Windiff lépe osvědčuje při porovnávání adresářů:

windiff d:\work m:\backup\work [sslrdx e:\diff.txt]

Výsledkem uvedeného příkazu je přehled všech rozdílných souborů stejného jména a dále přehled všech souborů, které se vyskytují jen v jednom z uvedených adresářů. Parametry uvedené v hranatých závorkách platí pro případ, že chcete výstup přesměrovat do souboru.

Deaktivace windowsovských kláves v režimu MSDOS- čtvrtek, 13. 7.

(95/98) Klávesy na moderních klávesnicích, určené speciálně pro použití ve Windows, mohou být v některých aplikacích pro DOS zdrojem problémů - především ve hrách. Pokud totiž tyto klávesy stisknete, Windows přepnou do grafického rozhraní, a dosažené skóre je v háji. Pomocí utility Doswinky ze sady programů Microsoft Kerneltoys (na přiloženém CDROMu) můžete uvedené klávesy v DOSaplikacích inaktivovat.

Klikněte pravým tlačítkem na soubor DOSWINKY.INF a vyberte příkaz Instalovat a počítač restartujte. Nyní klikněte na DOSprogram, který chcete spustit, pravým tlačítkem myši, zvolte Vlastnosti a v dialogu zvolte záložku Různé. Zde ve skupině Klávesové zkratky systému Windows zrušte zatržení u položky Ctrl+Esc, a potvrďte OK. Nyní je pro daný program vyřazena z činnosti i klávesa "Windows" na vaší klávesnici.

Utilita WinTOP: Kdo zdržuje moji CPU? - pátek, 14. 7.

(95/98) Koho zajímá, jak je jeho procesor využit, může použít utilitu Wintop se sady Kerneltoys (na přiloženém CDROMu). Tato malá utilita je velmi užitečná, protože přímo ukáže na zdroj vytížení procesoru. Je možné odhalit i procesy, které běží na pozadí. Nepohodlné požírače výkonu CPU můžete pak vyřadit z činnosti stisknutím kláves Ctrl+Alt+

Del, a jeho zvolením v dialogu Zavřít program.

Keyboard Remap: Vlastní konfigurace klávesnice - sobota, 15. 7.(95/98) Utilita Keyboard Remap ze sady Microsoft Kerneltoys (na přiloženém CDROMu) umožňuje přiřadit nový význam klávesám Ctrl, Alt a Shift na pravé i levé straně - tedy klávesám, které mají význam jen v kombinaci s klávesami jinými. Některé změny mohou vést spíše ke zmatení uživatelů, pro nadšence z této oblasti je však možno najít i zajímavé aplikace: např. využití jinak málo používané pravé klávesy Ctrl k vyvolání menu. Utilitu instalujete tak, že pravým tlačítkem kliknete na souboru KEYREMAP.INF a z menu vyberete Instalovat. V Ovládacích panelech pak pod ikonou Klávesnice najdete novou záložku Remap, kde najdete všechny možnosti pro rozšíření konfigurace klávesnice.

Instalace utilit Powertoys - neděle, 16. 7.

(95/98) Užitečné utility Powertoys nejsou bohužel v kompletní podobě obsaženy na instalačním CDROMu ani u Windows 95, ani u Windows 98. Ve Windows 98 existuje sice složka \Tools\Reskit\Powertoy, ta však obsahuje jen Tweak UI. Všechny utility můžete bezplatně získat z Internetu (http://www.microsoft.com/windows/downloads/default. asp) nebo je najdete na našem přiloženém CDROMu. Utility se nacházejí v "samorozbalovacím" archivu POWERTOY. EXE (resp. W95POWERTOY.EXE) - pokud jej rozbalíte, nezískáte však žádný instalační soubor. Instalace se provádí (podobně jako u balíku Kerneltoys) pomocí INFsouborů: na jednotlivé INFsoubory klikněte pravým tlačítkem myši a z lokálního menu vyberte příkaz "Instalovat". Nejrychleji to jde tím způsobem, že vyberte současně všechny INFsoubory a po kliknutí pravým tlačítkem vyberete Instalovat najednou pro všechny soubory.

Tweak UI (1): To nejdůležitější je dobře skryto - pondělí, 17. 7.

(95/98) Patrně nejzajímavější součástí balíku Powertoys je Tweak UI, která přináší řadu možností pro optimalizaci registru. Po instalaci této utility však nenajdete žádný odpovídající EXEsoubor: Tweak UI se totiž objeví jako nová ikona v Ovládacích panelech.

Tweak UI (2): Skrytí Ovládacích panelů - úterý, 18. 7.

(IE4/98) Skrytí určitých součástí Ovládacích panelů může být v některých případech užitečné - např. pokud mají k počítači přístup i vaše děti, a vy chcete zabránit některým systémových změnám. Pokud máte instalován Internet Explorer 4, můžete pomocí utility Tweak UI skrýt vybrané součásti Ovládacích panelů docela jednoduše.

Klikněte na ikonu Tweak UI v Ovládacích panelech a klikněte na záložku Control Panel. Zde postačí u všech položek, které se nemají zobrazovat, zrušit označení. Nové nastavení se projeví po restartu počítače. Pokud chcete skryté součásti znova zobrazit, musíte postupovat opačným způsobem.

Uvedeným postupem můžete potlačit i zobrazení samotné ikony Tweak UI. V tom případě musíte pro zobrazení určité součásti Ovládacích panelů (tedy i Tweak IU) otevřít odpovídající CPLsoubor (nacházející se v systémovém adresáři Windows) pomocí příkazu Start, Spustit.

Tweak UI (3): Deinstalace a úklid - středa, 19. 7.

(95/98) Už se vám stalo, že jste ručně odstranili program, a pak jste zjistili, že má vlastní deinstalátor? Pak jste mohli najít celkem zbytečnou položku na záložce Programy v sekci Přidat nebo ubrat software v Ovládacích panelech. Pomoc v takovém případě může nabídnout Tweak UI. Musíte jen na záložce Add/Remove vybrat položky, které chcete změnit nebo odstranit - buďte však opatrní, protože jednou odstraněné položky nelze již zrestaurovat. Pokud si nejste jisti, zvolte následující metodu: Poznamenejte si přesnou cestu k položce, kterou získáte po provedení příkazu Edit. Pokud by to bylo nutné, mohli byste pak omylem smazanou položku zrekonstruovat alespoň ručně.

Tweak UI (4): Aktivace oken bez kliknutí - čtvrtek, 20. 7.

(95/98) Máte-li otevřeno více oken současně a chcete jedno z nich aktivovat, obyčejně to uděláte kliknutím pomocí myši. S programem

Tweak UI to jde i jinak: pokud na záložce Mouse zatrhnete volbu Activation follows Mouse (XMouse), postačí přemístit kurzor myši nad okno. Nyní další uživatelský vstup směřuje do něj. Další možné rozšíření je volba XMouse AutoRaise na záložce General programu Tweak UI. Pokud je aktivována, pak se každé okno, přes které přejedete kurzorem myši, přesune kompletně do popředí.

Tweak UI (5): Odstranění stop - pátek, 21. 7.

(95/98) Tweak UI nabízí několik možností, jak může uživatel zahladit stopy po své činnosti. Smazání MRUseznamů a historie navštívených odkazů v Internet Exploreru se dá pomocí záložky Paranoia. Pokud chcete skrýt seznam dokumentů a oblíbených položek, můžete v programu Tweak UI na náložce IE4 deaktivovat ve skupině Settings volby Show Documents on Start Menu a Show Favorites on Start Menu. Obě složky se při dalším startu Windows již nebudou objevovat.

Tweak UI (6): Záchrana bez záruky - sobota, 22. 7.

(95/98) Nabídky na záložce Rapair se zdají slibovat mnohé: zřejmě máte možnost rekonstruovat původní uspořádání ikon, prověřit složku s fonty a zkontrolovat přechodné internetovské soubory. Účinnost tohoto nástroje se však v našich testech projevila jako problematická. Nicméně alespoň nezpůsobil vážnější škody - v případě potřeby jej můžete beze strachu vyzkoušet.

Nové cíle v příkazu Odeslat - neděle, 23. 7.

(95/98) Nástroj SENDTO.INF ze sady Powertoy byste měli instalovat v každém případě. S pomocí rozšiřující knihovny SENDTOX.DLL je možné do příkazu lokálního menu Odeslat vložit další cíle, které není možno zřídit ručně. Jako nový cíl může být např. specifikován dialog Spustit, dále Schránka nebo dialog Any folder. Poslední možnost umožňuje zadat cílovou složku ručně nebo ji zadat prostřednictvím vyhledávání. V některých případech je vhodné tyto cíle, umístěné ve složce "\Windows\Send to", zkopírovat také na Plochu. Ty je pak možné použít pro operace typu draganddrop.

Surfování na Webu - pondělí, 24. 7.

Chodíte rádi do kina? Zajímá vás, co se děje v oblasti filmu? Pak vyzkoušejte třeba server na adrese http://www. biograf.cz.

Surfování na Webu - úterý, 25. 7.

Vyhledávat v databázi je určitě snazší, než zdlouhavě listovat v telefonním seznamu. Na serveru SPT Telecomu na adrese http://iol.telecom.cz/TLF/tlf.htm naleznete seznam pro celou Českou republiku.

Prohlížeč CABsouborů - středa, 26. 7.

(95/98) Řada instalačních programů používá tzv. kabinety - soubory s příponou CAB. Dříve bylo možné tyto soubory otevřít a zpracovat pouze pomocí utility EXTRACT.EXE, spouštěné z příkazové řádky. Windows 98 mají již k dispozici prohlížeč Cabview, který umožňuje zobrazovat obsah CABsouborů pomocí Průzkumníku. Uživatelé systému Windows 95 mohou pro obdobnou funkci využít Powertoy Cabfile Viewer (viz přiložený CDROM): stačí kliknout pravým tlačítkem myši na soubor CABVIEW.INF a ze zobrazeného lokálního menu vybrat příkaz Instalovat. Je-li tato utilita instalována, je možno prohlížet obsah CABsouborů a extrahovat položky jednotlivě.

Program Extract však zůstává nástrojem první volby pro vyhledání určitého souboru ve skupine CABsouborů. Např. pomocí níže uvedeného příkazu prohledáte všechny CABsoubory na přítomnost souboru APPS.INF, a nalezený soubor rozbalíte do aktuální složky:

for %n in (f:\win98\*.cab) extract %n apps.inf

Další příkazextract /a f:\win98\win98_22.cab apps.inf

začne prohledávání v souboru win98_22.cab a pak rozbalí zadaný soubor.

FlexiCD: Minipřehrávač CD - čtvrtek, 27. 7.

(95/98) Pokud často na svém PC posloucháte hudbu z CD disků, měli byste věnovat pozornost utilitě FlexiCD ze skupiny Powertoys (viz přiložený CDROM). Instalaci je možno provést kliknutím pravým tlačítkem myši na soubor FLEXICD.INF a výběrem příkazu Instalovat. Pokud vložíte audio CD do své mechaniky CDROM, objeví na hlavním panelu v blízkosti hodin nová ikona CD. Utilita soustřeďuje v kompaktní podobě všechny nejdůležitější ovládací prvky standardního CD-přehrávače. Ty jsou přístupné po kliknutí levým (Pauza, Start) nebo pravým (lokální menu s řadou dalších příkazů) tlačítkem myši na symbol CD.

QuickRes a změna rozlišení monitoru - pátek, 28. 7.

(95) Změna rozlišení monitoru je za použití utility Quickres ze skupiny Powertoys (na přiloženém CDROMu) otázkou několika sekund. Utilitu instalujete kliknutím na soubor QUICKRES.INF pravým tlačítkem myši, a pak vyberete příkaz Instalovat. Pokud pak Quickres vyvoláte, objeví se malá ikona v podobě modrého monitoru na hlavním panelu.

Po kliknutí na tuto ikonu získáte seznam všech dostupných rozlišení a barevných hloubek monitoru, z nichž si můžete vybrat. A teď to nejlepší: ve Windows 95 se změna provede bez restartu a bez dalšího potvrzování. Pokud tuto utilitu hodláte používat pravidelně, vyplatí se umístit ji do složky Po spuštění.

Doshere: K DOSu rychleji - sobota, 29. 7.

(95/98) Velmi rychlou cestu, jak v dané složce otevřít příkazovou řádku DOS, nabízí utilita DOS prompt here ze skupiny Powertoys (na přiloženém CDROMu), kterou je možno instalovat pomocí souboru DOSHERE.INF. Stačí totiž v dané složce kliknout pravým tlačítkem myši, a pak je možné otevřít okno s příkazovou řádkou MSDOS.

Surfování na Webu - neděle, 30. 7.

Stal se ze štýrského kulturisty hollywoodskou superhvězdou. Ano, řeč je o Arnoldu Schwarzeneggerovi, který dnes oslaví 53. narozeniny. Přesvědčený republikán byl kromě jiného i pověřen, aby se staral o dobrou fyzickou kondici bývalého prezidenta George Bushe. Další informace o rakouském silákovi najdete na adrese http://www.schwarzenegger. com.


Srpen 2000

Téma měsíce: LISTINGY, SKRIPTY & SPOL.BSWrite, BSSave: Zálohování bootsektoru - ÚTERÝ, 1. 8.

(95) Oba soubory dávkové - BSSAVE.BAT a BSWRITE.BAT - slouží ke komfortnímu uložení a obnovení bootsektoru (jejich výpisy najdete na přiloženém CDROMu). Pomocí BSSAVE můžete uložit až pět záloh bootsektoru pod jmény C:\BsectorX (kde X = 1 až 5). Zálohování pomocí BSSAVE pracuje spolehlivě i v okně příkazového řádku MSDOS; obnovení pomocí BSWRITE však při běžících Windows není možné a dávku je nutno spustit v režimu MSDOS. V případě, že je uloženo více verzí bootsektoru (pokud je na disku více verzí DOSu/Windows), získáte automaticky možnost se rozhodnout, kterou z uložených verzí chcete obnovit. Jaká verze bootsektoru je uložena pod kterým BsectorXsouborem, to si musíte poznamenat již sami.

Show/Hide: Jednoduché skrytí úloh - středa, 2. 8.

 (95/98) S wordovskými makry ShowHide95 (pro Word 6/95) a ShowHide97 (Word 97) můžete snadno skrýt nebo ukončit běžící úlohu. Pro nastartování makra otevřete odpovídající šablonu ShowHide95.dot, resp. ShowHide97.dot, (obě najdete na přiloženém CDROMu) a vyberte příkaz Nástroje, Makra. V seznamu maker vyberte položku ShowHide a klikněte na tlačítko Spustit. Nyní se zobrazí seznam všech běžících úloh; pomocí Hide můžete jednotlivé úlohy skrýt, pomocí Show opět zobrazit a pomocí Beenden zavřít. A nyní možnost, jak vypnout všechny ikony na pracovní ploše: musíte vypnout starý dobrý Program Manager. Seznam běžících úloh můžete aktualizovat pomocí tlačítka Show.

Pokud se vám makro zalíbilo, můžete jej překopírovat do své globální šablony Normal.dot (pomocí tlačítka Organizátor). Kromě toho můžete tomuto makru přiřadit na některé z nástrojových lišt samostatné tlačítko (příkazem Nástroje, Vlastní otevřete dialog, v němž zvolíte na záložce Příkazy položku Makra, a zvolené makro přetáhnete pomocí myši na nástrojovou lištu).

Zálohování pomocí makra pro Word 95 - čtvrtek, 3. 8.

(95/98/NT) Kdo často píše dlouhé texty, tomu se vyplatí průběžně ukládat zálohy rozpracovaného souboru na další datový nosič. Příkaz "Uložit jako" se pro tento případ nehodí, protože textový procesor by pak dále pracoval s novým umístěním souboru. Ve Wordu 95 však pro zkopírování aktuálního souboru postačí makro o dvou řádcích mezi "Sub Main" a "End sub":

super FileSaveFileCopy FileName$(), "a:\"

Makru můžete přiřadit i samostatné tlačítko (viz včerejší tip).

Patcher.exe domácí výroby - pátek, 4. 8.

(95/98) Pomocí našeho programu Patcher (na přiloženém CDROMu) je možno rychle a bezpečně provádět změny v progrogramových souborech. Po startu Patcheru zadejte nejprve jméno a úplnou cestu k souboru. Pokud zadaný soubor neexistuje, Patcher jej vytvoří. Pak se program dotáže na decimální adresu - tedy na přesné místo bajtu, který se má změnit. Počítání začíná stejně jako u diskových editorů nulou. Protože sebemenší chyba může mít fatální důsledky, vytvoří Patecher před změnou programu záložní kopii (jméno souboru + ".EX_", tedy s podtržítkem jako posledním písmenem). Patcher nepracuje s dlouhými jmény souborů programy, které této podmínce nevyhovují, je potřeba předem přejmenovat.

Zálohování plochy ZAP/VYP - sobota, 5. 8.

(95/98) Pomocí souboru SAVE.INF (výpis je uveden na přiloženém CDROMu) můžete volně zapínat a vypínat v nabídce Start zálohování Plochy. Ikona v nabídce Start současně udává status této funkce: pokud ukazuje "Ukládat", klinutím se zálohování Plochy zapne, při "Neukládat" je tomu obráceně. To zvláštní na souboru SAVE.INF je to, že se sám modifikuje, a tedy i automaticky aktualizuje.

Abyste SAVE.INF instalovali, zkopírujte je do adresáře Windows (povinné), klikněte na něj pravým tlačítkem myši a zvolte Instalovat. Skript se pak automaticky instaluje do nabídky Start, kde se zobrazí jako odpovídající ikona. Pak již můžete tento přepínač používat k zapínání a vypínání zálohování Plochy.

INFskripty a ochrana proti zápisu - neděle, 6. 8.

(95/98) Souborové atributy jen ke čtení (r), skrytý (h) a systémový (s) slouží zpravidla k ochraně důležitých systémových souborů. Proto také v běžných aplikacích není možné takto chráněné soubory měnit. Výjimkou jsou soubory s instalačními informacemi, tzv. INFskripty. Ty na ochranu proti zápisu neberou ohled. Toto možná sporné opatření je ale pro pokročilé uživatele Windows velmi užitečné. Tak je např. možno provádět změny v souboru MSDOS.SYS (třeba po nové instalaci Windows) pomocí INFskriptu, a to aniž byste se museli starat o jeho atributy.

Surfování na Webu - pondělí, 7. 8.

Dnes před 56 lety byl na Harvardské univerzitě představen veřejnosti první programovatelný počítač v USA (Mark I). Podle oznámení svého objevitele, Howarda Hathawaye Aikena, mělo být toto 2,5 m vysoké a 16 m dlouhé zařízení schopno vyřešit jakýkoli matematický úkol na zemi. Další obsáhlé informace o Aikenovi najdete na adrese http://www.sis.pitt.edu/~msbclass/is2000/hall_of_fame/aiken.htm.

INFsoubory: Instalace místo editace - ÚTERÝ, 8. 8.

(95/98) Pokud byste chtěli využít INFsouborů pro rutinní úkoly, je nutný jeden předběžný krok: měli byste INFsoubory konfigurovat tak, aby k instalaci došlo poklepáním. Standardně se totiž při poklepání INF-soubor otevře v editoru. V Průzkumníku zvolte příkaz Zobrazit, Možnosti a na záložce Typy souborů zvolte jako typ souboru "instalační informace" a klikněte na tlačítko Upravit. V následujícím dialogu přiřaďte operaci Instalovat vlastnost Výchozí. Od této chvíle bude mít poklepání u INFsouborů význam Instalovat.

SDel: Mazací příkaz pro čistotné středa, 9. 8.

(95/98) Jak velkou důvěru chová Microsoft ke svým uživatelům, je možné poznat z toho, že stále nedává k dispozici příkaz, který by vymazal celý strom adresářů - tak jak je to např. v operačním systému 4DOS, kde je možno takovou operaci provést příkazem "del /s".

Tento nedostatek můžete napravit naším dávkovým příkazem SDEL.BAT a odpovídající utilitou F_SDEL.EXE (oboje najedete na přiloženém CDROMu). SDEL maže všechny soubory, které odpovídají jedné nebo více zadaným souborovým maskám. Tak např.

sdel c:\readme.* c:\*.tmp "c:\* *.wbk"

smaže na disku C: všechny READMEsoubory, dočasné soubory a ty WBKsoubory, které v názvu obsahují mezeru (proto musí být použity ve specifikaci uvozovky). Standardně budete dotázáni, zda provedený výběr je zadán korektně, a dále u každého jednotlivého souboru, zda má být smazán. Přepínačem /x je možno nutnost potvrzování pro jednotlivé soubory potlačit:

sdel /x c:\*.avi

Ve výše uvedeném příkladě ale stejně musíte potvrdit správnost zadané masky. Pokud se chcete bez veškerého potvrzování obejít, můžete použít radikální řešení v podobě přepínače "/X":

sdel /X c:\*.avi c:\work\*.wbk

Při použití přepínače "/X" program SDEL smaže všechny soubory bez ptaní, a ušetřeny nezůstanou ani soubory s atributy jen ke čtení, skrytý a systémový! Proto přepínače /x a /X zpočátku raději nepoužívejte - alespoň do té doby, než se s programem neskamarádíte. Po zadání "sdel /X c:\" totiž program může bez varování smazat obsah celého disku C:! Přepsání typu "sdel /X c:\*,avi" (čárka místo tečky) mohou být smrtelná. Další podrobnosti o parametrech /x a /X získáte po zadání "sdel /?"

Sdel běží jak pod Windows 95 a Windows 98, tak i v modu MSDOS a v okně Příkazového řádku MSDOS. Jediná podmínka je to, aby soubory SDEL.BAT, F_SDEL.EXE a oba standardní soubory Windows CHOI-CE.COM a DELTREE. EXE byly obsaženy adresáři, který je součástí systémové proměnné Path - tedy např. v adresáři \Windows\Command. CONF.BAT:

Edit jako editor konfigurace - čtvrtek, 10. 8.

(95/98) Dosovský editor EDIT.COM může současně otevřít až 9 souborů, a proto se velmi dobře hodí pro úkol editoru konfigurace. Založte v adresáři \Windows\Command dávkový soubor CONF.BAT s následu

jícím obsahem:

attrib r s h c:\*.sysedit c:\config.sys c:\autoexec.bat c:\msdos.sys %winbootdir%\systém. ini %winbootdir%\win.ini %winbootdir%\control.ini

Systémová proměnná winbootdir je nastavena i pro režim MSDOS, takže uvedený příkaz je možno použít jak ve Windows, tak i v čistém DOSu. Po spuštění programu EDIT se mezi otevřenými okny přepíná pomocí Alt+2, Alt+3, atd.

PRIPOJ.VBS: Rychlé přihlášení k síti - pátek, 11. 8.

(95/98) Náš příklad programu PRIPOJ.VBS (výpis viz přiložený CDROM) ukazuje, jak se můžete pomocí VBSkriptu připojit k síťovým diskům. Tímto způsobem provedené přihlášení jako součást rutiny Autostart je rychlejší než standardní způsob. Nově navrhovaný způsob je kromě toho daleko flexibilnější, protože je možno přepínat mezi různými spojeními - to je možné, pokud se sestaví dva nebo tři alternativní skripty tohoto druhu. Podmínkou pro nasazení VBSkriptu je operační systém Windows 98 nebo instalace doplňku Scripting Host ve Windows 95 (ke stažení na adrese http://msdn.microsoft.com/scripting/default. htm?/

scripting/support/default.htm).

ODPOJ.VBS: Automatizace odhlášení - sobota, 12. 8.

(95/98) Další rozšíření včerejšího VBSkriptu je příklad ODPOJ.VBS (na přiloženém CDROMu). S jeho pomocí se můžete odpojit od řady síťových připojení. To má smysl především v případě, kdy se pomocí následného připojovacího skriptu hodláte připojit k jiným zdrojům.

Příkazový řádek MSDOS a Doskey - neděle, 13. 8.

(95/98) Pokud chcete nastartovat Příkazový řádek MSDOS v praktickém vkládacím režimu Doskey a s jeho předdefinovými makry, není nutné startovat předem Doskey v dávce AUTOEXEC. BAT. Můžete rozšířit zástupce pro volání interpreteru COMMAND.COM o parametry příkazové řádky takto:

command /k doskey /insert /file:c:\windows\mak.lstTextový soubor MAK.LST obsahuje makra utility Doskey v podobě:

=start .=attib r s h *.*

e=edit $*

Jméno makrosouboru (zde mak.lst) můžete ovšem zadat libovolně.

NetWare: Hledání majitele pomocí 4DOS - pondělí, 14. 8.

(95/98) Každý soubor uložený na serveru NetWaru má jeden rozšiřující atribut, který jednoznačně označuje jeho majitele (owner). Pokud chcete provést na serveru úklid a odstranit své vlastní staré soubory, můžete je vyhledat pomocí příkazu NDIR.EXE s parametrem /ow=<jméno>.

Situaci máte ulehčenu, pokud jste majiteli sharewaru 4DOS (s registračním poplatkem 69,95 USD, k dispozici na adrese http://www.jpsoft.com/download.htm nebo na přiloženém CDROMu). S jeho pomocí si můžete sestavit dokonce i interaktivní nástroj, který zobrazí jednotlivé soubory a otáže se, zda je má smazat. Příklad dávkového souboru s uvedenými vlastnostmi NDEL.BTM najdete na přiloženém CDROMu. Některá přizpůsobení budou jistě potřeba: váš novellovský server bude pravděpodobně používat jiné mapování disků (v příkladu je to N:), také přístup k utilitě NDIR.EXE nemusí být samozřejmý: buď bude třeba doplnit proměnnou Path, nebo v dávkovém souboru specifikovat vedle jména i úplnou cestu k Ndir.

Surfování na Webu - ÚTERÝ, 15. 8.

Dnes před 231 lety se v korsickém Ajacciu narodil Napoleon Bonaparte. Bližší informace o rodišti generála, který si svého času podrobil polo

vinu Evropy, najdete na adrese http://www.internetcom. fr/corcega/

de/discov/hist/histchro.htm.

"Userlist" v NetWare: Je můj šéf v práci? - středa, 16. 8.(95/98) Pokud chcete vědět, zda je váš určitý spolupracovník na svém místě, je jeho přihlášení do sítě dosti spolehlivým indikátorem - i když ne zcela stoprocentním. V prostředí NetWaru můžete seznam přihlášených uživatelů vylistovat

userlist /c | find /i "chef"

V uvedeném příkladě představuje text "chef" jméno hledaného spolupracovníka. Pokud chcete uvedený příkaz spustit pomocí dávky (např. ISHERE.BAT), uložte do ní řádek

userlist /c | find /i "%1"

Hledaného uživatele sítě pak prověříte příkazem třeba "ishere chef". V každém případě ovšem potřebujete přístup k netwarovské utilitě USERLIST.EXE, která je zpravidla uložena v adresáři \Sys\Public na vašem novellovském serveru.

OPEN.BAT: Ochrana složek - čtvrtek, 17. 8.

(95/98) Pokud se jako přípona u složky použije ClassID Ovládacích panelů, pod Windows se přístup do těchto složek zamezí. Popis tohoto souboru najdete na CDROMu, a kromě něj i příslušný PIFsoubor.

V registru přidejte pomocí Editoru registru ke klíči Hkey_Classes_Root\Directory\Shell ještě podklíč "Change" a ještě pod něj další klíč "Command". Tomu přiřaďte jako výchozí hodnotu "open.bat %1". Po této proceduře se objeví v lokálním menu každé složky další položka "Change". Protože každá složka, která má jako příponu hodnotu CLSID pro Ovládací panely, neplatí nadále jako složka, chybí u ní v kontextovém menu položka "Change". Vložte proto pod CLSID Ovládacích panelů v klíči "Directory" stejnou hierarchii klíčů \Shell\Change\Command, jak bylo provedeno ve výše uvedeném postupu.

Status zvolené složky můžete nadále měnit pomocí položky "Change" kontextového menu. Požadavek na uvedení hesla v PIFokně brání tomu, aby změnu statutu pomocí kontextového menu mohl provádět každý.

Upozorňujeme, že soubory WINSET.EXE (na instalačním CDROMu Windows 95 je v adresáři \Admin\Apptools\Envvars, u Windows 98 v adresáři \Tools\Reskit\Scrpting) a dále OPEN.BAT a OPEN.PIF se musí nacházet v adresáři, uvedeném v proměnné Path, nebo musí být při jejich volání specifikována úplná cesta.

ASCII.EXE: ASCII kódy snadno a rychle - pátek, 18. 8.

(95/98) Pomocí programu ASCII.EXE (na přiloženém CDROMu) získáte snadno a rychle přehled o ASCII kódech jednotlivých znaků. Pokud spustíte v okně Příkazového řádku MSDOS program ASCII.EXE, můžete si buď prohlédnout celou ASCII tabulku, nebo vyhledat určitý ASCII kód. Pomocí klávesy Alt následované číselným ASCIIkódem, zadaným na numerické klávesnici, můžete nezávisle na aktuálním ovladači klávesnice zadat určitý ASCII znak.

WaitFor.EXE: Vzdálené ukončení Windows - sobota, 19. 8.

(98) S využitím utility WaitFor (viz tip z 31. 7.), která je součástí Resource Kitu, můžete svůj počítač vypnout z jiného síťového počítače. Stačí k tomu jen dvouřádkový dávkový soubor (pojmenovaný např. DOWN):

waitfor gohomerundll32.exe user,ExitWindows

Pokud se tento dávkový soubor spustí, čeká na signál "gohome" - ten můžete odeslat z libovolného jiného síťového počítače příkazem "waitfor s gohome". Po této akci pokračuje v přerušené dávce - v našem příkladě tedy ukončením Windows.

Surfování na Webu - ÚTERÝ, 20. 8.

Dnes před 16 lety vyšla na Univerzitě Jižní Karolíny disertace Freda Cohena na téma Počítačové viry: teorie a experimenty. Univerzita rozpoznala v Cohenově práci velké nebezpečí - jeho experimentální virus byl schopen v krátké době zamořit celé univerzitní výpočetní centrum. Více se o Cohenovi můžete dozvědět na adrese http://www. freenet.victoria.bc.ca/techrev/cohen.html.

Dávkové soubory a úplná cesta k souborům - pondělí, 21. 8.

(95/98) Pokud uvádíte v dávkových souborech úplné cesty k volaným programům (např. c:\windows\command\find místo pouhého find), je provedení dávky prokazatelně mnohem rychlejší než v případě, kdy cesty nejsou uvedeny. Zisk na rychlosti závisí hlavně na tom, na kterém místě proměnné Path je uvedena cesta ke spouštěnému programu. Příkazový interpreter totiž prohledává proměnnou Path postupně, tak jak je tato proměnná specifikována v souboru AUTOEXEC.BAT. Pokud je proměnná Path dlouhá a pokud spouštěné programy leží ve složce, která je uvedena na jejím konci, znamená to již několik procent zpomalení.

Na druhou stranu je obecně lepším řešením neuvádět uvnitř dávkového souboru úplné cesty k souborům. Jednak je sestavení dávky, která volá program FIND.EXE bez uvedení cesty c:\Windows\Command, jednodušší, jednak běží bez nutných úprav i na počítači, kde jsou Windows instalována v jinak pojmenovaném adresáři, např. \Win95 nebo \98.

Nejlepší řešení je ovšem použít všeobecně platné systémové proměnné. Pokud např. uvedete místoc:\windows\command\find

volání v podobě%winbootdir%\command\find,

pracuje na druhém místě uvedený příkaz na všech běžných instalacích Windows a běží stejně rychle, jako by byla uvedena konkrétní cesta k volanému programu.

Proměnné (1): WinBootDir a WinDir - ÚTERÝ, 22. 8.

(95/98) Na počítačích s Windows jsou systémové proměnné WinDir a WinBootDir shodné - s výjimkou případu, kdy je disk kompletně komprimován pomocí DriveSpace. Na nekomprimovaných discích je obecně výhodnější používat v dávkových souborech odkazy %WinBootDir%. %WinDir% je totiž k dispozici až po startu Windows, protože je nastavena startovacím programem Windows WIN.COM. Obsahově shodnou hodnotu %WinBootDir% je možno používat i v režimu MSDOS.

Proměnné (2): Uživatelem definované proměnné - středa, 23. 8.(95/98) Pokud často měníte aktuální adresář, tedy adresář, v němž se má určitý proces odehrát, vyplatí se používat vlastní systémové proměnné. Proměnnou "actual" můžete definovat v dávce AUTOEXEC.BAT následovně:

set actual=<adresář>

Místo textu <adresář> můžete samozřejmě uvést jak lokální adresář (např. c:\work), tak i adresář na síťovém disku (např. \\RX\Projekt). Takto definovaná proměnná je k dispozici ve všech dávkových souborech, ale je možné ji určitým způsobem využít i v grafickém uživatelském prostředí: Vytvořte dávku ACTUAL.BAT a uložte do ní řádek

start %actual%

K této dávce nyní vytvořte zástupce a umístěte jej třeba do nabídky Start. Po spuštění uvedené dávky se změní aktuální složka na tu, která byla pod jménem "actual" definována v souboru AUTOEXEC.BAT.

HIMEM: Chybějící paměť ve Windows 95 SR1 - Čtvrtek, 24. 8.

(95SR1) Pokud jste instalovali SR1 verzi systému Windows 95, zjistíte, že máte k dispozici méně konvenční paměti, než je běžné ve Windows 95 či 98. Příčinou je chyba v souboru IO.SYS, v jejímž důsledku se manažer paměti MIMEM.SYS neumístí do oblasti vyšší paměti. Uvedené "zmizení" 40 KB paměti můžete opravit následujícím způsobem: Odstraňte atributy souboru IO.SYS pomocí příkazu "attrib", abyste mohli chybu odstranit pomocí programu DEBUG.EXE (pro jistotu se vytvoří nejprve záložní kopie):

copy c:\io.sysdebug c:\io.syse 52F6 58wq

Po restartu počítače nyní HIMEM obsadí pouze okolo 1 KB konvenční paměti; přesvědčit se o tom můžete zadáním příkazu "mem /m".

Komentáře pomáhají udržet přehled - pátek, 25. 8.

(95/98/NT) Komentáře v konfiguračních souborech a v registru vám umožní udržet si přehled o tom, proč jste určitou změnu dělali a jak pracuje.

V registru můžete jednoduše zadat u příslušného klíče sled znaků "REM <xyz>", a pak na tento text poklepejte a komentář vepište do nabídnuté řádky.

INFsoubory, CONFIG.SYS a MSDOS.SYS interpretují standardně jako komentáře ty řádky, které začínají středníkem. U BATsouborů je tomu bohužel jinak, zde komentář musí začínat textem "rem" nebo dvěma dvojtečkami "::".

REGsoubory a import pomocí Editoru registru - sobota, 26. 8.

(95/98/NT) Při importu registračních informací není Editor registru příliš vybíravý - tyto informace mohou být uloženy pod libovolným jménem. Editor registru je ochoten importovat i soubory pod jmény třeba TEXT. DOC nebo AWS.DLL - pouze interní formát s hlavičkou "REGEDIT4" a názvy klíčů musí souhlasit.

Univerzální ikona pro obsluhu modemu - Neděle, 27. 8.

(NT) Ve Windows NT existuje jednoduchý způsob, jak jedním dávkovým souborem spustit i ukončit telefonické připojení k síti pomocí modemu:

rasdial|find "No connection" > NULif errorlevel 1 goto Label1rasphone d <provider>goto End:Label1rasphone h <provider>:End

Pokud spojení existuje, je rozpojeno, v opačném případě dojde ke spojení s providerem.

Surfování na Webu - pondělí, 28. 8.

Dnes takřka přesně před čtvrt tisíciletím se narodil ve Frankfurtu nad Mohanem nejznámější německý básník. Johann Wolfgang Goethe se zapsal každému do povědomí minimálně jako povinnou školní látkou svým Faustem. Bohatý zdroj informací představuje http://www.weimarklassik. de/gsa/pg00.html

Změny v registru (1): Automatizace procesu - úterý, 29. 8.

(95/98/NT) Také pomocí dávkových souborů máte možnost zjistit aktuální stav libovolného záznamu v registrační databázi a také zvolené nastavení importovat. Dávkové soubory mají oproti INFskriptům a VB skriptům tu výhodu, že pracují i v režimu MSDOS. Jako příklad uvádíme dávku RUNSERVICE.BAT (na přiloženém CDROMu), která do klíče RunServices přidá heslem chráněný spořič obrazovky Bezier, nebo - pokud tam již je - odstraní ho. Význam takové opatření může být třeba ten, že vy sami chcete mít přístup do počítače bez nutnosti zadat heslo, pokud však jedete na dovolenou, chcete umožnit přístup jen těm kolegům, kteří heslo znají: před odchodem tedy spustíte dávku RUNSERVICE. BAT, a když se vrátíte, spustíte ji znova a ochrana heslem se odstraní.

Změny v registru (2): PCWREG.EXE - středa, 30. 8.

(95/98) Pokud neuvažujeme Editor registru, utility pro správu registru, jako Tweak UI nebo Poledit, umožnují jen přístup k určitým tematickým skupinám klíčů. Zde upozorňujeme ještě jednou na naši volně konfigurovatelnou utilitu PCWREG.EXE (viz též tip z 30. 4.).


Září 2000

Téma měsíce: S Windows do sítě

Sledování sítě: Kdo mi to sahá na počítač? - pátek, 1. 9.

(95/98/NT) Pokud máte svůj počítač připojen k síti, zpřístupnili jste pravděpodobně ostatním uživatelům i některé své zdroje. V určitých případech je užitečné vědět, kdo vlastně k vašim sdíleným souborům přistupuje. Pod Windows 95/98 to můžete zjistit pomocí utility Sledování sítě (přístupná pomocí příkazů Start, Příslušenství, Systémové nástroje; rovnou ji lze spustit i z příkazové řádky "netwatch.exe").

Ve Windows NT musíte otevřít Ovládací panely a poklepat na ikonu Server. Zde uvidíte přehled všech přístupů k vašemu počítači, a vyžádat si můžete i detailní přehled právě otevřených souborů.

Obsazená linka a automatické opakování vytáčení - sobota, 2. 9.(95/98/NT) Při obsazené lince budete zřejmě chtít automaticky zopakovat volání. Toto nastavení je však u telefonického připojení sítě poněkud skryto. Klepněte na ikonu Tento počítač a pak na Telefonické připojení sítě. Zde zvolte v menu Připojení položku Nastavení. Ve Windows NT klikněte na telefonické připojení sítě, a pak na Další. Nastavení pro opakování vytáčení je ve skupině uživatelských nastavení. Na rozdíl od Windows 95/98 mohou Windows NT opakovat vytáčení i v případě, kdy sice nebylo obsazeno, ale z nějakých příčin nedošlo k řádnému spojení.

Jméno sítě jako příkaz - neděle, 3. 9.

(95/98/NT) V lokální síti můžete přistoupit k cizímu souboru i tehdy, když předem nepřidělíte písmeno síťovému disku, na kterém je požadovaný soubor uložen. Tento síťový zdroj můžete zpřístupnit, aniž byste použili příkaz "Připojit síťovou jednotku", pokud jeho jméno zadáte v dialogu Start, Spustit nebo pro něj vytvoříte zástupce. Malý příklad:

\\fsa\sys\public\userlist

Tento příkaz nastartuje program Userlist.exe, který se nachází ve složce "Public" síťového prostředku "sys" na počítači "FSA". Také registrované soubory je možno otevřít rovnou tímto způsobem, např. "\\CVD\

plan\work.xls".

Automatické připojení k Internetu díky díky RUNDLL- pondělí, 4. 9.

(95/98/NT) Programy jako MSIE nebo Outlook mohou automaticky spustit připojení k Internetu, pokud odtamtud potřebují získat data. Některé jiné programy (především 16bitové) však tuto schopnost nemají. V takovém případě je možno sestavit dávkový soubor, který před spuštěním programu nejprve provede připojení. Pro Windows 95/98 platí vzor:

@echo offrundll32 rnaui.dll,RnaDial <provider><spouštěný_program>Pod Windows NT vypadá dávkový soubor obdobně:

@echo offrasphone d <provider><spouštěný_program>Místo textu <spouštěný_program> uvedete samozřejmě jméno internetovského programu, který chcete spustit (včetně cesty).

Konec krize identity - úterý, 5. 9.

(95/98) Abyste v prostředí Windows 95/98 zjistili, jak se jmenuje váš počítač, připojený do sítě TCP/IP (Internet nebo intranet), a jakou používá IPadresu, spusťte jednoduše program WINIPCFG.EXE. Ten vám kromě uvedených detailů ukáže ještě název nameserveru, DHCP serveru a server WINS. Pokud vedle telefonního adaptéru máte ještě síťovou kartu, můžete zjistit údaje o obou zařízeních.

Informace o lokální síti můžete také získat příkazem "net config", spuštěným v okně příkazového řádku MSDOS. Získáte dobrý přehled o přihlášeném uživateli, jménu počítače, jméno serveru, k němuž je počítač připojen, apod.

PING.EXE: Já jsem zde... a co vy? - středa, 6. 9.

(95/98/NT) Představte si, že jste v Internet Exploreru zadali WWWadresu "http://www.firma_xy.cz", a nedostali jste žádnou odpověď. Pro tento případ je ve Windows k dispozici jeden malý nástroj: PING.EXE. Ten nedělá nic dalšího, než že odešle zkušební data k druhému počítači, a ten odpoví tím, že pošle svou IPadresu. Ping tedy může být prvním krokem k zjištění, o jakou chybu v síti se jedná, když vám WWWserver v prohlížeči nedává očekávanou odezvu. Otevřete příkazový řádek MSDOS a zadejte

ping www.firma_xy.cz

Pokud Ping vrátí jako odpověď "Unknown host www.firma_xy. cz", pak s největší pravděpodobností adresa neexistuje nebo jste se přepsali. Pokud jako odpověď opakovaně dostáváte "Request timed out", znamená to, že adresa je sice správná, ale počítač neodpovídá včas - třeba z důvodů přetížení sítě. Pokud Ping vrací správnou odpověď, je počítač sice aktivní, ale nemůže váš WWWdotaz zodpovědět - třeba proto, že na něm právě neběží webserver. Pomocí utility Ping můžete rovněž prověřit, zda jsou počítače zapojené v síti peertopeer vzájemně přístupné.

TRACERT.EXE: Hledání chyb pokračuje - čtvrtek, 7. 9.

(95/98/NT) Možná že se vám stalo právě včera, že jste pomocí programu Ping neúspěšně testovali počítač, na který jste se nemohli připojit. A přitom vám bylo jasné, že cílový počítač existuje a že určitě musel pracovat - třeba proto, že váš kolega se na něj připojil. A tak je asi čas stěžovat si svému internetovskému providerovi. Protože ale tušíte, že ten by se vymluvil na chybu v konfiguraci vašeho počítače, otevřete nejprve okono příkazového řádku MSDOS a zadáte příkaz

tracert www.firma_xy.cz

Tento příkaz projde po síti celou cestu a ukáže vám, v kterém místě byla přerušena. Pokud by váš provider chtěl vinu svést na vás, mohli byste ho přetrumfnout a ukázat mu, kde byl přenos dat přerušen.

Surfování na Webu - pátek, 8. 9.

Obchodní rejstřík, který vystavuje Ministerstvo spravedlnosti ČR na adrese http://www.justice.cz, se vám může někdy hodit...

Příkazy net v režimu MSDO - Ssobota, 9. 9.

(95/98) Pokud chcete přistupovat k síti i v režimu MSDOS po Windows 95/98, nemusíte nic zvlášť konfigurovat. Příkaz "net" windowsovské sítě je přístupný i okně příkazového řádku a může využívat síťová zařízení nastavená ve Windows. Tak např. příkazem

net start nwredir

nastartujete Novell Redirector, pomocí něhož můžete získat přístup k netwarovskému serveru. Příkazem

net start workstation

nastartujete síť Windows. Tímto způsobem můžete také z modu MS-DOS přistupovat i k síťovým zdrojům, umístěným na jiných počítačích (viz tip ze 14. 9.), nebo si s jiným účastníkem sítě zahrát hru.

IP: Jména a adresy - neděle, 10. 9.

(95/98/NT) Každému počítači v síti Internet je přiděleno jednoznačné číselné označení. Skládá se ze čtyř skupin čísel, oddělených tečkami. Aby používání Internetu bylo uživatelsky přívětivější, používá se pro počítače slovní označení, jako např. "www.pcworld.cz". Číselnou IPadresu získáte např. pomocí utility Ping (viz tip z 6. 9.). Ve Windows NT existuje pro tento úkol speciální nástroj Nslookup. Např. příkazem

nslookup www.idg.cz

získáte IPadresu českého WWWserveru IDG. Uvedené vyhledání jména probíhá v pozadí díky DNSserverům (DNS = domain nameserver) neboli zkráceně nameserverům. DNSservery dávají k dispozici provideři internetových služeb.

Databáze hostů: Jmenný seznam pro internetové počítače - pondělí, 11. 9.(95/98/NT) Pro převod mezi jmény a IPadresami počítačů se nemusíte spoléhat pouze na nameservery Internetu. Můžete si zřídit vlastní seznam IPadres - třeba v případě, když provozujete vlastní malou TCP/IP síť. Tento seznam, který budete muset zřídit jako textový soubor ručně, se pod jménem "Hosts" uloží do složky Windows. Každý řádek tohoto souboru bude představovat jeden počítač: nejprve bude uvedena IPadresa, pak za dvojtečkou jméno, např.:

192.168.1.1.: pc2.mojesit.cz

Tímto způsobem můžete přiřadit pojmenování i pro počítače své soukromé lokální sítě - ovšem za předpokladu, že použijete jména, která nejsou známa žádnému DNSserveru na Internetu.

Surfování na Webu - úterý, 12. 9.

Tenisoví fanoušci si dnes určitě přijdou na své. Vše o tomto nejtvrdším grandslamovém turnaji najdete na adrese http://www.usopen.org.

Skrytí sdílených složek - středa, 13. 9.

(95/98/NT) Představte si, že chcete poskytnout ke sdílení složku, ale jen pro určité své kolegy. Jedna z možností je takovou složku skrýt: stačí rozšířit její jméno o znak "$" (dolar) - tedy místo názvu DATA bude DATA$. Takto skrytá složka se při prohledávání vašeho počítače neobjeví. Kdo ale zná její přesné jméno, může na položce Okolní počítače v Průzkumníku vyvolat lokální menu a pomocí příkazu Připojit síťovou jednotku se k vašemu adresáři připojit.

Parametry příkazu "net" - čtvrtek, 14. 9.

(95/98/NT) Ikona Okolní počítače na Ploše je sice užitečné zařízení, ale pracuje dosti pomalu. Rychleji to jde pomocí příkazové řádky MS-DOS. Příkazem

net view

získáte přehled všech počítačů ve vaší pracovní skupině. Pokud příkaz rozšíříte:

net view \\<jméno_počítače>

ukáže vám sdílené zdroje tohoto počítače. Připojení určitého síťového disku dosáhnete příkazem

net use <disk>: \\<jméno_počítače>\<prostředek>

Rychlejší přenos v Internetu - pátek, 15. 9.

(95/98) Windows nastavují své přenosové parametry tak, jak to nejlépe vyhovuje lokální síti. Avšak na Internetu je vše trochu jinak. Rozhodující parametr se jmenuje MTU (Maximum Transmission Unit) a označuje maximální velikost datového paketu. V lokálních sítích bývá MTU okolo 1 500 bytů, naproti tomu Internet pracuje s velikostí 576 bytů. Vzhledem k tomu se stává, že datové pakety se musí posílat opakovaně nebo musí být děleny, aby se srovnaly rozdíly ve velikostech.

Hodnotu MTU můžete ve Windows 98 měnit přímo v nastaveních sítě. Zvolte vlastnosti telefonního adaptéru a na záložce Rozšířené nastavte velikost IPpaketu na hodnotu "malá".

Ve Windows 95 je potřeba provést změnu v registrační databázi. Otevřete pod klíčem Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\Class\NetTrans odpovídají podklíč, jenž obsahuje "DirverDesc" s hodnotou "TCP/IP" (umístění se může systém od systému měnit). Zde změňte údaj MaxMTU na "576"; pokud taková položka neexistuje, přidejte ji.

Přímé propojení, které čeká - neděle, 17. 9.

(95) Pokud jste konfigurovali dva počítače pro přímé propojení, můžete si proceduru propojení zjednodušit. Na hostitelském počítači nastartujte program DIRECTCC. EXE s libovolným parametrem, třeba "/a". Program pak čeká do té doby, než se hostující počítač přihlásí. Bez parametru obdržíte po krátké době čekání varovné hlášení hostitelského počítače, které musíte odkliknout.

Norma RFC1918: IPadresy, které neruší - pondělí, 18. 9.

(95/98/NT) Pokud provozujete doma nebo v práci lokální síť s podporou TCP/IP, musíte být opatrní na přidělování IPadres počítačům; tyto adresy totiž nesmí kolidovat s IPadresami Internetu.

Pravidla pro používání IPadres v privátních sítích řeší norma RFC1918. Můžete použít čísla z uvedených rozsahů:

10.0.0.0 - 10.255.255.255172.16.0.0 - 172.31.255.255

192.168.0.0 - 192.168.255.255

Tyto adresy se nesměrují ven, takže i při připojení sítě na Internet nejsou počítače s uvedenými čísly z Internetu přístupné. Přesné znění normy FRFC1918 najdete na adrese http://info.internet.isi.edu/innotes/rfc/files/rfc1918. txt.

Rušení síťových připojení - úterý, 19. 9.

(95/98/NT) Udělat v neděli pořádný úklid není vůbec od věci. Nashromáždily se vám také ve složce Tento počítač tucty připojení k síťovým diskům, které již nepotřebujete? Pryč s nimi! Všechny zrušíte jednou ranou příkazem

net use * /d

Pak ještě zrušte pod Hkey_Current_User\Network klíč Persistent, který obsahuje seznam stálých propojení. Nyní máte dost místa začít s připojováním diskových jednotek znova od začátku.

Skript, který vám obnovuje síťová připojení - středa, 20. 9.

(95/98/NT) Pokud jste provedli včerejší tip, může se vám stát, že hned následujícího dne máte polovinu smazaných připojení k síťovým zdrojů zpátky. Příčinou bude pravděpodobně to, že jste připojeni k serveru Novell, který vrací síťová připojení během procedury přihlášení do sítě. Abyste tuto činnost potlačili, klikněte pravým tlačítkem myši na Okolní počítače, vyberte Vlastnosti a ze seznamu vyberte položku "klient sítě NetWare" a klikněte na tlačítko Vlastnosti. Na záložce Obecné nyní zrušte zatržení u volby Zpracovat přihlašovací předpis.

Požadovaná připojení síťových disků a tiskáren musíte ovšem pak zřídit ručně.

Surfování na Webu - čtvrtek, 21. 9.

Patrně dosud nepřekonaným mistrem hororového románu je Stephen King. Autor románu "To" a mnoha jiných se dnes dožívá 53 let. Jeho fanoušci si mohou více přečíst na adrese http://www.stephenkinglibrary.com.

Surfování na Webu - pátek, 22. 9.

Právě před 11 lety poprvé udeřil virus 4096 - virus, který jako první použil tzv. stealthtechniku, umožňující se skrýt před operačním systémem. Tento den se zastavily počítače a na jejich obrazovkách se objevil text "Frodo Lives". Podle tohoto textu (autor zřejmě pocházel z okruhu Tolkienových fandů) dostal uvedený škůdce také název "Frodovirus". Řadu zajímavých informací o počítačových virech můžete najít na adrese http://www.dds.nl/~ic/virus/indexde. htm.

Neuložení síťového hesla: Důsledek chyby v instalaci - sobota, 23. 9.(95/98) Také se vám stává, že musíte při každém přihlášení do Internetu znova zadávat heslo? V přihlašovacím dialogu je sice volba "Uložit heslo", ale je neaktivní a nejde ji zaškrtnout. Kde je chyba?

Pravděpodobně instalace neproběhla do konce. Telefonní připojení sítě totiž musíte instalovat a stejně jako "pořádnou" síť nakonfigurovat pomocí ikony Síť v Ovládacích panelech. Telefonní adaptér má přitom funkci síťové karty. Klikněte tedy na položku Telefonní adaptér, pak na Přidat, Protokol a vyberte "TCP/IP". Pak znovu pomocí Přidat, Klient přidejte "klient sítě Microsoft". Při restartu počítače se musíte přihlásit po jménem a heslem, a od tohoto okamžiku Windows hesla ukládají.

Přihlášení do Windows bez hesla - neděle, 24. 9.

(95/98) Možná že vás začalo rozčilovat, že se po včerejším tipu musíte do Windows přihlašovat pomocí hesla. A to i v případě, že jste jediným uživatelem svého počítače. Jak můžete toto přihlašování odstranit? Otevřete Ovládací panely, klikněte na Hesla, Změnit heslo do Windows. Nyní nezadávejte do pole Nové heslo žádný údaj, a potvrďte OK. Tento postup ovšem nefunguje v případě, kdy jste pomocí síťové karty připojeni do lokální sítě. V takovém případě je vždy přihlášení do sítě nutné

Síťová tiskárna bez zbytečného vysunutí stránky- Pondělí, 25. 9.

(95/98/NT) Pokud tisknete své dokumenty na síťové tiskárně v síti NetWare, tiskárna na konci vysune ještě jednu prázdnou stránku. Chcete-li tomu zabránit, zvolte vlastnosti tiskárny a na záložce Nastavení zrušte zatržení u volby "vysunutí stránky na konci tisku". Pokud pracujete s 32bitovým klientem NetWare, jděte na záložku Nastavení tiskárny a deaktivujte volbu "vysunutí formuláře".

Telefonické připojení sítě a zapomenutá hesla - úterý, 26. 9.

(95/98) Windows 95 trpí zapomnětlivostí, která se projevuje po pádu systému. Tak se může např. stát, že zmizí jednoduše heslo pro telefonické připojení sítě. Můžete pak donekonečna zaškrtávat volbu "uložit heslo" - Windows budou stále zapomínat. Příčinou je poškozený PWLsoubor. Najděte soubor, který má jméno shodné s vaším jménem pro přihlášení do sítě a příponu PWL, a smažte jej. Ale pozor: všechna vaše síťová hesla budou ztracena a budete je muset znova definovat.

Po restartu by měl být problém vyřešen. Pokud problémy přetrvávají, smažte ještě soubor RNA.PWL. Soubor s hesly bude znovu vytvořen, když opět zadáte síťové heslo.

Dvojí jména v lokální síti - středa, 27. 9.

(NT) Za běžných okolností může jeden počítač vystupovat jen pod jedním jménem. V systému Windows NT můžete ale navíc definovat libovolný počet aliasů. Vložte do registrační databáze pod Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\LanmanServer\Parametrers novou položku "OptionalNames". Jako její hodnotu zadejte ostatní jména, pod kterými chcete v síti vystupovat.

Pokud pro hodnotu OptionalNames použijete typ REG_MULTI_SZ, můžete specifikovat libovolný počet aliasů tak, že každý uvedete na samostatném řádku. Pro zadání použijte Editor registru REGEDT32.EXE, dodávaný společně s Windows NT.

Omezení ve využívání sítě - čtvrtek, 28. 9.

(95/98/NT) Často je potřebné omezit přístup k síti. Ve Windows 95/98 nejprve otevřte Editor systémové politiky (POLEDIT.EXE). Pak v menu Soubor otevřete registr a poklepejte na ikonu Místní uživatel. Pod položkou Shell najdete bod Omezení přístupu. Zde je možno vypnout položku Celá síť nebo jen jednotlivé pracovní skupiny.

Ve Windows NT je možno stejného efektu dosáhnout změnou v registru. Otevřete Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Jestliže nyní vložíte nový klíč "NoNetHood" typu REG_DWORD s hodnotu "1", bude odstraněna ikona sítě. Omezení v přístupu k síti lze realizovat v klíči Hkey_Current_User\

 Software\Microsoft\Windows\

CurrentVersion\Policies\ Network. Zadáním klíčů "NoEntireNetwork" a "NoWorkgroupContents" o typu REG_SZ a hodnotě "1" potlačíte zobrazení ikony "Celá síť" a obsahu pracovních skupin.

Všechna tato omezení se ale projeví pouze v Průzkumníku. V okně příkazového řádku MSDOS vždy zůstává přístup k celé síti.

Správce uživatelů: Kontrola akcí - pátek, 29. 9.

(NT) I když věříte, že jste svůj počítač s Windows NT nakonfigurovali tak, že je bezpečný před útoky hackerů, doporučujeme vám, abyste to čas od času prověřili. Pod systémem NT můžete totiž nechat všechny přístupy k systému protokolovat, a zjistit tak, kdo byl na vašem počítačem během vaší nepřítomnosti aktivní a jaké přístupy byly realizovány ze sítě.

Otevřete proto Správce uživatelů, v menu Politika klikněte na položku Sledování. Zde zvolte ty události, které považujete za důležité, aby se protokolovaly. Zvolené události můžete kdykoli prohlédnout tak, že kliknete na příkaz Protokol, Bezpečnost.


Říjen 2000

Téma měsíce: Promyšlené surfování

Spoustu tipů na to, jak efektivně surfovat po Internetu, najdete v našem pravidelném seriálu Internet guru. Všechny tipy vám určitě vydrží přinejmenším na celý říjen.


Listopad 2000

Téma měsíce: Méně starostí s WindowsKompatibilní režim správy souborů - středa, 1. 11.

(95/98) Možná se vám zdá váš systém značně pomalý. Možná, že ve vás začalo klíčit podezření, že Windows pracují s disky a disketami v tzv. kompatibilním režimu, tedy s 16bitovými ovladači. Jednoduše to zjistíte tak, že kliknete pravým tlačítkem na ikonu Tento počítač a zvolíte Vlastnosti. Použitý způsob práce s disky a soubory je uveden na záložce Výkon.

Příčin, proč PC pracuje v 16bitovém kompatibilním režimu, může být několik: v nejjednodušším případě program, spouštěný v AUTOEXEC.BAT a zamezující natažení 32bitových ovladačů. Další příčinou ale může být virus, chybný ovladač IDE, konflikt IDEovladače s jinými zařízeními nebo odpojený IDEovladač. Také v případě, že jste v souboru CONFIG.SYS zřídili RAMdisk, jemuž pak bylo v dávce AUTOEXEC.BAT přiřazeno určité písmenné označení, přepínají Windows do kompatibilního režimu. Pro řešení problému je potřeba postupně projít všechny uvedené zdroje možných problémů a příčinu odstranit.

Surfování na Webu - čtvrtek, 2. 11.

Dnes přesně před 12 lety se objevil "internetový červ" - ve své době nejničivější virus. Student Robert Morris chtěl původně jen objevit slabé místo v UNIXu, ale způsobil výpadek více než 6 200 počítačů zapojených do sítě Internet. Další informace o počítačových virech najdete na adrese http://www.percomp.de/cgibin/info. cgi.

Kolize síťového a internetového hesla - pátek, 3. 11.

(95/98) Pokud jste instalovali klienta sítě Microsoft a současně telefonické připojení sítě, pokoušejí se Windows použít vaše heslo pro lokální síť i při připojování do Internetu. Protože obě hesla mohou být identická jen zcela výjimečně, přihlášení do Internetu se tak zbytečně zdrží.

Pomoc: Vyvolejte pomocí pravého tlačítka myši nastavení telefonického připojení sítě a na záložce Typy serverů zrušte volbu pro přihlášení k síti. Při vytvoření nového připojení musíte uvedený postup zopakovat, protože Windows vždy použijí implicitní volbu.

TCP/IP pro Internet stačí - sobota, 4. 11.

(95/98) V Internetu se jako přenosový protokol používá TCP/IP. Windows však současně vytvořením telefonního připojení začnou používat všechny vytvořené protokoly (NetBEUI, IPX) společně s telefonním adaptérem. To jednak snižuje výkon, jednak může být zdrojem bezpečnostních rizik. Proto v nastavení telefonního adaptéru zrušte používání všech serverových typů vyjma TCP/IP.

Změna systému FAT u Windows 95 SR1 - neděle, 5. 11.

(95 SR1) I když Windows 95 od verze SR1 mohou používat souborový systém FAT32, chybí program, který by umožnil přechod od FAT16 k FAT32. Pokud systém FAT32 nebyl instalován již prodejcem počítače, nezbývá, než zformátovat znova celý disk. Pomoci může také program Partition Magic 4.0 (Powerquest, 149 DEM, na http://www.powerquest. com).

EXTRACT: Hledání v CABsouborech - Pondělí, 6. 11.

(95/98) Všechny soubory, nutné k instalaci Windows, se na instalačním CDROMu nacházejí v komprimovaném stavu v tzv. kabinetech (CABsouborech). Microsoft nedává k dispozici informace, co je obsahem jednotlivých CABsouborů. Vychází se totiž zjevně z toho, že CAB-soubory mají svou funkci jen jako součást instalačního procesu. Program CABVIEW, který je součástí Windows 98 nebo sady utilit Powertoys (na přiloženém CDROMu), není schopen vyhledat určitý soubor ve skupině kabinetů a extrahovat ho. Můžete však v prostředí příkazové řádky MSDOSu vypsat pomocí programu CABVIEW obsah všech přítomných CABsouborů. Stačí k tomu řádek

for %i in (d:\win95\*.cab] do extract /d %i >> c:\index. txt

Pomocí sestaveného souboru s obsahem všech CABsouborů není pak problém vyhledat, kde se daný soubor nalézá. Extrahovat jej pak můžete pomocí programu Extract, nebo pohodlněji CabView. Pokud chcete vytvořit obsah CABsouborů z instalačního CDROMu Windows 98, musíte ve výše uvedeném příkazu označení složky win95 zaměnit za win98.

Animace při kopírování - úterý, 7. 11.

(95/98/NT) Pokud kopírujete nebo přesunujete soubory, Windows se vás snaží oslnit skutečně zbytečnými animacemi. Na pomalejším počítači se letící lístky mohou projevit jako znatelné zdržení. Při rozsáhlejších kopírováních se jako lepší řešení může ukázat příkaz Xcopy, provedený v okně příkazového řádku MSDOS. Ve Windows NT můžete použít i starší verzi souborového manažeru (WINFILE. EXE), který bohužel pod Windows 95/98 nepodporuje dlouhá jména souborů.

Práce k uzoufání: Změny nastavení sítě - středa, 8. 11.

(95/98) Je úplně jedno, co chcete v nastavení sítě změnit. I přidání pouhého jména počítače způsobí, že Windows požadují vložení instalačního CDROMu a instalují znova již existující ovladače. Přitom ovšem můžete ovšem ponechat jejich stávající instalace. Pokud tedy bude systém požadovat instalační CDROM, klikněte jednoduše na OK. Windows nyní zobrazí chybové hlášení s oznámením, že nemohou najít soubor. Tento dialog obsahuje tlačítko Detaily - když jej stisknete, získáte informaci o zdrojovém a cílovém souboru. Protože cílový soubor je již instalován, jednoduše dialog zavřete a jako zdrojový adresář zadejte adresář cílový (obvykle C:\Windows\System). Tak se můžete obejít bez instalačního CDROMu.

Okno příkazového řádku nereaguje na klikání myší - čtvrtek, 9. 11.

(NT) Ve Windows NT se může stát, že okno s příkazovým řádkem nereaguje na kliknutí myši. Okno pak nemůžete ani přesunout, ani nemůžete vyvolat menu a měnit nastavení nebo kopírovat obsah.

Tento problém je často způsoben tím, že jiný program je nastaven tak, aby se zobrazoval vždy nahoře (nad jinými okny). U některých sharewarových programů, třeba u utilit sledujících systém, nebo u hodin, to bývá nastaveno implicitně. Zkuste tedy vyhledat, zda za takovou situaci není zodpovědný některý z jiných programů. U něj vlastnost "vždy nahoře" vypněte. Pak můžete pracovat s oknem příkazového řádku běžným způsobem.

Surfování na Webu - pátek, 10. 11.

Dnešního dne se narodili Friedrich Schiller (před 215 lety) a Martin Luther (před 517 lety). Více informací o Martinu Lutherovi najdete na adrese http://www.luther. de.

Přechodné soubory mohou změnit pevný disk ve smetiště - sobota, 11. 11.(95/98/NT) I když Windows běží bez problémů a nepadají, postupem času se na pevném disku nashromáždí řada přechodných souborů jako datové smetí. To byste chtěli odstranit - ale opravdu jen nepotřebné soubory. Abyste nepřestřelili, měli byste při úklidu zachovávat určitá pravidla:

Z kořenového adresáře disku, z něhož se startují Windows, a dále ze složky Windows můžete bez rozmýšlení smazat všechny soubory s příponami LOG, BAK, 000, 001, 002, ..., a dále soubory MSCREATE.DIR bez ohledu na umístění. Složky pojmenované ~MSSETUP.T jsou využívány instalačními programy. Po úspěšné instalaci mohou být smazány.

Určitá opatrnost je namístě u složky \Windows\Temp (pod Windows NT je to \Temp). Zde smažte jen ty soubory, které jsou starší, než je poslední start Windows. Soubory, které byly vytvořeny během současného sezení, mohou ještě některé programy potřebovat.

Obtíže s automatickým rozpoznáváním hardwaru- neděle, 12. 11.

(95/98) Vyměníte-li ve svém PC základní desku nebo nainstalujete nové ovladače pro IDEkontrolér, můžete si užít obtíží s technologií plugandplay. Windows totiž rozpoznají novou hardwarovou komponentu, instalují ovladače a restartují. Pak se rozpozná další komponenta, instaluje další ovladač, následuje další restart. Pak se zase přihlásí třetí zařízení...

Tento kolotoč neustálých restartů počítače si můžete odpustit. Odpovězte na dotazy, zda se má počítač restartovat, kliknutím na "Ne", a počítač restartujte až úplně nakonec. Tak se všechna zařízení rozpoznají postupně, postupně se nainstalují nové ovladače a vy ušetříte dosti času.

Dialogy v aplikacích - pondělí, 13. 11.

(95/98/NT) Dialogová okna pro otvírání a ukládání souborů se často vyznačují pomalou odezvou. Obzvláštní pomalostí vyniká rozvinovací seznam "Uložit do". A příčina? Windows prohledávají při otvírání tohoto dialogu všechny diskové mechaniky. Nejen síťové disky zde působí jako brzda, obzvláště pomalá je i mechanika CDROM. Dříve, než se aktivuje, může uběhnout i několik sekund. Zde můžete ušetřit čas, pokud v mechanice nebude disk. Zcela bez zdržení to nebude ale nikdy: disketová mechanika se prověřuje nezávisle na tom, zda obsahuje disketu.

Nebezpečná chyba v kopírování souborů - úterý, 14. 11.

(95) Původní verze Windows 95 obsahuje nebezpečnou chybu, která může způsobit zničení souborů během jejich kopírování. Za běžných okolností je kopírování souborů v rámci jedné složky bezpečné, protože jméno kopie se automaticky rozšíří o text "Kopie - ". Jinak je tomu ale v případě, když jste namapovali složku jako síťový disk. Představte si např., že jste provedli příkaz

net use x: \\Server\data,

kterým se prostředky "data" na serveru "Server" namapovaly jako disk X:. Pokud nyní v Průzkumníku spustíte kopírování souboru ze složky \\Server\data na disk X:, otáží se Windows, jestli chcete soubor nahradit. Podle obecné logiky by se při náhradě souboru sebou samým nemělo stát vůbec nic. Ve Windows 95 však tato "náhrada" vede k neodvolatelné ztrátě obsahu souboru. Ve verzi Windows 95 SR1 je tato chyba již opravena.

Vynucená změna složky při ukládání - středa, 15. 11.

(95/98/NT) Windows rozčilují své uživatele neustálým dotazováním. Ať již se jedná o přepsání, smazání nebo ukončení, vždy je potřeba akci potvrdit kliknutím na tlačítko OK. V jednom případě, kdy by to ale mělo smysl, se žádná otázka nekoná: pokud totiž chcete uložit soubor pod jménem, které je použito již pro označení složky, přesune se dialog do ní, a to bez ptaní. Můžete si to vyzkoušet třeba se Zápisníkem. Pokud však k jménu přidáte odpovídající příponu (např. TXT), je uložení provedeno již korektně.

ScanReg: Zálohování systémových souborů - čtvrtek, 16. 11.

(98) Windows 98 spouštějí při každém startu program Scanreg, který každý den uloží do složky \Windows\Sysbckup záložní kopie souborů SYSTEM.DAT, USER.DAT, SYSTEM. INI a WIN.INI. Zálohy mají jména RB000.CAB až RB004. CAB.

Počet záložních kopií můžete nastavit v souboru SCANREG. INI pomocí klíče "MaxBackupCopies=", přičemž standardní počet je 5. Můžete ovšem zadat i vyšší číslo - pokud zadáte např. 10, jsou zálohy uloženy v souborech RB000. CAB až RB009.CAB. V případě chyby je možno zálohované soubory obnovit v prostředí MSDOSu zadáním příkazu "scanreg /restore". Scanreg vám pak nabídne využít jeden z pěti posledních záložních souborů. Pokud chcete obnovu provést z libovolného záložního souboru, zadejte příkaz (v režimu MSDOS):

extract /e /y rb00x.cab /l c:\windows

Jméno archivu a případně též název složky Windows upravte podle skutečné situace.

ScanReg: Pád systému během obnovy - pátek, 17. 11.

(95/98) Pokud vyvoláte program ScanReg v prostředí Windows 98 ručně, můžete vytvořit další záložní kopii. Ta ovšem nese stejné datum vytvoření, jako záložní kopie vytvořená automaticky. S touto situací se ale ScanReg neumí vyrovnat a při pokusu o obnovu v prostředí MSDOSu zkolabuje. Zde pak pomůže pouze manuální rozbalení archivu pomocí příkazu Extract (viz včerejší tip).

Surfování na Webu - sobota, 18. 11.

Přesně před 13 lety se na Leighově univerzitě v USA objevil tzv. Leigh-virus. Studenti si vyměňovali data a programy mezi více než 100 počítači Zenith - díky tomu mohlo dojít k lavinovitému šíření tohoto viru. Další informace o tomto viru najdete na adrese http://www. servilesoftware.ndirect.co.uk/L4.HTM.

Surfování na Webu - neděle, 19. 11.

Právě před 16 lety se hamburskému klubu Chaos Computer Club podařilo manipulacemi se systémem BTX převést 135 000 marek z Hamburgské spořitelny na vlastní konto. Hackerský klub tím chtěl ukázat na bezpečnostní díry v systému BTX. Více o klubu Chaos Computer Club najdete na adrese http://www.ccc.de.

SmartDrive: Vyrovnávací paměť pro pevný disk v režimu MSDOS - pondělí, 20. 11.

(95/98) Pokud nastartujete počítač v režimu MSDOS, budou kopírování nebo přesun dat ve větším objemu dosti pomalé. Příčinou je to, že v prostředí Windows je při přístupu k pevnému disku používána vyrovnávací paměť (VCache), která v režimu MSDOS není aktivní. Proto se vyplatí příkazem

smartdrv 4000

incializovat vyrovnávací diskovou paměť ručně. To ovšem platí jen pro čistý MSDOS režim. V okně příkazového řádku MSDOS je aktivní vyrovnávací paměť VCache, a SmartDrive ani není možné nastartovat.

Klávesové kombinace pro dosovské programy - úterý, 21. 11.

(95/98) Přiřadit ve Windows 95/98 určité aplikaci pro MSDOS klávesovou zkratku není zjevně problém. Stačí jeden klik pravým tlačítkem myši na ikonu na Ploše, pak vybrat volbu Vlastnosti, na řádku Klávesová zkratka stisknou požadovanou kombinaci kláves. V některých případech však dosovské programy stávkují a na klávesové kombinace nereagují - přitom kontrola v lokálním menu Vlastnosti ukazuje, že klávesová kombinace je nastavena.

V takovém případě je nutno přimět Windows k akceptování klávesové kombinace oklikou: přiřaďte klávesovou zkratku libovolnému jinému programu pro Windows (měly by se pak krátce objevit přesýpací hodiny). Pak by již měly fungovat všechny klávesové zkratky - jak pro programy pro DOS, tak i pro programy pro Windows.

Podobně může být problematické nejen zřízení kláves, ale také jejich zrušení. Jednoduché smazání odpovídající řádky v dialogu spuštěném z kontextového menu Vlastnosti totiž Windows ignorují. I zde pomůže zřídit kombinaci kláves pro windowsovský program - aktualizuje se tak i stav pro programy MSDOSu.

Obtěžující kázání u systémových složek - středa, 22. 11.

(98) Pokud chcete ve Windows 98 prohlédnout obsah složky Windows pomocí Průzkumníku, objeví se nejprve varování, že tento adresář obsahuje citlivá data. Teprve po dalším kliknutí můžete vstoupit do svatého chrámu microsoftí technologie. Podobně je tomu i u složky \Windows\System.

Toto kázání si ale můžete snadno odpustit. Klikněte v menu složky na Zobrazení, Přizpůsobit. Zvolte "umožnit odvolání změn" (i když jste žádné neučinili) a na další otázky odpovězte "Dále" a "Dokončit". Tímto postupem se zruší speciální soubor FOLDER.HTT, který byl zřízen při instalaci, a tím se vrátíte k běžnému přístupu do uvedených složek.

Zbytečně pomalá nabídka Start - čtvrtek, 23. 11.

(95/98/NT) Pokud se v nabídce Start odkazuje na podsložky, ty se otvírají (jako další úrovně nabídky) s krátkým zpožděním. Rychleji to jde tak, že se v registrační databázi změní hodnota tohoto uměle zavedeného zpoždění na menší číslo.

Otevřete Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Control Panel\Desktop. Zde pro položku MenuShowDelay změňte hodnotu z původních "250" na "1". Po restartu počítače nabíhají nabídky okamžitě.

Chyba odkazu na nápovědu při problémech sítě - pátek, 24. 11.

(95) O problémech v síti se dozvíte nejpozději tak, že se vám objeví hlášení o tom, že síť nemohla být prohledána. Toto hlášení je spojeno s doporučením, abyste se v nápovědě obrátili na heslo "Poradce při konfliktu sítě". Tento dokument však v obsahu nápovědy nenajdete. Ve Windows 95 hledejte místo toho "síťové služby, problémy".

On-line update jen s Internet Explorerem - sobota, 25. 11.

(98) Windows 98 nabízejí možnost automaticky vyhledávat prostřednictvím Internetu nové ovladače, a případně je i instalovat. Tuto službu máte k dispozici ale jen v tom případě, že jako výchozí browser máte definován Internet Explorer. Pokud upřednostňujete Netscape Communicator, tato služba fungovat nebude, protože vyžaduje podporu prvků ActiveX.

Závěr: Nehledejte nové ovladače každý den. Tato operace totiž vyžaduje, abyste přechodně změnili výchozí browser na Internet Explorer. Je to možné provést v Ovládacích panelech kliknutím na ikonu Internet. Na záložce Programy můžete nastavit volbu "aplikace Internet Explorer by měla zkontrolovat, zda je nastavena jako výchozí prohlížeč".

Při chybné konfiguraci není cesty zpátky - neděle, 26. 11.

(NT) Windows NT jsou sice stabilnější a výkonnější systém než Windows 95/98, mají však svá slabá místa, která ztěžují život. Pokud např. ve Windows NT instalujete ovladače, které nepracují správně, může se stát, že systém vůbec nenastartuje. Není zde nouzový režim ani režim MSDOS, v němž by bylo možné problém odstranit. Také náprava pomocí záchranné diskety je problematická: pokud jste totiž instalovali Service Pack, zkopírují se starší soubory z instalačního CDROMu Windows NT přes soubory aktualizované.

Před každou instalací nových ovladačů ve Windows NT vytvořte záložní kopii hardwarové konfigurace: Klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač, zvolte Vlastnosti a záložku Hardwarové profily. Tlačítkem Kopírovat nyní můžete vytvořit záložní kopii své funkční konfigurace, kterou v případě problémů můžete použít pro start systému. Nezapomeňte dát každé kopii konfigurace co nejpřesnější označení.

Autorun: Pryč s automatickým startem CDROMu - pondělí, 27. 11.(95/98/NT) Funkce Autorun na discích CDROM může představovat jedno z nejotravnějších zdržení. Vždyť se většinou chcete rozhodnout sami, kdy a jak se budete s obsahem vloženého disku zabývat. Jednou z možností, jak zablokovat Autorun je tato: otevřete registr, vyhledejte klíč Hkey_Users\Default\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer, a pro údaj NoDriveTypeAutoRun změňte binární hodnotu na "FF 00 00 00". Aby se provedená změna projevila, je potřebný restart systému.

Backup: Obnova systému - úterý, 28. 11.

(95/98/NT) Žádný ze zálohovacích systémů, dodávaných s Windows 95, Windows 98 a Windows NT, neumožňuje základní funkci, kterou je obnova celého systému na prázdný pevný disk. Existuje však řešení: Instalujte Windows s výjimkou zálohování beze všech komponent. Jako cíl instalace zadejte speciální složku, třeba "\Restore". Pak spusťte v zálohování funkci obnovení systému. Ve Windows 95/98 pak ještě budete muset změnit skrytý soubor MSDOS.SYS: v oddílu [paths] změňte položky "WinDir=" a "WinBootDir=" údaje tak, aby odpovídaly vaší původní složce Windows.

Ve Windows NT změňte podobně skrytý soubor BOOT.INI. Změňte na konci řádky "default=" uvedenou složku na vaši původní složku Windows NT. Po restartu počítače se natáhnou obnovená Windows.

Freeware FixReg může odstranit chybu Editoru registru- středa, 29. 11.

(95) Microsoft doporučuje ve Windows 95 defragmentovat dlouho používanou registrační databázi tak, že se kompletně exportuje a pak znova importuje. Bohužel však Regedit z původní verze Windows 95 není vždy schopen importovat správně REGsoubory, které sám vytvořil. Chyba nastane vždy tam, zde je uvnitř registru textová položka na více řádcích.

Tento problém můžete vyřešit pomocí freewaru Fixreg, který najdete na přiloženém CDROMu nebo na adrese http://www. walbeehm.

com/mrcode.html. Program porovná registr s REGsouborem, zjistí zalomení řádku a opraví chyby. Můžete ovšem také použít Regedit z Windows 95 SR1 (viz tip z 2. 5.).


Prosinec 2000

Téma měsíce: Nedokumentované funkce WindowsRegedit: Import bez potvrzování - pátek, 1. 12.

(95/98/NT) Úspěšný import REGsouboru potvrzuje Editor registru dialogovým oknem, které musíte odklepnou OK - přestože již stejně nemůžet ničemu zabránit. Nedokumentovaný přepínač "/s" vede k importu registru bez závěrečného dialogu. Tuto změnu můžete také změnou odpovídajícího klíče v registru povýšit na standard. Stačí, pokud pro příkaz Open změníte odpovídající příkaz z "regedit %1" na regedit /s %1".

Nedokumentovaný příkaz v příkazovém řádku - sobota, 2. 12.

(95/98) Od Windows 95 má COMMAND.COM dva nedokumentované přepínače. Pokud Příkazový řádek MSDOS nastartujete příkazem "command /z", stane se interpreter mnohomluvnějším a začne ukazovat u všech externích příkazů též tzv. návratovou hodnotu (errorlevel). Pomocí tohoto údaje program může informovat, s jakým úspěchem dokončil svou práci - jedná se o výstupní údaj, který může být použit mj. v dávkových souborech pro další zpracování.

Nedokumentovaný přepínač "/t" odpovídá dokumentovanému přepínači "/p", který natáhne command.com permanentě (není možný příkaz exit). Jediný rozdíl je v tom, že při použití přepínače "/t" se neprovede dávka AUTOEXEC. BAT.

Nedokumentované vyvolání WAVsouborů - neděle, 3. 12.

(95/98/NT) Zatímco při manuálním spuštění WAVsouborů se přehávač přesune vždy na popředí, při přehrávání "systémových" zvuků, které jsou nastaveny v Ovládacích panelech, se přehrávač neobjeví. To, co umějí Windows, můžete zvládnout také. Přehrávače SNDREC32.EXE a MPLAYER. EXE mají nedokumentovaný přepínač "/embedding". Tak můžete např. pomocí příkazu

sndrec32 /play /embedding xyz.wav

přehrát soubor XYZ.WAV bez toho, aby se přehrávač viditelně objevil.

Srdce: Nahlédněte protihráčům do karet - pondělí, 4. 12.

(95/98) Pomocí nedokumentovaného záznamu v registru si můžete při hře Srdce nechat zobrazit karty svých spoluhráčů bez toho, aby to zaregistrovali. Najděte v registru klíč Hkey_Current_User\Software\

Microsoft\Windows\CurrentVersion\Applets\Hearts a založte nový řetězec pod jménem "ZB". Jako hodnotu zadejte "42". Nyní nastartujte Srdce jako obyčejně. Jakmile je rozdáno, stiskněte kombinaci Ctrl+Alt+

Shift+F12. Nyní místo rubu karet vidíte u svých spoluhráčů jejich list.

Windows Help: Navigace pomocí kláves - úterý, 5. 12.

(95) Nápověda ve Windows má podobu hypertextu, který je určen především pro ovládání myší. Avšak i milovníci klávesových povelů si mohou usnadnit život. K tomu je nutný nedokumentovaný záznam v souboru WIN.INI. Do sekce [Windows Help] přidejte řádek

SeqTopicKeys=1

Nyní můžete pohodlně listovat vpřed a vzad pomocí kombinace Ctrl+Shift+šipka. Pomocí kombinací Ctrl+Home a Ctrl+End můžete přejít snadno na začátek nebo konec nápovědného textu.

Aktualizace data při kopírování - středa, 6. 12.

(95/98) Pokud chcete aktualizovat datum vytvoření celé skupiny souborů, nenabízejí Windows žádné "oficiální" řešení. Už řadu let však existuje alternativa: nedokumetovaný příkaz "copy /b ... +". Tímto způsobem je možno aktualizovat datum a čas vytvoření jednotlivého souboru v okně příkazového řádku, např.

copy /b info.txt +

Analogicky je možno změnit datum a čas všech souborů ve složce pomocí smyčky FOR:

for %a in (*.*) do copy /b %a +

Smyčka FOR akceptuje i souborovou masku, takže bez problémů je možno zadat ve výše uvedeném příkladu třeba "*.doc".

Surfování na Webu - čtvrtek, 7. 12.

Před 13 lety se objevil na Hebrejské univerzitě v Jeruzalémě virus Jerusalem, označovaný také jako PLO virus. Virus Jerusalem infikoval všechny EXEa COMsoubory na počítačích PC, a každý pátek 13. smazal z disku všechny programy. Odtud pochází i jeho další přezdívka - "pátek 13.". Informace o tomto viru najdete na adrese http://www. pins.co.uk/pages/probertm/V4.htm.

Rychlé zobrazení seznamu běžících úloh - pátek, 8. 12.

(NT) Ve Windows NT 3.x bylo možné pomocí kombinace kláves Ctrl+Esc vyvolat seznam běžících úloh. Ve Windows NT 4 je tomu ale jinak, a táž kombinace kláves vyvolá nabídku Start. Nového Správce úloh je možno zobrazit pomocí kombinace Ctrl+Shift+Esc.

Pokud jste zvyklí na starší způsob, pak můžete kombinaci Ctrl+Esc použít pro vyvolání Správce úloh i ve Windows NT - stačí změnit jeden údaj v registru. Založte pod klíčem Hkey_Local_Machine\Software\

Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\Winlogon textovou položku "Taskman" a zadejte mu hodnotu "taskman.exe". Poté restartujte počítač. Kombinace kláves Ctrl+Esc nyní vyvolá seznam úloh.

Nedokumentované zálohování registru - sobota, 9. 12.

(NT) Ve Windows 95/98 můžete jednoduše zálohovat registrační databázi tím, že zkopírujete soubory USER.DAT a SYSTEM. DAT. Ve Windows NT však takové soubory nejsou. Všechny informace jsou uloženy v souborech Default, Sam, Security, Software a System v adresáři \Winnt\System32\Config. Dále je pro každého uživatele zřízen soubor NTUSER. DAT ve složce Profiles. Tyto soubory není možno jednoduše zkopírovat, protože je Windows NT uzamknou.

Jedinou pomocí zde může být pouze nová záchranná disketa. Klikněte na Start, Spustit a zadejte "rdisk /s". Nedokumentovaný parametr "/s" způsobí dodatečné uložení bezpečnostních informací, které jsou uloženy v registru pod klíči Hkey_Local_Machine\SAM (security account manager) a Hkey_Local_Machine\Security. Systém nyní bude požadovat vložení diskety do mechaniky. Disketa bude nově formátována a budou na ni uloženy všechny soubory, které jsou důležité pro obnovení systému Windows NT.

Restart pomocí nedokumentovaného volání Rundll- neděle, 10. 12.

(95/98/NT) Z instalačních programů jistě znáte specifickou formu restartu: dialogový box se otáže, zda chcete skutečně ukončit Windows a restartovat počítač. V této souvislosti je zajímavé, že restart nelze vyvolat pomocí INFsouborů. K tomu je potřeba použít nedokumentovaný parametr "130" pro spuštění programu Rundll32. Příkazový řádek vypadá následovně:

rundll32.exe setupx.dll,InstallHinfSection DefaultInstall 130 c:\priklad.inf

Pro korektní práci předpokládá výše uvedený příkaz splnění dvou podmínek: jednak existenci platného INFsouboru, který obsahuje minimálně dva řádky

[Version]signature=$chicago$,

jednak se požaduje uvedení úplné cesty k INFsouboru. Ve Windows NT má výše uvedené volání příkazu rundll32 mírně odlišnou podobu:

rundll32.exe setupx.api,InstallHinfSection DefaultInstall 130 c:\priklad.inf

Omezení dotazů ve Správci úloh - Pondělí, 11. 12.

(NT) Pokud násilně ukončujete běh programu pomocí Správce úloh, objeví se dialog, a vy musíte ještě jednou operaci potvrdit tlačítkem "Ukončit úlohu". Tento dialog se nebude objevovat, pokud v registru najdete klíč Hkey_Current_User\Control Panel\Desktop\ a zde vytvoříte položku AutoEndTasks typu REG_SZ s hodnotou "1". Zůstane tak již jen dialog pro ukončení Windows, který se objeví v případě, kdy jsou otevřeny aplikace s neuloženými dokumenty.

Uzavření oken pomocí kláves - úterý, 12. 12.

(95/98/NT) Pro minimalizovaní všech oken, které vede k zobrazení Plochy, existuje několik variant. Standardní způsob spočívá v kliknutí pravým tlačítkem myši na hlavní panel a ve volbě příkazu Minimalizovat všechna okna. Můžete ale také použít nedokumentované kombinace kláves: stiskněte nejprve Ctr+Esc a pak Alt+M.

Winstart a Dosstart - středa, 13. 12.

(95/98) Pokud se v adresáři Windows nachází dávkový soubor WINSTART.BAT, provede se automaticky při každém startu Windows. Pokud chcete při startu Windows garantovat určitou položku v registrační databázi, můžete ji nechat načíst při každém startu Windows pomocí REGEDIT.EXE a odpovídajícího REGsouboru. Odpovídají hlášení na obrazovce je možno potlačit, pokud před voláním programu REGEDIT.EXE zadáte příkaz "ctty nul". Nejpozději na konci dávky WINSTART.BAT však nesmíte zapomenou zadat řádek "ctty con", který obrazovku opět zapne. Pro režim MSDOS existuje obdobná dávka DOSSTART.BAT,

jež se rovněž startuje automaticky.

RunDll (1): Rychlejší volání formátování disket - čtvrtek, 14. 12.

(95/98) Nedokumentovaný program RUNDLL32.EXE umožňuje volat DLLknihovny. Pomocí příkazu Start, Spustit nebo v okně příkazového řádku MSDOS můžete zadat

rundll32.exe shell32.dll,SHFormatDrive

Funkce SHFormatDrive vyvolá standardní dialog pro formátování disket a může nahradit daleko komplikovanější dialog v dávkovém souboru.

RunDll (2): Příkaz "Otevřít čím" - pátek, 15. 12.

(95/98) Níže uvedený příkaz nastartuje pro specifikovaný soubor, který není registrován a není spojen s určitou aplikací, standardní dialog "Otevřít čím":

rundll32.exe shell32.dll,OpenAs_RunDLL name.lst

Protože v tomto dialogu je možno díky volbě "K otvírání tohoto souboru použít tento program vždy" registrovat nové typy souborů, lze tak z prostředí příkazové řádky nebo z dávkového souboru měnit údaje v registrační databázi.

RunDll (3): Rychleji k telefonickému připojení sítě- sobota, 16. 12.

(95/98) Pokud se váš ukazováček dosti znavil poklikáváním po pestrobarevných ikonkách, pak jistě uvítáte každé ulehčení. Normální cesta do Internetu vede přes browser. Nejprve však musíte spustit telefonické připojení sítě, zvolit připojení, nastartovat, nechat spojit a nakonec kliknout na poštovní program nebo Netscape. Jde to ale jednodušeji pomocí dávkového souboru STARTWWW. BAT:

rundll rnaui.dll,RnaDial MyProviderstart c:\pmail\winpm32.exe

V uvedeném příkladu se nejprve nastartuje telefonické připojení sítě. Místo "MyProvider" je třeba dosadit označení zvoleného připojení. Při zadávání je potřeba věnovat pozornost užití malých a velkých písmen, jinak program Rundll32.exe nenajde zadanou funkci. Druhý řádek pak nastartuje požadovanou aplikaci - za příkazem start musí být jméno programu, který chcete spustit, a to včetně cesty.

K tomuto dávkovému souboru si můžete vytvořit zástupce na Ploše. Na cestě k připojení k Internetu vám pak již zbývají jen pouhá dvě kliknutí.

RAM: Omezení paměti (1) - neděle, 17. 12.

(95/98) Windows 95/98 přebírají při startu všechnu dostupnou XMS paměť (jiné výchozí nastavení by také nebylo ani správné). Jsou však výjimečné situace (testy, pokusy s pamětí), kdy by bylo účelné nastavit velikost paměti nezávisle na velikosti paměti fyzicky přítomné (instalované). Takové testy vývojáři Microsoftu určitě prováděli, protože je k nim možno použít nedokumentovaný záznam v souboru SYSTEM.INI, a to v sekci [386Enh]:

MaxPhysPage=1000

Že tento záznam není určen pro konečné uživatele, vyplývá i z požadovaného formátu: číslo (v našem případě "1000") je v hexadecimálním tvaru a udává počet 4KB stránek paměti. Uvedené hexadecimální číslo "1000" odpovídá decimální hodnotě 4096, a to celé krát 4 KB, tedy 16 MB celkem. Windows 95/98 tak pomocí uvedeného záznamu využijí z dostupné fyzicky přítomné paměti max. 16 MB, a to nezávisle na tom, kolik jí má PC k dispozici. RAM:

Omezení paměti (2) - pondělí, 18. 12.

(NT) Omezení paměti pro testovací účely je možno použít i ve Windows NT. Otevřete soubor BOOT.INI disku C: v textovém editoru a nakonec řádku

multi(0)disk(0)rdisk(1)partition(1)\WINNT="Windows NT Workstation, Version 4.0"

a ještě text "/MAXMEM:XX", kde XX je velikost paměti v MB.

Setup (1): Windows 98 i na PC 386 - úterý, 19. 12.

(98) Windows 98 předpokládají pro instalaci alespoň procesor 486DX/66. Při pokusu o instalaci na PC s procesorem 386 instalátor skončí s chybovým hlášením.

Pokud hodláte na počítač typu 386 instalovat stejně, zadejte příkaz "setup /nm". V žádném případě však nepočítejte s rychlým ani stabilním systémem.

Setup (2): Startovací disk s nedostatkem místa- středa, 20. 12.

(98) Při instalaci vyžadují Windows 98 alespoň 70 MB volného místa na startovacím disku. Pokud je místa méně, přeruší se kopírování během instalace. To je obzvláště nepříjemné, pokud jste chtěli Windows 98 instalovat na jiný disk než C:.

Tento problém se dá překonat například následujícím spuštěním instalátoru:

setup /t:d:\tempSetup nyní bude ukládat přechodné soubory na disk D: do složky \temp.

FDisk: Studnice nedokumentovaných funkcí Editoru registru - čtvrtek, 21. 12.

(98) Toho, kdo musí často konfigurovat počítače a instalovat nové pevné disky, určitě obtěžuje, že je nutno ovládat program FDisk pomocí nabídek. Naštěstí existuje řada nedokumentovaných funkcí, které umožní využít FDisk přímo uvnitř dávkových souborů. Některé ze zajímavých parametrů uvádíme:

Fdisk /Pri: <velikost> <disk>(vytvoří primární oddíl)Fdisk /Prio: <velikost> <disk>(vytvoří primární oddíl typu FAT16)Fdisk /Ext: <velikost> <disk>(vytvoří rozšířený oddíl)Fdisk /Log: <velikost> <disk>

(vytvoří logický disk)

Fdisk /Logo: <velikost> <disk>

(vytvoří logický disk typu FAT16)

S parametry /Prio a /Logo je možno vytvořit oddíly typu FAT16 i tehdy, když je oddíl větší než 512 MB. S parametry /Pri a /Log je však možné vytvářet oddíly FAT32 jen u oddílů větších než 512 MB - zde se standard měnit nedá. Jako parametr <velikost> se zadá velikost oddílu v MB, parametr <disk> označuje ID disku, číslování začíná u disku C: nulou.

FDisk: Nový bootsektor - pátek, 22. 12.

(95/98) V některý případech instalátor Windows neaktualizuje bootsektor pevného disku. Pokud tedy počítač po nové instalaci nenastartuje, je nutno jej restartovat z diskety a zadat příkaz "fdisk /mbr". Tato funkce se hodí také pro případ, kdy je bootsektor infikován virem. FDisk pak přepíše infikovaný bootsektor.

Téměř identické: NT Workstation a NT Server - sobota, 23. 12.

(NT) Rozdíly mezi NT Workstation a NT Serverem jsou malé. Kernel obou systému je identický, ve verzi Workstation chybějí jen některé administrátorské funkce. Díky tomu je možné pomocí několika zásahů do registru přeměnit Workstation na Server s několika menšími funkčními omezeními. Ale pozor: kdo používá takto "přeregistrovanou" verzi jako skutečný server, dopouští se zcela jistě konání v rozporu s licenčními ujednáními.

V registru je potřeba rozšířit klíč Hkey_Lical_Machine\System\CurrentControlSet\Control\ProductOptions o položku "ProductType" typu REG_SZ s hodnotou "ServerNT". Pod klíčem Hkey_Local_Machine\System\Setup se vloží binární položka "SxstemPrefiy" a jako hodnota se vloží údaj z položky "SystemPrefix", v němž se posledních 8 znaků změní na "000032DC".

Změny v registu je nutno provádět tak, aby systém o tom nevěděl. Pokud je instalován systém Windows NT na oddílu FAT, je možné použít následující postup pod DOSem; pokud jsou Windows NT instalována na oddílu typu NTFS, vede jediná cesta přes druhou instalovanou verzi Windows NT, která je umístěna v jiném adresáři a kterou je možno potom smazat. Je potřeba pouze vytvořit záložní kopii souboru System (v adresáři \Winnt\System32\Config) a otevřít ji v editoru. V tomto souboru je potřeba všechny textové řetězce "ProductType" změnit na "QroductType" a "PorductType" na "ProductType". Pak je obdobně nutno změnit "SystemPrefix" na "SxstemPrefix" a "SxstemPrefiy" na "SystemPrefix". Po restartu se Workstation hlásí v síti jako Server.

Surfování na Webu - neděle, 24. 12.

Čekání na Jezulátko dnes končí. Naše redakce přeje všem svým čtenářům šťastné a veselé vánoční svátky a nepříliš mnoho vánočních kil. A hlavně pevně doufáme, že se nenajde nikdo, kdo by chtěl trávit Vánoce na Internetu!

Průzkumník: Vlastní adresní prostor - pondělí, 25. 12.

(NT) Průzkumník Windows běží ve stejném adresním prostoru jako hlavní panel a Plocha. Pokud tedy spadne Průzkumník nebo Plocha, ovlivní to ostatní aplikace.

Pomocí Editoru registru máte však možnost vyhradit pro Průzkumníka zvláštní adresní prostor. Najděte proto v registru klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer a vložte novou položku DesktopProcess (typu REG_DWORD) s hodnotou "1". Pokud nyní Průzkumník zkolabuje, zůstane k dispozci Plocha a hlavní panel. Pamatujte však, že tato změna spotřebuje poněkud více paměti a více výkonu procesoru.

Plné využití kapacity L2cache - úterý, 26. 12.

(NT) U počítačů, které mají k dispozici 512 KB vyrovnávací paměti druhé úrovně (tzv. L2 cache), nevyužívá systém Windows NT její plnou kapacitu, ale pouze 256 KB. To můžete změnit, pokud v registrační databázi vyhledáte v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\SessionManager\Memory Management položku SecondLevelDataCache a její hodnotu změníte z "0" na "200".

Surfování na Webu - středa, 27. 12.

Dnes před 17 lety nevyhlásil americký zpravodajský časopis Time za "Muže roku" žádného člověka, ale počítač. Magazín Time najdete on-line na adrese http://www.time. com.

Xmouse? Aktivace oken pomocí myši - čtvrtek, 28. 12. (95/98/NT)

Chování oken jako u XWindows je charakteristické tím, že okno se automaticky aktivuje tak, že na něj přesunete ukazatel myši. Uvedená funkce se aktivuje tak, že se v registru změní v klíči Hkey_Current_User\Control Panel\Mouse položka ActivateMouseTracking z hodnoty "0" na "1". Ve Windows 95/98 tato funkce pracuje pouze s podporou utility Xmouse z balíku Powertoys (na přioloženém CDROMu, viz též tip z 16. 7.).

NT Workstation: Optimalizace cache Editoru registru - pátek, 29. 12.

(NT) U NT Serveru je možné měnit nastavení pro využití paměti pomocí volby Start, Nastavení, Ovládací panely, Síť, Služby, Server. Ve verzi Workstation je to však možné pouze změnami v registrační databázi.

Přehled možných hodnot klíčů Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\Session Manager\Memory Management\LargeSystemCache a Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\

Service\LanmanServer\Parametres\Size:

Minimalizace využití paměti:LargeSystemCache 0Size 1Rovnoměrné využití paměti:LargeSystemCache 0Size 2Maximalizace průtoku dat u souborů:LargeSystemCache 1

Size 3

Maximalizace průtoku dat v síťových aplikacích:

LargeSystemCache 0

Size 3

Surfování na Webu - neděle, 31. 12.

Dnes večer se rozpoutá patrně ta největší a nejdražší party, party, jakou tato planeta ještě nezažila. Naše redakce věří, že jí zachováte čtenářskou přízeň, a přeje vám vše nejlepší do roku 2000. (A i dnes se, prosím, pokuste zapomenout na Internet.)

Tip měsíceDisková mechanika s vlastní ikonou - Neděle, 30. 1.

(95/98) Pro všechny diskové jednotky je společná ikona, a to ta, která je uvedena v registrační databázi v položce Hkey_Classes_

Root\Drive. Pokud chcete změnit ikonu jen pro určitou diskovou mechaniku, musíte použít windowsovskou funkci Autorun: do kořenové složky daného disku umístěte textový soubor AUTORUN.INF, v němž budou dva následující řádky:

[autorun]icon=c:\windows\system\shell32.dll,18

Místo souboru shell32.dll můžete ovšem použít libovolný soubor, obsahující jednu nebo více ikon, nebo také samostatný icosoubor. Pokud daný exe - nebo dllsoubor obsahuje ikon více, je potřeba specifikovat, která z obsažených ikon se má použít (v našem případě to byla ikona č. 18). Po uložení souboru AUTORUN.INF nyní stačí aktualizovat zobrazení v Průzkumníku stiskem klávesy [F5].

Tip měsíceINF, REG a spol.: změna implicitní akce - úterý, 29. 2.

(95/98/NT) V registrační databázi jsou u klíče Hkey_Classes_Root uloženy u všech registrovaných datových typů implicitní akce (činnosti, které se provedou poklepáním na daný soubor) a dále sekundární akce, které jsou přístupné pomocí kontextového menu daného souboru. Akce jsou uvedeny u datového typu (např. "helpfile"), a to v podklíči "shell".

Zvláště u skriptů je potřeba uvážit, jaká akce má být nastavena jako implicitní, a zda není bezpečnější spuštění skriptu umožnit až z lokálního menu. Ani programátoři Microsoftu nebyli v tomto ohledu jednotného názoru, a proto u různých souborů skriptového typu najdeme různé implicitní akce.

Naše následující tipy vycházejí z předpokladu, že uživatel je zkušený a že při poklepání na skriptový soubor očekává jeho provedení.

INFsoubory by měly být standardně spuštěny: Najděte klíč "inffile" a podklíč "Open" přejmenujte na "Edit" a podklíč "Install" přejmenujte na "Open".

REGsoubory by si měly odpustit potvrzovací dialog: Najděte klíč "regfile" a v podklíči "Open\Command" změňte výchozí hodnotu na "regedit.exe /s %1".

VBprojekty (Visual Basic) by se měly po poklepání ne otevřít, ale rovnou spustit: Najděte klíč VisualBasic. Project a změňte název podklíče "Open" na "Edit" a dále "Run Project" na "Open".

BASskripty (Qbasic) by se rovněž měly po poklepání spustit: Je nutno založit nový klíč ".bas" v oddílu Hkey_Classes_Root s popisem "QBFile". Ve stejném oddíle nyní vložíte nový klíč "QBFile", k němu podklíč "shell" a pod ním ještě "open", a nakonec pod klíčem "open" ještě podklíč "Command". Pro tento podklíč "Standard" nyní nadefinujte jako výchozí hodnotu "qbasic /run %1".

Tip měsíceAktovka: Porovnání souborů - Čtvrtek, 30. 3.

(95/98/NT) V případě, že se svými daty "cestujete", vyplatí se zřídit Aktovku (příkazem lokálního menu Nový objekt, Aktovka). Pak budete moci příkazem Aktualizovat vše uvést změněné soubory do aktuální podoby.

Varianta 1. Do Aktovky umístíte jednotlivé soubory. V tom případě Aktovka později porovná, zda se změnil jeden ze souborů buď v Aktovce, nebo v originální složce. Soubory, které se vložily do Aktovky, ale pro které neexistuje na disku originální soubor, budou ignorovány. Tato varianta je vhodná v případě, že používáte stále stejné soubory.

Varianta 2. Do Aktovky umístíte celou složku. Zde Aktovka porovnává obsah celé složky se svým obsahem. Porovnány a aktualizovány tedy nebudou jen změněné, ale také nově vytvořené soubory.

Varianta 3. Do Aktovky se přesune zvolená složka pomocí myši při stisknutém pravém tlačítku, a v následně zobrazeném menu se vybere příkaz "Vytvořit synchronní kopii typu..." a zvolí se jeden nebo více typů souborů (např. *.doc). Tato volba, která je určitou specifickou formou zálohování, je komplikovaná. Zde totiž musí Aktovka při aktualizaci originální složky respektovat zadané souborové filtry. To se může ukázat jako problematické, a podle počtu úrovní vnoření složek a podle celkového objemu dat může dojít ke snížení výkonu počítače nebo k jeho zhroucení.

Stručně: Pokud se jedná o malá množství dat, můžete zvolit libovolnou z uvedených variant. Pokud chcete aktualizovat rozsáhlé archivy, doporučujeme použít shareware 4DOS (ke stáhnutí na adrese http://www.jpsoft. com/download.htm, registrační poplatek 69,95 USD). Pomocí něj se dá kopírovat s parametrem "/u" (kopírování chybějících a nových souborů) nebo "/c" (kopírování novějších souborů).

Tip měsíceVíceúčelový nástroj PCWREG.EXE - neděle, 30. 4.

(95/98) V současné době je k dispozici řada nástrojů, pomocí nichž je možno měnit nejrůznější nastavení ve Windows. V registrační databázi je totiž velké množství nedokumentovaných parametrů, které je možno změnit buď přímým zásahem pomocí Editoru registru, nebo pomocí specializované utility. Náš program PCWREG.EXE (k dispozici na přiloženém CD) má oproti jiným nástrojům tu přednost, že jej můžete sami rozšiřovat. Konfigurační soubor PCWREG.INI obsahuje všechny klíče, jež byly zmíněny v dubnových tipech, a další klíče můžete přidat sami. Pokud budete PCWREG.INI opravdu rozšiřovat sami, dávejte dobrý pozor na strukturu souboru - PCWREG.EXE nemá žádnou kontrolu hodnot. V případě potřeby si prostudujte on-line dokumentaci k programu. (Snad přežijete to, že je německy.)

Tip měsíceMapcache: Více výkonu díky programu WALIGN - středa, 31. 5.

(98) Microsoft zahrnul do Windows 98 také funkci Mapcache, sloužící k optimalizaci systému. Podmínkou pro využití funkce Mapcache je, aby programy používaly 4KB segmentaci paměti. Stávající programy je možno konvertovat pomocí utility WALIGN.EXE, která ale pracuje pouze s programy, jež jsou v systémové složce Windows. U ostatních programů si můžete pomocí dávkovým souborem WINALI.BAT (viz obrázek), jejž zkopírujete do adresáře Windows. Nyní přejděte do adresáře, v němž se nachází program, který chcete optimalizovat - jako příklad dále popíšeme postup pro optimalizaci Netscape Navigatoru. Z příkazové řádky zadejte "winali netscape.exe". Dávkový soubor nejprve vytvoří záložní kopii uvedeného exesouboru ve složce Aliback, pak jej překopíruje do systémového adresáře Windows. Zde se pomocí programu WALIGN provede optimalizace a optimalizovaný exesoubor se překopíruje zpět na původní místo. Pokud dojde k nějaké chybě, můžete se vrátit k původnímu stavu s využitím záložní kopie.

Tip měsíceAutomatizace instalace Windows 98 - pátek, 30. 6.

(98) Pokud máte zájem automatizovat instalaci Windows 98 v určité konfiguraci, měli byste se seznámit s utilitou Microsoft Batch 98. Utilita BATCH.EXE, kterou nainstalujete z adresáře \Tools\Reskit\Batch, vám pomůže sestavit instalační skripty, jež pak využije instalátor Windows 98 - vstup údajů od uživatele pak není potřebný. Je možno tak "naprogramovat" instalaci volitelných komponent nebo síťová a internetová nastavení. Ve Windows 95 existovala podobná utilita BATCH.EXE, která měla i podobnou funkci. Verze pro Windows 98 však nabízí nové možnosti: např. sestavit uživatelské skripty na základě údajů z registrační databáze. Po spuštění programu jej ponechte zjistit aktuální konfiguraci a pod volbou Systémová nastavení nastavte požadované změny, a uložte nastavení do INFsouboru. Tím se vytvoří instalační skript ve formátu MSBATCH. Pokud chcete instalovat Windows 98 s použitím takto zřízeného skriptu, spusťte instalátor s cestou k INFsouboru jako parametrem: např. "setup c:\bsetup.inf".

Tip měsíceTimeThis - WaitFor - Where: Tři tipy pro tři nástroje - pondělí, 31. 7.(95/98/NT) Resource Kit pro Windows 98 obsahuje tři nové utility, spouštěné z příkazové řádky: TIMETHIS. EXE, WAITFOR.EXE (v adresáři \Tools\Reskit\Scripting) a WHERE.EXE (v adresáři \Tools\

Reskit\File). Všechny běží bez problémů i v režimu MSDOS.

TIMETHIS jsou vlastně stopky, které měří, jak dlouho trvá provedení zadaného příkazu. Zajímavé je, že je možné provést dvojí přesměrování výstupu:

timethis "dir /s c:\ > nul" > c:\timethis.txt

Výstup měřeného příkazu je tak přesměrován do jednoho souboru a výsledek měření do jiného diskového souboru.

WAITFOR se hodí nejen k tomu, aby se v síti peertopeer spustila na jiném PC určitá akce, a to na základě odeslaného "signálu" (waitfor s). Pomocí parametru "t" můžete také přinutit někoho jiného (např. zkoušeného žáka nebo náruživého hráče), aby dodržel určitou lhůtu. Tak např.: modelová hra HRA.EXE se spustí pomocí dávkového souboru:

hra.exewaitfor t 1800 $dummy$start bezier.scr

Za půl hodiny (1 800 sekund) se spustí (heslem chráněný) spořič obrazovky, který přeruší hru.

WHERE je specializovaná rychlejší alternativa příkazu dir, která zobrazuje skryté soubory a která může pracovat s více souborovými maskami současně.

Výstupem programu je seznam souborů. Přepínač pro rekurzivní prohledávání "/r" (prohledávání stromu adresářů) musí být uveden jako poslední parametr:

where /Q /e /r c:\ *.dat *.wbk

Parametr "/e", jenž způsobí, že se u souboru, který není spusti

telný, objeví text "Not_EXE", nabízí možnost pro další úpravu pro

gramu: Zkopírujte soubor WHERE.EXE na W_ERASE.EXE a pomocí příkazu "edit /70 w_erase.exe" změňte v binárním režimu text "Not_EXE" za "erase " ("erase" následované mezerou). Dva násle

dující řádky v dávkovém souboru

w_erase /Q /e /r c:\ *.tmp *.wbk *.bak > tmp.battmp.bat

způsobí, že se z disku odstraní všechy TMP, WBKa BAKsoubory (kromě těch právě otevřených, a tedy nepřístupných).

Tip měsíce

BLOCKER.EXE Deaktivace jednotlivých programů - čtvrtek, 31. 8.

(95/98) Pokud vaše PC používají i další uživatelé a vy chcete určité aplikace pro ostatní zamknout, můžete použít naši utilitu BLOCKER.EXE (na přiloženém CDROMu). Program pracuje pouze se soubory typu EXE a DLL, a v nich při použití příkazu "Block" nahrazuje první byte ("M") v hlavičce souboru a tím je učiní nepoužitelnými. Opačný postup (příkaz Unblock) vrátí zpět korektní bajt "M" a odblokovanou aplikaci je možné opět nastartovat. Programy, které chcete zablokovat, uveďte včetně úplné cesty na samostatné řádky v souboru BLOCKER.INI (max. 255 řádků), např.:

c:\windows\defrag.exe

c:\windows\regedit.exe

INIsoubor musí být ve stejné složce jako BLOCKER.EXE. Utilitu je možno vyvolat jak v Průzkumníku, tak i v okně Příkazového řádku MSDOS - zde je ovšem nutno pomocí příkazu "cd" nalistovat správný adresář, aby program našel svůj INIsoubor. Upozorňujeme, že BLOCKER. EXE provádí změny v programových souborech a že to dělá na vaše vlastní riziko.

Tip měsíceSíťová karta s více IPadresami - sobota, 30. 9.

 (95/98/NT) Za běžných okolností má každý síťový adaptér jedinou IPadresu, a to buď pevnou, nebo tu, kterou mu přidělí DHCPserver. Je ale možné pro jedno zařízení přidělit více IPadres. V tom případě je možné, aby se jeden počítač vyskytoval současně ve více částech sítě. Např.: Představte si, že vaše firma provozuje síť ve dvou oddělených částech s adresami 192.168.10.x a 192.168.20.x. Nikdo z jedné části sítě se nemůže propojit na počítač z části druhé (jsou odděleny switchem). Jako administrátor sítě byste nyní teoreticky měl mít v počítači 2 síťové karty, abyste mohl spravovat obě TCP/IP sítě. Pomocí změny registru však můžete jednomu síťovému adaptéru přidělit i druhou IPadresu, takže druhou kartu ušetříte. Předpokladem ale je, že IPadresy jsou přiděleny pevně a ne pomocí DHCPserveru.

Otevřete registr, a v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\Class\NetTrans jsou v položkách "000x" uvedeny vaše adaptéry. Vyberte nyní ten správný (nejrychlejší postup je vyhledat jej podle IPadresy, uvedené v hodnotách pod hledaným adaptérem jako položka IPAddress). Otevřte nyní nalezený klíč IPAddress a uvedenou hodnotu rozšiřte o další zvolenou IPadresu; obě IPadresy budou odděleny čárkou bez mezery.

Pak otevřete ještě klíč "IPMask" a zde rozšiřte podobným způsobem (oddělení hodnot čárkou bez mezery) údaj "SubnetMask", který je používán druhou částí sítě (běžné je např. 255.255.255.0). Po restartu počítače jsou nyní přístupné obě IPadresy - vyzkoušet to můžete pomocí programu WINIPCFG.EXE (viz tip z 5. 9.).

Ve Windows NT je možné přidělit síťové kartě další IPadresu v Ovládacích panelech. Poklepejte na ikonu Síť, zvolte záložku Protokoly, TCP/IP a klikněte na Vlastnosti. Na první záložce se nalézá tlačítko Možnosti, které umožňují stávající IPadresu rozšířit až na celkem pět hodnot.

Tip měsíceChráněný mod a riziko pro registr - čtvrtek, 30. 11.

(95/98) Pokud po změnách v registru dojde k problémům se startem Windows 95/98, systém nabízí start v chráněném modu. Avšak tento postup může vést ke zničení registrační databáze! Pokud se totiž start v chráněném režimu podaří, přepíší Windows záložní soubory SYSTEM.DA0 a USER.DA0 chybnými soubory SYSTEM.DAT a USER.DAT. Záloha je tak zničena. Tomuto stavu můžete zabránit, když počítač nespustíte v chráněném režimu, ale ve startovacím menu zvolíte režim příkazové řádky. Pak přejděte do adresáře Windows a zrušte ochranné atributy u souborů s registrem

attrib h r s *.da?Nyní překopírujte záložní DA0soubory na DATsoubory:

copy *.da0 *.datPo restartu by měl počítač pracovat již normálně.

Tip měsíceSkrytí dat a programů v Koši - sobota, 30. 12.

 (95/98/NT) Co by se vlastně stalo, kdybyste omylem nebo úmyslně zadali adresář C:\Recycled jako cíl nově instalovaného programu? Pokud se týče instalačních programů, tak těm to v nejmenším nevadí. Ty instalují software (s výjimkou systémových DLL) i do Koše. Protože Koš spravuje smazané soubory pomocí INI-souborů a kopírování při instalaci se tak nezaznamená, značí to, že programové součásti, instalované pomocí zvláštního programu (setup), nejsou při vyprázdnění Koše odstraněny. Běžný uživatel uvedené soubory také nemá šanci objevit, protože Koš nezobrazuje svůj obsah, ale pouze informace o souborech, které jsou obsaženy v INIsouborech. Pokud tedy hodláte skrýt software nebo data před ostatními uživateli, můžete k tomu použít právě Koš. Provést to jde pomocí instalátoru nebo pomocí příkazů copy, kde cíl je C:\Recycled. Tyto skryté programy je možno spustit pomocí příkazu Start, Spustit.?

§§§§§


Internet guru

Jan Čáp <internet@guru.cz>

c99p0792

Vítám vás u dalšího, tentokrát novoročního pokračování rubriky Internet guru. Pokud jste ještě nepodlehli prosincovému finiši, který mají mnozí z vás okořeněný i finalizací příprav na obávanou změnu letopočtu, můžete se v sekci Jak neuvíznout v článku "Internet po kabelu" seznámit se stále populárnější variantou permanentního připojení prostřednictvím rozvodů kabelové televize. V části Za babku se ještě vrátíme k volnému hostování WWW s přehledem bezplatně dostupných prostředků pro tvorbu aktivních stránek - od počitadel přístupu, až po celé aplikace třeba pro stále populárnější elektronickou komerci.

V sekci Vemte na to síť se budeme věnovat přínosu Internetu pro uživatele digitálního fotoaparátu; Kdo hledá dnes přináší pohled tak trochu z druhé strany a popisuje vše, co byste neměli opominout, aby případní zájemci co nejsnáze našli právě vaše webstránky, a Když se řekne... je věnováno webovským zkratkám "URL" a "HTML". Na závěr v sekci Internet FAQ opět odpovíme na několik vašich dotazů, a tradičních 10 tipů tentokrát věnujeme problematice pevného připojení s poplatkem za skutečně přenesená data.

Příjemné počtení vám přeje Jan Čáp

<internet@guru.cz>; <http://guru.cz/pcworld/>.

Jak neuvíznout...

Internet po kabelu aneb "pevná linka do každé rodiny"

Na sklonku roku 1998 se všeobecně předpokládalo, že následující rok (1999) bude přelomem v rozšíření nabídky připojení prostřednictvím rozvodů kabelové televize. Měla tomu napomoci jednak postupující standardizace na poli kabelových modemů, a jednak náběh sériové výroby u velkých dodavatelů telekomunikační techniky, který měl stlačit ceny modemů hluboko pod 500 USD - nejlevnější modely mezi 200 a 300 USD.

Konal se ale celosvětově předpokládaný boom i v České republice, nebo ne? Rozvody kabelových televizí jsou dnes téměř ve všech městech a mnohdy i ve větších (bývalých střediskových) obcích. Většina měst je také pokryta sítí alespoň některého poskytovatele připojení. Přesto jen málokdo z nás, kdo jsme "na kabelu", dostal v uplynulém roce konkrétní či dokonce neodolatelně zajímavou nabídku na připojení do Internetu.

Máme se těšit na světlejší zítřky? A co všechno vlastně takové kabelové připojení obnáší? Na tyto i mnohé další související otázky se vám pokusím odpovědět v tomto článku.

Nejste v Praze? Nevadí!

Pokud sledujete rubriky aktualit počítačových magazínů či internetová zpravodajství z oboru, máte asi někdy dojem, že snad každá progresivní technologie vzniká za mořem a s určitou technickoobchodní prodlevou se dostane i do Prahy, ale mnohdy už téměř vůbec nepostupuje do regionů? To je do určité míry pochopitelné - hlavní město skýtá dodavatelům největší koncentraci potenciálních zákazníků na jednom místě. Jakmile se ale trh nasytí a produkt/služba zlevní, je dobrý každý další zákazník.

Jak je tomu u připojení po kabelu? V podstatě všude jinak - i jedno sídliště ve městě se od druhého může diametrálně lišit. Připojit vás totiž může kterýkoliv ISP, ale potřebuje k tomu mít možnost využít kabelových rozvodů, které zpravidla vlastní příslušná kabelová televize. (V některých státech USA již bylo uzákoněno, že na rovnocenný přístup do kabelových sítí mají nárok všichni ISP působící v dané lokalitě.) Ve větších aglomeracích, kde většinou působí větší a silnější kabelová společnost, se poskytovatelem zpravidla stává ona sama, respektive její specializovaná divize (DattelKabel, ElsatNet...). V menších městech, kde je menší společnost, tato zpravidla vlastní/provozuje několik samostatných sítí, pokrývajících nejlukrativnější lokality (jednotlivá sídliště). Ta má většinou zájem poskytnout svoji existující síť pro další využití partnerovi, který se bude o starat o samotný internetový provoz (připojení, pronájem modemů, instalaci a servis připojení). V jednom městě se tak klidně můžete po kabelu připojit přes různé - zpravidla lokální - ISP, v závislosti na konkrétní lokalitě.

Většina velkých i menších místních projektů je zatím ve stádiu testovacího provozu, nicméně první nabídka služeb již existuje, jen možná není ještě propagována s plnou intenzitou. Pokud je ve vašem městě uzel/přístupový bod alespoň jednoho ISP - obvykle v centru UTO - a máte přípojku kabelové televize, je velmi pravděpodobné, že se nabídka připojení připravuje nebo dokonce již zkouší. Zeptejte se vašeho "kabelového opera" - možná budete příjemně překvapeni.

Jak to celé funguje?

Síť kabelové televize představuje v podstatě rozsáhlé (pokrývající zpravidla celé sídliště o několika stech až tisících přípojek) rozvody vysokofrekvenční kabeláže, vybavené potřebným počtem rozbočovačů a zesilovačů, tak aby byl zajištěn kvalitní přenos televizního signálu až do koncových přípojek. Ústředním místem sítě je tzv. distribuční centrum, odkud se "krmí" signálem jednotlivých programů, přivedeným optikou či přijímaným přímo z družice.

Samotný koaxiální kabel přitom může sloužit i k přenosu dat jako jedno sdílené médium - podobně jako zejména dříve budované lokální sítě ethernet, využívající 50ohmový koaxiální kabel (známý jako "thin ethernet").

Pro přenos dat je pouze potřeba síť dovybavit. Na straně poskytovatele/provozovatele o centrální jednotku, zajištující řízení a správu datového provozu, a na straně uživatele příslušným koncovým zařízením, označovaným jako kabelový modem. Ten v podstatě zajišťuje jednak samotné přizpůsobení komunikace mezi síťovou kartou vašeho počítače a kabelovým rozvodem, a jednak umožňuje ve spolupráci s centrální jednotkou řízení celého provozu (např. nastavení rychlostních limitů apod.).

Achillova pata - zpětný kanál

Vzhledem k tomu, že rozvody kabelové televize nebyly primárně navrženy pro distribuci informace/signálu oběma směry (protože TV se pochopitelně vysílá pouze z centra k divákovi), je většina stávajících kabelových sítí na našem území ve stavu, který vyžaduje dodatečné investice do sítě samotné.

Zjednodušeně řečeno, v modernějších kabelových sítích lze vcelku bez problémů některé kanály vyhradit pro přenos dat opačným směrem, je však nutné všechna místa rozvodu obsahující aktivní prvky doplnit o zesilovače pro přenos tohoto, tzv. "zpětného" kanálu.

Při budování tuzemských kabelových sítí jsme z hlediska Internetu měli štěstí i smůlu zároveň. Sítě totiž vznikaly v době, kdy dostupné technologie obousměrnou komunikaci sice nevylučovaly, ale vzhledem k omezeným finančním zdrojům většiny investorů byly vybavovány jen tím nejnutnějším zařízením, umožňujícím distribuci programů.

V praxi to znamená, že i v případě, že na vašem rozvodu je připojení již nabízeno a prvním zákazníkům dokonce funguje, můžete vy čekat týdny nebo dokonce měsíce na to, až provozovatel kabelové televize dovybaví právě vaši větev rozvodu. Podle informací od naší místní kabelovky je dnes situace taková, že vzhledem k masovému nasazování datových komunikací je větším problémem akutní fyzický nedostatek příslušných komponent, než výše nákladů na tuto investici.

Co připojení obnáší?

Pro připojení budete potřebovat ve vašem počítači běžnou ethernetovou síťovou kartu s výstupem pro kroucenou dvoulinku (TP - Twisted Pair) a kabelový modem vyhovující technologickému standardu používanému ve vaší kabelové síti. S běžným modemem pro telefonní linku má ale kabelový modem společné pouze jméno, které dostal asi proto, že je to taky "krabička, přes níž se do počítače přenášejí data". Technologicky je to něco zcela jiného a také jej ani běžně v počítačovém obchodě nekoupíte.

Jako koncovému uživateli vám stačí vědět, že modem by vám měl doporučit a v naprosté většině případů i dodat poskytovatel připojení, přičemž hlavní formou jeho poskytnutí by měl být pronájem nebo prodej na splátky. Můžete si ho samozřejmě také koupit za hotové, ale vzhledem k tomu, že se většinou stále jedná o částku nad deset tisíc korun a že výběr značky/typu (a tím i cenu) ovlivňuje především poskytovatel podle svých dalších záměrů, je forma dlouhodobějších splátek, či ještě lépe pronájmu, serióznější nabídkou.

Po instalaci a zprovoznění připojení by se váš počítač měl začít chovat stejně, jako kterékoliv PC v lokální síti připojené do Internetu pevnou linkou. Odpadá vám tedy neustálé připojování a odpojování, obsazená telefonní linka, a zejména závody o maximální využití doby připojení, dané časovou tarifikací telefonického připojení. Internet se tak z něčeho luxusního, co si můžete dovolit jen hodinku denně po deváté večer, stane obratem něčím, co je kdykoliv po ruce a co "chleba nežere", pokud se začtete do nějaké zajímavé stránky.

A jaká je rychlost? Teoretické maximum je stejné jako u koaxiálního ethernetu, tedy 10 Mb/s pro download (ze sítě k vám) a v řádu stovek KB pro upload (směrem od vás). Protože ale jde o sdílené médium, jsou v praxi dosahované maximální hodnoty okolo 1,5 Mb v rámci kabelové sítě a okolo 500, respektive 128 Kb pro download/upload z Internetu (pochopitelně za předpokladu dostatečně silné přípojky k ISP). Navíc většina operátorů, aby snížila možnost zahlcení sítě ve špičkách, nabízí pouze omezené pásmo - typicky 64 Kb/s. V těchto případech se prakticky dostanete na zhruba 9, resp. 4 KB/s (download/upload), což je pořád téměř dvojnásobek propustnosti běžně dosahovaného spojení pomocí 56k modemu.

Co je doma, to se počítá...

A jak se za připojení po kabelové televizi platí? Většina stávajících nabídek určených pro domácnosti - kde většinou není přijatelný vysoký měsíční paušál - je postavena tak, že za používání přípojky/pronájem modemu je účtována paušální sazba řádu stokorun a k tomu se platí za každý MB dat, přenesený z Internetu mimo kabelovou síť. Cena MB dat se přitom zhruba rovná cenám obvyklým u počítaných pevných linek a je typicky v rozmezí 3-5 Kč.

Tato, na první pohled možná vysoká, částka není přehnaná. Při běžném režimu práce je výhodnější než telefonické připojení v rámci tarifu Internet 2000 (viz tabulka) a při přepočtu podle kursu zhruba odpovídá i ceně za MB, účtované za vysokorychlostní připojení v USA (s tím rozdílem, že za "vysokorychlostní" se tam považuje rychlost řádu stovek Mb/s).

Možná vás napadne, proč to není za paušál jako připojení po telefonu? Vysvětlení je vcelku jednoduché: u telefonického připojení nemusí český poskytovatel (jehož struktura provozních nákladů je přeci jen výrazně odlišná od amerického) hlídat/zpoplatňovat dobu připojení, jelikož to za něj spolehlivě dělá počitadlo impulsů u Telecomu. Oproti tomu v kabelové televizi, kde lze dosahovat velkých přenosových rychlostí a za "poslední míli" neplatíte téměř nic, je účtování podle skutečně přenesených dat jedinou možnou, a oproti jednotnému paušálu (kde méně aktivní uživatelé doplácejí na "upíry") i spravedlivější alternativou.

Protože při poplatcích odvíjejících se od objemu přenesených dat, a nikoliv od doby připojení, se od základu mění většina pravidel jak "ušetřit za připojení", připravili jsme pro vás v dnešních 10 tipech takový "remake" tipů na úsporná opatření právě s důrazem na tento způsob zpoplatnění.

Bezpečnostní rizika

jsou u kabelového modemu srovnatelná s jinými typy permanentního připojení. Velký rozdíl je především v tom, že uživatel, který měl svůj jediný počítač pouze občas připojený přes telefon pod dynamicky se měnící adresou, se najednou stává trvalým účastníkem celosvětové sítě a jeho počítač je nyní teoreticky přístupný v lokální síti pokrývající část města.

Pokud tedy nemáte s provozem počítače v síti zkušenosti, je namístě seznámit se alespoň se základy sdílení prostředků vašeho počítače a s nejčastějšími možnostmi vzdáleného přístupu na něj. Nastavení práva čtení i zápisu pro kohokoliv na disk C zkrátka není tou nejlepší variantou, a pokud se stane váš počítač středem zájmu nějakého nenechavce ze sousedství, může přijít na řadu i nějaký ten osobní firewall. Ale to je již námět na samostatný článek.

Závěrem

Současná nabídka připojení přes kabelovou televizi je ideální alternativou pro permanentní domácí připojení, které za srovnatelnou cenu poskytuje řádově lepší komfort práce a lepší využití možností Internetu než připojení telefonické.

Jakmile totiž nepočítáte minuty, můžete celou síť rázem považovat za příruční zdroj informací, kde kromě zpravodajství běžně hledáte i předpověď počasí, nebo třeba spojení v jízdním řádu (a dokonce kvalitněji a levněji než voláním na informace ČD). Elektronická pošta, přístupná 24 hodin, nebo komunikační nástroje typu ICQ vám také mohou začít v mnoha případech nahrazovat telefon. A k Internetu můžete pustit bez nepřetržitého dozoru i menší ratolesti bez toho, abyste trnuli hrůzou, kolik to bude stát.

Z hlediska nákladů je cena koncipována většinou tak, aby byla v době silného telefonního provozu vždy výhodnější než poplatky za telefon a za rok, po liberalizaci telekomunikačního trhu se dá očekávat i daleko větší příklon k rozumně vysokým paušálním poplatkům. Do té doby je ideální kombinovat oba druhy připojení (kabel a telefon), s tím, že po telefonu se vyplatí přes noc nárazově stahovat větší objemy dat.

A abych nezapomněl, pokud o pár bloků od vás bydlí třeba váš kolega, s nímž pracujte na společném projektu, může vám kabelovka zajistit jinak těžko realizovatelné propojení blížící se pomalejší lokální síti.

V kostce

Výhody

permanentní připojení 24 hodin denně/ /7 dnů v týdnukomfort práce díky ceně nezávislé na době trvání přenosu nezablokovaná telefonní linkastabilní spojení bez výpadkůmožnost lokální komunikace s jiným účastníkem na stejném segmentu

Nevýhody

vyšší investice/paušál než u telefonu (závisí na konkrétní nabídce)při větší zátěži je v době mimo špičku zpravidla dražší než telefonické připojeníbezpečnostní rizika - celý blok se chová jako jedna lokální síť

Za babku...

Nadstandard pro WWW - Kde vzít a ...nekrást?

V minulém pokračování Internet guru jsme se na tomto místě věnovali službám poskytujícím webhosting zadarmo. Jejich hlavní nevýhodou je, že bývají většinou koncipovány pouze pro umístění statických stránek, bez možnosti zajištěné výraznější interaktivity (některé renomované sice nabízejí sadu jednodušších skriptů, nicméně nabídka je všude poměrně chudá). Jak jsem slíbil minule, budeme se proto dnes věnovat možnostem, jak mnohé věci uspokojivě vyřešit bez toho, aby bylo nutné přemístit stránky k některé z placených služeb.

Skripty v prohlížeči

Jedním ze způsobů, jak učinit váš web interaktivním, je použití skriptu (JavaScript, DHTML) vykonávaného na straně klienta - tedy přímo prohlížečem na počítači návštěvníka. Nevýhodou tohoto řešení, které předurčuje jeho uplatnění spíše pro jednodušší funkce, je fakt, že skript funguje pouze v rámci jedné stránky a nemůže ukládat data na serveru. Na druhou stranu jde jeho režie zcela "k tíži" počítače uživatele, takže se výborně hodí pro realizaci různých vizuálních efektů.

Pomocí JavaScriptu můžete např. odeslat obsah formuláře prostřednictvím emailového klienta na počítači návštěvníka, přepočítat obsah ručně vyplněného objednávkového formuláře, ovšem třeba plnohodnotný "nákupní košík" z něj nevyčarujete.

Pokud však řešíte drobnost, na kterou by mohl JavaScript stačit, a nechcete ztrácet čas vytvářením již dávno objeveného, zkuste navštívit některý z archivů, věnovaných JavaScriptu a DHTML (např.Dynamic Drive <http://www.dynamicdrive.com/> nebo slovenský Javascript <http://www.javascript.sk/>.

CGI hosting

Od samotného vzniku rozhraní CGI (Common Gateway Interface), navrženého původně především pro zpracování obsahu formulářů umístěných na WWW stránkách, vynikaly na Webu veřejně přístupné archivy až rozsáhlé knihovny volně použitelných CGI skriptů (zpravidla v jazyce C nebo Perl), řešících nejčastěji využívané aplikace.

Právě z nich se, vzhledem k postupující masovosti tvorby WWW stránek a čím dál nižší odborné erudovanosti jejich autorů, postupně vyvinuly služby, které umožňují využít až několik desítek hotových skriptů (ať v podobě klasických CGI skriptů, nebo v podobě skriptů v kódu stránky, přímo prováděných serverem - ASP, PHP).

Ty jsou přitom nejen umístěny, ale i spouštěny ze serveru provozovatele služby, takže pro jejich využití stačí webmasterovi prostor pro statický web a dodržení pokynů pro zakomponování do HTML kódu jeho stránek. Tyto přitom většinou nejsou o mnoho složitější než umístění obyčejného počitadla nebo tlačítka propagujícího oblíbenou službu. Nejznámější služby tohoto typu - viz vložený článek.

Redirect - lepší jméno pro Web

Kromě omezení na tvorbu v podstatě statických stránek je druhou hlavní nevýhodou hostingu zadarmo poměrně komplikovaná adresa vašeho webu, bez možnosti provozovat jej pod vlastní doménou byť třeba třetího řádu.

Pro řešení tohoto problému však také existuje mnoho služeb, které nabízejí rezervaci adres v podobě adresářů nebo domén třetího řádu pod některými lukrativními doménami, s možností nastavení jejich přesměrování na vaši hlavní stránku. To má hned dvě výhody: jednak můžete uvádět stručnou adresu, ať máte stránky umístěné kdekoliv na Internetu, a jednak vám zůstává stejná adresa, i když změníte poskytovatele hostingu. Nemusíte tedy na změnu upozorňovat návštěvníky a starat se o změny odkazů v databázích hledačů.

Služby tohoto typu najdete i v doméně cz - např. REDIRECT. CZ <http://www.redirect.cz/> nebo REDIRECT.XNET.CZ <http://redirect.xnet.cz/>, nabízející volbu adresáře v doménách co.je.to a kdo.je.to, nebo doménu třetího řádu třeba pod zde.cz.

Mnoho podobných služeb najdete pochopitelně i v zahraničí, takže vybrat si přiléhavé a dobře zapamatovatelné jméno, které se vám navíc bude i líbit, by při troše píle neměl být problém. Začít můžete na serveru V3 <http:// come.to/> (adresáře v doménách go.to, move.to, surf. to, atd.), anebo na TSX <http://www.tsx.org/>, který je centrálou pro technologicky orientované stránky.

Většina větších serverů nabízí také přesměrování nebo hostování poštovní schránky odpovídajícího jména, takže třeba ke jménu go.to/pardubice obdržíte i schránku s adresou pardubice@go.to.

VYBRANÉ SERVERY NABÍZEJÍCÍ ZDARMA TZV. CGI HOSTING

Agum Network

http://www.agum.com

Cgi2Gohttp://www.cgifreebies.com/

Hosted Scriptshttp://www.hostedscripts.com/

mycgiserverhttp://www.mycgiserver.com

Vemte na to síť...

Digitální fotografie - Informace a služby pro fotografování nové generace

Chystáte se pořídit si digitální fotoaparát, nebo vám ho dokonce nadělil Ježíšek? Pak určitě nezapomeňte na mnohdy opomíjenou výhodu digitálně zpracovávaných obrázků a na to, že se dají v počítači nejen uchovávat a modifikovat, ale zejména prostřednictvím počítačové sítě sdílet, posílat, vyměňovat atd.

Na Internetu tak, kromě spousty specializovaných stránek přinášejících informace ze světa digitálního fotografování, najdete mnohdy i četné zajímavé služby - zejména tzv. digitální fotolaby, jejichž sběrny můžete navštívit on-line, aniž byste museli vstát od stolu. Pro upload všeho co "namačkáte" je sice modemové spojení poměrně pomalé, ale poslat deset či dvacet vybraných fotek ke kvalitnímu tisku s předchozí korekcí a následným zalaminováním či nařezáním na "puzzle" je věc bezesporu zajímavá, zvlášť pokud se vám to podaří přímo o dovolené z internetové kavárny.

Zahraniční weby

Kupovat nový přístroj nebo nechat si "vyvolat" pár fotek je spíš záležitost pro naši národní doménu, ale pro nejčerstvější informace se rozhodně vyplatí zajít do zahraničí, kde je digitální fotografie přeci jen rozšířenější.

Začít byste bezpochyby měli na serveru "digital photography review" <http://www.dpreview.com/; http://photo.askey. net/> Phila Askeye, který přináší aktuální novinky z oblasti včetně pravidelných přehledů nejprodávanějších aparátů v Mekce digitální fotografie - Japonsku.

Další informace o fotoaparátech bez filmu najdete pochopitelně v příslušné sekci CNETu <http://electronics.cnet.com/html/aisles/Digital_Cameras.asp>, v Digital Camera Magazinu <http://www.digicamera.com/>, digitální temné komoře na adrese <http://come.to/digitaldarkroom/>, anebo na "PCPhotoREVIEW" <http://www. pcphotoreview.com/>, kde je vše o produktech souvisejících s digitální fotografií.

Přehled nejen jednotlivých tipů fotoaparátů, ale i tipy, triky a osobní zkušenosti nabízí Steve's Digicams <http://www.stevesdigicams.com/>, nebo magazín o digitální fotografii Megapixel <http://www.megapixel.net/>.

A až se nabažíte technologických zázraků jako takových a začnete přemýšlet, jak na to, aby vaše digifotky také za něco stály, navštivte začátečnicky orientované "ShortCourses in Digital Photography"<http://www.shortcourses. com/>, přečtěte si digitální fotosloupek Arthura Bleicha <http://www.dpcorner.com/>, nebo navštivte digitální větev populárního fotografického serveru "Better Photo" na adrese <http://www.betterphoto.com/digital.asp>.

Pokud se zabýváte digitálním zpracování obrazu profesionálně (alespoň třeba jako zadavatelé tiskových předloh), pak je pro vás server PixelPhoto <http://www.pixelphoto. com/>, orientovaný na digitální zpracování obrazu v propagaci a reklamě.

A přestože většině z vás připadá "digiťák" jako horká technologická novinka, u firmy Canon to vidí jinak a mají již ve svém "CANON CAMERA MUSEU" sekci "Digital CAMERA" <http://www.canon.co.jp/cameramuseum/digital/fif_dindex.html>.

Domácí zdroje

Přestože u nás ve "fotokinu" na digitální fotoaparát téměř nenarazíte, na českém Webu již lze najít pár hodnotných stránek věnovaných digitální fotografii. Mezi prvními si zaslouží vaši pozornost sekce Digitální fotografie na serve

ru GRAFIKA <http://www.megaprint.cz/photo/> a stránky mj. i nadšeného "digigrafa" Ondřeje Neffa "DigiNeff" <http://digineff.cz/>.

Především recenze fotoaparátů a tiskáren i s trochou teorie pak najdete ve fotografické sekci serveru Periskop <http://www.periskop.cz/pocitace/fotografie/index.htm> a také na převážně klasicky orientované Fotozóně <http://www. fotozona.cz/>.

Kromě toho se digitálu široce věnují i mnohé nepočítačové papírové časopisy, jako je DIGITAL revue <http://www.digitalrevue.cz/>, PiXEL <http://www.pixel.cz/> či Stereo & Video <http://www.tlp.cz/sv/>, na jejichž stránkách však převládají informace o obsahu papírového vydání a informace o předplatném.

Obchody a fotolaby

Přelom roku připravil kromě vyšperkovaných novinek i pár prvních vlaštovek solidních aparátů v cenové hladině okolo 10 000 Kč, a tak asi většina z vás už začne uvažovat o reálné koupi. Doposud nás ale "digitály" zřejmě tak mnoho nekupovalo, protože opravdu dobrý specializovaný elektronický obchod na českém Webu nenajdete.

Většina nabídek se skrývá v klasických obchodech s fotografickým vybavením nebo počítačovou technikou - nectností obou je pak poměrně úzký sortiment na jednom místě (proto jsme pro vás raději připravili přehled odkazů na servery jednotlivých výrobců - viz vložený článek).

Přesto zmíním například Fotoobchod <http://www.fotoobchod. cz/>, kde najdete solidní sortiment fotopapírů pro inkoustové tiskárny, nebo PiXEL Direct <http://direct. pixel.cz/>, který se orientuje zejména na grafiku pro Web. Jedinou výjimkou je první specializovaná prodejna digitálních fotoaparátů AARON <http://www.aaron.

cz/>, kterou však bude, stejně jako každý jiný kamenný obchod, lepší navštívit v Praze osobně. Jediné, co byste zatím mohli na českém Internetu nakoupit bez problémů, jsou paměťové karty například na <http://www. pameti.cz/> nebo <http://www.pckarty.cz>.

S čím se však v druhé polovině uplynulého roku doslova roztrhl pytel, to jsou digitální fotolaby. Údajně "První internetový minilab" provozuje na adrese <http://www. dtpstudio.cz/sluzby/minilab/minilab.htm> DTP studio již od prázdnin (jestli je opravdu první, se můžete přesvědčit na stránce "Seznam digitálních minilabů" na <http://www.grafika.cz/view2.asp?uid=931>).

Vytisknout fotografie si však můžete nechat také ve vybraných pobočkách AUTOCONTu <http://www.autocont. cz/bodytext.asp?hid=76>, u známé firmy CDFOTO BLER <http://www.bler.cz/>, nebo u mnohých začínajících a regionálních digilabů, jako je FOTO ONLINE! firmy MATE computer <http://www.fotoon-line.cz/> nebo brněnská prodejna/ateliér FOTO u JAKUBA <http://www.fotojakub.cz/rozdelena.htm>. Prestižní doména digilab.cz je zatím (konec listopadu 99) bohužel pouze rezervovaná.

Weby výrobců

Canonhttp://www.canon.cz/ProdFV.htmlhttp://www.canoneuropa.com/products/products.html (odkazy "Digital Cameras")http://csweb.cre.canon.co.uk/en/search.html (vyhledávací centrála)

Epsonhttp://www.epson.cz/produkty/fotoaparaty/index.htmhttp://www.epson.com/cam_scan/

Fujihttp://www.fujifilm.cz/http://www.fujifilm.com/

Kodakhttp://www.kodak.cz/http://www.fotoworld.cz/

Minoltahttp://www.minolta.cz/http://www.minolta.com/dp/index1.html

Nikonhttp://www.nikon.cz/digitaln.htmhttp://www.klt.co.jp/Nikon/Lineup/index.html

Olympushttp://www.olympus.cz/produkty/digitalni.divize.htmhttp://www.olympusamerica.com/p.asp?s=12&p=16

Sanyohttp://www.sanyodigital.com/

Sonyhttp://www.sel.sony.com/SEL/consumer/ss5/generic/digitalimaging/

Toshibahttp://www.toshiba.com/taisisd/dsc/

YASHICAhttp://www.yashica.cz/http://www.yashica.com/digital/Kdo hledá...

KDO HLEDÁ ...

Aby také našli vás...aneb vyhledávání z druhé strany

Doposud jsme se v této části Internet guru věnovali pouze různým aspektů vyhledávání informací pomocí různých typů vyhledávacích služeb. Co je ale vhodné udělat pro to, aby se i vaše stránky (lhostejno či komerční nebo věnované netradičním koníčkům) daly v pavučině co nejsnáze najít?

Doménové jméno

tvoří podstatnou část adresy (ne-li celou adresu) stránek a je vhodné, pokud do určité míry přesně vystihuje náplň webu, který skrývá. Platí to především tehdy, je-li možné použít buďto výstižný obecný název, nebo jméno zavedené firmy či výrobku.

V ostatních případech nezáleží ani tak na konkrétním jménu, jako na tom, zda si je lze snadno zapamatovat - nesmí být tedy ani příliš dlouhé, ani příliš kostrbaté (svého času jsem se nestačil divit doméně rfstsp.cz, na níž byla prezentace Reifeisen stavební spořitelny). Jméno samo o sobě totiž (na rozdíl od šaty - člověk) ještě web nedělá. Ten může postavit na nohy pouze kvalitní obsah. Pokud ho má, je však neméně důležité, aby návštěvník neměl příště problém vrátit se kvůli krkolomné adrese.

Titulek stránky,

přesněji text, který se skrývá v HTML tagu TITLE v hlavičce dokumentu a v prohlížeči vcelku nenápadně zobrazuje jako název okna prohlížeče, je důležitější, než se na první pohled může zdát. Právě on je totiž ve všech automaticky vytvářených indexech internetových hledačů uváděn jako název stránky, bez ohledu na to, co jste napsali (byť těmi největšími písmeny) na začátek textu těla (za tagem BODY).

Mnohé editory přitom tag title vyplní při zakládání dokumentu nějakým implicitním textem, jako je "Untitled", "New document" či "c:/wwwrot/web2/hotindex.htm" (jméno souboru na lokálním disku). Pokud jej sami neaktualizujete na něco smysluplnějšího a co nejvíce výstižného (= ne příliš dlouhého), nemůžete se divit, že potenciální návštěvník vaši stránku ve výpisu nalezených okamžitě a bez nejmenší známky zájmu přeskočí.

Navíc mnohé hledače dávají slovům v titulku dokumentu vyšší váhu než těm v dalším textu, takže dobře napsaný titulek může upřednostnit vaší stránku v seznamu relevantních odkazů!

Metatagy

jsou součástí HTML hlavičky a mnohé mají svůj význam právě při vyhledávání. U standardního atributu HTTPEQUIV dbejte na položku Contenttype, identifikující formát (text/html) a použité kódování znaků, a na Content-language, určující jazyk, v němž je psán viditelný text na stránce. Pokud obě hodnoty uvedete správně, předejdete v mnoha případech chybnému zařazení či znakové konverzi stránky při automatickém zpracování jejího obsahu robotem.

Druhá skupina volně definovaných hodnot, uvozovaná atributem NAME, má dvě poměrně zaužívané položky sloužící právě pro lepší orientaci hledačů. Je to "Description", obsahující stručný popis obsahu/zaměření stránky v přirozeném jazyce, a "Keywords", obsahující seznam klíčových slov, usnadňujících věcné zařazení stránky do databáze (při vyhledávání, respektive třídění výsledků hledání jim některé hledače dávají vyšší prioritu).

Tyto poměrně užitečné konvence jsou bohužel často zneužívány méně seriózními tvůrci, např. pornografických stránek, k jejich neoprávněné propagaci. Snadno se tak můžete při hledání třeba pomocí AltaVisty setkat se stránkami, které mají nacpaný titulek slovem download, nebo v popisu/klíčových slovech desetkrát uveden řetězec MP3, přestože nemají s digitální hudbou společného vůbec nic. Pouze zneužívají slova, která jsou podle statistiky uživateli hledačů nejčastěji zadávána.

Registrace u hledače

(a ne každý hledač ji umožňuje) má jednu hlavní funkci - je to způsob jak příslušnému robotovi, který vytváří indexy katalogu, sdělit, aby zavítal rovnou na vaši stránku. A to pravděpodobně dřív, než by se k ní dostal po odkazech z jiných stránek nebo při procházení seznamu domén druhé úrovně. Případné "zrychlení" může být tím větší, čím větší je záběr indexů a čím tedy trvá déle, než je hledač celé zaktualizuje.

Kromě toho je pochopitelně důležité mít co nejlépe zpracovaný jak titulek stránky, tak metatagy, protože to je jediná cesta, jak může autor stránek alespoň nepřímo ovlivnit obsah databáze odkazů a indexu hledače.

Registrace u katalogů

je spíš o tom, kolik katalogů a jak vytrvale dokážete zvládnout. Snad každý katalog má vlastní aparát pro přidání odkazu v podobě jednoho či řetězce několika formulářů. Výhodou je, že si můžete zvolit vlastní text názvu i popisu vaší stránky, který v případě, že je výstižný a pravdivý, nedozná ani po redakčních úpravách správcem databáze podstatných změn.

Některé katalogy (u nás například Atlas) dokonce v zájmu větší aktuálnosti zařazují takto přidané dotazy do ostré databáze okamžitě, nicméně platí za to značnou měrou účelově zkreslených odkazů (např. dáte-li na začátek názvu "1", budete v seznamu odkazů v příslušné kategorii nahoře, a pokud tak již někdo učinil před vámi, pořád vám zbývá třeba pomlčka nebo obyčejné znaménko +, %, apod.). Jak tyto na první pohled neseriózní odkazy působí na potenciální návštěvníky, asi netřeba zdůrazňovat.

Největší problém u rozsáhlejších katalogů, na nichž jsou přidávané odkazy ručně redigovány, je poměrně vleká prodleva mezi požadavkem na zařazením a skutečným zařazením odkazu do ostré databáze katalogu. Ta je naneštěstí tím větší, čím rozsáhlejší/populárnější - a samozřejmě také z hlediska propagace zajímavější - katalog je. U nás drží neslavný primát v době trvání zařazení Seznam, ve světě je to populární Yahoo.

Na to si dokonce "webmastři" vymysleli takovou fintu - odkaz zařadí raději do některé národní/regionální (třeba australské) mutace Yahoo, kde je vzhledem k menšímu přísunu zpracován a zařazen během pár týdnů a při synchronizaci databází mezi servery se na hlavní Yahoo propracuje do dvou měsíců, zatímco při přímém vložení požadavku na http://www.yahoo.com/ je odezva často půlroční nebo také delší.

KDYŽ SE ŘEKNE..."URL"a "HTML"

Internetové pojmy, jak je ve slovníku nenajdete

URL

- je zkratka od Uniform Resource Locator (původně Universal Resource Locator).- je označení pro standardizovanou podobu jedinečné adresy informačního zdroje v Internetu.- je to, co vidíte v adresové řádce prohlížeče- je řetězec v podobě [protokol]://hostitelská_doména[:port]/[cesta/jméno_souboru], který pro Web typicky vypadá takto: http://www.firma.cz/ceníky/tiskárny.html.

- je to, co by u centrální stránky serveru mělo být co nejkratší a dobře zapamatovatelné, a co se díky doplňování implicitního protokolu a portu prohlížečem a podávání implicitního kořenového dokumentu serverem smrsklo na samotné doménové jméno

- je mnohdy, zejména u stránek generovaných za provozu z centrální databáze, silně nepřehledná změť znaků, sloužících jako parametry pro skript, který zobrazenou stránku vygeneroval

- je to, čím jsou nacpány databáze vyhledávacích služeb a také to, co na Internetu zastarává rychleji, než počítače k němu připojené. (Pokud jste si řekněme před půl rokem udělali nějaký speciální výběr odkazů na určité téma, čítající několik desítek položek, pravděpodobně dnes zjistíte, že zhruba polovina stránek již neexistuje nebo byla přemístěna a má zcela jiné adresy.)

HTML

- je zkratka pro HyperText Markup Language- je soubor značek sloužících k formátování dokumentu na WWW, tak aby je mohly různé prohlížeče na různých platformách zobrazit co nejvěrněji.

- je to, co obaluje URL aby to "vypadalo", a to, co uvidíte, pokud si ve vašem prohlížeči zvolíte View/[Page]Source, respektive Zobrazit/Zdrojový kód

- je něco, co "pravý" webmaster ovládá nazpaměť stejně jako "opravdový" programátor strojový kód procesoru

- je ta část dokumentu, kterou komfortní WYSIWYG (What You See Is What You Get) HTML editory natáhnout klidně i na trojnásobek nezbytně nutné délky

- je kód, jejž nikdy nemůžete odladit tak, aby stránka vypadala naprosto shodně v poslední verzi Netscape Navigatoru i Internet Exploreru.

iFAQ...Internet FAQ

Odpovědi na dotazy čtenářů ohledně užívání InternetuDiakritika v emailu

Na čem záleží, když je emailová zpráva psána s diakritikou (háčky a čárkami), zda dojde v pořádku nebo s chybně zobrazenou češtinou?

Příčinou známého "šifrování" češtiny je fakt, že původní návrhy komunikačních protokolů Internetu nepočítaly s přenášením jiné než anglické abecedy v kódu ASCII (American Standard Code for Information Interchange). Ten používá sedmibitové kódy znaků (čísla 0-127) a mnohé systémy nepodporují/nezaručují správné předání osmibitových kódů, používaných pro kódování znaků národních abeced.

A tak zdaleka ne všechny mailservery, kterými může odeslaná zpráva procházet, jsou schopny přenášet všech osm bitů a zprávy, a proto je pro správnou funkci třeba převést všechny osmibitové znaky na sekvence znaků sedmibitových. To umožňuje standard MIME (Multipurpose Internet Mail Extensions), který zavedl standardní označování struktury zpráv a umožňuje blok textu označit jednak identifikací kódování, a také buďto jako sedmibitová, čistě osmibitová či do 7 bitů kódovaná osmibitová data. Na straně příjemce se tato data automaticky převedou zpět.

Pro kódování 8bitových znaků do 7 bitů existuje buďto systém známý pod označením Base64 (každá trojice znaků je převáděna na čtveřici zaručeně sedmibitových znaků), jenž je vhodný nejen pro textová data (nemusí nutně jít pouze o text) obsahující převahu osmibitových znaků, a systém QuotedPrintable (7bitové znaky jsou ponechány, 8bitové nahrazeny sekvencí uvozovač + dvouznakový šestnáctkový kód), který má vyšší režii, ale u textů, kde je 8bitových znaků zpravidla menšina, ne až tak dramatickou.

V poslední době, kdy je stále větší procento instalovaných serverů schopno přenášet osmibitové kódy, je ideálním řešením použití tzv. 8BITMIME. Je to nové rozšíření protokolu SMTP, pracující tak, že v případě předávání zprávy serveru, který podporuje 8 bitů, je zpráva předána standardně, a v případě, že přijímající server 8 bitů nepodporuje, je zpráva před odesláním automaticky zakódována jedním z výše uvedených mechanismů.

Jak tedy správně posílat správy s diakritikou? Ideální je, můžete-li využít 8BITMIME. Pokud je nepodporuje váš klient, stačí, když je muí SMTP server, který využíváte a kterému pak můžete předávat správně označená plně 8bitová data pomocí standardního MIME (u klienta nastavíte odesílání jako 8 bitů). Pokud tuto možnost nemáte, posílejte zprávy zakódované jako QuotedPrintable (v surovém stavu je zpráva čitelnější), nebo přinejhorším v Base64. Oba způsoby zprávu sice prodlouží, ale je to jediná možnost jak mít jistotu, že po cestě nebude poškozena.

Vyčerpávající informace o problematice používání češtiny nejen v emailu, ale i na WWW a v počítačových aplikacích vůbec, můžete získat na stránkách Čeština <http://www.cestina.cz/>, resp. <http://www.cestina.cz/cestina/email/>, z nichž jsem čerpal při psaní tohoto příspěvku.

Privátní webstránky Provozuji stránky určené pouze úzkému okruhu lidí a nechci, aby o nich věděl, respektive k nim měl přístup kdokoliv cizí. Jak to mohu zabezpečit?

Co se týče popularity konkrétní stránky, ta je vždy přímo úměrná kvalitě a úsilí věnovanému její propagaci. V tomto ohledu se tedy nemusíte obávat, že když budete stránky důsledně "tajit", že se samy od sebe stanou středem zájmu návštěvníků. Jedinou možností jak by se na ně mohl někdo zatoulat, je, že je najde pomocí vyhledávače automaticky indexujícího celý WWW prostor (viz následující dotaz).

Co se týče zákazu přístupu, každý adresář či konkrétní soubor statického webu je umístěn na konkrétním počítači s operačním systémem/systémem správy souborů/www serverem, umožňujícím přidělovat k němu přístupová práva jednotlivým uživatelům. V konfiguraci WWW serveru či operačního systému potom můžete požadované adresáře či soubory nastavit jako přístupné pouze konkrétnímu uživateli nebo skupině uživatelů - případný náhodný návštěvník pak bude před natažením stránky prohlížečem dotázán na zadání uživatelského jména a hesla.

U stránek generovaných zcela automaticky pomocí CGI skriptů, ASP či PHP je pak autentifikace uživatele pro přístup k jednotlivým částem webu otázkou programové realizace příslušných skriptů, které mohu, ale nemusí využívat prostředky operačního systému, pod nímž pracují.

Windows 98 jako WWW server v intranetuUvítal bych nějaký typ na software, pomocí nějž lze z Windows 98 udělat server pro intranet, konkrétně pro publikování webových stránek v lokální síti.

Nejsnazší cesta je nainstalovat MS PWS (Personal Web Server), který je součástí instalace Windows od Win 95 OSR2. Na instalačním CD Windows 98 je jeho instalace v adresáři ADDONS/PWS. Tento server je však určen především pro účely ladění webů, které cílově poběží pod MS IIS (Internet Information Server) a Windows NT na pracovní stanici webmastera/programátora. Jako takový umí vyřídit v čase pouze jeden požadavek (zpracovává jen jeden thread), takže pokud právě podává/generuje stránku, případný požadavek od dalšího uživatele je vyřízen až po ukončení toho předchozího. Proto je v případě, že nepotřebujete nutně všechny vlastnosti IIS (především ASP skripty), lepší použít nějaký program z bohaté nabídky sharewarových webserverů pro Windows (např. český PinkNet WebServer).

Jak nebýt v hledačích Ve výsledcích hledání určitých vyhledávacích služeb se objevují některé dílčí stránky mého webu, na něž by "zvenku" (odjinud než z hlavní stránky) neměly vést žádné odkazy. Jak tomu zabránit?

Vyhledávací služby lze rozdělit na dvě hlavní kategorie - ručně vytvářené katalogy a hledače automaticky indexující celý Web. Do těch prvních je spíše problém se dostat (na Yahoo trvá zařazení i několik měsíců), těm druhým je velmi obtížné přístup zamezit, neboť samy procházejí všechny odkazy a domény druhé úrovně.

Pokud nechcete striktně zakázat veřejný přístup k vašemu webu (viz předchozí příspěvek), nemůžete mít nikdy jistotu, že se zařazení stránek do indexu hledače vyhnete.

Jedinou možností je využít konvence, které jsou určeny právě pro účely informování automatických robotů o tom, že si jako autor stránek nepřejete jejich zařazení do indexů. Pro označený celých webů nebo substromů slouží textový soubor robots.txt, umístěný v kořenovém adresáři WWW serveru. Musí obsahovat dva typy položek (řádků): Useragent:, obsahující seznam identifikací robota (jsou v hlavičce http požadavku robota, hvězdička * znamená jakýkoliv robot), a Disallow:, označující zakázané adresáře. Obsah souboru, zakazujícího indexovat cokoliv, by tedy vypadal následovně:

Useragent: *Disallow: /

U jednotlivých stránek lze tyto informace uvést také přímo v hlavičce HTML jako tagy META. Pokud uvedete <META NAME="robots" CONTENT="noindex">, sdělujete robotům, aby vynechaly aktuální stránku, použitím <META NAME="robots" CONTENT="nofollow"> požadujete, aby robot zaindexoval aktuální stránku, ale neprocházel odkazy na ní uvedené. Úplný zákaz indexování substromu pak vypadá: <META NAME="robots" CONTENT="noindex, nofollow"> a lze jej nahradit také <META NAME="robots" CONTENT="none">.

Veřejné ProxyserveryNevíte o nějakém přehledu veřejných proxyserverů? Některé jste již uváděli, ale hodil by se mi průběžně aktualizovaný seznam na WWW.

Máte pravdu, některé adresy jsem již uváděl v souvislosti s možným zrychlením natahování určitých stránek přes proxyservery s výhodným umístěním vůči vám i předmětu vašeho zájmu. Tehdy jsem nezmínil další důležitý aspekt - posílení anonymity surfaře. Server, na který přistupujete, dostane adresu proxyserveru a nikoliv přímo IP vašeho počítače, takže je vás obtížnější vystopovat.

Opravdu dobrých seznamů podobného typu je jako šafránu, ale naštěstí mohu doporučit server slovenských kolegů na adrese <http://neworder.box.sk/>, který se věnuje problematice informační bezpečnosti a udržení souktomí v Internetu.

Moderní IP adresy Co jsou IP adresy pro tzv. interní použití, které to jsou a k čemu se hodí?

Máte pravděpodobně na mysli tzv. neveřejné IP adresy, které jsou určené pro interní použití v TCP/IP sítích, jež nejsou přímo propojeny se zbytkem Internetu. Tyto adresy, definované v dokumentu RFC (Request For Commnet) číslo 1918, se využívají především ve firemních intranetech a vůbec pro adresování v sítích oddělených od Internetu přes firewall či router/proxyserver zajišťující překlad adres (NAT - Network Address Translation).

Na rozdíl od veřejných IP adres nemusí být jejich použití na lokální síti výlučné v rámci celého Internetu, a tedy o ně nemusíte žádat a za jejich přidělování uvnitř vlastní sítě si zodpovídáte sami. Příslušný standard pouze zajišťuje, že je nebude využívat žádný přímo přístupný počítač, a tudíž nebude ve veřejné části sítě docházet ke konfliktům.To se však nemusí týkat pouze správců podnikových sítí, ale třeba i malých sítí domácích o dvou či třech počítačích, připojených do Internetu pomocí vytáčeného modemového spojení sdíleného přes programy jako je WinRoute či WinProxy.

Ve třídě A jsou pro toto použití vyhrazeny adresy začínající 10 (10.x.x.x), ve třídě B je rozsah adres 172.16.xx. xx - 172.31.xx.xx, a ve třídě C pak 192.168.x.x.

Peníze za surfování V poslední době se objevují v inzerátech nabídky na placení za surfování po Internetu - např. <http://www. mujweb.cz/www/kokodako/> a mnoho dalších. Zajímalo by mne, jak to vše ve skutečností funguje a zda je to v souladu s platnými českými právními předpisy.

Prozkoumání souladu podobných nabídek s naším právem by si jistě vyžádalo náročnou právní expertízu, která je pochopitelně mimo naše možnosti. Nicméně lze předpokládat, že pokud by se nejednalo o zřejmý podvod či porušení např. některých daňových předpisů (za jejich dodržení odpovídáte jako příjemce peněz vy), nebude s největší pravděpodobností existovat žádná úprava, která by konkrétní aspekty podobných aktivit řešila. Je to totiž klasický příklad dalekého předstihu technologie a jí umožněného faktického dění před jak naší, tak světovou legislativou.

Co se týče konkrétních provozovatelů, nejznámější je patrně AllAdvantage <http://www.alladvantage.com/>, ale už existuje několik dalších, kopírujících jeho vzor. Jedná se o projekty využívající podobného principu jako poskytování počítačů či připojení k Internetu zadarmo za podmínky sledování reklam.

Jejich společnou slabinou je nutnost sehnat poměrně velký počet abonentů, tak aby se jejich reklamní dosah vyrovnal alespoň středně velké televizní stanici. Pak mohou využívat všech výhod počítačového zpracování a interaktivity a nabízet velmi dobře cílené kampaně. Projekty tohoto typu jsou vlastně snahou získat maximální klientelu, bez nutnosti velkých počátečních investic, jakými jsou např. počítače zdarma. Většina jich je již několik měsíců ve stadiu "nabírání klientů", zpravidla systémem MLM (LultiLevel Marketing, jako např. HerbaLife), kdy ten, kdo získá další klienty, dostává také část z jejich provize.

Jaká je tedy naděje na skutečné fungování podobného systému? Podle mého názoru mají jeden či dva nejúspěšnější možnost dosáhnout takového počtu dostatečně lukrativních klientů, aby se jim dařilo získávat inzerenty a tudíž ekonomicky přežít. Pro koncového klienta to však ani v tomto ideálním případě neznamená obrovský bezpracný příjem - spíš se bude jednat o příjem, který jen stěží vynahradí vynaložené úsilí a dosažené nepohodlí. V zemích jako je ČR, kde koncový uživatel zpravidla platí za čas připojení či přenesená data, se může jednat i o zcela nerentabilní nabídku, protože nabízená částka mnohdy ani nepokryje náklady na připojení přímo související se stahováním reklam. I v případě časově neomezeného připojení lze předpokládat, že klientela z východní Evropy bude pro provozovatele tou méně žádanou/placenou, vzhledem k poměrně malé kupní síle a horší dosažitelnosti zákazníků z USA.

Shrnuto: nemusí se vždy jednat o vyložený podvod, ale přilepšení k rodinnému rozpočtu to pravděpodobně nebude žádné nebo minimální.

Kolik je uživatelů? Chtěl bych se zeptat, kolik je v současné době uživatelů Internetu v ČR, případně kde lze takovou informaci získat. Velice by mi to pomohlo.

Skutečný počet reálných osob používajících Internet se (možná až na nadcházející sčítání lidu) nedá přesně zjistit. K dispozici jsou pouze různě kvalifikované odhady, jejichž čísla se diametrálně liší jak v závislosti na definici toho, kdo je považován za uživatele, tak na použité metodice.

V průběhu loňského roku proběhlo několik průzkumů, z nichž asi nejzajímavější byl proveden v rámci BMI (Březen Měsíc Internetu) ve spolupráci týdeníku Profit a serveru Monitor <http://www.monitor.cz/analyzy.html>. Tento průzkum využíval metodu zjištění jedinečných návštěvníků nejznámějších tuzemských serverů pomocí záznamů v cookies prohlížeče a vykázal následující počty: celkový počet uživatelů za období měření: 496 494, průměrný týdenní počet uživatelů: 197 896, průměrný denní počet uživatelů v pracovní den: 73 687 a počet uživatelů, kteří přistupují nejméně jednou týdně: 58 638.

Další informace, z nichž je možné při odhadech vycházet, jsou pochopitelně počet registrovaných hostů (trvale připojených počítačů/modemů), kterých je okolo 80 tisíc, a Index vývoje návštěvnosti zveřejňovaný auditorskou firmou DCCI <http://audit.dcci.cz/vyvoj.html>, jenž však odráží i větší intenzitu používání Internetu stávajícími uživateli.

Naproti tomu průzkum uveřejněný renomovanou mezinárodní společností IDC (který na sklonku roku 1999 rozpoutal poměrně bouřlivou debatu ohledně odhadů počtu uživatelů) uvádí, že k 1. červenci roku 1999 bylo v ČR celkem 292 000 uživatelů Internetu, přičemž uživatele definuje jako osobu, která se v předchozích šesti měsících alespoň jednou připojila.

Přitom z hlediska plánování ekomerce a ostatních, čistě internetových aktivit, je rozhodující, kolik lidí používá Internet opravdu rutinně a každodenně (stejně jako je minimální vliv svátečních řidičů na celostátní spotřebu benzínu). Ten je však poměrně malý a lze je na sklonku roku 1999 odhadnout někde mezi 100 a 150 tisíci uživateli, zatímco lidí, kteří používají Internet pouze okrajově, ale nějakou vlastní zkušenost mají, je zhruba pětinásobek.

WWW akcelerátory pro Windows Již několikrát jste se v Internet guru zmiňovali o použití akcelerátorů připojení kvůli lepšímu "kešování" a možnostem blokování reklamy a komfortního procházení již navštívených stránek off-line. Jaké konkrétní programy můžete doporučit pro použití ve Windows?

Z vlastní zkušenosti mohu pro jednotlivý počítač s Windows 9x doporučit kombinaci programů NetSonic <http://www. web3000.com>, který zajišťuje funkci velmi rychlé společné cache (vyrovnávací paměti) pro všechny instalované prohlížeče, včetně skvělé podpory prohlížení stránek off-line, a programu AtGuard <http://www.atguard.com/>, jenž funguje jako blokátor reklam a osobní firewall.

Pro Windows NT (kde NetSonic nepracuje) a která bývají častěji nasazována v roli přístupového serveru sítě, pak obdobně funguje kombinace WinRoute <http://www. tinysoftware.cz/> (NAT/proxy/firewall) a programu Naviscope <http://www.naviscope.com/>, doplňujícího funkce blokování reklam a DNS cache.

10 tipů

Jak na připojení placené podle objemu dat

V roce 1999 se u nás poprvé ve větší míře rozšířily různé druhy vysokorychlostního permanentního připojení, které je zpoplatňováno poměrně nízkým měsíčním paušálem a poplatky za objem skutečně přenesených dat. Režim práce a pochopitelně i způsoby efektivního využití takové služby se od dobře známého telefonického připojení (placeného za čas připojení) značně liší.

Dnes tedy přinášíme 10 tipů určených především uživatelům/zájemcům o připojení pomocí bezdrátových sítí, rozvodů kabelové televize a tzv. počítaných pevných linek (klasická pevná linka, placená v závislosti na skutečně generované zátěži). Dozvíte se, na co byste se měli předem informovat u svého poskytovatele, a především na co si je třeba dát pozor, aby účet za připojení byl co nejméně podobný tomu, který jste dříve platili za telefon.

1. Co přesně se měří?

Předem se přesně informujte, jaké jsou podmínky a metodika měření. Především na jaké úrovni se přenosy měří (fyzická komunikační trasa nebo protokol IP), které přenosy (ve smyslu odkudkam) jsou měřené, a měří-li se veškerá data nebo pouze jeden směr (většinou se měří pouze ten silnější - zpravidla download).

Pokud by se měřily přenosy na úrovni fyzické komunikace, bude v nich zahrnuta většina režie protokolů vyšších vrstev, možná i včetně případného opakovní při chybách přenosu (typicky u klasické počítané pevné linky), a naměřený objem bude zhruba o 20 až 30 procent větší než skutečná efektivní zátěž z pohledu uživatele.

Také je důležité vědět, od kterého místa v síti jsou přenosy zpoplatňovány - např. v sítích kabelové televize, kde se třeba celá čtvrť může chovat jako jedna lokální síť, by měly být placené pouze přenosy mimo tuto síť a v jejím rámci by je měl zahrnovat paušál. Stejně by poskytovatel, který měří přenosy na úrovni protokolu IP, mohl teoreticky (zatím to nikdo nedělá) odlišně zpoplatňovat přenosy v rámci vlastní sítě, "tuzemský styk" v rámci peeringu s ostatními domácími sítěmi a přenosy z/do zahraniční.

Pokud je přenosové médium sdílené (LAN a podobně se chovající rádiové a kabelové sítě), zjistěte/ověřte si, zda existuje/funguje mechanismus vazby vaší IP adresy na konkrétní fyzické zařízení u vašeho počítače (síťovou kartu, kabelový modem). Na běžné lokální síti jsou IP adresy přidělovány staticky pouhým nastavením na straně klienta, takže je možné, aby v době, kdy máte vypnutý počítač, přenášel data na váš učet (vaši adresu) jiný uživatel stejného segmentu sítě.

2. Jak se platí přenosy nad limit?

Poplatky za přenosy dat se v naprosté většině případů skládají ze zvýhodněné, předem placené sazby za určitý předpokládaný objem přenosů v měsíci a z poplatku za přenos dat nad tento limit.

Nadlimitní přenosy jsou pak zpravidla účtovány po určitých krocích s platbou za každý započatý blok dat. Nastává tak podobný efekt jako při větší délce tarifikačního impulsu u telefonu, kdy vlastně vždy zaplatíte o něco více než skutečně odeberete. Protože přesné sledování čerpání takového limitu je velmi obtěžující a v praxi neudržitelné, je velmi důležité, po jak velkých krocích se "data navíc" účtují. Obecně lze říci, že pro firemní připojení je přijatelné maximum 100 MB a pro domácí ještě řádově méně - jednotlivé MB až do max. 20 MB.

3. Chtějte on-line statistiku

Pokud budete platit přímo úměrně vaší "spotřebě", měli byste mít také možnost ji během měsíce průběžně kontrolovat. Seriózní poskytovatel by vám měl umožnit přímý přístup k okamžité aktuální statistice vašeho připojení, přinejhorším vám umět poskytnout aktuální data jednou za 24 hodin.

Kromě toho byste měli mít ve smlouvě jasně uvedeno, jak se objem počítá - dejte si pozor na přesnou definici násobných jednotek, které nejsou u bitů/bajtů násobkem 1 000 ale 1 024. To pak u jednoho MB představuje rozdíl 48 576 bajtů (tedy necelých 48 KB) a u GB už úctyhodných 73 741 824 bajtů (zhruba 72 MB).

4. Chtějte a dělejte mirrory

Už jsme se zmínil o tom, že uvnitř místní sítě poskytovatele by přenos dat neměl být v podstatě vůbec, nebo jen mírně a paušálem, zpoplatňován. To platí jednak pro přenosy mezi dvěma zákazníky, a také pro přenosy z místních serverů poskytovatele.

Právě na nich by měl solidní dodavatel pro své zákazníky - v rámci paušálního poplatku - zřídit mirror (zrcadlo) nebo alespoň průběžně aktualizovaný výběr posledních verzí nejpoužívanějšího volně šiřitelného softwaru, abyste každý nový upgrade o několika desítkách MB nestahovali za drahé peníze. Je to vlastně i v jeho zájmu, protože tím snižuje zátěž svojí sítě a navazujících národních/mezinárodních přípojek. A pokud máte připojenu střední a větší podnikovou síť, vyplatí se vám něco podobného zřídit a udržovat i na vlastním serveru v rámci firemního intranetu.

5. Sledujte provoz

Pokud má přes vaše připojení přístup do Internetu více uživatelů nebo jej dokonce sdílí více počítačů, nelitujte námahy a prozkoumejte vaše možnosti měřit zátěž generovanou jednotlivými uživateli/počítači.

Je to v podstatě obdoba potřeby tarifikátoru telefonních hovorů už tam, kde rodinný telefon "zalehnou" dospívající ratolesti, o větších komunitách nemluvě. Do určité míry máte u počítače výhodu - nepotřebujete žádný drahý tarifikátor ani nadstandardní služby Telecomu, na druhou stranu není výběr/dostupnost vhodných programů pro Windows zrovna ideální. (Doufám, že v některém z příštích pokračování Internet guru se najde prostor na jejich podrobnější přehled.)

6. Ani bajt nazmar

Pokud platíte za dobu připojení (např. telefon), je pro vás pochopitelně nejvýhodnější přenést v daném čase co největší objem dat - vyplatí se investice do rychlejšího koncového zařízení (modemu), připojování mimo špičku, kdy není síť přetížená atd. Platíte-li za přenesená data, je naopak jedno, kdy je přenesete, ale nesmí přijít ani bajt nazmar.

Tohoto problému jsme se již dotkli u vytváření zrcadel často stahovaných souborů. Pro běžný provoz, který se vyznačuje vzájemně nekoordinovanou aktivitou jednotlivých prohlížečů/uživatelů, je ideální nasazení automatické vyrovnávací paměti (cache), v níž se budou uchovávat především WWW stránky a k nim náležející obrázky (u těch je chache obzvlášť užitečná, protože mnohé grafické prvky pravidelně navštěvovaných stránek se zpravidla příliš neobměňují).

Každý prohlížeč má sice vestavěnou vlastní cache, ale mnohem výhodnější je nainstalovat jednu cache větší, která je společná pro všechny prohlížeče/uživatele využívající měřené připojení. Ta jednak pracuje mnohem efektivněji, a zpravidla (jedná se o zvláštní aplikaci nebo funkci proxyserveru) je ji také možné lépe konfigurovat než cache prohlížeče. Doporučené/osvědčené kombinace programů pro Windows 9x a Windows NT najdete v dnešních inter

netových FAQ.

7. Pracujte více dávkově

Pokud pracujete intenzivněji nebo je přes měřené připojení zajišťován přístup více uživatelů menší LAN, silně vzrůstají nároky na jinak zanedbatelnou režii, jako je periodická kontrola pošty ve vzdálených schránkách či opakované dotazy na DNS (adresy serverů podle jména).

Pokud chcete zajistit 100% efektivní provoz, dbejte na to, aby např. vyzvedávání a odesílání pošty probíhalo dávkově pro všechny uživatele, a omezte zbytečné individuální používání např. freemailových serverů (mailserver ve vaší LAN se periodicky synchronizuje se záložním serverem poskytovatele hostingových služeb pro vaši doménu). Požadavky na DNS, které se v naprosté většině opakují stále dokola, lze kešovat podobně jako samotný Web. Funkci DNS cache byste měli najít při konfiguraci vašeho softwarového routeru/proxyserveru, případně (pro 1 počítač) jako funkci některého webakcelerátoru (pokud nevíte, co tenhle termín znamená, zalistujte v některém z předešlých Internet guru), nebo jako samostatnou utilitu pro Windows.

8. Blokujte reklamní proužky

O blokování bannerů jsem se v souvislosti s úsporami za připojení zmiňoval již dříve. V případě placení za konkrétní přenesená data to ale platí dvojnásob. Inzeráty jsou totiž v naprosté většině obrázky tvořící nadpoloviční objem dat stahovaných jako jedna stránka, a navíc se (na rozdíl od grafických prvků - viz výše) neustále obměňují - tzv. rotují, aby jich jeden návštěvník zhlédl co nejvíce. Pokud si uděláte malou statistiku velikosti standardního proužku (GIF nebo JPEG o rozměrech 468*60 bodů), pak totiž zjistíte, že zhlédnutí jediného proužku vás, v závislosti na jeho přesné velikosti a sazbě poskytovatele, stojí od zhruba 2 do 10 haléřů. Na stránce bývají zpravidla dva a ještě jeden až dva další jiných rozměrů, takže než přejdete z jednoho článku přes obsah na další článek ezinu, můžete za sledování reklamy "utratit" i celou korunu!

V těchto relacích se už nějaká opatření opravdu vyplatí. Protože ignorovat veškterou grafiku (zakázat obrázky v prohlížeči) není kvůli deformaci vzhledu stránek ideální, existují pro tento účel specializované utility. Ty při natahování HTML kódu odstraní odkazy na obrázky, které rozpoznají (podle velikosti a/nebo adresy) jako inzeráty. Tyto programy pracující buďto samostatně, nebo jako speciální "osobní" proxyservery a vzhledem k jejich funkci je jedno, jestli je používáte centrálně nebo na jednotlivých počítačích. Každý uživatel si tak může vybrat program, který mu vyhovuje - já osobně preferuji program Naviscope <http://www.naviscope.com/>, jejž lze velmi přesně nastavit a který místo skutečných inzerátů podává barevné obdélníky s vepsaným popisem obrázku (parametr ALT u tagu IMG). Podle něj většinou můžete usoudit, jestli by nestálo za to nabízené zhlédnout, a navíc, pokud necháte na "falešném" banneru chvíli viset myš, obrázek vám Naviscope automaticky dotáhne.

9. Na větší download vemte modem

Přes den, kdy je síť vytížená (a i vy máte na starosti i jiné věci, než žonglovat s několika browsery), je připojení v cenách okolo čtyř korun za MB zpravidla výhodnější, než placení za telefon. Jakmile však stahujete větší objem dat (jednotky až stovky MB), je lepší počkat na noc/víkend a pomocí programů pro intenzivní stahování vytížit klasické modemové připojení na maximum (např. GetRight, GoZilla, Teleport Pro - všechny najdete na našich CD).

S běžným homologovaným 56k modemem (protokol V.90) a linkou připojenou na digitální ústřednu (ve větších městech většina) lze za nejlevnější tarif Internetu 99/2000 dosáhnout stažení MB dat v ceně zpravidla pod 1 Kč, při ideálních podmínkách a větším objemu i hluboko pod 50 haléřů - tedy 4-8krát levněji než přes měřené připojení!

10. Co je doma, to se počítá

Ne, nechci vás nabádat, abyste za každou cenu stahovali co to dá, bez ohledu na to, jestli informace opravdu využijete. Upozornění se týká jiné věci - umisťování veřejně přístupných zdrojů přímo ve vaší síti (vlastní FTP nebo WWW server doma).

Technicky vám to sice permanentní a poměrně rychlé připojení po kabelovém rozvodu či rádiové síti umožňuje, ale případný boom ve sledovanosti vám může dramaticky zvednout fakturu za nadlimitní přenos dat, zejména pokud váš ISP měří data oběma směry. Stačí přitom docela málo - třeba aby vaše dospívající ratolest vystavila akty své přítelkyně a dala o jejich adrese vědět někde na chatu nebo v konferenci :)

§§§§§


Komunikace


Přístup k Internetu přes rozvody kabelových televizí

c99p0779

Pokud se chce uživatel připojit k Internetu nebo k jiné síti, má z hlediska přenosové technologie několik možností. Může použít klasický analogový modem a připojit se přes analogovou telefonní linku rychlostí až 64 Kb/s. Jinou možností je použít digitální ISDN linku, která je sice z hlediska zřízení a pevných poplatků poněkud dražší, zato však nabízí velmi rychlé vystavení spojení a dva digitální přenosové kanály o rychlosti 64 Kb/s, jež dovolí kombinovat přenos dat a hlasu. Další alternativou je pevná linka, případně pevné mikrovlnné spojení. Pro uživatele, kteří komunikují jen příležitostně, to může být příliš drahé řešení.

Zajímavou možností je využití rozvodů kabelové televize nejen pro přenos televizního signálu, ale i pro přenos dat. Kabelové rozvody tradičně přenášejí analogový televizní signál v rozsahu kmitočtů 54-860 MHz, v kanálech o šířce 8 MHz. Myšlenka je jednoduchá - vyčlenit některé z mnoha dostupných televizních kanálů pro přenos dat. Přenos televizního signálu je ovšem jednosměrný, od operátora k uživateli, zatímco data se musí přenášet oběma směry. Pro přenos dat od uživatelů k operátorovi je možné využít kanály v rozmezí kmitočtů od 5 do 42 MHz. Operátor musí mít svoji síť přizpůsobenou pro přenos dat. Rozvody musí být schopny přenášet signál oběma směry, a do sítě musí být instalována zařízení pro datový přenos - směrovač vybavený kabelovými modemy, servery implementující IP služby a další zařízení. Operátor musí být samozřejmě připojen na Internet a musí zajistit uživatelům plný přístup ke službám Internetu, případně další služby.

Přestože použitá technologie je poměrně komplexní, z pohledu uživatele je připojení velmi jednoduché. Samostatný počítač se připojí ke kabelovému rozvodu kabelovým modemem, počítačová síť se může připojit směrovačem, který v sobě kabelový modem obsahuje. Kabelový modem zajišťuje při odesílání převod digitálního signálu na analogový, při příjmu naopak převádí analogový signál na digitální. Modem u uživatele na základě řídící komunikace s protilehlým modemem u operátora přiděluje uživateli časové intervaly pro komunikaci. V závislosti na kvalitě rozvodů a použité modulaci může dosáhnout rychlosti přenosu dat ve směru od operátora k uživateli rychlosti až 57 Mb/s, ve směru opačném rychlosti přes 7Mb/s. Toto pásmo sice sdílejí uživatelé na kabelovém segmentu (typicky jich může být 500 až 1 000), díky dynamickému přidělování pásma je však rychlost přístupu výrazně vyšší než v případě připojení analogovým modemem. Kabelové modemy řeší i zabezpečení přenosu dat přes kabelový rozvod, což je důležité vzhledem k tomu, že uživatelé sdílejí společné přenosové médium. Komunikace na úrovni IP protokolu je obdobná jako při jiných způsobech připojení, nevyžaduje speciální programové vybavení na počítačích.

Připojení přes rozvody kabelových operátorů může přinést uživatelům řadu výhod. Je relativně levné, rychlé, poskytuje uživateli plný přístup ke službám Internetu a přitom neomezuje příjem televizního vysílání. Přes Internet mohou zákazníci přistupovat pomocí virtuálních privátních sítí bezpečně do sítí jiných, například do své firemní sítě. Kromě toho může kabelový operátor poskytovat další služby na IP protokolu, kupř. telefonní služby, vysílání videa (s nižší potřebou pásma než klasický přenos, vzhledem ke kompresi videosignálu), rozhlasové vysílání, přenos hudby, distribuci nejrůznějších informací a podobně. Atraktivní službou může být přenos videa podle výběru uživatele (video on demand). Jistou nevýhodou je, že uživatel je vázán na operátora, který vlastní rozvody kabelové televize.

Přenos dat přes kabelové rozvody dnes ve světě poskytují stovky operátorů. Někteří operátoři u nás tuto technologii již nabízejí a řada z nich ji testuje. Můžeme se tedy těšit na další zajímavý, rychlý a bezpečný způsob připojení do Internetu.

§§§§§


Oraclevideo server - Interaktivní video

Ladislav Varcl

c99p0780

Videoservery jsou systémy poskytující samostatný digitální video "stream" ze serveru na každého konkrétního klienta individuálně. Jsou tedy ideální technologií pro interaktivní služby v metropolitních sítích a pro velkokapacitní videoa audioslužby. Tradiční digitální videomédia nabízejí v jednu chvíli pouze jeden pohled na videoinformace. Připojíme-li více klientských zařízení schopných reprodukovat videoinformaci, budeme mít v jeden moment na všech klientských zařízeních tutéž informaci. Videoserver umožňuje v jednom okamžiku dodávat na klienty různou videoinformaci, tzn. že např. na jednom klientu běží začátek filmu, na druhém klientu běží konec stejného filmu a na třetím si uživatel film zastavil, aby se k němu vrátil až třeba po 10 minutách. Interaktivní "stream" lze integrovat do klient/server aplikací a do Web aplikací, kde uživatel pracuje se standardním webovským prohlížečem (Internet Explorerem, Navigatorem. ..).

Nedávno se mi dostal do rukou k odzkoušení Oracle Video Server, verze 3.1. Co si máme pod tímto označením představit? Podle materiálů firmy Oracle jde o vysoce výkonný server pro vytváření uživatelských aplikací a komerčních služeb souvisejících s digitálním videem v reálném čase. Tento systém má zajistit:

- Současné dodání signálu v reálném čase velkému počtu klientských zařízení

- Celoobrazovkové video podle výběru klienta

- Účinné ukládání obsahu vysílání a jeho správu pomocí Oraclu 8

- Podporu pro vývoj a integraci souvisejících služeb. Tyto úkoly jsou v rámci tohoto produktu zajišťovány pomocí těchto tří komponent:

1.Oracle Video Server (OVS) - zajišťuje ukládání, správu a odesílání celoobrazovkového videa v reálném čase

2.Oracle Video Client (OVC) - jde o aplikaci na klientském PC, která zajišťuje dekódování přijatého proudu dat z OVS, a naopak vysílá na OVS požadavky uživatele. V síti kabelové televize může být nahrazen programovým vybavením settop boxu (STB), oné krabičky umisťované k televiznímu přijímači a umožňující výběr programů a dalších služeb.

3.Oracle Video Server Manager (OVSM) - grafický prostředek ke správě služeb OVS, vytváření obsahu vysílání z jednotlivých příspěvků a sledování klientských stanic.

Oracle Video Server (OVS)

Nyní několik slov k mým zkušenostem s OVS. Oproti jiným obdobným produktům pro video v reálném čase je rozdíl ve způsobu nakládání se zpracovávaným signálem. Signál se nejprve jako zkomprimovaný ukládá do "skladu médií" (Media Data Store - MDS), a teprve odtud je dále odesílán. Toto řešení umožňuje koncovému uživateli se při sledování programu "zastavit", vrátit se zpět a zajímavou sekvenci si prohlédnout znovu, jako na klasickém videu. Toto je bezesporu velká výhoda. Ovšem na druhou stranu to znamená, že vstupní analogový signál musí být digitalizován. Signál se nejčastěji ukládá v různých formátech protokolu AVI. A zde se prokázal nepříjemný efekt, že ne každý digitalizér vytváří výstupní soubor ve formátu, se kterým je OVS schopen spolupracovat.

Vzhledem k tomu, že hlavním úkolem OVS je podporovat celoobrazovkové video, jsou jeho možnosti pro podporu webových aplikací poněkud omezené. Základní verzí je použití pluginů pro internetové browsery. Ovšem jejich použití předpokládá, že na počítači je nainstalována podpora pro MS DirectX, jenž je jinak běžnou součástí různých her a též W 98. Zřejmě jde o stav, který v zemi původu je považován již za standardní.

Oracle Video Server Manager (OVSM)

Jisté problémy jsem měl s instalací OVS manageru. Propojení s klientskou stranou bylo bez problémů, ale propojení s OVS se nám i přes spolupráci pracovníků Oracle CZ nepodařilo v plném rozsahu zprovoznit, takže odzkoušení obsahového manažeru (Content Manager), který umožňuje vytvořit z jednotlivých záznamů celkový pořad, se nám zatím nepovedlo.

Oracle Video Client (OVC)

Samostatnou otázkou je OVC. Současné provedení je předurčeno především pro lokální sítě - ať už jde o využití pro intranetová školení v lokálních sítích větších podniků nebo o interaktivní televizi (iTV) či video na přání (Video On Demand) v síti kabelové televize. Tuto součást produktu lze vedle dodávaného prohlížeče řešit pomocí uživatelsky vytvořené aplikace (je k dispozici podrobná dokumentace) jak pro PC, tak především pro STB.

Firma Oracle na vývoji produktu dále pracuje. Podle poslední zprávy je již k dispozici verze 3.2, která oproti předchozí verzi obsahuje prostředky pro účtování (billing) a autentizaci přístupu. Tato verze je prozatím k dispozici pouze na SGI Irix.

§§§§§


Hardware


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Stanislav Borecký, Miroslav Lanč, Václav Maletínský

c99p0789

V prvním čísle PC WORLDu, jež je označeno notoricky známou číslicí 2000, vám jako vždy přinášíme přehled hardwarových novinek. Jedinou změnou oproti předchozím TOPům je již dříve avizovaná změna týkající se cen uváděných v tabulkách a popisech k jednotlivým produktům, jež je od tohoto čísla započítána včetně daně z přidané hodnoty. Doufáme, že vám tato "kosmetická" změna usnadní orientaci na hardwarovém trhu.

Podíváte-li se na dnešní seznam přístrojů, zjistíte, že jsme pro vás testovali 20 nových zařízení. Kromě dvou monitorů (jeden z nich 15palcový a jeden 17palcový) se můžete seznámit se sedmi profesionálními notebooky a jedenácti inkoustovými tiskárnami.

V kategorii profesionálních notebooků si jistě všimnete nástupu DVD technologie. K vidění jsou také větší pevné disky a kapacita operační paměti u neklesne u "čerstvých" produktů pod minimum 64 MB.

V části věnované inkoustovým tiskárnám došlo k několika změnám ve způsobu bodování. Podrobnější informace o důvodech a podobě těchto změn si nezapomeňte přečíst v úvodním článku.

Závěrem bychom vám ještě chtěli jak za redakc, tak za osazenstvo našeho TestCentra popřát pěkný zbytek tohoto roku a hodně optimismu před nadcházejícím bojem s přechodem na dvě nuly.

NOTEBOOKY

ACER TravelMate 723TXV

Notebook s interní mechanikou DVD a prostorným pevným diskem o velikosti 10 GB.

Stejně jako u dalších dnes uváděných notebooků, se jedná především o stroj určený pro náročné uživatele, vyžadujících vysoký výkon a bohatou základní výbavu. Tomu odpovídá i použitý procesor, kterým je Intel Pentium II v mobilním provedení s frekvencí 400 MHz. Ten doprovází vyrovnávací paměť cache o kapacitě 256 KB. Pro test byl notebook zapůjčen v konfiguraci, zahrnující mimo jiné i 64 MB operační paměti, již lze prostřednictvím paměťových modulů SDRAM rozšířit až na 256 MB.

Pro instalaci programů a uchovávání dat je počítač vybaven 2,5" pevným diskem o reálné kapacitě 9 590 MB. Jako vstup dat je přitom možné využívat buď 3,5" disketovou jednotku, nebo mechaniku DVDROM s dvojnásobnou rychlostí čtení. DVD jednotka je samozřejmě schopna zpracovávat i běžné CDROM disky, a to až dvacetinásobnou rychlostí.

Zobrazení informací obstarává v tomto případě grafický akcelerátor NeoMagic MagicMedia 256AV, komunikující po sběrnici AGP a vybavený operační pamětí o kapacitě 2,5 MB. Uváděné hodnoty zajišťují plné využití osazeného 14,1" LCD displeje s fyzickým rozlišením 1 024 * 768 bodů.

Multimediální vybavení notebooku mimo již uvedenou DVD mechaniku doplňuje i zvuková karta kompatibilní se SBPro, pocházející rovněž od výrobce NeoMagic.

Další rozšiřující možnosti pro připojení zařízení a periferií zajišťuje řada instalovaných konektorů. Mezi nimi lze, kromě standardního paralelního, sériového a PS/2 rozhraní, objevit i konektor SVideo, dále dvojici USB portů či rozhraní IrDA. Nechybí ani konektory pro vstup a výstup zvukového signálu a rozhraní pro připojení externího monitoru. Na boku počítače jsou umístěny nad sebou jednotky FDD a DVDROM a rovněž dvojice zásuvek PCMCIA s podporou CardBus a Zoomed Video. Zbývá se ještě zmínit o zásuvce typu RJ11, která slouží jako konektor pro integrovaný modem LT WinModem, schopný komunikovat rychlostí až 56 Kb/s a podporující protokol V.90.

Nezávislý provoz notebooku zajišťuje akumulátor o kapacitě 4 600 mAh, který byl schopen při plné zátěži udržet notebook v činnosti 1 hodinu a 53 minut.

Asus Ferrari F7400

Opět model s pevným diskem obdobné kapacity jako předchozí a s operační pamětí 128 MB.

Druhý z dnes testovaných notebooků se snaží oslovit ty nejnáročnější uživatele, kterým nabízí procesor Intel Pentium II s taktovací frekvencí 400 MHz a standardní hodnotou cache 256 KB. Tentokráte však osazená operační paměť disponovala kapacitou 128 MB, přičemž její horní hranice je dána až 288 MB.

Stejně jako v minulém případě, i zde je pro ukládání dat použit 2,5" pevný disk s reálnou kapacitou 9 590 MB. V případě mechaniky DVDROM jde o zařízení s dvojnásobnou rychlostí čtení DVD médií a dvacetinásobnou rychlostí čtení CDROM disků.

Výraznější změna přichází s použitím grafického adaptéru. Ten sice opět komunikuje prostřednictvím rozhraní AGP, ovšem je vybaven čipovou sadou ATI Rage LT Pro, doplněnou o 4 MB operační paměti. Instalovaný 14,1" LCD panel disponuje fyzickým rozlišením nejvíce 1 024 * 768 bodů. K akceleraci obrazu slouží i hardwarový dekodér formátu MPEG v podobě zařízení Ali M3309 MPEG, který ve spolupráci s jednotkou DVDROM dává možnost vysoce kvalitního a stabilního obrazu při přehrávání DVD médií.

Zvuková reprodukce je založena na kartě ESS Maestro3E, kompatibilní s SBPro a podporující jak 3D efekty, tak i wavetable syntézu. Jako u jediného dnes uváděného stroje je regulace hlasitosti řešena otočným potenciometrem, což je zřejmě uživatelsky nejpříjemnější řešení.

Připojení dalších zařízení dovoluje opět řada rozhraní, mezi které patří konektory VGA, SVideo, sériový, paralelní a PS/2 porty, dále jeden port USB, port MIDI/Game a dvojice výstupních portů rozhraní IrDA (zepředu i zezadu). Dále je k dispozici firemní konektor pro připojení notebooku do Docking Station, a volitelně lze osadit konektor RJ11 pro použití s rovněž volitelným modemovým modulem. Zvukové rozhraní s konektory na straně přístroje disponuje celkem čtveřicí vstupně výstupních portů a integrovaná dvojice PCMCIA slotů podporuje jak CardBus, tak i Zoomed Video.

Pro chod počítače lze využívat akumulátor o kapacitě 4 500 mAh, který byl v našich testech schopen udržet počítač "při životě" 2 hodiny a 6 minut.

Kromě napájecího adaptéru je jako příslušenství dodávána redukce SVideo/TV a dále rozdvojka PS/2, dovolující současné připojení jak externí klávesnice, tak i myši.

Gericom Overdose II

Levnější varianta z dvojice Gericomů v dnešním testu s menším pevným diskem a displejem o úhlopříčce 13,3 ".

První z dvojice notebooků Gericom se v tomto testu snaží oslovit uživatele, kteří sice vyžadují dostatečný výkon, ovšem zároveň je pro ně podstatná i prodejní cena. Tomu odpovídá použitá hardwarová konfigurace, jež jako základ používá procesor Intel Pentium II s taktovací frekvencí 366 MHz a samozřejmě klasickými 256 KB vyrovnávací paměti cache. Rovněž tak instalovaná operační paměť se drží na základní hodnotě 64 MB, lze ji ovšem samozřejmě rozšířit až na celkových 256 MB.

Na poněkud nižší nároky je zaměřen i instalovaný 2,5" pevný disk, který nabízí "jen" 4 127 MB. Gericom Overdose II je dalším notebookem, nabízejícím současně zabudovanou disketovou mechaniku i 24rychlostní mechaniku CDROM.

Ačkoli byl i zde využit grafický akcelerátor, založený na čipové sadě ATI Rage LT Pro a komunikující přes sběrnici AGP, byl vybaven již jen "základními" 4 MB operační paměti. Tím jsou také dány parametry rozlišení, stejné jako u výše popisovaného notebooku Asus Ferrari F7400. Výrazná odlišnost však je v použitém LCD panelu, který sice opět dovoluje práci s fyzickým rozlišením až 1 024 * 768 bodů, ovšem disponuje úhlopříčkou pouze 13,3 ".

Ačkoli i tento počítač je vybaven podporu zvuku na bázi čipových sad ESS, jedná se v daném případě o model ESS Maestro2E, kompatibilní se standardem SB. Přesto je i zde zajištěna podpora 3D zvuku a Wavetable syntéza.

Možnost připojení dalších periferií dovoluje sestava rozšiřujících portů. Mezi ně patří samozřejmě po jednom paralelním, sériovém a PS/2 rozhraní, dále port IrDA a dvojice portů pro USB. Jako volitelné rozšíření je na zadní straně k dispozici i port pro FireWire 1394. Nechybí ani výstup VGA pro externí monitor či SVideo konektor. Zvukovou podporu doplňuje trojice konektorů pro vstup signálu, připojení externího mikrofonu nebo sluchátek. Použití rozšiřujících PCMCIA karet umožňuje dvojice nad sebou umístěných slotů, podporujících samozřejmě jak CardBus, tak i Zoomed Video. Podobně jako v případě rozhraní FireWire lze doplnit na přání i zásuvku RJ11 a odpovídající komunikační modul s modemem.

Nezávislý provoz notebooku zajišťuje v tomto případě "pouze" NiMH akumulátor s kapacitou 3 800 mAh, který dokázal v testech udržet stroj v chodu po dobu 1 hodiny a 30 minut, což už není čas příliš oslnivý.

Vybavení, jež doprovázelo v testu tento notebook, se kromě napájecího adaptéru v našem případě omezilo již jen na transportní brašnu.

Gericom Silver Seraph TS30T

Silnější bratříček uváděné dvojice se 128 MB operační paměti a 14,1" displejem.

Druhý z testovaných strojů Gericom míří již nepochybně mezi náročné uživatele. Těm nabízí procesor Intel Pentium II s taktovací frekvencí 400 MHz, doplněný o 256 KB vyrovnávací paměti cache. Kapacita osazené operační paměti v tomto případě byla již 128 MB, kterou lze podobně jako ve většině jiných případů dále rozšířit až na celkových 256 MB.

Předpoklady vyšších nároků splňuje i instalovaný 2,5" pevný disk, jenž nabízí uživateli 6 194 MB datového prostoru. Jednotka DVD přitom umožňuje zpracovávat DVD disky až čtyřnásobnou rychlostí a dvacetičtyřnásobnou rychlostí číst klasické CD disky. 3,5" disketová mechanika dovoluje kromě interního také externí připojení prostřednictvím paralelního portu.

Při bližším pohledu na instalovaný grafický akcelerátor lze zjistit, že jde o tentýž model jako u "slabšího" sourozence, a platí pro něj tedy i všechny již popsané parametry a odkazy. Odlišný je ale použitý LCD displej, který nabízí pro tuto třídu poněkud obvyklejší úhlopříčku 14,1".

Stejně jako v případě grafické karty, je notebook ve srovnání s předchozím modelem vybaven i totožným typem podpory zvuku. Jedná se tedy o zvukovou kartu ESS Maestro2E, kompatibilní se standardem SB. Samozřejmě tedy pro ni platí shodné technické parametry. Odlišně jsou však umístěny reproduktory, které jsou na bocích notebooku. Mikrofon je pak podobně jako u většiny dnes testovaných notebooků umístěn pod displejem ve víku počítače.

Stejně jako u jiných notebooků je k dispozici řada konektorů pro připojení rozšiřujících periferií. Využít tedy lze po jednom paralelním, sériovém a PS/2 konektoru, dále rozhraní USB a IrDA. Pro výstup videosignálu je ovšem tentokráte montován pouze VGA konektor pro externí monitor. Naproti tomu zvuková část počítače nabízí možnost vstupu vnějšího signálu nebo připojení externího mikrofonu či sluchátek. Rozšiřující karty PCMCIA lze umístit do dvojice slotů, podporujících samozřejmě jak CardBus, tak i Zoomed Video. Ze speciálních rozhraní je k dispozici firemní konektor pro připojení počítače do Docking Station a jako volitelný doplněk lze pořídit mimo jiné i modul s modemem, čemuž odpovídá vybavení notebooku rozhraním RJ11, jež ale v našem případě zůstalo nevyužito.

Provoz bez nutnosti připojení k elektrické síti obstarává Liion akumulátor s kapacitou 4 500 mAh. Ten dokázal napájet počítač během testů s plnou zátěží a potlačenými veškerými úspornými mechanismy po dobu 1 hodiny a 53 minut.

Až na propojovací kabel pro externí připojení disketové mechaniky bylo totožné i dodané doplňkové vybavení, které kromě napájecího adaptéru zahrnovalo již pouze transportní brašnu.

Compaq Armada M700

Stroj s diskem o stejné kapacitě, 14,1" displejem a ovládáním kurzoru EasyPad.

Třetí model patří bezesporu k výkonnostní špičce, což je umožněno především díky použitému hardwaru. Osazený procesor Intel Pentium II pracuje s frekvencí 400 MHz a vyrovnávací pamětí cache o kapacitě 256 KB. Ovšem velikost osazené operační paměti byla jen základních 64 MB, kterou je možno zvýšit až na celkových 320 MB.

Od doposud uvedených notebooků se Compaq neliší ani z pohledu použitého 2,5" pevného disku o skutečné kapacitě 9 590 MB. Mechanika DVD nabízí až čtyřnásobnou rychlost čtení DVD médií a dvacetičtyřnásobnou rychlost čtení CDROM disků.

Jako v předchozím případě, je i zde použit grafický adaptér, komunikující po sběrnici AGP s čipovou sadou ATI Rage LT Pro. Tentokráte však byl vybaven už 8 MB operační paměti. V případě použití 14,1" LCD displeje je i zde nutné vystačit s rozlišením 1 024 * 768 bodů a 32bitovou barevnou hloubkou.

Podpora zvuku je opět založena na zvukové kartě ESS Maestro3E, která má totožné parametry s kartou u předchozího typu.

Rozšiřující porty obsahují všechny standardní typy, mezi nimiž nechybí sériové a paralelní rozhraní, port PS/2, po jednom portu USB a IrDA, výstup VGA pro externí monitor a televizní výstup pro normy PAL/NTSC. Opomenout nelze ani firemní konektor pro Docking Station a po jedné zásuvce RJ45 a RJ11, každou pro volitelně nabízené moduly se síťovým rozhraním a modemem. Pro vstup zvuku lze využít konektor pro externí mikrofon a pro výstup konektor pro sluchátka. Mezi porty nechybí ani dvojice PCMCIA slotů s podporou CardBus a Zoomed Video.

Nezávislý provoz zajišťuje v tomto případě akumulátor s kapacitou pouhých 3 200 mAh, který ovšem během testu udržel notebook při životě po dobu 1 hodiny a 53 minut.

Mimo běžného napájecího adaptéru je jako příslušenství dodáván i odlehčovací modul pro uživatele, kteří nepotřebují ani mechaniku FDD, ani DVD, ale upřednostní hmotnost stroje. Pro externí připojení jednotky FDD samozřejmě nechybí avizovaný propojovací kabel a pro vášnivé uživatele myši ani náhradní "vrchlíky" ovládacího prvku.

Targa Traveller 650

Počítač s chudší výbavou, zahrnující grafickou kartu osazenou 4 MB paměti.

Předposlední dnes představovaný notebook patří k "méně" vybaveným účastníkům. Je osazen pouze procesorem Intel Pentium II s taktovací frekvencí 366 MHz a standardní kapacitou vyrovnávací paměti 256 KB. Ty doplňuje operační paměť o kapacitě 64 MB, rozšířitelná až na celkových 256 MB.

Instalovaný 2,5" pevný disk se svou nabízenou datovou kapacitou 6 194 MB zajišťuje rezervu i pro náročnější činnosti. Pro vstup dat je notebook vybaven jednak disketovou mechanikou, i mechanikou CDROM se dvacetičtyřnásobnou rychlostí čtení. Ve slotu notebooku může být umístěna buď jedna, či druhá mechanika. Pokud chce uživatel využívat obou jednotek současně, pak musí disketovou mechaniku připojit pomocí kabelu ke speciálnímu konektoru.

Totožná jako u většiny testovaných notebooků je instalovaná grafická karta, která je založena na čipové sadě ATI Rage LT Pro, vybavena 4 MB paměti a komunikuje přes rozhraní AGP. To samozřejmě představuje i zde shodné technické parametry, jak již byly uvedeny dříve. Použitý displej se řadí do kategorie aktivních modelů s úhlopříčkou 14,1" a fyzickým rozlišením 1 024 * 768 bodů.

I v tomto případě je použita nejpočetněji zastoupená zvuková podpora, založená na kartě ESS Maestro2E a kompatibilní se standardem SB, což i v tomto případě představuje shodné parametry.

Kromě portu USB, který je zdvojený, nabízí notebook po jednom z klasických rozhraní. Konkrétně je o jeden paralelní, sériový, PS/2 a IrDA port. Externí monitor lze připojit přes zabudovaný VGA konektor, případně jiný druh video zařízení pak pomocí SVideo rozhraní. I zvuková karta je vybavena možností komunikace prostřednictvím trojice konektorů. Ve vybavení notebooku nechybí ani dvojice PCMCIA slotů s podporou CardBus a Zoomed Video. Ze zabudovaných rozhraní zbývá jmenovat ještě zásuvku RJ11, která v případě osazení volitelným modemovým modulem slouží k připojení do telefonní sítě. Další doplněk v podobě Docking Station je možné připojit přes firemní rozhraní, které notebook rovněž nabízí.

Provoz bez připojení k elektrické síti zajišťuje akumulátor o kapacitě 4 800 mAh. Ten dokázal v testech držet notebook v chodu po dobu 2 hodin a 1 minuty.

Doplňkové vybavení, které je dodáváno spolu s počítačem zahrnuje běžný napájecí adaptér, speciální kabel pro připojení disketové jednotky a nechybí ani transportní brašna.

Twinhead TH GX40 T

Notebook určený pro náročnější uživatele se 128 MB operační paměti a výstupem SVideo a TV (PAL/NTSC).

Profesionálně zaměřený notebook této značky nabízí uživateli, podobně jako řada předchozích, procesor Intel Pentium II s taktovací frekvencí 400 MHz. Ten doprovází vyrovnávací paměť o kapacitě 256 KB a operační paměť 128 MB, kterou lze i v tomto případě rozšířit na celkových 256 MB.

Osazený 2,5" pevný disk dovoluje využít skutečnou kapacitu 6 194 MB. Jako vstupní zařízení zde posloužila DVDROM mechanika s dvounásobnou rychlostí zpracování DVD disků a dvacetinásobnou rychlostí čtení CDROM disků. Podobně jako DVD mechanika, i "disketová" jednotka je pevně instalována v počítači. V našem konkrétním případě byl notebook ale vybaven alternativní mechanikou LS120 s dostupnou kapacitou média až 120 MB.

V tomto testu již tradiční grafický adaptér ATI Rage LT Pro AGP 2X se 4 MB operační paměti a několikrát uvedenými parametry doplňuje 14,1" displej s aktivní matricí a fyzickým rozlišením 1 024 * 768 bodů.

Stejně jako v řadě předchozích případů, i zde je podpora zvuku založena na kartě ESS Maestro2E, SB kompatibilní s již několikrát uvedenými vlastnostmi.

K připojení externích zařízení lze využívat řadu nabízených portů, mezi nimiž nechybí po jednom paralelním, sériovém, PS/2, USB a IrDA rozhraní. Pro výstup videosignálu dopřává notebook uživateli kromě běžného VGA konektoru i SVideo a TV (PAL/NTSC) výstup současně. Zvuková podpora dovoluje jednak vstup vnějšího signálu, stejně jako jeho výstup, a dále možnost připojení externího mikrofonu. Další rozšiřování vlastností nabízí použití dvojice PCMCIA slotů, podporujících sice standardy CardBus a Zoomed Video, ovšem poněkud nezvykle umístěných po jednom na každé straně notebooku. To je vzhledem k jejich základní výšce předurčuje k použití maximálně s kartami typu II. Počítač je mimo jiné osazen i zásuvkou RJ11, sloužící pro volitelně dodávaný modemový modul. Další konektor pro síťové rozhraní RJ45 nebyl u testované verze fyzicky osazen, a dle dostupných zpráv není modul se síťovou kartou ani na trhu.

Nezávislé napájení počítače zajišťuje Liion akumulátor, o kapacitě 4 800 mAh. V našich testech dokázal akumulátor napájet notebook po dobu 2 hodin a 10 minut.

Kromě napájecího adaptéru byly jako příslušenství přibaleny i audioa videokabely pro připojení příslušných periferií, a nechyběla ani transportní brašna.9

§§§§§


Digitální století

c99p0766

Jen to hezky přiznejte: Osobní počítač je největším vynálezem 20. století. Žádné jiné zařízení nemělo takový dopad na náš způsob života, práce a komunikace. Společně s Webem mění PC světovou ekonomiku, vytváří ohromné bohatství a také způsobilo malý zázrak - udělalo z těch obrýlených zvláštních lidí, co se v něm vyznají, předměty obdivu. Pokud mají poslové zkázy Y2K pravdu, může se nám také úderem roku 2000 pěkně pomstít, inu - uvidíme za pár dní. Jak jsme se v takové situaci ocitli a co nás ještě čeká? Alespoň některé odpovědi vám přinese naše dvoudílná série článků.

Tento měsíc se v PC WORLDu ohlédneme za těmi nejdůležitějšími, světlými i tmavšími, stránkami našeho digitálního století - od zrození ENIACu v roce 1945 přes uvedení World Wide Webu v roce 1989 až k IPO mánii let devadesátých - také vytáhneme na světlo skutečné příběhy nejdůležitějších vynálezů a největších blamáží počítačové historie. Naši redaktoři a autoři rovněž připomenou ty skutečně nejlepší produkty, které kdy byly vyrobeny, stejně jako největší propadáky (pamatujete na Microsoft Bob nebo IBM PCjr?); výroky, které bychom raději zapomenuli; webové stránky, jež bychom si chtěli vzít s sebou na pustý ostrov (společně s notebookem, bezdrátovým připojením do Sítě a tunami baterií); a také deset způsobů, jak zjistit, zda jste na "Rok 2000 - vždy a cele připraven". V příštím čísle nakoukneme do budoucnosti, a podíváme se jakých tvarů a podob v příštím století snad PC, Síť a naše životy vůbec, nabudou.

Jsme na hrbolaté cestě a je těžké říci, co bude za příští zatáčkou. Ledažeby svět skutečně 1. ledna potemněl - v tom případě čtete zřejmě tento článek v bunkru, ve světle baterky...

Matka všech PC

Sledujte rodokmen přenosného počítače, co vám leží na klíně, a na začátku rodinného stromu najdete Electronic Numerical Integrator and Computer. Jakožto první vysokorychlostní digitální počítač, nastartoval ENIAC počítačový průmysl.

Byl vyvinut před 53 lety na pensylvánské universitě a ve svých útrobách skrýval 17 000 elektronek, 70 000 odporů a 6 000 přepínačů. Dokázal spočítat 5 000 součtů za sekundu.

Ačkoliv byl původně určený k výpočtu balistických tabulek pro střely americké armády ve druhé světové, nebyl hotov včas, takže válečné úsilí nepodpořil. Nicméně otevřel nové cesty ve způsobu řešení různých otázek. Jeho tvůrci zavedli nízkonapěťové napájení a koncept zahořování komponentů. A byl to pravděpodobně první počítač, který používal podmínkové instrukce IFTHEN.

Přímá linie potom vede od ENIACu k UNIVACu v roce 1951 (což byl jeden z prvních komerčních počítačů), k IBM PC a až k Palm Pilotu ve vaší kapse. ENIAC skutečně JE matkou všech osobních počítačů.Gregg Keizer

To pravé pivo

Steve Bass

Vraťte se o 25 let zpět, do března roku 1975. Představte si větší garáž v Menlo Parku, v Kalifornii, a uvnitř 32 nadšenců ozářených krabicí s blikajícími ledkami. Přeskočme ještě o několik schůzek zpět a najdeme jednoho z nich, jak na stroji Altair 8800 hraje prostřednictvím rádia písničku Šašek na kopci (něco jako Ovčáci čtveráci).

Vezměme si například domácí alkoholiky. Nikoliv, to nejsou obyčejní pivaři, ale sdružení Bay Area Amateur Computer Users Group, také známé jako Homebrew Club. Tento klub byl magnetem pro milovníky techniky, mimo jiné i pro Steve Wozniaka a Steve Jobse z Applu. Vzbudil pozornost i Billa Gatese, který proti klubu podal v roce 1976 žalobu za uloupení Altair Basicu, jeho prvního operačního systému.

Klub Homebrew nastolil standard pro skupiny příznivců techniky, jako je například Boston Computer Society a Capital PC ve Washingtonu D.C. Dnes se po celém světě schází více jak 2 000 takových klubů. Seznam najdete na www.apcug.org.

Počítání v průběhu staletí - Od počítadla po ArmagGedon

3000 př. n. l. V Asii se používají ranné formy uzlových a provázkových počítadel.

876 n. l. První doložený záznam o používání symbolu pro nulu (v Indii).

1620 Edmund Gunter z Anglie vynalezl posuvné počítadlo, předchůdce elektrických kalkulátorů.

1942 Blaise Pascal navrhl první funkční mechanický kalkulátor, který vykonával práci šesti účetních. První reakce veřejnosti nejsou příliš ohromující, ale Pascaline se bude používat až do poloviny 20. století.

1694 Gottfried Leigniz postavil kalkulačku, používající binární (dvojkovou) číselnou soustavu.

1812 Tovární dělník Ned Ludd navedl ostatní dělníky ke zničení strojů šetřících práci, protože se obávali, že je připraví o živobytí. Označení Luddita se později vžilo pro všechny odpůrce nových technologií.

1932 Charles Babbage navrhl první počítač řízený instrukcemi z vnějšku. Kvůli nedostatku prostředků jej však nikdy nepostavil.

1954 George Boole uveřejnil svou úvahu o symbolické logice, kterážto se stala o desetiletí později základem počítačových aplikací pro vědecké výpočty.

1857 Sir Charles Wheatstone představil plynule běžící papírovou pásku, jež mohla sloužit k ukládání a čtení dat.

1876 Alexander Graham Bell ve 27 letech podal patent na telefon.

1890 Herman Hollerith navrhl sčítací stroj na děrné štítky, který umožnil zkrátit výpočty US Census Bureau (kanceláře pro sčítání lidu) z deseti na dva a půl roku.

1896 Herman Hollerith založil Tabulating Machine Company, jednu ze tří firem, které se později sloučily a vytvořily společnost známou jako IBM.

1897 Karl Braun vyvinul katodovou trubici (počátek obrazovky).

1918 Dva vynálezci zhotovili počítací stroj založený na binární

soustavě, pracující s 1 a 0.

1937 John Atanasoff zahájil práce na prvním elektronickém digitálním počítači, ale opomenul si své řešení patentovat; o deset let později byl za základě jeho pionýrské práce vyvinut ENIAC.Georges Stibnitz vyvinul v Bellových laboratořích první binární obvod.

1938 William Hewlett a David Packard založili v garáži v Palo Altu, v Kalifornii, společnost HP. Konrad Zuse vyrobil první počítač používající binární kód.

1939 Georges Stibnitz a Samuel Williams postavili Complex Number Computer, obsahující 400 telefonních relé. Připojen byl ke třem vstupním zařízením podobných telefonu, předchůdcům pozdějších terminálů.

1944 Inženýři na Harvardu postavili počítač Mark I, ten se ale příliš často zasekával.

1946 Odborníci z University of Pennsylvania předvedli ENIAC, první elektronický počítač pro obecné použití.

1947 Dva pracovníci z Bellových laboratoří experimentují s prvním tranzistorem.

1949 John Mauchly vyvíjí Short Code - světově první vyšší programovací jazyk.

1951 Mauchly a John Eckert staví UNIVAC I, první komerční elektronický počítač, který byl nainstalován v US Census Bureau.Grace Murray Hopper vyvíjí AO, jenž převádí programové příkazy do binárního kódu.

1952 UNIVAC I úspěšně předpovídá přesvědčivé vítězství Dwighta Eisenhowera nad Adlai Stevensonem v prezidentských volbách - navzdory opačnému tvrzení odborníků.

1953 IBM vyrábí model 650, první masově vyráběný počítač; společnost jich do stažení z trhu v roce 1969 prodala 1 500.

1955 Narinder Kapany vyvinul optické vlákno. Americké aerolinie instalují první velkou, databázovou síť - je postavena společností IBM a spojuje 1 200 terminálů.

1956 IBM vyrábí první pevný disk nazývaný RAMAC. Programátoři z IBM píší programovací jazyk Fortran. Maniac I se stává prvním počítačovým programem, porážejícím lidského protihráče v šachách.

1958 Firma Texas Instruments staví první integrovaný obvod.Bell Telephone uvádí první modem.Vědci v Bellových laboratořích objevují laser.

1959 Pouze s použitím počítadla dokáže čínský profesor Lee Kaichen sčítat rychleji než počítače v Seattlu, v New Yorku a Taipei.Grace Murray Hopper a Charles Phillips vymyslili COBOL. John McCarthy a Marvin Minsky z Artificial Intelligence Lab v MIT.Xerox uvádí první kopírku.

1960 Digital Equipment Corporation vyvíjí PDP1, první komerční počítač vybavený klávesnicí a monitorem.

1961 John Kelly v Bellových laboratořích naprogramuje počítač tak, aby zpíval písničku "Daisy Bell."

1962 Lidé z Národní banky v Gousteru ve Virginii instalují světově první ATM; nejsou v tom nicméně úspěšní, a její tvůrce z banky odchází.Programátoři z MIT vytvářejí první videohru.

1963 Douglas Engelbart vyvíjí v Stanford Research Institutu první myš; o dvě dekády později ji Macintosh zařazuje do standardní výbavy.

1964 Zenith vyvíjí první komerční produkt používající integrovaný obvod - s názvem aid. American Standard Association přijímá ASCII jako standardní kód pro přenos dat.

1965 Digital Equipment Corporation staví první minicomputer, jeho cena je 18 000 dolarů.Byl vyvinut zjednodušený počítačový jazyk BASIC; později se stane standardním jazykem pro PC.

1968 Je založen Intel. Počítač (HAL 9000) poprvé účinkuje v jedné z hlavních rolí ve filmu, v Kubrickově 2001: Vesmírná Odyssea; když je jeho paměť odpojena, zpívá "Daisy Bell" - stejně jako poprvé před sedmi lety Kellyův počítač.

1969 Honeywell uvádí H316, svůj "kuchyňský počítač", první domácí počítač; oceněný na 10 600 dolarů je nabízen v katalogu Neiman Marcus catalog a dokáže plánovat jídelníček a starat se o další domácí práce. Je spuštěn ARPAnet, předchůdce Internetu. ATM se stává široce používaným standardem v bankách. Je uvedena "bublinková paměť", jež umožňuje počítačům uchovat data při vypnutí.

1970 Je uveden floppy disk. Intel vyrábí první paměťový čip, který pojme 1 024 bitů. Xerox zakládá Výzkumné centrum v Palo Altu. Na trhu se objevuje kruhová tiskárna. Bellovy laboratoře vyvíjejí Unix.1971 Firma Texas Instruments uvádí kapesní kalkulačku. Objevují se jehličkové tiskárny. Niklaus Wirth vyvíjí Pacsal. V Indii je uveden první program pro rozpoznávání řeči, Hearsay.

1972 Ray Tomlinson vynalézá email. Jsou navrženy první domácí videohry, které používají televizi; Atari uvádí první arkádovou hru, Pong. Programátoři z Bellových laboratoří vyvíjejí programovací jazyk C.

1974 Kongres schvaluje zákon o soukromí, Privacy Act, který veřejnosti zaručuje lepší kontrolu nad shromažďováním a používáním osobních informací.

1975 Je uveden první masivně prodávaný osobní počítač, Altair 8800. Začíná se prodávat LCD displej. Bob Metcalfe v Xeroxu vyvíjí Ethernet. Je uveden první textový editor, program Electric Pencil. Vládní antitrustový úřad žaluje společnost IBM, vláda případ zastaví v roce 1982, ale předtím vyprodukuje 30 milionů stran dokumentace. IBM uvádí laserovou tiskárnu. Microsoft - neoficiální sdružení Billa Gatese a Paula Allena - dosahuje obchodů za 16 000 dolarů.

1976 Data General odhaluje svůj počítačový čip na pupíku břišní tanečnice - na Národní počítačové konferenci v New Yorku. IBM vyvíjí inkoustovou tiskárnu. Steve Wozniak a Steve Jobs zakládají Apple Computer.

1977 Bill Gates a Paul Allen oficiálně ustavují Microsoft. Apple uvádí Apple II, první předsmontovaný osobní počítač; Apple II vede na trhu PC až do roku

1981, kdy IBM uvede své PC. Tandy a Commodore uvádějí osobní počítač se zabudovaným monitorem - není nutné připojovat televizi.

1978 Je uveden program WordStar a rychle se stává nejpopulárnějším textovým editorem.

1979 Steve Jobs navštěvuje laboratoře Xerox PARC. Dan Bricklin a Bob Frankston uvádějí VisiCalc ("visible calculator").

1980 Na trhu se objevuje dBASE II.

1981 IBM uvádí IBM PC s operačním systémem MSDOS.

1982 Dr. Barney Clark dostává první umělé srdce s funkcemi kontrolovanými mikroprocesorem. Andrew Fluegelman vytváří první shareware, PCTalk. Je uveden přehrávač kompaktních disků. Osborne staví první přenosné PC. Začínají se prodávat první klony IBM PC. Magazín Time uděluje PC titul "Man of the Year" (člověk roku).

1983 Dělníci pokládají optický kabel mezi Boston - New York - Washington, D. C. Apple uvádí za 9 995 dolarů Lisu, první počítač vybavený grafickým uživatelským rozhraním a myší. IBM uvedlo PCXT, první počítač se zabudovaným pevným diskem, a také uvádí PCjr.

1984 Debut CDROMu; Apple uvádí Macintosh. Je představen 2 400baudový modem. HewlettPackard začíná prodávat LaserJet, první osobní laserovou tiskárnu. Novelista William Gibson razí termín cyberspace (kyberprostor).

1985 Je založena America Online. Microsoft vyvíjí pro IBM PC Windows 1.0. Bill Gates a výkonný ředitel Applu John Sculley podepisují tajnou dohodu, zaručující Microsoftu právo používat části grafického rozhraní Applu ve svých programech, pokud uzná Mac OS jako inspiraci pro Microsoft Windows. Nintendo doráží do Spojených států.

1986 Microsoft se stává veřejně vlastněnou (akciovou) společností. National Science Foundation schvaluje investici do páteřní sítě Internetu.

1988 Microsoft uvolňuje Windows 2.03, která jsou částečně vzhledově shodná s Macintoshem, Apple podává žalobu; o šest let a nějakých 10 mil. dolarů později rozhodne soud ve prospěch Microsoftu. Steve Jobs uvádí NeXT. Internetový červ "Worm", část programu s replikačními schopnostmi, se šíří Internetem.

1989 Tim BernersLee vynalézá World Wide Web. Xerox žaluje Apple za krádež svého návrhu grafického rozhraní v počítačích Lisa a Macintosh; poté, co prodali nějakých 60 000 strojů Lisa, Apple model ukončuje a zbývající kusy pohřbí pod zem kdesi v Utahu. V Japonsku se objevuje HDTV.

1990 Intel uvádí čip i486. Americká Federal Trade Commission začíná vyšetřovat Microsoft. Obchody Microsoftu prorážejí miliardu dolarů; Windows se dočkávají verze 3.0.

1993 Jsou předvedeny osobní digitální asistenti (PDA). Intel uvádí procesor Pentium. Marc Andreessen a Eric Bina navrhují Mosaic, první grafický webový prohlížeč. Společnost Apple uvádí Newtona.

1994 Navigační systém GPS je dostupný v USA. Intel prodal dva miliony vadných Pentií. Iomega uvádí mechaniku a disky Zip. Marc Andreessen pomáhá založit Netscape.

1995 Jsou představeny ploché televizní obrazovky. Microsoft uvolňuje Windows 95. Pixar Animation Studio a Disney uvádějí první celovečerní film v celé délce generovaný počítačem, Toy Story. Microsoft předvádí Windows 95 a Office 95. Dochází ke standardizaci DVD technologie. Jeffrey Bezos zakládá Amazon.com. Netscape je veřejně obchodován.

1996 Settop boxy lidem umožňují procházet po Internetu prostřednictvím televize. Je uveden Palm Pilot.

1997 Přehrávač DVD se začíná prodávat ve Spojených státech.

1998 Diamond Multimedia představují přenosný přehrávač MP3. Správa Kenetha Starra je uveřejněna on-line; během hodiny se skupina Hacking for Girlies prolomí do webových stránek New York Times a vyřadí je z provozu na devět hodin.Apple uvádí iMacy v pastelových barvách. Rozvíjí se ecommerce, jako nové obchodní prostředí a zhruba třicet milionů obyvatel nakupuje zboží přes Internet. Clarion a Microsoft uvádějí Auto PC. Ceny akcií Yahoo a Infoseeku vylétly raketovou rychlostí.

1999 Operační systém Linux prožívá zlaté časy. AOL dokončuje akvizici Netscapu. Microsoft dosahuje se 27 320 zaměstnanci tržeb ve výši 14,48 miliardy dolarů.

2000 Udeří problém Y2K - což bude konec civilizace, jak dobře víme.

Modrá IBM

Není žádným tajemstvím, že IBM neměla zprvu velkou chuť působit na poli osobních počítačů. Už v roce 1977, vzápětí poté, co Apple uvedl svůj Apple II, slepil výzkumný pracovník IBM dohromady srovnatelný stroj, jenž obsahoval i díly nevyráběné IBM a běžel na něm operační systém Microsoftu.

Ale vedoucí pracovníci IBM nebyli postaveni před otázku investice do osobních počítačů pouze jednou. Když pak v roce 1981 uvedla Velká Modrá své IBM PC, poskytl Apple vyjádření pro, dnes slavný, Wall Street Journal, v němž tvrdil, že IBM pro ně nepředstavuje reálné nebezpečí.

Nicméně IBM během šesti měsíců prodala 50 000 svých strojů, a za necelé dva roky v objemu prodeje Apple překonala. Velká Modrá dala osobním počítačům své požehnání a PC se stalo de facto základem vznikajícího odvětví.

Yael LiRon

10 nejlepších osobních počítačů všech dob

1. Altair 8800: Stroj, který inspiroval celé generace.

2. Apple II: Konečně skutečný osobní počítač - minimálně do chvíle, kdy se do všeho vložila IBM.

3. IBM PC AT: Nastolilo standardy, které se používají dodnes.

4. Compaq Deskpro 386: Nasadil procesor Intel dříve než samotná IBM a inspiroval tím dav ostatních výrobců klonů.

5. Radio Shack TRS80 Model 100: První úspěšný notebook.

6. Apple Macintosh 512K: První skutečně použitelný Mac.

7. Amiga: Dokázala v roce 1985 s multimédii takové kousky, jaké dnešní PC stále nedokáží.

8. Commodore 64: Pravděpodobně nejmilovanější počítač všech dob.

9. IBM ThinkPad 560: Tenký, lehký a trvanlivý: perfektní společník na cesty podle našeho gusta.

Zrození Internetu

Buďte v obraze: Internet nebyl navržen proto, aby odolával jaderné válce.

Mezi lidmi jde legenda, že americká federální vláda vytvořila Internet jako komunikační síť, schopnou přežít případný útok Rusů, ať by byl jakýkoliv. Ve skutečnosti bylo jeho zrození daleko mírumilovnější.

V červnu 1968 Agentura ministerstva obrany pro pokročilý výzkum zadala společnosti Bolt Beranek and Newman z Cabridge, v Massachusetts, vybudování ARPAnetu - sítě, která by spojovala počítače jednotlivých výzkumných center po celém státě. Koncem roku 1969 byly již spojeny počítače Sandfordského výzkumného centra, UCLA, UC Santa Barbara a university v Utahu. Poté, co byly vyvinuty technologie přepínání a protokolů, byla síť dále rozšiřována. V roce 1973 vývojáři spojili samostatné sítě v projektu, který vešel ve známost jako "Internetting problem" (problém spojení sítí). Roku 1986 bylo propojeno nějakých 400 počítačů a v roce 1986 Národní vědecká nadace vytvořila NSFNet, vysokorychlostní národní páteř, která propojila jednotlivé regionální sítě.

Ale komerční Síť, tak jak ji známe dnes, nevznikla dříve jak v polovině devadesátých let, společně s vývojem webových prohlížečů a uživatelsky zajímavým obsahem, jejž tyto prohlížeče podporují. Vzápětí se na Síť připojili poskytovatelé jako CompuServe a AOL. No, a dnes používá celosvětově Internet 150 až 200 milionů lidí - a tento počet se podle odhadů zvýší do roku 2005 na 300 milionů.

Dan Miller

Garážoví mechanici: Apple se rozjíždí

Začínalo to jak v legendách. Steve Jobs a Steve Wozniak prodali VW autobus a kalkulačku, a založili maličkou společnost Apple Computer, která zpočátku fungovala v rodinné garáži. Když 1. dubna 1976 Apple začínal, těžko mohl někdo tušil cokoliv o budoucím podniku - včetně třetího opomíjeného společníka Applu, Rona Wayne.

O dva týdny později Wayne odešel a prodal svůj podíl za 800 dolarů - zařadil se tak mezi jiné příliš brzy odešedší, hned vedle bubeníka Pete Besta, který opustil Beatles v roce 1962. Ne že by bylo Waynovo rozhodnutí neopodstatněné. Nadšenci, kteří platili 666,66 dolaru za Apple I, nedostali ani krabici, ani displej, ani klávesnici - ale pouze motherboard. Nicméně o dva roky později z garáže vyšel další počítač: legendární Apple II. A vzápětí se začaly do rozjetého vagónu Apple tlačit HP, Atari a další firmy.

Harry McCracken

10 webových stránek, které bychom si vzali na opuštěný ostrov

1. Amazon.com Potřebuje něco? Tam to určitě najdete - a jestli ne hned, tak v nejbližší době.

2. Salon: Někdy hrubé, někdy hloupé, vždycky hodnotné čtení.

3. Yahoo: Původní, a stále lepší webový seznam.

4. Ebay: Nejlepší bazar na světě, stále přitažlivý.

5. Spinner: Nasedněte, jedééém...

6. Deja.com: Všechny novinky připravené k vytištění a mnohé další.

7. CNN Online: Pro každodenní přiblížení realitě.

8. Mapquest: Zrovna na ostrově se vám hodí vědět, kde jste.

9. Official Gilligans Island Fan Club: Pro případ, že si budete chtít udělat z kokosů rádio.

10. Drugestore.com: Stručně a jasně: slunečno.

(Nevypsané odkazy viz www.pcworld.com/dec99/century.)

Jak se rozjel Web

Může to vypadat, že se Web vyloupnul v plné kráse v polovině devadesátých let, ale bylo zde dlouhé období "prenatálního" vývoje. V roce 1945 vědci, jmenovitě Vannevar Bush, teoretizovali o budoucím komunikačním zařízení, jež pojmenovali Memex - z dnešního pohledu se jeho popis neuvěřitelně shoduje s PC vybaveným webovým browserem. Roku 1960 Ted Nelson, otec hypertextu, vytvořil informační síť podobnou Webu, nazval ji Projekt Xanadu (na tomto projektu pracuje až do dnešních dní). No, a kromě toho, Web sedí na vrcholu infrastruktury definované v APRAnetu roku 1969.

Web se ve skutečnosti zrodil v březnu 1989, kdy Tim BernersLee, britský softwarový inženýr v European Laboratory for Particle Physics v Ženevě, navrhl systém, jenž umožňoval sdílet laboratorní výzkumy v hypertextově provázaných dokumentech, v podobě, kterou bylo možno lehce procházet (browsovat). Roku 1992 jeho projekt - nazvaný World Wide Web - zahájil činnost a zasáhl velké množství zatím ohraničené populace, vědců a výzkumníků. Mezi těmi šťastnými byl Marc Andreessen, vysokoškolák pracující v National Center for Supercomputing Applications (národní centrum aplikací pro superpočítače). V roce 1993 navrhli společně s programátorem NCSA, Ericem Binou, plně grafický "klikací" prohlížeč, pojmenovaný NCSA Mosaic. Popularita Webu začala stoupat přímo raketovou rychlostí - zvláště poté, co se Andreessen a Bina v roce 1994 spojili, založili Netscape a iniciovali vytvoření ještě lepšího prohlížeče, známého nyní jako Navigator.

Jak rychle Web rostl? Sledujte: trvalo to pět let, než počet serverů na Webu vzrostl z 0 na 1 500. O dalších pět let později převyšuje počet serverů 7 milionů a růst se nezpomaluje.

Harry McCracken

Intelu schází setinky

Co to je mezi přáteli pár desetinných míst? Mnoho, jak se mohl poučit Intel, když byl pokousán v listopadu 1994 za matematickou chybu v Pentiu. Jaký byl problém? U některých výpočtů vracel čip za osmým desetinným místem chybné výsledky. Intel odmítal chybu s tím, že je to maličkost. Poté se věci chytla CCN a státní zástupci podali na Intel žalobu v osmi státech. Rázem se celá věc stala největším PR kiksem v počítačové historii. "Byl to klasický případ toho, jak neuvěřitelně chytří lidé dokáží udělat neuvěřitelně pitomé věci," říká k tomu Lou Hoffman, ředitel jedné kalifornské PR agentury.

Intel nakonec slíbil, že na požádání vymění všechna vadná Pentia - celkem za 475 miliónů dolarů. Společnost se z této lekce zřejmě poučila. V roce 1997, když byla objevena chyba v Pentiu II, Intel obratem zajistil opravu.Dnes je veřejně dostupný seznam všech objevených problémů a chyb, ke každému procesoru, co Intel vyrobí.Daniel Tynan

10 největších hardwarových propadáků

1. IBM PCjr: Osiřelo v raném věku: proslule strašná klávesnice.

2. Stroj NeXT: Úhledný, černý, na UNIXu postavený; bohužel však přišel o deset let dříve, než měl.

3. Apple Lisa: Stačí podotknout, že 2 700 jich bylo pohřbeno na skládce.

4. IBM PS/2: Nezdařená snaha o odebrání PC trhu klonařům.

5. Net PC: Pitomý a ještě pitomější terminál.

6. Síťové počítače: Žádná Java, maximálně káva.

7. Newton MessagePad: Vypadal skěle, jen byl trochu na šťíru s pravopisem.

8. Pentop computers: Zapište si myšlenky; špatná doba uvedení, cena i velikost.

9. PowerPC: Chvíli to vypadalo jako zabiják Intelu; ale tak už to čas od času u Maců vypadá.

10. Xerox Alto: Řekli byste: "ztracená příležitost"? Počítače se stávají

osobními

Počítače se stávají osobními

Práce s prvními počítači vyžadovala značnou dávku odvahy, důkladnou znalost programování a binární matematiky (dvojkové soustavy). To se změnilo v roce 1977 s příchodem prvního předkompletovaného PC. Apple II oplýval barevnou grafikou; Commodore PET 2001 měl vestavěný monitor.

Na rozdíl od prvních mikropočítačů, se tato PC dala použít hned po vybalení z krabice. "Zapnuli jste TRS80 a on něco dělal," vzpomíná skladatel Dennis BáthoryKitsz, který si jej koupil v roce 1978. Ne všechno bylo perfektní. Předchozí TRS80, první počítače prodávané přes dealery, měly sklon oppakkovaatt píssmmenaa, kterráá jsstte psallii; klávesnice stroje PET, podobná kalkulačce, v podstatě znemožňovala rychlejší psaní; a původní Apple II dokázal pracovat jen s celočíselnými hodnotami. Nakonec byly tyto problémy odstraněny a všechny tři systémy prosperovaly.

Tak či onak, v polovině osmdesátých let na trh vstoupila IBM s PC, vzápětí se objevily další firmy s jeho klony, a téměř celý trh obsadily. Dnes si jen ve chvilce nejhlubší nostalgie spustíme na svém zánovním PC emulátory Apple II, PETu či TRS80.

Harry McCracken

10 nejlepších softwarových balíků

1. Netscape Navigator: Změnil Web navěky.

2. Electric Pencil: Otec textových editorů.

3. Microsoft Excel: Poslední skutečně inovativní program od Microsoftu.

4. dBASE II: Umožnila masám programovat

5. HyperCard: Vytvořil hypertext - lepidlo, které drží Web pohromadě.

6. XyWrite: Poslední skvělý dosovský texťák.

7. VisiCalc: Dokázal, že PC znamená byznys.

8. Myst: Stále se jej pokoušíme dohrát.

9. PCTalk: Komunikační balík zahajující koncept sharewaru.

10. DOS 1.0: Bill Gates jej udělal pro IBM - a co bylo dál, to je už historie.

10 největších softwarových propadáků

1. Microsoft Bob: Vzdálený bratranec Windows, nyní je na odpočinku s Jimmem Hoffou.

2. Apple Copland: Podobně jako Yetti, nebyl tento Mac OS nikdy spatřen na vřejnosti.

3. OS/2: Byl udušen nevlastním bratrem, Windows.

4. WordPerfect for Windows 5.1: Pomalý a plný chyb; pomohl Microsoftu k uchvácení trhu kancelářských balíků.

5. Lion King CDROM: Povánoční noční můra.

6. Microsoft Outlook 1.0: Tak velký a pomalý, že i Microsoft z toho byl nesvůj.

7. RAM doublers: Krásná myšlenka, pokud by fungovala.

8. MCI Mail: Mohl být králem emailu, ale zaútočil na Web příliš pozdě.

9. Apple EWorld: Znáte tuto službu? Nikdo nic podobného neudělal.

10. Windows CE 1.0: Windows na PC do kapsy? Zkuste nacpat slona do krabičky od zápalek.

IPO mánie

Pobláznění Wall Streetu kolem všeho, co se týká Internetu, začalo 9. srpna 1995, když se začal veřejně obchodovat Netscape. Pouze 15 měsíců mladičká firma vstoupila s cenou 28 dolarů za akcii, a ten samý den uzavírala na 74.75. Svět mohl zahlédnout začátek jednoho z nejdivočejších fenoménů 20.století: Internet se začal veřejně obchodovat. Renomované firmy jako Yahoo, Amazon.com a ETrade dosahují neskutečně špatného poměru cena/výnos. Malí i velcí investoři stále vkládají peníze do webových firmiček, bez ohledu na výnos. "Investoři stále ignorují kvalitu", říká Ben Holmes, zakladatel výzkumné firmy IPOPros. com, a pokračuje: "Spíše než výnosy společností, sledují stále jen všeobecné nadšení a potenciál trhu."

Proč tedy IPO mánie neodezněla? "Je to revoluce dnešních dní", prohlašuje Holmes, "Internet je zábava, obchod a informace srolované dohromady." Postraním efektem tohoto fenoménu je zrození 24hodinového provozu na burze. Ačkoliv zůstává stále v pozoru, tvrdí Holmes, že výraznější konsolidace trhu je nevyhnutelná. "Za dva, tři roky nebude polovina těchto internetových akcií vůbec existovat", předpovídá: "Budou skoupeny nebo odumřou."

Michelle Campanale Surkan

10 hesel, která bychom raději zapomněli

1. dotcom

2. informační superdálnice

3. enebo cybercokoliv

4. špičková technologie

5. netcentrický

6. webovský

7. funkčně bohatý

8. virtuální (vyplněný prázdnem)

9. aplikace

10. Y2Kl1 dotcom

§§§§§


TISKÁRNY

c99p0787

První kolo testů v roce 2000 je věnováno inkoustovým tiskárnám. Před vlastním seznámením s nově zařazenými výrobky bychom však rádi upozornili na některé změny, s nimiž se můžete setkat. Jedná se především o uváděné ceny. Zatímco v minulosti byly pořizovací ceny i náklady na tisk uvedeny bez daně z přidané hodnoty, pro tento rok jsme reagovali na připomínky čtenářů a ceny jsou proto uvedeny včetně DPH. Vzhledem k tomu, že se jedná o změny u všech tiskáren, není tak ovlivněno bodové hodnocení.

Další změny spočívají v úpravě bodového hodnocení za pořizovací cenu a náklady na tisk. Přistoupili jsme k určitému "narovnání", neboť praxe nás neustále přesvědčuje, že náklady na spotřební materiál jsou při výběru nového zařízení stejně důležité, jako jeho cena. K drobným úpravám došlo i ve výkonové tabulce, v níž je sledována kvalita a rychlost tisku. Zde byl snížen podíl textových dokumentů a zvýšen podíl vektorové a rastrové grafiky.

K častým změnám samozřejmě dochází i díky rozdílům v pořizovacích cenách. Aktualizaci provádějí jak prodejci, kteří zařízení k testům poskytli, tak pracovníci TestCentra podle dostupných materiálů, např. zjištěním skutečných cen na webových stránkách.

Nyní tedy můžeme přejít k vlastním testům. Nabídka je celkem bohatá - jedna tiskárna pochází z dílen Xeroxu, další pak nese značku HP. Dvě novinky představila společnost Canon a po dlouhé době jsme se setkali také s trojicí výrobků Lexmark. Nejsilnější zastoupení - čtyři tiskárny - měla v testu firma Epson.

INKOUSTOVÉ TISKÁRNY

Canon BJC 1000

Canon BJC 1000 patří k nejmenší modelům inkoustových tiskáren, jež jsou v současné době na našem trhu

První tiskárnou v testu byl model Canon BJC 1000. Svému uživateli nabízí maximální rozlišení 720 * 360 dpi barevně i černobíle. Uváděná rychlost zpracování činí 4 strany za minutu monochromaticky a 0,6 strany za minutu v barvě. Tiskárna používá celkem tři kazety pro fotorealistický, barevný nebo černobílý tisk. Pro zakládání papíru je připraven podavač s kapacitou 50 listů. Výstup papíru směřuje na pracovní plochu stolu. Podporována jsou média formátu A4, Letter, Legal, Exec a menší, při zachování gramáže 64-105 g/m2.

Největší slabinou zařízení je zpracování barevných dokumentů, při nichž je černá barva nanášena soutiskem inkoustů CMY. Tato skutečnost se projevuje sníženou kvalitou tisku. Monochromatické zpracování se samostatnou kazetou je podstatně rychlejší než barevný tisk. Zásobník BC02 s černým inkoustem však není dodáván ve standardní výbavě a je třeba jej dokoupit.

Canon BJC 5100

Druhá tiskárna značky Canon dokáže zpracovat i jednotlivá média formátu A3

Novinka na našem trhu - Canon BJC 5100 - by měla docílit rychlosti tisku až 10 stran za minutu černobíle a 4 strany za minutu barevně. Maximální poskytované rozlišení je 1 440 * * 720 dpi. Tiskárna pracuje s velkokapacitním černým inkoustovým zásobníkem a současně se zasunutým menším zásobníkem, který nese jak černou náplň, tak společnou kazetu s inkousty CMY. Volitelně lze zasunout i kazetu pro fotorealistický tisk. Vstupní podavač papíru s kapacitou 130 listů formátu A4 v gramáži 64-200 g/m2 je v zadní části doplněn štěrbinou pro zakládání jednotlivých listů maximálního formátu A3. Výstup směřuje na vysunutou podložku před tiskárnu. Komunikačním rozhraním je paralelní Centronics IEEE 1284 B.

Tiskárna poskytuje celkem kvalitní tisk, při našem testu však nedosahovala takových rychlostí opakování, jaké výrobce uváděl. Mezi výrobky s podporou formátu A3 patří ale mezi nejlevnější.

Epson Stylus Color 460

Tato tiskárna patří mezi ostatními výrobky Epson k pomalejším, ale také levnějším modelům.

Tento výrobek je nástupcem modelu s označením 440. Pracuje v rozlišení až 1 440 * 720 dpi pro oba režimy tisku při rychlosti 4 stránky za minutu monochromaticky a 2,5 stránky za minutu v barvě.

Zařízení je vybaveno vyrovnávací pamětí 10 KB a s počítačem je spojeno rozhraním Centronics IEEE 1284. Na tiskové mechanice jsou umístěny oddělené zásobníky černého a barevných inkoustů. Pro černý inkoust je použito 64 trysek, a každá z barev CMY užívá 21 trysek. Vstupní podavač má kapacitu 100 listů formátu A4, Letter, Legal nebo Exec, potištěné listy vystupují na otevřený výsuvný přední kryt tiskárny. Běžně lze používat média s gramáží 45-90 g/m2, při vložení jednotlivých listů pak přichází v úvahu i gramáž do 194 g/m2.

Průměrná kvalita tisku je dostačující pro zpracování běžných textových dokumentů, náročnější grafické výstupy jsou "poznamenány" viditelnou zrnitostí.

Epson Stylus Color 660

Druhá tiskárna Epson v testu poskytuje vyšší kvalitu zpracování výtisků a rychlost tisku.

Epson Stylus Color 660 poskytuje uživateli stejné maximální rozlišení jako model 460, avšak rychlost tisku je 5 stran za minutu v černobílém a 3,5 strany za minutu v barevném režimu tisku. Tiskárna je opět vybavena rozhraním Centronics IEEE 1284 B, kapacita vyrovnávací paměti je již 35 KB. Epson Stylus Color 660 používá stejné tiskové zásobníky jako model 460, avšak při tisku je řízeno 64 trysek černého inkoustu a 32 trysek pro každou barvu CMY. V konečném výsledku se to projevuje ve vyšší rychlosti tisku a zvýšené kvalitě zpracování.

Epson Stylus Color 760

Epson Stylus Color 760 patří mezi výkonná zařízení, určená zejména provyužití v kancelářském provozu.

I model 760 pracuje v rozlišení 1 440 * 720 dpi. Udávaná rychlost tisku činí 7 stran za minutu monochromaticky a 6,8 strany za minutu při barevném tisku. Tiskárna má tak při tisku k dispozici 144 trysek pro černou barvu a 48 trysek pro každou z barev azurové, purpurové a žluté. Vyrovnávací paměť má kapacitu 256 KB. Standardní paralelní rozhraní je doplněno portem USB, jeho použití však vyžaduje operační systém Windows 98. Tisk i přes univerzální sériové rozhraní se příznivě projevuje zvýšenou rychlostí zpracování.

Epson Stylus Color 860

Poslední z tiskáren Epson poskytuje opět vysokou kvalitu a rychlost zpracování.

Epson Stylus Color 860 patří mezi výrobky stejné značky k nejrychlejším - rychlost tisku se pohybuje na hranicích 9,5 strany za minutu černobíle a 9,2 barevně. Nejvyšší rozlišení pro oba tiskové režimy je 1 440 * 720 dpi. Tiskárna je osazena vyrovnávací pamětí 256 KB, standardně je vybavena nejen paralelním rozhraním, ale také univerzálním sériovým portem. Při tisku je černá barva vystřikována 144 tryskami a pro každou z barev CMY je určeno 48 trysek.

Horní vstupní automatický podavač má kapacitu 100 listů papíru, spodní výstup směřuje na otevřenou výsuvnou přední stěnu zařízení. Maximální formát i gramáž papíru jsou stejné jako u již popsaných modelů Epson. Tiskárna je určena především pro kancelářské využití, kde příliš nevadí, že za kvalitu a rychlost je třeba vynaložit více finančních prostředků.

HP DeskJet 970CXi

Zatím jediná inkoustová tiskárna, která dokáže pracovat s automatickým duplexním zařízením.

O tiskárně HP 970CXi jsme již na stránkách PC WORLDu přinesli několik informací. Tento nový model společnosti HewlettPackard pracuje v rozlišení 600 dpi monochromaticky a 2 400 * 1 200 dpi barevně, při rychlosti tisku 12 stran za minutu v černobílém a 10 stran za minutu v barevném režimu tisku. Kapacita vyrovnávací paměti je 4 MB, s počítačem je tiskárna propojena prostřednictvím paralelního portu i rozhraním USB. Volitelně lze tiskárnu vybavit také externím tiskovým serverem HP JetDirect 170X nebo 300X. Při tisku je černá barva nanášena celkem 300 tryskami, azurová, purpurová a žlutá barva mají k dispozici celkem 408 trysek. Zásobníky inkoustu CMY a černé jsou od sebe odděleny. Vstupní i výstupní podavač má kapacitu 150 listů standardní gramáže 64-90 g/m2. Lze však zakládat i menší počet médií s gramáží až 200 g/m2. Tiskárna HP 970 CXi je standardně vybavena duplexní jednotkou pro oboustranný tisk.

Lexmark Z11

Tato tiskárna si zaslouží pozornost za kvalitní tisk a velmi příznivou pořizovací cenu.

Po dlouhé době jsme do testu mohli zařadit i zástupce značky Lexmark. Nejlevnější z nich nese označení Lexmark Z11 a pracuje v rozlišení

1 200 * 1 200 dpi při barevném i černobílém tisku. Rychlost tisku není nijak vysoká - podle výrobce se jedná o 4 strany za minutu monochromaticky a 2,5 strany za minutu barevně. Horní podavač pojme 100 listů papíru formátu A4, výstup směřuje na odkládací plochu před tiskárnu. Zařízení pracuje s médii v gramáži 64-200 g/m2, jednotlivě lze potisknout i materiál s gramáží až 279 g/m2. Jako komunikační rozhraní byl zvolen paralelní Centronics IEEE 1284 B.

Tiskárna pracuje pouze s jedním tiskovým zásobníkem. Standardně je dodán jen zásobník barevný, při jehož použití jsou odstíny černé zpracovány soutiskem barevných inkoustů. Volitelně je však možné dokoupit kazetu s černým inkoustem. Takový nákup sice zatíží rodinný rozpočet, ale přinese výhody v podobě rychlejšího zpracování tiskových úloh a lepší kvalitu tisku monochromatických dokumentů.

Zpracované výtisky jsou překvapivě kvalitní. Tiskárna nedokáže pracovat v nižším rozlišení než 600 dpi, a proto nelze počítat s rychlým tiskem v náhledové kvalitě.

Lexmark Z31

Druhá tiskárna Lexmark je dražší, rychlejší a podporuje fotorealistický tisk.

Výkonnější model tiskárny nese označení Lexmark Z31. Pracuje ve stejném maximálním rozlišení, avšak rychlostí 8 stran za minutu při černém a 3,5 strany za minutu při barevném tisku. Konstrukce tiskové mechaniky je změněna, takže lze současně zasunout jak zásobník s černým inkoustem, tak i zásobník s barvami CMY. Volitelně je možné dokoupit kazetu pro fotorealistický tisk. Ta obsahuje černou barvu a světlé odstíny azurové a purpurové barvy. Při tisku se zasouvá na místo černého zásobníku a k dispozici je tak 6 barevných náplní. Do automatického podavače se vejde 100 listů papíru A4, Letter, Legal, Exec nebo menších. Při delší nečinnosti lze opěrku papíru sklopit na tiskárnu. Tiskárna dokáže tisknout také na skládaný papír, který se ukládá do odklopené zadní stěny zařízení. Gramáž papíru je 64-200 g/m2, u jednotlivých listů až 279 g/m2. Výtisky vystupují na odkládací plochu před tiskárnou. Tiskárna pracuje s papíry stejné gramáže jako předchozí model. Pro spojení s počítačem je k dispozici standardní paralelní rozhraní.

Lexmark Z51

Lexmark Z51 rovněž přináší vyšší výkon, z testované trojice je však nejdražší.

Poslední tiskárna Lexmark je konstrukčně podobná modelu Z31. Tisková mechanika však používá jiný zásobník barevného inkoustu. Maximální rozlišení je opět 1 200 * 1 200 dpi, rychlost se zvýšila na 5 stran za minutu barevně či 10 stran jednobarevně. Gramáž papíru je stejná jako u předchozích modelů. I tato tiskárna podporuje zpracování úloh na skládaný papír.

Výsledné výtisky jsou zpracovány opět v režimu 600 dpi nebo vyšším. Tiskárna pracuje velmi rychle v monochromatickém režimu i při zpracování barevných textových dokumentů. Naopak maximální rozlišení a tisk z grafických aplikací trvá o něco déle. Zařízení je určeno především pro kancelářský provoz.

Xerox DocuPrint C8

Tato tiskárna je určena pro domácí uživatele. Zajímavá je konstrukce s využitím oddělených barevných inkoustových zásobníků.

Poslední novinka, kterou jsme měli možnost testovat, nese označení Xerox C8. Tiskárna pracuje v rozlišení 600 * 600 při tisku na kancelářský papír a 1 200 * 600 dpi při zpracování úloh na papír speciální. Výrobce uvádí rychlost tisku 5 stran černobíle (7 stran při použití velkokapacitního zásobníku černé barvy) a 2,5 strany za minutu barevně. V základním balení je zařízení dodáváno s tiskovou hlavou, do níž se zasunují samostatné inkoustové patrony azurové, purpurové, žluté a černé barvy. Černá barva je dodávána ve dvou zaměnitelných zásobnících. V zařízení je instalována vyrovnávací paměť s kapacitou 512 KB, spojení s počítačem zajišťuje paralelní rozhraní. Automatický podavač pro 100 listů kancelářského papíru je umístěn v zadní části zařízení, potištěný materiál vystupuje nad tiskárnu, před vstupní zásobník. Gramáž médií papíru se pohybuje mezi 60 a 150 g/m2.

Tiskárna Xerox DocuPrint je určena pro domácí uživatele, kteří neočekávají vysokou kvalitu zpracování a zároveň ocení nižší reálné náklady tisku. Ty vyplývají z možnosti vyměnit jen ten barevný zásobník, v něž právě došla barva.

§§§§§

MONITORY

c99p0788

Aktuální kolo hitparády monitorů přináší s ohledem na pouze dvě vypsané kategorie (patnáctipalcové a sedmnáctipalcové) velmi skromné startovní pole novinek. Na druhou stranu jde ale v obou případech o modely, které se mohou stát z hlediska cenové nabídky velmi zajímavými pro domácí použití, přičemž zdaleka nepatří svými parametry mezi "slabší" typy.

Nový ročník hiparád přináší ale výraznou změnu i v kategorii minitorů. Ta spočívá v tom, že stejně jako u jiných sledovaných produktů se v položce uvádějící cenu mění z původní podoby koncové či doporusčené koncové ceny bez DPH na cenu téhož typu, ovšem včetně DPH. Důvodem pro tento krok byla především skutečnost, že DPH platí v podstatě vždy všichni a jen některým je daň vrácena nebo si ji mohou odečítat. Zároveň by tento krok měl usnadnit život běžným uživatelům. Bylo totiž určitě nepříjemné, když cenově zdánlivě zajímavý produkt neobsahoval uvedenou daň a byl tak pro zájemce o téměř čtvrtinu dražší, než se mohl dočíst v našich tabulkách. Propříště tedy bude vždy platit pravidlo, že ceny uváděné v textech i tabulkách odpovídají v rámci jistého obchodního rozpětí, popřípadě s ohledem na aktuální kurs naší měny, realitě v obchodech.

MONITORY 15" CRT

TARGA Economy 1569A

Monitor se standardními parametry ve své třídě a s velmi kvalitním obrazem.

Při pohledu na základní frekvenční parametry se tento produkt řadí mezi klasické modely v 15" třídě. Uživateli tedy nabízí nejvyšší ergonomické rozlišení 1 024 * 768 bodů, přičemž skutečné maximum sahá až k hodnotám 1 280 * 1 024 bodů, ovšem již pouze při 65 Hz. Velmi kvalitní obraz zajišťuje standardní konstrukce obrazovky typu Delta s roztečí bodů 0,28 mm. Hodnota viditelné úhlopříčky přitom patří k lepším v rámci skupiny. Řízení parametrů obrazu je možné prostřednictvím jediného kombinovaného prvku a obrazovkovým menu. Menu kromě základních geometrických parametrů obrazu dovoluje korigovat i teplotu barev, včetně jednotlivých složek, a případně potlačit vznik moaré. K poměrně ojedinělým funkcím v menu patří "Zoom" pro současné zvětšování obrazu v obou osách.

Parametry obrazovky doplňuje i certifikace dle normy TCO'95. Velmi příznivou prodejní cenu pak provází u této značky i tříletá záruční doba.

MONITORY17" CRT

TARGA Economy 1786A

Monitor střední třídy za poměrně dostupnou cenu.

Monitor, vybavený obrazovkou typu Delta s jemnou roztečí bodů, nabízí i v tomto případě velmi dobrou kvalitu obrazu. V rámci 17" kategorie "střední" frekvenční parametry dovolují pohodlnou práci i ve vyšších rozlišeních až do 1 280 * 1 024 bodů. Nejvyšší dostupné rozlišení dosahuje hodnoty 1 600 * 1 200 bodů, ovšem opět pouze při 60 Hz. Stejně jako u menšího modelu, je i zde k dispozici pro ovládání obrazovkového menu a nastavení jednotlivých parametrů obrazu jediný otočný ovládací prvek. Mezi dostupnými volbami kromě základních geometrických veličin nechybí ani nastavení teploty obrazu včetně složek RGB, funkce pro potlačení moaré a rovněž funkce pro současné zvětšování obrazu v obou osách. Ani v tomto případě nechybí u obrazovky certifikace o splnění emisních limitů dle normy TCO'95. Monitor patří v rámci 17" kategorie ke střední třídě a zaujme nízkou prodejní cenou.

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c99p0783

Mean City: Uč se anglicky nebo zemři!

Jestliže Zakovy slovní hry, jež uvedla firma produkující  i toto dílo zhruba před půl rokem (recenze v PC WORLDu  č. 9/99), znamenaly silné spojení prvku hry s výukou  anglického jazyka, pak tato novinka přináší v nastoupeném  trendu další výrazný krok vpřed. Student se může zcela  osvobodit od prostředí "školních lavic" a ocitá se  v naprosto konkrétní situaci reálného života se všemi  příslušnými atributy. Samotná výuka se tak proměňuje  v jakousi "adventuru", tedy dobrodružnou hru, jejíž  výsledek neurčuje množství zlikvidovaných virtuálních  nepřátel, ale zvládnutí naprosto reálných situací.  Koneckonců zcela výstižný je v tomto ohledu i podtitul  dílka - uč se anglicky, nebo zemři!

Scénář hry je dostatečně obsažný na to, aby vás přinutil  použít své anglické znalosti v širokém spektru situací. Samotný úvod, kdy hráč - student přilétá do Mean City  letadlem jako výletník, je doprovázen hypotetickými  televizními zprávami o situaci ve městě. Pokud dobře  nezachytíte obsah, jen velmi těžce budete nadále luštit  smysl svého počínání. Výukové prostředky, jež jsou  k dispozici (možnost opakování scén, slovníček), vás  samozřejmě do děje vrátí a umožní tak poté, co se přiučíte,  pokračovat. V podobně nenásilném duchu si počínáte  v průběhu celé výuky - v restauraci skládáte rozstříhaný  jídelní lístek, v bance trénujete číslice před výměnou  šeků za hotovost, odpovídáte na otázky v hotelu či  taxíku nebo popisujete místnímu policistovi podezřelé  osoby. Realistický průběh návštěvy Mean City samozřejmě  doplňují zcela běžné komplikace, takže se vám prostě  někdy chce opravdu hodně spát a je dobré se "uklidit"  včas do hotelu či jindy zase padáte hlady. K ruce jsou  rovněž prozaické "pomůcky", jako mapa města, mobilní  telefon, klíče či vizitky. Jejich patřičné využití  je pak zcela závislé na hráči a jeho rozvaze.

Scénář příběhu zdaleka není jednosměrný a návštěvník  Mean City se tak může ocitnout v řadě svízelných situací,  pokud nedbá dobrých rad či nejedná se správnou rozvahou. Velmi snadno se tak můžete po slovním konfliktu s  policistou dostat do vězení či při chybném rozluštění  trasy další cesty skončit na místním hřbitově po přejetí  elektrickou lokomotivou. A to jsem nedostal odvahu  např. ochutnat místní kuřecí speciality, před nimiž  mne varoval recepční v hotelu. Děj rovněž nepostrádá  humor dobré úrovně, takže např. četba novin při čekání  v restauraci vám nejen napoví, kudy ve hře dále, ale  také vás slušně pobaví (pokud jste již jazykově dostatečně  v obraze). Veškeré okolnosti tak dobře podporují hlavní,  lehce detektivní dějovou linii, v níž je vaším úkolem  osvobodit město před šílenou učitelkou angličtiny,  která terorizuje místní občany. Dodejme ještě, že návštěva  Mean City od příletu na letiště po úspěšné vysvobození  ze spárů městského přízraku není záležitostí na čtvrthodinku. Pokud vám to nervy dovolí (je to opravdu napínavé),  pak můžete hru opakovaně přerušit a příště začít ze  stejného místa. Určitě je i z hlediska pedagogického  lepší se u obtížnějších míst zastavovat, procvičovat  slovíčka i poslech, a posílen znalostmi postoupit do  dalších fází.

Dodejme, že tato zdařilá učební pomůcka je vhodná pro  široké spektrum žáků od dětí po dospělé a je dodávána  s prémií - posledním číslem elektronického magazínu  English Digest (z dílny téhož producenta), jenž je  určen, jak jinak, také výuce angličtiny. Ani o jeho  kvalitě není pochyb.

Mean City

námět a scénář

technické provedení

přiložený bonus

poměr času výuka/hra

Producent: EPA -

Dr. LANG group, s. r. o.

Žánr: výuka angličtiny hrou

Jazyk: anglický/český

OS: Win 9x, NT

Cena: 1 485 Kč

(včetně 5% DPH)

K recenzi poskytla firma:

EPA - Dr. LANG group, s. r. o.

Branická 107

147 00 Praha 4

Lingvista 3.0 Plus - Němčina

Znalost cizích jazyků je v dnešní době takřka nezbytností. Často se setkáváme s cizojazyčnými texty jakožto dejme  tomu obchodník nebo čtenář cizojazyčných publikací. Ale i v dnešních obchodech je nezanedbatelný objem  zboží popsán jazykem nečeským. Kromě obligátní angličtiny  (jejíž znalost je zřejmě nejrozšířenější) je při naší  geografické poloze v srdci Evropy výhodná i znalost  němčiny.

Pro ty, kteří jsou okolnostmi nuceni se německy naučit,  nebo pro ty, kteří mají vůli po sebevzdělávání, je  zde CDROM LingVista plus.

V podtitulu, jenž probíhá po spodu okna aplikace, má  slogan: Sebedokonalejší učitel nenahradí vůli vydržet. Tímto sloganem se zřejmě autoři řídili. Předpokládají  uživatele, který se skutečně chce učit a kterého do  učení nikdo nemusí nutit. Nenajdete na CD žádné zkoušení  se zatrháváním správných odpovědí (tzv. sportka), s  neomezeným množstvím času, ani žádné sporné známkování.

Nejprve je možno projít příslušnou kapitolou s učením,  kde se student seznámí se slovíčky a je přečtena jejich  výslovnost. Hned vzápětí je možno nacvičené věty zopakovat. A to nejprve jakožto znalost vyjádřit se (tedy správně  přeložit z češtiny do němčiny), a posléze jako schopnost  porozumět (pochopit vyposlechnutý text). Učení je strukturováno  do celkem 120 kapitol. Postupuje se (pochopitelně)  od jednoduchých (tedy fakticky slovíček) až po složité  mluvnické fráze. S celkového počtu lekcí je zřejmé,  že záběr učebních osnov je vskutku široký. Co ovšem  v lekcích nenajdete, je učení gramatických pouček a  procvičování časování sloves a skloňování podstatných  jmen. Celá výuka je orientována na porozumění mluvenému  (i psanému) slovu a na schopnost vyjadřovat se v cizím  jazyce. Předpoklad, že ten, kdo projde všemi lekcemi,  je schopen se gramaticky dobře vyjádřit ve všech situacích,  je dle mého názoru zcela oprávněný.

V dalších sekcích pak je možno poslechnout si rodilým  mluvčím namluvené fráze (případně si je namluvit sám). Dále je možno mezi takřka čtyřmi a půl tisíci frází  vyhledat tu člověku vyhovující, pochopitelně lze si  ji nechat i přečíst.

Poměrně zajímavě je tvořen systém hodnocení studenta. Sám si totiž známkuje svůj výkon, a podle toho je  pak bodově ohodnocen. Kdo by se takovému postupu divil  (proč bych si nedával samé jedničky?), tomu bych připomněl  výše uvedenou větu, že program je určen pro ty, co  se skutečně chtějí něčemu naučit. A v případě neobjektivního  známkování by vlastně šidili sami sebe. Zajímavá je  i možnost užívání téhož programu více studenty najednou  a pak jejich vzájemné porovnání pomocí grafů.

Mám dojem, že člověk, který poctivě prostuduje všechny  kapitoly, bude schopen se dorozumět ve všech běžných  situacích v německy mluvících zemích.

LingVista 3.0 Plus - němčina

široký záběr

metoda učení

Producent: DTP Studio

Žánr: učebnice němčiny

Jazyk: česky

OS: Win 9x, NT

Cena: 649 Kč (při zaregistrování produktu mikrofon  zdarma)

K recenzi poskytla firma:

DTP Studio, s. r. o.

Nademlejnská 7, Praha 9

www.dtpstudio.cz

Lingvista 3.0 Plus - Angličtina

Ve stejné edici jako výše uvedená multimediální učebnice  němčiny vyšla i učebnice angličtiny. Pohnutky, které  vedly producenty, aby vydali i učebnici tohoto jazyka,  jsou tak zřejmé, že je nebudu ani uvádět.

O samotné konstrukci programu se nedá říci moc jiného,  než o učebnici jazyka německého. Zaměřím se tedy lépe  na použitou metodiku vyučování.

Použitá metoda je deklarována jako nová a nazývá se  nátlaková. Toto slovo sice nepříjemně zavání represí,  ale není třeba mít obavy. Vlastními slovy bych řekl,  že se jedná o počítačovou obdobu pobytu v anglicky  mluvící cizině. Člověk je odkázán toliko na komunikaci  v angličtině, neboť čeština je ve světě (bohužel) poměrně  málo rozšířena. Nátlaková metoda spočívá na principech  obecné komunikace. Vychází z předpokladu, že komunikace  je vážně narušena nebo dokonce zcela zrušena, pokud  neprobíhá stanoveným tempem a standardním způsobem. Tím chci říci, že pokud budete každou frázi při rozhovoru  vyhledávat ve slovníku, pravděpodobně se s vámi bude  vybavovat málokdo. Takže program je založen spíše na  procvičování konverzace v běžných situacích, kdy je  třeba rychle a adekvátně reagovat. Výuka je postavena  na časových úsecích (nastavitelných), během kterých  je třeba frázi správně zpracovat. Tedy správně ji přeložit  a správně odpovědět, aniž se komunikující stará o to,  jestli je gramaticky správné použití slovesného tvaru.

Jak ovšem autoři programu sami říkají v manuálu (ten  je pouze v elektronické podobě), nepokrývá tento způsob výuky vše. Ani zvládnutí všech lekcí nedělá  ze studenta spisovatele v jazyce anglickém a je vhodné  doplnit tento způsob výuky se studiem gramatiky, případně  i odborného žargonu (postihnout odborný žargon všech  profesí není v silách ani člověka, ani počítače).

Pro základní konverzaci, plně postačující pro přežití  v cizím kraji, je tato učebnice kompletní. Konečně,  v cizině si v obchodě sotva budete s prodavačkou dopisovat  nebo hovořit odborným jazykem mikrobiologů.

LingVista 3.0 Plus - angličtina

rozsah látky

metoda výuky

Producent: DTP Studio

Žánr: učebnice angličtiny

Jazyk: český

OS: Win 9x, NT

Cena: 649 Kč

(při zaregistrování produktu mikrofon zdarma)

K recenzi poskytla firma:

DTP Studio, s. r. o.

Nademlejnská 7, Praha 9

www.dtpstudio.cz

§§§§§


TS sexuální výchova

c99p0782

Přestože dominantou výukových programů na CD jsou kursy cizích jazyků, dostalo se po čase i na další témata. Jedním z nich, pro něž je využití audiovizuálních možností jako stvořené, je také seznámení s tak přirozenou a samozřejmou součástí života, jako je lidská sexualita. Není tedy překvapením, že byla tato problematika zpracována i producentem, jenž se věnuje materiálům pro školní výuku důsledně a systematicky.

Určujícím faktorem scénáře tohoto CD je silná vazba na osnovy výuky na základních a středních školách. Ovládací prostředí vám hned po spuštění nabídne možnost výběru látky dle věku dětí, resp. dospívajících, ze tří možností - produkt je tak určen pro uživatele od deseti let, a především pak pro pedagogy či rodiče. Rozlišení obsahu pro jednotlivé věkové kategorie je realizováno snižováním počtu stránek s informacemi - středoškoláci mají k dispozici kompletní obsah, mladším je pak výběr studijního materiálu omezen, přičemž určujícím kritériem je tematika. Domnívám se, že tento postup je mírně kontraproduktivní - za lepší možnost bych pokládal odlišné varianty výkladu téže látky přiměřené věku. Na druhou stranu, CD je dle mého potřeba chápat jako pomůcku pedagoga či rodiče, jenž vede výklad sám, a forma je závislá na něm. Z tohoto hlediska je produkt vystavěn dobře, neboť umožňuje vlastním nastavením šíři učební látky ovlivnit a originální výběr informací dle věku je pouze jakýmsi doporučením či námětem.

Přestože ovládací prostředí působí konzervativním dojmem, výukový program dobře využívá multimediální možnosti - výklad je připraven i ve formě mluveného slova, průběžně je doplňován názornými ilustracemi, fotografiemi či animacemi. Pozornost studujícího je udržována průběžnými kontrolními otázkami, jež jsou po jednotlivých kapitolách vyhodnocovány. Celkové zhodnocení žáka je také k dispozici, včetně možnosti tisku výsledků. Mimo uspořádání látky v jednotlivých kapitolách je také před startem výukového programu možno vstoupit do encyklopedie, jež může velmi dobře posloužit jako referenční příručka jak pedagogům, tak žákům. Samozřejmě umožňuje hledat v rejstříku jednotlivá témata i související informace a také nalezené články tisknout.

Celkově lze dílko označit za slušně provedené, tematicky mírně tradiční, v každém případě však bezpochyby fakticky správné. Výborně poslouží především jako pomůcka v rukou zkušeného pedagoga či tápajícího rodiče (buďme k sobě upřímní a sebekritičtí), který dokáže předkládanou látku dále zhodnotit svou interpretací. V žádném případě však neublíží ani při samostudiu, takže by bylo hrubou chybou toto "neškodné" CD před dětmi schovávat.

TS Sexuální výchova

samotná existence

kompatibilita s Win 3x

Producent: Terasoft, a. s.

Žánr: studijní materiál pro dospívající

Jazyk: český

OS: Win 3x, 9x, NT

Cena: 400 Kč

(bez 5% DPH, jednouživatelská licence)

K recenzi poskytla firma:

Terasoft, a. s.

Vísecké náměstí 1280

268 01 Hořovice

§§§§§


Internet Download Centrum - Softwarová všehochu II

Vladimír Drda & Michal Drda

c99p0784

Dnešní Internet Download Centrum zase nebude zaměřeno monotematicky, ale bude se snažit pokrýt širší zájmový okruh našich čtenářů. Setkáte se s testem stability procesoru, programem na extrahování ikon, lepšími hodinami a dalšími zajímavými programy. Samozřejmě nezapomeneme ani na domácí softwarovou scénu.

CPU Stability Test 1.4 for Win 9x/NT

571 KB;

http://www.saunalahti.fi/jv16/download.html

CPU Stability Test je program, který dokáže zaneprázdnit procesor natolik, že v horším případě i Windows NT přestanou reagovat (i když přiznejme si, že k tomu není třeba žádný velký kumšt).

Teď trochu vážněji. Tento program dovolí spustit libovolný počet threadů (laicky řečeno úloh Windows) a přiřadit jim libovolnou prioritu. Tyto thready provádějí nejrozmanitější procesorové instrukce tak, aby CPU co nejvíce zatížily. Toto není samoúčelné a lze tím odhalit nestabilitu procesoru, zejména při přetaktování. Na obrázku vidíte extrémní použití programu, kdy jsme spustili více než dvojnásobný doporučený počet threadů, a navíc s vysokou prioritou. Windows 2000 tím přestala téměř reagovat. Po dvacetiminutovém uzavírání všech threadů však Windows "přežila", což potvrdilo, že Windows 2000 na přetaktovaném Intel Celeronu 433 na 541 MHz jsou poměrně slibný operační systém a přetaktování je bezproblémové

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

Icon Collector 2.01 for Win 9x

150 KB;

http://members.xoom.com/_XOOM/denzab/iconcol.htm

Jednoduchý freeware pro extrahování ikon ze 32bitových spustitelných souborů, dynamicky linkovaných souborů a jiných. Konkrétně jsou to *.ico; *.exe; *. cpl; *.dll; *.ani; *cur; *.bmp. Program lze doporučit amatérským programátorům pro snadné získání slušné grafiky.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

NewsBinPro 3.2b8

1,1 MB; http://www.newsbin.com

Tento program umožňuje přijímat a dekódovat binární příspěvky (jako jsou soubory s hudbou, obrázky, video) z více diskusních skupin najednou. Dokáže plně "vytěžit" vše, co diskusní skupiny nabízejí. Největší výhodou tohoto programu je jeho rychlost, které je dosaženo tím, že se nestahuje jen jeden soubor, ale hned několik najednou. Počet stahovaných souborů lze měnit od 1-6. V případě, že používáte modem, je nejvýhodnější stahovat nejvýše dva soubory najednou. U připojení s vyšší přenosovou rychlostí, než umožňují klasické modemy, lze stahovat až šest souborů (např. ISDN čtyři, LAN šest souborů).

NewsBinPro pracuje ve dvou režimech, automatickém a manuálním. Automatický režim "slepě" stahuje úplně vše z uživatelem předvolených diskusních skupin. V manuálním režimu si uživatel stáhne jen ty příspěvky, které si sám vybere.

NewsBinPro také disponuje různými druhy filtrů, které můžete využít ke stahování konkrétních typů příspěvků. Příspěvky lze třídit podle velikosti, rozlišení (pouze u obrázků) a subjektu. Během stahování obrázků může Newsbin zobrazit i jejich náhledy. Soubory jsou všechny dohromady stahovány do jednoho standardního adresáře "Download", odkud si je uživatel může následně prohlédnout. Operační

systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware, 35 USD, zkušební doba 10 dní

Softcraft TClock 2.2.8. for Win 9x/NT4/Mill/Win 2k

660 KB;

http://member.nifty.ne.jp/kazubon/tclock/indexe.htm

Nejen náhražka hodin na liště Windows. Tyto hodiny mají bohatší vizuální podobu, ale také vestavěný připomínkovník a možnost synchronizovat čas z internetového časově synchronizačního serveru. Formát a položky výstupu jsou plně přizpůsobitelné z hlediska fontů, barev, množství zobrazených informací a jejich formátování. Jen tak "mimochodem" program umí změnit nápis tlačítka Start, ikonu a obrázek ve výsuvném Start menu. Toto funguje v jakékoli verzi Windows - i ve verzi 2000. Skvělé!

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware9 0784/OK o

Český shareware

Domácí zábava 2000 5.0

14,3 MB; - na domovské stránce je program k dispozici v 10 Rar archivech) (http://www. mujweb.cz/www/TurekDesign/

Nyní se do naší rubriky, zabývající se softwarem z domácí produkce, dostává trochu objemnější balíček, obsahující kolekci programů pro domácí zábavu. Ovládání a design programů jsou koncipovány v podobném stylu jako MS Office, dokonce nechybí ani kreslený panáček, přinášející nápovědu a tipy.

Dílo se jmenuje Domácí zábava 2000 a přináší následující komponenty.

Adreář 2000

Jak již název napovídá, jedná se o klasický adresář, sloužící k archivování kontaktů. Umožňuje jejich editaci a tisk. V programu jsou dostupné dvě databáze. Jedna je veřejná, a tudíž ji může prohlížet kdokoli. Druhá, soukromá umožňuje nastavení hesla, takže v ní lze editovat pouze po zadání správného hesla.

Audiotéka 2000

Je něco podobného jako prográmek Adresář 2000, s tím rozdílem, že vkládaná data do databáze nejsou osobní kontakty, ale údaje o všech možných hudebních nosičích (CD, MC, LP, MP3 apod.). Audiotéka umožňuje snadnou editaci a vyhledávání podle určených klíčů.

Videotéka 2000

Ovládání a princip práce jsou stejné jako v předchozích databázových modulech. Nyní si můžete zaevidovat informace o videokazetách.

Bibliotéka 2000

Stejně jako v předchozích případech se jedná o databázi. Jediný rozdíl spočívá v tom, že uživatelem vytvořená databáze obsahuje informace o knihách, časopisech a jiných tiskovinách. Do přednastavených políček lze zadávat i jisté speciální atributy jako je typ vazby, rok vydání, náklad, atd.

Půjčovna 2000

Aplikace Půjčovna 2000 umožňuje sledovat a editovat výpůjčky v jednotlivých modulech Domácí Zábava 2000 a archivovat výpůjčky nové. Předchozí databáze, mající podporu tohoto nástroje, by podle našeho názoru mohly vedle domácích uživatelů také dobře posloužit v menších knihovnách a půjčovnách.

Duotris 2000

Duotris 2000 je jednoduchá hra pro jednoho nebo dva hráče. Jedná se v podstatě o starou známou hru Tetris, takže pravidla této hry nemusíme vysvětlovat. Hra obsahuje tabulku nejlepších a nejhorších výsledků a lze nastavovat různé obtížnosti. Jako pozitivní na hře jsme uvítali tzv. "pojistku proti šéfovi" - jedná se o rychlý způsob přerušení hry, kdy je tato přerušena a uschována pod dialogové okno. Je vhodná pro hraní v práci nebo ve škole. Na hře se nám nelíbila jedna věc, a to že si hráč nemůže sám podle libosti nastavit ovládací klávesy.

Hanoiská věž 2000

Jedná se o jednoduchou logickou hru, určenou pro jednoho hráče. Pravidla jsou velmi jednoduchá. Cílem hry je přeložení věže, sestavené z různě velkých disků na jiné vymezené místo, přičemž při přenášení disků nesmí hráč položit větší disk na menší ani složit věž na původním místě. Hra umožňuje nastavit počet disků, čímž se mění i obtížnost hry. Dále obsahuje již zmíněnou "šéfovskou pojistku" a tabulku nejlepších a nejhorších výsledků.

Helvétský kříž 2000

Další jednoduchá logická hra pro jednoho hráče. A o co v ní jde? Jde o to, aby se hráč snažil odstranit co největší počet kamenů z hracího pole. Při odstraňování jednotlivých kamenů platí následující pravidla: Kámen je odstraněn, přeskočíte-li ho jiným kamenem (ve směru vodorovném a svislém), přičemž pole, na které kámen položíte, musí být prázdné. Nelze přeskakovat více kamenů najednou a nejde přeskakovat kameny úhlopříčně.

Hra standardně obsahuje věci jako je "pojistka proti šéfovi" a tabulky nejlepších a nejhorších výsledků.

Programová lišta 2000

Je to panel zástupců všech programů z balíku Domácí zábava 2000, umožňující jejich rychlé spuštění. Dále obsahuje tlačítko pro vyvolání dialogového okna s nastavením vlastností panelu zástupců (barva, umístění panelu) a tlačítka pro schovávání a zobrazování ikon na pracovní ploše.

Záloha 2000

Tento modul zálohuje buď veškeré vámi vytvořené databáze, nebo vybraná data ze zvolených databází.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware, 499 Kč?

§§§§§


Do roku 2000s kompletní ochranou

Norton SystemsWorks 2000 3.0 Professional

Vladimír Drda & Michal Drda

c99p0786

Opět jsme se ani nenadáli a další verze SystemWorks je na světě. Už u poslední recenzované verze Norton Utilit jsme zapochybovali, zda přinesené novinky dokážou natolik oslovit, aby si je zákazník koupil. Výsledkem bylo, že SystemWorks, v nichž byly Norton Utilities mimo jiné obsaženy, přínáší bohatou sadu nástrojů, jejichž cena je podstatně nižší, než kdybychom je kupovali odděleně. Čím osloví nové SystemWorks?

Obsah balíku verze 3.0

lNorton Utilities 2000 4.5

lNorton CleanSweep 4.7

lNorton CrashGuard 4.0

lNorton 2000 2.0

lNorton Ghost 5.1 Personal Edition

lNorton Antivirus 2000 6.0

lNorton Web Services

Systémové požadavky

SystemWorks lze nainstalovat na operační systém Windows 95/98, Windows NT ani 2000 nejsou podporována. Paměťové nároky jsou adekvátní požadavkům operačního systému, tj. 32 MB RAM postačí pro relativně hladkou práci. Více paměti - 64 MB - však velmi doporučujeme, a rozhodně je na rychlosti (a to zejména v Norton Utilities) pocítíte. Nainstalované SystemWorks zaberou na disku kolem 100 MB prostoru.

Norton Utilities

Nejznámější produkt z celé sady. Svou kariéru úspěšně odstartoval na platformě DOS a bezkonkurenčně navázal i na platformě Windows 95/98. Recenzi verze 4.0 jsme našim čtenářům nabídli v květnovém čísle s verdiktem, který nedával žádný výrazný důkaz svědčící o nezbytnosti upgradu. V nové verzi nyní přibyla utilita Diagnostics, jež umí zběžně otestovat funkčnost základní desky, paměti, CDROMky, periferií apod. Na druhou stranu se dosovská část Norton Speed Disku (spouštějící se např. při nekorektním ukončení Windows a následném restartu) jeví v poslední verzi jako nesrovnatelně pomalejší vůči verzím předchozím, a dokonce pomalejší i vůči běžnému Scandisku. Není zřejmé, zda se jedná o všeobecný problém, ale na dvou testovaných stanicích se Speed Disk choval stejně pomalu.

Norton CleanSweep

Program pro udržování pořádku na disku. Oproti své konkurenci vyniká v obsáhlosti poskytovaných funkcí a bezpečností, s níž údržbu disku provádí. Současná verze se od předchozí liší v podstatě jen v reorganizaci položek v nabídce. Jednotlivé funkce jsou nyní logičtěji uspořádány do skupin a tím rychleji dostupné. Recenzi předchozí verze naleznete v červnovém čísle PC

WORLDu. Norton CrashGuard

CrashGuard slouží k obnovování aplikací, které by za běžných podmínek v danou situaci zhavarovaly nebo přestaly reagovat. Jak je podle označní na první pohled patrné, CrashGuard od poslední verze nepokročil. Změnily se tapety v uživatelském rozhraní, aby zapadalo do tapet použitých v současné verzi SystemWorks. Detailní recenzi si můžete přečíst v květnovém čísle v rámci článku o Norton Utilities.

Norton 2000

Testuje počítač a data na disku, zda jsou kompatibilní s rokem 2000. Dále aplikuje záplatu na počítačový BIOS, který ač sám o sobě není schopen po roce 2000 fungovat korektně, se tímto opraví. Kompletní recenzi najdete v listopadovém PC WORLDu.

Norton Antivirus

Jeden z nejkvalitnějších antivirových programů dostupných na světovém trhu. Unikátní je nejen svou uživatelskou přívětivostí a kvalitou vyhledávacího motoru, ale také technologií pro automatickou aktualizaci databáze virových informací Live Update, která byla posléze dalšími výrobci napodobena. Novinkou v této verzi je vylepšené prohledávání komprimovaných souborů a zejména kontrola emailových příloh. Včasné podchycení nebezpečného emailu je zaručeno tak, že jako server příchozí pošty nastavíte antivirus. V jeho nastavení pak udáte skutečný poštovní server, čili antivirus vám na počítači vytvoří jakýsi lokální poštovní firewall. Obsáhlou recenzi předchozí verze (tj. bez výše uvedených novinek) si můžete najít v prosincovém vydání našeho časopisu.

Norton Web Services

Tento "program" je vlastně jen odkazem na symantecovský portál s tematikou produktů a aktualit Symantecu. Jedná se určitě o zajímavou věc, neboť žádná informace a služba, kterou obdržíte na CD od prodejce, nebude tak aktuální, jako informace získaná z nejčerstvějších webovských stránek výrobce.

Norton Ghost

K čemu slouží tento produkt? Představte si, že potřebujete zkopírovat obsah jednoho disku na druhý, nebo jen jeho určitou partition (logický oddíl). Není nutné hovořit přímo o kopii na disk, ale o úsporném zálohování diskových entit, neboť kromě pouhé kopie dovoluje program cílová data také komprimovat. Kopie disku nebo oddílu se nazývá image.

Podrobnou recenzi najdete v čísle 3/99.

Závěrem

Jako celek SystemWorks přinesly komplexní řešení pro údržbu, opravu a ochranu počítače, o níž máte jistotu, že bude fungovat ve všech směrech korektně i po roce 2000. Novou verzi bychom tedy neoznačili jako vyloženou novinku, ale spíše jako záruku. Pokud jste podobný balík hledali, se SystemWorks určitě nešlápnete vedle.

Norton SystemWorks

2000 3.0 Professional

edition

ucelené řešení

výhodný poměr cena/výkon

jednotný LiveUpdate

Disk Doctor je nyní podstatně pomalejší

K recenzi poskytla firma:

PR Agentura VIRKLIS

Na Zámecké 8, Praha 4

Cena: 3 363 Kč (bez DPH)?

§§§§§


01/2003

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy I.

c02p0793

Checkpoint Siemens

Check Point Software Technologies oznámil, že rozšiřuje globální spolupráci se Siemens Business Services, divizí Siemens AG. Podle dohodnutých podmínek Siemens standardizuje svá bezpečnostní zařízení tím, že bude nabízet dodávku VPN-1/FireWall-1 od Check Pointu se svými zařízeními v portfoliu nazvaném "4 Your Safety". Integrovaná bezpečnostní řešení a plný rozsah bezpečnostních řešení od Check Pointu budou na trh dodávána díky obchodní smlouvě uzavřené s celosvětovou platností, která zajišťuje spolupráci při prodeji, expertízu nasazení i technickou podporu a výrazné zlepšení nákupního procesu zákazníků po celém světě. Toto oznámení podtrhuje zvyšující se podíl Check Pointu tím, že stále více společností si vybírá internetové bezpečnostní technologie Check Pointu pro své platformy a zákazníky. Odkaz: http://www.checkpoint.com-BAM-

§§§§§

c02p0794

Biofeedback

O českém zařízení Silmaril můžeme říci je to záhada, ale funguje to. Zařízení slouží k osobnímu rozvoji člověka a je aplikací metody EEG Biofeedback, výsledku vývoje NASA. Je složeno z EEG zesilovače a stimulačního softwaru. Funkce zařízení je založena na biologické zpětné vazbě. Počítač snímá vaše EEG, zpracuje jej a prezentuje formou hry. Když narůstá aktivita vašeho mozku v žádoucí frekvenci mozkových vln, jste odměňováni ve hře body. Tím vás počítač učí používat mozek v žádoucím pásmu mozkových vln. Na trhu je zařízení k dostání ve třech variantách: domácím provedení Home a Home Plus (s profesionálním vyhodnocením dat) a profesionální variantě Pro.

Odkaz: http://www.HarmoniaBiofeedback.com-TB

Dell Axim X5

Tomáš Bechynka

Společnost Dell Computer představila na veletrhu COMDEX svůj nový Pocket PC Axim X5, který je vyráběn ve dvou verzích. Předpokládaná výkonnost nového Aximu, spolu s neobyčejně nízkou zaváděcí cenou, s níž výrobek jde na trh (v přepočtu 8 000-11 000 Kč), zcela jistě vyvolává vrásky na čele ostatních výrobců kapesních počítačů. Dražší verze Aximu X5 je vybavena 64 MB RAM, 48 Flash ROM a 400 MHz XScale Intel procesorem, levnější varianta je osazena 32 MB RAM, 32 MB Flash ROM a méně výkonným intelovským procesorem Xscale, taktovaným na 300 MHz. Axim X5 váží 69 gramů a má velmi moderní design. Černá guma po stranách přidává na kráse, ale především zamezuje případnému vyklouznutí z ruky. Barevný dotykový displej s úhlopříčkou 3,5" s rozlišením 240 x 320 bodů je jasný a dobře viditelný jak v místnosti, tak i venku. Infračervený port, konektor na sluchátka a USB jsou umístěny na spodní části přístroje. Axim X5 přichází s operačními systémy Microsoft Windows for Pocket PC 2002 a vestavěnými aplikacemi jako jsou Pocket Outlook, Word, Excel, Internet Explorer, MS Reader, Media Player a další. K dispozici je i CD s řadou aplikací Microsoftu, včetně nezbytnosti v podobě ActiveSync Desktop PC, který slouží k přenosu dat mezi Aximem Pocket PC.

Odkaz: http://www.dell.com

§§§§§


Krátké zprávy II.

c02p0796

Volba internetu

Službu Volba operátora zároveň pro hlasové služby a připojení k internetu spustila jako první v ČR společnost GTS. Přístup k internetu prostřednictvím Volby operátora je účtován po minutách, a to lineárně, takže každá minuta připojení stojí stejně. Tento způsob účtování by měl přinášet průměrně třetinovou úsporu nákladů v porovnání s připojením prostřednictvím dominantního operátora. Služba je nabízena pod názvem GTS Volba Plus a poskytována zákazníkům z řad menších firem, ke kterým nemá GTS přivedenu vlastní síť. Poskytování připojení na internet prostřednictvím této služby umožnilo společnosti GTS rozhodnutí ČTÚ, kdy regulátor nahradil propojovací smlouvu mezi GTS a Českým Telecomem, na které se operátoři nemohli dohodnout.

Odkaz: http://www.gts.cz-TJi

Biofeedback

O českém zařízení Silmaril můžeme říci je to záhada, ale funguje to. Zařízení slouží k osobnímu rozvoji člověka a je aplikací metody EEG Biofeedback, výsledku vývoje NASA. Je složeno z EEG zesilovače a stimulačního softwaru. Funkce zařízení je založena na biologické zpětné vazbě. Počítač snímá vaše EEG, zpracuje jej a prezentuje formou hry. Když narůstá aktivita vašeho mozku v žádoucí frekvenci mozkových vln, jste odměňováni ve hře body. Tím vás počítač učí používat mozek v žádoucím pásmu mozkových vln. Na trhu je zařízení k dostání ve třech variantách: domácím provedení Home a Home Plus (s profesionálním vyhodnocením dat) a profesionální variantě Pro.

Odkaz: http://www.HarmoniaBiofeedback.com-TB

Citrix otevírá Oracle

Firma Citrix Systems uzavřela licenční dohodu se společností Oracle. Ten využije Oracle9i Application Server Portal Partner Initiative k vytvoření povědomí o Citrix NFuse Classic a Oracle9i Application Server Portal skrze svůj Oracle PartnerNetwork. Výsledkem je, že společnosti mohou použít NFuse Classic k zajištění existujících klientských/serverových aplikací uložených na Citrix MetaFrame aplikačním serveru přes informační portály (EIPs) vytvořené s Oracle9i aplikačním server portálem. Spojení přístupu k aplikacím přes web a Oracle9i Application Server portálu umožňuje EIPs slučovat různé aplikace a informace do jednotného, bezpečného webového rozhraní.

Odkaz: http://www.citrix.com-TJin

AbcLinuxu.cz

Počátky serveru AbcLinuxu.cz spadají až do roku 1999, kdy vznikl jeho předchůdce server Linux Hardware. Linux Hardware se profiloval jako uživateli vytvářená databáze rad a návodů ohledně zprovozňování hardwaru pod Linuxem. Portál AbcLinuxu.cz na něj letos v únoru navázal a podstatně rozšířil počet i kvalitu služeb. Nyní zde najdete databázi návodů pro hardware i software, aktualizovanou databázi ovladačů, podrobné tutoriály a návody, recenze, velice aktivní diskusní fórum, novinky z vývoje linuxového jádra a PDF časopis Abíčko. Novinkou je založení společnosti AbcLinuxu, s. r. o., která poskytuje služby firmám i jednotlivcům. Firma nabízí instalace, konfigurace i správu linuxových serverů a firewallů. Mezi její zákazníky patří například Ministerstvo vnitra České republiky. PDF časopis Ábíčko naleznete i na našem CD.

Odkaz: http://AbcLinuxu.cz-TJi

Unisys ES7000

Systém Unisys Enterprise Server ES7000 dosáhl v benchmarkových testech TPC-C nejnižší ceny za transakci, ať již v clusteru nebo samostatně. Server dosáhl rekordního počtu 234 325,10 transakce za minutu při současné ceně 11,59 dolarů za jednu (tpmC). Konfigurace byla založena na serveru ES7000 osazeném 32 2GHz procesory Intel Xeon MP a 64 GB paměti, a zahrnovala budoucí operační systém Microsoft Windows .NET Server 2003 Datacenter Edition, a databázi Microsoft SQL Server 2000 Enterprise Edition. Údaje o úplné konfiguraci budou k dispozici až 31. března 2003; systémy ES7000 s 2GHz procesory Intel Xeon MP budou dostupné v prvním čtvrtletí 2003.

Odkaz: http://www.unisys.cz-TJi

Vizuální vývoj na XForms

Standard XForms, který byl vyvinut v rámci W3C za aktivního přispění Novellu, umožňuje prezentaci informací v podobě XML. Záměrem Novellu je poskytovat vizuální nástroje založené na novém standardu XForms, jež by měly být součástí nové verze Novell exteNd, J2EE platformy pro vývoj webových aplikací. Novell také uvolnil ukázku technologie XForms pro vývojáře, kterou je možné si stáhnout na jeho stránkách. Díky implementaci XForms do platformy exteNd se výrazně sníží pracnost vývoje standardních webových aplikací. Novell kromě XForms plánuje i implementace dalších standardů, které by měly usnadnit vývoj webových aplikací. Novell připravil ukázku technologie XForms, aby si vývojáři mohli tento nový standard sami vyzkoušet. Odkaz: http://www.novell.com/xforms-TJi

Globe Internet s KB

Globe Internet společně s Komerční bankou a společností DELL představují balíček služeb zaměřený na podporu internetového bankovnictví. PC komplet, jak se balíček jmenuje, zaručí uživateli stálý kontakt s bankou prostřednictvím internetového bankovnictví. Navíc díky PC komplet může zákazník získat slevu na počítač z nabídky Dellu a na internetové služby společnosti Globe Internet. Podmínkou získání výhod balíčku PC komplet je předem sjednaná smlouva na používání služeb mojebanka a/nebo profibanka.

Globe Internet v rámci tohoto balíčku nabízí kromě slevy na web-hostingové služby včetně registrace domény ještě řadu dalších zajímavých služeb. Jedná se o tzv. asistované služby, jejichž součástí je příprava WWW prezentace pro zákazníka za dva tisíce korun, včetně skenování a úpravy fotografií, přepisu textu do elektronické podoby apod., nebo doporučení optimálního způsobu připojení k internetu v jeho lokalitě.

Odkaz: http://kb.servery.cz-TJi

SunSystems v Shell Gas

LLP Group, dodavatel finančních a obchodních softwarových řešení, uzavřel smlouvu se společností Shell Gas (LPG), na jejímž základě se LLP stává implementačním partnerem pro zavádění a lokalizaci finančního systému SunSystems ve více než 20 pobočkách firmy Shell Gas po celém světě. Jedná se o jeden z největších kontraktů v desetileté existenci společnosti LLP. Mezi země, které jsou součástí kontraktu, patří například Česká republika, Maďarsko, Polsko, Dánsko, Brazílie, Švýcarsko, Velká Británie, Indie atd. Poskytování služeb již bylo zahájeno pilotním projektem v anglické pobočce Shell Gas, dokončení implementace všech poboček je plánováno na první čtvrtletí roku 2004.

Odkaz: http://www.llpgroup.com-TJin

IBM DB2 v8

IBM oznámila všeobecnou dostupnost databázového softwaru DB2 Universal Database Version 8 pro Linux, UNIX a Windows. Nový software hraje důležitou roli v iniciativách společnosti IBM soustředěných na e-byznys podle potřeby, protože pomáhá společnostem zjednodušovat a automatizovat řadu úkolů souvisejících s údržbou databázových systémů. DB2 v8 představuje výkonnou základnu pro integraci důležitých aktiv napříč všemi platformami včetně Linuxu, UNIXu a Windows. Příkladem jsou zdokonalené možnosti "sdružování dat", umožňující společnostem integrovat a spravovat různé informační zdroje nacházející se v různých počítačových systémech a na různých místech. Integrace obchodních dat napříč všemi provozy společnosti a s jejími dodavateli, zákazníky a zaměstnanci je klíčovou součástí e-byznysu podle potřeby, protože umožňuje firmám rychleji a pružněji reagovat na změny tržních podmínek.

Odkaz: http://www.ibm.cz-TJi

Livingston pronajímá Sobriety

Jedna z předních firem na evropském trhu v pronájmu počítačových systémů a síťových komponentů Livingston, pronajímá cluster čtyř počítačů společnosti Sobriety, která se zabývá zpracováváním výpočtů pro automobilový a letecký průmysl. Každý z počítačů má dva v současné době nejvýkonnější procesory Intel Xeon 2,2 GHz a 4 GB RAM. Společnost Sobriety využívá pronájem na 4 měsíce a poté stávající cluster vrátí, aby jí Livingston mohl poskytnout nový s aktuálními nejvýkonnějšími procesory. Což umožňuje dosahovat vysoké efektivnosti bez nutnosti velkých investic.

Odkaz: http://www.livingston.cz-TJi

.SK i pro ČR

ZONER software provozovatel webhostingu Czechia (www.czechia.com) přichází na český trh s nabídkou registrace doménových jmen v národní doméně .SK. Doménu .SK je podle pravidel Sk-NIC, registrátora TLD .SK, možné získat pouze za předpokladu, že zájemce z České republiky má svého zástupce v SR, na jehož údaje se doménové jméno registruje. V pravidlech je registrace domény .SK podmíněna tím, že vlastníkem domény .SK může být pouze fyzická nebo právnická osoba s trvalým pobytem či sídlem na území SR. Další podmínkou je uzavření takzvané rámcové smlouvy s Sk-NIC, která umožňuje registrovat domény .SK. Na Czechii je možné doménu .SK zaregistrovat i na českého vlastníka. Doména je u Sk-NIC registrována na bratislavskou pobočku ZONERu a klient obdrží certifikát o dočasném převzetí práv uživatele a držitele domény, kterým získá k doméně vlastnická práva. Veškeré faktury jsou vystaveny v ČR. Odpadá tak nutnost uzavření rámcové smlouvy s Sk-NIC, naopak bude uzavřena smlouva o dočasném převzetí práv uživatele a držitele domény se Zoner, s. r. o.

Odkaz: http://www.czechia.com/gtldsk-TJi


Krátké zprávy III.

Nový TrustMail

Pomyslné brány vývojové oddělení společnosti AEC v minulých dnech opustila nová verze používající řešení asymetrickou kryptografii a technologii elektronického podpisu TrustMail. Program TrustMail představuje nástroj pro uživatele, kteří chtějí používat elektronický podpis a zabezpečovat svoji komunikaci po internetu. TrustMail umí nejen šifrovat a dešifrovat soubory pomocí asymetrických kryptografických algoritmů, ale také je dokáže opatřovat elektronickým podpisem a ověřovat jej. V nejnovější verzi 1.1.0.160 čeká na uživatele oproti předchozím verzím hned několik užitečných novinek. První z nich je přidání podpory dalších hardwarových autentizačních zařízení. TrustMail tak nyní podporuje: Rainbow iKey 2000 (2032); Eutron CryptoIdentity; Eutron PocketReader; ActivCard; DataKey; Towitoko ChipDrive; Spyrus USB Token; Aladdin eToken Pro; Chrysalis Luna. Další novinkou je integrace funkcí podporujících LDAP protokol. Uživatel se tak nyní může v rámci tzv. hybridních úložišť nejen připojovat k centrálnímu úložišti digitálních certifikátů pomocí LDAP, ale také publikovat jedno ze svých lokálních úložišť a být tak v lokální síti sám LDAP serverem.

Odkaz: http://www.aec.cz-TJi

GSM Manager 1.9.2

Společnost Sunnysoft oznámila novou verzi aplikace Sunnysoft GSM Manager pro kapesní počítače PocketPC. Nová verze opravuje některé chyby a zlepšuje komunikaci s posledními verzemi firmwaru některých telefonů. Sunnysoft GSM Manager je určen k práci s adresářem a s SMS zprávami GSM telefonu a komunikuje s telefonem přes IrDa port, COM port a Bluetooth, čímž zvládá všechny dostupné formy komunikace. Umožňuje upravovat, mazat a organizovat kontakty většiny dostupných telefonů a odesílat a přijímat SMS zprávy. Seznam kontaktů i SMS zprávy je možné exportovat pro pozdější použití.

Odkaz: http://www.sunnysoft.cz

SUN v Top 500

Sun Microsystems, Inc., dal najevo své silné zaměření na trh vysoce výkonných počítačů HPTC (High Performance Technical Computing), když zaznamenal dramatický posun na letošním žebříčku "TOP 500 Supercomputers". Od letošního června totiž zvýšil počet zákazníků tohoto segmentu z 37 na 88. Zatímco firmy IBM a HP ztratily na novém žebříčku každý více než 30 systémů, Sun své zastoupení více než zdvojnásobil. Tím předstihl SGI a na žebříčku se tak posunul ze čtvrté pozice na třetí. Nejnovější TOP 500 také ukazuje, že 18 procent organizací v oblasti komerčního a technického odvětví staví své systémy na hardwaru a softwaru Sun. Zvláště servery Sun Fire 15K, na kterých běží mnoho HPTC systémů po celém světě, se ukázaly být na tomto trhu velmi úspěšné. Podle poslední verze žebříčku TOP 500, server Sun Fire 15K s procesory UltraSPARC ? III a operačním prostředím Solaris, tvoří srdce 90 procent všech zákaznických HTPC systémů na platformě Sun. Dle IDC Sun zvýšil svůj podíl na trhu HPTC rychleji než jakýkoli jiný výrobce, a to nárůstem podílu na trhu od roku 1996 zhruba o 20 procent. Sun i nadále pokračuje ve zlepšování své pozice na trhu uvedením HPTC technologií, jako jsou Grid Computing a software pro HPC clustering.-TJi

Sybase a SuSE Linux

Společnosti Sybase, Inc. a SuSE Linux AG uzavřely globální technologické partnerství. Cílem je synchronizovat plánování a funkce produktů a poskytnout tak společným zákazníkům základnu pro konzistentní podporu. V budoucnu budou produkty společnosti Sybase mimo jiné podporovat i připravovaný server SuSE Linux Enterprise Server 8, jenž odpovídá platformě UnitedLinux. S ohledem na tuto skutečnost bude Sybase certifikovat některé ze svých produktů.

Odkaz: http://www.sybase.com-TJi

Hi-end od LG

LG Electronics představuje nový high-endový LCD monitor, který podporuje všechny typy AV signálů multimediálního prostředí, tzn. z TV, videokamer, DVD nebo herních konzolí. Dále umožňuje sledování dvou obrazů (PIP Picture in Picture) a samozřejmostí je DVI (Digital Video Interface). LG uvádí na trh tento typ monitoru ve dvou modelech: 18,1palcový L1810T a 15palcový L1510T. Monitor FLATRON LCD L1810T je charakterizován kontrastem 350 : 1, maximálním rozlišením 1 280 x 1 024 a dobou odezvy 25 ms. DVI zajišťuje maximálně ostrý a čistý obraz beze ztrát dat, ke kterým dochází u běžných analogových monitorů (nutný převod digitálního signálu z PC na analogový). Takto kvalitní obraz především přivítají všichni, kteří potřebují zpracovávat grafické či CAD/CAM úlohy, a možnost PIP zpříjemňuje práci s PC souběžným sledováním TV programu nebo oblíbeného filmu z videopřehrávače. Monitory FLATRON LCD L1810T a L1510T budou v prodeji v České republice během 1. poloviny roku 2003.

Odkaz: http://www.lgecz.cz-TJi

InWay řádným členem APVTS

Členství v Asociaci provozovatelů veřejných telekomunikačních sítí (APVTS) potvrdil další alternativní operátor, společnost InWay. Společně s ostatními alternativními operátory sdruženými v asociaci chce InWay přispívat k rozvoji telekomunikačního prostředí u nás, zejména pak v oblasti hlasových služeb. Vstup společnosti do APVTS znamená logický krok v začlenění se mezi alternativní operátory a doplňuje tak snahu společnosti InWay přispívat k budování spravedlivého trhu hlasových služeb. InWay působí na telekomunikačním trhu jako poskytovatel služeb a obsahu internetu již od roku 1997. Získáním licence k poskytování veřejné telefonní služby a budování veřejné telekomunikační sítě v roce 2001 se společnost začlenila mezi plnohodnotné alternativní operátory, nabízející komplexní telekomunikační řešení založené na nejnovějších technologiích bezdrátových a optických sítí.

Odkaz: http://www.inway.cz-TJi

Tiscali Evropa

V průběhu setkání v bruselském Palazzo Charlemagne, představila společnost Tiscali svůj zcela nový kanál Evropa. Kanál Evropa je nový internetový portál pro všechny obyvatele tohoto kontinentu. Jedná se o on-line průvodce, který je vyprojektovaný tak, aby lidem umožnil poznat, pochopit a plně prožít výhody přinášené Evropským společenstvím a podílet se na příležitostech, které přináší. Díky mnoha obsáhlým tematickým oblastem, je Tiscali Evropa důležitým referenčním zdrojem nejnovějších informací o tom, co se dnes v Evropě děje. Jako součást oficiální prezentace byl na kanál Tiscali Evropa umístěn podrobný speciální on-line bulletin o jednom, v současnosti nejvíce diskutovaném a nejzásadnějším tématu: "Historie rozšiřování na východ". Od Kodaně po Nice, přes Essen, Madrid, Florencii, Amsterdam, Berlín a Helsinky je cesta rozšiřování na východ Evropy poznamenána devíti lety evropských summitů a nejméně třemi zásadními zprávami Evropské unie: Bílou listinou o vnitřním trhu, Agendou 2000 a Smlouvou z Nice. První ze série speciálních reportáží "Historie rozšiřování na východ", umožňuje uživatelům znovu si připomenout pokrok, kterého bylo v posledních letech dosaženo, a získat jasnější obrázek a nové identitě Evropy.

Odkaz: http://www.tiscali.cz-TJi

SGI pro nejnáročnější výpočty

Společnost SGI představila nejnovější model z řady SGI Origin 3000 s označením SGI Origin 3900. Nový server se oproti předchozím modelům vyznačuje čtyřnásobným výpočetním výkonem na jednotku plochy. Je určen pro zákazníky z oblastí výroby, vědy, energetiky, těžebního průmyslu a dále pro státní instituce. Server je stejně jako předchozí modely vybudován na základě architektury NUMAflex se sdílenou pamětí a optimalizovaným operačním a vývojovým prostředím, jež dovoluje uživatelům pracovat efektivněji. Server SGI Origin 3900 je postaven na procesorech MIPS, pracuje s 64bitovým operačním systémem SGI IRIX a je plně kompatibilní s celou produktovou řadou SGI Origin 3000. Zvýšení výpočetního výkonu na jednotku plochy nového modelu znamená, že v jednom racku může být umístěno až 128 procesorů a 256 GB paměti. Jednotlivý procesor systému je schopen adresovat větší paměťový prostor, což umožňuje uživatelům rozšiřovat kapacitu paměti a maximalizovat tak propustnost systému, aniž by museli zvyšovat počet procesorů. SGI Origin 3900 lze snadno rozšířit až na 512 procesorů a 1 TB paměti.

Odkaz: http://www.sgi.cz-TJi

Zpřístupňování účastnických vedení v EU neúspěšné

Tomáš Jirásko

Zpřístupnění účastnických vedení není v zemích EU úspěšné. Hlavní brzdou jsou cíleně pomalá implementace, opodstatněné technické problémy a vysoké počáteční náklady. Rovněž investiční kapitál potřebný pro vybudování tzv. střední míle není v současnosti dostatečný. Takto tíživou situaci v regulaci elektronických komunikací v zemích EU popsal John Dickie, zástupce Evropské asociace kompetitivních telekomunikací (ECTA). Stalo se tak na semináři české pobočky ECTA České asociace kompetitivních komunikací (ČAKK). John Dickie na semináři vysvětlil příčiny neúspěchu regulačního opatření, které se týká tolik diskutovaného zpřístupnění účastnických vedení (tzv. "unbundling"). Jedním z důvodů tohoto neradostného stavu je všeobecné ignorování tzv. přístupu k datovému toku dominantních operátorů. "Právě přístup k datovému toku, tj. cesta k zajištění přístupu k internetu o vysokých rychlostech, je přesně tím ustanovením, které bylo z návrhu novely našeho zákona o telekomunikacích nakonec vypuštěno a my už nyní zřetelně víme, že to je ke škodě věci," poznamenal JUDr. Zdeněk Vaníček, prezident České pobočky ECTA ČAKK a dodal, že "vláda bude v nejbližší době projednávat novelu zákona o telekomunikacích, a proto ČAKK tento pracovní seminář uspořádala. John Dickie je hlavním architektem formování jednotných právních názorů asociace ECTA, kterou v ČR zastupujeme, a odborným konzultantem Evropské komise."

Příčin neúspěchu je několik, ale hlavním je obtížná implementace. Dominantní operátoři vidí ve zpřístupnění účastnických vedení zmenšení jejich obchodního potenciálu, takže mají pádný důvod s implementací nespěchat. Zároveň však existují reálné technické problémy dané tím, že zpřístupnění účastnických vedení je velmi náročný a hloubkový proces. Regulátoři mohou jen těžko rozpoznat, který z těchto dvou důvodů je skutečný, a následně navrhnout účinná řešení.

Další brzdou jsou vysoké náklady. Zpřístupnění účastnických vedení je z hlediska vstupních nákladů a iniciačních poplatků velmi nákladné. Alternativní operátoři musí počítat s velkými počátečními investicemi, a to i při velmi ekonomickém provozu. Služby tak mohou být nabízeny pouze v oblastech s vysokou koncentrací firemní klientely, ale ne masově, např. domácnostem.

Reálně dostupných investic je v této oblasti málo. Regulace byla připravena na vrcholu boomu telekomunikačního odvětví a byla založena na konceptu okamžitého rozvoje. Předpokládalo se, že jakmile bude přístup k účastnickým vedením zregulován, operátoři začnou okamžitě budovat tzv. střední míli, která prováže jejich sítě s ústřednami napojenými na potenciální zákazníky. Náklady na položení těchto kabelů jsou však značně vysoké a alternativní operátoři nyní s investováním váhají.

Je tedy nutné nadále pokračovat a zlepšovat implementaci zpřístupnění účastnických vedení. Důležité je se zaměřit zejména na strukturální nedostatky a mezery. Nejdůležitější je zaručit i jiné cesty k telekomunikačnímu trhu, tzv. přístup k datovému toku (bitstream access). Znamená to oddělit a přesně definovat zpřístupnění účastnických vedení pro poskytovatele služeb s vyšší přidanou hodnotou (wholesale products) a produkty síťových operátorů, kteří nabízejí různé druhy připojení (interconnect products). Důležitým faktorem je také vyřešení širokopásmové propojení, jež nabízí větší výběr služeb a jejich inovaci. Ačkoli jde pouze o doplněk zpřístupnění účastnických vedení, vyřešení propojení širokopásmových služeb umožní operátorům nabízet služby i tam, kde oni sami zatím nemohou.


Krátké zprávy IV.

Email.cz zvyšuje

Server Email.cz navýšil v minulém týdnu bezplatně všem svým uživatelům velikost poštovní schránky na 15 MB z původních 10 MB a zavedl nové bezkonkurenční služby. Téměř 250 000 aktivních uživatelů si může objednat další zvětšení kapacity své e-mailové schránky až na 200 MB, a to podle individuálních potřeb. Další možností je vypnutí reklamy, a to jak reklamních banerů, tak i reklamních e-mailů. Obě placené služby je možné kombinovat a klienti si je mohou objednat na neomezenou dobu. Například za vypnutí reklamy a zvýšení kapacity své schránky na 100 MB na dobu půl roku zaplatí zákazníci měsíčně necelých 67 Kč.

Email.cz zavedl pro své uživatele od poloviny listopadu 2002 službu Nastavení koše. V parametrech služby Email je možné nastavit, zda se koš se zprávami automaticky po odhlášení vyprázdní, případně zda chtějí být klienti na jeho vyprázdnění dotázáni, nebo zda má dojít k automatickému vyprázdnění po odhlášení. Klienti mohou od stejného data pracovat s přílohami až o velikosti 10 MB oproti původním 4 MB. Email.cz zprovoznil nový formulář pro psaní pošty, který je možné zobrazit ve dvou verzích. A to ve standardní, HTML, s možností zapnutí či vypnutí rozšířených voleb. Nová varianta, s prvky DHTML, umožňuje psaní HTML mailů v podobě, jak se zobrazí adresátovi. Styl práce s tímto formulářem je podobný jako s textovým editorem Word.

Odkaz: http://www.email.cz-TJi

move.cz

Dne 29. listopadu 2002 byl komerčně spuštěn webhosting provozovaný výhradně na platformě Sun. Společnost Stickfish bude v rámci služby move.cz poskytovat také kolokační služby včetně dedikovaného hostingu se zaměřením na servery Sun. Hosting move.cz si staví od úplného počátku návrhu technologického zázemí zejména priority: spolehlivost, výkon, bezpečnost , dostupnost a připravenost na nové technologie. Pro skutečné zajištění spolehlivosti využívá move.cz portfolio serverů Sun obdobně jako poskytovatelé komunikačních nebo datových služeb. Veškeré servery a disková pole jsou na bázi řady Sun Netra. Tyto servery jsou primárně určeny pro nasazení na kritické úlohy a zpracování dat tzv. mission-critical aplikace. Servery a pole řady Sun Netra jsou certifikovány na tzv. úroveň NEBS, nezávislou certifikační autoritou Telecordia. U řady Sun Netra se konkrétně jedná o úroveň 3 Bellcore\s Network Equipment Building System. Tato úroveň specifikuje fyzické a provozní parametry, potřebné pro vyhovění přísně stanoveným kritériím.

Odkaz: http://www.stickfish.cz/-TJi

Sybase pro vývojáře portletů

e-Business divize společnosti Sybase představila svou iniciativu pro vývojáře portletů (Portlet Developer Initiative PDI) rozšíření svého vysoce úspěšného programu aliancí pro podniková řešení (Business Solutions Alliance BSA). Iniciativa PDI poskytuje nezávislým dodavatelům softwaru a systémovým integrátorům nástroje potřebné k úpravě aplikací, tak aby byly přístupné přes portál bez časově i finančně náročného programování. Po registraci uživatelé obdrží zdarma software pro vývoj portálu a získají přístup k zákaznickým prospektům a hodnotným prodejním a marketingovým nástrojům. Iniciativa PDI byla zahájena v souvislosti se zavedením podnikového portálu Sybase 5.0 (EP 5.0), jenž nabízí řadu nových funkcí včetně Portal Studia pro rychlý vývoj portletů, nástroje Portal Framework s patentovanou technologií pro snadné získávání webového obsahu koncovými uživateli, upraveného grafického uživatelského rozhraní, usnadňujícího práci a zvyšujícího celkovou produktivitu uživatele, a zabudovaných pokročilých bezpečnostních funkcí.

Odkaz: http://www.sybase.cz/pweb/index.stm

KOMIX certifikován

Společnost KOMIX s. r. o. získala certifikaci podle ČSN EN ISO 9001:2001 pro procesy: Systémová integrace; analýza, vývoj, implementace, testování a servis software; Dodávky hardwaru a softwaru. V dnešním konkurenčním světě je jakost jednou z nejdůležitějších věcí, která odlišuje úspěšné firmy od těch neúspěšných. K českým firmám, které mají mezinárodní certifikát systému managementu jakosti dle ČSN EN ISO 9001:2001, se nyní řadí i společnost KOMIX s. r. o. Certifikát číslo CQS 2119/2002 vydal certifikační orgán CQS (Sdružení pro certifikaci systémů jakosti http://www.cqs.cz/), člen IQNet mezinárodní sítě orgánů z Evropy, Ameriky, Asie a Austrálie pro certifikaci systémů řízení, dne 11. 11. 2002 s platností do 30. 11. 2005. Společnost KOMIX s. r. o. tak ukončila významnou etapu realizace firemní vize, která si klade za cíl neustále zlepšovat úroveň jakosti svých produktů a služeb a neustále tak zvyšovat spokojenost svých zákazníků.

Odkaz: http://www.komix.cz-TJi

CRM nástroj CMF

Společnost Digital Resources, a. s., uvádí na trh softwarový CRM nástroj "CMF" pro správu vztahů se zákazníky a partnery. Tento nástroj je určen především pro obchodně servisní organizace k efektivní evidenci komunikace se zákazníky, provádění marketingových aktivit, řízení prodeje, péči o zákazníky a ke správě servisních služeb. "CMF" společnosti Digital Resources umožňuje budovat a upevňovat hodnotné vztahy se zákazníky při účelném vynakládání nákladů. Systém CMF umožňuje mimo jiné i integraci s MS Outlook, ekonomickým softwarem Helios společnosti LCS International a doplňuje tak výhodně jejich funkce možnostmi řízení marketingu, obchodu a servisu. Díky CMF získá uživatel relevantní údaje pro strategické i operativní rozhodování, má k dispozici moduly evidence zařízení, servisních činností a fakturací a zárověň má řešenou správu kontaktů, evidenci aktivit, úkolů a interních informací.

Odkaz: http://www.digres.cz

Verizon pro nevidomé

Společnost Verizon International Foundation poskytla grant ve výši 65 000 USD, díky němuž bude rozšířen speciální vzdělávací program zaměřený na počítačové dovednosti dospělých nevidomých a zrakově postižených. Získané prostředky umožní Sjednocené organizaci nevidomých a slabozrakých České republiky zvýšit počet školicích středisek provozovaných touto organizací ve vybraných městech České republiky ze čtyř na šest. Střediska nabídnou ročně školení základního ovládání počítačů a práce s internetem pro 200 dospělých. Garantem projektu je společnost Eurotel Praha, dceřiná společnost firmy Verizon. Sdružení nevidomých České republiky v současné době provozuje školicí střediska v Praze, Plzni, Frýdku-Místku a v Ústí nad Labem. Příspěvek od společnosti Verizon pomůže pokrýt jejich provozní náklady a umožní vybudovat další dvě střediska v Liberci a v Hradci Králové.

Sdružení nevidomých České republiky je nezisková organizace, která poskytuje širokou škálu služeb pro nevidomé a zrakově postižené po celé České republice.-TJi

Portál KB ve druhé generaci

Současně se změnou loga Komerční banky byla spuštěna druhá generace WWW prezentace této finanční instituce. Web byl obohacen o dynamické aplikace a on-line prvky, které prezentaci KB více přibližují k portálovému pojetí. Unikátní komunikační strategie, založená na členění informací podle potřeb klienta, a design webu zůstaly zachovány, nové jsou především on-line prvky. Jde zejména o modernější zpracování kurzovního lístku s kalkulačkou pro výpočet kurzů kterékoli měny. Za velice propracovanou lze považovat interaktivní mapu s vyhledáváním všech expozitur a bankomatů KB v České republice. Součástí mapy jsou další informace, např. otevírací hodiny, kontakt na všechny expozitury, umístění bankomatů atd. Součástí prezentace je i microsite s podrobnými informacemi o produktu eCard, což je virtuální bankovní karta umožňující platby po internetu. Web byl zároveň rozšířen o kompletní anglickou mutaci, která obsahuje všechny informace české verze WWW prezentace, což je velikým plus zejména pro zahraniční klienty banky. Uživatelé, kteří se v bankovních pojmech příliš neorientují, mají možnost seznámit se s jakýmkoli problémem či výrazem prostřednictvím FAQ, které jsou důsledně prolinkovány se slovníkem.

Odkaz: http://www.kb.cz-TJi

Systém HP pro KCP

Česká pobočka společnosti HP oznamuje, že získala kontrakt na nasazení monitorovacího systému v Komisi pro cenné papíry. Partnerem HP v tomto projektu je polská softwarová firma Rodan Systems a subdodavatelem společ společnost Český Web. Projekt v hodnotě 60 milionů Kč financuje Evropská komise a jeho implementace potrvá deset měsíců. Cílem projektu je vybudovat systém, který napomůže Komisi pro cenné papíry plnit její úlohu na kapitálovém trhu. Díky tomuto řešení získá Komise efektivnější prostředky a nástroje pro sběr, uchovávání a zpřístupnění dat z kapitálového trhu, na analýzu dat a identifikaci neobvyklých transakcí, pro podporu a zefektivnění interních procesů, pro podporu licenčního a certifikačního řízení účastníků kapitálového trhu.

Odkaz: http://www.hp.cz-TJi

IBM šetří

Společnost IBM představila nástroj IBM ImageUltra Builder for Windows, novou technologii IBM ThinkVantage, která IT profesionálům zjednodušuje vytváření a zavádění vlastních instalačních softwarových obrazů disku, a to poprvé i v prostředích s produkty více výrobců. Čím jsou instalace počítačového softwaru ve velkých podnicích složitější, tím více lidských a finančních zdrojů pohlcuje správa softwarových obrazů disku. Tyto obrazy disku mohou zahrnovat několik operačních systémů, aplikací, jazyků, konfiguračních nastavení a dat. Technologie ImageUltra Builder pomáhají minimalizovat čas, který manažeři IT tráví manipulací s větším počtem softwarových obrazů disku pro firemní počítače, a mohou snížit celkové náklady společnosti na vlastnictví počítačů až o 3 000 Kč na jeden počítač. ImageUltra Builder Version 1.1, obsahující patentované technologie ovladatelnosti, je první technologií ThinkVantage, která pomáhá vytvářet a spravovat softwarové obrazy disku v heterogenních prostředích s produkty více výrobců. ImageUltra Builder je jednou z technologií ThinkVantage, které pomáhají zákazníkům snižovat náklady na podporu informačních technologií a jejichž inovace poskytují skutečnou obchodní výhodu. Tyto technologie jsou ústředním prvkem nové strategie Think společnosti IBM, která směřuje k budoucnosti, kdy osobní počítače budou schopny starat se samy o sebe.

Odkaz: http://www.ibm.cz

FreeDNS.cz

IGNUM, poskytovatel webhostingových služeb, spustil službu FreeDNS.cz, jež je na českém trhu naprosto unikátní nabízí primární a sekundární DNS servery zcela zdarma a to k neomezenému použití (služba tak není nijak závislá na odběru služeb IGNUM). Velkou výhodou služby je možnost editovat DNS záznamy online a jejich okamžitá aktualizace.

Odkaz: http://www.freedns.cz-TJi

Škola 2003

Tomáš Jirásko

Společnosti LANGMaster International, s. r. o. a SILCOM, CD-ROM&Multimedia, s. r. o., jež patří v tuzemsku k nejsilnějším tvůrcům a dodavatelům multimediálních výukových titulů, společně představily projekt ŠKOLA 2003. Ten má zpřístupnit bohatou kolekci multimediálních studijních produktů všem školám za výhodných cenových podmínek a umožnit tak plošné nasazení a využívání moderních forem výuky bez mimořádných nároků na náklady. Nabídka platí do konce měsíce ledna 2003. Společnost LANGMaster do kolekce zařadila celkem 10 titulů. Šest z nich náleží do řady ŠKOLA hrou, jež obsahuje výukovou látku ke konkrétním předmětům na nižším i vyšším stupni základních škol. Patří mezi ně Matematika 1 (9-12 let) a Přírodověda 1 (9-12 let) pro mladší děti, dále Fyzika 1 (12-16 let), Chemie 1 (12-16 let), Matematika 1 (12-16 let) a Biologie 2 (12-16 let) pro starší žáky. Z dalších čtyř titulů jsou dva zaměřeny na výuku jazyků: Němčina TANGRAM je moderním kursem němčiny pro začátečníky, středně pokročilé a pokročilé a Němčina Sprechen Sie Deutsch? 1 byla vytvořena jako doplnění a rozšíření výuky dle stejnojmenných učebnic nakladatelství Polyglot, jež patří na tuzemských školách k nejpoužívanějším. Produkty Jak na počítač a Jak na počítač KOMPLET jsou pak univerzálním kursem uživatelských znalostí PC. Firma SILCOM se podílí na skladbě nabídky celkem čtyřmi tituly. Jsou to Didakta Český jazyk 2 (9-15 let), Didakta Angličtina (9-15 let), Didakta Geometrie 1 (10-15 let) a Didakta Zeměpis (10-15 let). Všechny produkty slouží k procvičování a upevňování znalostí, nabytých v hodinách uvedených předmětů. Didakta Geometrie 1 pak představuje na našem trhu ojedinělý materiál k praktickému opakování konstrukčních geometrických úloh, s nimiž se setkají žáci základních škol. Jednotlivé tituly kolekce ŠKOLA 2003 v síťové verzi jsou školám nabízeny za koncovou cenu 995 Kč, celý komplet ŠKOLA 2003 pak za cenu 6 995 Kč, což představuje zhruba 50% úsporu oproti jednotlivému nákupu a škola tak může ušetřit až 30 000 Kč ve srovnání s běžnou nabídkou.


Krátké zprávy V.

Nádorová prevenceNádorová prevence

Společnost Brain Systems vytvořila v rámci sponzorského projektu již druhé webové stránky pro brněnský Masarykův onkologický ústav (MOÚ).

Internetové stránky jsou věnovány prevenci nádorových onemocnění, která postihují značnou část populace a patří mezi nejčastější příčiny úmrtí. Stránky provozuje Masarykův onkologický ústav v Brně na adrese www.prevencenadoru.cz a jejich vznik finančně podpořilo kromě společnosti Brain Systems také Ministerstvo zdravotnictví v rámci Projektu podpory zdraví Onkologická prevence na internetu. Stránky jsou určeny široké populaci, zejména pak mladším uživatelům, kteří na internetu stále častěji vyhledávají informace zdravotnického charakteru. Stránky prevencenadoru.cz si kladou za cíl seznámit co nejširší spektrum čtenářů se základními principy primární a sekundární onkologické prevence, poučit je o možných důsledcích rizikového životního stylu, nabídnout jasnou alternativu a informovat o zákonných právech na onkologickou prohlídku. Informace jsou přehledně členěny do rubrik tak, aby se uživatel co nejrychleji dostal k tomu, co jej zajímá (prevence pro ženy, prevence pro muže, tipy na snížení rizika, preventivní prohlídky apod.). Kromě toho stránky nabízejí praktické kontaktní informace, slovníček odborných výrazů, osvětové materiály ke stažení, anketu apod. Podle Michaely Hanákové, ředitelky tohoto projektu, se do budoucna počítá i s on-line poradnou a testy. Aktualizace stránek probíhá zhruba jednou týdně a je velmi jednoduchá. Brain Systems pro účely aktualizace vytvořil redakční systém, který umožňuje jednoduché vkládání textů pouhým kliknutím myši.

Prvním společným projektem byl informační portál www.mou.cz určený nejen pro vnitřní účely Masarykova onkologického ústavu, ale i pro laickou veřejnost. Portál se setkal s velkým ohlasem, o čemž svědčí nejen říjnová návštěvnost 7 727 zhlédnuvších, ale i ocenění, kterého se mu dostalo na nedávno konaném Mezinárodním veletrhu zdravotnické techniky a farmacie MEFA 2002, kde celý soubor informačních materiálů Onkologického informačního centra Masarykova onkologického ústavu, včetně webových stránek MOÚ, získal Cenu generálního ředitele Veletrhů Brno.

Odkaz: http://www.prevencenadoru.cz

Adastra v pojišťovně

Softwarová a konzultační firma Adastra Corporation dokončila projekt segmentace zákazníků s využitím technologií datamining pro IPB Pojišťovnu. Projekt segmentace byl zaměřen na vybrané produkty pojišťovny, především na oblast OPV (odpovědnost za škodu způsobenou provozem vozidla), tzv. "povinného ručení". Projekt byl realizován s využitím dataminingových metod, konkrétně metod rozhodovacích stromů a za podpory produktu KnowledgeSTUIO od firmy Angoss. S pomocí těchto sofistikovaných nástrojů šlo o to nalézt významné atributy z hlediska rizikovosti smlouvy (např. že okres, v němž držitel vozidla bydlí, má významný vliv na rizikovost smlouvy) a také nalézt rozdělení hodnot těchto atributů do skupin s obdobnou rizikovostí (např. které okresy mají podobnou rizikovost).

Odkaz: http://www.adastra.cz-TJi

Archiv od Oraclu

Oracle nabízí unikátní archivační systém, který svou zvolenou koncepcí efektivně využívá stávající dostupné zdroje společnosti a umožňuje v krátké době integrovat do archivačního systému zvolenou aplikaci. Jako první společnost v České republice uvedla tento systém do provozu Česká spořitelna, a. s. Mezi nejzajímavější vlastnost archivačního systému, která ho rovněž výrazně odlišuje od jiných dostupných archivačních systémů na trhu, patří rozhraní pro komunikaci s prezentační vrstvou, které umožňuje uživatelům přistupovat k archivovaným datům. Systém podporuje přístup prezentační vrstvy k datům na úrovni standardu jazyka SQL. Tato spolupráce umožňuje velmi efektivní vyhledávání v archivovaných datech. Systém dokáže určit na základě zadaného SQL dotazu přesné umístění požadovaných dat na magnetickém médiu a zpřístupní je uživatelům.

Odkaz: http://www.oracle.com.-TJi

ATC Premio

Tomáš Jirásko

Společnost AT Computers do své nabídky zařadila od prosince notebooky Premio. Tato řada se stane konkurencí pro podobné modely z produkce Aceru, a společnost AT Computers si klade za cíl dosáhnout v sortimentu notebooků 10% podílu na trhu v ČR. Kromě tradičních prodejních kanálů se počítá také s prodejem v hypermarketech. Hlavní výhodou řady Premio by měl být poměr cena/výkon a servisní zázemí, a chybět by neměla vysoká míra variability konfigurace.

Sortiment notebooků Premio začíná cenově dostupným modelem Premio 1010N v koncové ceně od 28 990 Kč bez DPH. Naopak špičkový model Premio 5010XN, v koncové ceně od 39 990 Kč, by se měl pochlubit konstrukcí odolnou proti pádu, vibracím a polití tekutinou.

Odkaz: http://www.premioNB.cz

Tablet Toshiba

Tomáš Jirásko

Nová Portégé 3500 je příspěvkem Toshiby do kategorie Tablet PC, kdy v sobě spojuje výhody klasické výhody ultramobilních notebooků (jako je například Toshiba Portégé 2000) vybavených Bluetooth a Wi-Fi, k nimž přidává intuitivní ovládání pomocí elektronického pera. Tablet PC Portégé 3500 váží pouhých 1,85 kg, disponuje 12,1palcovým polysilikonovým TFT displejem s možností otáčení za plného provozu o 180 stupňů a s možností ovládání prostřednictvím elektronického pera. Stříbrnočerné šasi má rozměr sešitu A4 a v nitru je schovává procesor Intel Pentium III-M s taktovací frekvencí 133, 512 KB Second Level cache, 256 MB SDRAM (rozšiřitelná až na 1 GB) a 133MHz FSB sběrnici. Integrována je technologie Bluetooth a Wireless LAN, ve vybavení nalezneme i 2 USB 2.0 porty, FIR, SD a CFII slot, disk o velikosti 40 GB (5 400 otáček za minutu). Tablet vydrží pracovat napájen bateriemi až 3,5 hodiny. Tablet Portégé 3500 je samozřejmě vybaven operačním systémem Microsoft Windows? XP Professional Tablet PC Edition, který kromě speciálních funkcí pro Tablet PC podporuje i všechny ostatní programy kompatibilní s Windows.

Odkaz: http://www.toshiba-pc.cz

Pálíme na cestách

Tomáš Jirásko

Plextor představil novou přenosnou CD-RW mechaniku PlexWriter S2410TU, která svou hmotností pouhých 410 gramů je ideální volbou pro mobilní uživatele. Plextor S2410TU je nástupcem velmi úspěšného modelu PlexWriter S88TU, a je odpovědí na neustále rostoucí požadavky zákazníků po mobilním zálohovacím zařízení. PlexWriter S2410TU vykazuje 24x rychlost zápisu, 10x přepis a 24x čtení. K propojení s počítačem je využíváno rozhraní USB 2.0 (Hi-Speed USB), fyzická vyrovnávací paměť mechaniky má velikost 2 MB, samozřejmostí je využití technologie Buffer Underrun Proof pro prevenci chyb, PoweRec-II pro optimalizaci zápisu a VariRec pro možnou úpravu kvality audiozáznamu při zápisu v CD-DA formátu. Firmware je uložen ve FlashROM paměti, což umožňuje jeho snadný upgrade. Na našem trhu se tato externí mechanika objeví v lednu 2003.

Odkaz: http://www.servodata.cz

HP workstation

Tomáš Jirásko

Společnost Hewlett-Packard výrazně rozšířila nabídku pracovních stanic a monitorů. Pracovní stanice HP umožňují výběr ze tří architektur, kdy HP rozšířilo svoji nabídku o cenově dostupné modely s procesory Intel a pracovní stanice pro technické aplikace s procesory PA-8700+. Portfolio HP v této oblasti je v současnosti asi nejrozsáhlejší na trhu a lze si vybrat mezi architekturami Pentium 4/Xeon, Intel Itanium nebo PA-RISC. HP rovněž představuje čtyři nové monitory, včetně 20" plochého panelu pro profesionální použití.

Základní pracovní stanice HP xw4000 a pracovní stanice střední třídy xw5000 jsou vybaveny jedním procesorem Intel Pentium 4 s frekvencí 2,4, 2,66 a 2,8 GHz a podporou procesoru Pentium 4 s frekvencí 3,06 GHz a vyšších. Pracovní stanice xw4000 je určena pro uspokojení základních požadavků v oblasti 2D a 3D MCAD, 2D animací, střihu videa a publikování. Je zaměřena na uživatele, kteří hledají cenově dostupné systémy, jež poskytují optimalizovaný výkon a jsou spolehlivé při použití s grafikou OpenGL a certifikovanými aplikacemi. Řada pracovních stanic xw5000 je osazena nejnovější čipovou sadou Intel E7205. Jedná se o jednoprocesorový systém s vysokým výkonem, dvoukanálovou pamětí DDR pro 2D modelování, 2D i 3D animaci a střih videa. Pracovní stanice střední třídy xw6000 a špičkové pracovní stanice xw8000 jsou osazeny nejnovější čipovou sadou pro dvouprocesorové systémy Intel Xeon. Čipová sada E7505 podporuje dvoukanálovou paměť DDR a k dispozici jsou procesory Intel Xeon s frekvencemi 2,4, 2,66 a 2,8 GHz. Stanice xw6000 je určena k zajištění vysokého výpočetního výkonu v omezeném pracovním prostoru (např. zákazníci zabývající se finančními operacemi, modelováním pevných objektů 3D, animacemi a systémy GIS). Je vhodná např. pro dealery a finanční analytiky, kteří potřebují mít na omezeném prostoru k dispozici výkonný počítač a souběžně zpracovávat a graficky prezentovat velké objemy dat při téměř nepřetržitém přístupu k datovým tokům v reálném čase. Pracovní stanice xw8000 poskytuje zkušeným uživatelům rozšiřitelný, vysoce výkonný počítač vhodný pro rendering, analýzu a simulace velkých balíků dat. Podporuje grafiku OpenGL, je vybavena slotem AGP 8X Pro 50, sběrnicí PCI-X, disky Ultra 320 SCSI a umožňuje přidání velkého množství paměti.

Odkaz: http://www.hp.cz

Nová verze PC SUITE

Tomáš Jirásko

Pátého prosince byla uvolněna nová verze kancelářského balíku PC SUITE, který je možné i nadále užívat zdarma pro komerční využití jsou zdarma však pouze 3 licence v rámci jedné organizace. Nejdůležitější vlastností PC SUITE je kompatibilita s formáty doc a xls. To, že je kompatibilita s MS Office pro mnoho uživatelů dostatečná, dokazuje i počet registrovaných uživatelů, který překročil číslo 2 miliony. Novinky lze shrnout do 3 základních oblastí: zlepšení kompatibility, přiblížení uživatelského prostředí k MS Office, nové funkce, a jednodušší struktura licencí. Do rodiny přibyl také nový člen PC SUITE Plus. Plus obsahuje všechny programy PC SUITE zdarma a navíc veškeré placené doplňky dosud známé pod názvem PLUS PACK, který PC SUITE Plus nahrazuje, jsou to především kontrola pravopisu v češtině, angličtině (US i UK) a němčině včetně uživatelských slovníků, obousměrné překladové slovníky CZ Eng, CZ GER, slovníky synonym a antonym v češtině, angličtině a němčině, funkce dělení, export do formátu RTF a XHTML, čárový kód (včetně vazby na databázi a tisk na štítky), hromadná korespondence (tisk, e-mail, fax, do souboru) s Organizátorem a integrací dat v Adresáři Outlook Express anebo v sešitu XLS 602Tab, inteligentní šablony s předlohami právních smluv (občanskoprávní, obchodní), podpora OLE Automation v textovém editoru 602Text pro integraci do jiných aplikací (agendy navázané na databázi...), dále podporu makrojazyka textového editoru 602Text, přímé umístění fotoalb z 602 Album na webové servery (i na servery nabízející prostor zdarma) apod.

Odkaz: http://www.software602.cz/produkty/pcsuite

Encyklopedie on-line

Tomáš Jirásko

Projekt COTO.JE přináší českým uživatelům internetu možnost vyhledávat ve třech největších česky psaných encyklopediích Ottově slovníku naučném, Malé československé encyklopedii a encyklopedii Universum, které dohromady obsahují více než 500 000 popisů českých hesel a přes 30 000 obrázků. Jedná se celkem o 56 knih s celkovým počtem 51 000 tiskových stran. Hmotnost těchto tisků je téměř 100 kg a výška knih položených na sebe přesahuje tři metry.

Základní služby portálu zobrazování hesel do délky 25 slov a náhledů obrázků jsou k dispozici bezplatně. Komplexní služby zobrazení celé textace dlouhých hesel a obrázků ve vysokém rozlišení, ukládání hesel do rešerše a jejich tisk jsou zpoplatněny a dostupny registrovaným uživatelům.

Projekt od roku 2000 realizují zlínská společnost Aion a pražská Globe Internet, mezi partnery nalezneme společnosti Microsoft, Euromedia Group, Empyreum. Záštitu nad projektem převzala Knihovna Akademie věd České republiky.

Odkaz: http://www.coto.je

Acerovský panel

Tomáš Jirásko

S přijatelným řešením na poli LCD displejů přišla na předvánoční trh společnost Acer. LCD displeje již začínají převládat nad klasickými CRT monitory, a tento trend se začíná projevovat i v segmentu počítačů pro domácí použití a malou kancelář (SOHO). V tomto segmentu však je v našich krajinách rozhodujícím ukazatelem cena. Jedním z tohoto hlediska zajímavým produktem je Acer AL532. Jedná se o 15" TFT displej s aktivní matricí o viditelné ploše 304 x 228 mm, jasem 300 cd/m2, s rozlišením 1 024 x 768 bodů při 16,7 milionu barev, bodovou roztečí 0,297 x 0,297 mm, kontrastem 500 : 1, dobou odezvy 20/15 ms (rozsvícení/zhasnutí bodu), horizontálním zorným úhlem 140? a vertikálním 120?, a svítivostí 300-700 luxů. Vstupní signál je pouze analogový (D-sub), monitor však má integrovánu dvojici reproduktorů. Rozměry AL532 jsou 348 x 341 x 131 mm, a při celkové hmotnosti 3,2 kg je podporována i možnost zavěšení na zeď. Při avizované koncové ceně 14 000 Kč včetně daně, pak stojí již nad "luxusem" LCD panelu chvilku zapřemýšlet.

Odkaz: http://www.acer.cz

PhoneBuddy

Tomáš Jirásko

Microcom phoneBuddy Expert představil první zařízení ze zcela nové řady produktů, které mají společnou vlastnost funkce pro příjem a odesílání SMS zpráv v pevné telefonní síti.

PhoneBuddy vybavený plnou klávesnicí, ovládáním v češtině, grafickým displejem, umožňuje odesílání SMS zpráv dlouhých až 480 znaků a samozřejmě i jejich příjem. Zasílat SMS lze kromě mobilního telefonu i do e-mailové schránky, na fax, nebo též jako hlasovou zprávu pro telefonní stanice, které nepodporují SMS funkce.

Pro snadnější obsluhu je přístroj vybaven funkčními tlačítky pro nejpoužívanější funkce, rychlovolbou, možností signalizace příchozích zpráv pouze blikající kontrolkou bez zvuku, i seznamem zmeškaných hovorů včetně záznamu datumu a času, aktualizací firmwaru OTL SMS (over-the-line) a podporou speciálních uživatelských SMS aplikací (banking apod.). Buddyho je možné připojit k jakémukoli stávajícímu telefonnímu přístroji. Nesmíme ovšem zapomenout na jednu nezbytnou podmínku, nutnou k funkci tohoto přístroje zasílání SMS musí podporovat operátor pevné sítě.

Odkaz: http://www.phonebuddy.cz


Krátké zprávy VI.

Škola za školou

Tomáš Jirásko

Nová komplexní služba Škola za školou ušetří dětem až 30 % času při jejich přípravě na vyučování. Učebnice běžně užívané ve školách jsou převedeny díky pestrým možnostem internetu do zábavné formy, která děti k učení přitáhne a pozitivně motivuje k čerpání dalších vědomostí. Žáci 2. stupně základních škol a primy až kvarty víceletých gymnázií mohou získávat znalosti z devíti základních předmětů pro ústní zkoušení, písemky i testy. Nezáživnou přípravu do školy z učebnic tak nahradí rychlejší, zábavnější a interaktivní forma. Službu Škola za školou nabízí společnost Centre for Modern Education (CZ), v jejímž vedení působí zakladatelé Expandia Banky a první soukromé školy v ČR. Služba Škola za školou připraví žáka na češtinu, angličtinu, němčinu, fyziku, chemii, dějepis, zeměpis, přírodopis a chemii. Ve Škole za školou najde každý den právě tu látku, kterou potřebuje na další den. Součástí je totiž vlastní rozvrh hodin a učebnice, ze kterých se ve školách běžně učí. Škola za školou sama dítě vyzkouší, zkontroluje, vyhodnotí výsledky, opraví chyby, poradí, vysvětlí složitější látku a zároveň pobaví.

Žák má totiž k dispozici celkem 66 výukových, procvičovacích a přezkušovacích modulů, mezi které patří slovíčka, řešené příklady, větné rozbory, gramatická cvičení, diktáty, výklady, testíky, aktivní obrázky a slepé mapy či pokusy. Práce s moduly je poutavá a zábavná díky použité grafice a dalším možnostem komunikace na internetu. Potřebuje-li dítě poradit, zeptá se v Diskusi dětí, které se právě věnují stejné látce. Pomoci a vysvětlit komplikovanou látku může i múza Elvíra nebo živý lektor v off-line či on-line režimu. Součástí Školy za školou je i modul Chci se bavit, kde děti mohou hrát vědomostní hru, chatovat mezi sebou, bavit se o svých zájmech, zážitcích, najít nové kamarády.

Školu za školou tvoří soubor modulů. Každý si tedy zvolí měsíční cenový tarif v souladu s rozsahem služeb podle potřeb dítěte. Tarif BASIC začíná na 130 Kč, což představuje pouze 4,30 Kč na jeden den v měsíci. Nejširší škálu služeb, včetně on-line lektora pro hlubší porozumění probírané látce, zahrnuje tarif Premium II za 1 190 Kč, tzn. 39,70 Kč/den. Pravidelný uživatel může využít předplatné na celé pololetí. Uživatel potřebuje běžný počítač připojený na internet, vybavený prostředím MS Office a internetovým prohlížečem Internet Explorer verze 5.0 a vyšší.

Odkaz: http://www.zaskolou.cz

i90.cz

Tomáš Jirásko

I 90.cz je v České republice první internetový obchod, který dokáže okamžitě propojit uživatele z různých zemí, kteří hovoří rozdílnými jazyky. i90 nabízí uživatelům prodávat a nakupovat produkty na mezinárodní úrovni, protože stránky se automaticky zobrazují v pěti různých jazycích. Stránky i90.cz také automaticky počítají daně a poštovné. Každý je nyní schopen prodávat CD a DVD do jiných zemí bez toho, aby musel rozumnět cizím jazykům. Když například nabídnete své použité CD k prodeji na českých stránkách, neobjeví se pouze pro ostatní české uživatele, ale také ve všech ostatních zemích, kde i90 operuje. Například polský uživatel (www.i90.pl) uvidí okamžitě celé stránky v polštině (což znamená včetně prohledávání, recenzí, podrobností o produktech atd.), včetně CD, které jste nabídli k prodeji. Stránky správně určí cenu v polských zlotých a také automaticky propočtou poštovné z České republiky do Polska. Pokud kupec z Polska objedná dané CD, uskutečnil se prodej do Polska, aniž by prodávající hovořil polsky. V současné době je i90 k dispozici v pěti různých jazycích česky, maďarsky, polsky, slovensky a slovinsky a další budou následovat.

Během prvních tří měsíců zkušebního provozu se zaregistrovalo přes 15 000 českých uživatelů a celkový počet přihlášených z ČR tak dosáhl 40 000. Tím, že stránky i90 nejsou aukční, je možné eliminovat čekání zákazníka na konečnou cenu. i90.cz a i90.com jsou spravovány a vlastněny soukromou společností AlbumCity.com, Inc. se sídlem v Delaware, USA. i90 má finanční zajištění u projektové kapitálové společnosti Kilcullen Kapital Partners.

Odkaz: http://www.i90.cz

Desktop pro malé

Tomáš Jirásko

Acer uvedl na český a slovenský trh inovovanou řadu stolních počítačů AcerPower Sd. Tato nejnovější řada minitowerů by měla být speciálně navržena pro malé firmy za málo peněz, hodně muziky tedy dobrý poměr cena/výkon. AcerPower Sd speciálně nabídne soubor funkcí, které umožňují malým podnikům konfigurovat počítač přesně podle svých potřeb. AcerPower Sd je postaven na procesorech Intel Celeron a čipové sadě SIS 650, zahrnuje rozhraní 4x AGP a také tři standardní PCI sloty. Acer nabízí širokou paletu rozšiřujících grafických karet, které vyhovují požadavkům na špičkový výkon bez ohrožení stability či bezpečnosti sestavy. Je vybaven síťovým rozhraním Ethernet 10/100 integrovaným na základní desce. Díky aplikaci pro vzdálenou správu, Intel? LANDesk Client Manager, je uživatelům dostupný snadno ovladatelný a výkonný nástroj pro údržbu a administraci. Pro zajištění ochrany a bezpečnosti je skříň počítače vybavena zámkem a detekcí fyzického vniknutí při neoprávněné manipulaci.

Odkaz: http://www.acer.cz

Giga v kapse

Tomáš Jirásko

Společnost Pretec Electronics nyní nabízí CompactFlash karty s kapacitou až 3 GB. Na výstavě Comdex představila hned tři novinky v podobě kapacit 1,5, 2 a 3 GB, přičemž až dosud byla nejvyšší kapacita CF karet 1 GB. Pretec vyrábí i variantu Full Metal Protection s upraveným obalem a mechanikou, přičemž garantované podmínky provozu zahrnují teploty od -40 až +125 ?C. Využití těchto karet se předpokládá především v obranném průmyslu, ale proč bychom si luxus jistoty a ochrany dat nedopřáli i my, že?

Na českém trhu se objevily také USB flash disky WMG-01 a WMG-02 společnosti WinMaxGroup. WMG-01 se dodávají s kapacitou 16-256 MB a WMG-02 s kapacitou 16 MB až 1 GB. USB disky využívají pro komunikaci prozatím pouze rozhraní USB 1.1, nicméně v dohledné době se dočkáme i disků s USB 2.0, které dosahují rychlosti přenosu až 60 MB/s.

Odkazy: http://www.pretec.com, http://www.winmaxgroup.com.tw

Novinky pro Pockety

Tomáš Jirásko

Společnost Sunnysoft, specializující se na mobilní řešení, uvádí na trh SunnyPak1 balíček 7 aplikací z vlastní dílny. Na CD nalezneme Sunnysoft Map View, World off-line, SunnyView, GSM Dialer, NumPad, Piškvorky a Backup Manager, vše samozřejmě v posledních verzích. Na upgrade programů z tohoto balíčku se vztahuje naprosto shodná politika, jako u samostatně zakoupených produktů. Při ceně 999 Kč bez DPH ušetříte na programech při nákupu přes 1 300 Kč. Další novinkou od téže společnosti je PowerDisc ve verzi 4, což je kompilát obsahující přes 700 MB freewaru, sharewareu demoverzí i updatů (např. iPAQ, Loox). Naleznete zde i nový AciteSync3.6. Při ceně 299 Kč stojí za zvážení, zda neušetřit touto koupí drahocenný čas, věnovaný stahování těchto produktů z internetu.

Mezi samotnými produkty byl vydán nový GSM Manager 1.9.2 (790 Kč bez DPH), Piškvorky 1.5 a WorlOffline 1.1.

Odkaz: http://www.sunnysoft.cz

Poloprofíci od UMAXu

Tomáš Jirásko

MAX rozšířil svoji nabídku skenerů o poloprofesionální modely Astra 6700 Photo, Plus, Pro.

Skenery řady Astra 6700 s rozlišením 2 400 dpi a rozhraním USB 2.0 (zpětně kompatibilním s rozhraním USB 1.1) umožňují jejich nasazení na poli vyšší amatérské a poloprofesionální grafiky. Náhled předlohy je zpracován již za 7 vteřin. Velmi snadnou obsluhu umožňuje český ovladač spolu se třemi tlačítky na těle skeneru. Astra 6700 Photo je obohacena o dianástavec TPU-6700 pro skenování dia i negativních filmů až do velikosti 10,1 x 12,7 cm. Verze Astra 6700 Plus je doplněna o poloprofesionální skenovací aplikaci SilverFast SE a Adobe Photoshop Elements pro úpravy obrazu. SilverFast SE je pokročilý skenovací software s mnoha funkcemi pro úpravy obrazu přímo v procesu skenování. Za všechny jmenujme selektivní barevné korekce, pokročilé ostření nebo úpravy histogramu. Vestavěná technologie NegaFix navíc umožňuje velmi kvalitní skenování více než 120 typů negativních materiálů různých výrobců. Verze Pro je rovněž vhodná i pro kvalitní skenování kinofilmových negativů.

U Astry 6700 Pro oproti verzi Plus navíc naleznete dianástavec TPU--6700. Vysoké optické rozlišení, vynikající věrnost barev a rychlost skeneru umožňují jeho uplatnění v semiprofesionální grafické a DTP oblasti.

Astra 6700 je k dispozici za cenu 6 990 Kč, Astra 6700 Photo a Plus stojí 8 490 Kč a skener Astra 6700 Pro lze pořídit za 9 990 Kč bez DPH, se záruční lhůtou 2 roky.

Odkaz: http://www.umax.cz

Asus L2000E

Tomáš Jirásko

Asus L2000E je nový notebook, jehož hlavní předností by měl být výkon srovnatelný s klasickým stolním počítačem s bohatou výbavou a za přijatelnou cenu. Společnost AT Computers nabízí tento notebook s procesory Intel Celeron a Intel Pentium 4-M, v prvním případě s vyrovnávací pamětí druhé úrovně 256 KB, ve druhém pak 512 KB. Procesory Intel Celeron mají frekvenci 1,6 GHz, a u procesorů Intel Pentium 4-M si můžete vybrat z frekvencí od 1,4 GHz až do 2 GHz. Volit lze mezi notebookem vybaveným buďto interní DVD--ROM mechanikou, anebo populární "combo" variantou, zahrnující DVD i CD-RW mechaniku v jednom modulu. Variabilitu při sestavování notebooku podle přání zákazníka navíc podtrhuje možnost volby velikosti pevného disku a samozřejmě operační paměti. Notebook je připraven k okamžitému připojení k internetu nebo intranetu díky zabudované síťové kartě a modemu. Součástí standardní nabídky je optická myš s kolečkem, brašna a SW (Power DVD nebo Nero), operační systém Windows XP a dvouletá záruka. Varianta notebooku s procesorem Intel Pentium 4-M 1,7 GHz bude k dispozici za cenu od 41 990 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.atcomp.cz

Graphics Server 2.0

Tomáš Jirásko

Adobe Graphics Server 2.0 je nejnovější verzí serveru grafik a obrazů. Graphics Server podporuje postupy síťového publikování, umožňuje vytvářet, aktualizovat a opakovaně využívat kvalitní obrazy. Server je navržen pro postupy publikování na webu i na více médií, a přitom vyhovuje systémů pro správu obsahu, zdrojů a pro prepress. Software získal podporu od předních integrátorů a partnerů jako jsou Artesia, Burntsand, Context Media, Documentum, MediaBin, NetXposure, North Plains a WebWare. Adobe Graphics Server, podporující otevřené standardy a programátorská rozhraní, běží na hlavních aplikačních serverech od BEA, IBM, iPlanet a Oracle. Pomocí Adobe Photoshopu, Illustratoru a GoLiveu vytvářet nové šablony, které se mohou automaticky aktualizovat ze serveru Adobe Graphics Server. Těsná integrace s ostatními aplikacemi Adobe a s formáty souborů umožňuje s komplikovanými pracovními postupy pro web a tisk vytvořit efektivní proces vytváření, automatizace a distribuce personalizovaných obrazů ve více formátech. Nové možnosti serveru zahrnují silnou podporu formátů EPS (Encapsulated PostScript) a Adobe PDF (Portable Document Format); převod souborů SVG (Scalable Vector Graphics) na Adobe PDF; vylepšenou podporu pro metadata obrazu a nativní soubory a moduly programu Adobe Photoshop 7.0; manipulaci s obrazy CMYK a podporu ořezových cest.

Odkaz: http://www.adobe.com/products/server/graphics


Krátké zprávy VII.

Japonská luminiscence

Tomáš Jirásko

Panasonic nyní rozšířil řadu digitálních fotoaparátů Lumix o nový typ DMC-FZ1. Ten by se měl vyznačovat krátkou dobou startu, kratší odezvou mezi stiskem spouště a vlastním sejmutím obrázku a kratším intervalem mezi jednotlivými snímky. Přístroj je vybaven druhou generací objektivu DC Vario-Elmarit firmy Leica. Objektiv o světelnosti F 2,8 je sestaven ze třinácti prvků v osmi skupinách, se čtyřmi asférickými plochami u tří čoček (včetně jedné čočky se dvěma asférickými plochami). Dvanáctinásobný zoom, odpovídající rozsahu 35-420 mm u kinofilmové zrcadlovky, dosahuje v kombinaci s trojnásobným digitálním zoomem celkového možného zvětšení až 36x. 1/3,2" CCD snímací prvek obsahuje 2 miliony efektivních pixelů.

Jelikož při velkých zvětšeních je obtížné udržet obraz v klidu bez opory, je Lumix vybaven stabilizátorem Mega O.I.S. využívajíce k potlačení vlivu roztřesení technologie vyvinuté pro videokamery Panasonic. Měl by být schopen minimalizovat i riziko pohybového rozostření vznikající při stisku spouště. Mega O.I.S. lze též použít například při snímání nočních scén bez blesku, kdy je možné použitím pomalejšího času závěrky zachytit trajektorii pohybujícího se objektu.

Nově vyvinuté digitální obvody poskytují oproti předcházejícím modelům až o 50 procent vyšší diagonální rozlišení, a rychlejší zpracování dovoluje pořizovat série následných snímků bez nutnosti čekat na zápis dat na paměťovou kartu. Funkce Mega Burst umožňuje pořídit sérii až sedmi obrázků v plném rozlišení rychlostí čtyř snímků za vteřinu. Otočný volič programových režimů nabízí výběr z devíti předvolených modů: Macro, Sport, Pan Shooting, Night Portrait, Portrait, Normal, Movie, Playback a Simple. Nejzajímavějším asi bude Pan Shooting sloužící k zachycení pohybujícího se objektu, např. při fotografování sportů. U modu Simple je významně zredukována nabídka, což usnadňuje správné nastavení přístroje začátečníkům.

K dispozici je rovněž například záznam ozvučených videosekvencí ve formátu Quicktime, funkce Color Effect umožňující nastavení barevné teploty, funkce předostření, uzamykající ohniskovou vzdálenost během fotografování, atd. Korekce expozice je možná v rozpětí +-2EV ve třetinových krocích.

Pro kontrolu a přehled fotografovaných objektů je vybaven LCD displejem o velikosti 3,6 cm a rozlišení 114 000 pixelů. Snímky ve formátu JPEG(EXIF2.2) jsou ukládány na SD/MMC kartu.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

Kreditky od Musteku

Tomáš Jirásko

Další dva "fotoprťouse" uvedla na náš trh společnost Actebis Computer. Na úspěch minifotoaparátů Mustek gSmart Mini a MustekgSmart Mini2 se nyní pokusí navázat modely gSmart Mini3 a gSmart LCD2.

Oba nové modely si zachovaly malou váhu a rozměry svých předchůdců. Plastová krabička ukrývající gSmart MINI3 má rozměry 69 x 47 x x 11 mm, gSmart LCD2 se vejde do prostoru 72 x 62 x 20 mm. Zlatě vyvedený gSmart MINI3 se může pochlubit snímačem CMOS s rozlišením 2,1 megapixelu, se kterým lze pořídit fotografie v rozlišení až 2 048 x x 1 536 bodů. Objektiv je možné přepnout mezi režimy Makro (cca 40 až 65 cm) a Normal (65 cm nekonečno). Rychlost závěrky je 1/15 až 1/4000 vteřiny. 16MB interní paměť při nejvyšší kvalitě snímků pojme až 20 snímků. Přístroj je vybaven optickým hledáčkem a samospouští se zpožděním 10 sekund. V případě propojení s počítačem pomocí dodávaného USB kabelu, můžete nahrávat "video" v rozlišení až 640 x 480 bodů s frekvencí 15 snímků za vteřinu, nebo v rozlišení 320 x 240 bodů s frekvencí 30 snímků za vteřinu. Lze jej tedy použít i jako webovou kamerku. Doporučená koncová cena je 3 885 Kč včetně DPH.

Mustek GSmart LCD2 je oproti svým "minikolegům" vybaven LCD displejem o velikosti 38,1 mm, což umožňuje snazší pořizování obrázků a orientaci v nich. Nejvyšší dosahované rozlišení fotografie je 1 280 x 960 bodů. Velikost interní Flash paměti je 16 MB. GSmart LCD2 lze rovněž díky typu paměti použít jako USB disk pro přenos dat mezi počítači. Přístroj je napájen 1,5 V AA baterií. Doporučená koncová cena je 3 885 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.actebis.cz

Kabel od TESmedie

Tomáš Jirásko

Současná dynamika rozvoje kabelového internetu je velmi vysoká a ve vyspělých zemích činí cca 14 % ročně. Je to důsledek toho, že internet po kabelu je vedle ADSL jedinou technologií, která umožňuje vysokorychlostní přístup k síti v masovém měřítku, tj. typickým zákazníkem jsou domácnosti. V západní Evropě a Severní Americe je dnes standardní rychlost vysokorychlostního internetu 500-1 024 Kb/s. I z tohoto důvodu společnost TESmedia jeden z největších operátorů kabelové televize a širokopásmových služeb v ČR přichází s novou nabídkou vysokorychlostního kabelového připojení k internetu. Od 1. prosince 2002 TESmedia zdarma zvyšuje rychlost připojení k internetu z 128/64 Kb/s na 200/64 Kb/s a 256/64 Kb/s na 350/64 Kb/s (příchozí/odchozí směr). Zároveň se snižuje výše vratné zálohy za kabelový modem z 2 000 Kč na 1 000 Kč. Společnost se tak snaží podpořit současný 20% čtvrtletní nárůst počtu zákazníků. Vysokorychlostní internet se tak stává dostupnějším. Zákazník má možnost si zvolit rychlost připojení od 200 do 512 KG/s a je za paušální poplatek připojen 24 hodin denně. Oproti klasickému vytáčenému připojení přes telefonní linku zákazníci ušetří měsíčně až tisícikorunové částky. Měsíční poplatek za připojení rychlostí 200/64 činí 999 Kč, připojení rychlostí 350/64 přijde na 1 299 Kč. Připojení k internetu je navíc možné kombinovat s dodávkou programové nabídky kabelové televize, na které je možné uspořit až 200 Kč měsíčně.

Uvedené rychlosti umožňují přenos i kvalitního internetového televizního vysílání. Začíná se také masivně nasazovat a rozšiřovat VoCM (hlasová služba přes kabelový modem). TESmedia chce spolupracovat s výrobci herních konzolí jako jsou XBOX a PlayStation při rozvoji hraní síťových her přes internet. Technologie, kterou TESmedia používá pro vysokorychlostní internet, umožňuje poskytovat i další služby.

Odkaz: http://www.tesmedia.cz

Prisma 15AX

Tomáš Jirásko

MAX LCD Prisma 15AX je nástupce modelu 15MX. Samotný název již napovídá, že daný model je k dispozici s úhlopříčkou 15" s antireflexní vrstvou displeje. Počet zobrazovaných barev je 16,7 milionu, displej nabízí rozlišení 1 024 x 768, kontrastní poměr 300 : 1, odezva je 25 ms, svítivost 250 cd/m2. Prisma 15AX využívá ovladače monitoru plug and play VESA DDC 1/2B a připojení se provádí přes analogový vstup RGB. LCD Prisma 15AX je nabízen s rozšířenou tříletou zárukou. Příznivá cena je i cena 10 990 Kč bez DPH.

§§§§§

c02p0797

Telefony v 3D

Chcete si koupit telefon a nechcete obíhat prodejce? Pak využijete nové nabídky Oskara, který se jako první na českém trhu zařadil mezi prodejce, jež nabízejí své produkty na webu v 3D. Na jeho internetových stránkách, které získaly ještě atraktivnější vzhled a přehlednější ovládání, naleznete i trojrozměrné modely Oskarových telefonů. Jak se dočteme v tiskové zprávě tohoto telefonního operátora, budeme si připadat jako ve virtuální realitě typu Matrix. Projekt je zpracován v prostředí Viewpoint a práce s náhledy má intuitivní charakter. Obávat se nemusí ani uživatelé dial-up připojení, protože soubory s 3D telefony mají velikost kolem 150 KB. Pokud se rozhodnete pro nákup, stačí poté jen kliknutím myši objednat a telefon vám pošta do dvou dnů přinese až domů. Odkaz: http://www.oskarmobil.cz-LK

Norská Opera

Lenka Karlíková

Populární webový prohlížeč Opera není třeba dlouze představovat. Tentokrát byla na trh uvedena beta-verze Opera 7.0 beta 1. Opera pro Windows by měla být menší, přátelštější k uživateli a rychlejší než předchozí verze. Uživatelům nabízí celou řadu novinek, které by měli zlepšit jejich práci s Internetem. Mezi nejvýraznější z nich patří vylepšený DOM (Document Object Model) level 2, dynamické HTML a HTML 4.01, rozšířený CSS2 a kompletní WML 1.3 a 2.0. Výrazné zlepšení se dotklo e-mailového klienta M2, který byl v předchozích verzích zanedbán. Došlo ke změnám vzhledu nebo například k integraci SPAM-filtru. M2 také dokáže třídit zprávy podle kontaktů, a k inovacím řadíme QuickReply aQuickFind. Poštovní klient Opery podporuje POP3, IMAP a ESMTP. Opera se také stává přívětivější k více uživatelům, kteří používají jeden prohlížeč. Začíná podporovat tolik oblíbené profily. Vylepšení se dotkla i vzhledu prohlížeče (skinovatelnost, 3D tlačítka), dále podpory zakazování a povolování pop-up oken, rozšířily se možnosti drag&drop, zefektivnilo se stahování souborů a podpora historie. Opera také začíná více spolupracovat s Google (similar pages). Aktuální verzi Opery je možné stáhnout na adrese www.opera.com, kde je však přístupná jen pro operační systém Windows 95/98/NT/2000/XP (12,4 MB). Uživatelé s OS Linux si ještě bohužel musí počkat. Opera stáhnutá z webu bude obsahovat reklamní banner v ovládací liště programu. Pokud se ho budete chtít zbavit, připravte si 10 USD, což je zlevněná cena z 39 USD díky tomu, že se jedná o testovací verzi.

Odkaz: http://www.opera.com

Lindows 3.0

Lenka Karlíková

Microsoft s Linuxem se mohou těšit z nového partnera na poli operačních systémů. Vývoj Lindowsu byl složitý, ale konečně byl uveden na trh jako samostatný, konkurenceschopný produkt. Cena tohoto operačního systému je 129 USD (originální CD), cena elektronické podoby (možnost stáhnout z webu www.lindows.com) je 119 USD. Lindows se na trhu objevil už v polovině minulého roku, ale jednalo se o produkt, jenž měl doplňkový charakter. Vývojáři spoléhají na to, že si najde příznivce mezi uživateli, kteří odmítají Windows a osvědčí se také díky nízké ceně. V porovnání se některými verzemi Windows tento rozdíl činí v přepočtu asi 1 000 Kč. Součástí instalace je kancelářský balík StarOffice 6.0 od společnosti Sun a přístup k Click-N-Run Warehouse, který nabízí stovky softwarových produktů. Potencionální uživatelé také dostanou na Click-N-Run CD nejdůležitější programy, které jsou na webu přístupné. Operační systém Lindows vyžaduje minimální konfiguraci počítače v podobě 500MHz procesoru a 128 MB RAM.

Odkaz: http://www.lindows.com

Police Manager

Lenka Karlíková

F-Secure Police Manager Server 5.11 for Linux je produkt finské firmy F-Secure určený k centrální správě antivirové ochrany. Společnost reagovala na zvyšování oblíbenosti prostředí Linux a do produktu zahrnula stejné funkční vlastnosti jako pro verzi určenou pro OS Windows. Beta verze Police Manageru je určena k testovacím účelům a nedoporučuje se používat v běžném prostředí. Oficiální podporu totiž společnost poskytuje až finálnímu produktu. Výrobce uvádí, že verze podporuje Red Hat 8.0 a SuSe 8.0, i když zatím byla testována na Red Hat 7.3 a SuSe 7.3.

Céčko u Microsoftu

Lenka Karlíková

O tom, že jazyky C++ a C# podléhají vývoji, nás přesvědčila i společnost Microsoft. Poslední produkt Visual C++ .Net byl trochu zasunut do pozadí při propagaci mladšího kolegy C#, avšak vylepšení a novinky se ho dotkly také. S verzí Visual Studio (označení Everett) dochází k podřízení jazyka C++ standardu ISO, což je u Microsoftu poprvé. Tím by se měly rozšířit možnosti využití jazyků podporovaných tímto standardem. Firma také slibuje zrychlení aplikací pro procesory Pentium 4 nebo Athlon, a růst výkonu by se měl projevit i u operací s plovoucí čárkou. Zvýší se bezpečnost kódu a rozšíří se RAD funkce. Visual C# .Net bude obsahovat podobné šablony jako C++ pro opakované použití kódu, parciální typy pro usnadnění řízení a mnohé další.

Odkaz: http://www.microsoft.com


Krátké zprávy VIII.

Macromedia Director MX

Lenka Karlíková

Společnost Macromedia se nám představila s novým produktem Direct MX. Jedná se o software určený k vytváření multimediálních aplikací. Nový Director je postaven na spolupráci se softwarem určeným pro tvorbu interaktivních webových aplikací Flash MX, jehož soubory dokáže využívat. Za pomoci těchto dvou aplikací vývojáři dosáhnou efektivního multimediálního obsahu. Flash MX oproti jeho předchozím verzím nabízí například nové komponenty pro rychlý vývoj grafického rozhraní, rozšířenou knihovnu prvků pro tvorbu e-learningových aplikací, import a streaming digitálního videa (QuickTime, RealVideo, AVI), přehlednější práci v TimeLine, podporu Unicodu, včetně dvoubajtových jazyků, a mnohé další. Director MX však oproti němu poskytuje vyšší kvalitu výstupu (audio, video), rychlou správu využívané paměti, lepší podporu souborových formátů, 3D animace a přizpůsobení na CD a DVD-ROM. Vývoje se v Directoru dočkal i vnitřně objektově orientovaný programovací jazyk Lingo, ke kterému přibyly ladicí nástroje s podporou pokročilých funkcí a nový Object Inspector. Syntax jazyka Lingo je jednoduchá, a blízká bude především programátorům, jež mají zkušenosti s ActionScriptem, JavaScriptem nebo Visual Basicem. Director MX, který dokáže využít firemních serverových technologií (Macromedia Flash Communication Server MX), je k dispozici pro Windows 98 SE, 2000, XP a Mac OS X. Za pomoci serverových technologií je také možné vytvářet výukové aplikace na síti, on--line nebo off-line prezentace, hry nebo uskutečňovat spolupráci pracovníků v reálném čase. Vývojáři neopomenuli ani podporu videa. Rozšířili některé prvky aplikace QuickTime 6 (MPEG4). Ke kladům Directoru určitě patří i to, že zpřístupnil obsah aplikací lidem se zrakovým postižením. Director MX se na trhu v U.S. a Kanadě objeví v prosinci, lokalizované verze později. Cena Directoru MX je 1 199 USD, při upgradu 399 USD.

Odkaz: http://www.macromedia.com

I seek you v roce 2003

Lenka Karlíková

Kdo by ho neznal? Jeden z nejznámějších a nejoblíbenějších komunikačních prográmků, který má své věrné příznivce po celém světě. ICQ se tentokrát představil ve své beta-verzi ICQ Pro 2003a Beta Built #3777 a přináší s sebou několik vylepšení. K nejvýraznějším patří vylepšená integrace s Windows XP a MS Outlookem, kompatibilita s ICQ Lite, automatické zjišťování e-mailů na serveru a detekce firewallu. K přednostem přináleží také zakomponovaná podpora jednoho z nejpopulárnějších vyhledávacích nástrojů Google. Vzhled samotného panelu aplikace se změnil jen nepatrně. Byl přidán panel Google nad kontakty a tlačítka Přidat a Najít uživatele. Více uživatelů možná ocení nastavení zvuků pro každého z nich, nebo také vyhledávání kontaktů podle klíčových slov. Beta-verze ICQ má 3,8 MB a je volně dostupná ke stáhnutí na domovské stránce.

Odkaz: www.icq.com

BugZilla spravuje chyby

Lenka Karlíková

Příznivci Linuxu se dočkali pomůcky pro jejich systém. Jako jeden z mála systémů totiž až doposud nepoužíval systém pro správu verzí, chyběl mu také systém pro správu a oznamování chyb. Ke změně došlo nyní, kdy je vývojářům k dispozici server http://bugzilla.kernel.org, kde by se měly shromažďovat a sledovat oznamované chyby a průběh jejich opravování. Pro tento server je určen program BugZilla. Projekt je rozdělen do podprojektů (správa procesů, napájení, síťování atd.), přičemž každý by měl mít svého správce, který by zadával dobrovolníkům chyby k odstraňování. Prozatím tento projekt podporuje jen verze Linux 2.5, ale uvažuje se o rozšíření i na další stabilní verze.

Borland pro mobily

Lenka Karlíková

Společnost Borland ve spolupráci s Nokií vyvinula vývojové prostředí C++ Mobile Edition. Tato technologie slouží k urychlení tvorby, nasazování a testování mobilních aplikací. Nabízený produkt je možné integrovat se všemi verzemi Borland C++Builder 6. Vývojáři s aplikacemi v C++ pro Symbian je mohou jednoduše převést do nového prostředí, přičemž není požadováno žádné přepisování kódu. Borland C++ Mobile Edition je určena pro platformy Nokia Series 60 pod operačním systémem Symbian OS. Uvedený OS umožňuje práci s daty na mobilních telefonech. Platforma Nokia Series 60 je pro generaci tzv."chytrých mobilů", které nabízejí grafické uživatelské rozhraní, sadu aplikací a vývojářům určenou sadu nástrojů SDK Series 60. Na trhu je Borland C++Mobile Edition od konce listopadu minulého roku a dodává se společně s produkty Borland C++Builder 6 Professional a Enterprise.

Odkaz: http://borland.com/mobile

§§§§§


Laserové kamery Hitachi

Jaroslav Kasal

c02p0798

Na nedávno pořádané tiskové konferenci v Praze byly, mimo jiné, představeny i zcela ojedinělé digitální kamery. Nové kamery nejsou, jak jsme tomu zvyklí, vybaveny klasickým záznamem na miniDV pásku, ale integrovanou zapisovací mechanikou formátu DVD-RAM a DVD-R. Inovace v podobě laserového zápisu by měla v praxi vykázat, ve srovnání s megnetickou páskou miniDV či Digital8, mnoho výrazných výhod. Přínosem by měla být možnost okamžitého přístupu k jakémukoliv záznamu na disku bez zdlouhavého převíjení pásku, vyšší životnost záznamu na disku či šetrnější přístup k záznamovému médiu. Uživatel by neměl zažít problém se špinavou záznamovou hlavou a neměl by poznat, co znamená opotřebovaná páska, která mnohdy dokáže zkomplikovat život.

Mechanika DVD-R/DVD-RAM v kameře by, podle výrobce, měla vydržet fungovat po dobu až 30 let s teoretickým zapsáním až 100 tisíc nahrávek. Při pořizování záznamů na povrch disku je další výhodou, že kamera sama vytváří obsah, takže při prohlížení pořízeného materiálu je možné se rychle orientovat díky graficky zpracovanému indexovanému obsahu s náhledy záběrů (tubnails). Pokud se vám některé záběry nelíbí, není nic jednoduššího než je smazat (pokud využíváte přepisovatelné médium). Vzhledem k tomu, že kamera používá inteligentní paketový formát záznamu, dokáže uvolněné místo znovu využít pro další nahrávky. Tento systém by měl umět využít i fragmentované části volného místa, takže pro uživatele budou využitelné jako jednolitý blok volného místa. Což by znamenalo, že by přístup kamery k DVD nosiči byl skutečně jako k pevnému disku.

Pro dodržení co nejmenších rozměrů handycamového zařízení je pro záznam využito "malých", tedy osmicentimetrových DVD médií. Jejich kapacita je nižší než u klasických DVD nosičů, proto je i délka nahrávek nižší než u klasických DVD disků. Zřejmě pro udržení dobré kvality nahrávky je použito pro ukládání obrazových dat na disk formátu MPEG2. Při nastavení nejvyšší kvality (nejvyšší bitrate) záznamu lze na médium DVD--RAM uložit cca 20 minut videa. Nastavením standardní kvality formátu MPEG2 je možné zapsat na nosič DVD až 60 minut. Jestliže využijete oboustranné médium DVD, kapacita záznamu bude logicky dvojnásobná, tedy 40 minut při vysoké kvalitě a 2 hodiny videa při kvalitě standardní.

Vyjma videa umí kamera pořizovat i statické fotografie ve formátu JPEG. Podle modelu kamery je fotografie buď v rozlišení 1 024 x 768 bodů, nebo ve vyšším 1 280 x 960 bodů. Snímky se stejně jako soubory MPEG2 ukládají na DVD disk. V případě, že využijete celý povrch DVD disku pro účely fotografování, budete muset pořídit přibližně 2 000 snímků, než zaplníte celou kapacitu.

Veškerý pořízený materiál je možné s pomocí firmwaru virtuálně sestříhat přímo v kameře a na připojené video "poslat" hotový sestřih včetně jednoduchých efektů (např. prolínačky).

Patříte-li k náročnějším uživatelům, kteří si chtějí se záznamem pohrát ve střihovém programu na PC, lze pro přenos dat využít (dosti překvapivě) konektoru USB. Nižší modely kamer nabízejí pouze USB 1.1 a nejvyšší představený typ dokáže i USB 2.0. Je zajímavé, že zavedený standard DV kamer Firewire ani jedna z nově uvedených kamer neobsahuje.

Pro rychlé přenesení dat do počítače je možné využít i klasické DVD mechaniky v PC, které si poradí s použitým typem média (DVD--RAM/DVD-R). Takto se velice jednoduše a pohodlně dostanete k veškerému materiálu, jejž jste na osmicentimetrový disk uložili.

Digitální kamera Hitachi se záznamem na DVD disk, by se měla na českém trhu objevit ve třech modelech. Nejnižší typ DZ-MV200E bude disponovat příznivou cenou, 12x optickým zoomem, USB 1.1 a CCD prvkem s rozlišením 800 tisíc pixelů. Výrobek s označením DZ--MV230E nabídne vylepšené rozlišení prvku CCD (1,1 Mpix), což umožní především pořizovat kvalitnější statické snímky (1 280 x 960 pixelů). Záznam videa by měl umět nejen staticky nastavitelný datový tok (pevně určená kvalita záznamu), ale i tzv variable bitrate, tedy promělnlivý datový tok podle aktuální potřeby pořizovaného materiálu. Kamera Hitachi DZ-MV270E nabídne rozměrově větší (3,5") výklopný LCD displej, barevný hledáček a mnohonásobně rychlejší přenos dat konektorem USB 2.0. Ve spojení s ním bude možné proměnit připojenou kameru k PC do podoby DVD vypalovačky i plnohodnotného DVD rekordéru.

Odkaz: http://www.hitachi-online.cz

§§§§§


Akce sleva

c02p0799

Měsíc utekl jako voda, a my jsme tady s další slevou, kterou můžete jako čtenář PC WORLDu uplatnit při pořizování nejrůznějšího hardwaru. Do nového roku jsme vám spolu s firmou ProCA, výrobcem počítačů Brave, připravili možnost výhodnějšího nákupu něčeho, co váš počítač nepochybně uvítá DDR pamětí od OCZ. Samozřejmě s obvyklou 10% slevou. Ale jako vždy si připomeňme, že akce platí pouze do 27. 1. 2003.

Pozn.: Pro uplatnění slevy použijte kupon, jenž naleznete na této stránce. Na internetové adrese www.proca.cz/o_firme/seznampo.phtml nebo na telefonu 267 283 111 pak získáte seznam poboček ProCA, kde lze nákup uskutečnit.

Paměťové moduly firmy OCZ jsou členěny do tří základních řad: Basic Series, Performance Series a Enhanced Latency Series:

Basic Series Jednotlivé modely této řady běží na frekvencích 266 až 433 MHz při latenci CAS 2 až 2,5. K dispozici jsou 256MB a 512MB verze.

Performance Series Provozní frekvence této řady se u jednotlivých modelů pohybují od 333 do 433 MHz při nízké latenci CAS 2 (pouze u frekvence 433 MHz činí CAS latence 2,5).

Enhanced Latency Series Jsou jakýmsi výkonnovým dopilováním předchozí řady, běží na 433 MHz, avšak přitom si stále zachovávají nízkou CAS latenci 2.-OK

§§§§§


HP Color LaserJet 5500

Václav Maletínský

c02p0800

Po tiskárnách určených pro zpracování barevných dokumentů formátu A4 představila společnost Hewlett-Packard také výrobky, které potisknou dvojnásobnou velikost papíru. Řada tiskáren HP Color Laser Jet obsahuje základní model zařízení se vstupním podavačem na 500 archů A3 v gramáži 60-120 g/m2 a předním výklopným zásobníkem na 100 listů vyšší gramáže 60-200 g/m2. U dalších produktů z celé řady se zákazník setká s vestavěnou duplexní jednotkou, doplňkovými spodními podavači papíru, ale také pevným diskem pro uložení tiskových úloh. Tiskárny jsou vybaveny procesorem s pracovní frenkvencí 400 MHz a 96 nebo 160 MB operační paměti s volitelným rozšířením na 416 MB. Pracovní rozlišení 600 x 600 dpi s technologií ImageREt 2400 by mělo uživatelům přinášet stejnou kvalitu barev jako dříve uvedené tiskárny HP Color LaserJet 4600, rychlost opakování 22 monochromatických nebo barevných stran za minutu je o 6 výtisků vyšší. Standardní či volitelná komunikační rozhraní zahrnují paralelní, USB a síťové přípojky, wireless Ethernet, ale také Fast Infrared nebo Bluetooth adaptér. Ovladače jsou připraveny pro Windows 95, 98, Me, NT 4.0, 2000 a XP a pro Mac OS ve verzi 8.6 a vyšší a zahrnují emulace HP PCLe, HP PCL6 a postscriptový ovladač Level 3. Na stránkách výrobce je možné stáhnout i drivery pro OS/2, UNIX a Linux. Tiskárny HP Color LaserJet 5500 jsou vybaveny ovládacím panelem s grafickým čtyřřádkovým displejem a tlačítky pro listování v nabídkách a potvrzení výběru, stejně jako předchozí modely pak nabízejí také ovládací prvek pro rychlé zrušení tisku úlohy. Vzdálená správa zařízení prostřednictvím interní webové stránky je i u řady HP CLJ 5500 samozřejmostí. Vnější rozměry tiskáren se pohybují od 577 x 704 x x 640 mm do 577 x 704 x 1 119 mm a hmotnost jednotlivých modelů se může pohybovat v závislosti na konfiguraci od 60 do 128 kg (u nejlépe vybaveného zařízení 5500 hdn je k dispozici i podstavec s kolečky, na který se tiskárna postaví). Pořizovací ceny tiskáren byly předběžně stanoveny na 136 000-236 000 Kč včetně DPH, náklady na černobílý tisk v 5% pokrytí by se měly pohybovat kolem 70 haléřů a barevné zpracování dokumentů ve čtyřnásobném pokrytí stránky A4 by nemělo překročit 3,44 Kč včetně DPH.

Cenová válka začala

Václav Maletínský

Pohled do ceníků barevných tiskáren přináší v poslední době zákazníkům mnoho velmi příjemných překvapení. Nedlouho po uvedení tiskáren HP Color LaserJet 2500L na náš trh došlo k razantnímu snížení ceny původní pořizovací náklady 39 217 Kč byly sníženy na 27 904 Kč včetně DPH. Pro čtenáře, kterým se nedostal do rukou minulý PCWORLD s testem tohoto produktu, jen ve stručnosti připomenu základní technické specifikace, tj. rychlost tisku 4 barevné nebo 16 černobílých stran za minutu.

Rychlejší jednoprůchodové tiskárny také prošly cenovou zeštíhlovací kúrou. Za všechny můžeme uvést například zařízení Xerox Phaser 8200 s technologií tuhých inkoustů a tiskem 16 barevných či černobílých dokumentů za minutu. Do konce prosince 2002 se u společnosti PS Pro bude tento produkt prodávat za 48 798 Kč včetně daně. Cena výrobku tedy v mimořádné akci klesla o více než 36 000 Kč!

Novinky u Canonu

Václav Maletínský

Populární tiskárny BubbleJet se dočkaly svých sourozenců, v produktovém portfoliu se totiž objevily nové tiskárny s označením i320 a i550. Model Canon Bubble Jet i 320 je určen spíše pro domácí použití, nabízí totiž rychlost tisku 7 barevných nebo 10 černobílých stránek za minutu. Pracovní rozlišení 2 400 x 1 200 by mělo vyhovovat všem nárokům domácího uživatele na kvalitní a přitom i rychlý tisk dokumentů. Zařízení, které při tisku na papír nanáší kapky inkoustu o objemu 5 pl ze samostatné černé nebo sdružené barevné CMY cartridge, dokáže bezokrajově tisknout fotografie 10 x 15 cm a zvládne (už s malým okrajem) nejen potisk materiálů v gramáži 60-105 g/m2, ale tiskne také na speciální média Canon s gramáží až 270 g/m2. Do zadního šikmého podavače papíru tiskárny se vejde 100 běžných kancelářských listů, potištěné papíry jsou vysouvány před tiskárnu. Majitele digitálních fotoaparátů jistě potěší, že zařízení si rozumí s formátem Exif Print (Exif Print 2.2) a kromě ovladačů pro Windows a Macintosh je zákazníkovi dodán i software Canon Easy-PhotoPrint pro snadnou úpravu a tisk snímků. Tiskárna je prodávána za 3 190 Kč včetně DPH.

Druhým zajímavým tipem může být zařízení Canon Bubble Jet i550, které za minutu zvládne 18 černobílých nebo 13 barevných stran A4 za minutu. Pracovní rozlišení této tiskárny je vyšší, na speciální média totiž dokáže nanášet kapky inkoustu v rozlišení až 4 800 x 1 200 dpi. Odlišný je i způsob uložení tiskových kazet, model i550 totiž využívá oddělené inkoustové cartridge všech barev CMYK, což snižuje reálné provozní náklady. Zatímco Canon Bubble Jet i 330 může být s počítači připojen jen prostřednictví USB 2.0 rozhraní, nabízí zařízení Canon i550 k připojení také paralelní obousměrné rozhraní. Cena tiskárny 6 290 Kč včetně DPH osloví spíše uživatele, kteří potřebují barevně tisknou v malé kanceláři, není však výraznou překážkou k domácímu využití.

Třetí výrobek společnosti Canon je určen výhradně pro kancelářské využití. Model Canon N1000 se od ostatních inkoustových tiskáren podstatně odlišuje nejen vzhledem, ale také kapacitou vstupních podavačů na 250-750 listů. Nabízí pracovní rozlišení 2 400 x 1 200 dpi u barevného zpracování dokumentů a 1 200 x 600 dpi pro černobílý tisk, s počítači dokáže komunikovat prostřednictvím paralelního, USB nebo síťového rozhraní a za minutu dokáže vychrlit 20 černobílých nebo 18 barevných stránek A4. Cena výrobku 36 400 Kč se může v kategorii inkoustových zařízení poměrně vysoká. Ve srovnání s laserovými barevnými tiskárnami (jako jejich konkurenci je třeba Canon N1000) však nijak hrozivě nevypadá.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p08011

Totální detekce

Společnost Symantec Corp. představila svoji úplnou řadu produktů pro detekci a prevenci narušení bezpečnosti, na níž předvedla plánovanou integraci nedávno získaného produktu ManHunt společnosti Recourse Technologies pro multigigabitové sítě a vysoce škálovatelného produktu Symantec Host Intrusion Detection 4.0. Technologie detekce narušení bezpečnosti a prevence narušení bezpečnosti přinášejí jedinečné možnosti a výhody a obě se navzájem doplňují při zajišťování robustní ochrany podnikových sítí. V závislosti na citlivosti chráněných informací, vyžadované úrovni bezpečnosti a jiných faktorech se podniky mohou rozhodnout pro instalaci buď detekce narušení bezpečnosti, prevence narušení bezpečnosti nebo kombinace obou technologií. Symantec chystá zlepšení stávajících schopností svých produktů Symantec Gateway Security a Symantec Client Security co se týče prevence narušení bezpečnosti. Toho chce dosáhnout integrací produktu ManHunt, který zajistí vyspělou vysokorychlostní detekci narušení bezpečnosti pomocí detekce anomálií v protokolech.

Integrace produktů ManHunt a Symantec Host IDS umožní lepší rozpoznávání útoků a lepší reakci na útoky, protože budou korelována IDS data z hostitelského počítače a ze sítě.

Odkaz: http://www.symantec.cz-PAT

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0802

Intel Celeron 2,1 a 2,2 GHz Intel uvádí do prodeje dva nové procesory Celeron s pracovní frekvencí přesahující 2 GHz. První z nich pracuje na frekvenci 2,1 GHz a druhý, v současnosti nejrychlejší Celeron, pak na 2,2 GHz. Oba mikroprocesory jsou vyráběny 0,13mikronovou technologií a běží na 400MHz FSB sběrnici. Cena varianty s taktem 2,2 GHz činí 103 USD (cca 3 200 Kč), pomalejší model se prodává za 89 USD (2 800 Kč), oboje platí při odběru vyšším než 1 000 kusů. Ceny ostatních prodávaných Celeronů mají nyní následující hodnoty: 1,8GHz 69 USD (2 150 Kč); 1,7GHz 54 USD (1 600 Kč) a 1,4 GHz 54 USD (1 600 Kč).-CZDo rubriky novinek přispěli:

Nokia 6200

Čestmír Žák

S mobilními telefony značky Nokia se v poslední době doslova roztrhl pytel, vždyť za uplynulý měsíc bylo ohlášeno kolem sedmi nových modelů! Nokia 6200 byla světu oficiálně představena 18. 11. 2002 na veletrhu COMDEX v Las Vegas. Dalo by se tedy očekávat, že bude určena pouze pro americké sítě 850/1 900 MHz, ve skutečnosti však model 6200 zvládá i jednu evropskou frekvenci: 1 800 MHz. Ideální uživatel Nokie 6200 tedy vypadá asi takto: většinu času pobývá v Americe, když už však zavítá do Evropy, pohybuje se zde převážně ve velkých městech (v ČR jsou vysílače v pásmu 1 800 MHz nejvíce v Praze). Mobil v sobě nezapře blízkou příbuznost s Nokií 6610, měří 106 x 45 x 19 mm a váží 80 gramů. Barevný displej displej s rozlišením 128 x 128 bodů dokáže najednou zobrazit až 4 096 barev. Kvalita displeje plně postačuje i pro surfování stránkami ve formátu XHTML nebo zobrazování středně kvalitních barevných obrázků. Co se funkcí týče, drží se model 6200 současné mobilní špičky; podporuje zprávy MMS, programy v jazyce Java, dokáže také polyfonně vyzvánět či zajistit pohodlný poslech FM rádií. O přenosy mobilních dat se stará technologie EGPRS (teoreticky až 384 Kb/s), vyhovující specifikaci sítí 2,5 generace. Nokia 6200 sice nevyužívá potenciálu EGPRS naplno, ale i tak je jejích 118,4 Kb/s velice slušná hodnota zejména ve srovnání s dnes používaným GPRS (40,2 Kb/s). "Šest tisíc dvoustovka" bude též prvním mobilem s implementovanou podporou pro Instant Messaging a podobné služby, které má na svědomí sdružení Wireless Village. Ani na baterii o kapacitě 780 mAh si pravděpodobně nebude nutné stěžovat, vždyť má udržet telefon na příjmu až osm dní nebo umožnit až čtyři hodiny hovoru.

Odkaz: http://www.nokia.cz

nVidia GeForce FX (FeliX)

Čestmír Žák

Po nedávném triumfu firmy ATI s čipem Radeon 9700 Pro se nyní konečně schyluje i k vydání dalšího hi-tech čipu konkurenční společnosti nVidia GeForce další generace. Ta nebude nazvána GeForce 4, jak by se možná slušelo, ale GeForce FX. Tento název má původ pravděpodobně v technologii CineFX, kterou budou vybaveny všechny čipy NV3x. Čip GeForce FX (kódové označení NV 30) se vyrábí 0,13mikronovou technologií a je poskládán ze 125 milionů tranzistorů. Pracuje na frekvenci 500 MHz, což je ve porovnání s již zmíněným Radeonem 9700 Pro (325 MHz) vážně slušné číslo. Moderní paměti typu DDR II mají sice jen 128bitovou sběrnici (4 x 32 bitů), zato však pracují na neuvěřitelně vysokém kmitočtu na rovném 1 GHz. Teoretická datová propustnost činí 16 GB/s, za pomoci optimalizačních procesů (technologie Lightspeed Memory Architecture III) se však patrně dostane až někam k bombastickým 50 GB/s. NV 30 plně vyhovuje specifikacím DirectX 9, dokonce je v jistých ohledech znatelně předčí. Naprostou samozřejmostí pro moderní grafickou kartu je dnes podpora AGP 8x rozhraní. GeForce FX zvládá 128bitovou hloubku barev, ta je realizována pomocí floating-point kalkulací, a 24bitovou interní datovou cestu. Jisté také je, že pro opravdu vysoké výkony budete potřebovat náramně výkonný procesor, jinak nebude mít pořízení této karty prakticky žádný větší význam. GeForce FX se stane nejspíše ideální kartou pro plný požitek z očekávané akční hry DOOM 3, což by mohlo mít jistý nezanedbatelný vliv na prodejnost tohoto čipu. Předpokládaný výkon se blíží hodnotě 22 000 bodů v 3D MARKu 2001 SE, některé zdroje ale hovoří i o daleko vyšších číslech. V lednu 2003 se pravděpodobně objeví první dvě verze GeForce FX 5800 a GeForce FX 5800 Ultra, jejichž cena se bude pohybovat v rozmezí USD 400 až USD (13-16 000 Kč)

Odkaz: http//www.nvidia.cz

SiS Xabre 600

Čestmír Žák

Na trhu se zanedlouho objeví nový grafický čip od firmy SiS SiS Xabre 600. Oproti svému předchůdci (SiS Xabre 400) je architektura celkově pojata daleko moderněji, o čemž svědčí jak 0,13mikronový výrobní proces, tak i množství implementovaných doplňkových funkcí. Karty s čipem Xabre 600 samozřejmě podporují sběrnici AGP 8x a jsou plně Direct X 8.1 kompatibilní. Vlastní GPU pracuje na frekvenci 300 MHz, 128bitové paměti typu DDR (2,8 ns) pak na 300/600 MHz. Za zmínku rozhodně stojí technologie Xmart technology, za níž se ukrývá hnedle několik zajímavých funkcí. Jako první se dotkneme technologie Xmart AGP, která zajišťuje automatickou detekci sběrnice AGP a nastavení ideálních hodnot pro provoz. Xmart Drive inteligentně snižuje frekvenci grafického čipu u nenáročných 2D zobrazení, což sníží množství vyzařovaného tepla a tím pádem minimalizuje i hlučnost větráčku. Poslední technologie Xmart Vision dokáže rozpoznat přepnutí grafických režimů 2D/3D. Ve 2D je obraz optimalizován tak, aby co nejméně namáhal oči, ve 3D aplikacích pak dochází ke korekci jasu a kontrastu. Všechny grafické karty s čipem Xabre 600 budou vybaveny konektorem DVI a TV výstupem, pracuje se i na zlepšení dosud nepříliš přesvědčivých ovladačů. O cenách a datech uvedení do prodeje nejsou zatím k dispozici žádné bližší informace.

Odkaz: http://www.sis.com

§§§§§


Hlídací Pes 2002

Radim Hasalík

c02p0803

Program Hlídací Pes je určen pro domácí i firemní použití, a proto hlavním úkolem je zabezpečit operační systém Windows a zaznamenávat činnosti prováděné uživateli na počítači, což znamená, že je automaticky spouštěn na pozadí po startu operačního systému a nelze jej vypnout (a to ani po stisku CTRL+ALT+DEL) nebo odinstalovat bez znalosti hesla. Novinkou jsou dvě verze Hlídacího Psa: síťová verze, umožňující spravovat více klientů na lokální síti, a verze pro domácí použití pouze pro jeden počítač. Program podporuje všechny operační systémy Microsoftu, ale některé z nabízených možností nejsou dostupné pro každou verzi Windows, například ve XP nelze spravovat systémovou politiku a uživatel je odkázán na administrátorské nástroje. Výraznou změnou v zabezpečení programu je i spouštění Hlídacího Psa v nouzovém režimu Windows, takže program je možné odstranit jen s velmi odbornými znalostmi Windows. Přibylo nastavení zakazující veškeré programy kromě těch, které správce Hlídacího Psa uživatelům povolil. Na rozdíl od předcházející verze, veškeré změny v nastavení zabezpečení nebo sledování se projeví ihned, bez nutnosti restartovat počítač, a velmi důležitou změnou jsou i šifrované záznamy programu, ukládané do skryté složky, jejíž název nyní Hlídací Pes 2002 při instalaci náhodně generuje. Vylepšení doznala také statistika o provozu počítače, která je detailnější než v první verzi. Program navíc umožňuje v zadaném čase vypnout jak Hlídacího Psa, tak ukončit běh operačního systému. Hlídací Pes v nové verzi nabízí velice užitečné funkce, zabezpečující operační systém Windows, a současně představuje poměrně rychlý a robustní program pro sledování veškerých aktivit uživatelů.

§§§§§

$$$$$


CD


Je libo slovník či kancelář?

Patrik Malina

c02p08012Protože v podzimním období se dařilo tvůrcům dvou zajímavých tuzemských aplikací, můžeme vás na sklonku roku potěšit novými bezplatnými verzemi překladových slovníků a kancelářského balíku. Tím však překvapení zdarma nekončí určitě si vyzkoušejte Argentum Backup, a pokud vedete agendu své firmy, systém Ekonom by vám rovněž mohl vyhovovat. Tím ovšem nadílka teprve začíná.

Akce a Novinky

V rubrice Akce vás tentokrát čeká plná bezplatná verze velmi zajímavého slovníku Millennium v nové verzi 6. Obsahuje dosti slušnou slovní zásobu pro běžnou práci s anglickým, francouzským a německým jazykem, a jistě dobře poslouží podrobnosti najdete v rámečku. Řada zajímavostí se sešla v rubrice Novinky, a začneme od netradičních příspěvků: k nim jistě patří nejlepší výtvory, jež byly oceněny ve 3. ročníku soutěže Becher Game, a vypadá to, že kvalita soutěžních příspěvků se rok od roku zvyšuje. Z pravidelných příspěvků se můžete těšit z nových vydání linuxového magazínu Abíčko a přehledu zajímavých článků z internetového magazínu Interval. Pokud jste z minulého CD nainstalovali bezplatnou verzi antivirového programu Panda Antivirus Titanium, najdete zde aktualizační kódy na další měsíc, a samozřejmě jsou též připraveny elektronická verze našeho archivu a přehled obsahu starších CD. Ze zavedených položek nám zbývají ještě bezpečnostní záplaty, jež jsou tentokráte určeny pro prohlížeč MS Internet Explorer, a přímé odkazy na instalaci softwaru ke dvěma článkům uvnitř čísla.

Software

V rubrice Komerční software jsou v tomto čísle připraveny hned tři zajímavé aplikace zdarma. Podrobnosti se o nich dočtete v rámečku v dolní polovině dvoustrany, a proto je zde zmíníme jen stručně. V první řadě uvolnila společnost Software602 pro své příznivce zcela novou verzi svého kancelářského balíku. Můžete využít nejen bezplatnou verzi, ale také otestoval plnou funkcionalitu rozšířené edice Plus. Dalším programem zdarma je systém Ekonom pro agendu malých a středních firem, a velmi zajímavou nabídku čtenářům našeho magazínu též přináší společnost Argentum. Její zálohovací program Backup 1.50 můžete použít zcela zdarma, a rovněž lze výhodně upgradovat na nejnovější edici 1.90. Z oblasti ekonomického softwaru zde najdete ještě program ABRA G3 firmy Aktis, a velmi zajímavá je rovněž aplikace MapFactor Navigátor pro plánování tras a navigaci, kterou je možno zakoupit se slevou. Zbývající položky představují prezentace společnost Hope Group je dodavatelem především datových nosičů (CD, DVD atd.), Microton nabízí on-line překlad textů a internetových stránek, a malou perličkou je informace o Centru rehabilitace páteře, kterou máme všichni od sezení u počítače pěkně vytvarovanou.

V části Topware zřejmě řada z vás sáhne po nové verzi komunikačního programu ICQ, jenž se stal pro mnohé nepostradatelnou pomůckou. Pokud hledáte HTML prohlížeč, můžete vyzkoušet hned dva kvalitní a prověření buďto AceHTML, nebo HTML Kit (oba dva jsou zdarma). Z pravidelných příspěvků jistě stojí za zmínku diagnostický nástroj SiSoft Sandra, zabezpečovací program Tiny Personal Firewall či alternativní grafické rozhraní WinBlinds. Z českých programů určitě vyzkoušejte prohlížeč obrázků a správce fotografického materiálu Zoner Media Explorer.

Rubrika Vyzkoušejte si obsahuje jako vždy kompletní doprovod ke článkům uvnitř časopisu. Můžete se např. přiučit tvorbě HTML stránek pomocí kaskádových stylů a atraktivní jistě je i srovnávací test grafických prohlížečů. Nepřehlédněte rovněž rubriku Rychlokurz, jež se věnuje výbornému stahovači internetového obsahu. Z dalších příspěvků jistě stojí za zmínku pěkná hra GutterBall či zajímavá utilitka pro zájemce o tvorbu vlastních her Game Maker. Pokud toužíte naučit se psát na klávesnici všemi deseti prsty, pak právě pro vás je program Psavec.

Část Téma CD je zaměřena na všechny uživatele, kteří nepovažují svůj počítač a data za dostatečně zabezpečené. Mezi programy naleznete pomůcky pro zajištění uživatelského přístupu do operačního systému Windows, dále ochranu před nežádoucím provozem z internetu a také nástroje na šifrování souborů či složek. Můžete si též vyzkoušet zajímavou metodiku ukrývání dat do formy obrázky steganografii (třeba s programem Hide In Picture), a pokud si nepamatujete všechna možná hesla, jež na internetu potřebujete, vyzkoušejte některého správce (velmi pěkný je Key Wallet, který je navíc zdarma). Nechybí špičkové programy jako Ad-aware či PGP, či zajímavá česká novinka Hlídací pes 2002. Obsah rubrik Servis a Antiviry není žádným překvapením, přesto byste nové antivirové definice neměli opomíjet.

Komunikace a Hardware

Za poslední měsíc se nám do rubriky Komunikace urodilo především na poli internetových prohlížečů. K plné verzi dospěla stále výrazně se lepšící Mozilla, a také tvůrci ze severu Evropy po menší odmlce přispěchali s Operou, a to alespoň v beta-verzi. Tento prohlížeč vám tentokrát přinášíme i ve verzi pro operační systém Linux, včetně počeštění od jednoho z našich čtenářů. Pro uživatele a znalce FTP komunikace přinášíme pěkný klient FileZilla, a pokud provozujete webové aplikace, postavené na PHP, asi vás bude zajímat nejnovější testovací verze tohoto skriptovacího jazyka. Malý, ale zajímavý příspěvek zde také najdou uživatelé prohlížeče MyIE (byl rovněž dříve na našem CD). Jeden z uživatelů pro něj vyrobil zajímavé rozšíření pro vyhledávání. Pochopitelně zde nechybí elektronické verze článků pro snazší práci s internetovými odkazy.

Pracovníci TestCentra IDG napřeli v posledním měsíci své síly k testování počítačových sestav pro kancelářské využití a dále jim prošla rukama kolekce malých laserových tiskáren pro méně náročné uživatele. Veškeré výsledky najdete opět v podobě přehledných tabulek.

Věříme, že nadílka před koncem roku vás potěší a zároveň ujistí, že pro vás vždy máme řadu zajímavostí. Zachovejte nám i v příštím roce přízeň!

Zdarma a se slevou na našem cd

Slovníky Millennium 6 Basic

Brněnská společnost Commercial Services připravila na podzim zcela novou verzi svých slovníků Millennium. Zhruba po půlroce vám proto přinášíme aktuální edici tohoto produktu, jenž v plném provedení představuje jednu z nejrozsáhlejších slovníkových databází na tuzemském trhu. Autoři poměrně zásadně přepracovali uživatelské rozhraní a databáze slovních dvojic byla rovněž rozšířena, takže uživatelé mají k dispozici opět hodnotnější aplikaci. Na našem CD najdete zdarma použitelnou distribuční variantu Basic. Ta je vybavena plnohodnotným ovládacím programem a databází, jež zahrnuje zhruba 350 000 výrazových dvojic pro překlad z/do angličtiny, němčiny a francouzštiny. V případě zájmu o vyšší, placené verze najdete podrobné informace rovněž na CD.

602Pro PC SUITE/Plus

Kancelářský balík tuzemského výrobce Software602 patří bezesporu mezi nejrozšířenější programové vybavení, a to nejen mezi česko-moravsko-slezskými uživateli. V průběhu letošího podzimu byla dokončena nejdříve nová verze v anglickém jazyce, a my vám přinášíme zcela aktuální české provedení. Jednou ze zásadních novinek je úprava samotných distribučních balíků. Původní základní edice, která je stále k dispozici po registraci zdarma, byla zachována, avšak dřívější rozšíření Plus Pack bylo nově zabudováno do celého balíku a je dostupné v provedení PC SUITE Plus. Pokud po instalaci tohoto provedení nezaplatíte licenční poplatky za dodatečnou funkcionalitu, program sám po vypršení zkušební lhůty přejde do základní verze. Na CD najdete rovněž popis všech novinek, jež byly zapracovány.

Argentum Backup

Při práci s počítačem by zálohování mělo patřit k nejdůležitějším administrátorským úlohám. Aplikace i operační systém lze nainstalovat znovu, avšak ztracená data představují často nesmírnou škodu. Pokud si chcete zálohování vyzkoušet a zvážit, zdali do potřebného softwaru investovat, nabízíme vám dobrou příležitost. Společnost Argentum nabídla našim čtenářům zdarma k užívání svůj program Backup 1.50. Tato bezplatná licence, která je vázána na legální vlastnictví našeho magazínu, umožňuje produkt bez dalšího omezení používat, a navíc díky ní můžete v případě, že se vám program zalíbí, využít výhodnou příležitost upgradovat na nejnovější verzi 1.90. Podrobnosti o funkcích aplikace i o zajímavých novinkách v poslední edici najdete v recenzi uvnitř čísla a aktivační klíč pro verzi 1.50 hledejte na CD.

EKONOM

Ekonomických programů je na trhu celá řada a vybrat ten správný je jistě obtížné. Velkou výhodou může být příležitost k vyzkoušení dodavatel tohoto systému s příznačným názvem nabízí našim čtenářům zdarma systém pro správu firemní agendy, jenž mimo jiné zahrnuje jednoduché a podvojné účetnictví či skladové hospodaření. Pozor ovšem na licenční podmínky produkt je v tzv. OEM verzi, což mimo jiné znamená, že jeho legální používání je vázáno na vlastnictví našeho časopisu. Podrobné informace o celém systému i další možnosti jeho rozšíření najdete na CD.

MapFactor Navigátor

Používáte (nebo byste chtěli) navigační systém GPS? Chtěli byste plánovat cestovní trasy pomocí elektronických map? Pro tyhle účely vám může dobře posloužit produkt tuzemského výrobce, který je zaměřen na tvorbu cestovních itinerářů a navigaci v reálném čase. Můžete si cestu nejen detailně naplánovat, ale také si od programu nechat při jízdě radit, a to vše pod dohledem družicového systému GPS. Na CD naleznete ukázkovou verzi programu, a v případě zájmu o plnou verzi neváhejte využít 10% slevu. Nahlédněte určitě do ceníku, neboť budete velmi příjemně překvapeni!

Becher Game 2002

Soutěž pro amatérské tvůrce počítačových her, v jejímž třetím ročníku se sešla opravdu dobrá konkurence, dala vzniknout velmi hezkým a hratelným programům. Všechny výtvory jsou především určeny k rychlému odreagování při práci, a proto mezi nimi nehledejte náročné projekty na několik měsíců hraní, ale spíše příjemné a nápadité zpestření. Přinášíme vám hry, jež se v soutěži umístily na prvních místech všechny jsou zdarma, nezaberou příliš místa na disku (kolem 5 MB) a fungují poměrně bez potíží.Slovníky

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Zastavte hrozbu pro váš počítač! I.

David Čepička, Daniel Behrens

c02p0725

Nebezpečná pop-up okna

Doposud byly při surfování na internetu jedním z největších nebezpečí viry a programy umožňující vytáčení čísel s drahým tarifem. Nyní se objevila nová hrozba reklamní pop-up okna, jejichž schopnosti není radno odceňovat.

Představte si následující situaci: Brouzdáte si v poklidu internetem, avšak najednou se vám otevře celá řada dialogových oken s reklamou, která postupně jedno za druhým zavíráte. Při zavírání však stačí drobná nepozornost, a už se vám na váš počítač instaluje nějaký nevyžádaný software. Ten se pak postará o to, abyste příště byli k internetu připojeni přes telefonní číslo s vysokým tarifem, anebo alespoň sleduje veškerou vaši činnost na počítači během internetového připojení. Také je možné, že se vám při nešetrném zavření reklamního okna povede nastavit domovskou stránku vašeho internetového prohlížeče na adresu s nabídkou erotických materiálů. Ovšem zatímco se nastavení domovské stránky vrátí zpět relativně velmi snadno, v případě špionážního programu nebo programu pro vytáčení čísel s drahým tarifem vás jejich odstranění nějaké to úsilí stát bude. Nejlepší ochranou tedy zůstává prevence. V tomto článku si přečtete, jaké triky výše zmiňované programy používají a na co si máte dát pozor, abyste se nestali obětí reklamních pop-up oken.

1. Nebezpečí: Programy, které se instalují automaticky

Otázka: Může se stát, že se nějaký program sám nainstaluje, zatímco člověk surfuje na internetu?

Odpověď: Tato situace může nastat v případě, kdy si vy sami, anebo nějaké programy změní nastavení zabezpečení v programu Internet Explorer. Pro kontrolu konfigurace si v programu Internet Explorer klepněte do nabídky Nástroje/Možnosti internetu a přesuňte se na kartu Zabezpečení. Zde stiskněte tlačítko Vlastní úroveň. U položky Stahovat nepodepsané ovládací prvky ActiveX by měl být nastaven parametr Zakázat a zároveň u položky Stahovat podepsané ovládací prvky ActiveX by měl být údaj Dotázat se. Při tomto nastavení vždy dostanete upozornění tehdy, když se bude nějaký program využívající technologii ActiveX pokoušet o instalaci.

Ale ani s výše uvedeným nastavením nebudete absolutně ochráněni. Dosti často se používá ten trik, že se s dotazem o instalaci prvku ActiveX otevře ještě tucet dalších oken. Mnozí uživatelé při zavírání těchto oken také omylem stisknou tlačítko Ano, potvrzující instalaci prvku ActiveX. Pro úplnou ochranu před komponentami ActiveX je potřeba v nastavení zabezpečení nastavit na hodnotu Zakázat položku Stahovat podepsané ovládací prvky ActiveX. To zase má tu nevýhodu, že některé stránky využívající neškodné plug-iny, založené na komponentách ActiveX, nebudete moci zobrazit vůbec. Takovým typickým příkladem může být stránka vyžadující nejnovější verzi programu Flash od firmy Macromedia. Tato verze totiž není v programu Internet Explorer k dispozici. Musíte proto vždy hledat při jednotlivých nastaveních kompromis mezi zabezpečením a pohodlím při brouzdání internetem.

2. Nestydatost: Internetové stránky mění vaši domovskou stránku

Otázka: Může se stát, že se nějaký program sám nainstaluje, zatímco člověk surfuje na internetu?

Odpověď: Když spustím program Internet Explorer, otevře se mi zakrátko WWW stránka obsahující nabídku erotických materiálů. Jak je to vůbec možné, a jakým způsobem se dá vrátit nastavení domovské stránky do původního stavu?

Odpověď: Autoři WWW stránek vám mohou ve verzích internetového prohlížeče Internet Explorer 5 a vyšší pomocí příkazu Javascriptu s názvem "setHomePage" změnit nastavení domovské stránky. Když se k tomuto kroku rozhodne sám uživatel tím, že kupříkladu klepne na odkaz Nastavit tuto stránku jako domovskou stránku, nedá se proti tomu nic namítat. Jsou ale bohužel lidé, kteří tento příkaz nechávají spustit již při načítání této stránky, a to pomocí Event Handler "onload" v jazyce Javascript. Přesto se i v tomto případě objeví dialogové okno s dotazem, zda chceme stránku s názvem <popis stránky> nastavit jako domovskou. Výraz <popis stránky> si určuje samotný autor WWW stránky. To pak vede k tomu, že mnozí výše zmíněné skutečnosti zneužijí tak, že výraz <popis stránky> začíná spoustou mezer, pak následují slova typu "Pro vstup na tuto stránku klepněte na tlačítko Ano" a nakonec zase několik mezer. V takto vytvořeném názvu se výrazy "Chcete" a "nastavit jako domovskou?" velmi snadno přehlédnou. Najdou se dokonce i tací autoři internetových stránek, kteří umí několika triky obejít zobrazení výše zmiňovaného dialogového okna. Podrobnosti se dozvíte v tipu č. 9.

Když člověk ví, jak na to, je vrácení nastavení domovské stránky do původního stavu skutečně velmi jednoduché. Klepněte v programu Internet Explorer do nabídky Nástroje/Možnosti Internetu. Na kartě Obecné pak stačí změnit odpovídajícím způsobem zadání v poli Adresa, anebo je možné stisknout tlačítko Použít prázdnou. V tomto případě nebude program Internet Explorer při svém spuštění nahrávat stránku žádnou. Pokud jako internetový prohlížeč používáte program jiný než Internet Explorer ve verzi 5 a vyšší, jsou zde zmiňované triky pro změnu domovské stránky bez účinku, neboť právě pouze Internet Explorer 5 a vyšší podporuje změnu domovské stránky prostřednictvím Javascriptu.

3. Teror pop-up oken: Vyhněte se neseriózním WWW stránkám

Otázka: Podle čeho se dají rozpoznat internetové stránky, které mohou spouštět nebezpečná pop-up okna?

Odpověď: Na WWW stránkách známých firem, závodů a ve WWW složkách či katalozích pop-up okna, jež by se otevírala po tuctech, instalovala nebezpečné programy, případně měnila nastavení domovské stránky, s největší pravděpodobností vůbec nenaleznete. Pozor si však musíte dát vždy, když vykročíte do temnějších uliček internetu. Mnohé stránky erotického charakteru či pochybné stránky nabízející k prodeji pirátské kopie komerčního softwaru, námi popisované triky hojně využívají, třeba proto, aby si zvýšily návštěvnost svých stránek. Jestliže takové stránky úmyslně navštěvujete, musíte s možným nebezpečím dopředu počítat. Na tyto stránky se rovněž můžete dostat nedopatřením. Šikovným výběrem klíčových slov do hlavičky HTML stránky a vzájemným spojením odkazů s jinými stránkami může provozovatel takových neseriózních stránek dosáhnout toho, že se právě jeho WWW stránky umístí do předních pozic při použití internetových vyhledávačů v případě, kdy budete něco na internetu hledat. A to se může stát velmi snadno i v případech, kdy obsah těchto stránek nemá s tím, co hledáme, vůbec nic společného. Při prohlížení výsledků vyhledávání si proto dřív, než na nějaký odkaz klepnete, velmi pozorně přečtěte popis stránky ve vyhledávači a rovněž doménu. Názvy domén jsou většinou jednoznačné, někdy se ale používají i jména záměrně maskovaná.

4. Otravná: Pop-up okna bez menu a lišty nástrojů

Otázka: Při brouzdání na internetu se mi otevřelo pop-up okno, které nemělo ani menu ani lištu okna. Jak se pak dá takové okno zavřít?

Odpověď: Taková pop-up okna jsou obzvlášť k zlosti. Provozovatelé WWW stránek vás takto chtějí za každou cenu donutit na tato okna s reklamou klepnout, a tak navštívit tu jejich stránku. Prostřednictvím Javascriptu se totiž dá v takovém okně vypnout zobrazení lišty okna, anebo se dá nastavit pozice okna tak, aby tato lišta ležela mimo viditelnou část obrazovky. Při otevření některých WWW stránek se následně otevírají pop-up okna v celoobrazovkovém režimu, a některá z nich se dokonce umisťují nad Hlavní panel. Nejjednodušší způsob, jak tato okna s reklamou zavřít, je použití klávesové zkratky <Alt><F4>. V případě, že ještě na monitoru vidíte Hlavní panel, můžete namísto klávesové zkratky klepnout na Hlavním panelu pravým tlačítkem myši na tlačítko reprezentující okno s reklamou a z kontextového menu vybrat příkaz Zavřít.

5. Spousta pop-up oken: Zavřete je prostřednictvím klávesové zkratky

Otázka: Podařilo se mi dostat na internetovou stránku, kde se mi zobrazila spousta dialogových oken. Když ale jedno okno zavřu, otevřou se mi dvě nebo tři nová. Existuje způsob, jak se z tohoto začarovaného kruhu dostat?

Odpověď: I v tomto případě pomůže stisk klávesové zkratky <Alt><F4> pro zavření libovolného aktivního dialogového okna. Tuto kombinaci kláves je však nutné tisknout několikrát rychle za sebou. Nové okno pak totiž zavřete ještě dříve než se sám Javascript, který nová okna otevírá, nahraje a spustí.

6. Ochrana před pop-up okny: Užitečná utilita pro tyto případy

Otázka: Existuje nějaký program, který dokáže počítač ochránit před pop-up okny?

Odpověď: Pro ochranu před pop-up okny existuje několik aplikací. Z nich se podle našich zkušeností jako velmi schopný jeví program Webwasher 3.0. Instalaci programu, jeho konfiguraci a použití popisujeme v článku Surfování bez reklamy, který je uveřejněný rovněž v tomto čísle časopisu. Další utility dokáží odfiltrovat pouze taková pop-up okna, která již byla jednou otevřena a u nichž je znám i titulek okna. Na rozdíl od zmíněných utilit program Webwasher automaticky rozpoznává, zda se jedná o pop-up okno, jež se otevřelo bez přičinění uživatele. Dále tento program dokáže z internetových stránek odfiltrovat takové funkce Javascriptu, které při surfování obtěžují. Tak kupříkladu zabraňuje tomu, aby internetové stránky přes Javascript měnily obsah stavového řádku prohlížeče a tím překrývaly údaj, ke které adrese ten či onen odkaz vede.

7. Pop-up okna: Existuje několik variant

Otázka: Jaké druhy pop-up oken existují a která rizika jsou s nimi spojena?

Odpověď: Prvním zástupcem jsou sice velmi obtěžující, nicméně vcelku neškodná okna zobrazující reklamy. Tyto se automaticky otevírají u spousty internetových stránek. O stupeň drzejší jsou ta pop-up okna, jež se automaticky otevírají při změně internetové adresy či při zavírání okna prohlížeče. Představte si kupříkladu, že chcete ukončit své brouzdání na internetu, a proto zavřete okno internetového prohlížeče, když vtom se náhle otevře nová internetová stránka, aniž byste si ji přáli. Ještě troufalejší varianta nastane, když se při zavření tohoto nového okna s reklamou otevře zase další okno s reklamou a tak dále. Také se může stát, že se vaše pracovní plocha dialogovými okny přeplní a počítač vám jednoduše "spadne". Dosti nebezpečný je rovněž stav, kdy se vám objeví pop-up okno s upozorněním zabezpečení. V tomto případě totiž internetová stránka, na níž se nacházíte, zkouší nainstalovat nějaký program s prvky ActiveX. Přitom se může jednat o neškodný modul do internetového prohlížeče, ale třeba také o program pro špionáž vašich aktivit či o aplikaci měnící konfiguraci telefonického připojení na vytáčení čísla s drahým tarifem.

Celá řada provozovatelů internetových stránek nechá zároveň při zobrazení pop-up okna s upozorněním na zabezpečení vyskočit spoustu dalších oken, aby uživatele zmátla nebo oklamala. V těchto oknech je napsán text, upozorňující na stažení programu například pro urychlení internetového připojení. Další formou pop-up oken jsou tzv. fakes. Jejich obsah může vypadat kupříkladu jako stromová struktura složek a souborů na nějakém FTP serveru, jenž nabízí zdarma stažení plných verzí komerčních programů. Při klepnutí na libovolný řádek vás fakes přesunou na stránku většinou erotického obsahu.


Zastavte hrozbu pro váš počítač! II.

8. ActiveX: Ne zrovna bezpečná technologie

Otázka: Technologie ActiveX sklízí kritiku za to, že údajně umožňuje přes internetové stránky instalovat na počítači běžného uživatele nejrůznější software. Co vlastně znamená technologie ActiveX?

Odpověď: Technologie ActiveX je jakýmsi doplňkem, jenž kupříkladu dovoluje rozšíření internetového prohlížeče Internet Explorer o nové funkce. Jedná se tedy o jakýsi druh zásuvného modulu (plug-inu). Abyste mohli například navštívit internetovou stránku obsahující multimediální soubory a prvky založené na systému Flash firmy Macromedia, potřebujete odpovídající program ActiveX (nazývaný také jako prvek či ActiveX Control) od již zmíněné firmy.

Pravdou je, že technologie ActiveX není zrovna moc bezpečná. Každý prvek ActiveX má úplný přístup k systému souborů na vašem počítači, mohl by vám tedy teoreticky smazat důležité soubory či tyto poslat přes internet někomu jinému. Jistou záruku bezpečnosti nabízí metoda Autenticode. Program Internet Explorer nahrává standardně pouze ty prvky ActiveX, jež jsou certifikovány. Pro získání certifikátu se musí autor prvku ActiveX obrátit na oficiální firmu certifikací pověřenou, například Verisign (www.verisign.com).

Dostanete-li se na internetovou stránku, která vyžaduje nějaký prvek ActiveX, objeví se zpravidla dialogové okno s titulkem Upozornění zabezpečení a v něm dotaz, zda chcete tento prvek ActiveX nainstalovat. Když v tomto dialogovém okně klepnete na modře podtržené jméno výrobce, můžete se dozvědět bližší informace o původu tohoto softwaru. Naneštěstí ani platný certifikát neříká nic o tom, zda prvek ActiveX nemůže eventuelně způsobit na počítači nějakou škodu, či zda se nejedná o nějaký program pro špionáž. Certifikát pouze zaručuje to, že je jednoznačně identifikován autor tohoto prvku ActiveX. Způsob, jakým můžete prvky ActiveX ve svém počítači deaktivovat, je uveden v tipu č.1.

Upozornění: Jestliže jako internetový prohlížeč používáte program Netscape nebo Opera, pak se vás technologie prvků ActiveX netýká, jelikož tyto prohlížeče technologii ActiveX nepodporují.

9. Zneužití pop-up oken: Co se skrývá za pop-up okny

Otázka: Jaké techniky používají provozovatelé internetových stránek, aby mohli na mém internetovém prohlížeči otevírat další okna ve formě pop-up oken?

Odpověď: K tomuto účelu používají Javascript. V principu se jedná velmi užitečný skriptovací jazyk. Tvůrci WWW stránek jej používají k tomu, aby mohli udržovat dynamiku stránek, například aby mohli pohybovat s jednotlivými prvky stránek, před odesláním kontrolovat platnost údajů uvedených v zadávacích formulářích, dále k provádění výpočtů apod. Javascript se ale dá velmi snadno zneužít k obtěžování návštěvníků stránek op-up okny a podobnými jevy. To umožňuje příkaz Javascriptu "window-open".

Velmi otravná jsou pop-up okna a nová okna prohlížeče, která se otevírají při zavření internetového prohlížeče nebo při změně internetové adresy. Když jedno pop-up okno zavřete, v mnoha případech se otevře další a tak dále. Správci internetových stránek k výše zmíněnému používají v Javascriptu Event Handler "onunload", který umístí do sekce "Body" HTML kódu nějaké internetové stránky. V okamžiku, kdy nastane událost "onunload", což je právě tehdy, když zavíráte okno prohlížeči měníte internetovou adresu, spustí se vykonávání kódu Javascriptu, toho, který je specifikován za parametrem "onunload". Často je právě v tomto kódu zadáno, že se má otevřít jedno či více oken s různými stránkami. A když v každém z těchto nově se otevřivších oknech je uveden stejný příkaz, pak se ocitneme v začarovaném kruhu neustále se zvětšujícího množství otevírajících se oken. Viz také tip č.5.

Vzhledem k tomu, že všechny techniky otevírání pop-up oken, změny nastavení domovské stránky a podobně jsou založeny na Javascriptu, je nasnadě, že nejlepší ochranou bude celý Javascript v internetovém prohlížeči zakázat. V programu Internet Explorer se toto provede následovně: Klepněte v menu Nástroje/Možnosti Internetu na záložku Zabezpečení a zde stiskněte tlačítko Vlastní úroveň. V poli Nastavení najděte položku Aktivní skriptování a u ní nastavte hodnotu Zakázat. Jestliže používáte internetový prohlížeč Netscape, klepněte v menu Edit/Preferences na kategorii Advanced a zde zrušte zatržení všech položek týkajících se Javascriptu. Nyní jste sice chráněni před pop-up okny, musíte se ale na druhou stranu smířit s tím, že mnoho stránek se vám nezobrazí vůbec a některé jen částečně. Mnoho internetových stránek totiž jazyk Javascript používá.

Surfování bez reklamy

Reklama na internetu je stále agresivnější: Reklamní bannery vyplňují obrazovku, okna se sama otevírají... V toto článku vám poradíme, jak se této otravné reklamy účinně zbavit.

Otevíráte si internetový prohlížeč, zadáváte adresu své oblíbené WWW stránky, po chvíli se zarazíte a napadá vás jedna myšlenka za druhou: Zmýlil jsem se v zadání adresy? Nebo už stránka neexistuje? Na monitoru se přes vámi žádanou stránku na vás najednou drze šklebí obrovský obrázek, otevřený ve stejném okně internetového prohlížeče. A po klepnutí na odkaz umístěný na stránce dole se objeví okno s reklamou a samozřejmě zase tak, že překrývá to, na co jste se původně chtěli podívat. Do určité hranice je reklama na internetu vcelku snesitelná, někdy nám dokonce i něco zajímavého prozradí. Přesto to ale provozovatelé mnohých internetových stránek s reklamou na internetu poněkud přehánějí a to zejména s obrovskými animacemi či s velkým množstvím neustále se objevujících pop-up oken. Člověka to stejně jen obtěžuje a stojí ho to čas, ostatně většina z nás stejně stojí pouze o surfování na internetu bez jakýchkoliv rušivých momentů.

Příliv reklamy se dá správnou konfigurací prohlížeče omezit. Několik rad vám poskytneme v odstavci s názvem Manuální konfigurace prohlížeče: Způsoby, jak zmírnit příliv reklamy do vašeho počítače. Nevýhodou tohoto postupu je bohužel to, že se budete muset smířit při surfování s některými omezeními vyplývajícími z konfigurace prohlížeče.

1. WebWasher 3.0: Nejoptimálnější řešení pro surfování bez reklamy

V současné době existuje celá řada utilit, které dokáží reklamu při surfování automaticky odfiltrovat, aniž by přitom byla ovlivněna funkčnost zobrazovaných stránek. My jsme za vás několik takových utilit vyzkoušeli a při jejich srovnávání nám vyšel jasný favorit, kterým se stal program WebWasher 3.0. Nabízíme vám jej , a to v již zmíněné verzi 3.0 anebo v beta-verzi 3.2. Možnost stažení z internetu, jakož i jeho další funkce naleznete shrnuté společně s jeho alternativami v tabulce s názvem Surfování bez reklamy: Přehled utilit. Program WebWasher 3.0 v sobě sjednocuje funkce řady dalších utilit, a navíc je pro soukromé použití dostupný zdarma. Na následujících stránkách vám přinášíme tipy a triky týkající se instalace a konfigurace tohoto programu. Kromě toho vám přinášíme ještě další čtyři utility, které rovněž stojí za zmínku. Informace o nich vám přineseme v závěru tohoto článku.

2. Manuání konfigurace prohlížeče: Způsoby, jak zmírnit příliv reklamy do vašeho prohlížeče

Pokud se nejprve rozhodnete příliv reklamy do počítače omezit prostředky, kterými disponuje samotný operační systém, můžete zkusit provést tyto kroky. Celý postup, který zde popíšeme, platí pro internetový prohlížeč Internet Explorer 6.0. Ve starších verzích tohoto programu naleznete funkce s názvy podobnými, v případě internetového prohlížeče Netscape jsou k dispozici opět podobně znějící funkce.

Když nechcete zobrazování reklamy ve formátu Flash, klepněte v menu programu Internet Explorer na položku Nástroje/Možnosti Internetu, klepněte na záložku Zabezpečení a zde stiskněte tlačítko Vlastní úroveň. Zde nastavte pro položky Skriptovat ovládací prvky ActiveX označené jako bezpečné a Spouštět ovládací prvky ActiveX a moduly plug-in hodnotu Zakázat. Hned při dalším surfování zjistíte, že již žádnou reklamu ve formátu Flash neuvidíte. Ovšem neuvidíte ani navigační prvky a takový obsah stránky, který je založen na technologii Flash, což může v nejhorším případě vést k tomu, že se z některých stránek nedozvíte vůbec nic.

Pop-up okna obsahující reklamu je možné nejjednodušším způsobem vypnout tak, že zakážete používání Javascriptu. To v programu Internet Explorer provedete tak, že v menu Nástroje/Možnosti Internetu klepnete na záložku Zabezpečení, stisknete tlačítko Vlastní úroveň a nastavíte položku Aktivní skriptování na hodnotu Zakázat. V programu Netscape 6.x provádění Javascriptu zakážete v menu Edit/Preferences, když v poli Category vyberete položku Advanced a zde zrušíte zatržení všech položek týkajících se Javascriptu.

Od této chvíle sice jste chráněni před pop-up okny obsahujícími reklamu, ovšem stejně jako v předchozím případě brzy zjistíte, že mnoho WWW stránek se vám vůbec nezobrazí, jelikož právě Javascript ke svému zobrazení potřebují. Z těchto důvodů se vám pokusíme poradit, jak programy pro filtrování reklamy, jejichž zástupcem je kupříkladu Webwasher, vlastně používat.


Zastavte hrozbu pro váš počítač! III.

3. WebWasher 3.0: Klasika mezi programy, která pracuje spolehlivě

Program WebWasher 3.0 funguje jako jakýsi mezistupeň (proxy) mezi vaším internetovým prohlížečem a vaším připojením do internetu. Data, která z internetu proudí, tak přecházejí nejprve přes program WebWasher, a teprve potom téměř vždy bez reklamy do vašeho internetového prohlížeče.

Před prvním použitím utility WebWasher byste si měli vyprázdnit cache vašeho internetového prohlížeče, aby tento nenahrával staré verze stránek, v nichž je ještě reklama obsažena. V programu Internet Explorer tuto akci provedete tak, že klepnete v menu Nástroje/Možnosti Internetu, pak na záložku Obecné a zde stisknete tlačítko Odstranit soubory. Samotná instalace aplikace WebWasher probíhá naprosto bezproblémově.

Pokud budete chtít, máte možnost nastavit spouštění programu WebWasher přímo při startu Windows. Při jeho prvním spuštění se objeví dialogové okno, v němž si můžete vybrat, který internetový browser budete pro své výlety na internet používat k dispozici je výběr mezi prohlížeči Internet Explorer, Netscape či Opera. Jestliže si zvolíte program Internet Explorer, je potřeba ještě stanovit, které telefonické připojení sítě budete pro přístup na internet používat. Toto nastavení je nutné provést, neboť v programu Internet Explorer se pro každé telefonické připojení zadává jedno nastavení proxy. Po klepnutí na tlačítko OK zadá WebWasher všechna potřebná nastavení proxy do internetového prohlížeče. Při ukončení prohlížeče pak program zase všechna nastavení vrátí do původního stavu.

V základní konfiguraci programu WebWasher jsou standardně aktivovány ty nejdůležitější parametry pro to, abyste mohli většinu internetových stránek prohlížet, aniž by vás obtěžovala nějaká ta reklama. Ovšem některá další nastavení byste si ale stejně měli nakonfigurovat dodatečně. Proto poklepejte na ikonku programu v pravé části Hlavního panelu. Otevře se vám okno pro nastavení parametrů programu. Klepněte nyní na tučně zvýrazněnou položku s názvem Proxy Engine a zde zatrhněte volbu No identification as WebWasher with server. V opačném případě totiž budete při návštěvě některých reklamou financovaných WWW stránek obtěžováni hlášením, že si máte program WebWasher ukončit.

Zastavte hrozbu pro váš počítač! III.

4. Konfigurace: Jak si nastavit program WebWasher

Program Webwasher rozeznává reklamní proužky (bannery) na základě dvou parametrů: podle jejich charakteristických rozměrů a podle určité URL adresy. Můžete si, pokud to bude situace vyžadovat, umístit zatržítko k volbě Dimension Filter a když na tuto volbu klepnete, zobrazí se vám možnosti konfigurace této volby. V políčku Internal List jsou prakticky všechny standardní velikosti reklamních oken již přednastaveny. V poli Object dimensions si můžete potom definovat další rozměry reklamních pop-up oken. Tuto operaci je třeba udělat tehdy, když se při surfování na internetu přes program WebWasher setkáte s reklamním oknem takové velikosti, která ještě není v poli Internal List zanesena. Rozměry reklamního okna velmi pohodlně zjistíte tak, že v prohlížeči klepnete pravým tlačítkem na pop-up okno a z kontextového menu zvolíte příkaz Vlastnosti. V okně, které se objeví, si rozměry okna můžete přečíst a doplnit jejich hodnoty do políčka Object dimensions. Od této chvíle bude program WebWasher odstraňovat i všechna okna vámi zadaných rozměrů. Bohužel však neuvidíte ani žádný prvek, který není reklamou, ale má uvedené rozměry. Pokud by k tomuto jevu docházelo příliš často, je třeba na věc jít jinak. Odstraňte zadané rozměry okna z pole Object dimensions a klepněte na položku URL Filter. Všechny prvky, jež se nacházejí v sekci User defined filterlist, program WebWasher automaticky odstraňuje. Právě sem můžete ručně zadat URL adresu reklamního banneru, který již nikdy nechcete vidět, například http://www.<doména>.com/picture1.jpg.

Ještě jednodušší způsob je využití kontextového menu internetového prohlížeče. Program WebWasher totiž vytváří v programech Internet Explorer a Netscape další položku v kontextovém menu. Tato položka má název Add to Filterlist (WebWasher).

Stačí klepnout na výše zmíněný příkaz a URL adresa reklamního banneru je v seznamu User defined filterlist. Pokud by bylo na pozadí otevřeno okno pro konfiguraci programu WebWasher, je třeba ještě klepnout na tlačítko Apply, aby se změna projevila. Do seznamu filtrovaných URL adres ale můžete rovněž zadat pouze část URL adresy. Toho lze využít třeba u některých serverů produkujících bannery. Zadáte tedy jednoduše výraz http://www.<server s bannery>.com. V aplikaci WebWasher je k dispozici bohatá databáze známých serverů produkujících bannery a dále seznam částí URL adres, které odkazují právě na reklamy, například /ads. Tento seznam se ale nedá ani zobrazit, ani editovat. Pravděpodobně má toto opatření smysl ten, aby byli před vámi utajeni tvůrci reklam. Tato databáze se však dá jako celek vypnout přes položku Disable built-in filterlist.

Tím, že vám program WebWasher odfiltruje všechny reklamní pop--up okna a bannery, se může stát, že v konečném výsledku internetová stránka vypadá velmi nevábně, kupříkladu proto, že se text posunuje na místo obrázku. Tomuto jevu zabráníte vložením "výplně" ve formě transparentního obrázku, čímž zachováte formát stránky. Vyberte v kategorii Standard Filter položku Options a zde umístěte zatržítko k parametru Replace filtered objects with transparent image. Zatrhněte rovněž volbu Don\t reduce filtered frame\s size. Po tomto zásahu budou všechna místa, na nichž se nacházely objekty, které program Webwasher odfiltroval, ohraničena rámečkem a budou vyplněna barvou transparentní s pozadím.

5. Optimalizace: Vylaďte si program WebWasher

Když si spustíte internetový prohlížeč a budete surfovat na internetu se spuštěným programem WebWasher, zjistíte, že se tu a tam přesto ještě nějaký banner s reklamou objeví. V tomto případě se jedná o takové bannery, které odpovídající internetová stránka nezískává z externího serveru. Tyto reklamní proužky jsou programem WebWasher propouštěny proto, aby se zamezilo nechtěnému zmizení některých důležitých prvků internetové stránky. Pro odfiltrování tohoto druhu reklamy si klepněte na položku Dimension Filter a zde zatrhněte volbu Also filter images by dimensions which are located on the same server. Nepříjemným vedlejším efektem tohoto jevu je opět to, že zároveň s reklamou se odfiltrují i některé prvky internetové stránky, které náhodou mají stejné rozměry jako ty, jež jsou uvedeny v seznamu Internal List. Pro návrat užitečného prvku zpět na internetovou stránku klepněte na prázdné místo, kde měl onen prvek být, pravým tlačítkem myši (musíte mít však aktivovanou funkci nahrazování odfiltrovaných objektů transparentním obrázkem) a z kontextového menu vyberte příkaz Add to filterlist (WebWasher). Potom se přepněte do konfigurace programu WebWasher, a to do kategorie URL Filter. Zde uvidíte novou položku s URL adresou odpovídající odfiltrovanému objektu. Nyní u ní aktivujte parametr do not filter. Po stisku tlačítka Apply a aktualizaci WWW stránky se vám dříve odfiltrovaný prvek znovu objeví.

6. Teror pop-up oken: Jak odstranit agresívní a rušivá pop-up okna

Mnohé WWW stránky přímo překypují množstvím otevíraných pop-up oken. Vůbec nezáleží na tom, na kterou ze stránek se přesunete, téměř vždy se vám objeví nějaké okno s reklamou. Tuto drzost však naštěstí vůbec nemusíte snášet. Umístěním zatržítka před volbu Popup Windows v konfiguraci programu WebWasher učiníte pop-up oknům jednou provždy konec. Aplikace WebWasher je totiž tak inteligentní, že sama rozpozná, zdali se to či ono okno otevřelo samo od sebe, či zdali jste jej otevřeli vy sami klepnutím na nějaký odkaz. Další podrobnosti k pop-up oknům jsou uvedeny v článku Nebezpečná pop-up okna, který je publikován rovněž v tomto čísle časopisu.

7. Alternativy k programu WebWasher

Kromě programu WebWasher jsme prozkoumali také několik dalších utilit na odfiltrování reklam z internetových stránek, avšak došli jsme k závěru, že programu WebWasher díky jeho vynikajícím schopnostem a také ceně nemůže žádný z námi testovaných utilit konkurovat. Ale abyste si mohli posoudit schopnosti těchto alternativ sami, najdete je všechny . Po stručné charakteristice těchto programů najdete jejich srovnání v přehledné tabulce s názvem Surfování bez reklamy: Přehled utilit.

Ad Muncher 4.4: Tato poměrně výkonná utilita se blíží svými schopnostmi a funkcemi programu WebWasher. Bohužel stojí 15 USD. Utilita Ad Muncher dokáže zlikvidovat reklamní bannery v internetových stránkách a u reklamou financovaného softwaru, jakož i pop-up okna. Ve své databázi pro filtrování adres má program předdefinovánu celou řadu částí URL adres, jež odkazují na reklamu. Tento seznam se dá libovolně rozšiřovat o další položky. Funkce rozeznávání a odfiltrování reklamních bannerů na základě jejich velikosti se dá v programu pouze vypnout nebo zapnout, není možné pro tuto funkci individuální nastavování velikosti oken jako v případě programu WebWasher. Utilita Ad Muncher nabízí tak širokou škálu možností konfigurace, že ne každému může hned přijít zrovna jako nejvhodnější.

Ad Subtract SE 2.54: Tato aplikace umí odfiltrovat pouze reklamní bannery a cookies. Pop-up okna zavřít nedokáže. Pro soukromé použití je k dispozici zdarma. Utilita Ad Subtract SE pracuje podobně jako program WebWasher jako proxy aplikace. Kritéria pro filtrování se ale bohužel nastavit nedají. Často tedy dochází k tomu, že při filtrování se odchytí i důležité prvky internetových stránek, a to i takové, jež žádnou reklamu neobsahují. Je možné zadat pouze adresu, kterou má filtr programu zcela ignorovat. Výrobce programu nabízí za cenu asi 30 USD o něco výkonnější variantu programu Ad Subtract, jež mimo jiné umí odfiltrovat i pop-up okna.

Analog X Pow 1.58: Tato zdarma dostupná utilita je určena čistě pro odfiltrování pop-up oken. Zavírá jen ta okna, jejichž titulek je předem definován v databázi. Když tedy narazíte na nějaké nechtěné pop-up okno, kliknutím zobrazíte konfigurační nabídku programu Pow, a ze seznamu otevřených oken pak přidáte do filtrovací databáze vybraný titulek. Je to jednoduché a spolehlivé.

Spyblocker 5.4: Program Spyblocker nefiltruje ani podle částí URL adres, ani podle velikosti bannerů. Namísto toho má tato utilita k dispozici rozsáhlý seznam adres serverů poskytujících bannery. Jestliže se internetový prohlížeč či nějaký jiný program zkouší na některý z těchto serverů připojit, program Spyblocker zasáhne a požadavek odmítne. Bohužel se nám nepodařilo nalézt žádnou funkci, jež by dovolovala update databáze programu. Již zmíněný seznam si sice můžete sami ručně upravovat, toto je ale řešení velmi nedostatečné. Co se týče filtrování pop-up oken, to program Spyblocker nedokáže. Zakoupit se dá za 20 USD.

§§§§§


Rychlokurz: Win HTTrack – pavouk na webovské stránky

Karel Šredl

c02p0727

V dnešní době je možno na internetu najít téměř všechno (jen vědět, kde to hledat). Často však potřebujete si informace na stránkách nejen prohlédnout, ale stáhnout si je k sobě na počítač. Můžete je tedy ukládat stránku po stránce (každý asi cítí, že pokud stránek bude víc, je tato metoda zcela neefektivní nákladná na čas, peníze i prostor na disku), nebo použít některý z programů pro tak zvané off-line prohlížení stránek. Jeden z nich si dnes představíme.

INSTALACE

Instalace je jednoduchá a prostá, nemusí se jí bát ani ten největší počítačový "greenhorn". Dvojklikem spustíme instalační exe-soubor a potom už jen klikáme na tlačítko [>>Next>>]. Toť vše, vítejte...

PRVNÍ SPUŠTĚNÍ

Pokud jsme při instalaci nic neměnili, měl by se nám program po dokončení instalace rovnou spustit. Pokud se tak nestane, program můžete (i pro příště) spustit kliknutím na tlačítko [Start] \ Programy \ WinHTTrack \ WinHTTrack Website Copier.

První otázka programu bude na jazyk, kterým s vámi má komunikovat. Z nabízeného seznamu si vyberte "Cesky" (i když fantazii se meze nekladou, a pokud někomu vyhovuje více maďarština...). Program vás upozorní, že pro přepnutí do jiného jazyku vyžaduje znovuspuštění programu. Zatím však restartovat nebudeme nebojte se, všechny další nastavovací okénka se nás už budou ptát česky.

Otázka číslo dvě se týká proxy serveru. Pokud pro surfování Internetem používáte proxy server, zde vyplníte jeho identifikační údaje (adresa proxy serveru, port, případně ješte pod tlačítkem [Konfigurace] vyplníme jméno a heslo pro přístup). Že nevíte, co je proxy, natožpak jakou má adresu? Buď tedy zvolte jednodušší cestu a zeptejte se (nejlépe svého správce sítě), nebo se podívejte do nastavení vašeho prohlížeče Internetu (pro Internet Explorer je to z menu Nástroje \ Možnosti Internetu \ Připojení \ Nastavení místní sítě \ sekce Server Proxy a tlačítko [Upřesnit]).

Tím jsme skončili s nastavováním a ocitli se v hlavním okně. Jak nás již program upozornil, pro komunikaci v češtině budeme muset program zrestartovat nyní je ta pravá chvíle, tedy nač čekat, jdeme do toho. Tlačítkem [Exit] program ukončete a přes hlavní Windows-Start nabídku program opět spusťte. Vida program již na nás mluví česky.

JAK NA TO

Nic nám nebrání spustit náš první stahovací projekt. Tím nás krok za krokem provede průvodce. Program nám radí začít stisknutím tlačítka [Další >] poslechněme ho. Nyní máme zadat jméno projektu nebo můžeme vybrat již existující projekt pro aktualizaci. My ještě žádný projekt nemáme, takže jej vytvoříme. Do jména zapíšeme např. "MySQL manual" a do pole "Základní cesta" zapíšeme cestu k místu, kam chceme stažené stránky umístit, např. "c:\www" (ještě pohodlnější je kliknout na tlačítko [..] a umístění vybrat). Klikneme na tlačítko [Další >].

V dalším kroku zadáváme podrobnosti ke stahování. Nejprve sdělíme programu, jakou akci vlastně požadujeme.

Akce:

- Stažení web stránek: Základní stažení stránek z Internetu na lokální disk. Vhodné pro první stahování ze serveru.

- Stažení web stránek + otázky: Stahování stránek s otázkami. Program se bude v průběhu stahování ptát, zda má nalezené stránky stahovat či ne.

- Stažení souborů: Stažení pouze souborů specifikovaných v okně adres.

- Stažení všech stránek (vícenásobné stažení): Stáhne všechny stránky z odkazů, které jsou na uvedených adresách. Pokud do pole pro adresy přetáhnete metodou drag&drop soubor s vašimi oblíbenými stránkami, stáhnou se všechny na váš pevný disk.

- Kontrola odkazů na stránkách (test záložek): Zkontroluje platnost odkazů na uvedených stránkách.

- Navázání přerušeného stahování: Jak název napovídá, slouží tato akce pro pokračování stahování po přerušení.

- Aktualizace stažených stránek: Kontrola a stažení nových a změněných stránek z projektu.

Následně musíme programu říci, kterých stránek se to vlastně týká tedy které stránky chceme stáhnout. Stiskněte tlačítko [Přidat URL]. V okně vyplňte internetovou adresu, a pokud je to třeba, zadejte jméno a heslo pro přístup ke stránkám (např. "http://www.mysql.cz/documentation/mysql/bychapter/").

Pokud není stránka jednoduše dostupná pomocí zapsání adresy (např. pokud je výsledkem odeslání dat z formuláře), pak musíte postupovat trochu složitější cestou. Začněte stiskem tlačítka [Získat URL]. Okno, které se objeví vám poradí, že máte postupovat následovně. Spusťte svůj internetový prohlížeč a nastavte se na stránku s požadovaným formulářem. Potom je potřeba dočasně nastavit proxy server vašeho prohlížeče (menu Nástroje \ Možnosti Internetu \ Připojení \ Nastavení místní sítě \ sekce Server Proxy). Do adresy proxy serveru zapište "127.0.0.1" a do čísla portu "3128". Tlačítkem [OK] nastavení potvrdíte. Nyní vyplňte formulář údaji a stiskněte tlačítko pro odeslání dat. Tato data budou zachycena programem a budou použita pro stažení stránek. Váš proxy server prohlížeče můžete následne nastavit na původní hodnoty.

Ať už jednoduchým či složitým způsobem, máme nyní nastaveny adresy stahovaných stránek. Program tedy ví, odkud má stahovat, ale zatím netuší, co vše chcete stáhnout. To a mnoho dalšího máte možnost nastavit kliknutím na tlačítko [Nastavení]. Toto určení je velmi důležité chceme přeci stáhnout všechna požadovaná data, avšak nic navíc. V následujícím okně je toho opravdu mnoho na nastavování, my se však zmíníme pouze o tom nejdůležitějším.

Filtry - V tomto listě řekneme programu, které z nalezených souborů požadujeme stáhnout z Internetu na disk. Uvedeme soubory, které chceme (tlačítko [Zahrnout odkazy]), a soubory, které naopak nechceme označit ke stažení (tlačítko [Vyloučit odkazy]).

Limitní hodnoty - Tento list je pravděpodobně nejdůležitější. Nastavujeme v něm limitní hodnoty, při kterých program ukončí stahování. Brzy totiž zjistíte, že nebýt tohoto nastavení, měli byste za chvíli plný disk a účet za Internet by se vyšplhal někam, kam nechcete (a efekt užití tohoto programu by byl úplně opačný).

Řízení běhu - Ovládá jednotlivá spojení se serverem (jejich počet), nastavuje dobu čekání na soubory a minimální rychlosti stahování. Tímto nastavením můžete z vaší linky dostat opravdu maximum.

Odkazy - V této sekci je užitečné zaškrtnout volbu "Stáhnout nejprve HTML soubory". Soustředíme tím pozornost programu přednostně k HTML souborům, a teprve následně k souborům ostatních typů.

Protokol, rejstřík, cache - I v této sekci doporučuji ponechat nastavení tak jak jsou, jen zaškrtnout i volbu "Vytvořit seznam slov". Touto volbou řekneme programu, aby vytvořil soubor index.txt s databází slov, která se vyskytují v dokumentech. V tomto souboru budou údaje o tom, kolikrát a kde se jednotlivá slova vyskytují velice šikovné.

Ostatní sekce můžete ponechat beze změny. Pokud budete přeci jen chtít experimentovat s nastavením, pomůže vám i poměrně hezky zpracovaná nápověda (bohužel v angličtině).

Na poslední stránce uvedeme, zda chceme začít stahovat ihned (a pomocí kterého připojení), nebo nastavit stahování na určený čas, případně pouze nastavení uložit na později. Pokud uvedeme název dial-upového připojení k Internetu, program nás již ničím neobtěžuje a připojení je automatické. Zde také máme možnost zaškrtnout (doporučuji), že chcete spojení zavěsit po dokončení stahování.

Když přijde správný (nastavený) čas, spustí se stahování. Na obrazovce uvidíte průběh jednotlivých spojení i celkovou statistiku. Po dokončení stažení všeho definovaného se připojení k Internetu ukončí (opět, pokud jste to tak nastavili). Po stažení program nabídne dvě tlačítka. Tlačítkem [Zobrazit chybový protokol] necháme zobrazit záznam o chybách či varováních, které se objevily během stahování. Kliknutím na tlačítko [Prohlídnout stažené stránky] se přeneseme na stránky, které máme stažené na pevném disku. Tyto můžeme procházet bez připojení k Internetu, a tedy bez poplatků.

Když po čase budeme mít podezření, že ony stránky přestávají být aktuální, spustíme opět náš program, v poli "Název projektu" vybereme požadovaný projekt a odklikáme až ke stahování. Program bleskově projde stránky a stáhne všechny změny. Tato aktualizace bývá opravdu rychlá... a tedy levná.

ZÁVĚR

Ať již jste připojeni pevnou linkou megabytových kapacit, nebo jako já z domova ždímáte telefonní linku na maximum, HTTrack Website Copier se ukazuje být více než užitečný pomocník. Pokud se naučíte tento nástroj ovládat, bude vaší pravou rukou. Nejen stahování manuálů, kontrola změn na sledovaných serverech, ale i každodenní stažení oblíbených stránek se zprávami zvládne opravdu elegantně.

Domovská stránka: www.httrack.com

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0728

Zatímco minulý měsíc jsem se v úvodníku zaobíral začínající zimou, v tom dnešním už mohu jen suše konstatovat, že zima už je a asi nějaký čas bude. Dnes ráno jsem dokonce viděl auta s čepicemi sněhu sjíždějící pravděpodobně z okolních "hor".

Za uplynulý měsíc se toho v IT branži příliš mnoho nestalo. Snad jen neustálé diskuse kolem licencování Windows XP a jejich následovníků rozvířily nudné vody internetu. Mnohem zajímavější je situace na trhu telekomunikací, ale tento fakt jsem již zmínil tam, kde je pro něj vyhrazené místo. V úvodníku vloženého článku internetových tipů.

Jak jsem již zmiňoval mnohokrát, psaní úvodníků je sice zábava, ale vyžaduje to jistou intelektuální pohodu, která posledních pár dní uniká. Nový přírůstek v rodině prostě o sobě dává vědět každou minutu. Dnešní tipy budou standardního ražení, přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Instalujte optimálně

(Win 95/98/Me) Instalaci verzí Windows uvedených v závorce za názvem tohoto tipu jsme se již párkrát zabývali. Konkrétně jsme se věnovali několika přepínačům, které umožnily přeskočit některé instalační procedury a omezit tak neúspěchy při instalaci na minimum. V následujícím tipů si ukážeme kompletnější popis všech přepínačů zase z jiné strany. Užitečný vám bude hlavně ve speciálních případech, kdy opravdu potřebujete instalovat to, co chcete, a kam to chcete. Naopak pro obyčejného uživatele může být tento seznam inspirací k dalším experimentům s Windows, stále je co objevovat.

Všechny následující přepínače se samozřejmě aplikují s programem setup.exe, jenž Windows instaluje. Na závěr si pro pochopení ukážeme malý příklad.

Podrobnější popis přepínače /p

Tento přepínač se používá k řízení detekčního procesu při instalaci Windows. S jeho pomocí docílíte nainstalování systému Windows i na netypickém hardwaru, se kterým má autodetekční program při instalaci problémy.

Přepínač se používá tak, že za něj umístíte jistý řetězec, který je předán autodetekčnímu programu a ten se podle něj zařídí. Řetězců je možno použít více najednou (jinak by asi smysl unikal) a oddělují se středníkem. Chcete-li například použít řetězce "f" a "g" (nemají jiný než ukázkový význam), napíšete příkaz takto:

setup /p f;g

Následuje popis jednotlivých řetězců.

/p a tento řetězec "a" zapíná bezpečnou detekci (safe detection), ta se pokouší každé zařízení detekovat v safe modu, což ale může jeho úspěšnému odhalení zabránit. Standardně je zapnuta, v ostatních případech vypnuta.

/p b tento řetězec zapíná takzvaný "prompt mode". Před zavedením každého z detekčních modulů budete dotázáni, zda má či nemá být detekce provedena. Standardně je tato volba vypnuta.

/p c tento řetězec aktivuje takzvanou "class detection"; je to procedura, která je schopná použít externí pomoc při detekci některých tříd zařízení (CD-ROM). Využívá nastavení v souboru config.sys a system.ini. Jestliže ani tak nic nenajde, zeptá se vás, zdali CD-ROM vůbec máte. Standardně je tato volba aktivovaná.

/p cdekativuje bezpečnou detekci dle tříd (safe class detection); tím řeknete instalátoru, aby detekoval naprosto neohroženě vše, od síťových karet po CD-ROM.

/p d=jmeno pro detekci použije pouze moduly nebo třídy, které nadefinujete, seznam jmen modulů najdete v souboru msdet.inf.

/p e aktivuje "setup mode detection", standardně je tato volba puštěna.

/p f tento řetězec vymaže z registrů staré záznamy v řetězci HKEY_LOCAL_MACHINE Enum Root a vychází z čistého nastavení; tento řetězec je ignorován v případě, že pouštíte instalaci v grafickém prostředí Windows.

/p g=n tento řetězec definuje úroveň informací vypisovaných v průběhu detekčního procesu na obrazovku, možnosti jsou 0,1,2,3. 0 je nastavena standardně (vidíte pouze progress bar), trojka ukazuje informací nejvíce (jednotlivé detekční moduly atd.)

/p i tento řetězec říká detekčnímu programu, aby nebral v potaz informace z plug and play BIOSu vašeho počítače.

/p j dekaktivuje funkci předchozího řetězce v případě, že máte novější BIOS, nebo tehdy, když chcete používat jeho funkce. Tento přepínač je nutný pro používání ACPI podpory ve Windows 98.

/p l=n podobně jako řetězec "g" definuje úroveň informací zapisovanou do souboru detlog.txt, opět od 0 do 3.

/p m aktivuje "mini windows mode", tento řetězec je funkční pouze při instalaci z prostředí MS-DOS.

/p n vypína obnovovací funkci v případě pádu instalace (recovery mode).

/p o=traceoutput definuje trasování do souboru tracelog.txt, je dostupný pouze s debug verzí knihovny sysdetmg.dll.

/p p tento řetězec zapíná logování výkonu do souboru detlog.txt, standardně je vypnutý.

/p r tento řetězec zapíná obnovovací mod (Recovery mode), viz popis přepínače "n" výše.

/p s=jmeno tento řetězec ignoruje vyjmenované moduly, podobně jako řetězec "d" popsaný výše, akorát s opačným efektem.

/p t=n společně s přepínačem "o" definuje úroveň informací při spuštěném trasování. Platí pro něj i stejné podmínky. Viz výše. Možné hodnoty jsou od 0 do 9.

/p v tento řetězec zapíná takzvaný "Verify only mode". Detekce se dělí na dvě části. V první projde program nastavení v registrech, a poté ve druhé části detekuje nová zařízení. Přepínačem "v" docílíte provedení pouze první části.

/p x=list tento řetězec nebude detekovat hardware na zadaných prostředcích. S tímto řetězcem lze definovat tyto prostředky:

io(xxx-yyy,xxx-yyy)

mem(xxxx=yyyy,xxxx-yyyy,...)

irq(x,y,z,...)

dma(x,y,z,...)

Ačkoliv je výčet přepínačů pro program setup velmi dlouhý, věřte, že je kompletní. Většina přepínačů předpokládá start z grafického prostředí, což pramení také z jejich funkce. Přeji úspěšné testování a ještě úspěšnější instalace na problémové počítače.

"ScreenSaver Timeout"

(Win 95/98) Dlouho jsem přemýšlel nad českým názvem tohoto tipu, ale vycházelo mi něco hrozně dlouhého a neforemného. Proto jsem zůstal u anglického tvaru. Tento tip sice není moc užitečný, ale rozhodně vám dodá pocit nadvlády na vašimi Windows.

Užitečnost zmíněného tipu pokulhává zejména proto, že jen málokdo dnes použije šetřič obrazovky namísto klasického uspání monitoru do "polohy" standby (což dnes umí už skoro každý monitor). Pokud přece jen šetřič používáte, víte o možnosti nastavení časové prodlevy, po jejímž uplynutí se šetřič aktivuje.

Tuto prodlevu lze nastavit v rozsahu od jedné minuty do jedné hodiny, a to jen po jednotlivých minutách. Snadnou editací systémového registru ale můžete tuto dobu definovat přesně na vteřinu, a to i přes výše uvedené limity. Lze tedy nastavit hodnotu prodlevy i na dvě nebo tři hodiny, i když pochybuji o tom, že byste této možnosti využili. Nabízí se spíše opačná varianta, tedy nastavení prodlevy na méně než jednu minutu.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Pokračujte do podklíče Hkey_Current_User Control Panel Desktop, kde v pravé části regeditu uvidíte položku ScreenSaveTimeOut. Poklepejte dvakrát na tuto položku a změňte její hodnotu na libovolné číslo vyjadřující v sekundách požadovanou prodlevu. Ukončete regedit. Pozor, hodnota v dialogu nastavení šetřiče se nezmění.

Tipy pro MS Office

Kalkulačka po ruce

(Excel 2000) Je těžké nějakým vhodným způsobem uvést tento tip pro nejznámější tabulkový kalkulátor. Tento tip se prostě lidem pracujícím v programu MS Excel bude hodit. Z vlastní zkušenosti jsem o tom přesvědčen.

Jako vždy začnu modelovou situací. Navrhujete nějakou složitější tabulku v Excelu. Při tomto návrhu přirozeně provádíte (převážně automaticky) velké množství různých výpočtů. Často ale narazíte, když potřebujete rychle spočítat/vyzkoušet jednoduchou úlohu mimo vámi vytvářenou tabulku. Potom pravděpodobně tvoříte různé další minitabulky, kde tyto pomocné výpočty provádíte. To ale není nutné, pokud máte někde po ruce kalkulátor. V Excelu si pomocí následujícího postupu umístíte kalkulačku přímo do pracovní lišty s ikonami a kdykoliv ji na požádání vyvoláte.

Spusťte Excel a jděte do roletového menu Zobrazit Panely nástrojů Vlastní. V následujícím dialogu se přepněte na záložku Příkazy a z menu v levé části vyberte kategorii Nástroje. Potom v seznamu příkazů sjeďte téměř až nakonec, kde hledejte ikonu kalkulátoru s názvem Vlastní (Custom). Tuto potom chytněte levým tlačítkem myši a přetáhněte ji na libovolné místo v liště s ikonami. Do lišty se vám přidá tento příkaz, po jehož stisku přímo v Excelu vyvoláte standardní okenní kalkulačku, kterou zase kombinací ALT+F4 ukončíte. Takto máte kalkulačku stále po ruce.

Easter Eggs

Power Point 2000

Po dlouhé době přichází i nějaké to velikonoční vejce. Jako první si popíšeme velmi jednoduchý postup pro získání animace v PowerPointu 2000.

Spusťte MS PowerPoint a otevřete prázdnou prezentaci, z nabízených stylů pak vyberte třeba ten první. Jděte do roletového menu Nápověda a zvolte položku O aplikaci Microsoft PowerPoint. V levém horním rohu dialogu uvidíte logo tohoto programu, poklepejte na něj levým tlačítkem myši tak, že zmizí možnost volby dvou jiných tlačítek v pravé dolní části, konkrétně možností Informace o systému a Odborná pomoc. Pokud se tak stane, uvidíte animaci autorů aplikace MS PowerPoint.

Tímto tipem z oblasti MS Office se dnes rozloučíme. Za měsíc se těším opět na shledanou.

Přepínače pouze pro Windows 98/Me

/m - přeskočí přehrání zvuků při instalaci

/na -

 0 standardní nastavení

 1 nekontroluje spuštěné Windows programy, pouze pro DOS

 2 nekontroluje programy pro DOS, pouze pro Windows

 3 nekontroluje programy pro DOS ani Windows

/nf - neupozorňuje na 3,5palcové diskety v mechanice při restartu

/nh - přeskočí spouštění programu hwinfo.exe

/nx - nekontrolujete verzi programu setupx, který je spuštěn

/ie - přeskočí vytváření startovacích disket, není vytvořen adresář windows\command\ebd

/iv - při instalaci neukazuje instalační obrazovky při updatu Windows

Přepínače pro Windows 95/98/Me

/? - vypíše seznam téměř všech přepínačů s vysvětlením

/c - neaktivuje diskovou cache smartdrive během instalace

/d - nepoužije stávající nastavení Windows (pokud instalujete přes již hotový OS)

/l - aktivuje ovladač pro myš Logitech (hlavně u W95)

/n - spustí instalaci bez podpory myši

-s - umožní použít jiný soubor setup.inf, než standardní v instalaci Windows

/t:dir - tímto parametrem určíte místo pro dočasné instalační soubory, pozor všechny ostatní soubory na tomto místě budou vymazány

/ig - spustí instalaci i na počítačích se starším typem BIOSu (Gateway, Micron)

/ih - spustí program Scandisk na popředí instalace

/im - nekontroluje kapacitu konvenční paměti při startu instalace

/iq - jestliže použijete přepínač /is (níže) pro deaktivaci Scandisku, nebo Scandisk přerušíte, instalátor bude kontrolovat váš disk na překřížené soubory, a tímto přepínačem kontrolu dekativujete

/is - nespustí před instalací program Scandisk

/it - nekontroluje spuštěné TSR (rezidentní) programy v paměti, které mohou způsobit pád instalace

/p - tento přepínač se používá následně s nějakým řetězcem a tento řetězec předá manažeru hardwarové detekce; tímto způsobem můžete omezit některé detekce a vyhnout se problémům

InterTipy

Vítám vás při čtení vloženého článku internetových odkazů s pořadových číslem 46. V době psaní tohoto článku dochází k vrcholným schůzkám, na kterých se definují koncepty budoucnosti internetového připojení v ČR. Tyto schůzky přímo ovlivní způsob účtování a cenu internetu pro domácnosti v budoucích letech. Snad se nedočkáme zklamání ve formě zvýšení cen za připojení dial-up, které tu nedávno hrozilo a ještě hrozí, ale spíše naopak, získáme možnost platit za připojení paušálně. Doufejme také v pozitivní řešení situace kolem ADSL, neboť, přiznejme si, úvahy o připojení přes modem (ať už ISDN nebo analogový) jsou již poněkud zastaralé i v naší malé zemi.

Dnešní internetové tipy se budou věnovat opět grafice; minule to byl známý Paint Shop Pro, dnes budeme pokračovat dalšími známými grafickými programy pro Windows. Nastartujte svůj oblíbený prohlížeč a nechte se unášet na vlnách internetových.

List of Photoshop tips

www.mccannas.com/pshop/menu.htm

Začneme stránkou s tipy pro asi nejznámější bitmapový editor pod Windows, Adobe Photoshop. Stránka je vzhledu spartánského, pouze textová, doplněná jen několika obrázky. To jí ale neubírá na množství velmi dobře popsaných tipů a triků pro Photoshop. A nejen pro Photoshop, stránka se také věnuje programům Corel Xara, Painter a Paint Shop Pro. Kromě samotných tipů a triků zde najdete i tutorialy a další návody. Své dojmy můžete autorce sdělit v návštěvní knize. Na stránce najdete mimo jiné i odkazy na další podobně zaměřené stránky, kde získáte další i konkrétní návody na výrobu grafických efektů ve výše zmíněných aplikacích. Vše v angličtině.

Photoshop tips and tricks

www.graphic-design.com/Photoshop/

Stránka trochu pouťového vhledu, nicméně dobře a přehledně provedená. Věnuje se výhradně programu Adobe Photoshop ve všech verzích. Jednotlivé tipy jsou zasílány do fóra přímo čtenáři těchto stránek. Kromě tipů a triků stránka obsahuje i tutorialy pro vytvoření určitého efektu formou "krok za krokem". Tipů je opravdu velké množství, takže se čtenář nudit nebude. Kromě toho je na stránce přítomno i pár rozhovorů s profesionálními grafiky, pokud ovládáte řeč, rozhodně se pobavíte. Stránka nabízí i několik výukových seminářů. Vše v angličtině.

J. Arraich\s Photoshop tips

www.arraich.com/ps_intro.htm

Opět stránka, která vás grafikou rozhodně nezaujme. Obsahově už je to podstatně lepší. Najdete zde dlouhý seznam tutorialů, ve kterých se opět krok po kroku dozvíte, jak vytvořit ten který konkretní efekt. Jednotlivé tutorialy jsou velmi podrobně popsány a doplněny ilustračními obrázky. Zvládne je i naprostý začátečník. Kromě výše uvedeného máte k dispozici ještě hotové fotografie volně ke stažení a kontakt na autora. Anglicky.

Adobe Photoshop tips

www.adobe.com/products/tips/photoshop.html

Firma Adobe jako tvůrce velmi proslulých grafických aplikací má na svých stránkách také velmi slušnou technickou podporu. Její součástí je i několik grafických tipů na vytvoření zajímavých efektů ve Photoshopu. Po krátké registraci se můžete přihlásit do takzvaného ExpertCentra a dále získávat od Adobe informace. Stránka je samozřejmě profesionálně zvládnutá na jedničku, nechybí zde ani vyhledávací nástroj, další odkazy samozřejmě vedou na aktivity firmy Adobe, ale to už vás asi nudím. Vše anglicky.

Jeff\s Photoshop tips and tricks

www.geocities.com/SiliconValley/Way/9571/

Tato stránka se velmi povedla, jak designem, tak obsahem. Stránka se věnuje velmi podrobně programu Adobe Photoshop. Hned v úvodu jste zavaleni novinkami na webu tak, abyste nečetli dokola totéž. V pravé části vás čeká anketa s dotazem na to, co byste na stránkách nejraději viděli a co vás nejvíce zajímá. V levé části pak najdete dlouhé menu s odkazy na jednotlivé sekce. Jejich názvy mluví za vše, několik jich zde budu jmenovat: tips and tricks, plug-ins, filters, free fonts, gallery a další. Mimo sekcí týkajících se přímo práci ve Photoshopu, zde najdete i další odkazy na diskusní fórum, on-line chat, návštěvní knihu a další stránky s podobnou tematikou. Vyhledávač je v tomto rozsahu nezbytnou součástí celého webu. Vše v angličtině.

EyeWire Tips

www.eyewire.com/tips/photoshop/

Poslední stránka, na kterou se dnes podíváme, je opět velmi zdařilá jak po stránce obsahové, tak po vzhledové. Najdete zde opět hlavně tipy pro Adobe Photoshop, na dalších záložkách jsou k dispozici i tipy pro jiné aplikace a vůbec povídání o designu jako takovém (je často užitečnější než samotná tvorba grafiky). Na stránce nechybí vyhledávací nástroj, tipy jsou zpracovány ve formě jakýchsi snadno tisknutelných kartiček, doplněných ilustračními obrázky. Vše velmi přehledně zpracované. Pokud vás snad tvorba grafiky omrzí, doporučuji pokračovat na firemní internetový magazín přinášející i další zajímavé informace. Rovněž tato stránka je celá v anglickém jazyce.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0743

? Už se v tom přestávám orientovat: Jaký je rozdíl mezi SMS, EMS a MMS?

SMS Short Messaging Service služba krátkých zpráv umožňuje odesílat a přijímat obyčejné textové zprávy. Text musí být kratší než 160 znaků. SMS zprávy podporují dnes již všechny dostupné mobilní telefony v sítích GSM i NMT. SMS zprávu lze na mobilní telefon zaslat i z veřejných telefonních automatů Českého Telecomu. Naopak uživatelé sítě T-Mobile mohou zaslat SMS zprávu na pevné telefonní číslo. Zpráva je příjemci přetlumočena do sluchátka. Cena jedné SMS: 0,37 až 3,30 Kč. Přes SMS brány operátorů lze tyto esemesky odesílat z internetu zdarma.

EMS Enchanced Messaging Service umožňuje odesílat a přijímat většinou černobílé jednoduché obrázky o velikosti nejčastěji 16 x 16 nebo 32 x 32 bodů a krátké melodie. Obrázky i melodie lze zasílat pouze mezi přístroji, které tuto technologii podporují. Data putují sítí stejně jako SMS zprávy, u nenáročných obrázků či melodií se vtěsnají do jediné zprávy, jindy je nutné pro přenos použít více zpráv. Technologie byla vytvořena jako reakce na úspěch obrázkových SMS zpráv, které představila ve svých mobilech společnost Nokia. EMS a obrázkové SMS od Nokie přitom nejsou vzájemně kompatibilní, není tudíž možno zasílat EMS z Ericssonu na Nokii, a naopak. V některých případech nelze posílat EMS ani mezi mobily různých výrobců, kteří EMS používají. Přenos mezi různými mobily jednoho výrobce proběhne bez problémů. Z internetu nelze obrázky ani melodie zasílat zcela zadarmo, jako tomu je u SMS zpráv. Cena jedné EMS: mezi mobily: stejně jako u SMS; z internetových služeb 1,90-15 Kč.

MMS Multimedia Messaging Service služba multimediálních zpráv umožňují odesílat a přijímat na mobilní telefony, které multimediální zprávy podporují, text, zvuk, obraz i video. MMS podporuje v současnosti pouze malé množství mobilů, nabídka se však rychlým tempem rozšiřuje. Narozdíl od EMS, pro které nebylo potřeba inovovat síť, pro spuštění MMS byly nezbytné úpravy na straně operátora. Pokud je poslána MMS na mobilní telefon, jenž tuto technologii nepodporuje, uloží operátor multimediální zpráva na svém internetovém serveru, kde ji může příjemce kdykoliv zobrazit. Cena jedné MMS: 9,98-10 Kč.

? Zjistím nějak z mobilu jiné telefonní číslo?

Pokud se ocitnete daleko od telefonní budky a nutně se potřebujete spojit s někým, koho nemáte uloženého v telefonním seznamu svého mobilu, nabízejí pro vás všichni tři čeští operátoři řešení. Řešení sice drahé všichni operátoři si účtují kolem desetikoruny za minuty hovoru s operátorem leč v mnoha případech natolik nezbytné, že jej s povděkem využijete.

T-Mobile i Eurotel nabízejí svá telefonní centra, kde vám zjistí jakékoliv telefonní číslo v pevné síti. Oba jmenovaní, i Oskar se pokusí zjistit i telefonní číslo paušálního uživatele vlastní sítě. Tito zákazníci však museli dát souhlas k zařazení svého kontaktu do této databáze. S ohledem na to, že paušální program využívá jenom cca 15-25 % mobilních uživatelů, jsou možnosti operátorů omezené. S T-Mobile Asistentem je možné navíc zjistit účastnické telefonní číslo v pevných sítích v Německu a na Slovensku.

Po zjištění požadovaného telefonního čísla vám může operátor nabídnout přímé spojení s vyhledaným telefonem, nemusíte tedy hovor ukončovat a číslo vytáčet. Ať už se rozhodnete jakkoliv, operátor pošle zdarma zjištěné číslo na váš mobil v SMS zprávě. Nemusíte si jej tedy nikam poznamenávat a později z archivu esemesek přímo uložit do svého telefonního seznamu.

Nedávno mě zaujala další možnost, jak pohodlně zjistit kontakt na jakékoliv telefonní číslo v síti pevných linek přes WAP. Připojte se na wapovou stránku wap.iol.cz a na zobrazené stránce vyberte, zda chcete zjistit telefonní číslo do domácnosti nebo firmy. Na další stránce vyplňte alespoň některé z uvedených položek (nemusí být vyplněny všechny!) a požadavek odešlete. Po chvilce na displeji uvidíte všechny účastníky, kteří splňují zadané kritérium, spolu s jejich telefonními čísly. Zjišťovat telefonní číslo přes WAP může být nejenom rychlé a pohodlné, ale i zajímavě levné (především, pokud se připojujete přes mobil vybavený technologií GPRS).

? Lze Go kuponem dobít Go kartu zadáním kódu *102* z T-Mobile?

Vlastníte-li předplacenou kartu Go od Eurotelu, popřípadě Twist od T-Mobile (Oskarta toto řešení dosud nenabízí), můžete dobít svůj vlastní kredit tak, že do vašeho mobilu naťukáte kód *102* a hned za něj dopíšete dobíjecí číslo a křížek. (například: *102*1234567890123#). Odešlete jej pak jako běžný hovor, a po chvíli se na displeji objeví hlášení o úspěšném dobití.

Může se ale stát, že potřebujete dobít předplacenku někomu jinému ať už ve vlastní síti nebo u konkurence. V tom případě je uvedený způsob nevyhovující. Pokud jste už zakoupili dobíjecí kupón a nevíte, jak dál, uvádíme zde jedno z několika řešení:

Dobíjení Twistu (T-Mobile): Vytočte číslo 603 124 602. Vyberte jazyk, který je vám nejbližší (češtinu nebo angličtinu), zadejte telefonní číslo, které si přejete dobít, a potvrďte křížkem (např.: 603123456#). Po zopakování hlasovým systémem jej opět potvrďte křížkem. Pokračujte vložením čísla dobíjecího kupónu. To vám bude opět celé zopakováno, a pokud neshledáte žádné nesrovnalosti, potvrďte jej křížkem. Následně vám bude sdělena aktuální nová výše kreditu a doba jeho platnosti.

Dobíjení Go (Eurotel): Vytočte bezplatné telefonní číslo 800 33 00 88 a zde po volbě jazyka komunikace postupně zadávejte: 1 (dobití Go karty) 1 (dobití Go karty Go kupónem) 1 (dobití přes hlasový systém). Systém vás vyzve k zadání telefonního čísla. Učiňte tak. Nezapomeňte číslo potvrdit křížkem (např.: 602123456#). Hlasový automat dobíjené číslo zopakuje a na vás je, abyste jej potvrdili klávesou "1". Pak zadejte čtrnáctimístné dobíjecí číslo z Go kupónu a potvrďte je křížkem. Po zopakování tohoto čísla hlasovým konverzantem je opět potvrďte klávesou "1". Po chvíli bude kredit navýšen.

Dobíjení Oskarty (Oskar): I u Oskara je možné vytočit bezplatnou linku 800 777 777 a spojit se s operátorem. Jemu sdělíte telefonní číslo, které chcete dobít, a číslo z dobíjecího kupónu. Ostatní zařídí pracovník Oskarlinky a kredit dobije.

Pokud dosud dobíjecí kupón nemáte, doporučuji vyzkoušet jinou možnost: mezi nejatraktivnější patří dobíjení přes terminál Sazky (pouze Twist a Go) nebo pomocí bankomatu (Twist, Go, i Oskarta).

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0751

? Mám na CD soundtrack z filmu a toto CD lze přehrát pouze na HiFi věži. Po zasunutí do počítače jej nepřehraje ani WinAmp, ani Windows Media Player. Na CD je HTML soubor, který se spustí pomocí autorun a s ním i jedna písnička, která za 20 sekund skončí. Dále je zde swf soubor, vložený do HTML stránky, a ini soubor. Nic víc, žádné písničky, jakoby tam nic nebylo. CD má okolo 500 MB, ale soubory na CD okolo 2 MB. Co je to za CD?

Jde o CD s více sekcemi, kde v jedné sekci je ukryto klasické audio CD a ve druhé datové CD pro počítač. Věž umí přehrávat audio CD, proto je audiosekce zařazena jako první. Počítač tuto sekci přeskočí a spustí programy z datové části. Takto připravená CD jsou považována za hudební CD, s možností sledovat na PC jednu či více skladeb i s videoukázkou. To, zda je audiosekce přístupná počítači, lze na CD naprogramovat. Existuje i software, který tento blok umí obejít, není však součástí Windows.

? Neumím vysvětlit mému známému, který je připojený na internet, jak je důležité mít firewall a antivirový program. Naposledy si na mě připravil toto: "Však ve Windows 98 přeci je antivirový program. Sice starší, ale je! Tak na co mi bude jiný!" Jelikož vím, že to není pravda, požádal jsem ho o vysvětlení. On restartoval počítač, a na chvíli se na obrazovce objevilo "Trend ChipAway Virus on Guard". Z toho vydedukoval, že počítač byl právě prověřený na viry. Protože jsem přesvědčen, že jeho vysvětlení je somarina (dotaz přišel ze Slovenska a tento výraz se těžko překládá), prosím o vysvětlení, co uvedené vlastně znamená.

Toto hlášení znamená, že v BIOSu (nikoliv tedy ve Windows, jak se známý nesprávně domnívá) je zapnuta protivirová ochrana, která má za úkol jediné upozornit při zápisu do MBR (Master Boot Record). Chrání tak počítač proti bootovacím virům. Proti ostatním virům je tato ochrana neúčinná. Známého klidně nechte, ať se spálí sám. Někomu není rady, dokud se mu samotnému daná věc, kterou ignoruje, nepřihodí. Znám to dobře nejen z oblasti antivirů, ale i z oblasti zálohování, nechávání rozpracovaných úloh na opuštěném počítači a tak bych mohl pokračovat.

? Mám vypalovačku TEAC W540E a CD-ROM Lite-On LTN 526S. Na internetu jsem si k LTN 526S stáhnul nový firmware a zkusil jsem ho upgradovat. Při prvním pokusu se mi restartoval počítač hned jak jsem kliknul na tlačítko "upgrade", tak jsem to zkusil podruhé. To už se sice povedlo, ale po prvním kliknutím myši se počítač zase hned restartoval. Když mi naběhla Windows, tak jsem zjistil, že mi mechanika TEAC ze systému zmizela. V BIOSu je detekována normálně, dokonce se zobrazuje i ve správci zařízení, tady je ale zakázaná a nejde povolit. Mám Windows XP. Nevíte, jak by se to dalo opravit?

Domnívám se, že došlo k poškození firmwaru vypalovačky. Jak se v této rubrice (a nejen v ní) již několikrát objevilo, upgrade firmwaru obecně není žádná legrace. Proces musí proběhnout bez chyb a nesmí být přerušen. Chová-li se upgradovací software tak, že zrestartuje počítač, je natolik nebezpečný, že bych jej podruhé nezkoušel. Bohužel zde už toto doporučení nepomůže, ale uvádím jej tu pro ostatní čtenáře. Ve vašem případě bych zkusil najít ještě jiný zdroj upgradu a pomocí tohoto jej zkusit ještě jednou udělat. Jelikož mechanika není úplně mrtvá (ve Windows se identifikuje), mohlo by to pomoci. Není-li upgrade prováděn z bootovací diskety v DOSu, je třeba věnovat pozornost i verzi Windows, pro kterou je upgrade určen.

? Už skoro rok vlastním notebook Compaq Presario 1200. Nainstalována mám Windows 98SE. Můj problém je, že se mi po každém spuštění vytvoří dvě složky souborů v C:\WINDOWS (např.: fff30~7.tmp), ve kterých nic není a samy se nemažou, ale postupně zaplňují prostor. Přišel jsem na to, když jsem jich tam měl něco přes tisíc. Vymazal jsem je, ale bohužel se tvoří stále znovu, i když jsem si nainstaloval: "Removing Temporary Files on Startup". Poraďte mi prosím, co mám dělat. Případně jak dát do programu "Po spuštění" příkaz .bat, který by vždy tyto soubory .tmp vymazal. U kolegy, s nímž jsme si tyto notebooky kupovali, se tento problém vyskytuje také.

Domnívám se, že problém je v tom, že v systému není definován prostor pro dočasné soubory, obvykle je to C:\TEMP apod. Definice adresáře pro dočasné soubory se provádí pomocí systémových proměnných buď v souboru autoexec.bat (příkazem SET), nebo pomocí ovládacích panelů v části System (to lze pouze u systémů NT nebo XP). Pokud není určen tento adresář, Windows si jej vytvoří ve svém %systemroot%, a díky zapnuté funkci "Removing Temporary Files" jej udržují prázdný. Jenomže při každém startu si vytvoří další podobný adresář (nebo dokonce dva, jak píšete). Nastavte systémovou proměnnou TEMP = C:\TEMP, a doporučuji ještě TMP = C:\TEMP. Zároveň vytvořte i tuto složku. Je docela možné, že chybí pouze tato složka. Proto nejprve zjistěte v Příkazovém řádku, zda je proměnná TEMP (TMP) nastavena. Použijete k tomu příkaz SET bez parametrů. Pokud nastavená je, vytvořte složku podle tohoto nastavení.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Chtěl bych se zeptat, jestli existuje nějaký program, který by odesílal SMS příchozí na mobil také na e-mail?

Obávám se, že tato možnost neexistuje (program možná ano), a hned vysvětlím proč. SMS zprávu pošle odesilatel (z mobilu nebo z internetu) na server poskytovatele mobilního připojení. Odsud jde tato zpráva do mobilu adresáta (na jeho číslo). Kdyby tedy existoval program na přeposlání SMS zprávy na e-mailovou schránku, musel by běžet buď na mobilu adresáta, nebo na serveru poskytovatele. První možnost zatím neexistuje, na serveru poskytovatele zase něco takového neprosadíte. Je pravda, že poskytovatelé se snaží různě podchytit své zákazníky (např. přehrávání vzkazů přes internet), o službě přeposílání SMS jsem ale zatím neslyšel.

? S kamarádem řeším "závažný" problém: Je vhodnější mít pro delší životnost monitoru nastaven spořič obrazovky, nebo rovnou přechod do úsporného režimu? Na svém počítači (Pentium II, 128 MB RAM, 30 GB HDD, GeForce2; Windows Me) mám asi rok starý 17" monitor Hyundai ImageFlat F790D a v systému nastaveno po 15 minutách nečinnosti vypnutí monitoru (přechod do standby) nepoužívám tedy vůbec spořič obrazovky (občas se mi totiž stávalo, že po spuštění spořiče přestal úplně reagovat systém a byl nutný restart). Kamarád tvrdí, že monitor tímto cyklickým zapínáním a vypínáním velmi trpí a časem se to projeví na jeho zobrazovacích schopnostech. Podle něj je spořič obrazovky monitor "připraví" pro vypnutí, a je tedy vhodné mít jej zapnutý. Já si myslím, že moderní monitory tuto péči nepotřebují a za běžného provozu vypínání v pohodě ustojí.

Spořič obrazovky monitor rozhodně na vypnutí nepřipraví. Obecně (z elektrikářského pohledu) každé vypnutí či zapnutí generuje přechodové děje (napěťová špička, kmitání), což životnosti nepřispívá. Já problém šetření monitoru (aby déle vydržel) řeším spořičem "blank screen" a nastavením přechodu do režimu standby na 60 min. (kdyby se náhodou odešlo a zapomnělo vypnout počítač). Černá obrazovka totiž omezí svícení (tok elektronů) na minimum a luminofor se "nevypaluje". Tím se oddálí doba vyblednutí obrazu. Jiné spořiče tento efekt poskytují pouze omezeně. Omezí se rovněž spotřeba, ale není to pochopitelně takové, jako když je monitor ve standby, kdy se vypne vysokonapěťová část. Jelikož právě ta je zodpovědná za kvalitu zobrazení, není vhodné když se pořád vypíná a zapíná.

? Prosím o radu. Podle článku v listopadovém PC WORLDu "Windows pod vaší ochranou", resp. šestého odstavce "Uživatelská práva..." jsem upravil přístupová práva ve svém počítači (Windows XP systém souborů NTFS). Nějakým způsobem se mi podařilo zapomenout heslo pro administrátora, takže se od té chvíle mohu do svého počítače zalogovat jen jako uživatel s omezeným oprávněním. Možnosti vytvořit záložní diskety pro případ zapomenutí hesla jsem si všiml až poté. Na datech až tak nezáleží, otázka je, zda je alespoň možné nějakým způsobem zformátovat disk, a poté vše "na zelené louce" opět nainstalovat.

Zformátovat disk lze tak, že nabootujete z diskety (např. Windows 98) a poté provedete Fdisk. Zrušíte non-dos partition a pak vytvoříte novou. Tím máte čistý disk a můžete začít. Zjistit heslo administrátora běžnými metodami není možné. Jako každý systém lze i Windows NT (XP) cracknout a pak, když víte, kam se máte podívat, najdete co potřebujete. Jenže to je pouhá teorie a těch co vědí, mnoho není.

? Mám nainstalovaný Internet Explorer 6.0 a Windows XP. Po nějaké době (asi měsíc) prohlížeč přestal zobrazovat pozadí WWW stránek. Vše ostatní se zobrazuje v pořádku, a nepomohla ani reinstalace. Mám instalované i jiné prohlížeče (Opera, Mozilla), a tam je vše v pořádku. Druhý dotaz se týká Českého Telecomu. Připojuji se na internet pomocí modemu a průměrná rychlost je 12 Kb/s. Zkoušel jsem se připojit i přes jinou linku a rychlost připojení byla 45 Kb/s. Garantuje Telecom nějakou rychlost připojení, a pokud ne, co se s tím dá dělat?

Co se týče zobrazování pozadí stránky, patrně jej máte vypnuto v nastavení Internet Exploreru. Jelikož na to není samostatná položka (ta je pouze pro tisk), předpokládám, že jste nějak nastavil vlastní barvy pro vzhled stránek a tyto nedovolí obrázkům, aby byly vidět. Pokud by někdo ze čtenářů znal jednoznačné řešení, rádi jej zveřejníme. Český Telecom, pokud já vím, garantuje přenos hlasu v rozumné kvalitě (šířka pásma 3 500 Hz). Linku je možné využít k přenosu dat pomocí modemu, ovšem bez jakýchkoliv záruk. Co se s tím dá dělat? Obraťte se na Český Telecom s požadavkem, že chcete používat linku k datovému připojení a zeptejte se, jaké garantují rychlosti a také zda to bude něco stát.

? Chtěl bych propojit mé reproduktory Logitech Z560 (4+1) s aktivním zesilovačem s mým PC a zároveň s digitálním MP3 přehrávačem. Jde o to, abych nemusel neustále přehazovat kabely připojovat k zesilovači vždy aktivní zdroj signálu. Chtěl bych to vyřešit nějakým přepínačem, v elektroani audioprodejnách mi však nebyli schopni poradit, resp. něco takového nabídnout.

Vaše idea realizovatelná je, a to několika způsoby. Lze např. použít mechanický přepínač podobný tomu, jaké se používají pro tiskárny. Nevýhodou je neexistence sériového výrobku, takže byste si jej musel vyrobit sám. Mohl by nastat problém rušení brumem, protože jde o přepínání nízkoúrovňového signálu, který musí být stíněný. Jiným a vhodnějším řešením je vytvořit slučovač a oba signály sloučit do jediného, a ten pak vést k zesilovači. Slučovač by mohl být dostupný sériově. Sloučení signálů lze docílit spojením zdrojů přes sériový odpor do výstupu. Velikost odporu bych volil v rozmezí 1 k až 100 k. Obrátíte-li se na radioamatéra, bez problému takový slučovač postaví. Je možné, že se něco takového i vyrábí. Poslední možnost je použít jako slučovač zvukovou kartu. Do vstupu line-in, příp. místo mikrofonu připojíte MP3 přehrávač a vhodným nastavením ve Windows jej necháte projít na výstup. To však vyžaduje mít zapnutý počítač při přehrávání z MP3 přehrávače.

? Na mém počítači (Athlon 1,3 GHz, 256 MB DDR) mám dva pevné disky. Jeden (C:), na kterém je nainstalován systém, o velikosti 20 GB, a druhý (D:) o velikosti 10 GB. Rozhodl jsem se přeinstalovat svůj starý systém (Windows Me) na Windows XP. Po několika dnech používání jsem se rozhodl nainstalovat zpět Windows Me, naformátoval jsem proto disk a nahrál Windows Me, vše fungovalo bez problémů až na to, že disk C: namísto 20 GB ukazuje kapacitu pouze 2 GB. Myslel jsem si, že jde pouze o nesprávnou informaci od Windows, ale po nainstalování dalších programů začala Windows hlásit nedostatek volného místa na disku C:. Proto jsem se domníval, že je disk špatně naformátován, vytvořil jsem systémovou disketu, zkopíroval jsem na ni ještě další potřebné soubory pro formát disku (sys.com a format.com) a disk znovu naformátoval. Bohužel se naformátoval zase jako disk o velikosti 2 GB. Naneštěstí nevím, jestli se disk hlásil takto "zmenšený" už ve Windows XP. Proto vás prosím o radu jak mám dále postupovat, aby můj disk měl svoji správnou kapacitu.

Předpokládám, že za "zmenšení kapacity disku" může konverze formátu FAT na NTFS, která se stala při instalaci Windows XP. Jelikož Windows 9x a Me neznají formát NTFS, disk se jeví jako malý. To proto, že na něm zbyla malá partition (2 GB), potřebná při vlastním převodu FAT na NTFS. Tuto partition si Windows Me omylem identifikovala jako instalační. Podívejte se na disk programem Fdisk a uvidíte "Non DOS Partition". Tuto smažte. Potom by bylo vhodné zrušit i onen 2GB oddíl a vytvořit nový na celém disku C:. Tak pochopitelně přijdete o všechna data a instalaci Windows Me budete muset zopakovat. Pokud se spokojíte s rozděleným diskem, pak můžete malou partition s instalací Windows Me nechat a z bývalé NTFS vytvořit další "disk" (Create Extented DOS Partition) pro data. Časem ale zjistíte, že je lepší disk nedělit a reinstalace bude daleko náročnější.

Hledáme odpověď:

? Hledáme odpověď na následující problém. Mnoho čtenářů se s ním již setkalo, avšak odpověď zatím neznáme. Jde o to, že se při instalaci některých programů objeví chybové hlášení a instalace se přeruší: "Neslučitelná verze testovacího kódu RPC, Setup will now Terminate". Ví někdo, co to je ten testovací kód RPC, a jak obejít tuto chybu?

Ohlasy čtenářů:

Ve FAQ PC WORLDu 10/2002 nemohl jeden čtenář otevírat soubory s příponou MHT (archivy HTML stránek). Podle mne nemá nainstalovaný Outlook Express mně to pomohlo. Zřejmě je OE potřeba pro podporu MHT souborů. Mám to ověřeno s IE 5.5 a OE 5.5

Martin Šlancar - slancam@seznam.cz

Vážení, odpovídám na váš dotaz uveřejněný v PC WORLDu listopad 2002. Já používám Excel XP, a aby se po napsání internetové adresy neobjevoval hypertextový odkaz, stačí udělat následující. Na hlavním menu vybrat záložku Nástroje a v ní příkaz Možnosti automatických oprav. Poté kliknout na záložku Automatické úpravy formátu při psaní a zde zrušit zatržítko u položky "Internetové a síťové cesty hypertextovými odkazy".

Ondřej Vodňanský

V listopadovém čísle PC WORLDu mne velice pobavily v sekci Ohlasy čtenářů některé návody na získání updatů pro pozdější instalaci. Vybírání z adresáře WUTemp během downloadu, jak radil Dušan Dědeček, i zkoumání odkazů do knowledge base, jak radil Aleš Dvořák jsou jistě zajímavé možnosti, ovšem zdaleka nejjednodušší řešení je po příchodu na WWW stránky Windows Update dopsat do políčka s adresou za ...default.asp následující (bez uvozovek) "?corporate=true" a potvrdit. Adresa tedy v případě, že uživatel používá anglickou verzi Windows XP, bude vypadat následovně: http://v4.windowsupdate.microsoft.com/en/default.asp?corporate=true. Stránky se překvapivě změní a to tak, že uživatel si může stáhnout libovolné updaty bez toho, že by je systém automaticky instaloval a následně mazal.

Ing. Jan Děták

Chtěl bych reagovat na odpověď k dotazu z čísla 11/2002 (str. 74) "Mám Windows Me a 448 MB RAM....". Myslím že redaktor to nepochopil, totiž využívat jen 148 MB paměti na PC s Windows Me (jedny z nejnenažranějších Windows) zní jako zázrak. Myslím že počítač tazatele by mohl být o několik desítek procent rychlejší a to tak, že v registrech nastaví maximální využití paměti, dále v dialogu "Systém Výkon Systém souborů Typické nastavení Síťový server", nastaví pevnou velikost, případně zakáže používání Swap souboru, který se nachází na pomalém disku (v porovnání s RAM je disk opravdu pomalý). Myslím že po těchto úkonech nebude mít problém "co s pamětí" a výsledkem bude výrazně rychlejší PC. Případně použijte Xteq Xsetup http://www.xteq.com/downloads/xq-xsetup.zip, ve kterém si to využívání RAM jen zaškrtnete a nemusíte do registrů.

Další připomínka by byla k dotazu ze str. 72. Dotaz se týká problematiky tak zvaných výměnných pevných disků v "šuplíku". Osobně používám pro rychlé připojení disku (přímé, bez šuplíku) ve Windows 2000 režim Hibernace.

Peter Lehotský

? Mám počítač AMD 500 MHz, 32MB RAM, 1,7 GB HDD a na něm Windows 98SE. Když chci počítač vypnout, tak nastanou dvě možnosti: Počítač se zasekne v pozici, kdy se objeví obrazovka "Za chvíli bude možné počítač vypnout", těsně před hlášením "Nyní můžete počítač bez obav vypnout". Jenže se toto hlášení neobjeví a s počítačem se nic nestane ani za hodinu. Protože nemám automatické vypínání počítače, tudíž vypínám manuálně, počítač prostě vypnu. To je ta lepší varianta. Druhou, podstatně častější verzí vypnutí je, že se objeví pouze modrá obrazovka a na ní hlášení: "Na adrese 0028:C0001365 ve VXD VMM(01)+00000365 došlo k zásadní výjimce. Běžící aplikace se ukončí. Stisknutím Ctrl+Alt+Del můžete... atd." Počítač zatuhne a jde pouze násilně vypnout. V obou případech po opětovném zapnutí počítače nedojde ke spuštění ScanDisku, jako když vypnu počítač při běžné práci, a vše se chová normálně až do opětovného vypnutí. Nevím co s tím, práce s PC není nijak ovlivněna, ale něco nebude v pořádku. Můžete mi poradit?

Začnu tím, proč se nespustí Scandisk. Při startu počítače se do určitého místa v registru napíše, že se má při následujícím startu spustit Scandisk. Když je počítač vypnut správně, těsně před vypnutím se zápis o spuštění Scandisku zruší. Pokud po tomto okamžiku dojde k zakousnutí nebo k pádu systému, což je váš případ, Scandisk se pochopitelně při startu nespustí. Ničemu to však nevadí, protože Windows už byla poslední krok od fyzického vypnutí, nemohlo se tedy na disku nic pokazit. Nyní proč nedojde k vypnutí ale k chybě. Příčina bude patrně v softwaru pro řízení napájení (APM). Buď je poškozen nějaký soubor Windows, nebo je potřeba pro tento počítač speciální ovladač. Zkuste najít na internetu ovladače pro čipset nebo přímo ovladač pro řízení spotřeby. Pokud se vám problém takto nepodaří odstranit, můžete být přesto klidný, neboť k vypnutí Windows de facto dojde (z hlediska bezpečnosti dat), jen se neprovede ten poslední krok ono potřebné vypnutí.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0752

? Chtěl bych se zeptat jestli nevíte, jaký je rozdíl mezi grafickou kartou ATI Radeon 7500, 64 MB DDR, VGA/DVI/TV Out (5205 SK) a kartou Manli ATI Radeon 7500, 64 MB, TV Out, DVI (3258 SK)?

Rozdíl je především ve výrobcích těchto karet. Po prodeji firmy ATI se objevilo poměrně mnoho karet s čipem ATI od různých výrobců, a samozřejmě se kromě ceny liší i kvalitou zpracování, vybavením a spolehlivostí.

? Mám Celeron 466, 192 MB, grafika 32 MB, deska Matsonic, Windows 98 SE atd. V poslední době jsem počítač trochu vylepšoval a přidal jsem paměť, zvukovou kartu a vypalovačku. Jenže jsem včera chtěl spustit hru, a i když bylo CD vloženo v mechanice CDROM, Windows psala ať vložím CD. Nejprve jsem myslel, že jde o chybu CD, ale stejná situace byla i u jiné hry. Pevný disk mám nastaven jako Primary Master a vypalovačku jako Primary Slave. CD-ROM je Secondary Master. V Exploreru mám diskům přiřazena písmena C,D,E,F (HDD), vypalovačce G a CD-ROM H. Nejprve jsem v ovládacích panelech zaměnil a přiřadil mechanice CD-ROM písmeno G a vypalovačce H. S tím, že chvíli bylo vše v pořádku. Poté se situace opakovala. Zkoušel jsem i přehodit kabel HDD jako Primary Master a CD-ROM jako Secondary Master a vypalovačka jako Secondary Slave (obě zařízení jsem dal na jednu kšandu). Jenže při pokusu něco vypálit (nepoužíval jsem za letu!) došlo vždy ke spadnutí systému. Zjistil jsem, že když odinstaluji CD-ROM i vypalovačku, Windows si je při restartu sama nainstalují. Nakonec abych si zahrál, jsem zjistil, že když odpojím vypalovačku od kšandy a nechám pouze HDD jako Primary Master a CD-ROM jako Secondary Master, je vše bez problémů. Ale nebaví mě pořád restartovat a tahat kabeláž.

Jak již zde bylo několikrát řečeno, je princip zapojování IDE zařízení takový, že hard disky by měly být na jednom kabelu a ostatní zařízení na druhém. Jako Master se zapojí to zařízení, které by mělo přednostně užívat poskytované prostředky. Tedy v případě disků bude jako Master ten disk, ze kterého se bootuje. V případě CD mechanik to bude například CD--RW mechanika, CD-ROM bude jako Slave. Budete-li mít třeba CD-ROM a ZIP drive, bude Master CD-ROM.

? Nelze mi nainstalovat AMR modem Well pod Windows 2000.

Po nainstalování operačního systému Windows 2000 mi chybí hardware: "Modem Well", a tak jsem zkusil:

1. Najít modem automaticky přes možnost přidání nového hardwaru. Nebyl nalezen.

2. Zkusil jsem ručně přidat nový hardware.

3. Jediné co se mi podařilo, bylo nainstalovat modem s ovladačem pro (Win 98/Me), ale ani pak nechodil.

Mám podezření, že není můj BIOS korektní s Windows 2000, a ani v možnostech Správce není ani zmínka o ovladači AMR či AC97.

Váš problém pravděpodobně spočívá v tom, že v BIOSu nemáte standardně modem povolen. Rozdíl mezi rozhraním AMR a PCI je totiž velmi značný zatímco rozhraní PCI slouží pro běžné připojování periferií, rozhraní AMR je určeno pro připojení hardwarové části periferie. To vlastně znamená, že pokud byste toto rozhraní měli v BIOSu povoleno a modem by nebyl do slotu vložen, operační systém by ohlásil chybu. Proto je možné, že výrobce základní desky (aby předešel tomuto problému) toto rozhraní standardně deaktivoval. Jeho aktivace je ovšem posléze možná, a to nastavením v BIOSu (dle manuálu dodávaného k základní desce) a instalací ovladačů dodaných k příslušnému hardwaru.

? Měl bych na vás dotaz ohledně problému s CD mechanikou. Konfigurace mého PC je následující: AMD Duron 600, 192 MB SDRAM 133 MHz, deska MSI K7T-Pro (6330), VIA KT133, MSI GeForce2MX 32 MB, HDD Seagate Barracuda IV 60 GB, CD-ROM TEAC 40X, Windows XP Professional.

Při kopírování z CD je zatížení procesoru téměř 100% (dle údajů ze Správce úloh) a např. současné přehrávání MP3 je téměř nemožné. Při použití zpomalovacího programu pro CD (Nero) a snížení rychlosti mechaniky na 20x klesne zatížení procesoru při kopírování z CD-ROM asi na 50 %. Pokud ovšem kopíruji z CD z archivu (zip), vylétne zatížení systému opět ke 100 %. Hraje-li WinAMP při kopírování z CD, zatěžuje systém na 30-60 %, bez kopírování z CD na 0-1 %. V klidu je zatížení systému asi 1-2 %. Mám podezření, zda to nezpůsobuje zakázaný přenos DMA u CD mechaniky, ale nikde na něj nemohu narazit (mám instalované ovladače VIA 4-in-1 4.37). Pokud si vzpomínám, tak na Windows 98 se toto myslím nestávalo. CD i HDD mám každé zvlášť na jednom kanálu.

Váš problém bych viděl v chybném zapojení obou zařízení. Je třeba, aby jednotka CD--ROM byla zapojena na druhém IDE kanálu, jako Master. Velké vytížení systému může také způsobovat nějaký rezidentní program (antivir apod.).

? Prosím o radu ohledně češtiny v počítači. Z internetu jsem si stáhl formulář daňového přiznání v Excelu. Na obrazovce mám všechny řádky česky, ale při tisku se mi pouze v jedné řádce vytisknou místo písmen š, č, ř, atd. čtverečky (na jedné tiskárně) nebo se písmena vynechají (na jiné tiskárně). Na počítači mám Windows 98 CZ. Kolega má na počítači Windows NT 4.0 CZ a tiskne se mu na stejných tiskárnách vše v pořádku. Je to způsobeno operačním systémem, nebo to může být verzí Excelu? Já mám Excel 97 a kolega Excel 97 SR-1. Občas se mi něco podobného stane i na internetu (prohlížeč Internet Explorer 6.0 CZ), kdy na některých stránkách ale zase pouze v některých řádcích, se místo písmen s diakritikou zobrazí něco jiného. Mám nastaveno kódování "středoevropské (ISO)". Např. Komerční banka pro své internetové bankovnictví žádá nastavit kódování na "středoevropské Windows 1250". To když nastavím, tak je čeština špatně, a po ukončení Internet Exploreru a opětovném spuštění se zase automaticky nastaví "středoevropské (ISO)". Existují nějaké materiály nebo stránky na internetu, které se touto problematikou zabývají?

Co se tisku týče, bude váš problém patrně v ovladači pro vaši tiskárnu. Stáhněte si z internetu správné ovladače pro daný operační systém. Doporučuji vám také nainstalovat všechny dostupné service packy pro vámi používaný software. Špatné zobrazování diakritiky v IE může být také zapříčiněno špatným ovladačem grafické karty. Všeobecně platí, že instalací správných ovladačů pro zařízení přítomná ve vašem počítači můžete vyřešit velké množství problémů.

? Dobrý den, trápí mě problém s pevným diskem. Do počítače jsem doplnil druhý (větší) IDE disk (teď tedy jsou v PC disky dva 8GB a 30GB). Problém se projevuje při práci s diskem, kdy disk vydává slyšitelné cvakání, často i opakované. Při tomto zvuku zhasne kontrolka na počítačové skříni a občas je tento jev doprovázen i slyšitelným poklesem otáček disku. Co s tím? Lze tuto nepříjemnost nějak odstranit? Při práci to pouze zdržuje při zápisu a čtení dat z disku. Nehrozí ztráta dat? (Zatím se tedy nic nestalo.) Nemohl by být problém např. v napájení? Nebo v pořadí zapojení IDE zařízení na kabelu? (Jsou tam nyní zapojeny CD-ROM, 2 HDD a interní ZIP).

Při zapojení těchto IDE zařízení je třeba zachovat toto pořadí:

Primary Master první (bootovací) HDD

Primary Slave druhý HDD

Secondary Master CD-ROM

Secondary Slave ZIP Drive

Při tomto zapojení by měla pracovat všechna zařízení bez konfliktů. Zkontrolujte také, máte-li správný datový kabel, avšak z popisu vašeho problému bych odhadoval, že problém bude ve vašem hard disku. Jde patrně o fyzické poškození disku. Zkuste zkontrolovat povrch disku Scandiskem, nebo nějakou jinou utilitou. Zálohujte si raději všechna data.

? Mám počítač: K7S6A, AMD XP 2000+, DDR 333 MHz 512 MB, Abit Siluro GF3 VIO 64 MB, DVD-ROM Toshiba SD-M1612, CD-RW Teac Intenso 16x 10x 40x , řadič IEEE 1394 Kouwell KW-1582V. Dále je na tento řadič připojena kamera Panasonic NV-DS30. Nainstalovány jsou Windows 98 SE a Ulead Media Studio Pro 6.5. V programu pro snímání videa nahraji soubor na disk v AVI. Dále ho pak zpracovávám ve videoeditoru. Udělám střih a zařadím přechodové efekty prolínačky, přidám zvuk a je hotovo. Jenže když soubor přehrávám, tak na konci prolínačky mi vždy video cukne. Někdy méně, někdy více a je to slyšet i ve zvukovém doprovodu. Pokud zvuk odeberu, je to stejné. Zkoušel jsem i vložit krátký soubor a udělat jen jednu prolínačku, ale je to stále stejné. Rovněž jsem zkoušel Windows XP Professional, tam to bylo lepší, ale docházelo k cukání také. Navíc se mi nepodařilo dostat do kamery zvuk.

Problém je pravděpodobně v rychlosti přenosu dat hard disku. Musíte nějakým způsobem zajistit vyšší přenosovou rychlost. Nastavte používání DMA, vypněte všechny rezidentní aplikace (antivir apod.). Nemáte na datovém kabelu s diskem připojené ještě jiné zařízení? Přesvědčte se také, zda máte nainstalovány správné ovladače. Rychlost přenosu zjistíte pomocí nějakého testovacího programu, v manuálu programu pro střih videa najdete informaci o tom, jaká by měla být.

? Na notebooku používám dosový program (ambulantní lékařský program): po spuštění je okno programu velmi malé, po stisknutí kláves Enter+Alt se zvětší na zhruba 2/3 obrazovky, více nelze. Na stolním PC (se systémem Windows 98) program zabírá ihned celou obrazovku. Mohu dosáhnout celoobrazovkového zobrazení i na notebooku s Windows XP? Práce s malým oknem je velmi náročná pro oči.

Zvětšit dosové okno na celou obrazovku můžete následujícím způsobem.

Nejprve stisknete pravé tlačítko myši v levém horním rohu dosového okna a z nabídky vyberete vlastnosti.

V okně, jež se vám otevře, zvolíte zobrazení na celou obrazovku a potvrdíte tlačítkem OK.

? Vlastním starší počítač (Intel Celeron 500 MHz, 192 MB RAM, HDD 5 GB (Win 98 SE), 80 GB (Win XP Pro), Matrox Millenium 200 AGP 8 MB, zvuk CMI 8738/C3DX). Cca do 6 měsíců hodlám koupit počítač nový (od 2 GHz). Rozhoduji se mezi grafickými kartami GeForce 4 MX440 a GeForce 4 Ti4200. Grafickou kartu bych si chtěl pořídit již nyní, protože při hraní her se mi občas zasekává obraz i při minimálních efektech (hlavně při vykreslování více objektů). Mám si koupit MX440, nebude nový počítač po této stránce poddimenzovaný? Nebo mám pořídit Ti 4200? Bude rozdíl mezi těmito dvěma kartami i u nynějšího počítače?

Druhý dotaz se týká zvukové karty. U některých her (např. Return to Castle Wolfenstein) se mi stane, že zvuk (výstřel, výkřik, chůze ...) je slyšet vícekrát za sebou a jakoby s useknutým koncem. Je to dáno zvukovou kartou, nebo spíše frekvencí procesoru?

Samozřejmě, že kvalita grafické karty je jeden z rozhodujících faktorů výkonnosti celého počítače. Zvláště pro hraní her je tato komponenta velice důležitá. V současné době je kvalita grafického adaptéru a velikost operační paměti možná podstatnější, než taktovací frekvence procesoru. Co se týče samotné výkonnosti těchto karet, Ti 4200 je o poznání výkonnější porovnání záleží především na typu aplikace (hry) a rozlišení. Pokud bychom velice generalizovali, lze říci, že Ti 4200 je o více než o třetinu rychlejší než MX 440.

Váš druhý problém nemusí být dán kvalitou hardwaru, i když by mohla hrát svou roli. Já bych chybu viděl spíše v ovladačích zvukové karty. Zkuste si z webové stránky výrobce stáhnout nové ovladače pro daný operační systém.

? Zajímám se o grafiku notebooku Acer TM 223X jedná se o sdílenou Intel videopaměť a grafický 3D akcelerátor. Zajímalo by mě, jak je tato grafika výkonná, co bude a nebude umět, a s jakou grafickou kartou stolního PC je srovnatelná.

Acer TM 233X je notebook určený na pracovní cesty pro kancelářskou práci. Z toho vyplývají i vlastnosti všech komponent včetně grafického adaptéru. Notebook umožňuje neomezeně pracovat s běžnými kancelářskými programy, sledovat filmy na DVD (TM 223XV), ale pokud si budete chtít zahrát některou z novějších her, tak budete patrně zklamán. Tam mají stolní počítače trochu lepší možnosti. Pravděpodobně hru spustíte, ale grafika bude poněkud strohá. Bohužel u notebooků není možnost měnit jednotlivé komponenty dle potřeb uživatele a notebooky s lepší grafikou jsou v poněkud jiném cenovém pásmu.

? Mám nainstalovaný operační systém Windows XP. Po instalaci nové zakladní desky ASUS A7V333 mi systém naběhl, ale vůbec nereagovala myš s klávesnicí. Zkoušel jsem i nastavení BIOSu, ale nepomohlo to.

Operační systémy, založené na technologii NT, jsou velice citlivé na jakékoliv změny hardwaru. Windows XP samozřejmě také do této skupiny patří a všechny hardwarové změny, provedené na počítači, kde jsou nainstalovány, se mohou velice zásadním způsobem projevit na funkčnosti celého systému. Všechny chyby se nemusí projevit hned, ale až v průběhu práce s počítačem. Jelikož výměna základní desky je velice zásadní změnou hardwarové konfigurace, je velmi pravděpodobné, že systém nebude pracovat správně. Nejspíš tedy budete muset operační systém znovu instalovat.

Při výměně základní desky je třeba se zaměřit na to, aby stávající komponenty s novým boardem dobře pracovaly. Velmi často se stává, že původní paměť či jiné komponenty s novou deskou nepracují správně, a pro bezchybnou práci celého systému budete muset nějaké komponenty vyměnit. Doporučil bych vám počítač ověřit nějakým testovacím programem a teprve v okamžiku, kdy budete mít jistotu, že je hardware v pořádku, se věnovat ladění softwaru.

? Mám problémy s externím modemem Olitec SpeedCom 56k. Jde o to, že nemohu dosáhnout žádným způsobem toho, aby používal pulsní vytáčení. Zkoušel jsem z internetu stáhnout nové ovladače, ale problém se mi nepodařilo vyřešit.

S tímto problémem jsem se shodou okolností v nedávné době setkal. Řešení je poměrně jednoduché. Potřebujete jen ve flash paměti nastavit české prostředí (kód 19). Je třeba poslat z hyperterminálu tento řetězec: AT*NC19Z.

? Pořídil jsem si grafickou kartu ATI-All in Wonder Radeon a mám nějaký problém se záznamem videa. Když si uložím nějaký záznam z televizního tuneru, tak ho přehraji pouze na svém počítači. Vypálím-li video na CD-ROM a pokusím se ho spustit na svém notebooku nebo na jiném počítači, tak se soubor vůbec nepřehraje. Zkoušel jsem různě měnit nastavení kvality záznamu, ale nepomáhá to.

Jedná se o zcela běžný problém s "capturingem" u ATI karet. Ten můžete vyřešit stažením správného kodeku na webu ATI: http://www.ati.com/support/infobase/2366.html.

Zde je podrobně popsána celá problematika přehrávání AVI souborů na počítačích bez ATI grafických karet.

? Koupil jsem si Bluetooth USB adapter od 3COM, a mám s ním problémy! Neumím sice anglicky, ale co se instalací týče, tak si většinou poradím. Tady mi ale fantazie selhala! Mám Windows XP Home, a nějak se spolu nekamarádí. Tři hodiny jsem hledal ovladače pro XP, až jsem "něco" našel, ale jestli to bylo to správné netuším. Stáhnul jsem jakýsi driver pro Bluetooth USB adapter na stránkách 3COM, vše nainstaloval a s velkými problémy jsem přece jen uskutečnil Bluetooth přenos. Ale jen jeden! Ještě bych upřesnil, že vlastním Ericsson R520m, a po spárování jsem si na zkoušku odeslal telefonní seznam šlo to. Bohužel ale jen tento přenos, pak se to "zaseklo" a teď už s tím nehnu. Třikrát jsem to odinstaloval a znovu nainstaloval, marně. Zkoušel jsem stovky kombinací různého nastavení, ale bylo to k ničemu. Mobil nenajde PC, a opačně (vůbec se nevidí). Můžete mi s tím, prosím, poradit? Případně poslat přesnou internetovou adresu, kde bych našel ovladače pro XP? A ještě bych poprosil o základní informace o nastavení a postupu!

V nedávné době jsem absolvoval podobnou zkušenost. Po několika pokusech o druhé připojení jsem zjistil, že chyba není v počítači, ale v telefonu. Shodou okolností vlastním také Ericsson, a jak jsem se v autorizovaném servisním středisku dozvěděl, jedná se o poměrně častou vadu těchto mobilních telefonů.

Jestliže jste již jedno připojení a spárování provedl, dá se předpokládat, že ovladač pro USB adaptér je správný. Doporučil bych vám zapůjčit si jiný telefon s funkčním Bluetooth přenosem a vyzkoušet takto obě zařízení.

Přestože obslužné programy k Bluetooth zařízením užívají různé nástroje, je postup v podstatě stejný. Jedno ze zařízení se nastaví na příjem a druhé vyhledá všechna dostupná zařízení v okolí. To správné vybereme a následně spárujeme.

? Po provedeném upgradu svého PC nemohu nainstalovat Windows Me. Bootování z CD proběhne bez problému, zformátuji disk, vytvořím partition, nastavím logickou jednotku, ale po odklepnutí se již instalační proces nespustí. Přitom instalace Windows XP proběhne bez problémů. Instalace Win Me je prováděna z originálního disku. Pokoušel jsem se provést instalaci i z pevného disku po zkopírování CD, ale výsledek je stejný.

Sestava: mainboard Asus P4T, P4-1600 MHz, GeForce4 Ti 4200, 128 MB RIMM800, disk Seagate Barracuda III 20 GB (ST320414A), SB Live!, CD-RW LG 40x 24x 16x (HL-DT-ST-CD-RW GCE-8240B). Poradíte?

Je-li instalační CD nepoškozené a chyba není určitě zde, zkuste vytvořit partition ručně, naformátovat ji a pak zahájit instalaci spuštěním souboru setupcor.exe, který naleznete na CD v adresáři Win9x.

? Když vypínám počítač standardním způsobem Start/Vypnout/Vypnout vypnutí proběhne v pořádku (vypnou se disky, ztichnou větráky, zhasne monitor), ale když počítač potřebuji vypnout zpožděně (zkoušel jsem 2 programy Windows Shutdown a český program Vypnout PC), tak se vypnutí nedokončí. Začátek procesu proběhne dobře, ale skončí u obrazovky "Teď můžete počítač vypnout" a dál nic. Disky se točí, monitor je v provozu. Je nějaká možnost nastavit, aby se PC vypnulo úplně?

Problém bude v používaném softwaru. Tyto programy zjevně nevyužívají vylepšeného řízení spotřeby Windows a je třeba tuto funkci nějakým způsobem v programu nastavit. Podívejte se do menu nastavení, či konfiguračního souboru daného programu. Pokuste se potřebné informace o nastavení programů získat od výrobců těchto aplikací.

? Mám v plánu koupi CD-RW mechaniky s tím, že to nejspíš bude Teac W540EK (40/12/48), nebo Plextor PX-W 4012TA (40/12/40). Chtěl bych často využívat služeb knihovny a půjčovat si hudební CD, která ovšem mohou být často opotřebená. A tak se tedy ptám: která z oněch vypalovaček je lepší v načítání i poškozených medií a která si lépe poradí s ochranami typu Cactusu (v tomto prý zaostává Teac)? Na Plextor bych si klidně připlatil, dočetl jsem se ale, že nemá moc rád právě poškozenější média, i když v tomhle si leckdy různí lidé protiřečí kamarád mi tvrdil opak... Prosím tedy, zkuste mi poradit: Plextor PX-W 4012TA (40x 12x 40x IDE), nebo Teac CD-W540EK (40x 12x 48x IDE)?

Jako jinde i na tomto poli platí, co člověk to názor. Já shodou okolností znám obě mechaniky poměrně dobře a tak se s vámi mohu podělit o vlastní zkušenosti.

Plextor je poměrně tichá mechanika, mezi jejíž klady patří velmi nízká přístupová doba. Oproti tomu hůře čte chráněná CD. Teac podporuje dlouhá média a s 8MB bufferem dává velmi spolehlivý výkon. Vadou je snad jen velké vytížení procesoru. Dle mého názoru má Plextor nepatrně navrch, ale rozdíl v cenách obou mechanik není úměrný kvalitě. Já osobně bych se přiklonil k Teacu, nebo se porozhlédl po jiné mechanice. V poslední době mě velice příjemně překvapila mechanika Benq. Za velmi příjemnou cenu pod 3 000 Kč nabízí tichý chod, technologii Seamless Link a velice dobrou schopnost číst poškozená média.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Alternativní prohlíže– Mozilla 1.2

Vojtěch Bednář

c02p0738

Když se řekne internetový prohlížeč, vybaví se většině uživatelů již jen Internet Explorer od Microsoftu. Přesto ale i dnes existují konkurenční prohlížeče; za některé z nich je třeba zaplatit, jiné jsou zdarma. K těm druhým, a co se kvalit týče i nejvíce potentním, patří otevřený projekt Mozilla. Znáte jej?

Mozilla je internetový komunikační balík postavený kolem internetového prohlížeče. Je vyvíjen komunitou autorů s otevřeným zdrojovým kódem. Funkčně je srovnatelný s nejpoužívanějším Internet Explorerem, je však uživatelsky v některých ohledech pohodlnější. Mezi další komponenty patří e-mailový klient, kalendář, adresář a klient IRC, je možné integrovat další.

Mozilla má relativně málo příznivců, jako primární prohlížeč ji používají řádově jednotky procent uživatelů. Je to trochu škoda, pojďme se proto na tento velice zajímavý systém podívat trochu blíže.

Na počátku vývoje Mozilly stál úpadek kdysi nejrozšířenějšího prohlížeče Netscape. Přestože část odborné internetové komunity a širší veřejnosti klade tento úpadek za vinu hlavně Microsoftu a skutečnosti, že firma začala svůj Internet Explorer (původně od verze 3) integrovat do operačního systému Windows (od 95SR2), existují i jiné názory. Mezi IE 3 a 4 byl propastný rozdíl v kvalitě, další hlavní verze (5, 5.5 a 6) přinášely spíše dílčí vylepšení. Netscape, později v balení Communicator, v podstatě zůstal viset ve svém vývoji. Internet Explorer, přibalovaný zdarma k Windows, jej z uživatelského hlediska převálcoval, nebyla potřeba měnit prohlížeč a Netscape se tak nezadržitelně řítil do hlubin.

Firma na tento vývoj reagovala uvolněním zdrojových kódů k Netscapu. Díky tomu mohla být zahájena aktivita organizace Mozilla, jež začala na základě těchto kódů budovat nový prohlížeč. Základem se stala myšlenka komunikačního balíku určeného pro různé platformy, ovšem se stejným vzhledem, funkčností a uživatelským komfortem. Mozillu bylo možné stahovat si z internetu už delší dobu, její finální verze byla uvolněna až v polovině roku 2002, aktuální verze je 1.2. Základními podporovanými platformami jsou Win32 (celá rodina Windows 9x, a NT), Linux a Mac OS X.

Jak již bylo řečeno, hlavní komponentou Mozilly je internetový prohlížeč. Ten je, stejně jako i další komponenty komunikačního balíku, založen na kvalitním a výkonném renderovacím jádře Gecko (Gecko Layout Engine). Základní prvky prohlížeče jsou při aplikaci klasického vizuálního stylu velmi podobné původnímu Netscapu. Mozilla podporuje změnu vzhledu z internetu je možné stáhnout širokou paletu více či méně povedených skinů. Asi nejrozšířenějším vzhledem je Modern a jeho varianty.

Klasická ikonová tlačítka jsou v případě Mozilly poněkud redukována na ta, která se používají nejčastěji. Adresní řádek je tam, kde jej většina uživatelů očekává, panel pro rychlé odkazy a záložky taktéž. Funkcí, kterou ocení nejeden uživatel, je možnost vytvářet více ploch prohlížeče v rámci jednoho okna, respektive instance programu. Samozřejmě instancí může být najednou spuštěno více.

Co je však důležitější než vzhled prohlížeče, je jeho funkce. Gecko pracuje dobře, naprostá většina webových stránek vypadá k světu a aplikace fungují, jak mají. Při srovnání Mozilly s Internet Explorerem v aktuální verzi 6 se vyskytují určité rozdíly ve zpracování stránek. Týkají se především tabulek, občas i kaskádových stylů. Nicméně nepředstavují žádný velký problém, ani výrazné ohrožení konzistence prezentací. Jednotlivé stránky se načítají o něco pomaleji než v IE, to však bude závislé na jejich konkrétní struktuře. Vůbec nefungují některé metody automatického přesměrování, funkce zabezpečení a utajení obsahu jsou na dostatečné úrovni.

V jedné věci prohlížeč i ostatní součásti balíku za konkurentem od Microsoftu bohužel notně zaostávají, a tím je rychlost samotné aplikace. Spuštěné renderovací jádro a uživatelské rozhraní konzumují nemalé množství systémových prostředků hostitelského počítače. To platí pro platformu Windows mnohem více než pro Linux a jen z pohledu srovnávání s Internet Explorerem. Ten je totiž do Windows mnohem více integrován, a to mu umožňuje pracovat rychleji než Mozilla. Celkově se ale dá říct, že kvalita zpracování a zobrazování stránek je v Mozille na velmi vysoké úrovni.

Se samotným prohlížením stránek souvisí funkce správy stahování souborů a cookies. Mozilla je vybavena komponentou downloadu manageru. V jeho okně se objevují všechny soubory, které prohlížeč stahuje z FTP nebo http serverů a jež nejsou součástí stránek. Manager umožňuje tyto soubory otevírat, najít v Průzkumníku (Windows), ukazuje rychlost stahování i velikost již hotové části. Bohužel zde jeho možnosti končí, a tak jej část uživatelské obce označuje za funkci vedlejší a trochu rozpačitou.

Mnohem zajímavější součástkou prohlížeče Mozilly je manažer zapamatovávaní hesel a obsahu formulářů. Hesla je možné jednotlivě i najednou odebírat a především, zobrazovat jejich seznam. Je také možné definovat servery, na nichž k automatickému zapamatování nebo doplňování nikdy nedojde. Analogický postup nabízí Mozilla i v případě cookies.

Není možné se nezmínit o jedné funkci, která je přinejmenším částí uživatelů mimořádně vítána. Je jí možnost v nastavení prohlížeče zakázat stránkám otevírat další plochy (taby), nebo dokonce instance prohlížeče. Servery, jejichž obsah se za normálních okolností několik sekund po otevření ztrácí v moři dalších oken plných nevyžádané reklamy, tak lze zkrotit do poměrně dobře čitelné a především snadně přehledné formy. Bohužel, v některých případech na úkor jejich funkčnosti.

Nejen prohlížeč

Jak jsme řekli už na začátku, Mozilla je mnohem více než jen internetový prohlížeč. Další základní součástí je e-mailový klient. Bez problémů zvládá obsluhovat schránky, pracující na standardních protokolech. Je možné v něm pracovat s více uživatelskými účty, ukládat zprávy do složek a aplikovat filtry stejně, jako je to obvyklé v jiných e-mailových programech. Klient také standardně zpracovává potvrzení o přečtení nebo nepřečtení zprávy. Bohužel, i on trpí nedostatky zbytku Mozilly, poměrně značnou hardwarovou náročností, pomalou odezvou a dokonce jistou těžkopádností (tu má ale celý balík přímo zakletou ve jménu). Mozilla Mail vychází z poštovního klientu, který byl v Netscape Communicatoru, ale dle subjektivních dojmů části uživatelů se mnohem více snaží přiblížit ke konkurenčnímu programu Outlook Express. Pohříchu, OE se všemi svými nedokonalostmi je stále ještě mnohem lepší aplikací pro off-line manipulaci s elektronickou poštou.

Lépe než klient elektronické pošty dopadl při vývoji zabudovaný adresář. Je jednoduchý, přehledný a docela rychlý, protože je vybaven bohatými možnostmi exportu a importu dat z konkurenčních formátů. Také vyhledávání kontaktů v případě, že máte list obsáhlejší, je docela svižné.

Zabudovaný editor webových stránek je odvozen od originálního Composeru z Netscapu. Nabízí elementární možnosti formátování textu, vkládání hypertextových odkazů, tabulek a obrázků. Hodí se pro rychlé vytváření jednoduchých stránek, na práci se složitějšími projekty, obsahujícími větší množství dokumentů nebo aktivní prvky, jsou zde jiné nástroje. Editor využijí tvůrci malých a střídmých prezentací, nebo ti, kteří potřebují stránku rychle vytvořit. Už z tohoto popisu vyplývá, že jej nepoužije ani zdaleka většina současných nebo potenciálních uživatelů Mozilly.

Jinou, podstatně využitelnější součástí příslušenství, je kalendář. Trochu se podobá aplikaci Microsoft Schedule, známé ze starých verzí systému Windows. Pracuje s událostmi a úkoly, má několik režimů zobrazení. Podporuje standardní formát iCalendar, jeho zřejmě nejužitečnější funkcí je možnost přihlásit se ke sdílenému kalendáři. Ke každé události lze nastavit upozornění, URL adresu, kterou je třeba v nastavený čas navštívit, a atribut o soukromnosti. I do něj se jak je již zvykem promítnula jistá těžkopádnost, celkově se o něm však dá říct, že je velmi hezký.

Kolekci doplňků k prohlížeči uzavírá klient systému IRC Internet Relay Chat. Tento systém je i přes masivní nárůst chatů postavených na WWW rozhraní stále velice populární, zřejmě nejpopulárnějším programem pro něj pod platformou Windows je mIRC. Tomuto komplexnímu programu nesahá aplikace obsažená v Mozille po pravdě řečeno ani po pás. Mnohem hůře se ovládá, nabízí základní funkce a mnohem menší uživatelský komfort. Při jejím vývoji se zřejmě vycházelo z předpokladu, že IRC má dnes již jen velmi vyhraněnou skupinu uživatelů. Pro rychlou práci je uživatel Chatzilly!, jak se tento doplněk jmenuje, odkázán na ruční zadávání příkazů IRC.

Doplňky celkově

Systém doplňků v Mozille je modulární. Například kalendář, který ve verzi 1.1 není standardní součástí, můžete stáhnout a nainstalovat zvlášť a plně automaticky. Podobné je to i s vizuálními vzhledy. Celý balík je prošpikován nástroji pro odlaďování, neustále se totiž vyvíjí. To na jednu stranu zvětšuje jeho hardwarové nároky, na druhou ale umožňuje rychle nacházet chyby a také je odlaďovat. Komunita vývojářů je, co se týče ošetřování bezpečnostních mezer, přeci jen rychlejší než nadnárodní korporace.

Česky a čeština

I originální, anglická verze Mozilly velmi dobře podporuje český jazyk na pasivní úrovni. Stránky se zobrazují korektně, národní diakritika příliš mnoho problémů nenadělá. To je ale málo, jakákoliv aplikace je v našich podmínkách plně použitelná až tehdy, kdy s ní dokáže pracovat i uživatel anglického jazyka zcela neznalý. Donedávna existovaly dva projekty s cílem přeložit Mozillu do našeho, slovanského jazyka. Jeden z nich (Mozilla.cz) však svou činnost ukončil. Druhý ale funguje dále. Ztráta Mozilly.cz je však v každém případě škodou.

Nejen Mozilla

Organizace Mozilla.org je si samozřejmě vědoma nedostatků svého prohlížeče, a tak vznikají další pomocné projekty. Patří mezi ně Phoenix s plně modulárním uživatelským rozhraním, nebo Chimera, prohlížeč založený na jádře Gecko a určený pro počítače s operačním systémem Mac OS X. Tyto projekty představují vedlejší větve vývoje Mozilly a nepronikly zatím tolik do veřejného povědomí. Zda se tak někdy stane, je dnes velmi těžké odhadnout, možné to však pochopitelně je.

Má to smysl?

Situace v oblasti internetových prohlížečů, respektive komunikačních balíků, je dnes poměrně jasná. Trhu, dá-li se to tak nazvat, zcela dominuje Microsoft Internet Explorer. Následuje docela známá Opera, zbytky z bývalé slávy Netscapu (i jeho aktuální verze vychází z Gecka) a pár dalších prohlížečů vytvořených převážně pro speciální účely nebo pod jednotlivé minoritní systémy. Jejich příkladem může být třeba Conqueror pod KDE. Mozilla je na rozdíl od předchozích vyjmenovaných konkurentů mohutný a jednolitý balík, existující pod různými platformami. Jeho možnosti, velice detailní konfigurace a způsob vývoje z něj technicky vzato dělají IE konkurenta. Není ale standardně instalována do operačních systémů a to jí ubližuje. Příbuznost s Netscapem může působit psychologicky, a to v kladném i záporném slova smyslu. Přesto se lze domnívat, že Mozille patří jistá budoucnost, a její technické možnosti tuto domněnku jen potvrzují.

Mozilla

dobrý uživatelský komfort

kvalitní zobrazování stránek

manažery stahování, hesel a cookies

zabudovaný jednoduchý editor stránek

otevřený zdrojový kód

hardwarová náročnost

horší e-mailový klient (to je ale spíše otázka vkusu)

nutnost stahování a instalace

Základní odkazy:

www.mozilla.org  - Stránky organizace Mozilla a projektu

www.czilla.org  - Stránky české lokalizace

www.mozilla.cz  - Jiný, dnes již ukončený projekt české mutace Mozilly

Minimální konfigurace (Windows):

CPU 200 MHz (funkční i na 166), 64Mb RAM, podle verze a typu OS,

rozlišení 1 024 x 768 (Mozilla funguje stejně dobře na pevném, jako i na vytáčeném připojení k internetu)

§§§§§


Bezdrátové sítě WiFi – 2. Díl Principy a pravidla Wireless LAN

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0739

V minulém čísle jsme lehce nahlédli do rozsáhlých možností, které nám přinášejí sítě Wireless LAN (WLAN), a tentokrát si povíme více o způsobu, jakým tyto sítě pracují a jak je tedy nejlépe vytvářet. Standard IEEE 802.11b, jenž zastřešuje dnes nejrozšířenější bezdrátové sítě, je provozován na frekvencích okolo 2,4 GHz. Tento kmitočet je v USA, v Evropě i České republice otevřený pro komerční i nekomerční subjekty a na rozdíl od jiných frekvencí, o které je třeba žádat, zde platí tzv. Generální povolení. V praxi to znamená, že si můžete snadno koupit zařízení na 2,4 GHz a k tomu, abyste jej provozovali, už není třeba žádného dalšího papírování. Splňuje-li taková komponenta určitá omezující kritéria, jako je například vyzářený výkon, je její provozování osvobozeno od jakýchkoliv poplatků.

Na frekvenci 2,4 GHz pracují nejen WLAN sítě, ale také třeba PAN (Personal Area Networks) založené na Bluetooth protokolu, některé typy bezšňůrových telefonů, rovněž bezdrátové periferie k počítačům a mnohé další přístroje. Všechna tato zařízení pak spojuje také dosah, na který je možné s jejich signálem počítat. Vzhledem k poměrně vysoké nosné frekvenci je obvykle použitelná vzdálenost maximálně v desítkách až stovkách metrů.

Obrovskou výhodou Wireless LAN zařízení je velmi přijatelná cena. Zatím to sice není blízké nákladům na implementaci Bluetooth, ale i přesto je možné postavit miniaturní osobní síť pro tři počítače za méně než 10 000 korun. To je jeden z klíčových důvodů, proč se dá o bezdrátové síti uvažovat nejen v podnikové sféře, ale také mezi drobnými uživateli.

Dosah a rychlost

Udávaný dosah zařízení WLAN 802.11b se pohybuje kolem 50 metrů uvnitř budov a 300-500 metrů ve volném prostoru. Vzhledem k velmi nízkému výkonu 100 mW (GSM telefony mívají zhruba 1-2 watty) jsou ale tyto přístroje poměrně citlivé na rušení i na různé materiály s omezeným prostupem rádiového signálu. Proto je důležité na wireless produktech sledovat hodnotu citlivosti, která určuje, jak dobře je zařízení schopno zachytit i špatný signál.

S klesajícím signálem se pochopitelně snižuje také přenosová rychlost, které je možné na bezdrátové síti dosáhnout.

Pokud přepočítáme dosah sítě na vzdálenost, lze zhruba odhadovat, že v zastavěném prostoru bude rychlost 11 Mb/s dosahována do 30 metrů, 5,5 Mb/s do 50 m, 2 Mb/s do 70 m a 1 Mb/s do 90 metrů. Na volném prostranství jsou tyto údaje zhruba 150 metrů pro 11 Mb/s, 250 metrů pro 5,5 Mb/s, 350 metrů při 2 Mb/s a 450 metrů při 1 Mb/s. Jako u všech ostatních bezdrátových zařízení jsou ale tyto propočty velmi závislé na mnoha vnějších vlivech. Mezi ty nejdůležitější patří kvalita antény obou dvou bezdrátově propojených prvků, jejich orientace, poloha, v případě "indoor" spojení pochopitelně struktura budovy, materiál, ze kterého jsou postaveny její stěny, při venkovním použití pak i počasí a řada dalších parametrů.

Struktura bezdrátové sítě

WLAN sítě podle 802.11b pracují ve dvou základních režimech. Prvním z nich je "ad hoc" mod, určený zejména pro běžné peer-to-peer sítě pro zhruba 2-5 počítačů spojených bezdrátovou sítí. Velmi dobře si je možné jej představit jako klasickou malou LAN síť, kdy všechny stroje komunikují se všemi ostatními jako rovný s rovnými.

Ad hoc režim se hodí v situacích, kdy se buduje například domácí síť spojující dva stolní počítače s notebookem a uživatel nechce tahat po bytě metalickou kabeláž. Její výhodou je v porovnání s jinými typy bezdrátových sítí hlavně velmi nízká cena, neboť jediné prvky, které je nutné instalovat, jsou příslušné bezdrátové síťové adaptéry do všech zúčastněných počítačů.

Nevýhody vyplývají z decentralizované podstaty takové sítě všechny adaptéry musí být ve spojení se všemi ostatními, resp. s těmi, se kterými chtějí komunikovat. Celá síť pak pracuje na jednom kanálu, jenž je ručně nastaven ve všech připojených stanicích. Tato síť ale poskytuje veškeré služby běžné i na jiných typech sítí, je možné sdílet připojení k internetu, vzdáleně tisknout, používat počítače jako aplikační či souborové servery a podobně.

Druhým režimem WLAN sítě je mod "infrastructure", tedy implementace klasického vztahu klient server. "Serverem" je v tomto případě tzv. Access Point (AP), tedy zařízení schopné zajišťovat komunikaci všech připojených klientů. Jako klientské body slouží opět bezdrátové adaptéry v počítačích. Hlavním rysem tohoto způsobu připojení je přihlášení a komunikace pouze s Access Pointem. Jednotlivé bezdrátové klienty se nemusí navzájem vůbec "vidět" (tedy uskutečnit přímé spojení mezi nimi), neboť předávání dat řeší přímo Access Point. AP jsou vybaveny také zásuvkou pro připojení k vnitřní metalické síti LAN, takže fungují jako přemostění mezi LAN a WLAN. Při správně nakonfigurovaných klientech a Access Pointu je možné, aby všechny počítače ve WLAN byly schopny komunikovat se všemi počítači v LAN a využívaly také možnosti, které poskytují například síťové tiskárny či sdílení připojení k internetu, a to jak ze zdrojů připojených v bezdrátové, tak v klasické síti.

Speciálním režimem, který rozšiřuje standardní možnosti dané 802.11b je "bridge", tedy bezdrátový most spojující dvě bezdrátové či klasické sítě LAN. Vzhledem k tomu, že pro režim bridge není ustanoven žádný standard, lze jej provozovat prakticky pouze s dvěma identickými Access Pointy, které tuto funkci podporují. Při použití dostatečně ziskových antén se může dosah takového bezdrátového spoje pohybovat dokonce až na úrovni 10 kilometrů!

Dalším zvláštním režimem je Access Point v režimu "klient". Lze si jej jednoduše představit tak, že AP se chová v režimu infrastructure jako běžný klient k jinému AP. V praxi lze ale očekávat, že solidní funkčnost tohoto modu je garantována pouze v případě, že AP maskující se jako klient a skutečný hostitelský AP jsou od stejného výrobce a nejlépe i stejného typu. Vzhledem k tomu, že tato funkce opět nemá oporu v bezdrátových standardech, je třeba ji před skutečnou implementací příslušných zařízení raději vyzkoušet přímo na místě.

Nastavení prvků sítě

Stejně jako u běžných sítí, jsou i jednotlivé aktivní prvky ve WLAN síti definovány svou jedinečnou MAC/BSSID adresou. Protože systém jejího přidělování je obdobný, jako u prvků klasické LAN, ani zde není možné nalézt dvě zařízení se stejnou MAC adresou a dokonce jsou vyloučeny také kolize adres mezi WLAN a LAN sítěmi. Také u bezdrátových prvků je možné z počátečních znaků MAC adresy zjistit výrobce zařízení, což může velmi pomoci při orientaci v heterogenní WLAN síti. Vzhledem k tomu, že konfigurační programy WLAN zařízení pracují na nižší vrstvě, než je IP, jsou MAC adresy v podstatě jedinou identifikací příslušných zařízení.

SSID je řetězcem, který identifikuje přímo síť. Je textový a tudíž je možné v něm přímo specifikovat, o jakou síť jde, a ulehčit tedy prvotní konfiguraci celé infrastruktury. Při požadavku na roaming v infrastructure, tedy možnost pohybu klientské stanice mezi více Access Pointy, je třeba, aby u všech zařízení bylo nastaveno stejné SSID. Bezdrátové klienty jsou schopny samy vyhledávat a přelaďovat se na AP s kvalitnějším signálem, a prakticky je tedy možné pokrýt rozsah řádově větší, než kolik obsáhne jeden Access Point.

Parametrem, který ovlivňuje zejména kvalitu přenosu signálu, je volba příslušného kanálu. K dispozici je 12 kanálů, vzdálených od sebe po 7 MHz, čímž je možné zajistit jak odolnost spoje proti vnějšímu rušení, tak vyhledat nejlepší frekvenci pro přenos. Zatímco v ad hoc režimu je nutné nastavit pracovní kanál na všech připojených bodech, v infrastructure je kanál přenosu určován kanálem nastaveným na AP. Všechny klientské body si pak nastaví pracovní kanál podle příslušného Access Pointu.

Typy prvků sítě

Při konstrukci bezdrátové sítě wireless LAN je k dispozici celá řada použitelných prvků. Liší se nejen svou konstrukcí, ale také možnostmi použití, které uživateli přinášejí.

Na prvním místě je možné zmínit PCI karty. Jsou určené do stolních počítačů a jejich hlavní výhodou je nízká cena spolu s možností provozu v různých operačních systémech. Před nákupem je ale nutné zkontrolovat, zda vaše základní dseska obsahuje sloty standardu PCI 2.2, který je WLAN kartami často vyžadován. Většinou bývají už od výrobce vybaveny anténou, avšak ta je vždy odpojitelná. Místo ní je možné použít speciální přechodku, tzv. pigtail, a dále pak vést VF signál až do externí antény koaxiálním kabelem. Se standardně dodávanou anténou jsou PCI karty použitelné prakticky pouze na indoor pokrytí, s externí pak zcela univerzálně lze je nainstalovat jak do klientských PC, tak třeba do routerů postavených na bázi počítače s Linuxem. Některé, zejména starší typy PCI karet jsou ve skutečnosti uvnitř konstruovány jako PCI«PCMCIA přechodka a PCMCIA karta.

Dalším typem jsou PC karty (PCMCIA) určené pro notebooky. Také tyto karty mají vždy vestavěnou anténu, ale někdy je možné ji odpojit a místo ní nainstalovat pigtail a kartu spojit s externí anténou. Vzhledem k mobilní podstatě notebooků ale nelze očekávat nějak masivní zapojování externích antén k PC kartám. Použití notebooků s PC kartami je jak indoor v případě pokrytí zejména firemních prostor, kaváren, restaurací, tak outdoor, pokud poskytovatel bezdrátové sítě pokryje i nějaký omezený vnější prostor. Jen velmi těžko se notebooky s PCMCIA kartami mohou nasadit například jako bridge či softwarové Access Pointy.

Některé přenosné počítače bývají už od výrobce vybaveny čipem pro připojení do bezdrátové WLAN. Tyto mini PCI karty jsou napevno zamontovány uvnitř notebooku a příslušné antény jsou pak vestavěny většinou do víka kryjícího displej. V této konfiguraci nebývá nabízena možnost připojit vnější anténu, a jako takové jsou tedy použitelné výhradně jako klientské stanice či body v ad hoc režimu.

Velmi levnou a přitom vysoce funkční variantou WLAN karet jsou USB adaptéry. Připojují se do běžného počítače prostřednictvím USB kabelu a dají se tak snadno umístit na místo s kvalitnějším signálem. Navíc USB kabel může být v jednom segmentu dlouhý až 5 metrů a tyto segmenty je možné za sebou dále řetězit, a tedy i vzdálenost mezi počítačem a wireless LAN USB adaptérem může být velmi dlouhá. Omezení plyne zejména ze softwarové podpory, neboť tyto USB adaptéry je možné zatím používat jen na OS Windows 98 a vyšších. Přesto se mohou stát v podstatě univerzálním prvkem pro indoor i outdoor připojení, a s použitím příslušného softwaru či služeb operačního systému také gatewayí bezdrátové sítě do internetu. Omezení softwaru pouze nedovoluje provozovat je jako softwarový Access Point.

Jako alternativa pro PDA, tedy kapesní počítače, se nabízí buď aktuálně dostupné CompactFlash karty, nebo SDIO WLAN kartičky. Ty budou na trhu zhruba v průběhu 2. kvartálu roku 2003. Stejně jako konstrukce těchto karet, tak i jejich použití je velmi blízké PCMCIA kartám, a tak jsou tato zařízení funkční pouze jako klienti.

Zvláštním typem jsou externí bridge, které se připojují do metalické LAN kabeláže. Jsou snadno přenosné jako USB adaptéry, je možné je umístit prakticky na libovolném místě, neboť data jsou do nich vedena po běžné síťové kabeláži s konektory RJ-45. Jejich cena je o něco vyšší, než kolik stojí USB adaptéry, ale zato jsou velmi flexibilním řešením pro stolní počítače i notebooky postavené na libovolném operačním systému.

Výběr prvků a jejich umístění

Před vlastním výběrem prvků je nutné si ujasnit, jakému účelu bude bezdrátová síť sloužit. Její účel pak pomůže vybrat tu správnou infrastrukturu a může nás ochránit od nutnosti případně i aktivní prvky obměnit, pokud by do budoucna došlo k jejímu rozšiřování. U ad hoc sítě je výběr velmi jednoduchý, v tomto režimu komunikují prakticky všechna zařízení spolu bez problémů. U jednoduché indoor sítě typu "infrastructure" s jedním AP je vše také poměrně jednoduché, kvalitní Access Point s rozsáhlou možností konfigurace přes webové rozhraní je v každém případě tou nejlepší volbou a výběr klientů už může být zcela podřízen subjektivním požadavkům zákazníka.

Celkově se dá ale říci, že dobrým řešením je využívání produktů jedné značky. Jednak se takto velmi snadno odstraní případné problémy v kompatibilitě, a pak také společné ovládání ulehčuje správu jednotlivých prvků. Kompatibilita zařízení 802.11b je garantována rovněž certifikátem Wi-Fi, který uděluje WECA Wi-Fi Alliance. Zařízení s tímto certifikátem mají testovánu interoperabilitu a lze tedy garantovat, že v podmínkách sítě WLAN podle IEEE 802.11b spolu budou spolupracovat bez problémů.

V našich testech jsme se ale i přes značnou různorodost jednotlivých síťových prvků do problémů s kompatibilitou nedostali. Bylo však nutné striktně dodržovat funkce garantované 802.11b, jež zahrnují pouze čistý ad hoc režim a infrastructure s AP. V případě nadstaveb, ať už jde o AP v režimu klient, bridging a další způsoby přenosu, či 22Mb AirPlus mod u prvků značky D-Link, platí, že tyto funkce s jistotou pracují pouze u produktů stejné značky.

Rádiová podstata a vysoká frekvence bezdrátové sítě do značné míry určují způsob, jakým se budou vlny šířit prostorem. Je nabíledni, že pouhých 0,1 wattu výkonu na všesměrové anténě běžného AP jen těžko může pokrýt signálem oblast stejně rozsáhlou stejně kvalitně, jako to dokáže například GSM základová stanice BTS. Signál WLAN je rušen prakticky vším a toto rušení či blokování signálu je tím patrnější, čím větší vzdálenost je od vysílače (AP).

Nejvýznamnější důvody ztráty signálu a rušení

- pevné zdi

- kovové konstrukce armování v panelech

- armatury

- vysokonapěťové kabely

- vinutí motorů

- mikrovlnné trouby

- zdroje a transformátory

- počítačové monitory

- bezšňůrové a mobilní telefony

- Bluetooth zařízení

- jiná WLAN zařízení

Při konstrukci sítě uvnitř budov je velmi důležité dobře rozhodnout o umístění Access Pointů. Zvláště v panelových budovách či v kancelářských prostorách, kde je velká možnost útlumů a rušení, by se mohlo snadno stát, že na některých místech signál WLAN nebude vůbec k dispozici. Pokud nepokrýváme sítí pouze několik metrů čtverečních jedné kanceláře, je tato místa nazývaná "dead spots" prakticky nemožné eliminovat. Vhodnou polohou a nastavením antén na AP však většinou lze dosáhnout toho, aby se dead-spoty objevily pouze v prostorách, kde je umístění zejména mobilních klientů (notebooky či PDA s WLAN adaptéry) v podstatě vyloučeno, jako jsou například sklady, toalety, výtahy a podobně.

Může ale nastat také situace, že s identickými prvky sítě bude ve volném prostoru na vzdálenost 350 metrů signál na úrovni 95 %, ale uvnitř budovy za několika stěnami s rozvody nebude možné se připojit na pouhých 25 metrů. Tato úskalí právě řeší vhodné polohování Access Pointů s ohledem na budoucí rozmístění wireless klientů.

Z bezpečnostního a funkčního hlediska je ale nutné také zajistit to, aby uživatelé nebyli provokováni přítomností nového AP v jejich blízkosti, neboť právě lidský faktor v podání "aktivních amatérů" může mít pro funkci a zejména bezpečnost WLAN sítě doslova katastrofální následky. V každém případě je ale správná poloha AP pro funkci wireless LAN sítě klíčovým parametrem.

V příštím čísle se podíváme na několik desítek WLAN produktů, dostupných na našem trhu.

Dosah a rychlost

Přibližná citlivostPřenosová rychlostModulace

-82 dBm11 Mb/sCCK

-86 dBm5,5 Mb/sCCK

-90 dBm2 Mb/sDQPSK

-92 dBm1 Mb/sDBPSK

Bezdrátové bezpečnostní desatero

1. V Access Pointu zaveďte tabulku povolených MAC adres

2. Zapněte WEP na 128bitový klíč

3. Pravidelně klíče WEP měňte

4. Nepovolujte DHCP a adresy přidělujte ručně

5. Pokud je to možné, nastavte také tabulku povolených IP adres

6. Zakažte SSID Broadcast

7. Znemožněte fyzický přístup uživatelů k AP

8. Pravidelně kontroluje síť i logy z AP

9. Omezte výkon tak, aby síť zbytečně nepřesahovala půdu vaší firmy

10. Pokud chcete opravdu zajistit bezpečnost, používejte VPN

§§§§§


Nedejte virům šanci! – MailScan 3.6 for WinProxy

Jaroslav Fikker

c02p0740

Elektronická pošta je dnes nepochybně nejpopulárnější internetovou službou. Bohužel se díky své popularitě stala i nejčastější příčinou nákazy počítačovými viry. Proti tomuto nebezpečí je třeba se bránit používáním vhodného pravidelně aktualizovaného antivirového programu. Jednou z možností, kterou jako doplněk ke svému proxy-serveru WinProxy, nabízí plzeňská firma LAN-Projekt, je i program MailScan.

MailScan

Jak již samotný název napovídá, je jeho hlavním úkolem kontrola veškeré příchozí a odchozí pošty. Tato aplikace funguje jako prostředník komunikace mezi internetem a poštovním serverem WinProxy. Jedná se tedy o jakousi bránu, přes kterou procházejí všechny e-maily (protokoly SMTP a POP3). Z pohledu klientů i WinProxy je vše zcela transparentní, a není tedy nutné provádět žádné změny nastavení.

Program se instaluje na počítač s přímým přístupem do internetu, tedy tam, kde již je nebo bude nainstalován WinProxy. Pořadí zprovoznění těchto dvou programů není důležité, protože se jejich instalace vzájemně nijak neovlivňují. MailScan pro svoji práci vyžaduje operační systém Windows 9x/ME/NT/2000/XP, minimálně 32 MB RAM (což samozřejmě v případě novějších verzí Windows stačit nebude) a 50 MB volného diskového prostoru. Vlastní instalace je velmi rychlá a snadná stačí zodpovědět pár jednoduchých otázek, počkat na zkopírování programových souborů a provést restart počítače. Po opětovném spuštění operačního systému je MailScan připraven plnit své úkoly.

Možnosti

Po spuštění aplikace se na systémové liště vedle hodin objeví dvě nové ikony eScan Content-Security and Antivirus a MailScan. Zatímco první z nich je pouze informativní, druhá slouží pro rychlý přístup k základním funkcím programu (ukončení/spuštění, prohlížení protokolů o činnosti, aktualizace virové databáze, spuštění administrátorské konzole atd.).

MailScan funguje okamžitě po dokončení instalace, bez nutnosti jakýchkoliv zásahů. Nicméně s optimálním využitím všech možností programu nelze bez úprav konfigurace počítat. Tuto práci vám ale usnadní nástroj MailScan Administrator, který všechny nastavitelné položky logicky sdružuje do několika konfiguračních dialogů.

První z nich Scanner Administration je určen pro základní nastavení. Definují se zde používané lokální domény, umístění a velikost souborů s protokolem, parametry pro automatické stahování aktualizací virové databáze a akce při nalezení viru (léčení, odstranění, karanténa). Dále zde můžete zakázat posílání i příjem příloh určitého typu (např. všechny EXE soubory). Součástí instalace je předdefinovaný seznam příloh používaných známými viry (Pretty*.exe, Love*.vbs apod.). Pokud program během kontroly na takovou přílohu narazí, automaticky ji vymaže a informuje o této skutečnosti příjemce zprávy.

MailScan může také prověřovat text všech zpráv. Jestliže při kontrole narazí na některé ze zadaných klíčových slov či frází (dialog Content Control), není zpráva doručena a o zjištěných skutečnostech je informován odesílatel, příjemce i správce. Na stejném místě můžete také zadat libovolný text (např. kontaktní údaje firmy), který bude automaticky připojen na konec každé zprávy.

Zajímavé možnosti nabízí dialog Compression Control, kde lze aktivovat komprimaci příloh do samorozbalovacího archivu u odchozích e-mailů, a naopak automatické rozbalení komprimovaných příloh u příchozí pošty. Z vlastní zkušenosti mohu potvrdit, že tato funkce dokáže méně znalým uživatelům ušetřit spoustu času a nervů.

Na obrazovce MailScan Messages lze libovolně modifikovat jednotlivá hlášení, která program odesílá v určitých situacích (např. při nalezení viru či nepovoleného textu). Můžete zde také zadat e-mailové adresy správců poštovního systému, jimž budou zasílány informace o provedených akcích.

Dialog Scan Control je určen pro zadání seznamu odesilatelů a příjemců, jejichž pošta má být nebo naopak nemá být kontrolována. Nezadáte-li žádné údaje, budou prověřovány všechny zprávy.

MailScan Administrator dále nabízí funkce pro kontrolu platnosti licence, otestování funkčnosti antivirové kontroly zasláním testovací zprávy s "virem" EICAR nebo odeslání kompletní konfigurace programu na adresu administrátora pro řešení případných problémů. Veškerá činnost aplikace je detailně zaznamenávána do log souborů, jejichž obsah lze analyzovat pomocí nástroje MailScan Reports.

Závěrem

MailScan od MicroWorld Technologies je výborným doplňkem, o kterém by měli uvažovat všichni stávající i budoucí uživatelé programu WinProxy. Nejenže ochrání vaši poštu před virovou nákazou, ale nabízí i další přidanou hodnotu v podobě kontroly obsahu, filtrování pošty či komprimace/dekomprimace příloh. Výhodou pro případné zájemce je také existence 30denní zkušební verze programu.

MailScan 3.6 for WinProxy

snadné zprovoznění

kontrola obsahu

komprimace/dekomprimace

příloh

není třeba měnit konfiguraci klientů

chybí lokalizace

Doporučená cena: Podle počtu

roků, na něž je udělena licence

a počtu schránek, např.: licence na 2 roky, vč. aktualizací virové databáze pro 5 poštovních

schránek, stojí 980 Kč

K recenzi poskytla firma: LAN-Projekt, Plzeň, www.winproxy.cz

§§§§§


SQL Server pod kontrolou – WebSQL Console 3.0

Jaroslav Fikker

c02p0741

Nedávno jste si mohli na stránkách našeho časopisu přečíst o publikačním systému WebNet Editor společnosti ecommerce.cz, která se specializuje na vytváření webových aplikací. Při přípravě tohoto článku jsem se dozvěděl o existenci dalšího zajímavého produktu této firmy WebSQL Console. Pojďme se tedy podívat, co vývojáři ecommerce.cz připravili tentokrát.

O co se jedná?

WebSQL Console je nástroj určený pro správu SQL serverů (přesněji řečeno Microsoft SQL Serveru verze 7 nebo 2000) přes webové rozhraní, kterým lze v podstatě nahradit standardní SQL Enterprise Manager od Microsoftu. Plní tedy obdobnou funkci jako aplikace phpMyAdmin ve vztahu k populární databázi MySQL.

WebSQL Console se jako každá správná webová aplikace instaluje na webový server. Vzhledem k podporované databázové platformě vás pravděpodobně nepřekvapí, že tímto webovým serverem musí být Microsoft Internet Information Server verze 4 nebo 5 provozovaný na operačním systému Microsoft Windows NT 4/2000. Pro svoji činnost aplikace využívá technologii ASP (Active Server Pages) a jako programovací jazyk byl použit VBScript (Visual Basic Scripting Edition).

Zprovoznění programu nijak neovlivňuje stávající instalace databázového serveru, protože k nastavení propojení těchto dvou systémů stačí uložit IP adresu SQL Serveru do konfiguračního souboru webové aplikace. WebSQL Consoli je totiž úplně jedno, kde se server nachází, pokud je dostupný přes nějakou IP adresu.

Pracujeme

Pokud je vše správně nainstalováno a nakonfigurováno, je možné spustit prohlížeč webových stránek a přesunout se na adresu WebSQL Console. Objeví se přihlašovací dialog, vyzývající k zadání uživatelského jména a hesla. Po přihlášení do systému se objeví vlastní uživatelské rozhraní aplikace, které nijak nevybočuje za zaběhaných standardů a je tedy velmi přehledné a snadno se v něm zorientujete. Pracovní plocha je rozdělena na dvě části vlevo je stromová struktura dostupných funkcí, vpravo se v závislosti na vybrané nabídce zobrazují vstupní formuláře nebo požadované informace. V horní části okna je navíc lišta s tlačítky nejčastěji používaných nástrojů. Pro méně zkušené uživatele je k dispozici on-line nápověda, která se zobrazí v samostatném okně po kliknutí na ikonu s otazníkem.

Rychlost práce do značné míry závisí na rychlosti a zatížení datových linek mezi klientským počítačem, webovým a databázovým serverem. Ale není s třeba toho obávat. Například tento článek vznikl na základě zkušeností s veřejně dostupnou testovací instalací na serveru test.websqlconsole.com, kdy jsem se připojoval přes klasickou analogovou telefonní linku a neměl jsem s rychlostí žádné vážnější problémy. Samozřejmě že při pokusu o import několikamegabajtové databáze by se problémy pravděpodobně objevily, ale telefonní linka rozhodně není vhodné komunikační médium pro operace tohoto typu.

WebSQL Console je dodávána ve dvou verzích, které se odlišují svou funkčností. Zatímco verze Lite dokáže "pouze" vytvářet a rušit databáze, tabulky a uložené procedury, pracovat s indexy a triggery, provádět export dat, zadávat SQL dotazy atd., je paleta funkcí verze Enterprise mnohem širší. Mezi ta nejdůležitější rozšíření patří např. možnost provádět úpravy tabulek, importovat data z databází Microsoft Access, zálohovat a v případě potřeby obnovit databázi, změnit uživatelské heslo, zpřístupnit uživatelům pouze vybrané funkce konzole, vytvářet vlastní vstupní formuláře a protokolovat všechny akce prováděné uživateli. Pro řadu organizací může být velmi užitečná také podpora více jazykových mutací (u obou verzí).

Pro koho je to dobré?

Na tuto otázku bych mohl dát velmi stručnou odpověď: Prakticky pro všechny uživatele Microsoft SQL Serveru. To jste se toho ale moc nedozvěděli, že? Tak tedy jinak.

Podle mého názoru je WebSQL Console jedinečným nástrojem zejména pro společnosti nabízející webhosting nebo pro poskytovatele služeb ASP (Application Service Providing). V obou případech SQL Server obsluhuje velký počet databází jednotlivých uživatelů. Zajistit správu a údržbu těchto databází vlastními silami je pro poskytovatele služeb velmi nákladné a problematické. Nasazením WebSQL Console je ale po problémech poskytovatel nastaví potřebná přístupová oprávnění a klient tak může z pohodlí své kanceláře manipulovat se svou databází dle libosti.

WebSQL Console je vhodná také pro nasazení ve velkých firmách, které sídlí v rozlehlých areálech nebo mají více poboček. Správce databázového serveru je v tomto případě schopen provádět zásahy z libovolného počítače firemní sítě a nemusí čekat až se dostane ke stanici, kde jsou nainstalovány potřebné specializované nástroje. Výhody z toho plynou samozřejmě i pro koncové uživatele databázového serveru.

Závěrem

WebSQL Console je jedinečný nástroj umožňující spravovat Microsoft SQL Server z prostředí webového prohlížeče, který vám mohu vřele doporučit. Kupodivu je tato aplikace mnohem známější za hranicemi než u nás, přestože jde o výsledek práce české vývojářské firmy. Pokud vás tento produkt zaujal a rádi byste si ho vyzkoušeli, máte možnost na adrese test.websqlconsole.com (login: test, password: test)

WebSQL Console 3.0

ovládání přes web

uživatelské rozhraní

nabídka funkcí

práce s přístupovými právy

cena

Doporučená cena: Lite 190 USD, Enterprice 790 USD

K recenzi poskytla firma: ecommerce.cz, a. s., Brno, www.ecommerce.cz

§§§§§


Televize na internetu – Zajímavé adresy na Internetu

Pavel Hrbáček

c02p0742

Tak trochu to zavání představami o budoucnosti. V kanceláři, na počítači, na kterém pracuji již desátou hodinu, se díky rychlému připojení k internetu (nízký paušál bez omezení přenesených dat) podívám na živě vysílané televizní zprávy. Pokud nejsem on-line v ten patřičný moment, můžu si vybrat archivní záznam požadovaného pořadu. Vše v dobré kvalitě, stereo a nepřerušovaně. Tak nějak to bude vypadat za pár let, až se internet zrychlí a především zlevní. Technologie, které jsou nutné pro realizaci této představy, jsou totiž již k dispozici. Máte-li v počítači zvukovou kartu, trochu výkonnější procesor a něco volné paměti, tak potřebujete jen správný software. Ten už dávno existuje a je navíc často zadarmo. Ano, mám na mysli programy jako Windows Media Player či RealPlayer. Základem, na němž vše stojí, je vysílání, tzv. stream videa. Chcete-li se dozvědět více o této technologii, podívejte se na stránku www.streamingmediaworld.com. Dnes existuje několik formátů pro vysílání videa, takže můžete potřebovat oba jmenované programy, a případně i další přehrávač Apple QuickTime. Kvalita přenosu je více méně omezena jen rychlostí a spolehlivostí internetového spojení. To je tak v současnosti zároveň i největší slabinou této skvělé myšlenky. Na druhou stranu, zásadní je dosažitelný přístup k informacím vysílaným z druhého konce světa a v tomto případě, pokud je systém alespoň rozumně funkční, je vysoká kvalita až druhořadou záležitostí. S rozvojem tohoto nového média však přijde i ona.

Na internetu se můžete setkat i s jednodušším řešením. Na stránce je zobrazen normální bitmapový obrázek, jenž je automaticky obnovován, např. po dvaceti vteřinách. Tento postup samozřejmě nenabízí kvalitu, která by se blížila klasickému sledování televize, a je spíše určen ortodoxním vyznavačům daného televizního kanálu. Že je takové vysílání bez zvuku, je snad samozřejmé. Jak to funguje v praxi, se můžete podívat na adrese bunda.webpark.cz/tv.htm.

Nás však zajímá především přenos, který se blíží kvalitě klasické televize. Na internetu existuje řada míst, kde lze sledovat buď živé vysílání, nebo si alespoň přehrát záznamy pořadů. Výběr je vcelku široký, a to včetně několika kanálů křesťanské televize. Bohužel je třeba konstatovat, že skutečnou vzácností jsou vysílání, jež by vedle zpravodajských informací, zdarma uváděla i celovečerní filmy v některém ze světových jazyků, příp. v češtině. Překážkou jsou především omezení vyplývající z licenčních práv a tak jsou tyto programy postavené na komerční bázi. Příkladem placeného vysílání je stanice HBO, jejíž nabídku najdete na adrese www.hbo.com/hboondemand.

Český divák, prahnoucí po pořadech v rodné řeči, se tak setká jen s omezenou nabídkou. Naše dvě největší televize, Česká televize a Nova, uvolňují ke sledování záznamy pouze některých pořadů vlastní výroby. Česká televize nabízí především zpravodajství, včetně všech vydání Událostí během dne, a dále Kalendárium a Krásný ztráty. I když tato televize nezpřístupnila živé vysílání, můžete sledovat záznamy pocházející z aktuálního dne a tak se dozvědět nejčerstvější zprávy. Kvalita vysílaného videa je dobrá. Na obrazovce se však zobrazuje jen malé okénko přehrávače zabudovaného do webové stránky. Adresa je www.ct1.cz. Notoricky známá je také adresa www.czech-tv.cz/.

Trochu, ale opravdu jen o málo, jinou cestou jde televize Nova. Ta nabízí znatelně širší nabídku pořadů. Na adrese www.nova.cz/tvarchiv naleznete Zprávy, Eso, Kotel, Na vlastní oči, Občanské judo, Počasíčko, Rady ptáka Loskutáka, Sedmičku a Střepiny. Na rozdíl od České televize, jsou však Zprávy den staré. Na druhou stranu kvalita vysílaného videa je vyšší. Zvukový doprovod je nepřerušovaný a je mu velmi dobře rozumět. Ve spodní části hlavní stránky televizního archivu také najdete odkaz www.joj.sk/tvarchiv na archiv slovenské televize JOJ. Kvalita je stejná, nabídka menší. Je vidět, že se jedná o sesterské stanice.

Chcete-li sledovat skutečné živé vysílání, nezbývá než se podívat někam do zahraničí. Možností je sice řada, ale většinou se jedná o stanice zaměřené na zpravodajské vysílání z dané lokální oblasti nebo o vysílání určené specifickým posluchačům, např. kanál vysílající nepřetržitý teleshoping. I zde se však dají nalézt zajímavé stanice. Problémem ale může být, že řada těch opravdu zajímavých vysílá širokopásmově a potom potřebujete opravdu rychlý internet. Takové video se k vám většinou valí v objemu 300 Kb za vteřinu, ale může to být i více. Dále popisované televizní stanice jsou proto voleny tak, aby přenesený objem dat nepřesáhl 90 Kb/s.

Na adrese www.bbc.co.uk najdete stanici BBC News 24Hours. Jak už název napovídá, jedná se o nepřetržité vysílání zpravodajských pořadů. Vysílání zahrnuje vedle klasických zpráv i události ze sportu a ekonomiky. Podívejte na odkaz www.bbc.co.uk/go/homepage/int/news/video/-/newsa/n5ctrl/tvseq/n24. ram. Po kliknutí se otevře samostatné okno RealPlayeru a spustí se přehrávání. Obraz je v menším rozlišení, dá se však sledovat, i když je chvílemi mírně trhaný. Ten, kdo touží po vysílání zpravodajské stanice Fox News, může využít americké stanice UMTV Chanel 22 (www.itd.umich.edu/umtv). Ta odebírá zpravodajství Fox News a mimo to nabízí i řadu dalších pořadů, často zaměřených na hudbu. Kanál 22 je součástí většího projektu určeného především studentům z kampusu v Ann Arbor, ale jak vidíte, jejich vysílání lze přijímat i u nás. Adresa je www.itcom.itd.umich.edu/streaming/ram/avs01.ram a k přehrávání potřebujete RealPlayer. Obraz vysílaný rychlostí 40 Kb/s má však malé rozlišení a je poněkud trhaný.

Předchozí dvě stanice vysílají samozřejmě v angličtině. Pokud zrovna tímto jazykem nevládnete dostatečně dobře a o to lépe umíte německy, podívejte se na stránky stanice N-TV (www.n-tv.de). Jedná se o německou obdobu CNN, a tím je řečeno vše. Pro nerušené sledování je výhodné využít odkaz. Jako přehrávač použijete opět RealPlayer, kvalita vysílání je dobrá a odpovídá použité rychlosti 45 Kb/s. Pokud vás zajímají především informace z Německa, tak další televizí vysílající v němčině je známý program ZDF. Informace o stanici jsou na adrese www.zdf.de. Vysílání ZDF Infobox najdete po kliknutí na odkaz tv4all.com/r6/6430.asx. Pro příjem tohoto docela kvalitního vysílání budete potřebovat Mediaplayer.

Zajímavou variantou na zpravodajskou televizi je oficiální televize kosmické agentury NASA NASA TV na adrese www.nasa.gov/ntv. Stanice upoutá především možností sledovat živé vysílání z kosmu. Součástí programu je např. pravidelné zpravodajství z mezinárodní kosmické stanice. Živé vysílání stanice najdete na více místech na internetu, mimo jiné i na http://198.116.66.254:8080/ramgen/encoder/live.rm. Pro přehrávání potřebujete RealPlayer.

Další kategorií stanic, které si najdou své diváky, jsou hudební kanály. V našem sousedství, v Německu, vysílá televize Viva Plus. Její stránky jsou umístěné na adrese www.vivaplus.tv. Živé vysílání v RealPlayeru můžete sledovat po kliknutí na odkaz http://rd01.t-bn.de/live/viva/online_live_isdn.rm. Obraz je však i při rychlosti 80 Kb/s mírně trhaný.

Pokud dáváte přednost anglicky vysílaným stanicím, můžete se podívat na stránky australského kanálu The Basement. Na adrese www.thebasement.com.au si zvolte kvalitu vysílání a vyberte způsob přehrávání v Mediaplayeru nebo v QuickTimu. Při kvalitě 45 Kb/s je obraz sice plynulý, alespoň pokud se zrovna nejedná o záběry z bezprostřední vzdálenosti, podle tváře byste nikoho asi nepoznali.

Sportovní fanouškové se mohou podívat ze záznamu na některé pořady připravované německou televizí Sport1. Přehled nabídky najdete na www.sport1.de/coremedia/generator/www.sport1.de/Videos/Main.html. Přehrávat lze v RealPlayeru nebo v Mediaplayeru, na výběr jsou také dvě rychlosti. Pro lidi zabývající se ekonomií a obchodem zvláště, má svoji hodnotu vysílání známé stanice Bloomberg TV. Její domovská adresa je www.bloomberg.com. Televize vysílá v několika jazykových mutacích, s důrazem na daný region. Pro německé vysílání se podívejte na adresu www.bloomberg.com/streams/video/LiveDE_nb.asxx, pro britské na www.bloomberg.com/streams/video/LiveUK_nb.asxx a konečně pro francouzské na www.bloomberg.com/streams/video/LiveFR_nb.asxx.

Teď přicházejí skutečné speciality. Pro přesvědčené zastánce Evropské unie i pro nevěřící Tomáše může být zajímavý program zpravodajské agentury Europe by Satelite (EbS). Na stránce europa.eu.int/comm/ebs najdete přehled událostí týkajících se EU. Stanice nabízí záznamy i živé přenosy. Události jsou zaznamenány až v jedenácti jazycích a nabízejí autentické záběry i zvuk. Pro živé vysílání z adresy tv4all.com/r6/7168.ram potřebujete RealPlayer.

Další v pořadí je stanice, kterou můžete využít před cestou za teplými vodami Jadranu. Je to Hrvatska Televizija, jež živě vysílá na internet svůj první program HR1. Ten je zaměřen především na zpravodajství a kulturu, ale najdete tu i jiné pořady, tedy umíte-li chorvatsky. Rychlost je 45 Kb/s a sledovat můžete v RealPlayeru na www.hrt.hr/streams/htv1.ram.

Pro ty, kteří to myslí vážně s oblečením a módou vůbec, vysílá specializovaná francouzská stanice FashionTV. Najdete ji na adrese www.ftv.com/FashionTV.htm. Program je určen těm, co se chtějí jen dívat a dívat. Především na snad nepřetržité záběry z různých módních přehlídek od Milána až po New York. Sledování videa je zabudováno přímo do stránky a využívá Mediaplayeru. Na výběr máte několik zdrojových bodů a dvě rychlosti. Při 56 Kb/s je obraz rozumně kvalitní a málo trhaný.

Na závěr jsem si nechal stanici, která se stala během posledního roku známou v celém světě. Je to katarská Al-Džazíra. Oficiální stránka je www.aljazeera.net a vysílání v Mediaplayeru můžete vidět na adrese www.aljazeera.net/live.asx. Sledování je však problematické, protože velmi často se stává, že vás server odmítne obsloužit. Důvodem je velký počet připojených diváků, na který už kapacita serveru nestačí. Jistým omezením pro některé potenciální zájemce je i skutečnost, že stanice zatím vysílá jen v arabštině. To se má však od příštího roku změnit. Potom si snad i vy budete moci vychutnat zpravodajství této arabské CNN.

§§§§§


Co můžeme čekat od mobilů? - PŘEHLED FUNKCÍ SOUČASNÝCH MOBILNÍCH TELEFONŮ I.

JOSEF KULHAVÝ

c02p0744

Dnešní mobilní telefony překypují nejrůznějšími funkcemi, které mají člověku ulehčit jeho život, nebo mu přinést zábavu. Ne každý uživatel všechny funkce svého mobilu používá. Dokonce se najdou tací, kteří o určité výborné vlastnosti svého mobilu ani nevědí. A tak se na wapové stránky připojují přes CSD data, když jejich mobil umí GPRS, používají stále jeden a tentýž vyzváněcí profil, nebo hrají "hada", i když by si mohli stáhnout nové javové hry. Popišme si tedy jednotlivé funkce, kterými současné mobilní telefony disponují. Třeba zjistíte, že i s vaším mobilem se dají dělat věci.

Aktivní flip

Klávesy některých především manažerských mobilních telefonů jsou chráněny pomocí flipu, který po stisknutí mechanického tlačítka vystřelí nebo se vysune a umožní s mobilem pracovat. Je-li kryt zavřený, je vidět většinou pouze část displeje. K přijetí hovoru dochází odklopením aktivního flipu, pro ukončení stačí flip zavřít. Aktivní flip je náchylný k poškození, proto je třeba mobil chránit především před pádem na zem.

ALS

Chcete-li používat jedno číslo soukromé a druhé pracovní, můžete v mobilu vybaveném funkcí ALS používat jedinou SIM kartu. Technologii musí podporovat nejen mobilní telefon, ale i operátor. Eurotel, který jako dosud jediný v ČR umožňuje používat dvě telefonní čísla na jediné kartě, však technologii ALS nepoužívá. Jeho "Kombikarta" je založena na SIM toolkitové aplikaci.

Bluetooth

Bluetooth [blú tút] je technologií, která dokáže zajistit bezdrátové spojení mezi mobilním telefonem a přídavným zařízením. Tím může být například sluchátko (bondovka) nebo notebook. Pro vysílání se používá jen nízký, flexibilně nastavovaný výkon (do 1 mW). Jednotlivá zařízení mezi sebou mohou komunikovat na vzdálenost cca 10 metrů a nemusí být přitom v přímé viditelnosti. Jestliže se dvě Bluetooth zařízení najdou, navážou spolu spojení a na příkaz uživatele provedou, co se po nich žádá: Přijdete ráno do práce a diář ve vašem mobilním telefonu se pomocí technologie Bluetooth sám automaticky spojí s firemním počítačem a sesynchronizuje data v diáři.

Budík

Tuto funkci snad není třeba dlouze představovat, disponují ji téměř všechny současné mobilní telefony. Stačí v menu nastavit čas, a mobil v zadanou dobu začne vyzvánět určenou melodii. Některé mobilní telefony vás dokáží probudit i v případě, že máte u mobilu vypnutý zvuk, nebo dokonce máte-li mobil vypnutý a to ať vaším zásahem, nebo proto, že je vybitý.

Blokování hovorů

Bydlíte-li v pohraničí a často se vám stává, že se mobil přihlásí k zahraniční síti, musíte se právem obávat toho, že jednou přijmete hovor právě ve chvíli, kdy váš telefon bude v roamingu. Abyste zabránili vysokým platbám za zahraniční hovory, můžete nastavit blokování příchozích hovorů v zahraničních sítích. Kromě tohoto nastavení lze dále blokovat všechny příchozí, všechny odchozí, nebo veškeré hovory v rámci vlastní sítě nebo v síti roamingového partnera. Nastavení se provádí buď v menu mobilního telefonu, nebo pomocí speciálních kódů.

Blokování klávesnice

Asi se vám už stalo, že jste zvedli sluchátko a na druhé straně jste slyšeli pouze vzdálené hlasy. Volající měl asi mobil v tašce a nárazem na nějaký předmět došlo k vytočení vašeho telefonního čísla. Abyste u sebe tomuto problému zamezili, mají telefony funkci blokování kláves. Blokování se provádí většinou velmi jednoduše stisknutím jedné nebo dvou kláves. Odblokování je záležitostí delšího podržení jedné či stisknutí několika kláves, tak aby nemohlo dojít k samovolnému odblokování např. právě v tašce.

CB

CB (Cell Broadcast) informace o buňce může vysílat každý vysílač pro mobilní telefony ve svém okolí. Když se mobilní telefon přihlásí k základové stanici, odešle mu vysílač zpět textovou informaci. Informace o buňce se nejčastěji využívají pro určení polohy, mohou ale na různých kanálech obsluhovat více témat. Uživatel, který má CB zprávy aktivované ve svém mobilu, si může na displeji přečíst určení místa, kde se právě nachází. Pohybujete-li se v pražském metru, systém vám dá vědět, kterou stanicí právě projíždíte. Jezdíte-li mimo naše hlavní město, na displeji se můžete dočíst, ve které obci se právě nacházíte nebo ke které směřujete. CB zprávy u nás fungují pouze v síti Eurotel.

Čas a datum

Další z obligátních funkcí: zobrazení času a datumu. Čas i datum jsou zobrazovány přímo na základním displeji, hned vedle nápisu operátora. Některé mobilní telefony bohužel z nedostatku místa na displeji zobrazují pouze aktuální čas, nikoli už datum. S mobilem s časovými funkcemi většinou můžete zjišťovat hodinu a minutu, kdy vám kdo volal.

Datový kabel

Výrobci některých mobilů vsadili na to, že uživatelé chtějí ukládat a zálohovat to, co při svých cestách s mobilem nasbírali. IrDA port k počítači je zbytečně drahý, a proto dodávají s mobilním telefonem datový kabel, se kterým je možno navázat přímou komunikaci s počítačem. Pomocí datového kabelu lze nejen ukládat hlasové poznámky, zálohovat telefonní seznam, synchronizovat data v diáři, ale lze pohodlně za použití PC klávesnice psát SMS zprávy a připojit počítač k internetové síti. Pokud výrobce datový kabel s mobilem nedodává, ve většině případů jej umožňuje dokoupit jako příslušenství. Ovšem ne každý mobilní telefon lze spojit s počítačem. Najdou se takové produkty, u nichž konektor pro připojení datového kabelu chybí.

Diář

S mobilními telefony, které mají diář, nemusíte zároveň používat diář papírový. Veškeré vaše schůzky a úkoly můžete mít zaznamenány přímo v mobilním zařízení. Navíc, oproti papírovému konkurentovi, vás mobil na zapsanou událost upozorní nejčastěji zvukovým signálem. Stejně jako u budíku zde platí, že některé mobilní telefony vás dokáží upozornit, i když je váš mobil vypnutý.

Diktafon

Diktafonem oplývají pouze mobilní telefony s velkou vnitřní pamětí, nebo takové, do kterých lze vložit paměťová karta. Podle kvality záznamu se jediná sekunda vtěsná do 1,8-5 KB paměti. Různé mobily dovolují nahrávat v různých situacích. Některé se dají použít přímo jako diktafon stisknete tlačítko a zvuk z okolí je nahráván do mobilu. Jiné lze použít pouze při hovoru pak můžete celý hovor nebo jeho část zaznamenat a později jej přehrát.

EFR

Hovoříte-li do mikrofonu mobilního telefonu, mobil zpracuje pouze určitý frekvenční rozsah vašeho hlasu, ten převede do binárního kódu, zašifruje a pošle přes síť mobilního operátora směrem k příjemci. Pomocí technologie EFR (Enhandced Full Rate) se podařilo zlepšit kódování lidského hlasu do té míry, že se do výsledného "balíčku" vejde větší frekvenční rozsah vašeho hlasu. To má za následek lepší kvalitu zvuku, který se dostane do příjemcova mobilního telefonu. Technologie musí být podporována mobilním operátorem. Při použití EFR se vašemu mobilu rychleji vybíjí baterie.

Dualita

O tom, že se v Evropě používají dvě pásma 900 a 1 800 MHz ví snad každý. Ovšem ne všechny mobilní telefony byly a jsou duální tedy umožňují volat jak v pásmu 900, tak i 1 800 MHz. Telefon, který není duální, může mít problémy s hledáním sítě a s voláním (tam kde uskutečnil operátor pokrytí pouze jedním pásmem). Nižší frekvence má lepší dosah vysílače, avšak dokáže zprostředkovat nižší kvalitu hovorů než frekvence vyšší. Pokud cestujete mezi Evropou a Amerikou, měli byste používat mobilní telefon, který navíc umí pracovat v pásmu 1 900 MHz.

Dlouhé SMS

SMS zpráva je omezena délkou 160 znaků. Některé mobilní telefony ale umožňují psát zprávy rozvleklé i daleko za tuto hranici (760 znaků). Nicméně při posílání je celý text rozkouskován právě po 160 znacích a odeslán na příjemcům mobil. I když tedy napíšete jedinou dlouhou esemesku, je vám naúčtováno textových zpráv hned několik právě podle skutečné délky. Mobily, které tuto funkci podporují, na displeji upozorňují pisatele na délku celého textu, tedy i na to, do kolika SMS bude skutečně rozdělena. Některé typy mobilních telefonů dokážou dlouhou SMS zprávu opět složit a příjemci nabídnou celý dlouhý souvislý text.

E-mailový klient

Některé mobilní telefony umožňují prohlížet vaše e-mailové zprávy. Připojení s e-mailovým serverem probíhá buď přes vytáčená data (CSD, HSCSD), nebo přes rychlejší GPRS. Zprávy se většinou přes protokol POP3 stáhnou do mobilního telefonu a v některých případech přímo podle nastavených kritérií rozdělí do složek. Pak je možné mezi zprávami listovat a číst je. Na došlé zprávy je možno samozřejmě odpovídat a psát e-maily nové. Práce s e-maily v mobilu ani zdaleka není uživatelsky tak přívětivá, jako při použití počítače.

EMS

EMS obrázkové zprávy a melodie jsou stále ještě velmi populární. Mezi dvěma mobilními telefony lze relativně levně (za stejnou cenu jako SMS) kopírovat loga a vyzvánění, bez použití kabelu. EMS lze posílat pouze mezi mobily, které tuto technologii podporují, navíc mezi různými značkami mobilů není zaručeno, že obrázková zpráva či melodie v pořádku dorazí na příjemcův mobil. V případě neúspěchu mobil přijme EMS zprávu pouze jako SMS zprávu s nerozluštitelnými znaky. Některé mobilní telefony mají pro ukládání EMS obrázků a melodií prostor, u jiných je třeba ihned nově získaný obrázek použít jako logo operátora nebo spořič displeje.


Co můžeme čekat od mobilů? - PŘEHLED FUNKCÍ SOUČASNÝCH MOBILNÍCH TELEFONŮ II.

GPRS

GPRS [dží-pí-ár-es] (General Packet Radio Service) je technologií přenosu dat, do které se vkládají velké ambice. Přenos mezi mobilem a nejbližším vysílačem umožňuje uskutečňovat datové přenosy mnohonásobně rychleji (teoreticky až 115,2 Kb/s), než klasická CSD (9,6 Kb/s) data. Praktické využití najde GPRS zejména ve WAPu a při připojení počítače přes mobil k internetu. Operátoři uživatelům neúčtují dobu strávenou připojením, ale množství přenesených dat. To je výhodné zejména ve WAPu, kdy může uživatel důkladně prostudovat zobrazenou stránku a nemusí přitom myslet na to, aby co nejrychleji práci s WAPem ukončil. V naprosté většině případů je připojení k WAPu nejvýhodnější právě přes GPRS. Většina mobilů s podporou této technologie pečlivě zaznamenává a dokáže na displeji zobrazit celkový objem dat, přenesený touto technologií. Uživatel má tedy dobrý přehled o výdajích za datové přenosy.

Hardwarový modem

Pokud je váš mobilní telefon vybaven hardwarovým modemem, je možné jej použít jako běžný modem pro připojení počítače k internetu nebo jiné síti. V opačném případě je nutné na disk počítače nainstalovat aplikaci softwarového modemu, aby počítač do mobilu mohl posílat přesné pokyny k jeho práci. U pomalejších počítačů tak může dojít k výraznému poklesu výkonu, a tedy k méně komfortní práci s internetovým prohlížečem nebo jiným programem.

Hlasité handsfree

Chcete-li, aby se do právě probíhajícího hovoru zapojili všichni přítomní v místnosti, položte mobil na stůl a použijte vestavěné hlasité handsfree [hends frí]. Hlasitost reproduktoru v mobilu se zvýší na takovou úroveň, že hovor bude slyšitelný stejně, jako například středně silně hrající rádio. U většiny mobilů se pak rovněž zvýší citlivost mikrofonu, takže telefon "uslyší" všechny na vzdálenost několika metrů od přístroje. Nesnadné to bude mít telefonující partner. Vlivem zapnutého hlasitého odposlechu může být hovor hůře slyšitelný, nikdy by však neměl být nesrozumitelný.

Hlasové ovládání

Zavoláte do mikrofonu mobilního telefonu: "kalendář" a mobil zcela sám přepne na obrazovku vašeho diáře. Tak by tomu bylo v ideálním případě. Většinou ještě musíte stisknout jediné tlačítko, aby mobil pochopil, že mu chcete položit hlasový příkaz. V mobilu ovšem musí být nahrán tzv. vzorek tedy hlasová informace. Mobil vás vyzve, abyste ji zřetelně dvakrát po sobě zopakovali, aby si sám určil, které frekvence vašeho hlasu jsou pro zadávané slovo nejdůležitější. Nakonec je nutno k hlasovému povelu přiřadit požadovaný příkaz, a hlasové ovládání je připraveno k použití. Hlasových příkazů je možno použít hned několik vždy ale pouze k těm funkcím, které výrobce mobilu předurčil k použití s hlasovým ovládáním.

Hlasové vytáčení

Hlasové vytáčení je totožné s hlasovým ovládáním. Jediná změna spočívá v tom, že mobilní telefon po zvolání jména vytočí stanovené telefonní číslo. Technologie rozpoznávání hlasu bohužel není všemocná: lidský hlas se zhruba do měsíce změní tak výrazně, že vás citlivě nastavený mobilní telefon nepozná. Přibližně po období jednoho měsíce je nutné nahrát nové vzorky vašeho hlasu. Při nahrávání vzorků se nedoporučuje používat intonačně podobná, nejednoznačná slova. Mobilní telefon nemůže rozpoznat, křičíte-li právě jméno "Jana" nebo "Hana".

Hry

Nudíte-li se na autobusové zastávce nebo v čekárně u lékaře, může vám zkrátit dlouhý čas právě některá z her nahraná v mobilním telefonu. Její myšlenka i ovládání jsou většinou velmi jednoduché. Některé mobilní telefony umožňují nahrávat do mobilu přes WAP nové a nové úrovně. Mobily podporující Javu dovolují nahrávat zcela nové hry, napsané pro toto prostředí.

HSCSD

V sítích GSM se používá několik norem pro datové spojení mezi dvěmi mobilními zařízeními: Technologie CSD (Circuit Switched Data) a HSCSD (High Speed Circuit Switched Data). Rozdíl mezi těmito dvěma spočívá pouze v rychlosti, jakou data sítí mobilního operátora proudí. Zatímco pomalejší CSD zvládá 9,6 Kb/s, HSCSD umí teoreticky až 43,2 Kb/s. Při připojení k internetu (nebo WAPu) je HSCSD oproti CSD výhodnější nemusíte tak dlouho čekat na doručení požadované stránky na vaše zařízení a tím můžete ušetřit čas, po který jste připojeni. U nás podporuje HSCSD pouze operátor Eurotel.

Infraport

Pokud má váš mobilní telefon na svém boku tmavě červené okénko infraportu, může pomocí něho komunikovat s jiným mobilním telefonem nebo přístrojem. IrDA port nahrazuje kabel, ale přístroje spolu nemohou komunikovat na příliš velké vzdálenosti doporučuje se cca 30 cm. Jak již je patrné z názvu, mobily (nebo další zařízení) spolu komunikují neviditelnými infračervenými paprsky, podobně jako dálkový ovladač a televize. Přes IrDA port lze mezi mobily kopírovat záznamy v telefonním seznamu, SMS zprávy, záznamy v kalendáři a dokonce hrát hry. Podobné možnosti se naskytují při spojení mobilu s počítačem. Některé mobilní telefony dokáží přes infraport komunikovat s tiskárnou, vybavenou touto technologií, a ta bez použití počítače či dalšího zařízení umožňuje seznamy telefonních čísel, SMS zprávy nebo údaje z kalendáře vytisknout.

Java

Tato funkce se začala objevovat v mobilních telefonech teprve nedávno. Umožňuje do mobilu nahrávat nové aplikace a hry napsané právě v tomto multiplatformovém jazyku. Její praktický význam je dalekosáhlý. Už nyní lze na internetu najít mnoho webových stránek s množstvím programů nejrůznější kvality i užitečnosti. S Javou můžete mít v mobilu kalkulačku, i když ji výrobce do přístroje neimplementoval. Za pomoci Javy můžete mít v mobilním telefonu a tedy stále při sobě kalendář se jmény, jednoduchý přehled vašich financí nebo třeba automaticky přes WAP aktualizovaný televizní program. A v neposlední řadě, v Javě jsou napsány nové a neokoukané hry pro mobilní telefony.

Kalkulačka

Čísla nás obklopují ze všech stran. Je důležité se v nich neztratit, a proto je kalkulačka součástí většiny nyní dostupných mobilů. Různé mobily disponují různě vyspělými kalkulačkami většinou ale postačí základní operace: +, -, *, /. Pokud váš mobil kalkulačku nemá, ale zvládá Javu, je možné kalkulačku nahrát do mobilu jako javovou aplikaci. V některých mobilech je obsažen konvertor měn: Stačí zadat například částku v korunách a na displeji se ukáže výsledná cena v eurech, podle předem stanoveného kursu.

Konferenční hovor

Tak jako se můžete zúčastnit konference, kde se v řečnění střídají všichni zúčastnění, konferenční hovor umožňuje navzájem spojit více telefonujících. Dojde k tomu, že všichni, kdo jsou do konferenčního hovoru zapojeni, slyší všechny další účastníky. Lze však docílit toho, aby spolu na určitou chvíli hovořili soukromě jen dva lidé. Konferenční hovor zahájíme jako běžný hovor vytočením prvního čísla, pak postupně vytáčíme další a další telefonní čísla, řídíme se při tom pokyny na displeji.

Loga na displej

Otravuje vás nudný nápis vašeho operátora na displeji? Vyměňte jej za své originální logo. Na internetu se setkáte s nepřeberným množstvím galerií obrázků, které lze jako logo použít. Pokud je váš mobil vybaven funkcí EMS, můžete si logo na displej z většiny takových stránek za poplatek objednat. V opačném případě pomůže datový kabel, přes který logo do mobilu nahrajete.

Minutové pípnutí

Pokud rádi dlouze hovoříte, minutové pípnutí vás upozorní vždy, když provoláte celou jednu minutu. Účtuje-li váš operátor spojení po celých minutách (nebo po 30 sekundách), můžete si být jisti, že v okamžiku zvukového signálu se navýší výsledná cena hovoru. Bylo by tedy nevýhodné zavěsit sluchátko ihned po pípnutí, neboť máte předplaceno dalších 30 nebo 60 sekund. Minutové pípnutí se ozve do sluchátka, a tak jej uslyší i váš telefonující společník.

MMS

MMS (Multimedia Messaging Service) služba multimediálních zpráv je nejnovější technologií, kterou vám v tomto článku představujeme. Operátoři ji implementovali do svých sítí teprve před několika málo měsíci, ale už si dokázala vydobýt své postavení mezi uživateli. Krátké textové zprávy a malé černobílé EMS časem omrzí, a tak se MMS můžou stát zdrojem příjmů do pokladniček operátorů. S multimediálními zprávami lze zasílat mezi mobily dlouhé texty, plnobarevné obrázky, nahrané zvuky i krátké videosekvence. Na mobilech s podporou MMS lze dokonce sledovat televizní vysílání. Uvidíme, jak se k tomuto novému fenoménu postaví operátoři, a zda jej cenami nepošlou kamsi na okraj bezdrátové komunikace.

MP3 přehrávač

Chcete-li své putování do práce a z práce obohatit o kulturní zážitek, využijte funkci MP3 přehrávače. Na paměťovou kartu za pomoci počítače jednoduše nahrejte své oblíbené CD nebo uložené empétrojky, a se sluchátky na uších můžete vyrazit do ulic. Různé typy mobilů umožňují uložit odlišné množství hudby. Minuta záznamu zabere v přístroji zhruba 1 MB místa. Na 64MB paměťovou kartu by se tedy mělo vejít jedno celé CD ve srovnatelné kvalitě s původním nosičem.

Opakované vytáčení

"Účastník právě hovoří. Prosím, zavolejte později." Zajisté jste se s tímto hlášením už setkali. Nyní máte dvě možnosti. Buď zavěsíte a po chvíli zkusíte volbu zopakovat sami, nebo tento proces ponecháte na mobilním telefonu. Na displeji se objeví nápis "Automatické opakování". Pokud jej zvolíte příslušným tlačítkem, mobil se pokusí navázat spojení bez vašeho přičinění. Požadované telefonní číslo se bude automaticky volit zhruba po dobu 15 minut s rostoucími intervaly. Úspěšné navázání spojení je indikováno dobře slyšitelným zvukovým znamením, nemáte-li je právě vypnuté.

Paměť na telefonní čísla v mobilu

Na SIM kartu (Subscriber Identity Module) se může vejít od 100 (u starších typů SIM karet) do 220 položek telefonního seznamu. To může být v mnoha případech velmi málo. Jestliže vaše SIM karta přetéká telefonními čísly a kontakty, dovolují některé mobily ukládat telefonní čísla přímo do přístroje. Do mobilu je tak možno vložit dalších 50-1 000 telefonních čísel. Některé mobily umožňují pracovat s oběma seznamy dohromady, u jiných jsou oba seznamy rozděleny pod dvě samostatné položky menu. Většinou nechybí možnost kopírovat jednotlivé záznamy nebo celé seznamy ze SIM karty do vnitřní paměti mobilu, a samozřejmě naopak.

Paměť na SMS v mobilu

Na SIM kartu se může vejít od 10 do 25 (u SIM karet Oskara) položek telefonního seznamu. To je pro mnoho uživatelů mobilních telefonů nepostačující. Další desítky až stovky esemesek je proto možné ukládat do paměti mobilního telefonu. Mobil se snaží většinou zaplnit nejdříve svou vnitřní paměť, až když je tato paměť plná, umisťuje nově příchozí SMS zprávy na SIM kartu. Se SMS zprávami na SIM kartě i v paměti lze většinou pracovat společně.

Paměť pro přijatá, volaná a zmeškaná čísla

Naprostá většina mobilních telefonů uchovává telefonní čísla, s nímž se pracovalo jako s posledními. Mobil do své paměti zaznamenává většinou 10 posledních telefonních čísel, ze kterých jste hovor přijali, na která jste volali, a ze kterých jste hovor promeškali. Jestliže je mobil vybaven časovými funkcemi, je tento záznam doplněn ještě o čas, ve který byl hovor uskutečněn, nebo promeškán. Poslední volané číslo lze snadno vyvolat stisknutím tlačítka pro zahájení hovoru, a proto není složité na poslední volené číslo opětovně zavolat.

Paměťová karta

Mobilní telefony s velkým množstvím paměťově náročných funkcí buď používají vestavěnou vnitřní paměť, nebo používají výměnné médium. Po jejím zaplnění je možno mobil spojit s počítačem a data přesunout, nebo lze paměťovou kartu z mobilu vyjmout a vložit ji do čtečky, připojené k PC. Většinou nechybí možnost přikoupit další médium a používat paměťových karet více.


Co můžeme čekat od mobilů? - PŘEHLED FUNKCÍ SOUČASNÝCH MOBILNÍCH TELEFONŮ III.

Potvrzení o doručení

Abyste si byli jisti, že SMS zpráva došla na místo určení, dovolují některé mobily nastavit funkci potvrzení o doručení SMS. Napíšete textovou zprávu (nebo vytvoříte EMS) a odešlete ji. Operátor vám po chvíli sdělí, zda byla zpráva doručena na mobil příjemce, nebo proč doručena nebyla. Při neúspěchu se SMS centrum snaží po určitou dobu (tu je možné nastavit v mobilu) doručit esemesku příjemci. Když se mu to podaří, pošle o tom na váš mobil další textovku. V síti T-Mobile je možné vyžádat potvrzení o doručení i pro multimediální zprávy MMS.

Prediktivní zápis (T9, Zi)

Psát SMS zprávy bez QWERTY klávesnice je zdlouhavá záležitost. Značným zrychlením proto může být prediktivní zápis textu za pomocí českých slovníků T9 a Zi. U slovníku T9 není důležité, co se právě objevuje na displeji, ale to, jaký je výsledek zápisu. U Zi je vhodné pozorovat displej, zda se požadované slovo neobjevilo ještě před jeho celým zadáním. Všechna slova, která chceme použít, musí být v mobilu obsažena. Většina mobilních telefonů proto umožňuje do slovníku doplňovat slova vlastní. S některými mobily lze T9 a Zi využít pouze při psaní SMS zpráv, s jinými je možné slovník použít i při psaní poznámek, editaci telefonním seznamu, či vyplňování polí formulářů ve WAPu.

Přesměrování hovorů

Používáte-li s jediným telefonem více SIM karet, ale potřebujete-li být zastiženi na všech telefonních číslech, můžete pro jednotlivé SIMky nastavit přesměrování hovorů. Nastavíte-li přesměrování všech hovorů ze SIM karty na jiné telefonní číslo, jedná se o nepodmíněné přesměrování. Naopak při podmíněném přesměrování se nejprve zjišťuje, zda je mobilní telefon mimo dosah sítě, zda právě hovoříte s jiným účastníkem nebo hovor odmítnete. Až na základě tohoto zjištění se hovor přesměruje, nebo ne. Přesměrovaný hovor z vašeho mobilu na jiný mobil vždy platíte vy. Funkci přesměrování hovorů musí pro váš tarif umožnit váš operátor.

Přidržení hovoru

Hovoříte po telefonu s kolegou, a někdo další s vámi potřebuje mluvit. Na nově příchozí hovor jste ve sluchátku upozorněni zvukovým signálem. Nyní máte několik možností, jak se zachovat: Ukončíte stávající hovor a vyzvednete nového volajícího. Nebo přijmete nové volání a aktuální hovor bude čekat. Mezi jednotlivými hovory pak můžete přepínat stisknutím tlačítka. Nebo odmítnete příchozí volání. Volající uslyší tón obsazené linky.

Připomínač

Pokud má váš mobil diář, je velmi pravděpodobné, že bude mít i funkci připomínače. Jak je z názvu patrné, mobil s připomínačem vás zvukem upozorní na blížící se událost, kterou máte zaznamenánu v mobilu. S připomínačem proto včas vstanete, včas odejdete na autobusovou zastávku a nepropásnete ani důležitou obchodní schůzku.

Rádio

Právě probíhá finále v ledním hokeji, a vy nemáte možnost sledovat zápas v televizi. Místo toho pobíháte po ulici za účelem nakoupit. Pro tyto a mnoho dalších situací je vhodný mobil se zabudovaným FM přijímačem. Takový mobil ovšem nedržíte neustále u ucha, ale rádio posloucháte pomocí kabelu se sluchátkem a mikrofonem. V případě, že vám na mobil někdo zavolá, rádio se automaticky vypne a vy máte možnost hovor uskutečnit. A to bez toho, abyste museli mobil lovit ze své kapsy.

Rychlá volba

Rychlá volba v mobilu umožňuje stisknutím jednoho, maximálně dvou tlačítek vytočit požadovanou osobu. Pod každou z kláves "1" až "9" se skrývá jedno telefonní číslo. Z adresáře lze zvolit až 8 osob, kterým je v případě potřeby možno zavolat pouhým jediným dlouhým podržením klávesy nebo krátkým stisknutím klávesy a potvrzením tlačítkem pro uskutečnění hovoru. Tlačítko "1" rychlé volby je u mobilů blokováno pro hlasovou schránku.

SIM Toolkit

Operátor může na SIM kartu umístit krátkou aplikaci SIM Toolkit (Subscriber Identity Module Application Toolkit), která uživatele jednoduchým postupem dovede k informační službě, založené většinou na SMS komunikaci. Pokud je na SIM kartě SIM Toolkit přítomen, v menu mobilního telefonu na prvním nebo posledním místě přibude další údaj, zadaný operátorem. Po jeho vybrání se ukáží další položky, přes které lze od operátora vyžádat textové informace. Vstup do SIM toolkitové aplikace je u některých mobilů usnadněn rychlou volbou z jedné z funkčních kláves mobilu. Podpora SIM Toolkitu je potřebná především pro GSM Banking.

Skupiny volajících

Mobilní telefony vybavené touto funkcí umožňují sdružovat osoby do skupin a přiřazovat jim různé vyzváněcí profily. Tak lze docílit toho, aby při volání od nejbližších příbuzných mobil vyzváněl melodii od Vivaldiho a při volání kolegů ze zaměstnání nejnovější hit od Eminema. Některé mobily umožňují rozlišovat pouze mezi dvěmi skupinami volajících: VIP telefonní čísla ukrytá pod tlačítky rychlé volby a ostatní tedy zbytek telefonního seznamu a neznámá telefonní čísla.

SMS

Posílání SMS (Short Mesaging Service) je po hlasovém volání druhou nejrozšířenější a nejpoužívanější funkcí mobilních telefonů. U mnohých uživatelů jsou textovky ještě oblíbenější, než samo volání. Maximální délka jedné SMS zprávy může být 160 znaků. Data SMS zpráv putují po málo využívaném kanálu, primárně určeném pro signalizaci sítě. Pomocí esemesek lze z mobilu posílat e-maily, vyžádat důležité i zajímavé informace, objednat nejrůznější zboží, atd.

Synchronizace s PC

Pokud používáte diář v mobilu a ještě navíc ve svém počítači, je občas potřeba data mezi mobilem a počítačem sesynchronizovat, aby všechny potřebné informace byly k nalezení jak v mobilu, tak v PC. Všechny události, které jsou zaznamenány v mobilu, ale nejsou uloženy v počítači, se do programu vloží, a naopak. Synchronizace může probíhat přes datový kabel, infračervený port, popřípadě přes Bluetooth.

Vibrační vyzvánění

Jste-li na důležité poradě vaší firmy, je nepříjemné, když je rozhovor diskutujících doprovázen vyzváněním mobilního telefonu, v horším případě vaším. Pokud chcete těmto trapným událostem zamezit, ale přesto chcete být informováni o každém příchozím hovoru, je vibrační vyzvánění tím správným řešením. Vypněte zvukové vyzvánění a ponechejte mobil pouze vibrovat. Vibrace v mobilu způsobuje většinou speciálně upravená soustava cívek, které mobil zaktivuje vždy, když na váš mobil přichází hovor nebo SMS zpráva. Chování při jednotlivých událostech lze nastavit v menu mobilu. Pokud váš mobil takové možnosti nemá, podívejte se po internetu, zda výrobce nebo někdo jiný nenabízí do vašeho mobilu vibrující baterii se stejnými funkcemi.

Vícehlasé vyzvánění

Většina mobilních telefonů umožňuje v jeden okamžik zahrát jediný tón. Pokud se tyto tóny pospojují do souvislé řady, vznikne jednoduchá melodie. Ovšem na trhu se začínají objevovat přístroje, které umožňují ukládat a následně přehrávat více tónů najednou. Tak vznikne mnohem zajímavější polyfonní vícehlasá melodie. Jednoduchá melodie tak může být podbarvena druhým hlasem a ještě k tomu akordovým doprovodem. Úzká skupina mobilů dovoluje uložit jakýkoliv nahraný zvukový záznam a ten pak přehrávat jako vyzvánění. Tak třeba: Při příchodu SMS zprávy se místo pípnutí ozve zvuk bublajícího potůčku. Docela zajímavá myšlenka, co říkáte?

Vícepoložkový seznam

Telefonní seznam na SIM kartě má jednoduchou strukturu: K jedinému jménu lze přiřadit jediné telefonní číslo. To ale mnohému uživateli nestačí, a proto může využít vícepoložkový telefonní seznam v mobilu. Jednotlivé kontakty je zde možno spravovat a přiřadit pod jediné jméno více telefonních čísel: na mobil, do práce, na pevnou linku, atd. To však není vše. Kromě telefonních čísel lze ukládat i detailní adresu bydliště, e-mail a další položky.

Vlastní melodie

Omrzí-li vás melodie, které do mobilu vložil výrobce, máte možnost si složit vlastní, kterou i v davu lidí poznáte po prvních tónech. Melodie lze do mobilního telefonu vkládat buď za pomoci klávesnice, přes datový kabel, nebo zasláním z jiného telefonu EMS zprávou. Každý telefon má svůj systém vkládání jednotlivých tónů, ty s větším displejem zobrazují notovou osnovu, do které se pomocí tlačítek zakreslují noty. Výslednou melodii lze ihned přehrát, v případě úspěchu uložit do paměti mobilu a později určit jako melodii vyzvánění.

Výměnné kryty

Udělit svému mobilu vlastní tvář můžete s výměnnými kryty. Ty vyrábí buď přímo výrobce mobilního telefonu, nebo některý z dalších výrobců příslušenství. U různých mobilů lze vyměnit různé části nejčastěji přední a zadní obložení mobilu. Vybrat si většinou lze z mnoha motivů, a tak váš mobil může změnit styl z nudné šedi na Harryho Pottera nebo Barta Simpsona. Pokud výměnu krytu sami nezvládnete, můžete o tuto proceduru požádat prodávající obsluhu. Ti by s výměnami krytu měli mít dostatek zkušeností.

Vypnutí mikrofonu

Mluvíte po telefonu s kolegou a ten vás zve na svou párty. Vy se však chcete domluvit s manželkou, zda nemá lepší nápad na strávení večera. Abyste nemuseli spojení přerušovat, umožňují některé mobily při hovoru několika málo tahy v menu mobilu vypnout mikrofon. Spojení je zachováno, jen z vašeho mobilu nejsou vysílána žádná hlasová data a váš telefonující protějšek nic neuslyší. Stejně snadno lze mikrofon opět zapnout, a vy můžete v hovoru pokračovat.

Vyzváněcí profily

Nosíte-li mobil s sebou za všech situací v hlučné továrně i v pohodlí vašeho obývacího pokoje, může nastat situace, že vyzvánění mobilu buď neuslyšíte, nebo je jeho intenzita příliš silná. Proto jsou tu vyzváněcí profily, které lze nastavit podle potřebných požadavků: Pro pohyb v hlučném prostředí nastavíte hlasité vyzvánění, podpořené vibracemi, pro noc zvolíte tichounké vyzvánění, které nevzbudí ani děti vedle v pokoji, ani milovanou osobu spící vedle vás. Mezi jednotlivými vyzváněcími profily lze většinou velmi snadno a rychle přepínat, takže jejich rychlému výběru nic nebrání.

WAP

Brouzdat po internetu za pomoci mobilního telefonu není ani zdaleka tak komfortní, jako při použití stolního počítače a monitoru, ale k dohledání potřebné informace postačuje. Záběr využití protokolu WAP je velmi široký: Ve WAPu můžete napsat e-mail, průběžně zjišťovat výsledky fotbalových utkání, hledat v telefonním seznamu, jízdních řádech vlaků a autobusů, či zakoupit nejnovější CD vašeho oblíbeného umělce. Připojení k WAPu je zprostředkováno přes vytáčené CSD nebo rychlejší HSCSD spojení. V tom případě platíte za čas strávený prohlížením wapových stránek. Druhou možností je použití technologie GPRS, kde není účtován čas, ale množství přenesených dat. Cenová politika českých operátorů však výraznějšímu rozvoji tohoto média a zdroje informací nenapomáhá.

Máte-li k tomuto článku dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Kapka CSS – CSS2 Tipy & triky [VII]

JIŘÍ Kysela

c02p0745

V předchozích dílech jsme se více než kdy dříve zaměřili na příklady s okamžitým vizuálním efektem, tedy takové, u nichž je na první pohled patrná jejich činnost, a dle reakcí čtenářů pak nemohu jinak než ve stejném stylu pokračovat i nadále. Znamená to upustit od "plané" teorie, jíž už je nabita spousta jiných moudrých knih, a věnovat se skutečně funkčním příkladům, z nichž lze vycházet v praxi, která, jak už bylo mnohokrát zmíněno, se nemusí vždy shodovat s teorií, zvláště v dnešní době, kdy stále ještě vládne nejednota na poli webových prohlížečů. Snažím se proto, aby právě v tomto byl náš seriál výjimečný. Jako již obvykle, dodávám, že i dnes najdete ukázky zde uváděné na CD PC WORLDu.

Myslím že se sluší, abych dnešní díl, který budete číst možná právě o svátcích vánočních, kapánek protáhnul. Nebudu ale takový technokrat, abych vám o Vánocích předkládal nezáživné technické příklady a zkusíme si proto vytvořit ukázku padání sněhových vloček, které ne každý má bohužel i za oknem. Ukážeme si příklad, kterak vytvořit sněžení, a koneckonců, až budeme s programem hotovi, třeba už bude sněžit i za našimi okny ;). Použít jej potom jednoduše můžeme na kterékoliv svoji stránce. Pro ty, kdo se nechtějí zabývat detaily, jsem text s rozšiřujícími informacemi napsal tučným písmem. Dodám jen, že příklad jako obvykle funguje v prohlížečích s podporou DOM (Document Object Model Objektový model dokumentu), z těch známějších jsou to např. IE5+, Opera4+, NS6+.

První úkol je nakreslení sněhových vloček tři druhy by pro naši ukázku mohly postačit. Nazveme je "vlocka1.gif", "vlocka2.gif" a "vlocka3.gif". Volíme formát GIF (popř. PNG), neboť může obsahovat pozadí transparentní (průsvitné) chceme přece, aby obzor překrývala pouze vločka, nikoliv celá čtvercová plocha s naším obrázkem! Nyní máme připravené podklady a můžeme začít s tvorbou příkladu pomocí DHTML. Zapisovat budeme příkazy samozřejmě jako skript, proto tedy do části našeho HTML, označené tagy SCRIPT. Nejprve si ujasníme, na jaké ploše se sněžení bude rozprostírat. Tu definujeme souřadnicemi (v pixelech) zapsanými v proměnných max_x (maximální šířka) a max_y (maximální výška). Mohli bychom rovnou uvést např. 800 a 600, ve skutečnosti ale nevíme, jakou velikost pracovní plochy má na svém počítači ten, kdo bude ukázku sledovat. Jde tedy o to, aby mu tak vločky nepadaly třeba jen do půli obrazovky, či naopak daleko za její hranice. Pokusíme se proto o univerzální řešení. Ke zjištění velikosti pracovní plochy obzoru ;) se vztahuje několik prostředků, které nám mohou být nápomocny.

Jsou to vlastnosti, které jsou součástí DOM u IE5+, NS6+ a Opera6+, přestože se v oficiálním doporučení konsorcia W3C o DOM nevyskytují. Jejich názvy jsou offsetWidth (obsahuje šířku elementu) a offsetHeight (obsahuje výšku elementu). Leckdo se pak možná dovtípí, že potřebné informace nám vlastnosti poskytnou u elementu BODY, tedy např. document.body.offsetWidth. Nyní bychom mohli vesele pokračovat, kdyby... kdyby interpretace této vlastnosti nebyla u některých prohlížečů poněkud odlišná než u těch ostatních, což nám situaci poněkud komplikuje. Opera a Netscape totiž u vlastnosti, která poskytuje výšku dokumentu, nevrací jeho celou výši (např. 600 pixelů), ale jen její aktuálně používanou část (je-li např. na obrazovce vypsán jen jeden řádek textu, pak vlastnost obsahuje např. 37), čímž se pro náš příklad stává de facto nepoužitelnou.

Použijeme proto poněkud méně univerzální vlastnosti, konkrétně jsou jimi clientWidth (obsahuje šířku elementu) a clientHeight (obsahuje výšku elementu), které jsou použitelné u elementu BODY pouze v IE (např. document.body.clientWidth), a innerWidth (šířka) a innerHeight (výška), které zná zase Netscape a Opera u elementu WINDOW (tj. hlavního objektu v DOM, proto by nebylo nutné uvádět zdlouhavý zápis window.innerHeight a postačil by samotný název vlastnosti tedy v prohlížeči, který ji podporuje. Ostatní by to mohli považovat za název proměnné, která neexistuje, a hlásili by chybu, proto se zkráceného zápisu tentokrát vyvarujeme). Nyní už můžeme jednoduše do proměnných max_x a max_y zapsat potřebné souřadnice. Můžeme to udělat podmínkami (vlastnost je podporována, pokud obsahuje nenulovou hodnotu) a bohužel musíme počítat i s tím, že některý prohlížeč nemusí dokonce podporovat žádnou z výše uvedených vlastností. Začít bychom tedy mohli například takto:

if (document.body.clientWidth>0) max_x= document.body.clientWidth; else ...

což můžeme ale zkrátit na:

if (document.body.clientWidth) max_x= document.body.clientWidth; else ...

a konečně na:

if (max_x=document.body.clientWidth);else if (max_x=window.innerWidth); else max_x=800;

...což je podmínkami ošetřený zápis, jehož výsledkem je získaná aktuální šířka plochy dokumentu, eventuálně hodnota 800 (pixelů), pokud není prohlížečem podporována ani jedna zmíněná vlastnost. Pracovní plochu máme zjištěnu. Posledním detailem je odečtení výšky největšího obrázku (v našem případě 16 pixelů) od zjištěné výšky plochy a šířky (rovněž 16 pixelů) od zjištěné šířky plochy (zápis a-=b odpovídá zdlouhavějšímu a=a-b), aby nedocházelo k vykreslení obrázků za její hranice a tím pádem rušivému automatickému zobrazování scroll-baru prohlížečem. Následuje možná trochu technokraticky nazvaný proces, inicializace vloček ;). Máme tím na mysli nastavení všech potřebných parametrů, před samotným zahájením sněžení.

Při deklaraci (vytváření) proměnných uvádíme před jejich název klíčové slovo var, což sice není nezbytné, ale jde o dobrý zvyk. Zápis "var a=5" má tedy stejný význam jako "a=5".

Do proměnných nyní zapíšeme stanovené hodnoty, jimiž jsou:

- Počet vloček, jež mají najednou na obrazovce padat (vlocek=20).

- Počet dalších druhů vloček (pridat_vlocek=2).

- Rychlost obnovování padajících vloček (rychl=10).

- Maximální rychlost padání vloček (max_pridat_plyn=3).

- Šířka dráhy padající vločky (amp=4).

- Rychlost kmitání padající vločky do stran (frekv=11).

Obrázek naznačuje dráhu padající vločky. Jak je patrno, jde vlastně o průběh matematické funkce sinus, převrácený na výšku. Zeleně značená dráha má větší šířku (amplitudu) a menší kmitání (frekvenci).

Základní data jsou určena a nyní je zpracujeme. Informace o každé z vloček si uložíme do nové proměnné, a protože jich bude hodně, půjde o celé pole. Příkazem new Array() si tedy vytvoříme pole proměnných s názvem vlocky. Do něj pak v následujícím cyklu for uložíme informace o každé jedné vločce. Blok příkazů mezi složenými závorkami "{" a "}" se bude opakovat tolikrát, kolik je vloček. Při každém jednom provedením nabývá proměnná "i" vyšší hodnoty, tedy od 1 až po celkový počet vloček. Nejprve se pokaždé příkazem document.write zapíše do našeho HTML tag IMG s jedním obrázkem vločky. Každému pomocí kaskádových stylů a vlastnosti "POSITION" určíme absolutní umístění na obrazovce a atribut "ID" (sloužící k identifikaci), který je pro každý obrázek jedinečný (např. "vlocka14"). Na začátku jsme si pro větší pestrost nakreslili tři druhy vloček (rozlišené čísly 1-3 v jejich názvu), hodláme je tedy všechny vyžít. U každé vločky totiž náhodně vybereme, který ze tří obrázků se pro ni vybere. Docílíme toho pomocí metody Math.random, jež generuje náhodné číslo od 0 do 1 včetně desetinných míst. My však požadujeme číslo v rozsahu 1-3. Jednoduchou matematikou tedy rozsah náhodně vygenerovaných čísel jejich vynásobením zvětšíme až na potřebnou hodnotu (např. na hodnotu 2, jíž obsahuje proměnná pridat_vlocek). Získanou desetinnou hodnotu metodou Math.round zaokrouhlíme na celé číslo a vyskytnutí nuly zamezíme přičtením hodnoty 1 k němu (čímž konečně získáváme potřebné hodnoty 1-3). Pokračujeme dalším krokem. Najednou však zjišťujeme, že námi dříve vytvořené pole, obsahující tolik proměnných, kolik je vloček, asi nebude stačit. Každá totiž nese více než jednu informaci, bude tak třeba vytvořit ke každé položce pole (ta zastupuje vždy jednu vločku) ještě další pod-položky. Vytvoříme proto tzv. vícerozměrné pole, tzn. že každý jeho prvek bude zastupovat nové pole proměnných. Opět nám k tomu poslouží příkaz new Array(), který tak provedeme u každého prvku pole. Nové proměnné jsou osa_x, která bude obsahovat x-ovou (horizontální) souřadnici osy padající vločky, dále sour_y, která obsahuje vždy aktuální y-ovou (vertikální) souřadnici, a položka plyn, která zaznamenává rychlost, s jakou bude padat. Všechny zmíněné informace jak je patrno jsou generovány opět náhodně, ale v závislosti na limitách definovaných na začátku našeho skriptu ve výše uvedených proměnných (max_x, max_y...). Toliko z cyklovaného bloku. Nyní už může následovat spuštění sněžení. Metoda setInterval se postará o to, aby se v pravidelném intervalu spouštěla zadaná funkce. Jaká to má být, se uvádí v prvním parametru ("Snezit()"), a po jakých časových intervalech to bude (určíme proměnnou rychl), zase v parametru druhém, který je vyjádřen v milisekundách (1000ms=1sec). Jelikož lze spouštět v různých časových intervalech souběžně více funkcí, je nutné každý takový proces označit. Až budeme totiž v budoucnu chtít spouštění funkce zarazit, je proto pak vyžadována právě její identifikace. Tu jsme si tedy uložili do proměnné s názvem s_id. Nyní si popíšeme naší funkci Snezit. Ta se celá skládá z cyklu for, který zpracovává padání každé vločky a provádí následující: Nejprve se k proměnné sour_y v poli vlocky přičte hodnota proměnné plyn, a právě o tolik pixelů se tedy vločka posune směrem dolů (zápis a+=b je ekvivalentní k zdlouhavějšímu a=a+b). Na dalším řádku pak zkontrolujeme, zdali se již nesnesla příliš nízko a nepřesáhla hranice okna prohlížeče (není-li sour_y, obsahující aktuální souřadnici, větší než max_y se souřadnicí hraniční). Pokud tomu tak je, provede se blok, zajišťující nastavení y-ové souřadnice opět na počáteční, tedy na nulu a x-ové, osové souřadnice na novou, náhodně zvolenou, aby vločka nepadala znovu po stejné dráze. V předchozí větě jsme sice již x-ovou souřadnici nastavili, ale pouze osu a proto vždy jen na začátku procesu padání, neboť se pak po celé své dráze nemění. Vločka ale jak již z výše uvedeného obrázku vyplývá nebude padat pouze svisle dolů. Přiblížení se ke skutečnému pohybu při sněžení zajistíme tak, že se bude obrázek vločky během padání neustále vychylovat z osy, jak je znázorněno na náčrtu výše. Hodnoty pro vychýlení získáme z metody Math.sin, která vrací průběh funkce sinus ze zadaného parametru (y-ové dráhy vločky). Ten můžeme libovolně upravovat k obrazu svému jeho vynásobením (činíme tak proměnnou amp) či vydělením jeho parametru (proměnnou frekv) viz popis u obrázku. K vychylovacím hodnotám konečně přičteme hodnoty osy a získanou hodnotu zapíšeme do proměnné sour_x v poli vlocky. Následuje metoda getElementById, jejímž vstupním parametrem je hodnota atributu "ID" (identifikátoru) u elementu IMG našeho obrázku. Metoda vrací odkaz na objekt tohoto elementu v DOM, jeho potomkem je zase objekt style, který obsahuje použitý styl elementu, a "TOP" je již zmiňovaná vlastnost stylu, určující vertikální pozici obrázku, a "LEFT" určuje zase pozici horizontální. Těmto vlastnostem pak přiřazujeme hodnoty aktuálních souřadnic naší vločky. Zbývá už jen volba, umožňující ustátí sněžení. To zajistí funkce Vypnout, která se vyvolá, pokud myší klikneme na odkaz "Vypnout sněžení" v našem HTML. Funkce sněžení zruší metodou clearInterval (rovněž z DOM objektu window), která ukončí pravidelné provádění naší funkce Snezit. Aby pak vločky nezůstaly na obloze "viset", zhasneme je jednu po druhé pomocí stylů, konkrétně přiřazením hodnoty "HIDDEN" pro vlastnost s názvem "VISIBILITY".

<HTML>

<BODY>

<SCRIPT type="text/javascript">

var frekv=11,amp=4,vlocek=20,pridat_vlocek=2,max_pridat_plyn=3,

rychl=10,max_x,max_y;

function Vypnout(){

clearInterval(s_id);

for(var i=1;i<=vlocek;i++) document.getElementById("vlocka"+i).style.visibility="hidden";

}

function Snezit(){

for(var i=1;i<=vlocek;i++)

{

vlocky[i]["sour_y"]+=vlocky[i]["plyn"];

if (vlocky[i]["sour_y"]>max_y) {

vlocky[i]["sour_y"]=0;

vlocky[i]["osa_x"]=Math.round(Math.random()*max_x);

}

vlocky[i]["sour_x"]=Math.round(vlocky[i]["osa_x"]+amp*Math.sin

(vlocky[i]["sour_y"]/frekv));

document.getElementById("vlocka"+i).style.top=vlocky[i]

["sour_y"] ;

document.getElementById("vlocka"+i).style.left=vlocky[i]

["sour_x" ];

} }

if (max_x=window.innerWidth); else if (max_x=document.

body.clientWidth); else max_x=800;

if (max_y=window.innerHeight);else if (max_y=document.

body.clientHeight); else max_y=600;

max_y-=16;

max_x-=16;

var vlocky=new Array();

for(var i=1;i<=vlocek;i++)

{

document.write("<IMG src=\vlocka"+(1+Math.round(Math.random()*pridat_vlocek))

+".gif\ style=\position:absolute\ id=\vlocka"+i+"\>");

vlocky[i]=new Array();

vlocky[i]["osa_x"]=Math.round(Math.random()*max_x);

vlocky[i]["sour_y"]=Math.round(Math.random()*max_y);

vlocky[i]["plyn"]=1+Math.round(Math.random()*max_pridat_plyn);

}

var s_id=setInterval("Snezit()",rychl);

</SCRIPT>

<A href="javascript:Vypnout()">Vypnout sněžení</A>

</BODY>

</HTML>

A to je již opravdu vše. Musím ještě upozornit, že opravdová "chumelenice" by si vzhledem k náročnosti JavaScriptu na výkon počítače vyžádala i poněkud více jeho výkonu. Abychom proto neodradili uživatele s pomalejšími stroji, kde by tak pohyb velkého množství vloček ani nemusel být hezky plynulý, měli bychom si vystačit s cca 20-30 vločkami. Tímto tedy končím dnešní "vánoční" díl seriálu. Pište e-maily s dotazy (j.kysela@web-brana.cz), třeba příště zodpovím právě ten váš. Prozatím se mějte hezky a přeji vám všem krásné Vánoce!

§§§§§


Squatteři a jak na ně – Chráněná označení 4. Díl

Radim Polčák

c02p0746

Jak jsme si již připomněli minule, je označování nejrůznějších subjektů jmény možné považovat za účelově motivovanou společenskou tradici. Nejsou to však jen subjekty (tedy osoby), ale i objekty jednotlivých společenských vztahů, které jsme si zvykli pojmenovávat a jmény je pak následně identifikovat. Na rozdíl od subjektů nemají však svá jména všechny objekty není důvod pojmenovávat každou dlažební kostku nebo strom pokud už ale určitá věc nebo kompaktní nehmotná entita své jméno dostane, znamená to, že má podstatný společenský význam. A jako je třeba chránit jména osob, musí právo ochraňovat i jiná jména, jejichž význam (hodnota) si to vyžaduje. Ochrana takovým jménům však není jako u jmen osob poskytována až na výjimky automaticky, a proto je potřeba věnovat jí zvýšenou pozornost a určité investice.

Jak již bylo naznačeno v minulém díle našeho seriálu, dostávají se kvůli principu výlučnosti v užívání doménových jmen orgány rozhodující příslušné spory často do situace, kdy musí posuzovat takzvaně "lepší právo" k užívání určitého označení. Právníci tuto situaci nikterak nemilují, neboť právo jako takové by mělo operovat pouze s pojmy "právo je" nebo "právo není", a nikoli "trochu právo" či "trochu víc práva". Instituty chránící jména přitom poskytují ve zmíněných sporech mnohdy sice nikoli absolutní jistotu, významně však přispívají ke "zlepšování práva" jméno užívat.

Ochranné známky

Pokud máme zájem na tom, aby jméno, které používáme pro svůj výrobek nebo službu, požívalo efektivní a lehce vynutitelné ochrany před zneužitím, je institut ochranné známky rozhodně možností, o níž bychom měli uvažovat. Registrací grafického označení pro určitý na to pozor! okruh činností respektive podáním žádosti o tuto registraci k Úřadu průmyslového vlastnictví si můžeme zajistit výlučné právo takové označení užívat. Sepsat takovou žádost přitom není nikterak složité, a po prostudování zákonného postupu je možné celý registrační proces zvládnout i bez pomoci právního zástupce. Pokud se ovšem jedná o vysoce hodnotné označení, případně pokud předpokládáme jeho zneužití, je lepší celou agendu předat specializovanému patentovému zástupci, neboť podáním žádosti o registraci péče o ochrannou známku ve většině případů zdaleka nekončí. Není totiž úkolem Úřadu sledovat, zda jiný subjekt stejné nebo zaměnitelné označení neužívá, či si je dokonce nesnaží rovněž zaregistrovat jako ochrannou známku pro své výrobky. Tuto činnosti si již majitelé ochranných známek musejí na základě již mnohokrát citové právní zásady vigilantibus iura scripta sunt (volně přeloženo do moravštiny "furt ve střehu") obstarávat sami, případně jí pověřit specialistu.

Nyní nás zajímá, jakou ochranu nám poskytne známka v případě, kdy squatter použije našeho pečlivě střeženého označení v doménovém jménu. Zde nastává problém v tom, že k zafungování ochrany dle ust. ! 14 odst. 1) ZOOZ je třeba, aby příslušného označení shodného s ochrannou známkou bylo užíváno pro stejné nebo podobné výrobky či služby, pro něž je známka registrována. Pokud tomu tak opravdu je, není nutné, aby soud posuzoval již zmíněným způsobem "lepší právo," ale jedná se o prostou situaci, kdy na naší straně právo je a na straně squattera naopak není. Řízení v těchto případech bývá poměrně jednoduché a důkazně nenáročné. Ani v případech, kdy je našeho zapsaného označení užito pro jiný výrobek nebo službu, však není třeba házet s ochrannými známkami flintu do žita. I zde je možné zakročit a použít ochrannou známku jako jeden z důkazních prostředků k prokázání našeho "lepšího práva," k užívání příslušného doménového jména (nikoli tedy jako samotný žalobní důvod titul).

Všeobecně známé ochranné známky

Zvláštním druhem ochranných známek jsou všeobecně známé ochranné známky (v zahraničí označované též jako známky dobré pověsti, dobrého jména, známky proslulé a podobně). Příslušná práva k nim se na rozdíl od ochranných známek neváží k okamžiku podání žádosti, respektive registrace, ale vznikají splněním podmínek obecné proslulosti mezi spotřebitelskou veřejností. Tyto známky nejsou nikde evidovány, přitom ale ochrana, která je jim poskytována, jde daleko za hranice běžných ochranných známek. Není totiž třeba, aby bylo shodného nebo podobného označení užito v tržním segmentu, v němž si příslušná známka svoji proslulost získala, neboť ochrana funguje obecně. Pokud máte tedy to štěstí a vámi užívané označení splňuje předpoklady k tomu, aby bylo považováno za proslulé a tudíž chráněné všeobecně známou ochrannou známkou, je jen třeba sledovat, zda označení někdo neužije, a pak se proti tomu z titulu ochranné známky náležitě bránit.

Zapsaná označení původu a zeměpisná označení

Podobný efekt jako ochranné známky mají i zapsaná označení původu a zeměpisná označení. Užívají se k ochraně těch označení, jejich součástí je vymezení místa, z něhož to které zboží pochází. Okruh subjektů, které mohou výhod této ochrany požívat, a stejně tak okruh objektů, jejichž názvy lze chránit, je přitom velice omezen. Označení se musí předně vztahovat ke zboží (tedy k movitým věcem určeným spotřebiteli), které je produkováno v určité oblasti, a tato skutečnost mu dává jisté charakteristické rysy. O zápis takového označení do rejstříku označení původu a zeměpisných označení může přitom požádat pouze sdružení spotřebitelů nebo monopolní producent. Hlavním rozdílem oproti ochranným známkám je dále to, že zapsané označení nemá žádného vlastníka, ale pouze oprávněné uživatele. Těmi jsou regionální producenti příslušného zboží, a právě jen oni mohou takového označení užívat. Zde ovšem nastává problém s tím, že oprávněných uživatelů je zpravidla více, a v souvislosti v principem výlučnosti registrace doménových jmen může dojít k situaci, kdy jeden z producentů zapsané označení použije jako doménové jméno. Zde je bohužel každá právní rada drahá a bránit se lze pouze s využitím prostředků obrany před nekalosoutěžním jednáním.

§§§§§


Svět hvězdných válek – Zajímavé adresy na Internetu

Alexandr Růzha

c02p0747

Ať se nám to líbí či nikoli, Hvězdné války jsou prostě fenoménem a slyšel o nich takřka každý člověk žijící v ekonomicky alespoň průměrně rozvinuté zemi. Hvězdné války jsou ale víc než jen filmem, protože s postupem času, a hlavně s rozvojem a rozšiřováním počítačů, se staly zdrojem inspirace pro projekty, které se někdy více, někdy méně, držely původní koncepce. Stolní hry, karetní hry, ale hlavně hry počítačové, velice široce využívají myšlenky Star Wars začalo to X-Wingem a dnes... no dnes už je toho taková spousta, že se v tom nelze vyznat. Nelze? Ale lze a k tomu slouží internet, který se rychle stal přirozeným místem jak pro sumarizaci poznatků ze světa SW, tak pro jejich rozvíjení, projevy nadšenců, tvorbu klubů, grafiku, fikce... Na první pohled se musí zdát, že projektů zaměřených na Hvězdné války je spousta ano, jenže často mizivé kvality; když se ale budete řídit naším přehledem, určitě najdete, co hledáte.

Zřejmě první adresou, kterou by uživatel intuitivně navštívil, by byla www.starwars.com. Spousta grafiky a lákadel, základní informace o filmech, databáze postav, míst, technologií. Pravdou ovšem je, že jakkoli se může tento web snažit, nedosahuje úrovně nejlepších stránek SW fandů, a to jak méně přehledným uspořádáním, titěrností a tak hlavně absencí jistého nadšení při tvorbě. Stejně tak zde těžko budete hledat obrázky z filmu, z her a uměleckou tvorbu ve vysokém rozlišení, drby ze zákulisí, předpovědi budoucnosti. Jedná se prostě o stránky Lucasfilmu, pevně zaměřené na filmovou tvorbu, aniž by se orientovaly na neoficiální fikce a různá jiná vylepšení.

Proč se ale pídit po informacích na cizojazyčných stránkách, když jedny z nejlepších jsou k nalezení na českém internetu www.cswu.cz. Již na první podhled je patrné, že jde o stránky živé, protože jsou aktualizovány novinkami nejen z filmové a herní oblasti, ale obsahují i povídky, romány, recenze, data a programy akcí, kde se SW tematika objevuje, popisy spřátelených stránek. U filmů najdete spoustu obrázků, plakáty, soundtracky, děj, jsou zde herci a autoři, včetně jejich portrétů. Zřejmě nejzajímavější a technicky nejlepší je část věnovaná důkladnému popisu vesmíru, postav, ras, techniky, měst. Například každé lodi či stíhačce náleží popis slovní, data v tabulce, obrázky, schéma, případně kabina a charakteristické bojové zvuky. Dále fankluby, seznamy a údaje o všech doprovodných aktivitách karetní hry, knihy, komiksy. Jediné, co by se dalo vytknout, je nekonzistentní layout stránek, skoro každá sekce vypadá odlišně, což by nevadilo, jenže se liší jejich technická i estetická úroveň. Přesto jsou tyto stránky nejlepší na českém, a jedny z nejlepších (ne-li nejlepší) na světovém internetu.

Jako nejlepší web o Star Wars na světě má tendenci se prezentovat www.theforce.net, nasnadě je proto porovnání s nejlepším českým projektem. Síla TheForce.netu spočívá určitě v množství novinek, kdy není zapomínáno ani na drobnosti, jako která postavička ze SW má narozeniny či která charakteristická slova najdete v nejnovějším vydání Oxfordského výkladového slovníku. Stejně tak je více fan-materiálu, vtipů, detailů knih, časopisů, modelů atd. Nicméně například encyklopedie a technologie jsou v porovnání s cswu.cz značně pozadu, celkový vzhled je horší a přehlednost také. Závěr je tedy jednoznačný: pokud hladově čekáte na každou drobnost z Hvězdných válek či už jste prostě všechno jiné přečetli, určitě se na TheForce.net podívejte, jinak je to ovšem ztráta času.

www1.theforce.net/cuswe/ je projekt umístěný na předchozím serveru a jedná se o naprosto nejrozsáhlejší souhrn dat ze světa Hvězdných válek, každá zmíněná postavička, planeta či kousek technologie jsou uvedeny. Výhodou je vyhledávání a možnost stažení všeho v souboru. Jenže ono to není tak hezké, jak se zdá, protože jednotlivé popisy jsou velice stručné, bez obrázků a v podprůměrném grafickém zpracování, celkově se tedy toto místo hodí pro skutečně zarputilé fanoušky, kteří hledají, kde byla zmínka o "dýce s červenou čepelí" nebo pro někoho, kdo chce tvořit SW testy pro své podobně zaměřené kamarády.

Jak jsem se již zmínil v úvodu, her s tematikou SW je mnoho, ba stále více (škoda jen, že už to není originální a nápadité, jak bývalo). www.jediknight.net proto sumarizuje informace o všech SW hrách, tedy popis, recenze, obrázky, videa, návody, průvodce, resp. odkazy na uvedené, samozřejmá je častá aktualizace a pohodlná navigace. Vytknout by se dal jen vzhled nehodící se k tématu a nepřítomnost starých SW her, alespoň z nostalgického sentimentu.

Zajímá vás, jaké filmy vytvořili různí nadšenci po celém světě mimo těch z dílny Lucasfilmu? Pak se jistě hodí www.swfanfilms.com, protože tam je seznam, odkazy, možnost stáhnout si jak filmy již hotové, tak informace o těch připravovaných. Vše od hraných přes 3D až po animované ve Flashi. Vzhled sice není excelentní, nicméně pokud máte rychlé internetové připojení a toužíte zhlédnut nadšenecké filmy, zde je vše pohromadě.

Jestliže se cítíte ve své oblibě Hvězdných válek osamoceni, nemáte vůkol lidi sdílející vaše nadšení, či se prostě chcete seznámit s dalšími podobnými nadšenci na internetu, ulehčí vám tento záměr projekt na adrese www.emperorshammer.org. Jedná se vlastně o sdružení lidí s nejrůznějšími zájmy, spojených pod barvami Galaktického Impéria, třídící se do jednotlivých skupin dle podporovaných her. Organizace je formalizovaná jako vojenská, včetně vyznamenání, uniforem, soubojů a bojů, ale pozor, nejen těch on-line, ale i off-line, protože není problém získat stovky přídavných misí ke hrám, tyto vybojovat a porovnávat v oficiálních soutěžích rot, letek a podobně. Místo zde najdou i lidé nadaní literární kreativitou, grafici atd. Členů je několik tisíc a rozhodně se nemusíte bát, že byste se nudili.

Ale i pokud nemáte zájem o členství, lze tento web využít jako zdroj všech možných informací, včetně přehledu systémů, techniky a technologií.

Adresa www.furryconflict.com je produktem jisté rivality mezi fanoušky Star Wars a Star Treku, kde se autoři místo hádání se, co je vlastně zajímavější, rozhodli oba světy zkombinovat do jednoho. S tím je spojena samozřejmě společná encyklopedie, popis vesmíru, povídky, velice zajímavá galerie a pro pobavení komiks na pokračování.

insd.wotf.net je ve Flashi vynikajícím způsobem zpracovaná encyklopedie všeho, co se týká Impéria, všechno co se kdy někde objevilo ve filmu, hrách, knihách, co se pohybuje vesmírem, potom popis vojska, doktrína a podobně.

Humor

Parodování známých filmů obvykle probíhá nahodile a nesystematicky, ovšem ne vždy, jak dokazuje projekt na adrese www.sev.com.au/toonzone/sevwars.asp, kde je toto téma pojato komplexně a zaměřuje se postupně na všechny epizody Hvězdných válek v krátkých kreslených vtipech stripech. K sehnání je i krátká animovaná parodie.

Pro ty, které zajímají souboje jako Han Solo vs. Captain James T. Kirk mezigalaktická barová rvačka nebo C3PO vs. Marvin, paranoidní android neurotická událost, je www.grudge-match.com to pravé, protože analýzami právě tohoto se zabývá. Kombinaci grafiky a vtipů ze South Parku spolu s náměty ze SW vytvořili tvůrci na adrese www.jedinet.com/starpark/. Něco humoru je dále možno najít na www.georgettesworld.com obrázky z filmu s komentářem.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – prosincová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0748

Před Vánocemi se na trhu objevilo hned několik low-endů, které mohou posloužit jako ten nejlepší dárek. Velice slibně vypadá především nový Siemens, obdivovatele MMS zpráv zaujme produkt Sony Ericsson a pokud chcete ušetřit, pak by se vám mohla hodit nová Motorola.

Siemens C55

Lepší low-endy, nebo chcete-li střední třídu, tvoří u německého Siemensu řada označená písmenem C. Její zástupci představují rozumný kompromis mezi funkcemi a cenou, a především modely C25 a C35 si našly velkou řadu příznivců.

Nový Siemens C55 je na první pohled typicky zaoblený, avšak o poznání menší a lehčí, nežli jeho předchůdce C45. Má poměrně hluboko zapuštěný displej, což je zřejmě způsobeno úpravou pro snadné výměny krytů. Tlačítka jsou oproti dřívějším modelům, poněkud jinak rozestavena, na což si ale při zachování klasické struktury menu rychle zvyknete. Jejich tvar a použitý materiál zajišťují nejen lepší vzhled, ale i mnohem pohodlnější psaní.

Nabídka funkcí tohoto přístroje potěší zřejmě i náročnějšího uživatele. Do interní paměti je možno uložit 500 jmen a 20 SMS zpráv, ideální je i český slovník T9. Telefon zvládá připojení k WAPu pomocí GPRS (4+1) a podporuje aplikace v jazyce Java, pro které je v telefonu připraveno 228 KB paměti. Standardní funkce jako budík, kalkulačka a organizér přijdou vhod snad všem, hlasové ovládání, polyfonní vyzvánění, podpora EMS a hry včetně legendy Prince of Persia určitě potěší ty, kteří si s mobilem rádi hrají. Snad jen to oranžové podsvícení nemusí úplně každému vyhovovat.

Motorola C330

Z nabídky mobilních telefonů firmy Motorola vám v paměti pravděpodobně utkvěla pouze véčka, pro tuto značku vcelku charakteristická. Americký výrobce ale vyvíjí i manažerské a low-endové telefony. Právě do kategorie nejlevnějších patří i nový model s označením C330. Jeho největší předností jsou posunuté hranice možností personalizace. Zatímco u některých telefonů lze s výměnou krytu dosáhnout jiné barevné kombinace, u Motoroly C330 získáte zcela nový telefon. Další kryty totiž nabízejí nové tvary, klávesy i rozdílnou hmotnost.

Po funkční stránce telefon nabízí především GPRS (4+1) a podporu vylepšených zpráv EMS, prediktivní vkládání textu iTAP a také možnost propojení s počítačem pomocí obyčejného USB kabelu. Pozornost si jistě zaslouží i polyfonní vyzvánění s možností složit si své vlastní v aplikaci MotoMixer a elegantně podsvícený displej, schopný zobrazit čtyři odstíny šedi.

Motorola možností kompletní změny designu telefonu předběhla své konkurenty a trumfuje i velmi nízkou cenou. Otázkou zůstává, zda tyto parametry budou pro uživatele telefonů jiných výrobců dostatečným důvodem pro přechod k této značce.

Sony Ericsson T300

I třetí telefon z naší dnešní nabídky je spíše low-endový, tentokráte ale svými funkcemi nabízí podstatně více, nežli ostatní přístroje této kategorie. Jeho slabším místem je bohužel design, neboť telefon svým tvarem působí velmi placatě.

Sony Ericsson T300 má barevný displej se schopností zobrazit 256 barev, což využijete především při posílání MMS zpráv a práci s přídavnou kamerkou, která je součástí předplacené sady jednoho z našich operátorů. Pro multimediální zprávy a jiná data disponuje telefon sdílenou pamětí o velikosti 1 MB, což sice není málo, na druhou stranu tuto kapacitu zaplní čtyři zprávy s předpovědí počasí. Důležitou vlastností tohoto přístroje je podpora GPRS (3+1) a HSCSD (2+1) a přítomnost infračerveného portu. Užitečný je i organizér a e-mailový klient. Sony Ericsson T300 podporuje i český slovník T9, bohužel pouze s diakritikou, což snižuje počet znaků a způsobuje nečitelnost zpráv u některých starších telefonů. Psaní SMSek je v tichém prostředí navíc poněkud stížené cvakáním kláves. Nedostatkem telefonu je i jeho rychlost při pohybu v menu, která je prokletím mobilních telefonů Ericsson už od pradávna.

Motorola V60i

Inovovaná verze elegantního véčka od Motoroly nabízí vše, co její předchůdce a navíc podporu aplikací naprogramovaných v jazyce Java a český slovník preditkivního vkládání textu iTAP.

Motorola V70

Jeden z vůbec nejzajímavějších stylových telefonů na trhu se může pochlubit zajímavým designem, avšak postrádá některé důležité funkce a disponuje nepříliš dobře čitelným inverzním displejem.

Nokia 3410

Nový telefon low-endové kategorie mobilních telefonů finské Nokie nabízí nižší hmotnost než jeho předchůdci a také podporu J2ME, Li-Ion akumulátor a ovládání pomocí kontextových kláves namísto oblíbené klávesy NaviKey.

Nokia 5210

Další z mnoha těžce zařaditelných telefonů nabízí finská Nokia. Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, nabízí všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má i infračervený port.

Nokia 7650

Nokia 7650 je v současnosti jedním z nejzajímavějších telefonů na našem trhu. Podpora MMS, Javy, GPRS, HSCSD, Bluetooth a vestavěný fotoaprát, IrDA port či mailový klient mluví za vše.

Nokia 8910

Nová Nokia 8910 kráčí ve šlépějích svých předchůdkyň 8810 a 8850 především po stránce designu a materiálů, nabízí ale též množství moderních funkcí a na tuto značku nezvyklé velké množství nedostatků.

Panasonic GD67

Low-endový Panasonic s barevným displejem, českým slovníkem T9 a podporou GPRS si díky jeho ceně pravděpodobně koupí velké množství uživatelů, kteří prostě chtějí dobrý telefon. Nic víc, a nic míň.

Samsung SGH-T100

Sympatický stylový telefon s aktivním TFT displejem a zajímavou výbavou. Je určen především movitějším zájemcům, kteří by rádi vlastnili zajímavý telefon a nezáleží jim na nabízených funkcích.

Siemens A50

Ultra low-endový Siemens A50 sice stále patří mezi nejlevnější telefony na trhu, ale nabídka funkcí se poněkud rozšířila a vyměněn byl i zastaralý displej jeho předchůdců.

Sony Ericsson T200

Vcelku šikovný mobil s řadou zajímavých funkcí, mezi nimiž nechybí např. podpora rychlých dat GPRS a HSCSD, asi vytlačí z trhu jeho novější kolega T300, který nabízí funkcí přeci jen trochu více.

§§§§§


Express Thumbnail Creator 1.45 – pomůcka pro vytváření náhledů

MARTIN ŽEMLIČKA

c02p0749

Celková doba pro načtení webové stránky je přímo závislá na přenášeném objemu dat. Prostorově nejvíce náročným prvkem na běžných stránkách představuje bitmapová grafika, je proto vcelku logické, když se tvůrce internetových stránek snaží zmenšit její velikost na minimum. Kromě využití ztrátové komprimace (ta "umí" zmenšit velikost obrázku až na desetinu, aniž byste vizuálně poznali rozdíl), je výhodné u větších fotografií zobrazit jejich zmenšeniny, náhledy. Náhled má minimální velikost; pokud si uživatel chce zobrazit grafiku v plné velikosti, jednoduše na něj klikne myší. Pro představu: soubor s fotografií velký 446 KB (při velikost 1 453 x 1 007 pixelů) má po přibližně sedminásobném zmenšení na 198 x 158 pixelů pouhých 17 KB (tedy 26x méně než původní obrázek).

Program Express Thumbnail Creator (dále jen ETC) slouží k rychlému a snadnému vytváření náhledů pro WWW stránky, aniž byste museli ovládat HTML či složitě zmenšovat obrázky v grafickém editoru. Instalační soubor zabírá 1,4 MB, po instalaci zaplní na pevném disku 2 MB. Minimální hardwarové nároky výrobce nikde nespecifikuje, ve Windows 95 se na 166MHz Pentiu s 32 MB RAM nepříjemně zadýchává, doporučuji proto silnější procesor a více než 64 megabajtů operační paměti.

Samotné vytváření náhledů se skládá z pěti kroků a probíhá formou wokenního Průvodce. Při vytváření nové galerie náhledů nejprve zvolíte "Create a New Project", poté vyberete potřebné obrázky, v dialogovém okně označíte buď jednotlivý soubor, či celý adresář. Můžete přidat popisky (pod náhled i pod obrázek v plné velikosti). Soubory je možné třídit podle názvu, data a velikosti.

Poté si vyberte velikost a grafický styl zmenšenin (efektně vypadá orámování a kolem vržený stín) a jejich umístění na stránce. Dále je možné nastavit pozadí a barvy textu, odkazů a podobně. Rovněž si zvolíte cílový adresář, kam se uloží všechny vygenerované soubory.

Poté už jenom stačí kliknout na tlačítko "Generate All" a počkat, než se zpracují všechny soubory. Nahrání na FTP server chybí, ale připravuje se v další verzi. Projekt (tj. veškeré vstupní parametry) je možné uložit. Nikoho asi nepřekvapí, že oproti "ručnímu" zpracování je použití generátoru náhledů nesrovnatelně rychlejší a komfortnější. Mimochodem: výsledný HTML soubor lze pochopitelně editovat.

Plně funkční verzi lze vyzkoušet po dobu 30 dní bez jakýchkoli omezení. Vyzkoušejte ji a uvidíte, že recenzovaný program představuje kvalitní aplikaci pro vytváření profesionálně vypadajících náhledů.

Express Thumbnail Creator 1.45

vytváření náhledů je snadné, rychlé, přehledné

delší doba odezvy

okno programu nelze maximalizovat

Doporučená cena: 39,95 USD

30denní sharewarová verze zdarma

K recenzi poskytla firma: ExpressSoft, www.express-soft.com/

§§§§§

$$$$$


Hardware


Vyšperkujte si své PC! – doplňky pro správnou funkci a dobrý vzhled

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0753

1 Měděné nalepovací chladiče jsou určeny nejen na paměťové čipy, ale také na odhalené součásti čipové sady, grafické paměti a další obvody uvnitř počítače. Součástí balení jsou nejen samotné chladiče, ale také oboustranně lepicí teplovodivé pásky. Cena: 280 Kč, www.levi.cz

2 Běžné IDE kabely pro připojení disků i CD/DVD jednotek jsou ploché. Tyto kabely s kulatým průřezem ulehčují proudění vzduchu a zlepšují tak teplotní management uvnitř skříně. A mimochodem, i velmi pěkně vypadají. Cena: 390 Kč, www.proca.cz

3 Jedna z nejdůležitějších součástí pro termální management uvnitř počítače je 80mm ventilátor do počítačové skříně. Lze jej použít jako sání i výfuk. Tento, označený jako CoolerMaster DAF-B82, má také teplotní senzor pro regulaci otáček podle teploty ve skříni. Cena: 300 Kč, www.proca.cz

4 Pěnová hmota určená pro výstelku skříně počítače. Její hlavní vlastností je značná zvuková pohltivost, a proto se hodí jako hlukový tlumič. Ke správnému efektu je ale třeba přidat i další detaily, jako pružně uložené diskové mechaniky a pryží izolované CD/DVD jednotky. Cena: 550 Kč, www.proca.cz

5 XDream HAC-V81 od CoolerMasteru je dnes jedním z nejlepších chladičů pro PC procesory. Spojuje v sobě měděné jádro se zcela novým designem lopatek větráku i krycí mřížky, což snižuje hlučnost a zvyšuje účinnost procesu chlazení. Součástí je i záslepka do skříně s možností manuální regulace otáček větráku. Cena: 570 Kč, www.levi.cz

6 V době, kdy už je na trhu řada skříní ať už z hliníku přímo vyrobených, nebo jeho vzhled alespoň imitujících, je stále problém co s CD/DVD mechanikami. Jejich bílá čela nepůsobí příliš esteticky. Tato krytka s kvalitní oboustrannou lepící páskou 3M dovoluje přizpůsobit design také optických mechanik vzhledu celé skříně. Cena: 360 Kč, www.levi.cz

7 Velice účinné chladiče s tepelnými trubicemi (heat pipes) jsou určené pro nejvýkonnější procesory. Jejich principem je odvod tepla do místa, kde na něj může dobře působit proudící vzduch, a tím jej snadno převzít. Typ CoolerMaster IHC-L71 je určen pro Pentia 4. Cena: 2 070 Kč, www.proca.cz

8 Další nalepovací chladiče jsou tentokrát z hliníku. Opět se dají použít pro pasivní chlazení paměťových obvodů, grafických čipů či pamětí na grafických kartách. Také zde je součástí balení speciální lepicí páska. Výhodou je nižší cena oproti měděným typům. Cena: 220 Kč, www.levi.cz

Budoucnost procesorů - Pohled pod pokličku AMD

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

V minulém PC WORLDu jsme se věnovali plánům Intelu, zatímco dnes se zaměříme na jeho největšího procesorového rivala, kalifornskou společnost AMD. Současná ekonomická i produktová situace AMD není příliš růžová. Finanční ztráty v posledních kvartálech a velmi chmurná budoucnost Athlonu XP, která je dobře patrná u dnešních nejvýkonnějších modelů XP 2700+ a XP 2800+, dávají tušit, že se připravuje něco velkého.

Zastavíme-li se u stávajícího procesoru Athlon XP, je pravděpodobné, že v příštím roce se dočkáme ještě další úpravy, která by měla pomoci výkonu, a to zvýšením vyrovnávací paměti na 512 KB. Čip s takovouto keší je dnes znám pod kódovým označením Barton a na trhu by se měl objevit někdy v průběhu prvního čtvrtletí roku 2003.

Opravdovým tahounem a očekávanou výkonovou bombou následujícího období ale budou procesory z rodiny Hammer desktopový Clawhammer a Sledge Hammer určený pro servery. Dnes jsou již známa i jejich skutečná prodejní jména ve stolních počítačích se budeme setkávat s Athlonem 64, aby tak navázal na úspěchy dosažené předchozími verzemi procesoru Athlon, a v serverech to bude zcela nově pojmenovaný produkt AMD Opteron. Proslýchá se, že po mnoha odsunutích a změnách původního plánu budou čipy s velkou slávou oznámeny a začnou se distribuovat v době CeBITu 2003. AMD si i nadále ponechá systém značení XP Model Numbering, který místo frekvence procesoru reprezentuje skutečný aplikační výkon, a tak budou uvedeny modely 2700+, 3100+ a nejvýkonnější 3400+, jež však ve skutečnosti poběží na frekvencích 1,6 až 2 GHz. Tak velký rozdíl mezi frekvencí a odpovídajícím výkonem (rozumí se konkurenčního Pentia 4) bude způsoben řadou revolučních změn uvnitř procesoru, kterým jsme se více věnovali v článku Čipy, desky, procesory v PC WORLDu 11/2002.

Serverové Opterony budou startovat zřejmě ve stejné době na frekvencích 1,4 a 1,6 GHz, jež budou odpovídat nejspíše modelům 3400+ a dokonce 3700+. O způsobu značení Opteronů ještě není zcela rozhodnuto, pro AMD je to po vykročení v serverových Athlonech MP v podstatě zcela nové pole působení, a tak ani tyto marketingové parametry nových procesorů nejsou definitivně určeny.

Oba dva nové procesory budou vybaveny také vlastnostmi, jež uživatelé předchozích čipů od AMD postrádaly nejvíce. Půjde především o hardwarovou ochranu proti přehřátí procesoru, která už snad definitivně rozptýlí mýty o "hořících" čipech od AMD. Nižší napětí jádra procesoru (kolem 1,55 V) se pak také bude podílet na menší spotřebě a tím i nižším tepelném výkonu. Křemíková jádra obou procesorů bude krýt kovový rozptylovač tepla, jenž bude zároveň sloužit i jako ochrana čipu proti mechanickému poškození při instalaci. U předchozích Athlonů a Athlonů XP se leckdy rohy při neopatrné instalaci lámaly, či dokonce praskaly celé čipy.

První procesory rodiny Hammer budou vyrobeny na 0,13mikronové, či chcete-li 130nm technologii. V průběhu první poloviny roku 2004 však lze očekávat přechod na modernější 90nm technologii výroby, jež bude v letech 2005-2006 vystřídána dnes laboratorně vyvíjenou 65nm technologií.

Ještě dávno předtím, konkrétně do konce roku 2003, se rozloučíme se Socketem A, tedy s platformou Duron/Athlon XP, která už však beztak bude v té době hrát pouze roli laciného procesoru do kancelářských počítačů. Nové procesory na bázi jádra Hammer, ale vyráběné na 90nanometrové technologii, mají dnes pouze kódová označení Odessa, San Diego a Athens podle toho, zda budou určeny pro notebooky, stolní počítače či servery.

Pro nové procesory je zcela klíčovým bodem, na němž závisí případný úspěch či neúspěch, podpora ze strany ostatních výrobců. Hammerům se podařilo svou snadnou možností konverze současných systémů na novou platformu získat přízeň řady významných softwarových společností, a delší odkládání prospělo také rozsáhlé nabídce čipových sad, které budou implementovány snad všemi výrobci základních desek. Ze softwarových producentů jmenujme například IBM s databázovým systémem DB/2, podnikový informační systém SAP, různé varianty Linuxu, databázi Oracle, nejrozšířenější webový server Apache, a dokonce i MacOS X Jaguar od Applu. Nelze zapomenout ani na Microsoft, který připravuje svou platformu nazvanou pracovně Windows x86-64 Edition, a samozřejmě .NET servery.

Faktem ale zůstává, že o dalším osudu kalifornské společnosti rozhodne úspěch či neúspěch Athlonu 64 a Opteronu. A právě k jejich zdárnému uvedení dnes směřují veškeré snahy této firmy.

§§§§§


Když jeden pracuje za dva – Pentium 4 3.6 Ghz Hyper-Threading

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0754

Procesor Pentium 4 na frekvenci 3,06 GHz není jen dalším gigahertzovým milníkem, ale přináší také zajímavé technologické změny. Nová technologie nazvaná Hyper-Threading (HT) totiž umožňuje, aby se jeden procesor choval navenek jako dva, což by mělo přinést zvýšení celkového výkonu počítače.

Technologie Hyper-Threading je založena na poměrně jednoduchém principu. Dnešní moderní procesory v sobě obsahují velké množství úzce specializovaných jednotek, které jsou určeny na vykonávání pouze jednoho typu operace. Zatímco některé z nich pouze sčítají či odečítají, jiné se starají o zpracování multimediálních instrukcí a další o složité aritmetické postupy.

Při zpracování je v procesoru program rozebírán, analyzován a odpovídající instrukce jsou směřovány do správných jednotek. Instrukční scheduler, pak umožňuje paralelně řadit jednotlivé fragmenty instrukcí, které mohou být prováděny i v jiném pořadí, než v jakém se vyskytují v původním programu. Scheduler se totiž stará také o to, aby nedošlo k případným kolizím mezi jednotlivými instrukcemi a ty si vzájemně nepoškozovaly svá data.

Hyper-Threading je technologie, která je nevyužité jednotky schopna průběžně programům nabízet jako druhý procesor, na němž mohou svá aplikační vlákna (thready) nechat běžet a využít tak i poslední zbytky ladem ležícího křemíku. Ve skutečnosti je ale absolutní míra vytížení jednotek CPU (tedy ne celkové zatížení procesoru, zjistitelné v Task Manageru Windows 2000 či XP) poměrně malá právě kvůli tomu, že programy s možností sofistikovanějšího využívání procesoru prostě nepočítají.

V současné době jsou zatím výsledky testů na strojích s HT značně rozporuplné. Na jedné straně je možné najít aplikace, kterým tato technologie výrazně prospívá, jako jsou například dva současně spuštěné programy, z nichž jeden pracuje "na pozadí" (antivirus či kódování MP3), a na druhé straně existuje přinejmenším stejné množství programů, kterým je nějaký Hyper-Threading úplně jedno a jejich rychlost prostě neovlivní. A dokonce nejsou výjimkou ani programy či benchmarkovací balíky, kde aktivovaný HT může celkový výsledek i zhoršit.

Do značné míry současná situace připomíná uvedení procesorů MMX, anebo z poslední doby výsledky Pentia 4 na startovacích frekvencích před více jak dvěma lety, kdy byl tento procesor poprvé představen veřejnosti. Ve své době tyto technologie nebyly dobře přijímány zejména odbornou veřejností, protože až s postupem času vznikaly programy, které byly schopny přínosy nových technologií či výrobních postupů využít.

Zcela obdobně se tak můžeme dívat na Hyper-Threading. Dnes jej využije pouze málo aplikací, a v řadě případů (zejména se staršími operačními systémy) dojde dokonce ke zhoršení celkového výkonu oproti stejnému stroji bez HT. Do budoucna ale programátoři a výrobci softwaru určitě více zohlední ve svých aplikacích možnost běhu na SMP počítačích a také na virtuálních víceprocesorových systémech s Hyper-Threadingem. Pak můžeme očekávat, že v průměru výkon vzroste o nějakých 15-30 % oproti počítačům, kde HT nebude.

Naštěstí dává Intel svým zákazníkům možnost volby chci dnes procesor bez Hyper-Threadingu, a časem s ním? Není problém stačí přejít do BIOSu počítače, kde lze tuto funkci vypnout. I bez ní je to bezpochyby nejrychlejší současný desktopový procesor.

Výhodou pro uživatele je také zachovaná cenová politika Intelu. Je pochopitelné, že dnešní high-endový procesor nutně stojí skutečně hodně. Do budoucna však bude HT ve všech nových Pentiech 4 (tedy ne v Celeronech postavených na jádru Northwood) a cena již předtím uvedených modelů se bude samozřejmě snižovat. Z nové technologie však plynou i některá omezení. Mezi ta významnější patří nutnost operačního systému Windows XP a vyššího, a také odpovídající základní desky. Na jiných systémech než Windows XP (resp. linuxovém kernelu s podporu dvou procesorů) jsou v některých aplikacích patrné významné propady ve výkonu. Například stále oblíbená Windows 2000 sice s Hyper-Threadingem pracují, ale výsledky příliš nadšení nevyvolávají.

Základní desky vyžadují čipové sady Intel 850E, 845G, 845GE, 845GV, 845E nebo 845PE, a zřejmě si také vynutí update BIOSu. Ten si případní zájemci mohou stáhnout ze stránek výrobce svého motherboardu. Stejně jako nové procesory je velmi pravděpodobné, že všechny nové čipové sady od Intelu budou Hyper-Threading podporovat.

Z dalších výrobců čipsetů pro Pentia 4 se k otevřené podpoře nového standardu přihlásil například SiS, jehož čipové sady SiS645DX a SiS648 revize B jej budou podporovat. Stejně tak modifikace sady VIA P4X400 by měla být schopná nové procesory od Intelu zprovoznit.

Samozřejmě že i přes nezměněnou cenovou politiku nejde v případě implementace technologie HT ze strany Intelu o žádnou charitu. Popravdě ani Intel na celé akci neprodělává, programátoři dál budou pracovat pod jeho taktovkou a implementace Hyper-Threadingu jej stojí jen několik procent křemíku v procesoru navíc, což je v porovnání s prodejní cenou třígigového čipu doslova směšná investice. Celkově tedy mohou být spokojeni úplně všichni.

§§§§§


Notebooky za cenu desktopu – HP OB XE4100 a Acer TM225X

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0755

Doba se rychle mění. Ještě nedávno přišel nejlevnější notebook na 40 tisíc korun bez daně, pak se objevily výprodejové stroje, které byly k mání za třicet tisíc, a dnes si za 29 900 Kč bez DPH (tedy 36 a půl tisíce s daní) můžete pořídit zcela nový značkový notebook. A můžete si vybrat hned ze dvou typů. Oba spojuje jak typ procesoru, tak i poměrně chudá výbava. Je to logické, výrobce je nucen šetřit na mnoha parametrech. Přesto ale oba produkty nabízejí solidní základ pro běžný přenosný osobní počítač.

Acer TravelMate 225X

Základem nejlevnějšího z Acerů je procesor Intel Celeron s jádrem Tualatin na 1,33 GHz. Dále je zde 128 MB SDRAM paměti a k dispozici je další slot pro moduly SODIMM pro případné rozšíření. Celá základní deska pak stojí na čipsetu Intel 830MG obsahujícím také vestavěný grafický akcelerátor. Samozřejmostí jsou porty pro výstup videosignálu na monitor, PS/2 konektor, sériový, paralelní port a dva USB konektory. Nechybí vestavěné síťové a modemové rozhraní (síť 10/100 Mb/s, modem splňuje požadavky pro ITU V.90 certifikát maximálně 56kb spojení).

14" displej s rozlišením 1 024 x 768 bodů dává solidní obraz, a ovládání klávesnice je poměrně příjemné. Jako vždy potěší čtveřice programovatelných kláves nad nejsvrchnější řadou klávesnice, na pravé straně pak oddělené obrácené "T" kurzorových šipek v této kategorii to není běžný komfort. Ovládání završuje touchpad s dvojicí běžných tlačítek a dvěma klávesami pro rychlý pohyb v dokumentech. Za zmínku stojí i zepředu vestavěná disketová mechanika a 24x CD-ROM.

Při testech nás potěšil nejen výkon sestavy, ale i velmi dobrá výdrž na akumulátory. Ačkoliv to není výrobcem udávaných "až 4 a půl hodiny", jsou 3 hodiny a 32 minut příjemným překvapením.

HP Omnibook XE4100

Omnibook XE4100 je nově navržený model určený speciálně pro trh entry-level notebooků. Testovaná verze byla vybavena procesorem Intel Celeron na 1,2 GHz a standardními 128 MB paměti SDRAM.

Z designového a funkčního hlediska je to zajímavý stroj, jenž přináší hned několik inovativních nápadů, jako například nezvyklý touchpad lemovaný posuvnou ploškou. Ta nahrazuje tradiční dvousměrné rolovací tlačítko. Klávesnici s dobrým rozložením a opět odděleným "T" kurzorových šipek zdobí pětice programovatelných tlačítek pro rychlé spouštění aplikací. Zajímavé jsou především dvě z nich HP Quick Lock, pro bleskurychlé zamknutí notebooku, a HP Presentation Ready, který připraví notebook na prezentaci změnou rozlišení, kontrolu připojení projektoru a vypnutí případných úsporných režimů či spořičů obrazovky. Na boku se nachází příjemné ovládání hlasitosti spolu s tlačítkem pro rychlé ztlumení (mute). K dalšímu vybavení patří běžné porty, včetně S-Videa, a také CD mechanika spolu s vestavěnou floppy jednotkou.

I přes zajímavou výbavu nás ale poněkud zklamaly výkonnostní testy. Pravděpodobně pod vlivem čipové sady VIA ProSavage PN133 nedokázal systém vyvinout odpovídající výkon, a tak jej stejně drahý Acer TM225X překonal citelným rozdílem. Druhou slabinou je NiMH akumulátor, který se podílí na o 200 gramů vyšší hmotnosti a pouze 2 a půl hodinové výdrži. Jako bonus přidává HP hru Mafia, ale integrovaná grafika VIA TwisterT se sdílenou pamětí ji dovolí užít jen v nízkém rozlišení s omezením detailů.

Koupit, či nekoupit?

Výkon obou strojů předtavuje ve své kategorii průměr, ale i přesto jsme nalezli místa, u kterých by se měl uživatel zamyslet. Především je to kapacita operační paměti. Doby, kdy bylo 128 MB standardem, se vyznačovaly popularitou Windows 98, avšak zde jsou instalována Windows XP Home, a ta mají výrazně vyšší paměťové nároky. Pokud jste ještě nedávno váhali nad desktopem či notebookem, dnes již váhat nemusíte. Na trhu bude obdobných strojů za cenu blízkou běžným počítačům přibývat.

Acer TravelMate 225X

dobrý výkon

výdrž na akumulátory

slabší design

Cena vč. DPH: 36 500 Kč

K testu poskytla firma: Acer Computer, www.acer.cz

§§§§§


Test kancelářských PC – přehled značkových počítačů do 40 000 Kč

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0756

Jedním z největších trendů na poli PC se v uplynulém roce stala miniaturizace skříní a vytváření řešení šitých na míru zákazníkům požadujícím prostorově nenáročné počítače. Tento vývoj byl vzhledem k rozměrům běžných desktopů vcelku logický a technický pokrok a integrace komponent jako jsou grafická, zvuková a síťová karta do základních desek pro to vytvořily ideální podmínky.

Na trhu v dnešní době můžeme objevit dvě koncepčně odlišná řešení prostorově nenáročných sestav. První skupinu tvoří PC integrovaná do podstavců LCD, druhou pak více či méně rozměrově redukované skříně. Do testu jsme původně chtěli zahrnout obě řešení a vytvořit tak dvě separované subkategorie. Vzhledem k odklonu některých výrobců od LCD PC z důvodu špatného odvětrávání a následné poruchovosti jsme však zůstali pouze u kategorie druhé. Pro tu jsme stanovili jako vstupní kritérium cenu 40 000 Kč vč. DPH za samotné PC a libovolné LCD. To však v testu nebude hodnoceno jako součást sestavy, ale slouží pouze jako ilustrační příklad možného zobrazovacího zařízení.

Jak se můžete v následujících řádcích přesvědčit, do testu byly dodány sestavy rozličných tvarů, barev, rozměrů a možností. Zatímco některé mají k běžným PC velmi blízko, jiné se koncepčně blíží spíše notebookům nebo nabízejí na poměry PC zcela nestandardní komfort. Shodně ale všechny nabízejí nějaká ta užitečná vylepšení, která klasickým sestavám chybí.

Nejvýkonnějším počítačem v testu se ukázal být Dell Optiplex SX260, jenž si odnesl prvenství i v rozměrech, hmotnosti a celkové koncepci. Sympatický malý Dell nás zaujal natolik, že jsme se rozhodli mu udělit ocenění a doporučit jej tak všem, kteří hledají ideální prostorově nenáročné PC do své kanceláře. Z ostatních účastníků nás zaujal především Brave BlueLine 71G8 svými doslova neuvěřitelnými možnostmi konektivity a Compaq Evo D510 Ultra Slim příznivým poměrem výkon cena.

Acer Veriton VT3500

Pravděpodobně nejvíce se blíží klasickým stolním počítačům koncepce malého PC od společnosti Acer. Její model Veriton VT3500 je sice o něco rozměrnější než ty nejmenší stroje v tomto testu, nabízí ale zato lepší možnost částečného upgradu a např. disketovou mechaniku, která některým sestavám v testu chybí úplně. Stejně jako u ostatních PC v testu i Acer Veriton VT3500 má na přední stranu skříně, ozdobené barevným plastovým krytem, vyvedené dva USB porty a konektory pro vstup a výstup audiosignálu. Princip sestavy je postaven na platformě Intel, jmenovitě na základní desce s čipovou sadou Intel 845GL a na procesoru Pentium 4 s taktovací frekvencí 2,0 GHz. V základní desce je integrován grafický adaptér Intel Extreme Graphics a zvukový kodek AC\97. Oproti některým konkurentům obsahuje Acer Veriton VT3500 pevný disk s rotací 5 400 otáček za minutu a omezenou kapacitou, kterou představuje 20 GB. V kancelářském prostředí je důraz sice kladen na jiné prvky (tedy hlavně na kompaktní rozměry, nízkou hlasitost a jednoduchou správu), ale přesto si všimneme přítomnosti pouze klasické CD mechaniky. V kanceláři asi plně dostačuje, ale ostatní PC v testu nabízí DVD, CD-RW a kombo mechaniky. Acer Veriton VT3500 je řešení, které v žádném ohledu příliš nepřekvapí. Není ani malé, ani extrémně tiché a výsledky výkonových testů jej řadí také mezi průměr. Dobrou zprávou je, že patří mezi nejlevnější PC v testu, ale drobná úprava konfigurace (především co se týče pevného disku) by sestavě zajistila vyšší výkon i užitnou hodnotu. K sestavě byl dodán 15" LCD panel Acer AL532 v ceně 14 018 Kč, kterému budeme věnovat samostatný test v příštím čísle.

Cena vč. DPH: 34 770 Kč

Brave BlueLine 71G8

Pokud jste pozornými čtenáři našeho časopisu, pak si jistě vzpomínáte na články v číslech 3/02 a 5/02, v nichž jsme se zmiňovali o prostorově nenáročných řešeních PC skříní od společnosti Shuttle. Právě na tomto základě je postaven model Brave BlueLine 71G8, který nám do testu připravila firma ProCA. Hned na první pohled se toto PC liší od ostatních produktů v testech odlišnými proporcemi a vzhledem. Zatímco ostatní skříně si zachovávají klasický podlouhlý tvar přední masky, Brave BlueLine 71G8 je z tohoto pohledu spíše čtvercový. Také modré barevné provedení předního krytu je přeci jen veselejší než šedočerné kombinace konkurentů. V možnostech připojení je Brave BlueLine 71G8 opravdu nadstandardní. Na předním panelu naleznete výstup na sluchátka a konektor pro mikrofon, optický výstup ze zvukové karty, dva USB 2.0 a jeden firewire port. Zadní panel nabízí další dvě dvojice firewire, USB 2.0 a sériových portů, PS/2 přípojky pro klávesnici a myš, optický vstup, konektor pro síťový kabel a tři 3,5mm konektory zvukové karty. Bohatou výbavu různých možností připojení však vzhledem k malým rozměrům doprovází omezené možnosti upgradu přídavných karet. Potěšila nás nízká úroveň hluku, která je vylepšením oproti předchozí verzi skříně. Brave BlueLine 71G8 je kompaktní řešení s dobrým poměrem mezi výkonem a možnostmi konektivity. Problémem sice může být rozšíření, neboť většina důležitých komponent je doslova zablokována ostatními, ale sestava není určena kutilům a v kancelářích se do upgradu obvykle nepouštíme. Sestava byla do testu dodána s 15" LCD displejem LG L1510S.

Cena vč. DPH: 35 110 Kč

Compaq Evo D510 Ultra Slim

Ani produkt nově rozšířené společnosti Hewllet-Packard s označením Compaq Evo D510 Ultra Slim není v našem časopisu úplným nováčkem a setkat jste se s ním mohli v novinkách prázdninového dvojčísla v loňském roce. Compaq Evo D510 je malé, lehké, tiché a designově konzervativní PC, které může na vašem stole stát horizontálně či za použití speciálního podstavce i vertikálně. Na přední straně jsou prakticky umístěny užitečné vývody audiosignálu, mikrofonní vstup a dva USB 2.0 porty. V šachtě Multibay je instalována slim CD-ROM mechanika, kterou můžete v případě potřeby vyměnit např. za disketovou mechaniku. Na zadním panelu se ukrývá analogový VGA konektor, další dva audiovstupy a výstupy, čtyři USB 2.0 porty a zástrčka síťového kabelu. Další rozšíření nabízí přídavný Legacy modul se sériovými, paralelními a PS/2 porty. Compaq Evo D510 Ultra Slim je rozměrově decentní PC s vysokým výkonem. Stejně jako jeho předchůdce D500 boduje snadnou manipulovatelností, elegancí, interním reproduktorem, možností umístění na stůl ve vertikální i horizontální pozici, a navíc nabízí několik velmi užitečných vylepšení, přičemž bez zajímavosti není ani velmi nízká hlučnost nedosahující ani 20 dB. Pro účely testu jsme k sestavě obdrželi 15" LCD panel Compaq 1501 s dobrými obrazovými vlastnostmi, který je pro práci v kanceláři ideální i svou cenou 13 298 Kč.

Cena vč. DPH: 31 855 Kč

Dell Optiplex SX260

Pravděpodobně nejsympatičtější sestavou v testu je miniaturní Optiplex SX260 od společnosti Dell. Černo-stříbrný elegán o rozměrech skříně 245 x 85 x 245 mm je dokonalý nejen po stránce designu, ale i co se týče funkčnosti. Samozřejmostí je vyvedení dvou USB 2.0 portů a konektoru mikrofonu a sluchátek na přední panel, hodit se může i speciální podstavec, s jehož pomocí lze skříň postavit na kteroukoli ze čtyř stěn. K sestavě se dodává také kryt konektorů zadní strany, sloužící k ochraně kabelů před možným odcizením. Napájení počítače obstarává externí zdroj, jehož absence uvnitř skříně výrazně přispívá k zmenšení jejích rozměrů a snížení hlučnosti. Z jednotlivých komponponent jsou zajímavé hlavně notebooková CD mechanika a 2,5" pevný disk Hitachi s kapacitou 20 GB a rychlostí 5 400 otáček za minutu. Vzhledem k velikosti je pochopitelné, že jak grafická a zvuková, tak i síťová karta jsou integrovány na základní desce. Dell Optiplex SX260 je velice chytře řešené PC s výkonným procesorem, a tudíž i nadstandardním výkonem. Jakožto nejlehčí a nejmenší z testovaných sestav si jednoznačně zaslouží pozornost těch, kteří právě takovéto PC hledají. Snad jen dodaný 18" LCD panel Dell 1800FP je pro běžnou kancelářskou práci přeci jen trochu drahý a jeho místo by mohl zaujmout levnější 15" model. Kombinaci elegance, malých rozměrů a výkonu si zaslouží ocenění PC WORLD TOPPRODUKT.

Cena vč. DPH: 39 700 Kč

LEO Intellect Office 2500s

Zajímavou novinkou v sortimentu českobudějovické společnosti Libra je rozšíření nabídky PC o řešení nenáročná na prostor. Tyto sestavy jsou postaveny do nových černo-šedých skříní micro-tower s užitečným vývodem USB konektorů na přední panel. Oproti ostatním sestavám v testu této skříni chybí konektor pro mikrofon a výstup na sluchátka. Uvnitř PC je klíčovým komponentem procesor Intel Pentium 4 s taktovací frekvencí 2,53 GHz, vsazený do základní desky VIA P4MA Pro. Zajímavostí jsou především integrovaný grafický adaptér S3 ProSavage DDR a šestikanálová on-board zvuková karta VIA VT1616. Zbytek sestavy pak tvoří pevný disk Samsung s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 otáček za minutu a CD-RW/DVD mechanika nesoucí označení Samsung. Za zmínku stojí také přítomnost modemu, který sice do koncepce kancelářského PC příliš nezapadá, ale rozhodně potěší zaměstnance pracující z domova. Sestava LEO Intellect Office 2500s je sice nejrozměrnější ze všech testovaných modelů, stále však na stole zabere o mnoho méně místa, nežli klasické skříně. I když obsahuje nejsilnější procesor v testu, ve výkonu obsadila až druhé místo. K sestavě byl dodán 17" LCD panel Samsung Sync-Master 172T s výbornými obrazovými vlastnostmi a dvojicí reproduktorů integrovaných v podstavci. Jeho cena při dodání s počítačem LEO činí 21 990 Kč včetně daně.

Cena vč. DPH: 38 990 Kč

§§§§§


Nejlevnější laserovky – test malých laserových tiskáren

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0757

Pro první číslo PCWORLDu z nového ročníku 2003 jsme pro vás připravili TOP testy laserových monochromatických tiskáren, které jsou určeny pro domácnost nebo malou kancelář. Do uzávěrky se prodejcům podařilo doručit 7 produktů, jež nesou označení společností Canon, Epson, Lexmark, Minolta a Tally.

Historie a současnost

První přehled malých černobílých laserových a LED tiskáren se v tabulkách TOP objevil v březnu 1997 a od začátku testování jsme postupně prověřili 62 výrobků. Nelze tvrdit, že nám všichni výrobci zapůjčili každou tiskárnu, kterou nabízeli svým zákazníkům, přesto můžeme uvést, že otestována byla většina prodávaných produktů. Pohled zpět je v mnoha ohledech poučný, protože můžeme sledovat vývoj jednotlivých značek a porovnávat dřívější a nové technické specifikace. Možná vás překvapí, že v roce 1997 byly prodávány malé kancelářské tiskárny s rychlostí opakování 4-10 stran za minutu, schopné pracovat v rozlišení 300 nebo 600 dpi hardwarově a 2 400 x 600 dpi s technologií vyhlazování. Náklady na provoz těchto tiskáren se většinou pohybovaly v rozmezí 0,70-0,85 Kč včetně DPH a jen zřídka překročily 1,00 Kč. Pořizovací ceny nových strojů se přitom jen výjimečně přiblížily hranici 12 000 Kč, průměrná hodnota činila 20 103 Kč a za dobře vybavenou tiskárnu zákazník musel zaplatit více než 33 000 Kč. Rychlost prvního výtisku textových dokumentů se pohybovala v rozmezí 15-42 sekund, vektorovou grafiku zvládly starší stroje za dobu od 28 sekund do 1 minuty a 21 sekund, bitmapový snímek se podařilo zpracovat za 31 sekund nejrychleji a 1 minutu a 41 sekund nejpomaleji.

Tiskárny testované v roce 2002 (tedy i modely, s nimiž vás dnes seznámíme) nabízejí uživatelům rozlišení od 300 x 300 do 1 200 x x 1 200 dpi hardwarově a mohou tisknout rychlostí opakování 10-18 stran za minutu. Jejich pořizovací ceny se vyplňují rozmezí 6 698 až 21 838 Kč, náklady na tisk se většinou pohybovaly kolem hranice 0,80 Kč, a teprve v tomto testovacím kolo jsme se setkali se zařízením s provozními náklady 1,78 Kč. Nejrychlejší testovaná tiskárna dokáže jakýkoliv jednostránkový výtisk zpracovat za 10-12 sekund. Dříve vyzkoušené produkty jen zřídka nabízely záruční dobu delší než 12 měsíců, dnešní test přináší popis dvojice výrobků s trojnásobnou zárukou. Změn v designu, vybavení rychlejšími komunikačními rozhraními a zlepšenými možnostmi ovládání tiskáren je také celá řada.

A proč to všechno připomínáme? Snad proto, abychom potencionálním zákazníkům dokázali, že dnešní tiskárny jsou mnohem výkonnější a stojí méně než jejich předchůdci. Za úsporu při pořízení však někdy zaplatíte nákupem dražšího spotřebního materiálu.

Ovládání tiskáren

Tiskárny jsou poměrně bytelná zařízení, která nevyžadují nějakou speciální údržbu. Docházející toner nebo papír jsou v podstatě jediné okolnosti, které mohou uživateli znepříjemnit jinak bezproblémový provoz zakoupeného výrobku. Vývoj tiskáren pro domácnost a menší kancelář směřuje jinam než u zařízení pro velké pracovní skupiny. Jednoduchá domácí tiskárna totiž nemusí být vybavena nástroji pro vzdálenou správu a je oproštěna od ovládacích panelů s displejem pro konfiguraci sítě. Cílem vývojových pracovníků je navrhnout produkt, na který uživatel takřka nemusí sáhnout. Jen pár kontrolních diod stačí k informování že tiskárna je schopna tisknout, stejně jako k signalizaci již dříve zmíněného problému s docházejícím spotřebním materiálem. Obsluha tisku se stále více přesouvá do ovladače tiskárny, který je instalován do operačního systému. Tématický celek proto i tentokrát doplníme obrázky, které napoví co všechno můžete u tiskárny nastavit.

Volby základní i pokročilé

Běžný uživatel nečte návod k použití dříve, než narazí na nějaký problém. Domnívat se proto, že před prvním spuštěním tisku budou zákazníci důkladně studovat méně či více poutavou a ilustrovanou dokumentaci, je trochu pošetilé. Nechceme po vás, abyste v novém roce měnili své návyky, jen se snažíme upozornit na to, že s použitím jiného nastavení tisku mohou vaše výtisky vypadat mnohem lépe.

Na ovladače tiskárny člověk narazí většinou po vyvolání nabídky Soubor Tisk, nebo po kliknutí na symbol tiskárny v některé otevřené aplikaci. Pro dlouhodobé nastavení předvoleb, které budou použity standardně pro každý tisk dokumentu z jakékoliv aplikace, je třeba pátrat v menu Start Nastavení Tiskárny.

Přestože ovladače dodávané k tiskárnám mohou být zpracovány i v češtině, často jsou připraveny jen v anglické nebo německé jazykové verzi. Neznamená to však, že při jejich otevření budete muset hledat významový slovník. Většinou jsou totiž jednotlivé volby doplněny přehlednými symboly, které napomohou i méně jazykově zdatným jedincům ke spolehlivému výběru. Některé ovladače pro nastavení tisku nabídnou jen pár záložek se základními volbami, jiné zahrnou uživatele množstvím roletových menu, přepínačů, voličů a posuvníků. Vývojovým pracovníkům je prostě ponechána značná volnost při ztvárnění grafického vzhledu driverů, a na výsledku je to občas znát. Bezvýhradně každý ovladač tiskárny nabízí pro tisk stránky základní volby formátu a orientace papíru (Page Size, Orientation); můžete si tedy vybrat zda stránka bude potištěna podélně nebo svisle (Portrait, Landscape). Záložka, v níž lze uvedená nastavení změnit, bývá pojmenována například Základní nastavení (Basic Setting), Vzhled stránky (Page Setup), Tisk (Printing) nebo Výstup (Output). Mezi základní volby patří také nastavení počtu zpracovaných kopií (Copies) a druh papíru (Paper type), na nějž bude tisk nanášen. Výběrové menu zde obsahuje předvolené papíry v různých gramážích a kvalitách (např. Heavy weight pro polokarton, Recycled pro recyklovaný papír, Thin a Thick pro slabý a silný papír atd.), přičemž přednastaven bývá kancelářský papír (Plain paper, Normal paper). Volba tiskového média nemusí nutně zpomalit rychlost stran vytištěných za minutu, ovlivní však množství nanášeného toneru a teplotu v zažehlovací pícce. U tiskového výstupu je občas možné nastavit speciální volby tisku více stran dokumentu na jednu stránku výtisku, nebo naopak zvětšení jedné předlohy na více potištěných stran tzv. plakátový tisk (Banner printing).

Záložka v níž se nastavuje kvalita tisku (často označena jako Quality či Graphic) nabízí nastavení tiskového rozlišení (300, 600, 1 200 dpi) i volby pro zlepšení tiskového výstupu textu či grafiky (Text Enhancement, Image Enhancement) některou technologií vyhlazování. Některé ovladače dovolí uživateli postupně nebo skokově měnit jas (Brightness) a kontrast (Contrast) zpracovaného tisku.

Mezi nastavení, které mohou snížit provozní náklady, ale také kvalitu tisku, patří volby nanášení toneru (Toner Mode Setting) s normálním a úsporným provozem. Nepodstatné nejsou ani volby přechodu tiskárny do úsporného režimu po stanoveném časovém úseku (Power Save Mode), které snižují spotřebu energie.

Je mnoho způsobů, jak zlepšit tiskový výstup, s "vyladěním" tiskárny to ale moc nepřehánějte. Pro běžné textové dokumenty a tabulky, ale také drobnou grafiku, je standardní nastavení 600 dpi zcela dostatečné. Jen pro tisk celostránkových bitmapových souborů nebo dokumentů, které jsou pro vás důležité, je vhodné nastavit hardwarových 1 200 dpi. Kvalitnější tisk ve vysokém hardwarovém rozlišení totiž zpomaluje výkon tiskárny na polovinu.

Canon Lasershot LBP 1210

Přehled výrobků začínáme u zařízení společnosti Canon, která nám k testům dodávala většinou jen inkoustové tiskárny. Její laserová tiskárna nás v mnohém překvapila. Na zaobleném stroji jsme totiž kromě tlačítka pro zapnutí stroje a jediné signalizační diody nenalezli žádné další ovládací prvky. Tiskárna je zákazníkovi standardně dodávána s vestavěným zásobníkem pro uložení 250 archů papíru, bez problémů však může pracovat i s 10 listy papíru položenými na víko podavače, její výstup pojme 100 výtisků. Základní hardwarové rozlišení 600 x 600 dpi je vylepšováno technologií Automatic Image Refinement na vyšší třídu ekvivalent 2 400 x 600 dpi, vyhlazování hran ale nezpomaluje tiskárnu při prvním výtisku jakéhokoliv dokumentu. Zařízení bylo do našeho TestCentra dodáno ve stejném stavu, v jakém je nabízeno zákazníkovi, tedy s českou dokumentací a instalačním CD, na němž jsme našli jednoduchý, avšak přehledný anglicky zpracovaný ovladač. Ten uživateli nabídne nastavení tisku 300 nebo 600 dpi, dovolí změnit jas a kontrast výtisku, formát i orientaci papíru. Zajímavým doplněním je přehled o zpracovaných úlohách. Canon Lasershot LBP 1210 nám předvedl lehce nadprůměrnou kvalitu tisku, opakování 12 stran A4 za minutu a velmi rychlé zpracování prvního výtisku, při kterém mu na zhotovení jedné stránky z jakékoliv aplikace postačil čas 9,8-11,5 sekundy. Rychlý sprinter ze stáje Canonu je prodáván za 12 572 Kč, náklady na tisk 1,02 Kč na stránku A4 s pokrytím 5 % jsou spíše nevýhodné. Tiskárna je připravena pro tisk v prostředí Windows 95 nebo vyšší verzi.

Cena včetně DPH: 12 572 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ

Epson EPL 5900

Po dlouhé době se setkáváme také s laserovými tiskárnami Epson. K porovnání nám byly zaslány dva výrobky. Model s označením EPL 5900 je z dvojice produktů Epson pomalejší. Za minutu dokáže jednostranně zpracovat 12 stránek A4, duplexní provoz není vyloučen, uživatel však musí ručně otáčet papíry a opětovně je zakládat k potištění. Testovaná tiskárna je vybavena procesorem s pracovní frekvencí 200 MHz a pamětí 8-136 MB. Testovaný produkt byl dodán s rozšířenou pamětí 40 MB a mohl proto bez problémů pracovat v rozlišení 300, 600 i hardwarových 1 200 dpi s poloviční rychlostí opakování. Rychlost výtisku jednotlivých testovacích stránek se pohybovala od 13,9 do 39,8 sekundy, kvalita zpracovaných dokumentů přitom byla nadprůměrná. Epson EPL 5900 pro uložení papíru využívá spodní vysunutý podavač s kapacitou 250 stránek, potištěné papíry jsou odkládány na horní výklopnou přihrádku. K tiskárně je možné za příplatek dokoupit další automatický podavač pro 500 archů a zadní výstupní přihrádku pro uložení 20 výtisků lícem nahoru. Paralelní a USB rozhraní může tiskárnu spojit s počítači PC i Macintosh, u PC musí být instalován systém Windows 95 či novější, u Maců by měl být k dispozici alespoň MacOS 8.1. Nové tiskárny Epson mají přehledně řešený ovládací panel s diodami pro sledování zaseknutí papíru, stavu toneru i přeplnění paměti. Zajímavé je také informační tlačítko, po jeho stisknutí tiskárna zpracuje kontrolní výtisk, na kterém vypíše konfiguraci, stav spotřebního materiálu a počet vytištěných stránek. Model Epson EPL 5900 je prodáván za 16 603 Kč, rozšíření paměti na 40 MB nákup prodraží o 1 248 Kč.

Cena včetně DPH: 17 850 Kč

K testu poskytla firma: Epson Branch office Brno

Epson EPL 6100

Designové zpracování další Epsonky je zcela shodné s dříve popisovaným modelem 5900. Zákazník u ní najde stejný ovládací panel, totožné zásobníky papíru i ovladače PCL6, PCL5e či za příplatek dodávaný Adobe PostScript Level 3. Tiskárna Epson EPL 6100 nám byla přivezena se standardní pamětí 8 MB, což sice vystačilo při tisku textových dokumentů nebo stránky s logem, ale nebylo zcela dostatečné pro zpracování rastrové nebo vektorové celostránkové grafiky. Nastavení hardwarového rozlišení 1 200 dpi totiž vedlo k rozblikání diody, která uživateli signalizuje přeplnění operační paměti zařízení a požadovaný výtisk nebyl zpracován. Při testech jsme proto museli snížit nastavení na stupeň Class 1 200, což je v podstatě volba 600 x 600 dpi se zapnutým vyhlazováním. Vytištěné materiály byly ve zvoleném nastavení zhotoveny rychleji, avšak proti modelu EPL 5900 s mírně nižší kvalitou. Testované zařízení bylo v době uzávěrky článku nabízeno za vyšší pořizovací cenu, jmenovitě 18 532 Kč. Důvodem zdražení je instalace výkonnější tiskové mechaniky, která za minutový časový úsek dokáže vytisknout 16 stran A4 (nebo polovinu uváděného počtu výtisků při maximálním hardwarovém rozlišení). Zbývající údaje platí opět pro obě tiskárny Epson: náklady na tisk, které jsme vypočítali z výrobcem dodaných cen tonerového zásobníku pro 6 000 výtisků a obrazového válce na 20 000 stran kontinuálního tisku, činí 0,85 Kč při standardním 5% pokrytí a lze je chápat jako poměrně výhodné. Na obě zařízení společnosti Epson je poskytována po dobu 12 měsíců.

Cena včetně DPH: 18 532 Kč

K testu poskytla firma: Epson Branch office Brno

Lexmark Optra E210

Čtvrtým testovaným produktem byla laserová tiskárna společnosti Lexmark. Toto GDI zařízení s pevně instalovanou pamětí 4 MB bez možnosti dalšího rozšíření dokáže s osobními počítači komunikovat po propojení USB či paralelním kabelem. Podmínkou je nainstalovaný operační systém Windows 95 nebo některá z následujících verzí. Výrobce deklaruje také podporu Linuxu Redhat 6.0 nebo vyšší verze. Testovaná tiskárna dokáže podle zveřejněné technické specifikace za minutu potisknout 12 stran formátu A4. Její ovladač uživateli nabídne režimy tisku v rozlišení 300 a 600 dpi i poměrně široké možnosti zpracování dokumentu, které zahrnují například tisk více stran předlohy na jeden arch papíru či plakátový tisk až na 16 stránek. Lexmark při práci používá tonerový zásobník se zabudovaným obrazovým válcem a zmíněný komplet vystačí pro potisk 2 000 listů. Při prodeji je však tiskárna vybavena tonerem s poloviční kapacitou, takže zákazník musí čekat brzkou investici do plnohodnotné náplně. Zadní šikmý podavač pro 150 listů je doplněn přihrádkou pro jednotlivé zakládání médií vyšší gramáže, přední výstupní přihrádka pojme 100 výtisků, jednotlivé výtisky lze však nasměrovat i před tiskárnu. S rychlostí zpracování prvního výtisku jednostránkových úloh jsme byli při testu spokojeni, textový dokument byl vytištěn za 13,4 sekundy a náročná celostránková grafika za méně než 20 sekund. Nižší rozlišení sice příznivě ovlivnilo rychlost tisku, ale zejména u bitmapových souborů se kvalita nevyrovnala konkurenčním produktům. Pořizovací cena 9 027 Kč je pro zákazníka příznivá, ale náklady na tisk ve výši 1,78 Kč můžeme slušně označit za nehorázně vysoké.

Cena včetně DPH: 9 027 Kč

K testu poskytla firma: SWS Slušovice

Minolta PagePro 1200W

Nízkou pořizovací cenou bude zákazníky i konkurenční firmy šokovat výrobek Minolty. Tiskárna PagePro 1200W je do prodeje uváděna za 6 698 Kč včetně DPH a stává se s rychlostí opakování 12 stran A4 (6 stran A4 při 1 200 dpi) za minutu velmi zajímavým tipem. Její sklopný spodní podavač papíru dokáže pojmout 150 listů a horní výstupní zásobník je připraven k uložení 100 výtisků, volitelně je však kapacitu vstupu rozšířit o spodní 500listový zásobník a výstup doplnit o přihrádku pro 20 archů vystupujících lícem nahoru. Na cestě k zákazníkovi je tiskárna vybavena tonerovým zásobníkem s kapacitou 1 500 výtisků, běžně však užívá náplně s dvojči čtyřnásobnou životností. Tiskárnu mohou použít uživatelé PC s Windows 95 nebo novější verzí operačního systému, kteří ji s počítačem propojí pomocí paralelního nebo USB rozhraní. Minolta PagePro 1200W je GDI zařízení závislé na rychlosti procesoru hostitelského počítače, při zasílání tiskových úloh z testovacího Pentia III 500 Mhz neměla výrazné problémy s rychlostí výtisků 27 stran PDF dokumentu, ale samostatné listy zvládala pomaleji než konkurence, zejména při nastavení vyššího rozlišení. Provozní náklady 1,18 Kč na stranu A4 s pokrytím 5% jsou bohužel vyšší, potěšitelná je naopak záruka 36 měsíců (podmínkou je použití originálního spotřebního materiálu). Za výborný poměr výkonu a ceny jsme udělili titul TOP Produkt.

Cena včetně DPH: 6 698 Kč

K testu poskytla firma: Minolta

Minolta PagePro 1250E

Druhý testovaný stroj Minolty provětrá peněženky zákazníků razantnějším způsobem, přesto lze tvrdit, že 12 188 Kč za výrobek s rychlostí opakování 8 stran A4 za minutu v nastavení 1 200 dpi a 16 stran A4 za minutu s volbou 600 dpi je cena velmi lákavá. I tento výrobek je dodáván jen s tonerem pro 1 500 výtisků. Tiskárny mají stejně řešené ovládací panely s jediným tlačítkem a dvojicí signalizačních diod pro sledování činnosti. Model 1250E nabízí drivery PCL5e, PCL6 a PostScript Level 2 a může být připojen nejen k PC, ale také k Macintoshům se systémem Mac OS od verze 9.X. Odlišná je spodní zásuvka podavače papíru, připravená pro 250 archů formátu A4, naopak rozšíření o vstupní a výstupní podavače je srovnatelné s dříve popsaným výrobkem. Mezi kladné stránky Minolty PagePro 1250E bezpochyby patří příkladná kvalita vytištěných dokumentů. Spokojeni jsme byli nejen se správným zobrazením fontů písma, ale také s vyhotovením vektorových a rastrových celostránkových tisků. Cena za kvalitu je však celkem vysoká tiskárna totiž byla pomalejší nejen při tisku jednotlivých listů, ale problémy měla i s výtiskem 27 stran PDF. S ovladačem PCL6 byl tisk zhotoven za více než 4 minuty a s postscriptovým driverem se doba tisku protáhla na 10 minut. Nastavené rozlišení 600 dpi bylo přitom pro všechny testované stroje stejné. Minolta PagePro 1250E patří do kategorie výrobků, na něž můžete uplatňovat záruku 36 měsíců při použití originálních náplní, náklady na provoz činí 1,18 Kč.

Cena včetně DPH: 12 188 Kč

K testu poskytla firma: Minolta

Tally 9114

Závěrečné řádky budou věnovány tiskárně, která ostatní testované výrobky převyšuje zejména kapacitou vstupních a výstupních zásobníků papíru. Tally 9114 je totiž vybavena spodním automatickým podavačem na 550 listů A4 a čelní víceúčelovým 100listovým zásobníkem. Potištěné papíry mohou být směrovány na horní výstup s kapacitou 250 výtisků nebo zadní odklopnou přihrádku pro dalších 100 archů lícem nahoru. Komu ani taková kapacita založených listů nepostačuje, ten si může za příplatek objednat další spodní zásobník pro 550 listů. I další informace jsou poměrně zajímavé, protože tiskárna dokáže pracovat v rozlišení 600 x 600 dpi s vylepšením technologií EET na třídu 1 200 dpi a za minutu potiskne 14 stran A4. V rychlosti prvního výtisku i kvalitě zpracovaných tisků je zařízení na průměrné úrovni testovaných strojů, možností připojení k počítačům PC nebo Macintosh se vyrovná ostatním tiskárnám, může však být vybavena i volitelným síťovým připojením. Ovladače tiskárny PCL6 a PCL 5e s emulací Epson FX jsou k dispozici jen v angličtině, jednotlivé volby ale doplňují srozumitelné symboly. Za dobře vybavené zařízení, které můžeme doporučit pro náročnější kancelářský provoz, je třeba při nákupu zaplatit 12 732 Kč. Tally 9114 se představila ve velmi dobrém světle, potěšily nás i nízké náklady na tisk 0,81 Kč na stránku A4 a byla oceněna titulem TOP Produkt. 2 0757/BAM o

Cena včetně DPH: 12 732 Kč

K testu poskytla firma: Tecoma

§§§§§


Gumový třímegapixel – HP Photosmart 720

Michal Bareš

c02p0758

Na první pohled připomíná HP Photosmart 720 menší gumovou cihličku s velkým objektivem, a vyvolává dojem celkové robustnosti a odolnosti. Těžko jej za to budeme odsuzovat, určitě to má dobrý vliv na celkovou ochranu zařízení před poškozením či pádem, ale s 266 gramy bez čtyřech tužkových baterií to není žádné pírko.

Snímací 3,18MP prvek umožňuje pořizovat fotografie v efektivním rozlišení 2 040 x 1 560 bodů. Na interní 16MB paměť lze v tomto rozlišení a nejvyšší kvalitě uložit přibližně 12 snímků, v režimu 640 x 480 si můžete najednou nafotit až 200 snímků. Kapacitu lze zvýšit prostřednictvím slotu pro SD kartu, tu však musíte dokoupit zvlášť.

Z hlediska funkcí je tento fotoaparát celkem zvláštní. Nabízí sice možnost ručního nastavení parametrů jako jsou vyvážení bílé, nastavení ISO v rozsahu 100, 200 a 400 a sekvenční mod pro rychlé sejmutí více snímků, ale na druhou stranu zde nenajdeme přednastavené scény ani makrorežim. Orientace v menu je občas složitější a třeba nastavení expozice najdeme pod ikonou nastavení přehrávání.

HP Photosmart 720 je výrobcem pozicován jako dostupný třímegapixel, který má být digitální alternativou běžných kompaktů, takže důraz je kladen především na kvalitu snímku a na jednoduchost, a to jsou také nejsilnější body tohoto zařízení. Na vrchní straně jsou kromě nejdůležitější spouště (jsou zde vlastně dvě ta větší pro snímání jednotlivých scén a druhá pro záznam krátkého videoklipu), vypínače a displeje pouze tři tlačítka. Ta jsou pro volbu kvality, ovládání blesku a samospoušť/sekvenční mod. Na zadní straně je pak 1,6" LCD displej, hledáček, ovládání zoomu a čtyři tlačítka pro přístup a pohyb v menu.

Co se týče kvality snímků, pohybuje se HP Photosmart 720 v kategorii automatických 3megapixelů na špičce. I přes celkem pomalý trojnásobný optický zoom produkuje fotoaparát jasné a ostré snímky. Barevné podání i kvalita detailů vycházejí při venkovním fotografování na výbornou, jen s bleskem jsou mírně přeexponované s přídechem žluté.

Aparát využívá čtyř tužkových baterií, přičemž v dodávce nejsou dobíjecí články ani nabíječka. Komunikace s počítačem je přes rozhraní USB 1.1. Součástí balení je HP Photo and Imaging software, s jehož pomocí lze nejen přesouvat snímky z fotoaparátu do počítače, ale také je upravovat, tisknout a vytvářet z nich vzpomínková alba.

HP Photosmart 720

kvalita snímků, cena

rozměry a hmotnost

Cena vč. DPH: 11 960 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett Packard, www.hp.cz

§§§§§


Hudební klíčenky – Creative Nomad MuVo

Lukáš Erben

c02p0759

Představte si disketu s bezmála padesátinásobnou kapacitou, která je desetkrát rychlejší, můžete si ji pověsit na klíče a ještě umí přehrávat MP3. To je MuVo.

Jedná se o thumbdrive s funkcí MP3 přehrávače, nebo o přehrávač, který lze také využívat jako objemnou disketu? To záleží jen na vás MuVo totiž po odstranění modrého pouzdra (skrývajícího jedinou AAA baterii) odhalí svou pravou tvář miniaturní USB dongle s flash pamětí o kapacitě 64 MB. Pravda šest tlačítek, sloužících k jeho ovládání a výstup na sluchátka prozrazuje, že se jedná o něco víc. Stačí jej zasunout do USB portu, nahrát několik MP3 souborů, připojit sluchátka, pouzdro s baterií a vyrazit na cesty. Omezeni však nejste pouze na "empétrojky". Nahrát můžete data libovolná, jediným limitem je velikost flash paměti tedy 64 či 128 MB dle typu. Ta je součástí celého zařízení, takže její rozšiřování nepřichází v úvahu (možné je pochopitelně vyměnit celý dongle ten ale obsahuje i MP3 přehrávač, a tak jeho cena nejspíš nebude výrazně nižší než cena celého MuVo).

I přes své kolibří rozměry zvládá MuVo většinu běžných formátů MP3 včetně VBR, a to při provozu z jediné AAA baterie, která vydrží (v závislosti na typu) deset až dvacet hodin. MuVo výbornou ukázkou minimalismu ovládací prvky umožňují spustit a zastavit přehrávání, přeskakování po skladbách či přetáčení (bez zvuku), regulovat hlasitost a nastavit opakované přehrávání. Zapomenout ovšem musíte na displej či regulaci basů a výšek. Dodávaná sluchátka jsou jako už tradičně úděsná a je nutné je nahradit něčím, co skutečně hraje. Vytknout lze nepříliš vysokou úroveň hlasitosti a šum při přechodu mezi skladbami.

Kromě sluchátek je přiloženo ještě CD s ovladači (ty využijete jen ve Windows 98, novější verze Me, 2000, XP rozpoznají MuVo jako diskovou jednotku automaticky). Cena je poněkud sporná 4 300 Kč není za MP3 přehrávač mnoho a velikost i mnohostrannost hovoří taktéž ve prospěch malého Nomadu. Na druhou stranu na trh přicházejí obdobná zařízení (byť o něco větší), která navíc umožňují nahrávat a při nižší nebo srovnatelné ceně poskytují i další funkce. Pokud jste uvažovali o koupi miniaturního USB flash disku a využijete i funkci přehrávače, pak investici do MuVo doporučujeme. Jestliže ale hledáte především kvalitní a vybavený přenosný přehrávač, který navíc umí zvuk i zaznamenat, pak se raději poohlédněte po jiném zařízení.

Creative Nomad MuVo

velikost

jednoduché použití

neumí nahrávat

Cena vč. DPH: 4 300 Kč

K testu poskytla firma: Creative, www.creative.com

§§§§§


Fotoaparát s kloubem – Nikon Colpix 4500

Tomáš Jirásko

c02p0760

Dva moduly spojené otáčecím kloubem i kdyby Coolpix 4500 nenesl značku výrobce, je nad slunce jasné, že tento přístroj spatřil světlo světa v dílnách Nikonu. Ten již před delším časem částečně opustil běžný design fotoaparátů, a tak asi nepřekvapí, že CP4500 je nástupcem podobně řešeného (a dosti oblíbeného) modelu CP995.

Coolpix 4500 ve svém magnesiovém těle skrývá v jednom modulu objektiv, průhledový optický hledáček a blesk, v druhém poté displej, ovládací prvky, lithium-iontový akumulátor a slot pojmuvší paměťové karty typu CompactFlash I a II, či IBM Microdrive. Použitý objektiv Nikkor se 4x optickým zvětšením a 4x digitálním zoomem, světlostí F7,85-32 (ekvivalent 35mm filmu 38-155mm) a F2,6-5,1 v makru, tvořený 10 prvky v 8 skupinách, disponuje snímacím CCD senzorem o velikosti 1/1,8" se 4 miliony efektivních pixelů. Velikost obrazu u snímků s nejvyšším rozlišením je 2 272 x 1 704 bodů.

Ovládání přístroje je jednoduché. Na horní ploše fotoaparátu je kromě spouště spínač pro zapnutí a vypnutí fotoaparátu, kruhový volič, a tlačítka Mode a Func. Func je z výroby nastaveno jako ovladač expoziční kompenzace, nicméně lze jej vcelku snadno přeprogramovat a ovládat jím velikost obrazu, sériové focení, nastavení bílé, měření. Tlačítkem Mode se volí automatický režim, 16 předvolených režimů (scén), priorita a vazba clony a času, a plný manuál. CP4500 samozřejmě kontroluje, zda nastavení nevedou ke špatné expozici, a upozorní na to. Ovládacích prvků na zadní straně přístroje je taktéž poskrovnu tlačítko pro zapnutí displeje, tlačítko pro režim prohlížení obrázků, pod displejem volba nekonečno/makro/samospoušť, a dále ovladač Menu a "joystick" pro pohyb v něm. Nastavit lze značné množství parametrů, od sytosti barev, doostření, až například po výchozí pozici zoomu. Samozřejmostí u Nikonů této třídy je i funkce pro odstranění šumu při dlouhých expozicích a bracketing. Samotný náběh přístroje po zapnutí by žádnou cenu nezískal, ale jde s ním žít, ovšem zpoždění spouště (jak s namáčknutím, tak i bez) si říká o přestávku na kávu na můj vkus bylo dosti velké. Pochvalu si na druhé straně zaslouží ukládání fotografií na pozadí během focení. Obraz CP4500 zachycoval dle předpokladů spolehlivě a věrně, opak by byl velkým překvapením.

Coolpix 4500 je dobře vybavený přístroj s možností použití předsádek, který je vhodný především pro statickou fotografii, což podtrhuje vynikající režim makra a možnost až pětiminutové expozice.

Nikon Coolpix 4500

vynikající makro

dlouhá doba expozice

zpoždění spouště

Cena vč. DPH: 28 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon, www.nikon.cz

§§§§§


Laserový duel – HP LaserJet 4200 dtnsl a Xerox Phaser 4400DT

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0761

V lednovém PC WORLDu jsme svou pozornost zaměřili na laserové tiskárny všeho druhu, budeme se proto věnovat i zařízením, která bychom mohli doporučit všem zákazníkům hledajícím síťově připojitelné stroje. Na trhu se totiž koncem roku objevily nové produktové řady. Jedna linie pochází z dílem společnosti Hewlett-Packard a další se zrodila ve vývojových laboratořích Xeroxu.

HP LaserJet 4200 dtnsl

Výborně vybavený přístroj s vestavěným procesorem RISC 300 MHz a osazenými 64 MB operační paměti s možným rozšířením na celkovou kapacitu 416 MB se ukrývá pod označením HP LaserJet 4200 dtnsl. Tiskárna stojí na nejvyšším stupni nové modelové řady 4200, jejím základem je tisková mechanika s rychlostí opakování 33 stran A4 za minutu a maximálním hardwarovým rozlišením 1 200 x 1 200 dpi. Měsíčně ní můžete vytisknout až 150 000 výtisků. Hlavní modul, v němž je tisková mechanika zabudována, je vybaven spodním podavačem pro 500 archů papíru s gramáží 60-120 g/m2 a předním víceúčelovým zásobníkem pro dalších 100 listů s gramáží do 200 g/m2. K tiskárně je přidána zásuvka pro dalších 500 archů papíru i velkokapacitní podavač, který kapacitu rozšíří o 1 500 listů. Ani výstupní prostor horní plochy na 500 výtisků nezůstal bez rozšíření. Je nad ním totiž uložen modul pro sešívání dokumentů, který dokáže sepnout až 15 listů papíru a odložit je do přihrádky s kapacitou 500 listů. Model k nám dorazil i s duplexní jednotkou, která se do tiskárny zasouvá ze zadní strany. HP LaserJet 4200 je víceúčelové modulární síťové zařízení, k němuž můžete v případě potřeby dokoupit i odkládací výstupní zásobník bez sešívačky, speciální podavač obálek, ale také stojan s kolečky, v němž najdete dostatek prostoru pro uložení papírů nebo dalšího spotřebního materiálu. Tiskárna je dodávána s ovladači HP PCL 5e, HP PCL 6, emulací HP PostScript 3 a HP GL/2 a při práci v jednotlivých režimech mezi nimi automaticky přepíná. Vnější rozměry jsou 412 x 520 x 740 mm a hmotnost činí 34 kg. Grafický, dobře čitelný čtyřřádkový displej doplňují tři signalizační diody a tlačítka pro listování v přehledném menu a potvrzování volby. V praktickém provozu tyto prvky využije zákazník při prvním nastavení IP adresy, protože jednodušší ovládání nabízí interní webová stránka, na které jsou uvedeny všechny údaje potřebné ke konfiguraci zařízení, ale také informace o stavu spotřebního materiálu. Rychlost tisku nás při testu příjemně překvapila, tiskárna totiž první výtisky jednoho listu jakéhokoliv dokumentu dokáže zpracovat za 7,5-10,1 sekundy při volbách 300 dpi v ovladači PCL 5e či 600 dpi v nastavení ovladače PCL6. Ani volby vyššího rozlišení 1 200 x 1 200 dpi uživatele nijak výrazně nezdrží, protože celostránkovou bitmapu nebo vektorovou grafiku tiskárna vytiskla za 13,5-14,3 sekundy. Zajímavé bylo srovnání driverů PostScript 3 a PCL 6 při tisku 27 stránek testovacího PDF souboru. V prvním případě jsme na výtisk čekali 1 minutu a 14 sekund, ve druhém stačilo jen 58,5 sekundy. Kvalita tisku je u zařízení HP na velmi vysoké úrovni, a ani tento model vysoko nastavenou laťku nesrazil. Přesné fonty písma doplňují stejně přesné šikmé čáry v kontrolní vektorové růžici a vše korunují plynulé a hladké přechody odstínů šedé, nahrazujících původní barvy v předloze. Co zbývá dodat? Možná údaje o tom, že tiskárny z řady HP LJ 4200 mohou být použity v prostředí Windows 95 nebo vyšším a Mac OS od verze 8.6 (dodáváno na CD), ale také OS/2 či Linux (k dispozici na webu výrobce). Základní tiskové funkce jsou podporovány i u tisku z DOSu, Windows 3.1. Závěrečné informace patří cenám, které vám mohou pomoci při rozhodování. Základní model tiskárny HP LaserJet 4200 je v prodeji za cenu 46 567 Kč, testovaný stroj můžete získat za 92 689 Kč. Náklady na tisk jsou poměrně nízké, za výtisk strany A4 s pokrytím 5% totiž zaplatíte jen 45 haléřů. Malé upozornění na závěr: Na trhu je také výkonnější modelová řada HP LaserJet 4300, která je designově shodná, ale při tisku rychlejší. Zvládne totiž 43 stran A4 za minutu. Ceny obdobných modelů (n/tn/dtn/dtnsl) jsou o cca 15 000 Kč vyšší, náklady naopak o 6 haléřů na stránku A4 nižší.

Xerox Phaser 4400DT

Uvedení nových produktů společnosti Xerox jsme krátce avizovali již minule. Nedlouho po představení výrobků jsme si mohli jednu z tiskáren řady Phaser 4400DT vyzkoušet v našem TestCentru. Dodaný model dokáže za minutu zpracovat 25 stran formátu A4, je řízen procesorem RISC 266 MHz a jeho paměť může mít kapacitu 64-256 MB RAM. Na cestě k zákazníkovi je tiskárna vybavena kompaktním diskem s ovladači PCL5e, PCL6 i Adobe PostScript 3 a lze ji připojit do prostředí systémů Windows 95 a novější, Mac OS 8 a vyšší, Novel Netware od verze 3.x, UNIX a Linux. U zařízení Xerox Phaser jsme si v minulosti zvykli na detailně provedený grafický displej, který je (kromě jiných zajímavých vlastností) odlišoval od konkurenčních produktů. Model 4400 tento přehledný nástroj pro konfiguraci nabízí, i zde jsme však upřednostnili nastavení tiskárny prostřednictvím interní www stránky. Její zpracování nejen lahodí oku a přináší informace běžné u ostatních výrobků, ale obsahuje také perfektně zpracované záznamy o jednotlivých tištěných úlohách, které jiné tiskárny poskytují jen v případě instalovaného pevného disku. Xerox Phaser 4400 nebyl k testu dodán s takovým množstvím podavačů jako dříve popsaný výrobek HP, přesto nelze tvrdit, že by kapacita 1 200 listů založených ve dvou spodních zásobnících a přední výklopné víceúčelové přihrádce byla nedostatečná. Také horní výstup s možností uložení 500 potištěných listů je v kategorii středně výkonných síťovým monochromatických zařízení zcela standardní. Spotřební materiál u Phaseru 4400 tvoří tonerové zásobníky s obrazovým válcem a výdrží 10 nebo 15 tisíc výtisků, náklady na tisk se přitom pohybují mezi 0,50-0,62 Kč včetně DPH. Pokud do nákladů započítáme také servisní údržbovou sadu (výměna některých pohyblivých částí, koleček apod.), pak se provozní náklady zvýší o dalších 6 haléřů. Měsíční zatížení by u tohoto stroje nemělo překročit 150 000 výtisků A4, tiskárna přitom dokáže pracovat s médii v gramáží od 60 do 216 g/m2. Při testování jsme se přesvědčili, že tuhý polokarton dokáže potisknout při podávání z víceúčelového zásobníku i spodního podavače. V kvalitě tisku stroj z dílen Xeroxu za konkurencí nijak nezaostával. Celoplošné tisky byly celkem srovnatelné, jediný problém měl Phaser 4400 se správným vytištěním obrysových fontů písma. Naměřené časy zpracovaných výtisků byly i u Phaseru 4400 celkem povzbudivé. Výtisk ASCII textu tiskárna zpracovala za 9,1 sekundy, textový soubor s fonty písma a grafikou byl vytištěn za 13,3 sekundy a rastrová celostránková grafika opustila tiskárnu za 20,7 sekundy. Zajímavé bylo srovnání tisku 27 stran dokumentu PDF s časem 1 minuta a 15,6 sekundy se totiž Xerox téměř vyrovnal tiskárně HP, která je v počtu opakování o 8 stran rychlejší.

HP LaserJet 4200 dtnsl

kvalita a rychlost tisku

dostatečná výbava

náklady na tisk

pevný disk jen volitelně

Cena vč. DPH: 92 689 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

Xerox Phaser 4400

rychlost kontinuálního tisku

sledování tiskových úloh

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 76 180 Kč

K testu zapůjčila firma: Xerox, www.xerox.cz

§§§§§


Rychlé barvy od Epsonu – Epson AcuLaser C4000 PS

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0762

Vzpomínáte si na listopadové vydání našeho časopisu? Porovnávali jsme v něm jednoprůchodové barevné laserové tiskárny s rychlostí opakování 16 monochromatických nebo barevných stran za minutu. V testu nám tenkrát chyběla tiskárna společnosti Epson, kterou jsme na vyzkoušení získali až nyní. Článek proto můžete chápat jako aktuální doplnění celého tematického celku.

Barevná laserová tiskárna Epson AcuLaser C4000 PS je svým zpracováním podobná zařízením Minolta 3100, Xerox Phaser 6200 nebo Brother 4000. Její vnější kryt je však vyveden v kombinaci barvy slonové kosti a světlého odstínu šedé. Ovládací panel v pravé horní části výrobku tiskárnu zřetelně odlišuje od ostatních. Designově zapadá do nového ztvárnění laserových zařízení Epson, a přestože ovládací tlačítka doprovází jen jednořádkový alfanumerický displej, k nastavení vlastností tiskárny zcela dostačuje. Ani AcuLaser C4000 PS totiž nevybočuje z řady konkurenčních strojů a pro správu stroje nabízí vestavěné webové rozhraní. Testovaný výrobek pohání procesor PowerPC 750CX s pracovní frekvencí 400 MHz a v tiskárně může být paměť s kapacitou 64-1 024 MB. Dodaný stroj byl vybaven paměťovými moduly 320 MB. Ovladače PCL 5e, IBM I239X a Epson GL/2, FX, ESC a Adobe PostScript 3 nabízejí rychlé tiskové režimy pro tisk 16 černobílých nebo barevných stran v rozlišení 300 či 600 dpi, ale poloviční výkon pro volbu maximálního rozlišení 1 200 dpi hardwarově. Zařízení s měsíčním výkonem 30 000 výtisků je vybaveno spodním automatických podavačem a předním výklopným zásobníkem papírů, celkem může bez dalšího zakládání papíru potisknout 600 listů A4. Gramáž papíru v přední přihrádce přitom může dosáhnout až 216 g/m2. Svými rozměry 439 x 638 x 445 mm i hmotností 34,5 kg se AcuLaser C4000 PS vyrovná dříve uváděným barevným tiskárnám. Pro test zařízení jsme použili stejné testovací sady jako u srovnání tiskáren v PCW 11/2002 a naměřené výsledky byly velmi zajímavé. Epson AcuLaser C4000PS si velmi dobře poradil s 27 stránkami PDF dokumentu a vytiskl jej za 1:58 minuty, celkem pomalý byl s časem 18 sekund při zpracování ASCII textu. Svůj kredit si naopak vylepšil oboustranným barevným tiskem dokumentu s drobnou grafikou a fonty písma, neboť ten stihl zpracovat za 20,7 sekundy. Tisk vektorové grafiky v nastavení 1 200 x 1 200 dpi za 39 sekund je jen průměrný, zhotovení bitmapové fotografie ve stejném rozlišení za 1 minutu a 26 sekund zcela pod průměrem ostatních produktů. Základní nastavení ovladačů nabízí uživateli volby Fast a Fine, odpovídají režimům 300 a 600 dpi. Tisk v takových rozlišeních je však překvapivě kvalitní a u barevného zpracování je těžké rozeznat, že nebyl vytištěn ve vyšším nastavení. Přístup k hardwarovému rozlišení 1 200 x 1 200 je uschován pod tlačítkem speciálního nastavení. Vysoké nastavení příznivě ovlivní kvalitu tisku (prokreslenější detaily, sytější barvy, lepší barevné přechody), ale může tiskárnu zpomalit až čtyřnásobně. Navíc neúměrně zatěžuje paměť, a 16 stránek s testovacími fotografiemi se nepodařilo v nejvyšším režimu vůbec vytisknout. Provozní náklady jsme z dodaných cen spotřebního materiálu vypočítali na 0,97 Kč pro 5% černobílý tisk a 4,30 Kč pro 20% barevné pokrytí stránky A4. Z tohoto hlediska se tiskárna zařadila na průměr srovnatelné kategorie. Příznivě nás překvapila pořizovací cena tiskárna bez postscriptového modulu se prodává za 105 518 Kč, model Epson AcuLaser C4000 PS je k dispozici za 128 209 Kč. Všechny ceny v článku jsou uvedeny včetně DPH.

Epson Aculaser C4000 PS

provozní náklady

pořizovací cena

doba tisku v maximálním rozlišení

Cena vč. DPH: 128 209 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, www.epson.cz

§§§§§


Formát A1 barevně? Bez problémů – HP DesignJet 100

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0763

Někdo si na barevné tiskárně vytiskne pár obalů na cédéčka, jiný třeba tabulky, grafy, nebo rodinné fotografie. Dnes vám představíme barevné inkoustové zařízení, které uvedené činnosti hravě zvládne. A dokáže toho mnohem více, protože kromě maximální tiskového formátu A1 si může uživatel nastavit různé velikosti vkládaného papíru od 76 x 152 mm do 625 x 1 625 mm. Potištění takhle rozměrné plochy přitom tiskárně nezabere mnoho času.

Pro koho je výrobek určen? Odpověď na položenou otázku není nikterak složitá tiskárnu využije každý, kdo velkoformátové zpracování svých dokumentů potřebuje. HP DesignJet 100 se proto uplatní v konstrukčních kancelářích či v reklamních společnostech. Podmínkou pro využití je jen užívání PC se systémem Windows 95 nebo novějším, počítač přitom musí být vybaven USB 1.1 nebo USB 2.0 komunikačním rozhraním. Dáváte-li přednost síťovému připojení, budete si muset za toto volitelné rozšíření připlatit. Cena 45 652 Kč je v konkurenci srovnatelných produktů velmi zajímavá. Získáte za ni stroj s 50listovým automatickým spodním podavačem pro maximální formát 13 x 19 palců, nad nímž je umístěna výstupní plocha potištěných dokumentů. Formáty médií, které se do automatického podavače nevejdou, se jednotlivě zakládají z přední nebo zadní strany tiskárny. Po založení stačí stisknout tlačítko na ovládacím panelu a papír je vtažen nebo vtlačen do prostoru tiskové mechaniky. Mezi kladné vlastnosti patří také nízké provozní náklady. Srovnáme-li tuto velkoformátovou tiskárnu s běžnými kancelářskými stroji, pak nás údaje o černobílém tisku za 0,86 Kč a barevném tisku za 2,80 (celkové pokrytí 5 a 20 procent) celkem příjemně překvapí. Tiskárna dokáže nanášet kapky inkoustu v maximálním rozlišení 1 200 x 600 dpi a může pracovat s médii v maximální gramáži až 300 g/m2. Udávaná rychlost tisku 24 m2 za hodinu při nejnižším nastavení i 1,6 m2 za hodinu ve vysokém rozlišení a použití speciálních médií možná o výkonu napoví profesionálním grafikům. Nám ostatním smrtelníkům by spíše vyhovoval údaj o počtu stran A4 za minutu, ten však není v technické dokumentaci specifikován. Při testu nás proto zajímala rychlost prvního výtisku. Ta je velmi podobná při černobílém a barevném tisku a v maximálním nastavení vylezl A4 rastrový snímek za 1 minutu a 38 sekund. Při tisku textového souboru vystačí tiskárna s časem 44 sekund. Uvedené údaje jsou spíše ilustrativní, protože tiskárna poměrně dlouho zavádí papír z podavače a pak krátkou dobu nanáší inkoust. Rychlost tisku možná lépe vynikne při zmínce o výstupu na formát A1. Vyzkoušeli jsme si barevnou celoplošnou předlohu v rychlém režimu a podařilo se nám ji zpracovat za 3 minuty a 20 sekund. Volba střední kvality tisku pak tiskárnu zbrzdila na 6 minut a 8 sekund. Náročnější tisky na speciální média však trvají delší dobu, například tisk fotografie připravené pro formát 13 x 19 palců (cca 33 x 48 cm) nám trval 10 minut a 12 sekund. Kvalita je závislá na rozlišení a na použitém médiu. Pro její zvýšení je vhodné připravit dokument ve správném rozměru a rozlišení. Tiskárna sice dokáže částečně eliminovat chyby komprese v JPEG souborech, ale rozhodnete-li se pro automatické zvětšení snímku 10 x 15 cm v rozlišení 72 dpi na formát A1, nebudete s výsledkem zcela spokojeni.

HP DesignJet 100

pořizovací cena

náklady na tisk

nepodporuje Mac OS

Cena vč. DPH: 45 652 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Dravec nové generace – Seagate Barracuda ATA V

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0764

Společnost Seagate se již dlouhou dobu zabývá vývojem pevných disků a její výrobky patří pravidelně k tomu lepšímu, co je možné na počítačovém trhu nalézt, a to jak v oblasti SCSI rozhraní, tak i v kategorii IDE. Obzvláště když přišla série nazvaná Barracuda, hladina klidných vod se zčeřila. Například Barracuda ATA III byla ve své době nejvýkonnějším IDE diskem vůbec. Její nástupce s označením Barracuda ATA IV přinesl znovu vyšší výkon i kapacitu, a i když nebyl v době své slávy nejrychlejší, stále patřil mezi špičku a byl oblíben především pro velice tichý chod. Po nějaké době se nám do rukou dostává novinka v podobě dalšího přírůstku do rodiny dravců Barracuda ATA V.

Sám název Barracuda ATA V napovídá, že tato verze pevného disku je určena pro připojení pomocí rozhraní ATA. Barracuda podporuje standard známý pod označením ATA/100 nebo Ultra ATA/100, ale samozřejmě si zachovává zpětnou kompatibilitu s předešlými normami, tedy s ATA/66 a ATA/33 (UDMA2). Z konstrukčního hlediska je tento disk vyroben jako nízkoprofilový s velikostí ploten 3,5". Plotny jsou v něm celkem dvě a jejich čtyři povrchy nabízejí v součtu 120 GB využitelného diskového prostoru. Mimo verze, kterou jsme na testy obdrželi, budou existovat i kapacitně menší verze nabízející 40, 60 a 80 GB.

V testech si "stodvacítka" se 7 200 otáčkami za minutu vedla solidně. V měření kontinuálního čtení z povrchu neformátovaného média jsme zaznamenali průměrný výkon o hodnotě 42,61 MB/s. Přístupová doba činí 8,4 ms včetně načtení obsahu požadovaného sektoru, což je také slušná hodnota. Maximální průchodnost dat z vyrovnávací paměti disku po sběrnici činí 73,5 MB/s.

Celkově tedy dopadla Barracuda v testech dobře, jedná se o výkonný disk, úspěšně navazující na své předchůdce a ani nevadí, že není absolutně nejrychlejším diskem, jako tomu bylo kdysi u Barracudy III. Stačí, že je solidní, rychlý, spolehlivý a navíc za přijatelnou cenu.

Seagate Barracuda ATA V

kapacita poměr výkon/cena Cena vč. DPH: 6 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Seagate, www.seagate.com

§§§§§


Poloprofi za pár korun – HP Photosmart 850

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0765

HP je poslední dobou vnímáno spíše jako výrobce lacinějších, a tomu i technologicky odpovídajících fotoaparátů. Nový PhotoSmart 850 je určen pro uživatele, kteří chtějí mít více kontroly nad svým snímkem a vyžadují také velmi kvalitní snímací čip i objektiv. HP Photosmart je totiž čtyřmegapixel s 8násobným optickým zoomem!

Podíváme-li se na další technické parametry, tak mimo zmíněného objektivu se světelností f2,8 až f3,1 a proměnným ohniskem ekvivalentním 37-300 mm na kinofilmu nás určitě zaujme také široká škála clonových čísel a rychlostí závěrky, jíž lze dosáhnout v režimech priority času a priority clony. To je dokladem zaměření přístroje spíše na zkušenější uživatele, kteří jsou schopni s použitím takových hodnot vytvořit zajímavé fotografie.

Mimo dvou prioritních režimů má fotograf k dispozici také plnou automatiku a další tři scénické programy. Režim Action je ekvivalentem sportovního programu, Landscape reprezentuje krajinářský záběr s důrazem na velkou hloubku ostrosti, a Portrait naopak tvoří portrétní snímek s rozostřeným pozadím. Jako drtivou většinu dalších parametrů lze také scénické programy volit pouze z nabídek menu, které je stejně strukturované a používá obdobné symboly jako u jiných produktů HP. Ovládání přístroje je tak poměrně snadné i pro uživatele, kteří nejsou schopni luštit miniaturní ikony u některých konkurenčních přístrojů, ale přílišná schematičnost a zjednodušování u řady symbolů nekoresponduje s celkovým pojetím fotoaparátu HP Photosmart 850.

Stejně tak rychlost firmwaru a možnosti např. při prohlížení pořízených fotografií jsou velmi slabé, a i přes plynulé "smooth scroll" listování mezi jednotlivými snímky připomínají spíše nižší kategorii fotoaparátů.

Čtyřmegapixelový (na plastovém těle s mohutným pogumovaným gripem je v rozporu s doporučením japonské asociace výrobců kamer a fotoaparátů JCIA uvedeno 4,1 megapixelu) CCD čip poskytuje opravdu velmi dobré fotografie s minimem šumu, i když faktem zůstává, že při ISO 200 jej nalezneme na snímku více. Mimo ISO 100 a automatické volby citlivosti je to bohužel pouze jediná varianta možného nastavení.

Uživatele však mimo sterilních údajů zaujme také řada drobných detailů, které zpříjemňují práci s fotoaparátem. Vzhledem k tomu, že místo klasického průhledového hledáčku je vestavěn miniaturní LCD zobrazovač, bylo možné implementovat automatickou volbu velkého LCD displeje na zadní straně fotoaparátu nebo zmíněného LCD hledáčku podle toho, zda fotograf přiloží či nepřiloží tvář k okuláru hledáčku. Je to líbivé a velmi praktické.

V HP také velmi zapracovali na dalších možnostech zpracování a zejména sdílení fotografií. Cestu k tomu je možné nalézt například v komunikační kolíbce, která je za dalších 3 000 Kč volitelným příslušenstvím a umožňuje jak snadno přenášet fotografie do softwaru v počítači, tak komfortně nabíjet tužkové akumulátory uvnitř přístroje.

HP Photosmart 850 je povedený fotoaparát, kterým se HP vrací do třídy poloprofesionálních přístrojů, a jak už se poslední dobou u této značky stalo zvykem, za opravdu skvělou cenu. Je nepochybné, že obdobný přístroj s takovými parametry za 20 tisíc se bude u konkurence hledat jen velmi nesnadno.

HP Photosmart 850

cena

rozsah zoomu

volitelný dock

slabý firmware

málo možností nastavení

Cena vč. DPH: 19 990 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett Packard, www.hp.cz

§§§§§


Čtvrt Tera do tašky – Maxtor Personal Storage 5000XT

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0767

Vyřešit problém s přenosem objemných dat z jednoho počítače do druhého, pokud nejsou propojeny sítí, lze dnes několika způsoby. K použití disketové mechaniky by se zřejmě odhodlal jen člověk s velkou dávkou trpělivosti, obzvláště pokud by potřeboval přenést více dat. Vhodnějším médiem se může stát povrch disku CD-R. Již teď však v mnoha případech začíná být 700 MB prostoru, které CD nosič nabízí, nedostačujících. Pro přenos informací, které přesahují kapacitu cédéčka, je nutné data buď komprimovat, nebo případně velké datové soubory rozdělovat na jednotlivé disky. V poslední době se objevila cenově dostupná alternativa v podobě mechanik zapisujících na nosič DVD, jenž nabízí souvislý prostor až 4,7 GB. Bohužel ale jednota mezi zapisovacími formáty DVD-RW, DVD-RAM a DVD+RW není zrovna uspokojivá. Spíše lze říci, že je existence všech těchto rozlišných formátů otřesná a ukazuje neschopnost vůdčích vývojářských firem se dohodnout na jednom řešení, jež by se stalo standardem. Navíc můžete čelit i situaci, kdy potřebujete přenášet řádově desítky gigabajtů a ne jednotky. V těchto případech už není zbytí a je nutné přenést celý pevný disk.

Naštěstí existují i společnosti, které myslí na tento typ uživatelů. V současné době už není nutné začít se sápat po křížovém šroubováku a vyjímat disk z útrob počítače při každém přenosu většího množství dat. Ideálním řešením je pořídit si zařízení zvané externí pevný disk.

Produkt značky Maxtor vyhlíží jako nevelká krabička o rozměrech 41 x 152 x 291 mm, s docela elegantním designem a vkusně namíchanou modrou barvou. Při srovnání s některými dřívějšími pevnými disky Maxtoru je nutné uvést, že vzhled je minimálně o třídu lepší.

Samotná hmotnost zařízení s modelovým označením Maxtor Personal Storage 5000XT není zrovna nejnižší 1,22 kg není málo. Pokud se však podíváte na možnosti, počínající kapacitou 250 GB, budete asi nahlížet situaci jinak.

Externí disk ke možné k počítači připojit ne jedním, ale hned několika způsoby. Pokud je počítač vybaven rozhraním Firewire neboli IEEE1394, můžete využít jeho služeb a tento způsob se v praxi zdá zřejmě jako nejideálnější řešení. Máte-li v počítači instalováno USB 2.0, můžete jej s úspěchem také použít. Jestliže není dostupné ani jedno z těchto rozhraní, lze připojit zařízení 5000XT i s pomocí USB 1.x, ovšem v tomto případě si je třeba uvědomit, že rychlost bude velmi pomalá a pro kopírování objemově větších dat naprosto nevhodná.

Pro ilustraci uveďme maximální propustnosti sběrnice při jednotlivých typech připojení pevného disku ke standardnímu PC. Při využití USB 2.0 je teoretická propustnost sběrnice v maximu 480 Mb/s (60 MB/s), v praxi pak přibližně 34 MB/s. Při využití Firewire je přenosová rychlost sběrnice 400 Mb/s (50 MB/s), ovšem v praxi se ukázala vyšší než při využití USB 2.0 byla cca 37,5 MB/s. Pokud budete v nouzi a připojíte pevný disk pouze v režimu USB 1.x, počítejte, že nejvyšší teoretická propustnost je 12 Mb/s (1,5 MB/s) a při praktickém využívání pevného disku je maximální přenos přibližně na hranici jednoho megabajtu za sekundu.

Napájení pevného disku je řešeno s pomocí externího adaptéru, který zajišťuje, aby vaše PC nebylo zatěžováno dalším spotřebičem. Pravdou však je, že přenášení adaptéru se může někomu zdát jako zbytečná zátěž navíc. Disk lze provozovat pod operačními systémy Mac OS 9.1, Mac OS X, Windows 98SE, Me, 2000 a XP. Dodaný software představuje Retrospect verze 5.6, s níž lze snadno provádět správu souborů i zálohování dat z pevného disku na externí zařízení.

Celkově lze říci, že se jedná o spolehlivé zařízení s chvályhodnými vlastnostmi, které lze uživatelům ke koupi jen doporučit. Svědčí o tom nejen snadná instalace, ale i kapacita média, relativní rychlost disku i nabídka v možnostech připojení.

Maxtor Personal Storage 5000XT

kapacita disku

konektivita

hmotnost

Cena vč.: DPH: 15 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Maxtor, www.maxtor.com

§§§§§


Základ na pár let – MSI KT4 Ultra-BFISR

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0769

Motherboardy se dělí na levné a ty drahé. KT4 Ultra-BFISR od Microstaru patří rozhodně do druhé skupiny, ale na oplátku uživateli poskytne takovou úroveň komfortu a rozsah funkcí, jaký se stane standardem nejdříve koncem roku 2003. Pokud chcete desku, která obsahuje prakticky vše, co dnes lze na motherboard integrovat, podívejte se, co nabízí právě KT4 Ultra-BFISR.

MSI KT4 Ultra je založena na čipové sadě VIA KT400, z čehož vyplývá její určení pro procesory AMD, tedy zejména Athlon XP. Ne že by nebylo možné v ní provozovat také Durony, ale vzhledem k její pozici v nabídce MSI si ji jen málokdo koupí spolu s nejslabším dostupným procesorem platformy Socket A.

Na desce jsou umístěny 3 sloty pro paměti typu DDR SDRAM, které mohou pracovat na frekvencích 266 či 333 MHz v režimu DDR. Ve specifikacích desky jsou uvedeny také paměťové moduly DDR400 (PC3200), ale faktem zůstává, že při jejich použití je třeba překousnout řadu omezení. Ta vyplývají především ze stavu, že DDR400 ještě není standard specifikovaný v rámci JEDEC konsorcia, a tudíž není ani oficiálně podporován ze strany výrobce čipové sady. Navíc jsou DDR400 moduly poměrně drahé a jejich výkonový nárůst oproti kvalitním DDR333 je velmi sporný.

KT400 podporuje také grafické adaptéry typu AGP 8x, a i když dnes jen málo karet využívá tohoto potenciálu, je to zajímavá investice pro rok 2003. Mezi další integrovaná rozhraní patří také dnes velmi moderní Serial ATA, které je zpřístupněno dvoukanálovým čipem Promise PDC20376. Zatím jde pouze o verzi SATA 150, takže se nedá očekávat příliš výrazný nárůst výkon oproti běžnému ATA/133 (jež je na desce přirozeně k dispozici také a hned na třech konektorech s podporou systémů RAID 0, 1 a 0+1), ale je to dobrý základ pro budoucí pevné disky.

Ze standardního vybavení můžeme jmenovat ještě šestici USB 2.0 portů, z nichž 4 jsou vyvedeny přímo na štítku s porty a další dva lze prostřednictvím konektoru na základní desce nasměrovat dodávaným bracketem na zadní stranu počítače, anebo v případě odpovídající skříně i na její přední stranu. Mohou tak zaujmout místo buď v dolní části, kde bývá pro tyto porty vyhrazen prostor, případně také v záslepce jedné z 3,5" pozic skříně. Takové příslušenství je ale třeba dokoupit zvlášť.

Pozornost si zaslouží také integrované šestikanálové audio produkované čipem C-media CMI8738MX. Existuje několik možných nastavení 3,5mm konektorů v ATX štítku, takže i bez dalšího příslušenství je možné produkovat zvuk standardu 5.1. Standardně je v krabici spolu s deskou také speciální audio bracket s výstupem na zbylé reproduktory v případě, že jsou použity osazené konektory také pro mikrofonní a linkový vstup, a současně obsahující i optický a SPDIF digitální výstup.

Jako zajímavý bonus nelze opomenout ani rozhraní Bluetooth pro bezdrátovou komunikaci na krátké vzdálenosti. Ve výbavě je malá karta, kterou si uživatel může instalovat do prostoru PCI karet, a na ní je připojena zhruba 15centimetrová slušivá anténa. Dodávané ovladače a software pak umožní nejen komunikaci s mobilními telefony, PDA i řadou dalších Bluetooth kompatibilních zařízení, ale také snadné spojení mezi dvěma počítači s Bluetooth rozhraním.

Bonbónkem na už tak přebohaté výbavě je tříportový řadič FireWire, jehož výstup je uskutečněn dodávaným bracketem, a rozhraní gigabitového Ethernetu Broadcom, které lze použít i v sítích standardu 10/100 BaseT.

Je faktem, že za desku s takovou výbavou je třeba zaplatit více, než kolik stojí obyčejné motherboardy. Na druhou stranu řada integrovaných komponent může uživateli i poměrně velké částky ušetřit a velmi inovativní design i podporované moderní technologie jsou zárukou dlouhodobé investice.

MSI KT4 Ultra-BFISR

výborná výbava

vysoký výkon

vyšší cena

Cena vč. DPH: 6 895 Kč

K testu poskytla firma: 100Mega Distribution, www.100megadistribution.cz

§§§§§


Tvořivý zvuk nové generace – Novinky od Creative

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0770

Společnost Creative uvedla na podzim tohoto roku na trh větší množství zajímavých novinek. Krom přenosného MP3 přehrávače Jukebox ZEN a MuVo, o nichž se na našich stránkách brzy dočtete, mezi ně patří především nástupce oblíbené zvukové karty Sound Blaster Audigy a trojice nových reproduktorů.

Creative Sound Blaster Audigy 2

Na poli zvukových karet patří výrobky společnosti Creative k těm nejznámějším bojovníkům. Zatím poslední model s označením Sound Blaster Audigy, který vystřídal úspěšnou řadu Live!, má za sebou už přes rok života a na trhu se začalo objevovat větší množství konkurentů, kteří sice nabízeli jen srovnatelnou kvalitu zvuku, ale již lepší prostorové ozvučení, realizované prostřednictvím výstupů 7.1. I když jde přeci jen spíše o marketingový tah filmových titulů podporujících Dolby Digital EX a DTS ES či her s EAX Advanced HD je málo jako pověstného šafránu, papírově nemohl těmto přednostem konkurence Sound Blaster Audigy s výstupem 5.1 konkurovat.

A tak přichází na trh Sound Blaster Audigy 2. Co se týče počtu podporovaných reproduktorů, konkurenci dohání výstupem 6.1 a trumfuje skvělou kvalitou zvuku, jelikož oproti svému předchůdci nabízí nahrávání v kvalitě 24 bitů/96 kHz. To je poměrně značný posun, neboť Sound Blaster Audigy dokázal v této kvalitě pouze přehrávat a vzorkoval v 24bit/48 kHz, přičemž oněch 24 bitů navíc není zcela přesný údaj. Výrazný krok kupředu učinila firma Creative i u přehrávaní zvuků a Sound Blaster Audigy 2 nově podporuje technologii DVD Audio. Ta umožňuje na DVD disky nahrávat skladby kódované 24bitově se vzorkovací frekvencí 192 kHz. Pokud tyto parametry srovnáte s kvalitou CD, tedy s 16bit/44,1 kHz, jde o velmi výrazné zlepšení. Udávané hodnoty samozřejmě fungují pouze u stereofonních reproduktorů při přehrávání ve více kanálech je kvalita snížena na 24bit/96 kHz. Potlačení šumu se u nového Sound Blasteru Audigy 2 zlepšilo o 6 dB, a oficiální hodnota výrobce udává 106 dB. Ve skutečnosti je ale o cca 10 % nižší.

Po stránce technologických inovací je asi největším trumfem Audigy 2 podpora sedmikanálového zvuku a výstup na reproduktory 6.1. I když se vám může zdát, že konkurence je v tomto případě díky 7.1 formátu stále o nějaký krok napřed, nemusí tomu tak nutně být. Nejmodernější systémy kódování Dolby Digital EX a DTS ES totiž přehrávají zadní kanál pouze v monoformátu, a tudíž sedmý reproduktor není otázkou kvality, ale spíše výkonu. Formát 6.1 v současnosti pro přehrávání filmů na nosičích DVD zcela postačuje. To platí i o hrách, kde je v současnosti technologickou špičkou prostorového zvuku technologie EAX Advanced HD, kterou podporují například tituly Soldier of Fortune: Double Helix či Hitman 2, přiložené u retailového balení karty.

Náročnější uživatele a poloprofesionální hudebníky bude zajímat informace, že Sound Blaster Audigy 2 obsahuje druhou verzi ovladačů ASIO. Zde je ale háček v tom, že tuto verzi umožňující vzorkovat v maximální možné kvalitě 24 bitů/96 kHz bude obsahovat pouze Sound Blaster Audigy Platinum eX. Obě nižší verze si prozatím přinášejí pouze stávající ASIO ovladače ze Sound Blasteru Audigy, které umí nahrávat ve 24bitové kvalitě se vzorkovací frekvencí 48 kHz.

Novinkou Sound Blasteru Audigy 2 je certifikace THX. Nejde o žádnou technologickou inovaci, ale spíše o jakýsi marketingový tah. Toto ocenění totiž značí, že výrobek splňuje vysoké nároky na věrnost zvuku, které v polovině osmdesátých let stanovil režisér Hvězdných válek George Lucas. Logo THX se dlouho dobu objevovalo především u promítacích sálů kin, v devadesátém roce pak počal certifikát THX zdobit i domácí spotřební elektroniku. V současnosti proniká THX i do dalších odvětví a Sound Blaster Audigy 2 je po reproduktorech Logitech Z-560 druhým důkazem toho, že se tento standard začíná přesouvat i do oblasti PC.

Co se týče výstupů, je Sound Blaster Audigy 2 téměř identický se svým předchůdcem. Jedinou změnou je zvýšení počtu 3,5mm konektorů sloužících k výstupu a vstupu zvuku. Digitální výstup má v této verzi vlastní konektor, a nedělí se tedy s třetí dvojicí kanálů jako tomu bylo u předchozích verzí karet Creative Sound Blaster. Na pravé straně karty pak najdete SB1394, konektor pro rychlý přenos dat, jehož přítomnost využijete při práci s MP3 přehrávačem Jukebox 3 a ZEN či při editaci videa z digitální kamery. Gameport, který se na kartu již nevešel, můžete umístit do dalšího volného PCI slotu. Stejně jako u předchozích modelů Sound Blaster, i Audigy 2 se bude prodávat v několika verzích, přičemž modely Platinum a Platinum eX budou za vyšší cenu nabízet i další možnosti připojení, kvalitnější softwarovou výbavu a dálkové ovládání.

Softwarová výbava karty v základní verzi čítá šest CD. Na nich naleznete krom plných verzí her Soldier of Fortue 2: Double Helix a Hitman 2 též ovladače, demonstrační programy a několik písní v DVD Audio formátu. U ovladačů, mezi nimiž najdeme zajímavé i nepříliš užitečné utility, je zarážející především jejich velikost. Maximální instalace ovladačů totiž zabere více než 250 MB.

Sound Blaster Audigy 2 představuje značný posun v kvalitě reprodukce zvuků a hudby z běžného PC. Abyste tuto kvalitu ale pocítili, musíte investovat též do reproduktorů, neboť pokud očekáváte, že vás vaše plastové bedýnky ohromí, zůstaňte klidně u integrovaného kodeku AC97.

Creative Inspire 6.1 6700

Reproduktory společnosti Creative asi není nutné příliš dlouze představovat. S jejich testy se setkáváte v PC WORLDu pravidelně vždy po vypuštění nějakého nového modelu. Není to tak dávno, co jsme vás seznámili s vysoce kvalitními digitálními 5.1 reproduktory Inspire 5700, které navíc obsahovaly i Dolby Digital a DTS dekodér. Tento model sice zůstává i nadále vlajkovou lodí Creativu, ale co se technologického pokroku týče, je již poněkud zastaralý. Nová zvukovka Creative Sound Blaster Audigy 2 totiž mimo jiné podporuje zvukový formát Dolby Digital EX, tedy Dolby Digital s přidaným šestým (a v některých případech i sedmým) zadním reproduktorem.

Sestava Inspire 6.1 6700 se skládá ze šesti satelitů a masivního dřevěného subwooferu s technologií SLAM. Přesněji řečeno je to pět identických satelitů o rozměrech 96 x x 92 x 112 mm, přední středový reproduktor s rozměry 116,5 x 89,3 x 108 mm a subwoofer o velikosti 245,5 x 272,1 x x 246,4 mm. Celkový RMS výkon soustavy je 82 wattů, přičemž na přední středový reproduktor připadá 20 W, na subwoofer 22 W a zbylé satelity disponují každý výkonem 8 W. To samozřejmě ani zdaleka neútočí na hranici 450 W, stanovenou sestavou Cambridge SoundWorks D510, ale cenový rozdíl mezi oběma produkty je značný a na běžné domácí použití je 82 wattů až dost.

Creative Inspire 6.1 6700 je na rozdíl od jiných bedýnek této značky honosících se přídomkem Digital soustava striktně analogová, a tak se rozlučte s jakýmikoli dekodéry prostorového zvuku, ovládacími panely a alternativními možnostmi připojení. Zvuk lze ze zvukové karty do reproduktorů vyvést pouze kabelem s třemi 3,5mm konektory, a tak pokud vlastníte kartu se čtyřmi separovanými analogovými kanály (např. Hercules Fortissimo 7.1), budete muset projevit trochu technické zdatnosti a nutná bude i investice do náhradní kabeláže. Taktéž spojení jednotlivých satelitů se subwooferem není ideální. V satelitech jsou kabely uchyceny napevno a do subwooferu se připojují kompozitním konektorem. Dálkové ovládání u Creative Inspire 6.1 6700 je velmi jednoduché a je podobné modelu Creative DTT 2200. Na konci kabelu se nachází pouze regulátory celkové hlasitosti a výšek/hloubek a konektor na připojení sluchátek. Zatímco přípojku na sluchátka považujeme za výborný nápad, poněkud nám u této sestavy chyběla možnost na dálkovém ovladači upravit vyvážení mezi předními a zadními satelity. To totiž zmíněná sestava Creative DTT 2200 umožňovala.

Ideální využití sady Creative Inspire 6.1 6700 se samozřejmě nabízí v kombinaci se zvukovou kartou typu 6.1, s jejíž pomocí můžete naplno vychutnávat prostorový zvuk Dolby Digital EX u filmů na DVD nosičích nebo hardwarovou akceleraci zvuku EAX Advanced HD u nejmodernějších her. Předností reproduktorů Creative Inspire 6.1 6700 je však i schopnost spolupráce se staršími kartami 5.1, jako jsou Sound Blaster Audigy či Live!. Šestikanálový zvuk je vyveden z karty, a před přehráním je sedmý kanál díky technologii CMSS domixován.

Creative Inspire 6.1 6700 je kvalitní analogová soustava reproduktorů, kterou asi nejlépe využijete spolu s výše popsanou kartou Audigy 2. Nabízí díky SNR poměru 75 dB a frekvenčnímu rozsahu 40 Hz 20 kHz kvalitní zvuk a přehrávání formátu Dolby Digital EX a EAX Advanced HD, což těm uživatelům, kteří u počítače neposlouchají koncerty vážné hudby, bude bohatě stačit.

Creative Inspire 5.1 5100

Další novou reproduktorovou soustavou v nabídce Creativu je model Inspire 5.1 5100. Jde o v pořadí již čtvrtý přírůstek do "pětkové" řady, který se staví po bok staršímu modelu 5300 a digitálním sadám 5500 a 5700 s externím dekodérem systémů Dolby.

Creative Inspire 5.1 5100 je sada určená především pro méně movité zájemce o prostorové ozvučení. Celkový RMS výkon činí 42 wattů, přičemž dřevěný subwoofer o rozměrech 215 x 189 x 189 mm disponuje 12 watty, a satelity o rozměrech 87 x 95 x 95 mm nabízejí shodně po 6 wattech. Není to rozhodně žádný zázrak, ale pro domácí využití tento výkon stačí.

Sestava je stejně jako předchozí model pouze analogová, a tak pokud si chcete vychutnat přednosti prostorového zvuku, musíte ji připojit ke kartě s integrovaným dekodérem Dolby. Ideální je například Sound Blaster Audigy nebo jeho nástupce. K připojení slouží stejně jako u většiny analogových reprosoustav kabel s třemi 3,5mm konektory na obou koncích. Stejné je to i s připojením satelitů, v nichž jsou kabely uchyceny napevno, což vám prakticky znemožňuje upravit jejich délku. Dálkové ovládání je jednoduché a umožňuje pouze korekci celkové hlasitosti. Nenabízí tedy ani regulaci výšek a basů, ani vyvážení předních a zadních reproduktorů.

Creative Inspire 5.1 5100 je poměrně kvalitní analogová sestava 5.1 s nižším RMS výkonem, určená především pro méně náročné domácí uživatele. Zatímco materiálu, designu a poměru cena/výkon se dá jen stěží něco vytýkat, dálkové ovládání by si rozhodně zasloužilo větší péči.

Creative Inspire 4.1 4400

Poslední novinkou mezi reproduktorovými sestavami je produkt s označením Inspire 4.1 4400, který ale díky své konfiguraci nebude zřejmě pro majitele novějších zvukových karet tak atraktivní jako předchozí modely. Jde totiž pouze o sestavu složenou ze čtyř satelitů a jednoho subwooferu, která svými možnostmi odpovídá kartám 4.1 (například Sound Blaster Live! Value), ale nedokáže nabídnout prostorový zvuk kódovaný např. v Dolby Digital nebo DTS.

Dřevěný subwoofer této kombinace má rozměry 211 x 192 x 192 mm a čtyři satelity jsou vtěsnány do krabiček o velikosti 87 x 95 x 95 mm. Celkový RMS výkon všech reproduktorů činí 41 wattů, přičemž 17 W je určeno pro subwoofer. Stejně jako u předchozích sestav je jasné, že hudební výkon netrhá rekordy, ale oproti běžným reproduktorům dodávaným k PC je více než čtyřnásobný a je opět ideální pro domácí ozvučení.

Reproduktory se k PC připojují analogovým kabelem s dvěma 3,5mm konektory na obou koncích a vzdálenost satelitů od subwooferu je bohužel opět pevně daná. Dálkové ovládání je stejné jako u modelu Inspire 5.1 5100 a můžete s ním tedy regulovat pouze hlasitost celé sestavy, bez možnosti upravit vyvážení předních a zadních reproduktorů. Chybí i konektor pro připojení sluchátek.

Creative Inspire 4.1 4400 je vcelku dobrá reproduktorová sestava, ale její masivnější úspěch je omezen technickou zastaralostí. Kdo by si dnes kupoval reproduktory typu 4.1, když se již více než dva roky prodávají karty s výstupem na 5.1 a rozdíl mezi touto soustavou a modelem 5100 je přibližně 1 000 Kč?

Creative Sound Blaster

Audigy 2

podpora sedmikanálového zvuku, kvalita přehrávání/nahrávání,

DVD Audio, certifikát THX

nutná investice do kvalitnější zvukové aparatury

Cena vč. DPH: 3 945 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.creative.com

Creative Inspire 6.1 6700

6.1, výkon/cena, konektor sluchátek na dálkovém ovládání

vyvážení předních a zadních reproduktorů, pevné uchycení satelitů

Cena vč. DPH: 4 107 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.creative.com

Creative Inspire 5.1 5100

design poměr výkon/cena

chybí stojánky na satelity příliš jednoduché dálkové ovládání

Cena vč. DPH: 2 343 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.creative.com

Creative Inspire 4.1 4400

design

poměr výkon/cena

pouze 4.1,

příliš jednoduché dálkové ovládání

Cena vč. DPH: 1 996 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.creative.com

§§§§§


MP-3 v Hifi provedení – Terratec C.A.R. 4000

Michal Bareš

c02p0771

S přehrávači MP3 souborů se můžeme setkat v různých provedeních. Po prvních softwarových přehrávačích, které pro přehrávání hudebních komprimovaných skladeb využívaly sílu procesoru počítače, se za čas začaly objevovat i krabičky schopné reprodukovat MP3 hudbu mimo PC. Ty mají dnes podobu buď specializovaných MP3 přehrávačů s interní či kartovou pamětí, jejichž výhoda je především v malých rozměrech a absenci mechanických prvků, nebo zařízení pracujících s těmito soubory uloženými na klasickém kompaktním či pevném disku. Na absolutní špičku posledně jmenované kategorie bychom mohli zařadit hi-fi komponentu společnosti Terratec s označením C.A.R. 4000.

Na velice letmý první pohled se tento přehrávač nijak neliší od běžné černé skříňky, z nichž bývá složena hi-fi aparatura. Na předním panelu vidíme výsuvný vozík pro vkládání kompaktních disků, řadu ovládacích tlačítek, rozměrný displej a otočné kolečko, připomínající regulátor hlasitosti. Již po zapnutí se však dějí nečekané věci. Nejprve se na červeně podsvíceném displeji objeví zpráva o nabíhání systému a přehrávač poté začne "hrabat" nejen na mechaniku CD, ale i na pevný disk a otestuje i přítomnost MMC paměťové karty v úzké štěrbině, téměř skryté na ovládacím panelu. Pokud do přístroje není vložen žádný kompakt (ať již obsahující hudební Audio CD nebo datový disk s MP3 skladbami), přijde ke slovu 40GB pevný disk, uložený kdesi v hlubinách tohoto černého zázraku. Ten slouží jako sklad pro hudbu, uloženou právě v komprimovaném MP3 formátu, takže se na něj vejde až 700 hodin záznamu, což pokryje nároky každého průměrného audiofila.

Data lze na pevný disk uložit buď po propojení s osobním počítačem (k tomu slouží bohužel celkem pomalý port USB 1.1), zkopírováním z datového CD, vloženého přímo do vozíku přehrávače, ale nejzajímavější a nejpraktičtější cestou je "grabování" za letu z vloženého hudebního CD. S tímto zařízením totiž nemusíte ztrácet čas komprimací a následným kopírováním souborů, jelikož díky přítomnosti interního čipu zvládá C.A.R. 4000 komprimovat a ukládat skladby přímo během hudební produkce.

Organizace datové audiotéky probíhá v ideálním případě, kdy hudební disk podporuje CDDB, zcela v režii zařízení stačí stisknout tlačítko "Rec" a Terratec si sám uloží na disk celý obsah kompaktu i se jménem autora, názvem alba a skladby. Při poslechu z pevného disku pak prostřednictvím otočného tlačítka najdeme nejprve jméno interpreta, pak vybereme z nabídky alb a nakonec zvolíme určitou skladbu. Přehrávat lze jak jednotlivé písně a celá alba, tak i skladby seřazené do playlistu. Orientace při ovládání a možnosti nastavení skladeb jsou řešeny celkem intuitivně, takže i uživatel nepoučený příručkou zvládne zařízení za okamžik. Nastavit lze celou škálu možností, z nichž kromě různých úrovní bitratu (v rozsahu 48-320 Kb/s) oceňujeme především podporu proměnlivého datového toku. Možné je ukládání v bezztrátovém formátu .Wav.

Jako zdroj hudby zde nemusí být pouze integrovaná mechanika CD a slot pro karty typu MMC, ale prostřednictvím line-in vstupu také jakýkoliv jiný komponent domácí věže, takže vytvářet MP3 skladby můžete snadno i z kazetového magnetofonu, gramofonu, rádia či mikrofonu.

I přes to, že se nám koncepce i možnosti tohoto přehrávače velice líbily, je zde několik věcí, které mu musíme vytknout. První zklamání nastane hned při prvním vysunutí vozíku pro CD, ten totiž není černý, jak bychom čekali, ale béžový a prozrazuje přítomnost běžné mechaniky typu CD-ROM. U zařízení této cenové kategorie bychom čekali alespoň snahu tento fakt zaretušovat. S tím může být spojen i další problém totiž fakt, že i přes podporu přehrávání zapisovacích i přepisovacích médií mechanika občas stávkuje a odmítá obsah kompaktu přečíst. V tom případě bohorovně tvrdí, že není vložen žádný disk, a uživateli se ji nepodaří přesvědčit jinak než restartem systému. Ten také občas zatuhne, ale to se již nestává tak často. Poslední výhradou je ne tak intuitivní softwarové rozhraní, které má sice i možnost synchronizace disku přehrávače s počítačem, ale pokud se budete snažit "uploadovat" z počítače více adresářů najednou, zjistíte, že software není chopen správně vytvořit frontu a nahrává vždy pouze skladby v posledně přidaném adresáři.

Koncepce a nápad jsou skvělé, kvalita reprodukce jakbysmet, ale u hi--fi zařízení této cenové relace bychom přece jen čekali naprostou technickou dokonalost, a v některé z příštích verzí bychom ocenili i možnost vypalování MP3 skladeb z disku přehrávače přímo v zařízení do podoby Audio CD.

Terratec C.A.R. 4000

kvalita přehrávání

ovladatelnost

orientace v MP3

béžová mechanika

cena přístroje

Cena vč. DPH: 29 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Terratec www.terratec.cz

§§§§§


Krásný nový Palm – palm Tungsten T

Tomáš Jirásko

c02p0772

První informace a technické specifikace jsme vám přinesli v minulém čísle, a nyní se podíváme, zda byly naděje "Palmistů" vkládané do Tungstenu s operačním systémem Palm OS5 oprávněné.

Soudě dle designu, tak ano. Palm nepřipustil záměnu s PocketPC a nepoužil dnes tak módní stříbrnou, ale modrošedou metalízu, která modelu vysloveně sedne. Tungsten je však mírně při těle, tloušťka 1,5 cm jej řadí k obéznějším přístrojům, délka 12 centimetrů představuje průměr. Do maximální velikosti je nutné Palm rozložit. Posuvná část, pod kterou se skrývá graffiti ploška, mne ale nadšením nenaplňuje, i když jde o účelné řešení. Vysunutí této části jednou rukou je téměř nemožné, navíc životnost takového prvku je s ohledem na každodenní zátěž těžko odhadnutelná. Přitom si šoupání užijete více než dosti, neboť např. změna nastavení jasu si žádá přístup přes ikonu na graffiti plošce. Stylus má podobu propisovací tužky s zamačkávací čepičkou, kterou se dosahuje efekt vysunutí z úložného prostoru.

Displej s rozlišením 320 x 320 pixelů a škálou 65 536 barev si zaslouží uznání. Zobrazení barev je věrné a díky vysokému rozlišení nejsou patrné přechody mezi pixely, takže obraz působí čistě a kontrastně. Vylepšena byla odrazná plocha a na denním světle je tento displej bezkonkurenční. Regulace jasu je plynulá a celkové podsvícení je realizováno zespodu (stejně jako u modelu m515), kdy bohužel výjimku tvoří graffiti ploška, které se podsvícení nedotklo. Řešení sice nabízí fólie Lumitector, ale výrobce na toto mohl při návrhu pamatovat.

I zvuku nám nový Tungsten dopřeje, čehož důkazem je i hlasový záznamník, užitečná utilita, která dosud chyběla. K jeho zapnutí slouží tlačítko na boku přístroje, které vás nenutí použít stylus. Dobrá citlivost mikrofonu je posílena prvkem potlačujícím šum. Do interní paměti lze uložit až hodinu záznamu, využít lze i přídavnou kartu a o přehrání se postará vestavěný reproduktor.

Novým ovládacím prvkem je D-Pad, tvořený čtyřsměrovým kruhovým kurzorem, se středovým tlačítkem pro potvrzení, které při delším podržení plní i funkci tlačítka Back. Čtveřice hardwarových tlačítek je D-Padu nablízko, jejich nastavení je volitelné, bohužel s ohledem na tvar není možné jejich zmáčknutí stylusem. Při prohlídce neunikne pozornosti ani SD/MMC slot. Využít tak lze kromě paměťových i karty GPS, WiFi, přídavné fotoaparáty a další. Jako první Palm má integrovánu technologii Bluetooth při testu propojení s Ericssonem T68i vše proběhlo snadno. Nechybí ani univerzální 16pinový port, shodný s řadou m5xx, což umožňuje používat stávající příslušenství pro předcházející řady, někdy ovšem je s ohledem na systém OS5 nutné zavedení nových ovladačů.

Interní aplikace (diář, adresář, úkoly, poznámky...) nedoznaly téměř změn, vynikající jsou DocumentsToGo v podstatě Office pro Palma umožňující bezproblémovou práci s nativními formáty Microsoftu. Ne všechny aplikace pro předcházející verze Palm OS na pětce poběží. Odhad se různí, většinou se hovoří o 80-90 procentech aplikací v anglosaských zemích, u nás však připočítejte navíc problémy s češtinou. S tím je spojena i otázka lokalizace, v tuto chvíli je k dispozici od společnosti Red Grep pouze "malá", zahrnující české fonty, podporu českých graffiti a on-screen klávesnici.

Tungsten dosahuje vynikajících parametrů a nabízí široké využití, což se ovšem odrazí ve vyšší ceně. Za své peníze však dostáváte organizéru srovnatelný s PocketPC, která jsou podstatně dražší.

Palm Tungsten T

rychlost procesoru

displej

Palm OS 5

Bluetooth

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 19 000 Kč

K testu zapůjčila firma: RRC-CZ, www.rrc.cz

§§§§§


Hardwarová ochrana informací – Hardwarový klíč Guardant

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0773

Krádež je pojem starý jak lidstvo samo. Na tomto tvrzení zřejmě není možné nic změnit. Ostatně o zlodějích se lze dočíst v mnoha příbězích z průběhu celé historie, stejně tak jako o způsobech ochrany před nimi. Je pravda, že pokud se jedná o krádež hmotných statků, existují vždy po ruce páky, jak ji zabránit, znemožnit nebo alespoň minimalizovat riziko. Chránit fyzický předmět lze mnoha způsoby: zamčením do bezpečného trezoru, oplocením pozemku, nebo třeba najmutím ostrahy. Tyto metody však bohužel selhávají pokud se jedná o loupež informací, které jsou uloženy na počítačích či jejich médiích. Zkopírovat takové médium a získat cizí cenné informace je poměrně snadná záležitost, zvláště pokud se jedná o data, která tvoří spustitelné programy. Data textových dokumentů či tabulek je možné zakódovat nějakým chytrým algoritmem a pojistit šifrovacím klíčem. Rozšířené jsou šifrovací programy např. RSA, PGP a další. Tuto ochranu však nelze použít v případě programů, jelikož ty by v zakódovaném formátu nemohly být spuštěny.

Je tomu už dávno, co začali vývojáři opatřovat své produkty sériovými čísly, jež měla zabránit nedovolenému šíření. Bohužel, bez většího úspěchu. Číslo identifikující legálnost instalace, se sice používá i dnes, ale ochranný charakter už dávno ztratilo. V době, kdy se objevily na trhu první CD nosiče a programy se počaly ukládat na ně, se zdálo, že softwarovému pirátství, jak se začalo loupežím programů říkat, je jednou provždy odzvoněno.

Vývoj v následujících letech pak ukázal, že opak byl pravdou příchod stříbrných kompaktů následovaly brzy i zapisovací mechaniky CD-RW. Od uvedení vypalovaček se nelegální kopie užitkových aplikací i her počaly paradoxně šířit daleko rychleji než do té doby. Moudré hlavy, kterým začaly unikat zisky, se snažily přijít na nové způsoby ochrany svých produktů a tak se zanedlouho počaly objevovat nestandardní CD, obsahující různé ochranné technologie. Klasickým příkladem takové technologie byly SaveDisc 1 či 2 nebo LaserLok. Nutno dodat, že téměř žádná ochranná technologie zabraňující přímému kopírování CD disku nezůstala dlouho účinná. Buď přišly na trh vypalovací mechaniky, které dokázaly s patřičným softwarem (např. CloneCD) funkční kopii stejně vytvořit, nebo se objevily cracky, umožňující používat neautentickou kopii. Zkrátka, ani tato cesta nevedla k úspěchu. Dokonce ani v poslední době diskutovaná ochrana Audio-CD, nosičů zvaná Cactus Data Shield, nezůstala potupy ušetřena. Ostatně, tato technologie byla ostře (a oprávněně) kritizována za porušení norem audiokompaktů (Red Book) a neumožňovala přehrávat originální nosič v mechanice PC, či dokonce ani v některých typech stolních CD přehrávačů. Tak či tak, stejně Cactus Data Shield neuspěl a dnes jej šikovní kutilové kopírují v nových vypalovačkách s tím, že ze zmetkových nahrávek CDS vytvářejí alespoň standardní formát Audio-CD.

Pokud se budeme chtít podívat na prostornější média nastupující po CD nosičích, tedy na DVD (Digital Versatile Disc dříve Digital Video Disc), můžeme už dnes směle říci, že ani ochrana na tomto poli nezůstala neprolomena. Zatím se filmy z DVD nosičů šíří nejvíce v podobě tzv. rippů na CD, což znamená, že se prolomí ochranné kódování souborů VOB umístěných na DVD disku a převedou se do známého formátu DivX:-). Nicméně už dnes začínají být dostupné DVD zapisovací mechaniky a tak se objevují první kopie filmů z originálních DVD. Je ale fakt, že maximální kapacita zapisovacího DVD média je pouhých 4,7 GB, což je zpravidla méně než zabírá celý originální film na DVD-ROM. Problém se tedy řeší převzorkováním komprese snímku do nižšího datového toku (bitratu), což konvence MPEG, respektive DVD videa umožňuje. Výsledkem je vytvořená DVD kopie z originálu, jejíž kvalita je neznatelně nižší než u původního titulu. Všechny následující kopie jsou pak už úplně beze ztráty kvality, neboť se již digitálně kopírují 1 : 1.

Vraťme se však přímo k počítačům a ochraně klasického softwaru, neboť zde jsme ještě všechny možnosti ochrany nevyčerpali. Dalším způsobem, jak zabezpečit aplikaci před jejím využíváním bez oprávnění, je využití služeb tzv. hardwarového klíče. Jak už sám název napovídá, nejedná se jen o nějaký fiktivní algoritmus, jenž by šel snadno prolomit, ale o hardware, tedy fyzický předmět. V našem případě klíč, který odemkne jinak nepřístupný a chráněný program. Tvůrci při prvních pokusech o výrobu bezpečného ochranného systému vycházeli z předpokladu, že zkopírovat program není nikdy takový problém, jako vytvořit novou kopii fyzického předmětu.

První hardwarové klíče se připojovaly na paralelní či sériový port, a pokud program vyslal požadavek na příslušné rozhraní, mohl identifikovat, zda je hardwarový klíč přítomen či nikoliv. Klíče byly v počátcích velmi jednoduchá zařízení bez složitější elektroniky, tudíž se našly i chytré hlavy, které se vyzbrojily pájkou a sadou nářadí a jednoduše kopii klíče vyrobily. Tuto metodu vzápětí vystřídali hackeři, kteří disasemblovali program v exe či com tvaru do podoby assembleru a tam, kde zjistili dotaz na přítomnost hardwarového klíče, program jednoduše upravili. Znovu zkompilovaný program pak mohl v poklidu pracovat i bez ochranného klíče. Řada takto cracknutých titulů je velice dlouhá, a to jak u programů pro DOS, tak i u aplikací pro operační systém Windows. Nicméně pokrok se nezastavil a vývoj zaznamenaly i ochranné technologie. Poslední generace hardwarových klíčů dnes nabízí velmi silné ochranné mechanismy, které zdaleka překonávají mnoho jiných zabezpečení.

Abychom vás s poslední generací hardwarových klíčů mohli blíže seznámit, zapůjčili jsme si od společnosti Fineco vývojářskou sadu Guardant. Účelem tohoto kitu je implementace spolehlivé ochrany do vlastních vyvíjených aplikací za pomoci inteligentního HW klíče.

Základem celé sady je samotný HW klíč, který je v případě sady Guardant buď v provedení pro USB, nebo paralelní port. My jsme vyzkoušeli variantu obsahující klíč pro konektor univerzální sériové sběrnice, tedy USB 1.x. Samotný klíč, rozměrově velmi malý, vypadá téměř jako přenosná paměť Flashdisk, ostatně nemá k ní tak daleko. Na rozdíl od ní však skrývá procesor, který je schopen samostatné práce a dokáže tak i zpracovávat šifrovací algoritmy. Klíč navíc obsahuje i 256 bytů paměti, kterou je možné využít pro uložení dat. S tímto vybavením se už lze softwarovému pirátství směle postavit. Zvlášť pokud k němu připočítáte i řadu přibalených užitečných programů.

Instalace softwarového příslušenství je poměrně jednoduchou záležitostí, po skončení je ještě potřeba restartovat operační systém a vývojová sada Guardant je připravena k použití. K dispozici je hned několik užitečných aplikací. Mezi prvními zmiňme upgradovací systém, který je s pomocí internetového připojení velmi snadnou záležitostí, a za pozornost stojí i utilita pro konfiguraci ovladačů HW klíče. Významnější aplikace pak jsou Dongle Programming Utility, což je editační program pro správu paměti hardwarového klíče. Zde je možné zapisovat či editovat nebo mazat informace konkrétního klíče samozřejmě lze tyto operace provádět i později, přímo ve vytvářeném programu pomocí dodaných knihoven API. Zajímavý je i automatický průvodce, který zjednodušuje práci vývojářům při implementaci ochrany. Programátorům též pomůže i aplikace s názvem Source Code Generator. Ta umí podle přání obsluhy vygenerovat zdrojový kód pro různé programovací jazyky. V podstatě pak není potřeba psát a dlouze studovat přesnou syntaxi API, generátor tuto nepříjemnou práci zvládne za vás. Na výběr jsou programovací jazyky od nejnižší úrovně assembleru pro DOS i Windows, přes Borland Pascal, Delphi, Visual Basic, jazyk C až po TopSpeed Clarion a FoxPro. U těchto programovacích jazyků máte připravenou solidní podporu pro využívání hardwarového klíče.

Jak již bylo řečeno, lze s využitím systému Guardant pořídit mnoho. Už se nemusíte omezovat jen na pouhou detekci klíče a spoléhat, že se nenajde cracker, kterému se tuto jednoduchou ochranu podaří prolomit. Je možné využít i daleko rafinovanější ochranu, např. ukládat důležitá data do klíče a uchovávat je tam, nebo je možno s funkcemi API testovat přítomnost klíče v časových intervalech. S pomocí procesoru klíče lze také nechat data kódovat přes algoritmus v klíči uložený, a v neposlední řadě můžete část kódu programu uložit do klíče. Se systémem je celkem snadné vytvářet aplikace, které mají limitovaný počet spuštění (max. 65 534) nebo časovou platnost (max. 226 dní), po vypršení můžete v programu samozřejmě nastavit nové limity a podobně.

Systém Guardant v síťové verzi lze s pomocí aplikace Guardant Net Server využívat i pro ochranu aplikací v celé síti. A to dokonce tak, že nebudete muset pořizovat pro každou instalaci vlastní HW klíč. Server se postará o správu klíče, a samostatné instalace vašeho programu se jen přihlásí a ověří nejen přítomnost HW klíče v počítači, kde je nainstalovaný server, ale i platnost licence.

Jak je vidět, bezpečnost softwarových produktů proti nelegálnímu využívání nelze brát příliš na lehkou váhu. Zabezpečit aplikace lze sice různým způsobem, ale ne každý je "neprůstřelný". Obecně je možno říci, že kromě výjimek se vždy našel člověk, který dokázal sebelepší ochranu probourat. Zda zůstane neprůstřelným systém Guardant, můžeme zatím jen hádat, ostatně jeho neporazitelnost tkví i ve variabilitě využití, kterou nabízí. Proto také v současnosti patří mezi nejbezpečnější ochranné systémy proti šíření nelegálního softwaru.

Hardwarový klíč Guardant

podpora programovacích jazyků

bezpečnost

cena

zabírá USB port jiným zařízením

Cena vč. DPH: 1 660 Kč

K testu zapůjčila firma: Fineco, www.finecom.cz

§§§§§


Kvalitní a levný barevný laser – Tiskárna Tally 8006

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0018

Ještě neutichl povyk kolem představení levných barevných tiskáren HP a Minolta, a do boje o přízeň zákazníka se pouští další společnost. Tentokrát je to Tecoma, které se podařilo srazit cenu tiskárny Tally 8006 pod hranici 40 000 Kč včetně DPH.

Koncepce rychlejšího černobílého tisku a doplňkového barevného zpracování dokumentů nebyla zcela opuštěna žádným z výrobců tiskáren. Minolta a HP mají v nabídce zařízení pro tisk 16 černobílých nebo 4 barevných stránek za minutu, ale Tally 8006 umí tisknout rychleji. Za 60 sekund totiž zpracuje 24 monochromatických anebo 6 plnobarevných výstupů. Toto GDI zařízení může pracovat v hardwarovém rozlišení 600 x 600 dpi a s interpolací zvládá 2 400 x 600 dpi. Ovladač přitom nenabízí volby přímého rozlišení, ale režimy Fast, Standard a High Quality. V závislosti na zvoleném nastavení dokáže tiskárna černobíle zpracovat dokumenty za 14 29 sekund u prvního výtisku. Barevný režim omezí uživateli výběr na normální a kvalitní tisk; jednotlivé listy testovacích dokumentů se nám podařilo zpracovat 25 sekund u textu a maximálně 1 minutu a 6 sekund u celostránkové fotografie. Tiskárna disponuje vnitřní pamětí 64 MB (maximum 192 MB), její procesor Intel I80960 s frekvencí 33 MHz sice dobře zvládne textové soubory, ale kvalitní tisk vícestránkových předloh jej dokáže zřetelněji potrápit. Soubor 16 barevných fotografií A4 totiž tiskárnu zaměstnal na 7 minut a 17 sekund a na 27 stránek PDF dokumentu jsme si počkali déle než 11 minut. Kvalita tisku je však výborná a drobné odchylky v barevném podání lze snadno vyřešit. Některým tiskárnám jsem vytýkal nedostatečnou podporu nastavení barev, ale Tally 8006 mezi ně rozhodně nepatří. Nabízí totiž automatický výběr barev pro tisk textu, fotografie nebo grafiky a navíc také přesné nástroje pro volbu sytosti nanášených tiskových barev, ovlivnění jasu a kontrastu. S takovými doplňky není problém vyladit tiskárnu přesně podle představ uživatele. K příjemným vlastnostem testovaného zařízení patří i stručná interní webová stránka pro konfiguraci tiskárny a zjištění stavu spotřebního materiálu, pochvalu zaslouží i dodávané programové vybavení NetPilot k nastavení a sledování síťového provozu. Tally 8006 je dodávána se síťovým a paralelním rozhraním, nemá však USB. Měsíční zatížení tiskárny by nemělo překročit 30 000 výtisků A4 při smíšeném provozu 50% mono/50% color. Pořizovací cena tiskárny v základní sestavě (s plnými tonerovými zásobníky pro potisk 12 000 černých a 7 200 barevných stran) je 39 565 Kč, provozní náklady jsou nad hranicí levných konkurenčních strojů a činí 1,11 Kč u černobílého a 4,63 u barevného tisku.

Tally 8006

rychlost opakování

kvalita tisku

možnosti nastavení barev

provozní náklady

Cena vč. DPH: 39 565 Kč

K testu zapůjčila firma: Tecoma, www.tecoma.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

c02p0722

Financial Office verze 8

Firma Final si asi vzala za svůj hlavní úkol převod veškerých zákonů a vyhlášek v České republice do elektronické podoby. Po titulu Přehled platných předpisů České republiky přichází na trh další databáze. Tentokrát se jedná o úplná znění předpisů z oblasti finančního podnikání, obchodních vztahů, účetnictví a daní. Financial Office je jedinou specializovanou aplikací pro finanční sektor v České republice a poskytuje komplexní soubor odborných znalostí.

Autoři si dali opravdu záležet na uživatelském komfortu, a tak si můžete vybrat hned ze šesti verzí tohoto produktu. Aplikaci můžete nainstalovat jako verzi pro Win nebo HTML Help, Intranet Server či jako eBook nebo Internet version. Poslední možností je pořídit si celou databázi v papírovém vydání. Databáze je distribuována v kompaktním balení nebo prostřednictvím internetu. Základní sada kompaktního balení databáze se dodává jako multi pack s oprávněním pro 51 koncových uživatelů (1 + 50), přičemž oprávnění je možné snížit nebo zvýšit až na neomezený počet koncových uživatelů. Databáze je pravidelně měsíčně aktualizována. Internet Version je aktualizována jednou až třikrát týdně, stejně tak jako Intranet Server Version v případě dálkové správy pořizovatelem databáze. Po instalaci je program rozdělen do adresářů podle příslušnosti k jednotlivým oborům finančnictví, takže je velice jednoduché hledaný zákon či předpis najít. Např. daňové předpisy, které mají vlastní adresář, jsou ještě dále rozděleny na daně přímé a nepřímé. Ty jsou samozřejmě dále členěny na svazky, kapitoly, oddíly, sekce, části, odstavce a body, ale to už má na starosti program. Také je možné spustit celou databázi najednou a vyhledávat podle jednotlivých kapitol nebo použít fulltextové vyhledávání.

Tento produkt výrazně usnadňuje přístup k informacím a umožňuje přesnou identifikaci jednotlivých ustanovení. Práce s databází je opravdu velice jednoduchá a intuitivní a díky přehlednému uspořádání do postupných tematických bloků umožňuje snadnou orientaci, rychlé vyhledání potřebných informací a rychlé osvojování odborných znalostí. Kompaktní balení je poněkud dražší, ale jelikož se na českém trhu jedná o opravdu ojedinělý projekt a jde o 51 oprávnění, dá se tentokrát nad cenou přimhouřit oko.

Financial Office

verze 8

možnost výběru instalace

přehledné a kompletní zpracování

Producent: Final, s. r. o.

Žánr: databáze právních

a ekonomických informací

Jazyk: český

Cena: 12 990 Kč za multi pack balení, 1 900 Kč pro prvního a 950 Kč pro každého dalšího uživatele

K recenzi poskytla firma: Final, s. r. o., K Václavce 5, Praha 4, www.final.cz

Obsluha PC snadno a rychle MS Windows XP

Běžných "papírových" učebnic pro jednotlivé verze Windows již bylo vydáno nespočet. Nikoho však ještě nenapadlo zpracovat učebnici multimediální. Až do teď! Na trh totiž dorazila Multimediální učebnice od pražské firmy Pachner: Obsluha PC MS Windows XP.

Asi si říkáte: "Co nového se ještě můžu naučit?". Vy možná nic, ale co třeba vaše děti, rodiče, babičky nebo dědečkové? Zkrátka někdo, kdo se s počítačem ještě nikdy nesetkal. Na úplné začátečníky bylo totiž pamatováno v první řadě (profesionálové se tentokrát budou muset poohlédnout jinde), a tak jsou v úvodních kapitolách vysvětlovány základní pojmy jako hardware, software, operační systém apod. Nováčci se dozví jak zapnout a správně vypnout počítač, jak se přihlásit do systému a jak funguje celý systém profilů, nebo že existuje něco jako nabídka Start a jak s ní pracovat. Jako další je na řadě Průzkumník, jakožto hlavní aplikace pro správu souborů. V téhle lekci jsou zodpovězeny otázky týkající se veškeré práce se soubory na jakou si dokážete vzpomenout (vytváření, mazání, kopírování, přesouvání, komprimace, sdílení, atd.). V dalších lekcích dojde postupně na ovládání multimédií, uživatelská a systémová nastavení, systémové nástroje jako vyčištění nebo defragmentace disku, a v neposlední řadě se studenti dozvědí vše o zkrocení internetu pomocí Internet Exploreru a elektronické pošty v Outlook Expressu. Mírně a středně pokročilí uživatelé samozřejmě nemusí procházet celou výukou, ale díky rejstříku a fulltextovému vyhledávání mohou velmi rychle najít požadované informace. Učebnice je velice přehledně zpracována, lekce jsou dobře uspořádané a logicky na sebe navazují. Ke každému tématu jsou přiloženy obrázky s popiskami sejmuté přímo z prostředí Windows. Hojně se vyskytují i videoukázky, které dělají výuku ještě srozumitelnější a ukazují jak se k jednotlivým funkcím "XPéček" dostat. Tyto ukázky jsou dostupné také z hlavního menu, kde se po kliknutí na příslušný odkaz zobrazí jejich kompletní seznam. Stejně lehce přístupný je soupis všech klávesových zkratek. O existenci některých z nich možná neměli potuchy ani pokročilí uživatelé.

Nebojte se počítače jenom proto, že si myslíte, že ovládnout ho je moc složité. Zkuste překonat svůj strach, pořiďte si tenhle titul a vrhněte se do učení. K sehnání je např. u firmy BEN Technická literatura, která nám ho k recenzi poskytla.

Obsluha PC - MS Windows XP

300 obrázků a 110 videosekvencí

aktualizace přes internet

komplexnost Producent: Pachner Žánr: multimediální

učebnice

Jazyk: český

Cena: 499 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, Praha 10, www.ben.cz

Multimediální učebnice MS Excel 2002

Druhým výukovým programem od firmy Pachner je multimediální učebnice tabulkového procesoru Microsoft Excel 2002, který je součástí instalace MS Office XP. Excel je jednou ze složitějších aplikací tohoto balíčku a k jeho profesionálnímu ovládnutí je nutné použít nějakou uživatelskou příručku, jelikož množství rozmanitých matematických logických a jiných funkcí a vzorců je opravdu velké.

O co se tedy jedná? Naše multimediální učebnice je rozdělena do sedmi kapitol a nepředpokládá znalost práce s tabulkovým procesorem. První lekce se proto zabývá jednoduchými činnostmi jako je práce s listy, buňkou a pracovní plochou programu. Druhá navazuje prací se soubory a šablonami. Tohle vše by zatím mohl zvládnou každý, průměrně počítačově zdatný, uživatel bez pomoci, ale podívejme se co přijde dál. V následující lekci jsou vysvětleny data, vzorce, funkce, formát buněk, seznamy, řady nebo vyhodnocení. Pokud přestáváte rozumět některým výrazům, pak vězte, že ještě není konec. Další lekce v pořadí (čtvrtá) poodkryje závoj tajemství tvorby grafů, pátá seznámí uživatele s databázemi, filtry, souhrny a třídění. V předposlední lekci se dozvíte, co jsou to kontingenční tabulky a grafy a jak se vytvářejí. Jen tak pro nástin kontingenční tabulka je interaktivní tabulka, do které jsou shrnována data z několika seznamů či tabulek. Je mi jasné, že už jste "přetabulkovaní", ale tomuto slovu se v Excelu nevyhnete. O ničem jiném vlastně není. Poslední kapitola je zaměřena prakticky a vyzkoušíte si v ní veškeré nabyté znalosti. Jedná se o sbírku řešených příkladů s návody. K procvičování je nutné mít nainstalovaný Excel, ale přepokládám, že pokud se ho hodláte učit, tak touto aplikací disponujete. U každé z dvaceti připravených úloh najdete vstupní soubor s neupravenými daty a slovní zadání. Správnost řešení si můžete překontrolovat ve vyřešeném výstupním souboru nebo pomocí přiložených videosekvencí. Ty jsou těžištěm celé výuky a na CD jich je více než 120 minut.

Přestože je tento produkt primárně určen pro Excel 2002, najde dobré uplatnění i při výuce starších verzí (2000 a 97). Mohu ho doporučit jak jednotlivcům, tak školám pro výuku informatiky nebo firmám pro zefektivnění práce jejich zaměstnanců. Jistě existují i povedené knihy a manuály (mnohdy za stejnou cenu), ale proč nevyužít multimediálních vymožeností dnešní doby???

Multimediální učebnice MS Excel 2002

plných 120 minut videosekvencí

sbírka řešených příkladů

komplexnost zpracování

Producent: Pachner

Žánr: multimediální

učebnice

Jazyk: český

Cena: 499 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, Praha 10, www.ben.cz

§§§§§


Zkrote svou klávesnici – Deseti prsty

Pavel Tůma

c02p0723

Každý, kdo používá počítač, je až na některé výjimky nucen předávat mu informace pomocí klávesnice a myši. Ovládání myši většina lidí zvládá bravurně, ale psaní na klávesnici není vždy tak efektivní, jak by mohlo být! Rozložení kláves se naučí po chvíli používání snad každý, ale když spočítáte prsty, kterými opravdu jednotlivá písmenka do počítače vkládáte... Kolik jich je? Pokud jste došli k číslu menšímu než deset, tak nemusíte zoufat.

Produkt je sice v základní verzi určen pouze pro použití na jednom počítači, ale to nijak neomezuje množství uživatelů. Proto si každý vytvoří svůj profil chráněný heslem, do kterého se mu posléze zapisují dosažené výsledky a postupně otevírají vyšší a vyšší lekce. Ke každému profilu může být přiřazeno rozdílné rozložení klávesnice a typ obtížnosti. Máte-li již nějakou zkušenost s výukou psaní na stroji, pak si vás program sám otestuje a po splnění testu umožní vstoupit přímo do lekce odpovídající vašemu výkonu.

Grafické rozhraní je maximálně jednoduché a skládá se vlastně ze čtyř bloků. Pokud to vezmeme od shora, pak první je na řadě statistika. Jedná se o dva pruhy rychlost a chybovost, a jestliže jeden z nich zčervená, pak je s vaší prací asi něco v nepořádku a budete muset ještě chvíli cvičit. Vedle je zobrazen čas, který se měří od zobrazení lekce, a pokud vás něco v psaní přeruší, sám se zastaví, abyste nepřišli o drahocenné vteřiny potřebné k úspěšnému splnění lekce.

Druhým blokem je vlastní opisovaný text. Aktuální pozici vám ukazuje kurzor. Opsaná písmena se přepíší šedě a pokud dojde k chybě, vyskočí na vás písmeno červené a zazní ne zrovna příjemný zvuk, jenž nikoho nenechá na pochybách, co se to vlastně stalo.

Poslední dva bloky jsou volitelné a určené pro úplné začátečníky. Jedná se o pomocnou klávesnici, která poslouží k rychlejší orientaci při hledání písmen, a pomocné ruce zobrazující ten pravý prst, který je nutno použít pro stlačení správné klávesy.

Po skončení každé lekce na vás vyskočí, na první pohled nepřehledné, okno se spoustou záložek. Jedná se o tabulky a grafy, jež slovně nebo číselně hodnotí dosažené výsledky. V jedné z tabulek např. najdete informace o klávesách, u kterých jste se dopustili chyby, nebo o rychlostech stisku jednotlivých kláves. Samostatnou kapitolou jsou pak grafy. Všechny mají podobný vzhled a jsou rozděleny na postupovou a nepostupovou část. Vaším cílem by tak mělo být, aby křivka na žádném místě nevstupovala do nepostupové oblasti. Jakmile se křivka na konci lekce nachází v nepostupové oblasti, lekce nebyla úspěšně splněna a můžete se na ni vrhnout znovu. V každé lekci tak budete soutěžit proti grafu průměrné chybovosti, průměrné rychlosti a rovnoměrnosti.

Kromě samotného programu Deseti prsty se ještě na CD-ROMu nachází několik doplňkových aplikací a her. První z nich je Typing Tester. Ten dokáže s vaší malou pomocí vytvořit test, jenž otestuje rychlost a správnost opisování textu. Jako vstupní soubor lze použít textové soubory s příponou *.txt nebo *.rtf. Wordovské dokumenty bohužel podporovány nejsou. Dosažené výsledky v předem připravených testech je možné porovnat na internetu, kde se výsledky testovaných subjektů uspořádají do přehledné tabulky. A aby psaní nebylo tak nezábavné, připravili autoři pro uživatele čtyři hry, založené jak jinak než na opisování textu nebo na hledání písmen na klávesnici. Po několika stranách opsaného textu však jistě pomohou zahnat nudu a možná i pobaví.

Program je velice jednoduchý, ale v tomto případě je to veliké plus. Nic v zásadě nebrání hlavnímu cíli, tj. zvládnutí klávesnice deseti prsty. Jeho funkci ocení kromě začátečníků, kteří se tuto metodu chtějí naučit, např. učitelé středních škol, na nichž je psaní na stroji jedním z povinných předmětů, kterým výrazně zjednoduší přípravu na hodiny, a vyhodnocování testů a známkování.

Deseti prsty

jednoduché ovládání

manuál

rozsáhlé hodnocení

K recenzi poskytla firma: pmq Software, Na Rovnosti 17, Praha 3, www.deseti-prsty.cz

Cena: 499 Kč jednouživatelská verze

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c02p0724

Html2CZ 0.0.2

Licence: GNU/GPL zdarmaDomovská stránka: www.volny.cz/html12cz

Překlad HTML stránek umožňuje dnes již takřka každý komerčně šířený a prodávaný slovník. Ovšem obvyklá nevýhoda těchto slovníků je zcela zřejmá. Webovou stránku totiž přeloží kompletně strojově do češtiny, někdy až takovým způsobem, že porozumět obsahu je takřka nemožné (případně se používá půlené okno rozdělené rámci, které zase snižuje viditelnou plochu). Metoda Html2CZ je trošku jiná. Jedná se spíše o výkladový slovník, takže pokud nad daným anglickým slovem na chviličku podržíte ukazatel myši, zobrazí se vám český výraz. Toto ocení zejména ti, kteří již potřebné základy anglického jazyka mají, ale neznají úplně všechna slovíčka. Slovník má krom dobrých vlastností (jako třeba, že je k dostání zdarma) i několik nevýhod. Ze začátku musím připomenout, že umožňuje překládat pouze stránky uložené na pevném disku (provádí tedy off-line překlad). Druhou a nejpodstatnější nevýhodou je malá slovníková zásoba. Ta je způsobena tím, že aktuální varianta použitého "GNU slovníku" je teprve v raném vývoji. Celkově lze tedy aplikaci zhodnotit tak, že nabízí relativně dobrý poměr cena/výkon, i když její výsledky jsou oproti komerční konkurenci slabší.

Morpher for Windows 3.1

Licence: shareware (cena neuvedena)

Domovská stránka: www.asahi-net.or.jp/~FX6M-FJMY/mop00e.html

V televizních zábavních pořadech občas můžete zhlédnout zajímavý proces, kdy se z jedné populární osobnosti stává jiná populární osobnost. Tato technika transformace (morfování) obličeje již dávno není doménou jen televizních studií. I vy si můžete podobný kratičký šot vytvořit pohodlně a doma na svém počítači. S programem Morpher (který je jeden z mnoha k nalezení na internetu) to dokáže udělat i naprostý začátečník. Ostatně nic na tom není, nejdříve musíte mít pouze dva snímky o stejné velikosti, u nichž chcete zajistit prolínání. Tyto snímky vložíte do programu a určíte u nich záchytné body (u tváře to jsou například stejné rysy). Tvorba záchytných bodů a jejich spojování je vlastně nejtěžším a nejzdlouhavějším procesem na celé práci. Pro správné vložení bodů a pochopení funkce programu je třeba, aby si i odbornější uživatelé přečetli dodávanou nápovědu. Celý princip lze ovšem pochopit i za méně než pět minut. Po jeho vstřebání a základním zpracování obrázku už jenom zapnete renderování videa, nastavíte kompresní kodek (například DivX, máte-li jej nainstalovaný) a za pár sekund máte vytvořen finální snímek.

Tramet 1.05

Licence: adware

Domovská stránka: www.tramet.cz

Kvalitní produkt Connection Meter od české firmy E+P Studio, určený pro měření účtu za telefonní poplatky, určitě není třeba představovat. Ovšem nová a upravená kopie tohoto programu, určená pro majitele pevných linek s omezením datového přenosu (platíte pouze za přenesená data) a sloužící k počítání ceny za přenesená data, si určitě zaslouží malou zmínku. Jak už víte, TraMet slouží k počítání přenesených dat, za něž platíte danou sazbu. Tato sazba se může lišit také v určitých denních hodinách (například noční provoz bývá obvykle znatelně levnější) a o víkendech apod. Je dokonce možno nastavit, zdali budou započítávána pouze příchozí, nebo také odchozí. Mimo jiné lze rovněž nechat zobrazovat výsledky měření přímo v malém plovoucím okně, takže si lze udělat velmi přesnou představu "jak na tom jste". U aplikace mě bohužel nepotěšila absence možnosti posílat SMS, či podrobnější nastavení měření přenosu dat (přenesená data lze totiž měřit na několika vrstvách, například někteří ISP započítávají veškerý provoz včetně doprovodných řídicích dat).

WinAmp 3.0b

Licence: freeware

Domovská stránka: www.winamp.com

Nová verze známého přehrávače hudebních souborů od firmy Nullsoft se od předchozích verzí odlišuje dnes již takřka diametrálně. Celý produkt byl kompletně přepsán, byla vylepšena podpora skinů (nyní mohou mít skiny různou velikost i tvar) a hlavně správa playlistů (zde se objevilo změn nejvíce a kupodivu opravdu k lepšímu). Novinky se ovšem netýkaly pouze vylepšení stávajících funkcí, ale i samotného rozšíření programu. Nová verze je konečně schopná přehrávat i videa, avšak ovládání a možnosti jsou na takové úrovni, že zabudovaný přehrávač stěží použijete na něco jiného než na pouštění videoklipů. Mimo jiné v programu přibyl nový panel s názvem "Thinger" (s překladem tohoto výrazu si však nevím rady), který vám umožní aktivovat mnoho funkcí pouze jedním kliknutím tlačítka myši. V podstatě se jedná o věc příbuznou s běžným panelem snadného/rychlého spuštění ve Windows. Ačkoliv se mi všechny nové funkce produktu ihned zalíbily, celou aplikací jsem byl trochu zklamán. Delší start a vyšší paměťové nároky lze sice postupným dolaďováním programového kódu odstranit, ale malá kompatibilita s předchozí verzí je závažný problém. Například postarší skiny již nelze v aplikaci využít a nové jsou na internetu pouze tři. Pokud tedy nehodláte využít všech nových funkcí přehrávače, rozhodně zde není důvod k aktualizaci.

Kutilem ve Windows - Hardware a pracovní plocha

Martin Koníček

I pro tento měsíc jsem si připravil zajímavý výběr programů určený pro čtenáře, co chtějí "vyždímat" ze svého počítače maximum. Mimo jiné se zaměříme na utilitu WinterCooler pro optimalizaci paměti RAM. I když se jedná podle výrobce o zázračnou aplikaci, pomůže vám pouze tehdy, trpíte-li opravdovým nedostatkem paměti RAM (v opačném případě ji nemá smysl instalovat). Samozřejmě nelze zapomenout ani na věčné stesky uživatelů karet nVidia, kteří si s novými "detonátory" nemohli změnit obnovovací frekvenci monitoru ve hrách. Váhat jistě nebudou ani uživatelé, jimž jeden monitor nestačí, neboť lze pomocí zázračné virtuální plochy "vykouzlit" klidně další tři. A jak rubriku dokončím? Samozřejmě drobným bonusem pro úschovu obsahu schránky, který přijde leckomu určitě vhod.

VirtualDesk 1.2

Licence: shareware 24,99 USD

Domovská stránka: www.easyfp.com/virtualdesk/

Virtuální plocha je dnes takřka součástí všech linuxových distribucí (možná se objeví v další verzi Windows XP Longhorm jako nativně podporovaná). Nejeden uživatel však nemá vůbec představu, o co se jedná. Zjednodušeně řečeno se na vašem počítači objeví čtyři monitory, které vlastně reálně neexistují (od toho je název virtuální). Mezi těmito plochami (monitory) se pak lze jednoduše přepínat pomocí okna aplikace (jež aktivujte přejetím nad její ikonou v systémové liště). Produkt samozřejmě nenabízí jen tyto základní funkce, ale umožňuje i něco navíc. Například si lze nadefinovat potřebné klávesové zkratky, zajistit, aby okno bylo zobrazeno vždy na každé obrazovce, či zvolit jeden z mnoha skinů standardně dodávaný k programu. Tato aplikace navíc perfektně ukazuje, jak má vypadat opravdová komerční program: nápověda k aplikaci je totiž doslova brilantní, je plně animovaná a hned po instalaci produktu jste jí jednoduše provedeni. Podle mého názoru princip systému virtuálních ploch pochopí i naprostý začátečník maximálně za třicet sekund, ostatně není na tom nic těžkého. Krom všech těchto standardních funkcí navíc získáte i bonus navíc, tedy automatické nastavování aktuálního času pomocí internetu, takže co víc si lze přát?

nVidia Refresh Rate Fix MKII v1.12 E

Licence: freeware

Domovská stránka: www.sheep-design.de/prog/tools.htm520010296761-0001.bei.t-online.de/prog/nvfixsfx.exe

Takřka nejúspěšnější grafické karty jsou značky nVidia, která se dostala navrchol právě díky známé sérii karet GeForce (konkrétně dodnes patří mezi nejoblíbenější karty typ GeForce 2 MX400). K těmto grafickým adaptérům jsou obvykle dodávány skvělé ovladače (v podobě Detonátorů), jež mají velmi vysoký výkon a někdy i vyšší kvalitu obrazu než původní certifikované a zastaralé ovladače. Jenomže tyto drivery mají i pár drobných chybiček, jako třeba problémy s nastavením obnovovací frekvence pro hry (v rozhraní DirectX a OpenGL vám grafická karta funguje na pouhých 60 Hz). Donedávna to napravovala známá utilita se stejným názvem, ale ta přestala fungovat s novějšími verzemi ovladačů. Ovšem podařilo se mi v hlubinách internetu najít jinou (nepříliš známou) utilitu, která si poradí i s komprimovaným formátem dat nových ovladačů a po pár kliknutích vám nastaví přesně danou obnovovací frekvenci pro všechna rozlišení. Jedinou nevýhodu této aplikace spatřuji v tom, že je napsána ve Visual Basicu, takže její instalátor je jako obvykle možná až příliš drzý a automaticky přepisuje některé knihovny.

ClipKeeper

Licence: freeware

Domovská stránka: elitemrp.net/clipkeep.htm, www.mosascii.com/files/clipkset.exe

Jistě víte, že schránka pro přechodné uložení dokumentů, multimediálních či jiných dat patří k jednomu z nejzákladnějších požadavků na moderní operační systém. Ale i tvůrci Windows mohli na nějakou tu užitečnou funkci zapomenout, například na uchování obsahu schránky po restartu Windows. Takže pokud si do schránky něco uložíte, tak druhý den, když zapnete počítač, už tam zhola nic nemáte. Autor produktu si tuto malou vadu na kráse uvědomil a vyvinul aplikaci, která vše v mžiku napraví. ClipKeeper je opravdu jen primitivní utilita, která vlastně nic jiného než uchování obsahu schránky do restartu počítače neumí. V podobném duchu je dokonce i její ovládání, neboť u instalátoru není třeba nic nastavovat (vlastně stačí vše jen "odklepat"), stejně tak jako u samotné utility. To co mě hodně zklamalo, je, že aplikace se schovává do systémové lišty (kde již každý určitě má nepřeberné množství jiných aplikací), a to zcela zbytečně, protože nevyžaduje žádné ovládání (bylo lepší, kdyby aplikace byla zcela rezidentní).

Winter Cooler 4.8

Licence: liteware 14,95 USD

Domovská stránka: www.liveye.com/wintercooler/compare.html

Ve Windows je paměť RAM spravována dynamicky, to znamená že každá aplikace si může vzít této paměti nějaké množství, a nemusí jej již dále uvolňovat. Z toho vyplývá, že se časem může systém zpomalovat (při nedostatku paměti a velkém množství spuštěných aplikací). S tím lze samozřejmě něco udělat, například obsah všeho možného odložit na pevný disk a nechat do paměti znovu načíst jen to, co aktuálně používáte. Tím můžeme například znatelně zvýšit rychlost načítání počítačových her apod. Takovouto možnost vám samozřejmě systém nenabízí standardně (i když jsou zde řešení pomocí jednoduchých skriptů), a proto tu je produkt Winter Cooler, aby veškerou "špinavou práci" provedl za vás. Krom základního uvolnění pamětí umožňuje zobrazit mnoho užitečných systémových informací, a ve verzi Pro (jež stojí 14,95 USD) nabízí dokonce i vylepšenou defragmentaci RAM. To co mi na produktu přijde nejzajímavější, je relativně zvláštní cenová politika, neboť například koupí vylepšené verze programu rozhodně tolik nezískáte jako zakoupením dalšího modulu RAM. Ledaže byste vlastnili starší notebook, do kterého jsou kompatibilní moduly jen stěží k sehnání.

Nebojte se vyzkoušet

Martin Koníček

Mistr zvuku zdarmaJjistě se vám do ruky také někdy dostal originální hudební kompaktní disk, a vy jste si chtěli vytvořit jeho zálohu či kopii, například pro přehrávání v "empétři" přehrávači, počítači či v autě. Vytvoření kopie disku je relativně jednoduché a zvládne to i naprostý začátečník, dokonce pokud použijete software recenzovaný v této rubrice, nemusíte za kopii zaplatit více než cenu média (všechen recenzovaný software je totiž zdarma). Co vám určitě nesmí ujít je právě se prosazující kvalitní formát Ogg Vorbis, jenž bez jakéhokoliv licenčního zatížení nabízí velmi dobrou kvalitu, proto vám ho doporučuji přinejmenším vyzkoušet. Pokud jste ovšem přáteli populárního formátu MP3, můžete se zde setkat s jedním z mála kvalitních kodérů, který je k dispozici zdarma. Samozřejmě nemluvím o jiném programu než je Lame a jeho nové grafické nástavbě (perfektní pro začátečníky) RazorLame.

Exact Audio Copy V0.9 beta 4

Licence: cardware (zašlete autorovi pohlednici)

Domovská stránka: www.exactaudiocopy.de

Digitální stahování obsahu CD vůbec není jednoduchou záležitostí, jak se vám může zdát. Mnohé mechaniky CD-ROM vytvářejí při grabování poškrábaných (což je vlastně skoro každý) kompaktních disků značné chyby v chybové korekci či synchronizaci hudby. Normálním programem (jako je například CDex) tedy nikdy nevytvoříte přesnou kopii kompaktního disku, pouze něco, co se kvalitou blíží originálu (pro většinu lidí toto ovšem více než dostačuje). Exact Audio Copy je však zcela jiný, neboť při grabování (digitální extrakci zvukových stop z CD) umožňuje nastavit spoustu parametrů a převzít nad celým procesem takřka naprostou kontrolu. Mimo jiné vám nová verze umožní dokonce disk i vypálit, což je důležité, protože určité vypalovací programy nejsou schopny na výsledný disk uložit některé z potřebných flagů (česky příznaků), jež byly obsaženy na originálním disku. Z mého hodnocení je Exact Audio Copy program pro opravdové "fajnšmekry", kteří mají opravdový hudební sluch a rozumí principu ukládání analogového záznamu na CD. Všichni ostatní si pravděpodobně vystačí s programem CDEx, jehož ovládání (i nastavování) je přeci jen o mnoho jednoduší.

CDex 1.4

Licence: freeware

Domovská stránka: www.cdex.n.net

Tato utilita slouží k datové extrakci hudby z kompaktního disku. To je velmi užitečné v tom případě, kdy si chcete vytvořit zálohu disku, či jeho obsah překopírovat do přenosného přehrávače "empétrojek". Datová extrakce z disku je totiž znatelně rychlejší (až 10x) a kvalitnější, než prosté přehrání disku a zaznamenání jeho obsahu analogovým vstupem zvukové karty. CD Extractor je jeden z těch programů, který se navíc snaží vše maximálně zjednodušit. Nemusíte se totiž nijak dlouho probírat četnými nastaveními, ale jediným klikem si načtete obsah kompaktního disku, kde si můžete nechat automaticky z databáze CDDB nechat zobrazit název písniček a alba. Poté již lze obsah disku extrahovat do obyčejného nekomprimovaného WAVu (vhodné pro vytvoření záložních kompaktních disků), anebo přímo do formátu MP3 (pomocí zabudovaného kodeku Lame). Mezi další podporované formáty patří mimo jiné i Ogg Vorbis. K tomuto produktu bych měl ze všech jeho funkcí pouze jednu jedinou výtku. A to k tomu, že standardně je nastaveno, že se CD načítá třikrát (z důvodu dosažení lepší kvality), čímž se znatelně prodlužuje čas na jeho načtení, přičemž kvalitativně není rozdíl postřehnutelný.

RazorLame 1.1.5

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: www.dors.de/razorlame/index.php (GUI prostředí), www.mp3dev.org/mp3/ (Lame), www.maindex.com/lame/beta/Win32-Bin/lame-3_88BetaWin32.zip (Lame pro Windows)

Tento produkt s otevřeným zdrojovým kódem (pod licencí GNU/GPL) zcela naplňuje ideu, že lze ze zdánlivě složitých věcí vytvořit zcela primitivní záležitost pro každého. Ano, jedná se o komprimování souborů do "empétrojek" pomocí volně šiřitelného programu Lame, jenž se za normálních okolností spouští pouze z příkazové řádky. To je ovšem pro běžného uživatele trochu nepraktické přeci jenom pamatovat si všechny parametry a v tom zastaralém černobílém okně je vypisovat nemusí být to pravé ořechové. RazorLame se to ovšem rozhodl rapidně změnit. Vytvořil grafickou nástavbu tohoto kvalitního kompresoru, jejíž vzhled je ve stylu OfficeXP (fialové rozbalovací nabídky) a ovládání je velmi přívětivé. Soubory lze do okna aplikace buďto jednoduše přidat, anebo přetáhnout myší. Poté jen stiskem tlačítka zajistíte jejich zakódovaní, přičemž výsledné soubory jsou pod shodnými názvy (pouze s příponou MP3) uloženy do stejného adresáře jako zdrojové. Produkt vás samozřejmě neomezuje ani na samotném nastavení, kde se nachází četné množství voleb, mimo jiné požadovaný datový tok, expertní nastavení a hlavně možnost zapnutí proměnlivého datového toku. Jediná výtka, kterou bych mohl k produktu směřovat, je právě v nutnosti porozumění nastavení, což například odpadá u enkodéru formátu Ogg Vorbis, který vše nastaví automaticky a i přesto je kvalita výsledného souboru na velmi vysoké úrovni. Na co vás navíc musím upozornit: ke grafické nástavbě si musíte samozřejmě nainstalovat i samotný enkodér Lame. U něho po rozbalení z našeho CD stačí pouze v základním nastavení aplikace RazorLame zvolit jeho umístění, a vše je hotovo.

Ogg Vorbis

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: www.vorbis.com/download_win.psp

Populárnímu formátu MP3 už skoro dochází dech, a tak se mnozí poohlížejí po náhradě. Samozřejmě sdružení MPEG zapracovalo a vytvořilo další formát MP3Pro, který je se svým předchozím bratříčkem kompatibilní, ale hlavně je při menším datovém toku mnohem kvalitnější. Co se ovšem považuje za dosti velký problém, jsou bohužel licenční poplatky. Pokud jste si mysleli, že formát MP3 je zdarma, tak jste byli na velikém omylu, za jeho licence se musí totiž tvrdě platit (i když faktem zůstává, že licenční politika formátu MP3 je velmi příznivá, a tudíž se také těší veliké oblibě). Proto vznikla náhrada v podobě formátu Ogg Vorbis, který není patentovaný (jeho použití je tedy zdarma) a oproti MP3 má mnoho výhod. Například variabilní bitový tok je samozřejmostí, rychlost komprese také není špatná, a zejména je i vesměs dobře podporovaný (například standardně přehrávačem WinAmp 3). Podle mých testů byla komprese do tohoto formátu relativně rychlá, a hlavně bez žádného nastavování i velmi účinná (to mi například dělá u formátu MP3 velké problémy, neboť nikdy nevím, jaký datový tok mám zvolit). Ostatně můžete si to vyzkoušet sami, na našem CD naleznete jednoduchý enkodér (OggDrop), kam pouze přetáhnete nezkomprimovaný soubor a za pár sekund se ve stejném adresáři, jako je soubor původní, objeví jeho komprimovaná kopie ve velikosti o řád nižší. To je jeden z mnoha důvodů, proč se mi formát zalíbil vše je tak jednoduché a kvalitně provedené, že snazší už to opravdu být nemůže.

§§§§§


Linuxová dvojčata – Borland Kylix 3

Marcel Skalský

c02p0726

Dnes tak trochu navážeme na recenzi produktu Delphi 7, protože Borland uvedl na trh také třetí verzi jeho "linuxového" dvojčete. Nový Kylix je dvojčetem hned dvakrát poprvé se jeho součástí stává vedle vývojového prostředí a kompilátoru jazyka Object Pascal také jeho protějšek pro jazyk C++. Tento protějšek jednak vzhledově jako by z oka vypadl uživatelskému rozhraní Delphi a pascalské části, jednak po stránce vzhledu i funkčnosti odpovídá programu C++ JBuilder verze 6. Máme-li se tedy seznámit s novým Kylixem, musíme své putování rozdělit na dvě do značné míry samostatná vývojová prostředí označovaná jako Delphi IDE a C++ IDE. Říkám do značné míry, protože obě prostředí mají leccos společného jedná se zejména o známou komponentovou knihovnu CLX, která je společná oběma (evidentně z toho důvodu, že je zatím k dispozici pouze ta napsaná v Pascalu).

Zatímco Delphi IDE je již ostřílený borec s dobrou minulostí, je C++ IDE přece jenom nováček, a tak od něj ještě nečekejte úplné zázraky. Možná bude trochu zklamáním pro ty, kteří na céčko netrpělivě čekají již delší dobu (ve světe Linuxu je to zdaleka nejpřirozenější a nejrozšířenější jazyk). Není totiž plně kompatibilní se standardním linuxovým kompilátorem gcc, takže jej nelze jednoduše a bez problémů použít jako náhradu pro kompilace obecných projektů. Nekompatibilita spočívá především ve významu přepínačů. Pokud je však správně nahradíte, jednodušší projekty se vám přeložit podaří, chce to jenom trochu trpělivosti. Výhodou C++ prostředí je schopnost exportovat GNU makefile, takže budete moci své projekty distribuovat běžnými linuxovými postupy.

Novinky

Kylix jako takový měl vždy větší hardwarové nároky než "okenní" protějšek, a o C++ to platí ještě více. Chcete-li si zaprogramovat, rozhodně nešetřete na paměti a rychlosti procesoru. Doporučovaná konfigurace je Pentium II na 500 MHz a 256 MB operační paměti.

Podíváme-li se na seznam novinek Kylixu 3, zjistíme, že není zdaleka tak dlouhý jako u Delphi. Na čestném místě se vyjímá generátor tiskových sestav Rave Reports od firmy Nevrona, protože podobná funkcionalita v Kylixu dosud zcela chyběla. Rave je v Kylixu ve verzi 4.5 CE, tedy méně vybavený než v Delphi. Rozdíl je především v absenci schopností exportu do souborů, jinak se zdá, že vlastní tiskové projekty budou mezi oběma operačními systémy přenositelné. Písmena CE za názvem znamenají, že se opět jedná o speciální edici bez možnosti distribuovat uživatelský návrhář sestav koncovým uživatelům. Bohužel má Rave i pod Kylixem pár dětských neduhů (především ve spolehlivosti a instalaci), které uživatelům mohou znepříjemnit život.

Z dalších novinek bych se zmínil o vylepšeních uživatelského prostředí (zejména se jedná o zrychlení funkcí okolo dokončování kódu), doplnění nových komponent do knihovny CLX (záložka Systém s komponentami pro práci se soubory a stromovými strukturami, nové komponenty INDY ve verzi 9.1), implementaci podpory nových formátů databázových serverů (například Oracle 9i, PostgreSQL nebo MySQL 3.23.49) a standardů webových služeb (např. podpora příloh a hlaviček). Zajímavé novinky najdete v oblasti ladění kódu byly implementovány funkce "run until return", "detach from process" a pro usnadnění ladění webových služeb je možno používat nový Web App Debugger, který umožní jejich ladění bez nutnosti konfigurovat webový server hned od začátku vývoj aplikace. V oblasti vylepšení vývojářského prostředí najdete novinky typu kompletace HTML kódu, navigace přímo z plovoucí nabídky, všechny funkce okolo kompletace kódu byly výrazně zrychleny. Za velký přínos považuji i celkové doladění a "ustabilizování" celého prostředí i runtime knihoven, které sice neuvidíte na první pohled, ale jeho skrytý přínos bude určitě každodenní a nezanedbatelný.

Řeč čísel

Pokud jde o suchou řeč čísel Kylix 3 je certifikován pro linuxové distribuce Red Hat 7.2, Mandrake 8.2 a SuSE 7.3. Na ostatních distribucích jej můžete vyzkoušet a většinou uspějete, i když se sem tam problémy objeví. Aby Kylix zachoval kompatibilitu pro ostatní projekty, používá vlastní přejmenovanou verzi Qt 2.3.0 s názvem libborqt.so. Program zůstává i nadále ve třech edicích volné Open Edition pro tvorbu nekomerčních aplikací, Professional obsahující podporu databázových a webových technologií a Enterprise s výbavou pro velké SQL servery, CORBA a B2B technologie.

Mám-li hodnotit nový Kylix celkově, dojem na mě určitě udělal. Produkt celkově vyspěl, a díky doplnění druhého jazyka má šanci oslovit podstatně širší uživatelskou obec. Také nově nastolenou prodejní politiku, kdy je příslušná jazyková část dodávána společně s odpovídajícím protějškem pro Windows (v Delphi už to tak je, dá se očekávat i u nové verze C Builderu), je možné hodnotit pozitivně, protože nutnost koupit dva relativně drahé nástroje jenom proto, abych mohl přenést svůj projekt na druhý operační systém, by byla pro nejeden projekt pořádnou překážkou. Dá se bez nadsázky říci, že svým pojetím a provedením nemá zatím v linuxovém světě vážnější konkurenci.

Borland Kylix 3

dva jazyky v jedné krabici

Web App Debugger

nový generátor tiskových sestav s drobnými problémy

vyšší hardwarové nároky

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2, www.borland.cz

Cena: verze Professional 8 990 Kč (bez DPH)

§§§§§


Grafické prohlíže– srovnávací test

Marcel Flídr

c02p0729

Nepostradatelnou pomůckou většiny uživatelů je program pro prohlížení grafických informací. Pomocí těchto utilit lze rychle a jednoduše prohlédnout obrázky v elektronické poště, udělat pořádek ve fotografiích pořízených digitálním fotoaparátem, nebo třeba organizovat své vlastní grafické výtvory. Pochopitelně do značné míry záleží na kvalitě zvoleného prohlížeče. Těžko si někdo vystačí se schopnostmi integrovanými do Průzkumníku souborů novějších verzí Windows. Pro příjemnou a efektivní práci je potřeba zvolit odpovídající program. V optimálním případě program, který je zadarmo. Proto je také většina softwaru v našem minitestu volně dostupná na internetu. Instalační soubory naleznete samozřejmě také na našem CD. Každému programu je věnováno pár odstavečků, ve kterých jsou stručně popsány jeho schopnosti a dojem, jakým působil při používání. V souhrnné tabulce jsou vypsány základní informace o programu a informace o podpoře těchto funkcí:

- slideshow postupné automatické zobrazování několika souborů, např. obsahu jednoho adresáře

- thumbnaily možnost procházet adresářovou strukturu disku a grafické soubory zobrazovat v podobě náhledů

- batch conversion dávková konverze a/nebo přejmenování souborů s případnou možností úpravy jejich parametrů (velikost, rozlišení, počet barev, orientace atd.)

Každý program obdržel také celkové hodnocení, které odráží nabízené funkce, kvalitu jejich provedení, jednoduchost používání i další parametry.

ACDSee 5.0

Autor: ACD Systems

Klasikou mezi prohlížeči obrázků je program ACDSee. Během svého dlouholetého vývoje prošel mnoha změnami a dospěl až k aktuální verzi 5. Jak tedy tento software v současnosti vypadá?

Než se budeme věnovat samotnému programu, zmíníme se o instalaci. Během ní si totiž ACDSee může (v závislosti na operačním systému) vyžádat připojení k internetu a začne stahovat aktualizaci součásti Windows Installer (cca 2 MB). Ke stažení souborů bude uživatel vyzván ještě několikrát, pokud se rozhodne používat program k práci s některými typy souborů (např. PostScript, PDF nebo QiuckTime). V závěru instalace je možno zvolit stupeň integrace programu s operačním systémem a asociování typů souborů, které se mají standardně otevírat pomocí ACDSee. Kromě obrázků a videosouborů to mohou být také souborové archivy, v nichž dokáže program vyhledávat zobrazitelné objekty.

Pokusit se vyjmenovat všechny funkce, kterými ACDSee disponuje, by znamenalo popsat mnoho stran textu. Zmíníme se stručně alespoň o těch nejpoužívanějších. Patří mezi ně prohlížení v režimu náhledů, slideshow, editace obrázků pomocí samostatné aplikace ACD FotoCanvas Lite, získání obrázku (z digitálního fotoaparátu, skeneru nebo pomocí snímání obrazovky systému), dávková úprava včetně změny typu souboru, třídění a filtrování souborů pro zobrazení nebo rozsáhlé možnosti konfigurace vzhledu programu. Tento seznam je však pouhým zlomkem z toho, co ACDSee nabízí.

A to je možná paradoxně také největším problémem této aplikace. Funkcí a konfiguračních dialogů je opravdu tolik, že méně zkušený uživatel by potřeboval několik dlouhých dní a nocí, než by mohl konstatovat, že program ovládá. Pokud by uživatel potřeboval spravovat databázi několika tisíc multimediálních souborů, možná by většinu funkcí (zejména pro kategorizaci) využil. Běžný uživatel však bude mít zřejmě problém, aby efektivně používal funkci základní, tj. prohlížení obrázků. Program mu totiž neustále vnucuje tolik činností, které by mohl udělat, že se základní princip aplikace této kategorie poněkud vytrácí.

Nepříjemnou skutečností pro uživatele je i fakt, že ACDSee opustilo kategorii volně dostupných programů a pro testování je program omezen na 30 dnů. Případný zájemce by musel investovat 50 eur na zakoupení licence.

Image Guider 3.2

Autor: Vimas technologies

Image guider je pravým opakem přebujelého ACDSee. Jedná se o velice jednoduchou utilitu, která zaujme kromě jiného obrovskou rychlostí při načítání obrázků a generování náhledů.

Program je freeware, ale je zřejmé, že firma Vimas jej vytvořila hlavně jako reklamu a lákadlo na své další (placené) produkty. Mnoho odkazů v menu (např. dávková konverze) otevře nápovědu programu, v níž je popsáno, jak by tato funkce fungovala, kdyby si uživatel zakoupil jiný firemní produkt.

A tak zůstalo jen několik málo funkcí, které Image Guider opravdu podporuje. Pracovní plocha je pro tento typ programu typická a nabízí v levé části procházení složek na disku počítače a v pravé části se zobrazují náhledy grafických dat v aktuální složce. Program podporuje pouze zobrazování souborů s obrázky, neumožňuje tedy pracovat s videem ani jinými multimediálními daty. Obrázky je možno také prohlížet v celoobrazovkovém režimu, případně lze zahájit automatické zobrazování (slideshow). Funkce pro úpravu obrázků nebo integraci se systémem by uživatel hledal marně.

Netradiční funkcí aplikace Image Guider je možnost procházet nejen obrázky, ale také HTML soubory. Po výběru souboru WWW stránky se v okně náhledů zobrazí všechny obrázky, na které je ze stránky odkazováno.

To je však vše, co může program nabídnout a tak nezbývá, než jej zařadit hluboko pod průměr v našem testu.

Imager 2.2

Autor: Roman Riška EscSoftware

Imager je první program našeho testu, který umí s uživatelem komunikovat česky. Většina uživatelů by však jistě neměla problém ani s originálním jazykem tohoto na Slovensku vytvořeného programu.

Po prvních několika minutách práce s programem je snadné určit autorovy priority: jednoduchost a účelnost. Na softwaru je však poměrně dost patrno, že se stále vyvíjí. Některé funkce dělají dojem jisté nedotaženosti. Nicméně tyto neduhy budou jistě s dalšími verzemi postupně odstraňovány.

Imager nabízí jednoduché a přehledné uživatelské rozhraní. Jeho levá část slouží k procházení adresářové struktury, větší pravá část pak zobrazuje soubory ze zvolené složky. Mezi jednotlivými režimy zobrazení souborů nechybí prohlížení náhledů, jejichž velikost lze nastavit v parametrech programu. Dvojklikem na kterémkoliv souboru s obrázkem se Imager přepne z podoby průzkumníku do prohlížecího prostředí. V něm pro výběr souboru slouží úzká část okna u pravého okraje obrazovky a většina pracovní plochy je využita pro zobrazení zvoleného souboru.

Mezi funkce, které Imager nabízí, patří prohlížení pomocí slideshow, jednoduchá dávková konverze nebo přejmenování souborů, extrakce ikon ze spustitelných souborů, nebo třeba uložení několika obrázků ve formě animovaného .gif souboru.

Marně by však uživatel u tohoto programu hledal některé pokročilejší funkce, jako například podporu dalších multimediálních dat, integraci do kontextového menu operačního systému nebo funkce pro snímání obrazovky.

Jestliže uživatel potřebuje nekomplikovaný, rychlý a snadno konfigurovatelný prohlížeč základních grafických formátů, bude mu zcela jistě program Imager absolutně vyhovovat. Pokud si navíc nainstaluje i volně dostupný Imager Enhancer, získá snadno a rychle použitelný editor grafických souborů s funkcemi pro úpravu obrázků (filtry, otáčení, úprava velikosti) i s jednoduchými kreslicími nástroji.

Irfan View 3.75

Autor: Irfan Skiljan

IrfanView je příkladem programu jednoduchého na používání a přitom obsahujícího celou řádku užitečných funkcí. Standardně program neobsahuje českou jazykovou knihovnu, ale na internetu existuje několik překladů (např. na www.sweb.cz/tom-chorzempa), které není problém doplnit do aplikace.

Na rozdíl od ostatních testovaných aplikací se IrfanView nespouští standardně v režimu prohlížeče disku, ale v prostředí pro jednotlivé zobrazování obrázků. Pokud bude chtít uživatel procházet disk a zobrazovat soubory ve formě náhledů, otevře se druhé nezávislé okno. Z něj pak lze se soubory libovolně manipulovat, vytvářet přehledy náhledů a ukládat je ve formě obrázku nebo WWW stránek.

Díky souboru plug-inů (naleznete jej na internetu i na našem CD) se z IrfanView stává velmi univerzální prohlížeč, schopný pracovat s celou řadou typů souborů. Od obrázků v různých formátech přes videosekvence, zvukové soubory, soubory s ikonami či animovanými kurzory až po zvukové soubory, textové dokumenty nebo zvuková CD. Stupeň integrace s operačním systémem, stejně jako asociování přípon souborů lze jednoduše nastavit v konfiguračním dialogu.

Mezi funkcemi programu nechybí dávková konverze s pokročilými možnostmi úpravy obrázků, možnost spolupráce se skenerem, prohlížení obrázků v režimu slideshow s automatickým nebo "ručním" posunem, snímání obrazovky s podrobným definováním parametrů, možnost vytvoření panoramatického obrázku z dílčích částí, několik funkcí a filtrů pro úpravu obrázku atd.

Všechny funkce jsou v menu přehledně rozděleny a mají přidělené jednoduché (jednopísmenné) klávesové zkratky, což po chvilce práce s programem přinese zvýšení efektivity ovládání.

Co do množství a kvality zpracování funkcí nelze program hodnotit jinak, než jako vynikající. Pro začínající uživatele by možná byla vhodnější jiná varianta pracovního prostředí. Ovšem pokud se uživatel s programem více sžije, těžko bude v dnešním testu hledat efektivnější a rychlejší nástroj. Zejména proto, a také díky nejširší podpoře různých formátů se aplikace IrfanView řadí mezi nejúspěšnější testované produkty.

P3dO Explorer 1.5.5

Autor: SENO Software

Program P3dO Explorer se snaží vypadat co nejpodobněji Průzkumníku Windows. Dokonce si uživatel může v nastavení programu vybrat, kterou verzi prostředí IE (4, 5, 6) má program simulovat.

To, čím program především na první pohled zaujme, je škála podporovaných grafických formátů. Z plného názvu programu (Poser 3D Object Explorer) je jasné, že primárně je určen k zobrazování objektů vytvořených v renderovacím softwaru Poser (vytváření modelů postav). Při zobrazení obsahu adresářů umí pracovat s několika desítkami formátů, mezi nimiž nechybí kromě běžných grafických souborů také 3D modely z programů Bryce či 3D Studio nebo soubory s texturami do těchto programů.

Bohužel však zdaleka ne se všemi typy souborů umí program dále nějak pracovat. Například obrázky je možno prohlížet pomocí slideshow, avšak pro videosoubory je spouštěn externí program (podle asociace v systému). Pokud si uživatel nechá zobrazit vlastnosti souboru (a očekává např. informace o rozlišení nebo počtu použitých barev), zobrazí se mu pouze standardní okno Průzkumníka Windows s informacemi o souboru. Naproti tomu pro formát Poser je k dispozici dokonce i jednoduchý editor.

Celkově lze tedy program označit za vhodný pouze pro určitou skupinu uživatelů, pracujících se specifickými typy grafických souborů. Jako univerzální prohlížeč grafických dat je program v podstatě nepoužitelný.

Pokud vás přesto zaujal, na našem CD jsou samozřejmě přiloženy instalační soubory. Jeho autoři však zvolili poměrně nešťastný přístup. K aktuální verzi programů ani plug-in modulů neexistuje instalátor. Je potřeba si nainstalovat starší verzi 1.5.4, a do ní pak nakopírovat upgrade na verzi aktuální.

SlowView 1.0

Autor: Nikolaus Brenning

Přestože je program SlowView dílem rakouského programátora, ihned po instalaci se aktivuje jeho česká jazyková verze. První spuštění programu proběhne automaticky po dokončení jeho instalace. Uživateli je ještě před začátkem práce s programem nabídnuta možnost nastavení jeho parametrů.

Mezi nimi nechybí určení asociace souborů (kromě obrázků umí program přehrát i videoa audiosoubory), integrace programu do kontextového menu pro složky nebo třeba nastavení velikosti náhledů pro soubory. Ihned v nastavení si však uživatel všimne toho, že jsou sice přeloženy názvy parametrů, jejich hodnoty však nikoliv.

To však není zdaleka jediný nedostatek SlowView. Různých rozporů a diskutabilních funkcí je v aplikaci poměrně mnoho. V programu je sice obsažena například funkce pro hromadnou konverzi souborů, ale její schopnosti se omezují právě a jen na změnu formátu souborů, bez možnosti jakékoliv manipulace s obrázkem (změna velikosti apod.). Přitom program nabízí několik těchto základních funkcí pro samostatné obrázky. SlowView umí pracovat se skenery pomocí rozhraní TWAIN, ale funkci pro snímání obrazovky neobsahuje. Rovněž dostupnost nápovědy pouze on-line na internetu není jistě optimální volbou.

Samotná funkce programu jako prohlížeče obrázků (resp. i audioa videosouborů) se nijak nevymyká běžným standardům. K dispozici má uživatel dva režimy prohlížení. V prvním je obrazovka rozdělena na tři části, sloužící k procházení adresářové struktury, zobrazení náhledů souborů (thumbnails) aktuálního adresáře a preview zvoleného souboru. Druhý režim představuje celoobrazovkové zobrazování jednotlivých souborů z adresáře. V obou variantách pracovního prostředí umí SlowView automaticky zobrazovat soubory (slideshow).

Pokud se však autoři budou chtít s tímto programem prosadit, měli by se více věnovat odstranění chyb v programu. Několikrát během testování se program zachoval nějak nestandardně (např. z nezjištěných příčin se poměrně často mění velikost hlavního okna programu) a úspěšně ignoroval jakékoliv snahy o nastavení velikosti přehrávaného videa (vytrvale se video snažilo zaplnit maximální možný prostor).

V celkovém pohledu se SlowView řadí vzhledem k obsaženým funkcím (a chybám) mezi průměrné produkty mezi grafickými prohlížeči.

XnView 1.46

Autor: Pierre-E Gougelet

XnView je posledním programem v testu. Nutno podotknout, že jde o zakončení více než důstojné. Velmi těžko se hledá, co by bylo možno tomuto softwaru vytknout. Např. ihned po instalaci potěší automatické přepnutí programu do české jazykové verze.

Kromě klasického prohlížeče s adresářovým stromem, výpisem adresáře a náhledovým oknem, je k dispozici režim zobrazování jednotlivých obrázků samostatně. V něm lze obrázky také upravovat. XnView umožňuje otevřít pro každý obrázek samostatné okno a s těmito okny dále pracovat.

K samozřejmostem patří volitelná integrace do systému, volitelná asociace přípon (mimochodem podporovaných formátů je opravdu mnoho), funkce pro snímání obrazovky s možností volby snímaného okna, dávková konverze s možností úprav (změny formátu, aplikace filtrů, číslování souborů, přidání textu na souřadnice v obrázku atd.), tvorba přehledů s případným uložením ve formě obrázku či HTML stránky, funkce pro vytváření vícestránkových obrázků nebo prohlížení formou prezentace (slideshow).

Všechny funkce při testování pracovaly naprosto bezchybně a v jejich ovládání ani nastavování parametrů nebyl (až na malé výjimky) žádný problém. Jedna z mála výtek se týká funkce slideshow, která vždy vyžaduje určení obrázků nebo složek, jež se mají zobrazovat. Uvítali bychom jednodušší způsob, jak spustit prezentaci od aktuálního obrázku v právě prohlížené složce.

Přestože je program doslova napěchován funkcemi, není obtížné se v nich orientovat ani upřesňovat jejich chování pomocí nastavení možností programu. Měli jsme při testování pocit, že pokud chceme použít nějakou funkci, stačí se podívat do menu, ve kterém by intuitivně mohla být. Většinou je tam daná funkce opravdu k dispozici.

To je tedy z dnešního testu grafických prohlížečů vše. Je jasné, že se na internetu dají nalézt spousty jiných programů a možná mnozí uživatelé nedají dopustit na ten svůj oblíbený. Tento přehled měl dát především odpověď na to, co vlastně lze od grafických prohlížečů očekávat a porovnat v dnešní době nejpoužívanější programy. Ukázalo se, že pomalu přestávají existovat jednoznačné kategorie těchto aplikací. Stále více se prosazuje co největší univerzálnost a schopnost práce s mnoha typy multimediálních informací. Pochopitelně volba konkrétního softwaru bude vždy záviset na potřebách uživatele.

§§§§§


Zálohujeme, dokud máme co – Argentum Backup

Vladimír Vondráček

c02p0730

Prakticky každá příručka k užívání osobního počítače obsahuje důkladné poučení o zálohování. Pokud instalujete nějaký program a přečtete si instalační manuál (je lepší to udělat), pak zjistíte, že každý výrobce doporučuje před instalací zálohu dat. Konečně, zálohování je činnost veskrze srozumitelná a její prospěšnost je evidentní. Pokud jde ovšem o praxi, bývá to o poznání slabší. V případě úschovy dokumentů na vzdáleném serveru je zálohování problémem správce sítě, a tím pádem mimo kompetenci běžných uživatelů. Mnohdy ale nejde odpovědnost svalit na někoho jiného a za případnou ztrátu dat si může uživatel sám.

Pokud někoho (jako třeba mně) popadne živelná zálohovací mánie pouze občas, začnou se po pevném disku nebo vypálených CD vyskytovat nepříjemně objemné soubory s podezřelými názvy, jako třeba záloha1, záloha_2 apod. Přirozeně se pak v takto vytvořených zálohách nevyzná(m) ani sám tvůrce, natož někdo jiný. Argentum Backup vytváří zajímavé prostředí pro smysluplné zálohování spolu s postačujícím managementem vzniklých souborů. Tento program využívá známého a časem prověřeného kompresního algoritmu ZIP. Osobně to považuji za výhodu, neboť případné otevření archivu není vázáno na instalaci vlastního programu. Když už jsem u chválení, pak pokračujme ve výčtu kladů. Uživatelské rozhraní je přehledné a jednoduché, člověku je skoro až líto, že nemůže nastavovat nic navíc a případně si tím způsobit spoustu problémů při použití nějaké obskurní kombinace parametrů. Jenom jednoduše nastavíte co a kam chcete zálohovat, a o zbytek se není třeba starat. Jistě si řeknete, to bych uměl taky takhle zálohovat, to přece nic není. Kámen úrazu je ale v tom, že i kdyby to uživatel uměl, otázka je, jestli by to takhle skutečně dělal.

Co by zabralo již zřejmě podstatně více času, to je správa záloh. V programu lze nastavit, že k zálohování bude docházet v pravidelných intervalech nebo při každém startu počítače. Dalším užitečným nastavením je sloučení záloh a případné mazání záloh starších, které už pravděpodobně nejsou aktuální. Tento mechanismus dává záruku, že o svoje data nepřijdete a zároveň že nebudete skladovat údaje, jejichž aktuálnost je věc silně diskutabilní i v případě, že máte jako koníčka archeologii.

Verze 1.50, kterou najdete na našem CD, je v současnosti nahrazena novou s pořadovým číslem 1.90. Ta přináší oproti předchozí možnost nastavení parametrů komprese a například nastavení hesla pro danou zálohu, což je jistě velmi užitečná záležitost. Dále přibyla možnost nastavit přesný čas vytváření zálohy, a tím rozložit zátěž počítače do příhodnějších časů. Ač se tato vylepšení mohou zdát zanedbatelná, jedná se o ještě další zpříjemnění práce, o které, ruku na srdce, přece jde. Pokud tedy uvažujete o nějaké formě automatizace zálohování při nízkých nákladech a jednoduché implementaci, pak neopomeňte popřemýšlet o Argentum Backup.

Argentum Backup

jednoduché ovládání programu

konfigurační možnosti

K recenzi poskytla firma: Argentum Corporation, www.argentuma.com

Cena: 26 eur (jedna personal licence)

§§§§§


Duchařina od Symantecu – Norton Ghost 2003

Vladimír Vondráček

c02p0731

Zkuste si představit práci autora, píšícího recenze pro počítačový časopis. Takový člověk instaluje na svůj počítač řadu programů, které vždy po recenzi odinstaluje. Ne každý program se zachová úplně korektně během instalace, natož při odstraňování. Nehledě na to, že může dojít k nepříjemné interakci mezi instalovanými programy, hrozící až havárií operačního systému. Autor pak stráví několik bezesných nocí při snaze resuscitovat klinicky mrtvý operační systém, aby nepřišel o těch svých pár kilobajtů textu. Vážné zdravotní a sociální problémy pak číhají hned za monitorem, hotovy kdykoliv udeřit.

Nortonův Ghost ale může vrátit klid do roztřesených prstů, hromadících spousty překlepů. Umožňuje totiž snadno, rychle a komfortně vytvořit obraz datové struktury uložené na disku, a v případě potřeby jej otisknout na původní místo. Tento duch je totiž dobrý. Již v minulosti jsme přinesli několik recenzí tohoto produktu. Od předcházejících verzí se liší drobně přepracovaným uživatelským rozhraním a podle mého názoru i vyšší rychlostí práce. Záloha asi několikasetmegabajtového disku trvala, odečteme-li restart Windows, asi tak patnáct vteřin.

Aby bylo jasné oč se jedná i těm, kteří neměli tu čest číst předchozí recenze na tento produkt, stručné shrnutí. Jde de facto o sadu utilit, vhodných k vytvoření nezkresleného obrazu pevného disku a jeho zápis na příhodné médium, případně na tentýž disk ve formě souboru. Přesněji než o pevném disku jako takovém je vhodné hovořit o diskových oddílech (partition), jakémsi rozparcelování celkové kapacity na několik velikostně odpovídajících částí. Každou partition je možné zálohovat zvlášť, Norton Ghost 2003 si poradí i s jinými souborovými systémy než FAT, umí i NTFS a linuxové ext2/ext3. To je zvláště příjemné pro ty, kteří mají na svém PC více operačních systémů. Funkce programu se dělí na dvě základní části. První z nich je aplikace pro operační systém Windows, která umožní vybrat zálohovanou partition a zvolit cílové médium pro obraz. Kromě toho obsahuje i některé podpůrné utility, jako třeba kontrolora integrity vytvořeného obrazu nebo prohlížeč obsahu téhož. Druhou, prakticky výkonnou součástí je aplikace pro PC DOS, která umožní skutečnou tvorbu obrazu. I tento program má příjemné grafické uživatelské rozhraní, nemusíte se obávat příkazového řádku. Navíc po dokončení požadovaného úkolu jsou automaticky Windows restartována.

Z dalších možností je jistě vhodné zmínit rozšířenou podporu způsobů ukládání obrazů. Kromě použití zapisovacích CD mechanik je možné přesouvat otisky i na jiná velkokapacitní zařízení, připojená ke sběrnici SCSI za použití podporovaných ovladačů. Zajímavá je také možnost exportu prostřednictvím sítě na zálohovací server. Alternativně je tak možné vytvořit identickou kopii softwarového prostředí na vzdáleném počítači. Jestliže máte svoji vypalovačku připojenou na portu USB, pak Ghost přemístí data skrz toto rozhraní.

Používáte-li tedy počítač pro testování softwaru, pracujete s nějakou nestabilní aplikací nebo prostě instalujete stejnou softwarovou konfiguraci na více strojů, pak může Norton Ghost 2003 ušetřit celkem dost práce.

Norton Ghost 2003

jednoduchost

rozšířený počet podporovaných zařízení

K recenzi poskytla firma: Symantec, Klimentská 46, Praha 1, www.symantec.cz

Cena: 2 250 Kč (bez DPH)

§§§§§


Opevnění obranných valů – Norton Internet Security

Vladimír Vondráček

c02p0732

Balík programů pro ochranu proti útoku po síti přináší firma Symantec, známý to harcíř v oblasti počítačové bezpečnosti. Již od raných stadií vývoje platformy PC se objevovaly maligní kódy, viry. A již tehdy Norton antivirus byl pojem, který dával uživatelům alespoň trochu jistoty před bůhví odkud přinesenou disketou. Časy se mění, a s nimi i způsoby zneužití počítače a útoky na data v něm uložená. Staré dobré viry "jenom" formátovaly disky, moderní útočníci získávají citlivé údaje pro pozdější zneužití. Nezabezpečený počítač je přímo ideálním rejdištěm pro podobné nekalé živly. Soustava bojovníků v tradičně žluté krabici udrží tuto verbež mimo vaše data.

Kvintet programů se navzájem doplňuje pro skutečně komplexní ochranu. Nedá se říct, že některý z nich by byl nejdůležitější a ostatní se na něj jenom nabalovaly. Každý z nich eliminuje poněkud jinou část spektra útočníků. Norton Antivirus je tradičním ochráncem proti maligním kódům, poskytujícím standardní ochranu nejen proti nebezpečným programům, ale i proti nebezpečným souborům v e-mailových zprávách. Nutností je rozsáhlá virová databáze, kterou je navíc možné procházet a zjišťovat co který virus umí, jak se chová a co lze od něj očekávat. Zatímco Antivirus zamezuje škodám přímo v lokálním počítači, trochu odlišnou funkci zastává Norton Firewall. Znalci internetové technologie již vědí, že se jedná o soubor pravidel, sloužících k filtrování paketů. Prakticky tak lze zamezit, aby se na chráněný počítač připojil někdo, kdo tam nemá co dělat. Kromě ochrany proti zneužití uložených souborů nemůže stroj poskytovat útočiště nezvanému návštěvníkovi pro výpady na další zasíťované počítače. Velké firemní sítě jsou většinou chráněny dedikovaným firewallem proti průniku zvenčí, doma nebo v menších podnicích však většinou toto zabezpečení chybí.

Možná jakožto moderní osoby využíváte nakupování přes internet. Internetové obchody (konečně jako i klasické) vyžadují za zboží zaplatit, na internetu se tak děje prakticky výhradně pomocí platební karty. Její identifikační údaje ale projdou dlouhou cestu, než se dostanou ke svému cíli, navíc hrozí, že jsou tyto citlivé údaje jsou uloženy do cache prohlížeče a teoreticky je lze opět vydolovat, tentokrát ale již bez vědomí uživatele. Privacy Control zajistí v těchto případech svojí existencí dostatek jistoty v těchto záležitostech. Podobně je tomu i v případě SpamAlertu. Jak již jméno napovídá, jedná se o konfigurovatelný filtr příchozí pošty, odstraňující nevyžádané zprávy. (Nedoporučuji přidat na seznam ignorovaných odesílatelů e-mail vašeho nadřízeného.) Parental Control je hlídač internetové komunikace, který zamezí například dětem v přístupu na podezřelé stránky nebo stránky nabízející pochybný obsah, někdy i kriminálního charakteru. "Rodičovský zámek" obsahuje celkem čtyři úrovně řízení přístupu, počínaje nejvíce restriktivními pro malé děti a konče "Full Access" pro administrátora systému.

Celý systém obsahuje řadu konfigurovatelných parametrů pro každou jednotlivou komponentu. Zajímavými možnostmi jsou např. možnost blokování reklamy nebo zákaz otevírání dalších oken skripty na stránce, takže by se již nemělo stát, že po kliknutí na jeden odkaz se otevře několik dalších oken s obsahem, o který nemáte (asi) zájem.

Komplexní řešení pro počítače, jež se připojují do sítě a většinou netvoří přímo obsah (spíše jsou v roli klientu než serveru), je určitě vhodným programovým vybavením. Navíc řešení od společnosti, která má v dané problematice dobré jméno.

Norton Internet Security 2003

komplexní řešení

škálovatelnost

K recenzi poskytla firma: Symantec, Klimentská 46, Praha 1, www.symantec.cz

Cena: 2 800 Kč (bez DPH)

§§§§§


Ulehčete svému pošákovi – IXOS – eConserver for MS Exchange 1.8

Vladimír Vondráček

c02p0733

Existuje jistě řada firem, které vsadily při budování své podnikové počítačové sítě na produkty firmy Microsoft. Jedním z pilířů tohoto řešení je Exchange server, který je možné široce konfigurovat. Základní vlastností je funkce poštovního serveru.

Jako takový se prakticky potýká s fenoménem rostoucího objemu udržovaných informací. Firma se rozrůstá, roste počet klientů a tím i objem zpracovávané pošty. V e-mailech se někdy objevují rozsáhlé přílohy a brzy tak může dojít k tomu, že se zvyšuje odezva serveru na požadavek e-mailového klienta a dochází k celkovému přetížení dotčeného počítače.

S elegantním řešením přichází firma IXOS. Nenabízí opravu MS Exchange serveru nebo jiný poštovní server. Výchozím bodem je zjištění, že Exchange nejvíce brzdí objem mailových dat. IXOS-eCONserver je vlastně archivním systémem, na který je ukládán obsah jednotlivých e-mailových schránek, přičemž zůstává zachována informace v nich uložená. Prakticky je průběh následující: administrátor systému nastaví dolní a horní mez pro obsazený prostor e-mailové schránky. Jakmile dojde k překročení maximálního limitu, obsah stránky je přehrán na IXOS-eCONserver, dokud není dosaženo dolní hranice. Ve schránce se zachová pouze odkaz na příslušný soubor na IXOS-eCONserveru, který je objemově nesrovnatelně menší než původní zpráva. Pokud si ale uživatel prostřednictvím svého e-mailového klienta vyžádá právě danou zprávu, je mu poskytnuta z IXOS-eCONserveru.

Celá operace stažení zprávy, její uložení a případné znovuvzkříšení je zabezpečena šifrováním, nemůže tedy dojít k neautorizovanému přečtení obsahu. Alternativně lze příslušný stroj vybavit jednotkou pro zápis optické informace na WORM nebo CD medium (lidově vypalovačkou), a tím ve finále odlehčit i archivovanému objemu dat na IXOS-eCONserveru. A přiznejte si poctivě, kolikrát si přečtete e-mail, ukrytý v hlubině poštovní schránky, který přišel před měsícem a připadal vám hrozně důležitý? Zákon schválnosti ovšem říká, že když v rámci optimalizace začnete zprávy mazat, první bude právě ta, která bude hned v zápětí životně důležitá. Výhody jsou tedy nasnadě a na první pohled je vidět užitečnost celého řešení.

A co nevýhody, může někoho napadnout, takhle to vypadá všechno až příliš krásně. Nuže, i na to přímo upozorňují manuály a pokud byste se rozhodli pro toto řešení, doporučuji si primárně překontrolovat, zda splňujete softwarové a hardwarové nároky, které jsou poměrně striktní. Jako e-mailového klienta musíte používat Microsoft Outlook, navíc jen ve specifikované kombinaci jeho verze a operačního systému. Je také důležité vlastnit odpovídající verzi serveru Exchange a mít nainstalovanou příslušnou sadu záplat a ServicePacků operačního systému i klienta Outlook. Jestliže ale je firma zaběhnutá v kombinaci Exchange+Outlook, pak asi nejsou tyto podmínky nikterak kruté.

IXOS-eConserver for MS Exchange 1.8

výkonné a příjemné řešení

striktní požadavky na konfiguraci

K recenzi poskytla firma: IXOS, www.ixos.cz

§§§§§


Zkuste zapojit celé ruce – Psanec 3.02

Vladimír Vondráček

c02p0734

Každý uživatel počítače se jistě setkal s tím, že občas potřeboval napsat nějaký text na svém stroji. Možná že i zavilí hráči alespoň občas potřebují napsat dopis, který není možné poslat e-mailem. Soudě podle sebe, napíšu spoustu textu, a tak se hodí trochu tuto činnost zrychlit a tím i zefektivnit. Fakt, že jeden jednostránkový dopis píšete celé dopoledne, vám zřejmě nepřidá ani v očích vašeho nadřízeného.

Co si zhruba pamatuji, na středních školách býval předmět technika administrativy (nebo tak nějak, paměť není výrazným plus mé osoby), ve kterém se mimo jiné učili studenti i psát na stroji všemi prsty, na rukou přirozeně. Nevím, jak je to s výukou dnes, ale školy se jistě posunuly a vyučují psaní na počítači. Nicméně existuje množství lidí, kteří uvedený předmět nikdy nestudovali nebo ho během doby úspěšně zapomněli. A pro ně existuje možnost naučit se psát na počítači také "všemi deseti".

Program Psanec není o zločinci, unikajícím spravedlnosti, ale o výuce psaní na počítači. Umožňuje, aby jednu instalaci používalo více osob, které se přihlásí do svého osobního profilu uživatelským jménem a heslem. Zde se nabízí využití například i ve zmiňovaných školách. Každý uživatel tedy může být individuálně hodnocen, jeho výsledky se zaznamenávají. Graficky je znázorněna například úspěšnost v jednotlivých výukových lekcích, počet absolvovaných testů a jejich výsledky. V aplikaci je zakomponováno i několik her spojených tematicky se zaměřením produktu. Autoři tak naplnili Komenského "Škola hrou", výuka pomocí her je poměrně efektivním způsobem. Celkem je výuka rozdělena na devatenáct lekcí, v nichž se postupně student naučí zapojovat všechny prsty obou horních končetin do akce. V lekcích je hodnocena správnost zápisu, za každý překlep dostane student trestný bod. Druhým hodnoceným kritériem je doba, za kterou byl úkol splněn. Pokud dojde k podkročení nastavených limitů u konkrétního testu, musí si student celou lekci zopakovat. Taková intenzivní forma výuky je vhodná pro rychlé naučení a zvládnutí daného úkolu.

Prstoklad je také graficky zobrazován, což ještě více usnadňuje získat správné návyky při psaní textů. Pro psaní na počítači je také podstatné osvojit si psaní na numerické části klávesnice, zejména pro česky psané texty, neboť standardní česká klávesnice má číslovky přístupné pouze ve spojení s klávesou Shift.

Za rozumnou cenu získáte produkt, který vás naučí rychle psát a optimálně tak využívat času při digitalizaci tištěných nebo myšlených předloh. Není nic otravnějšího, než neustále na klávesnici vyhledávat mezi tou spoustou tlačítek to, které nese požadovaný symbol. A ještě víc frustrující je to pro někoho, kdo se na tuto činnost musí dívat. Protože se ale jedná o výukový prostředek, závisí zejména na uživateli, jak mu bude ku prospěchu. I když máte doma nejlepší existující učební pomůcku, samotný fakt její existence člověka danou věc nenaučí. Takže jako u každého učení, je to o vlastní vůli něco umět. Pokud se tedy sami chcete naučit psát pořádně na počítači, pak Psanec je pro vás dobrým pomocníkem.

Psanec 3.02

cena programu

užitečnost

K recenzi poskytla firma: Rakušan Miroslav, www.mujbox.cz/psanec/

Cena: 250 Kč

§§§§§


Když smazat, tak pořádně - O&O SafeErase

Vladimír Vondráček

c02p0735

Možná vás asi nikdy nenapadlo, co se stane s daty, která jste vymazali z pevného disku. Prostě jsou smazána a hotovo, tedy prošla standardní sekvencí: soubor přesunout do koše, vyhodit z koše. Možná ale nevíte, že data nejsou z disku fyzicky smazána, pouze je odstraněn odkaz na ně z FAT tabulky. Vlastní data, tedy nuly a jedničky, zůstanou na příslušném místě disku, dokud nejsou přepsány jinými. A právě zde je prostor pro případné útočníky a zloděje dat. Pokud ukládáte na svůj pevný disk velmi důvěrné informace, možná by vám vadilo, že si je přečte někdo jiný. A nemusí to být zrovna odpalovací kódy raket s jadernými hlavicemi, stačí kdyby někdo přišel k číslu vaší kreditní karty nebo přihlašovacím informacím do podnikového informačního systému. Na tato nebezpečí pamatovali jako první bezpečnostní agentury, protože právě tam se s tajnými informacemi pracuje poměrně často. Právě proto vznikly bezpečnostní standardy pro spolehlivé vymazání dat uložených na magnetických nosičích. A nyní se dostávají sofistikované mazací algoritmy i mezi běžné uživatele, konečně zmiňovaná citlivá data nejsou již výsadou tajných služeb.

A jak to vlastně funguje? Prakticky se instalace programu projeví tak, že se v kontextovém menu objeví položka SafeErase, která ale nenahradí standardní příkaz Odstranit. Při klepnutí na nový odkaz se otevře "rozhraní" programu, jež se vás pro jistotu zeptá, zda chcete daný soubor skutečně smazat. Když v tomto bodě klepnete na Ok, pak se s daty již nikdy neshledáte. Soubory smazané pomocí windowsového koše lze totiž příslušnými utilitami (viz například produkt stejné firmy, O&O UnErase) zase získat zpět. U dat odstraněných pomocí SafeErase již takováto možnost neexistuje. Ale i zde je jedno když. Program obsahuje pouze jednu možnost nastavení a tou je kvalita smazání. Z pěti úrovní bezpečného smazání lze vybrat nejrychlejší a nejméně bezpečnou variantu, nebo nejpomalejší, zato naprosto bezpečnou. A zde vykukuje ono když: při nejméně spolehlivém nastavení (data jsou přepsána pouze jednou náhodnou sekvencí bitů) je teoreticky možné data ještě zrekonstruovat. Asi byste k tomu potřebovali špičkově vybavenou laboratoř, speciální software a možná i nutnost pevný disk rozebrat. Při použití nejkvalitnějšího a nejbezpečnějšího algoritmu dojde k přepsání mazaných dat přesně definovaným způsobem celkem sedmadvacetkrát v náhodném pořadí. K tomu ještě malý přípodotek. Tato metoda převyšuje dokonce požadavky bezpečnostních služeb v dané oblasti. S vysokou spolehlivostí lze pak tvrdit, že smazaná data už nikdy nikdo nepřečte, ať už by byl vybaven jakkoliv.

Recenzovaný produkt najde uplatnění tam, kde se pracuje s utajenými informacemi, jejichž prozrazení by mělo závažné důsledky. Například zmiňované nebezpečí zneužití přihlašovacích informací do systémů ale posouvá do cílové skupiny pro tento produkt skoro každého.

O&O SafeErase

vysoká bezpečnost

integrace do systému

K recenzi poskytla firma: O&O Software GmbH, www.oo-software.de

Cena: 42 eur

§§§§§


Zmýlená neplatí... - O&O UnErase

Vladimír Vondráček

c02p0736

Systémová utilita od O&O Software nahrazuje příkaz undelete, známý zejména v MS-DOS, pokud se uživateli nějakým způsobem podařilo smazat důležité informace. Windows od verze 95 jdou na nepozorné uživatele s jiným přístupem, používají známý Koš, kam "smazané" soubory přesunou (fakticky se jedná o systémovou složku, kam jsou mazané soubory přesunuty, jimi zabraný prostor na disku se však neuvolní). Teprve odstraněním z koše dojde ke smazání souboru a Windows o něm ztrácejí informaci. Pokud ale učiníte dvoustupňovou chybu, tedy nejprve soubor smažete a pak ho odstraníte i z koše (nebo mažete přímo, což je také možné), máte vcelku smůlu.

Zde se ale objevuje jako bájný rytíř UnErase a smazané soubory se pokusí obnovit. Jenom pokusí, protože se může stát, že místo, kde byla původně data uložena, je již obsazeno souborem jiným a část informace je ztracena nadobro. Většinou si ale uvědomíte, že tohle by se tedy mazat nemělo vzápětí poté, co je to nenávratně ztraceno a v záchvatu zármutku zapomenete s počítačem dál pracovat. To dává aplikaci UnErase dostatek času a možností data zachránit.

Prostřednictvím velmi jednoduchého rozhraní zvolíte diskovou jednotku, kterou jste ochudili o důležitý soubor, a necháte program, ať ji prohlédne. Z množství nalezených souborů pak vyberete (nebo prostřednictvím rozhraní upřesníte) ten, který vás zajímá. A pak již jen jedním kliknutím vstanou vaše data z magnetického popela na plotnách pevného jako bájný Fénix. Jak vidno, fungování programu je velmi jednoduché a přímočaré. Bohužel nelze spoléhat, že bude vždy a stoprocentně úspěšný. I přepsaná data se dají tak trochu obnovit, ale rozhodně nelze čekat, že budou bezvadná. Třeba u dokumentů to snad zas takové fatální být nemusí, pořád je lepší přepisovat znovu dvě stránky místo dvaceti. Poškozené programové soubory ale již pravděpodobně nespustíte (a ani bych to radši nezkoušel, stabilita systému je věc cenná a mnohdy křehká). Přidržíme-li se toho, že si smazání důležitého souboru všimneme včas, pak je naděje na zachránění poměrně vysoká.

Následující článek je o přesně opačně působícím produktu, SafeErase od stejného výrobce. Jistě vás napadne, stejně jako mně, jak fungují tyto produkty, pokud jsou jejich schopnosti postaveny proti sobě v bratrovražedném souboji. Vězte tedy, že SafeErase v tomto klání jednoznačně vítězí, což jenom potvrzuje známé rčení, že je mnohem jednodušší něco zničit, než to vytvořit. Jediný závěr, který z toho plyne pokud něco SafeErase zničí, UnErase to už nevzkřísí. Pro uživatele je tedy podstatné, zda je natolik zodpovědný a při smyslech když něco maže, aby to bylo smazáno definitivně, nebo si není natolik jist a dá šanci programu UnErase. V tomto odstavci nechci nijak hanět schopnosti programu UnErase. Jako příklad bych jmenoval třeba fakt, že pokud rozemelete strom na piliny a pak ho spálíte, už se nikdy nezazelená. V tomto příměru bych mohl říct, že bude-li dřevina rozmělněna jenom na rozumně veliké třísky, UnErase je dokáže poslepovat do vcelku věrně vypadajícího kmene.

O&O UnErase

jednoduché ovládání

užitečný pomocník

K recenzi poskytla firma: O&O Software GmbH, www.oo-software.de

Cena: 42 eur

§§§§§


Album, jak jste si přáli – photoImage Digital 1.2

Patrik Malina

c02p0737

Nárůst popularity digitální fotografie přinesl řadě softwarových producentů dobrou příležitost uplatnit se na trhu. Nejinak je tomu u tvůrců této aplikace, jež primárně slouží k organizaci rozsáhlého množství obrazového materiálu v digitální formě. Pokud jste dosud marně hledali na sharewarové scéně potřebný program, možná vás překvapí, že tuzemská firma nabízí zajímavé řešení v podobě zdařilé, plně české aplikace.

Filozofie celého nástroje je plně podřízena snaze zpřístupnit hromadnou práci s obrazovými soubory, a to bez ohledu na fyzické umístění (pevný disk, externí mechaniky a média různého typu). Kritériem při organizaci fotografií a dalších obrázků je logika uživatele, nikoliv operačního systému. Při vlastní práci s programem je tedy dobré se částečně oprostit od závislosti na tradiční adresářové struktuře a fyzických souborech, neboť můžete pracovat v jiné rovině.

Aplikace komunikuje s uživatelem prostřednictvím tradičního grafického rozhraní, jehož hlavním prvkem je stromová struktura tzv. katalogů. Jsou to nejen virtuální struktury, do nichž libovolně organizujete svá alba, ale také obrazy fyzických zařízení typu digitální fotoaparát či výsledky fulltextového vyhledávání. Základním kamenem budované hierarchie je tzv. pořadač. Logika jeho použití se podobá adresářům lze jej libovolně zanořovat či pojmenovávat a zahrnuje položky bez ohledu na fyzické umístění. Právě pořadače tvoří celou strukturu katalogu.

Zařazování obrázků do katalogu, resp. pořadače, je velmi jednoduché. Vstup je podobný, ať zvolíte disk, CD či síťovou složku, a při načítání z digitálního aparátu postačí vyrolovat příslušnou položku v katalogovém stromu. Vřele doporučuji používat spolehlivě fungující metodu drag&drop. Již při tomto kroku vás aplikace přiměje zadávat ke vkládané kolekci tzv. klíčová slova, jež následně výborně poslouží k vyhledávání. Jednotlivé obrázky následně můžete opatřit specifickým textovým popisem, zvukovým komentářem a řadou dalších klíčových slov.

Další funkcionalitou je úprava jednotlivých obrázků. Máte k dispozici běžné funkce jako změnu rozměrů, otáčení, ořezy či základní korekce barev. Velmi přínosná je možnost práce s histogramem (právě u barev lze nastavit bílý, šedý a černý bod) a elegantní mi připadá i aktuální zobrazení poměru barevných složek ve spodní liště editoru. Nabídka funkcí je tedy relativně omezená, ale velmi dobře poslouží k základním úkonům.

Slušně propracováno je vyhledávání souborů. K dispozici máte výběr klíčových slov (nemusíte je hledat, program jejich seznam nabídne), případně můžete jako podmínku použít jména souborů nebo datum vytvoření. Použít lze i logické operátory a nalezené výsledky můžete spojovat či postupně ukládat.

Pojďme k dalším možnostem. Za účelem předvádění lze snadno vytvářet prezentace, složené s předem definovaných kolekcí. Bez problémů rovněž vybrané snímky můžete odeslat poštou, případně zoptimalizovat na přenos do specializovaného studia či fotolabu. Velmi důležité jsou rovněž možnosti zálohování a exportu. Zde je program schopen zajistit mnoho variant lze přesouvat či kopírovat, a to jak celá alba, tak jen zdrojové soubory. Ani příprava balíku pro vypálení na CD není problém, i když aplikace samotnou zapisovací funkcionalitu neobsahuje. Zde jsem narazil na zásadní problém: nepodařilo se mi aktivovat funkci, jež vyexportuje existující katalog a přiloží k němu prohlížeč, aby jej bylo možno samostatně zhlédnout. V manuálu je vše jasné, v programu však ne.

V na první pohled nenápadném programu můžete najít velmi zdařilého pomocníka. Jeho schopnosti jsou navrženy s jasným cílem a dobře mu slouží. Bohužel jeho konkurenceschopnost dle mého názoru značně snižuje relativně vysoká cena.

PhotoImage Digital 1.2

koncepce

prohledávání

neúplná funkčnost

K recenzi poskytla firma: Elsyst Engineering Brněnská 10, 682 01 Vyškov, www.ee.cz/photoimage/digital/

Cena: 4 850 Kč

§§§§§

$$$$$


Knihy


Správa operačního systému Linux

Patrik Malina

c02p0720

Ačkoliv řada správců a pokročilých uživatelů Linuxu patří mezi zastánce teorie, že vše potřebné najdete v manuálových stránkách a na internetových konferencích, osobně bych tištěnou literaturu nezatracoval: ucelený výklad, jenž má hlavu a patu, jistě má svou hodnotu a pomůže vyřešit řadu nejasností. Jste-li podobného názoru a vaším cílem je zvládnout základy správy Linuxu, nemáte na tuzemském knižním trhu příliš na výběr. Jedna z možností je právě tato publikace, jež by měla adeptům administrátorské práce posloužit.

Vzápětí zopakuji důležitý fakt, komu je publikace určena: je zaměřena na správu operačního systému Linux, a proto se nezabývá základními uživatelskými postupy. Jste-li úplný začátečník, sáhněte raději po přiměřenější příručce. Ačkoliv je látka velmi rozsáhlá, pochopitelně zachycuje správu Linuxu v jakémsi "základním provedení". Adepti administrátorské práce zde naleznou potřebné informace k provozování této platformy a řešení nejdůležitějších problémů, ale vyčerpávající přehled zde rozhodně nehledejte. Pět základních částí postupně zahrnuje 18 kapitol, jež zpracovávají mimo jiné látku z oblasti instalace, správy procesů a chodu systému, dále administraci uživatelů a aplikací, základy ladění výkonu a samozřejmě komunikaci s hardwarovými zařízeními a po síti.

Publikace přináší řadu velmi cenných informací a při podrobném studiu přijdete řadě věcí na kloub. Vadila mi však jedna zásadní věc, a to jakási vnitřní neuspořádanost. Obtížnost jednotlivých kapitol mi připadala místy dosti nevyvážená, takže jsem chvílemi nechápal, jak na to či ono autoři ve výkladu přišli, ačkoliv jsem nic při postupném čtení nepřeskočil. Čtenář je často nucen v textu přeskakovat, dohledávat různé souvislosti a nad některými záhadami se jistě zapotí. Přestože je kniha nabitá využitelnými fakty, tvůrci zdaleka nevytěžili z nabízeného potenciálu maximum.

Autoři: Vicki Stanfield, Roderick W. Smith

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2002

Počet stran: 704

Doporučená cena: 680 Kč

Mistrovství v MS Windows XP

Patrik Malina

S nástupem Windows XP postavil Microsoft poprvé své uživatele před hotovou věc: zapomeňte na operační systémy "na hraní", ode dneška je zde jednotná platforma domů i do práce. Uživatelé si musejí např. zvykat, že přihlašování do systému má nějaký smysl a že existují uživatelské účty, jež mohou mít různá oprávnění. Pokud jsou pro vás nová Windows XP dostatečnou výzvou ke studiu a hodláte se stát pokročilejšími uživateli, tahle kniha vás může věrně provázet.

Publikace se podrobně zabývá možnostmi práce s operačním systémem Windows XP Home Edition a Professional Edition. Jsou v ní tedy zpracovány obě varianty pro pracovní stanice, jež jsou prozatím na trhu (serverové verze jsou pod označením .NET stále ve fázi testování), a to do značných podrobností. Autoři do knihy zahrnuli opravdu prakticky všechna důležitá témata, popisující práci s Windows XP, a ve většině případů šli dosti do hloubky. Celý text je strukturován do větších částí, jež zahrnují logicky související kapitoly. Např. v první části tak najdeme pojednání o instalaci, řízení přístupu, zavádění aplikací či instalaci hardwaru, ve třetí pak třeba správu souborů, jež zahrnuje práci s aplikací Průzkumník, hledání, nastavení přístupových práv a šifrování. Z dalších velkých celků jmenujme digitální média, práci s internetem, sítě či údržbu a zotavení po havarijních stavech. Tvůrci nepřehlédli prakticky žádnou důležitou část.

Hlavními rysy výkladu jsou zevrubnost a dobrá srozumitelnost. Žádnou část autoři neošidili: látka je vždy zpracována do přiměřené hloubky, jež dle mého názoru dobře odpovídá nárokům pokročilého uživatele a uspokojí tak i čtenáře, kteří sáhnou selektivně po určité kapitole, která je právě zajímá. Knihu nemusíte číst celou najednou v pravou chvíli vždy sáhněte po potřebné informaci, a praxe vás postupně přivede k dalším tématům. A vůbec nevadí, jste-li začátečník.

Autoři: Ed Bott, Carl Siechert

Vydavatelství: ComputerPress, Praha, 2002

Počet stran: 608

Doporučená cena: 590 Kč

Matematické principy grafických systémů

Patrik Malina

Nakladatel stojící za touto knihou rozhodně nepatří na knižním trhu s IT literaturou mezi známé. Pokud máte rádi fotografie, možná jste již narazili na zajímavé publikace z jeho dílny (i v PC WORLDu jsme psali o titulech fotografa Miloslava Druckmüllera), avšak kniha o počítačové grafice je dílkem raritním. Což platí i poté, co se blíže zaměříme na obsah.

V oblasti počítačové grafiky jsou dostupné prakticky výhradně knihy, jež popisují práci s určitými programy, případně výjimečná dílka o formátech obrazových souborů apod. Téma, jež bylo zpracováno zde, většinou nachází místo ve skriptech, a proto jsou jistě pevná vazba, relativně kvalitní tisk a křídová příloha příjemným překvapením.

Publikace je určena vážným zájemcům o způsob reprezentace obrazu pomocí výpočetní techniky. Zcela bez obalu uvedu, že matematika a algoritmy jsou tím, oč tu běží. V úvodních kapitolách autor pojednává o nezbytném aparátu pro další práci (matematické struktury a prostory) a dále se věnuje digitální reprezentaci reálných objektů. Následuje pojednání o barvách, úpravy obrazů pomocí filtrů, promítání na rovinu či transformace. V závěru přijde řeč i na fraktály, mikrofotografie a výklad o snímacích zařízeních.

Látka v knize představuje ryzí, teoretické pojednání o výše zmíněných tématech. Vyžaduje zvládnutí nezbytného matematického aparátu a pravý požitek přinese pouze opravdu znalým a zaníceným příznivcům, např. též z řad programátorů, kteří se věnují návrhu souvisejících aplikací či programových funkcí. Pro úplnost dodejme, že řada algoritmů je sestavena v didakticky velmi vhodném programovacím jazyce Pascal.

Velmi cennou složkou výkladu jsou příklady a ukázky, jež jsou sestaveny na základě hodnotných zdrojových dat. Kniha, s níž autorovi vypomohli i tak povolaní znalci, jako výše zmíněný Miloslav Druckmüller či Josef Reishig, je odbornou lahůdkou.

Autor: Dalibor Martišek

Vydavatelství: Karel Kovařík Littera, Brno, 2002

Počet stran: 296

Doporučená cena: 399 Kč

Velká (tajná) kniha digitální fotografie

Patrik Malina

Přestože v povědomí českých uživatelů internetu je autor této knihy i po letech Osobností roku (a pro jiné zase spisovatelem sci-fi), zasvěcenějším neušlo, že aktuálním koníčkem pana Neffa je digitální fotografie. Různé recenze a články z jeho pera o novinkách na tomto poli dávají tušit, že své vášni přiměřeně hluboce propadl, a při jeho potenciálu na sebe publikace tohoto druhu nenechala dlouho čekat. Jeho dílko vychází již potřetí, a jste-li v oboru digitálního fotografování začátečníky, může být tím pravým lékem na počáteční obtíže.

Ačkoliv jsem ani po přečtení úvodu zcela jasně nepochopil, proč je kniha "tajná", tuším, že její vnitřní uspořádání a způsob výkladu s tím hluboce souvisí. Protože se jedná vlastně o jakési předávání osobních zkušeností, čtenář se velmi dobře může s pisatelem ztotožnit a nachází tak rady pro řešení vlastních obtíží. Neff knihu strukturoval velmi šikovně: po úvodních kapitolách o technologických principech (proč si vlastně "digitál" koupit) postoupíme k logicky následující fázi, tedy vlastnímu fotografování. Zde čtenář najde pojednání o způsobu využití možností digitálních aparátů a jejich nasazení ve zcela běžných situacích. Máme možnost si zde osvojit základní návyky, jež nás zbaví zdlouhavého objevování jednou objeveného.

Další část je zaměřena na následné zpracování fotografií, resp. grafických souborů. Opět dominují prakticky zaměřené postupy, jako je odstranění nepříjemných odlesků či "červených očí" po práci s bleskem. Následující kapitola je jakousi inspirující fotogalerií. Pokud vás nenapadly všechny možnosti, jak digitální aparát použít, pak zde jistě najdete řadu příkladů. Poslední část knihy je již odbornější a shrnuje v podobě různých tipů pokročilejší témata.

Kniha je napsána velmi čtivým a čtenáři blízkým způsobem. Po přečtení budete mít pocit, že digitální foťák je vám blízkým přítelem.

Autor: Ondřej Neff

Vydavatelství: Mobil Media, Praha, 2002

Počet stran: 192

Doporučená cena: 225 Kč

Od C++ k C#

Patrik Malina

Knihy o programování, a nejen pomocí vývojových nástrojů firmy Microsoft, mají u tohoto jihočeského nakladatele silnou tradici. Na řadu přišla i jedna ze zásadních novinek na tomto poli zcela nový, v podstatě "na zelené louce" vystavěný programovací jazyk C#, jenž byl představen společností Microsoft. Protože autorství se ujal jistě jeden z nejpovolanějších, máme tak po několika překladových titulech na tuzemském trhu k dispozici i původní učebnici tohoto jazyka. Miroslav Virius se svého úkolu zhostil tradičně, totiž přesně, věcně a systematicky.

Jak napovídá rozsah publikace, výklad je patřičně koncentrovaný a nenarazíme zde na plýtvání místem. Výuka rozhodně není pro začátečníky: název upozorňuje, že nezbytným základem je znalost jazyka C++ na mírně pokročilejší úrovni. Přestože C# je většinou považován za výběr toho nejlepšího právě z C++ a Javy, využívá autor na základě svých zkušeností jako odrazový můstek první z nich. Samozřejmostí je také zvládnutí principů objektově orientovaného programování a chápání konceptů jako jsou třída či dědičnost.

Tvůrci se do knížky podařilo vměstnat základní popis jazyka a jeho používání. Po úvodním, zahřívacím seznámení s prostředím zcela nového .NET frameworku již následuje obvyklá řehole datových typů, příkazů pro řízení toku programu či práce s preprocesorem. Zhruba ve druhé třetině dojde řeč na třídy, poměrně netradiční rozhraní či naopak osvědčené výjimky, a dále následují operace se soubory, vstup a výstup. Látka je završena lehkým úvodem do tvorby grafického uživatelského rozhraní.

Přestože rozsah svazku neposkytuje příliš zbytečného prostoru, přináší autor řadu typových příkladů, v nichž zahrnuje i práci s nejdůležitějšími knihovnami. Nabízí vám cestu k dobrému zvládnutí C#, a pokud jeho způsobu výkladu přijdete na chuť, rozhodně místy oceníte i nápaditý smysl pro humor, jejž by málokdo očekával.

Autor: Miroslav Virius

Vydavatelství: Kopp, České Budějovice, 2002

Počet stran: 235

Doporučená cena: 199 Kč

Project 98, 2000, 2002. Praktické příklady

Patrik Malina

Ačkoliv aplikace Microsoft Project je výrobcem řazena do širší rodiny MS Office, znamená většinou pro uživatele, zoceleného Wordem či Excelem, první setkání naprostý šok. Následuje lehčí či menší deziluze z toho, že práce s programem vyžaduje určitý teoretický základ a že vedení projektů není jako psaní dopisů. Řada netrpělivých zájemců zde začíná hledat názorný studijní materiál, neboť zdlouhavé čtení jim nevyhovuje. Pokud také zastáváte názor, že jeden dobře zvolený příklad vydá za hodiny teoretizování, je toto kniha přesně pro vás.

Autor se výše zmíněné zásady přidržuje opravdu velmi důsledně a nezbytná teoretická pojednání omezil na minimum. Celá publikace je sestavena z velmi podrobně popsaných případových studií, jež postupně využívají možnosti programu, od nejzákladnějších po dosti pokročilé. Metodu výkladu lze označit jediným možným způsobem, totiž jako "krok za krokem". Pokud se čtenář přidrží výkladu, nemá šanci se při práci se samotnou aplikací splést, neboť text velmi přesně jednotlivé kroky popisuje a zhusta je doprovázen návodnými obrázky. Místy lze téměř říci, že grafický návod je okomentován popisky.

Kniha je dobrým materiálem i pro naprosté začátečníky. Autor se věnuje v prvních kapitolách zcela základním postupům, jako je založení nejjednoduššího projektu a vkládání úkolů, takže zájemce nepotřebuje žádné předchozí znalosti aplikace. Bez čeho se však neobejde, je maximální soustředění a práce s vlastním programem MS Project. Číst knihu bez souběžného experimentování prakticky nemá smysl, tedy pokud se chcete něco naučit. Připravte se, že ačkoliv publikace vyhlíží útle, v její druhé polovině čekají náročná témata jako analáza PERT, správa rozsáhlého prostředí pomocí MS Project Central či tzv. hodnotová analýza.

Jde o velmi zdařilou, experimentální učebnici práce s MS Projectem. Pokud si zpočátku nechcete kazit chuť teorií, neváhejte.

Autor: Karel Hyndrák

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 215

Doporučená cena: 227 Kč

Registr Microsoft Windows XP

Patrik Malina

Patříte-li mezi pokročilé uživatele operačního systému Windows, zamíří vaše kroky dříve či později směrem k problematice registru. Tato databáze různých nastavení, jež provází Windows od verze 95, symbolizuje cestu k úplnému ovládnutí systému a její odpovídající znalost dokáže často ušetřit mnoho práce. Tedy většinou, pokud ovšem víte, co děláte. Přicházíte-li rádi věcem na kloub, zkuste nahlédnout. Ihned zpočátku upozorňuji, že se nejedná o čtení pro přecitlivělé povahy. Pokud se obáváte alespoň lehce experimentovat a nerozumíte příliš tomu, jak počítač reaguje v běžných situacích, studium raději odložte. Publikaci by měli vzít do rukou uživatelé, kteří chápou, jak Windows normálně pracují, k čemu je např. dobré zálohování a že operační systém občas nastartuje v nouzovém režimu. Ve vlastním zájmu se vyvarujte nárazových experimentů bez hlubšího pochopení věci pak vám ani tato kniha nemusí pomoci.

Autorka zvolila dle mého názoru velmi názorný způsob výkladu. Vyšla z faktu, že parametrům registru odpovídá v řadě případů nastavení pomocí grafického uživatelského rozhraní, a důsledně při výkladu staví oba pohledy vedle sebe, aby čtenář jasně viděl souvislosti. Od těchto paralel dále odvozuje podrobnější možnosti a popisuje složitější řešení, založená na přímé editaci klíčů v registru. Kniha je opatřena řadou příkladů s velmi důkladným komentářem, takže se nemusíte obávat, že postupům neporozumíte.

Na počátku publikace po úvodním seznámení zařazena důležitá kapitola o zálohování registru (tu nepřeskakujte), a dále jsou představeny editory pro přímou správu. Následuje popis řady nastavení od hardwaru a zavádění OS přes síťové funkce, zabezpečení či správu uživatelského prostředí až po řešení nejběžnějších obtíží, jež si můžeme způsobit.

Kniha je názorná, poměrně obsáhlá a obsahuje řadu inspirujících příkladů. Je však určena opravdu jen pro zvídavé povahy.

Autor: Olga Kokoreva

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 393 stran

Doporučená cena: 395 Kč

Delphi 6 Příručka programátora

Patrik Malina

Problematika programovacího jazyku Object Pascal a vývojového prostředí Delphi firmy Borland svým rozsahem již dávno překročila i při střízlivém autorském přístupu možnosti jediného knižního svazku. Tento fakt jednoznačně vede ke snaze publikace profilovat, což je případ i této knihy autorovi jako vodítko posloužil především fakt, že tvůrci Delphi přidali ve verzi 6 řadu zásadních vlastností, a proto je pojednáno především o "vývojových" změnách. Upřímně řečeno, i tak určitě dalo dost práce se do vyměřeného rozsahu vejít.

Eller sáhl po taktice, jež se mu již jednou vyplatila, a ve svém dílku popisuje vlastnosti zcela konkrétní edice Delphi 6 Professional. Ke čtenáři přistupuje, jako by byl začátečník: IDE je popsáno důkladně, Object Pascal je vyložen formou jakési referenční příručky a velká důležitost je kladena na všestranný popis knihovny grafických komponent VCL. Autor dále myslel na databáze, práci s internetem a tvorbu samostatných DLL knihoven a komponent. Značný prostor byl věnován kapitole s neurčitým názvem Vývoj programů, jejíž náplní je kolekce různých postupů a tipů, jak řešit typické situace a běžné obtíže.

Přestože se na první pohled zdá, že publikace je členěna na nezávislé kapitoly, doporučoval bych spíše studium bez přeskakování. Pokud je vám obsah zřejmý, raději stránky prolistujte a pokračujte postupně dále, abyste neztratili nit. Autor totiž někdy zvláštně řadí výklad jazyka, vlastnosti Delphi a programátorské finty, takže vzniká spíše plynulý tok nežli jasná struktura.

Jak jsem již zmínil, omezený rozsah způsobil, že ukázek kódu není příliš a místy má kniha až encyklopedicky strohý charakter. Obávám se, že i přes přístupný úvod je publikace na začátečníka velkým soustem a spíše se hodí pro někoho, kdo na Delphi 6 přechází. Jde tedy spíše o kuchařku pro někoho, kdo už pár dobrot připravil a přechází na nové "nádobíčko".

Autor: Frank Eller

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 272

Doporučená cena: 290 Kč

Myslíme v jazyku Delphi 6 1. a 2. díl

Patrik Malina

Bezesporu bylo jen otázkou času, kdy edice "Myslíme v ..." dospěje na své cestě i k jednomu z nejpopulárnějších vývojových prostředí pro tvorbu aplikací ve Windows. Ačkoliv je samozřejmě obsáhlé dvousvazkové dílo věnováno Delphi v celé jeho kráse, název publikace by vlastně měl být Myslíme v jazyku Object Pascal. Hlavně o něm těchto 1 000 stran je, i když ne zase tak bezvýhradně.

Velmi rozsáhlá problematika byla záměrně rozdělena do dvou svazků, aby si potenciální čtenář mohl zakoupit úvodní a pokročilá témata odděleně. První díl, označený jako knihovna programátora, zahrnuje především výklad samotného Object Pascalu, tedy programovacího jazyka, jenž je v Delphi implementován. Ovšem pozor autor se zaměřil výhradně na rysy, jež realizují objektové vlastnosti, tedy jakousi nadstavbu. Jste-li úplný začátečník, nutně musíte nejdříve sáhnout po jiném, klasickém výkladu neobjektového Pascalu. Krom seznámení s prostředím Delphi zahrnuje první svazek především popis práce se standardními knihovnami a jejich třídami a důležité je uvedení do světa CLX, což představuje po dlouholeté vládě VCL zásadní změnu. Následuje práce s formuláři, podrobnější seznámení s architekturou aplikace ve Windows jako takové a tvorba vlastních knihoven a balíčků. Stručně lze říci, že první díl pokrývá potřeby tvůrce desktopových aplikací.

Druhý svazek zahrnuje pokročilá témata, jež vyžadují dobré zvládnutí Delphi. Autor se zaměřuje na práci s databázemi, architekturu klient-server, COM či COM+ objekty a též např. webové služby.

Kniha je napsána velmi zevrubně a dobře poslouží při dlouhodobějším, systematickém studiu. Je vhodná pro začátečníka v Delphi, ale ne v Pascalu bez základů jazyka budete ztraceni. Výklad je velmi důsledně doprovázen ukázkami kódu a řadou poznámek, což rozhodně výuce prospělo, takže pokud přemýšlíte kde s Delphi začít, berte to jako dobrý tip.

Autor: Marco Cantu

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 496 + 511 stran

Doporučená cena: 495 + 590 Kč

§§§§§


Vypalujeme CD pomocí programu Nero

JAN ŽĎÁREK

c02p0721

V této recenzi si představíme další publikaci určenou začátečníkům, tentokrát začátečníkům v oblasti přípravy a zápisu dat na kompaktní disky (CD-R, CD-RW), tedy tak zvaných vypalování.

Publikace má dvě části, přičemž první (dvacet stran) pojednává o principech záznamu a uspořádání dat na kompaktním disku i způsobu práce CD vypalovačky. Autor na minimálním prostoru poměrně zdařile přibližuje čtenáři nejen zmíněné elementární principy, ale i způsob fyzického dělení CD pro datové záznamy (stopy, sektory pro hudbu a data), rozdíly mezi záznamem v jedné či více sessions, standardy Mode 1 a Mode 2 a velmi podstatné rozdíly mezi použitým kódováním znaků v adresářové struktuře na CD (ISO 9660, Joliet). Snaží se zvídavému čtenáři rozšifrovat i pojmy typu TOC, image (datový obraz CD), layout i tzv. přepalování, tj. využití vyšší hustoty záznamu, resp. nevyužitého místa na konci poslední session (lead-out). Tato část je zajímavá bez ohledu na to, jaký program posléze zvolíte pro vlastní realizaci záznamu. Bez porozumění základním principům i s kvalitním programem můžete zkazit značný počet CD.

Druhá část je podstatně rozsáhlejší a podrobně popisuje práci s jedním z oblíbených programů v oblasti vypalování jde o program Nero Burning ROM 5.5 CZ. Kromě představení průvodců pro úplné začátečníky zde naleznete jednak popis prostředí programu, jednak pracovní postupy pro vytvoření hudebního i datového CD a jeho úspěšné přenesení na příslušné médium. Pro mnohé čtenáře bude jistě zajímavá část o kopírování CD, vcelku zde jde jen o ukázání příslušných nastavení, protože teorie již byla probrána dříve. Neuškodí ani popis bootovacího a kombinovaného CD (data/audio) nebo vytvoření VideoCD či UDF, kdy se CD používá jako velká disketa.

Chcete-li používat pro pálení program Nero, pak vám tato publikace poslouží dobře.

Autor: Petr Broža

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 96

Doporučená cena: 97 Kč

Podnikáme s Internetem

JAN ŽĎÁREK

Publikace Podnikáme s Internetem je jednoznačně určena pro tzv. střední generaci, jež se informačních technologií z větší části straní, v horším případě přímo bojí. Proto se asi autor snaží být vtipný, aby téma odlehčil, ovšem jeho "humor" nepočítá s tím, že by knížku četly podnikatelky. Text začíná seznámením se s jednotkami informace a jejich počítáním. Autor ale u těchto fundamentálních údajů nedodržuje konvenci tvrzením, že 1 kB = 1 024 B. Předpona kilo je určena jako 103, 1 024 B se tedy značí jako 1 KB. Drobnost, ale proč laikům zvyšovat zmatek v hlavě?

Cílem publikace je úspěšně čtenáře provést úskalími připojení a prezentace firmy na internetu. První kapitola kromě výše zmíněného ještě hodnotí různé možnosti připojení, tedy klasickým nebo ISDN modemem, TV kabelem nebo bezdrátově. Uvádí i praktický návod k nejběžnějšímu způsobu připojení (interním) modemem. I následující krok je logický zřízení účtu u poskytovatele připojení, další e-mailové schránky a vytvoření jednoduché WWW prezentace, na jejímž konci pak je konstatování, aby se čtenář-podnikatel přece jen obrátil raději k profesionálům. Téma výstavby vlastního webu doplňuje jeho zapojení do výměny reklamních proužků. Vzhledem k zaměření publikace nepřekvapí ani další část, internetové obchody ve smyslu webových stránek s možností nákupu zboží nebo služeb. Ty jsou nejprve předvedeny z uživatelské stránky, potom i příkladem vytvoření vlastního obchůdku. Protože k obchodování patří placení, dočtete se tu o internetových mikroplatbách i bankovnictví a o šifrování dat pomocí programu PGP. Zbytek rozsahu vyplňují webové adresy, které by mohly být podnikatelům užitečné, tj. úřady, rejstříky apod.

Publikace nalezne čtenáře nejspíše mezi malými firmami nebo živnostníky, kteří si chtějí zřídit webovou prezentaci, případně obchod svépomocí, ale nevědí, jak začít.

Autor: Luděk Tondr

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 102

Doporučená cena: 137 Kč

Mistrovství ve vyhledávání na Internetu

JAN ŽĎÁREK

Disponujete-li připojením k internetu, nepochybuji o tom, že jste již stáli před problémem, jak něco na Síti najít. Publikace Mistrovství ve vyhledávání na Internetu problém vyhledávání vysvětluje od základů a rozhodně nevyžaduje žádné předběžné znalosti, snad s výjimkou základního ovládání vašeho oblíbeného prohlížeče. Její hlavní výhodou je větší rozsah, takže celý výklad nepůsobí jako násilně zhuštěný, naopak je přehledný, jasný a srozumitelný. Snad jen snaha o maximální zjednodušení je občas trochu přemrštěná.

Podívejme se nyní do obsahu této publikace: úvod je věnován základním pojmům a rozdílu mezi vyhledáváním pomocí katalogu a fulltextu, následován je povedeným přehledem a porovnáním výhod a nevýhod nejdůležitějších světových i domácích zástupců obou kategorií, včetně obecně opomíjených "regionálních" vyhledávačů v sousedních a dalších evropských zemích, zvláštní kapitola patří též tzv. metavyhledávačům. Podstatným přínosem je návod, jak tyto mocné nástroje používat, tj. jak jim klást dotazy, aby vyhledávání vůbec vedlo k cíli. Následující kapitoly řeší problém vyhledávání v konkrétních oborech zájmu z vyhledávání textů je to zpravodajství, obchody, seznamy firem nebo třeba veřejně dostupné encyklopedie. Z oblasti multimédií samozřejmě obrázky, video, hudba a pochopitelně software. V části o hudbě mě autor potěšil tím, že kromě MP3 nezapomněl zmínit ani MIDI a před příchodem MP3 oblíbené formáty MOD a S3M.

V publikaci rozhodně nemůže být uvedeno vše, co lze k daným tématům najít, ovšem autor na to upozorňuje a vždy dává přesný návod, jak pokračovat v započatém hledání. Zároveň čtenáři poskytuje nezbytný teoreticko--praktický základ, jehož některé finesy nemusíte při vlastním experimentování objevit nikdy. Ani pár vloudivších se chybiček jednoznačný přínos publikace nijak nesnižuje.

Autor: Jiří Hlavenka

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 196

Doporučená cena: 169 Kč

§§§§§


1/2004


Trendy I.


Trendy 2003/2004

Ohlédnutí za loňským rokem a výhled do blízké budoucnosti

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0796;C03P0797;C0RP0798

Přelom roku bývá dobou ohlédnutí za věcmi minulými a správným časem uvažovat o tom, co nás čeká v nastávajících měsících. TestCentrum IDG připravilo přehled nejdůležitějších inovací uplynulého roku a poodhrnulo závoj budoucnosti.

Uplynul jeden rok a my se znovu snažíme odhadnout směr, kterým se bude ubírat vývoj a výroba počítačů a periferií. Určit přesná technická data očekávaných novinek na trhu je trochu složité, i když nevěštíme budoucnost z kávové sedliny na dně hrníčku. Máme dostatek možností postupně se seznamovat s výrobky, které se načas ocitnou v našem TestCentru, můžeme čerpat z databáze technických údajů i naměřených výkonů několik let zpátky a měli bychom tak snáze pojmenovat očekávané trendy. Někdy se nám odhad vydaří přesně, jindy nás překotný vývoj trhu může předhonit, a občas se naše hodnocení situace potvrdí až za několik roků. Roční prognózy mají jedinou výhodu jejich autor se může nejméně 12 měsíců vymlouvat, že pro jejich naplnění ještě nenastal ten správný čas.

Tiskárny a skenery

V první části se budeme věnovat zařízením pro snímání odrazových a transparentních předloh, tedy skenerům. V roce 2003 nás výrobci překvapili větším počtem zařízení, která pracují ve vysokém rozlišení 3 200 x 6 400 nebo 4 800 x 4 800 ppi. Pro běžné kancelářské dokumenty je takové nastavení zbytečný luxus, ovšem pro práci s diapozitivy nebo negativy je skutečně přínosem. Uživatel s ním může i z malé plochy obrázku vytvořit výřez, který je možné vytisknout na formát A4. Skenery uvedených specifikací mají ve své nabídce například společnosti Canon, Epson a Hewlett-Packard, ostatní hráči na trhu se na jejich uvedení v dohledné době chystají. Podpora práce s průhlednými diapozitivy nebo negativními snímky se zabydlela i mezi levnými domácími výrobky, jejich rozlišení je však většinou poloviční a postačí jen na převod obrázků a jejich tisk na formát 10 x 15 cm. V roce 2004 zřejmě nedojde k výrazným slevám deskových skenerů, pozmění se však jejich technické parametry. Za stejné peníze si tak bude zákazník kupovat lepší skener, který jej krátkou dobou snímání nebude zdržovat při práci. Trochu odlišná situace by měla nastat u speciálních filmových skenerů. U nich se zřejmě prohloubí cenový rozdíl mezi profesionálními a domácími přístroji. U výrobků pro nadšené fotoamatéry, kteří chtějí své filmy převést do digitální podoby, by mělo dojít ke slevám kolem 10-20 procent. Profesionální zařízení zřejmě zůstanou ve stejné cenové hladině, k vylepšením by ale mělo dojít u programového vybavení (speciální TWAIN rozhraní a zásuvné moduly pro vyhlazení snímku, odstranění zrnitosti, vyrovnání barev atd.). Určitý vzestup by mohl nastat u speciálních výrobků, které nasnímaný dokument ukládají na paměťové karty (např. HP), očekáváme také větší počet zařízení, jež s počítačem budou komunikovat bez přímého propojení kabelem (např. prostřednictvím Wi-Fi)

Barevný svět tisku

Dostupnost tiskáren na trhu je mnohem lepší než v minulosti a zákazník si rozhodně nebude stěžovat, že nemá dostatečný výběr. Při něm by měl ale velmi dobře rozmýšlet, zda si pořídí lacinou tiskárnu s drahým provozem, nebo se rozhodne pro dražší výrobek s lepšími funkcemi, ale také s výhodnějšími náklady na tisk. Na trhu se objeví další nové výrobky s podporou přímého tisku z paměťových karet digitálních fotoaparátů, mnohé z nich budou uzpůsobeny pro přímé zpracování obrázků i bez připojení tiskárny k počítači. Stále více se smývá rozdíl mezi dokumentovou tiskárnou a fototiskárnou. Zastánci čtyřbarevné technologie tisku hovoří o tom, že menšími kapkami inkoustu se zlepšilo míchání základních tiskových barev a výtisky jsou stejně kvalitní jako při šestibarevném tisku. Druhý tábor, zastoupený spíše profesionálními uživateli, argumentuje lepšími odstíny tělových barev a širším barevným gamutem, kterého nelze bez světlejších fotoinkoustů docílit. K radosti fotografů se na trhu objevuje více tiskáren se dvěma či třemi odstíny černé barvy. Zbytečné proto byly dřívější obavy, že nové inkoustové stroje si s uměleckou černobílou fotografií neporadí. Zákazník se může podle libosti přiklonit k jakémukoliv názoru, protože na každém je trochu pravdy. Čtyřbarevný tisk je v mnoha ohledech dostačující pro tisk fotografií, protože uživatelé často upřednostňují kontrastní snímky před ostatními. Šest až osm inkoustů v tiskárně potěší profesionála přesným tiskovým výstupem a umožní mu zpracovat i zmíněnou černobílou fotografii. Záleží tedy jen na tom, do které skupiny patříte. Označení tiskárny pro dokumenty nebo fotografii zřejmě dostane jiný smysl. Mezi fototiskárny budou patřit taková zařízení, která podporují přímou komunikaci s digitálním fotoaparátem nebo paměťovou kartou, a do řad kancelářských tiskáren budeme zřejmě řadit ostatní výrobky. Při představování nových modelů bude v budoucnu větší důraz kladen na snadnou obsluhu, zahrnující výběr snímků k tisku, práci s obrázkem pomocí ovládacích prvků tiskárny změny rozměru, vyvážení barev, umístění více obrázků na jeden výtisk atd. Bude zajímavé sledovat, zda se uživatelé přikloní k filozofii HP (vše na displeji, pohodlný výběr snímků a zpracování pomocí nátisku proofsheet), představám Epsonu (úpravy snímků ve fotoaparátu, speciální firmware s doplňkovými službami a přímé propojení s tiskárnou, displej na tiskárně volitelně) nebo Canonu (přímé propojení kabelem a alfanumerický displej pro zadávání funkcí, v některých případech volitelný barevný displej). Nelze vyloučit, že způsoby zpracování fotografií budou výrobci přebírat od konkurence. Výhodou by mělo být zavádění výrobků, které pracují s oddělenými inkoustovými zásobníky. Bohužel ne vždy jsou ceny zásobníků natolik výhodné, aby reálné náklady klesly na přijatelnou úroveň.

V kancelářích se sice objevují inkoustové tiskárny pro občasný tisk dokumentů, k větším objemům tisku jsou ale předurčeny výrobky s laserovou nebo LED technologií tisku. Zapomenout bychom neměli ani na tisk pomocí tuhého inkoustu.

Mezi levnými výrobky pro černobílý tisk došlo v roce 2003 k navýšení rychlosti opakování, kde původní stroje s 10-14 stránkami za minutu vystřídaly výrobky s 16-20 výtisky za 60 sekund. Rychlejší procesory PC jsou častěji využity pro zpracování tiskové úlohy, a levné GDI tiskárny tak nemusejí být vybaveny vlastním procesorem. V segmentu barevných tiskáren došlo k oznámení mnoha nových produktů s výkonnějšími procesory, vyšším pracovním rozlišením a často i vyšší rychlostí opakování. Tiskárny se čtyřprůchodovou technologií by měly v roce 2004 dále zlevňovat pod hranici 20 000 Kč, dražší jednoprůchodové tiskárny zřejmě zůstanou na stejné cenové hladině, jejich rychlost se ale z původních 16 stran vyšplhá na 20-24 černobílých nebo barevných výtisků. K drobným cenovým ústupkům zřejmě dojde u provozních nákladů, které budou u monochromatického tisku kopírovat náklady výkonných síťových černobílých tiskáren, a o pár desetníků by měla klesnout cena barevného tisku.

Multifunkční zařízení

Stranou zájmu určitě nezůstanou multifunkční zařízení, ať už s inkoustovou tiskovou mechanikou nebo laserovým tiskem. Jejich cena zřejmě zůstane stejná, podobně jako u laserových tiskáren by se však měl zvyšovat jejich výkon. Společně se zákazníky bychom si přáli, aby vestavěné CCD a CIS snímače byly stejně kvalitní jako u deskových skenerů. Zatím tomu tak není a skenery multifunkčních výrobků sice postačí pro kopírování dokumentů nebo práci v nízkém rozlišení, nejsou však zcela vhodné pro detailní práci a ve většině případů si neporadí se správným zachováním barevných odstínů. Výrobky pro tisk, faxování, kopírování a skenování by svou cenou měly zůstat pod součtem hodnot samostatně kupovaných skenerů, tiskáren a faxů. V programovém vybavení očekáváme vzrůstající podporu operačních systémů Mac OS a rozšířených verzí Linuxu, v mnoha případech je možné dále zlepšovat českou jazykovou podporu. Mezi inkoustovými výrobky se častěji objeví podpora spolupráce s digitálními fotoaparáty. U all-in-one produktů můžeme předpokládat nárůst počtu zařízení se standardně dodávaným síťovým připojením, zlepšit by se mělo zasílání dokumentů na počítač připojený do počítačové sítě.

Osobní počítače

Notebooky

Snad málokterá komodita prošla v roce 2003 tolika změnami jako přenosné počítače. Po letech tápání a marného vyvažování vyššího výkonu výrazným snížením výdrže akumulátorů se náhle notebooky staly mobilnějšími, výkonnějšími a také lépe vybavenými. Zásluhu na tom má několik faktorů, mezi nimiž nejvýznamnější roli sehrála nová koncepce Centrina, kterou předvedl Intel v březnu. Při návrhu Centrina se výrobce zaměřil na to, aby notebook mohl pracovat déle a přitom s větší výkonem, takže na trh přišel zcela nový notebookový procesor spolu s příslušnou úspornou čipovou sadou.

Ony úsporné procesory byly do přenosných počítačů instalovány už dříve, ale v podstatě šlo pouze o upravené verze čipů z běžných desktopů. Intel s novým Pentiem M, které se stalo součástí platformy Centrino, šel ale mnohem dále a výkonu s nízkou spotřebou podřídil při vývoji všechno. A výsledek skutečně stojí za to. Centrino samo o sobě revolucí alespoň z hardwarového pohledu není notebooky s ním neumějí pracovat na baterie týden, jako mnohé mobilní telefony, ale především ukázalo zákazníkům možnosti, které přenosné počítače nabízejí. Donutilo je to přemýšlet o notebooku jako plné náhradě desktopu, jemuž se dnešní běžné stroje blíží jak výkonově, tak možnostmi a co je snad nejdůležitější i svou cenou.

Mimo Centrina byly na trh uvedeny dva zcela nové koncepty přenosných počítačů Tablet PC a Transportables. Zatímco Tablet PC, tedy notebook uzavřený ve speciálním displeji, na který se píše aktivním perem, je spíše malý a velmi mobilní, Transportables jsou velké a těžké notebooky často se 17palcovým displejem, jejichž majitelé je budou přenášet pouze výjimečně. Za zmínku určitě stojí to, že zatím ani jedna z alternativních koncepcí nezaujímá na trhu nějaké významné místo a teprve čas ukáže, zda se uchytí.

Výkon v malém balení

Každý uživatel požaduje od svého přenosného miláčka především výkon. Dnes je na trhu velmi široká paleta procesorů různých frekvencí i koncepcí od několika výrobců. Dominantním výrobcem je v tomto segmentu určitě Intel, poskytující svá mobilní Pentia 4, Celerony či Pentia M na frekvencích od 1,3 až do téměř 3 GHz. Komu by to nestačilo, má možnosti si pořídit notebook, který bude osazen zcela běžným desktopovým procesorem s maximální dostupnou frekvencí vůbec.

Bohužel, honba za frekvencí způsobuje v přenosných počítačích mnohé komplikace, které mohou být ve své podstatě na úkor užitné hodnoty notebooku. Čipy na vysokých frekvencích nejenže produkují velké množství tepla, které se musí nějak z šasi přenosného počítače odstranit, ale především mají poměrně velkou spotřebu elektrické energie. Požadujete-li tedy ten nejvyšší výkon, budete muset akceptovat notebook rozměrnější a s menší výdrží na baterie. Naopak Centrino nebo i konkurenční procesory od AMD či Transmety kvůli odlišné vnitřní technologii sice neposkytují tak špičkovou produktivitu, ale dovedou velmi účinně šetřit energií. Faktem však zůstává, že všechny dnes prodávané notebooky svým výkonem na běžnou práci bez výjimek stačí.

Samotná úspora má kromě prostého faktu, že notebook pracuje déle, hned několik dalších výhod. Menší množství emitovaného tepla dovoluje jednodušší a méně kapacitní zařízení pro chlazení čipu, a tím mohou být takto vybavené notebooky tišší a menší. Zároveň ale při menší spotřebě stačí také menší a lehčí akumulátory, které jsou dnes velmi významnou "zátěží" v notebookových konceptech.

Také operační paměť, dnes už vždy typu DDR, je významným faktorem ovlivňujícím výkon a pohodu při práci. Minimem je dnes 256 MB a časem se jím stane určitě i kapacita vyšší, neboť samotné paměťové čipy a moduly i přes různé výkyvy sledují v dlouhodobém horizontu sestupný cenový trend.

Mobilní kapacita

Pevné disky v noteboocích jsou odlišné od těch, které používají výrobci stolních počítačů, ale i tak dosahují podobné kapacity. Základem je 20 GB, což na instalaci Windows XP a všech běžných programů s přehledem stačí. Kdo chce pracovat s většími databázemi, nebo jen prostě sbírat písničky v MP3 či digitalizované filmy, může si připlatit za pevný disk větší.

I optické mechaniky se od těch desktopových významně odlišují a především ve většině notebooků je jenom jedna nebo dokonce vůbec žádná šachta na příslušný modul. Své nejlepší období dnes tedy prožívají kombinované DVD/CD-RW jednotky umožňující nejen instalování programů či sledování DVD snímků, ale i snadné vypalování na CD-R či CD-RW. Prakticky ve všech počítačích dokonce už od střední třídy jsou standardním řešením, a jako uživatelskou volbu si je můžete pořídit do kteréhokoliv notebooku. Není pochyb o tom, že se taková investice vyplatí.

Bylo by chybou nepoznamenat, že si zákazník může zvolit u některých modelů zejména vyšších tříd i přepisovací a zapisovací DVD jednotky. Zatím je ale v tomto směru nabídka dost omezená, a pak také kvůli nejednotnosti v zapisovacích DVD formátech a ceně příslušné mechaniky to není volba příliš častá. Do budoucna sice DVD/CD-RW komba nahradí přepisovatelé DVD jednotky, otázkou však zůstává, jak dlouho to ještě bude trvat. Samotné zákazníky k tomuto přechodu prakticky nic nenutí.

Na druhé straně stojí disketové jednotky, jejichž čas už pomalu končí. Uživatelé je vyžadují stále méně a místo nich raději volí přenosné flash disky s vyšší kapacitou, robustností a přenosovou rychlostí. Zároveň jsou floppy mechaniky snadným terčem notebookových designérů při honbě za nižší hmotností celého přístroje.

Komunikace vždy a všude

Dnes už v každém notebooku najdete integrovaný modem a přípojku do sítě ethernet s rychlostí 100 a leckdy už i 1 000 megabitů za sekundu. Připojení do firemního síťového prostředí či k internetu vždy a všude prostřednictvím modemu je tedy velmi snadné a současné možnosti operačního systému Windows XP jej velmi ulehčují.

Intel s technologií Centrino mimo inovací v oblasti procesoru a čipové sady také velmi prozíravě zachytil a do značné míry i akceleroval zájem o bezdrátové technologie, zejména tzv. sítě wireless LAN. Centrino totiž standardně obsahuje bezdrátovou síťovou kartu, nabízející snadný a poměrně levný způsob, jak být mobilní doslova za všech okolností. Na trhu je už dnes řada komponent standardu IEEE 802.11x, ze kterých si každý může vybudovat svou bezdrátovou síť doma či ve firmě.

Základem místní komunikace jsou lokální porty, dnes zejména USB, ve většině případů pak verze 2.0. Při rychlosti 480 Mb/s je to rozumné řešení prakticky pro jakoukoliv periferii včetně externích pevných disků či vypalovaček. Mnozí zákazníci stále vyžadují notebooky se sériovým či paralelním portem a výrobci jim zatím vycházejí vstříc. Lze se ale domnívat, že nebude dlouho trvat a tyto relikty minulosti, i když je dnes jejich uplatnění stále ještě pro některé mobilní telefony či další zařízení nezbytné, zmizí z notebooků úplně.


Trendy II.

Vizuální podívaná

K zobrazování se odjakživa v noteboocích používají ploché displeje. Technologie LCD je dnes to nejlepší, co při udržení přijatelné ceny je trh schopen zákazníkům nabídnout, a tak jedinou otázkou zůstává úhlopříčka. Dříve byla velikost displeje určujícím znakem cenové hladiny celého notebooku, dnes je ale cena příslušných panelů tak nízká, že úhlopříčka je více méně daná prostě místem ve víku, tedy i třídou a pozicováním samotného přenosného počítače na trhu.

U subnotebooků můžeme tedy očekávat 12palcové zobrazovače, třída thin&light je často osazena 13,3, resp. 14palcovými displeji, a full size notebooky disponují 15palcovými panely. Mimo těchto obvyklých řešení se na některých modelech můžeme setkat také s 15,4" displeji s poměrem stran 16 : 10, a ve třídě Transportables pak najdeme panely dokonce 16či 17palcové.

Zmíněné dělení a po nějakou dobu ještě i použitá technologie LCD budou pro notebookový trh určující i příští rok, a mimo variant s použitým rozlišením nelze očekávat v této oblasti nějaké převratné novinky.

Energie sbalená na cesty

Velmi důležitou vlastností mobilní výpočetní techniky je schopnost pracovat přímo v terénu bez vnějšího zdroje energie. V současnosti dosahují notebooky pracovních časů od zhruba hodiny a půl (Transportables či notebooky s desktopovými procesory) až po osm hodin (špičkové modely s Centrinem). Pokračující vývoj jak v oblasti úspory energie, tak napájecích článků je ale zárukou, že tyto časy nejsou ještě zdaleka konečné.

Navíc moderní procesory mají dostatek výkonu ke zpracovávání běžných i složitějších úloh už teď, takže tlak na zvyšování jejich výkonu, a tedy i spotřeby je výrazně nižší, než v minulosti.

Osobní počítače

Během uplynulých dvanácti měsíců se na poli osobních počítačů nic převratného neudálo, a pokud docházelo k změnám, pak pouze k dílčím, týkajícím se jednotlivých komponent spíše než celých sestav. Tento vývoj můžeme pozorovat například u pamětí, kde nejrychlejší DDR moduly dnes pracují na frekvenci 500 MHz. Naopak pevné disky žádné výraznější nárůsty kapacity nezaznamenaly, a nejprostornější disky tak dnes nabízejí "pouze" o 50 GB více úložného prostoru než před rokem. Zajímavějším trendem v této kategorii je bezesporu nástup rozhraní Serial ATA. První generace disků podporujících tento standard však není schopna nabídnout uživatelům o moc více než klasické IDE disky, a tak starší rozhraní v nových počítačích stále převládá.

Na poli základních desek se situace příliš nezměnila, a spíše než k prosazování nových technologií dochází k vylepšování těch stávajících. Zvyšuje se rychlost FSB sběrnice a kvalita integrovaných komponent, tedy grafické, zvukové a síťové karty, a všechny novější desky již podporují rychlejší USB 2.0. Jediným zajímavým momentem je snaha některých výrobců integrovat do svých základních desek i rozhraní standardu IEEE 1394, označované také jako firewire, a bezdrátovou síť, která se pomalu ale jistě prosazuje především na poli přenosných počítačů a handheldů. Jde však spíše o ojedinělé pokusy a nikoliv o běžnější praxi.

Podobná situace jako u základních desek panuje i mezi procesory, kde jedinou výraznější zajímavostí uplynulého roku bylo uvedení technologie Hyper-Threading pro procesory Intel Pentium 4, jež výrazně zrychlila práci procesoru při dvou a více zapnutých aplikacích. Firma AMD, druhý největší hráč v tomto segmentu, v uplynulém roce představila nové procesory Opteron a Athlon 64. Zatímco první je určen především pro servery, druhý poslouží i pro běžné domácí a kancelářské využití.

Co se týče ostatních komponent uvnitř počítače, zůstává jen na volbě každého uživatele, zda si bude přát vyšší výkon a kvalitu za cenu vyšších nákladů, nebo jestli se spokojí s minimem, které mu nabízejí komponenty integrované na základních deskách. Ti nejméně nároční by si s trochou nadsázky při stavbě počítače vystačili s motherboardem, procesorem, pamětí a pevným diskem. Pro ty náročnější nabízí trh výkonné grafické karty, jejichž cena v některých případech dosahuje až k 20 000 Kč, a vysoce kvalitní zvukové karty s pozlacenými konektory, účinnou redukcí šumu a výstupem na 6.1 či 7.1 reproduktorové sestavy. Jejich přednosti by ale dokázali ocenit jen amatérští či poloprofesionální hudebníci a pro běžného uživatele jsou spíše zbytečným luxusem.

Jeden z nejzajímavějších momentů přinesl segment optických mechanik. Zatímco před rokem byly nejzajímavějším artiklem CD-RW mechaniky či jejich kombinace s DVD (tzv. komba), dnes se díky razantnímu poklesu ceny stávají atraktivními i DVD vypalovací mechaniky. Některé modely se dnes dají sehnat i za cenu okolo 4 000 Kč, což je vzhledem k zhruba sedminásobné kapacitě oproti běžným kompaktním diskům opravdu lákavé.

Podíváme-li se na dnešní počítače z vnějšku, zjistíme, že situace se stále zlepšuje. Levnější skříně sice mají stále k dokonalosti daleko, ale na trhu je k mání poměrně široká škála výrobků z šedého průměru vybočujících. Počínaje atraktivnějšími materiály (hliník) a tvary, přes módní doplňky (různé barevné diody a prosklené boční stěny) až po funkční výdobytky (vodní chlazení). Záleží jen na představách a náročnosti každého z nás, a samozřejmě i na prostředcích, které chceme na počítač vynaložit.

S rozměry a vzhledem úzce souvisí i rozmáhající se trend malých počítačů. Tato relativně nová subkategorie osobních počítačů označovaná jako barebone PC sice stále stojí poněkud ve stínu svých klasických kolegů, avšak pomalu sílí a nabízí některé velmi zajímavé funkce. Historie těchto PC sahá do počátku roku 2002, kdy se na trhu objevil první barebone počítač Shuttle SV24. Většina uživatelů a odborných periodik sice pochvalovala jeho rozměry, hmotnost a integraci maximálního počtu komponent do základní desky, avšak nechyběla ani skepse. Ta se týkala především chybějícího AGP portu, malých možností a složitosti upgradu, a v neposlední řadě i tepelné regulace poměrně nahuštěného interiéru. Dá se tedy říci, že originalita byla po zásluze oceněna, ale skvělou budoucnost barebone počítačům rozhodně nikdo neprorokoval.

Dnes se situace v mnoha ohledech změnila. Barebone PC začaly dodávat na trh kromě Shuttlu, který svůj SV24 nahradil novějšími a vylepšenými modely, i další výrobci. Jmenovitě jde většinou o zástupce výrobců základních desek jako jsou Soltek, MSI a JetWay, ale i o firmy, které se v PC branži staraly o zcela jiné komponenty. Příkladem za všechny může být firma Creative, jejíž SliX je opravdu velkým krokem stranou od klasických produktů společnosti, tedy zvukových a grafických karet. Noví výrobci přinesli do segmentu Barebone počítačů především nové nápady týkající se designu a funkční výbavy. Například firma MSI svým Mega PC poněkud setřela rozdíl mezi běžným počítačem a hi-fi věží, Jetway MiniQ zase můžete kompletně, tedy vyjma psaní na klávesnici, ovládat pomocí dálkového ovládače s trackballem. Zajímavým a pro mnohé i velmi užitečným doplňkem je integrovaná čtečka paměťových karet, schopná pracovat s většinou dnes používaných formátů.

Co se týče vnitřku, některá barebone PC jsou kvůli starším čipovým sadám základních desek, poněkud zastaralá a nepodporují nejmodernější technologie jako rychlejší FSB či Hyper-Threading, jiná tento problém díky novějším čipsetům překonala, a tak mohou uvnitř malých PC pracovat i nejvýkonnější procesory od Intelu či AMD.

Nabídka malých PC na našem trhu je samozřejmě oproti západu poněkud omezená a bez problému zde seženete pouze výrobky zhruba čtyř firem. Ještě smutnější je situace na poli miniaturních PC, která nabízejí například firmy Stealth Computer, ECS či Saintsong a jejichž rozměry jsou srovnatelné s objemnější knihou. Tyto počítače u nás prostě neseženete a museli byste si je dovézt ze zahraničí. Případná reklamace by vás ale vyšla pěkně draho. Zcela opačná e situace u takzvaných LCD PC. Počítače integrované do podstavců LCD, které u nás před lety prodávalo hned několik firem, se potichu vytratily z trhu. Důvodem je nejspíše vyšší cena a problémy s tepelnou regulací interiéru počítače.

V oblasti periferií jsme se v minulých měsících žádné výraznější změny nedočkali a na trhu tak spolu stále soupeří levnější PS/2 zařízení s USB multimediálními klávesnicemi. Bezdrátová polohovací zařízení dění sledují poněkud zpovzdálí, neboť je od běžných produktů dělí vyšší cena. Podobně neměnná je situace u reproduktorů, kde trh nabízí širokou škálu výrobků od méně kvalitních plastových bedýnek až po velmi výkonné 5.1 sestavy.

V budoucích měsících nás žádná výraznější revoluce na poli osobních počítačů zřejmě nečeká, a vše se bude vyvíjet podle zaběhnutých standardů postupného zvyšování výkonu a velmi pomalého nástupu nových technologií. V horizontu několika let ale zcela jistě dojde k dalšímu prorůstání domácností a počítačů. Vždyť kdo by si před několika lety dovedl představit, že prostřednictvím klasického počítače bude možné běžně pracovat s audio- a video- materiálem pořízeným fotoaparátem, videokamerou či diktafonem, poslouchat hudbu a rádiostanice nebo sledovat televizi?

Video a multimedia

Monitory

Počítačové monitory dnes stojí na hranici změny technologií. Na jedné straně jsou k dispozici poměrně levné a dobře zavedené klasické CRT zobrazovače a na straně druhé se nacházejí moderní, i když stále nákladnější LCD panely. O budoucnosti CRT monitorů si nelze dělat velké iluze, sice se jich stále hodně prodává, ale jejich pozice na celosvětovém trhu bez přestání oslabuje. A stejný, i když ne tak razantní, vývoj je dobře patrný i v českých podmínkách. Jak se shodují dovozci a distributoři, také čeští zákazníci už začínají vnímat a hodnotit výhody, které jim přinášejí ploché panely LCD. Přesto se stále ještě prodává více klasických monitorů typu CRT.

Mezi klasickými zobrazovači s obrazovkou typu CRT dnes zákazníci nejčastěji požadují 17palcové monitory, a to především díky jejich ceně. Je nesporné, že právě tento typ zobrazovače patří mezi vůbec nejlevnější, a proto je často součástí ekonomických počítačových sestav.

Mezi dalšími úhlopříčkami nalezneme devatenácti, dvaceti či 21palcové monitory, vyhledávané zejména zkušenějšími uživateli či náruživými hráči. V těchto úhlopříčkách je často požadována plochá obrazovka, která vůči uživateli vypadá rozhodně estetičtěji. Monitory velkých úhlopříček s velmi kvalitními obrazovkami jsou oblíbené hlavně u profesionálů pracujících s grafikou.

Ploché LCD monitory

Budoucnost patří jednoznačně plochým panelům, kterým dnes vévodí technologie tekutých krystalů (LCD). V současnosti nabízí oproti CRT monitorům především zcela geometricky přesný a neuvěřitelně ostrý a kontrastní obraz, minimální emise škodlivého záření a také menší spotřebu energie, a tedy i ekonomičtější provoz. Z hlediska životnosti se názory na výhodnost LCD různí, ale u posledních modelů se analytici shodují, že ploché panely vydrží pracovat přinejmenším stejně dlouho jako jejich klasičtější CRT kolegové. Navíc, na rozdíl od CRT technologie, kde stárne jádro celého monitoru, tedy stínítko obrazovky, je nejvíce degradujícím prvkem v LCD technologii podsvětlovací výbojka a tu lze poměrně snadno a s malými náklady vyměnit.

Zcela identicky, jako je tomu u CRT technologie, jsou také jednotlivé třídy LCD monitorů odstupňovány podle úhlopříčky obrazovky. Na tomto místě je třeba zdůraznit, že metodika měření velikosti obrazovky u CRT a LCD monitorů se výrazně liší. Zatímco u CRT se například do 17 palců započítává i prostor skrytý za plastovým rámečkem a skutečná, viditelná úhlopříčka je tedy i o několik palců menší, LCD panely jsou měřeny odlišně. U nich je zmíněných 17 palců skutečně naměřitelná vzdálenost mezi dvěma protilehlými rohy viditelného prostoru na obrazovce. Je tedy dobré si uvědomit, že při srovnávání obdobných CRT a LCD monitorů je třeba uvažovat pro zjednodušení i tak, že LCD panel odpovídá zhruba o jeden stupeň vyšší úhlopříčce CRT monitoru.

Základem a neprodávanějším segmentem jsou dnes patnáctipalcové LCD monitory. Jejich cena se pomalu dostala pod deset tisíc a stále ještě, i přes kursové výkyvy, má šanci na další pokles. Na těchto monitorech je prakticky jediné dostupné rozlišení XGA, tedy 1 024 x 768 bodů, což vyhovuje běžné kancelářské práci. Mimo ceny jsou na těchto přístrojích pro zákazníky lákavé především velmi malé rozměry, které se vůbec nedají srovnat s konkurenční CRT technologii. Chcete-li nějaký LCD monitor takříkajíc "na seznámení" s technologií a s možnostmi, pořiďte si místo klasické CRT sedmnáctky plochou patnáctku a určitě nebudete litovat.

Kdo však požaduje větší pohodlí a více prostoru, sáhne spíše po některém z produktů s rozlišením obrazu 1 280 x 1 024 bodů, které jsou dnes nabízeny v úhlopříčkách 17, 18 a 19 palců. Vzhledem k tomu, že se liší prostor, na němž je zmíněné rozlišení zobrazeno, bude se tedy logicky lišit i velikost písma či jiných komponent na obrazovce, jako jsou ikony, dialogy a nabídky. Pokud se zaměříme na tento parametr, tedy velikost rastru, mají jej s LCD patnáctkami plně srovnatelný až 19" ploché panely. U těch menších se uživatelé musejí smířit s drobnějšími detaily, což zejména těm starším a hůře vidícím nemusí dělat úplně nejlépe.

Nad devatenáctkami jsou ještě poměrně častým artiklem 20" LCD monitory s rozlišením 1 600 x 1 200 bodů, které ale už svou cenou masivně překračují čtyřicetitisícovou hranici. Existují i jiné kombinace úhlopříčky a rozlišení, než ty zde popsané, ale s těmi se lze setkat pouze zřídka.

Důležitým detailem je způsob připojení monitoru k počítači. Všechny zobrazovače můžete napojit buď běžně analogově, na prakticky jakoukoliv grafickou kartu, a některé LCD panely zejména vyšších úhlopříček také digitálně. Při digitálním připojení lze dostat na obrazovku tu nejvyšší kvalitu, ale v rozlišeních zejména 1 024 x 768 a často i 1 280 x 1 024 bodů lze zhruba stejné ostrosti obrazu dosáhnout i kombinací dobrého monitoru a kvalitní grafické karty. Naopak chcete-li provozovat nějaký 20palcový LCD monitor s rozlišením 1 600 x 1 200 bodů, je pro vás DVI jediným možným řešením.


Trendy III.

Grafické karty

Současná situace na trhu grafických karet je po několika měsících poznamenaných soubojem o nejrychlejší grafický čip poměrně klidná. Po propadáku modelu nVidia GeForce FX5800 Ultra, který nedokázal konkurovat Radeonu 9800 PRO a "vytáhl se" také rozměrným a hlučným chladicím mechanismem, přišla nVidia s novými vlajkovými loděmi FX5900 a FX5950. Těm byly vráceny starší DDR paměti a zvýšena rychlost sběrnice, a výsledkem jsou konkurenceschopné čipy, jež v některých testech poráží i nejvýkonnější čipy rivalské ATI včetně prozatím posledního Radeonu 9800XT. Celková situace na trhu je zajímavá především postupným vyklizením pozic ze strany menších výrobců čipů, kteří představovali zajímavou alternativu k dominantním čipům ATI a nVidie. Bohužel Xabre 400 od SiSu ani Kyro II, od ST Microelectronics již dnes nejsou pro nové low-endové řady žádnou konkurencí a po čipu Xabre II plánovaném na tento rok, není ani památky. Jistou naději lze vkládat do tchajwanské společnosti XGI, která vznikla v březnu 2003 odštěpením divize Xabre společnosti SiS a jejím spojením s firmou Trident Microsystems. Cílem XGI má být ziskovost v roce 2005 a ovládnutí trhu grafických karet o dva roky později.

Co se týče počtu značek a modelů, představuje trh s grafickými kartami doslova džungli. Krom několika renomovaných firem s dlouholetou praxí v této oblasti (MSI, Asus, Leadtek) jsou na našem trhu k sehnání i výrobky méně známých asijských značek, jejichž řady se navíc rozšiřují. Mezi úplné nováčky tak patří například tchajwanský Prolink, naopak déle se na trhu drží firmy Sparkle a Club3D. Výhodou výrobků asijských firem je obvykle jejich nízká cena, nevýhodou naopak téměř nulové příslušenství a krátká záruční lhůta. Ta je ale u grafických karet, které ze všech komponent stárnou nejrychleji, poměrně nedůležitá. Málokdo totiž používá stejnou kartu déle než dva roky.

Jednotlivé karty se od sebe liší již na první pohled. K nejméně nápadným patří tradičně low-endové karty, neboť jsou rozměrově malé a mají, až na některé výjimky, pouze pasivní chlazení grafického čipu. Ve středním segmentu patří ke standardní výbavě karet aktivní chladicí prvky a některé adaptéry se neobejdou bez externího napájení, které je výsadou nejvýkonnějších karet. V high-end segmentu je situace o poznání složitější, neboť se zde naplno rozvíjí kreativita výrobců. Škála produktů sahá od poměrně nenápadných karet až po akcelerátory doslova zabalené v kovových hávech, které mají zabezpečit lepší ochranu grafického čipu a pamětí před přehřátím.

Zajímavostí současného trhu je fakt, že kompletně zmizely modely bez digitálního DVI konektoru a každý akcelerátor nyní disponuje trojicí konektorů, kterou tvoří DVI, analogový

D-SUB a S-Video výstup videosignálu. Některé karty na trhu mají namísto S-Videa VIVO (video-in, video-out) konektor umožňující jak výstup, tak vstup videosignálu. Tato specialita je obvykle k mání u dražších karet, jak však dokazují některé případy, není výjimkou ani v low-end segmentu.

Výbava karet bývá obvykle tvořena nějakým tím manuálem, několika CD s ovladači a softwarem či plnými hrami, přičemž nechybí ani užitečné propojovací kabely a redukce. Rámcově se dá říci, že méně známí východní výrobci obvykle výbavu přehlížejí a není tak problém koupit kartu, jejíž výbavu tvoří pouze jediné CD.

Nejbližší budoucnost ovlivní vstup grafických karet XGI na trh. Pokud bude úspěšný, dá se očekávat, že z toho budeme profitovat především my, uživatelé. Neuspěje-li tchajwanský výrobce, pak se vše vrátí k periodickému soupeření ATI a nVidie.

Mobilní komunikace

Co se týče uplynulého roku, mezi mobilními telefony bylo možné pozorovat různé zajímavé trendy. Tím prvním je příklon některých výrobců k véčkovým telefonům. Dřívější parketě Motoroly dnes vládne korejský Samsung, a první vlaštovky tímto směrem už vyslaly i Sony Ericsson či německý Siemens. Druhý výrazný posun k vyšší kvalitě jsme mohli zaznamenat u displejů. Většina nových telefonů v nejvyšší třídě dnes disponuje kvalitními aktivními displeji se schopností zobrazit až 65 000 barev. Zapomínat by se nemělo ani na zvyšování kapacity pamětí mobilních telefonů, kde rekord v současné době drží Samsung SGH-X600 s 10 MB sdílené paměti.

Ruku v ruce se zkvalitněním displejů a zvyšováním kapacity paměti jde i znatelné rozšíření integrovaných fotoaparátů do telefonů vyšší třídy. Zatímco loni bylo k dostání jen pár přístrojů schopných pořizovat snímky, dnes je situace spíš opačná a málokterý nový model postrádá vestavěný fotoaparát, a pokud ano, tak fotoaparát tvoří součást originálního příslušenství. Tak je tomu například u německého Siemensu. Samotné fotoaparáty nabízejí nové funkce jako korekce jasu, různé efekty a v případě Samsungu SGH-E700 i dvojnásobný digitální zoom. Kvalita se ovšem výrazněji neposunula a maximální rozlišení snímků zůstává 640 x 480 obr. bodů. I při stejném rozlišení však existují výrazné rozdíly mezi jednotlivými fotoaparáty. A tak zatímco Alcatel OT735 či přídavný fotoaparát Siemens IQP-500 poskytují poměrně kvalitní snímky, na fotkách z Sharpu GX-13 stěží rozeznáte vzdálenější objekty. Pomalu, ale jistě se začínají objevovat i mobilní telefony s možností snímání videosekvencí. Krom Nokie, která s tímto nápadem přišla jako první u modelu 3650, nabízí tuto funkci i přídavný fotoaparát k Smartphonu od Eurotelu.

Využití pořízených snímků zůstává v podstatě stejné a omezuje se na odesílání MMS zpráv, tvorbu nových tapet na pozadí displeje telefonu a portrétů k položkám v telefonním seznamu. Pokud používáte fotografie k lepší identifikaci příchozího hovoru, pak je potěšujícím zjištěním zvětšující se paměť pro pořízené fotografie. S 10 MB Samsungu SGH-X600 si jistě vystačíte, neboť i ten nejkvalitnější snímek nemá více než 60 kB. Důležitým faktorem pro slibné rozšiřování integrovaných fotoaparátů je samozřejmě i jejich snižující se cena. Zatímco před rokem byla cena mobilního telefonu s fotoaparátem (Nokia 7650) okolo 15 000 Kč, dnes se kupříkladu zbrusu nový Alcatel OT735 dá sehnat za zhruba polovinu, starší mobily mohou být ještě levnější.

V oblasti přenosu dat se za uplynulý půlrok nic výraznějšího nezměnilo a hlavní technologií na tomto poli zůstává paketové GPRS, které dnes podporují snad všechny mobily počínaje nejlevnějšími low-endy. Přenosová rychlost GPRS se již nějaký ten pátek nemění a při 53,6 kb/s pro download a 26,8 kb/s pro upload ve standardním kódování CS-2 přeci jen zdaleka nepostačuje všem uživatelům. Bohužel více z klasické GSM sítě běžným způsobem získat nelze, a tak se operátoři poohlížejí po nějakých těch vylepšeních. Jedním z nich je technologie EDGE, která by mohla zvýšit přenosové rychlosti v GSM až na 400 kb/s. Podle posledních informací nespí na vavřínech ani společnost Eurotel, jejíž program Data Nonstop se setkal s obrovským úspěchem. V současné době totiž u největšího českého operátora probíhá testování technologie CDM-450 EV-DO, která by po počátečních úpravách zastaralé analogové NMT sítě umožňovala v pásmu 450 MHz dosahovat přenosových rychlostí až 2 Mb/s. To je ale hudba poměrně vzdálené budoucnosti a v současné době si budete u mobilních telefonů vystačit s mnohem nižšími hodnotami.

Komunikace mezi počítačem a mobilním telefonem také nic revolučního nepřinesla a veškeré datové přenosy se realizují prostřednictvím propojovacích kabelů, infračervených portů nebo rádiového spojení Bluetooth. To ale stále trpí nedostatkem přízně ze strany výrobců, a natrvalo jej do své výbavy zahrnula pouze firma Sony Ericsson. Naopak Motorola, Samsung či Alcatel o Bluetoothu zřejmě ještě neslyšely.


Novinky

Nové tarify u ADSL

Za měsíční paušál 899 Kč bez DPH (za nejpomalejší službu s omezením dat) nabídne od 5. ledna 2004 svým zákazníkům  vysokorychlostní připojení k internetu prostřednictvím ADSL ČESKÝ  TELECOM. Nabídka služeb se rozšíří o čtyři nové modifikace. Současné  varianty ADSL bude ČT po Novém roce nabízet v nezměněné podobě,  ale za nižší ceny. Zákazníci si tak od 5. ledna budou moci vybrat  z celkem devíti variant ADSL.-FEL

Internetové domény

Nejvíce  českých internetových domén na liberalizovaném trhu zatím získaly  společnosti Globe Internet, Internet CZ a Zoner Software. Podle  statistiky serveru Czechweb získal Globe více než 22 000 registrací,  Internet CZ přes 19 000 a Zoner zhruba o 9 000 méně. Na českém  internetu je přitom kolem 155 000 doménových jmen s koncovkou  .cz. Na dalších místech skončila vyrovnaná trojice firem Media4web,  Czech On Line a Ignum, které mají na svém kontě více než sedm  tisíc domén.-FEL

M.I.A. končí

Aktivní činnost internetové  společnosti M.I.A., poskytující služby v oblasti reklamy na internetu  a sponzorovaných SMS, bude k 31.12. 2003 ukončena. Rozhodl o  tom Český Telecom, který je stoprocentním vlastníkem této firmy.  Akciová společnost M.I.A. působila ve třech základních oblastech:  zajišťování a poskytování reklamy na internetu, komplexní marketingové  a PR služby na internetu a prodej reklamy do sponzorovaných SMS.-FEL

Internet  za paušál

T-Mobile představil skutečný tarif pro přístup k internetu  přes GPRS za paušál, bez omezení přenosu dat. Zákazníci si ho  mohou aktivovat od 1. prosince 2003. Nový tarif se jmenuje GPRS  Business Unlimited a aktivovat ho lze ke každému tarifnímu programu  (včetně karet Partner). Současní uživatelé GPRS Business budou  automaticky převedeni na nový GPRS Business Unlimited. Ti a také  všichni, kdo si GPRS Business Unlimited aktivují do konce ledna,  budou platit až do konce června 2004 699 korun bez DPH. Potom  se budou moci vrátit k tarifu GPRS Business s limitem 50 MB dat  za 699 Kč, nebo si ponechat GPRS Business Unlimited za 999 Kč.  Tuto cenu také budou platit všichni, kdo si aktivují GPRS Business  Unlimited od února příštího roku.-FEL

Eurotel Data Nonstop  nově

Od počátku prosince 2003 začala společnost Eurotel Praha  nabízet svým stávajícím a novým zákazníkům tarif Eurotel Data  Nonstop za 649 Kč. Zmíněný tarif poskytne zákazníkům 100 volných  minut. Tato nabídka bude platná až do 30. června 2004 pro všechny  zákazníky, kteří si tuto službu aktivují v období od 3. prosince  2003 do

31. ledna 2004. Od 1. července 2004 bude cena Eurotel  Data Nonstop pro tyto zákazníky opět 999 Kč (a 799 Kč pro zákazníky  s tarify Eurotel Optimum, Eurotel Optimum Plus a se všemi tarify  Eurotel Business). Pro zákazníky, kteří si tuto službu budou  aktivovat až od 1. února 2004, bude platit opět cena 999 Kč,  resp. 799 Kč a 30 volných minut. V prvním čtvrtletí roku 2004  Eurotel rozšíří svou nabídku GPRS služeb o technologii umožňující  kompresi přenášeného obsahu.-FEL

Bezdrátové sítě pro každého

Výrobce  síťových prvků a řešení D-Link snížil cenu některých svých produktů  v oblasti bezdrátové komunikace o 25 %. Společnost předpokládá  ještě větší boom rozvoje bezdrátových sítí a především bezdrátového  připojení k internetu v blízké budoucnosti, než jaký můžeme sledovat  již dnes. Bližší informace naleznete na www.vanet.cz.-FELADSL  od GTS

Společnost GTS oznámila nové ceny svých služeb, platné  od 1. ledna 2004. Vysokorychlostní internet ADSL bez omezení  objemu přenášených dat bude možno pořídit u GTS již od 895 Kč  měsíčně bez DPH. Původní podmínka provolat určitou minimální  částku prostřednictvím předvolby GTS byla zrušena, avšak podmínka  hlasového volání přes GTS zůstala zachována.-FEL

Telenor Networks DSL

Telenor Networks a Český Telecom podepsaly v pátek 5. prosince smlouvu o zpřístupnění metalického účastnického vedení LLU. Tento kontrakt umožňuje společnosti Telenor Networks pronajímat metalické linky od Českého Telecomu, postavit na nich vlastní DSL síť a nabídnout služby svým zákazníkům. Telenor Networks je velkoobchodním poskytovatelem širokopásmových služeb. Jeho DSL služby budou proto určeny zejména pro ostatní telekomunikační operátory v České republice, kterým tato nabídka umožní rozšířit produktové portfolio o další služby, založené na DSL, včetně širokopásmového přístupu na internet. Síť DSL by měla být spuštěna v prvním čtvrtletí roku 2004. Jednotlivé služby budou nejprve k dispozici v Praze a poté, s postupný rozvojem sítě, plynule uváděny i v ostatních městech České republiky.-Tji

Software Integration Center

Společnosti SUSE Linux a IBM oznámily založení společného centra pro integraci softwaru (Software Integration Center), se sídlem v laboratořích IBM v Torontu. Toto centrum bude optimalizovat spolupráci operačního systému SUSE Linux Enterprise Server se softwarem z nabídky společnosti IBM podle potřeb podnikových zákazníků. Společný projekt se v první fázi zaměří na univerzální databázi IBM DB2 a postupně se rozšíří i na ostatní softwarové produkty IBM. SUSE LinuxEnterprise Server je první operační systém Linux, prověřený na všech hardwarových platformách určených k provozu IBM DB2 pro Linux, a je zároveň schválen k provozu IBM DB2 Enterprise Server Edition. Společnosti IBM a SUSE budou v centru pro integraci softwaru spolupracovat na portování, migraci, certifikaci a podpoře budoucích verzí softwaru IBM DB2 pro platformu SUSE LINUX Enterprise Server. Cílem je zajištění optimální funkčnosti databázových aplikací i základního podnikového operačního systému systém SUSE LINUX Enterprise Server a databáze IBM DB2 se tak stávají velmi dostupnou a škálovatelnou variantou pro kritické aplikace v datových centrech.-Tji

Odkaz: www.ibm.com

Licence jinak

Společnost Microsoft představila novou politiku rozšiřující přístup k intelektuálnímu vlastnictví (Expanded Intellectual Property Policy) společnosti. Microsoft také ohlásil dvě nové licenční nabídky první se týká technologie ClearType a druhá souborového systému FAT (Microsoft File Allocation Table). Na základě nové politiky intelektuálního vlastnictví Microsoft připravuje jak standardní hrazené licenční programy, tak licenční programy bezplatné. Součástí nové politiky společnosti Microsoft v oblasti intelektuálního vlastnictví je i zásada poskytovat toto intelektuální vlastnictví akademickým institucím pro nekomerční účely bezplatně. Tato zásada je založená na rozvíjející se snaze společnosti Microsoft propagovat webové standardy. Microsoft rovněž založil řadu iniciativ pro další spolupráci v odvětví, jako např. Shared Source Initiative, jež poskytuje přístup ke zdrojovým kódům pro vývojáře, partnery, zákazníky a akademické instituce, které vyvíjí svá řešení na platformě Microsoft. Společnost Microsoft nedávno ohlásila program bezplatného poskytování licencí Microsoft Office 2003 XML Reference Schemas. Toto oznámení je významným rozšířením stávajícího postoje společnosti k poskytování přístupu k intelektuálnímu vlastnictví. Dříve byly bezplatně poskytovány určité technologie pouze vývojářům aplikací pro Windows v rámci nabídky Software Developer Kit (SDK).-Tji

Itanium Challenge

Celosvětová kampaň "The Intel Itanium 2 Solution Challenge" je určena pro 500 největších firem využívajících počítače platformy RISC. Společnost Intel na kampani spolupracuje s výrobci zařízení jako jsou HP, IBM, LangChao, Lenovo, NEC, Samsung, SGI, Unisys a s řadou místních výrobců. Dále se programu účastní řada výrobců softwaru pro procesory Itanium 2, například BEA, i2, IBM, Oracle, SAP, SAS a systémoví integrátoři jako Avanade a Unisys. Tito partneři mohou do programu nominovat své zákazníky, kterým budou procesory nabídnuty formou "vyzkoušej a kup". Během posledního roku se skladba zákazníků kupujících systémy s procesorem Itanium posunula z oblasti vědeckých a náročných výpočtů do sféry běžných podnikových aplikací. V současné době 14 ze 25 předních 500 společností již nasadilo nebo vyhodnocuje možnosti této architektury. -TJi

ePodatelna od AEC

Společnost AEC uvedla na český trh vlastní řešení elektronické podatelny. Vývoj TrustPort ePodatelny, který probíhal kompletně v režii společnosti AEC, byl završen jejím úspěšným nasazením v mikroregionu Jižní Valašsko na přelomu listopadu a prosince 2003. Elektronická podatelna zajišťuje zpracování podání občanů a jejich předání úředníkům příslušného úřadu či instituce. Jednotlivé formuláře jsou zobrazovány prostřednictvím zabezpečených HTML stránek. Občan tyto formuláře vyplní, elektronicky podepíše a odešle na ePodatelnu, kde je úředníci jednotlivých referátů vyřizují. ePodatelna se skládá ze tří klíčových částí. Občané pracují s webovou stránkou, která obsahuje základní informace a navigaci na jednotlivé formuláře. Samotná žádost je automaticky zpracovávána v systému, který kontroluje integritu elektronického podání a atributy elektronického podpisu. Úředník k vyřízení podání používá vnitřní webové rozhranní. Podepsání elektronického podání probíhá v rozhraní poštovního klienta podporujícího S/MIME protokol. Ten a prohlížeč webových stránek umožňující SSL šifrované spojení jsou jediné aplikace potřebné pro vyřízení elektronického podání. Ty jsou součástí každého moderního operačního systému a uživatel sám tedy zpravidla nemusí nic instalovat. -TJi

Postavte si notebook

Asbis, Mobile Value Added Distributor produktů společnosti Intel, zahrnul do své nabídky komponenty pro kompletní řešení mobilních PC, tj. všechny potřebné součásti k sestavení notebooků. Tento projekt umožnuje lokálním výrobcům sestavit notebook pod vlastní značkou, dle konkrétního přání koncového zákazníka. Jde tedy o naprosto stejný "systém", jako v případě stavby klasického PC. Novinkou v této oblasti (a zároveň v sortimentu Asbisu) jsou notebooky založené na mobilní technologii Intel Centrino. Intel Centrino představuje nejlepší technologii společnosti Intel pro mobilní počítače. Jejím základem je nová mikroarchitektura procesoru Intel Pentium M s 1 MB L2 cache, čipset nřady Intel 855 a nové bezdrátové funkce (podle standardu 802.11). Tji


Budiž obraz

Tomáš Jirásko

Acer PD není novou řadou notebooků ani monitorů, jak by se dalo u této značky očekávat, ale jde o přenosné projektory. Uvedený model PD721 představuje výkonnostní špičku v nabídce projektorů Acer, a je určen především pro firemní využití. Jedná se o projektor postavený na technologii DLP, dosahující světelnosti až 2 300 ANSI lumenů při hmotnosti 3 kg, a ve spojení s kontrastem 2 000 : 1 nabídne nativní rozlišení XGA 1 024 x 768 maximální je SXGA 1 280 x 1 024 obrazových bodů. Projektor nabídne dvojici integrovaných reproduktorů (3 W), funkci "obraz v obraze" (PIP), volitelný poměr stran zobrazení 4 : 3, 5 : 4 a 16 : 9 a dálkové ovládání s laserovým ukazovátkem. Jeho rozměry jsou 277 x 225 x

x 85 mm. Model PD520 o rozměrech 246 x 210 x 71 mm a vážící 1,7 kg je zástupcem kompaktních přístrojů. Je rovněž založen na technologii DLP, jeho světelný výkon je 1 500 ANSI lumenů, nativní rozlišení XGA 1 024 x 768 (maximální SXGA 1 280 x 1 024) a kontrastní poměr 1 800 : 1. Má integrován jeden reproduktor (2 W), PIP, volitelný poměr stran zobrazení 4 : 3 a 16 : 9, a vybaven je i dálkovým ovládáním s laserovým ukazovátkem. Třetí z řady PD nese označení 321, a je to nejlehčí a nejmenší projektor v nabídce Aceru. Jeho rozměry jsou 198 x 148 x 57 mm a hmotnost 0,99 kg. Disponuje nativním rozlišením XGA 1 024 x 768, kontrastním poměrem

2 000 : 1 a světelností 1100 ANSI lumenů. Tento malý projektor PD321 může promítat obraz s poměrem stran 4 : 3, 5 : 4 nebo 16 : 9. I tento projektor nabídne shodné dálkové ovládání jako předchozí modely. Posledním z řady je PD110, který by měl zákazníky oslovit především cenou. Jeho hmotnost je 2 kg při rozměrech 271 x 211 x 86 mm. Nabídne kontrastní poměr

1 500 : 1 a výkon 1 100 ANSI lumenů, nativní rozlišení SVGA, digitální zoom (0,5x až 8x), poměr stran 4 : 3 nebo 16 : 9.

Ceny projektorů byly nastaveny takto PD721 je k dostání za koncovou cenu 74 990 Kč/97 990 Sk, PD520 za 63 990 Kč/82 990 Sk, PD321 za 60 990 Kč/79 990 Sk a PD110 za cenu 35 990 Kč/46 990 Sk, vše bez DPH.

Odkaz: www.acer.cz


Master View

Tomáš Jirásko

ATEN International uvádí na trh USB KVPM rozbočovač, který umožňuje asynchronní přepínání mezi USB a KVM, a mezi dvěma až čtyřmi počítači. KVM (klávesnice, video a myš) rozbočovače jsou ovládací jednotky, které umožňují přístup k rozličným počítačům z jediné konzole. Hlavní výhodou je možnost přepnutí z prvního PC na druhé, přičemž USB zařízení zůstává v prvním PC. USB zařízení lze snadno přepojovat pouhým stisknutím tlačítka. Oproti standardním KVM konzolím lze s Master View USB KVMP rozbočovači CS-1732 a CS-1734 ovládat zařízení jako skenery, kamery, tiskárny a mikrofony prostřednictvím okamžité integrace USB hubu. Kompaktní zařízení je k dostání ve verzi se dvěma a čtyřmi porty. Dokáže také sdílet jedinou sadu reproduktorů pro všechny připojené systémy. Master View nabízí duální rozhraní, tudíž podporuje počítače s PS/2 či USB klávesnicí a myší. Firmware lze aktualizovat bez časového omezení. Jednotka bude v prodeji s různými kabely (pět kabelů pro Master View CS-1734). Produkt bude v České republice k dostání od ledna 2004 za doporučenou cenu 100 eur za Master View CS-1732 a 157 eur za CS-1734. Odkaz: www.aten.com.tw


BioTouch

Tomáš Jirásko

I když to není tak často, jsou místa a situace, kdy restrikci přístupu do počítače nechceme ponechat pouze na samotném systému či pouze doplňkovém softwarovém řešení. Prvním řešením, které nás asi napadne, je využití biometrie, mezi něž patří i otisk prstu. Společnost Digitus do své nabídky nyní nově zařadila snímače otisků prstů BioTouch od firmy Identix, a to jak ve verzích PCMCIA tak USB. BioTouch USB je samostatné periferní zařízení "plug and play", které nabízí stabilní kvalitu obrazu což je pro biometrickou přesnost rozhodující. Je vybaven optickým CMOS senzorem DFR 200 s velikostí oblasti snímání 17 x 17 mm. Ve verzi PCMCIA jde o kartu typu II. BioTouch se dodává společně se softwarem BioLogon Client for Windows, který zabezpečuje bezpečné přihlášení do Windows. Pokud je požadováno také přihlášení do sítě, BioLogon může být snadno nastaven na spolupráci s programem BioLogon Server for Windows.

Odkaz: www.digitus.cz


FICovské Radeony

Tomáš Jirásko

Společnost First International Computer (FIC), zařadila do svého výrobního programu dvojici nových grafických karet FIC A96X a FIC A98X. A96X je založena na grafickém čipu ATi Radeon 9600 XT, A98X používá řešení s čipem ATi Radeon 9800 XT. Jako bonus bude každá grafická karta dodávána s počítačovou hrou Half Life 2. Jelikož však vydání této hry bylo odloženo, uvažuje výrobce o zřízení FTP serveru pro zákazníky, kteří si zakoupí tyto grafické karty před jejím uvedením. Z něj pak bude možné po zadání hesla hru stáhnout. Doufejme, že v ČR se to podaří vyřešit i jiným způsobem.

Karta A96X využívá čtyři paralelní renderovací pipeline dosahují rychlosti vykreslování až 2 gigapixely za sekundu, karta je osazena dvoukanálovými paměťovými moduly DDR o velikosti 128 MB. A96X je osazena čipem Radeon 9600 XT taktovaným na frekvenci 500 MHz a taktovací frekvence DDR pamětí je 600 MHz. Model A98X rozvíjí předchozí řešení a má osm programovatelných renderovacích pipeline, zpracovávajících až 3,3 gigapixelů za sekundu. Je osazena 256 MB paměti s výkonným čtyřkanálovým rozhraním DDR. Taktovací frekvence VPU 3. generace je 412 MHz, zatímco DDR paměti jsou taktovány na 412 MHz. Odkaz: www.fic.cz


Lumíci Panasonicu

Tomáš Jirásko

Nový modely ve své řadě digitálních fotoaparátů představil Panasonic. Fotoaparát DMC-FZ10 nabídne 12x optický zoom a je vybaven CCD snímačem o rozlišení 4 MP (2 304 x 1 728 bodů). Podobně jako předchozí modely je DMC-FZ10 vybaven objektivem Leica DC Vario-Elmarit s 12x optickým zoomem (odpovídá rozsahu 35-420 mm u kinofilmu). Vysoká světelnost objektivu F2,8 je konstantní v celém rozsahu zvětšení, a nechybí samozřejmě ani optická stabilizace obrazu  stabilizátor Mega O.I.S. by měl potlačit neostrosti, které vznikají při velkých zvětšeních, kdy je obtížné udržet obraz v klidu bez opory. Integrovány jsou nové obvody Venus Engine, které přispívají ke zlepšení rozlišení, ostrosti a barevného podání obrazu a zvýšení rychlosti zpracování obrazových dat. Výsledkem by mělo být až o 50 % vyšší diagonální rozlišení (ve srovnání s běžnými 4MP modely). Rychlejší zpracování dat dovoluje pořizovat série následných snímků bez nutnosti čekat na zápis dat na paměťovou kartu. V nabídce předvolených modů nalezneme: Makro, Sport, Pohybový efekt, Noční portrét, Portrét, Program AE, Priorita času závěrky, Priorita clony, Úplný manuál, Videoklipy a režim Přehrávání. Funkce sériového snímání MEGA BURST umožňuje fotografovat scénu rychlostí až 4 snímky za sekundu a pořídit sérii až osmi snímků v plném rozlišení. K dispozici je rovněž záznam videoklipů ve formátu Motion JPEG, funkce Color Effect umožňující nastavení barevné teploty (Teplá, Studená, ČB), funkce předostření uzamykající ohniskovou vzdálenost během fotografování, atd. LCD panel má úhlopříčku 5 cm a rozlišení 130 000 pixelů. Další model DMC-FX1 má CCD snímač s rozlišením 3 megapixely, DMC-FX5 je pak osazen 4 mp čipem. Fotoaparáty jsou určeny především mladým uživatelům, pro které je důležitý design a jednoduchá obsluha. U těchto stylových kompaktů je rovněž použit optický stabilizátor obrazu (O.I.S.). Oba modely jsou osazeny objektivem LEICA DC Vario-Elmarit s 3x optickým zoomem (odpovídá rozsahu 35 105 mm u kinofilmu). Objektiv je složen ze sedmi prvků (včetně tří asférických čoček) v šesti skupinách. DMC-FX1/FX5 by se měl vyznačovat zkrácenou dobou startu, prakticky okamžitou odezvou mezi stiskem spouště a vlastní expozicí (0,1 s) a také kratším intervalem mezi jednotlivými snímky. Přístroje nabízejí podobné předvolené režimy jako FZ10, včetně záznamu ozvučených videoklipů ve formátu Motion JPEG nebo funkci Colour Effect. Kromě tradiční stříbrné, bude DMC-FX1 dostupný také v zelené, červené, oranžové a modré barvě. DMC-FX5 si uživatelé budou moci pořídit v modré, červené nebo stříbrné.

Odkaz: www.panasonic.cz


ILLUMINAce

Tomáš Jirásko

Společnost Hitachi nabídla uživatelům majícím potřebu sledovat o něco větší obraz, než nabízejí běžné obrazovky, projektor navržený speciálně pro domácí kino. Výrobek nese označení PJ-TX10, a měl by se nabízet za vcelku přijatelnou cenu tedy co se tohoto segmentu týče.

Projektor nabídne rozlišení 854 x 480, což je dostačující pro projekci z DVD či VHS. Vysoký kontrast 800 : 1 a svítivost 700 ANSI lumenů by měla postačovat pro kvalitní obraz se sytými barvami a vykreslenými linkami. Promítat lze již ze vzdálenosti 0,9 m, ve které má obraz velikost 30 ". Obraz o velikosti 100 " zvládne ze 2,5 m. Maximální velikost obrazu přitom je 300 ". Samozřejmostí je vertikální i horizontální korekce obrazu, pro snadnější ovládání je PJ-TX10 vybaveno třemi přednastavenými mody Normal, Cinema a Dynamic. V tichém modu dosahuje hluk vydávaný projektorem maximálně 25 dB.

Druhým představeným projektorem je CP-S210WT. Jde o malý a lehký projektor, který je určen převážně pro prezentace. Jedná se o LCD projektor s třemi 0,55" panely. Svítivost projektoru je 1 200 ANSI lumenů, rozlišení 800 x 600 obrazových bodů, maximální velikost promítaného obrazu je 300 ", projektor ovšem zvládne velký 60" už při projekční vzdálenosti

1,8 m. Ve Whisper modu (tichý režim), který dle výrobce zvyšuje životnost lampy až na 4 000 hodin, vydává přístroj hluk maximálně 27 dB. Systém PIN code security zajišťuje, aby nebylo možné přístroj spustit bez zadání správného kódu. Tuto funkci ocení především větší instituce či firmy. Odkaz: www.hitachi-online.cz


Nejrychlejší DVD+R

Tomáš Jirásko

Společnost Philips předvedla dosud nejrychlejší rychlost zápisu na disky DVD (DVD+R) na světě, a to na experimentální sestavě sestrojené v divizi Philips Research. Systém je schopen zapisovat 16krát rychleji, než jaká je normální rychlost přehrávání video DVD, a dokáže tak naplnit disk DVD+R videozáznamem nebo daty na maximum kapacity za méně než

6 minut. Výše uvedené výsledky byly prezentovány na Mezinárodním symposiu o optické paměti (ISOM, Nara, Japonsko, 3.-7. listopadu). Technologie Philips bude základem záznamové normy 16x DVD+R, která bude definována organizací DVD+RW Alliance v průběhu roku 2004. Jedním z klíčových aspektů realizace vyšších rychlostí nahrávání je vývoj vhodné "strategie zápisu" načasování a síla laserových pulsů tak, aby v organické barvě tvořící aktivní vrstvu nahrávatelných DVD byly vytvářeny značky správné délky (představující digitální nuly a jedničky). Dobré provedení tohoto postupu je při vysokých rychlostech nahrávání velmi důležité, neboť čas na ohřátí a ochlazení barvy na místě značky je kratší než při dnes běžné rychlosti. Obtížné je především zabránit tomu, aby následné ohřívání částečně nevymazalo již zapsanou značku při zápisu značky sousední. Kromě způsobu zápisu bylo pro 16násobnou rychlost nahrávání třeba vylepšit také strukturu záznamového zařízení. Obzvláště obtížným se ukázalo zkonstruování přesného a stabilního systému pro držení stopy laserového paprsku a jeho namíření na správné místo disku. Své si rovněž vyžádal vývoj řídicí elektroniky rychlého laseru, která pracuje s kmitočtem 420 MHz při rychlosti zápisu na DVD 16x. Odborníci se všeobecně shodují, že nyní dosažená rychlost se blíží absolutnímu limitu, danému nejvyšší bezpečnou rotační rychlostí polykarbonátových disků. Vyšší rychlost disku by vyžadovala o tolik více energie udělené disku, že by disk začal rezonovat a nakonec by se zlomil. Při v současnosti dosažené 16násobné rychlosti udělá disk 180 otáček za vteřinu, což odpovídá lineární rychlosti 56 metrů za vteřinu (přes 200 km/h), přičemž značky jsou vypalovány s přesností menší než 0,05 mikrometru!

Odkaz: www.research.philips.com


MyRoom PC

Tomáš Jirásko

Společnost First International Computer uvádí na novinku pod označením MyRoom PC Media Center. MyRoom PC Media Center představuje kombinaci výkonného PC, domácího kina a audiosystému. Jako jeden z mála systémů má MyRoom PC licenci na použití Microsoft\s XP Media Center Edition. Toto řešení umožňuje nahrávání televizních programů pomocí digitální technologie, sledování DVD nahrávek na sedmnáctipalcovém širokoúhlém displeji s aktivní maticí (active matrix) nebo poslouchání hudby z CD, MP3 či rádia. Sestava je doplněna o bezdrátovou klávesnici, myš a dálkové ovládání, čímž se podařilo značně redukovat celkové množství kabeláže. MyRoom PC je k dispozice ve dvou variantách Base Model a Entry Model.

Slabší Entry je osazen procesorem Intel Pentium 2.6 Ghz HT s 800Mhz FSB, čipsetem 865G, integrovanou grafikou,256MB RAM (DDR333), 80GB pevným diskem, DVD combem, a Wi-Fi standardu 802.11g. Base oproti tomu nabídne 3 Ghz HT Pentium 4 HT s 800Mhz FSB, čipset 865PE, grafiku AGP8X (standardně ATI 9200), 512 MB RAM (DDR333), 120GB HDD, DVD Multi a Wi-Fi 802.11g

Odkaz: www.fic.cz


Splátky na dálku

Tomáš Jirásko

Internet Mall, a. s., a Cetelem ČR, a. s., představily společný projekt financování zboží koupeného po internetu prostřednictvím spotřebitelských úvěrů. Úvěrová smlouva je klientem podepsána až v okamžiku doručení zboží, a zákazník tedy nemusí navštívit provozovnu prodejce. Akciová společnost Internet Mall, provozující nákupní galerii Internet Mall a sedm internetových obchodů, se dohodla na úzké spolupráci se společností Cetelem, která se dosud specializovala na poskytování spotřebitelských úvěrů v kamenných obchodech. V těch je běžně kolem 20 % všech nákupů realizováno na splátky, přitom ale na internetu je to dosud necelá desetina. Pravděpodobně také proto, že zákazník musel buď vlastnit některou z úvěrových karet, nebo navštívit s potřebnými doklady kancelář obchodníka. Ale nutit zákazníka, aby chodil za provozovatelem internetové služby, není zrovna "user-friendly". Je všeobecně známou skutečností, že při nákupu na internetu platí zákazníci za stejné zboží nižší ceny než v kamenných obchodech. Při nákupu na splátky na internetu tak dochází k zajímavému efektu, kdy cena zboží je i při nákupu na splátky zpravidla nižší, než při nákupu stejného zboží za hotové v kamenném obchodě.

Odkaz: www.mall.cz


65nanometrová SRAM

Tomáš Jirásko

Společnost Intel vyrobila pomocí nového 65nanometrového výrobního postupu první plně funkční SRAM (Static Random Access Memory) čipy. Nový výrobní postup využívá výkonnější a energeticky méně náročné tranzistory, druhou generaci napnutého křemíku společnosti Intel, vysokorychlostní měděné spoje a nenasycený dielektrický materiál. Pomocí 65nm výrobní technologie bude Intel moci na jeden čip umístit dvojnásobné množství tranzistorů než v současnosti.

Zdokonalené tranzistory: nový 65nm výrobní postup bude využívat tranzistory s hradlem o délce 35 nm, což bude nejmenší a nejvýkonnější vyráběný CMOS tranzistor. Pro srovnání, dnešní tranzistory, používané v procesoru Intel Pentium 4, měří 50 nm. Malé, rychlé tranzistory jsou základním prvkem velmi rychlých procesorů. Napnutý křemík: Intel do nové výrobní technologie integruje druhou generaci svého výkonného napnutého křemíku. Tento křemík má vyšší budicí proud, což výrazně zvyšuje jeho rychlost, a to při navýšení výrobních nákladů o pouhá dvě procenta. Měděné spoje a nový nenasycený dielektrický materiál: v rámci výrobního postupu se vytváří osm propojovacích měděných vrstev a využívá se nový dielektrický materiál, což zvyšuje přenosové rychlosti uvnitř procesoru a snižuje celkovou spotřebu energie. Společnost Intel pomocí 65nm postupu vytvořila plně funkční čtyřmegabytový SRAM čip s miniaturní buňkou o velikosti 0,57 mm2. Malé rozměry SRAM buňky umožní do procesoru integrovat větší vyrovnávací paměť, zvyšující jeho výkon. Vyrobené SRAM buňky mají stabilní pracovní charakteristiku a solidní odstup signálu od šumu, což ukazuje potenciál velmi efektivního přepínání. Každá paměťová buňka typu SRAM obsahuje šest tranzistorů: 10 milionů takových tranzistorů by se vešlo do jednoho čtverečního milimetru to je zhruba velikost tečky vytvořené kuličkovým perem. 65nm polovodičové prvky byly vyrobeny ve vývojovém závodě D1D společnosti Intel, který se předtím věnoval 300mm technologii ve městě Hillsboro, Oregon, USA, kde byl celý proces zároveň vyvíjen. D1D je nejnovější továrnou společnosti Intel a obsahuje největší prostory s čistým prostředím, celkově 20 000 metrů čtverečních, což jsou zhruba dvě a půl fotbalová hřiště. Pro celou výrobu byla zvláště důležitá příprava místní produkce šablon, vycházející ze současné 193nm litografie. Předpokládá se, že v 65nm procesu bude možné využít technické vybavení pro litografii s vlnovou délkou 193 a 248 nm, které se používá v 90nm procesu. Masová výroba v továrně D1D a její přenos do ostatních provozů se 300mm pláty by měla začít v roce 2005.

Odkaz: www.intel.com


Take It Easy

Tomáš Jirásko

Předvánoční trh přináší vždy řadu produktů, kterými na poslední chvíli hodlají firmy ještě více posílit svoji pozici na trhu a zajistit si svůj díl z koláče tržeb čtvrtého kvartálu, který je co do příjmů z roku nejsilnější. Pozadu nezůstala ani společnost Kodak, a českému trhu představila digitální fotoaparát Kodak EasyShare DX6440 a Kodak EasyShare DX6490. V případě DX6440 jde o typického zástupce kompaktních digitálů, jenž disponuje 4násobným optickým zoomem Schneider-Kreuznach Variogon (světelnost f/2,2-13) a 3,8násobným digitálním zoomem. Rozlišení použitého snímače je 4 megapixely. Fotoaparát umožňuje nastavit režimy s prioritou clony a času nebo používat přednastavené režimy pro sport, portrétní fotografii, noční snímky, krajinu nebo makro. Systém rychlého a přesného zaostřování kombinuje pasivní detekci fáze a vysoce přesnou detekci kontrastu při průchodu objektivem (TTL through the lens), což by mělo dopomoci jemně doladit a výrazně definovat předmět při zaostřování i při zhoršených světelných podmínkách. Dosah blesku činí přes 5 metrů, fotoaparát navíc snímá velmi jasně předměty osvětlené zezadu a automaticky spouští doplňkový záblesk. Plusem by měla být i krátká doba od stisknutí spouště do expozice 0,4 sekundy. Pro kontrolu snímků lze využít LCD displej s vysokým rozlišením o velikosti 4,57 cm.

EasyShare DX6490 osloví potenciální kupce především 10násobným optickým zoomem, doplněným o 3násobný digitální zoom. Podobně jako předcházející kompakt disponuje 4megapixelovým snímačem, použitý objektiv Schneider-Kreuznach Variogon disponuje ekvivalentní ohniskovou vzdáleností 38-380 mm u kinofilmu, a maximální světelností f/2,8-f/3,7. Integrace optického objektivu, čipu na zpracování obrazu Kodak Color Science a inteligentního maticového měřicího systému by měla zajistit ostré a jasné fotografie, bohatě barevné a s přesně nastavenou expozicí. Objektiv také poskytuje "zploštěnou" perspektivu a velkou hloubku ostrosti obrazu. Pomocí dvourychlostního ovládání lze přenastavit objektiv z minimálního na maximální zoom za 2 sekundy. Tubus objektivu se pro snadnější obsluhu vysouvá po zapnutí jen o 2,5 cm, jeho další posuny již probíhají uvnitř ochranného pouzdra. Kodak EasyShare DX6490 nabízí plně manuální ovládání, umožňující nezávislé nastavení clony, rychlosti závěrky, kompenzace expozice, ekvivalentu ISO a další. Alternativou k manuálnímu ovládání jsou pracovní režimy s prioritou clony nebo času a přednastavené režimy pro sport, portrétní fotografii, noční snímky, krajinu nebo snímky z velké blízkosti. Barevné režimy (sytý, neutrální, černobílý a sépiově hnědý) nabízejí další možnosti při využívání fotoaparátu. Systém zaostřování taktéž kombinuje pasivní detekci fáze a detekci kontrastu při průchodu objektivem (TTL through the lens). Displej LCD s vysokým rozlišením o velikosti 5,5 cm umožňuje prohlížet záběr nebo kontrolovat snímky uložené v interní paměti o kapacitě 16 MB nebo na volitelných kartách typu SD/MMC.

Oba fotoaparáty mají integrován systém Kodak EasyShare, umožňující jednoduché sdílení fotografií. Stisknutí červeně označeného tlačítka "Share" (Sdílení) na přístroji umožňuje okamžitě označit vybraný snímek k tisku, odeslat ho elektronickou poštou (do fotoaparátu lze uložit až 32 adres elektronické pošty) nebo zařadit mezi oblíbené. Pomocí nové funkce pro zařazování do alba lze snímky zařadit do kategorií již v přístroji. Fotoaparát rovněž dokáže zaznamenávat videosekvence včetně zvuku. Uživatelé také mohou rychle přenášet své snímky do připojeného počítače jediným dotykem pomocí volitelného dokovacího zařízení Kodak EasyShare 6000, které rovněž umožňuje nabít akumulátory typu Li-Ion za necelé 3 hodiny. Pro tisk fotografií o rozměrech 10 x 15 cm slouží dokovací zařízení s integrovanou tiskárnou Kodak EasyShare 6000. Vytištění jednoho snímku trvá přibližně 90 sekund.

Doporučená koncová cena DX6440 je 16 679 Kč a DX6490 20 355 Kč včetně DPH.

Odkaz: www.kodak.com/go/EasyShare.


Tag&Rename 3.0

Lenka Karlíková

Tag&Rename patří k jednomu z nejlepších programů pro správu a editaci MP3 tagů. Finální trojková verze programu určeného pro Windows, jež dokáže rychle a jednoduše přejmenovat podle CDDB databáze vaše MP3 a VQF soubory, podporuje import z www.allmusic.com, dále formáty OGG, WMA, M4A, MASF a WMV. Přejmenovávat lze celé sbírky souborů na základě informací v tagu, dále je možné si také upravovat šablony pro přejmenování nebo si vytvořit vlastní vzory. Tag&Rename podporuje ID3 v1.1, v2.2, v2.3 a v2.4. Další možností je vytváření playlistů z vybraných souborů, případně spouštění audiosouborů ve zvoleném přehrávači přímo z aplikace T&R. Ke stažení je pouze 30denní trial verze. Cena licence je 29,95 USD.

Odkaz: www.softpointer.com


Pro sportovce

Lenka Karlíková

Společnost Garmin, zabývající se výrobou navigačních zařízení, se představila s hodinkami pro atlety. Název produktu je Forerunner 201 GPS Personal Training Device. Hodinky mají jednoduché ovládání pomocí šipek, velký LCD displej a integrovaný GPS senzor. Zobrazují rychlost, tempo a uběhlou vzdálenost. Součástí je Auto Menu, jež započítává jen uběhnutý čas bez přestávek, položka zaznamenávající historii nebo mapa, která naviguje běžce zpět na start. Hodinky lze také programovat dle požadavků atleta. Výsledky je možné přenášet do počítače pomocí USB rozhraní. Cena tohoto pomocníka, jehož hmotnost je pouhých 75 g, činí 142 USD. Odkaz: http://www.snowseekers.net


PCMark 04

Lenka Karlíková

Benchmarkový nástroj PCMark 2004, jenž zjišťuje systémové informace o PC a umožňuje testovat hardware počítače (pevný disk, procesor a paměť), uvedla na trh společnost FutureMark, která je známá také podobným nástrojem pro grafické aplikace 3DMark. S příchodem nové verze však již uživatel nebude muset mít oba dva produkty. Nový PCMark bude totiž již testovat také grafický výkon nebo kódování videa, vykreslování stránek Internet Exploreru, audiokonverzi, kompresi souborů a výdrž baterie. Po registraci programu je možné výsledky testů uveřejnit na internetu a porovnat je s ostatními registrovanými uživateli. Aplikace je určena jen pro operační systémy Windows 2000 a XP, a uživatel musí mít nainstalovány DirectX 9.0, Windows Media Player 9.0, IE 6 a Microsoft Media Encoder 9. Cena licence je 20 USD.

Odkaz: www.futuremark.com


Download Accelerator

Lenka Karlíková

Poslední verze downloadového manageru zvyšuje rychlost stahování souborů až o 300 %. Program začne soubor stahovat ze serveru, kde je nejlepší datová odezva, tzv. ping. Vyhledá veškeré umístění souboru na internetu a stahuje části jednoho souboru pomocí vícenásobného připojení. Stahování lze v průběhu pozastavovat a automaticky pokračovat později. Novinkami v aplikaci jsou dále funkce preview, integrace DAP drive, pokročilá správa seznamu stahovaných souborů, Media Center Tab, přehrávání multimediálních souborů v průběhu stahování a další vylepšení. Aplikace je kompatibilní se všemi typy připojení a samozřejmostí je spolupráce s prohlížeči Internet Explorer, Opera a Netscape. Program má velikost 2,29 MB a je dostupný zadarmo.

Odkaz: www.speedbit.com


QuarkXPress 6

Lenka Karlíková

Společnost Quentin, autorizovaný distributor firmy Quark, Inc., oznámila zahájení prodeje šesté verze programu pro sazbu a zlom také na českém a slovenském trhu. QuarkXPress Passport 6.0 je nativně určen pro operační systém Mac OS X (Jaguar a novější) na počítačích Macintosh a pro Windows 2000 a XP na platformě PC. Uživatel obdrží produkt s hardwarovým klíčem u jednouživatelských licencí nebo se správcem licencí "Quark Licence Administrator" pro síťové verze. Protože společnost Quark v tuto chvíli finalizuje úpravy nutné pro plnou podporu středoevropského prostředí, bude se produkt zpočátku dodávat jako QuarkXPress Passport 6.0, tzn. s jazykovou podporou pro 11 západoevropských jazyků. Při zakoupení této verze získá uživatel automaticky nárok na bezplatný update na verzi 6.1.1 CZ. S dodávkou updatu se počítá v 1. čtvrtletí roku 2004. Novinkami ve verzi 6.0 jsou nativní podpora pro Mac OS X (10.2 a novější) na počítačích Macintosh a pro Windows 2000 a XP na PC, vícenásobná funkce "Zpět" umožňující vrátit se až o 30 kroků, náhledy obrázků v plném rozlišení, vylepšená podpora práce s tabulkami, přímý export do PDF možnost vytvářet PDF přímo z QuarkXPressu bez nutnosti instalace softwaru dalších výrobců, nový formát dokumentu "projekt" umožňující pracovat najednou s více různými výstupy (layouts), synchronizace textu zajišťující stejný obsah v různých výstupech (layouts), rozšířené možnosti pro elektronické publikování, možnost ukládat dokumenty v předchozím formátu 5.x.

Odkaz: www.quentin.cz


Borland Delphi 8

Lenka Karlíková

V pořadí už osmou verzi objektově orientovaného vývojového prostředí Delphi uvádí společnost Borland. Nástrojem s označením Borland Delphi 8 for the Microsoft .NET Framework chtějí vývojáři usnadnit přechod na zmiňovanou platformu. Delphi proto podporuje standardy .NET. Ke klíčovým patří například komponenty ASP.NET, ADO.NET, prostředky pro tvorbu webových služeb Web Forms a Web Services, Windows Forms aVCL Forms, včetně dalších vizuálních komponent. Dále zahrnuje technologii Borland Enterprise Core Objects pro vývoj založený na návrhu. Vizuální komponenty jsou bohužel špatně kompatibilní s dosavadním zdrojovým kódem Delphi. Tento vývojový RAD nástroj je určen pro operační systémy Microsoft Windows Server 2003, Win XP a 2000 Professional a Windows 2000 Server.

Odkaz: www.borland.com


Microsoft proti spamu

Ousmane Keita

Koncem listopadu oznámil Microsoft uvedení nové antispamové technologie SmartScreen, která bude nadále součástí všech aplikací elektronické pošty této firmy. První verze SmartScreenu již byla implementována do Outlooku 2003, klienta MSN 8 a služby Hotmail, a bude k dispozici také jako přídavný modul pro Exchange Server 2003, kde ponese název MS Exchange Intelligent Message Filter.

Filtrovací technologie je založena na principu učení-uživatel rozhodne, která pošta má být napříště považována za spam, a která nikoliv. Jeho rozhodnutí si filtr zapamatuje a použije při kontrole příchozí pošty. Microsoft uvádí, že na vývoji a testování technologie se podílely statisíce dobrovolníků z řad uživatelů služby Hotmail. Na základě jejich rozhodnutí bylo definováno přes 500 000 znaků, které SmartScreen používá při vyhledávání spamu. Při použití Exchange Intelligent Message Filteru pro Exchange 2003 je spam zachycen dřív, než se dostane na klientský počítač. Odkaz: www.microsoft.com/exchange/techinfo/security/antispam.asp

Acrobat Elements Server

Tomáš Kuchařík

Nový software Acrobat Elements Server, který poskytuje zákazníkům větší kontrolu nad využitím a správou generování formátu Adobe PDF v rámci celého podniku. Produkt doplňuje širokou řadu aplikací Adobe pro vytváření Adobe PDF, zahrnující software Acrobat Elements 6.0 pro jednotlivé počítače. Nyní mají organizace možnost nabídnout generování PDF na jednotlivém počítači nebo na serveru, na základě specifických požadavků IT a procesů s dokumenty. S použitím softwaru Acrobat Elements Server mohou správci IT centrálně zpřístupnit schopnost vytváření PDF v celé společnosti, bez toho, že by museli spravovat další klientský software na jednotlivých počítačích. Přes řadu uživatelských rozhraní web pro upload dokumentů, e-mailové alternativní adresy pro posílání příloh nebo sledované složky pro zadávání úloh přetažením umožňuje produkt převod do Adobe PDF z řady běžných typů souborů. S použitím programátorského rozhraní pro webové služby může být Acrobat Elements Server také začleněn do složitějších pracovních postupů pro vytváření dokumentů, řízených podnikovými systémy pro správu obsahu. Bez ohledu na metodu nasazení poskytuje Acrobat Elements Server správcům IT pružnost a výkonnost pro řízení povahy souborů PDF, generovaných v určitých odděleních nebo v celém podniku, aby se zajistily specifické požadavky na generování dokumentů. Například finanční odbor může potřebovat, aby všechny soubory používaly 128bitové šifrování, nebo pracovní skupina pro marketingovou komunikaci může vyžadovat dokumenty PDF, připravené pro komerční tisk. V každém případě je možné konfigurovat Acrobat Elements Server tak, aby automaticky vytvořil požadovaný výsledek a pomohl maximalizovat produktivitu. Acrobat Elements Server podporuje převod do Adobe PDF z množství typů souborů, včetně souborů z programů Microsoft Word, Excel a PowerPoint, Corel WordPerfect, Adobe Photoshop a z mnoha populárních obrazových formátů. Podobně jako celá rodina Acrobat 6.0 generuje i Acrobat Elements Server vysoce kvalitní soubory Adobe PDF, založené na nejnovější verzi specifikace PDF.

Odkaz: www.adobe.com


Síť s Edimaxem

Tomáš Kuchařík

Pokud se rozhodnete propojit svoje počítače v domácnosti nebo menší firmě do sítě, určitě se vám bude hodit novinka na trhu od společnosti Edimax. Jedná se o větší switch pod obchodním názvem NET Edimax Switch ES-5224R. Pro začátek se může zdát příliš portů pro RJ-45 konektory, ale nevěšte hlavu, v blízké budoucnosti je určitě bohatě využijete. Pro upřesnění, switch má 24 x 100Mb porty a 2 x 1Gb port. Samotné počítačové stanice lze připojit pomocí síťových karet a kabeláže do jednotlivých portů konektorem RJ-45. Dalším možným využitím je takto připojit tiskárnu do volného portu, který buď má integrovanou síťovou kartu, nebo ji lze nahradit. Po kompletním připojení dostanete všestranně využitelné sdílení dokumentů a samozřejmě tiskáren. Switch je kompatibilní se standardy IEEE_802.3 Ethernet, IEEE 2.3u fast Ethernet a IEEE 802.3z. K připojení gigabitové sítě lze přistoupit dvěma pohledy buď pomocí 1Gb Mb/s UTP konektoru nebo 1 Gb optického Fiber SC konektor. Ke snadnému odhalení závady na kabeláži a její autodetekci přispěje funkce Auto-MDI/MDIX. Aby byla zajištěna lepší propustnost sítě a její využití, switch podporuje tzv. Trucking jenž ovlivní odesílání paketů pro více jak jeden port současně. Dalším příspěvkem k lepšímu využití rychlosti sítě a k jejímu bezproblémovému chodu je funkce QOS (Quality of Service) se standardem IEEE 802.1p. Přizpůsobí priority uživatelů k aplikacím podle nastavení správce sítě. K dispozici je 512KB buffer a 14KB MAC address tabulka. K dispozici je i 1 x RS232 konektor. K letmému seznámení se s vlastnostmi a funkcemi to určitě postačí a nyní je už na vás, pro jaký typ sítě se rozhodnete. Všude využití sítě peer-tu-peer není vhodné a nějaký ten switch nebo hub se použít musí. Alespoň při větším počtu stanic a tiskáren a pro nastavení užívacích a přístupových práv všech uživatelů stanic.

Odkaz: www.edimax.cz


LCD "bedna"

Tomáš Kuchařík

Nedávno na náš trh uvedená značka - dánský Orion, má ve své nabídce o další produkt navíc. Mezi jejími LCD monitory nyní nalezneme nový LCD monitor s televizním tunerem, nesoucí označení LA750. Nabídne obrazovku o velikosti 17", kterou pro Orion produkuje Samsung. Displej zobrazuje v SXGA rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. Jeho kontrast je 500 : 1, jas 250 cd/m2 a doba odezvy 20 ms. Displej nabízí samozřejmě všechny důležité funkce klasického televizoru, je vybaven důležitými vstupy pro připojení videa, DVD či satelitu. Ladění je samozřejmě jak manuální, tak automatické.

Odkaz: www.actebis.cz


HOOP Mino

Tomáš Kuchařík

UMAX v rámci svého zastoupení produktové značky HOOP představil nový kompaktní MP3 přehrávač HOOP Mino s integrovaným FM rádiem a možností přímého záznamu zvuku do MP3. HOOP Mino případné uživatele zaujme asi především svou hliníkovou konstrukcí stříbrošedé barvy s modře podsvíceným displejem. Malé rozměry konstrukce dovolují připnout si tento 43g přehrávač na krk či jednoduše vložit jej do kapsy. Na vnějších stranách přístroje naleznete připojení na sluchátka, linkový vstup, ovladač Jog&scroll a další ovládací tlačítka. Zařízení vydrží dle údajů výrobce přehrávat zvuk ve formátu MP3 12 hodin na 1 AAA baterii. V přehrávači je integrovaná flash paměť s kapacitou 128 nebo 256 MB. Displej je bodový a zobrazuje názvy přehrávaných MP3 souborů. Zabudováno je rovněž FM rádio s pamětí, a vestavěný enkodér MP3 umožňuje vše jednoduše nahrát. Přičemž kromě nahrávání z videa je zde i možnost využít linkového vstupu.

HOOP Mino 250 128MB verze je v prodeji za cenu 3 598 Kč a Mino 250 s 256 MB za 5 238 Kč bez DPH.

Odkaz: www.umax.cz


Mašinky v datech

Tomáš Kuchařík

Prosincem 2003 vstoupil v platnost nový jízdní řád Českých drah. Tato společnost proto připravila dvě verze tohoto dokumentu v elektronické podobě na CD-ROM. První CD v hodnotě 60 Kč obsahuje informace pouze o vlakovém spojení, druhé CD obsahuje kombinovaný elektronický jízdní řád (vlak-autobus-MHD) a stojí 350 Kč. Vlaková spojení si lze rovněž vyhledat na internetových adresách www.vlak.cz nebo www.vlak-bus.cz. Pokud nemáte okamžitě k dispozici internetové připojení, lze vyhledat spojení přímo z vašeho mobilního telefonu podrobnější informace a návod naleznete na adrese http://www.vlak.cz/GSMSMS.htm. Pokud patříte mezi zastánce klasických knižních jízdních řádů, jsou od poloviny prosince ke stažení v elektronickém formátu PDF (Acrobat Reader).

Odkaz: www.cd.cz, www.datis.cdrail.cz.


Dokumenty bezpečně

Tomáš Kuchařík

Společnost Software602 představila novou verzi svého produktu eDock Server, tentokráte již ve verzi 2.1. Jedná se o dokumentový server, pomocí něhož lze ukládat soubory a dokumenty libovolného typu, který spravuje 602SQL Server, a pro jejich publikaci lze použít libovolný webový server jako například LAN SUITE či APACHE atd. eDock Server se chová a pracuje jako sdílený disk či adresář, na nějž si uživatel ukládá svoje soubory a dokumenty a chce je poskytnout dalším uživatelům sítě, avšak s různými přístupovými právy. Přístup s předem aktivovanými přístupovými právy lze uskutečnit jak v rámci lokální sítě, tak i ze sítě internetu. Soubory ve větvených složkách jsou navíc serverem šifrovány, a to včetně všech přístupů a akcí. S daty uloženými v eDocku lze pracovat pomocí browseru, a to takřka odkudkoli. Aby bylo možné pracovat se složkami v eDocku bezproblémově, je při instalaci implementován do prostředí MS Windows doplněk s příznačným názvem eDock Klient. Ten je včleněn do všech pracovních PC, jež jsou na síti a využívají onu aplikaci. eDock rozpozná a zaindexuje soubory používané v následujících aplikacích: MS Office, PC SUITE atd. Uvedené přípony souborů jsou: doc, xls, rtp, ppt, html, wpd, wls, txt, csv a také pdf. Všechny tyto soubory s příponami lze jednoduše ve fulltextu vyhledávat. Sám tvůrce tohoto softwaru vyzdvihuje jeho bezpečnost a uvádí, že každý uživatel je vázán přístupovým heslem a jménem a k dispozici je celá řada zabezpečovacích prvků, mezi nimiž uvedl šifrování dat v síťové komunikaci klient-server a využití na webu šifrování SSL. Veškerý přístup je pod správou 602SQL Serveru s podporou automatické zálohy a vedení všech provedených změn. Pro uživatele je zde celá řada funkcí, jako například detailní zobrazení dokumentů a obrázkových galerií, možnost libovolné editace souborů a složek, možnost e-mailového avíza na změnu ve složkách a celá další škála, včetně fulltextového vyhledávání. Od verze eDock Server 2.1 lze rovnoměrně provozovat eDock na operačním systému Windows a Linux. Před zakoupením máte možnost si aplikaci řádně vyzkoušet a otestovat, protože na webu společnosti 602 je 30denní zkušební verze pro pět uživatelů. K dispozici je varianta pro jednoho uživatele za cca 1 000 Kč a eDock Server včetně pěti uživatelů za cca 15 tisíc Kč.

Odkaz: www.602.cz/produkty/edock/index.htm


Premio 4020N

Tomáš Kuchařík

Společnost AT Computers uvádí na trh nový notebook Premio 4020N, vybavený technologií Intel Centrino a displejem s úhlopříčkou 15 ".

Novinka v nabídce AT Computers je vybavena sériovým a paralelním portem a PS/2 rozhraním, nechybí ani možnosti komunikace pomocí infračerveného portu, adaptéru bezdrátové sítě 802.11b (Wi-Fi), klasické sítě 10/100 a faxmodemu V.92. Vysokorychlostní periferie a digitální videokamery připojíte rozhraním USB 2.0 nebo FireWire (IEEE1394). Notebook je vybaven grafikou čipové sady Intel 855GM, kombinovanou mechanikou umožňující čtení DVD i vypalování CD, pevným diskem s kapacitou 40 GB a operačním systémem Windows XP Professional. Dále je vybaven čtečkou paměťových karet čtyř formátů (MS, SD, MMC, SMC) pro manipulaci s fotografiemi digitálních fotoaparátů či přenášení jiných dat. Mobilitu by měla zaručit technologie nízké spotřeby energie, která umožňuje pracovat s notebookem po dobu až 5 hodin bez nabíjení. Koncová doporučená cena za sestavu Intel Pentium M 1,4 GHz, Windows XP Professional, 256 MB RAM, 40GB pevný disk, kombo mechaniku a brašnu Nicota, je stanovena na 40 990 Kč bez DPH.

Odkaz: www.premionb.cz


Rentgenová liška

Lukáš Erben

Brněnská firma Fox Computers se zatím nemůže pochlubit dlouhou historií a rozsáhlým výčtem  obchodních úspěchů, nicméně zatím poměrně rychle se na českém  trhu etabluje jako assembler počítačů určených zejména pro hráče  či jiné náročné aplikace. Model X-Ray patří zhruba do středu  kompletní nabídky této společnosti, a jako takový je vybaven  procesorem Athlon 64 od AMD a příslušnou základní deskou. V našem  případě to byl Micro-Star K8T Neo, ale v nabídce je také motherboard  Asus K8V.

Stejně jako ostatní výrobci umožňuje také Fox Computers  volit většinu dalších komponent podle přání zákazníka, takže  třeba grafická karta může být na jedné straně levná GeForce2  MX-400 a na straně druhé výkonný, ale pochopitelně také poměrně  drahý ATI Radeon 9800 Pro s 256 MB obrazové paměti.

Sestavy  řady X-Ray se standardně montují do skříní AOpen ML H600, které  jsou jednak zárukou poměrně dobrého designu a zároveň dovolují  využít třeba přední USB či zvuková rozhraní. Pro opravdové fajnšmekry  je k dispozici také průhledná bočnice a nezbytné modré osvětlení  uvnitř skříně, které kromě polétavého hmyzu může přilákat také  řadu obdivovatelů nevšedního vzhledu. Příjemný je rozhodně fakt,  že s designovými výstřelky to u Foxu nepřehánějí, a tak počítače  stále připomínají spíše integrální součást výbavy pokoje či pracovny  než cirkus Humberto v akci.

Co se ovšem týká pečlivosti při  montáži sestavy, posunul Fox Computers s modelem X-Ray laťku  obvyklou mezi českými assemblery proklatě vysoko. Právě precizní  příprava před montáží, elegantní způsob vedení jednotlivých kabelů  uvnitř skříně, a v neposlední řadě i velký důraz kladený na nízkou  hlučnost celého stroje patří na českém počítačovém trhu k raritám.

Jak  jednotlivé datové, tak i napájecí vodiče jsou montovány skrytě,  nejčastěji pod základní deskou tak, aby při pohledu dovnitř skříně  nebyl jako první vidět jindy dobře patrný smotek kabeláže. Je  pochopitelné, že toto řešení ztěžuje sice možnost montáže dalších  komponent, například disků či optických mechanik, ale servisní  střediska Fox Computers by se podle našich informací o takový  upgrade za rozumný peníz měla postarat. Nezbývá než doufat, že  se z tohoto přístupu poučí i další výrobci a nabídnou také podobně  vysoce kvalitně zpracované sestavy.

Odkaz: www.foxpc.cz


Černobílá síť

Václav Maletínský

Pro uživatele připojené do počítačové sítě připravila společnost Kyocera Mita novou tiskárnu pro černobílý tisk. Rychlost tisku 20 stran za minutu, standardně dodávaný duplexní modul, podavače pro 300 listů papíru a rozlišení až 1 800 x 600 dpi jsou nejdůležitějšími parametry stroje s označením Kyocera Mita FS-1020D. Zařízení s 266MHz procesorem a 16-272 MB paměti může za měsíc vytisknout 15 000 stránek. Náklady na tisk by se měly pohybovat na hranici 0,44 Kč včetně DPH, cena výrobku dosud nebyla oznámena. Kromě síťové varianty bude tiskárna dodávána zákazníkům i v levnějším provedení, pouze s USB a paralelním komunikačním rozhraním. Při tisku si mohou uživatelé vybírat mezi emulacemi PCL5e, PCL6 a firemním postscriptem KPDL-3.

Odkaz: www.kyocera.cz


Nabídka firmy Epson

Václav Maletínský

Pozadu s uváděním novinek na trh s koncem roku nezůstala ani společnost Epson. Představila totiž laserové a inkoustové tiskárny a dvojici multifunkčních zařízení. Mezi černobílými laserovými tiskárnami se Epson snaží zákazníky zaujmout modely EPL-6200L a EPL-6200. Oba pracují rychlostí opakování 20 stran A4 za minutu, liší se však svým určením, emulacemi a kapacitou podavačů. Levnější EPL-6200L je GDI zařízení se 48MHz procesorem a 2 MB paměti, které spoléhá na spolupráci s procesorem hostitelského počítače. Výrobek může pracovat v rozlišení 600 dpi a je vybaven podavačem pro 150 archů formátu A4, jehož opěrka se při nečinnosti tiskárny dá sklopit, aby nezabírala místo na pracovním stole. Model Epson EPL-6200 disponuje zásobníkem pro 250 listů, navíc lze za příplatek dokoupit i další spodní podavač, který kapacitu vstupních zásobníků zvýší na 750 listů. Tato výkonnější tiskárna disponuje vlastním procesorem s pracovní frekvencí 200 MHz a maximálně 136MB pamětí, může nabídnout rozlišení až

1 200 dpi a emulace PCL5e, PCL6 a PostScript Level 3. Na pultech prodejen se objeví jak standardní verze s USB rozhraním, tak síťové varianty s ethernetovým připojením.

Ke změnám dojde také u barevného tisku. Řada tiskáren Epson AcuLaser C4000 bude postupně nahrazena novými modely s označením C4100, které místo 16 stránek za minutu mohou za stejnou dobu vytisknout 24 černobílých nebo barevných listů. Výkonný procesor s taktem 400 MHz a maximum 1 GB paměti ovlivní dobu prvního výtisku dokumentu. Barevná stránka by měla tiskárnu opustit již za 13 sekund. Vnějšími znaky se nový AcuLaser C4100 neliší od svého předchůdce, měl by pracovat ve vyhlazovaném rozlišení až 2 400 dpi a pro nastavení parametrů tisku nabídne přehledný ovládací panel s alfanumerickým displejem i interní webovou stránku tiskárny. Barevný tisk s inkoustovými oddělenými zásobníky by neměl být problémem pro novou fototiskárnu Epson Stylus Photo R300. Kromě podpory paměťových karet bude podporovat přímý tisk z fotoaparátů, nabídne vyšší rozlišení 5 760 x 1 440 dpi a rychlost tisku kolem 16-17 stran A4 za minutu. Standardní komunikační rozhraní USB 2.0 může být doplněno o Bluetooth adaptér, pomocí kterého s výrobkem komunikují PDA zařízení a mobilní telefony. Uživatelovu pohodlí snad vyhoví náhledový displej pro snadné listování pořízenými obrázky. Tiskárna by kromě připojených fotoaparátů měla spolupracovat i s externími mechanikami pro ukládání dat, např. ZIPem. Zajímavými technickými údaji se chlubí nové multifunkční zařízení Epson Stylus Photo RX500. Vestavěná tisková mechanika s šesti oddělenými inkousty poskytne rozlišení 5 760 x 1 440 bodů, skener může snímat v maximu 2 400 x 4 800 dpi. Kromě běžných odrazových předloh si výrobek poradí i s transparentními materiály, neboť ve víku skeneru je instalována prosvětlovací jednotka. Epson Stylus Photo RX500 usnadňuje výběr snímků k tisku pomocí vytvoření indexové stránky, na které lze snadno zaškrtnut snímky vybrané k tisku, zadat jejich velikost i požadovaný počet výtisků. Epson tímto krokem odpovídá na technologii HP proofsheet. Sejmuté materiály bude možné zasílat do připojeného počítače, ale také ukládat na paměťovou kartu. Poslední oznámenou novinkou je znovu multifunkční zařízení. Výrobek s označením Epson Stylus CX6400 sice pracuje jen se čtyřmi samostatnými inkoustovými zásobníky, měl by však zvládnout stejně vysoké tiskové rozlišení jako model RX500. Zvolený skener s CIS snímacím prvkem (velmi nezvyklý krok, neboť Epson zásadně používal CCD snímače) bude pracovat v maximálním nastavení 1 200 x 2 400 ppi. Obě multifunkční zařízení kromě skenování, kopírování a tisku nabídnou také faxový provoz a samozřejmě i odeslání sejmutého obrázku elektronickou poštou.

Odkaz: www.panasonic.cz


Nové výrobky HP

Václav Maletínský

Před koncem roku 2003 bylo na náš trh uvedeno několik zajímavých novinek s logem HP. První z nich nese označení HP LaserJet 4200 Ln a je odlehčenou verzí základního modelu LaserJet 4200. Nabízí nižší rychlost opakování 28 stran A4 za minutu, nižší měsíční zátěž 125 000 výtisků, zákazníky by však měla potěšit velmi výhodná pořizovací cenou. Tiskárna je vhodná pro kancelářskou práci při zapojení do počítačové sítě, využívá zásobníky toneru pro 12 000 výtisků A4 s pokrytím 5 % a k uložení tiskových médií standardně nabízí dva podavače s kapacitou 600 listů. V případě potřeby bude možné dokoupit i další spodní zásobník pro 500 archů formátu A4. Zabudovaný procesor s pracovní frekvencí 300 MHz by společně s pamětí 48-288 MB měl příznivě ovlivnit dobu prvního výtisku.

Změny produktového portfolia se netýkají jen černobílých laserových tiskáren, ale také výrobků pro barevné zpracování dokumentů. Zákazníci se ve velmi krátké době budou moci seznámit s modely HP Color LaserJet 3500 a 3700. První z nich je GDI zařízení, které za minutu vytiskne 12 barevných stran formátu A4, a jeho měsíční zatížení by nemělo překročit 45 000 výtisků. Druhý stroj je o 4 stránky za minutu rychlejší, nabízí o 10 000 výtisků vyšší měsíční zátěž a emulace PCL5C, PCL6 a PS3. Ke komunikaci s počítačem tiskárny využijí USB 2.0 rozhraní, model 3700 pak také paralelní zásuvku. Na trhu budou základní verze bez ethernetového rozhraní i tiskárny s plnou podporou síťového připojení. Levnější HP LaserJet 3500 bude vybaven podavači pro 350 listů formátu A4 a jeho cena by neměla překročit 30 000 Kč včetně DPH. Model s číselným označením 3700 umožní uložit do podavačů o 500 listů více a na jeho pořízení bude třeba vynaložit 51 500 Kč.

Odkaz: www.hp.cz


Herní tip měsíce The Simpsons: Hit & Run

Recept na komerční úspěch u počítačové hry? Vezměte nějaké slavné jméno a to naroubujte na libovolnou příšernost, o niž by normálně nikdo pohledem nezavadil. Jenže takovým projektem si jako vývojáři moc dobré jméno neuděláte. Jak tedy jednoduše to "jednoduše" je důležité zařídit, aby se penízky sypaly, a přitom neztratit tvář? Vzít slavné jméno a naroubovat jej na herní systém jednoho z nejdokonalejších projektů poslední doby.

Přesně takhle vypadá hra The Simpsons: Hit & Run. Slavné postavičky z televizního seriálu se v ní prohánějí po virtuálním Springfieldu přesně ve stylu gangsterky Grand Theft Auto: Vice City. Rozdíl je jen v tom, že Homer & spol. kolem sebe nešíří zkázu jako Tommy Vercetti, ale plní úkoly s grácií a humorem, jež jim vtiskl jejich duchovní otec Matt Groening. Není to ovšem žádná náhoda tento tvůrce animovaných Simpsonů dohlížel na to, aby počítačová hra nevybočovala z mantinelů daných televizních předlohou.

Hned na první pohled (a poslech) je jasné, že hra je určena především pro milovníky seriálu. Znalce potěší, že Springfield vypadá stejně jako na televizních obrazovkách, že se po ulicích procházejí známé postavičky, na silnicích si to sviští tradiční vozy známé z některých epizod (například obří sněžný pluh nebo auto postavené Homerovi přímo na zakázku), a co je nejdůležitější že o dabing se postarali ti samí herci, kteří vdechli život obyvatelům Springfieldu i v seriálu.

Z herního hlediska se jedná o bezostyšnou kopii zmíněného GTA, snad jen o něco arkádovější (a tím pádem masověji zaměřenou). Na ulici můžete nasednout do libovolného auta (v poslední misi dokonce na loď duchů nebo na létající koště) a nechat se řidičem odvézt, kam je libo, případně si z telefonní budky "přivolat" některý z vlastních vozů. Mise jako takové a že jich je, jen příběh sám se skládá z téměř pěti desítek úkolů plníte téměř výhradně "vozmo", ale nic vám nebrání vystoupit a jít pěšky. Proč? Protože když vám všechno to sbírání předmětů, stíhání protivníků a závodění začne lézt krkem, můžete se osvěžit sbíráním kreditů, ničením tajemných poletujících kamer, hledáním bonusových karet, nakupováním převleků a nových aut, a k hlavní dějové linii se vrátit, až na to budete mít zase chuť.

Hra The Simpsons: Hit & Run je určena všem věkovým kategoriím, takže v ní na žádné šílené násilí jako v Grand Theft Auto nenarazíte. Vaše postava sice kolem sebe umí kopat, to ovšem v žádném případě neslouží k rozsévání zkázy po celém Springfieldu, nýbrž k rozbíjení všemožných beden, nápojových automatů a létajících kamer, za což získáváte cenné kredity. Nikdo vám pochopitelně nebrání si tu a tam kopnout také do nějakého chodce, ale v podstatě mu tím nijak neublížíte jen spadne, uraženě se na vás podívá, postaví se a jde dál. Dokonce ani přejetí sněžným pluhem obyvatelům Springfieldu nevadí, či přesněji řečeno je tak nezabijete. Policie se na podobné ústřelky ovšem dívá trošku přísněji, a když budete provádět moc velkou neplechu, čeká vás šílená honička a jestliže prohrajete, budete muset zaplatit pokutu. To není samo o sobě nijak fatální; prostě zastavíte, přijdete o určitý počet kreditů a můžete pokračovat dál. V zásadě se jedná o několikavteřinové zdržení, které často neohrozí ani průběh aktuální mise. Horší to ovšem je v případě, že se snažíte získat v lokaci stoprocentní hodnocení. Na to totiž musíte nejen splnit všechny příběhové a bonusové mise, ale také rozbít všechny vosí kamery, najít kompletní sadu sběratelských karet, najít skrytá místa aktivující některé klasické gagy daných postav, vyhrát všechny závody, a co je nejdůležitější koupit si všechny převleky a auta. Na to potřebujete právě kredity a ačkoliv se zpočátku zdá, že jich je víc než dost, vystačí vám jen tak tak. A ty, které vám zabaví strážci pořádku, už nijak zpátky nezískáte, takže vám nezbude nic jiného, než nahrát uloženou pozici a zkusit to celé znovu.

V době, kdy se průměrná herní doba rapidně snižuje, působí projekt The Simpsons: Hit & Run jako čerstvý vítr. Budete-li plnit jen příběhové mise, vystačí vám hra na jeden velice hutný víkend, jestliže však budete chtít získat stoprocentní závěrečné hodnocení, můžete u ní strávit třeba celý měsíc. A budete se při tom celou dobu výborně bavit ať již budete hrát za Homera, Barta, Lízu, Marge nebo indického obchodníka Apua. Že vám televizní Simpsoni k srdci moc nepřirostli? Nevadí, i tak vás Hit & Run přiková k monitoru počítače na hezky dlouho. Zvlášť, pokud se vám příčí přemíra násilí v Grand Theft Auto.

Pavel Mondschein


Národní finále NHL 2004

Libor Vacata

Ve čtvrtek 4. 12. 2003 přibližně ve 20:00 hod. bylo v Bontonlandu Megastore v Praze ukončeno celodenní klání nejlepších českých hráčů počítačové hry EA NHL 2004. Vyhlašovatelem turnaje byla společnost Electronic Arts Česká republika, s. r. o., spolu s Bontonlandem, a. s., šampionát zajistili ProGamers. Finále předcházely kvalifikace konané systémem on-line hraní po internetu. Národní finále se uskutečnilo v prostorách Internet café Bontonland na šestnácti počítačích LYNX Challenger (oficiální počítač MČR v PC hrách). Finále se zúčastnilo nejlepších dvacet sedm hráčů, zajištěny byly velkoplošné projekce a odborné komentáře. Vítězem turnaje a mistrem ČR v EA NHL 2004 se stal Jan Horák ([IK]JunEAu), jenž spolu s prvním vicemistrem Miroslavem Horou (Mario) pojede reprezentovat ČR na Mistrovství světa NHL 2004, které se koná ve dnech 6.-8. 2. 2004 v Minneapolis v USA. Mimo placených letenek do USA, pobytu, hotelu a setkání s hráči NHL si výherci odnesli i výhry od Electronics Arts konzole Sony PlayStation 2, poháry, diplomy a medaile.


Ovládněte si telefon

Hynek Vácha

Jste-li vlastníkem mobilního telefonu Motorola MPx200, tak právě pro vás je určen společný projekt AT&T a Microsoftu. S jeho pomocí získáte možnost snadného dálkové nastavení elektronické pošty, oblíbených webových stránek, domovských obrazovek, vyzváněcích tónů a dalších aplikací. Celý projekt je postaven na webových stránkách používajících Microsoft Web service. Uživatelům by se měla využitím webových rozhraní usnadnit manipulace s telefonem a rozšířit možnost využívání běžných hlasových služeb, synchronizaci dat s takovými aplikacemi na PC jako je například Outlook a provozovat aplikace a služby, které podstatným způsobem rozšíří funkcionalitu telefonu. Výrobci telefonu by zase měla snížit vytížení telefonického centra zákaznické podpory.


Třetí hráč v ringu?

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

Klidné vody segmentu grafických karet, rozčeřené čas od času výkonnostním duelem dvou tradičních výrobců, se chystá brázdit nově vytvořená tchajwanská společnost XGI (eXtreme Graphics Innovations). Ta vznikla odštěpením divize Xabre společnosti SiS a jejím spojením s firmou Trident Microsystems. Za XGI pravděpodobně stojí i další investoři, mluvit o konkrétních jménech by ale byla holá spekulace. Plány nového hráče na trhu grafických karet jsou poměrně odvážné. Z korporátní mise vyplývá, že první zisky by mělo XGI zaznamenat v roce 2005 a o tři roky později by karty této společnosti měly dominovat trhu. Nakolik se tato teorie odrazí v praxi, ukáže budoucnost a především úspěch první série grafických karet XGI.

V současnosti se na trh chystají zaútočit dvě produktové řady grafických čipů. První je orientována na klasické stolní počítače a nese název Volari. Její součástí by mělo být šest karet zaměřených na různé segmenty trhu. Pro nenáročné uživatele bude určen model V3 s nízkými pořizovacími náklady, ve středním segmentu budou o přízeň bojovat produkty V5/V5 Ultra a nejvyšší výkon by měly nabídnout modely V8/V8 Ultra a dvojprocesorové verze s označením Duo. Podle prvních výsledků testů modelu XGI Volari Duo V8, tedy vlajkové lodi společnosti, se zdá, že nVidii a ATI vyrostl na jihu Asie zdatný oponent. I když totiž šlo stále o preprodukční vzorek, dokázala karta v některých aplikacích nepříjemně dýchat na záda GeForce FX5950 Ultra a Radeon 9800XT kartám. Pokud bude situace stejná i u finálních kusů a výrobce doladí některé problémy s výkonem a kompatibilitou, mohla by při mírně nižších cenách XGI odkrojit značný kus prodejních podílů obou svých konkurentů. Jak celá situace dopadne a nakolik úspěšný bude vstup nového hráče do arény trhu s grafickými kartami, ukáže nejbližší budoucnost. První karty XGI by totiž měly na západní trhy dorazit ještě před Vánocemi. Jak to bude s dodávkami do Čech závisí především na tom, zda XGI najde krom firem Club3D a Powercolor ještě další partnery, kteří by karty Volari pod svou hlavičkou prodávali.


AMD hledá místo

Společnost AMD aktuálně hledá vhodné pozemky, na nichž by v průběhu následujících dvou nebo tří let postavila novou továrnu určenou pro výrobu 65nm procesem. Na internetu se objevily spekulace o čtyřech možných lokacích, kde by tato továrna v budoucnu mohla stát. Jednalo se o města New York, Singapur, Drážďany a Austin v Texasu, přičemž nejnovější informace hovoří o Drážďanech jako o nejpravděpodobnější variantě. -CZ


AMD zamyká

Pokud se chystáte koupit některý z mikroprocesorů Athlon XP na jádře Barton, připravte se na eventualitu, že bude již uzamčený proti změně násobiče. AMD se totiž rozhodla u výše zmíněných procesorů vyrobených po 34. týdnu letošního roku zablokovat multiplikátor přerušením můstku L1.-CZ


Encyklopedie na mobilu

Známá encyklopedie Britannica se rozhodla expandovat i na displeje našich kapesních počítačů a mobilů. Za 39,95 USD (1 200 Kč) můžete získat speciální mobilní verzi uloženou na paměťové kartě MMC. Více informací a seznam kompatibilních zařízení hledejte na www.britannica.com. -CZ


T-Mobile má WAP 2.0

T-Mobile připravil pro své zákazníky podporu protokolu WAP 2.0, díky němuž si nyní budou moci prohlížet pokročilejší stránky ve formátu XHTML (získají tím např. barevné pozadí, blikající nebo formátovaný text apod.). Technologii WAP 2.0 zatím bohužel podporuje pouze několik nových mobilních telefonů, z nichž namátkou jmenujme například Nokii 6600 nebo Motorolu V.300.-CZ


509GHz tranzistor

Vědci na univerzitě v Illinois demonstrovali tranzistor běžící na kmitočtu 509 GHz. Tímto pokusem byl výrazným způsobem překonán dosavadní rekord, jehož hodnota činila 57 GHz. K výrobě polovodičové součástky nebyl použit dnes běžně aplikovaný křemík ani germanium, badatelé se rozhodli pro speciální slitinu gallia a india, díky níž lze dosahovat mnohem vyšších frekvencí. CZ


Nokia nerada Go

Eurotel ohlásil, že mobilní telefony Nokia 6600 a 3200 nepodporují službu Advice of Charge (AoC), jež je nezbytně nutná pro provoz jeho předplacených karet Go. AoC přitom běžně tvoří součást komunikačního standardu GSM, Nokia ji však považuje za vcelku nepotřebnou, a proto ji z nového přístroje jednoduše vypustila. Eurotel se rozhodl problém vyřešit tak, že zmíněné přístroje viditelně označí informací, že se nehodí pro provoz se SIM kartami služby Go.-CZ


Nová kalibrace barev

Cestmír Žák

Společnost Xerox vytvořila novou techniku kalibrace barev, která by se mohla stát součástí barevných tiskáren a dalších zařízeních jako např. LCD panelů. Nová technika přináší bohatší a přesnější barvy. Proces tisku je závislý na transformacích matematických instrukcích, které danému stroji řeknou, kolik inkoustu nebo toneru je třeba, aby barvy na papíře odpovídaly barvám tak, jak je vnímá lidské oko. V současné době se standardně využívá 1D kalibrační transformace, při které jsou jednotlivé barvy cyan, magenta, žlutá a černá (CMYK) nastavovány individuálně. 1D transformace jsou atraktivní díky jejich nízké ceně a jednoduchosti. Pokud je ale potřeba změnit výstup barevného tisku, například kvůli stáří, pak opravy celého systému není možné docílit změnou jedné barvy. Tyto problémy řeší např. 3D a 4D kalibrace, která umožňuje současně upravit hodnoty červené, zelené, modré barvy nebo CMYK. Tyto typy kalibrace se ale neprosadily, a to zejména kvůli vysokým nákladům na zabudování složitých nastavovacích systémů do tiskáren a nutnosti lidských zásahů při změně chování tiskárny. 2D kalibrace kombinuje výhody obou přístupů. Vývojáři Xeroxu napsali software, který matematicky konstruuje 2D tabulky, jež umožňují současnou korekci jak primárních barev, tak i šedé a tělových odstínů, na které je lidské oko obzvláště citlivé. V současnosti používaná 1D kalibrace takové možnosti nenabízí. Výrobci si totiž při použití 1D kalibrace musejí vybrat, kterou barvu regulovat.


Video do ruky

Čestmír Žák

Představte si zařízení s rozměry průměrného walkmanu (84 x 28 x

x 120 mm), jež dokáže na rozměrném LCD displeji přehrávat video ve formátu MPEG-1, MPEG-2, WMV a AVI. Právě takové je Sony Vaio PCVA-HVP20, zařízení vybavené pevným diskem o kapacitě 20 GB, výstupem

na TV, stereosluchátky a kvůli komunikaci s PC také portem USB 2.0. Na jedno nabití Li-Ion baterie dokáže produkt s hmotností 300 gramů přehrát až čtyři hodiny videozáznamu. Jeho dostupnost očekávejte na konci listopadu za cenu okolo 450 USD (13 000 Kč). Jak vidno, jednou se možná dočkáme doby, kdy budou masy cestujících ve vlaku místo poslechu hudby sledovat nejnovější filmové trháky na kapesním videopřehrávači.

Odkaz: www.sony.co.jp


AstraPix XS1

Čestmír Žák

UMAX představuje nový digitální fotoaparát v netradičním provedení s možností přehrávání hudby ve formátu MP3 a rozlišením snímků až 3.1 milionu bodů model AstraPix XS1.

Digitál ve stříbrné barvě je určen pro všechny, kteří jsou rádi výjimeční. Fotoaparát má tělo tenké pouhých 1,5 cm a je tak velmi snadno přenosný i v malé kapse. AstraPix XS1 zaujme nejen svým vzhledem, ale i svými funkcemi. Kromě fotoaparátu a záznamu ozvučených videoklipů nabízí možnost přehrávání hudby ve formátu MP3 nebo ho lze využít jako diktafon pro záznam libovolného zvuku. Díky standardně dodávanému lithium-iontovému akumulátoru a nabíječce navíc ušetříte peníze za nákup baterií. Menu fotoaparátu je celé v češtině, takže jeho používání nebude komukoli dělat sebemenší potíže. Balení doplňuje pouzdro na opasek a sluchátka. AstraPix XS1 stojí 4 500 Kč bez DPH.

Odkaz: www.umax.cz


Modří "bezdráteníci"

Čestmír Žák

Linksys představil rozšíření své nabídky Wi-Fi print serveru a USB adaptéru ve standardu. 802.11g .

Bezdrátový PrintServer pro USB 2.0, model WPS54GU2, umožňuje na 802.11g síti sdílet dvě tiskárny. Nabízí připojení tiskové jednotky jak přes paralelní port, tak i prostřednictvím USB 2.0 a lze ho nakonfigurovat přes prohlížeč. Cena tohoto zařízení činí méně než 150 USD (4 200 Kč).

Adaptér pro Wi-Fi do USB, známý jako WUSB54G, dokáže zajistit spojení s bezdrátovou sítí 802.11g i bez instalace interní počítačové karty. Pořídíte jej za cca 2 000 Kč. Sluší se ještě připomenout, že zařízení pracující přes 802.11g dosahují maximální přenosové rychlosti 54 Mb/s, což je téměř pětinásobný nárůst v porovnání se starší 802.11b (11 Mb/s). Společnost Linksys se také rozhodla expandovat do další sféry bezdrátových komunikací. Její produkt USB BT100 je první výrobek této značky vybavený technologií Bluetooth. Jak se dá odvodit již z názvu, připojuje se přes rozhraní USB a slouží například k synchronizaci dat počítače a mobilních telefonů či PDA. Prodejní cena byla stanovena na zhruba 1 300 Kč.

Odkaz: www.linksys.com


Plochý obr

Čestmír Žák

Technika pokročila zase o krůček dále, když společnost Samsung Electronics představila 57palcový LCD displej, největší zařízení svého druhu na světě. Novinka s rozměry 132,3 x 76,5 x 4,75 cm a hmotností okolo

21,5 kg pracuje s rozlišením 1 920 x 1 080 pixelů, pochlubí se kontrastním poměrem 1 000 : 1 a svítivostí 600 cd/m2. Maximální doba odezvy činí dle oficiálních informací 8 ms, přičemž si monitor nárokuje příkon nejvýše 350 W. Výrobce zatím neuvedl přesnou cenu, za niž by byl obří LCD panel k dispozici, dá se však předpokládat, že by se jeho cena mohla vyšplhat do statisíců korun.

Panel byl vyroben na nové výrobní lince páté generace TFT (thin film transistor), která je v provozu teprve od září letošního roku. Velikost produkovaného panelu je zde omezena pouze proporcemi skleněné tabule

(110 x 130 cm), s níž dokáže takováto moderní linka manipulovat. V říjnu se Samsungu podařil další průlom v technologii, když vyprojektoval linku sedmé generace TFT schopnou pracovat se skleněnou tabulkou o velikosti až 187 x 220 cm. Ta by se měla začít vyrábět v polovině roku 2005. Samsung však prostřednictvím své mluvčí Park Sung Hae oznámil, že zatím neplánuje masové zhotovování panelů této velikosti, neboť 57palcové LCD má sloužit jen jako ukázka pokročilé technologie. V současnosti Samsung nabízí 46palcový displej jakožto největší běžně dostupný komerční produkt tohoto druhu, v blízké budoucnosti se pak připravuje také uvedení obrazovky s úhlopříčkou 54 palců. Odkaz: www.samsung.com


Deska pro zdraví

Čestmír Žák

Pokud jste si mysleli, že na své základní desce máte integrováno opravdu všechno, co dnešní technika dokáže, vyvedu vás nyní z omylu. Až dosud se výrobci snažili sledovat zdraví samotného motherboardu, tedy různé teploty, otáčky větráků apod. Nyní přišel Gigabyte s nápadem, že by jeho základní desky mohly kontrolovat zdravotní stav samotného člověka, jenž právě s počítačem pracuje, pomocí tonometru (přístroj na měření tlaku krve). Stačí si na zápěstí nasadit speciální náramek, stisknout několik tlačítek a počítač se o vyhodnocení tepové frekvence a tlaku krve již postará sám. Otázkou ovšem zůstává, nakolik bude pécéčkem řízený tonometr spolehlivý. První základní desku s tímto specifickým vybavením hledejte pod označením Gigabyte GA-8PENXP (čipset i865PE), je určena pro platformu Socket 478 a podporuje mikroprocesory Intel P4 s FSB 400, 533 či 800 MHz.

Odkaz: www.giga-byte.com


Levná barva

Čestmír Žák

Do nabídky mobilních telefonů značky Motorola nedávno přibyl model C550 (900/1 800 MHz). Přestože se jedná o přístroj z levnější kategorie, neschází mu barevný displej (96 x 65 pixelů, 4 096 barev), zvládá podporu zpráv MMS a pochlubí se dokonce integrovaným fotoaparátem s maximálním rozlišením 640 x 480 bodů. Z moderních technologií zmiňme dnes již standardizované položky jako je např. GPRS (4+1), podpora pro programy v jazyce Java či 32hlasé polyfonní zvonění. Baterie Li-Ion s kapacitou 750 mAh slibuje výdrž na jedno nabití až 280 hodin v pohotovosti nebo 370 minut hovoru. Výrobce se navíc zavázal k výraznému přepracování a zrychlení menu, tak se nechme překvapit, zda tyto sliby naplní. Dá se očekávat, že Motorola nasadí cenu adekvátní vysoké konkurenci, jež v tomto segmentu trhu dlouhodobě panuje.

Odkaz: www.motorola.cz


Mustek DV4000

Čestmír Žák

Digitální fotoaparát, videokamera, diktafon, MP3 přehrávač i přenosný disk, to je multifunkční digitální fotoaparát Mustek DV4000. Přístroj váží

90 gramů a jeho rozměry jsou 82 x 33 x 62 mm. Snímací CMOS prvek má při hardwarové interpolaci rozlišení 4,1 milionu bodů, skutečné optické rozlišení je 2,1 megapixelu. Ve funkci digitální kamery dokáže DV4000 točit video až v rozlišení 640 x 480 bodů, to je ukládáno ve formátu MPEG4. Komunikace s počítačem probíhá přes USB rozhraní.

Odkaz: www.asbis.cz


PDA s tučňákem

Čestmír Žák

Sharp oznámil PDA Zaurus, stavějící na linuxovém základu. Ze softwarové výbavy zmiňme namátkou třeba internetový prohlížeč Opera, podporu jazyka Java, adresář kontaktů, manažerské aplikace nebo programy na tvorbu prezentací. Všechny tři modely nové série SL-6000 jsou vybaveny čtyřpalcovým LCD displejem (VGA, 640 x 480 pixelů), o němž Sharp hrdě tvrdí, že je kvalitnější než u předchozích modelů. Maličká klávesnice QWERTY, jež se nápadně podobá klávesnici použité u již dříve anoncované SL-B500, je umístěna na výsuvném panelu, který se v případě potřeby ukrývá pod displej. Rozdíly mezi jednotlivými typy v produktové řadě Zaurus SL-6000 spočívají především v jejich schopnostech komunikovat s okolními zařízeními. Zatímco model SL-6000N nemá integrován žádný moderní bezdrátový standard, SL-6000L se hravě domluví přes Wi-Fi (802.11b), a konečně SL-6000W disponuje podporou hned dvojice technologií: Wi-Fi a Bluetooth. Srdce všech tří výše zmiňovaných přístrojů, procesor Intel PXA255, pracuje na frekvenci 400 MHz, což v kombinaci s 64 MB operační paměti a 64 MB flash paměti slibuje komfortní a svižnou práci. Všechna zařízení mají shodné proporce 158 x 80 x 20 mm, hmotnost se však v závislosti na konkrétní variantě pohybuje od 255 do 264 gramů. Tělo aparátu bylo zkonstruováno co možná nejpevněji s ohledem na to, aby bez pohromy odolalo pádu z metrové výšky. Základní model SL-6000N, uvedený

10. prosince letošního roku, bude stát přibližně 25 000 Kč (845 USD), prostřední bratříček se dočká uvedení přímo na Štědrý den za cca 26 000 Kč, na nejdražší variantu si počkáme až do ledna 2004, přičemž bude podle odhadů stát asi 28 500 Kč. Odkaz: www.sharp.com


uWízlo W paWučině

Víte o nové stránce na internetu? Zašlete nám odkaz na adresu: pawucina@idg.cz

Martin Voigts

www.kuponynaslevy.cz

Uživatelé zde mohou v různých kategoriích vybírat kupony, které je po vytištění opravňují k získání slevy. Registrace na tomto webu je zdarma. Po vyplnění údajů získáte uživatelský účet a heslo. Po každém přihlášení tak budete informováni o novinkách portálu od svého posledního přihlášení. Vybrané kupony můžete přidávat do své "šekové knížky" a poté vytisknout najednou. Registrovaní uživatelé mohou využít připravených šekových knížek, které obsahují kupony dle témat může jí být například šeková knížka "Super Víkend" (obsahující atraktivní slevy, jež se vztahují na kulturní akce z oblasti zábavy).

www.domena.cz

Webové stránky nabízí kromě informací o novém způsobu registrace domén také on-line formulář pro automatický převod domén .CZ do nového systému. Majitelé domén .CZ najdou na stránkách návod, jak má probíhat změna registrátora. Do jednoduchého formuláře se zadají všechny převáděné domény .CZ spolu s kontaktní e-mailovou adresou. Nový registrační systém je určen nejen pro majitele doménových jmen .CZ, ale registrovat nové domény nebo převádět stávající domény od jiných provozovatelů mohou také partneři subregistrátoři a zákazníci, kteří vlastní větší počet domén.

www.atcomp.cz

Společnost ATComputers provozuje nyní svůj internetový obchodní portál ATC Business Link na nových a výkonnějších serverech HP a Mercury. Vytvoření "webové farmy" umožňuje stovkám současně připojených uživatelů portálu daleko rychlejší přístup ke všem obchodním informacím. Obchodní portál na adrese www.atcomp.cz poskytuje partnerům ATComputers přístup k produktové databázi, včetně možnosti konfigurace počítačových sestav, porovnání zboží a vytváření nabídek a objednávek. Samozřejmostí je okamžitý přístup ke všem obchodním dokumentům, sledování zakázek či vyřizování reklamací. ATComputers nabízí partnerům také řešení vlastní internetové prodejny Zoner ATC inShop, jež je propojena s produktovou databází obchodního portálu, nebo alternativně webové služby, které partnerům umožňují vytváření vlastních aplikací.

www.mapy.cz

Součástí serveru je nyní i plánovač tras, vyvinutý tak, aby uživateli okamžitě nabídl nejrychlejší nebo nejkratší možnou trasu mezi dvěma místy. K vyhledání optimální trasy stačí zadat výchozí a cílovou obec, avšak systém umožňuje i zadání konkrétních adres, takže výsledkem je přesná trasa, která usnadňuje orientaci například v neznámých městech. Podle potřeby je možné též zadat průjezdnou obec. Uživatel si může zvolit, zda chce vyhledat nejkratší či nejrychlejší trasu, popřípadě to, jestli má systém ignorovat jednosměrné ulice a zákazy odbočení, které by při plánování jinak respektoval. Výsledkem je mapa znázorňující celou naplánovanou trasu a podrobný itinerář s jednotlivými úseky cesty. Součástí každé položky itineráře je údaj o kilometráži daného úseku, název a označení použité komunikace, instrukce o odbočkách a časový plán projetí úseku.

www.archatheatre.cz

Sdružení Archa spustilo novou internetovou prezentaci v souvislosti se znovuotevřením divadla po loňských povodních. Akce otevření scény se prezentovala pod názvem "...plavba končí, vracíme se domů!". Původní stránky divadla získaly nový design a změnilo se technické řešení, které je nyní založeno na redakčním systému. Obsah je tedy aktualizován přímo pracovníky Divadla Archa a pro návštěvníky jsou k dispozici nejaktuálnější informace a fotografie. Příjemná je možnost on-line rezervace vstupenek, sekce nazvaná Fotonews jistě zaujme hodně návštěvníků webu. Fotografie jsou umělecky zpracované, mají i kousek ducha a nádherně zachycují pohyb. Stránky jsou bohatší také o diskusní fórum, kde je věnován prostor pro ohlasy, dotazy a připomínky návštěvníků. Změn doznaly i stránky členského klubu Divadla Archa RAS/ART na adrese www.rasart.cz.

www.kinooko.cz

Téměř kultovní pražské kino OKO se rozhodlo s příchodem podzimu obnovit své stránky umístěné na adrese www.kinooko.cz. Jednoduchý design odrážející atmosféru kina a přehledná navigace činí prezentaci uživatelsky příjemnou a pohodlnou. Stránky kina OKO obsahují rozsáhlou, průběžně aktualizovanou databázi filmů. Nově je možné přes internet rezervovat vstupenku na požadované představení, což bývá zvykem spíše u webů velkých multiplexů. Zajímavou novinkou je též možnost zaslání vyžádaného e-mailu o promítání vybraného filmu, ukrývající se pod službou "Můj film". Tajemstvím zůstává zatím zahalen obsah služeb s názvem "Třetí OKO", které se provozovatelé kina chystají představit na jaře příštího roku. Ve fázi příprav jsou zatím i další sekce Dětem a Pronájem kina.


CD příloha


Softwarová lavina

Anglická gramatika a konverzace, Ulead Photo Expres a  mnoho dalšího(CD/DVD)

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C03P0819

V tomto čísle se setkáte s odlišnou úpravou těchto stránek, ke které jsme se uchýlili, abychom vám poskytli co největší množství informací o programech z obou médií.

Z obsahu DVD

Jednotlivé sekce na DVD zůstaly nezměněny, protože se nám zdá, že umožňují snadnou orientaci ve značném množství programů.

Systém

V této sekci naleznete několik utilit, které vám usnadní údržbu a opravy systému, instalaci nových programů a měření výkonu celé sestavy. Pro ověření kvalit počítače zde najdete hned dva velmi známé programy 3DMark 2003, zaměřený na výkon v herních aplikacích, a PCMark 2004 určený převážně pro kancelářské aplikace. Ušetřit neustálé vyměňování médií při instalaci nebo i vlastním používání programů můžete s Virtual CD či Virtual Drive CD/DVD Emulatorem.

Komunikace

Náplní této sekce jsou programy usnadňující pohyb v prostředí internetu, umožňující kontrolu využití vašeho připojení a zlepšující zabezpečení vašeho počítače. Najdete zde také nejpoužívanější webové prohlížeče, jako jsou Opera, Mozilla, Netscape a další. Pro rychlou komunikaci s přáteli a známými můžete použít Trillian nebo ICQ, odrazit snahy o proniknutí do systému umožní například Kerio Personal Firewall a účet za připojení k internetu můžete kontrolovat DU nebo Connection Meterem.

Domácnost a kancelář

Pod tímto názvem se skrývají programy a utility, které většina z nás používá každodenně doma nebo v kanceláři. V dnešní době, kdy se viry šíří rychlostí blesku, je aktuální antivir "životní nutností". Zde tentokrát najdete hned dvě poslední verze českého produktu AVG. Zálohování důležitých dat můžete uskutečnit pomocí programu BackUp MyPC či Cobian Backup. Zmenšit velikost dat, jež chcete někam přenést, vám zase pomůže například WinRAR. Rozhodnete-li se vytvořit si internetové stránky, bude se vám jistě hodit i Homesite, který vám umožní jejich výrobu jak v grafickém modu, tak HTML kódu.

Audio

Práci u počítače si lze také zpříjemnit, což umožní i poslech hudby. V této části tedy najdete programy, jež vám umožní její převedení z audio CD do formátů vhodnějších pro její uschování na počítači. Mezi ty patří Audiograbber nebo FreeRIP. Pro následný poslech takto uložených, nebo jinak získaných, skladeb vám dobře poslouží například Winamp, který je zde hned ve třech verzích. Jakou si vyberete, záleží pouze na vás a na výkonu vašeho počítače. S rostoucím počtem pevných připojení k internetu s dostatečnou rychlostí se také začíná pomalu rozšiřovat poslech rádií po webu. NetRadio je jedním z programů, které vám umožní tuto službu jednoduše používat.

Video

Další možností, jak využít počítač při trávení volného času, je přehrávání nejrůznějších filmů. Pro tyto účely je nutné vlastnit kodek odpovídající tomu, jenž byl použit při vytváření videa, které si chcete pustit. Pro jednoduchou instalaci všech potřebných kodeků můžete použít například ucelenou distribuci pod názvem Codec Pack All in 1. Pro vlastní přehrávání vám pak dobře poslouží některý z programů, jako jsou BSPlayer, MicroDVD nebo RadLight SE. Pokud se nechcete spoléhat pouze na filmy, které někde získáte, můžete si vytvořit svůj vlastní archiv třeba právě s využitím DVD-RIPPu.

Multimédia

V době digitální fotografie a rozrůstajících se fotoarchivů jistě oceníte třeba Zoner Media Explorer, jenž vám umožní nahrání fotografií z fotoaparátu do počítače i jejich následné úpravy. Vzhledem k jejich relativně velké kapacitě je pak vhodné uložit si je na nějaké médium vhodné pro archivaci. K vypalování CD či DVD je možné využít například CloneCD nebo CloneDVD.

Zábava

Ani v tomto vydání jsme nezapomněli na rubriku zábava, protože věříme, že si každý po práci rád odpočine a někdo při tom třeba rád sáhne po některé ze zde přítomných her. V tomto čísle patří mezi ty nejzajímavější Hidden & Dangerous nebo CrissCross 2.

Zadarmo: Ulead Photo Express 4.0 My Custom Edition

Digitální fotografie se stává pomalu ale jistě běžnou záležitostí, a i ve vašem životě určitě nastane okamžik, kdy své výtvory budete chtít poopravit, vylepšit nebo na nich napravit nějakou nedokonalost. Třeba také budete chtít obrázek doplnit popiskem či prostě jakkoli jinak upravit a přesně to vám umožní Ulead Photo Express, který jsme pro vás připravili. Jak již napovídá název, jeho hlavní snahou je zpřístupnění co nejsnazší možnosti úprav vašich fotografií při zachování dostatečného množství funkcí. Jeho ovládací rozhraní je opravdu intuitivní, takže ho zvládne skutečně každý nemusíte se tedy obávat žádného složitého grafického editoru nazpůsob Adobe Photoshopu, Paint Shopu Pro nebo GIMPu. Samozřejmě v něm nenajdete všechny funkce, které vám tyto vyspělejší programy přinášejí, ale pro většinu běžných úprav je zbytečné učit se pracovat s takto složitými programy. Po jednoduché a rychlé instalaci získáte komplexní produkt, jenž vám nabídne všechny funkce potřebné k získání fotek, jejich jednoduchým úpravám i pro jejich následné publikování. Velice dobře zpracované je také ovládání tisku vámi vybraných obrázků. Na výběr je velké množství tiskových formátů od fotopapírů Kodaku až po různé etikety. Velice užitečnou funkcí je také Convert, s jejíž pomocí lze rychle převádět obrázky do různých formátů. Nesmíme zapomenout ani na již zmiňovanou funkci vkládání textů do obrázku, jež vám pomůže udržet důležité informace o snímku. Díky jednoduchému ovládání a zajímavým funkcím může Photo Expres velmi dobře plnit svou funkci při správě digitálního archivu.

Zadarmo: Servisní balíčky a OpenOffice 1.1.0 CZ(DVD)

Vzhledem k tomu, že Microsoft nezahálel a neustále své produkty vylepšuje, jsou nyní k dispozici další balíčky zlepšující stabilitu a zabezpečení systému. Žádný dosud vytvořený program totiž nebyl vytvořen bez chyb a vzhledem k tomu, že všechna tvorba softwaru zatím spočívá na lidech, je velice pravděpodobné, že se v něm budou i nadále vyskytovat větší či menší nedostatky. Proto firmám, které se zabývají jejich psaním, nezbývá nic jiného, než svým zákazníkům poskytnout jakési doplňky k již dříve zakoupeným produktům, aby odstranili nedostatky ve svých zdrojových kódech nebo doplnili a rozšířili funkčnost programů. V současné době je většina aktualizací produktů od firmy Microsoft dostupná pomocí internetu. Zde jsou nové aktualizace uváděny velmi často, protože se nečeká, až se jich nashromáždí větší množství, které je pak distribuováno jako Service Pack. Udržovat svůj systém aktuální tímto způsobem je velice výhodné, ovšem každému se někdy stane, že některou záplatu promešká. Také pro uživatele s pomalým připojením které je navíc placené za čas strávený připojením nebo i s lepší konektivitou, ale zpoplatněnou za objem přenesených dat je mnohem lepší, pokud si mohou některé méně důležité aktualizace nainstalovat jiným způsobem. To samé platí v případě, že jste se rozhodli přeinstalovat operační systém, ale nechcete přijít o nejnovější aktualizace, které jste si již nainstalovali. Stažení celé sady aktualizací by vám v takovém případě zabralo mnoho času, i pokud máte přístup k rychlému internetovému připojení. Proto jsme se vám i na tomto DVD rozhodli přinést servisní balíčky pro nejpoužívanější programy z produkce Microsoftu. Na tomto médiu tedy naleznete ucelený přehled aktualizací pro operační systémy Windows 98, Windows NT, Windows 2000 a Windows XP, kancelářské balíky Office 97, Office 2000 a Office XP, a dokonce i celou distribuci Internet Explorerů 5.5 a 6, které v sobě již mají zahrnut i Service Pack. Aktualizace jsou dostupné v české i anglické verzi.

OpenOffice 1.1.0 CZ

Pokud neradi utrácíte za programové vybavení počítače, ale přece jen potřebujete nějaké ty kancelářské programy a nechcete se stát softwarovým pirátem, můžete sáhnout po nejnovější distribuci volně šiřitelného balíku kancelářských programů, vyvíjeného pod názvem OpenOffice. Jedná se o plnohodnotný ekvivalent komerčně dostupných řešení. Velkou výhodou tohoto produktu je jeho kompatibilita se všemi hlavními operačními systémy a hardwarovými platformami. Programy v této distribuci jsou plně lokalizovány do češtiny (včetně instalačního programu, uživatelského rozhraní a nápovědy). Součástí balíku je textový editor "Write", tabulkový procesor "Calc", program určený k tvorbě a prezentaci "Impress" a kreslicí nástroj "Draw". Zkrátka instalací tohoto produktu získáte zdarma celou sadu programů, které užijete jak v kanceláři, tak i doma.


Komerční software & slevy

AV Software

Dvacetiletý praktický kalendář s jednoduchým ovládáním. Zobrazuje vždy celý měsíc i s měsíčními fázemi. Umožňuje vytvářet libovolné množství kalendářů, zapisovat různé barevně odlišené typy svátků, poznámky, fulltextově vyhledávat text v poznámkách, zaheslovat kalendář, exportovat celý kalendář nebo jeho část do textového souboru.

Software602 - 602PHOTO SUITE

602PHOTO SUITE obsahuje program pro archivaci digitálních fotografií 602Album a 602Photo pro jejich úpravu.  602Album je program navržený především pro archivaci a třídění digitálních fotek ve virtuálních digitálních fotoalbech, v nichž se snímky dají velmi snadno prohlížet, přesouvat a pracovat s nimi. 602Album navíc obsahuje výkonný nástroj pro vytváření webových fotoalb, který automaticky zmenší vaše rozměrné digitální snímky na uživatelsky přívětivější velikost a odešle je na web. Nepožaduje přitom vůbec žádnou zkušenost s vytvářením HTML. 602Photo je výkonným programem s jednoduchým ovládáním a snadným přístupem ke všem pokročilým efektům, které použijete při úpravách svých snímků (rozptyl, mozaika, litografie, rybí oko, apod.). Nabízí vám uživatelské nastavení obrázku, nastavení jasu a kontrastu, profesionální nástroj pro odstranění efektu červených očí a mnoho dalšího! Veškeré jeho funkce jsou velmi snadno dostupné i pro nezkušeného nováčka v oblasti práce s digitálním fotoaparátem. Zoptimalizujte si své fotografie použitím funkce ladění obrázku v 602Photo a dodejte tmavým podexponovaným snímkům potřebnou barevnost a jas. Pokročilý nástroj pro odstranění červených očí nabízí snadný a účinný způsob, jak se zbavit tohoto nepříjemného jevu.

Aktis - ABRA G2

ABRA G2 je špičkový moderní ekonomický software pro malé firmy. I přesto, že je určen pro nejmenší firmy od jednoho do tří počítačů, jedná se o produkt na nejvyspělejší třívrstvé klient/server technologii se všemi výhodami, které tato technologie přináší - stabilita, konzistentnost a bezpečnost uložených dat, otevřenost systému vzhledem k okolním aplikacím. Navíc se ABRA G2 vyznačuje jednotným a velmi snadným a intuitivním ovládáním a to jak pomocí myši, tak pomocí klávesnice, což u klient/server systémů nebývá vždy obvyklé. ABRA G2 se dodává buďto v jednouživatelské, singl verzi, anebo v síťové verzi pro nejvýše tři uživatele. ABRA G2 plně pokrývá potřeby typické firmy, která fakturuje, vede sklad a účtuje, a navíc existuje i jako komfortní řešení maloobchodního prodeje. I pro ty zákazníky, kteří plánují rozvoj své firmy, je ABRA G2 ideálním řešením. Až se firma rozroste, bez nejmenších obtíží a bez dodatečných nákladů na nové školení lidí a zavádění nových procesů hladce přejde na systém ABRA G3, větší a mocnější sestru ABRY G2.

MEDIA TRADE Interactive, s.r.o.

Společnost MEDIA TRADE Interactive, s.r.o., jenž vznikla v roce 1994,  je jedním z nejvýznamnějších vydavatelů a distributorů výukového a zábavného softwaru v České republice. Vedle téměř 60 vlastních titulů nyní nabízí více než 200 pečlivě vybíraných produktů jiných českých vydavatelů. Vydavatelskou činnost doplňuje spoluprací s řadou zahraničních vydavatelství z Rakouska, Polska, Německa, Francie, USA a Ukrajiny, jejichž tituly jsou u nás překládány do českého jazyka a jsou uváděny v plně lokalizované podobě na domácí trh. Na CD naleznete demoverzi titulu BIOSCOPIE, trailery k Alence v říši divů, k Dobrodružství strýčka Alberta, Duhové rybičce, Krásce a zvíře a k MYKROPOLIS. To vše je doplněno o animované spořiče obrazovky a tapety na plochu.


MEDIA TRADE Interactive - Anglická gramatika a konverzace

Anglická gramatika

je rozdělena do dvou samostatných částí: jedna je zaměřena na skladbu věty a druhá na procvičování gramatických jevů ve větách. V první části je interaktivní patentovaná výuka modelování holé věty řešena tak, že počítač sám vygeneruje správný tvar podle vámi zvolené kombinace zájmen a sloves, časů, konjunktivu, záporu či otázky. Druhá, výrazně rozsáhlejší část obsahuje vybrané gramatické jevy (časy, modální slovesa, podmiňovací způsob, časovou souslednost, přídavná jména, příslovce, zájmena, předložky, vztažné a tázací věty, dovětky). V osmnácti gramatických skupinách najdete vždy dvanáct kapitol s větami odstupňovanými od jednoduchých až po složitější tak, aby mohli postupovat vlastním tempem začátečníci i mírně až středně pokročilí. Zájemci o dokonalé zvládnutí anglické gramatiky si tak procvičí pomocí téměř jednoho tisíce vět potřebné slovní a větné případy. Texty jsou kompletně ozvučeny a nahrávány v profesionálním digitálním studiu, kde se na jejich přípravě podílela rodilá mluvčí Kristel Swalens, která je též namluvila. Pohyb v příjemném grafickém prostředí s jednoduchým ovládáním, snadná orientace na stránkách, možnost učit se vždy, když to vám bude vyhovovat, to je pouze částečný výčet předností a výhod studia s pomocí počítače. Tato metoda výuky je vhodná jak pro dospělé, tak i pro děti a vzhledem ke koncepci produktu, který byl připravován ve spolupráci s pedagogy, bude po dokončení studia vaše znalost gramatiky dokonalá.

Anglická konverzace

Anglická konverzace-fráze je ideální nadstavbou k jazykovým programům. Je určena pro perfektní osvojení anglické frazeologie, bez níž se v běžné komunikaci neobejdete. Kompletně namluvený CD-ROM, na jehož ozvučení se podíleli dva rodilí mluvčí a jeden český herec, obsahuje téměř tisíc větných frází a obratů používaných v typických situacích a při konkrétních rozhovorech. Program je rozdělen do tří funkčních celků - procvičování frází, příklady rozhovorů a přehrávač uživatelem definované sestavy frází. Konverzační témata jsou přehledně rozdělena do šestnácti tematických lekcí: cestování, hotel, taxi, restaurace, nakupování, schůzka, zdraví, počasí, souhlas/nesouhlas, základní konverzační obraty. Lekce obsahují vždy osm stran se čtyřmi ukázkami - celkem tedy kolem 600 větných frází. Další stovky frází najdete v patnácti tématech rozhovorů, v nichž si osvojíte způsob společenské konverzace používané v běžné komunikaci. Nově je k dispozici přehrávač frází, ve kterém si z vět sestavíte skupiny a necháte si je předčítat v náhodném pořadí, což je vynikající pomůcka k nácviku poslechu cizího jazyka a výslovnosti. Skupiny se dají též ukládat a velmi jednoduše přenášet mezi počítači. Tak si můžete sestavovat celé systematické celky pro svou individuální výuku frazeologie.Tradičně na velmi vysoké úrovni jsou grafické uživatelské prostředí aplikace a zvuk, který byl pořízen v digitálním studiu.


Nepřehlédněte na CD

Connection Meter 5.4.8f

program pro kompletní správu telefonického připojení k síti internet.

Conmet.tif

3D Flash Animator 4.0

Nástroj pro tvorbu flash animací a her pro webové stránky.

Flash.tif

Genie Outlook Backup 6.0

Zálohování dat a nastavení Microsoft Outlooku 2000/2002/2003.

Genie.tif

GetRight 5.0.2

Kvalitní program pro stahování souborů z internetu.

Getright.tif

Panda Antivirus Platinum 7.0

Antivirový program s firewallem, obsahující i blokovač vytáčení.

Panda.tif

Winamp 5.0

Nejnovější beta-verze slavného programu pro přehrávání různých audio- a videoformátů.

Winamp.tif

WinRAR 3.30 beta

Zatím poslední edice vývoje tohoto velmi oblíbeného archivátoru.

Winrar.tif

Mozilla 1.5

Moderní a zajímavý prohlížeč, nabízející řadu užitečných funkcí.

Mozilla.tif


Z obsahu CD

Akce a novinky

Digitální fotografie se stává pomalu ale jistě běžnou záležitostí, a i ve vašem životě určitě nastane okamžik, kdy své výtvory budete chtít poopravit, vylepšit nebo na nich napravit nějakou nedokonalost. Výborně by vám k tomu měl posloužit Ulead Photo Expres 4.0 My Custom Edition, software pro práci s digitálními fotografiemi. Aby toho ale nebylo málo, neochudili jsme vás ani o poslední počeštěnou edici známého balíčku kancelářských programů OpenOffice 1.1.0 CZ. Více informací naleznete v rámečcích a rovněž v článku Rychlokurz. Do rubriky Novinky si našlo cestu poslední číslo časopisu Abíčko, jež potěší zejména příznivce platformy Linux, a rovněž časopis Interval přispěchal s posledním výběrem těch nejzajímavějších článků. Nechybí elektronická verze časopisu s fulltextovým vyhledáváním a přehled obsahu starších čísel. Klasikou se již také staly bezpečnostní záplaty, tentokrát pro Windows XP a Internet Explorer edice 6.

Software

Téma CD je tentokráte věnováno zabezpečení vašeho počítače před možným virovým napadením, či pokusem o nepovolený přístup ze sítě, či internetu. Zkuste využít jednoho z řady osobních firewallů, antivirových programů, či utilit na ochranu souborů. Za zmínku zajisté stojí GuardWall Popup Blocker 3.4.316, doplněk k aplikaci Internet Explorer, umožňující blokování reklam. Z řady antivirů lze jmenovat např. systém NOD, Kaspersky Antivirus, či méně známý PC-Cillin 2003. Rubrika Topware nabízí software, který pokládáme za osvědčený, nebo se již v minulosti jeho starší edice na našem CD objevily. Nenechte si zde ujít nejnovější beta-verzi velmi známého programu pro přehrávání různých audio- i videoformátů: Winamp 5.0. Rychlý a výkonný prohlížeč grafických souborů ACDSee již dospěl do verze 6.0, již vám také nabízíme. Sekce Vyzkoušejte si je věnována zejména doprovodnému softwaru k článkům uvnitř čísla. Naleznete zde programy k části CD Centrum a článkům Záchranný kruh pro vaše Windows a Minuta internetu za 60 korun? K tomu jsme ještě přidali například zdařilý nástroj pro tvorbu flash animací: 3D Flash Animator 4.0, či HTML editor s vestavěným prohlížečem: Arachnophilia 5.2. K části Servis se již standardně dostanou ti, kteří hledají nejaktuálnější distribuce bezpečnostních záplat pro nejpoužívanější operační systémy za poslední měsíc. Tentokráte vám nabízíme opravy zejména pro MS Windows XP.

Komunikace a Hardware

Práce na poli webových prohlížečů neutuchají ani na okamžik, proto jsme tuto část věnovali jim. MyIE2 0.9.10 je výkonný internetový prohlížeč, postavený na jádru Internet Explorer, ale nad něj vyniká zejména množstvím funkcí, dokáže současně zobrazit několik WWW stránek v jednom okně, podporuje úpravu vzhledu a také např. omezení reklamy. Další z řady prohlížečů využívajících vlastností IE je NetCaptor 7.2.2, jenž vyniká zobrazením jednotlivých stránek v jednom okně za pomoci záložek ve spodním menu. S tímto vylepšením lze načítat najednou několik stránek. Opera je rychlý a výkonný prohlížeč pro internet i intranet se sympatickým uživatelským prostředím. Integrovány jsou nástroje pro vyhledávání, Pop-up Stoper, Instant Messaging a čtení diskusí, poštovní klient s automatickým tříděním a filtrem nevyžádaných zpráv. Na našem CD ji naleznete již v edici 7.23, a to jak ve verzi s Javou, tak i bez. Velmi užitečné funkce nabízí také Mozilla 1.5: umožňuje zabránit zobrazování nežádoucích pop-up reklam, podporuje současné zobrazení více WWW stránek a obsahuje i poštovního klienta a IRC klienta pro on-line komunikaci (chat).

V rubrice Hardware najdete výsledky testů multifunkčních zařízení a 17palcových LCD monitorů.  Své příznivce zajisté naleznou i ovladače myší od společnosti Logitech, utilita ASUS LiveUpdate umožňující aktualizace BIOSu vaší základní desky z internetu, či zatím poslední verze sady knihoven multimediálních funkcí DirectX 9.0b, konečně v plné edici, bez nutnosti stahování dat z internetu.


Jak na to


Záchranný kruh pro vaše Windows I.

Průvodce při kolapsu vašeho operačního systému (CD)

David Čepička, Hermann Apfelböck

C03P0733

Windows běží a běží a běží...? Díky nejrůznějším systémovým prostředkům a možnostem vnějšího zásahu do systému mohou jednou nainstalovaná Windows vydržet i několik let. Skutečnost je většinou jiná, pokud se však nechcete s tímto konstatováním smířit, čtěte dále.

Jednoho krásného dne vám Windows zatuhnou to je asi tak jasné, jako že se bude zanedlouho podávat daňové přiznání. Pokud poté stanete před neradostnou skutečností nové instalace, všimněte si, kolik různých nastavení jste během času udělali a co optimalizací provedli. Celou tuto mravenčí práci budete nyní muset udělat kompletně znovu. Což o to, operační systém bude provozuschopný poměrně rychle, ale od vámi navyklého vzhledu a chování bude ještě na pěkných pár dní vzdálený. Nemusíte ovšem pokaždé zacházet až tak daleko. Nové verze Windows jsou vybaveny několika ochrannými mechanismy, jež byste určitě měli znát. V případě nouze vám totiž mohou prokázat neocenitelné služby. Jejich podrobný popis naleznete v sekci Zachránci Windows. Dokonce i když se nespustí grafické rozhraní, není nic ztraceno. Možnost vybrat si ze spouštěcí nabídky Windows ještě před samotným startem operačního systému, nouzový režim, režim MS-DOS nebo Konzola pro zotavení vám zcela jistě pomohou vyhnout se v celé řadě případů nové instalaci operačního systému, nepočítaje v to riziko případné ztráty dat. Nejlepším prostředkem proti poškození Windows či ztrátě dat je samozřejmě prevence (viz sekce Záloha systému). Pokud od důležitých částí operačního systému existují záložní kopie, dá se zjištěné poškození snadno napravit bez složitého diagnostikování, a to jednoduchým zkopírováním z dříve vytvořené zálohy. Novější verze Windows k tomuto účelu nabízejí služby, které jsou do značné míry zautomatizované. Jako příklad lze uvést možnost vytvoření tzv. bodů obnovení. Zabezpečení systému si pak samozřejmě můžete vylepšit ještě dalšími prostředky, spouštěnými manuálně, nebo si takové funkce do starších systémů Windows znovu zabudovat. Jak daleko můžete zajít, je v tomto případě pouze otázkou úvahy. V tomto článku vám představíme pro tyto účely několik zajímavých alternativ různého rozsahu, zálohou registru počínaje a kompletním vytvořením zálohy systému konče. V poslední sekci věnované spouštění počítače ve stavu nouze vám představíme systém, jenž vám zjedná úplný přístup k datům v případě, že se vám nějakým způsobem vážně poškodí Windows. Už nyní můžeme prozradit, že se jedná o firmou Microsoft dlouhou dobu zakazovaný program PE Builder od Barta Lagerweije, který si ale budete muset sami vypálit na CD disk. Dozvíte se, jak přesně musíte postupovat, a samozřejmě všechny potřebné soubory naleznete jako vždy na našem CD.

Zachránci Windows

Windows dávno vědí, že svět je zlý. Pro ochranu před nejroztodivnějšími zásahy proto v sobě obsahují spoustu funkcí pro zabezpečení systému a pro jeho záchranu. V následujících řádcích vám postupně popíšeme způsob jejich práce a prozradíme vám, pro které situace se ten který prostředek hodí.

[NT/2000/XP]

1)Možnosti spuštění:

Návrat k poslední známé funkční konfiguraci

Prostředek: Pokud se vám Windows založená na technologii NT odmítnou spustit, může vám pomoci vybrat při spuštění počítače ze spouštěcí nabídky volbu Poslední známá funkční konfigurace. Pro zobrazení spouštěcí nabídky stiskněte při startu počítače klávesu <F8>. V tomto okamžiku Windows spustí namísto své aktuální konfigurace taková nastavení pro všechny služby, ovladače a zařízení, jež byla automaticky uložena při posledním úspěšném spuštění systému. Tuto zálohu Windows totiž spravují podle jednoduchého principu v klíči registru Hkey_Local_Machine\System, kde vedle aktuální konfigurace uložené v klíči CurrentControlSet jsou i klíče se zálohou systému nazvané ControlSet001 a ControlSet002. Po každém úspěšném spuštění systému se jejich starý obsah automaticky přepíše novou konfigurací. Pokud při spouštění Windows zvolíte výše popisovanou možnost, použije se právě tato naposledy vytvořená kopie. Z toho všeho tedy vyplývá, že tato alternativa pro stav nouze se dá použít pouze pro obnovu počítače do stavu posledního úspěšného spuštění Windows.

Použití: Výše popisovaná možnost spuštění Windows pomůže vyřešit problém se spuštěním počítače prakticky jen při akutních problémech s ovladači nebo nějakým hardwarem. Pokud jste ze systému odebrali nějaký ovladač, nebo naopak do systému nainstalovali ovladač, který se chová problematicky, máte právě v tomto okamžiku jedinečnou možnost, jak tuto naposledy provedenou změnu v systému zase vrátit zpět. Na rozdíl od režimu Stav nouze se vám podaří vyřešit tímto způsobem závažnější problémy s ovladači, například pokud jste ze systému odebrali pro vás bezpodmínečně nutný ovladač SCSI nebo jste třebas omylem odebrali nějaký hardware ve Správci zařízení. Zbývající chyby v systému však budou přetrvávat dále. Windows totiž považují konfigurace za funkční do té doby, pokud se můžete do systému přihlásit. Proto se vám problémy, jež se objeví při normálním běhu Windows nebo problémy vzniklé kvůli poškozeným či chybějícím souborům, tímto způsobem bohužel vyřešit nepodaří.

[ME/2000/XP]

2)Sledování souborů  jako ochrana před problémy s DLL knihovnami

Prostředek: Windows ve verzích ME, 2000 a XP bedlivě střeží, aby se zásahem nějakého uživatele či špatně napsaného instalačního programu důležité systémové soubory ani nesmazaly, ani nenahradily jinými verzemi. Program System File Checker (SFC) je neustále spuštěný na pozadí a všechny změny provedené v systémových souborech automaticky vrací zpět do původního stavu. Originální soubory se vyskytují ve složce %windir%\system32\dllcache. Pouze v případě, kdy v této složce nějaký soubor chybí, vás Windows vyzvou k vložení instalačního CD disku.

Použití: Co se týče programu SFC, vlastně se vůbec nemusíte o nic starat, protože se vám na pozadí sám postará o pořádek v operačním systému. Při přetrvávajících problémech s porušením ochrany systému či při chybových hlášeních týkajících se DLL knihoven si však můžete System File Checker ovládat sami. Klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz:

sfc /scannow

Tím spustíte kontrolu všech systémových souborů. Stejný příkaz s parametrem /scanonce přesune tuto kontrolu do okamžiku příštího spuštění systému. Parametrem /scanboot donutíte Windows, aby kontrolu systémových souborů spouštěla automaticky při každém startu operačního systému. Rozdíl oproti režimu, při kterém SFC běží na pozadí, je ten, že v tomto případě reaguje pouze na nedovolené změny v systémových souborech. S parametrem /scanboot se prověřují všechny chráněné systémové soubory pěkně jeden za druhým. Tento režim však značně prodlužuje spouštění Windows, a proto se jeho použití příliš nedoporučuje. V některých situacích je třeba SFC donutit, aby použil neoriginální DLL knihovny. Poradíme vám jeden trik, který funguje ve Windows 2000 a XP. Vytvořte si v programové složce aplikace, jíž se tento problém týká, prázdný soubor se stejným jménem jako má soubor EXE, ale přidejte k němu ještě koncovku LOCAL. Tak kupříkladu pro soubor XNEWS.EXE bude jméno prázdného souboru XNEWS.EXE.LOCAL. Zkopírujte nyní všechny DLL knihovny, které budete chtít, aby program použil, do programové složky aplikace. Všechny EXE soubory, jež naleznou ve vaší složce soubor s koncovkou LOCAL, pak dají přednost DLL knihovnám, které se nacházejí v aktuální složce, před DLL knihovnami vyskytujícími se ve složce Windows.

[95/98/ME/2000/XP]

3)Opravy ve stavu nouze

Prostředek: Jestliže bezprostředně po zmizení výpisu informací z BIOSu po spuštění počítače stisknete klávesu <F8>, nabídnou vám Windows mimo jiné i spuštění počítače ve stavu nouze, a to ještě buď s podporou práce v síti, anebo bez ní. Při startování počítače v tomto režimu se používají ty nejjednodušší ovladače, aby se pokud možno dalo předejít možným problémům, a hlavně aby bylo možné získat přístup k možnostem pro nastavení Windows. Windows 2000 a XP vám navíc ještě dávají možnost rozhodnout se, zda budete chtít spustit grafické rozhraní Exploreru, nebo zda se spokojíte s příkazovým řádkem.

Použití: Režim Stavu nouze shledáte užitečným v situaci, kdy se vám Windows po instalaci nějakého ovladače odmítnou spustit a namísto toho se objeví modrá obrazovka. Instalace ovladače přitom vůbec nemusí být prováděna přímo vámi mnoho aplikací instaluje ovladače prakticky nepostřehnutelně, patří mezi ně kupříkladu monitorovací programy pro sledování teploty senzorů umístěných na vaší základní desce. Zkuste před spuštěním stavu nouze nejprve počítač několikrát spustit v normálním režimu. Pokud se to podaří, můžete chybně napsaný ovladač odinstalovat daleko snáze než ve stavu nouze. Asi tím nejpoužívanějším místem při práci ve stavu nouze zřejmě bude Správce zařízení. Zde máte možnost nahradit špatně fungující ovladač jeho funkční verzí, anebo také možnost nejdříve problémový hardware zakázat. Smazání špatně fungujícího ovladače nemá v tomto případě žádný smysl, neboť jej Windows při dalším spuštění počítače znovu prostřednictvím plug&play znovu nainstalují. Modrá obrazovka vám sice zobrazí informace o ovladači, který chybu v operačním systému vyvolal, neukáže však všechny ostatní komponenty, jež s tímto ovladačem souvisejí. Proto je docela těžké určit přesně to zařízení, které problémy způsobuje. V tomto případě si spusťte Editor registru (jedná se o soubor REGEDIT.EXE) a v něm se přesuňte do klíče Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services. Dále stiskněte klávesovou zkratku <Ctrl><F>, která vyvolá dialogové okno pro prohledávání registru, a poté jako řetězec pro vyhledávání zadejte jméno ovladače. Ve Windows 9x/ME naleznete v registru jméno komponenty přesně v takovém tvaru, jak je uvádí Správce zařízení. Jakmile se vám podaří tuto shodu najít, víte stoprocentně, že právě toto zařízení musíte zakázat.

Ve Windows 2000/XP si všímejte pouze údaje pro hodnotu ImagePath; v opačném případě hledejte dále. Pro zakázání zařízení nastavte hodnotu typu DWORD s názvem Start, ležící ve stejném klíči, na údaj 4. Upozornění: V žádném případě nesmíte zakázat žádný ovladač, potřebný pro spuštění operačního systému. Proto nikdy nezakazujte ovladače pro pevné disky IDE, Raid nebo SCSI, z nichž právě bootujete! Jestliže některý z těchto ovladačů způsobuje problémy, musíte nainstalovat ovladač jiný.

Pět doporučení pro uživatele Windows

1. Zálohujte si registr Windows! Tím se můžete vyhnout největší části problémů s Windows.

2. Od důležitých souborů si vytvářejte nejméně jednu kopii, pokud je to možné, pak alespoň kopie dvě, a to na dvou různých datových médiích.

3. Jakmile se vyskytnou nějaké problémy s Windows, vyzkoušejte nejprve všechny dostupné alternativy pro jejich vyřešení. Podstupovat martyrium nové instalace je nutné opravdu jen velmi zřídka.

4. Nikdy se nespoléhejte na bezchybnou funkčnost, a to zvláště nového hardwaru či softwaru. Kupříkladu špatně naprogramované ovladače dokáží celý operační systém naprosto destabilizovat. 5. Pokud vám operační systém přestane reagovat, nevypínejte jej hned. Často se po nějaké době opět celý vzpamatuje.

[2000/XP]

4)Poslední šance: Konzola pro zotavení

Prostředek: Konzola pro zotavení se dá spustit přímo z instalačního CD disku, popřípadě je možné ji na pevný disk zkopírovat příkazem WINNT32.EXE /cmdcons. Konzola nedokáže spustit žádné externí programy, a co se týče jejího rozsahu, je vybavena pouze 30 příkazy. Ale i přesto zde můžete nahradit poškozené soubory registru jejich zálohami, dále obnovit ze zálohy systémové soubory, jakož i trvale zakázat spuštění některých služeb. Kromě toho má Konzola pro zotavení několik důležitých variant pro opravu MBR (Master Boot Record) a bootovacího sektoru pevných disků.

Použití: Konzolu pro zotavení využijete tehdy, pokud se vám Windows odmítnou spustit i ve stavu nouze. To se může stát třeba tehdy, kdy se poškodí bootovací sektor nebo MBR. V tomto případě vyzkoušejte nejprve příkaz fixboot a potom, když to nepomůže, příkaz fixmbr. Ve Windows XP máte dokonce i možnost použít příkaz bootcfg, s nímž můžete opravit poškozený soubor BOOT.

INI. Když zmíněný příkaz spustíte s parametrem /list, zobrazí se vám přehled všech operačních systémů, které soubor BOOT.INI spravuje. Parametr /scan prohledává všechny disky a hledá na nich všechny instalace Windows. Nakonec pak máte možnost přidat odkaz na všechny nalezené instalace Windows do souboru BOOT.INI. To uděláte pomocí parametru /rebuild. Příkaz listsvc vám zobrazí seznam všech nainstalovaných služeb včetně jejich označení, popisu a typu spouštění. Pokud jste si jisti, že některá ze služeb způsobuje vyvolání modré obrazovky, můžete ji v Konzole deaktivovat přes příkaz disable, např.:

disable aic116x

Příkaz disable vám rovněž poskytuje informaci, který typ spouštění u ní byl nastaven, popř. s jakým ovladačem byla tato služba svázána. Poznamenejte si tento ovladač, protože při opětném spuštění služby budete tuto informaci potřebovat. Spuštění služby provedete prostřednictvím příkazu enable. Tak můžete v Konzoli pro zotavení třeba vrátit zpět vámi špatně provedená nastavení, například když ve Správci zařízení omylem zakážete ovladač nutný pro spuštění operačního systému. Příkaz enable očekává kromě jména ovladače též parametr definující typ spuštění (Service_Boot_Start, Service_System_Start, Service_Auto_Start či Service_Demand_Start). Ovladače pro IDE a SCSI musí mít bezpodmínečně nastaven parametr Service_Boot_Start, ovladač grafické karty zase volbu Service_System_Start. Pro kopírování souborů byste měli v Konzole pro zotavení ze všeho nejdříve odstranit všechna omezení pro soubory, a to příkazy:

set allowallpaths=true

set allowwildcards=true

Předpokládá se ovšem, že již z dřívějška máte v registru nastavenu hodnotu DWORD s názvem SetCommand v klíči Hkey_Local_Machine\

Software\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\Setup\RecoveryConsole na údaj 1.

[95/98/ME]

5)Režim MS-DOS pro opravu Windows 9x a ME

Prostředek: Windows ve verzích 95, 98 a ME jsou založena na operačním systému MS-DOS. To znamená, že i nefunkční Windows 9x/ME mají vždy v záloze ještě jeden operační systém, a to navíc takový, jenž zvládá všechny základní funkce. Co se týče zadávání příkazů, ani zde nejsme nijak dramaticky omezeni. Na příkazovém řádku MS-DOSu se dá spustit libovolný externí program určený pro MS-DOS, od jednoduchého textového editoru po editor disku či manažer pro práci s diskovými oddíly. Snad pouze podpora dlouhých názvů souborů chybí. Windows 95 a 98 ostatně nabízejí režim MS-DOSu jako jednu z volitelných možností při spouštění operačního systému. V případě Windows ME je potřeba použít spouštěcí disketu MS-DOSu. Tu si můžete vytvořit přes Ovládací panely/ikona Přidat nebo odebrat programy, kde klepnete na záložku Spouštěcí disketa. Její vytvoření se doporučuje i u Windows 9x, a to pro nejhorší případy, kdyby se nedařilo získat přístup k souborům na pevném disku.

Použití: Režim MS-DOSu se hodí pro všechny nouzové situace. Můžete v něm upravovat INI soubory (především soubor SYSTEM.INI), případně tyto soubory nahrazovat jejich zálohami, dále lze kompletně nahradit celý registr Windows (představovaný soubory SYSTEM.DAT a USER.

DAT, ve Windows ME k nim ještě navíc patří soubor CLASSES.DAT) jeho zálohou. Příkazem Xcopy si můžete zazálohovat všechny důležité soubory (ovšem pouze s krátkým jménem souboru), prostřednictvím příkazu sys c: si opravíte poškozené spouštěcí soubory. Dalšími typickými pomocníky jsou soubory EXTRACT.EXE, umožňující extrahovat originální systémové soubory z instalačního CD disku Windows, kde jsou uloženy v archivech typu CAB, a konečně program REGEDIT.EXE, s nímž můžete upravovat jednotlivé klíče registru v prostředí MS-DOSu.


Záchranný kruh pro vaše Windows II.

[NT/2000]

6)Spouštěcí disketa a možnosti oprav pomocí instalačního CD disku

Prostředek: Spouštěcí instalační CD disky pro Windows NT4 a 2000 jsou vybaveny jednoduchou funkcí pro opravu nainstalovaného operačního systému. Můžete je však použít pouze tehdy, pokud máte informace o systému uloženy na spouštěcí disketě. Ve Windows NT4 si tuto disketu vytvoříte tak, že klepnete na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadáte příkaz RDISK.EXE. Ve Windows 2000 si spusťte program NTBACKUP.EXE. Jeho zástupce najdete v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje pod názvem Zálohování. V okně programu stiskněte tlačítko Záchranná opravná disketa. V dialogovém okně nyní zatrhněte položku Zálohovat také registr do adresáře oprav. Program Zálohování nyní vytvoří ve složce %windir%\repair\regback zálohu systémového registru, kterou budete moci později při použití Konzoly pro zotavení zkopírovat do složky %windir%\system32\config.

Na disketě bude uložen pouze LOG soubor s informacemi o systému. Ve Windows NT4 navíc přibudou data z registru. Nezapomeňte tuto záchrannou opravnou disketu po každé změně v systému znovu zaktualizovat. Celý operační systém pak opravíte prostřednictvím spouštěcí diskety tak, že nastartujete počítač pomocí spouštěcího instalačního CD disku, poté stisknete klávesu <R>, čímž zvolíte možnost Opravit. Novým stiskem klávesy<R> pak zvolíte možnost Opravit instalaci Windows 2000 pomocí procesu záchranné opravy. Nyní stiskněte klávesu <M>. Tím zvolíte možnost ruční opravy. Poté máte k dispozici několikero možností, kdy si můžete zvolit volby Provést inspekci spouštěcího prostředí, Ověřit systémové soubory systému Windows 2000 nebo Provést inspekci spouštěcího sektoru. Prostřednictvím záchranné diskety tak máte možnost uvést vše do původního stavu. Pokud namísto klávesy <M> stisknete klávesu <F>, zvolíte možnost rychlé opravy, při které se automaticky provedou výše zmiňované úlohy, aniž byste si měli možnost některou z nich zvolit anebo zrušit.

Upozornění: Instalační program při opravě kopíruje potřebné soubory z instalačního CD disku, nahrazuje tedy případné aktualizované soubory jejich staršími verzemi. Jednotlivé Service Packy a záplaty je pak nutno nainstalovat dodatečně znovu.

Použití: Záchranná disketa společně s instalačním CD Windows může uvést celý systém do původního stavu v případě, kdy se například omylem odstraní základní systémové soubory jako jsou NTDETECT.COM, NTLDR, nebo když se změní bootovací sektor. Nejčastěji tato situace nastává, když na jeden pevný disk instalujete několik operačních systémů ve špatném pořadí, kupříkladu Windows 98 po instalaci Windows 2000.

[98/ME]

7)Obnova registru ze zálohy pomocí SCANREG.EXE

Prostředek: Pomocný program Scanreg, dodávaný s Windows 98, standardně vytváří pět kopií registru a ukládá je do CAB souborů postupně očíslovaných. Při každém spouštění počítače program registr Windows kontroluje. Vyskytne-li se nějaký problém, automaticky nahradí poškozené soubory registru jejich záložními kopiemi. Zálohování se týká rovněž pro Windows 98 a ME životně důležitých souborů WIN.INI a SYSTEM.INI.

Použití: Na obvykle němé provádění služby Scanreg byste měli pomyslet v okamžiku, kdy se vám Windows odmítnou spustit. Program totiž pracuje i v režimu MS-DOS. Stiskněte proto při startu počítače klávesu <F8> a z možností spuštění vyberte položku Jen systém MS-DOS. Na příkazový řádek nyní zadejte příkaz scanreg a potvrďte jej klávesou <Enter>. Nyní vyberte položku Start, čímž spustíte kontrolu registru. Stiskem tlačítka Zobrazit zálohy získáte přehled o CAB souborech registru uložených ve vašem počítači. V závislosti na datu vytvoření jednotlivých záloh si pak můžete zvolit tu zálohu, jež by podle všech předpokladů měla být bez chyb. Nyní stiskněte klávesu <Enter> a restartujte počítač. CAB soubory vytvořené aplikací Scanreg se většinou nacházejí ve složce %windir%\sysbckup a jejich název je RB00*.CAB. Obsah zmíněných archivů přímo rozbalíte i bez programu Scanreg, a to prostřednictvím souboru EXTRACT.

EXE, a následně si pak rozbalené soubory můžete sami zkopírovat na libovolné místo.

[2000/XP]

8)Rezervní klíč pro zašifrovaná data

Prostředek: Windows 2000 a XP Professional mají v kontextovém menu souborů a složek v příkazu Vlastnosti k dispozici funkci šifrování. Každý uživatel může na záložce Obecné po stisku tlačítka Upřesnit svoje data na lokálním počítači zašifrovat svým osobním klíčem, a tím tyto soubory spolehlivě chránit před ostatními uživateli. Nikdo nemůže počítač spustit ani s jiným operačním systémem, tak aby mohl zašifrovaná data rozšifrovat a přečíst. Jedinou výjimkou je účet administrátora systému, který má k dispozici univerzální klíč, s nímž může všechna data přečíst. Když uživatel pracuje na počítači a otevírá svoje zašifrované soubory, probíhají šifrovací operace na pozadí. Jako klíč zde slouží "certifikát", jejž Windows automaticky vytvářejí a ukládají pro každý uživatelský účet při prvním použití funkce šifrování. Samotný certifikát není nijak vázaný na konkrétní instalaci Windows. Můžete si jej vyexportovat do souboru, odkud si jej můžete později znovu načíst a to i na jiném počítači s Windows 2000/XP. Pro uložení vlastního certifikátu klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely/Možnosti internetu. Zde se přesuňte na záložku Obsah a stiskněte tlačítko Certifikáty. Tady získáte seznam všech certifikátů vašeho uživatelského účtu. Pro šifrování jsou zajímavé pouze certifikáty uvedené v záložce Osobní. Ten správný certifikát poznáte snadno tak, že když na něj klepnete, tak se vám ve spodním stavovém řádku Zamýšlené účely certifikátu objeví popisek Šifrování systému souborů. Stiskněte nyní tlačítko Exportovat a následně tlačítko Další. V dialogovém okně zvolte položku Ano, exportovat soukromý klíč a stiskněte tlačítko Další. Formát souboru pro export ponechte tak, jak je přednastavený. Po dalším stisku tlačítka Další budete vyzváni k zadání hesla a jeho potvrzení. Toto heslo budete muset později při importu certifikátu zadat. To je další bariéra, aby váš klíč ležící na záložním médiu nebyl čitelný pro každého. Zadané heslo si dobře zapamatujte pokud jej zapomenete, zůstane certifikát nepoužitelný. Po stisku tlačítka Další pak zadáte cestu a název souboru certifikátu např. A:\mykey, příponu PFX doplní Windows automaticky. Pak znovu stiskněte tlačítko Další a následně Dokončit.

Použití: Jestliže používáte šifrování na diskových oddílech NTFS, pak byste si měli bezpodmínečně certifikát výše zmíněným způsobem vyexportovat a pečlivě uschovat. Jinak riskujete ztrátu všech vašich zašifrovaných dat, jakmile přeinstalujete Windows. Pro import uloženého certifikátu stačí na soubor certifikátu poklepat a napsat heslo zadané při exportu certifikátu. V následujícím dialogovém okně pak zatrhněte položku Označit klíč jako exportovatelný. Na následujícím dialogovém okně nic neměňte, po stisku tlačítka Další a poté Dokončit je import certifikátu hotov. Při výměně zašifrovaných dat mezi Windows XP Service Pack 1 nebo Server 2003 a Windows 2000/XP bez nainstalovaných Service Packů nás však čeká nastražená past. Firma Microsoft totiž možnosti šifrování NTFS rozšířila, takže místo šifrovacího algoritmu 3DES se u nejnovějších systémů Windows používá algoritmus AES_256. Vzhledem k tomu, že starší verze Windows algoritmus AES_256 neznají, tak na těchto systémech naimportovaný certifikát nefunguje. Pokus otevřít zašifrovaný soubor ve Windows 2000/XP bez Service Packu vede k tomu, že se vám obsah souboru totálně zničí. Microsoft tento problém popsal v anglicky psaném článku své Knowledge Base na internetové adrese http://support.microsoft.com/default.

aspx?scid=kb;en-us;329741. Pokud se pokoušíte dešifrovat soubory zašifrované na Windows 2000/XP bez Service Packu na systémech se Service Packem, probíhá vše bez problémů.

Záloha systému

Základní pravidlo proti ztrátě či poškození dat nám říká: "Mějte všechno alespoň dvakrát!". S pomocí následujících tipů a utilit vám zálohování vašich dat určitě nezabere moc času, ať už se bude jednat o části vašeho operačního systému nebo o zálohu kompletní.

[ME/XP]

9)Záloha registru prostřednictvím bodů obnovení

Prostředek: Windows ME a XP nabízejí jednu možnost, která může být pro zvýšení zabezpečení systému velmi důležitá. Jedná se o schopnost operačního systému vytvářet tzv. body obnovení, kdy se vytvoří záloha aktuálního stavu systému, a v případě potřeby se pak dá později k tomuto stavu vrátit. Při vytváření bodu obnovení jsou všechny důležité soubory a registr kopírovány do oddělené oblasti systému. Pro vytvoření bodu obnovení si klepněte do nabídky Start/Programy/Příslušenství/Systémové programy/Obnovení systému. V okně aplikace nyní zvolte možnost Vytvořit bod obnovení a klepněte na tlačítko Další. Nyní máte možnost přiřadit bodu obnovení nějaký pokud možno výstižný popis. Stiskem tlačítka Vytvořit pak spustíte tvorbu nového bodu obnovení. Pokud se budete chtít z nějakého důvodu vrátit k nějakému stavu systému popsanému bodem obnovení, spusťte program Obnovení systému výše popisovaným způsobem a vyberte položku Obnovit předchozí stav počítače. Při dalším postupu se pak řiďte pokyny průvodce.

Použití: Vytvoření bodu obnovení se rozhodně doporučuje před instalací nového softwaru či nových ovladačů k hardwaru počítače. Méně zkušení uživatelé by měli na tuto relativně snadnou možnost pro návrat systému do předchozího stavu myslet i před prováděním závažnějších zásahů v Ovládacích panelech či v registru. Pokud se totiž později vyskytnou problémy, není nic jednoduššího, než systém vrátit do stabilního stavu právě výše popisovaným způsobem. Vytvoření bodu obnovení se však vyplatí i po úspěšné instalaci nějakého důležitého programu. Tím si totiž pojistíte všechna důležitá v systému provedená nastavení. Nevýhodou použití zmíněné funkce však je skutečnost, že pro její využití musíte být schopni Windows spustit alespoň v nouzovém režimu.

[2000/XP]

10)Záloha registru při spuštěných Windows

Prostředek: Prostřednictvím Windows API se dá získat přístup k souborům registru. Jedná se o soubory Default, Sam, Security, Software a System ležící ve složce %windir%\system32\

config. Ty jsou totiž ve Windows 2000 a XP nepřístupné. Po získání přístupu k těmto souborům pak je možné za provozu tyto soubory kopírovat, popřípadě přesunovat. Takový úkol hravě zvládá utilita Emergency Recovery Utility NT, určená pro Windows NT4, 2000 a XP. Naleznete ji na našem CD, popřípadě si ji můžete stáhnout z internetové adresy http://home.t-online.de/home/lars.hederer/erunt (ERUNT.ZIP, 574 KB). Pro nainstalování aplikace je nejprve třeba stažený archiv rozbalit do libovolné složky. Soubor LOC_GER.ZIP obsahuje německý jazykový modul pro utilitu. Komu vyhovuje spíše němčina než angličtina, ten si může rozbalit i tento archiv. Tím si pak ve složce přepíše soubory pro standardní jazykový modul anglický. Samotný program pak spustíte poklepáním na soubor ERUNT.EXE, ovšem je třeba připomenout, že musíte být přihlášeni jako administrátor. Vyberte si složku, do které má být záloha umístěna, a dále si zvolte, ze kterých částí se bude záloha skládat. Volba Current user registry vytvoří zálohu těch položek v registru, jež jsou uloženy v souboru NTUSER.DAT, nacházejícím se ve složce se jménem právě přihlášeného uživatele. ERUNT.EXE vytvoří v cílové složce pro zálohu podsložku s názvem stejným jako jméno uživatele a do ní uloží odpovídající soubor. Volba Other open user registries má smysl pouze tehdy, pokud jste již v Editoru registru v menu Soubor/Načíst podregistr otevřeli navíc registr náležející jinému uživatelskému účtu, a ten se nyní nachází v operační paměti počítače. Program Emergency Recovery Utility NT dokáže však i při spuštěných Windows nahrát vytvořenou zálohu zpět do systému. Slouží k tomu program ERDNT.EXE. V něm si vyberete, které části registru se mají nahradit zálohou, a nakonec restartujete počítač. ERDNT.EXE běží však i na jiných operačních systémech, například ve Windows 9x nebo v MS-DOSu. Pokud dokážete zajistit přístup k diskovým oddílům Windows 2000/XP, můžete nahrazovat registr Windows 2000/XP jeho zálohou i v MS-DOSu. Podrobnější informace naleznete v souboru README.TXT, kde se dozvíte i potřebné parametry pro programy ERUNT.EXE a ERDNT.EXE. Právě jejich použití včetně parametrů je přímo předurčuje k použití ve skriptech či dávkových souborech.

Použití: Všechny verze Windows založené na technologii NT postrádají jednoduchý způsob, jakým lze zálohovat registr. Pravdou rovněž je, že se stává jen velmi zřídka, aby se poškodil registr celý. Instalace špatně naprogramovaných ovladačů a programů spolu se špatnou konfigurací systému mohou registr přivést do stavu, který zabrání spuštění Windows. A právě takovým problémům se vyhnete, budete-li mít po ruce funkční zálohu registru.


Záchranný kruh pro vaše Windows III.

[2000/XP]

11)Stav systému: Uložení aktuálního stavu a návrat k funkční konfiguraci

Prostředek: Windows 2000 a XP mají k dispozici zálohovací program, který umožňuje uložit aktuální stav systému a později se k zálohované konfiguraci vrátit. Zálohu si přitom můžete uložit buď na pevný disk, nebo si ji vypálit na CD disk. Utilitu naleznete v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Zálohování. V případě Windows XP Home si musíte tento program doinstalovat sami z instalačního CD disku Windows, neboť tento není součástí standardní instalace. Na instalačním CD disku se přesuňte do složky \Valueadd\msft\Ntbackup a spusťte instalační balíček NTBACKUP.MSI. Pro vytvoření zálohy aktuálního stavu systému a později při obnovení systému ze zálohy musíte být přihlášeni jako administrátor. Při prvním spuštění programu uděláte asi nejlépe, když se obloukem vyhnete v něm zabudovanému průvodci. Máme zkušenost s tím, že je daleko snazší a rychlejší, když si parametry zálohování nastavíte sami. Ve Windows XP proto klepněte na položku Přepnout do rozšířeného režimu. Stav systému pak budete ukládat do souboru zálohy, když klepnete na záložku Zálohování. Označte v seznamu pod položkou Tento počítač políčko System State. Do políčka Zálohovací médium nebo název souboru na spodním okraji aplikačního okna zadejte cestu a název souboru zálohy. Doporučujeme vám zadat tak výstižné jméno, abyste soubor zálohy v případě potřeby snadno nalezli. K seznamu minimálně 200 MB zálohy patří spouštěcí soubory ze systémové oblasti pevného disku, soubory registru, komponenty COM+ a všechny obecně používané systémové soubory ze složek %windir% a %windir%\system32. Po klepnutí na tlačítko Spustit zálohování budete ještě vyzvání k zadání popisu zálohy. Volby Přidat tuto zálohu na médium a Nahradit data na médiu touto zálohou mají smysl pouze tehdy, pokud jste již nějaký soubor zálohy někdy předtím vytvářeli. V tomto případě pak můžete do jednoho souboru umístit záloh několik, nebo naopak pro každý stav systému vytvářet vlastní soubor. Znovuobnovení stavu systému ze zálohy je o něco zdlouhavější. Spusťte si program Zálohování a v něm klepněte na záložku Obnovení a správa média. Zobrazí se vám seznam všech vytvořených záloh systému. Pro obnovení systému do nějakého stavu klepněte na znaménko + před požadovanou zálohu, nacházející se pod položkou Soubor. Objeví se položka System State. Nyní si program vyžádá zadání názvu a cesty k souboru zálohy. Poté dojde k načtení zálohy a zobrazí se její obsah. Umístěte zatržítko před položku Stav systému a stiskněte tlačítko Spustit obnovení. Nyní se začnou aktuální verze souborů nahrazovat verzemi umístěnými v záloze. Windows XP tuto výměnu pozorují a zobrazují přitom dialogové okno, jež vyžaduje vložení instalačního CD disku Windows. Stiskem tlačítka Zrušit toto okno odstraníte, popřípadě vyměněné soubory stiskem tlačítka Ponechat přijmete. Po dokončení obnovy systému je nutno provést restart počítače.

Použití: Uživatelé Windows 2000 jsou na tento způsob obnovy systému naprosto odkázáni, protože funkci Obnovení systému má k dispozici až jejich nástupce Windows XP. Ale i pro uživatele Windows XP má tento způsob své výhody. Zálohu celého systému si totiž mohou umístit na nějaký jiný pevný disk. Výše uvedeným způsobem vytvořená záloha se vám bude hodit zejména tehdy, pokud se vám v operačním systému objeví chyby v důsledku instalace softwaru, který velmi hluboce zasahuje do samotných Windows. Jedná se například o Service Pack, různé updaty či záplaty Windows, popřípadě o aktualizace programů typu Internet Exploreru. Výše popisovaným způsobem si potom velmi snadno uvedete celý systém opět do předchozího funkčního stavu. Omezení funkce zálohování je snad jen takové, že po případné nové instalaci bohužel Windows nedokáží se zálohami vytvořenými na systému starém vůbec pracovat.

[95/98/ME]

12)Kopie Windows 9x/ME prostřednictvím příkazu Xcopy

Prostředek: Jediný příkaz Xcopy běžící v Příkazovém řádku MS-DOSu stačí k tomu, aby se mohla vytvořit kompletní kopie celých Windows. Při této operaci jsou k záloze připojeny všechny systémové soubory včetně souborů registru. Stačí jednoduše zadat příkaz:

xcopy /k /r /e /i /s /c /h /d %windir%\*.* <písmeno disku>\winback\

Za výraz <písmeno disku> se dosadí písmenko vašeho disku, na němž se nacházejí vaše Windows, a to včetně dvojtečky zpravidla se jedná o disk C:. V případě poškození Windows pak jednoduše spusťte počítač v režimu MS-DOS (v případě Windows ME budete k tomu účelu potřebovat spouštěcí disketu) a kopii systému přiřaďte jméno složky vašich Windows, například pomocí příkazů:

ren c:\windows win.old

ren c:\winback windows

Po restartování počítače se vám nahrají Windows ve verzi uložené v záloze.

Použití: Tato mnohokrát osvědčená metoda vám umožní jednoduché a rychlé obnovení operačního systému v případě nepovedené instalace nějaké aplikace či v momentě, kdy se vyskytnou potíže v konfiguraci Windows. Výsledkem jsou pak Windows přesně v tom stavu, v jakém běžela v době vytváření kopie systému. K dispozici jsou rovněž všechny aplikace, jež byly ve Windows nainstalovány v době vytváření kopie, ovšem za předpokladu, že do složky Program Files nebylo nijak zasahováno. K sadě již osvědčených parametrů /k /r /e /i /s /c /h jsme přidali ještě jeden, a to přepínač /d, způsobující to, že příkaz Xcopy automaticky kopíruje pouze ty soubory, jež jsou nové nebo ty, které byly změněny. Tak můžete již existující kopii systému rychle a hlavně pohodlně aktualizovat.

[2000/XP]

13)Kopie Windows 2000/XP prostřednictvím souboru WINBACK.BAT

Prostředek: I ve Windows 2000/XP si můžete prostřednictvím dávkového souboru vytvořit kompletní kopii Windows ve funkční konfiguraci. Zlomovým bodem jsou v tomto případě soubory registru, jež se při spuštěných Windows nedají kopírovat, a proto tato akce vyžaduje okliku přes spuštění Konzoly pro zotavení. Námi vytvořený dávkový soubor WINBACK.BAT (5,89 KB), který naleznete na našem CD, automaticky vytváří všechny pomocné skripty pro práci v Konzole pro zotavení, takže nutnost zásahu z vaší strany je redukována na minimum. A jak to celé vlastně funguje:

1. Nejprve si nainstalujte Konzolu pro zotavení, a to tak, že vložíte instalační CD disk Windows 2000/XP do mechaniky a na Příkazovém řádku (můžete jej vyvolat příkazem CMD.EXE) zadáte příkaz: <cesta>\winnt32.exe /cmdcons

Namísto výrazu <cesta> zadejte písmenko CD mechaniky následované složkou, v níž se tento soubor nalézá zpravidla je to E:\i386.

2. Zkopírujte si soubor WINBACK.BAT z našeho CD do počítače a poklepáním jej spusťte. Dávkový soubor prostřednictvím příkazu Xcopy zazálohuje vaši instalaci Windows do složky \winback, a do složky \userback vytvoří zálohu uživatelského účtu, v němž jste právě přihlášeni. Kromě toho vytvoří dva pomocné dávkové soubory s názvy #1.BAT a #NOUZE.BAT, jež za vás provedou prakticky všechny operace nutné pro zálohování registru v Konzoli pro zotavení.

3. Nyní znovu spusťte počítač a ze spouštěcího menu si vyberte položku Konzola pro zotavení. Poté pokračujte v dosud nedokončeném vytvoření zálohy prostřednictvím příkazu:

batch \#1.bat

Tím si vytvoříte zálohu registru.

4. Při prvních projevech nestability systému se pomocí Konzoly pro zotavení vraťte k této záložní kopii systému a zadejte příkaz batch \#nouze.bat. Tento dávkový soubor v sobě obsahuje čtyři příkazy, jimiž přiřadí složkám se zálohou původní jména složek Windows.

Použití: Ten, kdo si cení konfigurace Windows takové, jakou ji má v tomto okamžiku, a přitom často zkouší měnit spoustu parametrů, se zálohovacími prostředky Windows nevystačí. I nepatrná změna nastavení může celý systém razantně změnit. Pouze úplná kopie vytvořená ve správném okamžiku vám může garantovat okamžitě běhající systém, máte-li pevný disk v počítači v pořádku.

[95/98/ME/2000/XP]

14)Zálohování diskových oddílů pomocí utility Partition Saving

Prostředek: Lidé, kteří neradi po zkolabování celých Windows znovu instalují celý operační systém včetně všech aplikací a různých nastavení, si raději vytvářejí na pevný disk obrazy 1 : 1 celých systémových diskových oddílů. Jednou z variant vhodných pro tento účel je zdarma dostupná aplikace Partition Saving, kterou ve verzi 2.80 najdete na našem CD , popřípadě na internetu na adrese www.partition-saving.com, a to jako soubor SAVEPART.ZIP. Její velikost je 361 KB. Tento program určený pro systém MS-DOS je tak malý, že se vejde na každou spouštěcí disketu. Navíc dokáže pracovat s diskovými oddíly typu FAT12, FAT16, FAT32, NTFS, Ext2 a Ext3. Takové diskové oddíly pak dokáže zkopírovat, anebo naopak je znovu obnovit, a to nezávisle na nainstalovaném operačním systému. Přesto však má program dvě omezení: Prvním z nich je skutečnost, že utilita dokáže zapsat zálohovaný obraz diskového oddílu pouze na stejný diskový oddíl na stejném disku, na kterém byl obraz pořízen. Druhou podmínkou je existence alespoň jednoho diskového oddílu typu FAT na počítači, jelikož právě do něj utilita ukládá soubor zálohy. Přitom se záloha může vytvořit jako zrcadlený diskový oddíl nebo jako soubor zálohy. Postup při vytváření zálohy oddílu disku:

Rozbalte archiv SAVEPART.ZIP, který najdete , a všechny soubory zkopírujte na předem připravenou spouštěcí dosovskou disketu. V MS-DOSu pak spusťte soubor SAVEPART.EXE. Prostřednictvím příkazu Copy an element můžete nastavit zrcadlení libovolného diskového oddílu na jiný. Volba Save an element pak slouží k uložení obsahu diskového oddílu do souboru. V dalším menu si vyberte disk, který budete chtít zálohovat, a na něm konečně vámi požadovaný diskový oddíl či část disku. Na výběr máte možnosti All sectors, kdy se bude zálohovat celý pevný disk, nebo položku Master Boot Record, při jejímž zvolení se budou zálohovat pouze první sektory disku. Jestliže se rozhodnete pro variantu Save an element, stačí pouze zadat místo, kam má program umístit soubor zálohy. K tomuto úkonu vám pomůže i jakýsi Správce souborů s integrovanou podporou několika základních funkcí. Při volbě varianty Copy an element vám nabídne utilita jiný diskový oddíl pro účely zrcadlení. Stávající obsah tohoto oddílu bude samozřejmě celý přepsán. Postup při obnovení oddílu disku ze zálohy: Jestliže jste v předchozím kroku volili variantu zrcadlení disku 1 : 1 na jiný diskový oddíl, pak je pro vás znovu nejvhodnější položka Copy an element. Stačí pak jednoduše zkopírovat obsah diskového oddílu zpět na původní diskový oddíl. Pokud však budete chtít obnovit obsah diskového oddílu ze souboru zálohy, vyberte položku Restore an Element a zadejte cestu včetně názvu souboru zálohy. Vhodný cílový diskový oddíl vám utilita nabídne automaticky. Pro seznámení se všemi možnými funkcemi popisované utility vám doporučujeme přečíst si podrobnou dokumentaci, jež se nachází v podsložce \Doc. Musíte ale umět anglicky nebo francouzsky a navíc se obrnit trpělivostí, neboť textový soubor o velikosti 80 KB nenechal nepopsaný žádný významnější detail.

Použití: Díky rozsahu funkcí, které program nabízí, je tento určen spíše pro experimentováníchtivé uživatele, jejichž cílem je vytvoření spolehlivé kopie některého diskového oddílu. Vzhledem k tomu, že Partition Saving je program určený pro systém MS-DOS, spouští se z diskety a není závislý na funkčním nebo nefunkčním operačním systému, potom máte vždy možnost získat přístup na zálohované diskové oddíly. Vytvořenou zálohu pak můžete použít i tehdy, když se vám operační systém zcela zničí. Jestliže máte jednotlivé diskové oddíly uloženy ve formě souborů, můžete si je snadno zazálohovat pro delší skladování kupříkladu vypálením na CD disk.

Systémy pro stav nouze

Takzvané malé verze Windows 95, 98 a ME jsou založené na jádře MS-DOSu, a tím mají od začátku k dispozici poměrně robustní systém pro stav nouze. Windows 2000 a XP oproti tomu nabízejí pro takové případy pouze pro tyto účely naprosto nedostatečně vybavenou Konzoli pro zotavení s omezenou funkčností a několika málo příkazy. V následujících řádcích vám předkládáme záchranný systém nizozemského "kutila" Barta Lagerweije, který zmiňované nedostatky odstraňuje. Samozřejmě jej naleznete i na našem CD.

[2000/XP/Server 2003]

15)PE Builder: Minimální Windows s maximální silou

Prostředek: Firmě Microsoft časem došlo, jak vážným nedostatkem je nedostupnost možnosti opravy poškozených Windows 2000 a XP, a vyvinula tzv. Windows Preinstalled Environment (PE). Tato mini Windows se dají spustit přímo z CD disku, dokáží číst a zapisovat na diskové oddíly typu FAT a NTFS, dovolují spouštět skripty, dávkové soubory a libovolné aplikace typu Win32. Tento záchranný systém však Microsoft poskytuje pouze pro zákazníky nakupující licence ve velkých objemech. Proto se nelze divit, že netrvalo dlouho a Nizozemci Bartu Lagerweijovi se mezitím podařilo vyvinout skutečně perfektní verzi svého programu PE Builder. Jeho verzi 3.0.18 vám přinášíme na našem CD, popřípadě si ji můžete stáhnout na internetové adrese www.nu2.nu. Jedná se o freewarový program pro Windows 2000 a XP, který najdete v archivu PEBUILDER3018.ZIP o velikosti 1,85 MB. Pro vypálení popisovaného nouzového systému na CD disk budete potřebovat již zmiňovaný software PE Builder, na počítači nainstalovaná Windows ve verzi 2000, XP nebo Server 2003 a instalační CD disk Windows XP s integrovaným Service Packem 1. Tento CD disk získáte tak, že zkopírujete všechny soubory z instalačního CD disku Windows XP do libovolné složky na vašem počítači. Poté si stáhnete z internetu Service Pack 1 pro Windows XP ale pozor, potřebujete jej stáhnout kompletní, ne ve verzi pro instalování on-line. Proto se na internetu zaměřte na sekci pro síťovou instalaci (Network Install), kde jsou všechny Service Packy umístěny pro stahování v kompletní verzi. Po stažení opravný balíček spusťte s parametrem /s. Odpovídající příkaz tedy bude ve tvaru:

XPSP1A_CS_X86.EXE /s:<cílová složka> Namísto parametru <cílová složka> pak dosaďte cestu ke složce, kam jste kopírovali soubory z instalačního CD disku Windows XP. Instalační soubor Service Packu se vás potom pouze zeptá na složku pro umístění dočasných souborů. Posledním krokem pak bude vypálení obsahu složky na CD disk, čímž získáte Windows XP se soubory aktualizovanými Service Packem 1. Nyní vložte takto získaný CD disk do mechaniky a rozbalte si soubor PEBUILDER3018.ZIP, který máte zkopírovaný v nějaké složce na pevném disku. Spusťte soubor PEBUILDER.EXE. Program vás vyzve k zadání několika údajů. Musíte zadat písmeno označující vaši CD mechaniku, cestu ke složce, v níž máte nainstalována Windows, a nakonec můžete zadat cestu k libovolné složce, v níž se budou nacházet soubory, které se rovněž vypálí na CD disk s PE Builderem. Velmi vám doporučujeme tuto možnost využít, neboť tak máte jedinečnou šanci, jak si svůj budoucí záchranný systém rozšířit o sadu užitečných nástrojů a utilit, jakými jsou kupříkladu hexadecimální editor či Správce souborů (WINFILE.EXE). V dalším dialogovém okně si teoreticky můžete aktivovat podporu sítí. K tomu ale potřebujete soubory FACTORY.EXE a NETCFG.EXE, jež se však nacházejí na originálním CD disku Microsoft Windows PE. Toto políčko tedy můžete aktivovat pouze v případě, kdy tyto soubory máte na svém počítači, a když jste k nim zadali cestu do patřičných řádků. Dále si můžete na záchranný CD disk umístit tzv. Bootstopper, který se vás v budoucnu vždy zeptá, zda chcete skutečně z tohoto CD disku spustit počítač. Další nepovinnou součástí je možnost integrování softwaru od jiných výrobců, například správce souborů Total Commander nebo antivirového programu do grafického menu záchranného CD disku. Přesný postup pro integraci takového softwaru naleznete na internetové stránce Barta Lagerweije na adrese www.nu2.nu/pebuilder v odkazu Building Steps. V posledním kroku pak zadáte tzv. Output Directory, do níž bude PE Builder dočasně odkládat všechny nashromážděné soubory (minimálně 155 MB). Ty pak budou zabudovány do ISO Image pro vypálení na CD disk. Cestu k ISO Image pak zadáte na spodním řádku. Hotový ISO Image pak můžete vypálit pomocí libovolného vypalovacího programu na CD disk.

Použití: Prostřednictvím PE Builderu získáte přístup na libovolný počítač s nainstalovanými Windows. Budete moci číst i zapisovat na všechny diskové oddíly typu FAT a NTFS, popřípadě spouštět externí aplikace pro Windows. Na rozdíl od Konzoly pro zotavení nevyžaduje tento záchranný systém ani zadání uživatelského jména, ani neomezuje přístup pouze do některých složek. Tím se hodí pro několik účelů, například pokud potřebujete nahradit poškozené systémové soubory či soubory registru, anebo když potřebujete získat přístup k soukromým datům, u nichž jste zapomněli přístupové heslo. Další lahůdkou PE Builderu je Nu2menu od Henka de Jong, soubor SETRES.EXE od Iana Sharpa pro nastavení rozlišení monitoru a StuffTest 5 pro otestování spolehlivosti pevných disků. Pokud jste jako plug-iny vložili další software, může se vám pod nabídkou All Programs objevit vedle obligátní Kalkulačky CALC.EXE textový procesor Wordpad či aplikace pro úpravu obrázků Malování. V PE Builderu totiž běží skutečně jakýkoliv software určený pro Windows. Abyste mohli všechny nainstalované programy spouštět bez problémů i na jiných počítačích, doporučuje se rozšířit proměnnou pro zadání cesty, kupříkladu přes příkaz:

path %path%;c:\windows\system32

Velmi drobným omezením, týkajícím se pouze komfortu obsluhy, je předinstalovaný ovladač pro anglickou klávesnici. Přese všechno můžeme tento nouzový záchranný systém doporučit jako naprostou nezbytnost pro všechny zkušené uživatele pracující ve Windows 2000/XP. Vzhledem k tomu, že při použití PE Builderu není třeba nikde zadávat žádné přístupové heslo, je určitě více než jen zanedbatelný vedlejší efekt této utility, který zcela jistě rozpoutá diskuse o úrovni zbezpečení systémů běžících na platformě Windows.


Užitečné tipy & triky pro Windows I.

Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace

Jan Povolný

C03P0737

Máte před sebou další díl tipů a triků pro Windows a já před sebou další nezbytný úvodník. Poslední dobou během servisních zásahů zjišťuji, kolik uživatelů ještě stále neustoupilo od Windows 98 (většinou SE) a je s tímto velmi starým operačním systémem naprosto spokojeno. Na druhé straně potom stojí ti, kteří netrpělivě čekají na každou novou verzi a pak ihned běží do obchodu a objednávají. Některé k tomu žene nutnost, jiné zase možnost ukázat se před ostatními.

Otázkou k zamyšlení je, nakolik velký rozdíl je pracovat s Windows 98 nebo s Windows XP pro uživatele, který není stále připojen na síť a jeho hlavní "zálibou" je stejně jen používání MS Office, případně jiného kancelářského balíčku. Jistě, někteří mohou namítnout něco o stabilitě řady 9x a budou mít pravdu, nicméně pro ty, kdo na svém počítači používají tři aplikace, to nemusí být velký problém.

Takoví uživatelé ale brzy zjistí, že v případě svých tří oblíbených programů nemohou pod stařičkým systémem spouštět nové verze. Jednou z nich je i MS Office 2003, kterou pod Windows 98 již nenainstalujete. Časem budou muset i kancelářské počítače opustit tuto starou platformu, a přemístit se na Windows XP a výše. Další na řadě je Longhorn, v roce 2006.

Dnešní tipy vás ničím novým nepřekvapí, očekávejte standardní "nášup" pro Windows i MS Office. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Zameťte stopy

(Win 98) Opět jeden tip z rodiny "zametání stop" po dejme tomu neoprávněném užívání cizího počítače. Pracujete na počítači, prohlížíte stránky a editujete dokumenty. Po odchodu od počítače byste rádi po sobě tyto stopy zlikvidovali. V minulých dílech jsme se několikrát zabývali tím, jak smazat seznam dokumentů v menu Start, jak zničit seznam prošlých internetových stránek a vymazat soubory z těchto stránek z paměti cache.

V následujícím tipu si ukážeme, jak se zbavit seznamu příkazů, které jste spouštěli pomocí dialogu Spustit v menu Start. Jestliže totiž spustíte program tímto způsobem, Windows si příkaz zapamatují a následně ho nabízejí v roletovém menu přímo v tomtéž dialogu. Jednoduchou editací systémového registru můžete libovolný z uložených příkazů smazat.

Vhodné je to např. i v případě, že je již v historii příkazů mnoho a vy se v nich těžko orientujete. Pak stačí smazat v registrech ty nepoužívané. Samozřejmě není problém stejným způsobem i dodat příkazy, které byste rádi v nabídce měli, ale nemáte.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit. Pokračujte až do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows CurrentVersion Explorer RunMRU. V tomto klíči v pravé části regeditu uvidíte seznam všech použitých příkazů, které jsou uvozeny písmeny od a. Na konci je proměnná MRUlist, obsahující seznam všech položek, jež mají být v menu viditelné. Pokud je vidět nechcete, prostě je umažte, případně poklepáním na jednotlivé položky můžete měnit příkazy, které se spouští. Po úpravě zavřete regedit a jděte do menu Start Spustit. Uvidíte provedené změny.

Vyhledávání

(Win 98) Po editaci registru malé odlehčení v tomto jednodušším tipu. Ačkoliv většina uživatelů dávno přešla při správě souborů na jiný program, než jakým je Průzkumník, přesto se ještě setkáme i s uživateli tohoto nepříliš povedeného pomocníka (dá-li se to tak nazvat). Pokud stále pracujete se soubory v Průzkumníkovi, možná se vám bude hodit následující rada.

Při procházení složek s velkým množstvím souborů umí Průzkumník vyhledávat na základě písmen stisknutých na klávesnici. Bohužel to umí (jako některé mobilní telefony) pouze po zadání prvního písmena, při dalším už jej opět bere jako první a přeskočí na jiné místo. Jestliže například hledáte soubor explorer.exe ve složce Windows, stačí do ní vstoupit a stisknout "e".

Barvy

(Win 98) Pro některé uživatele naprostá zbytečnost, pro jiné první věc, kterou se po instalaci Windows zabývají. Jejich vzhled.

Přiznejme si, že každý si rád ve volné chvilce vloží na pozadí pracovní plochy hezký obrázek, případně si vylepší vzhled plochy sadou ikon ze seriálu Simpsonovi. Další možností je nastavit barevnou paletu všemožných objektů ve Windows. Ovšem pomocí standardních dialogů nenastavíte zdaleka vše, někdy je nutné sáhnout po editaci systémového registru.

V tomto tipu si předvedeme, kde hledat nastavení barev.

První, co každého napadne, je dialog nastavení obrazovky. Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a zvolte Vlastnosti. Poté se přesuňte na záložku Vzhled a zde můžete libovolně měnit barevné schéma vašich Windows, ať už volbou nějakého přednastaveného, nebo výběrem barev pro jednotlivé objekty. Každopádně zde nenajdete úplně vše, změnit se toho dá podstatně více. A to pomocí regeditu.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit. Pokračujte až do klíče HKEY_CURRENT_USER Control Panel Colors. V tomto klíči po pravé straně najdete dlouhý seznam objektů, u každého z nich je nastavena jeho barva, která se skládá ze tří hodnot rozsahu 0 (černá) až 255 (bílá). Jedná se o klasickou paletu RGB (Red, Green,Blue), takže záleží na vás, jakou kombinaci zvolíte. Změňte barvu u objektů, které vás zajímají, a zavřete regedit. Restartujte.

A znovu START

(Win 98) V předchozích dílech tipů a triků jsme se už nesčetněkrát věnovali úpravám nabídky START, která je všudypřítomná ve všech verzích Windows. Přidávali jsme aplikace do menu, ubírali jsme nepoužívané položky, a dokonce i měnili název nabídky. Nikdy jsme se však nevěnovali kontextovému menu, které u nabídky START máte k dispozici.

Klasické použití nabídky START vám umožňuje spouštět aplikace, ne vždy však tak rychle, jak byste si představovali. Musíte složitě procházet menu a hledat, co vlastně chcete spustit. Jestliže máte instalováno mnoho programů, není někdy snadné najít rychle to, co potřebujete. A to i přes poměrně velkou ergonomii, jakou rozbalovací nabídky mají.

Na tlačítko START se dá ovšem poklepat pravým myšítkem. Tím otevřete kontextovou nabídku s klasickým seznamem možností. V tomto tipu si ukážeme, jak do této nabídky přidat spouštění libovolného programu a tím se k němu dostat velmi rychle na jedno poklepání. Navíc je logicky umístěn v menu nabídky START, kam se intuitivně pro aplikace obracíme.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit. Pokračujte až do klíče HKEY_CLASSES_ROOT Directory Shell. Klíč budete možná chvíli hledat, nicméně seznam je řazen podle abecedy. Poklepejte na Shell pravým tlačítkem a zvolte Nový klíč. Nazvěte jej dle libosti. V našem případě třeba Notepad. Jděte do klíče Notepad a poklepejte v pravé části regeditu na položku Výchozí. Pokud vepíšete jako její hodnotu text &Notepad, určíte, že písmeno N bude aktivní zkratkovou klávesou pro tuto položku. Poklepejte pravým tlačítkem na klíč Notepad a zvolte opět Nový klíč. Nazvěte jej prostě command. V něm opět poklepejte na položku Výchozí, jež se nachází v pravé části regeditu. Jako její hodnotu vepište příkaz, který se má provést při volbě této položky v kontextovém menu. V našem případě by to byl příkaz c:\windows\notepad.exe. Na tomto místě můžete spustit cokoliv, třeba i vaše vlastní programátorské výtvory.

Zavřete regedit a poklepejte pravým tlačítkem na menu START. V kontextové nabídce přibyla položka Notepad.

Stack Page Error

(Win 98) Setkali jste se někdy s chybovou hláškou v podobném znění, jako název tohoto tipu? Pak zaostřete, pokusím se vám nabídnout řešení, které představuje pouze jednodušší editaci souboru system.ini.

Pokud vám Windows 95 nebo 98 vypisují podobné chybové hlášky, znamená to, že se jim nedostává paměťových zásobníků v operační paměti. Tento problém vzniká při pokusu Windows nahrát například nějaký ovladač, který potřebuje extra paměť pro svůj běh. Windows se mu ji pokoušejí zajistit dost nevybíravým způsobem a často skončí s výše uvedenou chybou i přesto, že je paměti je na první pohled dostatek.

Řešení může být více, my si zde uvedeme jedno z nich. Problém je možné odstranit tak, že operačnímu systému Windows zvýšíte velikost paměťového "stacku". To lze provést právě editací souboru system.ini, který naleznete v adresáři Windows.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program sysedit.exe. Objeví se aplikace, která se nazývá Editor systémové konfigurace a slouží právě k editaci základních systémových souborů. Po spuštění je vám nabídnuto několik oken, v nichž jsou tyto soubory otevřeny. Vyberte okno s titulkem system.ini a přesuňte se v něm do sekce [386Enh]. Zde doplňte nebo vyeditujte (pokud je již přítomen) řádek MinSPs=4. Tím stanovíte velikost stacku na 4 KB. Pokud to váš problém nevyřeší a chyba se bude objevovat dále, zkuste tuto hodnotu vždy zdvojnásobit.

Po ukončení editace zavřete sysedit a restartujte.

Tipy pro MS Office

Excelem na WWW

(Office 2000) První tip dnešní "office" kategorie mě docela překvapil, hlavně samotný fakt, že funguje. Ale od začátku.

Dnešní svět nepochybně patří internetu a komunikaci vůbec. Na internetu se nachází spousta důležitých informací, které tam jsou z důvodů snadného publikování vystavovány i renomovanými firmami. Na internetu je samozřejmě více balastu, nicméně každý z nás má svoje oblíbené adresy, po kterých se pohybuje a kterým do jisté míry i důvěřuje.

Například ekonomika. Na síti sítí najdete bezpočet finančních center, včetně firem na Wall Streetu, kde můžete sledovat pohyb kurzů nejrůznějších cenných papírů a dalších komodit. Občas byste si tyto informace rádi archivovali. To není problém, téměř každý server je schopen vám požadované tabulky a text připravit pro tisk na vaší tiskárně a vy je pak můžete uschovat v papírové podobě, někdy ale toto nestačí a vy byste třeba rádi tabulky i editovali.

Řešením je například uložení celé WWW stránky na pevný disk a poté její otevření ve Wordu a pokus o jakousi editaci. Toto je ale zbytečně komplikované, MS Word a MS Excel totiž dokážou otevřít přímo WWW stránku na serveru. Nevěříte? Zkuste si to.

Nejprve je nutné, abyste se připojili na internet. Poté spusťte Excel a jednoduše zvolte z roletového menu Soubor položku Otevřít. Nenechte se odradit a do kolonky Název souboru vepište přímo URL, třeba http://www.

pcworld.cz, a klidně potvrďte. Excel se připojí na internet a stáhne požadovanou stránku. Pokud je to tabulka, s proměnlivým úspěchem ji dokáže rozčlenit na jednotlivé buňky. Úprava do správného vzhledu, který navíc můžete dál editovat, je pak jen otázkou chvíle.

Je libo (barevnou) mřížku?

(Excel 2000) Žádnému z pravidelných uživatelů Excelu nemusím připomínat, že základem každého listu je mřížka, rozdělující tabulku na jednotlivé buňky. Ten, kdo alespoň jedenkrát z Excelu tiskl tabulku, ví, že standardně je mřížka pro tisk vypnutá. Jak mřížku v pořádku tisknout a jak nastavit její barvu, se dozvíte právě v tomto krátkém tipu.

Nejprve jak mřížku vytisknout. V roletovém menu Soubor zvolte položku Vzhled stránky (je třeba mít nainstalovanou alespoň jednu tiskárnu). Zde pokračujte na záložku List a zaškrtněte políčko Mřížka v sekci Tisk. Tím docílíte, aby na vytištěném papíře byla kromě samotných tvarů tabulky i mřížka. Pokud jste vlastníky barevné tiskárny, můžete mřížku i obarvit. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Možnosti. Na záložce Zobrazení v levém dolním rohu vyberte požadovanou barvu a dialog potvrďte stiskem OK. Nyní se mřížka zabarví a touto barvou se i vytiskne.

Automatické shrnutí

(Word 2000) Microsoft Word patří mezi nejrozšířenější textové editory na světě. Ať se nám to líbí nebo ne, formát DOC byl i v naší republice přijat za oficiální úřední tvar dokumentu. Ačkoliv Word užívá mnoho lidí, ne každý zná všechny jeho funkce. Přiznejme si, pro formátování textu používáme často jen základní "fičury" a o ostatních nemáme ani ponětí. Mezi takovéto speciálnější funkce patří i Automatické shrnutí. Předem upozorňuji na fakt, že tato funkce podporuje pouze texty v anglickém jazyce.

Ač se to může zdát neskutečné, Word dokáže na základě nadefinované logiky provést "výtah" nejpodstatnějších informací z rozsáhlého dokumentu. Ale neskutečných věcí dokáže Word i více.

Otevřete libovolný text a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Automatické shrnutí. Word provede analýzu anglického textu a zobrazí vám dialog, ve kterém máte několik možností. Můžete si pouze nechat zvýraznit důležité pasáže jinou barvou, nebo z nich vytvořit nezávislý dokument. Můžete vložit celý výtah na začátek dokumentu. Velmi podstatnou položkou je nastavení velikosti výtahu, buď podle počtu slov a vět, nebo procentuálně. Tato položka má zásadní vliv na obsah výtahu a pomocí experimentování s ní můžete z Wordu vydolovat to, co opravdu potřebujete.

Přesto není tato funkce ve Wordu všemohoucí a závěrečné editaci se tak asi stejně nevyhnete, nicméně i tak může Automatické shrnutí často pomoci při vytváření výtahu z jakéhokoliv dokumentu.

Tímto tipem se dnes rozloučíme, příště opět na shledanou.

Intertipy

Dnešní internetové tipy a triky uvodíme v tradičním duchu. Jelikož situace kolem internetu v ČR poněkud stagnuje, alespoň co se týká moderních technologií xDSL, sáhly po své šanci kabelové televize a začínají pomalu nabízet rychlý internet i v menších městech. Příští rok se možná dočkají i uživatele mimo Prahu a Brno.

Internet po kabelovce sice není bez chyb, zato je svižný, se slušnou garantovanou rychlostí (nikoliv jen maximální garantovanou) a velmi dobrou stabilitou. Své si začínají uvědomovat i velké společnosti, nabízející pevné připojení po optickém kabelu, a dávají k dispozici kapacity v řádech megabitů s o řád nižší cenou, než tomu bylo v minulosti. Do popředí se stále dere Wi-Fi s jeho novými technologiemi.

Zdá se, že díky liknavosti a malé chuti do podnikání a vydělávání peněz u některých našich telekomunikačních operátorů, se budeme místo ADSL setkávat spíše s internetem přes kabel, či bezdrátovým internetem.

Dnešní internetové tipy se pokusím zaměřit na oblast editace systémového registru všech verzí Windows.


Užitečné tipy & triky pro Windows II.

ActiveWindows Registry tips

www.activewin.com/tips/reg/index.shtml

Výborná stránka s tipy pro editaci systémového registru. Ihned v úvodu jste upozorněni na to, že se na stránce zdaleka nenacházejí JEN tipy pro registr, ale je zde i mnoho jiných tipů a triků přímo pro Windows.

Samotné registrové tipy jsou přehledně rozděleny do oddílů dle zaměření. V těchto oddílech již volíte přímo jednotlivé tipy, které jsou velmi dobře zpracovány, i s využitím pokročilého formátování textu.

Na stránce najdete i základní popis systémového registru a návody, jak s ním pracovat, jak jej zálohovat a jinak upravovat. Doporučuji každému začátečníkovi, aby tuto část nepřeskakoval, vyhne se tak mnoha problémům v budoucnu.

V levé části stránky naleznete dlouhé menu s odkazy na další zajímavé články o Windows, na FAQy o Windows a mnoho mnoho užitečného. Bohužel zcela chybí vyhledávací nástroj. Vše anglicky.

Windows Registry Guide

www.winguides.com/registry/

Stránka, která se věnuje výhradně systémovému registru Windows. Ovšem její rozsah vám vyrazí dech. V úvodu máte před sebou šest základních kategorii tipů a triků pro Windows. Vyberete si požadovanou kategorii a dostanete se do rozsáhlejšího výběru, kde opět musíte upřesnit zařazení tipu, dalším krokem už je seznam samotných tipů, kterých je ovšem velmi mnoho. Tipy jsou opět výborně zpracovány. K dispozici jsou i soubory s příponou REG, které vlastně provedou změny v registru za vás.

Stránka obsahuje nezbytný vyhledávač, odkazy na software pro lepší editaci registrů, možnost zasílání novinek e-mailem, možnost přihlášení se do diskusních listů, doporučenou literaturu s recenzemi a mnoho dalšího. Vše velmi pěkně provedené a v angličtině.

JSI tips and tricks

www.jsifaq.com

Stránka, která se svým vzhledem pouze přibližuje dvěma předchozím; autor zde upřednostnil textovou informaci nad obrazovou, což ovšem vůbec není na škodu, spíše naopak. Ihned v úvodu máte před sebou tabulky s odkazy na tipy a triky, tentokrát nejen pro systémový registr. Každý oddíl tabulky představuje celých sto odkazů na jednotlivé tipy a triky, najdete jich zde tedy něco kolem osmi tisíc, což je zajisté úctyhodné číslo. Tipy jsou popsány pouze textově, výjimečně autor použil tučný nebo barevný text.

Stránka kromě tipů nenabízí nic dalšího, snad jen možnost přihlášení se k odběru novinek ze serveru, který vám sám bude posílat nové tipy a triky zařazené do databáze. Vše anglicky.

Waynes registry index

is-it-true.org/nt/registry/index.shtml

Opět jedna stránka poněkud horšího vzhledu a zpracování, zato napěchovaná tipy a triky pro systémové registry Windows. Tipy jsou rozděleny do pěti oddílů s ne moc přehlednými názvy, nicméně jako základní rozdělení to postačí. V každém oddílu pak máte k dispozici abecední seznam odkazů na jednotlivé tipy a triky. Je možné přímo poklepat na písmeno a budete přeneseni do příslušné části seznamu, který je skutečně dost dlouhý.

Samotné tipy jsou zpracovány velmi stroze, jen krátkým textem, u každého je pak i kniha, ze které můžete čerpat další informace. Vše je samozřejmě anglicky.

Focus on Windows

windows.about.com/cs/registrytips/

Další výborně provedená stránka s tipy pro Windows a jejich registr. Hned v úvodu se dostanete na seznam jednotlivých tipů a triků bez ladu a skladu. Naštěstí je u každého tipu anotace, popisující alespoň stručně jeho funkci. Samotné tipy jsou zpracovány velmi dobře a přehledně, zde není co vytknout.

Na stránce najdete mimo jiné i odkazy na utility pro Windows, další tipy a triky nejen pro registr, odkazy na hardwarové ovladače, seznam návodů pro nejrůznější situace, podrobné popisy některých funkcí a nezbytný vyhledávač. Anglicky.

Registry tips

www.onecomputerguy.com/registry_tips.htm

Další, opět velmi jednoduchá textová stránka, která by určitě nevyhrála MISS design. Každopádně zde najdete dlouhatánský seznam s tipy pro systémový registr Windows. Vše je přehledně na jedné WWW stránce a všechno je rozděleno do několika kategorií zabývajících se bezpečností, vzhledem, systémem atd.

Jednotlivé tipy jsou zpracovány velmi prostě za pomoci textu, jsou ovšem slušně popsány i pro začátečníka. Na stránce nechybí v úvodním menu možnost vyhledávání, jsou zde další odkazy na tipy pro Windows, informace o aplikacích, instalační informace a další. Vše přehledně, bez zbytečné grafiky a anglicky.

RegTips etc.

www.woram.com/REGTIPS.HTM

Velmi jednoduchá stránka, kde nenajdete zhola nic jiného než text, který popisuje tipy pro registr. Není jich tolik, jako najdete v předchozích odkazech, nicméně i zde se najde mnoho užitečných informací. Tipy jsou řazeny pod sebou bez jakéhokoliv třídění a rovnání, nezbývá tedy, než hledat a nacházet. Anglicky.

FixRegistry.com

www.fixregistry.com/cgi-bin/keybase/outeng.pl

Velmi dobře zpracovaná a vzhledově přitažlivá stránka s velkým množstvím tipů pro systémový registr. Hned v úvodu máte před sebou k dispozici seznam kategorií, po jejichž výběru se dostanete vždy na jedinou WWW stránku, obsahující slušné množství jednoduše zpracovaných tipů a triků. Vše je velmi přehledné a jednotné, uživatel se zde snadno orientuje.

Pod výše uvedeným seznamem pak najdete vyhledávací nástroj, který prohledává příslušnou databázi, a pod ním formulář pro přidání vlastního tipu. V levé části je pak menu s odkazy na užitečný software pro editaci registru, jenž je k dispozici s podrobným popisem a možností downloadu. Můžete si také objednat zasílání novinek e-mailem. Anglicky.

Odkazem na tuto internetovou stránku se s vámi pro dnešek loučím, a za měsíc se těším opět na shledanou.


Ulead Photo Express

Grafický nástroj pro úpravu obrázků a digitálních fotografií(CD)

Karel Šredl

C03P0736

Obvykle se v Rychlokurzu věnujeme programům, jež mají na cenovce velkou sympatickou nulu. Dnes se od tohoto zvyku odchýlíme i neodchýlíme zároveň. Jak je to možné? Představíme si program, který vás v obchodě přijde na 12,95 USD, což je na naše poměry okolo 450 Kč. Avšak (a teď přijde ta lepší část)na našem cd ho máte pěkně zdarma. My si jej představíme v základní verzi, se základními nástroji pro úpravy obrázků. Pokud se vám program zalíbí, můžete k němu přidávat další a další nástroje.

Digitální fotografie se stává pomalu běžnou součástí našeho života, a i ve vašem případě určitě nastane okamžik, kdy své výtvory budete chtít poopravit, vylepšit nebo na nich napravit nějakou nedokonalost. Třeba také budete chtít obrázek doplnit popiskem či prostě jakkoli jinak upravit a přesně to vám umožní Ulead Photo Express, s nímž se dnes naučíme pracovat.

Jak název napovídá, fotografie s ním upravíte snadno a rychle jedním slovem expresně. Neobávejte se žádného složitého grafického editoru typu Adobe Photoshopu, Paint Shopu Pro nebo GIMPu. Nač taky brát kanón na komára?

Instalace

Instalace skládá z pouhých několika kroků. Krok číslo jedna: spusťte instalační exe-soubor. Krok číslo dva: klikáním na tlačítka [Next>] a [Yes] se dostanete až na konec a necháte doběhnout vlastní instalaci. Krok číslo tři: tlačítkem [Finish] ji zakončíte a program je připraven k použití.

Používání

Vše důležité se bude odehrávat v hlavním okně. Největší tlačítko v levém horním rohu nám ukazuje nápis [BROWSE], což znamená prohlížet vybírat. V tomto modu máme v levé čísti okna adresářovou strukturu našeho disku, a v pravé části pak náhled obrázků či videí z aktuálně zvoleného adresáře. Najděte si nějaké svoje fotografie, na některé z nich klikněte pravým tlačítkem. (Lze jich označit i více, a to přidržením CTRL + klik levým tlačítkem.) Objevivší se menu vám dá na výběr, co můžete v tomto režimu s obrázky dělat:

Set As Background pokud máte vybraný jen jeden obrázek, můžete si ho nastavit jako pozadí pracovní plochy Windows.

Edit vybrané obrázky se načtou do náhledového pruhu (ve spodní části okna vypadá jako filmový pás), kde jsou umístěny obrázky aktivní. To vám umožní jednoduše (dvojklikem) mezi nimi přepínat. Zároveň se přepnete do modu pro úpravy obrázků, který si popíšeme dále.

Rotate Image obrázek lze velmi jednoduše otočit o 90 stupňů doleva (Rotate Left 90) nebo doprava (Rotate Right 90). Otočení vzhůru nohama provedeme volbou Rotate 180 Degrees.

Convert převedení obrázku do jiného formátu. Touto volbou uděláte z JPG třeba BMP, nebo můžete změnit barevnou hloubku. Formátů a jejich nastavení je opravdu nepřeberné množství, a nemáme šanci si je dnes popsat.

File Information vám o obrázku či jiném souboru prozradí spoustu informací, např. velikost, počet barev, kódování... Ještě podrobnější údaje získáte kliknutím na tlačítko [Advance].

Mod úprav obrázku

Pokud se přepnete do režimu úprav obrázku (dvojklikem na obrázek nebo vybráním volby Edit), změní se i rozložení hlavního okna. Levá část bude vyhrazena pro nastavení editačních nástrojů, a vpravo se objeví vlastní upravovaný obrázek. Tomu všemu bude shora vévodit tlačítko [PHOTO]. Z náhledového pruhu v dolní části okna si můžete z aktivních obrázků vybrat právě ten, co vás zajímá, a konečně se pustit do jeho úprav.

Nebojte se experimentovat. Kouzelná kombinace kláves CTRL+Z dokáže vždy vrátit právě provedenou úpravu a potažmo všechny úpravy v opačném pořadí. A pamatujte, že všechny změny se skutečně provedou až tehdy, kdy Photo Expressu řeknete, aby obrázek zapsal (CTRL+S nebo kliknutím na [Yes] při zavírání obrázku).

Co tedy všechno můžeme s obrázkem provádět? V tuto chvíli pro nás bude nejdůležitější menu [Edit] (Úpravy). Klikněte na ně, a zobrazí se tři hlavní oblasti Adjust, Selection a Text. Nejprve ovšem musíme označit tu část obrázku, se kterou chceme pracovat, protože pokud neoznačíme nic, úpravy se aplikují na celý obrázek. Zvolíme tedy z menu [Edit], volbu [Selection] (Výběr).

Shape - po zvolení této ikony se v levé části okna objeví další nastavení tvaru a způsobu výběru. Volbou Selection mode určujete, zda chcete vytvořit nový výběr [Create new selection], zda se již existující výběr má rozšířit o další kousek [Add to the selection], nebo z něj naopak něco ubrat [Subtract from the selection]. V další sekci volíte tvar výběru obdélník, čtverec, elipsu či kruh. Nakonec stanovte, jak "ostré" mají být okraje. Pokud je chcete mít jako když střihnete nůžkami, zvolte levé, málo rozostřené kolečko. Chcete-li mít okraje výběru "do ztracena", zvolte některé z "rozmazanějších" koleček. Tři poslední volby dole jsou vlastně takové zkratky. Zleva jsou to Vyber celý obrázek, Nevyber nic (zruš výběr) a Obrať výběr (co bylo vybráno, to nebude, a naopak). SmartSelect - je mnohem zajímavější způsob výběru. Chcete vybrat např. nějakou postavu, ale protože jsou její obrysy velmi členité, bylo by těžké, až nemožné, je myší přesně sledovat. SmartSelect vám s tím pomůže. Klikněte na kraj postavy, kterou chcete vybrat. Objeví se oranžový míč, signalizující začátek výběru. Popojeďte kousek ve směru obrysů postavy. Mezi počátkem a aktuální pozicí myši je naznačený obrys oblasti a v ní se počítač snaží za vás sledovat konturu. Pokud nebudete s takto vygenerovaným obrysem spokojeni, zkuste změnit hodnotu pole [Tolerance] posuvníkem v levé části okna. Budete-li spokojeni, klikněte myší a popojeďte v obrázku o další kousek. Až obkroužíte celou postavu, klikněte na oranžový míč na začátku, a výběr tím dokončíte. Jestliže jste cestou udělali chybu, kliknutím na ,Remove last selection point vymažete poslední bod výběru. Trace - toto už je běžný způsob výběru. Buď klikejte okolo objektu a vytvoříte tím výběr ve tvaru mnohoúhelníku s rovnými hranami, nebo stiskněte tlačítko myši, držte ho, a myší pohybujte. Tím vytvoříte výběr ve tvaru nějaké křivky. Oba způsoby se dají libovolně kombinovat.

By Color - takto se dají velmi rychle vybrat oblasti, které mají stejnou nebo velmi podobnou barvu. Máte fotografii červeného míče na zelené trávě, a chcete vybrat onen míč? Pak je vhodná právě tato volba. Kliknutím na míč počítač vybere vše v okolí s podobnou barvou. Nastavením posuvníku [Similarity] (Podobnost) měníte míru tolerance podobnosti barev výběru. Zaškrtnutím [X] Expand selection řeknete programu, že nemá hledat podobné barvy pouze v okolí kliknutí, ale v celém obrázku. Když budete mít na oné zelené louce míčů pět, měly by se označit všechny.

Takže nyní máte část obrázku vybranou. Výběr si však představte nejen jako čáru okolo části obrázku. Spíše ho berte jako samostatný kousek obrázku, ležící na původní kresbě, která byla jeho vzorem. Pokud totiž najedete myší na právě vytvořený výběr, můžete ho uchopit a přetáhnout na jiné místo. Zkuste si to. Každý další výběr vytvoří další nezávislou malou kresbu, se kterou můžete po původní kresbě pohybovat. Vytvořte si pro příklad tři takové výběry a přeneste je k sobě, aby se překrývaly. Vidíte, že podle pořadí, v jakém jste je vytvořili, je novější výběr položený "nad" starším. Pokud budete chtít nyní změnit pořadí, kliknutím na výběr ho aktivujte a klikáním na ikony změňte jeho pořadí. Další možnosti úprav výběru dostanete kliknutím pravým tlačítkem myši. Volby [Cut] (Vyjmout), [Copy] (Kopírovat) a [Paste] (Vložit) jsou klasické příkazy pro práci se schránkou Windows. Takto můžete přenést vybrané části obrázku do jiných obrázků, či dokonce do jiných programů. Příkaz [Merge] způsobí, že daný výběr "přilepíte" do upravovaného obrázku, a už s ním nadále nebudete moci pohybovat. Stane se součástí podkladu. [Merge All] toto provede u všech výběrů. Volba [Duplicate] vytvoří druhý naprosto stejný výběr, pomocí [Transparency] pak lze upravit průhlednost výběru.

Další, mnohem propracovanější úpravy najdete v menu [Edit] \ [Adjust]. Protože voleb je spousta, vezmeme popis telegraficky:

SmartEnhance:

Straighten - lze aplikovat pouze na celý podkladový obrázek (tedy ne na výběr). Pokud jste skenovali předlohu, a nepovedlo se vám ji položit rovně, tato funkce vám vše srovná.

Crop - opět lze aplikovat pouze na podkladový obrázek. Ořízne z něj nadbytečné okraje.

Brightness & Contrast - upraví jas a kontrast obrázku (výběru) na jedno kliknutí.

Focus - zostří, nebo naopak zjemní kontury.

Color Enhancer - zdůrazní barvy.

Rotate & Resize - nástroj pro otáčení a změnu velikosti výběru. Po aktivaci se v levé části objeví volby pro rotaci o daný úhel. Zároveň se na krajích (na hranách a v rozích) výběru zobrazí jakési černé úchytové plošky. Uchopením za kulatou plošku v levém dolním nebo v pravém horním rohu můžete výběr otáčet pohybem myši. Ostatní plošky po krajích slouží pro změnu velikosti.

Trim - tento nástroj by se spíše hodil do oddílu pro výběry, protože díky němu můžete vytvořit výběr z předpřipravených tvarů (uvidíte je v levé části okna). Zvolte tvar, upravte velikost, klikněte na tlačítko [Apply] a výběr je hotov. Resize - zde můžete změnit velikost obrázku tak, aby se vám při tisku vešel tam, kam chcete. Buď si můžete vybrat z již předpřipravených rozměrů v sekci Standard, nebo si lze zadat vlastní v sekci User-defined. Volba [X] Keep Aspected Ratio zajistí zachování poměru výšky a šířky.

Focus, Lighting, Balance Color - tyto tři nástroje umožňují upravit ostrost (Focus), světelnost (Lighting) a barevné tónování (Balance Color) aktuálního výběru nebo celého obrázku. Stačí si pouze vybrat v levé části z náhledů, a dvojklikem nástroj aktivovat. Jestliže chcete nastavit efekt sami, ikonou ,Advanced mode zapnete změnu parametrů pomocí posuvníků.

Remove Red Eye - odstranění "červených očí". Snadno se používá prostě jen kruhovým nástrojem přemalujte červené oči na fotografii. Nebojte se, že byste "přetáhli", program si to sám ohlídá a odstraní jen onu červenou skvrnu.

Poslední sekcí, kterou ve Photo Expressu najdete, je sekce pro vložení textu do obrázku. Najdete ji pod volbou [Edit] \ Text.

Nejprve je tedy potřeba nějaký text vložit. K tomu slouží první volba [Add/Edit]. V levé části zapište vlastní text, nastavte písmo a vyberte si výplň jednoduchou barvu (single color), barevný přechod (gradient), nebo třeba nějaký obrázek (texture). Kliknutím na tlačítko [Apply] text vložíte. Lze jím otáčet uchopením za plošku kruhového tvaru v rozích, nebo ho roztahovat pomocí plošek v ostatních rozích a hranách. Další úpravy najdete pod ostatními volbami v menu [Edit] \ Text. Stručně si je popišme:

Reshape - deformace textu. Pomocí vzorků vlevo se dá text různě zprohýbat a pokroutit.

Shadow - vkládání stínu pod text. Nejprve vytvoříte stín tlačítkem Add Shadow, a pak měníte jeho barvu (Color), průhlednost (Transparency) a rozmazání okrajů (Soft edge). Uchopením kruhové plošky na pravé straně textu můžete dokonce změnit pozici stínu vůči textu.

Transform - Tímto nástrojem provádíte další deformace, pokřivení i otáčení textu.

Ostatní možnosti

Sami vidíte, že popis všech voleb by vystačil na menší knížku. Už si tedy jen řekneme, že program vám dovolí poslat obrázky elektronickou poštou [Share] \ [Email], případně je umístit na speciálním webu [Share] \ [Upload to iMira] nebo [Kodak PhotoNet online]. Také je můžete vytisknout buď klasicky [Print] \ [Normal], nebo dlaždicovitě na stránku [Tiled]. V režimu [Browse] navíc lze vytisknout takzvané thumbnails, neboli malé náhledy fotek. V neposlední řadě si také můžete vyrobit obal na CD.

V sekci [Ulead Links] jsou odkazy na webové stránky výrobce, kde získáte nové skiny (vzhledy) aplikace, nové verze, nápovědu či výuku v anglickém jazyce, popřípadě plug-iny (tj. zásuvné moduly rozšiřující funkčnost).

Závěr

Program Ulead Photo Express je určen hlavně amatérským fotografům, kteří chtějí uchovat své výtvory v digitální podobě. Provedení základních grafických úprav obrázků zprostředkuje snadno a rychle. Pokud vám nebudou stačit, můžete jej rozšířit o další schopnosti, a vaše fotografie budou jak od profesionála.


faq: Nejčastěji kladené dotazy... I.

Odpovědi odborníků na dotazy čtenářů PC WORLDu / čtenářské ohlasy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

C03P0757;C03P0758

Prosím vás o radu. Svůj počítač po ukončení prací vypínám i ze sítě a po opětovném zapnutí se na monitoru objeví jen typ grafické karty, pak stránka s typem BIOSu, procesor, test paměti, pevný disk, DVD mechanika, a poté vyskočí modré okno s těmito údaji: "Byly zjištěny potíže a systém Windows byl ukončen, aby nedošlo k poškození počítače.

PAGE_FAULT_IN_NONPAGE_AREA

(Následují instrukce, co dělat, když se toto objeví.)

Technické informace:

***STOP: 0x00000050 (0xEF8F0043, 0x00000000, 0xEF8F0043, 0x00000000) "

Toto hlášení začalo vyskakovat, aniž by byl těsně předtím instalován nějaký software nebo hardware, a proto tomuto hlášení vůbec nerozumím.

Systém Windows vám ukazuje instrukce co máte dělat, když se toto stane. Jde o tzv. modrou smrt, která je způsobena závažnou chybou v chodu programu (operačního systému). Závažná chyba může vzniknout po instalaci špatného ovladače, který v systému dělá neplechu (např. chce alokovat část paměti, jež je určena pro jiné zařízení), nebo také poškozením některého souboru operačního systému. Zde je výhodné uposlechnout rady Windows a nastartovat do nouzového režimu. Ten je dostupný při startu počítače klepnutím na klávesu F8. Měla by se objevit krátká zpráva, že nyní je možno klávesou F8 skočit do nouzového režimu, ale někdy bývá tato zpráva potlačena, aby to nezkoušely nepovolané osoby jen tak. V takovém případě klepejte na F8 zhruba v jednosekundovém intervalu po restartu, než se objeví volba. Nouzový režim má několik možností, stačí ta standardní bez nebo se sítí (to když je uživatel registrován v doméně, a ne v počítači). Nouzový režim nenatahuje žádné ovladače (kromě síťové karty, pokud je zvolena), takže v 90 % naběhne. Mnohdy to stačí, aby se systém opravil sám, a po restartu už pokračujete normálně v práci. Někdy to nestačí a pak je dobré z modré smrti zjistit, které zařízení je poškozeno (rozumějme: jeho ovladače). To je pak vhodné odstranit a po restartu jej nainstalovat znovu, což obvykle systém udělá sám, má-li dostupné ovladače. Podle popisu vaší chyby to vypadá na potíže s pamětí nebo s pagefile, neboli hluboce systémovou záležitost, kterou uživatel nemůže nijak ovlivnit. Snad bude opravena pouze tím, že systém přivedete do nouzového režimu. V opačném případě byste musel spustit instalaci a zvolit obnovení systému. Ještě poznámka k vypínání systému ze sítě. Nedělejte to. Počítače jsou konstruovány tak, aby byly stále pod napětím, čehož je mimo jiné využíváno i k udržování CMOS baterie (resp. k jejímu šetření). Vypínáním ze sítě musí BIOS žít z této baterie, která není akumulátor, takže po jejím vybití začne zlobit nastavení BIOSu a přinese to zbytečné komplikace. Možná, že už se tak děje. Vypnutý počítač připojený k síti má minimální odběr, takže jeho spotřeba vás nemusí nijak trápit. Pouze v případě oblasti s velkým výskytem bouřek je odpojování od sítě pochopitelné, ale v takovém případě bych doporučoval záložní zdroj s přepěťovou ochranou.

Mám problém, s nímž se potýkají i moji známí. Používám OS Windows 98 SE. V PC mám 60GB pevný disk rozdělený na 3 logické (C, D, E) a "rámeček na šuplík" (do tohoto rámečku mám několik stejných náhradních šuplíků s pevnými disky). Všechny disky v šuplíkách jsou stejně naswitchovány, jsou stejného typu (Seagate), velikosti (850 MB), stejně naformátovány, šuplík je stále na stejné "kšandě", a přesto se po přihlášení ve volbě "Tento počítač" zařadí někdy jako disk "D", někdy až jako disk "F". Dokonce i stejný disk ve stejném šuplíku se po restartu zařadí různě. Z důvodu nastavení cest na logické disky je to pro mne velmi nepříjemné a chtěl bych, aby se šuplík vždy řadil až na poslední pozici pevných disků (F). Mechaniky (CD-RW/DVD) už jsem poslal na konec jejich pojmenováním písmeny z konce abecedy, ale šuplík asi nelze "natvrdo" pojmenovat (?) a poslat dozadu. Čím je daný jev způsoben a jak lze zajistit, aby se disk v šuplíku VŽDY přihlásil až na poslední pozici pevných disků (F)?

Pozice (písmena) pevných disků může uživatel ovlivňovat až od systému Windows NT/2000/XP. Systémy předchozí to nechávaly na BIOSu a ten postupuje následovně. C: je vždy Primary Master a systémová partition. Jako další písmena se řadí vždy Primary partitions ostatních disků podle připojení Master/Slave a Primary/Secondary. Teprve potom se dostávají na řadu extended partitions a na nich definované logické disky, jak jdou za sebou na jednotlivých fyzických discích, a to celé opět v pořadí Master/Slave a Primary/Secondary. Vidíte tedy, že dosáhnout nějaké jednoznačnosti u výměnných disků se prakticky nedá. Máte-li první disk rozdělen na C:, D:, E:, vždy vám po vložení disku do šuplíku, ať už je jakýkoliv, disky D: a E: uskočí o Primary partition toho šuplíkového disku. Různost zařazení stejného disku je podivuhodná a spíše ukazuje na nějakou poruchu či timeout, kdy BIOS disk ne-identifikuje a pak přiřazuje písmeno až systém Windows, podobně jako např. při vložení USB flash disku. Má-li nějaký čtenář zkušenosti, jakým postupem docílit vašeho snažení na Windows 98, rádi se z jeho příspěvku poučíme.

Existuje nějaká možnost, jak zpozdit spuštění začátku přehrávání filmu na přehrávači videa např. Windows Media Playeru, nebo jiném? V novém bytě budu totiž mít počítač daleko od televize, na kterou přes videovýstup video posílám, a než tam od PC dojdu, přijdu o začátek filmu.

Toto je zajímavý dotaz a docela rád bych věděl, kolik sekund dělá přesun uživatele od počítače na pohodlné místo u televize, když obvykle na začátku filmu je logo společnosti apod. To ale není podstatné, přání uživatele je na prvním místě. Takže jak na to. Předně bych chtěl upozornit, aby si tazatel dal pozor na kvalitu videokabelu. Od určité délky kabelu by mohlo dojít ke snížení kvality obrazu (duchy) vlivem odrazů a útlumu. Pokud toto dopadne dobře, doporučuji tazateli zakoupit bezdrátovou myš a klávesnici (nebo jen myš) a umístit si ji k televizi. Jelikož jsou tato zařízení určena do bezprostředního okolí počítače, mají dosah jen několik metrů (max. do 10 m). Proto doporučuji při koupi myši (klávesnice) provést test na vaši vzdálenost a brát v úvahu i zeď, je-li v cestě, aby pak doma nedošlo ke zklamání. Pokud by dosah nebyl dostatečný, lze si nechat ve specializovaném počítačovém obchodě udělat prodlužovačku na myš (klávesnici) a tuto vést spolu s videokabelem.

Potřeboval bych poradit, jak odstraním (mou hloupostí způsobené) nahrávání nechtěné výchozí WWW stránky v prohlížeči MS IE. Brouzdal jsem na internetu a druhý den, po připojení, se mi místo výchozího Seznamu naloaduje nějaká stránka, která se duplikuje, a za chvíli jich tam mám 10, když to nepozavírám. Tuším, že budu muset zasahovat do registru, ale já nevím jaký klíč mám vyhledat. Moc prosím, poraďte!

Tipnul bych si, že ta stránka, co se tam pořád loaduje, není z nejslušnějších. Utrpěl jste virus, který je systému jinak neškodný, ale uživateli dokáže otrávit život. Do počítače se dostal po kliknutí na nějaký odkaz a nainstaloval se do nějaké složky a k tomu si do registru zapsal odkaz, aby se při startu program spustil. Spuštěním dojde k přepsání domovské stránky v registru, takže její přestavování v IE je zbytečné a funguje jen do následujícího restartu. Při odstraňování takovéhoto "viru" je třeba odstranit zápisy zajišťující jeho spuštění. Téměř vše, co se spouští při startu, je kromě složky "Po spuštění" v registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*. V jednotlivých záznamech pak jsou cesty k programům, které se spouštějí. Stačí odpovídající záznam vymazat, a je po problému. Někdy se záznam zkopíruje i pod stejný klíč v HKCU, takže je třeba jej vymazat i tam. Po tomto zásahu je třeba smazat soubory "viru". Pokud to nejde, protože aplikace běží, je třeba provést restart nebo program odstřelit pomocí Task Manageru. Spuštěné programy zjistíte komfortněji také programem msconfig (Start/Spustit/msconfig.exe), přítomným ve Windows 98/ME/XP. V případě Windows 2000 lze použít msconfig z Windows XP funguje bez problémů.

Potřeboval bych poradit s problémem ohledně svého PC. Po zapnutí PC a zavádění operačního systému se mi při startování Panelu zástupců Microsoft Office počítač kousne a objeví se hláška "DdCmigrate program provedl neplatnou operaci". Po jejím zavření (stisk "Zavřít") se objevují další stejné hlášky, pouze se mění názvy programů, a to např.:Qttask, Msoffice, Explorer, Wcmdmgr atd. Poté se stane, že již PC na nic nereaguje a musím jej restartovat. Původně jsem měl při startu Windows 98 spouštěný Ad-aware 6. Ten se mi podařilo odinstalovat v úsporném režimu, neboť jsem si myslel, že tento problém způsobuje, ale nepomohlo to.

Problém je způsoben poškozením některého souboru z balíku MS Office, který je patrně dost důležitý pro vícero aplikací z tohoto balíku, a proto se objevuje tolik hlášek a pak už nic nejde. To, že je ve výpisu i Explorer, nemusí nic znamenat, několik pádů aplikací vyvolá řetězovou reakci a pak už padá i to, co je v pořádku. Doporučuji přeinstalovat MS Office, a problém by měl zmizet. Pokud ne, je nutné přeinstalovat také Internet Explorer, který nese mnoho součástí operačního systému (mimo jiné celý Explorer). Při hledání příčiny potíží můžete Panel zástupců MSO vyřadit a uvidíte, zda je problém v něm nebo ne. Domnívám se, že je nějaký problém s načítáním zástupců jednotlivých programů, které jsou v panelu obsaženy, a paradoxně tím způsobuje pád těchto aplikací.

Vlastním PC IBM 300GL s procesorem Intel Pentium II 266 MHz (cache L2 512 KB), 64 MB RAM, integrovaná grafika AGP Cirrus GD5465 3-D SVGA 2 MB, zvuková karta Sound Blaster PCI 128 (model 5803), HDD Maxtor 4 GB, CD-ROM Creative 52x, Windows 98 CZ. Můj problém spočívá v přehrávání MP3. Pokud totiž zároveň při přehrávání roluji obsah webové stránky (nebo např. PDF dokument), zvuk se trhá a vypadá to asi jako když točíte velice pokaženým potenciometrem. Zároveň v tom "praskotu" je patrné, že hudba hraje pomaleji. Původně jsem dostal radu, abych přenastavil IRQ, ale to nepomáhá a navíc IRQ zvukovky není v konfliktu s jiným hardwarem. Myslíte si, že prostě nestíhá moje Pentium II? Při přehrávání Audio CD je vše v pořádku.

Pentium II/266 MHz je opravdu na hranici svých možností. Přehrávání CD Audio a MP3 je totiž úplně něco jiného. Přehrávat CD Audio umí samotná mechanika. Ta rovnou generuje zvuk, který po samostatném kablíku posílá do zvukové karty. Windows se pouze starají o spuštění CD disku a o nastavení zvukové karty. Vlastní přehrávání jde samo. U MP3 je situace jiná, protože jde o komprimovanou hudbu. Soubor se tedy normálně otevře v operačním systému a on-line se dekomprimuje na zvuková data typu WAV. Tato data pak systém posílá do zvukové karty. Nejnáročnější přitom je právě dekomprimace dat, kterou zajišťuje procesor. Pokud je procesor pomalý a systém po něm chce ještě další úlohy, dekomprimace je pozastavována a tím je zvuk trhaný nebo pomalejší.

Ohlasy čtenářů

Rád bych reagoval na dotaz čtenáře, uveřejněný v rubrice FAQ v PC WORLDu 10/2003 ohledně souboru thumbs.ds, jehož vytváření by uživatel rád předešel. Navrhované řešení poloautomatické mazání je podle mne nepraktické. Mnohem lepší je zakázat jeho vytváření, tedy zakázat cachovaní náhledů obrázků do tohoto souboru náhledy se sice po tomto zásahu budou muset vytvářet při každém otevření dané složky, ale zdržení je v porovnání s vámi navrhovaným řešením minimální. Zákaz cachování obrázků do souborů thumbs.ds lze nastavit pomocí Ovladacích panelů/Možnosti složky/záložka Zobrazit. Pokud tam taková možnost není, je nutná editace systémového registru: HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Advanced a zde je třeba změnit údaj dword hodnoty s názvem DisableThumbnailCache na 1 (pokud hodnota s daným názvem neexistuje, je nutno ji vytvořit). Hotový REG soubor, který tuto úpravu udělá automaticky, a také detaily o této úpravě lze nalézt na www.regedit.sk.

Filip Hanker, www.regedit.sk

(přeloženo ze slovenštiny)

V PC WORLDu 11/2003 v rubrice FAQ je dotaz, jak se dá ve Wordu zjistit číslo řádku, na kterém se nachází kurzor, případně číslo posledního řádku dokumentu. Ve Wordu se může použít Property Information,případně BuiltInDocumentProperties.

Příklad použití:

MsgBox "Kurzor se nachází na řádku číslo " & Selection.Information(wdFirstCharacterLineNumber) & _

"." & Chr(13) & Chr(10) & "Číslo posledního řádku dokumentu je " _

& ActiveDocument.BuiltInDocumentProperties

(wdPropertyLines) & ".", vbInformation, "Řádky"

Ing. Jiří Hrubý, Plzeň

Hledáme odpověď

Mám Windows 98 a Office 2000. V Excelu jsem zjistil tuto chybu: Windows nastavují standardně (v Ovládacích panelech Místní nastavení) české datum jako d.M.yyyy. To je ovšem typograficky špatně, protože za tečkou má být mezera. Abych měl datum v různých aplikacích správně, upravil jsem toto nastavení na d. M. yyyy, což všechny aplikace berou, jen Excelu 2000 se to nelíbí. Označím-li v něm buňku jako datumovou, nemohu žádným způsobem vepsat datum tak, aby je Excel akceptoval jako datum. Je zajímavé, že u Excelu 97 tento problém nebyl a odlišné nastavení datumu bylo akceptováno. Zřejmě to je systémová chyba Excelu, se kterou se nedá nic dělat!?Ing. Jiří Macek, Praha

jirimacek@tiscali.cz

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.


faq: Nejčastěji kladené dotazy... II.

Postavil jsem si PC, a přes některé počáteční nesnáze se mi podařilo PC zprovoznit. Zbývají mi jen tři problémy, z toho dva spolu možná souvisí:

1. Jestliže instaluji program, který si žádá zakončení restartem systému, celá akce proběhne v pořádku.

Restartuji-li PC já pomocí Ctrl+Alt+Del, nebo z menu Start, PC zatuhne. Usne monitor, jen disk vykazuje činnost LED diodou. Po resetu se vše znovu rozeběhne.

2. Po uvedení PC do úsporného režimu se toto odmítá probudit. Reaguje jedině na reset.

3. Mám integrovanou zvukovou kartu, a přestože mi zařízení Midi funguje, chybí mi okno ovládající toto zařízení v položce Ovládací panely-Zvuky-Midi. Především mi chybí posuvník Midi v nastavení hlasitosti. Některé aplikace jsou tedy příliš hlasité, jiné, využívající Midi nejsou skoro slyšet.

První dva problémy jsou pravděpodobně zapříčiněny nějakou hardwarovou inkompatibilitou. Tipoval bych nevhodný typ paměti pro použitou základní desku. Zkontrolujte taktéž nastavení setupu BIOSu. Problém se zvukovou kartou by měla vyřešit instalace správných ovladačů pro vaši kartu a používaný operační systém.

Potřeboval bych vyřešit problém s klávesnicí. Ta totiž občas po zapnutí počítače nefunguje. Num Lock svítí, ale stisk jakéhokoli tlačítka je úplně bez reakce. Jako by zamrzla. Po restartu je vše v pořádku. Problém se opakuje přibližně při každém třetím zapnutí počítače. V položce Vlastnosti klávesnice/Hardware se píše, že zařízení nelze spustit, chyba-kód 10. Je to má druhá klávesnice (Genius KB-21e), s první se dělo to samé. Základní desku mám Asus P4SE a OS Windows 2000.

S největší pravděpodobností bude chyba v základní desce. Pokud ji máte ještě v záruce, doporučuji desku reklamovat. V případě, že záruční lhůta již vypršela, doporučuji provést upgrade BIOSu.

Při startu mi počítač vypisuje hlášení "no 80-pin conductor connected/installed". Mám základní desku MSI KT3 Ultra 2, 2 HDD (40GB a 80GB Maxtor), 2 optické mechaniky (DVD a CD-RW) a dva dobré 80žilové kabely, z nichž jeden jsem dostal k desce. Zkoušel jsem to různými způsoby zapojit, ale jen se měnilo při startu PC UDMA. Co to znamená? Zkoušel jsem i různá nastavení jumperů na hard discích a mechanikách, ale stále nic. Pokoušel jsem se i měnit pozice disků bez výsledku. Počítač disky i mechaniky nachází, ale ty fungují pomalu, asi tak na 50 %.

Optimální zapojení by mělo být asi takové: oba disky na Primary kanálu, jeden (z něhož se bootuje) jako Master a druhý jako Slave. CD-RW jako Secondary Master a DVD-ROM jako Slave, přičemž 80žilový kabel použijete pouze pro hard disky.

Mám PC Duron 956 MHz, desku Soltek SL-75KAV, 784 MB SDRAM 133, GeForce 2 MX200 64 MB, Windows 2000 SP4, HDD Seagate U6 40 GB. Jelikož bych chtěl trochu přidat na výkonu grafiky, hodlám koupit lepší grafickou kartu. AGP podporuje 4x, tak nevím jakou VGA kartu koupit. Procesor budu na jaře měnit na AMD 2400+ Box. S RAM nejsou také žádné potíže, ale grafika je slabá. AGP 8x na AGP 4x prý chodí nespolehlivě. Prosím tedy o radu.

Za standardních podmínek platí, že grafické karty s AGP 8x jsou zpětně kompatibilní. Nemělo by tedy nic bránit tomu, abyste takovouto kartu na svém PC provozoval.

1. Mám Windows 98 a nainstaloval jsem si demoverzi účetního programu, který jsem po krátké době odinstaloval. Toto demo mi nějak poškodilo startovací soubory, což trvá i po odinstalování a projevuje se tak, že počítač po spuštění ne vždy nastartuje normálně, ale v nouzovém režimu a z toho ho musím třeba několikrát za sebou startovat přes restart, dokud se "nechytne". Na problému mne zaráží nepravidelnost spouštění normálního, nebo nouzového režimu, která se nedá vysledovat. Bylo mi doporučeno přeinstalovat operační systém, ale myslím si, že to je až to poslední a problém by měl jít opravit jednodušeji.

2. Na počítači se mi zpožďuje nastavený čas, řádově za týden o den. Výměna baterie na základní desce nepomohla. Čím to může být, a jak to lze odstranit?

Váš problém vůbec nemusí souviset s instalací účetního softwaru. Abychom toto vyloučili, bude nejlepší, když znovu nainstalujete demo účetního programu. Když se i poté bude projevovat chyba, můžeme hledat jinde.

Velmi pravděpodobně bude problém v systémových souborech operačního systému, a to by se optimálně vyřešilo zmiňovanou reinstalací OS. Poškození systémových souborů nemusí mít žádnou souvislost s instalací účetnictví, ale může mít i nějaký hardwarový podtext. Tomu by odpovídal i druhý vámi popsaný jev. Zkuste na webu výrobce základní desky stáhnout novou verzi BIOSu.

Na svém PC jsem měl nainstalovaný systém Windows 2000 Professional, se kterým jsem nebyl spokojen. Následně jsem nainstaloval OS Windows 98. Když se i potom vyskytly problémy se správnou funkcí PC, rozhodl jsem se nainstalovat na počítač OS Windows XP Professional CZ. Jsem s ním nadmíru spokojený, počítač a všechny programy zatím fungují dokonale, ale připojení počítače na internet se předčasně svévolně ukončí.

Na připojení k internetu používám interní "Lucent Win Modem", telefonní linku a předplacenou službu Orange.

Pro vyřešení tohoto problému bych doporučoval nainstalovat správné ovladače pro Windows XP a přesný typ vámi používaného modemu. Měl-li jste problémy s připojením i při použití starších OS, doporučil bych vám modem vyměnit za jiný typ a značku.


Komunikace


Máte ADSL modem? I.

Jak si vybrat, a na co si dát při nákupu pozor

Patrik Malina

C03P0751

Ačkoli rozšíření technologie ADSL v tuzemsku stála a stojí v cestě řada obtíží,

přinesl vývoj spolu s jejím postupným rozšiřováním ještě další možnosti. Součástí podzimních změn podmínek pro poskytování této služby tuzemským,

de facto monopolním dodavatelem bylo i zavedení liberalizace v oblasti pořizování ADSL přístupových zařízení tedy ADSL modemů, jež byly do té doby dodávány bez možnosti volby.

Na tento krok pochopitelně zareagovali dodavatelé svou nabídkou, jejíž průřez vám dnes přinášíme v tomto článku.

Protože v názvosloví jednotlivých dodavatelů existují různé nejasnosti, plynoucí tradičně z marketingového úsilí, upřesněme na úvod, o jaká zařízení jsme se zajímali. Předmětem srovnání byly primárně ADSL modemy, jež konvertují datový tok z telefonní linky, realizovaný v tuzemsku pomocí technologie PPPoA (tedy Point To Point over ATM), na některou z forem přenosu vhodnou pro jeden počítač (USB datový tok) či lokální síť (Ethernet, Wi-Fi). Drtivá většina zařízení uživatele osvobozuje od nutnosti vytáčet VPN linku z počítače k poskytovateli, jako tomu bylo od jara u služby Home (Basic) pomocí modemu Speed Touch Home, jenž měl přímé vytáčení PPP spojení záměrně blokováno (výjimkou jsou v našem přehledu jen nejjednodušší USB modemy). Dále dodejme, že výrobci též často přidávají do označení výrobku název Router, což pouze v souladu s předchozí specifikací doplňuje, že zařízení je schopno mezi různými typy rozhraní směrovat provoz, což je vlastnost zahrnutá v podstatě automaticky. Nesmíme ještě zapomenout na jednu důležitou drobnost: pro oddělení telefonního a datového toku z telefonní přípojky je nutný tzv. splitter ("rozdělovač"), jenž není ve všech případech součástí balení a navíc musí odpovídat typu linky (tradiční versus ISDN, viz dále Annex A a B).

Nesmírně důležitým parametrem, jejž musíte před koupí modemu zohlednit (a samozřejmě jej najdete v našich tabulkách), je tzv. Annex typu A nebo B. Tato technologická hodnota naprosto předurčuje použitelnost modemu, neboť přímo souvisí s podstatou ADSL přenosu (resp. využití frekvenčních pásem) a zaměnitelnost není možná. V současné době v síti Českého Telecomu platí, že Annex A odpovídá provozu ADSL po běžné telefonní lince (jinak též POTS nebo PSTN) a Annex B je svázán s linkou ISDN. Avšak pozor! V rámci povinné migrace všech přípojek ADSL na straně Českého Telecomu dojde od 1.1. 2004 ke kompletní změně na variantu Annex B! A to jak na linkách ISDN, tak na tradičních "analogových" telefonních přípojkách! Jinými slovy, po novém roce se s modemem bez Annexu B nepřipojíte, což rozhodně před koupí vezměte v úvahu! Plyne z toho také závěr, že odkup dosud pronajatého modemu od ISP, jenž běží na Annexu A, není do budoucna příliš prozíravou investicí. Proč jsme tedy do našeho testu zařadili zhruba rovnou měrou i modemy s Annexem A, když budou časem nepoužitelné? Důvodem je fakt, že výrobci prakticky vždy dodávají odpovídajícího sourozence s potřebným Annexem B, jehož funkcionalita je naprosto shodná, tedy až na tento klíčový parametr. Berte tedy naše srovnání jako informativní, ne vždy jako jednoznačné doporučení! Veškerá zařízení, jež prošla naším testováním, jsme rozdělili do několika skupin dle rozšiřujících se možností pro sestavení lokální sítě jako modemy základní jsou zde prezentovány přístroje, jež nabízejí jediné rozhraní pro síť LAN (ethernet či USB) a další struktury si již uživatel musí vybudovat odděleně, v druhém oddíle pak najdete modemy, jež v sobě integrují plnohodnotný základní přepínač (typicky se čtyřmi porty pro ethernet), což dovoluje bez dalších aktivních prvků sestavit malou lokální síť. Do zvláštní, malé skupinky jsme též oddělili modemy, jež krom již zmíněné výbavy zahrnují také

Wi-Fi přípojný bod, jenž opět rozšiřuje možnosti pro návrh lokální sítě.

Cílem srovnání byla především výbava jednotlivých zařízení po stránce funkcionality, čemuž také odpovídají parametry v jednotlivých tabulkách. Neprováděli jsme žádná podrobnější měření rychlosti odezvy modemů či datového toku, neboť mírné odchylky ve výkonnosti jsou tak jako tak povětšinou setřeny díky existenci mechanismu agregace (overbookingu). Tento postup, který je v závislosti na typu zakoupené služby v menší či větší míře prováděn na několika úrovních po celé datové cestě Českého Telecomu, je pro okamžitou přenosovou rychlost naprosto určující, a navíc díky dynamice v čase vylučuje serióznější rychlostní srovnávací testy v základních podmínkách. Pro úplnost dodejme, že veškerá zařízení jsou technologicky schopna poskytnout maximální datový tok v tuzemsku poskytovaných ADSL přípojek.

Doporučení

Pokud se budete rozhodovat o koupi ADSL modemu, přijměte naše informace jako výchozí materiál pro orientaci na trhu. Přehled není zdaleka úplný výrobci nabízejí ve svém portfoliu širší škálu, a navíc se objevují nové modely. Mnohem důležitější je srovnání nabízených funkcí a vlastností, při jejichž hodnocení vám náš přehled bude, jak pevně doufáme, nápomocen. Pochopitelně to neznamená, že bychom psali o něčem, co u nás nekoupíte v nabídkách tuzemských poskytovatelů služby ADSL najdete řadu z námi testovaných modelů, takže pokud vás náš test přímo inspiroval, bude se vám vybírat snáze.

ZyXEL Prestige 630-13

Toto zařízení patří mezi nejjednodušší a také nejmenší modely, na něž jsme v našem testování narazili. Balení obsahovalo nejnutnější výbavu v podobě USB a telefonního kabelu, avšak splitter dodáván není. Přístroj jsme obdrželi ve variantě Annex B s poměrně slušným českým manuálem, takže instalace USB ovladačů nebyla problémem. Následná fáze připojování však odhaluje určitou koncepční slabinu, která doprovázela všechny tuzemské uživatele v prvním půlroce provozování ADSL modem vás nutí připojovat se pomocí sestavení odpovídající virtuální privátní linky přímo z počítače, což může obtěžovat a také komplikovat případné další síťové konfigurace. Při instalaci rovněž přibude ovládací panel pro základní sledování rychlosti přípojky a toku dat, který je ovšem opravdu velmi jednoduchý a poskytne jen minimum informací. Z hlediska nasazení je tento modem vhodný především pro uživatele s jediným počítačem, jejichž nároky na připojení jsou skromné, nechtějí příliš utratit a potřebují se rychle a jednoduše připojit. V případě, že již dopředu víte, že doma provozujete více než jeden počítač a linku budete chtít sdílet, pak toto není nejvhodnější řešení.

Cena vč. DPH: 1 825 Kč

Planet ADU-2000

Pod poměrně dobře známou značkou Planet najdeme tento model, určený rovněž pro připojení ADSL linky výhradně prostřednictvím sériové linky USB. Zařízení jsme obdrželi ve variantě pro Annex A, instalace modemu byla naprosto korektní a bezproblémová, avšak v balení nenajdete splitter. I v tomto případě bylo nutno po zavedení ovladačů dodatečně absolvovat nepříjemnou operaci v podobě sestavování vytáčeného připojení, avšak následné možnosti konfigurace jsou mnohem širší a přehlednější díky ovládacímu softwaru z dílny Conexant Systems. Uživatel může bez problémů konfiguraci modifikovat či sledovat podrobně provozní statistiky. Krom toho dojde při úspěšné instalaci k vytvoření dvou ikon na ploše, jež dovolují snadno přistoupit do konfiguračních rozhraní a modifikovat potřebné parametry. Modem byl po dobu zkoušení stabilní, připojování fungovalo bez obtíží a konfigurační software dobře pracoval. Zařízení je vhodné pro relativně nenáročné uživatele, typicky s jediným počítačem. Modem neposkytuje pokročilejší funkce typu ochrany sítě, avšak výhodou je samozřejmě rychlá a nenáročná instalace. Pokud však toužíte po připojení více strojů, není toto ideální volba.

Cena vč. DPH: 2 997 Kč

Alcatel SpeedTouch 510

Pokud dáte přednost propojení pomocí ethernetové technologie, pak mezi jednoduššími modely můžete zvolit právě toto zařízení, jež jsme vyzkoušeli v provedení Annex A. Balení zahrnuje veškerou kabeláž a také odpovídající splitter, a velkou výhodou jsou rovněž dva velmi kvalitní české tištěné manuály. Rovněž instalační CD, zahrnující podrobnou dokumentaci, je dobrým pomocníkem, neboť kvalitně připravený softwarový průvodce je schopen přednastavit jak síťové vlastnosti počítače, tak výchozí konfiguraci modemu. Webové rozhraní pro administraci je přiměřeně jednoduché krom sledování základních statistik o provozu lze nakonfigurovat DHCP server s několika rozsahy adres pro lokální síť, nechybí velmi skromný DNS server a dále definice překladu specifických adres a portů. Poměrně přesně lze také definovat routovací tabulku, v níž je potřeba speciálně pro externí ADSL rozhraní definovat (v podstatě zapnout) překlad adres. Konkrétní konfiguraci modemu lze zazálohovat na pevný disk. Tento modem je jedním z uživatelsky nejpřístupnějších řešení, jež pracuje s ethernetovým rozhraním a dovoluje tak složitější konfigurace lokální sítě. Na druhou stranu, nečekejte převratné dodatečné funkce.

Cena vč. DPH: 3 597 Kč

Planet ADE 3000

Volbu dvou možností připojení počítače či malé lokální sítě nabízí tento model, jejž jsme vyzkoušeli v provedení Annex A. Modem dovoluje uživateli zvolit metodu přístupu k ADSL (USB či Ethernet), avšak nezahrnuje v základní výbavě splitter. Pro vzdálenou síťovou správu má implementováno webové rozhraní z dílny firmy Conexant, jež najdeme i v několika dalších modemech zařazených v našem srovnání. Při použití USB konfigurace se chová naprosto shodně se svým výše zmíněným sourozencem, modelem s označením ADU 2000. Krom běžného DHCP serveru nabízí jakýsi skromný náznak ochrany sítě v podobě zveřejňování virtuálních serverů, a mimo jiné disponuje dynamickým směrováním v podobě protokolu RIP. Nechybí též základní rozhraní pro sledování provozu a spuštění několika diagnostických testů. V případě potřeby lze také zálohovat podrobný logovací soubor do textové podoby. Drobnou nevýhodou je, že po řadě konfiguračních změn je potřeba provést restart zařízení, aby se funkce projevily. Modem je vhodný pro méně náročné uživatele, kteří si chtějí uchovat možnost výběru mezi USB a ethernetovou přípojkou. V každém případě počítejte s tím, že zde nenaleznete pokročilejší bezpečnostní mechanismy.

Cena vč. DPH: 4 425 Kč

ASUS AAM6310 EV

Především z hlediska bezpečnosti je tento modem, pracující na Annexu B, jedním z nejlépe vybavených zařízení v základním provedení s jednou síťovou přípojkou. Disponuje jak ethernetovým, tak USB rozhraním, a potěší též přibalený splitter i základní český návod na instalaci. Přestože je webové ovládací rozhraní graficky příjemné a tedy relativně náročné, nezpůsobovalo žádné zdržování či poruchy. Provoz lokální sítě zajistí DHCP server či možnost přesměrování DHCP provozu (relaying), dále tabulka pro postoupení DNS dotazů na externí server a plně konfigurovatelná routovací tabulka, včetně možnosti přenosů pomocí RIPu. Opravdu velmi pěkný je zabudovaný firewall, včetně podrobného IP filtru. Uživatel může definovat řadu přesných pravidel, detailně nastavit překlad adres a zprovoznit základní ochranu proti útokům DoS (např. omezit počet paralelních spojení, jež by linku silně vytížila), a součástí definice je rovněž demilitarizovaná zóna pro bezpečné zveřejnění určitých počítačů. S přehlednou konfigurací ADSL linky rovněž nebyly žádné potíže. V našem přehledu je to bezpochyby jeden z nejlepších modemů, určený typicky pro jeden či dva počítače, a splňuje i vyšší nároky na zabezpečení přístupu k internetu.

Cena vč. DPH: 4 575Kč

Alcatel SpeedTouch 510i

Toto zařízení je téměř dvojčetem modemu z předcházející kategorie nejjednodušších, a nese též podobné kódové označení. Zařízení pracuje na Annexu B a disponuje čtyřmi ethernetovými porty, jež dovolují sestavit poměrně rychlou lokální síť. Součástí balení je odpovídající splitter, opět poměrně kvalitní česká tištěná dokumentace v podobě dvou příruček a dobrý softwarový průvodce na CD, takže při zprovoznění pravděpodobně nebudete mít potíže. Ovládací rozhraní je prakticky stejné jako u modelu s jedním portem tvůrcům šlo především o rychlé a snadné připojení, takže narazíte na konfiguraci DHCP (což se při 4 portech už může docela hodit), základní routovací tabulku a překlad adres, ovšem možnosti zabezpečení, stejně jako u zmiňovaného sourozence, prakticky neexistují. Modem je jednou z nejjednodušších variant pro realizaci malé sítě, kdy chce uživatel snadno a bez potíží sdílet ADSL přípojku více počítači a nežádá pokročilejší bezpečnostní konfiguraci. Zařízení lze snadno zprovoznit a připojit, a další správa rovněž nečiní žádné potíže. Velkou výhodou může být kvalitní dodávaná dokumentace.

Cena vč. DPH: 3 967 Kč

WELL ADSL AMX-CE84R

Ne úplně nejhůř je na tom po stránce zabezpečení tento modem ze široké rodiny Well. Balení přístroje, jejž jsme obdrželi ve variantě Annex B, obsahuje splitter a kompletní kabeláž včetně USB, neboť krom ethernetových portů je k dispozici právě USB konektivita, takže si může uživatel zvolit variantu přístupu. Veškerá konfigurace se opět děje pomocí relativně strohého, již jednou zmíněného webového rozhraní z dílny Conexantu a přístroj nabízí základní výbavu v podobě DHCP serveru a DHCP přesměrování, překladu adres či postoupení DNS dotazů. Náznakem zabezpečení je zde opět definice virtuálních serverů pro transparentní zpřístupnění služeb skrze modem a možnost definovat demilitarizovanou zónu. Základní výhodou je tedy především možnost připojit přímo 4 počítače pomocí ethernetových kabelů a bez složitých postupů linku sdílet. Modem představuje jednu z jednodušších variant pro tvorbu lokální sítě s několika počítači s využitím internetové ADSL konektivity. K dispozici máte základní možnosti pro provoz LAN, avšak opět neočekávejte detailnější zabezpečení či jiné pokročilejší funkce. Výhodou může být v některých situacích "záložní" port USB.

Cena vč. DPH: 4 270 Kč

D-Link DSL-504

Poměrně dobře je na tom s nabídkou funkcí tento model, jejž jsme obdrželi v provedení pro Annex A. V základní výbavě sice nezahrnuje splitter a tvorba české dokumentace je zřejmě prozatím na postupu, ovšem uživatel má k dispozici třeba zvláštnost v podobě konzolového kabelu, neboť konfiguraci lze provádět i přes konzolový port (je využito rozhraní COM). Webové konfigurační prostředí je připraveno velmi kvalitně a nabídka funkcí je zajímavá. Nastavení linky ADSL probíhalo bez problémů a připojení bylo okamžité. Při konfiguraci DHCP serveru pro lokální segment můžete definovat mimo jiné předávání dodatečných parametrů (options), jako jsou adresy DNS či WINS a jméno domény, a překlad adres lze nastavit velmi detailně, včetně redirekce potřebných pevných portů. Routovací tabulky lze distribuovat též pomocí protokolu RIP. Opravdu silnou zbraní je ovšem nastavení bezpečnosti. K dispozici je detailně nastavitelný firewall, dále definice demilitarizované zóny a speciální tabulka pro globální filtrování určitých protokolů, jako jsou ARP, IPX či Appletalk (je jich celkem přes deset). Uživatel má též k dispozici zobrazení podrobných statistik, logovacích souborů a též zajímavý graf využití ADSL frekvenčních pásem.

Cena vč. DPH: 5 111 Kč


Máte ADSL modem? II.

Lucent CellPipe 22A-FX-Cz

Velmi kvalitně softwarově vybaven je rovněž tento modem, jejž jsme měli k dipozici ve variantě pro Annex B. Nedisponuje sice USB rozhraním, jako někteří konkurenti, avšak splitter i kabeláž jsou v potřebném rozsahu a navíc je přiložen poměrně slušný český návod. Velmi dobře jsou zpracovány funkce pro lokální síť i zabezpečení. Přidělování adres pomocí DHCP lze opět realizovat přímo či pomocí přesměrování na externí službu a mezi hlavní přednosti, podobně jako u předchozího typu, patří především firewall včetně základního blokování útoků DoS. Mimo to zde najdete též možnost blokovat globálně některé protokoly, jako např. multicast na IP, ARP, IPX či NetBEUI. Samozřejmě nechybí demilitarizovaná zóna a detailní nastavení firewallových pravidel. Velmi přehledné je též zobrazování aktuálního stavu linek a datových toků. Rozhodně musíme také zmínit velmi příjemné a dobře rozvržené ovládací rozhraní, jež oceníte např. při sestavování firewallových pravidel. Pokud zohledníme cenu, za niž je zařízení nabízeno, jedná se v tomto případě o jednu z nejlepších voleb pro vybudování bezpečné domácí sítě se sdíleným ADSL připojením.

Cena vč. DPH: 3 900 Kč

DrayTek Vigor 2500

Pravděpodobně nejlépe vybaveným zařízením v kategorii se čtyřmi ethernetovými porty byl v našem testování tento model, fungující na Annexu A. Balení sice nezahrnuje splitter, ale pak už jsme neustále naráželi na příjemná překvapení: na CD najdete českou dokumentaci, webové ovládací rozhraní je kompletně lokalizováno (!) a nabídka funkcí je velmi široká. Výborným pomocníkem je autodetekce typu ADSL linky, takže nastavení internetového připojení je otázkou desítek vteřin, k čemuž přispívá i to, že není nutno modem restartovat a linka se rozeběhne. Krom běžných funkcí, jako je DHCP server, distribuující též adresy DNS serverů či detailní konfigurace překladu adres, je především k dispozici velmi dobrý firewall, jehož chloubou je poměrně všestranný systém IDS, zaměřený především proti různým útokům typu DoS. K ne zcela běžným možnostem patří také sestavování VPN tunelů mezi lokálními sítěmi, a to pomocí šifrování MPPE (v rámci PPTP) a IPSec. Velmi bohaté jsou také možnosti monitorování provozu, včetně schopnosti přesměrovat záznamy na Syslog server nebo odesílat SNMP zprávy. Zkrátka, toto zařízení bylo co do možností naším nejoblíbenějším v této kategorii.

Cena vč. DPH: 5 490 Kč

Well AMW-CE 74R

Na první pohled trošku nečekaným způsobem má bezdrátovou síť implementován tento modem: rozhraní není uvnitř zařízení, ale je dodáváno v podobě zásuvné PC-Card, jež byla přibalena. Protože mimo to disponuje ještě čtyřmi ethernetovými porty a USB rozhraním, jednalo se o zařízení s nejvšestrannějšími možnostmi pro sestavení LAN. Součástí dodávky byl též splitter pro Annex B a potřebná kabeláž, avšak CD s instalačním průvodcem, jenž je inzerován v českém manuálu (a vypadá dobře), se bohužel v krabici nevyskytovala. Nezbývá než doufat, že v prodejních kanálech bude chyba napravena a zákazníci CD obdrží. Webové rozhraní je opět v podobě mírně strohého provedení `ala Conexant, jako u několika jiných účastníků našeho srovnání, avšak pro bezdrátovou síť nastavíte bez potíží vše potřebné, tedy hlavně filtrování MAC adres dle seznamu a šifrování WEP v obou základních variantách (64a 128bitový klíč). Bezdrátové spoje jsou směrovány přes interface, jejž lze využít při definování routovací tabulky a tak provoz usměrňovat.Tento modem je nejuniverzálnějším řešením pro připojení lokálních počítačů a bezpečně pokryje reálné nároky jakékoliv dnešní domácí či malé firemní lokální sítě.

Cena vč. DPH: 9 600 Kč

DrayTek Vigor 2500 We

O hodně lepším modelem v naší malé kategorii bezdrátových zařízení, a to především po stránce zabezpečení, je tento modem, běžící na Annexu A. Tento model je velmi téměř přesným sourozencem své bezdrátové varianty (se stejným číselným označením), takže mu chybí USB port a v krabici splitter, avšak především bezpečnostní mechanismy jsou na poměrně vysoké úrovni. Wi-Fi rozhraní je integrováno uvnitř přístroje a na zadní část se instaluje pouze otočná anténa. Opět narazíte na výborné české ovládací rozhraní, českou dokumentaci a bezvadnou funkčnost. Protože možnosti Wi-Fi jsou dány, najdete zde standardní parametry jako u předchozího modelu, tedy WEP šifrování se dvěma typy klíčů a filtrování MAC adres. Bezpečnost však zásadně posiluje již zmíněný velmi slušný firewall. Velkou výhodou je dle našeho názoru okamžité provádění řady definovaných parametrů bez nutnosti restartu a velmi široká škála sledovacích a diagnostických nástrojů. Samozřejmostí je záloha konfiguračního souboru, a náročnější uživatelé jistě ocení dostupnost VPN sítí, jež jsou u nám dodaných zařízení naprostou raritou. Zde popsaný modem je po funkční stránce to nejlepší, co jsme vyzkoušeli. Nabídka jeho možností pokrývá veškeré požadavky, jež mohou při stavbě malé sítě vyvstat. Cena vč. DPH: 7 930 Kč

Slovníček

Agregace (Overbooking) - Mechanismus pro řízení datových toků na páteřních sítích, jenž má zajistit rovnoměrné zpřístupnění kapacity všem uživatelům. Jde o postup, jak potlačit vliv uživatelů, kteří jsou schopni svými datovými přenosy obsadit široké pásmo na úkor ostatních připojených zájemců. Mechanismus je žádoucí na linkách, jejichž kapacita je "opakovaně prodávána" mnoha uživatelům, jejichž přístupová rychlost v úhrnu převyšuje poskytnuté pásmo. Dodavatel počítá s tím, že kapacita je distribuována v čase, dle momentálně připojených uživatelů. Ve špičce agregace značně zpomaluje přístup.

Annex A, B - Označení pro jednu z technologických charakteristik telefonní či ISDN přípojky, jež zásadně určuje typ použitého modemu. Popisuje frekvenční rozsahy, v nichž dochází k přenosu dat po lince. Od 1.1. 2004 bude veškerý provoz tuzemské služby ADSL realizován pomocí přípojek s Annexem B, jež jsou momentálně využívány převážně na přípojkách ISDN (běžné linky pracují s Annexem A).

ATM - Pokročilá technologie pro realizování objemných datových přenosů, jež byla nasazena společností Český Telecom na datových linkách, využívaných pro službu ADSL. ATM představuje poměrně komplikovanou technologii, definovanou pomocí řady norem, a při napojení lokálních sítí či jednotlivých počítačů je nutno využít určitý přechodový mechanismus (viz PPPoA).

Console port Speciální hardwarové rozhraní, používané na ovládání cílového zařízení pomocí sériové komunikace. Na straně klientského systému je přístup softwarově realizován terminálovým rozhraním a fyzické propojení zajišťuje sériový kabel, např. typu RS-232 s konektory COM.

DHCP Server Server služby DHCP, jenž zajišťuje automatizované rozdělování konfiguračních parametrů pro sítě IP. Tímto mechanismem jsou distribuovány IP adresy a řada dalších voleb, jako jsou adresy DNS serverů, routerů atd.

DMZ - Označení oddělené části počítačové sítě (tzv. demilitarizovaná zóna), jež funguje z bezpečnostních důvodů ve speciálním režimu z hlediska přístupu uživatelů a kontroly síťového provozu. Je určena k umístění speciálních počítačů, k nimž je potřeba striktně vymezit přístup za určitých podmínek. Typicky bývá určena např. k oddělení veřejných webových serverů od chráněné lokální domácí či firemní sítě, tak aby uživatel z internetu zůstával ve vymezené oblasti a nepronikal do interní části. DMZ může být i jediný počítač.

DNS Server Server služby DNS, jež zajišťuje překlad jmen počítačů na IP adresy. Server DNS spravuje databázi jmen s příslušnými adresami a odpovídá na dotazy klientů. Služba je nezbytná při přístupu na internet, ale často i v lokální síti.

Ethernet - V současné době prakticky nejrozšířenější technologie k propojení počítačů v lokální síti (LAN). V praxi je realizována prakticky výhradně prostřednictvím tzv. strukturované kabeláže, jež zahrnuje kabelové rozvody pomocí nestíněného krouceného páru (UTP, telefonní dvoulinka) a aktivní prvky, nejčastěji přepínače (switche). Počítač je připojován pomocí ethernetové síťové karty s konektorem RJ-45.

IP filtr - Mechanismus filtrování provozu na síťovém rozhraní pomocí vlastností hlaviček paketů IP protokolu. Typicky je určujícím parametrem IP adresa zdrojové a cílové sítě. Často bývají též využity parametry TCP a UDP hlaviček, především čísla portů známých služeb.

DoS útok - Způsob útoku proti síťovému zařízení, jenž je založen na faktu, že cílové zařízení není schopno za určité situace dostatečně rychle reagovat na požadavky klientů a dojde k jeho pozastavení či pádu a následnému odepření legitimní služby. Útok je typicky realizován zasíláním neplatných požadavků v extrémně velkém množství.

ISDN - Zkratka označující integrované služby digitální sítě. Jedná se o souhrnné pojmenování způsobu realizace telefonních přípojek v plně digitalizovaní telefonní síti, jež dokáže nabídnout zákazníkovi lepší možnosti komunikace díky typicky dvěma paralelním datovým linkám, a navíc pomocí nezávislého řídícího kanálu disponuje velmi rychlou odezvou na povely uživatele (např. internetové připojení realizuje za cca 2 s). Zásadním omezením je však běžná časová tarifikace jako u telefonní linky, navíc při paralelním využití obou kanálů počítána dvakrát.

NAT (překlad adres) - Mechanismus zajišťující převedení hlaviček paketů IP, resp. TCP a UDP. Typicky se využívá při přístupu do internetu v případě, že všichni uživatelé lokální sítě mají k dispozici pouze jedinou (či omezený počet) veřejnou IP adresu, za níž se současně "schovávají". Službu NAT mají implementovánu prakticky všechny ADSL modemy a řada dalších zařízení.

POTS - (též PSTN) Anglická zkratka označující běžnou "starou" telefonní síť, rozuměj na rozdíl od moderních forem, jako je např. ISDN.

PPPoA - Mechanismus propojení technologie ATM a "běžně dostupných" síťových protokolů. V tuzemsku je připojení k internetu pomocí ADSL služby realizováno tak, že na straně klienta je datový provoz zapouzdřen do protokolu PPP (podobně jako při použití tradiční vytáčené linky), avšak posléze je vše přeneseno na bedra vysokokapacitní sítě ATM. Mechanismus "překlopení" PPP na ATM je typicky realizován uvnitř ADSL modemu, případně (jak tomu bylo u nás od března do září) je PPP spojení započato přímo na PC a modem pouze PPP datový tok "naloží na záda" síti ATM (PPPoA relaying).

RIP -Poměrně jednoduchý protokol pro přenos směrovacích cest a tabulek (routovacích záznamů) mezi zařízeními typu router (směrovač). Dnes je běžně podporován jak většinou síťových operačních systémů, tak běžně dostupnými hardwarovými routery všech kategorií.

Routovací tabulka - Tabulka obsahující záznamy, podle nichž je provoz směrován mezi jednotlivými síťovými rozhraními dle IP adres. Zařízení, nabízející speciálně tuto službu, bývá označováno jako směrovač (router).

Splitter - Specializované zařízení sloužící k oddělení signálů z různých frekvenčních pásem. V souvislosti s technologií ADSL je používán k oddělení/sloučení datového toku a telefonních hovorů na straně uživatele je tedy např. na vstupu přívod dat (z ADSL modemu) a telefonní linka (z telefonního přístroje) v podobě dvou kabelů, a na výstupu ze splitteru jediná, standardní telefonní přípojka směřující k ústředně.

USB - Moderní komunikační rozhraní pro rychlý sériový přenos dat mezi počítači PC a různými periferiemi, jako jsou tiskárny, modemy, fotoaparáty či skenery. Vyznačuje se poměrně rychlou instalací, možností připojení za běhu a dobrou podporou v různých operačních systémech. Starší standard USB 1.1 podporuje přenosovou rychlost až 12 Mb/s, novější až 480 Mb/s (pro srovnání, typická tuzemská ADSL přípojka nabízí maximum kolem 0,5-1 Mb/s). Počítače vyrobené zhruba v posledních pěti letech běžně USB porty disponují.

VPN - Souhrnný název pro skupinu technologií, resp. protokolů pro realizaci privátních (ukrytých) datových přenosů prostřednictvím veřejného datového média (typicky internetu). VPN slouží jak k připojení vzdáleného jednotlivého klientu do LAN, tak k propojení dvou či více lokálních sítí mezi sebou. Privátnost je zajišťována pomocí šifrovacích algoritmů, jež inkriminované datové pakety zapouzdří, případně označí ověřovací informací (digitální podpis) s cílem zabránit podvrhům a změnám při přenosu.

WEP - Jeden z mála bezpečnostních mechanismů, jenž byl zahrnut přímo do definice Wi-Fi komunikačního protokolu od počátku. Provádí šifrování přenášených dat pomocí klíče se dvěma možnými pevnými délkami. Největší nevýhodou je skutečnost, že klíč je statický je nutno jej ručně definovat na obou stranách spojení, systémy nejsou schopny si jej generovat a bezpečně vyměnit.

Wi-Fi - V současné době nejrozšířenější standardizovaná technologie pro realizaci bezdrátových sítí především pro lokální využití (WLAN Wireless LAN). Postihuje jí norma IEEE 802.11b, komunikace probíhá ve volně využitelném rádiovém pásmu (kolem 2,4 GHz, tzv. mikrovlny) a potřebná zařízení jsou na trhu běžně dostupná v přijatelných cenách i pro domácího uživatele.


Svět filmu

Přehled nejznámějších českých internetových serverů, které se věnují kinu a filmu(CD)

Pavel Hrbáček

C03P0743

Kino a film. Dvě slova, která k sobě bezesporu patří. Dohromady tvoří jeden z nejoblíbenějších způsobů zábavy. Proto ani nikoho nepřekvapí docela velké množství stránek a serverů, jež se tomuto tématu věnují.

Jen na českém internetu jich jsou desítky a řada z nich má opravdu solidní úroveň. Tak jako v jiných oblastech, i zde lze odlišit stránky, za kterými stojí silný investor, od stránek provozovaných čistě filmovými fanoušky. Přesto některé z amatérských stránek snesou srovnání s profesionálně vedenými servery. Pravdou je, že to platí především o kvalitě podávaných informací, například recenzí, a již méně o jejich šíři záběru.

Nemohu začít jinde, než zastavením se u serveru Tiscali. Může za to hlavně adresa www.dokina.cz. Předpokládám, že ji zná snad každý návštěvník kin, který má co do činění s internetem. Dobrým důvodem, proč sem zavítat, je totiž on-line program kin. A ani se nemusíte bát, že to vaše zde nebude. V České republice je téměř 700 kin a tak seznam míst, která jsou v databázi, je docela velký. Hledání v programu je jednoduché a nalezená představení lze zobrazit dle kina nebo dle filmu. Údaje jsou navíc provázané s dalšími informace na serveru, takže pokud si nejste jisti, zda uvažovaný film stojí za vaši návštěvu, můžete si ihned přečíst jeho recenzi. Programy si lze též nechat zasílat na e-mailovou adresu. Dalším částí, za kterou si tento server zaslouží pochvalu, jsou recenze. Jsou napsány velmi profesionálně a mají vysokou informační hodnotu. Pro někoho může být zajímavý i fakt, že své články zde publikuje i známý kritik Jan Rejžek.

Další zastávka se jmenuje FilmPub a najdete ji na adrese filmpub.atlas.cz. Stránky využívají velkou škálu modrých odstínů, hlavně jsou ale přehledné a návštěvníkovi váhajícímu s návštěvou kina určitě poradí. Opět musím upozornit na vysokou kvalitu recenzí. Samozřejmostí je, že se autoři nesnaží opisovat reklamní materiály distributorů a na hodnocení filmů je také znát, že již nějaký ten film ve svém životě viděli. Vedle zmiňovaných recenzí zde najdete kompletní informační servis, včetně přehledu novinek a žebříčků návštěvnosti. K nahlédnutí jsou i upoutávky na filmy, ale jejich počet není zrovna vysoký. Celkově je FilmPub velmi povedený server, pro mobilní uživatele dokonce nabízí i verzi stránek optimalizovanou pro PDA.

Mezi graficky velmi podařené servery patří magazín Kinobox (www.kinobox.cz), který produkuje Vachler Art Copany a vysílá (zatím) Česká televize. Přestože se jedná o známý projekt, poněkud mně zklamalo malé množství informací, jež zde návštěvník nalezne. Nejúplněji jsou samozřejmě zpracovány novinky, ale v řadě dalších sekcí jsou rozhodně ještě rezervy, např. v recenzích jsem nenašel ani jedinou.

Zajímavě vypadají stránky serveru Biograf (www.biograf.cz). Grafika je založena na velmi jednoduché eleganci a pokusu o typografickou originalitu. Zájemci o film mohou stránky posloužit jako docela zasvěcený průvodce. Základní členění je chronologické a ihned se v něm zorientujete. Vedle filmových novinek se také dozvíte, jaké tituly právě míří do našich videopůjčoven. Přehledný je i seznam filmových festivalů od roku 1997 (včetně řady dalších zajímavých podrobností), který bohužel končí rokem 2002.

Zajímavé informace naleznete též na adrese www.cfn.cz. Na ní se nachází server České filmové nebe, jenž se specializuje na český film. Hlavní náplň tvoří databáze českých filmů, herců a tvůrců. V současné době obsahuje údaje o více než 5 000 filmech a více než 20 000 hercích. Můžete také hlasovat v žebříčku o nejlepší český film nebo se podívat, které české filmy právně v kinech běží, resp. se chystá jejich uvedení.

Pod adresou cinema.burda.cz se skrývá dobře známý filmový časopis Cinema. Pokud si však myslíte, že zde naleznete elektronickou kopii papírového časopisu, musím vás zklamat. Co zde především najdete jsou recenze premiérových filmů, a to recenze velmi dobré. Návštěvníci také mohou hlasovat o jednotlivých filmech, a vy tak můžete konfrontovat hodnocení redakce s názorem diváků. Přestože tento web není svým rozsahem zdaleka tak velký jako některé z předchozích, právě velmi kvalitní recenze jsou důvodem, proč by jej neměl filmový fanoušek zbytečně opomenout.

I portál Quick má své stránky věnované světu filmu. Otevřít je můžete přímo z portálu, anebo rychleji na adrese www.filmweb.cz. V nabídce jsou samozřejmě recenze novinek. Přehledné je rozdělení novinek dle měsíce. Nechybí však ani zajímavé nápady. Jedním z nich jsou i tzv. speciály, věnované např. populární sérii Matrix nebo Mezinárodnímu filmovému festivalu v Karlových Varech. Sympatické je také pořádání on-line rozhovorů se známými osobnostmi filmu, jako jsou Jaroslav Dušek či Saša Gedeon.

Pokud patříte mezi ty, kdo propadli sledování DVD na kvalitním domácím kině, rozhodně zabrouzdejte na webové stránky DVDmagu (www.dvdmag.cz). Najdete zde velké množství informací (i technických) o jednotlivých titulech. Za zajímavost považuji žebříčky disků dle nejlepšího zvuku, vybavení nebo podpory češtiny. Jinak jsou stránky dobře graficky zpracované a snadno se v nich hledá.

Vedle obecně koncipovaných stránek najdete i takové, které se úzce specializují na jedno téma. Takovým dobrým příkladem je adresa lynch.euweb.cz, jež je zaměřena na legendárního režiséra Davida Lynche. Další netypickou stránkou je vlastně i www.ceskylev.cz. Jak lze poznat již z adresy, její obsah je věnován filmovým cenám Český lev.

Vedle představených serverů najdete na českém internetu ještě řadu dalších, které jsou obdobně zaměřené (třeba Filmopolis), a fakt, že jsem se zde o nich nezmínil, ještě neznamená, že za pozornost nestojí. Jako úplně poslední stránku jsem si nechal www.imdb.com. Je to jediný zahraniční server v dnešním přehledu, ale opravdu stojí za to. Jedná se o zřejmě nejlepší databázi filmů, herců, režisérů atd., kterou lze na internetu nalézt. V jejím obsahu tak nechybí ani tvůrci z naší zeměpisné šířky, i když některé údaje (především názvy filmů) nejsou zcela přesné. Ovšem všichni víme, že nobodys perfect (slavné filmové hlášky v češtině najdete na www.honny.webz.cz/index.html).

Tip pro uživatele PDA

Malý tip pro ty, co používají PDA spolu s internetovým připojením. Vzhledem ke skutečnosti, že stránky Dokina nemají verzi optimalizovanou pro prohlížení na PDA či chytrých telefonech, využijte následujícího triku. Na stolním počítači si nechte zobrazit program kin, která vás zajímají, např. všechna z Plzně. Potom vygenerujte stránku pro tisk ("Verze pro tisk") a její adresu přidejte do záložek prohlížeče ve vašem PDA. Kdykoli ji otevřete, dostanete aktuální program kin a k tomu i přehledně naformátovaný. A nakonec ještě jedna dobrá zpráva vzhledem k cenám za GPRS je tento způsob zobrazení programu levnější, než když hledáte to samé pomocí WAPu.


Vydírání po síti

Pokud po sobě zanecháte stopy, můžete se stát obětí nátlaku, vydírání či obtěžování

Vojtěch Bednář

C03P0746

Moderní technologie a internet zvláště sice slouží dobrým účelům, avšak mohou být také snadno zneužity, například jako prostředek vydírání svých uživatelů. Mohou být jak médiem, tak i kompromitujícím faktorem. Názory na tento problém se sice liší, nicméně objektivně existuje.

Pohled první: dej sem peníze!

Prakticky každý, kdo pracuje s internetem má ve své elektronické identitě hned několik různých způsobů, kterými může být kontaktován. E-mailová schránka, ICQ nebo jiný Instant Messanger, přezdívka na chatu, to vše jsou unikátní nebo takřka unikátní znaky, podle nichž můžeme najít konkrétního člověka a komunikovat s ním. Stejně tak mohou však všechny tyto znaky být i zcela anonymní a odtržené od konkrétní osoby. Právě obou těchto vlastností se dá velmi snadno využít, respektive zneužít.

Jestliže v minulosti (a ve filmech) vyděrači používali k vyhrožování svým obětem poštu a telefon, v současné době ke stejnému účelu poslouží chat, e-mail a další vymoženosti internetu. Prakticky všechny tyto prostředky lze pořídit zcela anonymně, anebo se zfalšovanými údaji. Uživatelům tak může být snadno vyhrožováno, mohou po nich být požadovány například peníze, přičemž může být obtížné zjistit, odkud přesně útok přichází.

Pohled druhý: vím o tobě všechno!

Tak jako může být internet komunikačním médiem, může být i samotným zdrojem vydírání. Prakticky žádný systém ochrany elektronických dat, který byl zatím představen, není úplně dokonalý. Dokumenty, fotografie nebo obrazové záznamy, to všechno se snadno může v nepravých rukou stát nástrojem možného zkompromitování uživatele. V některých případech dokonce není nutné kopírovat důležité a tedy i zabezpečené informace, stačí z počítače nebohé oběti, například úředníka nebo manažera, dostat historii prohlédnutých internetových stránek a podívat se, zda neobsahuje klíčová slova nebo soubory v cache, odpovídající třeba dětské pornografii.

Ještě lepší je v této oblasti zneužívání inzerce, zejména seznamovací. Stačí, když si náš útočník založí anonymní schránku a podá si na ni inzerát typu "krásná a velmi žádostivá blondýnka hledá milence". Samozřejmě že nabídky se jen pohrnou, a bude-li některou z nich ženatý muž, obzvláště pokud se pachateli podaří o něm zjistit co nejvíce informací, může za své mlčení dostat dobře zaplaceno, nebo skončit v místech s mřížemi, avšak bez internetu.

Zcela specifickým způsobem je vydírání zneužitím virtuální identity. Je vskutku velmi jednoduché odeslat e-mail z cizí schránky a pod cizím jménem, není k tomu třeba, vyjma samotné adresy a jména, znát absolutně nic ani mít žádné speciální hackerské dovednosti. Některým lidem může velmi ublížit, je-li jejich schránky takto zneužito k "nekorektní" komunikaci, a protože je to jednoduché, tak se to dost často i děje. Obrana proti takovému typu útoku je analogická jako v případě ukradených firemních dokladů nebo razítka potenciální příjemce podvržené pošty včas varovat.

Sladce jednoduchá výtržnost

Vydírání s pomocí elektronických komunikačních prostředků je stejným trestným činem jako jakékoli jiné. Právě anonymita, respektive její vidina však z nich tvoří prostředek mnohem lákavější, mnohem zajímavější a mnohem jednodušší. Mnoho výhružných e-mailů, které mohou končit ve vaší schránce, je ve skutečnosti pouze vtipem kolegy recesisty, kamaráda, rodinného příslušníka nebo prostě někoho, kdo k vaší identitě přišel náhodně a teď mu dělá velikou legraci bavit se na váš účet.

Problém je v tom, že i taková zábava může snadno jít za hranice zákona, a pokud by byla prošetřována policií, může být kvalifikována jako jeho porušení, na médiu totiž nezáleží. Mnoho uživatelů internetu žije stále ještě se zakořeněným klišé, poplatným konci devadesátých let minulého století. A sice, že síť je naprosto anonymním prostředím, ve kterém není možné nikoho vystopovat. To skutečně není pravda.

Například uživatel anonymního e-mailu při jeho registraci sice zadal naprosto smyšlené údaje, a tedy si myslí, že je v bezpečí, ve skutečnosti však při jeho zadávání sedí u naprosto konkrétního počítače s unikátní IP adresou, případně za unikátním proxy serverem. Může jít o počítač v internetové kavárně nebo v jiném veřejném prostoru, avšak náš uživatel ho používá v určitou hodinu, respektive v určitém časovém období. Analýzou tohoto časového úseku na daném počítači se lze dopracovat k druhotným znakům, které jej identifikují naopak velmi dobře. Bezpečně se zamaskovat dokáže ve virtuálním prostředí pouze odborník na bezpečnost, a těch se kriminality tohoto typu moc neúčastní.

Co mám dělat?

Sednul jsem si k počítači a vybíral e-mail. Když jsem zjistil, že mi někdo píše, že mi rozbije pusu, myslel jsem si, je to jen legrace. Druhý den mi ale přišla zpráva, ve které mi psal kde jsem včera byl, co jsem tam dělal a že když mu nezaplatím, tak mě zabije.

Asi takto vypadá příběh oběti prvního ze dvou pohledů na vydírání po síti, tedy tam, kde je síť využita jako spojovací médium. Pokud se vám stane něco podobného a s určitou pravděpodobností víte, že nejde o vtip, je dobré se ihned obrátit na policii. V některých místech je možné, že policisté mohou podobný problém, stejně jako další nešvary typu domácího násilí, bagatelizovat, ale to by vás nemělo v žádném případě odradit.

Nějaký trouba mi napsal, že jestli mu nedám deset tisíc, ukáže mému šéfovi fotky, které jsem si prohlížel před týdnem v práci.

Toto je klasická ukázka druhého typu vydírání, relativně méně nebezpečného. V okamžiku, kdy k němu dojde, se optimální řešení kromě pomoci policie, jež by mohla mít stejný efekt jako splnění útočníkových hrozeb hledá špatně, mnohem efektivnější je však prevence. Především je třeba si uvědomit, že existují dva způsoby přístupu k potenciálně citlivým informacím. První z nich počítá s naprostým utajením takové informace. Druhý naopak s jejím úplným zveřejněním, což je ekvivalentní stavu, kdy žádné "citlivé" informace nemáme, respektive mít nechceme.

Některé informace, které se mohou potenciálně hodit k nátlaku na jejich původce, vznikají jako například už zmíněná historie prohlédnutých stránek zcela spontánně a automaticky, majitel o nich dost možná až do okamžiku, než jsou zneužity, neví. Přesto je dobré uvědomit si všechna podobná rizika. Na pracovišti, a v případě veřejně angažovaných osob také kdekoliv jinde, není příliš dobrým nápadem prohlížet si pornografické servery, nebo místa s jiným, podobně citlivým obsahem. Počítač nebo počítačová síť, kterou používáte, by měly být vždy maximálně chráněny proti průnikům zvenčí. I když před útokem skutečného profesionála vás pravděpodobně nezachrání vůbec nic, mnoho potenciálních útočníků zažene i obyčejný osobní firewall, vypnuté nebo omezené funkce sdílení souborů a tiskáren, záplatovaný operační systém s bezpečnostní politikou nastavenou tak, aby nebyl okny vesmíru otevřenými dokořán. Mezi bezpečnostní rizika, která mohou být zneužita ve váš neprospěch, patří také, i když se o tom neví, využívání ilegálních kopií softwaru (v extrémním případě také legální kopie s aplikovaným crackem), stejně tak jako vlastnictví či nabízení většího množství ilegálních multimediálních souborů. Oblíbeným cílem skutečných, byť virtualizovaných zločinců jsou taktéž mnozí "vypalovači", často studenti, kteří si přivydělávají vypalováním CD jako brigádou. Už se vyskytlo několik případů, kdy bylo prostřednictvím e-mailu právě takovým osobám vyhrožováno. Jako nástroje vydírání posloužily snímky obsahu jejich disků, obě dříve popsané koncepce se tedy setkaly v jediném, pro oběť dvojnásobně nepříjemném celku.

Budoucnost hrozivá i bezpečnější

Internet, ačkoliv se tak zdá být, není zcela bezpečným anonymním komunikačním médiem. Tak,jak se vyvíjejí stále sofistikovanější postupy, umožňující najít i maskující se osobu nebo stroj, vyvíjí se i nástroje tohoto maskování, nikdy však k absolutní dokonalosti. Když vám někdo zavolá na pevnou telefonní linku, už dávno jeho identifikace netrvá za pomoci speciálních nástrojů celé desítky sekund, během nichž je třeba "pachatele" udržet na lince, nýbrž zlomek okamžiku. Internetové (de)anonymizování je v podobném stavu, jako analogové a digitální telefonní linky. Břídila lze objevit během chvilky, profesionála velmi stěží.

Tak jak dochází k rozšiřování elektronické komunikace, očekává se i nárůst míry jejího zneužívání. To je logické a nedá se proti tomu dost dobře nic dělat. Zákony nicméně platí ve světě jedniček a nul stejně tak, jako v tom reálném, a to je rozhodně pozitivum.


Zahrajte si na internetu

Virtuální život vůbec není k zahození(CD)

Jan Rod

C03P0752

On-line hraní není novým fenoménem. Jeho počátky lze datovat do raných stadií vývoje internetu, tehdy převážně textového (nebo spíše hypertextového) média. Teprve později, ruku v ruce s obecnými vývojovými trendy, se začal tento typ zábavy multimedializovat a hlavně šířit z počítačových laboratoří, kde sloužil jako kratochvíle počítačovým vědcům, mezi běžný lid.

Historie textové hry

Pojďme se nyní blíže podívat na historický vývoj dnes tak oblíbeného typu počítačových her. První se začaly objevovat již v osmdesátých letech. Na rozdíl od tehdy populárních her běžného typu, nedisponovaly prakticky žádnou grafikou (ty opravdu nejlepší byly zpracovány formou ASCII artu) a byly založeny pouze a jenom na textové komunikaci. Nicméně i přes tuto absenci byly často až neuvěřitelně rozsáhlé a technicky zpracované. V drtivé většině případů se jednalo o hry na hrdiny, vycházející z celosvětového standardu AD&D. Tyto s fantasy tematikou se nazývaly MUDy (Multi User Dungeon). V principu jsou prakticky totožné s dnešními RPG hrami, nicméně jak jsme již řekli, vše probíhalo pouze na základě výměny textu. K připojení k takovým hrám se v té době používal Telnet, později již začaly první vlaštovky předvádět výhody hypertextu. Tento typ her je dnes prakticky mrtvý, nicméně stále některé servery fungují, většinou již spíše pro stálé publikum fanoušků, než jako masová zábava. Pokud byste měli zájem se podívat, jak takové hry vypadají, pak doporučujeme www.mudy.cz, kde si můžete vše vyzkoušet. Výhodou tohoto typu her je, že nepotřebují žádnou instalaci na pevný disk počítače, k jejich hraní stačí obyčejný Telnet, popřípadě internetový prohlížeč.

On-line webové strategie

Druhým typem her, kterým se budeme zabývat, jsou on-line webové strategie. Do určité míry se podobají hrám předchozím, nicméně technicky jsou mnohem vyspělejší a především odpadá nutnost psaných příkazů z klávesnice, dají se již pohodlně ovládat myší. Většinou jde o odlišný typ her než RPG a to hry strategického charakteru. Jejich výhodou je opět absence instalace, k tomu, abyste si je zahráli, vám pohodlně postačí internetový prohlížeč. Jejich princip je většinou převzat opět z deskových strategických her, zde již však bývá do značné míry upraven pro potřeby autorů. Mezi hlavní pozitiva patří především hardwarová nenáročnost a vysoká dostupnost hrát můžete kdykoliv a kdekoliv, dokonce i třeba v autobuse z PDA. Nevýhodou je oproti tomu absence grafiky a s ní spojená nutnost vysoké dávky představivosti. Technicky hra funguje tak, že všechna data potřebná ke hraní jsou uložena na serveru, který zároveň zpracovává všechny povely a instrukce, a vašemu počítači zasílá pouze výstupy v HTML formátu. Strategické hry tohoto typu nemohou být hrané v reálném čase, proto se vžil systém herních časů, které přibývají za určitou dobu času reálného. Jedna hodina pak může být herním dnem. A během tohoto dne můžete ve hře udělat nějakou akci. Pokud se do hry přihlásíte jednou za týden, herní čas se vám nahromadí a můžete tak hrát delší dobu. Velmi silnou stránkou tohoto typu her je diplomacie, především díky komunikačním možnostem s ostatními hráči. Velmi obvyklé je uzavírání aliancí, jejich následné porušování, vyhlašování válek, uzavírání mírových dohod prostě kdo má chuť si vyzkoušet trochu politiky, tento typ her bude určitě tím pravým. Těmito opatřeními je zajištěna celková vyrovnanost hráčů, protože každý má stejné možnosti nalézt si spojence, ale i protivníky. Některé hry jsou dnes již velmi propracované a jejich hraní je v podstatě nekonečné (neboť pravděpodobnost, že někdo definitivně zvítězí, je prakticky mizivá). Z českých her je patrně nejznámější Red Dragon 2 (www.rd2.cz), který je také nejnavštěvovanějším českým projektem. Dlužno dodat, že za hraní RD2 se platí, ale cena tří set korun je za ty hodiny zábavy docela přiměřená. Jedná se o strategii s fantasy tematikou. Jde také o jeden z nejstarších projektů tohoto typu u nás. Hráč se zde ocitá v pozici velitele gubernátu. Gubernát je panství, kde můžete realizovat své budovatelské a válečnické choutky. Skrze herní interface máte přístup ke všem ovládacím prvkům. Můžete zde stavět budovy, armády, bojovat s okolními gubernáty a spoustu dalších činností. Samozřejmou součástí jsou diskusní fóra, kde můžete své postřehy ze hry probrat s dalšími hráči. Existují pochopitelně i další české projekty, většina z nich je dokonce zadarmo. Na druhou stranu málokterý dosáhne na kvalitu výše zmiňovaného RD2. Jmenujme například Dune Online (www.dunaonline.com): hra je postavena na science-fiction díle Franka Herberta, Dune. Jedná se o velmi podobný typ hry jako byl v minulém případě. Na začátku si vyberete rasu, dostanete jednu přidělenou planetu, a hurá do budování a válčení! Cílem hry je zde vybudovat společný projekt jednoho národa. Ten může bojovat s dalšími hráči, kteří jsou stejného národa jako vy. Hlavním platidlem je zde známé koření, čili melanž. Za koření postavíte budovy, armády, s jejichž pomocí dobudete další planety, a tak dále. Kořením také přispíváte do společného projektu. Dunu on-line hraje přibližně 1 200 hráčů. Tato hra má také nejpřísnější podmínky pro účastníky. Pokud se 14 dnů nepřihlásíte do hry, může být váš účet smazán. Její nespornou výhodou je ovšem to, že její hraní je absolutně zdarma.

Hry akční a logické

Zajímavou skupinou her, které fungují na podobném principu jako výše zmiňované on-line strategie, jsou hry akční a logické. Ty akční grafickým zpracováním zdaleka nedosahují, ani dosahovat nemohou úrovně obyčejných počítačových her, jejich výhodou je však opět absence instalace, všeobecná dostupnost a také fakt, že je možné je hrát bez placení. Patrně nejznámějším zástupcem této kategorie je server www.electrotank.com, kde si po vytvoření uživatelského profilu můžete proti sobě zahrát minigolf, kulečník, nebo třeba piškvorky. Rozhraní těchto her bývá zpracováno buďto technologií Flash, nebo popř. Shockwave. Plutony pro tyto technologie jsou většinou již součástí prohlížečů, popřípadě je možno je zdarma stáhnout a doinstalovat od výrobce firmy Macromedia (www.macromedia.com). Do této skupiny her bychom také mohli zařadit ty, které používají e-mail jedná se většinou o tahové záležitosti, nejznámější budou zcela určitě šachy. Ty samozřejmě můžete hrát po e-mailu i běžným způsobem a zasílat si jednotlivé tahy s protistranou, ale za pomoci grafického rozhraní, kde přesně vidíte rozestavení soupeřových figurek, je to přeci jen příjemnější. Piškvorky fungují obdobně, a pokud se na tento typ her zaměříte, zcela jistě jich najdete spousty, mnohé z nich i v našich končinách exotické a neznámé (např. čínský MahJong). Pokud jste náruživými šachisty, pak se zcela určitě podívejte na www.chessworld.net, a rovnou můžete někoho vyzvat souboj.

Sportem ke zdraví

Třetí kategorií her, která je opět založena na principu podobnému dvou předchozím, jsou hry sportovní.Ovšem nečekejte hokejové či fotbalové zápasy á la NHL2004, respektive FIFA2004. V tomto případě jde opět o strategické hry, avšak ze sportovního prostředí. Máte možnost si vyzkoušet roli sportovního manažera a soupeřit v on-line sportovních ligách. V oblasti ledního hokeje u nás funguje unikátní projekt www.hokejka.cz. Hokejka je klasickým příkladem svého žánru a staví vás do role manažera začínajícího hokejového týmu. Na vás tedy je jak správa klubu, tak jeho kompletní budování od naprostých začátků, samozřejmě s omezenými finančními zdroji. Po absolvování přípravky, jež slouží především jako trénink manažera, se dostáváte mezi ostřílené kluby, které fungují již delší dobu. Systém zápasů je buď ligovým rozlosováním, nebo mimo ligu hraná přátelská utkání. Dlužno dodat, že se zde nehraje za klasické týmy z české ani jiné ligy, ale hráči sami vymýšlejí svým mužstvům názvy. Jiným projektem, který daleko realističtěji (což ovšem neznamená lépe) mapuje další veleoblíbené sportovní odvětví, fotbal, je projekt SoccerOnline na anglických stránkách www.soccermaniacs.co.uk. Ten funguje tak, že zde běží několik nezávislých soutěží, založených na různých autentických ligách, kde si hráč může vždy vybrat jeden tým a ten spravovat. Týmy, které si nikdo nevybere, obstarává počítač. Pokud tedy máte vyšší nároky na autenticitu, nebo dáváte přednost fotbalu, bude SoccerOnline projektem přímo pro vás. Velmi podobná je také hra Maninio (www.maninio.de). Je ovšem daleko více uživatelsky přístupná než SoccerOnline. Zčásti díky grafice, zčásti zcela jistě díky jednoduššímu provedení. Podobných manažerů i z jiných sportů najdete na internetu dost, ale připravte si své jazyky, protože velké množství projektů je v Německu (a tedy německy), ale i v Holandsku a Francii. Fotbalové fanoušky také jistě potěší český projekt MIFA (www.mifa.cz), který je velmi podobný výše zmíněným fotbalovým titulům. Bohužel je MIFA velmi vyhledávaná a bývá pro nové hráče velmi často obsazená. Pokud tedy nevládnete jazyky, zkoušejte své štěstí průběžně tady. I zde některé z prvních vlaštovek přicházejí s placeným přístupem, nicméně třeba u české Hokejky se tento vztahuje pouze na určité funkce hry a můžete si zcela bez problémů zahrát zdarma. Přesto zvažte placenou možnost hraní, poplatky jsou nízké a je to prakticky jediný zdroj příjmů tvůrců takovýchto projektů, tak proč je nepodpořit?

Instalace nutná

Tím jsme zhruba popsali všechny typy her, které se dají hrát on-line bez nutnosti instalace na pevný disk počítače. Dlužno dodat, že jejich pozice je v komunitě hráčů často opomíjena nebo dokonce přehlížena, nicméně jako kratochvíle bohatě postačí a užijete si s nimi spousty zábavy. Druhou velkou skupinu on-line her tvoří již klasické herní tituly s možností internetového multiplayeru. Sem patří hlavně akční hry, či realtimové strategie. Na trhu jich jsou k dispozici kvanta, ale pouze několik si jich vydobylo silné postavení v hráčské komunitě. Mezi nejznámější a světově nejhranější patří nejspíše trojice titulů Counter-Strike, Quake3 Arena a Unreal Tournament. Jedná se o 3D akční hry, v nichž cílem je protivníka zneškodnit širokou plejádou mnohdy bizarních zbraní. K jejich hraní je nutné zakoupit si hru v obchodě, doma ji nainstalovat a poté se připojit na některý z herních serverů. Patrně nejnavštěvovanějším serverem tohoto typu je u nás GameZone (www.gamezone.cz), kde si můžete založit vlastní hru a pozvat do ní kamarády či kolegy. Tento typ her je také základem Progamingu, profesionálního hraní počítačových her. Hráčské svazy a asociace po celém světě pořádají turnaje, mnohdy štědře sponzorované počítačovými firmami, takže šikovný bojovník si přijde i na docela zajímavé peníze. Dlužno dodat, že špičkoví hráči provozují tuto činnost již spíše jako sport, či někdy i jako povolání. Pokud byste s něčím podobným chtěli začít, připravte se na léta tréninku.

Hry na hrdiny

Poslední skupinou her, a dle mého mínění tou nejzajímavější, jsou takzvané MMORPG Masive Multimedia On-line Role Plaing Games, což jsou hry postavené na principu klasických her na hrdiny, RPG, nicméně dají se hrát on-line a vy tak máte šanci sdílet jeden svět s tisíci dalších hráčů. Co činí tuto kategorii tak přitažlivou? Především to, že se dá říci, že jde v dnešní době o nejdokonalejší volně dostupné zpracování virtuální reality, které můžete okusit. U některých titulů, jež jsou dotažené do té míry, že hráče omezují opravdu minimálně a spíše technicky, začínají fungovat běžné modely známé z naší "pravé" reality ať už jde o modely sociologické, či především ekonomické třeba klasický model trhu, funkce poptávky a nabídky, ale i další. Tento žánr má však také své stinné stránky. Jednak se za hraní poměrně dosti platí, a za druhé je taková zábava místy neuvěřitelně náročná na čas, potažmo návykotvorná. Ceny hraní MMORPG zahrnují jak originální hru, tak posléze měsíční poplatky. Spolu s koupenou hrou téměř vždy dostanete měsíc až dva hraní zdarma a poté musíte zaplatit. Nejedná se o nijak drastické částky, řádově se všechny poplatky pohybují kolem deseti dolarů měsíčně (zhruba kolem tří set korun), ale již samotné placení s sebou nese další požadavky placení přes internet atd. Druhý problém těchto her je zapříčiněn především tím, že pokud chcete svoji herní postavu pozvednout na nadprůměrnou úroveň, musíte ji stále cvičit, prostě jí věnovat čas. Takže se stává, že někteří nadšenci hrají pět i více hodin denně. Z této relativně vysoké náročnosti plynou ale i pozitiva. Nestane se vám, že byste hru dohráli za pár hodin, jak tomu dnes bývá u běžných her, ale vydrží vám leckdy i rok a více. Takže pokud máte čas a jste dobře jazykově vyzbrojeni, můžete se vrhnout do objevování nových světů. Za zmínku zde stojí zejména relativní novinka ze světa Hvězdných válek Star Wars Galaxies: An Empire Divided, nebo starší tituly jako EVE: Online, či stařičká, i když stále velmi rozšířená Ultima Online. Výhodou posledně jmenovaného titulu je, že díky své rozšířenosti najdete i pár česky mluvících serverů u nás. Nicméně stále je to jazyková bariéra, která mnohé hráče, a na druhé straně i české distributory, odrazuje. Česká republika je prostě příliš malý trh na to, aby se zde pro takovéto typy her budovaly lokální servery či se zde hry vůbec distribuovaly. Většina hráčů je tak odkázána na již výše zmiňované nakupování přes internet a hraní v cizině.

Závěrem

On-line hraní je bezesporu fenoménem, který bude dál růst. Jsme si jisti, že jsme v tomto článku nepopsali všechny možnosti on-line herního vyžití, které jsou na internetu dostupné ale to ani nejde, především proto, že hry vznikají prakticky každým dnem a není možné zmapovat všechny. Pokud byste si však hraní po internetu chtěli vyzkoušet, či se pouze zorientovat v dostupných on-line herních systémech a žánrech, pak by vám takovýto exkurs měl postačit. Tato forma zábavy v sobě totiž nese jedno velké lákadlo nehrajete si sami, ale vaše zážitky s vámi mohou sdílet desítky a tisíce hráčů po celém světě, a navíc to všechno v jediném okamžiku. To je také důvodem, proč se o on-line hrách obecně tvrdí, že jsou návykovější než hry běžné, které se čím dál tím víc podobají spíše vyprávěním, filmům, či pohádkám.


Kde bydlí vaše komponenty?

Udělejte ze svého počítače ozdobu domácnosti(CD)

Čestmír Žák

C03P0755

Podobně jako si někteří majitelé mobilů mění na svém telefonu kryt, aby se co možná nejvíce odlišili od šedého průměru, snaží se i vlastníci pécéček o různé efektní úpravy počítačových skříní. Někdy postačí přidání průhledného plexiskla a několika barevných diod pro působivější vzhled, jindy se zase setkáte s totálně nekonvenční počítačovou bedničkou á la perníková chaloupka.

Jisté je, že pěkně řešená počítačová skříň dokáže v interiéru bytu či kanceláře splnit roli ozvláštňujícího prvku, na němž ulpí zrak každého nově příchozího. Ano, pochopili jste správně, tentokrát si přiblížíme celkem patnáct internetových stránek věnovaných rozličným úpravám počítače. Jelikož nadšeneckých stránek v této oblasti existuje nespočet, rozhodli jsme se přiblížit vám ty nejvýznamnější nebo nějakým jiným způsobem nevšední projekty.

Zahraniční projekty

·AnandTech Forum (forums.anandtech.com/ categories.cfm?catid=37, anglicky) Jedna z renomovaných diskusí na téma modifikací stojí za hřích především kvůli slušné kvantitě příspěvků, existuje totiž vysoká pravděpodobnost, že tu objevíte někoho, kdo vám poradí s vaším případným problémem.

·Gideontech (www.gideontech.com, anglicky) S tímto webem byste, pokud jste jen trochu fandové všeho počítačového, měli být naprosto spokojeni. Díky častým aktualizacím a kvalitním autorům si server udržuje dlouhodobě vysokou úroveň. Nezapomeňte se podívat na obsáhlý seznam spřátelených projektů, z něhož můžete následně cestovat po dalších internetových moddingových portálech.

·TweakTown (www.tweaktown.com, anglicky) Pokud hledáte server, z něhož byste mohli pravidelně čerpat informace o tom, kde se na internetu nacházejí atraktivní články o tweakingu (vylepšování), můžete se s klidným srdcem obrátit na TweakTown. Součástí stránek je taktéž několik povedených galerií, dále diskusní fóra pro ty komunikativnější z nás a nakonec několik stylových pozadí na plochu vašich Windows.

·The Easy Overclocking guide (overclocking.telefragged.com, anglicky) Instrukce na jednoduché úpravy hardwaru by se mohly hodit nejen naprostým začátečníkům v této oblasti. Web je sice, co se vzhledu týče, koncipován velice jednoduše, ale nabízené informace mohou mít pro mnoho uživatelů hodnotu zlata. Nenápadný odkaz na kapitolu o moddingu se nachází ve spodní části úvodní stránky pod kolonkou "Articles".

·Case Mods 001 (www.2cooltek.com, anglicky) Nepříliš vážně myšlený návod na "hardcore modding" PC skříně pomocí sekery, motorové pily nebo brokovnice vás zaručeně pobaví. Na obrázcích, doplněných o vtipné komentáře, se seznámíte s detailním průběhem těchto "operací". Server se kromě několika recesistických příspěvků samozřejmě zabývá i vážně míněnou problematikou case moddingu. ·Virtual Hideout (www.virtual-hideout.net, anglicky) "Virtuální úkryt" se věnuje mnoha oblastem vylepšování počítačů k obrazu svému, namátkou můžeme jmenovat návody na montáž zvukových vstupů, světelných LED diod nebo stavového LCD. Ne nadarmo se v záhlaví stránky dočtete "Pokud je to modifikováno, naleznete to pravděpodobně u nás". Narazíte tu také na cenné rady, které využijete při výběru konkrétních komponent pro tvorbu úprav. V sekci "Link" se připravte na obsáhlý seznam prakticky použitelných odkazů.

·Case Mod Freaks (www.casemod-freax.de, německy) Klasický příklad fanouškovské stránky, která splňuje snad veškeré vaše možné požadavky. Najdete tu přehledně utříděné novinky, podrobné návody, zajímavé triky a v neposlední řadě rovněž galerii povedených obrázků. Pro jedince vládnoucí německým jazykem stojí za zmínku ještě oblíbené diskusní fórum. lOverclockers Club (www.overclockers club.

com/gallery, anglicky) Fotografie modifikací (téměř 250), návody, tipy a triky, FAQ, fórum a chat, asi tak by se dala v kostce shrnout činnost "Klubu overclockerů". Kromě toho se zde setkáte s každodenním výběrem nejdůležitějších zpráv a zajímavostí z počítačové oblasti.

·Metku Mods (www.metku.net, anglicky) Tyto finské stránky sice zdaleka nepatří mezi absolutní špičku ve světě počítačového moddingu, ale v pravidelných časových intervalech přináší poutavě podané informace, původní nápady a konečně i fotografie modifikovaných skříní, tak proč jim nedat alespoň malou šanci. V archivu článků se kromě toho skrývají desítky originálních triků, které byste jinde jen těžko hledali. Pokud zapátráte důkladněji, odhalíte tu ještě pár odkazů na shodně orientované projekty.

·Overclocker Cafe (www.overclockercafe.

com, anglicky) Americký web si zaslouží pozornost kvůli stručně, ale přitom výstižně provedeným popisům prováděných modifikací, které zahrnují i výpočet celkových nákladů na takovýto výtvor. Mimoto se server snaží o každodenní shrnutí aktuálního dění na hardwarové scéně. lCase Galerie (www.case-galerie.de, anglicky) Nelze než vyzdvihnout tuto databázi téměř 500 nápaditých modů. Anonymní čtenář si tu smí pouze prohlížet publikované materiály, skutečné možnosti se otevírají až po registraci. Jakmile ji máte hotovou, přičemž postačí vyplnit jen jméno a mail, smíte již zveřejňovat vlastní obrázky a přidávat komentáře k pokusům ostatních aktivních čtenářů tohoto webu.

·Modding FAQ (www.moddingfaq.de, německy) Po všech stránkách vydařená stránka s textem v řeči našich západních sousedů vás uspokojí celou řadou progresivních poznatků a myšlenek. Zejména velká galerie s více než třista kusy vylepšených "plechovek na komponenty" by neměla uniknout vaší pozornosti. Web se zdaleka neomezuje pouze na zevnějšek počítače, autoři se ve svých příspěvcích věnují ještě kabeláži, stavovým LCD displejům, pokročilému chlazení apod. 3 0755/FEL o

České projekty

·Overclocking (www.overclocking.cz/4um) Fórum na Overclockingu se v mnohém podobá výše zmíněnému PC Tuningu, přičemž se liší prakticky pouze vzhledem a několika drobnými detaily. Pokud si chcete v dané oblasti chcete vytvořit opravdu dobrý přehled, doporučuji pravidelně sledovat jak Overclocking, tak i PC Tuning.

·Přetaktování (www.pretaktovani.cz/caseg.asp)

Ohromné množství obrazového materiálu zachycuje amatérské i profesionálně pojaté modifikace uživatelských kompjútrů. Pokud hledáte vhodnou inspiraci pro svůj projekt počítačové bedny nebo se jen chcete pokochat pohledem na dobře odvedenou práci, pak neváhejte navštívit právě tento web.

·PC Tuning (www.pctuning.cz/forum2) Na fóru jednoho z nejznámějších českých serverů o hardwaru se mimo jiné nachází rubrika "Case modding a modifikace hardwaru", jež nás pro několik následujících okamžiků bude zajímat více než ty ostatní. Klasický příspěvek do diskuse zde vypadá třeba takto: některý uživatel vloží fotografie své úpravy počítače, přičemž očekává, že mu ostatní napíší svůj názor nebo připomínky. Uživatelé si zde ochotně předávají své know-how, případně též tipy na výhodný nákup potřebných součástek.


KaZaA škemrá o licenci

Boj mezi hudebními vydavatelstvími a výměnnými sítěmi nabírá obrátky(CD)

Vojtěch Bednář

C03P0747

Sledujete přetrvávající souboj hudebních vydavatelství s výměnnými sítěmi? Pravdou je, že poslední dobou jeho intenzita polevila, nicméně je zde stále. A vstupuje do nové, ještě před několika týdny netušené fáze.

Existuje několik velkých výměnných sítí, které bychom mohli označit za globální. KaZaA o sobě prohlašuje, že je tou největší, ačkoliv není vůbec jisté, zda tomu tak je i doopravdy. Tato síť, v současnosti provozovaná společností Sharman Networks (po útěku z USA), nyní spustila kampaň proti hudebním labelům. Ano těm, které se její vlastní činností cítí být nejvíce poškozeny. Důvod je jednoduchý.

Představitelé společnosti Sharman se již drahnou dobu pokoušejí zcela neúspěšně vyjednávat s managementem vydavatelských společností o podmínkách legalizace obsahu sítě. Jak je všeobecně známo, řádově miliony uživatelů tohoto výměnného systému nabízejí a také hledají a stahují si gigantické množství multimediálních souborů, hudby, filmů a dalších. Drtivá většina tohoto obsahu je pochopitelně ilegální, pirátská. Klient KaZaA je aplikací pracující fakticky se dvěmi sítěmi zároveň. Kromě klasické sítě umožňuje vyhledávat také v Altnetu, systému trochu jiného ražení. Jeho soubory, ve výsledcích vyhledávání označené zlatou ikonkou, jsou chráněny správcem digitálních autorských práv (DRM), jejich stahování může být sledováno a v podstatě jsou připraveny pro prodej obsahu. Tedy nabízejí to, co zatím u výměnných sítí neexistuje. Aby však bylo možné obsah prodávat, musíme mít k němu práva. A to je přesně to, co Sharman Networks prozatím chybí.

Jak zlegalizovat piráta

Snahy o legalizaci obsahu výměnných sítí nejsou ničím novým, současná kampaň Sharmanu je pouze uvádí do středu pozornosti. V současné době je situace poněkud odlišná, než byla ještě před několika měsíci, porovnání se stavem před rokem je pak velmi komplikované. Existují služby, které umožňují legální stahování a využívání multimédií založené na poplatcích. Bohužel, tyto služby jako je iTunes se nám zatím vyhýbají velikým obloukem, nicméně zde jsou a svým tvůrcům a majitelům přinášejí peníze. Ačkoliv se očekávalo, že tyto služby budou drtivou konkurencí konvenčním výměnným sítím, v praxi se ukázalo, že tomu tak není. Obsahují sice množství souborů velké kvality, nicméně jich využívají lidé, kteří si chtějí poslechnout nejnovější hity, nebo zavzpomínat na staré písničky. Sběratelé obsahu stále používají výměnných sítí, stahují velké množství souborů a z nich filtrují ty zajímavé a kvalitní. Organizace podporující autorská práva nedávno vydaly prohlášení, podle kterého ohromné množství uživatelů přestává nabízet obsah svých disků, a tedy i multimediální soubory zbytku světa. Je to trochu zavádějící, spíše můžeme pozorovat přesun mezi různými výměnnými systémy, jak bylo již před více než rokem předpovězeno, od "centrálních" typu KaZaA k neřízeným nebo malým systémům (Gnutella2, DC). I tak ale v této síti zůstává obrovské množství ilegálního obsahu. Co s ním?

V zásadě se při legalizaci obsahu výměnných sítí uvažovalo o dvou možných modelech. Prvním z nich je to, co v praxi funguje například u služby iTunes, tedy model malé platby za každý stažený soubor s garancí jeho kvality a pravosti obsahu, čili využití Altnetu. Problém je v tom, že na jedné síti by fakticky musel, právě tak jak je tomu v případě KaZaA dnes, existovat zároveň legální i nelegální obsah. To druhé přitáhne uživatele k tomu prvnímu. Možná, že to tak funguje při spolupráci Sharman Networks s malými vydavateli, ale například archiv EMI to uživatelům KaZaA asi neotevře. Postupné odpojení klasické, tedy pirátské části sítě by přitom znamenalo masivní odliv uživatelů, jejich přechod k jiným systémům a konec výměnné sítě jako takové, respektive její transformaci na čistě komerční službu, přičemž z původního systému by, stejně jako u legendárního Napsteru, nezůstalo zhola nic.

Druhou možností, o které se hovoří, je částečná či celková takzvaná Generální licence. O co jde? Vydavatelé se mohou s provozovatelem P2P sítě dohodnout na volném šíření jejich souborů v rámci této sítě. DRM může, ale také, na rozdíl od předchozího případu, nemusí být použito. Majitelé autorských práv by dostávali pravidelné paušální platby za využívaný obsah, ale ten by právě díky "paušálu"nemusel být pod tak striktní kontrolou. Pro uživatele by to nejspíše znamenalo buď mnohem více reklamy, anebo poplatky za využívání sítě. Buďto měsíční, nebo zahrnuté do licence klienta (daleko spíše měsíční). Sítě by pak využívali dál stejně jako dnes, jejich činnost by však byla kryta "generální" licencí a tedy legální, přinejmenším co se souborů určitého vydavatele nebo vydavatelů týká.

Je zřejmé, že vydavatelské domy jednak pod tíhou své tradiční konzervativnosti, ale také s přihlédnutím k úspěchům PPV nejsou ochotny se o generální licenci v konkrétnějším a větším měřítku vůbec bavit. Na druhé straně se ukazuje, že využití Altnetu by mohlo být uživatelsky přijatelné při zachování nízkých cen za skladbu a faktu, že ilegální část sítě by fungovala jako reklama podle hesla: když se mi něco líbí zadarmo, stáhnu si placenou, kvalitnější a "oficiální" verzi. To je však zatím pouze teoretizování, protože chráněného obsahu tolik není a údaje o jeho výtěžnosti jsou velice nekonkrétní.

Sežrat, nesežrat?

Společnost Sharman si stěžuje, že jednání s hudebním průmyslem nikam nevedou. Faktem ovšem je to, že s ní hudební průmysl tak či onak jednat musí. KaZaA je jednou z mála globálních výměnných sítí, které jsou pod nějakou, alespoň částečnou kontrolou. I když se Fastrack svému provozovateli již dávno z větší části vymknul z rukou, pořád je možné jej alespoň monitorovat. V případě umírající sítě Gnutella, nebo aktuální a rozšiřující se G2 jsou možnosti ovládání obsahu sítě bez participace jednotlivých klientů nulové, a možnosti centrální správy přesně žádné. Monitorování hubů DC je sice možné, ale protože si takový hub vytváří obvykle dobrovolník s rychlým počítačem a linkou, rozhodně v něm nebude vytvářet systém pro distribuci elektronické hudby za poplatek již vzhledem k principům DC by to byl naprostý nesmysl. KaZaA tak zůstává velkou sítí, která si sice žije vlastním životem, ale která je také zábavnímu průmyslu chtě nechtě partnerem, se kterým nemá mnoho smyslu vrhat se do přímé konfrontace.

Nátlaková (propagační, informační) kampaň Sharmanu se průmyslu pokouší tuto skutečnost znovu připomenout. Střízlivým odhadem bychom mohli říci, že dříve či později k nějaké dohodě dojde. KaZaA sice obsahuje systém PPV, avšak i při neochotě labelů dávat generální licenci globální síti, i tato varianta je již testována, konkrétně na britské výměnné síti wippit (www.wippit.com), kde za možnost stahovat bez omezení hudbu některých vydavatelů zaplatíte roční paušál 30 liber (tedy asi 1 200 Kč). Wippit je ovšem nevýznamná síť a nabídka je teritoriálně omezená, jak už to tak bývá. Stejná věc by se v rámci KaZaA musela odehrát globálně, a to by s sebou přineslo jednak mnoho technických, jednak i administrativních problémů. Řešení se ovšem musí najít, a to chtě nebo nechtě pro Sharman i pro hudební vydavatele.

Pohled na sdílení budoucnosti

Je velice obtížné dopouštět se prognóz v oblasti P2P, jestliže se svět tak rychle mění. Pokud se ještě před nedávnem spekulovalo o brzkém konci veřejných P2P sítí, přinejmenším těch globálních, nyní to tak nevypadá. Právní prostředky k jejich smetení z povrchu zemského nevedly, technická vylepšení prakticky znemožnila jejich naprosté vypnutí jinak než na úrovni firewallů a ISP. Také proklamovaný úbytek uživatelů je dost možná ve skutečnosti pouze optickým klamem souvisejícím s jejich migrací mezi sítěmi, převážně ve směru ke G2 (Gnutelle2) a některým dalším. Také představa, že P2P může existovat zcela bez ilegálního obsahu, je iluzorní a patří spíše do říše pohádek. Mnohem rozumnější možností je integrace několika elementů do sebe. Funkce PPV sítě, jejíž zisky by pokrývaly "ztráty" způsobené ilegálním šířením, je jednou z těchto možností. Generální licence a paušální poplatek pokud možno za veškerou hudbu by byly pravděpodobně v kombinaci s rozumně využitým DRM systémem nebo i bez něj takřka optimálním řešením, na němž je však třeba se dohodnout a které je otázkou budoucnosti spíše než aktuálních jednání. Výkřik Sharmanu poukazující na neutěšený stav jeho jednání s vydavateli je nesmírně důležitou událostí, která však, aby mohla být užitečná, nesmí zůstat zapomenuta v propadlišti dějin internetu.

Slovníček pojmů

P2P - peer to peer, princip propojení dvou systémů bez serveru, výměnné sítě jsou založené na tomto principu

PPV Pay Per View - metoda platby za každé zhlédnutí multimediálního souboru

DRM - Digital Rights Management, systémy pro digitální řízení autorských práv

Altnet - Podsíť v systému Fastrack (KaZaA) původně určená pro distribuované počítání na systémech klientů, později přepracovaná pro distribuci DRM chráněného "zlatého" obsahu v rámci KaZaA.

ISP - Internet Service Provider, společnost, která vás připojí k internetu

Odkazy na stránky KaZaA

www.kazaa.com oficiální stránky KaZaA

www.kazaa.cz neoficiální český server

www.kazaa.com/us/about/sharman.htm Sharman Networks

Legální P2P? Jde to

Využití sítě Altnet, "zlatých ikonek" je možné pouze tehdy, pokud budou poskytnuta práva na archivy velkých vydavatelů. Pokud Altnet slouží jen malým, nerozšíří se a nebude tak využívaným, jako původní síť Fastrack

Systém PPV již nyní existuje u několika provozovatelů, asi neznámějším je společnost Apple se svým obchodem iTunes, mimochodem klient tohoto systému funguje nyní nejen na Mac OS, ale také pod Windows

Generální licence založená na paušálních poplatcích vydavatelům je ideálním řešením. Například uživatelé služby Wippit dostávají za prakticky symbolických 30 liber ročně celý archiv EMI, to znamená přístup k tisícům legálních a volných skladeb. Experiment, prozatím ve fázi testování nicméně ukazuje, že taková možnost je reálná a funkční.

Financování práv na obsah P2P ze zobrazené reklamy patří mezi diskutované, ale nikoli reálné možnosti. Je sporné, zda reklama tolik peněz vůbec vydělá, a zda by se jich byl "provozovatel" P2P sítě ochoten vzdát. Klienty, již nyní obsahující spyware, by mohly být reklamou přesyceny.


Géčkové řešení WL-500g

Asus WL-500g WLAN router, který vás nezklame

Tomáš jirásko

C03P0785

Asus WL-500g se na první pohled o moc neodlišuje od konkurenčních přístrojů, ale při bližším průzkumu nabídne několik zajímavých funkcí. WL-500G je klasický router s jedním WAN a čtveřicí LAN portů. Na jeho zadní straně však nalezneme navíc paralelní port a USB rozhraní. Ale začněme konfigurací. Prvotní nastavení lze provést instalační utilitou, nicméně "dotažení šroubů" je nutné provést přes webové rozhraní, které nabízí široké možnosti nastavení. Router pracuje ve výhradním režimu jednoho ze standardů IEEE802.11b či g, nebo ve smíšeném. Autentizace je založena buď na klíči či WPA/WPA-PSK, nebo proti serveru Radius (802.1x). Šifrování WEP je 64/128bitové. Pro využití všech nabízených funkcí (především právě WPA) je však dobré mít obvykle "protikus" stejného výrobce a neplatí to pouze zde.V tomto případě byla druhým zařízením PCMCIA karta, nesoucí označení WL-100g.

K nastavení print serveru je k dispozici konfigurační aplikace, se kterou v klidu celou operaci bez obtíží zvládnete. Výše zmíněný USB port je na routeru z dobrého důvodu můžete k němu připojit webovou kameru a sledovat, co se děje v práci či doma (díky DDNS i při dynamickém přidělování adres), ale hlavně přes USB lze připojit i pevný disk router ve spolupráci s pevným diskem může zastávat funkci ftp serveru. Dvojice DDNS klientů je do Asusu integrována, a adresy serverů jsou v konfiguračním menu nastaveny. Kromě obvyklých nastavení WAN (internet, klonování MAC adresy), LAN/Wi-Fi, nalezneme mezi položkami i firewall v tomto případě jde však o IP filtr a URL filtr pracující na základě klíčových slov. Router dovoluje rovněž specifikovat virtuální servery a DMZ (Demilitarized Zone). Podobně jako Dell umí i Asus pracovat jako wireless bridge někdy je tato možnost označována jako Wireless Distribution System (WDS), a nabízí trojici modů, v nichž probíhá jeho činnost gateway, router nebo access point. Kvalita signálu pokryla oblast 120 m2 a podařilo se jej zachytit i v sousedním bytě odděleném nosnou zdí. Problém vznikl se vzdáleným komerčním AP, se kterým se pokoušel vytvořit Asus bridge, Jak se po chvilce ukázalo, nebyla to snaha WL-500g, i když se to díky "hláškám woken" uživatelsky tak jevilo, ale chyba na straně nastavení komerčního AP. Ne vždy je vina na straně uživatele, jak se nám mnohdy helpdesky snaží vsugerovat, a ty zabývající se softwarem zvlášť.

Nesmíme opomenout ani PCMCIA kartu. Její instalace proběhla bezproblémově, a i její konfigurace a ovládání jsou bez uživatelských problémů. Pokud hodláte užívat "géčkové" řešení WL-500g v jeho plné síle, není vhodnějšího klienta než produkt stejné řady, od stejného výrobce.

ASUS WL-500g

K recenzi poskytla firma: Joyce čr, s. r. o., www.joyce.cz

Cena: 4 795 Kč bez DPH (router), 2160 Kč bez DPH (PCMCIA)


Bezdrátová síť snadno a rychle

Buffalo Air Station G54 Plnokrevný zástupce bezdrátů ve standardu 802.11g

Hynek vácha

C03P0787

Jak vyplývá již ze samotného názvu toho zařízení, jedná se o "plnokrevného" zástupce bezdrátů ve standardu 802.11g. Hlavním přínosem takovéhoto řešení je to, že ihned po jeho zakoupení dostanete zařízení schopné pracovat v novějším standardu, aniž byste museli z internetu stahovat aktuálnější verzi firmwaru. Takto vám tedy nic nebrání připojit k produktu ihned po vybalení bezdrátová zařízení a začít s jeho konfigurací. Tu lze provádět jak přes počítač připojený přes kabel, tak bezdrátově. Pro uživatele vyžadující větší bezpečnost tu však existuje i možnost omezit konfiguraci pouze na počítače připojené kabelem, nebo pevně nadefinovat MAC adresy těch s bezdrátovým připojením, které mají možnost nastavovat parametry sítě. Když nyní již víme, odkud lze konfiguraci provádět, můžeme se do ní pustit. I u tohoto produktu je pro ni, jak je v této kategorii zvykem, použito webové rozhraní. Díky tomu je uvedení do provozu opravdu snadnou záležitostí. Výrobcem nastavená IP adresa této webové stránky je 192.168.0.1. Po zalogování se vám jako první zobrazí obrazovka, na které se nachází základní nabídka nastavení. Můžete si zde vybrat, zda chcete rychle nastavit WAN připojení (na výběr je mezi kabelovou televizí a xDSL), nebo se pustit do podrobné konfigurace všech dostupných funkcí. Zvolíte-li rychlé nastavení, ať již kabelové nebo ADSL, můžete mít připojení zprovozněné během několika minut. Problémy připojení přes ADSL působí absence protokolu PPPoA, který Český Telecom používá.

Pokud chcete zařízení využít opravdu plně, je nutné nespokojit se pouze s tím, že nastavíte připojení k internetu, ale "zabrousit" do položky Advanced. U bezdrátové části pak můžete nastavit všechny běžné parametry, jako ESS-ID nebo číslo komunikačního kanálu. Již ne tak běžným nastavením je regulace výstupního výkonu, což vám umožní získat kontrolu nad pokrytým prostorem. Tato vlastnost v kombinaci s kódováním 64/128 WEP nebo WPA a filtrací MAC adres poskytuje jedno z nejlepších zabezpečení v této kategorii výrobků. Bezpečnostní opatření se netýkají jen bezdrátové části, útočník by se do vaší sítě mohl dostat i přes internetové připojení. Pevná připojení k internetu totiž vždy přilákají mnohem více záškodníků, než pokud se připojujete přes vytáčenou linku. Proto je vhodné využít nabízené možnosti integrovaného firewallu, který při správném nastavení dokáže vaši síť celkem dobře ochránit. Pokud potřebujete vytvořit větší síť, přijde vám vhod i funkce bridge, možnost propojení několika bezdrátových sítí. Vysokou užitnou hodnotu přístroje doplňuje i možnost vytváření celkem podrobného log souboru pro uložení různých důležitých událostí.

Buffalo Air Station G54

K recenzi poskytla firma: AT Computers, a. s., www.atcomp.cz

Cena: 4 700 Kč bez DPH


WiFi řešení od Dellu

Dell TrueMobile 2300 má vše, co potřebujete pro domácí síť

Tomáš Jirásko

C03P0786

Podobně jako řada produktů tohoto určení, nabízí i tato gateway konfiguračního pomocníka na svém CD. S jeho pomocí lze hardware bez problému uvést do funkčního stavu, nicméně stále trvá naše doporučení konfigurovat tato zařízení uživatelsky přes webové rozhraní. Postup je až na malé výjimky shodný zařízení se připojí přes ethernetové porty, a gateway/router se díky DHCP přihlásí jako výchozí brána. Její IP adresu naleznete v Připojení k místní síti/Podpora. Zde uvedenou adresu napíšete do browseru a odešlete. Zadáte jméno uživatele a heslo obvykle admin/admin, na každý pád je uvedeno v manuálu nebo přímo na přístroji a jste v konfiguračním menu. Tento postup doporučujeme více zkušenějším uživatelům, ale na druhou stranu získáte lepší kontrolu nad celým procesem. Když už jsme u konfigurace, podívejme se právě na Dell TrueMobile 2300, který podporuje práci ve standardech IEEE 802.11b/g. Umí pracovat ve dvou modech jako Gateway nebo pouze jako Access Point. Pro připojení k WAN lze využít kabelový modem i xDSL služby DSL, DSL/PPPoE a PPTP.

Bezdrátová část nabízí volbu 13 kanálů, k zabezpečení přenosu slouží 64/128bitové WEP šifrování nebo bezpečnější ověření WPA-TKIP/AES. Na druhé straně musí být zařízení tato řešení podporující. Pokud se neobáváte přístupu z okolí, zvolte 64bitový WEP na "lamery" to obvykle stačí. V případě potřeby lze používání Wi-Fi zakázat přímo ve volbách routeru. Kromě dalších standardních nastavení, jako je DHCP server, přiřazení IP adres, NAT, řízení přístupů přes MAC adresy, nabízí i definováni demilitarizované zóny, či pevné routování. V nabídce je i rodičovský zámek, což je blacklist webových stránek, a omezit či zakázat přístup na internet lze i uvedením interní IP adresy. Jedinou výhradu máme proti zbytečně utopeným volbám v Advanced, namísto aby byly logicky v jednotlivých záložkách pro začátečníky to může představovat horké chvilky při "personifikaci" sítě.

TrueMobile 2300 nabídne jeden WAN port a čtveřici LAN. V této konfiguraci podporuje maximálně 16 bezdrátových klientů, což společně s LAN porty dává celkem 20 uživatelů. Pokud máte větší počet mobilních uživatelů, musíte zvolit jiný produkt. Při konfiguraci lze zvolit, zda bude pracovat výhradně v jednom z podporovaných standardů, nebo ve smíšeném. Reálná propustnost v režimu 802.11g byla okolo 22 Mb/s, ve smíšeném režimu 802.11b/g klesla na 17,5 Mb/s. Potěšující je zvolená anténa, díky níž měl router dobrou kvalitu signálu na cca 120 m2 testované plochy, kde musel překonávat cihlové stěny a dokázal překonat i nosnou stěnu do vedlejšího domu, i poradit si s provozem komerčního AP vzdáleného 25 metrů. True Mobile 2300 umí ve spolupráci se stejným zařízením pracovat i jako wireless bridge.

Dell TrueMobile 2300

K recenzi poskytla firma: Dell Computer, s. r. o., www.dell.cz

Cena: 5 600 bez DPH


Co dál s obávanými dialery?

Antidialery z našeho CD vám ohlídají připojení k internetu(CD)

Martin Žemlička

C03P0756

Obecným trendem je zlevňování poplatků za připojení k internetu. Na tom není nic až tak divného, jde o důsledek překotného technického vývoje a tvrdého konkurenčního boje mezi telekomunikačními operátory. Jste-li připojeni komutovaně, tj. prostřednictvím modemu a běžné telefonní linky, zaplatíte za hodinu připojení "mimo špičku" asi 18 korun. Snadno se ale může stát, že za stejnou dobu připojení zaplatíte 200x více. Jak je to možné? Na vině jsou takzvané dialery. To jsou programy nebo ActiveX skripty, které běžné číslo pro připojení k internetu (většinou tajně) přesměrují za jiné, jež má výrazně vyšší tarifikaci. Aniž o tom víte, "voláte" na linku s předvolbou 900 (audiotextové služby), na níž přijde jedna minuta zpravidla na 60 Kč, nebo do nějaké hodně vzdálené exotické země, kde je minutová tarifikace mnohdy ještě vyšší. Ze své podstaty jsou dialery funkční u komutovaného připojení (běžná telefonní linka či ISDN); v případě jiného typu připojení se vás tento problém netýká.

Podle vyjádření Českého Telecomu se výše telefonních účtů u většiny poškozených pohybovala v řádu tisíců až několika desítek tisíců korun. Zatím nejvyšší provolaná suma činila těžko "uvěřitelných" 115 000 Kč.

Dialery se obvykle vyskytují na pornografických stránkách (proto se jim někdy říká adult dialery). Zatímco uživatel lačně hltá fotografie nahých slečen, netuší, že naběhl podvodníkovi a výše účtu za telefon nabude astronomických částek. Nemálo stránek na to buď vůbec neupozorní, nebo tuto dosti podstatnou informaci uvede kdesi v houštině textu, takže ji každý návštěvník přehlédne. Seriozní provozovatelé placeného webu upozorní, že obsah stránek je zpoplatněný, a uvedou všechny důležité podmínky (především částku za minutu pobytu na dané stránce).

V momentě, kdy se dialer aktivuje, provede následující kroky: počítač se za prvé odpojí od místního poskytovatele internetu, ještě předtím se ale vypne vnitřní reproduktor modemu, takže uživatel neslyší, že se s modemem "něco děje". Následně se připojí přes telefonní číslo začínající předvolbou 900 nebo linku do zahraničí a naváže spojení. Od té chvíle platíte za minutu připojení na internet 60 (ano, vidíte dobře šedesát!) korun.

Osobně mi dialery coby anonymní forma placení na webových stránkách nevadí, pokud jsou splněna všechna pravidla slušného podnikání. Soudy ovšem musí trestat poskytovatele, kteří uvedou uživatele v omyl, a on pak zbytečně zaplatí vysoký telefonní účet reklamace operátor zpravidla neuznává. A soud by rovněž měl zajistit, aby se na internetu nenacházely stránky s nelegálním obsahem. Jak to chodí v praxi, všichni víme.

Další zdroje informací

Vynikajícím zdrojem jsou stránky Sdružení ochrany spotřebitelů ČR na adrese dialery.spotrebitele.info. Najdete zde množství informací: princip činnosti dialerů, preventivní doporučení, odkazy na relevantní stránky, ale i reklamační řád Českého Telecomu a vzor trestního oznámení. Také zde naleznete odkazy na stažení anti-dialerů.

·www.ctu.cz stránky Českého telekomunikačního úřadu

·www.telecom.cz/infocentrum/o_cem_

se_mluvi/dialery/index.php oficiální vyjádření Českého Telecomu

·www.digiweb.cz tuto stránku obzvláště doporučujeme: zadejte klíčové slovo "dialery", a budete mít možnost počíst si ve velkém množství solidně napsaných článků

·http://www.zive.cz/h/Uzivatel/Ar.asp?

ARI=110020&CAI=2114 článek, zabývající se touto problematikou

·http://www.lupa.cz/clanek.php3?show=

2744 článek na Lupě od Jiřího Peterky

·www.x-dialer.cz nebo www.absolutdialer.cz neuškodí ani pohled z druhé strany barikády.

Jak neplatit za služby, které nechcete

1. Nenavštěvujte pochybné stránky. Pokud se pohybujete na stránkách s erotickým obsahem či warezem (nelegální software), nikdy nestahujte ani nespouštějte žádné programy, jež by vám zde chtěli vnutit. Pozor dávejte i na falešné certifikáty; souhlasit, tj. kliknout na "Ano", vám v případě podezřelých stránek nedoporučujeme. Totéž platí i na příchozí e-maily, které mohou obsahovat odkazy na stejně nebezpečné stránky.

2. Pravidelně aktualizujte prohlížeč a program pro práci s e-maily. Opravné balíčky, tzv. service packy, najdete na stránkách výrobce daného programu. V případě programů Microsoftu, které množstvím bezpečnostních děr připomínají ementál, jde o stránku www.microsoft.cz.

3. Důsledně používejte antivirové programy a rovněž si nainstalujte anti-dialer malý prográmek, který hlídá, aby se připojení nepřesměrovalo na jiné číslo. Doporučujeme některý z těchto programů: MRSOFT ANTIDIALER (www.antidialer.spotrebitele.info/download.php), víceúčelový Connection Meter (www.conmet.cz) nebo německy mluvící YAW (www.yaw.at).

4. V podstatě 100procentní jistotou, která zamezí přesměrování internetového volání na "drahé" linky, je zablokování odchozích hovorů do zahraničí a rovněž na linky se zvýšenou tarifikací. Nevýhodou je, že poté nemůžete volat do zahraničí a využívat seriozní služby se zvýšenou tarifikací. Více informací a ceník této služby zjistíte na infolince vašeho telekomunikačního operátora.


Internet a regiony

Je dělení internetu na menší celky problém, nebo přirozený jev?

Vojtěch Bednář

C03P0748

Internet je koncipován jako mezinárodní informační síť, která spojuje světadíly vzdálené od sebe tisíce kilometrů a prakticky tak mezi nimi onu prostorovou hranici boří. Teoreticky by se i při špatných podmínkách mělo dát odeslat informaci odkudkoliv kamkoliv, využívat zdroje, nacházející se na velmi vzdálených místech, prostě kdekoliv. To je teorie. Praxe však v poslední době vypadá trochu jinak. Internet se nám regionalizuje. Rozděluje se do menších celků, v jejichž rámci je komunikace bezproblémová, ovšem z vnějšku jsou některé zdroje zcela nedostupné, nebo sice dosažitelné, avšak velmi špatně. Existují pro to jednak technické, jednak také sociální a politické důvody, každopádně konečným výsledkem je, že síť po některých stránkách není schopna plnit svůj účel.

Technika a omezení

Koncepce internetu vskutku v principu umožňuje díky systému unikátních adres, bran a směrovačů dopravit různě rychle, ale nakonec vždy jakoukoliv informaci z jakéhokoliv místa na jakékoliv jiné. Existují ovšem omezení, která to zásadním způsobem limitují, která znemožňují využívat všem uživatelům všechny služby. Prvním z nich je nedostatečnost vyhledávačů. I když např. nejznámější Google (www.google.com) je schopen indexovat a dokonce archivovat gigantické množství stránek systému WWW, nepokrývá a technicky ani nemůže pokrývat vše. Na úrovni regionů jsou na tom mnohem lépe místní vyhledávače, ty však jsou pro změnu často vázány na jediný, státní či národní jazyk, a stávají se tak prakticky nepoužitelnými, nejde-li o angličtinu čili mezinárodní řeč pro mezinárodního uživatele. Totéž platí i pro velké množství samotného obsahu. I při nasazení automatického překladu zůstávají informační zdroje, často velmi cenné a unikátní, použitelné jen ve velmi omezené míře. To se netýká ani tak zpravodajství, ale především odborných a vědeckých prací, recenzí atd.

Jiným problémem regionalizace jsou výměnné sítě. V poslední době patří mezi velmi cenné, i když také velmi kontroverzní informační zdroje právě ony. Decentralizace těchto sítí, především pak největších z nich byla provedena jednak pro odlehčení technické zátěže na provozovatele, jednak proto, aby se omezila možnost jejich cílené deaktivace zejména ze strany subjektů chránících autorská práva. Tato decentralizace bohužel také vede k omezení funkčnosti sítí, především ve vztahu k vyhledávání obsahu. Tento problém je markantní zejména u sítě Gnutella, kdy se vyhledávání omezuje často jen na jednu vrstvu systému klientů a indexových "nadklientů". Prakticky tak není možné nalézt ani po delším vyhledávání data, jež jsou na síti fyzicky přítomna, avšak v jiném vyhledávacím okruhu, než který je aktuálně procházen, respektive ke kterému je daný klient připojen. Totéž platí v různých obměnách i pro další největší sítě, Fastrack, e-Donkey. Mezi jednotlivými výměnnými systémy sice existují přechodové brány a mosty v podobě hybridních klientů, souběžně běžících na stejných systémech, avšak i ty jsou nedostatečné. Výsledkem toho je značná segregace obsahu, neexistence reálně univerzálního řešení využití P2P.

Výčet problematických služeb je krátký, a rozhodně ne vyčerpávající. Potíže související s regionalizací internetu lze nalézt u mnoha dalších funkcí a aplikací. Výhodou technických nebo jazykových nedostatků je to, že je možné je překonat. Optimalizací algoritmů a protokolů, zdokonalováním technologie přenosu, vytvářením elementárních standardů, které jdou napříč různými mutacemi různých aplikací přizpůsobeny různému prostředí.

Je politika mor lidstva?

Jestliže technické problémy regionalizace lze překonávat, a vytvářet tak plně funkční globální síť, pro politické a ekonomické překážky toto zcela neplatí. Jsou vytvořeny uměle lidmi, kteří mají z jejich existence užitek mocenský či finanční, a kromě toho vznikají tam, kde by jejich neexistence vedla ke snížení tohoto užitku. Tak například služby pro placené stahování multimédií, jako jsou iTunes, lze používat pouze v USA. Kdekoliv jinde je aplikace funkční pouze ve velmi silně omezeném režimu, a nelze využívat její hlavní funkci, tj. stahování hudby z webového obchodu Applu. Důvodem pro toto omezení je jednak obava z vykrádání obsahu, jednak problematická fakturace stažených souborů klientům, kteří se nacházejí mimo Spojené státy, a dále také určitá paranoia ze strany provozovatele. iTunes jsou nejexponovanější z těchto služeb, nicméně podobné omezení platí i pro mnoho dalších, a to nejen v oblasti multimediální zábavy.

Zcela specifické je regionální filtrování internetu na "závadný" obsah. Některé státy, vyznačující se především autoritativními a totalitárními režimy, omezují svým obyvatelům přístup k síti. V Číně, Iránu či Iráku před odstraněním režimu Saddáma Husajna byl internet omezen. Uživatelé sice měli přístup k síti jako takové, nicméně některé služby, a především zpravodajské servery byly blokovány, protože přinášely či přinášejí dle vládců obsah, který je politicky špinavý, nekorektní nebo představuje opačnou propagandu, než jaká je oficiální. Totéž v menším platí také pro vnitřní sítě velkých společností a stejně tak jako v totalitárních státech, i zde může uživatelům hrozit tvrdý postih za práci se službami či obsahem, které jsou z pohledu exekutivy nevhodné.

Regionalizace naopak

Kromě výše jmenovaných příčin, jež drobí internet do menších celků, existuje i několik fenoménů, které se staví proti tomuto a využívají právních kliček k celosvětovému prosazování obsahu, jenž je ve většině míst považován za závadný. Nejslavnější a pravděpodobně největší server s cracky a nástroji rušícími ochranu komerčních aplikací před ilegálním zkopírováním sídlí alespoň formálně v Arménii, kde proti takovéto činnosti neexistuje žádná právní zábrana, a kam ruce ochránců autorských práv nedosáhnou. Jiný server, zabývající se hackováním a "počítačovou bezpečností", se pro změnu nachází na Slovensku, nicméně jeho obsah je přístupný po celém světě. Podobně je to i s dalšími servery a celými systémy. Výměnná síť Earth Station 5 má své působiště v palestinském uprchlickém táboře, funguje ovšem, tak jako každá jiná podobná síť, zcela globálně. Útěk, přinejmenším formální do vzdálených končin, umožňuje takovýmto službám bez ohledu na jejich legitimitu nebo nelegitimitu přežívat a dlouhodobě fungovat. Regionalizace, která jinak funguje proti globalitě internetu, tak poněkud paradoxně účinkuje opačným způsobem.

Globální, nebo kontinentální?

Díky všem předchozím jevům se nám oficiálně globální internet rozděluje do menších celků. Komunikace uvnitř těchto celků je víceméně bezproblémová, komunikace mezi nimi navzájem přináší komplikace. V některých případech zaviněné technikou, v jiných lidmi, ale vždy limitující. Kdybychom měli hledat nějaký trend pro budoucnost, dopracujeme se nejspíše k tomu, že tato regionalizace bude nevyhnutelně pokračovat. Možná dojde ke změně tvaru regionů, možná nedostupnost některých služeb někde zmizí, objeví se zase jinde v jiné formě. Internet je globální, ale není provázaný tak, jak by být mohl. I když to můžeme změnit, je otázkou, zda to chceme či nikoliv.


Průvodce mobilními telefony

Bohatá novoroční nabídka mobilních telefonů již na vás čeká

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0753

Před koncem roku se na trhu objevilo několik zajímavých telefonů. Patří mezi ně dva low-endové přístroje: od Siemensu je to MC60 s integrovaným fotoaparátem,od firmy Sony Ericson pak model T230. Třetím telefonem, který vám dnes chceme představit, je Nokia 6600, jež by měla nahradit svého předchůdce s označením 7650.

Siemens MC60

Notně podpořen billboardovou reklamou, vyrazil v listopadu na předvánoční trh mobilní telefon MC60 od německého Siemensu. Ten svou cenou rozhodně nepatří mezi low-endy, ale nutno říci, že většinou svých vlastností nedosahuje kvalit telefonů střední třídy. Design sice působí na první pohled zajímavě, ale specifické rozložení kláves se odráží ve větších problémech při jejich používání. Plastový kryt telefonu není příliš pevný a vydává skřípavé zvuky. Displej přístroje je sice barevný, ale jde o ten samý, jako mají modely SL55 a M55. Ten patří v současnosti k nejslabším mezi novými telefony. Hlavním ovládacím prvkem je čtyřsměrná kolébka, jejíž pravá a levá strana ale slouží jako kontextové klávesy, což způsobuje zmatky při pohybu v menu.

Funkční výbava modelu MC60 nepatří mezi nejbohatší. Do paměti můžete umístit pouze 100 kontaktů a u každého jen jediné číslo a e-mailovou adresu. Zprávy lze psát běžné, ale i multimediální. Nechybí ani kalendář, budík či rychlá data GPRS. Velkým tahákem modelu MC60 je integrovaný fotoaparát, jehož čočku najdete na zadní straně přístroje. Velkou slabinou přístroje je ale již zmiňovaný nekvalitní displej.

Mobilní telefon MC60 se Siemensu příliš nepovedl. Vypadá sice zajímavě, je ale poměrně nepraktický. Za podobné peníze lze na trhu sehnat mnohem lepší přístroje a není ani třeba opouštět značku. Siemens ST55 totiž nabízí totéž v lepším a i něco navíc.

Nokia 6600

Každý z vás si asi vzpomene na euforii okolo Nokie 7650, telefonu, který toho hodně uměl, ale také hodně vážil a měl hodně chyb. Nyní je na světě jeho nástupce s označením 6600 a nutno uznat, že jde o přístroj nadmíru zajímavý. Nejenže má designově o poznání blíže ke klasickým telefonům, ale nabízí spoustu zajímavých funkcí.

Na první pohled se vám Nokia 6600 zřejmě příliš líbit nebude. V době malých přístrojů a ušlechtilých materiálů působí baculatá plastová Nokia málo reprezentativně, ale tento dojem po několika málo momentech ztratíte. Převládne totiž nadšení z perfektního aktivního displeje, který při rozlišení 176 x 208 obr. bodů dokáže zobrazit až 65 000 barev, dále z příjemného ovládání, které bylo spolu se strukturou menu a vyobrazením menu přejato z Nokie 7650, a z nabízených funkcí.

Základní výbava telefonu obsahuje rozsáhlý vícepoložkový telefonní seznam, podporu multimediálních zpráv, klienta elektronické pošty, kalendář, úkoly a jiné běžné funkce. Další schopnosti může telefon získat po doinstalování programů v jazyce Symbian, jichž existuje poměrně slušné množství. Z běžných technologií disponuje Nokia 6600 rychlými daty GPRS, infračerveným portem a Bluetoothem. Nesmí chybět ani integrovaný fotoaparát s možností pořizování videosekvencí. Ty se pak dají přehrávat v upravené verzi oblíbeného programu Real Player One.

Sony Ericsson T230

Poměrně nestandardní označení nese novinka švédsko-japonského výrobce Sony Ericsson. Podle zaběhnutého číslování by se model T230 měl nacházet někde na pomezí low-endové třídy (stovková řada) a středního segmentu (T300 a T310). Tomu také odpovídá prodejní cena a funkční výbava.

Design Sony Ericssonu T230 vychází z osvědčené koncepce výrobce a telefon je stejně jako jeho předchůdci poměrně nízký, hranatý a plochý. Vzhledově má nejblíže k modelům T310 či T100. Displej při rozlišení 101 x 80 obr. bodů dokáže zobrazit až 4 096 barev, výraznější rozdíly mezi tímto a staršími displeji Sony Ericssonu (256 barev) však při běžné práci nenajdete. Ovládání zajišťuje čtyřsměrná kolébka s tlačítkem uprostřed, které potvrzuje vybranou volbu. Koncepčně jde o poměrně pohodlný způsob, technické provedení (především rozměry) však v praxi způsobuje nemalé problémy. Vadou na kráse je i nízká rychlost odezvy, která však může být zaviněna předprodejní verzí firmwaru.

Funkce, jimiž výrobce svou novinku vybavil, jsou poměrně slušné. Vícepoložkový adresář s kapacitou 250 záznamů či podpora MMS zpráv jsou dnes standardem, stejně jako poznámky, budík či hry. Co ovšem v tomto segmentu notně překvapí, je přítomnost e-mailového klienta, stejného jako najdete ve výbavě modelů T610 a Z600. Chybějící Java je nahrazena vlastní technologií Mophun.

Alcatel OT535

Bezkonkurenčně nejlepší přístroj francouzského výrobce mobilních telefonů v posledních letech. Za nepříliš vysokou cenu totiž nabízí barevný displej, pohodlné ovládání a docela slušnou funkční výbavu.

Eurotel Smartphone

Telefon s operačním systémem Windows, do něhož je možné doinstalovat mnoho různých funkcí, lze asi stěží srovnávat s běžnými mobily. Bohužel je poněkud pomalý a běžné funkce telefonu jsou až zbytečně složité.

Philips 530BeDJ

Netradiční tvary, velmi kvalitní, leč poněkud malý displej a zajímavé funkce, tím vším se může pochlubit mobilní telefon Philips 530. Je orientován převážně na mladší uživatele, kteří ocení i aplikaci BeDJ.

Samsung SGH-C100

Jeden z mála tvarově standardních telefonů firmy Samsung je určen zejména nenáročným uživatelům, kteří ocení kvalitní, ale přeci jen poněkud malý displej, běžné funkce a velmi příjemnou cenu.

Samsung SGH-E700

Elegantní véčko SGH-E700 je prvním modelem tohoto výrobce, který postrádá anténu. Má také integrovaný VGA fotoaparát, doslova rekordní kapacitu paměti a velmi kvalitní displej.

Samsung SGH-P400

Samsung P400 je opravdu velmi sympatické véčko s nejlepším displejem na trhu a s otočným fotoaparátem. Navíc u tohoto modelu lze otáčet okolo vlastní osy i celou horní polovinu telefonu s vnitřním displejem.

Siemens M55

Nejnovější Siemens řady M sice není tak odolný jako jeho předchůdci M35 a ME45, nabízí ale barevný displej a podporu MMS zpráv a je určen především pro mladší uživatele, kteří ocení blikající barevné diody.

Siemens ST55

Trochu ironickým se může zdát fakt, že jeden z nejzajímavějších Siemensů na našem trhu pochází od asijské firmy Arima. Má velmi kvalitní displej, příjemné ovládání, e-mailového klienta a integrovaný fotoaparát.

Sony Ericsson T310

Tony Ericsson T310 je v pod-statě upravenou verzí modelu T300. Má pouze konzervativnější design a novou hru Tony Hawks Pro Skater. Zbytek funkcí, včetně způsobu ovládání, zůstal při starém.

Sony Ericsson T610

Dokonalou výbavou, velmi vydařeným designem a kvalitním displejem se sympatickým stylem grafiky se může pochlubit nejnovější model od firmy Sony Ericsson s označením T610.


Software


PC WORLD CD Centrum

Výběr programů, které tento měsíc naleznete na našem CD(CD)

,Fronter clipboardu 1.4

Licence: freeware

Domovská stránka: home.worldonline.cz/~cz441863/default.htm?

page03.htm

Při psaní v textovém editoru většina používá schránku, do které jsou zachycovány texty, použitím Ctrl+C. Avšak systémová schránka umožňuje zaznamenat pouze jednu pozici. Program Fronter se tomuto problému vyhýbá. Automaticky ukládá kopírované texty do fronty. Kolik takových front si vytvoříte, je na vás, neboť program není omezen. Do každé fronty lze ukládat vámi požadované texty. Program automaticky ukládá text do aktivní fronty, kde můžete položky přesouvat nahoru a dolů, do jiných front, slučovat, upravovat, rozdělovat nebo odstraňovat. Fronter totiž podporuje víceřádkové položky. Text je možné také upravit podle identifikátorů, které jsou uvedeny pod druhou záložkou "Úprava fronty". Tím získáte například veškerý text napsaný velkými nebo malými písmeny nebo s ořezanými mezerami. Celou frontu lze exportovat do schránky, eventuálně uložit do HTML nebo textového souboru. Program se spouští se startem systému a jeho přítomnost zobrazuje počet aktivních front v systémové liště.

TESTHTMx 1.07

Licence: freeware

Domovská stránka: www.persoft.cz

Tvoříte WWW stránky a chcete, aby obsahovaly různé testy? Jednoduchého pomocníka pro začínající webmastery představuje balíček programů TESTHTMx, jenž právě toto umožňuje. Skládá se ze tří aplikací. První generuje test, který se pak odesílá e-mailem, druhý program generuje test s přímým nezabezpečeným vyhodnocením vyplněného testu, a poslední konfigurační program generuje test s přímým vyhodnocením. Součástí balíku je také utilita, která konvertuje textový soubor z jedné kódové stránky do druhé. Například u prvního typu testu je to z kódové stránky 852 (Latin 2) do kódové stránky WINDOWS 1250. Vytvořené testy lze pak libovolně doplňovat nebo přepracovávat v jiných specializovaných nástrojích, sloužících k designu stránek.

MatMat 0.5

Licence: freeware

Domovská stránka: matous.prointernet.cz

MatMat je výborným pomocníkem pro kresbu funkcí jedné proměnné. Znázorňuje zmíněné funkce, přičemž máte k dispozici nepřeberné množství pro vytváření jejich vzhledu. Když vykreslujete více funkcí najednou, u každé si můžete zvolit šířku, barvu, případně detaily pro každou z nich. Jelikož se jedná o aplikaci zabývající se matematickými operacemi, nastavuje se také síť grafu, do kterého je funkce vykreslována. Mohou se posouvat osy, kreslit mřížkování a zoomovat graf. Ve vzorcích se dají používat klasické parametry. Funkce lze dále derivovat, vytvářet k nim tečnu v daném bodě nebo Taylorův polynom 1 až 10 stupně. Vytvořený graf se dá uložit jako obrázek ve formátu BMP, či vytisknout. Ovládání aplikace se po několika seznámeních stane intuitivní. MatMat se určitě zalíbí všem, kteří se potýkají s tvorbou grafů.

Obálky 2.0 SE

Licence: freeware

Domovská stránka: surad.programy.zde.cz

Jak napovídá sám název aplikace, jedná se o kancelářský nástroj, jenž je určen pro potisk obálek. Ale nejen jich. S jeho pomocí lze vytvořit také texty pro podací lístky a poštovní poukázky. Ovládání programu je otázkou několika tahů myší. Po vepsání daného textu na plochu obálky, jejíž rozměry lze zadat, jej můžete libovolně přesouvat přetažením. Formát vepisovaného textu lze měnit pomocí základních typů fontů. Tisknout můžete také jednotlivé sestavy. Program je určen především pro operační systémy Windows NT, 2000 a XP, poběží také pod Windows 98 a 95. Neobsahuje však podporu automatického zpracování a import dat.

digiAlbum 2.0

Licence: shareware (registrovaná verze 400 Kč)

Domovská stránka: www.digitalni-album.cz

Digitální fotografie se staly nedílnou součástí téměř všech domácností a mnozí uživatelé počítačů se snaží své bohaté sbírky fotek uspořádat. Někteří jen do různých složek, jiní zase do alb nebo galerií, aby se mohli každé návštěvě pochlubit nejen kvalitním obsahem, ale také formou. Program digiAlbum je určen k uspořádávání jak fotografií, tak videí. Lze v něm alba vytvářet, prohlížet a editovat. Svým vzhledem, který je možné přizpůsobit si vlastním požadavkům, připomíná papírové album. Aplikace se ovládá pomocí několika lišt. Na hlavní liště jsou umístěny funkce pro vytvoření nového alba, otevření existujících a pro ukládání. Dále se zde nacházejí tlačítka pro popisky kapitol, pro tvorbu vzhledu alba, pro pohyb mezi kapitolami navzájem a tlačítko podávající informace o albu. Zde je např. uveden počet kapitol a obrázků nacházejících se v albu nebo detailní informace o daném snímku. Ty ve větší míře záleží na autorovi, neboť jsou spíše připomínkou data, místa nebo osoby, které jsou zachyceny na fotografii. Poslední tlačítko Nastavení programu zahrnuje veškeré ovládání aplikace, tedy nastavení vzhledu alba. Můžete si změnit barvu záložek, texturu obálky, barvu předsádky, typ písma a formu zobrazování obrázků, popisků nebo rámečků. Jak již bylo řečeno na začátku, do alba je možné vkládat nejen fotografie, ale také multimediální soubory AVI, MP3, WAV a MPEG. Díky své jednoduchosti je aplikace určena úplně všem. Stačí se proklikat ke svému vysněnému albu.


Kutilem ve Windows

Z českých a slovenských dílen

Lenka Karlíková

C03P0735

V tomto čísle jsme pro vás vybrali produkty, které pocházejí od českých nebo slovenských tvůrců. Nejprve jsme si připravili nástroj pro optimalizaci a opravu systému SysTuner, jejž můžete porovnat s druhým s názvem Regino. Oba jsou určeny pro začátečníky a nabízejí podobné funkce. Aktuální se v poslední době stává ochrana dat před napadením a zašifrováním, proto doporučujeme program Trezor. Posledním popisovaným nástrojem je Traffic Meter, sloužící k počítání poplatků za pevné připojení.

SysTuner 3.1

Licence: shareware (registrační poplatek 80 Kč)

Domovská stránka: www.migeel.sk

I přestože máte na svém počítači nejrozšířenější operační systém Windows, ani poté se nevyhnete situacím, kdy si systém dělá, co chce. Znáte to. Počítač si přeinstalujete a za několik měsíců, neřku-li dnů, se rychlost počítače opět zpomaluje, vyskakují chybové hlášky a začínají se projevovat i jiné záludnosti systému. Pro optimalizaci a vyladění chodu operačního systému jsme si pro vás tentokrát vybrali nástroj slovenské provenience SysTuner 3.1. Má v sobě zabudováno více než 200 funkcí, takže se s jeho pomocí dá nastavit většina toho, co běžný uživatel při ovládání systému potřebuje. Vzhledem k tomu, že obsahuje také pomocníka a dobře vypracovanou nápovědu, je produkt určen i pro začátečníky. A co všechno SysTuner dokáže? Především se jedná o tweakovací nástroj. Lze nastavovat programy, které běží pod systémem, vlastnosti aplikací Internet Explorer a Outlook Express a vzhled operačního systému. Dále hardwarové vlastnosti CD-ROMu, DVD-ROMu, DMA bufferu, COM portů, paměti, klávesnice nebo myši. Rychlost, stabilitu a běh Windows upravuje složka Systém, ve které se optimalizuje DirectDraw, DirectX, ScanDisk, Timeout, sdílené knihovny a jiné. Pro administrátory je určen nástroj pro úpravu registrů, nastavování hesel nebo pro úpravu pracovních ploch na počítačích. SysTuner však není jen tweakovací nástroj. Obsahuje také více než jednu desítku modulů. Modul pro nastavování ikon adresářů, mazání záznamů v registrech, odkrývání hesel, vyhledávání a mazání nepotřebných souborů na discích, vytváření virtuálních disků nebo modul pro vypínání monitoru. V neposlední řadě má i uživatel, jenž neholduje programování, možnost využívat plug-iny, které podporují přidávání nových funkcí. Závěrem lze jen dodat, že se jedná opravdu o bohatý nástroj, který splňuje základní požadavky pro správu systému a v mnoha ohledech převyšuje dražší programy.

Regino 4.2

Licence: freeware

Domovská stránka: www.regino.sk

Regino je rovněž nástroj pro optimalizaci a opravy systému. Jeho použití, jako u předchozího programu, je určeno pro ty, kteří mají na svém počítači Windows. Funkce jsou však omezeny u verzí Win NT a XP. Omezení se týkají úprav pracovní plochy, spouštěcího menu, změn údajů ve vlastnostech systému, automatického spouštění programů při startu systému a dalšího startovacího nastavení, optimalizace cache, CD-ROMu a jiných funkcí, které tak činí program pro výše jmenované operační systémy velmi zjednodušeným. Ovládání aplikace není složité. Pro všechny záložky jsou společná tlačítka ve spodní části této utility. Pro upřesnění funkcí pak má každá funkce speciální tlačítka. V případě problémů je k dispozici nápověda, popisující veškeré dostupné funkce. V popisu práce programu je měnit těžce dostupné nebo skryté funkce Windows a tím zvýšit výkon, bezpečnost a přizpůsobit systém uživateli. Dále lze nastavovat "modrou obrazovku smrti", měnit vzhled a vlastnosti IE nebo komunikačního programu ICQ, generovat záznamy MP3 souborů do HTML nebo Excelu, čistit disky, zaznamenávat si svátky do kalendáře, přistupovat k registrům, editovat cesty k aplikacím nebo podvádět při hře Srdce. Zpestřením Regina je možnost výběru barevného nastavení aplikace. Program je nejen ve slovenštině, ale také v češtině, němčině a angličtině.

Trezor 1.8

Licence: shareware (registrace od 200 do 600 Kč)

Domovská stránka: milan70.tripod.com

V poslední době se velmi častým tématem diskusí týkajících se počítačů stala ochrana dat před jejich napadením a jejich ochrana zašifrováním. O tom, že se jedná o citlivou záležitost, se někteří z nás již mohli přesvědčit na vlastních datech. Jak se proti takovému neoprávněnému přístupu chránit? Nejjednodušším způsobem je šifrovací program. Sám název našeho produktu již napovídá, že program patří do oblasti bezpečnosti. Trezor s sebou přináší několik užitečných vlastností. Především se však jedná o šifrování nebo rozšifrování dat pomocí několika šifrovacích algoritmů. Používá se metoda s tajným klíčem, tzv. symetrické šifrování. To znamená, že pro zašifrování i rozšifrování se používá stejný klíč. Data jsou chráněna délkou šifry, kdy u neregistrované verze Trezoru je možnost použít jen 2 znaky. Lze si vybrat z šifer typu Twofish (128 bitů), CAST a Rijndael. V aplikaci je dále možnost nastavit si šířku sloupců pro jméno, velikost a datum souborů, mazání původních souborů, způsob označování dat a varování před přepsáním souboru existujícího. Pokud máte všechny funkce nastaveny, můžete přejít k šifrování nebo rozšifrovávání. S Trezorem by ani začínající uživatelé neměli mít problém dosáhnout zvoleného cíle. Pod hlavní nabídkou je lišta s tlačítky, pomocí nichž se program jednoduše ovládá. Stačí jen data označit a zvolit klíč k dané činnosti. Poté se jste dotázáni na heslo, kterým budou data chráněna. Po zašifrování můžete původní soubory nevratně smazat. Celý tento proces, pokud program nepoužíváte poprvé, je otázkou několika vteřin. Další funkcí, již bezesporu všichni ocení, je definitivní odstraňování dat, která již byla smazána, včetně MFT záznamů na NTFS. Tlačítkem Přepsání volného místa na disku budou data nevratně vymazána. Díky funkcím, jež program Trezor nabízí, by se tak mohl stát pro mnohé nepostradatelným pomocníkem při práci, kdy bude bezpečně střežit vaše data.

Traffic Meter 1.1.1

Licence: shareware (registrovaná verze 220 Kč)

Domovská stránka: www.tramet.cz

Pevné připojení již často nebývá výsadou podniků a firem. Ve větších městech si jej také pořizují uživatelé do domácností, neboť s sebou přináší řadu výhod. Pro měření připojení modemem je určen program Connection Meter. Aplikace Traffic Meter je určena k počítání poplatků právě za pevné připojení k internetu, kde se většinou platí za objem přijatých a odeslaných dat. Program se skládá z hlavního okna se záložkami. Záložka Záznamy ukazuje přehled historie připojení. Jak dlouho byl každý uživatel připojen, kdy a kolik bylo přijato nebo odesláno dat. Záložka Statistiky zobrazuje informace o aktuálním připojení, čas a cenu za připojení a tlačítka pro výpočet součtů. Lze vypočítat cenu za jeden den, za dané období, pro vybraného uživatele nebo pro všechny uživatele internetu. V poslední záložce Nastavení je možnost zvolit si start programu, který se může spouštět automaticky se systémem, rozhraní pro přenos dat, kde uživatel oznamuje adresu proxy serveru, systémový čas, jenž je po spojení seřízen podle světového času, ceny za připojení a vlastnosti SMS brány. V poslední verzi je SMS brána zpřístupněna i pro neregistrované uživatele, dále jsou v ní přidány ceníky všech poskytovatelů ADSL uživatelů a aktualizována SMS brána pro odesílatele přes bránu T-Mobile. Program může spravovat jeden uživatel, kterému je přidělena pozice administrátora a možnost upravovat záznamy, a ostatním jsou zpřístupněny jen některé funkce.


Nebojte se vyzkoušet

Tentokrát vše pro volný čas...

Martin Koníček

C03P0734

Tentokrát jsme pro vás připravili několik utilit, které vám mohou vyplnit volné chvíle u počítače. DVD Ripp kupříkladu pomůže při zpracování disků DVD, AVIPreview zase při přehrávání filmů ve formátu DivX. A pro zapomnětlivé pak utilita What To Do, která dokáže vytvořit seznam všech věcí, které je třeba udělat. Nakonec je připraven neobvyklý program pro "pejskaře", jehož náplní je test, který prověří inteligenci vašeho psího miláčka.

What To Do 1.04

Licence: freeware

Domovská stránka: www.handcraftedbytes.com

"Co jsem to jen chtěl napsat?". Právě tohle bych si určitě říkal, pokud bych na svém počítači neměl poznámkový blok podobný tomu, jaký vám teď představím. What To Do Tasks je výborný nástroj nejen pro sklerotiky, ale také pro hodně zaneprázdněné lidi. Pomůže vám efektivně organizovat čas a psát si poznámky, co je třeba udělat. K tomuto účelu již existuje mnoho podobných programů, tento je však trošku jiný. Jednak má "čistý kód". To znamená, že vám po své instalaci nepřepíše žádné systémové soubory a nenadělá nepořádek v registru. Má také příjemné rozhraní, které se snaží napodobit známé přílepkové papírky Post-It. Díky tomu je uživatelské prostředí přehledné a umožňuje spoustu obligátních funkcí. Mezi nimi samozřejmě nalezneme i možnosti zadat datum začátku úkolu, jeho konce, popřípadě jeho splnění. Drobným kazem utility je však to, že nedokáže zálohovat data. Nicméně pokud chcete jednoduchého a kvalitního pomocníka, který vám pomůže zapamatovat si pár důležitých drobností, pak je What To Do Tasks dobrou volbou.

AVIPreview 0.26 Alpha

Licence: freeware

Domovská stránka: www.avipreview.com

Setkali jste se v poslední době s poškozenými či neúplnými soubory AVI jež velmi často obsahují film ve formátu DivX a nevěděli jste co s tím? Tak se pohodlně usaďte a připravte se na to, co umí utilitka AVIPreview. Stačí jen, abyste poškozený soubor s filmem přetáhli do jejího okna, a vyčkali. Aplikace neúplný či poškozený soubor ihned opraví, uloží do dočasného adresáře, a zde jej ihned spustí. To vám samozřejmě může přijít vhod v mnoha případech. Kupříkladu, pokud si chcete ověřit kvalitu stahovaného souboru z internetu nebo když potřebujete přehrát film z poškozeného kompaktního disku.

DVD Ripp 5.92

Licence: freeware

Domovská stránka: www.dvd-ripp.org

Formát DVD se sice pomalu, ale jistě stává standardem v oblasti filmu. Proto si mnoho lidí do svého příbytku pořizuje drahá domácí kina a také se stále častěji v běžné výbavě počítače objevuje DVD mechanika. Ta může být využita jak pro přehrávání filmů, tak pro používání datových disků. Jistým problémem je však stále cena DVD vypalovaček. Ta sice již dávno klesla pod deseti tisíc korun, nicméně je stále pro mnoho lidí neúnosná. Pokud si tedy chcete levně zálohovat své čerstvě koupené filmové DVD, budete si nejspíš muset vystačit s méně kvalitním řešením. Tím je komprimace DVD do formátu DivX, které pak lze vměstnat na jedno jediné CD. Tento převod se skládá z několika nezbytných procedur rozbalení DVD stop, jejich výběr, dekódování, dekomprimace a následná rekomprimace a je pro začátečníky značně složitý. Autor Rippu se rozhodl s tímto procesem bezplatně pomoci právě méně zkušeným uživatelům. Převod filmu do DivXu automatizoval pomocí skriptů a běžně dostupných nástrojů. Takže se nebojte a zkuste, zda si s převodem poradíte i vy.

Jak chytrý je váš pes? 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: pif.euweb.cz

Možná, že i vy jste sledovali televizní show IQ Test národa. Jednalo se o test, který by měl alespoň částečně prověřit vaší inteligenci. Co kdyby však šla zjistit i inteligence vašeho psa? Nebojte se, vysílání pořadů pro psy se nepřipravuje.

V redakci jsme však na vlnách internetu nalezli neobvyklou utilitu, která slouží pro zjištění inteligence vašeho zvířecího miláčka. Nejdříve vás asi bude zajímat, co k tomu potřebujete. Nezbytným předpokladem je pochopitelně pes a také pár minut volného času. Celý test probíhá podobně jako jednoduchý dotazník. Vy jste v roli zkoušející osoby a podle reakcí psa vyplňujete správné odpovědi. Nakonec jsou odpovědi vyhodnoceny, a je vám vyhotoven bodový výsledek řekněme "psí IQ".

Autor tvrdí, že plného počtu bodů dosáhnou jen vycvičení policejní psi. Určitě však test vyzkoušejte i vy, protože to možná bude právě váš čtvernohý přítel, který se umístí na nejvyšších příčkách nejinteligentnějších psů světa.


Koumesova zábavná mluvnice

Pavel Tůma

C03P0732

Hezky česky by mělo umět každé malé dítě, o tom není pochyb. Mluvení je jedna věc, ale co když dojde na psané slovo? To pak i nejednomu dospělému dojde dech, když přemýšlí, jaké "i/y" napsat. Ale zpátky k dětem, protože co se v mládí naučíš, ve stáří jako když najdeš. Titul Zábavná mluvnice brouka Koumese od Terasoftu je volným pokračováním řady Český jazyk (1, 2, 3), která je na našem trhu již dostatečně zavedená a oblíbená jak mezi učiteli, tak jejich žáky. A proč nosit ze školy z diktátů špatné známky, když je možno procvičovat všemožné gramatické prvky zábavnou formou, a to již od druhé třídy?

Hned na úvod se jistě hodí říci, že produkt není nějak vyhraněn jen pro určitou věkovou skupinu dětí školou povinných. Ve všech částech programu je totiž možné nastavit procvičovanou látku podle studovaného ročníku, a tedy i probraných gramatických jevů. Druháci budou mít ještě celkem lehkou práci, ale žáci devátých tříd nebo dokonce středních škol už budou muset mít poměrně komplexní znalosti, aby dokázali čelit všem nachystaným nástrahám. Hlavním tahákem (spíše pro menší děti) celého produktu je bezpochyby interaktivní hra namluvená Jiřím Lábusem. Detektiv Koumes ji zkusí najít, ale k tomu bude potřebovat pomoc někoho, kdo bravurně ovládá gramatiku (opět nastavenou podle věku). Luční zvířátka, která jako by z oka vypadla těm z Ferdy Mravence, totiž dostala spousty úkolů a očividně je nechtějí dělat sama. Budete tedy muset vyřešit mnoho diktátů a nenadělat moc chyb, protože jinak se nepohnete dál z místa. Na CD najdete také dvě klasické výukové verze. V nich si vyberete látku z jedné ze sedmnácti hlavních kategorií (rozdělených ještě do menších celků) a pustíte se do procvičování a testování svých znalostí o předložkách, spojkách, vyjmenovaných slovech, malých a velkých písmenek, i/y, atd. Přítomen je i rozsáhlý tiskový modul, v němž můžete na papír převést jakýkoli z obsažených testů, a to jak těch nedoplněných, které bude muset někdo zpracovat, tak i těch doplněných, které poslouží pro kontrolu. Možný je i export do textového editoru.

U učitelů jsou diktáty oblíbenou formou, jak testovat znalosti gramatiky, a tento titul jim může v lecčem ulehčit jejich přípravu třeba i díky přiložené knize Diktáty a cvičení z českého jazyka. Zkoušené straně, tedy studentům, zase ulehčí přípravu na školní dril.

Producent: Terasoft

Žánr: výuka českého jazyka

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 800 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz


Logické hry podruhé

Pavel Tůma

C03P0732

Se svou troškou do mlýna na pole freewaru a sharewaru přichází poslední dobou i společnost Media Trade. V edici Žolík jste se již na stránkách našeho časopisu mohli setkat například s karetními a hazardními hrami. V tomto případě se jedná také o hry, tentokrát je však CD-ROM zaměřen hlavně na procvičení vašich mozkových závitů.

Po spuštění na vás vyskočí prohlížeč, takže s orientací by neměl mít nikdo problémy. Uživatelské prostředí je řešeno prostřednictvím HTML, tudíž jestli jste už někdy "brousili" na internetu, nebudete mít s ovládáním sebemenší problémy. Díky hypertextovým odkazům se vždy dostanete, kam potřebujete. Z jednotného prostředí je možné programy instalovat nebo kopírovat z CD na pevný disk k pozdějšímu použití. Pokud bychom měli porovnat uživatelské rozhraní s CD z dílny pana Špidly (ne, to není pan premiér), pak by Media Trade dostal pár bodíků navíc. A to hlavně díky použití barev, větší přehlednosti a použití větších screenshotů z jednotlivých her. Naopak v počtu nabízených her Žolík malinko pokulhává. Jedno mají však produkty obou firem společné. Nečekejte žádnou zázračnou grafiku nebo bůhvíjaké efektní hry. Logické hry většinou nebývají založené na vizuální přitažlivosti, ale na schopnosti prověřit váš důvtip, paměť, schopnost logického myšlení nebo rychlost orientace. Na druhé straně se zase majitelé starších počítačů nemusí obávat, že by jejich elektronický miláček některou z her "nerozdýchal", protože drtivá většina jich neklade nějak přehnané nároky na hardware (vlastně žádná). A na třetí stranu však musím podotknout, že některé hry disponují pěkně zpracovaným 3D prostředím, které zalahodí i oku. A co na CD najdete? Výběr z druhů her je poměrně dost široký. Čekají na vás různé hlavolamy, hádanky, křížovky, adventury, single i multiplayerové stolní hry, pexeso, puzzle a další hry, které člověk dokázal kdy vymyslet. Pod položkou Pomocníci naleznete, jako malý bonus, pár sharewarových a freewarových prográmků, jež by na žádném počítači neměly chybět. Je to třeba ACDSee, WinAmp, WinZip a jim podobné.

Podtrženo a sečteno, jedná se zase o jeden CD-ROM nabitý spoustou her, ze kterých si snad každý vybere tu svou oblíbenou pro chvíle pohody a oddechu. A to jak dospělí, tak i jejich děti, protože logické hry jsou určeny opravdu všem, a to bez rozdílu věku. Tedy, miminka si asi moc nezahrají...

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: soubor logických her

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 395 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz


Financial Office, verze 9

Pavel Tůma

C03P0732

Firma Final si asi vzala za svůj hlavní úkol převod veškerých zákonů a vyhlášek v České republice do elektronické podoby. Přibližně před rokem jste si na stránkách našeho časopisu mohli přečíst recenzi programu Financial Office verze 8. Jednalo se o úplná znění předpisů z oblasti finančního podnikání, obchodních vztahů, účetnictví a daní, a jinak tomu není ani letos. Financial Office je jedinou specializovanou aplikací pro finanční sektor v České republice a poskytuje zájemcům komplexní soubor odborných znalostí.

Autoři si dali opravdu záležet na uživatelském komfortu, a tak si můžete vybrat hned z pěti verzí tohoto produktu. Aplikaci můžete nainstalovat jako verzi pro Winnebo HTML Help, Intranet Server či jako eBook nebo internetovou verzi. Každá firma nebo instituce si může vybrat to, co zrovna jí bude nejlépe vyhovovat. Některé verze jsou přehlednější než jiné, ale to už tak bývá. Ať už nainstalujete jakoukoli, najdete na svém počítači (nebo serveru) oborové předpisy bank, stavebních spořitelen a družstev, zdravotních pojišťoven, penzijních fondů, cenných papírů a jiných finančních instrumentů. Dále jsou v obsahu účetní předpisy finančních institucí, pojišťoven, podnikatelů, a nechybí ani postupy vedení jednoduchého účetnictví. V neposlední řadě si můžete počíst i v daňových předpisech o přímých a nepřímých daních. Databáze je distribuována v kompaktním balení s aktualizací (1 900 Kč/měsíc/uživatel) prostřednictvím internetu (1x až 3x týdně) nebo CD, nebo bez aktualizace (19 900 Kč/uživatel). Ceník je složitější a záleží na požadovaném počtu oprávnění a dalších faktorech, takže v případě zájmu se podívejte na jeho kompletní verzi na www.final.cz.

Tento produkt výrazně usnadňuje přístup k informacím a umožňuje přesnou identifikaci jednotlivých ustanovení. Aplikace samozřejmě není určena pro domácnosti. Svoje uplatnění si najde v nejrůznějších finančních institucích, fondech, pojišťovnách, na burze nebo u daňových poradců. Odbornému zaměření bohužel odpovídá i jeho poměrně vysoká cena. Tu částečně kompenzuje přítomnost kompletní databáze Přehled platných předpisů České republiky, která je distribuována také samostatně a obsahuje přehled platných předpisů ze Sbírky zákonů a jiných sbírek. Inovací oproti předchozí verzi moc není a hlavně nevyvažují již zmíněnou cenu, takže ti, kdo vlastní předchozí verzi produktu, nemusí ani přemýšlet nad nákupem té nové.

Producent: Final, s. r. o.

Žánr: databáze právních a ekonomických informací

Jazyk: český

OS: Windows 98/ME/2000/NT/XP

Cena: viz ceník na www.final.cz

K recenzi poskytla firma: Final, s. r. o., K Václavce 1266/5, 148 00 Praha 4, www.final.cz


Elektrotechnika pro školy a pro kutily

Pavel Tůma

C03P0732

Po jednom z velikánů světové fyziky, Thomasu Alva Edisonovi, byl pojmenován multimediální program, který na vašem počítači vytvoří více než dobře vybavenou elektrolaboratoř. Titul Edison verze 4.0 je určen hlavně pro výuku fyziky na základních a středních školách, ale jistě se najde mnoho takových nadšenců, kteří si budou chtít vyzkoušet stavbu nějakého toho obvodu "nanečisto". CD-ROM pochází z dílen společnosti DesignSoft a v kompletní lokalizaci nám ho do Čech přináší Terasoft.

Pan Edison by se asi divil, jak daleko současná technologie pokročila. Už není nutné přehrabovat se v drátech a hromadách žárovek, baterií nebo rezistorů jen proto, že si chcete zahrát na experta přes obvody. Jako uživatel Edisona máte totiž k dispozici nejen nekonečné klubko drátů, ale i různých zdrojů, konektorů, LED diod, tranzistorů, rezistorů, osciloskopů, pojistek, potenciometrů a jiných serepetiček, na které si vzpomenete. Většina z nich svým vzhledem odpovídá skutečným předlohám. Na bateriích třeba najdete značku jednoho z jejich předních výrobců (že by reklama?) a u některých přístrojů zase můžete hýbat "čudlíky" nebo i jinak ovlivňovat jejich vlastnosti jako je třeba odpor, napětí, apod. Ovládání je řešeno hlavně pomocí myši a uživatelské rozhraní je zaměřeno jak na laiky, tak i na profesionály. Obrazovka je rozdělena na dvě logické části. Levé okno zobrazuje 3D perspektivní pohled na pracovní plochu (stůl), která je obklopena policemi se součástkami po obou stranách. Kliknutím na zvolenou součástku ji uchopíte a můžete ji umístit na libovolné místo na stole. Pravá část obrazovky obsahuje ty samé součástky, které jsou však vykresleny standardními schematickými značkami. Edison také umí zobrazit charakteristiky v lineárních obvodech a odvodit matematický model. Můžete se například naučit, jak využít Ohmův zákon, jak ovlivní filtr výstup obvodu v závislosti na frekvenci, nebo jak se mění napětí na nabíjejícím se kondenzátoru v závislosti na čase.

Pro ty, kdo fyzice a zvlášť elektrotechnice neholdují, tento program rozhodně není. Jak již bylo řečeno, primární využití vidím v hodinách výuky na střední škole, kde se tato látka probírá ve větší míře. Tam jistě dokáže velké věci a studenti uvidí některé zvlášť složité obvody v praxi. Použití v jiných podmínkách mohu doporučit jen opravdovým fandům a kutilům s pájkou, protože bez základních znalostí tohoto oboru by váš obvod stejně nefungoval.

Producent: DesignSoft, www.designsoftware.com

Žánr: multimediální výuka fyziky

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 700 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz


Život za ohnivou zdí

Norton Personal Firewall 2004 Nutná obrana počítače

Vladimír Vondráček

C03P0788

Stejně jako např. u svého antivirového řešení, i v případě Personal Firewallu připravil Symantec verzi 2004. Jestliže uživatelé Windows XP teď přestávají číst, protože tato verze operačního systému je již firewallem vybavena, pak dělají chybu. Integrovaný firewall není zdaleka tak výkonný, jako symantecovský produkt o komfortu obsluhy ani nemluvě. Pro osvěžení paměti připomeňme, že recenzovaný software poskytuje ochranu jednomu konkrétnímu počítači, a tedy jej nelze v principu použít pro ochranu celé sítě. Cílovou skupinou jsou tedy domácí uživatelé nebo i opatrníci v rámci firemního intranetu.

Stejně jako v případě Norton Antiviru 2004 (viz PC WORLD č. 12/03), i Personal Firewall 2004 je nutno aktivovat. Za odměnu pak můžete odebírat aktualizované databáze možných útoků, a potažmo metod, jak jim zabránit. Pro řadu standardních programů, které mají v náplni práce komunikovat prostřednictvím sítě, obsahuje symantecovský software knihovnu pravidel. I ta je pravidelně aktualizována. V případě, že se o styk s vnějším světem pokusí nějaká podezřelá aplikace, jste na tuto skutečnost okamžitě upozorněni. Reagovat pak lze čtyřmi způsoby: buď povolit, nebo zakázat podezřelou komunikaci, a v obou případech buď toliko jednou, či jednou provždy. Zvláště zpočátku, když se program sžívá se softwarem na vašem PC, je třeba být obezřetný. Snadno se pak může stát, že (samozřejmě omylem) zakážete klientské části podnikové aplikace komunikovat se serverovou komponentou. Při pečlivém nastavení pak o práci Personal Firewallu ani nevíte, nebýt ikonky v systémové liště.

Symantec už dříve sjednotil uživatelská rozhraní svých aplikací, takže prostřednictvím jednoho okna lze ovládat jak Firewall, tak třeba Antivirus. Sympatickou novinkou je Network Detector. Umožňuje nastavení speciálního profilu pro chování Firewallu podle konkrétní sítě, k níž je počítač právě připojen. Toho využijí zejména majitelé notebooků. V nové verzi najdeme ještě tzv. Web Assistant, který se usadí v liště Internet Exploreru, a pomůže vám selektivně blokovat reklamní banery a pop-up okna. Jeho prostřednictvím se dají ovládat i další funkce Firewallu.

Pokud si tedy nejste jisti svými kolegy v intranetu nebo hackery na internetu, nelze než Norton Personal Firewall doporučit. Na druhou stranu, vlastníte-li již minulou verzi 2003, je namístě zvážit, zda se upgrade vzhledem k uvedeným novinkám vyplatí.

K recenzi poskytla firma: Symantec

Bucharova 2, Praha 5

www.symantec.cz

Cena: 2 350 Kč (bez DPH)


Česká kancelář je zase o krok dál

602PC SUITE 4.0 Nová verze kompletního kancelářského balíku od Software602

Vladimír Vondráček

C03P0789

Pravděpodobně málokterá aplikace má nebo měla tak dlouhou životnost, jako legendární dosovský Text602 společnosti Software602. Původní program je i dnes ještě občas vidět na nejmodernějších strojích, leč pokrok jde dál, a jmenovaná firma uvádí postupně na trh stále složitější a komplexnější kancelářská řešení. Udělala také pořádek v názvech a verzích, takže free produkt PC SUITE a placený PC SUITE Plus jsou dnes nabízeny jako 602PC SUITE 4.0. Opět s rozšířenou funkcionalitou za poplatek, očesané zdarma.

Placené řešení 602PC SUITE je tvořeno textovým editorem 602Text, tabulkovým kalkulátorem 602Tab, grafickým editorem 602Photo a systém pořadačů 602Album. První tři jmenované aplikace umožňují uživateli dokumenty tvořit, poslední pak udělat si v nich pořádek. Instalace je poněkud komplikována nutností produkt aktivovat, jak se pomalu ale jistě stává zvykem.

602Text je standardním textovým editorem, který neskýtá nečekaná nepříjemná překvapení. Z hlediska formátu dokumentů je do jisté míry kompatibilní s MS Office, takže by neměl vznikat zásadní problém při přenosu souborů mezi těmito dvěma balíky. Ovládání i vzhled jsou obdobné jako u konkurenčních produktů. Práce s makry, pokročilé formátování textu, práce s tabulkami, podpora pro tvorbu HTML dokumentů, to jsou jen některé z vlastností, které by u moderních programů této kategorie neměly chybět. Kromě těchto obligátních pomůcek umožňuje 602Text vkládat i čárový kód podle různých norem, což je poněkud speciální nástroj, který asi ne každý využije. Zajímavá je rovněž možnost nechat si psaný text předčítat počítačem, byť syntetický hlas někdy slova komolí. Pro vybroušenou kvalitu písemného projevu lze využít rozsáhlou databázi synonym a antonym. Pokud píšete i cizojazyčné texty, využijete služeb překladového slovníku do angličtiny nebo němčiny, resp. ze jmenovaných jazyků do mateřštiny. 602Text je software příjemně zaměřený na českého uživatele počítače. Pro našince nabízí řadu příjemných funkcí, na stranu druhou se občas objeví nestandardní chování, třeba při přesunování a překrývání objektů. Pro někoho výrazným plusem nebo naopak mínusem je absence automatických oprav. Rovněž systém kontroly pravopisu je řešen odlišně, mně osobně příjemnějším způsobem formou nabídky nejpravděpodobnějších slov.

602Tab nabízí všechny funkce klasického spreadsheetu. Tabulky jsou organizovány v listech, stejně jako 602Text obsahuje i tabulkový editor řadu jazykově orientovaných funkcí. Samozřejmostí je možnost vkládat jednoduché i složitější funkce, jen je třeba dát pozor na jejich jiná jména oproti konkurenčnímu Excelu. Práce s 602Tab je tak velmi analogická, jenom nakládání s grafy se mi jevilo poněkud těžkopádnější. Pro běžnou činnost, spočívající ve vkládání čísel do buněk, vedoucí k tisknutelnému číselnému výsledku, je 602Tab naprosto dostačující. Obsahuje k tomu navíc i několik pokročilejších funkcí, počínaje načtením dat prostřednictvím ODBC nebo z textového souboru, tvorbu souhrnů, hledání řešení a optimalizaci vstupů na základě uživatelem definovaných požadavků. 602Album a 602Photo podrobněji rozebíráme v následujícím článku na této stránce.

Novinky

Co se týče novinek, přibyly např. nový vzhled nástrojových lišt pod Windows XP, vyznačující se 3D efektem a gradientem, vzhled menu a dialogů ve stylu XP, u 602Textu byla vylepšena hromadná korespondence a přidány HTML náhledy v dialozích Otevřít/Uložit. 602Album má rychlejší zobrazování náhledů ve volitelné velikosti, podporu přehrávání MP3, rozšířené nastavení hlasu pro Text-to-speech, průvodce pro přidávání obrázků do alba, jejich umístění na web nebo odeslání do fotosběrny. 602Photo pak nabízí některé inovované ovládací prvky, a především nový nástroj pro odstranění efektu červených očí.

Na závěr několik vět k cenové strategii. Firma jde cestou jednoduché licenční politiky. Základní verze kancelářského balíku (602Text, 602Tab a 602Album) jsou po registraci zcela zdarma, rozšíření o 602Photo a některé např. jazykové nástroje 602Textu je sice zpoplatněno, leč suma to není nijak horentní.

K recenzi poskytla firma: Software602, a. s., Hornokrčská 15, Praha 4 www.602.cz

Cena: 1 573 Kč (vč. DPH), základní verze po registraci zdarma


Obrázky na dosah ruky či ještě blíž

602Photo SUITE Další pomocník pro majitele digitálních fotoaparátů(CD)

Vladimír Vondráček

C03P0790

Divíte se, čím si zrovna 602Photo, komponenta kancelářského balíku 602PC SUITE, vysloužila samostatný článek? 602Photo lze totiž spolu s 602Albem pořídit jako samostatné řešení bez nutnosti nakupovat textový editor a tabulkový kalkulátor. Jedná se o nabídku pro ty, kteří již nějaký kancelářský balík vlastní, ale nejsou spokojeni s přiloženým grafickým programem.

602Photo

Správnější označení by asi znělo software pro manipulaci s grafickými soubory, neboť v prostředí této aplikace přímo žádný obrázek nevytvoříte. To konečně není ani u aplikací tohoto druhu důležité, implicitně počítají spíše se skenerem nebo ještě spíš digitálním fotoaparátem jakožto zdrojem dat. Pokud již taková data v počítači máte, nezbývá než vypustit na ně smečku efektů a filtrů, a docílit tak nějakého senzačního výsledku. Obrázky lze nejrůznějším způsobem převracet, ořezávat a deformovat, zaostřovat a rozostřovat, měnit barvy mezi sebou nebo se jich zbavit úplně pro umělecký černobílý dojem. Veškeré úpravy se ihned promítají do obrázku, rychlost odezvy je závislá pouze na výkonu hardwaru. Při bezuzdném laškování s úpravami obrázku je ale třeba mít se na pozoru a neudělat dvě různé úpravy za sebou. V případě, že výsledek není podle vašeho gusta a chcete své neuvážené kroky napravit, máte smůlu. Vrátit lze pouze poslední provedenou úpravu, což mnohdy nepotěší. Když už jsem zmínil jednu nelichotivost, musím bohužel pohovořit o další. Tou je praktická nemožnost nastavit parametry řady efektů. Například transformace obrazu prostřednictvím sférické deformace zvaná rybí oko neumožňuje nijak zadat stupeň zakřivení. Podobně bych mohl pokračovat i pro některé další efekty. Pokud ale uživatel zrovna netouží po zmiňovaných technických finesách, pak nabízenou paletou nástrojů bude zřejmě uspokojen.

602Album

je stručně řečeno manažer objektů. Pomocí soustavy virtuálních šanonů dokáže spravovat různorodé dokumenty v uživatelem definovaných skupinách. Poněkud strohý úvod neznamená nic jiného, než že je k dispozici virtuální skříň plná nehmotných složek. Příkladem může být almara plná přihrádek, z nichž každá obsahuje záznam o jedné dovolené. Přihrádka pak obsahuje jednak fotografie příslušné oblasti, deník o průběhu odpočinkových dnů, a v neposlední řadě i výpis z účtu za inkriminované období. Obrázky jsou zobrazovány buď ve formě sady diapozitivů, nebo kus po kuse v ku prohlížení vhodnější velikosti.

Závěrem

602Album je velmi užitečným pomocníkem, pokud si chcete udržet strukturované povědomí o svých fotografiích, potažmo jakýchkoli datech v počítači. 602Photo se naproti tomu se řadí k výkonnostně průměrným grafickým editorům, v této kategorii ovšem za zajímavou cenu.

K recenzi poskytla firma:

Software602, a. s., Hornokrčská 15, Praha 4

www.602.cz

Cena: 628 Kč (vč. DPH)


Starý desky, ty jsou hezký!

Magix Audio cleaning lab 2004 - Vyčistěte si staré nahrávky a převeďte je na CD

Ousmane Keita

C03P0794

Ano, "starý desky jsou hezký". A nejen ony. Určitě se mezi námi najde i spousta těch, kterým leží zapomenuté audiokazety někde na dně šuplíku. Za normálních okolností by šly při vánočním úklidu z domu, ale třeba se vám je ještě letos podařilo uhájit. To ovšem nemusí trvat věčně. Přitom jsou některé nahrávky docela slušné skvosty, které dnes na CD neseženete, nebo obsahují vaše nesmazatelné domácí performance. Pakliže vám předchozích několik vět dává smysl, mohl by vás zajímat software Audio cleaning lab 2004 od společnosti Magix.

Tento program dovoluje ve třech jednoduchých krocích zdigitalizovat vaši gramodesku či kazetu, provést na ní patřičné korekce, a vypálit ji na CD. Jak jednoduché, jak účinné. Ač nejste třeba ve zpracování zvuku na PC zrovna kovaní, není třeba se obávat nepříjemných překvapení či složitého "drátování". I samotné připojení kazeťáku nebo gramofonu k počítači zvládne naprostý laik. Vhodný kabel lze bez problému pořídit v každém větším či menším specializovaném obchodě s elektronikou. Dále platí, že čím lepší zvukovou kartu a propojovací kabel použijete, tím menší ztráty při digitalizaci analogového signálu docílíte. Pro slušnou kvalitu však bývá většinou běžné vybavení zcela postačující. A pro všechny případy, součástí nápovědy je názorný videonávod, jak vše zapojit a jak s programem pracovat. Je bohužel v angličtině, ale i tak je to fajn nápad, který v začátcích hodně pomůže.

A teď trochu podrobněji

Co se týká způsobu, jak dostat zvuk do počítače, aplikace využívá primárně linkový (popřípadě mikrofonní) vstup. Lze ovšem načíst i zvukové soubory WAV, MP3, WMA, OGG a pár dalších méně významných, případně vytáhnout zvukovou stopu z AVI. "Vyripovat" se dá i normální hudební cédéčko. Co se mi hodně zamlouvalo, byla schopnost pořídit záznam skladby ve formátu MIDI, přehrávané na tomtéž počítači. Takže kdo má chuť, může si ze své MIDI-kolekce vytvořit regulérní kompilační CD.

Protože zdigitalizovaná deska nebude mít úplně senzační kvalitu, v části nazvané Cleaning si s ní bude třeba trochu pohrát. K tomu slouží přiměřeně široká nabídka čisticích prostředků. Např. Declicker, Decrackler a Denoiser odstraňují různá lupání, praskání a šum, tedy neduhy typické pro starý ojetý vinyl. Dehisser pak kupříkladu eliminuje bzučení známé u kazet nebo záznamů z mikrofonu. Dále jsou k dispozici nástroje, které už nemají za úkol odstranit z nahrávky cizorodé zvuky, ale nějak ji vylepšit. Prostě jí dodat šťávu. Proto asi každý použije 10pásmový ekvalizér, případně kompresor Multi Max. Někdo si třeba vyzkouší i modul Stereo FX. Jednotlivé efekty lze aplikovat jako master, tj. rovným dílem na všechny skladby, ale zároveň také na jednotlivé jejich části (zde nazývané objekty). Všechny korekce probíhají v reálném čase, a tedy se projevují okamžitě. Příjemnou libůstku představuje tzv. Resampling mod, jehož prostřednictvím lze nahrávku (či opět toliko její část) zrychlit nebo zpomalit, bez jakéhokoli ovlivnění výšky a délky. To je šikovné zvláště u kazet a jejich pověstného kolísání rychlosti posuvu pásku. (Mimochodem, zmíněná vlastnost se může hodit i kytaristům při "dešifrování" cizích sól.) Pokud ve vás uvedené efektové moduly vyvolaly nepříjemné mrazení v zádech, pak určitě s chutí sáhnete po průvodcích, kteří za vás provedou potřebnou analýzu a základní nastavení. Ale je dobré si pohrát aspoň s ekvalizérem, neboť starším nahrávkám z kazet chybějí obvykle výšky nebo čisté hloubky.

Jakmile jste s výsledným zvukem spokojeni, máte několik možností, jak s ním naložit. Z prostředí programu lze rovnou pálit na CD, případně vše uložit buďto jako WAV (a pálit později např. v Neru), nebo MP3 (ale enkodér je zde jen ve verzi omezené na 20 použití), popřípadě jako WMA či OGG.

Rozsudek

Audio cleaning lab 2004 od firmy Magix se snadno používá a práce s ním je vcelku příjemná. Instruktážní video vám ušetří čas nutný pro zběžné seznámení s problematikou, podobně jako průvodci při analýze a úpravě nahrávky. Produkt je co do funkcí dostatečně vybaven na to, aby podával odpovídající výsledky. Dodávané efektové moduly jsou kvalitní, a pomohou s vyčistěním a úpravou nahrávky. Vadou na kráse může být pro někoho MP3 enkodér jen v demoverzi, pro jiného zas relativně vyšší cena.

K recenzi poskytla firma: US Action, s. r. o.

Slévárenská 20, Ostrava

www.topcd.cz

Cena: 1 999 Kč


Bez muziky ani ránu...

Steinberg myMP3 PRO 5 Pro ty, kteří pracují s MP3 ve velkém

Ousmane Keita

C03P0795

Empétrojky už možná nejedou tak jako dřív, ale pořád jsou docela "horkým zbožím". Průkopník systému nekontrolované výměny hudebních souborů Napster je sice historií, ovšem P2P sítě ještě ani zdaleka nezašly na úbytě. Výrobci elektroniky produkují nové a stále menší verze kapesních MP3 playerů a v obchodě prakticky nenajdete DVD přehrávač, který by tento formát ignoroval. MP3 se prostě etabloval jako něco, na čem se dá vydělat. Nahrávací společnosti naše nadšení zjevně nesdílejí, ale kupříkladu firma Pinnacle bude jak dosvědčí tato recenze nepochybně jiného názoru.

Pro dobývání hudby z cédéček, potažmo pro jejich následné zpracování a úpravy, existuje řada lepších či horších freewarových alternativ. Ale proč nemít všechno pěkně pohromadě a v garantované kvalitě? To byla zřejmě prvotní úvaha při vzniku balíku Steinberg myMP3 PRO. Steinberg je a byl na poli profesionálního hudebního softwaru pojmem, a bude jistě zajímavé se podívat, jak si dnes už pod křídly Pinnaclu poradil s čistě "uživatelským" softwarem.

MyMP3 dokáže importovat hudbu několika způsoby. Tradiční a nejpoužívanější metodou je klasické vyripování CD. Je však možné digitalizovat i z linkového/mikrofonního vstupu, ale vzhledem k tomu, že pro tento účel existují lepší specializované aplikace, raději bych se mu vyhnul. Dále lze nehrávat z internetového rádia, což je velmi pěkná funkce, ale pro našince spíš z oblasti sci-fi.

Součástí instalace je databáze freedb, která obsahuje spoustu (i českých) informací o zpracovávaném CD, takže po jeho vložení do mechaniky dokáže identifikovat interpreta, album a jednotlivé tracky. Program vám pak vyripované empétrojkové soubory automaticky pojmenuje, vyplní ID3 tagy a zařadí podle vybraných kritérií. Databáze je poměrně rozsáhlá, takže je lepší využít její aktualizovanou variantu na netu (bez problémů použitelná i pro dial-upisty).

Co se týče kvality a formátu prováděného ripu, můžete vedle MP3 s definovatelným bitovým tokem použít také WAV, OGG, AIFF a FLAC. Tento proces je otázkou několika jednoduchých nastavení a stisknutí jednoho tlačítka. Výsledné soubory se pak dají ještě upravovat pomocí efektových modulů VST tj. lze importovat libovolné další. To má ovšem význam jen tehdy, když zpracováváte nějaké hodně staré a hodně špatné CD, případně digitalizujete z externího zdroje. A i tak je jejich použití trochu sporné, protože dodávané efekty jsou zaměřeny převážně na různé zvukové "taškařice", než na vylepšení kvality. S tím souvisí i modul DJTools, který dovoluje při přehrávání uplatnit všelijaká extravagantní kouzla (Flanger, Phaser, Delay...). Naproti tomu se třeba pro vaše původní akustické výtvory hodí poměrně decentní efekt Stereoecho. MyMP3 ještě nabízí utilitku pro jednoduchý střih záznamu, ale ta je opravdu velmi jednoduchá, a použil bych ji jen ve stavu nouze.

A co dál? Buďto si soubory necháte na pevném disku, nebo je vypálíte na CD. Pro ten první případ nabízí program přehledný organizér. Ten umožňuje třídit vaše data podle mnoha relevantních kritérií, a sdílet s případnými dalšími uživateli v rámci lokální sítě. Potřebujete-li hudbu vypálit na CD-R datové nebo klasické audioCD -, i o to se aplikace postará, a není třeba sahat po Neru. A navíc se nezastaví ani před DVD, protože s její pomocí se dá snadno, s využitím předdefinovaných šablon, připravit dévédéčko s interaktivními grafickými menu. V neposlední řadě umí exportovat vaši muziku do kapesního MP3 přehrávače, eventuálně převést do některého z podporovaných formátů (kromě dříve zmíněných jsou to RealAudio a WMA).

Součástí instalace jsou ještě dvě utility: Get it on CD a LabelEditor. První např. dokáže kopírovat celá CD, zálohovat data na CD-R, apod., ale jinak víceméně dubluje funkce hlavního programu. Proč je do něj autoři nezabudovali rovnou? Asi nebyl čas. Konečně LabelEditor slouží pro přípravu bookletů. Nic podstatného mu nechybí, a dá se s ním snadno pracovat.

MyMP3 PRO je docela hezký produkt pro lidi, kteří to "myslejí s MP3 vážně". Má přehledné, (i když z didaktického hlediska ne zrovna ideálně řešené) prostředí, vytváří kvalitní ripy, podporuje freedb, importuje VST efekty, dokáže konverzi mezi formáty, apod. Pokud to ve vašem případě ospravedlňuje jeho cenu, pak není důvod si neudělat radost.

K recenzi poskytla firma:

EXAC, s. r. o., Zbraslavská 27, Praha 5

www.exac.cz

Cena: 1 200 Kč (vč. DPH)


Uchovejte si krásné vzpomínky

Adobe Encore DVD 1.0 Snadná cesta, jak dostat své videonahrávky na DVD

Vladimír Vondráček

C03P0791

Videokamera patří k poměrně častému vybavení domácností, a se stejnou četností se vyskytují i osobní počítače. Dáme-li tyto dvě ingredience dohromady, získáme koktejl zvaný digitální video. Pomalu ale jistě je používání analogových videorekordérů a videokazet vytlačováno kvalitnějším digitálním záznamem formátu DVD. Proč tedy svoji domácí videotéku nepřevést na toto zubu času relativně dobře odolávající médium. Ovšem zaplácat celé DVD nahrávkami z nejrůznějších rodinných oslav věci moc neprospěje, po chvilce si ani otrlejší divák nebude jistý, zda se jedná o pohřeb či svatbu. Zde přichází na řadu Adobe Encore DVD, které umožní s minimálním úsilím vytvořit přehlednou kolekci.

Abyste mohli využít všech kapacit recenzovaného softwaru, potřebujete základní rezervoár již upraveného digitalizovaného videa ve vhodném formátu (AVI, MPEG-2), a pak nějaký nápad, jak filmy a filmečky uspořádat. Ostatní je poměrně snadná rutina: nejprve je vytvořena jakási databáze klipů, poté lze vybrat z knihovny různých motivů ten správný tvar DVD menu. Samozřejmě lze začíst stavět na zelené louce (resp. černém pozadí) a vytvořit si zcela vlastní menu, při jehož spatření bude okolí propukat v jásot. Pouhým tažením myší pak spojíte danou položku menu s odpovídajícím klipem. Jestliže nechcete svému dílku věnovat příliš mnoho času a energie, vaše práce tímto skončila a stačí jenom spustit vypalování dat na disk.

Ze zkušenosti je známo, že běžně vyráběná DVD obsahují několik alternativních zvukových stop pro různé jazyky, takže nepřekvapí, že i Encore umí pracovat s více zvukovými nebo titulkovými stopami. Zde je vhodné poznamenat, že se nemusí jednat pouze o texty, titulková stěna je vlastně transparentní plocha, položená na promítaný film. Lze tedy vytvořit i grafické symboly kdekoliv v promítané ploše.

Z předchozích odstavců by se zdálo, že pro kompletní práci s digitálním videem postačí pouze recenzovaný software. Bohužel tomu tak není, neboť Encore DVD umí jen poskládat již vytvořené objekty (tedy soubory digitálního videa, digitalizovaného zvuku apod.) v jednolitý celek. Tento výsledek pak dokáže, ať již ve formátu NTSC nebo PAL, buď přímo nahrát na DVD, nebo vytvořit jeho obraz pro pozdější vypálení. Celkově se však dá říct, že pokud máte rozmanitě dlouhé záznamy videa, které chcete přenést na DVD, bude pro vás Adobe Encore DVD velice užitečným a výkonným pomocníkem.

K recenzi poskytla firma: Adobe

www.adobe.cz

Cena: 16 300 Kč(bez DPH)


Povedená lokalizace

Corel Graphics Suite 11 CZ Česká verze grafického balíku

Pavel Korec

C03P0793

Stále více komerčních programů je lokalizováno do našeho národního jazyka, a rovněž intervaly lokalizací od vydání anglických verzí se postupně zkracují. Zásluhu na tom mají především techniky lokalizací, kdy jsou veškeré texty uloženy v samostatných, snadno přeložitelných souborech. Nevěřili byste však, jak neskutečné množství řádků textu je třeba i v případě rozsahem menších programů přeložit. Sám jsem to kdysi absolvoval u nepříliš složitého grafického editoru. A není to překlad v pravém smyslu slova, protože popisky ovládacích prvků, menu a nápověd, musíte hledat vždy znovu a tak, aby co nejlépe a nezaměnitelně vystihovaly význam.

Lokalizace balíku programů Corel Graphics Suite 11 byla podle mého názoru provedena velmi dobře. V celé rozsáhlé nabídce menu CorelDRAW a dalších programů jsem nenašel ani jednu položku, jejíž význam bych na prvý pohled (přečtení) nepochopil. Sám jsem uživatel výlučně anglických verzí Corelu a tak mě zajímalo, jak se mi bude pracovat v českém prostředí. Ale ouha! Špatně! Patřím k uživatelům, kteří s anglickou verzí Corel DRAW pracují poměrně rychle, a tak jsem se cítil zprvu úplně ztracený. Ne že bych požadovanou funkci nenašel, ale kdykoli jsem chtěl použít menu, musel jsem se pohledem (tj. přečtením) ujistit, že jsem správně. Uvědomil jsem si, že pokud používám program často, popisky menu nepředstavují slova, která by bylo třeba pochopit, ale hieroglyfické symboly nástrojů. Během kreativní práce naprosto nepřemýšlím o významech menu, nečtu je, ale představy v mé hlavě přímo ovládají prsty ke správným "symbolům".

Pro častého uživatele tak může být přechod mezi jazykovými verzemi náročnější než u uživatele příležitostného, který v menu opravdu hledá jazykové významy. Škoda, že programy od Corelu neumožňují spolu se změnou uživatelského prostředí nastavit i jazyk. Pozitivně hodnotím to, že v nabídkách je vše na stejném místě (šílený vynález "inteligentně" se zkracujících menu, se kterým se můžete setkat u některých kancelářských aplikací, by byl v případě práce s různými jazykovými verzemi strašný).

Co vše je lokalizováno? Na CD jsem obdržel dobře přeloženou příručku k jednotlivým programům ve formátu PDF. Lokalizováno je prostředí programů, včetně bublinkové nápovědy. Bohužel však již ne windowsovská nápověda, novinky verze, ani tutorial. S lokalizací také souvisejí exporty. Úplně bez problémů je export do formátu PDF. Export do HTML v případě exportu textu jako obrázků. U technologie TrueDOC to není jednoduché, to se mi nedaří. Export do formátu Macromedia Flash rovněž nefunguje pro volbu "jako text", i když v jiném případě dává zdaleka nejvěrnější a nejméně problematické výsledky. Přesto chcete-li rychle vytvořit profesionální a kreativní web, můžete stránky vytvářet v CorelDRAW a exportovat je do souborů SWF. K tomu pak stačí vytvořit menu, a máte web hotový.

Při přemítání o lokalizaci mě napadlo, jak ohromný význam má uživatelsky snadno přístupný grafický program. Snažíte-li se kupříkladu v obchodní prezentaci popsat něco mnoha slovy, děláte velmi komplikovanou práci. Výsledkem vaší snahy jsou na papíru nalepené hromádky asfaltové barvy, které se z větší dálky slévají do tvarů nazývaných písmena. Ta však nikdo nečte, ale vnímáme celé jejich shluky slova, která teprve v kontextu jiných shluků dostávají význam skutečných předmětů. Oč jednodušší je pochopení významu a smyslu skrze symbolické obrazy. Obrázků je stále strašně málo. Počítačová grafika je nevyžitou příležitostí pro efektivní obchodní komunikaci. Pamatujme na to, že lidé stále méně čtou. Význam grafiky a kreativního nápadu stoupá, ale je třeba, aby se s grafickými programy naučili pracovat další skupiny pracovníků, včetně manažerů. Zvládnou to stejně, jako zvládli Power Point nebo Excel.

K recenzi poskytla firma: Corel, Šaldova 34, Praha 8, www.corel.com

Cena: 19 000 Kč (bez DPH)


Domácí video nejen pro doma

Adobe Premiere Pro 7 - Výkonná aplikace pro zpracování domácího i firemního videa

Vladimír Vondráček

Vlajkovou lodí firmy Adobe v oblasti digitálního zpracování videa je produkt Premiere Pro. Samo slůvko Pro naznačuje, že cílovou skupinou aplikace nejsou zdaleka jen domácnosti.

Samotná práce s programem není ani pro začátečníka nikterak obtížná. Je samozřejmě nutné vědět, co to je stopa nebo časová linka, ale k osvětlení těchto pojmů a vůbec celé logiky práce, je k dispozici výukový film. Poučeni se tedy vrhneme do víru tvorby.

Premiere nabízí import dat přímo z digitální videokamery. Seznam podporovaných přístrojů je poměrně rozsáhlý, a obsahuje na trhu běžně dostupné typy. Připojení je realizováno prostřednictvím rozhraní IEEE 1394 jinými slovy FireWire nebo i.Link. Jejich prostřednictvím lze přímo z aplikace ovládat připojené zařízení, a odpadá tak nutnost mít ruku permanentně položenou na kameře. Pokud nevlastníte zmíněný hardware, můžete importovat data ze souborů na disku.

Jednotlivé klipy lze libovolně poskládat a prolínat. Na první pohled možná trochu nepřehledné uživatelské rozhraní ovšem rychle přejde do krve. Navíc nabízí všechny potřebné informace o projektu najednou, což je velmi užitečné. Videosekvence se jednoduše vloží na časovou linku, a pak záleží jen na vaší chuti a citu, jak s ní naložíte. Jako zdroj lze použít i statický obrázek nebo čistě zvukový záznam. I s těmito objekty se pracuje analogickým způsobem jako s klipy, navíc je můžete vzájemně synchronizovat. Kromě prostého skládání lze pro vylepšení výsledků použít i řadu filtrů a efektů (např. upravení sytosti obrazu, vyvážení barev a jasu...), a pokud vás neuspokojí nabízená škála, lze dokoupit příslušné plug-iny. Tyto nástroje jsou aplikovatelné jak na část, tak na celou sekvenci. Náhledové rozhraní obsahuje intuitivní ovládací prvky, a dovoluje zobrazit nejen obraz jako celek, ale např. histogramy barev, rozklad obrazu na komponenty apod. Významnou výhodou programu je schopnost editovat projekt v reálném čase s okamžitou odezvou, což významně šetří práci a čas.

Výsledek svého snažení nakonec vyrenderujete do stanoveného formátu, a posléze buď uložíte na disk jako soubor, nebo rovnou vypálíte na DVD. Pokud jste majiteli dostatečně výkonného PC, pak je Adobe Premiere tím pravým pro práci s videem.

K recenzi poskytla firma: Adobe

www.adobe.cz

Cena: 23 000 Kč (bez DPH)


Hardware


Sedmnáctky v řadě I.

Přehledový test nových LCD displejů s úhlopříčkou 17 palců(CD)

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C03P0761

Od našeho minulého testu neuběhlo ještě tak moc času, a už jsme si stačili všimnout výrazných cenových úprav, bohužel však ne ve směrů dolů, ale vzhůru. Ano, ceny prakticky všech úhlopříček LCD monitorů rostou, což je patrné nejvíce u těch 15a 17palcových. Někteří výrobci a distributoři se ovšem ke zdražení ještě sáhnout neodhodlali, i když je otázkou, jak dlouho jim tento přístup vydrží.

Na druhou stranu je dobrým signálem fakt, že nejsou, vyjma některých modelů s 15palcovými panely, výrazné problémy z dostupností. Situace v průběhu 4. kvartálu roku 2003 byla původně poměrně komplikovaná, neboť řada výrobců přešla na produkci panelů pro 17" LCD monitory (ty mají jinou rozteč pixelů než 15palcové), a tak docházelo k redukci dodávek 15palcových monitorů. V oblasti 17palcových LCD zobrazovačů naštěstí byla situace výrazně lepší a nemáme informace o nějakých masivnějších potížích s jejich dostupností na trhu.

Vraťme se však k parametrům a vlastnostem 17" LCD monitorů, na něž se zaměřil náš test. Porovnáme-li výsledky s minulým testem, který byl uveřejněn v PC WORLDu 7-8/2003, je patrné zlepšení hlavně v kvalitě samotné obrazovky. Ta dnes dosahuje už běžně jasu vyššího než 250 cd/m2 při udávaném kontrastním poměru až 500 : 1, a také úhly pohledu se u nových modelů citelně rozšířily. Vzhledem k tomu, že jsme se zaměřili zhruba na střední třídu monitorů, našly se často i přístroje, u kterých bylo možné přivést signál také DVI rozhraním.

Na závěr je dobré zdůraznit fakt, se kterým zákazníci často nepočítají, a totiž faktickou nemožnost srovnání jednotlivých produktů podle jejich technických parametrů udávaných výrobcem či prodejcem. Základní kámen úrazu totiž spočívá v absenci jednotné metodiky, a tak si ji výrobci vysvětlují po svém. Pokud tedy naleznete v informačních prospektech například úhly pohledu 170 ? v horizontálním i vertikálním směru, může se snadno stát, že v praxi se v monitoru nachází zcela identický panel, u kterého jiný výrobce monitorů udává pohledové úhly jen 150 ? horizontálně a 140 ? vertikálně. Obdobně lze hodnotit také další důležitý parametr, jejž řada uživatelů pokládá při volbě displeje za klíčový totiž dobu odezvy. Kvůli poměrně komplikovanému chování tekutých krystalů v substrátu LCD panelu prakticky nelze popsat rychlost odezvy jediným číslem, jak je to dnes běžné, neboť vždy logicky dojde k zjednodušení a tudíž i nepřesnostem. Pokud se tedy v materiálech setkáte s uváděnou hodnotou 25 ms, nemusí to automaticky znamenat, že zmíněný displej bude v praktickém provozu pomalejší než jeho kolega, u nějž je udáno jen 20 ms odezvy. Před volbou monitoru je tedy nejlepší přečíst si nějaký test, například ten náš.

Velmi rychle akcelerujícím IT artiklem současnosti jsou bezesporu LCD monitory. Uživatelé si dnes mohou vybírat mezi úhlopříčkami 15-22 palců, v segmentu, který je určen zejména

pro projekční účely, pak lze nalézt též produkty, jejichž diagonála měří i 40 palců. Nemá cenu tu vyjmenovávat všechny výhody LCD monitorů namátkou vzpomeňme nízkou spotřebu energie, velmi ostrý a geometricky bezchybný obraz, malé rozměry a hmotnost. Tím nejvýraznějším, co však brání jejich rozšíření, jsou zatím pořizovací náklady.

Acer AL1731m

Monitor Acer AL1731m, pocházející z Prestige Line tohoto výrobce, se vyznačuje zejména kovovým stříbřitým designem přední strany a stojanu, zatímco ta zadní je už tradičně šedá. Opticky lehká noha bohužel dovoluje pouze základní manipulaci se samotným panelem, tedy prosté naklápění kupředu a dozadu. Na zadní straně se nachází hned celá plejáda vstupů zahrnujících analogový VGA, digitální DVI, S-Video i kompozitní konektory a také dva stereovstupy zvuku jeden prostřednictvím běžného 3,5mm jacku do počítače a druhý pak ve formě Cinch konektorů pro snadné spojení s A/V zdrojem. Reproduktory tradičně umístěné ve spodní liště pod displejem hrají poměrně dobře, i když se zvukovým výkonem například běžného televizoru srovnání pochopitelně nesnesou. S kvalitou obrazu jsme byli spokojeni pouze zčásti zatímco například šedá paleta je zobrazena poměrně čistě a mezi velmi tmavými odstíny je možné snadno nalézt rozdíly, ty světlé jsou k nerozeznání podobné, i když dojde na regulaci kontrastního poměru. Obrazovkové menu je neuvěřitelně bohaté a najdeme v něm například 5 úrovní doostření zobrazení či vyvážení levého a pravého stereokanálu. Bohužel elektronika, která se stará o zobrazení na displeji, není dost výkonná, a tak je na příslušné volby občas třeba chvíli počkat. Vzhledem k ceně produktu to však není tak závažný problém.

Cena vč. DPH: 18 280 Kč

AOC LM729

AOC je jedna z nejprodávanějších značek monitorů i LCD panelů na českém trhu, a tak není divu, že velmi často své produktové řady obnovuje a aktualizuje. Nejinak je tomu i v případě modelu LM729, který se výrazně odlišuje od všeho, co kdy AOC nabídlo. Zejména co se týká vlastností stojanu, jenž umožňuje výškové nastavení monitoru, snadné otáčení do stran i přetočení do režimu portrét, v němž lze snadno prohlížet webové stránky či pracovat s dokumenty. Kvalita obrazu je průměrná, šedá přechodová paleta nevykazuje žádné známky vlivu jiných barevných složek, i když její rovnoměrnost příkladná zrovna není. Také mezi jasně bílými odstíny bychom rozdíly hledali jen těžko, všechny prostě splývají do jediné barvy bez ohledu na nastavení kontrastního poměru. Zato černé jsou rozlišitelné perfektně. Ovládání je díky logickému obrazovkovému menu a čtyřem tlačítkům na pravé straně snadné, přímo lze nastavovat pouze hlasitost a vyvolat automatickou korekci obrazu. Ta ovšem často vyžaduje ještě drobné ruční úpravy. Na spodní straně monitoru, kryté za prozvučnou látkou, nalezneme také reproduktory, které hrají překvapivě dobře a pro kancelářské účely mají i odpovídající výkon. Celkově se jedná o průměrně kvalitní, ovšem velmi dobře vybavený (otočný displej, DVI vstup, repro) displej za zajímavou cenu.

Cena vč. DPH: 14 900 Kč

EIZO FlexScan L557

Produkty EIZO tradičně patří k tomu nejlepšímu, co lze na trhu monitorů získat, a stejnou filozofii reprezentuje také sedmnáctipalcový FlexScan L557. Po stránce designu může nabídnout čisté tvary, nezaměnitelný styl a výborné provedení mechanických částí. Rovněž kvalita obrazu je špičková, i když v případě rozlišovací schopnosti extrémně světlých odstínů bychom našli u některých konkurenčních monitorů i lepší výsledky. V testu čistoty barev či šedé palety jsme žádnou chybu nenalezli, kvalita a rovnoměrnost podsvícení je také příkladná. Menu nabízí množství funkcí včetně barevných korekcí v systému YUV, a tak se nelze divit, že ovládání může méně zkušeným uživatelům činit potíže. Čtyři směrová tlačítka a prostřední klávesa, odpovídající funkci "Enter", spolu s tlačítky rychlého přístupu k výběru signálového vstupu (analog VGA či DVI), automatického nastavení obrazu a okamžitou volbou barevného a jasového profilu (sRGB, Text, Picture, Movie a Custom) vše velmi zpříjemňují. Rychlým přístupem lze ovládat hlasitost reproduktorů a jas obrazu. Uživatel si dále může vybrat ze 14 barevných teplot, rozsahu gamma od 1,8 do 2,6. EIZO FlexScan L557 rozhodně není levný, ale za svou cenu nabízí odpovídající hodnotu.

Cena vč. DPH: 21 350 Kč

Fujitsu Siemens ScenicView B17-1

O tom, že nové monitory Fujitsu Siemens řady ScenicView patří designově k těm nejstylovějším, není třeba pochybovat a skvělým důkazem je ScenicView B17-1. Kvalita obrazu je velmi dobrá, i když je nutno přiznat, že mezi testovanými produkty byly u některých výsledky ještě lepší. Přechodová paleta je velmi čistá, bez barevného nádechu, poněkud zklamáním je spíše mírně podprůměrná úroveň celkového jasu. Za jasného počasí v přesvětlené kanceláři to nebudete mít s tímto modelem úplně jednoduché. Také automatické nastavení má občas problémy, a tak se ruční korekci v menu občas nevyhnete. Ovládání je realizováno prostřednictvím čtveřice velmi dobře popsaných tlačítek ve spodní části panelu, přičemž k nastavení jasu je možné přistoupit rychlou klávesou. Na spodní straně jsou umístěny dále dva opravdu malé reproduktory a sluchátkový výstup, přičemž rychlé ztlumení lze vyvolat krátkým stisknutím příslušného tlačítka. Celkově nabízí Fujitsu Siemens ScenicView B17-1 příjemný design, snadné ovládání a průměrnou kvalitu obrazu. Jako monitor do kanceláře či domů je to velmi vhodný produkt, zvlášť když si uvědomíme, že za tento zobrazovač dáme jen 15 a půl tisíce korun. A to je velmi dobrá cena.

Cena vč. DPH: 15 640 Kč

Gigabyte G-MAX GD-1701DLU

Společnost Gigabyte postupně rozšiřuje své produktové portfolio displejů G-MAX a nabízí v něm také 17palcový LCD monitor G-MAX GD-1701DLU. Na první pohled upoutá jeho nevšední design. Celý panel je totiž lemován nejen klasickým rámečkem, ale ještě navíc jakousi průhlednou plastovou obrubou v šířce zhruba jednoho centimetru. Nápad je to sice zajímavý a vpravdě málo častý, avšak na lesklém a průhledném materiálu, ze kterého je lem vyroben, se často objevují otisky prstů vzniklé při manipulaci s obrazovkou. Ovládání je realizováno prostřednictvím pseudorotačního menu, přičemž tlačítka jsou skryta za zmíněnou obrubou na zadní (!) straně panelu. Popisky jsou naštěstí uvedeny přímo na průhledném lemu, který je navíc v době ovládání dočasně podsvícen. Samotnou metodiku ovládání tedy lze hodnotit celkově jako průměrnou. Co se týká kvality obrazu, tak ta už přílišnou kritiku nesnese, neboť jak podání šedého přechodu (tendence k zelené a ke hnědé barvě), tak problematické rozlišení světlých odstínů jsou vlastnosti spíše horší. Naštěstí lze alespoň připojit DVI kabel, který některé ze zmíněných problémů řeší či zmírňuje. Právě připojení rozhraním DVI v této cenové kategorii vídáme pouze zřídkakdy.

Cena vč. DPH: 14 390 Kč

HP 1730

Velmi silně vybavený produkt do testu nasadilo HP s modelem HP 1530. Hlavním charakteristickým prvkem tohoto monitoru je multifunkční stojan, dovolující pohybovat displejem hned v několika rovinách včetně možnosti otáčení do režimu Portrét (příslušný software Pivot Portrait je přiložen). Za pozornost stojí také digitální připojeni DVI, i když příslušný kabel bychom v balení hledali marně je třeba si jej dokoupit. K další výbavě patří i vestavěné stereoreproduktory s poměrně dobrým přednesem. V testech kvality obrazu jsme byli rychle přesvědčeni, že za vyšší cenu dostane uživatel monitoru výbornou kvalitu patrnou ve velmi čisté přechodové paletě, výborném jasovém výkonu, skvělé barevné věrnosti i v rozlišení extrémně světlých odstínů bílé barvy. Tmavší odstíny už tak dobře zobrazeny nejsou. Horší je to však s úhly pohledu, které odpovídají standardům daným technologií Coated TN. Ovládání je velmi dobré, dvojí menu usnadňuje pohyb v nabídce i začátečníkům, pokročilí v něm naopak ocení třeba nastavení barevné teploty podle sRGB systému. Velmi problematické je už porovnání s cenou ostatních produktů: dát více než 24 tisíc korun za zobrazovač, který nemá některý z posledních panelů typu MVA či IPS, je dost odvážné, zvlášť když devatenáctka s takovou výbavou stojí u HP jen o 2 tisíce korun víc.

Cena vč. DPH: 24 270 Kč

IBM ThinkVision L170P

Monitor ThinkVision L170P může být buď vkusným doplňkem počítačů IBM, nebo je možné si jej pořídit i samostatně. Celý produkt je vyveden v sametově černé barvě, dvojitá, avšak velmi tenká noha mu pak dodává lehkost a ve spolupráci s rafinovaně provedeným stojanem zajišťuje také snadnou manipulaci. Kromě natáčení obrazu do stran a nevšedně provedeného mechanismu naklápění kupředu a dozadu lze pozici displeje vůči pozorovateli nastavit také výškově. K dokonalosti schází jen přetočení do režimu Portrét. Kvalitu obrazu určuje obrazovka typu PVA s úhly pohledu 170 ? v obou směrech a velmi solidním kontrastem 500 : 1. Zobrazení šedé palety je na velmi vysoké úrovni bez známek příměsí dalších barevných složek, stejně tak rozlišení zcela tmavých odstínů. Ty světlé od sebe rozeznat nelze vůbec, takže například webdesign na tomto displeji doporučit nemůžeme. Co nás ale zklamalo více, je poměrně zbytečné doostřování zejména tmavého písma, jehož úroveň nelze v menu nijak korigovat. Ovládání je relativně snadné, i když textové popisky tlačítek by byly přehlednější. IBM ThinkVision L170P patří k těm nejdražším sedmnáctkám v testu i na trhu, což jeho atraktivitě poněkud ubírá.

Cena vč. DPH: 25 370 Kč

iiyama ProLite E431S

Z řady monitorů iiyama, vyznačující se velmi tenkým plastovým rámečkem a vysokou svítivostí, jsme tentokrát testovali nejnovější 17" model ProLite E431S. Hned na počátku nás zaujala velmi dobrá kvalita obrazu, jeho prokreslení a podání barev. Solidní je schopnost rozlišovat extrémně světlé a tmavé odstíny barev, i když úplně špičkový tento parametr není, šedá paleta je bez příměsí dalších barev, ovšem ne zcela plynulá. Výborný je vysoký jas, i když výrobce udává standardních 250 cd/m2, podává ve skutečnosti výrazně lepší výsledek, než jaký je schopna poskytnout konkurence disponující identickými technickými specifikacemi. Dojem poněkud kazí slabší úhly pohledu, zejména ve vertikální rovině je výkon opravdu slabý, a uživatel tak bude nucen čas od času dorovnat polohu samotného monitoru. Ovládání ProLite E431S je typické místo jedné obrazovky s možnostmi nastavení v příslušných submenu je k dispozici hned trojice obrazovek, mezi nimiž je třeba přeskakovat. Na první pohled to je poměrně těžký přístup, i když časem se na něj dá zvyknout. Zajímavé jsou dva ekonomické režimy ECO1 a ECO2, při nichž se snižuje odběr energie a opotřebení podsvětlení, ovšem adekvátně také klesá jas panelu.

Cena vč. DPH: 16 950 Kč


Sedmnáctky v řadě II.

LG Flatron L1720B

Právě Flatron L1720B od LG je dobrým příkladem toho, jakým způsobem se bude vyvíjet nabídka na trhu LCD monitorů v dalším období. Stejně jako zde půjde o stylové produkty s důrazem na kvalitní a funkční design, u nichž významnou změnou oproti současné nabídce budou změny ve firmwaru, a tedy i ve funkcích samotného panelu. Tento přístup dobře patrný v technologii LightView, která v šestici přednastavených režimů umožňuje rychle a snadno měnit nastavení jasu, kontrastu, gamma-korekce, barevného vyvážení a dalších parametrů podle denní doby a charakteru práce právě zobrazované na displeji. Z modů lze volit denní zobrazení textu, filmu či fotografií, a stejnou trojici je možné nastavit i v méně svítivějším nočním provedení. Těmito režimy jsou ovlivněny i výsledky v testech kvality, přičemž zcela bez výhrad můžeme ohodnotit mod Day Text, poskytující absolutně čistou paletu, odpovídající barevní podání i skvělé rozlišení mezi tmavými i světlými odstíny. Ovládání je velmi snadné, logické a rychlé. Ovládací prvky jsou dobře popsány a lehce dostupné na spodní hraně displeje. Cenově patří tento produkt zhruba k průměru, což je vhledem k provedení, funkcím a kvalitě obrazu velmi dobrý výsledek.

Cena vč. DPH: 17 350 Kč

Lite-On B17AAC

Známý výrobce optických mechanik má ve svém portfoliu také LCD monitory, a tak jsme s jejich testem neváhali. Model LitePanel 170 se vyznačuje jednoduchým stojanem umožňujícím pouze naklápění panelu se zabudovanými reproduktory. Design už tradičně kombinuje šedomodrou základnu se stříbřitým orámováním displeje a patří k tomu slabšímu, co lze na trhu získat. Použitý LCD panel nabízí rozumnou kvalitu obrazu a relativně vysokou svítivost, ovšem výraznější problém činí horší úhly pohledu, a to jak v horizontálním, tak zejména ve vertikálním směru. Přechodová paleta není zcela ideální, a i přestože je relativně plynulá, je dobře patrné přidávání některých barevných složek do obrazu, který by měl být proveden pouze v mnoha úrovních šedé barvy. Rozlišení velmi tmavých a extrémně světlých odstínů je příkladné, ovšem opět je situace komplikována horšími pohledovými úhly. Ovládání nabízí řadu funkcí, jež bychom u srovnatelných produktů v této cenové hladině hledali marně, například barevné korekce saturace, odstínu a pleťového odstínu. Přímo tlačítkem lze pak vyvolat ztlumení zvuku či automatické nastavení kvality obrazu. Cenově patří LitePanel 170 k těm levnějším produktům na trhu, takže některé zmíněné výtky mohou být lehce kompenzovány výrazně nižšími pořizovacími náklady.

Cena vč. DPH: 15 450 Kč

NEC AccuSync LCD71VM

Na českém trhu byla značka NEC-Mitsubishi zastoupena delší dobu prakticky jen řadou MultiSync. K ní se však teď přidává také model LCD71VM, reprezentující linii AccuSync, a ten je potvrzením tradičně vysokých kvalit tohoto výrobce. Po stránce vzhledu jde o produkt průměrný, který nepřekvapí žádnými designérskými výstřelky ani nevšední barevnou kombinací. Základem je jednoduchý a robustní stojan, který však dovoluje jenom naklápění displeje. Je to trochu škoda, ovšem vzhledem k cenové kategorii není toto řešení nijak výjimečné. Na zadní straně displeje nalezneme VGA konektor, napájecí zásuvku a zdířku pro přivedení audiosignálu. Kvalita obrazu je bez debat velmi dobrá, přechodová paleta příjemně plynulá a čistá, a také rozlišení světlých i tmavých extrémů nečiní žádné problémy. Obrazovkové menu slučuje všechny ikony v jediné přehledné nabídce, i když v některých situacích není souhra čtveřice ovládacích tlačítek a menu zcela dokonalá. Dva reproduktory ve spodní hraně displeje jsou spíše pro kancelářské užití, pozitivní je však možnost rychlé regulace hlasitosti pomocí ovládacích tlačítek. Velmi příznivá je také cena, takže jej lze směle doporučit jak pro domácí, tak pro firemní užití.

Cena vč. DPH: 15 840 Kč

Prestigio P171

U nás zatím prakticky neznámá značka Prestigio, je v tomto testu zastoupena 17" LCD monitorem P171. Jde o designově poměrně fádní produkt, jehož podstavec dovoluje pouze naklápění displeje směrem k pozorovateli a od pozorovatele. Kvalita obrazu je překvapivě dobrá, i když jako první je třeba ručně zkorigovat automatické nastavení fáze a časování obrazu. Ovšem poté, s 50% kontrastem, nabízí monitor čisté zobrazení s kvalitním podáním jak textu, tak velmi plynulým přechodem šedé barvy, v němž nelze najít žádné příměsi dalších odstínů. Světlé extrémy je možné snadno odlišit až do zcela bílé barvy, u těch tmavších je to sice o něco horší, ale i tak stále v normě. Také jasovou úrovní patří do té lepší poloviny startovního pole. Ovládání je spíše jednodušší, zajímavostí je jen v menu dostupné automatické nastavení barev, nazvané AutoColor. Ve spodní části panelu jsou dva reproduktory, které hrají špatně, ale zato nahlas. Přímou klávesou je možné vyvolat jejich okamžité ztlumení. A teď to nejlepší tento monitor je k mání za skvělých 15 500 Kč, což z něj činí jeden z nejzajímavějších produktů testu. Pokud nemáte zvláštní požadavky na možnosti stojanu (otáčení, výškové nastavení, režim Portrét), není co řešit.

Cena vč. DPH: 15 500 Kč

Samsung SyncMaster 172N

Samsung SyncMaster 172N je směřován zhruba doprostřed segmentu 17" LCD displejů, přičemž jeho zákazníky budou zřejmě kanceláře. Nabízí totiž možnost otočení samotného panelu do režimu Portrét, takže ulehčuje zobrazení textových stránek a případně i internetového obsahu. Signál je do monitoru přiváděn pouze VGA kabelem, avšak v testu kvality obrazu se i tak umístil poměrně dobře. Pomocí funkce MagicBright je i zde možné rychle nastavit parametry jasu a kontrastu podle způsobu užití na Text, Internet a Entertain, přičemž nejvěrněji jsou barvy zobrazeny právě v prvně jmenovaném režimu. V takovém případě je šedá paleta velmi plynulá a čistá a jednotlivé barevné extrémy dobře rozeznatelné, ovšem jas je nižší, aby bílý podklad textového editoru tolik nenamáhal oči. Nastavíme-li kontrast i jas ručně, dostaneme obraz také velmi jasný, u nějž nemá cenu pochybovat, zda svítivost 270 cd/m2 není nadhodnocená. Ovládání je snadné, a když už je třeba vstoupit do menu, nebudou logicky strukturované a snadno dostupné nabídky činit uživatelům sebemenší problémy. Z designového hlediska stojí za zmínku jak velmi tenký rámeček obrazu, tak i multifunkční stojan s možností i výškového nastavení panelu.

Cena vč. DPH: 16 790 Kč

Tatung L17AMTN

Značka Tatung je v našich testech stále ještě nováčkem, a tak nás zajímaly výkony jednoho z vyšších modelů, který je označen L17AMTN. Soudě alespoň podle technických parametrů udaných výrobcem by mělo jít o vysoce kvalitní typ, a úhly pohledů 170 ? horizontálně i vertikálně jsou dobrým důkazem použití panelu typu MVA, PVA, IPS či SIPS. Bohužel realita je taková, že i tento produkt je osazen standardním LCD typu Coated TN (což ostatně naznačuje už jeho modelový název), takže skutečné úhly pohledu nevybočují z průměru dosahovaného touto technologií a ani vzdáleně se nepřibližují udávaným hodnotám. Tatung L17AMTN je tedy dobrým příkladem tvrzení, že LCD monitory není dobré vybírat pouze podle technických parametrů udávaných výrobcem. Obrazová kvalita je v zásadě průměrná, za pozornost stojí ale výborná schopnost rozlišovat velmi tmavé a velmi světlé odstíny, přechodová paleta už tak čistá není. Co se týká úrovně jasu patří model L17AMTN spíše k těm méně svítivým, přičemž pro zachování alespoň přijatelné kvality podání barev není možné využít nastavení kontrastu vyšší, než je hodnota 50 z maxima 100. Podíváme-li se na poměr cena/výkon, tak ten nevychází až tak špatně, protože displej lze pořídit už za 15 200 korun, což je suma vskutku zajímavá.

Cena vč. DPH: 14 620 Kč


Osmero pomocníků

Testovali jsme 8 všestranných All-in-line zařízení(CD)

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C03P0764

Poslední přehled multifunkčních zařízení jsme v našem časopise uveřejnili v době letních prázdnin. Uplynulo několik měsíců, znovu je tu (alespoň pro školáky) doba odpočinku a tak se k tématu strojů, které dovedou tisknout, kopírovat, snímat dokumenty a odesílat je elektronickou poštou či faxem, můžeme klidně vrátit. Nabídka na pultech prodejen je znovu bohatší, a bez problémů jsme proto získali 8 novinek do našeho testu. Většina produktů svým vybavením reaguje na zvyšující se oblibu digitálních fotoaparátů. Jednotlivé stroje proto nabízejí pozice pro čtení paměťových karet, občas se objeví doplňkový port pro přímé propojení fotoaparátu a setkat se můžeme také s rozšířenou podporou tisku fotografií i bez komunikace All-in-one přístroje s počítačem. S novějšími tiskovými mechanikami mohou jednotlivá zařízení rychleji tisknout i kopírovat a často pracují i ve vyšším maximálním rozlišení. Multifunkční výrobky se zpracováním digitálních snímků často nespoléhají jen na základní tiskové barvy, ale volitelně nabídnou i provoz se šesti inkousty. Standardem v propojení počítačů s periferiemi se stalo USB rozhraní, které může být doplněno síťovým připojením pomocí kabelu nebo formou Wi-Fi. Již první pohled na obrázky jednotlivých zařízení vám napoví, že jejich výrobci už nespoléhají na počítačovou barvu slonové kosti, ale troufnou si zákazníkovi předložit šedočerné či stříbřité provedení. Je jen dobře, že nevzhledné hranaté krabice patří minulosti, a současné přístroje potěší uživatele nejen výkonnostními parametry, ale také svým vzhledem. Při výběru zařízení je dobré vědět, že inkoustové multifunkční přístroje jsou postaveny na inkoustových tiskárnách. V testech jsme se opakovaně přesvědčili, že údaje výrobců o rychlosti tisku jsou ve všech případech nadsazené, a při skutečném provozu inkoustová zařízení pracují přibližně poloviční rychlostí. Pokud chcete docílit výkonu 20 stran za minutu, pak tiskněte jen poloprázdné dokumenty nebo hlavičkové papíry. U standardního textu s 1 800 znaky na celé stránce se výkon jen zřídka vyšplhá k hranici 12 stran za 60 sekund.

Brother MFC-4820C

Multifunkční zařízení Brother MFC-4820C přináší mnoho zajímavých technických prvků, s nimiž se u konkurence nesetkáte. Pracuje s oddělenými zásobníky čtyř tiskových barev, umístěnými ve spodní části zařízení pod výstupním podavačem. Inkoust je ze zásobníků přečerpáván a hadičkami dopravován k tiskové hlavě, která pracuje v rozlišení až 2 400 x 1 200 dpi při rychlosti tisku 13 černobílých nebo 11 barevných stránek za minutu. Zařízení je v porovnání s jinými stroji velmi nízké, víko skeneru je od desky stolu vzdáleno jen 13 cm. Opěrka zadního podavače papíru pro 100 listů však přeci jen celkovou výšku změní. Spodní výstupní podavač postačí k uložení 30 výtisků, vlevo od něj je umístěna dvojice slotů pro paměťové karty typů Smart Media, MemoryStick a Compact Flash. Vestavěný skener s CIS snímačem pracuje v maximálním optickém rozlišení 2 400 x 600 ppi. Ovládací panel je umístěn před víkem skeneru, v jeho střední části se nachází velké směrové tlačítko s volbami pro faxový provoz, kopírování a vyhledávání předvolených telefonních čísel. Na levé straně je umístěn dvouřádkový alfanumerický displej s českými nabídkami, na pravé zbylo dostatek prostoru pro tlačítka číselníku. Programové vybavení zahrnuje anglické ovladače pro tiskárnu a české nastavení faxového provozu s přehledným seznamem pro zadání volaných čísel. TWAIN rozhraní lze instalovat v nižších verzích operačního systému Windows, při testu na PC s Windows XP jeho funkce přebírá WIA (Windows Image Acquisition) driver. Při výsledném hodnocení skeneru nás nepříjemně překvapila vysoká barevná odchylka (nejvyšší ze zařízení přítomných v tomto testu) i delší doba snímání ve vysokém rozlišení. Tisk je ve vyšším rozlišení přesný, avšak pomalejší, u nízkých nastavení však trpí viditelnou zrnitostí. Kopírování dokumentů je silnou stránkou tohoto produktu, v maximálním nastavení je Brother podstatně rychlejší než většina ostatních multifunkčních zařízení v testu. Ke kladům můžeme rovněž zařadit nižší provozní náklady, a to zejména při černobílém tisku.

Cena vč. DPH: 12 188 Kč

Canon SmartBase MP370

Nový multifunkční výrobek pocházející z dílen společnosti Canon by se měl na našem trhu objevit na začátku ledna. Ve svých útrobách ukrývá tiskovou mechaniku pracující 2pikolitrovou technologií, schopnou činnosti v maximálním rozlišení 4 800 x 1 200 dpi. Rychlost tisku a kopírování by se měla pohybovat na hranici 12 barevných nebo 18 černobílých stran A4 za minutu, což naše testy potvrdily. Skener zařízení s CCD snímačem nabízí optické rozlišení 2 400 x 1 200 ppi, a kromě formátu velikosti A4 může snímat při jednom průchodu i několik menších fotografií, které rozdělí do samostatných souborů na disku. Zatímco zadní podavač má kapacitu 100 listů, přední výstupní zásobník pojme 30-50 výtisků. Zajímavostí je způsob vyklápění tohoto zásobníku stačí stisknout tlačítko na levé straně produktu, a deska podavače téměř neslyšně sklouzne do pracovní polohy. Sloty pro paměťové karty CompactFlash, Microdrive, SmartMedia, MMC, SD, Memory Stick a xD-Picture Card jsou ukryty pod tmavými dvířky na protilehlé straně produktu. Pod nimi je vyveden USB konektor pro přímé propojení fotoaparátu s tiskárnou. Ovládací panel výrobku je umístěn na pravé straně vedle víka skeneru, obsahuje alfanumerický displej, tlačítka rychlé volby a směrová tlačítka pro pohyb v menu a potvrzení volby. Samostatně jsou na něm vyvedeny ovládací prvky pro spuštění černobílého a barevného provozu. Canon SmartBase MP370 může tisknout fotografie i bez zapojeného počítače, před tiskem je třeba zhotovit index snímku a následně zvolit čísla snímků (nebo rozsah od-do) a počet kopií. Testovaný stroj velmi rychle zvládl monochromatický provoz, zpomalil však při využití všech barev. Souhrn časů ze všech úloh ale patřil k nejlepším. Skener je jen průměrně přesný v detailním zpracování, podání barev je však výrazně lepší než u konkurence. Z hlediska provozních nákladů se jedná o úsporný výrobek, přičemž nepříznivá není ani jeho pořizovací cena. Pokud vám nebude vadit, že Canon SmartBase MP370 není vybaven faxem, může být ideálním pomocníkem do vaší domácnosti či kanceláře.

Cena vč. DPH: 7 490 Kč

HP PSC 1350

Největší zastoupení v testu měl Hewlett-Packard. První z novinek nese označení HP PSC 1350, a stejně jako předchozí Canon ani ona není vybavena faxem. Model 1350 navazuje na úspěch nejmenšího multifunkčního výrobku na světě HP PSC 1210. Jeho půdorys je jen o málo větší než formát A4, přesto se vedle pracovní desky vešlo 8 tlačítek, několik diod i drobný číselný displej. Skener předvedl celkem slušnou práci s detaily, zcela však propadl ve správném zachycení barev. Průměrná a maximální odchylka byly druhé nejhorší. Pro grafickou práci tento stroj rozhodně nemůžeme doporučit, ostatně není pro ni ani určen. Běžnému domácímu provozu však zcela postačuje, protože barevné rozdíly výrazně neovlivní zhotovení kopií a nezhorší ani velmi dobrou tiskovou kvalitu. Barevný zásobník pro CMY odstíny je standardně doplněn samostatnou černou kazetou, kterou lze volitelně zaměnit za fotokartridž se světlejšími základními barvami. Objem zásobníků je vyšší než v minulosti, v ovladači byla zároveň odstraněna chyba, která znemožňovala tisk jen s černou tiskovou kazetou. HP PSC 1350 je proto výrazně povedenější než předchozí 1210. Uvážíme-li, že podporuje i práci s kartami MemoryStick, SD/MMC, CompactFlash, SmartMedia a xD PictureCard, stává se mnohem výhodnější volbou. Rychlost tisku se pohybuje v rozmezí 17 černobílých a 12 barevných stran za minutu. S pořizovací cenou 7 190 Kč byl model HP PSC 1350 nejlevnějším výrobkem v testu.

Cena vč. DPH: 7 190 Kč

HP PSC 2410

HP PSC 2410 můžeme zařadit do kategorie vyšší střední třídy. K základním parametrům totiž patří rychlost tisku 21 monochromatických nebo 15 barevných str./min., rozlišení 4 800 x 1 200 dpi při práci se speciálními tiskovými médii a 1 200 x 1 200 ppi hardwarově při skenování. Přidáme-li k těmto údajům i 5 000 výtisků jako maximální měsíční zatížení, můžeme hovořit o velmi zajímavém kancelářském stroji. Často tvrdíme, výrobci vycházejí svým zákazníkům vstříc. Dnes je třeba doplnit, že Hewlett-Packard zákazníky nemístně rozmazluje. Ke svému all-in-one produktu totiž přidal barevný náhledový displej, na kterém je možné prohlížet snímky z paměťových médií (podpora stejných formátů jako HP PSC 1350) a přímo je tisknout. Kromě základních funkcí si ze zvolených snímků můžete vytvořit slideshow, běžící na displeji v době nečinnosti. Displej slouží i k výběru telefonních čísel pro fax, informuje o probíhající činnosti a slouží k nastavení základních vlastností. Tlačítka rychlé volby urychlují skenování i kopírování, software HP Photo & Imaging může zařízení řídit z pracovní plochy počítače. Při tisku a kopírování jsou k dispozici 4 volby rozlišení a rychlosti pro běžné papíry, páté, tedy nejvyšší nastavení je vhodné pro práci s fotopapíry. Ovladače pracují ve třetím, tedy středním režimu, v mnoha úlohách však postačí nižší výkonnostní položka. Doba tisku se tímto krokem zkrátí o 30-50 procent, kvalita výtisku se přitom zhorší jen minimálně. HP PSC 2410 využívá stejné zásobníky jako 1350, je robustnější, ale díky vestavěnému faxu také dražší. S barevným podáním neměl zabudovaný skener výrazné problémy.

Cena vč. DPH: 11 990 Kč

HP PSC 2510

Třetí zástupce HP v testu má s předchozím modelem 2410 mnoho společného. Uvnitř najdeme stejné inkoustové zásobníky, shodné čidlo pro rozpoznání tiskového média a vzadu také prostor pro volitelné doplnění duplexního modulu. Spodní podavač je připraven pro uložení 150 listů papíru, výstupní zásobník může zachytit až 50 výtisků. Fax s rychlostí 33 600 b/s je ovládán ze stejně členěného panelu, výrazné změny nenajdeme ani u softwaru HP Photo & Imaging. Přesto je HP PSC 2510 o 5 500 Kč dražší. Ptáte se proč? Pak vězte, že tento model je vybaven skenerem s vyšším rozlišením a můžete jej připojit nejen pomocí USB 2.0 rozhraní, ale také do síťové přípojky. Podporován je dále Wi-Fi přenos dat mezi počítačem a tiskárnou. Změnám komunikace byl přizpůsoben tiskový ovladač i obsluha skeneru. Rychlost tisku a kopírování je při připojení USB 2.0 téměř stejná jako u modelu 2410, mírně se liší při propojení síťovým kabelem. Pozměněn byl způsob snímání dokumentů, neboť při síťovém provozu skener delší dobu zpracovává náhled a z něj čerpá data v režimech do 1 200 x 1 200 ppi. Jinak řečeno: skener pracuje jen jednou, zbytek obstarává ovladač, který snímek interpoluje až do rozlišení 1 200 x 1 200 ppi. Tento technický prvek není zcela nový, používaly jej i skenery HP prodávané před 3 lety. Někdo s takovým způsobem práce nemusí být spokojen, faktem zůstává, že rozdíly mezi snímky pořízenými s USB a Ethernetem jsou mizivé, resp. nebyly patrné ani při hodnocení barevného podání, ani během testu přesnosti.

Cena vč. DPH: 17 490 Kč

Lexmark P3150

Kombinaci fototiskárny se skenerem najdeme pod označením Lexmark P3150. Vnější zpracování je velmi podobné dříve testovanému modelu Lexmark X75, u něhož došlo k výměně tiskové mechaniky a k doplnění čtečky paměťových karet. CIS snímač vestavěného skeneru může pracovat v optickém rozlišení 1 200 x 600 ppi, vestavěná tiskárna nabízí 6 inkoustových barev ve dvou kazetách, s nimiž dokáže vyvinout rychlost opakování 10 barevných nebo 17 černobílých stran za minutu. Při testu jsme neměli k dispozici fotokazetu se světlými inkousty a výsledky jsme měřili s volitelným černým zásobníkem, který je vhodnější pro rychlejší kancelářskou práci. Celkem skromný ovládací panel neobsahuje displej, nabízí tlačítka pro černobílé a barevné kopírování a rychlé vyvolání programu pro snímání dokumentů. Většinu voleb řídí uživatel pomocí dobře zpracovaného programového vybavení. K dispozici je česká verze ovladačů s podrobnou nápovědou a průvodcem kopírováním, skenováním i tiskem. Vestavěný skener je ve srovnání s konkurenčními stroji poměrně rychlý a dobře si poradí se správným převodem barev. Tisková mechanika dokáže celkem svižně pracovat v nízkém rozlišení u černobílého tisku, vyšší pracovní režimy a zejména použití všech tiskových barev ji významně zbrzdí. Doba tisku vícestránkových úloh je proto mnohem delší. Při kopírování lze zvolit režimy pro práci s textem nebo obrázky, požadavky na vyšší kvalitu i zde přístroj značně zpomalí. Lexmark P3150 je určen pro domácí uživatele, je prodáván za 8 965 Kč a jeho náklady na provoz bohužel patřily k nejvyšším v testu.

Cena vč. DPH: 8 965 Kč

Lexmark X6150

Proti předchozímu modelu je Lexmark X6150 podstatně mohutnější. Nabízí kromě skenování, kopírování a tisku také faxový provoz a je vybaven mnohem rozmanitějším ovládacím panelem. Tlačítka a alfanumerický displej jsou vyvedeny na konzoli před víko skeneru a výrobce si dal velkou práci s jejich ergonomickým rozmístěním. Softwarová výbava je velmi podobná modelu P3150 a pokud se uživatel rozhodne, že bude multifunkční centrum řídit z pracovní plochy počítače, nic mu v tom nebude bránit. K ovladačům tisku a skenování přibyl software pro nastavení faxu, nechybí zde ani nástroje pro rychlé zadání čísel do telefonního seznamu. Lexmark X6150 je určen pro práci ve vysokém měsíčním zatížení 5 000 výtisků, zadní podavač je připraven pro uložení 100 listů, spodní výstup zachytí přibližně 30 výtisků. Pracovní rozlišení tiskárny 2 400 x 1 200 dpi při černobílém provozu a 4 800 x 1 200 dpi během barevného tisku je zárukou přesného zpracování dokumentů. Vestavěný skener se pyšní rozlišením 4 800 x 1 200 ppi a nemá nejmenší problémy s detailním zpracováním předlohy. Větší rezervy má však v zachycení barev, při testu nás překvapila vyšší barevná odchylka a také vyšší hladina barevného šumu. Zařízení dokáže rychle kopírovat černobílé dokumenty, avšak méně pracovního nadšení projeví při pořizování barevných kopií. Obdobné rozdíly jsme vysledovali i u tisku, kde je zhotovení černobílých výtisků třikrát rychlejší než potisk papíru pomocí všech inkoustových barev. Lexmark X6150 může mnoho zákazníků překvapit zajímavou pořizovací cenou 9 850 Kč, provozní náklady u monochromatického zpracování dokumentů jsou sice vyšší, avšak barevný provoz je poměrně výhodný.

Cena vč. DPH: 9 850 Kč

Olivetti Job-Jet M400

Na poslední chvíli se nám do testu podařilo získat nový multifunkční produkt Olivetti. Veřejnosti byl představen na Invexu, do prodeje se dostal o pár týdnů později. Podobnost s některými výrobky HP není náhodná, multifunkční Olivetti je výsledkem partnerství mezi oběma firmami, uzavřeného na podzim loňského roku. Vestavěný skener pracuje v rozlišení 2 400 x 1 200 ppi, je vhodný pro detailní práci a má poměrně nízkou barevnou odchylku. Na víku skeneru je připevněn podavač pro automatické snímání dokumentů s kapacitou 50 listů. Uživatel jej může zvolit jak v případě vícestránkového kopírování, tak pří použití faxu nebo odesílání předloh elektronickou poštou. Inkoustová mechanika se samostatným černým zásobníkem a sdruženou cartridgí barev CMY by měla za minutu zpracovat 19 černobílých nebo 15 barevných výtisků, podobnou rychlostí disponuje i při kopírování. Maximální rozlišení 4 800 x 1 200 dpi je vhodné jen pro speciální fotopapíry, v běžném provozu postačí 600 x 600 nebo 1 200 x 1 200 dpi při černobílém a barevném tisku. Při zpracování úloh může uživatel vybírat ze čtyř režimů rychlosti a kvality tisku. Programové vybavení je připraveno pro Windows od verze 98, nabízí komplexní řízení stroje z pracovní plochy i samostatné ovládání tiskárny, WIA podporu skeneru a utility pro pohodlné skenování. Testy napověděly, že Olivetti Job-Jet M400 má od výrobce nastaveno zbytečně vysoké pracovní rozlišení. Kontinuální tisk 27 stran PDF dokumentu jsme s ním zpracovali za 24 minut. Nižší nastavení tento čas zkrátí o 9 minut a úbytek kvality není výrazně patrný. Kancelářský výrobek stojí 12 188 Kč a jeho provozní náklady jsou celkem výhodné.

Cena vč. DPH: 12 188 Kč


Epson do domácnosti

Skener Epson Perfection 1670 a tiskárna Epson Stylus Color C64

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C03P0777

V rubrice PCWORLD TOP sice tentokrát věnujeme pozornost inkoustovým multifunkčním zařízením, neznamená to však, že bychom zanevřeli i na samostatné přístroje pro snímání dokumentů nebo jejich tisk. Patříte-li ke skupině zákazníků, kteří hledají zajímavý skener nebo tiskárnu, máme právě pro vás dva zajímavé typy. Oba výrobky pocházejí z dílen společnosti Epson, velmi dobře se mohou doplňovat, ale můžete je samozřejmě používat samostatně.

Epson Perfection 1670

Pro snímání dokumentů a jejich převod do digitální podoby je určen skener Epson Perfection 1670. Na trhu postupně nahradí starší model s číselným označením 1660, podle udání výrobce by však od něj měl převzít všechny dobré vlastnosti. Patří mezi ně pracovní rozlišení 1 600 x 3 200 ppi hardwarově a 12 800 x 12 800 ppi interpolovaně, vše při 48bitové barevné hloubce. Přepracováno bylo tělo skeneru i jeho víko, tlačítka rychlé volby pro spuštění snímání, kopírování a odesílání obrázku se přesunuly ze středové části na pravou stranu výrobku. Zachován naopak zůstal USB 2.0 port pro připojení výrobku k počítači. Programové vybavení skeneru je připraveno pro systémy Windows od verze 98 a pro Mac OS 8.6 nebo novější. Ovladače skeneru pracují s vylepšenou automatickou expozicí a podporují odstraňování prachu a škrábanců při skenování transparentních předloh (po nutném doplnění víka s prosvětlovací jednotkou). Stejně jako dříve uživateli nabídnou automatický, poloautomatický a profesionální pracovní režim, při kterém je možné ovlivnit vyvážení barev, jas, kontrast, ale také odstranění tiskového rastru při snímání novin či časopisů. Kromě TWAIN ovladače je na kompaktním disku dodáván i další software ArcSoft PhotoImpression pro úpravu snímků, ABBYY FineReader 5.0 Sprint pro převod textu a NewSoft Presto! BizCard 4.0LE, který poslouží k přehlednému uložení vizitek. K mírným úpravám došlo u navigačního panelu, pomocí kterého lze řídit úlohy skeneru a propojovat je s předvolenými aplikacemi. Epson Perfection 1670 je v současné době prodáván za 3 490 Kč, přesto se výkonem vyrovná mnohonásobně dražším zařízením. Rychlý náhled dokumentu zvládne zpracovat za necelých 7 sekund, stranu A4 v rozlišení 300-400 ppi a monochromatickém či barevném režimu dokáže do počítače přenést za 16-19 sekund. Fotografie 13 x 18 cm jsme se skenerem nasnímali v rozlišení 75-600 ppi a stačilo nám k tomu 6-26 sekund. Vyšší rozlišení 1 200 ppi sice čekání na snímek prodlouží na 2 minuty a 15 sekund, tato doba je však v relaci s ostatními produkty. Epson Perfection s označením 1670 velmi dobře zvládne detailní zachycení snímku a výborně si poradí s barevnými odstíny. Barevný šum pohybující se na hranici 0,3 delta E i průměrná barevná odchylka 0,7 delta E jsou zárukou, že po výrobku mohou bez obav sáhnout i profesionální grafici. Z našeho testu vyšel skener Epson téměř bez chyby. Jediným problémem byla absence češtiny v programovém vybavení.

Epson Stylus Color C64

Tiskárna o rozměrech 450 x 437 x 308 mm a s hmotností 3,9 kg je vyvedena v líbivém černostříbřitém provedení a s počítačem si "povídá" prostřednictvím USB 2.0 rozhraní. Její tisková hlava nanáší na papír kapky inkoustu o objemu 4 pikolitry a při tisku pracuje se čtyřmi samostatnými inkousty černé, azurové, purpurové a žluté barvy. Nové složení inkoustů DURABrite má být zárukou kvalitnějšího tisku bez rozmazání ve vlhkém prostředí, a při testu jsme se přesvědčili, že inkoust skutečně dobře snáší koupel v tekoucí vodě. V mnoha případech záleží i na médiu, na kterém byl tisk proveden. Speciální fotopapíry, na něž lze nanášet kapky v rozlišení až 5 760 x 720 dpi, se ve vodě nekroutí ani po půlhodině a potisk na nich zůstává beze změn kvality barev. Na běžných kancelářských listech inkoust vydrží také nerozmazán, postupně však dojde ke zničení papíru. Tiskárna by podle technické dokumentace měla zvládnout zpracování 17 černobílých nebo 9 barevných výtisků A4 za minutu. Při testu však zůstala těsně pod polovinou uváděných hodnot. Při využití úsporného režimu zpracuje jeden černobílý výtisk za 20-30 sekund barevně a 11-15 sekund černobíle. Kvalita tisku přitom není nijak vysoká. Trojnásobek uvedených časů tiskárna potřebuje na práci v normálním režimu a čtyřnásobek na nastavení "jemný tisk", v němž dokáže vytvořit velmi dobře vypadající výtisky. Vyšší rozlišení je vhodné jen pro tisk na speciální média. Nese označení Foto, a Epson Stylus Color C64 v něm stranu A4 potiskne za 4 minuty a 16 sekund na běžný papír nebo fotopapír. Ruční nastavení maximálního dostupného rozlišení je vhodné jen pro práci s obrázky, které byly ve vysokém rozlišení i vytvořeny, prodlouží ale tisk stránky A4 na 9 minut a 13 sekund. Tisk 27 stran PDF dokumentu ve standardní kvalitě výrobek zaměstnal na 33 minut a 16 sekund. Velmi dobré hodnocení si zaslouží za kvalitu tisku a cenu 3 490 Kč. Nepříjemná je však zpráva o provozních nákladech. Tiskárna disponuje oddělenými zásobníky, takže uživatel mění jen tu barvu, která právě došla. Cena zásobníků je však celkem vysoká a reálné náklady na tisk černou barvou v pokrytí 5 % vycházejí na 2,48 Kč. Využití všech barev CMYK zákazníka připraví o 6,16 Kč při celkovém barevném pokrytí 20 % na stránku formátu A4.

Epson Perfection 1670

Cena vč. DPH: 3 490 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, www.epson.cz

Epson Stylus Color C64

Cena vč. DPH: 3 490 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, www.epson.cz


2 x 2 reproduktory a subwoofer

Logitech Z-3 vs. Creative I-Trique L3450 - Test dvou zajímavých reproduktorových sestav

Lukáš Erben

C03P0763

Hledáte pěkné a dobře hrající reproduktory za rozumný peníz? Nové designové reprosoustavy 2.1 (dva satelity a subwoofer) by v tom případě rozhodně neměly uniknout vaší pozornosti.

Jen málokdo by si asi chtěl zaplnit pracovnu či kancelář šesti, sedmi či osmi reproduktory pro superprostorový zvuk. Na pracovním stole není nikdy přebytek místa, nehledě na to, že na sledování filmů či hraní her nejspíš nemáte čas ani náladu. Na druhou stranu poslech kvalitní hudby se při práci občas hodí a vůbec při tom není na škodu, když dobře hrající reproduktory nezaberou příliš mnoho místa a vypadají dostatečně reprezentativně. Nové modely Logitechu a Creative Labs mají za cíl tyto požadavky splnit do puntíku: spojují špičkový design se zvukem, který se spíše než počítačovým chrastítkům blíží tomu, co nabízí přístroje na trhu spotřební elektroniky.

Creative I-Trigue

Reproduktory I-Trigue nejsou ve výrobní řadě Creative absolutní novinkou, modely 3450/3500 (liší se pouze v bílém/černém provedení) ovšem přinášejí různá vylepšení, která by měla zvýšit jak kvalitu zvuku, tak i jejich užitnou hodnotu. Vzhled satelitů se od starší verze na první pohled příliš nezměnil jsou i nadále úzké, vysoké a v plastovém provedení s hliníkovou základnou. Na jejich boku ale přibyl nový středopásmový reproduktor, který by měl asistovat dvěma středovýškovým titanovým reproduktorům v horní části satelitů. Novinkou jsou též dvě sady kabelů, jež vedou do každého ze satelitů ty jsou tedy poháněny systémem bi-amp/bi-wire, běžným spíše u hi-fi elektroniky. Kabely jsou k satelitům pevně přidělány, na straně subwooferu ale používají klasické cinch konektory, takže je lze relativně snadno nastavit. Skříň subwooferu je vyrobena z MDF dřevotřísky a koncipována na výšku, takže se lépe vejde pod pracovní stůl. Nechybí ani bassreflexový otvor se zaobleným vyústěním.

Ovladač hlasitosti nejenže umožňuje regulovat rovněž intenzitu basů, ale navíc je osazen i dvěma vstupy (linkovým a USB konektorem M-port, určeným výhradně pro kapesní přehrávače Creative MuVo) a výstupem na sluchátka. Bez problému tak můžete k reproduktorům připojit například MiniDisc či Discman a přehrávat hudbu z něj. Co se konektivity týče, jsou reproduktory I-Trique vybaveny velmi nadprůměrně.

Zvuk z reproduktorů I-Trique 3450 je výrazně lepší, než jaký nabízí drtivá většina 2.1 reproduktorů pro PC. Mají výrazný, poněkud masivní zvuk se znělými a lehce dunivými basy vzhledem k tomu bohužel ztrácejí rozlišení a detail dříve než reproduktory Logitech Z-3. Svým podáním vyhovují spíše razantní taneční hudbě a hernímu nebo filmovému zvuku. Nevýraznější rozdíl mezi I-Trique a Z-3 je u živých nahrávek, jazzu a blues u těchto typů hudby mají navrch reproduktory Logitech. Celková hlasitost je díky výkonu (48W RMS 30+18 W) o něco vyšší, rozdíl ale není výrazný.

S ohledem na vyšší cenu a poměrně sofistikovanou konstrukci překvapuje, že reproduktory I-Trique po stránce zvuku na Z-3 spíše ztrácejí. I tak ale nabízejí lepší kvalitu než drtivá většina počítačových reproduktorů, a navrch přidávají výborný komfort ovládání (regulace basů na stole) a možnost připojit další zařízení. Chcete-li 2.1 reproduktory vhodné spíše pro hry a příležitostný poslech hudby, pak jsou I-Trigue dobrou volbou.

Logitech Z-3

Výrobní řada Z je poměrně různorodá a zahrnuje jak nejednoduché reproduktory Z-340, tak hi-end model Z-680 s certifikací THX. Z-3 sice mezi absolutní špičku nepatří (označení THX byste u nich hledali marně dvoukanálovou THX variantou jsou dražší a nesrovnatelně výkonnější Z-2200), přesto provedením i zvukem směřují spíše mezi vyšší modely.

Z-3 jsou kombinací fantastického vzhledu a materiálového provedení (satelity jsou kompletně odlity z hliníku a reproduktory jsou osazeny kovovým středem) a poměrně nešťastného designu funkčního, čímž myslíme zejména propojení a kabeláže. Reproduktory disponují pouze jediným linkovým vstupem, který je navíc napevno připojen k ovládání hlasitosti naštěstí jej lze nastavit pomocí jack/F-jack/M kabelu. Výrobce ovšem nezapomněl na kvalitní sluchátkový výstup (ten je spolu s vypínačem na modulu u ovládání hlasitosti). Hlavní problém spočívá v kabeláži satelitní reproduktory jsou na kabelech přichyceny napevno a sdílí spolu s ovládáním hlasitosti a vstupem jediný konektor. Subwoofer je vyroben z MDF desky s bukovou dýhou, má reproduktor vyzařující z boku a není vybaven bassreflexním otvorem (není portovaný) regulace basů je bohužel přímo na subwooferu.

Nedostatky v oblasti funkčního designu (zejména uchycení kabeláže) jsou ovšem více než vyrovnány kvalitním zvukem. Množství detailů a prostoru, jež nabízejí satelity s jediným středovýškovým reproduktorem, je (s ohledem na cenu) fantastické. Podle nastavení může hrát subwoofer jak celkem decentně (hudba), tak výrazně a silně (filmy, hry). Zejména zvukově "jednodušší" hudba zní na poměry PC výtečně živé nahrávky, blues, jazz, ale i koncertní pasáže zní velmi dobře. Přednes rockových skladeb je o něco horší (poněkud méně přehledný), ale stále na velmi dobré úrovni. Počítejte ovšem s tím, že Z-3 rychle odhalí slabiny hůře komprimované hudby (MP3 128 či 160 Kb/s). Reproduktory pochopitelně zvládají bez potíží i herní či filmový zvuk jediné omezení je v míře jeho prostorového (3D) podání ve stereu.

Logitech Z-3 jsou reproduktory určené na pracovní stůl. Pro takové využití postačuje jak jejich výkon (stálých 40 W RMS), tak maximální hlasitost (od cca 75 % dochází ke zkreslení, a při vyšší úrovni výstupního signálu zvukové karty i k přetížení satelitů). Pokud chcete kvalitní, cenově dostupné reproduktory pro poslech hudby a příležitostné hraní (a nevadí vám absence dalšího vstupu či hloupé řešení kabeláže), pak vám Z-3 můžeme doporučit.

Creative I-Trigue L3450

K testu zapůjčila firma: Creative Labs, www.creative.com

Cena vč. DPH: 3 990 Kč

Logitech Z-3

K testu zapůjčila firma: Logitech, www.logitech.com

Cena vč. DPH: 3 500 Kč


Elegantní hudebník

Philips HDD100 - Harddiskový jukebox s kapacitou 15 GB

Lubor Jarkovský

C03P0772

Nizozemský výrobce (nejen) spotřební elektroniky se přidal k novodobé módě a uvádí na trh svůj první harddiskový jukebox s úložným prostorem 15 GB. Stávající produkty jako iPod společnosti Apple či Creative Zen mají tedy, zdá se, kromě tvrdého úderu ze strany korejského iRiveru, který na trh s "hard diskem" už také pronikl, dalšího soupeře.

Štíhlý elegantně zaoblený MP3/WMA přehrávač černé barvy se stříbrnými okraji váží pouhých 167 gramů a snaží se držet strohého designu. Po konstrukční i designové stránce působí naprosto bezchybným dojmem. Tlačítka pro ovládání přehrávání jsou stejné barvy, tedy černá jako tělo přístroje, a jsou umístěna pod poměrně rozměrným displejem. Na levé straně přístroje se pak nachází další čtveřice tlačítek v barvě stříbrné ladící k okraji. Vrchní strana je vyhrazena pro konektory. Co se jich týče, přehrávač disponuje audiovstupem, optickým i analogovým, samozřejmě také sluchátkovým výstupem (současně analogový audiovýstup) a vstupem pro síťový zdroj. Trochu nás zklamala absence digitálního audiovýstupu.

Zvukově se přehrávač projevuje nadprůměrně, ovšem pouze s kvalitnějšími sluchátky, než která výrobce dodává (pecky). S těmi je hudba plochá, bez basů i výšek. Ani firemní zesilovač basů DBB nepomáhá, spíše zvuk zhoršuje. Po zapnutí ekvalizéru, který je mimo jiné možno editovat, je s dodávanými sluchátky zvuk o stupínek lepší. S kvalitními uzavřenými sluchátky je však zvuk perfektní v tomto případě je i ekvalizér zbytečností. Při pohybu hudba nepřeskakuje díky vyrovnávací paměti o velikosti 32 MB.

Inverzní displej je určitě velice silnou stránkou přístroje, na tmavém pozadí zobrazuje totiž texty bíle, ty jsou pak za denního světla daleko lépe čitelné než klasické texty černé. Displej je sedmiřádkový, šest řádků je aktivních. Příjemným překvapením pro nás bylo zjištění, že je přístroj vybaven i funkcemi sleep, možností nahrávání a přímého kódování do MP3 (64, 128 a 192 Kb/s) či funkcí diktafonu. Pořízený hlasový záznam je čistý, přesto HDD100 nedokáže plnohodnotně nahradit diktafon. Mikrofon zaznamenává převážně zvuky ve své blízkosti, pokud někdo mluví ze vzdálenosti několika metrů, je zvuk až nepřirozeně vzdálený a slova nesrozumitelná na přednášky ve větších posluchárnách se tedy nehodí. Vstup pro externí mikrofon na HDD100 chybí.

V systému se přístroj hlásí jako externí disk, hudební soubory však bohužel nelze přetahovat přímo v rozhraní Windows. K tomu je potřeba speciální software Digital Media Manager, který v nás vzbudil silně rozporuplné pocity. Jeho hlavním nedostatkem kromě lehké nestability je to, že neseřazuje skladby podle složek, ve kterých se nacházejí, ale podle ID3 tagů. Pokud tedy v albu o deseti skladbách chybí v jedné informace, software skladbu nezařadí v knihovně do daného alba. V přehrávači je vyhledávání skladeb naopak velice jednoduché díky funkci Super-Scroll. Zklamala nás také nemožnost kopírovat hudbu zpět do počítače. Samotný přenos hudby z počítače na disk přehrávače je však bleskový, protože HDD100 bylo dáno do vínku rozhraní USB 2.0. Uvnitř přístroje se kromě pevného disku nachází i lithiumiontová baterie, která ho udrží na jedno nabití v chodu cca 11 hodin, přičemž její nabíjení trvá 4 hodiny. V příslušenství se nachází jednoduchý dálkový ovladač bez displeje, USB kabel, zmiňovaná sluchátka, ochranný pytlík na nošení, síťový zdroj a instalační CD.

Co dodat na závěr? Nabízí se hodnocení, že kvalitní přehrávač se slušným zvukovým projevem a krásným designem kazí pouze nedotažený software a nekvalitní sluchátka. Ovšem tento fakt jsme vyčítali zatím snad každému diskovému MP3 přehrávači. Ano, a ještě jednu věc většině HDD MP3 přehrávačů běžně vyčítáme (s výjimkou Creative Jukeboxu NX), a tou je cena, která je v tomto případě v porovnání s omezenou kapacitou opravdu dost nadsazená.

Philips HDD100

Cena vč. DPH: 15 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Philips, www.philips.cz


Zapomeňte na desktop

Acer TravelMate 541Lmi - výkonný notebook vhodný spíše do kanceláře

Hynek Vácha

C03P0784

V poslední době uvádějí výrobci notebooků jeden typ za druhým. Tato situace je způsobena mimo jiné i tím, že se přenosné počítače mohou celkem bez problémů vyrovnat těm stolním, což si uvědomila řada zákazníků. Připočteme-li k tomuto faktu ještě možnost vzít si takovýto počítač všude s sebou, nelze se divit, že mnoho uživatelů dá přednost notebooku před stolním počítačem. Vzhledem k velké konkurenci se každý výrobce snaží pokrývat co nejširší spektrum uživatelů a neustále inovovat svou produktovou řadu. Do kategorie notebooků, které mohou sloužit jako náhrada za stolní PC, se řadí i Acer TravelMate 541LMi. Dostatečný výkon počítače zajišťuje procesor Pentium 4 M, taktovaný na 2,66 GHz (frekvence sběrnice je 533 MHz), s 512 KB L2 cache. Dostatečný je též prostor pro operační paměť, jejíž kapacita činí v základní verzi 512 MB. Rozšířit ji totiž lze až na 2 GB, což je hodnota, která by měla zaručovat běh i těch nejnáročnějších aplikací. Těm bude stačit i grafická karta využívající čipu ATI Radeon 9200 se 64 MB paměti. Je však nutné smířit se s tím, že nejnovější hry přece jen nepoběží úplně optimálně. Použitému LCD panelu o úhlopříčce 15" a s rozlišením SXGA nelze nic vytknout. I ostatní komponenty ukazují záměr vytvořit počítač s parametry odpovídajícími těm stolním. Integrovaná je zde 10/100Mb síťová karta, modem, vypalovací DVD mechanika (umožňuje zápis ve formátu DVD-R/RW) a to v době, kdy tyto mechaniky ještě stále nejsou běžnou součástí stolních počítačů a nechybí zde ani bezdrátové připojení Wi-Fi a Bluetooth. Jistou nevýhodou je podpora pouze standardu 802.11b, který umožňuje dosažení přenosových rychlostí pouze 11 Mb/s. Mnohem příjemnější by byla možnost instalace karty založené na standardu g. Trochu zbytečnou nám přijde integrace disketové mechaniky přímo do těla notebooku. Přece jen se jedná o komponentu vhodnou spíše do muzea. Její absence by umožnila buď snížit hmotnost notebooku, nebo integrovat jiné, užitečnější vstupně/výstupní zařízení, jako jsou třeba čtečky paměťových karet. K propojení s různými jinými zařízeními pak lze, kromě již zmiňovaného Bluetoothu a Wi-Fi, využít 3 porty USB 2.0, 1 paralelní či jeden FireWire port.

Vlastní práce s notebookem je příjemná. Použité komponenty jsou, co se konfigurace týče, dimenzovány s dostatečnou rezervou, takže není problém ani s chodem grafických aplikací nebo grabováním videa, což jsou velmi náročné programy. V praktickém provozu nastávaly menší problémy při využití bezdrátového připojení k síti. V případě, že jsme nechali řízení na operačním systému Windows XP, docházelo občas zničehonic k odhlášení od sítě, jež bylo způsobeno výpadkem signálu (notebook byl přitom stále na jednom místě, ve kterém byla síla signálu dostatečná). Tyto problémy však zmizely, pokud jsme k řízení sítě využili utilitu dodávanou k počítači. Typickou vlastností notebooků od Aceru je magnéziový kryt víka displeje. Ten je však bohužel relativně tenký, takže již při celkem nízkém na něj působícím tlaku dochází ke kontaktu se zadní stranou LCD panelu, což není zrovna ideální. Kvůli tomu, hmotnosti a výdrži na baterie (2 hodiny a 16 minut) se notebook hodí opravdu spíše k využití jako náhrady za stolní počítač, než jako přístroj pro práci v terénu.

Acer TravelMate 541 LMi

K testu zapůjčila firma: Acer, www.acer.cz

Cena vč. DPH: 67 000 Kč


Moderní technologie v kapse

Sony Clié UX50 - inteligentní a pohledný pomocník do kapsy

Lubor Jarkovský

C03P0771

Ve stáji kapesních počítačů společnosti Sony přibyly dva nové modely řady Clié, které se kompletně odpoutaly od dosavadního designu této rodiny handheldů. Ano, jedná se o výrobky nesoucí označení Sony Clié UX 40 a 50. Na náš trh je dodáván pouze model vyšší, tedy UX50, jenž je kromě integrace technologie Wi-Fi naprosto shodný s UX40.

Nová koncepce designu přinesla do světa Clié vzhled podobný notebooku a integrovanou klávesnici QWERTY s numerickou částí. Nové Clié disponuje také další specialitou, procesorem ARM926 (DSP Digital Signal Proceessor) a grafickým akcelerátorem CXD2230GA. Frekvence procesoru se mění dle potřeby, a to v rozmezí 8-129 MHz. S pamětí se Sony trochu polepšilo oproti dřívějším modelům, její celková velikost je nyní 104 MB. Přesto se nenechte vysokým číslem zmást, 16 MB z ní je určeno pro ukládání dat a programů, dalších 16 MB je pro zálohu systému a 29 MB je pro ukládání médií. Zbytek si rozdělí další potřeby systému. Přístroj je samozřejmě vybaven slotem pro Memory Stick, podporována jsou i nová média řady Pro, která jsou na pultech k dostání ve velikostech 256, 512 a 1 024 MB. Slot pro Compact Flash kartu již ale Sony tradičně ignoruje. Handheld je osazen systémem PalmOS ve verzi 5.2, jenž je kompletně lokalizován do češtiny. Potěšující zprávou je už zmiňovaná podpora Wi-Fi, která umožňuje přímé připojení na internet nebo do domácí sítě. Surfování na internetu je tedy také možné, a to webovým prohlížečem je NetFront 3.0. Stránky jsou před zobrazením zmenšeny. Kromě Wi-Fi je v UX50 integrována další bezdrátová technologie a není jí nic jiného, než stále se více rozšiřující Bluetooth. Komunikace s telefonem či počítačem je bezproblémová, obzvláště pak s telefony Sony Ericsson. "Modrý zub" se kromě klasické synchronizace s jinými zařízeními hodí kupříkladu pro posílání SMS přímo z Clié (po spojení s telefonem). Velmi silnou stránkou přístroje je otočný displej o rozlišení 480 x 320 bodů (3,2 " velký) UX50 lze použít buď jako notebook s otevřeným displejem, či jako klasický kapesní počítač s displejem přetočeným (tím pádem schovanou klávesnicí). Silnou stránkou je klávesnice, ta samozřejmě tu plnohodnotnou nenahradí, ale její provedení je přesto ve světě PDA výrazným krokem vpřed. Psaní je pohodlné, pro krátké texty nebo poznámky je klávesnice k nezaplacení. Při tvorbě delších dokumentů ale začnou brzy bolet ruce. Skutečně revoluční je však numerická řada v horní části, která umožňuje psát písmena s diakritikou.

Sony do modelu Clié UX50 integrovalo fotoaparát, jehož rozlišení je pouze 310 000 pixelů. Jiné modely disponují objektivy s 1 či 2 megapixely, je tedy otázkou, proč má tento model CMOS s tak malým rozlišením. Kromě fotek v rozlišení 640 x 480 bodů umí také točit video v MPEG4, to má vysokých 30 fps, rozlišení je však pouze 160 x 112 bodů. Funkce audiopřehrávače je samozřejmostí, hudbu je nutné na Memorystick nahrávat přes firemní software SonicStage, který MP3 či WMA převede do formátu ATRAC3. Majitele klasických Memorysticků musíme zklamat, protože software dovolí hudbu nahrát jen na média MagicGate, jež chrání autorská práva. V příslušenství jsme rozhodně postrádali dálkový ovladač, který je k jiným modelům běžně dodáván.

Clié umí i další věci jakými jsou pořízení hlasového záznamu, ovládání Bluetooth zařízení na dálku a umí číst i soubory PDF či prezentace vytvořené v PowerPointu.

Nový kapesní počítač Sony je technologicky vyspělý skvost se zajímavou klávesnicí, drobné nedostatky v podobě problémů s kopírováním hudby na klasický MS a chabého fotoaparátu klady bohatě vyvažují. V každém případě patří Sony Clié UX50 mezi jedny z nejlepších PDA, jaké lze v současnosti koupit.

Sony Clié UX50

Cena vč. DPH: 29 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Elvia-Pro, www.elviapro.cz


Už skoro kamera

Logitech Pocket Video 550 - záznam obrazu do kapsy

Lubor Jarkovský

C03P0769

Pocket Video 550 je novým členem rodiny miniaturních kamer značky Logitech. Jedná se o v podstatě ochuzenou verzi dražšího modelu PV 750, která však nenabízí výklopný LCD displej a některé další funkce, kupříkladu zoom. Výrobek je velice malý a lehký (rozměry 55 x 124 x 19 mm a hmotnost 131 gramů), svým tvarem značně připomíná elegantní pouzdro na doutníky. Logitech se řídil heslem, že v jednoduchosti je krása a udělal dobře. Tmavě modrý plast s broušeným kovem jsou opravdu výtečnou kombinací. Pocket Video samozřejmě neukládá videozáznam na žádnou kazetu, nýbrž na paměťovou kartu, příp. do interní paměti (16 MB). Do slotu, který se nachází ve spodní části, lze zasunout SD karty a jelikož interní paměť na plnohodnotné používání Pocket Videa nestačí, je investice do "SDéčka" nutná. Přístroj ukládá záznam ve formátu MPEG4 ve dvou režimech Standard a Fine. Do interní paměti se vejdou v prvně jmenovaném kódování 4 minuty záznamu a ve druhém 2 minuty. Na kartu o velikosti 128 MB se pak vejde 1 hodina, respektive 30 minut videa. Obraz má rozlišení 320 x 240 bodů (20 fps), což sice není velikost nijak úžasná, ale je nutno uznat, že v daných parametrech je téměř skvostné. Logitech uvádí, že při projekci na televizoru je srovnatelné s VHS, v režimu Fine o tomto smělém tvrzení můžeme uvažovat. Je ale třeba vzít v úvahu, že je to tvrzení trochu nesmyslené, protože digitální video v tomto rozlišení trpí na trochu jiných místech než záznam na VHS. Video se při rychlých pohybech lehce "kostičkuje" (kamera rychlejší pohyby nezvládá) a barvy jsou také trochu posunuté. To jsou hlavní neduhy takto komprimovaného záznamu v nízkém rozlišení, přesto je přirovnání k VHS kvalitě asi nejblíže skutečnosti. Komprimace záznamu probíhá do speciálního kodeku Logitechu, video tedy nemůžete pustit u kamaráda na počítači, aniž byste nainstalovali kodek z CD. To je docela mrzuté. Ještě zpátky k natáčení. To se soustředí do jediného tlačítka, které je umístěno přímo pod objektivem. Po jeho stisknutí trvá přístroji ještě asi 4 vteřiny, než začne natáčet. Přestože je tento produkt prezentován jako kapesní kamera, je absence funkce pro pořízení statických snímků značně nelogická. Při natáčení se přístroj drží pohodlně a lze ho ovládat pouze jednou rukou, a to i nastavení, protože tlačítka, která jsou pod displejem, pohodlně zmáčknete palcem. Bezprostředně nad nimi se nachází drobný displej, jenž je u tohoto produktu sice méně potřebný, protože model 550 nenabízí prakticky žádná nastavení, ale už jenom kvůli možnosti zobrazení větších znaků bychom větší rozměry uvítali. Potěšila nás možnost přímého spojení s televizí, a to pomocí multifunkčního doku, do nějž lze přístroj postavit. Z tohoto doku vedou jak A/V kabely pro televizi, tak USB, které je však pouze verze 1.1., čímž pádem se větší objemy dat z paměťové karty kopírují až nezdravě dlouho. K přístroji je kromě síťového adaptéru a dvou tužkových baterií, které používá, ještě dodáván software, a to rovnou na dvou kompaktech. Na jednom je program pro organizaci obrázků a fotek. Lze v něm i konvertovat video z Pocket Video kodeku do klasického AVI. Druhým, daleko zajímavějším programem je Roxio Videowave Movie Creator. Ten umožňuje video editovat, doplňovat o hudbu a rovnou pálit na CD. Logitech Pocket Video 550 je zdařilým výrobkem, kterému ale k dokonalosti rozhodně pár věcí chybí. Jako o doplňku k přenosnému počítači či plnohodnotné kameře se o něm však určitě uvažovat dá.

Logitech Pocket Video

K testu zapůjčila firma: Logitech, www.logitech.cz

Cena vč. DPH: 6 090 Kč


Nové přírůstky do rodiny THX

Logitech Z-5300 a Z-2200: špičkové repro pro milovníky kvalitního zvuku

Lukáš Erben

C03P0768

Logitech byl první společností, která na náš trh před několika lety uvedla PC reproduktory s THX certifikací. Z-560 vyvolaly mezi příznivci prostorového zvuku na PC poměrně velké pozdvižení svým výkonem, kvalitou zvuku i relativně atraktivní cenou.

Od uvedení Z-560 ale uplynula dlouhá doba, během níž se na trhu objevily jak konkurenční modely reproduktorů s THX certifikací, tak nástupce Z-560 reproduktory Logitech Z 680. Avšak zdaleka ne každý uživatel touží po nejvýkonnějších a nejdražších reproduktorech a právě v oblasti kvalitních, ale jednodušších THX reproduktorů (ať už běžných 2.1 či 5.1 sestav bez dekodéru), Logitech zůstával za konkurencí poněkud pozadu. Nově uvedené modely směřují právě do dvou zmiňovaných segmentů: uživatelům, kteří touží po špičkovém zvuku na pracovním stole, je určena stereofonní sestava Z-2200 THX. Těm, kdo chtějí na pracovní stůl relativně kompaktní, ale výkonnou 5.1 THX reprosoustavu, je pak určen model Z-5300 THX.

Logitech Z-5300 THX

Při prvních zmínkách o nové 5.1 sestavě jsme se domnívali, že půjde o Z-680 bez modulu s dekodérem, realita je ale poněkud odlišná. Logitech vyvinul zcela nové komponenty satelity jsou menší a kompaktnější osazeny jsou reproduktory se středy z masivního hliníku, jejich rozměr je však menší než v případě Z-680. Kabely jsou k satelitům připevněny napevno, krátké kovové nožky lze otočit o 180 stupňů a využít je k zavěšení satelitů. Konstrukce subwooferu byla taktéž změněna není klasicky portovaný a reproduktor je kompletně uzavřen ve dvoukomorové skříni. Nakolik je to technicky vhodnější či pokročilejší řešení nedokážeme zcela posoudit, faktem ale zůstává, že basy Z-5300 si zaslouží označení "přesné, syté a při větší hlasitosti doslova brutální". Subwoofer pochopitelně obsahuje centrální zesilovač pro všechny reproduktory zadní stěna je proto osazena solidním kovovým chladičem. Zvukový výstup z PC se připojuje k subwooferu, bohužel kromě 5.1 analogového vstupu není k dispozici žádný "doplňkový" vstup například pro přenosné zařízení, což je velká škoda. Ovládací modul umožňuje nastavení hlasitosti, basů, hlasitosti satelitů, centru a zapnutí či vypnutí rozšíření prostorové báze. Kromě toho disponuje velmi šikovným výstupem na sluchátka.

Celkový výkon 280 W RMS (řádově tisíce Wattů PMPO výkonu) je rozdělen pro hi-end reproduktory trochu netradičně 1 : 3 ve prospěch satelitů. Na subwoofer připadá 100 W za ideální je přitom považováno rozdělení výkonu 1 : 1 mezi satelity a subwooferem. Vzhledem k tomu, že se nejedná o klasické reproduktory pro domácí kino, ale o repro určené spíše na pracovní stůl, je tento poměr vcelku pochopitelný subwoofer máte přímo pod stolem a 100 W je zcela dostačujících. Kvalita zvuku je na špičkové úrovni, s velmi přesným přednesem, výtečnou hlasitostí a vyváženým zvukem. Jistý rozdíl mezi Z-5300 a Z-680 ale přesto lze najít. Starší a výkonnější model má přeci jen lepší detaily a zejména rozlišení. Zatímco u filmů a her je rozdíl prakticky nulový, při poslechu kvalitních hudebních nahrávek lze rozdíl v kvalitě zvuku přeci jen postihnout. Naprostou nezbytností ovšem, je aby vaše zvuková karta podporovala přesměrování basů a nastavení dělicí frekvence pro kanál subwooferu bez těchto nastavení jsou totiž basy přebuzené (za ideální dělicí frekvenci považujeme 150 Hz).

Tyto reproduktory nabízejí špičkový prostorový zvuk pro pracovní stůl. Jejich cena sice není zanedbatelná pokud ji ale srovnáte s cenou kvalitního 17" LCD, jedná se o přijatelnou investici, pochopitelně za předpokladu, že dokážete kvalitní zvuk ocenit. Jedinou skutečnou slabinou Z-5300 je řešení kabeláže kabely jsou pevnou součástí satelitů a k centrální jednotce se připojují pomocí cinch konektorů. Pro smysluplné využití reproduktorů s výkonem 280 W a THX certifikací je pochopitelně nutné i adekvátní prostředí a kvalitní zvuková karta (SB Audigy 2, Terratec DMX či M-Audio Revolution).

Logitech Z-2200 THX

Podobně jako v předchozím případě, i u nové 2.1 reprosoustavy z dílny Logitechu jsme předpokládali, že se bude jednat o komponenty odvozené od známého modelu Z-680, tentokrát ovšem pouze ve dvoukanálovém provedení. Náš předpoklad se v tomto případě vyplnil satelity nové reprosoustavy jsou identické s těmi použitými u Z-680 (narozdíl od nich mají ale napevno připevněný kabel) a blízkým příbuzným je i výkonný subwoofer. Ovládací modul je v případě Z-2200 velmi jednoduchý, umožňuje pouze zapnutí, regulaci hlasitosti, basů a připojení sluchátek poněkud zvláštní a nešťastné je však přidružení vstupu ke kabeláži ovládacího modulu.

Zvuk sestavy Logitech Z-2200 je jednoduše fantastický. Reproduktory jsou připraveny na absenci redirekce basů a hrají výtečně prakticky za libovolných podmínek. Hlasitost jde ruku v ruce s minimálním zkreslením při dostatečném zesílení jsem byl schopen poslouchat ze sklepa reproduktory, které hrály v prvním patře. Detail, výkon, rozlišení, kvalita přednesu to vše je na výtečné úrovni za předpokladu, že vaší hlavní vášní je poslech hudby a netoužíte po přesném prostorovém zvuku, který ze sebedokonalejší dvoukanálové reprosoustavy dostanete jen stěží. Pokud bychom měli tuto sestavu krátce zhodnotit, lze shrnout, že Logitech Z-2200 jsou výbornou alternativou pro uživatele, kteří hledají špičkový zvuk na pracovní stůl a nepotřebují či nechtějí investovat do prostorové sestavy určené pro domácí kino. Kvalita zvuku je s ohledem na cenu jednoduše výtečná. Stejně jako u předchozí novinky Logitechu, i tentokrát se naše kritika točí pouze kolem nešťastně provedené "pevné" kabeláže.

Logitech Z-5300 THX

Cena vč. DPH: 8 300 Kč

K testu zapůjčila firma: Logitech, www.logitech.cz

Logitech Z-2200 THX

K testu zapůjčila firma: Logitech

www.logitech.cz

Cena vč. DPH: 5 500 Kč


Hlavně ať mi nespadne na palec

Dell Inspiron 5150 - modrý otesánek s maximálním výkonem a cenou

Tomáš Jirásko

C03P0765

Tento model, a vlastně celá řada Inspiron, představuje v nabídce Dellu tzv. desktop replacement tedy náhradu klasického stolního počítače. Proto u těchto notebooků není kladen až takový důraz na hmotnost či velikost jedná se prostě o řešení "vše v jednom" určené především domácím uživatelům, nebo do firem, kde není základním požadavkem "totální mobilita" a postačuje, že jej lze občas přesunout mezi prácí a domovem. Ovšem s ohledem na hmotnost a osobní zkušenosti doporučujeme přesun autem na fyzické dennodenní přenášení raději zapomeňte tedy pokud zrovna neposilujete, nebo nepotřebujete mít po ruce údernou zbraň.

Housing padesátjednapadesátky je shodný s již dříve uvedenými Inspirony 1100/5100. Proto nás nepřekvapily ani jeho rozměry 46,5 x 333 x x 275 mm a hmotnost 3,7 kg. Z ergonomického hlediska budí na první pohled obavy především rozměr 32 mm, což je výška klávesnice nad deskou stolu. Takto vysoko posazené hrany části s klávesnicí mohou některé uživatele píšící všemi deseti nepříjemně tlačit do zápěstí (pokud máte delší ruce) nebo zespodu do paží. Samotná klávesnice má příjemný odpor i zdvih, uspořádání kláves je oproti řade Latitude (D600 má např. podobné uspořádání jako běžná klávesnice) řešeno s Insert/Delete ve spodní řadě, a naopak Windows či středník jsou "notebookovsky" posunuty do pravého horního pole klávesnice. Nad klávesnicí nalezneme v duchu dellovských úspor pouze dvě funkční tlačítka zapnutí a internet. Rám přístroje je dostatečně pevný, aby odolal i dosti nepříjemným úderům.

Dell volí pro osazení svých přenosných počítačů procesory Intel, a ani tentokrát nesáhl po konkurenci. Volba padla na Mobile Intel Pentium 4 na frekvenci 3,06 GHz. Námi testovaný model byl navíc osazen 1 GB RAM, a tak se o výkon nebylo což se při testech potvrdilo nutno obávat. Oproti předchozím modelům, které byly navrženy hlavně s ohledem na cenu, jsou použity výkonnější komponenty, včetně 333MHz systémové sběrnice. O vizualizaci se stará grafická karta nVidia GeForce Fx Go5200 s 64MB DDR VRAM a v kombinaci s 15" UXGA displejem nabízí nativní rozlišení 1 600 x 1 200 obrazových bodů. Toto rozlišení se však v praxi může stát i kontraproduktivní, neboť prvky jakými jsou například ikony nebo systémové fonty, jsou pro oko relativně malé. Podobný problém může nastat i při spouštění aplikací, které v základním nastavení předpokládají menší rozlišení. Rozlišení lze samozřejmě zmenšit, ale vždy je to na úkor kvality obrazu, proto je nutné zvolit spíše cestu přenastavení základních hodnot třeba dpi ve vlastnostech zobrazení. Displej nezklamal, co do barevného podání však patří mezi střed. Optické jednotky reprezentovalo kombo CD/DVD+RW. Inspiron 5150 dorazil vybaven i bezdrátovým řešením (interní mini PCI) standardu IEEE 802.11b/g, který patří mezi volitelné doplňky, mezi nimiž najdeme i Bluetooth. Na zadní stěně najdeme port síťové karty 10/100 Ethernet, port IEEE 1394, VGA výstup, S-Video a dvojici portů USB 2.0. K USB se vztahuje i jedna maličkost, která se u Dellů vyskytuje poměrně často když nemá den, vyžaduje notebook pro připojení myši specifický port, ten druhý odmítá. Pokud s ním vyrazíte na cesty, potřebnou energii čerpá z 14,8V, 6 450mAh baterie, s níž vydrží v chodu přes čtyři a půl hodiny.

Přenosný počítač Dell Inspiron 5150 byl koncipován především s ohledem na výkon, za ten ovšem něco zaplatíte. Pokud stále hledáte mobilní náhradu klasického stolního počítače, stále stojí za úvahu i model Inspiron 5100, především díky ceně. I tak se jedná v případě 5150 o vyváženou sestavu určenou v našich podmínkách pro firemní využití, která svým výkonem ovšem umožní domácím uživatelům i takovou operaci, jako je záloha DVD disků. Pokud svůj počítač z 90 % využíváte na stole doma či v práci, jde o řešení právě pro vás.

Dell Inspiron 5150

Cena vč. DPH: 108 000 Kč

K testu poskytla firma: Dell Computer, www.dell.cz


Vše potřebné v jednom

Asus A2500L - Dobře vybavený notebook za rozumnou cenu

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C03P0775

Cenový segment notebooků s cenou pod 40 000 Kč se sice hemží množstvím produktů, ale většinou jim chybí některý z důležitých parametrů či výbavy. Buď schází dostatek výkonu, nebo chybí oblíbená kombinovaná DVD/CD-RW mechanika anebo výrobce vsadil pouze na 14palcový LCD panel. Všechny tyto problémy se však snaží překonat Asus A2500L.

Základem tohoto stroje je čipová sada SiS 650 v kombinaci s kontrolérem periferií SiS 962 a procesorem Intel Mobile Celeron 2,2 GHz. Použití skutečně mobilního čipu je samozřejmě výhodou, ale produkty v řadě Mobile Celeron bohužel ke své snížené spotřebě proti desktopovým typům nepřidávají možnost regulace pracovní frekvence samotného procesoru. Notebook rovněž obsahuje modul s 256 MB DDR operační paměti, kterou lze rozšířit až na maximálních 768 MB. V northbridgi SiS 650 navíc ukryta také integrovaná grafika, u které je možné nastavit, kolik grafické paměti si ukousne z té operační, a to až do hodnoty 64 MB.

V testech jsme výkonem tohoto stroje nebyli příliš překvapeni, dá se říci, že co nabízí, to skutečně splní. Při běžném provozu se dá počítat, že rychlost zpracování programů bude odpovídat zhruba úrovni, kterou poskytuje Pentium 4 na 1,7 GHz. Není to sice v dnešní době mnoho, ale pokud někdo upgraduje z výrazně slabšího notebooku nebo desktopu, zřejmě to jeho představy o dostatku výkonu naplní. Je dobré si však dát pozor na to, kolik paměti si zarezervoval grafický subsystém, neboť při jeho maximálních možnostech (64 MB) zbývá na provoz pouhých 192 megabajtů paměti, a to v mnoha aplikacích pod Windows XP už není ono. Naštěstí jsou další paměťové moduly, s nimiž se celková paměť může rozšířit třeba na 512 MB, poměrně levné a snadno dostupné, přičemž jejich instalaci zvládne každý zkušenější uživatel.

Displej je 15palcový TFT LCD s rozlišením 1 024 x 768 bodů, což je ideální poměr úhlopříčky a bodové rozteče jednotlivých pixelů, tak aby i pro uživatele, kteří nosí brýle, nebyla práce s notebookem příliš náročná na oči. V nižším modelu je ale alternativně k dispozici také zobrazovač pouze 14palcový, přičemž zbylý prostor víka displeje je pak nevyužitý.

Příjemná a velmi užitečná je rovněž mechanika DVD/CD-RW s výkony 8x čtení DVD, 24x zápis a čtení CD-R a 10x čtení CD-RW. Jak už bylo řečeno výše, v této cenové kategorii a ve vhodné kombinaci s 15palcovým displejem je to výbava na tuzemské podmínky spíše výjimečná.

Výrobce udává dobu provozu z akumulátorů 3 hodiny, v testu jsme se dostali na 2,33 hodiny, což se dá považovat za přibližně odpovídající. Vzhledem k tomu, že Mobile Celeron nenabízí snižování frekvence při práci z akumulátorů, bude čas přes 3 hodiny opravdovým maximem, ke kterému se uživatel dostane jen s použitím minimální úrovně podsvícení displeje a při výkonově nenáročné činnosti. Z další výbavy nesmíme zapomenout na 5 portů USB 2.0, infraport a FireWire rozhraní. Chybí ovšem PS/2 konektor, a řada uživatelů bude postrádat i sériové rozhraní.

Pokud pro vás není Asus na poli notebooků příliš neznámou značkou, představuje model A2500L ideální startovní bod pro první seznámení s těmito produkty. Je to přenosný počítač vhodný jak pro firemní, tak i domácí použití s velmi dobrou výbavou za zajímavou cenu, ke kterému navíc dostanete brašnu Asus a malou USB myš s kolečkem.

Asus A2500L

Cena vč. DPH: 39 000 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, www.atcomp.cz

Spasitel notebooků

Společnost AT Computers, která poskytla k testu notebook Asus A2500L, nedávno dokončila vývoj vlastního softwaru pro rychlou obnovu operačního systému, jejž nazvala poněkud netradičně "Spasitel". Tyto tzv. Recovery Systémy, stejně jako další originálně výrobce dodávaný software jsou vždy známkou vyšší úrovně vztahu mezi producentem notebooku a jeho zákazníkem uživatelem a doposud jej nabízely pouze některé silné světové značky.

Funkce Spasitele je poměrně prostá: Na určité, pevně vyhrazené části pevného disku je uložen už z výroby obraz instalace operačního systému, ovladačů a dodaného softwaru a na přání uživatele je možné v poměrně rychlé době jej obnovit, takže počítač se pak chová jako nový. To je výhodné jednak v prostředí malých a středních firem, kdy například po výměně zaměstnance je jeho notebook připraven pro nástupce v časovém úseku maximálně několika desítek minut, místo toho, aby správce byl nucen podstupovat celou zdlouhavou instalaci Windows. A pochopitelně tuto funkci ocení všichni uživatelé poté, co je počítač buď napaden virem, anebo prostě ze softwarového hlediska již dále spolehlivě nepracuje.

Spasitel pracuje tak, jak od něj lze očekávat stisknutím klávesové zkratky hned při startu počítače je spuštěno prostředí, v němž lze ještě některá data zálohovat na jiná média (tato funkce se u konkurenčních Recovery Systémů vyskytuje jen zcela výjimečně!), anebo lze přímo začít s obnovou. Ačkoliv program hlásil, že na ni bude třeba čekat více jak 4 hodiny, nakonec bylo vše hotovo během pouhých 15 minut. Po restartu je nutné provést rychlou konfiguraci průvodce Windows XP, což nezabere více než 5 minut a následně je notebook opět připraven k práci s čistým a operačním systémem včetně všech ovladačů a příslušného softwaru. Podle informací od výrobce bude Spasitel k dispozici na všech počítačích AT Computers.


2x Creative MuVo na druhou

Dvojice netradičních středně kapacitních přehrávačů MP3 od Creativu

Michal Bareš

C03P0759

Při příležitosti podzimního uvádění produktů představil Creative novou generaci kapesních MP3 přehrávačů. Donedávna tvořily portfolio digitálních přehrávačů této firmy buď ultra-přenosné, ale kapacitně omezené krabičky velikosti flashového disku, nebo řádově prostornější Jukeboxy srovnatelné velikostí a hmotností s kazetovými walkmany. Mezi oběma typy přehrávačů byla však dost veliká kapacitní i rozměrová propast, kterou má nyní pomoci zaplnit novinka nazvaná MuVo2.

Čtvercový přehrávač na první pohled tak trochu připomíná minidisk, ale je o dost menší. Na trh jsou uvedeny dvě verze, jež se liší nejen kapacitou, ale hlavně médiem, na kterém jsou data zaznamenávána. Kapacitně menší verze nese plné označení MuVo2 X-Trainer a je vybavena interní neupgradovatelnou flashovou pamětí o kapacitě 512 MB. Svítivě žlutý kabát i název naznačují, že tato krabička je určena především vyznavačům pohybu. Právě těm totiž nejvíc záleží na tom, aby byl jejich přehrávač co možná nej-odolnější vůči otřesům, a to co se týče jak kvality přehrávané hudby, tak výdrže mechanických částí. "Nemechanická" interní flashová paměť zajišťuje X-Traineru stabilitu zvuku a zároveň je šetrnější vůči akumulátorům. MuVo2 X-Trainer jsme měli zapůjčeno na test a s praktickými zkušenostmi vás seznámíme za okamžik.

Druhou verzi MuVa2 poznáme snadno podle modrého obalu. Velikost je stejná, ale kapacita se tentokrát zvýšila na v této kategorii bezkonkurenčních 1,5 GB. O takto rozměrný úložný prostor se nestará flashová paměť, ale miniaturní "pevný disk" uvozovky používáme proto, že místo tohoto označení dává výrobce disku (firma Cornice) přednost titulu Storage Element (SE, tedy "paměťový prvek"). Ten se vyrábí v jednopalcové velikosti a na rozdíl od starého známého Microdrivu, vyvinutého již před drahným časem IBM, který obsahuje přibližně 110 elektronických součástek, se v disku Cornice nachází součástí pouze 31. I když jsme zatím neměli možnost otestovat 1,5GB MuVo2 s tímto diskem osobně, mělo by se snížené množství elektronických prvků kladně projevit větší stabilitou zvuku při přenášení a menší náchylností při otřesech.

Vraťme se ale k 512MB X-Traineru, který jsme měli možnost nosit v kapse. Nezabral tam s rozměry 6,6 x 6,6 x 2 cm a hmotností 87 gramů moc místa, a přesto se na něj vešlo přibližně 10 hudebních alb ve formátu MP3. Očekávaných 16 hodin provozu na jedno nabití jsme nedosáhli energie většinou došla okolo 12-14 hodin, ale i to je velmi dobrý výsledek. Výhodou pro uživatele je navíc implementace vyměnitelné lithiumiontové baterie.

Spojení s počítačem zajišťuje miniUSB rozhraní verze 2.0, jehož konektor je umístěn na vrchní straně přehrávače. K přenosu dat není potřeba ovladač (kromě OS Windows 98/ME) ani dodatečný software, jelikož MuVo2 funguje jako flash disk. Hned vedle USB konektoru jsou ještě zdířky pro napájení a pro sluchátka (konektor podporuje dálkové ovládání, i když přibalená sluchátka jej nemají). Všechny ovládací prvky včetně displeje jsou umístěny na čelní straně. Displej má modré podsvícení a je třířádkový při přehrávání skladeb zobrazuje dobře viditelné znaky stopáže. Kromě toho informuje o nastavení ekvalizéru, kapacitě baterie (4 čárky) a pořadí skladby v adresáři. Jeho spodní řádek je pak věnován rolovacímu ID3 tagu.

Téměř všechny funkce jsou soustředěny do menu ovládaného velkým kulatým tlačítkem se čtyřsměrnou volbou. Pokud jej nestisknete, funguje pro posun o skladbu vpřed či vzad a pro regulaci hlasitosti (v 25 krocích), po zmáčknutí však vstoupíte do menu, kde se pod ikonami skrývají další funkce. První z nich se nazývá Playmode a lze v ní volit typ přehrávání normální, opakování jedné skladby, opakování všech skladeb a náhodnou volbu písní. Další položkou je ekvalizér, který nabízí přednastavené mody Normal, Rock, Pop, Classic a Jazz, i možnost manuálního nastavení v rozsahu 100, 800, 3 000 a 12 000 kHz. Hodnota nastavení se pak pohybuje ve škále ?12 úrovní. Bohužel až třetí ikonou je asi ta nejčastěji používaná, tedy prohlížeč adresářů a volba playlistů. Následuje Koš pro mazání skladeb, a položka Settings, kde lze určit kontrast displeje, délku prodlevy podsvícení a jazyk menu. Pod velkým ovládacím tlačítkem je ještě jedno menší, které slouží k zapnutí a pozastavení přehrávání a pro zapnutí a vypnutí přehrávače.

Součástí balení jsou kromě přehrávače ještě nabíječka a datový USB kabel, plastový upínací kryt, sluchátka, jedna nenabíjecí baterie a software Creative MediaSource.

Kvalitou zvukového výstupu je MuVo2 věrné předchozím přehrávačům od Creativu, jinak řečeno hudba je opravdu poslouchatelná. K ideálnímu prožitku je ale jako vždy vhodné dokoupit lepší sluchátka, doporučujeme oblíbené Koss PortaPro. Specifikace přehrávače totiž ukazují frekvenční rozsah 20 až 20 000 Hz, SNR 98 dB a celkové harmonické zkreslení 0,05 %.

Shrnout dojmy z přehrávače Creative MuVo2 není tak těžké jedná se sice o "první" generaci této kategorie přístrojů, ale ta se povedla. Co se týče zvuku a funkcí nemáme výhrad, bohužel jak je to v českých krajích zvykem musíme zvednout výtku k ceně. Zajímavá situace nastala kvůli použití dražší flashové paměti u 512MB verze a levnějšího paměťového prvku v 1,5GB provedení. Důsledkem toho je paradoxně prostornější 1,5GB verze o něco málo levnější než model 512MB. Na uživateli pak leží rozhodnutí, zda "jít do" menší kapacity a absolutní stability při aktivním sportování, nebo do levnější verze nabízející větší prostor, která však může při sportu přeskakovat. V čase uzávěrky nebyla ani jedna verze přehrávače příliš k dostání, ale v době uvedení této recenze tomu může být už jinak. První ceníkové informace hovoří o 8 990 Kč (vč. DPH) za MuVo2 X-Trainer (512 MB) a o částce 8 500 Kč za 1,5GB "diskové" MuVo2.

Creative MuVo2

Cena vč. DPH: cca 8 990 Kč (512 MB), cca 8 500 Kč (1,5 GB)

K testu zapůjčila firma: Creative www.creative.com


Levná síťová tiskárna

Ricoh Aficio AP400N - rychlík do střední kanceláře

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C03P0781

V uplynulém měsíci jsme se na krátkou dobu mohli seznámit s novinkou společnosti Ricoh, která je určena pro sdílený tisk skupiny 5-15 zaměstnanců. Síťová tiskárna s označením Aficio AP400N byla při testu připojena do segmentu 100Mb sítě a jednotlivé úlohy byly zasílány z počítače s procesorem Pentium 4 taktovaným na 3,06 GHz a s 512 MB operační paměti, na kterém byl nainstalován operační systém Windows XP Professional. Technická specifikace výrobku hovoří o rychlosti opakování 25 stran A4 za minutu při jednostranném tisku a stejnou rychlostí by měl probíhat i duplexní tisk s volitelným modulem pro oboustranné zpracování dokumentů. Při našem měření prokázala tiskárna ještě lepší výkon, neboť za minutu dokázala oboustranně potisknout 13 listů, tedy celkem 26 stran A4.

Ovladače zařízení byly připraveny pro operační systémy Windows a MacOS, a na internetových stránkách výrobce je možné vyhledat podporu i pro UNIX, Linux a některé další OS. Ricoh Aficio AP400N byl dodán s drivery PCL5e, PCL6 a Adobe Postscript Level 3 a může přímo tisknout PDF soubory. Uživatelé si již oblíbili RPCS ovladač, který je grafickou nadstavbou PCL6 a PS3 emulací, umožňuje rychle a přehledně vybírat jednotlivé režimy tisku pro běžný dokument či grafiku, ale také vytvářet a ukládat vlastní nastavení tisku. Tiskárna uživateli nabízí rozlišení 300, 600 a hardwarových 1 200 x 1 200 dpi, její měsíční zatížení by nemělo překročit 150 000 výtisků. Standardně je vybavena spodním automatickým podavačem papíru s kapacitou 500 archů formátu A4, do předního výklopného víceúčelového zásobníku se vejde dalších 100 listů. Za příplatek lze dokoupit zadní duplexní jednotku, doplňkové spodní podavače i další výstupní zásobníky. Vestavěný procesor s frekvencí 300 MHz na základní desce doplňuje 64-320 MB. Ovládací panel je na levé straně vedle horního výstupního podavače, alfanumerický displej není nakloněn k uživateli, a občas je proto hůře čitelný. Interní webová stránka proto pro konfiguraci tiskárny, ale také pro zjištění stavu zařízení a spotřebního materiálu poslouží mnohem lépe. Hlášení o stavu toneru a závadách (nutno doplnit papír, otevřený kryt atd.) mohou být e-mailem zaslána správci tiskárny. Pro komunikaci s počítačem tiskárna využívá paralelní rozhraní, USB 2.0 port a síťové připojení. Při testu nás potěšila rychlost prvního výtisku dokumentů, na jakýkoliv dokument v rozlišení 300 nebo 600 dpi výrobek potřeboval jen 7,1-8,4 sekundy. Při nastavení 1 200 x 1 200 dpi hardwarově jsme si na celostránkovou rastrovou grafiku počkali 18,7 sekundy. Celkem rychle tiskárna pracovala i při kontinuálním tisku 27 stran PDF, úlohu totiž zpracovala za 1 minutu a 14 sekund. Rozumného zájemce jistě zajímají i provozní náklady, které činí 0,65 Kč včetně DPH. Pořizovací cena výrobku byla stanovena na 34 000 Kč, doplňková duplexní jednotka se prodává za 7 800 Kč. Ricoh Aficio AP400N

Cena vč. DPH: 34 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Impromat, www.impromat.cz


Solidní základ pro budoucnost

MSI PT880 Neo - dobře vybavená základní deska za rozumnou cenu

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0783

Základním deskám se v PC WORLDu nevěnujeme tak často jako jiným komponentům, čas od času je ale dobré podívat se na nové produkty na trhu. V minulém čísle jsme se mohli seznámit se zajímavým motherboardem Asus A7V600, určeným pro procesory AMD Athlon a Duron, tentokrát se podíváme na základní desku MSI PT880 Neo, určenou pro procesory Intel Pentium 4. Tato deska kromě stávajících Northwoodů slibuje podporu i pro chystané procesory s kódovým označením Prescott, které byly uvedeny na trh v prosinci.

MSI PT880 Neo je jednou z prvních desek postavených na čipové sadě VIA PT880. Její hlavní předností je duální paměťový řadič, který pracuje s paměťmi DDR SDRAM s frekvencí 266, 333 a 400 MHz. Samozřejmostí je též podpora 800MHz FSB sběrnice. Bez zajímavosti nejsou ani schopnosti southbridge VT8237, jenž je propojen s northbridgem vysokorychlostním Ultra V-Linkem s propustností 1 066 MB/s. Obsahuje totiž integrovaný gigabitový síťový adaptér, šestikanálový zvukový čip Realtek ALC655, osm USB 2.0 portů a ATA 133 a Serial ATA 150 rozhraní s podporou RAID.

Samotná základní deska má běžné rozměry, a krom barevné pestrosti se zvyklostem příliš nevymyká. Nabízí čtyři sloty pro paměťové moduly, pět pozic pro PCI karty, tři systémové konektory USB a vývod vstupů a výstupů zvuku na přední panel. Na zadním panelu jsou u verze FISR k dispozici paralelní, sériový a dva PS/2 porty, čtveřice USB 2.0 a standardní a mini IEEE1394 (FireWire) konektorů, zásuvka síťového kabelu, digitální a optický výstup zvuku a standardní konektory šestikanálové zvukové karty. Součástí originálního balení základní desky jsou IDE, FDD a SATA kabely, další dva USB porty do PCI pozice a CD s ovladači a softwarovou výbavou. Podrobný manuál je kompletně v anglickém jazyce, co však potěší, je přítomnost alespoň českých popisků na vícejazyčném instalačním letáku. MSI PT880 Neo je zajímavá základní deska s řadou užitečných funkcí a vlastností. Představuje cenově velmi lákavou alternativu k motherboardům s čipsety Intel řady 865 a 875, SiS 655 a 655FX či nVidia nForce2-G a nForce2-ST, které taktéž disponují duálním paměťovým řadičem. Uživatelsky příjemné je především barevné odlišení pinů vypínání, resetu a diod, pasivní chladič northbridge a přehledný leták se schematickým nákresem součástí desky. Za zmínku stojí také diagnostika uvnitř CoreCell či-pu, která umožňuje sledovat a upravovat frekvenci FSB a napětí jádra procesoru, pamětí a AGP sběrnice. Opomenout bychom neměli ani funkci D.O.T. (Dynamic Overclocking Technology), zvyšující automaticky výkon při vyšším zatížení.

MSI PT880 Neo FISR

Cena vč. DPH: cca 3 600 Kč

K testu zapůjčila firma: LEVI Interantional, www.levi.cz


Bezdrátová sada klávesnice a myši

Logitech Cordless Desktop MX for Bluetooth - domácí základna pro Bluetooth

Lukáš Erben

C03P0767

Logitech má v bezdrátových periferiích velmi dobrou tradici. Patřil mezi pionýry technologie bezdrátových myší a klávesnic, a v současné době se bezdrátové "desktopy" této značky právem řadí mezi špičku na první bezdrátový desktop s technologií Bluetooth jsme přesto museli čekat poměrně dlouho.

Cordless Desktop MX for Bluetooth se od předchozích modelů liší v podstatě jen použitou technologií přenosu dat (tedy bluetoothovým digitálním rádiovým spojením v pásmu 2,4 GHz) a možnostmi, které tato technologie nabízí navíc. Sada se skládá z "klasické" černo-stříbrné bezdrátové klávesnice Logitech, vybavené množstvím multimediálních tlačítek, otočným regulátorem hlasitosti a skrolovacím kolečkem, dále myši Logitech MX 900 a Bluetooth hubu připojeného k rozhraní USB, který zároveň slouží jako nabíjecí základna pro myš.

Kvalita klávesnice je tradičně na vysoké úrovni tlačítka mají příjemný zdvih a velmi mírně "klapou", multimediální klávesy pak umožňují ovládat různé aplikace (Messenger/SMS, aktivace webové kamery, přehrávání médií či hlasitost PC). Možnosti a funkce klávesnice jsou velmi podobné tomu, co nabízí starší model Cordless Desktop MX. Myš je vskutku výtečná akumulátory sice o něco zvyšují hmotnost, ale díky dokonalému ergonomickému tvaru (určenému ovšem téměř výhradně pravákům) si nadbytečných gramů ani nevšimnete. Přesnost snímání je na drtivé většině povrchů výborná (snad jen se sklem a holografickou podložkou si MX senzor neporadí). Kromě klasických tlačítek a kolečka disponuje myš tlačítky dopředu a dozadu, tlačítkem pro přepínání aplikací a tlačítky pro urychlený scroll (v podstatě stránkování). Výdrž baterií je dostatečná prakticky pro libovolně dlouhou práci, dobíjení je přitom velmi rychlé po několika minutách je myš schopna pracovat. Základna myši je ale důležitá především coby bluetoothový hub, ke kterému se přihlašuje nejen klávesnice a myš, ale i další (prakticky libovolná) zařízení s rozhraním Bluetooth. K PC tak přes základnu Logitechu můžete bez problémů připojit mobilní telefony (zkoušeli jsme se Sony Ericsson T610), PDA, bezdrátové adaptéry pro tiskárny či tiskárny s vestavěným rozhraním Bluetooth, bezdrátové headsety a další zařízení. Další výhodou tohoto rozhraní je o poznání větší dosah než v případě proprietárních bezdrátových technologií, které používal Logitech u předchozích modelů. Osm až deset metrů je prakticky garantovaných, při troše štěstí dosáhne signál i dál, a to i přes tenčí zeď. To ocení zejména uživatelé, kteří hledali ideální řešení do obývacího pokoje dosah signálu nového desktopu je pro takové využití zcela dostatečný. Logitech pochopitelně dodává software, jenž umožňuje snadnou správu připojených zařízení, díky solidní podpoře této technologie ve Windows XP tak není velký problém synchronizovat kalendář a úkoly v PC a mobilním telefonu Nový desktop Logitechu s technologií Bluetooth představuje bezesporu krok vpřed. Daní za nové technologie a možnosti je ale poměrně vysoká cena nejlevnější bezdrátové desktopy lze sehnat za 1 500 až 1 800 Kč, klasický "MX desktop" pořídíte zhruba za čtyři tisíce Kč, zatímco za variantu s technologií Bluetooth musíte zaplatit téměř šest tisíc (luxusní Di Novo pak stojí dokonce víc než osm tisíc) jen málo uživatelů je asi ochotno investovat takovou částku do klávesnice a myši, zejména pokud zvážíme, že samotné Bluetooth rozhraní lze pořídit za necelou tisícikorunu. Hledáte-li něco exkluzivního pro svou kancelář či reprezentativní domácí kino, pak je Cordless Desktop MX for Bluetooth (či luxusní varianta DiNovo) tím pravým doplňkem. Pro běžnou práci je to ale možná nadbytečný luxus.

Logitech Cordless Desktop

MX for Bluetooth

K testu zapůjčila firma: Logitech www.logitech.cz

Cena vč. DPH: 5 800 Kč


Téměř bezedný Zen

1 000 hudebních alb neustále při sobě

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0779

MP3 přehrávači společnosti Creative se na stránkách PC WORLDu setkáváte poměrně často, což je dáno hlavně neustálou inovací těchto produktů a rychlým uváděním novinek. V tomto případě je řeč o vylepšeném modelu populárního velkokapacitního diskového přehrávače, který nese název Zen. Zatímco MuVo2, jehož recenzi taktéž přinášíme, znamená v porovnání se stávajícím portfoliem přehrávačů Creative poměrně radikální předěl, nový Zen NX Xtra se od svého předchůdce s označením NX zas tak moc neliší. Oba mají shodné rozměry a designové provedení, včetně použitých materiálů, identický je i způsob ovládání a počet tlačítek. Jedinou vnější odlišnost představuje displej, který má elegantní modré podsvícení a je o poznání větší, tudíž se na něj vejde více informací. Velikost a tvar fontu však podle nás nevypadají tak dobře jako u prvního Zenu, který měl stejné podsvícení a menší displej, ale také menší a mnohem hubenější fonty. Novinkou u displeje Zenu Xtra je možnost grafického zobrazení jednotlivých položek v menu namísto klasického textu.

Hlavní devizou nového Zenu je ale především jeho kapacita. Uvnitř se totiž ukrývá pevný disk s kapacitou 60 GB, což je dvojnásobek kapacity předchozího modelu Zen NX. Na takový prostor je možno uložit velké množství hudby (počet písní závisí na jejich délce a na použité kompresi) a různých dat. Pokud bychom použili standardní komprimaci 128 Kb/s a formát MP3, vejde se do něj přibližně 1 000 hodin hudby, tedy asi 1 000 hudebních kompaktních disků. Stejně jako předchozí Zeny, i nový model slouží ve spolupráci s aplikací Nomad Explorer jako přenosné datové médium. Data se ze Zenu do počítače (a naopak) přesouvají přes rozhraní USB 2.0, jehož rychlost umožňuje přenést 100 MB za zhruba 15 vteřin. Stejně jako v případě Zenu NX chybí přenos přes SB1394 (FireWire) a konektor pro dálkové ovládání s integrovaným mikrofonem. Dá se tedy předpokládat, že Zen Xtra na rozdíl od prvního Zenu nemůžete používat jako diktafon s přímou kompresí do MP3. Uvažujete-li o koupi MP3 přehrávače s pevným diskem, nelze než Zen Xtra doporučit. Nabízí rekordní kapacitu, sympatický design, přehledný displej a vcelku pohodlné ovládání.

Creative Jukebox Zen Xtra

Cena vč. DPH: 14 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative Labs, www.creative.com


Grafické karty na konci roku

Konkurence na trhu středně výkonných a nejvýkonnějších grafik se nedávno rozrostla

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0762

V minulém čísle PC WORLDu jsme vás seznámili s nejnovějším grafickým čipem firmy ATI, jenž posílil již několik měsíců trvající převahu kanadského výrobce v segmentu nejvýkonnějších grafických karet. Odpověď nVidie, která své výkonnostní prvenství ztratila již s příchodem čipu Radeon 9700 PRO, na sebe nedala dlouho čekat a na trh přicházejí první grafické karty osazené čipem GeForce FX5950 Ultra. Vzhledem k tomu, že v minulém čísle testovaný Radeon 9800XT byl jen produkčním vzorkem od výrobce, změřili jsme výkon vlajkových lodí obou firem společně. Zároveň jsme se podívali také na střední segment, kde vzplála podobná bitva. Čipu Radeon 9600XT má konkurovat GeForce FX5700 Ultra od nVidie.

Jako dostatečně reprezentativní vzorky jsme vybrali výrobky firem ASUSTeK a Micro-Star. Jmenovitě jde o modely Asus Radeon 9800 XT, Asus Radeon 9600XT, MSI FX5950 Ultra VTD-256 a MSI FX5700 Ultra TD-128. Všechny čtyři karty jsme testovali na sestavě osazené procesorem Intel Pentium 4 3,2 GHz a 512 MB DDR paměti a použili jsme aktuální ovladače od ATI (3.9) i nVidie (52.16).

Jak se můžete přesvědčit v tabulce, situace na trhu grafických karet se příliš nemění. Vedení ve výkonnostním souboji si nadále drží ATI, i když jde stále jen o minimální rozdíly. Na druhou stranu je karta Asus Radeon 9800XT nejdražší z testovaných produktů. Ve středním segmentu je výsledek obdobný a svou kartu si zájemci vyberou pravděpodobně dle jiného kritéria, než je výkon. Ten je totiž velmi vyrovnaný a vítězství nVidie v tomto segmentu je spíše kosmetické.

Asus Radeon 9800XT

Grafická karta Radeon 9800XT od ASUSTeKu není zajímavá jen z toho důvodu, že jde o jednu z prvních karet osazených nejvýkonnějším grafickým čipem ATI, ale že se jedná o vůbec první kartu Asus osazenou čipem od ATI. Tradiční partner konkurenční nVidie se tak stává prvním renomovaným výrobcem, který na trh dodává grafické karty s čipy obou největších producentů. Mimo ASUSTeKu tento postup zvolili i menší výrobci jako Club3D, Manli, Palit a jiní.

Další zajímavostí této karty a potažmo i budoucích modelů je fakt, že ASUSTeK používá pro své karty proprietární design a neprodává tedy pouze referenční desky, jak tomu je u všech ostatních výrobců vyjma firmy Guillemot. Vlastní design spočívá především v odlišné konfiguraci jednotlivých součástí na oranžové PCB desce a v mechanismu chlazení. U tohoto modelu si můžeme všimnout dvou ventilátorů na horní straně karty a pasivního chlazení na straně spodní. To vše má zajistit nerušený chod jádra grafického čipu s frekvencí 412 MHz a 256MB DDR pamětí pracující na frekvenci 730 MHz. Stejně jako všechny vysoce výkonné karty v uplynulém půlroce, i Radeon 9800XT vyžaduje ke svému chodu externí napájení.

Zadní panel karty disponuje dnes již klasickou dvojicí konektorů pro výstup analogového a digitálního signálu do CRT a LCD monitorů či projektorů. Třetím konektorem je tzv. VIVO, tedy kombinovaný vstup a výstup videosignálu. Ten najde uplatnění při práci s videem, kamerou, anebo v případě, že chcete signál z PC sledovat na běžné televizi. Karta samozřejmě podporuje i duální zobrazování.

Součástí poměrně rozměrného balení karty je vcelku slušná výbava. Její součástí je redukce z DVI na D-SUB a VIVO rozbočovač, manuály ke kartě a k dodanému softwaru a osm kompaktních disků. Ty obsahují plné hry Battle Engine Aquila a Gun Metal, aplikace Ulead Cool 3D 2.0, Photo Express 4.0 SE ASUS DVD XP, Power Director Pro a nezbytné ovladače. Oproti informacím z krabice však v balení chybí dopředu avizovaný akční hit Half-Life 2. Ten měl být dodán ke každé kartě s čipem 9800XT a 9600XT, PRO a SE. Bohužel hra samotná ještě nebyla dokončena, a tak nažhavení majitelé karet najdou v baleních pouze kupóny opravňující ke stažení prvního dílu (pouze jako součást systému Steam) a pozdějšímu odběru dílu druhého. Za ten ale zaplatí poštovné z Kanady, a samozřejmě i clo. Slůvko zdarma zde tedy není zcela namístě.

Asus Radeon 9600XT

Grafický čip ATI Radeon 9600XT je žhavou novinkou předvánočního trhu a v době testu byl na trhu k mání pouze jediný model, a to od firmy Asus. Samotný čip je pouze upravenou verzí předchozího zástupce středního segmentu, modelu Radeon 9600 Pro. Nárůst frekvencí zaznamenalo pouze jádro grafického čipu, jedná se však o pozoruhodných 25 procent. Pamětí se žádná změna nedotkla, a tak stejně jako v případě karet s čipem 9600 Pro pracují na frekvenci 300 MHz. Zajímavostí a výraznou předností pro majitele slabších zdrojů je fakt, že díky snížené spotřebě elektrické energie nevyžaduje Asus Radeon 9600XT externí napájení. Za pozornost stojí i technologie OverDrive, která umožňuje automaticky zvyšovat frekvenci jádra při nízkém zahřátí čipu. Stejně jako ostatní karty, jimž se dnes věnujeme, i Asus Radeon 9600XT disponuje trojicí konektorů na zadním panelu, analogovým D-SUB, digitálním DVI a kombinovaným vstupem a výstupem videosignálu.

Příslušenství karty se příliš neliší od modelu 9800XT a hlavním tahákem je i zde přítomnost plné verze akční pecky Half-Life 2. Bohužel ani tentokrát natěšený majitel nenalezne uvnitř krabice vytoužený titul, a opakuje se tedy scénář, který jsme popsali o pár řádek výše. Další výbava je shodná s dražším modelem a její součástí jsou aplikace, plné hry, VIVO rozbočovač a manuály.

MSI FX5950 Ultra

VTD-256

Společnost nVidia nenechala své příznivce dlouho čekat a téměř současně s čipem ATI Radeon 9800XT se na scéně objevuje čip s kódovým označením NV38, který spíše budete znát jako GeForce FX5950 Ultra. Jde, stejně jako v případě ATI, pouze o upravenou verzi staršího čipu FX5900 Ultra. Změny se dotkly frekvencí jádra a pamětí a zvýšení se pohybuje v řádu pěti až deseti procent.

Model MSI FX5950 Ultra VTD-256 vychází z osvědčeného designu firmy Microstar a jde o poměrně decentní kartu. Toto tvrzení se vám vzhledem k rozměrům desky, dvěma ventilátorům a pasivnímu chlazení může zdát nesmyslné, kdo však viděl "dvoupatrový" referenční design nVidie, snadno uvěří. Pod rozměrným, leč příjemně nehlučným chladicím mechanismem se ukrývá grafický čip s frekvencí 475 MHz a 256 MB DDR paměti s frekvencí 950 MHz. Jde tedy o šestiprocentní, resp. dvanáctiprocentní nárůst frekvencí oproti kartám s čipy FX5900 Ultra. Zadní panel karty nabízí dvojici výstupů obrazového signálu (digitální a analogový) a kombinovaný vstup a výstup prostřednictvím VIVO konektoru.

Originální výbava karty obsahuje kromě manuálu a sympatického bločku i VIVO rozbočovač, S-Video kabel a devět kompaktních disků. Na nich naleznete tři plné hry (Tom Clancy\s Ghost Recon, The Elder Scrolls III: Morrowind a Duke Nukem Manhattan Project), nějaké ty utility (VirtualDrive, ResoreIT, MSI Media Center Deluxe II) a chybět nesmí ani softwarový DVD přehrávač WinDVD.

MSI FX5700 Ultra

TD-128

Poslední kartou, kterou se zde budeme zabývat, je novinka MSI FX5700 Ultra TD-128 osazená novým čipem nVidie určeným pro střední segment trhu. Ten je zajímavý především proto, že se nejedná pouze o přetaktovanou verzi původního čipu FX5600, ale o zcela nový čip s poněkud odlišnou architekturou a rozdílnými frekvencemi. Jádro čipu, kódově označovaného jako NV36, pracuje na frekvenci 475 MHz a 128 MB DDR II, paměti pak na frekvenci 900 MHz. Co se týče vzhledu karty, pak je model MSI FX5700 Ultra TD-128 velmi podobný svému výkonnějšímu kolegovi FX5950 Ultra VTD-256, a to především díky shodným rozměrům PCB desky. Chladicí mechanismus této karty je ale o něco decentnější, neboť chybí pasivní chlazení na vrchní straně a ventilátor a větší část pasivního chlazení na straně spodní. Zadní panel karty nabízí analogový a digitální výstup a výstup televizního signálu přes S-Video konektor. Jako jediná karta z testované čtveřice tak model MSI FX5700 Ultra TD-128 nedisponuje vstupem videosignálu.

Originální příslušenství karty tvoří obsáhlý vícejazyčný manuál, S-Video kabel, redukce z DVI na D-SUB a jedenáct CD. Mezi nimi můžeme najít plné hry Tom Clancy\s Ghost Recon, The Elder Scrolls III: Morrowind a Duke Nukem Manhattan Project a dále programy VirtualDrive, ResoreIT, MSI Media Center Deluxe II, WinDVD a WinDVD Creator.

Asus Radeon 9800XT

Cena vč. DPH: 20 544 Kč

K testu zapůjčila firma: Levi International, www.levi.cz

Asus Radeon 9600XT

Cena vč. DPH: 7 374 Kč

K testu zapůjčila firma: Levi International, www.levi.cz

MSI FX5950 Ultra VTD-256

Cena vč. DPH: 18 562 Kč

K testu zapůjčila firma: Levi International, www.levi.cz

MSI FX5700 Ultra TD-128

Cena: 7 225 Kč (vč. DPH)

K testu zapůjčila firma: Levi International, www.levi.cz


Vyberte si čipovou sadu

Přehled parametrů aktuálních čipových sad pro procesory Intel i AMD

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C03P0760

V tomto čísle PC WORLDu vám přinášíme rozsáhlý přehled čipových sad, které můžete nalézt v současných základních deskách. Snažili jsme se do něj zakomponovat jak naprosté novinky, tak i relativně výběhové modely, s nimiž se však mohou setkat zákazníci hledající ty nejlevnější motherboardy. Jednotliví výrobci strukturují jejich nabídku podle požadavků zákazníků a tak i pokud máte zhruba jasno, v jakém výkonovém a v podstatě také cenovém segmentu se chcete pohybovat, stále ještě lze vybírat z několika podvariant čipových sad.

Na samotných základních deskách se ale mimo čipové sady dodané velkým výrobcem velmi často vyskytují další dodatečné obvody, jež přímo uskutečňují nějakou činnost, pro kterou jim originální čipset dá pouze základy a příslušné rozhraní. Tímto způsobem je realizován například zvukový výstup, který se často skládá z dodatečného šestikanálového výstupního čipu, například ALC650. Podobným způsobem mohou být i desky s vývojově staršími čipsety obohaceny o nové technologie (USB 2.0, Serial ATA apod.), právě tak, že výrobce desky přidá na motherboard oddělený čip pro zmíněnou funkci. Nezřídka je tato možnost dostupná u desek s integrovaným grafickým kontrolerem, které se pak stávají ideální platformou pro kancelářské počítače.

Také možnosti uvedené v tabulce jsou pouze maximem, které čipová sada podporuje, ale výrobce desky nezřídka skutečně dostupné možnosti omezuje. Dobrým příkladem jsou třeba počty PCI slotů, počet USB portů a podobně. V případě desek formátu micro ATX jsou redukovány šance na rozšiřování počítače prostřednictvím slotů na základní desce proto, aby se celý návrh motherboardu vešel do relativně omezeného prostoru skříně standardu micro ATX.

V tabulkách nenaleznete přímo podporované typy procesorů a jejich frekvence. Důvod je jasný pouhou změnou BIOSu je možné začít podporovat frekvenci čipu, která na desce původně nepracovala. Jediným vodítkem v tomto směru může být kmitočet FSB (Front Side Bus), jenž se musí shodovat s frekvencí sběrnice FSB u procesoru. Také v případě paměti je výhodné, když její frekvence buď přímo odpovídá, nebo je celistvým násobkem či podílem právě frekvence FSB. V takové případě totiž mohou data z procesoru do paměti proudit plynuleji a celý paměťový subsystém je dobře využit.

U procesorů Athlon 64 a Athlon 64 FX je nutné si uvědomit, že paměťový řadič už není součástí northbridge základní desky, jako je tomu u ostatních procesorů, ale místo toho jej má vestavěn v sobě přímo samotný procesor. Proto zde také nenajdete FSB, a místo ní plní úlohu spojení čipové sady a procesoru sběrnice HyperTransport. Díky tomuto řešení se mohou někteří výrobci uchýlit také k jednočipové variantě, kdy veškeré funkce jak AGP tunelu, tak i periférního kontroleru zajišťuje jediný integrovaný obvod.

Zvláštností jsou desky v počítačích typu SFF (Small Form Factor), resp. barebone systémy typu XPC (Shuttle, Soltek, MSI, Abit a další). Přestože používají čipsety známé z běžných motherboardů, jejich možnosti rozšiřování i integrované funkce jsou velmi odlišné. Kvůli malému prostoru uvnitř příslušných skříní je totiž třeba co nejvíce řadičů a obvodů integrovat přímo na desku, a ze stejného důvodu ani nezbývá příliš možností na další rozšiřování těchto miniaturních počítačů.


Knihy I.

Microsoft ISA Server 2000

Jak napovídá název samotného produktu, o němž je v knize řeč, nejde o žádnou novinku. ISA Server s námi žije již dlouho, a je proto s podivem, že až nyní konečně vychází odpovídající publikace v českém jazyce. Nakladatel sáhl poměrně logicky k překladu velmi populárního a úspěšného pojednání z dílny Syngressu, jež v angličtině existuje od roku 2001.

Kniha není a ani nemůže být pro úplné začátečníky. Látka je sice podána tak, aby jí porozuměli i správci, kteří ISA Server neznají, ale znalosti síťových technologií a principů bezpečnosti jsou naprosto nezbytné. Také je třeba zdůraznit, že publikace není zaměřena výhradně na správu či řešení konkrétních obtíží, ale autoři též věnovali poměrně podstatnou část návrhářům sítí, kteří hledají odpovídající možnosti pro své prostředí.

Protože popisovaný produkt je přeci jen pokročilejšího charakteru, zaměřili se tvůrci v úvodních čtyřech kapitolách právě na podstatu celé technologie, možnosti ISA Serveru a jeho význam ve firemní síti. Jsou zde pojednány jak různé formy ohrožení sítě a odpovídající možnosti obrany, tak konkrétní plánování umístění v rámci síťové infrastruktury.

Vlastní popis práce s produktem začíná pátou kapitolou o instalaci, včetně popisu migrace z dřívější verze Proxy Serveru 2.0, a pokračuje částí o základním provádění administrátorských úloh. Autoři dále navazují popisem typů klientů a vzápětí přichází na řadu první "velké" téma v podobě konfigurace odchozí komunikace do internetu. Následující dvě kapitoly řeší problém opačný přístup zvenčí a v závěru narazíte na ladění výkonu, zálohování či hledání různých typů chyb.

Přestože je kniha obsáhlá, je třeba upozornit, že se stále jedná o základní seznámení s ISA Serverem. Pokud hledáte specializovaná řešení, tak jako tak zůstanete odkázáni na jiné zdroje, neboť zde jsou popisovány typické, vzorové situace pro snadnější pochopení.

K českému vydání bych měl jednu, možná dosti tradiční připomínku. Snaha zavést českou terminologii a vše důsledně přeložit je u produktu, jenž není lokalizován, místy dosti na škodu.

PATRIK MALINA

Autoři: T. W. Shinder,

D. L. Shinder, M. Grasdal

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 760

Doporučená cena: 990 Kč

Windows Server 2003

Poradce experta

Pokud se věnujete správě serverových operačních systémů Windows, tak vám autora této publikace netřeba nijak představovat. A pokud jste po vydání prvního svazku této knihy pro verzi Windows 2003 Server tajně doufali, že to není vše, pak zde je odpověď v podobě pokračování pro náročné.

Ačkoliv od ani ne 2 měsíce starého prvního svazku se tento liší téměř jen barvou obálky, nenápadný podtitul vystihuje vše: kniha je opravdovým rádcem pro správce a návrháře sítí, kteří rozhodně nezápolí s úvodními obtížemi při ovládání Windows, ale postoupili k pokročilejším úlohám. Pokud tedy v oblasti správy teprve začínáte, pro jistotu nejprve nahlédněte, zdali jsou již tato témata pro vás aktuální.

Poměrně obsáhlý svazek zahrnuje v nejhrubším členění vlastně pouhé tři kapitoly, jež jsou však samozřejmě zaměřeny na obsáhlá a poměrně náročná témata. První část je zasvěcena problematice adresářových služeb Active Directory, jež představují zásadní funkcionalitu pro rozsáhlejší sítě s Windows. Přestože je zde látka vyložena na zhruba dvou stech padesáti stranách, autor se velmi často odkazuje na své předchozí pojednání ve svazku zaměřeném na Windows 2000, a zde zachycuje především změny a nové zajímavé vlastnosti. Narazíte zde tedy např. na možnosti přejmenování domény, nové režimy AD, vztahy důvěryhodnosti či popis inovované verze AD Migration Tool.

Ve druhé kapitole autor jakoby naopak splácel dluh, jenž zůstal po vydání již zmiňovaného svazku pro Windows 2000, a konečně důkladně rozebírá klíčovou technologii zásad skupiny (Group Policy). Zde rozhodně očekávejte podrobný a vyčerpávající výklad. Část třetí je pak zasvěcena jedné z velmi zajímavých specializovaných služeb pro správu velkých sítí, a to RIS (službám vzdálené instalace).

Kniha je sepsána jak je u tohoto autora dobrým zvykem: velmi podrobně a zasvěceně, s bohatým obrazovým doprovodem, s řadou praktických zkušeností z reálného provozu a navíc v takové formě, jež dává velkou naději vše pochopit. Michal Osif si rozhodně drží svůj vysoký standard, takže neváhejte.

PATRIK MALINA

Autor: Michal Osif

Vydavatelství:

Grada Publishing,

Praha, 2003

Počet stran: 612

Doporučená cena: 590 Kč

SQL Hotová řešení

Přestože relační databáze patří k nejčastěji využívanému aplikačnímu softwaru a obec IT profesionálů i amatérů čítá stále větší množství zájemců, není na trhu mnoho obecných učebnic dotazovacího jazyka SQL... Nejen z tohoto důvodu stojí za nahlédnutí kniha autora, jehož jméno je již podepsáno pod slušnou řádkou dalších publikací o databázích. Nehledáte-li popis určité platformy, ale obecnější učebnici, pak jste zde na správné stopě.

Náplň tohoto svazku je zhruba rozvržena dle logiky využívání jazyka SQL a jeho možností. Na počátek autor zařadil nezbytnou úvodní kapitolu o teorii relačních databází, kde se zaobírá výchozími koncepty, jako jsou normální formy, modelování databázových struktur, základní objekty v databázi či funkce indexů. Nechybí stručný postup zprovoznění některé z databázových platforem pro následné provádění příkladů.

V dalších kapitolách jsou krok za krokem představovány operace s daty. Poměrně podrobně je vyložen výběr údajů, včetně různých typů spojení vícero tabulek, následuje vkládání údajů, a dále jejich úpravy a mazání. Pátá kapitola je zaměřena na podrobné seznámení s používáním různých výpočtů a funkcí, kde mimo jiné naleznete práci s textovými řetězci či úpravy data a časových údajů. Témata pro "závažnější" práci s databázemi jsou zařazena v následujících částech knihy: v šesté kapitole autor popisuje práci s konkrétními databázovými objekty a vysvětluje principy omezení, dále hovoří o kurzorech, a v kapitole sedmé přicházejí na řadu zcela klíčové transakce a spolu s nimi uložené procedury a triggery. Závěr knihy je věnován otázkám uživatelských práv, možnostem různých aplikačních rozhraní a zmínce o významu XML.

Velkou předností knihy je univerzální přístup bez ohledu na platformu autor na mnoha místech detailně informuje o rozdílu mezi různými databázovými produkty a navíc uvádí verze příkladů či řešení pro mnohé z nich. I když v některých částech se mohl autor přeci jen rozepsat více, neb výklad je opravdu dosti stručný, jde o velmi slušnou učebnici SQL pro každého, navíc s velkou zásobárnou hotových skriptů.

PATRIK MALINA

Autor: Luboslav Lacko

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 298

Doporučená cena: 289 Kč

Microsoft Windows Server 2003

Je jistě chvályhodné, že nový přírůstek do Knihovničky administrátora vychází v relativně těsném časovém sledu za oficiálním uvedením produktu samotného. Půlrok není v životě serverového operačního systému ničím převratným, a vzhledem k tomu, že tato knížka je vlastně referenčním materiálem, přichází celkem vhod. Tak jako tak si většina z nás ani nestihla všechny popisované funkce ještě pořádně prozkoumat.

Svazek je rozdělen na čtyři základní části. Prvních pět kapitol je zaměřeno na základní úlohy správy, a narazíte zde na řadu běžných činností, jako přehled administrátorských nástrojů, základní možnosti příkazové řádky či práci s hardwarem. Dále je zde podrobně pojednáno o sledování procesů, správě služeb a ladění výkonu, a také sem autor zařadil základní přehled zásad skupiny (group policy).

Celý druhý oddíl je věnován klíčovému tématu při správě síťového prostředí adresářové službě Active Directory. Najdete zde základní popis databáze a jejích struktur, přehled nástrojů pro administraci a dále podrobné postupy pro práci s objekty všeho druhu, především účty skupin a uživatelů. Nechybí zde zajímavosti jako význam a přenos rolí FSMO, či třeba přehled skupiny typu special identities.

Třetí část knihy je věnována správě dat v širším slova smyslu. Autor sem zařazuje práci s disky a souborovým systémem, sestavování a správu pokročilých svazků RAID, dále práci se soubory a složkami, sdílení, auditování, zálohu a obnovu dat. Čtvrtý oddíl je zcela věnován práci se sítěmi. Najdete zde pojednání o konfiguraci protokolové sady TCP/IP, práci se síťovým tiskem, a dále tři klíčové serverové síťové služby DHCP, WINS a DNS.

Přestože šíře nabízených témat je značná, o některých věcech se autor přeci jen ještě zmínit mohl. Ze síťové problematiky jsme například postrádali bližší popis virtuálních privátních sítí, autor také pominul poměrně důležité terminálové služby, a šíře možností zásad skupiny také nebyla zpracována úplně. Kniha přesto zahrnuje valnou většinu typických úloh při správě a představuje cenného pomocníka.

PATRIK MALINA

Autor: William R. Stanek

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 535

Doporučená cena: 439 Kč

Bezpečnost malých počítačových sítí

Chvála nakladateli za to, že ruku v ruce s návody a postupy, jak budovat a provozovat malé počítačové sítě, přichází na trh též materiál o tom, že ani nejmenší síťové instalace nemohou ignorovat problematiku bezpečnosti. Pokud jste dosud zápolili s tím, aby vám jednotlivé počítače vůbec běžely a navíc si mezi sebou alespoň trošku "povídaly", pak možná nyní přichází chvíle na kus řeči o bezpečnosti.

Autor zahrnul do této publikace několik typických a velmi důležitých témat z oblasti síťové bezpečnosti, jejichž význam není nijak snížen tím, že vaše síť čítá jen několik málo strojů. Jste-li úplnými začátečníky, obavy nejsou namístě látka je vyložena "od píky", s cílem zasvětit i začínající správce-amatéry. Protože hovoříme o opravdové bezpečnosti, počítejte s tím, že pracujeme s operačními systémy Windows 2000 a XP.

První kapitola zachycuje bezpečnostní mechanismy, jež jsou k dispozici v rámci jediného počítače, tedy dlouho předtím, než se vůbec připojíme do sítě. Názorně jsou zde popsány funkce uživatelských účtů, význam uživatelských skupin, principy a práce profilů a správa přihlašovacích údajů, především hesla. V další části se autor zaměřil na ochranu zdrojů při přístupu z lokální sítě a podrobně se věnuje nastavení práv na sdílených složkách a souborovém systému.

Následující kapitola řeší poměrně závažné téma v podobě bezpečnostních záplat a jejich provádění. Narazíte zde na popis služby Windows update a seznámíte se s jejími možnostmi. V těsném závěsu následuje kapitola o velmi pěkném nástroji MBSA, s jehož pomocí lze analyzovat počítače a plánovat další bezpečnostní procedury.

Pro mnohé téma nejzásadnější je zařazeno v kapitole páté, kde je řeč o ochraně internetového připojení. Je zde pojednán jak teoretický základ v podobě popisu protokolů, tak konkrétní řešení v podobě firewallu. Poslední zásadní látkou je pak nasazení technologie EFS pro šifrování dat uživateli na souborovém systému.

Knížka je velmi vhodná pro každého, kdo dosud bezpečnost neřešil či neměl ponětí, že takovýto problém vůbec existuje.

PATRIK MALINA

Autor: Jaroslav Horák

Vydavatelství:

Grada Publishing,

Praha, 2003

Počet stran: 200

Doporučená cena: 199 Kč

Stavíme si malou síť ve Windows XP a 2000

Při pohledu na aktuální nakladatelskou produkci to trošku vypadá, jako bychom si všichni začali doma budovat počítačové sítě. Čtenářský zájem o podobné tituly možná usnadnil cestu na trh i této knize, která se věnuje sestavení nenáročné síťové infrastruktury patřičně "od podlahy". Protože podobných titulů je, jak jsme již naznačili, na trhu vícero, neubráníme se na závěr porovnávání.

Autor si jako výchozí podmínku stanovil fakt, že jste naprostým začátečníkem. Kniha je zaměřena na uživatele, kteří o sítích nic netuší a chtějí si ji doma sami sestavit. Proto se zpočátku připravte na potřebné minimum teorie proč vlastně síť budovat, a jak to principiálně vlastně pracuje. Máte-li jasno, lze přistoupit rovnou ke třetí kapitole o komponentách pro fyzické propojení. Zde se dozvíte vše o kabelech, adaptérech, konektorech či dalších aktivních prvcích.

Po menší mezihře o komunikačních protokolech autor pokračuje ryze prakticky: následují kapitoly o finanční náročnosti a časovém plánu stavby sítě, a dále již procházíme instalací hardwaru a konfigurací operačního systému. Konstrukční část zakončuje oddíl o základní diagnostice.

Další kapitoly jsou již zaměřeny na praktické využití síťových zdrojů. Začínáme základním sdílením lokálních prostředků, jako jsou soubory, složky a tiskárny, a posléze přistoupíme k internetové konektivitě. Poslední tři kapitoly autor věnuje konkrétním aplikacím, a to MS Internet Exploreru, MS Outlook Expressu a ICQ.

Protože kniha má dosti konkurentů, pojďme trošku srovnávat. V první části autor pojednal velmi podrobně hardwarovou konfiguraci, takže pokud chcete dělat vše sami (včetně zakončování kabelů), najdete zde radu. Dále je zde základní popis jednoho z produktů k provozování pokročilejší proxy služby, což také nebývá všude. Co ovšem autor prakticky vůbec nepojednal, je bezpečnost, takže v této oblasti se budete muset poohlédnout jinde.

Jak jsem zmínil, kniha je vhodná především pro úplné začátečníky, kteří chtějí vše zrealizovat "na vlastní pěst". Máte-li již jinou publikaci tohoto druhu, nic zásadně nového nečekejte.

PATRIK MALINA

Autor: Aleš Kostrhoun

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 214

Doporučená cena: 197 Kč


Knihy II.

PostgreSQL

Praktický průvodce

Přestože v oblasti popularity mezi open source databázovými systémy zřejmě vede jak mezi uživateli, tak u nakladatelů MySQL, svou cestu k tuzemským čtenářům si konečně našla i legenda jménem PostgreSQL. Pokud jste dosud měli jen nejasnou představu, o co jde a co to vlastně dokáže, máte jedinečnou možnost proniknout do nitra systému, jenž patřil v oblasti relačních databází mezi první na startovní čáře a dodnes je dostupný zdarma. Předloha pro jedno z mála (ne-li jediné) českých pojednání byla vybrána zodpovědně: autor knihy je jedním z kmenových členů open source vývoje PostgreSQL a k produktu samotnému má prakticky otcovský vztah, což je v některých pasážích knihy znát. Publikaci vytvořil ve snaze umožnit zájemcům proniknutí do ne zcela jednoduchého světa jednodušším způsobem, než, jak píše, musel podstoupit sám.

Knížka není pro úplné začátečníky koneckonců, provozovat PostgreSQL není ani trochu začátečnické téma, a znalost databázové problematiky se předpokládá. Ačkoliv autor postupuje při výkladu místy velmi pozvolna, platí to pro popis databázového stroje jako takového, ne pro základní pojmy z této oblasti. Zkrátka, studium databází lze začít jinde jednodušším způsobem.

V celém svazku je zpracována velmi široká škála témat. Několik kapitol je věnováno detailnímu popisu implementace jazyka SQL s řadou příkladů, počítaje v to i výklad o spojování tabulek. Dále narazíte na popis datových typů, realizaci transakčního zpracování, zvyšování výkonu pomocí indexů či třeba definice omezení tabulek. Nechybí popis importu a exportu dat, ale též specializované kapitoly o programových rozhraních v různých jazycích. Jedna kapitola je zaměřena přímo na rozšíření možností pomocí jazyka C. V závěru je zvlášť pojednána administrace serveru, a podstatnou částí knihy je referenční příručka pro správu databází a tabulek.

Knížka je napsána velmi podrobně a nabízí široký přehled témat, jejichž zvládnutí vyžaduje soustavnější studium a práci s vlastním produktem. Je určena opravdovým zájemcům o pokročilé možnosti databáze, koneckonců tak jako PostgreSQL samotná.PATRIK MALINA

Autor: Bruce Momjian

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 402

Doporučená cena: 447 Kč

InterBase/Firebird

Podrobná příručka

Řešením, jež vzešla z komunity open source, je v poslední době věnována stále větší pozornost, čehož je tato kniha jasným dokladem. Poté, co byl trh alespoň částečně uspokojen publikacemi o populární databázové platformě MySQL, nastal čas poohlédnout se po výkonnějším a zajímavějším řešení. Jedním z logických směrů je cesta do světa InterBase a jejích klonů.

V první řadě se zastavíme u osoby autora. Jazykové kvalitě díla nesmírně prospělo, že nakladatel oslovil našince, neboť číst některé překlady je opravdu dřina. A po stránce kvality obsahu se rovněž jednalo o volbu více než šťastnou: Pavel Císař, svého času též zaměstnanec samotného tuzemského Borlandu na postu technické podpory tohoto produktu, zná produkt InterBase a její odnože tak jako málokdo u nás.

Náplň knihy rozhodně přesahuje popis produktů jako takových. Ačkoliv hlavním cílem je seznámit čtenáře s implementací databází pomocí InterBase a jejích open source sourozenců, autor si (naštěstí) v mnoha kapitolách neodpustil obecnější výklad problému a srovnání s jinými platformami, a stejně tak příklady v jazyce SQL jsou zde přiměřeně okomentovány.

První část knihy je zaměřena na seznámení s produkty jako takovými: dozvíte se, co InterBase je, jak je to vlastně s tím open source vývojem u FireBirdu, ale také jak se server instaluje, spouští a jak s ním komunikují klientské aplikace. Samotná konfigurace serveru je pojednána dosti podrobně. Následující kapitoly jsou již věnovány tvorbě databází. Rozhodně nepřeskakujte výbornou stať o transakcích, dále vás čekají implementace SQL jazyka, datové typy, ale též indexy či pohledy. Závěr knihy je zaměřen na zálohování, opravu databází, vyhodnocování statistik a optimalizaci návrhu z hlediska výkonnosti. Nechybí kompletní reference SQL jazyka pro každodenní použití. Velmi hodnotné je i přiložené CD s instalací databáze, pečlivě vybraným softwarem pro správu a množstvím dokumentace.

I když odhlédneme od faktu, že podobná kniha v češtině neexistuje, jedná se o výjimečné dílko. Až bych řekl: chcete-li se naučit databáze, pak s touto knihou a FireBirdem!

PATRIK MALINA

Autor: Pavel Císař

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 453

Doporučená cena: 490 Kč

OpenOffice.org 1.1

Uživatelská příručka

Již podruhé v nevelkém časovém odstupu dostáváme, shodou okolností díky témuž nakladateli, možnost užít si ten zajímavý pocit, že kvalitní a legální software pro každodenní kancelářskou práci prostě jen tak mimochodem obdržíme jako přílohu při zakoupení knížky. Pokud jste dosud váhali tuto softwarovou výbavu použít, předkládaná publikace je rozhodně dalším argumentem pro.

Jak zcela přesně naznačuje podtitul knihy, byla tato připravena jako primární zdroj základních uživatelských informací protože OpenOffice.org je jako open source řešení dodáváno pouze s elektronickou dokumentací, jde tedy zároveň o jediný zdroj v českém jazyce.

Rozvržení knihy je rovněž dáno jasnou orientací na typické uživatele. První dvě kapitoly popisují produkt jako takový, jeho vztah ke komerčním "sourozencům" a také obsah vlastního přílohového CD. Třetí, již poněkud rozsáhlejší část popisuje instalaci produktu, a to jak na platformě Linux, tak Windows. Nechybí zde klíčové informace o instalaci písem, tiskáren a dalších kancelářských "drobností". Velmi kratičká následující stať se zmiňuje o použití nápovědy.

Od páté kapitoly již autoři přikročili k detailnímu popisu práce s aplikacemi: nejdříve je pojednáno o společném grafickém rozhraní, charakteru ukládaných dokumentů a univerzálních funkcích, jako je automatická oprava pravopisu, a posléze již krok za krokem můžete studovat tvorbu textových dokumentů, práci s tabulkami a listy v tabulkovém procesoru, sestavování prezentací či navrhování vlastních grafických prvků a rozsáhlejších koláží. Závěr knihy je pak věnován jednak konfiguraci uživatelského rozhraní kancelářských aplikací, jednak souhrnu typových úloh a postupů, na něž v praxi bezesporu narazíte.

Krom toho, že je kniha prakticky jediná svého druhu u nás, rádi přidáváme další argumenty: velmi slušně je zpracován obrazový doprovod (na základě české instalace kancelářského balíku), najdete zde většinu běžných a předpokládaných postupů a v knížce se pravděpodobně budete dobře orientovat. Pokud chcete s OpenOffice.org vážně začít pracovat, pak lepší balení neseženete.

PATRIK MALINA

Autor: SuSE CR

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 168

Doporučená cena: 197 Kč

Java

Bohatství knihoven

Ačkoliv otřepané rčení říká, že nevstoupíš dvakrát do téže řeky, autor této knihy to provedl hned dvakrát. Po sepsání své první povedené učebnice usoudil, že je potřeba ještě cosi dodat k tvorbě grafického uživatelského rozhraní, a nesmírná dynamika vývoje jazyka Java jej znova "dohnala" k sepsání tohoto svazku. To, co mu nedalo spát, je stále bohatší funkcionalita knihoven.

Jak jsme neznačili v úvodu, od knihy rozhodně nečekejte úvod do Javy. Autor naprosto striktně spoléhá, že programovací jazyk jako takový rozhodně znáte, a to nejlépe alespoň v rozsahu jeho první publikace. Samozřejmě je možno se jej naučit i jinak, ale text se často ke dvěma předchozím knihám odkazuje, a proto není od věci si je opatřit (ujišťujeme vás, že finančně nevykrvácíte). Text tohoto svazku samozřejmě musel vznikat postupnou selekcí: nabídka standardních tříd Javy je obrovská, avšak málokterý programátor využije vše, neboť se často jedná o dosti speciální záležitosti. Hlavní autorův vklad tedy spočívá v úvodní selekci, na jejímž konci je uspořádaný přehled knihoven, jež se budou hodit většině tvůrců.

Výsledkem popsaného selekčního přístupu je 14 kapitol, jež vyplňují většinu obsahu knihy a jejichž společným tématem je racionální práce s většími datovými strukturami. Autor začíná pozvolna od typické struktury pole a dále se věnuje pokročilým typům jako jsou kolekce, seznamy či množiny, a zmiňuje též třeba použití iterátorů. Závěrečných pět kapitol je pak zaměřeno na vybrané speciality, jimiž chtěl autor čtenáře potěšit po té úmorné datové dřině: narazíte zde na postupy pro zpracování extrémně velkých celých a desetinných čísel při zvýšených nárocích na přesnost, práci s náhodnými čísly či údaji o čase a datu, a závěr patří komprimaci souborů pomocí algoritmu ZIP.

I z výše uvedených stručných informací je zřejmé, že kniha je určena tvůrcům "velkých" aplikací, kde má smysl zabývat se optimalizací práce s rozsáhlejšími datovými strukturami. Nejen pokud začnete předchozími dvěma svazky téhož autora, je tato knížka logickým a inspirativním pokračováním.

PATRIK MALINA

Autor: Pavel Herout

Vydavatelství: Kopp,

České Budějovice, 2003

Počet stran: 242

Doporučená cena: 199 Kč

PostScript&PDF

Přestože formát dokumentů PDF patří v současné době mezi nejpopulárnější, bylo by mylné předpokládat, že uživatelé dobře znají (a proč také?) jeho široké možnosti a potenciál. Problém nastane ve chvíli, kdy jste konfrontováni s realitou v oblasti tisku: dodejte nám podklady ve správně připraveném PDF a dostanete tiskovinu, jak jste si přáli! Cítíte se na tenkém ledě? Pak sáhněte po této velmi působivé publikaci!

Na první pohled poměrně útlá kniha je vlastně podrobným obrazovým průvodcem pro každého, kdo chce (nebo je nucen) využívat dokumenty PDF v profesionální předtiskové přípravě. Autoři zcela v souladu se současnými trendy přichystali základní seznámení pro zákazníky, kteří podlehli nesnesitelné lehkosti přípravy vlastních dokumentů pomocí dostupných desktop publishing nástrojů, a vzápětí pocítili mrazení v zádech při představě, že špatně připravený soubor může způsobit milionovou škodu.

Kniha je rozdělena na čtyři základní části. První kapitola popisuje technologii PostScript řeč je o jeho historii a významu, a dále samozřejmě o tvorbě postscriptových dokumentů, zpracování jednotlivých objektů a též např. o typech písem. Druhá, mnohem delší část je již zaměřena na popis formátu dokumentů PDF. Opět je zde chronologicky zpracován jeho vývoj a postupně rozšiřovaná funkcionalita, a vše je demonstrováno na možnostech aplikací firmy Adobe, tedy Acrobatu a Distilleru.

Třetí kapitola již detailně postihuje vlastní proceduru přípravy dat pro realizaci ofsetového tisku. Krok za krokem se zde názorně čtenář seznamuje s různými parametry výstupního dokumentu, s cílem eliminovat nepříjemná překvapení. Na samotný závěr knihy je umístěna stránka s nejdůležitějšími pravidly.

Pokud nepočítáme interní materiály různých tiskáren, je toto snad jediná publikace svého druhu u nás. Kniha je perfektně zpracována po obsahové stránce, ale opravdovou lahůdkou je v tuzemských poměrech grafické provedení a sazba. Barvy jsou využity tam, kde to má smysl, a výsledkem je velmi přehledný a didakticky kvalitní materiál. Doporučujeme všem, od reklamních agentur po pracovníky redakcí.

PATRIK MALINA

Autor: Jan Smékal,

Vydavatelství:

Grafie CZ, Praha, 2003

Počet stran: 112

Doporučená cena: 199 Kč


2/2001


Novinky


Krátké zprávy

c01p0035

British Airways s WAPem

Pravidelní pasažéři linek British Airways, vybavení mobilními telefony podporujícími WAP, budou moci předejít dlouhému čekání ve frontách na odbavení. Umožní jim to nové mobilní řešení, které letecká společnost nedávno představila. Kromě odbavení u vybraných letů lze také prostřednictvím dynamického grafického ztvárnění rozmístění sedadel zvolit oblíbené místo, zjistit zda je let volný a získat aktuální čas příletů a odletů, hrozí-li jejich zpoždění. Řešení bude uvedeno do provozu v první polovině příštího roku. Do budoucna počítá British Airways s dalším rozšířením nabídky služeb. Ty by měly umožnit mimo jiné také výběr oblíbeného jídla, nápojů a novin pasažéry.-MIC


Palm a fotografie - Fotoaparát z Palmu snadno a rychle

Michal Chautur

Na jaře 2000 představil Kodak velmi originální řešení digitální fotografie pro majitele kapesních počítačů Palm. Jedná se o zásuvný modul Kodak PalmPix obsahující optiku a snímací elektroniku, který získaná digitální data předává standardní sběrnicí ke zpracování a uložení do Palmu. V současnosti je na trh uváděna odlehčená verze tohoto handheldu Palm m100. Z možnosti pořizovat a sdílet digitální snímky se proto dnes mohou těšit všichni majitelé kapesních počítačů Palm m100, III, IIIc, IIIe, IIIx, IIIxe, VII, VIIx, IBM Workpad C-3 a TRGpro (k modelům Palm V a Vx je možné připojit PalmPix s použitím adaptéru).

Uživatel kapesního počítače Palm může po jednoduchém připojení digitálního fotoaparátu Kodak PalmPix pořizovat digitální obrázky a následně s nimi pracovat s využitím jedinečných funkcí "beamování" a HotSync synchronizace s počítačem, posílat je z PC e-mailem nebo ukládat.

Ačkoliv jsou obrázky pořizované fotoaparátem PalmPix plnobarevné, jsou na Palmech s černobílým LCD displejem (včetně m100) zobrazovány ve stupních šedi. Výsledné obrázky ve VGA rozlišení (640 x 480 bodů) jsou do počítače přenášeny pomocí HotSync kabelu a ukládány ve formátu JPEG (nebo PICT na Macintoshi), což umožňuje téměř jakoukoliv následnou manipulaci a úpravy.

Parametry

Digitální fotoaparát PalmPix je natolik malinký a lehký (5,6 x 2,8 x 8,4 cm a 45 g), že jeho přenášení společně s Palmem není žádným problémem. Použitý objektiv má pevnou ohniskovou vzdálenost i zaostření (od 90 cm do nekonečna), přičemž elektronika umožňuje dvojnásobný digitální zoom a provádí automatické vyvážení bílé. Jeden obrázek ve VGA rozlišení zabere v Palmu přibližně 100 KB paměti. K tomuto fotoaparátu obdrží zákazník od Kodaku uživatelskou příručku v češtině, software pro ovládání a připojení a baterie. PalmPix je kompatibilní s Windows 95, 95B, 98, 98SE, NT 4.0, Windows 2000 a Mac OS 7.5.5 až 9.0.4. Doporučená koncová cena Kodak PalmPixu je 8 930 Kč bez DPH.


Adobe Premiere 6.0 - Pro fanoušky videa

Michal Chautur

Ten, komu není název tohoto produktu od Adobe příliš povědomý, bude asi překvapen, že se jedná již o šesté pokračování poměrně oblíbeného nástroje pro úpravu digitálního videa. Premiere umožňuje tvůrcům v oblasti videa i v podnikové sféře snadno a rychle upravovat digitální video na stolním počítači a publikovat ho na Internetu v různých formátech, včetně Microsoft Windows Media, RealVideo a Apple QuickTime.

Šikovný pomocník

Verze 6.0 přináší vylepšení procesu úpravy digitálního videa od zachytávání videa přes úpravy až po konečný export projektu. Nabízí zabudovanou, na platformě nezávislou podporu pro velký výběr zařízení typu DV, vylepšené uživatelské rozhraní, nové profesionální nástroje pro úpravy a bezproblémovou integraci s jinými aplikacemi Adobe: Adobe After Effects, Adobe Photoshop a AdobeGoLive.

Z DV vstupu přímo na Web

Pro společnosti podnikající v oblasti internetových prezentací nabízí Adobe Premiere 6.0 jednoduchý export do všech vedoucích webových formátů videa a nové nástroje, včetně webových značek, které umožňují uživatelům nastavit na časové ose značky, v nichž se spustí HTML stránky v průběhu přehrávání videa na Webu. Navíc Adobe Premiere 6.0 obsahuje funkci Uložit pro Web, která dovoluje uživatelům ukládat soubory optimalizované pro streaming video nebo postupné stahování v populárních webových formátech.

Další podstatné nové nástroje v programu Adobe Premiere 6.0 zahrnují profesionální zvukový mixážní pult a funkci Automate to Timeline, která umožňuje poslat sekvenci klipů z okna Storyboard nebo Project do časové osy v okně Timeline. Adobe Premiere 6.0 má také množství vylepšení uživatelského rozhraní a možností přizpůsobení, které usnadňují přístup k výkonným nástrojům programu Adobe Premiere ve všech etapách produkce.

Závěr

Adobe Premiere 6.0 pro Windows 98, 2000, ME, NT a Macintosh OS 9.0.4 bude dostupný v prvním čtvrtletí 2001. Odhadovaná koncová cena je 29 990 Kč pro všechny platformy. Registrovaní uživatelé dřívějších verzí Adobe Premiere mohou upgradovat na verzi 6.0 za odhadovaných 7 720 Kč. Upgrade z verze Adobe Premiere LE bude stát 10 270 Kč.


Novinky od Allied - S nejvyšší hustotou portů

Michal Chautur

Nejnovější a zároveň nejvýkonnější produktovou řadu modulárních přepínacích routerů představila společnost Allied Telesyn International. Zařízení řady AT-AR800 byla navržena tak, aby zapojila možnosti Ethernetu do služeb systémů rozsáhlých WAN sítí. Routery řady AR800 kombinují tradiční WAN konektivitu s větším množstvím ethernetových portů, čímž dále rozšiřují možnosti propojení LAN a WAN systémů.

Prověřená technologie

Hardware přepínací části je založen na ASIC technologii, zajišťující vysoký stupeň integrace a spolehlivosti systému. První dva modely z rodiny AR800 AT-AR824 a AT-AR816f (s SC nebo kompaktními MT-RJ konektory) přinášejí v obou variantách vysoce výkonné, flexibilní řešení, určené k optimalizaci WAN konektivity při hostování různorodých aplikací. Série routerů AR800 je bohatě vybaveným řešením pro širokopásmové LAN/WAN propojení, přičemž boří stávající bariéry v poměru cena/výkon a zároveň rozšiřuje flexibilitu propojení. S propustností kolem 85 Mb/s s běžícím firewallem Nemesis Stateful Inspection mění tyto nové routery dosavadní možnosti v poměru cena/výkon/konfigurace u celé stávající řady AR routerů. Modulární design činí z routerů série AR800 perfektní řešení pro celou řadu WAN aplikací, včetně podnikové koncentrace pro T1 přístup, obchodní ISP T1 koncentrace, širokopásmových ISDN služeb a VPN (virtual private network) koncentrace. Jak je u routerů Allied Telesyn dobrým zvykem, jsou i přepínací routery AT-AR800 dodávány kompletní, s operačním systémem AlliedWare, zajišťujícím široké možnosti zabezpečení, správy a výkonu.

Univerzálnost

Aby byla zajištěna maximální univerzálnost a podpora pro často používané WAN rozhraní, lze routery řady AR800 vybavit NSM (Network Service Module) moduly a PIC (Port Interface Cards) kartami, zajišťujícími vysokou variabilitu LAN/WAN portů: AR824 zahrnuje 24 portů s automatickým rozlišením 10/100Base-TX; AR816f 16 portů 100Base-FX. Tato velice bohatě vybavená multifunkční zařízení mají standardní funkce od Allied Telesyn pro práci na 2. a 3. vrstvě, přes routovací protokoly, včetně IPX, AppleTalk, IGMP/DVMRP, PIM-DM/SM, RSVP a další. Přestože jsou zde všechny tyto funkce, zbývá prostor ještě pro další. Routery série AR800 je možné dovybavit například firewallem Nemesis od Allied Telesyn, gigabitovým uplink modulem, hardwarovou akcelerační kartou, zajišťující kompresi a kódování, atd. Poskytovatelé internetových služeb (ISP) mohou nakonfigurovat router AR800 jako koncentrátor přístupů pro různorodé pronajímané služby. AR800 může být pro potřeby telefonních společností a ISP dodán rovněž ve verzi se zabudovaným napájecím zdrojem na -48 V. Vzhledem k tomu, že jsou tyto přepínací routery ideální i pro kritické aplikace, jsou k dispozici verze s externím, redundantním zdrojem (RPS), zabraňujícím výpadku způsobenému chybou napájení.

Prvními z rodiny AR800 jsou AR824 a jeho optická sestřenice AR816f v Evropě jsou k dostání za koncovou cenu necelých 4 990 USD.


Powerware 9340 - Bez výpadů

Michal Chautur

Nový záložní zdroj, který je doslova napěchován novými funkcemi a technologiemi, uvedla před několika týdny na trh společnost Invensys Power Systems. Powerware 9340, vybavený technologií nové generace, se dodává ve výkonnostních modulech 80, 100 a 130 kVA.

9340 je jediným záložním zdrojem s třífázovou topologií s dvojitou konverzí, který je vybaven usměrňovačem používajícím technologii IGBT, má sinusový vstupní proud a který současně s využitím technologie Hot Sync dovoluje paralelní zapojení.

IGBT

Aktivní usměrňovač se sinusovou vlnou využívající technologie IGBT znamená nízké ovlivnění vstupu harmonickými frekvencemi, což eliminuje potřebu dalšího filtrování. Jeho unikátní jedničkový účiník představuje menší ztráty ve vinutí generátoru. Implementovaná technologie vyspělé správy akumulátorů (ABM) spolu s teplotní kompenzací mohou prodloužit životnost akumulátorů průměrně o 50 procent a zajistit, že zátěž nezůstane nikdy z důvodu špatných nebo defektních akumulátorů bez proudu. Systém je vybaven 4 komunikačními sloty poskytujícími širokou konektivitu. Tento vysoce výkonný produkt se dodává společně se souborem programů "Power System Software Suite" na CD, který pomáhá uživateli vybrat komponenty vhodné právě pro jeho systém.

Záložní zdroj Powerware 9340 je zkonstruován s ohledem na zatížení dynamickou zátěží. V konstrukci se také počítalo se zajištěním spolehlivosti, ať již se to týká architektury systému či pouze výběru komponent. Jednotka je vybavena prostředky pro predikci nutné údržby, které včas informují obsluhu o konci životnosti důležitých komponent. Unikátní technologie Hot Sync od společnosti Powerware přináší tu největší možnou úroveň spolehlivosti a nejdelší dobu nepřerušeného provozu.

Závěr

Vše je součástí moderní snadno ovladatelné jednotky s grafickým LCD displejem, kterou je možno uvést do provozu pouhým stisknutím jednoho tlačítka. Mezi další výhody produktu patří možnost kabelového vstupu jak z horní, tak ze spodní strany skříně záložního zdroje. Jeho ergonomický design umožňuje přímý přístup ke všem potřebným prvkům z přední strany, a dovoluje tak i z této strany snadno vyměňovat jednotlivé součásti, takže při instalaci může být záložní zdroj umístěn v těsné blízkosti zdi, čímž se šetří drahocenná podlažní plocha. Pamatováno je i na ukotvení UPS je v každém rohu opatřen upevňovacími otvory.


HDD se 180 GB - Je možné jej naplnit?

Michal Chautur

Informace o první diskové mechanice na světě, která nabízí paměťovou kapacitu neuvěřitelných 180 GB, poskytla nedávno společnost Seagate. Jedná se zatím o největší paměťovou kapacitu na světě, kterou nabízí jediná disková mechanika. Na tuto 180 GB diskovou mechaniku lze uložit množství dat, jež je ekvivalentní sloupci tvořeného dokumenty ve formátu A4, který by byl třikrát vyšší než budova Empire State Building. Barracuda 180 splňuje požadavek kladený na hardware pro velké, životně důležité paměťově náročné aplikace, jako jsou sklady dat, e-komerce, těžba dat a audio/videoaplikace. Barracuda 180 také opět přináší rekordně nízkou cenu za 1 GB a přitom nabízí největší kapacitu, jakou kdy mohla disková mechanika nabídnout. Baracuda 180 se do distribučního kanálu začne dodávat v 1. čtvrtletí roku 2001.

Špička mezi svými

Barracuda 180 pokračuje v dlouholeté tradici nízké spotřeby energie pohybující se pod hranicí 10,3 W a nízké akustické zátěži okolí 3,7 dB. Navíc společnost Seagate uvádí svůj rotačně vibrační ochranný systém, který monitoruje pohyby disku v relaci ke skříni, nebo systému uchycení, a poskytuje zpětnou vazbu servosystému diskové mechaniky, který pak redukuje chyby dané nesprávnou pozicí diskových hlav nad stopou způsobenou vibracemi uvnitř kabinetu nebo v systému uchycení. Na disk Barracuda 180 stejně jako všechny ostatní diskové mechaniky společnosti Seagate podnikové třídy, je poskytována plná pětiletá záruka při zaručené střední době mezi poruchami (MTBF) 1 200 000 hodin.

Konstrukce disku Barracuda 180 využívá to nejlepší z technologie cenami ověnčené rodiny disků Cheetah od společnosti Seagate včetně disku Cheetah X15, nejrychlejší diskové mechaniky na světě. Výsledkem je, že Barracuda 180 se skvěle hodí pro práci s A/V aplikacemi. Diskové plotny disku Barracuda 180 se točí 7 200 otáčkami za minutu, rychlostí, jež je základem přenosu formátovaných dat rychlostí až 47 MB/s. Disk se bude dodávat se standardním SCSI rozhraním Ultra 160. Pro audiovizuální aplikace bude Barracuda na přání dodávána se speciální 16 MB pamětí cache V-code. Doporučená maloobchodní cena pro jednotlivé testovací disky (SRP) Barracuda 180 činí 2 195 USD. Aktuální koncová cena se bude měnit a bude určena autorizovanými reselery společnosti Seagate.

3D ochranný systém

Součástí ochranného systému mechaniky jsou systémy G-Force a SeaShell. Ochranný systém G-Force je založen na systémovém přístupu při konstrukci hlavních komponent diskové mechaniky motorů, hlaviček, vystavovacích ramének a disků, tak aby byly méně citlivé na rázy. Navíc se diskové mechaniky Seagate dodávají v ochranném obalu SeaShell. SeaShell je prohlubněmi vyztužený transparentní obal, který ochraňuje disk před elektrostatickými výboji a také jej chrání proti rázům a vnějším nárazům. SeaShell, který byl testován hlavními OEM, desetkrát snižuje účinky nárazu při pádu z výšky dvanácti stop oproti standardnímu balení disku v sáčku ESD.

Datová ochrana zajišťuje maximální integritu dat a umožňuje vyhnout se ztrátě dat při provozování systémových aplikací. Do ochranného systému dat patří výlučná technologie SAMS (Advanced Multidrive System), samoopravný kód ECC (Error Correction Code), Safe Sparing a ochrana datové cesty.


Sada pro vaše uši - Prvotřídní zvuk pro každého

Michal Chautur

Trend "vše v jednom" už zasáhl i sféru počítačových komponent a tak se nemůžeme divit, že společnost Creative uvedla na trh kompletní multimediální soupravu. Ta se skládá z karty Sound Blaster Live! 5.1 a reproduktorové soustavy Desk Top Theatre DTT2200 s cílem zajistit na PC digitální zábavu ve formátu Dolby Digital a vytáhnout posluchačský zážitek na maximum při ceně v přepočtu okolo 8 000 Kč.

Domácí kino

Nový aktivní reproduktorový systém Desk Top Theatre 5.1 DTT2200, jehož východiskem pro design jsou "černé kostky" reproduktorů SoundWorks Digital, je prvním reproduktorovým systémem svého druhu na trhu, jenž byl speciálně zkonstruován pro spojení s kartou SB Live! Player 5.1 vybavenou dekodérem Doby Digital. Při hraní her či sledování DVD Sound Blaster Live! Player 5.1 dekóduje digitální signál do 5.1 analogového kanálového audia a posílá jej na 5.1 kanálový zesilovač, jenž je osazen v subwooferu, a odtud do reproduktorů, a přináší tak reálný prostorový zvuk Dolby Digital.

Spojení těchto dvou produktů dalo vznik velmi výkonnému a přitom relativně levnému systému pro domácí kino Dolby Digital, který využívá pro co nejrealističtější kvalitu zvuku šest diskrétních kanálů. Uživatelé mohou jednoduše připojit reproduktorový systém Desk Top Theatre 5.1 DTT2200 s jeho pěti satelity ke zvukové kartě SB Live! 5.1, a dosáhnout tak prostorový zvuk ideální pro hry a reprodukci hudby.

EAX

Pro personalizaci vašeho posluchačského zážitku je možné také aplikovat interaktivní efekty technologie EAX. Jedná se o audioplatformu od společnosti Creative, která v sobě spojuje 3D prostorový zvuk a n-rozměrná prostředí s nepřekonatelnou realitou. Tato technologie se stala standardem v oblasti počítačových her a vývojáři ji používají s cílem přinést do zvuku ve hrách realitu.

Softwarové vybavení

Společnost Creative tuto sadu doplnila úplnou řadou programových aplikací. S použitím aplikace Creative PlayCenter2 můžete kompilovat vlastní přehrávací plány a vytvářet MP3 soubory. Nadšenci videa se mohou také potěšit s PixMakerem, který umožňuje tvořit panoramatické 300-stupňové interaktivní fotografické scény a WWW stránky. Hráči se mohou potěšit při hraní MDK2!. Nejenže zde naleznete program MediaRing Talk od společnosti Creative, který vám umožňuje telefonovat přes Internet z PC na PC, ale také zde naleznete program Future Beat 3D, jenž vám umožňuje vytvářet mixy z vlastních melodií.


WebCam Plus - Zase o něco čistší obraz

Michal Chautur

Nejmodernější PC kameru ve své třídě představila nedávno společnost Creative. Tato snadno použitelná kamera umožňuje zasílat videoklipy elektronickou poštou, pořádat videokonference a podělit se přes Internet s rodinou o nasnímané obrázky. WebCam Plus zaujme zvýšenou kvalitou obrazu a vyšším rozlišením daným použitím senzoru pracujícího v plné verzi a kvalitě, takže je dosaženo třikrát vyššího rozlišení než u standardních internetových kamer (CIF).

Jak jinak než přes USB

WebCam Plus je vybavena připojením USB, které mimo jiné umožňuje snadno ji připojit k PC, s minimálním úsilím nahrát obraz na WWW uzly či připojit obraz jako přílohu k e-mailu. Objektiv dovoluje zaostření od 3 palců do nekonečna a kamerka je schopna snímat rychlostí 30 obrázků za sekundu (při rozlišení 160 x 120, 176 x 144, 320 x 240 a 352 x 288 bodů) a 15 obrázků za sekundu (při rozlišení 640 x 480 bodů). Kamerka, která umožňuje snímat živé video při rozlišení 16,7 milionu barev, dovede také v této barevné hloubce snímat jednotlivé obrázky při všech výše uvedených rozlišeních, a získat tak křišťálově ostré snímky.

Programové vybavení

Balík obsahuje Creative PhotoEditor, což je program na editování a vylepšování obrázků pro každého, kdo chce vytvořit impresivní osobní pohlednice a prezentace. VideoBlaster WebCam Monitor je potom vyspělý detektor pohybu, který může snímat obrázky kdykoliv detekuje pohyb v blízkosti vašeho PC; obrázky mohou být automaticky nahrány na vaše WWW stránky. Další z aplikací je VideoBlaster WebCam Control, která dovede ovládat a nastavit vaši kameru a třídit vaše obrázky a videoklipy do snadno použitelných alb. Hlasovou komunikaci přes Internet a snadné provádění videokonferencí vám pak zajistí Microsoft NetMeeting a telefonovat z PC na PC přes Internet zdarma umožní hlasový internetový komunikátor MediaRing Talk.

Závěr

Na kameru WebCam Plus je poskytována dvouletá záruka. Technická podpora společnosti Creative Labs je na výrobek poskytována po celou dobu jeho životnosti. Novou internetovou kamerku WebCam Plus je možné zakoupit za odhadovanou maloobchodní cenu 2 050 Kč bez DPH.


SxDP debutuje

Michal Chautur

Společnost Schemantix v rámci washingtonské konference XML 2000 představila svůj nový produkt Schemantix Development Platform (SxDP) první vývojovou platformu založenou na XML schématech na světě. SxDP využívá schopností XML a představuje platformu nové generace pro vývoj a používaní rozsáhlých webových aplikací. Tradiční programovací jazyky pro Internet založené na šablonách (např. PHP, Allaire ColdFusion a Microsoft ASP) již přestávají stačit vysokým nárokům a vývojáři požadují flexibilnější a robustnější řešení.

Odstranil "mouchy" šablon

Pro společnosti používající existující systémy je velice komplikované spravovat rozsáhlé aplikace, založené na stech až tisících šablon. Protože tyto systémy mísí aplikační a prezentační logiku v rámci jedné šablony, tak je velice složité znovu použít obchodní logiku pro nové aplikace, které nesdílejí ten samý design.

SxDP oproti tomu používá XML schémat k modelování struktury aplikačních dat a XSLT stylesheetů. Dosaženým výsledkem je pak aplikace přesně splňující dané požadavky. Tímto způsobem mohou být změny aplikace zaneseny centrálně a pak se automaticky adaptovat i do stránek s XML schématy. Největší výhodou se tak stává časová úspora ze správy rozsáhlých aplikací. Aplikační logika je zřetelně oddělena od vizuálních prvků a může být použita i s jinou prezentací pouhou změnou stylesheetů, které aplikaci dodají jiný vzhled.

Prvotní verze SxDP se již setkala s příznivými ohlasy ze strany předních technologických společností. "Commerce One podrobil Schemantix Development Platform (SxDP) detailnímu zkoumání z technologického hlediska. Velký dojem na nás dělá nejen vynikající technická implementace, ale i konzistentní vize společnosti," říká Mudita Jain, manažer XML technologického vývoje v Commerce One, jedné z vedoucích společností na poli B2B obchodování. Podobně jako Commerce One, Schemantix je jednou z prvních společností, které objevily potenciál XML schémat pro aplikační architekturu nové generace. Díky tomu tedy vidíme i velký potenciál pro SxDP. S ním bychom mohli vyvíjet budoucí verze našich produktů a platforem."

Závěr

SxDP bude dostupný jako Open Source software s licencí typu BSD, obdobou licence Apache Software Foundation, jedné z nejznámějších skupin v rámci Open Source. Schemantix plánuje vyvíjet komerční produkty postavené na své platformě, spuštění prvních z nich je plánováno na třetí kvartál 2001.


Novinky od iiyamy - Nové monitory pro náročné

Michal Chautur

Společnost iiyama přišla na trh s dalším monitorem vybaveným zcela plochou obrazovkou Diamondtron NF. 19palcový monitor díky této obrazovce od firmy Mitsubishi nabízí precizní zobrazení bez prohnutí nebo zakřivení obrazu a pomocí technologie Naturally-Flat je výrazně potlačeno zrcadlení.

Vision Master Pro 452

Pro monitor Vision Master Pro 452 je charakteristická maximální horizontální frekvence 96 kHz. Optimálního rozlišení 1 280 x 1 024 obrazových bodů dosahuje při 90 Hz. Díky obrazovce Diamondtron NF a čárkové masce 0,25 mm vykazuje monitor špičkovou kvalitu obrazu, vysoký kontrast a zářivé barvy bez rušivého zrcadlení. Svojí pracovní plochou 275 x 366 mm je přístroj velmi vhodný pro každodenní používání v grafickém studiu, ale i při hraní her, a v neposlední řadě pro běžné kancelářské aplikace.

Ve specializované obchodní síti bude monitor Vision Master Pro 452 k dostání za doporučenou cenu pro koncového zákazníka 19 670 Kč bez DPH.

Vision Master 405

Firma iiyama rozšířila také svou nabídku v řadě Business o monitor, a to o Vision Master 405 (S705MT). Tento 17" monitor je vybaven kvalitní plochou obrazovkou Toshiba Microfilter, která je zárukou vynikajícího obrazu a brilantních barev. S doporučeným rozlišením 1 024 x 768 obrazových bodů, při obnovovací frekvenci 107 Hz odpovídající ergonomickým požadavkům, a s jemnou bodovou maskou 0,26 mm, představuje S705MT ideální monitor pro nejrozmanitější použití doma i v kanceláři. Doporučená cena pro koncového zákazníka činí 11 475 Kč bez DPH.

S705MT splňuje vertikální frekvencí 50-180 Hz, horizontální frekvencí 30-86 kHz a šířkou videopásma 130 MHz, nároky uživatelů kancelářských aplikací, kteří kladou speciální důraz na vysokou kvalitu barev a zobrazení. Tyto vlastnosti má S705MT díky dalšímu barevnému filtru ("Microfilter"), jenž se nalézá mezi čelním sklem obrazovky a fosforovou vrstvou ploché obrazovky Toshiba.

Ve specializované obchodní síti je monitor Vision Master 405 (S705MT) k dostání od prosince minulého roku. Doporučená cena 17palcového monitoru pro koncového zákazníka činí 11 475 Kč bez DPH.


Adobe Photoshop 6.0

Michal Chautur

Měsíc po oficiálním uvedení je již vlajková loď firmy Adobe Photoshop 6.0 k dostání i s podporou středoevropských jazyků. Nová verze v současnosti nejpopulárnějšího nástroje pro tvorbu webové grafiky přináší zcela nové funkce, vylepšené webové workflow, vektorové funkce a efektivnější uživatelské rozhraní. Photoshop 6.0 také disponuje novým výkonným textovým modulem.

Adobe Photoshop 6.0 i Adobe Photoshop 6.0 CE pro Macintosh a Windows jsou dostupné za koncovou cenu 34 000 Kč. Verze CE je tedy dostupná za stejnou cenu, uživatelé získávají aplikaci s anglickým interfacem, ale navíc s podporou středoevropských jazyků.


Kyocera Mita - Kvalita i výkon

Michal Chatur

Novou ECO laserovou tiskárnu bez tiskové cartridge představila firma Kyoccera. Nová Mita tiskne s rozlišením 1 200 dpi a rychlostí až 24 stran za minutu. Tato nová tiskárna, navržená v kanceláři F. A. Porsche, je také nejkompaktnější ve své kategorii je ideálním přírůstkem do každé kanceláře, zvláště tam, kde je třeba zvažovat prostor.

Šetří vším jen ne výkonem

Srdcem tiskárny je jedinečná technologie bez tiskové cartridge společnosti Kyocera. Ta nejen zajišťuje, že má řada ECO laserových tiskáren společnosti Kyocera Mita nejnižší celkové náklady na vlastnictví (méně než 18 haléřů), ale je také nejšetrnější k životnímu prostředí. Měsíční výkon tiskárny je 100 000 stran A4.

Manipulace s médii všech velikostí až do formátu A4/legal, letter je snadná prostřednictvím nastavení standardních nebo doplňkových podavačů papíru, pomocí nichž lze také tisknout na různé typy médií včetně samolepek a fólií. Celková kapacita sestávající se ze standardní kazety na 500 listů, univerzálního podavače na 100 listů a z dalších třech volitelných zásobníků po 500 listech je velmi vysoká. Činí 2 100 listů.

K dalším volitelným doplňkům k manipulaci s papírem patří duplexní jednotka, odkladač k odkládání médií lícem nahoru, podavač obálek a několik funkcí k dokončování tisku. Volbu odkladačů může provádět operátor přímo z počítače PC. Volitelný výstupní třidič s pěti přihrádkami s celkovou kapacitou 5 x 200 listů je umístěn nad tiskárnou, což činí tiskárnu celkově kompaktnější a vysoce zdokonaluje ergonomiku pro operátora. Tiskárna je vybavena standardně obousměrným paralelním portem a sériovým portem pro RS-232C/RS-422A.

Síťová verze tiskárny, FS-3800N, je volitelnou alternativou. Tiskárna má paměť 32 MB RAM a integrované víceprotokolové rozhraní Fast Ethernet SB-110. S využitím volitelných rozhraní lze tiskárnu FS-3800 také snadno integrovat do jiných prostředí včetně Ethernetu a TokenRing a zapojit k počítači Macintosh.

Příslušenství

Kyocera PrintMonitor, síťový administrativní nástroj společnosti Kyocera, který je standardně dodáván na CD ROM, umožňuje administrátorům sítě ovládat a sledovat funkce všech tiskáren v síti, včetně nové tiskárny FS-3800.

Volitelný slot pro MicroDrive o kapacitě až 340 MB umožňuje využití takových funkcí jako např. Proof-and-Hold ke zkušebnímu tisku, Private Print k tisku důvěrných dokumentů a Stored Jobs, kdy lze úlohy archivovat na interním disku MicroDrive. Čtečka čárového kódu BC-1 společnosti Kyocera umožňuje pohodlné vyhledávání uložených dokumentů dle potřeby. Další slot je určen pro 16MB kartu Compact Flash (o kapacitě až 340 MB), která je ideálním prostředkem k ukládání formulářů, typů písma a loga.

Nový procesor PC4740/200Mhz zajišťuje, aby standardního rozlišení tisku 1 200 dpi (které lze zvětšit na 2 400 dpi pomocí KIR2), se dosahovalo při maximální rychlosti 24 ppm.

Závěr

Běžná dvouletá záruka na ECO laserovou tiskárnu včetně tiskového válce a vývojnice zůstává. Záruku na místě KYOlife lze rozšířit až na pět let. Uznávané přednosti ECO laserových tiskáren Kyocera z hlediska životního prostředí, mezi něž se řadí energeticky úsporný spánkový režim a ECO tisk, jsou dále zdokonaleny o kratší dobu zahřívání, díky níž je možné provést první tisk po 9 sekundách.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0036

RosettaNet

Společnost Nokia oznámila, že se připojila k iniciativě RosettaNet (www.rosettanet.org) s cílem podpořit vývoj standardů elektronického podnikání. RosettaNet je neziskové konsorcium velkých společností z oblasti informačních technologií, výroby elektronických součástek a polovodičů. Jeho cílem je vytvořit a zavést v rámci celého odvětví otevřené standardy pro elektronické podnikání, společný jazyk a standardní procesy pro elektronické sdílení obchodních informací.-FEL

Timeport 260

Společnost Motorola přichází na náš trh s třípásmovým telefonem s podporou technologie GPRS s názvem Timeport 260. Nový mobilní telefon je určen především uživatelům Internetu.

Technologie GPRS umožňuje nepřetržité spojení s wapovými službami. Zároveň se vyznačuje rychlejším načítáním dat a tím pádem i nižšími náklady pro uživatele. Nedochází tak již k časovým ztrátám při přihlašování a navazování spojení. Stačí stisknout klávesu a začít stahovat data, a to za zlomek času, který by byl jinak zapotřebí.

GPRS je technologií, která umožňuje přepínání paketů. Nepřetržité datové toky jsou tak neustále propojeny. Síť však využívají pouze tehdy, když je třeba posílat nějaká data. GPRS navíc obohacuje sítě GSM o možnosti používání protokolu IP. Díky tomu lze v oblasti bezdrátových komunikací využívat např. elektronickou poštu a elektronické obchodování, a to rychleji a levněji.-FEL

Prostřednictvím World Online

Obsáhlý celorepublikový on-line přehled filmů, televizních pořadů a kulturních akcí je nyní k dispozici v nových sekcích internetového portálu World Online (www.worldonline.cz). Kromě programů kin, televize a dalších kulturních událostí nové stránky uživatelům přinášejí bohatou nabídku zpráv a informací ze světa filmu, TV a ostatní umělecké tvorby nejen v České republice, ale i v zahraničí.

Nová rubrika "Film a TV" na portále World Online (filmatv.worldonline.cz) přináší uživatelům Internetu aktuální zprávy ze světa filmu. Televizním divákům nabízí denní přehledy televizních pořadů (tv.worldonline.cz) všech celoplošných televizních stanic stejně jako programů kabelových televizí a mnohých stanic satelitního vysílání.

Vyhledávací funkce je k dispozici také v nové kulturní sekci cokdekdy.worldonline.cz, která návštěvníkům umožňuje procházet přehled kulturních akcí v celé České republice a vyhledávat v něm podle oblasti, města, data, události, místa či kategorie události. Tyto kategorie zahrnují kina, divadla, festivaly, kluby, koncerty současné i vážné hudby, baletní vystoupení, výstavy, galerie, akce pro děti a nabídky zahraničních kulturních center.-FEL

Vatera

Internetový aukční server Vatera (www.vatera.com), který se zaměřuje především na trhy střední a východní Evropy, zahajuje svou činnost v České republice. Vatera.com působí jako organizátor a zprostředkovatel internetových aukcí. Katalog nabízeného zboží zahrnuje několik tisíc položek ve více než 150 kategoriích a podkategoriích.

Společnost má bohaté zkušenosti získané provozováním aukčního sesterského serveru DeRemate.com v Latinské Americe. Vatera. com se chce stát skutečně panevropským serverem, přičemž se nejprve etabluje na trzích střední a východní Evropy. Kromě České republiky působí v současné době v Řecku, Polsku, Maďarsku a Turecku. Pro rok 2001 se připravuje vstup do dalších zemí v tomto regionu.-FEL

Aliance 3Com a Broadcom

Společnosti 3Com a Broadcom Corporation oznámily strategickou alianci, která bude mít za úkol urychlit vývoj nových produktů pro gigabitový Ethernet se zaměřením na lokální sítě. Obě společnosti se zavázaly, že kromě vývoje nových produktů budou spolupracovat i při prodejních a marketingových aktivitách.

3Com i Broadcom od aliance očekávají rychlou migraci zákazníků z technologie Fast Ethernet na gigabit Ethernet. Pro zákazníky budou připraveny produkty s nízkými cenami, exkluzivními distribučními podmínkami a dalšími výhodami.-FEL

Telenor a Oracle partnery

Společnost Telenor podepsala celosvětovou partnerskou smlouvu s jednou z největších softwarových společností Oracle. Smlouva dává Telenoru právo používat technologickou platformu společnosti Oracle jako základ pro nabízení služeb ASP (Application Service Provider). Dohoda zahrnuje velké množství produktů od firmy Oracle, mezi kterými jsou nejvýznamnější aplikace pro server iAS a databáze 8i.-FEL

Pokrytí metra GSM signálem

Všichni tři čeští mobilní operátoři GSM sítí Paegas, EuroTel a Oskar společným úsilím zajistili v prostorách pražského metra pokrytí signálem GSM. Již déle než měsíc mohou jejich mobilní zákazníci telefonovat ve všech 32 nejfrekventovanějších stanicích pražského metra.

Česká republika tímto krokem opět prokázala, že patří mezi přední země na světě v oblasti mobilních komunikací. Pouze pět světových velkoměst se může pochlubit pokrytím metra signálem GSM a Praha nyní patří mezi ně.-FEL

CommWorks Corporation

Společnost 3Com oznámila vytvoření dceřiné firmy CommWorks Corporation, která je plně ve vlastnictví firmy 3Com a bude působit na trhu poskytovatelů služeb. CommWorks Corporation, která je vytvořena z divize Carrier Network Business firmy 3Com, produkuje IP sítě pro poskytovatele síťových služeb po celém světě. Tyto sítě umožňují poskytovatelům dodávat datové a hlasové služby s přidanou hodnotou svým koncovým uživatelům prostřednictvím vytáčené linky, bezdrátového a digitálního (DSL) přístupu. Prezidentem CommWorks Corporation byl jmenován Irfan Ali, který působil jako senior vicepresident a general manager 3Com Carrier Network Business.-FEL

Bedekr.cz

Internetový magazín o cestování Bedekr.cz se stal mediálním partnerem Expedice Trans Africa 2001, jejíž účastníci chtějí během příštího roku projet po 60 000 km dlouhé trase většinu afrických zemí část i po stopách význačného cestovatele Richarda Štorcha.

Bedekr.cz každý den přináší čerstvé informace o událostech, jež souvisejí s cestováním, ale také zajímavosti, tipy na cesty nebo kursy měn. Řada z 30 000 návštěvníků, kteří na adresu www.bedekr.cz za 4 měsíce působení zavítali, se na tyto stránky pravidelně vrací.-FEL

Nový operátor

Licenci na poskytování veřejné telefonní služby, zřizování a provozování veřejné telekomunikační sítě obdržela 12. ledna 2001 společnost GlobalTel, a. s. Český telekomunikační úřad tak svým rozhodnutím umožnil, aby na tuzemský trh telekomunikací vstoupil nový operátor.

Společnost GlobalTel disponuje vysokorychlostní multimediální páteřní sítí, která v délce 870 km protíná republiku a pokrývá většinu krajských měst. V těchto lokalitách je firma připravena zavádět své služby okamžitě. A do doby, než dojde k úplné liberalizaci trhu v roce 2002, počítá s úplným pokrytím území ČR.-FEL


Trendy v telekomunikacích v roce jedna

Lubomír Bokštefl

Uvedením v život nového Zákona o telekomunikacích byla v České republice započata jedna z posledních etap liberalizace telekomunikačního trhu, která završí úspěšně probíhající proces liberalizace této oblasti podnikatelských aktivit. Kdo očekával, že od prvního ledna roku 2001, tak jak umožňuje nový Zákon o telekomunikacích, budou všechny subjekty, které projevily zájem, nabízet celou škálu nově liberalizovaných služeb, je asi hluboce zklamán a rozčarován "pomalostí" nejdůležitějších aktérů tohoto procesu. Když však přihlédneme ke zkušenostem ze zemí, kde tento proces již započal dříve, musím konstatovat, že takováto očekávání se rovnají důvěře ve všechny okolnosti a informace uváděné ve sci-fi románech.

Co můžeme očekávat

Co tedy ve skutečnosti můžeme očekávat od liberalizace telekomunikačního trhu v současnosti a v blízké budoucnosti? Je třeba mít na zřeteli, že v tomto procesu jsou aktivně zapojeny tři skupiny subjektů. Nejdůležitější skupinou subjektů jsou uživatelé služeb, kteří by měli nejvíce získat z procesu liberalizace, ať už nižší cenou služeb, jinou kvalitou či jejich podstatně širší škálou. Druhou skupinou subjektů jsou noví poskytovatelé služeb, kterým se díky liberalizaci otevírají široká pole nových obchodních příležitostí. Třetí skupinu pak reprezentují stávající "monopolní" provozovatelé služeb, kteří, jak se mnohým zdá, mohou v celém procesu jedině ztratit, a tak jsou automaticky staveni mnoha zúčastněnými i nezúčastněnými subjekty do role protivníka obou předchozích skupin.

K postupnému vybudování konkurenčních nabídek ve stávajících hlasových službách dojde zřejmě ne od počátku tohoto roku, jak očekávali přílišní optimisté, ale až v jeho průběhu, především v oblasti služeb pro malé a střední podniky větší podniky už takovouto nabídku využívají delší dobu, jednotliví uživatelé pak nejsou zpravidla pro nové provozovatele dosti atraktivní prozatím. Rovnější podmínky konkurence pro hlasové služby bude pak možno nabídnout v příštím roce od okamžiku, kdy hlavní provozovatel Český Telecom, umožní využít služby typu "přenositelnost čísla" a "volba provozovatele služeb".

Technologie

Z oblasti aplikací technologických řešení se v rámci tohoto roku zájem přenese především do budování rychlejších přístupových sítí. U Českého Telecomu na bázi existujících sítí měděných kabelů aplikací tzv. xDSL technologií, které umožní zvýšit stávající přenosové rychlosti více jak desetinásobně. Použití nových bezdrátových technologií, pro jejichž aplikaci byly uděleny licence koncem loňského roku, je především míněno opět pro sektor malých a středních podniků. Převládat bude patrně kombinace datových a hlasových služeb. Dalšími subjekty, jež horlivě začínají aplikovat nové přístupové technologie jsou provozovatelé kabelových televizních rozvodů. Speciální kabelové modemy, včetně všech dalších potřebných komponent, již začínají být pro tyto účely komerčně dostupné. Lze očekávat, že i mobilní technologie přispějí do portfolia řešení rychlých přístupových systémů v podobě prvních aplikací technologií třetí generace. Vzhledem k vyjádření ČTÚ a některých tuzemských provozovatelů se patrně budeme mít možnost seznámit i s těmito technologiemi koncem tohoto nebo začátkem příštího roku.

Ekonomický vývoj a chování firem

Bez ohledu na předpovědi prudkého růstu segmentu trhu telekomunikačních služeb, jež může ovlivnit brzo až 50 % HDP, je zřejmé, že uplatnění naleznou pouze ty firmy, které mají jednoznačně, jasně a dobře definovanou obchodní strategii, které dokáží rychle aplikovat nové technologie a využít je ke zvýšení produktivity.

Úplná liberalizace telekomunikačních služeb přiměje provozovatele telekomunikačních služeb pružně rozvíjet a akceptovat nové myšlenky a nová řešení. V řadě případů to bude znamenat příchod subjektů, jež jsou připraveni rychle obchodně využít nové nápady. Podporovány a rozvíjeny budou nové technologie, které umožní rychlejší a efektivnější transformaci myšlenek v reálné obchodní příležitosti. Snížení cen stávajících služeb, díky konkurenčním nabídkám od více subjektů, bude v řadě případů pouze přechodnou výhodou, jež podle mého názoru bude převažovat po dobu dvou až tří let. Následně pak převezme roli integrace a kombinace nových internetových služeb se službami hlasovými a datovými. Nejen že se podstatně sníží provozní náklady, a tím i ceny pro koncové uživatele, ale provozovatelé služeb budou moci nabídnout k využití několikanásobně širší spektrum uživatelských možností.

V nedávné době se začaly objevovat kritické poznámky k nepříliš lichotivým výsledkům ekonomického vývoje sektoru telekomunikací a předpovědi týkající se nadcházející "krize" tohoto sektoru. I když je pravdou, že převážná většina firem byla dotčena změnami tržních podmínek, není pro negativní předpovědi dalšího vývoje žádných podstatných důkazů. Lze očekávat postupnou konsolidaci a řadu spojení, či převzetí firem společnostmi úspěšnějšími. Technologický vývoj bude nevyhnutně rychle pokračovat a další dynamika tohoto sektoru bude určována především rozvojem aplikací služeb pro koncové uživatele.

§§§§§


ComNet Prague 2001

Petr Novák

c01p0038

Tento rok budeme mít opět, již podeváté, možnost získat řadu aktuálních informací o nejprogresivnějších technologiích z oblasti telekomunikací, Internetu/intranetu, elektronického businessu, mobilního businessu a konvergence telekomunikací, médií a počítačových sítí. Nový ročník mezinárodního veletrhu informačních a komunikačních technologií ComNet Prague, který proběhne ve dnech 22.-24. května 2001, je možná očekáván s větším napětím než kdy jindy. Je tomu tak díky nadcházejícím událostem na telekomunikačním trhu a je velmi pravděpodobné, že si tuto klíčovou příležitost nenechá ujít většina dodavatelů, poskytovatelů služeb a zákazníků komunikačního průmyslu.

Řešení

Jako součást doprovodného programu je plánována speciální expozice ComNet Solutions Park, která je jednou z nejúspěšnějších akcí ComNetu. Hlavním cílem této expozice, kde firmy z oblasti informačních a telekomunikačních technologií představují uživatelům nejnovější řešení v praxi, je interaktivní přístup vystavovatelů k návštěvníkům. Každý návštěvník, který využije možnosti nahlédnout do arény ComNet Solutions Parku, bude mít s pomocí profesionálních pracovníků možnost vyzkoušet si jednotlivá řešení a poznat jejich efektivnost, výhody a přínosy. K dispozici je možnost doplnění informací přednáškami vystavujících firem.

Díky explozi mobilní telefonie a pokroku v bezdrátových technologiích se obrovským způsobem zvýšily příležitosti pro dodavatele mobilních a bezdrátových řešení. Řada podniků začíná využívat v rámci svých informačních systémů bezdrátových aplikací, které jsou dosažitelné z běžného mobilního telefonu (např. s podporou WAP), z PDM a dalších zařízení. Již dnes mají tato zařízení přístup k aplikacím jako např. elektronická pošta, řízení vztahů se zákazníky, podpora obchodníků v terénu a mobilní kancelářské aplikace. V blízké budoucnosti mají být k dispozici mobilní aplikace pro zdravotnictví a dopravní průmysl. ComNet Prague 2001 proto hodlá věnovat bezdrátovým řešením na veletrhu odpovídající prostor.

E-business

Zóna elektronického podnikání E-business zóna umožní představit nejnovější aplikace a služby spojené s elektronickým businessem. Účastníci této zóny budou moci potenciálním zákazníkům prezentovat své pojetí elektronického podnikání a podrobně vysvětlit všechny novátorské přínosy, které ovlivní současnou tvorbu nových business modelů.

V posledních letech se mimořádně rozvíjí elektronické obchodování zejména proto, že s sebou přináší jednoduchost a pohodlí. Aby zároveň získalo důvěru co nejširší veřejnosti, musí být také bezpečné. Security zóna na veletrhu ComNet Prague 2001 poskytne platformu pro prezentaci a diskusi týkající se bezpečnostních aspektů e-commerce.

Internetové talenty

Pavilón Start-up firem na ComNetu nabízí mladým, talentovaným firmám, jež by jinak neměly šanci se na podobné události etablovat, kontakt s návštěvníky veletrhu. Start-up společnosti představují v technologicky vyspělém světě zázemí, ze kterého vyrůstají budoucí úspěšné firmy, schopné odrážet útoky globální konkurence. Především v oblasti Internetu je v tomto regionu mnoho schopných, ale zatím neznámých podnikatelů, kteří hledají vhodnou příležitost.

Spojit poptávku s nabídkou na pracovním trhu v oblasti komunikací má v plánu Centrum kariéry. Expandující oblast e-businessu bude v nejbližší době potřebovat mnoho kvalifikovaných odborníků. Prostřednictvím této doprovodné aktivity se nabízí možnost začít získávat potenciální kontakty přímo na ComNetu.

Dvě konference

Oficiální doprovodná konference veletrhu ComNet Prague, Elektronický Business, která je již čtvrtým rokem organizována redakcí odborného týdeníku Computerworld, proběhne opět za účasti významných osobností ze světa českých informačních a komunikačních technologií. Konference příští rok ponese název "Budoucnost v síťové ekonomice" a bude se konat ve dnech 21. a 22. května 2001 v hotelu Diplomat. Přední domácí i zahraniční odborníci ze segmentů IT, komunikací, obchodu, marketingu, financí a legislativy budou diskutovat především o příležitostech, které představují současné bezdrátové technologie.

Konference bude rozdělena do 5 hlavních bloků, jejichž programovou náplní se stanou témata technologie pro e-business, e-business strategie, důvěryhodné obchodování a informační manažer nové ekonomiky. Programové bloky se budou snažit postihnout nejdůležitější trendy prvního roku nového tisíciletí; mezi ty nejžhavější budou patřit elektronická tržiště, telekomunikační technologie (UMTS, GPRS), vývoj v oblasti elektronického podpisu a nové business modely.

Telekomunikační konference "Vize 21 svět bez hranic", kterou bude na ComNetu organizovat profesionální měsíčník Convergence ve dnech 22. a 23. května 2001 v Planetáriu holešovického Výstaviště, představí další směry a strategie v oblasti telekomunikací. Zákazníci, operátoři a jejich partneři budou mít jedinečnou možnost získat důležité informace o posledním vývoji na trhu. Organizátoři se budou snažit prezentovat způsoby podnikání v liberalizovaném telekomunikačním prostředí a vysvětlit podstatu a přínosy těchto telekomunikačních služeb, představovaných např. technologiemi GPRS, FWA, UMTS apod.

Postihnout klíčové změny

Oblast telekomunikací prochází velmi intenzivními, rychlými proměnami. Dříve výsadní postavení hlasových služeb nyní ohrožují datové komunikace, přičemž budoucnost leží v integraci obou typů služeb. Privatizace, liberalizace a cenová politika jsou klíčovými otázkami dalšího rozvoje české ekonomiky.

E-commerce představuje další směr, kterým se technologie budou ubírat: v souvislosti s aplikací elektronického businessu u nás dojde ke změně podnikatelského prostředí a k zefektivnění business modelů. M-commerce (neboli mobile commerce) bude významnou součástí e-commerce, už jenom proto, že majitelů mobilních telefonů je v ČR mnohem více než lidí s přístupem k osobnímu počítači připojenému na Internet.

Veletrh ComNet Prague 2001 se bude snažit návštěvníkům a vystavovatelům poskytnout dostatečný prostor pro prezentaci nových trendů, nápadů, strategií, řešení a produktů. Významnou roli bude v ročníku 2001 hrát právě doprovodný program, jeho společným jmenovatelem bude odhodlání postihnout klíčové změny tohoto průmyslu a jejich vliv na celou českou ekonomiku.


Planeta Internetu

Petr Novák

Před několika dny byl oficiálně zahájen IV. ročník projektu Planeta Internetu, který je orientován na výuku Internetu na českých školách. Díky generálnímu sponzorovi společnosti ČESKÝ TELECOM má tento projekt celorepublikovou působnost. Cílem organizátorů Planety Internetu je zlepšit současný stav nejen z hlediska připojení škol do Internetu prostřednictvím EDU.IOL balíčků, ale zejména v oblasti praktického seznamování a následného využívání možností Internetu v českém školství.

Osvěta zdarma

Základní součástí projektu jsou semináře pro školní třídy pořádané zcela zdarma ve vybraných regionálních centrech v České republice. Oproti minulému ročníku byl počet center zvýšen na 12 a semináře zde budou probíhat až do konce školního roku 2000/2001, tedy více než 7 měsíců. Celkové rozšíření Planety Internetu je reakcí na loňský ročník, kdy se projekt setkal s obrovským ohlasem škol. Regionální centra budou otevřena v těchto městech: Praha, Benešov, Hradec Králové, Plzeň, České Budějovice, Ústí nad Labem, Karlovy Vary, Brno, Otrokovice, Olomouc, Jihlava a Ostrava.

Pro všechny

Semináře o Internetu jsou určeny začátečníkům od druhého stupně škol základních až po nejvyšší ročníky škol středních. Samostatnou kapitolou jsou kursy pro kolektivy pedagogů, kteří mají rovněž zájem se s Internetem seznámit a začít jej sami využívat. Účastníci po absolvování základního kursu zvládnou ovládání prohlížeče a jednoduché vyhledávání. Novinkou letošního roku jsou semináře pro pokročilé, které jsou zaměřeny zejména na podrobnější vyhledávání, elektronickou poštu a představení praktických stránek na Internetu. V letošním roce by se mělo seminářů zúčastnit nejméně 30 000 účastníků z celé České republiky.

bezplatné

Semináře jsou bezplatné, proto jedinou podmínkou účasti je registrace ve vybraném regionálním centru.

Podrobnější informace o projektu, seznam regionálních center s kontakty a doprovodné akce naleznete na specializovaném serveru projektu na internetové adrese http://edu.iol.cz.


Krátké zprávy

Operátoři se dohodli

Alternativní provozovatelé veřejných telefonních sítí Aliatel, Contactel, Etel (Globix), GTS a UPC se dohodli, že propojí své sítě za propojovací cenný blízké cenám doporučeným Evropskou unií, kde je pro ilustraci průměrná cena v přepočtu 31 haléřů za minutu v místní síti. Tato cena je zhruba pětinásobně nižší, než cena požadovaná v referenční nabídce na propojení Českého Telecomu.

V tomto směru alternativní operátoři doufají v zásah Českého Telekomunikačního Úřadu, jenž by měl přijmout taková opatření, aby ceny za propojení do sítě českého Telecomu byly srovnatelné s cenami propojení do ostatních sítí.-PN

W. R. Hewlett zemřel

William R. Hewlett, spoluzakladatel a bývalý prezident společnosti Hewlett-Packard, zemřel v pátek 12. ledna v 8 hodin ráno místního času přirozenou smrtí doma ve spánku.

Hewlett, který se na aktivním řízení HP přestal podílet v roce 1978, za svou kariéru významně přispěl k pokroku v oblasti technologie, vědy a obchodu. Spolu s Davidem Packardem, který zemřel 26. března 1996, založili v roce 1939 v malé garáži společnost Hewlett--Packard. Jejich původní firma nyní sestává ze dvou nadnárodních podniků: společnosti Hewlett-Packard s celkovými příjmy ze stávajících provozů za finanční rok 2000 ve výši 48,8 miliard USD a více než 88 500 zaměstnanci, a společnosti Agilent Technologies, jejíž čisté příjmy za fiskální rok 2000 přesahují 10,8 miliardy USD a která zaměstnává více než 47 000 pracovníků. Legendární garáž, označená za místo vzniku "Silicon Valley", je historickou pamětihodností státu Kalifornie.-PN

Dell Precision 330

Společnost Dell ohlásila dostupnost pracovní stanice Dell Precision 330, která byla navržena za účelem poskytnout optimální výkon pro aplikace, jako jsou například tvorba digitálního obsahu, analýzy a CAD. Pracovní stanice Precision 330 je osazena nově uvedenými procesory Intel Pentium 4 na frekvencích 1,40 a 1,50 GHz, a dále čipovou sadou Intel 850 se 400MHz systémovou sběrnicí. Šasi pracovní stanice Dell Precision 330 typu QuietCase v odstínu půlnoční šedi je důkazem, že společnost Dell klade důraz i na průmyslový design.

Ceny za model Dell Precision Workstation 330 začínají na 91 900 Kč. Příkladem konfigurace pracovní stanice Precision 330 je stroj osazený jedním procesorem Intel Pentium 4 na frekvenci 1,40 GHz, 20GB pevným diskem s rozhraním ATA-66/100 IDE (7 200 otáček za minutu), 128MB operační pamětí PC800 RDRAM, grafickou kartou Matrox Millennium G450, 48rychlostním CD-ROM IDE, dále vybavený 19palcovým monitorem (VIS 18") a operačním systémem Microsoft Windows 2000 Professional to vše za cenu 105 400 Kč.-PN

CarrierScan Server 2.0

Společnost Symantec oznámila brzké uvedení na trh nového antivirového řešení pro poskytovatele Internetu. Symantec CarrierScan Server 2.0 bude podle plánů dostupný již koncem tohoto kalendářního roku, kdy se očekává jeho masivní nasazení. Tento robustní produkt umožní internetovým společnostem snadno zabudovat antivirovou ochranu od Symantecu do svých stávajících webových aplikací. CarrierScan Server 2.0 je vyvíjen přesně na míru požadavkům internetových společností vyniká zejména vysokou škálovatelností, dostupností a snadnou integrací.-PN

SurfAid Analytics

IBM přichází s nabídkou sady nových nástrojů pro analýzu webových stránek. Softwarový balík SurfAid Analytics podává přehlednou formou zprávy o provozu na stránkách, identifikuje návštěvníky, zprostředkovává informace o jejich zvycích, pohybu na stránkách, nákupech, umožňuje integraci webových a newebových údajů o transakcích, apod. Získané údaje mohou být následně použity jako podklad pro přijímání strategických marketingových a investičních rozhodnutí, k provedení restrukturalizace stránek a získání zpětné vazby, jaký taková rozhodnutí měla dopad na chování návštěvníků.-PN

Amos & Adobe

Společnost Amos Software oznámila, že po pravidelném obnovení distribuční smlouvy se společností Adobe Systems, Inc., se k 1. prosinci 2000 stala jediným distributorem produktů tohoto významného výrobce softwaru pro Českou republiku a Slovenskou republiku.-PN

DTPobchod.cz

Společnost Quentin představila svůj systém pro elektronickou komerci DTPobchod.cz, určený pro všechny zájemce o hardware a software pro grafiku, DTP, digitální fotografii a digitální video. DTPobchod.cz nabízí kromě kompletního sortimentu společnosti Quentin také vždy aktuální přehled o cenách a dostupnosti zboží a mnoho informací o produktech.

DTPobchod.cz je určený jak pro stávající dealery Quentinu, tedy slouží jako kanál B2B, tak pro koncové zákazníky, funguje tudíž i jako kanál B2C. Koncovým zákazníkům DTPobchod.cz nabízí výhodné ceny a umožňuje tak zkušeným uživatelům, kteří vědí co chtějí, nakupovat se zajímavou slevou přímo z velkoobchodu.-PN

B2B na Linuxu

IBM a Telia, největší skandinávský telekomunikační a internetovský poskytovatel služeb, oznámily, že Telia bude první evropskou společností rozvíjející významný obchodní IT systém založený na Linuxu. Telia při instalaci zkombinuje IBM mainframe s technologií Shark, určenou pro zálohování dat, a jako operační systém použije Linux. Na tomto jedinečném řešení po instalaci poběží obchodní a uživatelské internetovské služby a aplikace provozované po celé Skandinávii společností Telia. Díky použití této technologie bude Telia svým zákazníkům v severských zemích nabízet také služby IP-VPN (Internet Protocol/Virtual Private Network). Telia tak nahradí svých 70 dosud existujících webovských unixových serverů jediným IBM S/390 G6 enterprise serverem, na kterém poběží více než 1500 virtuálních internetových linuxovských serverů současně. Každý virtuální server se přitom chová stejně jako web server pro jednotlivého zákazníka využívajícího služby společnosti Telia. Telia také přesune veškerá data ze současných storage serverů na 11.4 TB IBM Enterprise Storage Server ("Shark").-PN

Intel ve světě komunikací

Společnost Intel oznámila, že komunikační fond firmy (Intel Communications Fund) rozšíří svůj statut, aby v budoucnu, kromě komunikačních strategií a strategií pro budování sítí společnosti Intel, zahrnoval i podporu podnikání společnosti Intel v oblasti bezdrátových komunikací a výpočetní techniky. Společnost dále oznámila, že fond zvýší svoji hodnotu z 200 milionů na 500 milionů USD. Prezident a generální ředitel společnosti Intel Craig Barrett oznámil tuto skutečnost na akci Telecom Asia 2000 v Hongkongu, kde pronesl klíčový projev. Komunikační fond společnosti Intel byl založen v září 1999, jeho cílem je investovat do firem vyvíjejících síťové a komunikační stavební prvky a technologie, které jsou kompatibilní s architekturou Internet Exchange společnosti Intel a softwarem CT Media.-PN

Oracle pro vysoké školy

Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy České republiky a společnost Oracle Czech, s. r. o., společně oznámily, že uzavřely dohodu o poskytování softwarových produktů a služeb vzdělávacím institucím v rámci projektu "Oracle Akademický program" za výrazně zvýhodněných cenových podmínek. Softwarové produkty a služby poskytované společností Oracle v rámci projektu "Oracle Akademický program" jsou rozděleny do dvou iniciativ, a to "Akademický program pro výukové účely" a "Akademický program pro provozní účely" "Akademický program pro výukové účely" umožní všem studentům vysokých škol na území České republiky využívat produktů společnosti Oracle k nekomerčním účelům pro výuku, vývoj, výzkum a další tvůrčí činnost a vzdělávání studentů a učitelů, a může být užíván na všech počítačích určených pro výuku.

Licence, na školou vybrané produkty jsou poskytovány za výrazně zvýhodněných podmínek, stejně tak potom využití služby "support" a pro akademické pracovníky vysokých škol, kteří přednáší na vysoké škole a školí v oblasti informatiky je určena i speciální nabídka "last minute" školení.-PN

Progress Software Corp.

Progress Software Corporation, dodavatel technologií pro vývoj řešení v oblasti e-business nedávno oznámil, že plánuje zveřejnit zdrojový kód prostředí pro vývoj aplikací Application Development Environment (ADE), jako open source model. Prostřednictvím projektu Progress Open Source Software Exchange (POSSE) budou společnost a vývojáři spolupracovat na zlepšení, rozšíření a tvorbě účinnějších nástrojů pro vývoj řešení e-business aplikací. Vývojáři, kteří mají zájem se projektu POSSE zúčastnit, se mohou od 18. prosince 2000 registrovat na adrese www. possenet.org.-PN


Tenký a ještě tenčí - ProLiant DL320

Petr Novák

Společnost Compaq Computer rozšiřířila svoji řadu špičkových serverů ProLiant o model DL320. ProLiant DL320 je nový jednoprocesorový server s výškou 1U, určený zejména společnostem, které potřebují maximální využití prostoru. Compaq rovněž rozšiřuje svou řadu nástrojů pro správu uvedením nástroje Compaq Availability Agents, který je určen ke zjednodušení správy komplexních infrastruktur IT a k podpoře internetových technologií.

Dálkový přístup

DL320 je robustní, ultratenký jednoprocesorový server konstruovaný tak, aby zákazníci mohli rychle nasadit, snadno spravovat a na dálku ovládat jeden až tisíce serverů. To jim umožňuje radikální zjednodušení složitých a stále se zvětšujících prostředí s mnoha servery. Stejně jako u všech serverů ProLiant řady DL, nabízí ProLiant DL320 v rámci odvětví špičkové vlastnosti v oblasti servisu, zajišťuje přístup do skříně bez použití nářadí a tím usnadňuje dostupnost kritických komponent systému. Mezi vybavení patří i populární kontrolka identifikace jednotky (UID) a indikátory umístěné na předním panelu. Kromě toho DL320 zahrnuje v rámci odvětví nejlepší software a řešení určená po inteligentní správu prostředí IT s maximálním využitím prostoru včetně kompletní podpory Compaq Insight Manager XE 2.0 a Remote Insight Lights-Out Edition.

V rámci podpory široké palety zákazníků podporuje DL320 instalaci různých operačních systémů jako například Microsoft Windows 2000, Microsoft NT 4.0, Linux a Sun Solaris.

Availability Agents

Compaq Availability Agents umožňují správcům, aby automatizovali odezvy na události serverů pod Microsoft Windows, jako například události na procesorech, discích, operační paměti a na síťových kartách. Software zvyšuje dostupnost systému, snižuje nutnost návštěv u serveru a uvolňuje cenné prostředky IT. Například proces, na který může správce zapomenout, lze monitorovat pomocí Availability Agents a automaticky jej znova spustit v závislosti na podmínkách nastavených samotným správcem. Software Compaq Availability Agents má k nastavení automatických odezev snadno použitelná internetová rozhraní. Znalosti složitých skriptových jazyků nejsou tudíž zapotřebí.


V novém kabátě ...a s transplantovaným srdcem

Petr Novák

Actebis Computer začala pro své české zákazníky dovážet nové modelové řady notebooků Targa Xtender, které potěší svým elegantním vzhledem i precizním zpracováním.

Targa Xtender 300 je notebook typu "vše v jednom", a je proto určen pro vysoce mobilní uživatele. Zvláště se hodí tam, kde jsou zapotřebí vyšší multimediální schopnosti při prezentacích zákazník ocení rychlou a kontrastní AGP grafiku, hardwarovou podporu 3D vykreslování a dekódování DVD, a také prostorový zvuk (buď prostřednictvím zabudovaných, či externích reproduktorů). Díky videovýstupu a podpoře DVD, včetně pětikanálového zvuku Dolby AC-3, může Xtender 300 zprostředkovat též zážitky z oblasti domácího kina.

Pro své majitele je Targa Xtender 300 ideálním společníkem na cesty a zvláště jej ocení především ti, kdo potřebují skutečně výkonný a hlavně vždy funkční stroj. Jeho kvality však nezačínají až pod vrchním krytem, pročež zaujme i na první pohled dvoubarevný magnesiový design a výška 3,3 cm mu dávají punc pěkného kompaktního přístroje, a ani jeho hmotnost, pouhých 2,4 kg, není zásadní přítěží.

Targa Xtender 300 se dodává ve dvou variantách: jedna s procesorem Intel Celeron 700 MHz, 64 MB paměti, 13,3" TFT displejem, grafikou ATI Mobility-M, zvukem Creative s optickým výstupem 5.1, 40x CD-ROM mechanikou, Windows 98 a Wordem 2000; druhý model je určen pro ještě náročnější zákazníky a liší se od prvého tím, že obsahuje procesor Intel Pentium III na 800 MHz, 128 MB paměti, 14,1" TFT displej a 56K modem.


AppServer 4.5 - S podporou Java 2

Petr Novák

Společnost Borland na výstavě e-Business Expo v New Yorku představila novou verzi svého aplikačního serveru s názvem Borland AppServer 4.5. Borland svým novým produktem nabízí jeden z prvních aplikačních serverů, které splnily podmínky testu na kompatibilitu s Java 2 Enterprise Edition (J2EE) 1.2.1 firmy Sun Microsystems. Borland AppServer 4.5 poskytuje výkonnou infrastrukturu pro implementaci řešení pro e-business tím, že slučuje nejnovější normy jazyka Java, schopnost vývoje na více platformách a Borland VisiBroker jako základ infrastruktury CORBA.

Škálovatelnost

Borland AppServer 4.5 umožní zákazníkům přinést aplikace na trh rychleji, s větší spolehlivostí a neomezenou škálovatelností. Významně snižuje náklady na systémovou administraci tím, že poskytuje pokročilé sdružování do clusterů, vyvažování zátěže a spolehlivé automatické obnovení chodu systému po výpadku. AppServer 4.5 navíc nabízí úplnou integraci mezi vývojovými nástroji pro tvorbu aplikací na straně klienta včetně aplikací pro Web a bezdrátová zařízení a systémy v pozadí; tedy celou škálou systémů od databázových serverů až po ucelené aplikace pro komplexní zpracování dat. V produktu Borland AppServer 4.5 je též implementována technologie konektorů (podle specifikace "J2EE Connector"), která poskytuje integrační platformu založenou na podnikových normách, a umožní tak zákazníkům vývoj, šíření a správu aplikací pro elektronické obchodování v různých operačních prostředích.

Podporuje normu Java 2

Borland AppServer 4.5 poskytuje výkonnou a spolehlivou infrastrukturu pro implementaci aplikací pro elektronické obchodování. Byl certifikován pro normu Java 2 Enterprise Edition (J2EE) 1.2.1 a poskytuje sdružování do clusterů, vyvažování zátěže a integraci s mnoha stávajícími systémy na trhu (Oracle, SAP, Baan, atd.). AppServer 4.5 je vybudován na základě celosvětově nejrozšířenějšího prostředníka pro komunikaci mezi objekty podle normy CORBA. Společnost Borland přináší tuto technologickou inovaci a dědictví i na platformu J2EE.


ŽOLÍK

Petr Novák

Cílem nové herní řady je přinést uživatelům inteligentní zábavu pro zkrácení dlouhé chvíle. Firma tak reaguje na rostoucí zájem o hry, které si nenárokují většinu volného času a dlouhé studium pravidel a principů, ale které poslouží pro zkrácení dlouhé chvíle. Tematické zaměření kolekcí navíc nezatěžuje zájemce o určitý typ her hrami, jež ho zajímají pouze okrajově, případně které ho nezajímají vůbec. Uživatelské rozhraní kolekcí je zpracováno v HTML formátu, což usnadňuje orientaci na CD-ROMu a zvyšuje uživatelský komfort.

ŽOLÍK: Logické hry

Tato kolekce je orientována na procvičení důvtipu, kombinatoriky, paměti, bystrosti a schopnosti logického myšlení. Hry jsou přehledně setříděny do kategorií: uživatel zde najde adventury, křížovky, tetrisy, různé variace na hledání min, šachy a desítky dalších her. Pokud je pro někoho ideální relaxací inteligentní zábava, určitě si s tímto ŽOLÍKem příjde na své.

ŽOLÍK: Karetní a hazardní hry

Stovky karetních her mnoha typů s různě modifikovanými pravidly, které jsou doplněné hazardními hrami. Hráče na této kolekci očekává několik variant Black Jacku, pokeru, důvěrně známé hry Solitaire (v několika desítkách verzí), kanasta, ale také atraktivní simulace kasina, rulety či výherních automatů. V některých hrách jde dokonce při hraní přes Internet vyhrát skutečné peníze.


NAPA od A-MAXU - Debut na českém trhu

Petr Novák

Do tohoto měsíce jsme výrobky společnosti A-MAX v Česku povětšinou neznali, natož pak abychom si je mohli koupit. Díky distributorovi, firmě Actebis se však situace mění k lepšímu, a tak i český zákazník může okusit špičkové technologie za přijatelné ceny v podání jednoho z největších čínských výrobců. Do sortimentu, který je nyní od značky A-MAX k dispozici, patří grafické a zvukové karty a již zmíněný přehrávač NAPA.

Klíčovými hesly společnosti A-MAX Technology, která zároveň odrážejí její směrování, jsou: "Silné zdroje a vysoká konkurenceschopnost" a "Když se technický vývoj potká s poptávkou trhu". A-MAX je předním specializovaným výrobcem vzniknuvším v Hongkongu a vlastnícím špičkově vybavený závod o rozloze 6 000 m2 s více jak tisíci zaměstnanci v oblasti pevninské Číny. Ve světě je A-MAX známý jako výrobce vynikajících základních desek a přídavných karet pro PC, pročež si jej jako OEM dodavatele zvolila řada předních firem (prodávajících tyto produkty pak dále pod svou značkou). Úsilí o technologickou dokonalost a kvalitu bylo potvrzeno i certifikací ISO 9002, kterou výrobní závod obdržel již v roce 1994.

Jak již bylo zmíněno, současným hitem společnosti A-MAX je přehrávač NAPA DAV-309. Svůj vývoj zde výrobce nasměroval na základě poptávky trhu trochu stranou svého hlavního výrobního programu a trefil do černého. Pozornost věnovaná širokou veřejností zvukovému formátu MP3 vede mnoho výrobců k výrobě přenosných přehrávačů, ale tolik funkcí za tak nízkou cenu zatím nikdo neskloubil. A-MAX vychází vstříc "normálním smrtelníkům" a za cenu kolem 6 tisíc korun (bez DPH) nabízí přístroj s jedinečnou funkčností kombinovaný přehrávač MP3, přehrávač zvukových CD a přehrávač video CD.

I samotný způsob přenosu MP3 souborů do přehrávače NAPA je k peněžence majitele mimořádně šetrný. Přehrávač čte zvukové soubory z CD, CD-R a CD-RW disků, a tak místo 16MB flash paměti za 1 500 Kč (běžné u většiny ostatních přehrávačů) vloží majitel přehrávače NAPA CD-R disk s kapacitou 640 MB za necelých 30 korun. Díky tomuto vtipnému řešení si s sebou můžete brát kamkoliv téměř neomezený rozsah hudebního doprovodu. Ačkoliv je u NAPy na prvním místě vysoká funkčnost a nízká cena, stranou pozornosti nezůstává ani uživatelský komfort k přehrávači dostává zákazník též dálkové ovládání, sluchátka, dobíjecí lithium-iontové baterie, adaptér a AV kabel. Funkce dostupné prostřednictvím tlačítek na těle přístroje či dálkovém ovládání jsou srovnatelné s pokročilými diskmany, a nechybí ani stavový displej.

Rozměry přístroje NAPA DAV-309 jsou 167 x 142 x 28 mm a hmotnost 350 gramů. Televizní videovýstup podporuje u nás používanou normu PAL.

Hlavní výrobní program A-MAX Technology zahrnuje grafické a zvukové karty, založené na osvědčených procesorech a čipsetech, mimo jiné například grafickou kartu ColorMax s nVidia Riva TNT-2 a 32 MB paměti za necelé tři tisíce. Nechybí samozřejmě ani zvukovky s populární prostorovou, čtyřkanálovou reprodukcí pro změnu za 640 Kč i s DPH.


Digitální imunita - S novinkou od Symantecu

Petr Novák

Nový produkt Norton AntiVirus Corporate Edition 7.5 uvedla nedávno společnost Symantec. Tento produkt poskytuje robustní celopodnikové zabezpečení, zajišťující ochranu pro řadu platforem počítačů a serverů tvořících podnikovou síť.

Digitální imunita

Nová verze 7.5 je řešením, které pracuje na bázi samostatné, plně automatizované technologie. Tato technologie je součástí Systému digitální imunity, jenž pracuje na pozadí a zajišťuje ochranu podnikových informačních systémů. Systém digitální imunity se automaticky postará o spolehlivou detekci virů, provádí analýzy a zasílá antivirové detekční a opravné prostředky na jednotlivá PC nebo do celého podnikového systému. To vše se děje zcela automaticky a bez nutnosti zásahu administrátora, který se procesu zúčastní jen tehdy, když to uzná za vhodné. Mezi novinky patří také rozšířené možnosti umožňují předcházet zahlcení komunikačních kanálů, jež by mohlo nastat, pokud by se příliš mnoho uživatelů snažilo zaslat své infikované soubory k analýze (například při hromadném výskytu nového viru).

Novinky

Norton AntiVirus Corporate Edition 7.5 přichází s několika novými prvky, které usnadňují administraci a řízení systému. Patří mezi ně určitě funkce, jež nyní umí zasílat infikované soubory po Internetu pomocí bezpečného protokolu HTTPS, čímž odstraňuje závislost na obecně zranitelném subsystému elektronické pošty. Internet Scan & Deliver tak nabízí rychlejší zasílání souborů, kratší dobu odpovědi a zvýšenou bezpečnost.

Podpora pro webové instalace umožňuje klientským počítačům stažení a instalaci softwaru z interního web-serveru, čímž je odstraněna nutnost spoléhat se na login skripty a distribuční nástroje třetích stran. Podpora obnovitelného stahování znamená, že v případě přerušení spojení s internetovým web-serverem nemusí klient stahovat soubor znovu od začátku.

Funkce Alert forwarding pro méně dostupné klienty potom umožňuje administrátorům nakonfigurovat a uzamknout nastavení klientských počítačů, které jsou těžko dostupné např. laptopy a některé vzdálené počítače. Umožňuje nastavit centralizované možnosti upozorňování na viry pro klienty, kteří nejsou pod správou řídícího panelu.

Další novinkou je funkce Virus definition rollback, jenž dává administrátorům možnost vrátit se k předchozímu souboru virových definic, což je možné provést z jediného centrálního místa. Administrátoři mohou také znovu spouštět zameškané události, mezi které může patřit např. plánovaný test na viry.

Komfortní obsluha

Symantec System Center poskytuje intuitivní centralizovaný řídící panel, jenž uspokojí zákazníky, kteří chtějí řídit, chránit a sledovat celý podnikový systém z jediného bodu. Administrátoři mohou nastavovat a uzamykat možnosti uplatňovaných politik, aby uživatele adekvátně ochránili před hrozícími nebezpečími. Technologie NAVEX zlepšuje provozuschopnost systému a minimalizuje celkové náklady na jeho provoz (TCO). Tato technologie používá jediný, lehce rozšiřitelný prověřovací a opravný mechanismus, který pracuje na mnoha platformách zároveň, a to včetně Windows 9x, Windows NT a Windows 2000. NAVEX jako jediný na trhu umožňuje spolu s definicemi aktualizovat i kód aplikace, přičemž navíc eliminuje nutnost restartovat počítače nebo znovu instalovat antivirový software.


Novinky od Kodaku

Petr Novák

Před nedávnou dobou uvedla na český trh společnost Foto-World, výhradní distributor produktů Kodak, dva nové digitální fotoaparáty, které se jak svým číselným označením, tak i parametry řadí mezi vyšší třídu amatérských až po poloprofesionální přístroje.

Kodak DC 3400

Před několika lety zaujal Kodak světovou veřejnost neobarokními tvary digitálních fotoaparátů řady DC 2xx. A právě z úspěšného modelu DC 280 vychází dvoumegapixelový přístroj DC 3400. Kromě zmíněných tvarů přinesla řada DC 2xx i výjimečně příjemné uživatelské rozhraní, čímž vynikají digitální foťáky Kodak dodnes. Další přetrvávající výhodou Kodaků je nadstandardní výbava, zahrnující u DC 3400 mimo jiné i baterie, paměťovou kartu, rozsáhlou dokumentaci a mnoho hodnotného softwaru.

Podívejme se ale nyní na technickou stránku DC 3400 maximální rozlišení výsledných obrázků je 1 760 x 1 168, což lehce překračuje ony 2 miliony bodů. Díky tomuto vysokému rozlišení, brilantnímu řízení expozice i vyvážení bílé jsou snímky tisknutelné až do rozměrů 20 x 25 cm. Objektiv s plně skleněnou optikou má rozsah odpovídající 38 až 76 mm a zvládá i makrosnímky.

Nejširší fotografickou obec zajisté potěší možnost volby mezi hledáčkem klasickým (průhledovým) a barevným LCD displejem, dále pak zabudovaný blesk, vkládání data a času, barevné úpravy snímků a široký rozsah expozičních hodnot. Přenos snímků je možný třemi cestami: pomocí klasického sériového rozhraní, prostřednictvím moderního a 10x rychlejšího USB nebo přes čtečku PC karet; obrázky lze zároveň díky videovýstupu promítat na televizi či nahrát na video. Toto vše a téměř neomezené možnosti zábavy je dostupné za 28 990 Kč (doporučená koncová cena s DPH).

DC 4800 digitální špička

Pokud budeme i nadále hovořit o poloprofesionálním použití, pak je DC 4800 v současnosti jednoznačnou špičkou. S rozlišením snímacího CCD čipu 3,3 milionu bodů, proměnnou citlivostí od 100 do 400 ISO, pokročilou automatikou či plně manuálním režimem a šestinásobným zoomem nadchne Kodak DC 4800 snad každého odborníka. Tvořivé uživatele pak potěší množství a možnosti vestavěných efektů: proměnné nasycení barev, různé stupně ostrosti, černobílý výstup se simulací červeného nebo modrého filtru, sépiové odstíny a rámečky.

Maximální rozlišení výsledných snímků je 2 160 x 1 440 bodů, a díky možnosti uložení do nekomprimovaného TIFF souboru lze s DC 4800 zachytit neuvěřitelné detaily, a snímky pak dále zvětšovat či pořizovat výřezy. Automatika přístroje umožňuje měřit expozici jak vícebodovým systémem, tak se zvýrazněním středu či bodově následně jsou nastaveny optimální hodnoty s časem v rozsahu 16 s až 1/1000 s, clonou f/2,8 až f/13 a citlivostí 100, 200 nebo 400 ISO. Celou tuto škálu parametrů může fotograf využít i v manuálním režimu a dosáhnout tak neuvěřitelných výsledků. Možnosti přístroje pak dále umocňuje objektiv s rozsahem 28 až 84 mm, funkce dvojnásobného digitálního zoomu a příprava na předsádky s 43mm závitem. Popularitě DC 4800 jistě neubere ani funkce sekvenčního snímání (až 5 snímků za sekundu), zabudovaný blesk a konektor na blesk externí.

Za cenu 49 990 Kč (doporučená koncová s DPH) zákazník kromě tohoto jedinečného fotoaparátu obdrží dvě paměťové karty (16 a 32 MB), nabíjecí 3,7V Li-ion baterii (vydrží až na 300 snímků), univerzální dobíječku, foto-brašnu, štěteček na optiku, USB a AV kabely, uživatelskou příručku a bohatou softwarovou výbavu.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0039

Reorganizace ve Fincomu

Pavel Hloušek a Martin Košut založili společnost Fincom Group. Výkonným ředitelem seskupení, které se skládá s firem Fincom International (prodej komunikačních zařízení Microcom), Fincom.net (prodej systémů elektronických obchodních transakcí) a Fincom-Materna Communications (poskytování služeb ve spolupráci s mobilními operátory), byl jmenován Martin Košut (dříve Compaq Computer Mnichov).-jp

Xbox se bude vyrábět v Maďarsku

Xbox, herní konzoli nové generace z produkce společnosti Microsoft, která by se na americkém a japonském trhu měla objevit letos na podzim a v Evropě zhruba o půl roku později, bude pro MS vyrábět firma Flextronics International, a to nejprve v Mexiku a v Maďarsku.-jp

Společnost Joyce ČR

jmenovala firmu eD\ system Czech svým šestým distributorem (po firmách 100 Mega, Abacus, Actebis, AT Computers a Elko) faxmodemů Well a ISDN zařízení Asuscom.-jp

Uzavření partnerství

Společnost LLP Group, dodavatel finančního systému SunSystems, výrobního systému Fourth Shift a systému pro měření a zúčtování času time@work, uzavřela smlouvu o spolupráci s firmou Pivotal, poskytovatelem eCRM (Customer Relationship Management) pro střední a východní Evropu. Podle této smlouvy bude LLP Group prodávat, implementovat a poskytovat podporu pro CRM řešení firmy Pivotal v ČR, na Slovensku a v Maďarsku.-jp

Počítačová škola Gopas

byla jmenována autorizovaným školicím střediskem Compaq. Gopas, který kvůli tomuto konraktu zřídil novou učebnu, bude pro Compaq zajišťovat školení pro partnery a zákazníky.-jp

§§§§§


Zapomeňte na počítače, teď letí komunikace

Martin Pumera

c01p0040

Podle každoročního hodnocení nejúspěšnějších firem (podle jejich tržní hodnoty) prováděného časopisem Business Week jsou jasnými favority společnosti zabývající se telekomunikacemi. V první pětadvacítce je jich deset (oproti minulému roku, kdy jich bylo jen pět). Telekomunikační firmy také vedou žebříčky v jednotlivých evropských zemích: na prvním místě je ve Velké Británii Vodafone Airtouch, v Dánsku Tele Danmark, ve Finsku Nokia, ve Francii France Telecom, v Německu Deutsche Telecom a tak bychom mohli pokračovat dále a dále. Experti se shodují, že růst telekomunikačních firem bude i nadále prudce pokračovat. A možná že některá z nich brzy nahradí na prvním místě letošní (2000) General Electric a loňský (1999) Microsoft. Detailní informace poskytuje vložená tabulka.

Pořadí vybraných firem podle tržní hodnoty

PořadíFirma

2000 1999

1. 2. General Electric

2. 8. Intel

3. 9. Cisco

4. 1. Microsoft

5. 4. Exxon

6. 70. Vodafone Airtouch

8. 27. NTT DoCoMo

9. 38. Nokia

14. 3. IBM

15. 13. Nippon T&T

16. 23. Deutsche Telecom

17. 16. Lucent Technologies

22. 77. LM Ericsson

23. 84. Nortel Networks

24. 31. SBC Communications

25. 43. France Telecom

§§§§§


Budoucnost plochých monitorů?

Václav Větvička

c01p0041

Ještě před nedávnou dobou byla většina lidí přesvědčena o tom, že klasické monitory s katodovou baňkou budou následovat dinosaury. Jako následník byl předurčen monitor na principu obrazovky LCD, který je výrazně lehčí, zabere mnohem méně místa na stole, nezahřívá se a má i menší spotřebu energie. I jeho další výhody jsou nesporné, obraz je ostřejší, odpadá nepříjemné mrkání, takže oči dostanou méně zabrat. Jsou zde samozřejmě i nevýhody barvy jsou o něco méně kvalitní, a obrazovka je mnohem méně čitelná, pokud se na ní díváme z nějakého úhlu.

Realita je ale podstatně jiná, ploché monitory LCD mají stále ještě nepatrný úspěch, především díky své nereálné ceně, vždyť komu se chce zaplatit za monitor mnohem více nežli za celý počítač. Ceny se totiž pohybují od celkem reálných 20 000 Kč za mikromonitor o pouhých 14 palcích, přes 35 000 Kč za 15palcový monitor až po 100 000 Kč za 17palcový. LCD monitory zatím dosahují s bídou dvou procent trhu.

Hned nejméně tři firmy, Sony, Phillips a CTX, představily monitor na bázi klasické baňky (CRT monitor) s plochou obrazovkou. Není to ještě designově dokonalý plochý monitor typu LCD, je to ale v každém případě výrazné vylepšení. A cenově jsou třikrát až desetkrát levnější. A i když se očekává, že ceny monitorů LCD budou i nadále klesat, výrobci klasických monitorů mají v rukávě další eso, na příští Comdex již ohlásili představení plochého monitoru s klasickou technologií CRT.


Office Online - Úspěch, nebo neúspěch?

Václav Větvička

Pod jednoduchým jménem .Net se skrývají plány Billa Gatese týkající se jak budoucnosti samotného Microsoftu a Internetu, ale také nás obyčejných lidiček. Gates si představuje budoucnost jako dokonale propojenou společnost, kde bude mít každý prakticky neustálý přístup k internetu, svým stránkám a e-mailu, s možností kontrolovat jak dítě v kolébce, tak psa v boudě, s možností hrát si on-line, koupit nové auto či chatu nebo kontrolovat podřízené na druhém konci světa. Technologie .Net propojí Web s počítači natolik, že vše bude pracovat pro nás, to všechno za plné bezpečnosti soukromí jednotlivce. Je to plán, který nabízí něco pro každého, a hodně pro Microsoft. Nový systém v podstatě odstraňuje klasický prodej softwarů, na kterém Microsoft postavil své dnešní království.

Z hlediska jednotlivce zní vše neobyčejně lákavě, všechny elektronické hračky si budou vzájemně rozumět, zmizí jednotlivé operační systémy, resp. zůstane jediný, jednotlivé programy se nebudou kupovat, ale pronajímat rovnou z firemních stránek, a jelikož většina bude sídlit na jednom serveru, přístup k nim bude jednoduchý. Když však Microsoft začal nabízet svůj stěžejní balík programů MS Office, narazil na nečekaný odpor zákazníků. Systém Office Online zahájil s velkou slávou provoz zhruba před rokem, a účastníci si již nemusí kupovat Microsoft Office, protože si jednotlivé aplikace mohou spouštět přímo ze serveru Microsoftu. Problémem je maličkost o novou službu nemá prakticky nikdo zájem a za celý rok se do systému přihlásilo pouhých dvacet uživatelů.

Ohlasy jsou devastující: nový systém nenabízí žádné výhody, navíc musí být uživatel připojen k internetu, jinak mu MS Office nefunguje, takže někde na cestách si toho s notebookem na klíně moc nenapíšeme. Je samozřejmé, že pokud se zaměstnavatel rozhodne, že do tohoto systému přihlásí celou firmu, mají jednotliví zaměstnanci málo možností protestovat. Jednou z nich je pochopitelně možnost zakoupit si vlastní program, nebo nechat firmu platit vysoké poplatky za připojení on-line při služebních cestách. Pár zájemců se najde, kupříkladu firmy nabízející přístup k počítačům v reklamních stáncích na některých letištích. Hrstka zájemců však rozhodně není tím, s čím velký Gates počítal.

V roce 2003 by se situace měla poněkud změnit uvedením nové verze programu MS Office s kódovým označením NetDocs, která by měla mít některé funkce dostupné pouze v této verzi. Jelikož se však Microsoftu pouze výjimečně daří dodržet slíbené termíny, nebo naopak na trh uspěchaně vrhnou nehotovou verzi programu, moc bych na slibované datum nevsadil.


Klávesnice do kapsy

Václav Větvička

Všichni majitelé palmtopů řady Palm dobře vědí, že jediným nedostatkem tohoto jinak po všech stránkách mimořádně kvalitního palmtopu je ruční vkládání dat. Ani softwarová klávesnice a přiložený stylus, ani systém Graffiti rozeznávající rukopis, nejsou ani zdaleka optimální a napsat něco delšího nežli adresu nebo téma schůzky není žádnou rozkoší. Proto také majitelé Palmů píší maximum textu na svém počítači a synchronizují svůj přístroj jak to jen jde.

Konečně se však zdá, že je záchrana na cestě. Několikrát ohlášená kapesní klávesnice Stowaway Folding Keybord firmy ThinkOutside slibuje být právě tím vylepšením Palmů, na něž všichni netrpělivě čekáme. Jedná se o skutečnou klávesnici, kterou je možné složit, takže ve složeném stavu je stejně velká jako Palm a pohodlně se vejde do dlaně. Je to opravdový technický zázrak, protože v rozloženém stavu máme pocit, že skutečně píšeme na normální klávesnici. Spojení s palmtopem je uskutečněno prostřednictvím konektoru pro kolébku, a přiložený software umožní konfiguraci klávesnice podle individuálních potřeb. Klávesy mají na dotek přesně ten správný odpor, aby měly prsty pocit, že se dotýkají normální klávesnice. Její design je velice příjemný, rozložení klávesnic je obvyklé, jediným nepochopitelným fíglem je klávesa "1", která je o něco menší nežli ostatní klávesy.

Již v únoru by na trhu měly být skládací klávesnice pro několik typů oblíbených organizátorů Palm, stejně jako pro spřátelený palmtop Visor. Už se nemohu dočkat.


Zruší Internet fax?

Václav Větvička

Pokud se týče předpovědí o bezpapírové kanceláři blízké budoucnosti, nechtěl bych je házet přes zeď. Před všechny tyto optimistické představy však prodej faxů roste každým rokem. V roce 1999 se po světě prodalo zhruba 6,6 milionu faxů, do roku 2004 se předpokládá nárůst až na 8,5 milionu. Mezi zákazníky patří především malé podniky a lidé pracující doma, které nalákaly klesající ceny a zvýšení kvality nových přístrojů.

Fax však není všemocný, mezi nedostatky patří telefonní poplatky při faxování do zahraničí a výrazné snížení kvality přenášeného dokumentu. Speciálně fotografie se téměř nevyplatí faxovat. Právě proto se objevuje další vlna předpovědí hlásících pomalou smrt staré dobré faxové mašinky. Hlavním hřebíčkem do rakve by měl být nástup nové generace tiskáren schopných přijímat soubory přímo z Internetu, aniž bychom je museli nejdříve otevírat na svém počítači. Odpadne snížení kvality, nebudeme muset doufat, že příjemce má stejný textový procesor jaký používáme my.

Zní to lákavě, budeme si ale muset ještě chvíli počkat. Vývoj patřičného softwaru potrvá nejméně dalších 7 let. Na vývoji pracuje hned několik velkých firem, od Microsoftu přes Novell a Sun Microsystems. O vývoj tiskáren se starají opravdu všichni čelní výrobci, Lenxmarkem počínaje přes IBM až po Hewlett-Packard. I tyto firmy však přiznávají, že k masivnímu rozšíření nového typu tiskáren nedojde dříve nežli za takových 10 let.


NEC s Windows CE

Václav Větvička

Firma NEC musí operační systém Windows CE zcela jistě milovat. Jak jinak si můžeme vysvětlit, že ve chvíli, kdy firmy Phillips a Everex opustily potápějící se loď palmtopů pracujících na této bázi a ostatní firmy tiše čekají na obnovenou verzi operačního systému Pocket PC, NEC pokračuje ve vývoji organizátorů řady MobilePro. Nejnovější je na trhu přístroj MobilePro 780, nabízející rychlejší procesor a grafiku, s ovládáním prostřednictvím kolečka pro pohodlnější orientaci na webových stránkách, a hrstí nového softwaru. Se svou vahou přes jeden kilogram a rozměry 25 x 13 x 3 cm to rozhodně není žádný drobeček, takže do palmtopů, které se vejdou do kapsy u košile, má opravdu daleko. 168MHz procesor, 32 MB paměti, téměř úplná klávesnice, 56kb/s modem a displej s 20 cm úhlopříčkou skutečně připomínají spíše zmenšený laptop nežli palmtop. MobilePro 780 je navíc možno dále vylepšit a posílít prostřednictvím slotů pro expanzní karty CompactFlash Type III a PC Card Type II.

Na přístroji těchto rozměrů a této rychlosti samozřejmě operační systém Windows CE patřičně září. Pryč je jeho pomalost a neohrabanost, díky níž se palmtopy s logem Windows na víčku krčí v pozadí zájmu veřejnosti. Díky klávesnici téměř běžných rozměrů můžeme psát nejen elektronickou poštu, ale i normální dopisy nebo články, což je na palmtopu téměř nemožné. Cena ovšem odpovídá rozměrům pokud se pro MobilePro 780 rozhodneme, musíme se rozloučit s 800 dolary.

Nějak mi ale není plně jasné, pro jaký typ zájemců je tento přístroj vlastně určen. Pokud chci mít organizátor, abych si pamatoval schůzky či telefonní čísla, stačí mi můj Palm. Pokud potřebuji přenosný počítač, na kterém bych mohl normálně psát, nejnovější laptopy nejsou o mnoho těžší a přitom nabízejí neporovnatelně větší výkon i parametry. V případě, že mi nevyhovuje omezený přístup k Internetu na nejnovějších palmtopech nebo mobilních telefonech třetí generace, je zde opět kvalitní laptop.


Magix MP3 Maker

Václav Větvička

Německé firmě Magix se za několik málo let její existence úspěšně podařilo získat pevnou pozici na trhu multimediálních programů. Zaměřením firmy je nabídnout hudbychtivé veřejnosti cenově dostupné a současně kvalitní programy. Odpovídá tomu i solidní reklamní kampaň, vždyť reklam na tyto výrobky jsou plné jak evropské satelitní kanály, tak stránky firem zabývajících se soubory MP3. Vedle programů pro nahrávání a mixování audiosouborů nabízí také jednoduchý program, umožňující přehrávání souborů a mixování a přepalování vlastních hudebních cédéček ze stažených souborů. Na první pohled jsou všechny programy obdobné, design rozhraní se téměř nemění, takže přechod z jednoho programu do druhého již snad ani nemůže být jednodušší.

Německý původ programu (testoval jsem verzi určenou pro americký trh) se nezapře hned od samého počátku, neboť již při instalaci zapomněli výrobci přeložit některé povely, program se potom do rodné němčiny ještě několikrát vrátil, zejména při studování nápovědy. Při otevření se objeví graficky zajímavé rozhraní ponejvíce připomínající přístrojovou desku letadla. Drobnou nevýhodou je nezvyklé umístění některých ovládacích tlačítek, jejichž nestandartní poloha vede k marnému rejdění myší na obvyklém místě. Základní funkce jsou velice jednoduché, konverze do formátu wave se spustí jedním klepnutím myši. Stejně jednoduché je i vytvoření databáze již existujících písniček do alb, základní rozdělení na pop, rock nebo jazz je již předem připraveno, ale program neklade naší tvůrčí fantazii žádný odpor a své songy si můžeme urovnat do libovolného počtu dalších podkategorií.

Stejně jednoduchá je možnost ripovat písničky: rozhraní nabízí dvě políčka, vlevo je seznam písniček a vpravo budoucí cédéčko. Pomocí pohodlné funkce drag-and-drop si vybrané soubory přeneseme zleva doprava, a cédéčko je připraveno. V té chvíli ale nastaly problémy. Ani přes usilovnou snahu program nerozeznal moji CD-RW Yamahu, takže z vypálení cédéčka nebylo nic. Podpora různých druhů vypalovaček je relativně omezená. Jako druhá zrada se ukázala neuvěřitelná náročnost na volnou paměť počítače, takže ve chvíli, kdy jsem program využil jako přehrávač, již nebylo možné spustit žádný jiný program, aniž by se přehrávané písničky nezačaly zadrhávat. A to jsem program netestoval na žádném chrastítku, ale na PC s 800 MHz Pentiem a 256 MB RAM.

Celkově lze říci že se jedná o celkem zdařilý program s dostatečným množstvím funkcí, vzhledem k obrovským náročnostem na CPU je však program nevhodný coby přehrávač. Vzhledem k omezenému počtu podporovaných vypalovaček se vyplatí konzultace s prodejcem.

PRO:

kvalitní rozhraní solidní poměr ceny a výkonu

Proti:

nesmyslná náročnost na CPU omezená podpora různých vypalovaček


Televize na hlavě?

Václav Větvička

Co bude největším módním výkřikem digitálního světa? Co budeme nosit, pokud chceme vypadat, že patříme do nového digitálního věku? Bude to něco na hlavě, a klobouk to rozhodně nebude. Vypadá to, jako když si autoři filmu z oblasti science fiction pustí fantazii opravdu naplno. Zařízení se jmenuje Glasstron, což je pravděpodobně složeno z anglického slova glasses (brýle) a Trinitron, což pro případ, že bychom přehlédli firemní logo, nenápadně naznačuje, že se jedná o výrobek firmy Sony. Jsou to v podstatě sluchátka spojená s brýlemi, které po napojení na video přinášejí kvalitní obraz a stereofonní zvuk. Dva displeje z tekutých krystalů, každý s rozlišením 180 000 pixelů, přinášejí poněkud zvláštní pocit, že pozorujeme obrovskou obrazovku o úhlopříčce 120 cm zhruba z dvoumetrové vzdálenosti.

Celá tato vymoženost váží pouze 120 g, a po napojení na libovolný analogový nebo digitální zdroj, ať už je to VCR, DVD přehrávač, videokamera, videowalkman nebo dokonce počítač, se nám před očima objeví pohyblivé obrázky. Tak trochu máme u toho pocit, že jsme se vrátili do mládí a sedíme v kině ve třetí brázdě, ale obraz je nečekaně ostrý a kvalitní sluchátka přinášejí zvuk v HIFI kvalitě. Do kapsy musíme hrábnout opravdu hluboko, firmě Sony zacinká kasička s našimi 800 dolary, ale třeba do vlaku či letadla, případně doma v křesle, když se manželka nutně musí dívat na krasobruslení, je to ideální.

Sony není v této oblasti jediná firma, která se nás snaží přesvědčit o tom, že právě tohle bude způsob, jak se v blízké budoucnosti budeme připojovat k prudce rostoucímu světu digitálních informací. Zkombinujeme-li přenosný přehrávač DVD firmy Panasonic s audiovideo projekcí, která vypadá, jako by systému Sony z oka vypadla, získáme opět svobodu pohybu, aniž bychom si museli upřít rozkoš z pohyblivých obrázků. Panasonic dokonce nabízí pod názvem Televizer kombinaci obou přístojů. Při zapojení získáme pocit, že obrazovka je někde 4 metry před námi, a pokud úplně uzavřeme štěrbinu na brýlích, máme pocit, že sedíme sami v tmavém kině. Ať nakloníme hlavu kamkoliv, obrazovku máme stále před očima. Pocit samoty v kině je velice příjemný, delší dívání však způsobuje u většiny lidí poruchy rovnováhy, takže tento způsob není pro delší dobu doporučován. Jelikož i zde jsou dvě miniobrazovky, systém je ideální pro přehrávání her, neboť umožňuje prostorové vidění. Rozdíl od systému Sony je především v ceně pokud se nám zdálo 800 dolarů za Glasstron příliš, Panasonic nás skásne hned o dvojnásobek.

Vcelku podobnou novinkou je i Mobile Assistant IV firmy Xybernaut, což je plně funkční PC, které se bezdrátově připojí k počítačové síti, odkud si stahuje žádané informace, jež se objeví na miniaturním displeji umístěném před okem. A stejně jako u předchozího přístroje, díky tomu, že displej je velmi blízko oka, i zde vzniká dojem, že se místo na 2,5cm displej díváme na normální obrazovku počítače. Ovládání je možné hned několika způsoby: pomocí mikrofonu, miniaturní klávesnice za pasem nebo dotykové klávesnice na zápěstí. A jelikož nechtějí vývojáři Xybernautu ponechat nic náhodě, systém si rozumí s operačními systémy Windows 98/NT, UNIX a Linux.

IBM již také testuje vodu, a s opatrností sobě vlastní se chce nejdříve přesvědčit o tom, jestli o podobné opravdu mobilní počítače bude patřičný zájem. A ten je, i když zatím přicházejí zakázky spíše od velkých firem nežli od nadšených soukromníků. Například zaměstnanci pobočky firmy General Electric, vyrábějící velké generátory, nosí tento počítač, aby nemuseli odněkud ze žebříku běžet dolu k počítači a kontrolovat manuál či plány. GE tvrdí, že díky ušetřenému času se náklady vrátí zhruba do jednoho roku.

A tak je jasné, že již brzy začneme na veřejnosti nosit podobné ozdoby hlavy. Většina z nás přitom bude vypadat, jakoby vystoupila z filmu o budoucnosti. Určitě se ozvou škadohlídové, kteří začnou předvídat, že lidstvo na křižovatkách vymře nikoliv po meči, ale po haváriích, protože šťastní nositelé zahledění do napínavé detektivky prostě přehlédnou přijíždějící autobus. Ale něco podobného jsme slyšeli již při nástupu walkmanů, a jsme zde stále.

§§§§§


Evidence počítačů 2001

Vladimír Vondráček

c01p0042

Možná si vzpomenete na krátký článek, který vyšel nedávno v této rubrice. Byl zde popsán produkt firmy ALC, Evidence počítačů 2000. No, a nyní je k dispozici nová verze.

Program Evidence počítačů 2001 slouží, jak jinak, k evidenci počítačů. Je tedy nástrojem určeným spíše pro správce PC a sítě, případně pro oddělení společnosti, které se stará o evidenci majetku firmy. Evidovány totiž zdaleka nejsou jenom počítače jako takové. Program umí vytvořit databázi všech evidovatelných objektů ve firmě i jejich vzájemné vztahy. Každý prvek má pak několik vlastností, které lze velmi dobře používat např. pro sestavy. Tento poněkud chaotický úvod doprovodím příkladem.

Mějme tedy rostoucí firmu, která je moderní a tudíž komputerizovaná. Brzy se tedy objeví problém, že nikdo pořádně neví, kde který počítač je, co je na něm nainstalováno, o hardwaru ani nemluvě. Zde je ten správný moment nasadit Evidenci počítačů. Počáteční práce spočívá v založení nové databáze a vygenerování struktur, které se ve firmě nacházejí. Dále je třeba zadat popis jednotlivých objektů a případně jim přiřadit nějaké vlastnosti, jako je třeba inventární číslo, cena nebo datum pořízení. Poměrně dlouhá doba, strávená na zadávání dat, se bohatě vrátí při jednoduché správě již existující databáze. Při pořízení jakéhokoliv dalšího inventáře se pak již jen přidá jedna položka do databáze. Co přibylo oproti minulé verzi, je možnost vzdáleného sběru dat po síti. Pomocí poměrně jednoduchého principu je možné sbírat data do databáze i jinak, než sezením u jednoho počítače a ťukáním do klávesnice. Databáze navíc podporuje i víceuživatelský přístup, kdy lze delegovat různá práva různým uživatelům.

Databáze je založena na běžných databázových ovladačích DAO 3.5 (Data Access Object), jejichž instalace je též na CD. Dále jsou na CD prográmky pro správu sítě Watch 2.5 (sledování aktivity na síti) a aplikace Nástěnka 2000 (název mluví za vše).

Evidence počítačů je určena pro stroje s Windows, takže v heterogenní síti budou "vidět" jen počítače s tímto OS.

Evidence počítačů 2001 SR1

jednoduché ovládání

užitečná pomůcka

Cena: 5 900 Kč (bez DPH)

K recenzi poskytla firma:

ALC, spol. s r. o.

www.alc.cz

§§§§§


Nokia 7110 - Plně pod kontrolou

Martin Horák

c01p0043

Synchronizovat si všech 1 000 položek telefonního seznamu v telefonu Nokia 7110 s osobním počítačem je docela oříšek. Zejména, když si na počítači chci vše pěkně připravit. A když (jako každý náročný uživatel) navíc chci mít v telefonu i svůj diář synchronizovaný se stolním počítačem, a to vše navíc v naší mateřštině, tedy i s háčky a čárkami, je docela problém najít vhodný program. Těmto nárokům vyhovuje například Phone Manager for Nokia 7110 od ruské společnosti Oxygen Software. Pojďme se proto na něj podívat trochu blíže.

První pohled

Sharewarovou a (po zaplacení registračního poplatku) i ostrou verzi programu získáte např. na internetové stránce www.oxygensoftware.com. Po nainstalování programu jen nastavíte způsob komunikace (IrDA nebo jeden ze dvojice možných kabelů k Nokii 7110) a příslušný port. Verze programu 1.6.6 zvládala synchronizaci dat s MS Outlookem a přímý export dat do MS Excelu. Připravovaná verze 1.7 zvládá i komunikaci s Lotus Notes, přibývá i podpora nového telefonu Nokia 6210.

Editování záznamů je velmi rychlé a snadné. Přirozeně jsou podporovány všechny možnosti, která Nokia 7110 svým uživatelům nabízí: více čísel u jednoho účastníka, textové poznámky, editace skupin volajících, nastavení primárního čísla apod.

K tomu přistupuje i možnost práce s kalendářem v telefonu, a to včetně jeho synchronizace s MS Outlookem. Seznamy lze snadno archivovat horší to je však s importy a exporty dat. Kromě zmíněného Outlooku (a ve verzi 1.7 i Lotus Notes) totiž můžete data exportovat jen do MS Excellu. Omezenou oboustrannou výměnu dat tak zvládá jen schránka ve Windows. Prvotní naplnění telefonního seznamu tak znamená poměrně značné experimentování. I to je však mnohem rychlejší, než ruční přepisování.

Čeština budiž pochválena

Na rozdíl od většiny programů (vč. standardního FoneSync, jejž nabízí přímo Nokia), které jsou určeny pro práci s telefonním seznamem v Nokii 7110, Oxygen Phone Manager pracuje s celou kódovou stránkou 1250 naprosto bez chyb. Češtinu podle tvůrců programu bude podporovat i připravovaná verze, a to i při synchronizaci s Lotus Notes.

Závěr: ve šlépějích Tetrisu

To, že v Rusku jsou schopní programátoři, dokázala dnes již legendární hra Tetris. Phone Manager for Nokia 7110 od společnosti Oxygen Software je podle mého soudu důstojným pokračovatelem této tradice. Kompaktní a přehledný program, který plní vše, co slibuje. Cena 39 dolarů (asi 1 600 Kč) je podle mého mínění přiměřená. Pokud vyžadujete synchronizaci dat s Lotus Notes, vyčkejte pár dnů na verzi novou tedy pokud již nebyla během tisku časopisu uvedena na trh.

Oxygen Phone Manager for Nokia 7110 v1.6.6

Program pro synchronizaci a editování dat v N7110

87 %

Oxygen Software, www.oxygensoftware.com

Cena: 39 dolarů (osobní licence)

§§§§§


Dny elektronického podpisu

Patrik Malina

c01p0037

Jako příloha loňského říjnového PC WORLDu vyšla brožura Svět elektronického podpisu. Zájem jak o tuto knížečku, tak o celou problematiku nás nesmírně překvapil, a proto jsme se rozhodli v popularizaci problematiky elektronického podpisu pokračovat. Společně s bezpečnostní firmou AEC (podílela se již na projektu brožury Svět elektronického podpisu) jsme proto nachystali akci "Dny elektronického podpisu".

První dva "Dny elektronického podpisu" (pod mediálním partnerstvím PC WORLDu) se uskuteční ve čtvrtek 8. a v pátek 9. března 2001 v Praze. Program každého dne přitom bude identický naším cílem je uspokojit co největší množství zájemců o danou problematiku. "Dny elektronického podpisu" se uskuteční v budově Stimbuildingu (Vinohradská 184 stanice metra Želivského), přičemž cena pro jednu osobu na jeden den je 999 Kč bez DPH (obsahuje vstup, informační materiály a občerstvení). Pro předplatitele PC WORLDu a zákazníky AEC ovšem máme skvělou zprávu mají možnost přijít na seminář se slevou, takže zaplatí jen 699 Kč bez DPH za účastníka (vstup, informační materiály a občerstvení jsou samozřejmě stále v ceně).

A konečně se dostáváme k tomu nejdůležitějšímu k samotnému obsahu celodenních seminářů. Zazní na nich mj. přednášky na následující témata:

Proč elektronický podpis?

Technologie elektronického podpisu

Certifikáty a certifikační autority

Registrační autority

Ručení certifikační autority

Zákon o elektronickém podpise

Elektronický podpis v praxi

Bezpečnost elektronických podpisů

Časové značky u elektronického podpisu

V průběhu roku 2001 budeme "Dny elektronického podpisu" pořádat také v dalších městech České republiky. O přesných časech a místech konání budeme průběžně informovat. Podrobnější informace o akci a pořadateli získáte na adrese http://www.aec.cz.

§§§§§


CD


Čtěte a zkoušejte!

Patrik Malina

c01p0037

Vzhledem k tomu, že od vydání posledního PC WORLDu uběhla delší doba, než je zvykem, věřím, že naše CD z období podzimu máte důkladně prostudována a těšíte se na nová. Jako malou náplast na delší čekání dnes přinášíme dlouho slíbené druhé CD, na němž naleznete dva nové špičkové projekty firem EPA Dr. Lang group a PJsoft. Na našem vlastním disku se můžete podruhé setkat s aplikací Readiris pro rozpoznávání textů, dále zde najdete personální databázi z dílny firmy Software602 a rovněž poslední aktualizaci kanceláře MS Office 2000. Samozřejmě nechybí softwarová "výbava" pro řadu článků v čísle a také pro přiloženou příručku, k níž naleznete podpůrný software v rubrice Téma CD.

V rubrice Novinky naleznete především další příspěvky do série elektronických publikací PC WORLD edition, již připravujeme ve spolupráci s nakladatelstvím UNIS Publishing. Tentokrát jsme se zaměřili na tvorbu webových stránek v publikaci věnované editoru MS FrontPage (příjde vám vhod ve spojení s brožurkou), na práci s populárním tabulkovým procesorem MS Excel (především na tvorbu vzorců), a zargistrovaní uživatelé publikace o mobilních telefonech z minulého čísla zde naleznou novou verzi, u níž platí stejné uživatelské heslo. Podmínky a způsob platby a registrace naleznete v přiložených souborech. Dále je v rubrice připravena lahůdka v podobě několika zajímavých herních ukázek z "turnaje" programátorů BECHEROVKA Game, jehož název předurčuje tematické zaměření. Jednak se můžete skvěle pobavit, jednak se přesvědčit o možnostech, jež nabízí tvůrcům nástroje firmy Macromedia (zejména Flash). Rubriku doplňují přehled obsahu našich CD, elektronická podoba časopisu a také balíček aplikací, jež rozšiřují článek v oddíle Tipy & Triky.

Pojďme se podívat na rubriku Software. V části věnované komerčním produktům jsou především připraveny nové aplikace firmy Software602, jež pokračuje v linii uvolňování softwaru zdarma. Po bezplatné registraci tak můžete vyzkoušet databázový stroj WinBase602 (obsahuje personální databázi) a také novou verzi komunikačního produktu Mail602 MESSAGING SERVER 4.0, u něhož lze rovněž využít registraci zdarma. Dalším příspěvkem jsou aktualizační soubory pro kancelářský balík MS Office 2000 Cz. V prosinci Microsoft uvolnil poslední update s označením SP-2 a na CD je připravena také starší verze SP-1a, jež je nezbytná pro instalaci nejnovějšího upgradu. Podrobné informace naleznete opět v přiložených souborech, jež vřele doporučuji přečíst. Další příspěvek pochází od firmy Compaq a představí vám špičkový software pro hromadnou správu PC (v případě zájmu o koupi platí sleva!) a posledním přispěvatelem je firma CIT se svým zajímavým produktem s názvem Callhunter. Jak napovídá název, můžete prohánět telefonní hovory.

V části Antiviry nepřehlédněte novou verzi zdarma šířeného kvalitního programu InoculateIT Personal Edition firmy CA, jemuž bude do budoucna věnovat mateřská společnost veškeré aktualizační soubory. Upgrade je tedy namístě. Část Téma CD tentokrát úzce souvisí s obsahem přiložené příručky, jejímž cílem je seznámit začátečníky s základními kroky při tvorbě HTML stránek, a proto v ní naleznete výhradně editory. Mezi špičkové profesionální nástroje lze bezesporu zařadit tradiční Home Site v poslední verzi 4.5.2 (byla uvolněna v prosinci) a také neméně kvalitní a funkčně vybavený HotDog Professional. Samozřejmě se obejdete i bez finanční investice, neboť zdarma můžete použít kvalitní aplikace Arachniophilia, AceHTML 4Free, W3e, či obzvláště pro začátečníky vhodný FirstPage 2000. Trváte-li při práci na podmínce, že software má mít české uživatelské rozhraní, pak si můžete vybrat z nástrojů EasyPad a Golden HTML Editor (tento je zcela zdarma).

V části Topware je pochopitelně opět přítomna tradiční řada PC WORLD Core s nejpotřebnějšími pomůckami, mezi nimiž jsou úplně novými verzemi Connection Meter (počítání připojení k Internetu), Gozilla (stahování souborů) a výborný FinePrint (konečně i v české lokalizaci!). Mimo tuto řadu narazíte na editor a přehrávač multimediálních souborů CDH Media Wizard, kvalitní editor textů a programových kódů UltraEdit či poslední edici přehrávače Windows Media Player. Pokud spouštíte aplikace v jazyce JAVA, mohl by vám přijít vhod "virtuální javovský stroj", na němž vám poběží i nejnovější výtvory, a všem grafikům doporučuji vyzkoušet novou verzi editoru GIMP.

V části Vyzkoušejte si se především setkáte s aplikacemi, o nichž se dočtete v čísle. Nejstarším příspěvkem je bezesporu DownLoad Centrum, dále je připraven softwarový doprovod k nové podobě loni velmi úspěšného článku 365 tipů a triků pro Windows na rok 2001, a úplně nejmladším příspěvkem je sada aplikací, jež vybral autor Martin Koníček a jejichž popisy naleznete nově i v rubrice Software uvnitř čísla. V příštích číslech by se články tohoto přispěvatele měly ještě rozrůstat a tematicky obohacovat. Posledními příspěvky, o nichž se dočtete v rubrice Rychlokurs, jsou stahovače dat z Internetu (dva naleznete také v rubrice Topware). Patří mezi ně FlashGet (je přímo v článku popsán) a dále výborný MassDownloader, všestranný DownLoad Mage a zdarma šířený ReGet Jr. Z dalších aplikací můžete prověřit schopnosti prohlížeče obrázků ThumbPlus, jenž si velmi dobře poradí s velkými kolekcemi souborů, a s příručkou o HTML v tomto čísle rovněž souvisí výborný WYSIWYG nástroj Dreamweaver firmy Macromedia, s nímž je tvorba stránek opravdu kreativním procesem. Náročnějším zájemcům o tvorbu elektronických publikací či dokumentace doporučuji vyzkoušet výborný komplexní nástroj HDK 2000, a pro vývojáře v jazyce JAVA je připraven vynikající balík Forte For Java (dříve NetBeans) firmy Sun v podobě tzv. Common Edition, jež je k dispozici zdarma.

Hlavním "tahákem" rubriky Komunikace je pravděpodobně zbrusu nová verze velmi zdařilého prohlížeče Opera s číslem 5.0. Uživatele jistě potěší nejen fakt, že tento software podporuje řadu nejnovějších standardů, ale především definitivní přechod k verzi, již lze užívat zdarma bez omezení (jedná se o adware). Touto změnou licenční politiky se produkt zařadil mezi své konkurenty MSIE a NC. Dalším zajímavým příspěvkem je instalace PHPTriad, jež zahrnuje webový server Apache, modul pro podporu skriptování v PHP a databázi MySQL. Po instalaci je tedy vše připraveno k tvorbě dynamicky generovaných webových stránek. Sekci doplňují dva nástroje pro sledování počítačových sítí. V rubrice Hardware samozřejmě opět naleznete především tabulky TOPů v elektronické podobě s nejnovějšími aktualizacemi. Mezi ovladači je tentokrát k dispozici software pro grafické karty Matrox Millenium G 400/450 (pro OS Win 9x, Win 2k a Linux) a také např. pro SoundBlaster128.

Druhé CD

S příchodem nového roku vám přinášíme také dříve ohlášené a slíbené druhé CD, jež obohatí nadílku tohoto čísla. Jedná se o propagační a instalační disk pro službu Quick, na jehož přípravě PC WORLD po celý podzim pracoval. Právě náročnost tohoto projektu ve spojení s plánovaným velkým nákladem (cca 300 000 ks) nedovolili cokoliv uspěchat, a tak se z disku můžete těšit nyní. Kromě čtyř zajímavých projektů, jež jsme vám přinesli již před Vánoci (z důvodu naplnění dohody s jejich poskytovateli), naleznete na CD řadu utilit, automatickou instalaci pro službu Quick, obrazový průvodce ručního připojení, a především další dva velmi zajímavé projekty se softwarem firem PJsoft a EPA Dr. Lang group. Jen pro připomenutí hesly akce jsou samozřejmě "zajímavá sleva" a "zdarma".

Zdarma, nebo ne?

Software je šířen na Internetu (a následně umisťován na našem CD) v doprovodu mnoha typů licenčních ujednání, jež vymezují podmínky jeho užívání. Dnes si stručně zopakujeme, co nejběžnější pojmy znamenají, abychom předešli případným nejasnostem nad obsahem našeho CD.

Shareware - tradiční forma, při níž obdržíte zkušební verzi produktu nejčastěji s časovým či nějakým funkčním omezením. Po uplynutí zkušební doby je nutno aplikaci koupit nebo smazat z počítače její další užívání je nelegální. Ze zástupců uveďme např. PaintShop Pro, FinePrint či ACDSee.

Freeware - opět klasická a velmi dobře známá forma užívání softwaru je zcela bezplatné, ale uživatelé především nesmí měnit vlastnosti a obsah aplikací či distribučních balíků. Ze zástupců zmiňme Irfan View či Adobe Acrobat Reader.

Adware - poměrně mladá forma licenčních podmínek. Software je možno užívat zcela zdarma, ale v grafickém uživatelském rozhraní je jako protislužba za tuto výhodu zobrazován více či méně obtížný reklamní proužek banner. Jeho odstranění je většinou nemožné a hlavně proti licenci tedy nelegální. Typickými zástupci jsou stahovače Gozilla či GetRight.

GNU/GPL - zajímavý a dnes velmi populární a rozšířený typ licence (místy ne zcela jednotný). Kompletní výklad je poměrně spletitý, nicméně pro uživatele je důležitý fakt, že užívání takovýchto produktů je zdarma. Typickými zástupci jsou distribuce OS Linux či program GIMP.

Postcardware - autor takovéto licence nabízí svůj produkt jako shareware s tím, že cenou za jeho neomezené užívání je zaslání libovolné pohlednice (jak elektronické, tak klasické).

Enjoyware - zajímavá ojedinělá forma, při níž autor požaduje za licenci k produktu zaslání čehokoliv, co by mu udělalo radost, tedy např. vtípku, pohlednice, pozdravu s fotografií atd.

Jak si jistě všimnete v časopise, na obsahu PC WORLD CD pracuje další autor, jejž samozřejmě zajímají vaše názory, náměty a připomínky. Pokud se budete chtít vyjádřit k jím připravovaným článkům uvnitř čísla či k výběru sharewaru a freewaru na CD, zasílejte své zprávy, prosím, na adresu pcwcdsoft@idg.cz.

§§§§§


Trendy


Viry nové  generace

Kim Zetter

c00p0708

Jaké zákeřné napadení nás čeká příště? Nikdo nemá tušení; jisté je jen to, že bude vražednější než kdykoliv předtím.

Středa, 3. května 2000. Z rodného počítače v Manile na Filipínách se tiše ale bleskurychle přes počítačové terminály Asie, Evropy a Spojených států šíří do světa nový vir. Svojí cestičkou z optických vláken proběhne přes kontinenty dřív, než stačíte říct: "Přišel ti mail", uhnízdí se v mail-boxech a čeká až dostane šanci svou lásku šířit dál. Během jedné hodiny po vypuštění se už lidé v Londýně radují v domnění, že na ně jejich lásky myslí a netrvá dlouho a tento e-mail zamoří Dolní sněmovnu britského Parlamentu, pak je na řadě Pentagon, automobilová společnost Ford a spousty dalších dot.com start-upů v San Franciscu.

Nový virus Love se vydal do světa a pořádně se činí. Virus Love, známý také jako LoveLetter, se šířil mnohem rychleji a agresivněji než všechny elektronické viry předtím, a podle zjištění výzkumné společnosti Computer Economics se dostal na 55 milionů počítačů (z nichž se nakazilo asi 2,5 až 3 miliony) a způsobil škody za 8,7 miliardy amerických dolarů. Pro srovnání, Melissa nejrychleji se šířící virus před LoveLetter napadl v březnu roku 1999 na 250 000 počítačů. Člověka to ohromí, když si uvědomí, že u počítačových virů roste jak rychlost, tak počet napadených počítačů.

V roce 1993 bylo na světě 3 200 známých virů. Dnes jich existuje více než 40 000 i když se aktivně šíří jen 200 až 300 z nich. Každodenně se objeví až 12 nových virů a každá generace je navíc zákeřnější, než byla ta předešlá.

Kdysi potřebovaly viry na rozšíření celé měsíce nebo dokonce roky, nyní však díky e-mailu dokážou celou zeměkouli obletět během několika minut. A vzhledem k homogenitě počítačového světa (Microsoft Windows, Word a Outlook najdete všude) navíc není pro viry problémem vrhnout se najednou na miliony počítačů.

Odborníci však tvrdí, že jsme ještě zdaleka nezažili to nejhorší, co viry dokážou. "Pokud se však někdy objeví virus, který bude schopen zapisovat do programů," říká Ron Moritz, hlavní odborník pro vývoj antivirů ze společnosti Symantec, "pak teprve poznáme, co jsou to nebezpečné viry, které páchají opravdové škody". Jinými slovy, supervirus jakým by měl být třeba často prorokovaný Next Big Quake v Kalifornii by měl teprve vzniknout. Nikdo však nepochybuje, že k tomu dojde.

Budoucí viry podle odborníků nebudou k započetí své ničivé činnosti potřebovat, aby byl e-mail nebo jeho příloha otevřeny; spustí se prostě ve chvíli, kdy si otevřete program, abyste se podívali, jestli vám přišla pošta. Také se mohou objevit clusterové viry, které vám do systému vypustí miniviry, a ty pak budou napadat různé sektory a ničit skenovací software. Již nyní existují příklady zákeřných webových stránek, které z počítačů kradou soubory nebo hesla, a také první viry napadající Palmy. V dohledu jsou i viry napadající mobilní telefony a linuxové systémy. Viry mohou být nakonec použity i jako prostředek kyber-terorismu, budou schopny napadnout systémy vládní obrany, krást data a znemožňovat komunikaci.

Výzkumní pracovníci se shodují, že se hrozba, kterou viry představují, stále zvětšuje. Budete-li tedy o nich něco vědět a budete-li používat správné zabezpečovací nástroje, vyvarujete se možná zbytečných problémů. Odborníci radí: Znemožněte si v aplikacích makra, stáhněte si dodatky pro odstranění nedostatků softwaru, nainstalujte si dobrý antivirový program a každý týden si k němu stahujte updaty, abyste byli chráněni i proti nejnověji objeveným záškodníkům. Někteří bojovníci proti virům nabízejí plně automatický proces "očkování" kritikové však tvrdí, že je to krok, kterým bezpečnostní společnosti získají nebezpečně silnou moc nad vaším počítačem.

Úplná imunita vůči virům prostě neexistuje. Zrovna tak jako je těžké zabránit zločinu dřív, než je spáchán, je obtížné zastavit virus dřív, než zničí alespoň několik počítačů. Některé branže by rády viděly psaní a rozesílání virů mimo zákon, oponenti však namítají, že by to znamenalo omezování svobody projevu.

Epidemie digitální chřipky

Viry a jejich psaní obklopuje hustá mystická mlha. Ve skutečnosti však ve virech žádné tajemství není. Téměř každý, kdo se jen trochu orientuje v programování, dokáže nějaký napsat a nebude na to potřebovat ani moc času.

Virus je, prostě řečeno, krátký program, který vašemu počítači nařizuje udělat něco, co vy nechcete. Tento prográmek může být naprosto neškodný, vloží vám třeba do zprávy o stavu vašeho resortu nesmyslnou hlášku ze South Parku. Může ale napáchat i osudné škody a třeba vám vymazat hard disk nebo nainstalovat program, díky němuž může s vaším systémem operovat někdo jiný.

Jedním definujícím rysem viru je, že vytváří kopie sebe sama. A stejně jako se biologický vir množí a napadá vaše orgány, kopíruje se digitální virus do vašich programů, dokumentů nebo systémových souborů, až vám zamoří celý počítač. Když se virus dostane do těchto souborů, může se spustit, a to buď jako reakce na nějakou určitou akci, například spuštění Wordu nebo zmáčknutí Ctrl P, nebo kdykoliv bez určitého předchozího podnětu. Jedna část viru Melissa se aktivovala vždy, když se čas shodl s aktuálním datumem. Takže třeba 10. dubna se ve 4:10 na obrazovce objevila hláška ze seriálu Simpsonovi.

75 procent virů představují tzv. makroviry tedy ty naprogramované v makrojazyku protože je lehké je napsat a šířit. (O typech virů se toho více dovíte na webovské stránce www.pcworld.com/how_it_works/viruses.)

Některé z těchto charakteristik platí i pro dva další typy zákeřných programů worm a Trojan horse (trojský kůň). Ty mají s viry některé společné charakteristiky, označení viry se pro ně však nepoužívá. Worm se množí stejně jako virus, ale nemění soubory ani neničí data. Místo toho slídí po síti, shromažďuje adresy dalších systémů připojených k síti a kopíruje se z jednoho počítače na druhý, takže časem zahltí celou síť.

Trojský kůň se na rozdíl od virů a wormů nemnoží. Jde o záškodnický program, který se tváří jako něco užitečného, například šetřič obrazovky nebo šachová hra. Když si ho nahrajete na počítač, odebírá vám z počítače informace a ty pak umožní někomu cizímu ovládat váš systém na dálku.

O původu druhŮ virů

V posledních pěti letech je počítačová veřejnost o virech vcelku dobře informovaná, viry tu však existují již od 60. let. První verze představovaly jen testovací programy ve výzkumných zařízeních. Na konci 80. let se objevila řada virů vytvořených jednotlivci, ale zpočátku napadaly jen univerzitní počítače a výzkumná centra. Pohybovaly se pomalu prostřednictvím nakažené diskety. V polovině 90. let však díky dvěma vývojovým posunům došlo v programování virů k revoluci.

Stejně jako se díky letadlům a mezinárodní dopravě urychlilo šíření biologických virů po celém světě, posloužily Internet a e-mail jako vhodné prostředky pro přepravu rychlých počítačových virů, které mohly zamořit stovky tisíc počítačů. A v roce 1995 představil Microsoft WordBasic, textový programovací jazyk pro psaní makropříkazů, které psaní virů velice ulehčily.

Vznik maker znamenal, že si mohl téměř kdokoliv splácat příkaz, jímž počítači nařídil, co má dělat, připojil jej do přílohy k e-mailu a odeslal. Ve chvíli, kdy adresát otevřel připojený dokument, makro se aktivovalo a virus infikoval systém.

První makroviry se objevily tedy v roce 1995. V roce 1998 už jich existovalo více než tisíc. Rychlost jejich šíření však stále závisela na tom, jak často si mezi sebou lidé vyměňovali nakažené diskety nebo e-mailové přílohy. Pokud uživatel disketu nebo přílohu nepředal dál, virus se šířit nemohl. V roce 1998 se ale objevil virus Melissa a uživatel již při jeho šíření nehrál významnější roli.

Přínos Melissy

Melissa se objevila jako e-mailová příloha. Jakmile na ní příjemce kliknul, použil virus služeb Outlooku a odeslal se na prvních 50 adres v adresáři uživatele. Melissa také napadala šablony wordovských dokumentů, takže všechny dokumenty, které v nich byly později vytvořeny, byly nakažené a taktéž se odeslaly na prvních padesát adres. Virus se začal šířit v pátek a do příštího pondělí se dostal na 250 000 počítačů, donutil společnosti, aby zavřely e-mailové systémy a federální vládu, aby zahájila vyšetřování. Jistá společnost obdržela za necelou hodinu víc než 32 000 kopií tohoto viru.

O rok později Melissu předstihl LoveLetter, který se již odeslal na všechny adresy uvedené v adresáři Outlooku. Když administrátoři shazovali zamořené e-mailové systémy, našli u jednotlivých uživatelů v průměru 600 kopií viru.

I když se jak Melissa, tak LoveLetter šířily rychle a vzbudily nemalé rozhořčení, ani jeden z nich neničil uživatelům pevné disky a ani nezamezoval funkčnosti systému. Ron Moritz ze Symantecu říká, že superviry budou účinně kombinovat destruktivní schopnosti a rychlé šíření, aby v krátkém čase způsobily co největší škody.

Superviru byl zatím nejblíže virus NewLove, jenž se v červnu vydal ve stopách LoveLetteru, říká Moritz. Na rozdíl od svého předchůdce který napadal dokumenty, ale neničil operační systém likvidoval NewLove systémové soubory a zanechával po sobě nefungující počítače, což by v kombinaci se schopností rychlého šíření jako u LoveLetteru napáchalo ohromné škody kdyby to ovšem fungovalo. Avšak, říká Moritz: "Autor si ale pořádně nepromyslel postup předávání, a virus zlikvidoval Outlook dříve, než se virus pomocí něho stačil odeslal na další počítače." Jinými slovy, zabil si bacilonosiče.

Příští generace

Není snadné předpovědět další vývoj virů, ale jisté je, že budou stále zákeřnější a nebezpečnější a boj s nimi obtížnější. Nové technologie a nedostatky softwaru usnadňují šíření virů, a antivirové techniky musí pokračovat ve vývoji, aby udržely tempo.

Fred Cohen, odborník na zabezpečení, který roku 1983 zavedl termín "počítačový virus", říká, že bude "ráže" virů nadále růst. "Není pravděpodobné, že by se někomu podařilo vytvořit virus, který by napadl a zničil všechny počítače na světě", konstatuje. "Ale rafinovanější viry budou mnohem propracovanější a budou mít mnohem delší životnost." Budoucí virus, tvrdí dále, který když se dostane do systému zplodí různé pod-varianty, jež budou pro změnu produkovat své vlastní varianty a každá napadne počítač jiným způsobem. Vyhledání a eliminace všech odnoží takového viru bude velice obtížnou záležitostí.

Jeden typ vyspělého viru, který se v budoucnu prudce rozmnoží, už jsme zažili. Tato nová varianta jako příklady uveďme aktuální Bubbleboy a Kak je včleněna přímo do textu e-mailu a aktivuje se, aniž by musel uživatel otevřít přílohu. Jde o kombinaci wormu a viru, která obsahuje HTML kódování, jež využívá zranitelnosti Outlooku a Internet Exploreru 5x. Když otevřete e-mailový vzkaz, překopíruje se vám program viru do počítače v případě Kaku do startovacího souboru Windows. Až pak Windows příště otevřete, virus se aktivuje.

Nedávno objevené nedostatky Outlooku a Outlook Expressu umožní některým virům zajít ještě o krok dál nakazit váš počítač ještě dříve, než si vzkaz vůbec přečtete. Takový virus sice v současnosti neexistuje, ale jemu podobné exempláře se mohou objevit ve chvíli, kdy začnete číst e-mail. Z webovské stránky www.pcworld.com/downloads si můžete stáhnout dodatky pro opravu nedostatků Outlooku.

Budoucnost virů však nespočívá v ničení dat, ale v jejich získávání. Srivats Samptah, prezident a CEO společnosti McAfee.com, varuje: "Čeká nás rostoucí počet zákeřných webových stránek, které se vám během doby, kdy si budete surfovat na Internetu, budou snažit ukrást informace." Výzkumníci firmy McAfee tvrdí, že už dostali četné zprávy o stránkách, jež automaticky nahrávají trojského koně, jenž pak posílá informace zpět svému autorovi. Proti tomuto nebezpečí nemají bezpečnostní společnosti zatím žádný obranný prostředek. Některé bezpečnostní programy vás sice upozorní, když se vám stránka pokusí něco nahrát do systému, ale většina zabezpečení neumí varovat, když se vám stránka pokouší z počítače informace vysát. Nejnovější verze osobního firewallu a privátních služeb McAfee.com které se objevily v září podává uživateli zprávy, když se stránka snaží číst soubory nebo stahovat data.

Pozor na podvodníky, kteří vás lákají na dárky

Odborníci očekávají nárůst počtu trojských koní využívajících rafinované metody, aby se dostali do systému "oběti" například kombinace virus/trojský kůň, která se tváří jako elektronická pozvánka nebo pozdrav. Kliknete v e-mailu na hypertextový odkaz a dostanete se na webovou stránku, kde zákeřný program navede váš systém, aby potichoučku odesílal vaše soubory na nějakou vzdálenou internetovou stránku. Odborníci dále hovoří o vzniku virů pro linuxové operační systémy; rozšiřuje se totiž jejich uživatelská základna, což pro tvůrce virů zvyšuje atraktivitu této oblasti.

V září se objevil také první virus pro handheldy jmenuje se Phage a soustřeďuje se na operační systémy Palm. Phage se zatím moc nerozšířil, ale napadá a ničí všechny aplikace na palmtopech. Uživatel si může nakazit svůj palmtop např. když sdílí aplikace při synchronizaci. Moritz ze Symantecu do budoucnosti prorokuje více útoků právě na palmtopy. "Jde o víceméně nechráněnou oblast a já jsem si jist, že viry zaútočí i tady." Výrobci antivirů už vyvinuli programy, které palmtopy před těmito zákeřnými programy střeží.

Zatímco jednotliví uživatelé i společnosti čelí stále větším rizikům, jež mají na svědomí viry, největší hrozba, jak říkají odborníci, spočívá v možnosti, že budou podobné zákeřné programy použity v rámci kyber-terorismu. "Vladimír Žirinovský (vůdce ruské ultranacionalistické Liberálně demokratické strany) veřejně prohlásil, že by jednotlivé země měly srazit Západ na kolena s pomocí útočného viru ne-bo trojského koně," říká Moritz. "Abych byl upřímný, překvapuje mě, že se takové věci nedějí již dnes. Je dost pravděpodobné, že právě zde vyvstává další velká hrozba zbraně hromadného ničení, založené na počítačových a internetových technologiích."

Budoucí odstrašování

Jak se bránit? Nejlepším řešením zůstává antivirový software. Tyto programy používají k hledání virů dva přístupy: skenování a heuristiku. Skenování hledá rozpoznatelné celky programu, které identifikují známý virus nebo jeho variantu. Heuristika sleduje abnormální aktivity, jako jsou třeba pokusy programu o zapisování do registru Windows. Pokud máte aktuální verzi antivirového programu, budou známé viry odhaleny dříve, než vám budou moci poškodit systém. (Většina tvůrců antivirů obnovuje své programy jednou týdně v krizových obdobích vám však mohou přijít i dva až tři updaty denně.)

Dnes ale, říká Moritz ze Symantecu, mají viry možnost šířit se mnohem rychleji, než jak dokáží lidé reagovat. A dodává: "internetové viry mohou předběhnout antivirový software". V současnosti trvá tvůrcům antivirů 1 až 4 hodiny, než najdou a prověří virus, vytvoří protilék a rozešlou ho uživatelům. Virům jako byl LoveLetter ale stačí pár vteřinek, aby se rozšířily od Tel Avivu po Toledo. Co si tedy mají uživatelé počít?

Některé antivirové společnosti začaly používat automatické systémy skenování a rozesílání. Pokud jejich program narazí na kód, který neodpovídá žádnému známému viru, ale chová se podivně, zašle ho na prověření antivirové společnosti. V Symantecu proces dovedli ještě o krok dále, a to díky nové technologii, kterou začlenili do antivirových balíků distribuovaných klientům od konce letošního října. Výsledkem dvanáctiletého projektu, na němž se pracovalo v IBM centru Thomase J. Watsona a který dostal název Digital Immune System, je program, který automatizuje detekci a distribuci protiléku způsobem, o jaký se dosud nikdo nepokusil. Změřuje se především na to, aby se celý proces, jenž dosud trval 1 až 4 hodiny, zhustil do 30 minut.

Systém funguje následovně: Když místní skenovací program narazí na počítači na podezřelou aktivitu, oddělí podezřelý kód a pošle jej na sérii serverů, kde se software na nich běžící pokusí vytvořit definici viru. Pokud tento software uspěje, doručí definici všem klientům Symantecu využívajícím tento systém. Chrání tak uživatele, kteří ještě nebyli tímto novým virem napadeni. Pokud servery neuspějí, je řada na odbornících ze Symantecu, aby oni vytvořili definici a poslali ji celým řetězcem nazpět. Počítá se s tím, že automatizovaný proces updatů bude napojen i na službu Symantecu LiveUpdate, takže definice virů budou moci získat i jednotliví uživatelé, kteří nejsou do tohoto uzavřeného systému zapojeni.

Kritikové se nicméně obávají, že by tento proces mohl poskytnout antivirovému softwaru příliš velký prostor pro ovlivňování vašeho počítače. Fred Cohen vidí možnost vážných důsledků v tom, že centrální systém je zmocněn odebírat soubory včetně těch, které mohou být neprávem podezřívány, že jsou viry z klientova počítače a vkládat neznámé programy ze vzdáleného serveru do klientova systému. Pokud by se do proudu informací směrem ke klientovu počítači infiltroval hacker a vložil sem nějaký virus, říká Cohen, bude mít tento virus volnou cestu pro napadení klientova systému.

Podle Moritze tento program umožňuje administrátorům prohlédnout si každičký odcházející i přicházející soubor, i když to zpomaluje rychlost odpovědi, což je vlastně nejvyzdvihovanější vlastnost celého programu. Zdůrazňuje také, že přenosy informací přes zabezpečený webový protokol, jako je https, zaručují, že si soubory během přenosu nikdo nemůže prohlížet a ani je měnit.

Co by se ale stalo, kdyby byly servery Symantecu napadeny během globální virové krize? "Kdyby někdo tyto servery napadl v kritickém období," říká Moritz, "řekněme, když bychom se zrovna snažili vypořádat se s virem jako byl NewLove, pak by to opravdu mohlo mít nedozírné důsledky."

Legální pomoc

Antivirové programy mohou pomoci potlačit virus, který už se šíří, ale podniky a zákonodárci by je rádi zastavili dřív, než opustí svůj zdroj. Vyžadují přísnější zákony, které by trestaly tvůrce virů, a dokonce by rádi psaní a šíření virů postavili mimo zákon.

Většina tvůrců virů ale věří, že nebudou dopadeni a říkají, že je zákony nezastraší. Navíc v procesu v roce 1999, kde šlo také programování, prohlásil Odvolací soud Spojených států, že programový kód je chráněn pátým doplňkem ústavy. Kromě toho je ošemetné definovat výraz zákeřný. Jakýkoliv program, který nějakým způsobem ovlivňuje úplně hladký běh uživatelova systému, může být charakterizován jako zákeřný.

A nehledě na právní spory, viry budou i nadále využívat nedokonalostí softwaru i systému a při prvním spuštění budou obcházet antivirové programy. Informovanost je proto velmi důležitá.

Pánové Sampath a Moritz říkají, že uživatelé by měli být opatrní jak při otevírání e-mailu, tak při surfování na Internetu. "Internet je jako film o Šíleném Maxovi spousta lidí s pouštními vozítky a bláznivými účesy vám jde po krku," říká Samptah. Radí uživatelům, aby se na Net vydávali se stejnou opatrností, jakou se řídí při projíždění nebezpečných ulic. "Když se vydáte do koloniálu a cesta povede skrz nechvalně proslulé čtvrti, zvolíte raději desetikilometrovou objížďku. Na Internetu se ale spokojeně pustíte rovnou napříč, aniž si uvědomíte, v jaké čtvrti vlastně jste."

"My se snažíme lidi naučit, že kdykoliv se vydávají na Internet potřebují ochranu. Hledáme různé cesty, jak k nim tenhle vzkaz dostat dřív než se jich zmocní virtuální ruka." Vypadá to tak, že antivirové společnosti hned tak o práci nepřijdou.

Další informace o virech najdete na www.pcworld.com/news/dec2000/viruses a soubory zmiňované v tomto článku na www.pcworld.com/downloads.

Evoluce virů

1983 - Výzkumný pracovník Fred Cohen zavádí v odborné přednášce termín "počítačový virus".

1987 - Brain, první počítačový virus v oběhu. Napadá boot-sektor 360KB disket a způsobuje, že počítač diskety nerozpozná. Stoned, je prvním virem, jenž napadá Master Boot Record (MBR). Ničí MBR pevného disky a znemožňuje bootování.

1988 - Vydání se dočkává první antivirový software, jehož autorem je indonéský programátor. Umí najít virus Brain, odstranit ho z počítače a zajišťuje imunitu proti dalším útokům Brainu. Na rodící se Net je vypuštěn Internet Worm a zničí kolem 6 000 počítačů.

1989 - Objevuje se Dark Avenger. Rychle napadá programy, ale následné škody páchá pomalu, a virus tak zůstává dlouhou dobu neodhalen. IBM vydávají první komerční antivirový program. Je zahájen intenzívní antivirový výzkum.

1990 - Objevují se rafinované formy virů, jako jsou polymorfní (při šíření se modifikují) a mnohostranné viry (infikují různé oblasti v počítači). Mezi tvůrci virů se rozšířila obliba virtuálních bulletinů zvaných Virus-exchange boards, sloužících převážně k výměně zdrojových kódů virů.

1991 - Na Virus-exchange boards se objevují konstrukční soupravy, které umožňují vytvořit si vlastní virus prakticky komukoliv. Na začátku roku má s virem zkušenost skromných 9 procent společností. Na konci roku se jejich počet zvyšuje už na 63 procent.

1992 - Michelangelo je první virus, který způsobí bouři v médiích a přepisuje části napadených hard disků 6. března, v den narozenin tohoto renesančního umělce. Vzrůstá poptávka po antivirových programech, přestože je popsáno pouze několik případů skutečného napadení.

1994 - V Anglii dopadne Scotland Yard autora viru zvaného Pathogen, a ten je odsouzen na 18 měsíců do vězení. Je to poprvé, kdy je tvůrce viru souzen za šíření ničivého programu.

1995 - Objevuje se první makrovirus Concept. Je napsán v jazyce Word Basic od Microsoftu, může pracovat na jakékoli platformě, na které běží Word na PC nebo Macintoshi. Concept spustí ohromnou explozi tvorby nových virů, neboť makroviry je velice snadné jak vytvořit, tak i šířit.

1999 - V dubnu zaútočil virus Chernobyl, který znemožňoval přístup na pevný disk a k datům. V USA napadl sice jen několik počítačů, zato za mořem napáchal nedozírné škody. Čína vyčíslila škody na více než 291 milionů USD. Tvrdý zásah dostalo také Turecko a Jižní Korea. Na stovky tisíc počítačů po celém světě útočí virus Melissa. Využívá Microsoft Outlook, jehož prostřednictvím se rozešle na 50 adres z uživatelova adresáře a stává se prvním virem, který sám dokáže přeskakovat z jednoho počítače na jiný.

2000 - Z Filipín se šíří virus LoveLetter a během 6 hodin se přežene Evropou a Spojenými státy. Napadne 2,5 až 3 miliony počítačů a způsobí pohromu za 8,7 miliardy amerických dolarů.

" Virus LoveLetter udeřil 3. května a během několika minut začaly přicházet z Evropy stížnosti, že od nás přichází virus. Odstranili jsme naše čtyři napadené hostitelské webové stránky, ale i poté se virem nakazili uživatelé, kteří se následně na naše stránky podívali."

Roberto Villabona

Viceprezident Sky Internet

Manila, Filipíny

Zničte viry dřív, než napadnou váš systém

V případě počítačových virů nemusíte být zrovna paranoidní, stačí o nich vědět, dávat si pozor a připravit se na ně.

Nainstalujte si antivirový program a často ho updatujte. Antivirový program je nejdůležitější software, který si na počítač můžete nainstalovat. Recenze jednotlivých produktů v angličtině naleznete na www.pcworld. com/feb00/bugs. Během instalace přemýšlejte o nastaveních; měli byste povolit minimálně nepřetržité automatické skenování a ujistit se, že utilita kontroluje i obsah zazipovaných i jinak zkomprimovaných souborů.

Výrobci antivirů své definice virů soubory, které používají k zachycení virů updatují každý týden. Pro maximální bezpečnost, si musíte updaty často stahovat. Některé utility dokáží definice virů doplňovat automaticky již v okamžiku, kdy jsou dostupné.

Pozor na makra. Pojistěte si počítač aktivací ochrany proti makrům, kterou najdete v softwarovém balíku. V takových aplikacích, jako jsou třeba Word a Outlook v Office 2000, vyberte Nástroje, Makra, Zabezpečení. a dbejte na to, aby byla úroveň zabezpečení nastavena na Vysoká nebo Střední.

Updatujte si internetový software. Většina moderních virů se šíří e-mailem, takže dbejte na to, abyste měli co nejnovější verzi e-mailového programu. Mnohé viry se zaměřují na Microsoft Outlook, a Microsoft pravidelně vydává nové bezpečnostní doplňky. Nezapomínejte ani na svůj internetový prohlížeč. Nejnovější dodatky jsou pak určeny pro zalepení děr v ActiveX a Javě.

Buďte ve střehu. Neotvírejte přílohy e-mailu od lidí, které neznáte, a opatrně i s těmi od známých. Dejte pozor především na soubory s příponou .vbs. I když si myslíte, že jde o legitimní soubor, neotvírejte ho v e-mailovém programu. Uložte si ho na disk a projeďte nejprve antivirem.

Chraňte si síť. Pokud máte na starosti PC zapojená do sítě, mohlo by se vám hodit zablokování přijímání jistých typů e-mailových příloh, jako jsou .exe a .vbs soubory, jednotlivými uživateli. Serverové e-mailové programy nabízejí chytré verze těchto funkcí. Neignorujte vyváženost mezi zabezpečením a produktivitou: zablokováním příjmu souborů .doc můžete sice zabránit infiltraci makrovirů, ale bude vám to určitě překážet v práci.

Často zálohujte. Ať už pracujete na domácím PC nebo na síti v práci, je nezbytné si pravidelně vytvářet zálohy pro případ, že by všechna antivirová preventivní opatření selhala.

"Skoro každý byl zvědavý co obsahuje zpráva "I Love You" a opravdu odolalo jen málo lidí, kteří inkriminovaný e-mail neotevřeli. Od chvíle, kdy jsme měli k dispozici náš software na vyhledávání a odhalení viru LoveLetter, nalezli jsme tisíce infikovaných zpráv."

Frank Keeny

Konzultant pro bezpečnost

Pasadena Networks

Pasadena, Kalifornie

Když do města přišla láska

Takhle nějak se virus LoveLetter dostal na 55 milionů počítačů a odborníci ho pak vystopovali až k místu zrodu.

3. května 2000 LoveLetter je vypuštěn na Filipínách. Brzy nato Sky Internet, filipínský ISP, zaznamenává tisíce nakažených počítačů, připojujících se na jeho čtyři hostitelské webové stránky, kde číhá trojský kůň rozesílaný tvůrcem viru. Společnost tyto podezřelé stránky odstraní.

Virus se šíří jako příloha e-mailu nazvaného "I Love You". Kromě toho, že vám nasadí do systému trojského koně, odešle sám sebe na všechny adresy uvedené ve vašem adresáři v Microsoft Outlooku a vymaže nebo přepíše soubory JPEG a MP3.

4. května, 4:12 ráno Symantec a další antivirové společnosti začínají pracovat na definici nového viru.

7 ráno Většina antivirových společností už má k definice k dispozici, ale pro Východní pobřeží USA, kde už lidé v práci začali otvírat e-maily, je pozdě.

10 dopoledne Vyšetřovatelé odhalili, že autor LoveLetteru zanechal ve zdrojovém kódu svoji přezdívku (Spyder), e-mailovou adresu a jméno města, kde žije. Identifikoval se také jako člen programátorské skupiny, známé jako GrammerSoft.

4 odpoledne Objevuje se první varianta LoveLetteru, kde je nápis "I Love You" v předmětu zprávy nahrazen nápisem "Very Funny Joke".

6:40 odpoledne Přinejmenším 20 zemí hlásí zavirování.

5. května Objevilo se již devět variant viru. Amatérští slídilové, mezi nimi i stockholmský student střední školy jménem Frederik Bjork, prohledávají diskusní skupiny na Internetu, přičemž používají klíčová slova vyskytující se ve viru. Bjork objeví podobný virus, který Spyder rozeslal o čtyři měsíce dříve a který obsahuje verzi, jež identifikuje autora jako "student of amacc mkt.Phils," což je zkratka pro AMA Computer Colegue na předměstí Manily.

8. května Poté, co bylo identifikováno telefonní číslo a počítač, z něhož byl virus odeslán, podnikli místní vyšetřovatelé razii na čtvrť, kde měl podle nich Spyder sídlit. Policie nenašla žádný počítač, ale zachytila disk obsahující virus podobný LoveLetteru.

11. května Vyšetřovatelé vyslýchají Onela de Guzmana, který v tomto bytě žije. Připouští, že možná náhodou virus vypustil, ale popírá, že by ho vytvořil.

29. června Na Filipínách není žádný antivirový zákon, takže de Guzman je souzen podle zákona, který se většinou uplatňuje na zloděje kreditních karet.

21. srpna Vyšetřovatelé dospěli k závěru, že zákon o kreditních kartách se na tento případ nevztahuje, a neochotně stáhli obvinění.

§§§§§


Jak na to


Čarování s Windows

Scott Dunn

c00p0680

Tentokrát jsme si pro vás zahráli na schovávanou s přerostlými nástrojovými panely a rozhodli jsme se čelit mnohovrstevným menu vytvořením jednoduchých a rychlých klávesových zkratek. Seznámíme vás také s některými dobře skrytými nástroji a utilitami ve Windows. S pomocí šikovných sharewarových programů a pár extra tipů pro start systému je tedy načase ukázat Windows, kdo je tady pánem a donutit je, aby pracovala tak, jak si přejeme.

Občas je těžké ubránit se dojmu, že Microsoftu přináší zvrácené potěšení nutit uživatele, aby se probírali chaosem nekonečných menu nabídky Start ve snaze najít požadovaný program nebo dokument. Ukážeme vám, jak se tomu vyhnout vytvořením klávesových zkratek a zrychlit tak vaši práci ve Windows.

Také jsme se blíže podívali na utility skryté hluboko pod povrchem Windows. Můžete je mít stále po ruce v podobě snadno přístupného menu, a konečně tak naplno využít operační systém svého počítače.

Tak jako si někteří z nás musí stále povolovat opasek, i nástrojový panel Průzkumníku nebo Internet Exploreru může mít po čase hodně přes váhu. Můžete však těmto programům zabránit v přejídání, když odstraníte tlačítka a panely, které nepoužíváte.

Navíc pro vás máme tipy, jak vytvořit originální ikony složek, skrýt adresový panel v Internet Exploreru, vymazat zdvojené grafické soubory, upravit nastavení vyhledávacího menu nebo nahrávat makra.

1. RYCHLÉ KLÁVESOVÉ ZKRATKY

(Windows 95/98) Pokud často otevíráte některé dokumenty, programy, složky či webové stránky, můžete se vyhnout jejich pracnému vyhledávání v několika vrstvách menu a podmenu tím, že každému z nich přiřadíte vlastní klávesovou zkratku. Zde je návod, jak dostat z této užitečné (a překvapivě málo používané) funkce co nejvíce.

Na začátek. Klávesovou zkratku můžete ve Windows přiřadit pouze zástupci, nikoli jinému typu souboru. Pokud pro soubor, který chcete otevřít, nemáte vytvořeného zástupce, vytvořte ho pomocí pravého tlačítka myši nebo přetažením ikony souboru na vybrané místo (o vhodných místech pro vytváření zástupců se zmíníme později) a zvolením možnosti Vytvořit zástupce zde.

Zástupce se musí nacházet buď na ploše, nebo v některé z podsložek složky "Nabídka Start" v adresáři Windows. Poklepte na zástupce pravým tlačítkem myši a zvolte Vlastnosti, popřípadě zástupce označte a stiskněte Alt+Enter. Na záložce Zástupce umístěte kurzor do pole "Klávesová zkratka" a stiskněte klávesovou kombinaci, kterou chcete pro otevírání souboru používat.

Chcete-li použít některou z kláves v hlavní části klávesnice, bude vaše klávesová zkratka muset začínat kombinací Ctrl+Alt, Ctrl+Shift, Alt+Shift nebo Ctrl+Alt+Shift. Nemůžete bohužel použít klávesu Windows (pokud ji vaše klávesnice obsahuje). Učiníte-li tak, Windows tuto klávesu automaticky nahradí kombinací Ctrl+Alt. Až se vám v poli pro zadání klávesové zkratky objeví požadovaná kombinace, klikněte na Ok, a je to.

Ještě kratší zkratky. Pokud klávesové zkratky zahrnující stisknutí několika kláves neodpovídají vaší představě o rychlosti, máte na výběr ze dvou alternativ. Za prvé: pokud vámi zvolená kombinace obsahuje některou z funkčních kláves (tj. některou z očíslovaných "F" kláves, nacházejících se nahoře nebo po straně klávesnice), nemusí klávesová zkratka nutně obsahovat žádnou z kláves Ctrl, Alt nebo Shift.

Jestliže zásadně nepoužíváte numerickou klávesnici, máte ještě jednu možnost klávesy numerické klávesnice je totiž také možno použít pro otevírání souborů samostatně. Jednoduše otevřete okno s nastavením vlastností zástupce, umístěte kurzor do řádku pro zadání klávesové zkratky a stiskněte numerickou nebo funkční klávesu podle vlastní volby.

Numerické klávesy by se vám měly objevit jako Num 1, Num 2 atd. Nezapomeňte, že k tomu, aby vám klávesové zkratky tvořené numerickými klávesami fungovaly, musíte mít zapnutý zámek numerické klávesnice (Num Lock). Také mějte na paměti, že pokud určitá klávesová kombinace slouží pro spuštění funkce v některém z vámi používaných programů a vy tutéž klávesovou kombinaci přiřadíte zástupci, nebudete ji moci v programu nadále používat.

Neztraťte přehled. Teď právě se vám může klávesová zkratka, kterou jste si vybrali, zdát snadno zapamatovatelná a intuitivní, ale časem, s přidáním dalších a dalších zkratek nebo po instalaci programů, jež stejnou zkratku využívají pro některou ze svých funkcí, můžete snadno ztratit přehled. Pamatovat si všechny klávesové zkratky může být nad lidské síly, používáte-li velké množství zástupců, máte pro jeden soubor více zástupců v různých složkách, nebo pokud máte přiřazeny klávesové zkratky pro otevírání málo používaných souborů.

Chcete-li takovému zmatení předejít, měli byste si udělat v používaných zkratkách pořádek. Dobrým způsobem, jak toho dosáhnout, je mít všechny zástupce s přiřazenými klávesovými zkratkami v jedné složce. Klikněte například pravým tlačítkem myši na tlačítko nabídky Start a z kontextového menu vyberte možnost Prozkoumat. V levém okně Průzkumníku poklepte na ikonu složky Programy. Až se vám obsah této složky objeví v pravém okně, klikněte pravým tlačítkem myši do prázdného místa v tomto okně a zvolte možnost "Nový objekt/Složka". Nazvěte nově vytvořenou složku například Klávesové zkratky a stiskněte Enter. Všechny zástupce používající klávesové zkratky byste měli nadále ukládat pouze do této složky. Pokud potřebujete mít zástupce některých souborů na jiném místě, vytvořte si kopie, u nichž odstraníte z Vlastností nastavení klávesových zkratek.

Pro rychlou orientaci. Klávesové kombinace používané k otevírání souborů a zástupce, k nimž odkazují, si snadněji zapamatujete, pokud přidáte jména kláves k názvu zástupce. Jestliže se například rozhodnete, že budete kalkulátor spouštět klávesovou kombinací Ctrl+Alt+C, označte ikonu zástupce kalkulátoru a stiskněte klávesu F2 (přejmenování zástupce). Napište Kalkulátor Ctrl+Alt+C a stiskněte Enter.

Jak se toho zbavit? Rozhodnete-li se, že už nadále nechcete některý soubor otevírat pomocí klávesové zkratky, klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu zástupce tohoto souboru a na záložce Vlastnosti stiskněte v poli pro zadání klávesové zkratky klávesu Delete nebo Backspace. Potvrďte kliknutím na Ok.

2. Originální ikony složek

Windows 95/98) Windows normálně neumožňují uživatelům přiřadit složkám vlastní ikony pro usnadnění orientace, ale existuje několik utilit, které tento problém odstraní. Pokud používáte Windows 95 nebo Windows 98 a máte na počítači instalován desktop upgradu Internet Exploreru 4.0, nebudete pro provedení této změny potřebovat o moc víc než Notepad.

Nejprve se ujistěte, že opravdu máte Windows 95 nebo 98 s desktop upgradem Internet Exploreru 4.0. Otevřete složku, jejíž ikonu chcete změnit. V menu Zobrazit vyberte položku Možnosti složky a na záložce Zobrazit zaškrtněte v oddílu "Skryté soubory" možnost "Zobrazovat všechny soubory". Klikněte na Ok. Najděte soubor s názvem desktop.ini (přípona se vám ukáže pouze v případě, máte-li zobrazení přípon nastaveno). Tento soubor je automaticky vytvořen pokaždé, když změníte nastavení složky, například vložením obrázku pro pozadí. Poklepte myší na soubor desktop.ini a otevřete ho v Notepadu. Pokud soubor desktop.ini ve složce nevidíte, prostě spusťte Notepad.

Pod povrchem složky. Pokud jste otevřeli již existující soubor desktop.ini, najděte řádek "[.ShellClassInfo]" a na konci řádku stiskněte Enter. Pokud soubor tento řádek neobsahuje, nebo pokud začínáte v prázdném okně Notepadu, napište na začátek souboru [.ShellClassInfo] a stiskněte Enter. Na další řádek napište IconFile= plus plný název souboru, v němž se nachází ikona, kterou chcete použít (včetně cesty k tomuto souboru), například IconFile=c:\windows\systemshell32.dll. Znovu stiskněte Enter.

Vzhledem k tomu, že některé soubory (jako například zmíněný shell32.dll, jenž je součástí Windows) mohou obsahovat větší množství ikon, budete muset upřesnit, kterou z nich si přejete použít. Každá z těchto ikon má v souboru své pořadové číslo, jež ji identifikuje. Abyste zjistili toto číslo, klikněte nejprve pravým tlačítkem myši na ikonu jakéhokoli zástupce a otevřete dialogové okno Vlastnosti. Stiskněte tlačítko "Změnit ikonu" a vložte název souboru obsahujícího ikonu, kterou si přejete použít, včetně cesty k tomuto souboru. Můžete také tento soubor najít a vybrat pomocí tlačítka "Procházet".

Jaké mám číslo? Až se vám v dialogovém okně pro změnu ikony objeví seznam ikon, pusťte se do počítání začněte počítat od nuly (číslo první ikony v jakémkoli souboru) a postupujte odshora dolů a zleva doprava. Až zjistíte číslo požadované ikony, stiskněte dvakrát Strono a vraťte se do okna Notepadu. Vložte řádek IconIndex=0 (namísto nuly uveďte skutečné číslo vaší ikony). Obsahuje-li soubor pouze jedinou ikonu (jako v případě souborů s příponou ICO), ponechte nastavení na hodnotě 0 nebo řádek zcela vynechte. Uložte soubor pomocí menu Soubor/Uložit.

Pokud jste začínali v prázdném okně Notepadu, objeví se vám dialogové okno s výzvou, abyste zadali název a umístění souboru. Uložte soubor do složky, jejíž ikonu chcete změnit, a nazvěte ho "desktop.ini", včetně uvozovek, které Notepadu zabrání, aby k souboru přidal svou standardní příponu TXT. Klikněte na tlačítko Uložit.

Nyní vás čeká ještě jeden krok. Tento trik funguje pouze u složek, které mají nastaven atribut, jenž označuje složku jako "systémový soubor". Abyste nastavili tento atribut pro vaši složku, najděte nejprve tuto složku pomocí Průzkumníku (pokud ji nemáte na ploše). Z nabídky Start vyberte položku Spustit a do řádku dialogového okna vepište "attrib , s". Nechte dialogové okno otevřené a myší do řádku tohoto okna přetáhněte ikonu vaší složky z Průzkumníku nebo pracovní plochy.

Text v dialogovém okně by se nyní měl změnit na něco jako: attrib , s "c:\Dokumenty" (cesta k vaší složce může být pochopitelně odlišná). Stiskněte Ok. Na obrazovce se vám na okamžik objeví okno MS-DOS, ve kterém bude vaší složce přiřazen atribut systémového souboru.

Nakonec vyberte svou složku a stiskněte klávesu F5, abyste obnovili obrazovku. Tato složka by se nyní měla objevit se změněnou ikonou. Pokud máte složku otevřenou v Průzkumníku se dvěma okny, ikona v levém okně možná nebude vypadat tak, jak by měla, ale tento problém by měl zmizet při příštím spuštění Windows. Zcela na závěr můžete chcete-li nastavit vlastnosti souboru desktop.ini tak, aby se soubor nezobrazoval, není-li zapnuto zobrazení skrytých souborů. Pravým tlačítkem myši poklepte na ikonu souboru a zvolte Vlastnosti. Zaškrtněte možnost "Skrytý" a klikněte na Ok.

Pokud vám tento způsob připadá příliš složitý, můžete vyzkoušet program Change Icon autora Pierre-Marie Devignea, který je k dispozictaké na adrese home.nordnet.fr/~pmdevigne. Devigne nazývá svůj program "e-mailware" bude-li se vám líbit, můžete mu o něj napsat.

3. Schovávaná s nástrojovými panely

(Windows 98) Uživatele Windows 98, kteří s oblibou používají adresový panel v horní části obrazovky přístupný z lišty, nejspíš rozčiluje, že tento panel není viditelný, otevřou-li Internet Explorer 4.0. Dokonce i tehdy, zapnete-li funkce "Vždy navrchu" a "Automaticky schovávat", takže se adresový panel má objevovat, když ho potřebujete, a mizet, nepoužíváte-li ho. Adresový panel Internet Exploreru jej však vždy bez milosti skryje. Zde je pár návrhů, jak to obejít.

Cesta nejmenšího odporu. První možností, která se nabízí, je pochopitelně využít adresový panel Internet Exploreru. Bohužel, máte-li v Internet Exploreru nastaveno zobrazení na celou obrazovku, jsou všechny nástrojové panely včetně adresového namačkány na jeden řádek. Rozhodnete-li se tedy pro toto řešení, není od věci kliknout do pole nástrojových panelů pravým tlačítkem myši a v kontextovém menu vypnout zobrazení těch položek, které nepoužíváte.

Pokud máte na počítači instalován Internet Explorer 5.0 nebo Windows 98 SE, můžete ušetřit místo na nástrojovém panelu tak, že na něj kliknete pravým tlačítkem myši a zvolíte možnost "Vlastní". V pravém seznamu vyberete položky nástrojových panelů, které nepoužíváte, a stisknete tlačítko Odebrat, pak kliknete na Zavřít. Nakonec myší posuňte rozdělení jednotlivých panelů, tak abyste viděli tlačítka, která potřebujete, a přitom zajistili co největší prostor pro adresový panel.

Svezte se s lištou. Na rozdíl od adresového panelu je lišta Windows viditelná i při otevřeném Internet Exploreru, a to dokonce i tehdy, je-li Internet Explorer nastaven na maximální velikost. Toto chování snadno přenesete i na adresový panel tak, že ho spojíte s lištou. Myší roztáhněte lištu na větší velikost tak, že ji uchopíte za delší konec a natáhnete směrem ke středu obrazovky. Tím získáte řádek "navíc" pro adresový panel. (Poznámka: možná budete muset trochu experimentovat, nežli se vám podaří nastavit rozvržení panelů na liště tak, jak chcete nevzdávejte se, když se to nezdaří napoprvé.)

Pokud je to nutné, klikněte na lištu pravým tlačítkem myši a vyberte Vlastnosti. Ujistěte se, že je zaškrtnuta funkce "Vždy navrchu". Funkci "Automaticky schovávat" nemusíte nastavovat, jestli si nepřejete mít lištu při jiných příležitostech skrytou. Jestliže nyní spustíte Internet Explorer v maximalizovaném okně, lišta spolu s adresovým panelem by se vám měla vynořit, najedete-li na ni myší.

Používejte klávesnici (část I). Dáváte-li přednost tomu, aby nástrojový panel programu Internet Explorer zůstal skrytý, pokud ho nepoužíváte, postupujte podle stejných kroků jako v předchozím bodě, a poté klikněte na nástrojový panel Internet Exploreru pravým tlačítkem myši a zapněte funkci Automaticky schovávat.

Pokud máte lištu v horní části obrazovky, neobjeví se vám po spuštění Internet Exploreru automaticky, ale můžete ji vyvolat stisknutím Ctrl+Esc, Esc (klávesová zkratka Ctrl+Esc slouží k otevření nabídky Start).

Používejte klávesnici (část II). A nakonec nejjednodušší řešení: vzhledem k tomu, že máte stejně nastavený adresový panel na automatické skrývání, nechcete ho mít nejspíš stále navrchu s adresou webové stránky, na níž se právě nacházíte. Nedělejte si tedy s jeho viditelností v Internet Exploreru starosti. Používejte prostě i nadále své současné nastavení a pokaždé, když potřebujete ručně zadat internetovou adresu, stiskněte Ctrl+O.

Touto klávesovou zkratkou vyvoláte dialogové okno prohlížeče, které funguje stejným způsobem jako adresový panel a má dokonce i stejnou funkci automatického dokončení adresy. Napište tedy do dialogového okna adresu stránky, na kterou se potřebujete dostat, stiskněte Enter, a je to.

4. Objevte skryté nástroje

(Windows 98, 2000) Při pohledu na množství aplikací, které Windows instalují do menu Příslušenství a jeho podmenu, můžete nabýt dojmu, že to jsou všechny utility Windows ve vašem počítači. Není tomu tak.

Kromě programů viditelných prostřednictvím těchto menu obsahují Windows ještě přes tucet dalších instalovaných aplikací, které na žádném menu nenajdete. Některé z nich jsou diagnostické nástroje, jež možná nikdy nepoužijete, ale jiné přijdou vhod při každodenních úkonech, jako je procházení složek nebo zjišťování systémových informací. Některé můžete spustit z jiných programů, například z Microsoft Office, ale proč spouštět jeden program pouze proto, abyste mohli spustit jiný?

Zde je návod, jak zobrazit utility na šikovném menu a pár dalších nástrojů.

Vytvořte si menu. Nejprve si budete muset vytvořit nové menu. Poklepte pravým tlačítkem myši na ikonu nabídky Start a vyberte možnost Otevřít nebo Prozkoumat. Chcete-li mít nové menu s nástroji stále po ruce, klikněte pravým tlačítkem myši do prázdného místa v okně s obsahem Nabídky Start a zvolte možnost Nový objekt/Složka. Napište název nového menu, například Nástroje, a stiskněte Enter.

Přidejte hloubku. Pokud se nedomníváte, že budete položky v tomto menu potřebovat příliš často, vytvořte složku nového menu hlouběji ve struktuře nabídky Start, například jako podsložku složky Programy. Nyní poklepte myší na ikonu Tento počítač, přesuňte se do složky Windows (popřípadě Windows/System) a najděte EXE soubor aplikace, kterou chcete do nově vytvořeného menu přidat. Některé z užitečných utilit najdete dále v tomto článku nebo v přiložené tabulce. Pravým tlačítkem myši ikonu zvoleného EXE souboru přetáhněte do nově vytvořené složky Nástroje a vyberte možnost "Vytvořit zde zástupce".

Některé užitečné nástroje. Microsoft Office 2000 nabízí množství utilit, ale jen pár si jich ve skutečnosti zaslouží vlastní položku v menu. Jednou z nich je aplikace Systémové informace, kterou najdete jako soubor msinfo32.exe ve složce C:\Program\FilesCommon FilesMicrosoft SharedMsinfo.

Uživatelé Windows 98 mají možnost spustit verzi tohoto programu z nabídky Start (viz dále), ale verze, která je součástí Microsoft Office, přijde vhod, používáte-li Windows 95. Kromě užitečných informací o vašem systému nabízí tato aplikace také možnost spustit další utility (z nichž některé jsou také součástí nabídky Start) prostřednictvím menu Nástroje. Jak nalézt ostatní utility, vám ukážeme dále v tomto článku.

Dalším užitečným nástrojem je Galerie klipů, kterou najdete pod C:\Program Files\Common Files\Microsoft Shared\Artgalry\cag.exe. Tato utilita vám umožní procházet multimediální soubory.

Odhalte utility ve Windows 98. Windows 98 obsahují největší sbírku skrytých utilit, z níž můžete čerpat pro své nové menu. Většinu z nich je možné spustit z nástrojového menu aplikace Systémové informace. Z nabídky Start vyberte Programy/Příslušenství/Systémové nástroje a klikněte na ikonu programu.

Pokud vás zajímá, co vlastně všechny tyto utility dělají, nebo chcete-li mít rychlý a pohodlný přístup k jejich nápovědě, klikněte pravým tlačítkem myši do prázdného místa složky s vaším novým menu a vyberte Nový objekt/Zástupce. Do pole pro odkaz vepište c:\windows\ help\msinfo32.chm (cesta se může lišit) a stiskněte tlačítko Další. Vložte název zástupce, například Nástroje Nápověda a klikněte na Dokončit.

Jedinou utilitou, kterou v tomto souboru nenajdete, je Nástroj pro diagnostiku rozhraní DirectX. Zástupce pro nápovědu k tomuto programu vytvoříte stejným způsobem, pouze do pole pro odkaz zadáte c:\windows\help\dxdiag.chm nebo c:\windows\help\dxdiag.help.

Co je společného. Ve Windows 2000 je ukryto méně neadministrativních nástrojů nežli ve Windows 98 a neexistuje pro ně pouze jediný soubor s nápovědou. Naštěstí většina těchto nástrojů obsahuje vlastní tlačítko ke spuštění nápovědy.

Všechny verze Windows mají některé skryté nástroje společné. Editor registru (regedit.exe ve složce Windows) slouží zkušeným uživatelům k úpravám některých nastavení systému. Editor systémové konfigurace (sysedit.exe ve složce Windows\System) je editor pro úpravy souborů config.sys, autoexec.bat, win.ini, system.ini a dalších.

Utilita nazvaná Úkoly je určena pro přepínání mezi okny s několika možnostmi k nastavení vlastního uspořádání těchto oken (taskman.exe ve složce Windows, pro Windows 2000 taskmgr.exe ve Windows\System32, pro Windows NT ve WINNT\System32).

5. Nenechte se omezovat panely

(Windows NT, 95, 98, 2000) Nástrojové panely programů Průzkumník, Internet Explorer 4.0 a pozdějších verzí Internet Exploreru usnadňují ovládání a přinášejí úsporu času, ale mohou překážet, chcete-li mít na obrazovce najednou co největší množství souborů nebo co největší část webové stránky.

Pokud jste si již upravili nastavení nástrojových panelů podle vlastní potřeby ubráním panelů, které nepoužíváte, vaší jedinou možností by se mohlo zdát skrýt postupně panely, jež vám na obrazovce překážejí, a poté je zase zapnout. Potřebujete-li se však zbavit panelů rychle a později je obnovit, existují i další způsoby, jak to udělat.

Celou obrazovku pro sebe. Prvním způsobem je přepnout Průzkumník klávesou F11 do celoobrazovkového modu. Tím získáte nejenom přehled o co největším množství souborů, ale Průzkumník zároveň stáhne nástrojový panel do jedné řádky s menu. Pokud se vám menu nezobrazí, klikněte na nástrojový panel pravým tlačítkem myši a vyberte panel menu ze seznamu. Opětovným stisknutím klávesy F11 se v případě potřeby vrátíte zpět do normálního modu.

Kdo by se s tím (ne)tahal. Dalším rychlým řešením problému s nedostatkem místa na obrazovce je jednoduše umístit kurzor myši na spodní okraj panelu (hranici mezi panelem a seznamem souborů nebo webovou stránkou) a přetáhnout tento okraj směrem nahoru či dolů. Vytáhnete-li okraj směrem nahoru, zmenšíte velikost panelu na minimum, zatímco jeho stažením dolů ho obnovíte na původní velikost.

Při použití tohoto způsobu se vám v menu Zobrazit/Panely nástrojů nástrojové panely neobjeví jako nezobrazené. Vypnou se vám ovšem popisky k tlačítkům nástrojového panelu "Standardní tlačítka". Budete muset vytažením panelu vzhůru popisky vypnout a jeho stažením zpět dolů je obnovit.

Nezávislé popisky. Používáte-li Windows 2000, nebo máte-li instalovánu verzi Windows obsahující Internet Explorer 5.0, můžete popisky tohoto osudu uchránit. Ve Windows 2000 poklepte na nástrojový panel pravým tlačítkem myši a vyberte Vlastní. V seznamu nazvaném Možnosti textu zvolte Zobrazit textové popisky a klikněte na tlačítko Zavřít. Stažení nástrojového panelu by nadále nemělo mít na popisky vliv.

Pár nastavení pro Web. Ostatní verze Windows vám neumožní přímo nastavit vlastnosti nástrojového panelu Průzkumníku, ale to lze obejít změnou tohoto nastavení v Internet Exploreru 5.0. Ve Windows 9x otevřete v Průzkumníku libovolnou internetovou stránku do řádku pro cestu napište adresu webové stránky, a to i tehdy, používáte-li Průzkumník jako správce souborů. Pravým tlačítkem myši poklepte na nástrojový panel standardních tlačítek Zpět, Vpřed, Zastavit a Obnovit a zvolte možnost "Vlastní".

V seznamu Možnosti textu vyberte Zobrazit textové popisky a klikněte na tlačítko Zavřít. Po návratu do Průzkumníku můžete prohlížet stránky nebo složky podle libosti, při stažení nástrojového panelu by neměly být popisky ovlivněny.

6. Kudy na vyhledávání

(Windows 95, 98) Menu Najít v nabídce Start by bylo o hodně užitečnější, kdyby bylo možné si pohrát s jeho nastavením. Bohužel, Windows nastavení podmenu nabídky Start Dokumenty, Nastavení a Hledat neumožňují. I toto omezení však můžete obejít, stáhnete-li si z Internetu freewarovou utilitu Power Toys od Microsoftu.

Upgradujte na FindX. Pomocí utility FindX si můžete v nabídce Start vytvořit složku s názvem Najít a téměř cokoli do ní uložíte, se vám objeví v nabídce menu.

Do menu můžete takto přidat odkazy na soubory, složky, aplikace či webové stránky. Přestože Microsoft tuto utilitu nikdy nepodporoval a pro Windows 98 nevytvořil update, zjistili jsme, že utilita pracuje bez jakýchkoli problémů v prostředí kterékoli verze Windows 9x bohužel však už nikoliv ve Windows 2000.

FindX nebo celý balík Power Toys lze stáhnout na adrese www.microsoft.com/Windows95/downloads/contents/wutoys/w95pwrtoyss et/default.asp. Po ukončení stahování si vytvořte novou prázdnou složku a soubor W95powertoy.exe do ní přesuňte. Dvojím kliknutím na ikonu souboru rozbalíte jeho obsah.

Schovávaná s FindX. Chcete-li instalovat pouze program FindX a nikoli ostatní utility Power Toys, jednoduše klikněte pravým tlačítkem myši na soubor findx.inf, vyberte možnost Nainstalovat a postupujte podle pokynů na obrazovce. FindX vytvoří ve složce nabídky Start skrytou složku s názvem Najít. Cokoli do této složky umístíte, se objeví na vašem menu hledání v nabídce Start. Následující tipy budou fungovat pouze tehdy, máte-li FindX nainstalován.

Uložte si vyhledávání. Aby vám menu vyhledávání nabídky Start brzy nepřerostlo přes hlavu, snažte se do složky ukládat pouze soubory, které opravdu potřebujete často a které mají souvislost s vyhledáváním jako takovým. Dobrým způsobem je například využít tuto složku k ukládání často opakovaných vyhledávání, čímž si ušetříte práci při vyplňování informací, jako je např. upřesnění disku či disků, které se mají prohledávat.

V dialogovém okně vyhledávání, jež otevřete pomocí nabídky Start/Najít/Soubory či složky, nastavte všechny informace, které budete chtít opakovaně používat například do pole Hledat zadejte e:\doc. Klikněte na tlačítko Najít. Pokud chcete uložit i výsledky vyhledávání, vyberte nejprve v menu Možnosti položku Uložit výsledky. Pak zvolte Soubor/Uložit hledání pro uložení nastavení.

Až se vám na ploše objeví ikona uloženého vyhledávání, přejmenujte ji podle potřeby (například na Hledání Dokumenty) a přesuňte ji do složky Najít ve složce nabídky Start.

Najděte váš vyhledávač. Dalším šikovným způsobem využití vyhledávacího menu je umístit do něj odkazy na vaše oblíbené vyhledávací enginy na Internetu. Ve složce nabídky Start otevřete podsložku Najít. Pravým tlačítkem myši klikněte na prázdné místo uvnitř složky, z kontextového menu vyberte Nový/Zástupce a vložte webovou adresu vašeho oblíbeného vyhledávacího enginu (např. www.yahoo.com nebo www.infoseek.com).

Ještě rychlejší shortcuty. Pro ještě rychlejší přístup k položkám vašeho vyhledávacího menu přidejte na začátek názvu zástupce znak "&". Písmeno, které bude tento znak bezprostředně následovat, se v menu objeví podtržené, což znamená, že jej lze použít jako klávesovou zkratku.

Jestliže například vytvoříte internetového zástupce s názvem &PC WORLD, objeví se vám v menu jako "PC WORLD". Budete-li chtít tento odkaz rychle otevřít pomocí klávesnice, stiskněte Ctrl+Esc, napište A a pak P (klávesová zkratka Ctrl+Esc otevře nabídku Start, "A" vás přenese do menu Najít a "P" spustí odkaz na stránku PC WORLDu).

7. Pozor na zdvojené obrázky

Kdo často stahuje z Internetu multimediální soubory jako jsou zvukové či filmové klipy nebo (a především) grafické soubory, má poměrně vysokou šanci, že se mu bude pevný disk zaplňovat duplikáty těchto souborů, které neslouží žádnému účelu a pouze zabírají na disku místo.

Odpovědí může být velice užitečná sharewarová utilita v ceně 15 dolarů, nazvaná Unique Filer. Tato utilita rychle vystopuje duplikované soubory ve vašem počítači, zobrazí vám jejich přehled a poté je pošle do odpadkového koše. Existuje množství možností, jak určit, které soubory jsou skutečně duplikáty, a výsledky hledání můžete porovnat v paralelních přehledných seznamech. Program lze stáhnout na adrese www.sohosoft.uniquefiler.com.

8. Vyzkoušejte magii maker

Od chvíle, kdy Microsoft ze směsi utilit zahrnutých ve Windows 95 a v pozdějších verzích Windows nadobro vyloučil utilitu Windows Recorder, připomínaly snahy najít adekvátní náhradu pro nahrávání maker rýžování zlata. My jsme však po vytrvalém pátrání jeden takový program nalezli utilitu Macro Magic od Iolo Technologies. A není pouze adekvátní je prostě vynikající!

Pomocí Macro Magic můžete makra vytvářet nahráváním sekvence úkonů nebo je skládat ze snadno pochopitelných předprogramovaných "stavebních kamenů". Spouštět makra lze klávesovými zkratkami, ikonami, nebo dalšími úkony, například napsáním určitého slova nebo otevřením určitého okna.

Pokud nemáte naprosto žádnou představu o tom, jak lze pomocí maker zautomatizovat často prováděné úkony, navštivte stránku společnosti Iolo a projděte si jejich tutorial. Registrační poplatek za tuto utilitu činí 40 dolarů a můžete si ji stáhnout na adrese www.iolo.com.

§§§§§


365 tipů Pro rok 2001  - I. díl (leden-březen) – 1.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Daniel Behrens, Thorsten Eggeling,

Andreas Helmiss, Thomas Henkel, Andreas Kroschel, Christian LÖbering, Cornelia Neft, Verena Nialein, Andreas Perband, Michael Schmelzle a Jorg Thoma

c01p0014

Instalujete nový hardware, nebo si jenom chcete ulehčit svoji každodenní práci na počítači? V obou případech se vám určitě budou hodit informace uvedené v tomto článku. Tentokrát je pro vás připraven článek ve formě kalendáře, ve kterém vám nabízíme všechny pro vás užitečné tipy a triky. Ty byly uspořádány tak, že každému měsíci byly přiřazeny tipy z jiné oblasti týkající se práce s počítači.

Také si o víkendech plánujete, že si konečně do svého počítače přidáte nedávno koupený pevný disk nebo si zřídíte přístup na Internet? Škoda, že ta příručka, kterou teď bezodkladně potřebujete, leží v kanceláři někde v šuplíku. Co nyní? Jak zapojit pevný disk? Jako master, slave, primary nebo secondary?

Nebo další případy. Už jste si udělali čas na to, aby z vaší internetové stránky zmizelo logo "Under Construction"? Chcete konečně vyzkoušet Linux? Nebo si jednoduše udělat pořádek ve svém počítači, případně v síti? Naše rozsáhlá příručka ve formě tohoto článku vám se vším pomůže.

Dvanáct hlavních bodů. V každém měsíci jsme se zaměřili právě na jedno z témat věříme, že pro každého se tu najde něco, co jej bude zajímat, ať už se jedná o připojení a konfiguraci modemu, nastavení grafické karty nebo o odstranění problémů v BIOSu při připojení nového hardwaru.

Vše potřebné vám dodáme. Rozumí se samosebou, že všechen software, který potřebujete pro práci, vám bude k dispozici na našem CD nebo na Internetu.

Listování v kalendáři je dovoleno. Také čtete noviny od sportovní strany dopředu? Pokud hledáte nějakou vhodnou utilitu nebo chcete dostat informaci o tom, jak například správně přetaktovat procesor a uchladit jej, pak nedbejte na aktuální datum a nalistujte si příslušný měsíc ihned.

V tomto čísle uveřejňujeme první čtvrtinu, která zahrnuje tipy pro každý den na první tři měsíce. Zaměříme se na Internet a elektronickou poštu, BIOS a tipy k nastavení hardwaru.

V příštích číslech najdete tipy a triky na ostatní měsíce roku, ve kterých se budeme orientovat například na síť, grafickou kartu, ale také třeba na Linux nebo skripty.

Důležité: Pokud není uvedeno jinak, jsou všechny tyto tipy určeny pro počítač s operačním systémem Windows 98 nebo Windows 95/NT4 s rozšířením Active Desktop programu Internet Explorer verze 4 5.5. Většinu tipů lze využít také na jiných systémech Windows (například Windows ME nebo 2000), avšak v těchto případech se mohou některé položky menu nepatrně odlišovat od těch zadaných v tomto článku.

A protože chvilka toho uvolnění a odreagování určitě neuškodí, najdete v každém měsíci u několika dnů zajímavosti a kuriozity týkající se několika významných postav a událostí, jež se staly ve světě počítačů. U každé zajímavosti bude odkaz na internetovou stránku, která o takové události vypovídá podrobněji.

LEDEN

Téma: Tipy a nástroje pro elektronickou poštu

Zřízení e-mailové schránky pondělí, 1. 1.

Dnes má již poměrně hodně lidí možnost využívat e-mailovou schránku přímo v zaměstnání. Spousta komerčních firem vám však umožňuje zřízení e-mailové schránky (a tím i e-mailové adresy) zdarma. To se může hodit třeba pro svou soukromou korespondenci, kterou si necháte posílat sem, zatímco úřední věci vám budou chodit do e-mailové schránky, kterou máte zřízenou u vašeho zaměstnavatele.

Zřízení e-mailové schránky u komerčních firem je poměrně jednoduché. Stačí si na Internetu najít registrační formulář, vyplnit jej a odeslat. Obsah takto zřízené schránky lze prohlížet připojením se na stránku poskytovatele schránky, zadáním uživatelského jména a hesla, které jste si zvolili při registraci. Mezi komerční poskytovatele patří kupř. Volny (www.volny.cz), Atlas (www.atlas.cz) a samozřejmě existuje řada dalších.

Správa poštovní schránky pomocí programu pro práci s elektronickou poštou

úterý, 2. 1.

Daleko výhodnější je manipulace s poštovní schránkou pomocí zvláštního poštovního programu. Mezi nejrozšířenější patří program Outlook Express, který je standardně dodáván zdarma jako součást programu Internet Explorer, mezi další patří například Eudora nebo Pegasus Mail. K jejich konfiguraci je možné využít v případě programu Outlook Express menu Nástroje/Účty. Vyvolá se průvodce vytvořením nového účtu, který vás vyzve k zadání jména, elektronické adresy, názvu POP3 a SMTP serveru (servery pro příjem a odesílání elektronické pošty), přihlašovacího jména a hesla pro vstup do schránky. Všechny tyto údaje si buď zvolíte (jméno, elektronická adresa, přihlašovací jméno a heslo), nebo vám budou přiděleny poskytovatelem (POP3 a SMTP server). V případě zřízení schránky na www.volny.cz je název POP3 serveru pop3.volny.cz a SMTP serveru smtp.volny.cz. Pro případ zřízení schránky na www.atlas.cz je název POP3 serveru pop.atlas.cz a SMTP serveru smtp.atlas.cz.

Zajímavost na leden 2001 středa, 3. 1.

Zajímavost na leden 2001 čtvrtek, 4. 1.

Téměř jako fax: Posílání dokumentů pomocí e-mailu pátek, 5. 1.

Pro posílání dokumentů pomocí e-mailu se využívá toho, že zadaný dokument přiložíme k textu dopisu jako přílohu. Problém nastává tehdy, pokud příjemce nemá k dispozici program, ve kterém jsme tento dokument tvořili, tudíž jej nemůže otevřít. Pro vyřešení tohoto problému vám nabízíme toto řešení a sice aplikaci View Now 2000 určenou pro Windows 95/98, NT4 a 2000. Tato aplikace se nainstaluje jako ovladač tiskárny. Tento program je pro soukromé používání zdarma a naleznete jej nebo na internetové adrese www.redrocksoftware.com/web1/downloads/softwaredownloads.htm jako soubor VIEWNOW_FINAL_681.EXE (3,18 MB). Dokumenty, které pošlete pomocí této aplikace, může příjemce prohlížet a tisknout, i když nemá k dispozici program, v němž jste tento dokument tvořili. Dokument však není možné upravovat. Aplikace se používá tak, že vytvoříte dokument a zvolíte příkaz vytisknout, ale jako tiskárnu zvolíte ViewNow! Tento ovladač vytvoří z dokumentu soubor EXE, který odešlete e-mailem.

Upozornění: I když tento program je pro soukromé použití zdarma, měli byste si jej zaregistrovat. V opačném případě se v souboru EXE objeví text oznamující, že tento soubor EXE byl vytvořen neregistrovanou verzí programu ViewNow!

Doručená pošta (I): Vytváření složek v programu Outlook Express

sobota, 6. 1.

Ten, kdo uchovává všechny e-maily ve složce Doručená pošta, velmi rychle v této složce ztrácí přehled. Daleko výhodnější je všechny e-maily hned po doručení třídit do odpovídajících složek, například Soukromé, Úřední, Příspěvky apod. Tím si udržíte ve všech e-mailech naprostý pořádek. Vytvoříte si tedy ve vašem poštovním programu několik složek a stanovíte pravidla pro filtrování e-mailů. Filtrováním stanovíte pravidla, podle kterých má poštovní program rozdělovat maily do příslušných složek. V programu Outlook Express vytvoříte novou složku tak, že z menu Soubor zvolíte příkaz Složka/Nová. Potom zadáte složku, ve které má být nová složka vytvořena, a zadáte název složky nové.

Zajímavost na leden 2001 Neděle, 7. 1.

Doručená pošta (II): Definování pravidel pro zprávy pondělí, 8. 1.

Dnešního dne je na řadě definování pravidel pro zprávy. V programu Outlook Express klepněte v menu Nástroje na položku Pravidla pro zprávy a tam na položku Pošta. Pokud jste doposud nedefinovali žádná pravidla pro zprávy, otevře se vám dialogové okno Nové pravidlo pro poštu, které je rozděleno do čtyř řádků. Předpokládejme, že si necháváme e-mailem pravidelně posílat ceníky počítačových komponent a chceme, aby se nám všechny e-maily s těmito ceníky umisťovaly do námi určené složky.

V prvním řádku vybereme kritérium pro filtrování. V našem případě zaškrtneme políčko v poli Kde řádek Předmět obsahuje určitá slova. Ve druhém řádku zvolíte, co se má stát, když je kritérium navolené v první řádce splněno. V tomto případě zvolíme volbu Přesunout do určené složky. Ve třetím řádku blíže stanovujeme kritérium zadané v prvním řádku. Klepněte na podtržený text obsahuje určitá slova a zadejte text, který má být u e-mailu v řádku Předmět uveden, aby jej Outlook Express automaticky přesunul do námi zadané složky. V našem případě to bude slovo Ceník. Do které složky má být tento mail přesunut, určíte, pokud klepnete ve třetím řádku na podtržené slovo určené a zvolíte složku, případně vytvoříte pomocí tlačítka Nová složka složku novou. Ve čtvrtém řádku zadáte popis tohoto pravidla pro poštu. Od této chvíle se budou všechny e-maily obsahující slovo Ceník vyskytovat ve vámi zadané složce.

Doručená pošta (III): Jak to funguje v programu Netscape Messenger úterý, 9. 1.

Pokud jako program pro práci s elektronickou poštou používáte Netscape Messenger, také si můžete nastavit pravidla pro filtrování zpráv. Novou složku vytvoříte pomocí nabídky File a položky New/Folder. Definování pravidel pro zprávy se provádí pomocí nabídky Edit a položky Message Filters. V dialogovém okně, které se vám objeví po klepnutí na tuto položku, zadejte název pro toto vámi vytvářené filtrovací pravidlo a zvolte kritéria pro filtrování (pole Conditions) a akci, jež má být provedena po splnění podmínky pro filtrování (pole Action).

Výkonný program pro elektronickou poštu zdarma! středa, 10. 1.

Hledáte výkonný program pro práci s elektronickou poštou, který by byl navíc dostupný zdarma? Pak vyzkoušejte program Eudora 5.0. Tento program pro Windows 95/98 se dá provozovat ve třech modech: První možnost je provozování jako freeware, ale s omezenou funkčností, nebo jako plná verze (také zdarma), ale s reklamou, případně po zaplacení poplatku jako plná verze bez reklamy. Tento program zvládá kromě POP3 a SMTP i protokol IMAP (viz tip ke dni 19. 1. 2001) a jeho používání je velmi jednoduché a komfortní. Na Internetu můžete najít ve formě PDF souborů "User Guide", což je průvodce k používání tohoto softwaru, a dokonce i "User Manual", což je kompletní příručka pro program Eudora (program financovaný reklamou Freeware/Shareware, 39,95 USD). Najdete jej nebo na adrese www.eudora.com/products/eudora/download (E502.EXE, 6,03 MB).

Háčky a čárky: O jejich bezchybný přenos se postará MIME čtvrtek, 11. 1.

Pokud se u všech příjemců, kterým posíláte svoje e-maily, špatně zobrazují písmena s háčky a čárkami, jedná se pravděpodobně o špatné nastavení vašeho programu pro práci s elektronickou poštou. Většina serverů pro práci s e-maily podporuje pouze sedmibitovou sadu znaků, ve které je definováno pouze 128 znaků (27). V této sadě není místo na znaky s háčky či čárkami ty jsou zahrnuty v osmibitové sadě znaků. Abyste pro psaní e-mailu mohli používat všechny znaky, je potřeba znaky, které v sedmibitové sadě nejsou, kódovat pomocí těch znaků, které se v této sadě vyskytují. Například ze znaku "č" se zakódováním stane "=E4".

Pro tuto funkci musíte svůj program pro elektronickou poštu patřičně nastavit. Například v programu Outlook Express klepněte v menu Nástroje na položku Možnosti. V dialogovém okně zvolte kartu Odesílání. Nejprve klepněte na tlačítko Nastavení HTML a jako kódování textu vyberte Tisknutelné v uvozovkách. Poté klepněte na tlačítko Nastavení prostého textu, vyberte formát MIME a v poli kódování textu opět položku Tisknutelné v uvozovkách.

Pokud používáte program Netscape Messenger, pak v menu Edit vyberte položku Preferences/Mail and Newsgroups/Message Composition a v poli Composing Messages zatrhněte políčko For messages that contain 8-bit characters, use \quoted printible\ MIME encoding. Koneckonců existuje jen velmi málo programů pro elektronickou poštu, které MIME nepodporují.

Oznamovatel pošty: Zdarma se zajímavým designem pátek, 12. 1.

Nechcete při brouzdání Internetem promeškat žádný e-mail? Pak potřebujete něco, co by vám oznamovalo příchod nové pošty. Takové programy se pravidelně dívají do vaší POP3 schránky a okamžitě vám oznámí, pokud se v ní objeví nějaká nová zpráva. Nejen díky svému futuristickému designu vás ohromí aplikace Ezpop 3.1, určená pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 (freeware; najdete ji nebo na adrese www.glabouni.com/EzPop/download.htm, EZPOP.ZIP, 879 KB). Vzhled této aplikace se dá libovolně měnit pomocí skinů. Výrobce dodává s tímto programem tři skiny a na domovské internetovské stránce Ezpop si můžete stáhnout celou řadu dalších. Tato aplikace dovede upozornit zvukem na přicházející mail, má zabudovaný nástroj pro čtení e-mailů a dovede i filtrovat zprávy.

Elektronické vizitky (I): Outlook Express sobota, 13. 1.

Se svými e-maily můžete posílat ve formě přílohy i elektronické vizitky. To je pro příjemce velmi praktické, protože po přijetí vašeho e-mailu si může prakticky jedním klepnutím myši načíst údaje z této vizitky do svého Adresáře (aplikace, která je součástí programu Outlook Express). Vizitku vytvoříte následujícím postupem: Z nabídky Nástroje zvolte položku Adresář. Otevře se vám aplikace Adresář. V menu Soubor zvolte položku Nový kontakt a do příslušných polí zadejte svoje osobní údaje. Samozřejmě nemusíte vyplňovat všechna políčka, sami si určete, která osobní data o sobě chcete zveřejnit. Nyní zavřete Adresář a v programu Outlook Express zvolte z menu Nástroje položku Možnosti. Klepněte na kartu Napsat, v řádku Vizitky zatrhněte políčko před slovem Pošta a ve výběrovém políčku vyberte odkaz se svým jménem, který jste si vytvořili dříve. Pokud byste z nějakého důvodu nechtěli, aby se vaše vizitka automaticky připojovala ke každému e-mailu, pak políčko opět odškrtněte. Pak ale musíte vizitku k e-mailům přidávat jako přílohu ručně pomocí menu Vložit/Vizitka.

Elektronické vizitky (II): Netscape Messenger neděle, 14. 1.

V programu Netscape Messenger je opět třeba nejdříve vytvořit svůj záznam do adresáře (Address Book). V menu Tasks zvolte položku Address Book. Z menu File v adresáři vyberte položku New Address Book Card. Nyní do odpovídajících políček vyplňte údaje, které o sobě chcete uvést. Po zadání všech údajů potvrďte klepnutím na tlačítko OK. Nyní zavřete Adresář a v menu Edit programu Netscape Messenger zvolte položku Mail/News Account Settings. Pokud chcete ke každému e-mailu automaticky přidávat vizitku, zaškrtněte políčko Attach this signature a pomocí tlačítka vyberte soubor, jejž budete chtít přidávat k e-mailům. Přikládaný soubor bude představovat vaši vizitku a bude obsahovat informace, které chcete, aby se na vaší vizitce vyskytovaly. Pokud nechcete automaticky přidávat vizitku ke svým e-mailům, je třeba tyto vizitky přikládat ručně pomocí příkazu Attach File z menu File. Vizitky se v tomto případě opět přikládají ve formě souboru obsahujícího informace, které o sobě chcete zveřejnit (viz výše).

Zajímavosti na leden 2001 pondělí, 15. 1.

Shromažďování elektronické pošty z více poštovních účtů úterý, 16. 1.

Máte zaregistrované dva poštovní POP3 účty a chcete si svoji poštu buď vždy, anebo jen občas stáhnout na účet jeden? Pak je potřeba převést (přesměrovat) všechny e-maily z jednoho účtu na druhý. Jednoduše se tato záležitost dá vyřídit pomocí utility Email Redirecting Client 1.09 pro Windows 95/98, kterou najdete nebo na Internetu na adrese www.chimera.co.nz/ercmain.htm (freeware, ERCFULL.EXE, 1,19 MB). Po spuštění této utility stačí pouze zadat jméno POP3 serveru, z nějž chcete přesměrovat všechny e-maily, které tam přijdou, a název SMTP serveru, přes který se budou přesměrované e-maily posílat. Název SMTP serveru vám sdělí poskytovatel Internetu, u něhož jste zaregistrováni. Posledním údajem potřebným pro správnou funkci této utility je zadání e-mailové adresy, na kterou se mají přesměrované e-maily posílat. Email Redirecting Client přesměrovává e-maily buď na základě požadavku, nebo podle pevně stanoveného časového plánu.

Založení diskusní skupiny zdarma středa, 17. 1.

Chcete si s přáteli a známými založit svoji vlastní diskusní skupinu, abyste si mohli pravidelně vyměňovat informace? Nejjednodušším způsobem je takový, kdy si každý účastník ve svém programu pro práci s elektronickou poštou vytvoří seznam všech účastníků. Ovšem na delší dobu je toto řešení neuspokojivé, neboť pokud se do diskusní skupiny chce někdo přidat nebo naopak odejít, případně se někomu změní e-mailová adresa, je potřeba, aby si každý uživatel této diskusní skupiny svůj seznam účastníků opravil.

Daleko více komfortu nabízejí služby jako jsou například na adrese www.egroups.com. Po klepnutí na patřičný odkaz se nejprve založí diskusní skupina. Po zadání e-mailových adres všech účastníků se této skupině přidělí jedna společná elektronická adresa. Všechny zprávy, které účastník diskusní skupiny pošle na tuto adresu, se automaticky rozesílají ostatním členům skupiny. Pokud někdo z členů skupiny potřebuje změnit svoji e-mailovou adresu nebo se ze skupiny odhlásit, může to vyřídit na adrese www.egroups.com, případně zasláním e-mailu se speciálními klíčovými slovy na server Egroups. V tipu ke dni 25. 1. 2001 se dozvíte, pomocí jakého softwaru můžete udržovat seznam všech členů diskusní skupiny.

Vytažení e-mailových adres z textu čtvrtek, 18. 1.

Potřebujete z jednoho nebo více textů vytáhnout všechny e-mailové adresy třeba pro vytvoření základu pro hromadné odeslání jednoho mailu? Použijte aplikaci Email Grabber 1.2 pro Windows 95/98, NT4 a 2000, jež prohledává textové, HTML i Word dokumenty a vytahuje z nich e-mailové adresy, které uspořádá do seznamu (freeware, najdete ji nebo na Internetu na adrese http://win-games.de/sven, EMAILGRABBER.EXE, 262 KB). Tento program dokáže i prohledávat soubory aplikace Microsoft Outlook. Pro použití této funkce však potřebujete heslo, které získáte na domovské stránce výrobce tohoto programu.

IMAP4: Další protokol pro práci s elektronickou poštou pátek, 19. 1.

K posílání a přijímání elektronické pošty se nejčastěji používá kombinace protokolů POP3 a SMTP. Místo kteréhokoliv z výše uvedených můžete použít také protokol IMAP4. Na rozdíl od POP3 zůstávají došlé e-maily při stahování pomocí protokolu IMAP4 na serveru. Teprve až uživatel tyto e-maily na svém lokálním počítači smaže, smažou se automaticky při dalším připojení tyto e-maily i na serveru. Při použití IMAP protokolu je vždy vyobrazena zcela kompletní struktura naší e-mailové schránky. Výhoda tohoto přístupu je ta, že ať si prohlížíme naši schránku z kteréhokoliv počítače, její stav bude vždy stejný. Z těchto důvodů se tento protokol také používá například v podnikání. Zajímavosti k využití tohoto protokolu i spoustu aplikací lze najít na http://mailandnews.com.

Jistota je jistota aneb šifrování e-mailů sobota, 20. 1.

Chcete, aby váš e-mail četla pouze ta osoba, pro kterou je určen, a žádná jiná? Zašifrujte jej pomocí programu PGP International 6.5.1 pro Windows 95/98 a NT4 (pro soukromé použití je zdarma, najdete jej nebo na internetové adrese www.pgpinternational.com, PGPFREEWARE651INT.EXE, 7,93 MB). Tento program pracuje na principu tzv. veřejného klíče (Public Key). Program vytváří dva druhy klíčů veřejný a soukromý. Veřejný klíč je komukoliv, kdo nám chce poslat e-mail, k dispozici. Tímto klíčem se všechny e-maily určené pro nás, zašifrují. Dešifrování je však možné pouze naším soukromým klíčem. Tento program dokáže také zašifrovat i soubory na našem počítači tak, že jsou dostupné pouze po zadání hesla.

Zdarma: Malý program s nejdůležitějšími funkcemi pondělí, 22. 1.

Mnoha uživatelům bohatě postačí jednoduchý program pro elektronickou poštu. Program Kaufmann Mail Warrior 3.57 pro Windows 95/98, NT4 a 2000 se vejde na disketu, přitom však nabízí všechny základní funkce, které uživatel na tomto druhu programu vyžaduje. Tento program je freeware, najdete jej nebo na internetové adrese http: //pages.infinit.net/kaufman/dl.htm, MW35.EXE, 668 KB. Tento program zvládá protokoly POP3 a SMTP a má podporu standardu MIME. Kromě toho je k dispozici i adresář a jednoduchý nástroj pro filtrování e-mailů. Dokáže spravovat několik účtů i několik podpisů a zvládne i stahování pošty na pozadí. Dá se nastavit typ písma, zvuky i vzhled po startu tohoto programu. Tento software je sice zdarma, musíte jej však po 30 dnech používání zaregistrovat.

Vylepšení e-mailu: Posílejte ASCII obrázky úterý, 23. 1.

Překvapte své přátele až jim budete posílat e-mail tím, že jim zašlete ASCII obrázek. Tento typ obrázku se skládá z písmenek a dalších znaků. Obrázky nemusíte zdlouhavě kreslit pomocí klávesnice, stačí, když použijete pro ulehčení práce program BG Ascii 1.1 pro Windows 95/98 (freeware, najdete jej nebo na adrese http://mazaika.tripod.com/ download.html, BGASCII11.ZIP, 312 KB). Tento program udělá z obrázků v některém z dostupných formátů například JPG, BMP, PCX, GIF, TIF umělecké dílo v ASCII znacích.

Vyhledávání e-mailových adres středa, 24. 1.

Zjištění e-mailové adresy například starších přátel, s nimiž jsme se již delší dobu neviděli, nemusí být vůbec snadnou záležitostí. Prvním pokusem, který bychom měli zvolit, je zvolit vyhledávač na některém z portálů jako je například hledání lidí na portálu Seznam, Atlas apod. Nemáme-li štěstí, můžeme to zkusit např. na adrese www.whowhere.lycos.com. Pokud se nám ani zde nezadaří najít to, co hledáme, zbývá do hledání nasadit obecné vyhledávače, které jsou například na adresách www.google.com nebo www.altavista.com. Je docela možné, že vaši známí mají vlastní internetovou stránku, na níž třebas uvádějí svou e-mailovou adresu. Do pole pro zadání řetězce, který se má vyhledat, zadejte jméno a příjmení. Ve výsledcích hledání se vám zobrazí odkazy na stránky, v nichž se tato slova vyskytují, což vám může posloužit jako odrazový můstek pro další hledání.

Vedení diskusního fóra pomocí seznamu e-mailů čtvrtek, 25. 1.

Vedení diskusních fór pomocí e-mailu je velmi oblíbené, protože se dá velice snadno provozovat. Kromě toho všichni účastníci dostávají příspěvky pomocí e-mailu a nepotřebují žádný speciální program pro čtení news. Velmi náročné to však má ten, kdo toto fórum organizuje a vlastní seznam všech účastníků. Zvláště obtížné je zjišťovat, zdali všechny e-mailové adresy jsou platné či nikoliv. Pomocí utility Analogx Listmaster Pro 1.01 pro Windows 95/98, NT4 a 2000 se dá tento seznam spravovat velmi snadno. Tato utilita dokáže zjistit, které z e-mailových adres jsou doposud platné a smaže adresy, které se v seznamu vyskytují několikrát. Tento program najdete nebo na adrese www.analogx.com/contents/download/network/lmpro.htm, LMPROI.EXE, 248 KB.

Spam odstranění přímo ze serveru pátek, 26. 1.

Slovem spam se rozumí nevyžádané obtěžující e-mailové zásilky. Většina programů pro práci s elektronickou poštou nemá žádnou možnost, jak před stahováním ze serveru zjistit, zda se jedná o zásilku žádanou nebo zda jde o spam. Zde vám pomůže instalace utility POP3 Cleaner 1.00 Beta pro Windows 95/98, kterou najdete nebo na internetové adrese www.simtel.net/simcgi-bin/win95find.cgi?queryinput=ppcln100.zip. (PPCLN100.ZIP, 175 KB). Pomocí této utility snadno zjistíte, které zprávy leží ve vaší schránce. Pokud mezi nimi rozeznáte spam, můžete jej rovnou ze serveru smazat.

Jak vyzrát nad rozšiřovateli spamu sobota, 27. 1.

Nevyžádaná reklama rozesílaná pomocí e-mailu je velmi nepříjemnou záležitostí. Pokud rozšiřovateli reklamy napíšete, že o jeho reklamy nestojíte, jen velmi zřídka máte úspěch. Právě naopak: Rozšiřovatel spamu si nyní může být jist, že e-mailová adresa, na kterou reklamu poslal, je platná a tudíž vhodná pro další zaslání reklamy. Pomocí utility Bounce Spam Mail 1.8 pro Windows 95/98 můžete šiřitele spamu oklamat. Pomocí této utility vytvoříte e-mail, který bude vypadat tak, jako kdyby váš poskytovatel Internetu posílal odesílateli spamu zprávu o tom, že adresa, na niž spam poslal, je neplatná.

Pokud takovému šiřiteli spamu dojde tento e-mail, doufejme, že uvěří tomu, že tato e-mailová adresa je neplatná a vyjme tuto adresu ze svého seznamu. Tuto utilitu najdete nebo na adrese www.er.uquam.ca/merlin/fg591543/bsm, (BSM18.ZIP, 272 KB).

E-mailová adresa s číslem faxu neděle, 28. 1.

Chtěli byste pomocí své e-mailové adresy přijímat i faxy? V rámci nabídky u www. smartvia.de/en získáte poštovní schránku s příslušným telefonním číslem. Faxy, které na toto telefonní číslo dojdou, se uloží do poštovní schránky jako grafické soubory.

Odpověď na e-mail: Odstranění znaku ">" pondělí, 29. 1.

Poštovní programy označují při odpovídání na e-mail původní text zprávy znakem ">" před každým řádkem. Tak příjemce pozná, které řádky textu patří k onomu původnímu textu. Podobně to platí i pro zprávy v Newsgroups. Tyto znaky jsou však někdy spíše na obtíž. Pokud chcete původní text pouze upravit, musíte zdlouhavým způsobem tyto znaky odstraňovat. Program Ecleaner 2.01 pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, jejž najdete nebo na internetové adrese http:// members.tripod.com/schin26/download.htm, tyto znaky spolehlivě odstraní. (CLEAN201.EXE, 446 KB). Tato aplikace pracuje jako textový editor, do kterého můžete text vložit přes schránku, případně importovat ze souboru (formát TXT a RTF). Po klepnutí na příkaz Clean text v menu Clean se odstraní jak všechny nevhodné symboly, tak i hlavička mailu a znaky HTML.

Příkazový řádek (I): Posílání e-mailu pomocí dávkového souboru úterý, 30. 1.

Chtěli byste pomocí skriptu nebo dávkového souboru poslat e-mail přes SMTP server? Podaří se vám to pomocí utility Blat 1.8.4 pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Tento program pracuje na příkazovém řádku, ale je to aplikace pro operační systém Windows. Tuto aplikaci, která je šířena jako freeware, najdete nebo na internetové adrese www.interlog.com/~tcharron/blat.html (BLAT184E.ZIP, 67 KB). Tato utilita dovede posílat e-maily ve formě souborů a dá se zabudovat do skriptů. Aby mohl program Blat fungovat, musí se nejprve rozbalit do nějaké složky a pomocí příkazu

blat -install vas.mail.server vase@emailovaadresa

připravit k použití. Tímto způsobem nastavíte údaje o svém SMTP serveru a elektronické adrese. Pomocí příkazu

blat test.txt -to nekomu@emailovaadresa

pošlete soubor TEST.TXT na adresu nekomu@emailovaadresa. Kromě těchto přepínačů má program Blat ještě další funkce, jejichž přehled naleznete v souboru README.TXT. Naprosto ideálním doplňkem k tomuto programu je aplikace Getmail 1.24 (viz tip ke 31. 1. 2001).

Příkazový řádek (II): Příjem e-mailu pomocí dávkového souboru středa, 31. 1.

Chcete-li si napsat skript nebo dávkový soubor, který by vám měl automaticky vyzvedávat poštu ze schránky POP3, potřebujete program Getmail 1.24 pro Windows 95/98 a NT4 (pro soukromé použití zdarma, jinak shareware, 50 USD, k dispozici nebo na adrese www.interlog.com/~tcharron/getmail.html, GETMAIL.ZIP, 49 KB). Tato aplikace, která také pracuje na příkazovém řádku, testuje, zda jsou ve schránce POP3 nějaké zprávy, a pokud ano, ukládá je ve formě textového souboru. Dovede dekódovat přílohy ve formátu MIME nebo UUE. Dokonce i soubory vytvořené v Excelu dostanete v původním formátu. Aplikaci je třeba rozbalit do nějaké složky a na stavovou řádku programu Příkazový řádek napsat příkaz

getmail -install vas.pop3.server vase@emailovaadresa vaseheslo

Tím program získá všechny informace pro přístup ke schránce POP3. Upozornění: Tento program si podle tvůrce tohoto programu všechny údaje pamatuje! Schránku POP3 vyberete pomocí příkazu na příkazové řádce nebo v dávkovém souboru

getmail -u vase@emailovaadresa -pw vaseheslo -s vas.pop3.server

Všechny zprávy, které ve schránce budou, se uloží jako textové soubory MSG1.TXT, MSG2.TXT atd. Úplný seznam všech přepínačů najdete v souboru README.TXT.

ÚNOR

Téma: BIOS

Jak zjistit typ základní desky (I) čtvrtek, 1. 2.

Každý počítač, aby byl stabilní, potřebuje čas od času update BIOSu. Pro update BIOSu hovoří hned několik důvodů. Třebas zakoupíte nový procesor a dáte jej správně na základní desku, ale počítač vám neběží. Nebo si koupíte nový pevný disk s velkou kapacitou, ale zjišťujete, že váš počítač nedovede rozpoznat celou kapacitu tohoto disku.

Novou verzi BIOSu získáte od výrobce vašeho počítače. Pokud jste si počítač stavěli sami, pak je třeba se obrátit na výrobce základní desky. Že neznáte výrobce? To není žádný velký problém existuje celá řada způsobů, jak jej zjistit. Zkusme to nejprve pomocí softwaru. Nabízíme vám utilitu Binfo určenou pro MS-DOS (BINFO.ZIP, 10,5 KB), již najdete . Tato utilita načítá informace uložené na základní desce v BIOSu. Předpoklad pro správnou funkci tohoto programu je to, že BIOS je standardu SMBIOS 2.2 a kompatibilní. Tato podmínka je splněna u většiny základních desek vyrobených po roce 1998. Čím pečlivěji se programátor vaší základní desky držel tohoto standardu, tím přesnější jsou informace, které vám tento program poskytne. Výrobce a model však tento program najde zpravidla vždy. Jako alternativu k tomuto programu můžete vyzkoušet utilitu Sandra 2000 Standard 7.6.49 pro Windows 95/98 (SAN649.ZIP, 2,3 MB). I tuto utilitu najdete nebo je také dostupná na adrese www.sisoftware.demon.co.uk/sandra. Tento program je pro soukromé použití zdarma.

Jak zjistit typ základní desky (II) Pátek, 2. 2.

Výrobce základní desky se dá zjistit také bez zvláštních testovacích programů, zejména když se jedná o Award BIOS. Tento typ BIOSu udává výrobce a typ základní desky v jednotném formátu. Všimněte si proto řady znaků, které po startu počítače zobrazuje BIOS na spodní části obrazovky (po stisku tlačítka Pause se dočasně pozastaví běh počítače a vy si tuto sadu číslic můžete poznamenat). Důležité jsou zejména číslice a písmena, která jsou na konci tohoto spodního řádku a jsou ve tvaru XX XXXXXX-XX. Prvních pět písmen a číslic označuje v zakódované formě druh čipové sady, další dvě označují výrobce, a poslední písmeno před pomlčkou označuje typ základní desky. Poslední dvě písmena (číslice) za pomlčkou mají u každého výrobce jiný význam. V zítřejším tipu se dozvíte, jak máte tento kód rozluštit.

Jak zjistit typ základní desky (III) sobota, 3. 2.

Podařilo se vám zjistit kód výrobce desky? S pomocí tabulky (soubor MB.PDF), kterou najdete , můžete tohoto výrobce v naprosté většině případů identifikovat.

Hned nato otevřete skříň svého počítače a na základní desce vyhledejte typové označení této desky (hledejte takové znaky jako BX2000, T2P4 nebo BD100).

Z internetové stránky výrobce základní desky adresu najdete opět v tabulce si potom stáhněte update BIOSu pro svoji základní desku. Samozřejmě se může stát, že budete mít smůlu buď tento výrobce již neexistuje, nebo žádný update pro vaši starou základní desku nenabízí. V tomto případě vám nezbývá nic jiného než zachovat status quo, tj. spokojit se stávajícím stavem, anebo pokud chcete inovovat vybavení svého počítače zakoupit základní desku novou.

Upozornění: Pokud v seznamu typů základních desek nenajdete tu svoji a stáhnete si update BIOSu desky, jejíž typ se liší třebas jen jedním znakem, může to mít pro vás fatální důsledky. Při pokusu o update jiným typem BIOSu než tím, který na desce má být, vede ke zničení základní desky. Výjimkou jsou pouze základní desky s duálním BIOSem.

Jak zjistit typ základní desky (IV) Neděle, 4. 2.

Když už nyní znáte typ své základní desky, můžete o ní vyhledat další informace pomocí vyhledávacích programů jako jsou www.altavista.com nebo www.google.com. Výsledkem ve většině případů bude celá řada odkazů na stránky, které se zabývají vaším typem základní desky. Další možností je vyhledat na desce její identifikační číslo podle standardu FCC (Federal Communications Commision). Úspěšní budete zejména u desek starých alespoň tři roky. Pak si na Internetu vyhledejte stránku www.fcc.gov/oet/fccid a do odpovídajícího pole zadejte toto číslo. Výsledkem bude informace o výrobci a přesném typu základní desky.

Příprava na update BIOSu Pondělí, 5. 2.

Update BIOSu je poměrně náročnější operací, kterou doporučujeme provádět pouze zkušenějším uživatelům. Pokud se při této operaci něco nezadaří, základní deska se může nenávratně poškodit. Proto postupujte s největší obezřetností. Ze všeho nejdříve si vytvořte startovací disketu. V prostředí MS-DOS zadejte tyto příkazy

format a:

sys c: a:

nebo v prostředí Windows klepněte v programu Průzkumník pravým tlačítkem na symbol diskety a zvolte příkaz Naformátovat. Jako typ formátování zvolte položku Úplné a v poli Další možnosti zaškrtněte volbu Zkopírovat systémové soubory. Soubory potřebné k provedení updatu BIOSu, které jste si stáhli z Internetu nebo získali od výrobce počítače, zkopírujte na disketu nebo na pevný disk. Nastartujte počítač ze startovací diskety a spusťte soubor, který spouští tzv. Flash program. Téměř u všech takových programů se nabízí možnost zálohy staré verze BIOSu. Proveďte tedy zálohu staré verze BIOSu. Pokud by tato záloha nešla vytvořit, je potřeba se obrátit na výrobce počítače nebo základní desky a zeptat se jej na jinou možnost, jak tuto zálohu provést. V žádném případě nepokračujte dále bez vytvoření zálohy BIOSu. Pokud by se update nepovedl, vždy se můžete ke staré verzi vrátit. Nyní přehrajte nové soubory BIOSu na základní desku.

Upozornění: Restartujte počítač až v tom okamžiku, kdy vám Flash program oznámí úspěšné provedení updatu BIOSu. Pokud se tak nestane, udělejte ještě jeden pokus, aniž byste počítač restartovali, anebo se vraťte ke staré verzi.

Dual-BIOS aneb Update bez rizika úterý, 6. 2.

Pokud vlastníte základní desku s tzv. duálním BIOSem, můžete beze strachu s updatem BIOSu experimentovat. Tyto desky totiž mají v sobě zabudovány dva BIOSy, a pokud se jeden poškodí, počítač jednoduše automaticky nastartuje z druhého, což je z mnoha hledisek velmi výhodné. Máte desku bez duálního BIOSu, a přesto chcete využívat vlastností desek s duálním BIOSem? Pak si zní můžete během pár minut udělat desku s duálním BIOSem! Jak na to? Další informace jsou k nalezení na stránce www.overclockingcard.de.

Zapomněli jste heslo? (I) středa, 7. 2.

Ochrana BIOSu heslem je spolehlivý způsob, jak tuto citlivou část počítače ochránit před zlomyslníky. Pro zapomnětlivého uživatele však je výhodou, že se tato bariéra dá poměrně snadno prolomit. První možností je vymazat obsah CMOS. To se dá udělat zasunutím jumperu do správné pozice (viz manuál k základní desce). Po chvíli je obsah CMOS, a tedy i heslo pro přístup do BIOSu, smazán. Pak stačí dát jumper do předchozí pozice, spustit počítač a nechat si automaticky nadetekovat všechny pevné disky. Počítač pak běží, aniž by vyžadoval zadání hesla.

Upozornění: Pokud při instalaci pevného disku nepoužíváte parametry, které si počítač automaticky nadetekuje, nýbrž pro parametry Tracks, Heads, Sectors používáte hodnoty vlastní, nesmíte tyto disky nechávat automaticky detekovat, nýbrž musíte je zadat ručně. Pokud byste tyto údaje zapomněli, již nikdy se k datům uloženým na pevných discích nedostanete. Proto vám doporučujeme, abyste si tato data opsali a uložli na bezpečném místě.

Zapomněli jste heslo? (II) čtvrtek, 8. 2.

Pokud se nechcete dobývat do počítače, můžete heslo pro přístup do BIOSu smazat také pomocí programu Debug, což je program pracující na příkazové řádce. Je součástí operačních systémů Windows 95/98. Tato možnost funguje pouze při zapomenutém hesle pro přístup do BIOSu, nikoliv při zapomenutém hesle pro spuštění počítače. Nastartujte počítač v režimu MS-DOS a na příkazový řádek napište příkaz debug a následující tři řádky

-o 70 2e

-o 71 ff

-q

Pak restartujte počítač. Po spuštění počítač zahlásí chybu v BIOSu a umožní vám do něj vstup bez nutnosti zadání hesla.

Zapomněli jste heslo? (III) pátek, 9. 2.

Zapomněli jste heslo pro přístup do BIOSu a váš počítač již nepatří mezi nejnovější? Mnoho výrobců základních desek u svých výrobků před rokem 1996 zabudovalo tzv. Master Password neboli univerzální heslo pro přístup k BIOSu a pro spuštění počítače nezávisle na tom, zda jste měli již nastaveno nějaké jiné. To platilo zejména pro AMI a Award BIOS, ale bohužel ne pro Phoenix BIOS. Toto heslo pohříchu není zabudováno ve většině nových základních desek.

Pro AMI BIOS se hodila tato hesla např.: AM, AMI, A.M.I, AMI_SW, AMI?SW, AMI.KEY, AMI.KEZ, AMI~, AMIAMI.

Pro Award BIOS fungovala např. tato hesla: aLLy, award, AWARD_SW, SW_AWARD, lkwpeter, j322, j64, SKY_FOX a t0ch88. Podrobnější seznam všech těchto Master Password najdete na internetové stránce www.securityparadigm.com/defaultpw.htm

Zapomněli jste heslo? (IV) sobota, 10. 2.

I s pomocí softwaru můžete odstranit zapomenuté heslo pro přístup do BIOSu. Předpokladem je, že se musí jednat o AMI nebo Award BIOS a že heslo, které se má odstranit, je pro přístup do BIOSu a nikoliv pro samotné spuštění počítače. Nabízíme vám programy pro operační systém MS-DOS, a to AMIPASS.EXE pro AMI BIOS a AW.COM pro Award BIOS. Oba programy najdete nebo na adrese www.memosys.com/passwort/faq.htm. Tyto programy po spuštění vygenerují heslo, které umožní přístup do BIOSu.

Instalace starších ISA karet do systému neděle, 11. 2.

Základní desky s podporou plug&play BIOS ve většině případů nedovedou správně zabudovat do systému starší ISA karty, které podporu plug&play nemají. Důvodem je to, že tyto karty vyžadují určitou hodnotu přerušení, kterou ale již má většinou BIOS obsazenou. Vzhledem k tomu, že mezi kartou a BIOSem není možná žádná "domluva", nastává konflikt.

Pokud tedy vlastníte nějakou starší ISA kartu, podívejte se do příručky, jakou hodnotu přerušení vyžaduje. Pokud příručku nemáte, zkuste tuto hodnotu určit na základě postavení jumperů na kartě. Potom v BIOSu deaktivujte tuto hodnotu přerušení pro funkci plug&play. Tato deaktivace se provádí v BIOSu na tomto místě:

AMI: PCI/PnP Setup, <hodnota přerušení (IRQ)>, ISA/EISA

Award: PNP and PCI Setup, <hodnota IRQ> Used by ISA, Yes

nebo

PNP/PCI Configuration, <hodnota IRQ>, Legacy ISA

Phoenix: Plug And Play Configuration, <hodnota IRQ>, Used by ISA Card

Po restartu počítače bude BIOS pro ostatní zařízení přiřazovat pouze přerušení, která nebyla obsazena, a problém je vyřešen. To ale platí pouze za předpokladu, že k dispozici je dostatečný počet volných přerušení.

Rychlejší tisk a skenování Pondělí, 12. 2.

Máte připojenou na paralelní port (LPT1) tiskárnu, případně skener? Pak si zkontrolujte v BIOSu, zda je tento port nastaven optimálně. Pokud totiž máte port nastaven v jednosměrném modu, pak maximální přenosová rychlost je od 50-100 KB/s. Jestliže vlastníte novější tiskárnu nebo modernější typ skeneru, můžete port nastavit do modu ECP (Enhanced Capability Port) a EPP (Enhanced Parallel Port), v němž můžete dosáhnout rychlosti přenosu až 1 MB/s. Tím se vám průměrně o 10-20 % zrychlí tisk, skenování a také přístup na externí zařízení jako jsou externí CD-ROM nebo ZIP mechanika. Většinou je v BIOSu nastaven pomalejší mod, který pracuje vždy a se všemi zařízeními.

Mod ECP/EPP nastavíte takto:

AMI: Peripheral Setup, Parallel Port Mode, EPP/ECP

Award: PCI/PNP & Onboard I/O Setup, Parallel Port Mode, ECP&EPP

Phoenix: Advanced, Peripheral Configuration, Parallel Port, EPP nebo ECP.

Dvě zařízení na jednom portu úterý, 13. 2.

Pokud máte na jednom portu (zásuvce) připojenou jak tiskárnu, tak i skener, může se stát, že během práce na počítači se mohou s jedním ze zařízení objevit potíže. V tomto případě doporučujeme nastavit ovladač tiskárny tak, aby tiskárna pracovala jen v jednosměrném (pomalejším) modu. V BIOSu však zůstane nastavení ECP/EPP (rychlejší nastavení), takže alespoň skener může pracovat v modu rychlejším.

Dva paralelní porty středa, 14. 2.

Dělají vám neustále problémy tiskárna se skenerem, pokud jsou připojeny k jednomu paralelnímu portu? Posledním východiskem, než se jedno zařízení rozhodnete vrátit, je pořídit si druhý paralelní port. Pak můžete každé zařízení připojit k jednomu paralelnímu portu, a nebudou se vám hádat. Pokud se rozhodnete pro zakoupení druhého paralelního portu, rozhodně si jej kupte v provedení PCI, protože dnes stále větší množství základních desek nemá sloty ISA.

Power Management Aktivujte jej v BIOSu čtvrtek, 15. 2.

V operačním systému Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 je zabudována funkce pro úsporný režim (šetření elektrické energie) počítače. Tato funkce má zkratku APM (Advanced Power Management). Aby tato funkce se dala využívat, musí být nejprve povolena v BIOSu. Po restartu počítače se u Windows 98/ME, případně NT4 a 2000, automaticky nainstaluje ovladač APM a ve Windows máte k dispozici funkci Řízení spotřeby, kde si můžete nastavit vám nejvíce vyhovující schéma. K této funkci se nejsnáze dostanete přes tlačítko Start a položku Ovládací panely.

APM v BIOSu nastavíte takto:

AMI: Advanced Power Management Configuration, Advanced Power Management, Enabled

Award: Power Management Setup, Power Management, Max Saving

Phoenix: Power, Power Management Mode, Med. Power Saving

Máte Windows 95? Pozítří se dozvíte, jak byste měli postupovat v tomto případě!

Zajímavost na únor 2001 Pátek, 16. 2.


365 tipů Pro rok 2001  - I. díl (leden-březen) – 2.

Power Management u Windows 95 sobota, 17. 2.

U Windows 95 nestačí oproti Windows 98/ME, NT4 a 2000 pouze povolit v BIOSu úsporný režim, je potřeba navíc ručně nainstalovat ovladač pro APM. Po aktivaci úsporného režimu v BIOSu spustíme Průvodce přidáním nového hardwaru. Operační systém si vyžádá instalační disketu a z ní nainstaluje potřebné ovladače pro APM. Po instalaci ovladače a restartu počítače pak v Ovládacích panelech klepneme na ikonu Systém a poté na kartu Správce zařízení. V nabídce Systémová zařízení dvakrát klepneme na "Podpora vylepšeného řízení spotřeby". Na kartě "Nastavení" a zatrhneme políčko "Použít podporu pro vylepšené řízení spotřeby", a nyní je možné podobně jako ve Windows 98 využívat všech možností úsporného režimu.

Zajímavost na únor 2001 neděle, 18. 2.

Pošlete monitor spát! pondělí, 19. 2.

Pevný disk spotřebovává při svém provozu jen velmi málo elektrického proudu, s monitorem je to daleko horší. Proto se vyplatí při nějaké delší přestávce poslat monitor spát. K tomu nepotřebujete vůbec zasahovat do BIOSu počítače, Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 nabízejí samostatný úsporný režim pouze pro monitory. Klepněte na tlačítko Start/Ovládací panely/Obrazovka a přepněte se na kartu Spořič obrazovky. Potom klepněte na tlačítko Nastavení a vyberte si dobu, po jejíž uplynutí má být monitor vypnut. Rozumnou hodnotou, která je kompromisem mezi naším pohodlím a úsporou energie, je doba asi 30 minut.

Málo hodnot přerušení? Vypněte USB! úterý, 20. 2.

Máte v počítači hodně karet a ustavičně hledáte volná přerušení? Pak v BIOSu deaktivujte port USB samozřejmě jen tehdy, pokud nemáte žádné zařízení, které port USB využívá. Port USB je totiž téměř vždy aktivovaný, dokonce i na starších základních deskách typu AT, kde žádná zásuvka USB není. Vypnutí USB se provede takto:

AMI: Advanced Chipset Configuration, Onboard USB, Disabled

Award: PNP/PCI Configuration, Assign IRQ for USB, Disabled

Phoenix: Advanced Peripheral Setup, Legacy USB Support, Disabled

Grafická karta vyžaduje hodnotu přerušení téměř vždy středa, 21. 2.

Koupili jste si novou grafickou kartu, její instalace, zdá se, proběhla v pořádku, přesto vám Windows hlásí, že není správně nainstalovaná a hry vyžadující 3D grafiku nejdou. Možná jste předtím měli nějakou starší grafickou kartu, třeba od firmy ATI, jako je 3D Rage Pro, která žádné přerušení nevyžaduje, a proto hodnota přerušení byla deaktivovaná. Proto je v BIOSu nutné nastavit přiřazování přerušení grafické kartě. To se provede takto:

AMI: PCI/Plug and Play Setup, Assign IRQ for VGA, Yes

Award: Bios Features Setup, Assign IRQ to VGA, Yes

Phoenix: Advanced, AGP IRQ Line x, Auto

Žádné čekání na disk Čtvrtek, 22. 2.

Starší disky se rozbíhaly pomalu. Některé dokonce tak pozvolna, že při zapínání počítače se na ně musel brát ohled a čekat, až se rozběhnou. Proto se start počítače u starších verzí AMI BIOSu neúměrně zdržoval. U dnešních disků je to zbytečné, ale přesto je to u většiny počítačů nastavené. Zkontrolujte si proto, zdali nemáte v BIOSu také povoleno, aby počítač čekal na rozběhnutí pevného disku, a pokud ano, tuto možnost vypněte. Pokud byste potom měli nějaké potíže se spouštěním počítače, můžete tuto volbu jednoduše vrátit zpět. Čekání na disk se vypíná volbou

Main, Boot Options, Hard Disk Pre Delay, Disabled.

Zajímavost na únor 2001 sobota, 24. 2.

Vylaďte si BIOS pomocí utility Tweakbios! neděle, 25. 2.

Pro nastavování parametrů v BIOSu vám nabízíme užitečného spojence sharewarovou utilitu s názvem Tweakbios 1.53 (Twk153b. zip, 159KB, DOS), kterou naleznete . Pomocí tohoto programu můžete nastavit v BIOSu daleko více parametrů, než které jsou přednastaveny na základní desce nebo vaším prodejcem počítačů. To je výhodné zejména u BIOSů Phoenix, jež nabízejí pouze velmi omezené možnosti konfigurace. Tweakbios vám poskytuje jen cestu k nastavením v AMI-, Awarda Phoenix-BIOSu, jež odpovídají příslušné čipové sadě. Program pracuje s většinou novějších i starších čipových sad. Pokud se chcete dozvědět, které to jsou, najděte si je na adrese www.miro.pair.com klepnutím na odkaz "Tweakbios". Z výše uvedeného tedy vyplývá, že volby, jež program nabízí, závisí na čipové sadě.

Upozornění: Sharewarová verze se hodí pouze k experimentování. Funguje sice bez omezení, ale na rozdíl od registrované verze vám neumožňuje ukládání vašeho nastavení do souboru a rovněž načítání uložených nastavení ze souboru.

Zajímavost na únor 2001 pondělí, 26. 2.

Write Combining: Větší výkon vaší grafické karty úterý, 27. 2.

Pokud v BIOSu aktivujete volbu Write Combining, bude vaše grafická karta zobrazovat na monitoru 2D objekty daleko rychleji. To je možné díky využití techniky, která se označuje jako USCW. Tato zkratka znamená Uncacheable Speculative Write Combining. Díky této technice jsou dva po sobě následující požadavky na PCI nebo AGP grafickou kartu nejprve uloženy a pak zpracovány najednou bez přerušení do paměti grafické karty. Tím se může zvýšit výkon karty až o 60 %. Možná se teď ptáte, proč není tato volba standardně aktivovaná? Je to proto, že výrobci základních desek sázejí spíše na jistotu než na výkon. U některých karet aktivování této volby může přinášet pouze problémy typickým případem je grafická karta Asus V2740. V tomto případě se nedá karta správně adresovat a důsledkem toho je, že Windows se odmítnou spustit.

Volba Write Combining se aktivuje tímto způsobem:

AMI: Chipset Setup, USCW, Enabled

Award: Chipset Features Setup, Video Memory Cache Mode, USCW

Phoenix: není možné tuto hodnotu nastavit

Zvyšte výkon svých ISA karet středa, 28. 2.

ISA karta obvykle pracuje na frekvenci 8,3 MHz. To jí umožňuje maximální rychlost přenosu dat rovnou 15,9 MB/s. Zvýšením frekvence například na 11,1 MHz se tato rychlost zvýší až na 21,2 MB/s. Při testování ISA karet jsme zjistili, že nárůst výkonu činí asi 12 %, například při skenování pomocí ISA-SCSIhost adaptéru. V BIOSu nastavíte hodnotu frekvence ISA karty jako podíl frekvence PCI karty, která je 33 MHz, a patřičného faktoru. Doporučujeme vám nastavit tento faktor na hodnotu 3, namísto standardně voleného faktoru 4. Frekvenci ISA karty nastavíte tímto způsobem:

AMI: Advanced Chipset Setup, AT Bus Clock, PCICLK/3

Award: Chipset Features Setup, ISA Bus Clock Option, PCICLK/3

Phoenix: pouze pomocí utility Tweakbios (viz tip ke 25. 2. 2001): volba PCI-to-ISA-Bridge, ISA Bus Speed, PCICLK/3.

Upozornění: Ne všechny ISA karty snesou zvýšení jejich frekvence a některé mohou začít způsobovat problémy. Pokud se po zvýšení frekvence stane váš počítač nestabilním, je nutné nastavit v BIOSu původní hodnoty.

BŘEZEN

Téma: Tipy k Hardwaru

Jak teplo je uvnitř počítače? čtvrtek, 1. 3.

Někteří lidé mají rádi horko, bohužel v případě elektronických součástek tomu tak není. Přílišné horko snižuje jejich životnost. Proto si vyzkoušejte, jak teplo je uvnitř vašeho počítače. Zapněte jej a asi hodinu na něm pracujte jako obyčejně. Po uplynutí jedné hodiny odstraňte kryt a vyzkoušejte teplotu. Nezapomeňte se uzemnit, abyste nepoškodili některý čip statickou elektřinou. Pevný disk, vypalovačka a chladič mikroprocesoru by měly být nanejvýš vlažné. Pokud ucítíte na některé součástce, že je opravdu horká, měli byste zlepšit chlazení.

Příliš horko? Vyčistěte vnitřek skříně pátek, 2. 3.

Chladič počítače fouká dovnitř skříně obrovská množství vzduchu, aby udržel uvnitř co možná nejnižší teplotu. Proudící vzduch s sebou bere i prach, který se ukládá uvnitř skříně, na samotném chladiči i na všech součástkách uvnitř. Proto doporučujeme nejméně každého půl roku vnitřek skříně i všechny součástky zbavit prachu, nejlépe vysavačem. Bez izolující vrstvičky usazeného prachu budou počítačové komponenty daleko lépe chlazeny.

Chladný vzduch musí foukat všude sobota, 3. 3.

I vysoce výkonný větrák je nám na nic, pokud chladný vzduch, který přivádí, nefouká tam, kde je ho nejvíce třeba tj. zejména u mikroprocesoru, grafické karty, pevných disků a vypalovačky CD. Větrák u zdroje el. proudu odvádí obvykle ten vzduch z počítače ven, který dovnitř vstupuje zvláštním otvorem na protilehlé straně skříně. Chladný vzduch by měl na své cestě přes skříň proudit na výše jmenované komponenty pokud možno bez překážky. Proto zajistěte, aby se proud vzduchu nikde netříštil o roztahané kabely. Všechny vodiče by měly být spojeny svorkami a neměly by se křížit.

Optimalizace proudu vzduchu pomocí dodatečného chladiče neděle, 4. 3.

Máte pocit, že přes všechny naše dřívější tipy je pořád uvnitř počítače velké horko? Pak zřejmě větrák na zdroji el. proudu potřebuje jeden nebo i více pomocníků pro zlepšení proudění vzduchu. Zjistěte si, kam je ve skříni možné takový chladič ještě namontovat. Podívejte se zvláště po kruhovitých mřížkovaných otvorech, kolem nichž jsou čtyři otvory pro šroubky. Moderní skříně také často mají plastové zástrčky, do kterých se dá velmi jednoduše chladič zastrčit. Důležité je, jak samotný chladič namontovat: Pokud jej umísťujeme na přední straně skříně, musí být namontován tak, aby foukal vzduch zvenku dovnitř. Pokud jej umísťujeme na zadní stranu skříně, je potřeba, aby vzduch foukal naopak ze skříně ven. Směr, kterým chladič fouká vzduch, je označen šipkou přímo na chladiči.

Zajímavost na březen 2001 pondělí, 5. 3.

Horký pevný disk: Použijte zvláštní chladič úterý, 6. 3.

Pokud se vám přehřívá pevný disk, máte v podstatě dvě možnosti, jak jej chladit. První možností je namontovat do jedné z šachet, kam se montuje pevný disk, stejným způsobem speciální chladič, který bude zvenku k pevnému disku foukat chladný vzduch. Je ale potřeba nejprve vyzkoušet, zdali je v počítači vůbec na takový chladič místo. Alternativou k tomuto řešení je zvláštní rámeček na pevný disk s ventilátorem.

Upozornění: Do šachty, případně na speciální rámeček pevný disk pečlivě zašroubujte, neboť jak rámečkem, tak i stěnami šachty pevný disk odvádí vznikající teplo.

Nemám místo pro chladič (I) středa, 7. 3.

Pokud ve skříni svého počítače nemáte místo pro chladič, dá se s trochou šikovnosti přesto nějaký nainstalovat. Budete potřebovat toto nářadí: vrtačku s několika kovovými vrtáky různé velikosti, pilku a úzký list pilky, pilník na železo, malé kladívko a šroubovák. Při nákupu chladiče byste si měli zakoupit i odpovídající mřížku na vnější stranu skříně. Šroubky pro uchycení chladiče seženete prakticky v každém Baumaxu. Kam větrák umístit? Optimální poloha je zvláště u skříní typu Tower na horní straně skříně, případně na levé straně, aby se teplý vzduch od mikroprocesoru mohl bez problémů odvádět ven. Pokud máte vybrané místo pro svůj chladič, sejměte kryt skříně a obyčejnou tužkou na něm nakreslete velký otvor pro chladič, včetně malých otvorů pro šroubky. To pro dnešek stačí, po odpočinku budeme pokračovat zítra.

Nemám místo pro chladič (II) čtvrtek, 8. 3.

Máte všechno připraveno? Tak tedy můžeme začít dělat otvor pro chladič.

Upozornění: Všechny práce s kovem neprovádějte u počítače, mohlo by se stát, že kousek kovu odlétne dovnitř skříně a způsobí zkrat.

Než začnete vrtat, nezapomeňte si pomocí rydla a kladívka udělat malý důlek, aby se vám vrtačka nesmekla. Vyvrtejte také otvor na místě, kde budete vyřezávat otvor pro chladič. Tento otvor bude sloužit jako startovní bod prořezání otvoru pro chladič. Nyní vyřízněte otvor pro chladič, ostré hrany zbruste pilníkem. Na vnitřní stranu chladič přišroubujte a zvenku nasaďte ochrannou mřížku.

Jak ztišit počítač: Zpomalte otáčky chladiče pátek, 9. 3.

Zdá se vám váš počítač příliš hlučný? Přinejmenším hladinu hluku neregulovaného dodatečného chladiče můžete podstatně snížit, pokud jej připojíte na nižší napětí. Hodnotu napětí si můžete přečíst na štítku chladiče. Kromě toho zkuste připojení k el. síti. Chladič s neregulovatelnými otáčkami má pouze dva druhy kabelů: jeden je černý a ten druhý červený a připojuje se ke žlutému vodiči (12V) zdroje. Pokud chcete snížit hladinu hluku, musíte červený kabel vytrhnout a připojit jej k červenému vodiči zdroje (5V), a to nejlépe pájkou. Nezapomeňte všechny odizolované části chránit vrstvou např. izolepy, aby nedošlo ke zkratu.

Jak ztišit počítač: Chlaďte jen tehdy, kdy je to potřebné sobota, 10. 3.

Chcete, aby váš počítač byl co možná nejtišší, ale zároveň chladil při vyšším zatížení co nejlépe? Pak je pro vás ideální termostat pro chladiče. Tento přístroj připevníte například mezi zdroj a chladič. Umístíte je na takové místo, kde nejspíše bude horko tedy blízko k procesoru, pevnému disku nebo grafické kartě. Potom si nastavíte, při jaké teplotě se má chladič spustit, a dokonce když by teplota byla opravdu kritická, může začít vydávat nějaké poplašné zvuky.

Jak ztišit počítač: Dolů se skříní neděle, 11. 3.

Tišeji už to nejde. Pokud si svůj počítač umístíte do nějaké malé skříňky, pod nebo vedle svého psacího stolu, není prakticky vůbec slyšet. Jen je potřeba dávat pozor na to, aby měl dostatečný přívod chladného vzduchu. Proto by měla skříňka mít alespoň v horní části zadní stěny otvor. Tím můžete vést napájecí kabel, a aby počítač měl ještě více chladného vzduchu, můžeme zepředu nebo stranou umístit malý ventilátorek. Tím to celé bude zase o trochu hlučnější, ale jistota je jistota. Nevýhoda tohoto "skříňkového" řešení je ta, že pokud chcete do počítače přidat nějakou kartu, musíte jej ze skříně složitě vyndávat a pro každé vložení diskety nebo CD-ROM disku musíte otevírat a zase zavírat dvířka.

Jak ztišit počítač: Tlumení zvuku pondělí, 12. 3.

Skříň počítače je z plechu a umělé hmoty a ukazuje se, že má poměrně špatné akustické vlastnosti. Navíc má celou řadu otvorů, kterými k nám doléhá hluk, způsobený pevným diskem a chladiči. Poměrně jednoduchými prostředky se tento hluk dá ztlumit. Nejdříve si zjistěte, zdali opravdu všechny otvory ve skříni jsou nutné. Ty, které jsou zbytečné (například netěsnosti), zalepte textilní lepicí páskou. Ujistěte se, že všechny sloty, jež nejsou obsazené kartami, mají pevně přišroubované kryty. Nakonec si obstarejte například kus koberce a vyložte jím vnitřní stranu svého počítače. Koberec utlumí zejména zvuky s vyšší frekvencí.

Riskantní, ale účinné, aneb jak ztišit pevný disk úterý, 13. 3.

Poněkud kuriózní je tento tip, jak ztišit svůj pevný disk. Prý je vyzkoušený, ale je bez záruky. Vezměte igelitový sáček a dejte do něj pevný disk. Otvor v sáčku umístěte směrem nahoru a veďte jím kabel pro přívod el. napětí a řadič. Sáček i s připojeným pevným diskem ponořte do nádoby s vodou, tak aby do sáčku nevnikla voda. Ve vodě ponořený pevný disk je ideálně chlazený a prakticky bez hluku. Nevýhodou ovšem je, že voda v blízkosti elektřiny není zrovna moc bezpečná, a navíc zejména velmi rychlé pevné disky, pokud nejsou pevně připevněné, nemají optimální dobu přístupu k datům.

CPU: Jak funguje přetaktování středa, 14. 3.

Pokud váš procesor s rostoucími požadavky softwaru začíná poněkud ztrácet dech, předtím, než se rozhodnete koupit procesor nový, zkuste si ten starý přetaktovat. Tím z něj doslova vymačkáte poměrně značný výkon navíc. Při přetaktování jsou dvě možnosti: buď můžete měnit frekvenci sběrnice (Front Side Bus=FSB), nebo násobič frekvence (multiplikátor). Výsledkem je zvýšení taktovací frekvence procesoru, která je určena jako součin FSB a multiplikátoru.

Možnost přetaktování je dána tím, který faktor je možné na vaší základní desce měnit, jakým způsobem (pomocí BIOSu, jumperů) a do jaké míry, aby byl mikroprocesor schopen s takto nastavenými parametry pracovat. Hodně procesorů, například všechny procesory Intel od 133 MMX, mají zadaný pevný multiplikátor, takže se dají přetaktovat pouze zvýšením FSB.

Upozornění: Úspěšně přetaktovaný procesor je třeba dostatečně chladit, jinak se zničí.

Přetaktování: Pentium II, III a Celero čtvrtek, 15. 3.

Pokud chcete přetaktovat procesory Pentium II, III a Celeron, musíte zvýšit frekvenci FSB. U moderních základních desek to jde pohodlně pomocí BIOSu. Tak například v Award BIOSu základní desky od firmy Abit nastavíte v CPU Plug&Play III, CPU Speed volbu Manual. Objeví se vám seznam, ve kterém si v poli CPU/PCI Frequency zvolíte požadovanou frekvenci. Uložíte si všechna nastavení a restartujete počítač. U ostatních základních desek musíte měnit FSB pomocí jumperů. Zde je třeba řídit se pokyny uvedenými v manuálu nebo přímo na základní desce.

Zvláště výhodné je přetaktování procesorů Celeron, které pracují standardně na 66 MHz FSB. Podle našich zkušeností například Celeron 500 (66 x 7,5) bez problémů zvládá frekvenci 75 MHz a běží tak na frekvenci (75 x 7,5) = 562,5 MHz. Zvýšení frekvence FSB na 100 MHz (100 x 7,5) = 750 MHz je při velmi dobrém chlazení také ještě možné.

Zajímavost na březen 2001 sobota, 17. 3.

Jak otevřít Slot A-Athlo neděle, 18. 3.

Procesor Athlon od firmy AMD má sice pevně nastavený multiplikátor, dá se však s trochou šikovnosti změnit.

Upozornění: Pro úpravu multiplikátoru je potřeba poškodit kryt procesoru a touto činností se připravujete o záruku, jež vám byla při prodeji garantována.

Pokud vás nezastrašila ani možná nereklamovatelnost vašeho počínání, stručný postup, jak dál, naleznete zítra.

Jak přetaktovat procesor Athlo pondělí, 19. 3.

Včera jsme procesor Athlon zbavili krytu, který zabraňuje přístupu k takzvanému Debug portu, což je řada 40 kontaktů. Na tento port nasaďte přetaktovávací destičku. Podle návodu tuto destičku připojte k elektrickému proudu a nastavte s její pomocí žádanou hodnotu multiplikátoru.

Doladění procesoru aneb pozor na dobré chlazení úterý, 20. 3.

Nezbytnou podmínkou pro bezchybný provoz přetaktovaného procesoru je velmi dobré chlazení. Proto si obstarejte výkonné chladiče určené speciálně pro Athlon, např. Alpha P7125 a Golden Orb IV.

Athlon & Duron: Přemostění pomocí tužky středa, 21. 3.

Procesory firmy AMD Athlon a Duron, určené pro Socket A můžete přetaktovat pouze pomocí multiplikátoru, což je možné pouze tehdy, pokud jsou můstky L1 navzájem spojeny. Zdali jsou tyto můstky otevřeny nebo ne, zjistíte velmi snadno; vyhledejte na obalu procesoru značku L1. Vidíte-li u čtyřech kontaktů vpravo jednu tenkou nepřerušovanou linii, jsou můstky uzavřeny. Pokud jsou můstky L1 otevřeny, musíte je zavřít, a to tím způsobem, že uděláte obyčejnou tužkou (nejlepší je typ HB) tenkou nepřerušovanou čáru od jednoho kontaktu ke druhému. Oba kontakty by měly být pokryty vrstvičkou tuhy. Vrstvička tuhy je vodivá a zabezpečuje tak vodivé spojení mezi oběma kontakty. Dávejte pozor, abyste takto spojili vždy pouze dva kontakty a vytvořili jeden pár. Případné chyby opravte vygumováním tuhy pryží. Pokud máte spojeny všechny kontakty, nastavte požadovanou hodnotu multiplikátoru buď v BIOSu, nebo pomocí jumperů. Pokud se to nepovede, přečtěte si tip ke 23. 3. 2001.

Zajímavost na březen 2001 čtvrtek, 22. 3.

Přetaktování Athlonu & Duronu pátek, 23. 3.

Jestliže se vám nepodařilo změnit multiplikátor ani pomocí BIOSu, ani pomocí jumperu, pak nestačí pouze spojit čtyři L1 můstky. Musíte změnit stav i u ostatních můstků, přičemž musíte některé můstky rozpojit a jiné zase spojit například pomocí čáry obyčejnou tužkou. Velmi dobrý návod najdete na adrese www.ocinside.de. Na hlavní stránce najdete menu, ve kterém máte uvedeny hodnoty napětí pro mikroprocesor a jeho frekvenci. Je tam také k dostání příručka, podle níž si sami najdete, které můstky máte na Athlonu spojit (například obyčejnou tužkou) a které naopak rozpojit (například skalpelem), aby procesor běžel na vámi požadované frekvenci.

Ladění mikroprocesoru sobota, 24. 3.

Kromě frekvence procesoru jsou i jiné parametry, které můžete ladit. Pomocí sharewarového programu Powertweak pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 (najdete jej nebo na internetové adrese www.powertweak.com, POWERT2.EXE, 1,44 MB) můžete snižovat latenční čas pro L2 cache. Úpravou tohoto parametru se značně zlepší výkon procesoru, nakonec 90 % všech přístupů je tvořeno právě přístupy do L2 cache. Při našich testech na Pentiu III 500 se při snížení latenční doby z 8 na 5 cyklů zlepšil výkon o 5 až 7 % u aplikací, které intenzívně procesor využívají.

Upozornění: Pokud máte procesor, jenž je přetaktovaný, postupujte při ladění L2 cache velmi opatrně. Po každém kroku si ověřte, zda procesor pracuje korektně.

Otestujte si, zda přetaktovaný procesor pracuje správně neděle, 25. 3.

Jestliže přetaktovaný procesor nepracuje spolehlivě, je vám zvýšení jeho výkonu na nic. Přitom existuje velmi jednoduchý způsob, jak jej otestovat. Nainstalujte si freewarový program Prime 95 pro Windows 95/98//ME, NT4 a 2000 (P95SETUP.EXE, 675 KB). Najdete jej nebo adrese www. mersenne.org. Tento program dělá vlastně to, že rozkládá velmi vysoká čísla (několik milionů řádů!) na prvočísla. Prime 95 spouští i při prvním startu poměrně podrobný test, při kterém sám hledá výpočetní chyby. Velmi dobrou vlastností je to, že během testu můžete dále pracovat. Pokud Prime 95 dokončí svůj několikahodinový test bez chyby, neměl by vás procesor při každodenní práci zradit.

Rozšiřování operační paměti pondělí, 26. 3.

Pokud instalujete do svého počítače další paměť, dbejte zvláště na to, abyste ji pevně přitiskli a zasadili do slotu, tak aby všechny kontakty paměti měly optimální spojení se základní deskou. Jen tak ji může čip na základní desce bez problémů rozpoznat.

Update BIOSu udělá i ze starých desek nové úterý, 27. 3.

Neběží vám už váš počítač po přidání paměťového modulu spolehlivě? Potom tento modul vyjměte a zjistěte, jak starý je váš BIOS. Pokud je starší více jak jeden rok, zkuste provést update BIOSu. To by s největší pravděpodobností mělo váš problém vyřešit.

Jak poznat špatný modul RAM středa, 28. 3.

Začne se vám stávat, že se vám bez nějaké zvláštní příčiny zasekává počítač. Prozkoušíte tedy všechny komponenty i software, a příčina není k nalezení. Nyní už zbývá pouze jediný důvod, a to špatný paměťový modul. Jak jej ale najdu a rozpoznám? Naštěstí existuje program Amidiag 6.02 pro MS-DOS, jenž dokáže vadné moduly rozpoznat. My vám nabízíme freewarovou verzi s číslem 5.42, kterou najdete (DIAG542.ZIP, 1,03 MB) a která provádí test RAM paměti podobně jako její aktuálnější verze. Má několik omezení. Tato verze testuje operační paměť pouze do 4 GB, verze 6.02 až 64 GB. Po instalaci tohoto programu je nutné restartovat počítač a při novém startu počítače stisknout tlačítko <F8> nebo <Ctrl> a nastartovat ve Stavu nouze v režimu MS-DOS. Potom se stačí přesunout do složky s tímto programem a spustit jej příkazem amidiag. Všechny testy paměti se dají navolit v menu Memory a stiskem kláves <F6> a <F10>.

Poznámka: Nechte před prováděním tohoto testu počítač asi hodinu spuštěný. Zahřeje se na provozní teplotu a v tomto stavu se chyby projevují častěji.

Více informací o parametrech paměťových modulů čtvrtek, 29. 3.

Při startu počítače načítá BIOS informace o instalovaných pamětích z SPD (Serial Presence Detect), zabudovaného v každém modulu paměti. Na základě těchto informací nastavuje hodnotu časování, se kterou pak pracuje čipová sada. Když víte, co výrobce paměťových modulů do nich zapsal, můžete kontrolovat, zdali BIOS používá optimální hodnoty pro práci s těmito moduly. Nainstalujte si sharewarový program CPU-Cool pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, který najdete nebo na adrese www.podien.de (CPUCOOL.ZIP, 1,3 MB). Tento program načítá SPD z modulů a zobrazuje je ve formě tabulky. Pokud by tyto údaje nesouhlasily s těmi uvedenými v BIOSu, můžete je případně v BIOSu upravit. Týká se to například parametru RAS To CAS Latency.

Všeuměl pro základní desku pátek, 30. 3.

S pomocí programu CPU Cool můžete sledovat i celou řadu dalších parametrů. Tak můžete zjišťovat počet otáček chladiče připojeného na základní desku. Dále dovede optimalizovat chod procesoru, defragmentovat operační paměť buď na základě požadavku, nebo v pravidelných časových intervalech. Kromě toho také optimalizuje i odkládací soubor Windows. Pomocí této utility se dá zvýšit frekvence FSB a tím i přetaktovat procesor. Poskytuje také informace o elektrickém napětí na procesoru a otáčkách chladiče. Na přání dovede vybrané hodnoty zobrazovat na obrazovce ve formě grafu atd...

Zajímavost na březen 2001 sobota, 31. 3.

Tip měsíce

Uživatelé ISDN: Oznámení o příchozím e-mailu zdarma neděle, 21. 1.

Pokud jste off-line, nemůžete se žádným způsobem dozvědět, zda vám přišel nový e-mail. V Německu v současné době je možné využít speciální služby určené pro uživatele ISDN. Tam se můžete zaregistrovat na internetové adrese www.myjack.de/emailjack. Při registraci zadáte telefonní číslo linky, na které máte napojenu ISDN kartu, uživatelské jméno a heslo pro připojení na POP3. Poté si nainstalujete utilitu My Jack pro Windows 95/98, NT4 a 2000 (freeware, najdete jej nebo na internetové adrese http://www.myjack.de/emailjack, (MYJACK_2.EXE, 1,25 MB)

Od této chvíle server Mailjack sleduje, zda do vaší schránky nepřišel nový e-mail. Pokud se to stane, vyšle přes ISDN signál na vaši ISDN kartu nezávisle na tom, zda je právě online nebo off-line. Tento signál zaregistruje nainstalovaná utilita My Jack a zobrazí dialogové okno oznamující, že do schránky přišel e-mail. Závisí nyní na nás, zdali se chceme připojit a e-mail vyzvednout, nebo zda zůstaneme off-line a připojíme se později. Tato služba je zdarma, funguje ovšem pouze u některých poskytovatelů připojení na Internet a dosud nám není známo, že by fungovala i v ČR, proto tento tip uvádíme spíše pro zajímavost.

Jistým rizikem při používání této služby může být to, že poskytovateli této služby dáváte svoje heslo pro přístup ke schránce POP3. Poskytovatel se sice zaručuje za to, že jej nezneužije, ale konečné rozhodnutí je na vás.

Zajímavosti na leden

Středa, 3. 1.

Dnes přesně před 18 lety (v roce 1983) představila firma Apple počítač se jménem "Lisa". Byl to první počítač, který měl polohovací zařízení (myš) a grafické prostředí. Další informace pro nostalgiky jsou dostupné na internetové stránce http://toybox.asap.net/~ rbedeaux/lisa.

Čtvrtek, 4. 1.

Student Harvardovy univerzity Dan Bricklin a jeho spolužák Bob Frankstone založili 4. 1. 1979 firmu Software Arts, kde prodávali první tabulkový kalkulátor Visicalc. Tento předchůdce všech tabulkových procesorů funguje dokonce i dnes v prostředí MS-DOS nebo v programu Příkazový řádek MS-DOS. Můžete si jej stáhnout na adrese www.bricklin. com/history/vclicense.htm.

Neděle, 7. 1.

7. ledna 1982 byl na Consumer Electronics Show v Las Vegas představen počítač C64 od firmy Commodore. Byl bezkonkurenčně nejprodávanějším výrobkem prodalo se jej na 17 milionů kusů, což jej dodnes činí vůbec nejprodávanějším domácím počítačem. Příběh C64 najdete na adrese http://museum.ruhr.de/docs/comm1.htm

Pondělí, 15. 1.

15. ledna 1992 dal institut CERN k dispozici první prohlížeč na bázi FTP. Pracoval v textovém režimu a rovněž představoval tehdy se rozvíjející formát HTML. Jeho autorem byl Tim Berners-Lee. Více podrobností je dostupných na http://carpacio.cs.tuberlin.de/~jp/Muenz/hypertext/htxt306.htm.

Tip měsíce

PCI-Latency: Větší výkon díky menšímu počtu přerušení pátek, 23. 2.

Propustnost dat se dá zvýšit asi o 10 %, pokud zvýšíme latenční čas pro zařízení PCI. Přes PCI sběrnici komunikuje více zařízení jakoby současně, takže například řadič pevného disku nahrává data do paměti RAM a TV karta posílá data grafické kartě. Každé zařízení si může PCI sběrnici dočasně zabrat jen pro sebe, aby mohlo přenášet data co možná nejrychleji. Čip základní desky odebírá toto privilegium každému zařízení nejpozději po uplynutí doby, která je nastavena v PCI-Latency. Koneckonců musí přijít na řadu i další zájemci. Při nastavení větší hodnoty času v PCI-Latency tedy vzrůstá průměrná přenosová rychlost dat. Standardní hodnota pro PCI-Latency leží podle výrobců základních desek mezi 64-80 takty frekvence PCI sběrnice. Zkuste otestovat hodnoty v rozsahu 96-128. V BIOSu je nastavíte takto:

AMI: PCI/Plug and Play Setup, PCI Latency Timer, Y

Award: PNP/PCI Configuration, PCI Latency Timer, Y

Phoenix: není možné tuto hodnotu nastavit

Na místo písmena Y dosaďte číslici odpovídající počtu taktů sběrnice PCI.

Zajímavosti na únor

pátek, 16. 2.

Představením přístroje ENIAC (Electrical Numerical Integrator and Computer) dne 16.2.1946 začalo období počítačů. Mauchly a Eckert jej na příkaz armády vyvíjeli od roku 1943. Podrobnosti jsou na adrese http://americanhistory.si.edu/csr/comphist/pr1.pdf

neděle, 18. 2.

Ray Tomlinson odeslal 18. 2. 1971 zprávu s pomocí znaku @(zavináč) od jednoho počítače ke druhému. Tím začala kariéra tohoto nenápadného znaku, který dnes nechybí prakticky v žádné e-mailové adrese. Podrobnosti na stránce www.geeksworld.de/html/networld/personality/personality_tueftl er.html

sobota, 24. 2.

Dnes slaví Steve Jobs, zakladatel firmy Apple Computer a otec počítačů Apple-Macintosh, své 46. narozeniny. První počítač Apple se prodával v roce 1976 za 666 dolarů a byl prvním přístrojem, který měl všechny součásti integrovány na jedné desce včetně zásuvky pro grafiku. Tímto počítačem začala legendární cesta k úspěchu firmy Apple. Zatím nejmladším ovocem této firmy je Power Mac G4 Cube. Firmu Apple můžete navštívit na adrese www.apple.com

pondělí, 26. 2.

Dnešního dne v roce 1991 prezentovalo W3C (World Wide Web Consorcium) první WWW projekt. Cílem tohoto projektu bylo otevření se Internetu světu, protože do této doby Internet sloužil výlučně jako médium pro zprostředkování informací mezi univerzitami. Tehdy se také začaly zavádět IP adresy. Tím tedy začala popularizace, ale také komercionalizace Internetu. Více k tomuto tématu je na stránkách www.w3.org/Talks/Title.html.

Tip měsíce

Software pro přetaktování procesoru pátek, 16. 3.

Pokud se vám zdá moc choulostivé zasahovat do vnitřností svého počítače nebo probírat se v nastavení BIOSu, mohou vám jako alternativa posloužit sharewarové nebo freewarové utility. Pomocí nich můžete pohodlně v prostředí Windows vylaďovat výkon svého počítače. Sharewarový program CPU-Cool pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 můžete kupříkladu měnit frekvenci procesoru a u procesoru Athlon i frekvenci L2-cache. Tuto utilitu najdete nebo na adrese www. podien.de (CPUCOOL.ZIP, 1,3 MB). Další software pro přetaktování je freeware s názvem Soft FSB pro Windows 95/98/ME a NT4, který dovede měnit frekvenci FSB. Najdete jej nebo na adrese www.h-oda.com (SOFTFSB.ZIP, 78,1 KB). Třetí možností je využít nabídky výrobců základních desek, kteří vyrábí pro své produkty zvláštní software pro ladění výkonu. Příkladem může být firma Gigabyte, jež dává k dispozici freewarový program Easy Tune III pro Windows 98/ME (EASYTUNE_31.ZIP, 874 KB), jehož pomocí se dá měnit jak multiplikátor, tak frekvence FSB. Najdete ji nebo na adrese www.gigabyte.de. Nevýhodou těchto utilit je to, že nedovedou určit PLL-chip (Phase locked loop), jenž je potřebný pro určení frekvence, a tím pádem nefungují.

Zajímavosti na Březen

pondělí, 5. 3.

Firma IBM představila v Evropě dne 5. 3. 1956 svůj tehdy nejmodernější počítač, IBM 650. Tento počítač dokázal za jednu vteřinu (tehdy neuvěřitelných) sečíst 200 desetimístných čísel. Více k tomuto milníku firmy IBM je na adrese www.mta.ca/~amiller/cs3711/ibm650/ibm650.htm

sobota, 17. 3.

17. března 1982 začala éra počítačového zvuku. Už v lednu tohoto roku byl představen počítač Commodore 64. Tento přístroj byl také prvním, do kterého byl zabudován první zvukový čip určený pro domácí počítače. Další informace jsou dostupné na www.digitalcentury.com/encyclo/update/commodr.html

čtvrtek, 22. 3.

Čtyři roky po uvedení procesoru řady 486 představila 22. 3. 1993 firma Intel první procesor řady Pentium. S úctyhodným počtem 3,1 milionu tranzistorů a vylepšenou architekturou překonal svým výkonem své předchůdce více jak dvakrát. Podrobnější údaje si můžete přečíst na www.pcguide.com/ref/cpu/fam/g5P54-c.html

sobota, 31. 3.

Přesně před 50 roky, 31. 3. 1951 uvedl institut pro sčítání lidu USA první Univac (Universal Automatic Computer) určený pro statistické výpočty. Nedůvěra obyvatelstva k nasazení tohoto počítače na tento úkol byla velmi vysoká. Podrobněji na wwwcsif.cs.ucdavis. edu/~csclub/museum/items/univac.html

§§§§§


Rychlokurz: Download manažery - GetRight, Go!Zilla, FlashGet

Karel Šredl

c01p0019

Zpráva z černé kroniky: Mladý muž byl dnes dopoledne nalezen mrtev ve své pronajaté garsoniéře. Podle předběžných zpráv se zdá, že muž dobrovolně ukončil svůj život poté, co se mu poněkolikáté nepodařilo z Internetu stáhnout 5 MB dlouhý soubor s jeho oblíbenými vtipy. Cizí zavinění nebylo prokázán ...

Také jste se již několikrát dostali do deprese a vztek s vámi cloumal, když po 50 minutách stahování souboru z Internetu vám systém lakonicky ohlásí, že spojení bylo přerušeno? Také jste měli sto chutí klávesnici vzít a klávesu po klávese nacpat skrz konektor do modemu poté, co jste přerušené stahování poslušně opakovali již třikrát a stále jste se dostali pouze na oblíbených 95 %? Pak vás tu vítám a vězte, že vám nesu lék. A to hned tři!

Ten lék se obecně nazývá download manažer (česky "správce stahování" brrr, hrůza), a já vám dnes představím jeho tři zástupce: GetRight, Go!Zillu a FlashGet.

Představte si jak vypadá práce "stahovače", pokud má při ruce některého z výše jmenovaných pomocníků: Po nalezení stránky s novou a bezpochyby geniální verzí jeho oblíbeného programu XXX kliká "stahovač" na link souboru. Okamžitě se mu objevuje okno jeho download manažeru, kam zapisuje, že se jedná o "software", a přidává krátký komentář aby se v tom příště vyznal. Nakonec nastaví čas stahování na 12 hodin v noci a s pocitem dobře nakonfigurované práce si jde lehnout. Úderem půlnoci download manažer probouzí počítač, prohledá Internet, kde všude se žádané programy vyskytují, zjistí rychlost ke všem serverům. Vybere z nich nejrychlejší a začne akcelerovaně stahovat. Výpadek spojení ho nemůže překvapit, prostě se připojí znovu a pokračuje, kde přestal. Nakonec zahlásí, že stahování bylo dokončeno, zavěsí modem a vypne počítač. Dobrou noc milý, stahovači...

Že vám to připadá dokonalé? Nejlepší na tom ovšem je, že je to nejen realita, ale dokonce realita zdarma. Všechny tři programy můžete plně využívat, jen se musíte smířit s reklamními proužky, které na vás budou mrkat z hlavních oken programů.

Vzhledem k tomu, že neumím popisovat tři programy najednou, jsem opět nucen volit. Vybral jsem tedy pro dnešek GetRight, neboť je bezpochyby standardem a má velkou obec uživatelů. Tím však nechci říci, že je z nich nejlepší. Neméně velká skupina uživatelů Go!Zilly vám nadiktuje seznam funkcí, ve kterých je právě jejich program nejlepší, a také budou mít pravdu. Já osobně používám FlashGet, protože jsem připojen pevnou linkou a FlashGet je silný v kramflecích v urychlování downloadu. Výběr je tedy na vás, ale nezoufejte, nemůžete vybrat špatně.

GETRIGHT

Jak tedy na věc s GetRightem? První část práce je na vás. Na Internetu najdete soubor, který chcete stáhnout k sobě. Nyní kliknete na odkaz, a namísto standardního okénka vašeho prohlížeče pro uložení stahovaného souboru se objeví okénko download manažeru. Pokud se tak nestalo, je tuto funkci potřeba zapnout (pravý klik na ikonku -> Tools -> GetRight Configuration / záložka Monitor / Monitor click in...), a dále zkontrolujte, zda vámi požadovaná přípona souboru je nastavena pro monitorování (pravý klik na ikonku -> Tools -> GetRight Configuration / záložka Monitor / Automatically start downloading .). Protože download manažer také kontroluje obsah schránky Windows, je možné vyvolat stahovací okénko pravým klikem na odkaz a z menu vybrat položku Kopírovat odkaz (Copy shortcut). Tím se odkaz zkopíruje do schránky a manažer na toto zareaguje.

V okénku pro stažení zadáme místo, kam chceme soubor stáhnout, a zkontrolujeme název. Můžeme také připojit komentář. Pokud máme nastavené tzv. Quick Folders (pravý klik na ikonku¦ -> GetRight Download Status / pravý klik na požadovanou složku -> Folder properties...), pak výběrem hodnoty (Hry, Software...) se automaticky nastaví předdefinované umístění.

Pokud zaškrtneme políčko FTP Search to find..., manažer nejdříve prohledá Internet a z nalezených souborů vybere ten nejlépe a nejrychleji dostupný. Tím vám ušetří mnoho minut stahování a potažmo značnou částku za telefonní poplatky, které mají do ideálu ještě velmi daleko.

Pokud se vším souhlasíme, stiskneme [OK]. Okénko pro uložení souboru nahradí okno s informacemi o průběhu stahování.

V tomto okně můžeme zjistit informace o tom, jakou rychlostí je k nám daný soubor přenášen, kolik času ještě zbývá, a také aktivně ovlivňovat průběh stahování. To aktivní ovlivňování znamená, že můžeme stahování přerušit a znovu spustit (tlačítka Pause/Resume), donutit manažer znovu vyhledat stejné soubory na Internetu (Options -> Search for alternetes) nebo urychlit stahovaní takzvanou segmentovou akcelerací (Options -> Segment downloading). To znamená, že manažer si soubor rozdělí na několik částí, a ty začne stahovat všechny najednou. Obvykle to vede k poměrně velkému zvýšení rychlosti stahování.

Pokud takto stahujeme více souborů najednou (což je rychlejší, než je stahovat postupně), máme tím pádem otevřeno více oken, a to může být nepřehledné. Pro souhrnný pohled na stahování a pro další volby tu tedy máme k dispozici okno Download status (pravý klik na ikonku -> GetRight Download Status).

V tomto okně vidíme pohromadě nejen všechny stahované soubory i s jejich statistikami, ale i celkový proud dat včetně grafu propustnosti. Stahování lze zastavovat a znovu spouštět, ale i nastavit, tak aby proběhlo automaticky v noci, kdy je Internet propustnější a spojení levnější. Po skončení stahování můžeme říci manageru, aby vypnul počítač. Toto okno bude vaše centrální pozorovací stanoviště, odkud můžete kontrolovat, jak vám stahování probíhá.

GetRight Configuration (nastavení)

GetRight umožňuje upravit chování programu podle vašich zvyklostí a podle toho, jaké máte připojení. Všechna nastavení jsou dostupná v okně Configuration (pravý klik na ikonku -> Tools -> GetRight Configuration).

Zde by vás měla zajímat především záložka Proxy, kde určíte, zda se připojujete přes proxy server. O záložce Monitor jsme se již zmiňovali. V ní je nastaveno, na které události bude manažer reagovat. Záložka Mirror slouží pro definici prohledávání Internetu, a např. záložka Segment nastavuje akceleraci stahování. Jak vidíte, záložek a nastavení je zde spousta, a časem a trpělivými experimenty můžete program nastavit ke své plné spokojennosti.

GetRight Browser (průzkumník)

Ještě než ukončím povídání o GetRightu, zmíním se o jedné šikovné funkci GetRight Browseru. Jistě při svém brouzdání Internetem narazíte na situaci, že na webovské stránce máte třeba 20 odkazů na soubory a vám se aspoň 15 z nich hodí. Buď můžete trpělivým klikáním všechny soubory zadat ke stažení, nebo použijete Browser (pravý klik na ikonku -> Tools -> GetRight Browser).

Ten funguje obdobně jako Průzkumník ve Windows, ale ukazuje vám soubory dostupné na serveru v Internetu. Zadáte adresu serveru (tu si přes schránku můžete zkopírovat z internetového prohlížeče), a pak vyberete ty soubory, které vás zajímají, označíte je (Ctrl + klikání na soubory), a přes menu File -> Download (Advanced) nebo kliknutím pravým tlačítkem myši na označené soubory přikážete manažeru tyto zařadit ke stažení. Pak v okně Download Status (pravý klik na ikonku -> GetRight Download Status) stahování odstartujte. Tento pomocník vám opravdu uspoří spoustu času a trápení nad nepřehlednou WWW stránkou.

GO!ZILLA

Go!Zilla byla zpočátku neplacená alternativa k původně placenému GetRightu. Dosáhla jeho kvalit a v některých věcech ho dokonce předstihla, někde zase naopak zaostává. GetRight zareagoval a sám se také stal softwarem pro použití zdarma. Tím pádem jsou nyní na trhu k dispozici dva download manažery, které jsou si funkčně i vzhledově velice podobné, a téměř všechno, co bylo řečeno o GetRightu, platí i o Go!Zille.

Hlavní okno: (pravý klik na ikonu -> Main Window) Browser (Průzkumník): (pravý klik na ikonu -> Leech Files)

Konfigurace: (pravý klik na ikonu -> Main Window ~ Alt+O)

FLASHGET

FlashGet se od předchozích dvou manažerů mírně liší. Je to proto, že to původně nebyl download manažer, ale takzvaný akcelerátor = urychlovač stahování. Akcelerátory se soustředí na to, aby stahovaný soubor byl stažen v co nejkratším čase. Toho dosahují tím, že soubor rozdělí na bloky, které stahují naráz.

Původně specializovaný pomocník se rozšiřoval a doplňoval o další funkce, až dorostl do současné podoby. Při pohledu na něj zjistíme, že má stejné funkce a chování jako GetRight a Go!Zilla, a že se tedy stal download manažerem. Jedinou odlišností je, že stahované soubory automaticky rozděluje na části a stahuje akcelerovaně, což je krásně vidět na obrázku. GetRight má také podobnou vlastnost, avšak mírně modifikovanou a musíte jí nejprve zapnout (viz segmenty).

Hlavní okno: (pravý klik na ikonu -> Open/Hide FlashGet)

Browser (Průzkumník): (pravý klik na ikonu -> Site Explorer) Konfigurace: (pravý klik na ikonu -> Options)

Závěr

Download manažer je věc opravdu šikovná a při stavu našich telefonních linek někdy přímo nezbytná. S výhodou jej však využijete i na pevných linkách. Zkrátka patří určitě mezi základní výbavu každého "interneťáka". A který vybrat? To nechám na vás, avšak pokud zvolíte jeden z výše popsaných, neuděláte chybu. Ale to už jsem vám říkal...

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0020

Vánoční shon se pomalu ale jistě chýlí ke konci, a my se potkáváme u dalších tipů as triků pro Windows. Tentokráte pořadové číslo 25. Ačkoliv si, jako čtenář, budete číst tento úvod až v únorovém čísle PC WORLDu, v mysli autora (tedy mne) se momentálně stále ještě honí myšlenky vánoční. Z jisté pozice člověka, který má již všechny dárky zabalené a připravené v suchu a teple pod postelí, zmateně a s určitým nadhledem sleduji vánoční shon probíhající kolem mne. Naštěstí se tato nákupní horečka velmi příznivě projevuje i v IT oblasti, kde jsou, počítačové sestavy prodávající firmy, tradičně zavaleny takovým množstvím objednávek, že se jim z toho točí hlava (a nebezpečně rychle vyprazdňuje sklad :). Po Novém roce ale tento šok rychle pomine a vše pokračuje až do příštích Vánoc normálním tempem. Nicméně se dá říci, že každé Vánoce přinesou počítač několika tisícům dalších, do té chvíle "nekomputerizovaných" rodin, a tím jistou měrou přispějí k rozšíření počítačové gramotnosti v České republice. Zde plynule přeskočme od vánočních tlachů k obsahu dnešního dílu. Podíváme se opět pod pokličku Windows, tentokrát se budeme věnovat jejich instalaci a spouštění.

Tipy pro Windows

1. Nedokumentovatelný fdisk a formát

Zkušenější uživatelé Windows jistě použití těchto dvou příkazů dobře znají, pro ostatní uvedu, že program fdisk, slouží k práci s diskovými oddíly (problematika diskových oddílů je bohužel tak na další článek) a program format slouží k formátování oddílů vytvořených programem fdisk. Oba tyto exempláře naleznete kdykoliv v adresáři windows/command.

Dokumentace pro tyto dva dosové příkazy není zrov-na valná (však si zkuste napsat na příkazovém řádku fdisk /? a uvidíte sami) a fdisk sice obsahuje přehledné textové menu, ale je možné jej ovládat i pomocí přepínačů z příkazového řádku, což přijde vhod například při používání automatických instalačních dávkových souborů. Proto zde ve dvou tabulkách některé užitečné přepínače pro oba příkazy uvedu.

Parametry Pri a Log vytvoří oddíly FAT32 jen na disku větším než 512 MB. Naopak parametry Prio a Logo vytvoří oddíl FAT16 i na disku větším než 512 MB. Parametr velikost udává velikost v MB a parametr disk se zadává jako číslo disku, kde C je nula, D je jedna atd.

Příkaz format má už dokumentaci dokonalejší, ale i zde jsou některé zajímavé parametry.

Nastavení velikosti clusterů je možné jen u disků formátovaných jako FAT32 se zapnutou podporou velkých disků (viz parametry příkazu fdisk). Obecně platí, že čím menší cluster (standardně 4 KB u FAT32), tím úsporněji se nakládá s místem na vašem pevném disku, ale tím je také systém pomalejší. Proto není vhodné používat malé hodnoty na pomalých systémech.

2. Vyšší výkon (Win 98)

Opět tu máme jeden z "výkonnostních" tipů a triků. Jedná se o zlepšení práce s odkládacím (někdy také nazývaným jako swapovací) prostorem na vašem pevném disku. Ale začněme od začátku.

Windows 95 i 98 (a před nimi Windows 3.x) používají takzvaný odkládací soubor na disku. Tento soubor jim poslouží v případě, že dojde operační paměť počítače, a je potřeba v ten moment nepracující aplikace uklidit z paměti pryč a uvolnit ji tak pro další programy. Odkládací soubor (dále jen swap) je typický pro všechny varianty víceúlohových operačních systémů (například pro Linux).

Windows 98 (o kterých se nyní budeme dále bavit) ale nepracují se swapem nijak zvlášť optimálně. V každé publikaci dokumentující tipy pro Windows se například dočtete, že je výhodnější nastavit pevnou velikost swapu, aby k němu Windows přistupovala rychleji (standardně je totiž proměnné velikosti). Toto nastavení můžete provést v Ovládacích panelech (Start Nastavené Ovládací panely) poklepáním na ikonu Systém. Zde stačí přejít na záložku Výkon a stisknout tlačítko Virtuální paměť. Nyní již zbývá zvolit možnost Virtuální paměť nastaví uživatel a zvolit stejnou maximální i minimální hodnotu tak, aby Windows nastavila swap na konstantní velikost. To je první a snadnější možnost.

Druhá je sice složitější, ale zase je podle mého skromného názoru ještě účinnější a dále přispěje k optimální práci se swapem. Jedná se o editaci několika nastavení v souboru system.ini, který naleznete v adresáři Windows.

Tento soubor nejlépe otevřete spuštěním vestavěné Windows aplikace sysedit. Jděte do menu Start Spustit a do kolonky vepište příkaz sysedit. V editačním programu se vám otevřou všechny důležité systémové soubory včetně hledaného system.ini. Přepněte se na toto okno a proveďte následující změny.

Můžete si všimnout, že soubor je rozdělený do sekcí, které obsahují jednotlivá nastavení. Najděte sekci Vcache, měla by být prázdná, a dopište do ní následující dva řádky podle velikosti vaší operační paměti tak, jak jsou uvedené v tabulce.

Dále můžete nastavit další parametry pro ukládání informací do swapu. Stačí vepsat tyto řádky:

ChunkSize=512

NameCache=2048

DirectoryCache=48

Jelikož Windows 98 pracují s paměti swap tak, že do ní začnou ukládat data ještě dříve, než je to skutečně potřeba (a tím zpomalují vaši práci), existuje ještě jeden parametr, který je nutné vepsat tentokrát do sekce 386enh v souboru system.ini. Pokud tedy chcete Windows donutit k použití swapu až na poslední chvíli, vepište do dané sekce tuto položku:

ConservativeSwapfileUsage=1

Po těchto nastaveních soubor system.ini uložte a restartujte Windows. Možné zrychlení se samozřejmě odvíjí od spousty jiných parametrů a těžko můžete doufat, že se vám starý líný počítač jako zázrakem zrychlí. Malé zvýšení výkonu při náročných operacích s diskem ale může přijít vhod.

Tipy pro Internet Explorer (5.x)

Již dlouho jsme se v našem seriálu nevěnovali programu Internet Explorer, proto se to pokusím v tomto povánočním dílu napravit. Uvedeme si celkem tři "registrové" tipy pro Internet Explorer 5.0 a vyšší.

3. Změna pozadí Toolbaru

První tip se týká změny pozadí pod ikonami a lištami IE v jeho horní části. Jak jste si mohli všimnout, některé verze IE dodávané například s hotovým připojením na Internet od jisté firmy vypadají trochu jinak, než klasická "šedá" kopie přímo z Windows 98. Jednoduchou editací systémového registru můžete docílit stejného efektu jako výše zmíněné firmy a upravit si tak IE podle vlastního vkusu.

Spusťte program regedit (Start Spustit) a jděte v něm až do podklíče Hkey_Current_User Software Microsoft Internet Explorer Toolbar. V podklíči Toolbar byste měli vidět v pravé části tři položky nastavení. Poklepejte do pravé části regeditu pravým tlačítkem a zvolte položku Vytvořit a Nová textová hodnota. Jako název položky napište BackBitmap. Poté poklepejte pravým tlačítkem myši na položku BackBitmap a zvolte Změnit. Do kolonky Údaj hodnoty potom vepište úplnou cestu k obrázku ve formátu BMP. Zavřete regedit a restartujte Windows.

4. Zrušení inteligentního menu

Druhý tip se týká takzvaného inteligentního menu, které přinesly nové verze Windows, konkrétně Windows 2000 a Windows Me. Pokud některé položky v menu nepoužíváte, Windows (a potažmo IE) je před vámi skryjí a zobrazí jen ty používané, máte-li máte trochu trpělivosti, samozřejmě se nakonec zobrazí kompletní menu. I přesto je možné tuto funkci, užitečnou spíše jen pro začátečníky, vypnout v registrech.

Spusťte program regedit (Start Spustit) a jděte v něm do podklíče Hkey_Current_User Software Microsoft Internet Explorer Main. V podklíči Main naleznete v pravé části regeditu spoustu již vytvořených položek. Poklepejte pravým myšítkem v této pravé části a zvolte Vytvořit Nová textová hodnota. Tuto hodnotu nazvěte FavIntelliMenus. Poté na ni poklepejte pravým tlačítkem a zvolte Změnit. Do kolonky Údaj hodnoty vepište NO. Zavřete regedit a restartujte Windows. Funkce inteligentního menu by měla být vypnuta.

5. Změna standardního vyhledávače

Třetí tip se týká nástroje v IE již zabudovaného. Pokud IE nemůže najít vámi vypsanou URL, nebo ho sami o vyhledání požádáte, použije standardně nastavený vyhledávač Microsoftu. Ten ale zdaleka nenajde vše, co byste si přáli. Naštěstí v registrech můžete specifikovat vyhledávač vlastní. A není to nic extra složitého.

Spusťte program regedit (Start Spustit) a jděte do podklíče Hkey_Current_User Software Microsoft Internet Explorer SearchUrl. V tomto podklíči vidíte mimo jiné i položku Výchozí, která patrně nemá zadanou žádnou hodnotu. Poklepejte pravým tlačítkem na Výchozí, zvolte Změnit a do kolonky Údaj hodnoty vepište adresu vašeho oblíbeného vyhledávacího nástroje tak, že místo cílového hledaného slova napište %1 (proměnná číslo 1). Například speciální hodnota pro známý vyhledávač Altavista by vypadala takto:

http://www.altavista.com/cgi-bin/query?q=%s

Potom zavřete regedit a restartujte Windows. Při příštím vyhledávání by se měla použít (v našem ukázkovém příkladu) Altavista.

Tipy pro MS Office (2000)

Na závěr dnešního dílu (ne nebojte se, ještě zdaleka nekončíme) si uvedeme pár tipů pro zanedbávaný softwarový balík MS Office 2000.

6. Automatické posunování

Tento tip je určen zejména pro nemajitele populárních myší s kolíbkami a kolečky. Uživatelé těchto myší totiž mohou velmi pohodlně posouvat dokumenty, aniž by sundali ruce z klávesnice, případně přestali pracovat s tlačítky myši. Kdo je o tuto výhodu připraven, má možnost si zapnout v Office 2000 funkci Automatické posunování, která se chová obdobně. Jak na to?

Otevřete například MS Word a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Vlastní a přejděte na záložku Příkazy. V levém sloupci potom vyberte skupinu příkazů Nástroje a v pravém vyhledejte příkaz Automatické posunování.

Tento příkaz pak můžete levým tlačítkem myši přetáhnout na libovolnou lištu s nástroji v horní části Wordu pod roletovými menu. Zobrazí se vám jako tlačítko. Stisknete-li toto tlačítko, můžete pohybem myši posunovat dokumentem nahoru a dolů, stisknete-li jej znovu, funkce se vypne.

Je šikovné mít k této funkci přiřazenou klávesovou zkratku, tak abyste ji mohli ovládat z klávesnice a nemuseli myší najíždět na zmíněné tlačítko.

7. Makra od Microsoftu

Málokdo z vás tuší (a přiznám se, že i já jsem nevěděl), že součástí Office 2000 je sada předhotovených maker, přímo přístupná ve vaší instalaci, nebo na instalačním CD. To by ještě nebylo tak úžasné, výrobci přece přehotovují i různé dokumenty, tak proč ne makra. Jedno z předhotovených maker vám ale dovolí velmi podrobná nastavení všech položek Office v systémovém registru, dokonce i s malou nápovědou ke každé volbě. A to už stojí za zkoušku.

Spusťte MS Word a otevřete v něm soubor support9.dot, který obsahuje výše zmíněná makra. Tento soubor naleznete podle rozměru vaší instalace v adresáři Microsoft Office\Office\Macros buď přímo na pevném disku, nebo na instalačním CD.

Po otevření tohoto dokumentu se vám zobrazí stručný popis toho, co jste vlastně otevřeli, a také malé okénko Makra, kde si můžete vybrat ze dvou nabízených hotových maker. Při otevírání dokumentu vás možná vystraší dialog žádající o povolení maker, můžete je ale s klidným srdcem povolit, přece jsou přímo od Microsoftu.

Vyberte tedy makro s názvem Možnosti registru a v následném dialogovém okně dostanete možnost nastavit opravdu nepřeberné množství položek. Všechna nastavení provádějte s nejvyšší možnou opatrností.

Na závěr zbývá dodat, že tento soubor maker se nachází i v jiných verzích MS Office. Konkrétně ve verzi Office s vnitřním číslem 8 se nalézá na obdobném místě, ale s názvem podpora8.dot.

Tipy o MS Office dnešní díl končíme, na Easter Eggs se bohužel nedočkalo snad to napravíme v dílu velikonočním, který už bude brzy následovat. Děkuji za pozornost a příště na shledanou.

Volby pro FDisk

fdisk /mbr - přepíše boot sektor pevného disku

fdisk /fprmt - zapne správu velkých disků (i když máte menší než 512 MB)

fdisk /status - vypíše současný přehled diskových oddílů

fdisk /Pri:velikost  - -disk vytvoří primární oddíl o dané velikosti na zadaném disku

fdisk /Prio:velikost  - disk vytvoří primární oddíl FAT16 atd.

fdisk /Ext:velikost  - disk vytvoří rozšířený oddíl od dané velikosti na zadaném disku

fdisk /Log:velikost  - disk vytvoří logický oddíl o dané velikosti na daném disku

fdisk /Logo:velikost  - disk analogicky totéž, ale vytvoří oddíl FAT16

Volby pro FORMAT

format /q  - smaže pouze FAT tabulku, nikoliv obsah disku (takzvaný rychlý formát)

format /sna  - formátuje disk a překopíruje na něj systémové soubory potřebné pro nastartování systému

format /u  - smaže nevratně všechna data na vašem pevném disku bez další možnosti obnovení

format /z:X  - nastaví velikost clusteru, parametr X může nabývat hodnot 2, 4, 8, 16, 32, 64 (což znamená velikosti 1, 2, 4, 8, 16, 32 KB)

InterTipy

Dnešní, již pětadvacáté Intertipy nebudou obsahově nijak zvlášť odlišné od těch předcházejících, jeden rozdíl tu však patrný je. Všechny uvedené stránky jsou v našem rodném jazyce, a proto srozumitelné doslova každému. I na českém Internetu totiž naleznete slušné množství velmi dobře zpracovaných WWW stránek o Windows.

Abrakadabra Windows

http://tady.kgb.cz/

Docela povedená česká stránka, zabývající se hlavně instalací Windows 95 a 98. Zatímco v první polovině stránky naleznete soustředěny tematicky zaměřené odkazy, druhá polovina obsahuje seznam nových příspěvku a dalších aktualit týkajících se daného tématu. Vše samozřejmě v češtině, navíc díky srozumitelnému HTML kódu si tuto stránku prohlédnou i majitelé textových prohlížečů.

Kalensky\s tips and tricks

http://freeweb.starweb.cz/kalensky/

Další velmi dobře provedená stránka s tipy a triky pro Windows v češtině. Najdete zde nejen mnoho tipů a triků pro Windows 95 a 98, ale i další zajímavé rubriky, jako například "Hledáme odpovědi", "Krátké zprávy", nebo třeba "Servisní stránky". Je tam toho ještě mnohem více, ale záleží už jen na vaší návštěvě, pokud chcete tuto stránku podrobněji prozkoumat.

Nenahýbejte se z Oken!

http://users.czn.cz/ferdam/jarda/win95.htm

Další z mnoha českých stránek o ladění a provozování co nejrychlejších a nejspolehlivějších (pokud je to vůbec možné) Windows. Tipy jsou rozděleny tematicky do několika kategorii. Naleznete zde odkazy na tipy o registrech, tipy týkající se rychlosti Windows, jakýs takýs seznam známých Win chyb, ale také třeba ukázku DOOMa v Excelu a další libůstky.

PC Svět Windows

http://www.pcsvet.cz/windows/

Velmi profesionálně a líbivě zpracovaná stránka, věnující se výhradně Windows. Naleznete zde velmi mnoho informací o tomto operačním systému rozděleno dle určitého zaměření. Nechybí nezbytné tipy a triky, dále zde naleznete například knihu hostí, diskuse o Windows, odkazy na programovací jazyky, jako je Visual Basic, ASP, Turbo Pascal, nebo PHP. Opravdu spousta informací v češtině.

Windows 2000 page

http://www.volny.cz/ferengi/main.htm

Výborně provedená WWW stránka, která si nezadá s profesionálními zahraničními WWW sity o Windows. Věnuje se kromě Windows 2000 i všem ostatním verzím OS od Microsoftu. Nechybí nezbytné tipy a triky, ale naleznete zde také novinky v oblasti těchto OS, spoustu softwaru ke stažení, ukázky autorova umění a další. Vše opět srozumitelně v češtině. Co víc si přát.

Windows registry site

http://www.registry.host.sk/

Veskrze temná stránka o Windows registrech. I když ji naleznete na slovenské adrese, je ryze v českém jazyce. Na první pohled vás uhodí do oka velmi temné a depresivní zpracování (asi kvůli celkové povaze registrů Windows :-))), nicméně jinak je stránka velmi povedená. Najdete zde kopletní popis registrů, autoři vám nejprvě celou problematiku osvětlí a pak vám naservírují množství rad, poučení, tipů a triků a dalších dobrot.

MS Wohnous

http://sorry.vse.cz/~xkall03/

Trochu silnější káva pro milovníky microsoftích OS. Tato stránka totiž patří mezi takzvané "hate Microsoft" stránky, ale z tohoto důvodu ji v našem výčtu nezmiňuji. Naleznete na ní totiž něco velmi zajímavého, jak z hlediska totálního nepřítele jmenované firmy, tak i z hlediska člověka, který se chce dozvědět něco nového. Čeká tu na vás slušné množství rozličných chybových hlášek Windows a další informace o tomto OS. Vše opět v českém jazyce.

Fájovy rady pro Windows

http://www.karlicek.fbi.cz/

Česká, docela hezky vyvedená stránka s radami a tipy pro Windows 98. Autor se trochu okrajově dotýká i Windows mileniových. Přímo na úvodní straně naleznete jakousi knihu hostí, kde můžete přispět buď nějakým novým objevem ve Windows, nebo poslat připomínku k již existujícímu obsahu stránek. Hlavní odkazy jsou tohoto znění: download, Rady a tipy, instalace, Linky a Windows Me. Myslím, že hovoří samy za sebe.

Windows Me první dojmy

http://www.volny.cz/roman_stec/k5/winmil1.htm

Tato stránka rozhodně neoslní graficky, také obsahově (myšleno rozsahem) poněkud pokulhává, avšak nabízí zajímavý názor na novou verzi Windows Millenium. Autor zde zmapoval svá zjištění, novinky, výhody a nevýhody Windows Me z jeho vlastního pohledu. I když podtitul je poněkud tvrdšího ražení (Přišel jsem, viděl jsem, smazal jsem), rozhodně se dovíte i spoustu užitečných informací.

New Technology FAQ

http://freeweb.starweb.cz/ntfaq/

Aby to nebylo majitelům Windows NT (New Technology) líto, máme tu stránku s tipy a triky i pro ně. Velmi pěkně zpracovaná stránka se spoustou informací o Windows NT a MS Office. Vzhledem k verzím obou produktů se jedná o trochu starší autorovy "zápisky", ale i tak mohou být velmi užitečné pro uživatele, kteří nechtějí měnit OS jako ponožky každý rok. Z obsahu vybírám kapitoly systém, multimédia, Internet a tipy a triky. Úvodní strana zobrazuje seznam novinek v oblasti NT. Celé opět v našem rodném jazyce.

Windows World

http://www.win-world.cz/

A na závěr něco speciálnějšího. Při zadání URL této stránky se dostanete na rozdělovník, kde zvolíte svou verzi IE (o Netscape ani slovo) a podle toho si spustíte v okně Průzkumníka aplikaci WindowsWorld. Jedná se o stránku s informacemi o Windows 98 a Windows Me. Naleznete zde seznam novinek, dále rubriky zabývající se instalací, informace o podporovaném hardwaru atd.

§§§§§


Jak používat OCR? [II] - READ IRIS 4.17 (na CD 1/2001)

c01p0023

Načíst text je jedna věc, ale správně jej reprodukovat je věc druhá. Ukážeme vám pár triků, jak dostat z OCR Readiris maximum.

Minule jsme si uvedli, že při optickém rozpoznávání znaků pracujeme s jednotlivými literami. Pomocí složitých procesů OCR postupně rozpoznává, analyzuje a převádí znaky do počítačového jazyka písmen a čísel.

K rozpoznávání používá Readiris při různých krocích různé technologie. Nejprve provede řádkovou segmentaci, kdy rozdělí text do řádek. Poté pomocí analýzy mezer rozdělí řádek na jednotlivá slova a nakonec izoluje každé písmeno. Oddělování jednotlivých písmen je jednoduché, jestliže jsou mezery mezi nimi fixní. Složitější situace nastává u proporcionálního písma, kde se velikost mezery mění podle typu a velikosti liter.

Nyní hlouběji do procesu rozpoznávání. Nejprve je nutné provést topologickou analýzu, tj. analyzovat každý znak samostatně. Např. tvar písmene "a" je zcela odlišný od písmene "b", naproti tomu písmena, jako "i" a "l", si jsou velmi podobná. Navíc, pokud není skener řádně nastaven, může tečka nad "i" splynout se základem písmene.

Readiris nabízí různá řešení těchto problémů. K ohodnocení sporných slov používá lingvistické slovníky. Vezměte si třeba slovo "maličký". Pokud je rozpoznáno jako "mallčký" nebude tento návrh brán jako lingvisticky správné řešení. V takovém případě je na uživateli, aby provedl opravu výrazu.

Analýza, nezbytná fáze

Pro dosažení vyššího procenta přesnosti rozpoznávání vám doporučujeme používat interaktivní analýzu. Způsob použití vysvětlíme na následujícím příkladu:

Spusťte Readiris 4.17 a přivítá vás průvodce (pokud ne, spusťte jej sami z ikony "OCR Wizard" na levé ovládací liště). Klikněte na "Next", vyberte "Image file", a potvrďte kliknutím na "Next". V dalším okně si zvolte jazyk (Change -> Czech -> OK) a znovu klikněte na "Next". Průvodce vás požádá, abyste vybrali formát výstupního souboru. Ponechte navrhovaný formát s hodnotami "Format: Rich Text Format; Paragraph: off; Layout: Recreate source document". Po odkliknutí "Next" potvrďte nastavení kliknutím na "Go". Nyní se vám otevře okno v základním adresáři se zdrojovými obrazovými dokumenty (pokud jste je spolu s programem nainstalovali). Zde označte soubor Czech.tif a poté klikněte na "Open". Automaticky se spustí rozpoznávací proces a Readiris otevře okno, v němž budete provádět korekce. Abyste se vyhnuli možným inkoherencím, bude vám program asistovat během celého procesu. Nakonec získáte téměř perfektní text, který můžete uložit do adresáře pro výstupní soubory.

Více písmen, méně chyb

Nyní spustíme OCR znovu na tentýž text, avšak použijeme slovníky, které jsme vytvořili během předchozí operace. Klikněte v nabídce na "Learn" a vyberte volbu "Append font dictionary". Dialogové okno vám nabídne stejný slovník jako v předchozím kroku, tj. "Readiris.DUS". Přejmenujte soubor na "Czech.DUS" a potvrďte výběr.

Klikněte na tlačítko "Recognise" na levé liště hlavního okna. Dostanete se do interaktivního výukového režimu a budete používat svůj vlastní slovník. Stejně jako dříve se vás bude program během rozpoznávání ptát na váš názor na problematické znaky. Abyste získali správné řešení, zadávejte opravy a potvrzujte je pomocí tlačítka "Learn". Toto proveďte s celým dokumentem a pak uložte soubor pod názvem "Czech.rtf". Nyní zkuste znovu tlačítko "Recognise". Readiris opět automaticky spustí proceduru rozpoznávání, avšak tentokrát bude používat slovník "Czech.DUS", který obsahuje všechny dříve provedené opravy. Uvidíte, že se dostanete na konec dokumentu velmi rychle.

Tak získáváte rychlejší OCR s vyšší mírou rozpoznávání.

Slovník v každém případě

Readiris nabízí standardní slovník, umožňující přidávat slova a vyhýbat se záměnám mezi znaky nebo skupinami podobných znaků. Navíc si můžete vytvořit i více slovníků. Ve skutečnosti totiž existuje celá řada možností, jak reprodukovat jeden znak (velké písmeno, malé písmeno, tučně, kurzíva, apod.). Dá se říci, že u běžných znaků "i" a "l" je možnost záměny malá, avšak mezi "I" číslicí "1" je pravděpodobnost záměny značně vysoká. Tyto dva tvary si jsou velmi blízké. Proto by se měly v ideálním případě používat různé slovníky, z nichž by každý měl odpovídat speciálnímu typu písma.

Maximalizace programu

Představme si, že chceme digitalizovat celou knihu. Zde bude typ fontu stále stejný. Jestliže vytvoříte specifický slovník, budete zvyšovat míru rozpoznávání stránku po stránce. Ale pokud pracujete s různými dokumenty s odlišnými typy fontů, doporučujeme používat různé slovníky.

Jaká jsou omezení pro používání OCR?

Readiris umí rozlišovat mezi obrazovým a textovým blokem. V rámci textového bloku umí identifikovat přesahující písmena (první písmeno větší než zbytek znaků ve větě). Avšak existují omezení ve velikosti fontů. Readiris dokáže přečíst fonty o velikosti mezi 6 a 72 body. Program přečte téměř všechny druhy tištěného textu (psaný na psacím stroji, tištěný na laserové nebo inkoustové tiskárně). Dokonce je možné číst texty tištěné na jehličkové tiskárně s 9 nebo 24 jehličkami (kvalita draft nebo letter), kdy OCR musí číst shluk izolovaných teček. K tomu je nutná specifická segmentace a speciální rozpoznávací technika. Pro tento případ je v nabídce "Settings" volba "Font Type">"Dot Matrix". Pokud k sejmutí vašeho dokumentu používáte skener, nezapomeňte na to, že je velice důležité nastavení hodnot jas, barva, apod.

Něco o nastavení skenerů

Pro získání dobrých výsledků doporučujeme rozlišení 300 dpi. Profesionální verze produktu Readiris 6.0 umožňuje skenování v barvě. Na rozdíl od ostatních OCR na trhu, které mají automatickou binarizaci obrazu v černobílé, nabízí Readiris 6.0 možnost černobílý obraz ladit (smoothen colour image, despeckle, brightness), a tak získat nejlepší možné výsledky. To přivítají zvláště ti uživatelé, kteří pracují s obtížně zpracovatelnými dokumenty, např. se starými knihami, nekvalitním papírem, špatným tiskem znaků, apod.

Správné využívání slovníků fontů

1. Poté, co zahájíte proces rozpoznávání (manuálně nebo prostřednictvím průvodce OCR), spustí se automaticky interaktivní výukový proces (v případě, že není deaktivován!) s předvoleným slovníkem "Readiris.DUS".

Objeví se okno specifikující typ slovníku (vybraný nebo předdefinovaný). Za ním je uvedená cesta, která indikuje umístění slovníku na disku (například: "New dictionary: C:\Readiris\Readiris. DUS"). Do tohoto slovníku budou zanášeny všechny opravy. Po dokončení rozpoznávání můžete soubor uložit pod jiným jménem.

2. Jestliže systém váhá nad výsledkem rozpoznávání, zobrazí se v okně sporný tvar, kde je zvýrazněn znak nebo řetězec znaků (pokud nejsou odděleny) a OCR nabízí řešení. Nerozpoznané znaky jsou signalizovány jako "~". Je-li to nutné, napište správný znak a stiskněte Enter nebo klikněte na "Learn" na pravé straně okna. Tím doplňujete slovník, který bude možné použít pro podobné dokumenty. Při každém dalším použití bude slovník registrovat více a více položek, a to tak dlouho, dokud OCR nepřestane pokládat další dotazy a dokud nebudou začleněny všechny odpovědi.

3. V některých případech je navrhovaný znak zlomený nebo poškozený. Tehdy zadejte správný znak nebo řetězec znaků, a potom klikněte na tlačítko "Don\t Learn". Tak se vyhnete zanášení sporných informací do vašeho slovníku. Při příštím výskytu takových znaků však bude Readiris opět vyžadovat váš zásah.

4. Readiris otevře v interaktivním režimu okno, které ukazuje bitmapový obrázek zpracovávané části dokumentu. Někdy, pokud obraz není dost dobrý (špatný skener a/nebo nekvalitní skenování), se mohou objevit v ověřovacím okně parazitní znaky. V tomto případě doporučujeme tyto nepotřebné znaky vymazat.

5. Readiris vrací zpět záznam posledních devíti operací výukového procesu pomocí tlačítka "Undo". Tato možnost je zvláště zajímavá, pokud jste vymazali znak, který vymazán být neměl.

6. Poslední tlačítka, která máte k dispozici, jsou "Finish" a "Abort". "Finish" ukončí interaktivní výukový systém, automaticky dokončí rozhodovací fázi a uloží slovník všech přijatých rozhodnutí. Tlačítkem "Abort" stornujete celý proces rozpoznávání.

7. Kvalita slovníku má přímý dopad na míru schopnosti rozpoznávání produktu Readiris. Proto vám doporučujeme ukládat různé slovníky podle různých typů fontů a znaků. Slovník můžete po dokončení rozpoznávání uložit, a potom znovu použít pro ostatní dokumenty s podobným typem písma. V takovém případě vyberte na začátku nové úlohy volbu "Append dictionary" z menu "Learn" a v nově otevřeném okně vyberte slovník (název.DUS).

8. Funkce "Append dictionary" znamená, že všechny opravy, které byly provedeny během výukového procesu budou ukládány do vybraného slovníku. Během využívání tohoto slovníku budou opravy přidávány, a to v konečném důsledku značně zvýší přenosnost a rychlost rozpoznávacího procesu.

9. Volba "Read font dictionary" vybírá slovník, avšak neukládá do něho nové informace.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Michal Bareš

c01p0002

? Nechal jsem si sestavit počítač základní deska Pentium II Celeron 500 MHz, 64 MB RAM, disk 17,2 GB, CD-ROM 40x a disk 1,2 GB, který je ve vyjímatelném rámečku a právě tento disk je strůjcem mých problémů. Základní disk jsem si nechal rozdělit celkem na 3 samostatné úseky (2 GB pro operační systém Windows 95, 6 GB pro moji práci a 9 GB pro děti a jejich hry). Při zapnutí PC BIOS indikuje jednotlivé disky, tzn. najde Primary master hlavní disk 17,2 GB, primary slave CD-ROM, secondary master vyjímatelný disk 1,2 GB. Po najetí byl v OS Windows vidět disk C: první úsek hlavního disku, kde je OS, disk D: vyjímatelný disk, disk E: druhý úsek hlavního disku, disk F: třetí úsek hlavního disku a disk G: CD-ROM. Po vypnutí PC, vyjmutí vyjímatelného disku a opětovném startu systému, se písmena disků posunou o jeden stupeň, tzn. disk C zůstává, dřívější disk E je teď diskem D, disk F je teď diskem E a disk G je diskem F. Teď přijde kámen úrazu. Po vypnutí PC, zasunutí vyjímatelného disku zpět do PC a nastartování systému, mi Windows ukazují disky pouze tak, jak byly při vyjmutém vyjímatelném disku, tzn., že tento disk pro Windows neexistuje (místo členění C, D, E, F, G je stále jen C, D, E, F). Zpočátku, když jsem sestavu PC obdržel to běhalo, i když s problémem (písmeno disku bylo přiřazeno až po druhém nebo třetím restartu), ale nyní je to už bezpředmětné a tento disk pro PC prostě neexistuje, i když ho detekuje a v protokolu ho vykazuje jako secondary master. Nevím, kde mám začít a v čem by mohla být chyba. Prosím vás proto o pomoc a návod jak tuto chybu odstranit, nebo co je příčinou těchto potíží.

Bohužel přiřazení písmenek diskům se děje automaticky v pořadí primary partion primary master, primary partition secondary master, ostatní partition a logické disky primary slave, ostatní partitions a logické disky secondary slave. Nelze tedy disku nebo jeho logické části přiřadit natvrdo nějaké písmeno. Tuto možnost nabízejí až Windows NT nebo Windows 2000. Jestliže vyjmete váš disk, který je připojen jako secondary master, jeho primary partition zmizí, a protože byla již druhá v pořadí, vše co bylo nad ní se posune o jedno písmeno níže. Proč Windows disk nedetekují? Je možné, že při opakovaném vyjmutí a zasunutí si pokaždé Windows vytvořila nějakou hardwarovou konfiguraci a teď už jich má tolik, že se v nich nevyznají. Podívejte se do device manageru. Pokud nepřinutíte Windows disk opět automaticky poznávat, navrhuji vytvořit dvě hardwarové konfigurace, na které se systém při startu zeptá, a vy pak ručně do konfigurace s vyjímatelným HDD tento přidáte pomocí položky "přidat nový hardware". Samozřejmě před vytvářením profilů disk vyjměte a s ním i jeho možné záznamy v device manageru. Tímto vyřadíte neustálé detekování disku, které vedlo k zabloudění systému.

? Po určité době (asi 1 až 2 hod.) se PC kousne a HDD divně vrčí. Stává se to pokud je spuštěn Scandisk, ale také třeba jen spořič. Pokud se během programu Scandisk otevře a zase zavře okno jiného programu (např. WinAmp) a tento úkon se pravidelně opakuje (v intervalu asi 20 min.), proběhne Scandisk až do konce. Takto se nám podařilo opravit disk C, na disku D je stále několik vadných clusterů, přestože nám byl HDD v servisu prověřen a zformátován diskovým manažerem a shledán bezchybným. Je vadný HDD nebo paměť? PC je nový a závada se projevuje od počátku. Počítač má konfiguraci: procesor DURON 650, 64 MB RAM, HDD 15 GB, MB: MSI KT7 Pro VIA KT133 socket A.

Domnívám se, že HDD vadný není. Svědčí o tom jeho prověření servisem. Ani paměť není vadná, vada paměti se projevuje náhlým zatuhnutím celého počítače, kdy nereaguje vůbec nic. U Windows NT dochází k takzvané modré smrti. Myslím si, že problém je na samotné základní desce, a sice v tom, že jde o Via Chip. Na tuto desku je třeba aplikovat Via Kit, který nainstaluje potřebné ovladače, a pak už deska bude chodit bez problémů. Tento kit by měl být dodán spolu s počítačem.

? Mám zakoupena Windows ME CZ. Po jejich nainstalování a restartování fungovala dobře, pouze není možné je vypnout. Obrazovka monitoru sice zhasne, ale počítač svítí a běží dál. Co s tím? Počítač AMD K7 550, 128 MB, HDD 20 GB.

Příčinu potíží bych hledal v nastavení BIOSu Power Management nebo v nástrojích vylepšeného řízení spotřeby. Může zde docházet ke konfliktu, kdy na monitor je poslán nulový signál, tudíž ten přejde do spícího režimu, ale vlastní vypnutí se neprovede (systém vytuhne). Pro doplnění uvádím, že Windows Millenium mají jako možnost v nabídce "vypnout" navíc položku Přejít do úsporného režimu. Tento režim se chová přesně tak, jak popisujete. K probuzení počítače pak stačí klepnout na klávesnici nebo zahýbat myší.

? Rád bych se zeptal, zda byste doporučili Windows ME CZ nebo Windows 2000 CZ. Zabývám se testováním grafických programů a rád bych měl doma stabilní počítač, na kterém by bylo možné hrát i některé hry (F1 2000 od EA SPORTS).

Podle mého názoru jsou stabilní oba zmíněné systémy. Rozdíl je v tom, že Windows 2000 jsou určena pro profesionální nasazení v podnicích, firmách apod., zatímco Windows ME pro domácí použití. Není zde tedy tolik omezení pro hry. Na Windows 2000 nemusí některé hry fungovat.

? Když začnu tisknout, přestane mi reagovat myš s modemem na USB a pomůže pouze vytažení kabelu nebo reset systému. Mám základní desku Aopen AX6B s nejnovější verzí BIOSu, PII/350 MHz, 128 MB RAM, myš MS Intellimouse USB a faxmodem Well 56 USB.

Problém je v buď v ovladačích tiskárny, nebo v ovladačích samotného USB. USB je sdílený port, kde se jednotlivá zařízení musejí "domluvit" co se kam má posílat a kdy, aby nedošlo ke kolizím. U vás patrně ke kolizím dochází, což vede ke zmatení ostatních zařízení.

? Mám nainstalovaná Windows 2000, disk C je zformátovaný na NTFS a disk D na FAT32. Kvůli hrám bych si chtěl znovu nainstalovat Windows 98. Jejich instalaci mám nahranou v počítači. Jak to mám udělat, abych nemusel smazat celý počítač?

Kdyby to bylo obráceně, bylo by to jednodušší. Windows 2000 jsou totiž při instalaci ochotna nainstalovat se vedle Windows 9x a poskytnout svůj boot-manager k výběru operačního systému. U vás je situace opačná, ale naštěstí máte dvě partitions, takže by to mohlo jít. Předesílám, že jsem to nikdy nezkoušel, ale následující postup by měl vést k cíli. Nabootujte z diskety Windows 98 a přeneste systém na disk D: (sys a: d:). Upravte soubor boot.ini (raději si jej předtím zálohujte) tak, že přidáte další řádek s textem multi(0)disk(0)rdisk(0)partition(X)WIN98="Windows 98". X označuje číslo partition, ze které se bude bootovat, předpokládám že bude o jedno větší než pro Windows 2000. Po této úpravě restartujte počítač a vyzkoušejte, zda je možné spustit Windows 98 (objeví se logo a spadne to do "DOSu"). Funguje-li to, pokračujte dále. Nepodaří-li se vám toto zprovoznit, jsou další kroky zbytečné. Nyní potřebujete mít bootovací C: disk s FAT32. Ten získáte tak, že vložíte do počítače nějaký zapůjčený disk namísto vašeho původního disku. Na něm vytvořte partition D: a na ní nainstalujte Windows 98 (do D:\Windows). Po instalaci přesuňte všechny soubory (včetně system + hidden) z C:\ na D:\. Odpojte tento disk, připojte svůj původní a zapůjčený disk připojte jako secondary. Nabootujte Windows 2000 a pod nimi překopírujte vše, co na disku je, do svého disku D:. Odpojte zapůjčený disk. Po zapnutí počítače zkuste nabootovat Windows 98. Nepodaří-li se to, z bootovací diskety zaveďte systém na D:. Pak by to mělo jít. Pokud ano, můžete do Windows 98 začít instalovat aplikace. Ještě upozorňuji, že při připojování disku se mohou měnit písmenka, což v textu není zohledněno. Dalším problémem mohou být instalace, které nějak modifikují bootovací soubory. Bohužel bootovacím diskem u vás je disk nesoucí Windows 2000 s NTFS, takže se modifikace díky NTFS neprovedou (což je dobře, Windows 2000 se nepoškodí), ale instalace pak může zamrznout. Ideální by bylo mít Windows 98 na disku C: a Windows 2000 na disku D:. Windows 2000 totiž nabootují odkudkoliv (svůj boot-manager poskytnou bootovacímu disku C:).

? Po 2 letech bezproblémového používání Windows 98 jsem zjistil po použití výpisu informací o systému programem "Systémové informace", že mám v kolizi IRQ. Přitom při použití programu "Systém správce zařízení" nezobrazuje žádný konflikt (vykřičník ve žlutém kolečku). V čem je zádrhel?

[Hardwarové prostředky]

[Konflikty / sdílení]

IRQ 10 Creative Sound Blaster AudioPCI 128

IRQ 10 IRQ pro řízení PCI

IRQ 11 Rockwell HCF 56K Speakerphone PCI Modem

IRQ 11 IRQ pro řízení PCI

IRQ 11 Rockwell PCI Modem Enumerator

IRQ 14 Primární řadič IDE (dvojitá FIFO)

IRQ 14 Řadič IDE se sběrnicí Bus Master Intel 82371AB/EB PCI

IRQ 15 Sekundární řadič IDE (dvojitá FIFO)

IRQ 15 Řadič IDE se sběrnicí Bus Master Intel 82371AB/EB PCI

Výpis, který jste získal z programu Systémové informace, říká, že na daných IRQ jsou přiřazena vypsaná zařízení. Přitom není na závadu, že některá IRQ jsou přiřazena vícekrát. V samotném nadpisu je uvedeno "Konflikty / sdílení", a právě zde jde o sdílení. Skutečný konflikt poznáte spolehlivě ve Správci zařízení podle žlutého vykřičníku. Zpravidla pak je uvedeno, s jakým jiným zařízením je dané zařízení v konfliktu.

Hledáme odpověď

Lze, a případně jak při přihlašování do Windows 95, kde je nastaveno více uživatelských profilů, deaktivovat tlačítko Storno a klávesu ESC?

Ohlasy čtenářů

V loňském říjnovém čísle byl uveřejněn dotaz čtenáře, který má problém s klávesnicí Xwing. Klávesnici mám stejnou a použití je následující. Abyste zprovoznil tlačítka Power, Sleep a Wake, musíte zmáčknout Fn+ono tlačítko. Pomocí Power a Sleep se dostanete do úsporného režimu a pomocí Wake se z něj zase dostanete (to lze jakoukoliv klávesou). Pak dvojhmat Fn+F11 zamkne/odemkne klávesnici a nakonec CTRL+ALT+Backspace vypne počítač. Další drobná nastavení klávesnice jsou v BIOSu. Na závěr chci podotknout, že jsem neinstaloval žádný ovladač, Windows 98 mají klávesnici Xwing nainstalovanou jako klávesnici s 101 nebo s 102 tlačítky.Adam Trčka, Praha

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Michal Bareš

c00p0739

? Jak mohu odstranit z kontextového menu pravého tlačítka myši položky, které jsou spojeny s dávno odstraněnými programy?

Pokud program správně odinstalujete, měly by se odstranit i všechny změny, jež tento program způsobil ve Windows ale někdy je zapotřebí trochu pomoci a položky kontextového menu, na něž program při odinstalování "zapomněl", odstranit pomocí editace registru. Nejprve si vytvořte záložní kopii registru. Poté z nabídky Start vyberte položku Spustit a napište regedit. Stiskněte Enter. V levé části editoru registru najděte HKEY_CLASSES_ROOT\*\shellex\ContextMenuHandlers. Myší klikněte na znamínko + vedle položky ContextMenuHandlers. Měly by se vám objevit ikony podobné ikonám složek pro všechny programy, jež jsou nějakým způsobem součástí kontextového menu. Vyberte "ikonu" programu, který jste odinstalovali.

V pravé části editoru registru nyní poklepte na položku "Výchozí". Otevře se vám okno se zvýrazněným polem "Údaj hodnoty". Zkopírujte obsah tohoto pole do schránky klávesovou kombinací Ctrl+C a stiskněte Esc. Pravým tlačítkem klikněte na otevřenou položku v levé části editoru a vyberte "Odstranit", potvrďte tlačítkem Ano. Klávesovou zkratkou Ctrl+F spusťte vyhledávání. Do pole "Najít" vložte ze schránky pomocí kláves Ctrl+V čísla, která jste zkopírovali v poli Údaj hodnoty. Odškrtněte položky "Hodnoty" a "Údaje" a klikněte na tlačítko "Najít další". Program by se měl zastavit u položky v složce HKEY_CLASSES_ROOT\CLSID. Stiskněte klávesu Delete a klikněte na Ano. S pozůstatky programu v kontextovém menu byste již nadále neměli mít potíže.

? Microsoft Outlook pravidelně ukládá soubory, s nimiž nebylo nějakou dobu manipulováno, do defaultního souboru s názvem C:\Windows\application\data\microsoft\outlook\archive.pst. Jak mohu dostat dokumenty zpátky z tohoto souboru?

Dokumenty uložené v archivu můžete prohlížet buď tak, že je importujete pomocí průvodce Import/Export, nebo že přidáte archiv ke svému profilu. Pokud dokumenty importujete, program je přemístí zpět na původní místo. Jestliže přidáte archiv ke svému profilu, můžete je prohlížet přímo ze složky archivu.

Chcete-li přidat ke svému profilu archiv, vyberte z menu File možnost Open/Other Outlook File (.pst). v dialogovém okně s názvem "Open Personal Folders" najděte a zvolte soubor s požadovaným archivem. Klikněte na Open. V menu View vyberte položku Folder List. V seznamu složek byste nyní měli mít i složku s archivem. Archivované soubory najdete v podsložce této složky.

Přidáním archivovaných položek do osobního profilu ztrácí jejich aktivace smysl, proto bychom radili použít toto nastavení pouze tehdy, potřebujete-li si některé zprávy z archivu přečíst nebo zkopírovat. Poté archiv z profilu raději opět odstraňte.

? Považuji se za poměrně zkušeného uživatele. Snažil jsem se připojit dva počítače (počítač a notebook) k Internetu pomocí jednoho modemu. Počítače jsem navzájem propojil prostřednictvím síťových karet a dosáhl jsem toho, že spolu komunikovaly až posud žádný problém. Můžete mi poradit, kde najdu ve Windows 98 SE utilitu pro sdílení připojení? Existuje nějaký lepší způsob, jak mohou dva počítače sdílet jeden modem?

Chcete-li nainstalovat sdílené připojení, otevřete z menu Ovládací panely položku Přidat/Odebrat programy a klikněte na záložku Instalace Windows. V seznamu vyberte Nástroje Internetu a klikněte na Podrobnosti, a v podseznamu zaškrtněte řádek Sdílení připojení k Internetu.

Jedná se o poměrně jednoduchý, i když ne nejspolehlivější způsob sdílení modemu mezi dvěma počítači.

Pokud máte nepoužívaný starší počítač (přinejmenším však 386 s 6MB RAM), "opravdický" modem (tj. nikoli winmodem) a špetku technického nadání, můžete si zřídit Freesco Gateway.

Jedná se o freewarovou sadu linuxových programů, kterou si můžete stáhnout na adrese www.freesco.org a která funguje jako vysoce efektivní firewall a chrání vaši síť před neautorizovanými přístupy skrze Internet.

? Po zapnutí počítače se pokaždé ocitnu nejprve v "bootovacím" menu Windows 98. Vyberu-li z menu možnost číslo 1 (normal), počítač pokračuje v načítání Windows normálním způsobem. Jak mohlo dojít k této změně při startu počítače? Můžu počítač nastavit zpět tak, aby toto menu neukazoval?

Máte na počítači instalovánu utilitu jako například TweakUI, nebo jste si hrál s podobným nástrojem v některém balíku utilit? Tyto nástroje obsahují funkci, která vám dovolí nastavit počítač tak, aby se při každém startu zobrazovalo nejprve startovací menu. Používáte-li TweakUI, spusťte ho a na záložce Boot odškrtněte políčko nazvané "Always show boot menu". Klikněte na OK.

Jestliže TweakUI nepoužíváte, budete muset toto nastavení zrušit pomocí poměrně riskantní operace, při jejímž nesprávném provedení by počítač mohl přestat bootovat úplně.

Nezapomeňte si tedy nejprve pořídit zálohu, pak spusťte příkazový řádek MS-DOS a proveďte následující příkazy:

attrib -s -h -r msdos.sys

notepad msdos.sys

Otevře se vám okno Notepadu s obsahem souboru msdos.sys. Najděte dva řádky začínající slovy "BootMenu" a "BootMenu Delay" (budou se pravděpodobně nacházet někde na konci souboru) a smažte je. Soubor uložte a zavřete Notepad. Na příkazovém řádku pak napište:

attrib +s +h +r msdos.sys

a stiskněte Enter. Zavřete okno příkazového řádku a počítač restartujte.

? Mám potíže při používání 100MB jednotky Iomega Zip s notebookem, na kterém jsou nainstalována Windows 2000. Existují nějaké nové ovladače pro tuto jednotku a Windows 2000, které by problém vyřešily?

Vzhledem k tomu, že používáte notebook, předpokládám, že vaše jednotka Zip využívá ovladače pro připojení přes paralelní port. Pokud tomu tak je, mohou existovat dva důvody, které jí brání ve správném fungování.

Prvním důvodem je skutečnost, že Windows 2000 chápou paralelní port odlišně od starších verzí Windows, což může systému zabránit v detekování "zipky" připojené k tomuto portu. V tom případě budete muset ve Windows nastavit podporu standardních portů, což uděláte následujícím způsobem. Pravým tlačítkem myši poklepte na ikonu Tento počítač a najeďte na položku Vlastnosti. Na záložce Hardware klikněte na Device Manager/Expand Ports. Vyberte možnost Printer Port, LPT 1 a klikněte na Port Settings. Zaškrtněte řádek "Enable Legacy Plug and Play detection". Potvrďte tlačítkem OK a restartujte počítač.

Toto opatření by mělo počítači umožnit detekování zipové jednotky. Dalším problémem však je, že vaše Iomega utility nebudou pod Windows 2000 fungovat budete si muset z webové stránky firmy Iomega (www.iomega.com) stáhnout IomegaWare verzi 2.2.

§§§§§


Komunikace


Zajímavé adresy na Internetu - fotografie a fotografování

Jozef Petro

c01p0017

Fotografování je podobně jako hudba velice vděčným tématem a na Webu najdeme nespočet stránek týkajících se světa obrázků. Dnešní výběr je proto jenom stručným pohledem na různé aspekty fotografování, tak jak je nabízí celosvětová pavučina.

Kde začít

Aktuality ze světa fotografie poskytuje internetová verze české fotorevue Photo Life, kterou najdete na www.photorevue.cz. Již domovská stránka nabízí několik desítek článků na různá témata. Další články a obsáhlé informace najdete v rubrikách "Aktuality", "Fotoforum", "Burza", "Komunikační centrum", "Vzdělávací centrum" atd. Pokud se chcete podívat na aktuální dění ve světě, doporučuji obrátit se na Professional Photographer, což je časopis pro profíky v angličtině. Professional Photographer vychází již 90 let a osloví nejenom ty, kteří se fotografováním živí, ale také nadšené amatéry. Jedná se o časopis tištěný, jeho digitální podobu ve formátu PDF najdete na adrese www.ppmag.com.

Digineff, aneb Neff o digitální fotografii. Jste v "digifotografii" nováčkem? Začněte svou pouť tady. Jak již napovídá název serveru, připravuje ho Ondřej Neff, nestor internetové žurnalistiky u nás. Z jednotlivých rubrik vás určitě zaujmou tyto: "Jaké je to" (recenze fotoaparátů), "Co je to" (vysvětlení základních pojmů digitální fotografie), "Jak na to" (tipy a triky např. jak odstranit červené oči) a konečně "Co s tím" (rady jak fotografovat).

Slibně zní i zpráva o otevření nové rubriky (Workshop), která bude rozebírat fotografie čtenářů a radit jak dále. A abych nezapomněl, adresa zní: www.digineff.cz.

Velikáni světové fotografie

Většinu mistrů světové fotografie najdete na webu Masters of Photography www.masters-of-photography.com. Kromě nejhezčích fotek padesátky fotografů nabízejí stránky také jejich krátké životopisy a odkazy na další stránky a odbornou literaturu. Kdo k těm mistrům patří? Tak např. Brassai, Cameron, Doisneau, Kertézs, Rodčenko, Stieglitz, Talbot a také náš Koudelka. Snímky známého německého fotografa Helmuta Newtona, specializujícího se především na fotografování prominentů, najdeme v Helmut Newton Galerie na adrese www.tvtoday.de/model/newton/. V této galerii je 33 fotografií hezkých žen oděných pouze v lehce erotickém oblečení.

Fotobanky a archivy

Potřebujete ke komerčnímu použití fotografie a nemáte kontakty na fotografy? Budete se muset obrátit na nějakou fotobanku. Je jich hodně a některé fungují také on-line. Podle vlastních slov je Corbis největší světovou fotografickou databází. Na Internetu www.corbis.com je k zhlédnutí samozřejmě pouze malá část z téměř 70 milionů obrázků. Fotografie jsou určeny především tiskovým agenturám a profesionálům mediálního světa. Na své si přijde ale také zájemce o zajímavý dárek, jímž dobrá fotografie určitě je. Některé fotografie jsou včetně rámu k dostání již za částku 40 dolarů. Agenturu Sygma, jednu z nejrenomovanějších fotoagentur, je asi zbytečné představovat. Snímky jejich fotografů jsou ozdobou předních světových periodik a objevují se také v našem tisku. Její fotoarchiv je dnes součástí archivu Corbis. Internetové stránky www.corbisimages.com/sygma/ přinášejí část fotografického archivu, který si můžete prohlížet bezplatně. Na stránce www.sygma.com najdete zase několik aktuálních fotografií dokumentujících současné světové dění. České zastoupení agentury najdete na stránce www.sygma.cz.

Stock Index Online www.stock-index-online.com je databáze nabízející vyhledávání informací o fotografech a fotografiích podle hesla. Najdete tady odkazy na stovky významných agentur a jejich služby.

Fotobanka.cz, jméno prozaické, výstižné a velmi lehce zapamatovatelné, nabízí naším reklamním agenturám, tisku, nakladatelstvím i všem dalším zájemcům snímky k dalšímu použití. Snímky jsou rozděleny do jednotlivých kategorií a podkategorií. Vyhledávat ve fotobance mohou pouze registrovaní návštěvníci. Pokud tedy ke své práci potřebujete občas fotografie a nemáte je, zapamatujte si adresu www.fotobanka.cz.

AquaPhoto na adrese www.aqua-net.cz/photo/ je další databankou, lépe řečeno katalogem fotografií pro další profesionální použití. Na titulní straně najdete tematický katalog, podle kterého si zájemci mohou fotografie vybírat. Fotografie si může on-line koupit pouze registrovaný zájemce (registrace zdarma).

Nejzajímavější částí Fotonovin www.fotonoviny.cz -, které vznikly v březnu 2000, je databáze fotografií, jež se schovává pod názvem "Diabanka". Je dělená na rubriky: Česko, Zahraničí, Gastro, Auto, Zvířata a Kompozice. Kromě toho stránky obsahují několik článků z oboru. Diabanka obsahuje přes 2 000 fotografií, které po domluvě s autorem můžete komerčně používat.

Internetové fotogalérie

Stránky Amerického muzea fotografie The American Museum of Photography přinášejí ukázky z několika stálých sbírek této instituce. Najdeme tady daguerrotypy amerického venkova a jeho obyvatel, zajímavé jsou také fotografie Japonce Šotari Šimomury z jeho cesty kolem světa v roce 1934-35, architekty a historiky zaujmou fotografie architektonických památek z celého světa pořízené v letech 1845-1915. Z našeho pohledu trochu bizarní kolekcí je výstava fotografií duchů. Z doprovodného textu ale vyplývá, že před sto lety někteří fotografové skutečně duchy fotografovali. Jak se ty časy mění... Na stránkách www.photographymuseum.com najdete také odkazy na další fotografické servery.

Se jménem George Eastmana (1854-1932), zakladatelem firmy Eastman Kodak Company, se setkal asi každý, kdo alespoň jednou držel v ruce film. Internetové stránky jeho muzea The Photography Collection at George Eastman House jsou věnovány samozřejmě fotografii. Kromě informací o muzeu a jeho činnosti najdete zde také ukázky exponátů jednotlivých fotografických sbírek. K těm nejstarším patří kolekce daguerrotypů, dokumentující počátky fotografie. Jedná se o největší sbírku daguerrotypů na světě. Dále se můžete podívat na první anglické a francouzské fotografie, snímky přibližující Ameriku 19. století a reprezentativní fotografie fotografického umění 19. a 20. století. Stránky najdete na adrese: www.eastman.org.

Internetovou galerii amatérských i světových fotografů World Photo Gallery najdete na adrese: worldphotogallery.com. Kromě obrázků zde získáte také kontakt na jednotlivé fotografy, od kterých si díla můžete přímo koupit. Další webová galerie se nazývá Virtual Photography Gallery, nabízí především starší černobílé fotografie a najdete ji na www.photocollect.com. Photo World Archive nabízí ke zhlédnutí fotografie s tematikou cestování a cizích zemí www.photocast.com/public.html. Zájemce o přírodu poteší informace o existenci serveru Nature World, který se specializuje na přírodu a snímky ze života zvířat. Stránky najdete na www.natureworld.com.

Vyhledávání a rozcestníky

Další zajímavou databází je Global Photographers Search nabízející vyhledávání fotografů, a to podle jejich specializace a místa bydliště. Je určena především profesionálům z řad reklamních agentur a odpovědných představitelů médií, přístup do databáze je volný. Kromě vyhledávání fotografů můžete vyhledávat také v databázích asistentů, modelů, dodavatelů fotografické techniky a materiálů. Databázi, která obsahuje údaje o cca 10 000 fotografech, najdete na adrese www.photographers.com.

Také webový portál Yahoo se dal na výlet do světa fotografie. Na gallery.yahoo.com najdete katalog fotografií, které jsou k dispozici na Webu. Odkazy na jednotlivé obrázky jsou uspořádány do 12 kategorií Zvířata, Umění a architektura, Kultura, Zábava, Dějiny, Volný čas, Příroda, Lidé, Věda, Sport, Doprava a Cestování. The Creative Nude and Erotic Photography Network www.creative-nude.net/cnpn.html vám zase ukáže cestu k serverům s erotickou fotografií a akty.

I samotní autoři tvrdí, že Fotoprůvodce je "poměrně chaotický soubor několika aplikací, které vznikly postupným vývojem a jsou tedy koncepčně nejednotné". Zájemci by podle mého mohli ale ocenit část nazvanou "FotoBase", což je vlastně rozcestník, nebo chcete-li katalog internetových stránek o fotografování. Ve "FotoGalerii" můžete umístit svou fotografii a čekat na reakce diváků. "FotoForum" je diskusní skupinou o fotografování. K dispozici je také archiv otázek. Fotoprůvodce najdete na internetové adrese foto.pruvodce.cz.

Fotografie a služby

Pražská firma Foto Bler se specializuje na digitální zpracování fotografií. Na www.cdfotobler.cz se můžete seznámit s přehledem její činnosti, k níž patří také vydávání historických i současných fotografií na CD-ROMu. V rubrice "Fotobanka" najdete seznam vydaných cédéček firmy s přehledem jednotlivých fotografií. Firma připravuje také webovou galerii, ve které se momentálně malují vnitřní prostory :-).

Pražský dům fotografie je občanské sdružení založené našimi významnými fotografy. Kromě jiného provozuje v Praze renomovanou galerii, specializující se na fotografickou tvorbu. Na stránkách www.php-gallery.cz najdeme momentálně pouze informace o činnosti této instituce a plán výstav zmíněné galerie. Chtělo by to ještě webovou galerii, a pak by to bylo perfektní.

Databázi článků z fotografických časopisů Photo Life a Fotografie najdete na adrese www.webservis.cz/clanky/. Databáze obsahuje základní údaje (autor, název článku, číslo, ročník a rubriku) o článcích ve zmíněných časopisech z let 1994-99. A závěrem ještě jeden obchod. G-foto je internetový obchod s fotografickým zbožím a najdete ho na www.gfoto.cz. Další specializovaný obchod je na již uvedených stránkách časopisu Photo Life.

Chuťovka závěrem

Do vesmíru se normální člověk nedostane a tak nám nezbývá nic jiného, než pokochat se prostřednictvím Internetu. Vyhledejte si třeba stránky Amerického muzea letectví a kosmonautiky www.nasm.edu/ceps/rpif/SSPR.html nabízející záběry Země z vesmíru. Podívejte se jak třeba vypadá ústí řeky Nil nebo kanárský ostrov Tenerife. Záběry brazilského města Rio de Janeiro, jezera Titicaca, řeky Gangy, Seychelských ostrovů a řadu dalších snímků najdete pod nadpisem More Shuttle Photos. Odkazy na zdroje fotografií planet a snímky, které na Zemi zasílají různé sondy, najdete na adrese cass.jsc.nasa.gov/pub/library/RPIF/RPIF.html.

§§§§§


Vzhůru do Evropy po Internetu

Valérie Bulířová

c01p0027

Je jen málo těch, kteří by alespoň občas nezatoužili podívat se do světa ať už za poznáním nebo kvůli výuce jazyků. Než však někam vyjedeme, je užitečné opatřit si více údajů. Žijeme v době "rychlých informací", je tedy přirozené sáhnout v první řadě po Internetu. A protože jedním z témat, se kterými se téměř denně setkáváme na stránkách novin, je náš vstup do Evropy, podívejme se dnes na brány, jež nám umožní nahlédnout do jednotlivých členských zemí Evropské unie.

Belgie (.be)

Belgie je vícejazyčná země. WWW stránky se obvykle nabízejí v obou úředních jazycích; podívejme se například na portál www.advalvas.be. Při bližším pohledu zjistíme, že se na stránkách objevuje mnoho "mezinárodních" slov, což usnadňuje orientaci při vyhledávání informací.

Avšak ani ti, kdo neumějí francouzsky ani vlámsky, nepřijdou zkrátka server www.webbel.be nabízí na výběr kromě obou hlavních jazyků také angličtinu. Oproti "Advalvasu" má také poněkud bohatší třídění odkazů hned od základní úrovně.

Vedle portálů uvedeného typu se můžete obrátit na člena skupiny "msn" www.msn.be. U nás je členem této skupiny portál "ATLAS", který je však spíše informačním centrem než rozcestníkem v síti WWW.

Dánsko (.dk)

V dánských vodách působí mimo jiné i u nás velice známé Yahoo. Se svým pečlivým roztříděním odkazů už od základní úrovně je (stejně jako v jiných zemích) spolehlivým nástrojem pro vyhledávání nejrůznějších informací.

Stejně dobře se můžete obrátit také například na server www.jubii.dk nebo www.kvasir.dk. Díky příbuznosti dánštiny s angličtinou se opět pravděpodobně neztratí ani ti, kteří tento jazyk neumějí. To se však nedá říci o stránkách dalšího člena EU Finsku.

Finsko (.fi)

Jak ukazuje pohled na server www.evreka.fi, na cesty po finských internetových stránkách se vydají zřejmě jen jazykově zdatní či extrémně odvážní jedinci. Případně také ti, kteří mají kořeny v Maďarsku nebo Estonsku, protože jazyky těchto zemí patří do stejné jazykové skupiny.

Z dalších finských portálů uveďme například www.fi, jenž vedle rozcestníku nabízí na své hlavní stránce také aktuální mediální informace.

Francie (.fr)

Francie díky své velikosti skýtá dostatečnou kapacitu pro velké množství portálů. Za všechny uveďme například fr.yahoo.com, nomade.fr, nebo voila.fr, jenž u odkazů zvýrazňuje pomocí vlaječky zemi, do které směřuje daný odkaz.

Ve Francii působí také Altavista (fr.altavista.com), ta je však v této lokaci pouhým vyhledávačem, nikoli rozcestníkem.

Irsko (.ie)

Ke své cestě do Irska můžete použít například portál www.doras.ie či vyhledávač www.iesearch.ie. I zde působí Altavista (ie.altavista.com).

Itálie (.it)

Podobně jako Francie, nabízí velké množství rozcestníků. I zde naleznete

Yahoo (it.yahoo.com) a Altavistu (it.altavista.com). Z dalších uveďme například www.virgilio.it či zdařilý server www.arianna.it.

Lucembursko (.lu)

K návštěvě do této velmi malé země nám dobře poslouží anglicky psaný web www.luxpoint.lu, Při jeho návštěvě vám padající vločky nedají zapomenout, v jakém ročním období se právě nacházíme.

Německo (.de)

S ohledem na známé sklony Němců k systematičnosti nepřekvapí množství rozcestníků, které lze při pohybu po serverech umístěných v této zemi použít.

Vedle Yahoo (de.yahoo.com) se zde nachází například www.lycos.de s velmi podrobným tříděním odkazů již od základní úrovně, o něco slabší www.web.de či www.fireball.de.

Vedle těchto rozcestníků můžete využít také vyhledávače www.aladin.de, www.metager.de nebo Altavistu (www.altavista.de). Altavista obsahuje vedle možnosti vyhledávání také katalog odkazů.

Nizozemí (.nl)

Nizozemí je rovněž jednou ze zemí, v nichž můžeme nalézt Altavistu (nl.altavista.com). Zde se však nejedná pouze o vyhledávač, ale o velice zdařilý rozcestník.

Zatoužíte-li však po jednoduchém vyhledávači, můžete použít např. www.surfboard.nl.

Portugalsko (.pt)

I do portugalštiny, tak jako do většiny jazyků, proniklo mnoho "mezinárodních" slov. Neztratíte se tedy například na serveru web.cusco.pt, či na poněkud chudším www.netindex.pt. Nezajímá-li vás však místní jazyk, ale spíše země jako taková, navštivte anglickou verzi stránky www. virtualazores.net.

Rakousko (.at)

Ať už se vydáte na rakouský Internet za jakýmkoli účelem, dobře vám poslouží www.a-site.at. Vedle doplňkových informací, jako například seznamu nejoblíbenějších stránek, údajů o počasí, televizního programu atd., nabízí vyhledávání stránek z jednotlivých okresů. Tato služba by mohla být inspirací i pro správce našich rozcestníků.

Zajímá-li vás Rakousko spíše z obchodní stránky, neopomeňte při svých toulkách Internetem server AustroNaut.at made in/for Austria.

Řecko (.gr)

Turisticky velmi oblíbená země, s bohatou kulturou a starými tradicemi. Řekové jsou si vědomi, že většina návštěvníků si na jejich stránkách příliš nepočte, nabízejí proto často své portály také v anglické verzi.

Za všechny uveďme například www.pathfinder.gr (na obrázku), www.gr-indexer.gr, který doplňuje své stránky aktuálními informacemi z médií, nebo skutečně zdařilý www.gogreece.com. Ten mimo jiných příjemných drobností sděluje u každého odkazu uživateli, v jakém jazyce je cílová stránka.

Španělsko (.es)

Zde opět můžete využít nezaměnitelné stránky Yahoo (es.yahoo.com). Z dalších serverů například Yupi (www.es.yupi.com), který je zároveň branou i do dalších španělsky mluvících zemí, nebo www.sol.es, jenž se však při velkém množství odkazů vyznačuje malou hloubkou třídění.

Švédsko (.se)

Ve Švédsku opět vévodí Yahoo (se.yahoo.com), v ničem si s ním ale tentokrát nezadá Altavista (se.altavista.com) s kvalitním rozcestníkem, aktuálními informacemi a zprávami o počasí.

Z dalších známých provozovatelů uveďme například www.spray.se, jenž je dobře znám i v České republice.

Velká Británie (.gb, .uk)

Britové si mohou pro získávání informací vybrat z nepřeberného množství amerických stránek. Přesto i zde nalezneme rozcestníky ukazující na stránky provozované v jejich zemi. Z těch nezklame (jak jinak) Yahoo (uk.yahoo.com) či www.ukplus.co.uk, jehož nevýhodou však je poněkud nízká hloubka třídění.

Závěrem

V každé z uvedených zemí existuje pochopitelně více rozcestníků. Článek si však nekladl nároky na úplnost jejich výčtu. Doufáme, že jsme vám napomohli ukázat směr při vašich toulkách po Internetu, a posléze po Evropě.

§§§§§


Kapka CSS - Kaskádové styly 1. díl

Jiří Kysela

c01p0028

HTML je věc sice náramná, leč nároky kladené dnešním web-designem už leckdy neuspokojuje (pravda, v HTML v4.0 se objevily pěkné "vychytávky", avšak je jasné, že čistý HTML kód dnes už není příliš aktuální téma ale je to samozřejmě základ). Uvědomují si to i přední tvůrci web-browserů a tak se horlivě snaží přicházet s dalšími novými vylepšeními, které možnosti HTML stránek postrčí zase o kousek dále. Čin je to sice záslužný, avšak kamenem úrazu je skutečnost, že avizovaná technologie je obvykle 100% funkční pouze s použitím právě jejich browseru konkurenční firmy se mají pak co ohánět, aby co nejrychleji přidaly tuto podporu i do svých browserů a zabránily tak masovému odlivu uživatelů ke konkurenci. Na celé to soutěžení pak doplácí samotní autoři HTML stránek. Ti se potom snaží seč mohou zachovat pokud možno kompatibilitu pro většinu nejčastěji používaných browserů, je to však samozřejmě na úkor kvality, neboť tím obvykle nemohou z výše uvedených důvodů plně využít možností nabízených technologií.

CSS neboli Kaskádové styly v podstatě jde o jednoduchý jazyk pro nastavování vlastností (stylů) elementů HTML (za element je považován prvek HTML, např. tabulka, formulář...). Můžeme pohodlně nastavovat např. jejich barvy, typy písma apod., a upravovat tak vzhled celé stránky. Kaskádové styly byly vyvinuty a poté vydány konsorciem W3C pro standardizaci Internetu na konci roku 1996. Jednalo se o první návrh Kaskádových stylů, pojmenovaný prostě a jednoduše CSS1 (nebo také CSS level 1) ty také popisuje celý tento článek. Ukažme si nyní, jak může průměrný pozemšťan neprogramátor své HTML stránky různými "udělátky" za použití CSS (Cascade Style Sheet Kaskádové styly) drobet přikrášlit (CSS jsou podporovány v HTML prohlížeči IE v4.0 a vyšší, u NN od v4.0 jsou stejně jako u Opery v3.5 a vyšší podporovány jen částečně všechny styly jsem tedy odzkoušel v IE v4.0/5.0, NN v4.0/6.0 preview release 2, Opera v3.50/4.0 beta 5 získané výsledky o úspěšnosti provedení stylů jsem zapsal do tabulek). Začneme tedy jak jinak než od začátku:

Kam to psát?

Existují dva základní způsoby, kterak v HTML použít Kaskádových stylů. Jednak můžeme své styly psát přímo do HTML, jiná možnost je, že v našem HTML pouze uvedeme, aby se pro stránku použily již existující styly, které jsou napsány kdesi v nějakém externím (vedlejším) souboru například pokud jsme si sehnali nějaké zajímavě napsané, již někým vytvořené (velkou nevýhodou pak ale je, že pokud si chce někdo z Internetu stáhnout vaši stránku, musí si samozřejmě společně s ní stáhnout i další soubor se styly, jinak by se mu při pozdějším vyvolání nezobrazovala stránka tak, jak má).

- První varianta pro psaní stylů přímo do našeho HTML je vpisování mezi tagy (značky) \<STYLE>\ a \</STYLE>\, které browseru říkají, od-do jakého místa jde o blok se styly. Toto je také nejčastěji používaná metoda, jíž budeme výhradně uplatňovat i v nadcházejících příkladech tohoto článku. U počátečního tagu uvedeme parametr \type\ a jako jeho argument (hodnotu parametru \type\) napíšeme \"text/css"\ (argument se obvykle uvádí do uvozovek), čímž označíme, že jde o CSS, tedy Kaskádové styly. Dobrým zvykem je psát CSS do hlavičky HTML, tedy bloku mezi tagy \<HEAD>\ a \</HEAD>\. Vypadat to tudíž bude následovně:

<HTML>

<HEAD>

<STYLE TYPE="text/css">

náš CSS

</STYLE>

</HEAD>

<BODY>

...

</BODY>

</HTML>

- Další varianta je v podstatě založena na té předchozí využívá se rovněž zápisu mezi tagy \<STYLE>\ a \</STYLE>\, je tak ale možné využít i styly již napsané v nějakém externím souboru, a to za pomoci speciálního příkazu k tomu určenému, kterým browseru řekneme, aby styly načetl z externího souboru. Syntaxe (popis) příkazu pro import stylů z externího souboru je tedy \@import url(<URL stylu>);\, kde uvádíme jako parametr funkce \url\ (společně s cestou k němu) zmiňovaný soubor se styly. Vložený soubor pak obsahuje pouze samotné definice stylů (nemusí být uváděny v bloku STYLE). Za zmínku stojí, že v bloku pak můžeme definovat i styly vlastní tak jako u předchozího způsobu psaní stylů ovšem ty musí následovat vždy až za příkazem import.

Pozor!!! Příkaz import nefunguje v prohlížeči Netscape Navigator v4.x (tato chyba je odstraněna až u verze 6). Příklad:

<HTML>

<HEAD>

<STYLE TYPE="text/css">

@import url("http://www.styly.cz/peknystyl.css");

@import url("nejhezcistyl.css");

</STYLE>

</HEAD>

<BODY>

...

</BODY>

</HTML>

- Další způsob využívá opět připojení stylu v externím souboru k našemu HTML souboru. Tentokráte to ale browseru říkáme pomocí HTML tagu \<LINK>\, kde v jeho parametru \REL\ uvádíme, že jde o CSS, a v parametru \HREF\ konečně název souboru se styly (s cestou k němu). Vložený soubor pak obsahuje pouze samotné definice stylů (nemusí být uváděny v bloku STYLE). Příklad:

<HTML>

<HEAD>

<LINK REL="stylesheet" TYPE="text/css" HREF="styl.css">

</HEAD>

<BODY>

...

/BODY>

</HTML>

- Posledním způsobem je použití atributu STYLE u konkrétních HTML elementů, tzn. jakési jedinečné definování stylu. Každý HTML element totiž může mít parametr STYLE, kde jako jeho argument uvedeme náš styl. Příklad:

<HTML>

<BODY>

<H1 STYLE="náš CSS">Nadpis s použitím CSS</H1>

</BODY>

</HTML>

Styly budeme dále tedy zapisovat mezi tagy \<STYLE>\ a \</STYLE>\ aby si ale se styly nedělaly těžkou hlavu browsery, které je nepodporují, je dobré je uvést jako komentář (pak budou pouze oním browserem ingorovány). Pozor! Jako komentář uvedeme pouze blok se samotným stylem, nikoliv už tagy označující blok se styly.

<STYLE TYPE="text/css">

<!náš CSS

-->

</STYLE>

Co tam psát?

Jak bylo řečeno, CSS slouží k nastavování stylů různých elementů HTML. Jaké HTML elementy ale vlastně známe? Je dobré si říci, že se dělí na tzv. blokové a řádkové. Blokové jsou zjednodušeně řečeno ty, které mohou ještě obsahovat řádkové. Mezi blokové, u nichž jde použít CSS, patří např.: DIV, FORM, H1..H6, P, TABLE

Z řádkových jsou to pak např.: A, FONT, IMG, INPUT, SELECT, TEXTAREA

CSS lze ale samozřejmě použít i na prvek BODY.

Přistupme tedy k meritu věci. Zápis stylu je pro všechny podporované HTML elementy stejný skládá se vždy ze dvou základních bloků, a sice selektoru a deklarace.

Selektor nám říká, u jakého elementu HTML chceme zvolit ("selektovat") styl, a v deklaraci jej již určíme ("deklarujeme"). Deklarace pak tedy obsahuje samotný název stylu, který chceme upravovat, a argument ten udává hodnotu, pomocí níž určujeme chování stylu (např. argumentem pro styl měnící barvu je barva samotná).

Syntaxe tedy vypadá následovně:

<STYLE TYPE="text/css">

selektor { deklarace }

</STYLE>

PODROBNĚ O DEKLARACI STYLŮ

Deklarace stylu obsahuje jeho název a argument (argumentem je míněna samotná hodnota stylu, kterou již určujeme jeho chování) název stylu se od argumentu odděluje dvojtečkou, deklarace každého jednoho stylu se pak zakončuje středníkem poslední deklarovaný styl se středníkem zakončovat nemusí (tzn. i pokud je deklarovaný pouze jeden jediný styl). Pokud má styl více argumentů (např. dva argumenty z nichž jeden slouží pro horizontální, druhý pro vertikální umístění čehosi), oddělují se tyto od sebe mezerou!

<STYLE TYPE="text/css">

selektor { <název stylu>:<argument>; }

</STYLE>

V deklaraci pak tedy již uvádíme samotné styly, které si zanedlouho podle funkčního zařazení přehledně rozdělené na kapitoly představíme. Budu tím sice předbíhat, ale abyste si mohli styly alespoň trochu odzkoušet, prozradím název jednoho stylu, určujícího barvu popředí elementu: jeho název je \color\ (jen pro úplnost: název stylu určujícího barvu pozadí je pak ,background-color\) a argumentem potom klíčové slovo barvy či RGB hodnota v hexadecimálním tvaru tak jak je známe z HTML (např. "red", "green", "blue" či #FFFFFF atd.). Ten budeme také v následujících příkladech pro větší názornost používat.

PODROBNĚ O SELEKTORECH

Co je selektor už dobře víme, jak ale pomocí něj vyjádřit, u jakého elementu HTML chceme měnit styl? Způsoby existují hnedle čtyři:

- První je, že jako selektor jednoduše použijeme právě název HTML elementu (FORM, TABLE atd.). Uveďme si tedy jednoduchý příklad (dále budou v příkladech uváděny jen podstatné bloky textu nechť tedy laskavý čtenář sám doplní na správná místa tagy jako \<HTML>\, \HEAD\,\/HEAD\ a \/HTML\):

...

<STYLE TYPE="text/css">

INPUT { color:green }

</STYLE>

...

<BODY>

<INPUT TYPE="textarea" NAME="text">

</BODY>

...

- Při definici stylů ale může leckdy nastat případ, kdy požadujeme, aby ne pro všechny HTML elementy stejného druhu v dokumentu bylo použito stejného stylu (například u různorodého elementu INPUT, pod nějž spadají tlačítka, vstupní textová řádka a textová pole). V takovém případě nemůžeme použít výše uvedeného selektoru (což, jak už bylo řečeno, způsobí nastavení daného stylu pro všechny výskyty daného elementu v dokumentu), ale použijeme jako selektor tzv. třídu, což je druhý způsob vyjádření selektoru. Atributem třída je pak možné odkazovat se pouze na vybrané HTML elementy dokumentu při samotné definici stylu. Třídu definujeme v těle dokumentu v jednotlivých HTML elementech, a to přidáním parametru "class" a v argumentu uvedením názvu třídy. Název třídy pak uvádíme v definici stylů jako selektor způsobem <HTML element>.<název třídy>. Tímto tedy definujeme, že uvedený styl bude platit pouze pro HTML element s touto třídou. Stejný název třídy ale můžeme uvést i u více HTML elementů dokumentu, potom bude tedy platit styl pro všechny uvedené HTML elementy. Příklad:

...

<STYLE TYPE="text/css">

INPUT.textovepole { color:green }

</STYLE>

...

<BODY>

<INPUT TYPE="textarea" NAME="text" CLASS="textovepole">

</BODY>

...

- Další, individuálně identifikovaný selektor, může stejně tak jako předchozí způsob zvolit styl pro každý HTML element zvlášť (popravdě řečeno se v praxi však pro tento účel používá spíše předchozího způsobu). Klíčovým je při určování stylu v tomto případě tzv. identifikátor řetězec, pomocí nějž se lze odkazovat na požadovaný HTML element. Identifikátor definujeme v těle dokumentu v jednotlivých HTML elementech, a to přidáním parametru "id" a v argumentu uvedením názvu identifikátoru. Ten pak uvádíme v definici stylů jako selektor způsobem #<identifikátor>. Příklad:

...

<STYLE TYPE="text/css">

#textovepole { color:green }

</STYLE>

...

<BODY>

<INPUT TYPE="textarea" NAME="text" ID="textovepole">

</BODY>

...

- Posledním je pak tzv. kontextový selektor.

Nám poslouží ve speciálním případě a totiž tehdy, chceme-li aby některý HTML element, jenž je vnořen (vložen) v jiném, měl určitý styl ale pouze v tomto případě. Kontextový selektor pak obsahuje název HTML elementu, ve kterém má být vnořen HTML element, jehož styl chceme nastavovat, bezprostředně za ním následuje mezera a poté již zmiňovaný samotný HTML element, kterému udáme styl. Kromě názvů HTML elementu lze v kontextovém selektoru použít i třídu či identifikátor viz předchozí typy selektorů. Příklad:

...

<STYLE TYPE="text/css">

P INPUT { color:green }

</STYLE>

...

<BODY>

<P>

<INPUT TYPE="textarea" NAME="text">

</P>

</BODY>

...

PSEUDOTŘÍDY

Jak z názvu vyplývá, jde jakoby o ,selektor jako třída\, ne však zcela jsou to tedy speciální případy selektorů. Pseudotřídy existují pouze tři a všechny se vztahují k jednomu jedinému HTML elementu. Totiž k elementu \<A>\, tj. odkazovému. Víme, že tento element má tři stavy, v jakých se může objevit, a to \link\ (výchozí), \visited\ (stav elementu po navštívení odkazu, na který ukazuje) a \active\ (stav elementu při momentálním odkazování se na dokument). Pro každý z těchto stavů elementu je zavedena zvláštní pseudotřída, umožňující nám nastavit chování elementu pro každý ze zmíněných stavů. Navíc je zavedena i jedna jeho pseudotřída s názvem \hover\, která určuje jeho chování při najetí ukazatele (kurzoru myši) na něj resp. na text, jenž je odkazem na dokument. Pseudotřídy se zapisují jako \A\, následuje dvojtečka a poté název pseudotřídy. Uveďme si příklad, pro efektivní přikrášlení naší stránky s odkazy:

<STYLE TYPE="text/css">

A:link { color:blue }

A:active { color:green }

A:visited{ color:gray }

A:hover { color:yellow; background-color:blue }

</STYLE>

SLUČOVÁNÍ DEFINIC

Mnoho práce si lze usnadnit i tzv. slučováním selektorů, tzn. že můžeme pro více selektorů použít stejné deklarace (definice stylu). Jednoduše tedy namísto jednoho selektoru uvedeme jejich libovolné množství, přičemž se jednotlivé selektory poté oddělují čárkou. Uvedený způsob funguje na všechny výše uvedené typy selektorů. Příklad:

<STYLE TYPE="text/css">

H1, H2, H3 { color:green }

</STYLE>

KOMENTÁŘE

Užitečné je i vpisování komentářů, tedy poznámek například pro pozdější rychlejší pochopení určitých částí. Komentář lze uvést kdekoliv a zapisuje se mezi počáteční značku \/*\ a konečnou \*/\, jež browseru říkají, že jde o vaši poznámku, kterou má ignorovat. Příklad:

<STYLE TYPE="text/css">

<!B { color:green } /* tučné písmo bude zobrazeno zeleně */

-->

</STYLE>

Jednotky používané při vyjádření argumentu

JEDNOTKY BAREV

Barva se, jak známo, na počítači vyjadřuje tzv. aditivním způsobem, tedy mícháním tří základních barev červené (Red), zelené (Green) a modré (Blue) tzv. systém RGB. Jsme takto schopni vyjádřit jakoukoli barvu spektra. V klasickém HTML se barva zapisuje uvedením těchto tří složek v hexadecimálním tvaru za sebou (např. #FFFFFF), nebo přímo klíčovým slovem definujícím určité odstíny barev (např. "white"). V Kaskádových stylech jsou podporovanými jednotkami barev oba uvedené způsoby, zadávání RGB složek je navíc poněkud rozšířeno. Uveďme si tedy jmenovitý přehled způsobů vyjádření jednotek barev:

- Zadáním klíčových slov (aqua jasně modrozelená, black černá, blue modrá, fuchsia fialová, gray šedá, green zelená, lime citronově zelená, maroon kaštanově hnědá, navy tmavě modrá, olive olivová, purple purpurová, red červená, silver stříbrná, teal tmavě modrozelená, white bílá, yellow žlutá), určujících odstín barvy

- Vyjádřením složky RGB formou:

1. #RRGGBB kde RR/GG/BB je 0-FF (hodnota v hexadecimálním/šest-náctkovém tvaru) tedy 256 stupňů (FF hexadecimálně = 255 decimálně/desítkově, nesmíme zapomínat ani na 0, což je také jeden stupeň)

2. #RGB kde R/G/B je 0-F (opět hodnota v hexadecimálním tvaru) tedy 16 stupňů

3. rgb(x,y,z) kde x/y/z je v rozsahu 0-255

4. rgb(x%,y%,z%) kde x/y/z jsou procentuální hodnoty v rozsahu

0-100, udávající intenzitu dané složky ve výsledné barvě. Znamená to tedy, že výsledná barva může být složena z 0-100 % červené barvy, 0-100 % zelené a 0-100 % modré barvy. Dílčí procenta se pak přepočítávají na poměrnou část ze 100 % výsledné barvy (např.: chceme bílou barvu. Musíme tedy nastavit R=100 %, G=100 %, B=100 %. Intenzita všech je 100 %. Výsledkem je bílá barva, jejíž procentuální složení je R=33,3 %, G=33,3 %, B=33,3 %. Procentuální zastoupení ve výsledné barvě je tedy u všech složek (RGB) 33,3 %).

JEDNOTKY DÉLKY

Vyjádření určité délky musí spolu nést i způsob, jakým byla nebo bude ona délka měřena (např. jdeme-li si koupit látku, poručíme si 2 m látky pokud řekneme jen 2 látky, prodejce nám asi nebude rozumět). Jednotky délky tedy určují způsob odměření určité dané vzdálenosti. Lze je rozdělit do dvou skupin, a sice na relativní a absolutní. Relativní délka se vztahuje k délce celkové, absolutní je sama o sobě celkem. Absolutní jednotkou délky tedy vyjádříme reálnou vzdálenost, která bude vždy stejná, relativní naopak změníme délku v závislosti na současné délce.

Syntaxe zápisu argumentu s použitím jednotky délky je: <+/-><hodnota><jednotka délky> (v případě kladné hodnoty samozřejmě zápis znaménka + není nutný). Například: 20cm (pozor! Jednotka délky je uvedena bezprostředně za hodnotou, není mezi nimi tedy povolena ani mezera).

Relativní:

em (ems, výška vzhledem k aktuálně použitému písmu)

ex (výška písmene \x\)

px (pixely-obrazové body)

Absolutní:

in (inch=palec; 1 palec=2,54cm)

cm (centimetr; 1cm=10mm)

mm (milimetr)

pt (point=bod; 1bod=1/72palce)

pc (pica=tiskařská jednotka; 1pc=12bodů)

PROCENTUÁLNÍ JEDNOTKY

Procentuální jednotky jsou typickým zástupcem jednotek relativních k okolním hodnotám. Je výhodné použít je kupříkladu při navrhování stránky, kdy nevíme, v jakém rozlišení bude zobrazena, a nemůžeme tedy ani počítat s přesným rozmístěním; namísto přesného umístění si tedy zjistíme, jaké části to odpovídá a zapíšeme procenty.

Syntaxe zápisu argumentu s použitím jednotky délky je: <+/-><hodnota>% (v případě kladné hodnoty samozřejmě zápis znaménka + není nutný). Například: 20% (pozor! Jednotka délky je uvedena bezprostředně za hodnotou, není mezi nimi tedy povolena ani mezera).

URL

URL (Uniform Resource Locator) adresy se používá jako argument u stylů, kde je třeba zadat též cestu (adresu) ukazující na určitý objekt (např. soubor s obrázkem u stylu "background-image").

Syntaxe zápisu URL může mít tři způsoby: url("<cesta>"); či url(\<cesta>\); či jenom url(<cesta>);

Například:

url("http://www.mujsite.cz/zviratko.gif") či třeba url("zviratko.gif");

Textový řetězec vyjadřující cestu k souboru může obsahovat i escape--sekvence, což jsou krátké řetězce znaků (obvykle 2znakové) umožňující vypsat některé běžně nepoužitelné, rezervované znaky (z logických důvodů např. nelze obvyklým způsobem vypsat znak uvozovek ty totiž slouží k označení začátku a konce řetězce, který se má vypsat; stejně tak se musí použít escape-sekvence při výpisu znaku apostrof a mezery přesto v praxi ale mnohé browsery tolerují i uvedení těchto rezervovaných znaků samostatně, a to ne formou escape-sekvence). Escape-sekvence se zapisují tak, že se napíše znak zpětného lomítka (backslash) a za ním následuje bezprostředně požadovaný znak (např. \" či \\). Znak zpětné lomítko je tedy z pochopitelných důvodů rovněž nutné zapsat pomocí escape-sekvence, a to jeho zdvojením, tedy jako \\.

§§§§§


Bluetooth vás osvobodí od drátů

Jan Novák

c01p0029

Připojit k PC nejrůznější zařízení, z něj dělá univerzální nástroj. Má to ale i svou odvrácenou tvář: kolem počítače je nepřehledná změť kabelů. Ještě víc dráty vadí u mobilu, kapesního počítače, digitálního fotoaparátu a dalších přenosných zařízení. Konec jim má učinit technologie Bluetooth.

Idea bezdrátového připojení se proto přímo vnucovala. Konstruktéři nejdříve sáhli po infračervených paprscích, podobně jako je tomu v dálkových ovladačích pro televizory a videa. Ale komunikující zařízení musí navzájem být v přímé viditelnosti, vadí nejen stěny, ale třeba i nábytek nebo hora papíru na stole. Zářiče a senzory musí mířit na sebe a kdo na to má pořád myslet. Kabel sice obtěžuje, ale když už je jednou připojený, tak se na něj lze stoprocentně spolehnout.

Bluetooth s mezinárodní podporou

Všechny nevýhody infračerveného spojení by mohlo odstranit propojení pomocí elektromagnetických vln. Technicky to není žádný problém, potíže by ale mohly nastat spíš v oblasti marketingu. Aby totiž technologie propojení měla naději na úspěch, musela by být přijata všemi významnějšími výrobci, aby existovala kompatibilita. Tak vzniklo konsorcium Bluetooth, v němž se původně sdružilo pět významných firem pracujících v oblasti telekomunikací a počítačové techniky: Ericsson, IBM, Intel, Nokia a Toshiba. Ty daly dohromady technologii pro rádiové propojování nejrůznějších zařízení a především vypracovaly standardy, které ji činí celosvětově přijatelnou. Pro globální rozšíření tohoto rozhraní je ale zdaleka nejdůležitější, že technologie je přístupná i pro jiné firmy bez jakýchkoliv licenčních poplatků. Mezi první společnosti, které tento projekt následně podpořily, patří Motorola, 3COM Palm a další známá jména.

Technologie

Základem technologie Bluetooth je miniaturní rádiové zařízení, jež má dosah přibližně 10 metrů (se zesilovačem až 100 m). Pracuje na vlnové délce 2,45 GHz, která je celosvětově volná, takže v žádné zemi nehrozí problémy s jejím používáním. Při rádiovém spojení na sebe komunikující zařízení nemusí ani "vidět" jedno z nich může například být v kapse, v tašce a za určitých okolností i v jiné místnosti nebo v autě, zatímco vy pracujete někde na odpočívadle u dálnice.

Rádiová zařízení Bluetooth mají velmi nízkou spotřebu, a tudíž mohou být použita v úplně miniaturních zařízeních. Tomu odpovídá i výkon. Data jsou přenášena rychlostí 1 Mb/s, skutečná propustnost je kolem 725 Kb/s. Stačí to na přenos hlasu a audiodat, ale na plnohodnotné video to nestačí. Bezdrátová technologie standardu 802.11 bude již ve své příští verzi video podporovat. Verze 802.11A bude pracovat na rychlosti 54 Mb/s, ale bude dostupná až v polovině tohoto roku.

Možnosti

Možnosti využití jsou velmi pestré. Váš notebook bude například moci být propojen s Internetem (a tedy i podnikovou sítí) přes mobilní telefon naprosto bezdrátově. Uživatelé také budou upozorňováni na příchod e-mailu prostřednictvím mobilu a stejně tak na něj budou moci odpovědět, přitom notebook bude stále uložen v transportní brašně. Podobně bude možné s počítačem či mobilem pohodlně spojit digitální fotoaparát, snímky zpracovávat a vzápětí odesílat komukoliv na světě. Bezdrátový přenos seznamu kontaktů z mobilního telefonu na desktop bude samozřejmostí využití se samozřejmě najde mnohem víc.

O technologii Bluetooth se několik let hlavně mluvilo, nyní však jsou již první výrobky na trhu. Svůj notebook jím například můžete obohatit prostřednictvím karty PC Card. Tento přístroj se pak může stát jakýmsi přenosným centrem pro pohodlnou práci s dalšími periferiemi tiskárnami, skenery, kapesními počítači, fotoaparáty atd. Rozhraním Bluetooth jsou také vybavovány některé mobilní telefony a hands-free sady. Zajímavou aplikací je "přepis" psaného textu do počítače ručními skenery nebo přenosný pevný disk, který stačí položit jen někde poblíž jakéhokoliv PC s rozhraním Bluetooth, a vzápětí na něm můžete začít pracovat s vlastními soubory, jako kdyby byl odjakživa váš.

Závěrem

Již v prvním pololetí tohoto roku se začnou na trhu objevovat mobilní telefony, pagery, Palmy, desktopy, notebooky, síťové adaptéry PC Card a další výrobky. Dá se předpokládat, že do budoucna se nabídka rychle rozšíří a vznikne celá řada zcela nových typů počítačových periferií.

Společnost Microsoft bude technologii Bluetooth podporovat v nástupci Windows Millenia a 2000, očekávaném pod kódovým označením Whistler. Analytici předpokládají, že do roku 2005 bude v provozu celá miliarda přístrojů založených na této technologii.

Ceny prvních adaptérů nebudou nijak nízké, např. PC Card od Toshiby stojí 199 USD, cena headsetů se bude zpočátku pohybovat kolem 500 USD. Do budoucnosti se ale počítá s poklesem cen.

§§§§§


Nahradí mobily videomobil? - ZÁLEŽÍ NA ZÁKAZNÍCÍCH

Jan Novák

c01p0030

Videotelefony patří do arsenálu sci-fi literatury už pěkných pár desetiletí. Přes velkou snahu některých telekomunikačních firem se je však dodnes nepodařilo prosadit nepočítáme-li videokonference na Internetu. V brzké době se možná rozšíří v podobě, o níž snili jen ti největší fantastové: jako videotelefony do kapsy.

Prototypy mobilních videotelefonů se začaly objevovat na veletrzích informační a komunikační techniky již předloni. Mezi prvními je představil například Siemens na CeBITu 1999. Na podzim téhož roku již ukázala firma DoCoMo na veletrhu Telecom 99 v Ženevě celou řadu těchto přístrojů i jejich různých aplikací (například v kombinaci se systémem satelitní navigace GPS a podobně). Některé její výrobky jakoby skutečně vypadly z fantastických románů 50. a 60. let: videotelefon v hodinkách, v pudřence, v tužce... Zatím však šlo pouze o prototypy.

Inspirace ze sci-fi

Videomobil na první pohled vypadá skoro stejně jako obyčejný kapesní telefon. Nepatrný objektiv vestavěné digitální kamery není téměř vidět. Také barevný displej z tekutých krystalů je jen o málo větší než u klasického mobilu. Technologie výroby těchto prvků je již dostatečně zvládnutá a nepředstavuje žádnou překážku pro uvedení videomobilu na trh.

Pravděpodobně prvním přístrojem tohoto druhu uvedeným na trh byl VisualPhone VP-210 od společnosti Kyocera. Zařízení má barevný LCD displej s úhlopříčkou 2 palce (přibližně 5 cm) a vedle něj zabudovanou miniaturní kameru s obrazovým čipem CMOS o rozlišení 110 000 pixelů. Ve skutečnosti se ovšem nepřenáší proud pohyblivého videa, ale statické fotografie ve formátu JPEG, které jsou snímány rychlostí 2 obrázky za vteřinu. Výsledný obraz je tedy dost trhaný, nicméně pro pocit přímého vizuálního kontaktu s volanou osobou to stačí. Tento videomobil má také paměť, do níž se vejde 20 obrázků, můžete jej proto používat i jako digitální fotoaparát. Snímky ale mají velmi nízké rozlišení (viz údaj o obrazovém čipu). Jinak však jde o plnohodnotný mobil, který se rozměry (54 x 140 x 29 mm) ani hmotností (165 g včetně lithiové baterie) neliší od ostatních. Od té doby uvedlo na trh videomobily již několik dalších výrobců, zájem však zatím není nijak závratný.

Zvláštním případem videomobilu je i digitální fotoaparát Sanyo Digital Communicator, který má zabudovaný modu GSM, klávesnici a další nezbytné prvky pro komunikaci. Výhodou má být nejen to, že jím lze fotografovat i telefonovat, ale především to, že přes mobilní síť může uživatel odesílat fotografie do vzdáleného počítače.

Dosud byla největším problémem pro přenos obrazu malá přenosová kapacita sítí GSM. Ty byly vyvinuty pro přenos hlasu, obraz však vyžaduje podstatně větší objem dat, na což jejich přenosová rychlost 9,6 Kb/s zjevně nestačí. Zatímco u televize se obrázky střídají s frekvencí 25 za vteřinu, u prvních videmobilů to byl jen jeden nebo několik málo snímků za vteřinu. Obraz proto byl značně trhaný a nijak zvlášť kvalitní.

Rozhodne zákazník

Nízká přenosová rychlost a šířka pásma mobilních sítí byly jednou z významných překážek uvedení videomobilů na trh. Nyní se však situace radikálně mění. Operátoři totiž zavádějí vysokorychlostní sítě třetí generace, které mají naprosto opačný problém: mají tak vysokou přenosovou rychlost, že bude problém všech jejich nových schopností v mobilech využít. Z hlediska trhu je však významné, aby s novou technologií přišly i nové zákaznicky zajímavé aplikace. Jinak se totiž obrovské investice do mobilních sítí třetí generace nevrátí.

Jedním z hlavních lákadel vysokorychlostních sítí je bezdrátový Internet. Tady ovšem vzniká problém: displej mobilů je na kvalitní prohlížení webových stránek příliš malý, a je proto otázka, nakolik bude "wireless web" skutečně tržně atraktivní. Proto se myšlenka kapesního videotelefonu vynořila s novou naléhavostí.

Výrobci tentokrát ovšem nesázejí jen na možnost komunikovat s volaným člověkem doslova z očí do očí. Nová generace mobilních videotelefonů bude mít i další možnosti například sledovat program televizních stanic, objednat si konkrétní film na videu, odesílat digitální fotografie, videozáznamy či kopie dokumentů, hrát graficky náročné počítačové hry a podobně.

Nabídka možností videomobilů nové generace vypadá lákavě, přesto vládne mezi výrobci těžko skrývaná nervozita. Uvedení nového typu výrobku na trh totiž představuje skok do neznáma a vynořují se otázky, zda zaujme. Je totiž možné, že dosavadní malý zájem o videotelefon nemá jen technické, ale také psychologické příčiny. Už stálá dosažitelnost kohokoliv na mobilu může pro někoho představovat nepříjemný zásah do soukromí to ovšem není nic proti tomu, když si vás bude moci volající zkontrolovat i vizuálně. Ano, přístroj samozřejmě půjde vypnout, jenže proč jej potom tedy kupovat?

Dalším problémem je velikost displeje. Pokud má mobil zůstat skutečně mobilem tedy kapesním přenosným zařízením neměly by být jeho rozměry (a tedy i rozměry displeje) o mnoho větší, než jsou dnes. To ovšem třeba na kvalitní sledování televize nestačí. Varující by mělo být už to, že ani různé kapesní televize si nezískaly žádnou zvláštní oblibu. Výrobci proto horečně vyvíjejí nová řešení, zatím však vypadají různé skládací či rolovací přístroje spíše jako technické kuriozity z dílny Járy Cimrmana. Ovšem kdo ví i mnoho vynálezů z počátku století, kterým se lidé tehdy smáli, je dnes samozřejmostí.

O tom, zda budeme či nebudeme mít mobilní videotelefony, tedy rozhodne nejen technika, ale v neposlední řadě také psychologie a schopnosti marketingových pracovníků vnutit lidem věc, bez níž se zatím docela dobře obešli. Výsledek bude rozhodně zajímavý.

§§§§§


Domácí sítě - Vybudujte si vlastní sí 1. díl

Vít Malinovský

c01p0031

Termín počítačová síť nebo síť LAN dodnes vzbuzuje v řadě uživatelů pocit čehosi tajemného, složitého a "selským" rozumem nepochopitelného. Ve skutečnosti tomu tak ale nemusí být, právě naopak, snadno se budete moci přesvědčit o tom, že vybudování a správa jednoduché "domácí" sítě může být za jistých podmínek daleko snazší záležitostí, než například absolvování vánočních nákupů.

Pojďme si nejdříve definovat, co to vlastně sítě LAN jsou a podle jakých kritérií je můžeme dělit. LAN (Local Area Network) v překladu znamená místní počítačovou síť, která může sestávat z několika jednotek až několika set uzlů (pracovních stanic, serverů a síťových periferních zařízení) a charakteristické pro ni je, že její rozsah je geograficky omezen na několik místností, poschodí nebo přímo sousedících objektů. Rozsah LAN může být řádově několik km. Co se týče přenosových médií, rozlišuje-me sítě s kabeláží koaxiální, s krouceným párem, s telefonním kabelem, síť optickou nebo s bezdrátovým mikrovlnným přenosem. Jedním z nejdůležitějších hledisek dělení lokálních sítí je však jejich topologie. Na její správné volbě zásadním způsobem závisí budoucí funkčnost a možnost případného rozšiřování LAN.

Cheapernet 10Base-2 neboli "tenký Ethernet"

Pojďme se nejdříve seznámit s touto technologií, protože je vývojově starší než UTP a pravděpodobně jí v budoucnosti úplně ustoupí. Vlastní přenosové médium 10Base-2, nesoucí typové označení RG 58, je stíněný koaxiální kabel o průměru 5 mm a impedanci 50 W. Jak jeho typové označení (10Base) napovídá, slouží k přenosu dat rychlostí do 10 Mb/s.

Systém charakterizují některá omezení: největší počet samostatných segmentů je 5, maximální délka segmentu je 185 m, maximální celková délka sítě 925 m, nejvyšší počet stanic na segmentu je 30 (včetně opakovače) a minimální délka mezi konektory může být 50 cm (lépe však 1 m). Vzhledem k domácím podmínkám, kde by neměly vzdálenosti dostoupit maximálních hodnot, nás bude zajímat pouze poslední položka výčtu.

Dále je důležité dodržovat tato dvě základní pravidla:

- Zakončovací odpor (terminátor) musí být osazen na konci každého segmentu. Jeden z každé dvojice terminátorů musí být uzemněn.

- Počet spojovacích konektorů (barelů) musí být co nejmenší. Čím méně spojení na kabelu provedeno, tím spolehlivější bude síťový provoz.

Postup při instalaci HW

Výhody a nevýhody

Ještě než se dáme do práce, uvedeme si výčet hlavních výhod a nevýhod tenkého Ethernetu. Výhodou je snadná realizace, příznivá cena, transparentní řešení, nevýhodou pak obtížnější příprava kabeláže (konektorování), snadné zahlcení sítě se sběrnicovou topologií, větší průměry kabelů a z toho vyplývající možné problémy s jejich umístěním.

Vlastní realizace

Než začneme s vlastní realizací sítě, je nutné si dobře naplánovat její prostorové i funkční dispozice, a také počítat s jejím případným rozšiřováním v budoucnosti. Dále je praktické si vyhotovit seznam všech prvků, materiálu, popř. zařízení, ze kterých bude sestávat, a následně si vypracovat 2 až 3 ekonomické varianty a tyto porovnat u několika dodavatelů komunikační techniky.

Volba kabeláže bude rozhodujícím momentem pro budoucí charakteristiky sítě. Pokud se tedy rozhodneme pro jednodušší koaxiální variantu, máme dvě možnosti osazení BNC konektorů na kabely. První snazší, ale dražší a méně pružná bude možnost opatřit si kabeláž s již osazenými konektory u výrobce. Je možné koupit už kabely hotové o standardních délkách nebo si nechat kabeláž vyrobit na míru. Pokud se rozhodneme pro toto řešení, musíme počítat s tím, že budeme muset sáhnout o něco hlouběji do kapsy a že nám to možná s sebou přinese určité technické těžkosti, jako například když budeme potřebovat protáhnout kabel s osazeným konektorem skrz uzoučký prostup ve zdi. V druhém případě jsme-li trochu manuálně zručnější si můžeme pomoci sami. BNC konektory se osazují na kabely pomocí speciálních kleští, které mají v čelistech tandemově usazeny dva nože s nastavitelnými výškami břitů, podle druhu kabelu. Výšku definitivně nastavíme až po úspěšném provedení několika pokusů, kdy výše nastavený břit musí přesně oříznout vnější izolaci kabelu a zároveň nesmí ani nepatrně poškodit stínicí opletení, zatímco níže nastavený břit musí oříznout vnitřní izolaci hlavní žíly kabelu. Nastavení břitů může kolísat podle výrobce kabelu, některé kleště jsou univerzální a lze jimi upravovat i jiné typy kabelů (RG 62 pro ARCNET nebo TV kabely). Kolmo zastřižený kabel vložíme kolmo do čelistí kleští až po zarážku, jemně sevřeme a krouživým pohybem čelistí kolem osy kabelu (360 až 720) provedeme oříznutí. Potom dopředným pohybem kleští opatrně sejmeme oříznutou izolaci. Následně si připravíme BNC-konektor, který sestává ze tří částí: trnu, objímky a krytu hrdla objímky, eventuelně ještě z plastového ochranného návleku. Nejprve přes kraj kabelu navlékneme ochranný návlek (pokud na to zapomeneme a zjistíme to, až když jsou konektory na obou koncích kabelu osazeny, obvykle to vede k sérii velmi nevybíravých výrazů). Na špičku obnažené žíly kabelu navlékneme trn (někteří síťaři jej dokonce ještě naletují), poté trychtýřovitě rozhrneme stínicí opletení a přes trn pod ně opatrně vsuneme objímku, hrdlem napřed. Opletení pak opět přitiskneme na hrdlo objímky, navlékneme přes ně kryt hrdla objímky a ve speciální hexagonální drážce v čelistech je nadoraz přimáčkneme. Na závěr nasadíme ochranný návlek. Chcete-li sobě i bližním uživatelům ušetřit mučivé útrapy systematicky vyvolávané kolidujícím provozem na síti, vynaložte na tuto práci největší možné úsilí a za žádnou cenu se nesnažte tento proces provádět jinak (kombinačky, svěrák, apod.). Problém však může nastat se sháněním těchto kleští, jejichž cena se pohybuje v rozmezí 800 až 2 500 Kč; protože jde o investici s jednorázovým použitím, nejlépe bude se obrátit na půjčovnu speciálního nářadí nebo to za mírnou úplatu zkusit u nějaké počítačové síťařské firmy.

Nyní přejdeme ke zkoušce kabelů. Pro začátek (tedy dokud se nevyskytne žádná chyba) si vystačíme se zkouškou vodivosti (změříme vodivost vnitřní žíly kabelu i stínicího opletení) a impedance (na konec kabelu osadíme terminátor mezi kontakty konektoru a na druhé straně kabelu zkontrolujeme, zda vykazuje impedanci 50 W). Pokud tomu tak nebude, je bezpodmínečně nutné kabel předělat nebo vyhodit!

Když máme jednotlivé kusy kabeláže připraveny, přejdeme k vlastnímu propojení sítě.

Dejme tomu, že všechny stanice, které budou tvořit budoucí síť, máme vybavené síťovými adaptérovými kartami (o těch si budeme povídat v následujícím dílu seriálu) opatřenými konektory BNC. Na každý z nich nasadíme T-konektor neboli "téčko" (zástrčku nasadíme tak, aby drážkami zapadla do dvojice trnů zásuvky a poté ji spirálovitě zastrčíme nadoraz tak, až zaklapne pojistná pružinka). Mezi jednotlivým stanicemi pak vedeme jednotlivé kabely, jejich zástrčky připojujeme na zásuvky T-konektoru; zásuvky T-konektorů koncových stanic pak opatříme terminátory. Jeden z nich by měl být uzemněn (kolík ochranné země síťové zásuvky, těleso ústředního radiátoru, železné dveřní obruby, apod.). Tím je hardwarová instalace dokončena a můžeme přistoupit k instalaci softwaru.

V příštím dílu našeho seriálu naleznete:

Instalace softwaru a nastavení, technologie 10/1000Base-TX (UTP), AppleTalk, druhy síťových adaptérů, pasivní i aktivní síťové prvky, modemy, typy sdílení a charakteristiky síťových operačních systémů (SOS).

Doporučená literatura:

- Dag Jeger, Josef Pecinovský Postavte si vlastní počítačovou síť Grada, 2000

- NOVELL NetWare Installation Supplement Novell Incorporated, 1991

- Zdeněk Vrátil, Petr Beneš, Petr Paleček Lokální počítačové sítě Gethon Audio and Computer, 1994

- Allied Telesyn Product Catalogue 3 Allied Telesyn, 2000

- Stanislav Horný, Jaroslav Jandoš, Marta Outlá Sítě LAN Kancelářské stroje, 1992

Autorem seriálu o sítích je Ing. Vít Malinovský, malinovsky@fd.cvut.cz.

Topologie sběrnicová (Bus)

Sběrnicová topologie je nejjednodušší, lze ji snadno rozšiřovat a upravovat. Při poruše jednoho z uzlů nedojde k výpadku přenosu dat v síti. Konce segmentů musí být ukončeny zakončovacím odporem terminátorem.

Topologie kruhová (Ring)

Snadno se rozšiřuje. Při poruše jednoho z uzlů dojde k výpadku síťového přenosu. Inkriminovaný prvek je třeba zkratovat a přemostit.

Topologie hvězda (Star)

Jednotlivé uzly komunikují prostřednictvím centrálního uzlu. Tato topologie umožňuje jednoduché a laciné rozšiřování, bohužel však může vykazovat nižší spolehlivost kvůli použití centrálního uzlu, při jehož poruše je celá síť vyřazena z provozu.

Topologie hvězdicového kruhu (Star shaped/wired ring)

Snadno se rozšiřuje pomocí tzv. koncentrátorů, které tvoří prvek mezi vlastní kruhovou strukturou sítě a přípojkami jednotlivých stanic. Při výpadku některého z uzlů koncentrátor jeho cestu přemostí, a tak zůstane funkce zbytku sítě nenarušena.

Topologie strom (Distributed tree)

Pomocí rozbočovače (hubu) je možné snadno připojit nové stanice.

Topologie polygonální (Mesh)

U sítí s topologií polygonální je každý uzel fyzicky propojený s každým. Výhodou je veliká spolehlivost, nevýhodou vyšší náklady na její vybudování. Pro domácí účely si však naprosto vystačíme s topologií sběrnicovou (pro koaxiální kabeláž) nebo hvězdicovou (pro UTP kabeláž nestíněný drát s kroucenými páry čili Unshielded Twisted Pair). Co se týče typu sítě, budeme se zde zajímat především o standard Ethernet.

Standard Ethernet (IEEE 802.3)

V rámci standardu Ethernet nás z praktického hlediska budou zajímat pouze sítě typu 10Base-2 (Cheapernet) pro rychlosti do 10 Mb/s a 10/1000Base-TX (UTP kroucený pár) pro rychlosti 10/100 Mb/s.

Další typy sítí

Pro úplnost dodejme, že existují další sítě typu:

- Standard Ethernet (10Base-5) neboli tlustý koaxiál či Yellow Cable (dle jeho žluté barvy). Může sestávat až z 5 segmentů o délkách 500 m, které jsou odděleny opakovači (repeatery).

- Wide Band Ethernet (10Broad-36) používající kabel pro rozvod TV signálu. Sítě tohoto typu bývají zapojeny do hvězdy, mající ve svém středu centrální zesilovací prvek hlavu sítě (Head).

- Fast Ethernet 10Base-FL s optickým kabelem o přenosové rychlosti 10 Mb/s, 100Base FX/SX s optickým kabelem o přenosové rychlosti 100 Mb/s, a nakonec Gigabit Ethernet 1000Base-SX/LX s optickým kabelem o přenosové rychlosti 1 000 Mb/s.

- Token Bus (IEEE 802.4) definující sběrnicovou strukturu a využívající pro přístup k médiu metodu předávání vysílacího práva.

- ARCNET (Attached Resource Computer NETwork), vycházející ze standardu 802.4 a využívající stromovou topologii pomocí aktivních a pasivních rozbočovačů (hubů).

- Token Ring (IEEE 802.5) definující síť s kruhovou topologií. Používá metody předávání vysílacího práva podobně jako sítě standardu 802.4.

Prvky kabeláže standardu Cheapernet (tenký Ethernet):

Popis jednotlivých prvků:

1 .Síťová adaptérová karta (Network Board/Adaptor Card) zprostředkovává komunikaci mezi počítačem a sítí.

2. Kabel RG-58 (Thin Ethernet Cable) vlastní přenosové médium.

3. BNC-zástrčka (BNC Connector Plug) konektor kabelu.

4. BNC-spojka (BNC Barrel Connector) spojka mezi dvěma kabely.

5. BNC-T-konektor (BNC T-Connector) připojovací T prvek stanice.

6. BNC-zakončovací odpor (BNC Terminator) terminátor osazovaný na konec segmentu.

§§§§§


Cestujeme s Internetem - Dovolená se blíží

Václav Větvička

c01p0032

Současný prudký rozvoj služeb nabízených prostřednictvím Internetu zasahuje opravdu do všech oblastí lidské činnosti, a žádná větší firma dbalá svého jména si již nemůže dovolit nenabízet své služby také prostřednictvím svých webových stránek. Není proto nijak překvapující, že i v oblasti cestování si můžeme celý sebesložitější výlet zorganizovat on-line pěkně v pohodlí naší pracovny, aniž bychom se museli dostat do cestovní kanceláře a handrkovat se tam s neochotnou nebo málo schopnou slečnou za pultem. Rozhodnutí je tak zcela na nás, nikdo nás nehoní, můžeme si vše v klidu promyslet, a za případné chyby potom můžeme vinit pouze sami sebe. Další nespornou výhodou je možnost důkladně si prohlédnout nabídku celé řady konkurenčních firem, což je při návštěvě cestovní kanceláře, často spolupracující s jedinou firmou, dosti obtížné.

Nákup letenky

Nákup letenek on-line je dnes možný doslova s kteroukoliv leteckou společností. V některých případech je to dokonce výhodnější, taková Delta nabízí nejen 1 000 mil do svého programu navíc, ale dokonce i oficiálně prohlašuje, že letenky objednané on-line jsou ve většině případů levnější než ty, které je možné koupit ať už prostřednictvím cestovní kanceláře nebo třeba telefonicky. Nastává potom zvláštní chvíle, kdy pro stejný let vidíme na webové stránce firmy levnější cenu letenky, nežli nám šeptá do ouška zástupce Delty v telefonu.

Pionýrem levných letenek byla určitou dobu internetová firma Priceline.com, která umožňovala zákazníkům určit si vlastní cenu letenek. Po počátečních dobách úspěchu stoupla firmě sláva do hlavy a expandovala nabídku na benzín a potraviny, což se velice rychle ukázalo jako nesmysl. Jednotlivé supermarkety totiž snižují cenu podle potřeby doslova ze dne na den, a Priceline nedokázala tyto změny sledovat dost rychle, takže zákazníci s kupónem v ruce nacházeli v krámě levnější zboží, nežli pracně usmlouvali on-line. Informace o tom, že benzínová pumpa o 80 kilometrů dál nabízí benzín o několik centů levněji, je také k ničemu, takže dvě sesterská odvětví brzo zkrachovala. Situace v oblasti levných letenek na tom dnes není o mnoho lépe, protože ve snaze získat letenku za vysněnou cenu se musíme rozloučit nejen s oblíbenou leteckou společností, ale také s počtem přestupování a často také s datem odletu, takže plánování dovolené tímto způsobem je vhodné pouze pro otrlejší nebo pro ty, kterým na nějakém tom dni nezáleží. Ve snaze ušetřit se totiž musíme zcela vzdát jakékoliv kontroly. Pokud se spojíme se zástupci firmy telefonem, agenti jsou notoricky známí svoji nepříjemností a se zákazníky většinou zacházejí jako s naprostými idioty. Některé letecké společnosti navíc odmítají uznat letenky vystavené pomocí systému Priceline, což vedlo k potížím tisíců zákazníků. I tak se ale najdou lidé, kterým tento systém vyhovuje, jak o tom ostatně svědčí více než 5 milionů prodaných letenek.

Příjemnou stránkou je naopak AirSaver.com, která neobtěžuje zdlouhavou registrací, jejíž jediným důvodem je většinou následný nekonečný proud spamu. Na webové stránce vyťukáme pouze místo určení a datum a za několik minut najdeme ve schránce e-mail s nabídkou.

Pronájem automobilu

Po delší době otálení, kdy každý, kdo si dokázal rezervovat automobil on-line, by si zasloužil speciální medaili za statečnost, pochopily konečně i firmy nabízející auta k pronájmu, že existuje něco jako Internet a začaly nabízet svá auta na Netu opravdu seriózně. Situace tak konečně začíná být podobná rezervaci letenek; firmy sice zatím nenabízejí nižší ceny, zato si můžeme pohodlně prohlédnout všechna nabízená auta. Otestoval jsem pět největších amerických firem, vedle rozdílných cen jsem se setkal také s rozličnou úrovní nabízených služeb. Alamo nabízelo auto za 143 dolarů, stránka je velice jednoduchá a přehledná, rezervace trvala 4 minuty 37 vteřin. U Avisu byla cena za porovnatelné auto 191,96 USD, objednávka vyžadovala celkem 12 kroků a trvala 4:31. Obdobně tomu bylo i u firmy Budget, pouze auto za 111,96 bylo nejlevnější. Dvanáct kroků nebylo nejméně, nicméně i tak byla rezervace s 3:27 nejrychlejší. Nevýhodou stránky byla skutečnost, že cenu jsem se dozvěděl až ve chvíli, kdy jsem musel zmáčknout poslední tlačítko Rezervovat. Stránka největší firmy Hertz byla nejkomplikovanější, nejzmatenější a nejpomalejší třináct kroků nutných k rezervaci mi trvalo 7 minut 21 vteřin a zato jsem se dočkal auta za 147,96. Nejrychlejší jsou stránky firmy National, kde jsem potřeboval pouhých 8 kroků a 4:34 k rezervaci automobilu za 123,96. Je tedy vidět, že i v oblasti rezervace auta se vyplatí dělat pořádně domácí úkoly a nepodlehnout lákání jediné firmy.

Zajištění rekreace

Pro opravdový test internetových objednávek rekreace jsem se rozhodl pro výběr dovolené na Havaji. Ta patří pro Američany mezi jedno z nejoblíbenějších míst pro dovolenou, proto je nabídka opravdu velice pestrá. Samozřejmě nejjednodušší je objednat si celý pobyt prostřednictvím webových stránek leteckých společností. Jak Delta, tak American Airlines proto nabízejí nejen letenky, ale výběr z desítek hotelů, služba je doplněna i o rezervaci auta. Pokud vám to nestačí, existují samostatné webové cestovky, které se specializují pouze na Havajské ostrovy, a díky této specializaci mají s celou řadou hotelů zvláštní smlouvy. Nižší ceny se potom přenášejí i na zákazníky. I v tomto případě se ale jedná o klasickou dovolenou, při které nás na letišti očekává auto a my se pouze přemisťujeme z jednoho hotelu do druhého, v případě touhy po dobrodružství si potom můžeme dopřát hned několik havajských ostrovů po sobě.

Těm náročnějším tato masová turistika on-line nestačí a musí se proto zanořit hlouběji do nekonečné webové spleti. Američané rezervovali za loňský rok více než 16 milionů cest on-line. Celých 39 procent z toho využilo služeb předních komerčních firem Expandia.com a Travelocity.com, dalších 51 procent bylo zprostředkováno přímo pomocí webových stránek leteckých společností a hotelů. Z této statistiky je jasné, že pouze kolem 10 procent rezervací bylo uskutečněno pomocí malých, nezávislých společností.

Vybral jsem si ostrov Havaj, častěji pro svoji velikost nazývaný Velký Ostrov, a začal pátrat po Internetu. Hned na začátku se ukázalo, že internetové stránky mají do běžných tištěných průvodců pěkně daleko. Ty jsou většinou nezávislé a velice komplexní, dobré knihy nevynechají v dané lokalitě ani místečko. Jinak je tomu na Webu, známý Fodor nemá o Velkém Ostrově nic. O něco lépe je na tom konkurenční Frommer, bohužel na webové stránce neexistuje jediná mapa. Pochopit tedy bez mapy jak se dostanu z Puuhonua o Honaunau do Paloa je nadlidský výkon, webové stránky navíc několikrát vychvalují hotely, které jsou již několik let uzavřené.

Další skupina webovských stránek maluje Velký Ostrov růžovými barvami, jako klasický příklad mohu uvést www.bestofhawaii.com nebo www.bestplacehawaii.com. Podle nich je všechno dokonalé a krásné, a probírat se těmito stránkami je pro cestovatele asi tak stejně přínosné, jako donekonečna pozorovat televizní reklamy. Nicméně základní informace se pomalu začínaly rýsovat, a konečně jsem si mohl vytisknout důležité mapy.

Zájemci o něco méně obvyklého si mohou zajistit buď nějaký eko-pobyt pomocí stránky www.alternative-hawaii.com, nabízející cokoliv od dobrodružných expedicí po alternativní spiritualismus, stránka www.dragonflyranch.com nabízí zase ekologický pobyt uprostřed havajské džungle. Pobyt je to zajímavý: již ve dveřích vás přivítá majitelka Barbara v ohnivě rudém hedvábném pyžamu, a nabídkou sklenice destilované vody s citrónem začíná pobyt zaměřený na tělesné i duševní očištění od civilizace. Romantici si dosyta užijí vše od nekonečného rozednění po obrovitou vanu zakopanou do lávového pole. Ještě romantičtější cestovatelé zase ocení pobyt v komplexu nazvaném Volcano Rainforest Retreat (www.volcanoretreat.com), což je velice příjemné ubytování v cedrových chatičkách uprostřed deštného pralesa v jihovýchodní části ostrova.

Závěrem

Výlet se tedy podařil, letenky, rezervace auta i hotely byly přesně takové, jaké jsem si objednal a celá dovolená proběhla bez jediné chyby, dokonce i počasí spolupracovalo. To ale neznamená, že ostatní nemohou mít potíže. Podvodných cestovních kanceláří je na Webu celá řada a vyplatí se alespoň základní ostražitost. Podvodníkům však můžeme naletět i v kamenné cestovce, takže riziko on-line není výrazně větší. Výhodou on-line rezervace zůstává skutečnost, že si vše můžeme dobře rozmyslet bez nátlakových pohledů netrpělivé slečny za pultem nebo mručení lidí ve frontě za námi. Navíc máme na Webu možnost výběru specialit, které nám jinak zůstanou spolehlivě utajeny.

§§§§§


Jídlo z Internetu - Najezte se po drátě

Václav Větvička

c01p0033

O tom, že na dnešním Internetu si můžeme koupit opravdu všechno, už nemá nikdo, kdo si alespoň někdy zkusil zabrousit po Netu, určitě žádné pochyby. Není proto nijak překvapivé, že si můžeme dopřát i potěšení pro náš žaludek.

Potraviny až do domu

Počet internetových obchodů na českém Webu již dávno přesáhl několik desítek. Nabídka je v podstatě rozdělena na několik základních možností. Jednou z nich je objednávka potravin spojená s dovozem až domů. Důvod je úplně jasný: nemusíme se tahat s nákupy, odpadne nepříjemné stání ve frontě, hledání pětikoruny pro košík. I ceny jsou srovnatelné s běžnými cenami v kamenných krámech. Když jsem porovnával čas, který jsem musel trávit on-line, s časem, který mne stála expedice do obchodu a zpátky, byl na tom Internet neporovnatelně lépe, a to jsem pro větší férovost porovnání nepočítal čas na oblékání. S pomocí většiny českých stránek trvá nákup on-line pouze pár minut. Většinu objednávek lze navíc učinit i pomocí telefonu či faxu, což ovšem poněkud snižuje význam objednávání prostřednictvím Internetu. Ve většině případů je objednávka doručena do 24 hodin, což pochopitelně znamená, že v celkové časové bilanci Internet zatím prohrává na body.

Praha vede

Nabídka je široká, zejména bydlíme-li v Praze nebo alespoň v nějakém velkém městě. Ti z nás, kteří bydlí na vesnici, asi ještě dlouho nebudou moci očekávat, že jediný krámek pracně bojující o finanční přežití bude nějak investovat do nabídky nákupů on-line. Cenově jsme na tom u nákupů on-line docela dobře, většina stránek nabízí doručení většího nákupu zdarma, a pod pojmem větší nákup jednotlivé obchody vesměs míní nákup za 800 až 1 000 korun, což při dnešních cenách není zase tak závratná koupě. Pokud tedy plánujeme dopředu, víme co chceme a na nákup nepospícháme, má nakupování on-line opravdu smysl. Jediné, co může být sporné, je to, jak je zacházeno s potravinami, které podléhají zkáze.

Restaurace

Do druhé kategorie služeb patří nabídka restaurací. I zde je český Internet plný informací o jednotlivých podnicích, ať už se jedná přímo o jednotlivé webové stránky samotných restaurací nebo o několik velice zdařilých stránek, které slouží spíše jako porovnání kvality jednotlivých podniků. Zde je pravděpodobně nejkvalitnější stránkou, jež dokonale informuje o stovkách restaurací a porovnává je z hledisek kvality obsluhy, ceny i kvality jídla, stránka www.gurman.cz. Pokud si nevybereme ani tady, pak opravdu nevím, co můžeme od restaurací na Internetu očekávat. Určitým nedostatkem je skutečnost, že většina restaurací zatím využívá svých webových stránek pouze k základním informacím.

Potraviny v USA...

Poněkud jiná situace je ve Spojených státech. Tam by obchodníci s pouhou nabídkou nakupování on-line příliš neuspěli. Jednak prakticky každý vlastní auto, takže cesta do obchodu není zase takovou náročnou expedicí, jako je tomu dosud v českých zemích, a potom větší obchody nabízejí doručení nákupů domů již dlouhá léta. Obchodování s potravinami on-line se proto ujaly spíše obchody nabízející potraviny a ingredience, které nejsou v běžných obchodech k dostání. Komerční úspěch proto slaví internetové obchody nabízející tzv. etnické potraviny, neboť tato oblast těží ze stále rostoucího zájmu Američanů o exotickou stravu. Američané ročně utratí více než 60 miliard dolarů za etnická jídla, z toho celých 800 milionů bylo loňský rok utraceno on-line. Obchody jako EthnicSuperStore, EthnicGrocer.com, IndianGroceryNet.com a LatinGrocer, již podle svého názvu zaměřily svoji nabídku na potraviny z jednotlivých oblastí světa. Velké sítě supermarketů se sice snaží rozšířit nabídku exotičtějších pokrmů, celková plocha obchodů se však již nijak výrazně zvětšit nemůže, takže na indické, mexické, východoevropské či karibské suroviny v dnešních supermarketech prostě není a nebude místo.

...a restaurace

Ani zavedené restaurace nehodlají stát stranou rostoucího zájmu Američanů o Internet a nakupování on-line. Situaci jsem vyzkoušel v kentuckém Louisvillu, což je město, které nějakou vybranou krmí zrovna proslulé není. Nicméně internetová nabídka zahrnuje 19 restaurací. Celý systém je spojen v jedinou firmu www.cybermeals.com, která umožňuje přímé spojení se všemi restauracemi. Tyto stránky ovšem nezůstaly u pouhých informací o jídelníčku, ale všechny nabízejí i dodávku domů. Službu potom vykonává pro všechny restaurace jediná firma Takeout Taxi.

V praxi jsem celou situaci vyzkoušel u indické restaurace Shalimar. V podvečer jsem navštívil jejich webovou stránku a začal vybírat. Celá stránka je graficky vydařená, ovládání je jednoduché, jen si vybrat patřičné jídlo. U každého pokrmu je navíc možno vybrat si hned několik stupňů pálivosti, od té snesitelné až po opravdu ďábelsky ohnivou. Když jsem si konečně vybral, vyplnil jsem adresu a telefonní číslo. Na obrazovce monitoru se objevil účet včetně daně, poplatku za dodávku a spropitného. Mohl jsem si dokonce vybrat způsob placení od hotovosti přes šek až po kreditní kartu. Celá objednávka on-line mi netrvala ani deset minut.

Za dvacet minut zazvonil telefon s dotazem, jak důkladně si přeji mít své hovězí maso propečené. Bylo vidět, že moje virtuální objednávka úspěšně proplula cyberprostorem. V 6 hodin 25 minut, plných pět minut před zvolenou dobou, zastavilo před domem auto, ze kterého vystoupila mladičká dívka s obrovským, tepelně izolovaným červeným vakem, jenž obsahoval moji večeři. Vak donesla až do kuchyně, kde vše rozložila na stůl a každou papírovou misku přesně popsala. K objednávce jsem dostal detailní vytištěný účet, který obsahoval 22,68 dolarů za objednávku, 4,99 za dovoz, 3,67 daň a spropitné 6,48, jež bylo na dnešní americké poměry nečekaně nízké. Jako pozornost podniku restaurace přiložila několik indických chlebů nan. Zaplatil jsem, jídlo přendal na talíře, sáhl do zásob pro kvalitní kalifornské víno a začal hodovat.

§§§§§


Fenomén Internetu - kybersquatteři

Martin Žemlička

c01p0034

Také jste v novinách četli o lidech, kteří prodejem internetových domén vydělali stamiliony? Chtěli byste také přijít k slušnému balíku peněz? Následující článek poradí, jak na to.

Vždyť je to tak jednoduché za několik stokorun si během chvíle zaregistrujete tuzemskou či mezinárodní doménu, a pak už jen čekáte, až se ozve někdo příhodný s pořádně tučnou nabídkou. Celé mi to připomíná Divoký západ, kde si každý vykolíkuje "své" území a na zákony se už moc neohlíží. Na druhou stranu, Divoký západ skrývá spoustu valounů zlata, vždyť za doménu sex.com byl vypsán šek na několik milionů amerických dolarů (i když v tomto případě to až tak jednoduché nebylo, ale to v našem příkladu nehraje podstatnou roli), prachobyčejná doména hokej.cz byla vydražena za neuvěřitelné 3 miliony korun!

Myslím si, že žádná z českých domén sama o sobě nemá tak vysokou hodnotu, důležitý je přece obsah, název domény hraje "druhé housle". Je samozřejmě hezké mít pro svou stránku atraktivní doménové jméno obecného charakteru (třebas výše zmíněný hokej.cz), ale otázkou je výše sumy, kterou za její převod zaplatíte. (Výsledná cena je samosebou věcí interakce poptávky a nabídky, přesto reálnou cenu za obdobnou doménu odhaduji maximálně na 50 000 Kč.) Podle mne je lepší než vyhodit tři miliony z okna investovat do kvalitního obsahu a zpracování. Copak se kvalita webové stránky odvíjí od jejího jména? A navíc to s sebou přináší další pozitivní efekt spekulanti s doménami spláčou nad výdělkem zbytečně budou platit poplatky za udržování domény, protože ji nikdo nebude chtít za přemrštěnou částku kupovat.

Na druhou stranu je pravda, že pokud název domény nebude jméno obecného charakteru (hokej.cz, sport.cz, pocitace.cz), ale bude se jednat o registrovanou obchodní známku, kterou dané firmě kdosi "vyfoukl", je vysoce pravděpodobný soudní spor, v němž bude podle mne předpokládaným vítězem majitel ochranné známky.

Nové koncovky jsou za dveřmi...

Nyní trochu informací z jiného soudku. V polovině roku 2001 budou na popud společnosti ICANN (www.icann.com, The Internet Corporation for Assigned Names and Numbers) zavedeny nové generické TLD (mezinárodní domény nejvyšší úrovně). Celkem jich bude sedm a nedočkaví kybersquatteři se už pokoutně připravují na neetické obsazení "volných" domén na výběr se nám nabízejí:

.biz touto koncovkou se budou moci pyšnit pouze "opravdové" firmy (zapsané v příslušném Obchodním rejstříku), mnozí "internauté" tvrdí, že se jedná o exkluzivního pokračovatele koncovky .com. Exkluzivní je však i cena za koncovku .biz 2 000 amerických dolarů!

.aero, .coop, .museum kontroverzní návrhy (do češtiny by se to dalo přeložit jako.letectví, .družstvo, .muzeum), které nakonec prošly rozum zůstává stát...

Dále byly schváleny tyto tři "neutrální" domény:.pro, .info, .name

Připadají vám některé názvy domén přinejmenším podivné? Nejste sami i denním tiskem proběhla po jejich zveřejnění vlna nevole a spekulace o tom, zda osobní antipatie mezi prezidentkou sdružení, které vybralo nové domény ICANN Esther Dysonovou a kritikem této organizace Chrisem Amblerem byly založeny na pravdě. Ať tak či onak posuďte sami názvy domén, které "neprošly": .web, .kids, .travel či .shop.1 0034/FEL o

NEJVÝŠE CENĚNÉ DOMÉNY

Business.com - 7 500 000 USD

Altavista.com - 3 250 000 USD

Wine.com - 3 000 000 USD

Autos.com - 2 200 000 USD

eFlowers.com - 1 000 000 USD

Mezi těmi, kteří zaplatili spekulantům za doménu, je i předseda Poslanecké sněmovny Václav Klaus. Vynaloženou částku ale odmítl zveřejnit.

JAK REGISTROVAT DOMÉNU (ZDARMA)?

Chcete-li si zaregistrovat doménu s koncovkou .cz, můžete využít služeb národního registrátora společnosti KPNQwest, www.nic.cz. Za roční registraci zaplatíte 1 600 Kč. Pokud máte zájem o mezinárodní doménu (.com, .org atd.), připravte si 1 400 Kč. Registrace domény je snadná a rychlá, název vaší domény dostanete přidělen zpravidla do dvou pracovních dnů.

Ovšem pozor! Za mezinárodní doménu nyní dokonce nemusíte platit ani korunu jak je to možné? V první polovině října byl spuštěn server www.domainzero.com, který vám umožňuje získat mezinárodní doménu (.com nebo .org.), ano, tušíte zcela správně za částku limitně se blížící nule. Nabídka platí jak pro soukromé, tak pro komerční stránky. Stačí se zaregistrovat, vyplnit pár osobních údajů a zvolit si název doposud "nezabrané" domény. Domainzero.com vám už nenabídne webhosting (prostor pro vaše HTML soubory), je tedy nutné použít přesměrování na jiný server (naštěstí i webhosting je dnes k dispozici zdarma). To samé platí i pro e-mailovou schránku. Je tu ještě jeden zádrhel musíte počítat s tím, že do vašeho mailboxu budou proudit desítky reklamních dopisů, ale hlavně registrace domény zdarma je pouze na jeden rok. Po této době po vás provozovatel této služby může chtít registrační poplatek, a v tom vidím kámen úrazu: Vytvoříte kvalitní stránky s vysokou návštěvností a je docela pravděpodobné, že po roce budete muset zaplatit, jinak o doménu přijdete, protože si ji firma "lišácky" zaregistruje před vámi.

Každopádně i přes všechna negativa, jež jsem zde snesl, se domnívám, že jde o zajímavou nabídku, kterou byste rozhodně neměli minout. Doména zadarmo je věc, po které už několik roků lačně toužíme. Tak si pospěšte, ať vás nikdo nepředběhne!

§§§§§


Portály se prosazují - zkuste to s nimi

Fred Manhartsberger

c01p0044

Představme si na okamžik tuto situaci. Jdete do města na nákup a zajdete si třeba k Marks & Spencer. Obchod vypadá otevřený, plný poutačů a reklam, ale uvnitř není ani živáčka. Nevidíte ani jednu prodavačku. Není zde nikdo, kdo by vám pomohl vybrat co potřebujete, nikdo vám neodpoví, neporadí, dokonce nemáte ani komu zaplatit. Všichni si asi vzali dovolenou. Že je to nepravděpodobné? Nemůže se to stát? Možná ne u Marks & Spencer, ale na největším světovém tržišti na Internetu se to děje každý den.

Proč se chci prosadit na Internetu?

Až na několik málo výjimek se většině společností, které provozují vlastní website, nepodařilo usnadnit zákazníkům přístup k informacím. Řada současných webových řešení vás zahltí megabyty nepotřebných dat, zatímco opravdu užitečné informace chybí.

Je smutným a jasným faktem, že mnoho podniků, snažících se co nejrychleji dostat na Internet, jaksi zapomíná na účel svého snažení. Přesun firmy na Internet by přece měl být způsobem, jak zlepšit fungování firmy a zvýšit zisk. Website je ekonomickým nástrojem, nikoli symbolem postavení podniku.

K čemu jsou portály dobré?

Dnes je stále více zřejmé, že klíčem k úspěšnému webovému businessu bude zavedení enterprise portálu. Tento termín může být, díky svému významu, zavádějící. Portál znamená dveře, vchod pro ty, kteří s vaší firmou chtějí uzavírat obchody přes Internet.

Portál je ale více než vchod. Představte si ho spíše jako systém, jenž se skládá ze vchodu, vstupní haly a chodeb, které propojují všechny části vaší organizace. Úkolem portálu je propojovat. Chcete-li, můžeme jej nazvat centrální nervovou soustavou webového businessu.

Více formální definice by mohla znít např. takto: enterprise portál je víceúrovňový technologický systém, který integruje procesy, aplikace a data, a vytváří jedno celistvé prostředí, jež umožňuje společnostem poskytnout jednotný komunikační kanál všem, kdo se chtějí zúčastnit jejich obchodních aktivit.

Analyzujeme-li tuto definici, zjistíme, že enterprise portál může používat každý, kdo má zájem zúčastnit se aktivit podniku zákazníci, obchodní partneři nebo zaměstnanci ti všichni si prostřednictvím enterprise portálu vyměňují informace a provádějí transakce s dalšími stranami. Jedná se o ambiciózní koncepci, nicméně ve velmi blízké budoucnosti se objeví řada společností, jež se nastíněnému ideálu přiblíží.

Výzkum ukázal, že enterprise portály se rychle dostávají na přední místa podnikových strategií a plánů. Ze zpracovaného přehledu 100 nejúspěšnějších společností ve Velké Británii provozovalo portál pouze 6 % telekomunikačních společností, ale 19 % jej zavádělo v podobě pilotního projektu, což je nejvíce ze všech zkoumaných oblastí. 32 % telekomunikačních společností plánuje využívat portály v tomto roce.

Zavedení portálu není lehký úkol

Rozsáhlý výskyt pilotních projektů ukazuje, že společnosti velmi správně přistupují k enterprise portálům opatrně. Vyložme karty na stůl: implementace enterprise portálu může být neuvěřitelně složitý úkol, a tak je nezbytné ihned od počátku přesně vědět, jaké výhody má portál přinést. Telekomunikační společnosti, které byly předmětem výzkumu, považují za největší výhodu spojenou s provozem portálu rychlý vstup produktů a služeb na trh.

Většina organizací potřebuje koncepci, jež jim pomůže najít možnosti uplatnění enterprise portálu a přemýšlet o různých způsobech jeho využití. Podniky se pak mohou zaměřit na ta využití, která jim přinášejí co největší užitek, a učinit z nich priority svého budoucího vývoje.

Jak portálu využít?

Jedna z takových koncepcí spočívá ve vymezení různých úrovní, na kterých lze enterprise portál využívat. Existují tři klíčové úrovně, a každá nabízí své vlastní příležitosti pro uplatnění portálu.

První úroveň tvoří komunikace uvnitř organizace. Využití technologie enterprise portálu může zlepšit schopnost podniku komunikovat se svými zaměstnanci, jedná se tedy o vztah mezi firmou a zaměstnancem (business to employee, B2E). Množství dostupných informací v moderních podnicích exponenciálně stoupá. Pro zaměstnance je stále těžší vědět o všem, co se ve vlastní firmě děje.

Klíčovým rysem enterprise portálu je schopnost personalizovat informace pro různé uživatele a doručit je přesně tam, kde jsou potřeba. Personalizace a doručení nejenže dramaticky snižují čas, který zaměstnanci stráví hledáním potřebných informací, ale také zvyšují produktivitu těchto zaměstnanců. Portál je schopen přinést zaměstnancům kvalitativně novou úroveň práce, neboť se mohou rozhodovat na základě informací, o kterých dříve nevěděli. Práce se tak stane zajímavější a bude přinášet více uspokojení, což zvýší snahu zaměstnanců.

B2E ale není jedinou úrovní, jež přinese z enterprise portálu rychlý užitek. Poslední dobou vzniká mezi podniky více aliancí a partnerství než kdy předtím, a proto je další rovinou, kterou podrobíme zkoumání, úroveň vztahů mezi firmou a jejími partnery (business to partner, B2P).

Enterprise portál lze velmi efektivně využít jako filtr a distribuční mechanismus, který dodá partnerům s podobnými zájmy (např. dodavatelům, zákazníkům, spolupracovníkům) přesně ty informace, jež pro svou činnost potřebují. V souladu s touto koncepcí může podnik vytvořit a rozvíjet různá "zájmová společenství", dle kterých bude moci své partnery členit.

Je důležité si uvědomit, že kdokoli se začlení do některého ze zájmových společenství, definuje si vzápětí své vlastní zájmy a vytvoří si vlastní informační profil, který je pro něj jedinečný. Technickou pomůckou pro toto řešení je komponenta jménem "meta-repository", což je vlastně informační základna, mapující podniková data k jednotlivcům, kteří o ně mají zájem.

Tržby na Internetu rostou

Zatímco B2E a B2P přinesou hlavní část užitku teprve v dlouhém období, soustředí se řada současných podniků na klíčový koncept prodeje přes Internet. Není pochyb o tom, že tržby z internetového prodeje rychle rostou. Podle jistého nedávno provedeného výzkumu bylo ve čtvrtém čtvrtletí loňského roku 13 % počítačového hardwaru prodáno přes Internet.

Internetové tržby porostou i v ostatních oblastech. V prvním čtvrtletí 2001 bude 8 % finančních služeb realizováno přes Web, podobně jako 7 % zábavního průmyslu, 6 % spotřebitelské elektroniky a téměř 5 % bílého zboží. Nové obchodní modely, mezi které patří např. "community shopping", mění způsob, jakým lidé nakupují.

Obchodování po Internetu totálně změnilo některé tržní segmenty. Např. sázení po telefonu ve Velké Británii se naprosto přesunulo z britských ostrovů na Gibraltar, kde je sázení osvobozeno od daně, a stalo se zde enormně úspěšným odvětvím.

Vydavatelský průmysl stojí na prahu revoluce. Když Stephen King "vydal" svou novou knihu na Internetu, zaplatilo 200 000 lidí 2,50 USD za její stažení jen během prvních sedmi dnů. King nepotřeboval vydavatele přišel rovnou za čtenáři.

Spíše B2B

Dnes se objevuje obrovské množství podnikatelských příležitostí ve dvou klíčových oblastech: prodej typu firma firmě (business to business, B2B), a prodej typu firma spotřebiteli (business to consumer, B2C). Přestože pozornost byla dlouhou dobu zaměřena hlavně na B2C, bude to spíše oblast B2B, která přinese podnikům stěžejní obchodní výsledky. Velká síla B2B spočívá v integrovaném pohledu na řízení dodavatelských řetězců, kde se klade důraz na minimalizaci nákladů, spojených s transakcemi mezi podniky a jejich dodavateli. Evidentně se jedná se o oblast, která je předurčena k uplatnění enterprise portálů.

Příležitosti se najdou i u B2C

Pro enterprise portály se nabízí řada příležitostí také v oblasti B2C, kde zajistí hladký běh elektronického obchodování. Pokud nakupujete na Internetu, často se setkáte se dvěma vážnými problémy objednávka není vyřízena včas, nebo vám nakonec přijde něco jiného, než jste si původně představovali.

Tyto problémy se objevují proto, že požadavky, které uživatel z Internetu zadá, hladce neprojdou do klíčových podnikových procesů, jakými může být zpracování objednávky nebo vyhotovení faktury. Tyto procesy, probíhající v back-office, sice mohou být částečně integrované (i když v řadě firem nejsou integrovány vůbec), ale integrace je zde často zaměřena na usnadnění spolupráce zaměstnanců firmy, nikoli na zlepšení úrovně služeb pro koncového zákazníka.

Pokud to myslíme s e-businessem vážně, je třeba se na tyto procesy znovu zaměřit a provést jejich integraci s ohledem na přímou službu zákazníkovi, to znamená způsobem, jaký nabízí enterprise portál. Uveďme příklad: když si zákazník na Internetu objedná zboží, které není na skladě, což se na mnohých websitech děje velmi často, obvykle dostane o několik dnů později omluvný e-mail, nebo dokonce normální poštovní dopis. Pokud ale integrujete sledování stavu skladu do svého enterprise portálu, budete zákazníkovi vždy schopni říci, kolik kterého zboží máte, a v případě nedostatku mu nabídnout zboží alternativní.

Rozumný postup

Každá společnost, uvažující o zavedení enterprise portálu, potřebuje rozumnou metodologii, podle které se bude průběh prací řídit, a také zkušeného a zodpovědného partnera. Je třeba řešit složité otázky zahrnující škálovatelnost portálu, který musí být schopen přizpůsobit se budoucímu růstu organizace, spolehlivost, bezpečnost apod. Obchodování po Internetu probíhá 24 hodin denně, 7 dní v týdnu, a proto potřebuje robustní technologické zázemí.

Závěrem

Shrneme-li výše uvedená fakta, dospějeme k těmto kritickým faktorům úspěchu: dobře naplánovat projekt, porozumět vlastním podnikovým procesům a postupovat ve fázích. Ujistěte se, že sliby, které uvádíte na vašich stránkách, dokážete opravdu splnit. Neberte si příklad ze společnosti Argos, která před Vánoci otevřela svoji novou website a musela její provoz ukončit kvůli nečekaně velké poptávce. Plánujte, abyste dosáhli úspěchu, ale zabraňte selháním.

Klíčem k úspěchu je poznání a srovnání trhů, na kterých prodáváte nyní, a trhů, které vám přinese enterprise portál. Ty společnosti, jež se dnes rozhodnou pro enterprise portál, čeká úspěch v podobě vyššího podílu na trhu, pronikání na nové trhy a zavádění nových obchodních modelů. Podniky, které se k novým technologiím postaví zády, mohou očekávat příchod B2N business s nikým.

Fred Manhartsberger pracuje jako CEO a viceprezident evropské sekce společnosti Sybase (www.sybase.co.uk).

§§§§§


Hardware


Tajemství rychlosti

Jeff Bertolucci

c00p0762

Pokud se poohlížíte po novém počítači, je rozhodnutí mezi procesory Intel a AMD pouhým začátkem. Zde vám přinášíme návod, jak se mistrně orientovat ve všech těch údajích, které na vás reklamy chrlí, a jak si mezi nimi vybrat ten nejvhodnější a nejvýkonnější počítač pro vaše potřeby.

Konkurenční boj je výborná věc, zvláště pak pokud sháníte nový a rychlý počítač. Téměř denně můžeme sledovat taktické obraty v líté bitvě mezi Intelem a AMD o prvenství na poli procesorů. Na počítačový trh vstupují nové společnosti. Výkonnost procesorů stoupá s kosmickým přetížením a zároveň se útroby počítačových nadšenců svírají při pohledu na neustále se snižující ceny dříve těžko dostupných komponent. Za své peníze prostě dostanete stále větší počítač.

Konkurenční boj ale také může vést k určitému zmatení. Který procesor se nejlépe hodí do vašeho počítače Athlon? Celeron? Duron? Pentium III? Nebo vám snad stojí za to sáhnout hlouběji do kapsy a pořídit si nejnovější Pentium 4? Horší však je, že válka procesorů je pouze vrcholem ledovce. Pocítí váš systém silnější vítr v zádech, bude-li osazen pamětí typu RDRAM či SDRAM? A co DDR SDRAM? K čemu jsou všechny ty megahertzy a gigahertzy? Jak změřit inteligenci čipsetu? Co vše je třeba znát, abyste si v počítačové prodejně nepřipadali jako v tureckých lázních?

Jsou to pouhé čtyři roky, co Intel u svých Pentií poprvé překročil 200MHz hranici. Nyní si Pentia 4 v klidu tikotají na frekvenci 1 400 MHz (1,4 GHz), a zdá se, že v dalším rozletu jim nic nebrání. Doba, kdy se rychlost počítače měřila pouze podle megahertzů procesoru však již dávno minula. Na výkonu PC se zásadním způsobem (leckdy více než výkon samotného CPU) odráží specifikace pamětí, pevných disků, grafických karet a základních desek. Dokonce i tak tajemná a obskurní součást počítače jakou je bludiště křemíkových stezek, po kterých plynou řídící data počítače, známých jako čipset, se výrazně podepisuje na celkovém výkonu PC.

Toto vše je třeba brát v úvahu a utřídit si takovou hromadu dat není vždy jednoduché. Některé výkonnostní údaje jsou založeny na holých faktech, ale stále zde existuje řada pověr a záměrně matoucích informací obalených do technologicko-marketingové omáčky počítačových firem. To je také důvod, proč vám dnes předkládáme tohoto stručného průvodce po procesorech, pamětech, grafických subsytémech a dalších součástkách počítačů.

Procesory: bitva na ostří nože

Při nákupu nového PC je stále nejdůležitějším rozhodnutím výběr vhodného procesoru a že je z čeho vybírat. Jestliže uvažujete o supervýkonném počítači, máte řadu možností. Nejrychlejší variantou z produkce Intelu je s kmitočtem přes 1,4 GHz Pentium 4. Hned po jeho boku najdete konkurenční Athlon od AMD, taktéž s kmitočtem nad hranicí 1 GHz. Další výkonnou variantou je buď Pentium III, či vrcholové modely Duronů.

V kombinaci s drahými, ale výkonnými komponenty jako jsou paměťové moduly Rambus DRAM (RDRAM) nebo Double Data Rate (DDR) SDRAM, grafickými 3D akcelerátory a ultrarychlými pevnými disky, pracujícími s rozhraním ATA/100, jsou tato spřežení předurčena pro náročné aplikace typu CAD či pro práci a úpravu fotografií a videa. Za rychlost se ale platí za takto vybavené "sporťáky" zaplatíte hodně peněz.

Procesory mnoha příchutí

Pro domácí a podnikové uživatele představují rozumný cenový kompromis sestavy založené na čipech Athlon či Pentium III s frekvencí 700-900 MHz. Pokud hledáte stroje schopné svižně pracovat zároveň s otevřenými okny textového editoru, tabulkového editoru, e-mailu a internetového prohlížeče, seženete je s těmito vnitřnostmi za cenu pohybující se přibližně v hranicích od 40 000 výše (bez monitoru). Výsledky výkonnostních testů hovoří jasně a dávají znát, že výpočetní rozdíl mezi těmito počítači je v řádu několika procent; stále ještě patří mezi nejvýkonnější sestavy, které jsme testovali.

V segmentu s nejlevnějšími počítači také nenajdeme žádná "ořezávátka". Můžeme vybírat mezi procesory AMD Duron, Intel Celeron a Via Cyrix III. Nejvýkonnějším čipem je Duron, který je levný, výkonný, má největší vyrovnávací paměť a podporuje 200MHz sběrnici (sběrnice je digitální cestička, po které vedou data a instrukce z procesoru ke zbytku celého systému). Podle našich zkušeností může dobře sestavený počítač s 600MHz Duronem lehce překonat sestavu s 600MHz Pentiem III a podobnou konfigurací. Stroje založené na Duronech jsou ideálními pomocníky těch uživatelů, kteří se soustředí především na práci, ale neopovrhnou čas od času ani dobrou hrou. I tak bychom však zájemce o intenzivnější grafickou práci a multitaskingový provoz měli raději odkázat do sféry Athlonů a Pentií III a 4.

Asketičtí uživatelé, kteří počítač využívají výhradně k psaní textů, posílání e-mailů a občasnému brouzdání po Internetu, a zároveň za něj nechtějí utratit příliš mnoho peněz, by se měli podívat do ohrádky obsahující stroje s procesory Celeron a Via Cyrix III. Tyto sestavy lze sehnat v některých případech skoro za "počítačovou" hubičku (rozuměj cenu pod 20 000 Kč). I v tomto případě hovoříme o kmitočtech nad 500 MHz, výkon je zde však nižší, operační paměť zpravidla nepřesahuje hranici 32 MB a pevné disky jsou sice dostatečně pevné, ale o poznání pomalejší než u výkonnějších sestav. Celkový výkon omezuje u "nízkorozpočtových" počítačů i integrovaná grafika a zvuk.

Athlon proti Pentiu III

I když jsou dnes světlomety pozornosti namířeny především na nejnovější přírůstek do rodiny Intel, na Pentium 4, myslíme si, že vzhledem k jeho prozatím vysoké ceně se bude většina uživatelů ještě nějaký čas orientovat na nákup Pentií III či Athlonů. AMD Athlon se ukázal silným soupeřem Pentií posledních generací; podrobný zápis z boje Athlon vs. Pentium 4 uvedeme za okamžik, ale podívejme se prozatím, jak si vede Athlon v porovnání s Pentiem III. Díky frekvencím od 600 do 1,2 GHz a více než odpovídajícímu výkonu stihl Athlon během relativně krátké doby vyšvihnout pověst AMD a dostat produkty této společnosti do strojů téměř všech počítačových značek.

Z výkonnostních testů vyplývá, že Athlon je v kancelářských aplikacích přibližně stejně rychlý jako Pentium III. Díky výbornému zpracování operací s plovoucí čárkou (FPU) je na tom ale lépe v aplikacích grafických a ve hrách. V zásadě lze tedy říci, že Athlon je o něco rychlejší než Pentium III na stejné frekvenci.

Až donedávna byla součástí procesoru rychlá vyrovnávací paměť první úrovně (level 1 cache), a vyrovnávací paměť druhé úrovně (level 2 cache) byla s procesorem spojena prostřednictvím datové sběrnice. Nynější procesory však integrují obě vyrovnávací paměti přímo do procesoru, což má za následek výkonnostní nárůst.

Úzkým hrdlem výkonnosti prvních Athlonů byla právě vyrovnávací paměť druhé úrovně díky tomu, že se v polovině loňského roku objevila v těchto procesorech integrovaná 256KB level 2 cache, je však již tento problém minulostí. Původní Athlony byly osazeny 512KB vyrovnávací pamětí druhé úrovně, jež byla umístěna právě mimo čip, ale dnes již tyto procesory v obchodech nenajdete. Pro jistotu však uvádíme způsob jak se přesvědčit, že to, co kupujete, je opravdu ten nový Athlon: ve specifikaci procesoru se podívejte právě na kapacitu vyrovnávací paměti. Pokud je uváděné číslo 384 KB (L1 + L2 cache), je vše v pořádku. Pokud je tam uvedeno 256 KM L2 cache, je také vše v pořádku. Celková kapacita vyrovnávací paměti Athlonů převyšuje tu u Pentií III (288 KB celkem, z toho 32 KB L1 a 256 KB L2). Všeobecně řečeno platí, že čím větší je kapacita vyrovnávací paměti na čipu, tím lepší je výkonnost.

I když v porovnání s Athlonem má Pentium III menší vyrovnávací paměť a pomalejší jednotku FPU, není to v žádném případě nějaký louda. S frekvencemi dosahujícími 1 GHz zůstává Pentium III stále nejdůležitějším hráčem na poli procesorů Intel. Psát na něm dopis v textovém editoru je vyložené plýtvání rychlostí, vždyť tento procesor si nezadá ani s nejnáročnějšími aplikacemi CAD či s úpravou digitálního videa. Bohužel, jeho architektura nedovoluje, tak jako u Athlonů, posouvat příčku výše nad hranici 1 GHz; ve vyšších frekvencích ho nahrazuje právě Pentium 4.

Pentium III není však zdaleka mrtvé. Intel pilně pracuje na vylepšené verzi tohoto procesoru, která by se měla na trhu objevit v polovině tohoto roku a měla by představovat konkurenci Athlonům ve středně výkonných sestavách. Podle dostupných informací má tento procesor obsahovat větší, 512KB L2 cache a měl by pracovat s 133nebo 200MHz sběrnicí. Otázkou zůstává, zda bude i tento procesor vyžadovat paměti DDR SDRAM, nebo zda Intel vyhradí tento typ pamětí pouze pro systémy s Pentiem 4.

Levnější procesory

Pro méně náročné uživatele počítačů, kterým nevadí několik milisekund počkat, mohou být vhodnější volbou levnější procesory. Za rozumnou cenu jsou k sehnání procesory AMD Duron, Intel Celeron a Via Cyrix III. V současné době jsou na trhu k dostání maximální frekvence 800 MHz u Duronů a Celeronů a 667 u čipů Via Cyrix.

Lidovým porsche je bezpochyby Duron, který ve výkonnostních testech často ukazuje záda i Pentiím III. Jak jsme již řekli, shodně vybavené počítače s 600MHz Duronem vykazují o několik procent větší výkon než 600MHz Pentium III, a občas se jim podaří skolit i Pentia III s vyšší frekvencí.

Duron září mnohem více, porovnáme-li jej s "low-endovými" kolegy, tedy s Celeronem a Cyrixem. Jeho 200MHz sběrnice je třikrát rychlejší než 66MHz sběrnice Celeronů a jeho 192KB integrovaná vyrovnávací paměť (128 KB level 1 a 64 KB level 2) je o 20 procent větší než 160KB paměť Celeronů (32 KB L1 a 128 KB L2). Čím vyšší je vyrovnávací paměť, tím méně častěji musí procesor přistupovat se žádostí o informace a instrukce do paměti hlavní, což má opět za následek vyšší výkon systému.

Nezapomínejte však, že výkonnost systému není jen záležitostí procesoru. Je třeba vzít například v úvahu fakt, že systémy osazené Celeronem se nejčastěji dodávají s grafikou integrovanou do základní desky, namísto plnohodnotné grafické karty, jež bývá součástí systémů s Pentiem III. Tyto integrované grafické akcelerátory často používají místo vlastní samostatné grafické paměti sdílenou operační paměť. Vytočíte-li tedy systém na plné obrátky, nemůžete čekat, že se grafický výkon nezpomalí. To je právě případ, který platí při přehrávání videosekvencí, nebo při hraní náročných 3D her. Pokud tedy berete hraní her alespoň trochu vážně, pak je pro vás vhodnější výkonnější systém s Pentiem III nebo Athlonem, ale hlavně se samostatnou grafickou kartou.

Via Cyrix III má 128KB level 1 cache, ale nemá žádnou cache L2, a také proto je nejpomalejší z dnes popisovaných procesorů. Na přelomu roku uvedla společnost Via na trh inovovanou verzi tohoto procesoru (známou dříve pod kódovým označením Samuel II), a tento čip je již vybaven 64KB pamětí L2 cache. Co se týče sběrnice, pracuje Cyrix s rychlostmi 66, 100 a 133 MHz.

Pravdou však zůstává, že i přestože se jedná o nejlevnější PC procesor na trhu (něco málo přes 2 000 Kč), zatím jej do svých počítačů zařazuje jen malý počet výrobců. Naše výkonnostní testy se v podstatě shodují s prohlášením firmy Via, která nijak nezastírá, že se jedná o čip určený pouze pro provoz základních aplikací jako jsou textové editory, internetové prohlížeče nebo e-mail. S trochou snahy s ním lze provozovat i náročnější programy pro úpravu obrázků a tvoření tabulek, ale v tomto případě již narážíme na výkonnostní vrchol systému. Na hraní 3D her mohou majitelé Cyrixu III raději zapomenout.

Co nás na trhu s levnými procesory čeká v nejbližší budoucnosti? Určitým převratem v oblasti čipů určených pro nejlevnější počítače se měl stát procesor Intelem kódově označovaný jako Timna, ale jeho vývoj byl před koncem loňského roku (po)zastaven. Tento čip měl v sobě obsahovat integrované grafické a paměťové ovladače. Uvdíme, zda se Intel na tuto stezku vrátí, či zda to byl jen další z pokusů o co největší integraci.

Jistě nás čeká i v tomto segmentu další nárůst kmitočtu, ale aby se tento nárůst projevil, budou počítače také potřebovat rychlejší motherboardy a periferie. Na začátku tohoto roku uvedená nová generace Celeronů již bude mít rychlejší, 100MHz sběrnici, přestože Duron ji má 200MHz. Je však na druhou stranu pravda, že každodenní uživatelé pracovních počítačů tento nárůst těžko poznají, protože v případě běžných kancelářských aplikací není 66MHz sběrnice úzkým hrdlem systému. Intel sám přiznává, že rychlost sběrnice není pro Celeron tak zásadní, jelikož zákazníci se při výběru procesoru nechají vést číslem udávajícím jeho frekvenci. Jinými slovy, když jsou nakupovat, tak jim je jedno, zda zvolí 600MHz Celeron, nebo 600MHz Duron.

S řadou omezení a úzkých hrdel se však setkává většina uživatelů, a to od kancelářských pracovníků (v menším množství) až po lidi pracující s grafickými programy a mnohamegabytovými obrázky. Jedním řešením je přidat další paměť. Pokud se váš pevný disk rozzlobeně ozve pokaždé, když přepnete z jednoho okna do druhého, může vám přidání další paměti pomoci. Například průměrný počítač s Pentiem III 500 MHz a 128MB pamětí běží o 15 procent rychleji než stejná sestava s pouze 64MB pamětí.

Mobilní šetřílci

Také bojiště na území mobilních procesorů se rapidně mění. Kromě obligátních notebooků s procesory firem Intel a AMD se na tomto poli objevily koncem loňského roku již první funkční modely s čipy Transmeta Crusoe. Právě od nich se očekávala revoluce v oblasti mobilní techniky. Tyto procesory totiž slibovaly rapidní úsporu elektrické energie za současného udržení výkonu, potřebného pro stroje typu PC. Bohužel jsme v našem TestCentru ještě neměli šanci osobně si ozkoušet nějaký model s Crusoem, ale podle výsledků, které jsme nalezli na Internetu, zatím tato zařízení nepotvrdila očekávání. Je sice pravda, že při frekvencích 333-700 MHz obsahuje procesor Crusoe méně tranzistorů, spotřebuje méně elektrické energie a produkuje méně tepla než ostatní mobilní procesory, celkový nárůst doby, po kterou je jím osazený notebook schopen pracovat na baterie, se však nezvýšil o několik hodin, jak se očekávalo, ale jen o několik desítek minut. Inu, zatím se jedná o novinku téměř v plenkách, uvidíme, kam se vývoj tohoto slibného čipu posune během příštích měsíců.

Oba procesoroví giganti se také pustili směrem ke snížení spotřeby, avšak místo kompletně předělaného designu procesoru šlo AMD i Intel cestou úsporných technologií, které mají za úkol optimalizovat výkon procesoru (a tudíž zmenšovat jeho odběr energie). Intel přišel na trh s technologií SpeedStep, díky níž se v případě provozu na baterie sníží příkon elektrické energie do mobilního procesoru Pentium III (čímž se samozřejmě sníží i výkon procesoru). Když se pak majitel notebooku opět připojí k síti, napětí se zvedne a výkon procesoru běží naplno. Mobilní Pentium III tak běží v plném výkonu například na frekvenci 600 MHz a při provozu na baterie pracuje rychlostí 500 MHz. Oproti tomu AMD se svojí technologií PowerNow vsadilo na okamžitou změnu napětí přicházejícího do procesoru v závislosti na výkonu, který požadují aktuálně provozované frekvence. Obě technologie prokázaly prodloužení provozu při práci na baterie, opět se ale jedná o hodnoty v řádu několika desítek minut.

Čipsety a RAM: pevné přátelství

Profesionálové se při výběru počítače často řídí typem čipsetu a paměti, které mají na cenu a výkon počítače mnohem větší vliv, než si většina uživatelů myslí. Ale nebojte se, pokud nehodláte stavět počítač od píky, pravděpodobně se tímto problémem nebudete muset vůbec zabývat. Přesto však neškodí znát možnosti a omezení jednotlivých čipsetů a typů pamětí. Už třeba jen proto, abyste zbytečně neplatili za něco, co vlastně ani nevyužijete.

Informace o kvalitách čipsetů se leckdy nehledají snadno. Nejlepším řešením je asi prohlédnout si internetové stránky výrobce a hledat specifikace jednotlivých produktů, i když ani to nezaručuje vždy výsledek. Například jsme na webových stránkách Compaqu nemohli najít údaje o čipsetu v desktopech Presario, ale třeba u Dellů jsou tyto informace snadno k nalezení.

Hovoříme-li o čipsetech, nelze opominout ani typy pamětí, jelikož tyto dva komponenty jsou úzce spojeny. Například "high-endové" čipsety Intel 820 a 820E podporují moderní technologii Rambus DRAM (RDRAM), určenou pro v současnosti nejrychlejší procesory. Zatímco běžné paměťové čipy SDRAM PC100 a PC 1333 používají relativně úzkou 100a 133MHz paměťovou sběrnici, tak Rambus pracuje s hodnotami 600, 700 a 800 MHz.

Teoreticky by tedy využití RDRAM mělo vést ke zvýšení rychlosti systému. 800MHz paměť RDRAM PC-800 nabízí například maximální přenosovou rychlost dat 1,6 GB za sekundu, jež je o 60 procent vyšší než maximální hodnota 133MHz sběrnice PC-133. Při našich výkonnostních testech se však ukázalo, že RDRAM nenabízí pro běžné aplikace prakticky žádný nárůst a rychlost se zvýší jen malinko u náročných aplikací typu AutoCAD. Prý je to způsobeno tím, že u běžných sekvenčních testů, při nichž se provozují jednotlivé aplikace po sobě, nedochází k takovému využití paměti, které by prokázalo opravdovou sílu RDRAM. Většina analytiků se shoduje v tom, že v současnosti neexistují aplikace, jež by byly tak náročné na multitasking a datové přenosy, že by prakticky využily všech možností RDRAM.

Pokud by jediným kazem RDRAM byl fakt, že zprostředkovává pouze nepatrné zvýšení výkonu, nikomu by to asi nevadilo, ale ještě je tu cena, která je řádově o několik tisíc korun vyšší než u SDRAM.

Zapečená grafika

Celá řada levných a středně výkonných počítačů je postavena na intelovských čipsetech 810E, 815 a 815E. 810E je určen pro levné modely s Celeronem a obsahuje integrovaný grafický čip. 815 a 815E také obsahují integrovanou grafika, ta ale vedle sebe snese i další grafický akcelerátor GPU, nebo "dospělou" kartu pro AGP 4x.

Pokud berete práci s grafikou (ať již hry, nebo úpravu obrázků) alespoň trochu vážně, je pro vás samostatná grafická karta nutností. Pracujete-li ale celý den pouze s textovým editorem nebo tabulkovým procesorem, bude vám integrovaná grafika úplně stačit (tedy pokud nepotřebujete extrémně vysoké rozlišení).

Na trhu s čipsety má Intel celou hromadu konkurentů. Jako alternativa k Intelu 815 existuje například čipset Via Apollo Pro133A od Via Technologies, nebo čip Aladdin-Pro IV od Acer Laboratories. Oběma těmto čipsetům chybí integrovaná grafika, což je paradoxně staví do lepšího světla v očích řady výrobců a náročných uživatelů. Na vavřínech neusíná ani AMD, jejichž poslední čipset AMD 760 s podporou 266MHz sběrnice jsme podrobně testovali v minulém čísle.

Další tajemství: grafika, disky atd.

Grafický systém se může často stát úzkým hrdlem výkonnosti počítače. Řada lidí si myslí, že jejich 600MHz Celeron si musí s Quakem hladce poradit, ale ani ten nejvýkonnější procesor nic nezmůže bez slušné grafiky.

O grafických kartách jsme hovořili v minulém čísle, takže se o nich zmíníme jen stručně. AGP (Accelerated Graphics Port) je speciální port, který zprostředkovává komunikaci mezi grafickým ovladačem a systémovou pamětí. Naprostá většina moderních počítačů disponuje tímto portem. Dříve jeho funkci přebíraly sloty PCI, ale jelikož tuto sběrnici sdílí i jiné subsystémy (například pevný disk), není při průchodu velkého množství dat ideální.

High-end grafika

Nízkorozpočtové počítače mají grafiku integrovanou, ale pro náročnější uživatele je výkonná 3D grafická karta nezbytná. Tyto karty jsou sice promárně určeny pro hráče, ale z jejich výhod se budou těšit i obyčejní uživatelé. Jejich výkon neakceleruje totiž pouze 3D grafiku, ale rozdíl je znát i v grafice 2D, pro kterou dokáží kupř. zajistit větší rozlišení a barevnou hloubku. Například vestavěná grafika Intelu 815 podporuje maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, a to v ubohých 16 barvách. Oproti tomu výkonná karta Matrox Millenium G 400 Max dokáže zvládnout až 2 048 x 1 536 bodů při 16,8 milionu barev. Takovéto rozlišení samozřejmě není určeno ani pro 17a 19palcové monitory, ale spíš pro grafické stanice pracující s obrazovkami 21palcovými.

Který grafický čip je nejlepší? V současnosti je to s největší pravděpodobností čip NVidia GeForce 2 Ultra. Z hlediska paměti jsou grafické karty s DDR SDRAM o 20 až 50 procent rychlejší než ty s SDRAM.

Pevné disky ATA/100 rychlejší, nebo ne?

Dalším potenciálním úzkým hrdlem systému se může stát pevný disk. Líný pevný disk může zpomalit přenos dat mezi diskem a rychlým procesorem. Náročené aplikace, jako jsou třeba grafické prezentace s vloženými videoklipy, potřebují ty nejrychlejší dostupné pevné disky.

Největší a nejrychlejší pevné disky podporují novou specifikaci ATA/100. ATA/100 je nejposlednější verzí známého rozhraní IDE, jež se stará o přesun dat mezi diskem a základní deskou počítače. Při maximálním výkonnu zvládne ATA/100 přenášet data až rychlostí 100 Mb/s, zatímco starší, ale stále ještě nejvíce rozšířený standard ATA/66 je přenáší "pouze" rychlostí 66 Mb/s. Pevné disky s ATA/100 produkují dnes výrobci všech značek.

Na první pohled se ATA/100 zdá být nejlepší volbou pro zájemce o maximální rychlost, ale v praxi to vypadá tak, že maximální přenosová rychlost se do celkové výkonnosti sestavy nepromítá příliš dramaticky. To je proto, že běžné disky pracují s běžnou rychlostí (tzv. sustained data transfer) na úrovni 36,5 Mb/s, která je nižší než maximum ATA/66 nebo ATA/100. V běžném provozu tedy maximální rychlost většinou ani nepotřebujeme.

ATA/100 to však zdaleka nekončí. Průmyslové konsorcium s názvem Serial ATA Working Group, jehož členy jsou například APT Technologies, Dell, IBM, Intel, Matrox, Quantum a Seagate, pracuje na přenosových rychlostech 150 Mb/s a větších. První produkty s těmito rychlostmi by se měly na trhu objevit již letos.

Kromě rozdílu mezi ATA/66 a ATA/100 se debata často točí i okolo rychlosti otáčení disku. Většina nejběžnějších disků se otáčí rychlostí 5 400 rpm (rotation per minute otáček za minutu), nebo 7 200 rpm. Existují samozřejmě i disky s rychlejšími otáčkami SCSI disky používané ve výkonných serverech se běžně otočí 10 000 za minutu. Čím rychleji se disk otáčí, tím kratší dobu potřebuje pro přístup k určitým datům.

Ach ty porty...

Vstupní a výstupní porty počítače také dokáží zpomalit provoz. Ctihodný starý sériový port je se svou maximální rychlostí 115 kilobitů za sekundu ještě použitelný i pro moderní modemy s maximální propustností 56 Kb/s, ale je již naprosto nevhodný pro přenos objemných dat například z 3megapixelového digitálního fotoaparátu. Stejně zastaralý paralelní port s rychlostí 150 Kb/s (vylepšené verze ECP/EPP pracují přibližně rychlostí 2 Mb/s) je sice o něco svižnější, ale stále je založen na technologiích pocházejících z 80. let minulého století. Oba porty navíc postrádají schopnost plug and play.

Univerzální sériová sběrnice USB na druhou stranu maximálně zpříjemňuje instalaci dalších periferií. Připojte jejím prostřednictvím skener nebo tiskárnu a Windows toto zařízení automaticky rozpoznají, a pokud je to třeba, vyzvou uživatele k nainstalování potřebných ovladačů. Ale i USB s přenosem 12 Mb/s je pomalé pro určité periferie, jako například digitální videokamery.

Na pomoc spěchá standard USB 2.0, jehož specifikace hovoří o maximální propustnosti 480 Mb/s. Na trhu již existují některá zařízení využívající tento standard, a do budoucna jich bude zajisté čím dál více.

Port IEEE 1394, známý rovněž jako FireWire, disponuje rychlostmi od 400 do 800 Mb/s a jeho doménou jsou opět zařízení produkující veliké množství dat (znovu digitální videokamery, ale poslední dobou i třeba skenery). Toto rozhraní však nebývá standardní součástí počítačových sestav. Podle analytiků se není třeba obávat, že standard USB 2.0 vyhubí stávající FireWire, jelikož toto rozhraní si již pro své produkty vybrali například výrobci digitálních televizorů a střižen.

Za hodně peněz málo muziky?

Výrobci komponent a počítačů rádi tvrdí zákazníkům, že ke svému životu naprosto nezbytně potřebují nejnovější technologie. Většinou se zaštiťují výkonem budoucích aplikací a dlouhodobou životností nového systému jakoby ani oni sami neplánovali uvést příští měsíc/půrok/rok produkty nové a rychlejší.

Nejrozumnější taktikou bývá podívat se a vyčkat. Nové technologie sice nabízejí větší výkon, ale většinou za neporovnatelně vyšší náklady, zatímco technologie starší se prakticky vždy dočkávají nových a nových vylepšení a vylaďování. To, co je dnes na nejvyšším cenovém žebříčku, bude na podzim součástí mainstreamu a za necelý rok se bude prodávat s mnohasetprocentními slevami, a pokud ne, tak se to nebude prodávat vůbec. V tom případě udělal nejlépe ten, který počkal.

Anatomie PC: pohled dovnitř

Podíváte-li se dovnitř počítače, spatříte na základní desce celou řadu věcí. Zde předkládáme stručný přehled toho, jak spolu jednotlivé díly spolupracují a komunikují.

1. - CPU Procesor je mozkem systému. Provádí výpočty, na základě kterých pracují programy. I když jsou ostatní součástky také důležité, má procesor největší vliv na rychlost systému.

2. - Čipset Tyto čipy fungují jako dopravní policisté na rušné křižovatce. Řídí tok dat a určují, jaká zařízení bude počítač podporovat. Čipset řídí průběh dat z procesoru ke grafické kartě a k pamětem. Také určuje rychlost různých sběrnic a kapacitu a typ podporované paměti. Navíc má na starosti tok dat skrze rozhraní PCI, disky IDE a vstupní a výstupní porty. Rozhoduje též o tom, jaké IDE standardy a typy portů bude systém podporovat.

3. - Paměť V paměti RAM jsou uložena data na dosah procesoru, který si je z ní během provozu bere. Množství, typ a rychlost paměti RAM mají velký význam pro výkon procesoru.

4. - AGP Tato cesta, vyhražená pro grafická data, poskytuje grafické kartě přímý přístup k procesoru a operační paměti. AGP je v současnosti k dispozici ve třech provedeních, a to 1x, 2x a 4x. Poslední z nich dokáže přesouvat data až rychlostí 1,07 Gb/s.

5. - IDE Zařízení pro ukládání dat, jako jsou pevné disky a jednotky CD-ROM, se připojují prostřednictvím rozhraní IDE. První verze přenášely data rychlostí 16,6 Mb/s, ale současné standardy ATA/33, ATA/66 a ATA/100 pracují s propustností 33, 66, respektive 100 Mb/s.

6. - PCI Tato sběrnice má na starosti připojení vnitřních rozšiřujících karet, jako jsou například zvukové karty, interní modemy nebo řadiče SCSI. S daty pracuje rychlostí 133 Mb/s. Mnoho počítačů stále ještě obsahuje také starší (a pomalejší) rozšiřující sloty ISA.

7. - I/O porty Vstupní a výstupní porty (PS/2, sériový, paralelní, USB...) poskytují připojení pro externí periferie, jako jsou tiskárny, skenery a digitální kamery.

§§§§§


Souboj GIGAntů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0001

Nejžhavějšími novinkami v oblasti procesorů jsou v poslední době černé krabičky tikající nad hranicí 1 000 MHz. Měli jsme příležitost pozvat do našeho TestCentra závodníky ze stájí Intelu i AMD. Natáhnuli jsme stopky, cílovou pásku a pohodlně jsme se posadili na testovací lavičku. Jak to dopadlo, si můžete přečíst i vy.

Intel Pentium 4 nejrychlejší představitel Intelu, zařazený do nové řady Pentium 4, vychází z architektury použité už v Pentiích III, avšak nové označení si zasluhuje díky určitým rozšířením, které mají za účel připravit tento typ procesorů na vysoké pracovní frekvence. Pod zastřešujícím názvem NetBurst se skrývají technologie Hyper Pipelined Technology, Rapid Execution Engine a Execution Trace Cache. Oživením je také sběrnice pracující na 400 MHz, umožňující přenosové rychlosti až 3,2 Gb/s.

Hyper Pipelined Technology prodlužuje délku instrukčního pipelinu, resp. zvyšuje počet jeho stupňů na 20. V procesoru tedy může být (teoreticky) rozpracováno až 20 instrukcí naráz, čímž se snižuje šance, že některá z nich nestihne být dokončena během celého průběhu exekučních sekcí v CPU. Bohužel s prodlužující se délkou pipelinu přichází nazmar stále více výkonu, a to v okamžiku, kdy technika předvídání skoků (branch prediction) selže a výsledek větvení odhadne špatně. V takovém případě se zahazují veškeré výpočty a průběh dalších instrukcí skrz procesor jde opět od začátku.

Pentium 4 používá pro tento případ inovovaný systém vyrovnávací paměti, v němž se uchovají už dekódované instrukce pro případ, že by v krátké době byly ještě potřeba, jak tomu často bývá právě po neúspěšném odhadu větvení. Inovací je také zvýšení výkonu dvojice ALU, které by mělo také omezit problémy vzniklé prodlouženým instrukčním pipelinem.

Multimediálním aplikacím pomůže též inovovaná instrukční sada SSE2. I když poskytuje vyšší výkon, je třeba počkat, až bude plně podporována výrobci softwaru, neboť jen na nich záleží, zda implementují kód využívající SSE2.

Na rozdíl od Pentia 4 jde Athlon zatím spíše cestou zvyšování hrubého výkonu, což mu v testech paradoxně přináší výhody. AMD v Athlonu neprodloužilo délku pipelinového řetězce, avšak zvýšilo superskalaritu použitím hned tří jednotek pro práci s plovoucí čárkou. Tímto řešením Athlon velmi výrazně omezil problém s nízkým výkonem jednotky FPU v předchozích verzích procesorů K6. Po třech jsou v procesoru zastoupeny také jednotky ALU pro celočíselné operace a jednotky pro počítání adres.

Protože ani Athlon není vnitřně čistý x86 procesor, i u něj instrukce musí nejdříve procházet vícenásobným paralelním instrukčním dekodérem, zajišťujícím jejich převod do rychlých MacroOPů, jež zpracovává jádro CPU.

Samozřejmostí se stalo předvídání větvení programů technikou Advanced Dynamic Branch Prediction, a dostatek vyrovnávací paměti na čipu (celkem 384 KB).

Novinkou čipové sady AMD 760 je režim paměťových čipů DDR. Při něm probíhá přístup do paměti při každém taktu ne jednou, jako je tomu u klasických SDRAM pamětí, ale dvakrát, a to jak při náběžné tak i při sestupné hraně hodinového taktu. Výsledkem je teoreticky dvojnásobná rychlost FSB a pamětí.

Jiný systém paměti zvolil i Intel pro Pentium 4, které využívá paměťových modulů RDRAM, vyvíjených společností Rambus. Paměť Rambus pracuje na vysoké frekvenci, avšak je konstruována zcela odlišně od SDRAM, což stejně jako u DDR znamená nutnost použití odlišných základních desek.

Pro testy jsme měli k dispozici počítač s 1,2GHz procesorem Athlon, osazený základní deskou AMD Corona s čipsetem AMD 760 a 256 MB paměti DDR SDRAM. Pro tuto výkonnou sestavu jsme použili adekvátní grafickou kartu Creative 3D Blaster GeForce2 Ultra se 64 MB paměti.

Proti němu stál počítač s 1,4GHz procesorem Pentium 4 se základní deskou Intel, postavenou na čipové sadě I850 se 128 MB paměti RDRAM. Opět nechyběla grafická karta Creative 3D Blaster GeForce2 Ultra 64 MB. Ještě připomínáme, že rozdíly ve výkonu počítačů s pamětí o kapacitě 128 a 256 MB jsou na úrovni několika málo procent, a proto je můžeme s klidným svědomím zanedbat.

V závodě, který za nás pod operačním systémem Windows 98 počítal testovací software BAPCo SYSmark 2000, získalo Pentium 4 v celkovém indexu výsledek 167 bodů, zatímco Athlon odešel jako vítěz, když jeho index dosáhl hodnoty 226 bodů. SYSmark je komplexní test celého portfolia aplikací nejčastěji užívaných na platformě Windows. Zahrnuje celkem 12 programů, mezi nimiž nechybí například Adobe Photoshop, Corel Draw!, Adobe Premiere či renderovací Bryce 4. Z tohoto důvodu je možné výsledky v BAPCo SYSmarku považovat za skutečně průkazné porovnání aplikačního výkonu jednotlivých systémů.

Za zmínku rozhodně stojí, že jedinou aplikací ze skupiny testované prostřednictvím SYSmarku, v níž Pentium 4 s přehledem poráží Athlon na nominálně nižší frekvenci, je Windows Media Encoder. Výsledky v Photoshopu 5.5 se u obou procesorů liší o pouhá 3 procenta ve prospěch Pentia 4, a ve všech zbylých programech vítězí Athlon. Rozdíly jsou skutečně vysoké, například v Bryce 4 činí zhruba 50 %, v modelačním Elastic Reality kolem 45 % a v Corel Draw! dokonce 70 %.

Příčin takovýchto výsledku je několik. K nejdůležitějším ale patří menší cache v Pentiu 4 a celkově problematičtější práce s delším pipelinovým řetězcem. Zároveň nesmíme zapomínat ani na to, že Athlon má silnější celočíselnou jednotku a minimálně srovnatelnou jednotku FPU s Pentiem 4.

Oproti aplikačním benchmarkům jsou výsledky z herního Quake III Arena Dema úspěchem především pro Pentium 4. Při rozlišení 640 x 480 bodů a 16bitové barevné hloubce v normálním nastavení detailů je výkon Pentia 4 na hodnotě 199 fps, zatímco maximem Athlonu je za stejných podmínek pouze 157 fps. Při nízkém rozlišení je počet snímků za vteřinu vyjádřením spíše managementu sběrnic základní desky a procesoru, a v tomto případě je zřejmé, že Pentium 4 je na tom o poznání lépe. Svou úlohu hraje také optimalizace Quake III pro instrukční rozšíření SSE2.1 0001/BAM o

Za zapůjčení vzorků AMD a Intel děkujeme firmám AMD a LIBRA Electronics.

§§§§§


Záloha, na kterou je spoleh - Pásková mechanika ecrix vxa

Martin Kybal

c01p0003

V dnešní době je vyžadována stále vyšší spolehlivost. Od firemního serveru je vyžadována spolehlivost jako od palubního počítače v raketoplánu. Ale jak známe z praxe, požadavky a schopnosti se někdy rozcházejí... Pro tento případ provádějí správci sítí (ti zodpovědnější určitě) zálohování dat ze síťových serverů nebo i pracovních stanic. S novinkou na našem trhu, zálohovací mechanikou Ecrix VXA, vás nyní chceme seznámit.

Existují různé způsoby zálohování dat. Od zkopírování na jiný pevný disk, vypalování na CD-R, až po profesionální zálohovací řešení v podobě páskových knihoven, kde se točí desítky kazet, jež mají kapacitu stovek gigabajtů. Řešení, které jsme měli v redakci možnost vyzkoušet, je zálohovací mechanika Ecrix VXA americké společnosti Ecrix. Ta je na rozdíl od současné generace páskových mechanik zajímavá v několika bodech. Zejména pro střední společnosti a firmy může být vhodným řešením pro zálohování dat. Takže se podívejme na Ecrix zblízka.

Technologie

Tohle slovo je dnes slyšet na každém kroku. Ale v případě Ecrixu je základem všeho. Technologie a řešení jsou tím, co Ecrix odlišuje od ostatních zálohovacích mechanik stejné třídy. Setkáváme se zde s novým řešením tří známých bodů: formátu záznamu dat, způsob zápisu dat a jejich následného čtení.

Klasické páskové jednotky zapisují data na pásku kontinuálně. Pokud dojde k přerušení záznamu, mechanika se zastaví a najde místo, kde skončila. Tento proces zdržuje a snižuje rychlost mechaniky. Druhým omezením je nutnost velmi přesného vedení hlavy na pásce. Pokud dojde k posunu pásky, znemožní se čtení dat. Tyto nedostatky se projevují zejména při obnově dat.

Při vývoji se u Ecrixu zaměřili na celkovou změnu této koncepce a přišli s následujícím řešením.

DPF Discrete packet format

Místo toho, aby se data zapisovala v jedné dlouhé stopě, jsou rozdělena na krátké úseky, označované jako pakety. Podobnost s pakety síťovými je nasnadě. Paket dat u Ecrixu obsahuje 64 bitů uživatelských dat, dále data kontrolního součtu, data pro adresaci paketu a část, která slouží pro obnovu dat při jejich poškození. Každá ze stop, jež jsou na pásce uloženy šikmo proti směru posunu, obsahuje 387 takových paketů. Výhodou je rychlost, s jakou může být každý paket nalezen a přečten.

VSO Variable speed operation

Tato technologie dovoluje měnit pohyb pásky okolo rotující hlavy podle množství dat, jež má mechanika k dispozici. Pokud nejsou data dostupná, mechaniky zpomalí pohyb pásky, ale nepřeruší záznam. Pokud se přítok dat zvýší, zrychlí se i pohyb pásky. Naproti tomu klasická mechanika při výpadku dodávky dat přestane zapisovat, zastaví se, musí přetočit pásku zpět na místo, kde přestala a musí navázat na přerušení. Zdá se to možná nicotné, ale v praxi to může znamenat i několik desítek minut rozdílu v provozu mezi Ecrixem a klasickou mechanikou.

OSO Overscan Operation

Možná jste někdy zkoumali vnitřnosti vašeho videa a všimli jste si, že rotační buben s hlavami je šikmo. Je to z toho důvodu, že vzhledem k ose pásky jsou pak data zapisována šikmo. To dovoluje udělat pauzu a dívat se na zastavený obraz. Stejný princip používá Ecrix. Stopy jsou ukládány na pásku šikmo a buben je vybaven dvěma hlavami. Mechanika tak může jednou hlavou data zapisovat a druhou kontrolovat, jestli jsou uložena v pořádku. Pokud ne, může je zapsat znovu. Navíc, pokud jsou data načtena nesprávně, nebo není paket kompletní, není pro mechaniku problém načíst je druhou hlavou znovu správně. Ve výsledku pak zajišťuje použití všech výše popsaných technologií vysoký výkon, velkou rychlost záznamu i obnovy dat a vysokou spolehlivost.

Podívejme se nyní na Ecrix po stránce funkční. Mechanika se vyrábí v externí a interní verzi. Obě jsou pak dodávány buď s klasickou SCSI, nebo LVD sběrnicí. V nabídce by měla být v budoucnu i sběrnice FireWire. Interní je ve velikosti pro zabudování do slotu 5,25 palce, externí je možno položit na stůl nebo postavit. Pracuje v obou polohách. My jsme měli k vyzkoušení externí verzi. Její zapojení je otázkou 10 minut. Stačí ji pouze vybalit, připojit napájecí kabel, zapojit SCSI kabel do počítače a zapnout počítač. U Windows ME byla mechanika nalezena a byla okamžitě přístupná pro zálohovací program, který používáme. Tím se dostávám k podpoře operačních systémů. Ecrix naistalujete pod následující systémy: MS-DOS, Windows 95/98/ME, Windows NT, 2000, Linux, UNIX, MacOs. Detailní informace pro o instalaci, ovladače, utility a firmwarové inovace lze nalézt na Internetu. Podpora výrobce je také na dobré úrovni.

Po instalaci již nezbývalo, že vložit do mechaniky pásku. Ty se vyrábí o délce 62, 107 a 170 metrů. Jejich celková kapacita bez komprese je 12, 20 a 33 GB. S ideální kompresí 2:1 je to pak velice zajímavých, a v této kategorii nevídaných, 66 GB. Klasické DDS mechaniky mají při stejné ceně maximálně 24 GB.

Pásky si zaslouží zvláštní zastavení. Vřele vám doporučuji návštěvu části WWW stránek Ecrixu, věnované životnosti pásek. Tam se můžete pokochat pohledem na útrapy, jež musely pásky při testování podstoupit. Technici vše nahrávali a na Webu jsou k dispozici záznamy ve formátu Real Video. Jedna byla zaživa vařena, další byla utopena v nádobě se sladkou kávou a třetí byla zamražena do bloku ledu. Po jejich vyjmutí, omytí a osušení byla data z pásek plně obnovitelná. Ecrix garantuje životnost správně uložené pásky na 30 let. V běžném provozu by mělo médium vydržet 20 tisíc průchodů mechanikou. Na pásku je dávána záruka 3 roky.

Provoz

Po zapojení mechaniky a spuštění zálohovacího programu byla mechanika okamžitě dostupná. Stačilo vložit pásku, naformátovat ji, aby jí mohl program používat. Pak už nezbývalo, než spustit běžnou zálohovací rutinu týdenní zálohy. Objem dat byl okolo 15 GB. Záloha proběhla bez nejmenších potíží a zálohovací program vykazoval o 25 procent vyšší rychlost. Výrobce udává rychlost na 3 MB za sekundu bez komprese. Největší rozdíl mezi rychlostí klasické páskové mechaniky a Ecrixe je ale v obnově dat. Zatímco normálně trvá vyhledání požadovaných souborů pro obnovu i přes deset minut, Ecrix to zvládl za tři. Bohužel jsme měli mechaniku k testování jen týden, a tak nebylo možné ověřit dlouhodobou funčnost. Ale i ten týden byl velmi přesvědčivou ukázkou schopností, které Ecrix má. Pokud bych měl shrnout celkový dojem, jedná se o jednoznačně velmi zajímavý produkt, který nelze než doporučit, a to především pro její rychlost, vysokou kapacitu a rozumnou cenu.

Ecrix VXA

cena

výkon

podpora

K testu poskytla firma: Data Storage, s. r. o., Vlastina 23, Praha 6

www.datastorage.cz

Cena vč. DPH: 42 000 Kč

§§§§§


Digitální kamera Kodak EZ200 - na internet i do přÍrody

Jaroslav Kasal, TestCentrum idg

c01p0004

Značku Kodak zřejmě není nutno dlouze představovat. Ve světě fotografií zaujímá jedno z vedoucích postavení. Nejen díky klasickým "mokrým" snímkům, ale dnes i díky výrobkům určeným pro digitální zpracování obrazu. Rychle se rozšiřující portfolio produktů, které Kodak nabízí, svědčí o velké budoucnosti právě těchto výdobytků. Jedním z nejnovějších je na našem trhu fotoaparát kombinovaný s digitální kamerkou, nesoucí označení EZ200.

EZ200 je koncipován jako malý foťáček černé barvy ve slušivém designovém provedení. Oblé tvary mu sluší a navíc se díky nim i dobře drží v ruce. S rozměry 92 x 36 x 68 milimetrů se jistě pohodlně vejde do každé jen trochu větší kapsy a s hmotností 134 gramů (včetně baterií) ji rozhodně neutrhne.

Ovládací prvky zařízení (spoušť, volba modu snímání a vypínač) jsou vyvedeny v modré barvě. Umístěny jsou všechny na horní části EZ200 a s jejich pomocí je ovládání všech funkcí snadné a velice pohodlné. K tomu také napomáhá, stejně tak v horní stěně zařízení integrovaný, malý LCD displej, na němž jsou všechny změny nastavení ihned vidět. Pro přesnější zaměřování slouží průhledový hledáček, který se nachází hned nad objektivem s ostřicím kroužkem. V přední části fotoaparátu je umístěna i Led dioda pro signalizaci časové spouště.

Pro využití na cestách je výrobek EZ200 osazen čtyři megabajty velkou integrovanou pamětí. Na ní je možné při standardní kvalitě uložit až 128 fotek ve formátu jpeg. Musíte se ovšem spokojit s rozlišením 320 x 240 bodů. Pokud použijete režim HQ (Hi Quality), zvládne fotoaparát sice jen 64 snímků, ale v rozlišení 640 x 480 bodů, což jistě není k zahození.

V případě, že chcete nafotit sérii snímků, je pro vás připraven režim "fotopušky". V něm po zmáčknutí spouště vytvoří fotoaparát v jedné vteřině pět po sobě jsoucích snímků v rozlišení 320 x 240 bodů. To je výhodné zvláště pokud fotografujete rychlé akce, kdybyste snadno mohli vhodný okamžik propást. Pro ještě náročnější uživatele skýtá EZ200 možnost snímání filmu o pětadvaceti políčkách ze sekundu do AVI souboru. Rozlišení je 160 x 120 bodů a maximální délka jednoho záznamu je pouhých deset sekund, takže tvorbu velkofilmů od kamerky nečekejte. Trochu škoda je, že EZ200 není vybaven mikrofonem, takže všechny pořízené videozáznamy jsou vždy bez zvuku. Posledním režimem je focení s časovou spouští, ta je deset sekund, přičemž odpočet je dobře patrný na blikající Led diodě v přední části foťáku.

Na cestách jistě oceníte informační displej, který nejen, že informuje o aktivním režimu záznamu, ale dále udává i stav baterií (čtyři AAA bat.), kterými je fotoaparát napájen, a počet již zachycených snímků. Další užitečnou vlastností je možnost zjistit, kolik fotek nebo vteřin filmu je ještě možné aktuálně pořídit.

Pokud chcete použít foťáček jako webovou kameru, není nic snazšího. Stačí jen nainstalovat ovladače a doprovodné programy, které jsou součástí balení. Pak jen zbývá připojit kameru pomocí přiloženého USB kabelu k PC a operační systém sám již zařízení rozpozná. Pro dosažení co nejlepšího obrazu je dostupné manuální ostření, umístěné přímo na objektivu.

V případě, že máte již kame-ru připojenou a chcete manipulovat s nafoceným materiálem, stačí pouze jedno zmáčknutí spouště a EZ200 vyvolá program zajišťující správu a přenos pořízených záznamů, kde je možné si vše prohlédnout. Zde také můžete přenášet fotografie či záznamy do vašeho PC a uložit je na pevný disk.

Pokud máte zájem nějak dále zpracovávat pořízený materiál, máte k dispozici hned dva programy poskytnuté již v balení s produktem. Prvním z nich je PhotoImpression 2000, aplikace pro jednoduché editování digitálních fotografií, tvorbu blahopřání, ozdobných dopisů, kalendářů a podobných zajímavých záležitostí. Druhým programem je VideoImpression, který se zabývá střihem a tvorbou videopořadů. Velice jednoduchým způsobem se zde možné vytvářet "filmy" z jednotlivých záběrů a obohacovat je jak o zvuky, tak i různé efekty a jednoduché prolínačky. Vše je velice snadno ovladatelné a zvládnutelné každým začátečníkem i bez hlubších znalostí.

Pro příznivce videokonferencí přes lokální či internetovou síť je určen bez pochyb MS NetMeeting, pomocí kterého je velice snadné využít služeb kamery EZ200.

Digitální kamerka EZ200 se může směle srovnávat s ostatními výrobky na trhu, není sice revolučním produktem v oblasti webových kamer, ale rozhodně za dravou konkurencí nijak nezaostává. Jistě se dá tomuto výrobku leccos vytknout, například absenci mikrofonu, blesk či malou paměť. Ale na druhou stranu, za cenu za kterou ho pořídíte, toho i tak nabízí více než dost.

Kodak EZ200

jednoduché ovládání

malá paměť

K testu poskytla firma: Foto-World, s. r. o., Korunní 104, Praha 10

Cena vč. DPH: 7 900 Kč

§§§§§


Digitální dvojka od HP - HP photosmart 912 a 215

Tomáš Bučina, TestCentrum idg

c01p0005

Společnost Hewlett-Packard se začíná prosazovat také v oblasti digitálních fotopřístrojů. Po předchozích modelech, které rozhodně nebyly na špičkové úrovni a ve srovnání s produkty dílen Kodak či Olympus poněkud pokulhávaly, jsou novinky jako například Photosmart 912 a 215 příjemným překvapením a zároveň důkazem o stále se měnících prioritách uživatelů.

HP Photosmart 912

CCD senzor s 2,24 megapixelu a maximálním rozlišením 1 600 x 1 280 bodů, to je dnes střední třída. Ne však pro HP. Ve spolupráci s velmi pokrokovou konstrukcí ovládacích prvků a za přispění výtečného objektivu se z takto vybaveného přístroje rázem stává konkurent pro Olympusy C-2500 či C-3000, nebo třeba Nikon Coolpix 950.

Při nejnižší kompresi snímků JPEG (tedy při nejvyšší kvalitě fotografie) je obraz překvapivě čistý, bez jakýchkoliv známek digitálního šumu. Svůj vliv na to má zejména nová konstrukce CCD i obrazového procesoru, který vnitřně pracuje při 36bitové barevné hloubce, tedy s 12 bity na každou barvu. Nevyhovuje-li vám komprese JPEG, je možné snímat také do bezeztrátového formátu TIFF, i když v takovém případě je přínos pro kvalitu fotografií spíše teoretický a jeden snímek zabere na kartě přes 6 MB. V kombinaci toho nejúspornějšího, co HP 912 nabízí, tedy vysoké komprese a rozlišení 800 x 640 bodů, pak na dodanou 16MB CompactFlash kartu umístíte až 160 snímků.

Objektiv s ohniskovou vzdáleností 8,2-25,8 mm, tedy 34-107 mm v ekvivalentu na kinofilm, je výrobkem společnosti Pentax a obsahuje 8 prvků v 7 skupinách, spolu s jednou asférickou čočkou. Jeho světelnost je v režimu širokoúhlého ohniska, tedy krátké ohniskové vzdálenosti ohodnocena f/2,5, při teleobjektivu pak přirozeně klesá na f/3,9. Clonit tak lze až do f/11 resp. f/17,3 (!), případně korigovat expozici v rozsahu ?3 expozičního čísla v krocích po 1/2 EV. Zoomuje se nikoliv pomocí tlačítek, ale prostřednictvím velkého prstencového ovladače přímo na objektivu, podobně jako je tomu u klasických "mokrých" zrcadlovek. Ovládání však není mechanické, nýbrž elektrické servo.

Expozice může být buď v plně automatickém režimu (měření samozřejmě TTL za objektivem), s prioritou času, s prioritou clony (oboje AE), anebo plně manuální s měřením. Závěrka dosahuje časů 1/1000 až 4 sekundy a její zpoždění je úžasných 0,35 sekundy. Není to sice stejně jako u mokrých fotoaparátů, ale na digitální přístroj je to velmi dobrá hodnota, která zlepšuje ovládání a zvyšuje jeho pohotovost. Výborně je třeba ohodnotit to, že na spodním okraji průhledového hledáčku (pohled přes objektiv) je k dispozici kompletní informace o parametrech expozice a zbývajícím počtu snímků.

Ovládání je řešeno pomocí mnoha tlačítek a rotačních či joystickových ovladačů, umístěných na fotoaparátu, pro některá nastavení je však potřeba přejít do režimu menu, které je vytvořeno prostřednictvím operačního systému Digita (což znamená snadný přechod pro předchozí uživatele Kodaků).

Porovnáme-li přímo HP 912 například s Olympusem C-2500, hovoří pro HP především lepší práce se clonou, podpora CF typu II a průhledový hledáček se všemi údaji. Naopak Olympus lépe vyvažuje bílou při umělém osvětlení, dosahuje mnohem kratších časů závěrky a má možná o něco jednodušší ovládání. Cenou jsou na tom ale zcela stejně, takže rozhodnutí, který z nich je lepší, určitě není snadné.

HP Photosmart 215

Na úplně opačné straně spektra digitálních fotoaparátů, než je HP 912, stojí Photosmart 215. Je to tak jednoduchý a tak laciný kompakt, jaký jen lze vyrobit. Na rozdíl od naprostých low-endů však má CCD snímač s 1,3 megapixely a náhledový LCD displej.

Rozlišení 1 280 x 960, tedy zmíněných 1,3 milionu bodů, je při zavření obou očí a hrátkách s Photoshopem vhodné pro fotoprint do maximálního rozměru 13 x 9 cm. Pro použití na Internetu nebo do prezentací se však hodí bez nejmenších problémů, nicméně s výřezy počítat nelze. JPEG komprimuje do třech úrovní kvality; při nejvyšší mají snímky kolem 1 MB, při nejnižší pak něco přes 100 KB, dodaná 4MB karta CompactFlash tedy pozře 4-36 fotografií.

Objektiv s jedinou skleněnou čočkou (některé low-endy mívají čočku i z opticky horšího polykarbonátu) má ohniskovou vzdálenost 43 mm (ekvivalentem ke kinofilmu). Jeho světelnost je f/2,8, jediné dostupné clonové číslo pak f/8. Měření TTL pak dorovnává expozici rychlostí závěrky, která se pohybuje od 1/3 do 1/750 sekundy.

HP 215 ostří od 60 cm do nekonečna, v makrorežimu pak od 20 cm. Do 2,5 metru pak můžeme přisvětlit také klasickým čtyřrežimovým vestavěným bleskem.

Na zadní stěně přístroje nemusíme dlouho hledat, než nás zaujme náhledový LCD displej s úhlopříčkou 4,5 cm, vedle nějž je rotační ovladač pro pohyb v menu. Nad náhledovým displejem je také displej stavový.

Celkově je HP 215 solidním přístrojem. Za cenu přes 10 000 Kč s DPH, je ideálním entry-level produkt pro digitální fotografii. Navíc je vybaven prvky, jaké najdeme i u dražších kompaktů. Jeho rozlišení sice není nejlepší, ale pro toho, kdo se s digitální fotografií teprve seznamuje, bude HP 215 určitě dobrou volbou.

HP Photosmart 912

kvalita CCD

CF II

průhledový hledáček s údaji

Záruka: 12 měsíců

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1, Praha 4

Cena vč. DPH: 35 000 Kč

HP Photosmart 215

obsahuje CF kartu

obsahuje LCD displej

cena

nižší kvalita snímků

Záruka: 12 měsíců

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1, Praha 4

Cena vč. DPH: 10 500 Kč

§§§§§


Kodak DC 3400 - střední třída v digitální fotografii

TOMÁŠ BUČINA, TestCentrum IDG

c01p0006

Doba se mění. 2megapixelové rozlišení, jakým se ještě před pouhým rokem chlubily vlajkové lodi mnoha producentů digitálních fotoaparátů, je letos vstupenkou pouze mezi střední třídu. Dnes ale takový skutečně spotřební přístroj koupíme za méně než 30 000 korun.

Fotoaparát Kodak DC 3400 vychází z modelu DC 280, má velmi blízký design i technické a optické parametry. Je vybaven CCD snímacím čipem s rozlišením 1 900 x 1 200 bodů, tedy 2,3 megapixelu, jenž poskytuje snímky o rozlišení 1 760 x 1 168 bodů v režimu high a 896 x 592 bodů v modu standard. Počítáme-li při fotoprintu s jemností 300 dpi, stačí režim high na tištěné fotografie do rozměru řádově 15 x 10 cm. Citlivost snímače je udávána odpovídající ISO 100.

Optika odpovídá kompaktnímu přístroji se zoomem, tedy ohnisko 38-76 mm (samozřejmě v ekvivalentu k 35mm filmu), clona f/3,1 až f/8 (při krátkém ohnisku) a f/3,9 až f/10,3 v režimu tele. Závěrka pracuje v automatickém režimu s časem 1/2 až 1/755 sekundy, případně lze ručně korigovat v rozsahu ? 2 expozičních čísel. Trochu sporná je implementace trojnásobného digitálního zoomu, ale nic uživateli nebrání jej prostě nevyužívat.

Snímání je možné od 50 cm do nekonečna, v makrorežimu pak mezi 25 až 50 cm. Do vzdálenosti maximálně 3 metrů lze použít i vestavěný čtyřrežimový blesk, botičku na externí zábleskové zařízený bychom u této cenové kategorie hledali marně.

Pořízené fotografie se ukládají ve formátu JPEG na výměnnou kartu Compact Flash, typu I, standardně v dodávce je kapacita 8 MB, na kterou se v nejvyšší kvalitě a rozlišení vejde 12 snímků.

Fotoaparát se ovládá především prostřednictvím LCD displeje na zadní stěně, vedle něhož je rotační ovladač pro nastavení režimu práce přístroje. Na horní straně je pak stavový displej indikující stav napájení, kvalitu a rozlišení snímků, zbývající kapacitu karty, režim blesku a samospoušť.

V případě, že nevyužíváte některou z mnoha čteček paměťových karet, získáte snímky z přístroje prostřednictvím sériového či USB kabelu. Není nutné dodávat, že USB přenos je podstatně rychlejší a komfortnější.

Celkově je Kodak DC 3400 povedený přístroj v kategorii kompaktů se zoomem. Ovládání i výsledky jsou kvalitní, avšak je třeba poznamenat, že přístroj podobných parametrů se dá sehnat i o 5 000 korun levněji, což už je rozdíl citelný.

Kodak DC 3400

ovládání

kvalita fotografií

cena

Záruka: 12 měsíců

K testu poskytla firma: Foto-World, s. r. o., Korunní 104, Praha 10

www.fotoworld.cz

Cena vč. DPH: 28 900Kč

§§§§§


Hudební Zip - Iomega do kapsy

Jakub Smolka, TestCentrum idg

c01p0007

Firmy vyrábějící přenosné přehrávače "empétrojek" se předhánějí v boji o zákazníky různými způsoby. Iomega také přispěla svou troškou do mlýna, a to tzv. HipZipem.

Vše začalo kombinací diskmanu a přehrávače pro MP3 soubory. Tato příjemná kombinace prodloužila dobu poslechu média na přibližně 600 minut. Objevily se také MP3-přehrávače s implementovanou flash pamětí, jejíž velikost se pohybovala od pár až po několik desítek megabajtů. Iomega však přišla se zcela originálním nápadem použít pro svůj přehrávač zcela neobvyklá a světu laiků málo známá média PocketZip.

Jedná se o malou disketovou jednotku uzavřenou v kovovém pouzdře. Médium má kapacitu 40 MB. Velkou předností je, že uchovávat můžete jakákoliv data, tedy od hudebních souborů přes obrázky až po textové dokumenty. Nechybí podpora souborů pro Windows Media, tedy midi, wma a spousty dalších. Nespornou výhodou je, že média jsou vyměnitelná a zároveň odolná. Budete-li mít deset PocketZipů, máte k dispozici 400 MB pro svá data nebo písničky. Výměna je vskutku jednoduchá a rychlá. Cena jednoho média PocketZip vychází přibližně na 400 Kč. Iomega myslela také na ochranu dat a váš disk je chráněn jedinečným číslem, které dovolí přehrát data pouze na vašem přehrávači a žádném jiném.

Ovládání a grafický displej se projevily jako pohodlné, ale poněkud méně pohotové. To už souvisí s rychlostí komunikace přístroje a média.

Funkčně je již HipZip vybaven dostatečně. Můžete editovat playlist, mod přehrávání, nastavovat ekvalizér nebo volit z několika přednastavených režimů (jazz, rock, klasika, vlastní), osvítit displej, získávat informace o vloženém disku nebo volit další funkce.

Celý design přístroje (oválné tvary kovu a gumy) je přizpůsoben tomu, aby skladby nepřeskakovaly a hrály ej absolutně plynule. Mohu potvrdit, že během testů, a to i při extrémním hopsání, nepřeskočila ani jedna skladba!!! Tvarem přístroj připomíná obdélník, kterému se propadají dovnitř delší stěny. Na čelním panelu je displej a tlačítka pro ovládání písniček (play, forward, backward, stop). Na pravé boční straně je důmyslně ukryto ovládání hlasitosti a tlačítko menu. K HipZipu je standardně také dodáván povedený kožený obal s klipem na opasek a sluchátka firmy Koss. Integrovaná je lithiumiontová baterie, která by měla vydržet na jedno nabití hrát nepřetržitě až 12 hodin. Při našich testech vydržela něco kolem 9-10 hodin, což je více než dobré. A to je také jedna z velkých předností, přitom si ještě můžete na stránkách www.iomega.com dokonce upgradovat firmware přístroje.

Výhodou HiPZipu je také dostatečně rychlá a bezproblémová komunikace prostřednictvím USB portu.

Za HipZip zaplatíte dost peněz. K přístroji dostanete již zmiňované kožené pouzdro, USB kabel, sluchátka, dvě média PocketZip, CD s licencovaným programem Music Jukebox pro organizaci a tvorbu vašich MP3 souborů, CD Windows Media Player 7.0 a CD se softwarem pro komunikaci mezi HipZipem a vaším počítačem.

Je nutné, aby vaše PC splňovalo určité požadavky. Musí to být nejméně Pentium 166 MHz, musí mít čtyřrychlostní CD-ROM, USB konektor, zapotřebí je také 30 MB pevného disku a operační systém alespoň Windows 95 (s Explorerem lepším než 4.0). To vše ještě nezaručuje, že HipZip bude korektně komunikovat s počítačem. Může se vám totiž stát, že vaše deska nebo USB rozhraní nebude podporovat všechna zařízení. Pak by vám byla tato velice elegantní hračka k ničemu.

Iomega HipZip

výdrž baterie, kvalita poslechu, funkce, média

velikost, cena

K testu poskytla firma: Actebis, Na Radosti 399, Praha 5,

www.actebis-sro.cz

Cena vč. DPH: 15 800 Kč

§§§§§


Elegantní MP3 přehrávač - teac mp-3000

Jaroslav Kasal, TestCentrum idg

c01p0008

Bouřivě se vyvíjející trh digitální hudby se velice rychle učí využívat přínosu formátu mp3. Samozřejmě, že nejdříve to bylo na klasických PC stanicích, kdy si fandové muziky tvořili knihovny písniček v úžasně zkomprimovaném systému označovaném magickým slovem mp3. Dnes se však v tomto boomu spokojí jen málokdo s poslechem mp3 písní jen na PC. Existují audiověže, které mimo klasických audio CD zvládají právě i mp3 formáty písní. Ovšem mimo toho se také začínají rozšiřovat, jako houby po dešti, i přenosné mp3 přehrávače, novodobí nástupci walkmanů a diskmanů. Jedním z těchto hi-tech zástupců je výrobek společnosti Teac s označením MP-3000.

Přehrávač MP-3000 zaujme na první pohled svým naprosto excelentně zvládnutým designem. Ve stříbrném provedení mu to velice sluší a jít s ním i do vybrané společnosti se opravdu nemusíte bát. LCD displej na přední straně je přehledně navrhnut, takže na něm můžete vždy jednoduše sledovat právě probíhající dění. Rozměry této malé, elegantní krabičky jsou 58 x 88 x 9 milimetrů, tedy takové, že se vám bez jakýchkoliv problémů vejde i do náprsní kapsičky košile či saka.

Ovládací prvky jsou řešeny také pěkně, jsou kovové a najdete je na bocích přehrávače. To usnadňuje ovládání. Příjemný je i fakt, že odezva na jakýkoliv povel je okamžitá, bez žádných prodlev. Mezi těmito tlačítky najdeme klasicky "power", kterým se přístroj zapíná i vypíná. Pro spuštění přehrávání slouží funkce "play", ta současně funguje i jako pauza. Pokud se chcete posunout o jednu skladbu vpřed nebo vzad, jsou na to samozřejmě také příslušná tlačítka ("forward a reverse"). Bohužel přehrávač nezvládne rychlé posouvání v rámci jedné skladby. To je sice škoda, ale při praktickém používání jsem tuto službu v podstatě nikdy nepostrádal. Naopak velice šikovná funkce je volba režimu, ve kterém se budou písně přehrávat. Na výběr je opakování jedné skladby ("repeat"), opakování všech ("repeat all") a hraní v náhodném pořadí ("shuffle").

Na druhém boku zařízení najdeme umístěno ovládání hlasitosti, které lze nastavit v rozmezí nula až padesát. Nutno podotknout, že při maximální hlasitosti budete mít pocit, že stojíte cca 20 cm od reproduktorových soustav při koncertě na Strahově. Dalším kladem je, že s dodanými sluchátky je zvuk velice čistý a nechybí mu ani výšky či basy. Pro ještě lepší požitek s hudby je k dispozici funkce ekvalizéru s možným nastavením na "Pop" nebo "Classic".

K ukládání písní v přehrávači je určena interní paměť o velikosti 64 MB. Pro lepší představu se dá říci, že se do MP-3000 vejde přibližně jedno audio CD. Záleží samozřejmě na použité kvalitě ("bitrate") písní.

Ovšem přehrávání mp3 skladeb není vše, co MP-3000 dokáže. Vzhledem k tomu, že je vybaven i interním mikrofonem, lze jej využít také jako miniaturní diktafon. Pokud použijete veškerou paměť (64 MB), můžete zaznamenat až neuvěřitelné tři a půl hodiny. Samozřejmě, že kvalita není CD, ale pro účely diktafonu je naprosto uspokojující. V případě, že chcete hlasový záznam vymazat, slouží k tomu tlačítko "delete". To ostatně můžete využít pro odstranění libovolných skladeb mp3, chcete-li zvětšit paměťový prostor pro využití diktafonem.

Napájení MP-3000 je řešeno interní Li-Ion baterií. Je-li plně nabitá, vydrží hrát až úctyhodných 8 hodin. K nabíjení slouží přiložený adaptér, který lze připojit k elektrické síti a dokonce i k obyčejné devítivoltové baterii. To se hodí třeba na cestách, kde není zásuvka pokaždé po ruce.

Pro připojení k PC slouží kabel připojitelný k paralelnímu portu LPT. To je snad jediná skutečnost, která se dá vytknout. I přesto, že se pro přenos dá využít i vylepšený protokol ECP, není kopírování skladeb pohodlnou záležitostí. Rozhodně by měl výrobce příště přejít na rozhraní USB.

Když už jsme u těch výtek, tak je snad ještě jedna drobnost, jež mi u MP-3000 chyběla. A to, že přehrávač nezobrazuje jména mp3 skladeb, pouze ukazuje číslo aktuální písně a při přehrávání také odehraný čas.

Teac MP-3000

dlouhá doba hraní, kvalita přehrávání

funkce diktafonu

design a rozměry

připojení k PC

nezobrazuje názvy písní

Záruka: 12 měsíců

K testu poskytla firma: ELAP, Křižíkova 70, Brno, 612 00

Cena vč. DPH: 12 770 Kč

§§§§§


Pálení na plný plyn - Yamaha crw 2100

Jaroslav Kasal, TestCentrum idg

c01p0009

Nejen nablýskané motocykly patří ke kvalitním produktům, kterými se může pochlubit světoznámá společnost YAMAHA. Počítačové komponenty zapadají do portfolia jejích výrobků již delší dobu. A to rozhodně stejně úspěšně jako dvoukolé burácející stroje. Nyní dokonce YAMAHA v oblasti vypalovacích zařízení "přidala plyn" a uvedla na našem trhu zatím nejrychlejší vypalovací mechanikou CD-RW.

Zapisovací mechanika YAMAHA CDRW2100E je v současnosti nejrychlejším zařízením tohoto druhu, to díky úctyhodné, až šestnáctinásobné rychlosti vypalování. S médii CD-RW pracuje desetirychlostně a při čtení CD se točí až čtyřicetinásobně. Výhodou je, že i při těchto úctyhodných výkonech se mechanika spokojí s připojením ke sběrnici E-IDE, pro kterou je koncipována.

Výrobek sám nabývá klasických rozměrů (148 x 198 x 42 mm) interního zařízení, určeného k umístění v 5,25palcovém slotu PC.

CDRW2100E se i přes svůj výkon tváří na první pohled docela nenápadně. Čelní strana mechaniky je osazená audiokonektorem pro sluchátkový výstup (jack 3,5), ovládáním hlasitosti, tlačítkem pro výjezd a zasunutí vozíku CD a LED kontrolkou činnosti. Tedy klasika. LED je sice jen jedna, ale zato dokáže indikovat mnoho užitečných stavů vypalovačky. Pomocí zelené a oranžové barvy v kombinacích s různými druhy blikání je schopna informovat o stavech jako: vypalování, simulované vypalování, čtení, audiopřehrávání, chyby, čtení TOC a podobně.

Nabídka Yamahy je při prozkoumání zapisovacích modů široká. Média jsou plně podporována do velikosti 700 MB (79 min.) ve všech standardních režimech (Disk-at-Once, Track-at-Once, Session-at-Once i Packet Writing). Díky tomu není problémem tvorba např. multisession, kombinovaných dat a audia, anebo používání mechaniky v obdobě velké disketové jednotky. Náruživé uživatele jistě zaujme i podpora CD textů pro audio-kompakty. Při čtení si CRW2100E poradí jak se všemi již zmíněnými formáty, tak i s dalšími běžnými typy CD nosičů (Video CD, Photo CD, CD-i...).

Vzhledem k vysoké rychlosti zápisu (16x) je vyžadován poměrně objemný lineární datový tok, přibližně 2,4 MB/s. Z tohoto důvodu je také mechanika vybavena 8MB vyrovnávací pamětí, která napomáhá ke snížení rizika "podtečení bufferu". Yamaha sice nepodporuje užitečnou technologii BURN-Proof, ale zato oplývá jinými novinkami. Bezesporu k nim patří systém OPC (Optimum Power Control), který dokáže optimálně přizpůsobit výkon laserového paprsku konkrétnímu vypalovanému médiu. Dále to je i automatické nastavení rychlosti zápisu dle kvality povrchu CD. A za zmínku jistě také stojí i tzv. "Pure Phase Laser System", který redukuje nežádoucí odlesky laseru během vypalování, čímž zvyšuje spolehlivost celého procesu zápisu.

V praxi si YAMAHA CRW2100E své dobré jméno obhájila; testování jsme prováděli na počítači společnosti ABACUS Computer s procesorem Pentium Celeron taktovaným na 533 MHz, osazeným 128 MB operační paměti. I s tímto, dnes již relativně nízkým výkonem PC se však vypalovačka spokojila. Problém nenastal ani při šestnáctirychlostním kopírování CD metodou "on the fly". K přímému kopírování CD disků je nutno ještě podotknout, že je potřeba použít dostatečně výkonnou čtecí CD-ROM mechaniku, nejlépe 40x a více. Jinak je docela dobře možné, že i při malém problému při čtení (např. drobné poškrábání povrchu) nebude schopen čtecí CD-ROM dodržet plynulý datový tok a vypalované médium skončí v koši.

V neposlední řadě je nutno uvést, že CRW2100E je vybavena upgradovatelným flash Biosem, což jistě také potěší, stejně tak jako fakt, že v současnosti je již na Internetu volně ke stažení jeho poslední verze.

Souhrnem můžeme Yamaze CRW2100E přiznat další velký krok vpřed v oblasti CD-RW zařízení. A všem, kteří chtějí mít třeba i 700MB CD médium zkopírované v pěti minutách, ji lze jen doporučit.

Šestnáctirychlostní CD-R média k testování poskytla společnost Softcom www.vypal.cz

YAMAHA CRW 2100 16/10/40

rychlost vypalování

nové technologie v režimu zápisu

spolehlivost

nepodporuje technologii BURN-Proof

K testu poskytla firma: DISKUS, Dittrichova 6, 120 00 Praha 2

Cena vč. DPH: 11 285 Kč

§§§§§


Nastal čas na DVD! UMAX DVD-6000

Ousmane Keita

c01p0010

Půjdete-li se dnes podívat do obchodu s elektronikou, zjistíte, že o videosekci se dělí rovným dílem videorekordéry s DVD přehrávači. To, že už se DVD nechoulí někde v koutě, je neklamnou známkou toho, že tato technologie již více není výsadou majetných filmových fajnšmekrů. Přes veškeré nepříjemnosti, které s sebou nese (běžně nemožnost na-hrávání či regiony), pronikla i k obyčejným nebo přinejmenším k obyčejnějším spotřebitelům. Jedním z přístrojů, který dobře zapadá do kategorie "pro normální lidi", je právě UMAX DVD-6000.

Po vybalení UMAXu z krabice a při pohledu na zadní dekl s konektory vás možná zarazí, že zde nenajdete konektor SCART (nebo tzv. EURO, chcete-li). Je to škoda, protože "obraz" pro TV musíte brát z kompozitního videovýstupu nebo z S-videa, a tím se připravujete o kvalitu, kterou si DVD obecně zaslouží. V úvahu nepřichází ani výstup YUV (obdoba RGB, na něž jsme zvyklí ze SCARTu), neboť jej evropské televizory nepodporují. DVD nemůžete kvůli ochraně proti kopírování Macrovision propojit s TV ani skrz videorekordér. Prodejce naštěstí přibalil (pouze) metrový kabel pro připojení z kompozitního výstupu a pravého a levého zvukového kanálu do SCARTu vaší televize výhodou bude, je-li stereo. Řešení opravdu jen základní, ale samozřejmě plně funkční, a běžnému konzumentovi bude vyhovovat.

Co se týče zvuku, kromě popsaného připojení máme možnost poslouchat disky v Dolby ProLogic, Dolby Digital a DTS. U ProLogicu stačí levý a pravý kanál připojit k věži, která jej podporuje dá se sehnat od cca 13 000 Kč, Pro Dolby Digital obsahuje UMAX patřičný dekodér a 5 + 1 výstup. DTS dekodér musíte připojit externí. Zvuk Dolby Digital je společně s DTS taktéž vyveden do optického výstupu. Na ten můžete připojit tzv. AV receiver, vybavený lepším dekodérem pro Dolby Digital, resp. DTS.

Testovaný přehrávač je postaven na čipsetu ESS, jenž u fanoušků DVD technologií nepatří mezi favority, na druhé straně normální divák, zvyklý na video, si určitě stěžovat nebude. Mně osobně obraz nikterak neskákal ani se necukal, a byl přiměřeně ostrý. Přiznávám, že disků jsem pouštěl asi jen pět, neboť na většinu hollywoodské produkce nemám nervy. Zvuk odpovídal kategorii a ceně přístroje, tj. na můj vkus zcela OK.

Kromě DVD a různých typů VideoCD, které na 99 % nikdy nevyužijete, přehrává UMAX zvukový formát MP3. A to je báječné, protože komu by se chtělo pouštět počítač, když si chce poslechnout svých 700 MB vypálených empétrojek. Přehled všech adresářů a skladeb vám ale UMAX zobrazí jen na TV obrazovce, a ne na displeji přístroje, a navíc jen prvních osm znaků, takže jsem trochu na pochybách, zda to označit jako klad. Kdo by měl chuť pořád zapínat televizi? Nikoho nepřekvapí, že se dá náš UMAX použít i k přehrávání klasických zvukových CD. Pokud se tedy spokojíte s kvalitou laciné hi-fi věže, pak jste na správné adrese.

Dobré je vědět, že DVD-6000 je napevno nastaveno na region 2, Evropa. Na Internetu jsem sice našel návod, jak region pomocí dálkového ovládání trochu krkolomně přepnout, ale buď to na mém přístroji nefungovalo, nebo... no, každopádně si myslím, že běžný uživatel si disky z Ameriky nekupuje a vystačí si s dostatečně širokým mainstreamovým výběrem u nás.

UMAX DVD-6000 je příjemné, byť poněkud "bakelitové" DVD, které zaujme cenou a možností přehrávat MP3. Své poslání přehrávání filmů zvládá bez výrazných nedostatků, a pokud vám slabší obraz, regiony a Macrovision nestojí za 2 000 korun navíc, klidně si ho pořiďte místo konkurenčního Nintause (recenzi viz v č. 11/2000).

UMAX DVD-6000

cena

MP3

názvy MP3 na obrazovce TV

nemá SCART

K testu poskytla firma: Conquest, a. s. Areál výzkumných ústavů,

190 11 Praha 9-Běchovice

dvd.umax.cz

Cena vč. DPH: 12 990 Kč

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal

c01p0012

Dnes vám poprvé v letošním roce přinášíme novinky z hitparády PC WORLD TOP. Vzhledem k tomu, že ve firmách i v redakci panovala vánoční atmosféra, neobdrželi jsme do testů žádnou lavinu zařízení, spíše to vypadalo jako nesmělý pád několika hardwarových vloček. Ale dost vysvětlování přistupme rovnou k tomu málu, co pro vás dnes v TOPech máme připraveno.

Nejprve se podíváme na dva výkonné profesionální notebooky. První z nich je kromě špičkové konfigurace zajímavý svým řešením, obsahujícím například bezpečnostní přístup prostřednictvím identifikace uživatelova otisku prstu. Druhý notebook je naopak ukázkou toho, že i za celkem rozumné peníze (v profesionální kategorii) lze pořídit výkonný, ale i snadno přenosný notebook.

Druhou kategorií jsou monitory s 19palcovou úhlopříčkou. I když jsou pryč doby, kdy nejrozšířenějším typem v domácnostech byla obrazovka o velikosti 14", vládne v současnosti ve střední spotřební třídě rozměr patnáct a sedmnáct palců. Dá se tedy konstatovat, že devatenáctipalcové produkty jsou stále určeny pro náročnějšího uživatele, který dokáže přínos velké zobrazovací plochy využít v plném rozsahu.

Tentokrát představujeme tři novinky. První z nich je výrobek značky Relisys a zbývající dva pocházejí od Hitachi. A nutno dodat, že se všechny umístily v našich žebříčcích relativně úspěšně.

Notebooky

Acer TravelMate 739

Hledáte-li opravdu "enterprise" notebook, pak je pro vás řešením TravelMate 739! Má všechno, co notebook může mít. A ještě spoustu věcí navíc.

Nelze se nepozastavit u výkonu Pentium III 850 MHz dává BAPCo rating 151, což je stejně, jako má stolní Pentium 733 MHz, tedy výsledek u notebooku zcela bezprecedentní. Veliký a kvalitní displej umožnil použít také dostatečně velikou a komfortní klávesnici, která má tlačítka rozmístěna na obvyklých místech. Snad jen obvyklá výtka k Acerům: klávesy PrintScr a SysRq opravdu ve Windows nejsou používané tak často, aby si zasloužily tlačítko bez předřadníku.

K polohování slouží touchpad, který je vybaven nejen klasickou dvojicí tlačítek, ale dalšími dvěma ovladači pro snadné posunování, podobně jako je tomu při použití myši s kolečkem.

To co ale zcela odlišuje TravelMate 739 od jiných notebooků, je implementace dotykového senzoru, jenž kontroluje strukturu papilár na prstu uživatele. Do počítače je tedy možné přihlášení pouze autorizované osoby, která může poskytnout svůj platný otisk prstu. Takovým způsobem lze nejen znesnadnit samotnou krádež notebooku (přiznejme si, že přijít o stroj za bemála čtvrt milionu není rozhodně příjemné), ale zároveň také ochránit případná citlivá firemní či osobní data uvnitř.

Bohaté je rovněž softwarové vybavení: Time Machine slouží k uložení systémových nastavení a souborů, IntelliSync pro synchronizaci se stolním PC, a třeba EasyAxess slouží pro komunikaci s využitím standardně dodávané (!) webové kamerky.

Celkově je Acer TravelMate 739 ideálním počítačem, který zastoupí celou vaši kancelář. Trochu ale zamrzí relativně vysoká cena celého počítače.

Asus S8600

Malý, elegantní, výkonný notebook, představující ideální řešení pro ultrapřenosné počítače to je Asus S8600.

Druhým, ale rozhodně ne zaostávajícím notebookem tohoto čísla je naprostá novinka firmy Asus Serie S8. Hlavními jeho parametry jsou vysoký výkon, malé rozměry a hmotnost, úchvatný design a koncepce konektivity, která hledí do budoucnosti.

S8600 je velmi přenosný malý notebook s hmotností jen 1,7 kg. V takové konfiguraci nelze očekávat interní jednotku DVD, a proto je připojena externě přes speciální rozhraní v přenosném AiBOXu. Notebook ale neukrývá ani floppy mechaniku, protože ta se připojuje též zvenčí, přes USB port. Serie S8 nemá běžné porty. Místo paralelního má propojovací kabel s konverzí USB -> LPT, rozhraní PS/2 není přítomno vůbec. Veškeré spojení se světem zajišťují 2 USB, jeden sériový a jeden infraport. Je třeba ale přiznat, že vzhledem k využití USB by se hodilo, aby po stranách notebooku bylo takových USB konektorů rozmístěno více než jenom dva.

Synaptics Touchpad umožňuje ovládání nejen pomocí dvou klasických tlačítek, ale také dalšími dvěma pro ovládání posunu.

Klávesnice je neobyčejně komfortní, což u této rozměrové třídy přenosných počítačů nebývá vždy zvykem. Aby používání bylo ještě snadnější, nechybí také čtveřice programovatelných tlačítek nad nejsvrchnější řadou kláves.

Celá skříň notebooku má hořčíkově-hliníkovou kostru, na níž jsou ukotveny plastové díly z tvrzeného polykarbonátu s vlákny, která ještě zesilují ochranu vnitřku PC. K dispozici je nejen provedení ze sexy modrošedého plastu, ale také sympatická žlutá varianta. I kdybychom si odmysleli všechny klady Serie 8, stále bude platit jedno: Asus S8600 je prostě krásný notebook.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích - 19’’ monitory

c01p0011

Relisys TE997

Kvalitní monitor s dobrou kvalitou obrazu. Jeho úskalím je  však ovládání obrazovkového menu (OSD).

Monitor Relisys TE997  se vyznačuje příjemně vyhlížejícím designem, kterému napomáhá  i plochá obrazovka s viditelnou úhlopříčkou osmnácti palců. Kvalita  obrazu a sytost barev jsou potěšující. Jak je vidět, obrazovkový  systém společnosti Mitsubishi, který nese originální označení  "Mitsubishi Diamondtron Natural Flat", je na kvalitě obrazu znát.

Co  uživatele na monitoru rozhodně nepotěší, je obrazovkové menu  (OSD), respektive jeho ovládání. To je opravdu dosti nepřívětivé  pro každého uživatele, který se jej bude snažit (marně) ovládnout.  Na druhou stranu je pravdou, že k používání "on screen menu"  se obyčejný smrtelník dostává jednou za rok. Relisys TE997 je,  až na již zmíněné menu, velice povedený výrobek, který navíc  splňuje též certifikaci standardu TCO\95.

Hitachi CM722

Výkonný monitor  s velmi dobrými parametry, který zvládá vysoké obnovovací frekvence  i ve velkých grafických rozlišeních.

Druhým monitorem v našem  testování je Hitachi CM722. Jedná se o zařízení pro náročné uživatele.  Naprosto plochá obrazovka nenechá nikoho na pochybách, a stejně  tak i vysoká kvalita barev a geometrie obrazu. Monitor je vybaven  technologií "ErgoFlat", což je specialita společnosti HITACHI,  pro zajištění kvalitního a plochého obrazu na stínítku. Ptát  se na podporu certifikátu TCO\99 je zbytečné, je samozřejmostí.

Uživatele  jistě potěší, že je podporováno rozlišení až do 1 600 x 1 280  pixelů, které je při obnovovací frekvenci 85 Hz. Pokud jste přívrženci  rozlišení 1 280 x 1 024 bodů, zvládá to HITACHI CM722 s vertikální  obnovovací frekvencí 105 Hz, což představuje špičku v historii  našich testů. Systém obrazovkového menu je u této třídy produktů  řešen na dobré úrovni. Nastavit CM722 zvládnete i bez dlouhého  studování uživatelské příručky.

Jeden ze záporů tohoto produktu  představuje snad jedině jeho cena, ta je 27 511 Kč, což z něj  činní nejdražší monitor našich novinek.

Hitachi CM715

O cca 7 000 Kč levnější  obdoba svého dražšího příbuzného Hitachi CM722 nemá sice tak  plochou obrazovku, ale jistě zaujme.

Posledním monitorem mezi  našimi novinkami je rovněž produkt z dílny Hitachi. Jedná se  o podobný výrobek jako je CM722, ovšem s poněkud skrovnějšími  parametry. Na první pohled je znatelný povrch obrazovky, který  není naprosto plochý, tak jak je tomu u obou zbývajících monitorů,  jež jsme vám již představili. V systému obrazovkového menu nenajdete  například funkci pro zvětšování obrazu ("zoom"). V kvalitě obrazu  rozhodně pozadu nezůstává a v obnovovací frekvenci je na stejné  úrovni jako Relisys TE997. V maximálním rozlišení 1 600x x 1  200 pixelů dokáže vykreslovat obrazovku při 75 Hz a v 1 280 x  1 024 dokonce při 85 Hz. Mimo to má CM715 také šikovně řešený  OSD, což zpříjemňuje nastavování.

Tento výrobek je vhodný zvláště  pro uživatele, kteří chtějí 19palcový monitor, bez velkých pořizovacích  nákladů.

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0683

Plná polní pro Internet

Protože známý moravský producent softwarových výběrů vlastně trošku konkuruje našim CD-přílohám, s chutí jsem se podíval na jednu z novinek, jejíž obsah je tematicky zaměřen na Internet tedy médium, které je naší redakci denním chlebem.

Začnu od poměrně kvalitně vytištěného bookletu, tedy přiložené knížečky, jež nebývá u CD za tuto cenu vždy pravidlem. Jeho obsah a provedení jsou úsporné plní vlastně funkci stručného resumé, takže pokud se v oblasti volně šiřitelného softwaru pohybujete, rychle si o disku uděláte základní obrázek. Při prvním pokusu o prohlédnutí jsem narazil na drobný problém, jímž je automatické spouštění hudby, jež nelze obejít a někdy působí drobné potíže. Grafické ovládací rozhraní je standardně úsporně a přehledně řešeno, takže zde uživatel najde přehled aplikací na CD s možností selektivního zobrazení seznamu a ve vedlejším okně popis. Při prohlížení obsahu mne právě v zobrazovaných informacích nepotěšily některé nejednotnosti zdaleka ne u všech souborů naleznete údaje o licenci (freeware, shareware, délka zkušební doby, omezení zkušební verze...), a pouze u některých aplikací se v ovládacím rozhraní objeví volba "Popis", jež zobrazí doplňující informace (většinou z originálního zdroje v angličtině). Domnívám se také, že u popisů citelně chybí odkazy na domovské stránky aplikací, kde by čtenář rychle našel podrobnější reference.

Pozastavil bych se rovněž u výběru softwaru, přestože se bezesporu jedná o subjektivní záležitost. Volba kategorií logicky sleduje internetové služby, takže zde nevidím problém, ale obsah některých má mezery. Rubrika o bezpečnosti je povážlivě "tenká" (3 zástupci, chybí kvalitní freeware), mezi "stahovači" není skvělá Gozilla či TeleportPro a např. mezi editory jsem nenašel legendu jménem HomeSite, ani větší výběr kvalitních freewarových nástrojů, o české (dobré) produkci nemluvě. Postrádal jsem také např. kvalitní editor k tvorbě skriptů pro webové stránky.

Na závěr bych se zastavil u otázky ceny. Ačkoliv jde o dvě CD, domnívám se, že čtyři stovky je příliš. Za zhruba dvouapůlnásobek pořídíte předplatné některého z počítačových měsíčníků na celý rok, což vám dnes zaručí minimálně dvanáct disků se srovnatelnou kolekcí, o dalších hodnotných příspěvcích a tištěné části nemluvě.

Plná polní pro Internet

místy problematický obsah

cena

Producent: Špidla Data Procesing

Žánr: kolekce softwaru

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma:

Špidla Data Procesing,

Nad Stráněmi 4545, Zlín 5

www.spidla.cz

§§§§§


Microsoft Office 2001:mac - dárek Microsoftu pro Macy

Luboš Vránek

c00p0744

Když jsem dostal do rukou balení Office 2001:mac, naznačovaly zvláštní tvar a elegantní grafická úprava obalu tušení, že jde ze strany Microsoftu o mimořádnou pozornost, kterou tomuto produktu věnoval. Aplikace jsou programovány od počátku pro Mac, a díky skutečně kvalitnímu zpracování mají vlastní vzhled a pojetí (3D), a nevzbuzují tak asociace s platformou Windows. Odlišnost je nejen vizuální, ale i funkční. Office 2001 má řadu funkcí dostupných jen pro počítače Apple, jež přinášejí zvýšení produktivity a snazší ovládání. Slouží k tomu rozsáhlý systém průvodců (wizardů), šablon a dalších prvků, které jsou společné všem aplikacím z balíku, nebo speciálně připravené pro některou z nich. Celý balík sestává ze tří produktů, tedy Wordu, Excelu a PowerPointu. Kromě toho je nyní součástí Office pro Mac i zcela nová aplikace, Entourage. Jde o poštovního klienta, integrovaného s kalendářem a osobním plánovačem i řadou nápomocných prográmků, obdoba Outlooku ve Windows. Access opět chybí, protože je příliš svázán s operačním systémem Windows a jeho portace do MAC OS je prý prakticky nemyslitelná.

Vlastní instalace na jedné stanici může proběhnout pouhým kopírováním složek programových balíků, nebo prostřednictvím instalátoru. Instalátor je k dispozici pro balík Office a tzv. Value Pack, na CD je ale k mání i adresář s MSIE 5, který se instaluje jen přetažením. Value pack je složka plná obrázků, šablon, průvodců a dalších souborů, jejíž instalaci můžete provést selektivně.

Při spouštění aplikací se objeví tzv. Project Gallery. Je to obrazovka, která pomocí náhledů nabízí různé šablony, jež jsou zorganizovány do skupin a jejich otevřením se automaticky spustí příslušná aplikace. Po jejím otevření se mimo jiné objeví skvělá plovoucí lišta. Je nyní kontextuální, to znamená, že se její nabídka plynule mění podle toho, jaký objekt a ve které aplikaci je zvolen. Na obrazovce je tedy standardně zobrazena jen jedna lišta. Výbornou novinkou je Formátovací paletka, která konsoliduje společně používané příkazy (např. formátování písma, zarovnání, odrážky, obrázky...) pro rychlé a snadné použití bez pracného vyhledávání v hlavním menu. Paletky jsou při přesouvání průhledné a magnetické, takže se vzájemně přichytávají k hranám nebo okrajům dokumentu. K mému překvapení však i po minimalizaci, aby na chvíli nepřekážely, "držely" paletky neviditelně původní formát, takže při přetahování palety na jiné místo se najednou objeví rámeček v její původní velikosti, neviditelný okraj "narazí" na hranu jiné a nechce se mu dál. Trvajícím tlakem myši musíte paletku "přesvědčit" k dalšímu pohybu. Do všech třech aplikací je možné importovat obrázky ze skenerů a digitálních fotoaparátů, kompatibilních s TWAIN. Kromě toho lze obrázky editovat, a to další novinkou, nástrojem se souborem filtrů, který se jmenuje Picture Effects. Program je však dost pomalý, zkusil jsem přidat Wordu paměť na 60 MB a nijak jsem si nepomohl. V první chvíli jsem si myslel, že aplikace zatuhla, vydržel jsem, ale a hle, editovaná změna se zjevila! Ve Photoshopu jsem stejný úkon měl za několik vteřin hotový.

Office 2001:mac nebudou lokalizovány, je třeba počkat na dostupnost českých nástrojů (doufejme), jako je gramatika, thesaurus nebo slovníček. Od kolegy jsem se dozvěděl, že jednoduše překopíroval příslušné soubory z Office 98 do stejného adresáře v Office 2001 a fungovalo mu to. Office 2001 totiž při instalaci instalátorem nepřepsaly původní uživatelský slovník "Custom dictionary" v systémovém adresáři preferencí. Ve volbách podmínek pro Web můžete specifikovat grafický formát obrázků, které ukládáte, požadované rozlišení obrazovky atd.. Tyto podmínky jsou obecně dostupné v aplikacích Office 2001. Programy automaticky uloží vložené soubory (např.grafiku) do zvláštního adresáře, který má stejný název, jako ukládaný soubor. Grafika se ukládá buď v GIFu, nebo formátu PNG. Otevřete-li svou webovskou stránku znovu v aplikaci, která ji vytvořila, můžete ji opět editovat. Zajímavé obrázky lze najít na

http://macweek.zdnet.com/2000/06/11/msofficegallery/index.html.

Word

Uživatelé Wordu uvítají několik zjednodušení. Hlavičky a zápatí není již nutné editovat příkazem z menu, stačí jen kliknout do příslušné oblasti. Výborný je Data Merge Manager, rozbalovací paletka, která doplňuje a zpřehledňuje nabídky aplikace a nástrojů. K jednotnému vzhledu dokumentů vám může být užitečná nabídka témat (Theme). Jde o rozšířené styly, kde lze definovat vzhled dokumentu ve dvou samostatných blocích. Např. užití hlaviček nebo způsobů zarovnání, ke kterým následně přiřadíme volitelné barevné kombinace. Word nabízí stovky různých předloh a grafických úprav dokumentů pro snazší použití běžným a méně náročným uživatelům. Určitě je to užitečná věc, pro zkušenějšího a náročnějšího uživatele však asi nepotřebná. Bez potíží s fonty lze v on-line režimu zvolit barvu písma a pozadí, tak aby se při delší práci ulevilo očím. Funkce automatického shrnutí rozpozná klíčové body dokumentu, které můžete později rychle projít nebo předložit ostatním. Tato funkce není pro češtinu k dispozici. Word také rozpozná změnu formátování textu obsahujícího styl, a tento styl automaticky aktualizuje. Změna se v tomto případě projeví ve veškerém textu formátovaném daným stylem, tak aby formátování odpovídalo právě změněnému textu. Vytváříte-li nový dopis pomocí průvodce, můžete vložit do dokumentu oslovení, jméno a adresu příjemce i adresáta, pozdrav či jiné časté prvky a uložit si je tak do seznamu, čímž si zjednodušíte tvorbu příštího dokumentu. Pomáhá také s vytvořením struktury na základě vámi často používaných stylů psaní dopisu. Oslovení či jiné často užívané fráze může též přidávat v menu Format/AutoFormat/options/AutoText. Pro snazší použití je možné paletku AutoText trvale otevřít pomocí Vlastního nastavení nástrojové lišty. Za podstatnou novinku pokládám možnost vložení textu, grafiky nebo tabulky na jakékoli místo na ploše dokumentu pouhým dvojitým klepnutím, po kterém normálně zadáte nový text. Word 2001 obsahuje též více než 150 nových rámečků, ohraničení stránek či textových rámců včetně třídimenzionálních stylů. K běžnému stínování odstavců a rámečků přibyla možnost podložit barevně i jednotlivá slova či písmena. A dostáváme se k Webu. Word nabízí uložení dokumentu jako webovou stránku. Bohužel, stejně jako na PC je tato možnost použitelná pouze u jednoduchého dokumentu. Nelze bez toho, že by se dokument nebo jeho jednotlivé části nezměnily, použít ohraničené znaky, reliéf, stín, podtržení znaků, znaky s upravenou šířkou či jinak "deformované", formátované odstavce a mnoho dalších funkcí. Zkoušel jsem uložené WWW stránky prohlížet v Exploreru 4.1, 5 (MAC) i na PC (verze 5.5). Každý z prohlížečů "nabídl" svou verzi stránky. Ani jedna se neshodovala nejen se zdrojovou, ale ani vzájemně mezi sebou. Ve všech případech došlo k deformaci stránek původních. Proč vlastně inzerují něco, co špatně funguje? Nechápu.

V případě tabulek lze měnit velikost buněk, pohybovat tabulkou libovolně po ploše nebo pomocí kreslicího nástroje nakreslit jednotlivé buňky v jakékoli šířce či výšce. Jsou magnetické, přimykají se k sobě. Pomocí utilitky WordArt můžete vytvářet speciální textové efekty vč. 3D a texturování. Vzhled grafických objektů v dokumentech Wordu můžete měnit pomocí různých funkcí jako jsou čáry, výplně, stíny a průhledné barvy. Některé funkce můžete použít u nakreslených objektů, některé jen u obrázků. Přenos dokumentů mi mezi MACem a PC mi fungoval bez potíží, v horším případě stačilo zvolit jiný font a bylo vše v pořádku.

Excel

Excel též nabízí možnost ukládání tabulek nebo dokonce celých sešitů jako WWW stránky, před uložením si je nejdříve můžete prohlédnout pomocí Web page preview (nefungovalo mi s IE4, jen s přiloženou verzí IE5). Zvláštností je, že uložená stránka je v IE5 dost deformovaná, ale v IE4.1 je celkem v pořádku. Otevřel jsem ji i v IE 5.5 na PC a tam byla též dobrá, jen s jinými fonty. Nevím proč, ale Office 2001 si s IE 5, který je na instalačním CD, moc nerozumí.

Obsahem většiny tabulek jsou ceníky, inventáře, seznamy apod. A tak zde jsou k dispozici nové nástroje pro práci se seznamy. Když Excel rozpozná, že děláte seznam, nabídne použití nového formátu, který sjednocuje řádky pro snadnější editaci. Další zajímavou funkcí je kontingenční tabulka. Jde o tabulku interaktivní, jež slouží k rychlému sumarizování velkého množství dat. Po kliknutí na Finish v průvodci kontingenční tabulkou se v sešitu objeví vkládací oblast s modrým ohraničením a nástrojová lišta ukáže seznam polí z vašich zdrojových dat, která můžete do tabulky pak jen přetáhnout. Přehazováním řádků a sloupců můžete zobrazit různé souhrny zdrojových dat, zobrazit podrobná data oblastí, které vás zajímají, nebo filtrovat data zobrazením různých stránek. Excel nyní ještě nabízí možnost importu cizích dat k analýze, např. z Webu, pomocí vylepšené utilitky Web Queries.

PowerPoint

Výbornou věcí nového PowerPointu je možnost mezi snímky použít integrované přechody v QuickTime a lze i připojit zvuk v MP3. Prezentace pak jde ukládat ve speciálním formátu QuickTime a znovu otevřít do PowerPointu. Skvělé je na tom to, že si je může přehrát každý, kdo má instalovaný QuickTime (dnes již standard) a nemusí mít PowerPoint. Určitá nevýhoda je ale ve značném nárůstu dat. Při rozlišení 720 x 576 pixelů je soubor 17krát větší. Import obrázků, klipartů či animací je velmi jednoduchý, a pokud si vytvoříte vlastní databázi snímků, je navíc velmi rychlý.

Entourage

Entourage je klientská aplikace pro správu elektronické pošty, faxů, kontaktů, úkolů apod. Získáte přehled o korespondenci s ostatními uživateli, odesílání souborů jako příloh a odpovědi na žádosti o schůzku nebo zadání úkolů. Pomocí kalendáře, který můžete upravit podle osobních potřeb a doplnit ho o svátky, narozeniny či jiné (třeba pravidelné fakturační) údaje, můžete přehledně organizovat svůj čas, nechat si připomínat úkoly, návštěvy, posílání zpráv apod.

Naplněním adresáře daty získáte opravdu výkonného pomocníka při mailování či psaní faxů, protože kliknutím na vybranou firmu nebo jméno se ihned vyplní adresát. Naplnění dá sice dost práce, ale pak máte pohodu. Samozřejmě lze data importovat například z Excelu, poté kdy adresář uložíte jako text, oddělený tabulátory (*.txt). V záložce Personal ještě můžete vložit foto. Moc se mi líbil vzhled a přehlednost adresáře, jen je škoda, že nejde nastavit místo jména a funkce jako hlavní zvýrazněný text název firmy, což považuji za důležitější. Aspoň jsem na to nepřišel.

Závěrem

Mám-li shrnout své dojmy, myslím, že programový balík MS Office 2001:mac svými možnostmi rozhodně uspokojí náročné uživatele kancelářského softwaru. Mohu ho vřele doporučit, nicméně si myslím, že jeho většímu rozšíření bude asi bránit mezi uživateli "jablíček" spíše špatná pověst výrobce, než kvality programu. Office 2001:mac jsou estetičtější variantou MS Office 2000 pro PC. Je to asi takový rozdíl, jako mezi archivním a stolním vínem.

Office 2001:mac

snadné používání, příjemné prostředí

kontextuální plovoucí lišta

formátovací paletka

Project Gallery

přenos souborů mezi platformami (text)

vložení textu na jakékoli místo na ploše

ukládání prezentace ve formátu QuickTime

schází modul pro podporu češtiny (slovník, dělení...)

téměř nepoužitelné ukládání stránek pro Web

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o.,

Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: 21 000 Kč (bez DPH)

§§§§§


Software na CD

c00p0768

The Hardware Book

Všichni kutilové si jistě vzpomenou, kolikrát jim scházel popis toho či onoho konektoru v počítači, případně jak sháněli popis sběrnice PCI, protože si chtěli vyrobit vlastní kartu. Jistě, v knihkupectví se dají sehnat knížky popisující celý počítač do nejmenších podrobností, ale proč si nepřečíst něco zadarmo. Uvažujete-li tedy o výrobě nějaké redukce či přídavné karty, určitě si přečtěte některou z následujících kapitol:

1. Connectors obsahuje popisy sběrnic PCI, ISA, sériového portu, i konektoru pro připojení joysticku k Atari (pro kamenné příznivce ;-)

2. Cables obsahuje kompletní popis všech možných kablíků v počítači, asi nejvíce se bude hodit popis ethernetových kablíků a konektorů.

3. Adapters popis redukcí třeba pro připojení staré klávesnice na konektor PS/2.

4. Circuits obsahuje popis různých filtrů, jež by se vám mohly hodittřeba při propojování počítače s věží nebo gramofonem.

5. WWW Links seznam odkazů na stránky zabývající se hardwarem.

The Hardware Book v1.0

specifikace hardwarových komponent

Domovská stránka: http://www.blackdown.org/~hwb/hwb.html

Licence: freeware

Secure iXplorer

Asi není žádným tajemstvím, že na Internetu je většina serverů unixových, a ty využívají ke komunikaci protokol ssh. Přednost tohoto standardu spočívá v jeho bezpečnosti a možnostech a jeho výhody jsou hlavně patrné pro unixové uživatele. Pokud však chcete přes tento protokol kopírovat soubory, stává se to standardně otázkou neustálého vypisování příkazů do okna terminálu, což není zrovna rychlé a ani pohodlné. Někteří namítnou, že na to se dá vytvořit jednoduchý skriptík, ale pro unixového analfabeta to opravdu není legrace. Proto je zde program Secure iXplorer, který vám umožní po zadání serveru, jména a hesla kopírovat na unixový server soubory pomocí technologie drag&drop. Mimo jiné je zde výhoda zabezpečeného přenosu a možnosti minimalizace do systray (systémový panel), takže nebudete neustále muset mít položku v už tak dost přeplněném panelu s minimalizovanými okny. Program je šířen jako freeware a můžete si ho vyzkoušet na serveru www.egarden.cz, kde dostanete zdarma své unixové konto a prostor pro vaše webové projekty.

Secure iXplorer 0.8

program pro přenos souborů pomocí protokolu SSH

Domovská stránka: http://itree.org/

Licence: freeware

Registry Monitor

Při uvedení systému Windows 95 se poukazovalo na registry jako na úplnou novinku. Postupem času se bohužel zjistilo, že registry perfektně všechny funkce integrují na jednom místě, ale zápis toho či jiného programu do nich je takřka nepozorovatelný a jejich přenositelnost je takřka nulová. Po chvilce tedy přišly na řadu programy, které vám uloží aktuální registry a po stisknutí zázračného tlačítka porovnají novou verzi se starší. To je sice pěkné, ale pokud se chcete dozvědět, které informace program z registrů čte, asi vám to nepomůže. K tomuto účelu vám slouží právě Regmon, jenž sleduje, které aplikace čtou a zapisují data do registrů, což je výhodné zejména při hledání chyb v programech nebo softwaru, jenž se odmítá z nevysvětlitelných důvodů spustit. Regmon rozhodně doporučuji všem systémovým kutilům, kteří neustále hledají chybky v systému a snaží se je rázným (leč účinným) způsobem řešit. Program je freeware.

Registry Monitor

program pro monitorování přístupu do registrů

Domovská stránka: http://www.sysinternals.com

Licence: freeware

Toadnode 0.93 Beta

Určitě jste slyšeli o kauze Napster. V tomto sporu se snažila hudební vydavatelství zakázat provoz výměnného systému hudebních souborů. Krátce po uvedení předběžného rozhodnutí o zastavení centrálních serverů se uživatelé začali takřka bleskově přesouvat ke konkurenčním produktům. Mezi hlavní kandidáty patřila Gnutella, která byla vydána firmou Nullsoft a po dvou týdnech stažena. Výhoda tohoto programu spočívá v nezávislosti na centrálním serveru každý program je totiž vlastně server, a díky tomu je tato síť nepřetížitelná a žádný soud ji určitě nezastaví. Díky otevřenému kódu brzy vznikly graficky lepší a uživatelský přívětivější klony. Jedním takovým klonem je Toadnode, který umožňuje spoustu nastavení, mnoho různých zobrazení a novinky, jako je třeba obnovení přerušeného stahování soborů. Jako další zajímavá funkce je zde Search Monitor, jenž zobrazuje hledaná slova, která proběhla přes váš počítač. Program je šířen jako freeware.

Další klony Gnutelly naleznete na stránce http://www.gnutella.co.uk/.

Toadnode 0.93 Beta

klon Gnutelly, který umožňuje sdílení souborů v síti peer-to-peer

Domovská stránka: www.toadnote.com

Licence: freeware

Visual IRC 98

Možná jste už někdy slyšeli o známé síti IRC. Po síti IRC se dá komunikovat podobně jako třeba na XChatu, s tím rozdílem, že můžete zasílat soubory, vysílat video a mnoho dalších, zcela jistě využitelných věcí. Po síti IRC probíhá často aktualizace softwaru (někdy bohužel i virů) nebo různé on-line konference (zásadní rozdíl oproti off-line usenetu). Ale teď už k samotnému programu Visual IRC, který je plnohodnotnou náhradou placeného Mirc. Pokud jste pomocí sítě IRC ještě nikdy nekomunikovali, nabídne vám při prvním spuštění průvodce, jenž vás provede úplně vším. Po připojení k síti si už můžete naladit jakýkoliv kanál (rozhodně jich je víc, než ve vaší televizi ;-) a dát se do komunikace. Pokud jste profík, asi vám jen komunikace stačit nebude a budete si chtít aktualizovat třeba nějaký program. K tomu vám poslouží určitě podpora skriptů, která umožňuje nastavit chování programu při různých akcích (spuštění, přihlášení do skupiny...) K programu je také přibalena utilita Unix Finger, jež zjišťuje různé informace o zadané e-mailové adrese.

Visual IRC 98

program pro přístup do komunikační sítě IRC

Domovská stránka: http://www.visualirc.com

Licence: freeware

Web Downloader 2.2

Jistě už vás někdy napadlo, že byste chtěli stáhnout určité webové stránky na svůj disk. Není to ani tak obtížné, pokud máte ty správné utility jako třeba WebDownloader, který předčí své mnohé konkurenty i když je zdaleka nejstarší, a to díky nestárnoucímu formátu HTML. Své kolegy předčí hlavně v podpoře drag&drop, snadném ovládání, češtině a malé velikosti. Pro stáhnutí stránek stačí totiž jen přetáhnout URL z prohlížeče do okna programu, zadat hloubku (určuje do jaké hloubky bude Web stažen, 0-aktuální stránka, 1-aktuální stránka a všechny z ní odkazované...), nastavit, zda se bude stahovat i z jiných serverů, jestli chcete stahovat obrázky a jaká je maximální velikost stahovaného soboru. Pokud nevíte, jak takovýto prográmek využít, nechte si posílat novinky z vašich oblíbených serverů e-mailem a články, které vás budou zajímat, si přetáhněte do programu. Možná se budete divit, kolik peněz ušetříte za telefonní poplatky. Program je šířen jako freeware.

Web Downloader 2.2

program pro stahování Webu

Domovská stránka: http://www.geocities.com

SiliconValley/Vista/2865 nebo http://www.saransk.sitek.net/pages/arny

Licence: freeware

Opera 5.0

V polovině prosince roku 2000 byla uvolněna nová verze prohlížeče Opera 5.0. Od verze předešlé zde nastal velký přelom, hlavně v šíření programu jako Adware. Opera je velmi rychlý a malý (2MB instalátor, 5 MB na disku) prohlížeč, který podporuje nejnovější standarty (CSS, XML, HTML 4.0) a integruje v sobě navíc e-mailového klienta, komunikační program ICQ a usenetového klienta (news). Opera uzavírá vše, co potřebujete na Internetu, do jediného okna, což příznivce bezpečného a stabilního řešení určitě potěší. Bohužel má Opera i své mušky. Pokud budete upgradovat ze starší verze, nevyhnete se problémům, takže vám doporučuji starší verzi před instalací nové odinstalovat. Opera má taktéž drobné problémy s češtinou. Pokud ji budete chtít správně nastavit, musíte u písem nastavit skript na středoevropský. Opera je při brouzdání na Internetu opravdu dobrým pomocníkem, který dodržuje snad všechny standardy organizace W3 (ještě aby je nedodržovala, když její programátor je jejich bývalý zaměstnanec) a konkuruje i nejnovějším prohlížečům.

Opera 5.0

prohlížeč, obsahující i e-mailový klient a komunikační program

Domovská stránka: www.opera.com

Licence: adware, po registraci odstraněn banner

WinAmp 2.7

WinAmp je malý a rychlý přehrávač hudby, oblíbený hlavně pro přehrávání "empétrojek". Ve verzi 2.7 přibylo mnoho novinek, a tak se vám pokusím vyjmenovat alespoň některé z nich, jež vás asi nejvíce zaujmou. Pro lidi, kteří na počítači přehrávají hudební CD, zde byla vylepšena kvalita přehrávače, jenž je na rozdíl od předešlých verzích zcela bezproblémový. Jako další novinka se objevila možnost výstupu přes DirectSound, což zajistí vyšší výkon. Vylepšen byl i instalátor, který je dle mého názoru opravdu bezkonkurenční a samozřejmě pochází přímo z díly Nullsoftu. Byly přidány i nové vizualizační plug-iny, jež umožňují sledovat zajímavé animace, ovládané přímo hudbou. Určitě vám také v předchozích verzích scházela možnost editovat údaje, které jsou poznamenány u písniček proto vás asi potěší, že nová verze obsahuje zabudovaný "ID3v tag" editor. Změn se konečně dočkal i playlist, který se nyní rychleji načítá a navíc obsahuje některé další informace. WinAmp je jako obvykle dodáván ve třech verzích: Lite (bez podpory vizualizace a WMA), Standard a Full (umístěna na CD).

VinAmp 2.7 Professional

přehrávač zvukových dat

Domovská stránka: www.winamp.com

Licence: freeware

Martin Koníček 0 0768/OK o

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0013

STALETÍ OBJEVŮ

Kdysi dávno byla Země osídlena pouze řídce a druh homo sapiens si pomalu začal budovat svoji vlastní kulturu. Žilo se tehdy v několika centrech, ve kterých se začala vyvíjet moderní civilizace.

Lidem navíc byla vrozena ještě touha poznávat nepoznané, a tak se vydávali do neprobádaných končin. Tato jejich aktivita byla motivována různými pohnutkami. Na jedné straně to byla touha po dobrodružství a nezdůvodnitelné nutkání vlézt někam, kde nikdo dosud nebyl. Na straně druhé to byly důvody zcela pragmatické hledání nových surovin či obchodních cest a kontaktů. A právě díky lidem, kteří neváhali umřít na malárii, umrznout v oblasti zemských pólů či utonout v moři nezávisle na zeměpisné šířce, je dnes svět prost bílých míst na mapě. V moderní době je sice možno zmapovat celý svět pomocí družic, ale to již postrádá ten vzrušující pocit objevování a nebezpečí. Bohužel se tedy přesunulo těžiště objevitelství do počítačových modelů a vědeckých laboratoří. CD-ROM firmy Jimaz umožňuje všem přenést se do minulosti, kdy sextant a hodiny byly technologickou špičkou a kdy svět křižovali ti skuteční odvážní objevitelé.

Program nás provede historií všech objevů, počínaje od dávnověku přes počátky civilizace až do doby veskrze moderní, kdy objevitelé spíše popisují a snaží se zachránit zbytky panenské přírody na této planetě.

Nevidím řádný důvod popisovat jednotlivé dějinné epochy, a proto se vrhnu na to, co je důležité z hlediska práce s programem. Tak tedy: je velice příjemná. Obsahuje řadu velice zajímavých vychytávek, se kterými jsem se dosud (alespoň mám dojem) nesetkal. Hned při druhém spuštění programu se jedna objeví. Na rozdíl od podobně laděných programům můžete skočit přímo tam, kde jste minule skončili, aniž byste museli absolvovat zdlouhavý úvod. Dalším plusem je existence rejstříku, jenž je velmi podrobný a obsažný. Ke každému heslu se pojí karta, která přibližuje vybraný pojem. Co je však též zajímavé je seznam literatury, jež se nějak k objevitelským tématům váže. Tento seznam je doplněn i o postačující bibliografické údaje, takže by neměl být problém vyhledat příslušnou knihu ve svojí oblíbené knihovně. Program má jasnou osnovu, podle které může podat až tříhodinové pojednání o celé historii objevů. Přednášku lze kdykoliv přerušit a dostat se do konkrétní epochy několika kliknutími.

Aby se nezdálo, že jenom chválím, tak jedna polemika. Autoři programu vsadili na hardwarově nenáročné řešení enginu. Přitom zachovali vysokou přesnost fotografií. Použitá technologie na barevnou konverzi však občas způsobuje občasné problesknutí podivných barevných kreací. To ale nijak nesnižuje hodnotu produktu. Musím prostě říct, že se mi líbil.

Staletí objevů

obsah

zpracování

struktura

Producent: Marshall Media, lokalizace Jimaz, s. r. o.

Žánr: encyklopedie objevů

Jazyk: česky

OS: Windows 3.1, 9x/ME

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Jimaz, s. r. o. Heřmanova 37, 170 00 Praha 7

www.jimaz.cz

Dějiny českého výtvarného umění 1890-1938

Je poměrně obtížné psát recenzi o něčem, co je vlastně plně popsáno svým názvem. Ale budu se snažit.

Někteří, zvláště pak zájemci o výtvarné umění, zaznamenali vydání dvojdílné knižní encyklopedie s analogickým názvem, jaký má tento CD-ROM. Takže nyní lze zakoupit tyto dva díly na jednom malém stříbrném kotouči. Protože ale tištěnou podobu nevlastním, nemohu tyto dva produkty porovnat obsahově. Ovšem fakt, že i vzhled programu navozuje dojem listování v knize včetně číslování stránek, napovídá, že se jedná o podobnost blízkou.

Oproti klasické knize má přirozeně její počítačové zpracování některé výhody. Umožňuje například vyhledávat příslušná hesla, obsahuje samozřejmě i hypertextový rejstřík pojmů. Zpracování je velmi dobře strukturováno. Je navozována co nejbližší podoba s knihou. Navíc při vyhledání některého hesla zůstane na popředí záložka s příbuznými tématy.

Vědeckou úroveň publikace by měl zajišťovat podíl Ústavu dějin umění AV ČR na naplnění encyklopedie daty. Profesionální zpracování pak zajišťuje spolupráce nakladatelství Academia se Studiem DADA.

V případě, že jste opravdovým zájemcem o české výtvarné umění v titulku uvedeného období, může být pro vás tento CD-ROM skutečně hodnotným zdrojem odborných informací. Obnáší to sice zvyknout si listovat knihou na monitoru a ne na křídovém papíře, ale trend je prostě takový. Máte-li ovšem zájem pouze povrchní a touha po výtvarném umění je motivována snahou oslnit "odbornými" průpovídkami své okolí, pak asi narazíte. Text je totiž natolik podrobný, že není (alespoň podle mého názoru) určen jenom k prolétnutí. Člověku pak uniká hodně souvislosti, které jsou v dané oblasti důležité.

Souhrn recenze je jednoduchý. Jedná se o obsažné dílo, obsahově bohaté. Na ovládání je příjemné a jeho struktura je jednoduchá a přehledná. Nazahlcuje uživatele hromadami irelevantních údajů, ale obsahuje řadu podrobností. Pro studenty historie umění a pro zájemce o tuto vědní oblast lze tento CD-ROM jenom doporučit.

Dějiny českého výtvarného umění 1890-1938

obsažnost

zpracování

Producent: Studio DADA

Žánr: encyklopedie výtvarného umění

Jazyk: česky

OS: Windovs 9x/2000

Cena: 950 Kč

K recenzi poskytla firma:

Studio DADA

RAYMAN školáček 1

Pro děti předškolního věku se objevuje stále více titulů. Dalším přírůstkem do této populačně explodující rodiny je právě uvedený produkt. Ten je původně dílem Ubi Soft Entertainment, zahraniční to společnosti. Českou verzi pak distribuuje Bohemia Interactive. Právě při posuzování takovýchto produktů je velmi obtížné hodnotit, neboť originál je lokalizací často pozměněn (lhostejno či k lepšímu či horšímu) a je třeba přihlédnout i ke kulturnímu prostředí, ve kterém původní produkt vznikal, neboť to je vždy odlišné od prostředí českého. Ale k samotnému programu.

Tak předně: Rayman je panáček. Kromě velmi pěkného animování svojí postavy má též další výhody, a to jsou jeho kamarádi. Pro transportní účely použitelný turbotryskový Superkomár, víla Betylka a cvrček Joe, odborník to na anglický jazyk. Rayman zavede hráče do pohádkového světa, ve kterém je mu souputníkem. Průvodcem je však víla Betynka, jež obstarává komentáře a nápovědu v jednotlivých hrách. V nich pak uživatel získává body za správně splněnou úlohu. De facto je tak program členěn na dva díly, jednoho pro rodiče (prohlížení statistik výkonnosti dítěte) a herního modu pro děti.

Jednotlivé hry nebudu vyjmenovávat, konečně jsou podobné hrám ve druhém dílu, kde jsem se do jejich zevrubného výčtu pustil.

Zvláštní kapitolou je pak výuka angličtiny, která je členěna do čtyř částí podle typu procvičované slovní zásoby. Tak třeba je možno naučit se anglické číslovky či barvy. Ke každé oblasti je přiřazeno i několik prověřovacích cvičení.

U všech her se dá zvolit ze tří stupňů obtížnosti úkolů. Nejsnažší by měly zvládnout i ty nejmenší děti, nejvyšší obtížnost je pak určena pro děti školou povinné.

V pěkně zpracovaném návodu je poměrně jednoduché se orientovat a dozvědět se, co jednotlivé úlohy obnášejí.

Hra je prošpikována různými animacemi a informativními projevy aktérů, ať už samotného Raymana nebo víly Betynky. Výhodou je možnost tyto animace ukončit stiskem klávesy, což je výhoda zejména tehdy, když už poněkolikáté vstupuje hráč na to samé místo a měl by poněkolikáté vyslechnout tu samou informaci.

Závěrem lze tedy říci, že se jedná o solidní produkt pro děti věku předškolního a raně školního. Rozhodně vás toto cédéčko nezklame, ale ani nepřekvapí.

Rayman školáček 1

zpracování, grafika

cena

Producent: Bohemia Interactive, s. r. o.

Žánr: dětský

OS: Windows 9x

Jazyk: česky

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., www.apro.cz

Rayman školáček 2

Druhý produkt od Ubi Soft Entertainment je zaměřen na starší děti. Ale ne zase o tolik starší, Školáček je určen pro žáky prvního stupně základních škol. Na tuto cílovou skupinu je také optimalizován výběr her a jejich zpracování.

Nejedná se však o titul výukový. Na druhou stranu nejde ani o čistě herní titul. Autoři se však při rozhodování mezi těmito dvěma extrémy přiklonili k zábavě, a proto je výuková část poměrně dobře skryta. Blíže ke koncepci a pojetí viz též recenze Rayman školáček 1. Panáček Rayman je animovaná figurka, originálně ztvárněná, která je dítěti průvodcem po aplikaci. Ta se sama o sobě skládá ze dvou základních částí. První je domek, v němž je rozmístěno několik předmětů, na které když se klikne, spustí se nějaká hra. Takže při kliknutí na obraz se spustí hra ne nepodobná klasické Invaders, tedy shora obrazovky slézají postupně potvory a hráčova figurka se je snaží odprásknout, než dolezou dolů všichni jistě znají. Dalším bodem zábavy je trefování žravých ryb, které se snaží pozřít chutné plody na nějakých lianách. Pro život praktická je také hra s hodinami, kdy se dítě naučí převádět mluvenou hodnotu času do nastavení analogových hodin. Pro kresbymilovné ratolesti je pak možno vytisknout několik obrázků, vhodných pro vybarvování. Dále ještě obývá dům rodina Kameňákových, kterážto je zase připravena otestovat paměť dětí. Dítě může být také požádáno o zásah do elektrické sítě, tak aby spojilo dráty (pouze na obrazovce, samozřejmě) a dovedlo tak elektrickou energii do správného cílového místa. Pro muzikálně založené je v aplikaci i hrací skříňka, která umožní uživateli vyřádit se na poli hudebním. Vyjmenování a popis všech možných her jsou na mně svěřeném prostoru nemožné.

Osobně si myslím, že tato aplikace je určitě užitečná. Přinejmenším pomůže dětem osvojit si základní návyky při práci s počítačem. Trochu dikutabilní je zařazení her do kategorií podle věku. Hry z každého ze dvou CD-ROMů mají nastavitelnou úroveň obtížnosti a proto se může stát hra, původně určená pro děti čtyřleté, problematickou i pro děti například sedmileté. Ještě větičku k obtížnosti: připadá mi, že zde recenzovaný Rayman školáček 2 by měl předcházet dílu 1, alespoň podle mého soudu. Celková skladba dílu dvě mi připadá zaměřena na mladší děti než díl jedna.1 0013/OK o

Rayman školáček 2

zpracování, grafika

cena

Producent: Bohemia Interactive, s. r. o.

Žánr: dětský

OS: Windows 9x

Jazyk: česky

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., www.apro.cz

§§§§§


Corel DRAW 10 Graphic Suite - Klasika sčíslem 10

Pavel Korec

c01p0015

Balík programů Corel DRAW úspěšně dorazil již do své desáté verze. Jeho rodina se rozrostla o dalšího člena. Jak působí ti starší a co od nich můžeme očekávat?

Corel DRAW

Corel DRAW je nejvýznamnějším členem rodiny programů nesoucích toto jméno. Zastiňuje Corel PHOTO-PAINT, menší členy jako je Corel TRACE, Corel TEXTURE i ty, kteří již rodinu opustily. Začněme tímto vektorově orientovaným programem.

Corel DRAW 10 působí dojmem dospělého programu, odrodilého od Windows 95. Je náročný, ale mimořádně vstřícný k začínajícím uživatelům. Nesnaží se člověka vtěsnat do svých metod, nabízí však mnoho způsobů práce podle toho, co komu vyhovuje. Podporuje tvůrčí svobodu. Nedá se přímo říci, že je uživatelsky přítulný, ale rozhodně je dobře přizpůsobivý.

Corel DRAW má za sebou dlouho tradici dobývání počítačů PC i Macintosh. Je bohatý na množství funkcí a grafických technik. Můžete s ním velmi kreativně kreslit, malovat, vybarvovat, stříhat, lepit, prolínat, psát, lámat odstavce, vytvářet umělecký text a loga, deformovat, natahovat, stínovat, zakřivovat, vytahovat do prostoru, zprůhledňovat, pracovat s fotografiemi i pestrými výplněmi.

Paradoxně je to však právě toto "intelektuální bohatství", které mu zejména v Evropě ztěžovalo přístup do vyšší společnosti grafických studií, kde měl stát po boku členům rodiny Adobe. Své místo tam zaujal po vstupu na platformu počítačů Macintosh a silou standardu zvoleného miliony firemních uživatelů. Používáte-li dnes Corel DRAW ve své firemní praxi, nemusíte již nutně k dalšímu zpracování a osvitu konvertovat do formátu Adobe Illustratoru. Řada studií standard CDR akceptuje.

Pro profesionální práci jsou mnohem důležitější jiné věci než množství funkcí. Především je to spolehlivost. Verze, kterou jsem měl k dispozici, mě v tomto směru nenadchla. Program odmítal sloužit při více příležitostech, někdy až na hranici snesitelnosti. Ptal jsem se přátel a jejich zkušenosti se různí. Velmi si však všichni cení funkce, nabízející záchranu a uložení rozpracovaného dokumentu v okamžiku, kdy něco selže.

Další profesionály vyžadovanou vlastností je přesnost. Ta je již vzhledem k předchozím verzím opravdu grandiózní (můžete pracovat s mikrometry) a díky efektivnímu používání lupy dosáhnete stejného výsledku jako při numerickém nastavování. A to při dobrém přehledu o stránce či více stranách dokumentu. Nesmím zapomenout, že složitost programu eliminuje jeho vysoká efektivita, a náročnost pak jeho logické a systematické ovládání. Ve verzi 10 výrazně vzrostla rychlost řady funkcí a zvýšila se celková efektivita práce s programem.

Nejpodstatnější novinkou pro práci s textem je vícejazyčný spell-checking a plná podpora UNICODE. Díky tomu se také zahlazuje chyba exportu písem True-Type do PDF, která provázela předchozí verze. U úprav textů nyní funguje jemnější funkce UNDO.

Nový nástroj Perfect Shape slouží k vytváření šipek, či nápovědných bublin. Někdy se to hodí, i když mám raději šipky kreslené v podobě čáry a později souhrnně konvertované na plochu (Convert Outline To Object).

Opravdu velmi mě potěšilo rozšíření počtu stupňů barevného gradientu. Nyní jich můžete nastavit třeba tisíc. Potřebujete-li přechod z jedné barvy do druhé, pak možná stačí 256 barev. Jedná-li se však o vícenásobnou změnu barev (například reflexy v titulku), pak to nestačí přechod by byl proužkovaný.

Výrazné zlepšení a zvýšení použitelnosti obdržely stíny. Díky vyšší rychlosti se ve verzi 10 nebojím stínovat i velké objekty a plochy, nebo je přenášet přes schránku. Mohu nyní nastavit nejen polohu, ale i míru zeslabování stínu. Stíny jsou mnohem realističtější a rychleji se s nimi pracuje.

Celá řada vylepšení se týká použití Hot-Key kláves a zkrácení přístupu k nějaké funkci. Týká se to například stříhání, rovnání, nebo editace Power Clipu obálky či masky viditelnosti. Drobných změn je mnoho a vcelku podstatně zvyšují užitné vlastnosti Corel DRAW. Jen si je musíte osvojit.

Do nových rozměrů

Z plochy defiované dvojicí souřadnic se vektorová grafika snaží proniknout do dalších dimenzí do třetího rozměru a do časové osy.

V programu Corel DRAW 10 jsou 3D objekty vytvářeny aplikací funkce Extrude oproti předchozí verzi bez větších změn. Přitom vektorové 3D objekty skýtají řadu využití a je škoda, že se tímto směrem Corel neubírá.

Minulá zkušenost se začleněním 3D programu (s nevelkými užitnými vlastnostmi) nevedla nikam. Osobně by se mi spíše líbil 3D program generující 2D průměty objektů a postav v různých polohách a nastaveních nějaká statická obdoba profesionálních programů pro tvorbu kreslených filmů. Místo toho pro další zdokonalení tvůrci Corel DRAW 10 Graphics Suite vybrali dimenzi času.

Průlom vektorového Corelu do filmového světa na mě dělá dosti rozpačitý dojem. Real Animated Vector Effects Corel R.A.W.E. jsou jakousi primitivnější variantou skvělého vektorového animačního programu Macromedia Flash. Nápad je to skvělý použít Corel DRAW k tvorbě grafických entit pohybujících se objektů! Je však trochu škoda, že práce s ním je poměrně pomalá a tvorba složitějších scén nepřehledná. Pro profesionální práci to není, pro amatérskou snad, ale v každém případě je to hezký dárek hravým uživatelům. Osobně bych v Corel DRAW raději uvítal silnější podporu pro animaci pohybů a deformaci objektů a jejich včleňování do programu Macromedia Flash.

Významně Corel DRAW 10 zohlednil Internet. A to jak v podpoře (update, zasílání reportů, atd.), tak i tvorbě inernetovských stránek. S rozmachem vypalovaček se jako dobrá varianta jeví na grafiku bohatá prezentace vytvořená v Corel DRAW, popřípadě doplněná o animované efekty. Jen škoda, že to nejde najednou na "CDR ploše". Corel DRAW umí nyní velmi pěkně a rychle optimalizovat internetovou grafiku. Pod funkcí "Rollovers" zde také přibyla tlačítka (malovaná a nastavovaná v různých režimech).

Corel PHOTO-PAINT 10

Tento program, určený ke zpracování bitmapových obrázků (fotografií, původní grafiky), doznal několik menších vylepšení. Za zmínku možná stojí automatické odstranění červených očí. Někdy se může hodit ustavení písem textu na cestu. Pro zdokonalené stíny platí totéž jako u Corel DRAW. Pak je tu ještě řada vylepšení, zefektivňující práci.

Závěrem

Corel DRAW 10 Graphics Suite přináší řadu drobných vylepšení a několik podstatných. Zkusíte-li si pracovat s novou verzí, pak možná nebudete chtít používat "devítku". Až miliony uživatelů odešlou po Internetu své chybové reporty a na světě bude bezva-bezvadná verze... Ale to už znáte.

Tlačítka snadno a rychle

Víte, že s podporou skriptů nebo Vizual Basicu můžete jak v Corel DRAW, tak i v Corel PHOTO-PAINTu velmi rychle vytvářet originální webovská tlačítka?

Nejjednodušeji to uděláte tak, že ve skriptu zaznamenáte vytvoření tlačítka podle svých představ, včetně uložení na disk. Potom skript editujte a text nahraďte proměnou naplněnou funkcí InputBox. Pod tímto (popř. transformovaným) jménem tlačítko také uložte. Změňte některé parametry (barvy, efekty) a tlačítko uložte pod alternativním jménem. Na jeden zápis textu a jedno ťuknutí tak získáte (Up, Over, Down) varianty tlačítek pro váš skvělý Web. Ještě dokonalejší je využití s Rollovers.

Corel DRAW 10 - Graphics Suite

rychlost a efektivita

lepší PDF, Unicode

podpora Flash animací

jemný barevný gradient

věrnější a snazší stíny

UNDO u textu při editaci spolehlivost

K recenzi poskytla firma: Corel, Šaldova 34, Praha 8

Cena: 19 400 Kč včetně DPH

§§§§§


Internet Download Centrum - Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c01p0016

Stay Alive 2000

375 KB; (http://www.tfi-technology.com/sayalive.htm)

Jistě dobře víte, jak je nepříjemné, když se vám při práci na PC zhroutí program a následkem toho s vámi váš počítač přestane komunikovat, nebo dokonce můžete ztratit i některá data, která jste při práci nestačili nebo zapomněli uložit. A právě program Stay Alive vám pomůže zbavit se těchto nepříjemností. Neustále sleduje běh všech spuštěných programů a procesů. V okamžiku kolize tuto situaci zadrží a informuje o ní. Následným použitím analyzátoru určí zdroj problému a navrátí program zpět do stabilního stavu. V hlavním okně jsou karty se seznamem spuštěných programů, procesů a seznamem všech kolizí programů, které se přihodily. Program ve své podstatě nahrazuje Správce úloh (Task manager) a vyvoláte jej stiskem kláves CTRL+ALT+DEL.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 20 USD

Focus Window 2.0

170 KB; (http://supersmola.tripod.com/utils/index.htm)

Focus Window je utilitka usnadňující orientaci mezi spuštěnými okny programů. Vhod přijde v okamžiku, kdy máte spuštěn větší počet programů a chcete se přepnout do aktivního okna nějakého z nich, a jejich vyhledání podle zkratek na hlavním panelu je nepříjemné a "zdlouhavé". Poklepáním na ikonu zástupce programu, umístněnou na hlavním panelu vedle hodin, se zobrazí detailní seznam všech oken spuštěných programů i procesů. Kliknutím na konkrétní položku v seznamu se přepnete do aktivního okna vámi hledaného programu.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Gator

107 KB; (http://www.gator.com/download/msie.html)

Tuto internetovskou aplikaci přivítají především ti z uživatelů, kteří často vyplňují různé formuláře a dotazníky na webovských stránkách. Gator automaticky vyplňuje jednotlivé položky i celé formuláře najednou. Uživatel si založí databázi obsahující profil jeho osoby, který v sobě zahrnuje jméno, věk, národnost, pohlaví a další podobné informace. Databáze se nemusí omezovat jen na profil jednoho uživatele jenom na něm už záleží, kolik různých profilů si vytvoří. Každý profil může, ale samozřejmě nemusí být chráněn heslem. Pak už stačí vybrat profil, a vyplňování formuláře se stane jednoduchou a hlavně rychlou záležitostí.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Font Creator Program v 3.0

1,4 MB; (http://www.highlogic.com/downoload.html)

Font Creator Program je určen především pro grafické návrháře a tiskaře. S pomocí tohoto programu lze snadno vytvářet vlastní nové fonty nebo upravovat již existující. Mezi charakteristické rysy patří schopnost konvertovat bitmapu (soubory BMP) na font TrueType, a tak je umožněno vytvořit vlastní figuru, logo, písmeno atp. Nabízí možnost využít neomezeného opakování funkcí krok zpět a krok vpřed, a tak provádět stejné operace i na ostatních znacích. Dvojím kliknutím na editované písmeno se kolem písmene objeví řetězec bodů, jež ohraničují obrysovou konturu písmena, která jde pak snadno upravit chycením a tažením pomocí myši. Takto upravené a změněné fonty mohou být uloženy a pak použity v dalších windowsovských aplikacích. Ke všem fontům lze zobrazit celou znakovou sadu fontu s popisy jednotlivých znaků. V panelu nástrojů programu je ikona, která umí automaticky nainstalovat nově vytvořený font do složky fontů Windows.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 50 USD

IFAlbum v. 3.0

360 KB; (http://www.kulichki.com/igorfil/progeng.htm)

Prostřednictvím programu IFAlbum si můžete vytvořit své vlastní album nebo kolekci obrázků ve formě webovské stránky. Program podporuje grafické soubory formátu jpg, bmp, gif, wmf, emf a ico. Stačí vybrat složku obsahující grafické soubory, ze kterých chcete album vygenerovat. V nastavení zvolíte velikost, počet náhledů obrázků na jedné stránce, jméno stránky, počet stránek, pozadí, případně vložíte titulek s autorskými právy, odkazem na e-mail nebo jinou WWW stránku.V dalším kroku program z těchto údajů vygeneruje stránku s volnými okénky, do kterých myší vkládáte ze seznamu jednotlivé náhledy vybraných obrázků, k nimž lze přidat i krátký komentář. V posledním kroku program vytvoří soubor formátu HTML, jejž lze otevřít libovolným internetovým browserem, kde se vybrané soubory vyobrazí jako ikony, které fungují jako aktivní odkazy a kliknutím se otevřou. Součástí programu je také celkem dobrý FTP klient.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Boss!

48 KB; (http://www.rohitab.com/boss/) Boss!

Je jakási pojistka před šéfem slouží k rychlému a úplnému schování všech oken programů, a to pouhým stiskem jediné klávesy. Samozřejmě, že se schovají okna těch programů, jež si vyberete. Pomocí "magické lupy", kterou uchopíte myší, najedete na okno programu, jež chcete rychle zavřít. V dialogovém okně se zobrazí název vámi vybraného programu. Kliknutím na tlačítko editujete soubor, do kterého překopírujete zobrazené jméno. Stejný postup opakujete na všechny programy, jež se mají v případě nouze rychle skrýt. Nakonec si zvolíte klávesy pro schovávání a obnovování oken, a vše je připraveno. Pak stačí stisknout jediné tlačítko a z obrazovky zmizí všechna okna, která si přejete rychle uklidit.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Password Agent Lite

555 KB; (http://www.moonsoftware.com/?ref=pwagent)

Potřebujete si zapamatovat spoustu hesel, přístupových jmen, která jste kdy použili a nechcete si je psát na kousky papíru, a přitom je mít poznamenané a kdykoliv pro vás přístupné? Password Agent Lite je, jak již sám název prozrazuje, správce databáze hesel a účtů. Každý si snadno vytvoří svoji složku, která může obsahovat ještě další vnořené složky. V jednotlivých složkách si pak uživatel založí "karty" účtů s konkrétními údaji, jako je název účtu, uživatelské jméno, heslo, adresa webovské stránky, ke které je účet zřízen. Takto vytvořená databáze je přístupná pouze přes "hlavní heslo" a jen tomu uživateli, jenž si ji vytvořil. Program za vás vyřeší i problém s vytvářením nových hesel. Obsahuje totiž jejich generátor, do kterého stačí zadat kolik znaků má nové heslo obsahovat a má-li se skládat ze znaků malých, velkých či číselných.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Český shareware

Test 2001

6,7 MB KB; (http://www.turekdesign.cz/T2001D.htm)

Program Test 2001 je určen ke tvorbě různorodých testů a jejich následnému elektronickému zkoušení. Z programu lze vygenerovat tyto tři typy testů:

- testy typu a) b) c) d)

- testy typu ano/ne

- testy typu doplňte odpověď

Uložený test je potom dostupný pro další editaci, export a import. Hotové testy si následně můžete vestavěnými funkcemi zálohovat (kompresovat) a v případě potřeby obnovit.

Testy je také možné distribuovat v tištěné podobě k dispozici jsou tyto typy sestav s okamžitou možností náhledu:

- seznam testů tříděný podle názvu, druhu a typu testu a podle jeho autora, s možností uživatelských výběrů zobrazených údajů,

- seznam všech otázek obsažených v testu,

- seznam správných odpovědí,

- tisk testu pro písemnou zkoušku.

Samotné prostředí programu je přehledné a jednoduše se ovládá, autor si vzal příklad z řešení MS Office, včetně příručního pomocníka, viz obrázek.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, 199 Kč, zkušební verze je funkčně a kvalitativně omezena (lze zadat jen 5 otázek, jsou znehodnoceny tiskové sestavy a nelze vytvořit samostatně distribuovatelný test). Program lze také zakoupit jako součást skupiny programů Domácí zábava 2001, viz recenze v minulých číslech.

§§§§§


Praktický lékař pro všechna Windows - Norton Systemworks 2001

Vladimír Drda & Michal Drda

c01p0021

Po příchodu Windows 2000 se nadšení uživatelů z nového systému často proměnilo v zoufalství z nedostatku podpory jejich počítačových komponentů. Postupem času se situace mnohem zlepšila a dnes se kupříkladu podíváme na sadu nástrojů Norton System Works 2001, která oproti verzi 2000 plně spolupracuje s operačním systémem Windows 2000. Takže opět jásejme!

Co potřebujeme

K provozu Norton SystemWorks 2001 je potřeba některý ze systémů Windows 95, 98, Me, NT a 2000. Velikostí disku a výkonem procesoru se už nemusíte trápit. Komponenty SystemWorks si nečiní žádné speciální nároky na hardware. Snad jen komponenta pro monitorování systému Norton System Doctor, standardně automaticky pouštěná se startem systému, si dovolí ukrojit trochu víc paměti a startovacího času. Komu by toto vadilo, může System Doctora z automatického startu vyřadit a pouštět ho v případě potřeby kdykoliv později.

Co dostaneme

Instalací Norton SystemWorks (NSW) získáme řadu utilit pro informaci, údržbu a sledování PC a operačního systému. Utility samotné se dokážou automaticky inovovat z Internetu (LiveUpdate) a není tedy nutné sledovat, zda u výrobce není k dispozici servisní balíček (service pack) na partikulární disfunkčnost.

Konkrétně to jsou: Norton Disk Doctor, Norton System Doctor, Norton WinDoctor, Speed Disk, System Information, Unerase Wizard, Norton CleanSweep, CleanSweep Smart Sweep-Internet Sweep, Fast & Safe Cleanup, Norton Antivirus, The Norton Safe.

LiveUpdate

To, co se stará o aktuálnost NSW a virových definic pro Norton Antivirus, je právě komponenta LiveUpdate. LiveUpdate se připojí na server Symantecu s požadovanými aktualizacemi buď přes modem (BBS), nebo Internetem tj. modemem či pevným připojením prostřednictvím internetového poskytovatele. LiveUpdate lze spouštět manuálně, nebo jeho spouštění naplánovat. Norton Antivirus se sám postará o to, aby spustil LiveUpdate kdykoliv jsou virové definice zastaralé.

Norton Protection

Odpadkový koš od Symantecu rozšiřuje funkčnost běžného koše Windows. Oproti běžnému koši chrání i soubory, které byly smazány jiným způsobem, než který by způsobil jejich uložení v koši např. mazání souborů v režimu DOS nebo pomocí klávesové kombinace Shift + Delete. Dále popisovaná utilita UnErase Wizard, za spolupráce s vylepšeným košem, dokáže obnovit i takto odstraněné soubory.

UnErase Wizard

Nechtěně smazané soubory jsou takové, které člověka nejvíce zamrzí. Díky Norton Protection je každý jakkoli smazaný soubor uložen ve vylepšeném koši. Jak ale pohodlně a rychle obnovit vymazané soubory nebo adresáře? Nejpohodlnější je použít průvodce UnErase, který vám krok po kroku dovolí zúžit si pohled do haldy smazaných souborů natolik, že se jejich obnovení stává poměrně snadnou procedurou.

Norton System Doctor

System Doctor monitoruje systém, aby včas oznámil a eliminoval faktory, které systém mohou brzdit nebo způsobit jeho nefunkčnost. Mezi monitorované zařízení a služby patří paměť, procesor, disky, síť atd. Senzory System Docoru lze přidávat, odebírat a nastavit způsob ohlášení incidentu. System Doctor může běžet na popředí a vizuálně reportovat stav systému, nebo pozorovat systém na pozadí a informovat jen o incidentech.

Norton WinDoctor

Průvodce ve WinDoctoru vám několika kliknutími zpřístupní kontrolu a opravu integrity systému, zvýší jeho rychlost a stabilitu. Diagnostické testy obsahují kontrolu platnosti zástupců, registrovaných ActiveX komponent a podobně. Pro rychlejší kontrolu lze zvolit jen některé z dostupných testů. Výsledky jsou podrobně rozepsány a je nabídnuta buď plně automatická oprava, nebo oprava s asistencí uživatele. Provedené opravy je možné kdykoliv vrátit zpět do původního stavu, pokud se náhodou stalo, že způsobily negativní efekt.

System Information

Systémové Informace od Symantecu vám poskytnou bohaté informace o PC a jeho periferiích grafické kartě, procesoru, klávesnici, myši, tiskárně, multimédiích atd. Např. u grafické karty dostanete vyčerpávající seznam akceleračních schopností, podobně u zvukové karty podporované formáty zvuku. Nezapomíná se ani na síť, využití paměti (je vidět i jakou měrou určitý program okupuje paměť), celkový výkon systému atd.

Norton CleanSweep

Po dlouhé době vývoje tohoto produktu lze konstatovat, že se jedná o velice spolehlivý a účinný (v rámci svých možností) produkt dominující trhu. CleanSweep vyhledává inteligentními technikami redundantní soubory na disku a odstraňuje je. Mezi redundantní soubory patří i soubory v internetové keši, cookies a komponenty ActiveX. Tím vším se zvyšuje volná kapacita a nepřímo i rychlost běhu systému.

Norton Safe

Součástí produktu CleanSweep je modul Norton Safe, který jak název napovídá, dokáže vymazané soubory uchovávat odděleně od ostatních a zabránit tak jejich trvalému vymazání. Práce se sejfem je velice přímočará jedním tlačítkem je prohledán koš a několika dalšími tlačítky se pracuje s obsaženými soubory.

Norton Antivirus

Při typické instalaci programu Norton Antivirus je nainstalován rezidentní hlídač a provedena kontrola všech disků. Po úspěšném dokončení lze považovat systém za velice spolehlivě chráněný proti virové nákaze. Soubory, s nimiž se manipuluje, jsou prověřovány na přítomnost virů a integrovaný plánovač nastaví dobu kompletní kontroly disků na jednou týdně. Heuristická analýza nejen pomůže detekovat známé a v určitém rozsahu i neznámé viry, ale umí většinou také napomoci k jejich velice hladkému odstranění. Soubory podezřelé z infikace neznámým virem lze zaslat na analýzu do střediska Symantecu pro antivirový výzkum Symantec AntiVirus Research Center (SARC). Během několika dní je virus analyzován a výsledky zaslány odesílateli spolu s postupem pro nápravné akce. Databáze virů spolu s algoritmy pro odstraňování je periodicky k dispozici ke stažení pomocí utility LiveUpdate.

Quarantine

Karanténa pro infikované soubory. Pokud nelze odstranit virus v určitých souborech, Norton Antivirus nabídne možnost izolace souborů, aby se znemožnilo šíření nákazy. Izolované soubory se přesunou do separované složky a znemožní se jejich používání. Manipulovat se jimi dá pouze za použitím nástroje pro správu prostoru karantény.

Norton Speed Disk

Reorganizace souborů na disku do souvislých bloků zvyšuje rychlost systému. Norton Speed Disk již tradičně provádí tzv. defragmentaci mnohem rychleji, než standardní komponenta obsažená ve Windows.

Norton Web Services

Za spolupráce s firmou ZDNet je (nejen) uživatelům NSW zpřístupněn webový site Norton Web Services. Na těchto webových stránkách najdete nejen aktuální zprávy o NSW, ale také informace a aktualizace aplikací, her i ovladačů.

Závěr

Norton System Works ve verzi 2001 je přínosem zejména z hlediska kompatibility s operačním systémem Windows 2000. Funkčnost jednotlivých utilit je v zásadě nezměněna a uživatelé, kteří již s NSW 2000 pracovali pod jiným systémem než Windows 2000, nedostanou do rukou prakticky nic nového. Jak bývá "u Symanteců" zvykem, s novou verzí změnili grafickou úpravu a ještě více zpříjemnili práci s programem.1 0021/OK o

Norton SystemWorks 2001

ucelené řešení pro správu a sledování PC

podporuje Windows 2000 a Windows ME

výborný poměr mezi cenou a výkonem

neobsahuje žádné podstatné novinky oproti předchozí verzi

K recenzi poskytla firma: Symantec ČR a SR, Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

Cena: 3 700 Kč (bez DPH)

§§§§§


Kancelář nadoma - MS works 6.0 cz

Vladimír Vondráček

c01p0022

Krátké seznámení

Tenhle odstavec je v recenzi spíše jen pro formu. Prostě si myslím, že je to slušnost, i když je to nošení dříví do lesa. Jak všichni vědí, Microsoft Works je integrované prostředí pro zpracování domácí nebo kancelářské agendy. K různým druhům dokumentů se tak dá přistupovat pomocí jednolitého uživatelského rozhraní. Jistě nemálo osobních počítačů má na hard disku nainstalovánu některou verzi těchto Prací (volný překlad). Nezřídka totiž bývají součástí programového vybavení, dodávaného s hardwarem. No a tady je nová verze.

Bližší pohled

Opět krátce zrekapituluji, co Works vlastně nabízejí. Tak předně je to kompletně počeštěné rozhraní, což rozšiřuje okruh potenciálních zákazníků. Již klasickou součástí balíku je textový procesor, který nabízí podporu pro tvorbu širokého spektra textových materiálů. Další obligátní komponentou je tabulkový kalkulátor, který pomůže při tvorbě přehledů číselných údajů. Typickou úlohou je zpracování nákladů na provoz automobilu nebo evidence cestovních výdajů. Dále ve Worksech najdeme databázovou komponentu, která umožní udělat přehledy majetku nebo třeba seznam videokazet v domácí filmotéce. V době moderní komunikace pomocí Internetu nesmějí chybět e-mailový klient Outlook Express a prohlížeč Internet Explorer, oba ve verzi 5. Novinkou je pak aplikace Portfolio. Ta umožňuje utvářet skupiny objektů, které spolu nějak souvisejí, např. fotografie s cesty a její textový popis, doplněno o rozpočet.

Hlouběji a důkladněji

Na první pohled vypadají Works neotřele, i když v rámci předchozích verzí tradičně. Umožňují přímý výběr typu dokumentu, který chcete vytvořit. Po vybrání příslušné volby se zobrazí okno zprostředkující aplikace.

Zmíněná plocha je tedy vlastně jakousi spouštěcí centrálou vlastních pracovních komponent. Komponenty samy o sobě mají notoricky známou vizáž. Přibylo pochopitelně několik nových moderních funkcí. Při troše znalostí a zdatnosti je tak uživatel schopen vytvořit efektní a efektivní dokument. Pro nás, kteří nejsme ani zdatní, natož znalí, je připravena celá řada šablon pro všechny rozšířené formy komunikace.

Právě rozsah šablon a jejich předpřipravenost je, dle mého názoru, mocnou zbraní Works. Při orientaci na nezkušeného nebo příležitostného uživatele je tato vlastnost rozhodným plusem. Protože jednotlivé šablony jsou přístupné přímo ze základní nabídky programu, je vyhledání správné šablony dílem okamžiku. Prakticky bez námahy tak lze vytvořit dobře vypadající a hlavně profesionální dokument. Nezkušený uživatel se tedy několika kliknutími dostane přímo k dokumentu s formátem, který mu vyhovuje. Napomáhá tomu i sada kvalitních průvodců, jež umožňují předem vyladit některé parametry budoucího dokumentu.

Srovnání

Jednak je tu možnost srovnávat s minulými verzemi, jednak s příbuznými produkty. Oproti minulým verzím došlo přirozeně k postupnému vyspění uživatelského rozhraní, navíc přibyla funkce Portfolio. Dle mého názoru je ale důležitější srovnání s produkty příbuznými. Nejbližším příbuzným Works je kancelářský balík Microsoftu Office. Ten přirozeně míří za jinou cílovou skupinou než recenzovaný produkt. Přesto má řadu shodných znaků prakticky stejné druhy aplikací. Právě ve vybavení jednotlivých komponent bych viděl největší rozdíl. Oproti mamutímu Wordu neobsahuje textový editor Works takové množství funkcí. Zpřehledňuje a zjednodušuje to ovládání programu a nezatěžuje uživatele hromadou možných nastavení. Podobně je možné popsat rozdíl mezi např. Excelem a worksovým tabulkovým procesorem. Prostě se dá říci, že Works jsou Office, oproštěné od funkcí, které běžný domácí uživatel vlastně ani nepotřebuje.

Vyvrcholení

Uvedené srovnání nabízí tedy odpověď na to, jestli si Works 6.0 nainstalovat na svůj počítač, nebo neváhat utratit několikanásobek financí a pořídit si profesionální Office. Kromě cenové výhody nabízejí Works ještě množství použitelných a dobře přístupných šablon, které ušetří spoustu práce. Works jsou prostě dobrou volbou pro domácího uživatele, jak tvrdí nápis na krabici. Já bych zašel ještě kousek dál. Works jsou dobrou volbou i pro malou kancelář, kde se běžně zpracovává agenda jenom jednoho typu. Dalším plusem Works je schopnost importovat a exportovat soubory ve formátech kompatibilních s nejčastěji používanými.

MS Works 6.0 CZ

cena

použitelnost

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o., Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: 2 729 Kč

§§§§§


Knihy


Office 2000 Odpovědi na nejčastější otázky

JAROSLAV POLÁČEK

c01p0025

Nakladatelství Grada přišlo na trh s ediční řadou překladové literatury s tématem odpovědí na nejčastější otázky. Tento specifický typ manuálů znamená nová kritéria. Především by se čtenář měl v knize jednoduše orientovat, aby pro danou odpověď nemusel číst všechny stránky. Grada tento problémy vyřešila pro nakladatelství klasickým způsobem, tedy kombinací velmi podrobného obsahu a velmi rámcového rejstříku. Ti, kdo se již s knihami od Grady setkali, vědí, že je lepší spolehnout se na precizní obsah.

Každá z knih ediční řady obsahuje tipy, které by využily pokročilí uživatelé, a i takové návody, jimiž naopak nepohrdnou začátečníci (aniž by museli hledat terminologii v jiné knize). Tato vyváženost témat je velmi důležitá, protože Office 2000 neobsahuje jen jeden softwarový produkt, a pokud jste spokojeni s jednou knihou, bez obav můžete koupit další.

Poněkud vybočující z řady je recenzovaná Office 2000 a to z důvodů samotné koncepce. Na našem trhu existuje jen málo knih, které by se pustily do tématu samotné Office 2000. V úvodu sice překladatel překřtil knihu na Problémy s Office 2000 a jak na ně, ale jinak se Office 2000 věnuje především integraci jednotlivých komponent. Publikace také řeší část problémů s integrací vašich výtvorů s Internetem. Samostatná kapitola se věnuje doplňujícím programům (MS Graph, Editor rovnic, Kreslení), takže zde naleznete popis těch funkcí MS Office 2000, které mnozí autoři příruček (především těch pro začátečníky) vynechali z důvodů nedostatku prostoru.

Knihu Office 2000 odpovědi na nejčastější otázky lze doporučit všem, kdo si pořídili MS Office 2000, neboť jim pomůže v práci s nejsilnějším nástrojem MS Office, kterým je integrace nejen jednotlivých částí, ale i možnost publikování dokumentů na celosvětové síti.

Autoři: Martin S. Matthews, Carole Boggs Matthews

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 368

Doporučená cena: 295 Kč


Access 2000 - Odpovědi na nejčastější otázky

JAROSLAV POLÁČEK

Další knihou z ediční řady nakladatelství Grada, která je zaměřena na často pokládané otázky FAQ, je Access 2000. Bohužel se zde občas projevují jisté rozdíly mezi anglickým originálem a českým překladem (str. 20). Tento nedostatek se sice objevuje zřídka, ale myslím si, že byl zbytečný; jiné chyby jsem v textu nenalezl. Užití Accessu 2000 je směřováno především ke správě velkého množství dat, nejlépe z vlastního podnikání. Pokud byste v této knize hledali FAQy, jak si uspořádat svoje recepty nebo knihovnu, tak asi většinu údajů nevyužijete. Pokud však máte podnik a potřebujete spravovat svá data a nemáte dostatečné množství peněz, abyste si koupili již upravenou databázi na klíč, nebo chcete mít kontrolu nad databází a koupili jste si MS Access 2000 právě pro tyto účely, tak neváhejte a pořiďte si tuto knihu.

V šestnácti kapitolách se vám dostane velkého množství návodů od kosmetických (váš formulář může barevně reagovat na vyplněná čísla) až po ty životně důležité (zabezpečení databáze proti neodbornému zásahu jednotlivých uživatelů). Největší pozornost byla věnována dotazům a formulářům. Tato témata byla rozdělena na kapitoly pro začínající a pokročilé uživatele. Několik stran bylo věnováno i grafům v Accessu a implementaci databáze na Internet. Nechybí ani stať věnována Visual Basicu for Applications (VBA) a makrům.

Je škoda, že i v takto po všech stránkách užitečné řadě lze nalézt tiskařské chyby. Ta má se objevila na straně 127, kdy mi zmizel obrázek a objevila se nepěkná černá skvrna. I přes tento nedostatek bych Access 2000 odpovědi na nejčastější otázky doporučil těm pokročilejším uživatelům, kteří Access používají především pro účely obchodu. V kombinaci s dalšími informačními zdroji získáte neocenitelného pomocníka při řešení problémů s vaší "kanceláří".

Autoři: Edward Jones, Jarel M. Jones

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 296

Doporučená cena: 290 Kč


Excel 2000 - Odpovědi na nejčastější otázky

JAROSLAV POLÁČEK

Gail Perry, autor knihy, je zaměstnancem firmy Stream International, která se zabývá technickou podporou produktů Microsoft, a právě tento fakt by měl být zárukou toho, že každý nalezne v ediční řadě nakladatelství Grada FAQ odpověď právě na svůj problém.

Gail Perrymu se podařilo úspěšně zhustit látku jednotlivých dotazů do přiměřené formy. Nutno podotknout, že tato kniha není pro úplné začátečníky (pro ty bych doporučil Excel 2000 podrobný průvodce začínajícího uživatele Josefa Pecinovského (Grada 2000)), ale podle mého názoru je tematicky velmi obsáhlá. Autor položil důraz na názornost svých tipů s využitím množství příkladů, které látku ještě víc zjednodušují.

Příjemně mě překvapilo několik věcí. Především si svoje zasloužené místo vydobyla makra. Autor věnoval i několik posledních stran zajímavému tipu pro záchranu souboru xls (převodem do MS Wordu a zpětným přenesením do Excelu). Bohužel byla zcela opomenuta problematika přenosu dat na Internet. Toto médium je v knize zmíněno pouze jako doplňující zdroj informací. Existuje ovšem kniha téže ediční řady Office 2000 odpovědi na nejčastější otázky, která vhodně doplňuje opomenuté téma integrace Excelu 2000 na Internet.

Knihu nemohu jinak než doporučit. Sedmnáct kapitol každému čtenáři přinese to, co hledá. Opomenuty nejsou kontingenční tabulky, ani způsob využití Excelu jako databázového produktu. Výběr otázek, respektive odpovědí byl podle mého názoru řízen skutečným zájmem uživatelů o dané oblasti. Konečně celá řada odpovědí na nejčastější otázky je velmi podařeným řešením zejména pro ty, kdo chtějí mít informace po ruce. Kniha je samozřejmě obecně zaměřena, takže pokud uvažujete o profesionální příručce, která by vám poradila v konkrétním vědním oboru (ekonomie a podobně), musíte hledat mezi těmito profilovanými manuály.

Autor: Gail Perry

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 252

Doporučená cena: 195 Kč


Microsoft Excel 2000 Jednoduše

JAROSLAV POLÁČEK

První ze série knížek nakladatelství Computer Press, kterou jsem recenzoval na konci roku 2000, byla věnována tabulkovému procesoru Excel 2000 z programové řady produktů MS Office 2000. Potvrdila se mi také domněnka, že v jednotlivých edicích jsou nezanedbatelné rozdíly v kvalitě titulů, respektive autorů. Učebnice Excelu je v ničem nevybočující knížkou pro začátečníky. Tím nechci v žádném případě říci, že je špatná, ale pouze konstatovat, že na rozdíl od knih Pavla Roubala (tatáž edice) nepřichází s ničím zásadně novým.

Čtenář má možnost seznámit se v této publikaci se základními pojmy samotného programu. Ve dvanácti kapitolách se může naučit, jak vytvořit tabulku a vhodně ji graficky upravit, jak používat průvodce tvorbou grafů, jak správně tisknout a tak podobně. Poněkud nadstandardně manuál obsahuje kapitolu o seznamech (tedy o použití Excelu jako programu pro správu menší databáze). To vše na necelých devadesáti stranách s úpravou, která je pro tuto edici typická a kterou považuji za velmi příhodnou a vhodnou především pro začátečníky. Za zmínku stojí především množství a volba obrázků, jež přibližují výklad a jež jsou podle mého názoru vhodně vybrány. Nakladateli unikla snad jedna chyba na straně 13, ze které by šlo usoudit, že v názvu listu aplikace Excel 2000 nesmí být písmeno "a", což samozřejmě není pravda. Nemohu se nezmínit o již tradičním problému počítačových knih nedostatečný rejstřík je vyvažován podrobným obsahem, ve kterém se však o poznání hůře orientuje, pokud něco urgentně hledáte.

Microsoft Excel 2000 Jednoduše je typickou knihou pro začátečníky, jež neobsahuje nepřijatelné množství chyb a zavádějících informací, na druhou stranu ani nevybočuje z běžného průměru knižní produkce tohoto typu.

Autor: Ivo Magera

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 120

Doporučená cena: 89 Kč


Microsoft Word 2000 Jednoduše

JAROSLAV POLÁČEK

Napsat knihu pro začátečníky je bezpochyby velmi obtížný úkol. Nakladatelství Computer Press vydává edici s podtitulem "Naučte se za víkend", která je podle mého názoru vhodná právě pro tuto skupinu uživatelů.

Pavel Roubal se zhostil svého úkolu více než dobře. Učebnice Wordu totiž neobsahuje pouze sadu základních postupů a příkazů, ale také upozornění na největší chyby, základy typografie a podstatu efektivní práce s Wordem jako s počítačovým textovým editorem.

Začátečník tak má šanci dozvědět se o základních pojmech (kniha je doplněna netradičními popisnými obrázky s vysvětlivkami, například klávesnice) a hned zpočátku jsou mu vštěpovány hlavní principy. Práce se styly je probírána dříve než dílčí formátování, i když jsou styly přímo aplikovány na psaný text, což se nedoporučuje.

Autor také nedoporučuje "přepínat" Word pro tvorbu časopisů a dalších dokumentů, pro které jsou vhodnější jiné programy určené pro DTP. Knížka dále obsahuje tipy pro tisk a jednotlivé kapitoly jsou doplněny cvičeními jakýmsi zkoušením, které by mělo potvrdit právě načerpané znalosti.

Samozřejmě i tato kniha trpí některými dílčími nedostatky. Autor opomněl připomenout makroviry, a občas chybí postupy k jednotlivým navrhovaným řešením. Také jsem postrádal úplné vysvětlení probíraných dialogových oken, což lze přisoudit omezenému prostoru, respektive snaze o udržení přijatelně nízké ceny. V oblasti html formátu pro WWW stránky měl autor varovat před přílišným využíváním této funkce Wordu. To vše však nic nemění na tom, že tento manuál pro začátečníky je rozhodně jedním z nejlepších, které jsem dosud četl.

Autor: Pavel Roubal

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 120

Doporučená cena: 89 Kč


Microsoft Windows 2000 Professional Jednoduše

JAROSLAV POLÁČEK

Nový operační systém (dále jen OS) logicky vyžaduje množství příruček zejména pro začínající uživatele (tedy vlastně pro všechny, protože operační systémy se mění jako houby po dešti). Právě takovou knihou je v nakladatelství Computer Press práce Pavla Roubala.

Publikace se vyznačuje dvěma charakteristikami. Především obsahuje množství klíčových obrázků, což při tomto rozsahu nebývá obvyklé, a autor neváhá opakovat podstatné postupy a vysvětlovat některé pojmy zcela v duchu edice naučit se ovládat operační systém na slušné úrovni za víkend. Operační systémy totiž bývají při vší snaze programátorů o "user friendly" prostředí záludné a složité. V tomto typu publikací pak zákonitě dochází k zjednodušení některých návodů a osvětlení pojmů. Například při vysvětlení funkce win (vedle pravé Ctrl) klávesy pro nahrazení kliknutí pravým tlačítkem myši autor neuvedl, jak začátečník pozná pomyslnou pozici myši. Poněkud si také protiřečí při popisování budování webů a webových stránek, které nejprve označil za složité, a pak (při popisu programu MS Front Page Express) tuto tezi zpochybnil. Manuálek obsahuje popis všech základních programů a utilit, jež jsou s OS dodávány. Seznámíte se tedy s textovým editorem WordPad, programy pro malování, kalkulačkou, úpravou obrázků a podobně.

Samozřejmě učebnici nelze s čistým svědomím doporučit všem uživatelům MS Windows 2000 Professional. Ti, kteří již pracovali s předcházející verzí MS Windows (95, 98), by pravděpodobně nepřišli na nic nového. Pro ty, kteří však koupili nový počítač s OEM verzí Windows 2000 Professional, lze tuto knihu doporučit s tím, že na některé "své" postupy přijdou až se s OS více seznámí, nebo až pokročí a sáhnou po podrobnější publikaci.

Autor: Pavel Roubal

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 108

Doporučená cena: 89 Kč

§§§§§


Mistrovství v Delphi 4

JAN ŽĎÁREK

c01p0026

Kniha probírá postupně jednotlivé komponenty, související prvky jsou seskupeny do kapitol. Každá kapitola obsahuje alespoň jeden příklad fungující prográmek, na němž jsou popisované jevy předvedeny.

Úvod je rozvláčný a určitě pomůže začínajícím uživatelům Delphi si uvědomit, co vlastně od tohoto prostředí mohou chtít. Valná většina postupů v textu, ať nastavování nejrůznějších předvoleb či vlastní tvorba příkladů, je popsána "krok za krokem", včetně použití prostředků k ladění programu. Kód příkladů je v plném znění na CD-ROMu, navíc včetně přeložených programů a případných datových souborů se vzorovými daty.

Pokusím se o krátký seznam popisovaných témat: formulář, zpracování vstupů z myši a klávesnice, menu včetně dynamických vlastností, tlačítka, listboxy apod., a také panely, stavové řádky a dialogová okna. Dále pak zpracování řetězců, práce se soubory a adresáři. Předvedena je tvorba grafické aplikace, práce s tiskárnou, tvorba grafů a sestav, MDI, schránka, DDE, OLE. Jedna kapitola je věnována i tvorbě databázových aplikací, ale pochopitelně jen ze strany vývoje aplikace v Delphi. Tvorba databáze není řešena, je zde jen použití Database Desktopu s příklady používajícími soubory z CD-ROMu orientovanými na Paradox.

V rámci "technik pro pokročilé" je probrána obsluha výjimek, tvorba vlastních komponent a několik menších poznámek, např. o vytváření knihoven DLL, obsluze událostí a zmínka o komponentách pro Internet, což je v rozporu s textem na zadní straně desek. Závěrečné stránky knihy jsou vyhrazeny rejstříku.

Kniha Mistrovství v Delphi je přehledně zpracována a hlavně obsahuje dostatek příkladů, které jistě nejen začátečníkům zpřístupní větší část prostředků dostupných pro vývoj úspěšných aplikací. V doporučené literatuře je odkazů plno, ale úplně chybí odkaz na nějakou učebnici Pascalu.

Autor: Tom Swan

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 842

Doporučená cena: 790 Kč + CD-ROM


Delphi 4 Podrobný průvodce programátora

JAN ŽĎÁREK

Knížka, jejíž recenzí se budu nyní zabývat, na první pohled jakoby zapadala do veliké spousty knih o Delphi, které jsou na našem trhu v současnosti k dispozici. Nenechte se ale zmást heslem z obálky "pro nováčky i zkušené programátory". Pro nováčky v Delphi bych doporučil spíše některou z již zde recenzovaných publikací.

Publikace je rozdělena na pět částí. První z nich rozebírá nové vlastnosti IDE v Delphi 4 a ukazuje některé zajímavosti v jazyce Object Pascal a VCL knihovně. Část druhá se zabývá programováním standardních komponent a ovládacích prvků Windows, včetně dokování oken apod. Další část se týká databází (zejména Paradoxu) a část čtvrtá se zabývá tvorbou DLL, použitím COM, OLE automatizace a ActiveX. A konečně pátá část zahrnuje pestrou škálu témat včetně multithreadingu, správy paměti, vývoje aplikací nad protokolem TCP/IP i např. převádění dat z databáze do formátu HTML pro publikaci na Webu.

Témata jsou ilustrována výše zmíněnými řešenými příklady, kterých je asi 200. Obvykle je počáteční návrh řešení postupně vylepšován tak, jak se s tím denně setkáváme ve vlastní práci. Výhodou je, že čtenář vidí kroky příslušné úvahy, a nemusí z hotového zdrojového textu odhadovat význam složitějších obratů. Zmíním ještě, že určení několika příkladů je pro verzi Delphi Client/Server.

V knihách určených začínajícím programátorům je obvykle většina ze zde probíraných témat také zmíněna (mnohdy spíše jen deklarována). Hlavní výhoda této publikace je ale v tom, že se třeba databázím nebo programování pro Web skutečně věnuje a neodbývá je stručnou zmínkou dostupných komponent. Ačkoliv ke knize není přikládáno CD, na velmi pěkných autorových WWW stránkách (www.marcocantu.com) jsou k dispozici všechny ukázkové programy v kompletním tvaru. Pokud si chcete rozšířit znalosti z programování v Delphi, pak zkuste sáhnout po této knížce.

Autor: Marco Cantu

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 640

Doporučená cena: 595 Kč


Přecházíme na Delphi 5

JAN ŽĎÁREK

Kniha je přehledem novinek, které nabízí poslední verze vývojového nástroje Borland Delphi, verze 5. Oproti předchozí verzi nabízejí Delphi 5 především vyšší stabilitu, další rozšíření uživatelského komfortu a celou řadu novinek. Patří v našich krajích mezi oblíbené vývojové nástroje, odpovídá tomu i zájem vydavatelství nasytit trh nejrůznějšími příručkami. Tentokrát ale nejde o tisícistránkový fascikl, ale naopak o docela útlou knížečku.

Autor v ní postupně představuje přehled novinek z Delphi 5 a technickou specifikaci jednotlivých edic (Standard, Professional, Enterprise). Shrnuty jsou přírůstky v hlavním menu Delphi, noví průvodci, vylepšení objektového inspektoru a nové komponenty. Představen je vylepšený správce projektů, správce překladů, správa úkolů na projektu a DataModule Designer. Následující kapitoly rozebírají zejména komponenty pro přístup k datům (ADO, IBX, BDE, MIDAS, CORBA) a také tvorbu OLE serveru pro MS Office či integraci internetového prohlížeče.

Delphi 5 umožňují tvorbu dynamických ultratenkých klientů s použitím HTML 4 a XML, rychlý přístup ke všem typům dat prostřednictvím ADO, vývoj a šíření aplikací vytvořených pomocí InterBase Express a systému TeamSource. Lepší je škálovatelnost aplikací vyžadovaná Internetem, je zde k použití bohatá knihovna vizuálních komponent. Publikace se věnuje se i důležité otázce kompability s předchozími verzemi jazyka. Postihuje přitom všechny balíky Delphi 5, včetně maximální varianty Enterprise. Pomocí komponentové architektury je možno vytvářet vlastní komponenty, jejichž používání výrazně zkrátí vývojový cyklus aplikací pro Internet a Windows.

V textu je několikrát zmiňován doprovodný CD-ROM, zřejmě plánovaný jako nosič zdrojových kódů ukázkových programů, ke knize ale není dodáván. Na ceně se tato úspora však příliš neprojevila, což je škoda.

Autor: Luděk Svoboda

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 190

Doporučená cena: 169 Kč

§§§§§


2/2002


Novinky


Bouřlivé časy pamětí

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0058

Může se to zdát šílené, ale je to pravda: Ještě v listopadu loňského roku stály některé paměťové čipy méně než polovinu současné ceny. Nárůsty se dotkly zejména těch nejžádanějších modulů, což zákazníci znatelně pociťují. Jak se to stalo a co bude dál?

Cenová lavina

První počátky problémů na trhu se objevily už na počátku loňského roku, kdy během dvou měsíců poklesla cena většiny běžných modulů přibližně o 25 %. Reakcí výrobců bylo částečné omezení výroby, a tím i snaha o zachycení cenového pádu. To se projevilo v komponentech pro tehdy nejžádanější 128MB SDRAM moduly cenovým vzestupem o 14 procentních bodů. Producenti se tehdy velmi zahojili na nastupujících čipech pro 256MB paměti SDRAM, jejichž cena vystoupala o zhruba 21 procentních bodů během pouhých 9 dní, a tím byl v podstatě eliminován předchozí pokles.

V té době začal trh komponent stagnovat a sledoval tak celkový vývoj IT jako celku. Menší investice firemních zákazníků do nových počítačů měly za následek sice pomalejší, ale o to vytrvalejší pokles cen počítačových. Paměti vydržely vzdorovat přesně 2 týdny. Úderem 15. dubna 2001 se roztočila jedna z nejúžasnějších cenových spirál v posledních letech.

Během jara i celého léta paměti klesaly rychlostí, která zcela neodpovídala zvyšování produkce a snižováním nákladů na straně výrobců, a doslova smrtící ránu tomuto segmentu zasadily útoky z loňského září. Přestože v těsném sledu po nich to ještě vypadalo na stabilizaci cen, opak byl pravdou. SDRAMy se řítily do bezedné cenové propasti, kdy výrobní náklady na paměti dokonce převyšovaly i prodejní cenu. Asijští výrobci tak dopláceli na rozsáhlé investice na úvěr, které je nutily produkovat i za cenu dotování pamětí.

Koncem října, a ústy některých analytiků i dříve, se začala objevovat varování, že aktuální situace na trhu je dále neudržitelná. Zlom přišel 7. listopadu. Ze dne na den rostly ceny pamětí v řádu až desítek procent, což za týden znamenalo někde až 70% nárůst. Předvánoční a vánoční trh situaci alespoň částečně stabilizoval, ale hned poté začaly čipy opět růst, aby počátkem ledna končily přibližně na dvojnásobné ceně, jakou měly v polovině listopadu.

Důvody nárůstu cen

Když se podíváme na loňskou situaci na trhu komponent, je třeba si všimnout, že téměř všechna odvětví ukazovala trvalý pokles cen. Takový vývoj byl zaznamenán i v předchozích letech a vycházel vždy s technologického pokroku spojeného s poměrně silnou konkurencí. To donutilo udržovat marže u distributorů i maloobchodníků na velmi nízké úrovni (mimochodem zcela nesrovnatelně s jinými obchodními obory), ale zároveň velmi omezovalo výrobce v tvorbě zisku a tím i investic do výroby. Pro rozvoj tedy musely přicházet velké objemy peněz z bank, které byly v podstatě katalyzátorem loňských problémů.

Zlom přišel vlivem několika faktorů. Nejdůležitější byla dlouhodobá frustrace výrobců a neustálý cenový tlak. K tomu se přidaly útoky z loňského září, jejichž vliv na IT přišel později, než se čekalo. A konečně to byly i důvody obchodní. Jednak vánoční trh, tvořící často až třetinu tržeb v IT společnostech, a pak též příchod Windows XP. Ta byla představena na americkém trhu 25. října 2001, tedy pouhé dva týdny před cenovým skokem.

Ačkoliv se očekávalo, že se změny dotknou pouze některých exponovaných čipů (zejména pro moduly 256 MB DIMM a 512 MB DIMM), nárůst byl patrný u všech SDRAM pamětí. To dokazuje, že paměťová náročnost Windows XP nebyla sama o sobě důvodem loňských pohybů cen.

Ostatní typy pamětí

Paměti DDR v podstatě kopírovaly vývoj SDRAM čipů, jen s tím rozdílem, že loňský počátek roku byl pro ně cenově mnohem horší. Proto byl cenový pád opticky výraznější, avšak ve skutečnosti se pomalu dostávaly ceny DDR čipů "k normálu", kde by ve srovnání s SDRAM měly být.

Zajímavá je situace kolem RIMMů a RAMBUSu. Loňský "černý listopad" neměl až takový dopad, a tak se ceny zvedly jen o 3 % a dále opět klesaly. To vytváří zajímavý cenový paradox výrazně nahrávající Pentiím 4 s implementací pamětí RDRAM, a zároveň postupně začíná smazávat cenový rozdíl mezi DDR a RDRAM paměťovými moduly. RIMM dnes stojí méně než dvojnásobek ceny DDR a DDR stále stoupá.

Závěrem

Přestože procentní čísla nárůstů vypadají hrozivě, je třeba si uvědomit dvě základní věci. Za prvé je to fakt, že cena pamětí činí v ceně počítače pouze několik procent a zřídka to kdy je to více než 1/10. Proto i sebevětší nárůst ve skutečnosti znamená zvýšení ceny o pár stokorun, maximálně tisícikorunu.

Za druhé je třeba vidět také předchozí vývoj, ze kterého vyplývá, že současné ceny nejsou nějak enormně vysoké. Odpovídají totiž cenám, jež byly na trhu zhruba v období duben červen 2001. Do budoucna však rozhodně lze očekávat opět postupné cenové poklesy.


Nové černé zálohy - APC Smart-UPS 1000 a 1500

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Společnost APC uvádí na trh dva zcela nové záložní zdroje (UPS), určené pro ochranu pracovních stanic či menších serverů před problémy ze strany elektrické sítě. My jsme oba dva modely, tedy APC Smart-UPS 1000 a APC Smart-UPS 1500, měli možnost otestovat.

Tyto záložní zdroje jsou na první pohled zcela stejné, a i z funkčního hlediska se liší pouze výkonem a výdrží akumulátorů. Základem elektroniky je systém line-interactive, jehož výhodou oproti nejlevnějším off--line modelům kratší doba reakce na závadu v síti a zároveň také schopnost reagovat na drobnější výkyvy v napětí bez nutnosti aktivace akumulátorů.

Na zadní straně obou UPS je nainstalováno celkem 8 výstupních konektorů IEC 320 pro připojení chráněných periferií. Vedle nich se nachází sériový port a USB rozhraní pro komunikaci s hostitelským počítačem. Dodávaný software PowerChute dovoluje podle potřeby monitorovat stav záložního zdroje, odhadovanou dobu výdrže, a v případě nutnost je schopen také provést řízený shutdown celého stroje bez ztráty dat.

Mimo běžných konektorů je k dispozici rovněž rozšiřující SmartSlot, do něhož lze instalovat v současné době sedm speciálních karet ať už pro SNMP management, nebo třeba monitoring prostředí u UPS.

Přední panel poskytuje komplexní přehled o stavu UPS. Světelné diody signalizují jak běžný provoz, tak zálohu z akumulátorů, dva sloupcové grafy po stranách panelu, složené opět z diod, pak zobrazují současnou zátěž vztaženou vůči snesitelnému maximu a zbývající energii v bateriích.

Oba záložní zdroje jsou snadno softwarově konfigurovatelné a ve výčtu nastavitelných parametrů nechybí třeba délka prodlevy mezi zvukovou signalizací chodu z baterií. To vše, spolu s velmi přehledným předním panelem, dává uživateli možnost kontroly ovládání UPS na velmi vysoké úrovni.

Modely Smart-UPS jsou směřovány k menším serverům či pracovním stanicím a proto lze pochopit také to, že mezi výčtem vlastností chybí typický parametr větší UPS, tedy možnost připojit dodatečné bateriové kabinety. Citelnějším nedostatkem však je absence ochrany síťového rozhraní LAN proti přepětí.

Přesto mají záložní zdroje Smart-UPS 1000 a 1500 rozhodně co nabídnout. Vedle solidní zátěže disponují poměrně dlouhou dobou zálohy při maximálním dovoleném odběru (u modelu 1000 je to více než 10 minut provozu, u verze 1500 pak dokonce přes 11 minut), a samozřejmě velmi dobrou výbavou i ovládáním. S novými modely pak přišla také změna designu, kdy zcela převažující povrchovou barvou je temně černá, což odpovídá nejnovějším trendům v oblasti designu serverů i pracovních stanic. Doporučená cena 1 000VA záložního zařízení je stanovena na 16 600 Kč (vč. DPH). Silnější, 1 500VA záložní jednotka pak přijde na 22 700 Kč (také včetně DPH).


LCD panely v cenové lavině

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Loňský rok byl ukázkou cenového pádu 15" LCD monitorů, které na podzim dosáhly svého minima. Zatím to vypadá, že cena kolem 15 000 Kč s DPH za jednoduchý LCD panel s analogovým vstupem je pro další měsíce hranicí, jenž zatím nebude překonávána. Zato však přichází stejné cenové posuny také do kategorií LCD monitorů větších úhlopříček.

Dell 2000FP

Jedním ze zástupců 20palcových monitorů, které lze získat za neuvěřitelných 60 000 Kč bez DPH (zhruba 73 tisíc s daní) je právě Dell 2000FP. Jde o velmi příjemný panel s maximálním rozlišením 1 600 x 1 200 bodů vyvedený ve slušivém černém designu, aby zapadal do sestav Dell Optiplex. Samozřejmě, že jej Dell prodává také koncovým zákazníkům k jejich vlastním sestavám a tak není problémem, aby se vám na stole vyjímal právě tenhle kousek.

Technické parametry vlastního panelu jsou odpovídající současné technologii, i když je zřejmá snaha dostat výslednou cenou na přijatelnou úroveň. Proto je použit panel s kontrastem 350 : 1 a šestice CCFL trubic zaručuje podsvětlení na úrovni 240 Cd/m2 (typicky) resp. 200 Cd/m2 (minimálně). Konstrukce vlastních tekutých krystalů i speciální vrstvy na povrchu panelu umožňují úhly pohledu 160 stupňů v obou směrech.

Jak už bývá u těchto větších plochých monitorů zvykem, je možné přivádět řadu vstupních signálů. Klasickým stupem je D-Sub pro analogový VGA signál z grafické karty, vedle něj pak Dell 2000FP obsahuje také digitální DVI-D rozhraní a dva vstupy pro kompozitní a S-video, využitelné například při připojení videokamery.

Stejně jako u všech ostatní LCD panelů je výrobcem doporučené provozovat jej v maximálním nativním rozlišení, tedy velmi solidních 1600 x 1200 bodů, kde je schopen zobrazit barevnou škálu 16,7 milionů barev (True Color).

Bližší recenzi tohoto monitoru přineseme v příštím čísle PC WORLDu.

Nízké ceny LCD panelů se však netýkají jen Dellu. Také ostatní výrobci reagují na potřeby trhu a tak lze získat 17 či 18" LCD monitory značek, které se teprve etablují na našem trhu, zhruba za 30 resp. 50 tisíc korun včetně DPH.

Letošní rok pro LCD

Rok 2002 by měl být rokem masivního nástupu LCD monitorů na trh. V loňském roce tvořily LCD panely podle našich informací zhruba 8% všech prodaných monitorů, pro letošek se předpokládá výrazný nárůst. Je otázkou, zda budeme kopírovat sousední Německo, kde se počítá přibližně 1/4 všech prodaných monitorů pro LCD panely, nebo budou Češi ve svých nákupech skromnější.

V každém případě je ale jisté, že mezi LCD monitory bude stále populárnější "patnáctky", jejichž parametry i cena je při řadu zákazníků důvodem, proč je preferovat před klasickými "sedmnáctkami". Jiné, než 15" LCD tvoří dnes na trhu plochých monitorů méně než 10% podíl a i přes zmíněné cenové úpravy také v této kategorii nelze předpokládat nějaký radikální vzestup. I přes relativně nižší ceny, než jaké měly tyto monitory v předchozích obdobích je jejích absolutní hodnota stále velmi vysoká. To však neznamená, že jako high-endové řešení nemohu být právě 18" či 20" LCD žádána.

Potěšitelné může být určitě to, že náš trh kopíruje situaci ve světě i v Evropě a to i přes občasné cenové disproporce. Ty však bývají velmi záhy dorovnávány a tak je dnes sporné, zda se vyplatí koupit LCD monitor v zahraničí.

K zájmu o LCD panely pak přispívá nejen samotný fakt jejich existence, ale též masivní podpora ze strany výrobců počítačů, který je jako zajímavý marketingový tah přidávají k řadě sestav určených pro běžné domácí uživatele či do kanceláří. A to je právě segment trhu, kde mají 15" LCD monitory velké šance.

Nové technologie

Nejnovější LCD panely přicházejí s novými vlastnostmi, které lépe odolávají výtkám, zastánců klasických CRT monitorů. Zejména jde o rozšíření úhlu pohledu a zrychlení doby respozne, tedy času mezi rozsvícením a zhasnutím bodu na displeji. Jednou z firem, která v tomto oboru výrazně pokročila je Hitachi.

Nový monitor Hitachi CLM181SXW je díky technologii Super IPS a superrychlé odezvě obrazu jedním z nejkvalitnějších displejů s 18,1palcovou úhlopříčkou. Jeho předností je naprosto jasný a kvalitní obraz, jehož viditelný úhel činí 170 stupňů, a to z jakéhokoliv směru pohledu. Klíčovou vlastností tohoto displeje je jeho rychlá odezva 12 ms díky níž je obraz více jak třikrát rychlejší, než u současných plochých monitorů. Při použití této technologie již naprosto odpadává známá pomalost LCD displejů, nevýhoda znemožňující jejich využití v řadě aplikací.


VIA KT333 v akci

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Soltek uvedl novou základní desku postavenou na poslední čipové sadě společnosti VIA, KT333. Ta nově zavádí podporu pamětí typu DDR 333 (PC2700) s teoretickou propustností až 2,7 GB/s, i když samozřejmě zůstává stále možné používat nejčastější DDR moduly typu PC2100 až do 3 GB paměti.

Další novinkou je integrace southbridge VT8233A, jehož novinkou je implementace nového diskového standardu UltraDMA/133. Ostatní funkce, tedy klasické paralelní, sériové, USB či PS/2 porty zůstávají zachovány a tak, neobjeví-li se nějaká náhlá chyba v čipsetu, bude zanedlouho KT333 spolu s VT8233A standardem také na deskách jiných výrobců.

Soltek SL-75DRV5 je určen pro procesory AMD Athlon, Athlon XP a Duron s frekvencí FSB 200 či 266 MHz. Do šestice paměťových slotů DDR lze celkem nainstalovat až 3 GB modulů DIMM a tak zaručit snadný upgrade do budoucna.

Pro další karty je k dispozici jeden AGP slot 2x a 4x, pět PCI slotů a jedno rozhraní CNR pro připojené jednoduchého modemu či síťové karty. Integrovaný řadič IDE podporuje standardní čtyři zařízení, včetně zpětné kompatibility se staršími protokoly DMA100 či DMA66.

Soltek má už tradičně silnou pozici v možnostech přetaktování či profesionálního nastavování parametrů desky a ani nový SL-75DRV5 není v tomto směru výjimkou. Nechybí zde oceňovaný RedStorm Overclocking mechanismus pro zotavení po neúspěšných nastaveních frekvence FSB a multipikátoru a řada dodatečného software pro monitoring stavu desky.

Deska v klasickém plném ATX formátu a velmi netradiční ostře fialové barvě bude k dispozici u obchodníků prostřednictvím distribuce firem Karma Czech či třeba ProCA.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0059

Go GPRS Instant roaming

Go, značka předplacených služeb společnosti Eurotel, nabízí svým zákazníkům službu Go GPRS Instant i při roamingu v zahraničí. Službu Go GPRS Instant roaming mohou nyní zákazníci používat v Rakousku, rozšíření služby i do jiných zemí bude následovat v nejbližší době.

Nyní si Go zákazníci mohou v zahraničí kontrolovat své e-maily, hledat v jízdních řádech, rezervovat letenky, nebo využívat další širokou škálu služeb Juice.

K užívání služby je nutný mobilní telefon podporující GPRS technologii a aktivované služby Go roaming a Go GPRS Instant. Novou službu lze využívat v Rakousku, v síti mobilního operátora Connect GSM 1800, který se na displeji mobilního telefonu zobrazuje zkratkou \ONE\.

Zákazníkům je u služby Go GPRS Instant roaming účtován objem přenesených dat a doba připojení. Cena se vztahuje k jednomu připojení na WAP. Za přenesení 100 KB dat zaplatí zákazník 27 Kč, plus 0,45 Kč za 1 minutu připojení. Účtuje se za každou započatou minutu spojení, přenesená data se zaokrouhlují na stovky KB. Ceny jsou včetně 5% DPH a jsou platné pro všechny Go tarify.-FEL

Levnější datová služba

Služba Transparent LAN, kterou v těchto dnech uvádí na trh společnost Aliatel, umožňuje zákazníkům rychlé a snadné propojení jednotlivých LAN sítí umístěných v různých lokalitách a přináší výrazné snížení nákladů na provoz datových služeb při zachování vysokého standardu rychlosti a bezpečnosti.

Poplatky za provozování služby závisí na kapacitě přístupové linky, která je nabízena v rozmezí od 2 Mb/s do 1 Gb/s, a zóně vzdálenosti mezi propojenými lokalitami. Nicméně úspory v porovnání s tradičními datovými službami (Digitální okruhy, ATM) činí až 60 %. Zákazník není v tomto případě nucen investovat do nákladných směrovačů, a díky homogennímu prostředí je také jednodušší a méně nákladná i správa celé sítě.

Základním principem služby Transparent LAN je přenos Ethernet rámců mezi lokalitami zákazníka. Všechny propojené lokality se tak chovají jako jediná rozsáhlá lokální síť. Služba je u zákazníka ukončena standardním rozhraním 10/100 BaseT nebo 1000 BaseTX/LX.

Odkaz: www.aliatel.cz -FEL

Zákaznický telemarketing

Společnost Contactel uvádí na trh nový druh služby zákaznický telemarketing (Inbound Telemarketing), který klientům pomůže efektivně komunikovat se zákazníky prostřednictvím profesionálních operátorů Contactelu. Contactel nabízí zajištění činnosti klientova zákaznického oddělení (call centra), které vyřizuje dotazy, objednávky a stížnosti koncových zákazníků a veškerou další komunikaci mezi zákazníky a příslušnou společností. Všechny telefonní hovory, e-maily a faxy směřující na danou společnost budou přesměrovány na zákaznické komunikační centrum Contactelu, které však před zákazníky dané společnosti bude vystupovat jako společnost samotná.-FEL

Konvertory pro Gigabit

Společnost Allied Telesyn (www.alliedtelesyn.com) ohlásila nejnovější přírůstky do rodiny media konvertorů pro gigabitový Ethernet modely AT-MC1004 a AT-MC1005/01. S využitím konverze měděného spojení 1000Base-T na optické typu 1000Base-SX nebo LX, mohou tyto nové samostatné či rackové gigabitové konvertory prodloužit dosah jednotlivých segmentů Gigabit Ethernetu až na vzdálenost 10 km.

Media konvertory pro gigabitový Ethernet AT-MC1004 a AT-MC1005/01 poskytují plný výkon Gigabit Ethernetu při zachování jednoduché obsluhy a plug and play instalace bez řídicího softwaru a složitého nastavování. Mají doživotní záruku.-FEL

Nové webové stránky

Společnost Allied Telesyn změnila grafickou podobu i obsah svých webových stránek (www.alliedtelesyn.com) a přidala novou sekci technické podpory produktů i služeb, a to včetně znalostní databáze, kde mohou nyní uživatelé nalézt 1 200 odpovědí na nejčastější dotazy z oblastí sítí.

Tato znalostní báze je dostupná 24 hodin, 7 dní v týdnu a získání odpovědi na technický dotaz je zde otázkou minut. Prostřednictvím této aktualizace webových stránek společnost Allied Telesyn realizuje svou vizi účinné podpory přes internet. Znalostní databáze je součástí programu Net.Cover, který se skládá z uceleného balíku služeb, včetně technické podpory a dalších služeb pro sítě.-FEL

Soutěž s Anny Way

Aplikace služeb Anny Way společnosti Fincom Materna Communications ukazují, že oblíbené krátké textové zprávy SMS mohou být efektivním nástrojem pro komunikaci mezi firmou a zákazníkem. Potvrzují to zkušenosti společnosti Ahold ze soutěže "Šťastná sedma", v rámci které mohli zákazníci hypermarketů tipovat formou SMS zprávy a vyhrát některou z více než 40 tisíc cen.

Úkolem soutěžících v SMS soutěži "Šťastná sedma" společnosti Ahold bylo uhodnout co nejpřesněji počet nakupujících v daný den ve zvoleném hypermarketu. Soutěžící posílali své tipy SMS zprávou a SMS aplikace na základě dat z informačního systému společnosti Ahold vyhodnotila nejpřesnější tipy a zaslala soutěžícím zprávu o výhře. Součástí zprávy byl i unikátní výherní klíč, kterým se soutěžící musel prokázat při převzetí výhry.

Platforma Anny Way Information Centra umožňuje implementovat specifický algoritmus soutěže či jiné aplikace nezávisle na tom, kterou mobilní síť využívá soutěžící, a přitom zajistit dostatečnou kapacitu systému pro nárazový provoz i automatizované vyhodnocování na základě dat ze systémů klienta.-FEL

Migrace akademické sítě

Sdružení CESNET (www.cesnet.cz) ukončilo provoz lokálního bodu panevropské akademické sítě TEN-155 v České republice provoz tuzemské akademické sítě je nyní plně směrován do nové evropské sítě GÉANT.

Síť GÉANT propojuje 28 vědeckovýzkumných sítí ve 32 zemích (země skandinávského poloostrova sdílejí jednu síť). Jádro páteřní sítě tvoří okruhy o kapacitě 10 Gb/s (včetně ČR), na které navazují okruhy o kapacitách od 34 Mb/s do 2,5 Gb/s.

Provozovatelem sítí TEN-155 i GÉANT je sdružení DANTE, v němž je zástupcem ČR CESNET, z.s.p.o. Sdružení CESNET bylo založeno vysokými školami a Akademií věd ČR za účelem provozování národní sítě pro vědu a výzkum. Sdružení je řešitelem projektu vysokorychlostní akademické sítě TEN-155 CZ. V současné době provozuje gigabitovou síť CESNET2.-FEL

Televize po dvoulince

Společnosti Alcatel a Thomson Multimedia demonstrovaly, že širokopásmová technologie DSL je schopna doručit atraktivní zábavní služby přímo do televizního přístroje. Společně předvedly okamžitou, interaktivní, personalizovanou distribuci televizního programu a videa na vyžádání (Video-On-Demand), zajištěnou pouze prostřednictvím obyčejné telefonní linky. Obě firmy mají za to, že tento vývoj dále povzbudí potenciál, který nabízí technologie DSL, a tak bude možné vstoupit do nové éry v oblasti širokopásmových zábavních služeb.Kodéry od společnosti Nextream, společného podniku Thomson/Alcatel, nyní umožňují dodávání bohatého multimediálního obsahu, včetně digitálního videa, v komprimovaném formátu MPEG-2, přičemž požadovaná šířka pásma je méně než 1Mb/s. Síťové produkty Alcatel pro přenos informací, včetně kompletní řady řešení širokopásmového přístupu a sítí, spravují a přenášejí obraz (video), hlas i data přes telekomunikační síť a dodávají je do moderního digitálního dekodéru xDSL společnosti Thomson (set-top boxu).

-FEL

Datové centrum

Společnost Tiscali (www.tiscali.cz), poskytovatel připojení k internetu v České republice, otevřela ve svém sídle v Praze Holešovicích nové sofistikované datové centrum. Zařízení o celkové rozloze 380 čtverečních metrů je vyprojektováno tak, aby bylo schopno českým firmám pro potřeby jejich web-serverů zajišťovat hostingové služby. Firmy mají možnost do tohoto střediska buď umístit své vlastní servery, nebo si pronajmout server společnosti Tiscali.

Nové datové centrum Tiscali umožňuje firmám bezpečný, zajištěný a spolehlivý přístup k jejich datům 24 hodin denně s využitím zálohovaného zdroje elektrické energie, elektronicky řízené klimatizace a celodenního monitoringu. K tomu všemu nabízí i nejvyšší úroveň bezpečnosti a ochrany dat.-FEL

Most Wi-Fi

Společnost 3Com uvedla na trh 3Com 11 Mb/s Wireless LAN Workgroup Bridge, první most pro pracovní skupiny s certifikací Wi-Fi, který nabízí rychlé a cenově výhodné přemostění pevného a bezdrátového spojení jakéhokoli ethernetového zařízení s libovolnou Wi-Fi infrastrukturou bezdrátové sítě LAN. Bezdrátový most pro pracovní skupiny umožňuje organizacím sestavovat dočasné sítě pro hostující profesionály, nebo ochránit investice do starších ethernetových zařízení, která lze díky němu připojit k bezdrátové síti.

Uživatelé mohou získat bezdrátovou konektivitu až pro čtyři ethernetová zařízení počítače, tiskárny, telefony nebo internetová zařízení. V porovnání se standardními Wi-Fi adaptéry, které by jinak byly potřebné pro bezdrátové připojení každého zařízení, vyjde most pro pracovní skupiny podstatně levněji. Použitím mostu zároveň se síťovým telefonním systémem 3Com NBX mohou organizace zavádět plně řízené hlasové a datové bezdrátové sítě.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0060

Borland

zařadil do své rodiny webových/aplikačních serverů kompatibilních s platformami CORBA a J2EE nového člena Borland Enterprise Server. Je navržen tak, aby podporoval současná složitá prostředí pro vývoj a provoz aplikací. Nabízí aplikační servery základní, střední a vysoké úrovně, které jsou integrované a synchronizované s vývojářskými produkty společnosti Borland.

Odkaz: www.borland.cz-OK

Cleverlance

společnost dodávající internetová řešení ve střední Evropě oznámila, že se pro Komerční banku bude podílet na vývoji produktů internetového bankovnictví Mojebanka, Profibanka a dalších. Mojebanka je určena pro fyzické osoby a menší společnosti a umožňuje plnou práci s účty, tj. zjišťování zůstatků na účtech, výpisy, domácí i zahraniční platby, platby inkasa či nastavení vlastností účtu. Mojebanka je plně internetové řešení, které jako klienta využívá webový prohlížeč. Profibanka, jež je určena pro větší společnosti nebo společnosti s intenzivní prací s účty, je kombinované řešení, kdy klient má vlastní aplikaci a pro realizaci plateb a výpisů či zjištění zůstatku je využíván aplikační server. Odkaz: www.cleverlance.com-OK

SilverStream Software

oznámil, že jejich kompletní UDDI (Universal Discovery, Description and Integration) implementace SilverStream eXtend JEDDI, je nyní zdarma ke stažení na software.silverstream.com. Jedná se o otevřenou implementaci specifikace UDDI v1.0, která může být použita jak pro vývoj a testování veřejných webových služeb, tak i pro privátní umístění UDDI registry. Obsahuje nástroje pro administraci, základní data a volitelná data pro testování, díky kterým je snadné začít s UDDI pracovat.

Odkaz: www.silverstream.com-OK

Sybase

oznámila všeobecnou dostupnost produktů PowerBuilder 8 Professional a PowerBuilder 8 Desktop, což jsou další verze populárního PowerBuilderu. Oba nástroje přinášejí asi 50 vylepšení, která by měla vývojářům zrychlit a zefektivnit práci.

Odkaz: www.sybase.cz-OK

Interbase

známá více-platformní databáze Borlandu s nízkými nároky na operační paměť, určená pro vývoj a nasazení internetových, mobilních a distribuovaných aplikací, má novou verzi. Interbase 6.5 přináší, kromě zvýšené bezpečnosti metadat a generování dat ve formátu XML, i nové vlastnosti, které zlepšují škálovatelnost a spolehlivost.

Odkaz: www.borland.com/interbase-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0061

Amos uvádí WoodWing Software

Známý prodejce softwaru a služeb v oblasti počítačové grafiky a publikování, společnost Amos Software, oznámila rozšíření svého portfolia o autorizovanou distribuci produktů holandské společnosti WoodWing Software. Tento výrobce se zabývá tvorbou zásuvných modulů (plug-inů) pro aplikace firem Adobe Systems, především InDesign, jenž slouží k sazbě novin a časopisů. Jednotlivé moduly umožňují především zvýšit produktivitu tvůrčí práce definováním šablon pro různé nově definované objekty, a jeden z nich je určen pro snadný export vznikajících dokumentů do formátu XML.

Odkaz: www.amsoft.cz-PAT

Z dílny Adobe

Hned několik nových verzí svých aplikací v průběhu posledního měsíce ohlásila společnost Adobe, tvůrce nástrojů pro publikování všeho druhu. Jedním z nich jsou Adobe After Effects 5.5, jež slouží k tvorbě dynamických vizuálních efektů a animace vůbec. Dalším nástrojem je Adobe LiveMotion 2.0, sloužící k tvorbě speciálně webové grafiky (a konkurující aplikaci Macromedia Flash), a zůstaneme-li u webu, pak musíme rovněž zmínit komplexní editor a návrhář stránek GoLive 6.0. Produkty budou připraveny do distribuce v prvním čtvrtletí tohoto roku. Na závěr zmíním pro mnohé z vás nejzajímavější novinku, neboť "malého" upgradu se dočkal i volný prohlížeč souborů PDF Adobe Acrobat Reader 5.0.5 (verzi pro PC najdete jej ). Nově je tento nástroj dostupný i na platformě Pocket PC, čímž se dále rozšířily možnosti použití již tak dost populárního PDF. V současné době rovněž výrobce představuje řadu svých aplikací v nových portacích pro operační systém MacOS X.

Odkaz: www.adobe.com-PAT

Nový server od SuSE

Před koncem loňského roku představila známá tuzemská "linuxová" společnost další ze svých specializovaných distribucí SuSE Linux Connectivity Server, je slouží jako univerzální komunikační centrum. Tento balík je určen především k propojování lokálních sítí, jež běží na několika platformách (Windows, Linux, různé UNIXy), a jehož základem je distribuce SuSE Linux Enterprise Server. Dále byly implementovány speciálně pro použití v heterogenních sítích především souborové a tiskové služby. Lze jej také použít jako webový server, a to pochopitelně jak pro internet, tak pro intranet. Koncová cena za tento specializovaný balík byla stanovena na 39 900 Kč (včetně DPH).

Odkaz: http://www.suse.cz/cz-PAT

SUN a "svobodná" identita

Poměrně slušně se daří firmě SUN získávat další důležité přívržence pro svou aktivitu Liberty Alliance, jež se zaměřuje na vývoj otevřených standardů pro definování identity subjektů v internetovém prostředí. Z této aktivity je dobře patrná snaha SUNu zabránit či alespoň potlačit nástup podobných technologií z dílny odvěkého rivala, Microsoftu, jenž nepokrytě sahá k oblíbené taktice "nalákat monopolizovat" i v této oblasti, a to spolu s nástupem webových služeb na své platformě .NET. Dodejme, že se nepřidali žádní bezvýznamní hráči, ale společnosti jako AOL Time Warner, France Telecom, General Motors či MasterCard International.

Odkaz: www.projectliberty.org-PAT

Otestujte si MS Outlook XP

Firma GFI, i u nás dobře známý tvůrce softwaru pro zabezpečení a správu počítačových sítí, uveřejnil na svých internetových stránkách dva zajímavé nové testy pro kontrolu zabezpečení aplikace MS Outlook XP. Služba funguje následujícím způsobem: zájemce o kontrolu svého poštovního klientu se zaregistruje a následně je na jeho e-mailovou adresu zaslána testovací zpráva, jež obsahuje předem definované pokusné přílohy. Právě na tomto příchozím souboru si mohou uživatelé ověřit chování aplikace a její připravenost na potenciální útok. Služba je zdarma.

Odkaz: www.gfi.com/emailsecuritytest-PAT


Chystáte se studovat? - Tipy pro zájemce o studium informatiky

Patrik Malina

S přelomem kalendářního roku se opět nezadržitelně přiblížil termín pro podání přihlášek na drtivou většinu tuzemských vysokých škol. Pokud toužíte po akademickém vzdělání, je nejvyšší čas zaobírat se příslušnou legislativou. Možná nemáte přesnou představu, kde by se vlastně daly "studovat počítače", a zda je vůbec vysokoškolské vzdělání jedinou, či pro vás nejvhodnější alternativou. S řešením těchto otázek bychom vám rádi vypomohli v následujícím článku.

Ty tam jsou, doufejme, časy, kdy "učit se počítače" znamenalo zápasit s jazykem BASIC či Pascal či kreslit vývojové diagramy. Doba naštěstí pokročila a populace těch, co s počítačem pracují, se zhruba rozdělila na programátory (v širším smyslu slova ti, co aplikace tvoří) a více či méně fundované uživatele. Možnost studia nejrůznějších zákoutí rozsáhlého oboru informačních a komunikačních technologií nabízejí nejen státní či soukromé vysoké školy, ale také řada ryze komerčních firem, jež se na výuku počítačových dovedností specializují především v podobě krátkodobých intenzivních kursů. V následujících odstavcích bych rád v hrubých rysech nastínil, jak se tyto dvě oblasti liší, co vás kde čeká a co vám která volba může přinést.

Akademické vzdělání

Jste-li studenty střední školy, je pro řadu z vás volba vysokoškolského studia logickým pokračováním dosavadního "kariérního" postupu. Na tomto místě je však třeba zvážit důležitou otázku, jak dalece a do hloubky se chcete v budoucnu výpočetní technice věnovat. Pokud vás zajímá využití výpočetní techniky pouze z hlediska uživatelského, není to rozhodně důvod k pětiletému studiu na matematicko-fyzikální fakultě. Uživatelská "počítačová gramotnost" na úrovni zvládnutí základní orientace v operačním systému a běžných kancelářských aplikacích je dnes často považována za samozřejmost, a řada z vás si ji odnese již ze střední školy. Pokud v tomto směru mírně zaostáváte, jistě mnohem lépe využijete a doceníte některý z krátkodobých intenzivních kursů (bude o nich řeč) a své studijní úsilí pochopitelně raději věnujte zájmu, jenž je vašemu srdci bližší. Je také dobré vědět, že drtivá většina (ne-li všechny) vysokých škol studentům prakticky všech oborů buďto umožní, nebo přímo naplánují jako povinný odpovídající předmět typu "základy práce s PC", jehož obsahem právě zvládnutí základního ovládání je.

Vysokoškolské studium je tedy určeno vážnějším zájemcům s cílem stát se IT profesionálem, pokud v to zahrneme rovněž budoucí učitele informatiky na základním a středním stupni. Odpovídající typ studia, často ve více oborech, nabízí prakticky všechny "krajské" vysoké školy, takže možnost výběru je velmi slušná. Přestože se studium bude v mnoha ohledech lišit, pokusím se zdůraznit některé společné rysy, jež byste měli zohlednit. Podotýkám, že hovořím o studiu informatiky v obsahově nejširším slova smyslu a v rozsahu alespoň bakalářského studia.

Vysokoškolské studium je běh na dlouhou trať a jedná se o značnou investici času a úsilí. Tři či pět let je dlouhá doba, a plánujete-li "návratnost" učebního úsilí v kratší době, moc s tím nepočítejte. K tomu přispívá i další fakt, kterým je značná šíře a všestrannost studijní náplně. V první části studia (1 až 3 roky dle studijního programu) musí zájemce zvládat řadu základních předmětů (především matematika v různých podobách, jazyky), jež jsou navíc často specifické dle zvolené vysoké školy (technické či ekonomické předměty). Teprve po zvládnutí této přípravné fáze nastává čas pro specializaci, takže můžete vybírat z předmětů zaměřených na programování, komunikační technologie, správu a návrh sítí apod. Obecně platí, že v každém z těchto oborů budete muset prokázat přiměřené znalosti, abyste úspěšně absolvovali.

Na druhou stranu, poctivé studium vás vybaví znalostmi pro dlouhodobý horizont. Ačkoliv budete specializování na jistou problematiku, právě důkladné základy vám umožní snadno a rychle se přizpůsobit jiné specializaci, což vám značně ulehčí situaci na trhu práce. Extrémní specialisté budou mít v krátkodobějším horizontu sice výhodu, avšak na delší trati je komplexností svého vzdělání pravděpodobně předstihnete. Jste-li rozhodnuti se profesionálně výpočetní technice věnovat, je vysokoškolské vzdělání dobrou investicí. Jednak po prvotním "rozkoukání" budete mít pravděpodobně dostatek prostoru i pro jiné, specializovanější aktivity, jednak získáte dost prostoru na studium věcí, k nimž se již v praxi nemusíte z nedostatku času propracovat. Např. naučit se dobře programovat není úkol na dva víkendy, což stojí za úvahu.

Specializované komerční studium

Mezi hlavní rysy této formy vzdělávání patří široká nabídka vysoce specializovaných oborů, krátkodobé studijní rozvrhy (typicky několik dnů či týdnů), intenzivní průběh (6 i více hodin denně) a odpovídající vysoká cena.

Protože výukou tohoto typu se zabývají ryze komerční subjekty, pro něž je poskytování kursů podstatou "byznysu", odpovídá nabídka studijních programů poptávce. Zákazníci se rekrutují z řad úplných začátečníků i velmi zkušených profesionálů, kteří si často přicházejí prakticky navzájem vyměňovat informace. Kursy lze zhruba rozdělit na uživatelské (základní práce s počítačem, běžné aplikace) a profesionální, jež jsou určeny např. programátorům, správcům sítí či databázovým specialistům.

Typickým rysem je zaměření studijních programů na specifické produkty té které firmy. Nikoho jistě nepřekvapí, že v nabídce většiny škol dominují školení na aplikace firem Microsoft, Novell, Oracle, Lotus, Adobe či Corel. Dalšími častými tématy jsou práce s internetem, tvorba webových stránek, ale také zabezpečení sítí či také správa operačního systému Linux. Velkou výhodou je často možnost obdržet ke kursu originální studijní materiály výrobce produktu (nepodceňujte význam angličtiny!) a případná možnost získat po přezkoušení mezinárodně uznávaný certifikát.

Důležité je uvědomit si, že čas a nemalé peníze, jež jste investovali při tomto typu studia, budou vyhozeny "z okna", pokud bezprostředně poté nabyté znalosti a zkušenosti prakticky nevyužijete. Zaručuji vám, že ani týdenní dril MS Wordu vám jeho znalost nezaručí, pokud na něj pak půl roku nesáhnete. Dalším ošemetným tématem je studium programování v kursech tohoto typu. Zde lze zhruba říci, že rozsah jednoho až dvou týdnů postačí nanejvýš na seznámení s rysy určitého programovacího jazyka či vývojářského nástroje. Nemáte-li žádné základy algoritmizace (viz akademické vzdělání), za týden, byť byste dávali sebelepší pozor, z vás dobrý analytik či programátor nebude. Zde jsou předchozí základy a důkladná následná praxe nezbytností pro zhodnocení investic. Velkou výhodou naopak je, že ve specializovaných učebnách jsou připraveny experimentální konfigurace, na nichž se studenti mnohému naučí bez rizika jakýchkoliv ztrát. Platí to např. pro pokročilou správu sítě mnohých konfigurací na svém pracovišti ani nedosáhnete, a navíc asi nervózní uživatele a zaměstnavatele vaše samostudium, okořeněné všelijakými experimenty, nebude moc zajímat. Velkou devizou je pochopitelně i možnost ptát se zkušeného lektora, jehož čas je vám k dispozici, často navíc ve velmi úzkém kroužku účastníků.

Jak jsem již zmínil, absolvování celé řady kursů je možno završit zkouškou, jež vám zajistí v případě úspěchu osvědčení o dosažených znalostech. Tyto diplomy bývají často dosti ceněny a vaši pozici na trhu práce rozhodně posílí. Zde bych rád zmínil především jeden zajímavý certifikát je jím ECDL (evropský počítačový "řidičák"), v Evropské unii uznávaný doklad o dosažení všeobecné počítačové gramotnosti na slušné uživatelské úrovni. Jste-li pracující v jakémkoliv oboru, toto "vybavení" může vaši pozici značně vylepšit (obzvláště s nadějným výhledem, že do Evropské unie snad budeme moci vyrazit za prací).

Akademické adresy

Zde naleznete odkazy na vysoké školy a fakulty, jež otevírají obory pro studium informatiky v nadcházejícím školním roce 2002 až 2003.

MFF UK Praha - http://www.mff.cuni.cz/

FI MU Brno (jediná vysoká škola, jež má samostatnou fakultu informatiky) - http://www.fi.muni.cz/

PřF UP Olomouc - http://www.upol.cz/

PF JU České Budějovice - http://www.pf.jcu.cz/

FAV ZČE Plzeň - http://www.fav.zcu.cz/

FEL ZČE Plzeň - http://www.fel.zcu.cz/

PF UJEP Ústí nad Labem - http://www.ujep.cz/ujep/pf/

PřF OU Ostrava - http://prf.osu.cz/

FPF SU Opava - http://www.fpf.slu.cz/

OPF SU Karviná - http://www.opf.slu.cz/

FIM UHK Hradec Králové - http://www.uhk.cz/fim/

FEL ČVUT Praha - http://www.feld.cvut.cz

FJFI ČVUT Praha - http://www.fjfi.cvut.cz/

FEI VUT Brno - http://www.fee.vutbr.cz/

FT UTB Zlín - http://www.ft.utb.cz/

FES UPa Pardubice - http://fes.upce.cz/

EKF VŠB-TUO Ostrava - http://ws.vsb.cz/

FEI VŠB-TUO Ostrava - http://fei.vsb.cz/

HF TUL Liberec - http://www.hf.vslib.cz

FM TUL Liberec - http://www.fm.vslib.cz

FIS VŠE Praha - http://fis.vse.cz/

PEF ČZU Praha - http://www.pef.czu.cz/

EPI Kunovice - http://www.vos.cz/epi

VŠFS Praha - http://www.vsfs.cz/

Zajímavé osobnosti

Na mnoha tuzemských vysokých školách se můžete setkat s osobnostmi, jež znáte např. jako autory zdařilých knih, článků či jiných projektů. Protože přednášky jsou i nestudujícím přístupny zdarma, stojí za to se porozhlédnout, koho byste si mohli dojít ve vašem okolí poslechnout.

Miroslav Virius (Praha)

Programátorský guru, odborník např. na C, C++ a Javu. http://kmdec.fjfi.cvut.cz/~virius/, http://tjn.fjfi.cvut.cz/~virius/

Jiří Peterka (Praha)

Specialista na komunikace a sítě a nesmírně plodný autor. http://archiv.czech.net/

Dalibor Kačmář (Ostrava)

Odborník především na programování na platformách Microsoftu. http://home.vsb.cz/dalibor.kacmar

Jan "Yenya" Kasprzak (Brno)

Specialista na UNIX a Linux, předseda CZLUG (České sdružení uživatelů OS Linux). http://www.fi.muni.cz/~kas/, http://www.linux.cz/czlug/

Jiří Kosek (Praha)

Odborník na všemožné webové technologie (HTML, PHP atd.). http://www.kosek.cz/

Pavel Herout (Plzeň)

Autor výborných knih o programování v C a Javě.

http://www.kiv.zcu.cz/~herout/

Pavel Satrapa (Liberec)

Autor knih nejen o programování.

http://www.kit.vslib.cz/~satrapa/

Zajímavé tipy

Soukromých počítačových škol je řada, a proto zde pouze vybírám odkazy, jež vám chci z nějakého důvodu doporučit.

- http://www.gopas.cz

Největší počítačová škola u nás, věnující se výhradně pořádáním kursů.

- http://www.gcomp.cz

Tato škola provozuje kromě klasických kursů i zajímavý výukový server Eliška ON-LINE.

- http://www.e-learn.cz/

Jednou z aktivit firmy Kontis je tzv. e-learning. V poskytování této formy studia patří u nás mezi průkopníky.

- http://www.amsoft.cz/seminskol/

Všestranně zaměřená firma AMOS Software mimo jiné poskytuje školení, specializovaná např. na používání DTP softwaru firmy Adobe.

- http://www.daquas.cz/

Primárně distribuční firma, poskytující kvalitní školení na databázový produkt MS Visual FoxPro, jenž se u nás těší značné popularitě.

- http://skoleni.pvt.cz/

Vzdělávací centrum PVT nabízí velmi širokou škálu kursů k prezenčnímu studiu v devíti městech ČR.

- http://www.borland.cz/skoleni.html

Vlastní školicí středisko firmy Borland, známého výrobce vývojových nástrojů. Specializuje se nejen na vlastní produkty, ale na programování obecně a také na internetové technologie.

- http://www.unicorn.cz/education/

Školicí divize firmy Unicorn, poskytující širokou nabídku obzvláště pro profesionály v oblasti návrhu a tvorby aplikací, databází, či správy operačního systému Linux.

- http://www.pite.cz/

Vzdělávací agentura, nabízející zajímavý jednosemestrální studijní program Specialista pro správu sítí a elektronický obchod.


Výuka každému na míru - Trendy ve výuce poítačových škol

Patrik Malina

Počítačová škola GOPAS je dle některých měřítek největší školicí firmou v tuzemsku, především s ohledem na to, že předmětem jejího podnikání je výhradně poskytování školení. Firma, jež začala před téměř deseti lety s jedinou pronajatou učebnou, třemi zaměstnanci a dovozem školicích materiálů "v batohu", dnes permanentně využívá celkem 22 učeben ve vlastních prostorách a navíc vyjíždí školit přímo ke svým zákazníkům. Především o současných a budoucích formách výuky jsme si povídali s obchodním ředitelem Tomášem Sýkorou.

R.: Disponujete kapacitou pro 22 souběžných kursů. Je o školení průběžně opravdu takový zájem?

T. S.: Zájemců máme stále dostatek a pokud budeme považovat za vytíženou učebnu, v níž probíhá výuka (bez ohledu na počet studentů), vytížení našich prostor se prakticky blíží stu procent. Samozřejmě i my máme v průběhu roku "okurkové sezóny", typicky např. během léta (proto nabízíme slevové a další výhody!), což se právě projevuje spíše na počtu studentů v jednotlivých kursech. Přesnější statistiky ovšem považujeme za obchodní tajemství.

R.: Pokládáte tento stav za konečný, nebo cítíte dobrou příležitost nabídnout pro prezenční kursy ještě větší kapacitu?

T. S.: V průběhu tohoto roku jsou v Praze v plánu další dvě učebny, a v Brně zároveň se stěhováním do nových prostor připravujeme rozšíření z 5 na 8 učeben. Právě v Brně je cílem celkové zvýšení komfortu pro účastníky. Nevyužíváme však jenom naše "pevné" prostory velký zájem je i o kursy u zákazníka, který disponuje vybavenou učebnou, a tam dodáme lektora a metodiku. Dokonce provozujeme také "mobilní" učebnu, s níž dojedeme kamkoliv. V tomhle případě šijeme všechno na míru.

R.: Na jaké technice studenti pracují? Jak staré počítače používáte?

T. S.: Přestože se snažíme profilovat jako středisko pro náročné IT profesionály, samozřejmě školíme i tzv. uživatelské a začátečnické kursy. A právě dle toho je také diferencována výbava prostor. Když dnes koupíme nové stroje (zásadně vybíráme technologickou špičku), budou použity na kursech např. správců sítě či špičkových databázových specialistů, a přibližně po roce je přesuneme na kursy uživatelské (např. MS Word či základy práce s internetem). Prakticky žádný počítač u nás nepřežije dva roky.

R.: Nejen díky počítačovému vybavení jsou klasické, prezenční kursy drahé. Jaké jsou nové trendy? Kde se inspirujete a na čem pracujete?

T. S.: Pouze u zmíněné klasické formy pochopitelně nemůžeme zůstat. Inspirací jsou pro nás určitě trendy v USA máme již odhadnuto, že k nám vše dorazí zhruba po dvou letech. Koneckonců, předseda představenstva a zakladatel Gopasu ing. Petr Daniel dnes tráví většinu času na mezinárodních konferencích, kde nasává inspiraci a působí nyní v roli jakéhosi vizionáře. Trend, který se už začíná prosazovat i u nás, je kombinace klasické výuky v učebnách s e-learningem.

R.: Jednoduché slovo, ale složitý obsah co je pro vás e-learning?

T. S.: Obecně by se dalo říct, že jsou to různé formy výuky pomocí internetových a multimediálních prostředků. Jaký však zvolit poměr různých metodik, to nikdo pořádně neví, tady se zatím musí experimentovat. Prozatím nevím o nikom, kdo by třeba použil e-learning jako primární formu počítačového vzdělávání, a myslím, že půjde spíše doplnění klasického školení, i když podstatné a v konečném důsledku velmi důležité a především efektivní.

R.: Odkud přichází největší poptávka po nových formách studia?

T. S.: U nás jde typicky o velké instituce, především z finančního světa, jež potřebují nárazově vyškolit velmi mnoho lidí např. na nový produkt. Kritérium je jediné velmi rychle co nejvíce klientů. Máme zkušenost, že je-li kurs dobře připravený, i výsledek může být výborný.

R.: Když říkáme e-learning, co přesně klientům nabízíte?

T. S.: Jsou to v zásadě dvě skupiny produktů. V první řadě jde o samostudium pomocí multimediálních materiálů, bez ohledu na zdroj (CD, intranet, internet.). Důležitá je interaktivita i v tomto typu studia je zájemce nucen k aktivní činnosti při okamžitém procvičování probírané látky apod. V této oblasti momentálně cítíme největší zájem, nabízíme téměř tisícovku kursů v angličtině a zároveň sami připravujeme české původní produkty pro tento rok máme např. připraveno 20 kursů pokrývajících kompletní oblast MS Office 2000 (kurs MS PowerPoint viz CD v tomto čísle) a další jednotlivé kursy, např. pro tvorbu html stránek. Právě o tuto naši nabídku cítíme největší zájem. Navíc naše kursy připravujeme dle uznávaných standardů, takže "pasují" do případných robustních learning management systémů u zákazníka. Tím zároveň poskytujeme materiál interním "kontrolorům" profesní úrovně. Nabízí se možnosti sledovat kdo studuje, jak často a co, jaké dělá pokroky apod. Ideální je možnost integrovat výuku s intranetem.

Druhou možností je cosi jako virtuální učebna. Pomocí speciální aplikace se v reálném čase připojí studenti i lektor a chybí jen fyzický kontakt, jinak je vše jako v učebně. Přestože to nabízíme přes dva roky, odezva zatím nedosahuje našich představ. Je nasnadě proč dokud nebudou "rychlé dráty", je tato technologie vhodná spíše pro intranetová řešení, kam ji samozřejmě také nabízíme.

R.: Kdo výše zmíněné multimediální kursy připravuje?

T. S.: Zde je třeba rozdělit anglické a české produkty ty první pocházejí ze společenství školicích středisek ExecuTrain (jehož jsme členem) prostřednictvím serveru ExecuTrain Virtual Campus (http://virtualcampus.executrain.com),. Tam najdete opravdu ledacos, kromě kursů samotných jsou to referenční materiály, příručky, diskusní skupiny atd. České verze jsou však připraveny námi, neboť nešlo udělat jen prostý překlad. Museli jsme je skutečně počeštit, přizpůsobit naším podmínkám, na čemž pracoval náš "e-learning tým" velmi pečlivě (stejný tým mimochodem připravuje i kursy na míru pro zákazníky). Podle odezvy zákazníků se zdá, že námi zvolená cesta se ukazuje jako správná.

R.: Díky za rozhovor.

§§§§§


Teradata V2R4.1 - Nová verze databáze

Jiří Mičke

c02p0062

Loni uvedla společnost NCR novou verzi své SQL databáze Teradata V2R4.1. Databáze Teradata, ktará je určena především pro práci s velkými objemy dat, plně umožňuje využít paralelní zpracování (SMP i MPP) a 64bitovou architekturu. SQL server Teradaty podporuje platformy UNIX a MS Windows 2000 Server; jako klienty mohou být použity operační systémy MS DOS, MS Windows, Macintosh, OS/2 a většina verzí UNIXu. V nové verzi opět vzrostl výkon databáze vylepšeny byly metody indexace, zrychlen byl přístup k datům a možnosti importu a exportu dat (týká se především programů FastLoad, MultiLoad, FastExport, TPump), dále byla implementována podpora znakové sady Unicode a jazyka XML (výměna dat i metadat) a vylepšeny možnosti škálovatelnosti databáze. K údajům databáze lze pochopitelně přistupovat i prostřednictvím rozhraní ovladačů JDBC a ODBC. Nové možnosti přináší i implementace jazyka SQL, a to zejména při jeho použití v uložených procedurách, vytvářet lze i UDF (User Define Function). Zjednodušená byla správa databáze a implementovány některé její nové možnosti (týká se především nástrojů Teradata Visual Explain, Teradata System Emulation Tool, Prority Scheduler, Performance Monitor, Query Planner), nové jsou i verze většiny nástrojů balíku Teradata Utility Foundation 6.1 a dalších klientských modulů Basic Teradata Tool & Utilities (např. BTEQ, CLI, QueryMan, RLM nebo WinDDI). Významnou je i rostoucí podpora e-commerce a CRM a zejména aktivních datových skladů (active DW), jedná se např. o nástroje pro strategické analýzy a podporu rozhodování. Program Teradata Warehouse Miner nyní obsahuje nové verze i dříve samostatných programů TeraMiner Stats a TeraMiner Analytics, což představuje významný krok vpřed, neboť není třeba provádět transfer dat, a vylepšeny byly i další funkcionality těchto modulů (faktorová analýzy, rozhodovací stromy, clustering, metody lineární a logistické regrese a další). Nová verze se týká i služeb OLAP a řady dalších nástrojů.

§§§§§


VIA vítězí

Jakub Moc

c02p0063

Dne 14. prosince 2001 stáhla firma Intel poslední bod žaloby, týkající se údajného porušení jejích patentů ze strany VIA Technologies. Žaloba byla podána Intelem již v červnu 2000. Intel v ní tvrdil, že čipsety společnosti VIA pro základní desky Socket A, které jsou určeny pro procesory Athlon a Duron firmy AMD, porušují celkem čtyři jeho patenty.

Soudní projednání týkající se tří ze čtyř těchto patentů bylo naplánováno na leden 2002, ale již v listopadu 2001 soud bez jednání vyhlásil rozsudek, kterým rozhodl o zamítnutí nároků Intelu týkajících se patentu na AGP 2.0; v rozsudku soud prohlásil, že Intel tuto specifikaci uvolnil pro průmyslové využití a VIA takto poskytnutou licenci pouze využila. V prosinci pak byla zamítnuta další část žaloby, jelikož se Intelu nepodařilo prokázat porušení jeho patentu.

Těsně před plánovaným projednáním zbylých bodů žaloby Intel od svých požadavků ustoupil a tuto žalobu sám vzal zpět. Tím definitivně skončil soudní spor mezi oběma společnostmi ohledně čipových sad pro Socket A. Současně VIA stáhla vzájemné protinároky vůči Intelu. S urovnáním sporu nebylo spojeno žádné finanční vyrovnání. VIA tak nebude platit Intelu žádné licenční poplatky a výrobkům využívajícím čipsety pro Socket A společnosti VIA již nehrozí, že by případně musely být staženy z prodeje kvůli porušení práv Intelu.

"S tímto výsledkem můžeme být navýsost spokojeni," prohlásil Win-Chi Chen, výkonný ředitel a prezident firmy VIA Technologies. "Již od začátku jsme věřili, že nároky Intelu vyplývaly spíše z marketingu, než že by byly právně podloženy, a rozhodnutí soudu a stažení posledního bodu žaloby nám dávají za pravdu."

Urovnání si netýká sporu vzniklého kvůli čipsetům pro procesory Intel Pentium 4, přesto prezident VIA Technologies věří, že "neshody ohledně Pentia 4 mohou být vyřešeny bez zdlouhavých soudních jednání."

Výrobci základních desek, ale i uživatelé pak mohou výsledek jen uvítat. Doufejme, že v podobných případech se bude častěji uplatňovat bezesporu více než podnětná myšlenka výkonného ředitele VIA, který podotkl, že "soutěž by se měla odehrávat na trhu, a ne v soudních síních."

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0064

Fujitsu Siemens Computers a Tiscali

uzavřely dohodu, v jejímž rámci budou osobní počítače Fujitsu Siemens Computers dodávány s nainstalovaným přístupem na internet právě prostřednictvím Tiscali. Smlouva se týká 14 evropských zemí, ČR nevyjímaje, ve kterých firma Tiscali poskytuje své služby.-jp

Forum 2002 popáté

Již popáté proběhne 6. a 7. února ve Veletržním paláci setkání prodejců výpočetní techniky Forum 2002. Cílem akce, jejímž pořadatelem je společnost Expert & Partner a která je součástí stejnojmenné celoevropské aktivity firmy Tech Data/Computer 2000, je setkání výrobců se stávajícími, ale i potenciálními obchodními partnery.-jp

Etika podnikání věcí veřejnou

Sdružení pro informační společnost (SPIS) zahájilo veřejnou diskusi k etice podnikání v ČR. Důvodem akce je neprůhledné zadávání veřejných zakázek, netransparentnost výběrových řízení, korupce atd. Prvním počinem byl diskusní večer, jehož se zúčastnili nejen zástupci politické sféry (H. Marvanová, J. Kasl, S. Gross, M. Mazel), ale zejména představitelé českých firem, podnikatelé a zástupci podnikatelských svazů a institucí. SPIS hodlá v podobných diskusích pokračovat a nabídnout řešení, která by měla výrazně zmenšit prostor pro korupci a pomoci zpřesnit legislativu. Odkaz: www.spis.cz-jp

3x Logica

Společnost Logica dokončila první implementaci CRM řešení založeného na mySAP.com v Českých radiokomunikacích. Dále společnost představila nové služby pro podniky, které od začátku letošního roku vstupují na částečně liberalizovaný trh s elektřinou (např. audit a testování obchodní a podnikatelské strategie, audit IS, školení zaměstnanců).

Poslední novinkou je udělení statutu mySAP Alliance Service Partnera, v jehož rámci může Logica nejen poskytovat služby spojené s implementací a podporou systémů SAP, ale i dodávat uživatelské licence.

Odkaz: www.logica.cz-jp


CNAP v roce 2

Jana Pelikánová

Rok a tři čtvrtě uplynuly od zahájení prací na projektu síťové akademie Cisco v České republice. Jako první byla otevřena regionální akademie při Českém vysokém učení technickém a společnosti CESNET. Organizátoři stáli před úkolem, který se rozhodně nezdál lehkým. A ani nebyl.

Dnes existuje šest akademií a je jimi pokryto prakticky celé území našeho státu. Regionální akademie můžete nalézt již nejenom v Praze, ale také v Plzni, v Ostravě, v Pardubicích, v Brně a v Písku.

Za dobu své existence tyto instituce kromě vlastních studentů připravily již více než šedesát lektorů pro síť devětadvaceti lokálních akademií. Můžete je najít v takových městech, jako je Tábor, Česká Třebová, Rokycany, Opava, Štětí či Hradec Králové. Podrobný seznam všech lokálních CNA akademií samozřejmě naleznete na webu akademie (www.cisco.cz/cna). Dvanáct z těchto dvaceti devíti akademií již pravidelně učí.

Lék pro regiony postižené nezaměstnaností

V současné době studuje některý ze čtyř semestrů kursu CNAP 464 studentů. V průběhu prvního roku studium dokončilo 39 absolventů. Ačkoliv čtyři z nich opustili současně i brány vysoké školy, nalezli na Ostravsku, v regionu silně zatíženém nezaměstnaností, okamžitě práci v oboru počítačových sítí.

Většina z otevřených lokálních akademií je nebo v nejbližší době bude vybavena nezbytným laboratorním zařízením, které je základní podmínkou toho, aby mohly začít vyučovat. Laboratorní zařízení, jehož cena se pohybuje okolo 500 tisíc Kč, se podařilo získat nejenom díky podpoře společnosti Cisco Systems Česká a Slovenská republika, ale také díky jejím partnerům, např. společnost Hewlett-Packard či Infinity.

Dalším úspěchem, kterým se projekt CNAP v České republice může pochlubit, je oblast rekvalifikací. Síťovou akademii Cisco se podařilo úspěšně začlenit do soustavy rekvalifikačních kursů. V Mostě, centru druhé oblasti s kriticky vysokou nezaměstnaností, slouží osnova rekvalifikačního kursu vytvořená na základě CNAP jako pilotní projekt, jehož devatenáct posluchačů nyní úspěšně zakončuje druhý semestr. I v tomto případě platí, že mnozí z frekventantů kursu, jež nemohli nalézt práci, nastoupili po absolvování prvého semestru u místních síťařských firem a rekvalifikační kurs dokončují již jako zaměstnaní. Totéž platí i o mnoha dalších studentech středních a vysokých škol, kteří po absolvování prvních dvou semestrů nastupují jako brigádníci či externisté u firem orientovaných na počítačové sítě a datové komunikace.

Budoucnost CNA potřebuje finanční podporu

V oblasti rekvalifikací byla podepsána smlouva o spolupráci s Ministerstvem práce a sociálních věcí, která umožnila nejen podílet se na otevření Celonárodního centra pro distanční vzdělávání dospělých, ale také poskytuje prostor k ještě hlubšímu začlenění projektu CNAP do vzdělávacího systému v naší zemi.

A jaké jsou plány do budoucna? Především dokončit otevírání všech dalších akademií tak, aby do konce tohoto školního roku bylo pokryto celé území republiky plánovanými čtyřiceti až padesáti lokálními akademiemi. Jedním až dvěma pilotními projekty by měl být spuštěn druhý stupeň projektu CNAP, semestry 5. až 8. Jde o vysoce náročné studium, které umožní absolventům semestrů 1. až 4. získat vzdělání na úrovni Cisco Networking Professional. Otevření těchto akademií je však vázáno na získání značných finančních prostředků na zakoupení zařízení nezbytného k výuce.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0065

Levny-nakup.cz

Plzeňská firma CADFactory, s. r. o., zahájila provoz svých již druhých webových stránek. Web dostal název "Levný nákup" a měl by provádět neustálé porovnávání cen jednotlivých výrobků.

Odkaz: www.levny-nakup.cz-PVe

RadioBeat.cz

Pražská frekvence 95,3 MHz po rádiu Vox převzala nová stanice Rádio Beat, která zahájilo vysílání 9. ledna 2002. Na uvedené webové adrese jej možno poslouchat ve formátech pro Windows Media Player nebo pomocí Windows Media Toolbar (formáty .ASX). Použít lze datové toky 10, 20 nebo 32 Kb/s.

Odkaz: www.radiobeat.cz-PVe

Korado.cz

Společnost KORADO, český výrobce ocelových otopných těles, spustila 14. ledna 2002 svou novou internetovou prezentaci. Jde o obsáhlý projekt, který realizovala internet full-service agentura Forrest Gump. První spuštěná část prezentace oslovuje především velkoobchodníky, projektanty a odbornou veřejnost. Proto je tato webová aplikace rozdělena prozatím na dvě roviny prezentační a servisní.

Odkaz: www.korado.cz-PVe

Ztracení psi

Městská policie ve Strakonicích využila své webové stránky pro své občany a jejich ztracené miláčky. Psi, které městská policie najde, jsou nafoceni a snímky si majitelé psů mohou najít na webových stránkách. Fotografie mají rozlišení 320 x 240, což není mnoho, ale pro základní rozpoznání postačí.

Odkaz: www.mpstrakonice.cz/psi.htm-PVe

RadioExpres.cz

Od 3. ledna 2002 vysílá na původní frekvenci rádia Limonádový Joe 90,3 FM Radio Expres. Tomu nezaměnitelně šéfují Roman Ondráček a Miloš Pokorný (neboli Těžkej Pokondr).

Odkaz: www.radioexpres.cz-PVe

Pocket PC 2002 česky

Lokalizační firma Sunnysoft 20. prosince 2001 uvedla na trh dlouho očekávanou českou lokalizaci "InterWrite 6.1P Pro" pro nový operační systém Pocket PC 2002 (Merlin). Demo je možné si stáhnout z jejich webové stránky. Upgrade ze starších verzí "velké" lokalizace (5.x 6.0 P Pro) bude nyní placený a bude stát 490 Kč bez DPH. Upgrade z "malé" (P) na "velkou" (P Pro) zůstává za stejnou cenu 990 Kč bez DPH. Češtinou lze podle Sunnysoftu doplnit zařízení Compaq iPaq 37xx, 38xx, 36xx upgraded OS, Hewlett-Packard Jornada 568, Cassiopeia E-200.

Odkaz: www.sunnysoft.cz-PVe

Prohlížeč ISO (CD-ROM image)

Sergej Oblomov doplnil počátkem roku možnosti souborového manažeru Windows Commander o zajímavou vlastnost. Ve formě plug--inu lze doinstalovat iso.wcx soubor, který umožní prohlížet obraz CD disku, uložený v souboru s příponou ISO.

Odkaz: ftp://ftp.sac.sk/public/sac/utilfile/iso_wcmd.zip-PVe

Policie vs. Hackeři 1:0

Italská policie identifikovala šest pachatelů ve věku 15 až 23 ze skupiny hackerů Hi-Tech Hate Crew, která napadla tisíce internetových serverů v 62 zemích a namísto původního obsahu zde umístila antiglobalizační hesla. Svou činnost hackeři zahájili v červenci minulého roku v době, kdy právě italský Janov hostil summit G8.

Podle galerie hacknutých stránek se jen v první polovině ledna pochlubili "autoři" útokem na české servery www.intem.cz, www.katedrala.cz, http://docs.linux.cz nebo www.

e-posta.cz, www.ibg-net.cz. Odkazy: www.repubblica.it, http://underground.cz/hacked/, http://hysteria.sk/hacked-PVe

Comnet právě začíná

Dne 28. ledna vyšlo toto číslo PC WORLDu a zároveň je to den, kdy IDG World Expo zahajuje ve Washingtonu, D.C., konferenci COMNET 2002; stejnojmenný veletrh bude otevřen 28. ledna. Obě akce budou ukončeny 31. ledna 2002.

Odkaz: www.comnetexpo.com-PVe

640 GB výšky 1U

Firma Maxtor Corporation představila NAS server 1U s největší kapacitou na světě (alespoň podle tvrzení výrobce). Do výšky 1,75 palce dokázala umístit diskovou kapacitu až 640 GB. Server dostal název MaxAttach NAS 4300 a kromě čtyř UltraDMA/100 pevných disků v sobě ukrývá procesor Intel Pentium III 866 MHz, 384 MB SDRAM, 2x Fast Ethernet 10/100 Mb/s, 1x Gigabit Ethernet a operační systém MS Windows blíže nespecifikovaného typu. Výrobce stanovil cenu za 480GB verzi na 4 499 USD, za 640GB verzi na 5 499 USD. Pro Českou republiku jsou ceny stanoveny na 204 800 Kč za 480 GB a 250 300 Kč za verzi 640 GB. Obě ceny jsou bez DPH.

Odkaz: www.maxtor.com-PVe

ARJ Software nově

Firma ARJ Software, Inc., zahájila nový rok celou náručí změn. Nejviditelnější novinkou je změna designu webových stránek. Od 7. ledna jsou k dispozici programy ARJ 2.81 (řádkový režim) a ARJ32 verze 3.10. Novinkou první verze je především podpora dlouhých názvů prostředí MS Windows 95/98/ME, ochrana dat před zničením a podpora roku 2000. Novinkou ARJ32 3.10 je kromě jiného podpora dlouhých názvů prostředí MS Windows 95/98/ME a MS Windows NT/2000/XP a podpora roku 2000. Plná verze umožňuje pracovat až s dvěma miliony souborů, volná jen s 50 tisíci.

Odkaz: www.arjsoft.com-PVe

OKI: Jak bylo, jak bude

Zastoupení firmy OKI v Praze pro Českou republiku a Slovensko oznámilo své výsledky za kalendářní rok 2001. Obrat firmy na tomto teritoriu dosáhl celkové částky 256 mil. Kč, což oproti roku 2000 znamená nárůst o 24 %. Celkem bylo prodáno 13 551 ks počítačových tiskáren, multifunkčních zařízení a faxů. Hlavním sortimentem byly opět výrobky založené na již ověřené digitální technologii LED, ve které je OKI průkopníkem.

Rok 2002 má být ve znamení dalšího růstu prodeje barevných síťových tiskáren založených na filosofii 2 v 1 (černobílý a barevný tisk v jednom zařízení), kde jde především o řady C7000 a C9000, které mají podle OKI uspokojit požadavky náročných zákazníků na profesionální tisk.

Odkaz: www.oki.cz-PVe

Český lev s Nextrou

Společnost NEXTRA Czech Republic se stala generálním partnerem cen Český lev 2001. Tento krok společnosti NEXTRA je součástí strategie firmy v oblasti marketingových aktiit. Filmová cena Český lev se v České republice uděluje od roku 1993 s cílem ocenit tvůrčí počiny domácí filmové tvorby a distribuce. Slavnostní předávání cen za loňský rok proběhne 2. března 2002 ve velkém sále Lucerny. Zúčastní se ho i zástupci společnosti NEXTRA Czech Republic.

Odkaz: www.nextra.cz-PVe

Microsoft ASP.NET Developer Conference

Konference je určena pro všechny, kteří se chtějí seznámit s novým způsobem vytváření dynamických webových stránek, přesněji řečeno se naučit vytvářet ASP.NET webové stránky (Web Forms) s pomocí Visual Studia.NET, dozvědět se o architektonických základech a principech ASP.NET, používat základní serverové ovládací prvky včetně vytváření vlastních, vytvářet webové stránky pro mobilní zařízení (WAP telefony, PDA, organizéry, ...) atd.

Konference se koná 5. února 2002 v Bratislavě (SUZA Správa účelových zariadení MZV, DrÖtárska cesta 46) a 7. února 2002 v Praze (Národní dům Vinohrady, Náměstí Míru). Přesný program konference a registrační formulář se nacházejí na adrese.

Odkaz: www.microsoft.cz/akce/asp.net-PVe

Erotická Christina Aguilera?

Popová hvězda prostřednictvím svých webových stránek varuje všechny, kdo šíří pornomateriály, které vypadají, jako kdyby na nich sama účinkovala. V případě přistižení je bude Christina Aguilera žalovat.

Zpěvačka se nerozčiluje zbytečně. Vyhledávací systém Morpheus po zadání vstupních parametrů "Christina Aguilera" + video + erotica nalezl 111 souborů. Většina z nich byla nastavena, aby reagovaly na klíčová slova "Christina Aguilera sex tape". Nepravdivost těchto snímků byla obsažena přímo v jednom takovém videu, kde popis obsahu "skrytá kamera v místnosti s Christinou Aguilerou" (přeloženo do češtiny) doplnila název souboru "Jennifer Lopez sex scene.MPG".

Odkaz: www.christina-a.com-PVe

Novell klient pro WinXP

Firma Novell připravila pro uživatele operačního systému MS Windows XP prostředek pro komunikaci se servery Novell pod názvem "Novell Client 4.82 for Windows XP". Plně podporuje NetWare a NDS služby a utility sloužící operačnímu systému Windows XP včetně integrovaného zasílání zpráv, multiprotokolové podpory, managementu, bezpečnosti a souborové a tiskové služby. Soubor s názvem WNT482e.exe a délkou 13,67 MB si lze stáhnout z webu Novellu.

Odkaz: http://download.novell.com/sdMain.jsp-PVe

Philips licencuje od FSC

Společnosti Fujitsu Siemens Computers a Philips podepsaly dohody o vzájemném poskytnutí licencí na technologie, využívané v osobních počítačích. Fujitsu Siemens Computers poskytne patenty na technologii Powersave, umožňující řídit napájení monitorů. Tato technologie se využívá ve většině PC k přepínání monitoru do úsporného režimu (sleep mode), ve kterém se ušetří značné množství spotřebovávané elektrické energie. Společnost Philips poskytla některé své patentované technologie týkající se vstupů a výstupů počítačových systémů. Detaily uzavřené dohody společnosti nezveřejnily. Smlouvu o vzájemné výměně technologií uzavřela Fujitsu Siemens již dříve, např. se společností Toshiba.

Odkazy: www.philips.com, www.fsc.com-PVe

PC WORLD Nepal

Sice se to zdá spíš jako vtip, ale je to pravda. International Data Group podepsala smlouvu s největším soukromým nepálským vydavatelstvím Kathmandu-based MD Publishing Co. Pvt. Ltd., které v lednu 2002 vydá první číslo časopisu PC World Nepal. Jako poměrně velká část místního tisku bude i PC World Nepal v anglickém jazyce. První číslo bude mít rozsah 76 stran a bude vytištěno v množství 3 000 kusů.

Nepál leží ve jižní Asii, střední Himálaji, mezi Čínou a Indií. Toto království se rozkládá na území dvakrát větším než Česká republika a při sčítání lidu v červnu 2001 přesáhl počet obyvatel 25 milionů, z nichž 27,5 % umí číst a psát. Doufejme, že se tedy spolu s jejich gramotností bude též zvyšovat počet čtenářů PC WORLDu. Není bez zajímavosti, že na této střeše světa v roce 2 000 bylo šest ISP providerů, poskytujících své služby 35 tisícům uživatelů.

Odkazy: IDG www.idg.com

CIA www.cia.gov/cia/publications/factbook/geos/np.html

Netový magazín CyberNepal www.cybernepal.com.np

Portál Wlink www.wlink.com.np

Portál aaHa Nepal www.aahanepal.com-PVe

Ukradené mobily

Všichni mobilní operátoři v zemi se mezi sebou dohodli na společném postupu proti kradeným mobilním telefonům. Ten spočívá ve vytvoření a udržování databáze kódů IMEI z nahlášených krádeží telefonů.

Jak by to bylo krásné, kdyby se takto nedohodli bohužel jen v Itálii. Týká se to místních operátorů Blue, Omnitel Vodafone, Tim a Wind. Česká republika má k tomuto chování velmi daleko. Zatímco Eurotel takovou databázi má a nedovolí připojit odcizený telefon, Český mobil (Oskar) a Radiomobil (Paegas) s odcizeným telefonem spolupracují.

Odkaz: www.smshome.net (italsky)-PVe-

Wacom Smart Scroll

Na japonském trhu představila firma Wacom kombinaci běžných ovládacích periferií v neobvyklém použití. Programy se ovládají běžným zařízením (např. myš, touchpoint u notebooků, tablet atd.) pravou rukou, zatímco levá zůstává volná právě pro Smart Scroll.

Odkaz: www.wacom.co.jp (japonsky)-PVe

Zelená kniha schválena

Vláda České republiky na svém zasedání dne 9. 1. 2002 schválila Zelenou knihu o elektronickém obchodu a Návrh základních opatření Zelené knihy o e-obchodu (s cílem je dále rozpracovat), kterou předložil ministr a vedoucí Úřadu vlády Karel Březina a zpracoval Úřad pro veřejné informační systémy (ÚVIS).

Návrh základních opatření Zelené knihy o e-obchodu se týká:

- elektronické komunikace se státní správou a místní samosprávou

- telekomunikační a logistické infrastuktury Bezpečnosti a ochrany spotřebitele

- podnikatelského prostředí lvzdělávání a rozvoje lidských zdrojů

Kompletní text je umístěn ve formátu PDF na serveru ÚVISu (890 KB).

Navrhovaná usnesení rovněž ukládají vypracovat základní strategický dokument, který akcentuje důležitost partnerství mezi soukromým sektorem a veřejnou správou ve znalostní ekonomice Bílou knihu o elektronickém obchodu. Jejím cílem je odstranit identifikované bariéry (uvedené v Zelené knize o e-obchodu) a specifikovat postupy, kterými lze dosáhnout nejen harmonického rozvoje elektronického obchodu, ale i jeho rovnocenných a bezpečných dílčích forem na jednotném trhu Evropské unie.

Odkaz: www.uvis.cz-PVe


Pověste ho vejš

Patrik Veselík

Zálohovací zdroje UPS bývají takřka neviditelnou součástí výpočetní techniky, pokud tedy vůbec jsou. Francouzská společnost MGE (Merlin Gerin Electronics) dokázala, že UPS může být nejen funkčním doplňkem, ale též zajímavou výzdobou. Model Pulsar Evolution 1500 Rack je určen, jak samotný název napovídá, pro skříně typu rack. UPS má nejmenší výšku, jaká je v rackovém světě myslitelná, což je 1U neboli 1,75 palce či 44 mm. Jedná se o modem typu line-interactive, což je mezistupeň mezi typickou off-line a on-line UPS.

Na první pohled UPS zaujme neotřelým designem, především není ani poznat, že se vlastně jedná o UPS. Ty bývaly synonymem "ošklivé krabice s baterkami", ovšem firma MGE dokázala opak.

Rackové stojany nejsou určeny pro výzdobu, jsou ceněny pro svou funkčnost. Tento model 1U rack UPS se nemusí nutně osazovat jen do stojanu. Výrobce počítá s neobvyklým, avšak vtipným způsobem montáže. Stejně jako některé televize s LCD obrazovkou jej totiž lze připevnit na zeď. Díky tomu se v mnohých serverovnách vyřeší problém s místem. Tam, kde je UPS určena pro umístění v kanceláři, nebude dělat ostudu ani překážet, protože zabírá méně prostoru než některé alarmy či telefonní ústředny.

Popisovaný model má výkon 1 500 VA, takže lze použít pro zálohování napájení jediného počítače na dlouhou dobu nebo skupiny počítačů na obvyklých zhruba 5 minut. To je doba, za kterou musí být obnoveno napájení nebo uložena data a ukončeny aplikace. Celá skupina má navíc chráněnou LAN síť typu Fast Ethernet. UPS lze řídit prostřednictvím počítače, připojeného přes sériové rozhraní RS232 nebo USB. Přes nepatrnou výšku lze do UPS dodatečně instalovat SNMP modul.

Model aktivně spolupracuje s operačními systémy Windows 98/NT/2000, ale i Linux, Novell Netware, OpenServer, Unixware, SUN Solaris, IBM AIX, HP UX, Compaq Tru64 atd.

Odkaz: www.mgeups.com


Intel inovuje

Patrik Veselík

Firma Intel představila v prvních lednových dnech celou řádku nových procesorů od prostého zvýšení taktu stávajících modelů až po uvedení nových řad s novým jádrem; vezměme to tedy postupně, aby se na všechny dostalo.

Procesorem Intel Celeron 1,3 GHz se 3. ledna 2002 začalo. Jedná se o procesor s jádrem "Tualatin" neboli s rychlou vyrovnávací pamětí druhé úrovně zvětšenou 256 KB s tím, že celek je vyráběn 0,13mikronovou technologií. Procesor tak získal pouzdro FC-PGA2 s rozptylovačem tepla.

Northwood

Skutečný příval přišel 7. ledna, kdy byla uvedena celá řada procesorů. Ta je určena pro patici Socket 478, vyrábí se 0,13mikronovou technologii a je postavena na jádře "Northwood", což je druhá generace procesorů Pentium 4. Cache L2 byla zvětšena z původních 256 KB na 512 KB, což má zajistit nárůst výkonu o 5 až 10 procent.

První model dostal označení Intel Pentium 4 2A GHz. Toto poměrně krkolomné jméno si vynutil stávající model Pentia 4 se stejným taktem, proto se přistoupilo k A-čkování.

Druhým modelem ze 7. ledna je Intel Pentium 4 2.20 GHz. Ten je v současné chvíli procesorem x86 s nejvyšším interním taktem na světě. Právě proto se nyní výrobci počítačů předhánějí, jen aby jej mohli zařadit do nabídky ve svých strojích. Přes rekordní takt jeho tepelný výkon je díky 0,13mikronové technologii nižší, než 0,18mikronoví P4 předchůdci (55,1W na 2,2 GHz proti 75,3W na 2 GHz nebo 57W na 1,5 GHz).

Tajný čipset

Několik týdnů trvala pro Intel nezvyklá situace, kdy si koncoví zákazníci i v České republice mohli koupit produkt Intelu bez toho, aby jej jeho výrobce oficiálně uvedl či vydal dokumentaci. Právě tímto zvláštním způsobem Intel koketoval s čipovou sadou i845 s podporou DDR SDRAM pamětí. Oficiálně je přiznal až 7. ledna, ale nikoli přímo, jak by se slušelo, ale prostřednictvím vlastních základních desek, které jej obsahovaly. Čipset se vlastně kromě podpory DDR SDRAM neliší od předchozí podoby.

PIII na 1,4 GHz

Intel stále ještě neměl vyčerpaný zásobník a střílel dál. Dne 8. ledna 2002 uvedl procesor Intel Pentium III s interním 1,4 GHz a externím taktem 133 MHz. Opět se jedná o výsledek 0,13mikronové technologie, která zde pomohla k vyššímu taktu a dvojnásobné cache L2 velikosti 512 KB. Procesor však není určen pro běžné desktopy, ale pro servery.

Tajné procesory

Intel na svých stránkách zveřejnil technické podrobnosti chystaných procesorů, kde společným jmenovatelem je jádro Northwood. První řada se zvláštním názvem "Intel Pentium 4 with 512 KB L2 Cache on .13 Micron Process (intended for sub-45W TDP designs)" má zasáhnout běžné počítače, které nemají tolik "topit". Procesory totiž mají mít omezený tepelný výkon, jak jejich název napovídá. Mají snad nejdelší jméno, co po zemi kdy na procesoru běhalo. Interní takt prvních třech modelů je 1,6 GHz, 1,8 a 2 GHz. Nejslabší model "topí" jen výkonem 38,7 W.

Dalším překvapením má být Intel Xeon neboli Pentium 4 s jádrem Northwood, určené pro dvouprocesorové pracovní stanice. Jeho patice je stejně jako v předchozí verzi Socket 603. První dva modely nové verze mají mít interní takt 2 a 2,2 GHz.

Rozdávání funkcí

Dne 9. ledna byli pánové Craig C. Brown, Steven R. Grant, Nasser Grayeli, Ravi Jacob, Brian M. Krzanich, Jeffrey P. McCrea, Stuart C. Pann, Gregory R. Pearson, Prasad L. Rampalli, Keith E. Reese, Dianne L. Rudolph, Bruce Sewell, David M. Shannon, Anthony F. Sica, Stacy J. Smith a Randy L. Wilhelm jmenováni viceprezidenty firmy.

Článek zakončím personálním posunem. 16. ledna byl Paul S. Otellini po 27 letech u firmy jmenován prezidentem a CEO Intelu. Současný CEO, Craig R. Barrett, stále ve své pozici CEO zůstává. Na první polovinu ledna zkrátka Intel ani svět kolem něj hned tak nezapomene, a doufám, že nyní se vše vrátí do starých kolejí. Očekává se jen jedna událost příchod mobilního Pentia 4 pod názvem Intel Pentium 4 Processor-M. Ten byl poprvé prezentován na veletrhu CES v druhém lednovém týdnu.

Odkaz: www.intel.com


Pentium 4 @3,5 GHz

Patrik Veselík

Unikátní ukázka skrytých možností nových procesorů Intel Pentium 4 s L2 cache 512 KB byla předvedena na japonském serveru Holicho. Uživatel zvýšil frekvence procesoru s nominálním interním taktem 2,2 GHz a externím 4x100 MHz (ten na 4x 160 MHz), zvýšil napětí jádra na 2,05 V a zároveň snížil teplotu procesoru na -90 st. C. Díky tomu mohl docílit neuvěřitelné hranice 3541,87 MHz neboli více než 3,5 GHz. Sestava byla vytvořena jen za účelem vytvoření rekordu.

Uvedený rekord jen demonstruje, kam až může pokročit 0,13mikronová technologie výroby čipů (včetně procesorů). Přechodem na tuto technologii lze tedy očekávat rychlý vzestup interní frekvence procesorů, a to nejen Intelu nebo AMD, ale obecně všech procesorů, při jejichž výrobě se nová technologie použije. Komu se tedy zdá takt 2,2 GHz příliš, ten ať si na něj velmi rychle zvykne, protože se zřejmě letos posuneme od této frekvence k hranici 3 GHz.

Upozorňuji všechny případné následovníky, že při změně doporučeného nastavení nepřebírá výrobce procesoru žádnou odpovědnost za následné případné problémy.

Seznam použitého hardwaru: Intel Pentium4 2,2 GHz SL5YS, základní deska Abit TH7II, paměť RIMM 64MBx2 Samsung, napájecí zdroj Etasis EPR-400, videoakcelerátor Matrox Millennium 4MB PCI, řadič Promise Ultra 100TX2, pevný disk Maxtor 6L020L1. Jako operační sytém se použil MS Windows ME.

Odkaz: http://holicho.lib.net


Čárový kód mobilem

Patrik Veselík

Co já jsem to jen v tom obchodu viděl? No víš, miláčku, bylo to v takové krabici, no, však víš... Tak nějak může začínat vzpomínka na určitý výrobek v prodejně. Existuje však čárový kód, který má každý výrobek, a elektronickou formou se snadno čte. Výrobek iScan Mobile Barcode Scanner dokáže takové čárové kódy přečíst a v kombinaci s mobilním telefonem vyhodnotit. Prozatím spolupracuje jen s mobilními telefony Ericsson s WAPem.

Přístroj dokáže dekódovat čárové kódy Code 39, Code 93, Code 128, Codabar, Discrete 2 of 5, MSI symbologies, UPC/EAN. V průběhu snímání je spotřeba pod 110 mA, v režimu spánku pod 4 mA. Výrobcem uvedeného zařízení je irská firma iScan, která stejnojmenný výrobek představila na veletrhu Frontline 2001 v Amsterodamu. Prodejce pro Českou republiku není znám, takže chybí i cena pro tuzemský trh.

Odkazy: Iscan Ireland www.iscan.it

Simulátor práce s mobilním telefonem s iScan: www.iscan.it/wap.html


Pán prstenů

Patrik Veselík

Celý svět má opět novou hračku. Kdo neviděl nový film "Pán prstenů", ten jako by nebyl. Vedle samotného filmu však existuje také vše, co se jeho okolností týče, od výroby až po diskuse. První díl snímku Pán prstenů měl premiéru v USA 19. prosince loňského roku. V České republice je promítán od 10. ledna. Uvedení druhého a třetího dílu je naplánováno vždy ke konci let 2002 a 2003.

Za filmem se kromě živých postav skrývá velké množství hardwaru. Firma Silicon Graphics se chlubí, že jejich pracovní stanice počítaly doslova pixel po pixelu celého filmu. Firma Weta Digital totiž použila 230 počítačů (přesněji řečeno pracovní stanice Silicon Graphics Octane, Silicon Graphics Onyx2, Silicon Graphics 230 a Silicon Graphics 330, dále servery SGI? Origin? 2000 a paměťová řešení TP9400). Není bez zajímavosti, že obsahovaly nejen firemní operační systém Irix OS, ale též SGI Linux. Celková disková kapacita dosáhla z dnešního pohledu neuvěřitelných 100 TB (pokud se toto číslo zdá někomu příliš velké, podívejte se, kolik prostoru zabírají soubory, které sdílíme pomocí nástupců programu Napster právě teď je to 417 TB). V celém filmu se nachází 1 200 počítačových sekvencí. Tvorby se zúčastnilo kolem 150 herců, animátorů, modelářů a softwarových inženýrů. Byla vytvořena proprietární technologie pro software Maya sloužící zejména k tvorbě a umístění velkého množství postav do scény.

Revolucí se ve světě filmové počítačové grafiky konalo poměrně hodně od skutečně převratných po drobné změny, které propagátoři filmu obratně využili a nafoukli. Vzpomeňme si namátkou na Casper, Den nezávislosti, Hvězdné války epizoda I. Skrytá hrozba, Jurský park, Matrix, Mumie, Titanic nebo Toy Story (výčet je abecední).

Výčet webových stránek jen na téma filmu "Pán prstenů" by byl velmi dlouhý, uvádím jen ty nejdůležitější:

http://fantasy-scifi.net/jrr_tolkien/filmy/flotrlist.php Jeremiův J.R.R. Tolkien Oficiální stránka: www.lordoftherings.net

http://fantasy-scifi.net/pohlednice pošlete elektronickou pohlednici

http://www.apple.com/trailers/newline/fellowship_of_the_ring videosekvence od Apple

http://www.doktorka.cz/run/redsys/r-art.asp?id=1112 psychologický rozbor

http://www.icq.com/channels/entertainment/events/lordoft herings komunita debatující přes ICQ

http://web.icq.com/whitepages/search_results/1,,,00.html?Country=42 česká komunita

http://www.ceskenoviny.cz/diskuse/diskuse.php4?rubri ka=1&tema=104 diskuse

http://www.jcsoft.cz/fantasy/lotindex.htm stránka JCsoft


Virová revoluce?

Patrik Veselík

Pro rok 2002 si zřejmě dali jako silvestrovské předsevzetí autoři počítačových virů závazek, že vytvoří něco skutečně nového. Svůj závazek splnili, protože se kromě jiných objevily dva viry, které se mohou označit za svým způsobem revoluční. Ten první napadá Flash dokumenty, druhý využívá .NET technologie. Na bližší detaily jsem se zeptal odborníka z firmy PCS pana Zbyňka Cvacha.

R.: V posledních dnech se objevil virus SWScript.LFM, napadající FLASH. Můžete nám jej ve stručnosti popsat?

ZC: Jedná se o 1. virus využívající skriptovací možnosti v SWF souborech tyto soubory se tak zařadily do skupiny datových platforem, které lze zneužít pro šíření virů. Neočekává se jeho masové rozšření, neboť novější pluginy v Netscape a MSIE ho nespustí. Spuštění viru je však možné u samostatně instalované aplikace Shockwave.

Podstatné je, že je zde ukázána další cesta pro autory virů. V dávných dobách jsme mohli uživatelům říkat, že "s datovými soubory žádné nebezpečí nehrozí". Ono to ale už není pravda. Každá datová platforma podporující provádění příkazů je potenciálně zneužitelná.

Virus je limitován prostředím MS Windows NT/2000/XP, protože ke svému spuštění využívá CMD.EXE, který není součástí MS Windows 9x/ME. Virus na disku vytvoří soubor V.COM o velikosti 926 bytů. Tento soubor po svém spuštění prohledá aktivní adresář, a najde-li v něm SWF soubory, infikuje je. Jiná "škodlivá" akce není prováděna.

R.: Kdy se virus poprvé vyskytl a kdy vznikl update z dílny Kaspersky Labs?

ZC: Do databáze virů Kaspersky Anti-Virus byl zařazen 8. ledna 2002.

R.: Další novinkou ledna 2002 je první virus pro .NET, který dostal tomu odpovídající název "dotNET". Můžete nám je ve stručnosti popsat?

ZC: dotNET zřejmě není žádná hrozba, neboť využívá vlastností Beta 2 .NETu, které by ve finální verzi být neměly. Je to spíš zajímavost. dotNET neubližuje, jen se množí a občas zobrazí popup okno s hláškou. dotNET není skutečná .NET aplikace, je napsán v Assembleru a .NET využívá jen ke svému spuštění.

R.: Kdy se virus poprvé vyskytl a kdy vznikl update antivirového programu Kaspersky?

ZC: Do databáze virů Kaspersky Anti-Virus byl zařazen 10. ledna 2002.

R.: Vznikl virus skutečně v Čechách?

ZC: Autorem viru je Čech "Beny", známý jako autor virů ukazujících na nové možnosti, nové bezpečnostní díry.

R.: Co připravuje Kaspersky Labs pro uživatele?

ZC: V současné době probíhá příprava na uvedení nových verzí celého portfolia produktů Kaspersky Anti-Virus. Produkty jsou zatím testovány partnery. Zvláštní důraz je kladen na stabilitu, integraci do operačních systémů, nízké hardwarové nároky a rychlost. Detekční schopnosti Kaspersky Anti-Virus samozřejmě nejsou potlačeny, naopak zůstávají na vysoké úrovni, která produktu umožnila získat jako jedinému 13x po sobě 100% hodnocení ve Virus Bulletinu. Bude podporovat MS Windows XP, MS Exchange 2000, The Bat! A spoustu dalších změn.

R.: Děkuji za rozhovor.


Apple iMac opět nově

Patrik Veselík

Firma Apple Computer, Inc., představila na veletrhu Macworld Expo 2002 ve městě San Francisco novou verzi počítače iMac. Jak je u jablečných počítačů zvykem, šokoval i tento model laickou i odbornou veřejnost ani ne tak vnitřní elektronikou, jako spíš designem. Vzhledem připomíná miniaturní rýsovací prkno.

Spodní polokoule sice budí zdání, že se jedná jen o podstavec displeje, ale obsahuje samotný počítač včetně příslušných mechanik. Předchozí model byl doslova vecpán do monitoru, tentokrát se vše přizpůsobilo výměně CRT obrazovky za LCD displej.

Společně...

Výčet společných vlastností zahájím procesorem. Na rozdíl od předchozích strojů rodiny iMac s procesorem PowerPC G3 se zde výrobce rozhodl pro novější PowerPC G4. Osazenou SDRAM paměť typu PC100 lze doplnit použitím jediného SO DIMM modulu na kapacitu 1 GB. Videoakcelerátor posílil z původního ATI Rage 128 Ultra s 16 MB SDRAM na současný nVidia GeForce 2 MX s 32 MB DDR SDRAM, umístěný na sběrnici AGP 2x (!). Integrovaný TFT LCD displej s úhlopříčkou 15" má rozlišení 1 024 x 768 a zobrazí 16,7 milionu barev (24bitová grafika).

Rozhraním jsou všechny níže jmenované modely vybaveny stejně výstup na sluchátka, vstup na mikrofon, 2x FireWire 400 Mb/s, Fast Ethernet 10/100 Mb/s, firemní trojstranný konektor pro elektrickou síť, faxmodem 56K, 3x USB 1.1 + 2x USB 1.1 na USB klávesnici, Mini-VGA výstup (pro připojení běžného 15pinového VGA konektoru vyžaduje redukci M8639G/A). Všechny verze jsou připraveny pro "bezdrátový Ethernet" neboli IEEE 802.11b s rychlostí 11 Mb/s (AirPort Card).

Spínaný zdroj podporuje bez potřeby nastavování napětí 90 až 264 V o frekvenci 47 až 63 Hz. Celkovou spotřebu počítače udává výrobce 130 W. Počítač je umístěn do polokoule o průměru 27 cm a včetně LCD displeje váží 9,7 kg.

...nejslabší...

Nejslabší model s označením M8672LL/A pohání procesor PowerPC G4 700 MHz. Je to jediný model, který výrobce vybavil SDRAM pamětí velikosti 128 MB. Pevný disk IDE dosahuje kapacity 40 GB. Optickou mechanikou je CD-RW tloušťky 12,7 mm (32x čtení, 24x zápis, 10x přepis). Pokud nepoužije uživatel vlastní externí řešení, musí se spolehnout na vestavěný reproduktor.

...silnější...

Model M7677LL/A zvětšuje velikost základní RAM paměti na 256 MB. Původní CD-RW mechanika je nahrazena kombinovanou DVD-ROM/CD-RW (DVD čtení 8x, CD čtení 32x, zápis 12x, přepis 8x). Počítač je doplněn reproduktory Apple Pro.

...a nejsilnější

Nejnáročnější příznivce iMacovského designu by měl uspokojit model M8535LL/A. V hrudi mu bije procesor PowerPC G4 rychlostí 800 MHz. Stejně jako v předchozím modelu je vybaven pamětí 256 MB. Výrobce zde osadil pevný disk kapacity 60 GB. SuperDrive je kombinace DVD-R a CD-RW mechaniky (DVD-R zápis 2x a čtení 6x, CD čtení 24x, zápis 8x, přepis 8x). Počítač je doplněn reproduktory Apple Pro.

Software

Do role operačního systému je možné osadit Mac OS X verze 10.1.2 nebo Mac OS 9.2.2. Výrobce dále dodává programy QuickTime, iMovie 2, iTunes 2, iDVD 2 ( jen pro nejsilnější model se SuperDrive), DVD Player, AppleWorks, Mail, Microsoft Internet Explorer, EarthLink, AOL, Quicken 2002 Deluxe, World Book Mac OS X Edition, Otto Matic, Mac OS X Chess, PCalc, Acrobat Reader a FAXstf 10.0 Preview.

Co na to češi?

Nejslabší model se bude prodávat v České republice pod názvem M8672ZH/A za 59 900 Kč, silnější model pod názvem M7677ZH/A za 67 000 Kč a nejsilnější s označením M8535ZH/A za 81 000 Kč. Všechny uvedené ceny jsou bez DPH a nezahrnují klávesnici.


LYNX na 2,2 GHz aneb neviďte to černě

Patrik Veselík

Firma LEVI International představila 7. ledna novou řadu počítačů s názvem LYNX Office BK, jejíž dominantou kromě vysokého výkonu je především design. Důraz na vzhled celku je dobře patrný při výběru všech součástí.

Nezvykle malá skříň v sobě skrývá procesor Intel Pentium 4 s taktem 2,2 GHz a 512 KB rychlé vyrovnávací paměti druhé úrovně (kódové jméno Northwood). Čipovou sadu i845 stejného výrobce doplňuje paměť SDRAM v modulech DIMM o celkové kapacitě 256 MB. Vše osadil výrobce do základní desky Asus P4B-M II formátu microATX. Videoakcelerátor Asus V8200T5/Deluxe v AGP slotu rychlosti 4x obsahuje čip nVidia GeForce3 Ti500, doplněný pamětí 64 MB DDR SDRAM. Verze Deluxe je rozšířena o televizní výstup, video-in vstup a 3D brýle. Obě komponenty pocházejí od stejného výrobce, tchajwanské firmy AsusTek.

Zvukové schopnosti základní desky jsou vypnuty, jejich schopnosti nahrazuje a rozšiřuje PCI zvuková karta Creative SoundBlaster Audigy Player. Ta převádí zvuky z digitální podoby do analogové pomocí 24bitových převodníků do vzorkovací frekvence 96 kHz, podporujících 5.1 zvukový systém. Navíc obsahuje FireWire rozhraní s rychlostí 400 Mb/s. Další komunikační schopnosti počítač získal díky homologovanému PCI softwarovému faxmodemu Pine FM-3623 s čipem ESS 2838, zvládajícím protokoly do V.90 včetně s možností softwarového rozšíření na nový V.92. Duplexní síťová karta Fast Ethernet nese název Planet ENW--9503, disponuje rychlostí 10/100 Mb/s a je založena na čipu Realtek.

Samotný počítač doplňuje černá klávesnice a především LCD displej NEOVO S-17 s možností zobrazit až 16,7 milionů barev, úhlopříčkou 17,0" a rozlišením 1 280 x 1 024 bodů. Vstupním signálem je klasický analogový VGA, S-Video nebo digitální DVI-I. Splňuje normu TCO 95 a váží jen 7,5 kg.

Uživatel si může při nákupu vybrat mezi operačními systémy MS Windows 98, MS Windows ME, MS Windows 2000 nebo XP. Obdobně si lze nakonfigurovat paměťová zařízení dle vlastního uvážení. Každá sestava obsahuje disketovou mechaniku 3,5" s maximální kapacitou 1,44 MB. Výsledná cena závisí na aktuální konfiguraci.

Odkazy:

Počítač www.lynx.cz

Základní deska http://www.asus.com.tw/mb/socket478/p4b-m/overview.htm

Videoakcelerátor http://www.asus.com.tw/vga/agpv8200t5/overview.htm

Faxmodem http://www.pinegroup.com/page.cgi?page=products%2Fprod_dtls

Zvuková karta http://cz.europe.creative.com/products/product.asp?prod=226

LAN karta http://www.planet-taiwan.com/product/CATALOG/enw9503.htm

LCD displej http://www2.levi.cz/produkty/monitory/neos17.htm


Pekelný oheň na vás!

Patrik Veselík

Tak by mohlo znít zvolání pracovníků firmy Mironet, pokoušejících se prodat počítač s plným názvem MIRONET 9058 Hellfire. Sestava byla uvedena na český trh 9. ledna 2002.

Firma postavila počítač kolem dva dny starého procesoru Pentium 4 s taktem 2,2 GHz a 512 KB rychlé vyrovnávací paměti druhé úrovně (kódové jméno Northwood). Ten je umístěn na ATX základní desce Intel Maryville D850MVL formátu ATX, vybavené integrovanou síťovou kartou Intel 82562ET Kinnereth. Osazená čipová sada Intel 850 podporuje paměti RDRAM, zde v modulech RIMM. Základní sestava obsahuje dva moduly kapacity 128 MB, což dává v základní sestavě RAM paměť velikosti 256 MB.

Videoakcelerátor Inno3D Tornado GeForce3 Titanium 200 obsahuje čip GeForce3 Ti200, paměť DDR SDRAM velikosti 64 MB a TV výstup. Zvuková karta Creative Sound Blaster Live! Player 5.1 OEM komunikuje se zvukovým systémem s krátkým názvem "Creative Desktop Theatre DTT2200 Dolby Digital 5.1".

Mironet předurčil pro sestavu 3,5" IDE pevný disk Seagate Barracuda IV kapacity 60 GB a 7 200 ot/min. Mechanika Teac CD-W524E čte 40x, zapisuje 24x a přepisuje 12x rychlostí. DVD mechanika Lite-On DVD 16/48 čte CD disky až 48x a DVD disky 16x rychlostí. Disketová mechanika 3,5" 1,44 MB přes svou morální zastaralost nesmí chybět ani zde.

Celek integroval Mironet do skříně firmy Eurocase typu 607A neboli miditower (rozměry 420 x 210 x 420 mm), doplněný nadstandardně zdrojem 300W. Podle vyjádření firmy je kryt upraven pro tzv. tiché provedení. S počítačem je dodávána klávesnice Chicony KBP 9850 a optická myš Logitech B-69.

Cena sestavy v době uzávěrky podle pracovníků Mironetu není stejná, jako bude cena sestavy v době zveřejnění časopisu, proto doporučuji návštěvu webových stránek. V době uvedení dne 9. ledna byla cena za uvedenou sestavu 59 345 Kč bez DPH.

Odkazy:

Počítač http://www.mironet.cz/display.php3?usr=nobody&id=212

Základní deska http://www.intel.com/design/motherbd/mv/index.htm

Kryt http://www.eurocase.cz/en/miditowers.htm

Videoakcelerátor http://www.inno3d.com/product_geforce3_ti_200.html

Zvuková karta http://www.europe.creative.com/products/product.asp?lang=1&cate=2&prod=138

Reprosystém http://csw.creative.com/products/dtt2200/

CD-RW mechanika http://www.teac.com/DSPD/24X10X40_Retail_Kit.htm

DVD mechanika http://www.liteonit.com.tw/english_p-dvd163x.htm


Studiový Vahal

Patrik Veselík

Prostějovská firma Vahal uvedla 7. ledna počítačovou řadu s názvem Studio. Ta je postavena na základě procesoru Intel Pentium 4 s maximálním taktem 2,2 GHz (jádro "Northwood") v kombinaci s ATX základní deskou Intel Maryville D850MV, obsahující čipovou sadu Intel 850.

Paměť typu RAM má v základní konfiguraci velikost 256 MB a je složena ze dvou 128MB modulů RIMM s taktem 800 MHz. Videoakcelerátor MS-8836 firmy Microstar byl umístěn do slotu AGP 4x. Čipu nVidia GeForce2 Titanium pomáhá DDR SDRAM paměť velikosti 64 MB. Vedle častého televizního výstupu je k dispozici rovněž televizní vstup. Zvuková stránka počítače byla ponechána plně ve službách základní desky, která integruje SoundBlaster128 kompatibilní obvod ADI 1885.

Výčet diskových pamětí zahájím pevným diskem IBM velikosti 3,5" s rozhraním UltraDMA/100, otáčkami 7 200 ot/min a kapacitou 40 GB, dále DVD-ROM mechanikou Toshiba SDM-1602 a nakonec obligátní 3,5" disketovou mechanikou 1,44 MB firmy Teac. Celek firma Vahal postavila do skříně IW-S508 (rozměry 420 x 198 x 465 mm) typu miditower se zdrojem 300W, upraveným pro základní desky s procesory Pentium 4. Uvedená sestava má od 27. ledna stát přibližně 44 700 Kč bez DPH, a to včetně myši a podložky.

Odkazy:

Počítač www.vahal.cz

Kryt http://www.vahal.cz/atx/html/p4p.html

Základní deska http://www.intel.com/design/motherbd/mv/index.htm

Videoakcelerátor http://www.msi.com.tw/products/multimedia/vga/spec/8836.htm


Třímego do deseti s

Patrik Veselík

Firma Actebis Computer uvedla na český trh digitální fotoaparát Mustek MDC3000, který podle prodejce přináší velmi zajímavý poměr cena/výkon. Tento model označuje firma Mustek jako 3,1megapixelový fotoaparát. Zkratka MDC znamená "multi-function digital camera", což dává tušit, že se nejedná jen o digitální přístroj.

Fotíme

Snímky umožňuje fotoaparát ukládat v rozlišeních 800 x 600, 1 600 x x 1 200 nebo 2 048 x 1 536. To však není nativní rozlišení CCD prvku Sony SuperHAD (to činí 1 600 x 1 200 pixelů neboli 2,1 Mpixel), na rozlišení 2 048 x 1 536 se snímek převzorkuje. O to se stará čip Zoran COACH třetí generace. Důkazem tohoto tvrzení je i fakt, že pod hrdým údajem "3,1 Mpixelů" píše výrobce "By Coach technology".

Točíme

MDC3000 však neumí jen ukládat jednotlivé snímky. Lze jím natáčet videosekvence v rozlišení 320 x 240 pixelů a 25 snímky za sekundu, ovšem se dvěma omezujícími faktory. Fotoaparát dokáže uložit videosekvenci o maximální délce 30 sekund do jednoho souboru AVI, avšak podporuje více souborů. Druhým faktorem je maximální kapacita vložené CompactFlash karty (což je logické, ovšem je na to nutné pamatovat).

Webkamerujeme

Přístroj umožňuje pracovat jako webová kamera neboli nepřetržitě bez ukládání na paměťovou kartu posílat videosignál do počítače. Při rozlišení 320 x x 240 lze posílat USB kabelem až 25 snímků za sekundu.

Připojujeme

Přístroj se může používat bez nutnosti připojování k počítači, data se mohu přenášet CompactFlash paměťovou kartou. Je však možné si je prohlédnout na televizi, připojitelné PAL//NTSC videovýstupem. Pokud by uživatel přece jen hodlal využít počítač, poslouží USB 1.1 rozhraní. Výhodou je použití standardizovaného konektoru, i když miniaturní verze.

Software

Výrobce doplňuje samotný fotoaparát programy pro zpracování jím pořízených dat. Podporuje jak počítače PC, tak Macy. Minimální konfigurace se přibližně kryje s každým počítačem s USB portem. Programy vyžadují operační systémy MS Windows 98/ME, MS Windows 2000, případně Mac OS 8.5 a vyšší. Výrobce nabízí PhotoExpress SE, Photo Explorer, Viewer Windows a celé roky samozřejmý TWAIN ovladač.

Kupujeme

Fotoaparát výrobce nedodává "holý", ba právě naopak. Kromě samotného přístroje a příslušného programového vybavení přikládá CompactFlash kartu kapacity 16 MB, jednoduchý třínohý ministativ, kožený obal (alespoň podle Actebisu), videokabel a 4 alkalické baterie. Pro český trh je stanovena cena 8 280 Kč bez DPH.

Technické drobnosti

Samotný přístroj má rozměry 116 x 75 x 42,5 mm a hmotnost bez baterií či karty 120 gramů. Automatika pracuje se clonou v rozsahu f2,8 až f11 a s kombinovanou mechanicko-elektronickou závěrkou s rychlostí 1/15 až 1/2500 s. Přístroj je vybaven 2x digitálním zoomem. Obraz je možné kontrolovat jak optickým hledáčkem, tak díky vestavěnému TFT LCD displeji s úhlopříčkou 1,8". Pro horší světelné podmínky vybavil výrobce přístroj bleskem, schopný pak též redukce červených očí. Pravý bok skrývá prostor pro jedinou CompactFlash paměťovou kartu tloušťky I s maximální kapacitou 96 MB, levým konektory pro připojení a pro 4 baterie typu AA (tužkové).

Odkaz: www.mustek.cz, www.actebis.cz


Březen a Internet - Společně pátým rokem

Patrik Veselík

Již popáté se uskuteční projekt Březen měsíc Internetu. Zatím sice nebyl nový ročník oficiálně vyhlášen, protože skupina jeho komerčních a mediálních partnerů ještě není definitivně sestavena, avšak jednotlivé akce se již připravují. Jejich přehled může být rozšířen také o tu vaši, pokud nám ji oznámíte.

Kompletní program bude zveřejněn 28. února (neboli přesně měsíc po vyjití tohoto čísla) na tiskové konferenci k zahájení 5. ročníku BMI.

Hned od 1. března odstartují první akce, které připravují pro veřejnost po celé republice knihovny v rámci svého projektu Do knihovny na Internet, po Internetu do knihovny. A poběží na mnoha místech až do konce března.

Centrum pro elektronický obchod chystá v Praze dne 5. března 2002 již 4. ročník konference Internet & Business Live. Ta se soustředí na základní trendy a obchodní modely, které se uplatňují na českém internetu, a na principy vstupu rizikového kapitálu do IT firmy.

V sobotu 9. 3. se sejdou v pražském klubu Lávka děti na třetí ročník konference Junior Internet. Pozvání si však musí předtím zajistit účastí v některé z nominačních soutěží, jejichž popis je na webu Junior Internetu.

Na uplatnění internetu v podnikatelské strategii firem je zaměřena konference Internet a konkurenceschopnost firem, která se uskuteční 13. března ve Zlíně.

Den nato se sejdou v Praze personalisté, manažeři vzdělávání firem a další zájemci na konferenci E-learning v praxi firemního vzdělávání.

V sobotu 16. března uvítá pražské Kongresové centrum účastníky konference Internet a informační systémy pro zdravotně postižené.

Na Noc s Andersenem pozvou desítky dětských knihoven své čtenáře do knihovny z pátku 22. na sobotu 23. března, aby ji strávily v pohádkovém duchu a propojeny navzájem internetovou konferencí.

Hradec Králové bude 25. a 26. 3. opět hostitelem již 5. ročníku konference Internet ve státní správě a samosprávě. Konečně na výstavě Schola Nova v Praze se 28. 3. sejdou zájemci o žhavé téma na konferenci Internet do škol a co s ním?

Odkaz: www.brezen.cz, www.juniorinternet.cz


Lehká patnáctka

Patrik Veselík

Japonská firma Sony Corporation představila LCD displej s názvem Multiscan S51. Jedná se barevný o TFT displej s úhlopříčkou 15" a zvýšeným jasem. Jedná se o první model nové série S.

Viditelná oblast měří 304 x 228 mm, takže velikost jednoho bodu odpovídá 0,297 x 0,297 mm. Fyzické rozlišení displeje zůstává pro tuto úhlopříčku obvyklých 1 024 x 768 bodů, přičemž dokáže zobrazit 24bitovou grafiku neboli 16,7 milionů barev. Obraz je vidět v horizontální rovině v úhlu 120 stupňů, ve vertikální v úhlu 90 stupňů.

Změna je život

Gamma funkce nastavuje teplotu barev s tím, že ji mění mezi hodnotami 9 300K, 6 500K, 5 000K a uživatelským nastavením. Vše má probíhat podle Sony bez ovlivnění úrovně jasu a kontrastu. Kontrast má dosáhnout poměru 300 : 1 a zmiňovaný jas hodnoty 250 cd/m2.

Kromě běžných standardů displej splňuje ergonomické podmínky TCO 99 a multimediální požadavky Microsoftu PC2000. Spotřeba při běžném provozu nepřevýší 25W a při všech šetřících režimech klesne pod 3W. Jediným vstupem je analogový signál prostřednictvím 15pinového VGA konektoru. Displej nemá žádné audio funkce.

Displej má rozměr 387 x 281 x 48 mm a váží pouhých 3,7 kg. Na českém trhu bude prodáván za doporučenou koncovou cenu 18 950 Kč bez DPH. Záruka je tři roky s tím, že první rok má možnost využít služby servisu u zákazníka zdarma.

Odkaz: www.sony-cp.com


U Canonu stál a inkoust ládoval

Patrik Veselík

Bubble Jet S200

Firma Canon zaplavila 8. ledna český trh novými modely inkoustových tiskáren snad pro všechny druhy použití a typy uživatelů od úplných laiků až po náročné odborníky. Ceny tiskáren by měly být stanoveny zhruba v průběhu února.

Je slovy výrobce určen "uživatelům, kteří si kupují svou první tiskárnu". Jedná se o barevnou inkoustovou tiskárnu s rozlišením 2 880 x 720 dpi a barevným systémem CMYK. Dokáže potisknout různé formáty papíru do A4 včetně od gramáže 65 do 105 g/m2 a speciální firemní fotopapír do hmotnosti 245 g/m2. Zásobník papíru pojme až 50 listů. Maximální rychlost černobílého tisku je 5 str./min., barevný tisk dosáhne maximálně 3 stran za minutu. Při rozměrech 390 x x 189 x 162 mm má přibližnou hmotnost 2,4 kg.

Tiskárna disponuje pouze rozhraním USB 1.1, které ovšem mají všechny dnešní počítače bez výjimky. Má přímou podporu v operačních systémech MS Windows 98/ME, MS Windows 2000/XP, Mac OS 8.6 až 9.x a Mac OS X. Na trh by měla být uváděna od 1. února.

Bubble Jet S750

definuje společnost Canon pro podnikový tisk. Jedná se o barevnou inkoustovou tiskárnu s rozlišením 2 400 x 1 200 dpi a barevným systémem CMYK. Dokáže potisknout různé formáty papíru do A4 včetně od gramáže 65 do 105 g/m2 a speciální firemní fotopapír do hmotnosti 245 g/m2. Zásobník papíru pojme až 100 listů. Maximální rychlost černobílého tisku je 20 str./min., barevná grafika může dosáhnout až 13 str./min. a plnobarevný tisk dosáhne maximálně 3 stran za minutu. Při rozměrech 430 x 294 x 177 mm má přibližnou hmotnost 5 kg.

Tiskárna je vybavena rozhraním Centronics a USB 1.1, takže ji lze připojit téměř ke každému počítači. Má přímou podporu v operačních systémech MS Windows 95/98/ME, MS Windows NT//2000/XP, Mac OS 8.6 až 9.x a Mac OS X. Na trh by měla být uváděna od 21. ledna.

Bubble Jet S820D

se liší od ostatních přímou podporou paměťových karet (CompactFlash, SmartMedia nebo MemoryStick přes redukci na PCMCIA), používaných v digitálních fotoaparátech Canon PowerShot S30 a S40. Jedná se o barevnou inkoustovou tiskárnu s rozlišením 2 400 x 1 200 dpi a šestibarevným systémem. Dokáže potisknout různé formáty papíru do A4 včetně od gramáže 65 do 105 g/m2 a speciální firemní fotopapír do hmotnosti 245 g/m2. Zásobník papíru pojme až 100 listů. Maximální rychlost černobílého tisku je 4 str/min, barevná grafika může dosáhnout až 4 str/min a plnobarevný tisk dosáhne maximálně 0,57 strany za minutu. Při rozměrech 430 x 301 x 188 mm má přibližnou hmotnost 5,8 kg.

Tiskárna disponuje pouze rozhraním USB 1.1, které ovšem mají všechny dnešní počítače bez výjimky. Tiskárna má přímou podporu v operačních systémech MS Windows 98/ME, MS Windows 2000/XP, Mac OS 8.6 až 9.x a Mac OS X. Na trh by měla být uváděna od 1. února.

Bubble Jet S9000

Rozšiřuje možnosti modelu S900 o podporu větších formátů papíru. Jedná se o barevnou inkoustovou tiskárnu s rozlišením 2 400 x 1 200 dpi a šestibarevným systémem. Dokáže potisknout různé formáty papíru do A3+ včetně od gramáže 65 do 105 g/m2 a speciální firemní fotopapír do hmotnosti 245 g/m2. Zásobník papíru pojme až 100 listů. Maximální rychlost černobílého tisku je 6 str/min, barevná grafika může dosáhnout až 6 str/min a plnobarevný tisk na fotopapír A4 dosáhne maximálně 1 strana za minutu. Při rozměrech 573 x 334 x 196 mm má přibližnou hmotnost 8 kg.

Tiskárna disponuje pouze rozhraním USB 1.1, které ovšem mají všechny dnešní počítače bez výjimky. Tiskárna má přímou podporu v operačních systémech MS Windows 98/ME, MS Windows 2000/XP, Mac OS 8.6 až 9.x a Mac OS X. Na trh by měla být uváděna od 1. února.

Tento model byl dokonce oceněn podle EISA a TIPA titulem nejlepší světová fotografická tiskárna roku 2001. Tisková hlava může odevzdat vysoký výkon díky 3 072 tryskám.

Odkaz: www.canon.cz


Tarify Telecomu

Patrik Veselík

Tarify Telecomu

Za několik dnů vstoupí v platnost nový tarif s názvem Internet 2002, stanovený Českým Telecomem pro své telefonní linky.

Domácí internet

HOME MINI je tarif s měsíčním paušálem 190 Kč. Ten obsahuje kredit 90 Kč, určený jen na telefonní hovor, nikoli na připojení na internet. Na rozdíl od ostatních však má vyšší sazby za minutu. Tarif HOME STANDARD znamená měsíční paušál 299 Kč, v němž je obsažen kredit 90 Kč, ten rovněž nelze využít pro připojení k internetu.

MOME MAXI je tarif s měsíčním paušálem 499 Kč, z něhož 280 Kč je kredit. Ten je využitelný jak pro telefonní hovory, tak pro připojení přes Internet 2002. HOME MAXI PLUS je určen pro ty, kteří hodně telefonují, protože má v porovnání s předchozím tarifem nižší sazby za minutu. V paušálu 799 Kč je obsažen kredit 500 Kč.

HOME INTERNET je určen, jak název napovídá, uživatelům internetu. Paušál 399 Kč obsahuje 13 hodin připojení, ovšem mimo špičku (tj. od 18 hodin do 6 hodin ráno).

Firemní komunikace

BUSINESS STANDARD je určen pro firemní telefonní hovory, a to místní i meziměstské. V paušálu 399 Kč je kredit 100 Kč, jejž nelze využít pro internet. BUSINESS STANDARD PLUS rozšiřuje možnosti předchozího tarifu o podporu připojení k internetu s tím, že paušál 699 Kč obsahuje 350Kč kredit.

BUSINESS MAXI má v porovnání s předchozími tarify pro firmy ještě nižší ceny za minutu hovoru. V rámci paušálu ve výši 999 Kč je zahrnutý kredit 580 Kč. Konečně BUSINESS MAXI PLUS s ještě levnější minutou hovoru stanovil paušál na 1 599 Kč s kreditem 1 100 Kč.

Český Telecom určil pro podporu změn tarifů jak své webové stránky, tak telefonní linky 0800-121212, 0800-151515 nebo 0800-123456.


Nejlepší webhosting?

Patrik Veselík

Hackerský útok na nový webhostingový server Hyperlinx.cz způsobil téměř měsíční výpadek. Celá kauza byla velmi bedlivě sledována laickou i odbornou veřejností z mnoha důvodů od hledání senzací až po situací postižené klienty. V noci z 23. na 24. 12. 2001 došlo k zneužití bezpečnostní chyby serveru Hyperlinx.cz. Následkem tohoto útoku bylo zpřístupnění přihlašovacích údajů uživatelů služby. Tyto údaje byly volně dostupné několik hodin. Podle vyjádření Computer Pressu byl ihned po zjištění situace server znepřístupněn.

Firma situaci komentovala následovně:

"Protože jsme pokus o podobný útok zaznamenali opakovaně, rozhodli jsme se provést kompletní revizi a reinstalaci serveru tak, aby již napříště k podobným nepříjemnostem nedošlo. Server je nyní nedostupný a všem registrovaným uživatelům byly zde uvedené informace zaslány elektronickou poštou na emailovou adresu uvedenou při registraci. Plné obnovení provozu serveru včetně kvalitního zabezpečení vašich dat očekáváme nejpozději 16. ledna 2002 (což se stalo pozn. aut.).

Pro ochránění vašich (již nyní na serveru uložených) dat před neoprávněným přístupem vám bude vygenerováno nové uživatelské heslo, které vám těsně před znovuspuštěním serveru zašleme na vaši emailovou adresu uvedenou při registraci.

Přestože bezpečnostní chyba nebyla způsobena provozovatelem serveru Hyperlinx.cz, společností Computer Press, a. s. (www.cpress.cz), ale externím dodavatelem hardwarového a softwarového řešení, věnovali jsme jako omluvu za způsobené problémy a potíže všem stávajícím uživatelům služby dárek v podobě kupónu v hodnotě 50 Kč na slevu při nákupu zboží v internetovém obchodě Vltava.cz."

Ve večerních hodinách 16. ledna byl server opět připojen k páteřní síti KPNQwest s rychlostí pripojení 100 Mb/s. Dočasně však nebylo možné se přihlásit ke správě vlastních internetových stránek prostřednictvím webového rozhraní, pouze FTP protokolem. Dočasně se bylo možné připojit k serveru Hyperlinx.cz přímo na jeho IP adresu http://193.86.103.37/. Pro možnost veřejné komunikace bylo založené diskusní fórum na adrese http://www.zive.cz/mod_GuestBook/?gID=7.

Bezpečnostní důvody vedly Computer Press, aby vygeneroval náhodná hesla a rozeslal je uživatelům Hyperlinxu. Dalším opatřením byl přechod na systém FreeBSD 4.4 a Apache 1.3.22. Celá služba Hyperlinx.cz pracuje zdarma a poskytuje prostor pro klientské webové stránky s podporou PHP 4.0 a dalších technologií.

Odkaz: www.hyperlinx.cz


PC Klávesnice-II

Patrik Veselík

Americká firma Cybernet Manufacturing představila neobvyklé umístění počítače. Integrovala jej totiž do těla klávesnice, a to včetně všech diskových mechanik. Celek dostal název Elite-II. Výrobce vsadil na osvědčenou koncepci procesorů Intel Celeron nebo Intel Pentium III s interními takty do 1 GHz včetně a patice Socket 370. Ten doplnil čipovou sadou SiS 630S, jenž v jediném obvodu integruje čipset a 2D/3D videoakcelerátor s rozhraním AGP 4x. Jeho výstupy mohou být analogový 15pinový VGA konektor, LCD panel nebo televizní obrazovka přes S-video.

Komunikační možnosti nejsou nijak omezeny. Samozřejmostí jsou běžná paralelní a sériová rozhraní, 4x USB verze 1.1, zvuková karta s obvyklými vstupy a výstupy, ale též faxmodem V.90 či síťová karta Fast Ethernet 10/100 Mb/s.

Základní sestava obsahuje běžný "stolní" pevný disk 3,5" s rozhraním UltraDMA/100 a 3,5" disketovou mechaniku 1,44 MB. Při výběru optického disku lze počítat s 24x CD-ROM mechanikou, CD-RW mechanikou (24x čtení, 4x zápis, 4x přepis) nebo DVD-ROM. Všechny modely mají výšku 12,7 mm.

Podobně se kdysi pokoušel prorazit jiný výrobce svým výtvorem nazvaným EuroPC. Příchodem CD a DVD mechanik se počítače začaly zvětšovat, až si uživatelé řekli dost. Jejich pracovní stoly zabírala hranatá a nevzhledná monstra. Díky postupující miniaturizaci se použily díly pro notebooky a bylo možné přemýšlet o integraci počítače do klávesnice. Použité CD-ROM, CD-RW nebo DVD-ROM mechaniky pocházejí právě z notebookového světa. Přes stísněný prostor lze počítač rozšířit o jednu krátkou PCI kartu. Spotřeba je dalším z výčtu kladů takové konstrukce. Pro napájení celého počítače postačí speciální zdroj s výkonem 78 W.

Počítač se bohužel zatím do České republiky nedováží, takže není k dispozici ani cena v českých korunách.

Odkaz: www.cybernetman.com

§§§§§


Hudební Compaq

Tomáš Varoščák

c02p0066

V minulém čísle jsme vás v článku Hudba na internetu seznámili s nabídkou přenosných MP3 přehrávačů na našem trhu. K pestré nabídce přístrojů různých značek se připojuje i společnost Compaq, která u nás začala prodávat miniaturní přístroj  s označením PA-2.

Nový MP3 přehrávač od Compaqu na první pohled  zaujme především rozměry a hmotností. Sympatická stříbrošedá  krabička z plastu a kovu je vysoká 69 mm, široka 56 mm, hluboká  20 mm a váží pouhých 85g. S těmito proporcemi ji tedy hravě schováte  v jakékoli kapse u kalhot či saka. Na přední straně se nalézá  sedm ovládacích tlačítek a zeleně podsvícený displej. Ten na  třech řádkách zobrazuje název skladby, hlasitost, indikaci nabití  baterie, aretaci (tlačítko HOLD se nalézá na horní straně přehrávače)  a připojení USB kabelu.

iPAQ PA-2 využívá jako paměť pro skladby  výměnné multimediální karty MMC, přičemž jedna s kapacitou 64  MB je v základní výbavě přehrávače. Vzhledem k tomu, že v přístroji  jsou dva sloty pro tyto karty, můžete jeho kapacitu zvýšit až  na 256 MB, což postačí na uskladnění čtyř kompletních alb v rozumné  kvalitě (128 KB/s). iPAQ PA-2 podporuje formáty MP3, WMA a AAC.

Konektivita s PC je zajištěna kabelem přes USB rozhraní a instalace  probíhá bez nejmenších problémů. MP3 skladby můžete do přehrávače  přesunout pomocí programu MusicMatch Jukebox, který se ve verzi  6.0 nachází na CD.

S přehrávačem je standardně dodávána již zmíněná  karta MMC, dvě AAA baterie, jež vydrží podle údajů výrobce na  14 hodin provozu, klip a sluchátka. MP3 přehrávač iPAQ PA-2 by  měl být k dostání v internetovém obchodě společnosti Compaq (www.compaqplus.cz)  a jeho cena s DPH je přibližně 8 500 Kč. O několik stovek dražší  by pak měla být verze dodávaná s dvěma MMC kartami. To je vzhledem  k tomu, že samotná 64 MB karta stojí cca 1 500 Kč, velmi výhodná  nabídka.

§§§§§


CD


Cítíte se bezpečně?

Patrik Malina

c02p0061

Problematikou bezpečnosti se tentokrát na našem CD zabýváme na několika místech. Naleznete zde bohatě obsazenou rubriku Téma CD s řadou zajímavých aplikací zdarma, dále nabídku firmy AEC s ukázkovými verzemi aplikací, a především plnou verzi programu Panda Antivirus Titanium, jež vám bude spolehlivě sloužit následující půlrok. Grafikům pak přinášíme pěkný program firmy ZONER Software a pro nejširší obec uživatelů je určen multimediální kurs práce s aplikací MS PowerPoint od počítačové školy GOPAS.

Jak jste si již určitě všimli, tomuto CD dominuje především nabídka plného softwaru zdarma. Pojďme však popořádku, tedy od rubriky Akce. V ní naleznete příspěvek k vaší antivirové bezpečnosti z dílny Panda Software a podrobnosti o použití tohoto antiviru si můžete přečíst v rámečku. Dodám, že aplikace je úplnou novinkou a její technologie představují současnou špičku, což by u antivirové ochrany mělo být samozřejmostí. Program můžete používat půl roku zcela zdarma, a vřele doporučuji jej alespoň vyzkoušet.

Pojďme se podívat na Novinky. I zde narazíte na bezpečnostní problematiku před koncem roku uveřejnil Microsoft informaci o vážných mezerách ve svém softwaru, a proto vám přinášíme odpovídající bezpečnostní záplaty pro MS Internet Explorer (verze 5.5 a 6, české i anglické) a operační systémy Windows 98, 98 SE, ME a XP. Podotýkám, že s jejich použitím byste neměli váhat, obzvláště pokud zodpovídáte za více počítačů než je pouze váš vlastní. Ani tentokrát nechybí magazín z filmového světa Shot!, a dalším zajímavým příspěvkem je multimediální výukový titul nakladatelství Grada Publishing, s jehož pomocí se naučíte pracovat s aplikací MS Excel. Rádi bychom vám na tomto místě, dříve určeném k pravidelnému "elektronickému" vzdělávání, i nadále přinášeli obdobné zajímavé projekty.

Průřez rubrikou Software zahájíme příspěvky, jež zřejmě budou zajímat většinu z vás na prvním místě. V části Komerční software narazíte na další dva hodnotné dárky zdarma. Na prvním z nich se podílela brněnská firma ZONER Software, jež připravila pro čtenáře našeho magazínu speciální akci v podobě zajímavé, plnohodnotné aplikace zdarma. Je jí Zoner GIF Animátor 4, nástroj na tvorbu a editaci animovaných obrázků. Program není nijak funkčně omezen a užívání zdarma v budoucnu je vázáno bezplatnou registraci v průběhu zkušebního období. Pozor, nejedná se o freeware!

Druhou aplikací, již můžete využívat zcela zdarma, je plnohodnotný multimediální výukový kurs z dílny přední tuzemské počítačové školy GOPAS. Ačkoliv provedení aplikace vychází ze zkušeností s mezinárodním výukovým materiálem, tento kurs byl plně lokalizován a přizpůsoben pro české uživatele, a můžete se s jeho pomocí seznámit s jiným způsobem výuky, než na jaký jste třeba běžně zvyklí. Abych nezapomněl, tématem výuky je aplikace MS PowerPoint.

Dalším příspěvkem je prezentace firmy AEC, našeho pravidelného partnera u řady akcí (naposledy šlo o brožurku o počítačových virech). Tato společnost zde prezentuje své služby, jež přímo zapadají do tématu tohoto CD, a také zde naleznete instalaci zkušebních verzí hned tří antivirových programů z její nabídky. Nechybí zajímavé počtení pravidelně vydávaný informační bulletin a elektronická verze již dříve vydané brožurky Svět elektronického podpisu, jež neztratila nic na aktuálnosti. Posledním přispěvatelem v této části je firma Web4U, jež zde nabízí své webhostingové služby. Pokud jste zvažovali tuto formu vstupu na internet, určitě nepřehlédněte její atraktivní nabídku.

Protože se činili i tvůrci sharewarové scény, řada novinek čeká v rubrice Topware. Z nejznámějších uvedu grafický editor ACDSee ve verzi 4.0.1, prohlížeč PDF souborů Adobe Acrobat Reader 5.0.5, přehrávač videa DivX Player 4.12 či zcela novou kompletní kolekci tiskového správce FinePrint v anglických i českých verzích pro všechna Windows. Těsně po uzávěrce minulého čísla byl také uvolněn nový WinZip 8.1, a rovněž diagnostický program SiSoft Sandra se v základní, bezplatné edici dočkal inovace. Krom záplat pro MS Internet Explorer a OS Windows, o nichž již byla řeč, zde také najdete Service Pack 2 pro grafický nástroj Corel Draw 10. Část Vyzkoušejte si je téměř výhradně spjata s obsahem tištěné části, takže je obligátně připraven doprovodný software k CD Centru, k Rychlokurzu (výborný prográmek na zasílání SMS zpráv) nebo k zajímavému článku o Tipech, které lžou. Nechybí zkušební soubory ke stati o práci s MS Excelem, a příznivci tvorby webových stránek si mohou porovnat vlastní zkušenosti s recenzí na program Macromedia HomeSite 5.0.

Již několikrát bylo zmíněno Téma CD, jež zahrnuje bezpečnost v nejširším slova smyslu. O antivirových programech už jsme se zmínili, takže nyní upozorním na další zajímavé skupiny aplikací. Vybrat si můžete z "klasických" šifrovacích nástrojů, jež přímo kryptují obsah souborů či složek a umožňují mimo jiné bezpečné posílání elektronickou poštou či např. speciálních aplikací, jež rozšiřují OS Windows o možnosti zamykání různých funkcí či celé pracovní plochy před nežádoucím zásahem. Nechybí "domácí" firewally, tedy programy na ochranu síťového připojení pro jeden počítač či malou síť, a také výborný nástroj Proxomitron, mimo jiné pro důslednou kontrolu stahovaných webových stránek. Z dalších zajímavostí upozorním na modul pro MS Outlook, jenž zabraňuje automatickému provádění škodlivých skriptů v přijatých zprávách, nebo kolekci aplikací, které implementují protokol SSH do různých služeb pro bezpečný přenos dat internetem. Na závěr upozorním na adresář Servis, v němž jsou uloženy potřebné knihovny a různé podpůrné soubory pro fungování některých "nekompletních" aplikací, a také část Antiviry, o jejímž významu již byla řeč.

Rubriku Komunikace otevřeme, jak jinak, novými prohlížeči. Prvním je Netscape nové verze 6.2.1, tedy prozatím poslední člen "šestkové" řady. Dále můžete použít stále se zlepšující Mozillu (nyní 0.9.7) či velmi univerzální a zajímavý prohlížeč-editor Amaya 5.3. Těm z vás, kteří tvoříte či provozujete webový server, jsou určeny nové verze modulu skriptovacího jazyka PHP a především výborného programu Apache, stále nejpopulárnější aplikace k provozování internetového sídla. Na závěr nepřehlédněte velmi zdařilý komunikační program Trillian, jenž může nahradit ICQ i řadu dalších specializovaných klientů.

Před koncem jako vždy pohled do rubriky Hardware, kde čekají tabulky TOPů s nově otestovanými notebooky, pracovními stanicemi a pevnými disky. Mezi ovladači naleznete software pro zvukové karty SoundBlaster, výborný driver pro čipsety VIA s názvem 4-in-1 v poslední verzi a také ovladač karet S3 ProSavage.

Pevně věřím, že nejen dobré aplikace zdarma vám přijdou vhod. Dobře si vše vyzkoušejte a užijte, a těším se na příští setkání. Zachovejte nám přízeň!

Zdarma a naostro

Panda Antivirus Titanium

Na našem CD jste se již setkali s řadou antivirových programů, a pravidelné obnovování definičních souborů pro virové databáze je rovněž samozřejmostí. Tentokrát vám však přinášíme opravdu atraktivní službu. Poprvé na našem disku představujeme produkt společnosti Panda Software, jež patří mezi špičku na evropské scéně. Nejenže se jedná o naprostou novinku, ale navíc máte možnost zdarma používat plně funkční program po dobu půl roku, a to pochopitelně včetně pravidelných updatů po internetu či z našeho CD. Získáváte tak možnost používat zcela plnohodnotné antivirové řešení pro vaši pracovní stanici či domácí počítač. Rádi bychom upozornili, že každá licence tohoto programu na našem CD je vázána na zakoupení magazínu.

Jak jsme zmínili, Panda Software patří mezi nejsilnější výrobce bezpečnostního softwaru v Evropě. Jeho produkce zahrnuje jak antivirová řešení, tak jiný zabezpečovací software. Panda Antivirus Titanium je produkt, určený speciálně pro samostatné počítače (pracovní stanice, domácí PC), a protože se jedná o novinku, nabízí řadu zajímavých funkcí. Technologie SmartClean např. dovoluje obnovit originální systémovou konfiguraci po poškození nebo změně virem, červem či trojským koněm. Po zkušenostech s některými útoky (I Love You, Kournikova) přibyla v programu speciální heuristická skript-kontrola, jež se zaměřuje právě na prověření podezřelých skriptů. Zajímavý je rovněž cache systém, jenž uchovává informaci o poslední kontrole souborů a ohlídá, že nezměněná data nebudou opakovaně zbytečně prověřována, což značně ušetří čas. V neposlední řadě program obsahuje technologii dezinfekce blokovaných souborů, jež jsou např. používány operačním systémem.

Bezplatné užívání programu a updaty jsou vázány na použití následujících kódů:

Jméno: CC3GLTS8MA

Heslo: hx8qi343

Zoner GIF Animator

S produkty tuzemského výrobce nejen grafického softwaru se na našich CD rozhodně nesetkáváte poprvé vyzkoušet jste si již mohli jak grafický editor Zoner Callisto, tak balík pro tvorbu internetového obchodu Zoner InShop. Tentokrát jsme vám připravili překvapení v podobě dvou "drobnějších", avšak neméně zajímavých aplikací. Jednou z nich je editor animovaných obrázků pro internetové stránky. U tohoto programu je zřejmou předností české uživatelské rozhraní, takže si s jeho použitím poradí i jazykově méně vybavení uživatelé. Nástroj je zcela zdarma, jeho bezplatné používání je však striktně vázáno na bezplatnou registraci. Pokud tuto neprovedete ve stanovené lhůtě, program přestane po skončení zkušební lhůty fungovat. Pozor: program není freeware, není možno jej dále distribuovat a k jeho užívání získáte nárok zakoupením časopisu!

GOPAS kurZ MS PowerPoint

Jedním z témat, jemuž se věnujeme uvnitř tištěné části magazínu (na konci rubriky Novinky), je možnost vzdělávání v oboru informačních technologií. Abychom vám mohli demonstrovat některé z nových možností a trendů v této oblasti, připravili jsme ve spolupráci s počítačovou školou GOPAS multimediální výukový kurs pro zvládnutí práce s aplikací MS PowerPoint. Sami si můžete zcela bezplatně vyzkoušet, v jaké formě může probíhat samostudium.

§§§§§


Trendy


20/02 předpověď – 20 výrobků, trendů a technologií, které změní PC v roce 2002 a později I.

Daniel Tynanc01c2179

Horké ekonomiky chladnou a internetové říše se hroutí, ale technologie jde stále volným tempem vpřed. Digitální přístroje se nejen zmenšují, zrychlují a zlevňují, ale tésse tlačí do každého koutku našeho života. V současnosti je stejně snadno naleznete ve své kapse jako na stole.

Vybrali jsme 20 trendů a technologií, které budou mít největší dopad na používání osobních počítačů v práci i doma. Ptali jsme se prognostiků, technologů, expertů z průmyslové oblasti a našich vlastních redaktorů, abychom odhalili výrobky a produkty, které změní vaši práci a možná i způsob vašeho života.

Nepřekvapuje, že mnoho z těchto inovací pomáhá uplatnit sílu internetu v mobilních zařízeních. Jiné zajistí, že výkon vašeho PC nadále poroste bleskovým tempem (hardware zřejmě ukáže softwaru záda). A co je hlavní většina z nich se objeví na scéně během následujících dvou let.

Cesta do digitální nirvány je samozřejmě poseta pozůstatky "nepřehlédnutelných výrobků" (kdo by neslyšel o internetových spotřebičích). A tak jsme označili překážky na cestě, na něž každá technologie narazí. Každou technologii jsme rovněž oznámkovali známkami 1 až 10. Čím vyšší je toto číslo, tím větší by měl být dopad technologie na uživatele. Budete ohromeni tím, co vás čeká. High-tech budoucnost nikdy nevypadala oslnivěji.

400 Giga a oblak prachu - Pevné disky AFC

Co to je? Antiferomagneticky spojená média, nový způsob vytváření povlaků na pevných discích. K čemu je to dobré? Pokud popráší disky rutheniem jemuž firma IBM rozpustile říká "prach skřítků" mohou výrobci mechanik umístit na každou plotnu hard disku více dat. Dnes se u většiny mechanik vejde na čtvereční palec kolem 20 gigabitů. Pevné disky AFC nakonec pojmou pětkrát tolik což znamená, že 400GB mechanika bude brzy stát totéž co dnešní 80GB modely. Kdy se objeví? Prach skřítků a jiné vysokohustotní technologie ukládání dat jsou již zde, ale hranice 400 GB nedosáhnou mechaniky dříve než v roce 2003. V čem je potíž? Podobně jako rychlosti procesorů, dnešní kapacity pevných disků již překračují potřeby většiny uživatelů. Míra dopadu: 8

Je to PIM, je to telefon, je to Super PDA? - 1GHz palmtop

Co to je? Procesory palmtopů, které pracují na frekvencích 250 MHz až 1 GHz. K čemu je to dobré? Všechen tento výkon budou potřebovat k tomu, aby zvládly vysokorychlostní celulární systémy, Bluetooth a jiné technologie, které už brzy budou u handheldů normou. Obchodní cestující může tento výkon využít k získání přístupu k podnikové databázi, aby pak aktualizoval zde uložené informace pomocí minispredsheetu. Spotřebitelům tento výkon dobře poslouží k downloadu souborů MP3 a přehrávání krátkých videosekvencí. Stačí dát tyto vysokorychlostní čipy dohromady s levnou velkokapacitní pamětí a kapesní společníci by mohli být natolik silní, aby zvládli i hlasový vstup a už se nemuseli trápit rozpoznáváním rukopisu. Kdy se objeví? První 250až 400MHz handheldy se očekávají v první polovině roku 2002. V čem je potíž? Neočekávejte dlouhou životnost baterií. Možná budete muset použít chňapky, abyste se nespálili tyto čipy generují hodně tepla. Míra dopadu: 5

Jiskřící displeje - Organické LED diody

Co to je? Náhrada technologie LCD displejů. K čemu je to dobré? OLED diody spoléhají na organické materiály, které vyzařují světlo, a tak nevyžadují žádné podsvícení. To je činí výrobně levnějšími a energeticky úspornějšími, než jsou LCD. Přirozeně se hodí pro přenosná zařízení, jejichž klíčovým problémem je výdrž baterie. OLED displeje jsou rovněž tenčí než LCD a tato technologie může být tištěna na ohebné materiály, například plasty. Představte si počítačový displej, který se rozbaluje a sbaluje jako okenní roleta. Kdy se objeví? Za dva až tři roky v PDA a mobilních telefonech, za pět až deset let v přenosných a stolních systémech. V čem je potíž? Je příliš brzy. Problémem může být věrnost barev. Konstrukce aktivní matice OLED displejů v níž je každý pixel ovládán dvěma tranzistory, tedy dvojnásobným počtem ve srovnání se standardním LCD displejem notebooku ruší některé cenové a energetické výhody. Míra dopadu: 5

Zpráva je médium - Příští generace systémů pro okamžité doručování zpráv

Co to je? Mnohem více než text. K čemu je to dobré? Okamžité doručování zpráv (Instant Messaging IM) může začít jako hračka pro teenagery, ale je předurčeno stát se nástrojem masové komunikace pro 21. století. Microsoft učinil IM klíčovou složkou Windows XP: kromě zasílání jednoduchých textových zpráv pomocí Windows Messengeru si můžete vyměňovat soubory, organizovat audionebo videokonference a spolupracovat na dokumentech prostřednictvím Sítě. Velká výhoda pro zaměstnané uživatele? Zjistíte-li, že je váš kolega připojen, můžete okamžitě uspořádat konferenci nebo pracovní schůzku již žádné telefonické nebo e-mailové domlouvání. Společnosti AOL, Sun a Lotus spolupracují na normách, které umožní, aby jejich IM produkty komunikovaly navzájem. Jiní zkoumají způsoby, pomocí nichž může IM rozhýbat elektronický obchod a zajistit on-line přísun hudby a her. Kdy se objeví? Windows Messenger je již zde a jeho konkurenti určitě brzy zareagují. V čem je potíž? IM klienti AOL a Microsoftu stále nemohou navzájem komunikovat. Míra dopadu: 7

Nezdolný bezdrát - Sítě 802.11

Co to je? Vysokorychlostní bezdrátový protokol. K čemu je to dobré? V kanceláři i doma vám bezdrátové sítě umožní volný pohyb, zatímco budete plnou rychlostí připojeni k internetu. Pomocí domácí sítě 802.11b mohou uživatelé surfovat po Síti, downloadovat soubory a tisknout dokumenty ze svých laptopů nebo handheldů aniž by k tomu potřebovali jakékoli dráty. Společnosti jako Wayport (www.wayport.com) a MobileStar (www.mobilestar.com) instalují sítě 802.11b v hotelech, na letištích a kavárnách po celých USA. Mezitím si zaměstnaní uživatelé oblíbí normu 802.11a, která je se svými 54 megabity za sekundu pětkrát rychlejší. Kdy se objeví? Bezdrátové sítě 802.11b a 802.11a jsou již zde. Jejich široké nasazování začne v roce 2002. V čem je potíž? Rychlost klesá, když se dostanete dále od přístupového bodu LAN, norma 802.11a není zpětně kompatibilní s 802.11b a bezdrátové sítě mohou být méně bezpečné. Míra dopadu: 7

Hledání společného jazyka - Markup Languages, které se hodí pro cokoli

Co to je? Společný jazyk internetu. K čemu je to dobré? Obklopí-li data jednoduchými textovými značkami, může programátor používající jazyk XML (Extensible Markup Language) nařídit počítači, aby získal přístup k podnikovým datům bez ohledu na to, kde se nacházejí, a pak je zobrazil v prohlížeči. Ačkoli norma XML 1.0 byla dokončena v roce 1998, velké společnosti teprve začaly převádět svá data do XML, zatímco bylo vyvinuto množství oborově specifických dialektů pro finance, medicínu a jiné sektory. Aplikace napsané v XML rovněž umožní vyhledávacím enginům rozlišovat mezi, řekněme, nadpisem Cena na webové stránce a cenou položky na této stránce, což vede k rychlejšímu a přesnějšímu vyhledávání. Kdy se objeví? Dialekty takových jazyků právě začínají být běžnou záležitostí. V čem je potíž? Převod existujících dat do XML může být pomalý a nákladný: aby umožnily vyhledávacím enginům optimální činnost, musí společnosti uplatnit shodný přístup ke kódování dat v XML, k němuž patří takové záležitosti, jako způsob označování datových polí (v angličtině je například problémem, jaký termín použít pro příjmení: last name, surname, nebo family name?). Míra dopadu: 9

Nezaškodí být trochu hyper - Hyper-Threading

Co to je? Účinnější způsob jak využívat výkon procesoru. K čemu je to dobré? 2GHz čip Pentium 4 může být dělo, ale jeho části mohou celé věky zahálet a čekat na to, až je váš software využije. Technologie Hyper-Threading společnosti Intel tyto líné obvody zapřáhne do práce, aby umožnila síťovým serverům obsloužit o 30 procent více uživatelů. Podobný zisk mohou zažít stolní systémy, jakmile budou aplikace napsány tak, aby tuto možnost využily, ale výhody pravděpodobně dříve pocítí zapřísáhlí milovníci multitaskingu, kteří rádi hrají hry, downloadují soubory a tisknou obsahy databází najednou. Kdy se objeví? Nejpozději v roce 2002 pro servery, v roce 2003 pro stolní počítače. V čem je potíž? Windows XP a Linux Hyper-Threading podporují, avšak na aplikace přizpůsobené této technologii si ještě nějakou dobu počkáme. Míra dopadu: 7

Sbohem PCI, vítej Arapahoe - Třetí generace vstupní/výstupní sběrnice

Co to je? Rychlejší datový kanál. K čemu je to dobré? Dnešní multigigahertzové čipy vyžadují nepřetržitý proud dat a stárnoucí sběrnicové normy PCI a AGP nebudou dostatečně rychlé na přemisťování dat mezi součástmi vašeho PC. Proto Intel vyvíjí třetí generaci normy pro vstupní/výstupní vzájemné propojení pod kódovým označením Arapahoe, které je až desetkrát rychlejší než dnešní rychlá sběrnice PCI-X. PCI-X stěhuje data paralelně pomocí 64 vodičů a dosahuje maximální rychlosti kolem 1 GB za sekundu. Arapahoe může využít od 1 do 32 drah, přičemž každá taková dráha se skládá z páru vodičů a může přemístit za sekundu více než 200 MB dat mezi procesorem a přídavnými kartami nebo integrovanými součástkami. Arapahoe rovněž může upřednostňovat data, takže například streamingová data v reálném čase jsou zpracovávána přednostně. Kdy se objeví? Na samém počátku roku 2004. V čem je potíž? Výrobci PC budou muset podporovat obě normy, když budou systémy přecházet na Arapahoe, což může zvýšit ceny PC. Míra dopadu: 9

Vytváření sítí rovnocenných účastníků - Peer-to-Peer Networking

Co to je? Způsob, jak vytvářet ad hoc sítě uvnitř společnosti nebo napříč Sítí, sestavené tzv. z rovnocenných počítačů. K čemu je to dobré? Sítě peer-to-peer jsou více než jen pouhou možností, jak si vyměňovat soubory MP3. Umožní podnikům nahrávat různé soubory, například nejnovější definice virů od firem Symantec nebo McAfee, do cache na pevné disky zaměstnanců. Download souborů probíhá mnohem rychleji, je-li zachycován do cache lokálně. Využíváním pevných disků zaměstnanců se ušetří peníze za paměť serveru, současně s uchováním vzácné šířky pásma. Nástroje jako Groove (www.groove.net) využívají sdílení souborů, okamžité doručování zpráv, přenos hlasu a další funkce, aby pomohly vzdáleným kolegům spolupracovat na projektech. Vyhledávací software založený na spolupráci, jako například OpenCola Folders (www.opencola.com), umožní uživatelům streamovat obsah doporučený jinými uživateli, kteří sdílejí stejné zájmy rychleji a chytřeji se pohybovat po webu. Kdy se objeví? Aplikace jsou zde již nyní, bude však trvat několik let, než budou sítě peer-to-peer široce přijaty. V čem je potíž? Správci sítí, kteří nenávidí decentralizaci, spatřují v peer-to-peer aplikacích zdroje bezpečnostních a administrátorských problémů. Míra dopadu: 5

Průhledné PC - TFT počítače

Co to je? Počítače, které se vejdou na tabulku skla. K čemu je to dobré? Přenosné počítače ne o mnoho větší než jejich displeje zejména mnohem menší handheldy, tablety a notebooky. Výrobci již léta umisťují na sklo pomalé obvody takto vzniká každý displej notebooku z tenkovrstvých tranzistorů. Avšak výrobci LCD displejů nebyli v minulosti schopni umístit do těchto zařízení vysokorychlostní čipy, aniž by zahřáli sklo nad jeho bod tání. Nyní inženýři Fujitsu nalezli způsob, jak připevnit mikroprocesory a rychlé obvody k LCD displejům při nižších teplotách. Kdy se objeví? Fujitsu očekává, že procesory a paměti integrované na skle začne dodávat do roku 2003. V čem je potíž? V době tisku zbývá firmě Fujistsu vytvořit skleněné desky dostatečně velké na to, aby je mohla prodávat výrobcům. Míra dopadu: 6

20/02 předpověď II.

Datový magnet - Magnetická RAM

Co to je? Rychlá paměť, která udrží data poté, co vypnete napájení. K čemu je to dobré? MRAM používá pro uložení bitů magnetické náboje místo elektřiny. Když vypnete počítač, vaše data zůstávají v paměti. Budete schopni koncem dne vypnout napájení a druhý den ráno vytáhnout přesně to, co jste opustili takže váš systém získá schopnost "okamžitého zapnutí". Na rozdíl od tradičních paměťových čipů nevyžaduje MRAM pro zachování dat trvalý přívod elektrického proudu. Pro přenosná zařízení to znamená velké úspory energie. Toto řešení je rovněž rychlejší a robustnější než paměť typu flash. Kdy se objeví? MRAM se začne prodávat v roce 2004. V čem je potíž? Je třeba, aby tato technologie byla levnější a nabídla větší paměťovou kapacitu než DRAM dosud tomu tak není. Míra dopadu: 8

Přítomen a započítán - Prezenční technologie

Co to je? Způsob, jak najít lidi na Síti. K čemu je to dobré? Říkejte tomu konec domlouvání se po telefonu. Prezenční technologie vám umožní zjistit, zda jsou vaši přátelé připojeni a jaké internetové zařízení je nablízku PC, PDA nebo dokonce mobilní telefon. Některé prezenční aplikace přijdou na to, jaké internetové zařízení používáte, a poté vyberou nejlepší médium pro zprávu: video, jste-li u PC, text, máte-li v ruce Palm, zvuk, jedete-li v autě. Technologie GPS vestavěná do některých mobilních zařízení vám umožní zjistit polohu osoby s přesností do 10 metrů. Kdy se objeví? V průběhu nadcházejícího roku. V čem je potíž? Chcete být sami? Možná budete muset za tuto výsadu zaplatit, stejně jako za zablokování identifikace volajícího nebo nechcete-li být uvedeni v telefonním seznamu. Míra dopadu: 7

Pracuje a pracuje a pracuje - Palivové články

Co to je? Nekonečně obnovitelný zdroj energie pro přenosná zařízení. K čemu je to dobré? Představte si notebooky, které pracují 20 hodin bez přestávky, nebo mobilní telefony, které se nikdy nevybijí. Obojí se může uskutečnit díky novému vývoji v oboru palivových článků. Fraunhoferův ústav v Německu postavil prototypové handheldy, jež používají solární články k dobíjení miniaturního palivového článku. Newyorkská firma Medis Technologies prohlašuje, že vyvinula palivový článek pro mobilní telefony a laptopy, který používá ethanol a vodu bezpečnější a levnější alternativu vodíku. Mezitím výzkumníci z Motoroly a Národních laboratoří v Los Alamos vyvíjejí methanolový palivový článek o velikosti blížící se poštovní známce. Kdy se objeví? Prvním výrobkům to bude trvat jeden až tři roky. V čem je potíž? První palivové články by mohly být drahé, za provozu horké a budou vylučovat odpadní produkty. Rovněž budete muset pravidelně doplňovat palivo. Míra dopadu: 6

Největší světový mozek -Distribuované počítačové zpracování

Co to je? Způsob, jak sdílet počítačové prostředky v celé síti. K čemu je to dobré? V minulých několika letech spojovali výzkumníci superpočítače v celé síti, aby spolupracovaly na pátrání po počátcích kosmu nebo předpovídání počasí. Společnosti jako IBM a Sun chtějí tento druh počítačového výkonu dostat na váš stůl. Brzy budou oddělení IT schopna svěřit výpočetně náročné problémy existujícím počítačům ve firmě s momentálně nevyužitým výpočetním výkonem což je relativně levnější možnost než investice do nových počítačů. Miliony spotřebitelů již používají distribuované aplikace, jakou je screen saver SETI@Home. Kdy se objeví? Některé aplikace jsou již zde, ale jejich nasazení ve velkém měřítku je několik let vzdáleno. V čem je potíž? Budování mříže "serverových farem" by mohlo stát miliardy. Míra dopadu: 3

Můžete, prosím, nějak prokázat svou totožnost? - Elektronická peněženka

Co to je? Jediné skladiště osobních a finančních dat. K čemu je to dobré? Budete-li mít všechny své informace na jediném místě, budete moci koupit cokoli na webu jediným kliknutím nebo zkontrolovat svůj časový rozvrh z jakéhokoli zařízení připojeného k Síti. Nejprve však možná budete muset ukázat svůj průkaz totožnosti. Model Microsoftu pro ověřování totožnosti uživatele, Passport, je ústředním prvkem toho, co společnost připravuje, tj. projektu .Net My Services, zahrnujícího e-mail, adresář, plánovač, peněženku a jiné síťové služby. Ačkoli koncepce on-line identifikačních průkazů není nová, uvedení Windows XP na trh ji může učinit nezbytností. Chcete použít XP Messenger nebo funkce Síťové telefonie, přihlásit se k Hotmailu nebo zakoupit elektronickou knihu od Microsoftu? Musíte se zaregistrovat do Passportu. Kdy se objeví? Passport je již zde a .Net My Services a konkurenční systémy se mají objevit koncem roku 2002. V čem je potíž? Skutečně důvěřujete obru z Redmondu, že zajistí bezpečnost vašich informací? Hlídací psi, kteří dávají pozor na soukromí, tak nečiní podali žalobu, s cílem změnit klíčová ustanovení plánu Microsoftu. Míra dopadu: 8

Řízeny hlasem - Hlasové portály

Co to je? Webová sídla ovládaná hlasem. K čemu je to dobré? Až příště budete telefonovat do své banky nebo zástupci cestovní kanceláře, žena s příjemným hlasem, která je na druhém konci drátu, může být webový server. Hlasové portály se špičkovou schopností rozpoznávání hlasu a vybavená softwarem pro převod textu do hlasové podoby vám umožní surfovat po webu a vyřizovat váš e-mail po telefonu mnohem snadněji, stejně jako získávat informace z center finančních služeb, od aerolinií a katalogových asistenčních služeb. Díky pokroku představovanému například softwarem Natural Voices od AT&T, bude počítačový hlas mnohem podobnější lidskému. "Hlasové fonty" tohoto softwaru umožní dodavatelům aplikací vytvářet různé přízvuky, jazyky a nálady, nebo dokonce imitovat osobnosti. Kdy se objeví? Prvotní nasazování již začalo. Široce rozšířené používání se očekává během tří až pěti let. V čem je potíž? Rozpoznávání řeči není stoprocentně přesné a letmá syntéza stále zní poněkud roboticky. Míra dopadu: 61 c2179/FEL o

Až 10 GHz a více - Výroba čipů

Extrémní ultrafialová litografie: co je to? Způsob, jak vyrobit procesory, které jsou až 100krát rychlejší než dnešní čipy. K čemu je to dobré? Dokonce i Moorův zákon nakonec podlehne fyzikálním zákonům. Během několika let dosáhne současná metoda, která umožňuje dostat na čip stále větší počet tranzistorů, svých hranic. Avšak technologie s názvem extrémní ultrafialová litografie může tuto bariéru překonat. Intel odhaduje, že čipy EUVL se budou pyšnit 400 miliony tranzistorů asi desetkrát větším počtem než 42 milionů v procesoru Pentium 4. Kdy se objeví? Během tří až pěti let. V čem je potíž? Software, který je schopen využít předností takové procesorové muskulatury, není na dohled. Míra dopadu: 8

Jak to funguje: výrobci čipů vyrábějí dnešní procesory pomocí zaostřeného ultrafialového paprsku který nejprve prochází maskou (jež funguje jako fotografický negativ) a poté skrze křemenné čočky aby do křemíkové destičky vykrojil obvody čtyřikrát menší než maska. Výrobci čipů vyrábějí stále menší a rychlejší obvody pomocí světla s postupně kratšími vlnovými délkami. Když se však světelné vlny příliš zkrátí, jsou pohlcovány čočkami, stejně jako vzduchem. Řešení? Ve vakuu se použijí speciálně zkonstruovaná konkávní zrcadla namísto čoček, aby odrážela a soustřeďovala ultrafialové světlo s extrémně krátkou vlnovou délkou.

1. Vysokoenergetický laser budí proud plynného xenonu a vytváří tak plazmu.

2. Xenonová plazma vydává silnou záři extrémního ultrafialového světla s vlnovou délkou 13 nanometrů což je jedna třicetina vlnové délky viditelného fialového světla.

3. Světlo sbírá kondenzor, který je směruje proti masce, jež obsahuje šablonu struktury obvodu na zrcadlové ploše.

4. Obraz struktury obvodu se odráží od maskovacího zrcadla a poté od série čtyř až šesti konkávních zrcadel, která zmenšují a zaostřují obraz a pak jej promítají na křemíkovou destičku potaženou materiálem citlivým na světlo (takzvaným rezistem).

5. Tam, kde na něj dopadne světlo, se rezist vytvrdí a vytvoří tak tvar obvodu. Chemické praní odstraní nevytvrzený rezistový materiál a obnaží křemík, který se nachází vespod.

Šířka pásma za pochodu - Mobilní telefony

Nová mobilní telefonní síť: co to je? Mobilní telefony, které budou schopny přistupovat k internetu vysokými rychlostmi. K čemu je to dobré? Značně větší šířka pásma. Třetí generace mobilní telefonní sítě (takzvaná "3G") slibuje rychlosti přenosu dat od 384 Kb/s do 2 Mb/s což je více než 100krát rychlejší než přenosová rychlost, kterou mohou nabídnout dnešní mobilní sítě. Nárůst rychlosti by mohl prorazit cestu pro hosting aplikací pro mobilní telefony a PDA, streamingovým audiem a videem počínaje, až po sofistikovanou manipulaci s daty v reálném čase. Kdy se objeví? Společnosti Verizon a Sprint plánovaly, že začnou se zkouškami v USA koncem roku 2001, ale široké nasazení je stále tři až pět let před námi. V čem je potíž? Válčící normy mobilních sítí v Evropě a Spojených státech by mohly vyvolat zmatek a zpomalit využívání těchto služeb spotřebiteli. A mobilní operátoři budou muset prokázat, že mohou přenášet hlas natož data tak spolehlivě, jak si jen uživatelé budou přát. Míra dopadu: 6

20/02 předpověď III.

2004: vaše příští PC -Budoucí specifikace PC

Vaše stolní PC v roce 2004: za dva roky ode dneška bude váš stolní systém hubenější a elegantnější. Ploché displeje nahradí objemné obrazovky a přepisovací DVD mechaniky, a rychlé grafické subsystémy změní vaše PC na sen milovníka kinematografie.

Procesor a RAM: 4až 5GHz mikroprocesor s 512MB pamětí DDR a 600MHz systémovou sběrnicí

Pevný disk: od 300 do 400 GB na sériové sběrnici ATA

Paměť s vyjímatelným médiem: přepisovací DVD a, ano neodstřelitelná 1,44MB disketa

Připojení k internetu: širokopásmové kabelové nebo DSL, máte-li štěstí. 56Kb/s modem, pokud ne

Video: 3D grafická karta se 128MB video RAM

Displej: 18až 21palcový plochý panelový LCD displej, schopný pracovat s rozlišením 1 600 x 1 200

Porty: USB 2.0 a IEEE 1394

Vstupní zařízení: bezdrátová (Bluetooth) myš a klávesnice

Operační systém: nějaká verze Windows (očekávali jste snad Linux?)

Ostatní: bezdrátová síť 802.11b pro uživatele, s více než jedním PC

Cena: 1 500 až 2 000 dolarů

Váš PC notebook v roce 2004: do roku 2004 bude pro mnoho uživatelů notebook jediným PC. Tato mobilní monstra budou mít dost výkonu na to, aby nahradila stolní počítače, stanou se však dostatečně útlými na to, aby se vešla do aktovky. Displeje však příliš nevyrostou nad 15 palců kdyby byly o trochu větší, utrpěla by přenosnost a zlepší se životnost baterií, ale ne tak, jak by si uživatelé přáli.

Procesor a RAM: 2až 3GHz čip s 256MB RAM

Pevný disk: 60 až 80 GB se sériovou sběrnicí ATA

Paměť s vyjímatelným médiem: přepisovací DVD, nějaká forma karty CompactFlash

Připojení k internetu: širokopásmový přístup prostřednictvím bezdrátových sítí ve vaší kanceláři

Bezdrátové technologie: 802.11 pro připojení k LAN, Bluetooth pro komunikaci s jinými zařízeními

Displej: 15" LCD, příslušenství v podobě náhlavní videosoupravy pro opravdu mobilní (a soukromou) práci

Rozměry: 0,9 až 1,36 kg a tloušťka notebooku menší než 25 mm

Baterie: žádné palivové články, ale lithium-iontové baterie postačí pro 5až 10hodinovou práci na jedno nabití

Operační systém: Windows

Cena: 2 000 dolarů a více

Sériový thriller - Ukládání dat

Sériové rozhraní ATA: co to je? Rychlejší rozhraní pro pevné disky. K čemu je to dobré? Rychlost, milý zlatý. Sériové rozhraní ATA je schopno přenášet až 600 MB dat za sekundu což je šestinásobek přenosové rychlosti současného paralelního rozhraní ATA. To by mělo zajistit hladký tok dat do vašeho procesoru v nadcházejících letech. Sériové rozhraní ATA může pracovat s nižšími napětími, což začíná být nutností, protože se normou stávají nízkonapěťové procesory. Používá rovněž delší a tenčí kabely, které nebrání proudění vzduchu uvnitř skříně systému, zajišťují lepší chlazení a umožňují výrobcům PC vyrábět kompaktnější PC a notebooky. Tabulka ukazuje, jak se toto rozhraní liší od dnešní normy. Kdy se objeví? V první polovině roku 2002. V čem je potíž? Je třeba více elektroniky na základní desce než u paralelního provedení, což zvyšuje náklady na systém. Míra dopadu: 9

Mnoho megapixelů - Digitální fotoaparáty

Nové fotoaparáty: co to je? Digitální fotoaparáty, které co do výsledků začínají konkurovat přístrojům na film. K čemu je to dobré? Výrobci fotoaparátů stále zlepšují rozlišovací schopnost a snaží se o ostřejší a podrobnější digitální fotografie. Mezitím společnosti jako Sony a Minolta pokračují ve zvyšování bitové hloubky digitálních fotoaparátů pro zachycení co nejvěrnějších barev. To by mělo pomoci jemněji prokreslit světla a stíny. Jakmile bude hotova, můžete očekávat technologii OLED, která si nalezne svou cestu do hledáčků fotoaparátů, kde její úspornost oproti standardním LCD displejům prodlouží životnost baterií. Kdy se objeví? Fotoaparáty s rozlišením nad 5 megapixelů jsou již zde a výrobci v současné době pracují na zvýšení bitové hloubky za hranici 32 bitů. Očekává se, že ceny 4a 5megapixelových modelů poklesnou na rozumnější úrovně během příštího roku. V čem je potíž? Většina lidí nepotřebuje více než 3,3 megapixelu. Rozlišení může zpomalit svůj růst, protože stále méně lidí potřebuje více detailů poskytovaných vyššími rozlišeními. Míra dopadu: 5

§§§§§


Víte, co je to vlastně MS NET? I. – Mýty a realita jedné vize Microsoftu

Patrik Malina

c02p0007

Význam a sílu marketingu v oblasti informačních a komunikačních technologií, a obzvláště v případě firmy Microsoft, není třeba zdůrazňovat. Jedním z nejoblíbenějších zaklínadel loňského roku, a to nejen u gigantu z Redmondu, byly a stále zůstávají tzv. webové služby. I u nás představil Microsoft, a to osobně prostřednictvím Billa Gatese, svou vizi, jak tento pojem bude realizován. Pokud chcete mít jasno, co se pod nánosem propagačních hesel a obchodních lákadel ukrývá, zůstaňte u tohoto článku.

1. Co vlastně chceme?

Dobře rostlé podhoubí

Bezesporu jedním z největších impulsů pro další rozvoj výpočetní techniky byl vznik a vývoj počítačových sítí, počínaje těmi lokálními a konče internetem. Znamenal nejen úžasnou možnost výměny dat jinak než pomocí jakýchkoliv přenosných médií, ale také potenciál pro vznik nejprve modelů a poté zcela konkrétních, tzv. distribuovaných aplikací. Protože se jedná o zásadní pojem, podívejme se na tuto záležitost blíže.

Tradičním modelem provádění programu bylo jakési dávkové zpracování vytvořili jste program, umístili jej na určený počítač, z média či jiného vstupu do něj "napumpovali" data, spustili jediný programový soubor, a poté si zase "vyplivnutá" data přebrali. Jedním z dalších vývojových stupňů bylo rozdělení programu na několik souborů, takže došlo k distribuci určité funkcionality do vícera modulů, avšak stále na jediném stroji, jehož operační systém nad těmito stavebními kostkami bděl. Koneckonců, např. knihovny DLL u systémů Windows jistě dobře znáte. Následoval další stupeň, a jak správně předpokládáte, programové moduly byly rozmisťovány na různé počítače spojené sítí. Jste-li hlubšími znalci, technologie COM+ či CORBA vám jistě něco říkají.

Právě distribuce programových částí s sebou přinesla zásadní otázku, jak spolu komponenty budou komunikovat, neboť si potřebují vyměňovat jednak "provozní" informace o vlastní spolupráci, jednak zpracovávaná data. A zde se již dostáváme k současné situaci máme počítače, jež mohou spolupracovat ne v místnosti či v budově, ale napříč zeměkoulí, a potřebují si vyměňovat vlastní režijní informace a data. Internet dozrál do dalšího stadia, poskytl zázemí a umožnil další vývojový stupeň. O tom, jak to lze provádět a čeho lze dosáhnout, je .NET, a také náš článek.

Vynoření z temnot

To, že v internetovém rozjezdu počátku devadesátých let Microsoft dosti zaspal, je známo, a poznámka redaktorů z naší veřejnoprávní televize, že Bill Gates je jedním z duchovních otců internetu, jistě vzbudila oprávněný shovívavý úsměv, neb v časech pro internet dřevních malý Bill zhruba navštěvoval základní školu. Přesto se v Redmondu včas vzpamatovali a začali brát počítačové sítě vážně, ač se tomu zpočátku (zcela oprávněně, ale nepříliš prozřetelně) příznivci UNIXu pošklebovali (jak by ne, tento systém se spolu se sítěmi narodil). Dnes je zřejmé, že Microsoft účinně použil tradiční zbraně a náskok prakticky zlikvidoval (viz např. MS Internet Explorer). Zvolil, jak bývá zvykem, svou cestu, a realizoval distribuované technologie pomocí původního modelu, jejž bychom mohli shrnout pod přibližné označení COM (znalci odpustí, ale nebudu zbytečně probírat všechny vývojové fáze). Dvě vlastnosti byly klíčové a ryze "microsoftí" vše fungovalo jenom na Windows a rozhraní pro komunikaci komponent bylo značně svérázné.

Jenže ostatní nezaháleli a vynořily se okolnosti, jež redmondským nedávaly spát. Jednou z nich bylo znovuzrození jazyka XML (podíváme se na něj dále), což znamenalo zásadní krok vpřed v oblasti výměny dat mezi různě vzdálenými (fyzicky i platformově) systémy, a druhou pak bezesporu úspěch programovacího jazyka Java firmy Sun Microsystems. Ačkoliv byla "horká káva" (toto původně java označuje) na počátku zamýšlena pro chytré ledničky či mikrovlnky, nakonec se z ní stal skvělý nástroj právě pro tvorbu distribuovaných a vůbec na komponentách založených aplikací. Rozhodně smekám (a nejen já) nad genialitou jejích tvůrců.

A právě firma, jež dala světu Javu, patřila mezi průkopníky s vizemi o "webových službách". Myšlenka je následující: nezáleží na tom, kde jsou data a programové moduly, klidně všechno propojte a výsledky využijte tam, kde je potřebujete! A tohle samozřejmě ani Microsoft nemohl ignorovat. Zhruba v téže době (na přesném čase nesejde) proto vzešla z Redmondu vize s názvem .NET, a dnes je znát, že tvůrci si rozhodně nechtějí nechat ujet vlak. Proto se podívejme blíže, co vlastně Microsoft vytvořil.

Vize a cíle

Výše jsme již naznačili, jaké důvody vedly ke vzniku platformy .NET autoři chtějí nabídnout tvůrcům a uživatelům komplexní prostředí, jež umožní vytvářet a provozovat kvalitní životaschopné aplikace bez ohledu na fyzické umístění a formát dat a programových součástí. Představa (a dnes již také realita) jde tak daleko, že předpokládá vznik zcela nového způsobu obchodování s daty a aplikacemi právě formou tolik omílaných webových služeb. Příklad vše objasní: máte firmu, jež sleduje atmosféru a umí předpovídat počasí. Řízení letového provozu od vás chce tuto službu kupovat, a proto se dohodnete vy vytvoříte fungující aplikaci, jež potřebná data ve standardním formátu zpřístupní, letiště budou čerpat váš zdroj a integrují jej do svých komplexnějších nástrojů, a vám za službu budou platit. Tedy nikomu nepošlete hotovou aplikaci, nikomu nebudete posílat surová data, ale vystavíte rozhraní na serveru v internetu, jež na konkrétní otázku podá konkrétní odpověď v dohodnuté formě. Letový provoz pak odpovědi může "nasávat" do svých aplikací a dále s nimi kouzlit dle libosti. A právě to vše od filosofie vzájemné spolupráce přes zcela konkrétní vývojový balík, jejž si můžete zcela normálně nainstalovat, až po serverový operační systém, na němž poběží odpovídající webový server, shrnuje Microsoft pod propagační označení .NET.

Důležitá je šíře, jíž se tvůrci jali postihnout zahrnuje zásadně inovované vývojové nástroje, nejhlubší změny v samotné technologii provozování aplikací v prostředí operačního systému a rovněž nový pohled na formát přenosu dat. Microsoft se tedy snaží zabít několik much jednou ranou a přináší velmi komplexní řešení, na němž si najde každý něco, počínaje programátory a konče všemi uživateli. Ačkoliv se propagační kampaně snaží naznačit, že buďto vše budete provozovat jako webovou službu, nebo bídně zhynete pod drtivým tlakem konkurence, buďte bez obav např. klasickou desktopovou aplikaci stále bez problémů můžete vyrobit, a ani zbytek kaše není tak horký, jak se jeví. V následujících odstavcích si rozebereme novinky po částech a objasníme si, co se vlastně změnilo a co budete potřebovat, aby "to jelo".

2. Jak toho dosáhneme?

Jak vyměňujeme data

Již dříve jsme se zmínili o fenoménu, který způsobil menší revoluci, ačkoliv byl vlastně znovuobjeven. Správně, řeč bude o XML, jenž představuje pilíř architektury .NET, neboť jeho prostřednictvím jsou vyměňována data. Dávno před vznikem služby World Wide Web a s ní spjatého značkovacího jazyka HTML totiž existoval mnohem sofistikovanější systém SGML. Byl však docela složitý (a za dané situace jej šlo těžko implementovat v plné šíři), a proto se sahalo k jeho použitelnějším potomkům, mezi něž mimo HTML patřil právě i XML. Zásadní význam XML spočívá v tom, že stanovuje, popisuje a realizuje obecné šablony pro přenos a ukládání strukturovaných dat. Tedy jeho prací není (jako u velmi primitivního HTML) např. formátovat vzhled, ale definovat kostru, v níž budou data rozmístěna, a následně je přenést v určené struktuře. A to vše v obecném textovém formátu. Tedy, v jednom souboru můžete vytvořit jakési schéma, jež např. popisuje obyčejnou fakturu a definuje, jak budou označena pole se jménem firmy či číslem účtu v bance. A v jiném souboru můžete tuto fakturu poslat s tím, že právě ta která reálná faktura dodrží dané schéma. Takže když na "druhém konci drátu" někdo fakturu obdrží, koukne se na veřejné (či vzájemně dohodnuté) schéma a vše v pohodě rozluští, resp. naučí to svou aplikaci, jež to bude dělat rutinně. Prosté, ne? V dnešní době již existují řady méně či více rozšířených šablon a schémat, popisujících všelicos od formátu pro sazbu odborných publikací přes struktury organických molekul po zmíněné faktury. Jak jinak, i Microsoft provozuje iniciativu, jež takové "šablonové" úsilí koordinuje a zviditelňuje, a to pod názvem BizTalk.

Myšlenka XML je hluboce zakořeněna v celé architektuře .NET. Buďme konkrétnější: vývojové nástroje umožňují relativně pohodlně tvořit aplikace, jež budou umět s XML nakládat všemožnými způsoby, aniž by se tím programátor musel nějak hlouběji zabývat. A uživatel? Vůbec nic nepozná, vše bude ukryto "pod kapotou". Jeden důležitý fakt na závěr "datové" stati: XML je definován nezávislými institucemi, nepatří Microsoftu a je veřejný. Uznejte sami, to se v Redmondu nestává často.

Jak si aplikace povídají

Druhou klíčovou problematikou je způsob vzájemné komunikace v různých místech lokalizovaných aplikačních bloků. I zde Microsoft sáhl ke standardům, jež vznikly mimo jeho dílny a jsou poměrně kvalitní. Jeden netřeba představovat, neboť je jím klasický http, jenž zajišťuje službu WWW. Označení druhého SOAP se rovněž stalo jedním ze zaklínadel, takže si zdůrazněme hlavní fakta.

SOAP je protokol, zajišťující přístup k programovým modulům na dálku, po internetové síti. Jedná se opět v jádru o textové soubory, obsahující potřebné instrukce a specifikace, jež si aplikace vyměňují. Netřeba zabíhat do podrobností vězte, že umožňuje aplikacím si na dálku povídat. Důležitá je forma, jak toto probíhá: pro přenos textových instrukcí je použit právě zmíněný protokol http, což zajišťuje, že korespondence aplikací projde přes různá bezpečnostní zařízení (firewally apod.) stejně snadno jako webové stránky. A to, jak správně tušíte, je klíčové. Samozřejmě, i tato schopnost komunikace mezi distribuovanými systémy je plně zabudována do nových vývojových nástrojů, takže programátor nebude mít větších problémů.

Jak a kde to poběží

Na tomto místě si povíme o zásadní myšlenkové změně, jež .NET provází v oblasti provozu aplikací. Důsledky se mimo jiné velmi těsně dotýkají každého běžného uživatele.

Dosud platil na platformách Microsoftu (MS DOS, všechna MS Windows) následující hrubý model: napíšu aplikaci (v jakémkoliv programovacím jazyce), spustím překladač (je-li pro daný jazyk k dispozici) a vypadne mi spustitelný soubor, jenž si musí s daným operačním systémem rozumět, jinak nepoběží. Výhodou je, že kompilovaný kód je velmi rychlý, nevýhodou pak naprostá svázanost s cílovou platformou. Chcete-li program provozovat na jiné platformě, musíte mít specifický překladač a kompilaci opakovat.

V .NET architektuře je tomu jinak. Autoři zavedli zcela novou "mezivrstvu", nazvanou Common Language Runtime (jakési univerzální běhové prostředí). Kdo znáte Javu a její "runtime", víte bezpečně, o co jde. Aplikace nejsou přeloženy do cílového kódu platformy, ale do nějakého mezijazyka (např. u Javy tzv. bytecode), jehož spuštění právě zajistí univerzální běhové prostředí na cílové platformě. Takto budou v principu pracovat i nové .NET aplikace, tzn. že budou vyžadovat ono "prováděcí zázemí". Jedinou výjimkou budou aplikace napsané speciálně pro web, jimž bude stačit MS Internet Explorer (bude samozřejmě také zjednodušenou běhovou podporu obsahovat).

Na rozdíl od zmíněné Javy je CLR v řadě ohledů odlišné: nabízí např. řadu funkcí pro tvůrce aplikací, avšak především při spouštění či instalaci jakékoliv aplikace provede přeci jen její "poctivou" kompilaci. Důsledkem je opět žádoucí zvýšení rychlosti.

Zásadní je však následující skutečnost: ačkoliv CLR je vůči aplikaci zcela univerzální a nabízí tak nezávislost na operačním systému, prozatím existuje (a dost možná vždy existovat bude) pouze pro různá Windows. Tedy v podání Microsoftu znamená nezávislost na platformě přesně to, že verze CLR existují pro ta zařízení, jež "umí" nějaký klon Windows, např. klasická 98, CE pro Pocket PC či 64bitovou variantu. O běhovém prostředí pro Linux či MacOS si (asi hodně dlouho) můžeme nechat zdát.

Zmíním ještě jednu klíčovou vlastnost nového pojetí spouštění aplikací. Programátor nově není nucen pro zdárný provoz na cílové platformě zapisovat do registru a "přihlašovat" tak různé komponenty, např. knihovny. Kdo máte zkušenost s tímto faktem u dosavadních aplikací, bezesporu tušíte, o jak skvělou novinku se jedná.

Pro všechny uživatele je klíčový následující důsledek: při instalaci či spouštění první .NET aplikace dojde k automatickému zavedení tzv. .NET Frameworku. Jedná se o rámec, jenž umožní provoz nových aplikací (obsahuje mimo jiné zmíněný CLR), a celá tato komponenta je velká zhruba 20 MB. Pakliže ji však nebudete mít již v novém operačním systému.


Víte, co je to vlastně MS NET? II.

Jak to vytvoříme

Další malou revoluci nalezneme právě v této oblasti, neboť vývojové nástroje doznaly zásadních změn. Možná víte, že tradičním kompletním balíkem pro vývojáře od Microsoftu je Visual Studio. Z historických důvodů se v poslední verzi 6 jednalo o dosti nesourodý, i když velmi silný tvůrčí prostředek na jedné straně zde je sofistikovaný jazyk C++ pro opravdové programátory, na straně druhé např. mnohými zatracovaný Visual Basic se svou snahou o jednoduchost či Visual FoxPro pro čistokrevnou databázovou řeholi. A samozřejmě InterDev pro internetové aplikace a nástroje pro týmovou spolupráci a J++ s "poupravenou" Javou.

Nyní je vše jinak. Visual Studio .NET je integrovaný nástroj, pro nějž jsou jednotlivé programovací jazyky pouze osobní volbou programátora, jež nijak nemá ovlivnit celkovou práci. Jak jsem zmínil výše, výsledkem překladu je specifický mezijazyk (konkrétně MS Intermediate Language), jejž na cílové platformě provede prostředí CLR nezáleží tedy na původním programovacím jazyce, neboť při vytvoření aplikace bude vše přetaveno do potřebné univerzální formy. Rovněž IDE (vývojové prostředí) je jediné, bez ohledu na to, zda vytváříte klienta webové služby v jazyce Visual Basic či serverovou komponentu v C++.

I v samotných programovacích jazycích došlo k výrazným změnám. V první řadě byl Visual FoxPro vyčleněn jako samostatný produkt (je opravdu velmi specifický), dále byl zásadně upraven zmíněný Visual Basic (stal se z něj opravdový objektově orientovaný jazyk), a především byly přidány C# a překvapivě též J#. K oběma posledním trochu více.

K tvorbě jazyka C# se Microsoft bezesporu nechal inspirovat i donutit Javou. Inspirací jsou některé dobré vlastnosti, jež Java zavedla a které neoddiskutovatelně vedly k jejímu velkému úspěchu. Nutností pak prohraný soud s firmou Sun, jež sveřepě bdí nad čistotou Javy, což Microsoft v minulosti nerespektoval, když si ji "přihnul" k obrazu svému (právě v onom J++). Důsledkem je tedy zcela nový jazyk C#, silně připomínající Javu, avšak jinak zcela původní a hlavně zcela "microsoftí". Útok z Redmondu však pokračuje: specifikace jazyka byla předložena k mezinárodní standardizaci a pokud jej budou implementovat další výrobci, např. na unixových platformách, bude souboj s Javou velmi zajímavý.

Ještě překvapivější byla implementace jazyka J#. Jedná se o "čistou" Javu dle veřejně dostupné specifikace, a Microsoft jejím zavedením sleduje jediné: umožnit všem přechod z aplikací v Javě na platformu .NET a do jiného jazyka.

Aby toho nebylo málo, tvůrci se rozhodli přiměřeně zveřejnit určité specifikace (CLS), jež umožní jiným výrobcům připravit pro Visual Studio .NET další programovací jazyky. V nedaleké budoucnosti je tedy zcela reálná představa, že část aplikace bude třeba v C#, další kus např. v oblíbeném Perlu, a jiný díl zase v Cobolu. Napříč všemi částmi budete moci debuggovat, vše budete moci přetavit do jediné aplikace, a umístit na server jako službu či předat klientu. Nezní to přinejmenším zajímavě? Na závěr dodám, že pravověrným "céčkařům" bude nadále k dispozici opravdové "dělo" v podobě C++, a to se všemi klady i zápory.

3. Jak to pořídíte?

Pevně věřím, že po přečtení předchozích odstavců máte přesnou představu, jaká je filosofie .NET a jak vše zhruba funguje. V této části se podíváme, co a jak vlastně Microsoft zabalil a co si k čemu potřebujete koupit.

- provoz klientských aplikací .NET

Pro tuto vlastně nejjednodušší variantu potřebujete .NET Framework, tedy rámcové prostředí k provádění programů nového typu. V případě, že půjde o ryze webovou aplikaci, může vám stačit prohlížeč MS Internet Explorer. Podporovány jsou platformy Windows 98 a vyšší, a také Windows CE na Pocket PC. Klient tedy nemusí nic kupovat!

- vývoj aplikací .NET

Pro tvorbu vlastních aplikací a komponent pro libovolné webové služby potřebujete Visual Studio .NET. Obsahuje pochopitelně .NET Framework, jejž můžete "přibalit" ke každé nové aplikaci, aby uživatelé neměli problémy s provozováním .NET aplikací. Visual Studio .NET bude prodáváno jako samostatný produkt v několika distribučních formách, z nichž ta nejvyšší bude zahrnovat i dále uváděné "aplikační" servery, včetně vývojářské licence pro testování nejnáročnějších vyvíjených aplikací. Plánované datum uvolnění finální verze již prakticky proběhlo, takže se podívejte na internet, zdali už "je to venku".

- vývoj v dalších programovacích jazycích

V budoucnu bude jistě možné zakoupit od dalších výrobců implementace programovacích jazyků, které Visual Studio .NET primárně neobsahuje. Půjde o komponenty, jež jednoduše rozšíří potenciál vývojového nástroje o nový jazyk při zachování veškeré funkčnosti. Podrobnosti obchodního charakteru nejsou prakticky známy.

- provoz serverů s webovými službami

Pro poskytování samotných služeb budete potřebovat jednak serverové operační systémy, jednak tzv. serverový aplikační software. V prvním případě jde o v současné době vyvíjené nástupce Windows 2000 Server či Advanced Server, jež budou představovat sourozence desktopových Windows XP. Jejich dohotovení je plánováno zhruba na polovinu letošního roku a prozatím to vypadá velmi slibně, obzvláště po stránce bezpečnosti.

Do druhé kategorie patří výkonné serverové aplikace, jimiž jsou např. SQL Server (databázové centrum), BizTalk Server (integrace výměny dat mezi procesy pomocí XML), Commerce Server pro tvorbu a správu portálů, Application Server pro správu řady webových sídel či Mobile Information Server pro integraci mobilních zařízení. Tyto aplikace jsou dostupné jako samostatné produkty již dnes pro serverový OS Windows 2000.

- webové služby z dílny Microsoftu

Samotný tvůrce myšlenky i .NET reality samozřejmě nezůstane pozadu a začal již připravovat některé aplikace ve formě webových služeb. Jednou z nejzajímavějších a také nejdiskutovanějších je tzv. MS Passport jedná se o systém pro autentifikaci na internetu. Hlavní obavou (o jejíž oprávněnosti zde nechci polemizovat) ze strany uživatelů je nebezpečí monopolizace služby ze strany Microsoftu a jeho partnerů, a případné "všelijaké" zacházení s poskytnutými důvěrnými daty. Systém je obsažen v nových Windows XP.

4. Suma sumárum

Věřím, že článek vás naprosto vyčerpal, a proto se pokusím o stručné shrnutí, jež by mělo upozornit na nejzásadnější vlastnosti ".NET reality".

-.NET je úhrnné obchodně-marketingově-vizionářské pojmenování pro novou vizi tvorby a používání softwaru dle Microsoftu prostřednictvím sítě internet

-.NET zahrnuje jak koncepci, tak zcela hmotné vývojové nástroje, konkrétní operační systémy a robustní serverové aplikace pro realizaci nového typu provozování aplikací. Stejně tak obsahuje některé konkrétní webové služby z dílny Microsoftu.

-.NET přináší zcela nové, na platformách Microsoftu univerzální běhové prostředí pro aplikace, zahrnuté v tzv. .NET Frameworku.

-.NET přináší zcela novou generaci vývojového balíku Visual Studio .NET, jenž zahrnuje značně inovované i zcela nový programovací jazyk, a stejně tak skýtá prostor pro implementaci jakýchkoliv dalších programovacích jazyků díky zveřejněné specifikaci. Mimo jiné je umožněna migrace aplikací, jež byly dříve napsány v jazyce Java.

-.NET i nadále umožňuje vytvářet a provozovat klasické desktopové aplikace pro platformy Windows.

-.NET nevyžaduje u běžných uživatelů žádný nový operační systém a ani jiné nestandardní zásahy.

-.NET není momentálně nezbytností ani spásou pro každou situaci.

-.NET je architektura (prozatím bezvýhradně) vázaná na platformu Windows.

Pevně věřím, že předchozí stránky vám byly alespoň trochu nápomocny ve snaze pochopit, co že to vlastně Microsoft uvařil. Na závěr bych chtěl zdůraznit jednu věc: řešení, i když takto komplexní, v podání tvůrců z Redmondu je jedním, nikoliv jediným provedením téhož záměru. I když v podání Microsoftu se jedná o opravdu zajímavou a poměrně převratnou záležitost.


Víte, co je to vlastně MS NET? III.

Mýty, pověry a omyly

Vize webových služeb je vynálezem Microsoftu

Nic takového není pravdou, i když tento dojem není těžké získat. Koncepty tohoto druhu jsou rozhodně širšího původu a aplikace na těchto principech začala vyvíjet řada výrobců, velmi často s použitím kvalitního jazyka Java.

Takto uceleně realizovanou koncepci nabízí pouze Microsoft

Nic takového, nenechte se zmást. Na stejných filosofických základech jsou postaveny reálné architektury jiných výrobců, z nichž zmíním např. dobře známou Sun ONE, samozřejmě postavenou na jazyce Java. Výhodou je v tomto případě např. větší platformová nezávislost tohoto jazyka.

Dřívější investice do Javy jsou s příchodem .NET ztraceny

Firma Microsoft zřejmě usoudila, že něco takového nechce či nemůže svým zákazníkům (prozatím) udělat. Nové Visual Studio .NET obsahuje příslušné technologie, jež dovolují např. projekty napsané v J++ úspěšně migrovat do nové podoby.

Nové .NET aplikace musím psát v novém jazyce C#

V žádném případě to není potřeba. Zcela nově navržený jazyk C# je vytvořen jako optimální, nikoli jako jediný nástroj pro psaní .NET aplikací. Stále jsou zde C++ či VB a předpokládá se, že další výrobci připraví implementaci dalších jazyků.

.NET aplikace mi na stávajících Windows nepoběží

Nebojte se, žádný upgrade (kromě Windows 95 a nižších) není nutný. Samotné nové aplikace s sebou mohou přinést potřebné běhové prostředí, jež zajistí následné bezproblémové spouštění.

Důležité pojmy a zkratky

XML - eXtensible Markup Language, rozšiřitelný značkovací jazyk univerzální systém pro popis strukturování dat, základní pilíř nejen architektury .NET. Veřejný standard, definovaný konsorciem W3C.

SOAP - Simple Object Access Protocol, protokol pro snadný přístup k objektům systém pro vzájemnou komunikaci mezi komponentami aplikací, zapouzdřený do aplikačního protokolu HTTP. Veřejný standard, definovaný konsorciem W3C.

HTTP - Hypertext Transfer Protocol, protokol pro přenos hypertextových dokumentů jeden z nejrozšířenějších protokolů na internetu, zajišťující službu World Wide Web, tedy přenos webových stránek. Veřejný standard, definovaný konsorciem W3C.

Webová služba - Forma provozování aplikace, kdy žádaná funkcionalita je dohodnutou formou vystavena a poskytována do internetového prostředí a tvoří jednu z mnoha složek distribuovaných aplikací.

CLR - Common Language Runtime, prostředí společného jazyka speciální mezivrstva, zajišťující v architektuře .NET běh veškerých aplikací pomocí provádění společného mezijazyka, do nějž jsou veškeré zdrojové kódy přeloženy.

MSIL - MS Intermediate Language, mezijazyk specifický univerzální jazyk, do nějž jsou z důvodu univerzální kompatibility překládány veškeré aplikace, vytvořené ve Visual Studiu .NET.

CLS - Common Language Specification, specifikace společného jazyka závazná norma, podle níž mohou další výrobci připravit implementaci jakéhokoliv programovacího jazyka pro použití ve Visual Studiu .NET.

.NET Framework - Aplikační rámec zcela nové prostředí, jež v architektuře .NET zajišťuje tvorbu a provozování aplikací. Jeho součástí je mimo jiné CLR.

Aplikační server - Robustní aplikace či integrovaný balík aplikací, typicky provozovaný v systému klient-server jako centrum pro vyřizování specifických požadavků klientů. Typickými příklady jsou např. databázový či webový server.

Některé důležité novinky ve Visual Studiu .NET

- jediné IDE pro veškerou práci

- zcela nový jazyk C#

- implementace čisté Javy v podobě zcela nového J#

- zásadně přepracovaný Visual Basic .NET lmožnost psaní jedné aplikace ve více jazycích zároveň

- přístup ke třídám napříč všemi jazyky a komponentami

- debuggování napříč různými jazyky a komponentami

- zcela nový .NET framework pro vývoj a běh aplikací

- připravenost pro implementaci dalších jazyků jiných výrobců

- modelování UML s generováním programových kódů

- mizí J++ (zcela zaniká)

- mizí Visual FoxPro (nově jako samostatný produkt)

- mizí InterDev (jeho možnosti integrovány jinak)

Důležité odkazy

http://www.microsoft.com/cze/net/

http://www.microsoft.com/net/

http://msdn.microsoft.com/net

http://msdn.microsoft.com/vstudio/

http://msdn.microsoft.com/visualj/

http://msdn.microsoft.com/visualc/

http://msdn.microsoft.com/vstudio/nextgen/technology/csharpintro. asp

http://www.gotdotnet.com/

http://www.devx.com/

http://www.biztalk.org

http://www.fawcette.com/vsm/

http://www.asp.net/

http://www.w3.org/2000/xp/

http://www.w3.org/XML/

Zajímavé knihy v češtině

Programujeme .NET aplikace ve Visual Studiu .NET Dalibor Kačmář, Computer Press 2001

Začínáme programovat v C#, Eric Gunnerson, Computer Press 2001

XML a SOAP. Programování serverů BizTalk Brian E. Travis, Computer Press 2001

XML kompletní průvodce, Neil Bradley, Grada 2000

XML pro každého. Kompletní průvodce, Jiří Kosek, Grada 2000

Programovací jazyk Visual Basic .NET, Jan Pokorný, Kopp 2001

Řešené úlohy z Visual Basic .NET, Jan Pokorný, Kopp 2001

Úvod do použití Visual Basic .NET Jan Pokorný, Mobil Media, UNIS Publishing, PC WORLD edition č. 12

§§§§§


Jak na to


Tipy, které lžou aneb co je pravda a co lež? I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel, JÖrg Thoma, David Wolski

c02p0030

Výkonný hardware a optimalizovaná Windows ve vašem počítači svým způsobem pouze degradují všechny tipy pro zvýšení výkonu počítače na úroveň neškodné hry. V tomto článku se vás pokusíme přimět k zamyšlení nad otázkou, zdali existují u moderních a rychlých počítačů ještě vůbec nějaké důvody, proč se nořit do hlubin Windows, a jestli námi vynaložená námaha vůbec stojí za to.

V tomto příspěvku naleznete řadu tipů a návodů, jež v mnoha případech doprovází specifické programové vybavení. Jak napovídá ikona, doprovodné programy či skripty jsou umístěny na přiloženém CD-ROMu. Aby bylo hledání usnadněno, jsou všechny soubory, náležející k tomuto článku, uloženy na CD v rubrice Software/Vyzkoušejte si, jako položka Tip&Trik. Zde naleznete jediný soubor s příponou exe jedná se o samorozbalovací archiv, po jehož spuštění a zadání cílové složky na pevném disku dojde k vybalení kompletního doprovodného materiálu. (Na stejném místě bylo možné doprovodný software nalézt rovněž v minulých číslech používáme tento způsob již přes půl roku a bude tomu tak i v budoucnu.)

Nastavení individuálního prostředí pro každého uživatele, pohodlný přístup na často používané položky, tvorba maker či skriptů pro zjednodušené provádění operací to jsou příklady pro urychlení práce na počítači víceméně nezávislé na výkonu počítače a existují už od té doby, co se objevilo digitální zpracování dat. Pochybnosti ovšem narůstají tam, kde se opravdu jedná o pouhé zvyšování výkonu počítače, tj. tipů týkajících se například cache pevného disku, operační paměti, odkládacího souboru, registru apod. Je ještě dnes nutné ručně zasahovat do nastavení těchto položek a vylepšovat rychlost počítače jejich úpravou?

Odpověď na tuto otázku bude nití, která se bude táhnout celým článkem. Pro dosažení našeho cíle jsme testovali různé tipy pro optimalizaci výkonu na hardwaru dneška a současných verzích Windows. Rozdíly ve výkonu jsme měřili podle typu úkolu buď pomocí skriptů, nebo benchmarkových programů. Není bez zajímavosti, že jsme často museli některé tipy uváděné příznivci Windows a publikované ve starších číslech tohoto časopisu doslova hodit přes palubu.

Vliv na výkon počítače jsme zkoumali dokonce i u takřka rituálních operací, jakou je například defragmentace disku. Zvláštní pozornost jsme věnovali rovněž mnohdy pochybným tipům, které se ve značném množství nalézají na internetu. Na obranu některých na dnešní dobu zastaralých a zřejmě už ne moc používaných tipů je třeba říci, že v době, kdy kapacita operační paměti a pevných disků byla daleko menší, měly bezpochyby svoji hodnotu. V našem časopise ale zastaralé tipy, jež při našich testech neuspěly, rozhodně nenajdete. Řádky, na nichž by byly napsány, budou využity pro popis těch tipů, které se vyplatí použít i dnes.

1. Paměť cache (95/98/Me)

Více operační paměti zmenšením velikosti cache?

Cíl: Windows si rezervují značnou část operační paměti na cache pevného disku (Vcache) často se jedná až o dobrou polovinu její velikosti. Ačkoliv cache všechny přístupy na pevné disky značně urychluje, přesto se může zdát její velikost poněkud přehnaná. Když ji nastavíte na rozumnější hodnotu, měli byste získat pro běžící programy více volné operační paměti.

Provedení: Pro nastavení maximální velikosti mezipaměti v KB vám stačí ve Windows 95//98/ME zapsat do souboru SYSTEM.INI dva řádky. Tak například níže uvedenými příkazy nastavíte hodnotu mezipaměti na 8 MB.

[vcache]

MaxFileCache=8192

Teoreticky je možné nastavit i minimální velikost mezipaměti, a to příkazem MinFileCache. Když nastavíte parametry MinFileCache i MaxFileCache na stejnou hodnotu, přeměníte dynamickou cache paměť na pevném disku na statickou. Operační systém Windows od verze 98 však neakceptuje hodnotu MaxFileCache menší než 6 MB (6 144).

Hodnocení: Funkce Vcache patří mezi ty léty prověřené a pracuje vcelku bezproblémově a rozumně. Pružně se přizpůsobuje velikosti fyzické operační paměti nainstalované v počítači a spolehlivě reaguje na paměťové požadavky jednotlivých aplikací. Ostatně se tato činnost dá velmi snadno sledovat například pomocí programu Sledování systému. Když omezíme velikost mezipaměti na hodnotu mezi 8-16 MB, pak při normálním používání počítače riskujeme od 2-11 procent jeho výkonu. Tvrzení, že počítač bez omezení velikosti mezipaměti je výkonnější, platí nezávisle na množství fyzické paměti nainstalované na počítači. To se ukázalo i při našich testech na počítači s operační pamětí postupně o velikosti 32, 64 a 128 MB RAM.

Výjimkou je případ, kdy se na počítači spouští aplikace intenzivně využívající operační paměť. Pak dochází k tomu, že omezení velikosti paměti činnost takové aplikace urychlí. Nesmí být ovšem požadavek na velikost paměti vyšší, než je dostupná kapacita.

Například když byla velikost mezipaměti omezena na 8 MB, reagoval náš testovací počítač s operační pamětí 128 MB RAM na požadavek 60 MB paměti o více než 30 % rychleji. Pokud spustíme aplikaci extrémně náročnou na operační paměť, využívá se mezipaměť velmi intenzivně, a i v tomto případě přináší snížení velikosti cache často ještě lepší výsledky. Výkon počítače se může zvýšit až o 11 %.

Ovšem pozor: Toto chování platí však pouze pro aplikace, jež vyžadují skutečně velké množství operační paměti například hry s náročnou grafikou. Jakmile tedy dochází současně k přístupům do operační paměti i na pevný disk, je lépe velikost cache paměti omezit. Bohužel se nám v žádném z jednotlivých případů nepodařilo zjistit, jakou výhodu by mohlo mít nastavení parametru MinFileCache. Minimální velikost cache paměti byste proto raději měli nechat na systému samotném.

2.Programové prostředí Windows (shell)

(95/98/Me) Rychlejší Windows s alternativním prostředím?

Cíl: Zvláště na hůře vybaveném stolním počítači nebo na notebooku se může zdát dobrým prostředkem pro zvýšení výkonu změna programového prostředí Windows. To platí zejména v případě, kdy se rozhodnete k tak radikálnímu řešení, kterým se vzdáte grafického prostředí zajišťovaného programem Explorer, a zvolíte si prostředí využívající přímé zadávání příkazů představované programem TASKMAN.EXE. Toto prostředí je velmi nenáročné, čímž šetří operační paměť a tak zvyšuje výkon počítače.

Provedení: Změna programového prostředí je vskutku velmi jednoduchá. Otevřete soubor SYSTEM.INI, jenž se nachází ve složce, v níž máte nainstalovaná Windows, a prostřednictvím znaku středník uděláte z řádku shell=explorer.exe komentář:

;shell=explorer.exe

Pod tento řádek vložte nový, ve kterém zadáte vámi požadované programové prostředí v našem případě to bude řádek

shell=taskman.exe

Po restartu počítače se vám objeví programové prostředí nové, o poznání skromnější.

Hodnocení: Testování jsme prováděli na počítači s procesorem Pentium III (866 MHz) s pamětí 128 MB RAM a operačním systémem Windows 98. S touto sestavou jsme jednoznačně dosáhli menšího využití operační paměti, přesto 5 MB ušetřených použitím alternativního programového prostředí bylo daleko méně, než jsme očekávali. Důvodem je to, že i program TASKMAN.EXE potřebuje ke svému provozu nahrát celou řadu standardních DLL knihoven.

Velkého zklamání jsme se dočkali při porovnávání výkonu obou prostředí. Přes menší využití paměti náš jednoduchý skript, který opakovaně spouštěl a zavíral náročnější aplikace, ukázal, že oba systémy byly stejně rychlé. Dokonce i když jsme operační paměť snížili na pouhých 16 MB, nezměnilo se nic. U obou programových prostředí byl systém o 38 % pomalejší. A to nemluvíme o faktu, že při manipulaci s primitivním programovým prostředím programu TASKMAN.EXE oproti prostředí Exploreru dochází k časovým prodlevám. Z těchto důvodů se nám jeví programové prostředí řízené aplikací TASKMAN.EXE pro moderní počítače naprosto nevhodné.

Výjimkou může být použití v notebooku. Pokud na něm pracujete většinu času jenom s jedním programem, můžete si urychlit spouštění počítače. Na našem testovacím počítači jsme dosáhli o 4 sekundy rychlejšího spuštění, což představuje zvýšení rychlosti počítače asi o 12 %.

3. Registr systému Windows (95/98/Me)

Větší výkon pomocí štíhlejšího registru?

Cíl: Údaje z registru potřebují Windows takřka při každé jejich operaci. Díky mnoha instalacím nejrůznějších aplikací a jejich přerušeným nebo neúplným odinstalováním velikost registru neustále roste, což celý operační systém zpomaluje. Z tohoto důvodu je občasné ruční vyčištění registru a zpětné zkopírování jeho štíhlejší varianty velmi užitečné. Také je možné registr vytvořit přes dříve vyexportovaný soubor.

Provedení: Ke starší (a štíhlejší) verzi registru se můžete pomocí programu Příkazový řádek MS-DOS vrátit příkazem

regedit /c <cesta k souboru>.reg

Takto si načtete celý registr úplně znovu. Výraz <cesta k souboru> musíte nahradit cestou a jménem souboru, do něhož jste si dříve registr vyexportovali. Použitím výše uvedeného příkazu máte také garantováno, že registr bude zároveň i defragmentován.

Upozornění: Pro načítání REG souboru se hodí pouze úplná záloha registru vytvořená na stejném počítači. Pokud byste k importu použili dříve vyexportovaný soubor, obsahující pouze část registru, potom už Windows nespustíte.

Hodnocení: Registr sice operační paměť přímo neobsazuje, má však na ni vliv nepřímý. Při spouštění Windows se totiž zapisuje do odkládacího souboru. Velikost registru proto hraje rozhodující roli v délce startu celého systému. Při testování jsme vycházeli z registru operačního systému Windows ME o velikosti 6 MB (velikost vyexportovaného REG souboru) a uměle jsme jej zvětšili na 40 MB. Nato jsme opět všechny uměle vytvořené klíče odstranili a prostřednictvím příkazu regedit /c <cesta k souboru>.reg jsme jej defragmentovali. Přitom jsme při uvedené velikosti registru naměřili níže uvedené doby spouštění počítače:

43 MB 1:26 min.

6 MB 1:02 min. (fragmentovaný)

6 MB 0:41 min. (defragmentovaný)

Z výsledků vyplývá, že nejen velikost registru, ale i nové načtení a tedy i defragmentace má značný vliv na dobu spouštění počítače.

Zeštíhlením registru získáme i větší výkon Windows. Podařilo se nám dokázat urychlení běhu aplikací o 3-5 %. Při posledním testu jsme si zjistili, kterou aplikací je libovolně námi vybraný soubor v registru zastupován. Poté jsme tento soubor spouštěli, takže se vždy musel provést přístup do registru. U Windows jsme v případě štíhlého registru zjistili dobu spuštění souboru o 11 % kratší.


Tipy, které lžou aneb co je pravda a co lež? II.

4. Odkládací soubor [I] (98/Me)

Rychleji s optimalizovaným odkládacím souborem?

Cíl: Vlastníte počítač vybavený poměrně velkým množstvím operační paměti. Bohužel to neznamená snížení velikosti odkládacího souboru, nýbrž jeho vzrůst. Pro zlepšení výkonu vašeho počítače byste tedy měli donutit Windows k tomu, aby pomalý odkládací soubor využívala co nejméně.

Provedení: Pro ovlivnění správy odkládacího souboru vložte ve Windows do souboru SYSTEM.INI do odstavce [386Enh] následující řádek:

ConservativeSwapfileUsage=1

Tak donutíte Windows 98 a ME, aby s virtuální pamětí zacházela stejně jako Windows 95. Tato položka zabraňuje tomu, aby Windows odkládala data do virtuální paměti, když to zrovna není nevyhnutelně potřeba. Jinými slovy se budou data odkládat do virtuální paměti pouze tehdy, bude-li to skutečně nutné.

Hodnocení: Výše uvedeným způsobem dosáhnete toho, čeho jste pravděpodobně dosáhnout chtěli odkládací soubor bude mít skutečně minimální velikost. Dokonce i při spouštění aplikací náročných na operační paměť bude mít odkládací soubor velikost jen několika megabajtů. Ovšem skutečného cíle, tj. urychlení počítače, nedosáhnete. Při spouštění jednotlivých aplikací, jakými jsou hry náročné na grafiku, se vám podaří zvýšit výkon až o 40 %. Tento pozitivní výsledek se ale úplně otočí do záporu při běžné práci s počítačem. Jakmile zkusíte například současně upravovat několik souborů, či využívat multitaskingových schopností Windows, ukáže se výše popsaná změna souboru SYSTEM.INI jako skutečná brzda.

Při našem testování jsme zkoušeli otevírat v programu Paint Shop Pro obrázkový soubor o velikosti 12 MB. Vedle této operace jsme spustili otevírání textového dokumentu o velikosti 2 MB v programu MS Word. V extrémním případě trvalo otevírání souboru v programu MS Word při zadané položce ConservativeSwapfileUsage třikrát déle než za normálních okolností. Celkově se projevilo, že situace je tím horší, čím je současně spuštěných programů více.

Při omezené velikosti odkládacího souboru všechny aplikace samozřejmě potřebnou paměť dostanou, ovšem data nahraná v paměti předtím jinými spuštěnými aplikacemi se odstraní. Z toho vyplývá, že pokud jsou odstraněná data opět potřebná, musí je operační systém znovu nahrát z pevného disku do paměti. Odkládací soubor slouží jako mezipaměť pro rychlý přístup k nedávno použitým souborům. Odtud jsou pak nahrány daleko rychleji než ze svého původního umístění. Námi diskutovaná metoda urychlení práce počítače má samozřejmě i své výhody; například když pracujete na počítači pouze s jednou aplikací, anebo když je na pevném disku málo místa. Správa odkládacího souboru rovněž vždy zabere něco z výkonu procesoru. Takže i procesy vyžadující maximální výkon procesoru mohou z výše uvedeného nastavení profitovat, i když pouze za předpokladu, že nebudou z pevného disku načítat velké množství dat.

5. Odkládací soubor [II] (95/98/Me)

Větší výkon při omezení velikosti odkládacího souboru?

Cíl: Na rozdíl například od Linuxu používají Windows dynamický odkládací soubor jeho velikost si operační systém mění podle potřeby. Pakliže má váš počítač hodně operační paměti a zdá-li se vám odkládací soubor také moc velký, můžete jeho velikost omezit.

Provedení: Pro omezení velikosti odkládacího souboru nemusíte kupodivu ručně editovat žádný soubor. Otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Systém. Dále klepněte na kartu Výkon a zde stiskněte tlačítko Virtuální paměť. Tady můžete v poli Virtuální paměť nastavit minimální a maximální velikost odkládacího souboru. Při našich testech jsme jako maximální hodnotu nastavili polovinu velikosti fyzicky nainstalované operační paměti.

Hodnocení: Omezení velikosti virtuální paměti výkon vašeho počítače nezlepší. Pokud si nenastavíte maximální velikost odkládacího souboru na příliš malou hodnotu, nebude to mít na výkon vašeho počítače žádný negativní vliv. Potud je to spíše věc vašeho vkusu. Při malém množství místa na disku můžete takto pro vaše data získat další prostor. Krize nastane tehdy, až bude operační paměť zaplněná a místo vyhrazené pro odkládací soubor malé. V tomto případě se další aplikace odmítnou spustit a za určitých okolností se celý systém může stát nestabilním. Abyste pak mohli pokračovat v práci, musíte nejprve některé spuštěné programy zavřít.

Při normálním používání počítače vybaveného 128 MB operační paměti stačí Windows velikost odkládacího souboru 64 MB. Nenechte se ale velikostí odkládacího souboru na pevném disku zmást. Vámi zadaná velikost odkládacího souboru totiž neodpovídá jeho skutečné hodnotě. Ta nezávisí pouze na tom, kolik místa na pevném disku smí soubor obsadit. Windows kromě toho potřebují pro odložená data obrovský prostor pro jejich správu. Takže ve skutečnosti do odkládacího souboru o velikosti 64 MB uloží Windows z operační paměti asi jen 10 MB dat.

6. Odkládací soubor [III] (95/98/Me)

Rychlejší systém se samostatně spravovaným odkládacím souborem?

Cíl: Když se to tak vezme, vlastně byste se o umístění a velikost odkládacího souboru vůbec nemuseli starat. Windows jej spravují sama a automaticky. Pro rychlejší Windows se však někdy doporučuje opak, že totiž si jeho umístění a velikost zvolíte sami. To má na první pohled dvě nepopiratelné výhody: Za prvé Windows odkládací soubor nevytvářejí až tehdy, kdy je to třeba, což stojí čas, nýbrž odkládací soubor již existuje a je mu přidělen velký diskový prostor. Za druhé umístěním odkládacího souboru na jiný pevný disk se zajistí, aby přístupy na pevný disk mohly probíhat paralelně.

Provedení: Nastavení parametrů odkládacího souboru se provádí způsobem uvedeným v tipu č. 5. Když v dialogovém okně pro nastavení virtuální paměti zvolíte možnost Virtuální paměť nastaví sám uživatel, můžete si zvolit umístění, minimální a maximální velikost odkládacího souboru. Pozor na nastavení maximální hodnoty virtuální paměti, jež by měla být větší než velikost fyzicky přítomné operační paměti na počítači.

Můžete si také zajistit, aby Windows nastavila velikost odkládacího souboru hned po startu. To uděláte tak, že zadáte do políčka pro minimální a maximální velikost odkládacího souboru stejnou hodnotu. Když se rozhodnete umístit odkládací soubor na jiný disk, měl by být přinejmenším tak rychlý jako ten systémový.

Hodnocení: Pro testovací účely jsme použili počítač s fyzicky přítomnou operační pamětí o velikosti 16 MB, a to proto, abychom jej donutili využívat odkládací soubor. Oproti očekávání nezpůsobuje automatické nastavování velikosti odkládacího souboru systémem Windows žádné měřitelné prodlevy. Totéž bylo zjištěno i v případě, kdy bylo nastaveno vytvoření odkládacího souboru o určité velikosti hned při startu Windows.

Tato nastavení si ale můžete také provést z jiných důvodů. Prvním z nich může být třeba to, že se vyhnete fragmentování odkládacího souboru a rovněž i trochu neobvyklé situaci, kdy by mohlo dojít k tomu, že odkládací soubor zaplní celý pevný disk. Tento stav ovšem často končí zatuhnutím Windows.

Měřitelný rozdíl se objevil při umístění odkládacího souboru na jiný disk. Byl sice velmi malý, ale přesto: Při spouštění programů MS Word a MS Excel se počítač urychlil asi o 4 a 6 %, měřeno benchmarkovým programem Sysmark 2000 (www.bapco.com). To je podle našeho názoru velmi málo. Při rychlosti dnešních pevných disků se jedná o zrychlení řádově v milisekundách. Proto si myslíme, že optimalizace počítače nastavováním parametrů odkládacího souboru není už dnes tak aktuální jako ještě před několika lety.

7. Defragmentace (95/98/Me)

Rychlejší přístup na defragmentovaná data?

Cíl: Nejen firma Microsoft doporučuje provádět pravidelně defragmentaci pevných disků a diskových oddílů. Fragmentovaný disk, na němž nejsou soubory seřazeny přesně za sebou, nýbrž jednotlivé části souborů jsou roztroušené po celém disku, snižuje výkon počítače. Při otevírání fragmentovaného souboru se totiž nejprve musí jednotlivé jeho díly na disku vyhledat, a teprve pak se může soubor otevřít.

Provedení: Ve Windows 95/98/ME je integrovaný program Defragmentace disku. Naleznete jej v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje.

Hodnocení: Naše testy jsme prováděli ve Windows 95/98/ME, která se nacházela na diskovém oddílu o velikosti 2 GB. Celý disk měl kapacitu 6,5 GB a jeho střední přístupová doba byla 9,5 ms. Na disku bylo volného místa vždy méně než 20 % celkové kapacity disku. Grafický soubor o velikosti 50 MB se pak po takto zaplněném diskovém oddílu rozdělil. Podrobné informace o stupni fragmentace nám poskytl program Defragmentace disku. Měřili jsme čas, který potřebuje program Paint Shop Pro na to, aby tento soubor kompletně nahrál. Nato jsme pevný disk defragmentovali a znovu jsme soubor otevřeli. Po srovnání obou výsledků jsme žádný nárůst výkonu nenaměřili.

Následující jednoduchý výpočet ozřejmuje absurditu častého provádění defragmentace. Pro defragmentaci pevného disku potřebujeme v našem případě asi 10 minut času. Střední doba přístupu na tento disk je 9,5 ms. Jestliže disk obsahuje například 500 fragmentů souborů, jež denně otevíráme, pozdrží nás fragmentovaný disk takto o 4,75 sekundy déle než defragmentovaný. Takže musíme investovat 10 minut do spuštění a průběhu defragmentace disku, abychom čtení souboru urychlili o 4,75 sekundy. To si myslíme, že se nevyplatí.

Dnešní počítače mají data uložena na pevných discích s velkou mezipamětí. Ta řídí přístup k datům na něm uloženým, a právě rychlost pevných disků kompenzuje ztrátu rychlosti způsobenou fragmentováním souborů. Můžeme proto říci, že defragmentace na běžném počítači prováděná jednou za čtyři měsíce by měla být více než postačující. Výjimkou snad jsou jen disky s velmi intenzivním využitím, například na serverech, kde jsou uloženy databáze apod. Ty by měly být defragmentovány pravidelně.

Tip: I pomocí programu Scandisk můžete zjistit, do jaké míry jsou jeden nebo více souborů ve složce fragmentovány. Spusťte si program Příkazový řádek MS-DOS a v něm zadejte příkaz:

scandisk /f c:\windows\*.*

Zadáte-li kupříkladu příkaz scandisk /f c:\windows\win386.swp, sdělí vám program Scandisk, do jaké míry je právě fragmentován odkládací soubor Windows.


Tipy, které lžou aneb co je pravda a co lež? III.

8. TASKMON.exe (98/Me)

Rychlejší spouštění nejpoužívanějších aplikací?

Cíl: Windows 98/ME si zaznamenávají, které programy spouštíte nejčastěji. Po spuštění defragmentace disku jsou pak tyto přesunuty na nejrychlejší část disku.

Provedení: Toto zaznamenávání probíhá na pozadí a provádí jej program TASKMON.EXE, jenž se automaticky spouští při startu počítače a zapisuje spouštění veškerých programů. Takto vytvořené protokoly jsou uloženy ve skryté složce %windir%\applog. Když provádíte defragmentaci, program Defragmentace disku vyhodnotí zde uložené výsledky a seřadí všechny spouštěné aplikace podle toho, jak často jsou spouštěny, a přesune je na rychlejší část pevného disku.

Hodnocení: Na testování jsme použili počítač, který měl na pevném disku o velikosti 6,5 GB vytvořený diskový oddíl o velikosti 2 GB. Střední přístupová doba disku byla 9,5 ms. Nejprve jsme měřili čas, jenž potřeboval čerstvě nainstalovaný program Paint Shop Pro ke spuštění. Poté jsme na počítači spustili skript, jehož úkolem bylo po několik hodin neustále spouštět Paint Shop Pro, aby se tak stal podle programu TASKMON.EXE nejčastěji používaným programem. Nakonec jsme provedli defragmentaci pevného disku standardním programem Deframentace disku, dodávaného s operačním systémem Windows. Rozdíl v době spuštění před a po defragmentaci činil 1 sekundu. Shrnuto: Jestliže budete tento program spouštět každý den dvakrát po dobu jednoho roku (uvažujme 200 pracovních dní), znamená to úsporu 6,5 minuty času. Takže častější defragmentace za účelem ušetření času při spouštění programu také není dvakrát praktická.

9. NTFS (NT/2000/XP)

Lepší výkon defragmentací NTFS?

Cíl: Windows 2000 a XP také standardně nabízejí program pro defragmentaci disku (viz tip č. 7). Abyste ale mohli provést defragmentaci ve Windows NT4, musíte použít program jiného výrobce. Také u těchto systémů by měla pravidelná defragmentace urychlit spouštění vašich aplikací.

Provedení: Ve Windows 2000 a XP spustíte program pro defragmentaci pomocí nabídky Start/Programy/Příslušenství/Systémové programy/Defragmentace disku. Když používáte Windows NT4, použijte například program O&O Defrag. Najdete jej na cédéčku přiloženém k PC WORLDu 11/2001, případně na internetové adrese www.oo-software.com.

Hodnocení: Výše uvedené operační systémy jsou provozovány většinou na diskových oddílech formátu NTFS. Co se týče defragmentace, je tento systém daleko méně náročný na správu než FAT, nebo FAT32, na nichž pracují Windows 95/98/ME. Firma Microsoft sice doporučuje i pro systém NTFS pravidelnou defragmentaci, ovšem při našich testech byly rozdíly v dobách spouštění programů před a po defragmentaci měřitelné až tehdy, kdy byl disk z více jak 80 % zaplněný. Dokonce i když vaše Windows běhají na silně vytíženém oddílu NTFS, úplně jej stačí uklidit třikrát až čtyřikrát ročně.

10. Rozložené svazky (2000/XP)

Dvojnásobná rychlost při dvou discích?

Cíl: Windows 2000 a XP nabízejí možnost vytvoření tzv. rozložených svazků. Při této operaci dojde k rozložení diskového oddílu přes dva pevné disky a data jsou pak rovným dílem zapisována na oba disky. Dochází k tomu, že každému z disků se při zápisu nebo čtení stačí vypořádat pouze s polovičním množstvím dat. Z toho teoreticky vyplývá, že by se měla zdvojnásobit jak rychlost čtení, tak i zápisu. Při našich testech jsme zkoumali, zdali se náš závěr potvrdí.

Provedení: Pro vytvoření rozloženého svazku potřebujete alespoň dva pevné disky. Ideální by bylo, kdyby byly stejného typu, ale půjde to i s různě velkými pevnými disky. Výsledný svazek může mít maximálně dvojnásobnou velikost, než jakou má nejmenší z obou disků. Postupujte následovně:

1. Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely. Zde poklepejte na ikonu Nástroje pro správu a nato na ikonu Správa počítače. Zde se přesuňte na položku Úložiště a klepněte na ikonu Správa disků.

2. Rozložené svazky se dají vytvořit pouze z dynamických pevných disků. Pokud se vám u pevných disků, jež používáte, objeví v seznamu typ Základní, musíte je nejprve přeměnit na dynamické pevné disky. Klepněte proto pravým tlačítkem myši na oblast vpravo dole označující disk a z kontextového menu zvolte příkaz Inovovat na dynamický disk.

3. Na jednom z dynamických disků klepněte pravým tlačítkem myši na údaj o nepřiřazeném místě a z kontextového menu zvolte příkaz Vytvořit svazek. Objeví se Průvodce vytvořením svazku. Stiskněte tlačítko Další a ze seznamu možností vyberte položku Rozložený svazek. Dále se řiďte pokyny průvodce.

4. Při formátování datového média můžete v poli Velikost alokační jednotky vybrat z několika hodnot. Při ponechání položky Výchozí použijí Windows nejmenší velikost clusteru, tedy například 4 KB to závisí na fyzickém formátování pevného disku. Můžete zadat samozřejmě i hodnotu jinou, třeba 1 024 KB. Tento údaj je doporučen jako optimální pro práci s velkými soubory. Po provedení výše zmíněných kroků se pak tyto pevné disky barevně zobrazí jako rozložený svazek a přiřadí se jim stejné písmeno. V programu Průzkumník pak naleznete disk nový, jehož velikost odpovídá součtu velikostí obou použitých disků.

Hodnocení: Měřili jsme výkon pevných disků jako samostatných a po zřízení rozloženého svazku. Při použití benchmarkového programu pro pevné disky s názvem HD Tach vzrostla přesně podle očekávání přenosová rychlost ze 22,5 MB/s na 41,4 MB/s. Mimochodem, sharewarovou verzi výše zmíněného programu určenou pro Windows 95/98/ME najdete , případně též na internetové adrese www.tcdlabs.com (HDTACH261.EXE, 956 KB). Po změření takových hodnot jsme se zaradovali, naše radost však stejně rychle uvadla. Při použití benchmarkového programu zaměřeného na měření rychlosti spouštění aplikací nebyl naměřen žádný nárůst výkonu. Pouze program Paint Shop Pro ukázal v některých bodech nárůst výkonu, ten jsme však spíše přisuzovali nepřesnostem při měření.

Stejná situace nastala také při dalších testech. Převod asi 200MB AVI souboru do formátu WMA pomocí programu Windows Media Encoder 7.1 rovněž neprobíhal na rozloženém svazku rychleji. Tato aplikace šířená jako freeware je určena pro Windows 98/ME a 2000 a také ji naleznete , případně na internetové adrese www.microsoft.com/Windows/windowsmedia/cs/wm7/encoder .asp (WMENCODER71.EXE, 4,71 MB).

Daleko lepší výsledky ve zvýšení výkonu byly naměřeny při dalších zkouškách. Tak při kopírování souborů v rámci datového média došlo k urychlení až o 50 % oproti samostatnému pevnému disku. Tento jev byl více patrný při kopírování velkých souborů než malých. Další nárůst výkonu jsme zaznamenali při zvýšení velikosti alokační jednotky na 1 024 KB.

Závěr je jasný. Kdo od vytvoření rozloženého svazku očekává zvýšení výkonů v aplikacích typu MS Office a podobných, bude zklamán. Také při práci s velkými soubory, například při úpravách videa, si moc nepomůže. Výjimkou je kopírování. Při většině prací se soubory spíše záleží na rychlosti přístupu než na rychlosti přenosu dat. Při provádění benchmarku na rychlost aplikací je rozhodující výkon systému. I vylepšení pouze jednoho parametru v našem případě přenosové rychlosti se příznivě projeví na celkovém výkonu počítače. Zvýšení rychlosti kopírování je ale vyváženo větším rizikem ztráty dat. Pokud vám jeden pevný disk odejde, chybí vám nejen polovina souborů, nýbrž ještě jedna polovina od každého souboru. Vaše data jsou tímto prakticky nepoužitelná.

Pro srovnání jsme zkusili použít řadič EIDE-Raid-0 od firmy Promise. I ve Windows 95/98/ME můžete používat řadič Raid a na systém disků připojených na tento řadič můžete dokonce instalovat operační systém. Tím si sice urychlíte start operačního systému, ale jinak jsou výsledky srovnatelné se softwarovým řešením ve Windows 2000 a XP. Při používání standardních programů však asi sotva získáte významnější nárůst výkonu.

11. Využití operační paměti (95/98/Me/NT)

Více paměti bez zbytečných DLL knihoven?

Cíl: I když na počítači ukončíte aplikaci určenou pro operační systém Windows, stále ještě zůstávají po nějakou dobu v operační paměti nahrané DLL knihovny, jež byly pro ukončený program potřebné. Jelikož po ukončení programu jen zabírají místo, chtěli byste donutit Windows k tomu, aby se všechny součásti programů a DLL knihovny okamžitě po skončení programu odstranila. To by bylo dobré zvláště pro starší počítače s malou velikostí operační paměti, neboť by se paměť uvolnila pro další běžící aplikace.

Provedení: Spusťte si program Editor registru (stačí klepnout na nabídku Start/Spustit, potom do pole Otevřít: zadat příkaz regedit a potvrdit tlačítkem OK). Přesuňte se na klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer. Zde vytvořte nový klíč s názvem AlwaysUnloadDLL. Některé zdroje jako například ZD-Net (www.zdnet.com/pcmag/pclabs/solution/uu1602c.htm) sice hovoří o tom, že AlwaysUnloadDLL má být textová hodnota ležící v klíči Explorer. Jak ale můžete vidět na WWW stránce firmy Microsoft (http://msdn.microsoft.com/library/en-us/shellcc/platform/Shell/Debugging.asp), je tato informace nepravdivá.

Hodnocení: Ani ve Windows 95/98/ME, ani ve Windows NT4 nepřinesla výše zmíněná úprava registru žádné měřitelné vylepšení, např. více volné operační paměti. I DLL knihovny nahrané v operační paměti po ukončení programu v podstatě významněji nemizely. Pro vás má výše zmiňovaná úprava registru použití pouze tehdy, když bojujete s chybně naprogramovanými aplikacemi. Windows totiž všechny DLL knihovny smažou automaticky v okamžiku, když je už žádný ze spuštěných programů nepotřebuje. Kdyby program kvůli chybě nahrané DLL knihovny okamžitě neuvolnil, zůstávaly by v paměti dále. Existuje-li ale v registru Windows klíč AlwaysUnloadDLL, volají Windows každých 15 sekund funkci DLLCanUnloadNow té právě nahrané DLL knihovny. V německé Microsoft Knowledge Base je popis této chyby uveden ve spojení s programem Winzip 6.3 a 7.0 (viz web adresu www.microsoft.com/IntlKB/Germany/Support/kb/D3/D36898.htm). Pokud se u vás výše zmíněná chyba objeví, mohl by se vám experiment s klíčem AlwaysUnloadDLL vyplatit. Jinak své uplatnění nalezne maximálně mezi programátory.

12. Úklid operační paměti (95/98/Me/NT/XP)

Lepší optimalizace operační paměti s použitím systémových utilit?

Cíl: Programové nástroje pro optimalizaci operační paměti slibují celkové zlepšení výkonu systému. Toho má být dosaženo kombinací systémových nastavení pro správu cache Windows a rezidentního programu, který neustále udržuje dostatečně velkou volnou fyzickou operační paměť, přičemž právě nepotřebná data přesunuje do odkládacího souboru.

Provedení: Pro testování jsme použili pro soukromé použití zdarma dostupný program RAM Idle. Verzi 4.8 naleznete , případně na internetu na adrese www.tweaknow.com (RAMIDL9X.EXE, 952 KB pro Windows 95/98/ME a RAMIDLXP.EXE, 982 KB pro Windows NT4, 2000 a XP). Tato utilita slibuje optimalizaci nastavení cache Windows, kterou ale také můžete udělat sami. Zvláštnost použití programu spočívá v automatickém výpočtu optimálních hodnot, závislých na množství operační paměti nainstalované v paměti počítače. Kromě toho se také dá program použít k uvolnění paměti před spuštěním nějaké aplikace, přičemž dochází k přesunu dat z fyzické operační paměti do virtuální.

Hodnocení: K testu byl použit počítač s nainstalovanou operační pamětí o velikosti 32 MB, což je konfigurace, jež obecně nezabraňuje efektivní práci na počítači, ale kde se přesto doporučuje provést vyladění výkonu. V testech jsme měřili dobu spuštění programu MS Word, a to čtyřikrát. Poprvé bez spuštěného programu RAM Idle, potom se spuštěným programem, ale bez úprav nastavení. Potřetí jsme provedli úpravy nastavení programu RAM Idle, a konečně naposledy jsme provedli speciální úklid operační paměti těsně před spuštěním aplikace MS Word.

Výsledky měření byly překvapivé: Bez optimalizace nastavení cache Windows dokázal program RAM Idle urychlit spuštění aplikace MS Word o 26 procent, a to s využitím právě jím udržované volné operační paměti. Po úpravě nastavení cache Windows rychlost spuštění klesla o 40 procent.

Úklid paměti těsně před spuštěním programu MS Word opět bilanci vylepšil, ovšem jen na hodnotu, které jsme dosáhli bez použití utility RAM Idle. Obecně tedy nemá smysl se slepě spoléhat na automatické výpočty optimálních hodnot. Kdo chce skutečně optimálně vyladit počítač, nebude tímto způsobem obcházet nutnost ponořit se do hlubšího studia práce cache Windows, ale po prozkoumání problematiky si hodnoty zadá ručně sám přímo do registru.

Přesto je zajímavé, že druhou oblast použití, totiž uvolnění fyzické operační paměti pro nově spouštěné programy, splnil bezchybně. Na dobře vybaveném počítači se 128 MB operační paměti se utilitě zvýšit výkon počítače už nepodařilo. Naopak i zde optimalizace nastavení cache Windows způsobila ztrátu výkonu, takže je pochopitelné, že o takovou "automatickou optimalizaci" asi nikdo moc stát nebude.


Tipy, které lžou aneb co je pravda a co lež? IV.

13. Nastavení priority aplikací (95/98/Me)

Lepší výkon mikroprocesoru nastavením priorit?

Cíl: Ve Windows 95/98/ME má nikde nedokumentovaná hodnota v registru s názvem CPUPriority sloužit k tomu, aby v popředí běžící aplikace dostávala více času procesoru, a tedy i efektivněji pracovala. Podle některých WWW stránek zabývajících se laděním výkonu počítače má jednotlivým aplikacím přinést až o 10 procent vyšší výkon.

Provedení: Spusťte program Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\VxD\BIOS. Zde vytvořte novou hodnotu typu DWORD se jménem CPUPriority. Zadejte jí v desítkové soustavě hodnotu 1 a restartujte počítač. Hodnota 1 slouží k tomu, aby program dostal vyšší prioritu a tedy i více času procesoru, než aplikace běžící na pozadí. Hodnota 0 má dát programu k dispozici všechny dostupné systémové prostředky, hodnota 2 téměř všechny prostředky, ale rozhodně více než údajně standardní hodnota 3.

Hodnocení: Windows tato položka v registru nechává chladnými. Ani navrhovaná hodnota 1, ani daleko nebezpečněji vypadající hodnota 0 nezanechaly na systému žádnou změnu. Jako program pro testování jsme použili freewarovou utilitu Pov-Ray, jež přepočítává obrázky metodou Raytracing. Utilitu naleznete , případně na adrese www.povray.org (POVWIN3.EXE, 4,96 MB). Aplikace se také dá použít jako benchmarkový program pro měření výkonu procesoru.

Tato fáma pravděpodobně pochází ze světa Windows NT, kde skutečně mohou programy mít vyšší prioritu. Dokonce ani Microsoft Knowledge Base se o tomto klíči nezmiňuje. Také domněnka, že by některé speciálně naprogramované aplikace mohly mít z tohoto klíče nějaký užitek, se nepotvrdila. Ostatně se rovněž ukazovalo na podobné hodnoty, jež měly být vychvalovány ve spojení s výše uvedenou položkou. Jednalo se o položky registru s názvy PCIConcur a FastDRAM. Ani tyto se nijak neprojevují.

14. Spouštění operačního systému (95/98/Me)

Ušetříme čas při spouštění počítače prostřednictvím souboru WINSTART.BAT?

Cíl: Během startu Windows se standardně spouští i dávkový soubor WINSTART.BAT. Pro urychlení startu počítače se doporučuje vytvořit ve složce Windows soubor s tímto jménem a s nulovým obsahem. Windows pak nebudou ztrácet čas hledáním tohoto souboru.

Provedení: Prázdný soubor vytvoříte velmi snadno a rychle. Spusťte program Příkazový řádek MS-DOS a v něm zadejte příkaz:

copy nul %windir%\winstart.bat

Hodnocení: Nějaké zvlášť velké zrychlení startu Windows jsme při tomto tipu neočekávali. Koneckonců hledání souboru na cestě pro spustitelné soubory trvá zlomky sekundy. Samotný tip působí proti tomu, co slibuje. Každý dávkový soubor totiž potřebuje pro své spuštění příkazový interpreter COMMAND.COM, a ten se musí nahrát i tehdy, když je dávkový soubor prázdný. Už jenom nahrání interpreteru trvá asi dvě sekundy, což je daleko více než doba, kterou Windows stráví hledáním onoho dávkového souboru.

15. Komprimace (95/98/Me/NT/2000/XP)

Více volného místa získaného komprimací programů?

Cíl: Pro úsporu místa na pevném disku můžete zřídka používané soubory zabalit do archivu nebo použít komprimované disky. Nemůžete naposledy zmiňovanou možnost využít, protože používáte systém souborů FAT32? Pro tento případ existují utility, jež komprimují EXE a DLL soubory tak, že i po komprimaci jsou přímo spustitelné.

Provedení: Pro komprimaci souborů jsme použili sharewarový program Aspack. Najdete jej samozřejmě , anebo na internetové adrese www.aspack.com (ASPACK211.ZIP, 290 KB). Program používá pro práci s archivy formát ZIP. Kromě úspory místa slibuje výrobce, že nedojde k žádné ztrátě výkonu. Přístup k souborům bude stejný jako před komprimací, tj. například přes příkaz Soubor/Otevřít nebo přes příkazový řádek. Také je možné (a velmi se doporučuje) vytvořit zálohu souborů.

Hodnocení: Pro účely testování jsme zkomprimovali všechny EXE a DLL soubory z programových složek MS Office 2000 a Star Office 5.2. Výsledek byl vcelku uspokojivý: Složka, v níž byl nainstalovaný MS Office, se zmenšila o 33 %, složka obsahující program Star Office dokonce o 63 %. Přesto nemůžeme tento tip tak docela doporučit. Po komprimaci se MS Office zprvu vůbec nespustil nejprve jsme museli nahradit soubor MSO9.DLL jeho nekomprimovanou verzí. Abyste se připravili na všechny možné eventuality, které by mohly nastat, museli byste mít uloženy všechny programové soubory rovněž v nekomprimované verzi. Tak ale místo (o něž vám především jde) neušetříte.

Nápadný byl i delší start obou programů. Při jeho přesném změření bylo zjištěno, že aplikaci MS Word trval o 66 % déle, programu Star Office o 57 % déle. Tyto údaje platily vždy pro první spuštění programu, při následných opakovaných spuštěních se situace ještě více zhoršila. Nekomprimované programy využívaly toho, že při opakovaném spouštění využívaly cache, a tím potřebovaly pro spuštění pouze asi polovinu času oproti prvnímu startu. Tento efekt se ale při komprimovaných EXE a DLL souborů částečně vytratil, neboť komprimované programy musely být v operační paměti vždy nejprve dekomprimovány. Cache pak při opakovaném spouštění vylepšila dobu startu aplikací asi o 25 %. Celkově se zdá dosažená úspora místa tímto způsobem opět nepraktická. Své využití může najít eventuálně tam, kde se programy spouští z pomalé sítě. Zde se může podle typu aplikace příznivě projevit výhoda přenosu menšího objemu dat.

16. Systém souborů (95/98/Me)

Rychleji s větší cache pamětí pro jména a cesty k souborům?

Cíl: Windows 95/98/ME ukládají jména a cesty otevíraných souborů do cache. Při dalším požadavku na ně pak Windows nahrají jejich jméno a cestu právě z této mezipaměti pro urychlení otevření souboru.

Provedení: Klepněte na nabídku Start/Ovládací panely a v nich poklepejte na ikonu Systém. Nyní se přesuňte na kartu Výkon a stiskněte tlačítko Systém souborů. Na kartě Disk máte v poli Nastavení možnost výběru tří položek: Stolní počítač, Přenosný počítač a Síťový server. Při výběru jedné z nich zároveň nastavujete velikost cache pro jména a cesty otevíraných souborů. Parametr nastavený pro zlatou střední cestu, tj. Stolní počítač představuje paměť pro uložení 32 cest a 677 jmen souborů, k nastavení typu Síťový server náleží až 64 cest a 2 729 jmen souborů.

Hodnocení: Po výběru položky Síťový server se skutečně výkon systému souborů zlepšil. Výkon testovaný prostřednictvím benchmarkového programu Sysmark 2000 u aplikací MS Word, MS Excel, Paint Shop Pro a Netscape Communicator se významně zvýšil oproti tomu, jenž byl dosažen při výběru položky Stolní počítač.

Cache samozřejmě obsazuje operační paměť. Jestliže má váš počítač málo fyzické operační paměti, měli byste nechat nastavenou spíše položku Stolní počítač, jež vyžaduje 8 KB paměti. Jinak můžete v klidu použít položku Síťový server, která už potřebuje 16 KB operační paměti. U staršího notebooku je výhodné ponechat nastavení Přenosný počítač, neboť pak nejen že se obsazuje málo paměti, ale spotřebovává se také méně elektrického proudu.

17. Fonty (95/98/Me)

Lepší výkon snížením nainstalovaného počtu fontů?

Cíl: Velké množství typů písma (fontů) nainstalované na vašem počítači snižuje výkon systému. Windows je při svém startu všechna nahrávají do operační paměti, aby k nim mohla rychleji přistupovat. Proto se pro zvýšení výkonu doporučuje všechny nepoužívané fonty odstranit.

Provedení: Nepotřebné typy písma odstraníte poklepáním na ikonu Písma v nabídce Start/Ovládací panely. Objeví se vám seznam písem nainstalovaný ve vašem počítači. Klepněte na písmo, jež chcete odstranit, a z menu Soubor zvolte příkaz Odstranit.

Hodnocení: Celý tento tip patří kompletně do říše bájí. Ještě ve Windows 3.11 byly všechny fonty nahrávány do paměti při spouštění Windows. Ale už nejranější verze Windows 95 přišla s vylepšenou správou fontů. Druhy písma jsou zaneseny v registru. Windows při startu tyto údaje načtou, ale do operační paměti nahrají pouze odkazy na ně. Tím se sice spouštění o něco prodlouží, ale jedná se zdržení vskutku minimální. Kromě toho je velikost operační paměti obsazená odkazy na fonty rovněž nepatrná. Zpomalení počítače jsme zpozorovali pouze tehdy, když jsme v programu MS Word otevírali nabídku s typy písma. Tady to skutečně trvalo delší dobu, než se kompletní nabídka všech písem objevila.

Ostatně Windows 95/98/ME mohou pracovat jen asi s 1 000 druhy písem. Přesný počet závisí na počtu znaků v názvu písma, protože jeden klíč v registru může pojmout jeden řetězec do velikosti maximálně 64 KB. Ve Windows NT4 (Service Pack 5 a vyšší), 2000 a XP je už toto omezení odstraněno.

18. Uvítací logo (95/98/Me/NT/2000/XP)

Rychlejší spouštění programů bez uvítacího loga?

Cíl: Většina programů ve Windows vás při spouštění přivítá úvodním logem (jinak také nazývaným Splash Screen). Tato loga mohou působit velmi rušivě a ne každému může být vhod, když se spouštěný program tímto způsobem dere do popředí. Kromě toho se určitě nemůžete zbavit podezření, že zobrazování uvítacího loga zpomaluje spouštění programu. Cílem tedy je dosáhnout toho, aby se alespoň nejčastěji používané programy spouštěly bez úvodního loga.

Provedení: To, zdali můžete uvítací logo deaktivovat, závisí na programu samotném. Ne všichni výrobci softwaru mysleli na možnost spouštění aplikace bez zobrazení uvítacího loga. U mnoha programů ale můžete již zmiňovanou funkci vypnout prostřednictvím nedokumentovaných přepínačů či zásahů do registru. Tak například programy MS Word 2000 a XP se spouští bez uvítacího loga, když ke startu použijete příkaz winword.exe /q. Na program MS Excel 2000 a XP zase platí příkaz excel.exe /e. Ale pozor program se spustí bez otevřeného sešitu. Proti zobrazení uvítacího loga aplikace Outlook Express 5/6 pomůže zásah do registru. Spusťte program Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Current_User\Identities\{xxxxxxxx-xxxx-xxxx-xxxx-xxxxxxxxxxxx}\Software\Microsoft\Outlook Express\5.0. Tento klíč platí i pro použití v programu Outlook Express verze 6.0. Řetězec vytvořený z písmenek x je zástupný výraz pro libovolnou identitu. V tomto klíči nejprve vytvořte novou hodnotu typu DWORD s názvem NoSplash a pak přiřaďte hodnotu 1.

Hodnocení: Při našich testech jsme zaznamenávali a porovnávali doby spouštění programů s uvítacím logem a bez něj. Mezi každým měřením jsme vždy úplně restartovali počítač, abychom zabránili nahrávání programů z cache. Po nesčetných spouštěních jsme dospěli k těmto závěrům: Program MS Word startuje s uvítacím logem i bez něj stejně rychle. MS Excel s potlačeným zobrazením úvodního loga a bez spouštění nového sešitu startoval o 25 % rychleji. Tento výsledek je ale způsoben tím, že MS Excel nevytvářel při tomto spouštění žádný nový sešit. Jestliže MS Excel chcete používat k otevírání již připravených dokumentů, můžeme vám tento způsob spouštění doporučit. Ani v programu Outlook Express nemá potlačení zobrazování uvítacího loga zásahem do registru žádný vliv na dobu startu programu. Možná větší význam než úspora času má pro nás právě možnost zrušení obtěžujících obrazovek. A vzhledem k tomu, že se na nich stejně objevuje pouze název programu a jeho verze, jistě pro většinu z nás nebude jejich postrádání žádným velkým neštěstím.

§§§§§


Tipy & triky pro Excel

Marcel Flídr

Excel disponuje mnoha užitečnými schopnostmi, které jsou zdůrazňovány ve většině knih o tabulkových kalkulátorech. Některé z nich jsou jednoduché metody, jež se často běžně používají, jiné jsou využívány pouze zřídka a nejsou ani obecně známy. V tomto článku se zaměříme právě na určité z nich, zejména na jednu ze základních oblastí, a to zpracování čísel. Soubory s ukázkami, na které se v článku odkazujeme, jsou k dispozici na našem CD.

Tabulkové kalkulátory jsou primárně spojovány s čísly, text hraje podpůrnou roli při identifikaci a popisu těchto čísel. Samotné buňky v Excelu mohou obsahovat buď text (který nemá numerické vyjádření), nebo číselnou hodnotu.

Čísla mohou být jednoho ze čtyř rozdílných typů:

- konstanta neměnná hodnota, například číslo vyjadřující převodový poměr mezi minutami a sekundami

- proměnná číslo (například cena), které se může kdykoliv měnit a většinou ovlivňuje další výpočty

- data hodnoty, které odrážejí stav ze skutečného života, jako například přehled prodeje výrobků

- výsledky většinou vzorce (jež mohou obsahovat různé funkce), např. celkový zisk, vzniklý z prodaných kusů (data) a jejich ceny (proměnná)

Obecně řečeno není možno kombinovat v jedné buňce textové a číselné hodnoty. Pokud jde o Excel, můžete do buňky sice zadat hodnotu "včetně DPH 22 %", ale uvedená čísla nemají žádný význam, neboť celkově buňka neobsahuje číselnou hodnotu. Technicky vzato by se hodnota DPH (22 % nebo 0,22) mohla změnit, a měla by tedy být považována za proměnnou.

Nicméně je možné jednoduše kombinovat v jedné buňce text a čísla. Tato velmi užitečná schopnost je jeden z prvků, kterému se v článku budeme věnovat, protože úzce souvisí s problematikou proměnných.

1. Konstanty a proměnné

Kromě čísel používaných k vyjádření specifických výpočtů (procentuální vyjádření nebo dělení vzorcem) by se do vzorců měly vkládat pouze konstanty. Jsou to čísla, která nikdy nemění svou hodnotu, a mohou se proto využívat v řadě výpočtů.

První z ukázkových souborů Rychlost.xls (na našem CD) využívá konstanty při převodu hodnot pro výpočet dráhy ze zadané rychlosti a času. Dráha (buňka C24) je vyjádřena takto:

dráha = rychlost (v metrech za sekundu) * čas (v sekundách) = C19 * C20

Ještě předtím je potřeba rychlost v kilometrech za hodinu (C12) převést na metry za sekundu (C19) tímto výpočtem:

rychlost (m/s) = rychlost (km/h) / 3,6 = C12 / 3,6

Konstanta 1/3,6 vyjadřuje poměr mezi metry za sekundu a kilometry za hodinu, a její hodnota se nemění.

Podobně se musí čas v hodinách (C13), minutách (C14) a sekundách (C15) přepočítat na sekundy vzorcem:

čas (s) = hodiny * 3600 + minuty * 60 + sekundy = C13 * 3600 + C14 * 60 + C15

Hodnoty 3600 a 60, vyjadřující počet sekund v hodině a minutě, jsou opět konstantní.

Snadno se vám může stát, že do vzorce vložíte hodnotu, o které se mylně domníváte, že je konstantní. Nemusí být snadné si takové chyby všimnout, protože tabulka může dávat správné výsledky, byť jen pro speciální případy, pro které je vzorec správný. Omyl se projeví až tehdy, kdy je potřeba z nějakého důvodu změnit hodnotu nesprávně považovanou za konstantu.

Této chyby se často dopouštějí začínající uživatelé, a pokud se vzorce následně kopírují, může to vést k významným chybám. Jakmile pak dojde k situaci, kdy je potřeba změnit hodnotu nesprávně považovanou za konstantní, je mnohdy snadnější začít tvořit vzorce znovu od začátku, než se pokoušet špatný výpočet opravit.

2. Adresace buněk

Když do tabulky zadáváte proměnné, vložte potřebnou hodnotu do příslušné buňky. Na proměnnou se pak odkazujte pomocí absolutní adresy buňky.

Na proměnnou v buňce B4 byste se měli vždy, když ji používáte ve vzorci, odkazovat zapsáním $B$4. Symbol $ pak totiž zamezí změně sloupce (B) nebo řádku (4) v adrese buňky bez ohledu na to, jestli budete následně vzorec kopírovat horizontálně (do jiného sloupce) nebo vertikálně (do jiného řádku).

Alternativní metodou zadávání adres buněk do vzorce upravovaného v řádku vzorců je jednoduché kliknutí na danou buňku. Její adresa pak bude automaticky vložena na aktuální místo ve vzorci.

Zadávání adres buněk kliknutím je (oproti jejímu psaní z klávesnice), nejen rychlejší, ale také snižuje riziko překlepu v zápisu vzorce. Po výběru buňky kliknutím se do vzorce zapíše základní adresa (např. B5) a opakovaným stiskem funkční klávesy "F4" je možno měnit typ odkazu (B5, $B$5, B$5, $B5). Jednotlivé varianty adresy mají tento význam:

B5 znamená, že se adresa při kopírování vzorce relativně změní, a to jak vzhledem ke sloupci, tak k řádku

$B$5 určuje, že se adresa ani při kopírování nezmění

B$5 znamená, že se adresa bude měnit relativně vzhledem ke sloupci (například při kopírování do strany), ale řádek zůstane vždy zachován (i při kopírování výš nebo níž)

$B5 naopak znamená, že se v adrese bude při kopírování vzorce relativně měnit pouze řádek a sloupec zůstane nezměněn

3. Číselníky a posuvníky

Nejčastější metodou změny obsahu proměnné je jeho jednoduché přepsání novou hodnotou. Ve většině případů je to praktický a logický přístup, ale v některých situacích je vhodnější použít číselník nebo posuvník. Typickým příkladem pro využití těchto prvků je proměnná, která má určený rozsah možných hodnot.

Abyste mohli s číselníky a posuvníky pracovat, musíte mít zobrazený excelovský panel nástrojů Formuláře. Klikněte na tlačítko s ikonou požadovaného prvku a zobrazeným křížkem vyznačte v tabulce místo pro jeho vložení. Když při kreslení obdélníku, představujícího budoucí umístění číselníku nebo posuvníku, podržíte stisknutou klávesu ALT, bude prvek zarovnán s mřížkou tabulky.

Pro nastavení číselníku nebo posuvníku na něm klikněte pravým tlačítkem myši a zvolte příkaz Formát ovládacího prvku. Na obrázku vidíte dialogové okno s nastavením vlastností číselníku pro zadání počtu minut. Protože další číselník umožňuje zadání hodin, jsou minuty omezeny na hodnoty od 0 do 59. Pro nastavení sekund je k dispozici jak číselník, tak posuvník.

Obecně lze říci, že číselníky jsou užitečnější v situacích, kdy je zadávaná hodnota z menšího rozsahu. Naopak posuvníky se uplatní u proměnných s velkým rozsahem.

4. Pojmenování buněk

Přestože na používání běžné metody odkazování na buňky jejich adresami (A1, B5 apod.) není nic špatného, možná dáte přednost účelnějším (a snadněji rozpoznatelným) jménům jako Cena nebo Zisk. Excel nabízí dva postupy pro pojmenování buněk, při obou musí být kurzor umístěn na buňce, jejíž jméno budete definovat:

- přímé zapsání Jméno, které chcete buňce přidělit, jednoduše vepište do "Pole názvů", umístěného úplně vlevo vedle řádku vzorců. Ve druhém ukázkovém souboru Analýza.xls (na našem CD) je například buňka C3 označena názvem Cena. Název buňky nesmí obsahovat mezeru, proto se pro vizuální oddělení dvou slov v názvu používá znak "_" (viz např. buňku C13 pojmenovanou Fixní_náklady).

- příkaz z menu Po zvolení příkazu Definovat z nabídky Vložit/Název můžete zadat jméno buňky. Pokud je v některé ze sousedních buněk nalezen vhodný text, bude nabídnut jako nové jméno buňky, které stačí pouze potvrdit. Kdyby například byl ve vedlejší buňce text "Celkový roční příjem", nabídnul by Excel název "Celkový_roční_příjem".

Přestože doplnění textových názvů buněk může ze začátku představovat o něco víc práce, uživatelé, kterým se tento postup osvědčí, ušetří následně čas při tvorbě vzorců.

Příklady použití názvů buněk při vytváření vzorců obsahuje i ukázkový soubor Analýza.xls, jehož cílem je určit, kolik kusů výrobků je potřeba prodat, aby bylo dosaženo zisku při stanovené ceně, fixních a variabilních nákladech.

V buňce E4 (první buňka ve sloupci prodaných kusů) je tento vzorec:

=CELÁ.ČÁST(Fixní_náklady/(Cena-Variabilní_náklady)-3)

Funkce CELÁ.ČÁST() zajišťuje, že se bude počítat pouze s celými kusy, (Cena-Variabilní_náklady) představuje zisk z jednoho prodaného kusu a Fixní_náklady/(Cena-Variabilní_náklady) určuje minimální počet prodaných kusů, který zajistí zisk. Odečtení trojky zaručí, že vložený graf bude vždy začínat na rozumné pozici.

Pro přehledné zobrazení pozic pojmenovaných buněk je vhodné přejít na buňku pod hlavními výpočty sešitu a z nabídky Vložit/Název vybrat příkaz Vložit a následně tlačítko Vložit seznam. Vytvoří se přehledný výpis pojmenovaných buněk a jejich standardních adres.

Aby se počet prodaných kusů v tabulce zvyšoval, obsahuje buňka E5 vzoreček =1+E4, který se po zkopírování směrem dolů změní v dalších buňkách postupně na =1+E5, =1+E6 atd.

5. Oblasti buněk

Seznam názvů buněk v souboru Analýza.xls ukazuje, že oblast (skupina sousedících buněk) E4:E13 byla pojmenována Prodáno_kusů. To umožňuje jednoduše vytvořit vzorce pro výpočet zisku (nebo ztráty) v buňkách F4:F13 takto:

=Prodáno_kusů*(Cena-Variabilní_náklady)-Fixní_náklady

V tomto případě je použití jmen buněk podstatně jednodušší, než vytvoření ekvivalentních vzorců se standardními adresami. To by vyžadovalo zvýšenou pozornost zejména s ohledem na použití správných typů absolutních odkazů. Vzorec v buňce F4 by musel vypadat takto:

=$E4*($C$3-$C$8)-$C$13

Takto vytvořený výpočet by se teprve musel zkopírovat do dalších buněk.

6. Vyhledávací funkce

Užitečnou skupinu schopností Excelu představují vyhledávací funkce, které umožňují najít specifickou hodnotu v tabulce a vrátit jako výsledek odpovídající hodnotu z jiného sloupce (resp. řádku).

Pomocí funkce tohoto typu je možno v ukázkovém souboru zjistit, kolik prodaných kusů je mezní hodnota mezi ziskem a ztrátou. Stačí prohledat oblast F4:F13, najít hodnotu, která se nejvíce blíží nule (v našem případě to bude přesně nula), a vrátit odpovídající číslo ze sloupce prodaných kusů (v buňce E7 hodnota 156).

Nejznámější funkcí pro tuto situaci je SVYHLEDAT() (vyhledávání ve svislém směru). Bohužel je tato funkce schopna vracet pouze hodnoty ze sloupců vpravo od vyhledávací oblasti a v našem příkladu jsou počty prodaných kusů vlevo od sloupce se ziskem, který je potřeba prohledat. Bez většího zásahu do designu sešitu tedy není možno tuto funkci využít.

Existuje však méně známá, avšak obecnější funkce VYHLEDAT(), kterou lze přizpůsobit k vyhledávání jak vlevo, tak vpravo.

Zápis funkce i s příslušnými argumenty vypadá takto:

VYHLEDAT(co;hledat;výsledek)

- co představuje hodnotu, která se má vyhledávat

- hledat je oblast, v níž se má hodnota vyhledat

- výsledek je odpovídající oblast hodnot, ze které se má vrátit požadovaný výsledek

V pomocných výpočtech v souboru Analýza.xls je funkce VYHLEDAT() využita k vyjádření nejmenšího počtu prodaných kusů, který zajistí zisk. Ve vzorci (buňka D29) jsou využity pojmenované buňky (resp. oblasti) Zisk a Prodáno_kusů:

=VYHLEDAT(0;Zisk;Prodáno_kusů)+1

Pokud by Excel nenašel přesně požadovanou hodnotu, použil by nejbližší zápornou. Proto je k nalezenému výsledku přičtena jednička, která zaručí korektnost celé kalkulace.

7. Využití proměnných při analýze

Velice dobrým důvodem pro používání proměnných jako nezávislých hodnot je skutečnost, že zároveň se změnou proměnné se ihned změní všechny výpočty, které s ní souvisí. Toho se dá využít při jednoduché analýze typu jestliže se hodnota proměnné změní na ##, jak to ovlivní výsledek? V ukázkovém souboru Analýza.xls se nabízí jednoduchý příklad. Jestliže se cena zvýší na hodnotu 15, kolik výrobků se musí prodat k dosažení alespoň malého zisku? Stačí do buňky C3 zadat číslo 15 a zjistíte, že adekvátní počet prodaných kusů je 79.

8. Optimalizace proměnných pomocí hledání řešení

Opačný postup analýzy může být vyjádřen takto jaká hodnota proměnné povede k výsledku ##? Samozřejmě by bylo možné měnit hodnotu příslušné proměnné tak dlouho, než by bylo dosaženo požadovaného výsledku, avšak byl by to proces velice pomalý a neefektivní. Excel nabízí pro tuto situaci jednoduché a rychlé řešení v podobě příkazu Hledání řešení z nabídky Nástroje. Když budeme chtít zjistit, jaká cena (buňka C3) povede k výslednému počtu 100 kusů (v buňce D29), dojdeme k výsledku 14,56.

9. Vzorce kombinující text a číselné hodnoty

V úvodu jsme se zmínili, že jedna buňka sešitu může obsahovat buď text, nebo numerickou hodnotu, nikoliv však obojí. Existuje však metoda, jak toto omezení (alespoň zdánlivě) obejít. Spočívá v tom, že se číselné hodnoty převedou na textové funkcí HODNOTA.NA.TEXT(), a pak se textovým operátorem spojí do jedné buňky jak běžný text (tvořený znaky), tak čísla (převedená na text).

V souboru Analýza.xls je již počet prodaných kusů potřebných k dosažení minimálního zisku vypočítán v buňce D29. Abyste spojili tuto hodnotu s odpovídajícím textem je potřeba:

1. Převést numerickou hodnotu v buňce D29 na textovou funkcí:

=HODNOTA.NA.TEXT(D29;0)

Druhý argument 0 (nula) zajišťuje, aby se výsledek nezobrazoval s žádnými desetinnými místy.

2. Spojit text "Počet prodaných kusů potřebný k dosažení zisku: " s převedenou číselnou hodnotou pomocí operátoru &, který je vhodnější než znaménko + používané v číselných výpočtech. Celý vzorec vypadá takto:

="Počet prodaných kusů potřebný k dosažení zisku: "&HODNOTA.NA.TEXT(D29;0)

Jako výsledek se v buňce zobrazí text:

Počet prodaných kusů potřebný k dosažení zisku: 157

Použití výpočtů s texty umožňuje uživateli částečně porušit základní pravidlo o kombinování textu a čísel v jedné buňce. V tomto případě je však vše v pořádku, neboť při změně vypočteného počtu kusů (číselná hodnota v buňce D29) se změní také text, který jej obsahuje (buňka D33).

10. Textové vzorce jako součásti grafů

Excel umožňuje použít výsledek textového výpočtu (např. "Počet prodaných kusů potřebný k dosažení zisku: 157") jako obsah textového pole tvořícího popisek grafu. Potřebujete k tomu vložit textové pole z panelu nástrojů Kreslení, a potom místo zapisování textu přejděte do řádku vzorců, zadejte znak = (rovná se) a klikněte na buňku obsahující potřebný text (D33).

Přizpůsobení panelů nástrojů Excelu

Excel nabízí mnoho panelů nástrojů, které mají standardní vzhled a obsah, ale mohou být upraveny, aby lépe vyhovovaly individuálním potřebám uživatele. Abyste si mohli doplnit na panely nástrojů další tlačítka, klikněte na příkaz Vlastní v nabídce Nástroje. Přejděte na záložku Příkazy a vyberte si vlevo některou z kategorií příkazů. V pravé části se zobrazí seznam dostupných tlačítek, z nichž můžete kterékoliv jednoduchým přetažením umístit na zvolený panel nástrojů.

Můžete například tlačítka pro zvětšení a zmenšení písma (z kategorie Formát) přenést do panelu nástrojů Formát mezi ikony pro podržení písma a zarovnání vlevo. Tlačítka pro změnu velikosti písma jsou poměrně užitečná, neboť umožňují dynamicky měnit velikost textu a čísel.

Kterékoliv tlačítko odstraníte z panelu nástrojů tak, že podržíte stisknutou klávesu Alt a tlačítko přetáhnete mimo panel.

Ověřování hodnot

Příkaz Ověření z nabídky Data dovoluje autorům sešitů, které jsou určeny pro používání jinými uživateli, omezit hodnoty zadávané do jednotlivých buněk. Na obrázku vidíte příklad použití tohoto příkazu k zajištění toho, aby do buňky A1 mohlo být vloženo pouze číslo mezi nulou a stem. Jestliže se do buňky mají zadávat procenta, zajistí se tak, že nebude možno vložit nesmyslnou hodnotu.

Kromě kontroly nad hodnotou, vkládanou do buňky, umožňují další volby zobrazit zprávu ve chvíli, kdy je buňka aktivní (např. k popisu hodnot, které mají být zadány), nebo chybové hlášení při zadání nepřístupných hodnot. Volba Zpráva při zadávání byla použita v obou ukázkových souborech k objasnění funkce buněk, přístupných po aktivaci tlačítka Zobraz... z listu Popis.

§§§§§


Rychlokurz: KubikSMS – textovky přímo z počítače

Karel Šredl

c02p0038

Tak vás opět vítám u dalšího dílu Rychlokurzu. Kolem nás už pěkně řádí zima (tedy alespoň v době, kdy píšu tento článek, by ven psa nevyhnal) a většina lidí myslí spíše na lyže a užívání si sněhu.

My se dnes podíváme na prográmek, který je i není zdarma (vysvětlím na konci článku), ale hlavně je velmi a nepopiratelně užitečný. Jedním z nesporných důvodů, proč se stalo posílání SMS oblíbenou formou komunikace, je kromě psychologie člověka také to, že operátoři uvolnili možnost posílat z internetu SMS zdarma. A my si dnes ukážeme, jak si tuto komunikaci zpříjemnit a zjednodušit. Pusťme si tedy program KubikSMS DreamCom program pro posílání SMS přes internet.

INSTALACE

Je vidět, že program oproti předchozím verzím již značně dospěl. Instalace spočívá ve dvou krocích. Spusť (dvojklik na soubor dream406.exe) a Vyber (tím míním adresář, do kterého chcete program nainstalovat). Tam také instalovaný program najdete a spustíte ho dvojklikem na soubor DreamCom.exe. To je celá instalace :-) (snad jen bych autorovi vytkl, že by při instalaci mohl vytvořit ikonu zástupce do menu Start, případně na plochu na mých Windows 2000 mi ji instalační program nevytvořil).

NASTAVENÍ

Při prvním spuštění budete nejprve vyzváni k některým nezbytným nastavením. V listu "Vzhled a chování" nemusíte nastavovat nic nechte všechny volby v základním stavu. Na experimenty budete mít později více času a snad i chuti. List "Nastavení odesílání" je již o něčem jiném. Zde byste měli nastavit v sekci "Uživatel" vaše jméno a e-mailovou adresu. Pro možnost posílat SMS zprávy pomocí e-mailu je potřeba také nastavit sekci "SMTP nastavení". Váš poskytovatel internetu by vám měl sdělit jméno či adresu tzv. SMTP serveru, což je stroj, který od vás přebírá vámi odesílanou poštu a obstará doručení na správné místo. V políčku "Port" nechte číslo 25 (což je standard) tedy pokud vám váš provider neřekne jinak. Některé servery také při odesílání vyžadují přihlašovací jméno k SMTP serveru to vyplňte do políčka "User ID". Pokud jste náhodou schováni za tzv. firewallem nebo proxy, je potřeba vyplnit údaje do sekce "Nastavení proxy pro WWW". Tyto údaje opět získáte od vašeho poskytovatele internetu.

ADRESÁŘ

Tak, nastavování už bylo dost. Před vámi teď je otevřené hlavní okno programu. Zatím zeje prázdnotou, ale nebojte se, pustíme se do nápravy situace. První věcí, kterou je potřeba udělat, je naplnit (alespoň zčásti) adresář kontaktů a telefoních čísel. Bez toho byste asi SMS neposlali. Klikněte tedy na ikonu (nebo stiskněte Alt+A) a v novém okně klikněte na ikonu pro přidání nového jména .

Vyplňte jméno a číslo v mezinárodním formátu. To znamená pro Českou republiku předvolba +420, dále následuje číslo operátora nebo města bez první nuly (např. Eurotel 602 nebo Praha 2) a zakončíte to celé číslem stanice. Takže výsledek by měl vypadat nějak takto +420602123456 nebo +4202123456. Položka "SMSEmail" by se měla vygenerovat sama, pokud ne, stiskněte tlačítko [Generovat]. Pokud ani potom se políčko nevyplní, nenadávejte a zkontrolujte vámi zadané telefonní číslo pravděpodobně jste zadali chybně předčíslí operátora. Pokud ani poté se položka "SMSEmail" nevygeneruje... teprve pak můžete začít nadávat :-) Ale to by se rozhodně stát nemělo.

V dolní části vidíme dvě políčka: "Přiřazené skupiny" a "Nepřiřazené skupiny". To znamená, že budeme moci naše kontakty sdružovat do skupin podle nějakého klíče (např. "Kamarádi", "VIP", "Pracovní", "Holky", "Kluci" ...), a díky tomu pak posílat najednou SMS všem kamarádům s pozváním na mejdan, všem VIP klientům s pozváním na prezentaci nebo třeba všem ženám s přáním k MDŽ. K tomu, jak skupinu vytvořit, se dostaneme později, zatím se spokojíme s tím, že pokud bychom měli skupinu vytvořenou, mohli bychom do ní náš nový kontakt přiřadit. Tímto máme kontakt vytvořen a tlačítkem [OK] ho přidáme do adresáře. Takto si zapište více svých kontaktů, nebojte se té trochy práce, dělat to budete muset pouze jednou.

Vám zvídavějším doporučím pozdější prozkoumání tlačítka a , které slouží pro hromadný převod dat z textového souboru nebo programu Outlook do adresáře. Naopak tlačítkem můžete vaše kontakty z adresáře uložit do textového souboru a buď zazálohovat, nebo je zpracovat v jiném programu, např. v Excelu.

SKUPINY

Nyní se podíváme na zoubek již zmiňovaným skupinám. Klikněte na ikonu pro práci se skupinami (nebo kombinaci kláves Alt+X). Otevře se nám okno pro práci se skupinami uživatelů. V podstatě pro každou skupinu platí, že do ní kontakt buď patří, nebo nepatří tedy jeden kontakt může být ve více nebo také žádné skupině. Označíme-li v levém poli skupinu, v pravých dvou polích uvidíme uživatele, kteří do skupiny patří a kteří nikoli. Pokud uživatele označíte a kliknete na ikonu ruky v patřičném směru, kontakt tím do nastavené skupiny buď přidáte, nebo ho naopak odeberete.

Zkusme si tedy vytvořit nějaké nové skupiny a přidělit do nich naše kontakty. Vytvořte skupinu "Kamarádi" (kliknutím na ikonu a zapsáním jména skupiny). Vidíte, že pole "Přiřazená jména" je prázdné, zatímco všechny naše kontakty jsou v poli "Nepřiřazená jména". Skupina "Kamarádi" je nová, a tudíž prázdná. To hned napravíme. Označte kontakty, o kterých si myslíte, že si označení "Kamarádi" zaslouží (zaškrtnutím do okénka u kontaktu), a následně klikněte na ikonu ruky . Označené kontakty se nám přesunuly do pole "Přiřazená jména" a tím se staly členy skupiny "Kamarádi". Vytvořte si více skupin a přiřaďte do nich stejným způsobem kontakty.

Vidíte tedy, že příslušnost kontaktů ke skupině můžete nastavit buď v okně "Skupiny", nebo u každého kontaktu stanovit, do kterých skupin spadá. Snažte se být v této činnosti pečliví, mnohokráte se vám vrátí je přeci příjemné poslat všem známým novoroční přání "jedním" kliknutím :-) (ach, ta lidská pohodlnost...)

ODESÍLÁNÍ SMS

Zatím jsem si pouze hráli s nastavováním kontaktů a skupin, ale jak že se vlastně SMS posílají? Velice jednoduše. Vraťte se do hlavního okna. V levém poli zaškrtněte kontakty, jimž chcete SMS poslat. Pokud chcete vidět pouze kontakty, které patří do určité skupiny, klikněte na ouško s názvem skupiny (např. "Kamarádi"). Pokud nyní chcete označit všechny kamarády, klikněte pravým tlačítkem do okna s kamarády a z menu zvolte "označit vše" (Rychleji Ctrl+W). Nyní vidíte, že máte všechny kamarády pěkně zaškrtnuté. Klikněte do vedlejšího okna a začněte psát zprávu. Sledujte při tom stavový řádek, kde se vám zobrazují informace o tom, kolik znaků jste již napsali ("Znaků"), kolik jich ještě můžete napsat, abyste se vešli do jedné zprávy ("Zbývá") a nakonec údaj o tom, na kolik částí bude výsledná zpráva rozdělena. S diakritikou si nemusíte dělat starosti, program před odesláním všechny znaky české abecedy s diakritikou převede do ASCII, tedy "budete posilat SMS bez hacku a carek", zato budou bez problémů čitelné na mobilních telefonech a o to přeci jde.

Dobrá, dopsali jste zprávu a máte označené adresáty? Ano? Takže nyní ji odešleme. Především si však musím objasnit rozdíl mezi posíláním přes "Web", "SMSEmail" nebo "Email". Nejjednodušší je varianta "Email", kdy vámi napsaná zpráva bude odeslána elektronickou poštou na e-mailovou adresu kontaktu na mobil se tak nikdy nedostane. Varianta "SMSEmail" je podobná. Zpráva bude odeslána elektronickou poštou, ale na speciální adresu generovanou při vytváření kontaktu. Cokoli přijde na tuto adresu, operátor vezme a pošle SMS cestou přímo na mobil. Takže takto se může vaše zpráva dostat až do mobilního telefonu adresáta. Poslední variantou je "Web". Naši operátoři mají webové stránky, do kterých můžete napsat svou zprávu, uvést adresáta a tuto zprávu odeslat na síť operátora jako SMS. Pokud V programu KubikSMS zaškrtnete volbu "Web", program se postará o správné vyplnění formuláře právě na těchto webových stránkách a pošle zprávu touto cestou. Doručení je obvykle rychlejší než ve variantě "SMSEmail", ale mezi odesíláním zprávy je nutno dodržet určitý časový interval (u Paegasu je to např. 120 s, u Eurotelu 30 s...). Údaj o časovém zpoždění je zobrazen v hlavním okně.

Takže teď jsme již dostatečně teoreticky informováni, tudíž zprávu můžeme odeslat. Odeslat ji můžeme hned , nebo také odložit odeslání na stanovený čas . Samozřejmě, že v tu dobu musí být program spuštěný. Vypadá to ale efektně, když napíšete blahopřání k narozeninám své drahé polovičky předem a nastavíte zpožděné odesílaní a pak, zatímco vy s ní sedíte v restauraci u večeře, jí přijde vaše blahopřání na mobilní telefon...

Každopádně po stisknutí tlačítka pro odeslání se zpráva zařadí do fronty odesílaných zpráv. Tuto frontu vidíte v hlavním okně a můžete ji dodatečně upravovat. Také zde vidíte, zda se zpráva zrovna odesílá (zelená ikonka), nebo zda na odeslání čeká (ikonka červená).

Pro zvídavce tu mám ještě jednu zvláštnost. Pokud při odesílání zprávy máte aktivní ikonu FlashSMS (nebo má kontakt nastaveno odesílání zpráv přímo na displej), zpráva přijde na mobilní telefon speciálně označena a zobrazí se hned na displeji telefonu (tedy ne do přijatých SMS jako obyčejná zpráva). S touto zprávou obvykle adresát nic nenadělá, pouze si ji může přečíst (záleží na telefonu). Takže s tímto nastavením buďte opatrní, v některých případech je to však velmi zajímavé a netradiční.

DALŠÍ MOŽNOSTI

Pokud důkladněji prozkoumáte ostatní listy ve vedlejším okně, zjistíte, že jsme tímto povídáním zdaleka nevyčerpali všecny možnosti, které nám program nabízí. V sekci "Fronta" můžeme pracovat se zprávami připravenými k odeslání, v sekci "Historie" zase zjistíme, komu jsem poslali jakou zprávu (a kdy). Do sekce "Zprávy" si můžete předpřipravit některé zprávy a následně je posílat prakticky jedním kliknutím. V sekci "Státy" je seznam států s jejich předvolbami. Tuto sekci zřejmě nebudete potřebovat měnit. V oušku "SMSEmail" je nastavení operátorů pro odesílání SMS pomocí elektronické pošty. Naopak sekce "Skripty" slouží pro ovládání odesílání SMS přes webové stránky operátorů. Poslední sekce "Odkazy" obsahuje adresy WWW stránek, které můžete navštívit přímo z programu.

Nebojte se experimentovat, program obsahuje velice dobrou a srozumitelnou nápovědu, takže se na ni s důvěrou obracejte (klávesa F1).

ZÁVĚR

KubikSMS je už vyspělý program, který nabízí jednoduché ovládání pro začátečníky i mnoho funkcí a nastavení pro pokročilé. Každopádně je to velmi dobrý program a tím, že je české provenience, ještě získává sympatie. Pro používání s reklamním bannerem je zdarma. Pokud si však za úsměvných 100 Kč program zaregistrujete, banner vám zmizí, obdržíte uživatelskou podporu a upgrady zdarma až do verze 5 ale to nejdůležitější podpoříte další rozvoj tohoto šikovného programu. A to je něco, co za tu stovku stojí...

- WWW programu: dreamcom.d2.cz

- Program ke stažení: dreamcom.d2.cz/dream406.exe

- Registrace: dreamcom.d2.cz/registrace.php2 0038/OK o

§§§§§


Užite tipy & triky pro Winodws

Jan Povolný

c02p0039

Den se sešel se dnem, měsíc s měsícem a já mám v předvánočním shonu napsat již sedmatřicátý úvodník k dalšímu dílu tipů a triků pro Windows. Pokusím se vás opět obloudit svými neskutečnými postřehy a přitom vás neunudit k smrti.

V době, kdy píšu tyto řádky, už naštěstí nepříjemný předvánoční shon vystřídala příjemná vánoční pohoda. Jelikož nás čeká co nevidět Silvestr, nezaškodí trochu bilancovat. Ve světě výpočetní techniky a internetu došlo k malému útlumu, nicméně i přesto se internet a PC stále více probojovávají i do nepřetechnizovaných domácností. Předvánoční nákupní PC horečka je důkazem, že počítač chce mít doma téměř každý.

Ale abych se neopakoval (tohle už jsem někde psal :-), po pochybném daru nejmenované firmy českým školám jsem se včera poprvé setkal s hudebním CD, které nelze přehrávat na PC. Ten fakt mě opravdu nepotěšil, nejsem rád, když za něco zaplatím a jsem již předem považován za zloděje. Jako by nelegální kopírování souviselo s vlastnictvím PC a CD--ROM. Tato příhoda mě mrzí a nevím, zda se dal hudební průmysl tou správnou cestou, která by měla nelegální kopírování vymýtit.

No, konec pesimismu, dnešní tipy a triky jsou opět tím nejpoužitelnějším, co internet a ostatní zdroje tento měsíc nabídly. Doufám, že vám budou alespoň částečně k užitku a přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

1. Hardwarové profily (Win 98)

Dnešní první tip bude trochu rozsáhlejší, stejně jako téma, kterého se bezprostředně týká. Pokusím se v něm popsat jednu z funkcí Windows 98, jež je pro většinu uživatelů skrytá, ale přitom velmi užitečná a já ji považuji za jednu z mála vymožeností tohoto systému.

Sám jsem už tisíckrát instaloval Windows nebo Linux na rozličné počítačové sestavy a vím tedy, jaká příkoří tato činnost s sebou často nese. Různé grafické karty se nesnášejí se základními deskami, paměti jsou většinou chybné nebo nefungují a s více než třemi disky bývají obtíže. PC je sice krásná skládačka, ale složit ji do funkčního počítače bývá oříšek. Proč o tom hovořím? Snažím se nastínit obrovskou rozmanitost hardwaru (tedy zjednodušeně součástek PC), se kterou se můžeme ve světě PC setkat. A hardwarové profily ve Windows se pokouší řešit právě problémy s rozmanitostí hardwaru. Daří se jim to alespoň částečně.

Přestavme si modelovou situaci. Používáte doma PC, na které jste nainstalovali Windows. Windows si automaticky najdou vše, co vaše PC obsahuje, a nainstalují pro nalezený hardware příslušné ovladače, které pak Windows umožňují s tímto hardwarem pracovat. Doma však máte další počítač, tentokráte bez pevného disku, a chtěli byste na něm Windows také spustit. Vezmete tedy hard disk z prvního PC a vložíte jej do druhého. Windows se rázem octnou na neznámé půdě a většinou ani nenastartují, nebo se po nekonečných pokusech najít nový hardware počítače zhroutí. Nutíte je totiž, aby se vzdala kompletního popisu útrob prvního PC a automaticky se zadaptovala na nových.

V tuto chvíli je čas na použití hardwarových profilů. Díky nim můžete definovat více takových seznamů zařízení a při startu Windows zvolit, který seznam hardwaru se má načíst. Tím pádem nadefinujete vždy jeden profil na každém PC, a poté již jen vybíráte správnou volbu. Je to podobné, jako byste měli dvoje Windows, akorát je pokaždé načítáte s jiným hardwarovým nastavením.

Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Systém, poté pokračujte na záložku Hardwarové profily. Zde v seznamu hotových profilů vidíte položku Originální konfigurace, která obsahuje seznam hardwaru počítače, na němž jste Windows nainstalovali. Pro přidání dalšího profilu stiskněte tlačítko Kopírovat a profil nazvěte dle svého svědomí (tlačítko Přejmenovat). V názvu se držte nápovědy a nepoužívejte diakritiku. Poté vše potvrďte a restartujte Windows.

Po úvodních obrazovkách se před samotným startem systému objeví textové menu s výběrem jednotlivých existujících profilů. Pro start na původním PC zvolte profil Originální konfigurace, po přenesení systému do jiného počítače zvolte profil druhý a nechte Windows provést detekci nových útrob tohoto počítače. Pokud se vše podaří a Windows nastartují, máte oba profily připravené k použití. Při návratu na původní první PC opět zvolíte profil původní.

Profilů je možno mít i více. Jejich použití je velmi rozmanité. Pokud používáte ve svém PC několik zvukových karet, je možné aktivovat v každém profilu pouze jedinou a ostatní deaktivovat (to provedete ve stejném dialogu na záložce Správce zařízení zvolte zařízení, které chcete deaktivovat, poklepejte na něj a v nastavení zatrhněte políčko Zakázat (Odebrat) v tomto hardwarovém profilu). Další užití je možné například v případě, že na svém pevném disku používáte systém Windows i operační systém Linux a v Linuxu pracujete v emulátoru Windows. Ale to už je téma na další článek.

2. "Internetujte" pomocí FTP (Win 98,95,Me)

Dnes zná slovo internet téměř každý. Kdyby se vás v nejmenovaném pořadu na nejmenované televizní stanici zeptali "Co je to internet", asi byste nezaváhali. Je ale internet opravdu tím, co si myslíte?

Většina uživatelů internetu jej zná pouze jako zásobárnu různých WWW stránek, které si prohlíží. Mnoho z nich zná ještě elektronickou poštu, jež je dle mého názoru vůbec to nejlepší, co nám internet přinesl. Málokdo ale již tuší něco o ostatních službách, které s sebou internet nese mnohem déle než samotnou pavučinu, tedy World Wide Web.

Kromě protokolu telnet, který je (nebo spíše byl, dnes je již z bezpečnostních důvodů nahrazován SSH Secure shellem) velmi silným nástrojem pro dálkovou správu počítačů, zde existuje také původní protokol pro stahování dat File Transfer Protokol, tedy zkráceně FTP.

Při prohlížení stránek se často dostanete do míst, kde chcete stáhnout ceník firmy, nebo manuál k výrobku. Způsob stažení se většinou nabízí prostřednictvím protokolů HTTP a FTP. Jelikož FTP klient je přímo zabudován do Internet Exploreru, a dokonce i do Průzkumníka (což je vlastně ve Windows 98 už totéž), ani si nepovšimnete, že komunikujete při stahování ceníku právě protokolem FTP. Windows ale kromě grafického klientu obsahují i klient textový, jejž spustíte z Příkazového řádku. A s ním se teprve dají vyvádět věci.

Grafický klient v IE má jednu zásadní nevýhodu, vyžaduje vaši pozornost. Jestliže například chcete stáhnout více souborů (desítky), musíte být přítomni u počítače po celou dobu, co je hledáte a stahujete. Naproti tomu textový klient dokáže pracovat s dávkovým souborem (starší harcovníci si vzpomenou na skvělé soubory bat v DOSu), ve kterém mu všechny operace "naprogramujete", spustíte ho a necháte pracovat za vás (hlavně v noci).

Prvním krokem pro úspěšné vytvoření dávky je zjištění přesného umístění souboru, který chcete stáhnout (může jich být samozřejmě i více). Náš vzorový soubor je umístěn na adrese ftp://ftp.linux.cz/pub/linux/00-find.Linux.gz. Pokud tuto adresu vepíšete do IE, stáhne vám požadovaný soubor. My ale vytvoříme dávku pro textového klienta tak, aby se vše provedlo i bez naší přítomnosti.

Nyní spusťte Poznámkový blok a vytvořte dávkový soubor s tímto obsahem. Nevpisujte komentáře za znakem #!

ftp# přihlašovací jméno na FTP server

povolnyj@# část e-mailové adresy jako heslo pro anonymní přihlášení

lcd c:\data# přepneme se do lokálního adresáře, kam stahujeme

cd pub/linux/# přepneme se do adresáře se souborem na FTP

get 00-find.Linux.gz# stáhneme požadovaný soubor

bye# odhlásíme se z FTP serveru

Tento dávkový soubor potom uložíme pod libovolným názvem, v našem případě se bude jmenovat ftpbatch.txt.

Nyní stačí otevřít Příkazový řádek (Start Programy) a spustit program ftp s tímto parametrem:

ftp -s:ftpbatch.txt ftp.linux.cz

Klient započne plnit příkazy definované v dávkovém souboru přesně v pořadí, v jakém jste je napsali. Není tedy problémem stáhnout i více souborů naráz z různých adresářů na serveru FTP. Stačí patřičně rozšířit dávkový soubor.

Před odchodem od počítače tedy můžete nastartovat textový FTP klient a odejít. Další možností je nastavit start FTP klient na určitou dobu pomocí aplikace Naplánované úlohy, která je dostupná přímo ve Windows. Pokud jsou soubory umístěny na různých FTP serverech, můžete pro stažení vytvořit několik dávek s různými jmény a poté dávku, která po sobě spustí několik příkazů ftp za sebou. Vzorová dávka, jež stáhne různé soubory z různých serverů, může vypadat například takto:

ftp -s:ftpbatch1.txt ftp.server1.cz

ftp -s:ftpbatch2.txt ftp.server2.cz

ftp -s:ftpbatch3.txt ftp.server3cz

ftp -s:ftpbatch4.txt ftp.server4.cz

Tuto dávku pak nazvěte libovolným jménem s příponou bat a spusťte. Pro zkušenější uživatele doporučuji seznámit se s pokročilejším skriptováním pomocí Windows Scripting Host, ale to už je spíše téma na celý další článek.

3. Přátelské chyby (IE 5.x)

Pro trochu oddechu si jako třetí uvedeme trochu kratší a jednodušší trik pro IE 5. Přiznám se, že jsem o této poněkud ukryté funkci neměl ani tušení a divil jsem se, že něco takového existuje.

Zkušenější uživatele internetu a znalci WWW nechť tento odstaveček laskavě přeskočí. Pokud surfujete po internetových stránkách a dojde k chybě při komunikaci, zobrazí vám IE poněkud zmatečnou zprávu, ze které se jakžtakž dozvíte, co se asi stalo. Každá tato komunikační chyba má svoje číslo. Jestliže patříte mezi zkušenější uživatele internetu, jistě dáte přednost raději přesnému číselnému vyjádření chyby (například známá 404: Stránka nenalezena), než dlouhému nic neříkajícímu textu.

IE je ve Windows standardně nastaven na tzv. jednoduché zobrazování komunikačních chyb protokolu HTTP. Pro změnu tohoto nastavení spusťte Internet Explorer a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti sítě Internet a jděte na záložku Upřesnit. Tady v oddílu Procházení odškrtněte položku Zobrazovat jednoduché chybové zprávy protokolu HTTP. Poté vše potvrďte. Při příští jakékoliv chybě dostanete strohé, ale přehledné hlášení o chybě a k tomu její správné číslo. Jednoduchosti zdar!

4. "ScreenSaver Timeout" (Win 95/98)

Užitečnost tohoto tipu ocení zejména ti, kteří používají šetřič obrazovky namísto klasického uspání monitoru do "polohy" standby (což dnes umí už skoro každý monitor). Pokud šetřič používáte též, víte o možnosti nastavení časové prodlevy, po jejímž uplynutí se šetřič aktivuje.

Tuto prodlevu lze nastavit v rozsahu od jedné minuty do jedné hodiny, a to jen po jednotlivých minutách. Snadnou editací systémového registru ale můžete tuto dobu definovat přesně na vteřinu, a to i přes výše uvedené limity. Lze tedy nastavit hodnotu prodlevy i na dvě nebo tři hodiny, i když pochybuji o tom, že byste této možnosti využili. Nabízí se spíše opačná varianta, tedy nastavení prodlevy na méně než jednu minutu.Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Pokračujte do podklíče Hkey_Current_User Control Panel Desktop, kde v pravé části regeditu uvidíte položku ScreenSaveTimeOut. Poklepejte dvakrát na tuto položku a změňte její hodnotu na libovolné číslo vyjadřující v sekundách požadovanou prodlevu. Ukončete regedit. Pozor, hodnota v dialogu nastavení šetřiče se nezmění.

Stejně jako minulý měsíc jsem tentokrát opomněl tipy pro MS Office. Nicméně příprava článku na příště je tipy s touto tematikou přímo nabita, takže vám již dnes mohu slíbit několik povedených exemplářů. A možná se opět po nějaké době dostane i na velikonoční vajíčko. Na shledanou.

InterTipy

Vánoce jsou již za námi, tento díl si tedy přečtete až v roce 2002. Já jej ovšem tvořím ještě před samotným Silvestrem. Letošní Vánoce svým průběhem nijak nevyčnívaly z obvyklého standardu, definovaného spěchem, horečným nakupováním a dalšími "radostmi", jež předcházejí té skutečné vánoční pohodě. Z pohledu internetu se opět rozšířila nabídka produktů, které lze přes něj koupit, a lidé si pomalu zvykají na tento druh nakupování. Ještě více lidí pak používá internet ne tak k samotnému nákupu zboží, jako spíše ke zmapování "terénu" v oblasti výrobku, o který mají zájem. Jelikož se ale náš seriál nevěnuje stránkám s touto tematikou, budu vás (snad ne tak úplně) nudit pouhými tipy a triky z prostředí MS Office. Přeji příjemné surfování.

Linda\s Office tips

newbieclub.com/officetips/?buntah

Stránky "newbie" clubu, neboli klubu nováčků, jsou velmi rozsáhlé a populární. A naštěstí pro tento díl internetových tipů obsahují i některé triky pro MS Office. Hned na úvodní stránce uvidíte seznam aktuálních tipů pro nejnovější verze Office. Tipy jsou řazeny chronologicky, tak jak jsou na server postupně přidávány. Každý den tedy na této stránce objevíte něco nového. V levém sloupci potom můžete pokračovat do dalších rubrik na serveru, které jsou již tematicky rozdělené. Stránka je pouze v jazyce anglickém, ale tipy jsou popsány velmi "polopaticky" a jsou díky tomu snadno pochopitelné (a doplněné ilustračními obrázky).

CanadaComputers

www.canadacomputes.com/v3/section/view/1,1297,277,00.html?tag=134&sb=277

Stránka sice komerčního charakteru, ale také plná užitečných tipů pro nejnovější verze MS Office. Kromě komerčních aktivit výše uvedené firmy zde naleznete přehledně rozdělené poměrně velké množství tipů a triků, vždy pěkně popsaných a doplněných obrázky. Po levé straně si pak povšimněte i rubriky věnující se Visual Basicu a dalším aplikacím typickým pro operační systém Windows. V každé této rubrice najdete mnoho užitečných rad. Po vizuální stránce nejde serveru vytknout zhola nic. Je anglický, přehledný a docela útulný.

MS Office Magazine

www.msofficemag.net

Velmi kvalitně provedený a vedený internetový magazín, plně věnovaný MS Office a všemu, co se kolem nich točí. Jeho rozsah je tak obrovský, že pro ilustraci vyjmenuji jen některé rubriky. Naleznete zde samozřejmě aktuální novinky z oblasti Office. Nechybějí recenze na její jednotlivé části, nechybějí ani recenze na knihy (ovšem vydané v USA), server nabízí i software ke stažení, dokonce do této sbírky můžete i přispět nějakou vlastní utilitkou. Neschází ani tradiční seznam diskusních skupin s tématem Office a nezbytný vyhledávací nástroj. Pro anglicky mluvící spoluobčany vřele doporučuji k občasné návštěvě.

MS Office Tips

www.computertips.com/Microsoftoffice/microsof.htm

Další povedená stránka s tipy a triky pro MS Office. Design je tentokrát spíše textový, stránka je tedy vhodná pro majitele Lynxů a Linksů. Obsahuje vyhledávací nástroj, novinky, glosáře i nezbytné tipy. Ty jsou rozděleny do několika oddílů, přesně podle aplikace balíku MS Office, k níž se vztahují. Je to snadné a přehledné.

Office Magazine

www.msoffice-magazine.nl

A máme zde další internetový magazín o MS Office, opět kvalitně zpracovaný a plný informací. Bohužel je kompletně ve vlámštině, alespoň se tak domnívám. Pokud disponujete znalostí tohoto jazyka, neminou vás novinky z oblasti MS Office, dále pak jednotlivé recenze a články, tipy a triky, nabídky softwaru pro stažení a nezbytný vyhledávač, který vám pomůže s orientací po obsahu magazínu.

MS Office tips\n\tricks

www.magneticweb.co.uk/msoffice.htm

Další stránka se spoustou tipů nejen pro MS Office. Link, který uvádím u tohoto intertipu, sice ukazuje na část serveru, jež se věnuje výhradně MS Office, ovšem po bližším prozkoumání zde naleznete i spoustu tipů a triků z jiných oblastí. Například tipy pro Windows, tipy pro uživatele internetu, tipy pro samotné PC a různé další články. Vše je zpracováno převážně jako textová informace, což významně přispívá k čitelnosti a rychlejšímu načítání stránek. Pokud budete mít zájem, najdete zde i odkazy na diskusní skupiny s tématem Windows a MS Office.

Uncle Jim\s tips

www.geocities.com/sysadm244/jds.main_office.html

Amatérská, nicméně často aktualizovaná stránka s tipy pro MS Office. Celý tento web je vlastně rozdělen na dvě základní části. První, ta nalevo, se věnuje MS Office 97 a najdete v ní rubriky týkající se jednotlivých aplikací v tomto balíku. Po pravé straně naopak najdete seznam rubrik z Office 2000. Po výběru požadované aplikace se vám zobrazí vždy jen jeden tip, přesouvat mezi jednotlivými příspěvky se lze pouze poněkud krkolomným přepínáním (Prev, Next) pomocí tlačítek. Tak musíte neustále načítat data z internetu a celá práce s tipy není zrovna praktická. Nicméně informační hodnotu tyto stránky mají zcela určitě, takže je i přes výše uvedené nedostatky rozhodně doporučuji.

MS Tips 2000

www.ms-tips-2000.com/

Jak již název napovídá, věnují se tyto stránky výhradně Office ve verzi 2000. I přesto, že se jedná také o komerční stránku, je její převážná část přístupná všem. V levé části naleznete jednotlivé rubriky (odpovídající nabízeným knihám), které jsou shodné s aplikacemi v balíku MS Office 2000. Kromě těchto komerčních rubrik zde naleznete i free tipy a triky, recenze knih, "tip of the day" a další.

Microsoft Office Tips

www.dickinson.edu/departments/dc/officetips.htm

A to nejlepší nakonec. Tato stránka je totiž kompletně textová. Ne že bych se až tak vyžíval v neforemném a nepřehledném textu, ale to, co autor udělal na výše zmíněné URL, stojí za to. Jedná se o přehledné a jednoduché menu s tématy týkajícími se MS Office a zejména MS Wordu. Po rozkliknutí odkazu obdržíte všechny nabízené tipy a triky na jedné stránce, velmi přehledně rozdělené. Na začátku každé sekce je pak jakýsi seznam odkazů nahrazující obsah. Stránky jsou sice poněkud zastaralé, neboť poslední změny se děly již před více než rokem, ale mnoho lidí stále používá MS Office 2000 a ještě ji dlouho používat bude. A právě pro ně mohou být tyto stránky užitečné.

Tímto tipem ukončíme dnešní díl a příště budeme v podobném duchu (MS Office) pokračovat.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0041

? Prosím vás o radu, jak  nastavit heslo pro přístup do programu MS Outlook 2000.

Heslo  do MS Outlooku lze nastavit dvojím způsobem. Pracujete-li v síti  a jste napojen na MS Exchange Server, využíváte Mailbox na tomto  serveru. Tento server zabezpečuje autentifikaci, neboli abyste  se k němu mohl připojit, potřebujete heslo a uživatelské jméno.  Tam, kde se Exchange server provozuje na doméně Windows NT, je  přístup ověřován již doménovým kontrolérem (serverem PDC). Oprávněnost  přístupu je kontrolována i tehdy, používáte-li poštu (např. na  notebooku) v režimu off-line. Zde tedy heslo do Outlooku nenastavujete.

Pokud  MS Outlook používáte samostatně a připojujete se např. k poskytovateli  internetu, musíte používat tzv. Personální složky. Tyto jsou  definovány jako služba a ve vlastnostech najdete možnost tyto  složky zaheslovat. Při každém otevření pak musíte toto heslo  zadat. Jelikož v Personálních složkách jsou obsaženy veškeré  informace v Outlooku uchovávané (kalendář, kontakty atd.) a zároveň  se jedná o jediný soubor, není možné jej bez znalosti hesla otevřít  ani přenesením (importováním) na jiný počítač jiného uživatele.

?  Vypálil jsem CD, ale zřejmě pro nedostatek volného místa se nedalo  uzavřít. Okno v Exploreru i ve Windows Commanderu hlásí, že CD  je prázdné. Chtěl bych se zeptat, jak se dají soubory vypálené  z neuzavřeného CD okopírovat na disk s vypalovačkou, ve které  bylo CD vypalováno.

Pokud se CD při vypalování neuzavře, dojde  k nevratné chybě a CD je možno hodit do koše. Každý vypalovací  software má aspoň dva režimy. První z nich je kopírování CD na  CD, a ta druhá se v terminologii HP nazývá Direct CD. Tam jde  o to, že CD se neuzavře pro normální FAT systém. Není tedy možné  jej přečíst v žádné normální mechanice. Vložíte-li jej do vypalovačky  s nainstalovaným softwarem, tento rozpozná "Direct CD" formát  a soubory jsou dostupné v Exploreru. Pokud se vám soubory zobrazují  (o čemž pochybuji), je možné CD uzavřít. Nezobrazuje-li se nic,  CD je skutečně zničené.

? Jsem pravidelný odběratel časopisu  PC WORLD a chtěl bych využít možnosti obrátit se na vás s prosbou  o radu, jak nainstalovat modem na příslušný virtuální port. Sestava  je Pentium na 133 MHz, systém Windows 98, modem typu ESS (PCI).  Problém je, že nemohu modem nainstalovat na virtuální port COM3  nebo COM4, jak je popsáno v manuálu, stále je nabízen COM1 nebo  COM2.

Virtuální porty si sám nevyrobíte, ty vytvoří systém při  instalaci nějakého zařízení (driveru), které komunikaci virtuálním  portem vyžaduje. Instalace modemu by měla probíhat tak, že po  zapnutí počítače je nalezen nový hardware a je požadován ovladač  z CD. Po několika dotazech je pak instalace ukončena a modem  je automaticky připojen k nějakému (virtuálnímu) portu. Pokud  se při instalaci systém ptá na port, zadejte mu COM1, instalace  nějak doběhne a virtuální port se při tom vytvoří. Buď se modem  na virtuální port přepojí sám, nebo to uděláte v Ovládacích panelech  Modemy. Pokud by to nefungovalo, stačí modem vyjmout ze systému  a po restartu už se nainstaluje správně, protože virtuální porty  již existují.

? Mám dotaz týkající se Outlooku 2000. Je možné  si vytvořit několik identit, podobně jako v Outlook Expresu,  aby mohli Outlook používat i ostatní členové rodiny? Pravděpodobně  to někde bude, ale asi tak dobře schované, jako vytvoření nových  složek. Ještě mám jeden dotaz: Jak nastavím, aby po stažení zpráv  zůstala kopie zprávy na serveru?

Je to možné a dělá se to v  definování služeb. Nikoliv v samotném Outlooku, ale ve Vlastnostech  získaných kliknutím pravou myší na ikonu Outlooku se zobrazí  tlačítko "Show Profiles". Tam je možné nadefinovat několik profilů.  Je třeba potom zapnout dotazování na profil při spouštění Outlooku.  Možná by ale bylo lepší, nežli definovat profily v Outlooku,  nadefinovat je pro jednotlivé uživatele přímo ve Windows. Pak  je Outlook respektuje a výsledek je stejný a korektnější. Navíc  odpadne volba profilu při spuštění Outlooku. Ponechání kopií  zpráv na serveru se nastavuje ve vlastnostech služby, která se  k serveru připojuje. Bude to tedy nejspíš Internet E-mail.

?  Dříve jsem používal kombinaci Windows 98, Office 97. Zde se Aktovka  chovala korektně. Po nainstalování Windows 2000 (stále Office  97) začala Aktovka při provádění aktualizace zobrazovat následující  hlášku při pokusu aktualizovat soubory z programu Microsoft Excel,  *.xls. Hlášení zní: "*.xls nelze aktualizovat, neboť nelze načíst  slučovací popisovač." Problém se objevuje při přidávání souboru  do aktovky a při aktualizaci. Soubory xls tedy aktualizovat nelze.  Prosím o radu, jak toto chování odstranit.

Problém bude pravděpodobně  v chybějící součásti MS Office nebo v nekompatibilitě verzí Aktovky  (danou verzí operačního systému) a verzí MS Office. Aktovka není  pouze nástrojem systému, ale aby mohla dobře přenášet různé typy  souborů, potřebuje k tomu pomocníky z produktů, ve kterých tyto  soubory vznikají. Jedná se především o MS Access a MS Excel.  Databáze v Accessu nelze jednoduše Aktovkou synchronizovat. Buď  je třeba soubor *.mdb přejmenovat (zvolit jinou příponu) a pak  jej Aktovka považuje za běžný soubor, který synchronizuje standardním  způsobem, nebo je třeba nejprve databázi upravit (průvodcem Aktovky)  a vytvořit master a slave databázi. Tyto pak jsou mezi sebou  synchronizovány na úrovni datových záznamů. U Excelu to není  tak složité, nevzniká master ani slave, avšak v momentě, kdy  je excelovský soubor modifikován na obou místech, nabízí Aktovka  jeho sloučení. K tomu potřebuje právě "slučovací popisovač" a  je vidět, že jej potřebuje vždy, nejen při různosti obou souborů.  Tento popisovač se do systému musí nainstalovat při instalaci  MS Office, je tedy vhodné instalovat všechny komponenty Excelu  a také podpůrné komponenty Office. Pokud reinstalace nepomůže,  jedná se o nekompatibilitu, potažmo chybu Windows. Jakýmsi polovičatým  řešením by pak bylo soubory xls ukládat pod jinou příponou a  tím obelstít Aktovku. Přitom je možné nový typ přípony registrovat  pro Excel (samozřejmě na obou počítačích) a pracujete jako by  se nic nezměnilo. Narazíte však hned při přenosu excelových souborů  na cizí počítač.

? Na svém PC s Windows 98 SE mám nainstalovány  2 pevné disky, jeden je se systémem a aplikacemi, druhý používám  pro nahrávání videa. Moje Windows si ale i na tomto nahrávacím  HDD "zřídila" jednak složku Koš, jednak swapovací soubor. Chtěl  bych se zeptat, jestli se tomuto dá nějak zabránit, protože Windows  tyto "své" soubory mají pochopitelně i na disku systémovém, a  já bych na "videodisku" chtěl mít skutečně jen videa a ne nějaké  smetí. Nebo platí, že si tyto soubory Windows standardně vytvoří  na každém pevném disku, který je v PC namontován? Pro doplnění  boot disk je jako master na primárním IDE kanálu, nahrávací disk  master na sekundárním IDE. Nicméně předtím jsem je měl oba na  primárním IDE, pochopitelně jako master + slave, a problém byl  stejný.

Koš se standardně udělá na každém lokálním disku, dokonce  i když je vytvořen substitucí. Je však možnost jej z disku odstranit  pomocí Vlastností koše. Lze si pro každý disk zvolit různé podmínky,  nebo jedny podmínky pro všechny disky (defaultní nastavení).  Swapovací soubor by se sám od sebe po discích rozlézat neměl.  Pokud se tak děje, je to pravděpodobně dáno nedostatkem místa  na primárním disku. Zkuste tedy nejprve získat více prostoru.  Pokud volné místo není pravou příčinou, pak můžete přistoupit  k ručnímu nastavení velikosti swapovacího souboru pomocí Ovládacího  panelu Systém. Je ale třeba ji nastavit obezřetně, jinak se můžou  Windows hroutit. Optimální velikost swap souboru je 1,5 až 2x  velikost RAM.

? Ako sa dá skopírovať položka kontakty v programe  Microsoft Outlook 2000 do druhého počítača pomocou kábla?

Kontakty  je třeba z Outlooku nejprve vyexportovat do souboru a tento pak  přenést (libovolnou metodou) do druhého počítače. Export provedete  pomocí menu Export/Import, zvolíte formát souboru (je třeba volit  takový formát, který umí Outlook načíst zpět) a nakonec zvolíte  složku Kontakty. Pak už jen specifikujete název souboru, a ten  se vytvoří. Postup pro import do druhého počítače je obdobný.

Hledáme  odpověď

Rád a často som využíval možnosť tlače do súboru, čoho  výsledkom sú súbory s koncovkou *.prn. V prípade tlačiarne pripojenej  na paralélny port LPT som vedel ako to vytlačiť problém mám až  teraz, keď tlačiareň má len port USB. Dá sa to vÖbec pod Windows  98 riešiť? Napadlo ma niečo ako virtuálny port namapovaný ako  LPT1, ale neviem ako na to.Ing. Bukový, Kysucké Nové Mesto

Ohlasy  čtenářů

Vážení přátelé, rád bych reagoval na váš příspěvek v  rubrice Jak na to Nejčastěji kladené dotazy, ve kterém se čtenář  zmiňuje o instalaci Windows 2000, a to zřejmě na FAT 32. Aby  bylo možné využívat funkcí šifrování a zabezpečení, je nutno  instalovat tento systém na NTFS, jak jste správně uvedli. Nesouhlasím  však s převodem FAT 32 na NTFS použitím nové instalace systému,  jelikož hrozí ztráta dat. Dále nesouhlasím s použitím Partition  Magic, jelikož se jedná o aplikaci komerční a čtenář by vydával  náklady na poměrně samoúčelnou záležitost. Podle mého je nejlepším  řešením použití microsoftího příkazu convert [disk:] /fs:ntfs  v příkazové řádce přímo ve Windows 2000. Pokud je systém na disku  C:, bude příkaz znít: convert C: /ntfs. Tato konverze se neprovede  ihned. Systém zahlásí, že se s diskem právě pracuje a že úkol  bude splněn při příštím restartu. Je to řešení bez nákladů, bez  ztráty dat, celkem rychlé a přímo od výrobce. Doporučuji zhlédnout  stiskem F1 nápovědu, kde je popis operace.

Jiří Plšek, Praha,e-mail:  plsekj@volny.cz

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0042

? Můj kamarád má počítač Pentium 133, 40 MB RAM, 620 MB hard disk, Windows 95. Chtěl by si naformátovat HDD, ale nemůže se dostat do MS-DOSu ani do příkazového řádku. V DOSu se mu napíše "Nesprávná verze MS-DOS" a opět se spustí Windows 95. To znamená, že si nemůže vymazat aktuální Windows, protože nejsou ani v okně "Přidat nebo odebrat programy". Podotýkám, že nemá CD-ROM.

Mělo by stačit, když vygenerujete spouštěcí disketu systému Windows pomocí Start Nastavení Ovládací panely Přidat nebo odebrat programy, záložka Spouštěcí disketa. To můžete udělat i na jiném počítači. Z této diskety pak nabootujete a můžete disk formátovat.

? Do PC s OS Windows 98 jsem nainstaloval zvukovou kartu SB128/PCI. Ve Windows 98 proběhla instalace ovladačů bez závad a konfliktů. Z doprovodných programů jsem nainstaloval pouze "Creative WaveStudio", "Creative Recorder" a dosovské ovladače. Ve Windows pracuje karta (vstup/výstup) bez problémů. Po "Restartu do režimu DOS" uslyším v reproduktorech slabé lupnutí aktivuje se ovladač a objeví se zpráva: SB PCI Driver 5.21SB PCI Complete. Jestliže však chci programem "Sbtest.exe" (nainstaloval se s dodanými ovladači zvukové karty) otestovat zvukovou kartu v dosu, objeví se mi zpráva: SB PCI Legacy Test Utility, Ver. 4.34D Detecting SB...error: cannot get SB DSP revision. V čistě spuštěném DOSu, dosovských hrách pod Windows, ani po možnosti "Restartovat v režimu DOS" zvuk ve spuštěných aplikacích nejde.

Před prací se zvukovou kartou v DOSu je třeba si uvědomit, že tento operační systém neobsahuje žádné nástroje pro automatickou konfiguraci her či softwarových produktů. Proto je třeba vždy nejdříve nastavit několik parametrů v programu, jako třeba použité přerušení (zde čtenář používá podle výpisu z programu SiSoft Sandra chybné nastavení systémových proměnných, kde je v souboru AUTOEXEC.BAT řádek SET BLASTER=A220 I7 D1 H6 P330 T6, který deklaruje IRQ 7-I7, ale karta podle ovladače využívá IRQ 5), DMA (DirectAccessMemory přímý přístup do paměti) a nastavení I/O. Ne vždy se ovšem všechny tyto parametry podaří zjistit, a tak je třeba si trochu zaexperimentovat, nejlépe dokud nenajdete opravdu funkční nastavení. Při používání DOSu je také třeba v BIOSu nastavit položku "PNP OS Installed" na disabled, aby všechna zařízení byla inicializována přímo BIOSem.

? Nefunguje mi přehrávání "cda" souborů ve WinAmpu (staženého z vašeho CD). Přehrávání v okně WinAmpu normálně začne, ale není slyšet žádný zvuk. MP3 přehrává normálně. Propojením CD-ROM se zvukovou kartou to není, protože ve windowsovském "Přehrávači CD" to funguje.

Pravděpodobně bych si nebyl tak jist jako čtenář, že chyba není způsobena kablíkem, který propojuje mechaniku CD-ROM a zvukovou kartu. Standardní přehrávač CD ve Windows se totiž chová při přehrávání hudebního disku odlišně než WinAmp. Standardní přehrávač vlastně mechaniku pouze řídí, ale samotný zvukový výstup je zajištěn plně hardwarově, takže přehrávání CD funguje, i pokud nevlastníte zvukovou kartu (například když si vyvedete sluchátka z konektoru na čelním panelu mechaniky). WinAmp využívá standardně jinou metodu, takže nejdříve nahraje zvuk ze vstupu na zvukové kartě, převede ho do digitální podoby a nyní jej poupraví podle ekvalizéru a případně spustí vizualizaci, která by při přímém výstupu nemohla fungovat. Tyto vymoženosti jsou bohužel značně problematické, a tudíž v některých verzích tohoto přehrávače nepracovaly správně. Proto vám mohu doporučit jejich deaktivaci (menu Nastavení/Přednosti, položka "plug-iny-vstup", kde naleznete Nullsoft CD/Line-In plug-in, v jehož nastavení je třeba deaktivovat políčko Sample input from soundcard) či aktualizaci produktu na nejnovější dostupnou verzi (je všeobecně známo, že některé verze tohoto přehrávače měly problémy s přehráváním hudebních CD).

? Při standardním spuštění prohlížeče Internet Explorer se mi většinou zobrazí výzva k zadání "uživatelského jména" a "hesla". Občas se mi ovšem stane, že místo výzvy k připojení se zobrazí dialog, který nabízí volby "připojit" nebo "zůstat off-line". Po stisknutí tlačítka Připojit se nic nestane.

Po spuštění aplikace Internet Explorer se prohlížeč nejprve pokusí načíst vaši domovskou stránku. Pokud je uložena ve složce s dočasnými soubory (prohlížeč ukládá některé stránky přímo do vašeho počítače proto, aby mohly být příště načteny rychleji), prohlížeč ukáže (podle vašeho nastavení) tuto stránku a zobrazí volbu k připojení do sítě internet, pokud si budete přát novější verzi načtené stránky. Nyní se pokusí prohlížeč vytočit "výchozí připojení".

Zde právě nastává váš problém, protože nemáte pravděpodobně nastaveno jedno připojení jako výchozí. To je možno provést v nabídce Nástroje/Možnosti sítě internet, a na kartě "připojení" je třeba po vybrání používaného spojení klinout na tlačítko "výchozí" (tato položka je aktivní pouze v případě, že nemáte zaškrtnutou volbu "Nikdy nevytáčet připojení").

? Po koupi čtyřrychlostního přepisovatelného (CD-RW) média jsem zjistil, že moje osmirychlostní mechanika na něj neumožňuje zapsat data ani čtyřrychlostní rychlostí. Při navrácení média k reklamaci mi bylo sděleno, že se jedná o chybu mechaniky. Proto by mě zajímalo, jestli je něco takového vůbec možné?

Tento problém je způsoben tím, že existují dva druhy médií CD-RW, které jsou bohužel navzájem nekompatibilní. Jedná se o to, že starší přepalovací mechaniky jsou schopné zapisovat jen na "Low Speed" média (1-4x), a novější pouze na "High Speed" média (4-10x). U CD-R médií je naštěstí situace úplně jiná, takže na pomalejší médium lze zapisovat i na novější mechanice, a to buďto udávanou maximální rychlostí disku, nebo rychlostí, kterou umožňuje vaše mechanika s tím, že data mohou být na médium vypálena s větší chybovostí, jež ovlivňuje rychlost načítání dat z CD-R média (situace je obdobná jako při přetaktování procesorů; můžete využít i vyšší rychlost, ale pouze na vaše vlastní riziko, a to za předpokladu zvýšené nespolehlivosti a nižší životnosti média).

Reklamace u prodejce pravděpodobně tedy nebyla uznána oprávněně, avšak každý solidnější obchodník by vám měl umožnit výměnu média za vysokorychlostní (ostatně na tom také vydělá) zvláště v případě, kdy vás mylně informoval o jeho vlastnostech.

§§§§§


Komunikace


Smart4Web 1.0 – zlaté české ručičky

Jaroslav Fikker

c01p0786

Na stánek  nymburské firmy M2000 jsem na letošním Invexu narazil víceméně  náhodou, ale Smart4Web mě zaujal natolik, že jsem si hned domluvil  zaslání instalačního média, abych mohl všechny funkce v klidu  vyzkoušet. Výsledkem mých experimentů je tento článek.

Smart4Web

Smart4Web  1.0 je ucelený systém, který využívá standardních webových technologií  k zajištění komunikace a týmové spolupráce. Díky tomu máte přístup  k požadovaným informacím kdykoliv a kdekoliv. Stačí vám počítač  vybavený prohlížečem webových stránek a přístupem k internetu  či firemnímu intranetu.

Instalace systému je velmi jednoduchá  a provádí se pouze na serveru, který musí být vybaven operačním  systémem Windows 95/98//NT/2000/XP a některým z podporovaných  webserverů (Personal Web Server, Internet Information Server  nebo Apache). Po skončení instalace je nutné se k systému přihlásit  jako administrátor a provést základní nastavení aplikace založení  uživatelských účtů a skupin, nastavení přístupových práv atd.  Tím je vše připraveno ke spuštění.

Uživatel

po přihlášení do  systému se ocitne na úvodní stránce s přehledem akcí na týden  dopředu a se seznamem nedokončených úkolů a nevyřízených událostí.  Přímo na této stránce lze jednotlivé položky opravovat, mazat  nebo zakládat nové. Uživatelské rozhraní je přehledné. Plocha  stránky je rozdělena na tři části. Zcela vlevo je základní dvojúrovňové  menu, uprostřed se zobrazuje stromová nabídka závislá na konkrétním  modulu a pravá část slouží pro vlastní práci. Na ovládání není  nic složitého. Pokud byste si ale přesto s něčím nevěděli rady,  tak můžete využít nápovědu. Ta je dostupná pouze z hlavního menu  aplikace, a nikoliv tam, kde se přímo pracuje s daty. Řada firem  určitě uvítá možnost zvolit si jazyk uživatelského rozhraní (čeština,  angličtina a němčina).

Moduly

Aplikace Smart4Web je rozdělena  celkem do 8 navzájem provázaných modulů, které odpovídají jednotlivým  položkám v základní nabídce.

Kalendář nabízí pohledy na jeden  den, týden či měsíc. Kalendáře několika uživatelů lze spojit  dohromady, a získat tak informace o ostatních spolupracovnících.  Mezi další podporované funkce patří plánování schůzek a pravidelně  opakovaných akcí nebo odeslání e-mailové či SMS zprávy jako upozornění  na blížící se nebo nově přidaný termín.

Modul Komunikace obsahuje  nástroje pro práci s elektronickou poštou a zprávami SMS. Smart4Web  nemá žádný poštovní server a je tedy odkázán na produkty třetích  stran. Uživatelé mohou snadno stahovat poštu z neomezeného počtu  libovolných POP3 serverů.

Dalším modulem je databáze kontaktů,  která je rozdělena do několika složek. Základem jsou dvě složky  sdílené (Veřejné a Firemní kontakty) a jedna složka Osobní. Nicméně  uživatel si může založit potřebný počet dalších složek. V případě  rozsáhlejší databáze určitě uvítáte možnost vyhledávat kontakty  podle jména, příjmení, města a názvu firmy. Navíc lze do databáze  importovat kontakty z aplikací Outlook, Outlook Express, Netscape  Communicator 4.x a Pegasus Mail.

Správu dokumentů z prostředí  webového prohlížeče zajišťuje Datový prostor. V podstatě se v  prohlížeči zobrazuje určitá část adresářové struktury na disku  serveru. Pokud správce vhodně nastaví sdílení příslušných adresářů,  můžete s dokumenty pracovat jak v aplikaci Smart4Web, tak i v  oblíbeném správci souborů. Škoda jen, že nejsou součástí systému  nástroje, které by umožnily indexovat a následně fulltextově  prohledávat obsah uložených dokumentů.

Úkoly lze využít nejen  ke sledování svých povinností, ale také k úkolování ostatních  spolupracovníků. Pro lepší orientaci ve větším množství položek  lze využít filtrů podle stavu zpracování. Navíc systém obsahuje  nástroje pro vyhledávání úkolů a zasílání upozornění na blížící  se termín dokončení úkolu nebo informování o zadání nového úkolu.

Modul  Události nabízí přehled o tom, co se ve firmě děje. Pomocí tohoto  nástroje lze např. evidovat všechny důležité telefonní hovory  nebo žádosti zákazníků o zaslání ceníku. Výhodou je možnost při  zápisu události založit nový úkol, případně termín v kalendáři.

Modul  Firmy na první pohled dubluje funkci databáze kontaktů. To ale  není pravda. Ve všech ostatních modulech lze totiž každou vytvořenou  položku svázat s konkrétní firmou. To vám dává jedinečnou možnost  nechat si v tomto modulu přehledně zobrazit všechny zprávy, schůzky,  kontakty, úkoly a události spojené s vybranou firmou.

Posledním  modulem je Administrace, kam má přístup pouze správce systému.  Zde se konfigurují uživatelské účty a skupiny uživatelů, datové  prostory atd. Nejdůležitějším úkolem je nastavení systému přístupových  práv, který je velmi dobře propracován.

Závěrem

Po více než  měsíčním testování se odvažuji tvrdit, že je tato aplikace v  některých ohledech schopna konkurovat i takovým gigantům, jako  jsou Novell GroupWise, Microsoft Exchange či Lotus Notes, a to  zejména u menších firem, které určitě zaujme i příznivá cenová  politika. Zájemcům o vyzkoušení produktu doporučuji navštívit  stránky www.smart4web.cz.

Smart4Web 1.0

přehledné  uživatelské rozhraní

nabídka funkcí

nápověda

práce s dokumenty

absence  poštovního serveru

Doporučená cena: server pro 5 uživatelů 9  600 Kč

K recenzi zapůjčila firma: M2000, s. r. o., Nymburk, www.m2000.cz

§§§§§


Kapka CSS – CSS2 – Tipy a triky [I]

Jiří Kysela

c01p0790

Po oblíbené sérii článků "Kapka CSS" přichází nyní díl nazvaný "CSS2 Tipy & Triky". Představíme si zde výběr ze stylů, definovaných a v roce 1998 vydaných konsorciem W3C, které svému o dva roky mladšímu dítku, bratříčkovi CSS1, dalo název CSS2 (Kaskádové styly 2. úrovně). Z tabulek předchozích článků však bylo patrno, že dosavadní webové prohlížeče teprve v současné době jakž takž zvládají většinu CSS1, natož pak stylů novějších. Je tedy zbytečné si zde detailně vykládat všechny styly, neboť mnoho i z těch nejznámějších webových prohlížečů má podporu CSS2 minimální. Uvedeme si tedy výběr těch, které již v dříve definovaných stylech citelně chyběly a které jsou ve většině aktuálních verzí webových prohlížečů podporovány. Z toho důvodu také opět v tabulkách najdete informace o podpoře stylů ve třech velikánech na poli webových prohlížečů. V době testování jsem jako poslední verze měl k dispozici Internet Explorer v5.5, Netscape v6.01 a Operu v5.02. Přeji tedy mnoho úspěchů v aplikaci dnes uváděných funkcí, a především přátelské prohlížeče na straně návštěvníků!

Repetitorium jednotek, používaných v CSS

JEDNOTKY BAREV

Barva se, jak známo, na počítači vyjadřuje tzv. aditivním způsobem, tedy mícháním tří základních barev červené (Red), zelené (Green) a modré (Blue) tzv. systém RGB. Jsme takto schopni vyjádřit jakoukoli barvu spektra. V jazyce HTML se barva zapisuje uvedením těchto tří složek v hexadecimálním (neboli šestnáctkovém) tvaru za sebou (např. #FFFFFF) nebo přímo klíčovým slovem definujícím určité odstíny barev (např. "white"). V kaskádových stylech jsou podporovanými jednotkami barev oba uvedené způsoby, zadávaní RGB složek je navíc poněkud rozšířeno. Uveďme si tedy jmenovitý přehled způsobů vyjádření jednotek barev:

- Zadáním klíčových slov, tedy uvedením některého jména ze šestnácti základních barev:

(aqua jasně modrozelená, black černá, blue modrá, fuchsia fialová, gray šedá, green zelená, lime citronově zelená, maroon kaštanově hnědá, navy tmavě modrá, olive olivová, purple purpurová, red červená, silver stříbrná, teal tmavě modrozelená, white bílá, yellow žlutá), určujících odstín barvy

- Vyjádřením složky RGB formou:

1. #RRGGBB kde RR/GG/BB je 0-FF (hodnota v hexadecimálním/šestnáctkovém tvaru) tedy 256 stupňů (FF hexadecimálně = 255 decimálně/desítkově, nesmíme zapomínat ani na 0, což je samozřejmě také 1 stupeň)

2. #RGB kde R/G/B je 0-F (opět hodnota v hexadecimálním tvaru) tedy 16 stupňů

3. rgb(x,y,z) kde x/y/z je v rozsahu 0-255

4. rgb(x%,y%,z%) kde x/y/z jsou procentuální hodnoty v rozsahu 0-100, udávající intenzitu dané složky ve výsledné barvě. Znamená to tedy, že výsledná barva může být složena z 0-100 % červené barvy, 0-100 % zelené a 0-100 % modré barvy. Dílčí procenta se pak přepočítávají na poměrnou část ze 100 % výsledné barvy (např.: chceme bílou barvu. Musíme tedy nastavit R = 100%, G = 100%, B = 100%. Intenzita všech je 100 %. Výsledkem je bílá barva, jejíž procentuální složení je R = 33,3 %, G = 33,3 %, B = 33,3 %. Procentuální zastoupení ve výsledné barvě je tedy u všech složek (RGB) 33,3 %).

JEDNOTKY DÉLKY

Vyjádření určité délky musí spolu nést i způsob, jakým byla nebo bude ona délka měřena (např. pokud si jdeme koupit látku, poručíme si 2 m látky pokud řekneme jen 2 látky, prodejce nám asi nebude rozumět). Jednotky délky tedy určují způsob odměření určité dané vzdálenosti. Lze je rozdělit do dvou skupin, a sice na relativní a absolutní. Relativní délka se vztahuje k délce celkové, absolutní je sama o sobě celkem. Absolutní jednotkou délky tedy vyjádříme reálnou vzdálenost, která bude vždy stejná, relativní naopak změníme délku v závislosti na současné délce.

Syntaxe zápisu argumentu s použitím jednotky délky je: <+/-><hodnota><jednotka délky> (v případě kladné hodnoty samozřejmě zápis znaménka + není nutný). Například: 20cm (Pozor! Jednotka délky je uvedena bezprostředně za hodnotou, není mezi nimi tedy povolena ani mezera).

Relativní:

- em (ems, výška vzhledem k aktuálně použitému písmu)

- ex (výška písmene \x\)

- px (pixely-obrazové body)

Absolutní:

- in (inch = palec; 1 palec = 2,54 cm)

- cm (centimetr; 1cm = 10 mm)

- mm (milimetr)

- pt (point = bod; 1bod = 1/72 palce)

- pc (pica = tiskařská jednotka; 1pc = 12 pt, tedy 12 bodů)

URL

URL (Uniform Resource Locator) adresy se používá jako argument u stylů, kde je třeba zadat též cestu (adresu) ukazující na určitý objekt (např. soubor s obrázkem).

yntaxe zápisu URL může mít tři způsoby: url("<cesta>"); či url(\<cesta>\); či jenom url(<cesta>);

Například: url("http://www.mujweb.cz/zviratko.gif") nebo třeba url("zviratko.gif");

Textový řetězec vyjadřující cestu k souboru může obsahovat i tzv. escape-sekvence, což jsou krátké řetězce znaků (obvykle 2znakové) umožňující vypsat některé běžně nepoužitelné, rezervované znaky (z logických důvodů např. nelze obvyklým způsobem vypsat znak uvozovek ty totiž slouží k označení začátku a konce řetězce, který se má vypsat; stejně tak se musí použít escape-sekvence při výpisu znaku apostrof a mezery přesto v praxi ale mnohé prohlížeče tolerují i uvedení těchto rezervovaných znaků samostatně, a to ne formou escape-sekvence). Escape-sekvence se zapisují tak, že se napíše znak zpětného lomítka (backslash) a bezprostředně za ním následuje požadovaný znak (např. \" či \\). Znak zpětné lomítko je tedy z pochopitelných důvodů rovněž nutné zapsat pomocí escape-sekvence, a to jeho zdvojením, tedy jako \\.

PROCENTUÁLNÍ JEDNOTKY

Procentuální jednotky jsou zcela typickým zástupcem jednotek relativních k okolním hodnotám. Je výhodné použít je kupříkladu při designování stránky, kdy nevíme, v jakém rozlišení bude zobrazena, a nemůžeme tedy ani počítat s přesným rozmístěním; namísto přesného umístění si tedy zjistíme, jaké části to odpovídá, a zapíšeme procenty.

Syntaxe zápisu argumentu s použitím jednotky délky je: <+/-><hodnota>% (v případě kladné hodnoty samozřejmě zápis znaménka + není nutný). Například: 20% (Pozor! Jednotka délky je uvedena bezprostředně za hodnotou, není mezi nimi tedy povolena ani mezera).

1.Vyberte si tu nejlepší pozici

Značkovací jazyk HTML, je jazykem typografickým, což znamená, že výsledný dokument pouze popisuje, ale jeho samotná interpretace, tedy výsledný tvar, je už ponechána na cílovém prohlížeči, což nám občas trochu znepříjemňuje život. Proto tedy v HTML leckdy citelně chybí jakékoliv nástroje pro možnost konkrétního rozmístění prvků dokumentu. Tak se tedy stalo, že byly kaskádové styly druhé úrovně konečně rozšířeny o nové vlastnosti, poskytující možnost přesného umístění, určení přesných pozic (tzv. pozicování) jednotlivých prvků dokumentu. Bylo tak stanoveno pět základních vlastnosti pro určování pozice prvku způsob umístění a horizontální (od levého a pravého okraje) a vertikální posun (od levého a pravého okraje). Blíže již detailní informace v tabulce nahoře.

2.Jak vyzrát na myší kurzor

Hned ze začátku bychom si měli říci, že možnost změny masky kurzoru, tedy obrázku, který zastupuje kurzor myši (ve Windows standardně např. klasická šipka), zavedl jako první Microsoft ve svém prohlížeči Internet Explorer ve verzi 4.0. V době jeho vydání byl jediný, který tuto funkci nabízel, dnes, díky tomu, že funkce byla implementována do CSS2, to však dokáží i další velikáni na poli webových prohlížečů.

Možná si teď říkáte, jakpak to, že žádný z uvedených prohlížečů nedokáže pomocí stylů zvolit vlastní obrázek, nastavit vlastní masku kurzoru, když jste to již na některém webu viděli a váš prohlížeč s tím tedy neměl problémy. To však bylo zařízeno jinými fígly (např. systémem Comet Cursor pro změnu kurzoru myši podrobnosti viz www.cometzone.com).

Pro tentokrát se s vámi tedy loučím, ale již teď se můžete těšit na další díl tohoto seriálu na vaše podněty a připomínky čekám na adrese j.kysela@centrum.cz.

§§§§§


Zkuste to bez drátů! – K informacím bez omezení

David Zajíc

c01p0794

Informační technologie pronikly téměř do všech oborů lidské činnosti. Pro spoustu lidí jsou dnes neodmyslitelnými pracovními pomůckami notebook a mobilní telefon vznikla kategorie tzv. mobilních uživatelů. Ti požadují neomezený přístup k datům na lokální počítačové síti LAN v rozsahu místnosti, budovy nebo celého areálu společnosti, kde pracují.

Bezdrátová síť LAN úplně nenahrazuje pevnou síť LAN, ale je jejím velmi užitečným rozšířením. Mobilní uživatelé tak mají stálý přístup k internetu či k podnikovým databázím, mohou posílat na síťové tiskárny své dokumenty, rovněž mohou pracovat s elektronickou poštou. Bezdrátové síťové produkty se hodí rovněž k propojení budov, k vytvoření bezdrátové sítě v konferenční místnosti či tam, kde je neekonomická instalace fixní sítě LAN. Notebooky vybavené příslušnými síťovými kartami mohou bez problému komunikovat s firemním systémem kdekoli v dosahu až 100 metrů od antény přístupového bodu. A kde jsou sítě, tam je 3Com se svými produkty a nabídkou také pro bezdrátovou komunikaci.

Jak to vlastně funguje?

Současný standard, představující vysokorychlostní bezdrátovou LAN komunikaci, je IEEE 802.11b. Pro produkty, jež tento standard splňují, se vžilo označení "Wi-Fi". Definuje bezdrátové přenosy rychlostí až 11 Mb/s (s přibývající vzdáleností klesá rychlost spojení na hodnoty 5,5 Mb/s, 2 Mb/s a 1 Mb/s). Jde vlastně o rozšíření ethernetové sítě LAN do éteru. Přístupový bod, což je bezdrátový hub (například AirConnect Access Point), je do konvenční sítě LAN připojen přes ethernetový port. Těchto bodů může být připojeno do sítě více, přičemž uživatelé mezi nimi mohou přecházet bez ztráty síťového připojení (roaming). Každý obslouží desítky bezdrátových klientů v oblasti o poloměru asi 100 metrů. Přístupové body pak komunikují s bezdrátovými klienty např. PC kartami v noteboocích nebo laptopech, s PCI kartami v desktopech. Lze připojit i zařízení, které nemá volný slot pro PC kartu či PCI kartu, například síťovou tiskárnu či skener. Pro tyto případy existuje Ethernet Client Bridge. Toto zařízení má Ethernet port, sériový port a slot pro Wi-Fi certifikovanou PC kartu (PC Card). Připojované zařízení musí mít buď Ethernet RJ-45 port, nebo sériový port, pomocí něhož se připojí k zařízení Ethernet Client Bridge. To pak komunikuje s bezdrátovou sítí prostřednictvím bezdrátové PC karty.

3Com AirConnect

Tentokrát jsme se podívali na zoubek zařízení 3Com AirConnect 11Mb/s WLAN, bezdrátové síti LAN, jejíž komponenty Access Point (přístupový bod) a karty PC Card spolu rádiově komunikují ve frekvenčním pásmu 2,4 GHz (2,4 až 2,4835 GHz). Toto řešení uvítají především ti, kteří z různých důvodů nemohou trávit celé dny u jednoho stolu a pohybují se po budově nebo po celých firemních komplexech. Co je však hlavní, zůstávají stále připojeni k firemní síti.

AirConnect nabízí připojení rychlostí až 11 Mb/s prostřednictvím standardu IEEE 802.11b (dále podporuje také 5,5; 2 a 1 Mb/s). Hlavní součástí je již zmíněný Access Point přístupový bod, ke kterému je připojena všesměrová anténa, zajišťující pokrytí signálem až do vzdálenosti 90 metrů. Je postaven na čipové sadě Intersil a dokáže zvládnout až 63 najednou připojených uživatelů. Access Point ve výbavě doplňují tři karty PC Card, určené mobil-ním uživatelům. Z hlediska zabezpečení je podporováno 128bitové šifrování (také 40bitové WEP), přestože ještě není součástí specifikace IEEE 802.11b.

Instalace a provoz

Elektronika AirConnect Access Pointu je umístěna do ploché krabičky, která se dá umístit i na zeď. Dodávka proto obsahuje kovový montážní rámeček. Dále jsou přiloženy dva instalační CD-ROMy s programy. Pro konfiguraci AirConnectu je k dispozici software stejného jména, s jehož pomocí nám samotná instalace trvala cca 20 minut včetně konfigurování IP adresy (v našem případě byla díky přítomnosti DHCP serveru přiřazena automaticky), SSID identifikátoru, šifrování a instalace karty PC Card do klientského notebooku. Ovládací software je jednoduchý a obsahuje množství diagnostických a konfiguračních oken včetně ověřování kvality spojení či tzv. 3Com Launcheru, informujícího o aktuálním stavu připojení. Z hlediska bezdrátového připojení z různých míst našich kanceláří jsme nezaznamenali žádné problémy, ty v podobě ztráty spojení nastaly, pokud jsme se s notebookem přesunuli o patro výše za "poctivé" zdi a stropy našeho vydavatelství. Po návratu zpět však nainstalovaná PC Card dokázala bez našeho zásahu na notebooku opět navázat spojení.

3Com AirConnect je produkt, který se velmi snadno instaluje a jeho cena naznačuje, že bezdrátová technologie LAN nemusí být zapovězena ani menším firmám či kancelářím. Navíc pracovníkům často využívajícím služeb firemní sítě, kteří "neposedí", dá úplnou svobodu pohybu.

3Com AirConnect

11Mb/s WLAN

Bezdrátová síť LAN

instalace

počet současně připojených uživatelů

cena

záruka

certifikace Wi-Fi

dokumentace

Cena (vč. DPH): Access Point 43 700 Kč, PC Card 8 740 Kč,

komplet (1x AP, 3x PC Card) 67 224 Kč

Záruka: 3 roky

K recenzi zapůjčila firma: 3Com ČR, www.3com.cz

§§§§§


Současná generace síového hardwaru – II. Díl. Podpora VPN a přepínání na 4. Vrstvě

Jaroslav Zapletal

c01p0795

V minulém článku jsme se zaobírali gigaethernetovými kartami, pracujícími přes klasickou kabeláž kategorie 5e. Dneska se k nim ještě vrátíme několika poznámkami a podíváme se na problematiku síťových karet, jejichž hlavní devizou je podpora pro IPSec tunely a pokročilé filtrovací operace s pakety.

Problematiku (zavádějící termín) gigabitového ethernetu jsem v minulém čísle uzavřeli tvrzením, že podstatné navýšení přenosových rychlostí můžeme očekávat jen u serverů osazených dlouhými (64bitů) a rychlými PCI sběrnicemi (66-133MHz). Rád bych ale znovu zopakoval ústřední myšlenku článku že gigabit si dříve nebo později najde cestu i k pracovním stanicím a běžným osobním počítačům. To ostatně potvrzuje třeba i nedávné uvedení laptopu firmy Apple, standardně osazeného právě gigaethernetovým portem! Naopak překvapuje, že se stále naprostá většina i levných serverů prodává bez takovéhoto "standardního" osazení.

Offloading

Je tu ale ještě druhý faktor, který jsme zmiňovali v předchozím článku, a to je offloading převzetí výpočetně náročných operací od hlavního CPU počítače. Převzetí je realizováno stejně jako je tomu u 3D grafiky a grafických karet. Software určitá vrstva driveru rozpoznává typy operací se síťovými daty a přerozděluje je mezi vhodný hardware. Jak se ale ještě zmíníme v druhé části článku, např. v případě "IPSec offloads" (což je termín Microsoftu) je IPSec akcelerace podporována pouze ve Windows 2000, takže smůlu mají i uživatelů Windows NT.

Právě díky offloadingu testovaná karta 3Com 3C996 excelovala i v nižších "rychlostních" kategoriích, kde samozřejmě byla převaha interního procesoru optimalizovaného pro propustnost 2 Gb/s proti běžným 10a 100megabitovým kartám markantnější... Toto není srovnávací recenze, takže by nebylo korektní uvádět výkonnostní srovnání bez skutečně profesionálního testování, ale faktem zůstává, že na konkrétní síti byla dvojice 3C996 skrze 100megabitový switch (aby nepřelezly na gigabit) konzistentně o 30 % rychlejší než tchajwanské (ale proti jiným stále ještě značkové) 100megabitové karty, které se u nás díky své ceně hojně prodávají. Zatížení gigahertzového procesoru počítače bylo přitom díky offloadingu o cca 5-15 % nižší, a např. rozdíl nákupní ceny 1,8a 2,0GHz procesoru by bez problému doplatil pořízení gigaethernetové karty. Mimochodem, abychom byli spravedliví k dispozici pro "hraní" jsme měli nový hardware firmy 3Com, to ovšem neznamená, že všechny zmiňované zajímavé funkce nalezneme výhradně na produktech této společnosti.

Z hlediska hrubého výkonu je ještě zajímavá např. možnost změny tzv. MTU (Maximum Transmission Unit), což je největší velikost paketů posílaných po síti. Výchozí je pochopitelně hodnota 1 500 bytů, maximální nastavitelná na kartě je 9 000. Tyto hodnoty musí podporovat i všechny aktivní prvky po cestě, to ale u použitých přepínačů 4400 a 4900 nebyl problém, a pokud vás to zajímá, rozdíl ve výkonu byl 7 %, což ale dnes ve srovnání se stovkami procent při přechodu na 1000-TX postrádá na přitažlivosti.

Další vlastnosti, jako přímá podpora pro VLAN (seskupování prvků sítě do logických skupin a odpovídající separace komunikace) či failover and load balancing (práce s několika kartami pro sdružování výkonu nebo pro zálohové spojení), už jsou orientované na náročnější serverové aplikace a jsou vlastně implementovány formou softwarového intermediate driveru, který např. probudí ze standby režimu kartu místo té, co selhala...

Software

Dobrá, tím se dostáváme k problematice softwaru. Stačí si vzpomenout na jisté drivery pro Windows NT, kde jste typicky stáhli driver.exe, ten vám po spuštění a projití několika menu pouze řekl, že archiv s driverem je třeba rozbalit do nesmyslné cesty kamsi na c: a potom manuálně nainstalovat. (Specialitou 3Comu byla automaticky instalovaná diagnostikační utilita, která nešla rozumně odinstalovat a byla první, co vám pod NT předvedlo BSOD Blue Screen Of Death).

Avšak v této oblasti se toho opravdu hodně zlepšilo. Zejména instalační CD pro současný síťový HW 3Com, o němž tu mluvíme (tj. 3C996 a 3CR990), patří dnes k nejpohodlnější metodě instalace. Je to důležité tím spíše, že Windows 2000 (W2k) (ostatní polosystémy nebudeme uvažovat a NT žádnou plug&play detekcí neoplývají) občas kartu NIC špatně rozpoznají, pokud se už k nim hlásí, a navíc drivery jsou tou nejtypičtější věcí, co vám zcela shodí systém. U nového 3Com hardwaru (podle jiných recenzí nejsem jediný, kdo oceňuje úsilí do nich investované) je skutečně vhodnější se spolehnout na instalační CD včetně instalace/odinstalace dodatečného softwaru a manuálu.

Nic ale není dokonalé, takže nepřistupujte paušálně k instalacím driveru na důležitý počítač, aniž byste absolvovali testovací instalaci na pokusném počítači. Při pokusu o instalaci softwaru pro funkci "DYNAMIC ACCESS" karet 990 (3C996 se k téhle funkci nehlásí) se driverům podařilo dvakrát dokonale zlikvidovat softwarově i hardwarově rozdílnou instanci W2k a W2k serveru, a hádejte, u které jediné části instalačního CD chybí funkce uninstall?

Karta 3Com 3CR990-Tx

Podpora IPSEC

Ještě více než karta 3C996 demonstruje nastupující inteligenci síťového hardwaru nová generace sítových karet s podporou technologií IPSec, nebo dokonce personálního firewallu jak je tomu právě u karet 3CR990.

Dosud jsme u offloadingu uvažovali podporu kontrolních součtů (IP, TCP/UDP checksum), Jumbo frames (až 9K) a případně segmentaci velkých TCP paketů, které podporuje právě 3C996. Podstatně náročnějšími operacemi jsou ale dnes nejrůznější bezpečnostní algoritmy, protože provádějí složité operace s každou částí transportovaných dat a jejich výpočet může výrazněji zatížit i ten nejvýkonnější server.

Karty 3CR990 které jsou 100megabitové, ale stojí řádově stejně jako 3C996, jsou zajímavé právě jejich podporou, (tedy opět přesunutím výpočtu na procesor karty). Abychom byli přesní, mezi akcelerované funkce patří TCP segmentace/checksum, proti 3C996 chybí podpora pro extra velké rámce, ale navíc je akcelerována prioritizace paketů a především enkryptovací operace pro IPSec ty ovšem využívají výhradně funkce Windows 2000 "IPSec offloads", zatímco o podpoře pro Windows NT a 9x IPSec klienty se už nějakou dobu mluví jako o "blížící se" ale to jde o soukromou iniciativu firmy 3Com a je otázkou, kdy se dočkáme výsledků...

Upřesněme si ale, co si představujeme pod pojmem IPSec, což je mezi managery hodně módní téma. Obecně je IPSec (Internet Protocol Security) balík bezpečnostních síťových služeb a protokolů založených na kryptografii. Jde o poměrně složitou záležitost na vysvětlení i na implementaci (zejména v kombinaci s NAT), jdoucí daleko nad rámec tohoto článku. Podstatná je implementace IPSec ve Windows 2000 průhledným způsobem, který nevyžaduje žádné změny v aplikacích nebo protokolech. Většinou nás zajímá použití IPSec pro vytvoření bezpečného tunelu od klienta k serveru, nejčastěji skrze internet, kdy všechny vyměňované pakety jsou enkryptovány. Využití akcelerace je nezbytné, pokud chceme dosahovat plné "síťové" rychlosti, aby tedy data nečekala, až si hlavní CPU počítače najde na ně čas, třeba protože právě zpracovává AV data z videokonference. U serveru potom takových spojení může být zpracováváno paralelně větší množství (3CR996 existuje mimochodem i v nepatrně dražší "server variantě" ta však nemá výkonnější procesor 3XP, ale větší pracovní paměť...). Ještě nedávno se mimochodem pro tyto účely prodávaly speciální PCI akcelerátory v cenových relacích cca 14 000 USD.

Míra bezpečnosti

Při kupování IPSec vylepšených karet vás ovšem čeká ještě jedna lahůdka. Takovou 3CR990-TX v cenících najdete ve dvou cenově shodných variantách, 3CR990-TX-95 (56bitové enkryptování) a 3CR990-TX-97 (168bitové). Rozdílem je jak je vidět míra bezpečnosti. A proč jsou k dispozici dvě varianty? USA povolují lepší kódování (rozuměj, to, které jim dá větší práci dekódovat) i mezinárodním IT firmám prodávat v cizích zemích jen na extra povolení. Zkoušel jsem (ještě před 11. zářím) standardní postup pro klienta řekněme ze zdravotnictví který by měl mít nárok na vyšší zabezpečení dat.

To se vyplní speciální formulář, pošle se na příslušné ministerstvo, pak je přeposlán bůhví kam do USA a po 6 týdnech by se měl vrátit s rozhodnutím, zda si tuto kartu se softwarem a hardwarem můžete vůbec pořídit. Bohužel v mém případě skutečné zdravotnické firmy pokus selhal hned na počátku doposud nebyl český velkoprodejce schopen požadovaný formulář dodat. Ještě jedno mimochodem podle mých neoficiálních informací se obě karty liší jen drivery, tedy CD-ROMem, a zbytek si domyslete sami.

Firewall

Nic z dosud řešeného ovšem dostatečně neilustrovalo možnosti současných síťovek. Opravdu horkou síťovou lahůdkou je implementace osobního firewallu přímo na síťové kartě, která od září měla být v USA dostupná právě pro 3CR990. Bohužel se ji v Evropě do uzávěrky článku nepodařilo získat. Z toho, co víme, půjde o placený update firewallu karty v hodnotě cca 35-50 dolarů. Firewall tedy skutečně poběží přímo na kartě, v podstatě pod libovolným operačním systémem. Na vývoji se podílely firmy 3Com a Secure Computing, a výsledkem by bylo podstatné zvýšení bezpečnosti pro počítače uvnitř segmentů chráněných firewally. Ty totiž většinou vymezují čáru mezi "vnitřkem" a "vnějškem", přičemž smutnou pravdou je, že 70-90 % bezpečnostních narušení pochází zevnitř chráněné firemní oblasti. Možnost snadné konfigurace PC klienta či serveru, se kterými službami komunikovat, resp. je poskytovat a s jakými síťovými adresami umožňovat spojení, vypadá skutečně lákavě. (Mimochodem částečně tohoto můžeme dosáhnout pomocí VLAN, které třeba 3C990 přímo podporuje bez ohledu na použité síťové prvky). Otázkou zůstává především "Embedded Firewall Policy Server", což má být systém pro vzdálený management softwaru a konfiguraci jednotlivých karet. Zatím první informace o předpokládané ceně jsou mírně znepokojivé.

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – volně šiřitelné programy

MARTIN ŽEMLIČKA

c01p0796

Volně šiřitelné programy představují ohromnou zásobárnu levných (či bezplatných) programů a her prakticky ze všech myslitelných oblastí. Mezi gigabajty programů lze nalézt vycizelované klenoty stejně jako nepotřebné harampádí.

Shareware, freeware, GNU, zkrátka software zadarmo (nebo velmi levně) představuje úžasnou alternativu, jak si pořídit k počítači programové vybavení (legálně!) za cenu blízkou nule. V tomto článku představíme nejlepší "zásobárny" volně šířitelných programů na internetu; ještě předtím mi ale dovolte, abych se krátce zmínil o historii a stručně popsal základní pojmy (podrobné materiály jsou k mání na internetu, stačí zadat klíčová slova +shareware +history apod. do vašeho oblíbeného vyhledávače).

Koncept volně šířitelných programů vznikl v roce 1982, kdy shodou okolností v podstatě ve stejné době pánové Fluegelman a Button, aby obešli klasický distribuční mechanismus "krabicového softwaru", začali jej bezplatně šířit s tím, že komu se program líbil, poslal na jejich adresu 25 USD. Jak prosté, že? Koncept volně šířitelných programů byl na světě.

Nedlouho poté začaly autorům skutečně přicházet peníze od spokojených uživatelů; a bylo jasné, že jejich pojetí funguje. Od té doby vznikly tisíce programů, za jejichž registrační poplatky byly zaplaceny miliony dolarů. Najdeme zde opravdu cokoli: kvalitní operační systémy (Linux a z něho vycházející klony), kompletní kancelářské balíky (Star Office) poštovní programy (The Bat!, Pegasus Mail), internetové browsery (Opera, Netscape Navigator, resp. Communicator), vynikající grafické programy (GIMP, Paint Shop Pro), souborové manažery (FAR, Windows Commander) a desítky dalších utilit.

Z hlediska uživatele mají sharewarové programy výhodu, že si program, aniž by si jej musel kupovat, doslova "osahají" a zjistí, zda jej skutečně potřebují a až poté se rozhodnou, zda si program zaregistrují (bezplatně lze sharewarové programy testovat zpravidla 30 dnů, po této době program buď odstraníte z pevného disku, nebo za něj zaplatíte registrační poplatek). Zaregistrování může být spojeno s dalšími výhodami: kromě legalizace daného softwaru, máte nárok na technickou podporu, bezplatné nové verze po určitou dobu, tištěný manuál či jiné výhody.

Základní pojmy:

Shareware - autor se nezřekl autorských práv, program je šířen bezplatně, ale po určité tzv. zkušební lhůtě je nutné za program zaplatit. Povinnost platit registrační poplatek je značně individuální program od programu: kupříkladu některé jsou úplně zdarma jen pro studenty, jiné jsou zdarma pro nekomerční využití a podobně. A za některé zaplatíte i když nestudujete a program využíváte pro bohulibé nepodnikatelské účely. Většina programů má zabudované ochranné prvky, které kupříkladu po měsíci zajistí, že shareware nejde spustit; na internetu však ke každému programu existují tzv. cracky, tj. malé (v řádu několika KB) soubory, jež obejdou ochranu programu, který se poté de facto tváří jako registrovaná verze. Předchozí věta není návod k nekalé činnosti, pouze konstatuji současný stav.

Freeware - program je nabízen zdarma, autor se však nezřekl autorských práv, a proto nesmí být program dále prodáván za úplatu.

Public domain - autor se zřekl autorských práv, software (typicky nejrůznější utilitky) je nabízen bezplatně pro kohokoliv, mnohdy včetně zdrojového kódu, což je výborné pokud také programujete "zdrojáky" jsou většinou dobře okomentované, takže se lze naučit spoustu nových, zajímavých programátorských technik.

Adware (Advertising Supported Software) - programy financované reklamou (většinou reklamní bannery 468 x 60 pixelů). Způsob, jak získat peníze, i když je daný program zadarmo. Často lze zaplacením registračního poplatku získat verzi bez reklamních "nudlí".

Spyware (spy = špion) - pozor! Jde o program, který tajně sleduje a přes internet odesílá některé vaše činnosti navštívené webové stránky, reklamní bannery, na které kliknete, ale i přihlašovací jména (login) a hesla! Mezi spyware patří například Gator, GetRight, Go!Zilla, Zip Express 2000 a některé další.

Ještě existují méně známé a dá se říci kuriózní varianty, například beerware (pokud se vám program líbí, pak pozvěte autora na pivo) či cardware pošlete pohlednici, samozřejmě papírovou!

Kde sehnat shareware a spol.? Za prvé na internetu (přímo na stránkách výrobce či na specializovaných stránkách, kde jsou k mání tisíce programů) a za druhé na CD přiložených k počítačovým měsíčníkům či od firmy, která se na to specializuje v tuzemsku např. firma Špidla Data Processing. V rámečcích naleznete odkazy na webové stránky, kde se nacházejí nejčerstvější a nejužitečnější programy zadarmo (nebo s cenou blízkou nule).

TUZEMSKÉ STRÁNKY

S potěšením konstatuji, že i na českém webu jsou k mání solidní stránky, ohromné zásobárny nejrůznějšího volně šířitelného softwaru. Navíc mají výhodu v tom, že se v jejich databázi nacházejí ke stažení české programy, které v žádném zahraničním softwarovém archivu nenajdete. Bavíme se zde o shareware programech, čili vcelku logicky lze předpokládat, že na stejném názvu domény najdete příslušný web. Bohužel, statický server www.shareware.cz, nepřináší mnoho nového, pouze obsahuje několik recenzí. Naštěstí existují výborné weby, které nabízejí aktuální verze, obsahují podrobné popisy a umožňují soubor stáhnout z "rychlých" serverů. Mezi nejlepší patří www.slunecnice.cz a www.studna.cz. O něco horší (přesto použitelný) je www.stahuj.cz.

ZAHRANIČNÍ STRÁNKY

Nejlepší zahraniční stránky mají obvykle o něco bohatší nabídku programů, ale jinak se kvalitativně od českých webů neliší. Mezi nejlepší stránky svého druhu patří: www.download.com a www.hotfiles.com (HotFiles má méně programů, zato zde najdete jen to nejlepší, zrno oddělené od plev). Dobré jsou i oblíbené stránky www.tucows.com, jedny z nejstarších vůbec.

www.oldversion.com

Na závěr jsem si nechal opravdovou perlu. Jde o stránku www.oldversion.com, která obsahuje staré verze nejrůznějších programů. Výborný nápad, protože ne vždy platí, že nová verze rovná se automaticky lepší verze. A pokud si starou verzi přeinstalujete, jedinou záchranou jsou někdejší CD disky nebo právě tato stránka. Škoda, že je zatím programů v nabídce jenom pár. Mimochodem: nechcete se někdo pustit do vytváření stránek www.StareVerze.cz?

§§§§§


Tipy pro mobilní telefony – vylepšete si svůj mobil

Michal Doleček

c02p0003

Dostali jste pod stromeček nový mobilní telefon? Že ano? Tak to je určen tento článek přímo vám. Poradíme vám, jak z vašeho mobilu získáte maximum služeb za minimální náklady, jak si svého miláčka můžete vylepšit, aby fungoval ještě lépe a spolehlivěji, nebo aby byl prostě jenom hezčí. A předtím, než přistoupíme přímo k tipům a trikům ovládání jednotlivých přístrojů, probereme si bohatou nabídku veškerého příslušenství, kterou můžete pro ten svůj mobil nalézt v obchodech.

Příslušenství

1. Obaly

Na mobilní telefony existuje nepřeberné množství obalů a pouzder. Primárně tyto doplňky slouží k základní ochraně telefonu, sekundárně pak i k přichycení mobilu na oděv. Nabídka sahá od těch nejjednodušších černých koženkových obalů až po luxusní kožené modely. Doporučuje se vybírat podle vašeho stylu a podle tloušťky vaší peněženky. Pro obyčejné nošení i to nejzákladnější pouzdro stačí, pokud jste ovšem vyššího postavení a mobil pro vás znamená i jistou image, zvolte každopádně model z vyšší cenové kategorie. Jste-li hodně mladí (nebo máte hodně mladé srdce), můžete si pořídit i plyšové pouzdro většinou v podobě nějakého zvířátka nebo oblíbené postavičky z kresleného seriálu. Seženete pouzdra barevná, průhledná, džínová, blikající. Neexistuje možnost, že byste si z té záplavy nevybrali.

2. Kryty

Patříte-li mezi šťastlivce vlastnící model mobilního telefonu, který umožňuje výměnu krytů, nemusíte do konce života taky dělat nic jiného, než vybírat, kupovat a měnit. Spektrum nabídky sahá od těch nejlevnějších neznačkových krytů za stovku až po exkluzivní značkové, jejichž cena je o řád vyšší. Existují firmy, které vám vyrobí kryt přesně podle vašeho přání, jímž potom můžete oslňovat okolí. Telefony, které jsou přímo určené k vyměňování krytů, jsou následující: Nokia 5110, 3210, 3310, 3330, 8210, nově to bude i chystaná 5210, Alcatel One Touch 302, 303, 311, Siemens C45 a pár dalších, na které jsem určitě zapomněl. Určitým způsobem se dají měnit kryty i na jiných typech mobilních telefonů, ale tam už se jedná o vážnější zásah do přístroje, s čímž se pojí ztráta záruky. Speciálně je to případ Siemensů C25 a C35, u nichž je výměna krytu malým dobrodružstvím. Moje doporučení, pokud jeden z těchto mobilů máte, zní: kryt pokud možno neměňte! Jste-li už ale napevno rozhodnuti o změně, připravte se na možná rizika, která rozhodně nemůžeme považovat za malá. Telefon může úplně přestat fungovat, může se dosti podstatně zhoršit citlivost na signál atd. Než si kryt koupíte, zeptejte se, jestli jsou ochotni vám ho vyměnit.

3. Hands-free sady

Rovněž hands-free sad existuje velké množství druhů. Od nejzákladnějších bondovek přes univerzální sady do automobilu až po těžké sady určené striktně pro určitý typ mobilního telefonu. Pokud si vystačíte s obyčejnou bondovkou, máte na výběr mezi typy s mikrofonem uchyceným přímo na kabelu od sluchátka, nebo můžete zvolit variantu s mikrofonem na úzké tyčince směřující přímo k vašim ústům. Rozhodnutí je zcela na vás. Buďto budete vypadat jako neopatrný tajný agent, nebo vám bude sluchátko neustále vypadávat z ucha, neboť varianty s tyčinkovým mikrofonem jsou zpravidla vybaveny jakousi klipsnou na boltec, která vám sluchátko v uchu přidrží. Typy hands-free s mikrofonem přímo na kabelu sluchátka tímto vylepšením nedisponují. Pokud se rozhodnete pro univerzální HF sadu do auta, doporučuji si zjistit, co všechno budete muset vyměnit, abyste tuto sadu mohli používat i s jiným mobilem. Většinou to bývá koncovka a samotný držák, neboť telefony jsou rozměrově značně různorodé. Jednoduché typy těchto hands-free sad si budete schopni namontovat i sami, jelikož používají zvukový výstup autorádia. Určitým problémem může být autorádio bez funkce "mute" neboli umlčení. Některé univerzální sady (ale i některé těžké sady) tuto funkci striktně vyžadují. Těžké sady jsou pak určeny přesně pro daný typ mobilu a nabízejí i vlastní reproduktory, i když varianta pro autorádio je též možná. Montáž těžké sady ale rozhodně svěřte do ruky odbornému servisu.

4. Baterie

Pokud máte nový telefon, baterii pravděpodobně nejméně rok potřebovat nebudete. Výjimkou může být situace, pokud byste chtěli vyměnit baterii NiMH za Li-Ion či Li-Pol. Touto výměnou získáte baterii s lepšími parametry nabíjení, se stejnou či vyšší kapacitou, a hlavně s poloviční váhou a rozměry. Pokud srovnáte kupříkladu standardní baterii NiMH pro telefony Nokia 5110 s ultratenkou baterií Li--Pol pro stejný typ telefonu, zjistíte, že získáte trojnásobně tenčí a lehčí baterii se stejnou kapacitou, navíc vibrační a bez jakéhokoliv paměťového efektu, takže nabíjet můžete zcela bez obav i neúplně vybitou baterii.

5. SIM adaptéry

Pokud máte větší počet SIM karet a nechce se vám je přehazovat ručně, přišel čas na zakoupení tzv. SIM adaptéru. Existují dva základní typy. Ten první nahrazuje kryt baterie, a vzhledem k jeho odlišným rozměrům je zde místo na dva či tři sloty pro karty. Jsou velice spolehlivé, ale k nevýhodám patří zvětšení rozměru (hloubky) telefonu o pár milimetrů. Druhým typem je potom plochý adaptér, který se vkládá mezi tělo telefonu a baterii. Rozměry přístroje zůstanou totožné, ale za tento komfort zaplatíte většími problémy při demontáži a navíc jsou tyto adaptéry dosti poruchové. Doporučuji SIM adaptéry vyzkoušet přímo v obchodě, abyste se vyhnuli případné pozdější reklamaci.

6. "Bižuterie"

Tímto slovem se označují nejrozmanitější doplňky pro mobilní telefony, které nejdou zařadit do žádné kategorie. Najdete zde nejrůznější blikátka, vrnítka, jež suplují vibrační vyzvánění, signalizační tužky, blikající klávesnice i antény, s jejichž pomocí můžete svůj mobilní skvost vyšperkovat k úplně odlišnému vzhledu nežli originální přístroj. Fantazii se meze nekladou, platí ovšem, že určité typy těchto doplňků se dají použít jen na zcela určitý typ telefonu.

Tak, příslušenství je za námi, a teď již ke slíbeným tipům a trikům pro jednotlivé mobilní telefony.

Telefony

Alcatel OT 301/302/303

U těchto přístrojů se občas vyskytnou problémy při dobíjení baterie, kdy se vám baterie po půl hodině nabíjení tváří jako plně nabitá, ale v pohotovostním režimu vydrží pouhý den. Tato chyba je u těchto telefonů velice častá, ale pokud budete baterii nabíjet při vypnutém mobilu, elegantně se tomuto problému vyhnete. Jelikož je k tomuto telefonu standardně dodávána kolébková nabíječka, takže si při nabíjení moc nepopovídáte, ani vás to nebude tolik bolet.

Pokud rádi wapujete na tomto mobilu a nechcete tolik platit, máme pro vás tip na wapování off-line. Dostaňte se na stránku, kterou si chcete v klidu přečíst, a dlouze podržte žluté tlačítko se dvěma telefonními sluchátky. Odpojíte se tím od sítě a prohlížíte zadarmo. Mimochodem, pokud chcete zjistit, zda jste momentálně připojeni, zkuste dlouze podržet tlačítko *.

Alcatel OT 501/701

Vadí-li vám, že pokud píšete SMS zprávu a chcete ji celou vymazat a začít znovu, musíte opakovaně mačkat opravné tlačítko C, zkuste místo toho stisknout OK, v rolovacím menu zvolit volbu KONEC a znovu potvrdit OK. SMS zpráva bude vymazána a můžete to zkusit znovu!

Nokia 6110/6150/6210/6250/7110/8210/8850

Pokud vám někdo volá a vy nechcete hovor přijmout ihned, zcela jistě se vám bude hodit tato finta, jak vypnout vyzvánění telefonu. Při příchozím hovoru stiskněte levé tlačítko (nápis na displeji zní Volby) a objeví se položky Přijmout a Odmítnout. V tomto okamžiku váš telefon přestal zvonit, ale volající stále slyší vyzváněcí tón. Hovor poté můžete přijmout příslušnou volbou v tomto menu.

Nokia všechny typy

Používáte-li na telefonu značky Nokia SIM adaptér na více SIM karet a nebaví vás přepínání mezi kartami vypnutím a zapnutím telefonu, zadejte kód *3370#. Po zadání tohoto kódu se váš telefon restartuje a naskočí vám druhá SIM karta. V případě, že si tento kód zapamatujete, budete tak moci mezi jednotlivými kartami přepínat rychlostí blesku.

Siemens všechny typy

Hrajete-li si v menu s nastavením jazyka vašeho telefonu a nevíte-li, jak se vrátit zpět na původní nastavení, zadejte na klávesnici kód *#0000#. Tím se obnoví firemní nastavení a jazyk se nastaví zpět na automatický, což by v případě telefonu zakoupeného v České republice byla čeština. Pozor, zadáním tohoto kódu se zruší i veškerá vaše nastavení, která jste provedli (hlasitost a typ vyzvánění, zobrazení menu atd.), takže budete muset vše zadat znovu!

Ericsson všechny typy

Ten samý problém, jaký jsme nakousli o pár řádek výše, vám pomůžeme vyřešit i v případě mobilních telefonů Ericsson. Automatický jazyk nastavíte kódem <8888>, anglický jazyk potom kódem <0000>, přičemž platí, že < je šipka doleva a > šipka doprava.

U většiny telefonů značky Ericsson je také možné tajným kódem vstoupit do menu, v němž můžete upravovat kontrast displeje. Tento kód zní >*<<*<*, přičemž < je šipka doleva a > šipka doprava.

Ericsson T10

Pokud k tomuto telefonu používáte přídavný chatboard, tedy klávesnici pro lepší psaní SMS zpráv, dejte si pozor, abyste v menu telefonu měli nastaveno číslo hlasové schránky! Pokud tam totiž toto číslo není zadáno, menu je o jeden řádek kratší, a to je fakt, přes který se váš chatboard nepřenese a nebude fungovat ani po několikátém přemlouvání.

Univerzální tip pro všechny mobily

Pokud máte mobilní telefon delší dobu a vadí vám rozvrzaná baterie, zkuste ji podložit kouskem papíru. Úplně ideálně potom u většiny telefonů pasuje jako podložka druhá SIM karta. Obvykle se pod baterii vejde a mezeru tak spolehlivě utěsní.

Doufám, že se vám některý z uvedených tipů a triků hodil k vylepšení buď vašeho mobilního telefonu, případně vaší práce s ním. V některém dalším čísle se u podobného článku s novou dávkou tipů a triků pro mobilní telefony těším na shledanou.

§§§§§


Rádce uživatele Internetu – Díl pátý – Programové ohrožení a fyzická bezpe

Martin Ignjatovic?

c02p0005

V dnešním, posledním dílu našeho seriálu se podíváme na dvě celkem zajímavé věci. V první části se budeme věnovat programovému ohrožení. Povíme si něco o virech, červech, zajících. Taktéž se stručně zmíníme o tom, jak psát bezpečné programy, skripty pro webové stránky a jakému softwaru můžeme věřit. Ve druhé části si povíme něco o fyzické bezpečnosti systémů a o bezpečnostní politice jako takové.

Viry

Pokud chceme mluvit o počítačové bezpečnosti, zejména pak o bezpečnosti dat, nesmíme opomenout téma počítačových virů. Jelikož součástí PC WORLDu 1/02 byla právě i příručka o virech, nebudeme se tímto tématem zabývat příliš podrobně. O virech jsme se navíc již několikrát zmiňovali v minulých dílech našeho seriálu. Nejúčinnější obranou proti virové nákaze je samozřejmě antivirový program, pravidelně aktualizovaný. Ale ani antivirový program není spásou, protože mnohé viry se v současné době šíří rychleji než antivirové aktualizace. V tom případě spadá část odpovědnosti na uživatele a část na schopnost antivirového programu odhalovat neznámé viry. Na uživateli je především, aby posoudil, jaké programy na svém systému spouští a pravidelně aktualizoval svůj antivirový program. Věřte tomu, že databáze stará půl roku, někdy i déle, dnešní moderní viry opravdu neodhalí.

Červi

Červi, někdy označováni anglickým slovem worms, jsou často zaměňovány s viry, ale je mezi nimi diametrální rozdíl. Na rozdíl od viru, je červ schopen běžet nezávisle na uživateli a přes síť je s to "cestovat" z jednoho počítače na druhý. Červi sami o sobě nemění žádné soubory, mohou však obsahovat kus kódu (virus), který to dělá. Dnes existují červi, jež napadají jak UNIX, tak Windows. Asi nejznámější a "nejpopulárnější" je takzvaný Morrisův červ. Jeho historie je téměř legendární. Postgraduální student Cornellovy univerzity Robert Morris napsal program, který měl zkoumat síť internet. V důsledku programové chyby se však nekontrolovatelně rozšířil a 2. listopadu 1988 zastavil zhruba šest tisíc počítačů připojených k internetu. Tento program využíval jistou bezpečnostní díru (DEBUG) programu sendmail. Takovýchto programů se od té doby objevilo mnoho, nejznámější z poslední doby je zřejmě Code Red 1,2..., ale princip těchto programů je stejný. Jaká je tedy nejúčinnější obrana před červy? Je naprosto stejná jako obrana proti průnikům. Jedna stará definice, říká, že pokud se do systému dostane útočník, dostane se do něj i červ. Je-li však počítač dobře zabezpečen před neautorizovaným průnikem, teoreticky by měl být zajištěn i před počítačovým červem. Občas se ale může v nějakém síťovém programu (sendmail, IIS atd.) objevit bezpečnostní chyba, která šíření červa umožní. Pokud se vám tedy stane, že je váš systém, spíše však vaše LAN, napadena červem, odpojte ji od okolního světa (internetu). Tím nejen síť odizolujete, ale zabráníte tak jeho dalšímu šíření nebo ztrátě či zcizení citlivých dat. Zároveň tím získáte čas k analýze škod a obnově systému. Pokud se takovýto červ začne šířit, budete na to pravděpodobně brzy upozornění (na různých webových stránkách, zejména antivirových firem) a záplata bude také jistě brzy k dispozici.

Zajíci

Zajíci, někdy označovaní také jako bakterie, nejsou škodlivými ve své podstatě. Jejich jediným cílem a úkolem je vlastní replikace. Jde tedy například o soubor, který při svém spuštění vytvoří své dvě kopie, každá z těchto kopií další dvě a tak dále. Účelem je zahltit diskovou, paměťovou nebo procesorovou kapacitu. Nutno však podotknout, že takovéto programy se dnes již prakticky nevyskytují. Jedná se o programy, jež byly používány v dobách starších systémů, které neměly určené limity pro používání jednotlivých prostředků.

Trojské koně

Trojské koně jsou dnes všeobecně ztotožňovány se zadními vrátky do systému, ale není tomu tak vždy. Trojské koně jsou příkladem škodlivého softwaru (malwaru) a pokud jde o bezpečnost dat, jsou často škodlivější, i když ne tak rozšířené, jako viry. Trojský kůň se totiž tváří jinak, než se chová. Naoko se tváří, že koná jakousi užitečnou činnost, ve skutečnosti však dělá úplně něco jiného, například maže obsah pevného disku. Pamětihodný je jistě trojský kůň z počátku 90. let, který byl umístěn na jedné z usenetových programátorských skupin. Šlo o soubor ve formátu shar. Soubor byl poměrně dlouhý a obsahoval příkazy, které měly do adresáře rozbalit spoustu souborů. Bohužel mezi několika sty řádky kódu bylo i několik ve stylu rm -rf $HOME a podobně. Představte si, jaké asi musel program způsobit škody, pokud byl spuštěn uživatelem root. Ale trojské koně nemusí být součástí binárních souborů. Mohou být obsaženy i v klasických shell, perl skriptech (ve Windows dávkových souborech BAT a dalších). Trojské koně dnes dokáže lokalizovat většina antivirových programů. V prostředí UNIXu existují taktéž utility, které trojské koně vyhledávají, zejména v shell, perl skriptech, ale i ve zdrojových kódech programů; tuto kontrolu však lze provést i ručně (nejjednodušší může být například: grep -f vzorky.txt skript.sh, kde vzorky.txt je textový soubor, do kterého uvedeme všechny potencionálně nebezpečné příkazy, jako například rm, cp, mv atd.).

Zadní vrátka

Zadní vrátka, jak již jsme uvedli, jsou často považovány za určitou podmnožinu trojských koňů. Toto označení je zčásti pravdivé, protože i program, který umožňuje průnik do systému, se může tvářit jinak, než se chová. Zadními vrátky můžeme označit i změnu jednoho řádku například v souboru /etc/shadow. Z výše uvedeného je patrné, že zadní vrátka můžeme označit jako podmnožinu trojských koňů zejména v rámci operačního systému Windows, neboť tam je většina zadních vrátek šířena v binární podobně a naoko se tváří, že konají nějakou činnost. Důležitá není definice, ale podstata zadních vrátek, která umožní útočníkovi přístup do systému bez použití standardních autentizačních mechanismů. Většinu nejpoužívanějších zadních vrátek jsme si popsali v dílu, který se věnoval průniku do systémů, včetně případné obrany. Zadní vrátka ale mohou být i součástí nějakého programu, jenž je skutečně užitečný. Tato vrátka mohla být do programu vložena útočníkem, nebo i autorem programu. Někdy se totiž stává, že si autor vytvoří v programu zadní vrátka například z důvodu snazšího testování programu, ale pak tato vrátka zapomene odstranit. Existují však i autoři, kteří do svých programů vkládají zadní vrátka úmyslně. A tím se dostáváme i k dalšímu tématu, jimž je důvěra v software.

Komu mohu věřit

Možná se ptáte, zejména po přečtení výše uvedených řádků, komu vlastně můžete při používání softwaru věřit. Odpověď na tuto otázku opravdu není snadná. Asi nejsnazší by bylo říci, nevěřte nikomu. Kdybychom ale nevěřili nikomu, nemohli bychom počítače a jejich programové vybavení vůbec používat. Už tím, že používáte nějaký operační systém (a vůbec nejde o to, jestli to jsou Windows, UNIX, Linux, OS/2 nebo MacOS), tedy jednu ze základních součástí systému, svěřujete někomu svou důvěru. A provozovat operační systém bez dalších aplikací také jistě nemá cenu. Tím, že používáte další aplikace od jiných autorů, svěřujete svoji důvěru a hlavně svoje data dalším lidem a aplikacím. Z toho vyplývá, že absolutní bezpečnosti nelze dosáhnout nikdy, ale naší snahou je se jí co nejvíce přiblížit. Musíme si tedy vytvořit určité priority a dobře zvážit, komu a čemu svěřujeme svá data. Podívejme se na následující, myslím, že velice zajímavý případ.

Tento případ popisuje v jednom ze svých článků Ken Thompson, jeden z tvůrců operačního systému UNIX. Šlo o zadní vrátka v programu login, který se používá k přihlášení uživatelů v systémech UNIX. Thompson tento program upravil takovým způsobem, aby po zadání určitého uživatelského jména a hesla povolil superuživatelský přistup k systému, dokonce i v případě, pokud takovýto účet neexistoval. Takovou úpravu není těžké udělat a zvládl by ji prakticky každý. Na druhou stranu by ji však rovněž odhalil každý, kdo by se podíval na zdrojový kód programu. Thompson proto modifikoval překladač jazyka C takovým způsobem, aby poznal, že překládá soubor login.c, a automaticky do něj příslušnou úpravu vložil. Když si teď chtěl někdo prohlédnout zdrojový kód programu login, zjistil, že je naprosto v pořádku. Ale uvedenou úpravu mohl zjistit každý, kdo se podíval na zdrojový kód překladače. I na tuto situaci Ken Thompson pamatoval a upravil zdrojový kód překladače tak, aby poznal, že překládá sám sebe a vložil sám do sebe příslušnou sekvenci příkazů. Takto upravený kód stačilo přeložit. Pokud byl teď překladači předložen "čistý" zdrojový kód sama sebe, provedl překlad bez problémů, ale opět s příslušnou úpravou. Pokud tedy někdo zkoumal zdrojový kód programu login, ale i zdrojový kód překladače, nemohl žádnou chybu objevit, ale po přeložení programu byla v systému opět zadní vrátka. Problém tedy byl v původním překladači. Řešením by bylo přeložit překladač na jiném "čistém" systému a pak jej přenést. Ale jak si můžeme být jisti, že "čistý" systém je opravdu čistý?

Problém programového ohrožení se však netýká jen získávání softwaru, ale i jeho tvorby. Dnes již umí programovat spousta lidí a webové stránky vytváří prakticky každý. Ale i při tvorbě programů, potažmo webových stránek, je třeba klást důraz na bezpečnost, neboť špatně napsaný skript může způsobit otevření celého systému dokořán. V následujících několika řádcích se podíváme na to, jaké jsou nejčastější chyby při tvorbě programů, a jak se jich vyvarovat.

Webové stránky

Pokud vytváříte webové stránky, je důležité, jakou technologii používáte. Jelikož většina lidí používá k programování webových stránek jazyk PHP, zaměříme se především na něj. O skvělých možnostech tohoto jazyka již bylo napsáno mnoho, a proto nemá cenu to zde opakovat. Jazyk rovněž nepatří k těm nejtěžším a tedy je jeho zvládnutí otázkou poměrně krátké doby. Pokud používáte jazyk PHP, hrozí vám několik nebezpečí. Především jde o předávání hodnot proměnných mezi jednotlivými skripty, a to jak pomocí formuláře, tak pomocí odkazu. Použitím tohoto triku lze falšovat a měnit různá data. To se týká zejména formulářů a skrytých polí typu INPUT TYPE=HIDDEN. Na druhou stranu je třeba říci, že takovéto triky většinou nejsou nebezpečné pro integritu celého systému, ale spíše pro obsah webových stránek.

Další, mnohem nebezpečnější věcí je používání funkce include, která načítá skript ze souboru. Bezpečnostní incidenty s funkcí include jsou dobře známy a většina programátorů se jich při psaní programu vyvaruje. První, dalo by se říci, že školáckou chybou, je ukládání načítaných skriptů s příponou inc nebo jinou, kterou interpret jazyka PHP nedokáže interpretovat. Stačí pak definovat v prohlížeči absolutní cestu k souboru a dostaneme zdrojové texty bez sebemenší námahy. Další, mnohem závažnější, je zneužití neošetřeného vstupu funkce include. V podstatě má útočník dvě možnosti. Za prvé může pomocí této chyby číst jakýkoliv soubor na disku, který má nastaven příslušná práva, nebo, což je daleko horší, může získat na serveru přístup k příkazové řádce podvržením příslušného skriptu (zadní vrátka). Detaily těchto technik zde nebudeme rozebírat, zkusíme se spíš podívat na to, jak se bránit. Především je třeba ošetřit všechny vstupy funkce include. Nesmíme počítat s tím, co funkce dostane jako argument, ale s tím, co by mohla jako argument dostat.

Také jsou dobře známé incidenty s uploadem souborů. Pokud jste jediným vlastníkem serveru a nepoužíváte upload souborů, můžete být celkem v klidu. Pokud upload souborů používáte, vždy pečlivě kontrolujte vstupní data. Tento problém se vás však týká i v případě, že upload souborů nepoužíváte, ale máte svoje stránky umístěny na nějakém hostingu, který upload umožňuje. Zde však nemáte příliš šancí na obranu, protože toto je starost správce serveru.

Další nebezpečí, jež na nás číhá, souvisí s používáním databází. Proto vždy pečlivě stanovte práva, pod kterými se budete k databázi připojovat. Skriptu lze totiž podvrhnout i příkazy, jež se provedou na straně serveru, a jedním z těchto příkazů může být i smazání dat v tabulce. Pokud například některý skript data z tabulky pouze čte, nemusí se k databázi nutně připojovat jako uživatel root (pomineme-li hrozbu, že se útočníkovi podaří získat zdrojový text skriptu, ze kterého heslo vyčte). Pokud navíc čte jen z jedné tabulky, nemusí mít práva číst z jiné, a dokonce ani nemusí mít práva zapisovat do tabulky, ze které čte.

Exploity

Neošetřený vstup však nemusí být nutně doménou jen webových stránek. S neošetřenými vstupy se můžeme setkat i u některých programů. Pokud takovému programu předložíme určitá data, může to vést k jeho pádu (v lepším případě) nebo ke kompromitaci celého systému (v horším případě). Situace je nejhorší u programů, které běží s právy administrátora (root). Posláním určité sekvence bajtů můžeme převzít nad programem kontrolu a donutit ho provést určitý příkaz (s právy administrátora). Tím prakticky získáme kontrolu nad systémem. Obrana proti tomuto ohrožení není snadná. Nejlepší je používat alternativní programy, které ke svému běhu nevyžadují nejvyšší privilegia. Pokud to není možné, a nechce se nám studovat zdrojové kódy programu, je zřejmě nejlepším řešením sledovat konference o bezpečnosti, a zejména včas aplikovat záplaty (vydané výrobcem programu!).

Druhou část dnešního povídání budeme věnovat fyzické bezpečnosti počítačových systémů. Toto téma není příliš diskutované, i když z hlediska bezpečnosti patří jistě k nejdůležitějším. Také si myslím, že je to téma nadmíru zajímavé, neboť se v něm dostaneme i k některým "lehce" špionážním záležitostem.

Sociální útoky

Je sice pravdou, že tyto útoky nejsou vůbec časté, o to jsou však snazší a nebezpečnější. Jde v podstatě o oklamání příslušné osoby s cílem získat neautorizovaný přístup do systému nebo citlivá data. Tyto útoky mohou probíhat zhruba podle následujících schémat.

Falešný e-mail

Falešnými e-maily jsme se již několikrát zabývali, včetně technik, jak takovýto e-mail "odhalit" a jak se proti němu bránit. Pro pořádek ještě zopakujme, že základním obranným prvkem proti takovémuto druhu útoku je šifrování. Pokud šifrování nepoužíváte, vyvarujte se posílání citlivých údajů po síti.

Falešný telefonát

Tento druh útoku je nadmíru snadný, vyžaduje však od útočníka dobré komunikační schopnosti, a hlavně přesvědčivost. Při tomto druhu útoku jde o oklamání osoby, se kterou je telefonní hovor veden. Drzost některých útočníků je skutečně velká a naivita některých oklamaných ještě větší. Cílem tohoto útoku je získat citlivé nebo tajné informace. Pokud se někdo rozhodne pro takovýto druh napadení, musí předem znát určité podrobnosti o systému nebo o lidech, které se snaží oklamat. Takové informace získá nejčastěji z veřejných zdrojů jako jsou webové stránky, telefonní seznamy a podobně. Při troše trpělivosti a štěstí se útočníkovi podaří během několika minut zjistit všechny potřebné informace o systému a lidech, jež se o něj starají. Je znám případ, kdy se jednomu podvodníkovi podařilo získat plný přístup k systému včetně uživatelského jména a hesla administrátora pouhým použitím telefonu. Jak to provedl? Naprosto jednoduše. Nejdříve si zjistil všechny potřebné informace o společnosti z veřejných zdrojů. Poté zavolal na zelenou linku (0800), a jelikož se jednalo o poskytovatele telekomunikačních služeb, který tuto linku provozoval jako tzv. Help Desk, nebyl problém dobře mířenými dotazy vymámit potřebné informace.

Při tomto druhu útoku může útočník zvolit spoustu metod a postupů. Může se například vydávat za správce systému a požadovat od obyčejných uživatelů jejich přístupová hesla. Nebo se naopak může vydávat za nezkušeného uživatele a požadovat od správce systému informace o systému. Metod je zkrátka mnoho a obrana proti nim není vůbec snadná. Třeba si říkáte, že na takovýto druh útoku byste nenaletěli, a možná máte pravdu. Nicméně lidí, kteří takto naletí, je spousta. Představte si následující situaci. Útočníkovi se podaří nějakým druhem DoS útoku shodit celou vaši síť. Tento postup několikrát zopakuje. Poté zavolá, a začne se vydávat za pracovníka vašeho poskytovatele připojení. Bude tvrdit, že mají nějaké problémy se systémem, a proto potřebuje zjistit nějaké informace o vaší síti. Tento trik zkusí na několik zaměstnanců. A nemusí jít jen o lidi, kteří mají správu sítě na starosti. Může jít například i o management společnosti, jenž si nemusí být všech technických detailů plně vědom, ale může znát důležitá přístupová hesla nebo používané technologie. Pokud nemají takovéto osoby povědomí o bezpečnosti vašeho systému, mohou informace v rámci "rychlého vyřešení" situace snadno vyzradit. To je často způsobeno tím, že pro tyto lidi je prioritní funkčnost systému, avšak ne jeho bezpečnost.

Jaká je tedy nejlepší obrana? Na tuto otázku není snadné odpovědět. Především je třeba kvalitní a důsledně dodržovaná bezpečnostní politika. Dalším předpokladem úspěšné obrany je zainteresování všech osob, kterých se problém týká. Otázka bezpečnosti není jen problémem několika málo lidí "z oddělení IT", ale všech uživatelů. Jedno z bezpečnostních pravidel říká, že systém je tak silný, jak silný je jeho nejslabší článek. Bezpečnostní politika nesmí být vedena ve stylu "my z IT" proti útočníkům prostřednictvím uživatelů, ale "my všichni" proti útočníkům. Nejdůležitější věcí je přesvědčit uživatele, že problém bezpečnosti se týká všech, a že to není nic, co by jim znepříjemňovalo život, ale něco, co je v jejich vlastním zájmu a především, že je to věc, při které se bez jejich pomoci neobejdeme. Pravidlem by se měla stát periodická bezpečností školení a prověrky. Dobrým nápadem je též provádět pravidelné testy a simulovat situace opravdových útoků. Tím se nejlépe prověří a analyzuje stanovená bezpečnostní politika.

Ale situace může být ještě horší. Útočník může použít k získání citlivých informací i další metody. Jsou známy i případy, kdy se útočník osobně dostavil do jisté společnosti, a vydávaje se za někoho jiného, podařilo se mu získat požadované informace. A nemusel se ani vydávat za někoho jiného. Bezpečností opatření ve většině podniků, zejména pak ve státních institucích (kde jsou uloženy naše osobní údaje), jsou zcela nedostatečná. Většinou stačí kdesi na vrátnici nahlásit za kým jdete, a pokud zní vaše legenda dostatečně přesvědčivě, jste bez dalších otázek vpuštěni dovnitř. Oblíbeným trikem je vydávání se za příbuzného nějakého zaměstnance (jehož jméno si zjistíme z telefonního seznamu). Proti takovémuto druhu útoku je třeba stanovit pravidla pro vstup do budovy, a hlavně dbát na jejich dodržování. Při příchodu by měla být každá návštěva pečlivě vyzpovídána. Mělo by být zjištěno, co je dotyčný zač a za kým jde. Poté by měl následovat telefonní hovor a ověření všech údajů u osob, kterých se to týká. Rovněž by neměl být povolen volný pohyb "cizích" osob po budově. A nejen cizích. Proč by měl mít například telefonní spojovatel povolen přístup do sálu, ve kterém jsou umístěny servery? Mělo by být sledováno, s čím osoba do budovy přišla, a s čím odchází. Pokud někdo přijde s příručním kufříkem a odchází s dvěma igelitovými taškami, plnými "nějakých papírů", mělo by to přinejmenším vyvolat podezření. Krádeže různých zařízení a dokumentů jsou poměrně časté. Možná vám předchozí řádky připadají poněkud paranoidní, ale pokud chcete dosáhnout bezpečnosti na patřičné úrovni, jsou uvedená opatření nezbytná. A nejde jen o bezpečnost počítačových systémů. Zkuste si představit, kolika teroristickým útokům se mohlo předejít a kolik životů mohlo být zachráněno, kdyby se podobná opatření dodržovala. Pokud jsou tato pravidla uplatňována nenápadně a taktně, avšak důsledně, nikomu to jistě nepřijde jako omezování nebo ponižování. Musíte najít hranici mezi rozumným dodržováním bezpečnostních opatření a omezováním osobní svobody. I když se to na první pohled nezdá, průmyslová špionáž dnes představuje opravdu velké riziko.

Nestačí však zabezpečit pouze vstup do budovy, nýbrž i výstup. A to nejen osob, ale zejména materiálů. Oblíbeným druhem zábavy mnohých hackerů a crackerů, ale i průmyslových špionů, je takzvaný "trashing". Slovo je odvozeno od anglického trash (koš). Jde v podstatě o "vybírání" odpadků. Přijde vám to divné? Vůbec ne. Z odpadků lze totiž zjistit řadu zajímavých informací. Výjimkou nejsou přístupová hesla, zdrojové kódy apod. Proto vždy pečlivě dbejte na řádnou skartaci dokumentů a zabezpečte nějak odvoz a skladování odpadu.

Nyní se podívejme ještě na jednu oblast, a tou je fyzické zabezpečení počítače. Pokud se někomu podaří získat fyzický přístup k systému, má situaci velmi zjednodušenou. Může například bootovat systém z disket nebo CD-ROMŮ, může připojovat a odpojovat různá zařízení, jako například pevné disky. Konec konců, může tato zařízení i zcizit. Proto by měl být systém vždy umístěn v nějaké místnosti, do které je řízený přístup. Dále by měl být stroj uložen tak, aby jej nebylo snadné odnést, případně rozmontovat. Dobrým nápadem je také zabezpečit systém proti neautorizovanému spuštění (zaheslovat v BIOSu). Pokud se ale útočníkovi podaří stroj otevřít, může BIOS lehce resetovat! Dále je třeba rozhodnout, na jakých počítačích smějí být citlivé informace, a tyto stroje pečlivě hlídat. Poměrně rozšířené jsou i krádeže notebooků, a často nejen kvůli jejich ceně, ale zejména kvůli datům v nich uložených. Proto všechna citlivá data pečlivě šifrujte a zálohujte!

Zálohování

Zálohování je jednou z nejdůležitějších, ale zároveň i jednou z nejpřehlíženějších věcí, které je třeba při správě systému dělat. Nebudeme zde rozebírat témata jako například, co zálohovat, jak často, na co zálohovat, kde a jak data skladovat a mnoho dalších, neboť na toto téma vyšlo již mnoho knih a článků. Uvědomte si, že zálohy jsou jediným zdrojem vašich dat, pokud dojde k poškození systému. A nemusí jít jen o poškození útočníkem, ale i například o zničení systému při požáru, povodních atd.

A tím končíme náš malý výlet do světa bezpečnosti počítačových systémů. Zdaleka jsme nemohli obsáhnout všechna témata, která s tímto problémem souvisí, a ani ta, o nichž jsme se zmínili, jsme neobsáhli zdaleka úplně. Seriál měl sloužit především začínajícím uživatelům, a měl jim pomoci při jejich orientaci ve světě informačních technologií a jejich bezpečnosti.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0006

Od tohoto čísla se budete pravidelně setkávat s odpověďmi na vaše dotazy týkající se mobilních telefonů a mobilní komunikace vůbec. Pokud si nevíte rady se službami, které naši operátoři nabízí, nebo třeba s nastavením svého mobilu, obraťte se na nás. Pokusíme se problém vyřešit a vy se s ním setkáte v některém z čísel časopisu PC WORLD. Své dotazy můžete posílat buď e-mailem na adresu mobilporadna@smsplus.cz, nebo v SMS zprávě na číslo 0776//300 335.

? Jak lze zařídit, aby zprávy, které přijdou do mé e-mailové schránky na internetu, přišly i na můj mobil v podobě SMS?

V nastavení naprosté většiny e-mailových schránek na internetu lze založit tzv. filtry, pomocí nichž je možné buď posílat kopii došlých zpráv, nebo alespoň upozornění na došlou zprávu na mobilní telefon. Přestože každý server má jiné uživatelské prostředí, je založení takového filtru u všech podobné. Ukažme si postup založení filtru pro e-mailovou schránku na portálu CENTRUM.CZ:

Po kliknutí na záložku Nastavení vyberte odkaz Správa filtrů. Zde založte Nový filtr. Nyní je třeba vybrat podmínku, při které bude zpráva přeposlána v SMSce na mobilní telefon, dále vybrat akci (Pošli kopii na adresu, Pošli začátek na mobilní e-mail, nebo Upozorni na mobilní e-mail), vložit mobilní e-mailovou adresu (viz tabulka) a zkontrolovat, zda je filtr aktivní. Po potvrzení bude filtr přeposílat text nebo upozorňovat na došlou poštu v SMS zprávách na mobilní telefon.

? Mám registrovanou adresu na www.click.cz, zprávy mi však chodí pouze do schránky, už nedojdou na můj mobil.

Problém je velmi podobný tomu v předchozím případě. I zde je nutné nastavit filtr, který zajistí zaslání kopie zprávy na mobilní telefon.

Vstupte do svého Click boxu a z nabídky na pravé straně vyberte Preference. Na další stránce klikněte na nápis Filtry a dále vyberte Nový filtr. Do pole Název filtru vložte jakýkoliv název, pak u rozevírací nabídky Proveď akci nastavte pošli jako SMS na SIM kartu telefonu xxxyyyyyy. Nic jiného nevyplňujte a pokračujte kliknutím na tlačítko uložit tento filtr. Pokud je filtr nastaven popsaným způsobem, budou kopie všech zpráv došlých do schránky ve Click boxu poslány jako SMS na mobilní telefon (pouze prvních 160 znaků z každé zprávy).

? Slyšel jsem, že mobilní telefon Nokia 5110 umí ohlásit policejní radar. Můžete mi, poradit, jak tuto službu aktivovat?

Nemůžeme, protože tuhle funkci žádný mobil nenabízí a ani pravděpodobně nabízet nikdy nebude. Je to fáma, která se značně rozšířila a stále přetrvává.

Další mobilní nesmysly:

- Viry v mobilních telefonech

- Odposlouchávání přes vypnutý mobilní telefon

- Volání zdarma po zadání "tajného" kódu

- Posílání textovek zdarma přes speciální číslo servisního SMS centra

? Objednal jsem si na internetu SMSky na několika stránkách, které tvrdí, že své služby nabízejí zdarma. Přesto je mi za příchozí SMS zprávy odúčtovávána z kreditu na Twistu zhruba 1 Kč.

Problém je jinde, než v bezplatných službách na internetu. Pravděpodobně jste si objednal zasílání aktuálního zpravodajství službou TWIST INFO PLUS. Tyto zprávy v esemeskách nabízí jako placené přímo operátor sítě Paegas. Za každou doručenou SMS si z kreditu odúčtuje sazbu podle aktuálního ceníku (v současné době je to 1 Kč + 5% DPH).

Pro zrušení zasílání těchto SMS zpráv je nutné zaslat na číslo 4616 esemesku s tímto textem (bez uvozovek): "-PLUS".

Od prosince roku 2001 si může každý uživatel sítě Paegas vytvořit službu podobnou té profesionální popsané výše. Operátor pak každému provozovateli dává na vybranou, zda chce platit za každou odeslanou zprávu sám, nebo zda náklady ponese příjemce. V tomto případě by cena každé zprávy byla 1,50 (+ 5% DPH). Pokud vám nevyhovují a chcete je zrušit, stačí zaslat SMS na číslo 5566 ve tvaru (bez uvozovek): "kód_služby".

? Co se stane, když budu mít na své Go kartě nulový kredit?

SIM karta se při nulovém kreditu částečně zablokuje: V telefonním seznamu uloženém na SIM kartě zůstane pouze několik čísel: především na infolinku a na servis dobíjení. S nulovým (nebo záporným) kreditem nelze nikam volat (kromě infolinky a dobíjení), ani nelze odeslat SMS zprávu. Po dobití kreditu se opět celý seznam objeví a hovory i odesílání SMS zpráv vám budou opět umožněny.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - únorová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0057

Nabídka mobilních telefonů na našem trhu se před nedávnem rozrostla o některé velmi zajímavé kousky. Barevný Ericsson T68 zastupuje nejvyšší třídu, Panasonic GD35 patří naopak mezi nejlevnější mobily a Nokia 5510? Ta se opravdu velmi těžko zařazuje.

Nokia 5510

Poněkud kontroverzní přístroj představila koncem loňského roku finská Nokia. Model 5510 v sobě integruje kompletní klávesnici, MP3 přehrávač a rádio. To zní velmi dobře, až do chvíle, kdy telefon vezmente do ruky. Je trochu větší, a pokud se podíváte dovnitř, zjistíte, že jde o telefon v telefonu, o Nokii 3330 ve větším pouzdře. Podobný dojem jsme získali i z jeho funkcí. Stejně jako model 3330 i Nokia 5510 má paměť na 100 kontaktů a 0 SMS, což je při zaměření telefonu velmi zajímavé.

První výraznější rozdíl při práci s telefonem zaznamenáte v menu textových zpráv, jejichž psaní je prostě jiné, a uživatelům zvyklým na klasické klávesnice bude chvíli trvat, nežli si na nový a mnohem rychlejší způsob psaní zvyknou. Po připojení hands-free sady je možné také poslouchat rádio či využít vestavěný MP3 přehrávač. Ten je s kapacitou 64 MB schopný pojmout cca hodinu reprodukované hudby ve formátu LSE (konverzi z MP3 zajišťuje software Nokia Audio Manager z CD).

Nokia 5510 nabízí i hry, upomínky a kalkulačku, ale to vše již měla i 3330. Je-li hlavním tahounem nového přístroje MP3 přehrávač a klávesnice, měli by si případní zájemci rozmyslet, zda se jim za 12 000 Kč vyplatí.

Panasonic GD35

Pokud si chcete pořídit nový telefon, požadujete minimální funkce a nechcete utratit příliš velkou sumu, pak by pro vás správnou volbou mohl být Panasonic GD35.

Na první pohled jde o designově velmi konzervativní a nenápadný přístroj, jehož rozměry a hmotnost odpovídají cílové skupině. Ovládání, které zajišťuje čtyřsměrné kurzorové tlačítko a dvě kontextové klávesy, je relativně velmi dobré, stejně jako uspořádání jednotlivých menu. Telefon nemá interní paměť ani na telefonní čísla, ani na SMS zprávy. To je v dnešní době poněkud troufalé, neboť ostatní telefony určené této cílové skupině nabízejí standardně 50 až 100 pozic. U psaní SMS zpráv je možné využít prediktivní vkládání textu T9, bohužel prozatím bez českého slovníku. Z dalších funkcí stojí za pozornost WAP (ve verzi 1.1), kalkulačka, budík a jedna hra.

Panasonic GD35 je co do počtu nabízených funkcí jedním z nejchudších telefonů na našem trhu a může mu konkurovat snad jen A35/36 od Siemensu. V době, kdy výrobci integrují do low-end mobilních telefonů GPRS, je tenhle přístroj tak trochu pozadu. Jeho cena je sice relativně nízká, ale za částku o pár stovek vyšší seženete telefon, který nabízí funkcí přeci jen mnohem více.

Ericsson T68

Na přelomu roku se na našem trhu začaly prodávat první kusy nového Ericssonu s označením T68. I když na první pohled jde o zcela revoluční telefon, funkce, se oproti modelům T39m a R520 moc nezměnily.

Při prvním setkání s tímto přístrojem zaregistrujete především malé rozměry, integrovanou anténu s velmi kvalitním příjmem signálu, u Ericssonu netradiční ovládací prvek joystick, a hlavně barevný pasivní LCD displej s rozlišením 101 x 80 bodů. Všemi vyjmenovanými prvky se telefon liší od svých předchůdců a bez nejmenších pochyb je to posun k lepšímu. Znatelné je to u ovládání a kvality zobrazení. Co se týče funkcí, telefon nabízí seznam s kapacitou 510 záznamů (více čísel u jednoho záznamu tuto kapacitu snižuje) a podporu EMS včetně českého slovníku T9. Při použití diakritiky je ale omezena maximální délka SMS na 70 znaků a bez diakritiky T9 nefunguje. Navíc zprávy se posílají včetně háčků a čárek, s nimiž pak některé starší telefony mají problémy. K dalším funkcím přístroje patří organizér, podpora technologií GPRS (4+1), HSCSD (2+1) a Bluetooth, a též velká škála osobních nastavení.

Ericsson T68 je i přes některé neduhy (rychlost a práce s SMS) po technologické stránce "nejnašlapanějším" mobilem na trhu a jeho výbava hned tak nezestárne.

Alcatel One Touch 501

Lehký a elegantní telefon od Alcatelu potěší svého majitele velikostí adresáře a displeje, možností volby profilů a též organizérem s možností denního, týdenního a měsíčního plánování. Plusem je též chytré ovládání klávesou DriveKey.

Alcatel OT 511

Miniaturní a lehký je model OT 511 od francouzské firmy Alcatel. Nenabízí sice tolik funkcí jako cenově srovnatelné telefony, avšak boduje na poli her a vyzvánění. Je na každém z vás, jestli je ale zrovna tohle to nejdůležitější.

Ericsson A2628s

Nejlevnější mezi Ericssony nabízí přesně to, co se od něj očekává. Není příliš malý, ani příliš funkcemi napěchovaný, ale zato je levný a poskytne každému nenáročnému uživateli vše co potřebuje, a oproti modelu A2618 dokonce i wapový prohlížeč.

Ericsson T39m

Ericsson T39m nabízí GPRS, HSCSD i Bluetooth, objemný adresář, šikovný organizér a displej schopný pojmout více řádek, než tomu bylo u předchozích modelů. Prostě výtečný manažerský telefon za příjemnou cenu.

Motorola Talkabout 192

Low-endová Motorola s integrovanou anténou překvapuje především podporou GPRS (pouze pro WAP) a poměrně velkým displejem. Ostatními funkcemi a výbavou nepřekračuje rámec své kategorie.

Nokia 8310

Malý, funkcemi nabitý a především uživatelsky pohodlný telefon představila společnost Nokia pod kódovým označením 8310. Jeho zařazení mezi stylové telefony však jasně dává najevo, že si jej nebude moci koupit každý.

Panasonic GD95

Největším displejem mezi klasickými GSM telefony se může pochlubit nový model od Panasonicu. Dále nabízí seznam s kapacitou 200 položek, e-mailového klienta a polyfonní melodie. Přístroji bohužel chybí podpora GPRS.

Siemens C35i

Pravděpodobně nejoblíbenější ze Siemensů, model C35i, se již pěknou řádku měsíců těší velkému zájmu uživatelů mobilních telefonů. Za velmi nízkou cenu nabízí téměř všechny funkce přístrojů nižší a střední třídy.

Siemens C45

Nástupce populárního modelu C35 je sice modernější co do vzhledu a některých funkcí (český slovník T9), avšak smutné je, že se kapacita telefonního seznamu smrskla oproti C35 na polovinu.

Sony CMD J6

Hitem loňského podzimu se stal mobilní telefon Sony CMD-J6. Nabízí totiž velké množství funkcí, český T9 slovník a příjemný design. To vše za cenu, které stěží konkurují hůře vybavené low-endy.

§§§§§


Hardware


Nvidia nForce – výkonný čipset pro procesory AMD

Lukáš Erben

c01p0766

Společnost NVidia je v počítačovém světě známa coby výrobce výkonných grafických karet TNT a GeForce. V nedávné době se společnost v rámci vývoje čipové sady pro XBOX pustila do vývoje technologií v další významné oblasti návrhů čipových sad pro základní desky.

XBOX je, jak možná tušíte, herním zařízením (konzolí), které je do značné míry postaveno na hardwarové a softwarové architektuře PC nebylo proto velkým překvapením, když NVidia počátkem léta oznámila plány na uvedení vlastního čipsetu pro klasická PC, nazvaného poměrně ambiciózně nForce.

Zatímco nové grafické karty NVidie jsou obvykle zaměřeny na nejnáročnější zákazníky (kterými jsou v posledních letech především příznivci počítačových her), nForce směřuje zejména do oblasti integrovaných domácích PC. Přesto, nebo snad právě proto má nForce předpoklady stát se s přehledem nejvýkonnější integrovanou platformou. To je dobrá zpráva zvláště pro AMD, pro jehož procesory je nForce určena právě procesory Athlon a Duron totiž tradičně trpí nedostatkem jak integrovaných, tak výkonných a zejména stabilních čipsetů.

Přestože čipset nForce se drží tradiční koncepce North a Southbridge čipu (tedy dvou hlavních integrovaných čipů, z nichž jeden zajištuje komunikaci CPU s pamětí a AGP portem, zatímco druhý čip spravuje periferie a sběrnici PCI), technologie a možnosti které skrývá "pod kapotou" příliš tradiční nejsou. Aby tuto skutečnost výrobce zdůraznil, nepoužil pro označení obou čipů běžné číselné označení, ale poněkud zvučnější a snáze zapamatovatelné zkratky IGP, (tedy Integrated Graphics Procesor) pro northbridge a MCP (tedy Media Communications Processor) pro southbridge.

Nejdůležitější vlastností IGP je, jak sám název napovídá, integrované grafické jádro GeForce2MX. Přestože v oblasti samostatných grafických karet představuje GeForce2MX průměr či mírný podprůměr, na poli integrované grafiky nemá konkurenci. Vzhledem k tomu, že integrované grafické jádro používá technologii UMA, tedy sdílení hlavní paměti s procesorem, bylo třeba navrhnout paměťový subsystém (zejména řadič) tak, aby výkonem postačoval jak požadavkům CPU, tak integrované grafiky. Křížový řadič paměti je tak dalším velmi zajímavým prvkem čipu IGP. Maximální výkon řadiče ve 128bit režimu je 4,2 GB/s to je ale podmíněno instalací dvou kanálů paměti DDR, tedy dvou paměťových modulů stejného typu (velikosti). RAM je možno konfigurovat i jiným způsobem, v takovém případě ovšem řadič pracuje pouze v 64bitovém režimu. Kromě vysoké přenosové kapacity má křížový řadič i další výhody (například rychlejší vyhledávání v RAM). Dalším prvkem, který stojí za zmínku, je DASP, tedy Dynamic Adaptive Speculative Preprocesor ten sleduje přístupy CPU do RAM a snaží se nejčastěji vyžadovaná data ukládat ve vyrovnávací paměti a tím urychlit práci procesoru. Čip IGP se bude vyrábět ve dvou variantách 128bitové s dvoukanálovým RAM řadičem a 64bitové s řadičem jednokanálovým.

Ani southbridge čip, tedy MCP, nezůstal prost inovací a vylepšení. Prvním je osmibitová sběrnice HyperTransport, která propojuje oba konce čipsetu. Zatímco tradiční způsob projení, sběrnice PCI, nabízí přenosovou kapacitu 133 MB/s a různá proprietární řešení poskytují obvykle 200 až 400 MB/s, HyperTransport (ve variantě použité u nForce) nabízí až 800 MB/s. I když je nepravděpodobné, že by zařízení připojovaná k MCP dokázala vygenerovat provoz nad 300 MB/s, je použití sběrnice HyperTransport rozhodně krok správným směrem. Pro běžného uživatele je ale možná ještě důležitější, jaké funkce MCP integruje. Vedle těch běžných, jako je dvoukanálový řadič ATA 100, tři sběrnice USB (tedy až šest USB portů v PC), podpora šesti PCI slotů i ACR a CNR karet nebo klasických portů, jsou tu i věci méně obvyklé. Tou bezesporu nejvýznamější je integrovaný zvukový procesor "APU", převzatý prakticky beze změn z architektury XBOX. Svými možnostmi a výkonem se vyrovná i těm nejvýkonnějším zvukovým kartám, jako je SB Audigy, a navíc nabízí funkci Dolby Interactive Content Encoding, tedy DICE která umožňuje zakódování 3D zvuku do signálu Dolby Digital a následné připojení k systému domácího kina. Vedle APU podporuje MCP i další integrované funkce jako je LAN Ethernet 10/100 Mb/s či AC97 modem a homePNA. I čip MCP bude vyráběn ve dvou variantách, jež se liší pouze přitomností DICE (které podléha licenčním poplatkům Dolby Laboratories) jsou přitom možné libovolné kombinace variant MCP a IGP.

Poslední, ovšem nikoliv nemalou, inovací jsou sjednocené (unifikované) ovladače základní desky. Zatímco u desek s čipsety VIA jsme často nuceni před instalací operačního systému stahovat aktuální ovladače ze tří či čtyř webových stránek, ovladače nForce by měly být integrovány do jediného souboru. Servis, řešení hardwarových konfliktů a další zásahy do konfigurace PC by se tak měly značně usnadnit zejména uvědomíme-li si, že nForce obsahuje prakticky vše včetně integrovaného zvuku i LAN.

Přestože všichni očekávali, že první základní desky nForce se dostanou do prodeje v průběhu září či října, uvedení se o zhruba o měsíc až dva opozdilo. Podle zástupců nVidie bylo hlavním důvodem ladění BIOSů a snaha o maximální stabilitu platformy. Vzhledem k tomu začalo rozesílání prvních vzorků pro veřejné testování až počátkem listopadu a první desky se do prodeje dostávají až nyní, tedy na začátku prosince. Na náš trh pak první kusy dorazí s menším zpožděním oproti USA a Asii, takže prvních základních desek od firem Microstar, Asus (další budou následovat) se se zatím v nabídce prodejců počítačových komponent moc neobjevilo. Pro testování jsme měli k dispozici referenční desku nVidia v provedení mATX. Vzhledem k tomu, že implementace některých funkcí nebude běžná (nepočítá se například s integrovaným modemem, kvůli schvalovacím procedurám v jednotlivých zemích), soustředili jsme se při testování zejména na výkon, nejdůležitější postřehy a chování integrovaného grafického a zvukového procesoru, které by měly být společné všem deskám postaveným na platformě nForce 420D (IGP 128bit, MCP-D),

Jak už bylo zmíněno, referenční základní deska, kterou nám nVidia zaslala na test, je v provedení MicroATX. Kromě AGP slotu má pouze dva sloty PCI a jeden ACR ("obrácené PCI"). Smyslem provedení MATX je zeména ukázat, že základní desky nForce je možné vyrábět poměrně levně, v malém rozměru pomocí čtyřvrstvé technologie. Na druhou stranu většina doposud oznámených základních desek (ABIT, ASUS, MSI) bude mít plné ATX rozměry (5 slotů PCI, slot ACR či CNR). Slot ACR ovšem nebyl v případě referenční desky samoúčelný zasazovala se do něj rozšiřující karta s konektory pro Ethernet (RJ45), modem a S/PDIF optický výstup (Toslink). Přestože ani v tomto případě nejde o uzanci (deska MSI, která je zatím jako jediná na trhu, má digitální výstup koaxiální a nemá integrované rozhraní pro modem), budou někteří výrobci postupovat podobně například ASUS bude ke svým základním deskám přikládat ACR kartu, která bude obsahovat jak digitální, tak kompletní (šestikanálové) analogové zvukové výstupy.

Přes absenci manuálu se nám nakonec podařilo zapojit i dodatečné USB konektory a COM2 port (na jeho běžné pozici v ATX panelu je pochopitelně VGA výstup integrované grafiky). Deska byla osazena procesorem AthlonXP 1800+ a dvěma DDR moduly Corsair CAS2/PC2400 o celkové velikosti 256 MB. Jak již bylo zmíněno výše, pro aktivaci dvoukanálového (128bit) režimu je nutné osadit paměťové sloty 1 a 2 stejným typem paměťových DIMM modulů. Pokud osadíte DIMM jeden, či použijete jinou kombinaci slotů nebo různě velké DIMMy, čipset se přepne do 64bit režimu a ztratí tak pár procent výkonu (a významnější díl výkonu integrované grafiky). Jinými slovy, jestliže hodláte používat integrovaný grafický čip, je správná konfigurace paměti důležitá, v opačném případě je sice také lepší použít dva DIMMy stejného typu, případná výkonnostní ztráta při nedodržení "128bitové politiky" je ovšem menší.

Instalace Windows XP a následné doinstalování ovladačů byly naprosto bezproblémové. Instalátor ovladačů provedl vše automaticky, není ovšem pravdou, že by pro všechny funkce stačil jediný soubor s unifikovanými ovladači. Nejprve totiž bylo třeba instalovat unifikované ovladače základní desky, které obsahují podporu pro všechny funkce s výjimkou integrované grafiky tu bylo třeba oživit pomocí klasických integrovaných ovladačů Detonator (verze 22.50). Přestože pro běžného uživatele by byl jediný ovladač jednodušším řešením, je to přístup celkem logický. Lze totiž očekávat, že grafické ovladače (detonator) budou aktualizovány častěji než ovladače základní desky.

Jestliže nForce v nějakém směru skutečně vyniká, pak je to stabilita. Během týdne testování se prakticky ani jednou nestalo, že by počítač přestal reagovat nebo se neprobral ze standby režimu. Stejně tak stabilita aplikací byla výtečná včetně náročných 3D testů a benchmarků, jež proběhly bez obtíží i při celonočním testování. O to větší kontrast představuje nForce na platformě AMD, která je bohužel poněkud poznamenána neduhy čipsetů VIA. Jestliže jsem zmínil stabilitu na místě prvním, tedy před výkonem, není to proto, že se jednalo o pomalou platformu. Naopak, nForce je momentálně spolu s VIA KT266A nejvýkonnějším čipsetem pro procesory AMD a ve většině testů dokonce čipset VIA překonává. Přesto jsme ale čekali, zejména s ohledem na dvoukanálový systém DDR paměti, větší náskok. Zda jsou na vině rané verze BIOSu a ovladačů (ty budou v nadcházejících týdnech stále vylepšovány), nebo možnosti procesorů AthlonXP (jejichž FSB pracuje pouze na 266 MHz), které kapacitu 4,2 GB/s prostě nedokáží využít, ukáže až čas.

Samostatnou kapitolou je pochopitelně integrovaná grafika. Ta svými parametry sice teoreticky odpovídá GeForce2 MX400, ve skutečnosti je ale o něco pomalejší. Faktem ovšem zůstává, že a) se jedná o zdaleka nejvýkonnější integrovanou grafiku, b) pro běžné hraní je stále postačující. Vedle integrované LAN (která na referenční desce nefungovala zcela bezchybně, a proto jsme se rozhodli ji prozatím nehodnotit) jsme věnovali pozornost integrovanému zvukovému procesoru.

Jakkoliv je APU po hardwarové stránce přinejmenším srovnatelný s kartami Live! či Audigy, jedná se, alespoň prozatím, o poněkud kontroverzní prvek. Přestože jde o doposud nejvýkonnější zvukový procesor (zpracuje 256 digitálních kanálů současně, 64 z nich ve 3D) s kompletní podporou zvuku v DirectX 8.0 (a formátu DICE), ovladače, které jsme měli k dispozici, nedpodporují nejrozšířenější standard EAX. NVidia přislíbila, že během několika dnů bude k dispozici verze ovladačů s podporou EAX, dokud se tak nestane, bude možné si vychutnat možnosti APU jen u několika nových her. Stejně tak možnosti nastavení APU se omezují prakticky pouze na nastavení v ovládacích panelech, což je v silném kontrastu k bohaté softwarové výbavě běžných zvukových karet. Na případná vylepšení (opět přislíbená výrobcem) si tedy budeme muset počkat. Kvalita zvuku jako taková je ovšem na vysoké úrovni odstup signál/šum snese srovnání přinejmenším s kartami Live!, zatížení systému je naprosto minimální.

Poslední problém, na který jsme narazili, se může týkat pouze referenční desky, přesto jej ale zmíníme jde o způsob propojení a typ reproduktorů, které je třeba použít. Pokud má totiž základní deska pouze jednoduchý analogový stereovýstup, musíte si pro kvalitní prostorový zvuk pořídit poměrně drahé reproduktory s AC3 dekodérem (od cca 10 000 Kč výš). Někteří výrobci (například ASUS) budou naštěstí nabízet i kompletní šestikanálový analogový výstup, který umožní připojení podstatně levnějších 5.1 reproduktorů.

Není pochyb, že nForce je nevýkonnější integrovanou platformou. Stačí přidat dva paměťové moduly, skříň, procesor, disk a CD-ROM a máte kompletní PC, s nímž se nemusíte obávat žádného existujícího programu či hry. Případný budoucí upgrade je velmi snadný stačí nainstalovat výkonnější grafickou kartu (GeForce3) do slotu AGP, procesor Athlon XP 1900+, a rázem máte nejrychlejší PC sestavu jakou lze pořídit. Jedinou nevýhodou tak možná bude cena první desky se prodávají za cca 6 000 Kč (bez DPH). Doufejme, že na přelomu roku poklesnou, v opačném případě by totiž pozice nForce na trhu nebyla zrovna snadná.

NVidia nForce

výkon a stabilita

snadné rozšiřování

výbava (grafika, zvuk, LAN)

cena

podpora EAX

Cena vč. DPH: přibližně 7 300 Kč

K testu zapůjčila firma: NVidia www.nvidia.com

§§§§§


Dvacet palců na plochém panelu – ViewSonic VP201m

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0773

Recenze na patnáctipalcové LCD monitory jsou už poměrně běžnou součástí našeho časopisu a stejným způsobem pronikají také do kanceláří či na počítačové stoly. O panelech větších úhlopříček se to zatím říci nedá, a to i přesto, že jejich cena v absolutní míře spadla řádově více, než jak se stalo právě u "patnáctek".

Je pochopitelné, že monitor v ceně přes 108 tisíc Kč bez daně (více než 130 000 Kč s DPH), není určen pro každého. Přesto však velká úhlopříčka, stejně jako použití technologie TFT LCD, přinášejí řadu velmi prospěšných vlastností, které mohou být pro uživatele klíčové.

Panel s úhlopříčkou 20,1" dovede při rozlišení 1 600 x 1 200 zobrazit 16,7 milionu barev ve frekvencích od 50 do 75 Hz. Nemusíme připomínat, že na rozdíl od běžných monitorů s obrazovkou CRT jsou i tyto frekvence plně přijatelné a poskytují obraz prostý jakéhokoliv chvění.

Vlivem pokročilé technologie samotných tekutých krystalů a s přispěním povrchových vrstev pro úpravu rozptylu světla jsou garantovány pozorovací úhly 160 stupňů v horizontálním i vertikálním směru, a obraz je navíc chráněn emulzí vzdorující odleskům vnějšího osvětlení.

Ze zadní strany monitoru je možné přivést jak analogový (VGA D-sub konektor), tak digitální (VESA DVI-D rozhraní) signál. Testovali jsme panel samozřejmě s oběma typy připojení a v maximálních rozlišeních není analogové rozhraní ideální volbou. Je zřejmé, že při poměrně vysoké frekvenci analogového signálu (při rozlišení 1 600 x 1 200 bodů a 75 Hz je to 144 MHz) už má elektronika problémy převést informace o barvách jednotlivých bodů na digitální matici. Ve výsledku je obraz jen obtížně nastavitelný, citelně se vlní a písmena nejsou zcela ostrá.

Zcela odlišný dojem však získáme při využití digitální vstupu DVI. Obraz je pak krystalicky čistý bez jakýchkoliv vizuálních problémů. Odpovídající grafické karty lze pořídit za ceny zhruba od 5 000 Kč včetně DPH, což v porovnání s cenou celého monitoru je částka opravdu směšná. Odměnou vám však bude obraz, na kterém nenajdete jedinou chybu, zbavený veškerých obvyklých neduhů LCD technologie a zcela bez potřeby nastavování příslušných parametrů.

Jak bývá u monitorů se značkou ViewSonic obvyklé, reproduktory (s na monitor úctyhodným výkonem 3 W) jsou umístěny přímo v panelu. Při instalaci na stěnu či na odpovídající rameno, kde také využijete příjemnou možnost do pozice "na výšku", nepřijdete o možnost zvukového výstupu. Pro montáž jsou na zadní straně standardní otvory specifikace VESA, takže volba příslušného držáku je velmi široká. A pro případ, že by k vaší povaze či nábytku neseděla běžná béžová barva, lze si monitor objednat též v démonické/elegantní černočerné.

ViewSonic VP201 m

kvalita obrazu

reproduktory v panelu

nutnost DVI karty

Cena vč. DPH: 132 300 Kč

K testu poskytla firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

§§§§§


Profesionální neprofesionál – Canon PowerShot S30

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0774

Téměř bleskurychle se mezi střední třídu digitálních fotoaparátů začínají počítat i nové třímegapixelové přístroje. Jejich ovládání je připraveno spolupracovat i s uživateli, kteří nemají příliš rozsáhlé zkušeností, přitom však poskytují vysokou kvalitu snímků. Jedním zástupcem této relativně nové kategorie je právě testovaný PowerShot S30 od Canonu.

Začněme tím, co digitální fotografii přibližuje i mezi zcela neprofesionální uživatele, tedy předpřipravenými automatickými programy. PowerShot S30 má v podstatě 5 základních programů, plus další tři speciální režimy. Z programů jsou zajímavé a často používané zejména Portrét, Krajina, Noční scéna a Rychlá závěrka (sportovní program). Zvláště s využitím Noční scény se dají pořídit velmi pěkné snímky, kdy fotografovaná postava je osvětlená bleskem, zatímco okolí třeba jen pouličním osvětlením.

K dalším režimům patří relativně hezké, ale málo použitelné Barevné efekty (sépie, monochrom.), Filmový mod pro natáčení videosekvencí či zvukových poznámek a panoramatický StitchAssist. Ten spolupracuje s dodávaným softwarem PhotoStitch a inteligentně "lepí" jednotlivé dílčí snímky panoramatu k sobě.

Uživatelé, kteří pohrdají automatikou, mohou sáhnout po několika kreativních režimech, jež zahrnují jak preferenci clony, tak času a samozřejmě též plně manuální režim. Výsledky, které mohou být za takové situace velmi různé, lze snadno zkontrolovat pomocí vestavěné funkce histogramu, případně použít kontrolu "přepálených" míst snímku.

Všichni fotografové však jistě ocení velmi snadné ovládání a nastavení fotoaparátu pomocí snadno pochopitelných nabídek, procházených prostřednictvím čtyřsměrného ovladače. Také ostatní ovládací prvky jsou značně omezeny, nebo naopak maximálně zjednodušeny. Ze seznamu režimů již vypadl mod prohlížení snímků, ke kterému se uživatelé dostanou pomocí posuvného ovladače na zadní stěně.

Všemu pak vévodí 1,8" LCD displej s překvapivě kvalitním a rychlým zobrazením. V režimu prohlížení snímků je možné listovat pomalu s plným rozlišením fotografií, při podržení tlačítka posunu (opět na čtyřsměrném ovladači) se mění snímky se zhoršenou kvalitou, ale zhruba 2 za jednu sekundu. Hledání jednotlivých fotografií je tedy hračkou, a to nejen mezi těmi, které byly pořízeny pomocí tohoto Canonu. Fotoaparát je totiž schopen načíst i elektronické snímky uložené na kartě CompactFlash typu I a pořízené jiným přístrojem (testován byl například na výsledcích Olympusu C2500L).

PowerShot S30 je třímegapixel a je to zatraceně znát. Maximem je 2 048 x 1 536 bodů na fotografii a v takovém rozlišení je už ostrost na velmi vysoké úrovni. Dodatečné doostřování, které bylo citelné např. u IXUSů a při zvětšení situaci spíše komplikovalo, PowerShot S30 v podstatě už nepoužívá.

Výrobcem velmi vyzdvihovaný systém "inteligentního" tříbodového AIAF ostření poskytoval v praxi spíše sporné výsledky, a proto jsme ocenili možnost jej vypnout. Avšak klasickému způsobu, tedy autofokusu TTL s možností jednoho ze tří volitelných bodů, lze jen těžko něco vytknout.

Horší je však spolupráce s bleskem, kdy Canon jako redukci efektu červených očí nepoužívá sérii záblesků či intenzivní předblesk, ale malé oslňující světélko hned vedle hledáčku. To však nemá téměř žádný efekt a králičí očka budete muset na snímcích odstranit dodatečně nebo se s nimi prostě smířit.

Mezi zajímavosti dále patří možnost nastavení ISO rozsahu citlivost od 50 až do 800, i když u vysokých hodnot dochází pochopitelně k nepříjemnému šumu. Canon tradičně nepoužívá tužkové akumulátory či baterie, ale vlastní lithiový článek, na který jsme pořídili zhruba 150 snímků s notným využíváním displeje a občasným blesknutím.

Samozřejmostí je možnost propojit fotoaparát prostřednictvím USB rozhraní se stolním počítačem. Zajímavá je deklarovaná kompatibilita s Windows XP, kde by prý neměly být potřeba žádné ovladače. Přístroj připojí k Windows XP, ty jej rozpoznají a následně z internetu stáhnou příslušné ovladače. Pak už vše pracuje zcela stoprocentně, včetně možností Wizarda pro práci s digitálními fotografiemi. Ovladače k Windows XP tedy na CD nepotřebujete, ale musíte být při prvním zapojením fotoaparátu připojeni k internetu.

PowerShot S30 od Canonu je ukázkou toho, kam se dnes posunuje střední třída digitálních fotoaparátů. Za více než 30 tisíc však dostanete přístroj, kterému bude rozumět amatér, a současně dovolí profesionálnějšímu uživateli větší kontrolu nad výsledným snímkem. K tomu si přidejte velmi dobré ovládání joystickovým ovladačem, výborný displej, a nezapomínejte ani na opravdu skvělou ostrost zvláště krajinářských snímků. Pak mu prominete těch pár škobrtnutí i relativně vyšší cenu, která je však daní za to, že PowerShot S30 není jen hloupým třímegapixelem typu "zamiř a zmáčkni spoušť".

Canon PowerShot S30

kvalita snímků

displej, ovládání

dělá červené oči

Cena vč. DPH: 30 990 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ, nám. Na Santince 2440, Praha 6

§§§§§


Barevná kopírka OKI -OKIPAGE C7400

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0777

Nejen pro pouhý tisk barevných dokumentů, ale také pro kopírování barevný předloh lze využít kombinaci tiskárny s doplňujícím kopírovacím a snímacím zařízením. Základem sestavy je nejsilnější model řady 0KIPAGE C7000, tedy OKIPAGE C7400 s rychlým 400MHz procesorem PowerPC a pamětí 256 MB RAM s volitelným rozšířením na 1 024 MB. 20stránková monochromatická a zároveň 12stránková barevná tiskárna je standardně vybavena pevným diskem 5 GB, paralelním, USB a síťovým rozhraním 10/100 Base-TX, hardwarové rozlišení v rozmezí od 600 x 600 dpi do 1 200 x 1 200 dpi své stopy zanechá na vysoké kvalitě zpracování vytištěných materiálů. Zařízení je vybaveno spodním podavačem se zásuvkou na 530 listů papíru formátu A4, dalších 100 listů se vejde do výklopného podavače v přední části tiskárny. Mezi volitelné doplňky můžeme zahrnout další spodní podavače, které celkovou kapacitu založených listů zvýší na 1 690 archů A4. Horní výstup na desku tiskárny je připraven pro uložení 500 výtisků potiskem dolů, v případě požadavků na opačně orientovaný tisk je třeba otevřít zadní výstupní přihrádku s kapacitou 100 listů. Zařízení je standardně vybaveno duplexním modulem pro oboustranný tisk dokumentů. Při instalaci tiskárny jsou k dispozici ovladače PCL i Adobe PostScript Level 3 pro barevný nebo jen černobílý tisk. Instalace driverů pro monochromatickou práci znemožní barevné zpracování dokumentů osobám, které jej nemají povolené a může podstatně snížit náklady na tisk v rámci kanceláře nebo firmy, kde je tiskárna instalována.

Skener C7000 CCS s možností snímání jednotlivých listů nebo více listů z podavače pro 25 archů papíru je vybaven CCS optikou s hardwarovým rozlišením 600 x 600 dpi. K tiskárně je připojen prostřednictvím paralelního rozhraní, na ovládacím panelu lze pomocí tlačítek zadat počet kopií, režim monochromatického a barevného zpracování a změnit i formát výstupu. Veškeré údaje jsou přitom čitelné na 16místném alfanumerickém displeji. Rychlost zpracování kopií se pohybuje od 10 stran A4 monochromaticky nebo 2 strany A4 barevně, při volbě maximálního nastavení však může klesnout až na 1 stranu A4 za minutu barevně.

Během testování jsme zjistili, že zpracování prvního výtisku zatíží zařízení na 12 až 14 sekund při černobílém tisku a na 18-26 sekund po volbě barev. Oboustranný tisk je zpracován stanovenou rychlostí tiskové mechaniky, tedy 12 stran barevně a 20 stran černobíle za minutu. Test připojeného skeneru C7000 CCS potvrdil rychlost práce u barevných kopií, v monochromatickém režimu jsme však naměřili jen 8 kopií za minutu.

Kvalita tisku odpovídá určení produktu bezchybné zpracování všech fontů písma a velmi dobré výsledky v čárové grafice doplňuje jen průměrné zpracování celostránkových fotografií. Spotřební náklady jsme vypočítali na 0,90 Kč u černobílého tisku při pokrytí 5 % na stránku A4 a 4,44 Kč při barevném zpracování dokumentu v pokrytí 20 % na list A4. Cena plně vybavené tiskárny C7400 byla stanovena na 195 517 Kč. Kopírovací systém C7000 CCS s automatickým podavačem dokumentů, kabinetem s kolečky a stojanem, firemní rozpočet zatíží o dalších 45 127 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Okipage C7400

Okipage C7000 CCS

rychlost tisku a kopírování

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 240 600 Kč

K testu zapůjčila firma: OKI Systems CZ, Pobřežní 5, Praha 8

§§§§§


Microtek za pár (desítek) tisíc – novinky v řadě Microtek ScanMaker

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0778

Microtek ScanMaker 3700Plus

Jedním z levnějších produktů značky Microtek je ScanMaker 3700Plus, který výrobce zařazuje do kategorie nižší střední třídy, určené pro méně náročné uživatele. Základní model 3700 s pořizovací cenou 4 880 Kč je dodáván bez nástavce pro skenování transparentního materiálu, balení označené 3700Plus je o 900 Kč dražší a adaptér zahrnuje. Nástavec LL35 s prosvětlovacím pruhem je pak připraven pro sejmutí 4 políček negativu nebo jednoho diapozitivu. Hardwarové rozlišení 1 200 x 600 ppi a maximum 9 600 ppi interpolovaně při 42bitové barevné hloubce by mělo být zárukou přesného zpracování odrazových i transparentních předloh. Trojice ovládacích tlačítek pro skenování, kopírování a zaslání sejmutého obrazu e-mailem může urychlit základní činnosti, samozřejmou součástí dodávky je však TWAIN rozhraní Microtek ScanWizard 5, ale také OCR ABBYY FineReader, nebo samostatně dodávaný program Adobe PhotoDeluxe 2.0 pro editaci snímků. Nároky na počítač, k němuž bude skener připojen, nejsou příliš vysoké. Postačí PC s procesorem Pentium, volným USB portem a operačním systémem Windows 98 nebo novějším. Skener spolupracuje také s iMacem nebo G3 počítačem s podporou USB. Krátké testy ukázaly jen průměrnou rychlost práce, obdobně lze hodnotit barevnou shodu originálu a sejmutého snímku. Při práci s diapozitivy je možné získat poměrně věrný barevný obraz, převod negativů zvládal skener s problémy v zachování detailů.

Microtek ScanMaker X12USL PRO

Do střední třídy skenerů je možné zařadit model ScanMaker X12USL PRO. Zařízení vhodné pro náročnější kancelářské použití je vybaveno prosvětlovací jednotkou ve víku skeneru, k ovládání přitom postačuje přepínač pro zapnutí skeneru a tlačítko, které vyvolá instalované TWAIN rozhraní. Hardwarové rozlišení 1 200 x 2 400 ppi je vyšší než u předchozího produktu, USB port byl doplněn o SCSI rozhraní, přičemž v dodávce zákazníkovi jsou propojovací kabely pro obě rozhraní a PCI SCSI karta určená k instalaci do PC. Skener lze připojit k PC s OS Windows 95 a novějším nebo Macintoshi s OS 7.6.1 nebo vyšším. Programové vybavení bylo rozšířeno o správce dokumentů Caere PageKeeper a místo OCR FineReader byl k dispozici software Recognita. Nejzajímavější částí programové nabídky je profesionální skenovací software SilverFast5 společnosti LaserSoft, který lze nainstalovat samostatně jako další TWAIN rozhraní, nebo jako plug--in do Adobe Photoshopu. Prostředí programu SilverFast 5 patří k tomu nejlepšímu, co lze u skenerů střední nebo vyšší třídy spatřit. Změny nastavení jednotlivých barev nebo využívání připravených či vytvořených profilů příznivě ovlivňují výsledky snímání, přitom však skener při práci výrazně nezdržují. Pořizovací cena skeneru 19 500 Kč přitom odráží jeho kvalitu.

Microtek ScanMaker 5700

Posledním skenerem v našem krátkém testování je nejnovější přírůstek do rodiny Microtek, model ScanMaker 5700. Produkt využívající kromě USB také FireWire rozhraní si zamilují spěchající uživatelé, kteří se při práci ohlížejí za každou ztracenou minutou. Skener totiž zvládne náhledy snímků i vysoké volby rozlišení při práci s odrazovými nebo transparentními předlohami mnohem rychleji než jeho stájoví kolegové i většina konkurence. Rozlišení 1 200 x 2 400 ppi hardwarově a 9 600 ppi s interpolací při použití 42bitové barevné hloubky je stejné jako u modelu X12USL PRO, shodné je i prosvětlení zabudované ve víku skeneru. Nezvyklým, zajímavým a dosud neviděným prvkem je instalace dalšího prosvětlovacího oválu na horní část víka. Tvůrce skeneru jej označil jako FilmView a jak název napovídá, lze nad ním prohlížet a následně vybírat negativy nebo diapozitivy pro další zpracování. Softwarové vybavení skeneru zahrnuje kromě ovladačů pro počítače s Windows 98 nebo novější verzí i drivery pro Macintosh s MacOS 8.6 a 9.0. Další programy jsou v podstatě totožné s modelem X12USL, za příplatek lze získat i dříve zmíněný program SilverFast5. Bez něj skener přesně přenese detaily originálu, avšak drobné problémy má se správným zobrazením barev, takže uživatel požadující vyšší kvalitu musí nějaký čas strávit úpravou snímku v některém grafickém editačním programu. Na všechny skenery Microtek je poskytována záruka 12 měsíců, poslední model, tedy ScanMaker 5700 lze zakoupit za 26 840 Kč. Veškeré ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Microtek ScanMaker 3700Plus

pořizovací cena

menší barevná věrnost

Cena včetně DPH: 5 734 Kč

K testu zapůjčila firma:CompuSource/MacSource, Bělehradská 68, 120 00 Praha 2

Microtek ScanMaker X12USL PRO

kvalitní programové vybavení

přesnost

pořizovací cena

Cena včetně DPH: 19 500 Kč

K testu zapůjčila firma: CompuSource/MacSource, Bělehradská 68, 120 00 Praha 2

Microtek ScanMaker 5700

kvalita a rychlost práce

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 26 840 Kč

K testu zapůjčila firma: CompuSource/MacSource, Bělehradská 68, Praha 2

§§§§§


Cesta do hlubin digitální kamery – jak pracuje digitální kamera

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0043

Pohyblivé obrázky již odedávna přitahovaly lidskou pozornost. Zachycený obraz v pohybu přeci jen vyjadřuje víc než jen statická fotografie či malba. Tato skutečnost je známá a potvrzuje ji i velká oblíbenost kamer, které se stále více stávají běžnou součástí našich životů. Není jistě třeba dlouze mluvit o televizi, bez níž by si někteří z nás už ani nedokázali svůj život představit. Ale podívejme se i na rodinné využití kamer, např. pro záznamy z dovolených či významných událostí. Tam všude se s úspěchem uplatňují malé a šikovné kamery. Kamery mají zkrátka v dnešní technické době zelenou.

Historie kamer

Je jasné, že první zařízení na "lapání pohyblivých obrázků" nebyla v minulosti zdaleka tak přívětivá a jednoduše ovladatelná, jako dnes. Ostatně ani princip, na jakém první kamery pracovaly, nebyl stejný. Pokud se ponoříme do samých počátků historie záznamových zařízení pohyblivého obrazu, ocitneme se až v roce 1874. V té době se objevil vynález zvaný astronomický revolver, zařízení, které se opravdu podobalo zbrani. S pomocí hodinového stroje otáčel vynález kruhovou fotografickou deskou, na níž se v časovém intervalu ukládaly jednotlivé snímky. Obdobný princip použil u fotografické ručnice i fyziolog Marey, v tomto případě však byly snímané obrázky pořizovány v rychlém sledu. Moudrý muž tehdy využíval vynález za účelem studií letu ptáků. Později byl kotouč nahrazen pásem fotografického papíru, a kamera byla na světě. Nejdříve samozřejmě dosti skromných parametrů, ale byla. Ke značnému zlepšení došlo s objevem celuloidového filmu. K rozvoji kamer přispěl i známý vynálezce Thomas Alva Edison svým výtvorem nazvaným kinetograf. Pro záznam obrazu použil 35 mm široký film s bočním děrováním pro přesnější posun pásu. Další vylepšení technologie záznamu obrazu přinesl Luis Lumi`er. V roce 1895 měl velký úspěch se svým zařízením zvaným kinematograf. U něho bylo zajímavé to, že šlo nejen o zařízení záznamové, ale současně (po drobné úpravě) i reprodukční, tedy lépe řečeno projekční. A takto pokračoval vývoj kamer pěkně dál, později se objevil i záznam zvuku nejprve ukládaný na gramofonových deskách a posléze opticky přímo na kraji filmového pásu. Přibyla barva obrazu a vylepšily se technické parametry.

Ovšem záznam na filmový pás se ukázal ne vždy plně vyhovující (např. pro účely televize nebo domácího použití) a tak se v roce 1953, díky společnosti RCA, objevuje na světě první magnetický záznam obrazu. Od této chvíle se začínají rozdělovat kamery na klasické filmové a na videokamery, využívající pro záznam magnetického pásku. Začátky probíhaly samozřejmě v čistě analogové podobě a nutno podotknout, že žádné "véháesky" ani obdobné videokamery to ještě zdaleka nebyly.

Systém VHS přišel až v roce 1975 a na trh jej uvedla japonská společnost JVC. Pro pohodlné použití ve videokamerách vznikl ještě jeden formát kazety ve zmenšené podobě: nese pojmenování VHS-C (Compact) a dodnes jej někteří amatéři používají.

Zajímavé je, že i když formát VHS není nijak moc kvalitní, stal se na velmi dlouhou dobu absolutním králem v běžných domácnostech. Ačkoliv je digitální formát ještě o rok mladší než VHS, musel si přesto počkat téměř čtvrt století, než mohl hrdě říci: "Teď zase já!".

První digitální záznam spatřil světlo světa ještě v roce 1974. Technici BBC v té době vytvořili první záznam uložený v digitální podobě na magnetický pásek. Po čtvrtstoletí, které nás od té doby dělí, však nespali vývojáři na vavřínech, naopak pilně pracovali a jejich snažení přineslo mnoho stále se zdokonalujících záznamových systémů pro kamery. Nicméně, nás může zajímat až rok 1995, kdy se objevily standardy digitálního videa vhodné i pro domácí využití. První a dnes nejrozšířenější jsou bezpochyby formáty DV a Digital8.

Rozdíl mezi analogem a digitálem

Zabýváme-li se otázkou, jaký je vlastně rozdíl mezi klasickou analogovou videokamerou a kamerou digitální, musíme si o obou systémech říci něco blíže. Přestože dnes většina běžných analogových videokamer používá digitálních úprav obrazu (např. digitální efekty), stále je mezi nimi třeba rozlišovat. Základní rozdíl není totiž v principu snímání obrazu, ale v jeho způsobu uložení na pásku kazety. Zjednodušeně lze říci, že analogová kamera zapisuje informace o obraze a zvuku proměnlivou intenzitou zmagnetizování povrchu pásky. Při následném čtení (přehrávání) kamera zpětně měří intenzitu zmagnetizovaného povrchu pásky. Je jasné, že údaje uložené na pásce takovýmto způsobem nebudou nikdy přečteny se stoprocentní přesností. Pravda je, že čím přesnějšími zapisovacími a čtecími obvody je kamera vybavena, tím více se blíží čtený obraz originálu, který byl na pásce uložen, nikdy však nebude naprosto identický. Toto tvrzení si lze ověřit např. při několikanásobném zkopírování analogového záznamu, a to jak na obyčejné VHS kazetě, tak i v případě audionahrávky na kazetě zvukové. Po několika zkopírováních už bude záznam zanesen šumem a ruchy tak, že reprodukce bude příjemná spíše pro příznivce masochismu než pro normálního uživatele.

Oproti analogovým kamerám přináší digitální princip záznamu velkou výhodu. Obraz i zvuk jsou převáděny do digitální podoby vyjádřené čísly, takže celý záznam je vlastně jen obrovskou řadou čísel, která je ve dvojkové soustavě zapisována na pásku, vždy když zmáčknete červené tlačítko "Rec". Digitální záznamová hlava nezná, na rozdíl od analogové, různou intenzitu magnetizace povrchu umí jen dva základní stavy: nulu a jedničku. Pro následné čtení je pro kameru daleko jednodušší rozlišovat pouze dva základní stavy, pak se čtecí hlava nemůže splést. Buď tak, anebo onak, jiná možnost není. Z tohoto důvodu lze říci, že kopírování digitálních dat je vždy stoprocentní a bez možného šumu. Prostě řečeno, kopie přesně odpovídá originálu. V praxi si to můžeme ukázat např. na kopírování disket nebo CD nosičů, při němž jsou zkopírovaná data totožná s originálem. Stejně je tomu u digitálního záznamu, kde můžeme originál kopírovat bez ztráty kvality v podstatě donekonečna. Např. společnost Panasonic ukazovala z reklamních důvodů snímek s armádou vojáků, kterou vytvořili ze záznamu jediné postavy dvoutisícinásobným přepisem originálu. A i když to byla kopie dvoutisícé generace, nebylo to na vytvořeném snímku patrné.

Digitál a počítač

Je patrné, že výhoda digitálního záznamu je obrovská co natočíte, to samé z pásku obdržíte (na rozdíl od analogového záznamu).

Možná to zatím, pro běžné domácí uživatele, nezní úplně přesvědčivě, ale i další výhody vyplývající z digitálního záznamu jsou více než úžasné. Pokud opomeneme onen již opěvovaný záznam bez ztráty informací (rozlišení obrazu v systému PAL je 720 x 576 bodů v truecolorových barvách a zvuk má kvalitu CD), řekněme si něco o možnosti připojení kamery k PC. A to je pro uživatele naprostá bomba. K tomu, aby si počítač s digitální kamerou rozuměl, je potřeba jej osadit takovým rozhraním, kterému bude "polykač duší" rozumět. Jinak řečeno, musíte PC osadit řadičem FireWire, zvaným též IEEE-1394 (společnost Sony mu říká "i-link"). Obě jména označují totéž kartu s několika konektory (většinou jsou zde tři nebo čtyři), trochu možná připomínajícími USB, pomocí nichž lze kabelem propojit zařízení určená pro FireWire. Dnes to jsou sice stále nejvíce digitální kamery, ale již se objevují i další zařízení, např. externí pevné disky, vypalovačky a podobně.

Řadiče podporují rychlosti přenosu od 50 do 400 Mb/s, přičemž digitální kamery využívají standardně 100 Mb/s, tak aby mohl být obraz i se zvukem přenášen ve formátu digitálního videa. Propojení umožňuje ovládat kameru přímo ze střihacího softwaru na počítači. S přesností na jednotlivý snímek je možné nahrát vše, co z pásky potřebujete, a to zpracovat na počítači bez jakéhokoliv omezení. Jen na vás (a na vyspělosti softwaru) záleží, jak si s obrazem i zvukem pohrajete (titulky, efekty, komentáře, retuše, triky, vložené fotografie a grafika, prolínačky...). S výsledkem pak můžete naložit podle libosti. Lze jej ve vhodném formátu uložit na CD (ve formátech DivX;-), avi, mpeg), sekvence i obrázky exportovat na web, či dnes již i zapsat na nosič DVD. Pokud chcete exportovat video z PC na VHS, není to samozřejmě také žádný problém, tedy alespoň pokud vaše digitální kamera obsahuje nejen digitální výstup, ale i vstup. Pak lze jednoduše zkopírovat z PC výsledný sestříhaný materiál bez ztráty kvality buď na pásek v kameře (v digitální kvalitě), nebo na analogovém výstupu kamery připojený videorekordér (v podstatě libovolného analogového formátu, např. VHS, S-VHS, Hi8 atd.).

Jak pracuje digitální kamera

Co lze od digitální kamery očekávat již víme, nicméně abychom přesněji pochopili všechny zákonitosti, které pro ně platí, řekneme si jak vlastně pracují.

Srdcem každé digitální videokamery je prvek zvaný CCD (Charge Coupled Device) ten má za úkol objektivem zaostřený a případně opticky transfokovaný obraz rozložit do elektronické podoby. Je jasné, že na čím více digitálních bodů je snímaný obraz prvkem převeden, tím kvalitnější může být celkový záznam. Pokud má CCD prvek jen malou zobrazovací schopnost a převede obraz do nízkého počtu bodů, nemůže být obraz ani s dobrou optikou příliš kvalitní.

Dále je obraz digitálně zpracován obvody kamery podle jejího nastavení (např. digitální efekty, digitální zoom, korekce barev a jasu, elektronická stabilizace obrazu a podobně). Posléze jsou obraz i zvuk rozloženy do formátu pro záznam a uloženy na kazetu (miniDV, Digital8, DVCAM). Samozřejmě že ještě nesmíme zapomenout na hledáček a LCD panel, kde máme náhled obrazu také k dispozici.

Podle technického provedení existují dva základní typy kamer: buď jsou vybaveny jedním snímacím čipem CCD, nebo třemi.

Jednočipová kamera

Obecně platí, že jednočipové systémy jsou montovány do běžných domácích a amatérských videokamer, kde je na prvním místě pořizovací cena výrobku. Obraz procházející optikou dopadá na jediný CCD prvek, před nímž se nachází většinou mozaikově uspořádaný barevný filtr, obsahující tři nebo čtyři základní barevné složky. Pomocí poměrně složité frekvenční filtrace se poté ze signálu snímacího prvku vytváří plnohodnotný barevný obraz. Nevýhoda takovéto konstrukce se objevuje při natáčení ve zhoršených světelných podmínkách. Obraz začne "šumět" a barvy vykazují posun spektra.

Tříčipová kamera

Tříčipové systémy jsou sice o poznání nákladnější záležitostí, ovšem nabízejí obraz kvalitnější než jednočipy. Obraz z objektivu je opticky rozložen do tří složek, které samostatně procházejí filtry R, G a B (základní barvy: červená, zelená a modrá) a dopadají na tři CCD prvky. Každá barevná složka je zpracovávána samostatně a signál ze všech tří následně tvoří celkový plnohodnotný obraz. Výhoda tohoto systému spočívá v lepší kvalitě obrazu i při snížených světelných podmínkách a ve věrnějším barevném podání obrazu. V podstatě všechny profesionální videokamery (např. ve zpravodajství TV) jsou osazeny trojicí CCD prvků.

Druhy záznamů digitálních kamer

Mezi velké přínosy digitálních kamer patří, jak jsme již poznamenali, záznam. Pro domácí neprofesionální použití je nejrozšířenější formát DV (kazety jsou pak kvůli rozměrům typu miniDV) a dále záznam Digital8 (Sony). Oba standardy jsou, co se týče pozdějšího využití v PC, na naprosto srovnatelné úrovni. Nabízejí v podstatě to samé a jejich kazety se liší jen rozměrově. Zatímco pásek miniDV je široký 6,35 mm, tak u Digital8 je to, jak jinak, 8 mm. Jistou výhodou miniDV je menší rozměr kazety, který se také většinou projeví i na celkové velikosti kamery. Výhodou Digital8 je oproti tomu fakt, že většina kamer tohoto systému dokáže pracovat i se staršími formáty Sony (Video8 a Hi8), a dokonce dokáže využít běžné Hi8 kazety pro záznam ve formátu Digital8.

U profesionálních kamer se pak používají dražší systémy typu DVCAM nebo Digital Betacam, ale to už rozhodně nejsou zařízení pro běžné domácí využití.

Režimy kamery automatický a manuální

Videokamery zpravidla znají dva nejzákladnější režimy, ve kterých jsou schopny pracovat. Prvním z nich je manuální, tedy ručně obsluhovaný, a druhým je automatický mod. Každý z nich má své klady a zápory, přičemž je vždy dobré vlastnit kameru vybavenou oběma režimy. U některých produktů lze najít dokonce i víc voleb, ale ty jsou jen kombinací oněch dvou základních.

Automatický režim

V režimu automatiky se snaží kamera uživateli pomoci s veškerým nastavením parametrů, od expozičního času počínaje přes ostření až po vyvážení bílé. Zkrátka automatický režim je pro to, aby se uživatel mohl soustředit jen na pořizované záběry. Automatický režim je tedy vhodný i pro naprosté laiky v oblasti videotechniky. Z ovládání kamery jim stačí pouze magické tlačítko "Rec", a pokud si chtějí připadat důležitěji, sáhnou po transfokátoru či nabídce digitálních efektů (mozaika, sépie) nebo integrovaném titulkovači.

AE Automatické Režimy

Pokud chce vlastník kamery více využít služeb svého zařízení a nechce se jen spolehnout na plně automatický režim, který, upřímně řečeno, není vždy neomylný, a přece jen si ještě netroufne na plně manuální obsluhu, může se obrátit na tzv. "AE režimy". Vysvětlit jejich význam je jednoduše možné např. na šablonách dokumentů. Pro každou příležitost si můžete některou vybrat pro běžný dopis, pro fax, pro oznámení či životopis. U AE režimů je to podobné, mezi nejběžnější patří u kamer AE programy (pomyslné šablony) připravené ke snímání sportu, portrétů, práci v horších světelných podmínkách, v noci apod. Každý výrobce nabízí u svých produktů různý počet a různé typy režimů.

Manuální režim kamery

Pokud se rozhodnete zabývat natáčením vážněji, je namístě přepnout kameru do manuálního režimu a začít se učit všemu, co vám zařízení nabídne. V manuálním režimu jsou k dispozici veškeré funkce kamery. Především se to týká nastavení clony, ostření, možnosti vyrovnání bílé barvy, a také záznamového formátu. Při něm vám kamera najednou dovolí pracovat se širokoúhlým formátem obrazu, volit kvalitu a počet zvukových stop (12nebo 16bit, 2 nebo 4 kanály) a mnoho dalšího. U manuálního režimu platí, že pokud jej ovládnete, výsledek natáčení bude o mnoho lepší než v automatickém režimu nebo v přednastaveném režimu AE. Na druhé straně, jestliže nastavíte parametry při pořizování záznamu špatně, snímek bude k ničemu.

Situaci lze přirovnat k focení: s automatickým fotoaparátem snadno pořídíte nikterak skvělé, ale většinou dostačující fotografie. S manuálně obsluhovaným aparátem máte s každým snímkem větší práci, ale výsledný efekt může být o mnoho lepší. Jestliže však nastavíte parametry špatně, fotku vyhodíte.

Stabilizace obrazu

K tomu, aby byl výsledek snímání obrazu po všech stranách co nejkvalitnější, vymysleli a namontovali do handycamů konstruktéři tzv. stabilizátor obrazu. Jedná se o systém, s jehož pomocí se, alespoň částečně, eliminuje chvění ruky při držení kamery. Toto chvění se projevuje zvláště pokud používáte služeb transfokátoru (přibližování obrazu). Je jasné, že naprosto pevnou ruku při vedení kamery nikdo mít nebude, zvláště vzhledem k miniaturním rozměrům a hmotnosti kamer. Proto se již standardním vybavením videokamer stává systém stabilizátorů.

Elektronická stabilizace

U běžných domácích zařízení se většinou setkáváme s elektronickou stabilizací obrazu; je sice o něco méně vyspělá než optická korekce, ale zato je o poznání levnější. Funguje tak, že obraz snímaný CCD prvkem je o něco málo větší než ukládaný snímek. Elektronicky je tento obrázek vyhodnocen obvody kamery, kdy se porovná s předchozím snímkem a analýzou se zjistí posun obrazu vlivem chvění. Nakonec se vytvoří výřez z celkového obrazu, tak chytře, aby se eliminovalo chvění. Tento systém je celkem jednoduchý a pro výrobce poměrně nenákladný. Nevýhodou je ovšem snížení počtu aktivních pixelů, jež se podílejí na výsledném (oříznutém) obrazu, který je určen pro záznam.

Optická stabilizace

Optická stabilizace je oproti elektronické účinnější, ovšem je také výrobně náročnější. Z toho plyne následně i její vyšší cena. Pracuje na bázi vychylování optických prvků přímo v objektivu kamery. Vyhodnocovací obvody neořezávají obraz ze CCD prvku, ale přímo působí na vychylovací optickou soustavu, takže obraz dopadá i při chvění stále na stejná místa CCD prvku. S optickým stabilizátorem proto není degradováno rozlišení obrazu o ořezané části.

Transfokace obrazu

Transfokace obrazu není nic jiného, než obyčejné přibližování, někdy je transfokátor označován jako funkce zoom. S touto funkcí je možné i ze vzdálených míst pořizovat detaily či tvořit nájezdy z panoramatu. Pokud jej používáte uvážlivě, je možné s ním vytvořit pěkné záběry, bohužel mnoho začínajících uživatelů se nechá často unést a výsledkem jejich snahy je guláš připomínající více jízdu na horské dráze než záznam nějaké události. Podívejme se ale jaký je vlastně rozdíl mezi optickým a digitálním zoomem.

Optické přiblížení využívá ke zvětšení obrazu čistě optických vlastností objektivu, kvalita obrazu tudíž není nijak poznamenána. Pouze je dobré si uvědomit, že třes způsobený chvěním rukou je náležitě s mírou transfokace zesilován, proto je docela vhodné při velkých přiblíženích používat stativ. Optické přiblížení je u většiny domácích kamer na úrovni 10x.

Digitální zoom, který bývá z reklamních důvodů občas přemrštěně zdůrazňován, je pouze berličkou tam, kde nedostačuje zvětšení optické. Pokročilejší uživatelé se snaží jeho funkce nepoužívat, především z důvodu, že obraz převedený do digitální podoby z CCD prvku je pomocí obvodů kamery matematicky zvětšen, tak, že chybějící pixely jsou dopočítány. A jednoduše řečeno, tam kde nějaké informace chybí, si je z prstu (z CCD prvku) nevycucá ani ta nejlepší kamera. Z toho plyne, že digitálním zoomem vždy utrpí kvalita záznamu. Markantní je to zvláště při mnohonásobném digitálním přiblížení (např. 560x), kdy se obraz mění v nepřehlednou změť barevných pixelů. Některé kamery dokáží zvětšit obraz digitálně až 560x, ale jak již bylo řečeno, je to spíše reklamní slogan než přínos.

Noční režim natáčení

Vzhledem k tomu, že den střídá noc a obráceně, je nasnadě, že občas nastane situace, kdy by náročnější uživatel rád natáčel i za špatných světelných podmínek, nebo dokonce při naprosté tmě. Z toho důvodu se u kamer začal objevovat systém nočního vidění. Mezi základní patří režim, při němž se zpomalí uzávěrka tak, aby i zbytkové světlo stačilo na zachycení snímaného objektu. Při tomto postupu je bohužel potřeba vždy alespoň trochu světla, a navíc je obraz téměř vždy poznamenán nejen digitálním zesilováním, ale i nízkým počtem snímků, které jsou fyzicky pořízeny.

Druhým nejčastějším systémem je zvláště ten používaný v kamerách Sony. Jejich technologie nese označení NightShot a funguje na principu snímání infračerveného spektra. Sama kamera si scénu infračerveným paprskem "přisvětluje", takže to sice vypadá, že je naprostá tma (0 lux), ale na záznamu lze obraz najít. Je sice víceméně černobílý (přesněji mírně do zelena), ale i přesto je to systém, který přinese nejednomu uživateli mnoho zábavy. Ovšem je třeba mít na paměti, že i NightShot má svá omezení.

Kamera jako foťák

U dnešních nejmodernějších digitálních kamer je výbava v podobě slotu na paměťovou kartu naprostou samozřejmostí. Díky vyššímu rozlišení CCD prvku, který zajišťuje rozklad optického obrazu do digitální podoby, je možné pořizovat fotografie v docela příjemné kvalitě (např. Sony TRV30E zvládne až mod JPEG 1 360 x 1 080 pixelů v truecolor). Firmware kamer prodělal také poměrně značný vývoj, obohacen je o nemálo vymožeností do dřívějška známých jen u fotoaprátů (např. nastavení parametrů focení, fotorežimy a podobně). V podstatě lze říci, že dnešní digitální kamery nabízejí kromě klasických funkcí záznamu i plnohodnotný režim fotoaparátů. Dokonce s tím, že některé luxusnější modely jsou vybaveny i integrovaným bleskem (včetně voleb pro redukci červených očí, aj.).

Efekty digitálních kamer

Funkce fotoaparátu však není to jediné, co vám kamera s paměťovou kartou nabídne. Je tu i další využití, a to v možnosti digitálních efektů klíčování. Je možné si například připravit na PC vaše logo či pěkný obrázek (třeba i s definovanou průhledností), a ten díky chytrým efektů kamery vkomponovat do snímané scény. Na záznam kazety nebo i fotografie se výsledně uloží záznam mixovaný s vámi připravenou "maskou" (logem, obrázkem). K dispozici máte většinou různé druhy klíčování, s jejichž nastavením je možné si opravdu pěkně vyhrát a pořídit originální a velmi pěkné záběry.

Posledním využitím karty v kameře je možnost ukládání videozáznamu. Princip je jednoduchý, místo pásku je využita paměťová karta. Zatím není kapacita karet dostačující pro plné video, a tak se funkce zaměřují většinou na webové či e-mailové služby. Jednoduše řečeno, na kartu si buď natočíte krátký záběr (řádově 15 sekund) zajímavého videa přímo kamerou, nebo můžete záznam na kartu převést z již pořízeného záběru na pásce. Klip si posléze velmi jednouše, většinou skrze USB, zkopírujete do počítače a vše je hotovo. Výhodou tohoto řešení je rychlost a elegance, s jakou získáte klip v ideálním rozlišení a kompresi (většinou MPEG) pro účely internetu a e-mailu.

Druhy paměťových karet (SD, MemoryStick...)

Druhy paměťových karet se liší především dle výrobce, který si hájí své zájmy a snaží se prosadit své technologie. Proto např. u produktů Matsushita (kamery Panasonic) naleznete sloty pro SD karty, u výrobků Sony zase média typu MemoryStick a tak podobně. Zde záleží především na vás, které značce dáte přednost. Nejde jednoznačně říci, která karta je objektivně lepší, zvlášť záleží i na cenové politice výrobce a podobně. V každém ohledu nám věřte, že přínos paměťové karty v digitální kameře je velmi značný a trend v budoucnosti bude tímto směrem v každém případě pokračovat.

Trend budoucnosti

Co říci závěrem o dalším vývoji videokamer? Snad jen, že mechanický pásek nebude stačit jako záznamové médium navěky. Je jen otázkou času, kdy technologie dospěje a v kamerách se začnou objevovat pevné disky nebo spíše přímo paměťové karty s takovými parametry, že nabídnou záznam v plné kvalitě PAL, NTSC či dokonce HDTV a portfolio nových funkcí, o jakých se nám v současnosti ani nesní.

Slovníček pojmů

CCD - Základní prvek kamery, jeho posláním je převádět optický obraz do elektronické podoby. Na čím více pixelů obraz rozloží, tím je vyšší kvalita obrazu. Toto pravidlo sice není naprosto skálopevné, ale většinou funguje. Bez solidního rozlišení CCD nelze kvalitní záznam vůbec provést.

FireWire - Standard pro připojení zařízení k počítači. Digitální kamery jej využívají pro přenos obrazu, zvuku a řídících povelů pro kameru, kterou je možno s PC plně ovládat. Další označení FireWire je IEEE-1394 nebo iLink.

Paměťová karta - Médium schopné uchovat v sobě množství informací i bez napájení. Dnes existuje několik druhů, které mezi sebou zápolí o uživatele. Liší se jak maximální kapacitou (dnes řádově desítky MB, ale do budoucna se počítá již se stovkami až GB), tak i rozměry a rychlostí přistupu k datům. Mezi nejrozšířenější patří: CompactFlash, SD, SmartMedia, MMC nebo MemoryStick.

Stabilizátor obrazu - Systém pro potlačení nežádoucího chvění kamery. Stabilizace je prováděna buď elektronicky, nebo opticky, přičemž platí, že optický systém je sice dražší, ale kvalitnější.

MPEG - Počítačový formát pro ukládání komprimovaného videa změnovým algoritmem. Některé kamery umožňují na paměťovou kartu ukládat záznam o tomto formátu. Rozlišení je nejčastěji 320 x x 240 nebo ještě nižší, což ovšem pro potřeby internetové prezentace či e-mailu plně vyhovuje.

S-Video - Složkový standard pro přenos signálu je kvalitnější než kompozitní video. Využívá dvou vodičů jeden nese informaci o jasu, druhý o barevných složkách. S-Video je lepším analogovým standardem pro použití s S-VHS, Hi8 a DV zařízeními.

Kompozitní video - Nejběžnější, ale také méně kvalitní přenosový standard videosignálu, než je např. S-Video. Výhodou je jeho široká rozšířenost, téměř každý videosystém jej dokáže zpracovávat. Pro přenos všech obrazových informací je využito pouze jednoho datového vodiče.

Y/C - Jiné označení formátu S-Video, někdy se tvrdí, že Y/C označuje přímo formát a S-Video pouze kulatý konektor protokolu Y/C. Ve skutečnosti se jedná o tentýž formát složkového přenosu obrazu. S-Video a Y/C jsou tedy totéž.

PAL (Phase Alternating Line) - norma pro kódování obrazu, např. pro televizní vysílání. Vyvinula ji německá firma Telefunken a v současnosti ji používá více než šedesát zemí světa. Česká republika je od roku 1990 (až 1993) jednou z nich. Systém vychází z dřívějšího NTSC a odstraňuje jeho nedostatky. Obraz je rozložen do 25 snímků za vteřinu, které jsou vysílány po půlsnímcích s frekvencí 50 Hz.

SECAM (Séquentiel Couleur á Mémoire) - přenosová norma obrazu francouzské výroby, dříve používaná i v České republice. Dnes je nahrazována modernějšími formáty.

NTSC (National Television Society Comittee) - nejstarší norma ustanovená americkými vědci v padesátých letech. I přesto, že je oproti PAL zastaralejší, je stále dosti využívaná, např. v Americe, Austrálii a podobně.

HDTV (High Definition Television) - nejnovější norma (přenosu obrazu) japonských specialistů; i když Japonsko stále používá i NTSC, pomalu se snaží přejít na tento moderní protokol podporující vysoké rozlišení obrazu, kvalitu barev a poměr obrazu 16 : 9.

§§§§§


Gigant na poli MP3 přehrávačů – Personal Jukebox PJB100

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0044

20 GB hudby je jen těžko představitelné množství. Pro lepší orientaci stačí uvést, že to představuje 20 000 minut či 333 CD nosičů. V současné době je moderním trendem na poli MP3 přehrávačů zmenšování rozměrů a používání různých paměťových karet (CompactFlash, SmartMedia, SD...). Bohužel velkým nedostatkem těchto médií je jejich omezená kapacita. Ta obvykle (v rozumné cenové relaci) nepřekročí hranici 128 MB, což odpovídá zhruba dvěma CD. To mnohým z nás nemusí stačit a představa, že byste s sebou nosili množství náhradních médií, je z finančních důvodů utopická. Proto přišli někteří výrobci se zajímavým řešením. Na uskladnění MP3 souborů v přehrávači používají notebookové pevné disky. Jejich kapacita, stabilita a malá energetická náročnost jsou pro tento účel přímo ideální. Přehrávač PJB100 od firmy Remote Solutions je právě jedním z těchto zařízení.

Při prvním setkání s tímto přístrojem vás pravděpodobně zaskočí designové řešení. U produktu za 28 048 Kč včetně daně je použití nepříliš bytelného průhledného plastového krytu světle modré barvy poněkud odvážné. Zajímavější je ale tenhle MP3 přehrávač spíše uvnitř. V útrobách totiž skrývá pevný disk o kapacitě 20 GB, což představuje již poměrně slušnou řádku nahrávek. Odvážíme se tvrdit, že málokdo bude schopen svou sbírkou hudby zaplnit celou kapacitu přehrávače. Ne každý má doma přes 300 CD disků.

V krabici se nachází poměrně velké množství doplňků a příslušenství. Oceňujeme jak pouzdro, autonabíječku a kazetový adaptér, tak dodávané cinchové kabely. Jednoznačně největším překvapením jsou použitá sluchátka Koss Porta Pro. Těmi mnozí milovníci hudby běžně nahrazují všemožné pecky nevalné kvality běžně prodávané s většinou kapesních přehrávačů.

Spolupráce s PC probíhá přes USB rozhraní a instalace je, pokud dodržíte stanovený postup, bezproblémová. Software JukeBox Manager je snadno ovladatelný, ale nenabízí příliš mnoho funkcí. V podstatě slouží jen k přenosu dat z PC do MP3 přehrávače, který probíhá rychlostí cca 190 KB/s. Další funkce přehrávače (např. přenos libovolných dat, kopírování MP3 souborů z přehrávače do počítače) můžete využít s aplikací pjbExploder, která je k dispozici na internetu. Stahování softwaru ale není, na přístroj za cenu téměř 30 000 Kč, zrovna ideální.

Po několikatýdenním testování MP3 přehrávače PJB100 jsme měli možnost ocenit kvalitní zvuk, ozkoušet reálnou výdrž akumulátoru (540-570 minut) a dosytosti využít jeho obrovskou kapacitu. Bez jakýchkoli pochybností je tenhle přehrávač skvělým společníkem na dlouhé cesty. Otázkou ovšem zůstává, kolik cestovatelů bude ochotno za něj zaplatit téměř tři desítky tisíc korun.

Personal JukeBOX PJB100

kapacita

snadné ovládání

cena

K testu zapůjčila firma: Česká Obchodní Kancelář, Na úlehli 10, Praha 4

Cena vč. DPH: 28 048 Kč

§§§§§


DLP na vandr – Fujitsu-Siemens XP50

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0045

Získali jsme příležitost vyzkoušet přenosný DLP projektor Fujitsu-Siemens XP50. Samotný projektor je koncipován jako miniaturní zařízení, evidentně určené pro časté přenášení a tudíž i na cesty. Hmotnost přibližně 1,5 kg ve spojitosti s rozměry 181 x 214 x 60 mm jej k tomu doslova předurčují.

V přední části zařízení naleznete objektiv, s jehož pomocí je možné zvětšit obraz až 1,3x. Plynulé optické zoomování je řízeno manuálně otočným kroužkem umístěným na objektivu, v těsné blízkosti se nachází i ovládání ostření, které je řešeno stejným způsobem.

Na horní straně projektoru je umístěn, do prostoru vystupující, infraport a prvky pro ovládání funkcí projektoru. Na zadní části snadno najdeme konektor pro připojení videovstupu. Na rozdíl od některých starších modelů projektorů je tento již vybaven standardem DVI. Konkrétně DVI-I, které zvládá přenos jak plně digitální, tak i analogový. Hned vedle můžeme najít USB port sloužící pro datové propojení s PC. Díky tomu je možné využívat dálkové ovládání projektoru nejen pro řízení a obsluhu projektoru, ale i připojeného PC, použitého jako zdroj videosignálu. Ovladač funguje v režimu USB myši standardu HID. To znamená, že instalace k Windows je bezproblémová a není k ní potřeba žádných speciálních ovladačů. Projektor lze připojit a odpojit k USB portu počítače za chodu.

K základním parametrům projektoru patří světelný výkon, který je u XP50 na úrovni 1 100 ANSI lm. Za to vděčí projektor 120wattové lampě typu UHP, jejíž celková životnost je cca 2 000 hodin provozu.

O zobrazování snímků se stará jednočipový DLP systém. Tato technologie dokáže pomocí čipu osazeného velkým počtem miniaturních mikrozrcátek, přenést na projekční plochu obraz v 24bitových barvách a rozlišení XGA, což znamená 1 024 x 768 bodů. Všechny ostatní režimy od VGA (640 x 480) až po SXGA (1 280 x 1 024) jsou projektorem v reálném času konvertovány do základního XGA rozlišení.

Bývá zvykem využívat datový projektor nejen pro připojení PC, ale i pro zobrazení analogového videosignálu, například videa, kamery apod. K tomuto účelu poslouží přídavný modul, připojitelný k zadnímu výstupu DVI. S jeho pomocí lze nabídku konektorů obohatit o kompozitní video a S-Video vstup. V přídavném multimediálním modulu se skrývá i jeden reproduktor o výkonu 1 W. Silnější reprosoustavu lze připojit na audiovýstup projektoru, který je samozřejmě již stereofonní (jack 3,5).

Fujitsu-Siemens XP50

rozměry

obraz

K testu zapůjčila firma: Fujitsu Siemens Computers, Evropská 33a, Praha 6

Cena vč. DPH: 230 437 Kč

§§§§§


Značka do kanceláře – IBM NetVista M41

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0047

Firma IBM přináší na náš trh osobní počítač s názvem NetVista M41, který je určen především do kancelářské sféry.

Srdcem tohoto PC je micro ATX základní deska IBM Marlin s čipovou sadou Intel 845 a procesor Pentium 4 s taktovací frekvencí 1,7 GHz. Na základní desce se nachází integrovaná síťová a zvuková karta, na zadním panelu pak 3,5" konektory na výstup a vstup audiosignálu, mikrofonový vstup a zástrčka pro síťový kabel RJ-45. Co se paměti týče, 256MB DDR modulem je zaplněn jeden ze tří volných banků. Teoreticky je tedy možné rozšířit paměť až na 3 072 MB.

Z druhotných komponent sestavy na první pohled zaregistrujete 3,5" disketovou jednotku a mechaniku CD-ROM Samsung. Ta sice patří ve své kategorii ke standardu, ale v dnešní době by se dalo přemýšlet o její záměně za DVD. Uvnitř počítače dále naleznete pevný disk IBM o kapacitě 40 GB a (7 200 otáček za minutu) a grafickou kartu. Ta se nachází v AGP slotu a jde o akcelerátor s čipem nVidia TNT2. I když jde o poněkud starší model, nahrazený již několika generacemi novějších čipů, postačuje pro většinu kancelářských prací i jednodušší grafiku.

Co se týče samotného technického řešení počítače, nejde o nijak zvláštní sestavu. PC je postaveno v desktop skříni s poměrně snadným otevíráním (bez šroubů), na jejímž předním panelu jsou navíc vyvedeny dva další USB porty. Uvnitř potom zaujme především integrovaný reproduktor a možnost za pomoci jakýchsi madel vyjmout obě 5,25" a 3,5" pozice včetně jejich obsahu. Možnosti rozšíření počítače nejsou nijak excelentní, do sestavy můžete přidat jedno 5,25" zařízení a 3 PCI karty.

Výkon sestavy jsme měřili v programu SYSMark2001 od společnosti BAPCo. Získané výsledky jsou velice zajímavé, především rozdílem mezi jednotlivými scénáři. V Internet Content Creation simulujícím práci spíše s grafickými programy je získaný výsledek 175 bodů vynikající, zatímco 137 bodů v Office Productivity již tolik výjimečných není. Celkové hodnocení 155 bodů odpovídá konfiguraci počítače.

NetVista M41 je sestava zvládající jak práci s programy typu Adobe Photoshop, Adobe Premiere či Macromedia Flash, tak i jednodušší kancelářské aplikace. Nejde o nijak specializované řešení, ale spíše o všestranný počítač pro ty, kteří preferují kvalitu garantovanou renomovanou značkou.

IBM NetVista M41

výkon

USB na předním panelu

poměr výkon/cena

K testu zapůjčila firma: IBM Česká republika, Murmanská 4/1475, Praha 10

Cena vč. DPH: 54 778 Kč

§§§§§


R.U.R. na váš stůl – Teac roboflex 01

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0048

Jistě jste se již v minulosti setkali s potřebou zkopírovat nebo vytvořit úplně nový CD nosič. Pokud jste jen občasní "paliči", stačí vám běžná zapisovací mechanika, ale pokud jste se začali zabývat vytvářením CD kompaktů ve větší míře, řádově ne jednotkami, ale až desítkami placiček za den, napadlo vás jistě, že otrocké vkládání nových a nových médií do vypalovačky není zrovna žádná zábava. Stejně uvažovali i u Teacu a výsledkem jejich snažení se stal Roboflex 01. Pan Čapek by měl jistě radost, že se jeho slovíčko tak pěkně uchytilo. Název Roboflex skutečně pochází z výrazu Robot.

Roboflex 01 je komplet tvořený ze dvou základních celků; jedním z nich je podstavec s CD-RW zapisovací mechanikou a ovládací "rukou" robota. Druhým dílem je barevná inkoustová tiskárna určená k potisku CD nosičů. Na takovéto konstrukci je docela milé, že obě součásti je možné používat jak ve spolupráci, tak i jednotlivě. Za normálního stavu se tiskárna a robot pomocí kovových západek spojí v jeden systém a pomocí programu Primo CD Pro je řízen počítačem.

To, že ovládací aplikace nebude zrovna nejjednodušší, napovídá i počet kabelů vedoucích z Roboflexu do PC. Pro přenos dat z počítače do vypalovačky slouží SCSI rozhraní. Samotná mechanika disponuje 12násobným výkonem pro zápis CD-R, 10rychlostním přepisem CD-RW a 32násobným čtením. V podstatě se jedná o SCSI vypalovačku Teac W512S i s integrovanou ochrannou technologií Burn-Proof. Druhý kabel, jehož úkol je nést řídící povely pro "Robo-ruku", je typu RS232, což je klasické sériové rozhraní, zakončené 9pinovým konektorem na obou stranách. V pořadí třetí je, pro změnu, standard LPT sloužící pro přenos informací do inkoustové tiskárny CD Color Printer IV. A aby toho nebylo málo, jsou pro účely vzájemné kooperace práce spojeny díly Robota a tiskárny ještě jedním datovým kabelem. Napájení obou celků je řešeno individuálně, pomocí samostatných adaptérů. Tím je zajištěna nezávislost provozu jak tiskárny, tak i duplikátoru CD.

Díky řídící aplikaci je možné využívat služeb Roboflexu k několika činnostem. Začněme tvorbou běžných datových CD disků. V aplikaci Primo CD Pro si připravíte data, která chcete na nosiče uložit. Pokud chcete vyrábět CD i s potiskem, musíte si vytvořit i ten. K tomuto účelu je možné využít buď služeb jednoduchého integrovaného grafického editoru (v testovací verzi, kterou jsme na testy obdrželi, zatím není příliš funkční), anebo můžete spustit externí aplikaci s pokročilejšími funkcemi i uživatelským rozhraním. SureThing CD Labeler umožňuje nejen přímý tisk na CD, ale i tisk do souboru s příponou prn. S takovýmto formátem si pak následně poradí i řídící program Primo CD Pro. Jestliže už soubor s potiskem máte vytvořený, stačí si jen už zvolit počet kopií, vložit prázdná média do zásobníku (až 50) a spustit práci. Roboflex sám už dál bude řídit vše potřebné. Ruka uchopí prázdné médium z hromádky zásobníku, vloží jej do vypalovačky a PC následně spustí záznam na CD--RW mechanice. Po vypálení vyjme robot CD a položí jej do vozíku tiskárny. Zde jsme měli v testech poněkud problémy: vzhledem k tomu, že tiskárna je připojitelným dílem skládačky a k celému robotu je mechanicky přichycena, velmi záleží na přesnosti. Pokud je totiž spojení komponent provedeno nepřesně, vloží robot médium do tiskárny křivě. Následkem toho při tisku dojde ke sklouznutí média z vozíku a záseku tiskárny.

Mezi klady tiskárny patří tisk přímo na CD, nikoliv jen na nálepku, kterou je třeba dodatečně lepit na nosič. Médium však musí být z vrchní strany bílé. My jsme k testování použili kompakty značky MDC Media Disc Corporation pocházející od Terra Computer, a to bez zjevných problémů.

Je třeba uznat, že Teac posunuje hranice vypalování zase o kousek dál a je dobře, že pro pohodlí uživatelů se snaží dělat co jen může. I přesto, že je zatím na testovaném produktu vidět, že se jedná o horkou novinku, se kterou zatím nemají žádní vývojáři dlouhodobé zkušenosti. V podstatě je Roboflex ještě ve stadiu vývoje, což se v době testování projevilo i na nekompaktnosti instalace ovladačů. Nicméně pokud se Teacu podaří tyto nedostatky odladit, stane se kopírovací robot určitě šikovným pomocníkem pro množení či tvorbu menších CD sérií.

Teac Roboflex 01

barevný potisk přímo na CD

zásobník až na 50 CD

současné ovladače a software

mechanické spojení tiskárny a robota

Cena vč. DPH: Roboflex s tiskárnou: 156 160 Kč

Pouze Roboflex: 112 240 Kč

Pouze tiskárna: 65 170 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap, Záběhlická 31, Praha 10

§§§§§


Šikovně skryté PC – Fujitsu Siemens Scenic F LCD PC

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0049

Před několika měsíci se začaly na trhu objevovat první PC integrovaná do podstavců LCD panelů. O tom, že jde o velmi praktické řešení s ohledem především na pracovní plochu na stole a v jeho okolí, nemůže být nejmenších pochyb. Také firma Fujitsu Siemens se se svým modelem Scenic F LCD PC staví po bok výrobců, kteří vedle klasických desktopů dodávají na trh i speciální řešení. Celá sestava je určena především pro kancelářské prostředí, čemuž odpovídá design, výkon i konfigurace.

Počítač je postaven na základní desce s čipsetem Intel 815E, procesoru Pentium III s frekvencí 1 GHz a 256 MB SDRAM paměti. V útrobách se dále skrývá pevný disk s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 otáček za minutu. Přítomna je i 24rychlostní slim CD-ROM mechanika Mitsumi. Na základní desce je integrován grafický adaptér Intel 82815 se sdílenou pamětí (max. 4 MB). Ten stačí k maximálnímu rozlišení 1 024 x 768 při 24bitové barevné hloubce, což je vzhledem k 15" TFT displeji optimální. Stejně jako grafická, i zvuková karta se nachází na základní desce. Jde o kodek AC \97 a zvuk z něj je vyveden do dvou reproduktorů integrovaných v dolních rozích LCD panelu. V sestavě samozřejmě nechybí floppy mechanika a síťová karta, opět integrovaná na základní desce.

Na boční straně sestavy naleznete dva USB porty a audiokonektory, přesněji řečeno výstup na sluchátka a mikrofonový vstup. Na zadním panelu se skrývají další dva USB porty, přípojka pro síťový kabel, paralelní a sériový port a vstup a výstup pro audiosignál. Oproti ostatním LCD PC sestavám chybí u Scenicu F řadič FireWire, avšak naopak zde najdete čtečku karet Smart Card, a PC Card adaptér. S přiloženým softwarem SIMedit pak můžete snadno editovat např. obsah SIM karty vašeho mobilního telefonu.

Výkon sestavy jsme měřili v programu SYSMark2001 při rozlišení 1 024 x 768 a 16bitové barevné hloubce. V obou scénářích (Internet Content Creation a Office Productivity) získala sestava poměrně vyrovnané výsledky (111, resp. 113) a celkově tedy utržila 112 bodů.

Scenic F LCD PC je kompaktní řešení vhodné především pro kanceláře s omezeným prostorem na pracovním stole. Za cenu 71 480 Kč s DPH získáte počítač se slušným výkonem, zvládající jak práci s textovými editory a tabulkovými procesorem, tak i s jednodušší grafikou.

Scenic F LCD PC

kompaktnost

malá rozšiřitelnost

K testu zapůjčila firma: Fujitsu Siemens Computers, Evropská 33a, Praha 6

Cena vč. DPH: 71 480 Kč

§§§§§


Domácí kino z tekutých krystalů – LG Flatron LCD 295LM

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0050

Uvažujete-li o tom, že si na zeď pověsíte jednu z levných plazmových obrazovek, abyste si svou filmovou vášeň náležitě vychutnali, máme pro vás zajímavou alternativu. Na své si totiž můžete přijít také u testovaného 22" LCD monitoru z produkce LG.

Flatron LCD 295LM je postaven na základě panelu s fyzickým rozlišením 1 600 x 1 024 bodů. Vzhledem k rozteči bodů 0,29 mm v obou směrech pak při rozměrech panelu 474 x 296 mm vychází stranový poměr téměř 16 : 10. To je zajímavá hodnota nedaleko klasického filmového formátu 16 : 9, ale zároveň lépe přijatelná i pro běžné zobrazení desktopu Windows. Ten sice na první pohled vypadá na tomto monitoru velmi zvláštně, ale je možné jej využít například k zobrazení dvou textových stránek A4 vedle sebe.

Pokud bychom měli hodnotit hardwarové parametry vlastního LCD panelu, jsou spíše průměrné. Doba responze (black-white-black) je na úrovni typicky 60 ms, což není zcela ideální, stejně tak svítivost pouhých 180 cd/m2 a kontrastní poměr 300 : 1 jsou v dnešní době zcela běžnými hodnotami odpovídajících displejů. Při tak velkém rozměru však použití ne zcela nejvýkonnějšího panelu pozitivně ovlivnilo výslednou cenu produktu.

Bez jakýchkoliv připomínek můžeme ponechat možnosti vstupů signálu a dalších komunikačních možností. Nechybí zde D-Sub pro analogový VGA signál, DVI rozhraní pro digitální grafické karty, S-Video jako videovstup a kompozitní signál se stejným určením. Uvnitř elektroniky monitoru je vestavěn také napájený dvouportový USB rozbočovač pro snadné připojení dalších periferií.

K displeji jsou rovněž přidávány dva reproduktory s odpovídajícím designem, které lze buď k monitoru připojit, nebo je nechat stát hned vedle něj. I přes udávaný výkon pouhé 2W je jejich zvuk relativně slušný.

Za zmínku rozhodně stojí zajímavé ovládání, které je ostatně vlastní celé řadě Flatron společnosti LG. Ovládací prvky totiž reagují na pouhý lehký dotyk a celé menu je poměrně komplexně zvládnuté. Dovoluje nastavovat jak všechny běžné parametry obrazu, tak také řadu zvláštních možností, které odpovídají multimediální podstatě celého zařízení.

S přihlédnutím k ceně panelu nelze předpokládat, že se v blízkém časovém horizontu stane zcela spotřebním zbožím. Přesto je však zajímavou alternativou právě proti dražším plazmovým displejům s horším bodovým rozlišením. Z tohoto pohledu není jeho cena, která činí zhruba 135 tisíc korun včetně daně, až tak vysoká.

LG Flatron LCD 295LM

širokoúhlý obraz

množství vstupů

parametry LCD

K testu poskytla firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

Cena vč. DPH: 135 300 Kč

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Varoščák, Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal

c02p0056

Tento měsíc se v TestCentru vystřídaly tři kategorie zařízení. Od ekonomických notebooků, určených pro šetřivější a méně náročné mobilní uživatele, přes profesionální počítače, patřící tentokrát spíše do podskupiny kancelářských a podnikových strojů, až po pevné disky. Mezi těmi jsme měli příležitost vyzkoušet jak naprostou špičku současné nabídky, tak i modely levnější. Při každém kole testů si stále více všímáme vzrůstajících schopností zařízení. Rozdíly mezi kategoriemi se stále více stírají. Vždyť mezi notebooky nejlevnější cenové úrovně standardně objevujeme prvky, které lze těžko nazvat jinak, než luxusem. Na standardní vybavení integrovaným modemem jsme si již téměř zvykli, ale vestavěné rozhraní pro síť, přídavné ovládací prvky a někde dokonce i čtečky čipových karet, to vše už můžete dostat za téměř základní cenu. Mezi kancelářskými počítači jsme zase vypozorovali jiný trend, a to je vymizení klasických CRT monitorů. V kancelářské oblasti již tedy platí, že k počítači patří monitor, který šetří pracovní místo, zrak uživatele a pozitivně přispívá ke vzhledu pracovního prostředí.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Varoščák, Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal

c02p0051

LEO Intellect 1,4

Firma Libra Computers dodala do únorových TOPů sestavu LEO Intellect 1,4. Ta se vzhledově nijak neliší od ostatních modelů této společnosti, snad jen 15" LCD panel Samsung vystřídal CRT monitory, běžně používané u levnějších řešení, zaměřených na domácí uživatele. Jádrem celé sestavy je procesor Pentium 4 s taktovací frekvencí 1,4 GHz a 128 MB operační paměti SDRAM. Na základní desce FIC VC-31L s čipsetem Intel 845 naleznete integrovanou zvukovou kartu s kodekem AC\97 a síťový adaptér (10/100 Mb/s). Grafiku má na starosti akcelerátor ATI Xpert 2000 Pro s čipem ATI Rage 128 Pro a 32 MB paměti. Pevný disk Western Digital o kapacitě 30 GB a s rychlostí 7 200 otáček za minutu je v současné době postačující. V sestavě samozřejmě nechybí ani 52rychlostní mechanika CD-ROM a reproduktory v konfiguraci 2.0. Výkon sestavy v operačním systému Windows 98 SE jsme testovali programem SYSMark2001. Získaný výsledek 118 bodů při rozlišení 1 024 x 768 a 16bitové barevné hloubce naznačuje, že počítač obstojí jak při práci s nenáročnými texty, tak i při jednodušší grafice. Škoda jen, že sestava není umístěna do atraktivnější skříně a neobsahuje žádná netradiční řešení jako jsou vývody USB portů a audiokonektorů na předním panelu. Svými rozměry a zvoleným operačním systémem se tento počítač bude hodit spíše do menší firmy, která neklade žádné zvláštní nároky na vzdálenou správu jednotlivých PC.

Compaq EVO D500

EVO D500 od Compaqu nevybočuje tolik ze zaběhnutých kolejí, na které jsme u kancelářských počítačů zvyklí, ale jisté odchylky nalezneme. Na první pohled je to pro Compaq charakteristická černá barva, na druhý maličkosti typu interního reproduktoru (nejedná se o PC Speaker) či zásadní rozdíly v softwarové výbavě. Hnací silou celého PC je procesor Pentium 4 s frekvencí 1,5 GHz a 128 MB operační paměti SDRAM. Základní deska s čipsetem Intel 845 v sobě integruje též zvukový kodek AC \97 a síťovou kartu 10/100 Mb/s. V AGP slotu se nachází akcelerátor nVidia Vanta s 16 MB paměti. Mezi další komponenty ukryté uvnitř tmavého desktopu patří 20GB pevný disk (7 200 ot./min.) a CD mechanika. Za výstupní jednotku obrazového signálu je vybrán 15" LCD panel Compaq. Na počítači je nainstalován systém Windows 2000 Professional a na instalačních CD, dodávaných k sestavě, naleznete software pro správu PC po síti a "záchraný disk" s obnovou systému na původní úroveň. Podle těchto indicií je zřejmé, že se Compaq tímto produktem zaměřil spíše na větší podniky. Tomu odpovídají i kvalitní záruční podmínky s možností rozšiřitelnosti servisu. Získaných 132 bodů v testu SYSMarku2001 jasně naznačuje, že s tímhle strojem byste při běžné kancelářské práci ještě dlouho neměli mít žádné starosti. Daní za komfort je poněkud vyšší cena, než jakou byste za podobnou konfiguraci zaplatili u "méně značkové" firmy.

Dell Optiplex GX 240 SD

Firma Dell dodala do testů sestavu s názvem Dell Optiplex GX 240 SD. Pod zajímavě řešenou desktop skříní se skrývá nejvýkonnější z modelů, jež jsme tento měsíc testovali. I u tohoto PC je základem procesor Intel Pentium 4 pracující na frekvenci 1,5 GHz, vsazený do základní desky s čipovou sadou Intel 845 a integrovanou zvukovou (AC\97) a síťovou kartou (10/100 Mb/s). Procesoru po stránce výkonu sekunduje 256 MB operační paměti SDRAM, což se pozitivně projevilo v lepších výsledcích testů. Grafický adaptér ATI Radeon VE umožňuje krom širokých zobrazovacích možností i současné připojení dvou monitorů či LCD panelů přes DVI konektor. Na rozdíl od ostatních testovaných počítačů nalezneme u Dellu mechaniku DVD-ROM, jež nahradila běžně užívanou jednotku CD-ROM. Samotná skříň PC potěší prakticky řešeným vyvedením dvou USB portů a audiovýstupu pro sluchátka na přední straně či možností postavit skříň jak do horizontální, tak i do vertikální polohy. V testovacím programu SYSMark2001 získal Dell Optiplex GX 240 SD celkem 140 bodů, což je v tabulkách profesionálních sestav prozatím maximum a je jasné, že pro tuto sestavu nebude těžké najít uplatnění. Samotný výrobce ji ale vzhledem k použitému operačnímu systému Windows 2000 Professional zaměřil spíše na podnikovou sféru, která je ochotna zaměnit poněkud vyšší pořizovací cenu za kvalitní servis a záruku opravy do druhého pracovního dne.

AutoCont eLINK 2000

Poněkud netradičně vypadá mezi víceméně klasickými stolními PC sestava AC eLINK 2000 od AutoContu. Skříň eLINK připomíná bonsaj klasických minitowerů, ale ačkoliv je na pohled menší, najdete v něm vše, co se od podobného počítače očekává. Uvnitř miniaturní skříně naleznete tentokrát slabší procesor Celeron 1 GHz a 128 MB paměti SDRAM. Základní deska ASUS CUSL2-LM s čipovou sadou Intel 815 v sobě ukrývá i grafický adaptér Intel 82815, zvukový kodek AC\97 a síťovou kartu (10/100 Mb/s). V počítači dále naleznete pevný disk Seagate s kapacitou 20 GB a rychlostí pouze 5 400 otáček za minutu. 52rychlostní mechanika CD-ROM pocházející od společnosti Sony je v sestavě, vzhledem k velice stísněnému prostoru, uložena vertikálně. Na předním panelu je celkem prakticky vyvedena dvojice USB portů, čímž se jejich počet v celém PC zvyšuje na čtyři. K sestavě je dodávána reprosoustava Labtec v konfiguraci 2.0. Počítač je zaměřen především na menší společnosti, a tudíž v softwarové nabídce naleznete spíše sharewarové utility a zkušební verze různých programů. Jelikož je však osazen operačním systémem Windows 2000 Professional, hravě by počítač zapadl i do větší firmy. Vadou na kráse jsou poněkud omezené možnosti rozšiřitelnosti. Výkon sestavy nijak nepřekvapil a získané skóre 84 bodů v aplikaci SYSMark2001 při rozlišení 1 024 x 768 x 16 je vzhledem ke konfiguraci celkem pochopitelné.

Brave BlueLine 71G6

Společnost ProCA dodala do testu sestavu s označením Brave BlueLine 71G6. Ta hned na první pohled upoutá nestandardní skříní se šikovným úchytem pro přenášení, pocházející od firmy Morex. Uvnitř sestavy se skrývá procesor Intel Pentium 4 s frekvencí 1,6 GHz, vsazený do základní desky s čipovou sadou Intel D845 a 256 MB operační paměti DDR. Tato konfigurace stačí, jak ukazují dosažené výsledky v SYSMarku, pro běžnou kancelářskou práci i pro náročnější aplikace. Výrazný výkonový náskok při práci s grafickými programy je dán především silnější grafickou kartou. Zatímco ostatní stroje disponují buď integrovanou grafikou, nebo max. 32 MB paměti, v útrobách této sestavy naleznete kartu s novým čipem GeForce 2 Titanium a 64 MB paměti. Pevný disk o kapacitě 20 GB a rychlosti 7 200 otáček za minutu je na poli kancelářských PC v současnosti standardem. 52rychlostní mechanika CD--ROM od Sony sice potěší, ale v dnešní době by bylo rozumnější uvažovat spíše o jednotce DVD. V sestavě nechybí ani na základní desce integrovaná zvuková a síťová karta a balík užitečných programů. V podstavci 15" LCD panelu ADI jsou umístěny dva reproduktory. Brave BlueLine 71G6 je výkonný počítač určený především pro náročnější uživatele v menších firmách, které nepoužívají společnou správu PC přes lokální síť. Z testovaných strojů má rozhodně nejlepší výsledek při porovnání ceny a výkonu.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Varoščák, Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal

c02p0052

Acer TravelMate 529ATXV

S procesorem Pentium III, který pracuje  na 900 MHz a 256 MB paměti (maximálně 512 MB), je TravelMate  529ATXV směřován jako plně mobilní náhrada stolního počítače.  K tomu mu nechybí v základní výbavě nic podstatného. Najdeme  tu 8rychlostní DVD mechaniku stejně jako touchpad vybavený tlačítky  pro zrychlené rolování delšími dokumenty. Připojení k síti můžeme  zrealizovat prostřednictvím vestavěného síťového rozhraní a na  cestách jistě oceníme také integrovaný modem. Stejně jako u jiných  notebooků Acer nalezneme nad klávesnicí čtveřici programovatelných  kláves, které nám ulehčí spouštění nejčastějších programů. Zachována  zůstává také poměrně klasická koncepce all-in-one s floppy mechanikou  i DVD jednotkou uvnitř notebooku. To, že však nejde o čistý low-end,  dokládá konektor pro připojení docking station na zadní straně  přístroje. Stejně tak cena není úplně "baťovská", ale dostáváme  za ni odpovídající vybavení uvnitř stroje a akumulátor s velkou  výdrží. Acer se stále drží své skvělé koncepce, kdy si až při  prvním spuštění počítače vybírá uživatel jakou verzi operačního  systému Windows ME hodlá nainstalovat, zda českou, slovenskou  či americkou. Pokud tedy přijmete větší rozměry a nezanedbatelnou  hmotnost 3 kg, bude vám TravelMate 529ATXV dobrým sluhou, ačkoli  budete muset oželet i přes papírově silný procesor poněkud nižší  reálný aplikační výkon.

Acer TravelMate 612TX

TravelMate  řady 610 není zcela čistý "ekonomický notebook", spíše jde o  jakousi střední třídu, ale nejslabší z u nás distribuovaných  modelů, typ 612TX, splňoval požadavky na tento test, a tak se  zařadil po bok papírově slabších soupeřů. Na první pohled upoutá  jeho ohnutá klávesnice. Acer implementoval jistou formu ergonomické  klávesnice zahnutou v úhlu 5?, která usnadňuje dlouhé psaní.  Už jednou jsme ocenili hezky oddělený blok šipkových kláves,  a proto jej nesmíme opomenout ani teď. Další zajímavost uvidíme  při pohledu na levou stranu přístroje. Hned vedle slotu na PC  karty je umístěna čtečka čipové karty, zaručující bezpečnost  uložených dat proti neoprávněnému užití. Bohužel odebrala jednu  pozici z PCMCIA sběrnice, a proto je možné používat pouze jednu  PC kartu typu I či II. V praxi bude však zaplnění tohoto slotu  spíše výjimečná událost, neboť jak síťová karta, tak modem jsou  již integrovány ve formě MiniPCI rozhraní. Zajímavě jsou řešeny  porty na zadní straně. Přestože na první pohled chybí sériové  a paralelní rozhraní, ve standardní výbavě je speciální kabel,  kterým je lze vyvést z konektoru na docking station. Přestože  na klávesnici vedle pěti speciálních kláves můžeme nalézt ještě  tlačítko na připojení k bezdrátové sítí, příslušný adaptér implementován  není. Zároveň trochu schází jakákoliv forma mechaniky pružných  disků.

Compaq Armada 110

V podstatě nejslabší a samozřejmě  také nejlevnější Armadou v současnosti je model 110. Je to zástupce  ještě toho staršího, čistě "krabicového" designu notebooků Compaq,  prostě pracant bez přívlastků. Tomu odpovídá také výbava Celeron  na 850 MHz dává poměrně dobrý výkon, sekunduje mu 256 MB paměti.  Standardně je v sestavě sice jen 128, ale český Compaq přidává  ke každému notebooku dalších 128 MB zdarma. Je to sice dárek  příjemný, ale naše testy ukázaly ve výkonu jen zhruba 2% nárůst  proti běžným 128 MB. V každém případě při práci s většími soubory  přijde vhod a popravdě řečeno, neberte to, když je to zadarmo.  O tom, že je tato Armada základním modelem, svědčí ani ne tak  její parametry, jako spíše výbava. Nenajdeme tu třeba žádnou  regulaci hlasitosti reproduktoru (vyjma softwarové samozřejmě),  pouze jediný PC kartový slot a podobně. Naopak nechybí integrovaný  modem a síťová karta, což v této cenové třídě můžeme hodnotit  jen kladně. Lehce nás zklamala klávesnice. Píše se na ní sice  poměrně dobře, ale její rozložení neodpovídá tomu, na co jsme  zvyklí z desktopů či notebooků vyšších řad. Na druhou stranu  pochvalu si bezesporu zaslouží skvělý displej, jehož brilantnost  barev a jasnost zobrazení jsme nemohli přehlédnout. V každém  případě platí je to opravdu Armada s velmi dlouhou výdrží akumulátorů,  ale zároveň také low-endový model za odpovídající cenu.

Fujitsu  Siemens Amilo D

Fujitsu jde na low-endový trh se svým Amilem  D poněkud jinou cestou než ostatní výrobci. Přestože je vybaveno  Celeronem na 1 GHz, jeho skutečný výkon zdaleka tak úžasný není.  I tak si jistě své zákazníky najde, především díky skutečně velmi  bohatému vybavení, v němž nechybí DVD mechanika, rozhraní FireWire,  signalizace příchozího e-mailu či velmi zajímavě řešené dodatečné  funkční klávesy. Ty jsou umístěny pod touchpadem těsně u uživatele  a dovolují ovládat přehrávání audio CD, nebo je možné je využít  jako čtyři programovatelné klávesy. Takového množství funkcí  je dosaženo pomocí hned vedle umístěného posuvného přepínače  se sympatickými ikonkami CD a písmeny "AP". V pozici CD přirozeně  pracuje ovládání CD, v AP pak spouštění aplikací. V této cenové  kategorii stojí rozhodně za pozornost vestavěná DVD mechanika,  která ve spolupráci s výstupem S-video dovoluje sledování DVD  filmů třeba na obrazovce připojeného televizoru. Poměrně vlažně  se výrobce postavil k rozšiřujícím portům. To, že chybí klasické  sériové rozhraní RS-232, v dnešní době až takový problém není,  ale absence bezdrátového infraportu už zamrzí více. V praxi tedy  musíme oželit možnost spolupráce s řadou mobilních telefonů či  PDA značky Psion. Ani výdrž akumulátorů není zcela ideální, takže  Amilo D bude lépe držet nedaleko zdrojů energie.

HP  Omnibook XE3L

S Omnibookem řady XE3 se v našich testech nesetkáváme  poprvé. Premiérově však máme možnost vidět, jak dopadla odtučňovací  kúra, která přidala do názvu písmenko "L" a uživatele připravila  o některé zajímavé detaily původního modelu. Především ubyl velký  přední panel, jenž umožňoval velmi komfortně zjistit stav notebooku,  akumulátorů a s jehož tlačítky bylo možné snadno ovládat i vložené  zvukové CD v podstatě se zavřeným víkem displeje. U modelu XE3L  je možné ovládat hlasitost pouze z klávesnice nebo příslušnou  utilitou operačního systému. Dále uživatelé přišli o možnost  komunikovat prostřednictvím lokální počítačové sítě, neboť síťový  interface už není standardně vestavěn, pozitivní je ale to, že  zůstal zachován 56kilobitový modem. Ostatní užitečné vlastnosti  zůstaly nezměněny. Nechybí tedy oceňovaný krátkodobý "vypínač"  touchpadu chránící proti náhodným dotekům a pohybům myším kurzorem,  nad klávesnicí jsou stále čtyři programovatelná tlačítka a jedna  klávesa pro rychlé usnutí. Mezi další zajímavosti patří podpora  duálního zobrazování na displejích, která se zejména hodí při  přehrávání prezentací s komentářem, nebo třeba videovýstup. Zklamáním  jsou, u XE3 tradičně, poměrně velké rozměry celého noteboooku  a vyšší hmotnost, takže lepší je notebook neustále nepřenášet  a spíš si najít klidné a stálé místo k práci.


Opravdu levné notebooky

Tomáš Bučina

V tomto kole hitpar d TOP jsme se zaměřili také na třídu tzv. ekonomických notebooků. Z výsledků testů, stejně jako z prostého srovn ní testovaných produktů, začín  být jasný jeden fakt. Lowendové stroje jsou dnes na cenové a výkonnostní úrovni, kdy v řadě aplikací opravdu stačí koupit notebook za cenu necelých 40 000 Kč bez DPH (zhruba 49 tisíc korun s daní), což je dnes běžn  startovní cena z kladních modelů, a dostaneme plně funkční počítač. Nejen že bude vybaven procesorem běžícím na minim lně 800 MHz, ale nebude mu v ž dném případě chybět nejméně 128 MB paměti a bude mít alespoň 10GB pevný disk. S povděkem n s opustily displeje s menším rozlišením, než je 1 024 x 768 bodů, a tak je dnes naprostým standardem 14" LCD panel, na kterém běží desktop Windows v grafickém režimu XGA. Tyto přenosné počítače se dají používat ke všem běžným kancel řským operací podporují prohlížení internetových str nek a není problém na nich například také uchov vat, editovat a prohlížet digit lní fotografie třeba i z moderních 4a více megapixelových fotoapar tů. Díky integrovanému síťovému a modemovému rozhraní je můžete připojit k místním sítím LAN a na cest ch pak komunikovat prostřednictvím klasických telefonních linek. I v tomto segmentu trhu se dnes notebooky výrazně liší, a to nejen výbavou, ale i cenou. Ukazuje se však, že ty nejlevnější stroje mívají často velmi slabý výkon nebo jsou hůře vybavené. Proto je takovou rozumnou hranicí n kupu levného přenosného počítače pr vě 40 000 korun bez DPH (necelých 50 tisíc s daní). Hodnota 40 000 Kč už dnes sice není limitem pro okamžité odeps ní n kupu notebooku z daňového z kladu, přesto však vytv ří určitou psychologickou hranici pro z kazníky, pod kterou je už notebook považov n za opravdu laciný. V každém případě za této situace už platí to, že více než p r megahertz procesoru či nějaký ten gigabajt na disku by uživatele mohlo více zajímat, jakým způsobem je řešen  podpora přenosného počítače, jak dlouh  je z ruční doba a na co všechno se vztahuje, stejně jako další parametry nesv zané s výkonem či vybavením počítače.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Varoščák, Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal

c02p0053

Western Digital WD1200BB-00CAA0

Ačkoliv se jedná o celkem nenápadný disk, dosahuje Western Digital s označením 1200BB--00CAA0 docela překvapivých parametrů. Na první pohled nás upoutá ohromná kapacita, která dosahuje ještě před nedávnem nemyslitelných 120 GB. Na takovýto disk už se toho vejde skutečně víc než dost. Rozsáhlý prostor byl vytvořen především díky zvýšení hustoty záznamu na 40 GB dat na jednu plotnu. Jednoduchým výpočtem pak zjistíte, že výsledný úložný prostor s kapacitou 120 GB je rozložen do třech ploten. Je sice pravda, že zvyšování kapacity se dalo celkem snadno předpokládat, ale přeci jen 120 GB je už pořádný kus místa, a to nemluvíme o nejnovějších discích, které v podobě IDE dosahují kapacity i 160 GB. Zajímavá na disku není však jen kapacita, ale i výkon, který srazil na kolena současné krále žebříčku. Vyrovnávací paměť modelu WD1200BB činí 2 MB. I když výrobce tvrdí, že přístupová doba tohoto disku je 8,9 ms, při našem měření jsme dosáhli ještě nižší hodnoty, a to 8,5 ms. Průměry z našich testů dále říkají, že tento disk dokáže při kontinuálním zápisu uložit 26,6 MB/s a při čtení (taktéž kontinuálním) dosahuje hodnot 48,25 MB/s. Výkon při čtení ve špičce přesáhl 86 MB/s. Díky veliké kapacitě činí, i přes jeho vyšší cenu, náklady na uložení jednoho MB 15 haléřů. Stejně jako u ostatních disků je i zde záruka na 36 měsíců. Díky všem výše uvedeným hodnotám a vlastnostem se WD1200BB stal vítězem dnešních TOPů.

Seagate Barracuda ATA IV -ST360021A

Produkty společnosti Seagate jsou v našich testech již dlouho pravidelnými hosty a konkrétně série Barracuda se svým dravým názvem si nejednou vydobyla přední pozice v žebříčcích. Dnes se k nám do testů dostal kousek pocházející zatím z poslední série ATA IV. Disk nesoucí označení ST360021A disponuje 60 GB velkým diskovým prostorem a 7 200 otáčkami za minutu. Při měření disk prokázal stejně tak vysoký výkon, jako jeho příbuzní. I přesto to nestačilo na překonání opravdu silného výkonu, jaký ukázal výše testovaný výrobek od společnosti Western Digital. Je vidět, že série Barracuda IV začíná pomaličku ztrácet, už nestojí na prvním místě, tak jako tomu bylo donedávna. Nicméně i přesto je produkt společnosti Seagate jedním z disků, jejichž výkon patří stále k tomu nejlepšímu. Vyrovnávací paměť má i zde, stejně jako u většiny "neserverových" disků, kapacitu 2 MB. Výrobcem udávanou přístupovou dobu 9,5 ms tentokrát potvrdit nemůžeme, jelikož z testů nám vyšla hodnota 10,9 ms. Výkon při kontinuálním čtení na neformátovaném médiu byl v tomto případě 41,48 MB/s, v kontinuálním zápisu zvládne Barracuda ST360021A uložit 20,95 MB/s. Špičkový výkon při čtení dosáhl hranice 87,3 MB/s. Velice příznivě vychází pro tento disk poměr výkonu a ceny, jelikož na uložení jednoho MB budete muset vynaložit pouhých 10 haléřů. Z testů také vychází, že tento disk zatěžoval procesor méně, než jeho konkurence.

Samsung SV4002H

Samsung SV6004H je pevný disk, jenž by se svými parametry dal zařadit ke střední třídě, kterou přináší snad každý výrobce, aby pokryl celou šíři trhu. V žádném případě se nejedná o výrobek s převratným výkonem. Přesto však má na trhu své místo, dobře jej uplatníte jako kancelářský či domácí disk, kdy víc než nejvyšší výkon oceníte solidní kapacitu za příznivou cenu. Zařízení disponuje 5 400 otáčkami za sekundu a prostorem o kapacitě 40 GB, což podle nás stále bohatě stačí i na dnešní neskromné poměry. Zvláště pokud disk budete využívat pro běžné účely jako je např. práce s dokumenty, e-mailem, účetnictvím a podobně. Doporučit disk do serverových počítačů či pro náročnou práci s grafikou nebo videem bychom se však neodvažovali, to jeho posláním není. Kapacita vyrovnávací paměti je standardní a činí 2 MB. Vzhledem k již řečenému pozicování tohoto disku nepřekvapí nižší výkon. Průměrná doba přístupu činí sice 10,2 ms (výrobce uvádí nižší hodnotu 8,9 ms), ale výkon kontinuálního čtení činí v průměru 30,9 MB/s a průměr zápisu se ustálil na 19,2 MB/s. Nejvyšší výkon při čtení dosáhl 78,9 MB/s. S ohledem na kapacitu a cenu jsme výpočtem stanovili průměrné náklady na uložení jednoho MB na vellice slušných 10 haléřů, což je spolu s výše testovanou Barracudou nejnižší hodnota v porovnání se všemi disky v našich tabulkách. Vynikající hodnotu vykázalo i zatížení CPU při práci disku, které je pouze 2,7 %.

Maxtor D740X-6L

Velice zajímavým produktem je pevný disk pocházející z dílny společnosti Maxtor (i když jeho vývoj sahá zpět do firmy Quantum, která však již neměla čas uvést jej pod svým jménem, než ji koupila právě společnost Maxtor. Jedná se sice na první pohled o obyčejnou čtyřicítku, ovšem při bližším průzkumu zařízení zjistíte, že doposud běžné rozhraní ATA/100 je u výrobku nahrazeno zcela novým standardem ATA/133. To umožňuje pevnému disku komunikovat s PC o něco vyšší rychlostí než tomu bylo doposud. K tomu, aby technologii PC dokázalo využít, je samozřejmá i podpora řadiče pevných disků, který musí vyjma ATA/66 a 100 podporovat ATA/133. Pokud váš integrovaný řadič na pevné desce tento protokol nepodporuje, bude automaticky disk pracovat v režimu ATA/100. Bohužel, protože ani my jsme nový řadič podporující ATA/133 v době testů k dispozici neměli, jsou výsledky uvedené v tabulce platné pro připojení standardem ATA/100. Je pravděpodobné, že by disk v režimu ATA/133 mohl vykázat ještě o něco málo lepší výkony než takto, zvláště např. v propustnosti sběrnice. Průměrná přístupová doba činí 8,7 ms, velikost vyrovnávací paměti 2 MB a zatížení procesoru 3,7 procenta. Při kontinuálním čtení přenesl disk 40,5 MB/s, ve špičce pak 87,5 MB/s. Kontinuální zápis vykázal hodnotu 23,3 MB/s. Poměr mezi cenou a kapacitou disku udal výslednou hodnotu 12 haléřů za jeden MB dat.

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Patrik Malina

c02p0028

Skipper a Skeeto

Příběh této multimediální hry pro malé i větší děti je zasazen do čarovného světa, ve kterém žijí i oba hlavní hrdinové Skipper a Skeeto. V animované úvodní animaci je nastíněn děj zlá čarodějnice ukradla princezně kouzelnou hůlku, a protože je zlomyslná, ukryla ji někde v zámecké zahradě. Úkolem dětí je, jak jinak, než hůlku najít a vrátit ji smutné majitelce.

Protože je zahrada rozsáhlá, je připravena i malá nápověda v podobě kouzelné víly. Ta je ochotna poradit pouze výměnou za body, které lze získat hraním her, procvičujících paměť a logické uvažování. V nich je třeba zapotřebí co nejrychleji označit předem daná čísla a nesplést si je s ostatními. K dispozici jsou tři druhy obtížnosti. Pro nejmenší, na které tvůrci titulu taktéž mysleli, jsou připraveny omalovánky se třiceti různými motivy, možností tisku a výuka ručičkových hodin. Po nasbírání dostatečného počtu bodů je pak nalezení hůlky hračka.

Všechny texty, včetně postavy Skeeta, sloužící jako pomoc v nesnázích jsou česky nadabovány, a k dispozici je též přeložený manuál popisující jednotlivé části hry.

Grafika se opravdu vyvedla. Navzdory tomu, že maximum podporovaných barev je 256 a je bohužel i nutné tuto hodnotu před spouštěním nastavit. Dalším omezením je i nemožnost spouštění pod Windows 2000 a XP. Podporovány jsou pouze starší operační systémy včetně Windows 3.x.

Celkově se jedná o velmi zdařilý titul a mně nezbývá nic jiného, než jej doporučit těm, kteří mají o tento typ výukově-zábavných titulů zájem.

Skipper a Skeeto

zpracování

minihry

barevná hloubka

Producent: Top Distributor

Žánr: naučná hra

Jazyk: český

OS: Windows 3.x/9x

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Hugo Zimní hrátky

Jedna z nejpěknějších her se skřítkem Hugem, která se mi kdy dostala do ruky, je právě tahle. Jak sám název napovídá, hodí se k počasí, pro toto roční období celkem běžné. Po krátké instalaci na pevný disk se spustí intro a s ním i příběh. Právě ten je na celém titulu to nejpoutavější. Vánoce se blíží a jediný, kdo z nich nemá radost, je čarodějnice Scylla. Proto se rozhodne uvalit na vesničku skřítků, připravujících dárky pro děti, kletbu. Všichni včetně samotného Otce Vánoc zmrznou a jediný, kdo jim může pomoci, je taktéž skřítek Hugo, blížící se ve svém letadle pomoct kamarádům v nesnázích.

Po skončení této česky namluvené a nádherně nakreslené animace už je hráč vržen přímo doprostřed děje. Na vybranou má hned z několika možností. Může např. pomoci skřítkům vyzdobit vánoční strom, poslechnout si jednu ze dvaceti čtyř pohádek z čarovné knihy či se pokusit zrušit kletbu zlomyslné čarodějky. Nebude to ale cesta lehká, je totiž nutné splnit též dvacet čtyři úkolů vzestupně, dle jejich očíslování. K dispozici jsou tři stupně obtížnosti.

V krabici je k dispozici též barevný manuál, vysvětlující pohyb po vesnici a plnění úkolů. Ani s problémy jsem se prakticky nesetkal, občas však došlo k mírnému rozostření grafické karty, stejně jako u všech předchozích dílů, vše se ale rychle vrátilo do normálu, a proto bych tuto "chybku" neviděl jako fatální. Zvláště jedná-li se o tak nadprůměrný titul se skvělou cenou, který nesmí chybět žádnému z Hugových příznivců.

Hugo

Zimní hrátky příběh cena

Producent: TOP Distributor

Žánr: multimediální hra

Jazyk: český

OS: Windows 9x/2K

Cena: 190 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Didakta Český jazyk I

Další z řady výukových titulů spadajících pod hromadné označení Didakta je i nově vydané CD, které nejvíce ocení žáci druhého stupně základních škol. Titulem však jistě nepohrdnou ani studenti, připravující se na maturitní zkoušky. Pomůže jim totiž procvičit rozdělování vět a souvětí. Titul je rozdělen do pěti hlavních částí, jejichž názvy nejlépe vystihují okruhy, které lze pilovat. První a druhá se zaměřují na základní a rozvíjející se větné členy, třetí na věty jednoduché, ve čtvrté lze zopakovat dělení hlavních i vedlejších vět a nakonec v páté jsou k dispozici i rozsáhlá souvětí. Každá část je navíc pro lepší přehlednost i kvalitu výuky rozdělena na několik podčástí se specifickými názvy, jako je např. určování větných členů či přívlastků.

Při volbě cvičení lze zvolit jeho délku (10-30 položek) i možnost tisku. Nutné je však zadat i jméno, kvůli hodnotící tabulce, ve které je zpětně možno zjistit počet chyb i známku ve stupnici od jedné do pěti. I okamžitá oprava je k dispozici, takže každý hned ví, v čem eventuálně udělal chybu.

Balení ještě obsahuje registrační kartu, díky níž lze využívat pomoc po telefonu v případě potíží a barevný manuál. Nejenom že je v něm výstižně popsána instalace, odinstalace i ovládání. Je na něm i zmínka o katalogu produktů ve formátu HTML. V něm se můžete dozvědět o dalších produktech, z nichž některé lze i vyzkoušet.

Didakta Český jazyk I

ovládací prostředí

testy

Producent: Silcom Multimedia

Žánr: výuka českého jazyka

Jazyk: český

OS: Windows 9x/2K

Cena: 545 Kč (po internetu)

K recenzi poskytla firma: Silcom Multimedia, Na rybníčku 14, 746 01 Opava, silcom.multimedia.cz

Didakta Angličtina

Učíte se angličtině? Jestli ano, určitě se vám bude hodit i tento titul od opavské firmy Silcom. Neslouží ale k její výuce, celkem určitě však nahradí vaši starou učebnici plnou cvičení. Navíc, s ní byste si jen těžko procvičili poslech, a ten je na většině základních škol započítáván do klasifikace. Užívat ho mohou děti prvního i druhého stupně, a též v případě, že se učí na přijímací zkoušky na střední školu či gymnázium.

Jak je u Silcomu zvykem, ihned po krátké instalaci a spuštění programu se na obrazovce objeví hlavní menu rozdělené do sedmi kategorií s názvy abeceda, počítání, slovesa, výslovnost, slovní zásoba, gramatika a diktáty. Po vybrání příslušné položky se v pravé části obrazovky otevře seznam podkategorií s hlubším výběrem témat, jako např. doplňování chybějících písmen, slov, doplňování slov opačného významu apod. Pak se stačí jen podepsat, vybrat počet otázek a zvolit volbu tisk či pokračovat. Po dokončení cvičení program vyhledá chyby a udělí známku dle stejného klasifikačního řádu, jako se používá na základních školách.

Celkově vzato tato elektronická učebnice s cvičeními různých druhů velice brzy po zakoupení odsune běžné knížky kamsi stranou. Vždyť procvičovat s počítačem je tak snadné.

Didakta Angličtina

ovládací prostředí testy

Producent: Silcom Multimedia

Žánr: anglická cvičení

Jazyk: český

OS: Windows 9x/2K/NT

Cena: 545 Kč (po internetu)

K recenzi poskytla firma: Silcom Multimedia, Na rybníčku 14, Opava, silcom.multimedia.cz

Tomík se snů nebojí

Tento titul, určený pro nejmenší uživatele ve věku od čtyř do osmi, si bere za úkol zbavit děti nočních můr a obav ze strašidel. K tomuto účelu Tento titul naleznete na CD multimediální hru s příběhem. Po instalaci na pevný disk a spuštění titulu se dostanete do hlavního menu. Jedná se o "živý" obrázek domu, kde Tomík žije, včetně zahrady ponořené do tmy. Místo kurzoru myši máte k dispozici světlo baterky. Lze zvolit vyprávění příběhu, kde na každé ze dvaceti obrazovek můžete narazit na jednu z her, vyprávění příběhu či hraní již objevené hry. Ty se totiž nedají spouštět hned od začátku, musí se najít někde uvnitř částečně interaktivního příběhu. Jedná se např. o strašidelné pexeso, skládání obrazců do čtverce, hledání správného stínu apod. Veskrze se jedná o logické hry rozvíjející logické uvažování dítěte a posilující odvahu. V případě nějakých nesnází stačí kliknout na všudypřítomnou ikonu telefonu a "zavolat si" o česky namluvenou nápovědu. V případě, že byste si přece jenom nevěděli rady, je v krabici barevný manuál podrobně vysvětlující ovládání všech her i místa, kde je najdete. Pro anglicky mluvící děti je velkou výhodou možnost spustit hru i v tomto jazyce.

Děj jistě pohltí všechny děti, které CD vyzkouší, a po nalezení všech her se z titulu stane malé herní centrum, k němuž se budou rády vracet.

Tomík se snů nebojí

příběh

ovládací prostředí Producent: Fragment

Žánr: multimediální hra

Jazyk: český/anglický

OS: Windows 3.11/9x//2K/NT

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: Fragment, Humpolecká 1503, Havlíčkův Brod

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Patrik Malina

c02p0029

Lingea Lexicon 2002

Brněnský výrobce Lingea je svými slovníky velmi dobře znám, a ne nadarmo se již dříve v našem magazínu dočkal kladného hodnocení. Druhá polovina loňského roku znamenala další krok vpřed v podobě uvedení verzí "2002", a to prakticky u celého sortimentu. Zde se věnuji produktům, jež jsou označeny jako Velký slovník, a zaměřím se téměř výhradně na novinky.

První skvělou zprávou je, že na zakoupeném disku obdržíte verze hned pro tři operační systémy 32bitová Windows, Apple MacOS a Linux (bylo testováno několik běžných distribucí jako např. RedHat či SuSE), a můžete si bez omezení vybrat. Slovník totiž vypadá a funguje úplně stejně, nechť jej nainstalujete kdekoliv. U ovládacího rozhraní je potřeba dále poznamenat, že zůstává dosti věrné předchozí verzi, takže zkušení uživatelé verze "2000" se nemusí ničeho obávat. Výbornou novinkou je zavedení tří různých náhledů na nalezené heslo. Tzv. úplné zobrazení obsahuje kompletní výklad ke hledanému slovu, stručné zobrazení pak informace redukuje na přehlednější formu, jež obzvláště u rozsáhlých hesel značně pomůže. Výborné je ovšem vlastní zobrazení, jež jednak standardně nabízí nejvýraznější barevné zvýraznění, jednak umožňuje editaci vzhledu.

Podívejme se pod povrch produktu. Z minulé verze jsou vám známy databáze obsahující základní Velký slovník, u anglické verze pak výkladová část Wordnet (hesla jsou vyložena v angličtině). Nově se můžete setkat (v angl. i něm. verzi) s databází zkratek, stručným výkladem gramatiky a v anglické verzi s výborným slovníkem Roget\s Thesaurus, tedy databází synonym. Nechybí rovněž možnost tvorby vlastního slovníku, do nějž lze doplnit naprosto cokoliv, se zachováním plné funkcionality.

Přestože se Lingea nesnaží triumfovat v absolutním počtu hesel, i v této oblasti doznaly produkty změny a o bohatší výklad byla především rozšířena hesla nejpoužívanější. Dále se rozrostla část pro učení, kde již naleznete zhruba tři stovky témat s příslušnou slovní zásobou. Za výbornou drobnost zde považuji automatické vytváření nové kolekce "History", jež zahrnuje jednou hledaná slova. Věřte, že právě jejím procvičováním se opravdu hodně naučíte. Opravdu silnou zbraní je ovšem fulltextové vyhledávání, v jehož rychlosti a šíři záběru je Lingea na světové špičce. "Nácvik" jeho plného využití vyžaduje trochu trpělivosti, ale výsledek je skvělý. Lingea neohromuje bombastickými změnami, ale tiše a usilovně inovuje. Pod nenápadným kabátem se ukrývá silný nástroj, jehož kvality doceníte při opravdovém používání.

Velký A-Č, Č-A, NČ a Č-N slovník

více platforem

výběr náhledu hesla

téma, obsahující dříve používaná slova

zkratky a synonyma

fulltext

Producent: Lingea

Žánr: slovníky

Jazyk: český, německý,

anglický

Cena: 1 990 Kč 1 slovník

K recenzi poskytla firma: Lingea, Kroftova 18, 150 00 Praha, www.lingea.cz

Dobrodružství poznání

Vzávěru loňského roku jste se mohli na našich stránkách i prostřednictvím CD dobře seznámit s připravovanou novinkou firmy Langmaster, tentokráte z oblasti všeobecného vzdělávání. Samozřejmě i my jsme se těšili na finální podobu produktu a zde naleznete stopy, jež v nás bezprostřední zkušenost zanechala.

Produkt představuje vůbec první díl řady Škola hrou, o níž jsme rovněž na našich stránkách loni obsáhleji pojednali. Jedná se vlastně o "zaváděcí" titul, jehož prostřednictvím se můžete seznámit jak s novými technologiemi prezentace dat, tak s metodikou výkladu a studia. Především z těchto důvodů bylo zvoleno všeobecné zaměření obsahu na jednotlivých CD naleznete témata Člověk, Věda a technika a Planeta Země.

Pochopitelným předpokladem pro multimediální výuku je zvuková karta, a optimalizaci grafiky pro rozlišení 1 024 x 768 bodů považuji za rozumnou. Nemáte-li v systému knihovny MS DirectX, instalátor je zavede, stejně jako Internet Explorer alespoň verze 5, a vše je ukončeno restartem. Důležité upozornění aplikace nefunguje na Windows NT (myšlena verze 4.0 a starší), avšak na Windows 2000 již samozřejmě ano. Stejně jako další produkty Langmasteru je i tato novinka vybavena tzv. aktivací nepožádáte-li v průběhu 30denní lhůty výrobce o registraci produktu na konkrétního držitele, nebude dále fungovat.

Od prvního spuštění můžete narazit na spoustu novinek. Jednou z nich je volba jedno/víceuživatelského režimu výuky, neboť technologie umožňuje průběžně ukládat výsledky všech uživatelů a vstup je chráněn heslem. Ovládání programu je zpracováno zcela nově a, co je důležité, mělo by v budoucnu zůstat v této standardizované podobě. Práce s ovládacími prvky je příjemná a při doporučeném či vyšším rozlišení se vám na monitor vše pohodlně vejde. Na dolní liště naleznete navigaci, v pravém horním rohu pak různé vymoženosti připojení vlastní poznámky, vložení záložky či zobrazení slovníčku, životopisů zajímavých osobností, 3D modelů či fotografií (vše ve vztahu k zobrazené konkrétní výuce).

Po obsahové stránce se jedná o špičkový produkt. Veškerý materiál je původní (byl připraven pro tento projekt) a dostatečně kvalitní fotografie i videonahrávky mají dobré rozlišení, animace a ilustrace jsou názorné a interaktivita je bezproblémová. Dalším důležitým prvkem je koncepce studia, neboť se nejedná o nahodilou snůšku zajímavostí. Aplikace nabízí optimální postup, od samostudia přes opakování po prověření znalostí. To pochopitelně nevylučuje individuální přístup.

Dobrodružství poznání není vyčerpávající encyklopedie, ale dobře zpracovaná multimediální výuka pro uživatele všech kategorií. Při zohlednění ceny se jedná o bezkonkurenční produkt.

Dobrodružství poznání

cena

uživatelské rozhraní

studijní materiály

Producent: Langmaster

Žánr: všeobecné

vzdělávání

Jazyk: český

Cena: 499 Kč (!)

K recenzi poskytla firma: Langmaster, s. r. o., Branická 107 147 00 Praha, www.langmaster.cz

Všeobecná encyklopedie Universum

Ačkoliv to může být s podivem, multimediální encyklopedie na CD dostupné na našem trhu byste pohodlně spočítali na prstech obou rukou. A zúžíme-li výběr na díla, jež jsou plně v češtině, bude vám bezpečně stačit ruka jedna. A právě jednoho z mála zástupců této kategorie vám zde představíme.

Knižní dílo stejného názvu možná znáte či jste je alespoň zahlédli. Právě držitelé tištěné verze současně "v ceně" obdrželi první edici elektronického provedení. A se sklonkem loňského roku připravil vydavatel zcela novou, samostatně prodejnou verzi encyklopedie na dvou CD.

Filosofie uživatelského rozhraní této nové edice je silně spjata, a to zdaleka nejen grafikou, s knižním předobrazem. Jednou z metod hledání hesel je tzv. knihovnička, při jejímž použití čtenář postupuje jakoby pracoval s knihami. Myší vybere jeden z jedenácti vyobrazených svazků a postupně vyhledává heslo zpřesňováním nabídnutých rozmezí v abecedním pořadí. Uživatelům výpočetní techniky však bude zřejmě bližší fulltextový vyhledávač, bez něhož si podobné dílo asi nelze představit. Lze jej využít ve dvou formách jako jednoduché hledání (volíte jen prohledávání rejstříku hesel či veškerých slov) nebo jako rozšířené hledání. Druhá varianta je znatelně sofistikovanější a nabízí možnost zúžit hledání výběrem oblasti zájmu v několika úrovních nebo volbou časového zařazení v letopočtu (či personálních dat u osobností). Velmi zajímavá je funkce "české tvarosloví", jež rozšiřuje hledání o hesla, která představují variantu zadaného textového řetězce dle české gramatiky. Lze rovněž prohledávat slovní spojení, využít zástupný znak (žolíka) pro rozšíření výběru a pro opravdu pokročilé hledání jsou k dispozici logické operátory.

Výstup operace hledání je zpracován velmi slušně. V jednom okně jsou zobrazena výsledná rejstříková hesla, jež lze seřadit dle několika kritérií (např. dle výskytu obrázků), v hlavním prostoru pak vidíte konkrétní pojem v kompletním provedení, tedy včetně náhledu příslušných obrázků či videozáznamů. Velmi jsem ocenil rolovací seznamy, jež zobrazují přehled odkazů vedoucích z aktuálního hesla kamkoliv a naopak, tedy odkudkoliv k zobrazenému heslu. Z dalších možností zmíním hledání geografických hesel výběrem oblasti na slepé mapě (na úrovni kontinentů). Zajímavou nabídkou do budoucna je aktualizace produktu po internetu, k níž se výrobce zavazuje. Podmínkou je podstoupení registrační procedury.

Závěrem poznámku k provozu minimální instalace zabere kolem 150 MB, což není nejméně, když vezmu v potaz, že poté se vše "tahá" z disku a jde to dost pomalu. Plná instalace pak zabere kolem 1 GB.

Jak jsem uvedl, produkt lze těžko srovnávat, neb nemá mnoho konkurentů. Lze však s klidem říci, že k tištěnému dílu přibyl zdařilý elektronický sourozenec.

Všeobecná encyklopedie Universum

fulltextové hledání

aktualizace, bude-li opravdu fungovat

organizace odkazů

pomalý běh z CD

absence manuálu

kvalita některých obrázků

Producent: Euromedia Group ODEON

Žánr: všeobecná encyklopedie

Jazyk: český

Cena: 1 790 Kč

K recenzi poskytla firma: Euromedia Group, k. s., Nádražní 32 150 00 Praha, www.universum.cz

§§§§§


Grafická kuchyňka pro každého – Corel Draw Essentials

Patrik Malina

c02p0031

Známá kanadská firma Corel je dalším výrobcem, jenž se rozhodl reagovat na značné rozšíření uživatelské obce o grafiky "amatéry", a připravil pro ně aplikační balík s přiměřenou funkcionalitou a velmi příznivou cenou (tedy ve srovnání s "velkými" produkty ze své dílny). Jak napovídá název, nejedná se o žádnou převratnou novinku, ale spíše o vybranou kolekci dobrých ingrediencí, z nichž jsou uvařeny i profesionální nástroje Corelu. Věřím, že řadě z vás by se mohly tyto "přísady" hodit do kuchyně.

Rád bych začal bezesporu klíčovou informací pro většinu z vás aplikační balík, jímž se zde budeme zabývat, je vlastně menším sourozencem balíku Corel DRAW, a tomu odpovídá i struktura produktu. K dispozici je jak vektorový editor, tak nástroj PHOTO-PAINT pro práci s bitmapovou grafikou, typicky se snímky z digitálních fotoaparátů či skenerů. Právě o druhý nástroj bych u většiny amatérských grafiků předpokládal větší zájem. Dodám, že kompletní instalace si ukousla z disku snesitelných 200 MB a proběhla naprosto bez potíží. Instalátor nabídl zavedení speciálních nástrojů (např. korektor pravopisu) pro práci s textem mimo jiné i pro český a slovenský jazyk.

PHOTO-PAINT

Jak jsem se již zmínil, tento editor slouží k práci s bitmapovou grafikou a je tedy tím, co očekávají zájemci o retuš barevných fotografií a podobných předloh. První zkušenost, o kterou se musím podělit, je náročnost samotné aplikace na počítač: pokud na trochu starším počítači (řekněme Pentium II na 300 MHz a 128 MB paměti) otevřete zhruba 10MB soubor (což může být trochu lepší sken fotografie formátu 9 x 13 cm), asi si moc svižné tvůrčí práce neužijete.

Pro základní "čistící" úkony je program opravdu dobře vybaven. Potěšující je pestrá paleta nástrojů pro definovaní masky, kde nechybí magická hůlka, laso či tzv. nůžky s efektními výsledky, a také možnosti tvorby cest jsou standardně slušné (Beziérovy křivky, "od ruky"). Práce s kanály a vrstvami (ve zdejší technologii Objects) je, především vhledem k ceně, rovněž na úrovni, a pokud se je naučíte chytře využívat, budete schopni dosahovat velmi sofistikovaných výsledků.

Jako velmi dobré se mi jevily dvě funkce pro "nápravu" škod klasické Undo je přehledně zpracováno do vlastní palety, a pěkné je rovněž ukládání a znovuvyvolávání "tvůrčích mezistupňů", zde nazývaných Checkpoints. Obzvláště obratným používáním druhé možnosti si ušetříte spoustu času.

Samozřejmostí je všestranná práce s barevnými prostory (RGB, CMYK), separace vrstev a jejich úpravy pomocí kanálů. Velmi slušně si také užijete s tónováním barevných složek, nastavováním jasu a kontrastu, a při serióznější práci přijdou vhod pokročilejší vymoženosti v podobě ukládání barevných profilů pro monitor, tiskárnu či skener. Na závěr zmíním jen okrajově, že editor nabízí nepřebernou škálu efektů, a jejich nastavení je doprovázeno velmi dobrými náhledy pro srovnávání účinku různých parametrů.

Corel DRAW

Pro neznalé stručně uvedu, že vektorový editor dobře užijete při tvorbě logotypů, nápisů, hlavičkových papírů, plakátků a podobných obrázků a tiskovin. A právě drtivou většinu těchto dokumentů naleznete v kolekci, jež zaplňuje CD 2 můžete si tak vybrat z mnoha šablon a při prvotních krocích se nechat inspirovat.

Pro výše zmíněné úkoly jsou možnosti editoru opět naprosto dostačující. Velmi snadné a intuitivní je např. vytváření široké škály barevných přechodů v uzavřených křivkách či tvorba efektních ploch pomocí různých štětců. Určitě musím zmínit práci s textem opravdu funguje podpora češtiny (např. kontrola pravopisu), a to i přesto, že použijete font, jenž českou diakritiku nezvládá. Zkrátka, uvnitř je ten text v pořádku a když jej správně necháte zobrazit, nebude problém.

Jste-li začátečník...

Trošku mne mrzí, že firma Corel nevyužila této příležitosti a nevyšla začínajícím a méně zkušeným uživatelům více vstříc. Určitě by přivítali vyšší interaktivitu některých funkcí či intuitivnější ovládání a pojmenování jinak velmi užitečných nástrojů. V tomto ohledu, použijeme-li pro srovnání PHOTO-PAINT, vyšla bezesporu např. firma Adobe prostřednictvím Photoshop Elements zmíněné uživatelské skupině mnohem více vstříc. Na druhou stranu, spojení bitmapového a vektorového editoru s velmi dobrou funkcionalitou za příznivou cenu se Corelu zdařilo, neboť dle mého soudu jsou některé možnosti balíku na hranici využitelnosti amatérem. Já osobně bych, i s ohledem na srovnání s jinými konkurenty (např. výborným Paint Shop Pro), běžnému uživateli digitálního fotoaparátu či všestrannému grafikovi malé firmy tento balík s klidným svědomím doporučil, neboť jsem např. při úpravě svých fotografií opravdu nepostrádal žádné podstatné vymoženosti.

Corel DRAW Essentials

možnosti bitmapové editace

české a slovenské jazykové nástroje

editor animací a videa

cena

náročnost PHOTO-PAINTu na hardware

ovládání

málo plně českých fontů

K recenzi poskytla firma: Corel Corp., Šaldova 34, 186 00 Praha 8-Karlín

www.corel.com

Cena: cca 4 200 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Jak vytvořit zdařilé WWW stránky – Macromedia Homesite 5

Vladimír Vondráček

c02p0033

Není programu takového, který by se zalíbil lidem všem. Tato parafráze známé poučky se dá uplatnit i zde. Na rozdíl od některých konkurenčních produktů, nenabízí Homesite šablony stránek. Můj osobní názor je, že to je veskrze pozitivní vlastnost, neboť tvůrce je nucen zamyslet se nad tím, jak jeho stránky mají vypadat. Koneckonců stránek, které jsou si podobné jako vejce vejci, je na internetu plno. Z toho plyne i to, pro koho program není určen. Jsou to osoby bez nápadu a invence, které jsou líné na jakoukoliv internetovou vlastní tvorbu a spoléhají se na řešení někoho jiného. Naproti tomu zkušený tvůrce webových stránek je typickým objektem v cílové skupině pro Homesite. Ví totiž, jak je zbytečně pracné odstranit balastní části HTML kódu, který tam vloží nějaký "chytrý" editor. Na druhou stranu se neštítí usnadnit si rutinní a otravnou práci při tvorbě svých stránek.

Co všechno umí

Jak je vidět z přiložených obrázků, pracovní prostředí editoru je podobné uživatelskému rozhraní aplikací pro psaní programů v "klasických" programovacích jazycích. Hlavní část plochy slouží k vlastnímu vývoji stránek, k zapisování výkonného kódu. Zaroveň po přepnutí režimu zobrazení se objeví náhled na výsledek. I zde by se dala použít paralela s vývojem aplikací. Zobrazení v zabudovaném prohlížeči pak slouží k ladění vzhledu a funkce stránek.

Výhodou je zmíněný vlastní browser. Na rozdíl od konkurenčních produktů, které využívají k zobrazení náhledu jiný instalovaný prohlížeč, integrovaný prohlížeč interpretuje kód čistě podle standardizovaných pravidel. Některé speciální vymoženosti prohlížečů tak nejsou ve hře. To umožňuje vytvořit stránku, která se zobrazí stejně na všech platformách. Na druhou stranu přišlo tvůrcům líto některých možností prohlížečů nevyužít, proto lze přidat HTML objektům i atributy, jež jsou právě těmito browsery interpretovány. Udělat to lze jednak ručně, jednak pomocí přehledných dialogových oken, a to pokaždé při vkládání nového prvku. Pozdější úpravy téhož jsou možné již jenom pomocí zapisování přímo do zdrojového textu. Vždy se tedy vyplácí nejprve promyslet, jak má výsledek vypadat, než na stránky nějaký objekt naslepo umístit a pak výsledek dolaďovat.

Takováto filosofie přístupu vede i k optimalizaci vývojového času, neboť tvůrce stránek nutí raději vše předem promýšlet, a pak již měnit jenom skutečně málo.

Podpora pro aktivní prvky

Již jen málokterý vývojář webových stránek vystačí s prostou statickou stránkou, na které se hýbou jenom animované gif obrázky a jedinou formou interaktivity je odkaz na e-mailovou adresu webmastera. V dnešní době se stránky hemží pohybem, obsahují formuláře nebo obecně řečeno aktivní prvky, které umožňují reagovat a realizovat se i návštěvníkům webového serveru. Nechme stranou opodstatněnost hýření barvami a potažmo i přeneseným objemem dat, a podívejme se na to, jak takových efektů dosáhnout.

V praxi se prosazuje několik technologií, které programování dynamických a interaktivních stránek umožňují. Liší se svými schopnostmi a také tím, jak je takový kód zpracováván.

V Homesite je integrována schopnost vytvářet a odlaďovat funkci JavaScriptů, Java Appletů i prvků ActiveX. Jsou připraveny některé základní a nejčastěji používané funkce, které umožňují například měnit barvu pozadí nebo vytvářet vysouvací menu, známá z neinternetových aplikací. Programátorovi se samozřejmě nabízí napsat libovolný kód, navíc se zvýrazněním syntaxe. Fakticky lze tedy odlaďovat stránky, které jsou interpretovány a generovány na straně klientu. Uvedené příklady jsou právě takovými.

Jiné oblíbené prostředky pro vytváření dynamických a interaktivních stránek, např. PHP nebo ASP, jsou sice podporovány na úrovni kódu (tedy že program v tomto jazyce na stránky můžeme vložit, resp. ručně zapsat), ale nejsou v náhledu interpretovány. Problém spočívá v tom, že stránky napsané v PHP jsou generovány serverem a klientu jsou zasílány již jako statický HTML kód, a tedy není ani principiálně moc možné, aby byly prohlížečem smysluplně zobrazeny.

Závěrem

Homesite 5 je výkonný prostředek pro vyvíjení webových stránek, obsahuje podle mého názoru přesně to, co umožní profesionálnímu nebo zkušenému tvůrci stránek rychle a efektivně vytvářet kvalitní a propracované stránky. Ani od tohoto produktu se nedá očekávat, že udělá všechnu práci za člověka, ale na rozdíl od jiných HTML editorů si na to nehraje. Již jednou jsem použil pozměněné přísloví, učiním tak i podruhé: Homesite je dobrý sluha, ale ne špatný pán, ačkoliv prostředků by měl i na druhou funkci dost.

Začátečník s tvorbou stránek však nemusí hned truchlit. Díky kvalitnímu uživatelskému rozhraní, tištěné i elektronické dokumentaci lze i jemu program doporučit.

Macromedia Homesite 5

vyvážená paleta možností

snadná a efektivní práce

K recenzi poskytla firma: Macromedia, www.macromedia.com

Cena: 4 854 Kč (bez DPH)

§§§§§


Kutilem ve Windows – skriptování a ochrana dat

Martin Koníček

c02p0034

AlphaScript 2.0

www.geocities.com/arcanewood

Pro.automatizaci často prováděných úloh (bez znalosti jakéhokoliv.programovacího jazyka) se i na platformách Microsoftu používají.skripty, jež byly podporovány již ve stařičkém DOSu, například.v souborech s příponou BAT (batch znamená anglicky dávka, odtud.také název dávkový soubor). Vzhledem k velké oblibě skriptů mezi.uživateli (především administrátory) se do nových verzí Windows.dostal mocný produkt Windows Scripting Host, jehož možnosti jsou.nemalé, čehož také bohužel využily i některé velmi rozšířené.viry. Jistou nelibost si však tento jazyk vysloužil mezi uživateli,.kteří většinou nebyli spokojeni s jeho složitostí. Tento neduh.se proto snaží vyřešit aplikace AlphaScript, jejíž programovací.jazyk je velmi jednoduchý, a je k němu ihned dodávána přehledná.referenční příručka. Nabízí nespočet funkcí, jež vám umožní pracovat.s registrem, soubory, ostatními programy (libovolné aplikaci.můžete například zaslat různý sled kláves) i se schránkou. Protože.jste si mohli povšimnout, že se zabýváme aplikací typu Win32.(pracuje pouze pod systémem Windows 95 a vyšším), rozhraní skriptů.nebude, jak bývá někdy zvykem, textové (tedy vypisováno do konzole),.ale plně grafické, takže na všechny odpovědí a otázky budou zprostředkovány.pomocí dialogových oken a kontextových menu, čímž se "konečně".přenesete do oblíbeného grafického rozhraní.

MD5Summer 1.1.0.19.

homepages.ihug.co.nz/~floydian/md5/Pokud potřebujete zjistit,.zdali byl nějaký soubor změněn či poškozen (např. při transportu.přes internet), můžete na to jít hned několika způsoby. Nejčastějším,.a také nejméně spolehlivým, je kontrola délky

souboru, jež se.většinou při jeho úpravách změní (ale může také zůstat neměnná,.například pokud se v souboru nahradí jedno písmenko jiným, délka.se nezmění). Mnohem spolehlivější metodou je vytvoření zálohy.souboru, kterou porovnáváme s originálem, a podle toho jsme schopni.zjistit, zdali byly v originálu provedeny změny. To je sice velmi.spolehlivé a jednoduché, ale také velmi náročné na spotřebované.místo, které se tímto jištěním zdvojnásobí. Proto byla vymyšlena.metoda CRC (cyklický kontrolní součet), jež je schopná velmi.spolehlivě zjistit změny v libovolném souboru při velmi malých.nárocích na spotřebované místo (i u hodně velkého archivu bude.kontrolní součet nabývat velikosti pár bajtů). Toho se dá velmi.snadno využít například u kontroly stažených souborů z internetu.(na některých stránkách v sekci "ke stažení" jsou umístěny soubory.s příponou md5, jež právě tyto kontrolní součty obsahují) nebo.zabezpečení systému (tento princip například využívají různé.antiviry i osobní firewally). MD5Summer se tento úkol pokusil.zjednodušit natolik, že nyní stačí pouze vybrat adresář se soubory,.z nichž se vygeneruje jeden soubor kontrolní. Poté můžete integritu.celé složky zkontrolovat jednoduchým otevřením souboru s příponou.MD5, kdy jsou možné změny signalizovány barvami použitými systémem."semafor".

FileCryptor 1.0

www.geocities.com/giap78/

O.bezpečnosti dat uložených v počítači se leckdy hovoří až v poslední.řadě. Svědčí o tom třeba různé zprávy o tom, jak se pomocí internetu.šíří viry, jež například náhodně rozešlou vaše tajné dokumenty.na jakýkoliv e-mail. K tomu, aby tato situace nemohla nikdy nastat,.je určena utilita FileCryptor, jejíž uživatelské rozhraní je.velice zajímavé. Hned po spuštění aplikace totiž musíte nejdříve.zadat vaše heslo, abyste s ní mohli vůbec začít pracovat (při.prvním spuštění je heslo standardně nastaveno na "abc123"). Poté.lze jednoduše šifrovat a dešifrovat samostatné soubory i celé.složky. Po skončení práce s programem již stačí pouze stisknout.tlačítko Logout, a všechny možnosti utility rázem zmizí. Jediná.výtka k tomuto produktu by asi směřovala k jeho rychlosti, která.bohužel není zrovna moc vysoká. Pozor na ztrátu hesla!

Ranish.Partition Manager 2.3.7www.users.intercom.com/~ranish/part/.www.ml.brooklyn.cuny.edu/~mranish/part/

Standardní DOSový FDISK.pro správu diskových oddílu (diskový oddíl umožňuje využití pevného.disku několika souborovými systémy zároveň, a tak je možné i.na jediném pevném disku provozovat zároveň několik operačních.systémů) pokročilejším uživatelům nemusí v mnoha případech vyhovovat..Jeho nevýhody jsou zřejmé kromě podpory pouze souborových systému.FAT16 a FAT32 není například možné zálohovat MBR (Master Boot.Record), jenž slouží pro zavádění operačního systému. Ranish.Partition Manager se proto snaží nabídnout něco navíc tím, že.např. umožňuje vytvářet souborové systémy několika operačních.systému (například pro Linux Ext2) a následně je jednoduše naformátovat..U systémů Windows je také nabídnuta možnost skrytí oddílu. Mimo.jiné je také nabídnuta možnost kontroly povrchu disku, jež se.jinak těžko provádí, pokud máte například nainstalovány operační.systémy Linux i Windows. Prostředí je nyní i znatelně přehlednější,.než je tomu například u běžného FDISKu, a program je také kompletně.v češtině, takže jeho ovládání nebude dělat problém ani uživatelům,.kteří nemají potřebné znalosti angličtiny.

Upozornění: Aplikace.je určena pouze pro pokročilejší uživatele, a před jejím použití.doporučuji zálohovat všechna důležitá data!

IPDF

www.pdflib.com

Většina.protokolů a různých výpisů se v Linuxu ukládá do textových souborů.nebo je směřována přímo na výstup konzole. Formát textových souborů.je velmi univerzální, avšak nemusí vždy přijít vhod, například.když je potřeba dodržovat rozvržení stránky či vytvářet index.souborů, pomocí něhož se dlouhými logy dá snadno procházet. Toto.se vám bude snažit maximálně usnadnit utilita IPDF. Poté, co.na její vstup odešlete obyčejný textový soubor (nebo přesměrujete.výstup jiné aplikace sláva, jste přeci v Linuxu) se vám na výstupu.objeví zformátovaný soubor PDF s indexem, jejž si můžete bez.problémů prohlédnout či vytisknout na stanici takřka s libovolným.operačním systémem. K tomu, abyste utilitu nainstalovali, potřebujete.pouze knihovnu pdflib (k nalezení na našem CD \ www.pdflib.com).a nainstalované vývojové nástroje (pro kompilaci zdrojových kódů)..Díky jednoduchému návodu pak není problém pro pokročilého uživatele.vytvořit binární soubor za pár minut.


Nebojte se vyzkoušet – záchrana poškozených dat

Martin KoníčekOfficeRecovery 2.0

www.officerecovery.com

Podle.starého známého rčení se dělí uživatelé do dvou skupin. Ti, co.patří do první skupiny, zatím o svá data nepřišli, a teprve je.to čeká. V druhé skupině jsou pak ti, kteří už ztrátu dat zažili..Z toho si jasně můžete vyvodit, že některá data na svém počítači.ztratil každý, či jej to přinejmenším čeká. Zde platí pravidlo,.že dokud to člověk nezažije, neuvěří, z čehož také do jisté míry.těží komerční aplikace Office Recovery, jež slouží, jak už název.napovídá, k obnovení poškozených souborů aplikací balíku MS Office..Mnohým by měla pomoci pouze v krajních případech, neboť každý.zkušenější uživatel ví, že data, jež jsou umístěna v počítači,.jsou mnohdy cennější než on samotný, a tak se k nim podle toho.také chovají, tedy pravidelně je zálohují. Bohužel se naskytnou.i situace, kdy ani toto nepomůže, například když váš známý či.klient pošle dokument elektronickou poštou a dojde k jeho poškození.(a originál již neexistuje). Takovou situaci jsem se pokusil.simulovat na souborech aplikací Word a Excel, jež tato aplikace.dovoluje obnovit. Zpočátku jsem si proto spustil hexadecimální.editor, s jehož pomocí jsem u obou typů dokumentů drobně pozměnil.soubory. Ty jsem se pak pokusil otevřít v příslušných aplikacích,.ale byl jsem velmi překvapen, protože drobné poškození souborů.nemělo vůbec žádný vliv na jejich funkčnost. To mě také v počátku.trochu znejistilo, a musel jsem se ubezpečovat, že jsem soubory.opravdu poškodil. Druhý pokus byl už mnohem úspěšnější, neboť.jsem dokumenty poupravil trochu více, a s tím už si Word ani.Excel nebyl schopen poradit. Proto jsem nasadil demoverzi aplikace.OfficeRecovery, jež v mžiku soubory opravila tak, aby se alespoň.otevřely. I když jejich rozložení bylo do značné míry poškozeno,.text byl takřka v pořádku, pominu-li mnoho nápisů Demo, jež vás.upozorňují, že pro obnovení celého souboru je třeba použít plnou.verzi. Tak jsem se podíval na ceny a zjistil jsem, že za základní.verzi balíku, jež podporuje formáty Word a Excel, musím zaplatit.269 USD. Taková cena již sama o sobě naznačuje hodnotu dat, jež.můžete zachránit. Nákup licence se může bez problémů vrátit firmě,.kde lze utilitu umístit na jednom počítači, na němž mohou být.případně obnovovány poškozené dokumenty jakéhokoliv zaměstnance.

DBXtract.3.5

chattanooga.net/~scochran

Jedním z nejpoužívanějších, a.také velice kvalitních e-mailovým klientů je aplikace Outlook.Express, jež je distribuována společností Microsoft jako součást.prohlížeče Internet Explorer, a tedy i operačního systému Windows.98 a vyšších. Bohužel tento klient krom toho, že se lehce ovládá.a nabízí velké množství funkcí, má i své stinné stránky, jako.horší úroveň zabezpečení či občasné porušení jeho databáze při.pádu počítače. Tento problém se už několikrát řešil v různých.diskusních skupinách, zpravidla ovšem nebyla nalezena odpověď..Před nedávnem se mi však podařilo objevit zajímavý webový softwarový.rozcestník (o kterém jste se mohli dočíst v minulém čísle), kde.jsem nalezl volně šiřitelnou utilitu s nenápadným názvem DBXtract..Tento prográmek umožňuje jednoduše z e-mailové databáze aplikace.Outlook Express (přípona .dbx) rozbalit e-mailové zprávy do standardizovaného.formátu, jejž je možno později importovat takřka do libovolného.poštovního klientu. Taková funkce je sice užitečná, ale ne každý.ji zrovna hledá. Překvapení nastane teprve když zjistíte, že.většinu zpráv lze do tohoto formátu exportovat i z poškozeného.souboru, který je mnohdy proložen různými systémovými informacemi,.či obsahem systémových souborů. K tomu, abyste zprávy dostali.zpět do svého poštovního klientu, pak zbývá jen velice málo..Stačí totiž označit všechny extrahované zprávy a pomocí technologie.drag&drop je přetáhnout z okna Průzkumníka do složky se zprávami..Jako zázrakem se vám tam všechny zprávy importují a vy získáte.opět svoji postrádanou poštu. Doufám, že vám utilita pomůže stejně.jako mně, když jsem ji testoval v opravdu reálných podmínkách.se starším poškozeným souborem, s nímž jsem si pomocí různých.hexadecimálních editorů dlouho nemohl poradit.

§§§§§


Od Borlandu pro Linux podruhé – Borland Kylix 2 Enterprise

Vladimír Vondráček

c02p0035

Pokud programátor někdy pracoval s prostředím Borland Delphi, bude si v Kylixu připadat jako doma. Uživatelské rozhraní je totiž naprosto stejné. Pro ty, co si zde nepřipadají jako doma, lze rozložení pracovní plochy popsat následovně. Je kombinována celkem ze čtyř oken. První z nich, umístěné nahoře, obsahuje položky menu na ovládání a nastavování aplikace a klasickou tlačítkovou lištu s propojením na nejpoužívanější činnosti. Kromě toho je zde i skladiště, tedy jakási sada záložek. Na každé z nich je umístěna skupina tematicky souvisejících objektů, které je následně možno umístit do plochy vyvíjené aplikace.

Tím se dostávám k další součásti rozhraní, tedy oknu pro tvorbu vlastní aplikace. Zpočátku vypadá šedě a nehostinně. Tedy ona ve skutečnosti šedá opravdu je, ale pokud má programátor rozmyšleno, co bude dělat, brzy ji oživí objekty, vybranými v horní liště. Původní nevlídnost, zpestřená pouze mřížkou pro umísťování položek, se tak rychle promění v místo překypující barvami, tlačítky, textovými poli a vloženými obrázky. Tomu všemu se pak říká formulář.

Na první pohled je tedy hotovo, už je jasné, jak se aplikace bude jevit uživatelům. Ale ouha, takový uživatel bude jistě toužit nejen po tom, aby program pěkně vypadal, ale aby i něco prováděl. Je tedy nutné podepřít líbivou fasádou grafického rozhraní i solidním zdivem programového kódu. K tomu slouží předposlední z oken Kylixu, ve kterém je zobrazen k formuláři příslušný program. Ten je třeba obohatit výplody vlastní mysli, aby formulář ožil. Kam napřít úžasnou sílu svého ducha, pomůže určit poslední z družiny, Object Inspector. Teď je ale třeba napsat, jaké jsou...

Základy tvorby programů

Kylix, stejně jako jeho windowsový sourozenec Delphi, je založen na jazyku, zvaném Object Pascal. Používá tedy syntaxi Pascalu s podporou pro objektové programování. Bylo by na dlouho vysvětlovat zásady objektově orientovaného programování, a nevím, jestli bych to svedl. Nicméně se dá říct, že při tomto přístupu k psaní aplikací se definuje objekt, a průběh programu je pak jen měnění jeho vlastností. I tato velice zjednodušená definice nám okamžitě vyjevuje funkci Object Inspectoru na pracovní ploše. Zobrazuje totiž všechny vlastnosti objektu a umožňuje je interaktivně měnit. Rovněž by mohlo vysvitnout, proč se pracovní ploše říká formulář je to totiž objekt třídy TForm, který následně obsahuje všechny další komponenty.

A teď to opravdu užitečné

Proč jen asi vypadá Kylix 2, alespoň co se rozhraní týče, stejně jako Delphi 6, ptá se asi leckterý zvídavý čtenář. Odpověď: Delphi a Kylix jsou na úrovni zdrojového kódu takřka stoprocentně kompatibilní. Pro praxi to znamená to, že napíšete-li nějakou aplikaci v Kylixu a pak její zdrojový kód předhodíte překladači Delphi, dostanete stejně fungující aplikaci i pod operačním systémem Windows. Malý háček tkví ve slůvku "takřka" v jedné z předchozích vět. Kylix neumí, a ani principiálně nemůže umět pro Windows specifické rysy. Některé windowsové vlastnosti nahrazuje linuxovými ekvivalenty. Při portování aplikací z Windows platformy na linuxovou je třeba, aby původní byla napsána dostatečně "robustně" a nedocházelo k chybám kvůli poněkud odlišné interpretaci téhož zdrojového kódu. Nicméně slušně napsané programy budou fungovat stejně v obou operačních systémech.

Co všechno Kylix umí

Kdybych chtěl vyjmenovat úplně všechny možnosti, které Kylix umí, bylo by potřeba mnohem více místa. Krátce se dá říct, že lze efektivně vyvíjet takové aplikace, jež jsou v dnešní době nejžádanější výkonná databázová řešení, orientace na e-business a webová rozhraní.

Přímo v produktu jsou zabudované nativní (a tedy optimalizované) ovladače pro nejrozšířenější databázové stroje. Zároveň je zakomponován i monitor pro sledování a ladění SQL aplikací. Pro jednodušší přechod mezi Windows a Linux je použit systém platformně nezávislých CLX knihoven komponentů.

Pro asi nejpopulárnější webový server Apache je možno vytvářet DSO moduly nebo CGI aplikace. Podporován je i server-side JavaScript.

Objem možností Kylixu je nepřímo vyjádřen již tím, že jsou dodány i tři rozsáhlé manuály. Když už jsem u obsahu balíku, kromě instalačního CD je zde další trojice stříbrných disků. První obsahuje trial verzi Delphi 6, druhé pak doprovodné nástroje třetích producentů, na posledním je elektronická učebnice vývojáře.

Co za to?

Na rozdíl od jiného softwaru pro Linux, není Kylix 2 zadarmo, cena je uvedena na této stránce. Vzhledem k tomu je třeba zřejmě důkladně zvážit, jestli opravdu potřebujete tento velmi výkonný, rozsáhlý a vyvážený produkt. Pokud se vám zdá cena přece jen příliš vysoká, můžete oželet některé funkce a koupit verzi bez přívlastku Enterprise, která vyjde podstatně laciněji. Každopádně můžu zodpovědně prohlásit, že poměr cena/výkon je mimořádně dobrý.

Borland Kylix 2

škála podporovaných možností

snadná přenositelnost na platformu Windows

K recenzi poskytla firma: Borland ČR, Francouzská 30, Praha 2, shop.borland.cz

Cena: recenzovaná verze Enterprise 69 999 Kč (za verzi Professional zaplatíte 8 990 Kč)

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0036

Jabber JIM 1.10

Jabber je softwarový projekt firmy Jabber, Inc., zabývající se komunikací v reálném čase a tzv. extensible instant messagingem (IM). Mezi nejvýznamnější investory Jabberu patří Webb Interactive Services a francouzský Telecom. Uživatelé Jabberu mohou za pomoci klientské části komunikovat v reálném čase nejen s dalšími jeho uživateli, ale rovněž i s uživateli AOL IM, MSN Messengeru, Yahoo Messengeru a ICQ. Klienty Jabberu najdete jak pro Windows, tak pro UNIX, Linux, Mozillu, MacOS, Javu, WWW na stránkách "www.jabber.com" a "www.jabber.org" se dozvíte více. Mimo to existuje webový klient na adrese "webim.jabber.com".

JCP aneb čím je Jabber výjimečný

Jabber Communications Platform (JCP) je komunikační základna navrhnutá podle nových trendů v informačních technologiích, což z pohledu velkého zákazníka (firem) znamená snadnou a spolehlivou integraci do moderních informačních systémů a sítí. Z pohledu koncového uživatele to znamená jedno rozhraní pro mnoho platforem, které je navíc interoperabilní se staršími technologiemi, spolehlivé a bezpečné. Abychom výše uvedená tvrzení podepřeli technickými fakty, podívejme se na klíčové prvky tvořící komunikační platformu Jabber:

- Otevřenost protokolu využívá otevřeného komunikačního protokolu postaveného na XML.

- Distribuovaná architektura výhodné pro vyrovnávání zátěže serverů (load balancing).

- Integrace v současné době podporuje autentizaci vůči databázím Oracle a generickému LDAPu.

- Bezpečnost používá SSL (Secure Sockets Layer) pro komunikaci.

Jabber Server

Pro běžné používání Jabberu vám stačí vědět, že někde na světě existují servery, které jsou nutnou podmínkou pro fungování všech klientů Jabberu (např. JIMa). Jabber Server můžete mít i doma a úplně zadarmo nezní to lákavě? Jabber Server optimalizovaný pro Red Hat Linux 7.1 pro Intel naleznete na adrese www.jabber.com/everywhere/. Může být zdarma použit až pro 100 uživatelů, a to samostatně v intranetu izolovaně od okolí (podobně jako možná známější ICQ Groupware) nebo plně integrovaně se světovou sítí Jabberu.

JIM Client

JIM je klientskou aplikací pro Windows 9x/NT/2000/XP. Podporuje diskuse dvou osob včetně uchování historie, diskuse konferenční s libovolnou kombinací uživatelů Jabberu, ICQ, MSN a Yahoo Messengeru zobrazených standardně v kategorizované stromové struktuře. Vedle standardní textově orientované výměny informací JIM nabízí přenos souborů, hledání kontaktů, změnu stavu uživatele, stálé místnosti, místnosti jen pro zvané, místnosti chráněné heslem, výměnu kontaktů, nalogování jednoho uživatele z více míst současně, blokování nevyžádaných zpráv, uchování zpráv uživatelům off-line.

K tomu abyste si skrz Jabber mohli popovídat s uživateli používajícími jinou IM službu, je nutné nastavit gateway pro danou službu. V JIMově nabídce nástrojů tak můžete učinit, nutností je registrovat se u poskytovatele služby to za vás Jabber neudělá. Do jisté míry je možné i automaticky importovat seznam kontaktů z vybraných služeb.

Jabber WebClient

Výhodou webového klienta je prostupnost firewally. Pokud je na firewallu propustný port 80, máte vyhráno. Na rozdíl od klientů newebových, které mají stále s firewally velké problémy. Za cenu méně pohodlného ovládání a omezených funkcí dostanete pěkný nástroj pro komunikaci v reálném čase podporující např:

- diskuse dvou osob

- konferenční diskuse v místnostech

- zjištění stavu uživatele, zamezení zobrazení stavu určitým osobám

- zanechání off-line vzkazu

Závěrem

Ač jsme si hodně pověděli o technologii Jabber samotné, běžného uživatele bude zajímat nejvíce koncová klientská aplikace. Jak již bylo zmíněno, klientů pro Jabber je mnoho. My jsme si dnes vypíchli JIMa, který je poměrně robustní a běží pod Windows. Zde je nutné připomenout, že se k serveru připojí jen za podmínky, že nejste za proxy-serverem anebo váš proxy-server podporuje protokoly SOCKS4 či SOCKS5. Jinak je prostředí JIMa poměrně přehledné a ovládání intuitivní.

GS Calc 5.5

Solidní tabulkový kalkulátor, jehož velikost ke stažení nepřesáhne 1MB, to je právě GS Calc. Nabízí příjemné uživatelské rozhraní a standardní funkce pro operace s buňkami a následným grafickým zobrazením. Vedle běžných funkcí zde také máte k dispozici funkce statistické, matematické (např. řešení rovnic, determinantů, lineární regrese) a funkce pro finanční analýzu (čistá současná hodnota, splátkový kalendář), které většinou naleznete až u daleko robustnějších kolegů. Další velmi příjemnou vlastností je import a export do formátu programů MS Excel 97/2000, MS Access 2000, dBase III+ / IV, Clipper, FoxPro 2.x a textových souborů TXT a CSV. Drobnou změnou oproti konkurenčním programům je správa listů v sešitě. Ostatní programy mají listy očíslovány a pojmenovány ve spodní části sešitu, GS Calc ke správě listů používá panel umístěný na levé straně obrazovky, který navíc dovolí jednotlivé listy seskupovat a řadit do souvisejících skupin.

GS Calc 5.5

Snadný tabulkový kalkulátor.

Velikost souboru: 815 KB

Domovská stránka: www.jps-development.com

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní funkčnost je částečně omezena, cena 20 USD

STG FolderPrint Plus 1.2.1.0

STG FolderPrint Plus je produkt primárně určený ke dvěma účelům k tisku a procházení složitých adresářových struktur, kde na první pohled vidíte, jaký procentní podíl (nebo množství dat) zabírá každá jednotlivá složka z celkového dostupného prostoru na médiu. Samotné zpracování výstupu lze omezit filtrem data, velikostí souborů, obsahem souborů, nebo maskou v hvězdičkové konvenci. Výsledný seznam potom můžete libovolně setřídit podle zvolených souborových atributů, eventuálně vyexportovat do formátů HTML a ASCII. Součástí programu je také utilitka k hromadnému přejmenovávání souborů a změně jejich atributů. Samozřejmým rozšířením je vyhledávací mechanismus, který ve vygenerovaném seznamu velmi rychle vyhledá požadované informace.

Před tiskem seznamu se také nechá upravit samotná podoba stránky (záhlaví, zápatí, titulek, barva podkladu a písma) a prohlédnout si náhled.

Program umí prohlížet i komprimované soubory a má speciální zobrazovací režim pro soubory typu MP3.

STG FolderPrint Plus 1.2.1.0

Tisky adresářových struktur.

Velikost souboru: 1,4 MB

Domovská stránka: www.stgsys.com/fpp.asp

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, cena 11,95 USD

TweakIE 3.0

S TweakIE máte svůj Internet Explorer téměř pod 100% kontrolou. Menu programu je rozděleno podle rozsahu působnosti na skupiny zálohování, ladění výkonu a správa programů skupiny MSIE, čistění nepotřebných souborů a zápisů v registru.

Pod výše zmiňovanými skupinami se skrývá celá řada nástrojů a nastavení, které vám mohou zpříjemnit brouzdání po internetu, optimalizovat rychlost připojení a zvýšit vaši bezpečnost. Např. z MSIE si můžete zálohovat nebo jednorázově nechat vyčistit následující informace: historii brouzdání, cookies, údaje ze systémového registru (automaticky doplňované údaje ve formulářích a nastavení jednotlivých programů skupiny MSIE), oblíbené položky, ručně vypsané URL, stránky dostupné off-line, informace o vytvořených telefonických připojeních, dočasné soubory systému Windows, atd. V rámci MS Outlook Expressu lze inteligentně zálohovat zprávy z uživatelských složek a přihlášených diskusních skupin, nastavení POP3 a SMTP služeb a adresář.

Poslední součástí TweakIE je Cache Explorer, jenž umí zobrazovat obsah adresáře s dočasnými soubory prohlížeče.

TweakIE 3.0

Nastavte si optimálně prohlížeč a toto nastavení si zálohujte.

Velikost souboru: 7,6 MB

Domovská stránka: www.tweakie.com

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, cena 15 USD

EnZip 3

EnZip je jednoduše ovladatelná freewarová utilitka, sloužící k vytváření a dekompresi archivů ZIP. Ovládání je velmi podobné windowsovskému Průzkumníku v levé části pracovního okna se nachází panel, kde je zobrazena stromová struktura právě používaných objektů a panel s naposledy použitými, respektive oblíbenými položkami. V pravé části pracovního okna je detailní seznam vybraných souborů se všemi jejich atributy. Tento program je ideální pro práci s více archivy najednou. Pro efektivnější práci nabízí tyto další funkce:

- Instalace softwaru přímo z archivu ZIP bez opuštění prostředí EnZIPu.

- K vašim samorozbalovacím archivům si můžete přidat vlastní ikonu a dialogové okénko s komentářem.

- Šifrování archivů pod heslem.

- Operacemi "táhni a pusť" z libovolného Windows programu vytvoříte nebo rozbalíte archiv.

- Automatické rozdělení archivu na více disket.

- Automatická kontrola zpracovávaných archivů vaším antivirovým programem.

EnZip 3

Praktický freewarový ZIP/UNZIP.

Velikost souboru: 1,6 MB

Domovská stránka: website.lineone.net/~chris_m

Licence: freeware

§§§§§


PC World CD Centrum

Martin Koníček

c02p0037

Lextek Language Identifier

Internet je celosvětovou sítí, na níž se nalézají informace ve všech možných jazycích. I když většina informací je v angličtině, může se vám stát, že narazíte na stránku či dokument, jenž bude v jiném jazyce. V tom případě se vám naskýtá možnost využít jeden z mnoha nabízených počítačových překladačů, či služeb překladatelské agentury. To je bohužel ve většině případů možné pouze pokud víte, v jakém jazyce je dokument vytvořen. Poznat angličtinu, němčinu nebo francouzštinu není problém, ale co když narazíte na informace, které jsou v méně známém jazyce? V tom případě vám pomůže tento jazykový identifikátor, který je schopen rozeznat jeden z dvou set šedesáti různých světových jazyků. K tomu stačí pouze splnit požadavky na délku textu, jež nejsou nikterak přehnané stačí vám totiž dokument obsahující minimálně dvěstě znaků (recenze, již právě čtete, má znaků tisíc). Poté je aplikace schopna přesně určit jazyk, a to díky identifikaci znakové sady, a několika dalších speciálních metod.

Lextek Language Identifier 2001

Utilita na rozpoznání jazyka, v němž je napsán dokument.

Velikost po instalaci: 4 300 KB

Domovská stránka: languageidentifier.com

Licence: freeware

UltraFunk Popcorn

V raných dobách internetu byla elektronická pošta zásadně doručována on-line přímo do schránky adresátovi, který si ji mohl vyzvednout pomocí terminálu. Moderní doba s ústupem terminálů potřebovala vyřešit přenos pošty ze serveru na "stolní" počítač příjemce tak, aby si ji mohl přečíst, i když je následně odpojen od sítě. K tomuto účelu byl vytvořen protokol POP3, pomocí kterého se vám načte pošta ze serveru do vašeho poštovního klientu (například Outlook Express), a vy si ji pak můžete prohlédnout v klidu, odpojeni od celosvětové sítě. V určitých případech je bohužel také potřeba pracovat se zprávami přímo na serveru, protože jejich stažení by zabralo dlouhou dobu například když vám někdo pošle obrázek o velikosti 5 MB, a je potřeba jej smazat přímo na serveru, bez jeho stažení. To umožňuje tento poštovní klient, pomocí něhož si můžete prohlížet obsah pošty přímo na serveru, a tak šetřit poplatky za telefon. Podobné nakládání s poštou umožňují i ostatní aplikace, bohužel většinou pouze pokud podporuje váš e-mailový server protokol IMAP, jenž však nemusí vždy být implementován.

Ultrafunk Popcorn

Poštovní klient pro čtení zpráv přímo na POP3 serveru bez jejich stažení.

Velikost po instalaci: 241 KB

Domovská stránka: www.

ultrafunk.com/products/popcorn

Licence: freeware

Automailer

Ve většině firem, jež jsou vybaveny moderní výpočetní technikou, jsou důležité firemní informace rozesílány elektronickou poštou, která mimo jiné nabízí jak vysokou rychlost doručení, tak i nesčetné možnosti automatického třídění došlých zpráv. Pokud například po firmě často opakovaně rozesíláte různé dokumenty či soubory, můžete si ušetřit velké množství práce tím, že využijete utilitu AutoMailer, jež za vás "pohlídá" danou složku s dokumenty, a jakoukoliv změnu (či přidání) souboru vyřeší tak, že na určený e-mail (například do intranetové e-mailové konference) odešle soubor jako přílohu. Toho mohou také využít administrátoři serveru, kdy lze takto sledovat jakoukoliv změnu všech konfiguračních souborů, a tím například významně snížit pravděpodobnost napadení systému. Pro zvětšení přehlednosti e-mailových zpráv můžete také využít komprimace ZIP s tím, že vám budou všechny změněné soubory odeslány najednou, a to v předem určených intervalech. Tím je zajištěno, že v případě aktualizace mnoha souborů najednou nebudete týden třídit elektronickou poštu.

AutoMailer 1.3.2

Utilita pro pravidelné automatické zasílání souborů.

Velikost po instalaci: 697 KB

Domovská stránka: www.duodata.de/automailer

Licence: lite verze (plná obsahuje možnost spuštění jako služba pod Win NT)

FineView

Prohlížečů obrázků je bezesporu mnoho, ale těch, jež se vydaly vlastní unikátní cestou, je pramálo. Jistě, je tady např. kvalitní prohlížeč IrfanView, ale i jemu může čelit konkurenční software, jenž nabízí netradiční vzhled (z části podobný legendárnímu prohlížeči Nestcape Navigator) a jednoduché i přehledné ovládání. To dokazuje i fakt, že po spuštění aplikace jsem sice zpočátku myslel, že se jedná o "primitivní" prohlížeč obrázků, ale posléze jsem zjistil, že nabízí i některé velmi zajímavé funkce, s nimiž jsem se jinde nesetkal. Například webové designéry potěší možnost vytvoření tagu <IMG>, ve kterém se uloží jak jméno obrázku, tak i jeho velikost. Zajímavý je také speciální mod prohlížeče, kdy se obrázky vloží do "kinofilmu", v němž si můžete zobrazit libovolný obrázek jako jeho políčko. Pokud se také rozhodnete změnit formát souboru třeba na populární a kvalitní PNG, postačí stisknout pouze jedno tlačítko, které vše zařídí bez vaší další asistence.

FineView 0.54

Prohlížeč obrázků.

Velikost po instalaci: 2 100 KB

Domovská stránka: www.fine-view.com

Licence: freeware

Účto

Už se blíží doba, kdy budete muset udělat své daňové přiznání. Pokud nepracujete na živnostenský list, mělo by vám stačit pouze "sečíst finance" na všech vašich účtech. K tomu slouží volně šiřitelná aplikace Účto, kde si jednoduchým způsobem nadefinujete jména účtů (může jich být až deset) a seznam plátců. Poté již stačí "nacvakat" částky, jež vám byly zaslány na vaše bankovní konto, do tohoto programu. Tento krok je v aplikaci stěžejní, a proto je zjednodušen tak, aby vkládání dat bylo co nejrychlejší. Dokonce můžete zapnout i podporu přenosného počítače (notebooku), která koriguje absenci numerické klávesnice. Při tvorbě daňového přiznání pak stačí zobrazit zůstatky účtů, či si vypsat všechny provedené transakce. které si můžete také vytisknout (data jsou nejdříve uložena do textového souboru, a poté je spuštěn Poznámkový blok, ve kterém můžete provést samotný tisk). Asi nejvíce problematické je v programu mazání špatně zadaných záznamů, jež musíte provést ruční editací datového souboru, jenž je naštěstí v textovém formátu.

Účto

Jednoduché domácí účetnictví.

Velikost po instalaci: 600 KB

Domovská stránka: sweb.cz/adamekma

Licence: shareware bez omezení

LeafChat

Služba IRC slouží pro komunikaci mezi lidmi v reálném čase. Mnohem lépe se vám ovšem vybaví o co se jedná, když vám řeknu, že jde vlastně o chat, pomocí něhož si můžete posílat soubory i obrázky a mnoho dalšího, a to dokonce bez vlastnictví internetové prohlížeče. Díky tomu, že pro tuto službu byl vytvořen speciální aplikační protokol, komunikace také probíhá mnohem rychleji, a není jí zbytečně zatěžováno internetové připojení. K jejímu používání je samozřejmě zapotřebí vlastnit software, jenž umožňuje připojit se k této síti, jako třeba LeafChat. Splňuje několik důležitých požadavků, jako je například jednoduché ovládání snadno pochopitelné i pro začátečníka (aplikace vás na každém kroku upozorňuje na kdejakou užitečnou maličkost) a rozumná velikost (od té se také často odvíjí i rychlost). Všechny tyto náročné požadavky se podařilo produktu splnit takřka bez výhrad, o čemž se ostatně můžete přesvědčit sami tím, že si jej vyzkoušíte třeba na serveru irc.felk.cvut.cz:6668.

LeafChat

Klient služby IRC.

Velikost po instalaci: 3 000 KB

Domovská stránka: www.leafdigital.com/Software/leafChat/

Licence: shareware, 30 dní

Sites2C

Při pročítání časopisů, internetových stránek i knížek můžete velmi často narazit na různé internetové odkazy. Pokud se vám některé zalíbí a rozhodnete se je navštívit později, musíte si buďto jejich adresu zapamatovat (to ve většině případů není nejlepší řešení), nebo využít utilitu pro jejich evidenci (tu ocení zejména uživatelé vytáčeného spojení, či majitelé notebooků). K tomu vám poslouží zajímavý manažer odkazů Sites2C, jenž na první pohled překvapí trochu strohým vzhledem, který mu však neubírá nic na jeho funkčnosti. Tu budete moci ocenit po základním nastavení, kde je třeba zvolit lokální formát data (je zvláštní, že si programátor nevzal informace přímo ze systému) a dobu, po které se vymažou odkazy (tím je zaručeno, že v okně nebudou zbytečně staré a nefunkční linky). Poté můžete aplikaci nastartovat a využívat její nadprůměrné schopnosti v organizaci již jednou navštívených odkazů, které můžete poklepáním na jednu ikonu "zázračně skrýt".

Sites2C 1.00

Organizátor internetových odkazů.

Velikost po instalaci: 108 KB

Domovská stránka: www.billy.co.il/sites2c/

Licence: freeware

GPGRelay

Pro maximální zabezpečení elektronické pošty slouží dobře známý elektronický podpis, například v podání programu PGP. Jediná nevýhoda aplikace PGP je ta, že podepisování dokumentu zbytečně zabírá čas, a tak nemalé množství uživatelů zabezpečuje proti zfalšování jen malé procento ze všech odesílaných zpráv. Stejně tak ověřování autentičnosti podpisu je zdlouhavé a komplikované. To se zásadním způsobem pokouší změnit tento program, jenž se jednoduše postaví mezi vašeho poštovního klienta (jako SMTP/POP3 zástupný server) a bude šifrovat, podepisovat, ověřovat, zjednodušeně starat se o vaši bezpečnost. K zabezpečení zpráv se použije celosvětově uznávaný kryptovací software GNU PGP, jejž musíte v počítači mít před instalací této utility. Tím se konfigurace aplikace bohužel ztěžuje, takže ji zvládne jen zkušenější uživatel, který již má zkušenosti s konfigurací položek v registrech. I přesto si myslím, že například ve firmě, kde utilitu nakonfiguruje správce sítě, může dojít ke značnému zvýšení bezpečnosti e-mailové komunikace.

GPG Relay 0.82

SMTP/POP3 sever pro šifrování/dešifrování elektronické pošty.

Velikost instalace: 147 KB

Domovská stránka: sites.inka.de/tesla/gpgrelay.html

Licence: freeware

§§§§§


Kvalitní technická a obchodní grafika – MS Visio 2002 Professional

Vladimír Drda & Michal Drda

c02p0040

Visio je produkt určený pro grafické ztvárnění obchodních a technických schémat, rozmanitých diagramů, prezentací a tabulek, které mohou automaticky reagovat na měnící se vstupní údaje ze spreadsheetu nebo databáze.

Od té doby, co Visio patří pod Microsoft, se začalo velmi rychle vyvíjet a s každou novou verzí MS Office máme i novou verzi Visia. Nynější Visio 2002 se schovává pod interním názvem Visio 10, což už je druhá verze patřící pod křídla Microsoftu. Změnila se jak cenová politika, tak i vybavenost jednotlivých verzí v balíku. Visio se v současné době prodává pouze ve dvou verzích: základní je Standard, druhá, vybavenější, je Professional. Ta vychází z dřívějšího Visia Professional a navíc je rozšířena o funkčnost a komponenty Visia Technical. Dodatečně si ještě můžete dokoupit Visio 2002 Network Tools, které jsou speciálně navrženy pro detailní dokumentaci síťové topologie. S Visio 2002 Network Tools se vám také na jeden rok otevře cesta do on-line archivů, nabízejících spoustu dalších užitečných komponent a hotových řešení. Dříve tyto komponenty byly standardní součástí MS Visio 2000 Enterprise Edition.

My jsme k recenzi obdrželi verzi Professional.

Visio & novinky

Těžištěm Visia jsou především tematicky rozčleněné sady inteligentních symbolů, které stačí jenom spojovat, a požadovaný výsledek je za chvíli hotový. Inteligentní nejsou jenom symboly, ale i konektory, jež se automaticky optimálně přizpůsobují vznikajícímu návrhu. V současné verzi jsou veškeré komponenty Visia dostupné až v 16,7 milionu barev.

Visio nyní obsahuje některé rysy a vlastnosti Microsoft Office XP, které usnadňují jeho ovládání a spolupráci s dalšími produkty skupiny Office (jednotný vzhled, průvodce vyhledáváním, nástroje k automatickému zálohování a obnově ztracených dat, atd.) Stane-li se vám, že potřebné komponenty nejsou na CD, průvodce vyhledáváním prohledá i web Microsoftu. Byla rovněž výrazně posílena podpora pro tvorbu stavebních plánů a konverzi výkresů z dalších programů typu CAD.

Posíleny jsou také možnosti IT diagramů:

- Byly přidány komponenty pro správu a návrh řešení založených na Microsoft Exchange Serveru 2000 a Active Directories.

- Mapování obsahu webů a stavu jednotlivých linků. (Web je zobrazen do stromové struktury a vadné linky jsou automaticky označeny.)

- Tvorba interfacu aplikace a dokumentace k dispozici jsou různá dialogová okna, průvodci, rolety, rozbalovací seznamy, atp.

- Modelování softwarových aplikací proces návrhu a odlaďování softwaru se nechá namodelovat těmito metodami: Booch, Rumbaugh, Shlaer--Mellor, Nassi-Scheiderman, ROOM, Express-G, Jacobson a SSADM, včetně přepisu do UML (Unified Modeling Language). Samozřejmá je podpora Microsoft Visual Basic 6 a Microsoft Visual C++ 6.

- Návrh informačních databází obsahuje robustní nástroje pro modelování, zajišťující návrh, kontrolu a reinženýring databází DBMS. Vynikající je průvodce SQL Server 2000 Reverse Engineer Wizard, který automaticky vygeneruje precizní diagram vybrané databáze.

Nová verze též umožňuje zjednodušenou správu projektů, a ta dovoluje úzkou spolupráci s MS Projectem či vzájemné konverze mezi Ganttovými diagramy a přímou časovou základnou. Důležitá je i úzká integrace s webem. Shape Explorer pracuje jako správce a vyhledávač šablon, objektů, stencilů (sada inteligentních komponent). Jeho použití není omezeno jen na vašem počítači, ale potřebné komponenty vyhledá i na webové stránce výrobce. Projekt lze uložit jako stránku HTML. Program se umí updatovat z internetu. Pro snazší vývoj aplikací přináší Visio nový XML formát, rozšířený objektový model, Visual Basic 6.3 (včetně rozšíření pro digitální podpis projektu), plug-iny COM (Component Object Model) pak velmi usnadňují práci vývojáře aplikací pro spolupráci s Visiem.

Závěrem

Cena a kvalita Visia oproti minulosti stále stoupá, jelikož záměrem Microsoftu je, aby Visio používali profesionálové a bylo standardním nástrojem ve velkých organizacích. Je to logické, neboť v oblasti levného sharewaru je podobných nástrojů velmi mnoho a odlišit se může jen velmi kvalitní výrobek s dobrou technickou podporou a zázemím. Bohužel tomu musí odpovídat i cena.

MS Visio Pro 2002

intuitivní ovládání shodné s MS Office XP

široké možnosti využití

úzká integrace s webem

inteligentní komponenty

produkt není lokalizován

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o., Novodvorská 1010/14B, Praha 4

Cena: cca 7 000 Kč (bez DPH)

§§§§§


Knihy


Java servlety a stránky JSP

c02p0002

Patrik Malina

Programovací jazyk Java firmy Sun Microsystems má za sebou (v relacích počítačového věku) již docela slušnou a úspěšnou historii a dnes se těší zasloužené popularitě. O kvalitní učebnice tohoto jazyka v češtině není nouze, ať se jedná o překlady či původní publikace českých autorů (právě vydavatel zde představované novinky v loňském roce připravil zdařilou učebnici Miroslava Viriuse). Prakticky ve všech případech však jde o základní studijní texty, jež obsahují úvodní výklad jazyka a principů objektově orientovaného programování. Takto specializovanou knihu, jakou vám zde představíme, byste dosud hledali marně.

Jak je z názvu patrno, autor se zaměřil na problematiku využití Javy na straně aplikačního (typicky webového) serveru pro potřeby tvorby statických i dynamicky generovaných webových stránek. Při letmém prolistování můžete nabýt dojmu, že se jedná o velkou kolekci příkladů s doprovodným textem. Hall skutečně svůj výklad důsledně opírá o řadu ukázek, člení text do výrazné struktury a rozdělil jej na poměrně malé, zřetelně uzavřené celky, čímž velmi usnadnil studium. Autor postupuje od popisu základních struktur servletu přes typické "CGI" záležitosti (zpracování požadavků klientů, práce s proměnnými, generování hlaviček http) k práci s cookies a sledování sessions. Druhá část se zabývá skriptováním technologií Java Server Pages, a jejich využitím, a závěrečná, třetí část pak "podpůrnými" tématy, jako jsou formuláře HTML, speciální využití apletů či databázová spojení pomocí JDBC. Závěr tvoří stručná referenční příručka.

Publikace není určena začátečníků a pro úvodní seznámení s Javou doporučuji např. výše zmíněnou knihu. Jde o programování pro internet pomocí Javy, a autor výborně demonstruje možnosti, jež tento jazyk poskytuje. Pokud je vám problematika blízká, neváhejte s koupí, neboť nemůžete udělat chybu, a naopak se můžete hodně naučit.

Autor: Marty Hall

Vydavatelství: Neocortex, Praha

Počet stran: 586

Doporučená cena: 597 Kč


Adobe Photoshop 6.0

Patrik Malina

Program Photoshop firmy Adobe je grafiky-profesionály většinou považován za nekorunovaného krále mezi bitmapovými editory. Jedná se o velmi silný nástroj, a právě proto není úplně snadné se s ním naučit pracovat, neboť ovládání někdy na první pohled vzdoruje naší intuici. Chcete-li jej tedy zvládnout, nestyďte se sáhnout po příručce a když už, proč by neměla být přímo z rukou tvůrců programu?

Vydavatel se rozhodl vsadit na jistotu a připravil překlad autorizované učebnice, v níž se mohou začátečníci seznámit s filosofií ovládání aplikace. Kniha je koncipována jako cvičebnice text je rozvržen do sedmnácti lekcí, jež zpracovávají relativně samostatné celky. Výklad je velmi podrobný a popisuje vždy v rámci vybrané tematiky každý krok, vedoucí ke zdárnému konci. Nechybí předpokládaná časová náročnost pro každý oddíl, precizně připravené pracovní materiály na přiloženém CD, shrnutí či kontrolní otázky v závěru kapitol. Za velmi dobře zpracovaný považuji rovněž překlad, a to nejen pro jeho srozumitelnost, ale také "dvojakost" v textu jsou při popisu nabídek a dalších prvků aplikace u českých pojmů zachovány rovněž originální anglické termíny, takže můžete při nácviku či v budoucnu pracovat s oběma jazykovými mutacemi Photoshopu. Velmi slušně jsou rovněž zpracovány doprovodné obrázky (menu, nástroje, palety atd.), jež text výborně doplňují. Kniha také obsahuje barevnou křídovou přílohu nejen s ukázkami příkladů, na nichž adept v průběhu kursu pracuje, ale také s kvalitními kolekcemi snímků, jež demonstrují řadu dalších možností programu, obzvláště při retušování fotografií.

Chcete-li se opravdu dobře naučit základům práce s bitmapovou grafikou a retušování fotografií, není důvodu hledat jinou knihu, neboť tato je opravdu dobrá. A získané zkušenosti lze využít i jinde ovládání programu Photoshop bylo inspirací třeba tvůrcům editoru GIMP.

Autor: Adobe Press

Vydavatelství: Softpress, Brno

Počet stran: 460

Doporučená cena: 595 Kč


Samba Linux jako server v sítích s Windows

Patrik Malina

Pokud patříte mezi alespoň mírně pokročilé správce lokální sítě, postavené na Windows, třeba jste již někdy byli v pokušení vyzkoušet, zdali by se přeci jen nedalo využít Linuxu. Jste-li blízcí troše experimentování a máte pocit, že platit za tiskový či souborový server těžké licenční poplatky je nešetrné, tato kniha je právě pro vás.

Asi jste již zaslechli, že Samba je implementace protokolu SMB (původně od firmy IBM) na platformě Linux. Asi také víte, že slouží k práci se soubory a tiskárnami v lokálních sítích Microsoftu, a tato publikace vás podrobně seznámí, jak vše provozovat v síti vaší.

Samozřejmým předpokladem ke studiu je slušná znalost nejen prostředí Windows, ale také základy pohybu v prostředí Linuxu. Pokud se bojíte příkazové řádky a úprava konfiguračního souboru v textové podobě vás děsí, není kniha pro vás. Přesto ji lze ve vymezených mantinelech označit za čtení pro začátečníky. Autoři postupují od základů seznámí vás s fungováním samotného protokolu, s principy sítí a jejich služeb ve Windows a dále pak krok po kroku s instalací a konfigurací implementace Samba na Linuxu. Obtížnost výkladu průběžně roste zpočátku vás autoři "rozcvičí", poté se tempo mírně zvyšuje. Můžete se postupně naučit konfiguraci klientů Windows, nastavení uživatelských práv či integraci do domén NT. Všechny kapitoly jsou opatřeny důkladným úvodem, výklad je pozvolný a doprovázejí jej podrobné a slušně okomentované příklady. Nechybí kapitoly o řešení různých typických problémů, referenční příručka konfigurace Samby či příklad zcela konkrétního, úplného konfiguračního souboru.

Knihu považuji za velmi užitečnou, a to nejen proto, že tato tematika je v češtině uceleně zpracována pravděpodobně poprvé, ale také díky její koncepci dobře poslouží zpočátku jako učebnice a po získání zkušeností jako referenční příručka.

Autoři: Robert Eckstein, David Collier-Brown, Peter Kelly

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 375

Doporučená cena: 397 Kč


Tvorba WWW a WAP

Patrik Malina

Ty tam jsou časy, kdy zběhlému tvůrci webových stránek stačilo bravurně ovládat značky jazyka HTML. Statické stránky dnes patří k začátečnické problematice do většiny prohlížečů vtrhnul pohyb, a navíc počítač třídy PC již zdaleka není jediným zařízením, kde si chtějí uživatelé prohlížet stránky. Pokud patříte mezi všestranné tvůrce webových světů, mohla by vám tato brožurka přijít vhod.

Knihu považuji především za dobrý nakladatelský počin podobně koncipovanou publikaci jsem již dlouho neměl v ruce a myslím, že řadu zájemců potěší. Podtitul v tomto případě velmi přesně vystihuje obsah, neboť autor připravil úplný přehled standardů HTML, XHTML 1.0, DHTML, CSS 1 a 2, WML a WAP. Zdůrazňuji, že nejde o učebnici vytváření stránek pomocí uvedených technologií, ale o referenční manuál pro ty, kteří již vědí, o co jde. Kniha se velmi hodí přesně pro chvíle, kdy se vám z hlavy vykouřila některá z méně často používaných značek či si potřebujete osvěžit přesnou syntax. Autor dle mého soudu velice dobře rozvrhnul poměr mezi strohým seznamem, stručným výkladem a příklady použití, a to dle závažnosti popisovaného tématu. Nechybí také přehledné tabulky různých parametrů. V souladu se současnými trendy je velký prostor věnován především objektovému modelu a událostem, a pak kaskádovým stylům.

Rád bych dále zmínil, že kniha je poměrně slušně zpracována po stránce sazby. Jedná se primárně o referenční materiál, a tak je rychlá orientace v textu žádoucí autor (či editor) tento fakt nepodcenil, kniha je přehledná a dobře se s ní pracuje. Značně si také ušetříte čas, pokud si z autorovy stránky stáhnete kolekci příkladů, jež jsou v knize uvedeny.

Jak jsem v úvodu zmínil, publikace tohoto typu vychází po delší době. Nejste-li zarytými příznivci hesla, že nejlepší referenční materiál je web sám, poohlédněte se po ní. Bude se hodit začátečníkům i profesionálům.

Autor: Petr Pexa

Vydavatelství: Kopp, České Budějovice

Počet stran: 215

Doporučená cena: 149 Kč


Visual Basic .NET programovací jazyk

Patrik Malina

Programovací jazyk Visual Basic firmy Microsoft má zajímavou minulost a jeho cesta k současné podobě byla poměrně trnitá. Podstatnou část jí prošel také autor této publikace, jehož příručky popisující předchozí verze jsou dostatečně známy. Nepřekvapí tedy, že nyní, kdy se Visual Basicu dostalo některých zásadních vylepšení, následovala rychle tato kniha a její sourozenec v podobě titulu, v němž jsou zpracovány řešené úlohy.

Znáte-li předchozí Pokorného publikace, zřejmě nebudete překvapeni. Především začátečníci by tak měli vědět, že se opět jedná o cosi mezi učebnicí, referenční příručkou a přehledem nejzajímavějších novinek. Jste-li úplným začátečníkem, knihu prozatím plně nevyužijete autor totiž používá "přírůstkovou" metodu, kdy předpokládá vaši základní znalost či zkušenost s jazykem a jeho implementací v předchozích verzích, a zaměřuje se hlavně na nové rysy a odlišnosti. Kniha je v podstatě rozvržena jako popis jednotlivých prvků jazyka, s tím že průběžně je odkazováno na zkušenosti s předchozími verzemi. Přeci jen podrobněji jsou zpracovány některé opravdu zásadní novinky, jako např. vytváření vlastních tříd či dědičnost. Nechybí základní popis nového vývojového prostředí, přehled komponent či nových koncepcí při tvorbě aplikací v rámci architektury .NET. Autor se nevyhýbá ani opačnému postupu, takže v knize naleznete upozornění na vlastnosti jazyka, jež Microsoft nezvládl dořešit a jejichž užívání lze vřele nedoporučit. Samozřejmostí je řada krátkých příkladů, jež velmi stručně demonstrují popisované jevy (ke knize je k dostání disketa s jejich kompletní kolekcí). Hledáte-li však komplexnější ukázky, sáhněte po zmíněné sbírce s rozsáhlejšími řešenými úlohami.

Knihu nelze doporučit k prvotnímu studiu naopak, je velmi vhodná pro zkušenější programátory, kteří chtějí dál žít s Visual Basicem v jeho poslední inkarnaci.

Autor: Jan Pokorný

Vydavatelství: Kopp, České Budějovice

Počet stran: 253

Doporučená cena: 199 Kč (doprovodná disketa 69 Kč)


Vademecum správce sítě

Patrik Malina

Pod pojem "správce sítě" dnes často bývá počítačovými plebejci zahrnována řada blízce příbuzných profesí či disciplín. Přidržíme-li se blíže významu slova, je onou osobou specialista na ryze síťové technologie a jejich provoz. A právě především pro tyto zájemce je zde představovaná kniha.

Výklad je zaměřena na síťové technologie jako takové jejich vlastnosti a použití, a autor nijak podobně nezabíhá do oblasti implementací různými firmami do aktivních síťových prvků či operačních systémů.

Veškerá problematika je zpracována s důsledným využitím referenčního modelu ISO OSI a publikace je rozdělena do pěti částí. V první je řeč o propojování prostředků na dvou nejnižších vrstvách, takže zde najdete velmi detailní pojednání o technologiích LAN (lokální sítě) a WAN (rozlehlé sítě), jako jsou např. Ethernet, Token Ring, Frame Relay či ATM. Autor se podrobně věnuje jak samotným vlastnostem fyzických médií, tak metodám přístupu k nim. Druhá část je v těsné návaznosti věnována používaným síťovým zařízením, jako jsou mosty, přepínače, směrovače, ale také např. technologii překladu síťových adres (NAT).

Část třetí zahrnuje výklad směrovaných protokolů, tedy pro mnohé jádro "síťové" práce. Jsou zde představeny prakticky veškeré běžně používané systémy, bez ohledu na současnou míru využití a pozici v internetovém světě. (např. TCP/IP, NetWare, SNA či Apple Talk). Poslední dvě kapitoly pojednávají o záležitostech veskrze internetových jednak směrovacích protokolech (např. RIP, OSPF), jednak zajištění kvality služeb a bezpečnosti.

Jak je patrno, Jirovského kniha je pro profíky. Nečekejte od ní návod na propojení dvou počítačů ve Windows pomocí sériového kabelu, ale hodnotný, hutný a "akademicky" důsledný výklad, jenž je velmi dobrým základem pro následnou realizaci v jakémkoliv aplikační prostředí. Na závěr drobná poznámka: čeština v tomto dílku dostala pěkně na frak!

Autor: Václav Jirovský

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 428

Doporučená cena: 390 Kč

§§§§§


2/2004


Novinky


JVC s Maxtorem

Společnost Victor Company of Japan (JVC) si pro svůj nový HDD/DVD rekordér DR-MH5 vybrala pevné disky Maxtor QuickView, které jsou speciálně určené pro využití v oblasti spotřební elektroniky. HDD/DVD rekordér JVC DR-MH5 obsahuje pevný disk Maxtor QuickView CE o kapacitě 120 GB. Tento disk pojme cca 120 hodin videa s možností souběžného nahrávání dvou programů. Kromě toho je jeho součástí tuner pro potlačení parazitních obrazů (tzv. duchů), což umožňuje čistší nahrávání.-Tji


Intel založil ICG

Snahy společnosti Intel v oblasti komunikací vytvořit komunikační infrastrukturu pro segment mobilních telefonů a kapesních počítačů byly rozděleny mezi organizace ICG (Intel Communications Group) a Wireless Communications and Computing Group (WCCG). V čele nové divize bude stát Sean Maloney, výkonný viceprezident společnosti Intel a generální ředitel ICG. Společnost Intel dále oznámila, že Ron Smith, senior viceprezident společnosti Intel a generální ředitel Intel WCCG, odchází počátkem příštího roku do důchodu.-TJi


3Com 3Wi-Fi

Společnost 3Com Corporation rozšířila svou řadu bezdrátových řešení o nové třírežimové přístupové body a klientské adaptéry sítí WLAN. Dosáhla tak hlavního cíle své bezdrátové strategie pro podniky vytvoření integrovaných, cenově dostupných produktů, které spojují vyspělé bezdrátové zabezpečení s podporou všech tří standardů Wi-Fi 802.11a (v ČR neschváleno), 802.11b a 802.11g. 3Com je jedním z mála výrobců, kteří toto třírežimové bezdrátové řešení nabízejí. Bezdrátové zabezpečení bylo vyřešeno bezpečnostními protokoly jako WPA, AES a 802.1x.-Tji


Oskar na to jde s humorem

Všímavější z vás si možná již všimli, že se na Oskarově webu objevila další legrácka. Pokud na úvodní stránce, na niž se dostanete zadáním adresy www.oskarmobil.cz do internetového prohlížeče, najedete myší nad Oskarovo logo v levé horní části obrazovky, dočkáte se nějaké reakce. Po prvním "přeletu" myši nad zmiňovanou oblastí se zpravidla objeví aktuální datum a svátek, po druhém a každém dalším se již dočkáte humorného komentáře. Jedná se o několik desítek různých citátů nebo pořekadel, jež byly vybrané tak, aby se nad nimi alespoň pousmál i ten nejzarytější morous.-CZ


ADSL od eTelu

Společnost eTel, stejně jako další telekomunikační operátoři na českém trhu, uvedla od nového roku nové ceny vysokorychlostního připojení na internet ADSL. Ceny služeb z kategorie ADSL Professional klesly téměř o 40 %. Klienti mají nelimitovaný přenos dat a budou platit při rychlosti připojení 256/64 Kb/s měsíční paušál 2 000 Kč, při rychlosti 512/128 Kb/s 3 000 Kč a při 1024/256 Kb/s pak 5 300 Kč. Operátor eTel zařadil od počátku roku do své nabídky novou variantu služby eTel Internet ADSL Light. Jde o připojení rychlostí 512/128 Kb/s s limitem přenesených dát (obousměrně) 3 GB a o připojení rychlostí 1024/256 Kb/s s limitem přenesených dat (obousměrně) 6 GB. Tento typ připojení je poskytován i ve verzi COMBI, která kombinuje hlasovou službu a vysokorychlostní připojení na Internet ADSL za 900 Kč měsíčně, rychlost 512/128 Kb/s (ceny volání dle tarifů eTel Easy Call Standard).-TJi-


Brnění od CA a MS

Společnosti Computer Associates (CA) a Microsoft informovaly o společné nabídce pro domácí uživatele systému Windows, která zahrnuje roční bezplatné využívání balíku zabezpečovacích programů CA eTrust EZ Armor, sestávajícího z antivirového programu a firewallu. eTrust EZ Armor je uživatelská verze zabezpečovacího programového vybavení společnosti CA profesionální třídy, která výrazně zvyšuje úroveň zabezpečení domácích osobních počítačů a omezuje šíření internetových hrozeb. CA chce tuto speciální nabídku aktivně propagovat v rámci kampaně

Microsoftu "Protect Your PC" (Chraňte své PC). Produkt eTrust EZ Armor si lze stáhnout z odkazu v sekci "Protect Your PC" na webu Microsoftu na http://www.microsoft.com/security/protect/.

Odborníci se shodují na tom, že velké množství uživatelů osobních počítačů, kteří nepoužívají aktualizované antivirové programy anebo osobní firewally, je jednou z největších hrozeb pro bezpečnost informací uživatelů Internetu. Právě nabídkou jednoročního bezplatného užívání programu eTrust EZ Armor pro uživatele Windows XP, Windows 2000, Windows Millennium Edition a Windows 98/Windows NT chce CA přispět k řešení tohoto kritického problému.

Podle průzkumu míry výskytu virů, který provádí laboratoř ICSA již osmý rok za sebou, dochází měsíčně ke 105 virovým napadením na

1 000 osobních počítačů. Toto číslo trvale roste od roku 1998, kdy byl poměr 32 napadení na 1 000 PC. Nedávný průzkum společnosti AOL rovněž odhalil, že 62 procent domácích uživatelů širokopásmových služeb si ve svých počítačích v poslední době neaktualizovalo svůj antivirový software. V rámci nabídky, která platí do 30. června 2004, si jej mohou oprávnění uživatelé Windows stáhnout bezplatně, čímž získají jednoroční ochranu osobního firewallu a antivirového

programu s každodenní aktualizací virových signatur. Více informací o projektu naleznete na www.my-etrust.com/microsoft.-TJi


HotSpot to go

D-Link nabízí od nynějška díky svému paketu HotSpot to go (DSA-3110HS) kompletní řešení pro zřizování bezdrátového veřejného připojení k internetu (HotSpot). S pomocí tohoto balíku může dát např. kavárna svým hostům k dispozici platformu pro bezdrátový přístup k internetu. Uživatel může přes svůj PDA nebo notebook surfovat po internetu, stahovat e-maily nebo vstupovat do firemních sítí. Použitím balíku HotSpot od společnosti D-Link se může napojit až 50 uživatelů současně. Toto je realizováno prostřednictvím přístupového bodu (Access Point) bezdrátově. Služba "HotSpot to go" je tak optimálně vhodná pro hotely, restaurace, kavárny nebo bistra, kde chtějí svým hostům nabídnout rozšířený servis. Srdcem HotSpotu je DSA-3100 zabezpečená internetová brána (Secured Internet Gateway), která se přes kabel zakončený konektorem RJ-45 připojí k modemu (přednostně ADSL modem), jakož i na Wireless Access Point DWL-700AP. Tím, že je tento připojen na gateway, je umožněno bezdrátové připojení k internetu. Deset karet typu Wireless CardBus DWL-610 obsažených v balíku dává poskytovatel služby HotSpot svým zákazníkům k dispozici pro přístup k internetu z notebooků. Secured Internet Gateway poskytuje speciální přihlašovací stránku k samostatnému přihlášení pro každého uživatele služby HotSpot. Díky speciální funkci managementu může provozovatel HotSpotu každému hostovi cíleně přidělit a řídit vlastní šířku pásma. Účtování jednotek probíhá podle doby připojení on-line. Zájemce si u poskytovatele zakoupí určitou délku surfování, brána přidělí tento časový úsek uživateli a zašle mu automatické hlášení, jakmile jeho délka on-line připojení vyprší.-Tji


BladeCenter HS40

Společnost IBM uvedla ultratenký blade server (modul) IBM eServer BladeCenter HS40 se čtyřmi procesory Intel Xeon MP, jenž nabízí bezkonkurenční výkon firmám, které uvažují o konsolidaci svých serverů. Blade servery jsou velice tenké servery ve formě modulů, které jsou instalovány ve skříni jeden vedle druhého podobně jako knihy na polici. Protože zabírají podstatně méně místa než tradiční rackové servery, umožňují zákazníkům přibrzdit živelný růst počtu serverů a lépe spravovat počítačovou infrastrukturu. Společnost IBM vyvinula nový BladeCenter HS40 jako nejvýkonnější a nejflexibilnější čtyřprocesorový server svého druhu. Do standardizované skříně lze umístit až 42 čtyřprocesorových modulů IBM HS40. Zákazníci IBM si mohou vybrat z nejširšího portfolia blade serverů s různými procesory, operačními systémy a aplikacemi, přitom různé servery mohou sdílet stejnou skříň. IBM jako jediná společnost dává zákazníkům možnost výběru z blade systémů BladeCenter s 64bitovou technologií PowerPC (eServer JS20) a vysoce škálovatelných dvouprocesorových systémů BladeCenter s 32bitovou technologií procesorů Intel Xeon (eServer HS20).-TJi


AEC na Nokia Market

Šifrovací program TrustPort Mobile Encryption z dílny společnosti AEC, který je určen pro instalaci na mobilní komunikátory Nokia 9210, je nyní k dispozici také prostřednictvím Nokia Software Marketu. Programy TrustPort Mobile Encryption, které jsou plně kompatibilní s aplikací TrustPort Archive Encryption (šifrování a správa šifrovaných archivů pro počítače PC), jsou dostupné pro platformy EPOC a Pocket PC. Verzi pro platformu EPOC 6.x používanou na komunikátorech Nokia 9210 zařadil do své nabídky i jejich výrobce ve svém webovém Nokia Software Market (www.softwaremarket.nokia.com). Na úspěch řešení Mobile Encryption navazuje AEC dalším novým produktem, který se nazývá AEC Safe a je určen pro bezpečné uchování dat (např. hesel či kontaktů) uložených v mobilním telefonu.

-TJi


Security 2004

Stejně jako v letech minulých, i letos se bude pod odbornou záštitou společnosti AEC konat konference Security. Její první ročníky se uskutečnily již počátkem devadesátých let (tehdy ještě pod názvem Virus). Letošní akce se bude konat v úterý 6. dubna v prostorách hotelu Andel\s. Bližší informace naleznete na adrese http://konference.aec.cz.-TJi


Digitální knihkupectví

Adobe otevírá Adobe Digital Media Store, internetový obchod s širokou nabídkou digitálních dokumentů ve formátu PDF k okamžitému stažení. Zákazníci v něm najdou tisíce titulů, jako jsou Adobe PDF eBooks, odkazy k digitálním časopisům a novinám, mapy, vědecké studie a jiné dokumenty PDF. Stačí kliknout na odkaz www.digitalmediastore.adobe.com nebo na tlačítko "Get eBooks Online" programu Adobe Reader nebo Acrobat 6.0. Společnost Adobe a její technologický partner OverDrive spolupracují s nakladatelstvími a nezávislými autory. Jejich cílem je vytvořit atraktivní internetový obchod, který nabídne přístup ze všech zařízení, jež podporují populární a bezplatný program Adobe Reader. Adobe Digital Media využívá nejnovější, šestou verzi. -TJi


Lancom expanduje

Lancom Systems GmbH, poskytovatel řešení pro široké spektrum firem v oblasti připojení, oznámil vstup na východoevropské trhy. Lancom Systems si vybral Consito k.s. jako obchodního zástupce pro vybudování obchodní činnosti ve východní Evropě. Hlavní role společnosti Consito bude spočívat v nalezení vhodných distributorů pro území celé východní Evropy, dále v nalezení a vytvoření úředních postupů, v poskytování strategického poradenství a ve vybudování povědomí o firmě Lancom. Hlavním důvodem Lancom Systems pro vstup na východoevropský trh je snaha připravit se na rostoucí obchod v zemích, které vstoupí do Evropské unie 1. května.-TJi


SkyNet s atestací

Společnost SkyNet oznámila, že získala od Atestačního střediska Relsie atesty pro firewall Sidewinder G2 ve verzi 6.0 podle § 6 zákona č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy. Atesty jsou prováděny s pověřením Úřadu pro veřejné informační systémy (nynější Ministerstvo informatiky ČR). Na základě rozhodnutí Atestačního střediska Relsie byly firewallu Sidewinder G2, verze 6.0 uděleny Atest jakosti produktu s hodnocením: "Vynikající" (platnost tohoto atestu je do 16. 12. 2005); a Atest shody s kritérii EAL4 Common Criteria (ISO 14 508) se stupněm hodnocení: "Splňuje bez výhrad" (platnost atestu je do 16. 12. 2008). Tji


BorderManager 3.8

Nový Novell BorderManager 3.8 zahrnuje na rolích založený přístup k informačním zdrojům prostřednictvím virtuální privátní sítě (VPN), zabezpečení koncových bodů, standardizovanou VPN s podporou linuxových klientů a zdokonalené funkce protokolování. S aplikací BorderMana-ger 3.8 mohou organizace poskytovat mobilním zaměstnancům bezpečný přístup k jejich aplikacím z jakéhokoli místa a zároveň mohou kontrolovat jejich aktivity na internetu a blokovat nežádoucí obsah. Řízení přístupu zajišťované aplikací Novell BorderManager je klíčovou součástí řešení správy identit Novell Nsure. Díky podpoře otevřených standardů pro FreeS/WAN je možné používat aplikaci BorderManager 3.8 s jakýmkoli linuxovým klientem VPN a podpora adresářů LDAP umožňuje aplikaci BorderManager autentizovat uživatele proti jakékoli adresářové službě, která tomuto protokolu LDAP odpovídá. Se zcela novým, na standardech založeným, řešením virtuální privátní sítě mohou zákazníci aplikace Novell BorderManager 3.8 využívat veškeré součásti infrastruktury certifikované pro IPsec, například zařízení VPN od společností Cisco, Check Point, Nortel a dalších.-TJi


InWay ADSL

Společnost InWay poskytuje od ledna 2004 služby ADSL. Služba ADSL.Way Standard s agregací 1 : 50 je určena převážně domácnostem, služba ADSL. Way Business je agregována poměrem 1 : 20 a je určena malým a středním firmám a domácnostem. Varianty ADSL.Way Standard se liší rychlostí připojení a datovými limity. Jsou nabízeny v rychlostních variantách 512/128 kb/s s datovými limity 3 GB a 10 GB a 1024/256 kb/s s datovými limity 6 GB a 20 GB. Ceny služeb ADSL.Way Standard se pohybují od 889 korun do 1 959 korun bez DPH. Varianty služby ADSL.Way Business jsou všechny bez omezení limitu dat a liší se rychlostmi připojení 256/64 Kb/s, 512/128 Kb/s nebo 1 024/256 Kb/s. ADSL.Way Business stojí měsíčně od 1 899 do 5 559 korun bez DPH. V ceně služeb ADSL.Way je řada doplňkových služeb, které uživateli umožní maximální využití internetového připojení.-Tji


Hudba od SONY

Společnost Sony letos zahájí v USA provoz internetové hudební služby, která bude nabízet ke stažení zhruba půl milionu skladeb. Firma současně představila novou vysokokapacitní verzi svého formátu MiniDisc, jež je schopna na jednom disku zaznamenat až 45 hodin hudby ve srovnání se současnou hodinou a půl. Internetová služba s názvem Connect umožní uživatelům stáhnout skladby do jejich osobních počítačů a poté je přehrát do přenosných hudebních zařízení, jako jsou přehrávače využívající minidisky nebo paměťové karty.-FEL


Call centrum Mediatelu

V minulých dnech byl na pražském Barrandově v sídle divize Direct Marketing společnosti MEDIATEL zahájen provoz modernizovaného call centra. Technické a programové vybavení call centra zajistily společnosti Český Telecom a Siemens. Nové centrum, vytvořené spojením sil Mediatelu a těchto dvou firem, umožní dodávat výsledky zadaných průzkumů i obchodních kampaní v ucelené podobě. Moderní řešení umožňuje nabízet nejen služby hlasové, ale i faxové, SMS kampaně a on-line sledování výsledků marketingových průzkumů zákazníkem v reálném čase.

-FEL


Hodina za cenu tří minut

Od počátku ledna mohou zákazníci T-Mobilu volat třeba celou hodinu za cenu tří minut. Možnost volání po třetí minutě zdarma je určena jak pro tarifní zákazníky, tak pro uživatele předplacených služeb Twist a k jejímu využívání není zapotřebí nic aktivovat či nastavovat. K tomu, aby si zákazník užil dlouhé povídání po telefonu, je zapotřebí jediné. Stačí zadat předčíslí 7330 a poté jen vytočit číslo osoby, s níž si zákazník přeje mluvit. Hovor jej pak bude stát stejně, jako je cena za tři minuty volání dle tarifu, který používá. Maximální délka takto výhodného volání je celých 65 minut. Tarifní zákazníci se přitom nemusejí obávat, že přijdou o volné minuty ty se při volání s předčíslím 7330 nevyčerpávají.

Uvedená nabídka platí pro volání do sítě

T-Mobile v rámci ČR od 5. ledna do 29. února 2004. Nelze ji využít pro volání na číslo NEJ.-FEL


Nové hodnoty Go kuponů

Od 1. ledna 2004 si může zákazník zakoupit také zcela nové Go kupóny v nominálních hodnotách 250, 350, 550 a 950 Kč. Společnost Eurotel pro své zákazníky, kteří si od 2. ledna 2004 zakoupili a zakoupí některý z Go kuponů v nových hodnotách 250, 350, 550 nebo 950 Kč, připravila SMS hru "Zlatý měšec". Ta bude probíhat v období od 2. ledna do 31. března. 2004. Každý, kdo se hry zúčastní, může vyhrát až 10 tisíc Kč ve formě Go kreditu nebo slevy z účtu. Nově zavedený herní systém je jednoduchý. Zákazník vstoupí do hry odesláním SMS ve tvaru HRA xxxxxxxx (kde xxxxxxxx je herní kód) na číslo 999238. Herní kód zákazník nalezne na letáčku přiloženém ke Go kuponu. Po odeslání herní SMS bude každý hráč informován formou odpovědní textové zprávy o své úspěšnosti.-FEL


ST60 od Siemense

Společnost Siemens Mobile uvedla na trh nový mobilní telefon ST60. Ten pořizuje a odesílá videonahrávky, má digitální kameru se čtyřnásobným zoomem a displej se 65 000 barvami. I přes malé rozměry obsahuje Siemens ST60 širokou paletu užitečných nástrojů např. e-mail, podrobný adresář, organizér s funkcemi připomenutí, převodník měn, kalkulačku, atd. Všechny tyto funkce se snadno používají a je k nim jednoduchý přístup díky pětisměrnému joysticku.

Telefon ST60 bude na evropský trh uveden v lednu 2004. Na českém trhu bude dostupný od února 2004. FEL


Certifikované Kerio

Společnost Kerio Technologies oznámila, že organizace ICSA Labs, nezávislá autorita v oblasti testování bezpečnostních produktů dle přísných standardů, udělila produktu Kerio WinRoute Firewall titul prvního certifikovaného síťového firewallu pro Windows XP, hodnoceného podle nových kritérií organizace ICSA Labs Modular Firewall Certification verze 4.0. ICSA Labs testuje 95 procent produktů v kategoriích, jakými jsou antivirové programy, VPN řešení, firewally, PC firewally, aplikace z oblastí IPSec, detekce útoků a zabezpečení obsahu.

Kerio WinRoute Firewall podporuje sítě čítající od 10 do 1 000 pracovních stanic. Běží na operačních systémech Windows 2000 Workstation a vyšších, je k dispozici již za 9 200 Kč za základní licenci pro 10 uživatelů. -FEL


Oskarovi zákazníci

Ve čtvrtém čtvrtletí 2003 si Oskara aktivovalo celkem 109 000 nových zákazníků. Za uplynulý rok získal Oskar celkem 367 000 nových klientů. Celkový počet zákazníků ke konci roku 2003 tak vzrostl na 1 547 000, což představuje meziroční nárůst o 31,1 %.

Plných 61 % z nově získaných zákazníků si aktivovalo některý z tarifních plánů.

-FEL


Popáté

Již popáté proběhne v rámci Března-Měsíce internetu dětská konference Junior Internet. Pro tento ročník byly vyhlášeny 4 nominační soutěže: o nejlepší slohovou práci na téma internet (pro děti do 14 let), soutěž JuniorWeb, Webík (soutěž o nejlepší webové stránky dětských oddělení knihoven) a soutěž JuniorProject-webové stránky a internetové projekty mládeže do

18 let. Podrobnosti a registrační formuláře naleznete do konce února na adrese www.juniorinternet.cz.-jp


Výroba od distribuce

Společnost AT Computers se rozdělila do dvou nových firem. AT Computers, a. s., pokračuje od 1. ledna jako čistě distribuční firma. Nově vzniklá společnost AT Compus, s. r. o., bude zaměřena na výrobu a služby. Ředitelem prvně jmenované byl jmenován Aleš Kilnar, vedením druhé jmenované firmy byl pověřen Zdeněk Matúšek.-jp


Novinky u LANGMasteru

Společnost LANGMaster International uvedla na trh několik nových titulů. Edici Škola hrou rozšířila o tituly Zeměpis 1 (12-16 let), Zeměpis 2 (12-16 let) a Dějepis 1 (12-16 let). Novinkou v řadě jazykových titulů jsou kursy LANGMaster Express. Kursy (angličtina, němčina, španělština, francouzština a italština) jsou určeny pro naprosté začátečníky a nabízejí získání základních vědomostí, které vám usnadní orientaci v jednotlivých zemích.-jp


Internet ležící, spící...?

Pod tímto heslem proběhne v březnu sedmý ročník akce Březen-Měsíc internetu. Organizátoři akce zvolili toto cimrmanovské motto záměrně-již delší dobu u nás chybí výrazný impuls k dalšímu rozvoji internetu, nicméně březen přinese řadu příležitostí, jak internet pro sebe či podnikání využít. Podrobnosti o jednotlivých akcích naleznete na adrese www.brezen.cz  -jp


WebSpace a WebFriend

Společnost Tiscali představila dvě nové služby pro své uživatele internetu Tiscali WebSpace a Tiscali WebFriend které usnadňují uživatelům vytvoření jejich vlastních osobních webových stránek. Tyto služby jsou k dispozici na internetovém portále TISCALI pod přímými odkazy webspace.Tiscali.cz a webfriend.Tiscali.cz

Tiscali WebSpace je komplexní služba, která je zároveň jednoduchá na použití. Poskytuje širokou škálu nástrojů, softwaru a podpory pro tvorbu a řízení webových stránek. Tyto nástroje zahrnují aktivaci a nastavení, stejně jako fulltextové vyhledávání uživatelovy webové stránky, počitadlo pro sledování návštěvnosti stránek a manuál o HTML. Software, který je jako součást služby zdarma ke stažení, zahrnuje HTML editory, grafiku, přenos FTP a další užitečné programy. Tiscali WebFriend je nový softwarový nástroj, díky němuž je tvorba a publikování webových stránek a jejich obsahu hračkou. Zahrnuje editor webových stránek, nástroj pro řízení nastavení, fotoalbum, stejně jako rozhraní pro posílání a objednávání fotografií. Dobře řešená grafická úprava tohoto softwaru umožňuje rychlou a jednoduchou implementaci textu, grafiky a fotografií. Tiscali WebSpace je služba, která je poskytována zdarma všem uživatelům připojení k internetu prostřednictvím Tiscali (vytáčeného, prostřednictvím ADSL, satelitu, Wi-Fi). Služba Tiscali WebFriend je v současné době přístupná pouze těm uživatelům Tiscali, kteří se účastní bonusového programu Tiscali Plus.-TJi


Dvojitý EasyShare

Tomáš Jirásko

C04P0064

Eastman Kodak představil dvě novinky ve svém digitálním fotografickém systému EesyShare fotoaparáty Kodak EasyShare LS743 a LS753. Oba přístroje mají kompaktní provedení, doplněné funkcemi pro rozesílání snímků.

Oba nové modely jsou vybaveny kompaktním optickým zoomem Schneider-Kreuznach C-Variogon 2.8X a novým obrazovým čipem Kodak Color Science, jenž by měl zajistit špičkovou sytost barev, přesné tělové odstíny, nízký šum a přesnou expozici. Fotoaparát LS743 má rozlišení 4 megapixely a 16 MB interní paměti, LS753 disponuje rozlišením 5 megapixelů a 32MB interní pamětí.

Nové přístroje nabídnou množství funkcí, počínaje celou řadou režimů snímání přes videorežim v televizní kvalitě (VGA) a možnost zvukového záznamu, až po různá zvuková témata a slot pro rozšíření kapacity paměti pomocí SD či MMC karty. Umožňují rovněž automatickou rotaci snímků, díky které se vertikální snímky zobrazí ve fotoaparátu, na monitoru nebo v televizi správnou stranou nahoře, a navíc mají snímací režim v poměru 2 : 3, optimalizovaný pro snímky ve formátu 10 x 15 cm. S novými modely by mělo být možné vytisknout vodě odolné snímky ve formátu 10 x 15 cm během pouhých devadesáti vteřin, aniž byste k tomu potřebovali počítač stačí na to přídavný printer dock (doporučená maloobchodní cena 7 900 Kč). Toto zařízení umí rovněž jediným stisknutím tlačítka přenést snímky do připojeného počítače a zajistí úplné dobití baterie ve fotoaparátu za méně než tři hodiny.

Stejně jako všechny fotoaparáty řady EasyShare obsahují i oba nové modely software pro operační systém Windows i Macintosh, jehož pomocí lze snímky snadno přemisťovat, organizovat, editovat, rozesílat a tisknout. Jedinečná funkce tohoto softwaru pro dosažení vyšší kvality obrazu, označovaná jako One Touch to Better Pictures, by dle výrobce měla umožnit s pomocí patentovaných technologií barev uživatelům operačního systému Windows získat na domácích inkoustových tiskárnách dokonalé snímky, a přitom výrazně snížit počet nákladných zkušebních a nepovedených výtisku, jimž se při tisknutí doma nikdo nevyhne.

Fotoaparát LS743 se na českém trhu v objeví v druhém čtvrtletí roku 2004 (doporučená maloobchodní cena je 12 900 Kč), zatímco model LS753 bude k dispozici v druhé polovině roku 2004 (cena bude upřesněna později).

Odkaz: www.kodak.com/go/EasyShare.


Nová vlnovka

Tomáš Jirásko

Nový notebook profesionální třídy nabízí uživatelům společnost Sony. Notebook Vaio GRT996 má displej vyrobený technologií Onyx-black, která by měla zajistit brilantní ostrost a kontrast, reálné zobrazení černé barvy, a díky zvýšené svítivosti také živé barvy a snížený odraz světla. Notebook je vybavený duální DVD?R/RW vypalovací mechanikou, k níž je přiložen software Click-To-DVD zajišťující vytváření DVD disků.

Notebooky série GRT996 nabízejí procesor Intel Pentium 4 M o výkonu 2,8 GHz, velikost pevného disku 60 GB a DDR SDRAM pamět 512 MB při pracovní frekvenci 333 MHz. Rozlišení 16" SXGA+ Onyx-black panelu je 1 400 x 1 050 pixelů. Vybaven je i 64MB grafickou kartou nVidia GeForce FX Go 5600 AGP 8x. Notebooky jsou nabízeny se softwarovým balíčkem Adobe, zahrnujícím Adobe Acrobat Elements 6.0, a vylepšeným balíkem pro širší použití Acrobat dokumentů. Elements tím rozšiřují funkce Readeru o několik dalších. Korporátní uživatelé především ocení možnost konverze do aplikací Microsoft Officu. Odkaz: www.sony-cp.com


Nová generace

Tomáš Jirásko

Autodesk představil další generaci svých softwarových řešení a služeb pro výrobní odvětví, do nichž byly implementovány požadavky zákazníků. Mezi nová řešení patří Autodesk Inventor Series 8, Autodesk Inventor Professional 8, AutoCAD Mechanical 2004 DX, Autodesk Streamline 5.3. a AutoCAD Electrical 2004.

Mezi nové funkce aplikace Autodesk Inventoru 8 patří například dvakrát až osmkrát vyšší výkon při vytváření zobrazení výkresu nebo 20x až 30x rychlejší vkládání komentářů do výkresů. Prostřednictvím plně integrované funkce Autodesk Vault, která poskytuje zabudovanou správu dat, Autodesk Inventor Series 8 výrazně zvyšuje produktivitu a urychluje vývojové cykly. Produktivitu zvyšuje díky rychlejšímu vyhledávání a lepší organizaci dat, která odstraňuje zbytečné chyby a opakovanou práci. Synchronizací týmové práce jednotlivých návrhářů urychluje vývojové cykly a zajišťuje, aby se při práci používaly správné verze. Autodesk Vault navíc eliminuje složité instalace a nutnost využívat podporu IT. Uživatelé aplikací Autodesk Inventor a Autodesk Inventor Professional mohou publikovat 2D návrhová data z Autodesk Inventoru prostřednictvím otevřeného formátu souborů DWF (Design Web Format). Kromě toho lze prohlížet nativní soubory aplikace Autodesk Inventor 8 v aplikaci Volo View. Zdokonaleno bylo vlastní jádro pro 3D geometrické modelování Autodesk ShapeManager, které nyní přináší vyspělou robustnost, širší záběr geometrických funkcí a vyšší výkon včetně funkce Loft, jež zákazníkům umožňuje vytvářet hladší a složitější povrchy, 3D Spline, jež umožňuje vytvářet složitější tvary a cesty, a Face Draft pro vytváření dodatečných složitých podmínek výkresů. Autodesk Inventor Professional 8 rozšiřuje funkce pro navrhování hadiček a trubek verze 7 o možnost práce se svazky kabelů a drátů. AutoCAD Mechanical 2004 DX je řešení pro strojírenské navrhování a dokumentaci ve 2D, poskytující hladkou interoperabilitu s aplikací Autodesk Inventor. Inteligentní propojování automaticky upozorňuje uživatele na změny a umožňuje aktualizovat zobrazení. AutoCAD Mechanical 2004 DX je určen pro inženýry, návrháře a kresliče, kteří nemají chuť přejít do 3D, ale chtějí výrazně zkrátit dobu potřebnou pro vytváření a úpravy 2D produkčních návrhů nebo potřebují používat či dokumentovat 3D modelová data. Autodesk Streamline 5.3 je nejnovější verze on-line služby Autodesku pro týmovou spolupráci uživatelů. Nyní nabízí integraci s funkcí Autodesk Vault, globalizaci pro uživatele, kteří nemluví anglicky, a například věrné zobrazení souborů aplikace Autodesk Inventor a vylepšení off-line prohlížeče, zaměřená na vyšší přesnost a produktivitu.

AutoCAD Electrical 2004 je postaven na platformě AutoCAD 2004, takže zachovává plnou nativní kompatibilitu s formátem DWG. Se sestavami údajů o drátech z aplikace AutoCAD Electrical lze přímo pracovat pomocí funkcí pro svazky kabelů a drátů v aplikaci Autodesk Inventor Professional, což dále urychluje a zjednodušuje proces navrhování. Tento produkt je v současné době k dispozici pouze ve Spojených státech, Kanadě a Latinské Americe.

Odkaz: www.autodesk.com


Desky FIC pro P4

Tomáš Jirásko

First International Computer (FIC) uvedl na trh novou základní desku pro platformu Intel. Základní deska s označením FIC P4M-865GV je designována pro formát microATX. Je určena především pro systémové integrátory. P4M-865GV využívá čipsetu Intel 865 GV a je určena pro procesory Intel Pentium 4. Nabízí uživatelům FSB s frekvencí 800 MHz, dvoukanálovou paměťovou architekturu (Dual Channel DDR400) a možnost osazení až 2 GB RAM. FIC P4M-865GV podporuje 5.1 channel audio a Ultra DMA ATA 66/100. Integrovaná grafika Intel Extreme Graphics má maximálně 64 MB sdílené paměti, 8 USB 2.0 konektorů, 3 PCI sloty, 2 IEEE 1394 pin-headery, 2 sériové porty a 1 port paralelní. Na českém trhu bude základní deska P4M-865GV dostupná v únoru 2004. Cena pro koncového uživatele byla stanovena na 1 990 Kč (bez DPH).

Druhá uvedená základní deska, tentokráte formátu ATX, nese označení FIC P4-800T. Je určena rovněž pro platformu Intel P4, a založena je na čipsetu VIA PT800. Pro uživatele by měla být P4-800T s 800MHz FSB zajímavá nejen svým výkonem, ale také implementovaným řadičem pamětí FastStream64T DDR400 od VIA Technologies. Deska disponuje jedním slotem AGP 8X, integrovanou 5.1 kanálovou zvukovou kartou a síťovým adaptérem (10/100 Mb/s, případně gigabitovým), podporou Ultra DMA 66/100/133 a řadičem Serial ATA RAID. Další rozšiřování umožňuje pět slotů PCI, dva porty IEEE 1394 (FireWire) a čtyři konektory USB 2.0 (další čtyři je možné připojit na headery desky pomocí bracketů). Cena základní desky P4-800T je stanovena na 2 100 Kč bez DPH.

Odkaz: www.fic.cz


FireWire Audiophile

Tomáš Jirásko

Zvuková karta Audiophile je nyní dostupná v PCI, USB a nově i FireWire provedení. Karta je vyrobena z robustní oceli. Základní technické parametry jsou 2 x 4 analogový vstup a výstup (RCA), digitální (coax) S/PDIF vstup a výstup s LED indikací činnosti. Digitální výstup podporuje AC-3/DTS surround sound. Dále pak sluchátkový stereovýstup (1/4") s individuální regulací hlasitosti, možnost přímého monitoringu s nulovou latencí, MIDI vstup a výstup, LED indikace napájení a dva FireWire porty. FireWire Audiophile se k počítači připojuje přes FireWire rozhraní, napájí se z externího zdroje. Karta je kompatibilní s ASIO2, MME, Sound Managerem, DirectX a Mac OS X Core Audio/Core MIDI. Součástí balení je softwarový bundle Maximum Audio Tools. FireWire Audiophile je určen pro operační systémy Windows 2000/XP a Mac OS 9.2.2, Mac OS 10.1.5., Mac OS 10.2.6. Odkaz: www.disk.cz


Nové procesory AMD

Tomáš Jirásko

Společnost AMD uvedla hned několik nových produktů, přičemž ty nejzajímavější patří do řady Mobile Athlon 64 a jejich modelová označení zahrnují typy 2800+, 3000+ a 3200+. Jde o první 64bitové procesory určené pro běžné notebooky a vzhledem k jejich výkonu jsou jednoznačně směřovány mezi high-endové přenosné počítače a mobilní pracovní stanice.

K podpoře nových čipů se okamžitě přihlásilo HP, které bude v čele více něž 60 dalších výrobců notebooků nabízet procesory ve svých produktech. Dalšími procesory jsou nové modely Athlonu 64 3400+ určené pro stolní počítače a notebooky třídy desktop-replacement. Jejich frekvence je shodná s kmitočtem Athlonu FX, který ovšem nabízí 128bitový paměťový kontroler a výše dimenzovanou sběrnici HyperTransport. Nový Athlon 64 je vybaven technologií Cool\n\Quiet dovolující operačnímu systému ovládat jeho frekvenci a obsahuje i 64bitovou architekturu AMD64. Podporu nových procesorů oznámila například společnost Fujitsu a mezi vývojáři softwaru zaujalo i prohlášení Johna Tafoyi z Ahead Software, který potvrdil, že nová verze Nero 6.0 Ultra Edition podporuje 64bitové procesory AMD. Všechny zmíněné procesory by měly být dostupné okamžitě, a tak už zbývá jen dokumentovat poměrně agresivní cenovou politiku: Mobile Athlon 64 2800+, 3000+ a 3200+ bude stát 193-293 dolarů a nejvýkonnější Athlon 64 3400+ přijde na 417 USD.


Nikon ČR a rok 2004

Tomáš Jirásko

I když některé z modelů představila společnost Nikon celosvětově již v posledním kvartále roku 2003, čas jejich uvedení na český trh nastává až nyní během prvního čtvrtletí tohoto roku. Takže se pojďme podívat, co pro nás tento producent fotografické techniky připravil.

Prvním modelem je Coolpix 3700 (13 290 Kč), jenž si již našel cestu i do naší redakce, a tak se v příštím čísle setkáte s jeho testem. Jde o dosud nejmenší Coolpix, a tomu odpovídá i použité záznamové médium, kdy se Nikon odpoutal od dosud výhradně používaných CompactFlash karet/MicroDrivu, a do tohoto modelu zvolil SD kartu. Použitý 1/2,7" snímač má 3,2 milionu efektivních pixelů, objektiv disponuje 3x optickým (ekvivalent 35-105 mm u kinofilmu) a 4x digitálním zoomem. Coolpix 3700 je vybaven patnácti motivovými programy, mezi které patří např. Portrét, Party/interiér, Západ slunce, Muzeum, Ohňostroj a Panorama asistent, nový režim "Multi-shot" zachycuje sérii 16 snímků v jediné koláži, Vše je zabaleno ve stříbrném těle o rozměrech 95,5 x 50 x 31 mm a hmotnosti 130 gramů. Další novinkou je sourozenecká dvojice Coolpix 2200 a 3200, představující náhradu modelů 2100 a 3100. CP2200 nabízí 2 milionu efektivních pixelů, zatímco CP3200 je vybaven CCD snímačem se 3,2 milionu pixelů. Kromě těla mají oba modely shodný i objektiv s 3x optickým zoomem s rozsahem ohniskových vzdáleností 4,7-14,1 mm (CP2200) a 5,8-17,4 mm (CP3200) a 4x digitálním zoomem. Oba fotoaparáty jsou vybaveny 14,5MB vnitřní pamětí pro možnost okamžitého fotografování bez nutnosti založení paměťové karty SD. K dispozici je patnáct motivových a pět volitelných barevných režimů zahrnujících standardní barvy, syté barvy, černobílý režim, sépiové zbarvení snímků a kyanotypii (modrotisk), doplněné o tři režimy záznamu videosekvencí. Užitečnou funkcí je rovněž varování před rizikem rozhýbání snímků. Jako volitelné příslušenství je k dispozici také nově vyvinuté vodotěsné pouzdro, umožňující fotografovat o dovolené na pláži, v dešti, a rovněž pod vodní hladinou do hloubky až 40 m. Rozměry modelů jsou 88 x 65 x 38 mm a hmotnost činí přibližně 140 g.

Do prodeje na jaře půjde i napjatě očekávaný model D70. Tato "amatérská" zrcadlovka by měla čelit Canonu 300D i další konkurenci, která po úspěchu modelu 300D obrátila na tento segment pozornost. Prodávat se bude v Evropě ve volitelných sadách s objektivy, z nichž jedním bude zcela nový Zoom-Nikkor formátu DX, pokrývající rozsah ohniskových vzdáleností od širokoúhlého objektivu až po teleobjektiv. Cena těla fotoaparátu se bude pohybovat přibližně v rozmezí 1 100 eur. Přírůstkem do třídy profesionálních digitálních zrcadlovek je Nikon D2H s architekturou snímače JFET (Junction Field Effect Transistor) LBCAST (Lateral Buried Charge Accumulator and Sensing Transistor array), která je sice podobná CMOSu, nicméně dosahuje vyšší přenosové rychlosti dat, s nízkou spotřebou energie a menším obrazovým šumem. Jeho design eliminuje nutnost mapování pixelů, a dovoluje tak okamžitý start a minimální zpoždění závěrky. Snímač formátu Nikon DX disponuje 4,1 milionu pixelů a fotoaparát zvládne sériové snímání frekvencí 8 obr./s v délce až 40 snímků (JPEG). Vylepšení na tomto fotoaparátu je bezesporu celá řada, mezi nimiž nalezneme i volitelný modul bezdrátového přenosu dat, nicméně tomu odpovídá i cena 3 200 USD, u nás pak ještě o něco více.

Odkaz: www.nikon.cz


Nový rok s iiyamou

Tomáš Jirásko

Firma iiyama vstoupila do nového roku se čtveřicí nových LCD monitorů s dvěma 17" LCD monitory, jedním 19" a jedním 21,3" monitorem pro DTP.

První novinkou je 17" LCD ProLite E430T-S. Tento displej má zabudovaný TV tuner a nabídne úhlopříčku 43 cm jde tedy o alternativu ke klasickému televizoru. Pro kancelářské využití disponuje rozlišením 1,3 megapixelu, jasem 300 cd/m2 a kontrastním poměrem 450 : 1. Dalším 17" modelem je ProLite H430, který doplňuje sérii high-endových modelů tohoto výrobce. Je osazen panelem Hitachi IPS, jejž lze otočit o 90° a nabídne rozlišení 1 280 x 1 024 obrazových bodů při kontrastním poměru 500 : 1 a jasu 250 cd/m2. V podstavci monitoru jsou zabudovány dva vstupy DVI-I a USB hub. ProLite E481S má 19" úhlopříčku a má podobně jako předcházející model panel IPS s dobou odezvy 25 ms a zorné úhly 176° horizontálně i vertikálně. Monitor je vybaven vstupy D-Sub a DVI-D s možností nastavení sRGB a gama-korekce. ProLite H540 se svými 54 cm (21,3 ") úhlopříčky a rozlišením 1 600 x 1 200 je určen především pro aplikace náročné na velikost pracovní plochy, jako je tomu u DTP a CAD. K monitoru lze použít přídavný adaptér OVA 1-2 pro rozšíření o vstupy Video/S-Video. Integrovaná funkce PIP (obraz v obraze) umožňuje sledovat video a obraz z počítače najednou. Monitor lze otočit o 90°, v podstavci je zabudován USB Hub USB 2.0.

Odkaz: www.iiyamacz.cz


Disk se čtečkou

Tomáš Jirásko

Společnost Western Digital představila zařízení Media Center, které v sobě sdružuje pevný disk 250 GB WD Caviar SE, čtečku paměťových karet 8 v 1, rozbočovač USB 2.0 a Dual-option Backup (zálohování ve dvou režimech). Media Center Western Digital tak je v současnosti jediným periferním zařízením pro ukládání dat, které nabízí "vše v jednom". Firma dále uvedla nové externí pevné disky s rozhraním USB 2.0/FireWire s funkcí Dual-option Backup. Tyto externí pevné disky s rozhraním USB 2.0/FireWire s funkcí Dual-option Backup jsou nabízeny v kapacitách 160, 200 a 250 GB. Systém Dual-option Backup firmy Western Digital nabízí uživateli možnost zálohovat data buď automaticky, nebo stisknutím tlačítka. Pomocí průvodce nastavením si mohou uživatelé naplánovat opakované zálohování modré podsvětlení tlačítka pak signalizuje, že budou soubory zálohovány automaticky. Media Center a nové externí pevné disky s funkcí Dual-option Backup jsou schopné zálohovat data z více zdrojů, což využijí uživatelé s větším počtem disků nebo osobních počítačů či notebooků. K vybavení zařízení Media Center a nových externích pevných disků patří vestavěný rozbočovač USB 2.0 s portem USB 2.0 na čelním panelu, dva porty FireWire, software Dantz Retrospect Express, průvodce nastavením pro naplánování automatického zálohování dat, extra ochrana dat pomocí funkce bezpečného vypnutí (Safe Shutdown), kryt odvádějící teplo a bezpečnostní uzamykatelné konektory Kensington. Media Center, který v sobě pro úsporu místa a pro snadné nahrávání jediným stiskem tlačítka spojuje externí pevný disk s vestavěnou čtečkou paměťových karet, je kompatibilní s osmi hlavními formáty paměťových karet CompactFlash Type I a II, IBM Microdrive, SmartMedia, Memory Stick, Memory Stick PRO, MultiMedia Card a SD Card. Doporučená cena Western Digital Media Center 250 GB je 304 eur bez DPH a cena externích pevných disků s funkcí Dual-option Backup 250 GB je 268 eur bez DPH. Odkaz: www.westerndigital.com


Profi Veritony

Tomáš Jirásko

Přírůstky do své stolní řady Veriton oznámil Acer. Oba nové modely Veriton 3600G a Veriton 7600G jsou dle výrobce speciálně navrženy pro segment profesionálních osobních počítačů. Měly by poskytnout vysoký výkon a integrované funkce pro zajištění bezpečnosti a snadné ovladatelnosti jsou vybaveny výkonnými procesory a důležitými multimediálními funkcemi, které spolu s velkou pamětí by měly zaručit zpracování náročných úkolů v co nejkratší době. Osazeny jsou procesory Intel Pentium 4 HT s minimální frekvencí 2,4 GHz a využívají čipovou sadu Intel 865G. Minimální operační paměť je 256 MB DDR400 SDRAM, její maximální velikost činí 4 GB. Desktopy jsou dodávány s pevnými disky 40/80 GB (Serial ATA-100), s 3,5" disketovou mechanikou a optickou mechanikou (CD-ROM, DVD-ROM combo DVD/CD-RW nebo DVD-RW). Ve výbavě nalezneme šest portů USB 2.0 (z toho dva na čelním panelu), integrovanou gigabitovou síťovou kartou (volitelně Wi-Fi), Pro rychlou a snadnou obnovu operačního systému mají Veritony řešení s klávesou "Reset", Pokud tedy počítač nereaguje po instalaci nových programů, anebo jestliže je operační systém napaden virem, není nic jednoduššího než stisknout klávesu "Reset" a obnovit původní nastavení a tím plnou funkčnost systému. Přístup do počítače lze chránit blokováním klávesnice, zvukovým alarmem proti neoprávněné manipulaci a zámkem USBLock. USBLock je řízen programem Acer LANScope a může být dálkově aktivován nebo odblokován prostřednictvím lokální sítě.

Veriton 7600G je dodáván v provedení minitower a Veriton 3600G v provedení SFF (small form factor). Obě řady Veriton jsou vybaveny technologií DVMT 2.0 (Dynamic Video Memory Technology),

Odkaz: www.acer.cz


Mobilní Celeron

Tomáš Jirásko

Společnost Intel představila procesor Intel Celeron M pro mobilní počítače. Tato řada procesorů představuje novou generaci technologie společnosti Intel pro tržní segment cenově dostupných počítačů. Intel pro tuto produktovou řadu uvedl také novou značku a logo. Procesor Intel Celeron M je založen na mikroarchitektuře navržené přímo pro mobilní počítače. Nabízí uživatelům rovnováhu mezi procesorovou technologií optimalizovanou pro mobilní použití a dobrým mobilním výkonem. Procesor Intel Celeron M se vyrábí 0,13mikronovou výrobní technologií, verze se standardním napětím je k dispozici s taktovacími rychlostmi 1,30 GHz a 1,20 GHz, používá napětí 1,356 voltů a má tepelnou spotřebu TDP (thermal design power) 24,5 wattu. Verze s velmi nízkým napětím (ultra-low voltage, ULV) je k dispozici s taktem 800 MHz, používá napětí 1,004 voltu a má hodnotu TDP 7 wattů. Všechny tři verze procesoru Intel Celeron M používají 400MHz systémovou sběrnici a 512 KB vyrovnávací paměti druhé úrovně. Podporují vyspělé řízení spotřeby včetně stavů Deep Sleep, jež minimalizují spotřebu energie procesoru během krátkých okamžiků nečinnosti uživatele, a umožňují tak dosahovat delší výdrže baterií. Tyto vlastnosti umožňují vyrábět tenčí, lehčí notebooky s dobrým mobilním výkonem a delší výdrží baterií pro segment cenově dostupných počítačů. Uváděné procesory jsou kompatibilní s čipovými sadami řady Intel 855 i s čipovou sadou Intel 852GM, které pro výrobce systémů představují cenově výhodné, škálovatelné platformy. Při odběru jednoho tisíce kusů stojí procesory Celeron M 1,30 GHz a 1,20 GHz 134 dolarů a 107 dolarů za kus, procesor Intel Celeron M ULV 800 MHz při stejném odběru stojí 161 dolarů.

Odkaz: www.intel.cz


FinePix F610

Tomáš Jirásko

Společnost Fujifilm ohlásila uvedení prvního kompaktního digitálního fotoaparátu na světě s rozlišením 6 milionů efektivních bodů. Nový model FinePix F610 je vybaven snímačem Super CCD HR čtvrté generace a dosahuje rozlišení snímku až 12 milionů bodů. FinePix F610 je nástupcem úspěšného modelu FinePix F601 Zoom, z něhož designově vychází.

Kromě plně manuálního nastavení priority clony a priority času tak nabízí fotoaparát čtyři režimy snímání: Portrét, Sport, Krajinu a Noční scénu, které usnadňují nastavení vhodných podmínek pro fotografování v konkrétní situaci. Nabízí sériové snímání i videozáznam, kdy u sériového snímání jsou k dispozici dva režimy pro sportovní události. Videozáznam se zvukem se ukládá rychlostí 30 snímků za vteřinu ve VGA kvalitě s rozlišením 640 x 480. Je vybaven dvojicí LCD displejů, a pro F610 je navržen i zcela nový způsob zobrazení informací o nastavení fotoaparátu pomocí LCD displeje.

Odkaz: www.fujifilm.cz


HOOP Tiny

Tomáš Jirásko

UMAX v rámci rozšíření svých aktivit o distribuci značky HOOP uvádí na český trh další model HOOP Tiny 320. Oproti svým starším bratříčkům Dandymu a Minu nabízí možnost přehrávat nejen MP3 soubory, ale i WMA. Protože přehrávač splňuje specifikaci mass storage, můžete ho používat bez ovladače (v operačních systémech, které tuto funkci podporují). HOOP Tiny 320 tak může sloužit i jako externí přenosný disk. Další zajímavostí nového zařízení je kompatibilita s Macintoshem. Na vnějších stranách přístroje naleznete připojení na sluchátka, linkový vstup, ovladač Jog&Scroll a další ovládací tlačítka. Zařízení vydrží přehrávat formát MP3 na 1 AAA baterii celých 10 hodin. V přehrávači se dále nachází integrovaná flash paměť s kapacitou 128 MB. Tuto paměť lze rozšířit prostřednictvím karet Secure Digital. SD karty zároveň umožňují rychlejší přehrávání souboru a jsou zárukou vyšší bezpečnosti dat. Displej MP3 přehrávače je bodový a zobrazuje názvy přehrávaných MP3 souborů. Zabudované FM rádio s pamětí představuje příjemný doplněk pro uživatele, kteří jistě uvítají nejen aktuální zprávy o dění ve světě. Vestavěný enkodér MP3 zároveň umožní důležitou zprávu jednoduše nahrát. Další variantou pro nahrávání je využití linkového vstupu. Zařízení pracuje v operačních systémech Windows 98/Me/2000/XP. HOOP Tiny 320 je v prodeji za cenu 4 910 Kč bez DPH 22 %.

Odkaz: www.umax.cz


Soudcův pomocník

Čestmír Žák

C04P0075

Společnost WiebeTech zveřejnila informace o svých nových produktech, určených primárně k analyzování dat pro soudní účely. První z nich, Forensic ComboDock, je adaptér převádějící data z 3,5" pevného disku na rozhraní USB 2.0 nebo FireWire (400/800), v případě zájmu lze dokoupit ještě přídavný modul určený pro Serial ATA disky. Zařízení umožňuje pouze čtení z dané jednotky, zápis na zkoumaný disk je technicky znemožněn. Druhé zařízení, Forensic BayDock 800, existuje ve dvou podobách pro jeden nebo dva disky, přičemž na vybraný z nich volitelně zakazuje zápis. Jako příslušenství se dodávají speciální SuperSwap podstavce na zkoumanou jednotku pro snadné připojení či opětovné odpojení. Oba produkty vyhovují standardu plug and play a nevyžadují pro svůj provoz žádné zvláštní ovladače. Forensic ComboDock se prodává za 400 USD (10 700 Kč), rozšířená varianta s podporou disků Serial ATA vás přijde na 530 USD (14 300 Kč). Produkt Baydock stojí 650/900 USD (17 600/24 300 Kč) v závislosti na počtu připojitelných jednotek, přídavné stojany SuperSwap koupíte za 130 USD.


Véčka od Panasonicu

Čestmír Žák

Po delší odmlce představuje Panasonic dva nové modely mobilních telefonů. Jedná se o "véčka", která se sice budou primárně prodávat na asijských trzích, ale setkáme se s nimi i v Evropě. Panasonic X60 (v Asii známý jako X66) se svými rozměry 78 x 46 x 28 mm a hmotností 78 gramů řadí mezi nejmenší podobné přístroje na trhu. Výrobce se u tohoto modelu rozhodl vynechat externí displej a zaměřil se spíše na kvalitu displeje interního, jenž se pochlubí těmito parametry: STN,65 tisíc barev, 128 x 128 bodů. Sdílená paměť o velikosti 4 MB poslouží hlavně k ukládání fotografií pořízených integrovaným fotoaparátem (110 000 pixelů), do telefonního seznamu lze zařadit 200 kontaktů. Zkrátka nepřijdou ani fanoušci datových přenosů, pro něž je připravena podpora GPRS, emailový klient a WAP 2.0. Aktivní podpora MMS už dnes asi nikoho nepřekvapí, stejně tak polyfonní vyzvánění, hry, kalkulačka, T9, budík apod. Panasonic X70 (v Asii X88) již integruje vnější displej (96 x 28 bodů, 7 barev), ale ten vnitřní je zatím pro uživatele přeci jenom důležitější; a věřte, že použitý TFT (132 x 176 pixelů, 65 tisíc barev) již stojí za to. Kamerka disponuje shodnými parametry jako předchozí model, liší se pouze velikost paměti, vyhrazené pro obrázky. Z celkových 6 MB sdílené paměti slouží 2 MB pouze pro potřeby digitálních fotografií, o zbylé 4 MB se dělí převážně aplikace v jazyce Java a telefonní seznam s kapacitou 500 položek. Výbava Panasonicu X70 zahrnuje mj. GPRS, Bluetooth, WAP 2.0, e-mail, polyfonní vyzvánění, diář a hry; z telefonu je také možné odesílat zprávy typu MMS i EMS. Li-Ion baterie (680 mAh) zajistí podle dostupných údajů cca 250 hodin pohotovostního režimu nebo až 5 hodin hovoru.

Odkaz: www.panasonic.cz


Pididisk

Čestmír Žák

Toshiba ve svých laboratořích vytvořila nejmenší pevný disk na světě. Záznamové médium, jehož velikost lze nejlépe přirovnat k běžné minci, měří v průměru 0,85" (2,15 cm), což je ještě o cca 15 % méně než u podobného miniaturního disku MicroDrive od společnosti Hitachi. Při kapacitě od 2 do 3 GB by se mohlo jednat o zajímavou inovaci rozšiřující potenciál současných mobilních zařízení. I díky vysokým cenám konkurenčních pamětí typu flash se tak zdá, že za dané situace mají malé disky v tomto segmentu trhu vcelku růžové vyhlídky do budoucnosti. První vzorky zhotoví Toshiba v létě 2004, se začátkem velkovýroby se počítá na úvod roku 2005. Předpokládaná cena okolo 7 300 Kč se díky masové produkci po čase sníží až na přijatelných 2 500 Kč, kdy už bude možné uvažovat o implementaci i do takových zařízení, jako jsou mobilní telefony nebo miniaturní digitální kamery. Analytická společnost Coughlin Associates, Inc., ve svých prognózách očekává, že výroba disků menších než 1,8" postupně vzroste z letošních 3,3 milionu kusů až na 23,7 milionu v roce 2008.

Odkaz: www.toshiba.com


Sbohem, svastiko

Čestmír Žák

Svastika, symbol antisemitismu a nacismu (svého času hojně používaný k propagandě Adolfa Hitlera), se dostala do fontu "Bookshelf Symbol 7", s nímž lze pracovat i v nejnovější verzi programů z řady Office. "Tyto nevhodné symboly byly mezi povolené znaky zahrnuty nedopatřením, v žádném případě nešlo o zlý úmysl", sdělila tisku mluvčí Microsoftu. Společnost Microsoft se na svých webových stránkách za celou kauzu záhy omluvila všem uživatelům, u nichž by mohl tento symbol vzbuzovat nevoli, navíc pro ně ihned uvolnila nástroj, s jehož pomocí lze svastiky z disku kompletně odstranit. Microsoft dále pracuje na kompletním stažení inkriminovaných produktů z trhu a na jejich nahrazení nezávadnou verzí, což však zabere několik měsíců. Zmiňovaná utilita, sloužící k likvidaci svastik z paměti počítače, se nachází na adrese http://support.microsoft.com/?kbid= 833404 Odkaz: www.microsoft.com


Hlídač plochy

Čestmír Žák

V rámci usnadňování si života stvořil člověk už ledacos. Naposledy z této pohnutky vzniklo uživatelské prostředí DesktopX, které zjednodušuje práci s počítačem v tom smyslu, že dovolí některým uživatelům provádět pouze několik málo předem definovaných operací. Minimalizuje se tím riziko, že vám horliví spolupracovníci nebo neméně nadšené děti při své práci s počítačem již pošesté smažou důležitý rozpracovaný projekt. Zatímco dříve dostupné utility jako např. WindowsBlinds změnily pouze některé prvky komunikačního rozhraní, DesktopX dokáže kompletně předělat jeho vzhled i chování. DesktopX dává prostor k omezení působnosti uživatelů zejména v těch oblastech, kde je pro vás jejich pohyb nežádoucí. Pro pokročilejší správu existuje možnost řídit běh systému za použití skriptů (VB, JavaScript apod.), což mimo jiné zajišťuje úplnou kontrolu nad prvky ActiveX, jež se dají úspěšně použít k nastavení operací prováděných v tabulkovém procesoru, internetovém prohlížeči nebo přehrávači videa. DesktopX lze úspěšně aplikovat na všech běžně používaných operačních systémech Windows (verze 98 a novější), přičemž nejlépe se mu spolupracuje s Windows XP či Windows 2000. Pokud příliš netrváte na bezpečnosti, můžete se poohlédnout po bezplatné verzi DesktopX; za 19,95 USD už však pořídíte dobře zabezpečenou variantu DesktopX Enhanced. Pro náročné uživatele je k dispozici verze Professional LX za 129 USD, v komerční sféře pak nalezne uplatnění plnohodnotná varianta Professional (499 USD).

Odkaz: www.stardock.com


ATi expanduje

Čestmír Žák

Sotva společnost Creative Labs Europe uzavřela strategické partnerství s ATi Technologies, již spatřily světlo světa první karty vzniklé z této spolupráce. Jedná se hned o trojici produktů s GPU Radeon 9200 SE (128 MB), Radeon 9600 (256 MB) a hi-tech Radeon 9800 XT (256 MB). Nejvýkonnější model s Radeonem 9800 XT stojí v přepočtu asi 15 000 Kč, střední třída a la Radeon 9600 vás přijde na čtyři tisícovky a konečně levnou kartu s Radeonem 9200 SE koupíte za cca 1 750 Kč. V současnosti se tak pod značkou Creative prodávají grafické karty s čipy jak od nVidie, tak i od ATi.


Maxtor zrychluje

Čestmír Žák

Maxtor, známý především produkcí pevných disků, nabízí na svých internetových stránkách ke stažení zvláštní ovladač harddisku pro Windows 2000/XP, s jehož pomocí lze dosáhnout v některých aplikacích zrychlení údajně až o 60 %. Před downloadem musíte provést krátkou registraci, v níž si zvolíte uživatelské jméno a zadáte váš email, abyste mohli být v budoucnu informováni o updatech. Utilita o velikosti 11 MB funguje s většinou stávajících disků Maxtor určených pro rozhraní IDE a Serial ATA. Jedná se však o aplikaci v intenzivním vývoji, proto zatím není oficiálně zaručena její 100% stabilita a funkčnost. Odkaz: www.maxtor.com/en/support/downloads/maxboost/download.cfm


Diamond se vrací

Čestmír Žák

Pokud sledujete počítačový hardware již delší dobu, určitě si vzpomenete na společnost Diamond Multimedia, ve své době jednoho z nejpopulárnějších výrobců grafických karet. Po několikaleté odmlce, kdy o ní nebylo prakticky vůbec slyšet, se značka Diamond znovu ozývá, a chce si dobýt zpět alespoň část ztracené slávy. V současnosti naleznete v produktové řadě Diamond Stealth čtveřici low-endových grafických karet s čipy od ATi i nVidie. Produkty s čipy ATi jsou k dostání v provedení pro sloty PCI i AGP, u řešení založených na čipech nVidia se musíte spokojit se standardizovaným AGP. Označení Stealth S60 značí kartu s čipem Radeon 7000 a 32 MB DDR paměti, S70 je GeForce 2 MX 400 s 64 MB SDR paměti. Za pojmenováním Stealth S80 se skrývá Radeon 9200SE (128 MB DDR) a konečně Stealth S90 znamená GeForce FX 5200 se 128 MB DDR. Všechny zmíněné modely seženete za cenu pod 100 USD (2 700 Kč). Odkaz: www.diamondmm.com


Robot sprinterem?

Čestmír Žák

Společnost Sony představila inovovanou verzi svého humanoidního robota jménem "Qrio". Ten dokáže zpívat, tancovat, a díky posledním úpravám rovněž běhat. Až dosud byli roboti schopni provozovat pouze chůzi, tedy pohyb, kdy jedna noha střídavě zůstává na zemi. K tomu, aby robotovi umožnili běhat, byl tým vědců z laboratoří Sony nucen vyvinout zvláštní software, který mu dovoluje koordinovat pohyby i ve chvíli, kdy má obě nohy ve vzduchu. Kvůli celkovému zrychleni pohybu vznikla také potřeba zvýšení výkonu pohonné jednotky. I přes mohutné úpravy se robot stále pohybuje rychlostí pouze 14 metrů za minutu, přičemž je schopen tento pohyb vykonávat pouze na dráze několika metrů. Olympijští běžci si tak na konkurenci v podobě robota budou muset ještě chvíli počkat. Druhá významná inovace Qria se týká jeho schopnosti uchopit míč a vrhnout jej; i tento zdánlivě banální úkon vyžaduje dokonale přesné sladění činností jednotlivých kloubů a prstů robota. V minulém roce se sice poměrně intenzivně hovořilo o tom, že by se Qrio mohl začít prodávat za cenu běžnou pro malé osobní auto, ale aktuální informace tuto možnost bohužel dementují. Sony tak nyní Qria používá jako atrakci určenou k pobavení klientů při svých prezentacích po celém světě.

Odkaz: www.sony.co.jp


Záleží na pohledu?

Čestmír Žák

Společnost Toshiba oznámila, že se jí podařilo vyvinout technologii, jež umožní u LCD displejů přizpůsobit úhel viditelnosti podle aktuálních potřeb. Při pohledu z většího než maximálního povoleného úhlu se dočkáte pouze černých čtverečků, které vám o samotném obraze na displeji mnoho neprozradí. Ať již se jedná o banky, úřady nebo jiná důležitá pracoviště, využití této novinky se nabízí všude tam, kde je třeba důsledně chránit informace, s nimiž se právě pracuje. Uplatnění by si mohla najít také v noteboocích nebo mobilních telefonech pro uživatele, kteří pracují s citlivými daty nebo jen prostě nechtějí sdílet své soukromí s kolemjdoucími zvědavci. Technologie filtru umístěného na povrchu displeje funguje na principu kontroly postavení každého pixelu, přičemž její hlavní přínos oproti dřívějšku spočívá právě ve schopnosti regulace zorného úhlu, potažmo v možnosti tuto funkci úplně vypnout. Toshiba doufá, že výroba displejů vybavených touto technologií začne v první polovině roku 2004. Konkrétní náklady zatím nebyly vyčísleny, Toshiba však již nanesla, že u 15palcového LCD se použitím nové technologie zvýší cena přibližně o 140 USD (3 800 Kč).

Odkaz: www.toshiba.com


Mobilní kancelář

Tomáš Bučina

C04P0062

Asus uvádí nový notebook N6800N, který je postaven na technologii Intel Centrino s procesorem Intel Pentium M s frekvencí až 1,6 GHz. Operační paměť typu DDR333 lze rozšířit až na 2 048 MB, a nechybí ani kvalitní grafický adaptér ATI Radeon 9600 s podporou DirectX 9 a 64 MB dedikované paměti.

Také komunikační rozhraní zahrnují současné standardy a nechybí mezi nimi gigabitová LAN karta, modem a bezdrátová síť Wi-Fi. Na těle notebooku se dále nachází paralelní port, FireWire rozhraní a čtveřice USB 2.0 portů.

Jako tradičně u notebooků montovaných v České republice, je možné volit kapacitu i výkonové parametry pevného disku (40-80 GB a 4 200-7 200 otáček za minutu) a zajímavá je určitě také možnost volby displeje. V nabídce jsou patnáctipalcové zobrazovače s rozlišením XGA (1 024 x 768 bodů), SXGA+ (1 400 x 1 050 bodů) a také nevšední širokoúhlý displej s úhlopříčkou 15,4" standardu WXGA s rozlišením 1 280 x 800 bodů.

Příznivce digitální fotografie určitě potěší vestavěná čtečka paměťových karet MMC/SD/MS/MS Pro, karty typu CompactFlash lze pomocí jednoduché redukce vložit do PCMCIA slotu.

Výrobce udává dobu provozu se standardní baterií až 7,4 hodiny, při instalaci displeje s vysokým rozlišením a špičkové zátěži to bude pochopitelně méně. Navíc lze do modulární šachty místo optické jednotky (v nabídce jsou DVD/CD-RW kombo či DVD-RW zapisovačka) nainstalovat třeba dodatečnou baterii, a tím dosáhnout až 10 hodin provozu.

Celková hmotnost notebooku se pohybuje od 2,6 kilogramu, což na tuto kategorii rozhodně není mnoho. Výhodou pro často cestující uživatele bude určitě fakt, že lehké šasi je zpevněno uhlíkovými vlákny a tím se podílí na vysoké odolnosti celého počítače.

Standardní příslušenství zahrnuje rovněž brašnu, bezdrátovou optickou myš, operační systém MS Windows, manuály a CD s ovladači. Jednotlivé modely stojí zhruba od 55 do 78 tisíc korun včetně DPH.

Notebooků Asus se týká také to, že od ledna tohoto roku jsou v Česku distribuovány už dvěma společnostmi. K osvědčeným AT Computers se přidávají ještě LEVI International a tak věřme, že se jak nabídka produktů, tak i jejich cena budou nadále zlepšovat.


Gigabajtové SD karty

Tomáš Bučina

Opakuje se to poslední dobou na každé velké akci CeBIT nebo CES, všude se ukazují vzorky kapacit paměťových karet, které ještě na trhu nejsou, ale co chvíli už budou. Tentokrát své miláčky předvedly japonský Green House a americký SanDisk, obě dvě firmy shodně ve formátu SD Card s kapacitou 1 GB. Green House tvrdí, že produkt bude dostupný od konce ledna tohoto roku, a tak se určitě máme na co těšit.

Kapacita SD karet stále pokulhává za levnějšími a staršími CompactFlash, a poslední dobou bohužel i za Memory Sticky. SanDisk totiž na výstavě CES předvedl už 2gigabajtový Memory Stick PRO a 2GB CF karty jsou již dávno v prodeji.

Uplatnění nových karet s velkou kapacitou se očekává zejména v digitálních fotoaparátech s SD slotem a dále v PDA, do nichž tak bude možné snadno nahrávat například kompletně celé filmy či spoustu fotografií. Prioritní je ale dostupnost pro digitální fotografy, kteří vlastní příslušně vybavený přístroj. Při 6megapixelovém snímači už leckdy 512MB karta stačit nemusí.

Ceny oznámených produktů zatím uveřejněny nebyly, ale lze odhadnout, že 1GB SD karty by mohly být na našem trhu k dispozici za cenu zhruba

15 tisíc korun.


Apple iPod mini

Tomáš Bučina

Na výstavě CES v nevadském Las Vegas představil Apple očekávaného menšího bratříčka úspěšného iPodu. MP3 přehrávač nazvaný prostě jen iPod mini je jak rozměrově, tak kapacitně zmenšenou verzí klasického iPod, od kterého však přebírá mnoho konceptů jak v ovládání, tak i v nabídkách menu a funkcích. Základním úložným prostorem je tentokrát 4GB pevný disk, který pojme zhruba 1 000 skladeb v 70 hodinách nepřetržitého hraní.

S rozměry 91 x 51 x 12 mm a hmotností jen těsně převyšující 100 gramů patří k těm menším diskovým přehrávačů, které dnes zahrnují například nové MuVo2 od Creative Labs. Výrobce dodává v balení mimo samotného iPodu mini také sluchátka, klip na opasek a napájecí adaptér.

Dále v dodávce nechybí CD s programem iTunes pro Windows i Mac, kterým je možné přenášet hudební soubory do přehrávače jak prostřednictvím rozhraní FireWire, tak i USB 2.0. Vestavěná lithium-iontová baterie by měla udržet přístroj v chodu po dobu 8 hodin.

Zajímavá je softwarová výbava iPodu mini, která zahrnuje například hry, kalendář, kontakty a poznámky. Ve spolupráci s iTunes lze snadno vytvářet playlisty, vyhledávat a přehrávat oblíbené skladby, či obsah iPodu synchronizovat s počítačem. ITunes mají i svůj webový obraz na adrese www.itunes.com a v současnosti jsou nejúspěšnější on-line prodejnou hudby na trhu.

IPod mini je k dispozici už nyní v USA za cenu 249 dolarů, celosvětově jej půjde sehnat zhruba od dubna a u nás by mohl stát kolem 8 tisíc korun.

Pro Apple je uvedení nového přehrávače podstatným krokem, kterým útočí na rychle se rozvíjející segment velmi malých přehrávačů s velkou kapacitou, danou pevným diskem. Původně se sice spekulovalo, že by iPod mini mohl být k mání už za 100 dolarů, ale současná cena, mimochodem jen o 50 USD nižší, než na kolik přijde nejlevnější "klasický" iPod, více odpovídá reálné situaci na trhu. Obdobné produkty konkurenčních firem se totiž nacházejí ve stejné cenové hladině.

Odkaz: www.apple.com


MSI Mega PC 180

Tomáš Bučina

Společnost MSI uvádí inovovanou verzi svého nevšedního barebone systému, který je tentokrát určen pro procesory AMD. Základem nového Mega PC 180 je čipová sada nVidia nForce2 s integrovanou grafickou kartou odpovídající výkonem zhruba GeForce4 MX 440. nVidia tento integrovaný čipset nabízí pouze s podporou dvoukanálového řadiče pamětí DDR333 a 333MHz sběrnicí procesoru, a tak i do MSI Mega PC lze instalovat nejvýše procesor Athlon XP 3000+ a odpovídající čip paměťových modelů.

Na předním panelu skříně, která je tentokrát zcela černá, se nachází velký rotační ovladač hlasitosti a nezbytné vstupy a výstupy signálu kryté záklopkou. Jeho dominantou je však poměrně velký oranžově svítící displej, na němž se mohou v režimu rádia, přehrávání CD či přehrávání MP3 z CD bez nutnosti zapnout počítač, objevovat frekvence stanic či pořadí skladby na disku. Speciální tlačítko slouží k zapnutí samotného počítače a další pak k otevření mechaniky optických disků.

Příznivci digitální fotografie určitě ocení také integrovanou čtečku paměťových karet prakticky všech typů (stejně jako u jiných barebonů se čtečkou zde chybí jen slot na xD Picture Card od Olympusu). Ta ovšem pracuje až při zapnutém modulu PC.

Na zadní straně pak nalezneme celou plejádu konektorů zahrnujících paralelní port, 2x PS/2 rozhraní, trojici zvukových konektorů, SPDIF výstup, dva porty USB 2.0, televizní výstup a modem spolu se síťovou kartou. Díky grafice integrované v čipsetu nás nepřekvapí ani VGA konektor, i když uvnitř skříně je k dispozici ještě AGP slot na dodatečnou výkonnější grafiku.

Mimo něj je možné umístit také jednu kartu PCI a jednu kartičku typu mini PCI. Dva sloty na paměťové moduly jsou schopné pojmout celkem

2 GB RAM. Instalovat je pochopitelně možné také libovolnou optickou mechaniku (CD-RW, DVD, DVD/CD-RW či DVD+/-RW) a také i pevný disk na rozhraní ATA 133. Napájecí zdroj celého Mega PC 180 má poměrně úsporných 200 wattů. K Mega PC 180 se dodává také příjemné dálkové ovládání, které umožňuje standardní funkce domácí audiosestavy zahrnující ladění rádia, změnu hlasitosti či posuny na CD.

Mimo tohoto modelu se na trhu objeví další typ MSI Mega PC 865, určený pro procesory Intel Pentium4/Celeron s čipovou sadou Intel 865G.

Odkaz: www.msi.com.tw


RealPlayer 10

Lenka Karlíková

C04P0065

Již desátou verzi svého multimediálního přehrávače RealPlayer představila společnost RealNetworks. Přehrávač umí přehrávat nejen formáty RealAudio a RealVideo, ale také formáty Windows Media (Windows) nebo QuickTime (Apple). Dále podporuje spolupráci s více než 50 přehrávači digitální hudby a umí přehrávat digitálně chráněný obsah. Ti, kdo si jej pořídí, budou moci stahovat hudbu přímo z internetových obchodů. Zatím však mohou čerpat především z nabídky firmy RealNetworks, která veškerou svoji činnost zaměřuje na poslech, a dle toho se snaží přistupovat k uživatelům. Jejich webové prostředí je jednoduché a poskytuje bohatý výběr skladeb. Cena za jednu skladbu, kterou si zákazník může stáhnout a vypálit nebo přenést na jiné zařízení podporující AAC (Advanced Audio Coding), by se měla pohybovat kolem 0,10 USD. Formát AAC používá také společnost Apple pro jeho službu iTunes. Dále je v RealPlayeru 10 zrychleno vypalování, audioa videokódování, a také výrazně vylepšena podpora DVD. Přehrávač je zatím určen pro OS Windows. Ke stažení je pro vás připravena 14denní trial-verze.

Odkaz: www.real.com


Pinnacle Studio 9

Lenka Karlíková

Pinnacle Studio se může pochlubit svou zatím poslední, devátou verzí. Program pro komplexní zpracování domácího videa totiž umožňuje grabování, střih, efektové úpravy Hollywood, export videa, titulkování a mnoho dalšího. Studio 9 kombinuje formu používání drag&drop spolu s profesionálními funkcemi, mezi něž patří přechody, barevné korekce, jas, kontrast, vlastní zvuky, zrychlení nebo zpomalení. Novinkami ve verzi 9 jsou automatická editace a nástroje pro úpravu starších nebo poškozených videosnímků, například barevná korekce. Dále poskytuje prostředky ke zlepšení zvukové stránky, která tak zajišťuje kvalitní domácí kino. Hudba na pozadí, vlastní komentáře nebo importování mp3 souborů jsou samozřejmostí. Pomocí Studia intuitive three-step movie making lze tak vytvořit vlastní video ve třech krocích, které úspěšně završíte uložením do formátu MPEG-1, MPEG-2, RealVideo, AVI, WMF, vypálením na CD, DVD nebo exportem na pásek.

Odkaz: www.pinnaclesys.com


Bezdrát u Microsoftu

Lenka Karlíková

S novým využitím bezdrátového připojení přichází společnost Microsoft. Pro uživatele počítačů by bylo jistě velmi příjemným, pokud by jej měli navzájem propojený s televizí. Nová technologie by tak umožňovala vlastníkům Windows XP Media Centre Edition prohlížet si své fotky, přehrávat videosoubory nebo webové aplikace v televizi, aniž by ji museli mít propojenou s PC kabely. Zatím se jedná o bezdrátové připojení těchto dvou zařízení v jedné místnosti. Oznamovanou technologii však Microsoft nebude prodávat samostatně. Bude úzce spolupracovat s hardwarovými partnery, firmami Gateway, Dell a Samsung Electronics, jež začnou prodávat televize se zabudovanými součástmi. TV by se měly objevit na trhu ke konci letošního roku a jejich cena se bude pohybovat v rozmezí 300-600 USD.

Odkaz: www.microsoft.com


Ximian Desktop

Lenka Karlíková

Podniková pracovní plocha pro Linux, tak bychom mohli představit

Ximian Desktop 2, který poskytuje bohatou sadu nástrojů. Novinkou v poslední vydané verzi tohoto balíku je podpora SuSE AG Linuxu. Ximian Desktop 2 je založen na open source grafickém prostředí GNOME, zahrnuje OpenOffice, vestavěnou správu softwaru Red Carpet, webový prohlížeč Mozzila, aplikaci Groupware Ximian Evolution pro správu elektronické pošty, moduly plug-in pro prohlížeče, upravování obrázků a grafiky (GIMP), profesionální písma, rychlé zprávy (GAIM) a mnohé další. Podporuje taktéž formáty souborů, sítí a komunikačních standardů obvyklých v OS Windows. Tím dovoluje uživatelům používat aplikace více operačních systémů, například Windows a Linux. S těmito klady je Ximian vhodný pro prostředí, která integrují výše zmiňované operační systémy, neboť již zahrnuje přednastavenou kompatibilitu. Ximian Desktop 2 je volně ke stažení, avšak ti, kteří si chtějí koupit verzi rozšířenou o technickou podporu, automatický update, fonty a další prvky, si musí připravit 100 USD.

Odkaz: www.novell.com


Heslo v MS Wordu

Lenka Karlíková

U uživatelů oblíbený textový editor MS Word společnosti Microsoft se v poslední době stal terčem kritiky expertů, kteří upozorňují na nezabezpečení vlastností týkajících hesla dokumentu. Heslo by mělo chránit některé specifické prvky dokumentů a samozřejmě zabezpečovat před neautorizovanou změnou jejich obsahu. Podle těch, co se věnovali této chybě, lze heslo vymazat, když dokument uložíme jako HTML (Hypertext Markup Language) soubor a poté s ním dále pracujeme v jednoduchém textovém editoru. Poté jej samozřejmě můžeme uložit s novým heslem. Firma Microsoft nové znaky zabezpečení představila na podzim minulého roku v Office 2003, avšak v poslední době věnuje svou pozornost odstranění těchto závažných chyb, které se objevily.

Odkaz: www.microsoft.com


PageMaker Edition

Lenka Karlíková

Adobe InDesign CS, uvedený na trh v říjnu 2003, se dočkal rozšíření. Společnost Adobe představila InDesign CS PageMaker Edition, kteréžto rozšíření by mělo napomoci uživatelům PageMakeru provést rychlý a úspěšný přechod na InDesign. InDesign CS PageMaker Edition zahrnuje plnou verzi Adobe InDesign CS, doplněnou o balík zásuvných modulů PageMaker Plug-in Pack, předlohy a výukové materiály. InDesign podporuje pracovní postupy PageMakeru, Mac OS X Pantheru, a má nativní podporu souborů z programů Adobe Photoshop CS a Illustrator CS. Uživatelé PageMakeru získají zvýšenou produktivitu pomocí funkcí, jako je editor článků, poskytující integrovanou funkčnost textového procesoru. Kontextově závislá ovládací paleta usnadňuje efektivní formátování textu, úpravy objektů a doladění tabulek z jednoho místa na pracovní ploše. Navíc InDesign CS poskytuje rozšířené schopnosti návrhu s vrženými stíny, vynikajícím ovládáním typografie a nastavitelnými volbami průhlednosti. Sada zásuvných modulů Adobe PageMaker Plug-in Pack přidává do InDesignu CS podstatné schopnosti PageMakeru, a rozšiřuje podporu převodu, která nyní zahrnuje dokumenty PageMakeru 6.0, a také 6.5-7.x a soubory z QuarkXPressu 3.3-4.x. Navíc zásuvný modul ALAP InBooklet Special Edition v průběhu tisku automaticky přeuspořádá stránky dokumentu na arch s úplnou kontrolou nad okraji, mezerami, spadávkami, nárůstem vnějších stránek a přesahy mezi stránkami. Další funkce zahrnují automatické odrážky a číslování, sloučení dat, nástroj umístění, který funguje podobně jako nástroj oříznutí v PageMakeru, a možnost přepnout klávesové zkratky v InDesignu CS tak, aby odpovídaly zkratkám PageMakeru. K rychlému nastartování nových projektů zahrnuje prohlížeč předloh více než 80 profesionálních předloh vytvořených špičkovými grafiky, pokrývající návrhy inzerátů, vizitek, certifikátů a hlavičkových dopisů. Adobe InDesign CS PageMaker Edition pro Mac OS X a Microsoft Windows bude dostupný v prvním čtvrtletí roku 2004.

Odkaz: www.adobe.com


Java Tools Community

Lenka Karlíková

Jedenáct softwarových společností, pod vedením Sun Microsystems a BEA Systems, Inc., se počátkem ledna dohodlo, že budou jako organizace Java Tools Community (JTC) podporovat produkty založené právě na tomto nástroji, a především jejich součinnost. Cílem JTC je sjednotit standardy, dle nichž by se měly nástroje vytvářet. Tím by se výrazně ulehčila práce vývojářů při tvorbě aplikací a také by se tak rozrostly jejich řady. Spolu s ostatními členy, například Compuware Corp., Embarcadero Technologies, Inc., Oracle Corp., JetBrains, Inc., by tak společnosti chtěly doplnit činnost společnosti Elipse, jež se taktéž zabývá vývojem Java nástrojů.


McAfee VirusScan

Lenka Karlíková

Společnost McAfee se může pochlubit novou verzí antivirového programu McAfee VirusScan PDA Enterprise, který je určen pro Microsoft Pocket PC a pro zařízení Windows Mobile. VirusScan Enterprise je postaven na podobném principu jako McAfee ePolicy Orchestrator, jenž patří k k nástrojům, které dokáží spravovat antivirovou ochranu až na 250 000 stanicích. Cena VirusScan PDA Enterprise je 12 USD. Odkaz: us.mcafee.com


Server 2003 pro 64 bitů

Lenka Karlíková

Společnost Microsoft uvedla novou beta-verzi aplikace Windows Server 2003. Tentokrát je však tento nástroj určen pro 64bitový procesor Opteron od AMD (Advanced Micro Device, Inc.). Opteron patří k výkonným zástupcům procesorů, jež umožňují díky své architektuře provozovat nejen 32bitové, ale také 64bitové programy na 64bitovém jádře. Především je tak Opteron určen pro pracovní stanice a pro serverový trh. Podle vývojářů by se měl Windows Server 2003 začít na trh dodávat v polovině tohoto roku, kdy by měl být k dispozici ve Standard a Enterprise edici. Microsoft by v té době měl také představit Windows Server 2003 pro servery s procesory Itanium. Společnosti Intel, která je konkurentem AMD, je již Windows Server 2003 v několika edicích dodáván. Cena této 64bitové verze Windows Server 2003 by měla být stejná jako 32bitové. Standard Edititon, která zahrnuje 5 licencí, tak bude stát 999 USD.

Odkaz: www.microsoft.com


Director MX 2004

Lenka Karlíková

Společnost Macromedia počátkem letošního roku oznámila upgrade svého produktu Macromedia Director MX 2004, který představuje mnohostranný nástroj pro vývoj interaktivních multimediálních aplikací. V nejnovější verzi tohoto prostředí uživatelé naleznou podporu JavaScriptu, DVD-Videa a Flash MX. Director je víceplatformový produkt. Podporuje OS Windows a Macintosh. Výslednou prezentaci lze uložit ve formě spustitelných souborů, přičemž flash technologie umožňuje taktéž prezentaci na webových stránkách. Nově zahrnuté prvky, obzvláště JavaScript, vytvářejí tak vhodný nástroj pro vývojáře v Java jazyce. Předchozí verze Directoru MX obsahovaly jen vlastní, objektově orientovaný programovací jazyk Lingo. Proto jej vývojáři obohatili o JavaScript, neboť tím výrazně rozšíří řady jeho uživatelů. Director dále umožňuje vytvářet 3D animace, podporuje bitmapovou a vektorovou grafiku, fonty, digitální video, zvuk a flash animace. Na trhu by se Macromedia Director MX 2004 měl objevit v únoru a cena pro nové uživatele bude 1199 USD.

Odkaz: http://www.macromedia.com


Z Bondova šuplíku

Jakub Larva

C04P0068

Chtěli byste se vrátit o pár vteřin zpět? Zjistit, zda se váš zrak nemýlil? Vidět znovu pěknou slečnu, co vás před chvílí minula? Slyšet opět ten podivný zvuk a přijít na to, co to bylo. Pomoci se vám rozhodla firma Deja View, Inc.

Společnost se zabývá přenositelnými kamerami malých rozměrů. Svůj první produkt Camwear 100 představila již v červnu na CeBITu, kdy jako datum zahájení prodeje byl uveden říjen 2003 cena kamerky byla stanovena na 350 USD. Kamera si však s odložením tohoto termínu odbyla znovupremiéru i na výstavě Consumer Electronics Show (CES) v Las Vegas (8. do 11. ledna) 2004, a do prodeje by se měla dostat až během prvního čtvrtletí 2004.

Camwear se skládá ze dvou částí. První je malá kamera, připevnitelná na brýle, čepici, oblečení apod., s mikrofonem. Udávaná délka je 25 mm a průměr 21 mm. Druhou částí je černá krabička velikosti PDA. Oba komponenty jsou spojeny kabelem. Kamera provádí nepřetržitý záznam zvuku a videa v délce 30 sekund. Kdykoliv zmáčknete tlačítko, záznam se uloží na paměťovou kartu. Podle výrobce je obraz zaznamenáván v rozlišení 320 x 240 pixelů, 24bitové hloubce a 30 snímcích za vteřinu ve formátu MPEG-4. Úhel záběru kamery je 60 ?. Zvuková kvalita 16 bit a zvuk 32 kHz . Jeden záznam by měl mít velikost kolem 4 MB, takže na dodávanou 64 MB SD (secure digital) paměťovou kartu se jich má vejít cca 16 zařízení spolupracuje s kartami o velikosti až 512 MB. Pokud využijete možnosti "Video Out", můžete video a zvuk zaznamenávat na videorekordér nebo pouštět přímo do televize přes analogový výstup. Použijeme-li USB kabel, lze záznam odeslat do počítače jako soubor s koncovkou .asf. Baterie Li-Ion 2 000 mA je v zařízení zabudovaná a vymění jí pouze v servisu. Udávaná výdrž je 4 hodiny a doba nabíjení 3 hodiny.

Sestava Camwear 100 zahrnuje kameru, nahrávací zařízení, adaptér, 64 MB SD kartu, AV (audio/video) kabel, USB kabel a CD se softwarem. Camwear 100 není odolný proti vodě a pro noční nahrávání je třeba dobrého osvětlení. Zřejmě jsou to jediné nevýhody které však při mnoha možnostem využití jistě nijak na celkovém dojmu neubírají. Společnost také oznámila další připravované produkty. Model 50 za 80 USD by měl zaznamenat 50 sekund, použitelný je však pouze s PDA. Model 200XP (nástupce 100) má zvládnout až čtyři hodiny a stát by měl 500 USD.


Nová tiskárna

Václav Maletínský

C04P0069

Míváte obavy, že fotografie vytištěné na inkoustové tiskárně vám časem vyblednou? S novou tiskárnou Epson Stylus Photo R800, která používá další generaci inkoustů, se z přirozených barev může těšit až 80-100 let. Delší životnost vytištěných snímků ale není jediným důvodem, proč se pro tuto novinku rozhodovat. Výrobek, který by se měl na pultech prodejen objevit v únoru 2003, totiž překvapuje zajímavými zlepšeními. Tisková hlava bude pracovat s osmi samostatnými inkoustovými zásobníky s pigmentovými inkousty UltraChrome Hi-Gloss, které kromě nové červené, modré a dvou odstínů černé barvy obsahují také samostatnou kazetu, jejíž kapalina slouží pro vyrovnání lesku na zhotovených výtiscích. U nerovnoměrně pokrytých snímků totiž zmíněná substance vyrovná rozdíly mezi inkoustem pokrytými i netištěnými částmi a obrázky by měly vypadat lépe při všech úhlech osvětlení. Optimalizátor lesku je sice primárně určen pro speciální papíry, svou úlohu však sehraje i při tisku na běžné kancelářské listy. Výrobce uvádí, že výtisky na takový materiál budou s novými inkousty a optimalizací výraznější než v minulosti. Tisková hlava bude pracovat v maximálním rozlišení 5 780 x 1 440 dpi a využije technologie tisku s proměnlivou velikostí nanášených kapek, přičemž nejmenší kapky budou mít objem pouhých 1,5 pikolitru. Sluší se připomenout, že kromě Epsonu žádný výrobce takto malé kapičky nevyužívá. Profesionální fototiskárna Epson Stylus Photo R800 nebude při komunikaci s počítačem spoléhat jen na USB 2.0 rozhraní, ale nabídne také IEEE 1394 FireWire připojení. Kromě běžných listů formátu A4 by tento výrobek měl zvládnout i tisk na kompaktní nebo DVD disky. Samozřejmostí by se měl stát bezokrajový tisk na všechna podporovaná média, včetně maximálního formátu A4. Záruční doba nového výrobku činí 24 měsíců, pořizovací cena dosud nebyla zveřejněna.

Odkaz: www.epson.cz


Epson vyšší rozlišení

Václav Maletínský

Začátek nového kalendářního roku využili zástupci společnosti Epson k představení nového profesionálního zařízení pro zpracování fotografií. Skener s označením Epson Perfection 4870 Photo se svým výkonem a technickými parametry může směle měřit se speciálními produkty pro snímání diapozitivů a negativů. Tento stolní deskový přístroj totiž bude pracovat ve velmi vysokém optickém rozlišení 4 800 x 9 600 ve 48bitové barevné hloubce. Skener dokáže pracovat s běžnými odrazovými materiály, ale plné využití najde také při snímání transparentních předloh. Na jediný průchod CCD snímače totiž zvládne sejmout 24 okének filmu 35 mm nebo 8 diapozitivů stejného formátu. K dispozici budou i rámečky pro práci s rozměry 6 x 12 cm a výrobce počítá také s podporou velkoformátového filmu 4 x 5 palců. Hardwarová podpora technologie DIGITAL ICE poslouží k opravení starších materiálů a odstranění škrábanců nebo prachu, optická hustota 3,8 Dmax by měla vyhovovat i nárokům profesionálních grafických pracovišť a fotoateliérů. Nový Epson nebude průhledné materiály osvětlovat najednou, ale pohyblivá lampa v transparentním nástavci bude svůj chod koordinovat s CCD snímačem. Uživatel může pomocí programového vybavení ovlivňovat celkovou zrnitost snímaného materiálu, samozřejmostí by mělo být nastavení jasu, kontrastu, vyvážení jednotlivých barevných odstínů nebo odstranění tiskového rastru ze zpracovávaných obrazů novin či časopisů. Ve standardní programové nabídce by se kromě TWAIN modulu měl objevit také speciální program pro negativy a diapozitivy SilverFast SE6 a pokročilý grafický editor Adobe Photoshop Elements 2.0. Výrobek by se na našem trhu měl objevit v březnu 2004.

Odkaz: www.epson.cz


Změní se Telecom?

Hynek Vácha

Ani do nového roku nevykročil Český Telecom s cenami, které by umožňovaly rozvoj na českém telekomunikačním trhu. Toto je asi hlavní poselství prohlášení Asociace provozovatelů veřejných telekomunikačních sítí, tedy sdružení alternativních operátorů. Podle našich zkušeností a informací je bohužel nutné se s tímto stanoviskem ztotožnit. Velmi nepříjemné je například i to, že zákazník, který chce využít jejich levnější volání, musí neustále předplácet volné minuty u Telecomu, jež následně nevyužije. Od letošního roku je sice již na světě nový tarif s názvem Universal, který v sobě nezahrnuje volné minuty, ale ten jen přilil olej do ohně, protože jeho cena se podle alternativních operátorů pohybuje pod náklady na jeho provoz. Připočteme-li k tomu ještě ceny za něž Telecom nabízí linky ostatním poskytovatelům, kteří je nevlastní, vidíme, jak za přispění státu Telecom ovládá telekomunikační trh u nás a tím značně brzdí jeho rozvoj. Nám tak nezbývá než doufat, že se konečně změní podmínky, za kterých lze v Čechách poskytovat telekomunikační služby, ve prospěch nás všech.


Herní tip měsíce Legacy of Kain: Defiance

C04P0070

Série Legacy of Kain patří mezi nejoblíbenější hry s upírskou tematikou všech dob. Premiéry se dočkala již před osmi lety o od té doby zájem o ni neutichá, ba naopak díl od dílu se zvyšuje. Nejnovější přírůstek nazvaný Legacy of Kain: Defiance na tom nic nemění.

Příběh této akční adventury je již tradičně komplikovaný, a ačkoliv je možné se k finální animaci propracovat i bez znalosti předchozích dílů, nebudete mít v tom případě nejmenší šanci pochopit, o co vlastně celou dobu šlo. Ono to je tak. Hned po prvním dílu se totiž série Legacy of Kain rozdělila na dvě větve. V Soul Reaveru jste řídili kroky lovce démonů Raziela, který lační po smrti arogantního, mocichtivého a sebevědomého upíra Kaina za nějž jste naopak hráli v dílech nesoucích označení Blood Omen. Tentokrát se setkají. Ano, je to tak. Část Defiance projdete jako Raziel, část jako Kain. Na zápletku tedy pohlížíte ze dvou různých úhlů, což ještě více zašmodrchá už tak pěkně zauzlovanou zápletku.

Pokud jste se se sérií Legacy of Kain někdy setkali, jistě tušíte, že za oba hlavní protagonisty se bude hrát trošku jinak. Raziel je totiž odborník na přecházení mezi materiálním a spektrálním světem, čímž se vyhne mnoha překážkám, Kain je naopak bojovník tělem i duší a postupně získává různé speciální dovednosti. Tím ovšem veškeré rozdílnosti bohužel končí. Je to trošku nepochopitelné: místo aby se tvůrci pokusili z odlišností obou postav vytěžit maximum, snažili se je co nejvíc sblížit. Inu, škoda.

Rozloučit se také musíme se zapeklitými puzzle, jež jsme si spojovali především s dobrodružstvími bělovlasého Kaina. Nepočítáme-li chvílemi velice obtížné (byť stále zábavné) souboje, nečeká vás v Defiance nic těžšího, než skákání z jedné plošinky na druhou. To ovšem dokáže být někdy pekelně nepříjemné zvlášť když vás začne zlobit nepříliš inteligentní kamera. Jinak je Legacy of Kain: Defiance titul, který by si neměl žádný milovník temných akčních adventur nechat ujít. Příběh je nejen velice poutavý, ale odborníci na upírskou problematiku zjistí, že tvůrci neplácají jen tak do větru. Atmosféra těží především z hororově ztvárněných lokací, plných temných zákoutí a polorozpadlých budov, a ze zpracování spektrální sféry. Hlasy duchů naříkajících o pomoc nebo naopak vyhrožujících vám věčnými mukami, podmanivá hudba a pokroucené tvary ne, slabším povahám se po hraní za Raziela rozhodně nebude dobře usínat. Za zmínku stojí též technické zpracování, které se vývojářům z Crystal Dynamics povedlo jako obvykle na výbornou. Chtěli byste tedy vědět, jak to mezi Razielem a Kainem dopadne jestli si půjdou nadále po krku, nebo jestli si kolem něj naopak padnou? To vám samozřejmě neprozradíme. Ponořte se do světa Defiance a podívejte se sami.

Pavel Mondschein (GameStar)


uWízlo W paWučině

Víte o nové stránce na internetu? Zašlete nám odkaz na adresu: pawucina@idg.cz

www.pipni.cz

Poskytovatel webhostingu Pípni.cz spustil novou verzi svého webu v souvislosti s novou nabídkou služeb. Donedávna jste zde mohli najít pouze nabídku registrace domény přes společnost Ignum a webhosting domény druhého řádu s určitými omezeními zdarma. Nyní je v oficiální nabídce také hosting placený. Webhosting zdarma u Pipni.cz vám umožní umístit na web prezentaci o velikosti 500 MB, pokud objem přenesených dat (traffic) nepřesáhne 5 GB za měsíc. Další nabídky jsou již placené (větší prostor i traffic), a navíc získáte například technickou podporu. Nejdůležitější výhodou placeného hostingu je pravidelné zálohování.

www.posters.cz

Jestliže máte zájem o výzdobu svého pokoje, možná vám může pomoci nabídka plakátů na stránkách www.posters.cz, kde si vyberou snad všichni. V elektronickém obchodě najdete i klíčenky, pohlednice a plakáty na dveře. Všechny komodity jsou děleny do kategorií podle toho, zda jsou motivy barevné nebo černobílé, a dále podle tematiky. Zvláště mezi černobílými lze nalézt skutečné poklady, fotografie jsou velice zdařilé. Filmové fanoušky zaujmou zejména kolekce plakátů věnované určitému filmu nebo seriálu. Z těch nejznámějších jmenujme například Matrix, Pána prstenů, Harryho Pottera či Star Wars.

www.ekonom.cz

Na internetové verzi týdeníku Ekonom došlo po třech letech ke změně grafiky, zpřístupnění obsahu a struktury. Nejpodstatnější změnou je nový princip zpřístupnění posledního vydání. Od ledna 2004 je poslední vydání týdeníku Ekonom čtenářům volně k dispozici bez registrace či úhrady. Do placené části spadá archiv týdeníku, který obsahuje všechna starší čísla již od roku 1997. Princip vyhledávání článků v archivu pomocí komfortního vyhledávače zůstává zachován. Design je přizpůsoben novému layoutu serveru iHNed.cz. Střední část obsahuje rotující články z posledního vydání, v oddělené části je vytažen komentář či rozhovor, dále pak příloha či téma aktuálního vydání. V pravém sloupci čtenář nalezne akviziční články z rubrik Ekonoma. Stránky obsahují nejen články z tištěného týdeníku, ale naleznete zde i texty typu "co se do čísla nevešlo", tedy další autorské články kmenových autorů Ekonoma.

www.modecom.cz

Na českém trhu se začínají pozvolna prosazovat počítačové skříně značky Modecom. Internetové stránky umístěné na adrese www.modecom.cz vám o nich poskytnou detailní informace. Najdete tu katalog, ceník a chystá se sekce věnovaná designovým úpravám počítačů. Všechny skříně z nabídky na webu Modecom si můžete pohodlně objednat v novém internetovém obchodě společnosti Suma, jež je jejich distributorem. Obchod najdete na adrese www.ss.cz. Pokud vás zarazila zkratka, kterou společnost pro adresu zvolila, vězte, že znamená SumaShop. Stránky obchodu jsou velmi přehledné, disponují poměrně logickou navigací, které ale k dokonalosti přeci jen něco málo chybí. Je znát, že vzorem byla nějaká anglická lokalizace jiného obchodu jako příklad za všechny jmenujme třeba odkaz nadepsaný Produkt navigátor.

www.palec.cz

V jednom ze starších čísel PC WORLDu jste mohli v Pawučině nalézt web www.libimseti.cz. Nyní s podobně zaměřeným portálem přichází společnost Tanger Infosystems. Jejím počinem jsou stránky na adrese www.palec.cz. V principu se jedná o to samé jako na Líbím se ti. Přidáte svou fotografii a necháte ostatní uživatele registrované i neregistrované aby ji hodnotili. Fotografii můžete přidat ovšem až po své registraci, která je velmi jednoduchá a rychlá web po vás nepožaduje přehnaně moc osobních informací. Po registraci můžete fotografie kromě hodnocení také komentovat nebo se začít seznamovat s osobou, která je na nich zachycena. K tomu jsou na webu k dispozici soukromé zprávy. Jediným nedostatkem tohoto webu je absence diskusního fóra, které by stránky více oživilo a přineslo interakci mezi uživateli. I tak ale přejeme příjemné seznámení...

Slevy.atlas.cz

Využívat slev celý rok můžete, pokud se naučíte navštěvovat web Slevy.atlas.cz tam totiž najdete kupóny až na 50% slevy v kamenných obchodech kdykoli v roce. Používání slevových kupónů má dlouhou tradici především ve Spojených státech amerických. Američané uplatní ročně miliony kupónů uveřejněných v tisku nebo na internetu. Internetový portál ATLAS.CZ ve spolupráci se společností CARTE zahájil jako první internetový portál v ČR revoluční projekt Slevy.atlas.cz, na jehož stránkách naleznete výhodné nabídky nejrůznějšího zboží a služeb. Kdo by nechtěl ušetřit při platbě za dovolenou, ledničku nebo boty, vyvolání fotografií, posilovnu, divadlo, nebo třeba knihu? Právě na portále se dozvíte, kde nakupovat se slevami až 50 % z původní ceny, jež získáte po předložení kupónu. Kupón stačí vytisknout, a pak už jen uplatnit v obchodě.

www.zlatakoruna.info

Nabídka na finančním trhu je natolik rozsáhlá, že jen málokdo se v ní dokáže spolehlivě orientovat. Abyste získali jasnější představu, potřebujete dostatek kvalitních informací z různých zdrojů a mít k nim snadný přístup. Stránky nazvané Zlatá koruna vám toto nabízejí. Najdete zde kompletní přehled nejlepších produktů roku. Jejich žebříček sestavuje skupina nezávislých odborníků členů Finanční akademie na základě hodnocení několika desítek produktů přihlášených každoročně do soutěže o Zlatou korunu. Již samotný výsledek tohoto odborného hodnocení může být inspirativní a stát se i pro vás jedním z vodítek při rozhodování. Autoři hodlají na tyto stránky shromáždit co nejvíce informací, kvalifikovaných názorů a odborných hodnocení. Týká se to jak produktů, které tvoří permanentní součást nabídky, tak novinek přicházejících na trh. Nechybějí ani praktické uživatelské zkušenosti.

www.gameshare.cz

Zajímáte-li se o problematiku sdílení dat prostřednictvím peer to peer programů přes internet, zcela jistě vás zaujme portál GameShare. Z programů, kterými se zabývá, lze jmenovat především eDonkey, Overnet a eMule. Abyste měli představu, co lze prostřednictvím takovýchto programů získat, nabízí tento web odkazy, které ukládají data a soubory právě do těchto programů. V těchto programech pak uživatel stahuje data a soubory od jiných uživatelů připojených k sítí internet. To znamená, že na stránkách se neobjevuje žádný warez obsah, jedná se pouze o informaci, na jaká data můžete díky takovýmto programům narazit. Server se zabývá především děním v oblasti p2p klientů, které vám toto sdílení umožňují. Na závěr jen malé upozornění sdílení dat a stahování podléhá zákonům platným v oblasti, kde žijete, a tak lze jen doporučit, abyste se s nimi seznámili.

www.t610cz.tk

Mobilní komunikace zažívají v České republice svůj boom již delší dobu. S příchodem telefonů s barevným displejem a integrovaným fotoaparátem se o ně zejména mladí začali zajímat čím dál více. A protože jedním z dnes nejuznávanějších, cenově poměrně dostupných telefonů tohoto druhu je Sony Ericsson T610, není divu, že se mu detailně věnuje mnoho webů, např. T610cz.tk. Internetové stránky tohoto telefonu za ním nesmějí zůstat designem pozadu, a tak je jejich grafika plná technických prvků. Obsahem jsou tyto stránky skutečně na úrovni, najdete tu všechny informace od A do Z. Místy, kde tohoto Ericssona koupit, počínaje a soubory s hrami ke stáhnutí konče. Součástí těchto stránek je diskusní fórum, tam je však témat a příspěvků velmi málo, a tak je dobré podívat se do knihy návštěv. Tam se totiž problémy řeší také.

www.czechcomputer.cz

Zavedený a uznávaný obchod s počítači a počítačovými komponenty v novém roce změnil tvář svého webu. Nejedná se v branži o žádného nováčka, a tak je díky dlouhodobé práci na těchto stránkách i promyšlený on-line obchod. Kromě katalogu zboží vám shop nabídne i diskusi o jednotlivých produktech, jejich recenze a novinky v oblasti IT. Podle druhů výrobků členěný katalog zboží vám nabízí dvě své tváře. Ta první je užitečná v případě, kdy je pro vás důležitý vzhled komponentu například pokud se jedná o počítačovou skříň. Jedná se totiž o zobrazení s náhledy. Druhá tvář je užitečná zejména tehdy, pokud se zabýváte technickými údaji produkty jsou přehledně řazeny do tabulky. Celý web je propracovaný, a je vidět, že na něm bylo odvedeno množství práce. Přehledností, funkčností a přitom příjemným vzhledem mu může konkurovat jen málokterý on-line obchod.


CD příloha


Prohlížejte elegantně

ACDSee 3.1 a mnoho dalších zajímavých programů a utilit(CD)

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C04P0073

Produkt ACDSee snad není třeba představovat, jedná se o klasiku na poli prohlížečů obrázků a fotografií. My vám tento program přinášíme zdarma ve verzi 3.1. Nepřehlédněte ani slevu v Komerčním softwaru. Téma CD je tentokrát věnováno podpoře hardwaru.

Akce a novinky

S počátkem tohoto roku uvedlo mnoho výrobců nové typy digitálních fotoaparátů, které se vyznačují lepšími parametry, a ve většině případů také příjemnější cenou. Proto lze očekávat, že mnoho dalších uživatelů vymění svůj starý přístroj za něco novějšího digitálního. Ti pak nejčastěji ponechávají většinu fotografií v elektronické podobě a jen několik zvláště povedených si nechávají vytisknout na papír. Ovšem to neznamená, že by chtěli zbytek zmazat nebo ponechat v zapomnění. A právě pro účely správy, úprav a předvádění těch digitálních se velmi dobře hodí například program ACDSee, který vám ve verzi 3.1 přinášíme zdarma a o kterém se více dočtete v rámečku nebo v Rychlokurzu. V rubrice Novinky ani tentokrát nepřijdete o nejnovější verzi Abíčka, tedy PDF verzi jednoho z nejoblíbenějších časopisů o Linuxu. K dispozici vám je i off-line verze internetového magazínu Interval, jenž se zabývá oblastí webu, která se stále velmi rychle rozvíjí. Často přijde vhod i seznam programů, utilit a článků, jež už byly v minulosti na CD uveřejněny. Tento obsah je i tentokráte dostupný v excelových souborech, a to jak pro Excel 97/2000, tak i pro starší, ale stále používaný Excel 95. Také se odtud snadno dostanete k programům, doprovázejícím články uveřejněné v časopise, nebo k vybraným záplatám operačních systémů Windows.

Software

Komerční software tentokrát obsahuje sice pouze dva produkty, ale zato jsou o to zajímavější. Od známé české společnosti Software602 je pro vás připraven 602PRINT PACK 3.0, který vám umožní převod libovolných souborů do formátu PDF, jenž je jak je dobře známo velmi vhodný obzvláště při přenášení dokumentů mezi počítači s různými jazykovými verzemi operačních systémů. Od našich slovenských sousedů je tu zase antivirový program Panda Titanium Antiviru 2004, lokalizovaný do českého jazyka. Více informací o těchto produktech najdete v rámečku s označením Komerční software & slevy.

Sekce Topware je jako obvykle věnována programům, které se na CD již někdy vyskytly a jsou natolik důležité nebo jinak významné, že považujeme za správné přinášet je častěji, aby si jejich aktuální verze mohli pořídit i nepravidelní čtenáři. Tento měsíc se dostalo například na jednoduchý, ale výkonný HTML editor AceHTML, na nejnovější Winamp (verzi 5), který je opravdu příjemným krokem vpřed, nebo Connection Meter 5.5.2f program pro správu internetového připojení české produkce. A vynechat jsme nemohli ani nejnovější balík kodeků, distribuovaný pod názvem Codec Pack All In 1 a klasiku mezi přehrávači filmů: Micro DVD Player.

Obsah rubriky Téma CD je vždy věnován programům zaměřeným na stejnou problematiku, nejčastěji pak doplňuje a rozšiřuje téma, které je probíráno v příručce. Stejně je tomu i tentokrát, kdy zde naleznete software, související s vnitřními komponentami počítače. Je proto celkem zřejmé, že zde nemohou chybět utility umožňující rozdělení pevného disku a následnou správu, a případně i provádění úprav na dříve vytvořených oddílech, které mohou vyplynout z nainstalování nových programů, nebo rozšíření počítače o nový disk. Jistě zajímavým programem je také HWiNFO32 program určený k detekci hardwaru na 32bitových operačních systémech. Stejně tak důležité, jako nainstalovat nový hardware, je udržet si přehled o stavu toho stávajícího. Mezi nejdůležitější informace, jež potřebuje uživatel znát, patří teplota procesoru, jeho zatížení a třeba i jeho napájecí napětí. Znáte-li hodnoty těchto veličin, můžete například určit a odstranit příčiny "tuhnutí" systému, nebo jiné projevy nestability. Jeden z mnoha programů, který vám potřebné údaje pomůže zjistit Motherboard Monitor, je vám zde k dispozici také. Dosti specifickou skupinou softwaru, kterou tentokrát najdete v této rubrice, jsou aktualizace BIOSů pro základní desky firem Abit, Asus, Epox, Gigabyte a Microstar. Zkušenější uživatelé vědí, že tyto "programy" jsou jakýmsi základním rozhraním pro komunikaci nainstalovaného hardwaru se softwarem pracujícím na vyšší úrovni (jako jsou operační systémy a další programy). A protože vývoj počítačových komponent jde neustále vpřed, vydávají výrobci novější verze BIOSů, aby zaručili kompatibilitu s novými produkty. Protože je však BIOS základním stavebním kamenem programů, jeho chybná instalace může způsobit nefunkčnost celé základní desky. Proto doporučujeme provádět jeho update pouze zkušeným uživatelům, kteří vědí jak postupovat. Samotný hardware by však byl bez nějakého operačního systému a dalších programů pouze zbytečnou hromádkou železa a křemíku. Jenže všichni také jistě víte, co se s počítačem stane po několika měsících používání, pokud častěji instalujete a odinstalováváte programy. Celý systém se pak zpomaluje, sem tam se objeví nějaké to okno se zprávou, že nelze najít součást toho či onoho programu, případně se celý systém stane nestabilním. Proto je vhodné čas od času "pročistit" registry, kde si operační systém uchovává informace o programech na počítači nainstalovaných, a protože některé odinstalace nejsou zrovna důsledné, i o těch, které již byly odstraněny. Upozorňujeme ovšem, že použití programů jako je Total Uninstall vyžaduje určité zkušenosti, a pokud si s jeho pomocí odstraníte, nebo změníte záznamy důležité pro chod počítače, můžete způsobit značné škody. Proto pokud nepatříte mezi zkušenější uživatele, nechte tyto úpravy na někom, u koho si můžete být jisti jeho odbornými zkušenostmi.

Část Vyzkoušejte si obsahuje jednak programy, které nás něčím zaujaly, ale také ty, které souvisejí s články v časopise. Chcete-li například přistupovat k datům nasdíleným na nějaké FTP serveru, případně data na takový server nahrávat, může pro vás být zajímavým řešením třeba FTP Commander 7.2. Pro zálohování hudby je pak možné použít například winLAME, jednoduchý enkodér převádějící zvuk z WAV souborů do MP3, Ogg Vorbis a dalších audioformátů. Vyniká zejména zkvalitněním kompresního algoritmu. Jste-li zvyklí přehrávat si své skladby před usnutím, může pro vás být zajímavý program Vypínač na dobrou noc, který jak název napovídá dokáže po určité době automaticky vypnout počítač, aby vám zbytečně neběžel během spánku. Bez povšimnutí nemůžeme ponechat ani utilitu Aktive Keys, vhodnou pro vytvoření klávesových zkratek, tolik urychlujících práci při častém používání stejných funkcí. A protože se velkému počtu uživatelů neustále rozšiřuje sbírka CD a je tak pořád obtížnější udržet si v nich přehled, stojí za zmínku i český produkt CD Covers Pointer, s nímž je hračkou vytvořit přehledné popisky pro média.

Komunikace a Hardware

Rozhodnete-li se začít s tvorbou webových stránek, ale i pokud se touto problematikou již zabýváte, mohou se vám hodit programy PHP 4.3.4 a Cerberus FTP Server 2.11 z části Komunikace. První jmenovaný je výkonný serverově orientovaný skriptovací jazyk, který v této verzi přináší různá vylepšení, ale také opravy chyb, jež byly v předchozích verzích objeveny. Na webových stránkách http://cz.php.net/ChangeLog-4.php#4.3.4 pak můžete najít jejich seznam. Pokud již jednou máte své stránky vytvořeny, potřebujete je nějak dostat na server poskytovatele. Tento upload můžete provést například právě pomocí druhého jmenovaného. Tuto sekci dále doplňují dva programy pro on-line komunikaci mezi uživateli internetu MirandaPack 03.461 a myJabber 3.5.46.

Rubrika Hardware je tento měsíc věnována grafickým kartám obsahuje ovladače pro karty z produkce firem ATI a NVIDIA. Jsou vám k dispozici jak pro operační systémy Windows 9x a ME, tak pro Windows 2000 a XP.

Doufáme, že i programy uložené na CD tento měsíc pro vás budou přínosem, a že nám i nadále zachováte přízeň.

Zadarmo: ACDSee 3.1

Program na správu a úpravy fotografií ACDSee od firmy ACDSystems má za sebou již velmi dlouhou dobu vývoje. V současné době je nejaktuálnější verze 6. Na první pohled by se proto mohlo zdát, že verze 3.1 je již zastaralá, a tak ani nemá cenu distribuovat ji uživatelům. Samozřejmě, že poslední verze vám nabídnou propracovanější grafické rozhraní a několik funkcí navíc, ale základní myšlenka, a tedy i funkce programu zůstávají neustále stejné. To znamená, že i tato verze, kterou získáte z našeho CD, vám dobře poslouží pro provedení všech běžných operací, jež potřebujete udělat se svými fotografiemi a to jak těmi, které již máte uloženy na pevném disku nebo na optických médiích (CD, případně DVD), tak s těmi, jež máte teprve ve svém fotoaparátu. ACDSee totiž poskytuje nástroje, s nimiž můžete projít všemi kroky, které potřebujete uskutečnit poté, co si přinesete nové snímky ve svém fotoaparátu, abyste si je mohli prohlížet, nechat vytisknout, nebo odeslat e-mailem svým známým či příbuzným. Celý tento proces začíná přenesením obrázků z "foťáku" do počítače. Pro tyto potřeby je do ACDSee integrováno rozhraní TWAIN přes které lze komunikovat s většinou přístrojů (počínaje digitálními fotoaparáty a konče nejrůznějšími typy skenerů) a dokonce i několik typů fotoaparátů přímo. Jejich počet lze dále rozšířit stažením dalších ovladačů. Ovládání programu je pak velice intuitivní. K jednotlivým funkcím se dostanete buďto pomocí hlavního panelu nástrojů s textovou nabídkou, dále s využitím dalších panelů rychlého přístupu, které si můžete sami upravit do podoby, jež vám bude nejlépe vyhovovat, nebo rychlé nabídky skryté pod pravým tlačítkem myši a měnící se podle aktuální situace. Vlastní plocha, na které můžete pracovat s grafikou, je v základní konfiguraci rozdělena do tří částí. Dvě jsou, podobně jako u Průzkumníka ve Windows, věnovány procházení adresářové struktury a poslední pak zobrazuje náhled vybraného souboru.

V programu si tak snadno můžete obrazové soubory setřídit podle svých potřeb, provést nezbytné korektury ve snímcích, které nevyšly úplně podle vašich představ, a třeba i změnit typ souboru, v němž bude fotografie uchována, případně upravit stupeň komprese a další parametry. A protože se se svými snímky budete chtít určitě i pochlubit, máte možnost odeslat je přímo z programu e-mailem, vytvořit z nich album vhodné pro umístění na web, či pouze spustit prezentaci v celoobrazovkovém modu, takže se již nebudete tlačit nad malým albem nebo neustále dokola podávat stejný výklad každému, ke komu zrovna album doputuje. Přejeme vám mnoho povedených snímků a také dalších příjemných okamžiků strávených při vzpomínání nad fotografiemi.

Licenční číslo produktu: 794 279 390 820 391 441

Komerční software & slevy

602PRINT PACK 3.0

Formát PDF se používá zejména tam, kde je vyžadována 100% přenositelnost dokumentů mezi různorodými uživateli a systémy. 602PRINT PACK lze například použít pro vytváření obchodních smluv a jejich návrhů, pro nabídky či cenové kalkulace, pro formuláře, interní materiály, manuály, dokumenty popisující výrobky a služby, obchodní a záruční podmínky a ostatní marketingové materiály. Vytvořené dokumenty PDF mohou být prohlíženy na vzájemně odlišném hardwarovém i softwarovém vybavení a operačních systémech, a přitom budou vždy vypadat přesně tak, jak byly sestaveny. Příjemce dokumentu může PDF prohlížet a tisknout, aniž by mu byl zpřístupněn zdrojový dokument v editovatelné podobě příjemce tak nemůže změnit a zneužít jeho původní znění. Pomocí 602PRINT PACKu se dokumenty převádějí do PDF stejně snadno, jako když se tisknou.

proNETIX Panda Titanium Antivirus 2004

Moderní antivirový systém nové generace lokalizovaný pro Českou a Slovenskou republiku, který detekuje a eliminuje nejen viry, ale i jiné škodlivé kódy a infiltrace. Díky původní technologii pro obnovení stavu systému po virové nákaze a denní automatické aktualizaci vás nepřekvapí žádný vir. Program umožňuje automatickou detekci a eliminaci všech typů virů a škodlivých kódů v souborech a zprávách elektronické pošty, detekci a deaktivaci virů v paměti počítače, kontrolu údajů z internetu (HTTP, FTP). Obsahuje možnost plně automatické průběžné denní aktualizace databáze virů, detekuje malware, spyware, dialery a hoaxy. Díky technologii SmartClean II dokáže obnovit systémovou konfiguraci po její modifikaci virem. Společně s tímto produktem můžete využít také technické podpory a SOS Virus, což je analýza souborů na viry a virové alerty. Na produkt je poskytnuta sleva 20 %. Slevu můžete uplatnit pomocí slevového kupónu, který naleznete v časopisu, nebo přes internetové stránky: http://www.pronetix.cz/buy/titaniumpcw.htm


Trendy


Co se chystá na rok 2004 a dále? I.

Jak se změní počítačová technika během příštího roku? A jak za pět let?

Experti odpovídají na tyto otázky.

Daniel Tynan a Seán Captain

CO4P0011

Představy technologických vývojářů se konečně stávají realitou. Během příštích dvou let začneme používat "neviditelná" PC, jejichž minimální rozměry nám umožní je schovat do zásuvky psacího stolu a která budou poháněna výkonnými čipy, snadno zpracovávajícími objemné soubory. Budeme používat nové bezdrátové technologie, díky nimž se nalogujeme téměř odkudkoliv, a to při neuvěřitelných rychlostech. Obývací pokoje se změní v digitální zábavní centra a budeme v nich moci sledovat média stahovaná ze všech možných zdrojů z televize, kabelového připojení, satelitu a ze Sítě. Setkáme se i s přísnými bezpečnostními opatřeními, o nichž se říká, že zabrání jakémukoliv hacknutí a zavirování počítačů, i když to bude na úkor osobní svobody uživatelů.

To je ale jen začátek. Co třeba počítačové displeje našité na triko, nebo neuvěřitelně výkonné procesory s obvody menšími než lidský chromozom? Za pět až deset let se tyto technologie a řada dalších, o nichž dnes jen sníme, mohou klidně dostat do běžného života.

Může takto nažhavený vývoj ještě více pokračovat? Na to jsme se zeptali odborníků, a jejich odpovědi jsme rozdělili do šesti hlavních oddílů mezi grafiku, procesory a PC, datová skladiště, komunikace, bezpečnost a zábavu. A stručná odpověď? Můžete na to vsadit.

Displej, to je věc!

S tím, jak se neustále zlepšují grafické technologie a zobrazovače, budeme se setkávat se stále realističtějším 3D obrazem a ploššími a jasnějšími displeji. Budoucnost patří LCD, pánové. Podle analytické společnosti IDC překoná v roce 2004 poprvé objem prodeje LCD displejů počty prodaných klasických monitorů.

K počítačům bude příštích pár let nejvýhodnější pořizovat 17" LCD displeje, jejichž cena se stále více přibližuje desetitisícové hranici. Nemůžeme však čekat, že se tyto displeje výrazněji ponoří pod zmíněnou částku, jelikož již dnes je marže výrobců těchto zařízení minimální a zatím nejnižší výrobní cena se pohybuje okolo 8 000 Kč.

Prostor pro další vylepšení lze najít například ve snížené spotřebě energie a v menším vyzařovaném teplu. Hlavním hybatelem vývoje bude domácí zábava, díky níž budou moci velké LCD displeje konkurovat plazmové technologii a projektorům.

Přichází OLED

Potenciálním rivalem dnes dominující LCD technologii by se mohly stát displeje založené na organických, světlo emitujících diodách OLED (Organic Light-Emitting Diodes), jež obsahují přirozeně luminující materiály, které jsou jasnější a energeticky úspornější než prvky LCD.

Podle mínění řady odborníků je právě OLED dnes jediným soupeřem v kategorii plochých displejů, který by mohl v určitých aplikacích vyzvat technologii LCD na souboj.

Displeje OLED s aktivní maticí používají složitou vnitřní elektroniku, což jejichž výrobu značně prodražuje. V květnu minulého roku však firmy Samsung SDI a Universal Display představily prototyp OLED, jenž využívá existující výrobní technologii LCD, což může znamenat významné zjednodušení masové produkce. Díky tomu by časem mohlo být OLED cenově srovnatelné s LCD.

I když se dnes OLED displeje používají v mobilních telefonech a digitálních fotoaparátech, jejich větší notebooková podoba se objeví nejdříve za dva roky.

Grafické zácpy

Experti tvrdí, že co se týče grafiky, můžeme být v PC svědky dvou rozdílných trendů. Integrované grafické čipy stále více nahrazují v oblasti nízkorozpočtových počítačů plnohodnotné grafické karty a přitom nabízejí jejich uživatelům dostatečně kvalitní grafiku, jež plně dostačuje většině lidí, kteří používají počítač k běžným pracovním úkonům.

V současnosti používá integrovanou grafiku 55 procent stolních počítačů, a toto číslo se v dohledné době nijak nezmění. Většina těchto čipů pochází z produkce Intelu, který vyrábí více grafických procesorů než jakákoliv jiná společnost.

Je jasné, že integrovaná řešení budou časem obohacena o vyspělejší funkce, ale samozřejmě budou za samostatnými kartami zaostávat o jednu či dvě generace. Hráče a grafické profesionály však vynesou grafické procesory nové generace až do výkonové stratosféry. Nejnovější GPU, určené pro nadcházející hry typu Half-Life 2 a Doom 3, budou používat stále výkonnější vertex a pixel shadery urychlující rendering a vytvářející přirozenější 3D obraz.

Avšak ani dnešní nejvýkonnější grafické procesory nestačí. Vývojáři dokáží už dnes napsat složité shadery, jež dokáží skolit i sebelepší grafický hardware. Stále ještě drží kvalitu renderování na uzdě, aby byly jejich aplikace použitelné.

V následujících pěti letech se setkáme s mnohem složitějšími a flexibilnějšími grafickými procesory, využívajícími 16, 32 a dokonce 64 paralelních grafických pipeline.

Přelomové objevy

Podíváme-li se ještě dále do budoucnosti, vykouknou na nás inovace, které jako by vypadly ze světa science fiction. Minulý rok na jaře představila společnost E Ink (www.eink.com) tzv. "elektronický papír" (je založen na velmi tenké a ohebné ocelové fólii) používající kapsle černého a bílého pigmentu, které reagují na elektrické impulsy. Při aplikaci záporného náboje vystoupí na povrch bílé částice, a použijeme-li náboj kladný, vytvoří částice černé text a obrázky.

List takového "papíru" o velikosti displeje PDA lze srolovat do ruličky o průměru jednoho palce a je schopen zobrazit rozlišení až 96 pixelů na palec, což je plně srovnatelné s dnešními kapesními počítači. Podle tvrzení společnosti E Ink by se první elektronické knihy s touto technologií měly objevit na trhu asi v polovině roku 2004.

Uvnitř krabice

Technologie postupuje mílovými kroky, ale některé věci se nikdy nemění. Například válka výrobců procesorů. Minulý rok na podzim zasadilo AMD ránu Intelu uvedením 64bitové platformy pro stolní počítače s Windows (Apple ale AMD předběhl s 64bitovými počítači Power Mac G5 již v září). 2GHz Athlon 64 dokáže urychlit výpočetně složité procesy jako jsou kryptování dat, 3D hraní a CAD. Plná síla tohoto procesoru se však odhalí, až budou konečně k dispozici 64bitová Windows XP (v době uzávěrky jsme měli poslední informace, že Microsoft uvede finální verzi 64bitových oken až ke konci roku 2004) a také potřebné 64bitové aplikace.

Jako odpověď na krok AMD předvedl Intel procesor Pentium 4 Extreme Edition. Tento čip pracuje v současné době na frekvenci 3,2 GHz, má větší paměťovou cache, 800MHz FSB sběrnici urychlující přenos dat a navíc i 2MB cache Level 3. Stejně jako Athlon 64 je extrémní Pentium zaměřeno na nejnáročnější hráče a bohaté power usery.

Přibližně za měsíc uvede Intel na trh novou sérii procesorů, jež je zatím skryta pod kódovým označením Prescott. Budou to první procesory vyrobené 90nanometrovou technologií, díky níž jsou obvody čipu asi o 50 procent menší než ty, které se nacházejí v současných Pentiích 4. AMD a Transmeta však také připravují čipy postavené na 90nanometrové technologii. Čím menší jsou obvody procesoru, tím rychlejších taktovacích frekvencí může čip dosáhnout a zvládne tak vypočítat více operací za sekundu.

"130nanometrové čipy dosáhly limitu okolo hranice 3,2 GHz," říká Nathan Brookwood, hlavní analytik firmy Insight 64. "Prescott by měl být schopen dosáhnout 4 GHz." Procesor Prescott bude dále obsahovat větší cache na čipu, jež zvýší výkon tak, že sníží potřebu častěji přistupovat do systémové paměti.

Šušká se, že Tejas intelovský nástupce Prescottu se objeví někdy na přelomu roku a jeho frekvence se bude pohybovat v rozmezí 5 až 7 GHz, a že bude obsahovat prvky power managementu podobné těm, s nimiž se dnes můžeme setkat u mobilních procesorů. Tejas bude možná podporovat 64bitové aplikace.

Tento rok budeme také svědky nárůstu rychlosti pamětí. Na trhu se objeví čipy Double Data Rate 2 (DDR2), jejichž přenosová rychlost začíná na 533 megabitech za sekundu (přibližně 4,3 gigabitu za sekundu na paměťový modul) a budou tedy o 33 procent rychlejší, než první generace pamětí DDR. Tyto paměťové čipy budou dále potřebovat k činnosti menší množství proudu než původní DDR. Rychle po DDR2 bude následovat i další generace DDR3, jež bude schopna posunovat data rychlostí 1,6 Gb/s (6,4 Gb/s v modulu) a kterou již dnes testují výrobci nejvýkonnějších grafických karet.

Vzdálenější milníky

Mooreův zákon, udávající, že výkon procesoru se zdvojnásobí přibližně každých 18 měsíců, stále platí a platit bude i nadále. Vývojáři dnes pracují na čipech založených na 65nm technologii, a IBM a AMD dokonce dělají na technologii 45nanometrové. Intel chce dokonce do roku 2011 procesory oloupat až na tloušťku 22 nm. Pod 45nm hranicí však na výrobce procesorů možná bude čekat konečná a budou muset přejít na jinou technologii.

Procesory jsou dnes vyráběny za pomoci ultrafialové litografie, která skrze čočky zaostřuje světelný paprsek na křemíkový wafer (kulatá deska křemíku, na níž se utvoří řada procesorů. které se pak řežou na jednotlivé čipy), a tam kde světlo dopadá, se tvoří dráha obvodu. Čím je menší vlnová délka, tím tenčí je i dráha obvodu. Přibližně okolo roku 2009 narazí výrobci čipů na fyzikální hranici velikosti vlnové délky a budou nuceni přejít na proces zvaný Extrémní ultrafialová litografie (EUVL). Pomocí molekul xenonového plynu a zrcadel může EUVL zmenšit obvody až desetinásobně.

"Do roku 2013 se ocitneme u konce kapacity křemíku," tvrdí Jim Tully, šéf výzkumu společnosti Gartner. "Výrobci a firmy používající polovodiče se musí připravit na využití nové generace polovodičových technologií, jako jsou třeba molekulární tranzistory."

Například vývojoví pracovníci UCLA a Hewlett-Packard objevili molekuly, které lze "vypnout" či "zapnout" za pomoci nepatrného množství proudu. Molekuly tohoto typu mohou posloužit jako přepínače logických obvodů neuvěřitelně malých čipů.

Naskočme na PCI Express

I když se budou procesory a čipy neustále zmenšovat a zrychlovat, jednu z nejdůležitějších oblastí vývoje budou představovat cesty vedoucí mezi nimi. Klíčem k této revoluci je sběrnice PCI Express, jež zaručí mnohem rychlejší způsob pohybu dat mezi systémovými komponentami a která se začne rozšiřovat ještě letos. PCI Express má za úkol nahradit nejen stávající sběrnici PCI, ale dokonce se stát výhradní systémovou sběrnicí bližší budoucnosti a bude největší revolucí platformy PC od uvedení staré PCI na počátku 90. let minulého století.

Nová sběrnice nahradí sloty AGP 8x a zdvojnásobí rychlost pohybu grafických dat tekoucích do a ze systémové paměti, čímž umožní rychlejší 3D hry a plynulejší úpravu videa. Toto vysokorychlostní propojení dovolí dále například uživatelům připojit gigabitové síťové karty nebo snadno propojit více pevných disků. Podle společnosti Intel bude sběrnice PCI Express ve výsledku schopná přenosových rychlostí až 80 GB za sekundu (dnešní AGP 8x zvládá maximálně 2 GB za sekundu) a bude podporovat procesory pracující na frekvenci 10 GHz.

Pomocí PCI Express budou moci uživatelé připojit i externí periferní zařízení, a může se tak stát nástupcem standardů USB či FireWire. Spolu s novou intelovskou technologií Balanced Technology Extended (viz Chladnější a tišší PC) bude i PCI Express základním kamenem neviditelných desktopů, které se budou moci úplně schovat v zásuvce pracovního stolu nebo v krytu LCD displeje.

Stručně řečeno, osobní počítače, které budeme nakupovat za tři roky, budou obsahovat funkce, rozhraní a možnosti rozšíření, jež budou radikálně odlišné od těch, jaké známe dnes.

Disky budoucnosti

V nejbližší budoucnosti se na váš pevný disk nevejde o mnoho více dat než nyní, ale bude rychlejší a snadněji spravovatelný než dnes, a to především díky technologii Serial ATA, jež se v počítačích začala objevovat již minulý rok. SATA disky se snadněji instalují, mají tenčí kabely a mohou se chlubit až o 50 procent rychlejší přenosovou rychlostí v porovnání s nejvýkonnějšími disky postavenými na paralelním rozhraní typu ATA, jež dominovalo PC systémům více než deset let.

Již v roce 2004 ukrojí SATA disky 30procentní podíl trhu s pevnými disky a za další rok (tedy 2005) již budou představovat 70 procent prodaných disků, jak tvrdí studie IDC. Běžní uživatelé na discích Serial ATA ocení především snadnější kabeláž, menší hlučnost a tepelný výdej, a hlavně konec problémů s nízkou propustností dat.

I když přišla nová technologie, kapacita disků se zatím příliš nezmění. Typický pracovní počítač bude v roce 2004 obsahovat pevný disk s kapacitou 60 až 80 GB, což pohodlně stačí nárokům naprosté většiny běžných uživatelů.

Co nás čeká dále?

I když většina uživatelů vlastně nepotřebuje prostornější disky, než jsou k dostání v současnosti, výrobci stále hledají cesty jak dosáhnout vyšší kapacity.

Dvě nejslibnější technologie, které dnes fungují v laboratořích, jsou "Perpendicular Recording", tedy něco jako "kolmý záznam", a "Heat-assisted Magnetic Recording HAMR", tedy "magnetický záznam za pomoci vyšší teploty".

Firma Maxtor před nedávnem oznámila, že se jí podařilo díky technologii kolmého záznamu uložit až 175 GB dat na jednu plotnu, zatímco dosavadní rekord současného způsobu záznamu představoval 100 GB. Záznam na dnešních pevných discích funguje tak, že magnetické částice jsou orientovány na povrchu disku podélně v kruhových stopách (jako byste položili magnety na delší stranu a uspořádali jste je do kruhu s tím, že některé magnety by směřovaly ze severu na jih a jiné z jihu na sever). Při kolmém záznamu jsou však magnetické částice postaveny kolmo k povrchu disku, tedy jako byste postavili magnety vedle sebe jako domino. Díky mnohem hustšímu kolmému záznamu by bylo možné během dvou, tří let postavit disky s kapacitou 700 GB, což je dvakrát více, než umožňuje současná technologie.

Magnetický záznam za pomoci vyšší teploty vyžaduje magneticky stabilnější povrch disku, jenž umožní hustší záznam a větší stabilitu dat. Za normální situace by tento způsob záznamu musel využít silnější zapisovací hlavičky, které by byly schopné orientovat magnetické části na povrchu. Disky HAMR však používají k zápisu laser, který zahřeje místo, na něž jsou data zapisována, a magnetická orientace částí je tak snadnější. Společnost Seagate demonstrovala technologii HAMR, která podle ní ve výsledku dovolí záznam až 50 terabytů na čtvereční palec. Bude však trvat nejméně pět až deset let, než se tato technologie dostane do běžného života. Hustota dat roste každoročně asi o 50 procent, a to za použití konvenčních a méně nákladných technik.

Nejdůležitější specifikací jakéhokoliv disku je cena. A žádná ze zmiňovaných nových technologií se neobjeví v koncových produktech do té doby, co budou výrobci schopni levněji produkovat stávající disky.


Co se chystá na rok 2004 a dále? II.

Buďte mobilní,ale stále připojení

I přesto, že připojení k internetu prostřednictvím ADSL či kabelového modemu je stále populárnější, zajímavou variantou je i mobilní připojení, které vám dovolí být prostřednictvím GPRS telefonu nalogováni na celosvětovou síť téměř odkudkoliv a kdykoliv.

Pro většinu lidí je volba otázkou peněz, rychlosti a dostupnosti. Záleží vám na tom, že budete připojeni neustále a kdekoliv, i když pomalým GPRS přenosem, nebo se smíříte s faktem, že pokud budete potřebovat internet mimo domov, budete běhat a shánět dostupný a funkční Wi-Fi spot? Ideálním řešením je samozřejmě kombinace obou technologií, která vám umožní nejen všudypřítomnou dostupnost, ale i vysokorychlostní připojení tam, kde je to možné.

V nejbližší době budou dominovat sítě 802.11 (neboli Wi-Fi). Lokální sítě propojené prostřednictvím Wi-Fi jsou dostatečně rychlé, aby využily kabelové nebo ADSL připojení k internetu. Podle údajů Wi-Fi Aliance vzroste počet zařízení osazených Wi-Fi připojením z 25 milionů v roce 2003 na 60 milionů v roce 2007 a množství veřejných hot-spotů se vyšplhá z dnešních přibližně 30 000 na 150 000.

Brzy se dokonce dočkáme možnosti vychutnávat si vysokorychlostní připojení na internet i během rychlé jízdy v dopravním prostředku. Firma NEC nedávno předvedla technologii, která umožňovala testerům přepojovat se bez problémů a výpadků z jedné 802.11 sítě na jinou, a to při jízdě vozem Porsche za rychlosti 320 km/h.

V roce 2005 se objeví sítě WiMax, založené na specifikaci 802.16a. Uživatelům nabídnou kombinaci mnohem širšího pokrytí s datovou propustností dnešní Wi-Fi a budou obzvlášť vhodné pro území, kde není k dispozici kabelový modem či ADSL. Zatím však musíme počkat alespoň dva roky.

Dorazí konečně 3G?

I když se protokol 802.11 těší stále větší oblibě, setkáme se i s výrazným nárůstem bezdrátového připojení pomocí mobilních telefonů. Po dvou letech neúspěšných pokusů možná konečně nastala doba přechodu na 3G. Například v americkém San Diegu a Washingtonu, D.C., již funguje 3G síť poskytující stabilní připojení o rychlosti 300 až 500 Kb/s a maximum až 2 Mb/s. Do konce příštího roku by touto sítí měla být pokryta další čtyři americká města.

V Japonsku však společnost DoCoMo (největší světový poskytovatel bezdrátového připojení) staví zkušební pole sítě 4G s teoretickou rychlostí přenosu dat 100 Mb/s, ale nasazení do provozu se očekává až v roce 2010.

Svět bez drátů

Bezdrátové sítě dají podnět ke vzniku celé řady výkonných přenosných zařízení. Intel započal s podporou Wi-Fi u Centrina, ale již oznámil nový čip Xscale pro PDA a mobilní telefony. Čip s kódovým označením Bulverde bude podporovat sítě třetí generace a umožní real-timový přenos videa, mnohem lepší podporu multimédií, a to vše při nižší spotřebě energie.

Zařízení, kterých se dočkáme za pár let, budou obsahovat podporu více bezdrátových technologií, takže budou moci kombinovat bez přerušení připojení k Wi-Fi spotu i k síti mobilních operátorů. Jednoduše doma, v hotelu či na letišti budete připojeni k Wi-Fi, a vyjdete-li ven, automaticky se přepojíte na 3G síť.

Bezpečnost PC

Minulý rok znamenal v oblasti bezpečnosti PC zlomový bod, a bohužel k horšímu. Uživatelé byli svědky virových vln e-mailových červů, Blasterem počínaje a SoBigem konče. Odborníci na počítačovou bezpečnost však varují, že uplynulý rok byl pouze počátkem, a že lepší to v budoucnu asi nebude.

Během příštích dvou let asi budeme muset bojovat stále stejnými zbraněmi, jaké máme dnes, tedy antivirovými programy, filtry proti spamu, osobními firewally a záplatami na Windows. Jediným rozdílem bude, že všechny tyto utility se stanou součástí operačního systému a budou fungovat automaticky.

Například Microsoft oznámil plán, podle nějž se bude automaticky a již od výrobce aktivovat Internet Connection Firewall u Windows XP, a samotná Windows i Office se budou záplatovat automaticky. Tato společnost dále testovala oblibu Windows se silnějšími firewallem a utilitami pro antivirovou ochranu a automatické zálohování. Při vzpomínce na minulé aktivity Microsoftu, který do svých operačních systémů montoval většinou velmi okleštěné utility, jsou odborníci k této otázce poměrně skeptičtí.

Dobrou zprávou však je, že v nastávajících letech bychom se měli setkávat se stále menším množstvím bezpečnostních děr, umožňujících zákeřným utilitám zmocnit se kontroly nad cizím počítačem. Toto zlepšení nastane částečně díky novým nástrojům vyhledávajícím potenciálně nebezpečné části kódu předtím, než může dojít k jejich zneužití, a částečně díky "předem zpracovanému kódu", jenž zkoumá každou instrukční sadu předtím, než bude vykonána. Špatnou zprávou však je, že útoky založené na sociálním inženýrství, které lákají uživatele na falešné webové stránky či jim podsouvají ke spuštění trojské koně, budou stále častější a rafinovanější. Nejslabší částí ochrany proti virům bude vždy samotný uživatel.

Bezpečí, ale za jakou cenu?

Eliminace lidských chyb, ta je základem ambiciózního návrhu Microsoftu s názvem Next Generation Secure Computing Base (NGSCB), který má pomoci při řešení mnoha bezpečnostních problémů. NGSCB (vyslovováno eng-skab), dříve ukryté pod kódovým označením Palladium, bude zakomponováno do operačního systému Longhorn, a to již od jeho uvedení v roce 2006.

Tento systém bude mimo jiné ověřovat identitu každé aplikace, takže si budete moci být jisti, že software, který jste si právě stáhli, neobsahuje trojského koně. NGSCB bude kryptovat data a úhozy na klávesnici tak, že si je bude moci přečíst pouze ověřená aplikace. Pro každý program vytvoří uzavřený paměťový prostor, takže viry nebudou moci ovlivňovat jiné programy.

Dále tento systém umožní firmám, kontrolovat jak používají lidé jejich aplikace. Například softwarová firma bude moci uživatelům zabránit používat neregistrovanou verzi jejich produktu. Stáhnete-li si film, operační systém vám jej umožní zhlédnout, ale nedovolí už vytvořit jeho kopie. Zajímavá bude také možnost omezit množství lidí, kterým bude dovoleno prohlédnout si například wordovský dokument, takže si jej nebude moci přečíst nikdo nepovolaný. Tento dokument se navíc může po několika dnech sám smazat.

Funkce Information Rights Management v kancelářském balíku Office 2003 vám umožní stanovit, kdo může číst a tisknout určité dokumenty a stanoví i data vypršení dokumentu. Tato opatření však mají i své nevýhody zabezpečené dokumenty můžete otevřít pouze v Office 2003, a vaše síť navíc musí běžet pod Windows Serverem 2003.

Kritici varují, že takovéto plány mohou předat kontrolu nad vaším počítačem velkým korporacím a mohou přinést další nečekané následky. Oblíbenou fintou společností obávajících se o právní legálnost jejich podnikání mohou být například samosmazatelné e-maily.

NGSCB bude vyžadovat nový hardware, takže Intel vyvíjí novou čipovou architekturu, kódově označenou LaGrande, jež bude NGSCB podporovat. Na dotazy týkající se obav o ztrátu soukromí uživatelů odpovídají zástupci Intelu s tím, že budou doporučovat výrobcům jednotlivých systémů, aby nechali uživatelům možnost zvolit, zda chtějí funkce LaGrande aktivovat či nikoliv.

To je Digitainment

Po desetiletích marných snah je konečně dlouho slibované prolnutí počítačů a spotřební elektroniky realitou. Jak bude vypadat domov ne příliš vzdálené budoucnosti? Stále budete mít svůj počítač a bezdrátovou síť, ale nová zařízení propojí váš téměř tradiční počítač s velkoplošnou obrazovkou obývacího pokoje a zvukovou soupravou v pracovně.

Domácí PC se změní ze zařízení původně určeného k práci s dokumenty na centrum domácí zábavy a síťové komunikace.

Nová zábavní a herní PC budou obsahovat možnosti nahrávání TV programu a budou základním kamenem pro přehrávání videa a zvuku. K osobním počítačům se navíc připojí řada samostatných krabiček, umožňujících přehrávat filmy na vyžádání, nebo přehrávat jakýkoliv multimediální obsah bez nutnosti zapnutí PC. Zákazníci jsou sice dnes již unaveni z množství samostatných hudebních a videozařízení, ale kombinace DVD přehrávače, vypalovačky, pevného disku a digitálního videorekordéru je přesto zaujme.

Všechna možná média

Klíčem k mediální nadvládě osobních počítačů budou nové způsoby nakládání s multimediálními daty a snadný způsob přenosu těchto dat mezi jednotlivými zařízeními. Další technologií, která se pravděpodobně objeví do roku 2006, je UltraWideBand (UWB), jež je známa také pod označením IEEE 802.15a. Jedná se o bezdrátovou technologii umožňující přenášet data rychlostí 100 Mb/s na vzdálenost maximálně třech metrů.

UWB je vhodná například pro přesouvání ohromného množství dat z HDTV do mediálního centra a projekčního systému. U digitálních zařízení pro záznam obrazu a zvuku by mohla nahradit standardy USB 2.0 a FireWire. Pro bezpečný a včasný přenos objemných dat digitální televize bude potřeba zajistit i odpovídající naddimenzovaný standard, kterým by UWB mohlo být.

Během příštích pěti let se desateronásobně zvýší schopnost CPU zpracovávat multimediální data, takže například vypořádat se s daty pro HDTV bude pro procesor pouze hračkou. Díky tomu lze také očekávat v horizontu pěti let ohromný zájem o HDTV kamkordéry.

Problémy s přílišnou kvalitou

Nakonec to nebude tak rychle, jak jsme kdysi předvídali, ale HDTV, neboli televizní vysílání s vysokou digitální kvalitou se konečně stane realitou. Například již dnes v USA nabízí třetina stanic digitální HDTV program, ale pouze 3 procenta televizorů jej dokáží přehrát. Proto byl v USA přijat zákon, že od července 2007 bude muset každý nově prodaný televizor podporovat formát HDTV. S tím je však spojena módní otázka ochrany autorských práv, jelikož digitální povahou je HDTV srovnatelná s DVD, ale její obsah bude vzhledem ke kvantitě lákat filmové piráty mnohem více, než je tomu dnes u DVD. Možným řešením bude označení digitálního HDTV obsahu určitou visačkou, která umožní přehrávání obsahu na domácí síti, ale znemožní jeho kopírování na internetu.

V případě, že bude obsah vysílaný HDTV možné nahrávat alespoň pro soukromé účely, setkáme se s dalším problémem, a tím jsou média s dostatečnou kapacitou pro jeho uložení. Domácí videostandard budoucnosti, tedy High-Definition DVD, se potýká se známým problémem. O místo na špici bojují dva konkurenční a samozřejmě nekompatibilní standardy jedním je formát Advanced Optical Disk (AOD), který prosazují firmy NEC a Toshiba, a druhým je Blu-ray, podporovaný Sony. Oba formáty používají k uložení velkého množství dat na disk modrý laser, ale AOD může uložit 20 GB dat na každé straně jednovrstvého média, zatímco Blu-ray dokáže vměstnat na každou stranu 27 GB dat. Oba formáty vyžadují speciální přehrávače, které jsou navzájem nekompatibilní. Kdo vyhraje tuto bitvu formátů, ukáže čas.

LCD vám vytře zrak

Nejlepší dnešní LCD displeje dokáží vytvořit barevnou hloubku shodnou s tou, kterou produkují CRT monitory. Již v roce 2004 bychom se však mohli setkat s LCD displeji a televizory, jež dokáží zobrazit o 45 procent širší barevný rozsah, zvaný též gamut. Výsledkem by mohl být zvýšený zájem grafiků, designérů a fotografů, pro něž hraje barevná přesnost při práci zásadní roli.

Tento trik spočívá v nahrazení fluorescentního podsvícení světlo emitujícími diodami. Zastánci této technologie tvrdí, že smíšením záření červených, zelených a modrých LED diod vznikne věrnější bílé podsvícení, přinášející gamut s větším barevným rozsahem.

Firma NEC-Mitsubishi plánuje uvést na trh monitor s LED podsvícením v druhé polovině roku 2004. Společnost Lumileds, která je jedním z největších dodavatelů LED pro podsvícení, tvrdí, že do konce roku 2004 se setkáme minimálně ještě s jedním producentem LCD displejů a dvěma výrobci LCD televizorů, kteří novou technologii veřejně představí.

Co se stalo s...?

Slibné technologie jsou jako hvězdy showbyznysu. Některé z nich rychle zacházejí, druhé sice pomalu mizí z očí, ale nakonec znovu stanou ve světle ramp.

DataPlay byl hitem s krátkou působností. Tyto optické disky velikosti dvoukoruny byly schopné uložit až 500 MB dat a v roce 2001 představovaly slibnou variantu například pro MP3 přehrávače. Bohužel poté, co se na trhu objevil IPod, se budoucnost přenosné digitální hudby obrátila k miniaturním pevným diskům. Když uvedla společnost IRiver na trh v polovině roku 2002 zařízení s diskem DataPlay, sotvakdo si toho všiml. Dnes je tedy IRiver jednou z řady firem prodávajících MP3 přehrávače s pevným diskem, nebo lépe řečeno, "paměťovým prvkem" společnosti Cornice, který je stejně velký jako kdysi DataPlay, ale má kapacitu 1,5 GB. Není divu, že řada zaměstnanců bývalé firmy DataPlay je dnes na výplatní pásce společnosti Cornice.

Mikroskopické palivové články mohou konečně umožnit mobilní elektronice dlouhodobý provoz. Palivový článek, který získává elektřinu z opětovně naplnitelné kapaliny podobné alkoholu, může vyprodukovat až 20x více energie než standardní baterie stejné velikosti. Mikroskopické palivové články sice stále musí překonat několik zásadních překážek (schválí někdo hořlavé baterie na palubě letadla?), ale díky ohromnému zájmu počítačových výrobců o tuto technologii se s prvními vlaštovkami budeme moci setkat snad již v roce 2005.

Chladnější a tišší PC

Každý z nás si přeje počítač s výkonem tryskového letadla, ale ne s jeho hlučností. Nový design základních desek, označený jako BTX, slibuje udržet neustálý výkonnostní nárůst a přitom snížit potřebu hlučných aktivních chladicích větráků. Většina dnešních počítačů je postavena na základní desce typu ATX, jejíž design uvedl v roce 1995 Intel. Na desce typu ATX je procesor umístěn daleko od vzduchového ventilátoru, což bylo dobré pro 100MHz procesory, které vystačily s pasivním žebrovaným chladičem. Dnešní CPU s frekvencí na úrovní tisícovek MHz však k dostatečnému chlazení vyžadují nejen aktivní větrák na chladiči procesoru, ale také přídavné větráky ve skříni a dostatek prostoru pro proudění vzduchu.

Na desce architektury BTX je procesor umístěn na kraj, těsně vedle ventilátoru skříně, takže stojí hned první na řadě studenému vzduchu přiváděnému do skříně. Studený vzduch je tedy nejprve přiváděn na procesor, a teprve poté postupuje k pamětem a grafické kartě. Takovéto rozestavení komponent na desce může uspořit až polovinu aktivních chladicích prvků a snížit jejich počet ze čtyřech na dva. Desky typu BTX jsou také úspornější co se týče kratší délky obvodů mezi hlavními komponentami počítače, což pozitivně ovlivňuje rychlost paměťové a systémové sběrnice.

Intel hodlá uvést první desky BTX v polovině roku 2004. Někteří další výrobci motherboardů vyjádřili podporu novému formátu, ale zatím žádný z nich základní desky tohoto typu neohlásil.


Co se chystá na rok 2004 a dále? III.

Velký úložný prostor o malém rozměru

Se stále rostoucí oblibou přenosných zařízení, jako jsou digitální fotoaparáty či MP3 přehrávače, můžeme očekávat stále větší snahu výrobců vměstnat více datového prostoru do co nejmenšího rozměru. V polovině roku 2004 například uvede společnost Iomega přenosné 1,8palcové mechaniky DCT. Mechanismus této mechaniky je tak malý, že se pohodlně vejde do PC Card slotu notebooku, a jednotlivé disky s počáteční kapacitou 1,5 GB mají stát okolo 10 USD. Iomega očekává, že se tyto mechaniky uchytí v PC Card adaptérech, miniaturních USB discích, MP3 přehrávačích a digitálních fotoaparátech a kamerách.

I když se Iomega těší na úspěch vyměnitelných DCT disků, konkurence z oblasti flashových karet nespí na vavřínech. SD karty, disponující dnes maximální kapacitou 1 GB, by měly v polovině letošního roku dosáhnout až na 2 GB. S touto kapacitou už je možné vyrazit pohodlně na dovolenou, a to i v případě, že vlastníte fotoaparát s velkým rozlišením. Některé firmy konkurují SD kartám tak, že uvádějí kamkordéry o něco málo větší než krabička cigaret, které používají MiniDV pásky. Příkladem může být Panasonic SV-AV100 D-snap.

WiMax: Bezdrát na steroidech

Zatímco dnešní standard Wi-Fi 802.11 dosáhne uvnitř místností maximálně na padesát metrů, nová bezdrátová technologie zvaná 802.16, neboli WiMax, dokáže pokrýt až 50 kilometrů. Na přelomu let 2004 a 2005 se plánuje první spuštění veřejné sítě WiMax ve verzi 802.16a. Intel, který je členem neziskové aliance WiMax, navrhuje routery se dvěma anténami, z nichž první bude používat 802.16a k propojení s poskytovatelem internetu (ISP), a druhá poběží na standardu 802.11a bude mít na starosti rychlejší propojení v rámci domácí nebo firemní sítě.

V letech 2005 a 2006 by se měly objevit na trhu první notebooky s duálním bezdrátovým připojením. Prostřednictvím standardu 802.11 se budou připojovat k blízkým Wi-Fi hot spotům, a pokud nebudou žádné na dosah, připojení bude realizováno pomocí WiMax sítě. Tento typ sítí s protokolem 802.16e bude schopen udržet kontakt i s uživateli pohybujícími se rychlostí 100 km/h.

Skrytá bezpečnost

Účinné kryptovací technologie existují již dnes, ale jejich používání může být pro kohokoliv, s výjimkou bezpečnostních paranoiků, docela únavné. Nicméně existuje několik produktů, které slibují díky automatickému provozu přiblížit kryptování masám, a to bez nutnosti většího úsilí či znalostí ze strany běžných uživatelů.

Nový univerzální software společnosti PGP dokáže změnit server v automatický bezpečnostní stroj, který kóduje i dekóduje a digitálně podepisuje firemní elektronickou poštu, a to bez jakéhokoliv zásahu ze strany uživatelů. Lidé spolupracující s firmou, která tento systém používá, si musejí stáhnout klientský program, jenž spravuje kódovanou komunikaci se serverem.

Před nedávnem začala firma Leadtek prodávat základní desky s instalovaným čipem Enova X-Wall LX-64. Ten automaticky kóduje všechna data směřující na pevný disk a dekóduje data, která z něj směřují ven, ale pouze v případě, že uživatel nejprve vsune bezpečnostní hardwarový klíč do FireWire portu základní desky.

Všeumělé a domácí vysílání

V roce 2004 bude na mediální PC útočit čím dál více samostatných digitálních přístrojů pro přehrávání, nahrávání a distribuci multimediálního obsahu. Například Sony uvádí touto dobou v Japonsku síťové zařízení, kombinující herní konzoli PlayStation 2 s videorekordérem a DVD rekordérem. Společnost Ucentric dále oznámila, že připravuje software pro firmu Samsung, jež plánuje představit mediální "hub", který bude schopen vysílat na něm uložený mediální obsah po celém domě, a to prostřednictvím síťové přípojky, kabelové televize nebo dokonce telefonní linky. V polovině roku 2004 by také měla IEEE finalizovat standard 802.11e, díky němuž bude zajištěn bezproblémový a netrhavý přenos obrazu i zvuku po domácí síti.


Jak na to


PC ve svižném tempu!

Přepněte si svůj počítač na turbo-rychlost! Ptáte se jak? Přece správným vyladěním jednotlivých komponent(CD)

David Čepička, Richard Coppola, Margit Kuther, Thomas Rau, Michael Schmelzle

C04P0014

Věřte nebo nevěřte, ale váš počítač dokáže daleko více, než si možná myslíte. Stačí jen znát ty správné fígle, jež zaktivují doposud skryté rezervy, a to aniž by vás to něco stálo.

Už se vám zase zdá počítač pomalý? Vskutku než se spustí textový procesor nebo aplikace pro práci s grafikou, uběhne snad celá věčnost. Při hraní her se musíte spokojit s hrubou grafikou. Sledování filmů na počítači vám kvůli neustálému zasekávání se nepřináší žádný požitek. Co si počít zase kupovat nový počítač? Nebo snad vyměnit pomalé komponenty za rychlejší? Ani jedno, ani druhé zkuste si jednotlivé komponenty počítače vyladit!

Každá hardwarová součástka se dá tím nebo oním způsobem upravit. Důvody, proč se takové operace vůbec provádějí, jsou různé: od kolísání produkce, výkonové rezervy kvůli bezpečnosti, strategického plánování až k marketingové strategii apod. Proto se klidně může stát, že výrobce mikroprocesorů nebo čipů do grafických karet již vyrábí daleko výkonnější produkty než ty, které v té době ovládají trh, protože nemá dost těch obyčejných. Tím se stává, že často prodá špičkové komponenty vlastně pod cenou jako produkty střední třídy. Komu se kupříkladu takový čip podaří sehnat, může u něj bez větších problémů zvýšit výkon o 30 až 40 procent. Velmi podobná je situace u vypalovaček. Výrobce se zabývá vývojem jedné hardwarové platformy a tu vybavuje různými verzemi firmwaru, jež poskytují takový rozsah funkcí, jaký odpovídá jeho postavení na trhu tohoto typu hardwaru. Dokonce i samotná Windows XP obsahují skutečné "poklady", které jsou ale úzkostlivě utajovány jenom proto, aby si zákaznici byli nuceni koupit dražší serverové verze tohoto operačního systému.

Někdy ale výrobci hardwaru sami chtějí, abyste si sami svůj zakoupený hardware sami vyladili. Tak kupříkladu pevné disky mají zabudovánu funkci, s jejíž pomocí můžete (a smíte) zvýšit rychlost pevného disku. V závislosti na tom, čemu dáváte přednost, si můžete prostřednictvím speciálního softwaru vybrat mezi režimem minimální hlučnosti nebo naopak maximální rychlosti disku. Tímto způsobem můžete zkrátit přístupovou dobu pevného disku až o 30 procent, a to bez jakéhokoliv rizika!

Dalším příkladem jsou produkty určené pro sítě WLAN. Mnozí výrobci okamžitě po vytvoření nových ovladačů či updatu firmware dávají světu vědět o jejich existenci, protože instalací těchto updatů je možné rychlost přenosu u rozlehlých sítí až zdvojnásobit.

Pokud vše stručně shrneme, můžeme říci, že pro využití veškerého potenciálu vašeho hardwaru potřebujete pouze trochu času a ochoty zariskovat. Mějte ale neustále na vědomí, že všechny dále popisované tipy provádíte na vlastní nebezpečí. V nejhorším případě můžete komponentu úplně zničit. U mnoha vylaďovacích akcí mimo jiné rovněž ztrácíte na danou komponentu záruku.

Pro otestování vašich úspěchů s vylaďováním komponent jsme pro vás v tabulce Zdarma dostupné benchmarky připravili sadu programů pro prověření výkonu vašeho počítače. Některé z nich rovněž najdete i na našem CD.


Pro maximální výkon mikroprocesoru

Pokud se rozhodnete zmobilizovat poslední výkonové rezervy vašeho počítače, je právě mikroprocesor velmi vděčným objektem. Právě rychlost výpočetní centrály počítače se dá docela pěkně urychlit. Nesmí se to ovšem přehnat, jinak se celý systém začne chovat nestabilně. V nejhorším případě vám procesor odejde v důsledku svého přehřátí.

1)Vyladění procesoru AMD Athlon 64 FX pomocí BIOSu

Procesory Athlon 64 od firmy AMD lámou výkonové rekordy již v konfiguracích nastavených přímo z výroby. Mají však na víc? Důkladně jsme je prověřili. Na Athlonu 64 neexistuje kvůli integrovanému řadiči paměti nastavení pro frekvenci systémové sběrnice, jak je jinde obvyklé. Referenční frekvenci systému nastavenou na 200 MHz udává křemíková součástka. A právě na tomto místě můžete ladění začít, pokud ale máte v BIOSu základní desky k dispozici odpovídající položku. Pokud tomu tak není, je třeba ji získat, a to nejčastěji modifikací BIOSu (viz článek BIOS pro profesionály publikovaný v PC WORLDu č. 10/2003).

V našich testech jsme se nejprve zabývali Athlonem 64 FX-51, umístěným na základní desce Asus SK8N s čipem Nforce 3. Tento špičkový model procesoru od AMD byl výrobcem nastaven na frekvenci 2,2 GHz (11 x 200 MHz). V BIOS Setupu základní desky SK8N se nachází v menu Advanced/CPU Configuration položka CPU OverClock in MHz, jež je nastavena na hodnotu 200. Označením této položky a stiskem klávesy <Backspace> se dá tato hodnota vymazat. Na její místo nyní můžete napsat libovolnou trojcifernou číslici, ovšem maximálně údaj 300. Pozor na zadání příliš vysoké hodnoty! Zkoušejte přetaktování Athlonu 64 FX-51 po krocích 5 MHz. Zadejte tedy hodnotu 205, potvrďte ji stiskem klávesy <Enter> a změny uložte přes klávesu <F10>.

Nyní zkuste, zda se vám počítač spustí a zda se nahraje operační systém. Potom spusťte nějakou na výkon náročnou aplikaci, jakou je kupříkladu 3D Mark 2003, a tou zatěžujte procesor nejméně 10 minut. Pouze pokud vám počítač nezatuhne a obrazovka nezačne zamrzat, můžete zvýšit frekvenci o dalších 5 MHz. Jakmile dosáhnete maximální hodnoty frekvence, kterou váš procesor unese, zpravidla se vám nepodaří spustit operační systém. V tomto případě restartujte počítač a v BIOSu nastavte nejvyšší hodnotu frekvence, při které vám systém běžel bez problémů. Jestliže vám počítač při bootování zatuhne, vytáhněte zástrčku napájení počítače ze zdi a na krátkou dobu i baterii na základní desce. Znovu spusťte počítač a v BIOS Setupu vyberte volbu Load BIOS Default, čímž nastavíte v BIOSu standardní parametry. Nyní pokračujte v ladění po menších krocích. Při našich pokusech se nám podařilo provozovat Athlon FX-51 stabilně na frekvenci 2,34 GHz (11 x 213 MHz) bez toho, abychom nějakým způsobem vylepšovali chlazení procesoru. Při použití silnější kombinace větráčku a chladiče by určitě bylo možné procesor přetaktovat ještě více.

Kandidát na přetaktování číslo dvě byl Athlon 64 3200+, umístěný na základní desce MSI K8T Neo s čipovou sadou VIA K8T800. Tento procesor je nastaven z výroby na frekvenci 2 GHz (10 x 200 MHz). V BIOS Setupu desky K8T Neo naleznete v menu Frequency/Voltage Control položku CPU FSB Clock, kterou můžete nastavit až na hodnotu 280. Při přetaktování postupujte podobně jako u Athlonu 64 FX-51. U našeho Athlonu 64 3200+ se podařilo opět bez dodatečného chlazení dosáhnout frekvence 2,31 GHz (10 x 231 MHz), tj. zvýšit frekvenci o 15 procent!

2)Konečně: Software pro přetaktování přímo od Intelu

Poměrně dlouho ztěžovala firma Intel život všem, kdo se pokoušeli přetaktovávat procesory. Pevně nastavené multiplikátory u Pentií a Celeronů a žádné možnosti pro nastavení výkonu procesoru v BIOSu základních desek Intelu získaly této firmě pověst toho, kdo překazí zkušenějším uživatelům každou radost. Nyní Intel zveřejnil první informace o svém programu Desktop Control Center na internetové adrese www.intel.com/design/motherbd/software/dcc/index.htm, odkud si jej můžete i stáhnout. Pro majitele relativně nových základních desek od Intelu bude jistě zajímavé, pokud se na tento software podívají blíže. Intel na svých internetových stránkách mluví o optimalizaci nastavení paměti a čipové sady. Pro přetaktování důležité veličině, kterou je frekvence systémové sběrnice (FSB), se sice výslovně nezmiňuje, ovšem je možné ji měnit v rozsahu -2 až +4 procenta. Také je možné měnit frekvenci sběrnic PCI a AGP, nastavovat otáčky větráčků a nastavit si tak optimální poměr mezi jejich hlučností a výkonem, měnit parametry nastavené v BIOSu apod. Rovněž je možné provádět zátěžové testy jednotlivých komponent.

Radost z toužebně očekávaného programu je však zkalena skutečností, že program pracuje pouze na takových základních deskách Intel, jež jsou označovány jako "performance", případně jako "enthusiast". Mezi takové desky patří kupříkladu typy D875PBZ či D865PERL.

3)Základní deska firmy Intel s možností přetaktování

Mnozí uživatelé považují základní desky od firmy Intel velmi stabilní a spolehlivé. Vedle jistě vysoké kvality výroby má Intel ještě jeden velký klad, kterým je skutečnost, že na rozdíl od řady jiných výrobců základních desek nejde až na samotné hranice výkonu komponent alespoň doposud tomu tak bylo. Základní desky D845PEBT2, D865PERL a D875PBZ totiž už mají v BIOSu k dispozici volbu pro zvýšení frekvence systémové sběrnice. Zmíněnou funkci Intel pojmenoval jako Burn-In Mode a naleznete ji v položce Advanced. Roztomilé na této funkci je, že předtím, než se dostanete do režimu Burn-In, zobrazí se vám varování, že vyšší nastavení frekvence snižuje stabilitu systému a rovněž může snížit životnost komponent. Kdo by si to pomyslel?

4)Bezpečné přetaktování FSB

Současné procesory se obvykle dají zrychlit pouze přes systémovou sběrnici Front Side Bus (FSB). Vnitřní multiplikátor procesoru, z něhož se ještě s pomocí FSB stanovuje frekvence procesoru, se totiž změnit nedá. Nevýhodou vysoké frekvence FSB je to, že z této hodnoty odvozují svoje frekvence i sběrnice AGP či PCI, které pak běží na jiných hodnotách, než na jaké jsou stavěny. Grafické karty a pevné disky, jež s nimi komunikují, pak na tuto skutečnost reagují daleko citlivěji než kupříkladu procesor.

Většina výrobců základních desek má pro tento problém řešení. V BIOS Setupu si najděte položku AGP/PCI Frequency v některých BIOSech jsou pro každou sběrnici položky zvlášť, tedy AGP Bus Speed a PCI Bus Speed. Obvykle je naleznete v menu Advanced Chipset Settings, případně Frequency Control. Tady můžete určit frekvenci AGP a PCI nezávisle na frekvenci FSB. Tímto způsobem tedy můžete cíleně přetaktovávat pouze procesor.

5)Základní desky MSI: Dynamické přetaktování

Na plné pecky pouze tehdy, když je to nutné: MSI zabudovala do svých základních desek novou technologii, kterou nazvala Dynamic Overclocking Technology (DOT). Tímto nastavením zadáváte, o kolik procent můžete zvednout frekvenci procesoru, aniž by to mělo vliv na frekvenci sběrnice AGP či PCI. Funkce DOT pak přetaktuje procesor pouze tehdy, pokud jeho výpočetní výkon není pro právě spuštěnou aplikaci dostatečný.

Výhodou této technologie je to, že procesor není přetaktovaný neustále, čímž se snižuje množství vyprodukovaného tepla a i spotřeba elektrické energie je nižší. Pokud používáte na procesoru větráček regulující svůj výkon v závislosti na teplotě, klesne i hladina hluku produkovaného větráčkem. Nehledě k tomu, že i životnost procesoru se snižuje pomaleji.

DOT technologii aktivujete tak, že se v BIOS Setupu přesunete do menu Frequency/Voltage Control. Zde si zvolte možnost Dynamic OverClocking. Na výběr nyní máte několik úrovní výkonu Private, Sergeant, Captain, Colonel a General. Tyto úrovně vždy zvyšují frekvenci o 1, 3, 5, 7, popřípadě o 10 procent. Pokud tedy máte Pentium 4 na frekvenci 3,2 GHz (16 x 200 MHz), pak při volbě Private se frekvence systémové sběrnice zvýší o jedno procento na 202 MHz. Vaše Pentium 4 pak pracuje na 3,232 GHz. Při volbě General získáte pak slušných 3,52 GHz. Můžete však volbu General vyzkoušet přímo, aniž by přitom hrozilo nějaké riziko. Dokonce i když počítač při bootování zatuhne ještě dříve, než se stačíte dostat do BIOS Setupu, existuje jedno řešení: Zapněte a vypněte čtyřikrát napájení počítače DOT pak nastaví všechny svoje parametry automaticky do výchozího stavu. Ve většině případů by měl počítač bez problémů nabootovat a spustit operační systém. Pak byste měli prověřit stabilitu počítače v přetaktovaném stavu kupříkladu prostřednictvím nějaké 3D hry. Pokud počítač zatuhne nebo pokud bude zamrzávat obraz na monitoru, jednoduše nastavte pro DOT nějakou nižší úroveň.

Nyní podporují dynamické přetaktování základní desky MSI 865PE Neo2-FIS2R pro Pentium 4 a K8T Neo pro Athlon 64. Ta posledně zmíněná dokonce umožňuje při volbě Commander přetaktovat Athlon 64 až o 15 procent. Je třeba upozornit, že u čipové sady Intel 865PE je frekvence sběrnice synchronizována s frekvencí operační paměti, takže při použití DOT přetaktováváte současně i frekvenci operační paměti. Zatímco u značkových paměťových modulů je desetiprocentní zvýšení frekvence zpravidla bez problémů, pro levnější moduly to může znamenat příliš mnoho. Pokud používáte neznačkové paměťové moduly, nemusí být zatuhnutí počítače při přetaktování automaticky způsobeno procesorem. Zkuste v těchto případech proto operační paměť stabilizovat, a to tím, že pro ni zvýšíte napětí. To provedete tak, že se v BIOS Setupu přesunete do menu Frequency/Voltage Control

a u položky DDR Power Voltage zvýšíte hodnotu o 0,05 V. Pokud tato metoda nepomůže, nezbývá nic jiného, než v DOT snížit úroveň přetaktování procesoru a tím pádem i operační paměti.

Firma MSI v budoucnu počítá s tím, že technologii DOT bude integrovat nejen do základních desek, nýbrž i do grafických karet. I ostatní výrobci plánují zavedení podobných funkcí do svých výrobků, a někteří tak již dokonce učinili.

6)CIA a MIB pro procesor a operační paměť

Abychom hned na počátku předešli nedorozumění: Ani americká tajná služba, ani film "Men in Black" nemají s procesorem a s operační pamětí nic společného. Jedná se totiž o víceméně zautomatizované funkce pro přetaktování procesoru CPU Intelligent Accelerator (CIA) a operační paměti Memory Intelligent Booster (MIB) vytvořené firmou Gigabyte.

CIA funguje na podobném principu jako DOT (viz předcházející tip). Zde však frekvenci systémové sběrnice nezvyšujete pouze o 1, 3, 5 či 7 procent, nýbrž rovněž o 5, 10, 15 nebo dokonce 20 procent. Procesor pak pracuje na své obvyklé frekvenci nastavené z výroby a jeho rychlost se zvyšuje pouze v případě potřeby. CIA neovlivňuje činnost větráčků s rychlostí otáček v závislosti na teplotě procesoru, neboť ten zvedá svoje otáčky až tehdy, když teplota v jádře procesoru překročí 40 ?C. CIA má stejné výhody jako DOT menší produkci tepla, úsporu elektrické energie a menší hlučnost, která se výrazně projeví při snižování frekvence procesoru.

Funkci CIA si zaktivujete, pokud si v BIOS Setupu v menu Frequency/Voltage Control nastavíte položku C.I.A. Function na hodnotu Enabled. Ve volbě C.I.A Frequency (MHz), jež se nachází hned pod ní, pak zadejte číslem potřebnou hodnotu přetaktování v procentech.

Funkce MIB u operační paměti zkracuje přístupovou dobu a čas potřebný pro zpracování dat. Tak například snížíte počet čekacích cyklů pro naplnění paměťových modulů novými daty. Pak operační paměť pracuje asi o 10 procent rychleji. Navíc MIB analyzuje nainstalovanou operační paměť a nastavuje pro ni pouze takové maximální parametry, které je schopna unést. To je pro nás obrovská výhoda, neboť nám odpadá komplikované manuální nastavování parametrů a navíc MIB tímto využívá paměť skutečně optimálně.

MIB si povolíte v BIOS Setupu v menu Advanced Chipset Features v položce Memory Intelligent Booster, kterou nastavte na Enabled. V současné době obě funkce nabízejí základní desky Gigabyte GA-8IPE1000, GA-8IPE1000L, GA8-IPE1000PRO a konečně GA-8PENXP, ale pouze ve verzi Revision 2.0. Dřívější modely se nedají na tuto úroveň dostat ani updatem BIOSu.

Tip pro profesionály

7)Zvýšení napětí při přetaktování procesoru

Při přetaktovávání procesoru je často docela užitečné zvýšit napětí pro jeho napájení. Činnost mikroprocesoru se tak stabilizuje, ačkoliv se produkuje větší množství tepla a měnič napětí je daleko více zatížený.

Většina základních desek má v BIOS Setupu v menu PC Health Monitor či Frequency Voltage Control položky pro manuální nastavení napájení jádra procesoru. Jedná se zpravidla o položky Vcore Adjust, případně CPU Vcore. Napájení jádra procesoru je však možné jen do té míry, do jaké to Setup BIOSu dovolí. Rizikachtiví uživatelé si však mohou tyto hranice rozšířit modifikací parametru Voltage. Pro provedení takové operace však musí svoji základní desku dobře znát a musí umět dobře pájet. Pokud se totiž takový pokus nepodaří, můžete celou základní desku zpravidla vyhodit.

Princip je u všech základních desek podobný. Mezi patřičný pin regulátoru napětí procesoru a uzemnění se připájí rezistor o určité velikosti odporu. Regulátor napětí si pak bude kvůli přidanému rezistoru, že dodává do procesoru příliš malé napětí a hodnotu napětí zvedne.

Způsobů, jak modifikovat napětí pro napájení procesoru, je na internetu celá řada a pro spoustu typů základních desek. Pro zájemce lze doporučit kupříkladu adresu www.vr-zone.com/guides, kde stačí klepnout na odstavec Motherboard Modding Zone. Spoustu informací lze nalézt i na internetové adrese www.ocinside.de v menu Workshop a odkazu Mainboard solder guides.


Vyladění výkonu grafické karty

Pokud si občas rádi jen tak pro relaxaci zariskujete při hraní her s 3D grafikou, nemělo by vám stačit pouze urychlení činnosti procesoru. I grafická karta v sobě skrývá netušené rezervy. Nyní vám prozradíme, jak z ní dostat ještě více obrázků za sekundu, a to zdarma.

8)Přetaktování grafické karty přes utilitu Riva Tuner

Řada výrobců grafických karet nedává k dispozici vlastní utilitu pro přetaktování. Frekvence čipu a paměti se však dá velmi pohodlně zvyšovat prostřednictvím freewarového programu Riva Tuner, který vám nabízíme na našem CD, případně si jej můžete stáhnout z internetové stránky www.guru3d.com/rivatuner (RIVATNER20RC142.ZIP, 1,08 MB). Po instalaci utility klepněte na záložce Main na tlačítko vedle nápisu Customize, který se nachází v řádku s názvem vaší grafické karty. A již první obrázek s popiskem Customize low level settings vede k menu pro přetaktování. Nejprve je nutno povolit volbu Enable low level hardware overclocking. Potom byste měli restartovat počítač, aby mohl Riva Tuner načíst standardní hodnoty frekvence vaší grafické karty. Nyní si můžete nastavit frekvenci čipu a paměti, aniž byste museli používat okliku přes nainstalované ovladače vašeho grafického zobrazovače. Horním posuvníkem s názvem Core clock si nastavíte rychlost čipu vaší grafické karty, spodním s názvem Memory clock pak rychlost paměti. Stiskem tlačítka Test nastavení potvrdíte. Vámi provedená nastavení jsou však platná pouze pro toto spuštění počítače. Po restartu počítače se všechna nastavení vrátí do původních parametrů. Jestliže budete chtít mít vámi nastavené hodnoty natrvalo, zatrhněte volbu Apply overclocking at Windows startup. Riva Tuner pak zapíše vámi nastavené hodnoty do registru a bude je nastavovat při každém spuštění Windows.

9)Přetaktování i přes zákaz v BIOSu

Ten, kdo by chtěl přetaktovat čip grafické karty ATI Radeon 9500 Pro nebo 9700, má smůlu. BIOS těchto karet v sobě obsahuje ochranu proti přetaktování. Prostřednictvím utilit, jakými jsou například sharewarový Powerstrip 3.47 (naleznete jej na našem CD, případně na internetové adrese www.entechtaiwan.com jako soubor PSTRIP-I.ZIP o velikosti 1,04 MB), freewarový Riva Tuner (viz předchozí tip), případně zdarma dostupný Radclocker 1.800d (je k mání na internetu na adrese www28.brinkster.com jako soubor o velikosti 147 KB), sice můžete zdánlivě jejich frekvenci zvýšit, jejich skutečná rychlost se však nezmění.

Přetaktování se vám podaří pouze tehdy, když si do grafické karty nahrajete modifikovaný BIOS, jenž ochranu proti přetaktování neobsahuje. Takový BIOS se liší od své originální varianty s ochranou proti přetaktování pouze v jedné hexadecimální hodnotě trochu šikovnější kutilové si tuto hodnotu změní přes hexadecimální editor. Podrobnější informace k tomuto tématu získáte v diskusním fóru na internetové adrese www.rage3d.com, pod odkazem Radeon Tweakers, Tweaking and Overclocking ten správný příspěvek má nadpis "I fixed the Radeon9500ProBios. It\s now overclockable."

Daleko jednodušeji ale rozhodně ne s menším rizikem to jde s balíčkem utilit Radflashplus, jenž koluje na internetu. Návod na jeho použití naleznete v rámečku Prolomení Radeonu: Pryč s ochranou proti přetaktování. Až se vám podaří nahrát modifikovanou verzi BIOSu, můžete si přenastavit hodnoty frekvence podle libosti, a to kupříkladu přes utilitu Powerstrip.

10)Urychlení práce grafické karty přes BIOS

BIOS Setup nabízí několik možností, s nimiž můžete ze své grafické karty dostat více rychlosti. Je jasné, že přetaktování čipu a paměti grafické karty je mnohem efektivnější, přesto však chceme upozornit ty, kteří dosáhli na samé hranice výkonu, aby si pro jistotu zkontrolovali, zda odstranili veškeré překážky také v Setupu BIOSu i zde se totiž dá získat nějaká ta kapka výkonu navíc.

Nejdůležitější nastavení naleznete v menu Advanced, Chip Configuration. Tam můžete kupříkladu nalézt volbu AGP Mode, případně AGP Capability. Pro ideální nastavení rychlosti je třeba nastavit ten nejrychlejší režim AGP, který karta podporuje.

Rovněž v menu Advanced, Chip Configuration se nachází volba AGP Fast Write Control či AGP Fast Write. Ta dovoluje procesoru, aby data grafiky posílal do grafické karty přímo, bez okliky přes operační paměť. Tento režim podporují všechny novější grafické karty a čipové sady proto tuto volbu můžete bez obav povolit.

Položka AGP Aperture Size vám umožňuje stanovit, kolik operační paměti si smí grafická karta vzít pro sebe jako rozšíření paměti vlastní. Rozhodně by to nemělo být méně jak 64 MB, více jak 128 MB zase nepřináší žádný výkonový nárůst.

Někdy se v BIOS Setupu objevuje položka AGP Master 1 WS Write/Read. Při nastavení na Enabled se zkracuje čekací doba, kdy grafická karta provede čtení nebo zápis do paměti. V některých případech může toto nastavení činnost počítače zpomalovat. Pak ji nastavte na Disabled.

U volby Video Memory Cache Mode nastavte, pokud je to možné, parametr USWC, popřípadě UCWC. Potom se budou data zapisovat do paměti grafické karty zapisovat efektivněji.


Optimalizace výkonu pevného disku

Jestliže téměř každý den upravujete hudbu či videa, nebo máte co dělat s databázemi, zacházíte s ohromným množstvím dat. Vzhledem k tomu, že při těchto operacích potřebujete často přistupovat na pevný disk, je právě rychlý pevný disk takřka k nezaplacení. Nyní vám sdělíme, jak z vašeho starého pevného disku vymámit jeho skryté rezervy.

11)Raději rychleji než tišeji

Od konce roku 2000 přicházejí na trh všechny IDE pevné disky s funkcí, která vás staví před rozhodnutí: Má váš disk pracovat co nejrychleji, anebo co nejtišeji? Tato technologie se nazývá Automatic Acoustic Management (AAM). V tichém režimu se hlavička disku pro čtení/zápis nepohybuje tak prudce. To sice snižuje produkci hluku, ovšem přináší to prodloužení přístupové doby o 20 až 50 procent. Hluk, který pevný disk vydává tehdy, když nic nečte ani nezapisuje, funkce AAM odstranit neumí. Při sekvenčním přístupu na disk se přenosová rychlost mění jen málo.

Míra ovlivňování výkonu pevného disku funkcí AAM závisí na vámi používaných aplikacích. Pokud se musí hlavička disku často umisťovat na různé pozice, což se projevuje právě hlukem, je orientace na hluk víceméně jasná. Přitom platí, že pokud potřebujete svůj disk nastavit na maximální výkon, což nastává při práci s hudbou, videem či databázemi, pak byste měli funkci AAM deaktivovat.

Pro nastavení disku můžete využít například zdarma dostupnou utilitu Hitachi Feature Tool. Lze ji získat na internetové adrese www.hgst.com/hdd/support/download.htm jako soubor o velikosti 1,8 MB. Je sice oficiálně určena pouze pro pevné disky Hitachi, podle našich zkušeností však pracuje i s ostatními disky. Aplikace vytvoří spouštěcí disketu, ze které spustíte počítač. Po automatickém rozpoznání pevného disku se v menu Features vyberte položku Change Acoustic Level a zvolte Disable. Nyní vám pevný disk poběží v tom nejrychlejším režimu. Můžete však rovněž vybrat volbu Enabled (User defined value) a zde zadat hodnotu mezi 128 do 254, Hodnota 128 přitom odpovídá nejtiššímu režimu a hodnota 254 režimu nejhlučnějšímu. Po stisku tlačítka Test si sami můžete vyzkoušet rozdíl.

12)Defragmentace pro profesionály

Čím je pevný disk plnější, tím více budou data na něm při ukládání fragmentována neboli rozkouskována. Čím více jsou data fragmentována, tím déle trvá přístup k nim pevné disky totiž pracují nejrychleji, pokud mohou data číst sekvenčně, tj. hned za sebou, protože se čtecí hlavička disku nemusí znovu umisťovat na jiné místo na disku. Proto byste měli svůj disk pravidelně defragmentovat. Pokud se zeptáte, jak často by se měla defragmentace provádět, tak to závisí na tom, jak moc plný pevný disk je a jak často ukládáte nebo odstraňujete na disku velké soubory takový průměrný pevný disk stačí pak defragmentovat po několika měsících. Utilitu pro defragmentaci disku naleznete v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Defragmentace disku. Po spuštění programu si vyberte disk, který má být defragmentován a stiskněte tlačítko OK nebo Defragmentovat.

Defragmentace ve Windows NT a 2000 v sobě skrývá jeden háček. Defragmentace totiž neprobíhá u některých důležitých oblastí na disku. Mezi nimi je například jádro systému souborů NTFS, nazývané rovněž zkratkou MFT (Master File Table). MFT obsahuje pro každý soubor pro něj důležité informace jako jeho velikost, přístupová práva či datum jeho modifikace. Teprve až Windows XP dokáží svými vlastními prostředky defragmentovat i MFT. Pokud používáte Windows NT4 nebo 2000, jako alternativu pro program Defragmentace disku ve Windows vám můžeme doporučit aplikaci Diskeeper od firmy Execsoft (30denní zkušební demoverzi o velikosti 19 MB si můžete stáhnout z internetové adresy www.execsoft.com.

13)Raid: Více místa a rychleji

Chcete rychlejší pevný disk. A měl by mít i větší kapacitu. To není žádný nesplnitelný sen kouzelné slůvko, které toto všechno vyčaruje, se nazývá Raid (viz rámeček Systémy Raid jejich výhody a nevýhody). Pokud máte na svém počítači nainstalována Windows 2000 nebo XP Professional, můžete se k tomuto systému dostat zcela zdarma. Je to pro vás novinka? Není divu, Microsoft se se zabudováním podpory systému Raid-0 nijak zvlášť nechlubil, systémy Raid 1 a Raid 5 jsou oficiálně podporovány pouze v serverových verzích Windows. Ve skutečnosti je ale všechno trochu jinak. Dokonce prý i výrobci řadičů Raid se pokoušeli zdarma dostupnou podporu Raid-0 ve Windows utajit. Vždyť jim jde především o to, aby svůj hardware prodali, zvláště když se ukazuje, že tyto komponenty jsou většinou srovnatelné se softwarovým řešením. I u hardwarového řešení totiž většinu zátěže přebírá procesor. A dokonce i když řadič má svůj vlastní procesor, nebývá tento nijak závratně rychlý. Jedinou výhodou hardwarového řešení pro podporu Raid tak zůstává jeho možnost využití ve Windows 98, ME a XP Home, jež jinak Raid vůbec nepodporují.

V následujících tipech vám popíšeme, jak si můžete ve Windows 2000 a XP Professional vytvořit zdarma systém Raid-0, Raid-1 a Raid-5. Podrobnější informace k této technologii pak rovněž můžete najít v nápovědě Windows.

14)Systém Raid zdarma: Příprava

Nasazení systému Raid ve Windows 2000 nebo XP Professional vyžaduje několikero přípravných akcí. Pro systém Raid 0 budete potřebovat minimálně dva pevné disky, pro Raid 1 rovněž dva disky a pro Raid 5 alespoň tři pevné disky. Dříve než si softwarovou podporu pro Raid nainstalujete, doporučujeme vytvoření zálohy všech dat. Zásahy do konfigurace pevného disku jsou v tomto případě velmi důkladné a data by se při nich mohla zničit. Uspořádání a konfiguraci vašich pevných disků provedete přes program Správa disků, jež se v obou operačních systémech vyvolá přes nabídku Start/Spustit, když do políčka Otevřít napíšete příkaz diskmgmt.msc. Pro použití softwarového řešení Raid se musí pevné disky nejprve převést na dynamické. Standardně totiž mají disky napsány ve sloupečku Typ položku Základní. Převod na disk dynamický provedete tak, že si klepnete pravým tlačítkem myši na obdélník dole označující celý disk, jeho jméno může být třeba Disk 0. Z kontextového menu nyní zvolte příkaz Převést na dynamický disk. Tím se převedou všechny diskové oddíly na pevném disku na dynamické. Pokud se vám v aplikaci Správa disků již projeví disk jako dynamický, nemusíte provádět vůbec nic. Pozor ale u počítačů, u nichž máte na výběr bootování z vícero operačních systémů; kupříkladu Windows 98 a ME vůbec s dynamickými disky pracovat neumějí. Na výběr potom máte dvě možnosti buď se vzdáte softwarové podpory pro Raid, nebo starších operačních systémů.

15) Instalace Raid 0

Jakmile si převedete váš pevný disk na dynamický, můžete si ve Windows 2000 a XP Professional nainstalovat zdarma dostupný systém Raid 0. Spusťte si aplikaci Správa disků a klepněte pravým tlačítkem myši na volnou kapacitu dynamického disku, na němž budete chtít svazek Raid 0 (nazývaný jako rozložený svazek) vytvořit, a konečně na příkaz Svazek. Objeví se průvodce pro vytvoření nového svazku, v němž klepněte na tlačítko Dále a pak na Rozložený svazek a řiďte se pokyny tohoto průvodce.

Tip pro profesionály

16) Raid 1/5: Rychlost & Bezpečnost

Považujete se za profesionála v oboru softwarových aplikací a umíte pracovat s hexadecimálními editory? Pak si můžete ve Windows 2000 a XP Professional odblokovat dokonce i systém Raid-1 nebo Raid-5. Microsoft tyto pokrokovější varianty do svých systémů sice integroval, ovšem zároveň je i deaktivoval. My vám nyní detailně ukážeme, jak modifikovat systémové soubory Windows XP Professional, abyste mohli začít plně využívat systémů Raid. Ve Windows 2000 je pak postup analogický. Jako hexadecimální editor budeme používat například freewarovou utilitu MiTEC Hexadecimal Editor. Naleznete ji samozřejmě na našem CD, popřípadě si ji lze stáhnout na internetové adrese www.mitec.cz (HEXEDIT.ZIP, 547 KB).

Jak postupovat: Nejprve je třeba uvnitř souborů DMBOOT.SYS a DMCONFIG.DLL prostřednictvím hexadecimálního editoru zaměnit umístění výrazů SERVERNT a WINNT. Dalším krokem je potom náhrada položky servernt za winnt, a to uvnitř souboru DMADMIN.EXE. Soubory DMADMIN.EXE a DMCONFIG.DLL naleznete ve složce, kde máte nainstalována Windows, a to v podsložce \System32, soubor DMBOOT.SYS pak v podsložce \System32\Drivers.

Modifikaci souborů provedete následujícím způsobem: Vytvořte si od všech tří souborů záložní kopie a rovněž si tyto systémové soubory zkopírujte na diskety. Soubory z disket si potom postupně otevřete v hexadecimálním editoru. Pro rychlejší nalezení patřičných výrazů použijte funkci Edit/Find, do políčka pro vyhledávání zapište výraz SERVERNT, popřípadě servernt. Pozor! V žádném případě nesmíte zaměnit velká písmena za malá, a naopak. Taktéž je třeba přesně dodržet pozici, na kterou máme výraz psát. Slovo WINNT pak tedy začnete psát přesně na tom místě, kde začínalo slovo SERVERNT a obráceně. Vzhledem k tomu, že oba výrazy jsou různě dlouhé (pět znaků u WINNT a osm znaků pro SERVERNT), přesunou se i nulové bajty, které poznáte podle znaku tečky. Bohužel tečky odpovídající nulovým bajtům neodpovídají znaku tečky na klávesnici, takže je musíte napsat prostřednictvím hexadecimálních hodnot v sloupcích. Klepněte na hexadecimální hodnotu, kterou chcete změnit, a přepište ji znakem 00. V pravé části okna se pak objeví tečka odpovídající nulovému bajtu. Takto změněný soubor pak uložte na disketu. Pro Windows XP pak uvidíte originální a modifikované soubory na našich obrázcích.

Další potíž je v tom, že pokud se spustí na počítači operační systém, okamžitě opraví modifikované soubory do původního stavu. Proto musíme do Windows modifikované soubory dostat ještě před spuštěním operačního systému. Jestliže máte Windows nainstalována na diskovém oddílu FAT32, spusťte počítač pomocí spouštěcí diskety a soubory zkopírujte do libovolné složky prostřednictvím příkazu copy. Pokud se jedná o pevný disk se systémem souborů NTFS, nastartujte počítač z instalačního CD disku Windows a spusťte Konzoli pro zotavení (viz nápověda Windows). Zde pak zkopírujte soubory do systému samozřejmým předpokladem je, že máte k počítači administrátorská práva. Po restartu počítače pak budete moci přes aplikaci Správa disků vytvořit diskové pole Raid 0, Raid 1 nebo v případě, že máte v počítači více než dva pevné disky, dokonce systém Raid 5.

17) Rychleji s lepšími kabely

Pokud svůj pevný disk nepropojíte jemu příslušným kabelem, ztrácíte pozoruhodnou část jeho výkonu. Kabel by totiž měl být tenký a maximálně 45 cm dlouhý. Čtyřicetižilový kabel je ale vhodný pouze pro disky s podporou maximálně Ultra DMA/33, pro režimy s vyšší přenosovou rychlostí budete potřebovat 80žilový kabel. To samozřejmě neznamená, že by vámi oblíbené zakulacené kabely s délkou až jeden metr nefungovaly, ale znáte to: výrobci garantují optimální provoz pevných disků pouze při použití standardních kabelů.

Pokud kabel nesplňuje požadavky na něj kladené, mohou se při přenosu začít vyskytovat chyby. Ty sice nevedou ke ztrátě dat, protože v IDE kanálu jsou všechna data opatřena kontrolním součtem. Pokud něco "nesedí", přenos dat se uskuteční znovu ale to právě systém zbrzďuje. Ve Windows XP pak kupříkladu máte možnost zjistit, zda i na vašem počítači k takovým chybám dochází, a to když si v Ovládacích panelech poklepete na ikonu Nástroje pro správu/Správa počítače. Pod položkou Systémové nástroje zvolte odkaz Prohlížeč událostí/Systém.

Pokud se bude při přenosu vyskytovat hodně chyb, přepne se IDE kanál do pomalejšího přenosového režimu, například z Ultra DMA/100 na Ultra DMA/66. Jestliže se chcete, přesvědčit, zda to není i váš případ, přepněte se ve Windows XP do Správce zařízení a rozbalte položku Řadiče IDE/ATAPI. Zde poklepejte na odkaz Primární kanál IDE a na záložce Upřesnit nastavení si můžete přečíst aktuální režim přenosu dat pro všechna na primárním kanálu připojená zařízení.


Vytočení vypalovačky

Vypalujete často DVD disky a rozčiluje vás, že to tak dlouho trvá? Vězte, že spoustu času ušetříte a svoji vypalovačku ve výkonu povzbudíte pomocí jiného firmwaru pak vám bude pracovat až dvakrát rychleji.

18) Vyladění klonů vypalovačky Pioneer DVR-105

Velkou výhodou je, že většina DVD vypalovaček má v podstatě velmi podobnou architekturu. Často se totiž dá na internetu nalézt neoficiální firmware pro některý ze základních modelů vypalovaček, a to většinou takový, který vám poskytne řadu nových zajímavých možností. Tyto firmwary se dají nahrát i do vypalovaček, které jsou "klony" těchto základních modelů. To je třeba příklad vypalovačky Pioneer DVR-105, jež je v obchodě k mání taktéž pod označením DVR-A05. Pro tuto základní mechaniku existuje modifikovaný firmware. Při jeho použití vypaluje DVR-105 DVD disky dvojnásob rychleji, načítá DVD filmy rovněž dvakrát tak rychle a k tomu z libovolného regionu (tzv. Region free mechanika). Tento firmware se dá nahrát i do konstrukčně podobných DVD vypalovaček jiných značek, jakými jsou například Asus DRW-0402P, I-O Data DVR-ABP 4, Logitech LDR-42AK, Melco DVR-42TB, ST Trade DRW-AT5 a Teak DV-W50E. Pokud tedy vaše DVD-R(W) vypalovačka pracuje s DVD-R čtyřnásobnou rychlostí, s DVD-RW dvojnásobnou, s CD-R šestnáctinásobnou a s CD-RW osminásobnou rychlostí, pak máte rovněž konstrukčně podobnou mechaniku a můžete zmíněný firmware použít rovněž.

V následujících řádcích vám na vypalovačce Asus DRW-0402P popíšeme, jak update firmwaru provést: Nejprve si obstarejte modifikovanou verzi firmwaru vypalovačky Pioneer, a to na stránkách gradius.rpc1.org. Rozbalte stažený soubor do libovolné složky a v libovolném editoru otevřete soubor REFINQ.DAT. Změňte obsah druhého až čtvrtého řádku následovně:

ASUS DRW-0402P

         // 1: Enter Key

    ASUS // 2: Vendor Name

DRW-0402P// 3: Product ID

Při přepisování dbejte na to, aby všechny znaky // ležely přesně pod sebou. K zarovnání používejte mezerník na klávesnici. V opačném případě se vám objeví chybové hlášení Target not found. Provedené změny uložte. Nyní spusťte příkazový řádek, popřípadě klepněte na nabídku Start/Spustit a zadejte cestu do složky, kam jste rozbalili update firmwaru. Zadejte příkaz REFINQ.

EXE /F. Parametr /F (Force) umožní nahrání firmwaru o nižší verzi, než kterou máte ve vypalovačce nyní. V opačném případě bychom skončili s chybovým hlášením Model name of Kernel Part is not matched. Po restartu počítače pak BIOS rozpozná naši původní mechaniku Asus DRW-0402P jako Pioneer DVR-105.

Pokud vlastníte konstrukčně podobnou mechaniku, podívejte se ve Správci zařízení, jaký je přesný název výrobce a název modelu. Zadejte pak tyto údaje velkými písmeny na odpovídající místo do souboru REFINQ.DAT. Zbylý postup je pak stejný jako postup popsaný výše.

19)Osminásobná rychlost pro Plextor PX-708

DVD vypalovačka s osminásobnou rychlostí (v interním provedení označená jako PX-708A, v externím pak jako PX-708UF) vypaluje z nedostatku vhodných médií pouze čtyřnásobnou rychlostí. Vy to však můžete změnit.

Nejprve si ve Správci zařízení zkontrolujte, zda je firmware vypalovačky ve verzi 1.01 nebo vyšší. Pokud tomu tak není, je třeba si z internetu na adrese www.plextor.be (660 KB) stáhnout a nainstalovat jeho upgrade. Stažený upgrade je použitelný pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Poklepejte v Průzkumníku na stažený soubor. Žádný další program pro provádění upgradu firmwaru nepotřebujete i když je to na internetových stránkách Plextoru napsáno! Upgrade firmwaru nesmí být přerušen, a rovněž nesmí být v mechanice žádné médium.

Na internetové adrese www.plextor.be naleznete pod odkazy Technical Services/Technology/Supported CD-R-RW/DVD+R-RW Media seznam všech médií, na která může vypalovačka zapisovat osminásobnou rychlostí. Klikněte u odkazu PX-708A na odkaz DVD+R. Pod výrazem Speed pak uvidíte maximální rychlost testovaných médií.

Upozornění: Plextor doposud testoval pouze několik druhů médií. Například zde nenaleznete DVD+R média (4x) od firem Sony a Maxell, na něž může být ve vypalovačkách PX-708A a PX-708UF rovněž zapisováno osminásobnou rychlostí.

20)Z NEC 1000A na NEC 1300

Vlastníte 2,4násobnou DVD vypalovačku NEC 1000A s označením FCC-ID A3DND-1100A GNX (viz zadní strana mechaniky)? Provedením firmwaru vypalovačky získáte mechaniku s rychlostí čtyřnásobnou. A to není vše vypalovačka poté zvládne doposud odmítaná DVD-R(W) média a rovněž DVD disky z regionu 1 (DVD disky z USA). Update máte k dispozici na internetu na adrese etna.rpc1.org/nec. Tyto nové schopnosti slibuje podle diskusních příspěvků verze 1eA1 7 (1.32). Na zmíněné internetové stránce rovněž naleznete návod pro provedení upgradu. Kromě nového firmwaru budete potřebovat ještě utilitu pro flashování. Ta zajistí přenos firmwaru do vypalovačky. Rozbalte si proto oba programy. Nyní si přejmenujte soubor firmwaru tak, aby obsahoval maximálně osm znaků. Přípona BIN zůstane. Zkopírujte si soubory na spouštěcí disketu. Potřebné soubory pro vytvoření spouštěcí diskety rovněž naleznete na internetu. Spusťte počítač ze spouštěcí diskety, na příkazový řádek MS-DOSu zadejte příkaz nec1100a a potvrďte stiskem klávesy <Enter>. Objeví se vám seznam příkazů pro flashovací utilitu. Pokud předpokládáme, že máte vypalovačku připojenu jako Master na sekundárním kanálu, pak nahrajete nový firmware zadáním příkazu:

nec1100a -sec -mas -flash -<název souboru s příponou BIN>

Upozornění: Utilita rovněž obsahuje příkaz pro zazálohování staré verze firmwaru. Rozhodně vám doporučujeme si tuto zálohu vytvořit.


Optimalizace operační paměti

Dříve než procesor zpracuje jediný bajt, musí všechna data projít přes operační paměť. Když procesor svoji práci dokončí, posílá tam data zpět. Jak vidno, je paměť RAM velmi využívanou komponentou není proto divu, že správnými prostředky se z ním dá vymáčknout ještě trochu výkonu navíc.

21)Rychle i s výhodnou čipovou sadou

Výrobci základních desek Asus a MSI svým způsobem převezli firmu Intel. Začaly totiž na svých výrobcích s čipovou sadou 865PE nabízet funkci, kterou Intel nabízí pouze u základních desek s dražší čipovou sadou 875P. Jedná se o tzv. Performance Acceleration Technology (PAT), jež umožňuje čipu na základní desce snižovat latenční dobu paměti a tím zvýšit rychlost práce celého systému. Pro vás to konkrétně znamená, že u základní desky za asi 4 000 Kč dosáhnete stejného výkonu jako u desky za 7 500 Kč. Na to už se vyplatí udělat si trochu času. Technologie PAT však vám přináší užitek pouze tehdy, je-li frekvence FSB nastavena na 200 MHz (neboli efektivních 800 MHz) a pokud používáte operační paměť typu DDR-400.

Odpovídající volbu najdete v BIOS Setupu základních desek, jež uvádíme v tabulce Základní desky s čipovou sadou 865PE a s funkcí PAT. V menu Advanced Chipset Features, případně Advanced/Advanced Chipset Settings pak vyhledejte položky s názvem Game Accelerator, Memory Performance, Performance Acceleration Mode, popřípadě Aggresive Memory Mode. Pokud tyto položky nastavíte na volbu Enabled nebo Turbo, použije čipová sada rychlejší časování paměti. Možná si ale budete muset nahrát novější verzi BIOSu, jež tyto položky bude mít k dispozici.

Jak je to uděláno: Čipová sada 865PE pracující s efektivní hodnotou FSB o velikosti 800 MHz (FSB 800) a s pamětí DDR 400 obvykle přenos dat spíše zpomaluje. Data se totiž posílají přes několik mezipamětí, což rychlost přenosu samosebou snižuje. Varianta čipové sady 875P naproti tomu používá rychlejší přímý přístup. Výrobci základních desek u čipu 865OE použili jednoduchý trik. Čipová sada totiž ve skutečnosti neví, že je frekvence FSB nastavena na 800 MHz. Myslí si, že stále pracuje na 533 MHz (FSB 533), a proto používá rychlý a přímý přenos dat bez zbytečného a časově náročnějšího používání mezipamětí.

22)Rychleji a stabilněji: Chlazení operační paměti

Pokud se rozhodnete zvýšit frekvenci operační paměti a stejně tak chcete zkrátit přístupové doby do operační paměti, začnou se paměťové moduly zahřívat jako nikdy předtím. Špatně větraná skříň a příliš vysoká teplota v místnosti pak problém ještě vyostří. Proto byste se při přetaktování procesoru měli starat rovněž o odvod tepla z paměťových modulů. Ostatně z předchozích tipů jste se dozvěděli, že při přetaktování procesoru dochází i ke zvýšení frekvence operační paměti.

Jestliže se již ve vašem počítači vyskytuje dost chladičů vydávajících nepříjemný hluk, měli byste vzít do úvahy pasivní chladič. Už malinký chladič umístěný na paměťový modul může učinit opravdové divy. Měli byste však vybírat materiál s dobrou vodivostí tepla. Chladiče z hliníku sice nejsou špatnou volbou, ale bezesporu lepší úroveň chlazení získáte až při použití chladičů z mědi. Jako jeden za všechny můžeme uvést chladič Copper Ram Chip Cooler CRC-U01 od firmy Coolermaster. V jednom balení naleznete osm malých chladičů o rozměrech 22 x 8 x 5 mm, které přilepíte jednu stranu na paměťových čipů, a to je vše.


Urychlení provozu v počítačové síti

Nezáleží na tom, zda se k internetu připojujete přes DSL či přes modem, v obou případech jistě stojíte o to, abyste zbytečně nemarnili čas a zároveň očekáváte, že data budou do vašeho počítače proudit maximální rychlostí. Zřídili jste si síť WLAN? Jak by se vám líbilo zvýšení její rychlosti na dvojnásobek?

23)Optimalizace MTU

Jestliže do vašeho počítače neproudí data takovou rychlostí, jakou byste si představovali, nemusí být vždy vina na druhé straně. Může se stát, že je to naopak váš počítač, který není optimálně nakonfigurovaný. Jedním z důležitých parametrů ovlivňující rychlost toku dat je MTU (Maximum Transmission Unit). Ten určuje maximální velikost paketu dat při použití IP protokolu a vše, co je větší než tato velikost, pak musí být před vlastním přenosem rozděleno. Je-li tato velikost příliš malá, dochází k poklesu rychlosti toku dat, v případě příliš velkého MTU se může stát, že v nejhorším případě data k cíli vůbec nedorazí. V případě, že surfujete přes DSL, používáte protokol PPPoE (Point to Point Protocol over Ethernet), u něhož je MTU nastaveno až na 1 492 bajtů. Pro přenos prostřednictvím modemu se doporučuje maximální hodnota 576 bajtů. V rámečku Zjištění hodnoty MTU pomocí prostředků operačního systému se dozvíte, jak hodnotu MTU zjistit. Nový údaj MTU pak můžete zadat buď přímo do registru, nebo můžete použít speciální software (viz tip č. 25).

Ve Windows XP například můžete nastavit hodnotu MTU pro vaši DSL přípojku v registru následujícím způsobem. Spusťte si Editor registru a v něm se přesuňte do klíče Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\NdiswanParameters\Protocols\0 a v něm vytvořte nové hodnoty typu DWORD pojmenované ProtocolType, PPPProtocolType a ProtocolMTU. Přiřaďte jim postupně hodnoty 800, 21 a 1492.

24)Nastavení optimální doby čekání na potvrzení příjmu paketu

Při přenosu dat na internetu musí počítač přijímající data potvrdit, že všechna data přijal v pořádku. Počítač odesílající data však nečeká před odesláním dalšího paketu na potvrzení o přijetí toho předcházejícího, jednoduše proto, že by docházelo k velkým časovým prodlevám. Koneckonců už samotný přenos dat od počítače vysílajícího data k počítači data přijímajícímu sám o sobě nějaký ten čas zabere. Toto časové rozpětí se nazývá latence. Proto počítač odesílá další pakety, ačkoliv ještě neobdržel potvrzení o přijetí předcházejících.

Ovšem někdy je třeba toto potvrzení provést po kolika bajtech je vyšlete, tak to stanovíte prostřednictvím hodnoty velikosti okna (Receive Window neboli Okno pro příjem). Tento údaj však nesmí být příliš vysoký, neboť by se při špatném přenosu musely znovu odesílat ty pakety, které byly již přeneseny od místa chybně přeneseného paketu dat. Výsledná hodnota je proto stanovena teoreticky v závislosti na aktuální šířce pásma a momentální latenci. Při surfování na internetu bohužel není ani výše zmíněn postup vhodný k doporučení, neboť optimální hodnota se může lišit pro každé připojení, nebo dokonce i pro každou internetovou stránku. V těchto případech se pak řídíme zkusmo nastavenými a již dříve osvědčenými hodnotami. Zvláště u relativně pomalých připojení, například přes modem by měl tento údaj být násobkem hodnoty (MTU-40).

Shrnuto a podtrženo: Pro připojení k internetu přes modem se jeví optimální velikost okna 2 144 bajtů a více. U DSL přípojky pak použijte velikost 32 692 nebo 32 767 bajtů.

Velikost oken pak v registru nastavíte takto: Otevřete si ve Windows XP Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\Tcpip\Parameters a zde vytvořte novou hodnotu typu DWORD s názvem TcpWindowSize. Jako údaj hodnoty zadejte číslo označující velikost okna.

25)Nastavení větší rychlosti pomocí softwaru

Šikovné freewarové utilitky DFŮ Optimierer, DFŮ Speed a na DSL orientovaný T-DSL Speedmanager optimalizaci vašeho internetového připojení provedou za vás. Co se týče jejich schopností ladění systému, jsou přibližně srovnatelné. DFŮ Optimierer 1.10 (DFUEOPT.ZIP, 342 KB, dostupný na našem CD nebo na internetové adrese www.wt-rate.com), navíc nabízí možnost otestování vašeho internetového připojení pro provedení testu je nejlépe zadat nějakou internetovou adresu, z níž se následně bude stahovat nějaký větší soubor. DFŮ Speed 2.2 (DFUE-SPEEDV2-2.ZIP, 356 KB, dostupný na našem CD nebo na internetové adrese www.voodooclub.de/dfue-speed.html) jako přídavek zamezuje přístup k síťovým sdíleným prostředkům z internetu (volba Port 139), a tuto možnost vám vřele doporučujeme využívat. Speciální funkcí utility T-DSL Speedmanager 4.01 (TDSLSPEEDMGRSETUP.EXE, 1,23 MB, dostupné buď na našem CD, nebo na internetové adrese nathan.dyns.cx/download/85.html, je možnost zaznamenávání aktuální přenosové rychlosti, jakož i celkového množství přenesených dat.

26)Turbo rychlost pro vaši WLAN

Vlastníte-li síť WLAN podle standardu 802.11, pak byste se měli porozhlédnout po internetových stránkách jejího výrobce. V současné době se totiž vyvíjejí nové ovladače či updaty firmwaru, které umožňují vyšší přenosové rychlosti dat. Tak kupříkladu již dnes můžete na internetových adresách www.usr-emea.com/loc-index.asp?loc=czec firmy U.S. Robotics či www.d-link.com firmy D-Link nalézt updaty ovladačů pro všechny 22 Mb/s produkty (802.11+), jež mají rychlost zdvojnásobit.

Rovněž i pro 54 Mb/s produkty plánují výrobci jako Netgear (www.netgear.com) updaty, jež mají dostupnou kapacitu více využívat pro data a méně pro funkce přenosového protokolu. Pak by se kupříkladu v tzv. Burst režimu mohlo v jednom kroku přenášet daleko více dat než je dnes možné. Celkově by tak mohla narůst rychlost přenosu o 25 až 100 procent.

27) Rychlejší bootování bez zpožďování zaviněného sítí

Jestliže se váš počítač po zapojení do sítě spouští daleko pomaleji než dříve, pak s největší pravděpodobností je tím vinno automatické přidělování IP adres.

Každý počítač, jenž má v síti komunikovat prostřednictvím protokolu TCP/IP, potřebuje svoji IP adresu. Tu můžete přidělit tak, že klepnete pravým tlačítkem na ikonu Místa v síti a z kontextového menu vyberete příkaz Vlastnosti. V dialogovém okně pak poklepete na položku Protokol TCP/IP a v okně vlastností protokolu pak můžete zvolit buď položku Získat IP adresu automaticky, anebo IP adresu zadat ručně. Pro automatické získání IP adresy existují dvě možnosti: Profesionálnější řešení využívá služeb tzv. DHCP serveru (Dynamic Host Configuration Protocol) nebo tzv. Automatic Private IP Addressing (Apipa). Pokud při spuštění počítače se nepodaří nalézt žádný DHCP server, použije se pro vyhledání IP adresy Apipa a to může nějakou chvíli trvat.

Pakliže si sami spravujete vlastní malou síť a pojem DHCP vám nic neříká a ani jste si nezadali pevnou IP adresu, pak váš počítač s největší pravděpodobností použil právě Apipa. Ostatně se o tom můžete přesvědčit tak, že na příkazovém řádku zadáte příkaz ipconfig. Jestliže se vám objeví IP adresa v rozsahu mezi 169.254.0.0 a 169.254.255.255, je Apipa aktivní. Pro zkrácení doby spouštění počítače pak doporučujeme zadat počítači zapojenému v síti ručně nějakou pevnou IP adresu, například v rozmezí 192.168.0.0 až 192.168.255.255.


Prolomení Radeonu: Pryč s ochranou proti přetaktování

Prostřednictvím modifikovaného BIOSu se dá odstranit ochrana proti přetaktování u čipů grafických karet ATI Radeon 9500 Pro a 9700. Ovšem pozor! Nahrání nového BIOSu není zcela bez rizika a pokud se nepovede, je celá karta zničena. Záruku už stejně tak ztrácíte tím, že nahráváte BIOS, který nepochází přímo od výrobce.

Pro celou akci budete potřebovat balíček utilit Radflashplus, který se dá stáhnout z internetu, a jednu prázdnou disketu.

Postupujte následovně:

1. Vytvoření spouštěcí diskety.

Vložte do mechaniky prázdnou disketu a z balíčku utilit spusťte program DRDFLASH.EXE. Vytvoří se spouštěcí disketa.

2. Záloha původního BIOSu.

Po rozbalení balíčku najdete v podsložce \Ati_flash čtyři soubory. Zkopírujte na disketu soubory ATIFLASH.CFG, ATIFLASH.EXE a DOS4GW.EXE. Spusťte počítač z této diskety a na stavovém řádku MS-DOSu napište příkaz

atiflash -s 0 original.bin.

ORIGINAL.BIN představuje jméno souboru s původním BIOSem.

3. Vyhledání správné verze BIOSu.

Nejprve zjistěte, jaký typ paměti vaše grafická karta má. Identifikujete jej pomocí rychlosti přístupu do paměti. Tato informace bývá vyražena přímo na komponentách, a to jako poslední dvě číslice v identifikačním kódu obsahujícím písmena a číslice. Tak kupř. pokud naleznete na komponentě kód HYB25D128323C-3.3, znamená to, že přístupová doba do paměti je 3,3 nanosekundy.

Jakmile se vám podaří zjistit přístupovou dobu, víte, jaký typ paměti na své grafické kartě máte. Nyní si přečtěte soubor README, který naleznete ve složce BIOS\z. V něm zjistíte, který BIN soubor bude vhodný pro vaši grafickou kartu. Tento soubor pak zkopírujte na bootovací disketu.

4. Nahrání nového BIOSu.

Nabootujte počítač z diskety a na příkazový řádek zapište

atiflash -f -p 0 <soubor nového BIOSu.BIN>

Namísto výrazu soubor nového BIOSu zapište název toho BIN souboru, který jste zjistili v kroku č. 3. Pro proběhnutí operace a restartu počítače máte svoji grafickou kartu odblokovanou, takže si můžete nastavit frekvence na ty hodnoty, které potřebujete.

Upozornění: Pokud při flashování BIOSu nefunguje vše tak, jak by mělo, znamená to, že s kartou není něco v pořádku, takže na monitoru nic nevidíte. Zkuste nejprve naslepo nahrát zpět původní verzi BIOSu to je ta, kterou jste si vytvořili v kroku č. 2. Postupujte stejně jako v kroku č. 4 a jako soubor BIN zadejte název BIN souboru se zazálohovaným BIOSem.


Systémy Raid: Výhody a nevýhody

Raid shrnuje volnou kapacitu několika pevných disků (v ideálním případě stejných typů) v operačním systému do jednoho velkého pevného disku. Výhodou je skutečnost, že získáte jeden obrovský pevný disk, ideální třeba pro velké soubory obrázků či pro filmy. Dále vzrůstá přenosová rychlost dat, čtecí/zápisové hlavičky jednotlivých přistupují k datům paralelně. Mezi nejdůležitější typy pro Raid patří varianty Raid 0, 1 a 5. Při rozhodování, kterou variantu použít, byste měli zvážit i jejich nevýhody.

Raid 0 rozděluje data jednoho souboru rovnoměrně mezi dva pevné disky.

-vysoká přenosová rychlost dat, zvláště u velkých souborů.

-velmi nízká bezpečnost dat. Pokud se jeden z disků poškodí, jsou ztracena data na obou discích, proto je nutno provádět pravidelné zálohování.

Raid 1 ukládá jeden celý soubor na dva pevné disky (zrcadlení disků). V případě, že se jeden z disků poškodí, může se pokračovat v práci s daty uloženými na druhém disku.

-vysoká bezpečnost dat.

-přenosová rychlost dat je srovnatelná s rychlostí při použití pouze jednoho disku.

-pro zajištění zabezpečení dat je nutno vyhradit 50 procent celkové kapacity diskového pole.

Raid 5 dělí data včetně záložních informací (paritních bitů) rovnoměrně mezi všechny pevné disky a dokáže právě na základě paritních bitů poškozené soubory opravit.

-vysoká přenosová rychlost dat.

-vysoká bezpečnost dat.

-pro zajištění zabezpečení dat je nutno vyhradit 30 procent celkové kapacity diskového pole.


Zjištění hodnoty MTU pomocí prostředků operačního systému

Pomocí příkazu ping spuštěným na příkazovém řádku si můžete zjistit, zda máte na svém počítači optimálně nastavenou velikost MTU pro váš způsob připojení. Tento příkaz vám na prvním řádku zobrazí, jak velké pakety jsou vysílány k cílovému počítači tam a zpět, a stejně tak se můžete prostřednictvím dvou pro nás velmi zajímavých přepínačů dozvědět ještě i další údaje. Přepínač -f nastavíte, že pakety se nesmí kouskovat (anglicky: don\t fragment) a parametrem -l <x> můžete zvolit velikost volitelných dat v bajtech, které budou k tomuto paketu přidány. V těchto volitelných datech není nic důležitého, můžete jimi však nepřímo stanovit velikost paketu, jež potom bude (28 + x) bajtů.

Příklad: U přípojky DSL je optimální hodnota MTU 1492 bajtů. Nastavíte-li takovou hodnotu, pak výsledkem příkazu ping www.pcworld.cz -f -l 1464 bude jako obvykle doba putování paketu. V případě příkazu ping www.pcworld.cz -f -l 1465 však dostanete chybové hlášení Paket musí být fragmentován, je však nastaven příznak DF (nefragmentovat).


faq: Nejčastěji kladené dotazy…

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

C04P0025;C04P0026

Rozhodl jsem se koupit notebook a přesto, že nejsem v této oblasti odborník, pokusil jsem se na základě různých recenzí na internetu nějaký vybrat. Nakonec jsem se dostal ke dvěma typům, mezi nimiž se neumím vůbec rozhodnut. Můžete mi sdělit váš osobní názor, který z těchto dvou notebooků je lepší, jestli se to dá říci? Jedná se o Acer TravelMate 800LCi a HP Compaq nx7000 P-M.

V podstatě se jedná o notebooky, které mají hodně podobné vlastnosti a hardwarové vybavení. Jediná zásadní změna je v displeji. Model od HP má displej ve formátu 16 : 9 a je v současné době o něco levnější než Acer, jehož displej má klasický formát 4 : 3. Oba stroje jsou velmi dobrou volbou, doporučujeme ještě jednou zkontrolovat před koupí aktuální cenu a servisní podmínky obou notebooků/výrobců, a rozhodnout se podle momentální situace. V každém případě neuděláte chybu nákupem ani jednoho z nich.

Můj počítač má následující konfiguraci: Duron 1,3 GHz, 512 RAM 266 MHz, Sapphire Radeon 9200 128 MB, základní deska Biostar M7VIP (AGP 4x), HDD WD 200BB, OS Windows XP Professional. Výsledek benchmarku UT 2003 (1 024 x 768) je 65,7/33,6.

1. Jsou výsledky benchmarku odpovídající sestavě?

2. Chci počítač mírně vylepšit a nevím, zda koupit silnější procesor, nebo kvalitnější desku s podporou AGP 8x.

Výsledky benchmarku v podstatě odpovídají. Pokud se vám zdá, že jsou příliš nízké, doporučovali bychom o něco jiný upgrade, než o jakém uvažujete, a to především výměnu procesoru nebo grafické karty. Výkonnostní rozdíl mezi AGP 8x a AGP 4x na vaší sestavě příliš nepoznáte. Samozřejmě, že pokud uvažujete o zásadním zvýšení výkonu, bylo by nejlepší pořídit silnější procesor.

Předkládám dotaz na používání monitoru, který mi nebyl s to zodpovědět žádný ze servisních techniků dodavatelské firmy (Libra). Konkrétně jde o model Samsung SyncMaster 959NF. V ovládacích panelech obrazovky (ATi Radeon 9800 PRO) lze nastavit tři různé synchronizace grafika-monitor, a to horizontální, vertikální a kompozitní. Zajímalo by mě, co je (a proč) nejvýhodnější nastavit (lze aktivovat i všechny tři najednou)?

Váš monitor konkrétně neznám, takže vám nějaké specifické nastavení doporučit nemohu, ale v principu monitory využívají signály R, G, B a dva synchronizační signály Hsync (horizontální) a Vsync (vertikální). Pro TV RGB se používají stejně definované signály R, G, B a k tomu kompozitní synchronizační signál Csync. Určitě nic nepokazíte, budete-li používat defaultní nastavení synchronizačních signálů.

Rád bych se zeptal, zda existuje obdobný příkaz pro Windows 2000 jako pro Windows 98 (rundll32.exe user, ExitWindows) pro vypnutí systému?

Nejvhodnějším nástrojem bude utilitka Shutdown, kterou naleznete na CD-ROMu z Resource Kitu Windows 2000.

Prosím o informaci. Při nákupu notebooků veřejnou soutěží neumožnil dodavatel výměnu operačního systému Windows XP Home za Windows XP Professional. Zajímá mne, zda je možné přihlásit Windows XP Home do lokální domény tak, aby počítač převzal všechna přidělená práva, případně omezení. Je toto možné pomocí systémových konzol, případně jednoúčelového programu?

Asi vás zklamu, ale Windows XP Home principiálně neumožňují přihlášení do domény.

Koupil jsem si DVD mechaniku Toshiba ODD-DVD SD-M1802 a obraz a zvuk jsou škubané. Kamarádovi se stejnou konfigurací pomohlo zatrhnout v Nastavení, ve Vlastnostech mechaniky volbu DMA. Ale když tuto volbu zaškrtnu, počítač restartuji, tak volba zůstane stejně prázdná. Nevím, co s tím. PC mám 366 MHz, RAM 256 MB, ATI 16 MB AGP, Windows 98 SE.

Doporučil bych vám, abyste mechaniku připojil jako Secondary Master. Jestliže je DMA vaší základní deskou podporován, neměl by pak být problém s jeho nastavením. S největší pravděpodobností by se tím měl váš problém vyřešit.

Při startu mi počítač vypisuje "no 80-pin conductor connected/installed". Mám základní desku MSI KT3 Ultra 2 , 2 HDD 40 GB a 80 GB Maxtor a 2 optické mechaniky (DVD a CD-RW) a dva dobré 80žilové kabely (jeden jsem dostal k desce). Zkoušel jsem to mnohými způsoby zapojit. Buď jsem dal jeden HDD na jeden kabel a druhý na sekundární, nebo jsem dal oba na jeden, ale vždy se měnilo jen nějaké UDMA. Co to znamená? Zkoušel jsem i různá nastavení na hard discích a mechanikách, ale stále nic. Disky a mechaniky PC najde, ale fungují pomalu. Asi tak na 50 %.

Po zapojení následujícím způsobem by mělo vše běžet bez problémů. Na první kabel připojte oba disky. Disk, z něhož se bootuje, zapojte jako Primary Master, druhý jako Slave. Na druhý kabel připojte vypalovačku jako Master, DVD-ROM jako Slave. Je velice důležité, aby zařízení, které je nastaveno jako Master, bylo zapojeno na konci datového kabelu.

Na mém notebooku Acer TravelMate 210TEV nemám TV výstup, a tak jsem koupil použitou PCMCIA kartu zn. Margi zvanou DVD to Go, která má audiovýstup, Cinch Out a S-Video Out. Z internetu jsem si stáhl ovladače a počítač kartu registruje. Audiosignál funguje bez problému vedu jej do externích reprobeden. Ale video se po připojení k televizi prostřednictvím kabelu Cinch-Scart nezobrazuje. Zkoušel jsem to pomocí funkčních kláves pro zapínání externího monitoru. Také nevím, jestli se má na obrazovce televize objevit hned, nebo jestli je potřeba ladit TV kanály jako při hledání programů.

Signál Video Out není modulovaný, tj. na televizoru není třeba nic ladit. Je však potřeba přepnout jej do režimu, kdy signál bere z nějakého vstupu (Scart, Cinch, S-Video). Obvykle bývají tyto vstupy označovány jako AV-1 apod. Pokud jde o starší televizi pouze s konektorem Scart, bývá u něj malý přepínač, kterým signál ze Scart vstupu televizi vnutíte. U standardu Scart se totiž používá tzv. řídicí napětí, kdy pokud je toto napětí přítomno, televize se sama přepne na externí signál. Tato filozofie byla v kursu v době, kdy se k televizi připojoval pouze videorekordér nebo satelitní přijímač, a tyto přístroje při aktivaci samy přepnuly televizi na svůj signál. Dnes je tato volba ponechána na uživateli, což umožňuje k vedení signálu využít i konektory Cinch a jiné, a tím propojování různých zařízení zjednodušit. Prvním předpokladem tedy je kontrola, resp. nastavení televize na příjem externího signálu. Druhým předpokladem je dostat signál z počítače. Jelikož jde vlastně o druhou videokartu v systému, je potřeba se věnovat jejímu nastavení v softwaru, který je s ní dodáván. Může to být samotný driver, který přidá nějaké ovládací prvky do vlastností obrazovky, nebo je potřeba kromě driveru nějaký další program, v němž signál z karty pustíte do televize. Zde vás odkáži na výrobce, resp. jeho webstránky (http://www.margi.com/products/prod_dvd_dtg.htm), kde byste měl nalézt potřebné informace. Některé videokarty mají navíc autodetekci připojených zařízení, takže pokud není připojení realizováno, signál ven nepustí. Autodetekce proběhne obvykle těsně po zapnutí počítače. Zkuste tedy televizi přepnout na příjem externího signálu, připojte kabeláž a zapněte počítač (studený start!).

Prosím o radu při - práci s počítačom v programe Excel som si vytvoril vlastný súbor pre kalkuláciu výpočtu ceny tovaru v nadväznosti na rozmery, úpravy, koeficienty, vlastnosti... určitého voliťelného sortimentu tovaru, ktorý používam v práci pre zjednodušenie a úsporu času. Pri tejto práci som strávil nemálo času a tak by som chcel tento súbor zabezpečiť ochranou, ako to je v prípade Trial verzií niektorých programov alebo shareware programov propagovaných na internete. Potreboval by som tento súbor zabezpečiť heslom, resp. vlastným kódom pre prácu na určitý čas pre poskytnutie iným osobám alebo firmám.

Vlastní zabezpečení vidím poněkud problematické, pokud nevyužíváte makra. Uživatel totiž nemusí dovolit makro spustit, a pokud jej není potřeba k výpočtům, nic nenaděláte. Pokud s makry soubor pracuje, mělo by stačit napsat kód, který si někam do registru zapíše datum prvního spuštění a po měsíci např. změní heslo souboru nebo udělá jinou akci stejného významu. Vlastní kód takovéhoto makra vám neporadím, neboť je neprogramuji. Snad vám pomůže aspoň řešení v obecné rovině.


Hledáme odpověď

Obracím se na vás s dotazem ohledně použití třídicích pravidel pro zprávy. Je možné, aby po přijetí pošty od určitého odesílatele byla tato zpráva ihned vytištěna? V pravidlech pro zprávy jsem tuto možnost nenalezl. Používám OE 6 a Windows XP Home. Nebo pokud znáte nějakého jiného poštovního klienta, který tuto možnost nabízí, prosím vás o jeho název.

Marek Vondruška

marekvondruska@seznam.cz

Měl bych dotaz, zda je špatné aktualizovat BIOS, i když s ním nemám žádné potíže. Jen bych ho chtěl mít aktuální. A zruší se mi tím nastavení BIOSu? Budu muset reinstalovat systém?

Pokud s BIOSem potíže nemáte, aktualizaci neprovádějte. Je to dosti choulostivá operace, a v případě nezdaru vyměňujete základní desku nebo v lepším případě jen čip BIOSu. Upgrade BIOSu nezmění jeho nastavení, ani není potřeba reinstalovat systém. Je to proto, že BIOS obsahuje základní programové rutiny na nejnižší úrovni jak přistupovat k periferiím apod., které jsou standardní a využívá je operační systém. Upgrade BIOSu je nutné provést pouze tehdy, máte-li nový hardware, který starý BIOS neumí, tj. nemá na něj tu patřičnou rutinu. Operační systém prostřednictvím driveru se jí domáhá, a obvykle systém vytuhne nebo je u hardwaru žlutý vykřičník nebo jej vůbec nelze nalézt.

Udržuji PC, které současně používá více lidí. PC je zapnuto s jediným přihlášeným uživatelem, a vzhledem k povaze práce nelze jinak. Všichni uživatelé onoho PC používají poštovního klienta, ovšem se svým účtem. Potud je to OK, každý pracuje se svou poštou. Problém ovšem je v tom, že soubory, ve kterých jsou maily uloženy, jsou čitelné například prostým zobrazením nebo Notepadem. Cizí pošta je tedy v podstatě čitelná komukoliv, kdo se umí alespoň trochu pohybovat po disku. Nepodařilo se mi najít žádný poštovní program (klienta), který by maily ukládal v šifrované nebo alespoň nečitelné podobě. Něco jsem zaslechl o programu The Bat, ale žádné vhodné nastavení jsem v něm neobjevil. Nevíte o nějakém řešení tohoto problému?

Řešení je několik. Lze například poštu uchovávat pouze na serveru a tam ji prohlížet. Pak se pošta nestahuje na lokální počítač, a tudíž není co na lokálním disku prohlížet. Toto řešení však naráží u internetové pošty s přístupem POP3, kde stahování na lokální počítač je základní filozofií poštovního systému klient-server. Webový přístup naopak tento systém podporuje, ale je to zase pomalejší a uživatel musí hlídat velikost své schránky, která je mu dána. Není zde tedy velký prostor pro archivaci. Dalším možným řešením je použít poštovního klienta, jenž si poštu ukládá šifrovaně, jak sám uvádíte. Jedním z nich je MS Outlook, který přijatou poštu ukládá do personálních složek jednoho souboru s příponou PST, jejž je možné nechat šifrovat heslem (nastavuje se v Outlooku). Každý z uživatelů musí mít svůj mailový profil, a pokud si personální složky zahesluje, nemusí se obávat, že se mu někdo cizí do pošty dostane. Pouze je třeba upozornit, že zapomenutí hesla vede ke ztrátě pošty, neexistuje vyšší administrátor, který by soubor s poštou odemkl.

Vždy před vypnutím počítače provádím zálohu na USB flash disk Apacer 128 MB Handy 1,1. Vše probíhá bez komplikací, pak standardním způsobem vypínám počítač (Nabídka Start Vypnout počítač) a objeví se dialogové okno s textem, že probíhá ukončování Explorer.exe, následuje, že program neodpovídá, po kliknutí mohu buď stornovat a vrátit se do systému, nebo vypnout a přijít o neuložená data, a aniž bych cokoliv udělal, počítač se vypne spontánně. Nepředchází-li záloha na externí disk, počítač se vypíná bez potíží, ale po takto komplikovaném vypnutí je následující start bez problémů. Ovladač na USB disk pochází z přiloženého CD. Jinak jakékoliv konflikty nejsou, vše funguje bezproblémově.

USB disky (nebo operační systém) se chovají poněkud nelogicky, když na ně něco kopírujete. OS vám sdělí, že už je to hotové, ale na pozadí teprve kopírování probíhá (aniž je to někde vidět). Když disk vytáhnete bez jeho předchozího ukončení, nemusí na něm být vše. Myslím si, že něco podobného se děje při vypnutí systému u vás. Pravděpodobně Explorer vytuhne na tom, že čeká až se data opravdu na USB přelijí, ale jak padá všechno ostatní, je konec. Zkuste nejprve USB softwarově odebrat ze systému, a pak teprve vypnout počítač.

Při pokusu o vytvoření nového připojení k internetu se mi po kliknutí na Dokončit zobrazilo toto: "Nelze zapsat telefonní seznam. Chyba 624: Nelze zapsat do souboru s telefonním seznamem." Stávající připojení jsem vytvářel asi před rokem a tyhle problémy jsem neměl. Používám Windows XP a modem Well.

Příčiny tohoto stavu mohou být dvě. Buď nemáte potřebná práva k tomu, abyste vytvořil nové dial-up připojení, tj. omezuje vás systém, nebo používáte nějaký program třetí strany, který chrání nastavení připojení proti přesměrování hovoru do zahraničí. V prvním případě zkontrolujte svá práva v systému, ve druhém pak prověřte, zda používáte program chránící změny v dial-up připojení. V jeho nápovědě se dozvíte, jak odblokovat ochranný režim, a po provedení úprav v nastavení dial-up jej zase zapnout.

Rád bych se zeptal na možnost spuštění vlastního obrázku (třeba animovaného) při startování CD. Používám program Autorun Lab. Chci, aby se mi ukázala třeba nějaká animace a potom mi naskočilo to, co je vytvořené v Autorun Labu. Je to stejné jako když spustím vaše CD a naběhne mi: Načítají se data, počkejte, prosím.

Aby se CD rozběhlo samo, resp. spustil se patřičný program, musí být tento přítomen na CD, a hlavně v rootu CD musí být soubor autorun.inf, ve kterém je specifikováno, jaký soubor se má spustit. Jelikož lze specifikovat pouze jediný soubor, je nasnadě, že tímto způsobem nelze spustit dva programy za sebou. Lze spustit pouze program jeden, který může následně spustit program další. Realizaci spuštění tedy musíte řešit v programu prvním, tj. ve vaší animaci. Systém vám v tomto nepomůže. Hlášení "Načítají se data, počkejte, prosím." je generováno již spuštěným programem, specifikovaným v autorun.inf.

Mám Windows XP Professional a externí modem Planet ME-560R. Modem nemám stále zapnutý. Když se chci připojit, zapnu jej, ale spojení se nepodaří. Windows modem nenajdou. U Windows 98 bylo vše v pořádku. Vždy musím "osahat" systém "Přidat nový hardware" nebo restartovat se zapnutým modemem. Nevíte, jak toto odstranit?

Windows XP jsou operační systém, který při startu osahá hardware a k němu spustí příslušné ovladače. Vypnutý nebo nepřipojený hardware ignoruje. Výjimku tvoří pouze hardware připojovaný přes USB port, který je určen pro mobilní zařízení (flash disky, fotoaparáty, mobilní telefony apod.). Tento hardware je detekován a identifikován okamžitě po připojení. Pokud chcete používat modem, musíte jej před spuštěním počítače zapnout, nebo jej zapnout podle potřeby, ale pak musíte provést "Vyhledat změny v hardwaru" ve Správci zařízení. Řešením by bylo používat modem USB, který by po zapnutí v systému naskočil.

Obracím se na vás s prosbou o pomoc s CD-RW mechanikou. Při kontrole HW profilů/vlastností vypisuje kód chyby 22 a nejde spustit. Samozřejmě není zobrazena ani jako nainstalované zařízení, a přitom fungovala! Nemohl jsem smazat něco v registru?

V registru ne, ale pravděpodobně na disku. Patrně nechtěně, nebo spíše při nějakém nesprávném vypnutí došlo k poškození souborů ovladačů. Doporučuji odebrat CD-RW mechaniku ze Správce zařízení a počítač restartovat. Systém by ji sám měl najít a nainstalovat ovladače. Pokud se tak nestane, je třeba ovladače najít na internetu a doinstalovat. Někdy si systém CD-RW zařadí správně, ale mechanika přesto nefunguje (je u ní žlutý vykřičník). V takovém případě je možné podívat se do záložky ovladačů a zjistit, jaké soubory jsou třeba. Ty lze sehnat buď z instalačního CD, nebo z jiného počítače se stejným systémem a nahradit jimi poškozené soubory na svém počítači.

Ráda bych se zeptala ohledně programu Microsoft Access. Dělám databázi, ve které chci používat e-maily. Zjistila jsem, že je budu moci používat pomocí MS Outlooku, ale nevím, jak můžu tyto dvě věci propojit.

Microsoft Access má ve svém jazyku zabudovánu podporu pro export e-mailů do MS Outlooku. Nemusíte nic programovat ve Visual Basicu, stačí vám nastavit patřičné makro. Vlastní příkaz se jmenuje SendObject, a kromě textu můžete poslat i formulář, report apod. Jednotlivá políčka zde komentovat nebudu, protože nápověda MS Accessu je na velmi dobré úrovni.


Ohlasy čtenářů

V PC WORLDu č.1/2004 str. 60 měl jeden čtenář problémy s vyjímatelným rámečkem, a proto jsem se rozhodl vám sdělit moje zkušenosti s vyjímatelným rámečkem, jehož instalaci jsem před lety též musel řešit.

Základní požadavek je:

1. Na Primary Master připojit HDD, na němž je systém (Windows 95, 98, ME). Je jedno, jestli je rozdělen pouze na jeden, nebo více oddílů. Důležité je, že je pomocí FDISKU navolen jako aktivní. (Stav "A"). Samotný HDD musí být naswitchován jako Master.

2. Na Secondary Master připojit vyjímatelný rámeček a na 2. HDD nasunout propojku na svorky Master.

3. Na Secondary Slave připojit mechaniku CD-ROM a propojku nasunout na svorky Slave.

Nyní máme vše připravené a zbývá nastavit PC.

4. Jako první krok si přiřadíme pevné písmenko CD-ROM mechaniky (Ovládací panely Systém CD-ROM <naše mechanika> Nastavení) a v rezervovaných písmenkách pro CD si vybereme počáteční i koncové písmenko o jeden znak výše, než máme celkový počet diskových jednotek v PC. Např.: 1. HDD C, D, E, F, G

2. HDD H

3. CD-ROM I

V našem případě zvolíme písmenko "I", nebo jakékoliv vyšší.

Tím máme zajištěno, že po vyjmutí šuplíku se nám nezmění přiřazené písmenko CD.

Označení jednotek bude tedy následující: 1. HDD C, D, E, F, G

2. HDD nic

3. CD-ROM I

U 2. HDD vůbec nezáleží, jestli je navolen jako vyměnitelný, či nikoliv. Toto nastavení pouze určí, zda se má v položce "Tento počítač" zobrazovat obsazená a volná kapacita vyjímatelného HDD, nebo ne. Naopak pokud jej neoznačíme jako vyměnitelný, můžeme jej pojmenovat podle svého.

5. V BIOSu nastavíme autodetekci pro Primary Master , Secondary Master a Slave.

6. Jako poslední a nejdůležitější krok je pomocí FDISKU zkontrolovat, zda 1. HDD má primární oddíl a je navolen jako aktivní. U 2. HDD naopak nesmí být vytvořen primární oddíl! Pokud je, musíme jej odstranit pomocí FDISKU. Bohužel při odstraňování tohoto primárního oddílu přijdeme o data na tomto 2. HDD (stačí překopírovat na jiný). Jestliže máme i tento 2. HDD rozdělen na více rozšířených oddílů, postupujeme při odstraňování odzadu, tj. nejdříve odstraníme rozšířený oddíl a naposledy pak primární oddíl.

7. Nyní již poslední krok pomocí FDISKU vytvoříme u 2. HDD rozšířený oddíl, popř. další rozšířené jednotky DOS v rozšířeném oddílu DOS. Po restartu tyto jednotky 2. HDD naformátujeme třeba i ve Windows.

Tímto máme zajištěno, že vyměnitelný HDD nám nebude v žádném případě přejmenovávat písmenka disků a měnit cesty k programům, protože Windows vždy budou řadit disky v pořadí 1. HDD C, D, E, F, G a potom (pokud je přítomen) 2. HDD H, a naposled CD-ROM vždy I.

J. Horáček

horacek_jiri@seznam.cz

Měl jsem stejný problém viz rubrika "Jak na to" v čísle 12/2003. Při načítání CD PC WORLDu toto skončilo chybovým hlášením. Na vině jsou nové ovladače NVidia 45.23. Tento problém se mi podařilo odstranit tím, že jsem zakázal zobrazení ikony MediaCentra v hlavním panelu, nebo stačí na tuto ikonu kliknout pravým tlačítkem myši a ukončit MediaCenter. Po restartu se spouští CD PC WORLDu normálně bez chyby. Doufám, že tato rada pomůže dotyčnému čtenáři nebo i jiným, kteří mají tento problém.

Ladislav Černohorský

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.


Užitečné tipy & triky pro Windows I.

Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace

Jan Povolný

C04P0016

Vánoce jsou za námi, nový rok už jsme také přivítali. Přesto tento již osmapadesátý díl vzniká ještě v době předvánočního shonu a napětí, které snad plynule přejde v tu pravou vánoční pohodu.

Tu ovšem narušují některé zprávy týkající se IT u nás obecně. Zatímco ceny počítačů stagnují nebo klesají a v bazaru koupíte repasované PC o slušném výkonu za pár tisíc, náš dominantní telekomunikační operátor usoudil, že počítače jsou u nás příliš nákladnou položkou v rodinném rozpočtu, a proto je musí nabízet sám a levněji. Ovšem samotná nabídka tomu už moc neodpovídá. Zdržme se otázky, zda je vhodné, aby telekomunikační firma prodávala počítače. S touto causou souvisí několik dalších nápadů, které Telecom zveřejnil a které opravdu "stojí za to". Náš úvodník je na ně ovšem příliš krátký.

Dnešní tipy a triky opět nevybočí z načatého schématu, vyzkoušíme si znovu pár triků pro vaše Windows. Přeji příjemné počtení v novém roce.

Tipy pro Windows

Ochraňte svůj registr

(Win 9x/Me) Dnešní díl začneme trošku zostra, proto při čtení nabádám k opatrnosti. Pomocí níže uvedeného postupu totiž můžete úplně zablokovat přístup k systémovému registru. Potom jej nelze editovat v grafickém editoru regedit, který často používáme pro některé další úpravy Windows.

Bohužel (bohudík) například ve Windows Me zablokujete přístup tak dokonale, že se ani po opětovném uvedení hodnot do původního stavu do systémového registru nedostanete, pomůže až obnovení registru ze zálohy, což může být obtížné.

Proto vřele doporučuji, abyste blokování registru prováděli pouze tehdy, máte-li k tomu důvod a rozhodně si před samotným zablokováním registr zazálohujte tak, jak jsme to uváděli v jednom z prvních tipů a triků.

Jednoduchým zásahem do systémového registru jej snadno zablokujete tak, že už se do něj nikdo nedostane, ani vy samotní. To se hodí například v případě, že správcujete počítače v malé síti a chcete zabránit uživatelům v úpravách systémového registru.

Ukážeme si i způsob, jakým lze pod Windows 98 uvést registr (resp. inkriminovanou hodnotu v něm) do původního stavu, a tím si zase přístup obnovit. Pod Windows Me mi ale níže uvedený postup nefungoval.

Spusťte regedit z menu Start Spustit. Jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows CurrentVersion Policies. Zde je nutné vytvořit další klíč System. To provedete následovně. Poklepejte pravým tlačítkem na Policies a zvolte Nový Nový klíč. Měl by se vám vytvořit ve stromu pod klíčem Policies. V klíči System vytvořte položku DisableRegistryTools. Poklepejte pravým tlačítkem myši do pravé části regeditu (obsahu klíče System) a zvolte Nový Nová hodnota DWORD. Poté poklepejte na novou položku levým tlačítkem myši a nastavte její hodnotu z nuly na 1. Ukončete regedit.

Od této chvíle se do registru nedostanete. Je několik možností na záchranu. První z nich je obnova registru ze zálohy, kterou jste si již dříve vytvořili. Viz některý z předchozích dílů.

Druhou možností je změna hodnoty DisableRegistryTools pomocí řádkového editoru systémového registru. Nejprve si musíte vytvořit soubor s částí registru, kterou chcete pozměnit. Obsah takového souboru, například unblock.reg, by mohl vypadat takto:

REGEDIT4

[HKEY_CURRENT_USER\SOFTWARE\Microsoft\Windows\CurrentVersion\

Policies\System]

"DisableRegistryTools"=dword:00000000

Tento soubor uložte pod zvoleným názvem, důležitá je přípona reg. Poté buď na tento soubor poklepejte a on je přidán do registru, nebo restartujte do MS-DOSu a na příkazovém řádku napište příkaz:

regedit unblock.reg

Bohužel ani tento způsob nemusí vrátit vaší osobě práva k editaci systémového registru. Proto zde uvedu ještě jeden velmi elegantní, který ale vyžaduje doinstalování utility poledit.exe z instalačního CD Windows. Ta slouží primárně k pohodlnějšímu a složitějšímu nastavení systémové politiky Windows, jejíž součástí je i blokování systémového registru.

Utilitu POLEDIT najdete na instalačním CD (například Windows 98 SE) ve složce Tools Reskit Netadmin Poledit. Spusťte tuto utilitu, jděte do menu Soubor a zvolte položku Otevřít registr. V poleditu se vám objeví dvě ikony. Poklepejte na ikonu Místní uživatel a pokračujte ve stromové struktuře do složky Systém Omezení. Zde je nutné odškrtnout položku Znepřístupnit nástroje pro úpravu registru. Tím registr opět odblokujete a můžete jej modifikovat.

Hrátky s odpadkovým košem

(Win 95/98) Nenechte se odradit názvem tohoto tipu, opravdu nebudeme dělat nic nechutného, pouze se podíváme na možnosti, jak vylepšit odpadkový koš ve vašich Windows.

Všechny ikony, které vidíte na vaší pracovní ploše, jsou objekty. Některé pouze odkazují na soubory vašeho pevného disku (odkazy), některé jsou samostatně fungující objekty ve Windows, se svými vlastnostmi i neduhy. Mezi takovéto dokonalejší objekty patří i odpadkový Koš.

Při používání odpadkového koše si ale všimnete, že mu jaksi oproti ostatním objektům něco chybí. Nelze jej např. z pracovní plochy odstranit, nelze kopírovat, přejmenovat atd. Jeho kontextové menu, které se objeví po stisku pravého tlačítka myši nad tímto objektem, neobsahuje zdaleka tolik možností, jako třeba obyčejný zástupce. Nepříliš složitou editací systémového registru ale můžete tyto možnosti do kontextového menu přidat.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CLASSES_ROOT CLSID {645FF040-5081-101B-9F08-00AA002F954E} ShellFolder. V tomto klíči v pravé části regeditu uvidíte jedinou položku Attributes. Jedná se o binární položku, u které můžete samozřejmě měnit její hodnotu. V tabulce, která by se měla pohybovat někde kolem, najdete hodnoty, které můžete položce Attributes přidělit a podle kterých se poté mění i kontextové menu. Hodnotu změníte tak, že na položku Attributes poklepáte levým tlačítkem myši. Nejprve je nutné smazat starou hodnotu, poté stačí napsat novou. Změny se projeví ihned, nemusíte ani zavírat regedit.

Ale to ještě není všechno. Jestliže totiž pomocí výše uvedeného návodu ikonu Koše smažete, není zas tak snadné dostat ji zpět na pracovní plochu. Musíte opět trošku pozměnit systémový registr. Ukážeme si tedy jak a kde.

Opět jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE SOFTWARE Microsoft Windows CurrentVersion Explorer Desktop NameSpace. Tady byste měli najít další klíče (složky), a to hlavně ten, který patří odpadkovému koši. Jeho ID už jsme si ukázali výše. Jestliže vidíte vytvořené ID s názvem {645FF040-5081-101B-9F08-00AA002F954E}, pak je vše v pořádku, jestliže jej tam nemáte, vytvořte si jej (Vytvořit nový klíč).

Pak už jen jděte do tohoto klíče a v pravé části regeditu vytvořte novou Výchozí položku a nazvěte ji Koš. Výchozí položka by zde již měla být, jestliže jste vytvářeli klíč znovu sami. To je vše, ikona se objeví zpět na vaší pracovní ploše.

Automatická defragmentace

(Win 95/98) Jistě jste se jako uživatelé v mnoha odborných publikacích a časopisech dočetli o užitečnosti pravidelné defragmentace. Při současné rychlosti pevných disků a při jejich kapacitě tento problém značně ustupuje do pozadí, přesto stále platí, že fragmentovaný disk je pomalejší než ten defragmentovaný (i když je to v současnosti možná těžko měřitelný rozdíl).

Pokud jste snad i zkoušeli svůj disk defragmentovat, asi se mnou budete souhlasit v tom, že je to práce zdlouhavá, zpomalující váš počítač a jinak obtěžující. Jestliže vás proces defragmentace obtěžuje při práci, nastavte Windows tak, aby jej spustila až po pracovní době. Jak to provést, si povíme v následujícím tipu.

Pro plánované spouštění programů slouží ve Windows aplikace Plánovač úloh. Jestliže máte plánovač spuštěný, můžete poklepat na jeho ikonu v pravé dolní části pracovní plochy. Ikona má vzhled malého okénka s hodinami a sešitem. Pokud tam ikonu nemáte, jděte do menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje a zvolte položku Naplánované úlohy. Objeví se vám něco na způsob klasické složky se soubory, až na to, že místo souborů zde naleznete již hotové úlohy a také možnost přidat své vlastní. Poklepejte tedy na položku Přidat naplánovanou úlohu a spusťte průvodce.

Přečtěte si úvodní slovo a pokračujte na další dialog, kde v seznamu aplikací vyberte položku Defragmentace disku. Pokračujte na další dialog, kde musíte vybrat interval, se kterým se bude defragmentace provádět. Máte na výběr několik možností zvolte pro vás nejvhodnější a pokračujte dále. V dalším okně si zvolte čas, ve který se defragmentace provede a datum, od kterého začíná celé pravidlo platit. Pokud chcete defragmentovat jen jednou, bude to datum dne, kdy chcete provést operaci. V závěrečném dialogu máte možnost zvolit další upřesnění nastavení vaší úlohy, nebo dialog ukončit. Jestliže zvolíte upřesnění, dostanete se přímo do nastavení defragmentace, kde můžete zvolit program, který bude disk defragmentovat. Nemusí to být totiž nutně jen Windows defrag, můžete použít například defragmentátor ze známého balíčku Norton Utilities, nebo něco úplně jiného.

Po dokončení nastavení vám ve složce naplánovaných úloh přibude vámi vytvořená defragmentace s některými podstatnými údaji. Poté již bude Plánovač přítomen jako ikona v pravé dolní části pracovní plochy a v nastavený čas zařídí spuštění vámi zadaného programu. Samozřejmě za předpokladu, že počítač bude spuštěn s nastartovanými Windows.

Tipy pro MS Office

Lepší práce se seznamy

(Word) Každý uživatel textového editoru MS Word často žehrá na automatické chování tohoto editoru. Word ve snaze pomoci uživateli neustále doplňuje, formátuje a mění váš text, bohužel jen málokdy k vašemu obrazu.

Toto chování lze velmi dobře regulovat nastavením Wordu; vše se provádí v dialogu Automatické opravy, který najdete v roletovém menu Nástroje. Zde můžete některé schopnosti Wordu úspěšně eliminovat, případně úplně vypnout.

Na druhou stranu je škoda schopností programu nevyužít, pokud je to možné například užitím vhodných klávesových zkratek. Například při vytváření seznamu položek, ať již číslovaného nebo nečíslovaného, je uživatel neustále obtěžován. Při každém stisku ENTER Word vytvoří novou položku seznamu i přesto, že jste chtěli odentrovat pouze řádek v dané položce.

Jestliže tvoříte pod každou položkou větší části textu, a tudíž je logicky potřebujete dělit do odstavců, nemačkejte na konci odstavce ENTER, ale kombinaci kláves SHIFT+ENTER. Word potom provede přesně to, co po něm chcete, odřádkuje na další odstavec a nevytvoří další položku v seznamu.

Jestliže potom budete chtít vytvořit další položku v seznamu, stiskněte prostě zase jen ENTER.

Nemáte myš s kolečkem?

(Word 2000) K dnešnímu počítačovému standardu již neodmyslitelně patří myš s kolečkem, nebo alespoň s kolébkou, pomocí které můžete pohodlně posouvat dokumenty, ať už ve Wordu nebo v dalších aplikacích. Pokud však patříte mezi uživatele, kteří myš s touto "technickou vymožeností" zatím nevlastní, přečtěte si následující tip, mohl by vám být užitečný.

Uživatelé myší s kolečky a kolébkami mohou velmi pohodlně posouvat dokumenty, aniž by sundali ruce z klávesnice, případně přestali pracovat s tlačítky myši. Vy, kdo jste o tuto výhodu připraveni, máte možnost si zapnout v Office 2000 funkci Automatické posunování, která se chová obdobně. Jak na to?

Otevřete Word a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Vlastní a přejděte na záložku Příkazy. V levém sloupci potom vyberte skupinu příkazů Nástroje a v pravém vyhledejte příkaz Automatické posunování.

Tento příkaz potom můžete levým tlačítkem myši přetáhnout na libovolnou lištu s nástroji v horní části Wordu pod roletovými menu. Zobrazí se vám jako tlačítko. Pokud toto tlačítko stisknete, můžete pohybem myši posunovat dokumentem nahoru a dolů, pokud ho stisknete znovu, funkce se vypne.

Je šikovné mít k této funkci přiřazenou klávesovou zkratku tak, abyste ji mohli pohodlně ovládat z klávesnice a nemuseli myší najíždět na zmíněné tlačítko.

Tímto tipem pro MS Word se dnes rozloučíme. Za měsíc se těším opět na shledanou.

Intertipy

Další díl internetových odkazů vzniká sotva pár dní před Štědrým dnem, vy je však budete číst až po Novém roce. A co nás v novém roce čeká?

Úvodník internetových tipů se vždy snažil o jakési nenápadné hodnocení situace s internetem v ČR. Nejinak tomu bude i dnes. Zcela aktuální (a nepochopitelná) je nabídka našeho dominantního operátora, se kterou v prosinci vyrazil na trh. Svými již mnohokrát diskutovanými průzkumy trhu totiž došel k názoru, že rozvoji internetu brání ne vysoká cena za připojení, ale vysoká cena za počítač, který k připojení potřebujete.

Přesně v duchu tohoto průzkumu začal nabízet vlastní PC (pravděpodobně z dílen AT Computers), jehož nejlevnější varianta vyjde na 20 tisíc korun. Jelikož nové PC ve slušné konfiguraci lze pořídit za méně peněz, celý tento krok je pro mne v kontextu předchozího odstavce nepochopitelný.

Ale nechme věčné diskuse kolem výše nejmenované firmy a přejděme k samotným tipům, věnovaným programování na všechny způsoby.


Užitečné tipy & triky pro Windows II.

Delphi tips

www.chami.com/tips/delphi/

Stránka, která svým vzhledem nijak nevybočuje ze standardu, i když nedosahuje kvalit velkých firemních webů. Najdete zde obrovské množství tipů pro internet a také programátorských tipů. V menu po levé straně si můžete zvolit některá klíčová slova, na jejichž základě vám stránka zobrazí seznam příslušných tipů slovo obsahujících. Ihned v úvodu máte potom před sebou seznam programátorských tipů. Samotné tipy jsou zpracovány velmi kvalitně, kód je zvýrazněn, v textu se snadno zorientujete.

Na stránce dále nechybí vyhledávací nástroj a obvyklá možnost přihlášení se k odběru novinek ze serveru na váš e-mail. V angličtině.

IDL Programming tips

www.dfanning.com/documents/tips.html

Již název tohoto odkazu plně vystihuje, co na stránkách najdete. Autor si dal práci a sledoval různé diskusní skupiny, ze kterých vybral solidní množství tipů. Ty pak dále rozdělil a setřídil, a vy je máte přímo před sebou k dispozici. Tipy jsou děleny nejprve do jakýchsi skupin, ve kterých dále najdete další seznamy jednotlivých tipů. Ty jsou zpracovány poměrně dobře a přehledně, i když autor pracuje pouze s textem. V úvodu na stránce najdete vyhledávač, jenž prochází přímo databázi tipů, kterou jsme zmínili výše. Vše anglicky.

Java tips

jiu.sourceforge.net/javatips.html

Čistá textová stránka, která vás asi na první pohled odradí svým strohým zjevem. Věřte však, že v tomto případě je první dojem klamný. Autor si dal práci a vměstnal do textu množství skutečně užitečných odkazů pro práci s Javou. Samotný text je pak jakýsi průvodce pro budoucího jakového programátora s odkazy na vše, co bude při vývoji potřebovat. Přes tipy a triky pro tvorbu, až po utility pro kompilaci a další. Vše samozřejmě anglicky.

About Delphi

delphi.about.com

Název už říká v podstatě vše. Stránky se zabývají pouze programovým prostředím Borland Delphi. V úvodu jste informováni o novinkách, které se v oblasti odehrály, v levé části stránky pak najdete menu, obsahující jednak komerční odkazy, ale i spoustu pomocných odkazů. Odkazy jsou děleny podle uživatelské dovednosti na začátečníky, středně pokročilé a pokročilé uživatele. Pod tímto dělením najdete další odkazy, každý prezentuje skupinu článků, týkajících se určitého tématu. Těchto odkazů je opět velmi mnoho. Samotné tipy jsou zpracovány velmi dobře, kód je graficky oddělen atd. Nechybí možnost zasílání novinek e-mailem, ani vyhledávací nástroje. Vše v angličtině.

VBS Tips

www.geocities.com/SiliconValley/Network/5045/tricks.htm

Opět název hodně napovídá o obsahu stránky. Týká se výhradně skriptování ve Visual Basic. Autor seskupil množství příkladů, které vám na stránce nabízí jako seznam textových odkazů. Jednotlivé tipy jsou zpracovány jednoduše, ale přehledně, všechny se nachází na jedné stránce, což je výhodné pro snadné stažení a prohlížení bez připojení na internet. Nic víc, nic méně. Anglicky.

Code Project

www.codeproject.com/tips/

Vynikající internetová stránka zabývající se programováním, tedy tvorbou kódu. Stránka se zaměřila především na nové síťové technologie, najdete zde mnoho informací o takových jazycích, jako je C#, ASP.NET a podobně. Výše uvedený odkaz směřuje rovnou na stránku s tipy a triky, kde najdete seznam tipů rozdělený do několika kategorií. Jelikož těch kategorií není moc, je každý tip v seznamu ozdoben krátkou anotací a hodnocením, abyste si mohli udělat představu ještě předtím, než jej zvolíte. Samotné tipy jsou zpracovány výborně, někdy i s použitím obrázků. V levé části stránky najdete dlouhé menu s mnoha odkazy. Je celkem zbytečné je zde uvádět, nejlépe, když se podíváte sami. Nad odkazy je možnost jejich filtrování, tj. zvolíte téma, které vás zajímá, a filtr vám ukáže v menu jen odkazy, které s ním souvisejí. Nechybí ani zde naprosto nezbytný vyhledávací nástroj, možnost odebírání novinek zasíláním na váš e-mail a mnoho dalších věcí vyskytujících se v zatím nepopsaném menu po pravé straně. Vše anglicky.

MatLab tips

www.eleceng.ohio-state.edu/matlab/techdoc/matlab_prog/ch8_prog.html

Na této stránce najdete tipy pro práci ve známém Matlabu. Jedná se opět o textovou stránku, která obsahuje přímo odkazy na jednotlivé tipy. Tyto tipy jsou zpracovány velmi dobře a přehledně, každý odkaz v podstatě směřuje na několik menších tipů týkajících se dané oblasti. Vše je textové, přehledné, funkční i v textových prohlížečích. Navigace mezi jednotlivými tipy je možná i pomocí šipek umístěných v horní části této stránky. Anglicky.

Linux programming

librenix.com/?inode=3562

Pokud jste, nebo se chcete stát programátory v Linuxu, rozhodně navštivte tuto stránku, kde se dozvíte o tomto tématu více. Stránka je velmi profesionálně a líbivě provedená. Ihned v úvodu máte před sebou nabídku témat, která by vás mohla zajímat. Poklepáním se dostanete do dalšího seznamu atd. až k jednotlivých tipům, resp. v tomto případě spíše k jednotlivých článkům popisujícím daný problém. V levé části stránky najdete spíše komerční odkazy, nicméně mohou být nápomocné, v pravé pak "cosiny headlines" neboli další rozcestník. Na stránce nechybí vyhledávač. Vše je anglicky.

Tímto odkazem se dnes loučím a příště opět na shledanou.


ACDSEE 3.1

aneb stará dobrá klasika, která časem vůbec nezrezivěla(CD)

Karel Šredl

C04P0015

Již podruhé, vám přinášíme program pro prohlížení a základní úpravy obrázků, který spadá do kategorie placených. A je to již po "mnohokráté", kdy ho od nás máte k dispozici zdarma.

Instalace

Po nezbytném odsouhlasení licenčních podmínek [I agree to the terms of this agreement] se dostaneme k výběru typu instalace. Nabízí se nám volba Typical pro instalaci typickou, Compact pro nainstalování pouze nezbytných komponent a volba Custom, která nám umožní součásti zvolit podle uvážení. Dále následují informace o uživateli (vyplňte jméno, firmu a mail), instalační adresář (ponechte), a pokud jste zvolili Custom, pak se objeví seznam komponent. Už z jeho délky je patrné, že ACDSee není žádné "ořezávátko" a že toho umí opravdu dost. Po seznamech se objeví dotaz na umístění ikon (ponechte) a na dalším listu máme rozhodnout, zda navážeme ACDSee na soubory těch typů, které zvládá. Pokud jej chcete opravdu používat jako hlavního správce obrázků, pak neváhejte a zvolte All. Volba Unused říká, že se naváží pouze na ty typy souborů, které ještě nemají svého správce. Let me choose znamená v překladu nech mě vybrat, a to myslím vysvětluje vše. Když jsme nyní odpověděli na všechny otázky, konečně se spustí vlastní instalace.

První start

Při úplně prvním spuštění ACDSee (Start \ Programy \ ACD Systems \ ACDSee) nám program nabídne nastavení komponenty InTouch. V překladu to znamená něco jako "být v kontaktu". Ta se postará o stahování updatů, nových plug-inů, atd. Nejprve klikněte na [Další>], a program vás upozorní, že při zapnutí této funkce bude do internetu posílat určité informace. Pokud vám to nevadí, zvolením Yes, I agree ji zapnete. Pokud nesouhlasíte, zvolte No, I do not agree. Já osobně nemám rád, když o mě program cokoli někam posílá, tak jsem tuto funkci raději oželel. Můžete se k ní totiž kdykoli vrátit klepnutím na ikonu [InTouch].

Hlavní okno

Po zobrazení hlavního okna si můžete povšimnout, že je rozděleno na několik podokýnek. Každé z nich je navíc libovolně umístitelné (prostě ho můžete uchopit za pruh na vrchu a přetáhnout na jiné místo v hlavním okně). Toto rozvržení oken můžete uložit (Ctrl+L \ Save As). To, že okna mohou být na libovolném místě, nám sice poněkud komplikuje popis, nicméně se pojďme podívat, co všechno v nich můžeme najít.

Toto je jediné okno, které nelze skrýt, protože je zcela nezbytné. Právě zde se objeví zmenšeniny obrázku z aktuálně vybraného adresáře. Označte pro zkoušku několik souborů (držte CTRL a klikejte) a následně na jeden z vybraných klikněte pravým tlačítkem. V menu, které se objeví, uvidíte, co vše se dá s obrázky takto hromadně podnikat. Z možností vybírám: View (Zobrazit) otevře jeden obrázek v plné velikosti pro úpravy. Slide Show (Prezentace) první z označených obrázků se zobrazí přes celou obrazovku a po definovaném intervalu se zobrazí další. Pokud zvolíte volbu Rekursive, budou se střídat obrázky dokola. Convert (Převést) převede označené obrázky do jiného datového formátu. Rename Series (Přejmenovat sérii) pomocí této volby lze přejmenovat více souborů najednou a vložit jim do názvu počitadlo.

Další, ještě zajímavější možnosti akcí s označenými náhledy najdeme v hlavním menu.

Tools

? Photo Enhance [CTRL+E] Pokud máme označený pouze jeden obrázek, můžeme využít tento nástroj pro vylepšení fotografií. Budeme se mu věnovat podrobněji v další části článku.

? JPEG Transform -¦[CTRL+J] Užitečný nástroj pro bezztrátové otáčení a překlápění obrázků ve formátu JPG. Označíte-li více obrázků a v dialogu zaškrtnete volbu [X] Apply to all, transformace se provede u všech označených souborů.

? Generate File Listing -¦[CTRL+G] Vygeneruje do textového editoru (Notepad) seznam obrázků v daném adresáři, s bližšími informacemi.

? Set Wallpaper Vybraný obrázek (jeden) se nastaví jako pozadí Windows. Buď ho umístí doprostřed obrazovky Centered [CTRL+W], nebo jím opakovaně pokryje plochu jako dlaždicemi Tiled [CRTL+SHIFT+W].

V menu PLUGINS najdeme aktuálně nainstalované plug-iny (zásuvné funkční moduly). Ty lze libovolně stahovat z internetu, doinstalovávat či naopak odstranit. Ze standardních vyberu např.:

? Adjust Levels Úprava úrovní kontrastu, jasu, gama-korekce nebo korekce takzvaných bílých a černých bodů. Nastavení úrovní najdete po spuštění plug-inu pod tlačítkem [Level Settings].

? Create a Contact Sheet Plug-in pro vygenerování stránky s náhledy vybraných obrázků. Tuto stránku pak můžete uložit jako obrázek. Pro náhledy zde najdete spoustu nastavení (stín, rámeček...)

? HTML Album Generátor Pokud chcete vystavit svá fota na internetu, pak velmi jednoduchým způsobem vytvoříte stránku HTML s náhledy obrázků. Když na některý z nich kliknete, ukáže se v původní velikosti.

Adresářová - struktura [CTRL+SHIFT+F] V tomto okně najdete klasický adresářový strom vašeho disku. Lze vytvářet nové adresáře New Subfolder, mazat je Delete či je přejmenovávat Rename. Máte možnost také spustit prezentaci z obrázků umístěných v adresáři volbou Slide Show.

Náhled [CTRL+SHIFT+P] V tomto okénku se ukáže náhled právě vybraného obrázku.

Oblíbené [CTRL+SHIFT++Q] Do tohoto okna přetažením umístíte soubory i adresáře, které chcete mít stále při ruce, a mít k nim rychlý přístup.

Metainformace [CTRL++SHIFT+I] Některé formáty (například populární JPG) mohou kromě obrazových dat obsahovat i data jiná. V případě fotografie vytvořené digitálem tam najdete třeba datum a čas stisknutí spouště, typ přístroje, nastavení citlivosti ISO, světelnost objektivu, čas spouště... a spoustu dalších informací. Ty jsou součástí obrázku, dokud s ním neprovedete nějakou operaci, která je z hlavičky vymaže.

Nastavení

Podíváme se na některé z nastavovacích možností hlavního okna [CTRL+O].

Browser - Zde nastavujeme chování okna a také vlastnosti okna náhledového. Myslím, že můžeme ponechat standardní nastavení.

File List - Vlastnosti zobrazení náhledů souborů. Zde jsem pouze doplnil zaškrtnutí ve volbě Show hidden files (Ukázat i skryté soubory) rád mám totiž o všem přehled.

Thumbnails - Konečně zajímavá sekce. V části Thumbnail size se dá buď posuvníky, nebo napevno čísly nastavit požadovaná velikost náhledů, a v části Border size dokonce šířka rámečku okolo nich. Sekce Information displayed slouží pro definici toho, co všechno se má u náhledů ukázat. Jaké typy souborů budou zobrazeny, zase určí Items shown. Konečně volbou Stretch small thumbnails donutíte program, aby malé obrázky, které jsou ještě menší než náhledové okno, zvětšil, tak aby byly v náhledu co největší.

Viewer - Nastavení vlastností okna.

Slide Show - Na tomto místě nastavíte chování takzvaných prezentací. Hlavně zde posuvníkem nastavujeme čas přechodu mezi jednotlivými snímky. Z ostatních voleb zmíním snad jen Wrap around, která způsobí zasmyčkování prezentace. Tedy když dojde na poslední obrázek, pokračuje se dále opět tím prvním (ekvivalent volby Slide Show Recursive). V sekci Sequence dále lze nastavit poředí zobrazování (Forward = Dopředu, Reverse = pozpátku, Random = náhodné pořadí).

Display - Ovládání zobrazení. Na této kartě není v zásadě důvod cokoli měnit.

Filing - Chování ACDSee při mazání a kopírování. Dále se zde nastavují parametry souboru Descript.ion, do kterého se ukládají komentáře a popisy obrázků. Proto si dejte pozor! Pokud tedy v jiném programu přesunete obrázek na jiné místo, přijdete tím o komentář. Ten totiž zůstane v souboru Descript.ion.

Miscellaneous - Nejvíce nastavovacích voleb najdete pod touto záložkou. Ale z toho množství snad vyzdvihnu [X] Automaticaly stretch wallpaper to fit screen, která způsobí, že pokud vybraný obrázek necháte nastavit jako pozadí do Windows (Tools \ Set Wallpaper \ Centered), přizpůsobí svoji velikost celkové ploše monitoru.

Úpravy obrázku

Do této chvíle jsme se věnovali převážně hromadným akcím s obrázky, nyní se zaměříme na pokročilejší úpravy jednoho konkrétního snímku. Vyberte některý náhled a dvojklikem ho otevřete (stejně funguje klik pravým tlačítkem a View). Zmizí základní okno, a místo něj se objeví okno s vybraným obrázkem v původní velikosti. Základní dvě klávesy vztažené k tomuto oknu jsou:

[ENTER] navrátí vás zpět do hlavního okna s náhledy.

[CTRL+F] zobrazí vybraný obrázek přes celou obrazovku, tak abyste z něj měli maximální požitek. Stejnou klávesovou kombinací se navrátíte zpět do okna úprav.

Jaké úpravy můžeme aplikovat? Možnosti jsou prakticky stejné jako v okně s náhledy, a najdete je v menu Tools a Plugins, a proto je zbytečné, abych je zde všechny znovu opakoval. Jednu z funkcí jsem však předtím úmyslně vynechal najdete ji v menu Tools, hned jako první. Photo Enhance [CTRL+E] umožňuje jak název napovídá vylepšovat digitální fotografie. Po jejím zvolení se vám obrázek otevře v novém okně. Vzápětí budete upozorněni, že pokud nyní provedete nějaké úpravy, přijdete o data uložená v hlavičce souboru. Tedy přijdete o ně až poté, co soubor uložíte. Do té doby je to nanečisto. Teď už se však podívejme, co se dá s fotografií všechno dělat:

Vyříznutí části obrázku - Po zvolení tohoto nástroje můžete označit obdélníkovou oblast, a dvojklikem do jejího středu odstranit vše okolo, tj. ponecháte jen to, co bylo uvnitř.

Změna velikosti obrázku - Chcete-li obrázek zvětšit či zmenšit, uveďte zde požadovanou cílovou velikost. Pokud ponecháte zaškrtnutou volbu [X] Maintain aspect ratio of, program zajistí, že zůstane zachován poměr stran a že se vám obrázek nezdeformuje.

Otočení a převrácení - Otáčení (Rotate) je k dispozici po 90 stupních, a pak zrcadlové převrácení v rovině horizontální a vertikální.

Úprava barev v obrázku - Posuvníkem regulujete barevný odstín Hue, sytost barev Saturation, i světelnost Lightness.

Barevné úrovně - Zde jsou k dispozici posuvníky pro nastavení "černého" a "bílého" bodu, nastavení jasu Brightness, kontrastu Contrast a gamakorekcí Gama.

Auto levels -Kliknutím dáte programu najevo, aby se pokusil sám podle svého uvážení (spíše naprogramování) nastavit úrovně, o nichž jsme mluvili v předchozím bodě.

Blur - Tlačítko pro rozmazání, rozpití a zjemění obrázku.

Sharpen - Opačná funkce k Blur (nikoli však reverzní to znamená že pokud uděláte Blur a následně Sharpen, nedostanete stejný obrázek). Tato funkce zostří přechody v obrázku.

Despeckle - Moje oblíbené funkce. Kliknutím na ni totiž odstraníte šum, který se v menší či větší míře vyskytuje na každé fotografii. Plochy se vyhladí, a jen trochu dojde ke znehodnocení malých detailů.

Sepia - Poslední volby v řadě pracují s barvami obrázku. První z nich jej převede do odstínů "sépiové kosti". Efekt je to poměrně jednoduchý, dává však překvapivě hezké výsledky (mnoho digitálů má program Sepia, protože fotografie v těchto odstínech skutečně lahodí lidskému oku). Máte-li nějaké fotky barevně ne příliš povedené, zkuste je převést do této barevné škály uvidíte...

Colorize - Obecnější filtr k Sepii. Umožní vám převést obrázek do odstínů libovolné barevné škály nastavením posuvníků Hue = barevný odstín a Saturation = sytost barev.

Negative - Udělá z obrázku negativ.

Emboss, neboli reliéf. Zajímavý efekt, u něhož lze nastavit úhel dopadajícího světla Azimuth, světlost Elevation a hlavně hrubost reliéfu Weight. Experimentujte, výsledky stojí za to.

Závěr

ACDSee patří již dlouhá léta na špici aplikací své kategorie, a je to na něm znát. Nabízí přesně to, co k rychlému prohlížení a základním úpravám fotografií potřebujeme, ale navíc i možnost rozšířit funkčnost pomocí zásuvných modulů plug-inů. A když tento jinak placený program od nás dostanete zdarma, pak není nad čím váhat. Neprohloupíte!


Komunikace


Telefonujte zadarmo I.

Přehled programů, určených k internetovému telefonování(CD)

Vojtěch Bednář

C04P0004

Nápad používat počítač a počítačovou síť jako náhražku sítě telefonní není vůbec nový. První pokusy v tomto smyslu byly provedeny již v osmdesátých letech. Teprve současná doba ovšem umožnila používat služeb internetu podobně jako klasické pevné telefonní sítě široké mase uživatelů. Pojďme se dnes podívat, jak je možné telefonovat po síti, co všechno k tomu budeme potřebovat a především, kolik nás to bude stát.

Ještě dříve, než začneme používat skutečný internetový telefonní systém, si musíme přiblížit jak je vůbec možné po IP síti telefonovat. Lidský hlas, který je snímaný mikrofonem, umístěným ať už na stole, v headsetu nebo ve speciálním sluchátku, je digitalizován při určité vzorkovací frekvenci a v určitém rozlišení. Zatímco pro kvalitní hudbu potřebujeme minimálně "cd formát", tedy 16bitové samplování s frekvencí 44kHz, při zpracování hlasu si vystačíme s mnohem menšími hodnotami, v zásadě stačí samplovat osmibitově. To, co je však podstatné, je rozpoznávat začátky a konce projevu telefonujícího, změny výšky jeho hlasu a mezery.

Digitalizovaný hlas prochází takzvaným kodekem, který jej komprimuje. Pro přenos dat v reálném čase (a telefonát je komunikací tohoto typu) je totiž nutné zajistit jejich minimální fyzický rozměr. Následuje rozdělení dat do paketů a jejich přenos na stranu příjemce.

Taková komunikace probíhá pochopitelně současně oběma směry. Kromě zde popsaných základních principů se na ní mohou účastnit ještě další, speciální prvky. Ty slouží k optimalizaci přenosu hlasu po IP, bohužel právě internet totiž není pro takové účely zrovna ideálním médiem.

IP síť byla vytvořena tak, aby byla maximálně odolná vůči poškození či znepřístupnění své podstatné části. Data, která přes ni proudí, jsou rozložena na pakety a jsou přenášena rozdílnými cestami. Pakety se pak v místě příjemce opět spojí a vytvoří tak původní informaci. Pokud cestou dojde ke ztrátě paketu na některém síťovém prvku, nevadí, přijímající strana si jej znovu vyžádá a odesílající přenos zopakuje.

Tento vysoce odolný proces je skvělý, avšak komplikuje přenos dat v reálném čase. Pakety hlasu, který je přehráván v okamžiku kdy dorazí ke svému cíli, musí přicházet v takovém pořadí, v jakém byly vyslány, jinak by výsledný hlas byl nesrozumitelný nebo by čekáním na opakované přenosy docházelo ke značným zpožděním a ozvěnám.

Proto se pro přenos hlasu používají speciální protokoly. Jejich úkolem je vykrývat tyto chyby způsobené samotnou náturou internetu a zajistit, aby výsledkem byl telefonní hovor v takové kvalitě, na jakou jsme zvyklí z pevných či mobilních přístrojů, nebo pokud možno ještě o něco lepší. Existuje několik takovýchto protokolů. Některé jsou proprietární patří společnostem, které je vyvinuly, jiné se řadí mezi standardizované, například sada H.323 schválená mezinárodním telekomunikačním výborem (ITU). Protokoly jsou vzájemně nekompatibilní, a tak je samozřejmě možné vést komunikaci jen mezi takovými zařízeními, která jsou postavená na stejných sadách.

Na internet z internetu...

V telekomunikační terminologii existují dva velice důležité pojmy. Jsou jimi originace a terminace. Originace (hovoru) označuje místo, na němž je hovor, hlasové spojení zahájeno, tedy umístění toho, kdo volá. Terminace naopak znamená umístění volaného. Základem telefonování přes internet je pochopitelně propojit dvě zařízení, která se nacházejí uvnitř IP sítě. Hovor je tedy originován i terminován v internetu, spojení probíhá buďto přes speciální prvky, nebo na bázi P2P mezi dvěma (alternativně více u konferenčních hovorů) klienty. Tím však možnosti ani zdaleka nekončí. Jelikož internet fakticky nezná hranice a přenosy dat po něm jsou velice levné, je možné klasický telefonní hovor dostat přes značnou vzdálenost, kterou by musel trávit v různých telefonních sítích, právě díky přenosu přes internet, a pak jej spojit zpět do normální sítě. Tohoto efektu využívají mnozí telekomunikační operátoři, aby zlevnili volání do zahraničí. Hovor, který začne v klasickém telefonním aparátu je veden na nejdelším úseku trasy pomocí VoIP a pak je terminován v síti, v níž se nachází účastník, kterého voláme. Internet je tak pouze mezistupněm doslova informační dálnicí.

Jinou variantou, v poslední době často využívanou, je možnost zavolat si z internetu na pevný či mobilní telefon. Proč? Můžeme tím podstatným způsobem ušetřit peníze. Hovor prostě začne v klientské stanici připojené k síti, typicky v obyčejném PC, a je terminován na pevném nebo mobilním telefonu. Přechod mezi IP sítí a sítí koncového účastníka zajišťují speciální brány poskytovatelů těchto služeb. Obvykle za poplatky, které jsou nižší než kdybychom telefonovali klasicky.

Poslední možností je zavolat si "z pevné linky na internet". Tato možnost je prozatím nejvíce sporná zejména proto, že existovaly problémy s přidělováním telefonních čísel virtuálním stanicím. Nicméně se rozhodně jedná o jednu z nesmírně užitečných služeb, jejichž nástup je v tuto chvíli spíše otázkou několika měsíců.

Speciální technika

Zaměřme se nyní chvíli na telefonování, na jehož počátku či konci stojí klientské zařízení, tedy typicky PC. Abychom z něj mohli vést hlasové hovory, potřebujeme jej mít multimediálně vybavené. Základem takového vybavení je zvuková karta schopná duplexního provozu. To znamená, musí umět digitalizovat i přehrávat zvuky najednou. To dnes umí již prakticky všechny zvukové adaptéry, a to včetně integrovaných. Druhou podmínkou jsou koncová zařízení. Tedy reproduktory a mikrofon. Využití stolních repráčků a mikrofonu je ovšem pro telefonování značně nepraktické. Jednak tím odpadá jakékoliv soukromí při hovoru (pokud nejde o konferenci), jednak mohou vznikat nežádoucí zpětné vazby. Proto se používají náhlavní soupravy. Jinými slovy klasická sluchátka s "kozičkou", mikrofonem vyvedeným před ústa uživatele. Ani ona ovšem nejsou dokonalá. Hodí se pro zvukový chat při hraní her nebo pro dlouhodobou komunikaci. Při typickém hovoru jsme přeci, ať už chceme či nikoliv, ze všeho nevíce zvyklí na obyčejné, klasické telefonní sluchátko. A máme jej mít.

Existuje dokonce několik typů specializovaných sluchátek. Vypadají obvykle jako klasické malé telefony pro pevnou linku. Sluchátka se typicky zapojují do USB portů, nepotřebují a nezatěžují tedy zvukový adaptér. Jsou schopna zvonit, obsahují typickou číselnici, často stavové diody, dokonce existují verze s bezdrátovou DECT technologií (považují se však za spíše slepé rameno vývoje, efektivnější je využít Bluetooth). Tato sluchátka tak dodávají telefonování po internetu přesně ten komfort a styl ovládání, na jaký jsme zvyklí z klasických konvenčních telefonů. Jsou však závislá na zařízení, ke kterému jsou připojena, tedy na osobním počítači, jsou jeho periferií.

Jiný směr vývoje představují síťové telefony. Přístroje podobající se klasickým kancelářským telefonům se sluchátkem, spoustou tlačítek a velkým, přehledným displejem. Jejich jediným rozdílem je, že se nepřipojují do zásuvky místní pobočkové ústředny nebo veřejné telefonní sítě, ale do zásuvky místní LAN sítě. Tyto telefony jsou vlastně samostatnými počítači s vlastním operačním systémem (bývá využíván Linux) a vlastní identitou. Tyto přístroje ovšem nemohou v síti existovat samostatně, obvykle potřebují ještě další řídicí prvky. Každopádně představují zajímavý kus technologie, které též patří budoucnost a v mnoha podnicích s vlastní sítí, kde internetová telefonie nahrazuje tu skutečnou, také současnost.

Jinou a nesmírně zajímavou možností jak telefonovat přes internet jsou bezdrátová sluchátka založená na technologii WiFi. Představují analogii těchto ethernetových "telefonů" s počítačem v těle asi tak, jako jsou mobily analogií pevných linek. Sluchátko založené na bezdrátovém připojení s vlastní baterií je prakticky vzato mobilním telefonem. S tím rozdílem, že k volání nevyužívá žádnou GSM nebo CDMA síť, ale veřejný bezdrátový ethernet jako médium zapojení do celosvětové sítě. Tyto pseudomobily se zatím u nás příliš neukázaly a je sporné, zda se vůbec rozšíří. Problém přitom není ani tak v technické komplikovanosti jako spíše v tom, že s prudce se zvyšujícím počtem hotspotů, míst pokrytých signálem WiFi by mohly začít brzo představovat vydatnou konkurenci mobilním operátorům.

Tím paleta zařízení sloužících k vylepšení internetového telefonování zdaleka nekončí. Existují návrhy, prototypy i sériové výrobky mnoha dalších přístrojů, někdy užitečných, jindy spíše podivných, sloužících k ulehčení přenosu hlasu; jejich výčet by však byl do jisté míry zbytečný, a proto ani nemá smysl se do něj pouštět.

Zvuk? Obraz?

Když hovoříme o telefonování přes internet, nemůžeme nezmínit další důležitou otázku. Přenášet pouze zvuk, nebo zvuk a obraz? Telefonující se rád podívá na obrázek toho, s kým hovoří. Videotelefonům byla na počátku devadesátých let přisuzována veliká budoucnost. Žel, ukázalo se, že byla spojována především s rozmachem a masivním využívání sítí typu ISDN. Ty se jednak neujaly, jednak se využívají k jiným účelům, než pro jaké byly původně navrženy. Videotelefon se tak stal doménou domácího elektronického vrátného a nikoliv dálkové, skutečně telefonické komunikace.

Jeho oživení přichází právě s masivnějším nástupem internetové telefonie. Vybavit počítač kamerkou je v současné době nesmírně laciná záležitost. Některé aplikace, jako třeba implicitní NetMeeting nebo Windows Messenger, přenos obrazu přímo podporují. Pokud to funguje, je to paráda.

Problém ovšem nastává u profesionálního využití. Přenos videa vyžaduje mnohem větší šířku pásma než přenos pouhého zvuku, což je logické. V případě obrazu v reálném čase se projevují stejné "fyzikální" nedostatky jako u zvuku, jen znásobené nárůstem objemu dat. To, co představuje mizivou dodatečnou investici u jednoho typu zařízení (PC), by mohlo být poměrně drahou záležitostí u jiného (WiFi sluchátko, stolní IP telefon) a potíže by mohly nastat i s kompatibilitou. A tak i když je přenos obrazu i zvuku efektní a nesmírně lákavý, naráží na nepříjemné bariéry, a v masivnějším měřítku se ho pravděpodobně jenom tak nedočkáme.

Když si chceme zavolat

Potud tedy suché teorie internetového telefonování, podívejme se blíže na barevnou praxi. Základní věcí, kterou potřebujeme k přenosu hlasu ,je multimediální počítač a připojení k internetu. S určitými omezeními se dá použít klasický dial-up, důrazně jej však nedoporučujeme. Není to ani tak kvůli závratným rychlostem, jichž v našich podmínkách dosahuje, ale především proto, že je sám o sobě placen na základě času. Jestliže hodláme využívat služeb operátorů, kteří nám umožní zavolat si z počítače na pevnou linku, někde v zahraničí s největší pravděpodobností narazíme na problém akumulace poplatků. K penězům, které zaplatíme operátorovi takovéhoto dálkového hovoru, přibudou peníze Telecomu za zrealizované připojení k síti. A to by nemuselo být nijak příjemné. Pro kvalitní IP telefonii je ideální připojení pomocí kabelové televize nebo rádioreléového pojítka. Komplikovanější je to s ADSL. Nabízí sice teoreticky velmi dobrou rychlost pro přenos hlasu, avšak agregace v českých podmínkách je založená na zahazování paketů. Jak jsme si již dříve řekli, je právě jejich ztrátovost morem internetového telefonování, a nejinak je tomu i zde. Vždy ovšem záleží na místních podmínkách, na ISP, na mnoha dalších faktorech, které ovlivňují aktuální dostupnost určitého uzlu v rámci sítě.

Další věcí, kterou budeme kromě počítače a konektivity potřebovat, je vhodná aplikace a také někdo, komu chceme zavolat. Aplikací existuje celá řada a v další části tohoto tématu se na ně podíváme. Prakticky je můžeme rozlišit do dvou typů. První z nich má možnost telefonování víceméně jako vedlejší funkci k té hlavní, která je jiná. Druhý typ je určen převážně pro telefonování a ostatní funkce se na to víceméně nabalují coby přidaná hodnota. Většina aplikací je na síti k dispozici ke stažení zdarma, eventuálně již mohou být integrovány do operačního systému, každopádně je lépe jich vyzkoušet více nic za to nedáte.

Daleko důležitější než samotný program pro realizaci spojení jsou služby, které jsou jeho autory nabízeny. Pokud hodláme volat v režimu P2P tedy hovor který je uváděn i terminován v internetu potřebujeme takovou aplikaci, která má co nejvíce uživatelů a snadnou možnost jejich vyhledávání a lokalizace. Jestliže ovšem potřebujeme internetové telefonování využít k serióznější práci, třeba pro volání do zahraničí se obracíme na taková řešení, která jsou levná, ale zároveň průhledná, přehledná a solidní, o své peníze totiž můžeme přijít až příliš snadno.


Telefonujte zadarmo II.

Co máme v systému?

Operační systémy Windows obsahují již od výroby aplikace schopné internetové telefonie. Starší verze jsou vybaveny programem Microsoft NetMeeting. Ten měl původně sloužit ke komplexní spolupráci po síti, nabízí například možnost sdílení kreslicí tabule (velmi hezké), nebo dokonce běžících aplikací. Ve skutečnosti se však jeho použitelnost omezila na možnost telefonování a textové konverzace. NetMeeting vyžaduje pro svou činnost adresářový server (ILS). Tento server slouží vlastně jako telefonní seznam uživatelů kteří jsou v danou chvíli do něj připojeni. Můžeme s nimi navázat spojení, oni jej mohou stejně jako v případě klasického mobilního telefonu akceptovat, anebo odmítnout. Pokud je spojení navázáno, vyjednává se takový komunikační protokol a kodek zvuku, který odpovídá pomalejšímu z obou klientů co se týká výkonu i konektivity. Je-li vše v pořádku, můžeme začít směle telefonovat.

NetMeeting je poměrně stabilní a kvalitní aplikací, dnes však již má jen omezené využití. Jeho komplexnost je zároveň jeho brzdou. Technicky je připraven na to, aby mohl obsluhovat i hovory iniciované nebo terminované mimo internet, prakticky však tyto vlastnosti nejsou takřka vůbec využívány, a jsou tedy nadbytečné. Podpora digitálního obrazu z připojené webkamery je také kvalitně zvládnutá, to však neznamená, že nedochází k občasným chybám a celé spojení je potom mimořádně závislé na místních podmínkách linky, na její rychlosti a dostupnosti, stejně tak jako na verzích klienta, který se volání účastní. Posledním problémem NetMeetingu jsou samotné ILS servery. Je možné si je vytvořit v rámci vlastní sítě, třeba ve firmě, a pak používat pro telefonování. Veřejné však, zejména díky technickému pokroku jiných klientů, neobsahují ani zdaleka tolik uživatelů co dříve. Jinými slovy, celou tuto technologii využijeme při odborné konverzaci na odborné téma s určeným člověkem, avšak nové kamarády prostřednictvím NetMeetingu raději nehledejme, mohli bychom být zklamáni.

Novější verze Windows (2000, XP) obsahují univerzálního klienta Instant Messagingu, nazvaného Windows Messenger. Tento klient původně vznikl jako odpověď Microsoftu na bombastický rozmach programu ICQ dříve izraelské, nyní pod křídla TW-IOL spadající společnosti Mirabilis. Windows Messenger je primárně aplikací pro přenos krátkých textových zpráv integrace hlasových služeb přišla až v reakci na technologický vývoj na straně konkurence. Technologie, ze které se vychází, odpovídá NetMeetignu. Adresářové servery byly nahrazeny globálním adresářem uživatelů MSN Messengeru, tedy prakticky majitelů účtu služby MS Passport a e-mailových účtů v doménách msn.com a hotmail.com. Vznikl díky tomu globální komunikační systém, který NetMeeting nikdy nevytvořil, byť s omezenými technickými možnostmi.

Moderní verze Messengeru obsahují mnoho dalších technických fines, jako je například zobrazování obrázku osob, se kterými komunikujeme, pokud je mají tyto osoby definovány, a další věci. Mají ovšem také své problémy. Prvním z nich je nepříliš vysoká penetrace této aplikace u nás. Messenger je sice součástí každé instalace moderních Windows, to ovšem ani zdaleka neznamená, že je využíván. Právě počet uživatelů té které služby je limitujícím faktorem vzhledem k její použitelnosti pro P2P telefonování. Stejně tak jako absolutní číslo uživatelů, je podstatná také jejich dostupnost. Mnoho osob má sice zřízen účet, se kterým umí Messenger pracovat a proto je při hledání najde, prakticky ovšem samotná aplikace zůstává po většinu času vypnutá a používá se pouze výjimečně. Další závažnou věcí je také problém nekompatibilních klientů. Různé verze Messengeru nemusí být mezi sebou absolutně kompatibilní. Uživatelé, kteří používají vícenásobné klienty, jako je například Mirandapack, pak nemusí také moci přijímat hovory. Je to proto, že jejich program sice podporuje dotyčný komunikační protokol, avšak ne terminální službu hovorů, nebo je tato služba nekompatibilní či potlačená.

Celkově se Messenger hodí pro ty uživatele, kteří mají komunitu lidí jimž chtějí prostřednictvím internetu zavolat vybavenou a využívající stejného klienta. To je opět univerzální pravidlo, zde však platí ještě o něco více než v případě konkurenčních aplikací. Samotný přenos hlasu je na velmi dobré úrovni i v případě poměrně pomalých připojení nebo linek zatížených velkými zpožděními. Nedostatkem na druhé straně je občasná neschopnost vyvolat připojení tehdy, pokud pracujeme na počítači s neveřejnou IP adresou, za striktně nastaveným firewallem či proxyserverem. To je však také jeden z obvyklých nedostatků.

ICQ Všude a pro všechny?

ICQ - I Seek You je jak už bylo řečeno nejstarší (ne doslova) a nejrozšířenější klient pro Instant Messaging. Implementace možnosti telefonovat po internetu se v něm nachází již drahnou dobu, posléze však bylo původně proprietární řešení nahrazeno telefonickým plug-inem společnosti Net2Phone. Současný klient existuje ve dvou verzích, a abychom mohli telefonovat potřebujeme plně vybavenou "PRO". Ta je sice zdarma, je však zatížena reklamním systémem. Jinými slovy, za používání platíme tím, že jsou nám zobrazovány reklamní proužky. Naštěstí nejsou nijak přehnaně obtěžující, a díky marketingové politice firmy často odkazují na české a dokonce i zajímavé prezentace či služby. Pro telefonování v rámci sítě ICQ je nevyhnutelné, aby oba zúčastnění klienti byli vybaveni patřičným plug-inem. Volání se provádí z klasického seznamu kontaktů nebo v průběhu textové diskuse, přičemž uživatelé, kteří jsou schopni náš hovor přijmout, jsou označeni ikonkou, a díky tomu nedochází k mylným spojením. Samotná kvalita hovoru je přibližně stejná jako v případě NetMeetingu, má ovšem několik zásadních ale. Technologie, která se zde využívá, je derivátem komerčního řešení určeného pro hovory originované v internetu a terminované ve veřejných telekomunikačních sítích. Verze klienta obsažená v plug-inu pro ICQ (mimochodem, musí se stáhnout, není součástí standardní instalace) má určitá omezení. Síť Net2Phone je rozsáhlá, avšak standardně lze volat pouze v rámci její ICQ části. Hovory občas vypadávají, nebo dochází k nepříjemným ozvěnám a to především tehdy, má-li jeden z účastníků výrazně slabší konektivitu než druhý. Malou záhadou také je, proč v některých případech vůbec není možné navázat hovor mezi dvěma účastníky a o něco později to naopak možné je, i když teoreticky nedošlo ve statutu ani v připojení žádného z nich k nějaké změně.

To jsou ovšem pouze vedlejší efekty jinak výborného klienta. Proč výborného? Především proto, že rozšířeného. Po celém světě existují miliony uživatelů ICQ majících telefonický plug-in, nebo schopných si jej doinstalovat. Telefonování je sice z pohledu této aplikace pro instant messaging vedlejší funkcí, nicméně funkcí která je zde, zřejmě i díky outsourcingu řešení velice dobře zvládnutá. Problémy ke kterým dochází jsou pak vykoupeny další přívětivou vlastností. A tou je možnost telefonovat mimo P2P režim ICQ.

Samotný plugin totiž podporuje to, k čemu je původní Net2Phone určeno: to znamená, volání do pevných sítí prakticky po celém světě. Stačí vlastnit patřičný účet a mít na něm patřičnou finanční částku. Relativně jednoúčelový klient se nám díky tomu rázem mění na zajímavé alternativní řešení mezinárodních hovorů a v některých zemích také dálkového místního volání, se kterým můžeme ušetřit nemalé peníze, samozřejmě ovšem pouze tehdy, voláme-li do zahraničí často a po dlouhou dobu.

Skype - Převratný vynález?

Projekt Skype je všeobecně znám teprve několik málo měsíců a už se stal zdrojem mnoha kontroverzí. Jeho tvůrci jej prezentují jako univerzální řešení IP internetové telefonie. Klient je poměrně malý a uživatelsky přítulný, svým ovládáním se podobá některým aplikacím Instant Messagingu (Yahoo Messenger ve starší verzi). Přestože je zde uváděno, že primárním využitím tohoto systému je telefonování, nelze se zbavit dojmu, že postupem vývoje se ze Skype stává jen další Instant Messenger. Je sporné, zda to je nebo není škoda, lze se však spíše domnívat, že díky nabalování dalších, pro mnoho uživatelů nadbytečných funkcí, ano. Co je na Skype pozoruhodné, je rozšiřující se komunita uživatelů a také některé technické vlastnosti.

Skype bez problémů komunikuje z neveřejných IP adres i firewallů. Spojení vypadává nebo je zatíženo problémy v mnohem menší míře, než jak je tomu u některých konkurenčních aplikací. Přenos hlasu je velice kvalitní i na poměrně slabých linkách a dokonce mezi dvěma poměrně slabými linkami, bylo úspěšně testováno i na bolavém českém ADSL. Aplikace je vybavena seznamem kontaktů jako u ICQ, uživatele je možné analogickým způsobem vyhledávat, přidávat či blokovat. Na výběr je možnost implicitní akce po vybrání uživatele, přičemž selekce se skládá z možnosti zavolat napsat zprávu. I zde je patrný vstup klasického světa IM do tohoto telefonního klienta, škoda.

Jinou výhodou je ovšem technická jistota. U uživatele ICQ nemůžeme být, stejně jako u majitele MSN Messengeru jisti, zda je či není schopen přijímat hovory. U Skype, protože jde primárně o hlasový systém si však jisti jsme a to je dobře. Do jisté míry je garantována i kvalita navázaného spojení. Dalším velikým pozitivem je implicitní podpora přídavných zařízení sluchátek, u mnoha dalších aplikací ještě nepříliš zavedená a je nutné říci, že Skype s nimi skutečně funguje. Na druhou stranu problémem je v některých případech sporná stabilita některých verzí. Docházelo k samovolným pádům aplikace za hovoru na Windows ME, je ovšem těžko říci, nakolik je vina na telefonním programu a nakolik na operačním systému, který je svou schopností potíže vyvolávat poměrně proslaven.

Lze konstatovat, že Skype se hodí tam, kde potřebujeme primárně telefonovat a až pak využívat další služby, eventuálně jako doplněk k jinému programu pro Instant Messaging, např. k AIM či ICQ. V každém případě doporučujeme jej vyzkoušet.

České řešení? Proč ne.

Společnost Arcadea prezentovala na letošním Invexu své řešení IP telefonie, službu pod názvem Fayn. V podstatě se jedná o pokus o profesionalizaci telefonovaní po internetu v českém měřítku. Nabízen je komunikační software, USB sluchátka a dokonce i samotné síťové telefony, možnost přiřadit virtuální jednotce klasické telefonní číslo a samozřejmě lákavé ceny telefonování, mezi samotnými terminály pochopitelně zadarmo.

Nakolik je to pro nás zajímavé? Tak především existuje řada služeb již dříve jsme vyjmenovali pouze jejich malou část které již dnes nabízejí zadarmo mnoho z toho, co bychom si u profesionálů museli zaplatit. Domácí uživatel si pokud jde o hovory v rámci internetu bohatě vystačí se Skype, případně s plug-inem do ICQ. Pokud ovšem dojde na volání ven, mimo internet, dochází okamžitě k problému. Je třeba je nějak zaplatit. Poskytovatelé služeb se nacházejí obvykle v zahraničí, často ve Spojených státech. Platební styk v transatlantickém měřítku pro nás zatím není vůbec obvyklý ani laciný. Alternativní způsoby regionálního placení služeb, například pomocí linek se speciálními tarify, se v této oblasti ještě příliš neujaly a tak se nabízí sáhnout po českém řešení. V každém případě jej využijí ti, kdo to s internetovým telefonováním "myslí vážně".

Má volání po internetu budoucnost?

Odpověď na tuto otázku je nesmírně složitá. Takjak se do domácností dostává stále více a více telekomunikačních služeb založených na internetu, nebo internet využívajících, zvykáme si používat počítač jako centrální terminál. Bod, pro vstup do mnoha různých, často naprosto odlišných světů. Zároveň díky rozšíření mobilních telefonů stále klesá počet pevných linek a tam kde jsou, využívají se pro zajištění konektivity do sítě, v úpravách ISDN či ADSL, stále méně a méně ve formě klasického, pomalého dial-upu. Pokud je splněna základní podmínka, tj. dostatečné vybavení a pružná konektivita, je možné využívat i služeb náročnějších na datový tok. Telefonování po síti přináší mnoho nesporných výhod, a pokud by byl zcela vyřešen problém asociace veřejného telefonního čísla s virtuální stanicí, mohlo by směle konkurovat nejen pevným linkám, ale při použití WiFi zařízení také mobilním telefonům. V současné době toto volání využijeme převáženě pro komunikaci mezi dvěma stanicemi v síti, hovory jsou originovány i terminovány v internetu. Pokud si odmyslíme náklady na připojení, zajištění samotné konektivity, můžeme tak telefonovat zadarmo, po ničím neomezenou dobu i na obrovskou vzdálenost. A co víc, při využití dobrého softwaru i v rozumné úrovni kvality. To vše jsou každopádně veliká pozitiva, která však neznamenají budoucnost. Ta se skrývá, pokud jde o propojení našeho internetového telefonu se zbytkem světa pouze, a jedině v ziscích operátorů, jenž nám tyto služby zajistí. Je dobře, že kromě zahraničních globálních firem nabízejících tyto služby, již existují i operátoři na místní úrovni. Jedině tak lze totiž dosáhnout většího rozšíření IP telefonie nejen ve velkých společnostech, které na ní již teď vydělávají, respektive šetří své náklady, ale také v domácnostech, malých a domácích firmách atd. Vyhovující hardware má dnes již prakticky každý počítač, software a to nejen ten, který zde byl dnes popsán, ale desítky dalších aplikací jsou zadarmo, nebo na bázi sponzorované reklamou, jen málokdy se spywarem nebo škodlivými kódy.

A tak největší problém velkého rozšíření internetového telefonování není v technice nebo ve financích, ale prostě v našem vlastním nezvyku přijímat nové věci. Lze ale kvalifikovaně předpokládat, že jednou se volání přes internet stane i u nás právě tak obvyklé, jako je nyní používání pevné linky nebo mobilního telefonu.


Telefonujte zadarmo III.

Rádce pro zájemce o internetové telefonování

Jaké druhy internetového telefonování rozlišujeme?

Volání z jednoho on-line terminálu na druhý

Volání z internetu do veřejné telefonní sítě

Volání z veřejné telefonní sítě do internetu

Volání z veřejné sítě do veřejné sítě prostřednictvím internetu

Volání mezi uzavřenými sítěmi prostřednictvím internetu (řešení v rámci VPN)

Co k internetové telefonii potřebujeme?

Klientské zařízení (počítač, PDA)

Dostatečnou konektivitu, přičemž nejde ani tak o rychlost připojení, jako o jeho prostupnost

Patřičný software; bývá k dispozici zdarma na výše uvedených adresách, nebo je již integrován do operačního systému počítače

Základní multimediální vybavení. Tedy zvukovou kartu (plně duplexní), sluchátka nebo reproduktory, mikrofon

Volitelně speciální zařízení. Sem patří USB sluchátka, samostatné síťové telefony

Tam, kde se internetové telefonování používá ve firmách, se vyskytují ještě další prvky. Speciální hlasové síťové přepínače, VoIP brány, optimalizační jednotky, systémy pro řízení kvality přenosu a další. V domácí praxi se s nimi nesetkáme

Pokud chceme telefonovat do veřejných sítí, potřebujeme zprostředkovatele služeb a také účet u něj a peníze. Platí, že takovéto volání, zejména do zahraničí a na velkou vzdálenost, je levnější, než kdybychom využívali služeb konvenčních pevných nebo mobilních operátorů

Operátoři ovšem nabízejí služby volání prostřednictvím IP sítě. I když využíváme klasická koncová zařízení, může být volání mnohem levnější, než kdyby byl hovor spojen fundamentálním způsobem, přes několik telekomunikačních sítí (každá by za takové spojení požadovala poplatky)

Jak je to s rozšířením?

U nás převládá volání typu P2P

Největším problémem je konektivita potřebujeme trvalé připojení, které není vždy dostupné, je příliš drahé, nebo nemá požadovanou kvalitu

Existuje mnoho vzájemně neslučitelných řešení, i když i zde jsou pokusy o integraci na bázi společných protokolů

Mnohá řešení mají jen omezený počet uživatelů, ta která jsou globální, trpí jinými typy problémů

Jaká je budoucnost?

V rámci integrace digitálních médií a zábavy kolem jediného zařízení, nebo v síti se společným centrem je internetová telefonie velice zajímavou a lukrativní službou, které budoucnost v každém případě patří. Je spíše otázkou, kdy dojde k masivnímu rozšíření mimo firemní sektor, než zda se tak vůbec někdy stane. Výhody volání po síti musí nejprve objevit více operátorů, kteří nabídnou regionální služby, a vzápětí poté koncoví zákazníci, tedy my všichni

Jak mám začít?

Pokud vlastníte počítač a připojení, pořiďte si headset a vyzkoušejte bezplatně dostupné aplikace, které jsou popsány v tomto článku. S největší pravděpodobností najdete jednu nebo více aplikací, používejte pak tu, která vám bude nejvíce vyhovovat. Budete-li spokojeni se službami volání v rámci P2P a budete-li mít tu potřebu, můžete otestovat komerčně dostupné služby. Pro dálkové a mezinárodní hovory, jestliže jich realizujete poměrně hodně a často, se vám pravděpodobně vyplatí

Jaké jsou problémy?

Obvykle technického rázu. Může docházet ke zpožďování zvuku, nechtěným efektům echa, kdy ze sluchátka slyšíme sami sebe. Některá spojení při použití některých aplikací na slabších linkách mohou vypadávat a musí se navazovat znovu. Problematické také mohou být samy aplikace, i když v poslední době méně, než na počátku využívání těchto technologií

Za co platím?

Pokud voláte z počítače na počítač, tak pouze za připojení k internetu, alternativně se vám mohou zobrazovat reklamní proužky. Platí se teprve tehdy, voláte-li do veřejných sítí (viz výše)

Vyplatí se kupovat si USB sluchátko?

Ano, pokud voláte často, ať už v rámci P2P nebo i "ven".

Zajímavé odkazy

messenger.msn.com - MSN Messenger

www.icq.com - ICQ

www.skype.com - projekt Skype

www.net2phone.com - Systém net2phone (ICQ a další)

www.fayn.cz - Regionální řešení


Pojďte surfovat anonymně

Přihlaste se k internetu bez poskytování jakýchkoliv údajů o své osobě

Vojtěch Bednář

C04P0003

Poklidné vody českého internetu rozvířila v posledních měsících netradiční nabídka prezentovaná portálem iDNES a propagovaná doménou s příznačným názvem www.lolitky.org. Pojďte surfovat naprosto anonymně, bez poskytování jakýchkoliv údajů o své osobě. Jak je to doopravdy a jak to funguje? Proč něco takového vzniklo? Pokud vás zajímají odpovědi na všechny tyto otázky, čtěte dál.

Český dial-up internet "zadarmo" funguje již drahnou dobu. Jeho princip je jednoduchý. Uživatel se zaregistruje u některého z ISP, obdrží přihlašovací údaje a konfiguraci svého připojení, často jen telefonní číslo a může se připojit. Peníze, které za čas strávený on-line odvádí Českému Telecomu, se dále dělí mezi tohoto provozovatele a poskytovatele připojení, kterého si vybral. Princip, ač často napadán odborníky i manažery přežil snahu o nové zavádění samostatných poplatků a funguje dodnes.

Na trhu je těsno

Jednotliví poskytovatelé připojení vzhledem ke stanoveným tarifům za speciální čísla k přístupu nemají, čím by přesvědčili zákazníka, že právě ten jejich dial-up "zadarmo" je lepší než všechny ostatní. Některé společnosti prosluly bonusovým programem. Za určitý počet prosurfovaných minut můžete získat lákavé ceny, nebo například bezplatné zasílání reklamou nezatížených esemesek do sítí všech mobilních operátorů. To je ale málo. Mnoho uživatelů nepoužívá služby jen jediného ISP, ale má vytvořeno více účtů, mezi nimiž si vybírá podle chuti, času, nálady, vlastně bez ekonomického efektu. A tak se konkurenční boj posunul někam jinam.

Přihlášením se ke službě bezplatného dial-upu zákazník provádí několik aktů. Především, souhlasí s podmínkami poskytovatele těchto služeb. Kromě toho prakticky uzavírá smlouvu mezi sebou a jím, říká se tomu konkludentní akt. Na základě této smlouvy je mu poskytováno připojení, a ISP získává provize za provolané minuty a může tak financovat jednak samotnou službu, jednak vytvořit svůj zisk.

Uživatel je v průběhu registrace vyzýván k vyplnění mnoha různých osobních údajů. Obvykle se požaduje jméno, skutečná adresa, telefonní číslo. Vzhledem k povaze samotné služby a především proto, že prakticky nemůže nastat situace, v níž by uživatel poskytovateli něco dlužil (faktury za telefon platí Telecomu), jsou tyto údaje nepotřebné. ISP je správce osobních údajů, které od uživatele získal, a pokud nemá ve svých obchodních podmínkách zakotvenou klauzuli o jejich využití, nejsou mu prakticky na nic. I tak ovšem mohou sloužit maximálně pro cílení e-mailových reklamních kampaní. Údaje typu jméno, adresa se navíc žádným způsobem neověřují, takže i když do registračního formuláře zadám cokoliv, nikdo mne za vadnou informaci nemůže nikde popotahovat, protože nemá možnost jak zjistit, že je nesprávná. Pokud tedy opomineme možnost zasílání dárků a bonusových výher na adresu uvedenou v registraci, je celý registrační proces prakticky jen hezkou, avšak zbytečnou fasádou formálnosti.

Jdeme na to anonymně!

A právě toho si někdo dříve nebo později musel všimnout. Což takhle registrační proces omezit, nebo úplně odbourat? Kromě uschování osobních údajů (to jsou ty, které jednoznačně identifikují člověka) s sebou nese ještě jeden nedostatek. Každému uživateli je generováno jeho vlastní přístupové jméno a heslo. To si jednak musí někam zapsat a nezapomenout (hesla jsou u některých poskytovatelů v implicitní podobě komplikovaná), jednak se pro jeho ověření při každém přihlášení musí nasadit technické prostředky ISP. Přitom technicky vzato stačí vytvořit jediný účet s trvalým jménem a heslem, povolit vícenásobné přihlášení stejného uživatele, a je po problému. Všichni mají identické, jednoduché jméno a heslo, registrace odpadá a služba běží. ISP si ušetří technické prostředky, starosti a námahu, uživatel má klid. A kromě toho všeho, anonymní přístup je vynikající marketingový tah.

Bojím se vyzrazení

Mnoho z těch uživatelů, kteří se registrují nebo registrovali do klasických služeb vytáčeného přístupu, zadalo nepravé osobní údaje z jediného důvodu. Jejich práce s internetem spočívá z určité (velké) části ve stahování nelegálních souborů MP3, prohlížení serverů obsahujících warez, cracky a také pornografický materiál. Tito uživatelé se obávají, že by mohli být sledováni, hledáni a pochopitelně nalezeni. Nakolik jsou v našem prostředí tyto obavy oprávněné či nikoliv, by bylo předmětem jiné diskuse, v důsledku je ovšem skutečnost taková, že přinejmenším část údajů poskytnutých v registračních formulářích ISP je nepravdivá.

Nabídka naprosto anonymního internetu musí znít velice hezky. Nic nikam nevyplňujete, tady si opište jednotné přihlašovací jméno a heslo, zadejte telefonní číslo a jste on-line. Za stejné peníze, kolik by vás totéž stálo u ukrutného poskytovatele, požadujícího váš věk a průměrný měsíční příjem. Pokud je navíc takováto nabídka doprovázena prezentací uloženou pod více než výmluvným názvem lolitky.org (pro nezasvěcené, tento název se běžně používá u serverů s pornografickým obsahem zaměřených na nedospělá děvčata), musí se uživatelé s větší či menší obavou o své soukromí jenom hrnout, většinou migrací od jiných poskytovatelů, protože český trh s vytáčeným připojením je v podstatě zaplněn a poptávka nových uživatelů vyčerpána.

Jste vypátratelní?

Skutečnost je, jak už tak tomu často bývá, naprosto odlišná od slibované teorie. Uživatelské jméno a údaje poskytnuté v rámci registrace by byly sice tím prvním, co by kdokoliv pídící se po identitě uživatele hledal, nicméně také tím prvním, co by pro nízkou validitu zahodil. Každý počítač je po připojení k internetu přiřazen k uzlu, který volá, dostane dynamickou IP adresu. V počítači jsou uloženy soubory cookies jednotlivých serverů. Navíc, PC které není chráněno alespoň primitivním osobním firewallem, představuje otevřená vrata, jimiž lze nahlížet, zkoumat, ale také intenzivně sledovat. Poměrně snadno si lze i teoreticky anonymní počítač označit tak, že jej lze vystopovat i při změně IP, přihlášení k jinému operátorovi, jinou metodou než dial-upem, lhostejno zda uživatel zadal nebo nezadal nějaké údaje. S trochou snahy tak lze učinit i pokud je počítač chráněn, navíc některá bezpečnostní opatření obsahují sama o sobě zadní vrátka. Výsledek je tedy jednoduchý. Takzvaný anonymní internet poskytuje ve skutečnosti pouze a právě tolik anonymity, kolik jakýkoliv jiný internet zdarma. Jeho jedinou výhodou je, že odpadá nutnost pamatovat si unikátní přihlašovací údaje. Nevýhodou pak, že ze samotné podstaty této služby odpadají jakékoliv naděje uživatele na ony bonusové služby, bezplatné textovky nebo dárky za prosurfovaný čas.

Jak na to doopravdy anonymně?

Pokud skutečně bažíte po anonymní práci se sítí, anonymní internet vás nezachrání. Základem úspěchu je striktně nastavená bezpečnostní politika. Nenechat se sledovat, nepustit nikoho do svého počítače. Firewall, rezidentní antivirová aplikace a odstraňovač spywaru jsou základem bezpečnosti každého počítače, který je trvale nebo dočasně připojen k síti. K anonymitě pomůže vypnout nebo omezit přijímání souborů cookies, instalaci aktivních prvků webovými servery, pravidelné záplatování operačního systému a vyhýbání se podezřelému obsahu tedy programům, které mohou obsahovat agenty systémů vzdálené správy, jako je třeba Back Orifice, trojské koně a podobné škodlivé kódy. Dobrým nápadem je také v takovém případě začít používat jiný webový prohlížeč, než je klasický Internet Explorer, ideálními jsou třeba Opera (www.opera.com), Mozilla (www.czilla.cz) nebo její odlehčená a rychlejší verze Firebird (www.mozilla.org/products/firebird/).

Samozřejmostí pro zachovávání anonymity v sítí je dávat si pozor na to, co a kam vyplňujete, zda po vás formuláře webových aplikací nežádají příliš mnoho osobních údajů, zda je poskytujete opravdu účelně, zda správci těchto aplikací uvádějí, jak budou získané informace využívat, a jestli je mohou poskytovat třetím stranám.

Tolik uživatelské hledisko. Ti, kteří chtějí být na internetu z jakéhokoliv důvodu skutečně utajeni, nepracují z domova, ale z různých počítačů umístěních v různých sítích, přičemž nepoužívají služby, které by je mohly jednoznačně identifikovat. Existují také možnosti využití anonymních proxyserverů uživatel je pak vysledovatelný pouze k tomuto serveru, ale již ne za něj, dále maskování vlastní IP adresy a další cesty. Uvedeného principu využívá například jinak poněkud kontroverzní výměnná síť Earth Station 5, nicméně ani on není úplně dokonalý.

Doby, kdy byl v internetu anonymní prakticky kdokoliv, pomalu končí. Skutečná anonymita, tedy ne pouze uživatelské minimální bezpečí, stojí snahu a prostředky. Je třeba si uvědomit, že se nikdy nerozkrývá na základě analýzy jednoho jevu nebo proměnné, ale vždy se zkoumá mnoho různých parametrů, jež samy o sobě nemusí znamenat nic, dohromady však vedou k jediné osobě. Tak to bohužel je, a není mnoho sil, které by na tomto stavu mohly něco změnit.

Jak zlepšit svou "anonymitu"?

K důslednému zabezpečením počítače určitě potřebujete:

Antivirový systém

Osobní firewall

Odstraňovač spywaru (Ad Aware, Spybot)

Omezit přijímání cookies

Omezit instalaci aktivních komponent

Záplatovat operační systém

Omezit vyplňování svých údajů do webových aplikací

Slovníček

Lolitka - Označení pro servery s pornografickým obsahem velmi mladá děvčata

Dial-up - Vytáčené připojení k internetu prostřednictvím modemu. Je považováno za zastaralé, přesto se používá v masovém měřítku

Internet zdarma - Obchodní model, kdy jsou peníze, které uživatel zaplatí v rámci dial-upu za provolané minuty, děleny mezi telekomunikačního operátora (většinou ČTc) a poskytovatele připojení ISP

ISP - Internet Service Provider Firma poskytující přístup k síti, v případě dial-upu přes své přípojné body (POPy)

Osobní firewall - Základní bezpečnostní opatření, zabraňující neautorizovaným přístupům ke klientskému počítači ze sítě. Firewally jsou buďto přímo v operačním systému (Windows XP), nebo je lze stáhnout z webu (www.kerio.cz, www.zonealarm.com)

Zajímavé odkazy

www.lolitky.org - Prezentace, pod kterou je nabízen anonymní internet iDNESu

www.opera.com - Docela dobrý nápad je použít jiný webový prohlížeč, než se dnes běžně používá

www.czilla.cz - Na této adrese naleznete českou verzi prohlížeče Mozilla.

www.mozilla.org/products/firebird - Firebird je odlehčená a rychlejší verze Mozilly.


Létejte levně!

Nízkonákladové letecké společnosti se vehementně tlačí na zavedené firmy(CD)

Pavel Hrbáček

C04P0005

Letecká doprava je všeobecně uznávaná jako nejrychlejší, ale také jako nejdražší způsob přepravy vůbec. Vždyť kolik energie je třeba vynaložit jen na to, aby těžké letadlo vzlétlo. I z těchto důvodů nikdo nepředpokládal, že by se letadlem dalo cestovat za ceny, které spíše odpovídají cenám dálkové autobusové přepravy. A přece je to možné.

Takzvané nízkonákladové letecké společnosti vznikly v 70. letech minulého století v USA. Základní princip jejich podnikání spočívá v orientaci na zákazníky, pro které je hlavním kritériem cena. Neznamená to ovšem, že by používaly zastaralou techniku anebo se automaticky jednalo o malé společnosti. Právě naopak jedny z největších objednávek na nová letadla od Airbusu a Boeingu pocházejí právě od nízkonákladových dopravců, např. od Ryanairu. Přestože se tyto firmy v Evropě objevily až po liberalizaci trhu v Evropské unii koncem devadesátých let, způsobily během poměrně krátké doby menší revoluci ve zdejší letecké dopravě.

Kdo je na trhu?

Jedním z prvních byl irský Raynair, který si po počáteční nedůvěře získal řadu zákazníků a dnes již představuje významnou evropskou společnost. Linky této (ale i ostatních společností) vedly především do destinací v západní Evropě. V roce 1999 začala do Prahy jako první létat britská Go. Po ní postupně přišly další a v současné době je Praha v nabídce osmi nízkonákladových dopravců. Kdysi první Go však dnes již neexistuje, firma byla pohlcena britským konkurentem easyJet, jenž se tak stal největší evropskou firmou v oboru. České zákazníky může určitě těšit zájem o Prahu, který stlačuje ceny letenek na co nejnižší úroveň. Zajímavé je, že o destinace do ostatních postkomunistických zemí ve střední Evropě není zdaleka tak velký zájem. Bratislavu má jako své mateřské letiště první středoevropský dopravce SkyEurope, z Varšavy začal nedávno létat Air Polonia. V Budapešti jsou zase Germanwings a opět SkyEurope.

Proč jsou ceny nízké?

A jak je vlastně možné, že jsou ceny u těchto dopravců tak nízké? Je to důsledek hned několika faktorů. V prvé řadě jsou z distribuce a prodeje letenek vyřazeni zprostředkovatelé a zákazník si cestu zakupuje přímo u dopravce. Cena tak není zvýšena o částku, kterou by požadovala např. cestovní kancelář. Nákup letenek se navíc uskutečňuje prostřednictvím internetu. Tím firmy mj. šetří velké prostředky, které by musely vynaložit na zahraniční zastoupení a provoz kanceláří. Zákazník také nezískává v ceně letu další návazné služby, jako je např. občerstvení. U většiny společností je lze ovšem zvlášť dokoupit. Další cestou ke snižování provozních nákladů je používání co nejmenšího počtu různých modelů letadel, tak jak to dělá například evropská jednička easyJet. S nízkou cenou to ovšem není tak jednoduché. Na rozdíl od klasických aerolinek, kde si zákazník nejčastěji kupuje zpáteční letenku, u nízkonákladového dopravce kupujete letenku jen v jednom směru. Samozřejmě, že lze zároveň koupit i zpáteční cestu. Ceny se však liší za jednotlivé lety, a to i velmi podstatným způsobem. Nejdříve jsou totiž nabízena nejlevnější místa (ta jsou právě za ty velmi výhodné ceny, které způsobily takovou popularitu tohoto způsobu dopravy), a pokud chcete letět co nejlevněji, musíte si je často zakoupit i několik měsíců předem. Až později jdou do nabídky i dražší letenky na lepší místa. Navíc se liší ceny i dle směru a času odletu. Díky tomuto systému se můžete setkat i s takovou situací, kdy cesta do Londýna vás bude stát cca 300 Kč a směr z Londýna do Prahy přitom bude za 2 000 Kč (bez letištních poplatků).

Ani nízkonákladoví dopravci nemají všechny výhody na své straně. Jednou z nevýhod je fakt, že zpravidla létají na letiště, která jsou více vzdálena od hlavních destinací, např. Stansted je přes 50 km od Londýna. Důvodem je snižování nákladů menší letiště si zpravidla účtují nižší ceny za servis letadel, a letištní poplatky jsou také menší. Další nevýhoda (ale spíše než o nevýhodu, se jedná o vlastnost), plyne z faktu, že lety jsou prodávány samostatně. To znamená, že pokud se chcete dostat do destinace, do které neletí spoj přímo z Prahy, musíte kombinovat lety. Ty se však prodávají zvlášť, tj. za různě výhodné ceny (ne vždy je pro obě části letu dostupná velmi nízká cena ve stejném okamžiku) a také vám nikdo nezaručí, že letadla na sebe v případě zdržení počkají, protože tyto lety na sebe a priori nenavazují. Tato skutečnost se dá ovšem obrátit i ve výhodu. Můžete např. strávit jednu noc ve Stuttgartu, a teprve další den letět např. do Barcelony. Nebo se lze levně dostat do Londýna a odtud využít spoj do exotického místa, který z Prahy neletí (anebo je znatelně dražší). Nízkonákladoví dopravci se také v případě odložení letu o své pasažéry nepostarají v takové šíři, jako klasičtí dopravci, ale s tím je třeba při nižší ceně počítat.

Kam se dá z Prahy vyrazit?

Možných cílů není zase až tak málo, většina jich je však v západní Evropě. Určitě největší hustota provozu i nejsilnější konkurence panuje na lince z Prahy do Velké Británie. Na této trase létá jak ČSA a British Airwais, tak několik nízkonákladových dopravců. Ti však většinou míří do letišť mimo Londýn. Například na letiště East Midland, Cardif a Manchester vás dopraví britská bmiBaby (www.bmibaby.com). Z nich svými linkami pokrývá také cíle ve Španělsku, Itálii, Irsku, Holandsku, Francii a samozřejmě v rámci Velké Británie. Již několikrát zmiňovaný easyJet (www.easyjet.com) létá z Prahy na letiště Bristol, Stansted, East Midlands a Newcastle. Celkem má v nabídce 39 různých míst z celé Evropy. Nejvíce spojů je v rámci Velké Británie, potom do Francie, Španělska, Itálie, Švýcarska a do dalších zemí. Do Leedsu se lze dopravit s jet2 (www.jet2.com), který má mj. hodně letů do Španělska. Do Southamptonu zase létá společnost flyBe (www.flybe. com). Ta má vedle Británie ve své nabídce Francii, Španělsko a Rakousko. Jak je vidět z předchozích řádek, Spojené království bude asi velmi oblíbené místo mezi cestovateli. Kdo se chce ovšem vydat jiným směrem, nemusí zoufat. Německý dopravce Germanwings (www.germanwings.com) nabízí spoje do Stuttgartu a Kolína nad Rýnem. Odtud můžete využít letů z další nabídky společnosti, která zahrnuje např. Španělsko, Řecko a řadu míst ve střední Evropě. Dalším oblíbeným cestovatelským cílem je Itálie, kam z Prahy létá Volareweb (www.volareweb.com). S ním se dostanete do Milána a Benátek, odkud můžete se stejnou společností cestovat do destinací na jihu Apeninského poloostrova, na Sicílii, Korsiku či do Španělska. Pokud dáváte přednost chladnějším krajům, třeba využijete nabídky dopravce Snowflake (www.flysnowflake.com), jenž nabízí let do Stockholmu. Tato firma létá do několika míst, která nejsou v nabídce ostatních nízkonákladových dopravců, např. Turecka, do států bývalé Jugoslávie, Bejrútu. Levně se dá letět nejen do daleké ciziny, vždyť z Bratislavy a Košic létá slovenský SkyEurope (www.skyeurope.com). Komu se tak nechce jet do slovenských Tater autem či vlakem, může využít jeho spoje do Košic. Mezi další místa, kam společnost dopravuje, patří hned několik destinací v Chorvatsku, dále Itálie, Německo, Zurich, Paříž a Londýn.

Kromě nízkonákladových leteckých společností, se kterými můžete odletět z Prahy, existují další zajímavé firmy. Jsou to např.: www.ryanair.com, www.buzzaway.com, www.icelandexpress.com, www.airpolonia.com.pl, www.fairlineaustria.com a hlavně nevynechejte lowcostairlines.org.

Závěrem

Jak je vidět z krátkého přehledu destinací, nízkonákladová konkurence se objevuje především na těch spojích, kde létá větší počet turistů. Představitelé klasických leteckých společností často tvrdí, že tyto firmy pro ně nepředstavují hrozbu. Poukazují na fakt, že jejich zákazníci se rekrutují z jiný skupin než ti, kteří využívají nízkonákladových dopravců. Ti tak prý více ohrožují dálkové autobusové linky. Na druhé straně je pravda, že i ČSA musela znatelně snížit své ceny u těch spojů, na kterých se objevila tato konkurence. Plány rozvoje ČSA ovšem obsahují i možnost vytvoření vlastní dceřiné společnosti (zřejmě nákupem existujícího charterového přepravce Travel Servis), která by fungovala na principech nízkonákladových dopravců. Jaké cenové podmínky a destinace by tato firma nabídla, je však zatím neznámé, ale určitě by dále rozšířila možnosti levné letadlové dopravy v CR.


On-line bazary

Rady týkající se nákupu a prodeje zboží z druhé ruky přes internet(CD)

Čestmír Žák

C04P0009

V povánočním období občas zjistíme, že nám doma něco přebývá, anebo naopak chybí. Mohou to být třeba i dárky, jež jsme obdrželi pod stromečkem, ale které tak úplně neodpovídají našim představám. Tady se nabízí několik řešení; na jedné straně můžeme nepoužitelnou věc uložit do šuplíku a po čase ji, proč si to nepřiznat, s největší pravděpodobností vyhodit, nebo se alespoň pokusíme vyhledat někoho, komu se pro nás nepotřebný předmět právě teď hodí a je ochoten nám za něj adekvátně zaplatit. Do našeho přehledu jsme zahrnuli pouze takové projekty, které kromě nezbytné podpory českého jazyka nabízejí většinu svých služeb bezplatně.

Pro ty, kdo nemají s podobným druhem obchodu zatím příliš mnoho zkušeností, jsme na úvod připravili všeobecné rady týkající se nákupu a prodeje zboží z druhé ruky přes internet. Pro větší objektivitu se v článku nachází také letmé porovnání se službami kamenných bazarů.

Rady pro kupující:

? Řiďte se mnohokrát prověřeným heslem: "důvěřuj, ale prověřuj". Podvodníci mezi námi ještě zdaleka nevymřeli, a tak je lepší si dávat pořádný pozor, než někomu zbytečně naletět. Ptejte se i po původu a stáří kupovaného předmětu; ideální je, když se prodávající prokáže přímo dokladem o koupi.

? Upřednostňujte osobní předání, spojené s předvedením kupované věci za provozu, před koupí daného zboží na dobírku (což vždy tak trochu zavání nákupem zajíce v pytli).

? Nenechte se nikdy odbýt, a pokud je to v mezích slušnosti jen trochu možné, vždy trvejte na svém.

? Pokud vycítíte vhodnou příležitost, zkuste smlouvat. Budete se divit, ale někdy se vám podaří i s minimálním přičiněním snížit cenu o několik stokorun.

? Pokuste se nenaletět na staré triky, jako je třeba "hra na společníka" nebo "hrozně spěchám". Vždy byste měli mít právo na dostatek času a prostoru k svobodnému rozhodnutí, nedejte tedy žádný prostor k tomu, aby na vás byl vyvíjen nátlak.

? Nákup v klasickém kamenném bazaru vám sice dává více prostoru k porovnání více věcí stejného druhu v kratším čase, ale na druhou stranu přímý nákup na inzerát bývá často levnější.

? Pokud se rozhodnete dražit na internetové aukci, nasaďte vyvolávací cenu pokud možno tak, aby byla atraktivní pro kupujícího, ale přitom dbejte také na to, abyste uspokojili své finanční nároky.

Rady pro prodávající:

? Předtím, než nějaké zboží poskytnete k odprodeji, se raději řádně ujistěte, že funguje přesně tak, jak má. Vyhnete se tím nepříjemným nedorozuměním s potenciálním kupcem.

? Ještě před započetím jakýchkoliv kroků vedoucích k odprodeji doporučuji zjistit opravdovou tržní cenu předmětu. Toho docílíte nejsnáze tak, že si projdete aktuální inzeráty s podobnou nabídkou, jakou máte v úmyslu podat vy. Když není žádný podobný inzerát k dispozici, pokuste se vyčíslit cenu tak, že pořizovací částku nového zboží snižte o tolik procent, kolik odpovídá jejímu stáří a opotřebení.

? Prodávat výrazně pod cenou se vyplatí jen tehdy, když opravdu spěcháte. Naopak s přemrštěnou částkou, již za danou věc požadujete, na dnešním přesyceném trhu pravděpodobně neuspějete.

? Na kamenný bazar se obraťte za situace, když s prodejem opravdu spěcháte nebo se vám jednoduše nechce nic zařizovat. Suma, kterou za prodávané zboží dostanete, je zde však pochopitelně nižší o zisk bazaru.

Nyní přistoupíme již k jednotlivým webovým stránkám.

Přehled nejoblíbenějších on-line bazarů

PC bazar(pcbazar.kontakt.cz)

Server s jednoduchým grafickým prostředím poskytuje všechny své služby týkající se běžné osobní inzerce naprosto zdarma. Orientuje se na zprostředkování prodeje věcí souvisejících s počítači, mobilními telefony a dalšími příbuznými záležitostmi. Na úvodní stránce se nachází výběr posledních dvaceti inzerátů, díky němuž získáte i bez zdlouhavého listování jednotlivými sekcemi přehled o nejnovějších příspěvcích. Dále se lze v případě jakýchkoliv vašich nejasností obrátit se svým dotazem na zdejší diskusi, kde si uživatelé mimo nezbytného technického know-how předávají také důležité informace o tom, jaké má kdo zkušenosti s daným inzerentem. Místy server bohužel trpí tím, že někteří inzerenti schválně umisťují své nabídky do nesprávných kategorií, aby na ně více upozornili. O serióznosti takto podaného příspěvku nechť si každý udělá svůj vlastní názor.

MobilBazar(www.mobilbazar.cz)

Oblíbený bazar mobilních telefonů a všeho, co s nimi jen trochu souvisí. Zboží z nabídky i poptávky je členěno do mnoha kategorií (většinou podle výrobce nebo poskytovatele služby), nechybí tu však ani fulltextové vyhledávání klíčového slova v aktuálních inzerátech. Kromě klasického vyhledávání klíčového slova je k dispozici i jeho pokročilá obdoba s mnoha nastavitelnými kritérii. Podaný inzerát se dá aktivovat zasláním SMS zprávy speciálního formátu, což má za přímý následek rapidní zvýšení jeho věrohodnosti.

DVDBazar(www.dvd-bazar.cz)

Tento úzce zaměřený bazar plní svou funkci více než dobře, naleznete tu několik stovek DVD s filmy a hudbou na prodej, a jen o málo nižší počet inzerátů poptávkového charakteru. Vyhledávání funguje v několika rovinách podle názvu konkrétního titulu, jeho ceny nebo libovolného dalšího slova obsaženého v inzerátu. Ochuzeni nezůstanete ani o diskusi, na úvodní stránce DVD bazaru se navíc setkáte s různými útržky informací z oblasti DVD. Graficky se server rovněž povedl, jeho design laděný do několika odstínů oranžové až hnědé barvy nikoho pravděpodobně neurazí.

Bazar 2 PC a Bazos.cz (www.2pc.cz)(www.bazos.cz)

Sesterský projekt on-line bazarů se nachází na dvou různých doménách, lišících se od sebe především designem. Bazos.cz vsadil na jemné odstíny zelené a modré, na Bazaru 2 PC naleznete dominantní růžovou barvu se stříbřitými prvky. Inzeráty podané na Bazaru 2 PC se automaticky objeví též na Bazos.cz (a naopak). Zatímco v levém sloupci vidíte seznam kategorií řazených mezi nabídku, pravý sloupec skýtá prostor pro poptávkové inzeráty. Uprostřed zůstalo místo, jež slouží k zobrazení patnácti nejaktuálněji podaných anoncí.

Bazar CD(www.bazarcd.cz)

Vzhledově velice nenápadný projekt v sobě skrývá dobrý nápad, a sice internetový bazar orientovaný výhradně na nákup či prodej CD s počítačovými hrami, hudbou nebo encyklopediemi. Návštěvnost sice není nejvyšší, ale přesto lze našim čtenářům web Bazar CD doporučit ať už jste ten, kdo chce zdejší sbírku inzerce rozšířit, anebo naopak ten, kdo něco konkrétního hledá.

Annonce(www.annonce.cz)

Vysoké hodnocení si internetová obdoba tištěného inzertního periodika Annonce zaslouží především kvůli vysokému počtu inzerátů, z nichž lze vybírat a posléze je porovnávat. Na úvodní stránce zvolíte odkaz "Annonce Online", následně vyberete, v jakém odvětví chcete pátrat, a pak už vám zbývá jen propracovat se stovkami inzerátů až k vašemu vytouženému cíli. Tuto činnost si v případě potřeby můžete zjednodušit pomocí vyhledávání klíčového slova v archivu anoncí. Stáří inzerátu snadno rozpoznáte podle barvy, jíž je označen. Například zelená značí, že se jedná o příspěvek skutečně aktuální, černá naopak varuje před jeho značným stářím. Pro ty z vás, kteří máte rádi nejčerstvější data, vytvořil server Annonce speciální rubriku "SMS inzeráty", v níž se bez rozlišení kategorie objevují nejnovější inzeráty podané pomocí SMS.

Bazar(www.bazar.cz) nebo (www.inzeraty.cz)

Profesionálně pojatý inzertní projekt, jemuž budete těžko něco vytýkat. Autoři jej zpracovali převážně v decentním odstínu žluté barvy. Podle oficiálního auditu českého internetu (www.idot.cz) navštívilo server Bazar.cz v měsíci září roku 2003 přes 350 000 unikátních návštěvníků. Při vyhledávání v jeho databázi se lépe zorientujete díky detailním nastavením kritérií výběru, mezi něž patří volba regionu, ceny, stáří hledané věci apod. Velkou oblibu si mezi uživateli získala také eventualitu přidání fotografie zboží k inzerátu; v jednom z průzkumů se dokonce ukázalo, že anonce vybavené obrázkem mívají výrazně větší úspěšnost než ty bez ní. Pokud chcete, aby byl váš inzerát více vidět, stačí odeslat SMS s příslušným kódem a rázem si tím váš příspěvek získá v systému prioritu před ostatními, což v důsledku znamená, že se k němu dostane daleko větší množství potenciálních zájemců.

Věděli jste, že?

Díky masovému rozšíření moderních komunikačních prostředků nemusíte inzerát vytvářet zdaleka jen přes klasické webové rozhraní, ale můžete začít uvažovat například o jeho podání prostřednictvím speciálně formátované SMS či za použití wapového prohlížeče vašeho mobilu. Někdy se setkáte s tím, že za zisk kontaktu (zpravidla telefonní číslo) k určitému inzerátu musíte zaplatit formátovanou SMS zprávou. Konkrétní informace hledejte přímo na webových sídlech popsaných v tomto článku.

Připomínky k mým článkům a náměty na jejich další pokračování prosím zasílejte na e-mailovou adresu cesmir_zak@idg.cz.


Internetové aukce

Přehled webových stránek, které se zabývají aukcemi

Josef Kulhavý

C04P0006

Patnáct set poprvé, patnáct set podruhé, patnáct set potřetí. (Bum!) "Balík nejnovějších aplikací od Microsoftu získal pán v modré košili vpravo...!" Pán zaplatí a odnáší si nově získané CD disky s programy.

Pokud si představujete, že aukce na internetu probíhá výše uvedeným způsobem, musím vás zklamat. Internetové aukce mají sice s těmi, které probíhají v reálném světě, společnou podstatu, v mnohém se však liší. V "kamenné" aukční síni musí být všichni, kteří mají o draženou věc zájem, po celou dobu dražby přítomni. Naproti tomu internetovou aukční síň stačí navštívit pouze jedinkrát, a to ještě na poměrně krátkou dobu.

Jak prodávat v internetových aukcích

Prodat v internetové aukci lze téměř cokoliv od originálních CD disků až po staré nepojízdné auto na náhradní díly. Kvalita ani cena nejsou v internetových aukcích nijak omezeny. Před samotným prodejem je třeba se zaregistrovat. Při registraci budete nuceni uvést nejen své jméno a příjmení a e-mail, ale i poštovní adresu. Tím chtějí provozovatelé serverů zaručit punc věrohodnosti pro kupující. Nicméně obávat se zneužití ostatními návštěvníky nemusíte: Tuto adresu server zobrazí pouze tomu, kdo váš předmět v dražbě získal, nebo jehož předmět jste v aukci získali, pokud jste při registraci nedovolili jinak.

Po registraci můžete přistoupit ke vložení předmětu do aukce. Zadejte název a popis prodávané věci, dále vyvolávací cenu a zvolte nejnižší částku, kterou lze přihodit (pokud to server umožňuje). Dále nastiňte, jak bude probíhat předání předmětu a platba. Mimo platbu běžnou dobírkou nebo při přímém předání "z ruky do ruky" je možné v některých aukcích vybrat alternativní způsoby například platbu internetovými penězi "fazolemi". Internetové aukční síně taktéž umožňují zvolit, jak dlouho má být předmět v dražbě. Někdy je dovoleno k popisu přiložit fotografii. Poté je váš předmět do aukce zařazen a návštěvníci mohou prohlížet vámi zadaný popis, popřípadě přihazovat.

Všechny popisované servery dovolují zadávat i tzv. multiaukce "dánské aukce" tedy aukce s více kusy totožných předmětů. Další možnosti se nabízejí v některých internetových aukčních síních profesionálům a firmám.

Po skončení dražby se s kupujícím spojíte e-mailem, který vám systém aukčního serveru prozradí, a dohodnete podrobnosti předání předmětu a získání finančního obnosu za vydraženou věc.

Jak nakupovat v internetových aukcích

Abyste se mohli ucházet o dražený předmět v aukci, je třeba se zaregistrovat. Opět musíte uvést všechny potřebné údaje, stejně jako prodávající. Pokud jste se však registrovali jako prodávající, registraci opakovat nemusíte. Nyní můžete přejít k procházení serveru a objevování potřebných věcí. Všechny jsou zařazeny do jedné z mnoha kategorií, pomocí nichž lehce dospějete tam, kam potřebujete. Servery jsou rovněž obdařeny fulltextovým vyhledáváním, takže objevení požadovaného předmětu nabízeného v aukci je dílem několika málo kliknutí.

Máte-li o nabízenou věc skutečný zájem a jeho současná cena v aukci je pro vás víc než přívětivá, můžete "přihodit" určitou finanční částku. Před samotným přihozením musíte samozřejmě být přihlášeni svým uživatelským jménem a heslem. Až poté vám systém dovolí vepsat maximální částku, kterou jste ochotni za draženou věc utratit. A nyní pozor! Aukční internetové systémy jsou řešeny tak, že nemusíte setrvávat u internetu a neustále sledovat jednotlivé aukce. Aplikace vše hlídá za vás. Proto při přihazování vepište skutečně nejvyšší částku, kterou jste ochotni za předmět zaplatit. Aktuálním kupujícím se stanete pouze tehdy, pokud nabídnete skutečně nejvíce. Částka, kterou jako vítěz dražby vskutku zaplatíte, však bude pouze o něco vyšší (o minimální přihození), než mínil zaplatit zájemce s druhou nejvyšší nabídkou.

Pro bližší vysvětlení si uveďme příklad: Prodávající nabízí v aukci monitor, u něhož zvolil vyvolávací cenu 100 Kč a nejnižší možnou částku, kterou lze přihodit 10 Kč. První zájemce o předmět je ochoten za monitor zaplatit nejvíce 200 Kč a tuto nabídku vloží do systému. Aktuální cena, která se zobrazí u draženého monitoru, však není 200 Kč, ale pouze 110 Kč. Kdyby se do aukce nezapojil nikdo jiný, předmět by vydražil právě první zájemce za 110 Kč. Ovšem druhý den projeví zájem o dražený předmět další návštěvník. Je ochoten zaplatit nejvíce 150 Kč a tuto svou nabídku vepíše do příslušného pole. Nicméně první zájemce nabízí víc, a proto se automaticky zvedne aktuální cena na 160 Kč. Druhý návštěvník buď zvýší svou nabídku, nebo stránku opustí. První zájemce, který nabízel dvě stě korun, by nyní, pokud by aukce skončila, získal monitor za 160 Kč. O týden později ale vstoupí do aukce další zájemce a nabídne maximálně cenu 250 Kč. Nyní se stává aktuálním kupujícím právě on, protože nabízí nejvíce. Zároveň se zvedá současná dražební částka na 210 Kč (200 Kč tu nabízí zájemce se druhou nejvyšší nabídkou + 10 Kč to je nejnižší částka, kterou lze přihodit). V tomto okamžiku rovněž systém automaticky upozorní e-mailem prvního zájemce, že jeho nabídka byla překonána. Tak aukce pokračuje až do času ukončení, který zvolil prodávající.

Předmět získává ten, kdo po dobu aukce nabídl nejvíce. Po ukončení aukce jsou na e-mail prodávajícího i kupujícího zaslány potřebné kontaktní informace a na nich samotných zůstává, aby se spolu dohodli na konkrétním způsobu, místu a čase předání vydraženého předmětu.

Pod českou doménou působí nejméně tři internetové aukční síně. I když všechny mají společný princip, přesto jsou jejich prostředí a uživatelská přívětivost zcela odlišné.

www.aukce.cz

Uvedený server je, zejména kvůli názvu své domény, nejznámějším a nejnavštěvovanějším aukčním serverem na českém internetu. Po stránce designu sice nemůže být řeč o přílišné líbivosti, nicméně autoři webu vsadili vše především na funkčnost, dostupnost a rychlost. Struktura kategorií je dostatečně rozsáhlá, zároveň však přehledná.

Při registraci lze zvolit, zda uživatel dovolí ostatním prohlížet zadané registrační údaje (samozřejmě kromě hesla). Chcete-li využívat nadstandardních služeb serveru, je dále třeba vyplnit a vytisknout formulář a ten podepsaný poslat poštou na adresu provozovatele serveru. Tím se stáváte "profesionálním uživatelem" s mnoha funkcemi, které ostatní uživatelé používat nemohou. Pokud hodláte přes server aukce.cz nabízet opakovaně větší množství zboží, rozhodně doporučuji pro jednou obětovat pohodlí internetu a jako profesionální uživatel se přihlásit.

Vývoj ceny v jednotlivých aukcích lze sledovat pomocí e-mailu klient vás po přihlášení k odběru zpráv automaticky pomocí elektronické pošty upozorní na nově vzrostlou cenu i ukončení aukce. V e-mailu se vám dostane potvrzení i v případě jakékoliv vaší akce tedy přihození ceny, zařazení vašeho předmětu do aukce, atd.

Na aukčním serveru mě zarazila jediná věc červený nápis "Nebyla dosažena minimální cena", který svítil hned u několika aukcí "profesionálních uživatelů". Ti totiž mohou při vkládání nového předmětu do aukce kromě vyvolávací ceny určit částku označovanou jako "Minimální prodejní cena". Pokud tato cena není dosažena, uživatel, který nabízí nejvyšší částku, není právoplatným kupujícím.

www.aukro.cz

Aukro.cz je nejmladším aukčním serverem na českém internetu, který to "myslí vážně". Banery zvoucí k návštěvě se docela nedávno objevovaly na internetu v relativně hojném počtu. Další pobídkou pro potencionální uživatele ať už prodávající nebo kupující byla soutěž o celkem 70 000 korun pro několik nejpilnějších.

Po grafické stránce má server Aukro.cz vytříbenou a jednotnou podobu. Registrace vyžaduje zadání údajů od jména, příjmení a e-mailu, až po přesnou poštovní adresu. Jako odměnu za registraci nabízejí provozovatelé serveru malý dárek, který je nově zaregistrovanému uživateli poslán na zadanou adresu. Při vložení předmětu do aukce má uživatel k dispozici velké množství vstupních políček formuláře. Samozřejmě nechybí název, popis a fotografie draženého předmětu. I zde je, jako na výše popisovaném serveru, možné zadat kromě vyvolávací ceny i cenu "vyhrazenou", aby prodávající nemusel prodávat zboží pod cenou. Aukci je možné spustit ihned, nebo po jiném uživatelem zadaném datu.

U každého nabízeného zboží mají zájemci možnost přihlásit se k odběru e-mailových zpráv vztahujících se ke konkrétní dražbě, ale i poslat informace o dražbě na jakoukoliv e-mailovou adresu, nebo se prodávajícího e-mailem na cokoli zeptat. Jak je patrné při registraci, ale i z některých nápisů, celá služba bude v budoucnu pro prodávající zpoplatněna. Uvidíme tedy, jak tuto změnu přijmou uživatelé.

www.vatera.cz

Projekt Vatera mohou znát nejen čeští, ale i polští a maďarští uživatelé. Tam všude se pod stejnojmennou doménou provozuje úspěšný internetový aukční systém již několik let. Vatera.cz má ze všech sledovaných aukčních internetových serverů nejlepší a nejpropracovanější design tedy alespoň na první pohled. Jestliže však zabrousíme do nitra tohoto serveru, předchozí tvrzení se rázem mění. Vzhled stránky pro registraci uživatele je ještě skvělý, nicméně přihlášení k účtu a celá uživatelská část mají design hodně ochuzený a mnohému by se mohlo zdát, že je dosud nedokončený. Nicméně tento stav trvá již velmi dlouho a nic nenasvědčuje tomu, že by se v dohledné době měl změnit.

Kontaktní údaje vkládané při registraci jsou poskytovány pouze prodávajícímu nebo úspěšnému kupujícímu. Uživatelé si v rámci systému mohou navzájem posílat zprávy. Kvůli tomu Vatera.cz disponuje vlastním poštovním systémem, který tyto zprávy odesílá do virtuálních e-mailových schránek na tomto serveru, a na skutečný e-mail, zadaný při registraci, dorazí pouze upozornění na novou zprávu. Tento systém má zaručit především bezpečnost a obranu proti spamu prodávajícího je možné se e-mailem na cokoli zeptat, avšak jeho skutečná e-mailová adresa je ostatním uživatelům skryta. Vatera.cz ji prozradí až po ukončení aukce, kdy sdělí prodávajícímu i kupujícímu e-mailem veškeré kontaktní údaje o jejich protějšku.

Aukční server dovoluje všem uživatelům vkládat do popisu předmětu nejen vyvolávací cenu, ale i cenu k okamžitému prodeji a fotografii uloženou v počítači, nebo na jakémkoliv místě na internetu. V aukcích označovaných jako "Za korunu" lze skutečně nalézt předměty s takto nízkou vyvolávací cenou, aktuální částka se však mnohdy vyšplhá až nad cenu pořizovací! Aukce "Za korunu" mají svou doménu s vlastním designem: www.zakorunu.cz. Ovšem prodávat zboží v těchto aukcích je dovoleno především firmám. Ostatní prodávající si mohou vybírat z mnoha desítek kategorií a podkategorií na serveru Vatera.cz.

V některých případech lze za vydražené zboží zaplatit internetovým platidlem tzv. fazolemi. A protože uživatelé serveru www.fazole.cz občas nedokážou najít jiný vhodný předmět, který by za fazole nakoupili, je tento způsob placení na Vateře velmi populární.

Další aukce na internetu

Na internetu lze nalézt ještě několik serverů, které se zabývají internetovými aukcemi, založenými na stejném principu jako ty, jež jsou popsány výše. Nicméně tyto servery jsou buď zaměřeny přísně na určitou skupinu osob například sběratele telefonních karet, zájemce o internetové doménové jméno a podobně nebo je jejich návštěvnost velmi nízká a v současných aukcích je jen velmi málo předmětů.

Aukce nalezneme i na některých serverech a portálech, které s aukcemi jako takovými nemají nic společného. V těchto případech nabízejí zboží přímo provozovatelé serveru a uživatelé mohou tyto předměty v dražbě získat. Často zisk z takové dražby putuje na dobročinné účely. Jedna z nejvýznamnějších dražeb probíhá každý podzim na serveru Idnes.cz a draženým předmětem je světoznámý kalendář Pirelli. Loni byl kalendář vydražen za úctyhodných 117 000 Kč a peníze putovaly do onkologického ústavu.

Závěrem

Pokud bychom měli přistoupit k závěrečnému vyhodnocení českých internetových aukčních síní, výsledek by byl asi takový:

Nebýt omezení, týkajícího se "papírové" registrace prodávajících, byl by nejlepší aukční síní internetový server Aukce.cz. Co se možností týče, musím pochválit server Vatera.cz, nicméně ani Aukro na tom není o moc hůře. Uvidíme však, kam to časem dotáhne právě Aukro.cz, které má chuť bojovat o co možná nejlepší pozici na trhu. Nakonec ale stejně záleží především na návštěvnosti internetových aukčních serverů ta je totiž přímo úměrná nabídce dražených předmětů. A tomto směru jasně vévodí server www. aukce.cz. Ovšem další dva www.aukro.cz a www.vatera.cz mu jsou silnou konkurencí.


ADSL v roce čtyři I.

Jaké mají uživatelé připojení k internetu prostřednictvím ADSL možnosti a co je čeká

Vojtěch Bednář

C04P0002

Minulý rok přinesl konečně zprovoznění technologie ADSL a relativně rychlý stálý internet se tak i u nás stal nejen zbožným přáním, nýbrž každodenní realitou mnoha rodin, nejen těch nejbohatších. Předpokládá se, že tato metoda přístupu k síti najde v tomto roce mnoho dalších zákazníků, někdy více, jindy méně spokojených. Jaké možnosti tito zákazníci budou mít, a jaké mají nyní? Dočtete se v tomto článku.

ADSL, neboli Asymetric Digital Subscriber Line, patří mezi laciné a přitom velice efektivní metody připojení k internetu. Jeho základem je metalické vedení klasických telefonních linek pevného rozvodu, podobně jako například u technologie ISDN. Konektivita je zajišťována prostřednictvím asymetrického trvalého přenosu dat na odlišné frekvenci, než jaká je využívána pro klasickou telefonii, nebo modulované spoje. Díky tomu je možné jednu telefonní linku zároveň využívat k volání i k datovým přenosům zároveň, aniž by se tyto dvě činnosti nějak omezovaly.

Jednoduchá technologie, poměrně nízké náklady, vysoká dostupnost. ADSL je ideální metodou připojení pro domácnosti, pro malé firmy, všude tam, kde je zavedená pevná linka schopna je podporovat.

Bohužel, tak jednoduché to v případě ČR být nemůže a ani nebylo. Jelikož je vystavěno na změně pevné telefonní linky, jejímž dominantním provozovatelem je u nás ČTc, prožilo ADSL připojení mnoho politických a komerčních rozhodnutí, která jej spíše poškodily, než aby mu byly v rozšíření se mezi koncové uživatele nápomocny. Bez ohledu na detaily těchto rozhodnutí však v současné době funguje k relativní spokojenosti svých uživatelů.

Uživatelé a omezení

ADSL tedy zajišťuje asynchronní konektivitu. To znamená, že rychlost připojení je ve směru od koncové stanice do sítě jiná než ve směru ze sítě do koncové stanice. Download přitom bývá rychlejší, je více využíván. Co se rychlosti týče, patří tato metoda mezi velmi výkonné možnosti, širokopásmová (broadband) řešení s důrazem na rychlost a vysokou prostupnost. Teoreticky.

Existuje několik jevů, které mají vliv na použitelnost každého typu zajištění internetové konektivity v daném prostředí. V případě ADSL je hlavním vlivem zamýšlené využití. Pokud by mělo fungovat jako stále aktivní připojení, které se většinu času nachází v klidovém stavu (idle), kdy fungují jen naslouchající aplikace (IP telefon, ICQ) a následně, když si uživatelé zamanou, dochází občas k provozním špičkám, bylo by všechno v pořádku. Mnoho uživatelů ovšem používá širokopásmové připojení k trvalému značnému zatížení sítě. Jinými slovy stahujeme filmy, hudbu, aplikace a používáme výměnné sítě. Právě to vedlo poskytovatele připojení a především Český Telecom k zavedení některých silně omezujících opatření. Prvním z nich je overbooking, tedy rozdělení jednoho fyzického přenosového pásma mezi více účastníků a následně jeho omezení (agregace provozu). Každá linka má sice danou svou kapacitu uploadu i downloadu, tato kapacita je ovšem teoretická, respektive teoreticky maximální. Protože se o ni dělí více uživatelů, jsou skutečné hodnoty rychlosti dosahované klienty nižší v obou směrech, především v downloadu. V krizových okamžicích, kterých snad již nebude tolik co v minulosti, se dokonce reálná rychlost českého "širokopásmového" internetu přibližovala konvenčnímu vytáčenému připojení, což pochopitelně nebylo nijak příjemné.

Dalším omezením, (ne všude) je nastavený výchozí objem dat. Trvalé připojení je z principu neohraničené časem, může však být ohraničeno množstvím přenesených informací. Pokud je jich přeneseno více, než je objem zahrnutý v základním poplatku za provoz, je třeba si za ně připlatit. Limity jsou nastaveny tak, aby základní objem dat stačil představě o "běžném" surfujícím uživateli, který si vystačí s elektronickou poštou a webem, bez použití vyspělejších služeb, především P2P.

Omezení prostorem

Ačkoliv je v České republice pevná telefonní síť v solidně kvalitním stavu již nyní dostupná prakticky všude, o ADSL to neplatí. Kromě moderního vedení jsou totiž vyžadovány pro jeho provoz úpravy na ústřednách (instalace speciálních zařízení, ADSL multiplextorů) a další zásahy do sítě. Český Telecom se podle svých prohlášení intenzivně pokouší rozšiřovat možnosti a zprostředkovávat možnost přístupu k širokopásmovému internetu stále většímu počtu zákazníků, nicméně tyto snahy jsou zároveň otázkou poměrně vysokých investic z jeho strany. V současné době by mělo být ADSL dostupné ve více než devíti stech lokalitách, což odpovídá pokrytí více než dvou milionů potenciálních zákazníků. Skutečný počet instalovaných připojení je pochopitelně nižší, pohybuje se někde okolo patnácti tisíc, nicméně stoupá. Během roku 2004 by snad mělo být ADSL dostupné na většině území Čech a pro většinu potenciálních zákazníků; kolik jich ovšem služeb využije, je druhou nerozřešenou otázkou, podstatným totiž není územní pokrytí, ale poměr faktické kvality dostupných služeb vůči jejich ceně a dalším dostupným alternativám.

Nejenom internet

Jak jsme si již řekli, jsou zákazníci ADSL fakticky závislí na Českém Telecomu, nicméně tento operátor pro provoz služby nestačí, je potřeba mít ještě ISP, tedy poskytovatele připojení. Díky opět spíše politickým rozhodnutím, i když je těchto ISP poměrně hodně, nekonkurují si ani tak cenou, jako akčními nabídkami a poslední dobou také službami s přidanou hodnotou. Patří mezi ně "vylepšené" e-mailové schránky, prostor pro hosting, integrovaná antivirová a antispamová kontrola a pevné IP adresy. Ty, ač v minulosti nebyly běžné nebo představovaly takříkajíc službu za příplatek, můžeme dnes najít v nabídkách poměrně často. Umožňují provoz některých služeb, který byl jinak komplikovaný nebo nemožný (vlastní webový server, VPN, vzdálený přístup, sdílení disků na bázi FTP atd.). I na těchto faktorech stojí rozhodování, kterého ISP využít. Dalším jevem souvisejícím s postupnou, byť pomalou liberalizací českého telekomunikačního trhu je snaha přibalovat k ADSL další služby, především hlasovou telefonii ISP, jež jsou často zároveň alternativními telekomunikačními operátory, pracujícími s možností volby operátora v stávající pevné síti.

Technická řešení

ADSL se lze "domoci" dvojím způsobem. Při rozjezdu služeb byla vždy nutná odborná instalace techniky, nyní můžeme najít již i samoinstalační balíčky. Základním prvkem těchto balíčků je ADSL modem (toto slovo je krajně nepřesné, ale pro jednoduchost se ho používá), přístupové údaje a další informační materiály. Přihlašování se provádí centrálně a lze je zautomatizovat. Modem je propojen s počítačem, buďto jako klasické periferie, nebo jako síťový prvek, jeho prostřednictvím lze připojit celou místní síť. Hlasové funkce telefonní linky zůstávají i při navázaném připojení plně zachovány, díky jejich přenosu na jiné frekvenci a díky oddělovači (splitteru). Pochopitelně je současně možné také posílat faxy nebo využívat služby založené na modulovaném přenosu dat, (i když to je v současné době při použití ADSL spíše jen vzácnost). Podívejme se tedy ještě jednou, co k úspěšnému provozu potřebujeme:

? Dostatečně vybavený počítač (stačí jakékoliv současné PC schopné práce s internetem)

? Základní software pro práci s internetem (je součástí operačního systému)

? Telefonní linku, která již podporuje provoz ADSL, rozuměj nachází se v podporované oblasti. To lze zkontrolovat například na adrese shop.contactel.cz/adsl-contact.php

? Splitter a ADSL modem. Instalace je možná buďto technikem, nebo pomocí samoinstalačních sad (levnější, ale pro experty)

? Účet u provozovatele připojení, tedy u ISP

? Peníze na provoz

Kolik to bude stát?

Tak především, existují dvě skupiny nákladů. První z nich jsou jednorázové náklady spojené se samotnou instalací, se zavedením a zpřístupněním služby. Ty platíme pouze jednou, na začátku. Druhou skupinu představují pravidelné měsíční poplatky za provoz a také nadstandardní poplatky, například za překročení datových limitů. Právě tyto limity jsou ovšem nepříjemnou pastí, do které se již několik uživatelů zamotalo. Jde o to, že například 3 GB měsíčně vypadají jako značný objem informací, který prakticky nelze vyčerpat, ale stačí stáhnout několik filmů, podívat se na streamované video nebo nabízet dostatečně žádaný obsah na výměnné síti a limitu se, zejména při rychlém a svižném připojení, dosáhne velice snadno.

Vyplatí se proto neuvažovat o provozních nákladech prostým pohledem čím méně, tím lépe. Pokud předpokládáte překročení minimálního množství dat, pak se vyplatí využívat paušálu s větším kreditem (10, 20 GB), nebo zcela bez omezení. I když za něj zaplatíme více, ve skutečnosti vychází stejně jako výraznější překročení limitovaného kreditu. Jen pro představu, ceny ADSL dnes začínají přibližně na osmi stech korunách měsíčně bez DPH, neomezené připojení může být až okolo dvou tisíc nebo také může být provázáno s využitím dalších služeb. Dalším faktorem určujícím cenu za připojení, respektive její variabilní složku, je rychlost. Ta se dnes již pohybuje ve stovkách kilobitů v obou směrech, tedy od i k uživateli. Jakýmsi základním referenčním bodem je zde výchozích "512/128", tedy půl megabitu rychlosti na downloadu a 128 kilobitů uploadu. Opět je nutné mít na paměti, že toto jsou maximální hodnoty, kterých nemusí být vždy dosaženo, a že použitá metoda omezování v české síti řekněme nepřeje některým službám (IP telefonování, videokonference), které tak mohou mít nižší kvalitu.

Určitou možností jak ušetřit je připojení pomocí ADSL nasdílet do místní sítě. Takovou síť lze dobře realizovat například v rámci panelového domu. Protože s jedním připojením dostaneme pouze jednu IP adresu, je nutné nějak zajistit směrování v rámci sítě. Naštěstí moderní ADSL modemy mohou zároveň velmi úspěšně fungovat jako směrovače provozu. Pro větší komfort si také můžeme postavit proxyserver se zabudovaným firewallem, například z vyřazeného PC. Ze zkušeností lze říci, že toto je alternativa laciná na postavení, ale při stálé spotřebě 300 W se poněkud prodražující na provozu a také na správě (někdo to musí hlídat, aby to nespadlo). Je také dobré konzultovat rozdělení jedné linky mezi více uživatelů s obchodními podmínkami ISP, ne každému to nevadí.

Se začátkem nového roku se do cen internetového připojení a tedy i ADSL výrazně promítl nový faktor zvýšení daně z přidané hodnoty. Do konce prosince patřil internet mezi služby se sníženou daní ve výši 5 %, nyní se nachází v základní sazbě 22 %. ISP (a nejen oni) ovšem ve svých cenících takřka vždy uvádějí "hrubou" cenu, tedy bez DPH. Platí odlišné podmínky pro firmy a pro koncové domácí zákazníky. Připravte se tedy na to, že budete platit cenu včetně daně, i s tím je nutno počítat při výběru optimálního ADSL.

Jednorázové poplatky, tedy cena za instalaci, mohou být velmi variabilní v závislosti na mnoha faktorech. V každém případě je ale třeba počítat s tím, že za ně utratíme několik tisíc korun. Lákadla "bezplatných" instalací nebo instalací za korunu jsou velice vábivá, vždy však mají svá ale. Těmito ale mohou být různé podmínky, provolání určitého objemu peněz s daným operátorem, zvýšení základní sazby, časové omezení smlouvy atd.

Koho si mám vybrat?

Řekněme, že uvažuji o ADSL, mám počítač a má telefonní linka službu, jak jsem zjistil, podporuje (i v případě, že ne, nic se neděje. Přípojku si lze objednat u ČTc a čekat na aktivaci, pokud vás ovšem pasivita baví). Nyní se tedy musím rozhodnout pro vhodného ISP. Vyberme si tedy z nabídky:

? Český Telecom (www.iol.cz) je telekomunikačním operátorem, bez něhož se s ADSL neobejdete, ale díky své části Internet OnLine také funguje jako ISP. Za linku 512/128 s omezením na 3 GB přenesených dat u něj zaplatíte měsíčně 899 Kč bez DPH, tedy 1097 reálných. Je však třeba upozornit na skutečnost, že 3 GB jsou na měsíc velmi málo a stačí pouze uživatelům s minimálními nároky.

Jinou alternativou je zvýšení limitu na 6 GB měsíčně za cenu 1 243 Kč včetně daně, i tak ale zůstává uživatel omezen. Skutečně funkční připojení pak představuje služba IOL Broadband profi za cenu 2 500 Kč vč. DPH. Upload je zde sice omezen na 96 kilobitů (příliš to nevadí), download je na 256 kilobitů, množství dat neomezeno. Teoretické maximum představuje nepočítaných maximálních 1024/256 za cenu necelých 7 000 Kč s daní.

IOL nabízí pronájem ADSL modemů, za který je třeba platit další poplatky, kolem 200 Kč měsíčně.

? Contactel (www.redbox.cz), známější spíše pod označením svých služeb Redbox poskytuje ADSL jako službu ADSL Contact a nabízí samoinstalační balíčky. Základní počítaná linka 512/128 s kreditem 3 GB vás přijde na 819 Kč, tedy tisícovku s daní. Zajímavější je však služba Power 04, která nabízí linku o rychlosti 256/64 za necelých 2 500 Kč měsíčně. Její vyšší varianta o rychlosti 512/128 pak přijde na 3 623 Kč včetně DPH. Výhodou je možnost snížení cen při současném využívání hlasových služeb stejné společnosti.

? České radiokomunikace (www.bluetone.

cz) jsou se svou značkou Bluetone relativním nováčkem na poli poskytování služeb přístupu k internetu. Nabídka 512/128kilobitového připojení s kreditem 10 GB stojí 1 452 Kč včetně DPH. "Referenční" 3GB 512/128 přijde na 1 037 Kč. Dražší možnost 1024/256 s kreditem 20 GB stojí 2 342 korun, ale není tak zajímavá jako nejlevnější nepočítané připojení, to vychází při 256/64 na 2 366 Kč.

? Czech OnLine (www.volny.cz), známá svými službami pod názvem Volný, patří k průkopníkům v oblasti ISP služeb u nás a ADSL v její nabídce pochopitelně také nechybí. Silně jsou akcentovány samoinstalační balíčky. Nabízí službu Volný ADSL 512/128 s limitem 3 G za 819,60 Kč bez DPH. Při překročení daného limitu zaplatíte za další 3 G 199 Kč bez DPH.

? GTS (www.gts.cz) přistoupila ke své nabídce ADSL poměrně zajímavě. Nabízí internet o rychlosti 512/128 bez omezení limitu přenesených dat za "pouhých" 1 091 Kč s daní, pokud ovšem současně využijete její nabídku hlasových služeb. Dříve byla tato možnost spojena pouze s čerpáním určitého objemu přenosu hlasu, to je však nyní zrušeno (pro srovnání, od výše faktury za hlas se v nepřímé úměře pohybuje faktura za data například u Contactelu). Trochu více, 1 152 Kč měsíčně si zaplatíte, pokud se rozhodnete hlasové služby nevyužívat. Tím GTS vytvořila nabídku, která je poměrně zajímavá a konkurenceschopná. Je ovšem otázkou, zda i tak nemá nějaké to "ale".

? Skynet (www.skynet.cz) je na poli ISP také poměrně známým velkým hráčem a ADSL v jeho nabídce nechybí. Pro domácnost se hodí opět naše referenční nabídka 512/128 za 1 097 korun, 10GB za 1 462 Kč a 20GB varianta za 1 865 Kč. Při překročení limitů platíte 39 Kč/GB, respektive 390 Kč/10 GB, u jednotlivých tarifů se ovšem liší počítaná jednotka překročení (1/10 GB).

Je z čeho vybírat

V zásadě se dá říci, že ISP rozdělili nabídku ADSL na dvě části. První z nich má být určena domácnostem a obsahuje datové limity. Druhá, "profi" nesází na nižší rychlost připojení, ale na jeho stálost. Záleží tedy jen na vás, pro kterou se rozhodnete. Jestliže chcete používat internet spíše výjimečně, s malým objemem přenesených dat a relativně malým množstvím využitých služeb, jsou počítané varianty (3GB, 10GB) jednou z možných alternativ a hodí se spíše tam, kde se vaše telefonní účty za dial-up pohybují nad cca 1 500 Kč. Vyšší možnosti, služby s kreditem okolo 20 GB mohou finančně soutěžit s jinými typy připojení pouze za předpokladu, že potřebujete především rychlost. Nepočítané varianty, jsou, snad s výjimkou služby nabízené GTS, poněkud drahé. Proč?


ADSL v roce čtyři II.

V bouři konkurence

Kromě ADSL existuje několik dalších metod, jak se připojit k internetu alternativně, rychle, stále a levněji. O radioreléových pojítkách a společnostech, které je provozují, jsme zde již psali. Srovnatelnou nabídku mají v současné době minimálně dva mobilní operátoři s nepřetržitým a nepočítaným internetem na bázi služeb GPRS. Za cca tisícikorunu měsíčně (a počáteční náklady v podobě simkarty a GPRS telefonu nebo datového modulu) můžete získat trvalé připojení o rychlostech sice nižších, než jaké nabízí ADSL, avšak vzhledem k jeho technickým nedostatkům srovnatelným. Navíc, v případě že máte notebook, nejste omezeni svou pevnou linkou. Další z možností jsou rozvody kabelové televize ve větších městech, kde se její provozovatelé stávají zároveň ISP.

A do toho všeho se hlásí nový, v poslední době zásadní trend bezdrátového připojení na bázi WiFi. Sice ještě neexistují stabilní funkční obchodní modely, nicméně můžeme očekávat, že v dohledné době začne tato metoda konkurovat především BreezeNetu a GPRS.

Odborníci dále žijí v očekávání konečného zavedení paušálu pro vytáčený dial-up. I když tato metoda přístupu k síti se dnes považuje za silně archaickou, přesto má stále své příznivce. Takový paušál by musel být mnohem levnější než ADSL, ale také než GPRS, protože je z principu pomalejší. ADSL se tedy pohybuje ve značně rozbouřeném moři a jeho plachty, přes veškerou dobrou snahu, ještě nejsou zdaleka napnuty. Někteří uživatelé si jej pochvalují, jiní jej kritizují, nicméně rozhodně se jedná o technologii s budoucností. Otázkou je, kam tuto budoucnost zainteresované subjekty nasměrují.

Český Telecom jako problém

Mezi odbornou a "poloodbornou" veřejností je zažitá představa, že Český Telecom (ČTc), bývalý monopolní a současný dominantní telekomunikační operátor je v případě pevného internetu jakousi žábou na prameni. Roky úspěšně blokuje pokusy o zavedení nepočítaného paušálního připojení (tzv. flat rate) u dial-upu, z ADSL udělal v jednu dobu pomalé a prakticky nefunkční zařízení díky předimenzované agregaci a celkově se stará o to, aby byly přístupové služby co nejdražší, ačkoliv je polostátní firmou a měl by činit opak.

Není to docela pravda. ČTc je sice podle mínění veřejnosti překážkou, nicméně firmou, která do rozvoje internetu hodně investuje. V minulosti v ní došlo zřejmě ke špatnému rozhodnutí. Velmi dlouho byla protěžována technologie ISDN, která se ukázala jako málo životaschopná. Ne proto, že by byla špatná, ale prostě proto, že vývoj v oblasti telekomunikací šel jinudy, než na jaký byla připravena. To část investic do této technologie nutně znehodnotilo. Nyní je ovšem hitem ADSL, což vyžaduje další investice, prakticky od počátku.

Proto se nelze divit snaze ČTc ušetřit a vydělat na zákaznících co nejvíce peněz, proinvestované sumy hovoří jasnou řečí. Faktem ovšem je, že jako každá velká firma musí být účinně brzděna. Z jedné strany konkurencí alternativních přístupů k internetu, na ni nezávislých, ze strany druhé pak státním regulátorem. Poslední dobou se zdá, že tento mechanismus funguje tak, jak má.

Slovníček

ADSL - Asymetric Digital Subscriber Line připojení k internetu nebo jiné datové síti využívající digitálního asymetrického přenosu dat na běžné telefonní lince. Její původní funkce zůstávají zachovány

ISP - Internet Service Provider poskytovatel připojení se kterým jste, jako zákazník prostřednictvím technologie ADSL spojeni. Pevná telefonní linka zajišťuje jen tuto část spojení, zbytek jsou vysokorychlostní datové sítě patřící ISP

Pevná IP adresa - IP adresa je jedinečný identifikátor každého objektu v internetu, rozlišujeme dynamickou a pevnou. Dynamická je vám přidělena pro každé připojení zvlášť a může být při každém připojení jiná, podle toho, kterou má právě ISP volnou. Pevná je pro vás vyhrazena, nemění se. Chcete-li využívat některých vyšších služeb, je výhodnější mít pevnou veřejnou adresu (viditelnou z internetu a ne pouze z vnitřní sítě)


Počítač jako pevnost I.

Bezpečnost malé domácí sítě nemá cenu podceňovat

Patrik Malina

C04P0007

O tom, že problematika zabezpečení domácích počítačů či malých domácích sítí, jež disponují připojením k internetu, je věcí více než aktuální, jsme v PC WORLDu již psali nejednou. Události posledního půlroku jasně dokládají, že dříve jen libůstka opravdových fandů PC či koníček excentrických specialistů se proměňuje v téměř existenční nutnost: bez ohledu na vaše uživatelské znalosti bezpečnostních či síťových technologií tak nadále rostou nároky na aktivní obranu proti sílícím hrozbám. Stejně jako v každé jiné nelítostné džungli zde platí, že není nezúčastněných či neutrálních stran: buďto budete při využívání i těch nejpomalejších internetových linek nanejvýš obezřetní a učiníte alespoň základní kroky pro svou obranu, nebo budete riskovat, že bloumající internetoví dravci a vetřelci snadno zavětří kořist v podobě vašeho pevného disku a operačního systému.

Předchozí řádky ve vás možná vyvolaly pocit, že nezbytnou nutností je náročná investice či nadprůměrně vysoká znalost potřebných technologií. V následujících odstavcích bychom rádi tyto obavy rozptýlili. V první řadě je potřeba si uvědomit nejdůležitější zásadu: nemusím mít nejlépe zabezpečenou síť či počítač v celém internetu. Ale mé zabezpečení musí být alespoň o stupínek lepší, než u většiny ostatních. Útočník si pak při zevrubném průzkumu vybere snadnější kořist a obětí se stane počítač uživatele, jenž situaci podcenil či ignoroval. Ale to vy přeci nebudete!

V následujících odstavcích totiž naleznete několik typických situací a postupů, jež vám pomohou krok za krokem zabezpečit váš domácí počítač či malou síť, jež nedisponuje speciálními servery či náročnými hardwarovými ochrannými prvky. Ukážeme si, že i s nasazením minimálních investic a přiměřeného úsilí lze značně zvýšit laťku bezpečnosti stávajících operačních systémů, a posunout tak vaše stroje do řad nesnadných potenciálních obětí. Námi popsané scénáře zohledňují různé typy internetových připojení a jim odpovídajících konfigurací a představují jedny z nejběžnějších modelů, jež se v běžných, počítačem vybavených domácnostech či firmičkách vyskytují. Pokud je pro vás síťová a bezpečnostní problematika koníčkem a jste pokročilejšími znalci, berte prosím naše ukázky a návody jako základní a výchozí materiál, na němž lze dále stavět. Důležité je pochopitelně zvládnout principy, jež lze nadále rozvíjet.

Situace, jež jsou v následujících odstavcích zařazeny a popsány, jsme rozdělili dle způsobu, jímž je využívána internetová přípojka. Naleznete zde model nejjednodušší, kterým je dnes určitě jediný počítač s tradiční vytáčenou linkou a "klasickým" analogovým modemem, složitější situaci s jediným počítačem pro pokročilejší uživatele, a samozřejmě komplikovanější řešení, při nichž dochází ke sdílení internetové linky vícero počítači v malé síti. Při realizaci různých zapojení vřele doporučujeme postupovat dle chápání předkládané látky nejste-li si u komplikovanější síťové architektury zcela jisti, co vlastně spouštíte, raději se poraďte se zkušenějším uživatelem či si alespoň přečtěte článek znovu, neboť jak jsme již uvedli, potenciální útočníci se falešným sentimentem a shovívavostí v žádném případě nezdržují.

Na závěr úvodního pojednání bychom rádi zařadili jedno důležité upozornění. Námi poskytnuté návody nemohou, podobně jako žádné jinde uveřejněné postupy či rady, zaručit stoprocentní bezpečnost vašeho počítače a sítě! Nespoléhejte jen na popsané konfigurace, neboť nic není absolutní, což v oblasti počítačové bezpečnosti platí trojnásob! Snažte se i nadále vstřebávat informace a novinky, a především pečlivě sledujte, jak se váš operační systém chová. V případě nejistoty nelitujte námahy a čas od času si sežeňte znalého uživatele, jenž vám poradí či konfiguraci třeba zkontroluje. A je-li vaší filozofií to, že domácí počítač je pracovní nástroj a bezpečnost vás nezajímá, odborník by k vám měl jistě najít cestu.

Scénář č. 1

Struktura zapojení: jediný počítač připojený k internetu

Typ internetové linky: vytáčená (dial-up) linka

Vybavení: jen OS Windows XP

Cenové nároky: jen licence na OS

Nároky na znalosti uživatele: nízké

Ne náhodou stojí na prvním místě tento v podstatě nejjednodušší postup a návod, jak zabezpečit internetové připojení. Jednou z největších výhod je, že budeme při konfiguraci využívat pouze komponentu operačního systému, a nebude potřeba instalovat žádný dodatečný software či hardware.

Ihned na počátku je potřeba zdůraznit některá zásadní fakta. To, že se jedná o konfiguračně poměrně nenáročnou záležitost, neznamená, že by šlo o řešení primitivní, neřku-li nefunkční. Komponenta, o níž bude řeč, je poměrně zdařilá a velmi dobře dokáže odvést svou práci. A vzápětí dodáváme veledůležité upozornění: tato metoda ochrany je minimálním nezbytným postupem, jejž nejen můžete, ale nejlépe musíte nastavit pro to, aby váš počítač byl chráněn! Opět se nenechte zmást faktem, že jde "pouze" o součást Windows XP. Rozdíl mezi nechráněným počítačem a strojem, jehož zabezpečení si vzápětí ukážeme, je propastný!

Klíčovou funkcionalitu, o níž bude řeč, zajišťuje komponenta Internet Connection Firewall (ICF, Brána Firewall pro připojení k internetu), jež chrání síťová připojení. Je důležité si uvědomit, že tato vymoženost je dostupná pouze uživatelům Windows XP (a případně Windows 2003 Serveru, jehož použití ovšem doma nepředpokládáme), a pokud pracujete se starší variantou Windows, budete nuceni zvolit některé z následujících řešení. ICF je k dispozici jednotlivě pro každé síťové rozhraní, jež operační systém používá, a to jak v případě nainstalovaných síťových karet (což doma nemusí být typické), tak především v případě telefonických připojení k internetu. Umístění této funkce přímo na jednotlivých síťových rozhraních má pochopitelně svou logiku: zabezpečení tak "sedí" přímo u "vstupních dveří" do vašeho počítače a provoz je striktně kontrolován co nejdříve.

V souvislosti s dříve popsanou koncepcí naleznete konfiguraci ICF ve složce či pod Ovládacím panelem Síťová připojení. Zde je potřeba vybrat odpovídající síťové rozhraní, jež chceme chránit tedy v našem případě telefonické připojení k internetu a přejít pomocí stisku pravého tlačítka myši na volbu Vlastnosti. Potřebné ovládání najdete na kartě Upřesnit.

Pomocí jediného zaškrtávacího pole v horní části karty dosáhnete zapnutí ICF. Je důležité si uvědomit dopad tohoto kroku na funkcionalitu systému a síťové komunikace: veškerý tok dat bude od této chvíle pomocí vestavěného firewallu důsledně kontrolován. Požadavky aplikací, jež budou zasílány z vašeho počítače přes síťové rozhraní směrem "ven", tedy třeba do internetu, budou propouštěny, a co je velmi důležité, systém si také počká na případné odpovědi a propustí je dovnitř. Tento postup (říkáme, že firewall je stavový) je naprosto nezbytný, neboť typická internetová komunikace probíhá právě způsobem požadavek-příslušná odpověď, na což bere ICF ohled, takže se nemusíte bát, že užitečný a vámi požadovaný provoz by ustal. Na druhou stranu, veškeré požadavky, jež budou vzneseny ze strany internetu směrem na váš počítač, budou v dosud popsané konfiguraci zahozeny a váš stroj bude zvenčí nedostupný. Pokud jste běžnými uživateli základních internetových služeb (WWW, elektronická pošta), je pro vás toto nastavení dostačující.

Mohou však nastat situace, kdy popsaný postup "vše ven, nic dovnitř" nebude vyhovovat. Jednou z typických možností je využití funkce Vzdálená plocha, kdy budete chtít odněkud ze sítě vzdáleně ovládat svůj počítač. Protože spojení je iniciováno zvenčí, ICF vše zablokuje, a proto je potřeba nastavení zjemnit. Poslouží nám tlačítko Nastavení na dolním okraji karty

Upřesnit, a následně karta Služby v otevřeném dialogovém okně.

Naleznete zde seznam nejtypičtějších služeb, jež můžete opět jediným zaškrtnutím zpřístupnit pro uživatele přistupující z internetu na váš počítač. Krom již zmíněné Vzdálené plochy jsou zde např. volby pro webový server či poštovní server. Protože zde uvedený skromný seznam zdaleka nezahrnuje všechny běžně používané protokoly, je někdy potřeba využít tlačítko Přidat a protokol pro danou službu ručně specifikovat. Tento postup je žádoucí např. u některých chatovacích aplikací (ICQ apod.), ale typicky též u nástrojů na sdílení digitálního obsahu, jako je třeba Direct Connect. Zde je namístě upozornit, že takového otevření "vstupních dveří" může mít vážné následky, a proto buďte opatrní.

V otevřeném dialogu nám ICF nabízí ještě dvě karty pro upřesnění nastavení. Protokolování zabezpečení slouží k nastavení, zdali se provoz firewallu bude podrobně zaznamenávat do seznamu událostí (logu), a karta ICMP umožňuje povolit zasílání zpráv tohoto pomocného diagnostického protokolu. Pokud netušíte, co ICMP je, nic nepovolujte jen pro vaši informaci, slouží např. k zasílání zpráv pomocí příkazu PING, a v případě chybného nastavení umožňuje realizovat útoky, jež váš operační systém mohou přinejmenším shodit a restartovat.

Několika málo výše uvedenými kroky jsme udělali nezbytné minimum pro naši síťovou bezpečnost, jež představuje slušný kompromis mezi náročností na obsluhu a mírou zabezpečení. Pochopitelně buďte obezřetní, neboť ICF neřeší zdaleka vše, jak se dozvíte dále.

Tip na závěr scénáře: pozorně sledujte vývoj změn operačního systému Windows XP. Společnost Microsoft připravuje v rámci chystaného aktualizačního balíku Service Pack 2 poměrně zásadní změny a vylepšení, jež funkci Internet Connection Firewallu nadále rozšíří.

Scénář č. 2

Struktura zapojení: jediný počítač připojený k internetu

Typ internetové linky: vytáčená (dial-up) linka, ADSL či kabelový rozvod

Vybavení: OS Windows a personální firewall

Cenové nároky: od 0 Kč po cca 3 000 Kč

Nároky na znalosti uživatele: nízké až střední

Ačkoliv výše popsaný postup s využitím ICF nabízí základní míru zabezpečení, jeho možnosti mohou být brzy vyčerpány. Typickým případem je situace, kdy nedisponujete operačním systémem Windows XP, ale jinou, starší verzí. Další vážnou okolností, jež nabádá k využití dodatečných prostředků, je poměrně hrubý postup vestavěného firewallu: povolení přístupu do internetu a prohlížení webových stránek samo o sobě může znamenat velmi vážné riziko, neboť nebezpečí číhá např. při stahování souborů či odesílání dat pomocí různých formulářů a dotazníků.

Chcete-li posílit svou ochranu a zároveň výrazně rozšířit možnosti konfigurace při kontrole síťového provozu v obou směrech, nastal pravý čas pro nasazení některého z řešení, jež bývají často zjednodušeně nazývána jako osobní (personal) firewall. Jedná se o program (či kolekci programů), jenž je instalován běžnou cestou do prostředí Windows a následně nabízí řadu funkcí. Zde je chvíle pro důležité upozornění: budete-li využívat jakýkoliv nástroj tohoto druhu, vypněte před jeho zprovozněním funkci ICF (viz výše), neboť by mohlo docházet k nežádoucím konfliktům.

Velmi dobrým příkladem tohoto typu aplikace je Norton Internet Security na ni narazíte v tomto čísle rovněž v rubrice Software, a to v podobě recenze. Balík je určen speciálně domácím uživatelům a nabízí širokou škálu ochranných mechanismů, často na poměrně luxusní úrovni. Především je důležité pochopit, že takovýto program hlídá komunikaci velmi jemně: můžete nejen říci, že povolíte prohlížení WWW stránek či zasílání e-mailů, ale také jasně říkáte, které aplikace to budou dělat, čímž striktně kontrolujete i odchozí provoz. Krom více než plnohodnotné náhrady funkce ICF jsou zde k nalezení další možnosti, jako třeba Detekce narušení, jež dovoluje rychle započít obranu proti pokusům o útok z internetu, a velmi zásadní je dále Ochrana osobních údajů, zabraňující nechtěnému odeslání privátních a citlivých informací do sítě (např. PIN kreditních karet, různá hesla, soukromá telefonní čísla apod.). Velmi praktická je v současné době též ochrana proti nevyžádané poště (antispam) či třeba blokování otravných reklamních oken v prohlížečích webových stránek.

Nastavení Norton Internet Security (a dalších podobných aplikací) probíhá v několika fázích. Po instalaci je potřeba aplikaci říci, které nástroje pro přístup do internetu hodláte používat a co jim povolíte, a následně při běžném využívání toto dále zpřesňovat. Pro běžný provoz doporučujeme propustit alespoň prohlížeč (např. MS Internet Explorer či Operu) na portech TCP 80 a 443, dále poštovní program (např. Eudora či Outlook Express) na portech TCP 25, 110 a 143 a samotný operační systém Windows na portu UDP 53 (pro překlad jmen pomocí DNS). V případě dalších funkcí, jako je třeba ochrana osobních údajů, je samozřejmě potřeba provádět další konfiguraci v podobě "nakrmení" aplikace citlivými informacemi, jež chceme chránit na tento fakt nikdy nezapomínejte, neboť jinak nemůže ochrana plnohodnotně pracovat!

Na základě shodných principů a s velmi obdobným ovládáním pracují i produkty dalších výrobců. Často je spojuje jedna význačná vlastnost: základní funkce, jež jsou srovnatelné s ICF ve Windows XP, jsou nabízeny zdarma (např. u Zone Alarmu či Kerio Personal Firewallu), a rozšířené a dodatečné vymoženosti, jako kontrola soukromí či detekce narušení, jsou zpoplatňovány. Z toho, co jsme popsali, je zřejmé, že aplikace typu osobní firewall je zásadním posílením bezpečnosti a významným rozšířením funkcionality. Z těchto důvodů vřele doporučujeme se s některým z nich blíže seznámit a zprovoznit jej alespoň v bezplatné verzi, ve formě základního firewallu. Ačkoliv nastavení většiny těchto nástrojů již vyžaduje jakési minimální znalosti, investovaný čas se vyplatí.

Tip na závěr scénáře: pokud vládnete alespoň základy anglického jazyka, velmi pěkné aktuální srovnání osobních firewallů naleznete na stránce www.securityfocus.com/infocus/1750.


Počítač jako pevnost II.

Scénář č. 3

Struktura zapojení: malá síť s hardwarově sdíleným připojením k internetu

Typ internetové linky: ADSL či kabelový rozvod

Vybavení: OS Windows a hardwarový modem/router/firewall

Cenové nároky: od cca 2 000 po cca 7 000 Kč

Nároky na znalosti uživatele: střední až vysoké

V případě, že vaše síťové prostředí je tvořeno hned několika počítači, jež sdílejí rychlejší internetovou přípojku, je potřeba vyřešit jak bezpečnost celé sítě jako takové, tak zabezpečení jednotlivých počítačů. Ochranu je možno definovat na několika úrovních v závislosti na konkrétní konfiguraci, takže si popíšeme různé možnosti.

Jedna z variant může zahrnovat internetové přístupové zařízení, jež nedisponuje žádnými či téměř žádnými možnostmi zabezpečení, jako je tomu např. u ADSL modemu Alcatel Speed Touch Home (dodáván v loňském roce se základní variantou ADSL) či u řady kabelových modemů. Následné rozbočení sítě a poskytnutí přístupu vícero počítačům může být realizováno podobně jako v naší experimentální sítí třeba hardwarovým integrovaným zařízením, jako je poměrně jednoduchá 3COM OfficeConnect Cable/DSL Gateway 3C857 zahrnuje v sobě jak přepínač (pro 4 PC), tak základní firewall, a dokáže zajistit první úroveň ochrany na centrálním přístupu k internetu.

Zabudované mechanismy lze považovat za mírně pokročilé: uživatel může buďto příchozí komunikaci zcela zakázat, což je výchozí varianta, nebo využít speciálně definovaných pravidel k propuštění požadovaných typů provozu do své vnitřní sítě (typicky ICQ, zasílání pošty, Vzdálená plocha atd.). Zásadní výhodou je, že takto vložený hardwarový prvek dokáže většinu nežádoucí komunikace, přicházející z internetu, odrazit již v jakési "předsunuté pozici", a samotné počítače jsou tak chráněny od první vlny nebezpečného provozu.

Druhým stupněm zabezpečení, jenž řeší komplikovanější nároky, je posléze opět osobní firewall. Je nutno mít na mysli, že ačkoliv internetová přípojka je chráněna již hardwarovým předstupněm, musíte na tuto síť stále pohlížet z hlediska operačního systému či personálního firewallu jako na potenciálně nebezpečnou, tedy na veřejnou (public). V našem testovacím prostředí využíváme na PC řešení Kerio Personal Firewall, a internetovou přípojku jsme v příslušném ovládacím rozhraní označili jako nedůvěryhodnou (kvůli prázdnému zaškrtávacímu poli). Veškerá přístupová oprávnění je nutno do této sítě nastavit stejně, jako by byla přímou internetovou linkou jen díky této důslednosti získáte výhodu dvojí obrany, neboť pokud by útočník prolomil hardwarový firewall, stále mu bude stát v cestě další ochrana.

Jiná varianta, jež se od předchozí odlišuje jen mírně, v sobě zahrnuje rovněž dvojstupňovou ochranu. Prvním, předsunutým prvkem je zde opět hardwarové zařízení, ovšem tentokrát v integrovaném provedení odlišného charakteru základem je vlastní ADSL modem, a s ním je spojena dále funkce přepínače (opět např. 4 porty), routeru a především kýženého firewallu. Jedním z vhodných modelů, jejž jsme vyzkoušeli, je např. Lucent CellPipe DSL Modem 22A-FX, nabízený řadou poskytovatelů internetového připojení ke službě ADSL. Součástí tohoto zařízení je poměrně zdařilý základní firewall, jenž dokáže ochránit první linii vaší sítě a opět odstínit počítače od většiny nežádoucí příchozí komunikace. Podobně jako v předchozí variantě, i zde samozřejmě budeme nadále spoléhat na druhou úroveň ochrany, jíž jsou osobní firewally na všech PC v malé síti.

Konfigurace, na niž jsme se zaměřili v tomto scénáři, již představuje z hlediska malé, domácí sítě velmi solidní bezpečnostní hradbu. Hardwarová část by měla zajistit, že bude odražen i soustředěný útok na vaši síť, jehož intenzita by mohla ohrozit stabilitu os či softwarového firewallu, a ochranná aplikace naopak umožní jemnější nastavení a důslednější kontrolu. Je však nutno počítat s určitou investicí do samotného hardwaru a také se připravit na konfiguraci, jež nemusí být úplně primitivní. Odměnou za vynaložené úsilí je pak velmi bezpečné a odolné připojení.

Typická konfigurace osobního firewallu

Použitý software: Kerio Personal Firewall 4.0.10

Využití: všestranný, univerzální osobní firewall

Náklady: základní verze zdarma, plná verze cca 1 300 Kč

Nastavení osobního firewallu, jež v tomto článku podrobněji zmíníme, je aktivně využíváno pro běžné pracovní i testovací účely. Jsou v něm zahrnuta typická nastavení, jež zajistí normální použitelnost internetu při domácí práci. Nezapomeňte, že internetová přípojka je vždy označena jako nedůvěryhodná zóna! Přehled nezahrnuje všechny parametry, snažili jsme se spíše upozornit na funkčně nejdůležitější prvky.

Dialog: Síťová bezpečnost - Předdefinované

Zde jsme ponechali nastavení blízké výchozí podobě. Mezi nejdůležitější patří povolení Domain Name System (DNS), což zajišťuje překlad jmen počítačů v internetu, dále Ping out (diagnostika vzdálených počítačů) a Dynamic Host Configuration Protocol (DHCP) pro získání IP adresy, např. od vašeho ADSL modemu či přímo internetového poskytovatele.

Dialog: Síťová bezpečnost - Aplikace

V této části jsme zajistili průchod bez zbytečného dotazování především pro aplikace MS Internet Explorer (Odchozí povolit), dále pro Outlook Express (Odchozí povolit), ICQ (Odchozí povolit) či pro klienta pro updatování antivirové aplikace (Odchozí povolit pro Symantec). Z dalších aplikací se hodí propustit FTP klienta (třeba Total Commander) a obzvláště opatrní musíte být na službu Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoftu (Microsoft File and Print Sharing), u níž směrem do nedůvěryhodné sítě vyžadujte vždy alespoň dotazování. Z dalších aplikací je dobré povolit provoz např. Windows Media Playeru či obdobným nástrojům pro sledování internetových rádií či videopřenosů.

Dialog: Útoky - Obecné

V tomto dialogu doporučujeme zakázat alespoň útoky s vysokou a střední prioritou. Pokud hodláte po útoku blíže zkoumat jeho průběh, zapněte si volbu Zaznamenat.

Dialog: WWW - Soukromí

Na tomto místě rozhodně věnujte pozornost spodní volbě Blokovat privátní informace. Pomocí tlačítka Nastavit vstoupíte do dialogu, kde postupně naplníte seznam položkami s vašimi privátními daty, o jejichž vyzrazení nestojíte. Ačkoliv to vyžaduje jistou námahu, nepodceňujte tento krok a dejte si projednou tu práci tuto funkci uvést v život.

Zapamatujte si...

V první řadě je potřeba si uvědomit nejdůležitější zásadu: nemusím mít nejlépe zabezpečenou síť či počítač v celém internetu. Ale mé zabezpečení musí být alespoň o stupínek lepší, než u většiny ostatních.


Je SMS z internetu levnější?

Jaký je stav posílání esemesek z internetu po převratu

Martin Žemlička

C04P0010

Zkratka SMS (Short Message Service) označuje krátké textové zprávy, které si v síti GSM posílají uživatelé na mobilní telefony. Jak je patrné z názvu, zprávy nejsou rozsáhlé standardně může být jedna zpráva dlouhá maximálně 160 znaků (bez využití diakritických znamének), případně 140 znaků (včetně diakritických znaků). Při posílání se využívá servisních kanálů, zpráva putuje do SMS centra a z něj je poslána příjemci; pokud náhodou nemá zapnutý telefon nebo je mimo dosah sítě, zpráva se zde uloží (většinou na maximálně tři dny) a během této doby se zkouší doručit. Více informací o technickém pozadí zjistíte kupříkladu na odborném serveru www.mobil.cz.

Historicky první SMS zpráva byla poslána v prosinci 1992 v britské síti Vodaphone; ovšem ještě dlouho poté představovaly "textovky" vcelku nevýznamný doplněk nabídky mobilních operátorů, kteří ani příliš nepočítali s prosazením této služby. Je úsměvným omylem historie, že zainteresovaní prognostici výrazně přestřelili: krátké textové zprávy se s pozdějším rozvojem GSM telefonů staly nesmírně populární. Podle údajů společnosti GSM Association se v květnu roku 2002 odeslalo celosvětově 600 milionů krátkých textových zpráv; v ČR se každý den rozešle jen prostřednictvím mobilních telefonů neuvěřitelných osm milionů textových zpráv. Není tedy divu, že spolu s Angličany a Němci odesíláme nejvíce takovýchto elektronických sdělení.

Mezi výhody esemesek patří diskrétnost záleží jen na vás, kdy si obdrženou zprávu přečtete (a zda si ji vůbec přečtete) a kdy na ni odpovíte. Navíc při psaní a odeslání zprávy nerušíte své okolí jako v případě telefonního hovoru. Informace typu "Ahoj Franto, prijedu pozdeji, zastavim se v pul osme. Quido" je lepší netelefonovat, ale poslat SMS zprávu. Na druhou stranu jsou situace, kdy je výhodnější nespoléhat, že nám druhá strana pošle zavčas odpověď a raději zavolat.

K odeslání SMS zprávy se nejčastěji používají dva způsoby. Prvním je poslání z mobilního telefonu, což je zpoplatněno (za jednu zprávu zaplatíte přibližně jednu až tři koruny, podle zvoleného operátora a tarifního programu), a navíc pokud nemáte externí klávesnici, musíte zprávu ťukat na malých klávesách. Výhodou je, že nepotřebujete počítač s připojením na internet a máte jistotu, že zpráva k adresátovi určitě dorazí.

Pokud ovšem sedíte za počítačem, který je připojen k internetu, je poslání ze Sítě prostřednictvím SMS brány nebo pomocí specializovaného programu pohodlnější. V tomto případě platíte jen za připojení k internetu, samotné odeslání zprávy je vyjma T-Mobilu zdarma. Nevýhodou zpráv poslaných z internetu je absence doručenky (u neplacených SMS bran) a občasné technické problémy.

Esemesky zadarmo

SMS zprávy bylo možné posílat z internetu několik let zcela bezstarostně, a především bezplatně. Koncem minulého roku hnul T-Mobile žlučí mnoha uživatelům, když oznámil, že od února hodlá zrušit bezplatné posílání esemesek ze své internetové brány. Nedlouho poté omezil posílání SMS z internetu rovněž Eurotel, ten však odeslání nezpoplatnil, "pouze" na konec zprávy přidal reklamní text. Jediný Oskar dostál svému slibu a jeho internetová SMS brána zůstala beze změny můžete posílat zdarma dlouhé zprávy (až 760 znaků).

Je pochopitelné, že když máme něco zadarmo a později za to musíme platit, nelíbí se to nikomu, každopádně o tom, zda bude služba bezplatná či nikoliv, rozhoduje operátor. Otázkou je, zda není podobný krok kontraproduktivní, protože ušlý zisk, těžko vyčíslitelný, leč nikterak velký určitě nestojí za snížení důvěry a odliv zákazníků ke konkurenci. Později T-Mobile, nejspíš pod tlakem nespokojených zákazníků, umožnil svým klientům (tedy vlastníkům SIM karty T-Mobile) posílat omezené množství SMS zpráv z internetu zdarma.

Jak již bylo řečeno, Eurotel (www.eurotel.cz) umožňuje posílat zprávy zdarma, ovšem s omezenou délkou. Od března 2003 může být délka textu pouhých 60 znaků, zbývajících sto zabere automaticky vložený reklamní text (dříve mohly být zprávy dlouhé až 765 znaků). Interval mezi odesláním více zpráv je stanoven na 30 vteřin, každý den můžete poslat na jedno telefonní číslo nejvýše 100 SMS zpráv.

Spokojeni musí být všichni, kteří posílají "textovky" do sítě Oskar (www.oskarmobil.cz).

Délka textu může mít až 760 znaků, interval mezi odesláním více zpráv je stanoven na 15 vteřin, každý den můžete poslat na jedno telefonní číslo nejvýše 50 SMS zpráv. Samotné poslání je stejné jako u Eurotelu, navíc máte možnost připsat vaše telefonní číslo, na které vám přijde případná odpověď.

Nejhorší je situace u společnosti T-Mobile (www.t-mobile.cz); chcete-li posílat esemesky do sítě T-Mobile, musíte být zaregistrování na portálu T-zones (k registraci musíte vlastnit SIM kartu T-Mobilu). Pokud využíváte službu MobileBox, máte možnost odeslat každý měsíc do sítě T-Mobile 100 textových zpráv; za používání MobileBoxu zaplatíte 95 korun, každá další SMS zpráva je účtována dle vašeho tarifního programu. Uživatelé služeb MobileBox Easy a MobilePager, jejichž použití je bezplatné, mohou bezplatně poslat dvacet zpráv za čtyři týdny. Více informací hledejte na webové stránce www.t-zones.cz.

SMS placené

Krátce po zpoplatnění internetových SMS bran se objevily nové, jednak placené služby, a rovněž několik bezplatných, které chtěly svůj provoz financovat příjmy z reklamy. Příkladem budiž totálně přetížená stránka Jdemenapivo.cz od budějovického pivovaru Budvar nebo v podstatě nefunkční web SMSoperator.cz a mnoho dalších stránek. Bohužel se ukázalo, že trh pro tuto službu nemá místo, takže nyní na tuzemském internetu převládá jednoznačně model placených zpráv.

Nabídka placených SMS bran je široká; většina dokonce konkuruje samotným operátorům a nabízí levnější odesílání ceny jsou často nižší než koruna za jednu "textovku". Smysl má posílání do sítě Eurotelu, protože placená zpráva nebude obsahovat reklamní text. Naproti tomu, při posílání na Oskara neplatíte samozřejmě nic. Pokud posíláte z internetu zprávy častěji, vyplatí se vám zaregistrovat se na některé placené SMS bráně.

Pojďme se nyní stručně podívat na pět nejvýznamnějších placených SMS bran. Začneme rozšířenou stránkou Mobilem.cz, kterou mají pod "patronací" portály Atlas a Tiscali. Cena za odeslání jedné "textovky" činila 1,50 Kč včetně DPH, což byla nejvyšší částka z popisovaných služeb. Nyní je cena mnohem příjemnější 1,04 Kč. LevneSMS.cz jsou skutečně levnější (ale ne úplně nejlevnější), jedna SMS stojí 1,15 Kč, podobně jako na MySMS.cz, kde to přijde na 1,20 Kč. Velmi dobrá je i stránka SMS.cz, kde za jednu zprávu zaplatíte přibližně korunu. Nejlevnější je ze všech je ovšem webová stránka sms.email.cz, kde vás jedna zpráva přijde na pouhých 80 haléřů.

Jak zkrátit esemesku na minimum

Při posílání SMS zpráv z mobilního telefonu nás omezená kapacita nutí šetřit každý znak, mnoho uživatelů proto při psaní vynechává mezery mezi slovy, používají zkratky pro jednotlivá slova nebo dokonce pro celé věty. Osobně takové zprávy nedostávám rád; pokud pominu úpornou snahu autora ušetřit místo, pak mi vadí především nesrozumitelnost sdělení a očividné znevážení českého jazyka, při němž každému jazykovědci naskočí husí kůže. Typickým příkladem je zkrácení věty "jak se mas?" na "jaxe mas?". Ušetříte pouhé dva znaky, ovšem výsledný dojem je nesrovnatelný. Na druhou stranu životnost SMS zprávy je několik vteřin, nejde o beletrii, takže praktičnost vítězí nad lingvistickou stránkou.

V anglicky mluvících zemích dokonce vytvořili jazyk Lingo (česky: hantýrka, hatmatilka), jehož překladač najdete na stránce www.transl8it.com. Například větu "Výborně, promluvíme si na večírku, přijď včas" zapíšete pomocí Linga následovně: "XLNT, Spk 2 U @da pRT. DNT B L8". (Excellent, speak to you at the party, don\t be late.) V tomto případě uživatel ušetří 19 znaků, ovšem pro nezúčastněného pozorovatele nejspíš nebude zkrácený text alespoň na první pohled moc jasný.

U nás zatím žádný umělý jazyk pro esemesky nevznikl (nepočítáme-li pár zkrácenin typu me2d apod.), každopádně pokud potřebujete o několik znaků zmenšit zprávu, aniž by ztratila smysl, navrhuji vynechávat mezery po čárkách a tečkách, případně používat ustálené zkratky. Hodinu lze zapsat jako hod., firma se zapíše fa a tak podobně. Pokud si potřebujete osvěžit správné psaní zkratek, doporučuji nalistovat příslušnou kapitolu v Pravidlech českého pravopisu.

Posíláme SMS do sítí zahraničních operátorů

Poslat SMS zprávu z internetu je možné i do sítě zahraničního operátora. Ovšem nezapomínejte, že když váš známý bude mít v cizině SIM kartu českého operátora s nastaveným roamingem, odesíláte zprávu přes tuzemské operátory. Bohužel trendem zahraničních internetových SMS bran je zpoplatňování či registrace pouze pro klienty toho kterého mobilního operátora. Snažili jsme se vybrat těch několik "drobků", které nevyžadují registraci a odesílání je pro všechny zájemce bezplatné. Informace o dalších zahraničních SMS branách lze najít na internetových stránkách www.textmefree.com nebo www.freesms.net.

Německo www.bigsms.de

Polsko www.bramka.info

Rakousko www.sms.at

Slovensko www.free-sms.sk, www.smsky.sk

USA a Kanada www.ezmsg.com

Velká Británie www.cbfsms.com


Průvodce mobilními telefony

Recenze véčkových telefonů od Sony Ericssonu a Philipsu, klasiku zastupuje Siemens

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

CO4P0008

Stále větší úspěchy véčkových telefonů nutí k přechodu k této koncepci i poněkud konzervativnější výrobce. Prvním evropským véčkem od firmy Sony Ericsson je model Z600, jen o jeden vyklápěcí telefon navíc nabízí Philips. Klasické konstrukce zastupuje Siemens se svou novinkou C62.

Philips 630

Model s označením 630 je zajímavý hned v několika ohledech. Tím pravděpodobně nejdůležitějším je fakt, že jde o véčko, tedy koncepci, které se Philips dlouho vyhýbal. Nejde sice o první véčkový telefon, tím byl Philips 330, ale tento model je navíc designově vydařený a elegancí může konkurovat i některým Samsungům za mnohem vyšší cenu. Drobnou vadou na kráse je přítomnost antény, bez ní by totiž telefon jistě vypadal kompaktněji. Stejně jako všechna dnešní véčka, i Philips 630 disponuje dvěma displeji. Ten vnější je monochromatický a krom zobrazování základních informací o datu a čase, síle signálu, stavu baterie a příchozích hovorech a zprávách dokáže měnit barvu podsvícení. Vnitřní displej je pasivní a zobrazí až 4 096 barev. Ovládání zajišťuje čtyřsměrná kolébka s tlačítkem pro potvrzení výběru a dvě kontextové klávesy. Vzhledem k poněkud odlišnému uspořádání menu, než na jaké jsme u této značky zvyklí, se s telefonem pracuje dobře, k dokonalosti ale přeci jen něco chybí. Tlačítka by totiž mohla být větší a lépe ohraničená.

Co se týče funkcí, je Philips 630 poněkud nevyvážený. Na jedné straně disponuje pamětí na 100 textovek, na druhou chybí podpora EMS či MMS zpráv a doslova zarážející je, že nelze psát zprávy delší než zhruba 65 znaků. Kvalitní budík a diář či podpora GPRS třídy 10 je vyvážena nekompatibilitou s ostatním příslušenstvím od Philipsu a absencí IrDA portu. Má kvalitní vyzvánění, a tahákem je určitě i FM přijímač.

Alcatel OT535

Bezkonkurenčně nejlepší přístroj francouzského výrobce mobil-ních telefonů v posledních letech. Za nepříliš vysokou cenu totiž nabízí barevný displej, pohodlné ovládání a docela slušnou funkční výbavu.

Eurotel Smartphone

Telefon s operačním systémem Windows, do něhož je možné doinstalovat mnoho různých funkcí, lze asi stěží srovnávat s běžnými mobily. Bohužel je poněkud pomalý a běžné funkce telefonu jsou až zbytečně složité.

Nokia 6600

Nástupce modelu 7650 nabízí opět oblíbenou platformu Symbian, kvalitní funkce, slot pro paměťové karty a fotoaparát umožňující snímání videosekvencí. Rozměry jsou sice větší, to se ale vzhledem k vlastnostem dá pochopit.

Philips 530BeDJ

Netradiční tvary, velmi kvalitní, leč poněkud malý displej a zajímavé funkce, tím vším se může pochlubit mobilní telefon Philips 530. Je orientován převážně na mladší uživatele, kteří ocení i aplikaci BeDJ.

Samsung SGH-C100

Jeden z mála tvarově standardních telefonů firmy Samsung je určen zejména nenáročným uživatelům, kteří ocení kvalitní, ale přeci jen poněkud malý displej, běžné funkce a velmi příjemnou cenu.

Samsung SGH-E700

Elegantní véčko SGH-E700 je prvním modelem tohoto výrobce, který postrádá anténu. Má také integrovaný VGA fotoaparát, doslova rekordní kapacitu paměti a velmi kvalitní displej.

Siemens MC60

Zajímavý pokus přinést integrovaný fotoaparát i do nižších segmentů trhu se Siemensu příliš nezdařil. Telefon sice vypadá zajímavě, doplácí ale na nedostatek uživatelského komfortu a slabou funkční výbavu.

Siemens ST55

Trochu ironickým se může zdát fakt, že jeden z nejzajímavějších Siemensů na našem trhu pochází od asijské firmy Arima. Má velmi kvalitní displej, příjemné ovládání,e-mailového klienta a integrovaný fotoaparát.

Sony Ericsson T230

Velmi slušná funkční výbava a především zajímavá cena činí model T230 atraktivním. Nemnoho telefonů v tomto segmentu totiž může nabídnout takové věci, jako je e-mailový klient či poměrně kvalitní barevný displej.

Sony Ericsson T610

Dokonalou výbavou, velmi vydařeným designem a kvalitním displejem se sympatickým stylem grafiky se může pochlubit nejnovější model od firmy Sony Ericsson s označením T610.


Software


Jak chytře a zadarmo na filmy I.

aneb jak to všechno zpracovat, aby se vám to hýbalo a hrálo...(CD)

Pavel Tůma

C04P0017

Zpracování videa není často věc jednoduchá a ani levná. Ceny programů pro zachytávání a editaci videa šplhají do tisíců a výše, a přitom většinu jejich funkcí ani nevyužijeme.

Zapátrali jsme pro vás v hlubinách internetu a našli jsme pár zajímavých programů, které dokáží ulehčit práci s filmovými soubory v jakémkoli formátu. Všechny jsou k mání na našem CD a co je hlavní, jedná se bez výjimky o freeware, takže za jejich používání nezaplatíte ani korunu.

Od vzniku přes uložení až po ztrátu

Soubor s obrazovým materiálem se do našeho počítače může dostat mnoha způsoby a v různé kvalitě. Tuhle si půjčíme něco od kamaráda na CD, támhle si něco stáhneme z internetu, zkopírujeme z DVD nebo natočíme oslavu narozenin na vlastní digitální kameru. Ať už je to jakkoli, člověk je tvor, který je neustále s něčím nespokojený, a proto bychom rádi provedli před vypálením na CD nějaké malé úpravy. Začátek filmu volá po odstřižení, na konec bychom chtěli přilepit něco navíc, nemáme jak to do počítače nahrát a s kvalitou by se rozhodně mělo něco udělat. Po překonání těchto problémů přijdou zase další otázky. Čím a jak to máme vypálit, a nešlo by to nějak popsat pro pozdější snadnou orientaci? Když jsou i tyto otázky zodpovězeny a film je v bezpečí vypálený na médiu, začíná drobná panika, když po dlouhém hledání nějakého přehrávače film ne a ne spustit. Prý existují jakési kodeky, ale kde je hledat? Úplně nejhorší situace nastane, když vám v mysli vyvstane otázka: "Komu jsem to DVD před rokem vlastně půjčil? Neexistuje nějaký program na katalogizaci mé videotéky, aby se to už víckrát nestalo?"

Ano, kodeky a program pro katalogizaci existují, vypalovací program, který zvládne jak CD tak DVD, jsme pro vás také našli a i stříhání a lepení si budete moci vyzkoušet. Na další problémy a otázky naleznete řešení a odpovědi v následujícím článku, který vrhá světlo na některé utility, jež rozhodně stojí za povšimnutí.

abcAVI Tag Editor 1.7.2

Jak to popsat?

AbcAVI Tag Editor je malá utilita, se kterou si můžete prohlížet a editovat tagy (značky, či chcete-li, popisky) u videosouborů ve formátu AVI, stejně jako jste tomu zvyklí u hudebních souborů komprimovaných do MP3. Podporuje nejen RIFF INFO tagy, které zajišťují zpětnou kompatibilitu se všemi standardními přehrávači jako je např. Windows Media Player, ale také MovieID tagy a tagy IDivX. Možnosti popisování jsou velmi rozsáhlé. Každý by asi čekal, že k filmu můžeme připsat jeho plný název, žánr, datum uvedení nebo klíčová slova. Méně lidí by uhádlo, že k popiskám u filmu bude patřit i režisér, kameraman, střihač, hudební skladatel nebo herci. A jenom málo z nás by mezi tagy hledalo informace o tom, kdo si troufnul film "ripnout" (kdo by se také chtěl přiznat, že?) a z jakého média pochází originál, jaké jsou fyzické rozměry obrazu, jakým rozlišením a jakou ostrostí film disponuje.

abcAVI Tag Editor dokáže zobrazit kompletní informace o AVI souboru. Dokáže rozeznat více než 650 FourCC a TwoCC kódů a díky tomu se dozvíte, jaký video-nebo audiokodek byl při digitalizaci použit. Zároveň vám umožní na záložce Nabourat a vylepšit zasáhnout do originálního popisu kodeku a změnit některé vlastnosti nahrávky, jako je rychlost snímků za sekundu nebo velikost obrazu. Pro lenochy abcAVI Tag Editor obsahuje funkci Import, díky které se v případě, že nebudete chtít vyplňovat všechny možné položky ručně, můžete spojit s IMDb (Internet Movie Database, www.imdb.com) a importovat veškeré náležitosti odsud. Komunikace probíhá prostřednictvím e-mailu a vy si můžete samozřejmě vybrat, na který ze třiceti možných dotazů byste rádi znali odpověď.

Sympatické je, že program s vámi bude komunikovat hezky česky, editovat můžete více souborů najednou nebo že konečné výtvory můžete exportovat do podoby TXT, HTML nebo XML díky jednoduché tvorbě šablon.

Ant Movie Catalog 3.4.2

Jak to zkatalogizovat?

Snad každý kdo má doma větší videotéku, a to na jakýchkoli médiích, a nezdráhá se komukoli cokoli půjčit, si už někdy, stejně jako já, položil otázku: "Kde sakra mám to CD s...". Název už si doplňte sami. Jak tomu předcházet? No, někdo si píše výpůjční seznamy na papír, který při první příležitosti někam založí nebo v horším případě vyhodí. Další je sice pokrokový a vede si seznamy v Excelu, ale kdo se v tom má vyznat, a neustálé promazávání a přesouvání buněk také není bůhvíjak uživatelsky přívětivé. Nám všem svítá na lepší časy. Ant Movie Catalog je takový malý pilný mraveneček, který vám ve vašem PC vystaví malou domácí videopůjčovnu. Nezáleží na tom, na jakém nosiči je video uloženo. Ať už je to DVD, (S)VCD, CD-ROM nebo stará dobrá videokazeta, všechno můžete mít uloženo v jednom jediném souboru pěkně přehledně seřazené podle klíče, který si sami určíte. Třeba právě podle nosiče.

Ovládání je jednoduché, a pokud si v menu nastavíte jako jazyk češtinu, pak i dostatečně srozumitelné. Nový film přidáte jedním kliknutím myši a je pak pouze na vás, jaké kolonky vyplníte, a které naopak necháte prázdné. Některé informace zjistíte přímo ze samotného filmu, tedy za předpokladu, že je na nějakém médiu, které vaše PC zvládne zpracovat. Ostatní položky můžete vyplnit sami nebo, pokud nebudete chtít sledovat závěrečné titulky všech filmů, se spojit s některým z přednastavených serverů (ani tady nechybí IMDb nebo dokonce český FilmPub) a informace stáhnout odsud většinou stačí zadat jen název filmu. Pokud máte nějaký obrázek z filmu, můžete ho v katalogu ke správné položce připojit.

Nebyla by to správná půjčovna, kdyby nebylo možné nějakým způsobem spravovat výpůjčky. Přesně to Ant Movie Catalog nabízí. Ke každému filmu v katalogu můžete připojit člověka, který si ho od vás vypůjčil, a rázem víte, kde ve světě se vaše filmy toulají. Když vám příslušný člověk vše vrátí, jednoduše ho vymažete ze seznamu dlužníků a můžete mu směle poskytnout nějakou další novinku. Ty, kdo si dělají všemožné statistiky, potěší stejnojmenná položka v menu, kde najdete třeba frekvenci přidávání nových filmů, kamarády, kteří si půjčují nejčastěji, nebo procentuální zastoupení nosičů všech filmů.

Jeden program přináší řešení mnoha problémů, teď jenom musíme doufat, že když už víme kdo naše filmy má, tak že se nám všechny v pořádku vrátí.

AVCutty 2.1

Jak to sestříhat?

Nelíbí se vám některé scény ve filmech? Tak je prostě vystříhněte, vždyť není nic jednoduššího. Že na tuhle práci nemáte software, který je dost drahý? Ale to už teď není pravda. Přichází prográmek AV Cutty, který to zvládne a dokonce přidá něco navíc. Jediné, co potřebujete, je rychlejší počítač, dost paměti a máte vyhráno.

AV Cutty se pyšní tím, že obsahuje tři rozpoznávací algoritmy, které samy rozpoznají scény ve filmech ve formátu AVI, pro práci se soubory v MPEGu budete bohužel muset hledat někde jinde. Stačí si vybrat film, algoritmus, kliknout na jedno tlačítko a chvilku (někdy trošku delší) počkat. Když program dokončí svoji práci, máte před sebou seznam nalezených scén. S nimi si můžete dělat, co chcete. Dále dělit, spojovat, měnit pořadí, mazat, jednotlivě ukládat, zkrátka co vás jenom napadne. Na konci editace, až budete spokojeni, výsledek uložíte a můžete o sobě říkat, že jste střihač "skoro" profesionál. Pokud se spokojíte s rozdělením na dané úseky, stačí je zadat v podobě času nebo počtu okének filmu a počkat si na dokončení práce. Jednotlivé scény pak najdete v adresáři s originální předlohou.

Z dalších funkcí stojí za to jmenovat vlastní přehrávání videa (jen AVI), možnost ukládat okénka filmu jako bitmapy a to i několik po sobě jdoucích. Nepříjemnou vlastností může pro někoho být fakt, že existuje zatím jen německá verze, ale autor prý intenzivně pracuje na anglické mutaci, která bude pro mnohé uživatele přívětivější. Program je distribuován jako tzv. donationware, což znamená, že za klíč k licencované verzi musíte autorovi zaslat nějaký dar za jeho snažení. Jeho výše je jen a jen na vás. Software však bez problémů funguje i bez licence.

AVIcodec 1.1

Jak to spustit?

Dnes se to už stane málokdy, ale ještě v nedávné minulosti, kdy neexistoval nějaký CodecPack, se stávalo, že nám při spuštění nefungoval obraz nebo zvuk. Nebo ještě hůř. Media Player nebo jiný software na nás vyštěkl cosi o neznámém formátu a odmítl se s námi bavit. A důvod? Chybějící kodek potřebný pro přehrání videa, na které jsme se tak těšili.

Na to, kde odpovídající kodek sehnat, vám odpoví jednoduchý freeware AVIcodec. Stačí přidat soubor s jakoukoli nahrávkou v libovolném kodeku na seznam a hned vidíte v jakém přesně audio a video kodeku je soubor vytvořen, jaká je jeho velikost a délka a v jaké je kvalitě oproti DVD. V pravé části se pak pod tlačítky s nápisem Web skrývají odkazy na stránky, kde potřebný kodek najdete ke stažení. Pokud jste připojeni k internetu, už se vám nikdy nestane, že byste si nějaký nový film na vašem PC nepřehráli.

Doporučuji podívat se na domovskou stránku tohoto programu (avicodec.duby.info). Najdete na ní velké množství cenných informací týkajících se všemožných kodeků (jsou tu i ke stažení) nebo formátů video- i audiosouborů. Užitečné mohou být i odkazy na další stránky zabývající se touto tematikou.

Burning Timer 3.00

Jak dlouho to trvá?

S tímto prográmkem spočítáte dobu vypalování raz, dva. Ať už se jedná o CD nebo DVD, stačí zadat množství dat, které potřebujete vypálit a rychlost, kterou vaše mechanika podporuje a je hotovo. Pokud jste zvědaví, jak dlouho by vypalování trvalo na jiné mašině, pak můžete vyzkoušet všechny rychlosti od 1x (150 kB/s) až po 60x (9000 kB/s). U DVD to je od 1x (1,3 MB/s) do 8x (přibl. 10 MB/s). Dobře se dá tato utilita využít, pokud hodláte vypalovat více kopií jednoho CD. Dozvíte se, kolik času při této činnosti strávíte.

CD-BurnerXP Pro 2.1.2

Jak to vypálit?

Jak už je z názvu asi všem jasné, CD-Burner XP Pro je program určený pro vypalování CD i DVD. Jedná se o povedený software, který si za předlohu očividně vzal proslulé Nero, avšak je distribuován zdarma. Na rozdíl od Nera také obsahuje několik menších mušek, které by stálo za to vychytat, ale o tom později.

Vypaluje to, a to je hlavní. Nebyl by to plnohodnotný vypalovací program, kdyby neuměl vypálit klasické datové CD, audio CD a DVD+R/RW. Možnost vypalovat DVD-R/RW program ani internetové stránky neuvádí, je však možné, že i tento formát by zvládl. Příprava CD nebo DVD k vypálení je jednoduchá, dostáváme se tu ale k první chybičce. Program nepodporuje technologii drag&drop a pro přidání souborů na CD musíte použít tlačítko Přidat soubory. Tato chyba na funkčnost programu nemá vliv, ale významně snižuje uživatelský komfort. Ale nenechte se zastrašit, pořád jde o program, který dokáže vypalovat. Pro snížení chybovosti je podporován Burn-Proof, pracovat můžete bez problémů i s mechanikami připojenými na některém z USB, FireWire (IEEE1384) nebo SCSI rozhraní, a pokud rádi vytváříte multisession disky, budete vděční za okno, které vám ukáže kolik session je již na CD vypáleno a jak jsou velké. Jako audio CD můžete vypálit soubory ve formátu WAV (možno normalizovat), MP3, WMA (s potřebnými ovladači, které najdete také ) a ogg vorbis. Všechny formáty je možné před vypálením přehrát. Míru zaplnění média je vidět na spodní liště, která však funguje pouze tehdy, je-li již v mechanice vloženo prázdné CD.

Kromě vypalování nabízí CD-Burner možnost převodu audiostop z CD do některého z podporovaných formátů (WAV, MP3, WMA, OGG) tzv. rippování. Možnosti nastavení jsou standardní, tj. bitrate (možno i variabilní), vzorkovací frekvence, počet kanálů a rychlost zpracování, která na výstupu ovlivní konečnou kvalitu zvuku. Poslední funkcí, kterou program nabízí, je vypalování image souborů ve formátu ISO.

Jedná se o jednoduchý program, který se vám na první pohled určitě zalíbí, protože pěkně využívá barevné ikonky a všudypřítomnou "XPéčkovou" modrou. Pokud překonáte pár překážek, které se občas vyskytnou třeba že občas nebude nalezena vaše vypalovačka určitě si CD-Burner oblíbíte. Já však i nadále zůstanu u svého oblíbeného, lety prověřeného, vypalovacího programu.


Jak chytře a zadarmo na filmy II.

CDVD Benchmark

Jak to otestovat?

Chcete vědět jak si stojí vaše mechanika? Tento freeware ji několika testy ozkouší a přehledně zobrazí dosažené výsledky. Ty si pak můžete porovnat s přáteli a soutěžit v disciplínách jako je rychlost čtení, průměrná nebo náhodná přístupová doba nebo zatížení procesoru. Výsledky se liší test od testu a hlavně záleží na typu a značce použitého média. Že by se takhle dala otestovat i kvalita médií, na která vypalujete? Máte mechaniky dvě a přemýšlíte nad tím, zda by bylo možné vypalovat On-The-Fly, tedy přímo z CD na CD? Pak spusťte test a dozvíte se, zda je to možné.

CombiMovie 1.2

Jak to spojit?

CombiMovie je opravdu hodně malá utilita, která pracuje pro změnu pouze se soubory s příponou mpg. Program umožňuje spojení dvou a více filmů ve formátu MPEG do jednoho souboru. Ovládání programu je velmi jednoduché, stačí umět označit soubor a kliknout na tlačítko. Spojování je navíc bleskové, protože video se nijak neupravuje ani nekontroluje. Soubory jsou prostě pouze fyzicky napojeny jeden na druhý. Díky vestavěnému přehrávači si originály i váš výtvor můžete přehrát. Jednodušší už to opravdu být nemůže, ale funkcionalita je k nezaplacení.

DVD Patcher 1.06

Jak to "opatchovat"?

Občas vznikne problém, jak dostat film, který nemá zrovna ty správné parametry, na DVD. Když si třeba na digitálním televizním tuneru nahrajete film ve formátu MPEG, bude mít v některých případech datový tok 15 MB za sekundu. To však některé vypalovací programy nepřipustí a nedovolí vám takový soubor na DVD vypálit. Jindy může zase nastat problém s poměrem stran nebo vertikálním či horizontálním rozlišením. Na takové problémy je tady právě DVD Patcher, který dokáže změnit zmíněné údaje v hlavičce (headeru) a vypalovací programy tak zmást. Jednoduše nastavíte požadované údaje a jedním zmáčknutím tlačítka je práce hotova bez zdlouhavého enkódování a můžete se pustit do sestavování obsahu DVD tedy do vob souboru. Když máte připraveno, spustíte DVD Patcher ještě jednou, nastavíte původní hodnoty, abyste nezmátli i DVD přehrávač a vše je hotovo k vypálení. Hodně štěstí!

DVD Shrink 3.0 beta 5

Jak to zkopírovat a zmenšit?

DVD Shrink je nástroj pro snadné zálohování DVD na pevný disk nebo později pomocí DVD vypalovačky na DVD. Práce s ním je nenáročná a přehledná, takže ji zvládnou i ženy v domácnosti. Zkopírování na disk a následné nutné úpravy totiž zaberou zvláště na počítačích s procesorem s taktovací frekvencí pod 2 GHz celkem dost času.

Zkopírovat originální DVD může být problém, protože jsou většinou chráněna všelijakými ochranami. DVD Shrink je však díky zabudovaným algoritmům dokáže "rozlousknout" a zkopírovat na pevný disk prakticky cokoli. Další problém, který dnes nastane v drtivé většině případů, je, jak dostat originál, který na dvouvrstvém DVD zabere přibližně 9 GB prostoru, na vypalovací DVD médium, které disponuje 4,7 GB místa? A tady je právě největší síla DVD Shrinku. Slovo shrink bychom totiž do češtiny mohli přeložit jako srazit nebo zmenšit a to znamená, že jde o jakýsi zmenšovač obsahu DVD. Po načtení DVD na pevný disk můžeme jednoduše měnit kvalitu jednotlivých částí obsahu videodisku. Většinu z nás na DVD stejně moc nelákají všemožné bonusy, hlavní je film a jeho zvuk, a proto můžeme datový tok u bonusů a v menu snížit z 8 000 na min. 3 000 KB/s. Méně by už váš přehrávač pravděpodobně nezvládl. Co jde smazat úplně, jsou cizí jazykové mutace a titulky. Tím však, chceme-li zachovat strukturu DVD, musíme skončit. Pokud byste smazali byť jediný bonus úplně, DVD by možná nakonec nefungovalo. Kvalita filmu již takhle bude stejně někde mezi 80 a 100 % originálu a rozdíl pouhým okem patrně ani nepoznáte. Jestliže po menu netoužíte, můžete smazat všechno kromě samotného filmu a získat co nejvyšší možnou kvalitu.

Vypalovat už bohužel DVD Shrink neumí. K tomu vám dobře poslouží Nero Burning Rom, který jedno DVD vypálí přibližně za 15 minut. Potřebný čas závisí na vašem hardwarovém vybavení a rychlosti, kterou podporuje zakoupené médium.

ISO Buster 1.2

Jak to zabalit?

ISO Buster pracuje s image soubory vytvořenými některým z následujících programů: Nero, Blindread, Clone-CD, CDR-Win a WinOnCD. Pokud taková data máte na hard disku, software si je přečte a umožní vám extrahovat jakoukoli část obsahu, kterou si vyberete na místo, které si sami určíte. Umí také image z CD také vytvářet, a to ve standardním modu nebo v RAW modu. Hotové soubory ukládá jako ISO, BIN nebo TAO. U audio CD program podporuje CD-Text, což jistě potěší, a pokud se vyskytnou nějaké chyby, pokusí se je pomocí několika opravných mechanismů napravit.

Nero InfoTool 2.00

Jak se informovat?

Tato volně šiřitelná součást vypalovacího programu Nero Burning ROM má za úkol zjistit všechny dostupné informace, které se nějak týkají kopírování CD nebo DVD, a pár dalších nezbytností. První okno, které se vám ukáže, je věnováno vaší CD(DVD)-R/RW mechanice. Zobrazeny tu jsou všechny vlastnosti, které může taková mechanika mít. Jen ty zaškrtnuté však ta vaše opravdu má. K těm dalším se dostanete pouze prostřednictvím upgradu. Najdete tu maximální rychlost čtení a zápisu, verzi firmwaru, velikost bufferu, a jestli je podporována ochrana proti jeho podtečení.

Na dalších záložkách najdete informace o disku, který je právě vložen v mechanice, popis zapojení všech IDE zařízení, seznam všech driverů instalovaných na vašem počítači a programů určených k vypalování. Jde o program, jehož hlavním úkolem je informovat, a to mu jde dobře.

Video LAN Client 0.6.2

Jak to poslat po síti?

Video LAN Client je freeware, se kterým můžete jednoduše nasdílet svoje audio-  nebo videonahrávky v lokální síti nebo na internetu. Na jednom počítači nainstalujete Video LAN klienta jako Mediaserver a na druhém jako klienta. Pak už jenom zvolené soubory nasdílíte, a člověk na druhém konci drátu se může dívat na film nebo se zaposlouchat do vašich oblíbených nahrávek Beatles. Stoprocentně však bude fungovat pouze v širokopásmových sítích IPv4 nebo IPv6.

Kromě toho je VLC multiplatformním přehrávačem videa v jakémkoli z následujících formátů: MPEG-1, MPEG-2, MPEG-4 a DivX uložené na pevném disku, DVD nebo (S)VCD. Přehraje vám také streamované video z internetu nebo lokální sítě.

VirtualDub 1.5.10

Jak to zachytit?

VirtualDub je software určený hlavně pro zachytávání a následné jednoduché zpracování videa. Neobsahuje editační nástroje jako například Adobe Premiere, jeho hlavním účelem jsou rychlé a přímé operace s videem. Byl vytvořen hlavně pro práci se soubory formátu AVI, ale přehrát (nikoli uložit) dokáže i formát MPEG. Z jednoduché utility, která uměla pouze nahrát a zkomprimovat video do přijatelné velikosti, se časem stal kompletní nástroj, který dokáže odstřihnout nechtěné části filmu (pouze na začátku a na konci) a zbavit jej obrazových vad před závěrečným nahráním na médium.

Pokud tedy máte doma zařízení, které umí nahrát video do vašeho počítače, zaručeně byste měli VirtualDub vyzkoušet, protože se nejedná o nějaký průměrný prográmek. Tady jsou některé jeho funkce. Pokud nechcete nastavovat počet snímků za vteřinu v celých číslech, nechte se unést a pracuje v desetinných číslech. Program optimalizuje přístup na disk pro jeho lepší využití. Pokud vás omezuje bariéra 2 GB pro formát AVI, zkuste ukládat do formátu AVI2, který toto překonává, a jestli nestačí ani 4 GB, které povoluje systém FAT32, buď naformátujte na NTFS, nebo řekněte VirtualDubu, aby soubory sám rozděloval. Již v průběhu nahrávání videa můžete aplikovat některé filtry, které například dovedou snížit obrazový šum, nebo naopak o trochu vylepšit špatnou zvukovou kvalitu. Pokud vám vestavěné filtry nebudou stačit, můžete si stáhnout nějaký z internetu. Samozřejmě zadarmo. Pokud se vám audiostopa ani pak nebude líbit, tak ji celou smažte a nahraďte novou.

Funkcí je mnoho a v menu je celkem jednoduché se ztratit. Kdo práci s videem příliš nerozumí, bude si muset několikrát pečlivě pročíst manuál. Někomu asi moc nepomůže, že je pouze v anglickém jazyce, ale budete to muset nějak zvládnout se slovníkem. Výsledky za to určitě stojí.

WinMorph 3.01

Jak to zmorfovat?

WinMorph není nástrojem moc užitečným, ale zato si s ním člověk náležitě vyhraje. On totiž umí s videem nebo fotkami spoustu věcí. Dokáže změnit výraz ve tváři člověka (povytáhnout obočí, roztáhnout úsměv, atp.), postupnou přeměnou zaměnit objekty na dvou fotografiích nebo zdeformovat jednotlivé snímky videa tak, jak si přejete.

Pro ty z vás, kteří otevřou aplikaci WinMorph poprvé a nebudou si vědět rady, je připraven podrobný manuál ve formátu PDF a čtyři názorné flash animace, jež vysvětlí základní prvky práce se softwarem. Dál pak už nezbývá nic jiného, než zkoušet a zkoušet a postupně se zdokonalovat v morfingu a deformacích lidských a jiných tváří. Když už víte jak na to, práce s ním je vcelku jednoduchá. Stačí si vybrat vhodný objekt, vyznačit části, které chcete posunout, zvětšit, zmenšit, prohnout a cokoli dalšího co si vymyslíte, naznačit jak a případně kam se to má posunout, nastavit rychlost provedení a zmáčknout play. Přesné zpracování chce trochu šikovnosti a cviku, ale s trochou trpělivosti toho jistě dosáhnete.

Když vytvoříte opravdu povedené dílko, byla by škoda nikomu ho neukázat. Pro tuto příležitost disponuje WinMorph možností ukládání do několika výstupních formátů. Jsou to JPEG, BMP, PNG, TGA, TIF, AVI, MPEG nebo SWF (flash). To zaručuje širokou kompatibilitu a volnou ruku při rozesílání po internetu. Na závěr je také potřeba říci, že WinMorph existuje nejen jako samostatná utilita, ale také jako plug-in pro Adobe Premiere, Pegas Video a Wax.

Zoom Player Standard 3.10.1

A konečně jak to přehrát?

Zoom Player aspiruje na to, stát se ve vašem počítači jediným multimediálním přehrávačem. Je malý, je šikovný, je hezký, je plně skinovatelný, je zadarmo a má tolik funkcí, že je všechny ani nevyužijete. V první chvíli jsem už myslel, že se konečně objevila konkurence pro známý BS Player, který mimochodem konečně spatřil světlo světa ve verzi 1.00. Zoom Player však jde ještě dál. On totiž kromě videa dokáže přehrávat také audio (se správnými filtry) a zobrazovat fotky. Existuje však i jedno "ale". Verze Standard, kterou můžete získat zdarma, je poněkud omezena tím, že vám neumožní přehrát DVD disky, i kdybyste se bůhvíjak snažili. Od toho je tu verze Professional, kterou už je nutno zaplatit dvaceti dolary nebo si ji alespoň na měsíc vyzkoušet. Třicetidenní trial verzi najdete společně s verzí Standard na našem CD.

Nicméně pokud nedisponujete DVD mechanikou, může vás tento malý zádrhel nechat klidnými. Vy se spokojíte se standardní verzí, která je plně funkční a nebrání vám v přehrání jakéhokoli multimediálního souboru, pro který máte nainstalovaný kodek nebo filtr. Z vlastností nutných pro prohlížení filmů nechybí promítání ve fullscreen modu, zoom, zpomalené přehrávání, rychlé převíjení na obě strany, přehrávání nekompletních souborů AVI, titulky nebo ovladače barevnosti, které některým přehrávačům chybí, jako kontrast, gamma, saturace, odstín a jiné. Pro audio je tu podpora playlistů, ekvalizer, zobrazení ID3 tagů, a možnost poslechu souborů ve formát OGG, OGM nebo Matroska.

Program je sice v angličtině, ale prostředí je přehledné a uživatelsky přívětivě zpracované. Ovládání je řešeno pomocí myši, ale kdo má raději klávesové zkratky, přijde si také na své. Vy-zkoušejte a uvidíte. A že je na co se koukat.

abcAVI Tag Editor je jednoduchý program pro popis filmů ve formátu AVI.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: český

Zdroj: kibus1.narod.ru/frames_eng.htm?sof/abcavi/index.htm (abcavi.exe, 1,2 MB) a na našem CD

Ant Movie Catalog vám možná zachrání některé filmy, o které byste neradi přišli.

Operační systém: Windows 9x/ME//NT (s SP4)/2000/XP

Jazyk: český

Zdroj: www.antp.be/software/moviecatalog (ant-amc_install.exe, 3,2 MB) a na našem CD

AV Cutty rozstříhá nebo i spojí jakékoli video ve formátu AVI podle vašeho přání.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: německý

Zdroj: www.emerling-kr.de (avcutty_v21a.exe, 441 KB) a na našem CD

Díky AVIcodecu najdete potřebný kodek za několik vteřin.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: český

Zdroj: avicodec.duby.info (AVIcod11.exe, 360 KB) a na našem CD

Burning Timer je jednoduchá kalkulačka na čas strávený u vypalování.

Operační systém: Windows 9x/ME/2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.cbtools.de (bgtimer.exe, 738 KB) a na našem CD

CD-BurnerXP Pro bez problémů vypálí co je třeba, i když občas je nutné poprosit.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: hem.bredband.net/cdburnerxp (cdburner-setup.exe, 9,5 MB; cdburner-wmfdist.exe (ovladače pro wma), 4 MB) a na našem CD

CDVD Benchmark několika testy vyzkouší vaši mechaniku a poté vám poví, jak je rychlá.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: německý

Zdroj: home.t-online.de/home/joern.fiebelkorn (CDVDBenchmark.zip, 561 KB) a na našem CD

CombiMovie spojí jakýkoli počet souborů ve formátu MPEG do jednoho výstupu.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: members.ams.chello.nl/igunawan/MxTools/CombiMovie.htm (InstCombiMovie.exe, 378 KB) a na našem CD

DVD Patcher dokáže dostatečně zmást vypalovací programy, aby vypálily i to co nechtějí.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: mitglied.lycos.de/dvdpatcher (DVDPatcher_v106.zip, 44 KB) a na našem CD

DVD Shrink zkopíruje chráněná DVD a zmenší je natolik, že je možné je vypálit na DVD-R/+R.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.dvdshrink.org (dvdshrink30beta5.zip, 260 KB) a na našem CD

ISO Buster kamarádí s image v mnoha formátech a dokáže si s nimi poradit.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.isobuster.com (isobuster_13_all_lang.zip, 2,3 MB) a na našem CD

Nero InfoTool poradí, ale nic víc nečekejte.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.cdspeed2000.com (InfoTool.exe, 401 KB) a na našem CD

Video LAN Client přehraje téměř všechno a nezáleží na operačním systému nebo na přenosových cestách.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP, Linux, Manos, a další

Jazyk: anglický

Zdroj: www.videolan.org (věc-0.6.2-win32.exe, 4,6 MB) a na našem CD

VirtualDub udělá z vašeho počítače velmi funkční video.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.virtualdub.org (VirtualDub-1.5.10.zip, 680 KB) a na našem CD

WinMorph vám pomůže s efektní přeměnou jednoho objektu v druhý.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.debugmode.com (winmorph.zip, 4,5 MB) a na našem CD

Zoom Player je univerzální přehrávač multimediálních souborů.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT//2000/XP

Jazyk: anglický

Zdroj: www.inmatrix.com/zplayer (zp320std.exe.zip, 922 KB) a na našem CD


PC WORLD CD Centrum

Výběr programů, které tento měsíc naleznete na našem CD

Lenka Karlíková

C04P0012

Tag&Rename 3.0.1

Licence: shareware (licence 30 USD)

Domovská stránka: www.softpointer.com

Tag&Rename je silný pomocník pro organizování a archivování hudebních souborů. Přejmenovává sbírky MP3 souborů na základě informací v nich uložených. Edituje existující údaje v tagu a konvertuje je navzájem. Tagy můžeme rovněž automaticky vytvářet podle jména souboru. Hlavní funkcí programu je tedy možnost přejmenovávání skladeb, kdy během několika vteřin můžeme změnit jména souborů i sbírek. Tag&Rename přejmenovává nejen soubory, ale také celé adresáře a podadresáře. Pro přejmenovávání lze nastavit vlastní šablony, které nám umožňují nabízené proměnné. Používání aplikace se na první pohled může zdát složité, avšak po nějakém čase se práce stane intuitivní. Tag&Rename podporuje formáty MP3, WMA, OGG, ASF, WMV, M4A a další. Soubory přejmenovává podle FreeDB databáze a podporuje tagy ID3, ID3 v2 a VQF. K ulehčení popisu skladeb slouží webová služba. Z těchto stránek je ke skladbám dopsán popis alba, jeho autor, druh hudby, rok vydání a další více či méně zajímavé a důležité údaje. Milovníci hudby budou určitě nadšeni z toho, že k albu bude stahován také obal. Další funkce programu je převod tagů z ID3 v1 do ID3 v2. Nevýhodou pro uživatele programu Tag&Rename, jenž je určen pro operační systém Windows, je jeho omezení, neboť je poskytován pouze jako shareware.

winLAME rc3

Licence: GNU General Public Licence (GPL)

Domovská stránka: winlame.sourceforge.net/index.php

winLame je jednoduchý enkodér, jenž slouží k převádění WAV souborů do empétrojek, Ogg Vorbis a dalších audiosouborů. LAME je nový nástroj, který vznikl z ISO enkodéru. Slouží ke zkvalitnění kompresního algoritmu. winLame, jak napovídá samotný název, je určen pro operační systém Windows. Díky uživatelsky přívětivému rozhraní je práce s ním velmi jednoduchá. Nejprve si vybereme soubory, které chceme převádět, buď z místa na disku nebo z audio CD. Poté si zvolíme výstupní formát a místo, kde se budou převedené soubory ukládat. V následujícím okně si vybereme předvolby enkodéru. winLAME enkodér dovede převádět soubory v bitratu 32-320 b/s, ve variabilním bitratu, díky čemuž získáte výsledné soubory ve vysoké kvalitě a samozřejmě menší velikosti. Program dále nabízí práci s několika audioformáty na vstupu. Pro kódování používá LAME MP3 knihovny a pro dekódování MAD knihovny. Dále používá vysoce kvalitní knihovny jako Ogg Vorbis, SSRC a další. Aplikaci lze ocenit díky její malé velikosti, snadné instalaci i odinstalování pomocí systému Nullsoft Scriptable a rychlému nastavování vlastností. K dispozici je také propracovaná HTML nápověda.

Inno Setup 4.0.10

Licence: GPU

Domovská stránka: www.jrsoftware.org

Inno Setup je profesionální aplikace, sloužící k tvorbě spustitelných EXE souborů. Tyto soubory poté budou obsahovat průvodce pro instalaci a odinstalování, rovněž také zdrojový kód. Program Inno Setup byl představen již v roce 1997 a ve své kategorii se řadí k jedněm z nejlepších, díky své stabilitě a propracovanému prostředí. Vytvořené soubory, díky nimž je možné vytvořit pouze jeden instalační soubor nebo rozdělit instalaci na více médií, jsou komprimovány algoritmem ZIP, dále je podporován algoritmus bzip2. Inno Setup umí porovnávat verze souborů, přepisovat používané soubory, vytvářet odkazy v menu a na ploše, registrovat knihovny a ovládací prvky ActiveX, instalovat fonty, knihovny a mnohé další. Vzhled vytvořené instalace bude standardní, používaný ve Windows. Dále umožňuje na disku vytvářet zástupce, zapisovat položky do systémových registů a do INI souborů. Aplikace podporuje Silent (Un)Install, tzv. tichou (od)instalaci, která je bez dialogových oken. Jediná instalace zahrnuje různé instalační varianty, podporuje plnou, minimální nebo vlastní instalaci. Program, vytvářející instalace pro distribuci aplikací, je určen pro verze MS Windows 95, 98, 2000, XP, ME a NT 4.0. Na internetu je také možnost stáhnout si k tomuto produktu doplňkový modul Czech 4 Inno Setup, pomocí něhož lze vytvářet instalace v českém jazyce.

Active Keys 2.02

Licence: trial (licence 25 USD)

Domovská stránka: www.softarium.com/download/Active-Keys.exe

Klávesové zkratky jsou nedílnou součástí ovládání počítačů a mnozí uživatelé si často tvoří své vlastní, neboť velmi zjednodušují a urychlují práci s počítačem. Active Eyes je utilitka, s níž lze tvořit vlastní klávesové zkratky pro jakýkoliv program či dokument. Po instalaci programu se objeví ikona ruky vedle hodin, což značí běh aplikace. Pro samotné definování klávesových zkratek lze používat klávesy ALT, SHIFT, Control, Win a libovolný znak. K dispozici je několik funkcí, jež jsou rozděleny do sedmi skupin. Ve skupině s označením Display lze tvořit klávesové zkratky pro vypnutí a zapnutí monitoru, nastavení videomodu a pro aktivaci spořiče obrazovky. Skupina Internet umožňuje nastavit zkratky pro otevření stránky nebo pro poslání e-mailu. Multimediální skupina zahrnuje možnosti tvořit zkratky pro ovládání hlasitosti, Winampu, Windows Media Playeru a otevření dialogu pro CD Audio. Záložka Systém nabízí nastavování Ovládacího panelu, popřípadě vypnutí nebo restartování počítače. Položka Text slouží k vkládání přednastaveného textu, aktuálního času nebo data. Předposlední skupina Windows Control tvoří zkratky pro minimalizaci, obnovení nebo zavření okna, postavení oken na obrazovce a další. V poslední skupině lze tvořit klávesové zkratky pro otevření libovolného dokumentu nebo složky, spouštění zvolených programů a pro tisk dokumentů. Program Active Keys je profesionální nástroj, při jehož používání by se neměly vyskytovat žádné problémy.


Kutilem ve Windows

CD obaly / grafika / zametání stop / FTP klient

Lenka Karlíková

V tomto čísle jsme si pro vás připravili několik zajímavých aplikací, které určitě ocení nejen začínající uživatelé. Pro ty, kdo si tvoří jednoduché obaly na CD, určitě postačí CD Covers Printer. Nabízí základní funkce pro tvorbu klasických plastových obalů. Bitmapový kreslicí program Pixia je plný nejrůznějších funkcí, na něž si budete muset vyhradit čas, pokud budete chtít tento software používat na profesionální úrovni. AbsoluteShield Internet Eraser Lite maže stopy vaší práce na počítači, takže nikdo již nezjistí, co jste na počítači dělali, pokud byste to chtěli ukrýt. Poslední aplikace FTP Commander splňuje veškeré funkce jednoduchého FTP klienta.

Pixia 3.0b

Licence: freeware

Domovská stránka: www.ab.wakwak.com/~knight/

Pixia je zajímavý bitmapový kreslicí program, který je určen pro kresbu a úpravu obrázků nebo také fotografií. Přestože se jedná freeware, nabízí množství užitečných funkcí, z nichž můžeme jmenovat podporu filtrů a efektů, práci s maskami, vrstvami a hladinami, úpravu tvaru kreslicích nástrojů, import z TWAIN rozhraní nebo funkce pro editaci grafiky. Instalace programu, jehož velikost je jen 3,3 MB, je jednoduchá a zvládnou ji jistě i začátečníci. Nejnovější verze tohoto editoru je zatím jen v angličtině, ale pro starší verze je k dispozici také čeština. Pixia podporuje formáty BMP, ICO, DIB, JPG, PNG, TIF, WMF, RGB a PXA, což některým náročnějším uživatelům nemusí stačit. Samotná práce s programem se stane intuitivní až po několika používáních, obzvláště při využití složitějších funkcí. Základní funkce editoru jsou však také bohaté. Otvírat obrázky lze pomocí náhledů nebo katalogu. Po zvolení této funkce se zobrazí všechny podporované formáty obrázků v malém prohlížeči, v němž lze nastavit velikost náhledu, zobrazení podle velikosti, data nebo jména souboru. Soubory je v tomto prohlížeči možné mazat a přejmenovávat.

V hlavním panelu programu se nachází osm záložek, přičemž nejzajímavější jsou záložky Selection, Paint, Image a View. V záložce Selection lze kopírovat označené části, aplikovat filtr na vybranou část nebo kreslit linky a další objekty. Práce se selekcemi je výhodná, neboť vykreslený tvar jako tvar štětce bude ve velikosti selekce. Po vykreslení selekce nezmizí a lze ji dále upravovat, přesouvat, přidávat nebo ubírat body. Záložka Selection dále umožňuje vkládat části z jiných souborů, kdy tyto části lze tradičně upravovat zmenšovat a zvětšovat, otáčet, ořezávat nebo upravovat hrany. V záložkách Paint a Image jsou funkce jako volba pozadí a barev, rotace, vymazání, rozostření, volba tvarů štětce a textury. Záložka View nabízí práci s lupou. Nejenže obrázek zvětšuje a zmenšuje, ale zvolenou část lze také upravovat pomocí několika nástrojů. Je možné si vybrat z několika zvětšení a zobrazit mřížku oddělující jednotlivé pixely. Zajímavou funkcí pro zpestření práce jsou filtry rozdělené do pěti skupin. Pomocí programu Pixia si můžete vytvořit také kalendář, čtverečkový papír nebo graf biorytmů. Závěrem lze říci, že tato freeware aplikace je velmi povedená. Svými funkcemi určitě postačí pro jednoduchou úpravu obrázku. Navíc je tento program vhodný pro počítače s malými pevnými disky nebo do notebooků.

CD Covers Printer

Licence: freeware

Domovská stránka: psoft.crolink.cz/cdcover.php

Aplikací pro tvorbu obalů je na našem trhu nepřeberné množství. Většinou se jedná o součásti vypalovacích programů. CD Covers Printer je český produkt, který je svým vzhledem podobný například aplikaci pro tvorbu obalů, jež je součástí nejznámějšího vypalovacího programu Nero. Rozhodně jej nemůžeme považovat za profesionální nástroj, avšak pro jednoduchou tvorbu obalů plně postačí. Je určen pro tvorbu obalů standardních velikostí, tedy klasických plastových boxů na CD a slim krabičky. Na obalu lze zobrazit titul a podtitul. Je u nich možné definovat velikost, zarovnání, barvu a typ písma. Na přední části obalu si můžeme zvolit barvu pozadí. Výběr barev je však velmi omezený. Pro úpravy na zadní straně obalu je možné si vybrat ze čtyř možných zobrazení toku textu. Lze na ní také zobrazit seznam zvukových skladeb. Při tvorbě obalů je možné v omezené míře kombinovat vkládané obrázky a jednoduché fixované popisky. Práce s programem je intuitivní a určitě ji zvládnou všichni i bez předchozích zkušeností s podobnými aplikacemi. Nejprve načteme obrázek formátu JPG nebo BMP do zvolené části obalu nebo jej můžete nasnímat přímo ze skeneru. Před skenováním je nutné nastavit správné parametry skenované předlohy. Součástí CD Covers Printer je náhled pro konečnou verzi obalu, kde si jej můžeme zkontrolovat před tiskem. Je možné měnit procentuální zoom náhledu. Poté již můžeme vytvořený nebo prázdný obal vytisknout.

FTP Commander 7.2

Licence: freeware

Domovská stránka: www.internet-soft.com

Jednoduchý klient, nabízející funkce obdobné jako komerční programy. Tak můžeme charakterizovat aplikaci FTP Commander. Jedná se o FTP klienta, jenž disponuje jednoduchým rozhraním. Pracuje se klasicky ve dvou oknech, čímž je umožněna velmi rychlá práce. Používání této utility zvládnou bez problémů také uživatelé, kteří se například snaží poprvé importovat své stránky na server poskytovatele. Po instalaci můžeme program ihned používat, avšak je nutné provést několik nastavení. Musíme definovat vlastní server, kde zadáme standardní informace jako název připojení, adresa FTP serveru, uživatelské jméno a heslo. Kromě obvyklých funkcí jako mazání, přejmenování, kopírování souborů, či vytváření a mazání adresářů na FTP serveru, dále FTP Commander umožňuje předvolbu serverů a přejmenovávání souborů na serveru. Vlastní transfer realizují tlačítka, jež určují směr provádění. Průběh kopírování lze také přerušit. Aplikace je kompatibilní s proxy, firewallem, Sockets 4, 4.5 a 5. FTP Commander je v několika jazykových lokalizacích, bohužel česká chybí. Pro ty, co neovládají angličtinu, je však k dispozici slovenština.

AbsoluteShield Internet

Eraser Lite 2.48

Licence: freeware

Domovská stránka: www.internet-track-eraser.com

AbsolutShield Internet Eraser Lite je program, sloužící k ochraně vašeho soukromí a k nastavení nejen vašeho prohlížeče. Odstraňuje stopy po navštívených stránkách na internetu nebo stopy po otevřených dokumentech. S tímto programem tedy dokážete vymazat veškeré stopy, které zanechá vaše práce na počítači. Dále program také umožňuje mazat historii přístupů na WWW stránky, cache soubory, cookies, uložené URL adresy, uživatelské jména a hesla používaná v IE, dočasné složky, soubory v koši, a to vše bez možnosti jejich obnovy. V aplikaci je také zabudováno blokování pop-up oken a pop-up spam Messenger. AbsoluteShield Internet Eraser je integrován s Internetem Explorerem, avšak Lite verze této aplikace podporuje pouze MSIE 4.x-6.x.


Nebojte se vyzkoušet

Utility pro nevšední příležitost

Martin Koníček

C03P0013

Jste tvůrcem webu a máte archaické sklony optimalizovat své webové stránky pro starší prohlížeče? Pokud ano, tak jistě využijete možnosti testovat své výtvory v rychlém prohlížeči OffByOne. Ten stačí pouze rozbalit a spustit (není vyžadována instalace). Používáte pro ukládání souborů server s operačním systémem Linux? Pak se nevažte a vyzkoušejte bezvadný souborový manažer WinSCP. Ten se dokáže připojit na linuxový server přes zabezpečený kanál SSH, a pak se soubory pracuje obdobně jako dobře známý Norton Commander. Ještě vám to nestačilo? Tak určitě zkuste schovat libovolný soubor do obrázku ve formátu PNG, popřípadě BMP. To můžete udělat pomocí utility Radix, která možná předčí vaše očekávání. Ostatně koho by napadlo hledat tajnou zprávu ve vaší fotce z dovolené, zakódovanou jako snadno přehlédnutelný šum.

Emule Plus 1.h

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: emuleplus.sourceforge.net

Emule Plus je nový klient P2P sítě EDonkey2000. Ta je určena k hromadnému sdílení video- a audiosouborů. Popisovaný klient je vlastně odnoží obdobného programu Emule (bez Plus), avšak přináší oproti němu několik změn. Po prvním spuštění aplikace si určitě ihned všimnete velmi dobře provedeného uživatelského rozhraní. Rovněž zaujme funkce pro stahování souborů z několika zdrojů najednou, univerzální vyhledávání s podporou MD5 Hashe (slouží pro kontrolu integrity souboru), popřípadě zabudovaný klient IRC. Všechny tyto vlastnosti jsou navíc podporovány širokými možnostmi nastavení. Mezi nimi je například zajímavá funkce plánovaného spuštění klienta s omezením rychlosti stahování. Autoři nezapomněli ani na maličkosti, a přidali třeba možnost zobrazování ohromného množství různých statistik. Klient se dá ovládat nejen z vašeho počítače, ale i odkudkoliv prostřednictvím zabudovaného webového serveru.

Off By One Browser 3.4.a

Licence: freeware

Domovská stránka: www.offbyone.com

Nejen profesionálním webovým tvůrcům, ale i běžným uživatelům je jistě známo, že pro surfování na webu nemusíte používat jen originální "prkno", dodané spolu s operačním systémem. Vedle Internet Exploreru jsou k dispozici Mozilla či Opera. Existují však samozřejmě i jiné produkty, které svými vlastnostmi mohou nalézt využití. A jedním z nich je právě Off By One. Hrdě se pyšní svými kvalitami, které se mohou hodit především majitelům starších počítačů. Program je totiž malý, rychlý a nevyžaduje instalaci. Jeho ovládání je díky omezenému množství funkcí o to jednodušší. Vzhledem ke své nenáročnosti ovšem nepodporuje plnou paletu formátů; najdeme mezi nimi pouze HTML 3.2, bez podpory CSS. Přestože jsou některé stránky pro takto jednoduché prohlížeče stále optimalizovány (např. Google.com optimalizuje svůj web dokonce i pro textové prohlížeče), spousta webů nám bude pravděpodobně jen stěží dostupných. Proto bych nasazení Off By One doporučoval jen na opravdu zastaralých počítačích.

WinSCP 3.4.1

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: winscp.sourceforge.net/cze/

Většina našich čtenářů pravděpodobně zná standardní způsob sdílení souborů ve Windows. Po jednom kliknutí pravým tlačítkem na danou složku můžete libovolná data nasdílet jakémukoliv uživateli v síti. Pokud ovšem takovou věc provedete na linuxovém serveru (na kterém není nainstalována Samba), tak k datům nebudete moci z windowsovských stanic rozumně přistupovat. To se však nelíbilo autorovi programu WinSCP, který se rozhodl vyvinout unikátního klienta služby SSH, jenž umožňuje šifrovaně přenášet soubory po počítačové síti. Aplikace z pohledu uživatele vypadá obdobně jako legendární souborový manažer Norton Commander (popřípadě, v závislosti na nastavení, i jako Průzkumník Windows). Pokud zrovna nejste správcem linuxového serveru, tak vás možná také potěší podpora služby SFTP, jež je určena k šifrovanému přenosu dat.

Radix 1.1

Licence: demo (omezené velikostí souboru), 999 Kč

Domovská stránka: www.kts-asap.cz

Právo na soukromí je jedno ze základních lidských práv. Bohužel se velmi často stává, že buď neznámý hacker, dobrý známý, popřípadě některá ze státních složek toto právo (ať už oprávněně či neoprávněně) naruší. To pro nás může mít nepříjemné následky. Když si přečtou naší soukromou korespondenci, nemusí se stát nic vážného, ale když se provalí obchodní tajemství nebo jiné utajované skutečnosti, je to horší. Abyste takovým situacím předcházeli, je třeba texty nejen šifrovat (ačkoli každá šifra je takřka vždy prolomitelná), ale dokázat je i v případě potřeby šikovně skrývat. V tomto ohledu vám může pomoci program Radix. Ten umí zašifrovat libovolný text, posléze jej ve formě šumu uložit do obrázku ve formátu PNG nebo BMP. Ač se to zdá neuvěřitelné, tento způsob patří k jedněm z nejbezpečnějších. Ostatně myslíte, že by někoho napadlo hledat důležitou korespondenci ve vašich digitálních fotografiích z dovolené?


Rozhýbejte svůj web

Macromedia Flash MX 2004 je zase o krok dál

Vladimír Vondráček

C04P0019

Pokud jste během svého brouzdání internetem narazili na zajímavé pohyblivé a interaktivní stránky, existuje vysoká pravděpodobnost, že byly vytvořeny ve vývojovém prostředí Macromedia Flash, jehož nová verze je nyní k dispozici.

Pro budování bohatého internetového obsahu je Flash de facto standardem, a jeho rozšíření pomáhá i obchodní politika firmy, která přehrávače flashových dokumentů šíří zdarma. Buď samostatně, nebo jako plug-iny do internetových prohlížečů.

Ten, kdo v tomto vývojovém prostředí ještě nikdy nepracoval, bude mít zpočátku trochu problém se zorientovat. Flash toho totiž umí příliš mnoho. Jsem si ale jistý, že již po krátké době přejde systém ovládání a logika aplikace do krve, a práce pak bude jenom procházkou růžovým sadem. Ku pomoci slouží i řada průvodců a tutoriálů.

Co je nového?

Změny v aplikaci jako takové nejsou patrné úplně na první pohled. Bylo poněkud upraveno ovládání do této oblasti spadá i vylepšený systém nápovědy nebo kontrola pravopisu. Rozšířena byla funkce Najít a Nahradit. Kvalitnějšího grafického zpracování lze nově dosáhnout pomocí importu souborů ve formátech PDF, EPS a Adobe Illustrator. Vylepšen byl i import videosouborů spolu s jejich editací. Pro finální nasazení najde uplatnění i podpora kódování unicode, a měly by tedy skončit problémy se znaky s diakritikou. Neméně důležité je využití zabezpečeného internetového protokolu HTTPS, s exaktní kontrolou jména domény a formátu dotazu na příslušný webový server. Další krok byl učiněn i v definicích objektově orientovaného skriptovacího jazyka ActionScript 2. Viditelně bylo zrychleno přehrávání videosekvencí. Jestli se jedná o dvou- až pětinásobek oproti předchozí verzi, jak udává dokumentace, se ověřuje těžko, výkonnostní posun je ale znát.

Verze Flash Professional pak nabízí i interaktivní práci s daty, možnost navázat dokumenty na databázové zdroje a tedy generovat dynamický obsah nejen pojetím (že se všechno pohybuje a bliká), ale i obsahem. Zdrojem dat může být podporovaný SQL server nebo obecný XML soubor. Data lze pak snadno opracovávat pomocí zmiňovaného ActionScriptu. Profesionální verze nabízí navíc i podporu týmové práce na projektech.

Možnosti vývojového prostředí se dají rozšířit i dodatky tzv. třetích stran, takže pokud něco podle vás ve Flashi chybí, není nutné hned tento produkt zavrhnout. Stačí zachovat chladnou hlavu a popátrat po příslušném plug-inu.

Pokud chcete využívat vymoženosti ActionScriptu 2 nebo nových možností pro práci s videem, pak nepochybně má upgrade na novou verzi Macromedia Flash MX 2004 smysl.

Macromedia Flash MX 2004

podpora videa

zrychlení přehrávače

K recenzi poskytla firma:

Digital Media, s. r. o.

Schweitzerova 22, Olomouc

www.digitalmedia.cz

Cena: 17 700 Kč (verze Pro 24 800 Kč) bez DPH


Magický instrument

Multimediální editor MAGIX MUSIC MAKER 2004 Deluxe

Vladimír Vondráček

C04P0021

O produktech řady Music Maker jste si již několikrát mohli na stránkách PC WORLDu přečíst. Nyní přichází výrobce s inovovaným modelem pro rok 2004. Nová verze sice zachovává v názvu slovo music, ve skutečnosti se však jedná o plně multimediální editor. Pracovat lze totiž nejen se zvukovými vzorky, ale i s videosekvencemi.

Začněme od toho nejzřetelnějšího, a to je celkový design aplikace. Ten se trochu proměnil, avšak rozhodně neztratil nic ze své přehlednosti a funkčnosti. Celému uživatelskému rozhraní vévodí samozřejmě náhled jednotlivých zvukových stop, vzorky (nebo chcete-li samply) se umisťují prostým přesunutím myší. Po kliknutí na zdrojový soubor v příslušném podokně je okamžitě generován "náslech" (či jak nazvat demonstrační přehrání zvukové sekvence).

Music Maker je v podstatě výkonný multitracker, jenž nabízí plných 96 stop ovšem jak již bylo řečeno, nikoli jen zvukových. Vedle samplů a MIDI sekvencí lze s úspěchem vkládat také text a video. Stejně jako v minulých verzích, nechybí ani zde celá řada efektů. Oproti dřívějšku již není distribuce rozdělena na "běžnou" a "lepší", pro rok 2004 bude k dispozici pouze verze Deluxe (tedy ta lepší). Vyplývá z toho i vyšší počet různých efektů a možných manipulací se vzorky, které mohou být aplikovány v reálném čase. Real-time efektů je 15, a najdeme mezi nimi např. obligátní Surround, Revers či Normalize. Jako realtimovou lze charakterizovat též možnost vkládat vzorky přímo do přehrávané sekvence, a okamžitě slyšet provedené změny. Po volbě požadovaného efektu se nám klasicky zobrazí simulace studiového přístroje, kterým lze příslušný efekt nastavit, a posléze i aplikovat na zvolený vzorek. Magix do této verze také chvályhodně zabudoval podporu steinbergovských VST plug-inů, čímž nám umožnil úspěšně rozšiřovat počet využitelných nástrojů a efektů (vždy 1 modul na 1 track). Pro pohotovější práci s MIDI byl do programu také přidán nový editor. Nový je i integrovaný 32bitový processing zvukových dat, a spousta nových samplů. Pokud to nestačí, nebo nemáte k dispozici potřebný hardware, stále ještě existuje možnost zakoupit profesionálně připravená CD s již nachystanými zvuky. Tři disky jsou už součástí balení.

Kromě úpravy a editace zvukových samplů a jejich skládání do kýžené sekvence, je možno muziku doplnit obrazovým materiálem. Malou vadou na kráse je, že výsledek nelze přímo v prostředí Music Makeru vypálit na DVD. Pro export lze ovšem použít pro DVD vhodný formát MPEG2, a zbytek realizovat v jiné aplikaci. Program též dokáže získávat obraz jak z digitálních, tak analogových videokamer. Vše můžete opět oživit řadou zajímavých videoefektů nebo nápaditými úvodními a závěrečnými titulky.

Vylepšeny a rozšířeny byly i možnosti importu a exportu. Jako zdroj hudebních samplů lze použít i ripované CD Audio, nově je podporován formát OGG, mimo již dříve implementovaných MP3, WAV a MPG. Dostačující je i škála videoformátů konkrétně AVI, MPEG1/2 a DivX pro import i export. Jedná se tedy o další, již multimediálně multifunkční, produkt firmy Magix, kterým si rozhodně ostudu neudělala. Relativně vyšší cena je na straně druhé vyvážena neoddiskutovatelnou kvalitou.

Magix Music Maker 2004 Deluxe

editace "naživo"

škála efektů a podpora VST

zabudovaná práce s videem

nelze přímo vypalovat DVD

K recenzi poskytla firma:

U.S. Action, s .r. o.

Slévárenská 20, Ostrava-Mariánské Hory

www.topcd.cz

Cena: 2 999 Kč (vč. DPH)


Antivir pro každého

Panda Titanium Antivirus 2004 - Slušný standard

Patrik Malina

C04P0023

Antivirové programy pod značkou Panda nejsou na evropském, resp. tuzemském trhu žádnou převratnou novinkou, a stejně jako konkurence i tvůrci tohoto řešení nabídli pro příští rok aktualizovanou verzi. Prozkoumali jsme v redakci kompletní variantu, určenou pro český trh, jež nesla pojmenování Panda Titanium Antivirus 2004 (dále jen PTA) a číslo verze 3.00.00. Hned zpočátku je nutno říci, že lokalizace aplikace není vůbec provedena špatně, a navíc je k dispozici jak v češtině, tak ve slovenštině.

Co do rozsahu svých funkcí je PTA klasickým antivirovým nástrojem, bez dodatečných možností jako jsou osobní firewall či anti-spam. Stejně jako předchozí verze titanové řady je i tato zaměřena na koncové uživatele, a proto se tvůrci snažili fungování aplikace skrýt za co možná nejjednodušší ovládací rozhraní. Celková míra zabezpečení je jednoznačně indikována ukazatelem, jehož polohu určuje například stáří poslední kompletní kontroly či doba od naposledy uskutečněné aktualizace virové databáze.

Základem funkcionality jsou tradiční dvě komponenty: klasický antivirový skener pracuje s databází známých nákaz, kterou je možno updatovat automaticky každý den, a volitelným mechanismem je pak heuristická analýza, na jejíž zapnutí po instalaci případně nezapomeňte. Uživatel může přímo ovlivňovat automatickou kontrolu, jež pracuje jako rezidentní služba, a to formou přímé definice přípon souborů, na něž se má kontrola vztahovat. V přednastavené kolekci nechybí též komprimované archivy a s ukrytým škodlivým kódem v souboru ZIP neměl antivir při odhalení žádné potíže. V případě heuristické analýzy se však uživateli do rukou nedostávají žádné možnosti konfigurace. Domníváme se, že alespoň volba "síly" tohoto mechanismu by nebyla na škodu. Podobně bezradně si asi bude uživatel připadat i v případě, že se rozhodne kontrolovat činnost antiviru při nalezení viru či podezřelého programu. Bohužel, v ovládacím rozhraní se nám nepodařilo nalézt žádné volby pro definici příslušné činnosti, takže se prostě musíte spolehnout na to, že vše dopadne, jak má.

Zajímavou možností antiviru je rozšíření kontroly na některé specifické útočné nástroje, jež mohou být zneužity různými piráty či žertéři, a způsobit tak přinejmenším nepříjemný zážitek. V této části však autoři pravděpodobně uživatelskou přítulnost přehnali: ačkoliv můžete zvolit tři druhy kontroly, nic podrobnějšího se nedozvíte a hlavně nic nenastavíte. Nezbývá než spoléhat, že antivirus bezpečně odhalí "pirátské programy", nežádoucí automatické vytáčené internetové připojení (dialery) a různé žertovné prográmky. Bohužel, seznam čistých a podezřelých položek se nám ovlivnit nepodařilo, a tak nezbývalo než zvolit metodu pokus omyl. V případě pirátských programů se skutečně Pandě podařilo řadu "známých firem" odhalit, ovšem řada jiných prošla, takže výsledný dojem je rozpačitý. Z dalších funkcí jistě stojí za zmínku možnost vytvoření záchranných disket pro vyčištění počítače po prodělané "viróze" či ochrana sebe sama antivirus v rezidentním režimu hlídá sám sebe proti odpojování či deaktivaci.

Panda Titanium Antivirus 2004 představuje ve světě antivirů slušný standard, a tak to jistě i v příštím roce zůstane. Domníváme se však, že taktika totálního odstínění typického uživatele od nutnosti něco konfigurovat zde byla dovedena dále, než je nezbytně nutné.

Panda Titanium Antivirus 2004

lokalizace

ovládací rozhraní

často utajená funkcionalita

K recenzi poskytla firma:

proNETIX, Fibichova 49, Brno

www.pronetix.cz

Cena: 1 190 Kč (bez DPH) s roční aktualizací


Solidní grafický kalibr

Macromedia Freehand MX 2004 & Fireworks MX 2004

Vladimír Vondráček

C04P0020

Zdá se, že číslovka 2004 zcela ovládla názvy softwarových aplikací. Značná část firem umístila tento letopočet do názvu svých výrobků; zřejmě aby bylo vidět, že jdou s dobou. Mít obavu ze zaostávání za nejmodernějšími trendy u společnosti Macromedia, je ovšem liché. V modelovém roce připravila balík Macromedia Studio MX 2004. Je poměrně troufalé tvrdit, že jeho nosnými pilíři jsou toliko Dreamweaver a Flash, kdežto Freehand a Fireworks jsou jen jakýmsi doplňkem. Vězte, že se jedná o plnohodnotné grafické programy pro plně profesionální práci.

Freehand

Jak již název napovídá, slouží k volnému vyjádření tvůrcova ega ve formě grafického projevu. Nabízí standardní sadu nástrojů pro tvorbu obrázků. Ve výtvorech lze kombinovat rastrovou (nebo bitmapovou) grafiku spolu s vektorovým přístupem. Grafické prvky jsou na plochu vkládány jako objekty, jejich umístění, tvar a vzezření lze tedy poměrně široce upravovat v libovolné fázi grafického návrhu. Nezmínil jsem ještě jednu důležitou okolnost, a to že Macromedia Studio jako celek slouží především tvůrcům webů, internetových prezentací, obecně obsahu na internetu. Proto i Freehand je optimalizován pro toto použití kupř. obrázky lze exportovat přímo do HTML prezentace. Je standardně nastaven jako implicitní grafický editor aplikace Dreamweaver. Od minulé verze došlo pouze ke kosmetickým úpravám, které nijak zvlášť neovlivňují práci s ní.

Fireworks

Naproti tomu změny ve Fireworks stojí za to zmínit. Pro české uživatele je zajímavé, že byla implementována podpora kódování unicode. Několik nových příkazů rovněž zefektivňuje práci. Za všechny lze jmenovat redukci efektu červených očí, změnu plochy obrázku tak, aby vyhovovala objektům na ní, změnu nebo odstranění barvy z obrázku, jistou podporu server-side skriptování. Výhodná je i schopnost ukládat upravený obrázek ve stejném formátu, jaký měl vstupní. Možná, že čtenář nad tím mávne rukou, ale pro rutinní práci se jedná o zpříjemnění "výrobního" procesu.

Základním rozdílem mezi Freehandem a Fireworks což z předchozího explicitně neplyne je schopnost Fireworks generovat i dynamické obrázky, a hlavně příslušný HTML (eventuálně PHP, CFM, ASP) kód. Ten může být pomocí vestavěné funkce (Send as e-mail) poslán na příslušnou lokaci.

Závěrem

V případě obou produktů se nejedná o výraznější skok vpřed. Kvalita je standardně vysoká, úpravy byly směřovány k přidání několika užitečných funkcí a zlepšení ergonomie ovládání. Jestli se vyplatí investovat v tomto případě do upgradu, nechám zcela na uvážení čtenáře.

Macromedia Freehand MX 2004 & Fireworks MX 2004

drží slušnou kvalitu

minimální změny

K recenzi poskytla firma:

Digital Media, s. r. o., Schweitzerova 22, Olomouc www.digitalmedia.cz

Cena: Freehand 14 150 Kč, Fireworks 10 600 Kč (bez DPH)


Dokonale vyladěné

Adobe After Effects 6.0 Filmové triky pro vaše video

Vladimír Vondráček

C04P0018

After Effects od firmy Adobe jsou jako nemalá část produkce firmy rovněž zaměřeny na zdatné uživatele (digitálních) kamer nebo menší firmy, které pohyblivé obrázky alespoň částečně živí. Balík představuje sadu výkonných nástrojů, s jejichž pomocí můžete vytvářet zajímavé trikové videosekvence či aplikovat různé filmové efekty do sekvencí již hotových ať už jsou tyto určeny pro video, DVD nebo web. Program vedle toho nabízí základní nástroje pro 2D a 3D kompozice, animaci, a ve verzi Professional pak ještě další pokročilejší funkce, více efektů, podporu síťového renderingu, atd. Jedná se tedy de facto o postprocessing, kompilaci vstupních dat do požadované podoby a formátu. Nejlépe si asi možnosti a využití After Effects přiblížíme na příkladu:

V první řadě musíte mít samozřejmě vizi. Tak řekněme, že záběry z dovolené na Sahaře by vypadaly zajímavě na pozadí zasněžených vrcholků Himalájí, spolu se zvukovým doprovodem Smetanovy Vltavy. K tomu ovšem potřebujete "suroviny", z nichž bude vaše dílo vyhotoveno. Protože se program umí vyrovnat se třemi typy vstupních dat statickými obrázky, digitálními videosekvencemi a se soubory zvukovými -, jednoduše importujeme příslušný obrázek Anapurny, v archivu nalezneme video se spoustou písku, a zabrousíme do skříňky pro cédéčko s Mou vlastí. V uživatelském rozhraní se objeví výše uvedené objekty spolu s jejich detailní charakteristikou. Následuje jejich umístění v prostoru a čase. Vzájemnou kompozici obrazových dat lze široce specifikovat a nastavit. Pomocí zabudovaných efektů lehce rozostříme Anapurnu v pozadí, pohrajeme si se sytostí barev písku, a trochu zvětšíme zrnitost obrazu, aby zanikly detaily zrnek písku. Protože se jedná o kompozici dostatečně kontroverzní, raději již nevyužijeme možnosti použít desítek dalších efektových nástrojů. After Effects umějí kupříkladu velmi pěkně pracovat s textem a provádět s ním pravá kouzla. To se výborně hodí třeba při animaci různých nápisů, tak jak to známe z televize. Text se může zrcadlit v rozčeřené vodní hladině, opticky se deformovat v mýdlové bublině, apod.

Novinky

Jednak přidalo Adobe do svého programu již zmíněné textové funkce, a dále sadu vektorových malovacích nástrojů, založených na Photoshopu. Usnadněný je nyní proces maskování, a změn doznal i Motion Tracker, sloužící pro zachycení dráhy pohybu vybraného objektu. Těsnější je integrace s Photoshopem, Illustratorem a Premiere z hlediska formátu dokumentů a projektů. Renderování lze automatizovat pomocí skriptů, a nelze zapomenout ani na škálu nových efektů. V neposlední řadě bylo vylepšeno uživatelské rozhraní a přidána podpora OpenGL.

Závěr

Aplikace Adobe After Effects představuje ve své šesté verzi velmi výkonný nástroj pro dosažení profesionálních výsledků při práci s multimediálními soubory, a navíc obsahují pokročilé funkce, kterými se dříve chlubila jen filmová studia.

Adobe After Effects 6.0

množství efektů

multifunkční uživatelské rozhraní

K recenzi poskytla firma: Adobe, www.adobe.cz

Cena: 24 500 Kč (Standard), 39 800 Kč (Pro)


Příběh o obraze

Photo/Graphic Edges 6.0 - Rámová dílna

Pavel Korec

C04P0022

Možná znáte příběh o obrazu, který bez rámu ležel po dlouhou dobu zcela nepovšimnut a v okamžiku, kdy ho umístili do jeho původního rámu, poznali, že se jedná o dílo velikého mistra. Rám obrazu hraje důležitou roli i v příběhu Podobizna Nikolaje Vasiljeviče Gogola. Jako by rám byl součástí obrazu samotného, jeho působení, nejen okolím a obalem. A i když rám nemění obraz samotný, může proměnit pohled na něj. Dá vyniknout době a místu, kdy byl obraz namalován, kde visíval. Dává obrazu jeho význam a smysl. Může být jeho komentářem, či výkladem. Vhodně zvolený rám dodá fotografii půvab či atmosféru, pravost, či tajemství.

Aplikace Photo/Graphic Edges je rámová dílna, vybavená rámy, rámečky a paspartami nejrůznějších dob a stylů. Pravděpodobně též kádinkami s řadou odbarvovačů, vývojek, rozpouštědel a žíravin, které rozpustí, rozmělní a odbarví okraje vašich fotografií. Dále drátěnými kartáči, špachtlemi, nožíky a tupými nůžkami. Naleznete v ní čtrnáct různých typů úprav, deset tisíc okrajů, tisíc povrchů, 175 rámečků a 230 speciálních kresebných (trhacích, vyplavovacích, či škrabacích a jinak nepojmenovatelných) nástrojů.

Dílna je použitelná buď samostatně (do programu lze načítat obrázky), nebo jako filtr z prostředí Adobe Photoshopu (a plug-in kompatibilních programů). Pro kreativní grafické studio může mít stejný význam, jako kvalitní elektronický fotoaparát, či bohatá kolekce klipartů. Díky velké variabilitě nastavení a množství připravených okrajů není třeba se obávat opakujících se motivů, kupříkladu v reklamních materiálech. S pomocí rámečků a okrajů fotografií dokážete (kromě vlastní obrazové informace) mnohem lépe pracovat s asociacemi, historickým kontextem, pocity a emocemi.

Práce s programem

K práci program využívá standardní grafické prostřední plug-inů Auto FX s 3D tlačítky a plovoucími paletkami. Pro rychlejší dosažení požadovaného výsledku využijete množství Presets v náhledovém okně. Během jednoho volání plug-inu lze aplikovat více filtrů, sdružovat je a použít na jinou předlohu. Filry disponují samostatnými nástroji pro umístění a deformaci fotografie i rámečku a efektu. K dispozici je také efekt přidávajícího, či ubírajícího štětce. Kromě toho máte bohaté nastavení barev, deformací, povrchů, či tvarů rámečků a okrajů.

Seznam filtrů

Acid Edge - roztřepené okraje, připomínající okraje tisku naplocho, okraje látky, či filmu

Ambient Brush - prolnutí s jiným obrazem, představujícím např. okolí

Burned Edge - ohořelé okraje papíru, zčernalé okraje fotografií, apod.

Distord Edge - jakoby špachtlí zpracovaný povrch fotografie, odtržený, ocelovým kartáčem rozcupovaný okraj papíru

Edge Brush - rozostřený, rozvrstvený, rozmytý, rozčesaný okraj

Edges - přetvořené pozadí a povrch snímku, okraj filmového plátu, tištěné grafiky, políčka kinofilmu

Frames - dřevěné, kovové, papírové rámečky nejrůznějších tvarů, barev a pojetí, kompozice fotografie s ručním papírem a obálkou, kombinace fotografie a kresby

Montage - koláže fotografií a obrázků s různými okraji

Photo Border - různé moderní či stylové kovové foto-rámečky

Photo Tabs - fotografické růžky mnoha tvarů, jak je známe ze starých i moderních alb

Putty Edges - tvarově ořezané či otrhané okraje, připomínající práci se špachtlí

Smudget Edges - rozmazanými skvrnami tvořené okraje, vývojkou znečištěné fotografie

Transfer - zvlněná fólie, při zasychání pocvrkaný papír, účinky znečištěných kapalin

Vignette - okraje ztrácející se ve světle či tmě jako na starých fotografiích a medailoncích, prolnutí s pozadím

Photo/Graphic Edges 6.0

variablita nástrojů

ohromné množství předloh

absolutně přesvědčivá reálnost

náročnost na výkon PC

K recenzi poskytla firma:

Auto FX Software, www.autofx.com

Cena: 179 USD


Na internet nevyjížděj bez ochrany!

Norton Internet Security 2004 CZ - Jen samotný antivirus už v dnešní době nestačí

Patrik Malina

C04P0024

V průběhu letních měsíců jsme v souvislosti s výskytem červu Blaster psali o trendu v oblasti softwaru pro zabezpečení domácích počítačů, jehož nástup jsme pocítili či pocítíme všichni. Jedním z názorných příkladů je rovněž novinka tradičního dodavatele, jenž zcela nevyhnutelně došel k závěru, že sebelepší antivirus prostě nestačí, a uvedl na trh produkt Norton Internet Security 2004 CZ (dále jen NIS). Označení, upozorňující na lokalizaci do češtiny, neberte na lehkou váhu, neboť mezi produkty Symantecu se do budoucna má jednat spíše o výjimku než pravidlo.

Již z výmluvného názvu je patrné, jakou práci tato aplikace zhruba zastane. Cílem tvůrců je kompletní ochrana "proaktivního" charakteru, tedy především kontrola síťového provozu, a to na všech úrovních včetně cenzury aplikačních dat. Hlavním rysem celkové koncepce je, jak bývá u "domácích" produktů Symantecu zvykem, chování ve stylu "černé skřínky" co nejméně uživatelských vstupů, co nejvíce ochrany. Kompletní balík se skládá z různých částí, jejichž možnosti si dále podrobněji popíšeme.

Klíčovou komponentou zůstává klasický Norton Anti-Virus 2004, neboť kontrola na přítomnost virů a červů je samozřejmě nezbytností. Protože jeho recenzi zařadil PC WORLD v č. 12/03 jako samostatný článek, opustíme jej s poukazem na příjemnou vlastnost: nechcete-li jej používat (třeba máte jiný antivir), již při instalaci jej lze deaktivovat.

Některé komponenty ochranného systému, o nichž budeme dále mluvit, spojuje jiná příjemná vlastnost v podobě personifikovaného nastavení. Každému uživateli počítače lze detailně přiřadit parametry jednotlivých mechanismů, čímž lze dobře odlišit možnosti správce, ostatních běžných nepoučených uživatelů či dětí. Máte-li Windows z řady NT (např. 2000 či XP), NIS dokáže importovat existující uživatelské účty a dle aktuálního přihlášení též provádí kontrolu.

Jádrem síťové bezpečnosti je Osobní brána firewall (personal firewall), jež bdí nad kompletní komunikací. Kontroluje aktivitu aplikací jako paketový filtr na úrovni IP a TCP/UDP přenosu, a dále hlídá chování apletů jazyka Java a komponent ActiveX. Možnosti jsou poměrně luxusní: uživatel si může definovat několikero typů sítí (kancelář, doma atd.) a související parametry, předem připravit sadu filtrů či provádět interaktivní konfiguraci při postupných dotazech.

Možnost reagovat na pokus o útok nabízí součást Detekce narušení, tedy jakýsi základní IDS. Pracuje prostým způsobem: základem je malá databáze známých typů útoku, s jejichž vzorci je komunikace srovnávána, a v případě podezření je vzdálený zdrojový počítač pro jakoukoliv další komunikaci zablokován. Příjemné je, že jednotlivé vzorce lze případně deaktivovat.

První součástí, jež pracuje v souladu s přihlášeným uživatelem, je Ochrana osobních údajů. Jejím úkolem je kontrolovat řetězce znaků, jež se pokoušíte jakýmkoliv způsobem (webový prohlížeč, e-mail, chatovací program) "vystrčit" z počítače do sítě, a dále vám to buďto zakázat, nebo se alespoň dotázat, myslíte-li to vážně. Všemu pochopitelně předchází postupná tvorba databáze těchto citlivých údajů každým uživatelem. Další komponentou k nezaplacení je Blokování reklamního obsahu, jež opět funguje na základě seznamu webových stránek a řetězců s nežádoucími odkazy. Individuální přidávání dalších položek je možné a opravdu pěkný je Koš na reklamy, kde toto provedete pouhým přetažením "vyskakovacího" okna na cílovou plochu a stiskem tlačítka Přidat. Třetí částí zosobněného štítu je nový Norton AntiSpam, bojující s nevyžádanou poštou. Jsou zde používány dva postupy jednou možností je sestavení seznamů tolerovaných či naopak nežádoucích odesílatelů, čímž jednoznačně komunikaci povolíme či eliminujeme, a dále program prohledává zprávy na výskyt definovaných řetězců v různých variantách. Příjemné je, že při instalaci lze načíst kompletní obsah Adresáře Windows, na druhou stranu chybí možnost importu z jiného formátu (třeba tabulky či databáze). Poslední částí osobní ochrany je výmluvný Dětský zámek. Cílem je omezit přístup k nevhodnému obsahu na internetu, a to jak prostřednictvím webu, tak třeba diskusních skupin. Bohužel, právě u této komponenty se silně projevuje nevýhoda globalizace dětem můžete sice nakrásně odepřít přístup třeba k erotickému obsahu, ovšem i přes ochranu se bez potíží podíváte na širokou škálu webů v doméně ".cz". Zkrátka, lokalizace obrazovek v aplikaci není totéž co důsledné přizpůsobení funkčnosti českému prostředí, takže Dětský zámek zklamal.

NIS 2004 je velmi všestranným nástrojem pro síťovou ochranu. Díky dobře navrženému ovládání je vhodný pro domácí uživatele, jejichž prioritou rozhodně není zkoumání počítačových sítí, a díky spolehlivému firewallu a integraci antiviru oprávněně vyvolává pocit slušného zabezpečení. Bohužel, Dětský zámek je funkční jen zčásti, a třeba antispamová kontrola funguje zpoloviny dle neznámého algoritmu, takže uživatel netuší, jak ovlivnit míru úspěšnosti.

Jednu poznámku bychom měli k lokalizaci. Produkt jsme zkoumali ve verzi 7.0.0.177, a úroveň českých textů byla velmi slabá: jednak po stránce technické (často se chybně zobrazovalo písmo, takže interpunkci nahradily nesrozumitelné znaky), jednak jazykové (chyby pravopisné i lexikální). A o opravdovém přizpůsobení tuzemskému prostředí již zmínka padla.

Norton Internet Security CZ

osobní firewall

správa účtů

ochrana osobních údajů

Dětský zámek

download při instalaci (cca 18 MB)

kvalita lokalizace

K recenzi poskytla firma: Symantec

Cena: 2 600 Kč (bez DPH)


Hardware


Televize v PC I.

Změnit osobní počítač v televizi není nijak těžké(CD)

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C04P0030

Při plánování tematických celků pro hardwarové testy v roce 2004 jsme se rozhodli zařadit porovnání televizních karet, které počítač přemění na plnohodnotný televizor. Naším záměrem bylo otestovat co nejvíce výrobků z našeho trhu, avšak předvánoční nákupní horečka vyčistila sklady prodejců a nám se podařilo pro test získat jen sedm produktů se značkami Asus, Items, Leadtek, MSI a Pinnacle. Pro základní přehled funkcí, které současné televizní karty nabízejí, nám tyto výrobky poslouží velmi dobře. Přesto nelze zastírat fakt, že kromě nich lze narazit i na zařízení firem Hercules, Askey, Manli a dalších. S nimi vás seznámíme v některém z následujících vydání našeho časopisu.

Dříve a dnes

Televizní karty nejsou na trhu převratnou novinkou, s jistotou můžeme tvrdit, že se s menšími či většími úspěchy prodávaly i v minulém století. Oblíbené byly výrobky osazené čipovou sadou BT 848 nebo 878, které spolupracovaly nejen s dodávanými ovladači, ale také s programy, jež lze volně stáhnout z internetu. Původní programové vybavení totiž často nedokázalo naplno využít funkcí vestavěného tuneru a jen zřídka nabízelo nastavení pro změnu jasu či kontrastu, manuální vyladění programu, změny pořadí jednotlivých stanic nebo zlepšení obrazu pomocí doplňkových filtrů. Dodávaný software ne vždy zvládl české vysílací pásmo, a drobné chyby vývojářů v ovladačích i v inicializačních souborech často znemožňovaly správnou funkci výrobku. Rychlost procesoru počítače, kapacita operační paměti nebo pevného disku navíc bránily přímému nahrávání videosekvencí z vysílání, a narazit na program k zachycení videa od výrobce karty bylo skutečně výjimečné.

Doba se samozřejmě změnila, výkon procesorů podstatně vzrostl, prudce nabobtnaly kapacity pevných disků a zachycení videa dnes není velký problém. Pro starší i nové karty je možno použít oblíbené programy Dscaler ke sledování televize nebo VirtualDUB k nahrávání a úpravě filmů, na internetu lze najít i další aplikace, které mohou sledování televize nebo poslech rádia zpříjemnit. V mnoha případech je ale jejich použití zbytečné. Současné karty totiž pracují lépe než jejich starší sourozenci, programové vybavení je bohatší a často nabízí komplexní nástroje nejen pro zachycení filmů, ale také pro jejich úpravu a následné vypálení na CD nebo DVD disk. Televizní karty ve větší míře nabízejí i FM tuner pro poslech rozhlasového vysílání a stereofonní zvuk již není výjimkou potvrzující pravidlo.

Co a jak jsme testovali

Jednotlivé televizní karty byly postupně instalovány do počítačů PC osazených procesory AMD Athlon 1,6 a 2,0 GHz s 256 nebo 512 MB operační paměti, na kterých byl nainstalován operační systém Windows XP Professional. V obou případech byl k počítači přiveden anténní vstup kabelové televize Chello (dříve UPC) s programovou nabídkou 38 stanic. V minulosti jsme se již seznámili se staršími TV kartami PV951, Askey Tview99 nebo Leadtek TV. Svoje zkušenosti z dlouhodobého užívání těchto karet jsme proto využili i při hodnocení nových produktů. Při realizaci testu jsme věnovali pozornost úskalím instalace, rychlosti vyhledávání jednotlivých kanálů, možnostem nastavení kanálů, obrazu a zvuku a schopnostem doplňkových programů. U karet vybavených navíc i FM rádiem jsme zjišťovali možnosti nastavení a ukládání stanic. V popisu jednotlivých zařízení uvádíme údaje o kvalitě obrazu a zvuku a podrobněji rozebíráme i postřehy získané při práci se standardně dodávaným softwarem. Jedná se o subjektivní posouzení výrobků mezi sebou, nároky uživatelů se samozřejmě mohou lišit od našich požadavků, a proto naše poznámky chápejte pouze jako určité doporučení k nákupu.

Asus TV FM Card

Televizní karta společnosti Asus je určena pro počítače s pamětí nejméně 64 MB, grafickou kartou s pamětí od 16 MB, nainstalovaným systémem Windows 98 nebo novějším a ovladači DirectX od verze 8.0. Je vybavena čipovou sadou Philips 7134 a nabízí stereofonní vysílání jak u televize, tak vestavěného FM rádia. V balení uživatel nalezne kartu, dálkové ovládání, přijímač dálkového ovládání, který se zapojuje do USB portu, a propojovací vnitřní audiokabel. K dispozici je i Asus AV adaptér se zásuvkami kompozitního videa a S-Videa. Software je umístěn na trojici kompaktních disků. Nabízí ovladače karty a dálkového ovládání, software Power Director Pro k zachycení a editaci videa a program Asus Video Security, s nímž lze s připojenou kamerou střežit libovolný prostor. Další software se jmenuje Asus Home Theater a řídí televizní a rozhlasový příjem a navíc zprostředkuje prohlížení obrázků z pevného disku, přehrávání audio- i videosouborů, ale také kompaktních nebo DVD disků. Po instalaci ovladačů a spuštění programu Asus Home Theater se obrazovka počítače zaplní ovládacími prvky pro TV a FM modul, přehrávání audia či videa nebo DVD. Tuner při testu spolehlivě našel všechny stanice, bohužel k tomu potřeboval 22 minut. Naladění stanic uživatel neprovádí každý den, přesto je naměřený čas ve srovnání s ostatními neúměrně dlouhý. Programy je možno vyhledat pouze automaticky, není podporován režim manuálního vyhledávání nebo přímé zadání vysílací frekvence. Stejně tak se nepodařilo změnit pořadí jednotlivých stanic nebo jejich označení. Při sledování TV programu má uživatel k dispozici malé náhledové okno v levé spodní části monitoru, může ale přepnout do celoobrazovkového režimu se zobrazením ovládání nebo bez něj. Není ale možné zmenšit obraz a sledovat jej na popředí jiné otevřené aplikace. Odlišná situace nastává u rádia. Zde lze automaticky vyhledat nebo manuálně zadat dostupné stanice a v ovládání napsat jejich jména. Ovladač podporuje uložení 10 stanic do paměti, po minimalizaci rozhraní lze pracovat v jiné aplikaci a poslouchat rádio. Software je určen i pro zachycení videa do formátu MPEG1/MPEG2 v rozlišení od 160 x 120 do 720 x 576 bodů. Při testu se nám líbila vynikající kvalita obrazu, která nebyla jiným výrobkem překonána, a výborné hodnocení si Asus zaslouží za bezproblémové zobrazení teletextu se správnou českou diakritikou. Mezi nedostatky můžeme zařadit absenci změn obrazu (jas, kontrast, sytost barev) nebo ne zcela korektní přechody mezi televizním vysíláním a záznamem dat. Přibližně třetina pokusů skončila ztrátou zvuku, případně zamrznutím softwaru. V této situaci bohužel nepomohly ani nové verze ovladačů. Vadila nám i nutnost sledovat TV vysílání výhradně v rozhraní Asus Home Theater. Tato karta bohužel nespolupracovala s aktuální verzí programu DScaler, takže při TV přenosech se bez nativního ovládání zřejmě neobejdete. Cena karty byla stanovena na 2 574 Kč vč. DPH.

Items Much TV Plus

Výrobek firmy Items byl jako jeden z mála dodán s českou instalační příručkou a na český překlad jsme narazili i v některých možnostech nastavení ovládacího programu. Karta je vybavena čipem Philips 7134, uživateli nabídne stereofonní vysílání televize i rozhlasu, její obraz je velmi dobrý, nedosahuje ale kvality předcházejícího výrobku. Pro sledování televize by měl postačovat počítač s procesorem Pentium 90 a 32 MB paměti, obraz by ale u takové konfigurace pracoval v nízkém rozlišení a nahrávání sekvencí by bylo rozhodně nemožné. Pro běžný provoz je proto doporučován procesor s frekvencí 450-600 MHz a 64-128 MB paměti. Samozřejmě i zde platí, že pro nahrávání videa je vyšší takt procesoru a větší kapacita paměti podstatnou výhodou. S kartou je dodáváno dálkové ovládání, IR čidlo s jack konektorem, vnější audiokabel k propojení se zvukovou kartou a drátěná FM anténa. Pokud vlastníte vnitřní audiokabel (shodný s kabeláží pro CD nebo DVD mechaniky), můžete zvukovou a televizní kartu propojit i uvnitř počítačové skříně. Instalace driverů a programového vybavení je díky dobře zpracovanému průvodci bezproblémová, ovládací utility pro televizi i rádio jsou velmi jednoduché a přehledné. Při prvním spuštění karty je třeba zadat vysílací normu a pak zvolit automatické nebo manuální naladění jednotlivých stanic. Úspěšnost detekce byla při nastavení "Česká republika" jen 70% a některé kanály se nepodařilo dohledat ani ručním doladěním. Stejně jako v několika dalších případech, ani tato karta není dodána se správným inicializačním souborem a k volbě "Česká republika" přiřazuje jiné vysílací pásmo. S podobným problémem jsme se v minulosti již několikrát setkali. Uživatel může najít v adresáři Windows INI soubor a opravit řetězec nastavení pro ČR, nebo jednoduše změnit nastavení karty na jinou oblast. V 99 procentech případů vyhovuje nastavení pro Švýcarsko (pokud zklame, doporučujeme zvolit Anglii). Při testu jsme volili jednodušší možnost a volba Švýcarska kartě vyhovovala, neboť při následném hledání televizních stanic správně detekovala všech 38 programů. Samotné vyhledávání stanic trvalo 1 minutu a 7 sekund, jednotlivé programy je možné řadit podle vlastního uvážení a pozměnit názvy. Okno s vysíláním může pracovat v předvolených rozlišeních, uživatelských formátech a na celé obrazovce. Ovládací panel je vybaven přepínačem mono a stereofonního zvukového výstupu, tlačítky pro zadání čísla kanálu a pro pohyb vpřed a vzad. Nechybí zde ani tlačítko teletextu, po jeho stisku se však uživatel dostane jen do menu TV karty se změnami jasu, kontrastu a vyvážení sytosti. O teletext ale nemusí být ochuzen, na disku s ovladači je k dispozici samostatný program pro prohlížení teletextových stránek, který podporuje českou znakovou sadu. Ovládání rozhlasového vysílání vyhlíží stejně jako ovladač TV. Pro poslech je možné vybrat a do paměti uložit 10 stanic, nelze je však pojmenovat. Items Much TV Plus běžně pracuje jen s videoformátem AVI a audiem WAV, s jiným programovým vybaveným lze docílit i využití kodeků MPEG1, 2 nebo 4. Podle dokumentace by měl být k výrobku dodán i software WinDRV Control Panel, s nímž je možné plánovat nahrávání při nepřítomnosti uživatele. V našem případě se ale takový program na instalačním disku nenacházel a nebyl k dispozici ani na internetových stránkách výrobce. V celkovém hodnocení můžete Items Much TV Plus označit jako výrobek s velmi dobrým obrazem a zvukem a poněkud jednoduššími funkcemi. V dodávaném ovladači TV při přepínání kanálů často dochází ke krátkým prodlevám a ztrátě obrazu na 0,2-0,3 sec. Karta ale spolupracuje s programem Dscaler (v nastavení není výslovně uvedena, je třeba zvolit kompatibilní Manli MTV002), kde se ztráty obrazu neprojevily. Mezi výhody určitě patří pořizovací cena 1 407 Kč.

Leadtek WinFast TV2000 XP

Mezi nejlevnější výrobky v kategorii patří také televizní karta Leadtek WinFast TV2000 XP. Tento model jako jediný v našem porovnání nenabízí FM modul pro poslech rozhlasových stanic a podle dokumentace neměl být vybaven dálkovým ovládáním. V krabici jsme však dálkový ovladač našli a také jej úspěšně používali. Kromě něj jsme objevili vnější propojovací audiokabel a redukci, díky níž může karta pracovat s externími zdroji S-Video nebo kompozitní video. WinFast TV2000 XP můžeme chápat jako výrobek pro uživatele, kteří nepotřebují stereofonní televizní vysílání, ale nechtějí se vzdát sledování teletextu. Karta s čipem Conexant 878A podporuje teletext, avšak bez správného zobrazení českých znaků. Pro čtení domácích zpráv tak bude uživatel potřebovat více shovívavosti, představivosti a trpělivosti. Tento problém je ale jedním z mála nedostatků, s nimiž jsme se při testu setkali. Karta značky Leadtek se snadno instaluje, při ladění televizních stanic jsme byli překvapeni rychlostí práce, na nalezení všech 38 programů jsme s kartou potřebovali jen 21 sekund. Ovládání je celkem přehledné a nabízí funkce pro přejmenování a přesun stanic, změny vyvážení jasu, kontrastu či nasycení. Kromě nich je k dispozici také nastavení pro zachycení videa s přímou podporou formátů MPEG1 a MPEG2 a možností vlastního nastavení jiných kodeků, např. MPEG4. Překvapilo nás přímé vypalování souboru na připojené CD-RW nebo DVD-RW mechanice, ale také plánování nahrávání filmů při nepřítomnosti uživatele. V něm stačí zadat datum, čas a vysílací kanál, a ve stanovenou dobu se videosekvence uloží na disk počítače. Při sledování televizního vysílání je možné vybírat celoobrazovkový režim nebo obraz v menším okně, a vysílání bez problémů běží i při práci v jiných aplikacích. Podporována je funkce Time Shifting, při které lze část pořadu nahrát na disk. Pokud potřebujete odběhnout od "televizní obrazovky", pak stačí stisknout jediné tlačítko, a film nebo zpravodajství budou nahrány pro pozdější využití. Po návratu k monitoru jednoduše kliknete na stejné tlačítko a záznam bude v menším okénku běžet v hlavní obrazovce (mod Picture in Picture). Výhodou testované karty je pořizovací cena 1 403 Kč a rychlé a zároveň přesné ladění či přepínání televizních stanic. Obraz byl při testu velmi dobrý, předčil starší televizí karty, ale nestačil na Asus TV FM Card. Výhrady samozřejmě máme ke špatné diakritice teletextu.

Leadtek WinFast TV2000 XP DeLuxe

Druhá karta společnosti Leadtek je o několik stokorun dražší a podle technické dokumentace má pracovat stejně jako model TV2000XP, avšak navíc nabídnout i FM stereofonní rádio. Nároky na hostitelský počítač jsou přitom zcela srovnatelné. Karty Leadtek pro svůj provoz potřebují počítač s operačním systémem Windows 98 nebo vyšší verzí. Pro sledování televizního nebo rozhlasového vysílání a přehrávání videa je možno použít stroje s procesorem 350-500 MHz, v případě zachytávání videa a zvuku by se frekvence procesoru měla pohybovat od 1 GHz. Grafická karta by měla mít alespoň 16 MB paměti a v počítači musí být instalovány ovladače DirectX 8.1. Obě karty mají stejnou čipovou sadu a velmi podobný software, který byl u modelu DeLuxe doplněn o ovládání FM rádia a ve výbavě proto přibyla i jednoduchá drátěná anténa. Dražší výrobek Leadteku při testu nedokázal zobrazit teletext, resp. nebyl vybaven žádným nástrojem, který by si s teletextem rozuměl. Televizní vysílání zůstalo jen monofonní, avšak instalovaný FM modul nabízí i stereovýstup. Na rádiu lze automaticky nebo ručně najít rozhlasové stanice a uložit je do paměti i se správným označením (pojmenováním). Deseti stanicím je možné přiřadit tlačítko rychlé volby, při poslechu rádia tedy nemusíte hledat oblíbené frekvence, ale pouze stisknete číslice 0-9. Rozhlasové vysílání lze zachytávat stejně snadno jako videosekvence stačí kliknout na tlačítko záznamu nebo stisknout jej na dálkovém ovládání. Rychlost a přesnost nastavení TV je stejná jako u předchozího modelu, možnost plánování nahrávek či kvalita obrazu také. Ke kartě Leadtek WinFast TV2000 XP DeLuxe je navíc dodáván zajímavý software. Jedná se o Ulead Video Studio 6.0 a Cool 3D 3.0 pro editaci videosekvencí a výrobu vlastních VCD, SVCD nebo DVD disků. Cena této karty byla stanovena na 2 031 Kč.


Televize v PC II.

Leadtek WinFast TV2000 XP Expert

S posledním zástupcem firmy Leadtek se opět přesuneme do vyšší cenové hladiny. Karta slučuje výhody obou předchozích sourozenců a něco přidává. Nabízí tedy zajímavý editační software pro zachycení a zpracování videa na CD nebo DVD disky a zprostředkuje bezproblémové rozhlasové vysílání. Byla však změněna čipová sada a instalovaný Conexant 881/883 předvede zákazníkovi lepší obraz, ale také stereofonní zvukový výstup. Externí propojovací kabel byl zároveň zaměněn za interní, takže vnější vstup do zvukové karty může zákazník použít pro jiné účely. Ovládání programu je shodné s předchozími modely a ladění i listování v předvolených rozhlasových nebo televizních stanicích snad nemůže být snadnější. Nemá smysl znovu opakovat věty o ovládání karty, které jsme použili u předchozí dvojice produktů. Proto jen doplníme, že na obrazovku se vrátil i příjem teletextu, bohužel se stejnou vadou jako u modelu TV2000XP, tedy špatným zobrazováním českých znaků. Tato vada je však jediným vážným prohřeškem televizní karty. Leadtek WinFast 2000 XP Expert byl nejlepší z celé trojice této značky, ale díky snadné obsluze a mnoha zajímavým funkcím zvítězil i v celém testu. Pokud si do své domácnosti chcete pořídit vítězný produkt, připravte si na nákup 2 313 Kč.

MSI TV@nywhere Master

Karta TV@nywhere Master svým názvem možná naznačuje, že je mistrovským dílem společnosti MSI. Po zkušenostech z praktického provozu bychom však tento názor upravili karta je určena pro pokročilé uživatele (mistry :-)) a začátečník by se tomuto výrobku měl vyhnout, nebo požádat o pomoc s instalací servisního technika. Výrobek totiž trpěl několika zásadními neduhy. Ovladače dodávané na kompaktním disku nerozpoznaly kartu a chybně nabízely softwarové vybavení k jiné verzi karet MSI (MS-8776 namísto MS-8806). Ani manuální výběr ovladače nevedl ke správné instalaci, a proto nezbylo, než z internetových stránek výrobce získat aktuální verzi driverů. Po downloadu 28 MB dat a rozbalení archivních souborů do potřebných adresářů se nám podařilo software nainstalovat. První část úkolu byla zdárně dokončena a zdánlivě nic nebránilo správnému použití výrobku. Jenže vývojoví pracovníci MSI zjevně nepocházejí z našich zeměpisných šířek a do inicializačního souboru TV ovladače vložili chybný řetězec, takže po volbě TV systému "kabel, Česká republika", se podařilo navolit jen 1 zrnitý obraz bez zvuku. Nepomohlo ani následné manuální zadávání frekvencí. I tentokrát nám naštěstí pomohla změna nastavení na lokalitu Švýcarsko, a software poslušně za 43 sekund dohledal všechny televizní stanice. Radostnější bylo hledání rozhlasových stanic, neboť software pro ovládání FM modulu pracoval bezchybně. Po prvotních nesnázích jsme se konečně mohli věnovat sledování televize a poslouchání hudby. Televizní karta společnosti MSI je vybavena čipem Conexant 881 a v televizním a rozhlasovém vysílání nabízí stereofonní zvuk. V balení uživatel s kartou získá drátovou anténu pro příjem rozhlasu, externí audiokabel k propojení se zvukovou kartou, čidlo dálkového ovládání, poměrně drobný dálkový ovladač a propojovací kabely S-Videa. Software je uložen na dvou CD, první obsahuje drivery a ovladače TV i FM modulu, na druhém je uložen program InterVideo WinProducer, který umožní zachycení a editaci videa. Televizní karta pracuje s formáty MPEG1, MPEG2 a podporuje také MPEG4. Ovládací program je vhodný k rychlému automatickému nebo manuálnímu vyhledání stanic, jejich uložení, přesunu i přejmenování. Výrobek MSI plně podporuje plánování nahrávek při nepřítomnosti uživatele, nabízí samostatná nastavení pro úpravy jasu, kontrastu a sytosti obrazu a volby kodeku pro zachycení audia i videa. Televizní výstup může být sledován v samostatném okně nebo na celé obrazovce, na plochu obrazu lze vyrovnat 16 oken náhledu jednotlivých stanic a kliknutím vybrat ten, který bude dále sledován. Kvalita obrazu je srovnatelná s výrobkem Leadtek WinFast TV2000 XP Expert. Ovládání FM rádia je zhotoveno ve třech různých grafických stylech, nabízí základní funkce pro automatické i manuální volby rozhlasových stanic, jejich uložení do paměti, pojmenování a také přiřazení 6 stanic k tlačítkům rychlé volby. Cena televizní karty s FM modulem byla stanovena na 2 074 Kč. Výrobek společnosti MSI dokáže pracovat bezchybně, bohužel ale až po značném počátečním úsilí při hledání správného programového vybavení.

Pinnacle PCTV Pro

Závěr našeho testu bude věnován televizní kartě společnosti Pinnacle. Výrobek s označením PCTV Pro nám byl dodán se dvěma kompaktními disky. Na prvním byly originální ovladače a software, druhý obsahoval českou dokumentaci a překlad původních programů. V balení nechybělo dálkové ovládání s připojením na 9pinovou zásuvku sériového portu a externí audiokabel (podporováno je i vnitřní připojení). Překvapilo nás, že uživatel s kartou nedostane anténu pro příjem rádia, přestože hardware i software je pro poslech FM rozhlasu plně připraven. Karta je osazena čipem Conexant 878A, umožňuje externí připojení S-Videa a kompozitního videa a při zachytávání sekvencí může pracovat s kodeky MPEG1, 2 a 4 (MPEG 4 je třeba získat z internetu). Podporováno je přímé vypalování na CD nebo DVD disky. Kvalitou obrazu se výrobek řadí po bok předchozí dvojice zařízení. Instalace driverů a programového vybavení proběhla zdárně, při hledání TV stanic jsme na první pokus dokázali najít 25 programů. I tentokrát nám změna lokality na Švýcarsko pomohla najít všechny vysílané programy. Doba vyhledání programů je závislá na tom, zda uživatel potřebuje jen TV stanice, nebo se rozhodne i pro hledání rozhlasového vysílání. V prvním případě trvá hledání 2 minuty a 40 sekund, ve druhém 5 minut a 22 sekund. Grafické znázornění ovládání TV a FM vysílání je podobné a okna mohou být doplněna lištou nástrojů pro spuštění nahrávání. V nastavení stanic je možno měnit pořadí i jména programů, spoléhat na automatické hledání i manuální zadání frekvence. Pojmenované stanice lze řadit i podle abecedy. Funkce programového vybavení jsou na velmi vysoké úrovni a nabízejí základní i pokročilé volby ke změnám jasu, kontrastu a nasycení, doplněné o volby kodeku, kvalitu a plánování zachytávání videa nebo audia. Televize i rádio nabízejí stereofonní a monofonní vysílání, u některých televizních stanic se zákazník setká také s duálním zvukovým výstupem. Označení vysílání je patrné na ovládacím panelu pro televizi nebo rádio. S kartou Pinnacle si uživatel může listovat v teletextových stránkách, vracet se k prohlížení videosekvencí nebo BMP či JPG snímků zachycených obrazovek, případně poslechu uložených audionahrávek. Při testu nás překvapila doba, kterou karta potřebuje pro přepnutí z televizního na rozhlasové vysílání. Naměřených 15 sekund je ve srovnání s ostatními (1-5 sekund) poměrně dlouhý úsek. V několika případech se při rychlém přepínání kanálů rozešel obraz se zvukem, a nezáleželo přitom na velikosti obrazu nebo množství ostatních spuštěných aplikací. Pro vyřešení pomohl jen restart aplikace. Můžeme uvést, že tento fakt výrazně poškodil jinak výborný dojem, který jsme z testu měli. Druhým faktorem, jenž nepříznivě ovlivní rozhodování o nákupu, zřejmě bude cena 3 457 Kč.


Pověste obraz I.

Datové projektory zářivé - krabičky se světlou budoucností(CD)

Lucie Vachková, Michal Bareš, Tomáš Jirásko, Hynek Vácha

C04P0032;CO4P0033;C04P0034;C04P0035;C04P0036

I když je to s podivem, projektor je vynálezem již notně starým. Samozřejmě nejedná se o datový projektor, jak jej známe dnes, ale spíše o projekční zařízení. Pokud pomineme nejstarší pokusy s projekcí v období starověku, bylo prvním projektorem založeným na seriózním bádání zařízení zvané Camera Obscura. K projekci, zřejmě jako první aparát, využívalo jednoduchý systém vybavený optickou čočkou. Jejím úkolem bylo korigovat směr světelných paprsků, tak aby byl promítaný obraz zřetelnější. Primitivní projektor spatřil světlo světa již v šestnáctém století a o století později se objevil projekční systém pojmenovaný Laterna Magika. Dál šel vývoj přes vynálezy jako např. Vaulabelleův a Hémardinquerův projekční stroboskop, který si již zahrával i s projekcí pohyblivé animace. Ve století devatenáctém se objevuje chemický film a první klasické promítačky. Po objevu možnosti přenášet obraz elektronicky (ve dvacátém století) se začínají vyrábět první videoprojektory.

Ve chvíli, kdy se začaly výrazněji rozšiřovat počítače, vyrobili pracovníci výzkumných laboratoří i projektory, které dokázaly místo videosignálu zobrazovat počítačový výstup. Později se ukázalo, že mnoho uživatelů by mělo rádo zařízení, které zvládne prezentovat jak klasický videosignál, tak i obraz z počítače. Další vývoj proto již patřil především datovým projektorům, které se sice označují jako "datové", nicméně téměř bez výjimek dokáží zpracovávat oba výše uvedené signály, tedy jak klasický např. z videa, DVD přehrávače či kamery ve formátech NTSC, PAL, SECAM a později i HDTV tak i z počítače (dnes se často podporují standardy VGA i DVI).

Rozvoj projektorů v posledních letech

Ve vývoji datových projektorů tomu bylo poměrně dlouhou dobu zcela jinak než v samotném segmentu IT. Projektory se sice vyvíjely, ale jejich pořizovací cena byla značně vysoká a zabraňovala masivnějšímu rozšíření do velkého konzumního trhu. Teprve až po roce 2000 klesly pořizovací ceny na únosnou úroveň tak, že i středně velké společnosti mohly začít uvažovat o zakoupení vlastního datového projektoru. Zvýšením odbytu projekční techniky a vlivem nástupu vylepšených technologií se začal výrazně zrychlovat i vývoj datových projektorů. Ceny dále klesaly a výrobci začali do projektorů implementovat nejrozličnější technologie. Ty se dnes zdaleka netýkají pouze samotné projekce obrazu, ale nabízejí i zcela nové a převratné služby. Vesměs se týkají oblasti uživatelského pohodlí a konektivity produktu ke zdrojům dat. Vyjma toho, samozřejmě, pokračuje i trend v miniaturizaci. Výrobci se snaží vytvořit nejen zařízení s mnoha užitečnými službami, ale i s velikostí a hmotností, jež umožní snadné přenášení. Je poměrně logické, že datové projektory nabité moderními technologiemi (např. Wi-Fi karta, různé sloty na paměťové karty atd.) a v miniaturním provedení jsou i dnes pro široké masy konzumních zákazníků cenově méně dostupné. Na tuto skutečnost ovšem vývojáři myslí a snaží se přijít s novými kategoriemi produktů. Prodejci je směřují na konzumní trh, kde stojí malé firmy a dokonce i koncoví zákazníci v podobě běžných domácích uživatelů. Pro ně jsou totiž připraveny produkty, které sice nenabízejí nejvyšší kvalitu obrazu (disponují většinou nižším rozlišením a slabším světelným výkonem), ale na druhé straně jsou jejich pořizovací ceny velmi příznivé.

Co projektory zvládají

Běžné datové projektory pracují v nativním rozlišení SVGA (800 x 600 bodů), XGA (1 024 x 768 bodů) nebo ty nejdražší dokonce v režimu SXGA (1 280 x 1 024 bodů). Pro běžné účely je dnes plně dostačujícím řešením režim XGA. Orientujete-li se především na promítání videa, postačí vám s přehledem i SVGA.

Dalším důležitým parametrem je světelný výkon, který se udává v ANSI Im. Za dostatečnou hodnotu pro domácnost lze považovat 600 až 800 ANSI Im, pro malé firemní prezentace přijde vhod alespoň 1 000 ANSI Im a pro větší prostory pak

2 000 až 3 000 ANSI Im. Samozřejmě, existují i velké projektory dosahující světelného toku o intenzitě i 5 či 7 tisíc ANSI Im, nicméně to jsou většinou nepříliš mobilní krabice, určené pro generování velmi rozměrného obrazu, nebo pro využití i při běžném denním světle.

Snad všechny dnešní projektory zvládají televizní normy PAL, SECAM i NTSC a některé si poradí i s moderním HDTV signálem. Pokud chcete připojit i počítač, je připraven konektor VGA(D-Sub) a často i rozhraní DVI. Disponuje-li zařízení vstupem DVI (konkrétně DVI-I), je to výhodnější, neboť lze zobrazovat jak obraz v digitální podobě, tak s pomocí redukce i běžný analogový signál VGA.

Dálkové ovládání a firmware jsou důležité především z uživatelského hlediska. Některé projektory (např. jisté modely značky Epson) jsou osazeny inteligentním firmwarem, jenž umožňuje vytvářet prezentaci přímo uvnitř projektoru. Při tomto procesu se využívají předem připravené fotografie či upravené dokumenty a data jsou zpravidla uložena na paměťové kartě, kterou lze zasunout přímo do slotu v těle projektoru. Výhodou je, že na efektní prezentaci můžete jít vybaveni pouze jediným zařízením projektorem.

Jak lze rozdělit datové projektory

Je mnoho způsobů jak lze datové projektory rozčlenit do kategorií, vždy záleží na úhlu pohledu, který zaujmete. Nicméně nejčastěji se projekční zařízení dělí podle pořizovací ceny, technologie a podle mobilnosti, ze které také plyne, kde se budou moci jednotlivé typy projektorů nejlépe využívat.

Tříděním podle pořizovací ceny se nemusíme výrazněji zabývat, neboť záleží na každém uživateli, jaké jsou jeho finanční možnosti. Pouze uvedeme přehled cen, které se u jednotlivých typů produktů vyskytují.

Nejlevnější třídu představují projektory pro malé prezentace či pro domácí použití. Jejich ceny se pohybují již od cca 36 tisíc včetně DPH. Střední třída začíná přibližně na cenové hladině 60 až 70 tisíc Kč včetně DPH. Produkty nabízejí pokročilejší služby a většinou i vyšší rozlišení obrazu.

Nejvyšší kategorii představují produkty pro nejnáročnější. Pořizovací ceny mohou přesahovat sto i dvě stě tisíc korun s daní, a zákazník neplatí pouze vysokou výbavu v podobě nejmodernějších technologií či miniaturní rozměry, ale i vývoj. Ostatně tak je tomu u nejdražších produktů vždy, nejen v odvětví projekční techniky, ale i v IT odvětví celkově.

Dalším kritériem, podle kterého lze dělit projektory, je jejich přenositelnost.

Ultralehké projektory

Mezi tyto produkty se řadí výrobky, které jsou rozměrově velmi malé (půdorys mnohdy nepřesahuje ani podložku pod myš) a jejich hmotnost se pohybuje do 1,5 kg. Není výjimkou, že je hmotnost snížena i na 0,9 kg, jako např. u projektorů Ask M1 nebo InFocus LP 120. Ostatně i rozměry těchto drobečků (cca 248 x 52 x 94 mm) napovídají, že jsou určeny především pro nejnáročnější zákazníky. Ti totiž ocení nejen výše uvedená pozitiva, ale i elegantní a reprezentativní design, jímž jsou bez výjimky projektory vybaveny. Vzhled je totiž u ultralehkých zařízení důležitý, počítá se s tím, že se dostanou k rukám vůdčích manažerů, kterým je jejich dobrý image téměř vším. Je jasné, že třída "trpasličích" projektorů je finančně dražší a její příslušníci se vždy řadí k hi-endu.

Lehce přenositelné projektory

Datové projektory spadající do této rodiny se vyznačují jednoduchou přenositelností např. na služebních cestách a podobně. Oproti ultralehkým jsou sice o něco těžší a většinou i rozměrově větší, nicméně nabízejí buď výhodnější pořizovací cenu, či vyšší rozsah služeb. Většinou v podobě větší škály připojitelných konektorů nebo v uživatelském pohodlí. Např. projektor Epson EMP-74 je vybaven čidlem pro zjištění náklonu (to je užitečné ve chvíli, kdy podložíte projektor nebo vysunete pomocné opěrky a ten se nachází v šikmé poloze). S pomocí čidla pak EMP-74 nabízí službu, která automaticky koriguje lichoběžníkové zkreslení obrazu (Keystone).

Lehce přenositelné projektory se hodí na běžné služební cesty či do firem, kde bude obraz sledovat menší počet diváků. Hmotnost projektorů se obvykle pohybuje okolo cca 2 až 3 kg.

Přenositelné projektory

Na rozdíl od předchozí kategorie jsou tato zařízení rozměrově lehce větší a také jejich hmotnost je vyšší. Například Panasonic PT-L780NTE se může pochlubit pěti a půl kilogramy, a ASK C300 dokonce 6 kg. Na druhou stranu jsou tyto produkty již připraveny pro větší sály a jejich světelný výkon (okolo 2 500 až 3 500 ANSI Im) i široká nabídka přípojných konektorů tomu patřičně odpovídají. Projektory jsou sice označené jako přenositelné, nicméně tím se myslí, že je možné je přenášet, avšak ideálně jen příležitostně, např. v rámci jedné společnosti a pouze ve chvílích potřeby. Jinak je vhodné nainstalovat projektor do jednoho přednáškového sálu a využívat jej stacionárně pouze tam.

Konferenční projektory

Poslední kategorii v našem dělení projektorů podle mobility, je skupina konferenčních projektorů. Jejich posláním je sloužit na jednom jediném místě, kde se pevně integrují do výbavy přednáškové kon 7 700 ANSI Im, který je dostačující i pro velmi rozlehlé konferenční sály. Nezřídka jsou konferenční datové projektory vybaveny motorem ovládaným ostřením a funkcí optického přiblížení obrazu. Pak je totiž možné plnohodnotně ovládat projektor pouze s využitím dálkového ovládání, zatímco zařízení je ukryto v zapuštěné zadní stěně místnosti nebo zavěšeno na stropě. Pořizovací ceny konferenčních produktů se pohybují ve stovkách tisíc korun a různí se především podle nabídky služeb a podle světelného výkonu.

Jak pracují projektory

Rozdělení projektorů podle využití máme za sebou a nezbývá nám, než se podívat na to, jak pracují projektory uvnitř. Vzhledem k produktům, které jsme měli na test a jejichž samostatné recenze si můžete přečíst dále, nás budou zajímat hlavně technologie LCD a DLP.

Princip LCD projektorů

Technologie LCD je v současnosti (u běžných projektorů) nejvyužívanější. Je totiž cenově dostupná a přináší s ohledem na pořizovací cenu velmi dobré výsledky. U LCD zařízení vysílá projekční lampa světelný svazek do optického systému hranolů, který jej rozkládá na tři díly. Pomocí barevných filtrů (nejčastěji složek RGB) se každý svazek obarvuje a samostatně prosvětluje jeden z trojice LCD displejů, které vykreslují příslušnou barevnou složku zdrojového obrazu. Vygenerované R,G a B obrazy se spojují do plně barevného opět s pomocí optických hranolů. Objektivem se následně promítá již plně barevný obraz.

Výhodou LCD projektorů je cenová dostupnost. Nevýhodou pak rozměry, které jsou sice řádově menší například oproti technologii CRT, ovšem na modely s DLP nestačí.

Princip DLP projektorů

Pouze díky technologii DLP, kterou vyvinula společnost Texas Instruments, se dnes mnoho manažerů může pochlubit skutečně malými a ultralehkými projektory. Tato zařízení totiž využívají systému DLP (Digital Light Processing), který spoléhá na miniaturní čip DMD (Digital Micromirror Device), tedy na procesor pracující s povrchem pokrytým mnoha miniaturními mikrozrcátky. Každému obrazovému pixelu náleží jedno miniaturní zrcátko, jehož vychýlení z normální polohy se řídí pomocí elektrického náboje. Podle toho, jak rychle nebo pomalu kmitá příslušné zrcátko, se generuje i intenzita světelného bodu.

Pro získání barevného obrazu se (u nákladnějších projektorů) využívá trojice DMD čipů, přičemž každý z nich má za úkol generovat jednu základní barevnou složku RGB. Spojením složek se generuje barevný obraz. Druhým způsobem, který se využívá častěji pro snížení nákladů a miniaturizaci celého systému, je využití pouze jednoho DMD čipu. Před zrcátky je umístěn rychle rotující filtr (kotouč), jenž je rozdělen do tří barev. Projektor pak musí s každou dokončenou otáčkou zvládnout vykreslit všechny tři barevné složky. Obraz se skládá do plně barevného díky nedokonalosti lidského oka.

Výhoda DLP systému tkví především v malých rozměrech, vysokém kontrastu a jasu obrazu i při využití relativně slabé projekční lampy. Nevýhodou je vyšší pořizovací cena.


Pověste obraz II.

Budoucnost

V blízké budoucnosti lze předpokládat další vylepšování stávajících technologií, především LCD a DLP systémů, kde pomohou např. vylepšené LCD displeje nebo čipy DMD s vyšším počtem obrazových bodů. Také lze předpokládat vylepšování v oblasti bezdrátových komunikací, ať se již bude využívat standard Bluetooth či Wi-Fi. V neposlední řadě je pravděpodobné, že se bude vyvíjet i firmware, který bude umět stále lépe prezentovat z paměťových médií. V každém případě, novinek bude u nových projektorů stále víc a víc.

Acer PD110

Z hlediska použité technologie se jedná o projektor vyšší kategorie a tomu také odpovídá většina parametrů, s výjimkou ceny, jež je zdaleka nejnižší z testovaných produktů. Podle výrobce patří projektor do kategorie semi-stacionárních přístrojů, jež jsou vhodné jak pro trvalé umístění, například v učebně, tak pro použití na cestách. Rozměry 272 x 211 x 86 mm a hmotnost (2 kg) pak možnost častého přenášení jen umocňují. Nejsou však důvodem pro nízký optický výkon, jak tomu je u některých projektorů určených výhradně na cesty, protože se svítivostí 1 100 lumenů a kontrastním poměrem 1 700 : 1 se nebudete muset obávat ani prezentací v hůře zatemněných místnostech. Zvláště při častých manipulacích pak rozhodně není na škodu ani kryt z hořčíkové slitiny, jenž dodá projektoru přece jen větší odolnost. Nativní rozlišení projektoru je 800 x 600 bodů, což stačí pro většinu běžných aplikací. Jak prezentace, tak i případné přehrávání videa rozhodnete-li se použít projektor jako součást domácího kina budou zobrazeny dostatečně kvalitně. Potřebujete-li rozlišení větší, můžete použít funkci komprimovaného rozlišení (až 1 280 x 1 024). Celkem nepříjemná je však absence zoomu. Kvůli tomu totiž existuje jen jedna možnost jak změnit velikost úhlopříčky posouvat projektor blíže, či dále od plátna. Absence reproduktoru není tak kritická, protože ozvučení je stejně lepší řešit jinak. Videosignál lze do projektoru dostat prakticky z každého běžného zařízení. K dispozici jsou nejrozšířenější vstupy, jako S-Video, cinch a VGA. Ovládat základní nastavení lze pomocí menu zobrazeného na plátně. Parametrem, důležitým při častém používání projektoru je životnost lampy, jež by se měla pohybovat okolo 2 000 hodin.

LG RD-JT31

Produkt označený logem firmy LG patří mezi velmi malé projektory s vysokým výkonem. Již na první pohled na něm zaujme jeho střídmý a praktický design. Výrobce se hodně zaměřil na na preciznost zpracování a na použití kvalitních materiálů, které jsou vhodné pro zařízení, u něhož lze očekávat časté transporty a tedy i ne zrovna šetrné zacházení. Všechny kryty jsou tudíž velice pevné a boky jsou navíc pokryty gumou, která zvyšuje jistotu úchopu při přenášení. Tyto vlastnosti projektor přímo předurčují pro použití při cestách za prezentacemi. S ohledem na kompaktní rozměry by byl vhodný i jako komponenta domácího kina, protože jeho umístění určitě nezpůsobí obtíže. Díky využití technologie DLP dosahuje projektor velmi dobrých parametrů, její použití se však bohužel promítlo do ceny. Zajímavě je vyřešen kryt optiky, který chrání celou přední část projektoru, je však asi nejzranitelnější částí celého přístroje, protože po jeho odklopení volně visí a občas trochu překáží při nasměrování a ustavení projektoru. Parametry přístroje jsou opravdu velmi příjemné nativní rozlišení SVGA (800 x 600 bodů) lze pomocí funkcí zvětšit na XGA (1 024 x 768). Jas 1 100 lumenů plně dostačuje pro většinu možných použití, a ani kontrastní poměr 1 100 : 1 není slabinou. K propojení se zdroji videosignálu lze využít některý z klasických vstupů (S-Video, cinch, či D-Sub). Absence reproduktoru je s ohledem na rozměry celkem logická. Zvuk produkovaný zabudovaným reproduktorem, který je navíc potlačován hučením ventilátorů, není rozhodně žádný zázrak, proto se stejně většinou používá jiný způsob ozvučení. Asi jedinou výtku máme k umístění většiny ovládacích prvků pouze na dálkové ovládání. Pokud vám v něm dojde baterie, přijdete o možnost měnit nastavení parametrů obrazu. Zato ovládaní s jeho pomocí je opravdu příjemné a intuitivní.

Dell 2100MP

Dell 2100MP představuje levnější z dvojice DLP projektorů, jež má tato firma ve svém portfoliu. Disponuje nativním rozlišením 800 x 600 pixelů (SVGA) a přepočtem lze dosáhnout až 1 280 x 1 024 bodů. Přehledné menu nabídne dva předvolené režimy PC a Movie, doplněné třetím uživatelským. Pro nastavení obrazu se nabízejí volby korekce jasu i kontrastu, kontroly intenzity složek RGB či teploty barev. Při připojeném PC lze měnit frekvenci obrazu či hýbat obrazem horizontálně a vertikálně, pro DVD se nabízí kontrola saturace. Vstupy na zadní straně zahrnují kompozitní video, S-Video, D-Sub (RGB) a USB konektor v dodávce je konverzní kabel 3xRCA na D-Sub. D-Sub konektor je průchozí, takže na projektoru nalezneme kromě vstupního portu i výstup pro připojení monitoru. Projektor nabídne kontrastní poměr 1 800 : 1, což vyvažuje jeho menší svítivost 1 000 ANSI lumenů. Životnost lampy činí 2 000 hodin a s ohledem na již tak nízkou svítivost zde nelze snížit světelný výkon pro její prodloužení. Projektoru chybí zoom plochy, je zde tedy pouze možné ostřit, ale nikoliv upravovat úhlopříčku ta je závislá pouze na vzdálenosti přístroje od projekční plochy. Nejmenší použitelná vzdálenost udávána výrobcem činí 1,2 m, kdy by měla být úhlopříčka 75 cm. Při maximální použitelné vzdálenosti 12 metrů je úhlopříčka obrazu 8,6 metru. Zoom samotného obrazu je 32x digitální, a jeho krokování není příliš jemné, zato hlučnost je příjemně nízká. Řešení odvětrávání se však pravděpodobně podepsalo na rozměrech 64 x 84 x 213 mm, hmotnost je přijatelných 1,8 kg. Projektor nemá integrován reproduktor. Jedním z detailů, který kupujícího potěší, je transportní taška, jež je součástí dodávky ta je vyplněna tvrzenou pěnou s prolisy, do nichž projektor pevně zapadne a je bezpečně chráněn před nárazy a údery.

Hitachi CP-S210

Stolní LCD projektor Hitachi CP-S210 patří mezi multimediální kousky tohoto výrobce a uplatnění by měl nalézt především v oblasti zábavy jako základní kámen domácího kina. Tomu odpovídají jeho rozměry 332 x 92 x 254 mm i hmotnost 3 kg. Zapnutí a zahřátí projektoru na provozní hodnoty probíhá vcelku svižně. Model CP-S210 nabízí dva mody svítivosti ta je 1 200 ANSI lumenů v Normal modu a 960 ANSI lumenů ve Whisper modu, což rovněž ovlivní životnost lampy, jež je výrobcem udávána na 2 000 hodin v Normal a na 4 000 hodin ve Whisper modu. Nativní rozlišení tohoto modelu je 800 x 600 obrazových bodů, zobrazení rozlišení XGA (1 024 x 768) a SXGA (1 280 x 1 024) jsou dosahována přepočtem. Parametry objektivu jsou F 1,6-1,8 (f = 16,8-20,2 mm), k dispozici je i 1,2násobný manuální zoom. Na vstupu dokáže pracovat s kompozitním i komponentním signálem, s VGA, SVGA, XGA a SXGA i MAC 13" a MAC 16" obrazem. Obraz promítaný projektorem lze sledovat již od vzdálenosti půl metru, přičemž v zatemněné místnosti je ideální ještě do vzdálenosti sedmi metrů maximální vzdálenost, na níž má smysl ještě promítat, se pohybuje okolo 10 metrů. Velikost obrazu, jejž je projektor schopen poskytnout, se nachází v rozmezí 0,9 x 1,1 metru 9,2 x 11,0 m. Projektor rovněž nabízí otočení a překlopení obrazu i jeho 4násobné digitální zvětšení. Součástí je reproduktor o výkonu 1 W. Pro případné ovládání je k dispozici 9pinový D-Sub konektor RS232. Celková obsluha a ovládací menu jsou přehledné a intuitivní, automatické vyhledání vstupu signálu proběhlo až na jeden případ vynucený restart počítače kvůli grafické kartě bez problémů.

Epson EMP-S1

Jednou z variant řešení velkoplošné prezentace menších firem může být projektor EMP-S1 z dílny společnosti Epson. Tento ultralehký přístroj využívá zobrazovací technologie LCD a je uzpůsoben především promítání počítačových dat, neznamená to však, že byste si s jeho pomocí nemohli ve volném čase pustit oblíbený film. Projektor pracuje v základním rozlišení 800 x 600 s konverzí až na 1 024 x 768 bodů. Světelný výkon 1 200 ANSI Im a kontrastní poměr 400 : 1 dávají tušit nutnost promítat prezentace v alespoň částečně zatemněných místnostech. S přístrojem dosáhnete maximální úhlopříčky obrazu 762 cm při projekční vzdálenosti 11,3 m. Instalace a nastavení projektoru jsou jednoduché, intuitivní a časově nenáročné. Výšku projekce určíte předními vysunovacími nožičkami, a následnou lichoběžníkovou deformaci lehce odstraníte příslušnými tlačítky. Přesné usazení obrazu zajistí digitální zoom a manuální optické ostření. Všechny tyto funkce jsou dostupné nejen na vrchní straně samotného přístroje, ale také prostřednictvím dálkového ovládání velikosti kreditní karty. Nastavování funkcí ostatních, jako je např. světlost nebo sytost obrazu, se provádí prostřednictvím přehledného menu přímo na obrazu projekce. Videosignál z přehrávače lze na projektor přivést standardním videocinchem, popř. modernějším S-Video konektorem. Jak už bylo řečeno, přístroj je přizpůsoben projekci počítačových dat, a tak na zadní straně naleznete VGA konektor pro propojení s grafickou kartou. Práci s prezentací vám usnadní dálkové ovládání, jehož přijímač lze připojit k počítači pomocí rozhraní USB. Naleznete na něm základní funkce myši a stránkování Page Up a Page Down. Základní parametry přístroj předurčují pro použití v menších firmách jako snadný nástroj pro velkoplošnou projekci vlastních prezentací.

HP VP6110

V modelové řadě projektorů Hewlett-Packard VP 6100 se můžeme setkat se dvěma variantami VP6110 a VP6120, z nichž na testy jsme měli zapůjčenu o něco slabší první verzi. Hlavní rozdíl mezi oběma produkty představuje svítivost (1 500 ANSI Im u VP6110 oproti 2 000 ANSI Im u VP6120) a nativní rozlišení 800 x 600 vs. 1 024 x 768 bodů. Stejně jako ostatní projektory v testu je i HP určeno především do kanceláře, domácnosti či do malé projekční místnosti. Díky poměrně vysoké svítivosti i příznivému kontrastnímu poměru lze tento projektor používat i v nezastíněné místnosti, ovšem plná kvalita krystalicky ostrého obrazu se projeví teprve při zatemnění. Námi testovaný model byl s nativním rozlišením 800 x 600 bodů schopen přepočítat obraz od rozlišení 640 x 350 až do 1 280 x x 1 024 bodů. Maximální úhlopříčka obrazu činí při projekci ze vzdálenosti 8 metrů od plátna přibližně 610 centimetrů. VP6110 kombinuje jasný obraz s celkem robustní konstrukcí, snadnou ovladatelností a dostatkem konektorů pro vstup signálu. Co se produkovaného obrazu týče, byli jsme velmi spokojeni s kvalitou projekce textových předloh, jež se jevily dostatečně ostré a kontrastní. Tmavé plochy obrazu vykazovaly dobré prokreslení i odstupňovanou intenzitu stínů a to samé se týče jak výrazně světlých, tak tmavších úseků přehrávaného videa (zde opravdu doporučujeme zvolit v menu filmový mod, jelikož mod prezentační je charakterizován až přehnaně ostrou bílou, která by projekci filmu rušila). Dobře pracuje i automatické vyladění obrazu. Za nevýhodu však musíme považovat občas viditelné "klepání" obrazu, jež bylo zvláště patrné při práci s kancelářskými aplikacemi právě v "datovém" modu.

Umax LE107

Abecedně poslední projektor tohoto testu je klasickým představitelem nejlevnějších DLP projektorů na trhu. Co se kvality obrazu týče, nedosahuje sice kvalit dražších DLP konkurentů, ale zájemcům zato nabízí atraktivní cenu. Papírové hodnoty sice hovoří o kontrastu 2 000 : 1 a svítivosti 1 100 ANSI lm, avšak v přímé konfrontaci s jinými projektory, disponujícími obdobnými parametry, není obraz ani tak jasný, ani tak kontrastní. Tento fakt je pravděpodobně dán použitou lampou (její výkon je pouze 150 W), jež slibuje životnost 4 000 hodin, takže se nabízí myšlenka, že projektor funguje neustále v "ekonomickém" modu. V nastavení menu se nám bohužel provozní režim změnit nepodařilo, patřičná položka chybí. Pomineme-li však nižší svítivost, kvalita obrazu je s ohledem na cenu a použitou DLP technologii v mezích normy. Obraz je stabilní a neblikavý, bohužel v tmavších pasážích nejsou detaily moc rozeznatelné. Barevné podání je dostatečně realistické. Při projekci videa Umax prokázal, že netrhavě zvládá i akční scény, ovšem opět doporučujeme spíše zatemněnou projekční místnost. Nativní rozlišení je 800 x 600 bodů, přičemž přepočítávání funguje i na standardy VGA (640 x 480 bodů) a XGA (1 024 x 768 bodů). Co se vstupů a výstupů týče, nabídka je celkem spartánská k dispozici je vstup D-Sub pro signál z počítače, dále je přítomen audiovstup (pouze jack) a vstup S-Video a cinch. Podle údajů poskytovaných výrobcem činí maximální úhlopříčka obrazu 6,5 metru, a to při vzdálenosti 9,8 metru od plátna. Hmotnost Umaxu LE107 je stejná jako u většiny zařízení v testu a dovoluje dostatečnou mobilitu. Projektor umí přepínat obraz z formátu 4 : 3 do 16 : 9 a součástí dodávky je kromě kabeláže a brašny i dálkové ovládání.


Zbytečná cesta k upgradu

Vyplatí se přestavba počítače, nebo je lepší nákup nového?

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0031

Upgradem je v počítačové hantýrce myšleno náhlé zušlechtění či vylepšení počítače výměnou jedné nebo více komponent, které by mělo vést ke zvýšené funkčnosti či k nárůstu výkonu. Ne vždy se tento postup vyplatí.

Pro mnoho uživatelů je možnost upgradu jedním z hlavních parametrů, které rozhodují o koupi příslušných komponent. Faktem ale zůstává, že v mnoha případech by bylo lepší tuto vlastnost zbytečně nezdůrazňovat a spíše se orientovat na dobrou spolupráci jednotlivých součástí počítače a na vyvážení celé sestavy. Dobrý příkladem, na kterém se tento přístup dá demonstrovat, je volba základní desky.

Pohledem uživatele fascinovaného upgradem by bylo nejlepší pořídit tu nejmodernější desku a do ní vložit některý z levných procesorů, aby bylo možné provést za několik let "výhodný" upgrade na vyšší a v té době levnější čip. Stejně tak by mohlo být výhodné pořídit celou paměť v jediném modulu, aby zbyly často 2-3 další paměťové sloty na další upgrady paměti v průběhu času. Problémem je v tomto případě grafická karta, neboť zde jednoduchý upgrade nepřichází v úvahu, a tak si náš uživatel zvolí nejspíše některý laciný akcelerátor s tím, že v budoucnu si opět pořídí v té době výběhový model, který ovšem dnes stojí třeba dvě desítky tisíc korun.

Strasti dané vývojem

Bohužel realita je velmi odlišná jak od proklamací výrobců, tak i od názorů mnohých uživatelů. Jednoduchý upgrade je totiž ve skutečnosti velmi složitý. Začneme-li od základní desky, tak i přestože se výrobci procesorů snaží dodržovat standardy procesorových patic, přicházejí rozdíly v jednotlivých čipech s odlišností frekvence sběrnice, nepodporovaného typu jádra čipu či dalších parametrů. Když jste si například před 2 lety, na jaře roku 2002, pořídili v té době nejlepší desku pro procesory AMD s čipsetem nVidia nForce a instalovali do něj laciný Duron na nízké frekvenci, budete mít dnes s upgradem procesoru vážné problémy. Na první obtíž narazíte v momentě, kdy budete chtít nahrát nový BIOS, abyste zajistili rozpoznávání a správnou funkci nových procesorů v desce. Poslední verze BIOSu bude nejspíše z jara či léta loňského roku, protože výrobce desky podporuje své produkty obvykle zhruba 18 měsíců od data uvedení.

Ze současné nabídky procesorů značky AMD budete limitováni především frekvencí FSB ta v případě původní nForce může činit pouze 200 či 266 MHz. Nejvýkonnějším současným čipem s tímto kmitočtem sběrnice je model Athlon XP 2400+, což je sice sám o sobě poměrně silný procesor, ale ve spolupráci se zastaralou základní deskou jen těžko může ukázat svůj potenciál. Proti původnímu, dejme tomu 1,2GHz Duronu, bude praktický rozdíl při používání počítače nevýrazný.

Nejinak je tomu v případě volby desky pro procesory od Intelu, kde špičkou byl před dvěma lety čipset Intel 850, vybavený v té době vrcholnou 400MHz sběrnicí. Dnes jsou 400MHz sběrnicí vybaveny pouze Celerony a při případném upgradu nebude nárůst výkonu příliš významný. Navíc by uživatel musel zůstat věrný dnes už obtížně dostupným RDRAM paměťovým modulům.

Cena rozhoduje

Zajímavý je též pohled na cenu sestavy desky s procesorem. Pokud si uživatel zvolí špičkovou desku, kterou by mělo jít v budoucnu snadno upgradovat, dá za ni až 5 000 korun, dříve dokonce o něco více. Laciný procesor přijde na 1 500 (AMD Duron) až 2 500 Kč (Intel Celeron). Dohromady tedy 6 500-7 500 korun, které by ale bylo možné investovat do průměrné, běžné desky a standardního procesoru, řekněme střední třídy, tedy v dnešních měřítkách zhruba 2,5gigahertzový čip s cenou kolem 4 000 Kč. Výsledkem by tedy byla sestava stejně drahá a přitom o dobrých 30 % výkonnější, jejíž upgradový potenciál by po dvou letech byl přibližně stejně špatný, jako při použití drahé desky. Podobně je to s pamětí nemá smysl počítat, zda jsou dva paměťové moduly o stokorunu dražší než jeden s dvojnásobnou kapacitou, spíše bychom se měli zaměřit na to, aby desky s podporou duálního paměťového řadiče skutečně dostaly dva paměťové moduly pro vyšší výkon.

Další komponenty k upgradu

A jak s grafickou kartou? Nechcete-li hrát počítačové hry, investujte do ní co nejméně, ideálním řešením je integrovaná grafika přímo na desce. Jen pro připojení LCD je vhodné myslet na digitální konektor DVI. Při práci na desktopu Windows, ve Wordu či v Excelu, dokonce ani při retuši fotografií ve Photoshopu vám nejnovější GeForce FX 5900 Ultra ani Radeon 9800XT nepřinese žádné zrychlení! Jste-li ale náruživý hráč, investujte s rozmyslem a vyhněte se tomu nejlacinějšímu, co je vhodné snad jen na dva roky staré "pecky". S výběrem správné karty vám určitě pomohou výsledky našich testů.

Existují však komponenty, u kterých se vyplatí počítat s upgradem jednou z nemnoha jsou pevné disky. Ačkoliv se jednotlivé modely v čase liší svým výkonem, lze jednoduše přidat další disk na řadič, a dostupnou kapacitu tak okamžitě výrazně zvýšit. A pokud by nový disk byl výrazně výkonnější než ten starý, je možné přeinstalovat Windows a z nového diskového přírůstku udělat disk systémový. Starý pak může posloužit třeba jako datový sklad či pro rychlé a snadné zálohování.

Jak tedy z toho všeho ven?

Při nákupu nového počítače uvažujte s rozmyslem a nevěnujte možnosti budoucího upgradu zbytečně mnoho pozornosti. Uvědomte si své finanční limity, do kterých se chcete vejít, a za tuto sumu si pořiďte to nejvýkonnější, co je možné. Chytře tedy kombinujte investice do frekvence a typu procesoru, čipsetu základní desky a kapacity paměti. To jsou hlavní komponenty ovlivňující zásadně výkon počítače.

Poté, co doběhne životnost počítače, jej raději prodejte a nechte si sestavit nový. I přesto, že to bude vyšší investice, ve skutečnosti bude rozdíl ve výkonech obou strojů dobře patrný. Při postupném upgradu zaplatíte sice o něco méně, ale při práci už mnoho změn nepoznáte, právě kvůli zmíněným omezením ve volbě nových komponent do starého počítače.

V našich úvahách jsme pracovali s částečným upgradem počítače po dvou letech. Pokud si ale zvolíte středně výkonnou sestavu, budete s ním moci pracovat často i tři roky, než definitivně doslouží, ale i tehdy bude mít pro následný odprodej svou hodnotu. Částečný upgrade je však po této době kvůli změnám technických parametrů prakticky vyloučený, a nezbude tedy než jej provést dříve, anebo už také vyměnit kompletně celé PC.


Fotoaparát s obřím displejem

Kyocera L3V - pořízené snímky si můžete prohlédnout na šesticentimetrovém displeji

Marek Kuřina

C03P0774

V této recenzi se vypravíme za digitálním fotopřístrojem, který se může pochlubit asi největším LCD zobrazovačem na světě (mezi "digitály"), jenž je dvouapůlpalcový, což na centimetry dělá neuvěřitelných více než šest centimetrů. Jedná se o model Kyocera Finecam L3V, který se povedl i z hlediska designu. Objevili jsme ovšem i několik menších nedostatků.

Jak jsme již naznačili, určitě nejzajímavější je na novince LCD zobrazovač na zadní straně. Jeho velikost je totiž výše zmíněných 2,5 palce, přičemž v současné době většina digitálních fotopřístrojů disponuje 1,5" nebo 1,8" LCD displeji (dvoupalcový už je skoro raritou). Pokud se podíváte na model zezadu, zjistíte, že plocha displeje pokrývá větší část celé zadní stěny. Tento displej sice nabízí technologii duálního podsvícení, takže poskytovaný obraz by měl být kontrastní a jasný, ovšem ve skutečnosti má takto velký displej rozlišení "pouhých" 110 tisíc pixelů. Výsledkem je, že obraz působí trochu zrnitě a matně.

Objektiv modelu je složený ze sedmi čoček v šesti skupinách a poskytuje trojnásobný optický zoom při rozsahu ohnisek od 35 do 105 milimetrů. Jeho světelnost je potom F2,8 až F4,7. Pokud vám nebude stačit optické přiblížení, je možné ho doplnit až dvojnásobně ve třech krocích digitálním zoomem.

L3V je v podstatě jednoduchý automat, takže nevládne možností manuálně ovlivňovat expozici. Přesto model disponuje několika možnostmi, jak ovlivnit výsledný snímek. Kromě "běžné" korekce expozice, určitě využijete režim se dvěmi pevně nastavenými hodnotami clony (F2,8 a F7,5), ke kterým fotopřístroj automaticky dopočítá rychlost závěrky. Při snímání ve špatných světelných podmínkách zase využijete prodloužených expozičních časů dvě, čtyři a osm sekund. Za optikou je umístěný CCD snímač, který obsahuje 3,34 milionu obrazových buněk.

Snímky ve formátu JPEG se ukládají ve dvou různých kompresních poměrech na paměťové karty Secure Digital (nebo MMC), v balení potom najdete kartu o kapacitě 16 MB. Na karty můžete také uložit záznam ozvučeného videa v rozlišení 320 x 240 bodů, budete ovšem omezeni 120 sekundami. L3V je prostě podlouhlá stříbrná cihlička o rozměrech 110 x 52 x 34 milimetrů, která váží 170 gramů včetně baterií a paměťové karty. Jako atraktivní designový doplněk stojí za povšimnutí podlouhlý podsvícený proužek na přední straně, umístěný napravo od objektivu.

Model se ovládá jednoduše. Na horní straně najdete spoušť umístěnou uprostřed volicího kotouče, pomocí kterého nastavíte čtyři režimy: setup, režim přehrávání, snímání a videozáznam. Nedaleko také objevíte tlačítko pro zapnutí přístroje. Na zadní stranu se kromě obrovského zobrazovače již vešla jen dvě tlačítka: první pro zapnutí displeje a druhé využijete při vstupu do menu, nakonec v pravém dolním rohu je čtyřpolohové tlačítko, pomocí něhož se budete pohybovat v menu a navíc s ním ovládáte režimy blesku a nastavení například režimu Makro.

Softwarové ovládání modelu, tedy menu, je vyvedeno docela originálním způsobem. Po stisknutí tlačítka Menu se objeví na spodním okraji zobrazovače řádka s ikonkami, ze kterých se směrem nahoru vysunou parametry vybrané funkce.

Bohužel tento model je nadán opravdu silnou žravostí, což ovšem souvisí se skutečně velikým displejem, který je navíc podsvícen. Doporučujeme proto zakoupit kvalitní dobíjecí akumulátory, anebo příliš nepoužívat samotný displej, i když to by právě v tomto případě byla opravdu škoda. Také rychlostně nás model příliš neoslnil, náběh po zapnutí je kolem pěti sekund, což dnes představuje spíše horší průměr. Ukládání snímků bylo přitom docela svižné, a také zpoždění spouště při namáčknutí bylo téměř neměřitelné. Cena modelu je mírně vyšší oproti srovnatelným třímegapixelům na trhu, ovšem žádný z konkurentů nemá takovou velikost LCD displeje, kterou běžně disponují pouze videokamery. Pokud vám tedy nebude vadit, že není právě nejrychlejší, tak vás Finecam L3V nezklame. Pořízené fotografie byly navíc kvalitní a i při snímání v horších světelných podmínkách při použití maximální citlivosti nebyl na fotkách znatelný šum.

K testu zapůjčila firma: Kyocera, www.kyocera.cz

Cena vč. DPH: 12 300 Kč


Dell do kapsy

Dell Axim X3i - Pocket PC s velkým potenciálem

Tomáš Jirásko

C04P0058

S"průzkumným" modelem Axim X5 se podařilo Dellu zachytit na trhu PDA v době, kdy probíhala a stále ještě probíhá jak cenová válka mezi výrobci, tak i souboj mezi platformami Palm vs. Windows, ze střídačky pak sleduje Linux. Bylo tak jasné, že Dell v okamžiku úspěšného startu nenechá tuto oblast nadále žít svým životem, a pokusí se konkurenci trochu přitopit pod kotlem. Další polínko do ohně se jmenuje Axim X3, s jehož nejlépe vybaveným exemplářem X3i jsme si nějaký čas pohrávali v redakci. Dell nabízí celkem tři varianty modelu Axim X3 X3 s 300MHz procesorem Intel XScale a 32MB operační pamětí, X3 s 400MHz XScalem PXA263 (PXA255 + onboard flashROM) s 64 MB RAM, a X3i doplněný o Wi-Fi. Právě na posledně jmenovaný model se zaměříme.

Axim X3i je obdélník z šedého plastu o rozměrech 77 x 15 x 117 mm. Na horní straně je kromě Wi-Fi antény umístěn i SD slot (ve specifikaci SDIO/MMC) a infračervený port Axim tak lze přeměnit v univerzální dálkový ovladač díky programu TotalRemote, který naleznete na přiloženém CD. Bohužel, jak jsme okamžitě zjistili, jde pouze o trial-verzi, takže si jej uživatel musí zakoupit za své. Vhodně umístěný infračervený port s dostatečným výkonem tak ztrácí mnoho ze své atraktivity alespoň tento program, který značně zvyšuje využitelnost přístroje, mohl Dell zákazníkům přinést. Tady nelze než jen povzdechnout zlatý iPAQ a jeho Revo. Zabudovaná bezdrátová síť je standardu 802.11b a Axim má velice zajímavý a užitečný program pro správu bezdrátové části. Dosah spojení i rychlost přenosu řadí X3 mezi ty lepší modely, ovšem v oblasti se silnějším provozem je náchylnější na šum a snadno se odpojí. Shora je rovněž přístup ke stylusu, který je na pravé straně. Ten nemá klasický kulatý tvar tužky, ale je zploštělý takové větší umělohmotné párátko. Při používání jsem měl nepříjemný pocit, prostě mi nepadl do ruky zvyk je železná košile. Černé pruhy na bocích přístroje nejsou bohužel na rozdíl od X5 pogumovány, ale X3 je celkově lehčí a do ruky kompaktnější, takže její držení je i tak velice dobré. Na levém boku nalezneme jack pro sluchátka a ovládací kolečko typu jog-dial. Čelní straně dominuje 3,5" transreflektivní LCD displej s rozlišením 240 x 320 pixelů a 16bitovou hloubkou barev. Narazíme zde i na klasickou pětici ovládacích prvků čtyři programovatelná tlačítka v centru, doplněná pětisměrným D-padem. Na zadní straně je pouze přístup k vyměnitelné Li-Iontové baterii standardně dodávaná má kapacitu 950 mAh, doplňková nabídne kapacitu 1 800 mAh. Na základní baterii vydrží s 50% poosvětlením displeje přehrávat MP3 soubory po dobu 4 hodin, pro běžném provozu se zapnutým Wi-Fi počítejte s časem okolo 3 hodin.

I když na první pohled vypadá přehled přiloženého softwaru velice působivě, zjistíte při bližším prozkoumání, že se jedná z velké části pouze o trial-verze. Výjimkami (krom operačního systému Microsoft Windows Mobile 2003 for Pocket PC Premium) jsou IA Presenter, Acrobat Reader for PocketPC a Resco Picture Viewer. doplněné diagnostickou utilitou pro X3. Z uživatelského hlediska je jistě zajímavou drobností i spona na opasek v pouzdru Aximu. Pro pohyb ve firmě to jistě dobrý doplněk, nicméně to, že jej na opasku již nemá, kolega zjistil až když jsme byli z dohledu a to jsme mnoho netrénovali:-).

Modelem X3 Dell zcela jistě konkurenci nepotěšil. Podobně jako se mu to podařilo s modelem X5, i tentokrát nabídne dostatečně výkonné PDA s dobrým displejem a slušnou cenou, bohužel bez integrované technologie Bluetooth, která je v současné době pro mnoho domácích uživatelů nosnou pro synchronizaci s jinými zařízeními.

Cena vč. DPH: 14 600 Kč

K testu zapůjčila firma: Dell, www.dell.cz


Tiskárna pro kreativní práci

HP DeskJet 9670 -šest inkoustů a duplexní tisk na formát A3+

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C03P0778

Patříte-li ke skupině reklamních pracovníků, fotografů nebo grafiků, mohla by vás zaujmout novinka společnosti HP, připravená pro inkoustový tisk s podporou formátu A3+ (A3 včetně ořezových značek). Model HP DeskJet 9670, který jsme mohli krátce otestovat, je zákazníkovi dodáván se třemi inkoustovými zásobníky. V tiskárně je vždy nainstalována trojbarevná kazeta s barvami CMY, vedle ní může být umístěna samostatná cartridge s černým pigmentovým inkoustem, nebo fotokazeta se světlými odstíny azurové, purpurové a černé barvy. Při instalaci záleží jen na zákazníkovi, zda použije 4 tiskové barvy pro práci s běžnými dokumenty, nebo se rozhodne hned pracovat se 6 inkousty, vhodnými zejména pro tisk fotografií. HP DeskJet 9670 je jednou z mála nových tiskáren, kterou lze k počítači připojit pomocí USB 2.0 a zároveň prostřednictvím paralelního obousměrného rozhraní Centronics IEEE-1284B. Rychlost tisku ovlivňuje způsob připojení jen nepatrně, s USB portem je zařízení rychlejší pouze při zpracování objemných úloh. Testovaný výrobek je vybaven spodním automatickým podavačem pro 150 listů papíru. Boční a přední zarážky podavače lze snadno přesouvat podle formátu založeného papíru, obdobně je možné nastavovat i výstupní čelní zásobník, který pojme přibližně 50 výtisků. Pracovní rozlišení tiskárny 2 400 x 1 200 dpi platí pro běžné kancelářské papíry, vyšší nastavení 4 800 x 1 200 dpi zvýší kvalitu tisku pouze u speciálních lesklých nebo matných fotografických listů. Ve srovnání s tiskárnami HP pro formát A4 je novinka s označením DeskJet 9670 přibližně o 20 % pomalejší, zejména pokud se jedná o barevné tisky na speciální papír. Vysoké rozlišení při tisku na formát A4 zaměstná tiskárnu na dobu lehce přesahující 4 minuty. Dvojnásobný formát papíru pak čekání prodlouží na 11 minut. Ani tato hodnota však není konečná, neboť 22 minut a 30 sekund musí uživatel čekat na výtisk formátu A3 v hardwarovém rozlišení 4 800 x 1 200 dpi. Zařízení je poměrně robustní, vnější rozměry 592 x 359 x 177 mm a hmotnost 11 kg znesnadňují jeho přenášení. Softwarová výbava je dodávána jak pro Mac OS, tak pro Windows a zahrnuje ovladače tiskárny, soubory elektronické nápovědy a software HP Photo & Imaging pro katalogizaci a úpravy obrázků. Během testu jsme byli spokojeni s kvalitou jednotlivých tisků, jen průměrné hodnocení tiskárna zaslouží za dobu zpracování úloh. Kontinuální tisk 27stránkového souboru například tiskárnu zaměstnal na 19 minut a 49 sekund. Úsporu času lze získat při změně standardního nastavení na rychlejší každodenní tisk. HP DeskJet 9670 je prodávána za 20 069 Kč včetně DPH, a v této částce je započítán i duplexní modul pro oboustranné zpracování dokumentů. Provozní náklady se pohybují mezi 1,66 Kč u černobílého tisku s pokrytím 5 %, do 4,66 Kč u barevného 20% pokrytí stránky A4.

Cena vč. DPH: 20 069 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz


Plochá trojka

Novinky na trhu se 17palcovými LCD displeji

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0038

Novinky v oblasti LCD monitorů se objevují každým měsícem, a tak i my testujeme co chvíli novější a sofistikovanější produkty. Tentokrát jsme se měli možnost seznámit s poněkud nesourodou trojicí 17palcových zobrazovačů.

Dell 1703FPs

Monitory Dell patřily vždy mezi produkty, které dovedou zaujmout svým poměrem ceny a poskytnuté kvality, a to i přesto, že pro mateřskou společnost rozhodně nepatří ke stěžejním artiklům jejího produktového portfolia. Novou modelovou řadu, z níž pochází také testovaný typ 1703FPs, však charakterizuje především velmi líbivý a propracovaný design, který je nekompromisně doplněn i vysokou technologickou kvalitou. Pokud vyjdeme z technických parametrů, tak pohledové úhly 170 ? v horizontálním i vertikálním směru jsou dokladem použití obrazovky typu PVA od Samsungu, a také dvojice hodnot maximálního jasu 250 cd/m2 a kontrastu 600 : 1 dokladuje velmi dobrý základ pro kvalitní obraz.

Konstrukce stojanu dovoluje snadné výškové nastavení monitoru, jeho lehké otáčení do stran, a konzole pod plochou displeje také rotaci samotného obrazu mezi polohami "na výšku" a "na šířku". To je samozřejmě velmi výhodné jak v kancelářích, tak to ocení i domácí uživatelé.

Paleta vstupů signálu zahrnuje D-Sub VGA, dále v této kategorii už velmi častý DVI a poměrně unikátní čtyřportový rozbočovač USB 2.0. Dva jeho porty se nacházejí na spodní straně displeje a další dva pak na boční, aby bylo možné snadno připojit například myš, klávesnici nebo třeba USB flash disk.

Design je po všech stránkách dokonalý, a neruší jej ani pouhopouhá tři tlačítka na ovládání celého monitoru. Ty však ve spolupráci s dobře propracovaným firmwarem umožňují snadnou a rychlou navigaci v nabídkách i případné nastavení parametrů.

Odpovídající, i když přeci jen poměrně vysoká, je cena tohoto kousku. Případný zájemce za něj totiž zaplatí 23 tisíc korun včetně daně.

CTX S700BA

Také model S700BA značky CTX je celý proveden v černém plastu a v některých propagačních materiálech se honosí hodnocením jako "nejtenčí monitor na trhu". Opravdu, samotný panel patří skutečně k těm, které do hloubky nezaberou příliš mnoho místa. Co však chybí vzadu, najdeme u tohoto zobrazovače v šířce rámečku kolem displeje. Ta totiž činí na pravé i na levé straně téměř 3 centimetry, na horní pak o něco méně. Při pročítání technických parametrů se lze setkat s dvěma údaji o pohledových úhlech, které by měly činit buď 140 ? horizontálně a 120 ? vertikálně, či 120 ? horizontálně a pouhých 110 ? vertikálně. My se kloníme spíše k té druhé variantě, neboť v praktickém provozu se často stane, že polohu displeje vůči pozorovateli je potřeba korigovat. Jisté je ovšem to, že použitý panel využívá technologii TN s potahovým filtrem (Coated TN).

Doba odezvy činí standardních 25 ms, což dovoluje bez problémů přehrávat na obrazovce například video. Jas a kontrast se pak pohybují na hodnotách 250 cd/m2, resp. 400 : 1, ovšem v reálném provozu patří CTX S700BA k těm méně svítivějším produktům. Naopak pochvalu si určitě zaslouží reproduktory integrované ve spodní části panelu. I přesto, že jsou otočené směrem dolů, produkují poměrně nezkreslený zvuk, dovolující sledovat na obrazovce videoklipy či filmy. Pochopitelně se však jejich kvalita nemůže srovnávat s výkony běžné hudební sestavy.

K ovládání slouží čtveřice tlačítek s poněkud nezvyklým designem a je třeba přiznat, že jeho snadnost opravdu není výstavní. V celém kontextu zejména cenové hladiny tohoto produktu jej musíme ohodnotit přinejlepším jako průměrný. Potenciální uživatelé však určitě ocení nízké náklady na pořízení tohoto LCD monitoru.

Philips 170B4

Také třetí z testovaných monitorů, model 170B4 od Philipsu, je proveden v černém plastu, což mu opět dává punc exkluzivity. V nabídce LCD panelů této společnosti patří do vyššího segmentu a tak není divu, že na zadní straně panelu nalezneme hned dva vstupy signálu první je běžný VGA a druhý pak digitální DVI. Zdroj je, stejně jako u ostatních testovaných displejů, integrován uvnitř, což sice zvyšuje hmotnost, ale na druhou stranu odstraňuje nutnost umístění "cihličky" transformátoru kdesi pod pracovním stolem.

Kvalita obrazu je velmi dobrá a jak úhly pohledu v rozsahu 160 ? v obou směrech, tak i hodnota 260 cd/m2 svítivosti a kontrastní poměr 400 : 1 jsou dokladem solidní práce inženýrů Philipsu. Vysoce jsme hodnotili také rovnoměrnost podsvícení produkovaného čtveřicí katodových trubic, a ani proti přechodu mezi úrovněmi šedé bez barevného nádechu nelze mít výhrady.

Přestože monitor neobsahuje vestavěné reproduktory, lze multimediální panel dokoupit jako příslušenství. Uvnitř panelu je zabudován malý transformátor, usnadňující jejich napájení.

Zajímavé je také ovládání panelu, jež se skládá z obrazovkového menu a šestice kláves na spodní straně monitoru. Ačkoliv jsou jejich popisky pouze reliéfní, a popravdě na tmavém podkladu nejsou příliš vidět, je pohyb v nabídkách díky logice ovládacích tlačítek a jejich rozdělení do odpovídajících skupin poměrně snadný. Uvnitř obrazovkového menu není možné najít příliš mnoho voleb k nastavení, ovšem rozsáhlá selekce pro ovládání barevné teploty, zahrnující originální barvu displeje bez korekcí, 9 300 K, 6 500 K, sRGB a uživatelské nastavení jednotlivých barevných složek, určitě za pochvalu stojí.

Philips 170B4 je důstojný LCD monitor, který poskytuje za odpovídající cenu dobrou službu a vysokou kvalitu obrazu.

Dell 1703FPs

skvělý obraz

multifunkční stojan

propracovaný design

vyšší cena

Cena vč. DPH: 23 000 Kč

K testu poskytla firma: Dell Computer, www.dell.cz

CTX S700BA

nízká cena

solidní kontrast

nižší jas

malé pohledové úhly

Cena vč. DPH: 13 725 Kč

K testu poskytla firma: Konsigna, www.konsigna.cz

Philips 170B4

dobrý obraz

vysoká svítivost

rovnoměrné podsvícení

nezřetelné popisky kláves

Cena vč. DPH: 17 000 Kč

K testu poskytla firma: Konsigna, www.konsigna.cz


Téměř ideální videorekordér

Panasonic DMR-E100H - videorekordér kombinující DVD vypalovačku a pevný disk

Tomáš Jirásko

C04P0056

Konvergence IT a domácí elektroniky je již nedílnou součástí našich životů, a Panasonic DMR-E100H, nahrazující model DMR-HS2, který jsme vám představili přibližně před rokem, je toho jasným důkazem. Ve stříbrném decku je kromě mechaniky DVD-RAM/R skryt i pevný disk, a na čelním panelu objevíme DV vstup (IEEE1394//FireWire), SD slot a PC Card slot. Rekordér má rozměry 430 x 79 x 296 mm a váží téměř šest kilogramů. Vybaven je "evropským" 80GB pevným diskem verze pro Asii mají kapacitu 120 GB.

Samotná iniciace přístroje proběhla bez jakýchkoliv problémů to, že v menu chybí Česká republika a čeština, jsme po zkušenostech s HS2 již předpokládali nastavení programů lze do videorekordéru přenést z televizoru pomocí některého z protokolů Q-Link, DataLogic, EasyLink, Megalogic, Smartlink. V případě, že váš televizor tuto metodu nepodporuje, je k dispozici automatické ladění, nebo je možné ladění provést manuálně. Rekordér nabídne standardní funkce známé již z modelu HS-2, jako jsou současný záznam a reprodukce různých pořadů na jednom DVD-RAM disku či TimeSlip (časové posunutí, kdy lze zkontrolovat již dříve nahrané části, aniž je přerušen současný záznam), možnost záznamu na HDD a současné přehrávání DVD disku nebo naopak, nahrání fotografií a vytvoření fotoalba přímo na disku, střih zaznamenaného obrazu, a samozřejmě i běžné funkce jako práce se ShowView/VPS, přehrávání zvuku z AudioCD, CD-R/RW (včetně MP3) atd. Pro záznam je použit kodek MPEG4 (VBR), lze volit mezi čtyřmi režimy s různou kvalitou záznamu XP/SP/LP/EP, což odpovídá u 80GB disku přibližně 17/34/68/106 hodinám. U jednostranného DVD média to je 1/2/4/6 hodin. V režimu XP (datový tok cca 10 MB/s) lze zvuk zaznamenat i v lineárním PCM jde o nekomprimované digitální signály, kdy oproti CD diskům se vzorkovací frekvencí 44,1 kHz/16 bitů je u DVD použit kmitočet mezi 48 kHz/16 bitů a 96 kHz/

/24 bitů. V ostatních režimech je pro zvuk použit Dolby Digital 2.0.

I když ve většině uživatelů PC vyvolá zmínka o přítomnosti DVD a HDD v jednom zařízení příjemné pomyšlení na snadnou zálohu DVD filmů, musíme vás v tomto ohledu výrazně zklamat. I když by si to uživatel přál, snadná záloha DVD filmů na tomto zařízení možná není, neboť Panasonic samozřejmě logicky z hlediska firmy, která by jinak musela čelit značnému tlaku produkčních společností ponechal implementovánu technologii ochrany autorských práv CPRM, tedy cosi, co je pro zarytého pécéčkáře, zvyklého uchovávat zálohy svých filmů v různých souborech jako MPEG, MOV, AVI s využitím kompresních formátů typu DivX, něco nepřijatelného. U metod záznamu tedy ještě chvíli zůstaneme. Pokud na tomto zařízení chcete zhotovit zálohu zakoupeného DVD, musíte použít druhý stolní přístroj a zhotovit zálohu přes vstupy externích zařízení, jejichž výstupní signál je prost informací o autorských právech, a lze jej ukládat podobně jako TV signál. DMR-E100H disponuje vstupy S-Video, RGB a cinch. Využít pro tuto operaci lze i lépe vybavený počítač s patřičnými výstupy a DVD mechanikou. Ovšem pokus dostat signál do rekordéru přes FireWire vstup (pouze in, takže počítač nemá šanci disk registrovat), nebyl v našem případě přes všemožné kombinace programů úspěšný, takže bylo nutné použít zbývající rozhraní. A jak to tedy s nahráváním na tomto přístroji vlastně je? Na pevný disk lze uložit televizní signál, signál z externích zařízení, z vlastních DVD-RAM a z SD/PC karty, a takto získané soubory následně přehrát na DVD-RAM/R. Na disk nešlo uložit data z vlastního uzavřeného DVD-R, a nelze načíst ani CD-R s archivem JPEG obrázků přitom tento formát je při zápisu/kopírování mezi DVD-HDD-SD podporován. Při ukládání dat z přístroje na SD kartu je vyžadován formát FAT12/16, přičemž jde o první přístroj s kterým jsem se setkal, jenž umožnil ukládat MPEG4 přímo na kartu. K dispozici je stále samozřejmě možnost uložení v MPEG2. Využití PCMCIA disků (FAT32) je v tomto případě omezeno pouze pro čtení.

DMR-E100H je jistě zajímavý přístroj. Spojení DVD a HDD rekordéru představuje tu nejlepší kombinaci, kterou lze domácímu uživateli nabídnout. Na množství nabízených funkcí a formátů práce je navíc jeho ovládání přehledné. Ovšem oproti modelu HS2 jej výrazně odlišuje pouze větší disk a samostatný slot SD karty. Chybí lokalizace menu, a ani cena není lidová doporučená činí 44 995 Kč vč. DPH, na internetu jej ale naleznete i za cenu cca 38 500 Kč.

Panasonic DMR-E100HESG

pevný disk

editační možnosti

pouze FireWire vstup

Cena vč. DPH: 44 995 Kč

K testu zapůjčila firma: Panasonic, www.panasonic.cz


Mini MP3 na cesty

Philips Keyring 005 - hořčíkový MP3 přehrávač

Lubor Jarkovský

C04P0059

Nizozemský výrobce uvedl na český předvánoční trh hned několik novinek v oblasti přenosného audia. Kromě nedávno recenzovaného jukeboxu HDD100 se nám podařilo získat i jeden z nových MP3 přehrávačů řady Keyring. Mezi produkty této nové řady jsou i miniaturní fotoaparáty, které vypadají prakticky stejně jako audiopřehrávače. Philips se snaží oslovit především mladé lidi a zlákat je ke koupi těchto stylových "hraček". Přístroje jsou odolné, jejich použití je jednoduché a sledují po stránce vzhledu moderní trendy, otázkou jen zůstává, kdo z mladší generace si tyto krabičky může dovolit.

Keyring 005 je druhým nejvyšším modelem mezi těmito audiopřehrávači. Disponuje pamětí flash o velikosti 128 MB, a stejně jako ostatní produkty má tělo z magnézia. Jeho hmotnost činí pouhých 36,2 gramu. Kromě stříbrného kroužku s nápisem Philips a krytu USB je celý vyveden v černé barvě. V horní části, kde lze protáhnout popruh na krk, je umístěn výstup pro dálkový ovladač. Sluchátka nelze připojit přímo, protože na těle přístroje nenajdete žádné ovládací prvky pro přehrávání. Dolní část tvoří USB konektor (USB je pouze verze 1.1), který lze zakrýt krytkou. Vedle něj se dále nachází přepínač mezi dvěma mody nabíjecím a přehrávacím. Interní baterii je uživatel nucen nabíjet přes USB, tento proces trvá téměř neuvěřitelných 5 hodin a přístroj poté vydrží v chodu bohužel jen něco přes 6 hod., což je opravdu málo. Po připojení k počítači a přepnutí do režimu přehrávání se přehrávač přihlásí jako externí disk a hudbu lze kopírovat obousměrně přímo ve Windows. Žádné ovladače není nutné instalovat (kromě Windows 98).

Po stránce zvukové se Keyring 005 projevuje opravdu nadprůměrně, a to i s dodávanými sluchátky. Stejná sluchátka dodává výrobce i k nedávno testovanému diskovému MP3 přehrávači HDD100, proto je skoro nevysvětlitelné, proč s tímto přehrávačem hrála špatně, když s jinými sluchátky hrál HDD100 na výbornou zvukový výstup tedy špatný nebyl. Co se nám ale rozhodně nelíbilo, bylo ovládání. Vzhledem k tomu, že se na jednoduchém dálkovém ovladači (stejný je i HDD100) nenachází displej, je uživatel nucen rozpoznávat skladby pouze sluchem. Keyring navíc není schopen přehrávat hudbu roztříděnou ve složkách, nýbrž je nutné nahrávat všechny skladby přímo do rootu. Majitel tedy musí všechny soubory přejmenovávat tak, aby nevznikl neorganizovaný guláš písniček. Tento Keyring si poradí se dvěma formáty, MP3 (8-320 Kb/s i VBR) a WMA (5-192 Kb/s).

V příslušenství se kromě sluchátek, CD s ovladači a MusicMatch Jukeboxem, nachází i externí bateriový pack pro jednu AAA baterii. Ten lze pohodlně nasunout na USB konektor a přehrávač pak vydrží hrát více než deset hodin. Do malé paměti se však vejdou maximálně 4 alba ve WMA, tudíž budete s přídavnou baterií poslouchat nakopírovanou hudbu několikrát. Absence FM tuneru je také velkým mínusem, protože tuner by z Keyringu 005, potažmo celé řady, udělal mnohem univerzálnější přístroj.

Přestože souhlasíme s heslem, že v jednoduchosti je krása, Philips Key 005 je v některých směrech až moc jednoduchý, a konkurence mu tak značně šlape na paty. Pokud však toužíte po stylové flashové paměti, která umí navíc přehrávat hudbu, můžete být spokojeni.

Philips Keyring 005

skvělý design

zvuk

nemá tuner ani displej

K testu zapůjčila firma: Philips, www.philips.cz

Cena vč. DPH: 4 990 Kč


Digitální modrásek

Panasonic NV-GS10 - dostupná digitální kamerka

Tomáš Jirásko

C04P0055

Digitální kamera Panasonic NV-GS10 nabízí desetinásobný optický a 500x digitální zoom. Snímací 1/6" CCD čip má rozlišení 800 000 obrazových bodů, přičemž aktivní je podle údajů na internetu přibližně polovina, zbytek je využíván stabilizátorem obrazu. Objektiv má parametry F1,8/2,3-23 mm. LCD hledáček zůstal černobílý, ovšem k dispozici je i výklopný 2,5" barevný panel. Zkušební snímek pořízený v exteriéru je po stránce šumu dobrý, ovšem barvy jsou mírně nenasycené a celkově převažoval lehký posun do modra. Tento efekt se při práci v interiéru zkorigoval a obraz byl vyváženější.

Na zadní stěně nalezneme kruhový volič vypnutí/zapnutí/módy, s tlačítkem pro nahrávání uprostřed. Volič je vybaven aretačním kolíčkem, který zabraňuje neúmyslnému vypnutí přístroje během práce. Nad ním jsou tlačítka Quck Start a Menu, která jsou doplněna víceúčelovým otočným ovladačem, jenž dle volby režimu může sloužit i k manuálnímu ostření. Přednastaveno je pět režimů: sport, portrét, slabé osvětlení, reflektorové světlo a moře/hory. Nahoře nalezneme i tlačítko pro pořízení jednotlivých snímků a páčku transfokace. Pravá stěna slouží jako kryt prostoru záznamového média GS10 používá miniDV, a jsou zde schovány i výstupy S-Videa a DV pokud vás napadla možnost "odblokovat" DV, protože vyšší model GS30 nabízí i DV vstup, u GS10 to možné není. Na levé straně jsou pod LCD panelem schovány ovládací tlačítka přetáčení, protisvětla apod., a rovněž tlačítko nočního režimu. Tento mód pro pracuje i s LCD panelem, který slouží jako pomocný světelný zdroj. Při nočním snímání jste po dvojitém stisknutí tlačítka Colour Night View, vyzváni k jeho otočení panel se poté zabělí a slouží jako zdroj potřebných kandel. Výsledkem je sice možnost "lepšího" nočního snímání, ovšem i tak je zpomalení závěrky neúnosné a obraz je ve výsledku značně trhavý. Standardní jsou již funkce nastavení jasu a barev, vyvážení bílé a digitální efekty.

Panasonic NV-GS10 (66 x 83 x 110 mm, 500 g včetně baterie a kazety) byl a je vstupním modelem se všemi klady i zápory. Mějte na paměti, že technika filmování je značně rozdílná od fotografie, a zatímco vysloveně špatnou fotografii dá "fušku" udělat, s videozáznamem je to hned. S ohledem na cenu tak jde o dobrý přístroj pro sváteční kameramany, kteří neuvažují o natáčení poloprofesionálních filmů.

K testu zapůjčila firma: Panasonic, www.panasonic.cz

Cena vč. DPH: 14 995 Kč


Barevné tiskárny HP

Dvojice barevných laserových tiskáren

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C04P0037

V dalším testu vás seznámíme s dvojicí nových barevných laserových tiskáren s logem společnosti Hewlett-Packard. Tiskárny s modelovým označením HP Color LaserJet 3500 a 3700 jsou si velmi podobné a mohou využívat stejné doplňkové zásobníky papíru. Liší se však rychlostí tisku, pořizovací cenou a způsobem využití.

HP Color LaserJet 3500

Přestože je tiskárna s číslicí 3500 na krytu GDI zařízením, nespoléhá jen na výkon hostitelského počítače, ale využívá při tisku také vlastní 333MHz procesor a 64 MB paměti. Výrobek je určen pro tisk dokumentů rychlostí 12 černobílých nebo barevných stránek za minutu, měsíční zatížení by nemělo překročit 45 000 výtisků. Pracovní rozlišení 600 x 600 dpi je vylepšováno technologií HP ImageREt 2400, takže na výtiscích nejsou patrné rastry nebo nepřesné barevné přechody. Relativně nízké hardwarové rozlišení přitom příznivě ovlivňuje dobu zpracování jednotlivých výtisků. Ovladače tiskárny jsou připraveny pro systémy Windows od verze 98 a Mac OS 9.1 nebo novější. Uživatel si v nich může vybrat mezi monochromatickým nebo barevným zpracováním tiskové úlohy, nemůže však žádný způsobem ovlivnit pracovní rozlišení ani vyvážení jednotlivých barev. Pro připojení počítače je standardně k dispozici USB 2.0 port a volitelně lze dokoupit i externí síťový modul, s nímž může tiskárnu využít menší skupina uživatelů. HP Color LaserJet 3500 je poměrně robustní výrobek, který svými vnějšími rozměry 483 x 447 x 467 mm a hmotností 32,5 kg značně přerůstá ostatní tiskárny ve své třídě. Spodní zásobník papíru je určen pro 250 listů formátu A4, přední výklopný podavač pak poslouží k umístění dalších 100 listů. Horní výstup dokáže pojmout 150 výtisků, zadní výstup dalších 25 listů potiskem dolů. Panel na levé straně horní části výrobku (tvoří jej grafický displej a ovládací tlačítka) je určen ke konfiguraci tiskárny a získání přehledu o stavu spotřebního materiálu. Kromě těchto údajů je doplněn o nápovědu při obsluze tiskárny a řešení drobných provozních problémů (nedostatek papíru, toneru, zaseknutí papíru atd.). HP Color LaserJet 3500 nepodporuje automatický oboustranný tisk, ovladač však nabízí duplexní režim s manuálním otáčením listů. Při provozu je tiskárna poměrně tichá a téměř okamžitě (1-2 sekundy) dokáže přejít z úsporného energetického režimu do plného pracovního rytmu. Při testu jsme běžný ASCII text vytiskli za 21 sekund, barevný dokument s různými fonty písma a drobnou grafikou opustil tiskárnu za 21,3 sekundy, celostránkovou vektorovou grafiku jsme zpracovali za 22,6 sekundy a fotografii A4 dokázala tiskárna zhotovit za 27,6 sekundy. Kontinuální tisk 27 stran PDF jsme dokázali vytisknout za 3 minuty a 15 sekund, na 16 fotografií A4 jsme ale čekali 7 minut a 5 sekund. Výrobek je v prodeji za 29 877 Kč včetně DPH a provozní náklady činí 0,71 Kč při 5% černobílém tisku a 3,63 Kč při barevném 20% pokrytí. Ve srovnání s ostatními laserovými tiskárnami podobné cenové kategorie dokáže HP Color LaserJet 3500 rychleji vytisknout PDF dokumenty nebo jednotlivé listy s celostránkovou grafikou. Mírně ztrácí při prvním výtisku textových dokumentů, zde ale nabídne vyšší rychlost opakování.

HP Color LaserJet 3700 dtn

Druhá novinka společnosti HP je určena pro provoz s měsíčním zatížením 55 000 výtisků, a díky standardně instalovanému internímu síťovému rozhraní je vhodná k využití v síti 5-15 uživatelů. Pracovní rozlišení 600 x 600 s vyhlazováním HP ImageRet 2400 je shodné s modelem 3500, tiskárna však nabízí emulace PCL 5c, PCL 6 a PostScript Level 3. Odlišná je také rychlost opakování, neboť HP Color LaserJet 3700 dtn dokáže za minutu zpracovat 16 černobílých nebo barevných výtisků. Díky rychlejšímu procesoru 350 MHz a 128-448 MB paměti dokáže výrobek rychleji zpracovat i první výtisky. Písmena dtn v názvu produktu napovídají, že základní konfigurace byla rozšířena o duplexní jednotku, spodní zásobník papíru a zmíněnou síťovou zásuvku. Dále je k dispozici i paralelní port, rozhraní USB 2.0 a zásuvka sériového portu. Tiskárna zvládne automatický oboustranný režim (rychlostí 9 stran, tj. 4,5 listu A4 za minutu a kapacita podavačů byla díky doplňkové zásuvce zvětšena na celkových 850 listů A4. Ke změnám došlo u tonerových zásobníků, které mají u barev CMY větší kapacitu, a proto se provozní náklady barevného tisku podařilo snížit na 3,22 Kč. Náklady na černobílý provoz 0,71 Kč jsou shodné s modelem 3500. Při testech jsme se přesvědčili, že HP Color LaserJet 3700 dtn byl v rychlosti prvního výtisku vždy o 2 sekundy rychlejší než model 3500. Při tisku 27 stran PDF dokumentu jsme naměřili 2 minuty a 1 sekundu, na tisk 16 celostránkových fotografií tiskárna potřebovala 2 minuty a 13 sekund. Tento čas je v dlouhodobém srovnání barevných laserovek jednoznačně nejlepší. Nejbližší konkurent HP CLJ 4600 na stejnou úlohu potřeboval 3 minuty a 27 sekund, většina tiskáren však chce 6-11 minut. HP Color LaserJet 3700 je zařízením s nadstandardní výbavou a výkonem, příznivými provozními náklady a zajímavou cenou 77 450 Kč.

HP Color LaserJet 3500

Cena vč. DPH: 29 877 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

HP Color LaserJet 3700 dtn

Cena vč. DPH: 77 450 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz


Rychlost za rozumnou cenu

Lite-On LDW-811S - rychlá DVD vypalovačka podporující vícero formátů

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0780

Nedávno jsme se podívali na zoubek jedenácti duálním DVD vypalovacím mechanikám, tedy mechanikám schopným zápisu ve formátech DVD+R a DVD-R, a konstatovali jsme, že až na pár výjimek jde o poměrně podobné produkty. Proto se také vítězem stal model, který neoplývá zajímavými technologiemi a překvapivými rychlostmi, nýbrž mechanika s vynikající kvalitou, spolehlivostí a nízkou cenou.

Ani ne měsíc po zaslouženém vítězství Lite-Onu LDW-411S se na trhu objevila horká novinka, model LDW-811S. Jde o papírově identický produkt, jako již zmiňovaný LDW-411S, pouze s jedinou výjimkou, kterou je zvýšená rychlost zápisu ve formátu DVD+R. I originální výbava je stejná a tvoří ji velmi stručný vícejazyčný manuál, aplikace PowerDVD a program Sonic MyDVD ve verzi 4.0. Ten sice může někomu vyhovovat, ale většina uživatelů by určitě přivítala oblíbené Nero.

Výsledky, kterých mechanika LDW-811S v testu dosáhla, jsou opět velmi sympatické. Čtení DVD a CD médií je sice zhruba o třetinu nižší, než uvádějí specifikace, ale i tak jde o jedny z nejvyšších rychlostí na trhu. U zápisu na CD-R disky byla situace podobná, při přepisu se mechanika striktně držela předpokladů. Stejně dopadlo i měření zápisu a přepisu na DVD média, kde se Lite-On LDW-811S odchýlil od očekávaných hodnot jen minimálně. Rychlost zápisu ve formátu DVD+R jsme testovali na médiích Philips (4x), neboť adekvátně rychlá média na našem trhu nebyla v době vzniku tohoto článku k dispozici, a je tedy více než pochopitelné, že dosažená rychlost neodpovídá očekávání. Na druhou stranu je ale dobré připomenout, že na stejná média dokázala mechanika Plextor PX-708A zapisovat téměř osminásobnou rychlostí.

Optická mechanika Lite-On LDW-811S disponuje stejnými kvalitami jako její předchůdce, model LDW-411S, navíc nabízí i dvojnásobnou rychlost zápisu ve formátu DVD+R. Otázkou zůstává, zda si tuto jedinou výhodu ceníte na 1 000 Kč, kolik dnes činí rozdíl v pořizovacích hodnotách obou produktů.

Cena vč. DPH: 5 500 Kč

K testu zapůjčila firma: ELAP, www.elap.cz


Malý černý rys

Lynx Office Pundit - zajímavě řešený malý počítač

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C03P0782

Přesto, že běžné počítačové sestavy jsme již téměř přestali testovat, rádi se čas od času podíváme na zoubek nějakému tomu zajímavému řešení, které vyčnívá z šedého průměru trhu netradičním designem, zajímavým konceptem či jinou vlastností. V poslední době se na stránkách PC WORLDu objevovaly především barebone systémy, a nejinak tomu je i v případě tohoto PC. Nejde sice o klasický barebone, tak jak jsme zvyklí například v podání Shuttlu, ale tato kategorie je vymezena tím, že počítače jsou postaveny do speciální skříně se základní deskou s integrovanou zvukovou, síťovou a grafickou kartou. K tomuto kompletu pak stačí jen přidat procesor, paměti, optickou mechaniku a pevný disk, a kompletní multimediální PC je na světě.

Kostru sestavy Lynx Office Pundit tvoří skříň Asus Pundit se základní deskou Asus P4S8L. Samotná skříň je zajímavá hned z několika důvodů. Tím prvním jsou její malé rozměry a netradiční tvary. Zatímco většina barebone systémů připomíná kvádr se čtvercovým předním panelem, Asus Pundit je takový mikrotower. V přední části naleznete dva kryty. Pod jedním z nich se nachází vertikálně umístěná CD-ROM mechanika Asus CD-S520 (52x), druhý ukrývá různé konektory. To by nebylo nic tak neobvyklého, kdyby jejich počet zdaleka nepřevyšoval i průměr této kategorie. Lynx Pundit totiž nabízí standardní dvojici USB portů a dva audiokonektory, ale kromě nich zde objevíte i malý a velký IEEE 1394 (FireWire) konektor, optický vstup a výstup, čtečku paměťových karet (umí všechny dnes běžné formáty tedy SM, SD, MS, MMC a CF) a slot pro PCMCIA kartu. Podobně bohatá nabídka jako na přední straně skříně je ukryta i na straně zadní. K mání je zde dvojice USB a trojice audiokonektorů, zásuvka pro síťový kabel, paralelní, sériový a dva PS/2 porty, analogový a digitální výstup obrazového signálu, a dokonce S-Video a kompozitní výstup televizního signálu.

Tolik nadšeni již nebudete při pohledu do útrob této sestavy. Po odmontování dvou šroubů a odkrytí víka se objeví zmiňovaná základní deska Asus P4S8L s poněkud zastaralým čipsetem SiS 651. Ten postrádá podporu některých klíčových technologií, jako je třeba 800 MHz FSB či HyperThreading. Jejich absence není vzhledem k použitému procesoru Celeron s frekvencí 2 GHz tak citelná, ale omezuje uživatele v možnostech upgradu. Krom procesoru a optické mechaniky najdete v útrobách ještě jeden 256MB paměťový modul, disk Seagate s kapacitou 40 GB a modem v jednom z PCI slotů. Druhý je, stejně jako další paměťový bank, prozatím volný. Sestava je primárně určena do kanceláře, kde její nižší výkon není takovým problémem a kde uživatel ocení úsporu místa. Škoda jen toho zastaralého čipsetu.

Cena vč. DPH: 20 130 Kč

K testu zapůjčila firma: Levi International, www.levi.cz


Širokoúhlé Centrino

Acer Aspire 2000 - skvělá výbava a výdrž akumulátorů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0057

Acer Aspire 2000 zaujme uživatele hlavně nekonvenčním zpracováním displeje s úhlopříčkou 15,4" a poměrem stran 16 : 10. Pod zkratkou WXGA se skrývá panel o rozlišení 1 280 x 800 pixelů, jehož obraz patří také díky použití technologií CineVision a ClearVision k tomu nejlepšímu, co lze mezi notebooky nalézt.

Tento přenosný počítač je pozicován jako univerzální notebook s důrazem na multimédia, čemuž odpovídají také poměrně mohutné reproduktory a avizovaný subwoofer. Ve skutečnosti sice jde spíše o bassreflexovou dutinu, ale i tak je zvukový přednes vysoce nadprůměrný.

Z hardwarové výbavy nechybí kompletní technologie Centrino s procesorem Intel Pentium M na 1,6 GHz, jenž je schopen v tandemu s 512 MB paměti DDR dosáhnout výkonu odpovídajícího přibližně Pentiu 4 na frekvenci 2,4 GHz. Připočítáme-li fakt, že s použitím 64watthodinového Li-Ion akumulátoru lze pracovat v terénu až 5 hodin (my jsme se v testu dostali k velmi dobrému času 4:39 hod.), není v tomto směru Aspiru 2000 prakticky co vytknout.

V notebooku nechybí grafický akcelerátor ATI Mobility Radeon 9200, bezdrátové síťové rozhraní standardu IEEE 801.2b (s maximem 11 Mb/s), síťový adaptér 10/100 Mb/s s funkcí Wake-on-LAN a 56kilobitový modem. Příznivce digitální fotografie potěší vestavěná kombinovaná čtečka na karty SecureDigital, MultiMedia Card, SmartMedia a MemoryStick, často používaný standard CompactFlash je však nutné řešit například redukcí do PC kartového slotu.

Z rozšiřujících portů jmenujme trojici USB 2.0, FireWire konektor a S-Video výstup. Standardní VGA či paralelní port jsou pochopitelně zastoupeny také.

Zajímavé je určitě také ovládání předním panelem nazvaným Acer Arcade, který v sobě zahrnuje nejen příslušné klávesy určené k posunu mezi skladbami na CD, posunu v DVD filmu a s dalšími obdobnými funkcemi, ale také snadnou regulaci hlasitosti a dokonce i grafický dis

plej, ukazující například stav dobití baterie či čas na CD. S panelem úzce spolupracuje také software Acer Arcade, dovolující použít panel i pro další práci s multimédii ve Windows.

Optickou mechanikou je zapisovačka DVD-RW, schopná poradit si s médii CD-R, CD-RW, DVD-R a DVD-RW. Zajímavé je provedení ve formě slot-in jednotky, do jejíž štěrbiny se příslušné disky vkládají přímo. 60GB pevný disk představuje v současnosti velmi dobrý standard.

S ohledem na rozměry (360 x 273 x 33,5 mm) potěší hmotnost, kterou se podařilo udržet na úrovni 3 kg. Tato váha je plně srovnatelná s jinými notebooky stejné kategorie a je výrazně nižší, než kolik váží přenosné počítače třídy Dektop Replacement.

Co říci závěrem? Snad jen, že uživatelé, kterým by 73 000 Kč za tento model přišlo mnoho, mohou zvolit také nižší konfiguraci se slabším procesorem, menším diskem a pouze mechanikou DVD/CD-RW, jež stojí o 10 tisíc korun méně. Podle našeho názoru se jedná o notebook s lehce nadprůměrnou cenou, která je však vyvážena vysokou funkčností. Po tomto produktu tedy sáhnou především ti zákazníci, kteří přecházejí z desktopu na přenosný počítač a chtějí si zachovat výhody solidního zvukového výstupu, výborného obrazu a multimediálních funkcí.

K testu poskytla firma: Acer, www.acer.cz

Cena vč. DPH: 73 000 Kč


Small Form Factor PC

Opravdu malá pécéčka - jak vypadají a co nám mohou nabídnout

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0029

Nestává se příliš často, aby se na trhu začala objevovat nová technologie či spíše rovnou zcela nový koncept, který podle všeho má poměrně dobrou šanci na obchodní úspěch. Když na přelomu let 2001 a 2002 uvedla společnost Shuttle svůj první "barebone" počítač SV24, nebyla ještě koncepce těchto strojů zcela jasná a ucelená. Dnes, dva roky poté, už máme docela jasno Small Form Factor (SFF) je v současnosti trend, který se rozhodně nedá přehlédnout.

Myšlenka vytvořit opravdu malé pécéčko je už nesmírně stará. Možná si ti dříve narození čtenáři vzpomenout na vlnu Booksize PC, která se i na českém trhu projevila v letech 1993-94, ale faktem zůstává že nějakého masivního nástupu těchto počítačů jsme se nedočkali. Svou pozici si v domácnostech i ve většině kanceláří získaly a později ještě upevnily klasické počítače ve skříních typu minitower/miditower.

Poněkud jiná je situace v případě firemních počítačů, kde tzv. Slim PC byla a stále jsou nabízena. Pro velké korporace je to logické a poměrně výhodné řešení ve velkém se koupí řada identických stanic od významné IT firmy, několik let se relativně levně používají (servis zajištěn dodavatelem, snadná správa IT oddělením) a poté se kompletně odprodají a nahradí novějšími a výkonnějšími stroji. Ve větších firmách lze udržet snahu upgradovat dostatečně "na uzdě", a tak je životní cyklus pořízeného počítače relativně delší, než jaký je dosahován v domácnostech či v malých společnostech.

Nabídka SFF na českém trhu

Pokud pomineme firemní počítače ve formátu SFF, jako jsou například HP Compaq d530 Ultra-slim Desktop, Dell OptiPlex SX270 či IBM S50 Small Form Factor 2x3, které stojí kolem 35 tisíc korun a jsou určené hlavně do kanceláří, existují na našem trhu dvě základní linie strojů, které si může uživatel buď sám složit, nebo si nechat postavit malé PC i od menšího místního assemblera. Zatímco barebone Slim PC jsou cíleny více do domácností či menších firem, neboť neobsahují grafický port AGP a tudíž si uživatel musí vystačit s vestavěným grafickým adaptérem, tzv. "kostky" či "Cube PC" už možností rozšíření o grafickou kartou disponují. Hodí se tedy zejména jako domácí i herní počítače.

V současnosti je na našem trhu (pokud pomineme barevné varianty) k dispozici zhruba 25 základů pro malé počítače SFF, z nichž více jak polovinu tvoří Slim PC a zbytek pak Cube PC. Největším producentem těchto strojů je stále ještě společnost Shuttle, nabízející široké portfolio platforem jak pro Pentia 4/Celerony, tak pro procesory značky AMD. Mezi další výrobce patří firmy, jejichž produkty zahrnují zejména základní desky, a tak mezi nimi nalezneme např. ASUS, Soltek, MSI či ABIT. Kompletní seznam produktů naleznete v přiložené tabulce.

Vlastnosti počítačů SFF

Malé počítače, ať už se jedná o "Cube PC" či "Slim PC", mají některé charakteristické vlastnosti, které by potenciální uživatel měl před nákupem dobře zvážit. Hlavním rysem těchto počítačů je poměrně nízká šance na rozšiřování a upgrady, která vyplývá z velmi omezeného prostoru uvnitř skříně. Pro řadu uživatelů samotný fakt malé rozšiřitelnosti nemusí být ve svém důsledku takovou překážkou. Místo řady dodatečných karet mají totiž malá pécéčka drtivou většinu komponent přímo integrovanou na základní desce a vyvedenou do příslušných konektorů. Tímto způsobem je řešen zvukový výstup často ve formátu 5.1, USB rozhraní, FireWire a případně i VGA, DVI a televizní výstup, pokud je v počítači integrována grafická karta. O kvalitu těchto integrovaných řešení není třeba mít obavu, neboť například zvukový kodek Realtek ALC650, který je poměrně často používán, snese svým výstupem srovnání s drtivou většinou běžných šestikanálových zvukových karet. A komu by některá z použitých komponent nevyhovovala, má samozřejmě možnost nahradit ji dodatečnou specializovanou PCI kartou, kterou lze rozšířit prakticky všechny barebone počítače třídy SFF.

Kam se tedy malé počítače hodí? Pokud hovoříme o Slim PC, pak určitě do kanceláří, neboť integrovaná grafika poskytuje dostatečný výkon pro všechny běžné desktopové úlohy, a vybavíme-li výsledný stroj dostatečně výkonným procesorem, není prakticky žádný problém s ním zvládnout bez potíží práci s internetem, elektronickou poštou, či kancelářským balíkem. Za určitých okolností, zahrnujících především dostatek operační paměti a přiměřeně velký disk, lze na takovém počítači pracovat i s digitálními fotografiemi či dokonce s videem.

Také mnohé domácnosti, kde nelze očekávat hraní posledních 3D akčních titulů, mohou být s výkonem i samotnou platformou Slim PC spokojeny, výhodou v malých bytech je určitě fakt, že takové počítače nezaberou příliš mnoho místa a dovolují tak redukovat koutek s počítačem na naprosté minimum. Logickým doplněním sestavy pak bývá některý z LCD displejů a třeba bezdrátová myš s klávesnicí.

Zatímco Slim PC mají grafickou kartu většinou integrovanou na základní desce a poskytují tak pouze základní a přiznejme si, že na dnešní dobu i výrazně podprůměrný výkon v grafických aplikacích, nabízejí "Cube PC" díky odlišnému designu šanci na instalaci standardní grafické karty s rozhraním AGP 4x/8x a jedné PCI karty, leckdy i současně. Fakt, že je naprostá většina komponent již integrována a přímo vyvedena na skříni počítače, také snižuje potřebu instalace dalších rozšiřujících karet prakticky není už co přidat.

Důležitou vlastností jak Slim PC, tak i "Cube PC" je většinou pouze jedna šachta na optickou mechaniku. Díky stále klesajícím cenám se do ní perfektně hodí buď DVD/CD-RW kombo jednotka, anebo dokonce DVD?RW mechanika, která zahrnuje všechny dnes používané standardy zápisu i čtení. Obdobný problém je s pevným diskem, na nějž zbývá jen jedna vnitřní šachta, takže intenzivním "stahovačům" nezbývá, než si případně pořídit další, externí disk připojený buď prostřednictvím FireWire rozhraní, nebo portu USB 2.0. Tímto způsobem lze dosáhnout kapacity až úctyhodného půl terabajtu dat!

Pro koho se malé počítače nehodí

Jak už bylo řečeno výše, při správné volbě je SFF PC velmi univerzální platforma, ale i tak lze nalézt některé typy uživatelů, kteří nemusejí být s takovou volbou spokojeni. Kvůli omezené šanci na rozšíření či upgrade musíme okamžitě vyloučit tzv. Power Users, tedy ty zákazníky, kteří neustále svůj počítač udržují na technologické špičce. Ačkoliv do značné míry lze používat v počítači třídy SFF různé frekvence procesorů a není ani příliš obtížná jejich výměna, upgradovat základní desku je prakticky nemožné, a to i v případech, kdy jde o model s některým z relativně "standardizovaných" rozměrů např. ITX či Mini ITX.

Druhým už naznačeným problémem jsou malé možnosti rozšiřování. Máte-li dnes v počítači grafickou kartu, videostřižnu, televizní kartu, zvukovou kartu a SCSI kontroler a nechcete se s nimi buď rozloučit úplně, nebo se alespoň smířit s jejich integrovanou podobou na základní desce, rovnou na SFF PC zapomeňte. Většinou jsou k dispozici buď 1-2 PCI sloty u Slim PC, nebo 1 AGP + 1 PCI slot u "Cube PC", a to stačí leda tak na grafickou a televizní kartu.

Velká potíž je s disketovou mechanikou. Ačkoliv některé typy mají příslušnou 3,5" šachtu, jiné už nikoliv. Naštěstí je dnes disketa už poměrně archaickým artiklem, a kdyby bylo opravdu nutné na ni něco nahrát či přečíst, zbývá zde stále možnost externí mechaniky.

U některých konceptů zůstává problém s instalací těch nejvýkonnějších procesorů. Zčásti na tom má podíl omezený prostor pro odvádění tepla a pak také použité základní desky, jež někdy nepodporují ty nejvyšší frekvence systémové sběrnice.

Výhody SFF koncepce

Po nevýhodách zbývá ještě popsat hlavní výhody malých počítačů. Na prvním místě je logické zmínit rozměry. Zatímco běžný miditower má rozměry 210 x 440 x 470 mm, spokojí se "Cube PC" Shuttle XPC SN85G4 s prostorem 200 x 295 x

x 180 mm a Slim PC Asusu Pundit stačí pouhých 91 x 357 x 275 mm. Ještě lépe je vidět srovnání v objemu skříně, kde miditower zabírá kolem 44 litrů, Cube PC jen 14 litrů a Slim PC pouhých 9 litrů, a je tedy téměř 5x menší! Snadno jej tedy umístíte na stůl, hned vedle monitoru.

SFF PC je také úspornější než normální desktopy. Kvůli tomu, že uživatelé prostě nemohou většinou nainstalovat více pevných disků než jeden, že není potřeba napájet mnoho karet ve slotech PCI, a konečně také díky často pouze jediné šachtě na optické mechaniky, stačí zdroj dimenzovaný jen na 180-250 W, zatímco v klasických stolních počítačích je 250W zdroj mnohdy nedostatečný a zvýšený odběr všech komponent nutí uživatele poohlédnout se po silnějším napájení. Samotný odběr malého PC bývá tedy přibližně o třetinu nižší, než kolik si žádá velký počítač.

Pokud chcete umístit počítač do obýváku anebo prostě jen hledíte na to, jak PC vypadá, jsou SFF koncepty tím nejlepším řešením. Jednak jsou malé a prostě sexy, a pak také většinou designéři více dbají na jejich zevnějšek. Obecně lze říci, že nalézt opravdu pěknou klasickou skříň pro PC je výrazně těžší, než si z nabídky SFF barebonů vybrat skutečně pěkný model. Nezřídka návrháři "Cube PC" či Slim PC používají leštěný či kartáčovaný hliník, černý lak, či naopak zrcadlový lesk v kombinaci s průhledným polykarbonátem na čelní straně a mnoho modelů se od sebe liší pouze způsobem zpracování a povrchovou úpravou.

Nemáte-li speciální požadavky na dodatečné karty, je skvělou vlastností malých počítačů také to, že téměř bez kompromisů je možné do nich integrovat vše potřebné. Pokud si vyberete z nabídky "Cube PC", pak počítejte i s možností zabudování výkonné grafické karty. Je také samozřejmé, že díky přítomnosti portů USB, FireWire i dalších budete moci snadno připojovat i stejné periferie, jako u jakéhokoliv jiného počítače. Navíc některé SFF barebony jsou vybaveny integrovanou čtečkou paměťových karet.

Vzhledem k tomu, že výrobci malých počítačů nemají k dispozici mnoho prostoru pro rozvádění tepla, musejí se spokojit s méně větráky, než je obvyklé, a tak při správném sestavení bývá jednodušší zajistit tichý chod. Na druhou stranu přibývá problémů s odhlučněním dodatečných grafických karet (pokud je lze do SFF formátu nainstalovat), neboť jejich ventilátory nemusejí dobře snášet práci na vertikálně uložené kartě.

Z integrace vyplývá i výhoda vyšší stability, protože celý systém je už od počátku testován včetně veškerých integrovaných komponent. Navíc je také výhodou snadná podpora ze strany výrobce, kdy lze veškeré ovladače k barebone PC stáhnout na jediném místě na internetu.

Cena

Před koupí počítače třídy SFF je nutné přemýšlet, kolik peněz hodláte za zmíněné výhody malého PC utratit a podle toho se rozhodnout. U Slim PC je rozdíl většinou nevelký, a tak si lze vybírat z kompletní škály procesorů i dalších komponent, u Cube PC je však výhodnější volit spíše výkonnou konfiguraci s velkým pevným diskem a dostatkem paměti.

Uvažujete-li o tom, že vaše příští PC bude mít formát SFF, klidně to zkuste. Dnes už je na trhu jak dost široká nabídka, tak i prodávané výrobky dosahují vysoké kvality. Jestliže jste o malých PC zatím vůbec nepřemýšleli a nepatříte-li do skupin zákazníků, pro které se tyto počítače nehodí, přemýšlet určitě začněte!

Small Form Factor PC

malé rozměry

nízká spotřeba energie

často lákavý design

lze integrovat vše potřebné

snadněji lze redukovat hluk

většinou vyšší stabilita

nepodporuje vždy nejvýkonnější procesory

špatně se rozšiřuje

omezená možnost upgradu

většinou vyšší cena


Knihy


Datové sklady, analýza OLAP a dolování dat

Pokud jste pečlivými čtenáři tuzemské databázové literatury a případně důslednými účastníky vývojářských konferencí softwarových výrobců, bude pro vás tato kniha v podstatě očekávaným logickým pokračováním. Autor má za sebou několik původních publikací a problematika, o níž je řeč v této novince, plynule navazuje na jeho dřívější učebnice. Kniha vás zavede do oblastí práce s databázemi, jež stojí za hranicí nezbytně nutné, základní výbavy správce serveru či tvůrce nejjednodušších aplikací. Bez zbytečných odboček vás autor provede problematikou zhodnocení nashromážděných údajů a získáváním smysluplných informací ve formě podkladů pro provádění důležitých rozhodnutí. Ačkoliv při letmém nahlédnutí jde o hodně technologicky orientovaný text, letmo by měli nahlédnout i manažeři či ekonomové, jak sám autor nabádá.

Výuka je strukturována v poměrně dobré shodě s prací tvůrce datového skladu či analytika. Od úvodních, mírně teoretických kapitol o databázových strukturách a datových skladech, autor postupuje k "předvaření" dat a následně k nejjednodušším analýzám OLAP. V dalších kapitolách jsou podrobněji popsány pokročilá témata, jako využití jazyka MDX či vývoj rozsáhlejších aplikací OLAP. Osmá část je pak zaměřena na data mining, a to opět od teoretického základu po praktické ukázky. Jistým vyvrcholením je prezentace řešení reálného projektu 2TB datového skladu (pamatujete na Invex?), a uživatelům databází Oracle přijde vhod kapitola 10 se specializovanými příklady.

Stejně jako předchozí knihy autora, vyznačuje se i tato vysokou didaktickou úrovní. Tvůrce evidentně našel recept na koktejl, jenž zahrnuje přiměřené množství nezbytné teorie, dostatek výmluvných příkladů a bohatý, místy klíčový grafický doprovod. S učebnicí se dobře pracuje, máte chuť experimentovat a číst dál, a užitná hodnota textu je velmi vysoká. Sice to není čtivo pro začátečníky, ale máte-li databázový základ, jde o dobrou možnost se něco opravdu naučit. Jen ten otřepaný příklad s jedovatými houbami už mohl být nahrazen něčím dalším.

PATRIK MALINA

Autor: Luboslav Lacko

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 486

Doporučená cena: 469 Kč


Začínáme programovat v jazyce Python

Po období přehlížení se dostalo u tuzemských nakladatelů modernímu programovacímu jazyku Python milosti. Protože učebnic tohoto druhu není nazbyt, představuje zde předkládaná novinka jednu z mála příležitostí sáhnout po obsáhlejší, česky psané literatuře k systematickému studiu. Jste-li odhodlaní a trpěliví, máte šanci se hodně naučit.

Ačkoliv je kniha koncipována jako kurs pro úplné začátečníky v Pythonu, autoři jako by chtěli volbou obsahu podpořit svá tvrzení, že Python je v současnosti jeden z "nejproduktivnějších" programovacích jazyků, je-li možné to takto vůbec říci. Úvodní části knihy jsou pochopitelně věnovány tradičním "zahřívacím" programátorským tématům: po stručné historii vývoje Pythonu a několika důvodech, proč jej použít, se přes základní a pokročilé datové typy prokoušete k programovým konstrukcím, základům funkcí a procedurám, a dále třeba k práci se souborovým systémem a soubory.

Zajímavé je zařazení kapitoly o výjimkách: přestože síla Pythonu zčásti stojí na strukturách objektově orientovaného charakteru, právě ošetření výjimek je vyloženo s předstihem, jakoby v rámci "procedurální" části. Samotným základům práce s třídami je věnováno možná až překvapivě málo místa, což je ovšem bohatě vynahrazeno ve třetí části knihy, jež zahrnuje kapitoly s pokročilými vlastnostmi jazyka. Najdete zde objektové pojetí datových typů, speciální metody, ale též regulární výrazy.

Přestože někde tady by mohla kniha klidně končit, autoři přidali ještě další část pro zapálené a zdatné adepty. Témata jako spolupráce s COM architekturou Windows, integrace s C či C++ nebo JPython jistě nejsou maličkostí a jejich zvládnutí již vyžaduje širší rámec znalostí mimo samotný Python. Několik desítek závěrečných stran je pak věnováno referenční příručce.

Na knize jsme při studiu ocenili především strukturu výkladu: výuka je členěna na relativně malé, samostatné části, a to jak na úrovni kapitol, tak nižší. Klíčová je ohromná zásoba krátkých, trefných ukázek a příkladů s příslušným komentářem, jdete z jednoho pokusu do druhého, což je dobře.PATRIK MALINA

Autoři: D. Harms,

K. McDonald

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 456

Doporučená cena: 390 Kč


Linux: Dokumentační projekt - 3. aktualizované vydání

Těžko říci, zdali právě proto nebo navzdory tomu, že se operační systém Linux vyvíjí přes 10 let jako open source aktivita, má tento důležitý softwarový produkt jako svou nedílnou součást poměrně obsáhlou kmenovou dokumentaci. Klíčovou zásobu informací, jejíž alespoň některou část každý uživatel či administrátor někdy využije, již potřetí přeložilo a vydalo totéž nakladatelství.

Obsáhlá dokumentace je strukturována na základě uživatelské "zapálenosti". První část knihy tedy tvoří Příručka uživatele s příslušnou kolekcí kapitol, v nichž jsou zpracovány historie UNIXu vůbec, základní operace s počítačem, první kroky v interpretu příkazů či úvodní seznámení s dnes neodmyslitelným grafickým uživatelským rozhraním systému X Windows. Nechybí též první krůčky při editaci souborů v magickém Emacsu, základní konfigurační procedury a nejjednodušší komunikační postupy, jako jsou elektronická pošta či WWW.

Druhá část svazku je zaměřena na administrativní úlohy s výjimkou správy sítí. Jsou zde zařazena pojednání o adresářových strukturách a souborovém systému, práci s disky, správě paměti či spouštění a zastavování Linuxu. Výběr nejdůležitějších témat doplňuje správa uživatelských účtů, přihlašování či zálohování. Dle očekávání velmi obsáhlá je třetí část, zaměřená na síťovou problematiku. Důkladně je zpracována látka o klíčové protokolové sadě TCP/IP, ale též sériová komunikace a protokol PPP. Pochopitelně zde nechybí velmi důležité kapitoly o správě firewallu, ochraně počítače či nejdůležitějších aplikačních protokolech. Nejobsáhlejší a koncepčně zdařile je sestavena část čtvrtá, nabízející praktické návody. Právě zde hledejte novinky, jako je práce s DVD, připojení USB fotoaparátů či kooperace s Windows.

Přestože tento zdroj informací je ve své originální, ryzí podobě dostupný v elektronické formě zdarma, význam tištěného provedení je nepopiratelný. Pro řadu uživatelů je delší pojednání v angličtině nepřekonatelnou překážkou, a upřímně řečeno, stovky stran strávených u monitoru stále nejsou ničím lákavým.

PATRIK MALINA

Autor: kolektiv autorů

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 1001

Doporučená cena: 890 Kč


Učíme se programovat v jazyce Assembler pro PC

Žijeme v programátorské době, jíž jednoznačně dominují vyšší programovací jazyky, nezřídka bohatě vybavené pro objektově orientovaný návrh. V čase Javy a C++ se může zdát velmi bláhová myšlenka zabývat se něčím tak "nízkým", jako je assembler na platformě PC. Přesto se, pokud nás paměť neklame po opravdu velmi dlouhé době, dostává na trh základní učebnice tohoto toporného způsobu, jak přinutit počítač k žádoucí činnosti.

Autor k problému přistoupil bez očekávání čtenářových znalostí předpokladem ke studiu je jen základní znalost PC a jeho ovládání, a ovšem též značné odhodlání. Tvůrce této základní látky totiž rovnou přistupuje k věci. Již první kapitoly jasně směřují k cíli: přes tradiční převody čísel v různých číselných soustavách a přehled proměnných se zájemce prokousává k architektuře mikroprocesorů, registrům a koncepci přerušení. Posléze dojde na zaklínadla v podobě prvních instrukcí, a pokud se zájemce nechytí u základních aritmetických operací, pokračování bude jen velmi obtížné.

Po zevrubném seznámení s instrukční sadou autor navazuje praktičtěji zaměřenou látkou. Seznámíte se s nejzákladnějšími činnostmi operačních systémů, k ruce dostanete nadále nepostradatelný nástroj v podobě překladače NASM, a dále již pokračujete programování pro konkrétní platformy, jimiž jsou DOS, Windows a Linux. Závěrečná kapitola je pak věnována interakcím assembleru s jinými programovacími jazyky, typicky "céčkem".

Přestože je kniha cílena na začátečníky, domníváme se, že místy se bude jednat o příliš velké sousto. Některé pasáže byly autorem pojednány až příliš stručně, což značně ztěžuje chápání, a situaci neulehčuje ani fakt, že v některých částech publikace je příkladů velmi poskrovnu, ačkoliv si je assembler velmi žádá. Pokud však máte jistý základ a nějaká ta instrukce vás nepřekvapí, budete na tom o poznání lépe. Cenné je též bezesporu přiložené CD s řadou zdrojů a zajímavým softwarem. Avšak přece: pokud pamatujete legendární Zajíčkovy Bity do bytu, asi budete cítit jako my, že pro začátečníky to mohlo vypadat ještě trošku jinak.PATRIK MALINA

Autor: Rudolf Marek

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 228

Doporučená cena: 197 Kč


Linux - Praktická bezpečnost

Ještě nedávno se mohlo zdát, že synonymem pro děravý systém jsou jednoznačně Windows a publikace, jež se zabývaly ochranou této platformy, měly průběžně navrch. Pro alespoň mírně obeznámeného uživatele však není žádnou novinkou, že Linux není o nic méně průstřelný a jeho ochrana je seriózní disciplínou. Výsledkem nakladatelských snah o srovnání bilance je i tento svazek, zahrnující poměrně širokou škálu témat z oblasti zabezpečení Linuxu. Předlohou byla kniha z dílny Sybexu, jehož ediční plány staví problematiku bezpečnosti na přední místa.

Publikaci lze směle označit za úvodní příručku pro adepty na administraci zabezpečení. V žádném případě se nejedná o sebrané spisy o vypečených útocích, jejichž popisům nikdo nerozumí očekávejte seriózní, srozumitelný a koncepčně velmi dobře rozvržený výklad. Autor pouze očekává, že jste obecně v Linuxu doma, což ovšem nepodceňujte, neb pro vás četba ztratí smysl. Obzvláště na počátku knihy je znát, že cílem nebylo sestavit ryze technologické pojednání: příjemným překvapením jsou časté odstavce o celkové koncepci zabezpečení, důležitých principech a praktických východiscích.

Zařazená témata postihují nejtypičtější postupy a bezpečnostní aktivity a látka je řazena dle logiky vaší práce. Počáteční kapitoly řeší prvotní nastavení po instalaci a zavedení auditovacích postupů, následuje zabezpečení síťových služeb a poměrně dost prostoru je věnováno jejich korektnímu spouštění. Následuje veledůležitá část o auditu sítě s nezbytnými kapitolami o nástrojích Nessus a Nmap. Třetí část knihy zahrnuje zabezpečení aplikací, takže zde najdete pojednání o elektronické poště, webových službách či serverové službě Samba. Dále už budete narážet jen na lahůdky v podobě zabezpečení demilitarizované zóny, konstrukce firewallu, návrhu a realizace virtuálních privátních sítí a silného zabezpečení pomocí protokolu Kerberos.

Největším přínosem knihy je skladba jednotlivých témat. Přestože některá pojednání od originálního vydání citelně zastarala (viz třeba vývoj Samby), jde o cenný výchozí materiál pro úvodní studium bezpečnosti.PATRIK MALINA

Autor: Ramón J. Hontaňón

Vydavatelství:Grada Publishing,Praha, 2003

Počet stran: 438

Doporučená cena: 499 Kč


Administrace systému Linux - Průvodce administrátora

Knihy z produkce věhlasného nakladatelství Osborne/McGraw-Hill jsou díky své kvalitě vděčnými předlohami pro přípravu mnoha tuzemských vydání, a tak i v tomto případě vsadil český nakladatel na spolehlivý zdroj v podobě již třetí edice populární učebnice linuxové administrace. Protože nabídka tohoto typu publikací v češtině je již poměrně bohatá, s touto novinkou se stává rozhodnutí o výběru a koupi opět složitější.

Předkládaná kniha totiž rozhodně patří mezi zdařilejší dílka svého druhu. Přestože vymezení základních úkonů pro administraci Linuxu a jejich popis nejsou ve vymezeném rozsahu snadným úkolem, autorská dvojice převážně úspěšně našla cestu mezi extrémy v podobě nesrozumitelného závalu, či naopak nepoužitelným zjednodušením.

Výběr témat je typický a reprezentativní a převratné novinky zde nehledejte. První část je "distribučně-instalační" a věnuje se základnímu zprovoznění serveru, včetně grafického prostředí a instalace prvních aplikací. Ve druhé části přichází řeč na rutinní administrativní operace, jako jsou zřizování a správa uživatelských účtů, práce se souborovým systémem, překlady jádra, spouštění a vypínání systému či zabezpečení. Část třetí je ryze internetového charakteru, takže zde očekávejte problematiku DNS, webového serveru Apache, FTP či poštovních aplikačních protokolů. Následující oddíl pak řeší otázky řízení intranetu a s ním související nezbytné služby, mezi něž jistě patří DHCP, NIS, NFS či Samba pro úspěšné soužití s Windows v jednom prostředí.

Už při čtení dřívějších vydání této knihy jsem získal zajímavý pocit, jejž jsem si znovu osvěžil. Tvůrci dokáží čtenáři látku přiměřeně vysvětlit, ale protože vše potřebné do jednoho svazku nemohli "nacpat", alespoň vás navnadí k dalšímu studiu, což dělají velmi šikovně. Didakticky cenné jsou kontrolní i pokročilé otázky za jednotlivými kapitolami, a tempo výkladu lze označit za středně náročné a přiměřené. Pokud se místy ztratíte, stačí nechat vše uležet. Místy nečekaně strukturovaný výklad nakonec vždy "povolil" a splnil svou funkci.

PATRIK MALINA

Autoři: Steven Graham, Steve Shah

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 550

Doporučená cena: 549 Kč


2/2000


Novinky


Knihy

c00p0038

Kompendium Windows NT TCP/IP

Autor: Karanjit S. SiyanVydavatelství: Unis PublishingPočet stran: 455Doporučená cena: 400 Kč

Na českém trhu není mnoho publikací o technologiích TCP/IP. Většina knih, které byly napsány se dotýká TCP/IP pouze jako dodatku k platformě Windows NT nebo Windows 9x. Vzhledem k tomu můžeme být rádi, že se na trhu nabízí kniha Windows NT TCP/IP.

Tato publikace je jedinečná v několika ohledech. Popisuje rysy TCP/IP ve vztahu k platformě Windows NT 4, beta x NT 5.0 a Windows 9x. Poskytuje řadu detailů architektury TCP/IP, jak je implementována na těchto platformách, přičemž je čerpáno z mnoha různých zdrojů.

Při přípravě knihy a ilustračních obrázků docházelo i k vývoji systému Windows NT 5.0. Při přípravě obrázků byly k dispozici jiné beta-verze Windows NT než ty, které měl k dispozici původní autor publikace. Z toho důvodu je možné, že v některých částech knihy neodpovídá text přesně ilustračnímu obrázku. Jedná se však pouze o změnu vzhledu dialogových oken, přemístění nebo rozšíření nabídky v dialogové okně, změna názvu ovládacího prvku v dialogovém okně. Principy, filosofie a koncepce fungování zůstaly stejné a postupy krok za krokem jsou s menšími úpravami přímo použitelné. Stejně tak je možné, že na ilustračních obrázcích nebudou přesně odpovídat sledované údaje, např. IP adresa, počet přijatých paketů apod., což souvisí se skutečností, že autor původní publikace pracoval ve zcela jiném prostředí, než jaké jsme pro přípravu obrázků měli u nás v redakci.

Kniha poskytuje srozumitelné postupy krok za krokem pro vykonávání administrátorských (správcovských) úloh souvisejících s konfigurací a správou TCP/IP. Rozhodnutí poskytnout pokyny krok za krokem má přispět k tomu, aby se tato publikace stala co možná nejúplnější referenční příručkou. Velmi často se také místo pouhého popisu postupu krok za krokem uvádí vysvětlení pojmů, koncepce a pozadí daného rozhodnutí. Například v Kapitole 7, "Směrování pomocí Microsoft TCP/IP", se vysvětluje koncepce oblastí OSPF a vytváření virtuálních spojení mezi oblastmi OSPF, zatímco se ukazují instrukce krok za krokem pro konfiguraci směrování OSPF. Tatáž kapitola také naznačuje koncepce supersíťování, VLSMs (Variable-Length Subnet Masks Maska podsítě s proměnlivou velikostí) a CIDR (Classless Internet Domain Routing Beztřídové směrování v internetových doménách), které nejsou obsaženy ve standardní dokumentaci Microsoftu ani knihách určených k prostudování nebo přípravě na zkoušku MCSE z TCP/IP.

Kniha popisuje detaily pokročilé konfigurace parametrů TCP/ /IP pomocí skriptovacího jazyka Perl5. Příklady v jazyku Perl5 jsou uváděny v plném znění, s komentáři, takže i když vám není Perl5 dobře známý, můžete se tento jazyk naučit pomocí obsažených příkladů.

Publikace obsahuje také přehled TCP/IP zpráv generovaných při vykonávání rozličných úloh ve Windows sítích. Tyto zprávy jsou podrobně probírány v případech celkové havárie v různých oblastech a při různých akcích paketů na vrstvě Data Link, IP vrstvě, TCP vrstvě, NBT (NetBIOS přes TCP/IP), SMB (Server Message Block), MSRPC (Microsoft Remote Procedure Call). Tyto generované zprávy poskytují cenný pohled do hloubi práce v sítích TCP/IP.

Vypalování CD

Autor: Kolektiv autorů

Vydavatelství: Unis Publishing

Počet stran: 200

Doporučená cena: 200 Kč

Není tomu ani rok, co nakladatelství UNIS Publishing uvedlo na trh publikaci Velká kniha o vypalování. Když se budete dnes pídit po této publikaci, přijdete na to, že její náklad je beznadějně rozebraný a nepomohou vám ani žádosti přímo v redakci nakladatelství. Nemusíte ale zoufat. V nové edici Tipy&triky, připravované ve spolupráci s časopisovým nakladatelstvím IDG, vychází nová publikace týkající se daného tématu. Co v ní naleznete? Především řešení praktických problémů a nestandardních situací, které se mohou objevit při vypalování.

V úvodu publikace se dozvíte základní pojmy a technologie z oblasti vypalování, jež souvisí se zařízeními a médii CD-R a CD-RW. Následuje část týkající se nejběžnějších problémů při vypalování. Dále se dozvíte, jak uchovávat na zapisovatelná média obrázky a video. Asi nejčastější použití médií bude pro vytváření audio CD. O tom, jak vytvářet kvalitní audio CD z kazet nebo LP desek, jak si nahrát vlastní skladbu, se dozvíte v další části publikace.

Zvláštní kapitola je věnována vypalování pod systémem Linux. Pokud používáte tento v poslední době velmi rozrůstající se systém, přijdete si na své. Dozvíte se, jak nastavit systém Linux, jaké programy a utility budete pro vypalování potřebovat a kde najdete další velké množství aktuálních informací převážně na WWW.

V knize nechybí ani podrobná kapitolka o konečné úpravě vypáleného CD, která může být provedena více či méně profesionálními postupy.

I když by vypalování mohlo na první pohled vypadat jako ryze technická záležitost, tak tomu určitě není. Při vypalování, respektive přepalování originálních CD je nutno brát v úvahu také autorský zákon. O základním pohledu autorského zákona na vypalování CD se čtenář dočte v kapitole Právo a vypalování.

V závěru knihy jsou umístěny zajímavé přílohy, které umožní orientaci v základních pojmech včetně jejich vysvětlení. Zajímavá bude pro "paliče" jistě také příloha dostupných medií, včetně jejich skutečné přesné kapacity a dalších parametrů.

Pokud již vypalujete nebo se chystáte vypalovačku teprve zakoupit, neměl by ve vaší knihovničce chybět tento titul, ve kterém se dozvíte celou řadu teoretických i praktických informací.

Delphi III. a IV. díl

Autor: Steve Teixeira, Xavier Pacheco

Vydavatelství: Unis Publishing

Počet stran: III. díl 256,

IV. díl 288

Doporučená cena: III. díl 290 Kč, IV. díl 290 Kč

Publikace jsou překladem velmi úspěšného titulu Delphi 4 Developer\s Guide od autorů Steve Teixeiry a Xavier Pacheca. Nakladatelství UNIS Publishing se rozhodlo uvedenou publikaci vydat v šesti dílech podle jednotlivých tematických okruhů. V současné době jsou na trhu díly 2, 3, a 4. V této recenzi si řekneme něco o novinkách, kterými jsou díly třetí a čtvrtý.

Knihu psali velmi zkušení programátoři a vývojáři v systému Delphi, kteří mají za sebou celou řadu projektů v tomto programovacím nástroji.

Třetí díl publikace se zabývá mechanismem zpráv ve Windows a jejich zpracováním; strukturou knihoven komponent a jejich hierarchií; tvorbou vlastních komponent; využitím Open Tools a API, a konečně testováním a laděním. Čtvrtý díl začíná kapitolou o Win32 API a pokračuje výkladem o multithreadových aplikacích přes práci se soubory a získávání systémových informací až po "drsnější" používané techniky.

Publikace je koncipována jako učebnice vývojového nástroje Delphi, s použitím rejstříku i jako referenční příručka k jednotlivým funkcím. Konkrétní témata jsou členěna velice přehledně do jednotlivých kapitol, které se vybrané problematice věnují v plné šíři. K probírané tematice v knize čtenář nalezne množství praktických příkladů, doporučení a tipů, které pomáhají k lepší orientaci a zvládnutí dané problematiky.

Ke všem šesti publikacím (znovu podotýkám, že na trhu jsou zatím jen tři díly) je možno získat zdarma (!) jedno CD, které z nakladatelství zasílají na základě vyplnění registračního kuponu. Na CD čtenář nalezne ukázkové příklady ve zdrojovém tvaru a řadu ukázek nabídky softwaru dalších organizací. Není tedy nutné příklady uváděné v knize pracně přepisovat a je možné je v případě zájmu ihned zkoumat krokovat, měnit apod.

Je velká škoda, že knihu, která je členy Borland R&D pokládána za průmyslový standard pro Delphi, nemůžeme získat celou najednou. Nezbývá tedy nic jiného, než se těšit na další díly uvedené publikace.

Velká kniha o skenování

Autor: Kolektiv autorů

Vydavatelství: Unis Publishing

Počet stran: 180

Doporučená cena: 200 Kč

Skener přibyl do rodiny počítačových periferií poměrně nedávno. Rozvoj osobních počítačů nastal na počátku 80. let, kdy IBM uvedla na trh svůj první stroj kategorie PC. Bylo to v srpnu 1981 a vzhledem k tomu, že vystavovaný exemplář měl celých 64 kB paměti, nemohlo být o zpracování obrázků řeči. Naštěstí šel vývoj kupředu a po deseti letech už byly poměrně běžné 286 s jedním a více megabajty paměti, takže obrázky přestaly být utopií.

Kupodivu již v roce 1980 se do některých slovníků dostává i slovo skener (scanner), jehož výklad zní: "Přístroj, který snímá světelným (případně jiným) paprskem objekt bod po bodu (nebo řádek po řádku) a získané hodnoty dále zpracovává."

Uvedená definice platí v nezměněné podobě prakticky dodnes. Pro úplnost dodávám, že anglické slovo scan znamená původně kriticky zkoušet. Jako většina ostatních má navíc původ v latině, kde scandere popisuje vyjadřování se zvláštním přízvukem. V češtině najdete vliv tohoto slova například ve výrazu "skandovat".

První masovější vlnu zájmu o skenery lze vysledovat kolem roku 1992. Tenkrát se jednalo především o ruční modely i dnes velmi známé firmy Logitech.

První nadšení bylo většinou zchlazeno minimální efektivitou práce s takovým zařízením. Snímání bylo takříkajíc na lidský pohon a přinášelo s sebou mnohá úskalí, počínaje problémy s "hrbolatým" povrchem stolu a roztřesenou rukou nervózního uživatele konče. Navíc síla tehdejší běžné výpočetní techniky ještě neumožňovala dnes zcela běžná kouzla a úpravy obrázků v reálném čase.

Mezitím běžel čas a na konci dvacátého století zaznamenáváme opět bouřlivý pohyb na trhu snímací techniky. V dnešní době se ze skeneru stalo relativně levné a již dobře použitelné zařízení, jež si může bez problémů pořídit i jednotlivec domů. V povědomosti uživatelů však nejsou všechny možnosti, které skener poskytuje.

Jak zpracovat naskenované obrázky a co vše je možné se skenerem dělat, se dozvíte právě v publikaci, kterou vydalo nakladatelství UNIS Publishing a která je určena všem laickým zájemcům o práci se skenerem. Texty v knize jsou zaměřeny především na uživatele pracující doma a v malých firmách, neboli pro segment trhu označovaný anglickou zkratkou SOHO. Jedná se o "Small Office Home Office", tedy malé kanceláře a domácí využití. Dozvíte se, nejen jak v tomto prostředí skener co nejlépe využít, ale bude vám nabídnuta i konkrétní množina programů a postupů řešících typické úkoly z tohoto prostředí. Tato kniha může současně posloužit i jako vodítko při výběru skeneru a programového vybavení, možná právě po jejím přečtení zjistíte, zda skener skutečně potřebujete nebo ne.

Najdete zde praktické rady pro snímání konkrétních typů předloh a práci s různými pomůckami. Podstatná část této knihy se věnuje následnému zpracování obrázků, kde z hlediska zpracování je velmi důležitá část popisující práci s histogramy. Naučíte se upravit tónový a barevný rozsah obrázku, oříznout ho, zaostřit atd.

§§§§§


Levnější kancelář s notebookem Fujitsu

Michal Bareš

c00p0041

Celkem vhodným dárkem se minulé Vánoce mohla stát některá z cenově a daňově zvýhodněných verzí mobilní kanceláře založené na mininotebooku Fujitsu LifeBook B110 Biblo.

O výhodách Bibla toho již bylo na stránkách PC WORLDu napsáno mnoho, takže jen upřesníme, že se jedná o malý a lehký, ale zároveň výkonově úplně dostačující notebook s rozměry 230 x x 170 x 29 milimetrů a hmotností 1,1 kilogramu. Notebook je založen na 233MHz procesoru Intel Pentium MMX, má 32 MB operační paměti, 3,2GB pevný disk a barevný displej s úhlopříčkou 8,4 palce a rozlišením 800 x x 600 bodů. Součástí samotného notebooku je externí disketová mechanika a replikátor portů, přičemž notebook je vybaven i rozhraním USB, IrDA a PCMCIA.

Co se aktuální zlevněné nabídky týče, jedná se o čtyři možné sady, čili komplety, obsahující kromě Bibla ještě jedno další zařízení. První dva komplety stojí 51 980 Kč bez DPH (39 990 za Biblo + 11 990 za doplněk) a jejich součástí je buď klávesnice a myš Fujistu, nebo Faxmodem Option 33,6. Druhé dva komplety jsou o něco dražší (56 980 Kč bez DPH) a obsahují buď klávesnici, myš a 15palcový monitor Fujistu, nebo klávesnici, myš a 20rychlostní PCMCIA jednotku CD-ROM. Žádná z uvedených součástí nepřevyšuje částku 40 000 Kč.

§§§§§


Sinar Accucolor - Dokonalejší softwarový způsob věrných barev

Stanislav Buzek

c00p0042

Švýcarská fotografická firma SINAR dosahuje dobrých výsledků u svých výrobků nejen konstrukční precizností a používáním prvotřídních komponentů (v digitálních stěnách jsou to plošné senzory CCD od firmy Philips s hustotou snímacích prvků přibližně 850 pixelů na 1 cm), ale i optimalizovaným obslužným softwarem Sinar CaptureShop, který je standardní součástí dodávky digitálních stěn (viz PC WORLD 11/1999 str. 46). Ten byl nyní doplněn novým modulem Sinar Accucolor pro přesnější převod barevného spektra.

Úlohou CaptureShopu jsou výpočty spojené se zpracováním signálů ze snímacího čipu a jejich převedením do finálního obrazu v běžném grafickém formátu. Zpracování se liší podle způsobu snímání. Při přesnějším čtyřsnímkovém modu jsou přes barevné filtry postupně s jednopixelovým mikroposuvem ve dvou osách naexponovány monochromní obrazy bez interpolace (využívá se plné informační kapacity snímací plochy). Sestavení barevného obrazu ve čtyřech výtažcích CMYK obstará CaptureShop.

Pro fotografování pohybujících se objektů nelze postupné snímání použít. Obraz vzniká tedy jednou expozicí (1-shot) a před jednotlivými snímacími body je umístěna šachovnice zelených, červených a modrých miniaturních filtrů. Jednoprůchodovým snímáním dojde k rozdělení celkové snímací kapacity čipu mezi jednotlivé barevné výtažky. Vzniklé omezení barevné hloubky řeší CaptureShop interpolačními výpočty.

Tyto již samy o sobě složité postupy je nutno doplnit převodem barevného spektra CCD senzoru na spektrum přirozené pro lidský zrakový vjem. Důležitým prvkem v softwaru Sinar CaptureShop je nový prostředek pro zpracovávání barev pojmenovaný Sinar Accucolor, který se stará právě o věrné barevné podání. Jeho nastavení vychází z barevné zkušenosti lidského oka a podává výborné výsledky i v choulostivé oblasti pleťových tónů. Protože v případě digitálních stěn Sinar jde o velmi pečlivou malosériovou výrobu s mimořádně důkladnou výstupní kontrolou, je nastavení čipu i softwaru optimální a umožňuje daleko přesnější výsledky, než běžná, velkosériovou produkcí vyrobená digitální kamera. Pro úplnost připomínáme, že digitální stěny Sinar používají pro omezení šumu v obrazovém signálu chlazení snímací CCD jednotky.

Profesionalita řešení od společnosti Sinar spočívá v přesunutí péče o obrazovou věrnost do technické oblasti špičkového hardwaru a softwaru, což podstatně ulehčuje práci fotografa a omezuje nutnost pozdějších korekčních zásahů ve Photoshopu (či jiném profesionálním grafickém editoru), jinak běžnou u amatérských a poloprofesionálních digitálních fotoaparátů.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0043

Software602 pro školyMinistr školství, mládeže a tělovýchovy ČR Eduard Zeman podepsal se společností Softwae602, a. s., která je největším tuzemským výrobcem softwaru, rámcovou smlouvu na užívání produktů Software602 v resortu školství. Smlouva navazuje na rámcovou smlouvu s ÚSIS a umožňuje všem českým školám velmi výhodně získat distribuční sadu moderního softwarového vybavení formou neomezené multilicence pro celou školu na zvolenou oblast produktů za symbolickou cenu 1 500 Kč (bez DPH). Škola tak může okamžitě vybavit všechny své počítače bez dalších poplatků, a to nejen pro účely výuky, ale i pro správu školy!

Adobe PressReady

Společnost Adobe Systems oznámila dostupnost softwaru Adobe PressReady, profesionálního tiskového a nátiskového nástroje pro vybrané stolní barevné inkoustové tiskárny. PressReady je první tiskové řešení od Adobe ve formě krabice s programem, které umožňuje uživatelům vytvářet dostupné, vysoce kvalitní barevné tisky z jejich stolních inkoustových tiskáren s použitím Adobe PostScriptu 3, technologie Adobe PDF a oborových barevných standardů. Výsledkem je, že PressReady nabízí profesionálním grafikům zvýšenou produktivitu, vyšší spolehlivost a reprezentativní barevný výstup v raném stádiu postupu přípravy tisku.

ABRA zdarma

Společnost Aktis se rozhodla vyjít vstříc drobným podnikatelům a živnostníkům a nabídnout jim verzi produktu ABRA na vedení jednoduchého účetnictví zcela zdarma. Zaváděcí verze se distribuuje pod názvem ABRA Classic Free a může ji využívat každý, pokud jeho účetní evidence nepřesáhne 300 záznamů v peněžním deníku za rok. Pro každého zájemce je tato verze účetnictví volně ke stažení z webovských stránek společnosti.

PRINTERS.cz

Na českém Internetu vznikl nový server, který je zaměřen na tiskárny a problematiku ohledně tisku. PRINTERS.cz je určen pro široké spektrum lidí od profesionálů až po laiky. Ocení ho zejména ti uživatelé, kteří sledují novinky nebo hledají technické parametry jednotlivých tiskáren. Server pomůže vybrat typ tiskárny a provede instalací krok za krokem. Dále obsahuje slovník odborných pojmů a odkazy na stránky s ovladači tiskáren. Součástí projektu je taktéž bazar, který má stejné zaměření jako celý server. Návstěvníci zde mohou prodávat nebo nakupovat vše, co s tiskárnami souvisí. K výměně zkušeností mezi uživateli tiskáren slouží diskusní fórum.

CorelDRAW 9

Společnost Corel Corporation ohlásila vydání CorelDRAW 9 Office uEdition, grafického softwaru pro kancelářské využití, který uživatelem umožní bez námahy zlepšit vzhled jejich obchodních dokumentů.V prodeji je za doporučenou cenu 319 USD. Uživatelé jiných verzí CorelDRAW nebo uživatelé konkurenčních grafických a kancelářských balíků mohou získat upgrade za cenu 219 USD. Nejnovější ze sady grafických aplikací kombinuje snadnost obsluhy s nástroji pro grafiku a úpravy fotografií. Intuitivní uživatelské rozhraní by mělo pomoci uživatelům naučit se obsluze aplikace rychle a snadno.

Dálkový pronájem serveru

Firma EXA Corporation ve spolupráci se společnostmi SGI a GTE oznámila vytvoření aplikace PowerFLOW pro výpočty dynamických dějů založené na využití Internetu. Tato nová služba nabízí bezpečný pronájem vzdáleného systému s vysokým výkonem pro simulace dynamických dějů.

V principu se jedná o pronájem strojového času výkonného 32procesorového serveru SGI 2400. Na něj se zabezpečenou cestou s vysokou průchodností zašle CAD model, na kterém se provádějí simulace. Výpočty se řídí pomocí vzdáleného přístupu.

Služba podstatně snižuje náklady pro zmíněné výpočetní náročné operace, protože není třeba nakupovat, spravovat a udržovat vlastní výkonný systém. Poplatky za jednu hodinu a jeden procesor činí 10 USD. Pro firmy, které vlastní výpočetní systém, to může být vhodný doplněk pro dobu špičky, kdy je jejich počítač zaměstnán jinými úkoly, nebo pro dobu, kdy potřebují výsledky ve velmi krátké době.

Seznam stávajících klientů PowerFLOW obsahuje jména firem jako je Audi AG, BMW AG, Daihatsu, Daimler-Chrysler, Ford, Hyundai, Renault, U.S. Navy, a Volkswagen AG.-MIC

WaveMemory od OLITEC

Postavit si svůj počítač tam, kde jste ho vždy chtěli mít a nestarat se o to, zda je nablízku telefonní zásuvka pro připojení na Internet. Surfovat po Internetu přes zdi, posílat faxy a mailovat z libovolného místa v domě. Je jedno, zda jste ve sklepě nebo na půdě, ve škole, v kanceláři nebo doma. I při vypnutém počítači nebo bez počítače přijímá vaše základnová stanice WaweMemory pro vás zprávy, faxy a e-maily. Tak by se daly ve zkratce shrnout možnosti zařízení WaweMemory. Zařízení je založeno na technologii DECT, která je více známa z použití v bezdrátových telefonech, kde zajišťuje ochranu před interferencemi z obdobných zařízení a chrání před odposlechem. Spojení je uskutečňováno mezi základnovou stanicí a stanicí mobilní, jež je spojena s počítačem. V uzavřených prostorách má dosah kolem 50 m, na otevřeném prostranství až 200 m. Zařízení dosahuje rychlosti přenosu dat 56 000 G/s.-MIC

PhotoDeluxe 4.0

Pro rostoucí skupiny přátel a rodiny vyměňující si fotografie po Internetu uvádí společnost Adobe Systems PhotoDeluxe Home Edition 4.0 pro Windows. Čerstvá verze programu pro domácí úpravy fotografií nabízí nové aktivity umožňující kreativnější vyjádření, zahrnující nové 3D možnosti a vylepšení, která eště více usnadní domácím uživatelům posílání fotografií e-mailem, posílání elektronických pohlednic a umisťování obrázků na Internet. Uživatelé PhotoDeluxe nevyžadují nutně více nástrojů, ale chtějí si své fotografie jednoduše vyměňovat po Internetu, řekl Ricky Liversidge, marketingový ředitel Adobe Systems. S PhotoDeluxe Home Edition 4.0 jsme se zaměřili na odstranění komplikací při sdílení fotografií na Webu. PhotoDeluxe nyní poskytuje nejen zábavné způsoby vylepšování digitálních fotografií, ale nabízí také skupinám přátel a rodinám dostupný a zajímavý způsob, jak snadno zůstat ve spojení. PhotoDeluxe Home Edition 4.0 i nadále poskytuje jednoduché postupné instrukce pro pozměňování a úpravy fotografií, a také řízené aktivity dovolující uživatelům zkombinovat jejich osobní fotografie s profesionálně navrženými šablonami a tím vytvořit cokoliv od pohlednic po kalendáře. Díky nové verzi je sdílení těchto výtvorů snadnější než kdy dříve.-MIC

Prague Internet World 2000

Proběhne již potřetí ve dnech 18.-20. 4. 2000 ve Veletržním paláci v Praze. Internet World je světový cyklus výstav a konferencí věnovaných Internetu, intranetu a Webu. Účastníky jsou profesionálové, kteří na konferenci přicházejí proto, aby se seznámili s nejnovějšími trendy vývoje v jejich sféře, aby se setkali s ostatními on-line profesionály a také aby získali náhled na vývoj sítě coby komerčního nástroje. Nejvýraznější změnou v koncepci organizace konference oproti minulému ročníku je rozdělení přednášek do několika nových bloků podle zaměření a nosných témat. Rozčleněním do tematických celků chtějí organizátoři docílit užší specializace a nabídnout tak účastníkům možnost výběru právě té oblasti, která je nejvíce zajímá, a v krátkém čase tak získat co nejvíce informací z daného oboru. Jednotlivé bloky budou mít půlaž jednodenní trvání.-MIC

Acrobat Business Tools

Na základě úspěchu řady produktů Acrobat ohlásila společnost Adobe Systems software Adobe Acrobat Business Tools. Je navržený tak, aby splnil požadavky uživatelů v podnikové sféře, kteří vyžadují kromě základních možností prohlížení a tisku v programu Acrobat Reader také rozšířené nástroje pro interakci s dokumenty ve formátu PDF. Adobe vyvinula produkt, poskytující uživatelům další nástroje pro práci s dokumenty Adobe PDF a rozšiřující výhody použití formátu PDF, který se bude prodávat od prvního čtvrtletí 2000. Software poskytuje základní stavební bloky pro integraci současné práce s papírovými a digitálními dokumenty. Nový produkt nabízí možnost revize a poznámkování, digitálních podpisů, kontroly obsahu Webu v režimu off-line, archivace obsahu Webu a tvorby elektronických formulářů.-MIC

Revoluce ve vzdělávání

Konsorcium vedené společností Logica bylo vybráno pro dodávku informační infrastruktury pro novou školicí iniciativu britské vlády University of Industry (UfI). Tento celostátní systém poskytne jednotlivcům i podnikům pohodlný přístup z domova i kanceláře k řadě interaktivních vzdělávacích programů, které umožní celoživotně zvyšovat kvalifikaci, ať už se jedná o základní dovednosti nebo o speciální technologické či manažerské znalosti. Součástí projektu je zapojení zhruba 1 000 místních center UfI se čtyřmi regionálními call-centry a interaktivní webovou stránkou. Ta poskytne studujícím on-line přístup ke školicím zařízením, studijním programům a potřebné podpoře.-MIC

Krátké zprávyPřichází AutoXchange

Prezident a generální ředitel Ford Motor Company Jac Nasser a prezident Oracle Corporation Ray Lane oznámili v New Yorku vytvoření nového joint venture, v jehož rámci bude založen internetový řetězec AutoXchange. Vznikne tak první on-line dodavatelský řetězec na světě v oblasti automobilového průmyslu. Zároveň půjde o největší světovou elektronickou síť business-to-business.-MIC

Počítačový gigant

Již od června dva světoví giganti v informačních technologiích, japonská firma Fujitsu a německý Siemens, rozšířili svou spolupráci a připravili na konec roku 1999 zahájení činnosti společného podniku s názvem Fujitsu Siemens Computers.

Spojením sil obou společností vznikl tedy na evropském trhu informačních technologií podnik, který se snaží zaujmout třetí místo v oblasti notebooků, osobních počítačů, serverů a sálových počítačů. V celosvětovém měřítku se pak zařazuje na sedmé místo. Podnik Fujitsu Siemens Computers má přibližně 9 600 zaměstnanců a je oběma zakládajícími firmami vlastněn rovným dílem. Pro rok 2000 plánuje obrat 7,6 miliardy euro, což reprezentuje téměř 5 milionů osobních počítačů, 180 tisíc intelovských a 5 000 unixovských serverů.-MIC-


Bariéra 1 GHz pokořena

Michal Chautur

Uvedením systému SuperG se stala KryoTech první firmou na světě, která může zákazníkům nabídnout počítač vybavený procesorem překonávajícím gigaherzovou bariéru. Tu přední producenti procesorů, společnosti Intel a AMD, překonají nejdříve v nejbližších měsících. Firma KryoTech patří mezi přední společnosti v oblasti chlazení vysoce výkonných elektronických součástek a svoji činnost soustřeďuje na zvyšování výkonu stávajících procesorů přetaktováním za použití vysoce účinného chlazení.

Při tomto zvýšení frekvence procesoru nad rámec kmitočtu stanoveného výrobcem totiž dochází k nadměrnému zahřívání procesoru a ostatních počítačových komponent. Konstruktéři vyřešili chlazení velmi zajímavě, neboť zabudovali chladící systém na principu mrazničky přímo do počítačové case, a dosáhli tak snížení teploty až na -40 ? C.

Systém SuperG s váhou necelých 40 kg je založen na procesoru AMD Athlon. Počítač je dodáván s ochranným systémem, zajišťujícím automatické vypnutí v případě přehřátí.

Vysoce výkonný SuperG systém se začal prodávat již počátkem prosince 1999 za 2 450 USD, přičemž v ceně je zahrnuta upravená case s chladícím systémem a se zdrojem 300 W, přetaktovaný procesor AMD Athlon a základní deska Microstar. Ostatní nezbytné komponenty jako operační paměť, pevný disk nebo grafickou kartu je nutné dokoupit zvlášť dle vlastního výběru.


Olympijská encyklopedie pro každého

Michal Chautur

Unikátní sportovní projekt mohou využívat všichni, kteří mají přístup k Internetu. Na adrese www.olympiady.cz je totiž k dispozici Olympijská encyklopedie. Na stránce budou aktuálně doplňovány zajímavosti z přípravy budoucích olympijských her Sydney 2000, Salt Lake City 2002 a v dohledné době také z další letní olympiády Athény 2004, které vycházejí z oficiálních tiskových zpráv jednotlivých organizačních výborů.

Největší prostor je však věnován historii novodobých olympijských her, kde nechybí popis výrazných momentů, významných výkonů jednotlivých sportovců, výsledků, přehlednou formou je zpřístupněna statistika české (příp. československé) účasti. Databáze českých olympioniků je encyklopedií typu "Kdo byl kdo" v českém olympijském hnutí. V této databázi jsou zahrnuti všichni čeští účastníci olympijských her, včetně trenérů a dalších osob z doprovodu, jejich výsledky a profily. Všechny uvedené informace jsou vnitřně propojeny, což uživatelům umožňuje s daty velice efektivně pracovat. Množství obrázků a multimediálních materiálů se bude nadále zvyšovat, cílovým stavem je univerzální "vševědoucí" encyklopedie, sloužící pro pobavení, studium nebo jako zdroj dalších informací.


Forbes TOP 10

Michal Chautur

Nový žebříček nejbohatších lidí světa zveřejnil nedávno prestižní americký časopis FORBES. Oproti minulému roku nedošlo k výrazným změnám 7 z deseti nejbohatších lidí světa jsou Američané. Co je ovšem zajímavější, je fakt, že 4 z nich jsou z oboru informačních technologií a to na 1., 3., 4. a 6. pozici Forbes TOP 10 nejbohatších lidí světa.

Výběr z žebříčku Forbes TOP 10 nejbohatších lidí světa:

1.William Gates III., USA zakladatel společnosti Microsoft Corp. majetek odhadován na 90 miliard USD

3.Paul Alen, USA zakladatel společnosti Microsoft Corp. majetek odhadován na 30 miliard USD

4.Steven Ballmer, USA zakladatel společnosti Microsoft Corp. majetek odhadován na 19,5 miliardy USD

6.Michael Dell, USA zakladatel společnosti Dell majetek odhadován na 16,5 miliardy USD


CELERON 533 MHz

Michal Chautur

Společnost Intel představila doposud nejrychlejší procesor pro nenákladná PC Celeron 533 MHz. Tento procesor zvyšuje výkon počítačů nabízených v tržním segmentu cenově dostupných PC a přináší zákazníkům dobrý výkon za rozumnou cenu.

Dostupnost

"Intel hodlá nadále v roce 2000 zůstat průbojným na trhu nenákladných PC " říká Pat Gelsinger, viceprezident skupiny Intel Desktop Products. "Procesor Celeron 533 MHz je v roce 2000 první z mnoha nových produktů společnosti Intel pro desktopy a mobilní počítače. Tyto produkty pomohou Intelu celosvětově posílit své prvenství v tomto tržním segmentu a zároveň zákazníkům přinášejí skvělou technologii."

Procesory Intel Celeron jsou druhé nejprodávánější procesory, hned za přední rodinou procesorů Pentium III. Nabízejí zákazníkům dobrou výkonnost a cestu k Internetu za cenu nižší než 1000 dolarů.

Cena

Procesory Intel Celeron jsou nyní nabízeny ve verzích 533, 500, 466, 433 a 400 MHz v baleních PPGA. Cena verze Intel Celeron 533 MHz je 167 dolarů za kus v balení po 1000 kusech. Procesory jsou dostupné již dnes v systémech od předních počítačových výrobců a stejně tak jednotlivě u dealerů a reselerů společnosti Intel.


UMAX Astra 4000U Míří mezi profesionály

Michal Chautur

Nový skener UMAX Astra 4000U, určený pro poloprofesionální nasazení při vytváření grafiky pro Web, prezentací nebo k tvorbě obrázků pro tradiční média, uvedla na trh společnost Conquest, a. s.

Více barev, větší rozlišení

Astra 4000U je plochý skener s vysokým optickým rozlišením 1 200 x 2 400 dpi. Softwarovou interpolací lze dosáhnout maximálního rozlišení 9 600 x 9 600 dpi. Plocha snímání je 216 x 356 mm, barevná hloubka 36 bitů je rozšířena pomocí technologie BET na 42 bitů. Bit Enhancement Technology (BET) zlepšuje kvalitu obrazu pomocí zvýšení odstupu signálu od šumu. Tím je dosaženo sejmutí bohatých a živých barev a zachycení detailů ve světlech i stínech. Volitelně je možné použít dianástavec UTA-4000 pro snímání průsvitných předloh. Maximální plocha snímání průsvitných předloh je 216 x 297 mm.

Astra 4000U je vybavena USB rozhraním, umožňujícím připojení jak k platformám PC, tak Macintosh. USB rozhraní umožňuje rychlé skenování a snadnou instalaci. Astrou 4000U lze nasnímat 35mm film a vytisknout jej až do velikosti 15 x 18 cm ve fotokvalitě.

Softwarové vybavení

Astra 4000U je dodávána s anglickým Adobe Photoshopem 5.0 LE (za příplatek i s českou verzí) a Presto! PageManagerem. Adobe Photoshop 5.0 LE je obrazový editor se širokou paletou funkcí pro úpravy a manipulace obrázků. Presto! PageManager je výkonný nástroj umožňující uživateli tisknout, kopírovat, zasílat e-mailem nebo faxem nasnímané obrázky.

Pro rozpoznávání znaků slouží OCR Recognita Standard 4.0 v české a slovenské verzi s přesností až 99 %, umožňující upravovat převedené texty ve většině oblíbených textových editorů. UMAX copy utility pro PC dovoluje uživateli používat skener s tiskárnou jako kopírku.

Zvláštní pozornost zaslouží plně český snímací software VistaScan. Tento ovladač je plně TWAIN kompatibilní a pracuje ve dvou režimech. První je určen začátečníkům, požadujícím jednoduchost použití. V tomto režimu uživatel provede náhled, poté zvolí cíl snímání a nakonec zvolí typ skenu. Ovladač automaticky aplikuje nejvhodnější nastavení a provede snímání. Náročnějším uživatelům je určen režim Pokročilý. V tomto režimu může uživatel nastavit všechny parametry podle vlastního uvážení. Nastavovat lze např. rozlišení, odrastrování, filtry jako ostření nebo rozmazání, snímání několika předloh najednou nebo vyvážení barev.

Koncová cena skeneru UMAX Astra 4000U je stanovena na 15 990 Kč, varianta s českou verzí Adobe Photoshopu 5.0 LE stojí o 4 000 Kč více. Dianástavec UTA-4000 je za 9 990 Kč. Všechny uvedené ceny jsou bez DPH.


Norton Ghost for NetWare aneb správci sítí bez práce

Michal Chautur

Firma Symantec uvedla na trh Norton Ghost for NetWare 2.0, nejrychlejší NetWare řešení pro migraci hardwaru a správu PC. Norton Ghost for NetWare minimalizuje čas trávený administrátory nad nastavováním, klonováním, upgradováním a obnovováním NetWare serverů. Tento nástroj na kopírování a údržbu serverů dramaticky snižuje náklady a dobu, po kterou není server v provozu.

Podle zpráv z agentur Gartner Group a Forrester Research, MIS oddělení stráví 50 procent svého času instalováním softwaru a upgradováním, čítajícím podstatnou část celkových nákladů vlastnictví serverů. Americké společnosti utratí přibližně 9 000 až 12 000 USD na uživatele za rok instalacemi, konfigurováním a laděním nových serverů, a stejně tak pravidelným nastavováním serverů existujících a infrastruktury sítě. Norton Ghost for NetWare může systémovým administrátorům pomoci podstatně snížit síťové náklady poskytnutím efektivního nástroje, který klonuje veškeré NetWare disky, partitions, volumes, volume segment a soubory.

Manuálně instalovat NetWare server může zabrat několik hodin a manuálně instalovat několik NetWare serverů může znamenat dny a týdny. Nový software umožňuje administrátorům nastavit NetWare server, vytvořit disk image a rozšířit jej díky síťovému prostředí. NetWare také neumí rozpoznat doplněné disky umístěné na serveru a manuální metody upgradu typicky obsahují multi-step proces, vyžadující dva až tři dny na jeden server. Náklady se hromadí, pokud upgrade vyžaduje více než jeden server. S touto jedinečnou schopností změnit NetWare partitions a rozšířit NetWare volumes, obejde Norton Ghost for NetWare kompletní přeuložení NetWaru na nový hardware, a proto snižuje námahu ze dnů na hodiny.

Systém je také efektivní obnovující nástroj při problémech. Obvykle když NetWare server spadne, IS musí přeinstalovat NetWare, nahrát zálohu a přiřazené disky, a obnovit server. Tento proces zabere asi 15 hodin. Ghost for NetWare může obnovit NetWare server za méně než 30 minut přetažením originálního zobrazení a konfigurace serveru z bezpečného média, jako například z dalšího serveru, CD-ROMu, JAZ disku, SCSI tape nebo ZIP disku.


TravelMate 518TX pro ty nejnáročnější

Michal Chautur

Nejžhavější novinkou řady TravelMate 515 je Acer TravelMate 518TX s procesorem Intel Pentium II s frekvencí 400 MHz a s operační pamětí 64 MB DIMM-RAM (rozšiřitelnou na 256 MB). Nejvyšší model řady TravelMate 515 je vybaven 14,1" TFT barevným displejem a pevným diskem o kapacitě 6,4 GB.

Grafické vybavení

Tento model je vybaven 256bitovým grafickým akcelerátorem AGP NeoMagic s 2,5 MB videopaměti, který spolu s aktivním 14,1" TFT SVGA LCD displejem umožňuje rozlišení 1 024 x 768/TrueColor na interním LCD. Možnost připojení externího monitoru je samozřejmostí. 2,5MB grafická karta umožňuje barevnou hloubku TrueColor při rozlišení 1 024 x 768 bodů nebo 256 barev při rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. Kromě toho je podporován i duální displej ve Windows 98 (tj. interní LCD a připojený monitor pracují jako dva monitory).

Plně multimediální

Multimediální vlastnosti notebooku doplňují 16-bit PCI zvuková karta s 3D efekty, kompatibilní se SoundBlasterem Pro, a 3D zvuk s výstupem na interní reproduktory a interní mikrofon. Design typu PlayNow pro zvuková CD umožňuje okamžité přehrání hudby při vypnutém systému. K ovládání slouží prvky typu SoftTouch s oddělenými tlačítky pro předcházejí a následující stopu, přehrávku/pauzu, stop/vypnutí a zapnutí/vypnutí. Design CrystalSound používá akusticky vyladěné zabudované reproduktory pro bohatý a dynamický zvuk.

Standardem je interní 24rychlostní CD-ROM a interní 1,44 MB floppy mechanika. Standardně dodáván je 56Kb/s modem a samozřejmě všechny vstupní a výstupní porty: 1x sériový, 1x paralelní, SVGA, PS-2, USB, line in/out, mic, portreplicator port a dva 32bitové CardBus PC-Card sloty typu II nebo 1x PC-Card slot III.

Tradičně silnou stránkou všech notebooků Acer je jejich výborná výdrž při práci na baterie. Tyto notebooky jsou vybaveny unikátním Acer Heuristic Power Managementem, díky němuž je možné na jednu Li-Ion baterii pracovat až 4,5 hodiny.

Operačním systémem, dodávaným s notebookem, jsou Microsoft Windows 98 v české verzi, předinstalovaná na pevném disku. Společnost Acer poskytuje v České republice na model TravelMate 518TX, stejně jako na všechny notebooky, tříletou záruku. Notebooky Acer TravelMate 518TX by měly být prodávány za doporučenou koncovou cenu 87 990 Kč bez DPH.


Hranice 3 milionů pixelů prolomena

Michal Chautur

Společnost Canon představila první kompaktní digitální fotoaparát na světě, který překročil magickou hranici tří milionů pixelů. Přístroj má označení PowerShot S20 a jeho 1/1,8" CCD senzor má 3,34 megapixelů. Tento fotoaparát je tedy schopen pořizovat fotografie o maximálním rozlišení 2 048 x 1 536 bodů. Mimo toto rozlišení má uživatel na výběr ještě dvě velikosti: 1 024 x 768 nebo 640 x 480 bodů.

U takto velkých fotografií je již nezbytnou nutností mít k dispozici mimo sériové rozhraní také USB port. Objektiv (F2.9-F4.0) disponuje buď dvojnásobným zoomem optickým v rozmezí 32-64 mm při přepočtu na kinofilm, anebo dvouči čtyřnásobným zoomem digitálním. Objektiv tvoří 8 čoček v sedmi skupinách, z toho jsou tři asférické a jedna kombinovaná. Fotit můžete již od 12 cm. Vestavěný blesk má čtyři režimy včetně redukce červených očí. Citlivost ISO má hodnoty 100, 200 nebo 400. Hledáček je nejen optický, ale také lze využívat pro focení či přehrávání snímků vysoce kontrastní barevný 1,8" LCD panel.

Paměťovým médiem je osvědčená CompactFlash karta, a to typu I (až 128 MB ) i typu II (až 160 MB nebo také tzv. Microdrive až 340 MB). Na tuto kartu lze snímky ukládat ve třech kompresních režimech a vždy ve formátu JPEG.

Expozice je plně automatická s možností korekce +/2,0 EV, metoda měření expozice je bodová nebo průměrová, taktéž je možno expozici zablokovat. Rychlost závěrky je 2-1/1000 sekundy a nastavení bílé je automatické s možností využít čtyři přednastavené režimy: denní světlo, pod mrakem, žárovky, zářivky. Fotoaparát podporuje DPOF (Digital Print Order Format) a disponuje také unikátní funkcí pro tvorbu panoramatických záběrů Stitch Assistantem. Samozřejmostí je také videovýstup PAL TV.

Tělo přístroje je vyrobeno z vysoce odolné ušlechtilé kovové slitiny o rozměrech 105,4 x 69,4 x 33,8 mm a hmotnosti 270 gramů. Kromě bohatého softwarového vybavení zákazníka určitě mile překvapí i široký sortiment standardně dodávaného příslušenství: mimo veškeré potřebné kabeláže (USB kabel a sériové kabely pro PC a Macintosh, videokabel) ocení jistě i Ni-MH akumulátor s nabíječkou a DC propojkou, a také 16MB CF kartu. Přístroj by měl být běžně dostupný na přelomu dubna a května tohoto roku.


WebCam Go Digitální kamera a fotoaparát v jednom

Michal Chautur

Novou PC kameru, která poskytuje internetové obrázky v reálném čase a po odpojení od PC může být použita jako autonomní digitální fotoaparát ke snímání obrázků na cestách, představila společnost Creative Technology, Ltd. Tento nejnovější přírůstek do její rodiny videoproduktů se jmenuje Video Blaster WebCam Go.

WebCam Go nabízí všechny výhody tradiční PC internetové kamery včetně možnosti zasílání elektronických videodopisů, používání kamery ve špionážním modu, možnosti doplňovat živým obrazem osobní WWW stránky a pořádání on-line videokonferencí přes Internet. Navíc ji lze odpojit a použít jako digitální fotoaparát s dostatečnou kvalitou snímků pro publikování na Internetu.

Stolní kamera i digitální fotoaparát

Velmi zajímavé na tomto zařízení je to, že pracuje jako stolní kamera pro PC a po odpojení jako digitální fotoaparát s několika mody práce. Obsahuje 4 MB stabilní paměti, která dovoluje uložit až 90 barevných obrázků v rozlišení 640 x 480 nebo až 150 obrázků ve formátu 320 x x 240 bodů, vhodném pro službu WWW bez toho, že byste s sebou museli nosit diskety nebo paměťové karty. Paměť není závislá na napájení.

Zatímco většina ostatních kamerek používá vnitřní senzor CCD, nová WebCam Go je vybavena senzorem CMOS. Ten nabízí, speciálně při snímání pleťových barevných tónů, mnohem lepší barevnou reprodukci než CCD senzor. CMOS senzory jsou také méně citlivé na vytváření skvrn, způsobených nerovnoměrným osvětlením. Při použití kamerky v odpojeném režimu máte možnost si vybrat ze čtyř variant snímání snímků, přičemž každou z nich je možné rychle a snadno nastavit pomocí selektoru modu na zadní straně kamerky. Je možné snímání obrázků po jednom, vícenásobné snímky, samospoušť, samospoušť s vícenásobným snímkem.

Také v případě, že je vaše kamera připojena k PC, není problém zaostřit si ručně snímaný obrázek na obrazovce. V případě, že snímáte mimo vaše PC, můžete nastavit zaostření objektivu na jednu ze tří pozic: Nekonečno, Střední rozsah nebo Blízké pro objekty vzdálené přibližně 15-20 cm. V kameře se používají snadno dostupné baterie typu AAA, a to pouze v případě, že je kamera odpojená od počítače. Dvě alkalické baterie postačují až na 300 snímků.

Programové vybavení

Program WebCam Control využijete pro nahrání obrázků z paměti kamery, nastavení kamery, snímání obrázků, snímání videa a třídění všech vašich obrázků a pohyblivého videa do snadno použitelného alba.

Jste zvědaví, co dělají vaši domácí mazlíčci, když nejste doma, nebo co se stane ve vašem úřadě, když tam zrovna nesedíte? Konec zvědavosti! Aplikace Video Blaster WebCam Monitor používá vyspělou detekci pohybu, a v případě, že se kdokoli nebo cokoli dostane do blízkosti vašeho PC, automaticky se nahraje na vaši WWW stránku. Aplikace také podporuje automatické nahrávání v časových intervalech a součástí je rovněž soubor šablon a grafických souborů pro vaši prezentaci i v případě, že neznáte jazyk HTML.

Součástí programového vybavení je také soubor snadno použitelných nástrojů, přístupných z jednoho uživatelského rozhraní PhotoMAX. Ten využijete pro snímání obrázků, pro jejich editaci a retušování, anebo co víc můžete přidat speciální efekty od vyhlazování přes mozaiku až po tavné spirály. Potom můžete vytisknout vlastní obrázky nebo je transformovat na multimediální poštovní pohlednice, které můžete dát přátelům nebo je zaslat elektronickou poštou. Za tímto účelem máte také přístup k široké kolekci různých pozadí, zvuků a videoklipů.


Pentium III 800 Mhz - Souboj Intelu a AMD pokračuje

Michal Chautur

Společnost Intel konečně představila dlouho očekávané procesory Pentium III s frekvencí 750 a 800 MHz, které dosahují nejvyššího výkonu produktů Intel určených pro stolní počítače.

Vyšší výkon

Nové procesory Pentium III vycházejí z progresivní 0,18mikronové technologie firmy Intel a využívají prvků Advanced Transfer Cache a Advanced System Buffering, které zlepšují výkonnost díky tomu, že umisťují rychlou sekundární paměť (L2 cache) přímo na procesor a rozšiřují tak datovou cestu na čip. Procesory Pentium III vycházející z technologie 0,18 mikronu tak zaručují vyšší výkon než předchozí verze, postavené na technologii 0,25 mikronu, a to i při stejné frekvenci.

Prvek Advanced Transfer Cache (přenosová rychlá vyrovnávací paměť) tvoří rychlá sekundární paměť (L2 cache) o kapacitě 256 Kb, která je součástí procesoru. Je stejně rychlá jako procesor a připojená k procesoru prostřednictvím nové datové cesty o šířce 256 bitů. Technologie Advanced System Buffering zvyšuje počet "vyrovnávacích pamětí" mezi procesorem a jeho systémovou sběrnicí, čímž dále urychluje tok informací, a tím zvyšuje celkovou výkonnost systému.

Cena

Cena procesoru Pentium III 750 MHz je 803 dolarů při odběru 1 000 kusů, verze 800MHz stojí 851 dolarů. Procesory na obou frekvencích jsou dostupné již dnes, jejich dostupnost ve velkých objemech se rozšíří v prvním čtvrtletí roku 2000.

Nejnovější procesory Pentium III firmy Intel jsou ideální pro nadšence, kteří vyžadují vysoký výkon a moderní prvky pro Internet a vyspělé aplikace, například zpracování videozáznamů, digitální fotografie nebo trojrozměrné hry.

Firma Intel začala expedovat procesory postavené na technologii 0,18 mikronu v polovině roku 1999 a nyní dodává produkty vycházející z této technologie ve velkých počtech z celkem čtyř závodů po celém světě, přičemž další výrobní kapacita, Fab 11 v Novém Mexiku, bude uvedena do provozu v prvním čtvrtletí roku 2000. Technologie 0,18 mikronu firmy Intel obsahuje prvky, které jsou menší než 1/500 tloušťky lidského vlasu.

§§§§§


Finále Miss Internet \99

PETR FELT

c00p0044

Počátkem prosince v Laterně Magice vyvrcholil již čtvrtý ročník soutěže o nejkrásnější dívku Internetu, Miss Internet \99. Letošní vítězkou soutěže, v níž krása, na rozdíl od ostatních Miss hraje pouze částečnou roli, se stala devatenáctiletá Jana Svobodová z Benešova. 2. a 3. místo pak zaujaly Kristýna Pochmanová, resp. Petra Brejchová.

Překvapením soutěže zcela jistě byla finalistka Kristýna Pochmanová, která se do soutěže přihlásila i přesto, že by v jiných soutěžích "Miss" byla handicapovaná, neboť je vozíčkářka. Přesvědčila sebe i ostatní, že tato soutěž není pouze o kráse, a svým sympatickým projevem a znalostmi Internetu se dostala mezi ostatními soutěžícími dívkami velmi vysoko získala titul Cybermiss (tedy prokázala nejlepší znalosti Internetu) a 1. Vicemiss soutěže.

Všechny finalistky obdržely věcné ceny od partnerů soutěže; od softwaru společnosti Microsoft dle vlastního výběru až po kosmetiku Lumene, hlavní cenou v soutěži byl notebook LEO 550 společnosti Conquest, první Vicemiss si pak odnesla laserovou tiskárnu Kyocera a dívka, která se umístila na třetím místě, digitální fotoaparát Camedia 830 od společnosti Olympus. Tato soutěž, v níž se kromě krásy klade důraz na znalost problematiky Internetu a inteligenci, běží celoročně na Internetu na stránkách www.cybermiss.cz.

Historie soutěže:

Po mediálních úspěších soutěží Miss Menza (dívky s IQ nad 130) a Miss Einstein (IQ nad 150), které probíhaly v letech 1994-1996, zjistili organizátoři, že Internetem je okouzleno stále více krásných a chytrých dívek. A protože je Internet nepochybně médiem příštího tisíciletí, které se stává nedílnou součástí práce a prostředkem komunikace širokého spektra lidí, umožnili organizátoři všem zájemcům o ženské pokolení aktivně se zapojit do soutěže, kterou nazvali Miss Internet.


Krátké zprávy

ABRA třetí generace

Společnost Aktis, a. s., (www.aktis.cz), která je dodavatelem informačních systémů v oblasti vedení firemních agend, uvedla na trh nový systém ABRA třetí generace s názvem ABRA G3. Rozšiřuje tak nabídku svých produktů, jež byly zatím určeny malým firmám, živnostníkům (SW ABRA Plus/Classic, SW ABRA Classic for Windows) a náročnějším zákazníkům (SW ABRA Gold), o informační systém, který splňuje nároky na bezpečnost dat, funkcionalitu a otevřenost. Společnost Aktis, a. s., se chystá prodávat svůj produkt nejen na území České a Slovenské republiky, kde působí dosud, ale oslovit i další středoevropské trhy.

ABRA G3 je komplexní ekonomický systém, jenž obsahuje agendy: účetnictví, adresář firem, fakturace, pokladna, styk s bankou a skladové hospodářství. V budoucnu budou součástí systému i agendy podpora prodeje a služeb, majetek, mzdy a plánování a řízení výroby.-FEL

Actebis a HP

Společnosti Actebis Computer a Hewlett Packard oznámily uzavření vzájemného distribučního kontraktu o distribuci osobních počítačů, serverů, pracovních stanic, síťových zálohovacích produktů a médií. Firma Actebis Computer, s. r. o., byla založena v září 1998 jako 100% dceřiná společnost firmy Actebis Holding GmbH. Uzavřený distribuční kontrakt se společností Hewlett-Packard se tak stává významným mezníkem v tomto snažení. Hewlett-Packard se společností Actebis spolupracuje v celoevropském měřítku, proto je logické, že na společné aktivity navazuje i v České republice. HP si od této spolupráce slibuje nárůst prodejů i vzrůst svého podílu na trhu v uvedených kategoriích.-FEL

2 gigabyty pro UNIX

Společnost SGI uvedla na trh moduly paměti DIMM o velikosti 2 GB pro unixové pracovní stanice. Pro řadu Octane s operačním systémem IRIX to znamená, že kapacita vnitřní paměti může být až 8 GB. Větší modul by měl pomoci k lepší výkonnosti zejména u aplikací náročných na paměť, což jsou 3D návrhy, simulace v reálném čase a simulace všeobecně, digitální prototypy, lékařská diagnostika, zpracování obrazů z družic a vyhodnocování dat v těžebním průmyslu. Větší dostupnou operační pamětí se redukuje odkládání dat (swapping), což znamená znatelnou úsporu času. Nové moduly jsou čtyřikrát větší než stávající (512 MB) a jejich cena je nižší než cena čtyř 512MB modulů.-FEL

Sun pro Český Mobil

Společnost Sun Microsystems vystavěla pro Český Mobil hardwarovou platformu pro datové centrum v průběhu několika málo týdnů. Na serverové platformě Sun Enterprise poběží kritické aplikace fakturace a zákaznická péče.

Serverová rodina Sun Enterprise je produktová řada představující oblast serverů s rozsahem od jednoho do 64 procesorů. Obslouží vše od pracovních skupin (workgroups) až po výpočtová datová centra, poskytují ideální platformu pro celou řadu aplikací, včetně podnikového plánování, elektronického obchodování, datových skladů, Internetu/intranetu a řídicích zákaznických systémů.-FEL

SGI zdarma pro Linux

Společnost SGI oznámila uvolnění produktu IRIS Performer 2.3 for Linux na trh Open Source. IRIS Performer for Linux je aplikační programové rozhraní pro vykreslování (rendering) v reálném čase určené pro systémy s procesory Intel. Ve verzi pro operační systém IRIX je vlajkovou lodí SGI, a krok k jeho uvolnění je dokladem snahy firmy o nabídku špičkových grafických technologií v širokém spektru cenových relací. Prostřednictvím linuxové verze je možno využívat přenositelnosti již vytvořených simulací a databází z IRIXu, což znamená úsporu času a investic.-FEL

Itanium

Společnost Intel začala dodávat prototypy serverů a pracovních stanic založené na procesoru Itanium, na kterých spolupracovala s výrobci systémů, prodejci operačních systémů a poskytovateli aplikací. Vlastní výroba systémů založených na procesoru Itanium je plánována na druhou polovinu roku 2000. Dodávky prototypových systémů představují významný pokrok ve vývoji procesoru Itanium, včetně vývoje operačních systémů a čipových sad.-FEL

Nový aukční model

OpenShop Internet Software GmbH rozšiřuje svou řadu produktů novým, flexibilním aukčním modelem, díky kterému bude on-line nakupování ještě více atraktivní: OpenShop Auction Module umožňuje nákupním operátorům nabízet produkty na on-line aukcích. OpenShop aukce přidává interaktivní vyhledávací mechanismus ke svým výkonným produktům OpenShop Business a OpenShop Mall. Aukční model je další krok ve strategii OpenShop Ordertainment. Rychle rostoucí Ordertainment sektor reprezentuje fúzi on-line objednávání a zábavy, která bude faktorem v úspěchu on-line obchodů v budoucnosti.-FEL

Noc za polovic

Společnost InWay nabízí uživatelům pevných připojení k Internetu, zpoplatňovaných podle objemu přenesených dat, možnost přenosu v noci za poloviční cenu. Jedná se o klasické pevné linky High.Way a bezdrátová připojení City.Way. Pro zákazníky přenášející větší množství dat to znamená významnou, v mnoha případech rozhodující úsporu nákladů na připojení k Internetu.

U bezdrátového připojení City.Way samozřejmě také odpadají poplatky za telefonní impulsy i za pronájem datového okruhu, účtování dat přenášených pouze jedním směrem pak jeho jedinečnost a výhodnost dále zvyšuje.-FEL

Ticho po pěšině

Divize pevných disků společnosti Quantum (HDD) zveřejnila, že díky řadě akustických zdokonalení, shrnutých pod označením Technologie tichého disku (Quiet Drive Technology), je její 3,5" disk Fireball lct nejtišším diskem na světě určeným pro kancelářské aplikace. Vyplývá to z výsledků srovnávací studie společnosti Charles M. Salter Associates (CSA), renomované konzultantské firmy v oblasti akustiky, která porovnávala zvukové charakteristiky disků s 5 400 otáčkami od společností Fujitsu, IBM, Maxtor, Quantum, Samsung, Seagate a Western Digital.-FEL

Karma opustila CHS

Společnost Karma, jeden z největších světových distributorů počítačových komponent a od roku 1997 člen mezinárodní skupiny CHS Electronics, Inc., oznámila, že úspěšně dokončila převzetí společnosti managementem podniku.

Součástí nově vytvořené holdingové společnosti Karma, kterou 100% vlastní její management, budou prodejní jednotky v Belgii, České republice, Holandsku, Itálii, Německu, Portugalsku, Rakousku, Rusku, Řecku, Singapuru, Švýcarsku, Turecku a na Středním východě. Součástí holdingu je také Karma UK, která uzavřela dohodu o převzetí již v listopadu loňského roku.

-FEL

73 GB disk s 10 000 otáčkami

Skupina Hard Disk Drive Group (HDD) společnosti Quantum Corporation představila pevný disk Atlas 10K II ve své třídě pravděpodobně nejvýkonnější pevný disk, který zároveň nabízí nejvyšší záznamovou hustotu dat mezi disky s 10 000 otáčkami. Disky řady Atlas 10K II mají střední dobu přístupu 4,7 ms a kapacitu až 73,4 GB, což je téměř dvojnásobek kapacity předchozí generace disků. Rychlostní parametry disku se přitom zlepšily o 10 až 15 %. Atlas 10K II najde optimální využití v unixových nebo NT serverech podniků či větších oddělení. Uplatní se také ve vysoce výkonných pracovních stanicích pro zpracování grafiky, videa a rovněž ve všech dalších aplikacích, které pracují intenzivně s diskem.-FEL

Dělení

Společnost Virtus, spol. s. r. o., známý český poskytovatel služeb v oblasti lokalizace softwaru a public relations, se zaměřením na informační technologie, oznámila, že od 1. 1. 2000 odešel z pozice jejího ředitele ing. Libor Hošek. Tuto změnu si vynutil převod služeb public relations do nové společnosti Taktika, která se pod Hoškovým vedením bude věnovat výhradně této činnosti. Ve funkci ho nahradí ing. Martin Vanko, současný projektový a technický manažer společnosti Virtus.-FEL

Volition od 3M

Řada produktů pro podnikové sítě v rámci řešení Volition od 3M je nyní rozšířena o jednovidový optický kabel a příslušné spojovací prvky. Vychází z technologie konektoru VF-45 pro vícevidová vlákna, a je ideální pro páteřní sítě. Tento systém se skládá z propojovacích kabelů, jednovidových kabelů s 2, 4, 6, 12, 24 a 48 vlákny a inovační zástrčky a zásuvky VF-45, které lze v případě zásuvky se dvěma vlákny nainstalovat do dvou minut.-FEL

Posílení

Pět zakladatelů skupiny Bluetooth, Ericsson, IBM, Intel, Nokia a Toshiba oznámilo, že se k nim připojí společnosti 3Com, Lucent, Microsoft a Motorola, aby vytvořily skupinu podporující tuto iniciativu. Posláním této skupiny je vytvoření fóra pro vylepšený standard Bluetooth a poskytnutí nástrojů pro testování interoperability. Přijetí bezdrátové technologie Bluetooth je nebývalé, více než 1 200 společností se už připojilo k SIG (Special Interest Group) od jejího založení před dvěma lety. Důležitost a dosah specifikace Bluetooth, stejně tak jako nové aplikace rozhodly o rozšíření skupiny SIG. Skupina pro podporu přináší do skupiny Bluetooth rozmanitost, odbornost a hluboké zkušenosti.-FEL

SAP a IBM

Společnosti SAP a IBM ohlásily uzavření dohody, která výrazně zvýší kvalitu vzájemných globálních, marketingových a vývojových aktivit. Na základě této dohody budou obě firmy spolupracovat na nabídkách těm zákazníkům, kteří se rozhodnou implementovat internetové business řešení mySAP.com a databázi IBM DB2 Universal Database na nejrůznějších hardwarových platformách. Tyto platformy mohou obsahovat systémy Windows 2000, Linux, Windows NT a systémy IBM RS/6000, AS/400 a S/390. Zákazníci tak budou mít možnost využít flexibilnějšího přístupu k různým hardwarovým systémům v rámci řešení IBM DB2 a SAP.-FEL

SAP a HP

Společnosti SAP a Hewlett-Packard (HP) posílily své partnerství v oblasti internetových strategií, reprezentovaných platformou mySAP.com a vizí "e-services" firmy HP. Společnost HP využívá prostředí mySAP.com jako klíčovou komponentu své vize e-services tak, že celosvětově zprostředkovává toto řešení pro své vlastní interní operace. Kromě toho firma SAP pracuje na začlenění technologie e-speak do platformy mySAP.com, což se projeví zejména v personalizovaných řešeních mySAP. com Workplace (pracovní místo) a mySAP.com Marketplace (tržiště).-FEL

Společnost RRC-CZ

distributor značek 3Com a CNet připravila pro své obchodní partnery a zákazníky novou službu ServiceDirect. Prostřednictvím této služby nemusí koncový zákazník reklamovat zboží u svého prodejce, může se obrátit přímo na distributora, tedy na RRC-CZ. ServiceDirect je nejen významnou službou koncovým zákazníkům, jimž zkrátí dobu potřebnou k vyřízení reklamace, ale je výhodná zejména pro dealery, kteří nemusí zařízení testovat a vést reklamační agendu.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0045

Online VýukaSpolečnost Kontis (www.kontis.cz) dala na trh produkt Online Výuka, jehož cílem je zvýšit efektivitu běžných školení za pomoci Internetu/intranetu. Tento způsob výuky ve většině případů dokáže nejen nahradit lektora, ale také snížit náklady na hromadná školení, přizpůsobit výuku jednotlivým studentům a následně celé školení vyhodnotit a zpracovat výsledky. Podstata tohoto způsobu školení spočívá ve vytvoření speciálních programů, které mohou být umístěny na Internetu/intranetu, CD-ROMu či disketě.-OK

Symantec prodával

Symantec oznámil, že podepsal smlouvu se společností SalesLogix o prodeji svého softwaru pro správu kontaktů ACT!. V podmínkách smlouvy je, že SalesLogix na tento produkt získá exkluzivní čtyřletou licenci a možnost kompletně jej posléze odkoupit za celkovou sumu 60 mil. USD.

Symantec se též zbavil své divize Internet Tools, včetně vývojového nástroje Visual Café, a to ve prospěch nové společnosti založené firmami Warburg, Pincus a BEA Systems. Transakce má hodnotu 75 mil. USD. Ve smlouvě je uvedeno, že zaměstnanci Internet Tools budou mít možnost se k této nové společnosti připojit.

"Prodej ACT!u a divize Internet Tools nám umožní pokračovat v našich aktivitách, které nejlépe odpovídají současné strategii Symantecu tedy orientaci na bezpečnost Internetu," řekl John W. Thompson, president a CEO Symantecu.-OK

FormFiller 2

V Praze byla uvedena na trh další verze editoru pro zpracování formulářové agendy FormFiller 2.0 Standard. Tato verze přináší zdokonalení při práci s větším množstvím datových záznamů. Propojení formuláře s databází usnadní vyplňování velkého množství formulářů s minimálním úsilím, a vytváření dotazů pomocí jazyka SQL umožní práci s externí databází přímo v aplikaci. K dispozici je také archiv formulářů pro FormFiller řady 2.0 na Internetu.-OK

AKTIS SW Assistance

Společnost Aktis (www.aktis.cz) představila na své tiskové konferenci novou servisní službu "AKTIS SW Assistance", jejímž hlavním cílem je poskytnout uživateli komfortní a komplexní služby spojené s užíváním ekonomického softwaru ABRA.-OK

QAD a Minerva

Dodavatel aplikačního softwaru MFG/PRO, společnost QAD, oznámila růst obratu o 56 % ve 3. kvartálu fiskálního roku. Jak řekl výkonný ředitel QAD Karl F. Lopker, "Náš úspěch byl dosažen díky klíčové firemní strategii. Nedílnou součástí strategie je geografická expanze QAD prostřednictvím akvizicí několika našich distributorů a stoupající poptávky po MFG/PRO verze 9, která umožňuje uživatelům práci se systémem přes Internet."

Úspěch zaznamenal i tuzemský distributor QADu Minerva ČR, jenž zavedl dva nové informační systémy do firem Magna Seating Systems a SVA TRADE.-OK

§§§§§


V Pentiu III je chyba

Lukáš Kurka

c00p0046

Procesor Pentium III Coppermine počítá špatně. Po Pentiích na 60 MHz a 66 MHz, které špatně prováděly některé výpočty v plovoucí desetinné čárce, se objevila chyba v Pentiu III Coppermine. Chyba se u procesoru projevuje prohozením znaménka u některých operací SIMD. Jedná se o nové instrukce, jež jsou implementovány pouze v Pentiu III. Tím, že vývojáři nebudou tyto riskantní instrukce používat, sníží výkon procesoru na úroveň Pentia II / Celeron. Jedinou výhodou těchto procesorů tedy zůstává vyšší frekvence. Intel Pentium III má ještě jeden nedostatek, který se vyskytuje asi jen u 2 % procesorů. Jde o chybu při restartování počítače. Při stisku tlačítka Reset se počítač neresetuje a je nutno tlačítko zmáčknout znovu.


Microsoft skončil s Fahrenheitem

Lukáš Kurka

Skoro nachlup přesně po 2 letech skončil společný projekt Fahrenheit společností Microsoft a SGI. Projekt byl zaměřen na vytvoření nového grafického standardu pro nové tisíciletí. Cílem bylo vytvořit grafické API, což je soubor procedur a funkcí, které zprostředkovávají komunikaci mezi HW a SW. Díky tomu se programátor nemusí starat o to, pro jakou grafickou kartu program píše nebo zda-li je nějaká karta v počítači přítomna to za něj zajistí API. V API by byly zahrnuty jak knihovny Direct3D, tak i knihovny OpenGL pro zajištění zpětné kompatibility. Bohužel Microsoft tuto spolupráci ukončil. Stalo se tak zřejmě proto, že se nepodařilo vložit OpenGL do systému Windows 2000. Postup Microsoftu je zde naprosto zřejmý. V době, kdy bylo oficiální ohlášení Windows 2000 již poněkolikáté odloženo a od beta-testerů se neustále ozývají připomínky o pomalosti OpenGL pod Windows, se nemůžeme Microsoftu divit. Ten tak přistoupil k radikálnímu řešení, a to naprostému odstranění ovladačů OpenGL z Windows. Nejvíce se asi tato skutečnost dotkne pracovníků s výkonnými CAD aplikacemi. Microsoft udává, že uživatelů naprosto závislých na OpenGL je jen minorita (asi okolo 5-10 %). Těm nyní nezbývá, než doufat v podporu ze strany výrobců grafických karet.


Krátké zprávy

Šifra GSM nabourána

Oficiální místa se k této informaci zatím nevyjadřují, nebo jen neochotně přiznávají, že k ní došlo. Pro šifrování hovorů v mobilních telefonech GSM se používá šifra A 5/1. V roce 1998 se již podařilo prolomit šifru A 5/2, která je jednodušší verzí šifry A 5/1 a používá se především v Asii. Izraelští kryptografové Adi Shamir a Alexe Birukov ohlásili, že se jim podařilo rozluštit šifru A 5/1. (Mimochodem, první z nich je zakladatelem šifry RSA ). Ještě zajímavější však je, že se jim to podařilo za použití obyčejného počítače s procesorem Pentium, 124 MB RAM a 140GB prostorem na disku. Dekódování hovoru trvalo několik hodin. Po této analýze však již nebyl problém se na hovor napojit do několika sekund. Je zřejmé, že se speciálním hardwarem by to trvalo ještě mnohem kratší dobu. Bohužel nebyly zveřejněny další detaily, takže není jasné, zdali bylo možné poslouchat hovory pouze z jednoho určitého telefonu. Také není jasné, zda bylo možné přejít do jiné buňky a pokračovat v odposlechu, nebo zdali musela proběhnout další analýza. Jedno však jisté je pokud se nezmění zabezpečovací systém, odposlech bude čím dál jednodušší.-LK

§§§§§


Britannica na Internetu

Petra Musílková

c00p0048

Všech 32 svazků encyklopedie Britannica, tedy asi 44 milionů hesel, je k dispozici na Síti sítí a to zdarma. Konzervativní čtenáři budou nejspíše i nadále používat tištěné exempláře tohoto slavného díla, jež vyšlo poprvé v roce 1768 ve skotském Edinbourghu. Nová webovská podoba, kterou naleznete na internetové adrese www.britannica.com nicméně umožní podstatné rozšíření čtenářské obce a okamžitou dostupnost kompletní encyklopedie po celém světě, bez nutnosti vláčení desítky kilogramů těžkých tištěných svazků.

Ředitel projektu uvedl, že mají 230letou vydavatelskou zkušenost a domnívá se, že Internet umožní přitáhnout ještě více lidí podle jeho slov až 200 milionů osob. Co se týká financování celého projektu, tak společnost doufá, že se jí podaří zachovat si alespoň částečný zisk prostřednictvím reklamní přílohy na stránce.

Poté, co nedávno Encyklopedia Britannica spustila svoji internetovou podobu a potom pod náporem uživatelů aplikace spadla, nyní už vše opět funguje. Můžete se tak i vy těšit z obrovského množství vědomostí, k nimž máte přístup zcela zdarma. Aplikace je navíc rychlá a hledání je doplněno i odkazy na další zdroje.


Krátké zprávy

AT Computers & HP

Firma AT Computers od prosince 1999 rozšířila distribuční smlouvu se společností Hewlett-Packard o produkty na úschovu dat (CD-RW, SureStore, DLT knihovny, StorageSystems atd.). Doplňuje tak svou nabídku nejen o populární CD-RW mechaniky, ale také o komplexní řešení zálohovacích systémů včetně datových knihoven. Firma nabízí též plnou technickou a obchodní podporu pro veškeré produkty společnosti Hewlett-Packard. Dále exkluzivně v ČR nabízí veškeré produkty HP Omnibook v plné české lokalizaci, a jako jediný distributor v ČR ihned k dodání HP Internet Brio s připojení na Internet.-SM


Majáky pro děti

PETRA MUSÍLKOVÁ

České veřejnosti byl nedávno představen ojedinělý internetový projekt Nadace Charty 77 a společnosti INTERNET OnLine Majáky. Tento nekomerční program má za cíl prostřednictvím Internetu zpříjemnit dlouhodobě nemocným dětem jejich pobyt v nemocnicích, který se často počítá ne na dny, ale na týdny a měsíce. To, že je projekt zcela unikátní, dokládala na úvodní tiskové konferenci i přítomnost českého ministra práce a sociálních věcí Vladimíra Špidly a přítomnost jednoho z aktérů projektu a člena Nadace Charty 77, Jiřího Lábuse.

V první fázi celého projektu, který začal na počátku podzimu, byly nemocnice vybaveny počítači, připojeny pevnou linkou k internetové síti a byl vytvořený speciální dětský web www.majaky.cz. Instalace počítačů, stejně tak připojení v nemocnicích byly provedeny zdarma. Společnost INTERNET OnLine do projektu v první fázi investoval zhruba 2 miliony korun. Pro práci na Internetu a s počítači je proškolován personál nemocnic i děti. Ty se tak naučí ovládat počítač, práci s Internetem a také s webovým prostředím Majáků. Počet nemocnic by navíc neměl být konečný. Postupně by se měla připojovat i další zařízení, kde jsou dlouhodobě hospitalizovány nemocné děti.

Internetové Majáky by měly být pro děti domovským místem, odkud se budou vydávat na cesty Internetem a kam se mohou vracet i po svém návratu z nemocnice. Pohyb na Síti nebude pro děti omezen. Budou mít možnost surfovat i po jiných webech. Internet by měl podle organizátorů projektu především zpestřit a oživit činnost dětí při jejich pobytu v nemocnici.

Děti budou mít možnost na Webu vytvářet svoje vlastní stránky, učit se programovat v kódu HTML, hrát hry, malovat si, pořádat diskusní fóra a chatovat. Každé dítě bude mít svou e-mailovou adresu, bude si moci vytvářet svoje vlastní chat-roomy, například pro komunikaci s rodiči. Na webových stránkách Majáků je mimo jiné i pohádkovník, ve kterém si mohou děti bez rozdílu věku samy vytvořit svou pohádku.

Zbývá již jen celému projektu Majáky a zejména dětem popřát mnoho zdarů nejen při práci s Internetem, ale především v jejich životě. Ať mají na pobyt v nemocnici lepší vzpomínky než jejich předchůdci, kteří tyto možnosti neměli.


Kam až dospminiaturizace?

PETRA MUSÍLKOVÁ

Umíte si představit počítač, jehož plocha by zabírala jen asi jeden čtvereční milimetr a na výšku byste mu nenaměřili více než setinu milimetru? Pokud by se vám ho ovšem, nejspíš pomocí nějaké lupy, podařilo nejprve vůbec najít, že! Zdá se vám to neuvěřitelné? Absurdní? Kdo by se pokoušel něco tak titěrného sestrojit? A jak chce dokázat, aby taková miniaturka fungovala jako počítač?

Snílek nebo vynálezce?

Tou nejpovolanější osobou, která by vám mohla na všechny tyto otázky odpovědět, je pan Kris Pister. Právě teď nejspíš někde ve své miniaturizační laboratoři na jedné z kalifornských universit bádá nad tím, jak tak obrovské zmenšení technicky provést, jak udělat počítač menším, ještě menším, až bude nejmenším na celém světě. Cesta do hlubin Pisterovy duše by nám nejspíš odhalila, proč se rozhodl na něčem takovém pracovat a jak si představuje, že bude jeho vynález fungovat. Jistě bychom také zjistili, že tento vědec nebude určitě jenom tak nějaký snílek, kterému se v hlavě zrodil další technicky neproveditelný nápad, neboť mu jeho výzkum financuje samotné ministerstvo obrany USA. Inženýr Pister už od něj dostal půldruhého milionu dolarů, aby svůj "inteligentní elektronický prach" vyvinul.

Počítače v plenkách

Označení inteligentní elektronický prach se pro chystané mikročipy užívá i ve vědeckých kruzích a nejspíš i ve sférách vojenských, neboť se dá přepokládat, že investuje-li ministerstvo obrany do takového druhu výzkumu, očekává obohacení své techniky o nejnovější vymoženosti použitelné k tajným vojenským účelům. Kris Pister si ovšem představuje hlavně daleko všestrannější a všeobecně prospěšnější využití svého vynálezu, která nebudou mít s armádou nic společného pokud ovšem vojáci nezačnou nosit třeba plenky. Právě v nich, stejně jako například v kojeneckých dupačkách by se prý daly mikročipy využívat k tomu, aby měřily teplotu dítěte, jeho tep, kontrolovaly dech a další životně důležité funkce. No řekněte, hledali byste na podobných místech takovou techniku? Pořídili byste svému drobečkovi počítač, abyste mohli zkontrolovat, jestli má stále pocit sucha a bezpečí? Kromě dětských zadečků by prý mohl být Pisterův vynález úspěšně umístěn i v etiketách a na obalech zboží a pomáhat tak jeho dodavatelům kontrolovat stav zásilky během přepravy.

Bude součástí manuálu i lupa?

A kdy si tedy budeme moct koupit výrobek, který bude mít v etiketě instalovaný počítač? K příštím Vánocům si takové věci asi ještě nepořídíme, ale autor nápadu se rozhodně chystá vyvinout přístroj velikosti zrnka písku do tří let. Toto "zrnko" by mělo být podle jeho představ vybaveno analogovým procesorem, senzorem, přívodem proudu a laserovou komunikací. Myslím, že to zní rozhodně zajímavě a že bude mít pan Pister ještě hodně práce, aby své předsevzetí splnil. Také mě ale napadlo, že by měl možná ke svému přístroji přidat uživatelům ještě pořádné brýle, silnou lupu nebo mikroskop, aby s ním mohli vůbec manipulovat, natož s ním nějak lidsky pracovat. Takové pochybnosti o praktické využitelnosti a funkčnosti svého "zrnka" by nám však vynálezce s radostí vyvrátil vysvětlením, že naše malé "zrnko" by bylo napojeno na větší počítač, jehož prostřednictvím bychom s ním mohli komunikovat. Tento problém už má také navržené své řešení: zvukové signály jsou technicky příliš náročné a vyžadují spoustu energie, a proto by měla být použita laserová komunikace, která by fungovala oběma směry.

Za kolik?

Další otázka z řad praktiků by nepochybně mířila na choulostivou oblast cenové dostupnosti vynalezených přístrojů, která by mohla způsobit jejich absolutní nevyužitelnost v běžném životě. Vynálezce však navzdory všemu doufá, že jeho konfigurace bude opravdu levná a že jeho MEMS (Microelectromechanical Systems) budou stát v přepočtu jen asi dvacet feniků a fungovat jako součástky na časově omezené použití. "Mojí vizí je," řekl Kris Pister "aby každý výrobek, který stojí víc než deset dolarů, měl vlastní miniaturní senzor a komunikátor. Výrobci tím budou moci kontrolovat své zásoby a zákazníci kvalitu svých nákupů." Co takové vizi říkáte? Těšíte se, až bude mít za pár let počítač i vaše dítě v plenkách a miniaturní elektromechanická zrnka se na vás posypou odevšad jako písek na Sahaře? Nezbývá než doufat, že nás nezasypou a že nám ten "inteligentní elektronický prach" bude opravdu k užitku, jak si to přeje jeho vynálezce.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0049

SAS Institute vybavila UK

Univerzita Karlova přijala od společnosti SAS Institute za symbolickou cenu nejmodernější software pro podporu rozhodování. Firma tak pomáhá vytvořit UK takové podmínky pro studium, jaké mají studenti na předních zahraničních univerzitách. SAS plně vybaví 53 pracovišť a poskytne vzdělávací kursy pro vedoucí pracovníky. Software obsahuje zejména komponenty pro práci s daty a pro jejich reálné využití.-PN

HP v roce 1999 slavila

60 let své existence. Za tento rok dosáhla tržeb ve výši 42,4 miliardy USD, což představuje meziroční růst o 7 procent.Také v České republice dosáhla společnost významného růstu, když objem objednávek vzrostl oproti minulému roku přibližně o 15 milionů USD na konečných 127,5 milionu USD (přibližně 4,3 mld. Kč ).-PN

LCS & EPe

Společnosti LCS International (LCS) a EXPERT & PARTNER engineering (EPe) se dohodly na strategické spolupráci při implementacích podnikového informačního systému NORIS. EPe tak rozšířila řady implementačních partnerů projektu NORIS Open. Pro EPe je spolupráce s LCS výsledkem dlouhodobé strategie, jejímž cílem bylo rozšířit portfolio nabízených produktů o informační systém v oblasti ERP.-PN

COMPAQ - zákaznické centrum

Společnost Compaq nedávno otevřela své první zákaznické centrum ve střední a východní Evropě. Od 1. prosince 1999 se mohou zákazníci společnosti obrátit se svými dotazy na telefonní číslo 02/61 108 108, které je v provozu každý pracovní den od 8 do 18 hodin.-PN

Labyrint světa, ráj srdce

Společnost Dell Computer, s. r. o., věnovala sdružení Tereza počítačové vybavení u příležitosti slavnostního otevření jejího osvětového a komunitního centra o otázkách životního prostředí s názvem "Labyrint světa a ráj srdce".-PN

GLOBOPOLIS.COM

Globopolis.com, nové středoevropské webové stránky o životním stylu, kultuře, cestování a turistice, započaly strategickou spolupráci s Kulturou v Praze, jedním z nejčtenějších českých kulturních přehledů.

Jedná se o webové stránky o životním stylu, kultuře, cestování a turistice, sestávající z mnohojazyčných průvodců jednotlivými městy střední a východní Evropy. Prostřednictvím spolupráce s místními informačními providery poskytuje Web uživatelům nejnovější informace o restauracích, klubech, kinech, divadlech, operních představeních a mnohém dalším, vždy v řeči dané země, dále v němčině a angličtině. Získáváním informací a nacházením správných řešení je Globopolis.com v pozici, kdy může plně využít rozvoje Internetu jako média pro všechny, kdo žijí či pouze cestují po městech dané oblasti.-PN

Vzdělávání přes Internet

Na tiskové konferenci společností Vyšší komerční akademie C.S.I. a INTERNET On-Line byl prezentován nový pilotní projekt s názvem "Vzdělávání prostřednictvím Internetu". V současné době je směrován především do oblasti celoživotního vzdělávání, resp. dálkového studia. Nabídka je tedy určena nejširší veřejnosti v podnicích primární, sekundární i terciální sféry, zaměstnavatelům i individuálním tuzemským a zahraničním zájemcům. Tedy všem, kdo si potřebují doplnit odborné znalosti v rámci systému celoživotního vzdělávání, které je pro praxi tolik potřebné, ale z mnoha důvodů ne pro všechny dostupné. Přáním je také, aby projekt byl významným přínosem pro tělesně postižené a dlouhodobě nemocné spoluobčany, aby jeho prostřednictvím vzdělání přišlo za nimi a usnadnilo jejich integraci do společnosti nebo pomohlo vrátit smysl života.-PN

Firma DNS, s. r. o., prodána

společností CHS Czechia, s. r. o., firmě eD Sustems, a. s. Nový vlastník chce rozvíjet stávající strategii společnosti, která je dodavatelem technologické infrastruktury a služeb na českém trhu.-PN

Rekordní tržby

Společnost AutoCont CZ, a. s., největší česká soukromá společnost podnikající ve sféře dodávek produktů a služeb v oblasti výpočetní techniky, oznamuje rekordní tržby svého prodejního serveru AutoCont Internet Shop. AutoCont Internet Shop (http://shop.autocont. cz) virtuální internetový obchod společnosti AutoCont, dosáhl v listopadu rekordních tržeb v hodnotě 3,1 mil., což je podle dostupných informací nejvíce na českém internetovém trhu. Očekávaný celkový letošní obrat by se měl dostat přes hranici 15 mil. Kč.-PN

3Com e-Networks

S elektronickým obchodováním, které se objevuje jako klíčová strategie podnikání v nadcházejícím tisíciletí, přichází impuls pro firmy všech typů, aby zavedly sítě, jež vylepší jejich interní provoz a propojení na vnější svět. Na výroční uživatelské konferenci firmy 3Com Corporation stovky firem oznámily, že se připravují na elektronické podnikání a že spoléhají na 3Com jako na primárního dodavatele síťových produktů. Dle vedení společnosti tato konference prokázala, že 3Com splňuje rostoucí požadavky kladené na e-Networks.-PN

AutoCont CZ, a. s.

Společnost AutoCont CZ, a. s., rozšiřuje svou nabídku sortimentu o zařízení Playstation a o nejúspěšnější produkt společnosti Nintendo GameBoy. Od 1. prosince roku 1999 tak byla ve vybraných prodejnách AutoContu významně rozšířena nabídka herních konzolí, skládající se doposud pouze ze zařízení společností Microsoft a Logitech. Kromě samotných konzolí bude firma nabízet i množství herních titulů.-PN

Sun Solaris pro Itanium

Sun Microsystems oznámil, že operační prostředí Solaris pracuje na inženýrských prototypových systémech založených na intel-itaniovém procesoru. Milníku bylo dosaženo během Sunem stanovených testovacích období v Intelovských laboratořích v Beavertonu, Oregon. Při společné spolupráci inženýři Sun Solaris a Intel Itanium úspěšně odeslali e-mailovou zprávu prostřednictvím Internetu z prototypového systému pracujícího v operačním prostředí Solaris.-PN

Partnerský trojúhelník

Společná strategie vedla k vytvoření partnerského trojúhelníku společností Microsoft, s. r. o., Navision Software, s. r. o., a PragoData, a. s. Jejich společným cílem je nabídka progresivního IT řešení, které má povahu "digitálního nervového systému" a odpovídá aktuálním potřebám středně velkých společností v České republice. Ty potřebují moderní IT nástroje řízení osvědčené v globálním i EU prostředí, které jsou jim ušité na míru a ne přešívané z jiných "konfekčních velikostí". Navision produkty a platforma Microsoft, na které jsou postavené, pro ně nabízejí možné řešení. Digitální nervový systém (DNS) umožňuje shromáždit nejlepší myšlenky od všech pracovníků na všech úrovních organizace. Spočívá v propojených počítačích a integrovaném softwaru, které zajistí rychlý a přesný tok informací. Pracovníci tak mohou přijímat kvalifikovanější rozhodnutí. Nemusí se zabývat technikou a mohou se lépe soustředit na práci.

IBM pro Linux

Mezi poslední novinky v IBM patří spojenectví uzavřené v říjnu se společností Red Hat, Inc., jehož výsledkem je optimalizace softwaru IBM pro Linux dodávaný firmou Red Hat a pomoc zákazníkům s instalací tohoto otevřeného a stále populárnějšího operačního systému. Díky spolupráci s německou firmou SAP AG se podařilo optimalizovat oblíbený systém ERP SAP R/3 pro servery IBM Netfinity. Došlo také k otevření společných vývojových laboratoří SAP/IBM LinuxLab a nového vývojového centra v Německu. Vedle již zmíněných produktů IBM nabízí pro Linux také svou relační databázi DB2 Universal Database, produkty WebSphere Application Server. Pro prostředí Linux je také dostupné preview nejrozšířenějšího groupwaru na světě Lotus Domino Release 5 for Linux.-PN

HP & APC

Společnost American Power Conversion oznámila, že firma Hewlett-Packard Company si vybrala APC Redundant Switch k rozšíření dostupnosti systémů HP NetServer. Kromě toho, že je APC Redundant Switch doporučován pro všechny systémy HP NetServer, doporučuje firma HP společnost APC jako vybraného dodavatele UPS. Díky jednoduché architektuře přepínání lze APC Redundant Switch použít v mnoha konfiguracích včetně sledování kvality napájení jak z primárního, tak i redudantního zdroje nepřerušitelného napájení. Pokud systém zjistí potenciální přerušení zátěže, například při závažném výpadku napájení, automaticky přepíná zátěž na redudantní UPS.-PN

Adobe pro Linux

V souvislosti s rostoucí podporou pro operační systém Linux, který pomáhá podnikům budovat jejich internetové infrastruktury, oznámila společnost Adobe Systems svou počáteční podporu pro tuto platformu. Od prvního čtvrtletí roku 2000 bude Adobe nabízet linuxovou verzi softwaru Adobe Acrobat Distiller. Už nyní si mohou zákazníci Adobe stáhnout beta-verzi programu Adobe FrameMaker pro Linux z webového serveru Adobe.com.-PN


Dell Precision s pamětí RAMBUS

Petr Novák

Na trh byla uvedena nejrychlejší pracovní stanice firmy Dell Precision 420, vybavená nejnovější technologií paměti RAMBUS.

Pracovní stanice Dell Precision 420 s jedním nebo dvěma procesory Intel Pentium III na frekvencích 733 nebo 600 MHz s čipsetem Intel 840 a se systémovou sběrnicí na 133 MHz je systémem vyráběným na míru zákazníkům z řad vývojářů, grafiků, designerů či architektů, používajících nejnáročnější aplikace.

Dell Precision 420 představuje nejnovější technologie pro pracovní stanice včetně dvoukanálových pamětí RAMBUS, pevných disků Ultra 160/M SCSI, grafických adaptérů AGP Pro a nových rychlejších grafických karet.

Systém je vybaven QuietCase technologií, která zajišťuje tišší chod pevných disků, nabízí ohromný ukládací prostor až na čtyřech pevných discích s kapacitou až 108 GB. Je vybaven jedním z nejlepších grafických akcelerátorů Intense 3D Wildcat 4110 Pro se 128 MB paměti a plnou kompatibilitou s AGP 4x Pro.

Na trh jsou rovněž uváděny pracovní stanice Dell Precision 220 s jedním nebo dvěma procesory Intel Pentium III na frekvencích 733, 667 nebo 533 MHz a čipovou sadou Intel 820 se systémovou sběrnicí běžící na 133 MHz. Konfigurace může obsahovat až 72 GB paměti na pevných discích, paměť RAMBUS do velikosti 512 MB a výběr z grafických karet pro 2D, OpenGL 3D či vícemonitorové řešení.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0050

Obchodní dům v obývákuZnáte to: sháníte něco za větší sumu peněz, a proto procházíte obchody, srovnáváte nabídky a sníte o tom, jestli by tohle nemohl udělat někdo za vás. Ve Spojených státech se tento sen stává pomalu skutečností. S rozmachem e-businessu přichází software, který kromě přehledného rozcestníku, vedoucího na rozličná internetová prodejní místa obchodující se vším, po čem vaše dušička touží, nabízí i přehledné srovnání nabízených produktů co do kvality i ceny a seznam vyzkoušených odkazů na obchody s nejlepšími referencemi. Vše je možné si vyzkoušet v demoverzi na http://www.mydoorways.com.-RON

§§§§§


Windows 2000 - Budou stát za to?

Václav Větvička

c00p0051

S tím jak se blíží mnohokrát odkládané datum, kdy bude nový operační systém Windows 2000 (připomínám, že původně mělo jít o Windows NT 5.0) představen veřejnosti, se stále více začíná objevovat otázka, kolik za něj vlastně zaplatíme. A nejedná se o pouhé náklady na zakoupení operačního systému.

Kolik za ně?

Studie výzkumníků Gartner Group překvapivě ukazují, že se nákup Windows 2000 překvapivě prodraží. Podle jejich výzkumů vycházejí náklady při migraci z Windows NT 4.0 na Windows 2000 zhruba na 1 200 až 2 000 dolarů na jeden počítač, při migraci z Windows 95/98 dokonce na 2 000 až 3 100 dolarů. Jedním z důvodů je skutečnost, že programátoři Microsoftu přidali do operačního systému řadu nástrojů dalších firem, takže to bude pro správce sítí znamenat dodatečné výdaje, neboť Windows 2000 mají v některých oblastech (např. bezpečnost, Active Directory nebo server management) řadu slabin, které se budou muset řešit nákupem dodatečných programů. Další náklady budou spočívat v nutnosti nákupu nového hardwaru, neboť starší hardware prostě nebude s nejnovějším operačním systémem kompatibilní. Nákladné budou i nejrůznější kursy, kterými bude většina správců sítí muset projít.

Potřebuje nová verze Windows nový hardware?

Další studie, pocházející z dílen Goga Information Group, vyčíslila náklady výrazně níže, na 973 dolarů při migraci na Windows 2000 Professional a dalších 107 dolarů při migraci na Windows 2000 Server. Studie však dodává, že zvýšení produktivity zaměstnanců, stabilnější počítače a kvalitnější síť by mohly tyto náklady vrátit zhruba za 12 měsíců. Nižší náklady vycházejí zejména z předpokladu, že řada firem by vylepšila či dokonce nahradila starší počítače bez ohledu na změnu operačního systému, neboť často se s nákupem nových počítačů čeká jen na začátek roku 2000. Pokud se týká malé kompatibility současného hardwaru, v tomto ohledu se oba odhady výrazně liší. Studie však rovnou upozorňuje na to, že firmy, které provedou upgrade hardwaru jen tak napolo, sice něco ušetří, ale ve skutečnosti peníze vyhodí z okna, protože nebudou schopny plně využít všech schopností Windows 2000.

Microsoft nepopírá

Microsoft výjimečně nedrží bobříka mlčení a určité dodatečné náklady přiznává. Připomíná však, že výrazné zvýšení kvality nového operačního systému zvýšené náklady určitě nahradí. Podobné výkřiky o tom, jak velký je kvantitativní skok nového operačního systému, jsme však již z Redfordu několikrát slyšeli. Schopnost Microsoftu hodit na trh polovařený software a nechat platící veřejnost vychytat většinu chyb, a ještě následně platit za jejich odstranění, maskované jako upgrade, je příslovečná, proto si první ostrou verzi Windows 2000 koupí zřejmě jen naprostý optimista.

Ve snaze uklidnit veřejnost můžeme na webové stránce Microsoftu dokonce najít obrovitý seznam hardwaru, který prý zaručeně bude s novým operačním systémem kompatibilní. Vize Microsoftu, že brzy budou Windows 2000 na každém počítači, se začíná poněkud zamlžovat.


TGRpro

Václav Větvička

Expanzní politika, na kterou firma 3Com vsadila ve snaze zabezpečit další rozšíření svých kapesních organizérů a kterou zabezpečuje zejména širokou distribucí licenčních práv na operační systém a design, se očividně vyplácí.

Nový majitelé licencí se totiž většinou nesnaží bezhlavě nabídnout v podstatě identický přístroj s mateřským Palmem, ale připraví pro zákazníky nějaká další zajímavá vylepšení. Klasickým příkladem je nejnovější palmtop, který na předvánoční trh vrhla firma TRGpro (www.trgpro.com).

Nový palmtop je postaven na platformě Palm Computing, pracuje s nejnovější verzí operačního systému Palm OS 3.3, pod kapotou se skrývá 8MB RAM a 2 MB Flash paměti, Compact Flash Expansion slot je kompatibilní se všemi standardními kartami Flash včetně 340MB MicroDrive firmy IBM. Srdcem palmtopu je procesor DragonBall-EX MC68EX326 firmy Motorola, pracující při 16 MHz. Na rozdíl od organizátorů Palm je zde možnost audia, zabudované aplikace zahrnují FlashPro, CFpro a CFBackup. Vedle těchto novinek zde najdeme všechny aplikace, které jsou standardní pro palmtopy Palm. Vyšší kapacita paměti umožňuje uložení až 24 000 adres, 6 000 záznamů, 800 zpráv elektronické pošty, 10 let schůzek a 6 000 příkazů. Cena 330 dolarů odpovídá ceně srovnatelných přístrojů konkurenčních firem, nabízejících palmtopy pracující se stejným operačním systémem.

Kompatibilita s periferním hardwarem jiných firem připraveným pro organizéry řady Palm III je příjemným překvapením a ukazuje na to, že TGRpro konstrukčně vyšel z oblíbené trojky. Podsvětlený monochromatický displej je stejně kvalitní jako u nových organizátorů Palm a mám pocit, že pochází ze stejné výrobní linky. Knoflíky pro ovládání jsou od Palmu jen těžko rozeznatelné, data můžeme vkládat třemi způsoby synchronizací s počítačem, pomocí softwarové klávesnice nebo rukopisem prostřednictvím softwaru Grafitti rozeznávajím rukopis. Přístroj o rozměrech 121 x 82 x 20 mm váží 170 g včetně dvou AAA baterií. Při normálním provozu baterie vydržely přes osm týdnů, což odpovídá firemním informacím. K základnímu vybavení patří i ochranný obal a synchronizační kolébka. Synchronizace je zhruba o 50 procent rychlejší nežli u palmtopu PalmV, o 20 procent rychlejší než u PalmVx a nepatrně překonává i nejrychlejší palmtop Visor. Vedle synchronizačního kabelu, spojující kolébku se sériovým portem počítače, je k dispozici i infračervený port IrDA v1.2 o rychlosti 115 K baudů.

V podstatě lze říci, že se jedná o první kapesní organizátor, kterému se podařilo spojit jednoduchost, funkčnost a současně i bohatou výbavu nejrůznějších aplikací. Kombinací osvědčeného palmtopu s možnostmi expanzí prostřednictvím karet CompactFlash získáme možnost prohlížení velkých datových souborů, které nebyly dosud na palmtopech Palm dostupné. S palmtopem TGRpro se nám do rukou dostává kvalitativně nový produkt, jenž si v každém ohledu zaslouží naší pozornost.


Fuga eDiary

Václav Větvička

Jako by nejrůznějších palmtopů nebylo na trhu dost, poměrně neznámá kalifornská firma Fuga Corporation (www.fuga.com) se rozhodla pustit se do souboje s šampiónem kapesních organizérů 3Com. Její želízko v ohni se jmenuje Fuga eDiary, a svou cenou pod 150 dolarů se zařadila mezi nejlevnější nabízené organizéry. Firma očividně sází na to, že obyčejný zákazník začíná být zahlcen funkcemi, které mu špičkové přístroje nabízené konkurencí začínají v poslední době nabízet, a že se rád vrátí k jednoduchému přístroji se snadno naučitelným ovládáním. To není na dnešním trhu nic nového. Na jedné straně spektra stojí designově i technicky dokonalá řada Palm, na druhé straně pak několik produktů, které většinou nejsou ani příliš kvalitní, ani vzhledově příliš zajímavé, takže o ně náročné oko platícího zákazníka moc nezavadí. Fuga eDiary se snaží zaujmout své místo právě mezi těmi obyčejnými levnými přístroji, a slibuje, že kvalitou překvapí. Očividná je snaha nalákat zákazníka, jenž si až dosud vystačil s tužkou a kusem papíru.

Zelená krabička o rozměrech 12 x 7 x 2 cm a váze 157 g má i ochranný obal, který se ovšem poměrně obtížně sundává. Dvě baterie typu AAA vydrží 2 až 6 měsíců podle typu provozu. Jedná se o přístroj, který opravdu je možno použít pro základní ukládání dat, schůzek a elektronických adres eDiary zvládne až 3 000 záznamů. Fuga zvládne i jednoduché výpočty. Tím však soubor jejích schopností končí, takže při porovnání třeba s palmtopem Palm IIIx představuje spíše přihlouplého příbuzného. Není zde rozeznávání rukopisu, displej je velmi špatně čitelný a vyklepávání písmen do softwarové klávesnice není nic příjemného. Navíc přístroj používá rozhraní VuOne vyvinuté firmou Fuga, která se při vývoji nijak nepředvedla. Všechny funkce se na displeji objeví najednou, ostentativně proto, aby se odstranilo "pracné" přepínání mezi jednotlivými funkcemi. Spolu s nekvalitním displejem to ovšem znamená, že bychom si na používání měli vzít minimálně brýle a ti z nás, jsou na tom se zrakem ještě hůře, potom sáhnou raději po lupě. Určení jednotlivých funkcí je neobvykle označeno pouhými písmeny, takže písmeno A znamená schůzky, písmeno E náklady. Telefonní čísla jsou řazena podle pořadí jako telefon č. 1, telefon č. 2. Rozdělení na soukromé a služební je nad síly organizéru. Pro spojení s počítačem zde neslouží synchronizační kolébka, ale obyčejný kabel. Pro synchronizaci navíc musíme současně zmáčkout knoflík na palmtopu a na obrazovce počítače. Nový palmtop proto můžeme doporučit pouze masochistům nebo těm, kteří musí mít za každou cenu něco speciálního. Pro ty kapesními organizéry dosud nezasažené můžeme jen doporučit, ať u propisovačky a papíru raději zůstanou, neboť nepříjemnější palmtop na trhu zřejmě neexistuje.


Palmtopy si začnou vyprávět?

Václav Větvička

Poprvé někoho potkáte a váš kapesní organizátor sám od sebe pošle vaši navštívenku přímo do jeho mobilního telefonu nebo palmtopu. Schůze skončí a ve vašem organizéru budou automaticky všechna data a poznámky, aniž jste museli hnout prstem. Zní to lákavě? Právě na vývoji podobných funkcí pracuje malá firma ze Severní Karoliny SoDeog Technologies. Minulý týden pustila firma do oběhu beta-verzi programu SyncTalk, který umožňuje přenos dat mezi organizéry, jejichž systémy byly až do této chvíle vzájemně inkompatibilní.

Současná beta-verze programu SyncTalk, jež umožňuje prostřednictvím infračerveného portu přenos informací o schůzkách a telefonech, je zdarma ke stažení z webové stránky firmy, finální verze, jejíž cena není zatím k dispozici, bude na trh uvedena v lednu příštího roku. Ostrá verze bude doplněna o možnost přenosu poznámek a různých funkcí.

SyncTalk pracuje s operačními systémy Palm OS 3 a vyšším (tj. pro palmtopy třídy Palm III a výše), Windows CE 2.0 a vyšším, a EPOC32 (firmy Psion). Ve chvíli, kdy standardní systémy Wireless Application Protocol (WAP) a Bluetooth budou oficiálně k dispozici, schopnosti SyncTalku budou patřičně vylepšeny. Trik je v tom, že SyncTalk pracuje v podstatě nadřazeně jednotlivým operačním systémům, takže umožňuje překlad mezi kódy, které jednotlivé operační systémy používají k ukládání dat.

Systémy WAP, jež se soustřeďují na propojení Internetu a mobilních telefonů, a Bluetooth, který zabezpečuje bezdrátové propojení mezi počítači, periferiemi a palmtopy, jsou prvním krokem v tvorbě budoucích spojení, kdy bude domácí či firemní síť stále k dispozici, ať budete kdekoliv. Předpokládá se, že oba systémy se stanou široce uznávanými standardy, což povede k širokému uplatnění v oblasti počítačů, organizérů, počítačových sítí a mobilních telefonů. K plnému uplatnění těchto systémů by mělo dojít zhruba do dvou let, nová generace chytrých mobilních telefonů (smart phones) se na trhu objeví počátkem roku 2000.

§§§§§


PC World CD


Programujete?

Patrik Malina

c00p0047

Sice až s číslem 2/2000, ale přece jen dospěl náš časopis do posledního roku tisíciletí. Problém přechodu na nové datum nás nijak vážně nepostihl, a proto vám přinášíme i novou přílohu na stříbrném disku. Téma CD je tentokrát věnováno programátorům (či vývojářům), kteří třeba nehodlají investovat velké peníze do nástrojů a nechtějí krást, hledají ukázky práce svých kolegů, aby se přiučili, nebo potřebují užitečnou pomůcku. Všichni milovníci práce s grafikou mohou vyzkoušet aplikaci GIMP (pro OS Windows) a chcete-li se přesvědčit, že Linux není jen experimentální platformou pro dobrodruhy, určitě nepřehlédněte velice kvalitní distribuci od firmy Corel.

Největší prostor na CD tentokrát zabírá distribuce operačního systému Corel Linux, o němž se podrobněji dočtete v jednom z rámečků. Pro základní informaci uveďme, že se jedná o profesionálně velmi dobře připravenou distribuci, jež se prozatím zřejmě nejvíce přiblížila svým provedením běžným uživatelům, jejichž zájem je upřen na grafická uživatelská rozhraní. Další zajímavost v rubrice Novinky je již zaměřena na uživatele Windows a jde o kvalitní grafický editor GIMP, o němž si také přečtěte v rámečku. Po čase se opět vracíme k soutěži o nejlepší internetovou stránku a nabízíme vám dvě zajímavé k prohlédnutí. Nechybí ani aktualizovaný přehled obsahu CD za uplynulý ročník a elektronická podoba našich čísel.

Velká část rubriky Software je zaměřena na vývojáře. Firma Borland Inprise nabídla před časem všem programátorům v jazyce JAVA zdarma svůj špičkový produkt JBuilder Foundation. Tento nástroj je dostupný ke stažení na Internetu pro více platforem, náš časopis dostal možnost distribuovat verzi pro OS Solaris. Produkt je zcela zdarma a jedinou podmínkou je registrace na internetové stránce, na niž se dostanete z připojeného dokumentu. V části Téma CD pak naleznete další materiál určený programátorům. Potřebujete-li kompletní vývojářský nástroj, vyzkoušejte buďto Bloodshed Dev-Pascal (jazyk Pascal, resp. Turbo Pascal), nebo Bloodshed Dev-C++ a LCC-Win32 (pro jazyk C/C++). Jedná se o kvalitní programy, s nimiž vytvoříte plně funkční aplikace pro DOS či 32bitová Windows, a navíc jsou všechny dostupné zdarma. Pokud potřebujete k překladači jakéhokoliv jazyka připojit pouze vývojové prostředí, zkuste Super IDE nebo Visual Programming Armoury. Pro tvůrce v C/C++ jsou připraveny zajímavé pomůcky jako Understand for C++ (analýza a vytváření dokumentace ke zdrojovému kódu), Class Builder (pro tvorbu objektů) či BCGControl Bar (rozšíření knihovny MFC). Chcete-li se přiučit na příkladech, vyzkoušejte třeba Cephes Mathematical Library (jak na matematiku), Snippets (téměř 100 000 řádků ukázkových kódů) nebo CCodeWiz (definování základních tříd pro WinApi). Nezapomněli jsme ani na programátory v jazyce JAVA či Visual Basic, a milovníci Assembleru a hexadecimálních čísel si přijdou na své s aplikací Hackman. Dodejme, že většina zde uvedených programů a pomůcek je zdarma.

Tvůrci sharewarových produktů se velmi činili, a proto v části Servis naleznete nadílku nových verzí výborných programů. K prohlížení obrázků jsou určeny ACDSee 3.0, Irfan View 3.10 ("na doma" je zdarma) či PolyView 3.32. Kreativním milovníkům grafiky je určena poslední verze nástroje Paint Shop Pro 6.01 a výrobci webovských stránek mohou vyzkoušet nový Homesite 4.5 či Arachnophilia 4.0 (freeware). Nové verze se dočkal také velmi oblíbený správce souborů Windows Commander 4.03 a kvalitní přehrávač MP3 souborů Sonique. Pokud potřebujete chránit svá data nebo poštovní korespondenci, sáhněte po poslední verzi technologie PGP 6.5.2a. Nakonec zmíníme výborný balík doplňků pro MS Excel Power Utility Pak.

Ze zajímavých novinek můžete tradičně vybírat v části Vyzkoušejte si. Opět potěšíme tvůrce internetových stránek špičkovou novinkou v podobě editoru Macromedia Dreamweaver 3.0, jenž umožňuje návrh metodou WYSIWYG, tedy bez přímého psaní kódu. Chcete-li vytvářet strukturované hypertextové dokumenty či elektronické publikace (v podobě HTML nebo klasické nápovědy), sáhněte po aplikaci HyperText Studio, a hledáte-li kvalitního poštovního klienta, určitě nepřehlédněte The Bat! s českou lokalizací. Pro automatizaci práce ve Windows je určena kvalitní pomůcka Macro Express 2000 a nastavení Windows se věnují nástroje System Mechanic či X-Setup. To samozřejmě není zdaleka vše. Mezi nejnovějšími definičními soubory pro antivirové programy v části Antiviry naleznete také aktuální freewarový nástroj Antidote, jenž vám bez instalace může prověřit počítač.

V rubrice Komunikace je k dispozici prozatím poslední verze balíku Netscape Communicator, velmi populárního mnohoúčelového nástroje pro využívání Internetu. V duchu tematiky CD zde také naleznete velmi pěkný editor XML stránek XMLwriter (s přehledným grafickým rozhraním) a několik editorů pro práci se skripty. Hledáte-li něco na Internetu, zkuste Copernic 2000, a pro konference po síti je určena nová verze MS NetMeeting 3.01. Rubrika Hardware pak přináší nejnovější ovladače pro čipy grafických karet a aktuální tabulky TOPů, tentokrát přechodně v podobě excelovské tabulky. Pohled na naší webovskou stránku napovídá, že cosi není úplně v pořádku, proto volíme jinou formu, ale nebojte se, na našich stránkách se usilovně pracuje.

Přehoupli jsme se tedy šťastně do dalšího roku a věřím, že první letošní CD se vám opět bude líbit. Už teď vám mohu slíbit, že i ta následující přinesou nejméně tolik zajímavostí jako ta loňská, a důkladně vás vybaví pro práci s počítačem. Nezapomeňte, že s naším časopisem a CD získáte vždy nějakou výhodu či příjemné překvapení, a zachovejte nám i do budoucna přízeň!

GIMP pro Windows

Na jednom z minulých CD jste mohli narazit na výborný program pro práci s bitmapovou grafikou s názvem GIMP. Aplikace se prosadila a stala velmi populární na platformě Linux, avšak jeden z vývojářů provedl také portaci do Windows a nabídl tak možnost široké obci uživatelů tento zdařilý nástroj vyzkoušet. Aby nedošlo k nedorozumění, připojujeme několik poznámek, jež autor uvádí. Program GIMP byl upraven do Windows v podstatě na experimentální bázi (podpora je zaměřena na verzi pro OS Linux), není zde tedy záruka, že bude fungovat stejně spolehlivě, jako drahé komerční produkty. Autor sám upozorňuje, že aplikace může někdy dost "padat" v závislosti na náročnosti prováděných úkolů. Na našem CD jsou pro jistotu verze dvě, pokud vám nebude fungovat dobře novější, vyzkoušejte tu starší, jež bude jistě stabilnější. Má zkušenost je velmi dobrá, program běží zatím prakticky bezchybně. V GIMPu naleznete velkou řadu nástrojů pro grafickou práci, a pokud budete mít pocit bezradnosti, poohlédněte se po našem CD 1/2000, kde byl k linuxové verzi přiložen manuál (v obou OS je uživatelské rozhraní samozřejmě stejné). Máte-li však zkušenost s jinými programy pro grafickou práci, zorientujete se jistě mezi panely a nabídkami velmi rychle. Na závěr dodejme, že asi největšího nasazení se GIMPu dostalo mezi tvůrci internetové grafiky. Jeho kvality teď můžete prověřit sami, a máte-li chuť, napište jak to dopadlo.

Další informace:

http://www.gimp.org/tml/gimp/win32/

http://www.gimp.org/

Corel Linux

S operačním systémem Linux se v našem časopise nesetkáváte poprvé a dnes se k němu opět vracíme, tentokrát v provedení světoznámé kanadské firmy Corel. Ta je bezpochyby jedním z nejvýznamnějších hráčů počítačového světa, jenž do světa Linuxu vstoupil s ambicí na tvorbu vlastní distribuce. Jistě si řada z vás pokládá otázku, proč firma zaměřená a úspěšná na poli grafiky vstupuje do této oblasti, avšak zajímavější je, co tento fakt přináší. A to můžete zhodnotit sami, neboť na CD je k dispozici právě distribuce Corel Linux OS.

Autorská firma nabízí tento produkt ve třech základních provedeních, jež se samozřejmě liší množstvím aplikačního vybavení. Základní verze (je umístěna na CD) obsahuje kromě jádra operačního systému (je postaveno na kernelu Debian 2.2) základní vybavení pro správu a úspěšnou instalaci. Vyšší verze Standard a Deluxe (komerční) obsahují programové vybavení především pro kancelářskou práci (např. Corel Word Perfect 8). Nezbytnou součástí Linuxu (jak už bývá zvykem) ve všech verzích jsou servery pro různé služby (např. Apache), nástroje pro vývoj (především v jazyce C/C++) a další běžné vybavení, takže např. podpora sítí je samozřejmostí. Corel Linux tedy není žádnou "zdeformovanou uživatelskou hračkou", ale plnohodnotným operačním systémem s propracovaným uživatelským rozhraním. Mezi hlavní rysy, jež představují přínos autorské firmy, patří především velmi kvalitní uživatelské rozhraní. Zde je, stejně jako u dalších vylepšení, patrný záměr co nejvíce zpříjemnit práci běžnému uživateli. Další příjemnou pomůckou je Corel Install Express, jenž umožňuje zcela "bezbolestný" proces zavedení Linuxu na váš počítač. Umí automaticky detekovat PCI hardware, poskytuje možnost nastavení oddílů na disku a úpravu zaváděcí procedury, nechá vás nastavit některé instalační parametry, a samozřejmě má nápovědu. Důležité je, že jej lze normálně spustit z prostředí Windows. Výborně jsou zpracovány také např. Corel File Manager na správu souborů (plně grafický, zahrnuje browser) či Graphical Control Center (plně grafické rozhraní pro nastavení počítače a OS). Záměr tvůrců je tedy zřejmý přiblížit pohodlnost užívání Linuxu nejrozšířenějším Windows a umožnit tak i běžnému uživateli pohodlnou práci s počítačem na linuxové platformě. Naše CD je opět tzv. bootovací, můžete jej tedy rovnou použít pro přímé zavedení operačního systému z CD.

Další informace:

http://linux.corel.com/products/linux_os/index.htm

§§§§§


Trendy


Za co stojí vaši přátelé - Přesněji: Za kolik?

Martin Pumera

c00p0030

Nakolik si ceníte vašeho přátelství? Za kolik jste ochotni své přátele prodat? Za třicet stříbrných, anebo vám stačí i méně? Ne, to není akademická otázka, to je v dnešní internetové době naprosto reálný problém. Tak tedy za kolik?

Prodejte třeba i babičku

Kolik za ni můžete dostat? Současné ceny jsou: pětiprocentní podíl z jakéhokoli nákupu knihy nebo cédéčka, či přímo celých pět dolarů, pokud přítele přivedete jako nového zákazníka. Všechno co potřebujete udělat je přesvědčit jej, aby nakupoval v určitém internetovém obchodě.

Sen všech obchodníků se začíná plnit. Letadlový (nebo chcete-li virový) marketing se řítí po síti rychlostí světla, jedna zainteresovaná kavka to poví dvěma, ty dalším dvěma a tak dále, za chvíli se k obchodníkům začnou hrnout miliony, miliardy, biliony (stop, to stačí), zákazníků. Záhy začnou jejich účty praskat ve švech. Alespoň podle představ jejich marketingu. A to vše za 5 % z ceny prodaného zboží to je téměř zadarmo.

V předvánočním zmatku jsem si všiml na Amazonu věty asi tohoto znění: "Řekněte o nás svým přátelům, oni dostanou 5dolarový dárkový certifikát a vy, pokud si něco u nás koupí, ho dostanete také." A tak pokud jste podlehli, což není nic těžkého (kdo by nechtěl obdarovat pěti dolary svého přítele), na jeho adresu dostane e-mail ve znění "Kdy jste naposled slyšeli o vašem příteli, panu XY? Právě teď vám poslal certifikát na pět dolarů...." To, že právě poštovné a balné většiny produktů na Amazonu stojí okolo pěti "babek", mu již milosrdně nikdo nesdělí.

Nebo naopak můžete dostat e-mail vy sami od svého přítele, kterého do svých řad naverbovala konkurence, Barnes & Noble, ve znění: "Ahoj, jak se vede? Právě jsem se stal členem MybnLink programu. Pokud si tady něco koupíš přes můj link, dostanu 5 % z ceny. Tak neváhej a brzo si něco kup!"

Nebo si můžete podobný e-mail napsat sami sobě "vyděláte" na tom dvakrát (váš on-line obchodní dům ovšem také). Splní se sen všech marketingových obchodníků sami sebe stimulujete k vyšším nákupům.

Další nákupní internetové sites, například Accompany, nabízejí jiný model. Přesvědčete přátele, aby si koupili stejný výrobek spolu s vámi a všichni dostanete lepší, "množstevní" slevu. Na své stránce mají tyto sites tlačítko, po jehož stisknutí se objeví e-mailové okénko, do kterého jen doplníte adresu, do textového políčka se automaticky vygeneruje začátek: "Píšu ti, protože ti chci dát vědět o této skvělé slevě..." a můžete odeslat. Tato site má velmi mnoho zákazníků, někteří z nich však přiznávají, že kromě potěšení z až 20% slevy mají poněkud divný pocit z toho, že nutili své přátele koupit si přesně tento produkt v tomto obchodě za tuto cenu. Ale všichni svorně dodávají, že by to udělali znovu.

Tento nový virový marketing, spolu s takzvaným přidruženým programem (affiliate/associate program), jsou trendy Webu nejbližší budoucnosti.

Přidružené programy

Název zní jak ze starých dob RVHP. Ale ve skutečnosti se jedná o hypermoderní marketingový tah. On-line obchody nabízejí provozovatelům malých, méně navštěvovaných stránek tuto dohodu: Umísti na své stránky odkaz na náš obchod, a pokud se tudy k nám někdo dostane a něco si u nás koupí, dostaneš z toho podíl. Většinou se jedná o 5 %, pokud ale na svých stránkách doporučujete jednu konkrétní knihu, pak z případného nákupu dostanete celých 15 %.

Desetitisíce vlastníků stránek, kteří chtějí také získat něco z bohatství bohatých, se do těchto programů zapojují. Ale není všechno zlato, co se třpytí. Autor tohoto článku se nějakých peněz domohl jen proto, že přes svůj link nakupoval sám. Někteří provozovatelé amatérských hudebních stránek, zapojených do tohoto programu, uvádějí, že jim ani po roce žádné peníze nepřišly.

Není divu. Udává se, že jen asi jedno procento z návštěvníků takovýchto stránek na link klikne a z nich jedno procento si něco koupí. Takže pokud máte 10 000 přístupů ročně, je tady velká šance, že nákup provede jen jeden člověk. A to jsme u amerických odhadů kolik by se našlo koupěchtivých Čechů, žádní analytici neuvádějí. Pro velké on-line obchody je to velmi lákavé uvidí je tisíce zákazníků, vryjí se do jejich podvědomí, propagaci za ně udělá někdo jiný, miliony osobních e-mailů s jejich jménem kolují světem a je to nestojí téměř nic.

Přátelé? Ti už dávno odešli!

Většina lidí, kteří se účastní této marketingové hry, tvrdí, že obesílání přátel s výzvami ke koupi není nic špatného. Ale kde je hranice mezi upozorněním na výbornou cenu a spamem?

Tyto obchodní praktiky z vás spíše než zámožného přítele udělají nepopulárního známého, kterého už na žádný večírek nikdo nepozve. Kolik byste opravdu dali za své přátele? Pět dolarů?

Mimochodem, od skutečně dobrých přátel vám nejspíš dojde takovýto e-mail: "Až budeš příště potřebovat peníze, tak se prostě zeptej! A neposílej mi takovéhle nesmysly".

Odpovídající odkazy

www.amazon.comwww.mybnlink.comwww.accompany.com

§§§§§


Jak na to


Slovníček

c00p0016

Počítačový svět si libuje ve slangových výrazech a není zrovna snadné si je správně vyložit. S pomocí našich jednoduchých vysvětlení si ujasníte, co co znamená.Hardware

ATAPI. Advanced Technology Attachment Packet Interface. Standard pro připojení mechaniky CD-ROM přes rozhraní Enhanced IDE (který používají nejmodernější počítače pro práci s pevným diskem). Díky ATAPI standardu je nyní instalace mechanik CD-ROM mnohem snazší.

BIOS. Basic Input Output System. Software (většinou uchovávaný v paměti ROM), který podává operačnímu systému přesné informace o komponentech, jimiž PC disponuje. BIOS tedy zpravuje MS-DOS nebo Windows 95/98 o existenci a typu pevných disků, klávesnice, procesoru atd.

Bus (sběrnice). Vnitřní cesty pro přenos dat a signálů a komunikaci mezi jednotlivými komponentami. Sběrnice je v podstatě soubor speciálních vodičů nebo plošných spojů na základní desce, která také obsahuje konektory pro přídavné karty a ostatní zařízení. Typ sběrnice tedy také určuje, jaké rozšiřující karty můžete připojit.

Byte. Osm bitů (čísel v dvojkové soustavě 0 nebo 1, zapnuto nebo vypnuto, ano nebo ne) tvoří jeden byte a různé vzorce těchto osmi bitů poskytují dostatek kombinací k vyjádření standardních alfanumerických a interpunkčních znaků. Kilobyte pak představuje 1 024 bytů (nikoliv 1 000 bytů) a to znamená, že megabyte se rovná 1 048 576 bytům.

Cache (vyrovnávací paměť). Je to část paměti počítače, řádově měřená na kilobyty, jejímž úkolem je urychlit běžné operace. Cache tiskárny například dočasně přechovává veškeré výstupní informace, a vyrovná tak relativně pomalý tisk a mnohem rychlejší načítání dat z počítače. Paměť cache se snaží předvídat vaše další počínání a připraví si předem pár programových instrukcí.

CISC. Complex Instruction Set Computing. Toto tak trochu nesmyslně pojmenované zařízení rozpozná (například) běžnou architekturu čipu Intel od rychlejších, chytřejších čipů RISC.

Client. (klient). Pojem používaný při rozdělování systému na služby a uživatele. Klientem sítě může být například pracovní stanice (většinou se jedná o samostatný počítač), která může využívat soubory a programy centrálního serveru nemusí si je uchovávat pro vlastní potřebu.

CPU. Central Processing Unit (centrální procesorová jednotka). Jedná se v podstatě o to, čemu se běžně říká mikroprocesor. Tvrzení, že rychlost a kapacita CPU určují výkonnost PC, není zrovna přesné, protože ta závisí i na mnoha dalších komponentech, ale ani tak nemůžeme popřít jejich důležitost.

DIP switch. Miniaturní přepínač (většinou jich bývá celá skupinka), používaný pro nastavení hardwarových konfigurací pro příslušenství jako jsou modemy a tiskárny.

DRAM. Dynamic Random Access Memory (dynamická paměť RAM). V současné době je to nejlevnější, a tudíž také nejrozšířenější technologie pro vybavování PC pamětí.

Enhanced IDE. Jde o druh řídicí elektroniky užívané pro velké disky v nejmodernějších PC. EIDE je někdy také nazývána Fast ATA nebo High Performance ATA a jedná se o rozšíření standardu IDE (Integrated Drive Electronics); řadič EIDE (který bývá buď součástí základní desky, nebo je to přídavná zásuvná karta) může najednou odsluhovat až čtyři pevné disky a další zařízení, např. mechaniku CD--ROM a páskovou mechaniku.

Extended memory (přídavná paměť). Tento termín se vztahuje k jakémukoliv množství paměti, které přesahuje hranici 1 MB původního PC (asi r. 1983). Známa také jako XMS.

FAT. File Allocation Table (alokační tabulka souborů). Je to označení operačního systému MS-DOS a tato tabulka obsahuje informace o tom, kde se co na pevném i floppy disku počítače nachází. Představuje jediný prostředek, s jehož pomocí může DOS najít data na disku. DOS nemusí ukládat programy a data do po sobě následujících sektorů disku, místo toho se obrátí na nejbližší volný cluster. A právě FAT uchovává veškeré spojovací adresy pro po sobě následující, avšak fyzicky oddělené clustery.

FM synthesis. Frequency Modulation Synthesis (syntéza frekvenční modulace). Je to levný, ale velice spolehlivý způsob vytváření zvuku na PC. Má to však jeden háček, hudba vytvořená tímto způsobem zní hodně uměle. Wavetable skýtá mnohem lepší možnosti.

IDE. Integrated Drive Electronics. Je to nejoblíbenější typ pevného disku pro PC. Řídící elektronika je zabudována uvnitř zařízení, což znamená, že nemusíte vlastnit žádnou samostatnou zásuvnou kartu (jako je tomu u ovladače SCSI). Krom toho, že je mechanika IDE levnější než SCSI, má i výhodu jednodušší instalace.

I/O port. I/O (input/output) port je konektor pro připojení kabelu jiného zařízení k počítači.

ISA. Industry Standard Architecture. Standard pro sběrnicový systém PC, který umožňuje připojení dalších zařízení zasunutím přídavných karet do slotů na základní desce.

Jumper (propojka). Jednoduchý a poněkud hrubý způsob přepínání, většinou na zásuvných kartách a pevných discích. Představuje to propojení dvou vývodů pomocí malého konektoru.

Kb/s. Kilobity za sekundu neplést s kilobyty (1 byte sestává z 8 bitů); tohle je číslo vyjadřující rychlost, jakou může modem dosáhnout a stáhnout data. V současnosti je nejrychlejší teoretické maximum 56 Kb/s.

MIDI. Musical Instrument Digital Interface. Standardizovaný popis parametrů pro spojení vnějších hudebních zařízení s počítačem. Touto metodou byl zřejmě vytvořen zvukový soubor s příponou ".mid".

Paralelní port. Termín označující konektor, který dokáže přenést data celého bytu najednou (sériové porty přenášejí vždy jen jeden bit). Používá se většinou na připojení tiskárny k PC.

PCI. Peripheral Component Interconnect. Jedná se o standard sběrnice pro základní desky počítačů a sloty pro přídavné karty, který může najednou přenášet 32 nebo 64 bitů dat. PCI se stala standardním typem sběrnice a vytlačila ISA. Bude to důležité, až se rozhodnete pro upgrade.

PCMCIA. Rozšířenější je označení PC Card. Jedná se o přídavné karty, které se zasunují do slotů velikosti kreditní karty. Přes snadnost přístupu, zvláště ve srovnání s poněkud hrubými adaptéry, se kvůli vysokým cenám používají téměř výhradně na přenosných počítačích pro přidávání funkcí, jakou je třeba modem.

RISC. Reduced Instruction Set Computer. Jedná se o typ CPU, jenž redukuje množství zároveň prováděných instrukcí na minimum a zvyšuje tak výkonnost počítače.

ROM. Read Only Memory. Je to druh paměti počítače, která obsahuje důležité informace, jež potřebuje systém při náběhu po zapnutí. Ty se obvykle vyskytují ve formě paměťového čipu nebo nepřepsatelných instrukcí na CD-ROMu. Právě v paměti ROM uchovává PC veškeré základní funkce, jako je například spouštěcí procedura.

SCSI. Small Computer Systems Interface. Jedná se o metodu připojování paměťových médií a dalších zařízení k PC. Rozhraní SCSI je univerzální a lze k němu připojit až sedm různých zařízení většinou se jedná o pevné disky, mechaniky CD-

ROM, tiskárny, skenery apod. Levnější je však kombinace EIDE pro disky a samostatný adaptér pro ostatní zařízení.

Sériový port. Vstupně-výstupní rozhraní, které vždy posílá jen informaci jednoho bitu (paralelní porty mohou najednou přenést celý byte). Používá se většinou pro modemy, a někdy také pro myši a jiná zařízení.

SIMM. Single Inline Memory Modul. Má formu maličkého plošného spoje, který nese řadu paměťových čipů. Jejich zasunutím do speciálních socketů na základní desce můžete do počítače snadno přidat paměť.

UART. Universal Asynchronous Reciever Transmitter. Tento čip řídí přenos dat přes sériový port (informace předávané mezi modemem a počítačem). Pro moderní modemy je potřeba alespoň čip 16550 (ještě lepší je 16650) místo staršího typu 8550, který se na některých počítačích ještě vyskytuje.

USB. Universal Serial Bus. Sběrnice, jež umožňuje uživateli připojovat periferní zařízení k počítači rovnou, bez nutnosti jakékoliv konfigurace.

V-RAM. Video Random Access Memory. Speciální typ D-RAM běžně užívaný pro videokarty za účelem zvýšení rychlosti zobrazování, čímž se zlepšuje vzhled a funkčnost graficky náročných aplikací.

Wavetable syntéza. Nástupce frekvenční modulace. Wavetable obsahuje digitalizované zvuky skutečných nástrojů, z nichž pak lze vytvářet realisticky znějící hudbu.

Software

Aliasing (schodovitost). Nechtěná zubatost šikmých čar, která se někdy objevuje na obrazech zobrazovaných na počítači. Grafika s nízkým rozlišením může například při zvětšení způsobovat nechtěnou schodovitost. Odstranění tohoto efektu se označuje anti-aliasing.

ASCII. American Standard Code for Information Interchange (Americký standardizovaný kód pro výměnu informací). Nejčastěji se označuje jako sada znaků ASCII a je to soubor 96 malých a velkých znaků plus 36 netisknutelných řídicích znaků. Použití vymyšlených znaků vyžaduje pro aplikaci speciální kód.

BAK. Přípona názvu souboru označující záložní soubor. Soubory .BAK můžete vymazat, ale dříve se ujistěte, že máte uloženu poslední verzi a nebudete potřebovat zálohu.

Defragmenter (Defragmentační program). V důsledku každodenního používání a mazání dochází k roztroušení (fragmentaci) softwarových programů do různých sektorů po celém pevném disku. Tyto programy pak špatně fungují a zpomalují celý systém. Defragmentační program dokáže obnovit fragmentované části pevného disku.

Device driver (ovladač zařízení). Program, který umožní operačnímu systému (a spolupracujícím programům) ovládání externího zařízení, např. monitoru nebo tiskárny.

DLL. Dynamic Link Library. Část programového kódu obsahující tzv. knihovní funkce, kterých může využívat několik aplikací zároveň. DLL je v podstatě komponent zásadního významu, bez něhož by nemohly fungovat důležité aplikace a zařízení.

EMM. Expanded Memory Manager. Jedná se o utilitu, která umožňuje programům v DOSu přístup k paměti nad hranici 1 MB, jež omezovala starší verze DOSu. Nejběžnějším příkladem tohoto typu je EMM386, který je obsažen v DOSu 5.0 a vyšších. Windows 95/98 mají vestavěný paměťový management a EMM nepotřebují.

GIF. Graphics Interchange Format. Grafický obrazový formát běžný na CompuServe a pro malé obrázky na Internetu. Je omezen škálou 256 barev a vytváří kompaktní soubory.

GPF. General Protection Fault. Jedná se o ohlášení chyby ve Windows, které vás varuje, že se program pokusil vstoupit do sektoru paměti RAM chráněného proti neoprávněnému vstupu. V praxi to znamená, že program pravděpodobně zamrznul a možná budete muset restartovat počítač.

Groupware (skupinový software). Software, který na síti používá více než jedna osoba. Příkladem je třeba Lotus Notes nebo Microsoft Project.

GUI. Graphical User Interface (grafické uživatelské rozhraní). "Uživatelské rozhraní" je souhrnný termín pro způsob komunikace uživatele s počítačem (nebo přesněji s operačním systémem) zadávání příkazů, informace počítače o možnostech v nabídce atd. GUI v komunikaci upřednostňuje spíše různé vizuální prvky, jako jsou ikony, než textové příkazy.

JPEG. Joint Photographic Experts Group tento termín se vztahuje ke grafickému obrazovému formátu komprimovanému podle metody stejnojmenné organizace, který se stal alternativou malých kompaktních obrázků .GIF. Všechny obrázky JPEG (označené příponou .JPG) mohou používat 16, 7 milionu barev při mnohem větší kompresi než .GIF.

MPEG. Motion Picture Experts Group. Jedná se o formát komprese digitálního videosignálu, který umožňuje uchovávat obrazové sekvence vysoké kvality na disku. MPEG-2 nabízí ještě větší kompresní škálu, což znamená, že na menším prostoru může být uskladněno více obrazů.

Multimédia. Tento termín věští sloučení audiovizuálních technik. Pokud si koupíte "multimediální PC", bude součástí vybavení pravděpodobně i zvuková karta, reproduktory nebo sluchátka, mechanika CD-ROM nebo DVD-ROM, včetně dostatečné paměti a místa na disku pro zvukové a obrazové soubory.

Multithreading. Vlastnost operačního systému, která je schopna postupně střídat instrukce do více zdrojů.

Shareware. Software dostupný většinou na Internetu slouží k vyzkoušení před zakoupením. Možný kupec si produkt stáhne z Internetu či disku a může jej po danou dobu využívat. Poté si jej musí koupit a zaregistrovat.

Swap file (swapovací čili odkládací soubor). Bývá také označován jako virtuální paměť a je to část hard disku vydělená pro Windows, která ji využívají jako cache, především pro urychlení přenosů z disku, nebo na disk.

Uninstaller. Pokud se chcete zbavit programu a prostě ho vymažete, zůstanou vám na pevném disku některé jeho soubory, které pak zabírají drahocenné místo. Uninstaller (program pro odinstalování) zjistí, jak probíhala původní instalace programu, a dokáže tudíž odstranit všechny soubory a obnovit parametry základních funkcí jako Windows 95/98 Registry.

Utility. Program, který jednak opravuje systém, nebo mu dodává nadstandardní možnosti. Mezi utility patří programy pro odinstalování, pro defragmentaci disku, pro ochranu před zhroucením a pro obnovu systému, pro kontrolu disku, pro kompresi, prohlížení souborů a zacházení s nimi.

Internet

ActiveX. Soubor interaktivních technologií vyvinutý společností Microsoft, který spojuje OLE (Object Linking and Embedding) a COM (Component Object Model). Na rozdíl od Javy není ActiveX programovací jazyk, ale soubor instrukcí pro použití objektu. Ovladač ActiveX je dostupný na Internetu a funguje jako aplety Java. Java však spolupracuje pouze s webovým prohlížečem, zatímco ActiveX můžete použít i v operačním systému Windows.

Aplet. Program navržený tak, aby byl spouštěn z jiného programu. Aplety nelze aktivovat z operačního systému.

Cookie. Cookie je zpráva poslaná serverem WWW prohlížeči ve formě textového souboru, většinou nazvaného cookie.txt. Tato zpráva je pak posílána zpět prohlížeči po každém připojení a výměně informací. Když přejdete na jiné místo Webu, cookie zůstane na vašem pevném disku. Až se pak vrátíte na původní webovou stránku, pošle prohlížeč informace cookie zpět serveru WWW. Cookie většinou slouží k identifikaci uživatele a pro statistiky návštěvnosti různých prohlížečů, operačních systémů a populárních internetových stránek.

Emoticon. Emoticon neboli smiley, smajlík je obrázek vytvořený pomocí několika ASCII znaků, používaný v e-mailech a představující různé úsměvy a úšklebky. Například :) znamená legrace, veselí; :( označuje nespokojenost či zklamání.

Error correction protokol. Technologie používaná v modemech pro odstranění nadměrného elektrického hluku a opakování on-line přenosů, pokud došlo k chybě.

FAQ. Frequently Asked Questions (časté otázky). Tento termín se obecně vztahuje k dokumentu na Internetu nebo i jinde, jehož účelem je pomáhat nezkušeným či zvědavým uživatelům.

FTP. File Transfer Protocol. Představuje přenos souborů z jednoho počítače do druhého pomocí Internetu a patří k základním službám poskytovaným Internetem (dalšími třemi klíčovými funkcemi jsou e-mail, newsgroup a Web).

Hayes command set. Jednoduchý příkazový jazyk pro ovládání základních funkcí modemu, jako je vytáčení a zavěšování, vytvořený výrobcem modemů Hayes. V praxi o něm nemusíte vědět vůbec nic, protože vám počítač s největší pravděpodobností nabídne volby v češtině jako třeba "vytáčet", které pak za vás přeloží do Hayes command setu.

HTML. HyperText Markup Language. Jedná se kódovací jazyk používaný k vytváření dokumentů na Webu.

HTTP. HyperText Transport Protocol. Komunikační protokol pro Web. HTTP definuje způsob, jakým je informace formátována a přenášena po Webu.

Hypertext. Je to metoda prezentování informací. Uživatel může přeskakovat na různá místa textu tak, že klikne na odkaz zvýrazněné slovo nebo ikonu. Tato technika je často používána v souborech nápovědy a na webových stránkách.

Internet. Celosvětová informační a komunikační síť spojující mnoho tisíc počítačů, více než 30 milionů uživatelů z celého světa. Počítač se k Internetu připojí osvojením standardů a softwarových setupů, které Internetu potvrdí způsobilost stanice pro užívání řady služeb: jako je e-mail mezi uživateli, Web, přenos souborů pomocí FTP a newsgroup.

ISP. Internet Service Provider neboli poskytovatel připojení k Internetu. Zatoužíte-li po přístupu k Internetu a e-mailu, budete se muset někomu takovému upsat.

Java. Objektově orientovaný programovací jazyk, který softwarovým vývojářům umožňuje vytvářet aplikace s interaktivními prvky, jež budou fungovat ve všech operačních systémech. Právě to dělá z Javy ideální nástroj pro vytváření interaktivních WWW stránek.

JavaScript. Skriptový jazyk syntakticky podobný Javě, s jehož pomocí lze psát vyhledávací algoritmy pro Web či dynamické WWW stránky oživené například interaktivními hrami.

Modem. Modulátor/demodulátor. Toto zařízení umožňuje počítači komunikovat s jinými modemem vybavenými počítači a vyměňovat si s nimi informace přes běžné telefonní linky. Pro toho, kdo chce mít přístup na Internet či využívat e-mailové schránky, je tento přístroj nepostradatelný.

Packet. Určitá jednotka dat předávaná v síti jako jeden celek. Většinou je to část souboru připravená pro přenos po síti.

PoP. Poloha nejbližšího uzlu vašeho ISP. Na toto číslo voláte, chcete-li se připojit k Internetu.

Proxy server. Server umístěný mezi vaším prohlížečem a webovým serverem. Proxy server monitoruje všechny požadavky, které jím procházejí, a kontroluje, zda nemá požadovanou WWW stránku již uloženou na svém pevném disku.

Pokud ano, proxy server vrátí požadovanou webovou stránku ze svého disku. Nedisponuje-li proxy server požadovanou stránkou, postoupí požadavek dále webovému serveru. Proxy servery urychlují přístup velkého množství uživatelů k Internetu. Mohou být také použity ve firmách a podnicích jako filtry žádostí o nevhodné WWW stránky.

Router. Směrovač. V síti, kde dochází k výměnám paketů, router jednotlivé pakety prozkoumává a pak je dále rozesílá příslušným směrem. Příkladem takové sítě je Internet.

SLIP/PPP. Serial Line Interface Protocol/Point to Point Protocol. Jsou to standardy pro přímé připojení na Internet, na rozdíl od připojení, kdy je potřeba přihlásit se přes hlavní počítač.

TCP/IP. Transmission Control Protocol/Internet Protocol. Tento standard pro výměnu dat po síti převládá v komunikaci mezi počítači po Internetu. TCP/IP je založen na rozesílání paketů s informacemi mezi sítěmi.

URL. Uniform Resource Locator. Je to adresa WWW stránky na Internetu. Napíšete-li ve vašem prohlížeči například www.idg.cz/testcentrum/index.html, říkáte mu tím, aby s použitím protokolu HTTP nalezl server www.idg.cz a požádal ho o úvodní stránku index.html v adresáři /testcentrum/.

Web server. WWW server. Tento pojem označuje počítač, jenž dává k dispozici WWW stránky. Pokud váš browser vyšle žádost o nějakou stránku (jako třeba www.idg.cz), server, na kterém se stránka s našeho vydavatelství nalézá, tento požadavek zachytí a příslušnou stránku obratem zašle vašemu prohlížeči.

Winsock. Program, který zajišťuje standardní způsob komunikace Windows s Internetem. Každý počítač, na němž běží systém Windows, takový program potřebuje. Pokud jej ještě nemáte na svém stroji nainstalovaný, získáte jeho kopii s největší pravděpodobností od vašeho ISP. Může být také součástí softwaru, který pro připojení používáte.

WYSIWYG editor. Software pro tvorbu WWW stránek, jako například MS FrontPage či Macromedia Dreamweaver. Vizuální nástroj, v němž navrhujete vzhled WWW stránek, zatímco potřebný HTML kód za vás generuje vaše PC.

Sítě

Bus network. Síť se sběrnicovou topologií. Topologie sítě, v níž jsou všechny počítače připojeny k jednomu kabelu (či sběrnici), který tvoří centrální datovou dálnici.

Client-server. Síť typu klient-server je běžnější spíše ve středních a velkých podnicích. Počítače jsou napojeny přímo k serverům, které mají na starosti dohled na bezpečnost, poskytování informací a umožnění přístupu k periferním zařízením jako například k tiskárnám či modemům.

Firewall. Systém navržený pro ochranu před neoprávněným přístupem do sítě především ze strany nepovolaných uživatelů Internetu (nebo třeba hackerů). Všechny informace, které do sítě vstupují nebo z ní vystupují, jsou firewallem prozkoumány, a pokud porušují daná bezpečnostní kritéria, je jejich další přenos zamítnut.

Intranet. Vnitřní počítačová síť (například v kanceláři), která umožňuje přenos dat a souborů mezi jednotlivými stroji. Intranet je řízen administrátorem sítě, jenž rozhoduje o přístupových právech a dohlíží na síťový software.

ISDN. Integrated Services Digital Network. Je to standard pro přenos digitálního signálu po běžných telefonních linkách. Spojení je tak rychlejší než v případě analogového přenosu, současně se také snižuje frekvence výskytu chyb.

V praxi se jedná o nadstandardní službu Telecomu a některých dalších poskytovatelů. Pokud si ji zaplatíte, budete muset svůj počítač navíc vybavit ISDN modemem a nejspíš i nějakým speciálním softwarem.

LAN. Local Area Network neboli místní síť. Počítačová síť na relativně malém prostoru, jako třeba v kanceláři či budově. Každý počítač (neboli uzel) disponuje svým vlastním operačním systémem, současně však má přístup ke sdíleným souborům, tiskárnám, modemům a dalším periferním zařízením kdekoli v síti. Uživatelé mohou mezi sebou prostřednictvím takovéto sítě komunikovat a založit si e-mailové schránky.

Node. Uzel. Tímto pojmem je označován síťový terminál (stanice) nebo také bod, v němž je počítač k síti připojen.

Peer-to-peer. V počítačové síti typu peer-to-peer jsou počítače propojeny bez jakéhokoli serveru, a jsou si tak navzájem rovny. Tato metoda umožňuje přístup k periferiím a výměnu dat mezi kterýmikoli dvěma počítači v síti. Sítě peer-to-peer fungují pouze v menších sítích co do počtu počítačů, např. v kancelářích.

Router. Most mezi dvěma sítěmi typu LAN. Router umožňuje výměnu dat mezi dvěma lokálními sítěmi. Na Internetu je tato metoda používána v široké míře.

Star network. Síť typu hvězda. Síť, v níž jsou všechny počítače připojeny přímo k centrálnímu stroji neboli serveru. K hvězdicové síti lze snadno připojovat další počítače. Síť s touto topologií není náchylná na výpadky jednotlivých počítačů, vyjma centrálního. Pokud server nepracuje správně, síť je nefunkční.

Token Ring. Síť s pověřením. U tohoto typu sítě jsou počítače zapojeny v kruhu. V síti koluje speciální sekvence bitů, zvaná token neboli pověření. Pokud chce počítač vyslat zprávu, zachytí toto pověření, připojí k němu svou zprávu a pak jej vrátí zpět do sítě.

WAN. Wide Area Network. Rozlehlá síť. Síť, která se rozkládá na velkém území. Má-li například některá společnost několik lokálních sítí po celé zemi, může je navzájem propojit a vytvořit tak rozlehlou sít neboli WAN. Internet je jednou z největších WAN na světě.

Žargon měsíce: Digitální fotoaparáty a CD mechaniky

CD-UDF. Jedná se o strukturu souborů, kterou používají jak přepisovatelné mechaniky CD-RW, tak i mechaniky DVD. Chcete-li tedy zapisovat na DVD disk tak, aby byl čitelný pro přehrávač, zapište své soubory MPEG-2 na disk se strukturou souborů UDF.

Buffer underflow. Podtečení bufferu. Jelikož vypalovačky CD zapisují nepřetržitě, je potřeba laseru zajistit konstantní přísun informací. V opačném případě musí mechanika zápis zastavit, jinak by totiž laser teoreticky mohl propálit do disku díru. Aby se tak nestalo, zkuste snížit rychlost zápisu, uvolnit místo na hard disku nebo zavřít některé programy včetně těch, které běží na pozadí takové ty malé ikonky dole na liště.

Simulation. Simulace. Z pohledu vypalování CD jde o schopnost mnohých programů testovat, zda by zápis na CD proběhl úspěšně. Pokud se tedy vyskytnou nějaké problémy, mělo by se to ukázat již při simulaci a ne až při samotném zápisu, kdy by mohlo dojít k poničení disku.

CCD (Change Coupled Device). Kousek světločivného silikonu, který je používán namísto 35mm filmu k tomu, aby s pomocí tranzistorů zachytil obraz digitálně.

Digital zoom. Softwarové zvětšení obrázku, při němž spíše než k opravdovému zvětšení dochází k manipulaci s obrázkem.

Memory Stick. Nové médium pro ukládání dat od společnosti Sony. Je jen o málo větší než plátek žvýkačky a používá se pro uchovávání digitální informací, jako například obrazu, zvuku či jiných dat.

MPEG-2. Jedná se o kompresní formát, s jehož pomocí se zmenšuje velikost obrazových a zvukových souborů.

Megapixel. Jednoduše řečeno "milion pixelů", tento pojem se používá pro vyjádření citlivosti CCD čipu ve fotoaparátu.

Pixel. Na rozdíl od monitoru, který světlo vyzařuje, digitální fotoaparát jej pohlcuje. V obou případech se však dílečky, jež světlo vyzařují či pohlcují, nazývají pixely.

§§§§§


S řidičákem do Evropy [I] - European Computer Driving Licence

Jan Hlavatý

c00p0033

V poslední době se vede mnoho debat v souvislosti se vstupem naší země do Evropské unie. O tom, co nám vstup do EU přinese (či naopak ubere), slýcháme či čteme dnes a denně ve všech hromadných sdělovacích prostředcích. Samozřejmě nás běžné občany České republiky zajímá především otázka: Co vlastně přinese vstup do EU právě nám samotným.

Jednotná měna? možná pro někoho užitečné, zdaleka ne však pro každého. Kvóty na zemědělské produkty? opět poměrně důležitá záležitost, avšak také se nedotkne většího množství občanů. A takto bychom mohli pokračovat tak dlouho, až bychom došli k jednoznačnému závěru: Občany ČR v posledních letech nejvíce sužuje vysoká nezaměstnanost. Strach lidí o své pracovní místo, bezmocnost při hledání nového. A právě tento problém by mohl vstup naší země do EU vyřešit. Tím by se totiž měl v první řadě otevřít každému z nás globální trh práce. Budeme tak mít všichni možnost jezdit za prací do jakéhokoliv státu Evropské unie. Nic však není nikdy tak jednoduché, jak se na první pohled zdá.

Bude-li chtít někdo z nás získat v zahraničí nějaké lepší pracovní uplatnění, je více než pravděpodobné, že při svém zaměstnání bude (kromě kvalitních jazykových znalostí) potřebovat dostatečné znalosti pro rutinní používání počítače. Jak ale váš budoucí zaměstnavatel pozná, že s počítačem opravdu umíte zacházet tak, jak uvádíte ve svém profesním životopisu? Může si vás sám otestovat. To mu však zabere poměrně dosti času a obvykle bývá toto otestování také poměrně nákladné. Proto vznikl ve státech Evropské unie znalostní standard European Computer Driving Licence (ECDL) mezinárodní průkaz počítačové gramotnosti. Tento projekt byl zaveden také proto, aby ulehčil práci personálním oddělením v soukromém sektoru a zavedl standard znalostí v sektoru státním. Jelikož získání této licence není otázkou naučení se předem připravených odpovědí (znalosti musí být prokázány především prakticky), stává se ECDL velice objektivním dokladem znalostí jejího držitele z oblasti výpočetní techniky.

U zrodu ECDL stála mezinárodní organizace Council of European Professional Informatics Societes (CEPIS), která vznikla roku 1988. V současné době spojuje tato organizace 30 národních profesních organizací a reprezentuje asi 150 000 ICT profesionálů (ICT: informační a počítačové technologie). Mezi hlavní cíle a poslání CEPISu patří kupříkladu šíření počítačové gramotnosti a "dobrých mravů" v informační společnosti, podpora využívání informačních technologií pro zvyšování kvality života, budování mezinárodní spolupráce v oblasti informačních technologií, koordinace nově vznikajících mezinárodních norem a zájem na vzniku mezinárodních standardů pro informační technologie.

Největší a také nejvýznamnější aktivitou organizace CEPIS je vzdělávací program European Informatics Countinuous Learning (EICL), ve kterém si společnost klade za cíl pomáhat zájemcům plánovat strukturované prohlubování vzdělávání, vytvářet prostředky pro dokumentaci získaného vzdělání a také vznik nových mezinárodně uznávaných certifikátů pro různé znalostní úrovně.

Základní složky programu EICL jsou:

EISS European Informatics Skills StructureEpic European Professional Informatics CertificateICDL International Computer Driving Licence

ECDL European Computer Driving Licence (Evropská varianta ICDL)

Za účelem koordinace aktivit ECDL ve všech členských státech byla založena organizací CEPIS v roce 1997 v irském Dublinu centrála ECDL Foundation. Ta jako jediná má právo udělovat licenci ECDL. Česká republika vstoupila mezi členské státy 2. 6. 1999, kdy se držitelkou licence ECDL a garantem kvality stala Česká společnost pro kybernetiku a informatiku (ČSKI). Právě ČSKI je jedinou organizací, která může udělit akreditaci pro testování znalostí v rámci projektu ECDL vzdělávacím střediskům v ČR. Prvními dvěma akreditovanými středisky byly firmy Computer Help a Počítačová škola Gopas.

K čemu je standard ECDL užitečný?

Skutečnost je taková, že pro každou rozvíjející se organizaci, hledající nové perspektivní zaměstnance (stejně jako pro personální agentury), je nalezení vhodného pracovníka poměrně nelehkou činností. A právě zde je místo pro ECDL. Certifikát zaručuje, že kromě jazykových, komunikačních a dalších jinak ověřených dovedností má jeho držitel i dostatečně hluboké znalosti z oblasti informačních technologií.

Výše uvedenou myšlenku lze samozřejmě využít i obráceně z pohledu uchazeče. Každý uchazeč o zaměstnání by měl mít zájem, aby jeho životopis nezapadl mezi spoustu dalších. A jak jinak toho docílit než tím, že nabídne něco navíc, o co se budoucí zaměstnavatel může opřít. A to jsou v tomto případě ověřené a podložené znalosti v oblasti ovládání počítačů.

Standard ECDL je tedy vhodný nejen pro ty, kdo chtějí nebo potřebují vědět jak používat osobní počítač, ale i pro ty pracovníky, kteří na trh práce teprve vstupují, bez ohledu na věk.

Příkladem základních výhod jsou:

.zvyšování produktivity práce všech zaměstnanců, kteří používají osobní počítač ke své práci

.všeobecná kvalifikace pro dovednosti v oblasti informačních technologií

.zásadně nové a průkazné metody měření a ověřování dovedností v oblasti informačních technologií

.zvýšení obecného povědomí o výhodách aktivního zapojení do informační společnosti.

Proč další certifikát?

Je pravda, že ECDL je v naší republice ještě v plenkách, ale novým myšlenkám se meze nekladou. Zářným příkladem je právě oblast výpočetní techniky. Kdo by se před pár lety nadál, že počítače budou hýbat světem. A vidíte, netrvalo to ani dlouho a od nápadu k realizaci byl opravdu jen krůček. Nechejme mluvit čísla. Od roku 1997, kdy ECDL vzniklo, do konce června 1999 získalo ECDL certifikát 381 000 zájemců, kteří úspěšně složili ECDL testy. Do konce roku 2000 se předpokládá nárůst o dalších přibližně 350 000 zájemců. Předpokládá se, že norma ISO 9000 chystaná na rok 2000 by mohla zahrnout i standard ECDL.

A které státy se již zapojily do projektu ECDL?

Je to například Irsko, Británie, Dánsko, Norsko, Švédsko, Estonsko, Nizozemí, Rakousko, Švýcarsko a Maďarsko. Např. maďarská vláda se rozhodla vládním nařízením určit povinnost získat ECDL certifikát pro vybrané profese zaměstnanců ve státních službách. Rakousko nabízí vojákům v základní službě možnost absolvovat školení a testy ECDL jako aktivitu ve volném čase.

Jak tedy získat certifikát ECDL?

Pro získání certifikátu ECDL je nutné úspěšně absolvovat sedm zkoušek, které se vztahují k jednotlivým modulům. Zkoušky lze skládat jednotlivě, ale také v libovolných kombinacích, či všechny najednou.

Každá úspěšně složená zkouška je uchazeči zaznamenána do indexu (ECSC). Tento index si již dnes můžete koupit v akreditovaných střediscích za 2 500 Kč. V rámci zakoupení tohoto indexu získáváte právo dále již zdarma v budoucnu absolvovat zkoušky ze sedmi základních modulů, včetně možnosti jednoho opravného termínu. Cena každé další zkoušky je 300 Kč, opakování každé neúspěšné zkoušky je nutno doplatit zvlášť.

K rozhovoru k tématu ECDL jsme přizvali osoby nejvíce povolané Prof. RNDr. Olgu Štěpánkovou, CSc., místopředsedkyni Hlavního výboru České společnosti pro kybernetiku a informatiku (ČSKI), a RNDr. Evu Neumanovou, Ph.D., hlavní manažerku ČSKI pro ECDL.

PC WORLD: Jak bude úspěšné složení ECDL našim občanům užitečné?

Eva Neumanová: Držitel ECDL certifikátu prokazuje standardní, nikoliv pouze elementární úroveň počítačové gramotnosti v těch počítačových aplikacích, které v současné době patří k nejběžněji používaným. Příprava i vlastní testování ECDL motivuje uchazeče k efektivnímu, bezpečnému a smysluplnému využívání výpočetní techniky na současné úrovni. Pro zaměstnavatele, který je seznámen s náplní tématických okruhů tvořících jednotlivé moduly, je ECDL certifikát významnou informací o typu a úrovni práce, kterou může od svého zaměstnance držitele ECDL certifikátu požadovat.

PC WORLD: Myslíte si, že se do projektu zapojí velké firmy a státní instituce? Počáteční odezvy tomu podle dostupných informací napovídají.

Olga Štěpánková: ECDL certifikát je v zahraničí uznáván v řadě sfér včetně bankovnictví či státní správy; v prosinci 1999 zaznamenala ECDL F vydání půlmiliontého ECDL indexu. Například ve Finsku, kde se v roce 1994 zrodila idea zavedení jednotného IT certifikátu, je příslušný certifikát vydáván společně Ministerstvem školství, Ministerstvem práce a Finskou asociací pro IT. Podobně je tomu i v řadě dalších zemí. Za velmi prozíravé považuji rozhodnutí Maďarské vlády, která vládním nařízením č. 1035/1999 stanovuje povinnost získat ECDL certifikát a složit státní zkoušku z angličtiny pro vybrané profese zaměstnanců ve státních službách.

PC WORLD: Domníváte se, že stanovené ceny za složení ECDL budou pro české občany přijatelné?

Olga Štěpánková a Eva Neumanová: Ceny jednotlivých testů ECDL a cena za vydání ECDL certifikátu v ČR jsou stanoveny tak, aby právě pokryly licenční poplatky a náklady na práce spojené s prováděním a hodnocením testů, s udržováním databáze otázek a administrativu ECDL včetně jednotné archivace. Cena ECDL u nás je výrazně nižší než ve většině okolních států.

PC WORLD: Máte nějakou představu, kolik lidí v ČR by mohlo už v roce 2000 ECDL absolvovat?

Olga Štěpánková a Eva Neumanová: V průběhu roku 2000 odeberou akreditovaná střediska cca 1500 ECDL indexů. Certifikát ECDL je uchazeči vydán až po úspěšném složení testů ve všech 7 modulech. Zahraniční zkušenosti ukazují, že během jednoho roku víc než 50% uchazečů (tj. těch, kteří vlastní ECDL Index a již začali skládat testy) úspěšně složí všechny požadované testy. Dá se tedy předpokládat, že ECDL certifikát v ČR během roku 2000 získá nejméně 1000 lidí.

Za PC WORLD se ptal Petr Novák

§§§§§


Tipy a triky pro StarOffice

Jakub Smolka

c00p0034

StarWriter

Nové symboly pro editor vzorců

Problém: Použijete v programu StarWriter editor vzorců a chcete vložit matematické symboly, které se v nabídce standardní volby nevyskytují. Funkci pro dodatečné symboly však hledáte marně.

Řešení: Symboly, které se v menu symbolů vyskytují, si můžete sestavit podle svého přání. Odpovídající tlačítko se skrývá v menu StarOffice pod "Tools, Symbols, Catalog (Nástroje, Symboly, Katalog)". Abyste si mohli nastavit vlastní symboly, postupujte následovně:

1) Spusťte editor vzorců tak, že zvolíte "Insert, Object, Formula (Vložit, Objekt, Vzorec)". Klepněte na "Tools, Symbols, Catalog (Nástroje, Symboly, Katalog)" a potom zvolte tlačítko Edit (Editovat).

2) Zvolte v "Symbol set (Symboly)" Special (Speciál), poté klepněte na nový symbol, který chcete použít.

3) V poli "Symbol (Symbol)" musíte zapsat ještě jméno písmene, jež se potom bude používat v příkazovém okně editoru vzorců. Zvolte např. písmeno existenčního faktoru a přiřaďte tomuto symbolu název, např. "exist".

4) V příkazovém okně vzorců můžete nyní používat svůj vzorec: např. napíšete v příkazovém okně ve vašem vzorci "%exist", a to už se vám zobrazí jako symbol existenčního faktoru.

Změna standardní šablony

Problém: Zvolíme nový textový dokument tak, že poklepeme v ploše programu StarOffice na ikonu s názvem "File, New, Text Dokument (Soubor, Nový, Textový Dokument)". Nový dokument se vždy otevírá se standardní šablonou. Vy ale chcete, aby se váš nový dokument otevíral v budoucnu podle šablony, kterou zvolíte vy sami.

Řešení: Šablona, kterou položka na ploše StarOffice "Text Dokument" používá, se podle našeho mínění změnit nedá. Můžete pouze pro standardní šablonu změnit typ písma, jenž bude potom pro tuto předlohu používán.

K tomu zvolte "Tools, Options, Text Dokument (Nástroje, Možnosti, Textový Dokument)" a vyberte záložku "Standart fonts (Základní písma)". Nyní můžete nastavit jednotlivé kategorie pro "Standard (Standard)", "Heading (Nadpis)" a jiné. (U StarOffice 5.1 zvolte "Tools, Options (Nástroje, Možnosti)". V následujícím okně zvolte "Text Dokument (Textový Dokument)" a pomocí znaménka plus (+) prohlubte náhled zde vyberte "Standartd fonts (Standardní fonty)".)

Abyste otevřeli nový textový dokument se šablonou, kterou si sami zvolíte, musíte klepnout v menu na "File, New, From Template (Soubor, Nový, Z Předlohy" a nyní už můžete vybírat šablonu, jakou momentálně potřebujete. Zajisté to jde i jednodušeji, pokud si ikonu pro "File, Template (Soubor, Šablony)" vložíte do lišty se symboly. K tomu klepněte pravým tlačítkem na šedou oblast lišty a vyberte z nabídky položku "Customize (Vlastní)". V okně s názvem "Functions (Funkce) klepněte do vnitřního okna "Category (Oblasti)" a zvolte "Templates (Šablony)", ve vedlejším okně "Command (Příkaz)" navolte "Document Templates (Šablony dokumentu)".

Příslušnou ikonu můžete najít pod tlačítkem "Icons (Ikony)", potom můžete ikonu levým tlačítkem myši potáhnout do lišty se symboly. Jednoduché klepnutí na ni otevře seznam šablon, kde si již můžete vybrat svou nejoblíbenější. Pokud klepnete na toto tlačítko a podržíte jej o něco déle stisknuté, otevře se stejné okno, jako kdybyste klepli na "File, New (Soubor, Nový)".

Abyste si ještě ušetřili práci s otevřením určité šablony, existuje pro to jeden trik. Ve StarOffice Exploreru najděte na vašem počítači nainstalovanou část StarOffice a vyhledejte adresář "\Config\New". Pravým tlačítkem klepněte na soubor "(01) ~ Text Dokument" a z menu zvolte "Properties (Vlastnosti ". Na záložce "Bookmark (Adresa)" musíte v poli "Target URL (Cíl URL)" zadat kompletní cestu k vaší nadefinované šabloně. Když nyní klepnete na ikonu "New (Nový)", tlačítko podržíte déle a zvolíte "Text Dokument (Textový Dokument)", bude použita vaše šablona.

StarOffice

Počítání znaků v dokumentu

Problém: Postrádám funkci, jež by mi mohla sdělit počet znaků, které textový dokument obsahuje. Měla by zde být také možnost zjistit, kolik znaků obsahuje určitá označená část dokumentu.

Řešení: Hledaná funkce se nachází v menu pod položkou "File, Properties (Soubor, Vlastnosti)". V záložce "Statistics (Statistiky)" si můžete zjistit počet znaků, slov a odstavců. Údaj se vždy vztahuje k celému dokumentu, je jedno, zda je nebo není určitá část dokumentu označena.

Funkci, která dokáže stanovit tento počet znaků, si můžete též sami vytvořit pomocí makra, ale chce to trochu zkušeností. Potom k pohodlnému vyvolání vámi vytvořeného makra si můžete umístit jeho tlačítko na svou nejoblíbenější lištu. Klepněte pravým tlačítkem myši na volné místo lišty a zvolte "Customize (Vlastní)". V okně "Functions (Funkce)" vyhledejte položku "StarOffice BASIC Makro", rozšiřte náhled pomocí znaménka plus, až najdete "Standard, Module 1". Potáhněte tlačítko vybrané tlačítko z oblasti "Icons (Ikony)" do lišty se symboly. Použijte tlačítko "Icons (Ikony)" a vyberte si obrázek (ikonu), který bude označovat vaše nové tlačítko na liště.

Tisk s ušetřením papíru

Problém: Při zpracování textu ve StarOffice se dají dvě normální stránky zmenšit a vytisknout na jednu. Když ale nastavíte špatně možnosti tisku, je jeho výsledkem buď příliš velké zmenšení, nebo špatné pořadí stránek.

Řešení: StarWriter obsahuje dvě funkce pro tisk se šetřením papíru náhled na zmenšené stránky a zkoušku tisku.

K vytisknutí několika zmenšených stránek na jednu zvolte "File, Page View/Print Preview (Soubor, Náhled)" a klepněte na tlačítko "Four Pages (Čtyři stránky)", "Two Pages (Dvě stránky)" nebo "Scale (Měřítko)". Klepněte na "Print, Preview (Tisk, Náhled)", to vyvolá odpovídající okno. Přes "Properties (Vlastnosti)" můžete nyní vaši tiskárnu nastavit pro tisk na šířku (Landscape). StarWriter nyní tiskne vždy podle nastavení dvě, čtyři nebo více zmenšených stránek na jeden list papíru.

Tisk prospektu aktivujete v normálním okně s otevřeným dokumentem přes "File, Print (Soubor, Tisk)" a tlačítko "Options (Možnosti)". Funkce je myšlena pouze pro oboustranný tisk. Listy papíru mohou být potom přeloženy uprostřed stránky jako u prospektu. Důležitým předpokladem je, že máte tiskárnu nastavenou pro tisk na šířku (Landscape), jinak bude váš text vytisknut na 25 % místo původních 50 %. Zvolte proto v Printer Options (Možnosti Tisku) "Left Pages (Levé stránky)" a "Brochure (Prospekt)", a konečně můžete spustit tisk.

Během tisku, který stránky uspořádává ve vzestupné řadě, byste měli dodatečně zvolit "Reversed (Opačně)". Ušetříte si tím práci s pozdějším uspořádáváním stránek, které se tiskly jako první. Do tiskárny vložte papír tak, aby tiskla na pomyslnou zadní stranu papíru. Klepněte nyní opět na "File, Print, Options (Soubor, Tisk, Možnosti)" a aktivujte tentokrát možnost "Right Pages (Pravé stránky)" a "Brochure (Prospekt)".

Dokumentace pro StarBasic

Problém: Rád bych nastavil ve StarOffice makra pro StarBasic. On-line dokumentace má však opravdu velké mezery. Existuje nějaká lepší dokumentace?

Řešení: Dobrým zdrojem informací k programu StarBasic jsou přiložené ukázkové programy. Standardně se nacházejí v adresáři "\Basic" vaší instalace StarOffice. Pokud klepnete v menu na "Tools, Macro (Nástroje, Makro)", ukáže se vám seznam maker. Zde již můžete váš původní text analyzovat.

Mimochodem, před nedávnem byla uveřejněna na Internetu rozsáhlá dokumentace, která je vám nyní k dispozici. Jako uživatel StarOffice můžete využít báze znalostí a odpovědí na nejčastěji kladené dotazy ze stránky http://www.sun.com/products/staroffice/support.html.

Změna rozložení klávesnice

Problém: Pracovně používáte Microsoft Office 97 a soukromě StarOffice (nebo naopak). Rozdílné rozpoložení klávesových zkratek vám přitom způsobuje spoustu problémů.: Ve StarOffice i u Microsoft Office 97 lze docílit tučného psaní stisknutím některých klávesových zkratek, jak se dají tyto zkratky změnit?

Řešení: Jak ve StarOffice, tak v Microsoft Office 97 můžete předem nadefinované klávesové zkratky změnit a nastavit nové. Dejme tomu, že chcete přizpůsobit rozpoložení klávesnice ve StarOffice: Klepněte v menu na "Tools, Configure (Nástroje, Konfigurovat)" a potom na záložku "Keyboard (Klávesnice)".

Nyní zobrazené okno má dvě oblasti. V okně "Keyboard (Klávesnice)" můžete teď vidět navolené klávesové zkratky a jejich funkce. V okně pod názvem "Functions (Funkce)" vidíte možnosti, které můžete přiřadit klávesové zkratce.

Nyní, např. abychom zvolili klávesovou zkratku k funkci "Bold (Tučně)", musíme nejdříve poklepat do okna "Keyboard (Klávesnice)" na požadovanou zkratku, která se zobrazí v okně "Keys (Klávesy)". V okně "Category (Kategorie)" vyhledejte "Format (Formát)" a v seznamu "Command (Příkaz)" označte zápis "Bold (Tučně)". Potom klepněte na tlačítko "Assign (Zapsat)", jež nové klávesové zkratky zapíše. Dříve nadefinovanou zkratku <Ctrl> + <F> můžete dále stejně používat nebo pomocí tlačítka "Delete (Vymazat)" odstranit.

Tisk osobních karet

Problém: Ve StarOffice používám Adress book (osobní karty) a mám zde již docela slušnou řádku údajů. Postrádám ale možnost, abych tyto tabulky programu StarBase vytiskl. Kde se tato funkce nalézá?

Řešení: Když otevřete tabulku databáze StarBase, žádnou možnost tisku normálně nenajdete. Musíte nejprve určit osnovu pro tisk. U databáze s větším počtem polí program totiž nemůže vědět, jak mají údaje na papíře vypadat a které řádky údajů vlastně chcete vytisknout. Pro vytisknutí tabulky StarBase existují dvě cesty:

Možnost 1: Můžete StarOffice nastavit tak, aby dokument byl vytisknut formátovaný. K tomu použijte StarOffice Explorer a přes znaménko plus prohlubte náhled do položky "Adress book (Osobní karta)". Pravým tlačítkem klepněte na "Report (Sestava)" a z následujícího menu zvolte "New, Report (Nová, Sestava)".

Potom se už spustí autopilot (průvodce) pro sestavy, jenž se vás už na všechno potřebné vyptá. Např. budete muset uvést, které pole chcete ve své sestavě použít, a která šablona jí bude vyhovovat. Celou hotovou sestavu můžete vytisknout přes "File, Print (Soubor, Tisk)".

Možnost 2: Pokud chcete vytisknout pouze tabulky s údaji bez speciální úpravy, můžete vytisknout databázi přes StarCalc. Nahrajte si soubor ADDRESS.DBF z adresáře "\Office50\Database" přes položku v menu ",File, Open (Soubor, Otevřít)".

StarOffice automaticky rozezná, že se jedná o data ve formátu dBase, a zeptá se vás na používaný program. Z následujícího okna musíte z nabídky zvolit "IBMPC". Potom už můžete vámi požadovanou tabulku vytisknout jako ve StarCalcu.

Hesla pro makro

Problém: Od Service packu 2 pro verzi 4.0 jsou v balíku StarOffice obsažena makra chráněna heslem. Abych se mohl s makry naučil pracovat, bylo by dobré, kdybych do nich mohl alespoň nahlédnout. Existuje nějaký seznam hesel?

Řešení: Klepněte na "Tools, Macro (Nástroje, Makra)" a v pravém vnitřním okně "Macro from (Makra z)" zvolte jakoukoliv položku. Dvojím poklepáním nahlédnete do bibliotéky maker, kde se zobrazí výzva, jež po vás požaduje heslo. Firma Stardivision k tomu měla dobrý důvod: Téměř všechna makra, která můžete vidět pod položkou "Tools, Macro (Nástroje, Makra)", patří k autopilotům z menu "File, Autopilot (Soubor, Autopilot)", jež by měly uživatele při práci s programem doprovázet. Kdybyste nedopatřením makra z této nabídky změnili, funkce autopilota by už nefungovaly správně.

V některých případech je však nezbytně nutné alespoň jednou nahlédnout do tajemného nitra StarOffice. Proto vám heslo prozradíme: je totiž identické s heslem bibliotéky maker. Takže když např. chcete zhlédnout makra z "QueryWizardu", zvolte jednoduše jako heslo "QueryWizard". Pro všechny případy se vyplatí zálohovat si data z adresáře \Office50\Basic, ve kterém jsou všechna makra uložena. Jsou to soubory s příponou SBL.

StarCalc

Vložení firemního loga do záhlaví

Problém: Chcete tabulkovým kalkulátorem StarCalc nastavit, aby záhlaví dokumentu obsahovalo vaše firemní logo. To se zdá být na první pohled opravdu nemožné. Kde se tato funkce skrývá?

Řešení: Do záhlaví nebo zápatí StarCalcu můžete vložit vlastní text, určité vzkazy nebo taky obrázky. Obrázky se dají vložit do tabulky nebo se mohou připojit k dokumentu. Jde to takto:

1) Spusťte tabulkový kalkulátor (případně otevřete tabulkový soubor) a klepněte na "File, Page View (Soubor, Náhled)".

2) Na liště s objekty klepněte na tlačítko "Page Layout (Osnova stránky)". Na následujícím okně zvolte záložku "Header (Záhlaví)" a tlačítko "More (Další, Více)".

3) Na záložce "Background (Pozadí)" vyberte z nabídky "As (Jako)" položku "Graphic (Obrázek)". Poté přes tlačítko "Browse (Hledat)" vyhledejte obrázek, který má záhlaví obsahovat.

4) Standardně bude obrázek přiložen k dokumentu. Nyní, pokud chcete obrázek k dokument připojit, musíte aktivovat políčko s názvem "Link (Připojit)". Změny grafického souboru už přebírá StarCalc, který automaticky vloží obrázek do záhlaví nebo zápatí vaší tabulky.

5) Znázornění obrázku ve vašem záhlaví změníte v možnostech pod položkou "Type (Typ)". Aktivujte volbu "Position (Pozice, Umístění)" a klepněte potom v daném okně na požadovanou část, kde se má obrázek zobrazit.

6) Po potvrzení tlačítkem "OK" skočíte do předcházejícího okna. Zde již musíte pouze přizpůsobit výšku vašeho záhlaví (nebo zápatí) rozměrům obrázku.

7) Nyní stačí klepnout pouze na tlačítko "OK" v okně "Page Layout (Osnova stránky)", a okamžitě vidíte výsledek vašich změn.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Jan Cáp

c00p0036

Počítač (notebook) je připojen k síti LAN pomocí PCMCIA Kingmax Ethernet Card 10 MB. Při každém vypínání musím čekat 2-5 minut, než se notebook vypne. Nejvíce času strávím při obrazovce "Za chvíli můžete počítač vypnout".

Primární problém je ten, že systém při vypínání odpojuje síťové prostředky zavírá otevřené soubory a/nebo uvolňuje zámky otevřených souborů, zkráceně provádí odlogování od sítě. Čekání je způsobeno odezvou sítě, kdy se v nejhorším případě obnovuje ztracené spojení, aby se vzápětí korektně rozpojilo. Vysvětlím: Když např. uživatel otevře soubor v MS Wordu na síťovém disku, je zápis do souboru zablokován pro ostatní uživatele, a mezi počítačem a serverem dochází ke komunikaci ohledně práce na daném souboru. Vzdálí-li se uživatel od počítače na delší dobu, se souborem se nepracuje a komunikace ustane. Server se pak domnívá, že se spojení přerušilo, a počítač odloguje. Když přijde uživatel k rozdělané práci, oživí se komunikace a server opět přiloguje uživatele a obnoví požadované síťové spojení, to vše bez jeho vědomí. Důležité je slůvko "požadované" neobnoví se totiž vše. Vše se obnovuje až při ukončování práce. Pokud se komunikuje výhradně na jednom protokolu, nebývá vypínání počítače těmito procesy výrazně zdržováno. Je-li nastaveno více protokolů, obvykle dochází k vámi uváděné prodlevě. Další roli sehrává také to, zda se počítač primárně hlásí do sítě nebo jen do systému Windows. Jak zkrátit nepříjemnou prodlevu při vypínání? Zkuste nejprve zrušit všechny nepotřebné protokoly (jede-li síť na TCPIP, není třeba NetBEUI). Dále, je-li to možné, zakažte DNS. U notebooků se síťovou kartou doporučuji primární logování do Windows a připojení k síti (sdílení prostředků) řešit přihlašovací dávkou spouštěnou ručně z plochy. Je nepříjemné odklepávat Cancel nebo Storno, chce-li se počítač po startu připojovat do sítě a přitom není fyzicky připojen. Další zlepšení lze docílit instalací nejnovějšího driveru na kartu, případně updatem firmwaru, je-li karta na to uzpůsobena. Stalo se mi již několikrát, že po výměně HUBu 10 Mb/s za Switch 10/100 Mb/s nebylo možné komunikovat se staršími počítači. Po upgradu driverů síťových karet se komunikace obnovila. Někdy ale dojde pouze k částečné poruše komunikace a tím k dlouhým odezvám.

Ve Windows 95 mám nainstalovaného síťového klienta Microsoft Network. Mám zaškrtnutou možnost "Přihlášení do sítě Microsoft", ale po nabootování se Windows pouze "přihlásí do Windows" a ne na síť nezobrazí se přihlašovací okno. Na síť se dostanu pouze tak, že se odloguji a znovu přihlásím (volba Zavřít programy a přihlásit se jako jiný uživatel). V registrech v sekci HKLM/Network/Logon je nastaveno ProcessLoginScript na 01 a PrimaryProvider na "MicrosoftNetwork".

Problém je v tom, že po startu počítače se nestačí navázat stabilní spojení se serverem (sítí) a Windows vyhodnotí, že síťová karta není přítomná (nepracuje), a provedou přihlášení pouze do Windows. Přitom se ale síťová karta snaží o komunikaci dále, až se jí to nakonec podaří. To už děláte přehlášení uživatele, a protože karta již komunikuje, provede se přihlášení do sítě. Příčiny problému jsou podobné jako v předchozím dotazu, a rovněž řešení je stejné. Navíc zkontrolujte nastavení a odezvy vašeho DHCP serveru, pokud jej používáte. Problém může být i v dlouhotrvajícím čekání na přidělení IP adresy.

Mám dost starý počítač IBM PS/2, 24 MB RAM, 486DX 66 MHz, SVGA 16 barev, 2x 500MB HDD s Windows 95. Chtěl bych se zeptat, zda si mohu nainstalovat zvukovou kartu, a pokud ano, jakou byste mi doporučili. Dále bych chtěl koupit výkonnější grafickou kartu. Co doporučujete?

Asi vás zklamu, ale doporučuji tohoto počítače se zbavit a neinvestovat do něj žádné prostředky. Několikrát jsem viděl marné pokusy zprovoznit jakékoliv karty ve značkovém počítači IBM. Mainboard IBM totiž na 90 % přijme pouze komponenty IBM. Dříve to byla politika firmy IBM, která tímto zaručovala vysoký standard značkovosti a tím funkčnosti (a také vyšší ceny). V současné době neseženete žádný komponent (zvukovou kartu, videokartu, apod.), který by zaručeně fungoval ve vašem počítači IBM. Doporučuji tedy vyměnit mainboard za nějaký s Pentiem, připojit k němu stávající disky, a pak už můžete shánět a přidávat komponenty relativně bez strachu, že dané zařízení nebude fungovat.

Mám skener UMAX Astra 1220P a tiskárnu Lexmark S700. Vzhledem k rozhraní obou zařízení je tiskárna zapojena do skeneru a ten do PC. Když skenuji, musím poté restartovat PC, abych mohl tisknout. Lze nějakým pokud možno spolehlivým způsobem zajistit, abych nemusel restartovat po každém skenování?

Tento problém je způsoben nekorektním obsazením paralelního portu skenerem. Abych mohl poradit konkrétně, potřeboval bych vědět, zda počítač hlásí nějaké chyby při pokusu tisknout, nebo kdy dojde k zakousnutí (jestli k němu vůbec dochází) atd. Také je důležité, zda je tiskárna během skenování zapnutá či nikoliv. Může totiž "zblbnout" posílanými daty a probere ji až reset. Zatím vám tedy doporučím následující: vždy při skenování tiskárnu vypněte. Budete-li chtít tisknout, zapněte ji a vypněte skener. Pokud tisk nebude fungovat, mělo by dojít k nějakému hlášení. Z toho je možné usoudit, co dál. Nedojde-li k chybovému hlášení a počítač zamrzne nebo se vůbec netiskne, je port obsazen skenerem a je třeba v jeho konfiguraci zjistit, jak k portu přistupuje. Experimenty lze dělat také v nastavení tiskárny v jejích vlastnostech, konkrétně v nastavení spool.

U IE5 nastavím stahování a možnost prohlížení off-line. Většinou mi zbyde jen adresa, a údaj nikde. Dají se v PC dohledat a prohlédnout. Většinou. Zkoušel jsem různá nastavení, ale nic to není platné.

Tento dotaz je ukázkou nedostatečného popisu problému. Nejasnost je dána i tím, že někteří čtenáři nedávají za tázací větu otazník. "Co tím chtěl básník říci?" IE5 poprvé umožnil stahování obsahů WWW-stránek automatizovaně (např. v noci) a jejich následné prohlížení v rozumnou dobu. Aby se IE5 donutil k takovému chování, je třeba jisté zkušenosti. Chceme-li, aby byla určitá adresa dostupná off-line, je třeba se k ní nejprve on-line připojit a zanést si ji do Favorites. Poté je třeba pravým tlačítkem myši na dané adrese v rozbaleném menu Favorites zvolit Make available offline. Otevře se Wizard, kde postupně zadáte potřebné údaje, jako např. na následujících obrázcích. Je zejména nutné rozhodnout hloubku stahovaných stránek a způsob synchronizace.

Aby "scheduled task" mohl úspěšně proběhnout, je nutné mít v IE5 nastaven způsob připojování se k Internetu a vše mít automatické (zaznamenaná hesla v systému). Také je třeba nastavit odpojení modemu po synchronizaci. Po úspěšném stažení je třeba zrušit pravidelný update, aby ke spojení nedocházelo znovu. To lze v tzv. Task Scheduleru, který má ikonku na spodní liště vpravo.

Při startu Windows 98 (těsně před naběhnutím obrazovky) se objeví: "Soubor VMM32.VXD nelze načíst nebo chybí" (a přitom tam je), a musím restartovat do Safe modu. Čím to může být?

Jde o soubor Virtual Memory Manager, který je bezpodmínečně nutný k běhu Windows. Ve vašem případě je tento soubor sice přítomen, ale je patrně poškozený. Smažte jej a buď jej nahraďte novým (rozbalením instalačních CAB nějakým manažerem souborů, který to umí), nebo proveďte reinstalaci Windows. Na internetovské adrese http://web.dreamsoft.com/jjcesari/vmm32vxd/home.htm je tomuto problému věnována stránka v souvislosti s instalací skenerů UMAX. Nevím, zda je to zrovna váš problém, uvádím to zde pouze pro úplnost.

Při volbě Graf v MS Wordu pod MS Office se objeví hláška: "Nejprve uložte dokument, je nedostatek paměti". Ale uložení nepomáhá. Jde pouze volba grafu z MS Excel. Co s tím?

Příčin může být několik. Věřme nejprve systému, že je nedostatek paměti. Sám musíte zjistit, o kterou paměť jde. Windows standardně řídí velikost virtuální paměti sama. Problémy nastávají, je-li málo místa na disku. Pak se swapovací soubor nemůže rozpínat a dochází k omezení virtuální paměti, což končívá špatně. Zkontrolujte tedy velikost volného místa na disku a také nastavení v ovládacích panelech systém výkon virtuální paměť. Musí být zatrženo "Virtuální paměť nastaví systém Windows". Pokud zde neshledáte problém, je příčina v chybné instalaci MS Wordu a doporučuji reinstalaci MS Office. Chyba paměti je totiž generována mnohdy v případech, kdy si systém neví rady, o jakou chybu vlastně jde. Tak se třeba projevuje špatně instalovaná tiskárna, kdy programy MS Office potřebují její parametry ke správnému zobrazování, ale protože se nedává požadavek k tisku, bývá složité na to přijít. Takže zkontrolujte také nastavení tiskárny, případně přiinstalujte "standard" HP LaserJet 4L, nastavte ji jako default a sledujte chování systému.

Zajímalo by mne, k čemu je dobré mít nejnovější ovladače (např. ke grafické kartě)? Co je to Full-Scene Anti Aliasing a Anti Aliasing? Nepodporuje-li to karta od 2theMAX RIVA TNT-2, 32 MB, AGP 4x, 300 MHz Ramdac, opraví to nejnovější ovladače?

Otázka nejnovějších ovladačů (a také softwaru obecně) je v zásadě dilema. Toto dilema si musí rozhodnout každý sám. Existují v zásadě dva postoje. 1. musím mít všechno nejnovější. Tento přístup vede k neustálému shánění upgradů a jejich instalaci, a nezřídka se po nainstalování projeví nějaká chyba, která je v novém softwaru obsažena. 2. nové věci instaluji až tehdy, když něco přestává fungovat. Tento přístup ochraňuje software počítače před chybami upgradu a činí počítač stabilním. Ovšem jen do doby, kdy dojde k nějaké zásadní změně. Tou změnou může být např. instalace náročného softwaru, výměna externího zařízení, připojení počítače na Internet, výměna aktivních prvků sítě LAN atd. Pak je zpravidla nutné doinstalovat service packy pro systém a aplikace. Výhodou však je, že se neinstalují "horké novinky", ale již prověřené upgrady. Druhý přístup je proto obecně lepší a stojí uživatele méně energie. Co je Antialiasing? Monitory počítačů zobrazují pomocí pixelů, které nejsou oblé, nicméně musejí zobrazovat různé oblé křivky. Polygonová simulace zobrazení křivek pro písmena nebo vektorovou grafiku způsobuje, že hrany objektů jsou stupňovité. Antialiasing je technika, která vyhlazuje tuto stupňovitost. Používá k tomu jistého rozmazání hrany křivky přidáním pixelů vybledlejší barvy kolem křivky. To způsobuje, že je text poněkud rozmazán, ale kupodivu více čitelný. Antialiasing je záležitost softwarová a nelze jej použít vždy. Proto se domnívám, že grafická karta sama o sobě nebude antialiasing podporovat, je to záležitost programu, který si řídí zobrazování. Například Adobe Acrobat Reader s touto technikou pracuje na jakékoliv grafické kartě.

Po přechodu z rozlišení 640 x 480 na 800 x 600 se počaly při spouštění programů z CD zobrazovat tyto programy v malém okně, a není mně známým způsobem možné to změnit. Existuje nějaká možnost?

V zásadě neexistuje. Úvodní obrazovky CD disků jsou tak naprogramovány. Jsou to obvykle bitmapy doplněné aktivními prvky, a aby obrázek dobře vypadal, je třeba jej fixovat na počet pixelů obvykle maximálně 640 x 480. Při vyšším rozlišení obrazovky se pak úvodní obrázky adekvátně zmenšují. Není to ale příliš na závadu, protože rozlišení je obvykle voleno v závislosti na připojeném monitoru. Čím větší je monitor, tím vyšší rozlišení lze nastavit, ale rozměr obrázku zůstává prakticky stejný, nebo se zmenšuje jen málo.

Zajímalo by mne, jestli se rychlost přenosu dat u modemu udává v kilobajtech nebo v kilobitech. Všude se píše jenom Kb.

Základní jednotka pro přenosovou rychlost dat je 1 baud, což je 1 bit za sekundu. Protože je to jednotka příliš malá, předřazuje se jí přípona kilo (K) nebo mega (M). Kilo (k) znamená 1 000, to víme z fyziky. Proč se však používá velké K? Je to označení "počítačového" kila = 210 = 1 024. Mega (M) je z fyziky 106, počítačové mega (1 048 576 = 220) se již nerozlišuje (malé m totiž znamená mili = 10-6, a asi proto se jiné označení neujalo). Bit se značí malým b, byte velkým B. Velikost paměti se udává v megabytech (MB), rychlost modemu v kilobitech za sekundu (Kb/s) nebo v kilobaudech (Kb). Rychlost síťových karet se udává v Mb/s.

§§§§§


Internet FAQ

JAN ČÁP

c00p0037

Odborné slovníky [II]

Doufám, že jste ve zdraví překonali slavný problém Y2K a vítám vás u únorových InterFAQů, ve kterých najdete dokončení přehledu odborných slovníků, do nichž můžete po Internetu kdykoliv nahlédnout.

Sítě a komunikace

A Glossary of Networking Terms

"Standardní" výkladový slovník síťové terminologie dokument RFC (Request For Commnet) číslo 1208.

http://hotline.pvtnet.cz/dokumentace/rfc/rfc1208.html

56K.COM Glossary of Telecommunications TermsSlovníček telekomunikační terminologie na serveru věnovaném technologiím 56k modemů.

http://www.56k.com/glossary.shtml

ATM LexiconBohatý výkladový slovník terminologie sítí ATM (Asynchronous Transfer Mode) s množstvým hypertextových křížových odkazů.http://tticom.com/atmglosy/atmlex.htm

Computer Communications Acronyms

Slovník zkratek pocházejících z oblasti počítačové komunikace.

http://www.newbie.net/acronyms/acronyms.html

Spread Spectrum Online GlossaryVýklad pojmů, zkratek a žargonu z oblasti bezdrátových digitálních komunikací.http://www.sss-mag.com/glossary/

Ostatní specializované

3D GlossaryVýkladový slovník odborných termínů z oblasti trojrozměrné grafiky.http://www.uiah.fi/~spo/glos_index.html

Fiber Optic GLOSSARYSlovník terminologie technologie optických vláken na webu dodavatelské firmy LISTCo, Inc.

http://www.cccbi.org/listco/glossary.html

Glossary of graphic design and web page design termsSlovník terminologie z oblasti počítačové grafiky a návrhu webstránek.http://www.grantasticdesigns.com/glossary.html

HPCC GlossarySlovník pojmů ze sféry \High Performance Computing and Communications\ a souvisejících oblastí.http://nhse.npac.syr.edu/hpccgloss/

Internet and Unix DictionaryVýkladový slovní síťové terminologie Kevina Kadowa.http://www.msg.net/kadow/answers/

Linux Software EncyclopediaSlovník terminologie Linuxu a GPL softwaru, obsahující přes 5 000 položek.http://stommel.tamu.edu/~baum/linuxlist/linuxlist/linuxlist.html

Mathematical Programming GlossaryPřehled terminologie matematického programování a přímo souvisejících oborů.

http://www.cudenver.edu/hgreenbe/glossary/glossary.html

STING software engineering glossarySlovník terminologie z oblasti softwarového inženýrství, udržovaný v rámci zdrojů sdružení STING (Software Technology Interest Group) ve švýcarských laboratořích CERN (Conseil European pour la Recherche Nucleaire).

http://dxsting.cern.ch/sting/glossary-intro.html

PC AI Glossary of TermsSlovníček pojmů z oblasti umělé inteligence.http://www.primenet.com/pcai/New_Home_Page/glossary/pcai_glossary .html

The Computational Beauty of Nature GlossaryVýkladový slovníček pojmů z oblasti \matematiky přírody\ jako jsou fraktály, teorie chaosu atd.http://mitpress.mit.edu/books/FLAOH/cbnhtml/glossary.html

The Language List

Přehled všech v historii počítačů existujících programovacích jazyků.

http://cuiwww.unige.ch/OSG/info/Langlist/

Tuzemské slovníky

Slovník počítačových zkratekAktuální on-line verze knížky Vladislava Černého s možností vyhledávání. http://www.datis.cdrail.cz/Black/Scripts/ZKRATKY/Slovnik.asp

Slovník pojmů ISDNVyčerpávající slovník pojmů z oblasti ISDN.http://www.isdn.cz/informace/slovnik.phtml

Co (ne)najdete ve slovníku / Co to znamená, když se řekne...Odborné termíny, které mnohdy nejsou v běžných slovnících vůbec nebo jen nedostatečně vysvětleny články ze známých seriálů pana Peterky.

http://archiv.czech.net/f_slov12.htm

Slovníček síťových pojmů a zkratekSlovník síťových pojmů a zkratek na serveru odborného e-zinu Svět sítí.

http://www.svetsiti.cz/slovnik.asp

Výkladový slovník ŽivěNová on-line podoba skvělého Výkladového slovníku výpočetní techniky z dílny Computer Pressu.http://zive.cpress.cz/slovnik/

Přehledy slovníků(nejen počítačových)

Acronym & Abbreviation Links

Přehled slovníků počítačových zkratek na serveru "Secret Hackers Society".

http://www.hiddenlab.com/acronym/acrolink.htm

Dictionary.comVyhledávací centrála a přehled jazykových a odborný slovníků a dalších referenčních zdrojů.http://www.dictionary.com/

Internet Resources for TranslatorsPřehled slovníků, referenčních materiálů a dalších, pro překladatele užitečných zdrojů.http://www.deraaij.com/irt/

OneLook DictionariesMeta-hledač v on-line slovnících.http://www.onelook.com/

Journalist ToolsReferenční zdroje pro novináře on-line slovníky, encyclopedie, přehledy, ...http://login.eunet.no/trondhu/links/journalist_tools.html

Online Dictionary DatabaseBibliografická databáze on-line slovníků s možností vyhledávání.

http://www.infovlad.net/linguistics/dic.html

Online Dictionaries, Glossaries and EncylopediasAnotovaný seznam jazykových a odborných slovníků a encyklopedií.http://stommel.tamu.edu/baum/hyperref.html

Terminology Collection: Online Dictionaries

Přehled on-line dostupných slovníků na stránkách "Terminology Collection".

http://www.uwasa.fi/comm/termino/collect/

§§§§§


Znamená heslo bezpečí dat?

Pavel Kalouš

c00p0101

Znamená heslo bezpečí mých dat? Tuto otázku si každý z vás položil jistě již nespočetněkrát. V tomto článku se vám pokusím vysvětlit, jak je to s hesly, která je vám umožněno zadávat.

Zajímavé je, že systémy Windows 95/98 a NT halasně slibují bezpečnost vašich dat. Ve skutečnosti však operační systémy vykazují mnohdy celkem velké mezery. Záměrně jsem do tohoto výčtu nezahrnul BIOS (Basic Input/Output System), jenž je přestože i tady jsou známy chybičky považován za jedno z nejbezpečnějších zapečetění počítače.

Musíme si uvědomit, že skutečně 100% zabezpečený osobní počítač je jen takový, který nemá modem a je ukryt v neprodyšně uzavřeném a uzamčeném trezoru. Myslím si, že toto řešení rozhodně nepřipadá v úvahu (ani zámek na přední straně počítače nevede k cíli, protože nepředstavuje pro případného zloděje žádný velký problém). Jednou z mnoha dalších možností, jak zabezpečit počítač, zůstává tedy heslo.

Asi nejméně účinné zabezpečovací postupy mají Windows 95. U nezasíťovaného počítače heslo včetně uživatelského profilu k bezpečnosti příliš nepřispívá, protože jím lze chránit jen konfiguraci pracovní plochy. Pokud tedy spustíte Windows v nouzovém režimu, zcela se odstraní i tato pochybná ochrana. Heslo má pod Windows 95 de facto jediný význam: na přání založí pro každého uživatele samostatný profil. Windows NT chrání již PC před nepovolaným přístupem lépe než Windows 95. Uživatel obdrží přístup, až když se přihlásí a zadá heslo. Pod NT Workstation však může nepovolaný uživatel přimět systém k novému startu tím, že v dialogovém okně pro přihlašování klepne na tlačítko Shutdown. Je-li u některé z jednotek počítače instalován systém FAT, stačí natáhnout systém z diskety se systémem DOS, a přístup na tuto jednotku je možný.

Možná si teď řeknete: Jak tedy zabezpečit počítač? Pomoc je jednoduchá. Nejlepší softwarovou ochranou v současné době je opravdu heslo zadané v systému BIOS. Vysvětlení je také jednoduché: heslo se zadává ještě před načtením operačního systému, a proto je opravdu velmi těžké toto osmimístné heslo prolomit. Toto nedokáže ani ten nejlepší hackerský program (pro využití takového programu musí běžet operační systém). Tento systém nemá význam jen v případě, že se ještě před požadováním hesla osloví disketová mechanika (podrobnosti jsou uvedeny v příručce k motherboardu).

Skutečný problém nastává, jestliže toto heslo zapomenete! V tu chvíli máte v podstatě jen dvě možnosti, jak tento problém vyřešit.

První možností (doporučuje ji i Award výrobce systému BIOS) je vymazat paměť CMOS, v níž je uloženo heslo. Toho se docílí vyndáním baterie. Některé nové počítače jsou pro tyto účely vybaveny i speciální propojkou, kterou je potřeba na několik vteřin přestavit. BIOS potom načte výchozí hodnoty bez zadání hesla, více prozradí opět příručka základní desky.

U starších desek nezbývá nic jiného, než vyjmout již zmiňovanou baterii. Tento krok byste měli dělat jedině v případě, že jste si opsali všechny základní nastavovací parametry, nebo jestliže jste si jisti, že pro operační systém postačí nastavit implicitní hodnoty (BIOS v tom případě zapomene nejen hodnoty aktuálního nastavení, ale i parametry pevného disku a ostatního hardwaru). Postup při vyndavání baterie je následující:

1) Vymažte paměť CMOS odstraňte zálohovací baterii, až se po provedení testu POST (Power On Self Test) zobrazí "CMOS checksum bad" nebo podobná zpráva;

2) Dosaďte zpět zálohovací baterii CMOS;

3) Spusťte setup BIOSu;

4) Obnovte všechna nastavení.

Ale pozor! Paměť CMOS se může po několika dnech bez baterie zničit.

Druhou možnost nabízejí samotní výrobci PC (např. DELL), a to svěřit jim vaše "zaheslované" miláčky, a oni jsou schopni většinou do několika hodin problém vyřešit. Tito výrobci používají své specifické metody jejich postupy jsou samozřejmě tajné, takže vám opravdu neprozradíme, jak to dělají.

Pro starší základní desky existuje ještě jedno neoficiální řešení: občas kolují tzv. Master Passwords, jež lze použít univerzálně. Společnosti American Megatrends, Award a ostatní výrobci BIOSu (kromě systému AMI BIOS) dnes už žádná univerzální hesla neposkytují. Výrobci užívání tohoto hesla nedoporučují, protože v případě, že nějaké univerzální heslo použijete, vystavujete se možnosti ztráty záruky na PC. Paradoxní je, že jestliže váš BIOS podporuje nějaké univerzální heslo, je zřejmě již natolik starý, že o žádné záruční době nemůže být ani řeč.

§§§§§


Zabraňte hackerům v útoku

STEVE BASS

c00p0102

POSLOUCHEJTE POZORNĚ: Pokud pro připojení k síti používáte kabelový modem či DSL (standard používaný především v USA), je možné, že právě v této chvíli vám někdo čmuchá na hard disku. Tento vtipálek by se mohl napojit na váš počítač, mazat tam soubory či přeformátovat váš hard disk a ve chvíli, kdy se dozvíte, že vás napadl hacker, už bude příliš pozdě.

Myslíte že se něco takového nemůže stát? No, mě se to povedlo. (Nemějte strach, během psaní tohoto článku jsem žádné PC nepoškodil.) Co mě trošku děsí, je lehkost, s jakou se lze nabourat do cizího počítače.

Naštěstí ale existují opatření, s jejichž pomocí budete klidně moci bezpečně sdílet svůj počítač či internetovou přípojku s ostatními uživateli vaší místní sítě. Vysvětlím vám, jak opevnit své PC a přibouchnout tak hackerům dveře před nosem.

DENÍČEK ŠÍLENÉHO HACKERA

POKUD VYUŽÍVÁTE kabelový modem či službu DSL, je velká pravděpodobnost, že máte statickou IP adresu, a jelikož je tedy tato adresa při každém vašem připojení do sítě stále stejná, jste při pokusu o napadení mnohem zranitelnější. Bezpečnostní pravidlo numero uno: Ať už jste jakkoli paranoidní, stále to ještě není dost.

Snadným použitím dostupných prostředků jsem se dokázal nepozorovaně nalogovat na dobrý tucet počítačů připojených k síti. Mohl jsem si přitom prohlížet jejich hard disky, pohrávat se soubory a dokonce i formátovat všechny jejich disky. Beze stop, bez toho, abych byl objeven, no vážně, bez legrace.

Samozřejmě, že já jsem tak činil výhradně se svolením ostatních uživatelů, dost ale pochybuji, že by se opravdoví hackeři obtěžovali žádáním o váš souhlas. Takže ještě před tím, než se pustíte do jiné práce, podívejte se na stránku Steva Gibsona Shields UP věnovanou bezpečnosti na Internetu na adrese grc.com/ShieldsUP. Co tam uvidíte, by vás mohlo docela vystrašit.

Na zmíněné stránce je vysvětlen protokol, který vaše PC při komunikaci se sítí používá. Máte-li povoleno sdílení souborů a tiskáren, jsou dveře do vašeho systému otevřené dokořán. Chcete-li tedy ve Windows 9x svůj počítač zabezpečit, budete muset změnit nastavení sdílení souborů a tiskáren po síti. Šikovný návod jak toho dosáhnout naleznete právě na Gibsonově stránce.

Počkejte, počkejte, to ještě není všechno. Každé PC má tisíce portů virtuálních otvorů, skrze které posíláte e-mail, brouzdáte po Webu, stahujete si soubory a tak dále s jejichž pomocí mohou hackeři získat přístup do vašeho systému. Zda někdo slídí okolo vašich portů, se můžete přesvědčit, stáhnete-li si na adrese www.portdetective.com program Port Detective (který je též dostupný na stránce FileWorld viz poznámka pod tímto článkem).

ZVYŠTE OBRÁTKY

VĚŘTE MI, že sdílet své PC s někým cizím opravdu není ve vašem zájmu. Přesto můžete rozvinout rychlé síťové spojení mezi všemi svými počítači, aniž byste usnadnili hackerům práci. Používáte-li domácí síť, program WinGate Home umožní až třem vašim počítačům sdílet jednu přípojku k Internetu. Lidé vysazení na LAN mohou pro sdílení napojení na Web mezi dvěma samostatnými počítači využít Internet Splitter společnosti StarTech.

Velice levný je i BlackIce Defender, jež představuje nejlepší ochranu, jakou jsem v této kategorii viděl. Tento prográmek brání vetřelcům v průniku přes protokol, IP adresu i port. A dokonce se ani nezaobírá všemi těmi řečičkami o sdílení souborů a tiskáren prostě jej zvládnete nakonfigurovat v cukuletu.

Toužíte-li po ochraně vyššího stupně, budete k tomu potřebovat hardware. Já jsem vyzkoušel hub SOHO2000 společnosti BeadleNet, který umožňoval čtveřici uživatelů sdílet vysokorychlostní připojení přes lokální síť neboli LAN. (Může se připojit až 25 uživatelů, jenže ne u mě v kanceláři, pěkně děkuji.) Obrana je bezchybná a instalace zabrala pouhých 10 minut opravdu. V momentě, kdy čtete tento článek, by již měla být dostupná levnější verze pro 16 uživatelů nazvaná Home2000.

Více podrobností o sdílení přípojky k Internetu naleznete na skvělé stránce Tima Higginse (www.timhiggins.com/ppd/sharing.htm). A pokud vás láká juknout na něco o hackingu, prohlédněte si Průvodce převážně neškodným hackingem (The Guide to Mostly Harmless Hacking), který se nalézá na www.happyhacker. Ale pšššt, já vám nic neporadil.

Soubory z tohoto článku naleznete na www.fileworld.com/magazine. Steve Bass je prezidentem Společnosti uživatelů IBM v Pasadeně (Pasadena IBM Users Group).

§§§§§


Hýčkejte si svoje PC! - podrobný průvodce péčí o osobní počítač

Patrick Raspberry

c99p0513

Pravděpodobně nikdo není nadšen, když se mu roznemůže počítač. V takových případech vám nabízíme, abyste se začetli do této příručky, která uvádí pravidla první pomoci a další užitečné nápady společně s dávkou mnoha různých preventivních léků.

"Mým povoláním je odstraňovat problémy"

Najít účinnou pomoc není tak docela jednoduché, zejména pokud se vaše PC rozhodne bez varování a zcela neočekávaně stávkovat. Dobře víte, že počítačový odborník ve vašem podniku nebude reagovat na vaši e-mailovou žádost o pomoc přinejmenším jeden pracovní den. A to poslední, co máte chuť dělat, je vyhodit spoustu peněz jenom proto, abyste se po telefonu domlouvali s nějakým unuděným technikem, který z vás bude hodinu tahat povětšině nepodstatné informace jenom proto, aby nakonec dospěl k závěru, že problém je zapříčiněn zařízením nějakého jiného výrobce a že byste tedy měl zavolat jim ať vám pomůžou oni.

Hrůza. Máte chuť oprášit své staré počítadlo. Ale jaké jsou vlastně alternativy? Jediná: vyhrňte si rukávy a pusťte se do toho sami.

Je to tak. A skutečně, vyřešení většiny nejběžnějších problémů s hardwarem je totiž zcela ve vašich možnostech. Nemusíte rozesílat ani e-mailová SOS, ani nemusíte nikomu telefonovat. Všechno co potřebujete, je trochu toho odborného vedení. A od toho jsem tady (ehm, ehm) já, doktor Patrick, abych se o vás po této stránce postaral.

Tento měsíc jsem se usadil na výsluní normálně rezervovaném pro prominentnější autory, abych vám poskytl dobré rady a efektivní pomoc při výskytu některých nejčastěji se vyskytujících hardwarových nemocí. Vyzpovídal jsem mnoho diskusních skupin, povídal si s mnoha techniky ze služeb technické podpory a rovněž jsem se vyptával ostatních expertů z různých redakcí PC WORLDu, abych si ujasnil, které hardwarové problémy obtěžují uživatele počítačů nejvíce a nejčastěji. Jedná se například o okolnost, že najednou 32MB paměť RAM není dost velká a nestačí? Nebo je to pevný disk s obrovskou kapacitou, jenž se chová jako by najednou mnohem menší? Nebo je to snad vaše nejnovější "super" grafická karta, která k vašemu zklamání nefunguje o nic lépe než ten starý krám, který jste chtěli novou kartou nahradit?

Pro každý hardwarový zádrhel jsem si připravil příslušné diagnózy a předepsal příslušné postupy, jež vám umožní problém vyřešit bez cizí pomoci. Nebuďte nervózní, nebude to ani trochu bolet. Jen se musíte připravit na to, že se budete muset seznámit s takovými náležitostmi vnitřního fungování vašeho systému jako je například program BIOS, umístěný v paměti zvané CMOS, ve kterém se nacházejí odpovědi k mnoha hardwarovým záhadám.

Aby bylo jasno, nepokouším se zde tvrdit, že na následujících stránkách budou probrány všechny vůbec možné hardwarové problémy. Rovněž nemohu zaručit, že moje rady a postupy vyléčí právě tu specifickou nemoc, kterou trpí vaše PC. Ale přesto není tak docela od věci začít to zkoušet s níže uvedenými radami, a teprve poté, co vaše zoufalství dostoupí vrcholu, zařiďte se podle jednoho mého zlatého pravidla: poznej kdy je čas to vzdát. Snaha odstranit problémy na vašem počítači bez cizí pomoci má své pozitivní stránky, ale pokud se úspěch nechce a nechce dostavit, budete asi nakonec přeci jenom muset někoho zavolat, ať se vám to líbí nebo ne.

Základní poznatky o systému

Přehřívání

Otázka: Čas od času se monitor posune k modré barvě, pevný disk začne pracovat pomaleji a počítač má tendenci se zakusovat. Co byste mi poradil?

Odpověď: Co takhle zapnout klimatizaci? Kromě stříkací pistole, naplněné silně osolenou vodou, je nejhorším nepřítelem počítače teplo. Dlouhodobé vystavování systému vysokým teplotám může způsobit předčasné stárnutí nebo i zničení celého systému. Modré obrazovky a líné pevné disky jsou klasickými příznaky přehřívání.

Začněte tím, že odstraníte prach, který se nahromadil na vašem PC. Ucpané ventilační otvory mohou způsobit přílišný nárůst teploty uvnitř počítače. Rovněž zkontrolujte vnitřek systému; vrstva prachu může působit jako teplená izolace, v důsledku čehož narůstá jak teplota integrovaných obvodů, tak i ostatních součástek. Na odstranění prachu použijte stlačený vzduch; nikdy nečistěte plošné spoje vodou nebo nějakým saponátovým prostředkem! Pokud již musíte vytřít vnitřní části vašeho počítače, vždy k tomu používejte pouze antistatickou utěrku.

Nakonec se ujistěte, že všechny chladící ventilátory pracují správně. Umírající ventilátor v síťovém zdroji bude velmi hlučný, když začne zlobit, ale malý ventilátorek na chlazení CPU si nemusí stěžovat příliš slyšitelně a když definitivně odejde, přehřátí může úplně zničit procesor.

BIOS u většiny počítačů osazených procesorem Pentium II monitoruje otáčky ventilátorů a vygeneruje hlášení v případě, že otáčky někde klesnou na nebezpečně nízkou úroveň. Ujistěte se, že tato funkce programu BIOS je zapnuta v nastavení počítače uloženém v paměti CMOS. U starších systémů, které nemají monitorování ventilátorů, stojí za úvahu instalace monitoru teploty.

Nedostatek příkonu

Otázka: Připojil jsem si další pevný disk, Zip drive a jednotku CD-RW k systému Pentium II-233, který jsem si sestavil. Ale nyní pozoruji, že se kryt počítače nepříjemně intenzivně zahřívá. Je možné, že jsem systém zatížil více, než je přípustné?

Odpověď: Vidíte, uhádl jste to správně ještě dříve, než jsem cokoli řekl. Když chcete od vaší stávající napájecí jednotky, aby obsluhovala celou skupinu nových dodatečných a na příkon náročných součástí, nesmíte si představovat, že ji zahřívá na nepřípustnou teplotu pocit z dobře vykonané práce je to vždy příznak toho, že napájecí jednotka pracuje nad své síly a možnosti. Většina zdrojů má výkon 145 W, což nemusí někdy stačit. Jestliže jste si koupili levnou počítačovou skříň, byla pravděpodobně osazena nepříliš výkonným zdrojem. To může mít za následek protivné, neustále se vynořující a znovu mizející problémy a rovněž nebezpečné přehřívání. Řešení: nová napájecí jednotka. Takže počítejte se mnou: 25 W pro pevný disk a zhruba 10 W na každé další nové zařízení jiného druhu. Sečtěte to všechno dohromady, připočítejte to k nominálnímu výkonu vašeho stávajícího zdroje a výsledný výkon pro jistotu ještě zvyšte o 20 %. A pak se můžete vydat do obchodů.

Nedostačující paměť

Otázka: Někdy, když pracuji s Windows a otvírám a zavírám programy, objeví se hlášení, že počítač nemá dostatek paměti. Přitom mám v systému osazeno již 32 MB RAM. Potřebuji přikoupit další paměť?

Odpověď: Není to nezbytně nutné. Můžete mít problémy s tím, co se někdy nazývá "únik paměti". Občas, když se nějaký program uzavře, neuvolní se k jinému použití paměť, kterou tento program využíval, takže operační systém Windows nepozná, že tato paměť je opět volně k dispozici. Tento typ problému se vyskytoval zejména ve staré verzi Windows 3.1, zatímco u systémů Windows 95/98 již není tak častý. Přesto se taková věc občas stane. Jediný způsob, jak tuto situaci napravit, je znovu restartovat počítač. A pokud se vám podaří zjistit, který z programů vám paměť "krade", můžete jej například zkusit přeinstalovat (pro případ, že v průběhu doby došlo k jeho poškození).

Lokalizovat zdroj těchto potíží je obtížné. Naštěstí mají Windows 9x vhodný diagnostický nástroj nazvaný Sledování systému (System Monitor), který sleduje výkonnost vašeho PC v reálném čase. Abyste mohli Sledování systému spustit, je třeba ponořit se do nabídky Systémové nástroje (zvolte StartlProgramylPříslušenstvílSystémové nástroje). Pokud zde Sledování systému nenajdete, je třeba ho doinstalovat pomocí položky Přidat nebo odebrat programy v Ovládacích panelech.

Ve Sledování systému poté zvolte Číselné grafy a Vždy navrchu v nabídce Zobrazit; tím se vám objeví na ploše malé okno. Potom z nabídky Správce paměti (zvolte ÚpravylPřidat položkulSprávce paměti) vyberte statistiku výkonnosti systému, kterou chcete sledovat. Pozorujte pečlivě tři ukazatele Nepoužitá fyzická paměť, Odkládací soubor je využíván, a posléze Paměť pro odkládání a sledujte, co se děje při otevírání, provozu a zavírání jednotlivých aplikací. To by vám mělo pomoci při identifikaci míst, kudy vám "uniká paměť".

Rovněž si všímejte statistiky pod názvem Podprocesy, která je dostupná prostřednictvím cesty ÚpravylPřidat položkulJádrolPodprocesy. Tento údaj by měl růst a klesat s rostoucím a klesajícím počtem současně běžících aplikací. Pokud údaj roste bez ohledu na to, co zrovna děláte, potom pravděpodobně ve vašem počítači dochází k "úniku paměti".

Úložný prostor

Ztracené clustery

Otázka: Náhodou jsem vypnul počítač, aniž bych předtím řádně ukončil systém Windows. Při příštím zapnutí počítače našel program ScanDisk ztracené clustery a "překřížené" soubory (soubory, o jejichž fyzickém rozmístění na disku existují navzájem protichůdné informace). ScanDisk se dotazoval, zda chci nebo nechci tyto trosky zachovat a uložit. Otázka zní: chci je, nebo ne?

Odpověď: Možná ano, možná ne. Schováváte si například stále ještě vaši pozvánku na maturitní večírek? Po nesprávném uzavření systému a vypnutí počítače program ScanDisk téměř vždy najde buď ztracené clustery, nebo překřížené soubory, případně obojí.

Oba tyto problémy jsou v podstatě problémy evidenčního charakteru, to jest: jedná se o vzniklé chyby v tabulce, která je uložena na vašem pevném disku, jež popisuje kde se co na disku nachází. Tabulka se jmenuje FAT (= tabulka rozmístění souborů) a zmatek v údajích v této tabulce neznamená v žádném případě fyzické poškození povrchové vrstvy vašeho disku.

Všechny soubory na disku jsou rozčleněny do velkého počtu malých segmentů, jež se nazývají clustery. Ztracené clustery jsou jednoduše clustery, které již nejsou logicky přiřazeny k žádnému existujícímu souboru na disku. Pokud nemáte strach, že se mohl ztratit nějaký kritický soubor který byl otevřen v okamžiku, kdy se systém "kousl" nebo kdy došlo k přerušení dodávky proudu potom není potřebí konvertovat ztracené clustery na normální soubory; obsah těchto "zachráněných" clusterů je téměř vždy úplně bezcenný. Totéž lze říci o neplatných clusterech. Prostě je vymažte.

Překřížený soubor je takový soubor, který podle údajů v tabulce FAT sdílí jeden nebo více clusterů s nějakým jiným souborem. Program ScanDisk vám nabídne možnost vytvořit z tohoto zmatku dva oddělené soubory, každý se svou vlastní nezávislou kopií sporného clusteru. Přistoupit na tento návrh je asi tak nejlepší, co můžete udělat.

Pokud máte podezření, že je váš pevný disk poškozen, spusťte program ScanDisk. Program se spouští tak, že volíte StartlProgramylPříslušenstvílSystémové nástrojelScanDisk. Potom zvolte možnost "úplného" skenu. Program pak provede úplnou kontrolu povrchu disku, aby zjistil případná poškození (pozor, tento proces může trvat celé hodiny v závislosti na velikosti disku; vezměte si tedy něco na čtení). Je celkem normální, že po dlouhé době užívání disku se v důsledku opotřebení sem tam může vyskytnout několik špatných sektorů. Jestliže se začínají vyskytovat stále častěji, máte možná před sebou velký problém. Okamžitě zálohujte všechna data a kupte si nový disk.

Nedostatek virtuální paměti

Otázka: Po celá léta dělám stále totéž na stejném počítači a se stejnými aplikacemi. Ale nedávno se mi najednou začalo stále častěji objevovat hlášení "nedostatek paměti", když otevírám některé tabulky. Nic se opravdu nezměnilo, takže nechápu, co se vlastně děje.

Odpověď: Aha, tak tohle je otázka, kterou se mě snažíte nachytat! Nevypadá to jako skutečný problém s pamětí. Spíše to vypadá tak, že po všech těch letech pravděpodobně začínáte mít málo místa na pevném disku. Systém Windows potřebuje určitý prostor na pevném disku, kam si ukládá takzvaný odkládací soubor (soubor pro výměnu dat). Je to speciální prostor na disku, kam se ukládají momentálně nepotřebná data z operační paměti, když je tato paměť již naplněná a přesto je nutno do ní zapsat nějaké další údaje (části programu, data, a podobně). Když otevíráte velké tabulky nebo když provozujete několik aplikací najednou, a když je kapacita vašeho disku téměř vyčerpána, pak odkládací soubor začne fungovat nesprávně. V takovém případě máte na vybranou dvě možnosti: Uvolněte prostor na disku tím, že některé soubory vymažete nebo přenesete na jiný disk, nebo přesuňte odkládací soubor na jinou logickou jednotku (partition), případně na jiný disk, kde je více volného místa. Přenesení tohoto souboru se provádí takto: Klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač, zvolte Vlastnosti a klikněte na záložku Výkon v dialogovém okně Systém vlastnosti. Klikněte na tlačítko Virtuální paměť a zvolte možnost "Virtuální paměť nastaví sám uživatel". Dialogové okénko zobrazí všechny logické a fyzické jednotky, které jsou k dispozici, a ukáže rovněž, kolik je na nich volného místa.

Můj disk se srazil, aniž bych ho vypral

Otázka: Koupil jsem si disk, o kterém mi v obchodě tvrdili, že je to 2GB EIDE zařízení, a který jsem nainstaloval do mého počítače s Pentiem II. Instalaci jsem provedl tak, že jsem využil automatickou detekci disků v BIOSu. Systém Windows však neustále tvrdí, že kapacita disku je pouhých 504 MB. Napálili mě v obchodě, nebo ne?

Odpověď: Nikoli můj drahý Watsone, ani v nejmenším. Ale víte co se říká: nevěř nikomu, ani sobě samému. Nejpravděpodobnější scénář je, že jste disk nenainstaloval správně. Takže se znovu vraťte k autodetekčnímu programu v BIOSu a zkuste nainstalovat disk znovu. Program by vám měl nabídnout několik možných konfigurací pro váš nový disk. Mám silné podezření, že při vašem prvním pokusu jste zvolil možnost, která počítači sdělila, že se jedná o starý IDE disk (tento typ má absolutní maximum kapacity 504 MB). Tentokrát si zvolte možnost označovanou jako LBA (Logical Block Addressing). Mod LBA umožňuje vašemu operačnímu systému využívat disky větší než 504 MB.

Pán a sluha

Otázka: Nedokážu přinutit operační systém, aby rozpoznal přítomnost nového pevného disku. Nainstaloval jsem nový disk na stejný EIDE kabel, který ovládá můj první disk, a pokoušel jsem se ho nainstalovat pomocí nastavení v BIOSu, ale bez úspěchu.

Odpověď: Nebyl jste úspěšný? Nic si z toho nedělejte. Když připojíte dva pevné disky nebo nějaká jiná EIDE zařízení na společný kabel, jedno zařízení musí být označeno jako "master" (pán) a druhé jako "slave" (otrok, sluha). Pokud byl původní disk systémový, pak musel být označen jako "master". Je docela pravděpodobné, že váš nový disk je rovněž nastaven jako "master" a to je právě důvod, proč ho systém nemůže rozpoznat. Napravíte to tak, že změníte nastavení jumperu (elektrického přemostění) na novém disku na pozici "slave". Údaj o nastavení jumperů byste měl celkem snadno najít buď nakreslený na pouzdře disku, nebo v dokumentaci, kterou jste s ním dostal. Jestliže nastavení jumperů není na pouzdře označeno, doporučujeme vám vzít si nějaký fix a postavení jumperů si na disk nakreslit. Určitě vám to někdy v budoucnu přijde vhod.

Nejde to a nejde

Otázka: Chci nastartovat počítač natažením potřebných souborů ze záchranné diskety. Vložím disketu do mechaniky a zapnu počítač, ale ten disketu ignoruje a natáhne systém z kořenového adresáře C:\, který je umístěn na pevném disku. Musím počítači zakázat přístup na celý pevný disk, abych ho přinutil respektovat disketu v mechanice A:?

Odpověď: To rozhodně nemusíte a také to určitě nedělejte. Místo toho se podívejte do nastavení jednotlivých zařízení z hlediska bootovací sekvence v BIOSu. Hledejte něco jako nastavení "Boot Sequence". Až to v najdete, zjistíte, že máte pořadí disků nastaveno nejspíše takto: C:, A:. To znamená, že počítač nejprve hledá systémové soubory na pevném disku, a teprve pokud je tam nenalezne, začne je hledat na disketě. Změňte toto nastavení na pořadí A:, C:, a je po problému. Většina dnešních počítačů se dodává s verzí BIOSu, jež umožňuje volit jakožto primární bootovací zařízení také Zip, LS-120 nebo CD-ROM.

Ach ty nešťastné diskety!

Otázka: Nechal jsem program ScanDisk otestovat několik disket, jež používám pro zálohování starých souborů, a zjistil jsem, že je na nich poměrně dost špatných sektorů, takže nyní kopíruji své soubory na sadu nových disket. Když ty staré diskety se špatnými sektory znovu naformátuji, mohu je opět bezpečně používat?

Odpověď: Teoreticky ano, ale byl byste blázen, kdybyste to dělal. Když začíná být disketa (zejména několik roků stará) nespolehlivá, překopírujte data na disketu novou a tu starou vyhoďte.

Příliš velký disk?

Otázka: Právě jsem si přikoupil k počítači nový disk s kapacitou 4 GB. Můj systém je osazen 166MHz procesorem Pentium a systémem Windows 95. Bohužel, mám stále nějaké potíže s tím, aby Windows rozeznala nový disk. Co mám dělat?

Odpověď: Začněte tím, že se dotážete u firmy, která vám počítač dodala, zda váš BIOS podporuje disk s kapacitou 4 GB. Jestliže tomu tak není, budete muset aktualizovat váš BIOS buď tak, že jej stáhnete z webovské stránky výrobce (či prodejce), nebo tak, že si ho koupíte od nějakého specializovaného dodavatele.

Pokud je s vaším BIOSem vše v pořádku, pak je možná na vině systém FAT, jejž počítač používá k organizování souborů na disku. Jak víte, systém FAT16 nepodporuje rozdělení disku na logické jednotky (partitions to jest na kusy disku, které jsou označeny určitými písmeny, např. C:, D:, E:) pokud jsou tyto logické jednotky větší než 2 GB. Jestliže používáte FAT16, máte dvě možnosti: buď vytvořte na disku několik logických jednotek tak, aby každá z nich byla menší než 2 GB, anebo přejděte na novější systém FAT32. Vytváření nových logických diskových jednotek se provádí pomocí programu fdisk.exe, ovšem toto lze provádět pouze pokud je pevný disk prázdný. Máte-li již na disku nějaká data, potom budete potřebovat jiný program, například Partition Magic od firmy PowerQuest. Investice se vám rozhodně vyplatí.

Druhá možnost je aktualizovat váš disk na systém FAT32, který podporuje logické jednotky až do velikosti 8 GB. To však můžete udělat pouze tehdy, máte-li buď Windows 98 nebo Windows 95, verzi OSR2. Abyste zjistil, jakou verzi Windows 95 vlastně máte, klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač a zvolte si Vlastnosti. Jestliže číslo verze končí písmenem B, potom máte OSR2 a můžete ke konverzi disku na systém FAT32 použít program Partition Magic. V systému Windows 98 je již "přibalena" jiná samostatná utilita, sloužící ke stejnému účelu.

Výměna disketové mechaniky

Otázka: Právě jsem si namontoval do počítače starou mechaniku pro 5,25palcové diskety, protože jsem potřeboval zkopírovat nějaké staré soubory. Všechno se zdá být správně namontováno a připojeno, ale systém Windows nerozpoznal, že je v počítači nová mechanika. Proč?

Odpověď: Zde se opět jedná o to, že musíte zkontrolovat údaje v BIOSu. Na hlavní stránce BIOSu najděte současné nastavení disketových mechanik vašeho počítače. Budete muset změnit nastavení pro jednotku A: z 3,5 palce (nebo z 1,44 MB) na 5,25 palce (nebo 1,2 MB). A až opět zamontujete mechaniku 3,5 palce, nezapomeňte nastavení opět vrátit do původního stavu.

Co dělat se zaseklým zipem

Otázka: Připojil jsem externí mechaniku Zip k průchozímu paralelnímu portu na laserové tiskárně. Proč není můj počítač schopen rozpoznat toto nové zařízení?

Odpověď: Když dojde na sdílení společného portu, lze spolehlivě říci, že jednotky Zip a tiskárny spolu vycházejí asi stejně tak dobře, jako firma Microsoft a americké federální úřady. Přinutit je k tomu, aby běhaly společně z jednoho paralelního portu bývá náročný úkol, a někdy se dokonce ukáže, že je to úkol neuskutečnitelný. Nejprve si zkontrolujte všechno podle dokumentace a technických specifikací uváděných na internetové stránce výrobce vaší tiskárny, a hlavně se podívejte, zda tyto materiály uvádějí nějaké informace ohledně kompatibility se zařízením Zip a o případných problémech, které se mohou vyskytnout. Rovněž se podívejte na webovskou stránku firmy Iomega na adrese www.iomega.com/support.

Pokud vám toto nepomůže, zkuste stáhnout a nainstalovat nejnovější ovladač pro vaši tiskárnu. Potom si zkontrolujte, zda pracuje správně paralelní port: klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač a zvolte Vlastnosti. Ve Správci zařízení hledejte pod hlavičkou Porty (COM a LPT), poklepejte na položku LPT a podívejte se, co je uvedeno pod heslem Stav zařízení. Zde zjistíte, zda pracuje port správně. Pokud tomu tak není, budete se muset obrátit na dodavatele vašeho počítače. Pokud pracuje správně, dalším krokem bude najít nastavení paralelního portu v BIOSu. Tam se musíte postarat o to, aby nastavení portu bylo buď "Standard" nebo "EPP". Nastavení "ECP" se obvykle se Zip drivy hádá rozhodně ho nepoužívejte. (EPP=Enhanced Printer Port, ECP=Extended Capabilities Port.)

Další věc, která často pomůže, je zakázat tiskárně podporu obousměrné komunikace (bidirectional support). To sice může zrušit některé její komunikační schopnosti jako např. varování, že brzy dojde papír ale může to zároveň váš Zip drive probrat z bezvědomí. Zákaz podpory obousměrné komunikace se provádí ze složky Tiskárny, kam se dostanete pomocí menu StartlNastavenílTiskárny. Potom pravým tlačítkem klikněte na ikonku vaší tiskárny a vyberte Vlastnosti. Nakonec zvolte záložku Podrobnosti, klikněte na Zařazování a zvolte jednosměrnou komunikaci.

Grafika

Tři dimenze: ano či ne?

Otázka: Nainstaloval jsem si 3D grafickou kartu, protože můj původní integrovaný grafický čip nedokázal zvládnout některé hry. Ale nová 3D karta také 3D hry nepodporuje. Jak je to možné?

Odpověď: To je ale překvapení! Váš počítač pravděpodobně stále ještě používá původní grafický čip. Některé systémy, které mají grafické čipy integrovány na základní desce počítače, umí automaticky rozpoznat a nainstalovat novou grafickou kartu. Ale jiné systémy je nutno obsloužit manuálně: je třeba zakázat starý čip změnou polohy jumperu (přemostění) na základní desce nebo změnou údajů v BIOSu. Sledujte pozorně, co se děje na monitoru během startovní sekvence; obvykle se zde nakrátko zobrazí informace o tom, který grafický čip nebo grafickou kartu váš počítač momentálně používá. Pokud se neobjeví na obrazovce jméno nové grafické karty, pak již vám musí být jasné, kde je zakopán pes.

Smutek kolem monitoru

Otázka: Na mém monitoru se po několikahodinovém provozu začnou objevovat malé bezbarvé skvrny. Znamená to, že mně monitor již brzy navždy opustí?

Odpověď: Pravděpodobně nikoli. Jestliže dokážete výskyt skvrn odstranit vypnutím a opětovným zapnutím monitoru, potom je závada způsobena parazitním magnetickým polem, které ruší obrazovku monitoru. Místo vypínání a zapínání monitoru je možné (a vhodnější) použít demagnetizační tlačítko (či příkaz v OSD), jež je umístěno na ovládacím panelu vašeho monitoru toto tlačítko je často označeno symbolem magnetu nebo nápisem Degauss. Po jeho stisknutí dostane monitor na okamžik záchvat zimnice a potom se vrátí zpět k normálu.

Říkají mu blikátko

Otázka: Můj úplně nový 19palcový monitor bliká jako blázen. Jak to mám opravit?

Odpověď: Dáme monitoru injekci. Blikání stínítka obrazovky je závislé na rychlosti obnovování obrazu (ve vertikálním směru) to znamená na tom, kolikrát za sekundu monitor úplně překreslí obrázek na obrazovce. Jakákoli obnovovací frekvence pod 70 Hz (to jest méně než 70 obrázků za sekundu) může způsobit, že blikání obrazu již bude pozorovatelné. Selský rozum tedy říká, že pokud před monitorem trávíte denně dlouhé hodiny, pak je dobré mít obnovovací frekvenci obrazu alespoň 75 až 85 Hz.

Nyní je však třeba zjistit, zda váš grafický adaptér a monitor na takovou specifikaci vůbec stačí. Abyste identifikovali aktuální nastavení obnovovací frekvence grafického adaptéru, musíte nejprve poklepat myší na ikoně Obrazovka v okně Ovládací panely a potom klepnout na záložku Nastavení. Potom klikněte na tlačítko Upřesnit a otevřete si záložku Adaptér. V dialogovém boxu dole uvidíte několik možností výběru frekvencí: Optimální, Výchozí nastavení adaptéru a (u některých verzí) také sadu konkrétních volitelných frekvencí.

Avšak ne všechny monitory podporují všechny obnovovací frekvence. Proto je nutno podívat se do manuálu daného monitoru a ujistit se, že zvládne frekvence, které nabízí grafický adaptér. Pokud zvolíte optimální, nebo výchozí obnovovací frekvenci, bude skutečná obnovovací frekvence zohledňovat případná omezení, jež platí ze strany připojeného monitoru. Přitom "optimální" nastavení zvolí vyšší frekvenci než nastavení "výchozí". Pokud však mají být Windows schopna nastavit optimální obrazovou frekvenci, musí vědět, jaké jsou fyzické možnosti monitoru. Pokud systém nenajde soubor typu *.ini, který pojednává o monitoru, potom automaticky nastaví "krvelačnou" frekvenci 60 Hz. V dialogovém okně vlastností adaptéru zvolte tedy záložku Monitor. Pokud váš monitor není na seznamu, klikněte na Změnit a potom postupujte podle instrukcí na obrazovce.

Chřadnoucí monitor

Otázka: Můj starý domácí monitor vypadá značně odlišně od toho, který používám v práci. Když na obou porovnám stejnou fotografii mého domácího aligátora Ralpha, na monitoru v práci vidím Ralphovy zuby a jeho zelená šupinatá kůže vypadá pěkně a přirozeně. Ale doma, ať dělám co dělám, je obrázek příliš tmavý a nejsem na něm schopen rozpoznat zbylé kosti od Ralphovy snídaně, jeho šupiny vypadají temně, s nádechem do olivové barvy. Znamená to, že můj domácí monitor pomalu umírá?

Odpověď: Ta ostuda, když si pomyslím, že až dosud jsem za domácí mazlíčky považoval pouze kočky a jezevčíky! Ale k věci. Pokud se týče kvality obrazu, pak je nutno podotknout, že všechny monitory nejsou zdaleka srovnatelné. Váš monitor může kráčet ve stopách osudu většiny dávných ještěrů, nemusí být příliš kvalitní nebo může být v nepořádku ještě něco jiného. Tak, jak stárne fosforeskující materiál na stínítku vašeho monitoru, stává se obraz nevýraznější a horší. Tuto závadu můžete zkusit odstranit nastavením jasu a kontrastu na ovládacím panelu monitoru.

Ale nesmíte si plést zhoršení kvality obrazu s výskytem "duchů". Jestliže všechny obrázky na monitoru vykazují slabé, trošku posunuté "kopie" týchž detailů, máte co do činění s duchy. Příčinou tohoto jevu může být například špatné propojení mezi kartou a monitorem; zkontrolujte proto, zda je vše řádně, pevně a bezpečně zasunuto. Duchy může také způsobovat samotný propojovací kabel, který může být nekvalitní či poškozený anebo je příliš dlouhý. Zkuste, zda situaci nezlepší instalace nového kabelu.

Pověry kolem šetřičů obrazovky

Otázka: Prodlužuje opravdu šetřič obrazovky životnost monitoru?

Odpověď: V dávných dobách počítačového temna, kdy se používaly pouze černobílé monitory, by moje odpověď zněla "ano". Ale luminiscenční látky, používané v dnešních monitorech jsou mnohem odolnější proti vypalování, než byly staré luminofory. V důsledku těchto skutečností lze říci, že primární funkce dnešních programů pro šetření obrazovky je spíše uživatele pobavit, než ušetřit jeho obrazovku. Dokonce lze říci, že když necháváte běžet šetřič obrazovky, její životnost tím spíše zkracujete. Je sice pravda, že se s přibývajícím věkem jas luminiscenčních látek pomaloučku snižuje, ale součást obrazovky, která půjde do hrobu nejspíše první, je elektronové dělo, jež vytváří a řídí intenzitu elektronového paprsku, budícího luminiscenci na obrazovce. Šetřič obrazovky tuto komponentu obrazovky nešetří, naopak, používá ji na plný úvazek. Nejlepší způsob, jak prodloužit užitečný život obrazovky je nastavit systémové řízení spotřeby energie tak, že vypne monitor, pokud se na něm po nějakou dobu nic neděje. V operačním systému Windows 98 se to dělá v záložce Schémata nastavení napájení, jež se schovává pod ikonou Řízení spotřeby ve složce Ovládací panely. Zde se vkládá vyčkávací doba do odstavení monitoru. Další možností je ovšem monitor prostě vypínat, pokud momentálně nic neděláte.

Pohřešuje se kurzor

Otázka: Právě jsem si nainstaloval nový software pro tvorbu grafických prezentací a vždy, když s ním pracuji a klepnu na lištu s nabídkami, zmizí kurzor. Co se to děje?

Odpověď: Podivné chování grafiky bývá často způsobeno konfliktem mezi aplikací a poškozeným nebo zastaralým grafickým ovladačem.

Abyste zjistili, zda za tento problém může grafický ovladač, spusťte místo vašeho standardního driveru základní ovladač VGA, který je součástí systému Windows, a podívejte se, jestli problém s kurzorem nezmizel. Je to poněkud komplikované, ale mohlo by to pomoci. Pravým tlačítkem myši Klikněte na ikonu Tento počítač, zvolte Vlastnosti, klikněte na záložku Správce zařízení, zaškrtněte možnost "Zobrazit podle typu" a klikněte dvakrát na Grafické adaptéry. (Nyní se můžete krátce nadechnout). Dále pak klikněte dvakrát na jméno vašeho adaptéru, otevřete záložku Ovladač, zvolte možnost Aktualizovat ovladač a potom klikněte na "Další". (Opět vám povoluji se nadechnout). Zvolte možnost "Zobrazit seznam všech ovladačů", dále zvolte Další a klikněte "Zobrazit všechna zařízení", v seznamu výrobců zvolte "Standardní typy ovladačů", vyberte ovladač VGA a nakonec klikněte na Next (a nezapomeňte začít opět dýchat!).

Periferie

Vzdorovité modemy

Otázka: Můj papoušek Stanley miluje napodobování zvuků, které kolem sebe slyší. Chystám se Stanleyho přemísti i s klecí do své kanceláře, ale to poslední, co bych chtěl slyšet by bylo neustálé napodobování zvuku, který vydává modem, když se domlouvá s jiným modemem. Existuje nějaký způsob, jak modem úplně umlčet?

Odpověď: Nebylo by jednodušší pořídit si velkou línou kočku? Ale teď vážně: ve složce Ovládací panely dvakrát klikněte na ikonu Modemy a najděte si v seznamu svůj modem. Potom zvolte možnost Vlastnosti. Pod záložkou Obecné najdete posuvník, který ovládá hlasitost reproduktoru ve vašem modemu. Dokonce i v případě, že váš modem nepodporuje tuto funkci, můžete umlčet reproduktor tak, že přejdete na záložku Připojení a klikněte zde na tlačítko Upřesnit. Objeví se vám textový box "Zvláštní nastavení", kde můžete přidat inicializační povely pro váš modem. K tomu, aby se reproduktor odmlčel, je potřebí zapsat povel ATMO. Pokud i to selže, máte stále ještě možnost seznámit vašeho papouška Stanleyho s aligátorem Ralphem (viz výše: "Chřadnoucí monitor").

Přerušená spojení

Otázka: Hrozně mě naštve, když modem zničeho nic přeruší spojení s mým ISP. Stává se to velmi často, někdy až dvakrát za hodinu. Co není v pořádku? Je to můj software, můj hardware nebo můj ISP?

Odpověď: Rozumím vám. Častá náhodná přerušení spojení nastávají, když modem nebo sériový port nezvládá tok příchozích nebo vystupujících dat. Může to být buď kvůli špatným podmínkám na trase, zhoršené kvalitě hardwaru (stárnutí) nebo obojím. Dám vám několik rad, jak snížit rychlost toku dat a tím doufejme také odstranit váš problém.

Za prvé, ve složce Ovládací panely otevřete položku Modemy a klikněte na Vlastnosti. Na dolní straně záložky Obecné můžete změnit nastavení maximální rychlosti modemu. Zvolte v pořadí druhou nejvyšší rychlost a připojte se znovu k ISP. Toto opatření samozřejmě sníží rychlost vašeho modemu na zvolenou rychlost, ale přinejmenším máte šanci, že se spojení již nebude neustále přerušovat.

Za druhé, zkuste strategicky stejný postup tím, že přejdete na záložku Připojení v nabídce Vlastnosti modemu a klikněte na tlačítko Nastavení portu. Dvě lišty, které zde uvidíte, řídí rychlost toku dat přes váš sériový port. Přemístěte obě lišty vždy o jeden dílek směrem ke snížené rychlosti a znovu se připojte k ISP. Takto postupně můžete určit, jaké je ve vašem případě maximální ještě bezpečná rychlost průtoku dat na vašem portu.

Potrhaná grafika

Otázka: Když na své laserovce tisknu textové dokumenty, vypadají dobře. Když ale zkouším vytisknout nějaký obrázek nebo fotku, vytiskne se pouze část celého obrázku. Proč?

Odpověď: Vaše tiskárna pravděpodobně nemá dostatek paměti k tomu, aby mohla vytisknout obrázek celý. Jestliže často tisknete grafiku, bude nejlepší řešení přikoupit si další paměť.

Jestliže má vaše tiskárna 1MB nebo větší paměť, potom je rovněž možné, že váš tiskový ovladač neumí celou instalovanou paměť využít. Otevřete si nabídku vlastností tiskárny tak, že kliknete pravým tlačítkem myši na ikonu vaší tiskárny v záložce Tiskárny. Zvolte Možnosti zařízení. Pokud se zde uvádí možnost nastavení paměti, potom se ujistěte, že je nastavení správné.

Můžete se ještě podívat do záložky Podrobnosti, kliknout na tlačítko Zařazování a změnit nastavení položky "Formát dat" z EMF na RAW. To může zvětšit efektivnost paměti RAM ve vaší tiskárně.

Jako poslední možnost můžete snížit rozlišovací schopnost tisku v záložce Grafika. To sníží kvalitu vašeho grafického tisku, ale pokud to není z hlediska toho, co děláte kritické, pomůže to vaší tiskárně šetřit s dostupnou pamětí.

Popletená myš

Otázka: Změnil jsem rozlišení obrazovky z 640 x 480 na 800 x 600 bodů, a od té doby se kurzor myši chová poněkud ztřeštěně. Mohu s tím něco udělat?

Odpověď: Podivné chování myši často signalizuje, že existuje nějaký konflikt mezi ovladačem myši a ovladačem obrazovky. Tento předpoklad můžete otestovat následujícím postupem: klikněte pravým tlačítkem myši na Tento počítač, klikněte Vlastnosti a zvolte záložku Výkon. Potom klikněte na tlačítko Grafika a posuňte ukazatel "Hardwarové akcelerace" o jeden dílek doleva. Jestliže se po tomto úkonu začne vaše myš chovat rozumně, znamená to, že skutečně existuje konflikt mezi oběma ovladači.

USB záležitosti

Otázka: Mám počítač s operačním systémem Windows 95, který je osazen 233MHz procesorem Pentium a který má zabudován port typu Universal Serial Bus (USB). Nicméně, nedaří se mi uvést do chodu USB myš. Je vůbec pravda, že USB zařízení je plug and play?

Odpověď: Teoreticky vzato je to pravda. Avšak mít USB port ještě neznamená, že bude také pracovat. Některé z prvních počítačů, které podporovaly USB, přeskočily čekání ve frontě a uvedly USB porty na trh ještě dříve, než se kodifikovaly definitivní specifikace. Abyste měli fungující USB spojení, potřebujete správný hardware, správnou verzi Windows (Win 95 OSR2 nebo Win 98) a též správný BIOS. Abyste zjistili, zda je váš počítač připraven na USB, spusťte si utilitu usbready.exe, která je k dostání zadarmo a která vyzkouší celý váš systém a rovněž určí, co je třeba doplnit nebo změnit. Utilitu si můžete stáhnout z Internetu (www.usb.org/usbready.exe).

Pokud máte nefunkční port, můžete si doplnit USB porty tak, že použijete rozšiřující PCI kartu.

Pod skořápkou

Pod barevnou grafikou a pěknými ikonkami Windows se skrývá a občas vykoukne BIOS, což je malý kousek softwaru, který je napěchován instrukcemi na nízké (takřka hardwarové) úrovni, jež řídí ty nejzákladnější části vašeho počítače. BIOS sice ví, jak číst například 720KB nebo 1,44MB disketu, ale neví, kterou diskovou mechaniku jste si koupil, a dokonce ani neví, jestli vůbec v počítači nějaká disketová mechanika je nebo není. Program BIOS tedy musí při zapnutí počítače dostat tyto základní informace, aby mohl vůbec pracovat. Tyto informace jsou uskladněny v paměti CMOS (zkratka slov Complementary Metal Oxide Semiconductor). Jednou provedené nastavení paměti CMOS je udržováno malou baterií připojenou k základní desce, která zajistí, že informace nebudou ztraceny ani v době, kdy je počítač vypnutý. V dnešní době má každý BIOS podprogram k nastavení informací v paměti CMOS. Tak je možné provádět změny nastavení základních funkcí vašeho počítače a rovněž zde pátrat po příčinách nejrůznějších potíží se systémem. Způsob jak se dostat k nastavení informací v CMOS se případ od případu může měnit. Avšak na většině počítačů třídy IBM-PC se při počáteční fázi "natahování" systému objeví na obrazovce výzva, která říká, že chcete-li něco upravit v paměti CMOS, je nutno stisknout tlačítko <DEL>, <F1> , <F2>, <ESC> nebo nějakou jinou klávesu. Pokud se vám tuto výzvu nepodařilo zaregistrovat při startu počítače, přečtěte si informace o těchto záležitostech v manuálu vašeho systému.

Rovněž vlastní nastavení parametrů systému v paměti CMOS se navzájem různí. Výrobci BIOSu používají různé názvosloví pro stejné věci. Ale není příliš obtížné se ve věci vyznat a najít většinu nastavení, která potřebujete nějak změnit. Pokud si ohledně nějakého nastavení nejste jisti, pak vás snad potěší, že většina počítačů se dodává s manuálem pro základní desku nebo pro celý počítač, kde jsou všechna přístupná nastavení v paměti CMOS stručně vysvětlena.

Základní pravidlo při úpravách obsahu paměti CMOS je nikdy si nespálit všechny mosty pro cestu zpět. Pokud náhodou změníte nějaké nastavení v CMOS, může se stát, že systém nebude správně pracovat nebo dokonce přestane pracovat vůbec. Když vstoupíte do programu pro nastavení parametrů v CMOS, hned se ujistěte, kde se nachází volba "Exit Without Saving Changes (ukončit program bez uložení změn), nebo nějaká podobná formulka. Potom, pokud máte jakékoli, byť i ty nejmenší pochybnosti, zda jste neudělali nějakou změnu nastavení, jejímuž významu a dopadu nerozumíte, máte možnost využít této únikové cesty.

Abyste pracovali s co největší mírou zajištění, je záhodno si vytvořit zálohu všech dat v CMOS dříve, než se v ní začnete rozhlížet. Existují různé programy, které vám v tomto smyslu mohou posloužit, například Norton Utilities. Pokud žádný takový program nemáte, nezbývá, než si veškeré údaje poznamenat ručně na kus papíru.

Buďte opatrní, pokud se týče různých globálních nastavení jako například "Load BIOS default" (uložit do CMOS přednastavené hodnoty programu BIOS). Nikdy nemůžete vědět, zda tyto hodnoty představují optimální nastavení pro váš konkrétní systém. Výrobci počítačů často upravují nastavení BIOSu tak, aby to co nejlépe vyhovovalo individuálnímu typu počítače a konkrétní konfiguraci.

A nakonec jediná cesta, jak vyřešit některé hardwarové problémy je nahradit zastaralý BIOS jeho nejnovější verzí. Většina nových počítačů obsahuje takový typ BIOSu, který umožňuje upgrade (ten lze stáhnout z internetových stránek výrobce). Jakou verzi BIOSu váš počítač momentálně používá, zjistíte z údajů na obrazovce těsně po zapnutí počítače.

Umírající baterie

Otázka: Když nechám systém vypnutý po dobu několika hodin, systémové hodiny se začnou zpožďovat. Znamená to, že se zpomaluje chod mého počítače? Nebo se mi předbíhají hodinky? Nebo snad Superman mění běh času?

Odpověď: Tak především, jediný Superman na odpovědi týkající se hardwarových problémů jsem tady já. A k vaší otázce, jen tak mezi námi, váš počítač se opravdu začíná trochu loudat. Malá baterie na základní desce počítače napájí systémové hodiny v době, kdy počítač není připojen k žádnému zdroji energie. Zpožďující se systémové hodiny znamenají, že baterie potřebuje vyměnit. Pokud by se stalo, že by baterie na základní desce počítače "odešla" úplně, pak riskujete ztrátu všech důležitých údajů v paměti CMOS protože tento integrovaný obvod je rovněž napájen z této baterie.

Podívejte se do uživatelské příručky vašeho počítače o jaký typ baterie se jedná a kde je na základní desce umístěna. Ve většině případů je to malá baterka podobná těm, které se používají ve fotoaparátech a je celkem jednoduché ji vyměnit. Dokonce i v případech, kdy je baterie napevno připojena k základní desce, můžete přidělat náhradní baterii někam do konektoru poblíž. Jenom přitom nezapomeňte zálohovat si veškerý obsah nastavení v paměti CMOS (před tím, než začnete cokoli se špatnou baterií dělat). Je totiž docela dobře možné, že při výměně staré baterie za novou se všechna data v paměti CMOS vymažou.

Copak, copak, nehraje to?

Otázka: Mechanika CD-ROM a reproduktory fungují výborně, když hraji nějakou hru, jako třeba Flight Simulator nebo Tomb Raider. Ale když do CD mechaniky zastrčím oblíbený hudební disk, neslyším nic. Je někde v počítači nezávislý regulátor hlasitosti pro hudební CD disky?

Odpověď: Nikoliv, není. A také není zapotřebí. Váš problém spočívá nejspíše ve velmi běžném zádrhelu, totiž v tom, že máte přerušené vedení. Zvukový signál z CD disku obchází složitou elektroniku počítače pomocí malého kablíku spojujícího mechaniku CD-ROM přímo se zvukovou kartou. Stává se však, že tento kablík vypadne ze svého konektoru (např. při přenášení počítače), nebo že kablík v počítači chybí úplně. Zkontrolujte jeho propojení (měl byste ho snadno najít) a v případě, že jej nenajdete, kupte si ho v místním obchodu s počítači.

IRQ, DMA a jiná zvěrstva

Kdokoli, kdo si prožil instalování karet a periferií v temných dobách počítačového věku, kdy vládl operační systém DOS a později nadstavba Windows 3.x, dobře zná tu podivnou směs obav a odporu, vyvolávanou pouhou zmínkou o věcech jako je IRQ, DMA nebo I/O adresa. Odhalování záhad kolem těchto zvěrstev bylo často velmi obtížné a zabralo nejednu bezesnou noc a přes všechnu námahu a čas věnovaný této činnosti nebyla nikde záruka, že si počítač dá nakonec říct. Operační systém Windows 9x tyto věci poněkud usnadnil, ale stále ještě to má daleko k bezproblémové rutině.

IRQ (žádost o přerušení), DMA (přímý přístup do paměti) a I/O adresa (adresa vstupu a výstupu) jsou pojmy, které jsou často nazývány společným názvem systémové zdroje. Tyto zdroje musí být přiřazeny jednotlivým komponentám v počítači. Ovládají spořádaný tok dat mezi jednotlivými periferními komponentami a mezi každou periferií a vlastním počítačem. A jestliže se stane, že kterékoli dvě komponenty systému mají přiřazen jeden a tentýž systémový zdroj, řekněme například, že modem a myš mají společně přiřazeno IRQ 3, potom nastane to, co odborníci nazývají digitální chaos a váš systém se může zhroutit.

Naštěstí operační systém Windows 9x, sběrnice PCI a technologie plug and play se navzájem snášejí a dohromady dokáží odvést velmi dobrý kus práce v oblasti přiřazování systémových zdrojů jednotlivým zařízením. Tento proces probíhá automaticky při každém startu počítače. Avšak přes všechna tato zlepšení ke konfliktům stále ještě dochází, zejména když jsou v systému počítače přítomny staré karty, které techniku plug and play neznají a pracují pouze tehdy, jsou-li jim přiřazeny řekněme dva nebo dokonce pouze jeden jediný, výrobcem pevně předefinovaný systémový zdroj.

Ve Windows 98 jsou konflikty s přiřazením systémových zdrojů uvedeny v seznamu, který najdete v utilitě Systémové informace pod položkou Hardwarové prostředkylKonflikty/sdílení. Ve Windows 95 je musíte hledat v Správci zařízení.

V každém případě vyskytne-li se nějaký konflikt, musíte ho pomocí Správce zařízení odstranit. Předpokládejme, že máte dvě karty, které nepodporují techniku plug and play, např. zvukovou kartu a síťovou kartu. Obě jsou nastaveny na IRQ 5. Rovněž předpokládejme, že podle dokumentace k síťové kartě je možné jí přiřadit také IRQ 7. Musíte tedy nejprve přestavit vaší síťovou kartu na IRQ 7 přemístěním jumperu nebo přepnutím přepínače typu DIP (obě tyto věci jsou fyzicky umístěny přímo na vlastní kartě). Potom musíte rezervovat IRQ 5 a IRQ 7 ve Windows, aby tyto zdroje nemohly být přiděleny žádnému jinému zařízení. To se dělá tak, že kliknete dvakrát na ikonu Počítač ve Správci zařízení a zvolíte si záložku Vyhradit prostředky.

Jestliže systém Windows správně rozpoznává obě vaše karty, máte vyhráno. Pokud tomu tak není, musíte po řadě dvakrát kliknout na položku odpovídající jak první, tak i druhé kartě, vstoupit pod záložku Prostředky a přinutit každou zvlášť, aby přijala to IRQ, který jste ji předepsali tak, že zakážete Použít automatické nastavení.

§§§§§


50 způsobů Jak si vylepšit PC

Kirk Steers

c99p0699

Některé funkce Windows jsou v pořádku, jiné potřebují trošku pomoci. Kirk Steers všechny dobré vyčlenil a ukáže vám, jak si poradit s těmi horšími; přináší vynikající soubor rad týkajících se výkonu a údržby hardwaru.

1. Tipy pro "odemknutí" zapomenutého systémového hesla

2. Vyhněte se problémům s pevným diskem

3. Nainstalujte si přídavné karty

4. Jak nejlépe využít USB

5. Jak nejefektivněji využít paměť PC

6. Optimalizace swapovacích souborů

7. Tipy pro nákup RAM

Když Microsoft představil Windows 95, konečně jsme si mohli vyzkoušet nedočkavě očekávaný prvek plug and play. Tato vlastnost byla ve Windows 98 ještě vylepšena díky možnostem USB (univerzální sériové sběrnice). Přesto, že se v obou případech jedná o vylepšení příjemná, ani jeden z obou systémů nedokázal dokonale a bezezbytku zbavit proces instalace nových přídavných karet všech zádrhelů.

S pomocí našich 10 doporučení pro upgradování hardwaru a přidání nových ovladačů vyždímáte z technologie plug and play maximum. Současně také přikládáme praktické rady pro připojení řady USB zařízení k vašemu systému, a mezi jiným i jak nakupovat přídavné karty.

Zkoumáte, jak by se na hard disku dalo vyšetřit několik drahocenných megabytů? Pomůže rozdělení disku. Probereme skrz naskrz chybová hlášení a ukážeme vám, jak pomocí utilit sledovat, jakou část systémové paměti využíváte a jestli s ní neplýtváte, nebo nenastal-li třeba čas zachránit všechna důležitá data a pevný disk zahodit. Pomůžeme vám s rozhodováním.

Nakonec pro vás máme i tipy pro nákup paměti. Kolik paměti potřebujete? Kdy už další přidávání nemá smysl? Jaký typ si máte pořídit? A jaké výhody plynou ze zvýšení rychlosti, na které se můžete těšit? Poradí vám náš průvodce pro kupující.

1. 6 tipů pro odemknutí zapomenutého systémového hesla

Ve srovnání s ochrannými prvky Windows 9x jsou krabice od vloček nedobytnou pevností. Vaše přihlašovací heslo může kdokoliv obejít pouhým stiskem Ctrl, Alt, Delete a restartováním počítače v režimu DOS. Pak může hacker v adresáři Windows smazat soubory s příponou PWL, a deaktivace ochranného hesla je hotova.

1. Předejděte spiknutí.

Pro užší ochranu se musíte spolehnout na hesla v CMOS, která přicházejí na řadu ještě dříve, než začnou nabíhat Windows. CMOS je součástí firmwaru vaší základní desky a uchovává kód BIOSu a různá nastavení. Pokud v setupu CMOS povolíte ochranu heslem, bude systém toto heslo požadovat hned při spuštění, tedy ještě dříve, než předá řízení operačnímu systému.

2. Nastavte si BIOS podle svého.

Existuje spousta různých verzí BIOSu, a proto vám nemůžeme poskytnout přesné instrukce. Každopádně budete muset pomocí příslušné klávesy na začátku bootování spustit setup CMOS. Na obrazovce je většinou vypsáno, o kterou klávesu se jedná často je to Delete nebo F1. Až se objeví obrazovka setupu CMOS, vyhledejte v menu volbu "user password" či podobnou položku (viz níže).

Počítač vás vyzve, abyste zadali heslo. Při jeho vepisování dejte dobrý pozor na překlepy. Ať jste sebelepšími písaři, projednou vám určitě neublíží, když se při vkládání hesla budete dívat na klávesnici. Varování: pokud toto heslo ztratíte nebo zapomenete, nebudete moci svůj počítač používat.

3. Zapomenutá nebo chybně napsaná hesla.

V případě tohoto problému bohužel neexistuje žádné rychlé řešení. Výrobci BIOSů, motherboardů či PC někdy implementují implicitní heslo, jež bývá známé jako zadní vrátka. V některých případech může setupový program CMOS vlastní heslo, které jste před tím nastavili (a zapomněli), ignorovat a aktivovat heslo implicitní. Za takových okolností zavolejte výrobci vašeho počítače nebo v případě nutnosti i výrobci motherboardu či BIOSu a zeptejte se, jestli neexistuje implicitní heslo.

4. Více než slova.

Vyzkoušejte tato slova: AMI, AWARD SW, password a CMOS. U těchto hesel většinou záleží na tom, jestli jsou napsaná velkými nebo malými písmeny, a tak můžete vyzkoušet obě varianty.

Pokud neuspějete, mnohé počítače umožňují fyzické resetování obsahu paměti CMOS z motherboardu. Podívejte se, zda byste v manuálu k počítači či k základní desce nenašli jumper neboli přepínač, který by uměl vymazat aktuální heslo CMOS. Pokud takový jumper existuje, můžete se po jeho použití znovu vrátit k práci.

5. Že systém resetování neumožňuje?

I tak se ale dovnitř dostanete, a to s pomocí jumperu na motherboardu vašeho počítače, který vám umožní vymazat celý obsah paměti CMOS. Zničí se samozřejmě i základní informace o systému, k nimž patří nastavení pevného disku, zdroje, data a času. Takže si před započetím pročišťování CMOS radši opište konfiguraci hard disku a další důležitá nastavení. A přestože si většina setupových programů CMOS konfiguraci hard disku automaticky zjistí, určitě nebude na škodu mít tyto informace po ruce.

6. A když žádný jumper neexistuje?

Můžete vymazat nastavení BIOSu tak, že z motherboardu vyjmete baterii CMOS. Typická kulatá kovová baterie spočívá na motherboardu kousek od přípojky energie. Pro jistotu si to budete muset ověřit v manuálu. Pokud baterii odstranit lze, je třeba ji vyndat na několik hodin: bude chvíli trvat, než se obvody CMOS vybijí.

Na mnoha typech motherboardu je baterie přiletovaná, ale nenechejte se tím odradit. Pokud má vaše základní deska konektor pro přidání druhé baterie, můžete starou baterii pomocí jumperu vyřadit z činnosti, počkat několik hodin, až se CMOS vyčerpá, a pak připojit novou baterii. Pokud takový konektor nenajdete, budete muset počítač odnést do obchodu, kde vám baterii CMOS odstraní. Nezapomeňte technikovi říct, aby před vložením nové baterie nechal obvody CMOS úplně vybít.

2. 7 způsobů jak se vyhnout problémům s pevným diskem

Špatné sektory mohou zvěstovat, že se vám začíná "rozpadat" pevný disk. Když vám ale ScanDisk ohlásí, že vaše rok staré PC je horkým kandidátem na místo na smetišti, je více než pravděpodobné, že se jedná o pozůstatky, které za sebou nechávají Windows.

Windows 95 a Windows 98 udržují často používané soubory v rychle přístupné paměti RAM, a nikoliv na pomalejším hard disku. Tak sice vzroste výkon, současně to ale také znamená, že klíčové systémové soubory nejsou bezpečně uschovávány na disku pro případ, že se systém, kvůli řekněme selhání aplikace nebo výpadku proudu, zhroutí.

Jelikož Windows v takovou chvíli nemají možnost přepsat tyto soubory z cache zpátky na disk, spláčete při následném spuštění počítače nad vejdělkem v podobě osiřelých zbytků souborů, ztracených clusterů a dalších nepříjemností. Špatné sektory, které objeví ScanDisk, pak mohou být pozůstatky právě takových náhlých a neočekávaných kolapsů systému.

1. Spusťte ScanDisk.

Windows 95 OSR2 a Windows 98 tento problém oznámí po každém takovém zhroucení tím, že při následném nabíhání systému spustí ScanDisk. Každý uživatel Windows by ale měl sám od sebe ScanDisk pravidelně používat, aby věděl, jak jsou na tom jeho data na hard disku. Chcete-li spustit ScanDisk, klikněte na Start, Programy (Programs), Příslušenství (Accessories), Systémové nástroje (System Tools), ScanDisk. Tento program prověří strukturu souborů na disku a pak otestuje fyzický povrch disku, aby odhalil poškozené sektory.

2. Rozložení clusterů.

ScanDisk obvykle hlásí tři druhy chyb: ztracené clustery, poškozené clustery či ztracené fragmenty souborů a překřížení clusterů. První z těchto tří chyb se vyskytuje asi nejčastěji. Clustery se skládají ze sektorů a jsou to části úložného prostoru hard disku, v němž jsou uchovávány soubory.

Každý soubor zabírá alespoň jeden cluster a velikost clusteru závisí na rozčlenění disku a na použitém systému správy souborů. Například na disku o kapacitě 1 GB zformátovaném tak, aby používal šestnáctibitovou FAT (alokační tabulku souborů), má jeden cluster velikost 32 KB, což je zbytečně mnoho (soubor dlouhý pouhý 1 KB zabírá totiž prostor 32 KB). Tentýž disk zformátovaný s dvaatřicetibitovou FAT používá menší clustery 4 KB. Soubory větší než jeden cluster jsou uchovávány ve skupinách clusterů nazývaných řetězce.

3. Ztracené clustery.

Chybové hlášení "ztracené clustery" znamená, že FAT Windows ztratila údaje o příslušném clusteru, a tudíž neví, kam tento cluster patří. Program vám nabídne, zda si chcete ztracené clustery uložit do souboru nebo je smazat. Ve většině případů byste tyto nepoužitelné clustery měli vymazat a pokračovat dál.

Také se ale můžete pokusit ztracená data zachránit. To pak znamená sáhodlouhé obnovování souborů pomocí utilit umožňujících nízkoúrovňovou editaci, jako např. Norton Diskedit nebo se obrátit na drahé servisy pro obnovu dat.

4. Vadné clustery nebo ztracené fragmenty souborů.

Toto chybové hlášení oznamuje, že byla část souboru odtržena od zbytku. Opět si můžete vybrat, zda chcete fragment vymazat, nebo uložit do souboru v případě, že jste dostatečně zoufalí a hodláte si pohrát s jeho obnovou.

5. Překřížení clusterů.

Tato hláška oznamuje, že jediný cluster je sdílen několika soubory. Překřížené clustery můžete rozmotat s použitím aplikací, které postižené soubory znovu uloží, nebo může nechat ScanDisk, aby vytvořil záchranné soubory, jež budou obsahovat původní data a jež se pak zapíší v podobě CHK souborů do kořenového adresáře disku C.

6. Fyzické poškození disku.

Tady začíná problém. Aby nedošlo ke ztrátě dat, musí váš systém rozpoznat a označit poškozené sektory disku, aby do nich Windows nezapisovala data. ScanDisk to pro vás rád udělá, ale musíte ho o to požádat. Vyberte si na základní obrazovce ScanDisku volbu Úplný test (Thorough test), a program provede revizi povrchu disku. Počítejte s tím, že tato operace zabere dost času, zvlášť když vlastníte vícegigabytový disk s prťavými FAT32 clustery o velikosti 4 KB.

Celou proceduru můžete urychlit tak, že před spuštěním kliknete na "Možnosti" a zatrhnete "Neprovádět test zápisem" ("Do not perform write-testing"). Toto nastavení omezí testování dat pouze čtením, takže ScanDisk bude hledat chyby povrchu, zatímco vy si budete dělat vlastní práci.

7. Když hrozí kolaps hard disku.

Je čas na test systémové oblasti souborů. Pokud v těchto sektorech kde je uchovávána takzvaná master boot record, nezbytná pro nastartování systému a také další nepostradatelné informace najde ScanDisk chyby, máte opravdový problém.

Konfigurační data z těchto sektorů nemůžete přemístit na žádné jiné místo na disku, a pokud budou data poškozena, můžete na disk ztratit přístup. Pokud se objeví i fyzické chyby, okamžitě si disk zálohujte a rychle začněte přemýšlet o jeho výměně.

3. 10 Přikázání pro instalaci přídavných karet

Mojžíš dal 10 přikázání vytesat do kamene. Dělejte tohle, nedělejte ono. A život byl hned jednodušší. Dnes ale máme pécéčka. A ta nám také mají usnadnit život a dělat to, a nedělat ono. Vezměte si například funkci plug and play. Díky této technologii je přidávání hardwaru hračka zvlášť v případě Windows 98 i když k bezchybnosti má přece ještě daleko. Instalace síťové karty nebo videokarty může například způsobit tzv. "ripple efekt", i když je zařízení správně nainstalováno. Amatérská instalace může trvat několik promarněných hodin, možná dnů. Všem úskalím spojeným s přídavnými kartami se můžete vyhnout, pokud se budete držet našich 10 přikázání pro instalaci přídavných karet.

1. Nebořte si mosty.

Instalace hardwaru je obvykle také spojená s instalací softwarového ovladače. Pokud během procesu dojde k problémům, mohou být pozměněny, poškozeny nebo dokonce vymazány důležité soubory. Takže si vždycky svá data zálohujte.

Ideální je mít kompletní kopii svého hard disku uloženou pěkně v bezpečí skvělý je Drive Image 2.0 od PowerQuestu. Pokud zálohu nemáte, nahrajte si alespoň klíčové systémové soubory: system.dat, user.dat, system.ini a win.ini (všechna v adresáři Windows). Zálohujte si také autoexec.bat a config.sys (v kořenovém adresáři).

2. Neflákejte domácí úkoly.

Instalace často vyžaduje, abyste prováděli obskurní neodhadnutelné volby, takže si pečlivě pročtěte dokumentaci, ujasněte si všechny důležité informace, jako například nastavení COM portu a u hardwaru, který nevyužívá technologie plug and play, také adresy DMA a IRQ.

Pak se, máte-li připojení na Internet, vydejte na webovou stránku prodejce a podívejte se na instrukce pro instalaci. A když už tam budete, vyzkoumejte, jestli neexistuje novější verze ovladače karty a případně si ji stáhněte. Ale pozor, mnohé společnosti posílají beta-verze ovladačů karet. Pokud nemáte hodně dobrý důvod věřit, že je beta-verze ovladače v pořádku, neměli byste ji používat. Jedná se totiž o verzi nedoladěnou, která by nemusela správně fungovat. Vytěžte ze zkušeností druhých. Pokud prodejcova stránka obsahuje FAQ (často kladené otázky) nebo knowledge base (báze znalostí), projděte si informace o problémech a dalších tématech, která se týkají vaší karty.

3. Konzultujte s odborníky.

Pokud nenajdete uspokojivé odpovědi na síti ani v tištěné dokumentaci, zavolejte, dřív než začnete instalovat, na linku technické podpory prodejce karty. Odborníci jsou nejlepším zdrojem nejnovějších informací a tipů, které vám u daného hardwaru pomohou vyhnout se problémům.

Největší knihovna sebraných rad, jež vám pomohou vyzrát nad různými zapeklitostmi, se nachází na on-line KnowledgeBase sestavené společností Microsoft (www.support.microsoft.com) a v její přidružené, techničtěji zaměřené databázi zvané TechNet (www.microsoft.com/technet).

4. Nejprve odstraňte staré ovladače.

Pokud nahrazujete dosud používanou kartu, odstraňte před začátkem instalace nové karty její ovladače. Přepněte se do Správce zařízení (Device Manager), pravým tlačítkem klikněte na Tento počítač (My Computer), Vlastnosti (Properties), vyberte staré zařízení a kliknutím na tlačítko ho odstraňte; další možnost je začít Ovládacími panely (Control Panel), a pokračovat přes Přidat nebo ubrat (Add/Remove) hardware.

Ovladač ke grafické kartě tímto způsobem odstranit nemůžete, a proto dvakrát klikněte na Zobrazovací adaptéry (Display Driver), což je položka ve Správci zařízení, klikněte na políčko Změnit ovladač (Update Driver) na kartě Ovladač (Driver) a nahraďte dosavadní ovladač ovladačem Windows\ Standard VGA (viz obrázek).

5. Instalaci ovladače nikdy nepřerušujte.

Instalaci ovladače vždy dokončete, a teprve pak jej můžete odinstalovat. Přerušení instalace před dokončením může pozměnit nebo poničit klíčové systémové soubory tak, že pak nebudete schopni částečně nainstalované komponenty odstranit pomocí možnosti Přidat nebo ubrat ani ovladač přeinstalovat.

6. Instalujte vždy jen jednu kartu.

Pokud přidáváte více karet, nainstalujte nejprve jednu, a poté počítač chvíli používejte. Ujistěte se, že nepůsobí žádné nechtěné efekty, a teprve pak instalujte další. Bude tak mnohem jednodušší rozlišit a odstranit případné problémy.

7. Uzemněte se.

Statická elektřina na povrchu vašeho těla může poničit čipy. Dříve než se pustíte do jakékoliv práce v počítači se vždy uzemněte tak, že se budete dotýkat velkého uzemněného vodivého objektu (hliník nebo ocel).

8. Buďte jemní, ale důrazní.

Karty vkládejte opatrně. K vsunutí karty do slotu je někdy zapotřebí dost silný tlak. Ohýbá-li se celý motherboard, přestaňte a zkuste kartu srovnat.

9. Používejte šroubky.

Kartu vždy připevněte k rámečku počítače. I když se zdá, že je karta na správném místě, může se uvolnit a to pak způsobuje problémy.

10. Schovejte si starou kartu i software.

Murphyho zákon pro instalaci zní: den poté, kdy cokoliv vyhodíte, to budete potřebovat.

4. 7 triků jak na sběrnici

S USB (univerzální sériovou sběrnicí) byste ke svému počítači mohli, čistě teoreticky, připojit 127 periferií, přičemž propojení USB by každé z nich poskytovalo omezené prostředky. Existuje však několik praktických problémů, které byste měli vzít v úvahu, aby připojení USB periferií proběhlo úspěšně.

1. Vybudujte propojení USB.

Budete potřebovat hardware a BIOS s podporou USB a také správnou verzi Windows. Pouhý fakt, že váš motherboard obsahuje USB port, ještě neznamená, že máte příslušný BIOS a hardware.

O tom, jestli je vaše PC na USB připraveno, se přesvědčíte tak, že spustíte USBReady což je volně dostupná utilita, kterou najdete na www.usb.org/fag.html. Ta přezkouší hardware počítače, nainstalované drivery a verzi Windows a zjistí, co je potřeba, pokud vůbec něco chybí, aby USB fungovala.

2. Starý motherboard.

Pokud máte problémy s USB portem a váš motherboard je starší než 18 měsíců, může být port špatně postavený. Někteří výrobci motherboardů se zjančili a zabudovávali USB porty ještě předtím, než byly dokončeny závěrečné specifikace. Zda je váš počítač takto postižen či nikoli, by vám měl prozradit prodejce.

Pokud má váš motherboard starší nefunkční port nebo nemá USB port nainstalovaný vůbec, můžete port doplnit přes přídavnou kartu PCI.

3. Operační systém.

Jak Windows 98, tak poslední verze Windows 95 (OSR2.1 a 2.5) USB podporují. Pokud ale používáte Windows 95, ujistěte se u výrobce dané periferie, že jsou USB ovladače pro toto zařízení dostupné.

4. Pořád nic?

Pokud má váš systém všechno, co je pro USB potřeba a vám se přesto nedaří uvést USB periferii do provozu, ujistěte se, že je sběrnice USB aktivována v setupu CMOS. Přístup do setupu CMOS získáte stisknutím příslušné klávesy (tu vám oznámí hláška na obrazovce) při nabíhání systému. Kde v setupu naleznete nastavení týkající se USB, závisí na výrobci a verzi BIOSu.

5. Připojte k jednomu portu USB více periferií.

K tomu budete potřebovat takzvaný hub neboli rozbočovač. Dva externí obdélníkové konektory, vestavěné do nových motherboardů které tvoří základní hub vám umožňují zapojit přes každý port jednu periferii. Pokud mají tato zařízení opět vestavěné huby s externími konektory, můžete přes ně připojit na základní hub ještě další periferie.

Monitor ADI MicroScan 6P například disponuje hubem se čtyřmi porty, který nabízí snadný způsob jak připojit myš, klávesnici a další periferní zařízení. A pokud má některá z těchto nově připojených periferií vlastní vestavěný hub, můžete k řetězu připojit další články.

Ne všechny periferie však tímto vestavěným hubem disponují. V takovém případě si můžete koupit zmiňovaný čtyřnebo sedmiportový hub, jako třeba ExpressBus 4-Port Hub od společnosti Belkin.

6. Jediný kanál USB.

Právě u této sběrnice, která umožňuje maximální přenosovou rychlost 12Mb/s pro všechny připojené periferie, se porty na zadní straně počítače sjednocují. Pokud potřebujete pro některá zařízení pracující s větším množstvím dat, jako jsou skenery nebo tiskárny, větší šířku protokolu, musíte přidat další kanál, třeba již výše zmiňovaný ExpressBus od Belkinu, abyste dostali dalších 12 Mb/s.

7. Energie periferiím.

USB porty nepřenášejí pouze data k periferiím, přenášejí také energii. Rozbočovače USB se dělí na dva typy: huby napájené sběrnicí, které čerpají energii přímo z jejího vstupního konektoru a dosahují výkonu až 100 mA na port; a samonapájené huby, které mají vlastní kabel pro přívod energie a jejichž výkon je až 500 mA na port.

Pokud připojené USB periferie vyžadují více proudu, než stačí sběrnice zajistit, může se celá sběrnice zhroutit. Jestli vám tento potenciální problém hrozí, zjistíte podle varovné ikony vedle položky Ovladač univerzální sériové sběrnice ve Správci zařízení ve Windows.

5. 6 kroků k dokonálému využití paměti vašeho PC

Nedostatek paměti může snížit celkový výkon vašeho počítače, narušit bezchybný běh aplikací anebo, což je ještě horší, může celý systém zablokovat a zničit veškerá neuložená data.

1. Uhoďte na RAMku.

Nejjednodušší způsob, jak se vyhnout problémům s pamětí, je nainstalovat více RAM (zvláště když máte Windows 9x na 16 MB RAM nebo dokonce ještě méně). Než se uchýlíte k tomuto kroku, zkuste nejdřív do posledního kousíčku využít paměť, kterou už v počítači máte. Windows 9x obsahují několik nástrojů, jež vám pomohou vystopovat a vyřešit paměťové problémy, ale jež také mohou optimalizovat současné nastavení paměti pro dosažení maximálního výkonu.

2. Měření systémových prostředků.

Pokud máte obavu, že vámi zadané úkoly přetěžují paměť vašeho počítače, kontrolujte úroveň vytížení systému pomocí utility Měření systémových prostředků. Najdete ho po kliknutí na Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje, Měřič prostředků (v anglické verzi pak Start, Programs, Accessories, System Tools, Resource Meter).

Pokud ho tam nenajdete, nainstalujte si ho z CD-ROM Windows přes možnost Přidat nebo ubrat programy (Add/Remove Programs) v Ovládacích panelech (Control Panel). Najeďte na Příslušenství, klikněte na políčko Detaily a vyberte kartu hned vedle měřiče prostředků.

Procento volných prostředků vašeho systému zjistíte tak, že umístíte šipku myši na ikonku měřiče prostředků na systémové liště v pravém dolním rohu obrazovky, nebo na ikonu dvakrát kliknete, a pak se objeví celé dialogové okno. Pokud buď "Uživatelské prostředky", nebo "Prostředky GDI" klesnou pod 25 procent, měli byste zavřít nezbytné aplikace a okna.

3. Procenta varují.

Pokud zdroj klesne pod 10 procent, objeví se na obrazovce varování. V tomto momentě už opravdu stojíte na pokraji katastrofy: okamžitě uložte všechna data, jeden po druhém zavřete užívané programy a uvolněte paměť.

4. Sledování systému.

Dalším užitečným diagnostickým nástrojem, který je obsažen ve Windows a umožňuje vám průběžně monitorovat spoustu statistických údajů týkajících se výkonu počítače, je Sledování systému. Stejně jako Měřič prostředků najdete i Sledování systému v menu Systémových nástrojů nebo si ho můžete nainstalovat z CD-ROM Windows. Pod položkou Úpravy (Edit) v hlavním menu okna Sledování systému si vyberte statistiku, kterou chcete vidět. Pak zvolte Přidat položku (Add Item) (Podrobnější popis všech statistik viz Důležité statistiky v utilitě Sledování systému na předchozí straně).

Po otevření dalších aplikací a dokumentů vám tato statistika pomůže udělat si obrázek o tom, jak rychle se fyzická paměť RAM zaplňuje, kdy začíná narůstat velikost swapovacího souboru a které programy si syslují nejvíce paměti.

5. Kolik paměti zabírá?

Pro přesné změření množství RAM, které určitý program potřebuje, přičtěte také hodnoty u statistik "Další paměť" a "Odložitelná paměť" (resp. "Other memory" a "Swappable memory) a odečtěte "Velikost diskové mezipaměti" ("Disk cache"). Proveďte jeden výpočet za běhu programu, a druhý po jeho vypnutí. Rozdíl mezi oběma výsledky vyjadřuje množství RAM, kterou program využívá.

6. Úbytek paměti.

Další problém, jemuž musí uživatelé občas čelit, je takzvaný "úbytek" paměti. Některé aplikace totiž odmítají uvolnit paměť, kterou využívaly pro určité úkoly (či tzv. "vlákna" neboli "threads") i poté, co byly ukončeny. Chybný program může postupně vytvářet stále nová a nová vlákna, čímž postupně vyčerpá veškerou dostupnou paměť.

Zda váš počítač trpí úbytkem paměti, zjistíte podle statistiky "Jádro: Podprocesy" (resp. "Kernel: Threads") v utilitě Sledování systému. Stále vzrůstající množství vláken zvláště je-li počítač v relativním klidu prozrazuje úbytek. Zabranou paměť lze ve většině případů uvolnit uzavřením a opětovným spuštěním aplikace. Pokud ne, je potřeba vše pozavírat a nechat počítač rebootovat.

6. 4 jednoduché kroky pro pročištění swapovacího souboru

Pokud váš počítač potřebuje přístup k většímu množství dat, než kolik se vjede do paměti RAM, uloží Windows přebytek do rozsáhlého souboru na disk, který se nazývá swapovací soubor (nebo také virtuální paměť).

1. Přístup k datům.

Přístup k datům na pevném disku je pomalejší než přístup do RAM, proto je dobré optimalizovat nastavení swapovacího souboru. Abyste se k tomuto nastavení dostali, klikněte pravým tlačítkem myši na Tento počítač (My Computer) na ploše, vyberte Vlastnosti (Properties) a klikněte na políčko Virtuální paměť (Virtual memory) pod kartou Výkon (Performance). Pak postupujte podle bodů 2, 3 a 4.

2. Zkontrolujte velikost swapovacího souboru.

Windows upravují velikost swapovacího soubor podle potřeby. Pokud má váš hard disk omezenou kapacitu, nemá swapovací soubor dostatečný prostor pro potřebné rozpínání. V takovém případě musíte na disku uvolnit místo.

Můžete manuálně nastavit minimální a maximální rozměr souboru a to tak, že vyberete položku "Virtuální paměť nastaví sám uživatel" ("Let me specify my own virtual memory settings") v dialogovém okně Virtuální paměť. Nastavením stejné hodnoty pro minimální i maximální rozměr se její velikost ustálí. Tato operace by měla zvýšit výkon počítače, protože Windows už nemusejí upravovat velikost souboru. Ale pozor: pokud není soubor dostatečně velký, riskujete, že nebudete mít dostatek paměti.

3. Použití rychlejšího disku.

Pracujete-li s více než jedním hard diskem, umístěte swapovací soubor na ten s nejkratším přístupovým časem. Toho dosáhnete pozměněním nastavení položky "Pevný disk" v okně Virtuální paměť a následným rebootováním systému.

4. Defragnemtace disku.

Windows 9x na rozdíl od Windows 3x dovolují fragmentaci swapovacího souboru na disku to znamená, že není uchováván v jediném souvislém bloku. U systémů, které ve velké míře využívají virtuální paměť, může mít tato fragmentace velký vliv na výkon.

Nejjednodušší způsob, jak swapovací soubor defragmentovat, je použití nástroje Norton Speed Disk. Můžete také vyzkoušet Disk Defragmenter ve Windows 98 (v menu Systémových nástrojů). Protože Disk Defragmenter považuje swapovací soubor za nepřemístitelný, musíte ho nejprve přesunout na jiný hard disk (případně máte-li jeden disk rozdělený na více logických disků, pak stačí soubor přesunout do některé jiné části), čehož docílíte použitím nastavení "Pevný disk" swapovacího souboru, pak disk defragmentujete a nakonec přesunete soubor zpět.

Pokud máte pouze jeden disk, musíte zatrhnout volbu "Nepoužívat virtuální paměť" ("Disable Virtual Memory"), rebootovat počítač, defragmentovat disk, povolit virtuální paměť a znovu rebootovat. Ale pozor: pokud váš počítač nemá dostatek paměti na to, aby mohl fungovat bez virtuální paměti, nemusí vůbec naběhnout.

7. 10 tipů pro nákup RAM

Během několika posledních let výrazně spadla cena RAM a tak se paměť stala jedním z nejdostupnějších upgradů PC. Většina běžných systémů nyní disponuje 64MB RAM a všechny modely vyšší třídy nabízejí 128 MB.

Takže pokud pracujete s Windows 9x na starém Pentiu s 16 MB a zdá se vám, že byste své PC měli nějak vylepšit, jste na správné cestě. Na následujících řádcích najdete všechno, co potřebujete vědět, abyste se dobře připravili na úspěšné zdokonalení paměťového vybavení.

Správný druh RAM

Podívejte se na motherboard svého PC, kde zjistíte konkrétní typ paměti vhodný pro konfiguraci vašeho systému.

Znáte-li požadavky motherboardu před nákupem RAM, jste za vodou. Při nákupu naslepo se vám může podařit přivést váš počítač do stavu, kdy nebude schopen nabootovat, bude neustále vypisovat různá chybová hlášení týkající se paměti, nebo (v nejhorším případě) dokonce můžete samotnou RAM zničit. Tady se dočtete všechno, co potřebujete vědět o motherboardu, než se vydáte na nákup paměti:

1. Druh RAM.

Typ paměti, kterou systém podporuje, určuje čipset. Čipset většiny Pentií první generace podporuje Fast Page Mode DRAM (dynamická paměť RAM), často označovaná jen zkráceně DRAM. Existuje i o trochu rychlejší verze známá jako EDO-DRAM.

Čipsety některých novějších Pentií a všech Pentií II také podporují jeden ze dvou druhů SD-RAM (Synchronizační DRAM). Systémy Pentium a Pentium II s taktovací frekvencí vyšší než 333 MHz používají SD-RAM vytvořenou pro 66MHz motherboard. Novější Pentium II, běžící na frekvenci 350 MHz nebo vyšší, používá PC-100 SD-RAM stavěnou pro 100MHz motherboard. Ve většině starších sestav SD-RAM bude paměť typu PC-100 SD-RAM pracovat správně, nicméně SD-RAM pro 66MHz motherboardy na novějších systémech PII fungovat nebude.

2. Typ socketu.

Pro paměťové čipy se používají dva typy modulů: SIMM (Single Inline Memory Module) a DIMM (Dual Inline Memory Module). Na obrázku vpravo si prohlédněte, jak vypadají. Většina motherboardů pro systémy 386 a 486 používá 30pinové sockety SIMM, zatímco většina motherboardů starších procesorů Pentium je vybavena 72pinovými sockety SIMM. 168pinový DIMM je určen pro EDO-DRAM nebo SD-RAM, takové DIMMy se vyskytují v novějších typech Pentia první generace a ve všech Pentiích II.

A zatímco DIMMy můžete instalovat po jednom, 72pinový SIMM vyžaduje instalaci dvou modulů o stejné kapacitě, a takovému páru se říká banka. U některých motherboardů musíte dodržet určité pořadí zaplňování socketů největší moduly většinou patří do prvních bank. Čas od času se můžete setkat i s deskou, která vyžaduje stejnou velikost všech modulů.

3. Rychlost.

Paměťové čipy pracují s různou rychlostí. Pro čipy DRAM a EDO-DRAM je typická rychlost 80, 70 a 60 nanosekund (čipy DRAM a EDO--DRAM jsou většinou označeny číslem, které udává jejich rychlost). Přidání rychlejší paměti na pomalejší motherboard je v pořádku, ale nezvýší se výkon. Přidání pomalejší paměti na rychlejší motherboard může způsobit potíže. Proto si kupujte paměť se stejnou rychlostí jako má paměť již nainstalovaná.

4. Kontrola chyb.

Některé moduly RAM podporují interní kontrolu chyb (neboli paritu), jiné ne. Nemíchejte je dohromady. Většina procesorů Pentium naštěstí používá paměť bez parity, takže tato skutečnost se většiny kupujících netýká. Pro jistotu se můžete přesvědčit v setupu CMOS, protože kontrola chyb musí být umožněna v BIOSu.

5. Piny.

Staré SIMM a DIMM mají piny zlaté barvy, stejně tak je zlatá i barva paměťových socketů motherboardu. Novější motherboardy a paměť používají levnější cín, který má barvu stříbrnou. Je dobré tyto dva kovy nemíchat; za několik let totiž povrchová vrstva zoxiduje a mohla by způsobovat chyby paměti.

Správné množství paměti RAM

Množství RAM, které potřebuje váš počítač, závisí na operačním systému a jeho zatížení. Abyste zjistili, kolik paměti už je ve vašem PC nainstalováno, klikněte pravým tlačítkem myši na Tento počítač (My Computer), zvolte Vlastnosti (Properties) a vyberte kartu Obecné (General).

6. Minimální požadavky.

Systémy Windows 9x potřebují minimálně 16 MB RAM a to stačí pouze v případě, že své počítačové aktivity omezíte jen na lehké e-mailování, práci s texty, prohlížení webových stránek a minimální multitasking. Pokud pracujete s tabulkovými procesory, prezentacemi nebo databázemi a máte najednou otevřené dvě nebo tři aplikace, potřebujete 32 MB.

Pokud se přepínáte mezi čtyřmi a více aplikacemi a pracujete s grafikou nebo hrajete hry, potřebujete 64 MB. Používáte-li Windows NT, je vám zapotřebí od 32 MB do 128 MB RAM, záleží na procesu.

7. Vítaná změna.

Po dokončení upgradu byste při spouštění a přepínání mezi aplikacemi měli zaznamenat změnu. Čím více paměti přidáte, tím by měl být menší výkon na jeden megabyte. Tabulky výkonu nahoře vám napoví, jaké hodnoty byste měli očekávat.

Platí tu zákon klesajících výnosů. Některá Pentia se mohou fakticky zpomalit: některé čipsety soubory čipů, které řídí tok dat v počítači podporují cache pouze pro prvních 64 MB paměti počítače.

Správný počet modulů

Kromě toho, že musíte přihlížet k charakteristikám motherboardu, bude také potřeba zjistit specifické počty a kombinace paměťových modulů. Tento faktor závisí na počtu volných socketů na motherboardu a na dané kapacitě paměťových modulů, kterou bude váš motherboard podporovat.

8. Všemocná matka.

Motherboardy rozpoznají v paměťových socketech jen určité kombinace modulů. V manuálu byste měli nalézt podporované množství systémové paměti RAM a kombinace paměťových modulů, z nichž lze toto množství sestavit.

Jsou-li na vašem motherboardu dva a více volné sockety SIMM nebo jeden a více volných socketů DIMM, musíte zjistit kombinace, které motherboard potřebuje, abyste mohli dorovnat množství RAM na požadovanou hodnotu.

Tak například, když chcete přidat 48 MB na motherboard, který má čtyři volné 72pinové sockety SIMM, s největší pravděpodobností zjistíte, že deska nemůže přijmout kombinaci čtyř 12MB SIMM ani dvou 24MB SIMM modulů. V takovém případě je třeba zaplnit dvě z prázdných bank 8MB a zbývající dvě 16MB čipy SIMM.

9. Jsou prázdné pouze dva?

Chcete-li přidat těch samých 48 MB k motherboardu, kde jsou volné jenom dva sockety SIMM, musíte zvolit jinou cestu. Ta však přes 24MB SIMM rozhodně nevede a jiná kombinace dvou modulů SIMM, které by dohromady dávaly 48 MB, také neexistuje. Musíte si tedy opatřit dvojici čipů SIMM, jež by dohromady dávaly jinou kapacitu, či odstranit stávající dva SIMM a do čtyřech uvolněných soketů pak doplnit kombinaci, jež dohromady dává 48 MB plus kapacitu dvou odebraných SIMM.

10. Položte základy.

Než začnete s upgradováním, budete si muset opatřit všechny tyto informace. Pokud nemáte příslušnou dokumentaci, zavolejte výrobci svého PC nebo prodejcům paměti. Řada informací o správné instalaci paměťových modulů je také k nalezení na Internetu.

Přehrávání zvukových CD

Máte problémy s přehráváním zvukových cédéček přes speakery počítače? Pokud CD spouštíte tlačítkem na čelním panelu mechaniky CD-ROM, signály obcházejí digitální cesty počítače, putují z CD-ROM přes tenký drátek ke zvukové kartě a ven k reproduktorům.

A právě tento drát se může uvolnit, takže se přesvědčete, jestli je pevně ukotven. Většina jednotek CD-ROM obsahuje jack pro sluchátka a knoflík pro úpravu hlasitosti. A tak přestože váš sytém nemá tento drátek zvaný audio patch wire nainstalovaný, není problém zapojit sluchátka přímo do mechaniky a oddávat se poslechu.

Urychlení tiskárny

Máte problémy s tisknutím velkých, složitých grafických souborů? Některé tiskárny umožňují nastavení, která vám s tisknutím rozsáhlých souborů pomohou. Vyberte Start, Nastavení (Settings), Tiskárny (Printers), dvakrát klikněte na ikonu vaší tiskárny a vyberte Vlastnosti (Properties).

Na kartě Detaily pod volbou "Opakování přenosu" prodlužte dobu, kterou mají Windows na posílání dat do tiskárny. Klikněte na "Nastavení zařazování" a změňte formát Spool dat z EMF na RAW. Po ukončení vraťte nastavení zpět na EMF.

Nelogická písmenka Windows

Windows přidělují drivům písmena následujícím způsobem: jako první přicházejí na řadu mechaniky ovládané na úrovni BIOSu , k nimž patří většina pevných disků EIDE. Písmeno C je přiřazeno primární partition na primárním master disku EIDE většinou se jedná o drive a partition s Windows. Následující písmena jsou pak přiřazována všem dalším BIOSem řízeným drivům v počítači.

Když jsou označeny všechny primární části, rozdělují se písmena částem zbývajícím. Nakonec označí Windows písmenem každé softwarově ovládané zařízení, jako je CD-ROM nebo Zip.

Takže řekněme, že přidáte další pevný drive 12GB EIDE s dvěma částmi C pro Windows a E pro aplikace. Váš starý 1GB drive EIDE dostane označení D a CD-ROM teď bude označován písmenem F. Kvůli způsobu, jakým Windows písmena rozdělují, se nemůžete vrátit ke starému označení CD-ROMu písmenem D.

Opravy CD-ROM disku

Šmouha nebo škrábanec na CD-ROMu může zakrýt klíčové bity a disk se pak nedá použít. Než jej ale vyhodíte, pokuste se ho vyčistit kouskem měkké látky a vlažnou mýdlovou vodou. Utírejte ho jemně od středu k okraji nikdy ne kruhovými tahy. Pomoci mohou také opravné nástroje. Nedokáží sice odstranit hluboké a mnohačetné rýhy, ale povrchní škrábance odstraňují spolehlivě.

Více o paměti

Přidat si do počítače paměť RAM, nejoblíbenější to způsob upgradování PC, vyžaduje víc, než pouze otevřít skříň počítače a zasunout paměťové moduly. Potřebujete znát typ a správné množství paměti, které bude vašemu počítači vyhovovat.

§§§§§


Užite tipy a triky pro Windows 95/98

Jan Povolný

c99p0821

Uplynul vánoční čas a my se opět scházíme u dalšího dílu tipů a triků pro Windows. Pokud tyto tipy čtete až v roce 2000, stali jste se jednou kapkou ze šesti miliard lidí, která bude mít možnost prožít jediný rok dvacátého století nadepsaný skutečně dvacítkou. To se hned tak každému nepodaří. V roce 2000 nás určitě čeká mnoho novinek i v oblasti IT, takže se máme na co těšit. Náš velký monopolní poskytovatel telekomunikačních služeb přispěl do vínku novým tarifem pro připojení na Internet, který je zase o chloupek výhodnější než ten předchozí. Přeji vám tímto do nového roku mnoho úspěchu a apeluji na vás zálohujte, zálohujte a zálohujte, pevné disky mě v posledních čtrnácti dnech připravily několikrát o spánek (a také o rozepsané články).

Tipy pro Windows

Problém ukončení Windows (Win 98)

Již v "dávných" časech používání Windows 95 docházelo k situacím, kdy jste se po nainstalování určitých kritických aplikací dostali do problémů souvisejících s plynulým ukončením Windows. Na očekávanou informaci "Nyní můžete počítač vypnout" jste potom čekali marně a nakonec jste přece jen byli donuceni stisknout reset, případně vypnout počítač vypínačem. Tohle všechno ještě bylo snesitelné v době klasických AT skříní, kdy se počítač tak jako tak musel vypínat manuálně. Jiná situace je dnes, kdy většině uživatelů "vrní" doma moderní ATX konfigurace a výše uvedený nedostatek se násobí.

Na obrovském poli informací, jakým Internet určitě je, se ale objevilo řešení, které z mých vlastních zkušeností často od problému s vypínáním Windows (resp. počítače u ATX řešení) pomůže. Ve Windows 98 se k tomuto účelu nachází skrytá, ale příjemná utilita.

Jděte do menu Start a zvolte položku Spustit. Vepište msconfig a potvrďte. Spustí se vám dialog s několika málo záložkami, na nichž lze nastavit některé pro nás užitečné drobnosti. Na první záložce Obecné zvolte Upřesnit a zatrhněte volbu Zakázat rychlé vypnutí. Zatržení této volby by mělo pomoci s problémem "nevypnutí" se po ukončení Windows. Tím ale použitelnost této utilitky nekončí. Například na záložce Po spuštění můžete interaktivním a příjemným způsobem provést akce, které jsme v minulých dílech řešili pomocí editace systémového registru (v tomto případě zrušit nežádoucí aplikace spouštěné automaticky po startu). Na ostatních záložkách máte možnost aktivovat a deaktivovat jednotlivé položky základních konfiguračních souborů Windows a na záložce Obecné dokonce vybrat, které se při startu Windows provedou a které ne. Tímto způsobem můžete odstranit problémy vzniklé kolizemi softwaru a podobně.

Praktické úvodní hlášení (Win 95/98)

Dnes se editace registrů jen tak nezbavíme a zde je další užitečný tip, jenž ji naplno využije. Možná patříte mezi uživatele, kteří se do Windows přihlašují. Důvodů může být několik. Buď vás pracuje na jednom počítači více a využíváte možností vlastní pracovní plochy, nebo se prostě jen hlásíte do podnikové sítě. Jednoduchou editací registru můžete před přihlašovací okno umístit okénko s libovolnou textovou zprávou, která může sloužit jako upozornění na novinky či chyby v lokální síti. Může také obsahovat vzkaz pro kolegu pracujícího společně s vámi na jednom PC.

Spusťte program regedit (Start-Spustit), jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\

WinLogon a vytvořte zde (poklepáním pravým tlačítkem v pravé části regeditu) dvě nové textové položky. První se jmenuje LegalNoticeCaption a její hodnotou bude text zobrazený jako popisek okna se zprávou, druhá má jméno LegalNoticeText, její hodnotou je samotná zobrazená zpráva.

Zavřete regedit a odhlašte se. Obdržíte vámi uvedenou zprávu, která bude čekat na vaše potvrzení, po němž se již objeví známé přihlašovací okno.

Starosti jménem IRQ na PCI (Win 98)

Následující tip je určen pro uživatele, kteří již vědí, jak vypadá počítač zevnitř a poznali starosti jménem plug and play. Tentokrát budeme mluvit o sběrnici PCI a přidělování přerušení kartám na této sběrnici. Bývá docela obvyklé, že karty umístěné na PCI sběrnici se zdánlivě nesnesou do té doby, než je prostě v jejich pozicích prohodíte. To je zaviněno způsobem, jakým Windows přidělují IRQ jednotlivým PCI slotům (tento způsob je často velmi zmatený). Možná netušíte, že lze tuto "přidělovací" proceduru ovlivnit nastavením přímo ve Windows.

Jděte do menu Start a zvolte Nastavení Ovládací panely. Zde poklepejte na ikonu Systém a přejděte na záložku Správce zařízení. V seznamu vyberte Systémová zařízení a poklepejte na Sběrnice PCI. V následujícím dialogu máte k dispozici několik záložek. Pro náš potenciální problém je podstatná záložka Řízení IRQ. Zde zkuste v případě problémů s přidělením přerušení odškrtnout všechny položky kromě Získat tabulku IRQ z tabulky specifikací Microsoft. Tím zúžíte metody přidělování na jednu (snad tu správnou) a zvýšíte naději na úspěšné "rozchození" vašeho hardwaru.

Jak se zbavit schémat (Win 95/98)

Tento tip je velmi krátký a spíše opět ukazuje na to, že dialogy nastavení nedělají nic jiného, než prostou modifikaci systémového registru, kterou ale "registroví fanšmejkři" provádějí zásadně "ručně".

Pokud poklepáte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a zvolíte Vlastnosti, objeví se dialog pro nastavení obrazovky. Jděte na záložku Vzhled a dostanete (mimo jiné) možnost výběru z několika (řekl bych převážně ošklivých) barevných schémat. Pro striktní šetřily místa, schémata zaberou na hard disku asi 45 KB. Tato schémata můžete přímo v tomto dialogu všechna vymazat (a trochu místa ušetřit). Druhou možností je spustit program regedit (Start-Spustit) a v něm jít do klíče HKEY_CURRENT_USER\Control Panel\Appearance\Schemes. Zde naleznete v pravé části kompletní seznam přednastavených schémat, který můžete celý smazat. Zachovejte pouze položku Výchozí.

Důvodem promazání seznamu asi nebude ušetřené místo, jako spíše zlepšení přehlednosti a zachování jen takových schémat, u kterých "hrozí", že je někdy použijete.

Změňte zpět pořadí v menu (Win 98/95)

Zlobí vás neustálý zmatek ve Start menu? Stalo se vám po instalaci nové aplikace, že se její ikony zařadily až na konec menu Programy a neseřadily se podle abecedy, tak jako dříve? Pokud vás tyto drobnosti iritují a nebaví vás neustále přetahovat položky v menu tak, abyste měli složky a zástupce pohromadě, je tento malý tip určen přesně pro vás.

Spusťte program regedit (Start-Spustit) a jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\MenuOrder\Start Menu\Menu. Pro nápravu výše popsaného problému stačí z tohoto klíče vymazat položku Order, která se v něm už nachází. Tím přinutíte Průzkumníka k návratu k původním pravidlům pořadí. Pokud se vrátíte o úroveň výše, uvidíte klíč Documents, jenž taktéž obsahuje podklíč Menu, ve kterém po umazání položky Order docílíte stejného efektu pro menu Dokumenty (i když zde je zachování pořadí namístě, takže není důvod ho měnit).

Schovejte si diskové jednotky (Win 95)

Opět jeden z tipů řešitelný pomocí utility zvané Poledit, nicméně přímá editace registrů je v tomto případě dle mého skromného názoru rychlejší. Pomocí následující editace registru můžete ukrýt kteroukoliv diskovou jednotku tak, aby nebyla v vidět v Průzkumníku.

Jděte do menu Start-Spustit a spusťte regedit. Pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer a zde v pravé části regeditu vytvořte novou binární položku NoDrives (poklepat pravým tlačítkem a zvolit Vytvořit-Nová binární hodnota). V tabulce "Binární hodnoty k jednotlivým jednotkám" naleznete seznam hodnot, které musíte nastavit v položce NoDrives tak, aby zmizela odpovídající písmena jednotek. Hodnoty v tabulce se dají i kombinovat, a pokud například toužíte po zmizení jednotek C, E, J, O, R, U, Y, Z, musíte zadat hodnotu 14 42 12 03 (C+E = 14, J+O = 42, R+U=12 a Y+Z = 03). Po zadání požadované kombinace hodnot zmizí příslušné jednotky, které jsou však nadále dostupné, jen se zneviditelní. Viditelné jsou ale v jakémkoliv jiném manažeru souborů (např. ve Windows Commanderu). Hodnotu položky NoDrives lze zadat také formou DWORD pomocí hexadecimálního čísla. Například schování všech disků zařídíte číslem 3FFFFFF.

Tipy pro MS Office

Video na pracovní ploše (Office 97, IE 4.x)

Chtěli byste mít na pracovní ploše interaktivní video? I to je možné, tentokrát díky internetovým asistentům přítomným v MS Office (Office 97 a 2000 už je mají zabudované v sobě) a samozřejmě Internet Exploreru 4.x a vyšším, který s sebou přináší možnost vložit na pracovní plochu libovolnou WWW stránku. Celý níže uvedený "výrobní proces" lze provést jen s videem ve formátu AVI, jež je možné zakomponovat do HTML kódu (prozatím).

Připravte si požadované video ve formátu AVI a spusťte MS Word z balíku MS Office (pokud máte ještě stařičký Word 95 nebo 6.0, budete potřebovat doplněk Internet Assistant). Vytvořte nový dokument a uložte ho jako WWW stránku. Potom vložte do dokumentu zvolené video (u verze 97 roletové menu Vložit Obrázek Video, v Office 2000 je nutno jít přes roletové menu Vložit Objekt Interaktivní klip atd.) a znovu uložte. Zavřete Word, poklepejte pravým tlačítkem na plochu a zvolte Vlastnosti. Jděte na záložku Síť WWW (případně Desktop) a zvolte zobrazení příslušné WWW stránky, kterou jste právě vytvořili ve Wordu. Nyní máte na vaší pracovní ploše videosekvenci s možnostmi rovnocennými s klasickou WWW stránkou. Ale pozor na negativní dopad na výkon počítače!

Kam ukládá Outlook Express (IE 4.x)

Outlook Express se v posledních letech díky své přítomnosti v balíku Internet Exploreru rozšířil jako slušně použitelný POP3, IMAP mailový klient. I když jej spousta uživatelů používá, ne všichni vědí (alespoň v to nyní doufám), kam vlastně Outlook Express ukládá soubory s poštou, případně seznam adres, který si pracně během let vytvořili. Starší verze Outlooku uvedená společně s IE 4.0 vám umožnila zvolit příslušný adresář pouze při prvním spuštění, potom jste už měli smůlu. Pozdější verze 5.0 již umožňuje pozměnit místo uložení vašich dat dodatečně.

Pokud vlastníte ještě starší Outlook a měli byste zájem změnit lokaci vaší schránky a adresáře, stačí pozměnit tuto lokaci v systémovém registru. Jen doplním, že standardní místo pro ukládání datových souborů se nachází v adresáři Windows\Application Data\Microsoft\Outlook Express. Pro změnu tohoto adresáře jděte do menu Start, zvolte Spustit a napište regedit. Jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Outlook Express a změňte existující položku StoreRoot na požadovanou novou cestu. Od té chvíle bude Outlook ukládat data na vámi zvolené nové místo.

Ač to původně nebylo záměrem, je dnešní díl hodně o systémových registrech. Pravidelným čtenářům ale jistě ani takovéto tipy nedělají potíže. Tentokrát se pro změnu nedostalo na žádné "Easter Eggs", ale v začínajícím novém roce se situace určitě zlepší s příchodem čerstvých softwarových "miléniových" řad. Již v únoru se můžeme dle slibů Microsoftu těšit na nová Windows 2000 a aplikace pro ně budou jistě brzy následovat. Ale to je teprve blízká budoucnost.

Intertipy

Po měsíci vás opět mohu uvítat u dalšího dílu vloženého článku s Intertipy. Vánoční svátky už jsou za námi a po silvestru se opět budeme moci navrátit do "normálního" běhu života. Navíc máme možnost prožít jediný rok dvacátého století, který tu dvacítku také sám obsahuje. V roce 2000 nás kromě jiných příjemných i nepříjemných starostí čeká mj. i nový tarif Internet 2000. Jak jste již určitě vyčetli z novin, tento tarif bude zase o kousíček levnější než předchozí Internet 99, což snad ještě více přiblíží Internet k obyčejnému domácímu uživateli. Nyní ale k novým intertipům. Obsahují obvyklou snůšku WWW stránek jako vždy napěchovaných více či méně užitečnými informacemi.

Tipy fy Elco

http://www.elco.cz/tipy.html

Vcelku zajímavá stránka v češtině s převážně hardwarovými tipy pro stavbu počítače. Na stránce naleznete takovéto tematické odkazy: vliv FSB na rychlost počítače, přetaktování Celeronu, označování SIMM pamětí a podobně. Jednotlivé články jsou doplněny i ilustračními fotografiemi.

Tipy a triky pro Delphi

http://www.ssakhk.cz/home/bures/delphi/delphi.htm

Další stránka v našem rodném jazyce, tentokrát věnovaná známému programátorskému vizuálnímu softwarovému balíku Delphi, od fy Borland (dnes Inprise). Stránka je vlastně jeden dlouhý seznam témat ve stylu "Jak udělat určitou věc", doplněný krátkými ukázkami kódu. Jedná se vesměs o jednoduché příklady. Stránka určitě nebyla vytvořena pro zkušené programátory, a snad si ani takové ambice nekladla.

Corel Draw! Inside

http://www.clicknlearn.com/Home.htm

Stránka věnovaná tipům a popisu všech dosavadních verzí programového balíku Corel Draw! Na velmi slušně "corelovsky" zpracované stránce naleznete nejen tipy a triky (připravené ke stažení), ale i odkazy na publikace týkající se problematiky kolem Corel Draw!, nebo třeba nabídku produktů firmy Corel ke koupi.

List Soft

http://www.listsoft.ru/eng/tips/tips.htm

Stránka tipů a triků převážně pro Windows, tentokrát ruského původu, ale samozřejmě v angličtině. Naleznete zde klasicky rozdělené tipy pro Windows desktop, Internet atd. Mimo těchto stránek jsou zde i odkazy na další stránky o Windows. Nechybí ani trochu nezapadající stránka s vtipy. Tipy se týkají nejen Windows 98/95, ale i Windows NT a Windows CE.

Windows NT registry hacks

http://www.jsiinc.com/reghack.htm

Velmi stroze graficky, ale zato výborně obsahově zpracovaná stránka s tipy a triky pro registry operačního systému Windows NT. Tipy jsou řazeny dle aktuálnosti a nechybí ani vyhledávací nástroj, jenž je při jejich množství nezbytný. Ke konci stránky máte možnost se přihlásit do diskusní skupiny, ve které vám budou automaticky zasílány nové tipy a triky. Stránka je díky své grafické nenáročnosti prohlížitelná i v negrafickém browseru typu unixového Lynxu.

Linux tips and tricks

http://www.patoche.org/LTT/index.html

A abychom se pro změnu nevěnovali jen Windows, konečně se dostává prostoru i stránce s tipy pro Linux. Jedná se ( věrně unixové filosofii) o textovou stránku prohlížitelnou i v negrafickém editoru, kde naleznete slušnou snůšku tipů a triků pro Linux přehledně roztříděnou do jednotlivých oblastí. Součástí je opět nezbytný prohledávač databáze tipů a možnost participování na místním "mailing listu" se stejným tématem.

Graphics Desing and WWW

http://www.graphic-design.com/

Velmi zajímavý server, věnující se zejména grafickému návrhu WWW stránek. Kromě tipů a triků týkajících se samotného designu zde naleznete i odkazy na existující lokální "mailing listy" a také knihovnu softwaru týkající se tématu designu a grafiky WWW. Od jiných přispěvovatelů nechybí "Book reviews", tedy jakýsi přehled literatury s malým popisem. Stránka, která stojí za prozkoumání.

IproLink tips and tricks

http://www.iprolink.ch/web/en/garage/newuser.html

Sice firemní, ale zato obsahově velmi slušná stránka s tipy pro Windows 95/98 a Windows NT. Věnuje se i starší verzi NT 3.51, nicméně tipů pro tento OS je asi nejméně. Stránka je téměř výhradně zaměřena pouze na oblast síťové komunikace, která je zde rozdělena na několik základních témat, mnohdy zasahujících i do práce správců systému a sítí. Stránka je částečně čitelná i v němčině a francouzštině.

AltaVista Searching tips

http://alvin.woco.ohio.gov/beginner/searching.htm

Tato stránka je pouze textová a co se týká designu docela nezajímavá, naleznete na ní ale velmi užitečný návod pro používání známého internetového vyhledávače AltaVista. Je zde podrobně popsaný postup, jak logicky zapsat požadavek pro vyhledávací engine, a docílit tak co možná nejpřesnějšího výsledku. Tím se vyvarujete situací, kdy vám vyhledávač doslova "vyplivne" tisíce stránek, vesměs velmi vzdálených tomu, co jste ve skutečnosti požadovali.

Web Novice

http://www.webnovice.com/index2.html

Velmi profesionálně provedený server pro internetové nováčky a začátečníky. Kromě tematicky rozdělených tipů a triků týkajících se zejména Internetu zde naleznete i tutorialy (průvodce Internetem), diskusní fórum, seznam takzvaných "how-to" dokumentů, FAQy, přehled literatury (samozřejmě americké) a nezbytný vyhledávací nástroj, který se na rozsáhlejších serverech stává holou nezbytností. Doporučuji k návštěvě.

The Beeline tips

http://www.bton.com/tb16/menu.html

Další velmi povedená a obsahově rozsáhlá stránka, jejíž zaměření se téměř rovná předchozímu uvedenému serveru. Týká se převážně tipů internetových, zejména pro prohlížení a tvorbu WWW stránek. Nechybí ani krátké tipy týkající se web-designu, které jsou často mnohem přínosnější než obyčejná (a zde přítomná) referenční HTML příručka. Např. pod položkou FONTS, naleznete spoustu odkazů na free font knihovny a podobně.

Timto tipem zakončíme dnešní díl. Příště (již za méně peněz za Internet) na shledanou.

§§§§§


Komunikace


Síové procesory rychle postupují vpřed

Tom Medrek

c00p0013

Prakticky každá nová generace komunikačních zařízení je postrkována kupředu pokroky integrovaných obvodů. Opět je tu nová třída křemíkových čipů, která slibuje, že změní tvář síťového podnikání.

Nové čipy, jimž se říká síťové procesory, jsou optimalizovány pro vykonávání komunikačních funkcí a kombinují v jediném zařízení nejlepší vlastnosti mikroprocesorů pracujících s omezenou instrukční sadou (RISC) a aplikačně specifických integrovaných obvodů (ASIC).

Procesory RISC, poněvadž jsou programovatelné, jsou natolik flexibilní, že jsou schopny se přizpůsobovat rychle se vyvíjejícímu trhu datových komunikací. Postrádají však výkonnost typickou pro zařízení typu ASIC, neboť mají zobecněnou architekturu, která je navržena pro podporu řady aplikací ležících mimo komunikační obor.

Obvody ASIC sice řeší problém výkonnosti, avšak jejich vývoj trvá 12 až 18 měsíců a jejich implementace vyžaduje specializované inženýrské talenty, kterých není nazbyt. Kromě toho mají pevně definovanou funkčnost. Modifikace integrovaného obvodu ASIC může stát šest až devět měsíců usilovné práce, a co je ještě horší, může si vynutit následné upgrady u zákazníků vlastnících zařízení založená na zastaralém křemíkovém čipu.

Síťové procesory překonávají omezení těchto dvou přístupů kombinováním programovatelnosti riscových procesorů s výkonem čipů ASIC. Tato nová zařízení používají specializované instrukční soubory a hardwarové akcelerátory pro optimalizaci výkonu v komunikačních aplikacích.

Pro dosažení vysokého výkonu jsou síťové procesory, na rozdíl od procesorů univerzálních, typicky založeny na zákaznickém jádře. Používají rovněž speciální sadu instrukcí navrženou pro velmi efektivní zpracování komunikačních funkcí obvykle během jednoho cyklu procesoru.

Použití síťových procesorů chrání investice podniků a poskytovatelů služeb do produktů před předčasným zastaráním. Rychlost, s jakou přicházejí inovace na komunikační trh, neustále roste, zatímco se tento obor přiklání k IP a ethernetovým paketům. Mnoho nejlepších mozků v podnicích, jejichž předmětem činnosti jsou komunikace, které se věnují vývoji služeb s reálnou kvalitou, nám dává záruku, že můžeme očekávat, že se během několika let staneme svědky vzniku nových přístupů ke správě síťového provozu.

Vynořuje se pak otázka: Bude vaše zařízení schopno přizpůsobit se? Příchod síťových procesorů nám umožňuje odpovědět "ano".

Nedávný případ modemů 56 K/s je vynikajícím příkladem toho, jak cenná je programovatelnost. Někteří výrobci dodávají produkty s předpřipravenými standardy, které používají čipy ve formě programovatelných digitálních signálních procesorů, umožňujících implementaci vlastních modemových algoritmů. Jakmile je standard schválen, vše, co je třeba udělat pro uvedení dodaných modemů do souladu s tímto standardem, je jejich softwarový upgrade.

Síťové procesory rovněž zkracují časy uvádění na trh a snižují vývojové náklady, nutné pro doplňování nových funkcí a protokolů. Doplnění podpory nových funkcí lze snadno realizovat prostřednictvím jednoduché výměny softwaru, jenž může běžet na stávajícím zařízení, má-li toto správnou architekturu.

Díky eliminací potřeby složitého návrhu čipů ASIC a potenciálně i návrhu desek s plošnými spoji síťové procesory rovněž pomohou dále zkrátit vývojové cykly produktů, které již byly v posledních letech zredukovány na pouhých 50 %. Tato flexibilita umožňuje výrobcům zařízení být agresivnějšími při tvorbě a využívání nových síťových technologií a protokolů.

Společností produkujících čipy se týká další zajímavý výdobytek, z něhož těží i celý obor a jenž nabývá na významu díky síťovým procesorům. Skutečnost, že síťové procesory mohou být použity v mnoha aplikacích, motivuje polovodičové společnosti k oslovení malých, nově vznikajících trhů mnohem snadněji, než to bylo možné kdykoliv dříve. Společnosti produkující čipy budou schopny rozprostřít své investiční náklady napříč širším spektrem trhu, čímž dojde ke snížení prahových hodnot, jež jsou nutné pro vstup na specifické trhy nové.

Rychlost zavádění inovací v komunikačním oboru, která již i tak je rekordně vysoká, se pravděpodobně ještě zvýší. To donutí výrobce a dodavatele, jež se zuby nehty drží tradičních čipů ASIC s pevnými funkcemi a rovněž koncové uživatele i poskytovatele služeb, kteří kupují jejich zařízení snažit se udržet krok s dobou.

Procesory risc

+ Programovatelný návrh se přizpůsobuje vyvíjejícím se standardům a funkčním potřebám.+ Flexibilní architektura umožňuje používání těchto procesorů v řadě zařízení.+ Krátký vývojový cyklus tyto produkty rychle dostává na trh.

- Nízký výkon nevhodný pro systémy, u nichž je rozhodující rychlost.

Obvody asic

+ Vynikající výkon podporuje vysoké rychlosti sítí.

- Jednoúčelový návrh omezuje použitelnost čipu.

- Architekturu není možné přizpůsobit novým standardům a funkcím.

- Dlouhý vývojový cyklus prodlužuje dobu uvedení na trh.

Síťové procesory

+ Programovatelnost chrání investice dodavat. i zákazníků.

+ Flexibilita umožňuje, aby tyto čipy byly používány v rozmanitých zařízeních i aplikacích.

+ Krátký vývojový cyklus umožňuje rychlé pronikání technologie s předpřipravenými standardy na trh.

+ Vysoký výkon umožňuje efektivně provádět náročné operace, například zpracování hlasu.

§§§§§


Expandia banka - Profesionální řešení nebo hračka?

Martin Pumera

c00p0031

Jaká jiná banka se hodí pro správu vašich financí na cestách, než banka internetová, řekli byste si. A jaká jiná česká banka je vhodná při cestě do internetové velmoci, do USA, než Expandia banka, která se specializuje na poskytování služeb přes Síť sítí. Nebo alespoň tak to na první pohled vypadá. Ovšem není všechno zlato, co se třpytí.

A není browser jako browser

Uvědomíte si to vzápětí, když sednete ke čtyři roky starému počítači vašeho hostitele a pokoušíte se dostat k vašemu účtu. Místo vytoužené kolonky čísel se na obrazovce objeví hlášení, že z důvodů příliš vysokých nároků na bankovní systém se nelze přihlásit na váš účet z browseru Netscape či MSIE nižší verze než 4.x. "Bohužel" v USA vlastní počítač kdekdo, nejen počítačoví nadšenci, kteří si na něj neustále instalují novinky, a tak se obvykle setkáte se strojem, jenž obsahuje pouze výrobcem předinstalovaný software. Většina uživatelů k počítači přistupuje jako k běžné spotřební věci a ani cyklus výměny není tak rychlý jako u nás většina počítačů běží pod Windows 95 a mnoho z nich nese Netscape Navigator 3. Stejně tak v knihovnách, kde máte v USA možnost se k Internetu připojit zdarma, mají často také tento "starší software". A přesvědčujte knihovnici nebo přítele, u kterého bydlíte, že jste profesionál a že se jim s počítačem při instalaci verze 4 vůbec nic nestane.

Téměř každý šestý počítač má nainstalovánu nevhodnou verzi prohlížeče a je s podivem, že Expandia banka starší prohlížeče nepodporuje. Potřebujete-li se dostat ke svým penězům a zuřivě se díváte na zamítnutý přístup s odůvodněním vysokých nároků na HW banky, je vám jedno, jestli si banka vypůjčí z muzea ENIAC nebo si koupí další hypermoderní servery vy chcete přístup tedy to, proč jste si účet u této banky zařizovali.

Klíč je pod lustrem

Zdálo se, že zábavné hry na 8bitových počítačích, kde bylo nutné hledat podivná tlačítka, klíče, vrtačky na ještě podivnějších místech, zmizely ze scény. Bohužel jsem na jejich obdobu narazil ve chvíli, kdy jsem neměl na hraní čas ani náladu. Hru provozovala Expandia banka a jmenovala se zrušení IRTV (Inteligentní revolvingový termínovaný vklad). Hledání správného tlačítka, směřujícího ke zrušení vkladu, mi trvalo více než půl hodiny metodou pokus-omyl, a nakonec bylo korunováno úspěchem správná volba se skrývala pod ikonkou malého bílého papírku koho by to napadlo?

Politoval jsem chudáky, kteří s výše uvedenými hrami nemají žádné zkušenosti, a jal se zadávat bezpečnostní a ověřovací kódy. Jak jsem zjistil vzápětí, pokud potřebujete něco rychle naťukat do elektronického klíče, který má tlačítka rozmístěná po vzoru telefonu (tím pádem obráceně než numerická klávesnice), stává se to pro vás pravým peklem. Tam kde jste zvyklí na sedmičku je jednička, a obráceně a pokud neustále něco píšete na klávesnici a do klíče, je to samý překlep. Což o to, překlepy v počítači můžete opravit nikoli však překlepy v klíči. Není zde žádné tlačítko opravy, klíč si vše pamatuje a ani jeho vypnutí nepřinese žádaný výsledek překlep zůstává v paměti. Nápověda o tom, jak opravit špatně zadané číslo, které si klíč neustále pamatuje, taktně mlčí. Po dlouhém přemýšlení mě napadla spásná myšlenka dokončit operaci v klíči s překlepem dostanete sice špatný kód, ale klíč vám již nebrání v novém kole vše naťukat znovu. Tentokrát si je třeba dávat velký pozor na překlepy, v opačném případě vás čeká ještě další kolo. Řečeno slovy klasika, tento způsob rozmístěný tlačítek na klíči zdá se mi poněkud nevhodný. Opět jsem politoval ty, kteří jsou méně trpěliví či je to prostě nenapadlo.

Zpátky doma

Zajisté si říkáte, že se vám podobné problémy nemohou přihodit, že na tlačítka klíče dáváte velký pozor a že všude, kam vaše kroky směřují, mají verzi internetového prohlížeče 4 a vyšší, a vůbec, že do zahraničí necestujete. Možná že se zahraničím si není dobré zahrávat ani doma. Po svém návratu do milé vlasti jsem zavolal na telefonní číslo Expandia banky, chtěje se dozvědět, na kolik mě přijde převod jisté dolarové částky z Ebanky na účet konkrétní banky americké. Slečna na druhém konci odpověděla, že ona to neví, ale že by to mohl vědět její kolega, avšak ten tu prý teď není, abych zkusil zavolat později. Tento typ jednání mi byl cizí a tak jsem slečně nadiktoval patřičné údaje a svůj e-mail, na který mi měla zaslat požadovanou informaci, a spokojil se s jejím slibem, že vše bude co nejrychleji zjištěno. Jestli to zjištěno skutečně bylo nebo ne, zůstává tajemstvím, protože požadovaný e-mail nedorazil, a jelikož je tomu více než měsíc, tak už asi nedorazí. Chování informačního centra se mi jeví jako značně neprofesionální.

Obrácená filosofie

Zatímco se americké banky přecházejí na Internet s tím, že nebudou muset platit drahou pobočkovou síť a tak nabídnou svým klientům výhodnější úrokové podmínky (až o 25 %), aby lépe uspěly v konkurenčním boji, Expandia banka těžila ze svého monopolního postavení na trhu. Na to, že jsou poplatky za vedení účtu vysoké (nejlevnější režim pro standardní klienty vás přijde na těchto poplatcích na 1 920 Kč ročně), naprosto srovnatelné s poplatky amerického obra Citibank, by se dalo zvyknout, kdyby tomu odpovídaly poskytnuté služby. Ovšem to, že nabízené úroky jsou nižší než úroky českých i amerických kamenných bank, popírá základní smysl existence internetového bankovnictví. Její výhodou je prostě jen to, že je "internetová". Což je lákadlo právě jen pro počítačové hračičky.

Naštěstí se konkurence na tomto poli objevuje i u nás, a už nyní máme v rukou konkrétní nabídku IPB a další banky mapují terén. Konkurence určitě přispěje k vyšší kvalitě internetových služeb. Bohužel zmíněná nabídka IPB Homebanking nedosahuje zatím takové šíře jako nabídka Expandie.

Vyrábíme skutečná řešení

stálo na inzerátu jedné velké internetové společnosti. Jak je na tom Expandia banka? Ebanka nepochybně vyvinula produkt, který v našem národním prostředí chyběl a ukazuje směr vývoje dalším. Počiny marketingu banky nelze hodnotit jinak než na jedničku eCity a následující projekty ukázaly masám na českém Internetu, co to znamená eBusiness. K samotnému internetovému přístupu je však možné mít mnoho výhrad, z nichž některé jsem uvedl výše. Je to banka hlavně pro ty, co si chtějí z tepla domova se svým účtem v klidu a v soukromí pohrát. Neříkám, že je to špatně, takových lidí je většina a těm bude Expandia banka určitě naprosto vyhovovat. Jako řešení pro cestující profesionály ji však s klidným svědomím doporučit nemohu.

Na co si dávat pozor

Inteligentní revolvingový termínovaný vklad, kdy se vám "nadbytečné" peníze zhodnocují na lépe úročeném termínovaném účtu a bankovní systém sám udržuje předem nastavenou hladinu dostupných financí na běžném účtu, je báječná myšlenka. Nezapomeňte si však přečíst upozornění v nápovědě k tomuto vkladu ten se po vyčerpání prostředků z běžného účtu nikdy sám nezruší (jak byste předpokládali), a tak vám na něm zůstane "uskladněna" částka 1 000 Kč (což není tak hrozné) či 500 USD (což už je horší) podle toho, v jaké měně účet vedete, i přes to, že vaše běžné konto zeje prázdnotou.

§§§§§


Bezpečnost především - Novell BorderManager Enterprise Edition 3.5

Jaroslav Fikker

c00p0032

S rozvojem Internetu rostou nároky na správu, bezpečnost a výkonnost počítačových sítí. Odpovědí firmy Novell na tyto požadavky je nový BorderManager 3.5 představující integrovanou rodinu adresářově založených síťových služeb, které umožňují centrálně zabezpečovat, spravovat a řídit přístup uživatelů k informacím na rozhraní dvou sítí.

Firewallové služby

BorderManageru nabízejí tříúrovňovou ochranu. Nejběžnějším a nejstarším způsobem zabezpečování lokálních sítí je paketová filtrace, která kontroluje všechny procházející pakety bez ohledu na použitou aplikaci. Filtrovat lze pakety protokolů IPX, TCP/IP a AppleTalk. Konfigurace paketové filtrace se provádí na serveru prostřednictvím modulu FILTCFG. Implicitní akcí je odmítnutí všech směrování uvedených v seznamu filtrů, s výjimkou směrování definovaných v seznamu výjimek. Toto výchozí nastavení lze ale bez problémů změnit. Kromě standardních statických filtrů můžete v BorderManageru nyní definovat i tzv. dynamické (stateful) filtry, které přispívají ke zvýšení bezpečnosti a také ke zjednodušení konfigurace. Princip spočívá v monitorování každého spojení a vytváření dočasných výjimek, umožňujících průchod pouze těm paketům, které jsou odpovědí na vznesený požadavek, a žádným jiným. Vedlejším efektem je odstranění nutnosti ručního definování výjimek pro "návrat paketů". Samozřejmostí je možnost ukládat informace o provozu paketové filtrace do log souborů.

Nadstavbou paketové filtrace je překlad síťových adres (NAT Network Address Translation), jenž umožňuje použít pro připojení k Internetu i neregistrované IP adresy a navíc skrývá interní síťové adresy před uživateli Internetu. Podporovány jsou 3 typy překladu adres dynamický (větší počet interních IP adres je převáděn na jednu adresu vnější), statický (každý interní uživatel má přidělenu svou vlastní vnější IP adresu) a kombinace předchozích dvou. K nastavení překladu adres slouží serverový modul INETCFG. Stačí pouze zvolit režim, v jakém má NAT pracovat, a pak už jen zadávat příslušné interní a externí IP adresy.

Další úroveň firewallových služeb představuje brána Novell IP Gateway, umožňující uživatelům lokální sítě s neregistrovanými IP adresami nebo pouze s IPX adresami a nově také klientům SOCKS 4 a SOCKS 5 využívat výhod Internetu. Novell IP Gateway tedy nyní podporuje tyto služby IP/IP gateway, IPX/IP gateway a SOCKS. První z nich je svou funkcí podobná překladu adres v dynamickém režimu. Pro překlad adres hovoří zejména ten fakt, že nevyžaduje speciálně upravený klientský software, a je tedy obecně použitelný. Navíc je rychlejší než Novell IP Gateway. Naopak výhodou Novell IP Gateway je její integrace s NDS (Novell Directory Services), díky které lze jejím prostřednictvím snadno kontrolovat a řídit přístup k Internetu na úrovni objektů NDS (např. uživatel nebo skupina uživatelů), což v případě použití NAT není možné. Vlastní konfigurace těchto služeb je jednoduchá stačí v NetWare Administratorovi ve vlastnostech serveru na stránce BorderManager Setup aktivovat příslušné brány.

Poslední úroveň firewallové ochrany představují aplikační proxy servery, pracující na úrovni komunikačních protokolů. Jejich úkolem je chránit lokální síť před neoprávněnými přístupy z Internetu tím, že vyřizují síťové požadavky za uživatele a před okolím tak skrývají strukturu privátní sítě. BorderManager podporuje celou řadu protokolů (např. HTTP, FTP, Telnet, RealAudio, SMTP/POP3, DNS atd.). Navíc jsou k dispozici tzv. Generic proxy servery (v provedení TCP i UDP), s jejichž pomocí můžete využít výhod proxy serveru i u těch protokolů, pro něž neexistuje nativní podpora. V podstatě se jedná o jakési mapování IP adres a portů nadefinujete, na které IP adrese a portu má proxy server naslouchat, a na kterou IP adresu a port má případné požadavky směrovat. Další možnosti nabízejí transparentní HTTP a Telnet proxy servery. Díky těmto službám mohou uživatelé využít výhod proxy serverů bez nutnosti jakýchkoliv zásahů do konfigurace webového prohlížeče nebo Telnet klienta.

Proxy servery zároveň zajišťují důležitou funkci vyrovnávací paměti (cache), jež může výrazně zefektivnit získávání informací. BorderManager nabízí 3 způsoby využití vyrovnávací paměti. Prvním z nich je standardní proxy cache. V tomto případě jsou data stahovaná z Internetu zároveň ukládána do vyrovnávací paměti. Při opakovaném přístupu k takto uloženým informacím je odezva rychlejší, a navíc se šetří přenosová kapacita linek do Internetu. Další způsob využití představuje hierarchická proxy cache, která umožňuje jednotlivým proxy cache serverům vzájemně komunikovat a vytvářet tak jakousi sdílenou síťovou cache. Tento typ nasazení je vhodný zejména pro velké firmy s více pobočkami. Poslední variantou je reverzní proxy cache, jež má za úkol snížit zatížení web-serveru při generování dynamických stránek. Všechna statická data jsou přesunuta na reverzní proxy cache server, který je předřazen vlastnímu web-serveru. Ten se nyní může plně věnovat generování dynamických stránek. Jde tedy vlastně o proxy cache naruby. Aktivace a konfigurace služeb proxy se provádí opět v prostředí NetWare Administratoru ve vlastnostech serveru na stránce BorderManager Setup. Činnost vašeho proxy serveru můžete monitorovat na konzole serveru prostřednictvím obrazovky Proxy Console nebo na klientské stanici pomocí NetWare Administratoru. K dispozici jsou informace o aktivitě klientů, využití paměti a řada statistických údajů.

Služby VPN

Technologie VPN umožňuje propojit několik geograficky oddělených lokálních sítí do jedné privátní sítě za použití Internetu jako levného páteřního spojení. K zajištění bezpečnosti přenášených dat vytvářejí služby VPN šifrované tunely, využívající asymetrické šifrovací algoritmy. K propojení jednotlivých uzlů lze použít pronajaté linky s protokolem PPP (Poin-to-Point Protocol), ISDN linky, analogové dial-up spojení, Frame Relay a X.25. Možnosti uspořádání VPN, které BorderManager nabízí, jsou opravdu bohaté. Existují 2 základní typy VPN site-to-site propojující dva nebo více serverů (maximálně 256), a client-to-site zajišťující bezpečné připojení klientů pomocí vytáčené (dial-up) linky.

Centrem celé sítě VPN je jediný master server, na kterém správce provádí veškeré změny konfigurace a údržbu privátní sítě. Všechny ostatní servery pracují v režimu slave. Nastavení obou typů serverů se provádí na konzole serveru pomocí modulu VPNCFG. Během konfigurace jsou vytvořeny soubory obsahující informace nutné k vytvoření šifrovaného kanálu. Závěrečná fáze se odehrává v NetWare Administratorovi na stanici připojené k master serveru, kde je nutné přidat do VPN všechny slave servery.

Autentikační služby

jsou další součástí BorderManageru, jejímž úkolem je umožnit uživatelům přístup k síťovým zdrojům prostřednictvím vytáčené telefonní linky. Bezpečnost citlivých dat je zajištěna použitím protokolu RADIUS, který patří mezi průmyslové standardy v ověřování totožnosti na dálku připojovaných uživatelů. Dalším prvkem, jenž pomáhá zvýšit bezpečnost sítě, je možnost nastavit automatické zpětné volání na předdefinovaná čísla. Tak velmi snadno zabráníte tomu, aby se případný narušitel naboural do vaší sítě ze svého telefonu. Těsná integrace se službami NDS přináší celou řadu výhod, mezi něž patří např. centrální správa, bezpečnost, distribuce a replikace všech potřebných informací.

Řízení přístupu

Integrace BorderManageru s NDS organizacím nabízí možnost definovat přístupová práva k Internetu pro objekty NDS (uživatel a skupina) nebo pro konkrétní stanice s určitou IP adresou či rozsahem adres, DNS jménem, případně adresou podsítě. Omezení přístupu lze v NetWare Administratorovi nastavit na mnoha úrovních podle času, protokolu, portu, konkrétní URL, DNS jména hostitelského počítače, IP adresy nebo adresy podsítě. Při vytváření pravidel lze s výhodou využít také zástupný znak * (wildcard). Pokud například chcete uživatelům zabránit ve stahování mp3 souborů ze všech serverů v Internetu, stačí vytvořit dvě pravidla, kde bude jako cíl komunikace uvedeno http://*/*.mp3 a ftp://*/*.mp3.

Zajímavou nadstavbou je aplikace Cyber Patrol, umožňující filtrovat přístup uživatelů k web-serverům podle jejich zaměření. Obsahuje totiž pravidelně aktualizovanou databázi web-serverů rozdělených do několika skupin (např. sport a zábava, sexuální výchova). Chcete-li uživatelům znemožnit přístup na servery s určitou tematikou, stačí pouze zaškrtnout příslušnou skupinu. O vše ostatní se již postará pravidelně aktualizovaná databáze. Bohužel s BorderManagerem získáte pouze 45denní zkušební verzi.

Další funkce

BorderManager je natolik komplexní produkt, že není možné v jednom článku popsat všechny jeho vlastnosti. Přesto bych rád zmínil ještě alespoň dvě služby, které jsou u produktů tohoto typu velmi důležité.

První z nich je monitorování činnosti jednotlivých komponent. K tomu slouží podrobné záznamové (log) soubory, jež jsou automaticky vytvářeny jednotlivými službami paketovou filtrací počínaje a autentikačními službami konče. Škoda jen, že ne všechny soubory je možno analyzovat přímo v prostředí NetWare Administratoru (např. paketová filtrace), a je tedy nutné použít nástroje jiných výrobců.

Další důležitou službou je BorderManager Alert, jejímž úkolem je monitorovat provoz serveru a zaznamenávat potenciální nebo již existující problémy, které mohou ovlivnit činnost systému. Sledovány jsou události mající vztah k výkonnosti serveru, přidělování licencí, bezpečnosti a proxy serveru. Bohužel nelze tuto funkci aplikovat na paketovou filtraci. Na druhou stranu si velmi cením možnosti nechat si zasílat případné alarmy na libovolnou e-mailovou adresu.

Závěr

Po několikatýdenním testování mohu s klidným svědomím BorderManager označit za špičkový produkt, který je schopen uspokojit široké spektrum uživatelů. Pokud nepotřebujete takto komplexní balík služeb (BorderManager Enterprise Edition), můžete si zakoupit některý z dílčích produktů Firewall Services pro zajištění bezpečnosti (firewall, proxy), VPN Services (kompletní podpora VPN) nebo Authentication Services (centrální správa přístupu k síti). Přítomnost runtime verze NetWare navíc umožňuje využít služeb BorderManageru nejen v sítích NetWare, ale i v sítích s operačními systémy Windows NT nebo UNIX. 0 0032/FEL o

Novel BorderManager 3.5

správa systému z jednoho místa

výkon

integrace s NDS

rozsah nabízených služeb

K testu zapůjčila firma:

Novell, Klimentská 46, Praha1

Cena: 1995 USD pro 5 uživatelů

§§§§§


Nepodceňujte strategii

Sean Dugan

c99p0826

Není tomu tak dávno, co průměrná společnost mohla shrnout svou strategii internetového obchodování asi takto: Vrhněme nějaké peníze do webového sídla a doufejme, že nám obchod pokvete. Strategie sice není pro úspěch zcela nebytná následné nízké zisky udrží přinejmenším při zemi vaše daně. Internetový obchod tak zatím funguje: ti, kdož jsou na jeho čele myslím tím např. Amazon.com a eBay téměř bez výjimky buď ztrácejí peníze, nebo vykazují jen nepatrnou ziskovost.

Průzkum InfoWorldu (www.infoworld.com) ukazuje, že jeho průměrný rozpočet na příštích 18 měsíců týkající se elektronického obchodování činí 2,4 milionu dolarů. Gartner Group, konzultační firma ze Stamfordu ve státě Connecticut, prohlašuje, že za svoje webové sídlo utrácí 1 mil. dolarů ročně pouze proto, aby udržela krok s konkurencí. Na to, abyste své sídlo vyvedli ze zástupu mnoha jiných, budete potřebovat 5 milionů (viz tabulky v tomto článku). Jednoduše řečeno, sestavení úspěšného plánu internetového obchodu vyžaduje pečlivou analýzu toho, jakým způsobem budete nebo nebudete utrácet svoje peníze.

Dosah internetového obchodu

Internetový provoz každým rokem strmě roste, současně s tím, jak se na Internet dostává mnoho dalších zákazníků, zhruba na dvojnásobek. Většina analytiků předpovídá, že do roku 2003 vzrostou celosvětové on-line tržby na 1 bilion (deset na dvanáctou neboli tisíc miliard) dolarů. Zdá se, že jde o lákavou částku, avšak zdání může klamat.

Podle Jupiter Communications, společnosti z New Yorku, která se zabývá zkoumáním trhu, 94 % tržeb z internetového obchodování by bylo dosaženo i bez Internetu. Jinými slovy, Internet ani tak neotevírá nové trhy, jako spíše stěhuje peníze z jednoho trhu na druhý. Podle společnosti Jupiter ve skutečnosti pouze slabých 10 % představují nefalšované nové prodeje, které by se bez existence internetového obchodu vůbec neuskutečnily, a tato úroveň odbytu se dle prognóz do roku 2003 přiblíží pouze k 6,5procentní hranici. Na základě toho vzniká vážné znepokojení bude vaše internetové obchodní sídlo schopno urvat životaschopné prodeje z reálného světa? Pravděpodobná odpověď zní "ano". Ale nesmíte se dát zastrašit. Internetový obchod vás v každém případě staví do pozice, která vám umožní odloudit vašim konkurentům kmenové zákazníky.

Vezměte rovněž v úvahu globalizaci. Ačkoliv většina dnešních uživatelů Internetu bydlí ve Spojených státech, během dalších pěti let to již přestane být pravdou. Počítají vaše komerční plány s mezinárodním trhem? Příprava sídla na to, aby se vypořádalo s různými jazyky, je grandiózním úkolem, nehledě k tomu, že váš personál musí být schopen vyřizovat hovory ze Šanghaje nebo přijímat platby v lirách.

Měli byste přemýšlet o tom, jak maximalizovat mezinárodní hodnotu při minimálních vynaložených nákladech. Pamatujte si: každý hovoří o tom, že Internet otevírá mezinárodní trhy. Pro dnešek na to možná budete muset zapomenout. Potenciálním trhem, na němž se bude pohybovat více než jedna miliarda zákazníků, se může stát Čína. Dokud však nebudete schopni tyto čínské zákazníky seriózně obsloužit, není pro vás globalizace na pořadu dne.

Získávání zákazníků a péče o ně

Důležitým ukazatelem, který byste měli sledovat, je podíl trvalých zákazníků. Vracejí se zákazníci, aby si něco znovu koupili? Přitahování nových uživatelů je vynikající. Pokud však máte 50procentní míru obměny zákazníků, máte před sebou namáhavý úkol. Utratíte-li miliony za vybudování webového sídla a za odstranění kosmetických vad vašeho dodavatelského kanálu, uvažujte o brzké integraci nástrojů, které měří to, jak vaši zákazníci nakupují.

Jestliže již máte nějaké zákazníky, víte, kolik utrácíte za jejich podporu? Máte-li internetové obchodní sídlo, které je v provozu 24 hodin denně, vaši zákazníci budou chtít podporu 24 hodin denně. Zvýšení stavu stočlenného podpůrného personálu o deset osob je relativně snadné, avšak pro menší společnosti je doplnění o deset zaměstnanců velkým problémem. Podporu můžete svěřit externímu dodavateli, myslete však na to, že podpora je nejosobnějším styčným bodem zákazníků s vaší společností, a podle ní si zákazníci dělají obrázek o celém vašem podniku.

Různé průzkumy naznačují, že každý dotaz zodpovězený po zavolání podpory stojí kolem 15 USD. Podle společnosti Gartner Group mohou na obecné podpůrné dotazy on-line odpovídat samoobslužné stroje založené na webových technologiích, což umožní výše uvedené náklady snížit až na 1 dolar na osobu. Měli byste tudíž vážně uvažovat o investování do webové zákaznické podpory.

Jaké má být ziskové rozpětí?

Rozhodující úvaha se týká toho, jak bude odbyt realizovaný prostřednictvím internetového obchodu působit na konečný hospodářský výsledek vaší firmy. Takřka podle definice, konkurujete cenou. Vaši konkurenti již mizí v nenávratnu, a tak nízké ceny ve vašem sídle přitahují více zákazníků. Posuďte sami, jak Internet změnil tvář automobilového průmyslu: on-line nákup natolik ukousl ze širokého ziskového rozpětí, ze kterého se kdysi prodejci těšívali, že je motivuje k větší soutěživosti, ale zároveň u nich vyvolává obavy, zda uspějí se svými taktickými variantami, nutícími zákazníky kupovat auta pomocí Internetu.

Rozhodněte se, s jakými ziskovými rozpětími se dá žít, a posuďte ceny vašich konkurentů. Jestliže vám dělá problémy pouhá přítomnost na konkurenčním kolbišti, něco není v pořádku. Možná budete muset znovu zvážit své plány internetového obchodování nebo přehodnotit podnikatelský model. Nezapomeňte rovněž uvést do souladu vaše on-line ceny a ceny v reálném světě. Společnosti riskují napjaté vztahy se zákazníky, jestliže on-line ceny nasadí významně níže nebo výše ve srovnání s cenami ve skutečné realitě.

Mějte na paměti, že jsou-li správně využívány, mohou technologie internetové komerce zefektivnit ostatní procesy ve firmě a následně snížit náklady. Infrastruktura umožňující on-line zpracování objednávek může být například využita ve vašem dodavatelském řetězci. Výzkumná společnost Giga Information Group se sídlem v Cambridge ve státě Massachusetts odhaduje, že v roce 1998 americké společnosti díky použití této strategie ušetřily 15,2 miliardy dolarů. Máte k dispozici metody pro měření toho, jak vaše kanálové procesy šetří finanční prostředky?

Externí zajišťování služeb (outsourcing)

Vezmeme-li v úvahu všechny aspekty internetové komerce, počínaje podporou až po zpracování plateb, stává se lákavou myšlenka některé části svěřit jiným subjektům. Třebaže 70 % společností, které se zúčastnily průzkumu prováděného společností Gartner Group, uvedlo mezi důvody pro outsourcing "úsporu nákladů", výzkum signalizuje, že takové řešení v sobě obsahuje mnoho skrytých výdajů. Podle Gartner Group do roku 2002 platí, že outsourcing vám ušetří peníze jedině tehdy, pokud vaše náklady na stejnou práci budou rovny 150 procentům nabídky poskytovatele služby. Je to způsobeno problémy, které jsou nerozlučně spojeny s externím zajišťováním prací: jednak nikdo nezná váš podnik tak dobře jako vy, a navíc, vyjednávání s firmami, které pro vás pracují, bývá většinou dost obtížné.

Internetová komerce vyžaduje určitou shovívavost pro utracení části prostředků formou investice do budoucnosti, avšak dojde-li na lámání chleba, tím, co si všichni přejeme, je ziskovost. Rozhodnout se mezi běžnými a ne tak obvyklými náklady není úplně jednoduché při správném rozhodování by se ale plány společnosti týkající se internetového obchodování měly přeměnit ve zdravé příjmy.

Návratnost investic závisí na tom, jak zákazníci utrácejí

Měření ziskovosti internetového obchodního sídla může být ošidné a nepřesné, avšak jedno je jisté chcete-li, aby vaše sídlo vykazovalo zisk, budete muset přemýšlet o tom, kolik peněz budou utrácet vaši on-line zákazníci. Dva níže uvedené scénáře ilustrují, kolik musí každý ze zákazníků ročně utratit v průměrném sídle, aby bylo ziskové. Tyto dvě níže popsané strategie vycházejí z různých nákladových předpokladů. (Poznámka: Implementační náklady mají sklon být stejné jako náklady na průběžnou údržbu.) Závěrem, ke kterému jsme dospěli, zní, že klíčem k úspěchu strategie internetového obchodu je nejen to, aby zákazníci dost utráceli, ale též zajištění nízké úrovně nákladů na získávání těchto zákazníků a udržování jejich věrnosti. Váš konečný hospodářský výsledek budou spolehlivě zajišťovat ty systémy, jež se dobře přizpůsobují a redukují náklady na jednoho zákazníka souběžně s tím, jak roste vaše uživatelská základna.

Strategie, která se snaží o dosažení stejné úrovně, jakou má trh (kdy nevyčnívám")

Zde se předpokládá, že implementace a údržba webového sídla stojí ročně jeden milion dolarů a že společnost očekává hrubé ziskové rozpětí rovné 20 procentům hodnoty prodaného zboží (toto číslo není konstantní). Počet zákazníků je sledován ve vztahu k nákladům na získání a podporu těchto zákazníků (obě tato čísla jsou rovněž proměnnými), s cílem odhadnout cílovou částku v dolarech, potřebnou pro prolomení rovnováhy (ve sloupcích obou tabulek jsou uvedeny sumy v USD, kolik musí nejméně utratit jeden zákazník za rok, aby se překročila rovnováha z "červených do černých čísel").

Strategie, jejímž cílem je tržní diferenciace (kdy "vyčnívám")

Zde se předpokládá, že implementace a údržba webového sídla stojí ročně 5 milionů dolarů, což je odhadovaná částka potřebná na to, aby se vaše sídlo odlišilo od konkurence svými novátorskými vlastnostmi a přidanou hodnotou. Přikloníte-li se k této strategii, je vhodné, abyste se nerozhodovali pouze na základě zisku, ale spíše s ohledem na širší začlenění v rámci trhu. Stejně jako v dříve uvedeném scénáři předpokládáme hrubé ziskové rozpětí rovné 20 procentům hodnoty prodaného zboží a sledujeme vztah počtu zákazníků a nákladů na získání a podporu těchto zákazníků. Ve srovnání se strategií "dosáhnout stejné úrovně s trhem" se budou lišit zejména náklady na podporu zákazníků, protože je pravděpodobně investována významná částka do systémů, které efektivněji podporují zákazníky a lépe se přizpůsobují intenzivnějšímu provozu.

§§§§§


Hardware


Hubený, ale silný

Michal Bareš

c00p0020

Ultralehkých a přenosných notebooků najdeme na trhu celou řadu. Tato třída přenosných počítačů již pro nás tedy není tak nedostupná a exotická, jak tomu bývalo dříve, takže už málokterý uživatel propadne nadšení pouze při pohledu na malé rozměry a nízkou hmotnost zařízení. V dnešní době se prostě od miniaturních přenosných počítačů očekává to samé, co od dospělých notebooků či od desktopů. Udělat dobrý ultralehký notebook tedy není žádná hračka, a to zajisté ví i firma Twinhead. Její model PowerSlim 600 jsme měli možnost si prohlédnout, a tak se na něj nyní podívejte s námi.

Vše, o čem budeme hovořit, se skrývá v krabičce o velikosti 270 x x 220 x 25,4 milimetru, jež váží včetně lithiumiontové baterie 2 kilogramy. Těmto rozměrům odpovídá i 12,1palcový TFT displej s rozlišením 800 x 600 bodů, který je ovládán grafikou Trident Cyber 9525 AGP s 2,5MB videopamětí. Vzhledem k maximální úspoře prostoru je integrován pouze jeden jediný výměnný slot, do nějž lze vložit buď 24rychlostní mechaniku CD-ROM (Toshiba XM-1902B), disketovou mechaniku, druhou baterii, popřípadě dnes i v této kategorii již celkem běžnou jednotku DVD-ROM. Externě lze však k PowerSlimu připojit pouze disketovou mechaniku. Pevný disk má kapacitu 6 GB.

V základní desce notebooku je již integrováno 64 MB paměti SD-RAM, k nimž lze pomocí jednoho volného slotu přidat maximálně 128 MB, celkové maximum tedy dosahuje 192 MB SD-RAM. Výpočetní výkon má na starosti 366MHz procesor Pentium II s 256KB pamětí L2 cache. I přes omezené rozměry disponuje notebook dostatečnou rozšiřitelností kromě běžných vstupů pro PS/2 a externí jednotku najdeme na pravé straně infračervený port a otočné ovládání hlasitosti, na levé straně je umístěn vstup pro napájení, port USB a slot pro jednu PCMCIA kartu typu II. Pod krytem je na zadní straně umístěn ještě vývod pro video a paralelní a sériový port. Příjemnou drobností je existence LED indikátorů stavu baterie. Klávesnice notebooku obsahuje 85 kláves, pod nimiž je umístěn touchpad se dvěma tlačítky. Součástí dodávky je kromě operačního systému Windows 98, ovladačů a dokumentace ještě brašna.

§§§§§


Portocom v Čechách

Michal Bareš

c00p0021

Koncem minulého roku začala na českém počítačovém trhu působit nová společnost. Tato firma, specializující se výhradně na prodej přenosných počítačů, se jmenuje Portocom a k nám expanduje z Maďarska, kde je v této oblasti jedním z největších prodejců. Na poměrně malém a obsazeném tuzemském trhu se Portocom hodlá zavést v Maďarsku osvědčeným způsobem, kterým je kombinace přátelského přístupu k zákazníkům, dobrého servisu a rozumné cenové politiky. Uvidíme, jak se naši zákazníci budou tvářit na možnost vrácení peněz do čtyřech týdnů po zakoupení produktu...

Během minulého měsíce prošly našima rukama dva notebooky z produkce této firmy, takže neplýtvejme místem a podívejme se jim raději přímo na zoubek. Nejprve se zaměříme na levnější model Portocom 3100 C. V souladu s moderním trendem je tento přístroj ustrojen ve slušivé kovové šedi a svými rozměry 316 x 256 x 38,5 mm a hmotností 3 kilogramy se pohybuje v oblasti slušného průměru. Konfiguraci jednotlivých notebooků si do velké míry může zvolit sám zákazník, a to jak co se rychlosti procesoru týče, tak například i co do velikosti paměti, pevného disku a displeje. My jsme v redakci měli stroj osazený 14,1palcovým aktivním displejem s rozlišením XGA (1 024 x 768 bodů), 400MHz procesorem Intel Celeron, 6,5GB pevným diskem, 8MB grafickou kartou s podporou AGP 2x, 128MB operační pamětí (maximum je 256 MB) a mechanikou DVD-ROM. Jak jednotka DVD-ROM, tak i disketová mechanika jsou modulárním způsobem integrované do notebooku, takže lze využívat obou zařízení najednou. Displej podporovaný 8MB grafikou poskytuje dobrý obraz a v rozlišení XGA zvládá bez potíží 16 milionů barev. Klávesnice a touchpad se chovají velmi neutrálně a nelze jim tedy nic vytknout. Pokud bychom měli mít k notebooku nějaké výhrady, bylo by to nedostatečné chlazení, kvůli němuž se počítač nadměrně přehřívá, což například v kombinaci s přehráváním filmů na DVD-mechanice způsobuje občasný velice nepříjemný pád systému. Uživatele, kteří se rozhodnou pro standardní 24rychlostní CD-ROM, však pravděpodobně tento problém nebude tak trápit.

Notebook Portocom 3100C disponuje všemi běžnými porty, takže kromě sériového, paralelního a videoportu je k dispozici také jeden port PS/2, infračervený port a dva výstupy pro USB. Samozřejmostí jsou rovněž zdířky vedoucí ze zvukové karty (kompatibilní se SB Pro, 3D surround s 1MB hardwarovou pamětí pro wavetable). Chybí zde však otočné tlačítko pro korekci hlasitosti, již lze provádět (stejně jako úpravu jasu a kontrastu) pouze na klávesnici. K dispozici je také PCMCIA port pro vložení buď dvou karet typu II, nebo jedné typu III. Lithium-iontové baterie postačí při náročnější práci na 90 minut, při přehrávání videa je to samozřejmě o něco méně. Konstruktéři zapomněli na indikátor zavření displeje, takže když notebook složíte a zapomenete jej "uspat" na klávesnici, tak displej stále svítí a spotřebovává drahocennou energii. Cena tohoto modelu v testované konfiguraci je 79 300 Kč bez DPH (s jednoletou zárukou) nebo 84 900 Kč bez DPH (se zárukou tříletou). V ceně je obsažena brašna, ale ne již operační systém. Při pohledu na internetové stránky společnosti Portocom však spatříme řadu bannerů propagujících Linux a například naši starou známou StarOffice.

Tolik tedy o "obyčejnějším" z obou produktů Portocomu, na něž jsme měli šanci si sáhnout; druhý přenosný počítač (lze-li jej tak ještě nazvat) je, podle mého názoru, mnohem zajímavější. Pojmenoval bych jej jako "extrémní" notebook, není však extrémně malý (jak byste možná očekávali), ale mimořádně pohodlný, výkonný a veliký. Pravda, Portocom 8500P má o nějaký ten dekagram navíc, ale pro uživatele, kteří s notebookem necestují denně hromadnou dopravou, může nabídnout neskonalý luxus a pohodlí. Jeho rozměry jsou 375 x 275 x 50 milimetrů a hmotnost je 4,5 kilogramu. Díky těmto parametrům však může notebook obsahovat 15,1palcový displej (jeho přirozené rozlišení je bohužel "pouhých" 1 024 x 768 bodů) a plnohodnotnou klávesnici i s numerickými klávesami. Uvnitř testovaného přístroje našla místo jak 24rychlostní jednotka CD-ROM (DVD-ROM je volitelnou možností), tak mechanika LS-120. Zdrojem výpočetního výkonu je 366MHz procesor Pentium II, pevný disk má kapacitu 6,5 GB a operační paměť byla u testovaného modelu 128 MB. Grafika je obdobná jako u předchozího modelu, tedy 8 MB s podporou AGP 2x.

Další výhodou větších rozměrů je i hojná přítomnost portů: je zde port sériový, paralelní, dva porty PS/2, dva porty USB, výstup pro replikátor portů, videoport, S-video výstup, výstup RAC, konektor 1394 a vstup a výstup zvukové karty. V této konfiguraci přijde notebook na 99 900 Kč bez DPH (jednoroční záruka) nebo 107 300 Kč (tříletá záruka). V ceně je opět brašna, ale už ne operační systém.

Portocom 3100C

DVD-mechanikanedostatečné chlazení

Cena bez DPH: 79 990 KčK testu poskytla firma: Portocom Bohemia, s. r. o.Portocom 8500Pvelký displejnumerická klávesnice

větší rozměry

Cena bez DPH: 99 990 Kč

K testu poskytla firma: Portocom Bohemia, s. r. o.

§§§§§

Pevné Disky

Miroslav Lanč, TestCentrum IDGc00p0022

Pevné disky do 6 000 Kč

Quantum Fireball Ict 8,4 ATPevný disk EIDE s doposud nejvyšším výkonem v této kategorii.

Jediný dnešní zástupce levnější kategorie pevných disků se umístil na celkově druhém místě, a to i přesto, že samotný výkon dosáhl nejvyšších hodnot. Skutečná kapacita dosahuje velikosti 8 040 MB, což konečné hodnocení sráží dolů nejvíce. Vyzdvihnout se naopak dá nejlepší poměr cena/výkon. Fyzicky je složen z pouze jediné plotny s dvěmi záznamovými plochami a jim příslušných hlav. Model umožňuje komunikaci i s pomocí 80žilového kabelu a rozhraní UDMA 66.

Pevné disky nad 6 000 Kč

Quantum Fireball Lct 26 AT

Disk s tichým chodem, slušným výkonem a nezanedbatelnou kapacitou.

První z dnešní snůšky disků s cenou vyšší než 6 000 Kč. Jeho kvality nejsou rozhodně zanedbatelné, i když na příčku nejvyšší to nestačí. Skutečná kapacita dosahuje 24 815 MB. Poměr cena/výkon je na velice slušné úrovni a k výslednému dobrému dojmu přispívá i velice nízká úroveň hluku při provozu. Samotný disk se skládá ze třech ploten, které spolupracují s dvojnásobným počtem hlav. Komunikace je opět umožněna s pomocí 80žilového kabelu i na UDMA 66.

IBM DPTA 353750Pevný disk s momentálně nejvyšší kapacitou o velikosti 37 GB.

U tohoto modelu určeného pro rozhraní EIDE je nutné zmínit především extrémní kapacitu uložitelných dat. Výrobce uvádí neuvěřitelnou hodnotu 37 GB, avšak skutečná formátovatelná kapacita dosahuje 35 761 MB. Tím ovšem může dojít u starších počítačů k problému překročení horní hranice kapacity disku u BIOSu. Z tohoto důvodu je možné disk přímo nastavit pomocí jumperů tak, aby se tvářil jako pouze 32GB. Co se týče výkonu, ten má druhý nejvyšší u této značky. Fyzicky je postaven ze 4 ploten a jim příslušných 8 hlav. Komunikace probíhá s pomocí dnes již běžného standardu UDMA 66.

IBM DPTA 372730Model s výborným poměrem cena/výkon a rychlostí 7 200 ot./min.

Výrobek od firmy IBM, který při svém běhu dosahuje 7 200 ot./min. Tomu odpovídá i prozatím nejvyšší výkon ze všech dosud testovaných pevných disků IBM určených pro sběrnici EIDE, s kterou dokáže komunikovat rychlostí odpovídající UDMA 66. Trochu horší je to s jeho hlučností, jež není nejmenší. Tu mají na svědomí celkem 4 plotny včetně 8 hlav, které je možné využít pro práci s daty o celkové velikosti 26 093 MB.

IBM DJNA 371800V dnešním testu disk s nejslabším výkonem a kapacitou nepříliš velké úrovně.

Další kousek od tohoto výrobce, který ovšem nedosahuje úrovně modelů již popsaných pevných disků. Nepříliš optimistický poměr cena/výkon nás také příliš nepotěšil. Tento disk je možné naformátovat na maximální kapacitu 17 194 MB, rozloženou na čtyřech plotnách, na nichž se pohybuje celkem osm hlav. Komunikace může probíhat i prostřednictvím dnes již standardního rozhraní UDMA 66.

Seagate Barracuda ATA ST320430ANovinka od firmy Seagate, jež svým výkonem překonává veškeré konkurenty.

Model, který má kapacitu na velice slušné úrovni, i když nedosahuje takových rekordních výšek. To co se dá ovšem určitě vyzdvihnout, je jeho fenomenální výkon, který pro zápis dosahuje průměrné hodnoty 24,5 MB/s. Trochu zarážející však byl fakt, že je nižší rychlost čtení než zápisu. Jeho konstrukce se skládá ze 3 ploten podporovaných 6 hlavami. Komunikace opět může probíhat i s pomocí 80žilového kabelu a rozhraní UDMA 66.

§§§§§


Rozhraní Ultra ATA/66 již bným standardem

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0023

Postupně se zrychlující vývoj v oboru IT se nevyhnul ani oblasti pevných disků, jejichž rychlost čtení nárazově překonávala komunikační možnosti standardu Ultra ATA/33. Logickým důsledkem této situace bylo ustavení nového standardu komunikace Ultra ATA/66. Ten si nechal patentovat výrobce disků Quantum, který jej vyvinul ve spolupráci s firmou IBM. Zajímavostí je fakt, že svůj patent volně nabídl i konkurenčním výrobcům.

Základní vlastností systému je jeho zvýšená možnost přenosu dat dosahující úrovně až 66,6 MB/s. Tento údaj samozřejmě neznamená, že připojený disk dosahuje této rychlosti stále, ale spíše je to záležitost přenosové špičky, která je řešena také s pomocí vyrovnávací paměti instalované uvnitř disku. Ta v případě zaplnění komunikačního kanálu posílá data postupně, jak se kapacita přenosu uvolňuje. Samotný přenos mezi diskem a řadičem probíhá přes obvyklé 40pinové konektory, ovšem s použitím 80žilového kabelu, jejž bylo nutné zvolit z důvodu nespolehlivosti přenosu dat po kabelu 40žilovém při rychlostech přesahujících 44,4 MB/s. Během takových rychlostí již docházelo ke ztrátám dat při přenosu. Správná funkce je ovšem podmíněna podporou zmíněného standardu jak na straně pevného disku, tak i u řadiče, ke kterému je zařízení připojeno. Dále musí operační systém (Windows 9x, Windows 2000) podporovat DMA (Direct Memory Access) přenos, neboli přímý přístup do paměti, bez použití a zatěžování procesoru. I tak ovšem může dojít k určitým problémům při komunikaci (např. u starších BIOSů základních desek). Pro podobný případ výrobci pevných disků umisťují na své internetové stránky software, prostřednictvím něhož je možné komunikaci pomocí Ultra ATA/66 jinak automaticky detekovanou napevno zakázat, případně znovu povolit.

V současné době pevné disky dodávané na světový trh ještě nejsou schopny zcela využít rychlosti, kterou tento standard nabízí. Časem k tomu ovšem dojde, a tak je momentálně vyvíjena komunikace pro rozhraní EIDE s provizorním názvem Ultra ATA/99, jehož technická specifikace je zatím záležitostí pouhých dohadů. Jakým směrem se však vývoj bude skutečně dále vyvíjet, ukáže čas.

§§§§§


ACER levnější varianta PIII

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0024

Sestavy s nejsilnějším výkonem nejsou rozhodně jediné, po kterých je dnes poptávka. Levnější modely nabízí již více firem, mezi nimiž se určitě neztratí značka Acer. Ta představuje relativně cenově dostupný stolní počítač z prozatím poslední procesorové řady Intelu, u které v rámci snížení koncové ceny byla použita slabší grafická karta a pouze 15" monitor.

Jako centrální jednotka sestavy byl zvolen procesor firmy Intel řady Pentium III, pracující na taktovací frekvenci 450 MHz. Jeho kvalitní výkon podporuje dnes klasických 64 MB operační paměti RAM. Velikost paměti samozřejmě není konečná a lze ji s pomocí ještě jednoho volného slotu DIMM rozšířit na celkových 256 MB RAM. Na desce postavené na čipové sadě ALi jsou dále instalovány 3 neobsazené sloty PCI a jeden slot AGP, ve kterém je zasazena videokarta. Co na desce trochu chybí, jsou nějaké sloty ISA, použitelné k rozšíření možností počítače. Data zpracovaná systémem je nutné také někam ukládat a pro tuto záležitost je v počítači přítomen pevný disk nové řady Fireball lct z dílen firmy Quantum s uváděnou kapacitou 8,4 GB, který je připojen a komunikuje s pomocí rozhraní EIDE UDMA66. Naopak na klasické rychlosti UDMA 33 je zavěšena mechanika CD-ROM, schopná číst rychlostí až 40x. A jako nezbytná součást vykukuje mezi pevným diskem a mechanikou CD-ROM umístěné zařízení pro čtení pružných disků velikosti 3,5" s kapacitou 1,44 MB.

Aby byl počítač kompletní, je nutné nějakým způsobem zobrazit výsledky. Řeč je samozřejmě o grafické kartě. Ve slotu AGP je instalována grafika postavená na čipu ATI 3D Rage Pro, osazená 8 MB paměti. Ta sice podporuje 3D akceleraci, ale její kvality neumožňují příliš třetí rozměr v zobrazení využívat. Tím předurčuje sestavu spíše pro ryze kancelářské aplikace, pro které je možné použít nejvyšší rozlišení 1 280 x 1 024 bodů při frekvenci 60 Hz, a její maximální frekvence může narůst do výše 200 Hz. Grafickou kartu je nutné doplnit odpovídajícím monitorem, což v tomto případě představuje model Acer 57c. Ten má viditelnou úhlopříčku 13,8" a nejvyšší použitelné rozlišení 1 024 x 768 bodů v ergonomické frekvenci 85 Hz. Nejvyšší horizontální frekvence dosahuje 70 KHz a vertikální frekvence 120 Hz. Vzdálenost bodů je na hodnotě 0,28 mm, což společně s úrovní vyzařování, která vyhovuje standardům MPR II a TCO 95, dává představu o jeho kvalitě dosahující běžné úrovně této kategorie monitorů.

Další součástí počítače, dnes již vlastně také skoro standardní, je zvuková karta. Opět se dá v tomto případě hovořit o upřednostnění nízké ceny, což plyne z její integrace do základní desky. Toto řešení však má i svá úskalí, která spočívají v možných problémech s upgradem či výměnou celé desky v případě poruchy této její části. Její kvality určitě běžným kancelářským potřebám vyhoví, ale náročnější uživatel by pravděpodobně sáhl po jiném modelu.

Co se týče dokumentace, není na tom sestava nejhůř, ale problémy bude mít ten, komu jiný jazyk kromě češtiny moc neříká. V základním manuálu je obsažen kompletní návod na instalaci nejběžnějších součástí či jejich případnou výměnu. Příručka k monitoru je co do obsáhlosti obdobná a jsou v ní sepsány veškeré technické parametry včetně možných frekvencí při různých rozlišeních.

Software byl k sestavě dodán v poměrně chudé variantě, která obsahuje vlastně jen operační systém Windows 98. Ovšem ani ten nebyl bohužel u námi testovaného počítače nainstalován. V případě sestavy zakoupené v obchodě však jistě k takové situaci nedojde.

Závěrem se dá sestava zhodnotit jako levná, kvalitní pracovní stanice do kanceláře, na které je možné si občas spustit i nějakou méně hardwarově náročnou hru. Pro profesionálnější použití by bylo nutné sestavu trochu upgradovat, především v grafice.

Acer Power SN

cenamultimédia

K testu poskytla firma: ACER Computer, Novodvorská 1010/14, 142 00 Praha 4Cena vč. DPH: 48 788 KčZáruka: 3 roky

§§§§§


EasyFax pro faxy Brother

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0025

V tomto článku se můžete seznámit s programem EasyFax, určeným pro faxy Borther. Pro krátký test nám jej zaslali jeho tvůrci ze společnosti Lamik Software.

EasyFax je soubor aplikací, určených pro operační systém Windows 9x. Instalací do počítače se majitelům faxů Brother otevírají další možností použití faxu. Společně s programovým vybavením je dodáváno také komunikační rozhraní pro přenos dat z faxového přístroje na sériový port počítače a přehledná dokumentace.

Hardwarové nároky na počítač nejsou nijak vysoké, postačí procesor Pentium 75 nebo vyšší a 16 MB operační paměti. Dále je třeba počítat se 30 MB volného místa na pevném disku jen pro samotnou instalaci programu. Výrobce doporučuje dalších 50 MB pro správný chod softwaru. Jednotlivé kroky instalace jsou přehledně popsány v uživatelské příručce i v dokumentaci na dodávaném disku. Za méně než 5 minut jsou programy zavedeny do počítače a je možné s nimi začít pracovat.

Při prvním spuštění je třeba zadat telefonní číslo faxu, předvolby pro volání vnější linky a rozhodnout, zda bude použita tónová nebo pulzní volba vytáčení. Po zadání těchto údajů je možné spustit programovou část EasyFax Comm, která sleduje činnosti faxu a proměnnými ikonami v pravé dolní části obrazovky o nich informuje uživatele. Poklepáním na ikonu faxu lze získat přesnější informace o probíhající činnosti nebo vyvolat programový modul EasyFax Manager. Tato část informuje o počtu přijatých a odeslaných faxů a zároveň slouží k zadávání adres a telefonních čísel uživatelů, k nimž budou faxy rozesílány. V programu je podporováno slučování adresátů do skupin, takže při odesílání faxů není třeba přidávat jednotlivá telefonní čísla, ale lze označit celou skupinu. Dále je v manažeru možné spustit fax v režimu skenování dokumentu s možností uložení na disk a následného rozeslání.

Díky EasyFax Manageru je možné faxem rozesílat i dokumenty přímo z prostředí Windows. Stačí přitom místo odeslání na tiskárnu zvolit odeslání faxem. Pak zbývá zadat adresáty a po určité době ověřit, zda byly materiály v pořádku rozeslány.

Klady a zápory

Mezi klady patří fakt, že programové vybavení rozšiřuje možnosti použití faxu také jako tiskárny. Adresář uživatelů je řešen přehledně a funkce slučování do skupin je velmi užitečná. Výhodou je také zpracování samotného programu i dokumentace v národním jazyce. Narazili jsme však i na určité nevýhody. Patří sem zejména fakt, že aplikace nelze provázat s již existujícím adresářem eletronické pošty. Navíc není možné exportovat importovat data, tedy adresy. Dalšímu vyplňování tedy uživatel musí věnovat svůj čas. Program rovněž nepodporuje tvorbu úvodní stránky faxu, známé z obdobných softwarových produktů. Taková stránka zpravidla ušetří čas příjemci, neboť je na ní dostatečně zřetelně uvedeno jméno adresáta, odesilatele i předmět faxu. Je pravda, že stránku lze vytvořit samostatně jako první část elektronicky rozesílaného dokumentu, ovšem to platí jenom v případě odeslání faxu jedinému adresátovi.

Po krátkém testu je možné zhodnotit EasyFax jako užitečného pomocníka do kanceláře, vybavené faxem i počítačem. Pořizovací cena sady EasyFax, obsahující program, dokumentaci a komunikační rozhraní, je 1 208 Kč včetně DPH.

EasyFax

program pro příjem, odesílání a správu faxových dokumentůčeské prostředí, česká dokumentacezpřístupní fax jako tiskárnupřehledné ikony na pracovní plošenelze provázat s jinými adresářipořizovací cena

Cena včetně DPH: 1 208 KčK testu poskytla firma: Lamik Software, Krapkova 3, Olomouc

http://www.lamiksw.cz

§§§§§


DVD mechaniky a DVD kity

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0026

V letošním roce by podle předběžných odhadů mělo být vyrobeno přibližně 50 milionů DVD-ROM mechanik, což mimo jiné znamená, že na trhu bude k dispozici více těchto jednotek na úkor zařízení CD-ROM. Výhodou DVD-ROM je vyšší kapacita pro uložení dat na jeden oboustranný dvouvrstvý disk se vejde až 17 GB. Je potěšitelné, že pro nové majitele mechanik DVD-ROM je celosvětově k dispozici již 5 000 filmů a tento počet se bude neustále zvyšovat. Ani trh v České republice nezůstává stranou, a proto jsme pro toto číslo PC WORLDu připravili krátký test několika DVD-ROM jednotek.

Během testu byly mechaniky postupně vyzkoušeny ve čtyřech počítačových sestavách, které se lišily výkonem procesorů, velikostí operační paměti a grafickou kartou. Naším cílem bylo zjistit alespoň přibližnou hranici použitelnosti jednotek DVD-ROM. Po testu mohu uvést, že u počítačů s procesorem Pentium 200 nebo slabším lze DVD-ROM samostatně využít jen pro čtení dat. Pro přehrávání filmů je třeba zvolit některý z nabízených kitů, které kromě vlastní mechaniky obsahují také MPEG dekodér. Toto zařízení se instaluje do počítače jako doplněk slabší grafické karty, s níž je propojeno externím kabelem. Druhou cestou je pořízení kvalitní grafické karty, která přehrávání DVD přímo podporuje. S úspěchem jsme vyzkoušeli grafické karty Matrox G 400, ATI Rage 128 i ATI All in Wonder Pro. U novějších počítačů, v nichž jsou instalovány rychlejší procesory, např. Pentium II 350, Celeron 400 a vyšší, lze sledovat DVD filmy i se slabší grafickou kartou. Na Internetu je k dispozici celá řada softwarových přehrávačů, doporučuji však vyzkoušet více produktů a zvolit ten, s nímž si karta nejlépe porozumí.

Test mechanik byl měřen programy CD Speed a DVD Speed. Jako vzorek jsme u CD vybrali disk z produkce GameStaru, vydaný v březnu 1999. Rychlost DVD byla měřena na disku s filmem Smrtonosná zbraň 4, který zapůjčila společnost Warner Bros.

Testované mechaniky

Memorex DVD-632

Výrobce této mechaniky udává rychlost 6x DVD a 32x CD. Vnitřní vyrovnávací paměť má kapacitu 256 KB, střední přístupová činí 110 ms u DVD a 85 ms u CD. Přední strana se zásuvkou pro založení disku obsahuje také kontrolní diodu, otvor pro trn k nouzovému otevření mechaniky a tlačítko pro vysunutí/zasunutí zásuvky. Na zadní straně mechaniky jsou konektory napájení, IDE kabelu a dvojice zásuvek AUDIO. V prodejním balení je zařízení dodáno s montážními šroubky, audiokabelem a disketou s ovladačem. K dispozici je i vícejazyčná dokumentace s návodem k instalaci a přehledový leták o výrobcích Memorex. Během testu jsme u DVD naměřili maximální přenosovou rychlost 5,76x, u CD disku pak 32,55x. Zařízení je v prodeji za 4 542 Kč včetně DPH.

Samsung SD-606

Druhé zařízení nabízí uživateli stejnou rychlost a přístupovou dobu u DVD. Přístupová doba u CD je 90 ms. Mechanika Samsung disponuje 512 KB vyrovnávací paměti.

Přední panel jednotky kromě zásuvky pro disk, ovládacího tlačítka a kontrolní diody obsahuje také otočný potenciometr ovládání hlasitosti a výstup pro sluchátka. Otvor pro nouzové vysunutí disku je umístěn pod zásuvkou. Zadní strana této i následujících mechanik je shodná s výrobkem Memorex.

Zařízení je nabízeno s audiokabelem, montážními šroubky a disketou s ovladačem pro DOS. Dokumentace není k dispozici.

Jednotka Samsung SD-606 s DVD diskem pracovala maximální rychlostí 3,97x, u CD se jednalo o hodnotu 32,55x. Mechanika je nabízena za 3 830 Kč včetně DPH.

Blaster DVD 6x

Trojici pomalejších mechanik uzavírá Blaster DVD 6x, jenž pracuje rychlostí 6x DVD a 24x CD. Kapacita vyrovnávací paměti je 512 KB, přístupová doba činí 180 ms pro DVD a 120 ms pro disky CD. Přední a zadní část je shodná s předchozím modelem. Jednotku v prodejním balení doplňuje disketa s ovladačem, audiokabel a šroubky. Vše doprovází vícejazyčná příručka, v níž nechybí ani česká verze. K dispozici je také DVD disk s počítačovou hrou Conflict Freespace. Celý komplet je v prodeji za 5 015 Kč včetně DPH. Maximální rychlost čtení CD disku činila 24,33x, u DVD-ROM pak 5,69x.

NEC DVD 5500A

S tímto výrobkem se přesouváme mezi zástupce rychlejších jednotek. NEC DVD 5500A je označen hodnotami 8x DVD a 40x CD. Přístupová doba u DVD činí 100 ms a u CD 85 ms. V zařízení je zabudována vyrovnávací paměť 512 KB. Přední strana obsahuje zásuvku disku, otvor nouzového vysunutí, ovládací tlačítko, ovládání hlasitosti a výstup audio. S výrobkem nebylo dodáno žádné další vybavení.

Naměřené maximum i DVD disku bylo 4,77x, tedy hluboko pod výrobcem uváděnou hranicí. Při testu s diskem CD-ROM pak nejvyšší rychlost činila 38,70x. NEC DVD 5500A je prodáván za 4 209 Kč včetně DPH.

DVD AOpen 1040 Pro

Další "rychlík" v nabídce DVD je mechanika AOpen 1040 Pro. V technických údajích je uvedena rychlost DVD 10x a CD 40x. Vyrovnávací paměť má kapacitu 512 KB, přístupová doba u CD-ROMu činí 80 ms, pro DVD-ROM platí hodnota 100 ms. Na přední straně je ovladač hlasitosti, tlačítko vysunutí disku a výstup pro sluchátka. Disky se zasouvají do štěrbiny, která nahrazuje známější zásuvku (Slot In). Zařízení je v balení dodáno společně s montážními šroubky, audiokabelem a stručnou dokumentací. Při testu jsme naměřili maximální rychlost čtení CD-ROMu 40,30x a DVD-ROMu 9,51x. Mechanika je nabízena za 5 842 Kč včetně DPH.

Pioneer DVD 104s

Poslední testované zařízení pracuje stejnou rychlostí jako jednotka AOpen. Další technické údaje i vzhled jsou rovněž naprosto stejné. Jedinou nevýhodou těchto mechanik je chybějící nouzové vysouvání vložených disků. S jednotkou je dodávána stručná česká dokumentace, jiné vybavení není k dispozici. Maximální rychlost čtení disků DVD byla 9,54x a čtení CD-ROMu probíhalo rychlostí 40,45x. Mechanika se prodává za 4 873 Kč včetně DPH.

Několik poznámek na závěr

Zdá se vám, že je vaše DVD-ROM mechanika příliš pomalá? Pak zkontroluje nastavení DMA ve vlastnostech zařízení. Při testu jsme zjistili, že chybné nastavení vypnutí DMA může u rychlé mechaniky snížit celkovou rychlost až pětinásobně.

Nevíte, kde si vybrat nový film? Potom se podívejte například na adresu http://www.warner.cz. Najdete zde nejen seznam filmů, ale také jejich stručný popis. Hudební DVD disky lze získat například v internetovém obchodě Český Amazon http://obchod.stranky.cz. Podle žánrů jsou pak filmy seřazeny i na adrese http://shop.culture.cz. Ceny DVD disků jsou zatím vyšší než například u videokazet. V nabídce jednotlivých společností se pohybují od 650 do 1 200 Kč.

Co nás čeká v budoucnosti? Stále rychlejší mechaniky, ale také jednotky, které kombinují DVD-ROM, CD-R a CD-RW, například Toshiba SD-R1002. Ke změnám může dojít i u maximální kapacity disků, např. společnost Pioneer již vyzkoušela médium s 27,4 GB.

§§§§§


Pálíme Rychleji a lépe - malý přehled CD-RW mechanik

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0027

Dnes jsme pro vás připravili malý přehledový test třech mechanik CD-RW. Všechny jsou zajímavé především rychlostí zápisu a čtení. Tentokrát se však jedná o trochu odlišné provedení. Dvě jednotky totiž pracují na sběrnici SCSI a jedna na USB.

Testované mechanikyHP CD-Writer Plus 8210e

Mechanika dorazila ve standardní modrožluté krabici, jak je u firmy Hewlett-Packard zvykem. Ukrývala se v ní samotná jednotka, která je velmi dobře chráněna proti poškození při přepravě, dále zdroj se síťovým kabelem, několik propojovacích kablíků, manuály a software. Součástí balení je také malý lisovač na potisk disků. Jednotka je samozřejmě v externím provedení, neboť se jedná právě o model využívající USB rozhraní. Na přední straně naleznete dvě kontrolky, indikující čtení a zápis. Z přípojných míst na zadní straně je třeba zmínit USB konektor a zdířku jack konektoru pro výstup zvuku. Dodávaným kablíkem můžete mechaniku propojit s vaší zvukovou kartou. Výstup na sluchátka je na přední straně. Jeho hlasitost lze upravit otočným regulátorem.

Instalace proběhne zcela bez problémů. Systém mechaniku identifikuje a po vložení diskety a načtení ovladačů již vše pracuje. Výjimkou může být základní deska s čipsetem VIA. Tady je třeba doinstalovat opravné soubory, které najdete na prvním instalačním CD-ROMu. Na něm je umístěno základní softwarové vybavení, konkrétně programy Easy CD Pro, DirectCD a CD Copy. Při svém spuštění instalátor přidá do systému Service Pack 1 (pro Windows 98). Dodatečné utility představují prográmky pro kontrolu ASPI ovladačů a UDF Reader. Ten je nezbytný, protože mechanika UDF média sama o sobě číst neumí. O programu Easy CD Pro není třeba se příliš rozepisovat. Kromě tohoto softwaru obsahuje první disk ještě manuál (ve formátu HTML) a kopie vybraných WWW stránek firmy HP. Na zbylých třech CD discích najdete aplikace pro editaci zvuku, organizaci a vytváření obrazových alb a program pro tvorbu obalů na CD.

Dokumentace čítá dva názorné návody k instalaci a poměrně podrobnou uživatelskou příručku. Návody k instalaci jsou v češtině.

Během testování pracovala mechanika zcela korektně. Na média CD-R i CD-RW lze zapisovat čtyřnásobnou rychlostí. Čtení pak probíhá šestirychlostně. Námi naměřené rychlosti čtení se pohybovaly okolo 859 Kb/s. Přístupová doba činí 124 ms. Musím však zdůraznit, že pro tento test bylo záměrně použito lehce opotřebené médium. Program Easy CD Pro má jednoduché a intuitivní ovládání. Výhrady mám pouze k rychlosti čtení zdrojových dat. Při přímém vypalování z CD-ROM mechaniky systém sice otestuje dobu čtení, ale evidentně nepoužívá plnou rychlost (jako je tomu třeba v programu Nero Burning Rom). Výsledkem je velké kolísání bufferu při vypalování čtyřnásobnou rychlostí a s tím spojené riziko poškození média při jeho vyčerpání. Také přímé kopírování hudebního disku působilo menší problémy. Začátek každé skladby byl doprovázen přerušovaným zvukem. Při použití jiného vypalovacího programu bylo vše v pořádku. Jedná se však o jediný problém, na který jsme během testování narazili, a viditelně byl způsoben programem Easy CD Pro.

HP CD-Writer Plus 9210i

Tato interní jednotka pracuje na sběrnici SCSI. Vzhledem se viditelná (čelní) strana prakticky neliší od předchozího modelu. Vzadu jsou vyvedeny standardní konektory: výstup audio, napájení, SCSI konektor a jumpery pro nastavení ID tohoto zařízení. Do dvířek jsou stejně jako u ostatních modelů zabudovány otočné úchytky, zajišťující bezproblémové vkládání CD disku i ve vertikální poloze.

Dodávaný software a dokumentace jsou skoro shodné s předchozím modelem. Jediný rozdíl najdete na instalačním CD disku. Vypuštěn byl UDF Reader a naopak přidán program Disastery Recover, který je schopen vytvořit systémové diskety a zazálohovat pevný disk na CD formou elegantního průvodce.

Mechanika čte rychlostí 32x a zapisuje 4x na CD-RW a 8x na CD-R média. Naměřená rychlost čtení činí asi 3 500 Kb/s a průměrná přístupová doba je 106 ms. Opět musím zdůraznit, že k měření bylo použito starší CD, které je již nějakou dobu v provozu. Problémy, jež obtěžovaly u předchozího modelu, se zde již nevyskytují. Stále však bohužel platí omezení rychlosti čtení ze zdrojového disku, dané programem.

Memorex CD-RW 6424

Výrobce zvolil o něco jednodušší design, než je tomu u mechanik firmy HP. Čtení a zápis indikuje jedna dioda, která podle aktuální operace svítí zeleně nebo červeně. O místo na čelní straně se s ní dělí výstup na sluchátka, otočný regulátor hlasitosti a tlačítko vysouvání dvířek. Vzhled zadní strany je prakticky totožný s mechanikou HP 9210i.

Veškerý software se vměstnal na jeden disk CD-ROM a jednu disketu. CD obsahuje již tradičně aplikace Easy CD Pro, DirectCD a UDF Reader. Zbylé místo zaplnily prográmky pro vytváření obalů na CD. Na přiložené disketě najdete update aplikací Easy CD Pro a Direct CD. Velmi podrobná tištěná dokumentace bohužel postrádá český překlad.

Systém je připraven zapisovat šestinásobnou rychlostí na média CD-R a čtyřnásobnou na CD-RW. Maximální udávaná rychlost čtení činí 24x. V testu jsme naměřili tyto hodnoty: čtení 2 811 Kb/s, střední přístupová doba 103 ms. Pro testovací CD disk opět platily výše zmíněné podmínky.

Každé z testovaných řešení má potenciálnímu uživateli co nabídnout. USB mechanika zaujme snadnou přenositelností a rychlou instalací. Rychlík HP CD-Writer Plus 9210i vám může nabídnout nejvyšší dnes dostupnou rychlost zápisu. Memorex je zase kompromisem, kdy se podařilo zachovat poměrně vysokou rychlost a zároveň snížit cenu. Tři mechaniky nevytvoří velký srovnávací test. Nicméně cílem tohoto článku bylo představit vám různá řešení. Rozhodnutí je na vás.

HP CD-Writer Plus 8210e

USB Přepisovací mechanikasnadná instalace,přenositelnostsoftwareCena: 11 304 Kč (bez DPH)

Zapůjčil: Actebis Computer

Na Radosti 399, Praha 5

HP CD-Writer Plus 9210i Rychlá přepisovací mechanikavysoká rychlost zápisunezaznamenali jsmeCena: 12 772 Kč (bez DPH)Zapůjčil: Actebis ComputerNa Radosti 399, Praha 5

Memorex CD-RW 6424

Rychlá přepisovací mechanikapoměr cena/výkonnezaznamenali jsmeCena: 9 833 Kč (bez DPH)Zapůjčil: Actebis ComputerNa Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Střihové studio na bázi K7

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0028

Výrobky se značkou AMD byly dříve známy hlavně svou nižší cenou ve srovnání s konkurenčními čipy firmy Intel. Dnes se snaží prosadit novou politiku prodeje, založenou především na výkonu a nikoliv na ceně, čímž se v minulosti zdánlivě pevný trůn Intelu ve vývoji procesorů otřásá v základech. S nástupem nové řady Athlon je prvenství na poli nejrychlejšího procesoru x86 přisuzováno takřka každý měsíc někomu jinému.

Firma Abacus nabídla v našich zeměpisných šířkách sestavy s novou řadou AMD mezi prvními. V dnešním testu představuje počítač s nejslabším procesorem K7 Athlon s taktovací frekvencí 500 MHz. I přesto jeho výkon, především v zobrazení 3D, mezi slabší ve srovnání s konkurencí nepatří. Jeho rychlost dále podporuje 128 MB RAM ve formě dvou modulů DIMM. Tato hodnota není samozřejmě konečná a lze dosáhnout, s pomocí ještě jednoho volného slotu, celkové velikosti operační paměti 768 MB RAM. Mezi další důležité vlastnosti základní desky Biostar M7MKA rozhodně patří typy a počet sběrnic v ní implementovaných. Kromě dvou volných slotů ISA je tu prostor pro umístění celkem pěti karet na sběrnici PCI, z nichž je již jeden slot PCI osazen zvukovou kartou SB Live!. Jako poslední je na desce sběrnice AGP, obsazená grafickou kartou Voodoo 3 3500. Ta je osazena 16 MB operační paměti a výkon v 3DMark Max Pro je možno posoudit v přiloženém grafu. V něm lze rozpoznat vyrovnaný výkon až do rozlišení 1 024 x 768 bodů, ale pak již začne rychlost zobrazení rapidně klesat. Hlavní síla této grafické karty však tkví v jejím možném využití ke zpracování videosignálu, ať již přímo z videa či z televizní antény. Tu lze připojit přímo na kartu, ale napojení dalších zařízení je řešeno pomocí speciálního kabelu. Na něm jsou umístěny vstupy a výstupy typu S-Video, Composite, levý a pravý kanál Audio. U karty se kabel rozdvojuje na již zmíněné videorozhraní a na obvyklý konektor pro připojení monitoru. Dodávaný model MAG XJ810 má 19" úhlopříčku obrazovky a dosahuje maximální horizontální frekvence 110 KHz a vertikální frekvence až 160 Hz. Rozteč bodů je na slušné úrovni 0,26 mm. Z hlediska ochrany zraku monitor vyhovuje standardům vyzařování MPR II a TCO 95.

V oblasti multimédií je nutné se zmínit o instalované zvukové kartě SoundBlaster Live! ve verzi OEM. Jak již bylo řečeno, je umístěna ve sběrnici PCI. O jejích kvalitách se není nutné příliš rozepisovat, protože se tak již mnohokrát stalo. Model podporuje i prostorový zvuk tvořený čtyřmi satelitními reproduktory, které ovšem u sestavy nenajdete. Pro počítač firma Abacus vybrala jinou, chudší variantu, tvořenou běžnými aktivními reproduktory Yamaha M20 DSP.

Nyní se vrátíme zpátky ke zpracování dat, která je nutné také někde ukládat. Pro tuto funkci je dodáván pevný disk Western Digital Expert o udávané velikosti 9,1 GB, komunikující pomocí rozhraní EIDE přes 80žilový kabel rychlostí odpovídající UDMA 66. Pomocí staršího standardu UDMA 33 a 40žilového kabelu je připojena mechanika DVD, schopná číst média DVD rychlostí 8x a CD média až 40x. Možnost přehrávání DVD filmů poskytuje další alternativy využití počítače ve spolupráci s grafickou kartou a jejím softwarem. Samozřejmostí je mechanika pro práci s 3,5" disketami velikosti 1,44 MB.

Na závěr zbývá popsat, kromě všech potřebných driverů, přiložený a předinstalovaný software. Jako první je na místě se zmínit o operačním systému, který se zde vyskytuje v obvyklé variantě MS Windows 98 v české verzi. Součástí dodávky je dále plná verze hry Unreal, u níž si je možné v praxi vyzkoušet rychlost grafiky a kvality zvukové karty. K videokartě je přiložen, jak již bylo řečeno, potřebný software pro domácí amatérské střihové studio, ve kterém si uživatel může kombinovat a dále upravovat signál přímo z videa, televize, DVD či záznam uložený na disku.

Abacus Athlon 7000

multimédia, výkoncena

K testu zapůjčila firma: Abacus electric, Planá 2, 370 01 České Budějovice

Cena: 78 500 Kč bez DPH

Záruka: 2 roky

§§§§§


Creative Sound Blaster 128PCI a MicroWorks

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0029

Každý z nás jistě očekává od své multimediální bedýnky to nejlepší ozvučení. Řešení jsou různá. Nejlepší je pro tyto účely využít svou hifi-věž. Existuje ale i podstatně levnější varianta počítačové reproduktory se subwooferem.

Balení a instalace

Z objemné, tradičně žluté krabice Creativu se po otevření vyhrnuly dva malé reproduktory a několik propojovacích kabelů. Za nimi následoval těžký subwoofer. Samotnou zvukovou kartu s propojovacím kablíkem k CD-ROMu a instalační CD jsme obdrželi v antistatickém obalu.

Zapojení proběhne bez problémů. Stačí nainstalovat kartu do volného PCI slotu, připojit propojovací kablík k CD-ROMu (podporovány jsou ještě další dvě zařízení) a zavřít počítač. Veškerá přípojná místa reproduktorů jsou umístěna na krabici subwooferu. Do nich se připojí satelitní reproduktory, síťová zástrčka a vstup ze zvukové karty (k dispozici máte dva vstupy). Na tomto propojovacím kabelu se nachází také otočný regulátor hlasitosti, který takto můžete mít při ruce. Na subwooferu je z ovládacích prvků umístěn pouze potenciometr pro úpravu basů.

Po zapnutí počítače je karta detekována a Windows požádají uživatele o vložení CD s ovladači. Doporučuji ale toto okno zavřít a využít služeb instalátoru zvukové karty, který se postará o vše potřebné.

Zvuky

Po instalaci přibude ve správci zařízení Windows kromě standardního game portu a samotného SoundBlasteru také zařízení Sound Blaster PCI128 Legacy, které zajišťuje emulaci zvukové karty SBPro pro aplikace systému MSDOS a umožňuje pro ně nastavit hodnoty adres, přerušení atd.

Jak již název napovídá, je karta vybavena 128hlasovou polyfonií. Nechybí podpora 3D zvuku (DirectSound, DirectSound3D). Většina her bez problémů detekovala a pracovala s A3D režimem. Zadní strana karty skýtá pohled na dva konektory linkového vstupu a výstupu. Ty doplňuje ještě vstup pro mikrofon. Na samotné kartě (tedy uvnitř počítače) jsou umístěny další tři přípojky pro vstup zvuku.

Dodaný CD-ROM obsahuje především ovladače pro Windows 9X i NT a program DirectX. Zbytek okupuje vícejazyčný manuál (čeština nechybí) ve formátu PDF a několik programů. Jednak je zde "věž", která nabízí intuitivní přehrávání hudebních CD disků, MIDI a zvukových WAV souborů. Dále pak aplikace Soundo\LE a WaveStudio, jež jsou určeny k nahrávání a úpravě zvuku. WaveStudio se verzi od verze stává silnějším nástrojem a nyní již nabízí poměrně bohatou škálu funkcí. Mixer firmy Creative se kvalitou a možnostmi pohybuje na úrovni svého příbuzného z Windows.

Reproduktory

Již na první pohled působí příjemně. Celé jsou vyvedeny v bílé barvě, ze které tu a tam vykoukne zlaté logo výrobce. I váha ve vás vzbudí pocit, že se uvnitř skrývá výkonný systém. Subwoofer, představující jakousi centrálu reprosoustavy (integrovaný zdroj, zesilovač, síťový vypínač a ovládání), má výkon 42 W. Satelitní reproduktory pak 13 W. Testování probíhalo pouze se zvukovou kartou SoundBlaster 128PCI a zvuk nelze označit jinak, než jako výborný. Vadou na kráse je bohužel znatelná ztráta kvality při vysokých hlasitostech. Tomu však lze téměř zabránit vhodným nastavením regulátoru basů a výšek.

Závěr

Tato kombinace zařízení se mi jevila jako velmi výkonná a kvalitní. Pokud však požadujete vynikající 3D zvuk, pak bych doporučil spíše zvukovou kartu SoundBlaster Live!. Pro kvalitní poslech hudby a hraní dnešních her ale myslím bohatě stačí.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Stanislav Borecký, Miroslav Lanč, Michal Bareš

c00p0035

Dnešní vydání hitparádových TOPů se nese ve znamení pevných disků. K dispozici jsme měli šest nových pevných disků, z nichž se většina řadí mezi "ty dražší", tedy do kategorie takových, za jejichž nákup misí zájemce vydat víc, než 6 000 Kč včetně DPH. Vzhledem k ohromnému nárůstu kapacity disků, který způsobil, že cenové rozdíly v tomto odvětví již nejsou dány zdaleka tak prostorem, který disk nabízí, ale spíš typem rozhraní, rychlostí otáčení, rozměry a dalšími prvky, rozhodli jsme se rozdělit kategorii pevných disků, přičemž hranicí bude právě zmiňovaná laťka 6 000 Kč včetně DPH. Věříme, že tímto krokem, který nám umožní spravedlivěji posuzovat a oddělovat "profesionální" disky od těch, jež nacházejí místo v nejlevnějších spotřebních sestavách, usnadníme našim čtenářům orientaci v této sféře a případný výběr toho správného disku.

Bohužel se okolo Vánoc pozastavil i jinak velice čilý ruch v oblasti IT, takže jsme do našeho TestCentra neobdrželi řadu plánovaných produktů a jedinou výjimkou byla jedna mechanika CD-ROM, jejíž popis vám dnes přinášíme. Nemusíte se však bát, situace je již lepší, takže příště snad TOPy vyjdou už v takovém rozsahu, na který jste zvyklí. Do té doby vám můžeme snad jen popřát hezké čtení nejen rubriky hardwaru, ale i zbytku našeho časopisu.

Dnešní kolo hitparády CD-ROM mechanik je sice velmi strohé na novinky tou se stala jednotka Creative Blaster se čtyřicetiosminásobnou rychlostí čtení. Z uvedeného však vyplývá, že hranice výkonu se tak v aktuálním kole neposunula o další krok, ovšem rozšířila se opět nabídka rychlých mechanik moderní konstrukce.

Creative CD4834EMechanika s velmi dobrým výkonem za přijatelnou cenu.

Mechanika dokáže díky čtyřicetiosminásobné rychlosti otáčení přenášet data rychlostí až 7 200 KB/s. Reálné hodnoty datového toku jsou samozřejmě o něco nižší a jednotka samotná patří v rámci skupiny rovnocenných zařízení spíše mezi pomalejší modely. A to nejen z hlediska přenosové rychlosti, ale i střední přístupové doby, která činí až 100 ms. Instalované komunikační rozhraní EIDE dovoluje přitom pracovat pouze do režimu PIO Mode 4 a disponuje vyrovnávací pamětí cache s kapacitou 128 KB. V rámci výsledků testů pak bylo možné k datům na CD disku přistupovat od okamžiku stisku tlačítka ovládání za 8,3 s, což je naopak nejlepší výsledek v rámci srovnatelných testovaných modelů. Mezi podporovanými datovými formáty lze nalézt všechny běžně se vyskytující typy, samozřejmě včetně schopnosti zpracovávat CD-RW média. Konstrukce aretačních prvků na plotně mechaniky přitom dovoluje zařízení provozovat jak ve vodorovné, tak i svislé poloze. Nezávisle na programovém vybavení dovoluje jednotce pro přehrávání zvukových CD využívat dvojice tlačítek na čelním panelu. Ten obsahuje samozřejmě i standardní konektor pro sluchátka a regulátor hlasitosti. Zadní čelo pak nabízí dnes již standardní konektory pro propojení se zvukovou kartou, a to jak v analogové, tak i digitální verzi. V testovaném případě byla jednotka dále doplněna o ovladače pro MS-DOS, respektive pro Windows 3.X. Nechyběly však ani prostředky pro zapojení zařízení v podobě datového a audiokabelu.

Cena včetně DPH: 2 090 KčK testu poskytla firma: LOPO, Pod Marjánkou 6, Praha 6-Břevnov

§§§§§


Digitální Budoucnost

Glenn McDonald, Cameron Crotty

c00p0039

Víte jak ovlivní budoucí vývoj počítačů váš život a práci? Na obzoru jsou tisíce variant počínaje polymorfními viry a konče bezdrátovým propojením všeho kolem nás. A teď si přečtete, co nás skutečně čeká, alespoň podle nás.

V posledním čtvrtstoletí se informační technologie rozvíjejí závratným tempem. Každým rokem se osobní počítače urychlují, zmenšují a zlevňují. Kdyby se automobilový průmysl měnil stejnou rychlostí, tvrdí pozorovatelé, mohli bychom všichni jezdit ve ferrari s tryskovým motorem na jedno použití. Nejspíš je to ale dobře, protože havárie systému je při 700 MHz kapánek bezpečnější než při 700 km/h.

Nicméně, soudě podle současného stavu, budou informační technologie pokračovat v bezprecedentním tempu růstu. V minulém čísle jsme se ohlédli do minulosti počítačů tento měsíc zaměříme zrak kupředu, na technologie právě se rozvíjející, jež budou tvarovat svět našich zítřků, a také na hráče trhu v pozadí. Přežijí PC internetové šílenství? Nebo budou následovat osud osmistopých magnetofonů a Newtona od Apple? Bude Microsoft v roce 2010 impozantně mocný? Nebo se impérium operačního systému rozdrobí jako Sovětský svaz?

Stojíce na vrcholku tisíciletí, nalézáme se v době odpovídající líčení těch nejlepších děl sci-fi literatury. Mnohé z toho, co bylo předpovídáno, se stalo skutečností, a další pomalu dozrává. Jak se tak díváme do budoucnosti, je vzrušení napjatější než propojky v Pentiu III. Co říkáte molekulárním počítačům, které nebudete moci nikdy spatřit? A co taková počítačová myš, měřící vaši aktuální náladu (žel tomu asi nebude moci přizpůsobit barvu)? Ne všechny představy vykreslené na těchto stránkách se dočkají realizace, ale připoutejte se několik příštích let nás čeká pěkně divoká jízda.

PC budoucnosti

"V budoucnosti", předpovídá webová stránka Matta Groeninga v animovaném show Futurama, "budou lidé žít dvakrát tak dlouho a počítače dvakrát rychleji umírat".

Zvěsti o ústupu PC mohou být předčasné, ale zdaleka ne přehnané. Nikdo s jistotou neřekne, zdali osobní počítače přežijí nadcházející nápor alternativních superchytrých zařízení počínaje mobilními telefony a konče domácími spotřebiči. Tato zařízení mohou snížit význam PC, a to zvláště tehdy, jsou-li snáze ovladatelná a méně se zasekávají.

V ne zase tak vzdálené době můžeme u PC očekávat zmenšování rozměrů a zvyšování výkonu, spolu s nástupem tenkých a lehkých displejů. A pokrok v rozpoznávání hlasu snad nakonec udělá z klávesnic a myší muzejní exponáty. Ačkoliv PC mohou podstoupit různé kosmetické proměny, pravděpodobně naráz nezmizí přinejmenším v té nejbližší budoucnosti.

Větší výkon

Moorův zákon, založený na předpokladech spoluzakladatele Intelu, Gordona Moora, z roku 1965, stanoví, že výpočetní výkon procesoru se zdvojnásobí každých 18 měsíců či dříve. Přesně tak se děje od doby, kdy Moore toto pravidlo vyřkl, a nic nenasvědčuje tomu, že se situace změní.

"Předpokládáme, že Moorův zákon bude platný odedneška přinejmenším ještě deset let", říká mluvčí Intelu, Manny Vara. Uvádění intelovských čipů řídí postup celého odvětví, a jeho plánem je uvedení 800MHz procesoru pro stolní počítače v první polovině tohoto roku a 1GHz procesoru do konce roku 2000. AMD plánuje výrobu 1GHz Athlonu na říjen.

Nicméně současná technologie výroby procesorů narazí časem na bariéru. Výzkumníci potvrzují, že stávající litografická cesta výroby křemíkových procesorů má své hranice na jeden křemíkový plátek můžete umístit pouze konečné množství procesorů.

Tak se podívejte...

Nanotechnologie a kvantové počítače jsou dvě oblasti, kde vědci hledají náhradu pro křemíkovou technologii. Tyto koncepty používají, stále převážně teoreticky, molekuly a subatomové částice jako logické členy. Namísto spoléhání se na elektrické obvody, by počítače mohly pracovat při chroupání čísel s jednotlivými atomy či rotujícími elektrony. Tyto vzniknuvší mikroskopické počítače by současné stroje zanechaly v subatomovém prachu dějin.

Co je ale na těchto mikroskopických počítačích dobrého? Robert Morris, ředitel výzkumného centra IBM, říká, že užitečných aplikací pro mikroskopické počítače tu je řada, ale tak malý počítač zatím ne. "Spíše než do výroby věcí tak malých, že je omylem vdechnete," říká Morris, "směřujeme úsilí do lehce přenosných počítačů." Mikroskopické počítače budou potřebovat velice málo energie což je ideální pro drobná, přenosná PC, jako jsou například náramkové hodinky to je jedna z představ, kterou toto výzkumné středisko sleduje. Podle Morrise jsou kvantové počítače ve výkonu téměř neomezené. Může to umožnit tak masivní "parallel computing", jehož předzvěstí je stroj Deep Blue, jenž v roce 1997 porazil světového mistra v šachu, Gary Kasparova.

Budete potřebovat tak výkonný mozek pro provoz Office 2005? Pravděpodobně ne, ale potenciální aplikace pro takovou mlátičku na čísla mohou zahrnovat náročné výpočty typu předpovědi počasí a genetického inženýrství.

Důležitý je obraz

Blízkou budoucnost zobrazovacích technologií můžeme shrnout do tří písmen: LCD. Ploché LCD monitory mají před klasickými CRT řadu výhod: jsou lehčí, menší a mohou dosahovat vyšších rozlišení. Navzdory tomu zůstanou LCD monitory pro mnoho uživatelů ještě několik let cenově nedostupné. Ředitel výzkumu PC displejů u společnosti IDC, Bob O\Donnell, předpovídá, že 15" LCD monitory neklesnou pod hranici 500 dolarů (z nynějších 1 000 USD) dříve než v roce 2003. Ale stále budou dražší než monitory klasické.

Přesto jsou ploché panely budoucností a nejedna společnost se po nich již poohlíží.

Morris z IBM předpokládá rozvoj displejů dalším směrem: vedle malých 2D displejů si představuje velké 3D obrazy. "Přirozeným vývojem mohou být projekční displeje", říká, "vše si promítnete na stěnu a můžete žít uprostřed moře dat." Morris předurčuje 3D displeje pro hry, zábavu a snad i lékařství (pochopitelně pro lepší zobrazení těla s využitím 3D CAT skenerů a rentgenů, například).

Bude se dařit diskům?

Jednou z překážek vytváření 3D zobrazení je neuvěřitelný objem kódu, který je třeba uložit a zpracovat. Naštěstí se stejně rychle jako procesory, nebo ještě rychleji, rozvíjí ukládací zařízení.

"Dnešní pravidlo (o diskové kapacitě) je zvětšení o 100 procent ročně a myslím, že to bude platit i pro dalších pár let," říká analytik IDC, Danielle Levitas. Díky kombinaci magnetických a nových optických systémů ukládání dat se kolem roku 2005 objeví disky s kapacitou 100 gigabajtů na plotnu.

Budeme ale takový prostor potřebovat, když žijeme v době postavené na Internetu?

Morris soudí, že záleží na tom, jaké odvětví se bude vyvíjet rychleji. Pokud ukládací zařízení předstihnou komunikační technologie, bude to plus pro lokální ukládání dat. Jestliže ale půjdou dopředu rychleji komunikace, bude výhodnější používat data přímo ze serverů, z ohromných on-line úložných míst. Vaše oblíbené hudební skladby si budete moci ve formátu MP3 stáhnout kdykoliv, kdy si je budete chtít poslechnout, a na cesty si je vezmete v přenosném přehrávači s dostačující kapacitou.

Data však mohou mít další dimenzi, jak Morris rozvádí: "Zajímáme se o myšlenku holografického ukládání. Místo uložení magnetického bitu na povrch disku směřujeme do třetí dimenze. S použitím laserů a jejich modulované soustavy jsme schopni do krystalu zapsat informaci, a tu pak bleskurychle číst." Holografické ukládání umožňuje rychlejší přenos dat a efektivnější vyhledávání, kdy změnou světla o úhlovou minutu přečteme naráz ohromné množství dat.

To není opiový sen. Holografická ukládací zařízení ve výzkumných laboratořích již fungují, říká Morris. Jejich kapacita se blíží největším diskům současnosti a přenosová rychlost dosahuje 1 GB za sekundu. Tato technologie je ale natolik drahá, že ještě řadu let nemůžeme očekávat komerční produkty na trhu.

Řeči budou

Jak je často hlásáno, rozpoznávání hlasu je přirozené rozhraní pro osobní počítače. Na tomto poli je stále snad nejčilejší vývojářský ruch. Louis Woo, prezident a ředitel hlasových technologií u Lernout & Hauspie, říká, že hardwarové a softwarové technologie dosáhly úrovně, kdy může být hlasové ovládání nezávislé na řečníkovi to jest, není potřeba počítač pro danou osobu trénovat. Stavěje na technologiích potlačení šumu a ruchů na pozadí, Woo říká, že jsou za dveřmi osmisměrové počítačové mikrofony, schopné rozlišit hlasové pokyny od běžného hovoru v místnosti. Woo předpokládá, že systémy vybavené hlasovým rozhraním budou běžnou součástí počítačů během příštích tří až pěti let.

Bezdotyková PC

Počítač se také rychle stává adeptem na odborníka v rozpoznávání obličeje, sledování očí a vnímavosti k náladě. Výzkumný program IBM, Blue Eyes (Modré oči), je postaven okolo takovýchto biometrických technologií. "Jednou z věcí, na kterou se zde zaměřujeme, je alternativní uživatelské rozhraní", říká Morris, "rozhraní, jež si vás všímají stejně jako vy jich."

Vyvíjená technologie sledování očí zahrnuje počítačovou kameru připevněnou na displej, která následuje vaše zorničky. V závislosti na tom, kam své oči zaměřujete, počítač "pochopí", co je pro vás důležité a vyvolá podrobnosti bez toho, abyste museli klikat myší.

Pokročilejší systémy rozpoznávání tváře budou mít řadu dalších uplatnění. Stále zapnutá kamera může sledovat příchozího uživatele, a pokud to bude neznámý člověk, zablokuje mu přístup. Nebo může tento rozpoznávací systém změnit chování počítače podle daného uživatele. "Displej bude přizpůsobovat velikost písma podle toho, z jak velké vzdálenosti jej sledujete," říká Morris, "Rozpozná tvář každého člena domácnosti a poskytne mu odpovídající informace na míru."

Malé je hezké

Před nějakými dvaceti lety byl vrcholem přenosných zařízení kapesní fotbal. Dnes tu máme přímo epidemický růst mobilních zařízení a digitálních "hračiček" notebooky, pagery, mobilní telefony, PDA, digitální kamery, subnotebooky, přenosné přehrávače MP3 a kapesní zbraně s nastavením "omráčit" a "zabít".

Dobře, možná bez toho posledního, ... zatím. Když se ale udrží současné tempo vývoje, budeme záhy kráčet okolo postav podobajících se dobře vybaveným kyborgům. Skutečně, Xybernaut, dceřiná společnost firmy Virginia, už dnes prodává plně vybavený počítačový komplet, do něhož se můžete obléknout s videokamerou Xybercam a malým, na hlavu připojitelným barevným displejem, jenž se sklápí před uživatelovy oči. Stojí 5 500 dolarů.

Jak si tyto hezké věcičky užít a nezhroutit se pod nimi? Bezdrátové systémy, vyspělé technologie displejů a zařízení "vše v jednom" pomohou přenosným zařízením stát se skutečně snadno přenosnými.

Bez jakýchkoliv pochyb se bezdrátové propojení vyvíjí velice rychle. Nový iBook od Applu již má systém AirPort, umožňující uživateli sdílet internetové připojení do 50 metrů od pevné základny. Dell pracuje na přídavné kartě pro notebooky Latitude, která bude nabízet podobné možnosti.

Vedle slovíčka "bezdrátový" je zde další kouzelný termín "konvergence". Dobrým příkladem je Qualcomm Smartphone: plně vybavený mobilní telefon se zabudovaným organizérem Palm III může vytáčet čísla z paměti Palmu a na jeho displeji zase zobrazovat textové zprávy. Má samozřejmě všechny běžné funkce Palmu. Podobných zařízení je nyní ve vývoji více.

Bezdrátové propojení není jen pro velké vzdálenosti. Průmyslovým standardem se stal Bluetooth, systém pro výměnu dat mezi zařízeními do vzdálenosti 12 metrů. Můžete tak například pořídit poznámky z jednání do kapesního zařízení, a doma si je přenést do notebooku. Sledujte nabídku zařízení s Bluetooth. Sledujte vůbec všechny novinky, bude se vám stále více točit hlava...

Glenn McDonald je redaktorem amerického PC Worldu, Cameron Crotty je nezávislým spolupracovníkem amerického PC Worldu. Dan Miller pracuje v oddělení PC World Online.

www.mars.com

"Během deseti let bude prostřednictvím satelitů na oběžné dráze Marsu fungovat meziplanetární Internet. Na povrchu planety bude mnoho robotů a přinejmenším jeden e-mailový server (abychom s nimi mohli komunikovat). Stejně tak budou na Síti dvě miliardy lidí a mnoho dalších zařízení. Inteligentní zařízení se stanou běžnou součástí života, urychlí svými funkcemi například objednávání (potravin)... a my se budeme moci věnovat méně světským záležitostem."

Vinton G. Cerfstarší viceprezident MCI WorldCom pro internetovou architekturu a technologii

Rozhovor s kávou

"V ideálním světe se počítač stane neviditelným. Nejlepší bude, až každý předmět, který koupíme nezáleží na tom, jak jednoduchý bude obsahovat procesor rozvíjející jeho schopnosti. Hrneček na kávu se zabudovanými senzory a logikou může monitorovat kolik šálků kávy jste ten den vypili, s jakým množstvím cukru a smetany. Tyto informace pak předá programu starajícímu se o vaše zdraví. Ten vás pak bude moci upozornit, že pijete příliš kofeinu."

Roy Wantředitel přidaných systémů v Xerox PARC

Digitální domácnost

Mikrovlnka budoucnosti, aneb Mi Casa Es PC Casa

Kupředu a s úsměvem... Už teď jste jistě slyšeli o mikrovlnce s připojením na Internet a ledničce sledující zásoby potravin.

Dobře, nesmějte se zatím příliš. Výrobci domácích spotřebičů jako Samsung (tvůrce mikrovlnky Internet-ready), Frigidaire (ten ve spolupráci s ICL udělal chytrou ledničku) a Philips Electronics berou tyto nesmysly velice vážně. A někteří velcí hráči z oblasti počítačů, včetně Intelu, utápějí v digitálním nábytku a vybavení velké peníze.

Na nedávné výstavě v NewYorku předváděl Philips vybavení šéfkuchaře zítřka, včetně mluvící zástěry (umožňuje hlasovými povely ovládat kamna) a senzoru podobajícího se teploměru, jenž přeměří množství kalorií ve vašem oblíbeném jídle. Nepředpokládejte, že se vám tyto cerepetičky objeví v kuchyni brzy; analyzér potravy a kouzelná zástěra budou na pultech k dostání přinejmenším za mnoho let, a kdoví, jestli vůbec.

Kuchyni zítřků připravují i nadšenci z MIT MediaLab z Cambridge. Začali s předpokladem, že v kuchyni není místo pro klávesnici, a zajisté také ani pro myši (ty elektronické, samozřejmě). Vyvinuli tedy rukavice, které vám podle vnější teploty drůbeže řeknou, zda je vaše kuře již hotové, dále je k mání lžíce měřící pálivost chili a lednice, jež nejen nahlásí nedostatek určitých potravin, ale rovnou je také objedná ve vašem obchodě.

Na celém tomto kolotoči se samozřejmě podílí především současní výrobci hardwaru a softwaru. Například chytrou lednici Frigidaire poháněl Procesor Pentium. A Intel se snaží umístit svůj procesor StrongARM do set-top boxů, herních konzolí a dalších specializovaných přístrojů. Microsoft zase doufá, že se uplatní se svými Windows CE, coby operačním systémem nových zařízení.

Dan Miller

§§§§§


Creative 3D Blaster GeForce256 Annihilator

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0040

Firma Creative rychle zareagovala na novou nabídku spolecnosti nVidia a bleskově zařadila do nabídky svých grafických akcelerátorů další přírůstek vybavený procesorem GeForce256.

Po dlouhé řadě akcelerátorů osazených čipem TNT a zakončené typem TNT2 Ultra jsme se dočkali další novinky. A protože tento nový přírůstek implementuje i funkce donedávna prováděné výhradně procesorem počítače (CPU), je označován jako GPU (Graphic Processor Unit). Kromě nových možností však byl kladen důraz i na zrychlení stávajících aplikací. Zejména se jedná o tzv. "QuadPipe Rendering Engine", který pracuje na 256 bitech a je schopen za jeden hodinový takt vyrenderovat čtyři body. Tím je dosaženo vynikající rychlosti vykreslování (480 milionů bodů za sekundu) a vyšší obnovovací frekvence obrazu.

Podívejme se ale především na nové vlastnosti. Určitě nelze opomenout podporu AGP 4X s možností "Fast Write": Standardně jsou obrazová data ze systémového do grafického procesoru posílána přes paměť počítače. Tím ale dochází ke zpomalení průtoku těchto dat a paměťové sběrnice, která je primárně využívána pro jiná data. Procesory tak musí na požadované informace často čekat. V případě metody "Fast Write" nejsou data směřující z CPU do GPU posílána přes systémovou paměť, ale pouze přes čipset základní desky, což je rychlejší a nezatěžuje to paměťovou sběrnici.

Další novou funkcí, která bude mít v budoucnu zřejmě velký vliv na výkon a kvalitu obrazu, je "Cube environment mapping". Tento systém využívá pro pokrývání objektů texturami model krychle, jenž je jednak univerzálnější než původní "Sphere mapping", ale také odstraňuje nepřesnosti ve výsledném obrazu a je podstatně rychlejší. Například ve scéně, kdy se stěny místnosti odrážejí na skleněné kouli umístěné v jejím středu, vyžaduje původní model "Sphere mapping" pro každou změnu obrazu (např. jiný úhel kamery, světla atd.) kompletní přepočítání všech snímků. Naproti tomu není pro model krychle nutné nové renderování. Stačí vypočítat nové souřadnice textur a umístit je na objekt. Pouze pokud by došlo ke změně odráženého obrazu, vyvstane nutnost nového renderování. Kartě s čipem GeForce256 by však ani toto nemělo činit problémy.

Asi nejočekávanější novou funkcí je "Transform and Lighting" (dále jen T&L), jež je hlavním důvodem pro hrdé označení "GPU". Technologie "Transform" v krátkosti: Scéna, kterou uvidíte na monitoru, je skládána ze tří složek. "World space" uchovává veškeré informace o 3D objektech. "Eye space" popisuje použitá světla a oblasti viditelné z úhlu kamery. A konečně "Screen space" se stará o uchování obrazu ve snímkovém bufferu. Při tvorbě výsledného obrazu postupuje scéna přes tyto složky, kde je postupně kompletována. Každá z těchto složek však využívá jiný "souřadný systém", a proto je scénu nutno mezi nimi přepočítávat. O tyto výpočty se doposud staral systémový procesor. S příchodem aplikací podporujících T&L bude výpočty provádět grafická karta, a CPU se bude moci věnovat něčemu jinému. Druhá část funkce "Lighting" využívá pro urychlení aplikace světel výše popsaný "Cube Environment Mapping". Svým způsobem se totiž jedná také o texturu.

Veškeré tyto nové vlastnosti by však byly jen těžko využitelné bez odpovídajícího softwarového rozhraní. Proto byla jejich kompletní podpora zabudována do programu DirectX 7. Nyní nám zbývá už jen čekat, jak s těmito možnostmi naloží vývojáři aplikací a (především) her.

Velmi stručný přehled nejvýznamnějších vylepšení máme tedy za sebou a můžeme se věnovat konkrétní grafické kartě.

Není potřeba zdůrazňovat, že na tomto akcelerátoru se pod aktivním chladičem ukrývá čip GeForce256. Námi testovaný model pracoval na frekvenci 120 MHz (je vidět, že vysoká frekvence není všechno). Použitá paměť byla taktována na 166 MHz a jednalo se o slabší (SDR) typ. RAMDAC převodník tiká frekvencí 350 MHz, díky které lze pracovat i v rozlišení 2 048 x 1 536 obrazových bodů a 16bitové barevné hloubce na ergonomické frekvenci 75 Hz. V pravých barvách pak nastavíte maximálně 60 Hz. Přehrávání filmů vám usnadní hardwarová akcelerace MPEG-1 a 2.

Softwarová výbava je rozložena na čtyři CD disky. Jeden obsahuje nezbytné ovladače pro Windows 9X/NT, DirectX 7 a utilitu "Flash BIOS". Na ostatních třech CD najdete přehrávač InterVideo WinDVD, prográmky pro demonstraci výkonu a schopností GeForce256 a hru Evolva Scout.

Dokumentaci tvoří vícejazyčný manuál, ve kterém naleznete poměrně obsáhlé informace o instalaci a odstraňování problémů. Jak je u Creativu zvykem, přiložen je i český překlad.

Zakoupením této karty investujete především do budoucnosti. Zrychlení současných aplikací je sice poměrně slušné, ale teprve s příchodem programů podporujících nové možnosti této karty se dočkáte opravdového nárůstu výkonu. Sháníte-li výkonný akcelerátor, který jen tak nezastará, pak je zde jasná volba.

Creative 3D BlasterGeForce 256 Annihilator Špičkový grafický akcelerátor

vysoký výkon, softwarové vybavení, připravenost na budoucí aplikacenezaznamenali jsme

Cena: 9 171 (včetně DPH)K testu poskytla firma: Actebis Computer, s. r. o.Na Radosti 399, 150 00 Praha 5

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0017

Windows 98 prakticky

Drtivá většina uživatelů počítačů pěstuje na svých strojích některou verzi systému Windows. Ne každý z nich tak úplně jistě ví, co vlastně Windows poskytují a jak pracují, a právě pro ně zejména z řad začátečníků je určen titul Windows 98 prakticky.

Ačkoliv již v době psaní tohoto článku byla k dispozici beta-verze Windows 2000, je tento disk zaměřen na poslední "ostrá" Windows, verzi 98. Na disku jsou krok po kroku ukázány nejdůležitější součásti tohoto operačního systému, včetně některých základních aplikačních programů, jako je WordPad a Malování. Uživatel se též dozví, kterak systém udržovat v optimálním stavu, aby poskytoval maximální výkon a pohodlí. Nechybí ani v dnešní době tak důležitá součást, jako připojení se do Internetu, tvorba vlastních webovských stránek, používání Outlooku jako poštovního klienta nebo jeho využití pro správu kontaktů, naplánovaných akcí či hromadného rozesílání. Další v dnešní době populární záležitostí jsou počítačové viry. I této tematice je na disku věnována kapitola, která informuje o různých typech virů, jejich funkci a metodách jejich detekce, a případně odstranění. Příklad, kterak se proti takovýmto nákazám lze bránit, představuje i trial-verze antivirového programu AVG, též přiložená na stříbrném kotouči.

Kvalitně zpracovaná příručka, poskytující základní informace o operačním systému Windows 98, je určena spíše pro začínající uživatele. Nechybí videosekvence, demonstrující vysvětlované postupy; spolu s mluveným komentářem jsou obzvláště instruktivní.

Windows 98 prakticky

přehlednostzákladní informace

Producent: On Time Solutions, a. s.Žánr: učebnice Windows 98Jazyk: českyOS: Win 9x, 3.xCena: 379 Kč (při nákupu on-line 341 Kč)

K recenzi poskytla firma:

On Time Solutions, a. s.

Zelený pruh 95/97, Praha 4

www.ontime.cz

Neználek - Neználkův Vševěd

Neználek, Všeználek, mechanici Šroubek a Vroubek nebo lovec Kulka. Mnozí si jistě vzpomínají na svoje mladá léta a na pohádky ruského spisovatele Nikolaje Nosova, kde zvědavý a často nešikovný Neználek objevoval zajímavosti okolního světa. A nyní se tento pohádkový hrdina objevil i na CD. Jak již krátce naznačeno, jedná se o program podle předlohy knihy Neználek na Měsící, a jak je evidentní, je to program pro děti. Zejména pro děti od tří let.

Zábavnou a zajímavou formou jsou zavedeny základní pojmy ze světa kolem nás. Na rozdíl od podobných programů pro děti této věkové kategorie se tento trochu liší, především svým rozsahem. Nejdříve bych takto do textu začlenil jednu drobnou výtku: není totiž příliš dobře osvětleno ovládání hry, takže často člověk tápe, co a jak udělat. Na druhou stranu je třeba přiznat, že při troše šikovnosti je hry schopen ovládat kdokoli.

Navážu nyní na jedno slovo z předchozí věty: hry. Pro děti je toto ideální způsob, kterak dosíci vědomostí tak, aby je to bavilo. A CD-ROM Neználek nabízí mnoho oborů zájmu, které jsem (alespoň myslím) v žádné aplikaci pro děti neviděl. Obsažena je více než desítka různých her, zaměřených na více než desítku oblastí. To je zaznamenáníhodné. Děti se naučí nejen sčítat (rozdělit skupinu čísel na dvě tak, aby jejich součet byl shodný, neboli vážení zvířat), posloupnost čísel (spojování očíslovaných bodů), ale např. i identifikovat značky a objekty na mapě se skutečnými věcmi. Nechybí ani kreativní součásti můžete oblékat malíčka a malenku (chlapečka a holčičku) podle svých představ. Součástí je pochopitelně i jakási akční hra fotografování zajíce, který nezbedně poskakuje po sněhu mezi stromy. Zajímavá hra je přesun Koblížka z pece do domu pomocí tažení myší po cestě (i já, jakožto zkušený uživatel, jsem neprovedl Koblížka vždy optimálně). Na vyjmenování dalších her mi již bohužel nezbývá dostatek místa.

Spojením s kreslenými figurkami, česky mluveným textem a chytře postaveným souborem her je toto CD opravdu velmi zajímavé.

Neználek - Neználkův vševěd

soubor her

originalita

nápověda

Producent: Zebra systems, s. r. o.

Žánr: dětské hry

Jazyk: česky

OS: Win 9x

Cena: 495 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o.

Princezna Zmrzlina dětská lední show

K napsání této recenze přistupuji trochu nerozhodně. Předem musím říci, že jsem lední show Princezna zmrzlina neviděl, nemohu tedy posoudit na soulad mezi projevy téhož na kluzišti a na obrazovce monitoru. Prostřednictvím obrazovky se tak trochu na led podívat můžeme, a to za pomoci kvalitně zpracovaných videosekvencí.

Popisnou část lze uvozovat následovně: na CD se nachází kromě vlastních programových součástí i audiostopy, které dovolují CD přehrát v audiopřehrávači. Slovo teď bude o části multimediální.

Pomocí struktury ne nepodobné stromové se spouštějí jednotlivé součásti. Základních kamenů je šest, rozdělují aplikaci na sekce jako Hrajeme si, Malujeme či Soutěžíme. Po kliknutí na tu kterou položku se objeví další čtyři možnosti zábavy. Nechybí dnes již standardní omalovávání či puzzle, ale ani některé méně obvyklé hry, jako třeba hledání rozdílů mezi obrázky. Rozsahem je tento disk určitě zajímavý a zvlášť užitečný může být fanouškům lední show, kteří si pod jednotlivými videosekvencemi mohou vybavit příslušné součásti reálného programu.

Na druhou stranu, jedinci, kteří neměli to štěstí lední představení vidět, mohou v programu poněkud tápat. Je třeba panáček Twister postava kladná či záporná? O co v příběhu vlastně jde? Takové a podobné otázky člověka mimoděk napadají. Zvláště v některých situacích, např. při rozmisťování aktérů děje po různých pozadích, je znalost představení takřka nezbytností. Pravdou ovšem je, že ke spoustě her této znalosti není třeba, pexeso, skládačku či omalovánku zvládne intuitivně každý. Bohužel ne všechny hry lze intuitivně zvládnout, a tak jsem se (kvůli absenci nápovědy) ne vždy "chytil". Navíc je v programu několik, řekl bych, nedodělků. V jednom případě aplikace spadla, také chybí tlačítko Konec, a nějak nefunguje ukončování pomocí standardního křížku v pravém horním rohu (ani kombinace Alt-F4).

CD je prodáváno společně s velkými deskami, které obsahují i fixy, bloček, špejle a zpěvník písní na CD. Tento disk najde své zákazníky zejména v řadách příznivců princezny Zmrzliny.

Princezna Zmrzlina

dětská lední show nápověda

zpracování

videosekvence

rozsah

Producent: DTP Studio, s. r. o.

Žánr: multimediální show

Jazyk: česky

OS: Win 9x

Cena: 550 Kč

K recenzi poskytla firma: DTP Studio, s. r. o.

Nademlejnská 7, Praha 9

www.dtpstudio.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0018

České kliparty

Firma Zoner je na českém trhu již velmi dobře zapsána svými softwarovými produkty. Ačkoliv v posledním čase napřela v souladu s dobovým trendem síly k internetovému obchodování, mezi uživateli je zřejmě známější svým původním vektorovým grafickým editorem Zoner Callisto. Nejen při práci s tímto programem, ale i při tvorbě jiných prezentací či tiskovin jste jistě narazili na problém se sháněním pěkných grafických motivů. Tradiční kliparty z balíku MS Office vám možná připadaly hodně okoukané a záplavy obrázků od firmy Corel jsou vám třeba nedostupné (nebo vám připadají příliš "korelovské" znalí uživatelé vědí, o čem mluvím). A navíc je těmto zdrojům, stejně jako volně dostupným "zásobárnám" na Internetu, společná jakási odcizenost, neboť postrádají nádech českého prostředí. A právě všechny tyto problémy se elegantně pokusila vyřešit svou původní kolekcí firma Zoner, jež přichází s tímto CD.

Co tedy v kolekci naleznete? Jak bývá zvykem, kliparty jsou rozděleny do řady kategorií pro snadnější hledání a používání. Můžete tak vybírat ze slušné zásoby motivů od přírodní tematiky po ryze civilizační výjevy a domnívám se, že z celé kolekce je opravdu cítit neotřelost a originalita (i když to může být individuální dojem). Prakticky všechny obrázky jsou výtvarně kvalitně vyvedeny, a zde nezbývá než souhlasit s proklamací výrobce, že v tomto směru nic neošidil. V řadě případů bych jejich výtvory doporučil jako zdařilou názornou demonstraci možností vektorové grafiky. Stejně přesvědčivě však již nepůsobí další zdůrazňovaná vlastnost kolekce, již bych nazval "domáckost". U některých kategorií je tato snaha dovedena opravdu k dokonalosti (např. při prohlížení hub jsem se opravdu cítil jako doma), jiné části kolekce (např. architektura) jsou také velmi blízké našemu prostředí a obsahují navíc přiměřenou příměs ze světa. Lépe však mohl být tento princip uplatněn u takových specifických témat, jako např. zvířata, květiny či armáda. Nesmíme opomenout ani další část kolekce, již tvoří slepé mapy. Potěšující je, že zde nalezneme jak staré, tak nové "vyšší územněsprávní celky", tedy kraje. Méně potěšující je fakt, že se asi vloudila chybička a např. jihlavský kraj se někde vytratil.

Technologickou výhodou jistě je, že celá kolekce je na CD zařazena ve dvou formátech jedním je WMF (univerzální formát pro aplikace Windows) a druhým ZMF (vlastní formát firmy Zoner pro Callisto). Pro pohodlné prohlížení je přiložen produkt Zoner Media Explorer, jenž je poměrně kvalitním nástrojem (samozřejmě v češtině), i když oproti špičkovému ACDSee je přece jen pomalejší. Jeho ovládání a vzhled jsou však velmi dobré. Jako bonus obsahuje CD navíc zkušební verze dalších produktů Zoneru včetně vlastního editoru Callisto.

Je-li vám práce s grafikou blízká, pak při koupi tohoto CD nemůžete udělat chybu. Vaše tiskoviny či webovské stránky mohou získat na svěžesti a neotřelosti, a navíc budou při troše kompozičního cítění s použitím tohoto materiálu dýchat domovinou.

České klipartypůvodní neokoukaný obsahkvalitní provedení klipartůzpůsob licencování klipartů

drobné chyby

Producent:ZONER softwareŽánr: katalog obrázkůJazyk: českýOS: Win 9x/NTCena: 492 Kč vč. DPHK recenzi poskytla firma:ZONER software, s. r. o., Koželužská 5, 602 00 Brno

JOSEF ŠKVORECKÝ ŽIVOT A DÍLO

Označíme-li Josefa Škvoreckého za jednoho z největších žijících českých literátů, těžko se tak dopustíme omylu. Jeho bohatá aktivita jak na poli tvůrčím, tak "vydavatelském" zanechala zřetelnou a dobře čitelnou stopu na posledních generacích této země, a proto není s podivem, že se autor dočkal "své" encyklopedie.

Hned zpočátku je třeba zdůraznit, že titul důsledně využívá možností digitálního ukládání dat a plně si zaslouží označení multimediální. Kromě tisíců stran psaného textu obsahuje stovky fotografií, videosekvence a zvukové záznamy, jež velmi dobře rozšiřují shromážděná fakta a ospravedlňují umístění "sebraných spisů" na CD. Při podrobnějším zkoumání rychle zjistíte, že celé dílko lze označit za vskutku výpravné. Vše začíná (ještě než vložíte disk do mechaniky) vkusným a informačně hodnotným bookletem, pokračuje přes kvalitní grafické provedení ovládacího programu a končí (u nás ne zcela běžným) důkladným výčtem autorského kolektivu, jenž se na vzniku produktu po tři léta podílel. Samotný obsah lze označit stejně dobře za impozantní jako za vyčerpávající. Věren naší národní faktograficko-didaktické tradici dominuje dílu životopis Škvoreckého, což však lze u encyklopedie dobře pochopit. Navíc v tomto případě, chceme-li autorovo životní dílo uchopit jako celek, je žádoucí se s ním letmo seznámit, aby nám některé důležité souvislosti neunikly (např. existence Sixty-Eight Publishers), a čtená forma v podání Jiřího Bartošky je opravdu potěšením. Nosným je však přece jen literární dílo, jež zde nalezneme v nebývalém rozměru a úplnosti, a provedení textů ve formátu PDF splňuje náročné požadavky na prezentaci tohoto typu. Pro milovníky faktografie jsou pak lahůdkou výborná bibliografie či související kvalitní přehledy "Lidé a události" či "Dokumenty". Neznalý uživatel tak získá úplnější obraz o Škvoreckém a pozná jej mimo jiné jako básníka, scénáristu či jazzmana. Mnohá jeho literární díla a především postavy tak získávají další realistický rozměr. Zároveň si vnímavý Škvoreckého čtenář může potvrdit své podezření, že velmi často a poeticky autor podává čtenáři "jen" to, co sám prožil. Velmi příjemným doplněním jsou filmové a zvukové ukázky a fotografie, jež umocňují mnohostrannost Škvoreckého díla a dále posilují lidský rozměr této encyklopedie. Na závěr (nikoliv významově) se zmíním o pěkně zpracované kapitole věnované Zdeně Salivarové-Škvorecké, která je nerozlučně spjata jak s životem klasika, tak s jeho dílem a publikační aktivitou.

Jak bývá u autorské firmy zvykem, produkt je kvalitně řemeslně zpracován, funguje bez problémů a nabízí intuitivní ovládání. Poskytuje tak perfektní zázemí pro multimediální dílo, jež snese nejpřísnější měřítka ve své kategorii a obsahově se určitě řadí mezi špičku na české scéně. Zkrátka, vřele doporučuji.

Josef Škvorecký

život a dílo obsah

technické zpracování

cena

Producent: Vyšší odborná škola a Soukromé gymnázium Josefa Škvoreckého, Společnost Josefa ŠkvoreckéhoŽánr: encyklopedieJazyk: českýOS: Win 9x/NTCena: 499 Kč vč. DPHK recenzi poskytla firma:On Time Solutions, a. s.,

Zelený pruh 95/97, 140 00 Praha 4

§§§§§


Internet Download Centrum - Automatizace "neautomatizovatelných" úloh

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0019

Tentokrát bychom vám opět rádi nabídli něco k jednomu tématu. Budeme hovořit o automatizaci procesů ve Windows, které jsou za běžných podmínek autonomními aplikacemi bez vzájemných vazeb.

Tak jako mytí auta nebo příprava pokrmu jsou procesy skládající se z více podprocesů, i na počítači. Když chceme dokončit např. proces přesunutí dokumentu na druhý počítač pomocí FTP (File Transfer Protocol), skládá se naše činnost z několika podprocesů. Toto nebývá problémem do té doby, dokud se velice podobný proces neopakuje rutinně dnes a denně. Právě o tuto tematiku lehce, a pokud možno co nejvíce populárně zavadíme v dnešním Internet Download Centru. Vybavuje-li se vám v souvislosti s tímto tématem slovo makro-rekordér, jste velmi blízko. Programy dále zmiňované jsou také schopny simulovat stisky kláves a klikání myší, což je sekundární činnost makro-rekordérů přehrání zaznamenaného makra. Makro-rekordéry mají ale tu zásadní nevýhodu, obzvlášť pokud nahrané makro není "ručně" modifikovatelné, že jsou silně závislé na systémových nastaveních a zejména na nastavení GUI (grafického uživatelského rozhraní).

Auto Files 1.211,4 MB; http://autofiles.hypermart.net

Auto Files je nástroj zejména pro automatizaci opakovaně prováděných úloh. Pokud by se jednalo o jednoduchou úlohu, nabízí se použití obyčejného plánovače. Úlohy ale bývají často složitější a hlavně bývá nutné k uskutečnění úlohy provést více kroků, a to mimo rámec jedné aplikace. Abychom byli trochu konkrétnější, povězme si, jak to funguje.

Aplikace Auto Files udržuje seznam úloh (jobs), což jsou skripty sekvenčně udávající postup, který vede k ucelenému zpracování požadovaného úkolu, jenž za normálních podmínek vyžaduje větší či menší úroveň uživatelské interakce. Nejběžnější typ uživatelské interakce je spuštění aplikace, uzavření aplikace, kopírování, mazání, komprimace (dekomprimace) souborů, či připojení na RAS (např. telefonické připojení sítě alias dial-up networking), přenesení souborů a odpojení. Při manuálním provádění těchto úkonů máte sice větší kontrolu nad celým procesem, ale může to velmi zdržovat. Auto Files může mnoho práce zvládnout za vás. Následující akce mohou být zařazeny do skriptu, pokud nainstalujete všechny plug-iny s Auto Files standardně dodávané:

- vytáčené připojení k síti (RAS)- operace s okny aplikací vytažení okna vpřed (focus), maximalizace, minimalizace, obnovení, zavření, skrytí a odkrytí

- vestavěný přenos souborů přes TCP/IP FTP download i upload, HTTP download

- vestavěné posílání pošty (SMTP) a kontrola pošty (POP3)

- komprimace a dekomprimace ve standardizovaném formátu ZIP

- spuštění a ukončení servisu ve Windows NT

- zobrazení dialogového okénka se zprávou, popřípadě doprovázeno zvukem

- spuštění další aplikace a jakéhokoliv souboru asociovaného s aplikací

- kopírování, přesun, mazání souborů

- synchronizování složek (jednosměrně či obousměrně)

- spuštění další úlohy definované v Auto Files

- vypnutí Windows (celého PC v případě ATX provedení)

- vytvoření textového souboru

- poslání zprávy WinPopup

- vytisknutí dokumentu

- odeslání simulovaného stisku klávesy vybrané aplikaci

- vynucení libovolně dlouhé pauzy ve skriptu mezi jednotlivými kroky.

Jestli vám tento výčet zní slibně, přečtěte si se stejným zájmem i výčet následující, jenž specifikuje podmíněnost jobů. Spuštění jobu (trigger) nemusí být prováděno jen ručně nebo naplánováno na předem známý čas. Naopak, start jobu může být závislý na předem časově neodhadnutelných okolnostech, které však mohou mít velmi vysokou informační hodnotu:

- změna času- docházející baterie PC- změna tiskové fronty (souvisí se změnou tiskárny)- změna zařízení (např. přidání nebo odebrání plug & play zařízení)

- změna palety

- změna nastavení displeje

- stisknutí klávesové zkratky

- vypínání počítače

- změna obsahu vybraného adresáře

- klepnutím na tray ikonu.

Job potom sám reportuje svůj stav v jedné z následujících pěti možností:

- Manual run job může být spuštěn jen ručně a přímo z programu Auto Files- Idle job čeká na první vyhovující podmínku, aby se vzápětí spustil- Disabled job je blokován- Runned job je spuštěn- Stopped job byl manuálně zastaven (přerušen).

I když program do současné verze nepodporuje větvení jobů podle výsledků jednotlivých kroků, intuice nám napovídá, že do budoucna se s tím pravděpodobně počítá. Skriptovací jazyk už v současné verzi podporuje zástupné předdefinované proměnné jako např. %DayOfWeek%, které je pro volající akci nahrazeno skutečnou hodnotou v tomto případě aktuálním dnem. Vedle předdefinovaných proměnných můžeme definovat své vlastní proměnné (user variables), rovněž z obou stran uzavřené symbolem "procento". V současné době se oba typy proměnných dají využít k velice elementárním účelům, ale v budoucnu by mohly být součástí základny pro větvené skriptování.

Pokud jste se už někdy zabývali problematikou automatizace úloh ve Windows, nutně jste zde museli postrádat odpověď na to, jak zacházet s aplikací, která přímo za svého běhu vyžaduje interakci od uživatele. Např. ukončující se aplikace na vás může vznést dotaz "Chcete před ukončením aplikace uložit všechny dokumenty?". Jakmile se hláška obdobného stylu objeví na obrazovce, je veškerá automatizace tatam. Tedy pokud nejste schopni pomocí skriptu aplikaci říci, že byla stisknuta určitá klávesa nebo klávesová kombinace, případně stisknuto některé z tlačítek myši na vhodné pozici. Ani jedno z toho však program Auto Files v současné verzi neumí, ale nic vám nebrání kombinovat Auto Files s jinými produkty, které toto dovedou.

Licence: shareware, 49 USD, zkušební doba 30 dníOperační systém: 32bitová Windows

AutoIt 2.32360 KB;http://www.hiddensoft.com/AutoIt

AutoIt je aplikací, kterou je možné naprosto bez problémů používat samostatně. Je velice silná a disponuje low-level ("nízkoúrovňovými") možnostmi, jimiž např. výše uvedený Auto Files nedisponuje. AutoIt ale není tak fantasticky snadno skriptovatelný jako Auto Files a nízkoúrovňové služby jej dělají velmi obtížně přenositelným zejména co se národního prostřední operačního systému a aplikací týče. Nabízí se nám provést většinu akcí v Auto Files, a v případě nutnosti sáhnout po AutoItu. Skripty AutoItu sice nejsou kompatibilní se skripty AutoFiles, ale program AutoIt je dodáván s run-time modulem, takže výsledným "skriptem" AutoIt může být spustitelný Win32 soubor, který lze velmi pohodlně zavolat programem Auto Files.

Pokud namítáte, že jsme věc až příliš překombinovali, zkuste si vzít reálný problém a zrealizovat ho. Skriptování AutoItu není pro programátora nijak složité, avšak i pro pokročilého uživatele je odrazující když vidí u konkurence něco "klikacího". Navíc AutoIt nemá triggerovací možnosti jako Auto Files a nemá vestavěné plug-iny, významně usnadňující a lépe zabezpečující nejběžněji používané akce. Je-li ale bezpodmínečnou nutností odkliknout nějaký dialog, AutoItu (nebo obdobně silnému programu) se nevyhneme.

Stručný přehled základních funkcí:

- vytváření smyček a podpogramů (sub-routines)- přidání a manipulace s proměnnými- detekce existence okna- detekce aktivního okna- zobrazení informačního dialogu- zobrazení vstupního dialogu- čtení a zápis standardizovaného INI souboru

- simulace kliknutí myší

- simulace tažení myší

- simulace pohybu myši

- spuštění programu

- čekání na spuštění programu

- simulace stisku klávesy (libovolné a nezávisle na prostředí)

- vypnutí nebo restartování Windows

- vynucení pauzy

- uzavření okna/aplikace

- bezpodmínečné (násilné) uzavření okna/aplikace

- skrytí a zpětné zobrazení okna

- obnovení (restore), minimalizace a maximalizace okna

- přesunutí okna, nastavení nových dimenzí.

Licence: freewareOperační systém: 32bitová Windows

Automate 44 MB;http://www.unisyn.com/automate/

Vysoce profesionální, ale trochu nákladnější řešení je Automate 4. Na první pohled aplikace velice podobná Auto Files, ale nabízí velice užitečné a komfortní funkce, které Auto Files postrádá. Následující podmnožina akcí, dostupných v Automate 4, svědčí o jeho přednostech:

- spuštění DDE (dynamic data exchange) příkazu. Pokud aplikace, jíž chceme automatizovat, podporuje DDE, je toto velmi silná a poměrně bezpečná cesta- ping vzdáleného IP adresovatelného zařízení. Podle výsledku je možné přerušit job nebo spustit job další

- FTP upload, download a další velmi užitečné funkce

- použití schránky (clipboardu)

- zabezpečení dočasné zamknutí myši a klávesnice

- spuštění Visual Basic skriptu.

Výše uvedené akce mohou být zapnuty následujícími událostmi:

- horkou klávesou nebo sérií po sobě následujících stisků- objevením specifikovaného okna- počítač je ve stavu idle nezpracovává se žádná úloha- při startu Automate 4- spuštěním spořiče obrazovky

- odlogování uživatele ze systému

- změna času

- volná paměť systému klesla pod danou mez

- přidání/odebrání zařízení

- změna nastavení obrazovky

- změna palety

- změna spooleru.

Reakce na změnu obsahu složky zde není podporována. Úlohy mohou být dále chráněny heslem před neautorizovaným použitím a mohou být priorizovány. Funkcí \Deploy\ je možné asociovat k jobu lokální i vzdálené soubory, které používá, a tím se usnadní přenositelnost jobů na jiné počítače. Toto lze vhodně využít při nainstalování samostatného serverového balíku AES (Automate Enterprise Server).

Licence: shareware, 59,95 USD, zkušební doba 30 dníOperační systém: 32bitová Windows

§§§§§


Přeměňte chaos v řád - Symantec ACT! 2000 5.0

Vladimír Vondráček

c99p0816

Leckdo má ve svých věcech nepořádek, nebo snad jemněji řečeno nesoulad. Pro obyčejné smrtelníky nemá tento nesoulad zpravidla žádné vážnější důsledky, ovšem jsou mezi námi tací, pro které by nepořádek v jejich osobních věcech mohl způsobit i větší problémy. To jsou manažeři, vedoucí pracovníci a vůbec osoby, jejichž jednání má dalekosáhlý dopad na okolí. Právě těmto (ale i nám, co zapomeneme vše a hned) je určen produkt Symantecu, nazvaný ACT! 2000. Pro uživatele to nemusí být pojem neznámý. Tohle je ovšem zbrusu nová verze.

Samotná aplikace se skládá ze tří "pilířů". Jedním z nich je správce kontaktů, druhým pak organizátor času a třetím komunikační rozhraní.

Schůzky a kontakty

Život mnoha lidí se skládá ze schůzek se zpravidla větším počtem osob. Aby se pak nestávalo, že zvednete sluchátko telefonu, v němž rozčilený hlas nadává, že jste někam nepřišli, je tu organizátor času. Dovoluje plánovat povinnosti s rozlišením, které si zvolíte (nejčastěji ve čtvrthodinových intervalech). Událostem v kalendáři lze přiřadit jednu ze tří priorit, a případně nastavit i alarm, který na schůzku upozorní s dostatečným předstihem. Takto si lze naplánovat život po hodinách na několik let dopředu. Možné je ale ukládat i již uskutečněné schůzky a k nim příslušné komentáře. To pomůže lépe se zorientovat v problematice, na kterou jste již pozapomněli.

Kromě toho, že víte, kdy a kde máte schůzku, je třeba ještě vědět, kdo na vás bude na daném místě čekat. Pro tyto případy slouží druhý jmenovaný "pilíř", správce kontaktů. Jednotlivé kontakty lze poměrně přesně determinovat nejen pomocí jména a organizace, ve které dotyční pracují, ale např. i pomocí adres, telefonních čísel, pozic ve firmě či prostým oslovením. Pokud je kontaktů přece jen povícero, je vhodné je uspořádat do skupin podle společných znaků. Pochopitelně lze vytvářet i podskupiny pro více strukturovanou informaci. Orientace v takovéto kartotéce je pak jednoduchá a přehledná, ne jako v nekonečných řadách kovových registratur. Pokud vás ale napadla kacířská myšlenka, že počítač je přece jen méně spolehlivý než solidně natištěný záznam, pak vězte, že i na to je pamatováno. Program nutí uživatele v nastavených intervalech databázi archivovat, a to přednostně na kapacitní média (jako je ZIP či CD).

Třetím pilířem je komunikace, tedy možnost odesílání pošty, ať již indi-viduální či hromadné. To ovšem není žádný pilíř, řeknete si. No, uvidíte.

Komunikuji a organizuji

Většina dnešních pracovišť má více než jednoho pracovníka a jistě jich je spousta takových, co mají tolik pracovníků, že to prakticky znemožňuje nějaké blízké kontakty. Proto je do ACT! 2000 zakomponována možnost jisté administrace uživatelů. Lze je úkolovat a sledovat jejich postup, aniž by bylo třeba náročně svolávat porady. Prostě se pracovníkovi do kalendáře vloží příslušné položky, a program ho pak pohání místo vás. Navíc je schopen podat zprávu o postupu jednotlivých projektů. A to nejen z vaší vlastní kanceláře, ale vlastně odkudkoli. Musíte být ovšem schopen se připojit na příslušnou databázi, např. z notebooku. Rázně tím ukončíte pocit myší, že mají pré, neboť kocour není doma.

Vzhled

Aplikace je upořádána přehledně a hlavně nevyžaduje mnoho času naučit se s ní pracovat. Nejdelší dobu tak zabere samotné vložení kontaktů do adresáře. Tato úvodní fáze však uživatele seznámí s ovládáním programu, takže následné vkládání údajů je stále jednodušší. Přehledná lišta v levé části hlavního okna dovoluje rychlé přecházení mezi součástmi aplikace.

Produkt není bohužel k dispozici v lokalizované verzi, nicméně údaje do databáze lze pochopitelně zadávat i s diakritikou.

Dodám ještě, jak již číslovka v názvu naznačuje, že aplikace je plně připravena na přechod na data po roce 2000.

Symantec ACT! 2000 5.0

přehledné a jednotné prostředí

není lokalizován

K recenzi poskytla firma:PR agentura VirklisNa zámecké 8, Praha 4Cena: 9 200 Kč (bez DPH)

§§§§§


Velmi obsáhlá, velmi objemná - MS Encarta Encyclopedia Deluxe 2000 & Interactive World Atlas 2000

Vladimír Vondráček

c99p0817

Povšechně lze o obou recenzovaných produktech říci asi následující: jsou založeny na vlastnostech Internet Exploreru a navigace je tedy podobná, ovšem přizpůsobena nárokům encyklopedie. Prohledávání je pohodlné a intuitivní, není problém se v aplikaci zorientovat a velmi rychle s ní začít pracovat. To posunuje počítačovou encyklopedii blíže její papírové podobě, kterou se není třeba učit ovládat vůbec. Rozsahem ovšem tyto encyklopedie předčí leckterou klasickou tištěnou. Samozřejmou výhodou je pak fulltextové vyhledávání napříč všemi dostupnými hesly.

ENCYCLOPEDIA deluxe 2000

Mezi desítkami tisíc hesel, tisícovkami ilustrací, obrázků a zvukových ukázek a více než stovkou videoukázek jen těžko nenaleznete to, co hledáte. Pochopitelně zde nejsou obsažena všechna témata do hloubky, nicméně detailnost některých faktografických souborů je, řekl bych, udivující. Velmi podrobné a přesné informace o snad všech zemích světa, živočišných druzích či jazycích jsou doplněny ilustrativními ukázkami. Jestli ovšem nejste spokojeni s přesností nalezené informace, je připravena desítka tisíc odkazů na Web, kde je možno nalézt detailnější údaje. Tato encyklopedie se navíc snaží takříkajíc nevyjít z módy, a proto Encarta nabízí pravidelnou aktualizaci údajů v databázích pomocí Internetu. Poměrně zajímavým přídatkem k jinak kvalitním informacím je možnost nainstalovat podporu čtení textů. Nezní to sice nijak zvlášť libě, nicméně je dobře rozumnět, tedy pokud umíte anglicky. Celá encyklopedie je bohužel v tomto jazyce.

INTERACTIVE world ATLAS 2000

Druhou, jistě neméně pozoruhodnou aplikací je interaktivní atlas světa. K prostředí tohoto není moc co dodat, jestliže jste přečetli předchozí odstavce. Tento program je však zaměřen hlouběji na geografické, živočišné a faktografické údaje o naší krásné planetě. Protože nemá tak široký záběr jako Encyclopedia, bylo možno informace pojmout více do hloubky. Ačkoliv by se někdo mohl domnívat, že atlas je jen soubor map, tento obsahuje i spoustu článků a faktografických údajů. O každé zemi se dozvíte všechny potřebné detaily. Kromě toho lze určit i zeměpisnou polohu kteréhokoliv místa na světě, a mapy lze navíc zobrazit více než dvaceti způsoby. Každá země je také dokumentována řadou fotografií (jejich celkový počet přesahuje sedm tisíc). Některé fotografie jsou doprovázeny i příslušnými zvuky (např. záběr na jihomoravskou krajinu je doprovozen lidovou písní místního kraje). Nalezení většího města či geografického útvaru je většinou bezproblémové, v atlasu je zaneseno na 1,8 milionu místních jmen. Pro detailnější informace lze (stejně jako v encyklopedii) využít některý z více než dvanácti tisíc webových linků. Atlas je rovněž v anglické verzi.

Závěrem

lze konstatovat, že se jedná o rozsáhlou a objemnou encyklopedii s velmi širokým záběrem a s kvalitními informacemi. Autoři se střežili jakýchkoliv sporných nebo nevyjasněných témat, která by mohla působit tendenčně. Vše je pojato čistě faktograficky a formálně.

Škoda jen, že celá encyklopedie i atlas jsou pouze v angličtině. Tuto stížnost však čtete již potřetí, a možná vás již nudí. Nicméně si myslím, že takto kvalitní encyklopedie by jistě našla svoje místo například na školách pro doplnění si znalostí a rozšíření obzorů v tématech, která studenty zajímají. Studenti zejména nižších ročníků škol však pravděpodobně nebudou vybaveni dostatečnými jazykovými znalostmi.

Oproti minulým verzím Encarty se pochopitelně jedná o aktualizaci všech údajů a pozměnění uživatelského rozhraní při zachování všech vymožeností. Navíc je obsažen větší počet virtuálních procházek po různých zemích (i po Praze), jak v atlase, tak v encyklopedii.

Práce, nebo spíše studium, je tak velmi podobná brouzdání po Internetu s tím, že nalezená informace bude vždy kvalitní a přesná a k tomu by měly přece encyklopedie a atlasy sloužit.

 MS Encarta EncyclopediaDeluxe 2000 & InteractiveWorld Atlas 2000objem informacíkvalita zpracovánínení česky

K recenzi poskytla firma:Microsoft, s. r. o.Novodvorská 1010, Praha 4Cena: 2 500 Kč (Encyclopedia), 1 800 Kč (World Atlas) bez DPH

§§§§§


Nástroj Pro výkladní skříň - Macromedia Dreamweaver 2

Vladimír Vondráček

c99p0818

V dnešní době e-byznisu a elektronického obchodování se na Internet přesunuly i výkladní skříně aktérů tohoto dění. A protože dobrá výkladní skříň je nemalou měrou účastna na úspěchu prodeje, musí vypadat k světu.

Program Dreamweaver je určen pro vytváření moderních a atraktivních stránek pro elektronickou prezentaci. Nenadchne ovšem skalní příznivce psaní zdrojového HTML kódu v Notepadu, neboť se jedná o podstatně uživatelsky příjemnější způsob tvorby. Svou podstatou se přibližuje psaní dokumentů v pokročilejších editorech typu Wordu.

Začínáme dělat web

Po nainstalování jsem si vyhrnul rukávy a řekl jsem si vzhůru na to... Tak úplně jednoduché to není. Po spuštění programu se totiž otevře hned několik oken, všeliké velikosti a všelikého umístění po pracovní ploše. Naštěstí je přiložen manuál, který případné dotazy a nejasnosti rychle rozptýlí. Ale teprve praxe je tím pravým zdrojem poznání. Je tedy připraven i demonstrativní web-site, na němž lze snadno demonstrovat principy použití jednotlivých komponent programu, rozesetých po celé ploše.

Jednoduchá kuchařka pro práci s tímto programem je následující: nejprve je třeba vytvořit obraz budoucího situ, spolu s jeho budoucím umístěním na Webu. V jednom z oken je pak sledován aktuální stav situ na lokálním počítači a zároveň stav jeho obrazu na počítači vzdáleném. Automaticky je tedy počítáno se stavem, kdy se webovská prezentace vyvíjí na samostatném počítači, na kterém se i odzkouší. Pak se jednoduše exportuje pomocí protokolu ftp na příslušnou lokaci na Internetu. Tento postup je přirozeně nejlepší možností tvorby sitů. Lze exportovat jednak celý obraz z lokálního počítače, tak i jednotlivé soubory podle uživatelem zadaných pravidel.

Samotný editor stránek podporuje metody přesouvání objektů myší, bezproblémové je měnění například fontů, velikostí písma či dalších parametrů stránky. Vkládání jakýchkoli objektů je většinou otázkou jednoho kliknutí a pak nalezení odpovídajícího objektu někde na disku (případně na Internetu). Následně je objekt korektně umístěn do hierarchie situ, tak aby při přenesení na Síť správně fungoval.

Co se týče snadnosti práce, je těžké říci jednoznačné slovo. Vytvořit jednoduchou stránku, tvořenou v podstatě jen textem, je stejně prosté jako napsat tento text v jakémkoliv editoru. Provázat pak jednotlivé stránky pomocí odkazů navzájem je taktéž dílem okamžiku a každý, kdo alespoň někdy něco dělal na počítači, je takový site schopen vytvořit během několika málo minut (či hodin, podle toho jak rychle je schopen psát). Asi všichni mi ale dají za pravdu, že webovská stránka zaplněná písmenky oko nepřitáhne a duši nepotěší. A s rostoucí složitostí, barevností a rozmanitostí roste i potřeba naučit se s programem pořádně pracovat dělat složité věci nějak zvlášť jednoduše prostě nejde. Kdo byl ale schopen naučit se pracovat třeba s již zmíněným Wordem, měl by zvládnout publikovat i pomocí tohoto produktu.

Pokročilosti a vymoženosti

V předchozím odstavci je zmíněno vkládání objektů, tedy obrázků, animací a podobných věcí, které dělají webovou stránku atraktivnější. Kde je ale vzít, toť otázka (takřka antinerudovská). Jednou z možností je prolézat archivy na Webu a strávit spoustu času jejich prohlížením, abyste nakonec zjistili, že to barevně stejně není ono. Další alternativou je vyloupnout pěkný obrázek přímo z již existující prezentace. Ani jedna z možností však není nijak zvlášť přitažlivá. Navíc vědomí, že stránek se stejnými obrázky bude na Webu pravděpodobně na stovky, rovněž nedodá prezentaci správný punc originality. Proto je na disku přibaleno pár trial (bohužel) verzí dalších produktů od Macromedie.

Těch stěžejních (alespoň dle mého názoru) je celá čtveřice. Jedná se o Freehand, Flash, Fireworks a Generator.

Jak již název naznačuje, Freehand je kreslicí nástroj na primární výrobu obrázků a jejich pozdější příslušné upravování. Flash pak pomocí poměrně jednoduchého rozhraní a s výborným tutorialem nabízí prostředí pro výrobu animovaných banerů. Program Generator zase nabízí rozšíření možností aplikace Flash. A nakonec je tu Fireworks, jež pomocí množství šablon a stylů umožňuje vlastní tvorbu grafických objektů. Škoda, že se jedná jen o trial verze. Jejich společná filosofie ovládání, stejná jako v Dreamweaveru, a možnosti určitě přitáhnou mnohé z uživatelů.

Několik slov závěrem

Tak trochu nepříjemné je, že celá aplikace je k dispozici pouze v angličtině a mám takový dojem, že lokalizaci zřejmě nelze očekávat. Volba fontů a hlavně kódování nicméně umožňuje vytvářet stránky v češtině. Konečně českou vizáž lze uložit jako šablonu a používat ji. Celkově se jedná o velmi mocný nástroj pro vytváření všemožných webovských stránek spolu s moderními prvky, jako jsou animace, vkládání zvuků, skriptů, prvků ActiveX a podobných libůstek, které dnešní Internet nabízí. Svoje uživatele najde tento produkt zřejmě v řadách profesionálních tvůrců webovských stránek a bude jim důstojným partnerem.

Macromedia DreamWeaver 2

kvalitní možnosti produktunení lokalizován

K recenzi poskytla firma:Mediacomp, Olomouc

§§§§§


Jak se dělal Polda 2

Václav Valeš

c99p0819

Jednou z nemnoha firem, které se pokoušejí zásobovat náš trh původními hrami české produkce, je i společnost Zima software. Nejprve to byl dungeon Prokletí Eridenu, následovaný dvěma originálními strategiemi Mutarium a Signus: The artefact wars. Kvalita těchto produktů se sice postupně zvyšovala, ale zejména co se technologického zpracování týče, nemohla ani zčásti konkurovat zahraničním titulům. Nápad naprogramovat adventuru býval typickým znakem valné většiny českých her (díky své nenáročnosti na vývoj), ale u firmy Zima software přišli se svou první adventurou v těsném sledu po vydání konkurenční hry "Horké léto". Podobný humor, styl i kvalitní dabing známými osobnostmi jakoby horkému létu vypadl z oka. Každopádně to nic nemění na faktu, že Polda se svými deseti tisíci prodaných kopií stal zatím nejúspěšnější českou hrou. A nyní, v čase vánočním, je pro nás přichystáno pokračování Poldy, nápaditě pojmenované Polda 2. V době, kdy jsou adventury jako žánr mezi přívalem 3D akcí a strategií téměř na seznamu ohrožených druhů, je to počin chvályhodný a pro české hráče dvojnásob přínosný. Samotná hra již za chvíli dorazí na police obchodů, ale my jsme se vydali přímo za jejími autory do sídla firmy Zima software, abychom vám přiblížili pozadí přípravy této očekávané hry.

Záměr autorů byl jednoznačný: za každou cenu se nesnížit k obyčejnému pokračování byť úspěšného předchůdce a přinést na trh zcela nový produkt, který bude s prvním dílem spojovat pouze postavička hlavního hrdiny neohroženého policisty Pankráce. Tomu odpovídá i obsazení programátorského týmu. S jedním z grafiků nové hry, designérem Danem Faltou, jsme si povídali o tom, kterak Polda 2 na svět přišel. Dan není na poli počítačového designování žádným nováčkem, má za sebou už práci na hrách Colony 28 a Brány Skeldalu.

Prozradil nám, že při tvorbě pozadí byl pro všechny lokace přísně zachován stejný úhel pohledu kamery, přičemž některé z nich navíc obsahují i několik paralaxních rovin. Veškeré návrhy místností byly nejdříve malovány tužkou na papír (je jich padesát), a posléze skenovány a vybarvovány na počítači v dvojnásobném grafickém rozlišení (tedy 1 280 x 960 bodů). Oproti tomu postavičky, kterých ve hře nalezneme čtyřicet pět, byly vytvářeny na počítači přímo a následně zakomponovány do skenovaných lokací. Navíc každá z dvou stovek akcí, které může polda Pankrác provádět, je plně animovaná, a to hned ve třech rovinách v závislosti na pozici poldy na obrazovce. Co se zpracování týče, myslím, že není na trhu příliš mnoho tuzemských her, které by se mohly s Poldou 2 srovnávat. Jediným titulem, jenž by mu mohl konkurovat, je Horké léto 2. Každopádně technické zpracování je pouze nosnou konstrukcí pro samotný děj hry. Ani zde nenarazíme na plytký scénář plný infantilního humoru (tedy opět výrazný posun oproti prvnímu dílu) a dohrání celé hry vám rozhodně nezabere jedno odpoledne. Jen rozhovory tu zabírají téměř šest hodin, přičemž těšit se můžeme krom jiných na hlasy Luďka Soboty, Jiřího Lábuse, Petra Nárožného a Jiřího Faltuse. Od dob Dreamlandu je to asi porvé, kdy za technickým zpracováním výrazně nezaostává ani stránka dějová. Příznivce logických problémů jistě potěší šest originálních celoobrazovkových puzzlů.

Z příběhu hry vám prozradím pouze to, že se točí okolo únosu vítězky miss klonovaných krásek v městečku Marsias, a že se opravdu je nač těšit. Třeba na nepovedený klon Boženy Němcové, cirkus Lunetik a jeho kvarteto opičáků pějících rodinné hity, a třeba i kádra B. I. S. Baštu. Okusit si tohle vše "na vlastní myš" můžete koneckonců sami na pulty obchodů dorazí Polda 2 co nevidět.

 Rozhovor s Luďkem Sobotou dabérem policisty Pankráce ve hře Polda 2

- odlišuje se v něčem dabing virtuální počítačové postavy od propůjčování svého hlasu "živé" postavě ve filmu? Jaká práce je pro vás příjemnější?

Já jsem většinou dělal takzvané postsynchrony, to znamená, že jsem vlastně daboval sama sebe. To je složitější v tom, že se sobě musíte strefit takzvaně do pusy, když se vidíte na plátně. Dabing virtuální počítačové postavy je o tohle jednodušší. Jinak je to složité v tom, že si musíte v představě vymyslet postavu (nebo podle obrázku) a tu postavu "držet" po celou dobu natáčení.

- Herní produkce začíná válcovat ostatní odvětví zábavního průmyslu včetně filmu. Jak se díváte na dobu, kdy známější budou slavné osobnosti z počítačových her než ty z televizních obrazovek a pláten kin?

Já moc počítačové hry nehraju. To spíše můj jedenáctiletý syn. Možná, že pro jeho generaci to tak bude, ale spíš si myslím, že "živý" herec bude pořád na prvním místě.

- Zahrajete si hru "Polda 2"? A jaký je váš vztah k počítačovým hrám jako celku?

Tu hru si samozřejmě zahraju, ale jinak, jak už jsem řekl ty hry víc berou mého kluka. To znamená, že to má určitě velkou budoucnost.

§§§§§


Těsně před rokem 2000 - Windows 98 CZ Druhé vydání

Jaromír Luhan

c99p0820

Ještě před objevením konečné verze Windows 2000 uvedl Microsoft na trh vylepšená Windows 98 s krycím jménem Druhé vydání. Částečně se jedná o produkt volně stažitelný z Internetu, část je však šířena pouze klasickými komerčními postupy.

Volná část obsahuje sadu oprav a aktualizací (včetně několika úprav s ohledem na přechod do roku 2000) dodávanou již dříve pod označením Service Pack 1. Najdete ji také na internetové adrese http://windowsupdate.microsoft.com. Nás však bude zajímat spíše část komerční, neboť obsahuje některé zajímavé novinky. Na své si přijdou především uživatelé Internetu a multimédií, protože byly inovovány zejména některé standardní programy z této oblasti. Windows 98 Druhé vydání obsahují novou verzi Internet Exploreru 5.0, dále pak Outlook Express 5, NetMeeting 3, herní rozhraní DirectX ve verzi 6.1 a přehrávač Windows Media Player 6.1. Na obrázku 1 můžete vidět vylepšené prostředí Outlook Expressu 5, které v mnohém připomíná vzhled programu Outlook a je daleko přehlednější a flexibilnější než předešlé verze Expressu. Zatímco inovovaný DirectX má přinést nové zážitky hráčům, rozšířený Media Player potěší milovníky multimediálního světa podporou formátů Windows Media (ASF), MP3, WAW, AVI a MPEG.

Asi nejzajímavější a největší novinkou je sdílení internetového připojení. Pracuje podobně, jak byli dosud zvyklí uživatelé různých proxy-produktů třetích firem, tedy jeden počítač sítě má připojený modem (nebo jiné rozhraní do Internetu) a zprostředkovává jej ostatním uživatelům lokální sítě. Na rozdíl od produktů třetích firem je služba sdílení komfortněji zabalená a maximálně automatizovaná, takže by její instalaci měli zvládnout i hodně laičtí uživatelé. Na straně serveru kupříkladu stačí pouze vyplnit dialog z obrázku 2. Problémem může být, že služba dost intenzivně zasahuje do síťového nastavení počítače, takže výsledek instalace nemusí dopadnout jednoznačně pozitivně.

Sdílené připojení umožní díky schopnosti paralelního přenosu více webových stránek najednou lepší využití přenosové kapacity zejména u rychlejších spojových prostředků. Ušetří také náklady vyvolané zřizováním více telefonních linek a dalších účtů u poskytovatelů Internetu, protože komunikujete pouze přes jeden účet. Využitelnost funkce ještě zvýší podpora nových modemových technologií integrovaná přímo do jádra Windows. Podporovány jsou kabelové modemy, přenos PPP přes ATM ADSL, modemy PCI a USB. Efektivnější je nyní i použití širokopásmových modemů.

Poslední sada novinek Druhého vydání spadá do oblasti podpory nového hardwaru. Vylepšena byla obsluha sběrnice USB, doplněna podpora vysokorychlostních přenosů podle standardu IEEE 1394 (lepší možnosti přenosu dat z digitálních fotoaparátů a systémů pro ukládání dat), a v neposlední řadě také práce s funkcemi 3D a video implementovanými v procesorech Pentium III.

A jak se budou chovat Windows 98 Druhé vydání ve vašem počítači ve skutečnosti? Těžko říct! Je pravda, že počet mých instalačních pokusů nemá dostatečnou vypovídací schopnost z hlediska statistiky. Nicméně se mi potvrdila stará pravda, že na fungující systém se nemá sahat. Do upgradu jsme se pustil pln optimismu vyvolaného poměrně bezproblémovým přechodem z verze 95 na 98. Tentokrát se však pokusy neobešly ani v jednom případě bez drobných ústrků, kdy se mi sem tam ztratila nějaká důležitá knihovna, nebo ta či ona již fungující část přestala pracovat. Také průběh instalace, kdy při každém restartu (a že jich není málo) musíte odklepávat chybovou hlášku o špatných odkazech na nějaký systémový soubor, aby po posledním spuštění bylo zase všechno v pořádku, je vhodný jen pro dostatečně silné nátury. Ani zlepšení stability systému mi nepřipadá nijak závratné. Každopádně si poněkud kacířsky dovolím zopakovat své doporučení z minulé recenze na Windows 98 získané dobrodiní ve valné většině případů nevykompenzuje úsilí věnované přeinstalaci systému. Pokud však potřebujete některou z výše uvedených vlastností (kupříkladu sdílení internetového připojení se jeví jako velice šikovné) a jste ochotni strávit hodinku instalováním, není cena upgradu (cca 500 Kč) tak vysoká, aby se vám nevyplatila.

Windows 98 CZ druhé vydání

sdílení internetového připojenívylepšená práce s USBpodpora přehrávání s MP3dlouhá instalace i u upgrade z 1. vydání

K recenzi poskytla firma:Microsoft, s. r. o.Novodvorská 1010, Praha 4Cena: 7 890 Kč (bez DPH)

§§§§§


02/2003

$$$$$


Novinky


Milé čtenářky, milí čtenáři,

J. Pelikánová

c03pedit

Letošní rok si troufám označit za přelomový v pronikání spotřební elektroniky do IT. Zcela zřejmě se tento fakt projevil hned na počátku roku na výstavě CES (Consumer Electronics Show) v americkém Las Vegas. Tato výstava poprvé v historii "předběhla" věhlasný podzimní Comdex. Nejen tím, že ji neopomenuli navštívit a přednést zde své vize všichni důležití kapitáni počítačového průmyslu, ale i rozlohou na ploše velikosti 48 fotbalových stadionů bylo vidět vše, co se letos v průběhu roku objeví na pultech snad i v Evropě. Myslím si, že se máme na co těšit. Svět "šedivých a uniformních" počítačů postupně přechází do světa zábavy. A tak heslo pro letošní rok zní zábava. Máme tady digitální svět, ve kterém budeme nejen na počítači pracovat, ale k dispozici bude řada různých zařízení, s jejichž pomocí budeme poslouchat, zobrazovat, hrát si a bavit se. Zatím pro taková zařízení existuje nepřeložitelný termín gadgets. Postřehy z CESu přineseme v příštím čísle.

A pár statistických údajů pro dokreslení věci: prodej spotřební elektroniky v letošním roce v USA vzroste oproti minulému roku o 3,5 %. Základním hybatelem růstu jsou digitální produkty v oblasti videa jsou to stolní DVD přehrávače, které patří mezi nejrychleji rostoucí technologie všech dob. V USA má DVD přehrávač doma 35 % domácností. Dále je patrná rychlá adaptace na digitální audio. Zatímco prodej zařízení analogového audia klesal, tak audio zachránil před propadem právě prodej digitálních zařízení. I přes zmatky ohledně autorských práv překonal prodej MP3 přehrávačů všechna očekávání v USA se jich prodalo 1,7 milionu kusů (v roce 2002) a pro letošní rok se předpovídá prodej 2,1 milionu kusů. Odhady říkají, že v USA se letos prodá 11 milionů digitálních fotoaparátů. V oblasti PC se očekává nárůst prodeje asi o 4 procenta, a to kvůli nárůstu specifikací PC a díky digitálním médiím. Trh s elektronickými hrami se bude v roce 2003 pohybovat na úrovni 12 miliard dolarů (poznámka: zvlášť zajímavé v porovnání s prodeji PC, těch se prodá "jen" za 11 miliard).

Pěkné počtení a rychlé pokroky v angličtině, pokud se do ní dáte pomocí našeho CD.

§§§§§


Domácí kino od NECu

Michal Bareš

c03p0039

Společnost PBN Technologies uvedla na český trh novinku v podobě datového projektoru NEC HT1000, určeného především pro domácí kina. Jelikož se jedná o datový projektor určený především pro provoz v domácnostech, spojuje v sobě kompaktní rozměry, dostatečný výkon, extrémně tichý chod a dostatečný počet zdrojových vstupů signálu (k dispozici je kromě klasického VGA i vstup pro digitální signál DVI-D a S-Video, na přístroji najdeme i konektory SCART a Cinch). NEC HT1000 je založen na projekční technologii DLP, jeho maximální svítivost je 1 000 ANSI lumenů a kontrast dosahuje úrovně 3 000 : 1. Vzhledem k tomu, že primárním posláním projektoru je multimediální domácí provoz a hlavně promítání filmů, podporuje nejen běžný formát obrazu 4 : 3, ale i v kinematografické oblasti stále používanější 16 : 9. Obraz s nativním rozlišením 1 024 x 768 bodů je na plátno promítán ve velikosti úhlopříčky od 1,01 po 5,54 metru. Celková rozlišovací schopnost projektoru s využitím přepočítávání je v rozmezí 720 x 480 až po 1 920 x 1 080 bodů (standard HDTV). Zajímavostí je, že díky integrovanému slotu pro karty PC Card lze NEC HT1000 připojit ke zdroji datového signálu i bezdrátově.

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0040

HP proti padělatelům

Jako součást celosvětové iniciativy se firma Hewlett-Packard, která nedávno získala společnost Compaq Corporation, rozhodla spustit kampaň proti padělání jejího spotřebního zboží, jako jsou např. inkoustové kazety do tiskáren, a zvýšit informovanost zákazníků. HP představí nový typ ochrany produktů, který je extrémně důležitý pro ochranu spotřebitelů. Padělání zboží firmy HP a jeho dobrá dostupnost na trhu, znamená pro prodejce ztráty, jež se pohybují v milionech dolarů. Odhadované celosvětové ztráty dosahují 1 miliardy USD. Nová kampaň má také za úkol se pokusit zvýšit informovanost zákazníků, aby věděli jakého rizika se dopustí, když si koupí napodobeninu originálu, a jak je mezi sebou rozeznat. Odkaz: http://www.hp.com-BETO

Jak vyčistit svůj e-mail

Tomáš BECHYNKA

Pro obchodní a osobní komunikaci, byl a je e-mail oblíbený, pro přímý a obvykle snadný kontakt mezi lidmi. Ale to vše má i jeden tvrdý oříšek a to přijímání a posléze naplnění schránky nevyžádanými e-maily (spamy). Když už se vaše e-mailová schránka podobá více koši na odpadky než poště, je možná načase, abychom přijali nějaké opatření. Právě proto vznikla řada programů, které mají za úkol pomoci vám od tohoto problému. Jedním z nich je program ANT4 MailChecking, kterému přesně označíte přijatý spam a tím ho zařadíte do seznamu. Vždy před přijetím dalšího spamu ho program odhalí a smaže přímo ze serveru, ještě dříve než se dostane přímo k vám. Nejnovější verze 3.5 má nové funkce jako např. převod HTML zpráv do textu, filtrování s regulérními výrazy a základní, pokročilý nebo odborný mod. Další zajímavostí je schopnost přes e-mail vypnout počítač. Verze tohoto programu pracuje pod všemi Windows a volná zkušební verze je k dispozici na stránkách výrobce. Jestli jste odhodláni pro plnou verzi, vyjde vás v přepočtu asi na 500 korun. Aktualizace ze starší na novou verzi je zdarma. Další podobný program je od Sperry Software. Aplikace pracuje pod Microsoft Outlook 2000 a 2002. Funguje podobným způsobem, ale spamy nemaže, nýbrž přesouvá do jiné složky. Můžete sami označit jména a adresy, které považujete za spamy. Tahle aplikace je o něco dražší, její cena se pohybuje mezi 600 až 800 korunami. Pro zabezpečení vaší schránky vyrobila společnost Tanstaafl Software Company program jménem Top Secret Crypto Gold verze 2. Tento prográmek šifruje e-maily a soubory ve všech typech systému Windows. Mezi nové funkce patří např. virtuální klávesnice, lepší správcovské procedury, automatická komprimace a zlepšené uživatelského rozhraní. Licence přijde na 1 200 korun. Zcela funkční 45denní zkušební verze je k dispozici v na stránkách firmy.

uWízlo W paWučině

Tomáš Bechynka

www.headlines.cz

Přehledný a rychlý přístup k aktuálnímu zpravodajství, a to i v rádiu či televizi. Přesně takto by se dal charakterizovat server Headlines.cz. Graficky web nijak neoslňuje, protože sází hlavně na obsah a vlastní zpravodajství. Jak je ve světě internetu zvykem, také tady naleznete několik funkcí, díky kterým si upravujete zobrazované informace, lze si nastavit i zasílání na e-mail nebo obohatit své vlastní stránky o přehled titulních zpráv.Radim Hasalík

www.pooh.cz

Novinkou na serveru je diskusní fórum, kde se mohou návštěvníci setkávat s tvůrci těchto stránek, a RSS katalog, přinášející odkazy na jiné webové magazíny. Pravidelný Občasník Originálního Humoru (POOH) je místem, které spravují lidé pod přezdívkami Medvídek Pů, Kiwi, Kostěj a Mahulena. Web si neklade velké cíle a jednotliví obyvatelé serveru Pooh.cz, jak se tito nadšenci sami nazývají, publikují ve svých sekcích odkazy na internetové stránky, postřehy, poznámky či humorné příspěvky. Jde vlastně o několik vzájemně propojených blogů, což jsou stránky, na kterých zveřejňuje jeden autor zajímavosti ze svého života. Kromě toho obsahuje server řadu velmi užitečných věcí, například loga, SMS, obrázky, tipy a triky, záhady a fotografie krásných žen. Každý z přispěvatelů má na serveru vyhrazeno místo, humorně nazvané chlíveček, kam si své poznámky píše. Rozhodně byste tento server neměli zapomenout navštívit.Radim Hasalík

www.skolavareni.cz

Toužíte zakusit kulinářskou pochoutku, jako je například dušený králík v sherry a kardamonu? Na graficky přitažlivých stránkách naleznete velký výběr receptů na jídla, jejichž názvy jsou lákavé i tajuplné zároveň. Abyste se v kuchařském jazyce vyznali, připravili pro vás tvůrci slovník vysvětlující používané pojmy. Samotný receptář je rozdělen do jednotlivých kategorií na předkrmy, polévky, ryby, těstoviny nebo dezerty. Jakmile ve svém kuchařském snažení pokročíte, můžete si předávat zkušenosti mezi dalšími mistry vařečky v sekci věnované příspěvkům čtenářům. Jestliže si ve vaření příliš nelibujete, pozvěte na tyto zajímavé stránky svojí přítelkyni nebo manželku, určitě na nich nalezne inspiraci pro přípravu netradiční večeře.Radim Hasalík

www.rybicky.com

Určitě dobře znáte pořad Haliny Pawlowské, který si získává stále více pravidelných diváků. Máte-li rychlejší připojení k internetu a příslušný Flash plug-in, nesmíte opomenout vyťukat ve svém prohlížeči tuto adresu. Dozvíte se, kdo bude příště hostem pořadu, témata, zhlédnete fotografie z natáčení, poslechnete si znělky doplněné o ladný pohyb rybiček, nachystána je pro vás také hudba, a budete-li chtít vzkázat něco samotné Halině Pawlowské, máte jedinečnou příležitost.Radim Hasalík

www.pravednes.cz

Nemáte čas navštěvovat desítky zpravodajských portálů, ale přitom chcete mít přehled o aktuálních událostech? Jestliže jste odpověděli kladně, je server s výstižným názvem a příjemnou grafikou určen právě pro vás. Provozovatel serveru nově přidal do některých rubrik další informační zdroje, na webu naleznete navíc řadu bezplatných služeb pro jednotlivce, novináře i firmy. Pokud máte na internetu své stránky, můžete je obohatit o přehled aktuálních zpráv, přičemž samotnou aktualizaci odkazů provádí server Právě dnes. Titulky a odkazy na zprávy je možné po registraci dostávat i do své poštovní schránky a vhodnou volbou klíčových slov obdržíte jen to, co vás skutečně zajímá.Radim Hasalík

www.eseznam.cz

Na adrese naleznete obdobné služby, jaké již dříve nabízely např. Mr.X či SuperSMS. Pro neznalé připomenu, že se jedná o bezplatné zasílání zajímavých zpráv SMS na váš mobilní telefon. Provedete kratičkou registraci, kde zadáte zájmy, mobilní e-mailovou adresu a maximální denní počet přijatých zpráv. Nebude to ani trvat dlouho a přijde vám první textovka s informacemi z vámi vybraného okruhu. Stěžejním projektem je SMS Mania, nabízející jakési "moderované" SMS vysílání, který dle uvážení i nálady rozesílá zaregistrovaným informace, vtipy či komentáře. Po aktivaci služby SMS Hombre si smíte vybrat z více než 20 témat; od zpráv, přes sport, výročí, horoskop či anekdoty, až po televizní program nebo výuku angličtiny. Sdělení jsou na rozdíl od SMSmanie zasílány počítačem, a proto jsou velmi aktuální a bez "řádění" moderátora. Jako poslední služba nabízená pod hlavičkou eSeznamu zbývá SMS Pokec. Ten má pro uživatele obdobný smysl jako tradiční konference, kdy se každý nový příspěvek rozesílá všem zainteresovaným. Dodám, že služby eSeznamu zatím slouží prakticky všem, bohužel pro zákazníky T-Mobilu skončí možnost užívání služeb eSeznamu již s plánovaným únorovým zrušením webové SMS brány. A i u Oskara a Eurotelu se nyní intenzivně uvažuje o podobném kroku...Čestmír Žák

www.spotrebitele.cz

Nedávná kauza ohledně ceny za posílání SMS v soutěži T-mobile Melouny se valí, ukázala užitečnost podobných sdružení, které chrání zájmy a práva spotřebitele. K tomu, aby mobilní operátor napravil svoji chybu, stačilo Sdružení na ochranu spotřebitelů zveřejnění tiskové zprávy a její zaslání předním českým médiím. Stránky nabízejí návštěvníkům z řad spotřebitelů poradnu, možnosti vložit své dobré i špatné zkušenosti s obchodníky do databáze, informace o Evropské unii, rady, zákony a další užitečné rubriky. Server je ideálním příkladem toho, jak může internet pomáhat lidem a neuděláte chybu, když jej poctíte svojí návštěvou.Radim Hasalík

www.darkparadise.cz

Počítačová RPG hra Ultima Online má stejně jako podobné on-line hry své kouzlo, přestože jejímu rozšíření brání vysoké poplatky za připojení k internetu. Na serveru se po připojení setkáváte ve virtuálním světě Britanica s ostatními hráči, plníte úkoly, zabíjíte nepřátele, nebo jen tak přátelsky povídáte nad džbánkem pěnivého moku. Dark Paradise nedávno zprovoznil druhou beta-verzi, která je určena začátečníkům i pokročilejším hráčům, přičemž hlavní odlišností od první verze je příběh, který si hráč sám vymýšlí. Podle něho se hráčova postava vyvíjí, dostává vzácné artefakty, zbraně nebo dokonce své vlastní sídlo.Radim Hasalík

www.gamecenter.cz

Po více než dvou letech působení mezi on-line herními magazíny patří GameCenter s víc než čtyřmi tisíci čtenáři denně mezi pět nejnavštěvovanějších herních serverů v České republice. Každý den vycházejí na serveru aktuální informace o digitální zábavě s hlavním zaměřením na počítačové a konzolové hry. Kromě informací o hrách zde naleznete zajímavosti o filmu, knihách, hudbě a divadle. V březnu plánují provozovatelé serveru zcela nový a atraktivní vzhled stránek i Velkou jarní soutěž o řadu hodnotných cen.Radim Hasalík

www.jizni-morava.cz

Jihomoravský kraj má nový internetový portál, kde najdeme přehledně rozděleny do tematických celků například nejen informace o historických památkách, folklóru, ale třeba i konání sportovních, kulturních a společenských akcí. Nalezneme zde rovněž seznam ubytovacích zařízení ve městech i na venkově, a v přehledu nechybí seznámení i s jednotlivými regiony. Od portálu si krajský úřad slibuje zvýšení povědomí o tomto správním celku a měl by tím dopomoci i ke zvýšení turistického ruchu v oblasti. Proto je na stránkách seznam turistických stezek, a nechybí ani informace o sídlech a kontaktech na turistická informační centra. Webové stránky jsou v současné době v šesti jazykových mutacích, a dle Krajského úřadu by měly být často aktualizovány.

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0041

Půjdou obchody ven?

Informační terminály se prosazují jako veřejná přístupová zařízení do informačních systémů veřejné správy (e-government) na úřadech, stále častěji se vyskytují i na dalších veřejných místech jako jsou letiště, čerpací stanice, autobusové zastávky, telefonní budky. Široké možnosti uplatnění nacházejí tyto technologie i v oblasti sportu a zábavy.

Velkou výhodou informačních terminálů je podpora všech běžných platebních metod. Velmi zajímavá je možnost platby prostřednictvím telefonní karty, která tak získává funkci elektronické peněženky. To může mít obrovský význam mimo jiné pro mikroplatby. Dále nové terminály podporují platby prostřednictvím všech běžně používaných typů platebních karet.

Více informací o tomto oboru naleznete na webových stránkách http://www.ascom.cz a http://www.kingproducts.com.-FEL

Tiscali Exclusive

Společnost Tiscali oznámila spuštění své služby pro vytáčené připojení k internetu přes Volbu operátora. Služba "Tiscali Exclusive" je jednou z prvních, která nabízí českým uživatelům alternativu vytáčeného připojení k internetu, poskytovaného Českým Telecomem, přičemž razantně snižuje náklady za toto připojení ve špičce.

Pro přístup k internetu ve špičce nabízí uživatelům sazbu 1,10 Kč/min. pro prvních deset minut připojení, oproti sazbě Home Standard Českého Telecomu 1,40 Kč/min. (úspora více než 20 %). Po první minutě, která je minimální účtovanou délkou za připojení, účtuje po vteřinách.

"Tiscali Exclusive" je služba obzvláště výhodná pro menší podniky a uživatele, kteří se ve špičce často připojují k internetu na krátkou dobu (např. odesílání a přijímání e-mailových zpráv, stahování webových stránek k off-line prohlížení atp.). Největší úspory dosáhnou uživatelé během prvních deseti minut spojení ve špičce.

Pokud se o této službě chcete dozvědět více, podívejte se na exclusive.tiscali.cz.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy I.

c03p0043

Nová tvář v čele IBM

Na post generálního ředitele české pobočky společnosti IBM byl jmenován Aleš Bartůněk, který zde doposud působil jako obchodní ředitel. Aleš Bartůněk se narodil v roce 1961. Je absoloventem Českého vysokého učení technického v Praze, obor strojní inženýr. Svou profesní kariéru začal jako specialista na thermodynamiku a analytiku. Do světa informačních technologií vstoupil v roce 1991 jako programátor a analytik České spořitelny. Vzhledem ke své specializaci na databázové systémy se stal v roce 1992 obchodním zástupcem softwarové společnosti VSD, později i ředitelem této firmy. Významnou součástí jeho prodejního a implementačního portfolia byla i databáze Informix, a proto v roce 1995 přijal nabídku na pozici obchodního zástupce české pobočky americké firmy Informix Software. V letech 1997-1998 pracoval jako obchodní a marketingový ředitel českého zastoupení společnosti Bull, s. r. o. V IBM působí od roku 1998, a to v pozici obchodního ředitele. Nejprve byl zodpovědný pouze za státní správu, postupně se portfolio jeho zákazníků významně rozrostlo.

Odkaz: http://www.ibm.cz-TJi

Do nového roku s AEC

Do roku 2003 vstupuje společnost AEC s nabídkou ICT Security kurzů, kterou se snaží vyhovět zájemcům o hlubší vzdělávání se v problematice informační bezpečnosti. Cílem nových ICT Security kurzů je především poskytnout účastníkům informace jak řídit bezpečnost ICT v organizaci (analýzy, procesy, normy), jak vytvořit aplikovatelnou bezpečnostní dokumentaci (politiky, havarijní plány, směrnice), jak se vyhnout bezpečnostním incidentům (viry, hacker, personální selhání), jak aplikovat elektronický podpis (kryptografie, certifikační autorita, praxe) apod.

Odkaz: http://vzdelavani.aec.cz-TJin¦

QUICK.CZ má Jyxo

Český Telecom zahájil vloni projekt redefinice internetového portálu QUICK.CZ. První novinkou na QUICK.CZ v tomto roce je zavedení vyhledávací technologie Jyxo, která umožňuje rychlé a přesné nalezení aktuálních informací v celém českém internetu. Díky ní QUICK.CZ bude schopen obsloužit i stovky tisíc dotazů denně. Databáze nového vyhledávacího systému umožňuje spravovat až 60 milionů dokumentů, při každodenní aktualizaci dat. Kromě klasických funkcí nabízí Jyxo i řadu unikátních vlastností, např. automatickou detekci běžných překlepů a chyb. Vyhledávač používá slovník Ispell, který obsahuje 4,5 milionu tvarů slov. Jako jediný český vyhledávač používá i druhotnou techniku, s jejíž pomocí je možné skloňovat podstatná jména, která ve slovníku nejsou.

Odkaz: http://www.quick.cz-TJi

Intel Centrino

Intel představil Centrino novou značku mobilní technologie pro svá budoucí zařízení mobilní výpočetní techniky. Jejím základem je nová mikroarchitektura procesoru, nové bezdrátové funkce, konstrukční prvky pro prodloužení provozu akumulátorů, menší rozměry s nižší váhou a mimořádný mobilní výkon. Mezi technologiemi představovanými značkou Centrino je i mikroprocesor dříve známý pod kódovým označením "Banias", příslušné čipsety a funkce umožňující práci s bezdrátovými sítěmi podle standardu 802.11 (Wi-Fi). Zavedením značky Centrino Intel poprvé označuje kombinaci více technologií jedním názvem. S uvedením mobilní technologie Centrino na trh se počítá v prvním pololetí tohoto roku.

Odkaz: http://www.intel.com

Rekordní SGI

Společnost SGI uvedla na trh novou řadu linuxových serverů a superclusterů SGI Altix 3000, která z globálního pohledu představuje výrazný posun kupředu. Ve srovnání s klasickými linuxovými clustery a servery nabízí řada Altix 3000 nepoměrně vyšší škálovatelnost a výkon. Systém může obsahovat 4 až 64 procesorů Itanium 2, 512 GB paměti a chová se vůči uživateli v podstatě jako jednoprocesorový celek. Uvedená vlastnost je realizována díky architektuře sdílené paměti SGI NUMAflex, která je schopná udržovat trvale vyvážený výkon systému bez ohledu na jeho konfiguraci. SGI Altix 3000 je prvním linuxovým clusterem na světě, jenž disponuje uvedeným globálním systémem sdílení paměti. V kategoriích 16, 32 a 64 procesorů byl ustanoven touto řadou nový světový rekord. V testu SPECfp rate_base2000 v konfiguraci 64 procesorů 1GHz dosáhl systém SGI Altix 3000 hodnoty 862. Nejbližší 64procesorový server HP Superdome s procesory s taktem 875 MHz dosáhl skóre 267. Konečně 32procesorový systém SGI Altix 3000 byl 1,8x rychlejší než IBM eServer p690 (na 1,3 GHz) 3,5x rychlejší než HP Superdome na 750 MHz.

Odkaz: http://www.sgi.com-TJi

Digitální fotolab

Máte digitální fotoaparát, internet a chcete kvalitní fotografie bez ztráty času ? Jedním z řešení by pro vás mohla být virtuální sběrna společnosti Fotolab. Fotolab totiž kromě klasické možnosti odevzdat médium ve sběrně a alternativní možnosti nechat si zapsat snímky přímo z karty vašeho digitálního fotoaparátu pomocí zařízení Digi Film Maker na tzv. digifilm (CD), nabízí nyní i třetí internetovou virtuální sběrnu. Abyste si mohli nechat zhotovit zakázku přes internet, je nutné se nejdříve zaregistrovat na domovské stránce www.fotolab.cz. Konkrétní postup pro využití virtuální sběrny naleznete přímo na stránkách. Výhodou tohoto postupu je úspora času, rychlé vyřízení zakázky a jednoduchost.

A pokud máte stále klasické negativy nebo pozitivy a nechcete o ně přijít, jistě uvítáte i další službu CD fotoarchiv. Založení CD fotoarchivu se stane bezpečným a trvalým způsobem uložení klasických materiálů na digitálním médiu, se kterým se však dá jednoduše dále pracovat. Snímky lze prohlížet, upravovat a pak případně posílat po internetu. Součástí každého CD pořízeného z negativů je totiž editační a jednoduchý grafický program, který umožňuje další práci se snímky na domácím PC.

Odkaz: http://www.fotolab.cz-TJi¦

G3 100/rok

Společnost Aktis pozvolna proniká na nasycený trh se svým ekonomickým systémem ABRA G3. V minulých měsících systém ABRA G3 vybraly a v současné době implementují internetové společnosti, jako největší český portál, firma Seznam.cz, hostingový Globe Internet i druhý největší internetový portál v ČR, Atlas.cz. Navíc si produkt ABRA G3 za první rok působení na českém trhu zakoupila již více než stovka firem. ABRA G3 je ekonomický software pro střední a větší firmy. Je založen na třívrstvé technologii klient/server. Tento otevřený systém je schopen pracovat na serverové straně na platformě MS Windows i Linux.

Odkaz: http://www.aktis.cz -TJi

VISA bezpečněji

Tomáš Jirásko

Další krok na cestě k bezpečnějším bezhotovostním platbám uskutečnila ČSOB. V těsné spolupráci s asociací Visa International úspěšně dokončila projekt zpracování čipových transakcí a v pražském obchodě Marks & Spencer umístila svůj první čipový platební terminál. Zároveň získala certifikát asociace Visa osvědčující kompatibilitu se standardem EMV (jde o společný standard pro "chytré karty" společností Europay International nyní Mastercard Europe, Mastercard International a Visa International), a tak je připravena nabídnout českým obchodníkům možnost přijímat platby čipovými kartami. A v čem spočívá důležitost tohoto kroku? Čipové nebo tzv. inteligentní karty nabízejí držitelům, bankám i obchodníkům výrazně vyšší bezpečnost. Informace uložené na čipové kartě prakticky není možné zkopírovat, díky čemuž mohou čipové technologie významně přispět ke snížení podvodů s padělanými a ukradnutými kartami. "Současná připravenost ČSOB k rychlému rozšíření čipové technologie mezi obchodníky dává bance velké předpoklady k významnému posílení tržní pozice. Předpokládám, že v průběhu letošního a příštího roku významně podpoříme nárůst počtu terminálů pro platby čipovými kartami u našich smluvních partnerů ve sféře obchodu a služeb v ČR," uvádí Roman Kotlán, manažer Útvaru karty ČSOB, což dává naději, že se snad v dohledné době dočkáme nejen skutečně masové akceptace, ale i vydávání čipových karet ze strany tuzemských bank.

Odkaz: http://www.visa.com, http://www.csob.cz

Krátké zprávy

Nový pilot digitální televize

Společný pilotní projekt, jehož cílem jsou technologické testy a příprava vybraných služeb digitální televize (DVB-T), zahájily společnosti Český Telecom, a. s., a Czech Digital Group, a. s. Projekt vyvrcholí ověřením služeb v reálném provozu pro vybrané skupiny zákazníků během prvního pololetí tohoto roku. Po 50 letech analogového televizního a rozhlasového vysílání dochází v České republice k revoluční změně nejen v oblasti digitalizace vysílání samotného, ale i k nástupu nových multimediálních interaktivních služeb. Služby digitální televize tak rozšíří významnou měrou využití televizních přijímačů a pevných telefonních linek, které budou mít nezastupitelnou úlohu v celém komunikačním procesu a přinesou svým majitelům další přidanou hodnotu. Digitalizace vysílání prakticky přináší i liberalizaci v oblasti přenosu televizního vysílání vytvořením zcela nových vysílacích sítí nezávislých provozovatelů. Je rovněž příležitostí k rozšíření nabídky služeb poskytovaných televizními společnostmi a zákazníkům umožňuje aktivně ovlivňovat poskytované služby.-TJi

Intel a Microsoft společně

Intel oznámil, že spolupracuje se společností Microsoft na referenčním návrhu hardwaru přehrávače PMP ("Portable Media Player") pro novou softwarovou platformu Microsoft Media2Go. V návaznosti na tuto spolupráci společností Intel a Microsoft vyvinou Samsung Electronics a ViewSonic Corp přehrávače PMP na platformě MS Media2Go s využitím technologie Intel Xscale, jež zákazníkům umožní přehrávat video a další typy médií na libovolném místě. Přehrávač PMP (v počátečních fázích vývoje nazývaný přenosným videopřehrávačem) je novým typem mobilního produktu určeného pro zábavu, který společnost Intel propaguje. Odkaz: http://www.intel.com

ČTÚ volba operátora

Český telekomunikační úřad rozhodl o výši příplatku za používání vytáčené a pevné volby operátora. V cenovém rozhodnutí zveřejněném na internetu dal za pravdu konkurenci Českého Telecomu, která požadovala příplatek šest haléřů za minutu proti požadavku na 22 haléřů od dominantního operátora. Telecom může příplatek vybírat nejvýše 10,5 roku. ČTc nyní rozhodnutí zkoumá.-TJi

eCONserver 2.0

Společnost IXOS Software oznámila uvedení produktu IXOS-eCONserver 2.0, který obsahuje komplexní podporu všech Microsoft SharePoint objektů, díky čemuž je nyní možná dlouhodobá archivace mnoha různých verzí dokumentů, a to včetně elektronických diskusí týkajících se těchto dokumentů.

IXOS-eCONserver pro Microsoft SharePoint 2.0 je integrován v intranetovém portálu Microsoft a umožňuje řízení kompletního životního cyklu dokumentů. V řešení jsou bezpečně ukládány SharePoint dokumenty, elektronické diskuse, přidělená přístupová práva apod. Aby bylo možné splnit legislativní požadavky, může být nastaveno období, po které dokument nesmí být změněn či vymazán. Pomocí rozhraní do IXOS-RenditionServer mohou být veškeré dokumenty převedeny do tzv. dlouhodobých formátů, jako jsou například TIFF a PDF. Tento postup garantuje, že takto uložené dokumenty nemohou být nikdy změněny. Zároveň je každý uživatel nezávislý na konkrétní verzi používaného softwaru, protože veškeré dokumenty jsou ukládány v SharePointu.

Odkaz: http://www.ixos.cz-TJi

Do EU s angličtinou z internetu

Tři vzdělávací instituce, E-academy, Akademie Jana Amose Komenského a Institut pro integraci ČR do EU ve spolupráci s poskytovatelem internetových služeb, společností GTS, zahájily projekt on-line výuky anglického jazyka s možností získání mezinárodně uznávaného osvědčení "Certificate in English Stage One". Právě to je funkčním předpokladem pro výkon práce v institucích EU nebo v takových, které s nimi spolupracují. Projekt internetové interaktivní výuky anglického jazyka je rozdělen do 40 částí. Všechny lekce, dialogy a slovíčka jsou namluveny rodilými mluvčími, což při využití multimediální výpočetní techniky umožňuje i důslednou kontrolu výslovnosti. Výuka je časově flexibilní. Zájemci se tedy mohou učit podle svých časových možností. Součástí tohoto programu je i digitální podoba Velkého slovníku zkratek EU, který vysvětluje 60 000 zkratek podniků a institucí. Odkaz: http://www.e-academy.cz-TJi


Krátké zprávy II.

Yahoo koupí Inktomi

Americká internetová společnost Yahoo, Inc., koupí za 235 milionů USD výrobce internetového vyhledávacího softwaru Inktomi Corp. Cílem transakce je posílit vlastní vyhledávací kapacity. Yahoo kupuje ztrátovou Inktomi v době, kdy populární vyhledávací program Google, za kterým Yahoo stojí, musí čelit stále ostřejší konkurenci. Google v poslední době zavedl i vlastní portál pro internetové nákupy a zpravodajský servis.

Odkaz: http://www.yahoo.com-TJi

Svět v kapse

Tomáš Jirásko

Svět od sunnysoftu

WorldOffline je aplikace určená uživatelům se systémem Pocket PC 2002. Pomocí tohoto programu lze stahovat přímo do kapesního počítače internetové a také intranetové stránky včetně podstránek, obrázků a souborů. Aplikace poskytuje mnoho nastavení umožňujících uživateli maximálně ovlivnit to, kdy a jaká data se do jeho kapesního počítače dostanou. Výhodou této aplikace oproti například AvantGo, která je v této oblasti velice známá a používaná, je skutečnost, že pro práci nevyužívá žádného prostředníka, žádný mezistupeň. Tím je zjednodušena cesta obsahu od poskytovatele k uživateli a je zabezpečeno, že se mezi uživatele a poskytovatele "nevetře" někdo nebo něco, co by bránilo v cestě.

Sendo versus microsoft

Zajímavá situace vznikla okolo uvedení, respektive neuvedení "smartfounu" Sendo Z100. Z100 byl první mobil s "Wokny", ale celkem překvapivě byl jako referenční představen SPV, jinak známý jako Kanárek, tchajwanského výrobce HTC, nabízený v síti Orange. Následně asi dva týdny poté, společnost Sendo svůj projekt Z100 skrečovala za výroků "nemáme jinou možnost" a "neměli jsme přístup ke zdrojovému kódu", což sice zavdalo příčinu mnohým spekulacím, ale vcelku bylo ticho po pěšíně. To se však změnilo v okamžiku, kdy společnost Sendo podala žalobu k federálnímu soudu USA na Microsoft, ve které ho obviňuje z údajné krádeže technologií a zákazníků. A Sendo si v prohlášeních nebere servítky: "Tajným plánem MS bylo oloupit malou organizaci o její majetkové informace, odborné posudky, marketingové znalosti, zákazníky a očekávané zákazníky. Microsoft získal naší důvěru falešnými sliby, že Sendo bude jeho tržní partner. Použil naše znalosti a expertízy ke svému prospěchu a získání vedoucího postavení na právě vznikajícím trhu mobilních telefonů nové generace, a po přivedení Senda na pokraj bankrotu je prostě vyškrtl ze svých dalších plánů." A Sendo se nezastavilo a obvinilo Microsoft z několika dalších špinavých triků. Bude jistě zajímavé případ sledovat a získat odpověď na otázku, zda má Sendo skutečně pravdu, nebo poté, co mu možná nevyšel obchodní záměr, minimalizuje škody jinak. Ve hře je ovšem i mimosoudní dohoda, takže se odpovědi dočkat také nemusíme.

Microsoft "?DA"

Na obzoru je další komunikátor, jenž by mohl zažít stejný osud jako xDA. Referenční model Intrinsyc mPDA zakoupil totiž Microsoft. mPDA vypadá na první pohled jako zajímavý kříženec Tungstenu, Clie a iPaqu, a jistě dokáže potenciální zákazníky oslovit. Je postaven na dostatečně osvědčeném a výkonném 400MHz procesoru Intel XScale PXA250, vybaven je 64 Mb SDRAM a 32 Mb Intel Strata Flash a o komunikační provoz se postará integrovaný tribandový GSM modul. Kromě toho poskytuje tento komunikátor samozřejmě podporu Bluetooth, IrDA, Compact Flash a MMC/SD karet, Ethernetu a dokonce výrobce uvádí i podporu pro sériové rozhraní RS232. V těle přístroje je zabudován reproduktor, mikrofon s podporou headsetu a kamera. Barevný dotykový TFT displej je zespodu podsvícen, odhaduje se, že rozlišení by mohlo být až 320 x x 320 pixelů. Oficiálně jsou podporovány operační systémy Windows CE.Net, Microsoft SmartPhone, PocketPC 2002 and Linux.

MyPal A600

I na našem trhu je nyní k dostání Asus MyPal A600, běžící na operačním systému Microsoft Pocket PC 2002. Je postaven na 400MHz procesoru Intel PXA250 s 64MB pamětí RAM a 32MB Flash ROM. Vybaven je 3,5" dotykovým TFT displejem o rozlišení 240 x 320 bodů a škále 65 536 barev. Ke komunikaci slouží rozhraní IrDA 1.1, SIR 115,2Kb/s a FIR 4Mb/s. Má zabudovaný reproduktor a mikrofon, stereovýstup na sluchátka a vstup na mikrofon. K rozšíření slouží slot na MMC/SD karty. Vše je schováno v hliníkovém pouzdře o rozměrech 125 x 75 x 12,8 mm. 138 gramů vážící A600 vydrží napájen lithium-polymerovým akumulátorem (1 200 mAh) pracovat 15-16 hodin. Příslušenství je tvořeno stojánkem, propojovacím USB kabelem, manuály, drivery, MS Companion CD, CD s doplňkovým SW a hrami, dvěma stylusy, síťovým adaptérem, pouzdrem s čisticí utěrkou.

I SEEK YOU

Rovněž pro PDA jsou ke stáhnutí zdarma k dispozici na domovských stránkách www.icq.com aktuální verze tohoto populárního klienta. Verze 2.1 Beta je určena pro Palm OS a Verze 1.0 pro Pocket PC.

Pocket commander

Rodina Commanderů má nyní dalšího člena, k bratrům Nortonovi, Windowsovi a Totalovi, přibyl další. Tentokráte dostal jméno Pocket, a jak sami tušíte, jde o další souborový manažer, tentokráte určený pro platformu Pocket PC 2002. Co však na něm je zajímavé, i když hovoří anglicky, je dílem českých programátorů. Pocket Commander (dále jen PC) zachovává tradici dvou oken s adresáři, soubory a ikonami okolo. V manažeru kromě běžného hledání, filtrování a řazení souborů obsahuje interní podporu ZIP komprimace, drag & drop přesuny, prohlížení souborů v ASCII, Unicode i hexadecimálním zobrazení. Pro svižnější práci je možné určit rychle přístupné adresáře. Soubory lze snadno posílat e-mailem nebo přes IrDA. Kromě plné komerční, existuje i verze shareware, samozřejmě s obvyklými omezeními.

Album od Adobe

Tomáš Jirásko

Nový Adobe Photoshop Album je software, který rozšiřuje technologii Photoshopu i k běžnému spotřebiteli. Photoshop Album se pokouší řešit asi největší problém, se kterým se majitelé digitálních fotoaparátů potýkají jak snadno najít, upravit, sdílet a uchovat tisíce snímků, které se nahromadily v jejich počítačích.

Album soustřeďuje digitální fotografie k prohlížení na jednom místě (zásobník fotografií), kde jsou snímky automaticky setříděny podle data. Časová linka zobrazuje fotografie nasnímané v průběhu doby a kalendář zobrazuje den a měsíc pořízení snímku. Uživatelé tak mají možnost určit, jak chtějí hledat určitou sérií fotografií a jak s ní chtějí pracovat, což jim umožňuje systém značek, přičemž na velikosti sbírky fotografií nezáleží. Photoshop Album rovněž obsahuje nástroje pro nápravu nejčastějších problémů, jako jsou červené oči, problémy s barvou, kontrastem nebo jasem. Při potřebě náročnějších úprav lze Photoshop Album propojit s aplikací Adobe Photoshop Elements 2.0, softwarem pro úpravy snímků určeným amatérským fotografům. Navíc jako zatím jediný program určený pro digitální fotografie běžných uživatelů využívá formát PDF.

Uživatelé rovněž mohou v Albumu z fotografií vytvářet prezentace, které mohou obsahovat titulky, videosekvence a lze je podbarvit hudbou. Photoshop Album umožňuje rovněž přímé propojení s poskytovateli on-line služeb, jako jsou například fotolaby. Předpokládané datum uvedení Adobe Photoshop Album na trh je únor 2003 a předpokládaná koncová cena je 1 500 Kč.

Odkaz: http://www.adobe.com

RSA SecurID pro WLAN

Tomáš Jirásko

Bezdrátové sítě WLAN představují ideální způsob připojení uživatelů stolních počítačů, notebooků, PDA a ostatních mobilních zařízení k internetu i k vnitropodnikovým sítím, neboť odpadá nutnost používat pevné sítě, což přináší zvýšenou mobilitu. To ovšem s sebou nese i zvýšené bezpečnostní riziko, neboť k autentizaci se i v sítích WLAN běžně používají slabá statická hesla, která mohou být snadno zachycena a rozluštěna hackery. K řešení problémů s autentizací v bezdrátových sítích LAN byl navržen standard IEEE 802.1x, přičemž RSA spolupracuje s předními dodavateli podporujícími tento standard, jako jsou společnosti Funk Software (řešení Odyssey a Steel-Belted Radius) a Proxim (řešení ORiNOCO). Ten je sice krokem vpřed při sdílení informací, neřeší však závažný problém, který je důsledkem nedostatečné autentizace na přístupových bodech a u koncových uživatelů. Tím vzniká riziko útoků typu "mezičlánek" (man in the middle) a přesměrování relací. Nový protokol s názvem Protected Extensible Authentication Protocol (PEAP) (chráněný a rozšiřitelný autentizační protokol) vypracovaly společnosti Cisco, Microsoft a RSA Security. Ten by měl řešit oba dva uvedené problémy. Je určen ke snadné integraci do produktů vycházejících ze standardů 802.1x a umožňuje silnou autentizaci uživatelů i přístupových bodů. V souvislosti s tím přišla RSA proto s novou funkcí svého řešení RSA SecurID, která umožňuje nahradit slabá hesla dvoufaktorovou autentizací uživatelů a chránit tak svoje sítě WLAN při používání citlivých aplikací. K zajištění dvoufaktorové autentizace uživatele používá patentovanou technologii se synchronizací času, využívající token nebo inteligentní kartu a PIN. RSA Security nabízí své autentizační řešení v různé podobě, a to včetně tří hardwarových zařízení, softwarových verzí (pro PC, PDA a mobilní telefony) i různých druhů inteligentních karet.

Odkaz: http://www.rsasecurity.com

100 giga na palec

Tomáš Jirásko

Seagate Technology oznámila, že její výzkumníci vytvořili nový rekord na poli magnetického záznamu, když s použitím kolmé záznamové technologie dosáhli hustoty záznamu vyšší než 100 Gb na čtvereční palec (Gb/in2). Tato technologie rovněž umožnila zvýšit rychlost záznamu až na 125 MB za sekundu. Při kolmém záznamu jsou totiž magnetické domény (reprezentující bity) uspořádány vertikálně k plotně disku, což umožňuje, že diskové hlavy mohou znamenávat více informací na jednotku plochy a samozřejmě je i číst. Kolmý záznam otevírá nové obzory, protože tradiční podélný záznam používaný v dnešních diskových mechanikách, kdy domény/bity jsou na disku uspořádány horizontálně, vyžaduje větší plochu pro uložení stejného množství informací. Vzhledem k současnému stavu, kdy běžné podélné záznamové technologie tak dosahují téměř horní hranice svých možností, ukazuje se přechod na kolmý záznam jako zatím nejlepší cesta jak udržel krok s rostoucími nároky na množství ukládaných dat, neboť v budoucnosti potenciálně umožňuje dosáhnout mnohem vyšší hustoty záznamu, než jaké umožňuje technologie stávající. Seagate předpokládá, že technologie kolmého záznamu bude schopna dosáhnout hustoty záznamu až 1 terabit na čtvereční palec (Tb/in2), tj. zhruba 20x více, než je hustota dosahovaná u nejmodernějších diskových mechanik dneška. Tato hodnota představuje uložení více než 1 TB (1 000 GB; cca 500 DVD filmů) na jeden 3,5" disk. Společnost Seagate zamýšlí standardně používat kolmý záznam v rámci svých produktů již v kalendářním roce 2004.

Odkaz: http://www.seagate.com

Autorita TrustPort

Tomáš Jirásko

Známá česká firma zabývající se ochranou dat a počítačovou bezpečností, AEC Data Security Company zahájila provoz nové certifikační autority TrustPort.

TrustPort byl vybudován na základě několikaletého provozu předcházející certifikační autority TrustCert, taktéž vyvinuté v režii AEC první certifikáty pro použití v technologii elektronického podpisu byly vydány již v roce 1999. Technologie je plně připravena k akreditaci podle Zákona o elektronickém podpisu ve znění pozdějších úprav a dalších souvisejících předpisů. TrustPort je jakýmsi pilotním projektem certifikační autority "na klíč", kterou je společnost AEC připravena nasadit u zájemců z různých firem a organizací (bankovnictví, telekomunikace, státní správa...). Unikátnost řešení TrustPort by měla podtrhnout i skutečnost, že autorita bude v dohledné době připravena vydávat i časová razítka jako první v České republice. Bez nich je používání elektronického podpisu v mnoha oblastech problematické, neboť nelze jeho vznik s patřičnou přesností zařadit na časové ose. Při řešení mnoha právních sporů tato skutečnost může mít zásadní význam např. stanovit časovou posloupnost podpisu závěti či omezit provedení úkonu určitým datem. K ověření možností využití certifikátu lze na domovské stránce požádat o vystavení zkušebního certifikátu.

Odkaz: http://www.trustport.cz


Krátké zprávy III.

Olympus m [mju:]

Tomáš Jirásko

S prestižními modely m 300 a 400 Digital vstupuje tato řada do digitálního věku. Představené modely jsou současně prvními kovovými digitálními fotoaparáty na světě, jejichž těla jsou odolná vůči povětrnostním vlivům, a tak můžete směle fotografovat i za deštivého počasí. Jsou vybaveny objektivy s trojnásobnou proměnou ohniskových vzdáleností (odpovídající 35-105 mm na 35mm fotoaparátu) a fotoaparáty mají snímače s rozlišením tři a čtyři miliony pixelů, používající objektivy s velmi vysokou rozlišovací schopností. Pro začátečníky na poli digitální fotografie jsou oba fotoaparáty vybaveny scénickými režimy portrét, autoportrét, noční scéna, krajina a krajina s portrétem. Samozřejmostí je automatické TTL zaostřování a digitální měření expozice ESP (Electro Selective Pattern), které zajišťuje správnou obrazovou ostrost a jas pořízených snímků. Kromě automatického systému vyvážení bílé lze nastavit jednu ze čtyř předdefinovaných hodnot pro fotografování např. při žárovkovém nebo zářivkovém osvětlení. Barevná LCD obrazovka s úhlopříčkou 3,8 cm může sloužit nejen k okamžitému prohlížení pořízených snímků, ale také jako elektronický hledáček. Uživatelé mohou přímo na obrazovce fotoaparátu bez použití počítače měnit velikost již pořízených snímků. Z dalších funkcí nalezneme v přístrojích makro, panoramatický režim, funkci 2 v 1, videosekvenci nebo vestavěný blesk se snížením efektu červených očí. Součástí balení fotoaparátů je mimo jiné dálkový ovladač RM-2, paměťová karta xD-Picture Card a rychlonabíječka pro nabíjení ultratenké lithium-iontové baterie.

Odkaz: http://www.olympus.cz

HelloMoto

Tomáš Jirásko

Divize Personal Communications Sector společnosti Motorola představila první část svého portfolia mobilních telefonů, příslušenství a aplikací pro rok 2003 v v rámci akce HelloMoto v čínské Šanghaji. Celkem Motorola představila osm nových telefonů modelové řady 2003 podporujících zprávy EMS a MMS, technologie Java, GPRS, EDGE a UMTS/WDCMA. Všechny představené telefony mají barevné displeje a polyfonní vyzvánění. Podívejme se, co na nás Mototola tedy chystá. První z modelů je Motorola V600 s velkým displejem podporující 64 000 barev umožní majiteli nosit všude s sebou virtuální album s fotkami. S V600 si totiž snadno vyfotíte své přátele a zařadíte je do telefonního seznamu, takže při volání se neukáže pouze jméno, ale přímo na displeji se zobrazí fotografie volajícího. Telefon Motorola V600 integruje podporu technologie Bluetooth. Nejnovější herní možnosti jsou integrované do modelu Motorola T725 s podporou technologie EDGE a do modelu Motorola A835 s podporou UMTS. Čistá a ostrá grafika, přehrávání videa, syté barvy, nové technologie zobrazení pohybu a reprodukce zvuku by měly zlepšit autentičnost her. Motorola V295 umožňuje pořizovat obrázky přímo vestavěným fotoaparátem a opatřit je hlasovým komentářem. Když je třeba poslat jenom krátký vzkaz, nabízí model V295 funkci Instant Messaging k zaslání rychlého, krátkého pozdravu. Ještě větší možnosti pro posílání zpráv nabízí Motorola A388c, která nyní obsahuje velký dotykový barevný displej s 65 000 barvami. Model A388c si zachoval standardní snadné ovládání funkcí mobilního telefonu, k nimž přidává přístup až k pěti e-mailovým profilům odkudkoli na světě, zprávy SMS, skupinové zprávy SMS a podporu Instant Messagingu. Vzhled telefonu si nyní každý může měnit nejen uvnitř, ať již stahováním tapet na displej, vyzváněcích tónů nebo spořičů. Motorola C350 navíc přichází s vnějšími kryty různých tvarů, s nimiž můžete mít v ruce každý den nový telefon. Také zvuky, které telefon vydává, si může uživatel vytvořit pomocí skladatele MotoMixer. Z každého se tak stává DJ :-), který si snadno stáhne a namixuje soubory MIDI podle své nálady a vkusu. Model Motorola E380 umožňuje rovnou stahovat balíčky složené z vyzváněcích tónů, obrázků, osvětlení a zvuků, můžete zapnout osobní barevné profily, které vás pobaví a mobil rozzáří pokaždé jinak podle toho, kdo právě volá. U modelů Motorola A388c, C350 a V295 se předpokládá zahájení prodeje v prvním pololetí roku 2003. Prodej modelů V600, T725, E365, E380 a A835 se plánuje na druhé pololetí 2003.

Odkaz: http://www.motorola.cz

Osobní certifikáty zdarma

Tomáš Jirásko

Certifikační autorita Czechia provozovatel stejnojmenného projektu pro poskytování certifikačních služeb doposud jako jediná nabízela vystavení plnohodnotného osobního certifikátu pro elektronický podpis zdarma. Tato nabídka platila do konce roku 2002 a jediným omezením bylo zkrácení doby platnosti certifikátu na 6 měsíců. Vzhledem k zatím vcelku nízké informovanosti široké veřejnosti o možnostech využití elektronického podpisu s digitálním certifikátem bylo rozhodnuto o prodloužení bezplatného vydávání certifikátů po celý rok 2003. Současně s tím došlo i k prodloužení doby platnosti certifikátu na 12 měsíců. Nabídka samozřejmě platí i pro osobní certifikáty následné k certifikátům již vystaveným.

Aby omezila úskalí v podobě prozrazení soukromého klíče elektronického podpisu, Czechia do své standardní nabídky zahrnula i tokeny iKey společnosti Rainbow Technologies. Tokeny sice již nejsou zadarmo, ale jejich pořízení představuje investici do zvýšené bezpečnosti vašeho elektronického podpisu, kdy snižují možnost prozrazení soukromého klíče podpisu. Tokeny totiž představují alternativu čipových karet a digitální podpis nebo certifikáty pro internetovou banku jsou v tokenu bezpečně uloženy, jsou snadno přenositelné a díky připojení na USB port není potřeba používat speciální čtečku. Navíc některé tokeny jsou osazeny kryptografickým procesorem, který provádí šifrování přímo uvnitř tokenu. Také umožňují přímo v tokenu vygenerovat šifrovací klíč, takže tento klíč nikdy neopouští token a způsob jeho získání, a zneužití prakticky v běžných podmínkách neexistuje.

Odkaz: http://www.caczechia.cz

Nové SCENICy

Tomáš Jirásko

Společnost Fujitsu Siemens Computers uvedla na trh novinky v řadě svých profesionálních stolních počítačů SCENIC s procesory Intel Pentium 4. Nové modely jsou součástí globálně dostupného portfolia společnosti s celosvětovou servisní podporou a správou klientů, kdy globalizace portfolia by měla umožnit snížit náklady a zvyšovat úroveň vztahů se zákazníky.

Novými modely v nabídce jsou malý deskbox SCENIC C, desktop SCENIC N, microtower SCENIC P i rozšiřitelný tower SCENIC W všechny modely jsou osazeny procesorem Intel Pentium 4 s taktovací frekvencí až 3,06 GHz, eventuálně procesorem Intel Celeron s maximální frekvencí 2 GHz. Srdce jednotné základní desky tvoří čipové sady Intelu GE, GV a následující, s podporou rychlých pamětí DDR SDRAM (až do 2 GB), rychlým rozhraním USB 2.0 a integrovanou LAN, zvukem i grafikou. Grafický výkon počítače lze zvýšit instalací grafické karty do AGP slotu. Součástí nové řady PC SCENIC jsou softwarově-hardwarové sady ManageIT a SecureIT pro správu a ochranu počítače proti neoprávněnému užívání, kterému lze předejít např. pomocí kódovaného přístupu k pevnému disku či autentifikace prostřednictvím integrované čtečky čipových karet SmartCard. Konfigurovatelnost sad ManageIT a SecureIT umožňuje přizpůsobit výbavu počítače konkrétním potřebám jednotlivých segmentů, tedy jak výpočetních systémů v malých a středních společnostech, tak ve velkých firmách.

Práci s počítači zjednodušují i technické inovace jako EasyFix, která umožňuje instalovat rozšiřující karty bez pomoci jakéhokoliv nářadí, či sloty FlexyBay, do nichž lze vedle 5,25palcových mechanik zasouvat i mechaniky 3,5". Všechny nové modely SCENIC splňují mezinárodní ekologickou normu Blue Angel, a díky pokročilé termální regulaci by měly být jedněmi z nejtišších počítačů na trhu. Na všechny nové modely SCENIC prodávané v ČR se vztahuje tříletá globální záruka, jež platí u všech autorizovaných servisních partnerů Fujitsu Siemens Computers na pěti kontinentech.

Odkaz: http://www.fujitsu-siemens.cz

§§§§§


Nejen Media Player 9

Lenka Karláková

c03p0044

Začátkem ledna se společnost Microsoft představila s několika novými produkty, kterými odstartovala svoji letošní dráhu. Jednalo se o Plus!Digital Media Edition určenou pro operační systém Windows XP, dále o konečné verze Windows Media 9 Series, ve kterém Microsoft uvedl licenční plán pro jeho využívání, a střihový program videa Windows Movie Maker 2. Licenční podmínky Windows Media 9 Series nyní umožňují vytvářet aplikace běžící na libovolných operačních systémech a zařízeních. Tím se produkt otevřel například uživatelům operačního systému Linux, avšak počítá s určitými omezeními. Licence s sebou přináší také změnu cen kódování a dekódování. Spolu s uveřejněnými verzemi budou dostupné kodeky Windows Media Audio 9 a Windows Media Video 9, Encoder 9 a Server. Pozornost určitě bude věnována kancelářskému balíku Office 11, který by měl začít spolupracovat s Visual Studio .Net 2003 (kódové označení Everett). Byl také změněn název tohoto serverového produktu na Windows Server 2003 (Whistler Server), jenž by se měl na trhu oficiálně objevit koncem května spolu s Visual Studiem 2003. Zároveň s ním bude vydávána jeho součást XDocs, produkt zaměřený na práci s XML daty. Ve stejné době byl vydán také SharePoint Team Services.

Odkaz: www.microsoft.com

Plus!

Lenka Karlíková

Spolu s několika programy vydávanými v lednu firmou Microsoft byl představen také Plus! Digital Media Edition, který je určen pro práci s digitálními fotografiemi, domácím videem a digitální hudbou. Součástí tohoto balíčku je několik produktů. Plus! Photo Story umožňuje rozpracovat náš domácí archiv fotografií do příběhů, v kterých si pořadí určíme sami. Je zde nabízena možnost vložit hudbu do pozadí, titulky nebo vyprávění, automatické přidávání fotografií pomocí zoom efektů a panoramování. Domácí párty nebo hodiny tance si můžeme udělat díky Plus! Dancers. V nabídce máme přes jednu desítku virtuálních tanečníků, kteří nás zasvětí do různých tanečních stylů. Hudbě jsou dále věnovány Plus! CD Label Maker, přičemž s výrobou barevného obalu by neměl mít problém ani začátečník. Stačí si vybrat CD, a Label Maker si automaticky převede požadované informace z playlistu Windows Media Playeru. Pro převod audioformátů je určen Plus! Audio Convertor. Vytváří *.wma nebo *.mp3 soubory, ale požaduje nainstalovaný MP3 kodek. Starší záznamy z našich vinylových desek si můžeme přehrát pomocí Plus! Analog Recorderu. Převede je pomocí speciálních filtrů, díky čemuž dojde k redukci šumů a pískotů. Digitálními filmu je věnován Plus! Effects & Transition for Movie Maker 2, kde je ukázka více než 25 videoefektů a přeměn, kterých lze tímto produktem dosáhnout. Nabízený balíček je určen pro operační systém Win XP Home Edition nebo Win XP Professional a je požadována konfigurace 500MHz procesor, RAM 128 MB a volného místa na disku alespoň 205 MB. Pokud si Plus! Digital Media Edition budeme stahovat z internetu, pak je vyžadováno 320 MB. Další systémové požadavky záleží na námi zvolených produktech.

Odkaz: http://www.windows.com

Ad-Aware 6.0

Lenka Karlíková

Společnost LavaSoft pracuje na novém Ad-Aware 6.0, který by se měl objevit na trhu v průběhu měsíce února a měl by mít zcela nové jádro, protože starší verze již nebyly schopné dostatečně reagovat. Tento nástroj slouží k odstraňování spywaru (lokalizace a odstraňování nežádoucích sledovacích programů, např. reklamní systémy) a Ad-Aware 6.0 by měl mít rozšiřitelnou strukturu, dokonalejší systém a další zajímavé podrobnosti.

Odkaz: http://www.lavasoft.com

CA pro Novell

Lenka Karlíková

Novou verzi BrightStor ARCserve Backup 9 pro NetWare vydala společnost Computer Associates (CA), která se zabývá dodáváním softwaru pro řízení eBusiness. Produkt je zaměřen především na ochranu dat a podporuje prostředí systému NetWare 6, včetně Open File Agent technologie umožňující vytvoření kopie při zápisu (Copy on Write). Dále nezávisle na platformě umožňuje zálohování dat ze serverů Novell NetWare, Unix, Microsoft Windows, Linux. Nejen příznivci operačního systému Novell mohou získat verzi 9 za 695 USD. Software je propojitelný také se systémem Windows. Pro OS Linux je BrightStor ARCserve Backup for NetWare nyní v beta-verzi, přičemž k uvolnění by mělo dojít začátkem tohoto roku.

Odkaz: www.ca.com

Bude nový Photoshop?

Lenka Karlíková

Oficiální zprávy o nové verzi Photoshopu 8 s kódovým označením "Dark Matter"zatím nejsou k dispozici, avšak na několika serverech se již objevují předzvěsti toho, co nám přinese. Především by se mělo jednat o produkt, který bude zaměřený na práci s digitální fotografií a videem. Některé funkce by měly být vylepšeny, přibudou palety, pro návrh grafiky k projekci na televizi se objeví nové možnosti náhledů. Novinkou by mělo být kombinování filtrů, filtrové vrstvy a práce s filtry. Celkově by kód Photoshopu pro Windows a Apple měl být optimalizován, dokonce i pro 16bitové barevné prostředí. Uživatelé Photoshopu se na produkt mohou těšit na konci tohoto roku. Zároveň by se měly objevit nový After Effects 6, InDesign 3 ("Dragontail"), Illustrator a společnost Adobe Software vydá také novou verzi ImageReady 8.0, nástroj pro práci s webovou grafikou, který bude nadále vystupovat samostatně.

Odkaz: www.adobe.com

Vypalujeme s Nerem

Lenka Karlíková

Ahead Software, dodávající vypalovací program Nero, vydal changelog nové verze Nero Burning ROM 5.5.10.0. Lze jej stáhnout z oficiálních stránek tohoto softwaru, přičemž z novinek se můžeme těšit na podporu nových mechanik a na výstup do audioformátu MPEG-4 AAC (Advanced Audio Coding). Dále je integrována podpora NeroNet-Client a je přidána funkce Nero Robot. K opraveným chybám patří odstranění chyby v kontrole DVD medií nebo při zavírání Win XP. Vývojáři se zabývali také možnostmi volby rychlosti při vypalování DVD, vylepšením podpory *.ISO obrazů a nastavováním kompilací pro disky. Nová verze má velikost 12,3 MB. Společnost Ahead reagovala rovněž na lednové vydání balíku Windows Media Series 9 Microsoftu a ihned uveřejnila plug-in pro program, který umožňuje dekódovat Windows Media Audio 9 z prostředí Nera 5.5. Velikost přídavného modulu je 2,39 MB.

Odkaz: http://www.nero.com

§§§§§


MP3 přehrávač UMD128

Jaroslav Kasal

c03p0045

Česká společnost Tomorrow Systems do své nabídky zařazuje nový a dosti zajímavý MP3 přehrávač. Ten totiž neumí plnit jen službu přenosného audiozařízení, ale nabízí svému majiteli více služeb najednou. Produkt označený modelovým jménem WMG UMD-128, vyráběný firmou WMG, je zkonstruován tak, že funguje i jako malý přenosný USB flash disk. Z tohoto důvodu disponuje zařízení i miniaturními rozměry 94 x 30 x 22 mm, což je přibližně velikost masivnějšího zapalovače.

Přehrávač je vyroben ve stříbrné barvě a na pohled elegantním tvaru. Ve stěně zařízení je možné nalézt displej s podsvícením, který uživatele informuje nejen o jménu přehrávaného souboru, ale zvládne zobrazit i užitečné informace z id3 tagu.

MP3player je osazen interní pamětí o kapacitě 128 MB. Distributor slibuje, že při použití formátů mp3 se vzorkováním 128 Kb/s (což je dosti slušná kvalita zvuku), dokáže UMD-128 obsáhnout dvě hodiny muziky. Pokud použijete zvukový formát WMA (Windows Media Audio) a omezíte se u nich na vzorkování 64 Kb/s, dobu přehrávání tím ještě zdvojnásobíte. Přičemž kvalita zvuku sice nebude maximální, ale pro běžný poslech většině uživatelů, stále dostačující. Pokud měli dojem, že zvuk není takový jak si představujete, máte možnost využít i přednastavené šablony pětipásmového ekvalizéru. Režimy jsou označeny podle jejich vhodného použití pro danou situaci: Classic, Jazz, Normal, Pop a Rock. O tom, že by měl být zvukový výstup na dobré úrovni, hovoří i technická specifikace, kterou výrobce uvádí. Frekvenční rozsah UMD-128 činí 20 Hz-20 KHz a odstup signálu od šumu by měl dosahovat hodnot 85 až 90 dB. Koncové zkreslení by nemělo přesáhnout hodnotu 0,08 %.

Stejně tak zajímavá, jako právě uvedené technické parametry, je i doba nepřetržitého provozu přehrávače. Podle údajů výrobce je schopen UMD-128 s jedinou AAA baterií přehrávat hudbu po dobu až dvanácti hodin. Zda je tato hodnota reálná se budeme moci přesvědčit, až přehrávač v našem TestCentru IDG sami otestujeme.

Jak již bylo řečeno, je mp3 přehrávač, jako drtivá většina dalších, navržen pro rozhraní USB. Konektor je šikovně schován pod odnímatelným krytem, nasazeným na jednom z konců přehrávače. Řešení je to nejen elegantní, ale i praktické. MP3player podporuje rozhraní až USB 1.1 s rychlostí přenosu cca 12 Mb/s, což pro zkopírování 128 MB dat celkem vyhovuje. Na připojení k PC je vcelku sympatické, že ve všech dnešních operačních systémech (Windows ME, 2000 a XP) je podpora flash disků plně nativní a UMD-128 tuto vlastnost dokáže taktéž využít. Tudíž pro zapojení přehrávače k PC není žádných ovladačů třeba. Nicméně, aby si uživatel nepřipadal ochuzen, na přiloženém CD by měl najít i ovladače pro starší operační systémy (Windows 98) a další zajímavý software, např. správce hudebních souborů a podobně.

Závěrem ještě uveďme informaci o pořizovací ceně, ta by se měla pohybovat řádově kolem pěti tisíc korun, což by mohlo být pro řadu uživatelů rozhodně zajímavé.

Sériový predátor

Jaroslav Kasal

V blízké budoucnosti by se, dle vyjádření společnosti Seagate, měla na trhu objevit již dosti dlouho očekávaná nová série pevných disků. Budou to zařízení koncipovaná pro nejmodernější diskové rozhraní Serial ATA (SATA) (Nové modely by měly být údajně vyráběny jak s podporou SATA, tak klasického ATA/100). Nové pevné disky ponesou modelové označení 7200.7 a 5400.1, z čehož lze jednoduše pochopit i rozdíl mezi nimi. První číslo v označení totiž specifikuje rychlost otáček ploten za minutu. Oba nové produkty vycházejí z ověnčené a proslavené "dravé" rodiny disků Barracuda. Ostatně do této řady přímo náleží a tvoří její nejnovější zástupce.

Nejprve si přiblížíme výkonnější novinku s otáčkami ploten 7 200 ot./min. Tento disk bude vyráběn ve dvou modifikacích: Barracuda 7200.7 a Barracuda 7200.7 Plus. První z těchto dvou produktů bude vybaven vyrovnávací pamětí o kapacitě 2MB a druhý 8 MB. Tímto krokem zřejmě společnost Seagate odpovídá na počin rivala Western Digital, který slavil úspěch se sérií disků označovaných zakončením JB a BB. Rozdíl mezi nimi byl také jen ve velikosti vyrovnávací paměti na disku.

Série 7200.7 i 7200.7 Plus bude vyráběna s celkovou diskovou kapacitou 160 GB a 120 GB. Model Barracuda 7200.7 navíc bude možné zakoupit i v "menším" provedení, a to s diskovým prostorem 80 GB a 40 GB. Obě série jsou vyráběny s technologií, která využívá hustoty záznamu 80 GB na plotnu. Vyjma toho využívají i řadu dalších vylepšení vycházejících z poslední verze Barracuda ATA V. Za zmínku jistě stojí technologie tzv. fluidních ložisek (SoftSonic Fluid Dynamic Bearing), které by měly zaručit maximální tichost při chodu. Dále bude disk podporovat i technologie pro ochranu dat, např. ECC (Error Correction Code), bezpečné parkování disku při výpadku proudu či CBDS (Continuous Background Detect Scanning), což je systém detekování chyb s jejich možnou korekcí. Již zavedeným systémem je inteligentní ochrana S.M.A.R.T. (Self Monitoring, Analysis and Reporting Technology) a u společnosti Seagate i rozšířený test DST (Drive Self-Test), který by měl zrychlit čas potřebný pro diagnózu stavu disku. V neposlední řadě by měla nová Barracuda 7200.7 nabídnout svému majiteli i vyšší odolnost proti otřesům při převozech. Konkrétně má vydržet i náraz, který zapůsobí na zařízení přetížením až 350 G. To v důsledku neznamená, že by měl mít uživatel pocit, že lze nový disk využívat v případě nouze i jako kladívko zapáleného domácího kutila. Vyšší odolnost by měla zajistit co nejvyšší odolnost a bezporuchovost zařízení. Využívat by se měly produkty z výkonné série především pro servery, náročné domácí stanice a podobně.

V rychlosti se podívejme i na druhý typ Barracudy, který je předešlému velmi podobný. Rozdíl naleznete především v nižších otáčkách (5 400 ot./min) a v jednodušším konstrukčním provedení (menší kapacita a tím i nižší počet ploten). Díky právě uvedeným skutečnostem je nasnadě, že tento disk nabídne uživateli i nižší výkon. Zato zařízení disponuje sníženým profilem, který zaručuje lepší průchodnost vzduchu uvnitř počítače. Ostatně, nižší počet ploten, oproti modelu 7200.7, ve spojitosti s nižšími otáčkami, také naznačují, že bude celý disk méně náročný na chlazení. Disk by měl nalézt uplatnění ve spojitosti s nenáročnými kancelářskými počítači a dalšími třeba i domácími stanicemi. Vyjma toho budou vhodné i pro jiný než čistě počítačový segment. Například pro digitální videorekordéry, herní konzole, jukeboxy a třeba i další méně obvyklé zařízení, jako jsou např. peněžní automaty, bezpečnostní kamery, tiskárny nebo dokonce Karaoke automaty.

§§§§§


Hudební opojení

Tomáš Kuchařík

c03p0047

Společnost Creative v poslední době představila hned několik novinek v oblasti reprosoustav k libovolným typům zvukových karet, avšak nejlépe pracujících se zvukovými kartami Sound Blaster stejného výrobce.

Jednou z představených novinek je stereofonní reprosoustava s názvem Repro Creative Labs I Trigue 2.1 3300, se kterou společnost Creative malinko rozbouřila hladinu poklidné vody 2.1 stereosystémů kvalitním zvukem a jedinečným designem. Dřevěný subwoofer s 16,5cm reproduktorem se postará o vysoké basové dokreslení a zvýraznění, zatímco každý ze dvou stylových satelitů o výkonu 9 wattů, obstará živý stereozvuk. Oba satelity jsou konstruovány se třemi precizními titanovými reproduktory. Repro ITrigue je zamýšlen jako systém vhodný pro každodenní používání s PC, vhodný především pro poslech hudby. Celkový výkon soustavy disponuje 43 watty, kde mají satelity po 9 a subwoofer 25 wattů. Pomocí vícefunkčního dálkového ovládání je neustálá kontrola nad nastavením všech parametrů celé soustavy, jako např. hlasitost úrovně basů, a zároveň je obsažen i jack vstup pro sluchátka. K systému lze připojit jeden stereo/audio zdroj pomocí jack konektoru. Napájecí zdroj je vyveden samostatně. Frekvenční rozsah je 30 Hz až 20 kHz.

Odkaz: http://www.creative.com

Nové sítě a ochrana

Tomáš Kuchařík

polečnost 3COM uvedla na trh nové XRN řešení zabezpečení služeb. Jde o vysoce redundantní, výkonné řešení, které přináší nový způsob budování datových center s vysokým výkonem a maximálním zabezpečením dostupnosti služeb. Ke stávajícím mechanismům zvyšující redundanci, jako redundance spoje (Link Agregation, STP/RSTP) nebo redundance systému (šasi přepínací matice, VRRP), přibyla nová XRN technologie (redundance systému)! Již žádné zahálení redundantní matice, vše 100% funkční!

Zařízení spojená XRN kitem v první fázi dovolují spojení 8Gb/s linkou a umožňují využít všechny stávající mechanismy redundance (napájení, spoje i systému). Součástí balení je 3COM Interconnect Kit, pro vytvoření XRN distribuovaného switche ve fázi 1. Výsledkem XRN je jednotný management, jednotná Layer 2/3 přepínací jednotka poskytující vysoký stupeň plně použitelné redundance distribuovaná správa zařízení (DDM), distribuovaná agregace linek (DLA) a distribuované resilentní směrování (DRR). Součástí balení jsou 2 XRN moduly, XRN kabel délky 1m a 3Com Gigabit Multilayer Switching software verze 3.0. Propustnost XRN je neuvěřitelných 8 Gb/s. 3C17715. Dále pak 3COM XRN Interconnct kabel o délce 5 m, ten je pro spojení 2 switchů pomocí XRN modulů 8Gb/s. 3C17722.

Odkaz: http://www.3com.com

DirectX9

Tomáš Kuchařík

Na přelomu roků 2002/2003 doznal výkon a možnosti grafického hardwaru dalšího posunu vpřed, a tyto změny si vynutily a zasloužily vznik nového grafického rozhraní DirectX 9.0 od společnosti Microsoft. Toto API (aplication programming interface) podporuje vertex a pixel shadery 2.0, čímž umožňuje stínování na téměř filmové profesionální úrovni, která běžným uživatelům osobních počítačů opět rozšiřuje možnosti jak při úpravě digitálních fotografií, tak při sledování DVD titulů. Microsoft s vydáním finální verze DirectX 9 (Windows 98/ME/2000/XP delší čas váhál a několikrát je odložil. Nyní jsou však již na webových stránkách firmy Microsoft k dispozici dvě volně stáhnutelné varianty. První je v podstatě pouze 300Kb instalační utilita, vyžadující připojení k internetu, neboť veškeré nutné součásti jsou při instalaci stahovány on-line. Druhá verze je 30MB "off-line" balík obsahující vše, co Microsoft pro DX9 vytvořil. Microsoft opět upozorňuje, že grafické rozhraní DirectX 9 nemusí na každém PC pracovat bezchybně, což se potvrdilo již u starších verzí, a ne vždy se vše dalo přičíst na vrub starému hardwaru. Podobobně jako DX8, nelze ani nový DirectX 9 jednoduchým způsobem odinstalovat z Windows. Okamžitou reakcí na nové grafické rozhraní bylo ze strany dvojice nejvýznamějších výrobců čipů vydání jejich nových ovladačů nVidia Detonatoru a ATI Catalystu.

Odkaz: http://wwwmicrosoft.com

§§§§§


Nové barvy Epsonu

Václav Maletínský

c03p0048

Na začátku letošního roku byly uveřejněny technické údaje nových tiskáren Epson. Všechna zařízení při práci využívají čtyřprůchodovou technologii barevného tisku a mohou za minutu zpracovat 16 černobílých stran A4 nebo 4 plnobarevné výtisky stejného formátu. Zajímavou pořizovací cenou 34 000 Kč může koupěchtivé zákazníky překvapit Epson AcuLaser 900 s 16-144 MN operační paměti, pracovním rozlišením 600 x 600 dpi a technologií Epson AcuLaser Color 2400 RIT, která zlepšuje kvalitu výtisků textu i grafiky. Tiskárna s vestavěným spodním podavačem pro 200 archů papíru A4 bude na trh dodávána s paralelním a USB 1.1 rozhraním a měla by bez problémů spolupracovat s počítači PC se OS Windows 95 nebo vyšší verzí i s Macintoshi, pokud na nich bude nainstalován operační systém od verze MacOS 8.1. V nabídce prodejců by se měla objevit i síťová varianta tiskárny Epson AcuLaser 900N, její cena však bude o 4 000 Kč s daní vyšší. K oběma produktům bude možné volitelně přikoupit duplexní jednotku a spodní podavač pro 500 listů. Při prodeji by měly být tiskárny vybaveny spotřebním materiálem nesnížené kapacity, který mimo jiné zahrnuje tonerové zásobníky s životností 4 500 výtisků (5% pokrytí každou barvou). 31 299 Kč*. GDI tiskárny Epson AcuLaser 900 s měsíčním zatížením 35 000 výtisků mohou vyhovět uživatelům, kteří chtějí doplnit běžný černobílý tisk občasným zpracováním barevné grafiky.

Pro profesionální uživatele, jimž nestačí GDI zařízení, připravila společnost Epson novou modelovou řadu AcuLaser 1900, zahrnující základní tiskárnu s emulacemi ESC/Page, LJ4, GL2, ESC/P2, nebo Epson FX, i další zařízení, obohacená o PostScript, duplexní jednotku a WiFi komunikační modul. Čtveřice těchto zařízení bude zákazníkům k dispozici za 51 000-63 000 Kč včetně DPH v závislosti na požadované

Canon s vyšším rozlišením

Václav Maletínský

Velmi vítané novinky představila na začátku letošního roku v ČR společnost Canon pro své zákazníky totiž připravila dvojici nových tiskáren s pozměněnými tiskovými hlavami, které nanášejí na papír kapénky inkoustu 2 nebo 5 pikolitrů a mohou tak dosáhnout pracovního rozlišení 4 800 x 1 200 dpi. Tiskárna Canon i850, která na trhu nahradí dříve úspěšné kancelářské stroje Canon S750 a S820, dokáže za minutu potisknout 22 papírů formátu A4 černobíle nebo 14 stran A4 barevně v nejrychlejším režimu tisku. Při standardním nastavení klesne rychlost na 13, resp. 9 stran za minutu, avšak podstatně se zvýši kvalita zpracovaných dokumentů. Tiskárna bude zákazníkům dodávána s ovladači pro počítače PC i Macintosh a kromě paralelního komunikačního rozhraní nabídne také rychlé USB 2.0 připojení. Její podavač je určen pro uložení 150 listů běžné gramáže, může však pracovat i se speciálními médii Canon v gramáži až 270 g/m2. Bezokrajový potisk fotopapírů 10 x 15 cm jistě uvítají všichni majitelé digitálních fotoaparátů, kteří hledají výrobek pro kvalitní a zároveň rychlý tisk svých snímků. Představované zařízení bude plně podporovat formát Exif 2.2, takže bezezbytku využije všechny informace, které jsou na digitálních snímcích uloženy. V ovladačích tiskárny však budou zabudovány i funkce pro změnu digitálních fotografií, které mohou snímky zostřit, vyvážit barevné podání, ale také snížit hladinu barevného šumu. Kromě ovladačů by zákazníky mohlo potěšit i doplňkový software, jenž zahrnuje programy dodávané k digitálním fotoaparátům Canon: Easy-WebPrint, Easy-PhotoPrint, PhotoRecord, ZoomBrowser EX a PhotoStitch.

Tiskárna Canon i850 je vybavena čtyřbarevným tiskovým systémem s oddělenými zásobníky jednotlivých barev, což přispívá ke snížení reálných nákladů na provoz.

Druhá novinka tiskárna Canon i950 nabízí stejné pracovní rozlišení a velikost tiskových kapek, ale pro zlepšení barevného gamutu využívá šestibarevný tiskový systém s oddělenými zásobníky CMYK, doplněnými samostatnými inkousty světle azurové a světle purpurové barvy. Jestliže budeme předchozí model i850 chápat jako víceúčelové zařízení pro kancelářský provoz i tisk fotografií, pak Canon i950 musíme jednoznačně zařadit mezi profesionální fototiskárny. Rychlost opakování 7 barevných nebo černobílých stran A4 za minutu tedy není měřítkem výkonnosti, mnohem zajímavější budou časy naměřené při zpracování snímků na speciální fotopapíry v gramáži až 270 g/m2. Canon i950 bude možné připojit k PC a Macintoshům, jejichž operační systémy podporují USB rozhraní (jiný způsob komunikace není u tiskárny podporován).

Odkaz: http://www.canon.cz

Multifunkční novinka

Václav Maletínský

Nový All-in-one produkt HP OfficeJet 5110 by měl na konci ledna 2003 potěšit všechny zákazníky, kteří hledají domácí nebo kancelářské vybavení pro skenování, kopírování, tisk a faxování. Přístroj, který všechny uvedené činnosti dokáže najednou, navazuje na modelovou řadu OfficeJet 125-155, ale na rozdíl od ní není vybaven pevným deskovým skenerem. Řešení s průchodovým snímáním a kopírováním dokumentů šetří díky nové konstrukci místo na pracovním stole a přitom výrazně neomezuje kvalitu skeneru, schopného pracovat v rozlišení 600 x 1 200 ppi při 36bitové barevné hloubce. HP OfficeJet 5110 bude dodáván s horním automatickým podavačem pro uložení 20 stran dokumentu určeného pro snímání, kopírování nebo barevný faxový přenos, zadním podavačem tiskových médií s kapacitou 150 archů A4 a předním výstupním zásobníkem. Rychlost tisku by se měla pohybovat na hranici 12 černobílých a 10 barevných stran A4 za minutu, pro zpracování dokumentů bude k dispozici pracovní rozlišení 600 x 600 dpi v režimu mono a 1 200 x 1 200 dpi (s rozšířenou adresací bodů 4 800 x 1 200 dpi při použití fotopapírů) barevně. Rychlost kopírování by v případě monochromatického zpracování měla být stejná, avšak barevné kopie předloh práci zpomalí na 8 výtisků za minutu. Při tisku a kopírování budou jednotlivé kombinace tiskových barev nanášeny ze samostatné černého inkoustového zásobníku a sdružené cartridge azurové, purpurové a žluté barvy. Přístroj s USB rozhraním by měl bez problémů komunikovat s počítači PC a systémem Windows od verze 98 nebo Macintoshem s MacOS 9 nebo X.

Malá laserovka HP

Václav Maletínský

Rychlost tisku neustále stoupá nejen u barevných tiskáren, ale také u zařízení pro monochromatický tisk. Mezi laserovými levnými produkty se proto objevila zajímavá GDI tiskárna HP LaserJet 1005W. Svým vzhledem rozhodně nezapře předchozí typ 1000W, tiskový stroj je totiž uložen ve stejně vyhlížejícím plastu a uživateli nabídne pracovní rozlišení 300 a 600 dpi, a s technologií HP ImageREt také třídu 1 200 dpi. Rychlost opakování se zvýšila z 10 na 14 stran A4 za minutu, dosud nezveřejněny zůstaly předpokládané časy prvního výtisku. Stejně jako u ostatních GDI tiskáren bude i u HP LaserJetu 1005W záležet také na rychlosti procesoru počítače, k němuž bude produkt připojen. Paralelní rozhraní vyhoví majitelům PC s operačním systémem Windows 95, USB port však vyžaduje verze Windows 98 nebo novější. Nezměněna zůstala kapacita spodního podavače 250 archů papíru, i horního zásobníku na 125 potištěných listů. Zařízení s měsíční zátěží 7 000 výtisků by mělo vyhovět zákazníkům z menších kanceláří nebo domácností, předpokládaná cena by neměla výrazně překročit cenu dříve prodávaného modelu HP LJ 1000W.

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0049

Album v plné síle

V čísle 1/2003 jsme uveřejnili recenzi na poměrně zdařilý produkt PhotoImage Digital. Jedná se o pěkně provedený nástroj pro pokročilou archivaci a úpravu obrazových materiálů, jenž nabízí např. propracovanou technologii pro indexování a prohledávání souborů. Výrobce, tuzemská společnost Elsyst Engineering, připravila v nedávné době aktualizovanou verzi programu. Byla v ní mimo jiné vyřešena chybička, na niž jsme upozorňovali v recenzi nemožnost vytvořit samostatné obrazové album a samozřejmě byly vylepšeny i další funkce. Pokud používáte např. digitální fotoaparát, případně skener, a hledáte pomocníka pro práci se zálavou obrázků, určitě tento nástroj vyzkoušejte.

Odkaz: http://www.ee.cz/photoimage/digital/index.htm-PAT

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0050

CZ.NIC

oznámila ukončení výběrového řízení na dodávku systému pro "Decentralizované řešení správy úrovně .cz". Vítězem se stala společnost Pragonet. S touto společností uzavře představenstvo CZ.NIC čtyřletou smlouvu o kompletní dodávce řešení a poskytování služby pro "Centrální Registr" a "Last Resort Registr". Další jednání se týkají části systému "DNS". Hardware systému "DNS" a licenční právo na software zůstávají v majetku CZ.NIC. Zákazníci si budou moci vybírat ze služeb registrátorů, jejichž výběr teprve proběhne, od konce září.-jp

Trochu jiná kavárna

byla otevřena v budově ČTK v Praze. Společnost Sun Microsystems společně s firmami C-Copy Centrum, Getronics a GTS uvedla v provoz kavárnu Sun@Point. Jedná se v podstatě o veřejný "demo room" železa firmy Sun. Jako koncová zařízení slouží tenké klienty Sun. Každý návštěvník dostane u centrálního pultu čipovou kartu, která je registrována v systému (systém vytvořila firma Getronics). Tu zasune do koncového terminálu a může brouzdat (placení po 20 sekundách). Pokud si chce některá data odnést, uloží si je a personál mu je za cenu nosiče vypálí na CD. Od terminálu můžete kdykoli odejít, po vyjmutí karty se vám přestane počítat čas a po jejím opětovném vložení můžete pracovat tam, kde jste skončili. Výhodou je i rychlé připojení; společnost GTS poskytla 2 Mb/s. Vyjma běžných návštěv "brouzdalů" je prostor vhodný i pro firemní klientelu, kromě prezentací např. pro videokonference.-jp

§§§§§


Odlehčené ”ICQ”

Zdeněk Rusek

c03p0051

ICQ je nejoblíbenější komunikační program internetu, ovšem ne každému se musí zamlouvat. Alternativu představuje program Miranda, který se nyní nachází ve verzi 0.1.2.1. Heslem dne je "menší, rychlejší, jednodušší", a proto obsahuje jenom základní funkce ICQ, jako je posílání SMS, nastavení všech zvuků, možnost změny skinu, změny ikon, ignorace nebo přejmenování uživatele a plug-iny. Příjemná je i čeština, kterou si můžete vybrat již na webové stránce. Už při downloadu je znatelná snaha autorů o co nejmenší náročnost na cokoliv. Než se spustí samotné stahování, můžete si ručně vybrat, co chcete, aby vaše verze obsahovala. Po bezproblémové instalaci následuje již jenom nastavení zobrazení okna Mirandy a zadání ICQ čísla s heslem. Miranda minimálně zatěžuje HW, což byl častý neduh některých předchozích verzí ICQ. V brzké době se rovněž dočkáme verze 0.2 , která bude obsahovat mnoho nových funkcí.

Odkaz: http://miranda-icq.sourceforge.net/

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0053

Zamkněte se na dva zámky!

Společnost Kensington způsobila, že 95 procent všech notebooků umožňuje použití speciálního mechanického zámku Kensington Lock pomocí otvůrku zvaného Kensington Security Slot. Tento výrobce představil počátkem ledna bezpečnostní lanko Kensington Twin MicroSaver, které dokáže chránit nejen notebook, ale též další zařízení. Tím může být jak datový proektor, ale také nejrůznější externí periferie od přídavných pevných disků a optických mechanik typu CD-RW a DVD až po miniaturní tiskárny či skenery. Výrobce uvádí oficiální cenu 69,99 USD.

Odkaz: http://www.kensington.com-PVe

Jak rychlý je poštovní server?

Mnohým uživatelům dělá starost "rychlost" jimi používaného poštovního serveru. Právě pro měření poštovním protokolů SMTP a IMAP4 se připravuje testovací program s názvem SPECimap2003. Ten má nahradit stávající již dva roky starý SPECmail2001 benchmark, jenž testuje dnes již zastaralou kombinaci SMTP a POP3. Oba pocházejí z organizace SPEC (Standard Performance Evaluation Corporation), která se zabývá měřením výkonu v rámci výpočetní techniky. Byla založena roku 1988 a nyní sdružuje více než 60 firem.

Odkazy: www.spec.org/mail2001/-PVe

§§§§§


Véčko pana Siemense

Čestmír Žák

c03p0054

Mezi tradiční výrobce mobilních "véček" patří například Motorola nebo většina asijských značek, zato nové véčko CL 50 (v Asii se jmenuje 8008) v podání firmy Siemens je na trhu tak trochu zvláštností. Tento maličký duální mobilní telefon s rozměry 73 x 39 x 22 cm a muší hmotností 73 gramů si zamilujete na první pohled. Otevírací konstrukce s sebou přináší řadu výhod, jednou z nich je i možnost aplikace dvou displejů na jeden přístroj. Malý displej poskytuje uživateli informace o aktuálním čase a datu, síle signálu mobilní sítě či o stavu energie v baterii. Získáte z něj také údaje o zvoleném vyzváněcím profilu, zmeškaném hovoru nebo o tom, kdo zrovna volá. Velký vnitřní displej (výrazné modré podsvícení, 4 stupně šedi) zastane svůj díl práce při listování v kalendáři, wapování (WAP 1.2.1), případně čtení zpráv SMS/EMS, které telefon podporuje. Mezi kladnými vlastnostmi telefonu musíme ještě zmínit velice pěkně provedené polyfonní melodie, se kterými si autoři opravdu vyhráli; nové skladby však můžete stahovat pouze prostřednictvím klasického WAPu, telefon totiž nepodporuje komunikaci přes infračervený port, dokonce ani nedisponuje konektorem pro datový kabel. Baterie Li-Ion (kapacita 600 mAh) zaručuje až 220 hodin na příjmu nebo až 4,5 hodiny hovoru. Na těle mobilu se nachází ouško pro připevnění šňůrky na krk, ale to je u telefonu východního stylu snad samozřejmost. Bohužel lehce zamrzí naprostá ignorace nových technologií (GPRS, MMS apod.), ale taková už je v případě mobilu Siemens CL 50 daň za kompaktnost. Běžně se u nás zatím Siemens CL 50 neprodává, proto se koupěchtiví zájemci budou nejspíše muset obrátit na společnost SEMEC ČR, která k nám tyto telefony dováží za cenu lehce pod patnáct tisíc korun.

Odkaz: http://www.siemens.com

SCSI pálenka

Čestmír Žák

Plextor je mezi uživateli již dlouhá léta považován za velice solidní značku optických mechanik, vyznačujících se zejména dlouhou životností a podporou všech možných formátů zápisu. Nedávno byl prezentován nový model Plextor 40/12/40S, výjimečný zejména rozhraním SCSI, které se poslední dobou pro připojení vypalovacích mechanik už téměř nepoužívá. Můžete si vybrat mezi černým nebo bílým čelním panelem, na kterém naleznete nejen obligátní výstup na sluchátka, ale i některými výrobci neustále opomíjené tlačítko PLAY. Podle parametrů (40x zápis, 40x čtení, 12x přepis) byste ji asi zařadili do nynějšího průměru, v kategorii SCSI vypalovaček se však jedná o současnou špičku. Za zmínku stojí i 4 MB vyrovnávací paměti a přístupová doba 120 ms. Vypalovačka je rovněž vybavena řadou technologií jako BURN-Proof, PowerRec, VariRec a Mt. Rainier pro maximální pohodlí a stabilitu při vypalování. V retail balení se vedle samotné mechaniky nachází také software PlexTools, Nero Burning ROM a InCD, dále audiokabel, několik prázdných disků a rozsáhlý manuál. Předběžná cena byla stanovena na 255 eur (cca 7 900 Kč), případní zájemci se dočkají zřejmě již během tohoto měsíce. Pokud z jakéhokoliv důvodu potřebujete kvalitní vypalovačku pro SCSI, jděte do PLEXTORu, výrobce totiž nabízí plnou dvouletou záruku!

Odkaz: http://www.servodata.cz

Grafika ECS

Čestmír Žák

Firma ECS, v současnosti přední výrobce základních desek, hodlá v nejbližší době expandovat i do segmentu grafických karet. Celá produktová řada ponese název ECS Camelot a jejím prvním členem se stane karta postavená na čipu SiS Xabre 600. Na 0,13mikronové technologii výroby založený čip Xabre 600 byl ohlášen teprve nedávno, jeho zevrubné specifikace vypadají asi takto: GPU 300 MHz, 64 MB DDR paměti na 300/600 MHz, podpora technologií Vertexilizer Engine, Xmart či Frictionless Memory Control. O slušné technologické vyspělosti SiS Xabre 600 svědčí i podpora soudobých trendů jako např. Direct X 8.1 nebo sběrnice AGP 8x. Pro náročné je připraven nástroj Elite Castle, což je jakási 3D nástavba na klasický 2D Windows desktop. Ani 3D akcelerace by neměla Xabre 600 činit žádné potíže, vždyť podporuje textury až do velikosti 2 048 x 2 048 pixelů či hardwarový full scene 2x/4x anti-aliasing. Na kartě se kromě standardního CRT výstupu nachází také TV-OUT a DVI konektor. V dodávané krabici naleznete ještě uživatelsky příjemný software WinDVD Creator pro práci s formátem DVD. Neustále probíhá i zdokonalování dosud nepříliš přesvědčivých ovladačů, v posledních týdnech jsme svědky uvádění nových, čím dál tím méně problémových verzí.

Odkaz: http://www.ecs.com.tw

§§§§§


Microsoft Analyzer

Jan Šlíchal

c03p00522

Firma Microsoft v rámci zabezpečení nových a existujících produktů vydala novou verzi freewarového programu Microsoft Baseline Security Analyzer. Jedná se o produkt, který zjistí nainstalované bezpečnostní záplaty nejen na vašem počítači, ale je ho možno také použít na testování sítě, či vybraného počítače na síti. Výsledky testů jsou ukládány ve formátu XML. Pokud se chystáte tento produkt používat, nebo jste tak již učinili, radíme vám ponechávat si výsledky pro pozdější srovnání vývoje. Pro testování se nabízí velký počet oblastí: např. kontroluje počet administrátorů na počítači. Na každém počítači by z hlediska bezpečnosti měl být vždy jeden administrátor. Další oblastí je vyhledávání zbytečně nainstalovaných, či nevyužívaných služeb (FTP, Telnet, atd.), nebo detekce špatných hesel v SQL serveru a spoustu dalších zabezpečení SQL serveru. Program vám zajistí také ochranu proti makrovirům v MS Office, či zabezpečení v MS Outlook. Důležitým upozorněním je, že Microsoft Baseline Security Analyzer běží pouze pod systémy MS Windows 2000/NT a nainstalovaným Internet Explorerem minimální verze 5.01.

§§§§§

$$$$$


CD


Angličtina pro každého

Jan Šplíchal

c03p00521

Obsah CD v tomto čísle je z velké části určen hlavním příspěvkem výuka anglického jazyka pro začátečníky z dílny LANGMasteru, kterou vám přinášíme ve volné, bezplatné edici, je poměrně obsáhlá, a proto jsme k tomu museli přihlédnout při přípravě ostatních rubrik. Především Komerční software tak přišel trošku zkrátka, ale zase v něm najdete grafický editor GIMP, jehož podrobný popis je připraven v brožurce.

Akce a novinky

Rubriku Akce by si určitě neměli nechat ujít ti, kteří se snaží proniknout do tajů znalosti cizích jazyků. Dnes v ní totiž naleznete plnou a bezplatnou edici výukového programu z dílny tuzemské firmy LANGMaster: Angličtina pro začátečníky LANGMaster Dangerous Journey. Jedná se o poměrně mimořádný produkt a více informací naleznete v rámečku na spodní polovině stránky. Novinky obsahují jako již standardně elektronickou verzi časopisu s možností fulltextového vyhledávání a přehled obsahu starších CD. Pro příznivce platformy Linux je připraveno další pokračování magazínu Abíčko, v němž např. najdete pojednání o moderních souborových systémech, a zájemce o webové technologie potěší soubor zajímavých článků internetového magazínu Interval. Nechybí ani aktualizační kódy antivirového programu Panda Antivirus Titanium pro následující měsíc. Pokud se nechcete příliš probírat položkami v rubrice Software, jsou zde rovněž odkazy na tři velké články uvnitř čísla, resp. na související kolekce programů.

Software

V rubrice Topware jsou určitě velkými lákadly např. výkonný snímač obrazovek Hypersnap-DX 5.02.00, který potěší profesionála, ale i příležitostného uživatele jednoduchým ovládáním a současně velkým počtem různých funkcí, či software Direct Connect, jenž umožňuje sdílení libovolných položek s ostatními účastníky pomocí internetu. Za zmínku jistě stojí grafický editor SmartDraw 6.08, nebo program Microsoft Baseline Security Analyzer, který na vašem počítači zkontroluje míru zabezpečení. Programy GetRight, či Connection Meter vám zajisté dobře poslouží pro bezchybné stahování a sledování připojení k internetu. Pravidelně se zde setkáváte s diagnostickým prográmkem SiSoft Sandra, správcem souborů Total (Windows) Commander, či novými verzemi programů pro komprimaci a balení, WinZip a WinRar. Nechybí ani slavný WinAmp pro přehrávání velkého množství zvukových formátů. Pro ty, kdo pracují s grafikou, je nachystán Irfan View 3.75, který oplývá podporou neuvěřitelného množství grafických formátů. Zvládá i zvukové formáty, přehrávání CD a MP3.

V části Téma CD jsme pro vás tentokrát připravili programy, jež nějakým způsobem ulehčí a napomohou chodu vaší domácnosti. Naleznete zde pomůcky jako např. TVprogram 0.9.32, který pro vás zajistí prostřednictvím internetu aktuální televizní program včetně všech aktuálních změn. V případě, že se chystáte složit zkoušku na řidičské oprávnění, naleznete zde vhodný program, který vám tuto proceduru ulehčí. Potěší zajisté i soubor prográmků pro evidenci vašich domácích CD, který vám v nich udělá nejen pořádek a určitý systém, ale umožní vám i jednoduchou tvorbu jejich popisu. Pokud vám dělá starosti vaše administrativa, využijte určitě možností programu Jak psát dopisy, a jestli tápete v oblastech úvěrů, financí, či leasingů, zkuste finanční kalkulátor s rozsáhlou nápovědou a praktickými příklady. Určitě se vám již stalo, že jste nemohli najít svůj "telefonníček" a naléhavě jste potřebovali kontakt na požadovanou osobu či firmu. Program Tydlifon je účinným řešením vašich problémů.

Rubrika Vyzkoušejte si obsahuje samozřejmě doprovodné programy k článkům v časopisu: možnost otestovat přehrávače filmů s podporou zvukového formátu AC-3, nebo sadu vylepšení pro váš MS Internet Explorer. Vlastníky kapesních počítačů PocketPC2002 jistě zaujme aplikace Worldoffline, jejíž pomocí lze stahovat přímo do počítače internetové nebo intranetové stránky. V jarním období využijí nadšenci cykloturistiky program Cyklotrasy, který pomůže v plánování tras vašich výletů, a z oblasti vzdělávání vám nabízíme výukový program Umíš, jenž prohloubí a potrénuje vaši znalost anglických slovíček a frází. Na vyzkoušení jsou přiloženy lekce známé učebnice Angličtina pro samouky. Pro příznivce elektronických knih nabízíme příjemnou aplikaci MS Reader, která nabízí nejen jejich prohlížení, ale např. také vkládání vlastních poznámek, záložku, či zoomování obrázků. MS Reader využívá technologie ClearType display, která jemnými úpravami (zjemnění, či naopak zostření textu) docílí co nejbližšího přiblížení se klasické papírové podobě, což by mělo být znát nejvíce na LCD monitorech. Pro tento program je přiložen i konvertor, umožňující bezproblémový převod textů z aplikace MS Word.

Části Servis a Antiviry obsahují jako již tradičně nové verze Windows Installeru, nejnovější definice pro antivirové aplikace a nové plnohodnotné programy, které jsou zdarma.

Komunikace a hardware

V tomto období se urodilo především v oblasti internetových prohlížečů, a proto vám nabízíme vylepšenou alfa-verzi Mozilly. Také norští vývojáři pokročili s windowsovským browserem Opera. Naleznete zde i standardy dodržující prohlížeč Amaya. V části Hardware naleznete HTTP, FTP a proxy server pro MS Windows: Sambar Server 5.2 . Webové programátory potěší finální verze PHP 4.3.0. Důležitou částí hardwaru jsou jistě nové ovladače a knihovny multimediálních funkcí DirectX, které najdou své uplatnění zejména při spouštění novějších her. Další ovladače jsou určeny pro systémy s VIA čipsety. Tyto ovladače automaticky detekují systém a nainstalují nezbytné soubory.

Věříme, že si každý vybere z nabídky našeho CD to, co ho nejvíce zajímá či pobaví a zachováte nám tak přízeň. Nebojte se na nás obrátit a vyjádřit nám svou spokojenost, či pravý opak. Za každý váš názor budeme vděčni, umožní nám sestavit CD podle vašich představ a potřeb.

Zdarma a se slevou na našem CD

LANGmaster: Angličtina pro začátečníky LANGMaster Dangerous Journey

O tom, že znalost jazyků je v dnešní době jednou z důležitých a podstatných vlastností, které se vysoce cení jak na poli domácím, tak zahraničním, jistě není pochyb. Zpřístupňuje vám studium a zvětšuje vám např. procento úspěšnosti při volbě nového zaměstnání. Stará pravda říká: Kolik jazyků umíš, tolikrát jsi člověkem. A právě proto vám přinášíme produkt domácí firmy LANGMaster, jež je dobře známa především vydáváním zdařilých vzdělávacích titulů. Výrobce programu působí na našem trhu již téměř deset let a za tuto dobu připravil desítky zdařilých multimediálních produktů. Zpočátku byl znám především jako výhradní tvůrce jazykových kursů, ovšem v posledních několika letech se silně zaměřil i na všeobecné vzdělávání a prosadil se např. s projektem LANGMaster Škola hrou, s nímž jste se setkali i na našich stránkách a CD. Rovněž výuku angličtiny z dílny této firmy jste si již na našich CD mohli vyzkoušet ať již to byl seriál interview se známými osobnostmi English in Action nebo příprava ke zkouškám TOEFL.

Tentokrát na CD najdete výuku pro začátečníky. Studium je založeno na práci s originálním textem, jehož obtížnost je přizpůsobena studujícím, v tomto případě s minimálními znalostmi. Rovnou od počátku tedy má zájemce k dispozici plnohodnotný materiál v reálně používaném jazyce, a není odkázán pouze na léty "prověřené" ukázkové texty z učebnic. Vlastní knihou příběhem však výuka teprve začíná. Uživatel může nejen číst, ale také poslouchat výslovnost rodilého mluvčího, a především na text navazuje kolekce cvičení a úloh, jež prověří chápání obsahu a také upevní gramatické znalosti. Zdrojový materiál tak můžete využít velmi důkladně. V neposlední řadě je k dispozici technologie pro intenzivní opakování znalostí, při jejímž důsledném používání lze docílit opravdu pozoruhodných pokroků při výuce. Program je pro čtenáře PC WORLDu zdarma.

GIMP pro Windows 1.2.3

Grafických programů je na trhu celá řada. Vybrat si však ten správný bývá velice obtížné. Proto jsme pro vás připravili tento editor, který byl v prvopočátku vytvořen pouze pro platformu Linux. Jeho vývoj se datuje od roku 1995 a od té doby si získal velkou popularitu především mezi tvůrci webových strának, pro jejichž potřeby je prakticky optimální pomůckou. Jedná se o výrobek, jenž je funkcemi srovnatelný s populárními komerčními produkty. Postupem času však byla vytvořena i verze pro MS Windows, která již tak známá není. Právě tuto variantu vám nyní nabízíme. Mezi hlavní funkce GIMPu patří vybírání čtvercových, eliptických, jednobarevných, nebo ručně či bezierovou křivkou ohraničených oblastí. Zajímavou funkcí je Blend tool, který umožňuje vytváření barevných přechodů. Program zvládne přechody popředí do pozadí, ale i libovolné jiné, jež lze vytvářet v gradient editoru. Užitečná je i práce s layery obrázek se může skládat z několika vrstev, které jsou částečně průhledné a položeny na sebe. GIMP má u každého layeru tzv. alfa-kanál, a tak se mohou různě prolínat. Obrovskou výhodou je rozšiřitelnost tohoto grafického editoru. GIMP umožňuje psaní plug-inů, což jsou externí programy a pomocí knihovny libgimp komunikují s Gimpem, který jim zprostředkovává jakýsi server. Na rozdíl od většiny ostatních programů se zde plug-iny nestarají pouze o filtry, nebo ukládání a čtení souborů v různých grafických formátech. Plug-iny zde zprostředkovávají mnoho funkcí a tak lze vytvářet i mnohem komplikovanější věci. Program pracuje také s filtry, což jsou externí programy, které aplikují na obrázek různé různé efekty, nebo generují úplně nové obrázky. Uživatele jistě překvapí, že plug-iny běží v multitaskingu, tzn. že na jedné části obrázku běží výpočet nějakého efektu, zatímco na druhé části je možno bez problémů pracovat: kreslit či nechat počítat jiný efekt. GIMP obsahuje spoustu funkcí, které jsou známé z jiných grafických programů, ale i něco navíc. Lze tedy v klidu tvrdit, že může směle konkurovat drahým komerčním programům. Na našem CD naleznete jak stabilní edici 1.2.3, tak prerelease verzi 1.2.4. Nepřehlédněte ani elektronický manuál k tomuto zdařilému programu, a především nezapomeňte, že podrobný popis práce s touto aplikací najdete v brožurce v tomto čísle.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Jak dlouho budeme sdílet? – Budoucnost jedné zajímavé techniky

Vojtěch Bednář

c03p0004

Sdílení a anonymní výměna souborů po internetu prostřednictvím P2P (Peer To Peer) sítí se stalo do jisté míry symbolem konce devadesátých let minulého a počátku tohoto století. Je to relaxace, koníček, způsob jak přijít k hudebním i filmovým nahrávkám, o které by jinak bylo těžké jen zavadit, a pro některé uživatele dokonce i sport. Bohužel jako všechno na světě, i tato hračka milionů má své nedostatky a její další osud je nejistý. Pojďme dnes nahlédnout do minulosti a budoucnosti jedné zajímavé techniky.

Čistě akademicky

Systémy pro sdílení informací fungovaly mnohem dříve, než byl vytvořen dnes mrtvý, ale o to více mytizovaný Napster. Měly své klientské programy, řídicí servery a dokonce vyhledávací mechanismy. Nebyly ale určeny široké veřejnosti. Jejich služeb využívala hlavně akademická obec, vzácně se v první polovině devadesátých let objevovaly jako přívěšek v softwaru lokálních sítí větších firem. Jejich výhoda byla zřejmá. Prostředek nacházející se na libovolném počítači připojeném do sítě byl dostupný v kterýkoliv okamžik ostatním uživatelům, aniž by byl uskladněn v nějakém centrálním serveru. Server jen zprostředkovával vyhledávání a v některých typech sítí nemusel být přítomen vůbec. Bohužel, konstrukce těchto systémů neumožňovala zapojit do nich velké množství uživatelů. I kdyby to možné bylo, neexistovala pro nic takového potřeba. Údaje, které se sdílely, byly poplatné tomu, jací byli uživatelé. Elektronické knihy, dokumenty, vzácně něco jiného. Na univerzitách, tam kde se k systémům sdílení dostali studenti a mladí lidé, samozřejmě i ilegální kopie počítačových programů a posléze hudba. Právě někde zde se zrodil nápad vytvořit P2P systém globálních rozměrů.

Metoda XXI. století

Teprve už zmiňovaný Napster (i když v rámci internetu nebyl nikdy jediným) otevřel cestu ke sdílení informací mezi neomezeným množstvím uživatelů. Ve spojení se zvukovým formátem MP3, pro který byl určen, a takzvaným efektem sdíleného nárůstu způsobil ohromné rozšíření sdílení hudebních souborů. Jeho prostřednictvím bylo možné si na svůj počítač stáhnout prakticky cokoliv, co nabízela světová hudební scéna, bez ohledu na žánr, interprety a popularitu obojího. Napster se stal symbolem a také absolutně převládajícím systémem. Svou konkurenci na vrcholku popularity zcela zastínil. A to mu podrazilo nohy.

Hudební vydavatelství a distribuční společnosti, mající zájem na prodeji co největšího počtu zvukových nosičů (CD, kazet), zpočátku sdílení hudby na internetu zcela ignorovaly. Dnes je těžké odhadnout proč tomu tak bylo, pravděpodobně ale proto, že sdílená hudba ve formě souborů nebyla fyzicky svázána s konkrétním nosičem (diskem, kazetou), který by se dal prodat. Zaběhané mamutí hudební společnosti, tvořící tak zvanou Velkou pětku, si byly svou většinou na trhu tak jisty, že nepovažovaly sdílení souborů se svými chráněnými díly, jinak evidentně pirátské, za nebezpečí. Když ale začaly jejich vlastní prodeje klesat, a když sdílení označila za krádež například populární rocková kapela Metallica, objevil se nad Napsterem černý oblak.

Časy zlé, a vlastně dobré

Soudní i zákulisní tahanice mezi provozovateli Napsteru a organizacemi chránícími autorská práva vedly nejprve k filtrování sdílených souborů (chráněné nebylo možné stahovat) a nakonec k zastavení celého systému. Právě zde se ukázala jeho veliká slabina. Klientské programy byly totiž bezvýhradně závislé na centrálních serverech. Jejich vypnutí znamenalo také konec P2P sítě, bez tzv. indexů byla nepoužitelná. Zajímavé však bylo, že ještě v době, kdy Napster fungoval, se pro něj objevily speciální patche. Tato "vylepšení" přidávala do klientského programu možnost vybrat si server, ke kterému se připojí. Napster tak přežil v podobě sítí z něj odvozených. Mnohem menších, co se do počtu uživatelů i obsahu týče, přesto však funkčních.

Konec Napsteru měl bezesporu jednu obrovskou výhodu. Na místo jediné, doposud prakticky monopolní sítě se mohlo drát několik jiných, konkurenčních. Postupem času se vytvořil systém podsítí. Existují prakticky dva nejrozšířenější systémy pro P2P Fastrack a Gnutella. Klienti podsítí, které tyto systémy používají, si mohou vyměňovat informace (rozuměj hudbu, aplikace, filmy, atd.) nejen mezi sebou, ale také mezi uživateli sítí založených na stejném protokolu. Mimo to existuje několik projektů, jež se snaží mezi těmito dvěma systémy vytvořit přechod.

Také některé principy fungování sdílení se od pádu Napsteru (a zejména bolestného ukončení sítě Audiogalaxy v červnu 2002) změnily. Centrální servery jsou stále přítomny (a dají se tudíž vypnout), sítě na nich ale nejsou už zcela závislé. Indexy, seznamy souborů ke sdílení a další informace o síti, nezbytné pro její provoz, mohou být zpracovávány do značné míry přímo klientskými programy. Nic ale zatím není stoprocentní.

RIAA se nevzdává

Napster, Audiogalaxy. To jsou dva nejznámější výměnné systémy, které už ukončily svůj provoz díky postupu hudebních vydavatelů, respektive jejich zastřešujících organizací. Na řadě jsou další známá jména. Kazaa, Morpheus. A tak dále. Zavírání jednotlivých P2P systémů ale jak se zdá nemá na sdílení jako takové žádný vliv. Provoz dvou největších sítí představuje podle některých odhadů 40-60 % celkového datového toku na internetu a to nejsou zdaleka malá čísla. Systémy se navíc zdokonalují. Jsou čím dál tím méně závislé na serverech, a tudíž přestávají být snadno deaktivovatelné.

Vydavatelství přesto dále vedou svůj boj. Chtějí omezovat možnosti používání sdílení na univerzitách, na podnikových systémech, dokonce v prostředí veřejných ISP. Využívají k tomu především právního systému USA, kde sídlí nebo donedávna sídlila většina provozovatelů P2P. Známá Kazaa dokonce proto "utekla" k jiné společnosti do Austrálie. Další budou následovat.

Dochází ale k něčemu neočekávanému. Organizace typu RIAA (Recording Industry Association of America) narážejí stále více na odpor vůči svému snažení. Protestují nejen jednotlivci, ale také nevládní organizace, a dokonce politikové. Poté, co "velká pětka" dostala astronomickou pokutu za kartelovou dohodu s koncovými prodejci, se navíc množí názory o legalitě, avšak amorálnosti jejich soudů. V průběhu prázdnin a září loňského roku začaly být některé P2P sítě zavalovány speciálními červy a falešnými soubory. I tento jev dávají mnozí za vinu podzemnímu boji RIAA se systémy sdílení. A i když oficiální důkazy neexistují a asi ani nebudou existovat, mnohé napovídá, že by tomu mohlo tak skutečně být. Zdá se proto, že se povaha boje vydavatelů se sdílením hudby začíná měnit, nebo rozšiřovat.

Blízká budoucnost

Bylo by nepravděpodobné, kdyby se všechny současné P2P sítě dožily řekněme roku 2004. Soudy jsou v plném proudu, důležitá stání s provozovateli těchto sítí propukla v prosinci 2002 a další budou na jaře následovat. Jejich rozhodování ale není jednotvárné (nelegální, zakázat), už jen proto, že samotné sítě zákony žádné země neporušují. Ilegální je totiž výměna souborů chráněných autorským právy mimo licenci, nikoliv výměna jako taková. Studie ukazující na možnost, že v současnosti v důsledku sdílení prodej hudebních alb neklesá, ale stagnuje nebo stoupá, zlehčují některé argumenty ochránců copyrightu.

P2P jako takové ale zcela jistě existovat nepřestane. Uživatelé zrušených sítí se přestěhují k jiným v rámci stejného nebo jiného systému, jejich data zůstanou v P2P zachována. Vydavatelé zřejmě proti sdílení jen tak bojovat nepřestanou, ačkoliv existují náznaky a dokonce i prohlášení o tom, že si uvědomují nesmyslnost tohoto boje.

Budoucnost vzdálenější

Sdílení souborů, najmě hudebních, je společenský fenomén. To je mnohem více, než kdyby šlo o hračku několika tisíc adolescentů nebo dočasnou módní vlnu. V budoucnosti je proto nevyhnutelné, aby to co je dnes v zásadě ilegální, dostalo v rámci používání internetu svůj řád. Spekuluje se o možnosti univerzálních licencí, experimentuje se s placenou hudbou nebo placenými P2P systémy. Možnost, že by se vydavatelům a jejich ochranným organizacím podařilo sdílení zcela rozložit nebo vytlačit na okraj zájmu, je mizivá a i sami ochránci autorských práv to vědí. Samotná represe nemá smysl, vytvoření zcela otevřeného, ale nějak zpoplatněného systému však ano. Likvidace několika dalších P2P sítí bude mít za následek, jak jsem již napsal, přesun jejich uživatelů k jiným, ale také zdokonalení samotného sdílení tak, aby bylo prakticky nemožné je zastavit. To již nyní existuje u uzlových sítí Direct Connect. Tak jak se možnosti uživatelů internetu co se kvality a rychlosti připojení týče zvětšují, stoupá i využití sdílení. Uživatel je člověk, jenž hledá hudbu a nabízí za ni tu, kterou již má. Pro něj není sdílení nic ilegálního. To je lidský rozměr, se kterým nikdy žádný vydavatel nepočítal, a s nímž také nic neudělá. Sdílet se tedy bude i nadále, jen systémy se mohou měnit. A ještě velmi dlouho.

§§§§§


Budoucnost v mobilních službách – v roce 2003 a dále

Dagmar Ruščáková

c03p0014

Loňský rok začali naši mobilní operátoři uskutečňovat pro ně životně důležitou strategii snaží se nás, své klienty, nalákat do světa vyspělých mobilních datových služeb. GPRS, MMS a videostreaming jsou háčkem, který nás má přesvědčit o tom, že SMS zprávy nám už rozhodně nestačí. Proč je to pro ně tak důležité? Je to důležité i pro nás?

Pohádkové vize o možnostech, které přinášejí uživatelům mobilní sítě 3. generace, znějí již trochu opotřebovaně. Jako svěží závan vzrušující reality se v druhém pololetí loňského roku objevily na našem trhu opravdové MMS posílání obrázků má sice zatím do dokonalosti daleko, ale je to skutečnost. První nadšenci si pořizují vhodné telefony a zkoušejí "ememeskovat". Operátoři hrdě hlásí nové počty uživatelů a briskně uvádějí další služby.

Objevují se první poskytovatelé obsahu. Na telefonu můžeme sledovat zprávy České televize a obrazové zpravodajství agentury Reuters, čekání na autobus nám mohou zpříjemňovat animované seriály nebo videoklipy se spoře oděnými děvčaty. Uživatelům je předložena nová hračka, ale pro operátory to žádná hra není. Jde o hodně do nových mobilních datových služeb již bylo vloženo příliš mnoho, a investoři netrpělivě čekají alespoň na záblesk naděje na návratnost svých investic.

Společně, nebo vůbec

Na úspěšném přijetí mobilních služeb nové generace závisí víc, než se zdá. Mobilním operátorům klesají zisky trhy začínají být nasycené, penetrace mobilních telefonů stoupla téměř po celé Evropě nad 60 % a konkurence nedovoluje zvyšovat ceny. Cesta k novým příjmům je jediná a vede přes datové služby.

Už po tři roky investuje většina telekomunikačních operátorů do budování ideje zvané sítě 3. generace miliardy a miliardy eur, aniž by věděli, zda lidé budou o nové služby vůbec stát. Nyní nastal čas vychovat si budoucí zákazníky, ale pěkně pomaloučku, aby se nelekli dětských nemocí a vyšších cen. Operátoři žonglují s několika míčky naráz služby musejí být co nejdokonalejší (provozované však na tom málu, co je zrovna dnes k dispozici) a ceny co nejnižší (právě tak, aby se daly nenápadně zvyšovat). Vše je bedlivě zkoumáno a podle získaných výsledků se operativně upravují dlouhodobé plány.

Už toto klade na všechny zúčastněné nemalé požadavky, ale ještě zdaleka to nestačí. To nejdůležitější zákazník nevidí všechny sítě, systémy a mobilní terminály by měly být schopny spolu bez problémů komunikovat. Napříč státy, napříč technologiemi různých výrobců. Klíčem k tomuto porozumění je interoperabilita systémů, založená na všeobecně přijatých standardech.

Zvítězit musejí všichni

Úspěšné testování interoperability mezi mobilními přístroji schopnými nabízet pokročilé služby (dnes především zasílání MMS) a standardně nastavenými MMS centry je jedním z klíčových kroků rozvoje mobilních služeb. Příkladem může být společnost Motorola, která testovala své přístroje spolu s MMS servisním centrem společnosti CMG. Výsledkem je potvrzení, že přístroje společnosti Motorola jsou standardizovány podle specifikací 3GPP a WAP fora a vyhovují MMS-IOP standardům, které by měly mít širší platnost jako součást nové Open Mobile Aliance. To je organizace, jež se zabývá standardizací mobilních služeb a vytvářením interoperabilního prostředí, umožňujícího poskytování mobilních služeb mezi různými zeměmi, telekomunikačními operátory a mobilními terminály.

Toto sjednocení rozhodně není samoúčelné. Ve chvíli, kdy zákazníci zjistí, že mohou posílat MMS kdykoliv, kdekoliv a s použitím libovolného přístroje, znatelně vzroste míra přijetí těchto technologií. Rychlejší přijetí znamená pochopitelně také příležitost ke zvyšování obratu všech zúčastněných. To je přesně to, co oblast telekomunikací velmi potřebuje: win-win strategie, ze které klienti získají přístup k novým zajímavým a dostupným službám, a zároveň dojde k tak toužebně očekávanému oživení celého telekomunikačního sektoru.

MMS

Ostatně tento růst shodně předpokládají i vypracovávané tržní analýzy. Podle studie Giga International Group by se do roku 2005 mělo na světě každoročně zvyšovat užívání mobilních datových služeb zhruba o 50 %. Konzervativní odhady uvádějí, že více než čtvrtina všech uživatelů bude používat mobilní přístroje pro přístup na internet, dále pro vstup do podnikových databází a intranetu, a konečně také k provádění transakcí v rámci m-commerce. Společnost YankeeGroup je zase toho názoru, že by příjmy z aplikací pro mobilní messaging měly růst do roku 2006 ročně o 44 miliard dolarů. Zvláštní důraz je v tomto případě kladen na bohatý multimediální obsah těchto zpráv, tedy půjde především o zasílání fotografií a audioa videonahrávek prostřednictvím MMS.

Operátoři a výrobci mobilních zařízení též věří v prorůstání messagingových aktivit se službami nabízejícími hry a vůbec nejrůznější zábavu. Mobilní terminál již ne v prvé řadě telefon by se tak měl stát vstupenkou do světa digitální personalizované zábavy a být tak nepostradatelnou součástí životního stylu svých vlastníků. Znamená to, že majitel takového přístroje, který se např. zajímá o výsledek nějakého sportovního utkání, nemusí již dostat jenom stručnou SMS o dosaženém skóre, ale může navíc obdržet videozáznam rozhodujících momentů či audionahrávku dokreslující atmosféru na místě dění. Nakonec si může opatřit screen saver s logem či fotografiemi oblíbeného mužstva. Dá se předpokládat, že nezůstane jenom u zábavy, protože již nyní existují studie rozebírající možnosti profesionálního využití. Půjde především o okamžitou dokumentaci, kterou mohou využívat např. policisté, záchranáři, likvidátoři škod z pojišťoven, ochránci přírody apod.

WIM

Chat je fenomén, který vznikl spolu s internetem. S ním přišlo poznání, že lidé se mohou skvěle bavit v nejrůznějších zájmových skupinách, aniž by se kdy osobně setkali prostřednictvím psaných zpráv. Obsáhlé rozhovory vedené pomocí nástrojů pro instant messaging (IM ICQ, MSN Messenger, AOL Instant Messenger.) se staly nesmírně oblíbenou formou komunikace. Tento způsob využívání datových služeb později rozvinuly SMS zprávy. Jejich výhodou je mobilita, nevýhodou omezený rozsah. Obě služby jsou relativně levné a staly se tak všeobecným komunikačním prostředkem těch nejaktivnějších uživatelů moderních technologií mladých lidí.

Analytici společnosti Accenture věří, že by se v reálném čase dalo dosáhnout spojení výhod SMS (mobilita) a IM (interaktivita) do jedné bezdrátové textové služby nazvané bezdrátový instant messaging (Wireless Instant Messaging WIM), jejíž funkčnost by byla později přirozeně rozšířena o služby hlasové. Zároveň by bylo možné díky stanovení jednotných standardů textové komunikace integrovat do jedné schránky IM, SMS a e-mail. Mobilní terminály by potom přinesly do interaktivní komunikace nový prvek lokalizaci komunikujících uživatelů. Pokud jde o sítě, tak WIM umožní plynulý přechod ze sítí GSM přes GPRS až k sítím 3G. V této souvislosti se nabízí paralela: WIM by mohl udělat pro přijetí sítí třetí generace totéž, co udělal e-mail s internetem otevře novou technologii veřejnosti.

Mobil, PDA nebo něco jiného?

Již dnes je na trhu několik typů mobilních telefonů a komunikátorů, které dokáží usnadnit a zpříjemnit surfování na internetu. WIM však předpokládá i hojné psaní, takže vedle mobilů mají velké šance např. PDA, na kterých se píše mnohem pohodlněji. Je zřejmé, že ve chvíli, kdy se nové služby úspěšně rozběhnou, nabídnou výrobci další zajímavá zařízení. Za dilematem mobil nebo PDA se však skrývá i závažnější otázka kdo vlastně bude systémy pro WIM vlastnit? Možnosti jsou v zásadě dvě buď mobilní operátoři, nebo někdo zcela jiný, tedy třetí strana přistupující ke vztahu operátor zákazník. Studie společnosti Accenture předvídá, že v Evropě by nám tyto služby měli zprostředkovat mobilní operátoři mají zde na trhu poměrně silnou pozici, uživatelé je zpravidla dobře znají, jejich profesionální zaměření umožní přitáhnout uživatele SMS a nabídnout integrované služby hlas, SMS a WIM.

Druhý scénář znamená, že službu spustí někdo jiný (např. současní provozovatelé IM) a operátor poskytne pouze svoji síť. Znamenalo by to, že jejich zákazníci by se rekrutovali především mezi současnými uživateli IM, kteří by přešli na používání PDA s bezdrátovým připojením na internet a zůstali by u svého původního IM účtu. Úspěšnost tohoto modelu však může ohrozit jednak vyšší cena PDA, a jednak nechuť tradičních internautů platit za zprávy, které jsou na internetu zdarma. Její výhodou je připravenost na nástup dalších 3G služeb.

Podmínka nutná, ale nedostačující

Podmínkou toho, že tyto předpoklady nezůstanou neuskutečněným snem, je právě interoperabilita postavená na všeobecně uznávaných standardech. Ale není to pochopitelně všechno na mobilní operátory čeká ještě celá řada dalších úskalí. Ta se dají v zásadě rozdělit na finanční, obecné a vnitřní. Nedostatek peněz je dán především krizí v odvětví, která způsobila nedostupnost úvěrů. To mají na svědomí již existující astronomické dluhy telekomunikačních společností vždyť od roku 2000 bylo jenom na licence pro sítě 3G vydáno více než 100 miliard dolarů a další prostředky spolykal přechod na sítě 2,5. generace. Podle studie společnosti Giga International Group potrvá kritická situace nejméně do roku 2003. Mezi obecné překážky patří např. nedostatek volných frekvencí na některých územích, nedokončený proces standardizace sítí a roamingové dohody mezi sítěmi využívajícími různé standardy (cdma2000, UMTS/WCDMA). Úskalí vnitřní znamenají problémy, které si operátor může způsobit sám. Sem můžeme zařadit např. špatně nastavené cenové programy, nevyhovující aplikace, nedostatečnou nabídku zajímavého obsahu a potíže s fungováním sítí.

Není to snadné, ale musí to jít. Co všechno se tedy může skrývat za nabídkou dvou měsíců MMS zdarma!

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Zapomněli jste heslo? I.

David Čepička, Tobias Weidemann

c02p0807

Zapomněli jste heslo pro přístup k vašemu počítači? Nevadí! Ukážeme vám několik triků a představíme takové utility, s jejichž pomocí se ke svým datům opět spolehlivě dostanete.

"Rozluštěte heslo pro přístup k našemu serveru", apeloval norský kulturní institut "Ivar Aasen" přes internet na všechny hackery. Trvalo pouhých pět hodin, a správné heslo bylo na světě. Důvodem pro tuto neobvyklou akci byla skutečnost, že toto heslo znal jeden zaměstnanec institutu, který ale zemřel, a žádný z jeho spolupracovníků heslo neznal.

V podobné situaci se můžete poměrně snadno ocitnout i vy. Vytvoříte si kupříkladu soubor, jehož obsah budete chtít chránit před ostatními, a najednou zničehonic si nemůžete vzpomenout na to správné heslo. Nebo si můžete například lehkomyslně nastavit automatické zadávání hesla při připojování k internetu, takže je už několik měsíců nezadáváte, čímž je zapomenete. Tak daleko jako v případě kulturního institutu však zacházet nemusíte. Po přečtení našeho článku si budete moci nalézt pomoc sami a na již zapomenuté heslo si zase určitě vzpomenete.

Lámání hesel: Standardní metoda neexistuje

Každý problém se zapomenutým heslem je ve své podstatě jiný. Každá aplikace totiž šifruje jinak, a tudíž vyžaduje svoji dešifrovací strategii. Představíme vám nejdůležitější strategie a vysvětlíme vám, jak přijít na libovolné vámi zapomenuté heslo. Vysvětlíme vám, která hesla se dají považovat za bezpečná, a na kterých si vy a případně také každý, kdo bude chtít takové heslo prolomit, nejspíše vyláme zuby. V tomto článku jsme se zaměřili zejména na hesla pro přístup do Windows, dokumentů Office, BIOSu, a také do PDF dokumentů.

Jednou z celé řady možností na prolomení hesla je metoda Brute Force. V případě jejího použití jde o to, že utility využívající tuto metodu zkouší všechny možné kombinace znaků a číslic. K jejímu nasazení dochází ale až v krajním případě, kdy ostatní způsoby selhávají. Její nevýhodou jsou totiž velké nároky na výkon počítače, a podle délky hesla také na čas.

Při použití velkých a malých písmen, číslic a speciálních znaků v heslech nám počet všech možných kombinací jde u čtyřznakového hesla řádově do milionů, u hesla osmiznakového se pak jedná řádově o biliardy. Rozluštění takového hesla pak může trvat i roky.

Přesto není vždy na místě používat metodu Brute Force. Další metoda vychází z předpokladu, že většina uživatelů jako svá hesla volí slova nebo části slov používaných v běžné řeči. Tak se dá s pomocí dostatečně velkého slovníku na heslo poměrně snadno přijít. Tato metoda zabere znatelně kratší dobu, nevede však vždy k cíli. Pro mnoho verzí BIOSu existují dokonce tzv. Master Password, s jejichž nasazením se do systému snadno dostanete.

Utility pro lámání hesel: Pro každé heslo ten správný program

U námi představovaných utilit se v tomto článku jedná o freeware nebo shareware. Neregistrované verze těchto programů dokáží dešifrovat pouze kratší hesla, protože autorům těchto utilit se jedná v tomto případě hlavně o to, aby demonstrovali schopnosti svých programů. Při výběru aplikací jsme zvolili takové, které se v našich testech ukázaly jako zvláště výkonné. Prakticky všechny utility naleznete i .

Pozor při pátrání na internetu: Hledání v temných koutech sítě

Rozumí se samo sebou, že se lámání hesel u cizích souborů bez dovolení považuje za nelegální. Při hledání takových utilit chtě nechtě zabrousíte na neseriózní stránky. Na nich číhá nebezpečí v podobě programů pro připojení na internet pomocí drahých tarifů. Jen při použití těchto programů se vám pak tyto stránky zpřístupní. Od takových stránek ale nemůžete čekat, že dostanete vždy to, co vám slibují. Proto vás důrazně varujeme před programy, jejichž autor není znám, a které pocházejí z pochybného zdroje.

Samozřejmě se dají v tomto článku námi představené programy velmi snadno zneužít. Proto vám na konci každého tipu dáme několik rad, jak se před neoprávněnými přístupy k vašim datům chránit.

Obecně platí, že byste měli slídilům toužícím po vašich datech jejich "práci" co možná nejvíce ztížit. Řada hackerů spoléhá právě na nedbalost uživatelů. Vrátíme-li se k případu kulturního institutu, pak když bylo jejich heslo tak rychle rozluštěno, asi taky nebylo moc bezpečné. Ostatně prý se onen zaměstnanec s výběrem hesla také nijak zvlášť nenamáhal jednoduše jako heslo napsal svoje jméno, ale obráceně.

1. Hesla pro přístup do BIOSu: Nedostatečná ochrana

Jedním z nejjednodušších, avšak velmi účinných způsobů, jak se chránit před neoprávněným přístupem do vašeho počítače, je zaheslování počítače v BIOSu. Takto nastavené heslo je pak nutné zadat hned po spuštění počítače, vlastně ještě dříve než se spustí vlastní operační systém. Proto většina uživatelů věří, že právě toto heslo chrání jejich počítač nejlépe. To je ale velký omyl. Tento způsob ochrany může stačit leda tak pro odrazení průměrně zdatného uživatele, který si chce váš počítač pouze prohlédnout pro odborníka nepředstavuje takový způsob ochrany žádný větší problém.

Pravděpodobnost, že heslo pro přístup do počítače zapomenete, je poměrně malá, neboť se toto heslo nedá nikde uložit a navíc je musíte zadávat při každém spuštění počítače. V případě, že svůj počítač využíváte zřídka anebo jste si koupili takto zablokovaný počítač někde v bazaru, a tudíž heslo neznáte, musíte si do něj zjednat přístup trochu jinak.

Bios 3.20: Klíč odemykající mnoho typů BIOSu

Velmi praktickým se v těchto případech jeví použití freewarového programu Bios 3.20. Tuto utilitu naleznete , případně je ke stažení na internetové adrese (BIOS320.EXE, 46,1 KB). Program dokáže odstranit heslo nastavené v BIOSu a běží v systému MS-DOS či v Příkazovém řádku MS-DOS. Předpokladem ovšem je to, že musíte znát nějaké heslo pro přístup do vašeho počítače, abyste něm tento program mohli vůbec spustit. Ten pak můžete využít pro změnu jak uživatelského hesla (User Password), tak i pro změnu hesla "správce" počítače (Supervisor Password). Použít se dá u všech verzí BIOSu AMI, Award, Phoenix i IBM, a pro řadu typů BIOSu nabízí dokonce speciální programy pro lámání hesel. Můžete v klidu vyzkoušet všechny nabízené utility, poškodit při těchto experimentech nemůžete nic. V nejhorším případě se vám vygeneruje špatné heslo. Zvláště opatrní ale buďte při zacházení s funkcí Blaster. Při jejím použití se smaže veškerý obsah paměti CMOS, čímž ztratíte všechna svoje nastavení, jež jste v BIOSu sami provedli. Tuto funkci byste tedy měli používat pouze tehdy, když nemáte žádnou jinou možnost.

Stejně riskantní je i nasazení typu programů, jejichž zástupcem je kupříkladu utilita Killcmos 1.0 (naleznete ji , případně na internetu na adrese www.brandtcomputer.de/SuddenDeath/BIOS.html (KILLCMOS.COM, 2,28 KB). Tato utilita odstraní z BIOSu úplně všechny informace, což u některých základních desek může způsobit řadu problémů.

Univerzální hesla: Přístup zadními vrátky

Pokud se vám nepodaří při spuštění počítače se přes heslo vůbec dostat, žádný software vám nepomůže. Nezbývá, než resetovat CMOS paměť hardwarově. Většina základních desek má k tomuto účelu speciální jumper, kterým se informace v CMOS paměti smažou. Obvykle bývá označen jako Clear CMOS. Stačí tedy pouze jumper vytáhnout ze základní desky, a BIOS se uvede do továrního nastavení. Bohužel se takto smažou i všechna jiná nastavení.

To, zda i vaše základní deska má tuto funkci k dispozici a jak přesně funguje, se dozvíte z manuálu k vaší základní desce. U některých základních desek musíte ovšem až 20 minut počkat, dokud se všechna nastavení v CMOS nezapomenou.

Existuje však ještě jeden trik, který se dá použít zvláště u starších základních desek. Některé BIOSy mají něco na způsob tzv. zadních vrátek, což znamená, že existuje jakési univerzální heslo (Master Password), kterým se dá vámi nastavené heslo obejít. Jeho znění však závisí na výrobci BIOSu a na jeho výrobní verzi. Seznam všech možných hesel kolujících na internetu naleznete (SEZNAM UNIVERZÁLNÍCH HESEL PRO BIOS.TXT, 1,04 KB). U novějších verzí BIOSu však často hesla nejsou známa.

Tip: Heslo pro přístup do počítače je velmi slabou ochranou vašich dat. Chránit je můžete tímto způsobem pouze tehdy, pokud si pořídíte speciální typ uzavíratelné počítačové skříně.

2. Hesla pro přístup do Windows: Pohodlí za cenu rizika

Windows vám nabízejí, co se týče hesel, jednu bezesporu je velmi pohodlnou funkci na mnoha místech máte možnost, aby si počítač zapamatoval vaše heslo, které zadáváte do nejrůznějších políček. To vám zejména při pravidelném zadávání hesel ušetří trochu času, například když se připojujete na internet přes Telefonické připojení sítě.

Tato funkce však není bezpečná, a to platí zvláště ve Windows 95/98/ME. Všechna hesla se totiž na počítači ukládají do jednoho souboru s příponou PWL a s názvem totožným s přihlašovacím jménem uživatele. Takže kupříkladu pro uživatele se jménem Kostka se tak vytvoří soubor se jménem KOSTKA.PWL. Většina dat v souboru PWL je chráněna pouze heslem, které zadáváte při přihlašování do Windows.

Pwl-Tools 6.80: Zviditelnění hesel ve Windows 95/98/ME

Pomocí utility Pwl-Tools 6.80 si můžete zobrazit data obsažena v souboru PWL, a to v operačních systémech Windows bez prvků zabezpečení tedy ve verzích Windows 95/98/ME, ovšem za předpokladu, že znáte heslo pro přihlášení do Windows.

Utilitu naleznete , případně se dá stáhnout z internetové adresy www.lastbit.com/lastbit.asp (SETUP.EXE, 962 KB).

Jestliže heslo pro přihlášení do Windows neznáte, nabízí vám výše zmíněný program jeho zjištění, a to prostřednictvím metody Brute Force. Při lámání hesla je možné se omezit pouze na některé znaky, to v případě, kdy uživatel ví anebo tuší, že se heslo skládá pouze z určitých písmen nebo číslic. V neregistrované verzi je lámání hesla omezeno pouze na zjištění prvních tří znaků přihlašovacího hesla. Plná verze je k dostání za 40 USD. Programy, které dokáží ve Windows 95/98/ME zjistit, co se skrývá za hvězdičkami při zadávání hesel, jsou na internetu velmi snadno k nalezení.

Password Recovery XP 4.02: Lze jej použít i ve Windows XP

Ani v nejnovějších verzích Windows si nemůžete být moc jistí, že nikdo nemá šanci zjistit, jaká jsou vaše hesla. Existuje celá řada programů pro lámání hesel, jež dokáží uhodnout, co za znaky se skrývá místo hvězdiček, které se objevují při psaní hesel. Jedním nejvýkonnějších programů je bezpochyby sharewarová utilita Password Recovery XP 4.02. Naleznete ji , případně je možné si ji stáhnout na internetové adrese www.iopus.com (IOPUS-PWDREC-SETUP.EXE, 479 KB). Jedná se o program, jenž jako jeden z mála dokáže zobrazit hesla uložená ve Windows 2000, XP a v Internet Exploreru. Zacházení s programem je velmi intuitivní, stačí klepnout na symbol klíče v okně Password Recoveru XP. Ukazatel myši se promění v ikonu klíče, kterou přesunete na políčko se hvězdičkami zadaným heslem.

Password Finder 2.0: Nic pro Internet Explorer

Alternativou k výše zmíněnému programu dostupnou zdarma je utilita Password Finder 2.0. Funguje bohužel pouze ve Windows 95/98/ME. Nabízíme vám ji rovněž , případně na internetové adrese www.svenbader.de (PASSWORD.EXE, 509 KB). Očekávat můžete ale pouze rozluštění hesel ve Windows, bohužel tato utilita neumí přečíst hesla z políček v Netscape Navigatoru ani v Internet Exploreru.

Tip: Zapomeňte na pohodlnost, která je spojena s tím, že si počítač pamatuje vaše hesla. Ta jsou, jak již bylo zmíněno, uložena přímo v počítači a nejsou bezpečná. Zvláště v případech, kdy musíte počítač sdílet s ostatními, byste si v žádném případě neměli hesla ukládat na počítači, jelikož programy, které luští hesla reprezentovaná hvězdičkami, jsou na internetu velmi rozšířeny.


Zapomněli jste heslo? II.

3. Hesla pro přístup k dokumentům v programech MS Word a MS Excel

Dokumenty vytvořené v programech Word a Excel bývají heslem opatřovány jen velmi zřídka. Přitom je při použití té správné verze Office relativně obtížné takové heslo prolomit. Existuje sice velké množství programů, které dokáží rozšifrovat heslo u dokumentů vytvořených ve Wordu a Excelu 95, 97 a 2000, v případě dokumentů vytvořených ve Wordu XP se však tento úkol stává ne zrovna triviálním. Microsoft totiž do značné míry šifrovací algoritmus vylepšil.

Obecně se dají dokumenty vytvořené ve Wordu chránit dvěma způsoby. Tím prvním je heslo, které dokument umožňuje otevřít, druhým pak je heslo, které umožní obsah dokumentu změnit. Obě hesla můžete nastavit v menu Soubor/Uložit jako... V menu Nástroje pak vyberte položku Možnosti zabezpečení. Po stisku tlačítka Upřesnit si můžete navíc definovat, který typ šifrování budete chtít použít, a zda si budete přát zašifrovat také vlastnosti dokumentu. U těchto hesel pak pro jejich rozluštění ve Wordu 2002 pomůže pouze nasazení metody Brute Force a to, jak už víme, potom nějakou dobu trvá, zvláště u delších hesel.

V Excelu naleznete výše zmíněnou volbu v menu Nástroje/Zámek. V této položce pak máte možnost nastavení ochrany jednotlivých listů nebo celých sešitů, případně můžete uživatelům povolit úpravy pouze určitých oblastí tabulek.

AOXPPR 2.0: Nástroj proti heslům v MS Office

Mnohé utility si při lámání hesel pro přístup k dokumentům vytvořených v nejnovějších verzích MS Office doslova vylámou zuby. Relativně velmi slibná je sharewarová aplikace Advanced Office XP Password Recovery 2.0. Naleznete ji , případně na internetu na adrese www.elcomsoft.com (AOXPPR_P.ZIP, 1,04 MB). Tato utilita dovede rozšifrovat hesla u dokumentů vytvořených v programech Word, Excel a Access.

V programu Access se dá ve standardní verzi rozluštit pouze heslo pro přístup skupin k databázi, ve Wordu a Excelu naproti tomu jde prolomit heslo jak pro čtení, tak i pro zápis. V nejdražší verzi programu nazvané jako verze Pro je možné navíc rozluštit hesla u VBA skriptů ve všech aplikacích Office, uživatelská i administrátorská hesla v Accessu stejně jako hesla v programech Outlook či MS Project, a samozřejmě i hesla pro přístup k souborům vytvořených v Powerpointu 97.

AOXPPR 2.0 využívá metody Brute Force, kromě toho rovněž nabízí vyhledávání hesel ve své bohaté databázi slov a výrazů. Posledně zmíněná metoda je sice velmi rychlá, nevede však vždy k cíli. Nejméně problémů je zvláště v případech, kdy uživatel zadá jako heslo velmi jednoduché a srozumitelné slovo. Na internetových stránkách výrobce programu je možné stáhnout slovníkové sady pro celou řadu jazyků včetně češtiny. Ty se dají rovněž použít i pro další programy podobného druhu.

Office Password 2002: Kompletní odstranění hesla

Když se vám stále nedaří prolomit heslo u dokumentu vytvořeného v některém z programů MS Office, můžete jako poslední instanci zvolit ještě jeden program. Jeho jméno je Office Password a informace o něm je možné nalézt na internetové adrese www.lastbit.com. Tento program vám garantuje odstranění hesla z dokumentu vytvořeného ve Wordu či Excelu. Háček je v tom, že program odstraní heslo asi tak, jako zámečník, který zlikviduje zámek u dveří, aby se dostal dovnitř. Při použití zmíněné aplikace platíte za rozluštění hesla u jednoho dokumentu formou jakýchsi poukázek. Jedna poukázka je součástí zakoupeného softwaru v ceně 55 USD, za každou další poukázku pak platíte vždy 35 USD, případně si můžete koupit 10 poukázek za 235 USD.

Tip: Pokud je to možné, pracujte vždy s programy Office XP. V možnostech zabezpečení si můžete zvolit způsob šifrování, který byste měli pravidelně a často měnit tak, aby nějaký hacker nezískal snadný recept na to, jak se dostat k vašim datům. Měli byste si také šifrovat vlastnosti dokumentu a naproti tomu nepoužívat způsob šifrování "Kompatibilní se sadou Office 97/2000". Tento způsob šifrování je sice slučitelný i s ostatními verzemi MS Office, ale bohužel také méně bezpečný.

4. Hesla pro přístup k dokumentům PDF: Úroveň bezpečnosti hesla závisí na okolnostech

Dokumenty PDF, jež se dají vytvořit v programu Adobe Acrobat, můžete také opatřit přístupovým heslem. Hlavní smysl heslování v tomto případě spočívá v tom, že můžete zabránit nepovolaným osobám, aby tiskly nebo kopírovaly části textu, kupříkladu obrázky či náčrty. V praxi je totiž poměrně obtížné ochranu heslem v programu Adobe Acrobat obejít.

Pro nastavení hesla v PDF dokumentu zvolte příkaz Uložit jako ... a zde na záložce Zabezpečení zvolte parametr Nastavení. Tady můžete nastavit heslo jak pro otevření souboru, tak i heslo pro změnu nastavení zabezpečení. Tím jako autor dokumentu získáte nejvyšší pravomoci k rozhodování o tom, kdo s vašimi soubory může jaké aktivity provádět.

Acrobat Key 5.1: Dokáže prolomit až desetiznaková hesla

Utilita Acrobat Key, která se nachází na internetové adrese www.lostpassword.com, dokáže prolomit hesla u PDF souborů, jež byly vytvořeny v libovolné verzi Acrobat Readeru. Kromě metody Brute Force používá zmíněná utilita metodu, jež se podle řady kritérií snaží odhadnout nejpravděpodobnější hesla či kombinace písmen. Tento způsob je poměrně rychlý a do značné míry zvyšuje zvláště u dlouhých hesel pravděpodobnost, že se heslo podaří prolomit. Ale i tak může lámání hesla v závislosti na jeho délce trvat značnou dobu, takže je účelná i možnost uložení stávajícího stavu při přerušení činnosti programu. Acrobat Key nabízí i možnost hledání správného hesla podle slovníků. Jako slovník může sloužit libovolný textový soubor. Stačí pouze stisknout tlačítko Settings a na záložce Dictionary zadat cestu k výše zmíněnému souboru.

Náročné, ale možné: Rozpoznání hesla prosTřednictvím programů OCR

Pokud soubor není chráněn heslem pro čtení, nebo se vám patřičný dokument již podařilo otevřít, můžete si obsah souboru upravit ještě poněkud jinak. Vytvořte si ke každé stránce dokumentu snímek obrazovky. K tomu účelu stiskněte klávesovou zkratku <Alt><Print Screen>, čímž tuto stránku uložíte do schránky Windows. Odtud ji pak přes menu Úpravy/Vložit můžete vložit do libovolného programu pro práci s grafikou. Tento postup zopakujte pro každou stránku dokumentu. Takto vzniklé obrázky si uložte a nasaďte na ně nějaký program pro rozpoznávání textu. Prakticky ke každému skeneru je dnes nějaký podobný software dodáván. Výsledek rozpoznávání pak ještě musíte upravit.

Tip: Hesla v PDF souborech se dají prolomit jen velmi obtížně. Z hlediska času potřebného na prolomení hesla je vaše heslo bezpečné, pokud je delší jak deset znaků a pokud se neskládá ze srozumitelných slov.

7 tipů pro správnou volbu hesla

1. Vyberte si heslo pokud možno spíše delší, ale snadno zapamatovatelné, takové, které si nebudete muset někam zapisovat či ukládat. Jedním z osvědčených způsobů jsou počáteční písmena slov nějaké věty. Z předcházející věty vytvořené heslo by pak znělo "Jzozjppsnv". Spolehlivá hesla jsou taková, jež obsahují alespoň 8 znaků a čím více, tím lépe.

2. Heslo by vždy mělo být složeno z velkých, malých písmen, číslic a ostatních znaků. Jeden příklad: "Dobr8e/He5s6lo".

3. Hesla by se neměla skládat ze slov či jejich částí používaných v běžné řeči. Zcela nevhodná jsou hesla "kniha", "počítač", "monitor" apod.

4. Nepoužívejte v heslech žádné údaje odkazující nějakým způsobem na uživatele. Heslo jako "novak32" se dá uhodnout velmi snadno.

5. Jako heslo byste neměli používat jméno manžela (manželky), vašich dětí, domácích zvířat nebo oblíbenou značku auta. Každý, kdo vás zná, může snadno na tato hesla přijít. Neužívejte proto jako hesla ani den vašich narozenin či svatby.

6. Pokud se vám hesla v bodech 1 a 2 zdají příliš komplikovaná, můžete si vytvořit kupříkladu heslo obsahující nějaké pravopisné chyby.

7. Čas od času svoje heslo měňte, a v žádném případě nepoužívejte stejné heslo pro přístup k několika různým službám.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

c02p0811

Za uplynulý měsíc se toho stalo mnoho. Proběhly vánoční svátky, tentokrát i vyzdobené sněhovou nadílkou, a načali jsme v mrazivé noci nový rok 2003, do něhož vám přeji vše nejlepší.

Prodejci výpočetní techniky šťastně přestáli předvánoční nákupní horečku a telekomunikační společnosti se stále nedohodly na rozumné ceně za připojení přes telefonní linku. Jeden z mobilních operátorů přistoupil odvážně ke kompletnímu zdražení služeb, což se mu ve specifickém českém prostředí nemusí vyplatit. Národ český je rozumný, nevěrný a chyby neodpouští. No, a na závěr již takto neplodného úvodníku zmíním opětovný příval vody, který zde v Ústí nad Labem zvýšil už podruhé za posledních pár měsíců hladinu Labe tak vysoko, jako za posledních 10 let.

Dnešní tipy a triky mají standardní strukturu, tentokrát jsem se poctivě věnoval každé části, nechybí tedy ani velikonoční vajíčka, i když ve střídmém množství. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Zobrazte verzi na ploše

(Windows 98) Nebylo by tipů a triků bez jediné editace systémového registru. Dnešní ukázka je opravdu pro fajnšmekry, tj. nemá žádný praktický užitek, pouze vylepší nepatrně vaší pracovní plochu.

Verzí Windows 98 je mnoho. Všechny začínají čísly 4.1 a pokračují verzí takzvaného buildu (tedy verzí vlastního sestavení jádra systému). V případě českých Windows 98 SE je potom celé číslo verze ve tvaru 4.10.2222. Toto číslo lze zjistit několika způsoby, z nichž některé jsme si ukázali v jednom z předchozích dílů tipů a triků. Číslo lze ale také zobrazit nastálo přímo na pracovní ploše (vpravo dole), a dokonce je lze i měnit. Oba tyto úkony si převedeme níže.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USER Control Panel Desktop. Jděte do pravé části regeditu, poklepejte na ni pravým tlačítkem a vytvořte novou textovou hodnotu PaintDesktopVersion. Na tu poté poklepejte levým tlačítkem a zadejte její hodnotu 1. Restartujte Windows a číslo vaší verze se zjeví ihned nad hodinami v pravém dolním rohu obrazovky.

Toto číslo nevypadá nijak vábně a pomocí editace systémového jádra lze místo něj vložit libovolný textový řetězec za podmínky, že zachováme přesný počet znaků, resp. přesnou velikost systémového jádra. Před samotným postupem provedení tipu bych rád odradil nejisté uživatele pokud se vám změna jádra nepodaří, systém už nikdy nenastartujete.

Zobrazovaný text se dělí na dvě časti. První obsahuj řetězec Windows 98 a druhá řetězec 4.10.2222 (v mém případě). První část textu najdeme v souboru C:\WINDOWS\SYSTEM\KRNL386.EXE, druhou nalezneme v souboru USER.EXE ve stejné složce.

Jelikož jsou tyto dva soubory zásadní pro běh Windows, nelze je měnit při práci v tomto operačním systému. Proto si nejprve vytvoříme jejich kopie, které se budou jmenovat třeba KRNL3861.EXE a USER1.EXE. Poté otevřeme soubor KRNL3861.EXE např. v editoru WordPad, jenž je přímou součástí Windows. Ve WordPadu jděte do roletového menu Úpravy a zvolte položku Hledat. Nechte vyhledat řetězec Windows 98, který je v tomto souboru přítomen vícekrát. Nás zajímá ten, po němž následuje text Ladění systému.. Až jej najdete, můžete jej přepsat libovolným textem o délce 11 znaků včetně mezer! Poté soubor uložte.

Podobně otevřete ve WordPadu soubor USER1.EXE a dejte vyhledat řetězec odpovídající číslu vaší verze Windows, v mém případě 4.10.2222. Ten je v souboru opět vícekrát a nás zajímá právě ten, po němž následuje text Monitor%d. Opět jej můžete nahradit libovolným textem s podmínkou zachování stejného počtu znaků, v tomto případě 9. Soubor nakonec uložte.

Nyní zbývá restartovat do systému MS-DOS (volbou z menu Start Vypnout Restartovat v režimu MS-DOS) a použít buď libovolný dosový souborový manažer (Volkov Commander), nebo příkaz copy k nahrazení originálních souborů vašimi pozměněnými. Po úspěšném restartu do grafického prostředí Windows 98 bude text v pravém dolním rohu pozměněn dle vašich úprav. Originály souborů KRNL386.EXE a USER.EXE si raději někam schovejte. Jejich opětovným nakopírováním do složky Window\System vrátíte váš OS do původního stavu.

Zrychlení pádu Windows

(Win 98) Druhý dnešní trik spojený s editací systémového registru Windows se bude týkat zrychlení ukončení Windows 98. Přiznám se, že si nejsem jist přímou účinností níže uvedeného triku, nicméně popsaná "feature", kterou budeme do registru přidávat, skutečně existuje a svůj význam má. Záleží přímo na systému, zda je ukončení již tak rychlé, že nepostřehneme významnější změnu.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE System CurrentControlSet Control Shutdown, a pokud ji na pravé straně nenaleznete, vytvořte poklepáním pravým tlačítkem myši novou textovou hodnotu FastReboot. Poté na ni poklepejte levým myšítkem a dejte jí hodnotu 1. Nyní restartujte počítač a uvidíte, zda pocítíte znatelnou změnu v rychlosti ukončení vašich Windows.

Vlastní písma na WWW

(IE 5.x a vyšší) Již dlouho jsme zanedbávali Internet Explorer jako součást Windows, nyní pro vás máme krátký, ale možná užitečný tip.

V poslední době se dere do popředí prvotřídních webových prohlížečů dříve neznámá Mozilla. Jedním z důvodů jsou mimo jiné bohaté možnosti nastavení tohoto prohlížeče, kdy je možné modifikovat takřka vše, a při pochopení struktury konfiguračních souborů není velkým problémem i modifikace samotného vzhledu programu. Internet Explorer je sice také funkční, možností nastavení je zde ale podstatně méně, a když nějaké jsou, málokterý uživatel je využívá.

Při načítání webových stránek si tyto nesou sebou kromě vlastního obsahu také informace o písmu, ve kterém bude text na stránkách zobrazen, o příslušném jazykovém kódování, případně o barvě "posouvátek" atd. Těchto doplňkových informací je mnoho. Problémy nastanou v případě, že nevlastníte to konkrétní dané písmo, popř. vaše Windows neumějí zobrazit dané kódovaní apod. Tento stav lze přičíst na vrub neschopnosti autora, který by v zájmu čitelnosti svých stránek měl používat pokud možnost standardní písma, ale ne vždy tak tomu je. Naštěstí i IE je schopen pomocí správného nastavení výše uvedené problémy alespoň eliminovat.

Spusťte IE a jděte do roletového menu Nástroje, zde pokračujte volbou Možnosti Internetu. Zde zůstaňte na záložce Obecné a v dolní části dialogu stiskněte tlačítko Usnadnění. Pokud chcete, aby IE použil vámi nastavené písmo a barvy, musíte v tomto dialogu zaškrtat příslušné volby. Postupně můžete zajistit použití vašeho barevného schématu, vašeho písma a vámi nastavené velikosti písma. Jestliže ovládáte definice stylů, můžete importovat pro zobrazení vlastní soubory se styly.

Vraťte se nyní na záložku Obecné a stiskněte v dolní části dialogu tlačítko Barvy. Zde můžete nadefinovat barvy písma a podkladu, které se použijí v případě, že to umožníte volbou v předchozím dialogu (viz minulý odstavec). Lze zde také nastavit barvy hypertextových odkazů na WWW stránkách. Pokud se opět vrátíme o krok zpět, stejným způsobem (stiskem tlačítka Písma) nastavíme font pro zobrazení textu. Chceme-li určit i jeho velikost, musíme se vrátit až do samotného IE a v roletovém menu Zobrazení zvolit velikost z nabídky Velikost textu.

Výše uvedeným způsobem můžeme některé nepřizpůsobivé stránky mírně zkrotit pod naší kontrolu. Alespoň co se týká vzhledu.

Tipy pro MS Office

Změny pod kontrolou

(Word 2000) Dnešní kancelářské aplikace obsahují spousty zbytečných funkcí, z jejichž množství je některým uživatelům nevolno. Nicméně s rostoucími čísly verzí Wordu a Excelu získáte i funkce velmi užitečné.

Dnes je již zcela běžné, že na jednom dokumentu pracuje celá skupina lidí. Dokument je sdílen běžnými prostředky a upravován jednotlivými osobami až ke konečnému vzhledu (a nyní nemluvíme jen o textu). Pro tento způsob práce s daty obsahuje MS Word některé užitečné nástroje, o kterých si řekneme právě nyní.

Word obsahuje nástroje, jimiž lze sledovat veškeré provedené změny a barevně je odlišit. Tím pádem není narušen původní dokument, ke kterému se lze v případě potřeby vrátit. Ve Wordu jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Sledování změn. Zde máte k dispozici celkem tři dialogy nastavení. Prvním (Zvýraznit změny) zapnete samotné označování změn, v případě potřeby v tomto dialogu stiskněte tlačítko Možnosti a sledování změn upravte k obrazu svému. Další dva dialogy slouží k další aplikaci zachyceným změn.

Aby výše popsanou funkci nemohl nikdo zneužít, je nutné dokument ochránit heslem. Každý, kdo bude chtít změny zapracovat do výsledného dokumentu, musí toto heslo znát, tím se určí jakýsi koordinátor a zamezí se zmatku při editaci dokumentu. Jen člověk znalý hesla bude moci měnit dokument bez označení změn, tedy tak, aby o tom nikdo nevěděl.

Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Zámek. Zde je nutné zaškrtnout volbu Sledovanými změnami a zvolit heslo.

Tabulka ve Wordu

(Word 2000) Jsou zhruba tři způsoby, jak vložit tabulku do dokumentu MS Wordu. Prvním je vložení obrázku z již hotovou tabulkou (tj. řešení k ničemu), druhým je vložení tabulky vyhotovené v některém z tabulkových kalkulátorů (to je už lepší) a třetím pak možnost vytvoření tabulky přímo pomocí jednoduchého editoru, který je součástí MS Wordu.V tomto tipu si ale nebudeme popisovat způsob návrhu tabulky v dokumentu Wordu, zaměříme se na dvě užitečné funkce, o něž možná někteří z vás ještě nezavadili.

Jestliže vyhotovíte ve Wordu tabulku, patrně se vám rozjede přes celou šíři stránky. To lze samozřejmě upravit prostým potažením jednotlivých čar, ale stále nelze napsat kolem tabulky žádný text. Stejně jako u vložené grafiky je nutné nastavit tabulce způsob obtékání. Pokud již máte tabulku hotovu, v roletovém menu Tabulka můžete zvolit položku Vlastnosti tabulky. V tomto dialogu ihned na první záložce volíte nejen způsob zarovnání, ale také typ obtékání. Po potvrzení se tabulka umístí správně do textu. Pro upravení velikosti okrajů použijte tlačítko Možnosti, umístěné na té samé záložce.

Jestliže vaše tabulka přesahuje rozměrem přes několik stran dokumentu, možná uvítáte další užitečnou volbu v dialogu Vlastnosti tabulky. Na záložce Řádek lze zvolit opakování vybraného řádku (typicky názvu jednotlivých sloupců) na počátku každé nové stránky, na kterou zasahuje vaše tabulka. Tím výrazně přispějete k její přehlednosti. Stačí zaškrtnout volbu Opakovat jako řádek záhlaví.. Nejlépe je vybrat konkrétní řádek ještě před vstupem do dialogu Vlastnosti tabulky. Pokud jste na to zapomněli, můžete provést alespoň částečně výběr řádku pomocí tlačítek Předchozí řádek, Následující řádek na záložce Řádek.

Easter Eggs

V dnešním novoročním dílu (alespoň dle data vytvoření) se dostane i na nějaká ta velikonoční vajíčka. Doufáme, že vás potěší a pobaví.

Poděkování

(IE 5.5, IE 6) Tento trik je velmi jednoduchý, dokonce již není potřeba mačkat krkolomné kombinace kláves a podobně. Pokud vlastníte některou z těchto dvou verzí Internet Exploreru, spusťte jej a jděte do menu Nápověda. Zde zvolte položku O aplikaci Internet Explorer a poklepejte na hypertextový odkaz Poděkování.

Pokud máte nainstalovánu Javu, podporujete ActiveX a Shockwave Flash, dostane se vám celkem pěkně provedeného poděkování. Měli byste také být připojení na internet. Jestliže se vám trik z jakéhokoliv důvodu odmítne aktivovat, lze si ho prohlédnout přímo na stránkách Microsoftu na těchto odkazech: http://www.microsoft.com/windows/ie/about/about60/ pro IE6 a http://www.microsoft.com/windows/ie/about/pro IE 5.5.

Dnešní díl překvapil i samotného autora svojí strukturou a uceleností. Věnovali jsme se poctivě každé části jak Windows, tak kancelářským aplikacím, místo se dostalo dokonce i na autorské výstřelky. Nic nechybělo, nic nepřebývalo. Příště se těším na shledanou.


Užite tipy & triky pro Windows II.

InterTipy

Po jednoměsíčním půstu se opět potkáváme u internetových tipů a triků, dnes zejména z oblasti Windows 2000 a Windows XP. Tentokráte zamíříme po několika ryze českých intertipech zase do zahraničí. Internetový paušál na komutované lince je stále v nedohlednu, ADSL se dočkáme snad až za několik let (nyní vtipkuji), nezbývá tedy než nahodit antény a připojit se pomocí dnes velmi populárního Wi-Fi. Rychlé, pohodlné, cenově dostupné. No nekupte to.

Vzhůru do boje, nastartujte oblíbený prohlížeč a kochejte se.

Windows Users Group Network

www.wugnet.com

Komerční, ale velmi populární stránka, o které jsme již v dřívějších dílech mluvili, nicméně i tato stránka se stále vyvíjí k lepšímu a vzhledem k počtu let, po které tipy a triky pro Windows vycházejí, se sluší některé adresy připomenout i mladším čtenářům.

Jak již název stránky napovídá, najdete na ní vše pro uživatele Windows všech verzí, včetně výborně provedené sekce tipů a triků, která se aktualizuje pravidelně každý den. Kromě této zde najdete oddíl věnovaný sharewaru pro Windows, včetně síně slávy, recenze nového softwaru, diskusní fóra, do kterých je možné se ihned přihlásit a konzultovat tak problémy s jinými uživateli Windows. Nechybí ani nezbytný vyhledávač, který je na stránkách tohoto typu naprosto nezbytný. Vše v angličtině.

Windows 2000 tips

win2000tips.home.att.net

Velmi dobře zpracovaná stránka s tipy výhradně pro Windows 2000. Tipy jsou zpracovány přehledně, najdete je v samostatné sekci. Kromě toho vám stránka nabízí i další služby k prozkoumání. Za zmínku zajisté stojí sekce Drivers, kde najdete docela dlouhý seznam různých ovladačů, od síťových karet po tiskárny. Další sekce Links vás zavede na další stránky s podobným zaměřením, sekce Download vám zase nabídne (jak jinak) něco málo zajímavého ke stažení pro Windows 2000. Zajímavý je odkaz na sekci Security, která vás odkáže na jinou webovou stránku s jakýmsi průvodcem zabezpečení Windows 2000 "od A do Z". Pokračujeme na sekci W2kGames, jež popisuje možnosti provozování her pod tímto operačním systémem (který jinak hrám moc nepřeje), na závěr se můžete přihlásit do některé diskusní skupiny. Anglicky mluvící.

Tips and tricks Win NT/XP/2000/NET

www.jsifaq.com

Další velmi povedená stránka s tipy výhradně pro Windows "s novou technologií". Stránka obsahuje pouze samotné tipy a triky, zato jich zde najdete opravdu hodně. Ihned v úvodu je vám nabízen nezbytný vyhledávací nástroj, následuje rychlý odkaz na nejnovější tip (stránka se aktualizuje denně) a rychlý odkaz na pár tipů posledních. Pak už zde najdete jen ohromnou tabulku nazvanou "tip index", kde se zcela jistě úplně ztratíte. Samotné tipy jsou provedeny velmi pěkně a přehledně, autor uměl vhodně využít jak různých formátů písma, tak i obrázků. Vše v angličtině.

Tech Enthusiast Tricks

www.microsoft.com/windows2000/techenthusiast/tricks/default.asp

Nyní trošku z jiného soudku, a to přímo od Microsoftu. Jak jsme si ukázali již dříve, i na stránkách výrobce OS najdete množství tipů a triků, výjimkou není ani odkaz uvedený u tohoto internetového tipu. Stránka je velmi profesionálně provedená, jak se na jednu z nejbohatších firem na světě sluší a patří. Tipy jsou rozděleny tematicky do oddílů, v jednotlivých oddílech je najdete jako odkazy. Co tip, to nová web stránka. Každý tip je dobře prezentován, pokud je to nutné, tak i pomocí obrázků, zde nelze nic vytknout. Nezbývá než doporučit i ostatní části serveru Microsoftu, ale to asi víte sami. Vše anglicky.

PC Mag Windows 2000 tips

www.pcmag.com/category2/0,4148,2135,00.asp

I konkurenční časopis PC Magazine nabízí na svých stránkách tipy a triky pro všechny verze Windows. Odkaz uvedený výše směřuje právě a jen na tipy pro Windows 2000. Jako v předchozím případě se jedná o komerční stránku a podle toho také vypadá její grafické a obsahové zpracování (bez chyb). Na stránce s tipy nenajdete žádné výjimečnosti, jednotlivé příspěvky jsou řazeny za sebou primárně podle data vložení, výhodou je, že můžete sami přispět a pomocí formuláře vložit vlastní tip/trik. Pokud jste na těchto stránkách poprvé, opět stojí za prohlédnutí celý web. V jazyce anglickém.

Wayne\s W2k resources

is-it-true.org/nt/nt2000/index.shtml

Textová stránka s troškou grafiky obsahující pouze odkazy na tipy a triky pro Windows 2000, Windows XP a Windows NT. Dnešní tipy jsou spíše pro uživatele s kvalitním prohlížečem, avšak tento odkaz si prohlédnete i v textovém prohlížeči typu Lynx. Jednotlivé tipy jsou členěny do sekcí dle zaměření, například na Active Diroctory tipy, tipy pro administraci, tipy pro registry a další. Kromě těchto odkazů zde najdete stránku zabývající se odhalováním crackerských útoků na váš systém Windows 2000, včetně jejich popisu a doporučených řešení. Autor vám také doporučí dle něj nejvhodnější literaturu. Jako takový malý bonus zde máte k dispozici pár nejnavštěvovanějších tipů a také vyhledávač. Stránka je velmi jednoduchá, ale obsahuje mnoho informací. V angličtině.

Umíte francouzsky?

perso.wanadoo.fr/windows2000/

Velmi pěkně modře a červeně provedený francouzský web s tipy pro Windows 2000. Na úvodní stránce vás čekají aktuality z příslušné softwarové oblasti dění, dále pak zajímavé sekce věnující se aktuálním utilitám a servisním balíčkům, nabízeným přímo ke stažení a tipům ze "serverového" a "prakticky užitečného" soudku. Po levé straně pak najdete menu s odkazy na softwarové a hardwarové recenze a samozřejmě samotné tipy a triky, resp. oblastí, do kterých jsou děleny. Tipy jsou zpracovány dobře, s použitím ilustračních obrázků, takže jsou proveditelné i pro naprostého začátečníka (který by ale měl tušit, co dělá).

Windows 2000 resources

www.labmice.net/windows2000/default.htm

Na rozdíl od stránky Wayne\s W2k resources, kde všechny odkazy směřovaly na lokální web server, zde je tomu jinak. Dostali jste se na velmi profesionálně provedený katalog se zdroji týkajícími se Windows 2000. Na domovské stránce pak máte k dispozici totéž i pro Windows NT a Windows XP. Katalog je rozdělen dle témat, jen pro představu zde uvedu některá z nich: Active Directory, Administration, Backup and Restore, Clustering MMC a mnoho dalších. Po výběru tématu vám katalog dále rozdělí, a poté zobrazí příslušné odkazy na jiné servery, na kterých najdete požadovanou informaci. Velká část odkazů směřuje přímo na konkrétní stránky serveru firmy Microsoft, nemusíte je tak pracně vyhledávat. Kromě funkce katalogu nabízí stránka i část věnovanou downloadu nejnovějších utilit a aktualizací pro Windows 2000. Vše anglicky.

Tímto odkazem se dnes rozloučíme, příště se těším opět na shledanou.

§§§§§


FAQ – Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0816

? Rád bych věděl, zda existuje nějaký způsob jak provozovat systém Windows Me na disku se systémem souborů NTFS. Nebo alespoň jak v rámci systému FAT32 umožnit soubory větší než 4 GB. Potřebuji je pro práci s videem. Z důvodu kompatibility softwaru nechci přecházet na Windows XP.

Řešením vašeho problému je použití NTFS systému, protože FAT32 dosáhl svého limitu 4 GB. Na internetu existují utility, které umějí pracovat s NTFS i pod Windows 9x/Me, ale je třeba za ně zaplatit. Jinou možností je využít druhý počítač, kde nainstalujete systém Windows XP nebo 2000 na NTFS a disk nasdílíte po síti. Přístup k síťovým diskům není závislý na jejich fyzickém formátování, a proto s nimi budou Windows Me bez problémů pracovat.

? Potřeboval bych poradit ohledně dvou operačních systému na jednom PC. Mám počítač Intel Pentium 4 na 1,6 GHz, 128 SDRAM, grafickou kartu ATI RAGE 128 pro AGP, CD-ROM 52x (Samsung), síťovou kartu Realtek RTL8139 Family PCI Fast Ethernet... Měl jsem Windows 98 druhé vydání a nainstaloval jsem Windows XP Profesional jako novou instalaci a vše proběhlo v pořádku, ale když jsem chtěl například spustit Nero tak to ve Windows 98 bylo v pohodě a ve Windows XP to šlo, ale chtělo to po mně znova registrační číslo stejná situace nastala u všech registrovaných programů co mám. Vzhledem k tomu, že Windows 98 to nepotřebují, domnívám se, že to někam ukládají jako registry.

Operační systém Windows si registruje aplikace, které jsou na počítači instalovány. Využívá k tomu registr, v němž nejsou jen registrační čísla, ale také veškeré informace potřebné pro běh těchto aplikací. Ve vašem případě toto vše existuje v systému Windows 98. Jelikož jste Windows XP instaloval jako novou instalaci, nepřevzal si tento systém nic ze stávající instalace Windows 98. Přestože Windows XP nemají registrované žádné aplikace, jež se na počítači nacházejí, přesto některé spustíte. Je to proto, že většina aplikací má v sobě své default nastavení a při neexistenci záznamu v registru si tento záznam doplní. To se ovšem netýká licenčních čísel, a proto jsou od vás požadována. Existují-li dva nebo více operačních systémů vedle sebe na jednom počítači, měl by mít každý z nich nainstalovány aplikace, které budou pod ním využívány. Při snaze mít aplikace na počítači fyzicky pouze jednou to někdy může vést k zajímavým situacím. Není-li aplikace v některém ze systémů řádně instalována, může způsobovat jeho nestabilitu.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Mám potíž se svou tiskárnou Nec Pinwriter P6Plus. Tiskne skoro zdarma a v přijatelné kvalitě, ale když v DOSu napíšu copy cokoliv.txt lpt1:, tak jsem si všiml, že tisková hlava tiskne i při pohybu zpět. Při tisku ze systémů Windows jede tisková hlava zprava doleva "rychloposuvem naprázdno". Zajímalo by mě, zda jde nějak nastavit, aby tiskárna tiskla obousměrně.

Metoda tisku je dána ovladačem tiskárny. Ten je vymyšlen tak, aby umožnil tiskárně vytisknout materiál v kvalitě, která je požadována. Do určité přesnosti (zde DPI) lze tisknout v obou směrech, je-li požadována vyšší přesnost, musí se tisknout pouze v jednom směru. To proto, že přece jenom existuje "vůle v převodech", což by způsobilo např. "klikatost" svislé čáry. Jedná se o setiny mm, proto ty uvozovky. Tiskne-li se na (jakoukoliv) tiskárnu z DOSu, je ovladač Windows vyřazen ze hry a tisk si řídí tiskárna sama. Jedná se o jednoduchý textový režim s nejnižší kvalitou, a proto lze tisknout v obou směrech. Pokud byste chtěl využít tisk v obou směrech ve Windows, musíte snížit kvalitu tisku. Je ale možné, že ovladač Windows vůbec neumí tisknout v obou směrech. To záleží na tvůrci/výrobci ovladače a tiskárny, zda je pro něj vůbec výhodné tuto možnost podporovat. Ovladač pro Windows na všechny modely tiskáren Pinwriter najdete na této internetové stránce: http://www.necd.de/softwareoverview2.php?id=560.

? Rád bych věděl, jestli se dají (a jak) spojit dva počítače tak, že jeden z nich "pomáhá" tomu druhému. Například že by ten "silnější" zadával tomu "slabšímu" nějaké úkoly, a ten by mu s nimi pomáhal. Byl by ten "silnější" v tomto případě rychlejší, než kdyby pracoval sám? Mám na mysli běžné aplikace, ale i třeba kompresi videa a operace náročnější na procesor. Konfigurace počítačů neuvádím, jde mi spíš o obecný názor.

Běžné operační systémy s touto možností nepočítají, protože v domácích nebo podnikových podmínkách takovýto systém není třeba, resp. bylo by to příliš drahé a zbytečné. Dnes už je samozřejmostí, že servery (zřídka i normální PC) mají více procesorů a operační systém rozděluje práci mezi ně. Nějaký nadřazený ovladač fyzických počítačů spojených např. v síti neexistuje. Existuje však určitá kategorie úloh, kde je možná paralelní spolupráce několika počítačů různého výkonu a konfigurací. Významným příkladem je projekt SETI@Home (http://setiathome.ssl.berkeley.edu/), kdy statisíce domácích nebo kancelářských počítačů řeší (během spuštěného screensaveru) analýzu signálu zachyceného vesmírným radioteleskopem s cílem najít nějaké vysílání umělé povahy. Tato kategorie úloh je charakteristická tím, že je možno separovat část, kterou lze řešit samostatně, a po vyřešení ji začlenit do celkového výsledku. Pro každou takovou úlohu (projekt) je třeba naprogramovat kontrolér, jenž řeší rozdělování práce a sběr výsledků. V žádném případě nedojde k urychlení "hlavního" počítače tím, že by si ulehčoval přesunem své práce na jiný počítač. To není možné. Jde pouze o řešení paralelních problémů na více strojích, tedy v kratším čase.

Ohlasy čtenářů

? Chtěl bych reagovat na dotaz čtenáře ohledně programu MyIE v PC WORLDu 12/02 na stránce 46. Měl jsem stejný problém a vyřešil to download nejnovější verze z http://www.ruihehang.com/myie2/index.htm.

Dále je uvedena mylná informace u aktuality "Seznam využívá Google" na straně 5. První kdo využíval technologii Google byl portál RedBox, který posléze přešel na Empyreum. Ale Seznam rozhodně první nebyl.

Petr Weida

? Reaguji na dotaz čtenářky v PC WORLDu 12/02 ohledně faxování a češtiny. Měl jsem podobný problém s modemem GVC a faxem Canon napojeným na počítač. Problém se dá odstranit úplně stejně, jak doporučuje pan Antonín Jančařík na straně 47. Tj. v registru HKEY_CUR-RENT_USER\Software\Microsoft Office\8.0 (popřípadě 7.0)\Word\Tiskárna (popř. FAX) přidat textovou hodnotu Flags a nastavit ji na 8192. Po přidání této hodnoty mi veškeré faxy jak z modemu, tak z Canonu odcházely v pořádku.

Michal Doležel

? Po vypnutí počítače vypínám také vypínač na prodlužovací šňůře. Známý mi tvrdí, že ničím baterii a mohu poškodit i BIOS.

Současné počítače jsou napájeny neustále, i když jsou vypnuté. Jejich odběr je minimální, protože jsou napájeny jen klíčové obvody základní desky a periferií, které hlídají možnost probuzení počítače (např. síťová karta, interní modem, apod.). Paměť CMOS je rovněž napájena, čímž se šetří baterie. Lithiové baterie nejsou nabíjecí. Při odpojeném přívodu živí paměť CMOS, ale při zapojeném napájení se nedobíjí. Pokud budete počítač takto odpojovat, dojde k vybití baterie (např. po 2 letech) a v BIOSu se začnou objevovat nekonzistence. K fyzickému poškození nedojde, ale vzhledem k vybité baterii si CMOS nebude nic pamatovat. Jelikož se počítá s tím, že počítač bude pracovat max. 4 roky a po většinu používání bude trvale v zásuvce, dávají se někdy baterie přímo do čipu CMOS paměti. Takovou baterii nevyměníte, musí se měnit celý BIOS. Ten zase těžko seženete pro starý počítač, a i kdyby, nikdo nebude ochoten vypájet starý čip z desky a nahradit novým (ono to ručně ani moc nejde). Závěr je jednoznačný nevypínejte síťový přívod.

§§§§§


FAQ – Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0817

? Již delší dobu používám na svém počítači modem Well FM-56PCI-RWM se systémem Windows 98SE naprosto bez problémů. Při přechodu na Windows 2000 nebo XP tyto systémy modem vůbec nedetekují. Přidám-li hardware manuálně, jsem schopen dostat ho do správce zařízení, ale ne kompletně nevytvoří se položky HCFMODEM/Conexant PCI Modem Enumenator; Ovladače zvuku, videa a her/Wave Device for Voice Modem. Instalaci musím provést do COM1 nebo COM2. Měl jsem podezření, jestli XP tento modem podporují, ale to by neměl být problém, protože ho mají v nabídce zařízení. Zkoušel jsem i instalaci systému bez modemu a přidat ho dodatečně, ale stále se stejným výsledkem.

Bude třeba, abyste si z webu výrobce modemu stáhnul nové ovladače, určené pro daný operační systém. Instalační program nejprve nainstaluje virtuální COM port a poté na něj nainstaluje samotný modem.

? Na svém notebooku mám nainstalovaný Internet Explorer 6.0, a protože na něm občas pracují i mé děti, nastavil jsem heslo v poradci hodnocení obsahu. Teď jsem chtěl heslo zrušit, ale při pokusu jej zakázat mi to nebere heslo původní. Možné je i to, že jsem heslo zapomněl. Můžete mi poradit, jak bych jej mohl odstranit? Zkoušel jsem Internet Explorer přeinstalovat, ale bez úspěchu.

Heslo můžete zrušit změnou hodnoty příslušného klíče v registru. Postupujte takto: Start Spustit, zde spusťte příkaz regedit.exe a přejděte na klíč HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFT-WARE\Microsoft\Windows\Current Version\Policies\Ratings. Klávesou Delete odstraňte Key v pravé části okna. Pak v možnostech Internet Explorer, složce Obsah, stiskněte tlačítko Zakázat a vložte nové heslo.

? V čísle 12 na straně 44 píšete o zapojení dvou mechanik v každém ze dvou dotazů jinak. Jednou jako Master a jednou jako Slave. Tak jak vlastně mají být zapojené? Já mám podobný problém. Dva disky, vypalovačku a DVD. Jak je mám správně zapojit?

V zásadě je to tak, že jako Master mají být zapojena zařízení, která je třeba upřednostnit během práce počítače. To znamená, že za normálních okolností bude jako Primary Master systémový disk, na pozici Primary Slave bude zařízení, ze kterého není třeba číst a zapisovat data tak rychle. Ve vašem případě to bude druhý disk. Jako Secondary Master zapojte vypalovačku a Secondary Slave DVD-ROM. V případě, že hodláte často používat funkci vypalování "on fly", tak doporučuji zapojit vypalovačku jako Primary Slave, DVD jako Secondary Master a druhý disk jako Secondary Slave.

? Mám jednoduchý dotaz. Jak mohu zálohovat zprávy z Outlook Expressu? Nikde jsem neobjevil možnost nějakého exportu nebo backupu.

Nejjednodušší způsob je ten, že v Outlook Expressu v menu Nástroje Možnosti Údržba najdete tlačítko Složka úložiště a zde naleznete cestu k adresáři se zprávami. Pak stačí celý adresář zkopírovat a v případě potřeby překopírovat zpět.

? Rozhodl jsem se na svůj nový počítač (Pentium 4 1,8 GB, 256 MB RAM, 80 GB hard disk, ATI Radeon 9000 128 MB) nainstalovat Windows XP, ale nikde se mi nepodařilo zjistit, jak se liší verze Home a Professional. Je mezi nimi dost velký finanční rozdíl, a tak bych rád věděl, jestli pro mě bude mít význam koupit tu dražší. Počítač budu doma užívat převážně pro běh multimédií.

Ve vašem případě bude zcela dostačující verze Home. Obě verze jsou shodné, Professional navíc obsahuje některé rozšiřující funkce. Má lepší možnosti zabezpečení, možnost práce off-line, práce na vzdálené ploše, dualview (připojení druhého monitoru) a podporuje další funkce, využitelné hlavně na firemních počítačích, pracujících v síti.

? Na svém počítači (AMD Duron 850, 128 MB, 40 + 20 GB WD, ATI XPert2000, Windows XP) jsem nastavil odpadkový koš tak, aby se na žádném disku nic do koše neukládalo a vše se rovnou vymazalo. Žádným způsobem se mi ale nepodařilo odstranit z plochy ikonu koše. Je možné to nějak nastavit?

Můžete toho dosáhnout jednoduchým způsobem v konzole zásady skupiny. Postupujte takto: Start Spustit, zde spusťte příkaz gpedit.msc. Dále postupujte cestou: Konfigurace uživatele Šablony pro správu Plocha. V pravém okně najděte položku Odebrat ikonu koš z plochy a dvojklikem otevřete nabídku, vyberte "povoleno" a klikněte na OK. Stejným způsobem můžete ikonu později obnovit.?

? Po dlouhém zvažování jsem se rozhodl pořídit si plochý TFT displej. Můžete mi podat informaci, jakým způsobem vybírat a na co bych si měl dát pozor? Pokoušel jsem se sehnat informace různě v časopisech, na internetu, ale bohužel jsem příliš neuspěl.

Při výběru LCD monitorů je třeba si předem ujasnit, jaká velikost displeje pro vás bude vhodná. Tento parametr samozřejmě udává kromě ceny i rozlišení monitoru. Obvykle bývá optimální rozlišení 1 024 x 768 bodů u 15" monitorů, 1 280 x 1 024 u 17" i 18" a 1 600 x x 1 200 u 20palcových monitorů, ale nemusí tomu tak být vždy. Monitor pracuje optimálně v jednom doporučeném režimu a v dalších může být obraz rozostřený a méně kvalitní. Důležitým parametrem je tzv. response time doba, kterou displej potřebuje k rozsvícení a zhasnutí jednoho bodu (rise time, fall time) čím je tato hodnota udávaná v milisekundách nižší, tím méně "rozmazaný" bude obraz. Doporučujeme volit displeje s hodnotou pod 40 milisekund. Dalším důležitým parametrem je rozteč bodů. Doporučuji vybrat monitor s roztečí 0,29 mm a menší. Další velice důležitý údaj je kontrast. Zde bych doporučil alespoň 350 : 1. Neméně důležité jsou hodnoty úhlů. Dobré je, když všechny čtyři hodnoty jsou alespoň 60 stupňů. Posledním z důležitých parametrů je jas, ten by měl být alespoň 250 cd/m2.

Další parametry jsou samozřejmě také důležité, ale neovlivní nikterak zásadně kvality celého monitoru.

? Na PC Asus P4S533, Intel P4 2GHz/512, GeForce MX420, faxmodem Well 56K, Toshiba DVD SD-R1202, CD-ROM 54x, HDD WDC 40 GB, integrovaný zvuk 5.1, Windows XP Home Edition OEM, jsem podle prodejce hardwaru ze systémové diskety Windows 98SE udělal dva nové diskové oddíly (FAT 32) a zformátoval s tím, že na první oddíl nainstaluji Windows 98SE a na D: oddíl Windows XP, což by podle "1001 Tipů a triků pro Windows XP" mělo jít.

Setup z CD nenaběhl, přestože byla zapnutá podpora CR-ROM. Kontaktoval jsem prodejce AT Computers, ale tam poradili jenom to, že je třeba spustit instalaci ze setupcor.exe, protože setup.exe nedokáže detekovat hardware. Pak jsem znovu udělal jeden diskový oddíl (FAT 32) a Windows XP jsem nainstaloval, ale nechtěla ani Product Key, ani aktualizaci.

Dále jsem se chtěl zeptat (pokud tahle možnost půjde a dostanu tam Windows 98SE), jestli OEM verze Windows XP půjde nainstalovat na oddíl D:, prý se tlačí pořád na C:, a jestli potom nebudu muset znovu aktualizovat.

V zásadě je postup instalace dvou systémů následný. Nejprve pomocí Fdisku či jiného nástroje vytvoříte dva oddíly, a ten aktivní naformátujete a nainstalujete na něj Windows 98. Informace o instalaci pomocí setupcor.exe je v zásadě správná.

Poté spustíte instalaci Windows XP a zvolíte možnost instalovat systém na nenaformátovanou partition. Automaticky by měl oddíl získat označení jako D:.

? Mám počítač Pentium 4 (1,8 GHz), MSI 845 Ultra-C, disk Western Digital 40 GB, Nvidia Riva TNT2 Model 64. Při instalaci Windows XP vyskočí chybová hláška: Instalační program nemohl nainstalovat katalogy produktů, instalace bude ukončena. Tato hláška se objevuje jak při inovaci systému Windows 98, tak při nové instalaci na zformátovaný disk. Nedaří se mi žádným způsobem systém Windows XP nainstalovat.

Nejprve se přesvědčte, že máte nepoškozené instalační CD. Občas se stane, že je i originální CD-ROM poškozen a instalace spadne kvůli chybě v nějakém souboru.

Problém může být i v samotném hardwaru. Zkuste nejprve zjistit pomocí nějakého testovacího programu, jestli není chyba v některém z použitých komponentů. Ve vašem případě bych tipoval, že použitá paměť nebude vhodná pro vaši základní desku.

Doporučil bych obrátit se s tímto problémem na výrobce počítače.

? Po asi měsíčním užívání Windows XP se objevil následující problém: Nefungují žádné odkazy v nabídce Start Nastavení, nefungují Ovládací panely, Síťová připojení ani Tiskárny a faxy. Také nefungují některé ikony na ploše. Vždy se objeví chybové okno s červeným křížkem a větou: "K souboru není přidružen program, který by mohl akci provést. Vytvořte přidružení pomocí ovládacího panelu Možnosti složky". To jsem samozřejmě zkoušel, ale nic se neděje. Po stisknutí OK na okamžik zmizí Hlavní panel a restartuje se explorer.exe. Nevíte kde může být chyba? Je nějaké řešení bez možnosti přeinstalování Windows? A pokud Windows přeinstaluji, jak pak probíhá aktivace systému? Konfigurace: Athlon XP 1600+, 256 DDR RAM, ATI Radeon 8500LE 64 DDR RAM, MB Microstar, HDD Samsung 60 GB.

Takovýto problém se může vyskytnout tak, že si omylem přesunete nějaký adresář na jiné místo na disku. Ve vašem případě bude ale chyba asi někde jinde. Myslím, že máte zavirovaný počítač. V poslední době se objevila spousta virů, které způsobují podobné chování počítače a znemožní spouštět exe soubory. Zkuste si nainstalovat nějaký antivirový program a s jeho pomocí vir odstraňte. Používáte-li počítač pro domácí použití, je možnost si například na www.alwil.cz stáhnout verzi Avastu Home zcela zdarma.

? Na svém notebooku používám PCMCIA modem Xircom, ale přestože mám nainstalovány správné ovladače, nemohu ztišit hlasitost reproduktoru při vytáčení. Nastavím hlasitost na vypnuto, ale při vytáčení je zvuk stále slyšet a když se pak vrátím do nastavení modemu, je hlasitost zpátky na původní hodnotě. Můžete mi poradit, jak bych mohl reproduktor vypnout? Používám systém Windows XP Home.

Reproduktor můžete vypnout při vytáčení tak, že do řádku pro inicializaci modemu zadáte příkaz ATM0. To můžete provést v Ovládacích panelech. V položce Možnosti telefonu a modemu Modemy (vybraný modem) Vlastnosti Upřesnit.

? Mám problém s instalací operačního systému Windows 98 na počítač s následující konfigurací: základní deska A6118MS, procesor Celeron 333, 128 MB RAM, 20 GB HDD, CD-ROM Teac 48x. Už počáteční skenování mi připadá o něco pomalejší než by mělo být, ale větší problém nastane, když se Scandisk změní na hlášku, že se zavádějí potřebné programy pro spuštění instalace. Tato operace trvá tak okolo minuty. I to bych přežil, ale jakmile se objeví první instalační obrazovka a s ní první posuvný proužek, tak už je vidět, že proces probíhá špatně. Co následuje pak, už je pro skutečné otrlce odhad času do konce instalace je 341 minut, což jistě uznáte je skutečně velmi zajímavé. Pomůžete?

V první řadě bude třeba, abyste správně nastavil BIOS vašeho počítače. Při této operaci raději požádejte o pomoc někoho, kdo má s touto činností nějaké zkušenosti. Při samotné instalaci se nejprve přesvědčte, zda je vaše instalační médium opravdu bez chyb, a instalaci pak zkuste spustit pomocí souboru setupcor.exe z instalačního adresáře Win98. Instalační soubor setup.exe během instalace nedokáže správně rozpoznat hardware vašeho PC.

? Obracím se na vás s prosbou o pomoc, nebo alespoň informaci. Koupil jsem si domů desku Abit KD 7 Raid, která má integrovanou zvukovou a síťovou kartu. Protože jsem kupoval desku a skříň zvlášť, přišel jsem pozdě na to, že potřebuji jinou I/O krytku ATX, než byla dodána ke skříni. U desky od výrobce jiná též nebyla přibalena a ani není uvedena v manuálu. I když jsem to reklamoval, neuznali mi to, prý ji výrobce nedodává.

Rozmístění výstupů odshora je v tomto pořadí: klávesnice/myš, paralení a sériové porty, audiovýstup 1, audiovýstup 2, optický kabel, USB porty/síť.

Prosím vás o informaci, zda nevíte kdo by mi mohl pomoci a dodal tuto nestandardní krytku.

Bývá zvykem, že tyto krytky jsou dodávány spolu se základní deskou. Bohužel neznám jinou možnost, jak tuto krytku sehnat. Pokud jste tak ještě neučinil, zkuste se obrátit na prodejce desek Abit, kterým je u nás například firma Levi. Můžete také zkusit nalézt informace na internetových stránkách abitfun.wz.cz, které jsou jakýmsi "fan klubem" milovníků značky Abit.

? Moduly DIMM PC jsem osadil operační pamětí 2x 128 MB SDRAM-PC 133. Po zapnutí PC je načteno pouze 2x 64 MB, přestože v manuálu je uvedeno, že základní deska VA-503+ podporuje až 512 MB v modulech DIMM.

Pravděpodobně jste použil paměťové moduly, které nejsou vhodné pro vaši základní desku. Zkuste na stránkách www.pameti.cz najít vhodný typ pro použitou desku.

? Nedávno jsem si stáhnul Windows Media Player 9 beta a začaly se objevovat problémy. Nemohu spouštět filmy, které jsem ve Windows Media Playeru 8 běžně pouštěl. Zkusil jsem tedy filmy otevřít v Quicku, ale hlásil ten samý problém. Ani s Micro DVD Playerem, ve kterém filmy běžně spouštět šly, jsem nebyl úspěšný. Na internetu jsem tedy hledal nejnovější kodeky, ale jediné čeho jsem dosáhl bylo to, že běží jen zvuk...

Nejčastější problém při spouštění "DivXových", nebo "XviDových" filmů spočívá v již zmiňovaných kodecích. Jde o to, že po jejich instalaci začnou tyto nové kodeky standardně překládat i soubory uložené ve starších verzích. Je třeba, abyste při instalaci nových kodeků nepoužíval volbu asociace se staršími verzemi. V případě, že to instalace neumožní, musíte znovu nainstalovat i starší verze kodeků.

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c03p0010

? Četl jsem váš článek o instalaci české T9 do M35. Chci se zeptat, zda je tato operace bezpečná. Slyšel jsem, že záleží na jednotlivých kusech. Mám firmware 18 -FR/EFR/HR.

Všechny postupy, uvedené ve článku "Propojení mobilu s počítačem", otištěném v PC WORLDu 12/2002, jsme sami v praxi vyzkoušeli a u testovaných mobilních telefonů nedošlo k žádným problémům. Ze všech dostupných zdrojů je patrné, že českou T9 lze bezpečně nahrát jak do typu Siemens C35i, tak i do ME35i.

Ještě jednou však považujeme za důležité zdůraznit, že slovník pro rychlé psaní SMS, uvedený na cédéčku, lze nahrát pouze do mobilu s firmwarem číslo 18. Pokud by měl váš mobil nižší verzi firmwaru, je třeba jej nejdříve upgradovat. Pro mobily Siemens C35i/M35i s vyšším firmwarem se od doby, kdy byl článek napsaný, objevil na internetu nový update mobilu se slovníkem (pro firmware 25). Odkaz na něj naleznete na internetové stránce http://havanacb.misto.cz/_MAIL_/flashessiemens.htm. Podflashování (snížení verze firmwaru) je poměrně složitá záležitost, a proto ji "začátečníkům" nedoporučuji provádět.

? T-Mobile zpoplatňuje od letošního února přeposílání mobilního e-mailu na mobil v SMS jako odchozí SMS dle tarifu. Jak nadále dostávat SMSky z internetových služeb?

Dne 4. února 2003 proběhne v síti T-Mobile několik zásadních změn co se týče SMS zpráv zasílaných z internetu: bude zrušena bezplatná webová SMS brána i mobilní e-maily typu +420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz a jméno@sms.paegas.cz. Všechny e-maily přeposlané z MobileBoxu, MobileBoxu Easy a MobilePageru v SMS zprávách na mobil budou zpoplatněny podle uživatelova tarifu stejně jako za odeslanou zprávu.

Pokud jste uživatelem některé z internetových bezplatných služeb, můžete i nadále jejich SMS zprávy přijímat, jejich doručování na váš mobil však bude zpoplatněno. Jestliže dosud nemáte zřízenu registraci MobileBoxu, je třeba tak učinit na stránkách www.t-zones.cz a dále nastavit vhodné filtry tak, aby došlé SMS byly přeposílány na váš mobil. Provozovateli SMS služby je pak nutno sdělit nově vytvořenou adresu ve tvaru jméno@t-email.cz.

Očekává se, že ke stejnému kroku, ke kterému přistoupil T-Mobile, přistoupí i zbylí dva čeští operátoři. Dá se tedy předpokládat, že bezplatné informační SMS služby budou končit svůj provoz. Určitým východiskem pro ně by mohla být služba Moje info, kterou provozuje T-Mobile. Ta umožňuje zasílat registrovaným uživatelům této sítě SMS zprávy za jednotnou cenu 1,58 Kč.

? Jak mám zrušit hlasovou schránku u Oskara?

U T-Mobilu a Eurotelu je třeba pro zrušení hlasové schránky kontaktovat linku svého operátora a spojit se s pracovníkem podpory zákazníkům. S Oskarem lze zrušit přesměrování hovorů do hlasové schránky buď v hlasové samoobsluze operátora, nebo přímo v menu telefonu, bez nutnosti kamkoliv volat.

Vytočte číslo Oskarlinky (*608 nebo *77) a v hlavním hlasovém menu zvolte možnost 1 "Můj Oskar". Zadejte své číselné osobní heslo a potvrďte jej křížkem. V další nabídce zvolte položku "Mé služby" klávesou 2 a dále "Nastavení hlasové schránky" klávesou 3. Pak vyberte možnost 5 "Deaktivace pevného přesměrování hovorů do hlasové schránky" a potvrďte svou volbu klávesou 1. Po několika minutách od zadání požadavku dorazí na váš mobil textová zpráva s potvrzením změny.

Druhou možností je deaktivovat přesměrování hovorů do hlasové schránky pomocí menu mobilního telefonu: Vstupte do menu svého mobilu a zvolte položku "Přesměrování". Je možné, že je tento nápis ukryt pod "Nastavením". Tam by měla být přítomna položka "Odstranit vše". Potvrďte tuto volbu. Mobil se spojí se sítí, a po několika málo sekundách by měl podat zprávu o úspěšném deaktivování přesměrování.

Sama hlasová schránka zrušit nejde, ale pokud zamezíte tomu, aby byly hovory do hlasové schránky přesměrovávány, nebude hlasová schránka obtěžovat ani vás, ani ty, kteří na vaše mobilní číslo volají.

? Co znamená poznámka 3+1 a 4+2 u GPRS?

GPRS je technologií pro přenos dat v sítích mobilních operátorů. Data mohou od vysílače k mobilu a zpět proudit po několika kanálech zároveň. Čím více kanálů je pro přenos použito, tím rychleji jsou data přijímána a odesílána.

Označení 3+1 znamená, že je mobil schopen využít 3 kanály pro příjem dat a jediný kanál pro jejich odesílání. U mobilů označených GPRS 4+2 jsou to 4 kanály pro download a 2 pro upload. Uvedeného počtu kanálů je však využito pouze za podmínek, že potřebné kanály nejsou použity pro přenos hlasových informací jiného účastníka mobilní sítě napojeného ke stejnému vysílači. Kanál je možno opět pro GPRS použít až po jeho uvolnění. Rychlost připojení pomocí GPRS je tedy závislá na aktuální vytíženosti sítě.

? Mám Eurotel GO a zablokovala se mi SIM karta. Telefon mi píše, že je SIM karta odmítnuta. Dá se s tím něco dělat?

SIM karta může být mobilem odmítnuta z několika důvodů:

- Na SIM kartě je nízký kredit nebo kredit propadl Pokud se problém vyskytl před několika málo dny, můžete doufat, že váš operátor kartu dosud nedeaktivoval. V tom případě dobijte kredit (například přes jiný mobil) a následně požádejte operátora na Go lince, aby vám SIM kartu opět aktivoval.

- Třikrát byl nesprávně zadán kód PIN Zjistěte z lístku, který jste získali s novou SIM kartou, kód PUK a zadejte jej do mobilu. Mobil vás vyzve k zadání nového kódu PIN. Ten si pro jistotu poznamenejte na stejný lístek a uschovejte jej.

- Mobil je blokován pro jediného operátora Byl-li mobil koupen například v Twist sadě, je blokován pro použití pouze se SIM kartou konkurenčního operátora. V tom případě by bylo nutné nechat mobilní telefon odblokovat. Ceny za odblokování se dnes pohybují v relaci od 200 do 500 Kč.

- Mobil je blokován pro jedinou SIM kartu Některé mobilní telefony lze zablokovat tak, že je možné je použít pouze s jedinou SIM kartou. Zrušte toto blokování v menu svého mobilu volbu naleznete většinou pod položkou Nastavení Zabezpečení.

- SIM karta je v mobilním telefonu vložena nesprávně Vyčistěte kontakty mezi SIM kartou a mobilním telefonem a vložte SIMku do mobilu znovu.

? Mám mobil Siemens C35i. Rád bych věděl, zda je možné do něho přes datový kabel naflashovat software určený pro jiný mobilní telefon například C45.

Firmware je program uložený přímo v mobilu, který řídí veškerý chod mobilního telefonu. V programu je zaznamenáno, jak se má mobilní telefon chovat například při stisknutí klávesy nebo po přijmutí SMS zprávy. Každý typ mobilního telefonu má různé funkce: různé menu, různé ovládání a tedy různý firmware. Z toho důvodu je nemožné, aby software z jednoho přístroje mohl fungovat v jiném typu mobilu. Výjimky existují například Siemens S45 by si měl poradit s firmwarem určeným pro ME45 (jsou to totiž dva telefony po funkční stránce zcela identické). Pro naprostou většinu jiných typů je záměna původního firmwaru za "lepší" od schopnějšího typu nemožná. A to se týká i mobilů Siemens C35i a C45.

? K čemu slouží otvor na zadní straně krytu Alcatelu OT 512?

S tímto kruhovým otvorem se uživatel může setkat u většiny mobilních telefonů. Slouží k připojení externí antény. S tou má mobilní telefon o něco lepší příjem signálu, a proto najde uplatnění v místech s jeho nízkou intenzitou. Pro své rozměry ovšem není vhodné nosit anténu s sebou, ale mít ji umístěnu na pevném místě.

? Mám mobilní telefon Alcatel 303. Chci se vás zeptat, zda si můžu objednat nějakou melodii nebo hru na tento mobilní telefon.

Mobilní telefon Alcatel 303 nepodporuje tzv. EMS (Edhanced Messaging Service), tudíž melodii do tohoto mobilního telefonu nelze z jiného mobilu poslat. Uvedený mobil nedisponuje ani technologií Java, která je potřebná pro podporu stále více populárnějších javových her a programů.

Tabulka na této stránce obsahuje seznam mobilů, které podporující odesílání a příjem obrázkových zpráv a melodií. V další tabulce je uveden výčet mobilních telefonů s podporou technologie Java.

Pro uvedené mobilní přístroje existuje na internetu hned několik stránek, které se zabývají zasíláním melodií a log na mobilní telefony. Až na naprosté výjimky jsou všechny tyto služby placené. Placenými jsou i obrázkové SMS, loga a melodie, které nabízejí všichni tři čeští operátoři. Informace o jednotlivých nabídkách můžete najít na jejich internetových a wapových stránkách, na reklamních letácích, na teletextu, atd.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.3 0010/FEL o

Mobily podporující příjem a odesílání log a melodií

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Squatteři a jak na ně – soutěžím, soutěžíš, soutěžíme 5. Díl

Radim Polčák

c02p0812

Je jen málo pojmů, které byly svým zpolitizováním zprofanovány tak jako smithsovský výraz "ruka volného trhu". Nejprve glorifikovaný, pak vysmívaný pojem přitom neoznačuje nic zázračného ani démonického jedná se prostě pouze o označení mechanismů, které působí v takzvané individualisticky orientované hospodářské soustavě, tedy v takové, kde se na volném trhu střetávají jednotlivé individuální zájmy a vzájemně spolu soupeří.

Internet je, a to v našem miniseriálu zmiňujeme stále, často považován za prostor, kde je možné dovolit si na své soupeře (hospodářské i jiné) prakticky cokoli. Není to ovšem chyba práva to je na nejrůznější situace související s takzvanou perverzní soutěžní tvořivostí dobře připraveno. Jedná se spíš o neznalost jednotlivých subjektů, jež si prostě neuvědomují, že pokud si příkladně někdo s cílem poškodit je zaregistruje určité doménové jméno, je možné využít právě prostředků práva proti nekalé soutěži a účinně se bránit. Právo v tomto případě ale samo o sobě nezmůže prakticky nic co se nekalosoutěžních pravidel týče, platí zde stará známá zásada: kde není žalobce, není soudce. Tento díl našeho seriálu by tedy mohl nést podtitul: "Jak se stát nekalosoutěžním žalobcem squattera snadno a rychle."

Co se smí a co nikoli

Abychom se mohli podívat na to, jak se lze s užitím práva proti nekalé soutěži bránit proti nežádoucím registracím a užívání doménových jmen, je užitečné říci obecně něco o tom, jaké jednání je a jaké není nekalosoutěžním ve smyslu zákona. Základní vymezení pojmu nekalosoutěžního jednání obsahuje ! 44 odst. 1) obchodního zákoníku, kde se o něm hovoří jako o "jednání v soutěži, které je v rozporu s dobrými mravy soutěže a je způsobilé přivodit újmu jiným soutěžitelům nebo spotřebitelům." Základní a jediné znaky tedy jsou: soutěžní charakter, nekalost a způsobilost škodit. To, že slova zákona jsou velmi obecná (například pojem nekalosti lze vykládat mnohými způsoby), není chybou zákonodárce právě naopak. Je tím totiž dán prostor k aplikaci těchto ustanovení v nejrůznějších souvislostech, mimo jiné tedy i v otázkách registrace a užívání doménových jmen. Na základě této takzvané generální klauzule lze pak s užitím systematiky žijící legendy českého soutěžního práva, prof. Hajna, definovat jednotlivé okruhy nedovolených činností, jako agresi, nepřiměřené lákání a parazitní soutěž.

Agrese

Nedovolenou agresí je v oblasti registrace a užívání doménových jmen zejména takzvaná blokační registrace. Tu sqatter provádí tehdy, pokud se domnívá, že určité doménové jméno se bude v budoucnosti někomu hodit, a že z dotyčného tudíž vymámí nějaké tučné protiplnění za jeho převod nebo uvolnění. Jestliže tedy například existuje známá značka "abc," provede squatter registraci jména "abc.cz" a nabídne dotyčnému podniku převod jména nebo například "výhodný" hosting. Vzhledem k principu výlučnosti registrace lze takové jednání označit za prosté obchodní vydírání. Jestliže totiž takto oslovený podnik nabídku odmítne, nezbude mu, než vstoupit do prostoru sítě internet pod jiným, méně atraktivním jménem, např. "abc-sro.cz."

Je zřejmé, že používat pravidla výlučnosti k obchodnímu vydírání je proti dobrým mravům obchodní soutěže (tolik k druhému znaku tzv. generální klauzule). Škodu, nebo lépe újmu je v tomto případě třeba spatřovat v tom, že postiženému podnikateli bylo znemožněno, aby pod označením, na jehož užívání má právo, podnikal i v prostoru sítě internet. Posledním (respektive prvním) znakem, jehož naplnění je pak třeba k tomu, aby uvedené jednání bylo spatřováno jako nekalosoutěžní a nedovolené, tedy zůstává soutěžní charakter tohoto jednání. Podle odvážné nicméně velice dobře zdůvodněné koncepce tzv. všeobecného soutěžního vztahu jsou přitom soutěžiteli všichni, kdo vyvíjí v prostoru sítě internet nějakou hospodářskou aktivitu i tato podmínka je tedy uspokojivě naplněna.

Nepřiměřené lákání

Zde nejde až tak úplně o squatt, ale spíše o zneužití nějakého označení nebo slabosti spotřebitele k tomu, aby podnikatel na svou prezentaci nalákal co nejvíce potenciálních zákazníků (komunikační potenciál je právě tím zdrojem, o nějž se v prostoru sítě internet soutěží). Není tedy dovoleno, aby si český výrobce sýrů zaregistroval a používal např. "francouzsky-syr.cz." Soutěžitelé rovněž nesmí působit nepřiměřeně na zákazníkovy city: jistě uznáte, že doménové jméno "pomozte-trpicim-detem.cz" s nabídkou alkoholických nápojů je už dosti "přes čáru," a to i v případě, že obchod s alkoholem opravdu trpícím dětem pomáhá. Poškozeným, a tedy tím, kdo se může domáhat ochrany, je v tomto případě především spotřebitel. Škodu v podobě zhoršení relativního soutěžního postavení ale toto jednání způsobuje i ostatním soutěžitelům, a jsou to právě ti, kdo se v praxi nejčastěji domáhají nápravy.

Parazitní soutěž

Hojným způsobem nekalé soutěže je parazitismus. Ten je u doménových jmen kombinací předchozích dvou soutěžních "způsobů" parazit si totiž zabere nějaké atraktivní označení, k jehož užívání nemá právo, a pak se na něj snaží nalákat spotřebitele. Důležité pro parazitní soutěž, stejně jako pro předchozí dva typy soutěžní tvořivosti je to, že chráněnými označeními nejsou jen firmy (obchodní jména) nebo ochranné známky, ale jakékoli charakteristické vnější projevy podnikatelů. Ochrany tedy požívá i příkladně váš reklamní slogan nebo jméno vaší sekretářky pokud právě ona působí jako lep, na který lákáte své zákazníky. Soutěžní právo představuje jeden z nejlepších prostředků ochrany před doménovým squattingem. Ve srovnání s právem chráněných označení totiž chrání mnohem širší okruh hospodářsky relevantních jmen (pozor: včetně doménových jmen samotných!) a jeho ustanovení jsou natolik organická, že pokud jste schopni svůj nárok podepřít dostatečnými argumenty, máte šanci uspět i proti těm nejzarputilejším škůdcům. O možnostech nekalosoutěžní ochrany se bohužel zatím příliš neví, a zejména malé podniky se zbytečně nechávají "okusovat" nejrůznějšími parazity.

§§§§§


Internet domů – Je z čeho vybírat I.

Vojtěch Bednář

c03p0005

Zatímco pro tisíce domácností u nás je připojení k internetu každodenní realitou, pro mnoho jiných jen snem. Jeho uplatnění spíše než technické a finanční problémy brání spousta dogmat, kterými je domácí připojení doslova opředeno.

Prvním a zřejmě nejrozšířenějším z nich je představa říkající, že k internetu se lze připojit jen dvěma způsoby. Telefonicky (pro horních deset tisíc) a pomocí pevné linky, bez upřesnění, co to ta pevná linka je (pro horní asi tak dva tisíce).

Ve skutečnosti existuje široké spektrum cenově dostupných způsobů připojení k síti. Navzájem se liší technickou podstatou, rychlostí, stabilitou, ale také využitelností pro různé druhy práce na síti a především systémem, který určuje, jak za konektivitu zaplatit. Ne všechny z možností, jež dále uvedeme, jsou dostupné všude, ne všechny se všude vyplatí. Přesto je z čeho vybírat a ze všeho nejdůležitější je výběru se nebát. Pojďte se dnes s námi podívat do světa, kde internet není ani zdaleka tak nedosažitelnou záležitostí, jak to v pověrách a lidových mýtech ještě dodnes mnohdy vypadá.

Teorie práce se sítí

Různí lidé potřebují různé věci. Pod pojmem připojit se k internetu si obvykle představíme možnost procházet webové stránky, vyhledávat jejich obsah a pracovat s elektronickou poštou, mnohdy také z rozhraní WWW prohlížeče. To je, spolu s různými chaty a konferencemi, jistě široká paleta využívaných služeb, všechny jsou ale založeny na jediném rozhraní, jediném nebo maximálně několika málo síťových protokolech. Pokud bychom chtěli zůstat u samotného webu, vystačíme si s relativně pomalým připojením. Nároky se navíc prudce sníží když k práci s elektronickou poštou budeme místo WWW rozhraní používat nějaký off-line klient (součást každého prohlížeče, také MS Outlook, Paegasus Mail a mnoho dalších). Chceme-li používat služeb Instant Messagingu (programy typu ICQ), zůstávají nároky na propustnost naší linky stále relativně malé, přidává se k nim ale podmínka trvalého připojení. Stahování větších objemů dat, typicky různých aplikací, a především pak provoz P2P sítí, vyžaduje dostatečně rychlou a zároveň stálou konektivitu. Potřeba využití různých telekonferencí, zvláště když přenášíme i obraz a služby typu VoD, znamená nutnost rychlého stálého připojení, u něhož je navíc garantována kvalita. Tak jsme se od relativně malých nároků, spojených s procházením stránek a výběrem pošty, dostali až k nárokům poměrně značným.

Značná část uživatelů při rozhodování o podobě svého připojení k internetu vychází z chybně minimalistických nároků. Samotné surfování po WWW a výběr pošty přestanou velmi brzy stačit, chybné rozhodnutí se však napravuje obtížně a draze, nevhodná linka nedokáže uspokojit zvýšené potřeby uživatele. Předtím, než se rozhodneme pro kteroukoliv z variant připojení, je více než dobré prostudovat všechny a porovnat je nejen se svými aktuálními potřebami, ale také s jejich rozvojem do budoucna.

Dočasně nebo trvale?

Ještě než se podíváme na jednotlivé možnosti domácího připojení k internetu, je dobré zodpovědět si otázku, která byla již naznačena v předchozím odstavci. Existují v zásadě dvě koncepce. První z nich vychází z představy, že uživatel chce internet používat jen několik desítek minut, maximálně hodin denně (v krajních případech ještě méně). Ve zbývajícím čase připojení nepotřebuje a proto není nutné, aby jeho koncové zařízení (PC, PDA, Set-Top Box atd.) bylo on-line. Připojení je závislé na čase, a proto by mělo být i časově tarifikováno. Typickým zástupcem dočasných připojení jsou Dial-up, ISDN, HSCSD.

V protikladu k tomu stojí koncepce permanentní linky. I když tato koncepce už postupně vytlačuje předchozí, stále ještě ne tak, aby pro ni existovala jen pozitiva. Uživatelské zařízení, neustále ve spojení se sítí, může fungovat na rozdíl od dočasně připojeného jako komplexní terminál různých služeb i v době, kdy osoba s ním pracující není přítomna. Protože na čase zde nezáleží, budou provozovatelé takovýchto druhů konektivity požadovat peníze na základě něčeho jiného, a to objemu přenesených dat, rychlosti, respektive rychlostních limitů. I zde ale vývoj směřuje k obecné unifikaci, která se dá nazvat paušálem.

Pokud své připojení poddimenzujeme (což je častější), může se stát, že za dočasnou konektivitu zaplatíme více, než kolik by nás stála trvalá. Není to dáno vyděračskou obchodní politikou, ale jen chybným rozhodnutím, které zapříčinilo špatné využívání určitého druhu služeb. Totéž platí i v případě naddimenzování. Rozhodnutí o konkrétním typu přístupu na internet by tedy mělo být kombinací potřeby rychlosti a přesnosti komunikace, spolu s reálnou potřebou dočasné nebo trvalé konektivity. Všechny dostupné kombinace přitom mají své opodstatnění.

Průvodce možnostmi připojení na internet

Na počátku stojí modem

Modem je zkratka znamenající MOdulátor/DEModulátor. Toto zařízení slouží ve stručnosti k převodu digitálního signálu na analogový a naopak. Digitálním koncem se připojuje k počítači, nebo jemu podobnému zařízení, analogovým pak ke klasické telefonní lince. Ta umožňuje modemu přenášet data ve formě modulovaného signálu na velkou vzdálenost. Dříve existovalo pro modemy mnoho různých využití. Aplikace pro přímý přenos dat mezi dvěma počítači byly velice populární, a to nejen proto, aby si dva kamarádi z různých měst mohli proti sobě zahrát. Masovému rozvoji internetu předcházelo obdobní existence tzv. vývěsek (BBS), ke kterým se přistupovalo výhradně za pomoci modemu a telefonní linky. V poslední době je ale, s několika výjimkami, tohoto zařízení využíváno v domácích podmínkách prakticky pouze k přístupu na internet.

Modemové (také komutované, nebo Dial-up) připojení prošlo několika historickými zlomy, právě nyní se se vší pravděpodobností nacházíme na jednom z nich. Uživatelé připojení k analogovým ústřednám Českého Telecomu (ČTc) mohli dlouho využívat internet za prakticky paušální částku několika stokorun měsíčně. Bylo to dáno neschopností těchto ústředen ratifikovat místní hovor. To platilo v době, kdy byl přístup jako místní hovor tarifikován, a tehdy monopolní operátor data prakticky nerozlišoval. Po pokusu o prudké zvýšení cen a následných protestech uživatelů byl zaveden speciální tarif Internet 99, pak 2000, 2001 a 2002.

Komutované připojení k síti je tarifikováno v závislosti na čase, bere se tedy jako dočasné. V našich podmínkách dosahují modemy obvykle rychlosti 33,6 Kb/s. Tam, kde existují kvalitnější telefonní linky, lze pracovat i s 56 Kb/s ve směru downloadu. To je rychlost zcela dostačující pro základní použití webu, elektronické pošty, dočasného Instant Messagingu.

Pokud jde o provedení, existují dva typy modemů, interní a externí. I v odborných periodikách občas narážíme na názor, že mezi nimi není většího rozdílu. Interní modemy (určené pro platformu PC a sběrnici PCI, alternativně rozhraní AMR) bývají obvykle velmi levnou záležitostí. Lze je zakoupit za několik stokorun, nebo dostat ve formě bundle balíčku k novému počítači, nebo dokonce nějaké jeho komponentě. Jedná se dnes již téměř výhradně o takzvané Soft (Win) modemy. Jsou osazeny pouze částí nezbytné elektroniky. Značný kus práce, kterou by jinak zajišťovala vnitřní logika modemu, je přesunut na centrální procesor počítače. U nových strojů je rozdíl ve výkonu a stabilitě minimální, u starších ale nemusí být zanedbatelný. Proto se u nich (a také u starších notebooků) vyplatí sázet na plnohodnotné externí nebo interní modemy. Ty jsou, zvláště v externím provedení, o hodně dražší než předchozí uvedené (například Origo FM56 stojí okolo tří tisíc korun). K počítači se připojují pomocí sériového (RS-232) portu nebo USB. Pro notebooky (ale nejen pro ně) existují i varianty zabudované do pouzdra PC karty (PCMCIA obvykle typu I, zřídka II). Že je modem externí ale nezaručuje (u USB variant), že bude plnohodnotný.

Samotné připojení se realizuje pomocí speciálních telefonních čísel (začínají na 97) k přístupovým jednotkám provozovatelů, takzvaných ISP Internet Service Providers. V současné době většinu provozu komutovaného připojení představuje tzv. internet zdarma. Firmy, které jej provozují, jsou financovány podílem z částky, již jejich uživatelé protelefonují. Reálná cena za připojení se různí podle provozovatelů a tarifů, u ČTc vychází na zhruba 15 Kč za hodinu v klidovém pásmu. Neexistuje povinnost, aby měl uživatel s ISP podepsanou "skutečnou" smlouvu.

Kromě toho je možné si v oblasti komutovaného připojení vybrat i placenou variantu. Měsíční "paušál" několika stokorun pro ISP znamená obvykle přednostní přístup do sítě, kdy uživatel nemá šanci se potkat s obsazovacím tónem, má lepší podporu a alternativně více místa v e-mailové schránce. Nijak se tím samozřejmě nesnižuje nutnost platit za provolaný čas.

Dial-up je cestou na internet nejrychlejší a až doposud nejsnazší. Instalaci modemu a telefonického připojení sítě v populárních operačních systémech zvládne i laik. Vytvoření účtu u ISP je také relativně jednoduchou a plně automatizovanou akcí. Pokud vám chodí domů telefonní výpis, objeví se na něm internet jako zvláštní položka a pro více surfujících existuje výběr několika různých tarifů. I tak se ale jedná o přístup nejpomalejší a nejméně progresivní.

V současné době (konec roku 2002) existující model placení za komutované připojení, na němž je vystavěn "internet zdarma", zřejmě vstupuje do poslední fáze své existence. ČTc se pokusil zavést nový tarif Internet Plus a vypověděl stávající smlouvy s ISP firmami, byl ale zablokován rozhodnutím ČTÚ (Český telekomunikační úřad, kontrolní orgán). Tarif Internet 2002, provozovatelé "zdarma" a celý dosavadní koncept připojení tak zůstaly zachovány. Vzniklo fórum odborníků a zástupců zainteresovaných stran, které má za úkol vymyslet nový, všeobecně dostupný koncept. Pokud by se dohodlo na tzv. plném paušálu (Flat Rate) nebo alespoň jeho částečné variantě, je možné, že by se Dial-up, jinak již pro pokročilého uživatele zcela nezajímavý, stal znovu středem pozornosti. Paušál by znamenal zrušení tarifikace v závislosti na čase po celý den, nebo alespoň o svátcích a mimo špičku. Uživatel by platil buďto jen za sestavení spojení plus měsíční částku, nebo pouze ji. Prosazení tohoto konceptu by pochopitelně znamenalo definitivní konec "internetu zdarma", ISP by již nemohli dostávat provizi zprostředkovanou operátorem telekomunikační linky, a tak by museli vybírat peníze od uživatelů. Ti by na druhou stranu měli mnohem větší pole pro vlastní rozhodnutí ohledně podoby svého připojení, než je tomu dnes, kdy v této oblasti existuje jen minimální konkurence. Nevýhodou za to by zřejmě bylo celkové zvýšení nákladů na Dial-up. Předností by naopak bylo zvýšení mobility uživatelů, co se různých variant připojení týče. Nechtějme ale dále spekulovat.

Dial-up v kostce

- modemy existují interní a externí, výběr konkrétního typu je lepší probrat s odborníkem

- v případě internetu zdarma je možné si účet u ISP aktivovat automaticky. Stačí obvykle nastavit telefonické připojení na požadovaného ISP a vytočit je se speciálním jménem a heslem.

- za hodinu připojení ve špičce z ČTc zaplatíme 48,60 Kč, mimo špičku 15,30 Kč (Home Standard)

- maximální rychlost stahování je 56 Kb/s (V.90), závisí na typu modemu a možnostech telefonní linky. Mnohem častější je obousměrné připojení 33,6 Kb/s. To je dostačující pro většinu WWW prezentací, elektronickou poštu, nebo krátké a velmi nenáročné streamované video

- Dial-up se hodí pro krátké připojení k síti, práci s off-line e-mailovými účty, jednorázovému stahování např. zpravodajství, je vhodný jako záložní linka k jinému připojení a tam, kde není možná jiná varianta

- potřebujeme počítač, modem, telefonní linku (modem by měl být homologován pro provoz v naší síti), ISP poskytovatele, např.

www.volny.cz

www.tiscali.cz

www.redbox.cz

www.quick.cz


Internet domů – Je z čeho vybírat II.

Vylepšení telefonní linky

Konvenční Dial-up má přes všechny své neduhy a nedostatky jednu obrovskou výhodu. Používá stávající telefonní sítě, není kvůli němu nutné budovat žádnou extrémně drahou a složitou novou infrastrukturu. Možná právě proto vzniklo několik způsobů, jak jeho základů využít k lepšímu a kvalitnějšímu připojení.

ISDN o stupínek výše

Prvním z takových pokusů je ISDN, ve zkratce Integrated Services Digital Network. Původním účelem bylo sjednotit do jedné sítě několik diametrálně odlišných služeb, v současnosti se ale prakticky používají jen dvě. Klasická hlasová telefonie (maximálně ve spojení s přenosem faxů) a přístup na internet (opět s malými výjimkami).

Standardní domácí ISDN linka vzniká adaptací linky telefonní a má dva kanály (plus jeden servisní). Díky tomu je možné např. telefonovat i udržovat připojení k internetu zároveň. Každý z obou kanálů má šířku 64 Kb/s, v případě vyšších nároků lze oba spárovat. Kromě vyšší nominální rychlosti ve srovnání s maximálně 56Kb hodnotou modemu je v případě ISDN linky vyšší především rychlost reálná. Modem se musí potýkat s množstvím chyb vzniklých v síti, která je uzpůsobena pro přenos analogových dat. ISDN zařízení koriguje chyb mnohem méně, navíc nemusí velmi složitě sestavovat spojení a pak je stejně složitě udržovat, jako je tomu u klasické komutované linky. Výsledkem je z pohledu uživatele velmi plynulý a relativně rychlý internet. Bohužel, všechno má své ale.

ISDN je tarifikováno stejně jako komutované připojení časem. Pořizovací a udržovací náklady na ně jsou vyšší. V posledních měsících se tu a tam objevují akční reklamní nabídky na různé varianty ISDN balíčků, pocházející od ČTc. Tyto balíčky se v lepším případě hodí pro malé a nenáročné kanceláře, které potřebují dvě telefonní linky, jednu jen pro hovory a druhou pro posílání faxů a práci s internetem. Domácnostem nabídnou sice vyšší rychlost, ovšem základní problémy Dial-up systémů, tedy nedořešené placení a v případě častějšího využívání také drahotu, nijak neřeší. Podobně jako u vytáčeného připojení se i ISDN týká současná potenciální krize stávajícího systému ISP. Tento systém se tak hodí domů hlavně tam, kde se extrémně hodně telefonuje a poměrně málo připojuje k internetu, v opačném případě je ISDN drahým luxusem.

ISDN v kostce

- ISDN je Integrated System Digital Network, u nás se používá převážně k přístupu na internet a ke klasickému telefonování

- v základní podobě má 2 linky: zatímco jedna z nich je např. využívána pro internet, druhá zůstává volná pro telefonování

- kapacita jedné "linky", B kanálu je 64 Kb/s. Pokud to nestačí, je možné obě linky spojit dohromady a dosáhnout tak dvojnásobné rychlosti

- předchozí ovšem znamená platit za provoz na obou linkách zvlášť (jako za dva modemy na dvou tel. číslech připojené k jednomu PC)

- převod klasické telefonní linky na ISDN2 od ČTc přijde na cca 1 000 Kč

- měsíční paušál za provoz ISDN začíná na cca 600 Kč (+ provolané a prosurfované minuty)

- potřebujete speciální ISDN zařízení (klasický modem nestačí), lze je koupit nebo pronajmout

ADSL v kostce

- ADSL Asymetric Digital Subscriber Line širokopásmové připojení

- umožňuje současné připojení k internetu a telefonování

- ADSL je ideální brána k dalším službám (VoD, telekonference atd.)

- komunikační rychlost je v praxi okolo 256 Kb/s, teoreticky mnohem vyšší

- nepočítá se s tarifikací v závislosti na čase, ale jen s "flat rate" paušálem

- prozatím (XII/2002) nefunguje

- zavedení ADSL může být průlomem nejen v domácím, ale i firemním přístupu na internet

- v optimistickém případě by ADSL mohlo začít fungovat v první polovině roku 2003

- existují obavy z nasazení vysokých cen

ADSL o dva stupínky výše (a zatím v oblacích)

Druhým pokusem o adaptaci telefonní linky na rychlejší a komfortnější komunikační uzel, co se alespoň připojení na internet týče, jsou technologie patřící do rodiny Digital Subscriber Line. V České republice se vede dlouhý, avšak poslední dobou docela perspektivní boj o provoz připojení na bázi ADSL (Asymetric Digital Subscriber Line). Tato forma využívá různých rychlostí na různých směrech přenosu (upload a download), díky frekvenční separaci umožňuje zároveň telefonovat a být na internetu, to vše mnohem rychleji, než jak je tomu u ISDN. Bez ohledu na teoretické předpoklady lze očekávat, že v reálném životě by se rychlost ADSL pro uživatele mohla pohybovat okolo 256 Kb/s v obou směrech. ADSL se od ISDN liší v jedné, velice podstatné věci. Je od počátku koncipováno jako připojení trvalé. O tarifikaci v závislosti na čase se neuvažuje, její dodatečná implementace by byla náročná a především by šlo o porušení tohoto standardu. Zřejmě právě tento fakt je důvodem, proč ADSL u nás prozatím nefunguje. ČTc sice začal provoz ADSL v roce 2002 testovat. Aby mohli tuto technologii přes síť ČTc poskytovat i jiní telekomunikační operátoři, musí existovat takzvaná velkoobchodní nabídka, aby mohly být tyto služby nabízeny i alternativními operátory. Ta měla být publikována v telekomunikačním věstníku 12/2002, nicméně i když to bylo ČTc uloženo, zveřejněna nebyla.

Přestože veřejná telefonní síť je u nás na příchod ADSL v podstatě připravena, služba zatím nefunguje a je otázkou, kdy a za jakých podmínek fungovat bude. ADSL by bylo ideálním řešením připojení k internetu nejen pro domácnosti, ale i pro malé a střední firmy. Bohužel prakticky existující monopol v této oblasti jej zatím brzdí. ČTc tak spíše preferuje ISDN, i když je víceméně zastaralé a vůči konvenčnímu Dial-upu toho příliš nenabízí.

Pohádka o pevné lince

Pevná linka, tedy připojení na bázi Frame Relay je synonymem luxusu, který si může dovolit, jak jste si již v úvodu mohli přečíst, horních asi tak dva tisíce. Základem je datový okruh mezi uživatelem a poskytovatelem připojení realizovaný pomocí infrastruktury Českého Telecomu. Propustnost se pohybuje v řádech megabitů za sekundu. Kvalita připojení se liší podle providera, větší zpoždění by ale byla zlou vizitkou, a proto se spolu s neplánovanými výpadky konají jen velice zřídka. Bohužel, ceny jsou už kvůli technické náročnosti zcela mimo zorný úhel domácího uživatele. Sporná je také budoucnost pevných linek. Pro klasickou práci s desktopem se pevná linka hodí tehdy, když ji využívá značně velká podniková síť. Výhodné je její využití pro připojení webového, nebo třeba aplikačního serveru, na který pak přistupují klienti zvenčí z internetu. I pro takové nasazení ale není nutné, aby si firma pevnou linku objednávala, server je možné poměrně levně zahostovat u specializovaných společností.

Kabelová televize HBO a Seznam.cz

Jestliže je možné pro přenos dat využívat telefonní síť, proč by to stejným způsobem nešlo udělat i v případě kabelové televize? Šlo, a nešlo. V podstatě u nás existují dva druhy kabelových rozvodů. Starší z nich umožňují přenos informace pouze jedním směrem z centra provozovatele kabelovky k jednotlivým klientům. To pro přenos obrazu a zvuku zcela dostačuje, pro internet ale v žádném případě ne. Ještě dříve, než došlo k masovému rozšíření internetu do domácností, se ale hovořilo o technologiích VoD ( video na zakázku, Video on Demand), jejichž základem měly být právě kabelové televize. Předpokládalo se, že divák si prostřednictvím nějakého interaktivního menu vybere, jaký film by chtěl vidět, pak mu (a pouze jemu) bude puštěn, načež za něj zaplatí buďto prostřednictvím standardní faktury za kabelovou televizi, nebo formou předplatného podobného, jaké existuje u mobilních telefonů.

Původní koncepce VoD v podstatě zkrachovala, dnes se obnovuje v souvislosti s vysokorychlostním připojení k internetu, zejména s xDSL. Datových schopností kabelových televizí, jsou-li vybaveny aktivními rozvodnými prvky s obousměrným provozem, lze ale využít jinak, třeba právě pro zajištění konektivity do sítě.

Základem je přetvoření klasické kabelové koncovky u zákazníka na podvojnou. Jedna část slouží i nadále pro připojení koncového zařízení typu televize, druhá se spojí se speciálním kabelovým modemem. Ten se musí dále připojit k počítači, nejčastěji pomocí standardní síťové karty, i když existují i varianty založené na USB. Po nastavení nového síťového prvku a aktivaci linky na straně operátora je vše připraveno, a internet přes kabel může začít fungovat.

Kabelový internet u nás zatím není ani zdaleka standardem. I tam, kde existují patřičné rozvody, jej ne všechny společnosti provozující kabelovou televizi podporují. Rychlost připojení se pohybuje od 64 Kb/s do 128 Kb/s. Často se jedná o sdílené linky, takže do pásma dejme tomu 96 Kb/s se musí vejít více zákazníků najednou. Podle toho, kolik jich je právě připojených a jak moc jsou na internetu aktivní, se pak liší vlastnosti jejich jednotlivých linek. Spojení je trvalého charakteru, což je jeho základní přednost. Tarifikace je obvykle založena na paušálu, který se mění v závislosti na šířce komunikačních kanálů a také na výběru sdíleného, respektive výhradního režimu. Instalační poplatky se pohybují v rozsahu od jednoho do tří tisíc korun, závisejí jednak na konkrétních provozovatelích a jednak na jejich aktuálních nabídkách, měsíční paušál lze obvykle pořídit již od tisíce korun. Bohužel, ceny za kabelový internet jsou u nás ještě stále velmi variabilní, bez možnosti, aby si zákazník mohl svého provozovatele vybrat (obvykle může mluvit o štěstí, že je vůbec v jeho dosahu). Existují dokonce firmy, které určují měsíční objem dat, jež mohou od a k jednotlivému zákazníkovi sítí projít. Za překročení tohoto limitu se platí tarifní sazba.

Kabelová televize v kostce

- ne všechny kabelové rozvody mohou být použity pro připojení k internetu

- tam, kde to možné je, se musí adaptovat zásuvky

- kabelový modem se spojí s PC a chová jako síťový prvek

- kabelová televize je univerzální systém, přístupný takřka ve všech větších městech

- může časem představovat zdatnou konkurenci nejen v oblasti ISP, ale v oblasti telekomunikačních služeb vůbec

- potřebujeme počítač, kabelovou přípojku provozovatele, který podporuje přístup na internet

- instalace stojí do 3 000 Kč, měsíční provoz okolo tisícovky

- ceny i podmínky se liší, proto je nejlépe se zeptat svého provozovatele kabelové televize

www.upc.cz

www.tesmedia.cz

www.medialine.cz

Zkuste to bez drátů, milý Marconi!

Tímto jsme v podstatě vyčerpali přehled možností "pevného" připojení k internetu, založeného obvykle na sítích postavených původně k jiným účelům. Některé z jmenovaných možností jsou pro domácnost výhodnější, jiné méně. Zcela nepoužitelná není žádná z nich, zcela ideální ale také ne. Kromě toho existuje určité množství možností připojení bezdrátového. V současné době nejdiskutovanější z nich je technologie založená na standardu IEE 802.11b, zvaná WiFi. Je to právem, WiFi toho nabízí poměrně hodně, na druhé straně ale není zdaleka jedinou možností připojení vzduchem. Ani nejrozšířenější, ani nejuniverzálnější, ani nejlevnější, ani nejmobilnější.

Bezdrátové připojení obecně se vyznačuje nižší náročností na instalaci, než vytvoření nové pevné, telefonní nebo kabelové linky. Problémy s poslední mílí tedy trasou od přístupového bodu poskytovatele připojení nebo telefonní ústředny k uživateli, se do značné míry redukují. Nevýhodou je oproti tomu určitá omezenost. Frekvenční spektrum, ve kterém lze přenášet data, má vždy svá omezení. U radioreléových pojítek a laseru je tímto omezením nastavení antény, u veřejných celulárních sítí se zase většinou jedná o šířku frekvenčního spektra a počet využitelných časových jednotek, nic z toho se nedá dělit donekonečna. Snad právě proto jsou bezdrátové varianty mnohem více provázány s určitým účelem využívání internetu, ale nejen jeho. Stejně jako pro pevná připojení zde platí zásady o šířce spektra a o časové variantě připojení, pevné nebo dočasné. Na rozdíl od většiny "pevných" řešení však u bezdrátů existuje větší skutečná konkurence, a tudíž mnoho různých možností. Pojďme se na ně podívat.


Internet domů – Je z čeho vybírat III.

Mikrovlnné pojítko aneb maskovaný favorit

ISP společnosti poskytující konektivitu prostřednictvím mikrovlnných linek, nejčastěji s využitím technologie Breezenet, existují u nás již mnoho let. Jejich služeb využívaly v minulosti prakticky pouze střední firmy a také školy. Základem je v tomto případě systém přístupových bodů s relativně krátkým dosahem. Body se montují na střechy výškových budov, lze je instalovat také na terénní vyvýšeniny. U zákazníka se pak nainstaluje koncové zařízení, jehož anténa musí mít přímou viditelnost na přístupový bod, k němuž má být připojena. Přestože i zde existuje několik výjimek, většinou tomu tak je. Chybějící viditelnost lze podle podmínek překlenout buďto za pomoci kabelu, nebo krátkého rádiového či laserového "skoku", kdy se koncový bod umístí tam, kde viditelnost je, a se zbytkem infrastruktur zákazníka spojí jinak.

Koncové zařízení se za standardních podmínek chová jako síťový prvek. Poskytuje obvykle asymetrickou konektivitu, pro kterou existuje celá škála různých tarifních programů. Bezdrát, a to nijak pomalý, si tak mohou dovolit i domácnosti.

Mnoho firem poskytujících breezenetové, resp. radioreléové připojení umožňuje vytvářet takzvané skupinové sítě. To můžeme v současné době prohlásit za zcela ideální metodu připojení se k internetu pro domácnosti žijící na panelových sídlištích, a postup je asi následující:

Stačí, když se v jednom domu domluví dvě až tři domácnosti. Uvnitř konstrukce budovy se, pokud to je možné, provleče síťový kabel (kroucená dvojlinka, je možný i koaxiální) směrem od člověka, který bydlí nejvýše, dolů k ostatním. U tohoto se pak nainstaluje přepínač, do nějž se zapojí jak koncový bod, tak účastnické kabely ostatních uživatelů. Je zajímavé, že zatímco přednedávnem tento postup považovala část operátorů za ilegální, dnes je mnoho z nich vytváření takových uzlů nápomocno. Třeba tím, že každý účastník dostane přímo od ISP svou IP adresu, a tím odpadá nutnost dodatečného proxyserveru.

Náklady na instalaci a provoz se dají snadno rozdělit mezi jednotlivé účastníky. V minulosti byla domácímu nasazování mikrovlnných linek zábranou především nutnost poměrně vysoké investice do koncového zařízení, pohybovala se podle typu od deseti tisíc výše. Nyní se ale stává běžnou možnost jeho dlouhodobého pronájmu. To umožňuje srazit instalační náklady na polovinu. Provoz pak stojí podle cenového programu, například na severní Moravě lze sdílenou linku o rychlosti 96/96 Kb/s, tedy symetrickou, pořídit již za něco málo přes 1 000 korun měsíčně. Představa, že i tato částka se vydělí dvěma nebo třemi, pak činí mikrovlnné připojení velmi výhodným.

Nedostatky mikrovln vyplývají z technických podmínek a tarifních programů. Sdílená linka je obvykle dosti nehomogenní. Linka využívaná především firmami bývá po pracovní době volná. V době, kdy jsou připojeni všichni účastníci, klesá rychlost na minimum, v případě negarantovaného řešení může dojít k úplnému výpadku. Anténa koncového bodu musí být, jak již bylo uvedeno, v přímé viditelnosti k přístupovému bodu. Omezena je rovněž efektivní vzdálenost mezi oběma body, prakticky může být maximálně několik kilometrů. Přesné nastavení antény činí problémy, zvláště na vnějších stěnách výškových budov, převážně panelových domů, kde se můžeme setkat se silnými poryvy větru.

Mikrovlnná řešení v kostce

- technologie je používána již delší dobu pro firmy, hodí se i pro připojení domácnosti

- linky jsou obvykle sdílené, rychlost je často asymetrická

- pořizovací cena je podle typu a ISP od pěti do cca patnácti tisíc korun

- tarifní programy se pohybují od několika stokorun po cca tři tisíce Kč měsíčně. Zajímavé jsou plné, tedy dále netarifikované paušály

- podle obchodní politiky ISP lze jednu linku, resp. fyzické připojení rozdělit do více domácností, to podstatnou měrou redukuje náklady. Model, kdy byl v měsíčním paušálu zahrnut objem dat a dále se platilo za jeho překročení, je postupně opouštěn

- prostupnost linek je individuální, liší se v závislosti na vytížení, denní době, stavu infrastruktury na straně providera atd.

- linky jsou závislé na přímé viditelnosti, ačkoliv je to vzácné, může docházet k jejich rušení

- pokud máte v dosahu vhodného providera, patří mikrovlnné připojení, zejména ve středních městech kam ještě nedorazilo WiFi, k nejlepším možnostem

- potřebujete počítač, přímou viditelnost na přístupový bod provozovatele

- kde k tomu přijít:

www.netopyr.cz,

www.silesnet.cz,

www.poda.cz

Internet po mobilu

Celulární sítě typu GSM využívají datových přenosů standardně pro zajištění jednak hlasové komunikace, jednak pro služby typu SMS nebo WAP. Proč by tedy nebylo možné je využít i k plnohodnotnému připojení k celosvětové síti?

V rámci GSM lze data standardně přenášet rychlostí 9 600 b/s (respektive 14 400). To je zvláště v kombinaci s časovou a ne příliš výhodnou tarifikací problém, který tuto metodu odsuzuje do role druhořadé. Podmínkou je vlastnit mobilní telefon vybavený hardwarovým modemem (alternativou byly telefony se softwarovým modemem a speciální PCMCIA kartou) a portem pro připojení k počítači, typicky notebooku, nebo PDA. Tuto službu plní infračervené rozhraní typu IrDa, datový kabel se sériovým nebo USB zakončením, aktuální je pak technologie Bluetooth. Jinou alternativou jsou speciální GSM PCMCIA (PC Card) karty, jakési jednoúčelové mobilní telefony, nebo zařízení integrující funkci GSM terminálu s PDA (slavné MDA, nebo levnější produkty, například firmy Handspring).

Aby bylo možné urychlit datovou komunikaci, vznikly dvě technické varianty připojení, nazvané GPRS a HSCSD. GPRS (General Packet Radio Service) využívá paketového přenosu dat. Ten je trvalého charakteru, proto dochází ke zpoplatnění zákazníka ne na základě času stráveného on-line, ale podle množství dat, jenž bylo přeneseno. GPRS je ideální k použití u integrovaných karet a kombinací PDA/mobilní telefon například pro služby Instant Messagingu, práci s elektronickou poštou, nebo nenáročné procházení webových stránek. Naopak nehodí se, jak svou rychlostí (asi 56 Kb/s i když možná je i větší), tak povahou pro příjem nebo vysílání multimediálního obsahu.

V rámci digitální mobilní sítě dochází k dělení nejen přenosových rychlostí, ale také času, který mohou v rámci jedné frekvence jednotlivá zařízení využívat. Jednotka tohoto času se nazývá timeslot a standardně je pro hovor k dispozici jeden. Pokud zařízení "obsadí" těchto jednotek více, zvýší se v konečném důsledku jeho rychlost. Obsažené jednotky ale jednak nebudou moci využívat jiná zařízení, a jednak je to také jak technicky, tak energeticky náročné. HSCSD (High Speed Circuit Switched Data) využívá svázání více těchto timeslotů. Umožňuje kombinovanou maximální rychlost 57,6 Kb/s na vyhrazeném kanále. Jedná se o dočasné, proto časem tarifikované spojení. Je vhodné pro stahování objemnějších balíčků dat, a díky své povaze i pro jednoduchá multimédia. Je to proto, že souvislý tok dat, který umožňuje, není na rozdíl od GPRS ovlivňován možným zpožděním nebo změnou pořadí přicházejících, respektive odcházejících paketů.

Připojení k internetu pomocí technologie GSM, můžeme zatím považovat za dočasné a náhradní řešení. Nejblíže univerzálnímu použití se pohybují ona kombinovaná zařízení, jejich prohlížeče a klientské programy jsou uzpůsobeny specifikám GSM datových přenosů. Mít mobilní telefon připojený k domácímu počítači a surfovat s ním po WWW stránkách je sice možné, ale krajně nehospodárné, a bývá to využíváno jen v naprosto extrémních případech (podotýkám, že jsem se s takovými případy setkal).

Určité zlepšení by měl přinést nástup mobilních sítí třetí generace (3G). Ty kromě bohatých možností přenosu multimédií do přenosných zařízení počítají i se stabilními koncovými body, které budou moci využívat jejich megabytové kapacity. Kolik to bude stát a především, kdy to bude fungovat, prozatím není jasné.

Mobilní telefon v kostce

- základní připojení je pomalé, drahé (2 Kč/min. a více), hodí se pouze k základní práci s e-mailem

- technologie GPRS je vhodná pro konstantní připojení s malým objemem přenesených dat, HSCSD pak pro jednorázový přenos většího množství

- budoucnost mobilního připojení je v hustěji obydlených centrech spíše ve WiFi

- potřebujeme mobilní telefon s HW modemem nebo PCMCIA kartou, notebook, PDA, nebo Smartphone (MDA, Nokia 9xxx, Ericsson R380 atp.), mobilního operátora (www.t-mobile.cz, www.eurotel.cz, www.oskarmobil.cz)

- cena je v závislosti na tarifním programu a typu připojení jednotky korun za minutu

Talířovité řešení chcete satelit?

Představa použití satelitní komunikace k připojení k internetu kohokoliv jiného než nadnárodní korporace byla donedávna drzostí hodnou autorů science fiction. Přesto se nejedná o nic nereálného. Satelity disponují dostatečnou datovou kapacitou, služby ISP jsou zase solidním výdělkem pro jejich provozovatele, zejména tehdy, hovoří-li se čím dále tím více o digitální televizi.

Existují v podstatě dvě cesty, jak satelitního připojení využít. První a jednodušší z nich je založena na takzvaném poloduplexním připojení. Komunikace klient/zbytek světa se rozdělí na dva kanály. Zatímco první z nich vede od klienta ven, druhý opačným směrem. Z technického hlediska se nejedná o nic tak složitého, jak by se to na první pohled mohlo zdát, nastavit to pod Windows je ovšem složitější.

Zatímco o vysílání požadavků například na zahájení downloadu nebo získání WWW stránky se stará libovolná konvenční linka, typicky Dial-up nebo pomalé rádiové pojítko, komunikaci v opačném směru zajišťuje satelitní zařízení. Požadavky jsou zpracovány v serveru provozovatele služby a jejich výsledky se směrem k uživateli prostě jen ubírají jinou cestou. Výhodou jsou značné dosahované rychlosti až 2 MB/s pro stahování objemnějších balíků dat, a multimédií. Nevýhoda je zřejmá. Nejedná se o plnohodnotný přístup, ale vlastně jen o akcelerátor stávající linky. Naproti tomu je u poloduplexního řešení možné sledovat souborovou frontu. Satelit vysílá stahovaná data širokopásmově, nejsou omezena na jediného uživatele. Proto, pokud si někdo objednal soubor, o který máte zájem, můžete si jej stáhnout taky. Podotkněme, že ve frontě se příliš často "legální" obsah nenachází. Ceny za instalaci poloduplexního zařízení se pohybují od dvou tisíc, měsíční poplatky pak začínají na tisícikoruně. Je ovšem dobré sledovat, jak se jednotlivé nabídky mění a hlavně, zda je tento systém tak užitečný, jak vypadá.

Jinou možností je plnohodnotné připojení pomocí satelitu. Zde již můžeme i uploadovat. To samozřejmě vyžaduje výkonné vysílací zařízení, odbornou instalaci a také nemalé poplatky. Rychlost přenosu na satelit je menší než opačným směrem, což je dáno jeho technickou povahou. Měsíční paušály by se měly pohybovat od cca třech a půl tisíce korun. Důležitým faktorem, který toto připojení poněkud degeneruje, je doba zpoždění přenosu dat. Je dána jednak vzdáleností satelitu, dvojím přenosem (tam a zpátky, eventuálně mezi jednotlivými družicemi) a časem na vyřízení požadavku. Může se pohybovat okolo půl sekundy i více. To je pro klasického uživatele navyklého na reakce WWW serverů nepříjemné, pro hráče nebo uživatele multimediálních telekonferenci téměř smrtící. Na druhé straně je ale satelitní připojení ideálním pro příjem například VoD (se systémem ochrany autorských práv) a streamovaných (proudově přenášených) jednosměrným médií vůbec. Celkově se toto řešení příliš nehodí do naší reality. Žijeme v hustě obydlených oblastech, kde je vždy dostatek jiných možností. To ovšem ale již není otázka technologie nebo peněz, ale spíše osobního vkusu.

Satelit v kostce

- jednosměrné připojení je výhodné pro stahování velkých objemů dat

- jen jako doplněk ke stávajícímu připojení

- lze je využít pro stahování multimédií, sledování digitálního vysílání, zachytávání souborů objednaných jinými uživateli

- obousměrné připojení je dražší (instalace od 30 000 Kč výše, provoz od 3 500 Kč)

- vyznačuje se časovou prodlevou

- jeho vhodnost v našich podmínkách je spekulativní

- potřebujete počítač, koncový bod (satelitní přijímač). Jednosměrný stojí v jednotkách tisíců Kč, obousměrný (s vysíláním) desítky. Paušální poplatky se u různých poskytovatelů liší.

www.pragonet.cz

www.satelitcom.cz


Internet domů – Je z čeho vybírat IV.

Extrémy - laser a výpomoc

Laserová pojítka představují určitou zvláštní alternativu připojení. Přestože je v oficiálních cenících najdete jen málo, bylo jejich využití spatřeno na několika místech v ČR. Obvykle se používají pro překlenutí vzdálenosti s přímou viditelností, kde není možné natáhnout kabel a mikrovlnné připojení z nějakého důvodu nestačí. Na druhé straně pokud existuje firma nebo instituce s přebytkem konektivity, lze právě laser využít k jejímu "zapůjčení".

Několik uživatelů se tak již dohodlo s většími institucemi a vytvořilo překlenutí prostoru sídlo firmy obytný dům. V něm je vytvořena informační infrastruktura, která zprostředkovává další využití sítě, pojítko je koncovým bodem. Přestože se jedná o zařízení poměrně finančně náročné na pořízení a omezené využitím, pokud se sejdou příhodné podmínky, je možné o něm uvažovat. Není ale jen tak pro někoho.

Existuje ještě jeden extrémní způsob, jak přijít k připojení na internet. Telekomunikační firmy, ISP provideři a další společnosti s nadbytkem konektivity čas od času využívají prostory obytných domů (suterény, střechy) pro instalaci svých zařízení. Za to obvykle platí majitelům těchto domů. V případě družstevních se čas od času dá s dotyčnou firmou domluvit na barteru poskytnutí prostor pro instalaci zařízení výměnou za poskytnutí konektivity. Obvykle ne zcela zdarma, ale za minimální provozní poplatky tak lze přijít k poměrně dobrému přístupu k síti. Jedná se o extrémní možnost s minimálním výskytem, ale protože tato možnost existuje, je dobré ji zde uvést.

WiFi v kostce

- WiFi je technologie bezdrátového přístupu do sítě na malou vzdálenost

- pracuje se zařízeními nízkého výkonu ve veřejném frekvenčním pásmu

- existují volné i komerční varianty připojení, velké naděje jsou vkládány do mobilních operátorů

- trpí bezpečnostními problémy

- také má problémy se stabilitou a kolizemi frekvencí

- potřebujete počítač s WiFi zařízením, být v dosahu provozovatele, být oprávněni se k němu připojit, v případě služeb Eurotelu například GO kupon pro placení za využití služby

www.gts.cz

www.eurotel.cz

www.telecom.cz

WiFi = zaklínadlo třetího tisíciletí

Princip připojení, které poslední dobou otřásá stránkami internetových i tištěných periodik, se podobá systému mobilních telefonů GSM. Základem je vysílač, tvořící okolo sebe oblast pokrytou svým signálem, tedy buňku. Pokud se v dosahu buňky nachází přijímací zařízení, které je správně nastaveno a eventuálně také autorizováno, může být toto zařízení využito k přístupu do sítě, jež je buňkou zprostředkovávána. I když se může jednat o libovolnou lokální síť, typicky se pochopitelně hovoří o internetu. Zařízení jsou založena na společném standardu IEEE 802.11b a využívají frekvenci 2,4 GHz.

Koncové zařízení, typicky karta k notebooku, je snadno dostupné. Co se poskytování služeb týče, existuje několik variant. Z větších telekomunikačních firem poskytuje konektivitu Eurotel, Český Telecom, Tele2 či GTS, známé jsou i WiFi aktivity CZFree.Netu. Přestože se zatím jedná o prostorově omezené nabídky, jejich množství stoupá. Ceny za aktivaci i provoz služby jsou dosti heterogenní a zdá se, že trh teprve čeká na silného hráče, který je sjednotí.

Pokud se váš domov nachází v některé z lokalit pokrytých signálem přístupových bodů, je pro vás WiFi mimořádně zajímavým řešením. Jeho výhodou je, že po úspěšném nainstalování koncového zařízení se prakticky nemusíte o nic dalšího starat. Výhodou je možnost připojení v kavárnách a na dalších veřejných místech, stejně tak jako mobilita v rámci buňky. Nedostatkem, se kterým se tento standard potýká, je rušení. Jednak mezi jednotlivými buňkami, jednak s technologií Bluetooth. Tyto problémy jsou ale postupně překonávány, a WiFi se kromě externích adaptérů objevuje i jako integrální část notebooků, PDA zařízení a základních desek pro stolní počítače.

Technologie WiFi bohužel naráží na hranice technické nedokonalosti. Zařízení mohou být snadno zneužita pro neautorizovaný vstup do cizí sítě, jejich spolehlivost je spekulativní, přístupové body mohou padat. Přesto patří do budoucnosti k nejzajímavějším technologiím v oblasti bezdrátového přístupu na internet.

Své názory, náměty a dotazy zasílejte na adresu bednar.vojtech@seznam.cz.

§§§§§


Bezdrátové sítě WiFi – 3. Díl přehled komponent I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0006

V minulém čísle jsme se zabývali způsoby a principy fungování bezdrátových sítí a tentokrát jsme pro vás připravili přehled více než 30 komponent, které můžete použít při budování WLAN sítě. Věnovali jsme se pouze aktivním síťovým prvkům, tedy Access Pointům a klientům, ale mimo nich jsou součástí zejména outdoor sítí také další typy příslušenství, jako koaxiální kabely pro vedení signálu, pigtaily pro připojení koaxiálního kabelu do AP či karet, antény. Výrobci nabízejí také velké množství speciálních produktů s integrovanou funkcí, které v sobě slučují například Access Point, router pro přístup k internetu a ještě třeba síťový přepínač. Ještě než se ale dostaneme k samotnému přehledu zařízení, je dobré si zopakovat a upřesnit pravidla uvedená v minulém čísle.

Pokud chceme konstruovat jednoduchou bezdrátovou síť pro vnitřní použití, můžeme se spokojit s komponentami, které mají pouze vestavěné či vnější a neodnímatelné antény. Několik místností je možné takovým způsobem propojit doslova s minimálními náklady a vzhledem k tomu, že už jsou na trhu například i WLAN adaptéry pro tiskárny, není problémem plně nahradit někdejší "drátovou" síť novou bezdrátovou infrastrukturou.

Dvěma základními režimy, které jsou WiFi zařízením vlastní, jsou mody infrastructure a ad-hoc. Zatímco v infrastructure jsou všechny klienty, a to ať už jsou to USB adaptéry, PC karty či PCI karty do stolních počítačů, v režimu infrastructure-klient a data jim jsou předávána pod režií Access Pointu, ke kterému jsou připojena, v ad-hoc modu komunikují všechna zařízení se všemi přímo.

Omezení prvků WLAN

V této souvislosti je nutné zdůraznit, že ne všechna zařízení jsou schopna pracovat ve všech režimech. Například běžné Access Pointy nejsou schopny tvořit součásti ad-hoc sítě, a ve většině případů ani být klienty k jiným Access Pointům v režimu infrastructure. Výjimkou je pouze spojení dvou AP, které jsou stejné značky a typu, a k této funkci jsou náležitě připravené. Stejně tak klientská zařízení nemohou pracovat jako Access Pointy. Výjimkou jsou pouze PCI karty, jež se pod OS Linux mohou chovat jako softwarové AP se všemi vymoženostmi tohoto provozu. Windows však zatím podobnou schopnost práce s wireless kartami nenabízejí.

Také řada dalších na první pohled běžných požadavků zájemců o bezdrátové sítě je limitována možnostmi standardu WLAN jako takového. Ačkoliv dva stejné AP je většinou možné propojit režimem bridge, kdy se chovají jako by byly propojeny napevno "drátem", současná funkce tohoto zařízení jako bridge spolu s funkcí AP pro další klienty možná není. Faktem také zůstává, že i klientská zařízení mohou být v jeden okamžik přihlášena pouze v jedné síti a to buď v režimu infrastructure jako klientské prvky, nebo v peer-to-peer sítí typu ad-hoc.

Z pohledu koncového uživatele se také liší jednotlivé prvky v otázce bezpečnosti. Například v sítích ad-hoc dost dobře není možné omezit připojené počítače MAC adresou příslušného WLAN zařízení a vše zůstává pouze na softwarových firewallech a jejich správné konfiguraci. Možnost omezení MAC adresami dává pouze Access Point. V případě konstrukce ad-hoc sítě například pro připojení dvou pracovišť je vhodné používat VPN, které svým šifrováním může jako jediné zaručit dostatečnou úroveň firemní bezpečnosti.

Náročnost konstrukce outdoor sítí

V našich podmínkách bohužel doménou WLAN nejsou malé sítě na pracovištích, ale spíše sítě mezi budovami a používané pro sdílení internetového připojení. Jednotliví uživatelé bez možnosti připojení prostřednictvím sítě kabelové televize tak mají alespoň nějakou šanci na to, aby se i na obrazovkách jejich počítačů mohly prohánět WWW stránky bez nutnosti kontrolovat každý měsíc telefonní účet. A právě outdoor sítě za podpory například komunity CZFree.net (www.czfree.net) vyžadují odlišný přístup při budování.

Hned na první pohled je patrná jejich vyšší finanční náročnost, která vyplývá z nutnosti používat externí antény, koaxiální kabely a další infrastrukturu. Zároveň ale od svých provozovatelů vyžadují výrazně vyšší znalosti konfigurace a správy systému, než kolik je jich třeba k instalování jednoduché bezdrátové sítě v kanceláři. A konečně jejich konání upravují i legislativní omezení ČTÚ, která jsou ale jediným garantem toho, že volné 2,4GHz pásmo zůstane i nadále použitelné pro případné další zájemce.

Pokud jste se rozhodli přivést na svět bezdrátovou síť v prostředí mimo budovy, připravili jsme pro vás s firmou Ferimex speciální kalkulátor, který vám umožní spočítat parametry spojení bez nutnosti přípravy komplikovaných tabulek v Excelu.

3Com WLAN AP 6000

Indoor AP s napájením přes Ethernet, vestavěnou anténou, konfigurací přes Win klienta a zvýšenou bezpečností.

Cena: 13 400 Kč

Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: 3Com, www.3com.cz

Allied Telesyn AT-WL2400

Pouze indoor AP, napevno 2 antény, rozměrově malý, konfigurace pouze prostřednictvím Win klienta.

Cena: 8 350 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: Highspeed Cabling CZ, www.highspeed.cz

Avaya Wireless AP-3

Profesionální AP bez WLAN karet, používají se PC karty, konfigurace přes LAN nebo sériové rozhraní, možnost dvou WLAN sítí.

Cena: 26 900 Kč

Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: Avaya CR, www.avaya.cz

Intel PRO/W 2011B LAN AP

AP větších rozměrů s dvěma odnímatelnými anténami. Konfigurace přes web nebo sériové rozhraní, napájení přes adaptér či Ethernet.

Cena: 21 700 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: Tecom, www.tecom.cz

LG Electronics LW2100AP

AP kombinovaný s routerem internetu, odnímatelná anténa a komfortní konfigurace prostřednictvím webového rozhraní.

Cena: 9 620 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Ferimex Bohemia www.ferimex.cz

Linksys WAP11

Snadno konfigurovatelný a dobře vybavený AP se dvěma odnímatelnými anténami. Konfigurace přes webové rozhraní.

Cena: 10 980 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: LEVI, www.levi.cz

OvisLink WL-1104AR

Kombinovaný WL AP, router a 4portový switch. Obsahuje mnoho funkcí, ale jen pro indoor.

Cena: 7 260 Kč

Záruka: 5 let

K testu poskytla firma: 100Mega Distribution, www.100megadistribution.cz

SparkLan WX 1590

AP či bridge pro indoor i outdoor spojení. Odnímatelná anténa a konfigurace pomocí Win klienta.

Cena: 5 270 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Ferimex Bohemia, www.ferimex.cz

SVEC WLAP

Univerzální AP a Bridge, odnímatelné antény, konfigurace také přes USB, ale jen Win klientem.

Cena: 4 800 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: ELAP, www.elap.cz

US Robotics 22Mbps WAP

AP pro indoor se dvěma vestavěnými anténami, konfigurace přes Win klienta i web, podpora firemního protokolu pro 22 Mb/s.

Cena: 5 000 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: RRC-CZ, www.rrc.cz

SparkLan s integrovanou anténou

Adaptér pro propojení LAN a WLAN. Konfigurace pouze přes web, bez nutnosti příslušného počítače.

Cena: 6 090 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Ferimex Bohemia, www.ferimex.cz

SparkLan s N konektorem

Adaptér pro propojení LAN a WLAN pro outdoor použití s N konektorem. Konfigurace pouze přes web, bez nutnosti příslušného počítače.

Cena: 6 470 Kč

Záruka: 1 rok

Ferimex Bohemia, www.ferimex.cz

3Com 11Mbit W PC Card w. XJACK

PCMCIA karta s výsuvnou anténou typu X-JACK a zvýšenou bezpečností firemním protokolem Dynamic Security Link

Cena: 4 060 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: 3Com, www.3com.cz

Allied Telesyn AT-WR2411

PC karta s jednou signalizační LED (link) a vestavěnou anténou.

Cena: 4060 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: Highspeed Cabling CZ, www.highspeed.cz


Bezdrátové sítě WiFi – 3. Díl přehled komponent II.

Avaya World Card Gold

PC karta s dvěma LED, vestavěnou anténou a externím anténním konektorem.

Cena: 3 260 Kč

Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: Avaya CR, www.avaya.cz

Intel PRO/W 2011 LAN PC Card

PCMCIA karta s vestavěnou anténou a jednou signalizační LED.

Cena: 5 575 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: TECOM, www.tecom.cz

SVEC WL16P

PCMCIA karta s vestavěnou anténou a jednou signalizační LED.

Cena: 2 340 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: ELAP, www.elap.cz

US Robotics 22Mbps WA PC Card

PCMCIA karta s vestavěnou anténou, dvěma LED a podporou firemní modulace pro rychlost 22 Mb/s.

Cena: 2 520 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: RRC-CZ, www.rrc.cz

Allied Telesyn AT-WRPCI

Jednoduchý PCMCIA PCI konvertor.

Cena: 2 240 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: Highspeed Cabling CZ, www.highspeed.cz

Avaya PCIPC

Jednoduchý PCMCIA PCI konvertor.

Cena: 2 530 Kč

Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: Avaya CR, www.avaya.cz

Intel PRO/W 2011 LAN PCI Adapter

Vnitřně v podstatě MiniPCI PCI redukce s WLAN MiniPCI kartou a externí odnímatelnou anténou.

Cena: 4 760 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: TECOM, www.tecom.cz

LG Electronics LW1100P

PCI karta s externí odpojitelnou anténou 2 dBi na kabelu dlouhém 1,5 metru.

Cena: 3 050 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Ferimex Bohemia, www.ferimex.cz

Linksys WMP11

PCI karta s externí odnímatelnou konfigurací a podporou mnoha operačních systémů.

Cena: 4 390 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: LEVI, www.levi.cz

SparkLan WL 360F

PCI karta s odnímatelnou vnější anténou a podporou mnoha operačních systémů.

Cena: 3 350 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Ferimex Bohemia, www.ferimex.cz

US Robotics 22Mbps W PCI Adapter

CardBus PC karta s dvěma LED a vestavěnou anténou, podpora firemního protokolu 22 Mb/s.

Cena: 3 140 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: RRC-CZ, www.rrc.cz

Allied Telesyn AT-WRUSB-00

Pouze indoor klient, jednoducha instalace v XP i 2000, 1m USB kabel, vestavěná anténa.

Cena: 5 890 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: Highspeed Cabling CZ, www.highspeed.cz

Avaya Wireless USB Client

USB klient větších rozměrů s vestavěnou anténou pouze pro indoor použití.

Cena: 5 450 Kč

Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: Avaya CR, www.avaya.cz

Intel PRO/W 2011B LAN USB Device

Rozměrové větší USB adaptér s vestavěnou anténu a pevně připojeným 1,8m USB kabelem.

Cena: 4 750 Kč

Záruka: doživotní

K testu poskytla firma: TECOM, www.tecom.cz

Linksys WUSB11

Jednoduchý a citlivý USB adaptér s výklopnou a neodnímatelnou anténkou.

Cena: 4 150 Kč

Záruka: 2 roky

K testu poskytla firma: LEVI, www.levi.cz

OvisLink WL-1120USB

Jednouchý indoor klient s výklopnou anténkou pro zlepšení příjmu.

Cena: 2 650 Kč

Záruka: 5 let

K testu poskytla firma: 100Mega Distribution, www.100megadistribution.cz

SparkLan WL 382F USB-N

USB klient pro použití ve veřejných prostorách a budování outdoor sítí. N konektor ulehčuje připojení antény.

Cena: 3 770 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Ferimex Bohemia, www.ferimex.cz

SVEC WLUSB

Jednoduchý indoor klient s vestavěnou anténou, je možné jej přilepit k podkladu.

Cena: 2 400 Kč

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: ELAP, www.elap.cz

§§§§§


Domácí počítačová sí prakticky – utkejte si vlastní pavučinu I.

Michal Doleček

c03p0007

Asi nikdo z vás nebude protestovat proti teorii, že největší síla současné výpočetní techniky nespočívá v gigahertzových procesorech ani ve fotorealistických real-timeových výkonech našich našlapaných grafických karet (i když já jako nenapravitelný hráč si dovolím mírně nesouhlasit). Současná síla spočívá ve vzájemném sdílení dat, což znamená, odmyslíme-li si nezbytnou, pro laiky nesrozumitelnou omáčku síťových protokolů, routerů, switchů, serverů atd., ve spojení počítačů do sítě. A i vy byste mohli o tomto důležitém kroku začít uvažovat, hlavně pokud splňujete základní předpoklad pro vybudování vlastní domácí sítě. Tento předpoklad zní: Máte-li doma (v kanceláři/firmě) více než jeden počítač síťujte!

Rád bych věnoval tento seriál několika článků následujícím skupinám uživatelů. Hlavně ze začátku se budu zabývat stavbou a konfigurací domácí sítě pro začínající uživatele, kteří o této možnosti buďto již přemýšleli, ale k její realizaci se neodhodlali nebo se k tomu donutí až s přečtením článku. Ke konci tohoto seriálu se budu věnovat pokročilým aspektům počítačových sítí (ovšem nikoli pouze suchopárnou, i když nesmírně důležitou teorií, ale zejména praktickými ukázkami) a dále pak využitím různým prográmkům a utilitám, které přispívají k lepšímu využití potenciálu zesíťovaných PC, a to jak v rámci LAN, tak i WAN.

Proč vůbec síťovat?

Odpovědí na tuto otázku je nepřeberně mnoho. Počínaje sdílením adresářů či celých pevných disků mezi uživateli, můžeme pokračovat oblíbeným sdílením jednoho internetového připojení pro celou síť, tímto způsobem můžeme také zpřístupnit naši jedinou tiskárnu pro všechny počítače, které potřebují tisknout možností je vskutku mnoho. Podotýkám, že se budu zabývat pouze možnostmi prakticky využitelnými pro malé domácí sítě, tzn. vynechám bootování klientských stanic ze síťového serveru, sdílení výpočetního výkonu pro nejrůznější výpočtové či vizualizační aplikace a dalších několik stovek možných využití.

Co je zapotřebí k vybudování domácí sítě?

Pokud budeme uvažovat nejjednodušší variantu, kdy potřebujeme mezi sebou propojit pouze dva počítače, vystačíme si se dvěma síťovými kartami a s příslušně dlouhým síťovým kabelem (druh a typ kabelu v závislosti na plánované rychlosti sítě si rozebereme posléze). Vzhledem k situaci, kdy se síťová karta nachází standardně integrovaná na stále větším počtu základních desek, se rozhodně nejedná o extrémně drahou investici, vždyť i při nutnosti zakoupit dvě síťové karty pro sběrnici PCI samostatně se i s kabelem s přehledem vejdeme do cenové hranice 1 000 Kč. Poněkud odlišná situace nastává, pokud potřebujeme propojit více PC mezi sebou. Síťovou kartu do každého počítače budeme potřebovat v každém případě, navíc však budeme potřebovat tzv. hub nebo switch po česku rozbočovač či přepínač, který se bude starat o síťový provoz a o směrování dat (paketů) k jednotlivým příjemcům. Ani zde se naštěstí nemusíte příliš bát o stav vaší peněženky, pětiportový switch pořídíte za cenu okolo 1 500 Kč. Smíříte-li se s těmito náklady, nic už vám nestojí v cestě.

Jakou rychlost a typ sítě zvolit?

V podstatě máte tři možnosti, z čehož je pouze jedna použitelná pro 99 % procent všech uživatelů jak výkonem, tak cenou. Projděme si tedy jednu po druhé. První možnost je 10Mb/s síť přes koaxiální kabel, pro kterou potřebujete síťové karty s BNC konektorem na koaxiální kabel. Výše uvedená rychlost je nejvyšší, jakou z této sítě vymáčknete. Pro tuto síť také nemusíte disponovat žádným switchem, protože spojuje počítače v sérii, tzn. za sebou. Druhou výhodou je maximální délka kabelu, která může bez dodatečného zesilovače dosáhnout až 500 m. Určitou nevýhodou je fakt, že pokud se síť v nějakém místě přeruší, bude fungovat pouze mezi prvním zapojeným počítačem a místem přerušení. Další nevýhodou je také maximální rychlost, která dnes již nedostačuje.

Druhou možností je topologie sítě typu hvězda, kdy je krouceným kabelem typu UTP propojena vždy koncová stanice s hubem či switchem. Rychlost sítě v tomto případě je dána rychlostí komponent, tzn. jednotlivých síťových karet, přičemž nejvíce limitující je rychlost rozbočovače či přepínače. Rychlost těchto prvků totiž bude ovlivňovat rychlost celé sítě, protože jsou jejími centrálními body. Pro názornost uvedu příklad. Dejme tomu, že máte čtyři PC se síťovými kartami, přičemž tři z nich jsou kombinované (tj. rychlost 10/100 Mb/s). Čtvrtá karta je potom archaická ISA karta s rychlostí pouze 10 Mb/s. Pak následují tři možnosti (i když uznávám, že jedna z nich je nepříliš pravděpodobná). Pokud budete mít pouze 10Mb/s hub či switch, pak vám celá síť bude fungovat právě rychlostí 10 Mb/s. Bude-li hub nebo switch kombinovaný (tedy 10/100 Mb/s), pak vám uzly sítě se síťovými kartami 100 Mb/s budou fungovat právě na této rychlosti, a uzel se síťovou kartou 10 Mb/s zase touto nižší rychlostí. Následuje třetí, ona nejméně pravděpodobná možnost. Budete-li disponovat hubem nebo spíše switchem, který podporuje pouze rychlost 100 Mb/s, budou vám fungovat tři uzly sítě s 10/100Mb/s síťovými kartami, a to rychlostí 100 Mb/s. Čtvrtý uzel sítě se síťovou kartou 10 Mb/s vám nebude fungovat vůbec.

Samozřejmě předpokládám u všech mnou uvedených případů použití kabelu UTP-5. Ten je ovšem standardem, takže pokud si jej někde koupíte (i když si jej konektory můžete osadit sami), máte téměř 100% jistotu, že bude fungovat na obou rychlostech.

Výhody malého domácího serveru

Plánujete-li propojení více stanic, možná byste pro vaši síť měli uvažovat o serveru. Tím ovšem nemyslím drahé modely věhlasných značek jako jsou například IBM, HP a podobně, ale nějaký starší, nepříliš výkonný (pro nové hry třeba) počítač s rozumným operačním systémem (většinou Windows NT 4, Windows 2000 nebo nějaká distribuce Linuxu). Záleží na tom, k čemu bude zrovna ten váš server sloužit, zdali to bude například tiskový nebo souborový server, případně bude sloužit jako firewall pro připojení na internet atd. Opět uvedu pro větší přiblížení případ z praxe. Doma mám vybudovánu hodně malou síť se dvěma pracovními stanicemi a jedním notebookem. Nějaký čas fungoval jako prozatímní server můj počítač, který se staral o připojení celé sítě k internetu a navíc k němu byla připojena sdílená tiskárna. Hlavním problémem bylo, že jsem tento počítač prakticky nemohl vypnout, neboť všechny jím obsluhované služby musely být neustále k dispozici. To by tolik nevadilo, kdyby se v mém případě nejednalo o vyloženě herní sestavu, na které jsou přetaktovány snad i šroubky na skříni což znamená zvýšené zahřívání a s tím spojenou nutnost aspoň na pár hodin denně PC vypnout. Jelikož do stavby vodního (výkonného a přitom tichého) chlazení se mi z nedostatku času nechtělo, vyřešil jsem situaci starým počítačem s procesorem K6-400 MHz a 128 MB RAM, který nyní běží nepřetržitě jako server. Stará se o tisk a o sdílené připojení k internetu, kvůli čemuž slouží i jako DHCP server. V okamžiku, kdy se dočkám vysněného bezdrátového připojení, bude plnit i funkci firewallu, nyní je to zcela zbytečné. Celková investice na pořízení serveru (nepočítám-li další licenci na Windows) mě vyšla na necelé 2 000 Kč. Výhodou je nezávislost jednotlivých stanic, neboť jediné, co musí být splněno k bezproblémovému chodu sítě, je funkční server. Na druhé straně nevýhodou je nutnost investice ke stavbě potřebného PC, které bude sloužit jako server. Pokud máte tiskárnu připojenu přes paralelní port (LPT) a vlastníte externí modem (ať už klasický dial-up nebo ISDN) připojený přes sériový port (COM), pak se můžete pokusit o stavbu linuxového serveru, který si přes všechno ujišťování dodnes neumí se spoustou nových periferií uspokojivě poradit. Pro běh Linuxu v textovém režimu (bez grafického rozhraní) vám totiž stačí i počítač s procesorem 486 a 32 MB RAM, přičemž kapacita hard disku by měla být mezi 500 až 1 000 MB. Linux si s výše uvedenými úkoly dovede hravě poradit i na řádově slabším hardwaru, nežli dokáže operační systém Windows, nevýhodou je pro začátečníky složitá konfigurace, výhodou je pak cena. Pokud se pro stavbu linuxového serveru rozhodnete, pak doporučuji jít do toho po hlavě a rovnou zvolit pro server distribuci Debian, kterou si můžete volně stáhnout z internetu a která je zkušenými správci sítí považována pro tyto účely za nejlepší.

Jdeme stavět

Nyní se vrhneme společnými silami do stavby vlastní domácí sítě. Odměnou nám budiž fungující propojení mezi všemi počítači a zařízeními v celé domácnosti nebo malé kanceláři, sdílené připojení k internetu a tiskárnám a s tím spojený nárůst efektivity a výkonnosti. Chtěl bych jen upozornit, že tento článek si neklade za úkol být úplný, což není možné, vždyť informace o problematice sítí, protokolů a jejich spolupráce by zabraly několik knih. Bude se snažit být zaměřen prakticky, tzn. krok za krokem postupovat při stavbě sítě, řešit problémy a nastiňovat východiska a možnosti řešení.

Letmý úvod do situace

Představme si následující situaci. V domácnosti máme dva počítače, jeden notebook, jednu inkoustovou tiskárnu a přístup k internetu realizujeme přes vytáčené spojení (modem nebo ISDN). Aby to nebylo tak moc jednoduché, oba dva počítače jsou v jednom patře, ale v rozdílných místnostech, notebook je dokonce o patro níže. Co z toho vyplývá? Ano, správně. Nejhorší ze všeho bude tyto počítače fyzicky (rozuměj kabelem) propojit. Hurá na to!

Instalace síťové karty

Jestliže nejsou všechna vaše PC vybavena síťovou kartou, musíte to napravit. V dnešní době má většina nových základních desek síťovou kartu integrovanou, ovšem tam, kde chybí, je třeba nějakou zakoupit a nainstalovat. V úvahu přichází jakákoliv síťová karta 10/100 Mb/s pro sběrnici PCI, v případě notebooku (jestliže není síťovou kartou již vybaven) potom PC (PCMCIA) karta (kupříkladu Actiontec 10/100 FastNet Pro). Instalace není nijak složitá, při vypnutém počítači zasuňte PCI kartu do volného slotu a po nastartování operačního systému budete vyzváni k vložení instalační diskety/CD s ovladači. K úspěšné instalaci pouze dodám, že pod OS Windows 95/98 budete potřebovat i instalační média tohoto OS. A naposledy přidám malou poznámku, a to že pod operačními systémy Windows NT/2000/XP byste se měli pro instalaci přihlásit jako administrátor. Tento odstavec se týkal pouze instalace ovladačů pro vaši novou síťovou kartu, potřebné protokoly si probereme v jednom z dalších odstavců.

Pokládání kabeláže

Ještě nežli se pustíme do samotného pokládání kabelů, musíme si rozmyslet (popřípadě namalovat) jaká bude topologie naší plánované sítě. V našem případě je to jednoduché, topologie bude typu STAR, neboli hvězda. Zjednodušeně řečeno, z každého počítače povede jeden kabel typu UTP-5 do centrálního switche (viz nákres 1). Takže to máme při současné situaci tři kabely UTP-5 s koncovkami RJ-45. Následuje několik variant, jak se k těmto kabelům dopracovat. Můžete si je nechat zhotovit na míru, nebo si je můžete udělat sami. Zhotovení kabelů na míru je nejjednodušší, protože příslušný technik vám zhotovený kabel proměří, takže je 100% funkční. Navíc v tom má většinou praxi, takže je vyrobí rychleji a přesněji. Problém může nastat v případě, že musíte kabely protáhnout průrazy ve zdech či stropech. Standardizovaný konektor RJ-45 je rozhodně širší nežli použitý kabel, tudíž pokud kvůli jednomu kabelu nechcete dělat díry olbřímích rozměrů, budete si muset pozvat technika domů, nebo se naučíte konektorovat kabely sami.

V rychlosti bych si dovolil ještě jednu krátkou odbočku k teorii. Může se vám stát, že se vás technik zeptá, jaký kabel chcete obyčejný, nebo křížený? Silně zjednodušená odpověď zní: pokud chcete propojit počítač s počítačem, použijete křížený UTP kabel, pokud chcete propojit počítač se switchem nebo hubem, použijete obyčejný UTP kabel. Nejste-li příznivci zjednodušených odpovědí, tak vězte, že ethernetová zařízení se dělí na tzv. Data Terminal Equipment (DTE), což jsou zařízení, která slouží jako vysílač nebo přijímač datových rámců sem patří PC, servery atd. Druhou skupinou jsou zařízení typu Data Circuit Equipment (DCE), což jsou zase zařízení umístěná ve struktuře sítě, která přijímají a přeposílají datové rámce v síti sem patří například hub, switch, repeater, router nebo třeba modem. Křížený kabel potom slouží k propojení dvou DTE nebo dvou DCE zařízení (třeba právě výše zmiňovaný model PC PC). Normální kabel se použije při propojení DTE a DCE zařízení (kupříkladu PC switch).

K již zmíněnému konektorování potřebujete tzv. "krimpovací" kleště, které se dají pořídit v ceně cca 500 Kč, a pokud to se sítěmi myslíte vážně, koupit byste si je měli, protože málokdy narazíte na ochotného (a hodného) technika, který vám je půjčí. Dále potřebujete samozřejmě konektory RJ-45 (raději více) a samotný kabel kategorie UTP-5, který dovoluje rychlost 100 Mb/s. Tento kabel obsahuje 4 kroucené páry izolovaných vodičů, označené barvou. Samotné zapojení je standardizováno a existují dva základní typy zapojení T568A a T568B. Liší se tím, že mají navzájem prohozený zelený a oranžový pár (viz nákres výše). Prakticky se všude používá zapojení T568B. Při výrobě potřebných kabelů pak používáme pro normální (neboli přímý direct cable) kabel na obou stranách zapojení T568B, při výrobě kříženého (cross over cable) pak na jedné straně zapojení T568B, na druhé straně potom T568A.

Pokud máme nakonektorováno (a nejlépe přeměřenu funkčnost jednotlivých kabelů), můžeme začít zapojovat. Co se týče použitého switche, výborně se mi osvědčil levný 10/100 Mb/s switch s pěti porty od firmy Gembird v ceně okolo 1 500 Kč (dodává např. firma ED-systems CZ), u o něco málo větších sítí pak osmiportový od stejné firmy. Zapojme tedy jeden konec každého kabelu do switche a druhý konec do síťové karty příslušného PC a vrhněme se na další nastavování, tentokráte již softwarové.


Domácí počítačová sí prakticky – utkejte si vlastní pavučinu II.

Instalace síťových protokolů

Síťových protokolů existuje vícero, ale pro použití v jednoduché počítačové síti vám bohatě stačí jeden, maximálně dva. V první řadě je to TCP/IP, který použijete na sdílení dat, přístup na internet a hraní síťových her. V druhé řadě existuje alternativa pro sdílení dat na lokální síti protokol NetBEUI, který byl v minulosti doporučován kvůli větší bezpečnosti, ale od té doby se objevilo několik nepříjemných bezpečnostních děr a virů, jež tento jednoduchý protokol zcela zkompromitovaly, takže jej nedoporučuji. Další možnou alternativou (i když spíše doplněním TCP/IP je protokol IPX/SPX, který ovšem využijete pouze na hraní starších her po síti (např. Doom či Duke Nukem 3D), starší hry jej používaly místo dnes defaultního TCP/IP.

Instalace protokolů je jednoduchá. Po úspěšné instalaci síťové karty se vám na ploše objevila ikonka Okolní počítače ve Windows 95/98, nebo Místa v síti ve Windows ME/2000/XP. Pravým kliknutím na tuto ikonku a z kontextového menu zvolenou položkou Vlastnosti se dostanete do konfiguračního okna jednotlivých protokolů tedy alespoň ve Windows 98 (2000/XP rozebereme za chvíli). Měli byste nainstalovat tyto klienty a protokoly: "Klient sítě Microsoft", "Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft" a "Protokol TCP/IP". Ve Windows 2000/XP se objeví ještě okno Síťová připojení, kde najdete ikonku Připojení k místní síti, a tam se skrývají žádané volby.

Opět malá odbočka k teorii, tentokrát ohledně protokolu TCP/IP. Tento protokol používá tzv. IP adresu, což je číselná adresa v rozsahu 0.0.0.0 až 255.255.255.255, která identifikuje každý počítač v síti. Vzhledem k tomu, že se tento protokol používá hlavně v prostředí internetu, není možné svému počítači přiřadit jakoukoliv adresu, nastal by chaos. Proto jsou v tomto rozsahu vymezeny určité adresy pro použití v intranetu (pro příklad třeba nejpoužívanější rozsah 192.168.xxx.xxx). Osobně doporučuji mít nastavenu u serveru (nebo u počítače, ke kterému je připojen modem) adresu 192.168.0.1 (nastavuje se ve vlastnostech protokolu TCP/IP), a to z toho důvodu, abyste mohli využívat sdílení internetového připojení. Z tohoto samého důvodu doporučuji nastavit u ostatních počítačů dynamicky přidělovanou IP adresu (DHCP). V tomto případě přidělí všem počítačům, které se přihlásí do sítě, IP adresu server. Sám Microsoft toto nastavení doporučuje a musím uznat, že s napevno nastavenými IP adresami se mi tuto službu rozchodit opravdu nepodařilo.

Nastavení sdílení (server)

Nastavení sdílení souborů a tiskáren je skutečně jednoduché. Na adresář, který chcete sdílet, klikněte pravým tlačítkem myši a z kontextové nabídky dejte Sdílení. Objeví se dialogové okno, kde zadáte název, pod kterým se má sdílet, a u Windows 2000 můžete ještě upřesnit maximální počet připojených uživatelů a také přesně určit, kteří uživatelé mají k tomuto oprávnění. Ve Windows XP je situace opět trochu zjednodušena, stačí zvolit sdílení a zabezpečení, pokud chcete složku sdílet, zaškrtnete příslušné políčko a pokud chcete, aby ostatní uživatelé mohli soubory měnit, zaškrtnete druhé políčko. Jak prosté.

U tiskárny je postup analogický Ovládací panely Tiskárny pravé tlačítko myši Vlastnosti Sdílení Sdílet tuto tiskárnu.

Co se týče sdílení internetového připojení, je to trochu složitější, jak už jsem nastínil výše. Je třeba jít do Ovládacích panelů Síťová a telefonická připojení (Vaše připojení) pravé tlačítko myši Vlastnosti Sdílení povolit sdílení připojení k internetu pro toto připojení + povolit vyžádaná volání. Dále je nutné mít u serveru nebo u počítače, který obsluhuje modem, nastavenu IP adresu 192.168.0.1 a u všech ostatních počítačů, které mají sdílet toto připojení, musí být IP adresa přidělována dynamicky (DHCP).

Nastavení sdílení (klient)

U jednotlivých klientů je nutné nainstalovat novou tiskárnu (Ovládací panely Tiskárny Přidat novou tiskárnu Síťová tiskárna), kde je nutné tiskárnu vyhledat ve struktuře sítě, nebo cestu zapsat v tzv. UNC adrese ve formátu (\\server\tiskárna), což by bylo například \\server1\hpdeskjet.

Pro nastavení Internet Exploreru na klientské stanici je nutné v sekci Připojení (Nástroje Možnosti internetu Připojení Nastavení místní sítě) zvolit "automaticky zjišťovat nastavení".

Tak, to bychom měli. Síť je funkční a příště se budeme věnovat prográmkům a utilitám převážně freewarovým, pomocí kterých dosáhneme ještě lepších výsledků. Případné dotazy můžete zasílat e-mailem na adresu situjeme@seznam.cz, kde se vám pokusím odpovědět. S přáním mnoha úspěchů se s vámi prozatím loučím.

§§§§§


Informace na dosah – Smart4Web Groupware 2.0

Jaroslav Fikker

c03p0008

V únorovém čísle loňského ročníku PC WORLDu jste si mohli přečíst článek věnovaný první verzi produktu Smart4Web nymburské firmy M2000. Zatímco na Invexu 2001 jsem stánek M2000 objevil náhodou, vloni jsem ho vyhledal zcela záměrně, abych zjistil, jakým směrem se ubírá vývoj této zajímavé aplikace. Hned na začátek vám mohu prozradit, že vývojáři rozhodně nezaháleli a tak vás nyní mohu seznámit s novou verzí systému Smart4Web, který využívá standardních webových technologií k zajištění komunikace a týmové spolupráce.

Instalace

Aplikace byla v uplynulém roce kompletně přeprogramována v jazyce Java. Její serverovou část lze nyní provozovat jak na počítačích vybavených operačním systémem Windows NT/2000/XP (řada Windows 9x již není podporována), tak i na strojích s Linuxem (jádro 2.2.12 nebo novější). Jako klient může podle informací dodavatele sloužit libovolný počítač vybavený Internet Explorerem. S jistými omezeními lze využít i jiných prohlížečů (testoval jsem Mozillu a Operu), nicméně pro rutinní práci tuto variantu nemohu doporučit.

Pro svoji činnost vyžaduje Smart4Web, aby na serveru byla přítomna databáze mySQL, Java 2 SDK 1.3 a aplikační server Apache Tomcat 4. Pokud některý z uvedených produktů chybí, je nutné ho doinstalovat. Teprve pak je možné se pustit do vlastní instalace systému Smart4Web, což je záležitost několika kliknutí myší. Tím je vše připraveno k zahájení provozu a můžete do svého webového prohlížeče zadat adresu Smart4Web serveru, založit databázi, přihlásit se k systému jako administrátor a provést základní nastavení aplikace nahrát licenční soubor, založit uživatelské účty a skupiny, nastavit přístupová práva atd.

Uživatelské rozhraní

se i přes rozsáhlé změny programového kódu prakticky vůbec nezměnilo. I nadále tedy nabízí přehledné zobrazení se stránkami rozdělenými na tři části vlevo základní dvouúrovňové menu, uprostřed stromová nabídka závislá na konkrétním modulu a vpravo plocha pro vlastní práci. Zůstala zachována i stránka s přehledem akcí až na 7 dní dopředu a se seznamem nedokončených úkolů a nevyřízených událostí. Přímo na této stránce lze jednotlivé položky opravovat, mazat nebo zakládat nové. Bohužel se nic nezměnilo ani v případě nápovědy, která je nadále dostupná pouze z hlavního menu aplikace a nikoliv přímo ve formulářích, kde se pracuje s daty. Ovládání aplikace je ale natolik jednoduché, že se lze s tímto nedostatkem bez problémů smířit. Jiná situace je v případě administrace systému. Ta už tak triviální není, a proto by si určitě zasloužila detailnější nápovědu, než jaká je k dispozici.

Moduly

Minulá verze aplikace Smart4Web nabízela celkem 8 navzájem provázaných modulů. Připomeňme si ve stručnosti, které to byly: Kalendář s možností přehledně zobrazovat data po dnech, týdnech či měsících, Komunikace s nástroji pro práci s elektronickou poštou a zprávami SMS (Smart4Web i nadále využívá služeb externího poštovního serveru), databáze Kontaktů se sdílenými i osobními složkami, Datový prostor určený pro správu dokumentů z prostředí webového prohlížeče, Úkoly usnadňující nejen sledování vlastních povinností, ale také úkolování ostatních spolupracovníků, Události nabízející přehled o dění v organizaci, Firmy umožňující zobrazit všechny informace svázané s daným partnerem při vytváření jednotlivých položek v ostatních modulech, a konečně Administrace, kam má přístup pouze správce systému.

Všechny právě popsané moduly zůstaly zachovány a v nové verzi navíc přinášejí řadu rozšíření. Nemohu zde vyjmenovat všechna vylepšení, ale rád bych zmínil alespoň to nejužitečnější. Tím je podle mého názoru možnost přidělovat přístupová práva v modulu Datový prostor až na úroveň jednotlivých souborů, včetně využití dědičnosti přístupových oprávnění.

Nabídka funkcí byla v aktuální verzi rozšířena také o tři nové moduly. Prvním z nich jsou Nástěnky, určené jako další komunikační nástroj pro předávání informací mezi uživateli. K dispozici jsou mj. nástroje na vyhledávání a vytváření vlastních rubrik. Další modul (Relace) umožňuje definovat relační propojení mezi daty ze všech modulů aplikace. Všechny takto provázané informace si pak můžete snadno zobrazit na stránce s přehledem dané relace. Celé to má ale drobný háček nepřišel jsem na způsob, jak určitou položku provázat s více než jednou relací, což je nemilé zejména u kontaktů a firem. Poslední novinkou jsou Katalogy, které správci systému poskytují nástroj pro vytváření vlastních evidenčních tabulek. Každá z nich může mít až 20 položek a lze ji jednoduše provázat s moduly Firmy a Relace. Díky katalogům tak lze snadno vytvářet datové struktury ušité na míru potřebám uživatelů.

Závěrem

Nová verze produktu Smart4Web přináší řadu drobných vylepšení a tři zbrusu nové moduly, z nichž za nejpřínosnější považuji Katalogy. Sice je i do budoucna co zlepšovat, nicméně již nyní Smart4Web představuje ucelené profesionální řešení pro týmovou spolupráci, které může být zejména pro menší firmy díky své příznivé ceně a rozsáhlé nabídce funkcí vhodnou alternativou k produktům typu Novell GroupWise, Microsoft Exchange či Lotus Notes. Bližší informace najdete na www.smart4web.cz.

Smart4Web Groupware 2.0

přehledné uživatelské rozhraní

nabídka funkcí

modul Katalogy

podpora Linuxu

nápověda

modul Relace

Doporučená cena: Smart4Web, Server pro 5 uživatelů 9 600 Kč

K recenzi poskytla firma: M2000, s. r. o., Nymburk, www.m2000.cz

§§§§§


Jak začít vývoj dynamických webů? - Zkuste to v PHP

Pavel Hrbáček

c03p0009

Důvody, proč vytvářet dynamické webové aplikace, mohou být různé. Někdo si chce jen udělat vlastní adresář kontaktů, jiný se chystá na profesionální aplikaci typu elektronický obchod. V každém případě budete využívat dynamicky generované stránky pro práci s databází, přihlašování uživatelů, atd. Možná si také myslíte, že se jedná o věci složité a drahé, které jsou mimo vaše možnosti. Tak to určitě není. Přesvědčte se sami.

Technologií pro vytváření dynamických webových stránek existuje několik. Jsou to například tyto: JSP, CouldFusion, ASP a také PHP. Z obecného porovnání jednotlivých technologií by zřejmě nevyšel jediný univerzální vítěz, protože vhodnost jednotlivých nástrojů velmi záleží na typu zadané úlohy, kterou chceme řešit, na finančních možnostech, existující infrastruktuře a dalších faktorech. Právě PHP má však řadu zajímavých vlastností, díky nimž je tento skriptovací jazyk výbornou volbou pro začínající programátory dynamických stránek. Je přehledný, lehký k naučení a jednoduše se integruje do existujících HTML stránek. Zároveň je však dostatečně výkonný. Další nepopiratelnou výhodnou je, že je zdarma a k tomu multiplatformní, a tak se každý můžete sám rozhodnout, jak chcete pracovat, např. vyvíjet pod MS Windows, ale výslednou aplikaci provozovat na serveru běžícím na systému Linux. Ti, co dostatečně nevládnou anglickým jazykem, se však nemusí bát nedostatku literatury. Na trhu je k dostání již řada knih v češtině, které se zabývají tímto tématem, a to včetně příruček pro začátečníky. A to jsem se ještě nezmínil o českých stránkách věnovaných právě vývoji v PHP. Dalším důležitým faktem, který je třeba vzít v úvahu při výběru technologie, je dostupnost webhostingu s danou platformou. A zde platí, že PHP spolu s ASP patří mezi nejčastěji nabízené technologie na českých serverech.

Co PHP umí?

A co vlastně PHP umí? Nejdříve připomenu, že cílem tohoto článku není popis jazyka, a tak teď pro váženého čtenáře jen výčtem uvedu seznam některých jeho vlastností. Mimo jiné se zaměřím na ty vlastnosti, které většině tvůrců webu jistě dokáží ušetřit hodně práce.

Vlastní jazyk se podobá ostatním skriptovacím jazykům, takže k dispozici jsou podmínky, cykly, funkce, různé typy proměnných, atd. Vedle základních konstrukcí jazyka PHP obsahuje funkce pro práci s e-mailem, podporu formulářů, funkce pro práci s textovými soubory, nahrávání souborů na server. Ve výčtu také nesmí chybět práce s cookies, podpora adresářových služeb, XML, vytváření dynamických obrázků a především podpora pro databáze. To je velmi potřebná vlastnost, protože základem téměř každé složitější aplikace je nějaká databáze. V PHP najdete nativní podporu pro MySQL, Postgres a ODBC databáze. Aplikace napsané s využitím PHP lze většinou poznat podle koncovky dokumentu, která má tvar .php (také .php3, .php4) nebo .phtml. Neplatí to však stoprocentně, protože její tvar závisí na konkrétní konfiguraci serveru, a tak může být i zcela jiná. To je však spíše výjimečné. Vedle základní instalace PHP existuje i řada doplňků. Příkladem povedené a populární knihovny je JPGraph (www.aditus.nu/jpgraph), což je grafická, objektově orientovaná knihovna.

Co pro vývoj potřebujeme?

Co všechno je vlastně třeba pro vývoj aplikací? Nejdříve je třeba rozhodnout, pod jakým operačním systémem bude vývoj probíhat. Většina uživatelů se bude zřejmě rozhodovat mezi MS Windows a Linuxem. K dispozici je instalace pro obě verze. V současné době je poslední odzkoušenou verzí PHP 4.XX a stáhnout si ji můžete např. z adresy www.php.net. Pro řádný vývoj s PHP potřebujete mít nainstalován WWW server. V případě Linuxu je standardem server Apache. Ten je součástí většiny distribucí Linuxu, a tak jeho získání nepředstavuje žádný problém. Apache lze však provozovat i pod MS Windows potřebné instalační soubory najdete na adrese www.apache.org. Pro ty, co dávají přednost výrobkům z Redmondu, je k dispozici Internet Information Server (IIS) nebo Personal Web Server, který je součástí standardní instalace MS Windows. Dalším důležitým krokem je určení databáze, jejíž služby bude aplikace využívat. Pokud rozhodování probíhá jen mezi těmi produkty, které jsou pro účely webhostingu zdarma, jsou k dispozici databáze MySQL a PostgreSQL. Obě jsou velmi výkonné a jsou k dispozici jak pro Linux, tak i pro MS Windows. Potřebné instalační soubory jsou k nalezení na adrese www.mysql.com, případně www.postgresql.com. Jejich databázové ovladače však není třeba instalovat, protože jsou součástí PHP. Tématu, jak správně vybrat databázi, je věnován samostatný rámeček. Pokud jste tedy nainstalovali WWW server, PHP a databázi, zbývá již jen vybrat vhodný nástroj pro zápis vlastního kódu. Pokud se rozhodnete zkusit práci s PHP pod MS Windows a nemáte příliš velkou chuť do instalování jednotlivých balíků a jejich správné konfigurace, hodně práce vám ušetří balík PHP Triad, který zdarma získáte z adresy sourceforge.net/projects/phptriad. Ten v sobě obsahuje PHP, Apache a MySQL předkonfigurované tak, že po jednoduché instalaci se již nemusí nic dále nastavovat a lze zahájit vlastní práci. Součástí instalace je i příjemná aplikace PHPMyAdmin, která využívá PHP, a tak běží v internetovém prohlížeči. S její pomocí můžete vytvořit novou databázi MySQL, přidávat, měnit a mazat data. Samozřejmě se dá využít pro provedení libovolných SQL příkazů. Češtinu do programu si můžete stáhnout z adresy www.cestiny.cz/pp/phpmyadmincz 010213.html. Vlastní PHPTriad je, bohužel, již nepodporovaný projekt, takže obsažené verze nejsou úplně nejnovější, ale žádné vyloženě zastaralé verze zde také nenajdete. Na zmiňované stránce však nestahujte poslední verzi 2.2, která není plně odzkoušená, a raději se podívejte po starší verzi 2.11. Tu najdete tak, že si necháte zobrazit všechny soubory projektu.

Pokud máte zájme o podobný balík, který v sobě obsahuje nejnovější verze všech programů, podívejte se na webovou adresu www.sokkit.net, kde jeden z tvůrců PHPTriad nabízí jeho komerční pokračování pod názvem Sokkit, a to za celých 19 USD.

A teď již naposled na téma instalace. Pokud se rozhodnete ve vaší aplikaci využívat adresářových služeb pracujících s protokolem LDAP, např. pro vytvoření databáze oprávněných uživatelů, budete potřebovat server, který tuto službu poskytuje. Naštěstí existuje volný program OpenLDAP. Naleznete jej na adrese www.openldap.org. Pro udržení pořádku mezi různými verzemi zdrojových souborů je vhodné využít některý ze systémů pro správu verzí souborů. Vedle komerčních, např. od Microsoftu, existuje velmi populární a spolehlivý Concurent Versions System (CVS), jejž lze zdarma získat na adrese www.cvshome.org.

V čem vyvíjet?

Na otázku, v čem vyvíjet, neexistuje jednoznačná odpověď. Protože soubor PHP je stejně jako soubor s HTML normálním textovým souborem, postačí pro jeho zápis jakýkoli textový editor, například Write z MS Windows. Toto řešení však zdaleka není optimální. Opačným pólem je využití programu Macromedia Dreamweaver MX, který má již zabudovanou podporu PHP. Tento zcela profesionální program je určen pro komplexní vývoj WWW stránek a snaží se maximálně šetřit programátorskou práci. Začátečníkovi, který se chce co nejvíce sžít s vlastním jazykem, však budou spíše vyhovovat editory, které se nacházejí mezi oběma jmenovanými programy. Příkladem skvělého nástroje je editor HomeSite, taktéž od firmy Macromedia. Je to samozřejmě program komerční, takže za něj zaplatíte a to 4 000 Kč. Získáte v něm ovšem editor, ve kterém lze pohodlně a hlavně efektivně psát programy hned v několika internetových jazycích. Práci vám především zpříjemní takové vlastnosti jako je automatické doplňování párových značek, náhled parametrů zadávané funkce a další. Navíc můžete zdarma získat další doplňky, které právě práci s PHP učiní příjemnější. Řadu PHP doplňků do HomeSite najdete na www.wilk4. com/asp4hs/php4hs.htm. Je zde kontextová nápověda, manuál pro PHP i MySQL, atd.

Pokud chcete vyvíjet především v PHP a nepotřebujete zefektivnit práci např. s JavaScriptem, podívejte se na www.maguma.com. Co vás bude především zajímat, je editor Maguma Studio Lite. Jak již název napovídá, jedná se o odlehčenou verzi programu Maguma Studio Desktop, která je k dispozici zdarma a to bez registrování. Program je výborný a má, mimo jiné, jednu zajímavou vlastnost pro testování kódu není třeba, aby běžel WWW server, protože editor si umí sám zajistit vyvolání interpretu PHP. Jinak jsou také k dispozici funkce pro automatické doplňování a náhled funkcí, tentokrát však jen pro PHP. Programátorských editorů, ve kterých lze psát programy v PHP, je však mnohem více. Patří mezi ně známý Crimson Editor (www.crimsoneditor.com), který je zdarma a vedle PHP umí i řadu dalších jazyků, či také velmi populární CoffeeCup HTML Editor. Ten navíc existuje i ve verzi pro Linux, kde je k dispozici zdarma. Více informací včetně souborů ke stažení najdete na stránce www.coffeecup.com. Pro uživatele Linuxu je také určen skvělý programátorský editor bluefish, který lze získat na adrese bluefish.openoffice.nl. Mimo jiné obsahuje referenční příručku PHP, funkci preview a správu projektu a odkazů.

A jak je to vlastně s tím "zdarma" u MySQL? V licenčních podmínkách jsou vyjmenovány případy, kdy není za použití programu třeba platit. Je v nich zahrnuto např. využívání služeb webhostingu, využívání databáze pro vlastní účely či ve vlastní firmě, tj. ne jako součást aplikace prodávané jiné firmě. V ostatních případech je třeba zakoupit licenci. Její cena se však nepohybuje ve statisících, ale za verzi bez transakcí je 200 USD, s transakcemi 395 USD. Také je možné zakoupit podporu od mateřské firmy. Její cena začíná na 1 500 USD za rok.

Můžeme začít

Takže prostředí je nainstalováno, jen začít. Úvodní kurs PHP v češtině lze najít např. na adrese www.interval.cz v sekci Vývoj aplikací/PHP. Tento server je vůbec skvělým zdrojem informací, rad a tipů pro všechny vývojáře internetových aplikací. Najdete zde celé miniseriály, které ukazují možnosti řešení praktických problémů jako je tvorba adresáře kontaktů či elektronický obchod. Výhodou je, že na stejném místě naleznete obdobné sekce věnované dalším internetovým technologiím. Výsledkem je server, který poskytuje velmi komplexní informace v oblasti tvorby webu.

Dalším, velice podobným českým serverem, jenž se věnuje programování v PHP, je PC Svět (www.pcsvet.cz/php). I zde najdete řadu praktických tipů a triků. Pro začátečníky je důležitý velmi dobře zpracovaný kurz PHP, který v okamžiku psaní tohoto článku obsahoval již 11 dílů. Jako uživatelé MySQL uvítáte i články věnované této databázi.

Mezi známé servery na českém internetu patří i www.zive.cz. V části Programování najdete sekce věnované PHP i MySQL.

Dalším zajímavým serverem pro tvůrce webu je www.webtip.cz. Zde také najdete část věnovanou PHP a v ní zajímavý seriál PHP v praxi (zatím 26 dílů), který ukazuje všestranné využití možností PHP. Uživatelé produktů od firmy Macromedia zde najdou řadu zajímavých informací a návodů věnovaných internetovým nástrojům zmiňované firmy.

Řada užitečných informací se nachází na serveru www.reboot.cz. Začátečníci zde najdou návody jak správně nainstalovat Apache či PHP, pro ostatní je určeno velké množství návodů jak využívat PHP při řešení konkrétních úloh, např. ve spojení s MySQL.

Jak je vidět, stránek věnovaných PHP je celá řada a není možné je na tomto místě vyjmenovat všechny. Jako poslední z českých serverů ještě zmíním www.webguru.cz a ze zahraničních uvedu jen tři. Jsou to však skvělé zdroje návodů, rad a různých manuálů. Prvním z nich je PHPBuilder na adrese www.phpbuilder.com. Což je server, kde vedle PHP najdete i řadu informací o dalších, doplňujících technologiích. Druhým je server ONLamp, jenž patří pod křídla i u nás dobře zavedeného vydavatelství O\REILLY. Články, které jsou zde umístěné, pokrývají snad všechny možné aspekty práce s PHP. Na své si přijdou i začátečníci pokud však nepřestavuje angličtina nepřekonatelnou překážku. Poslední zajímavou adresou je px.sklad.com. Server PX se dá jednoduše a také nejlépe popsat jako místo pro výměnu kódu mezi programátory.

Webhosting

Když je aplikace vytvořena, je ten správný čas na její testování. Nejlepší je využít některou z firem nabízejících webhosting. Jak jsem se již zmínil, je PHP nabízeno většinou českých firem v oboru, a tak není třeba je zde vyjmenovávat. Zajímavější, především za účelem testování, je spíše možnost zdarma získat prostor pro vlastní stránky včetně podpory PHP a MySQL. Takovýchto serverů je ovšem znatelně méně. Patří mezi ně www.kbx.cz, který je pro studenty a neziskové organizace zdarma, jeho komerční provoz je však nabízen za velmi atraktivní ceny. Další server, který je již zdarma pro všechny, je na adrese www.pes.cz/h_free.asp. Při registraci vlastní poddomény si můžete vybrat z opravdu dlouhého seznamu domén 2. řádu. Tento server však podporu MySQL teprve připravuje, dle oznámení na své stránce by však měla být k dispozici velmi brzy. Pokud vám nevadí omezení velikosti databáze na 2 MB, tak se podívejte na server www.webzdarma.cz, který jinak nabízí PHP a 50 MB prostoru. Větší velikost databáze však nabízí např. www.iglu.cz, jenž je pro prezentace nekomerčního charakteru zdarma. Dalším serverem, kde lze získat volný prostor je www.kgb.cz, resp. www.fbi.cz. Pokud máte zajímavý projekt, zkuste využít nabídky serveru www.sinister.cz, který váš nápad posoudí, a pokud uspějete, získáte zdarma prostor na zajímavém severu.

Jak vidíte, můžete vlastně získat všechno zdarma: operační systém, jazyk, databázi, vývojové prostředí, prostor pro testování či ostrý provoz. Pokud tedy máte nápad a chuť něco vytvořit, nic vám nebrání začít a projekt dotáhnout až do úspěšného konce. Vše je k dispozici.

Kterou databázi?

Databáze MySQL má za sebou už řadu let vývoje. Je to velmi výkonný nástroj, který však postrádá některé vlastnosti, jež jsou občas databázovými programátory vyžadovány. Naštěstí u většiny řešení platí, že nejsou zcela nezbytná a dají se obejít jiným způsobem nebo prostě vynechat. Navíc se na rozšíření MySQL usilovně pracuje a aktuální verze již obsahuje některé vlastnosti, které byly dříve požadovány. Pro českého uživatele je významným důvodem proč používat tuto databázi skutečnost, že ji nabízí většina českých webhostingů. Možnou alternativou MySQL je PostgreSQL. Jedná se také o výkonnou databázi, která však má, na rozdíl od MySQL, implementováno více SQL příkazů. Mimo jiné nabízí plnou podporu transakcí, tj. seskupování SQL příkazů, jejich společné provedení a případně návrat dat do původního stavu. Tato podpora obsahuje i zamykání jen těch dat, která budou změněna. PostgreSQL tedy využijete především tam, kde je využití pokročilých funkcí nutností, např. při vývoji intranetového finančního produktu, a MySQL zcela postačí pro většinu potřeb internetových aplikací.

§§§§§


Operátoři a jejich tarify – přehled tarifů a cen českých operátorů

Josef Kulhavý

c03p0011

Tento článek měl být původně rekapitulací cen za služby operátorů, které se již po několik měsíců nemění. Ovšem pouhé dva dny před jeho odevzdáním do redakce došlo k ohlášení výrazných změn cen za volání a posílání SMS u operátora T-Mobilu. Tyto změny jsme do článku začlenili, a vy tak můžete být informováni o aktuální cenové situaci.

Všechny ceny v tabulkách jsou uvedeny s DPH (5 %). Ceny pro Eurotel a Oskar jsou platné k 1. lednu 2003, ceny pro T-Mobile platí od 1. února 2003.

1. PAUŠÁLNÍ PROGRAMY

Eurotel:

- Eurotel Optimum, Eurotel Optimum Plus, Eurotel Business 200, Eurotel Business 300, Eurotel Business 600: Při platbě inkasem o deset volných minut a deset volných SMS více.

- Eurotel Relax, Eurotel Relax Plus: Špička trvá ve všedních dnech od 8 do 16 hod., u ostatních tarifů ve všedních dnech od 8 do 20 hod.

- Všechny tarify: Po třetí provolané minutě se sazba snižuje o 25 % ceny.

Oskar

- Odepiš, Mezi námi: Volné minuty lze využít pouze v síti Oskar.

- Odepiš: Cena SMS do vlastní sítě: 0,37 Kč.

- Mezi námi: Cena SMS do vlastní sítě: 0,53 Kč.

- Řekni mi, Povídej, Nezavěšuj: K tarifům lze aktivovat za 84 Kč program Moje SMS, který nabízí 100 volných SMS.

- Řekni mi, Povídej, Nezavěšuj: K tarifům lze aktivovat za 21 Kč program Moji Nej., který nabízí volání na 5 vybraných čísel do vlastní sítě za 1,05 Kč.

T-Mobile

- Tarif 20 Start HIT, Tarif 80 HIT, Tarif 200 HIT, Tarif 400 HIT: Tyto tarify lze aktivovat pouze při podpisu smlouvy na 2 roky.

- Všechny tarify: Cena za datové volání je shodná s cenou do vlastní sítě, mimo špičku je tedy nižší, než uvedená.

První minuta je u všech uvedených tarifů účtována celá, další po sekundách.

V tabulce jsou uvedeny pouze ty tarifní programy, které lze v současné době aktivovat. Starší tarify používá jen omezené množství klientů a rozšíření tabulky o tyto tarify by zbytečné zabíralo prostor v časopisu.

2. DOPLŇKOVÉ PAUŠÁLNÍ PROGRAMY

Pod název "doplňkové paušální programy" jsme umístili ty tarify, které lze aktivovat pouze spolu s mateřským paušálem. K uvedeným tarifům nepřísluší žádné volné minuty, ani SMS.

Eurotel:

- Eurotel Tandem I: Cena za volání na mateřskou SIM kartu a další SIM karty Tandem k ní aktivované je 5,44 Kč ve špičce a mimo špičku 3,08 Kč.

- Eurotel Tandem II: Cena za volání na mateřskou SIM kartu a další SIM karty Tandem k ní aktivované je 4,25 Kč ve špičce a mimo špičku 2,36 Kč.

- Eurotel Tandem III: Cena za volání na mateřskou SIM kartu a další SIM karty Tandem k ní aktivované je 3,78 Kč ve špičce a mimo špičku 2,13 Kč.

- Eurotel Tandem I: Špička trvá ve všedních dnech od 8 do 16 hodin, u ostatních tarifů ve všedních dnech od 8 do 20 hodin.

- Všechny tarify: Po třetí provolané minutě se sazba snižuje o 25 % ceny.

Oskar

- Všechny tarify: Tarify může objednat pouze podnikatel se živnostenským listem.

- Na jistotu: Cena volání do vlastní sítě je odstupňována podle provolaných minut: 36. 75. minuta: 3,15 Kč, 76. minuta a další: 2,10 Kč.

- Na zisk: Cena volání do vlastní sítě je odstupňována podle počtu provolaných minut: 126. 250. minuta: 2,10 Kč, 251. minuta a další: 1,05 Kč.

T-Mobile

- Partner II: Cena za volání do pevné sítě v nočních hodinách (denně od 22 do 8 hodin) je 2,63 Kč.

- Všechny tarify: Cena za datové volání je shodná s cenou do vlastní sítě, mimo špičku je tedy nižší, než uvedená.

Všechny tarify: Špička trvá ve všedních dnech od 8 do 19 hodin. První minuta je u všech uvedených tarifů účtována celá, další po sekundách.

3. PŘEDPLACENÉ KARTY

Eurotel:

- Original Go: Druhá a další minuta volání stojí 4,40 Kč.

- Quatro Go: Špička trvá ve všedních dnech od 7. do 16. hodiny.

- Všechny tarify: Kromě ceny za přenesená data přes GPRS účtuje operátor částku 0,60 Kč za každou započatou hodinu spojení.

Oskar

- V případě, že během 30 dní vyčerpáte více než 600 Kč kreditu, jsou vám dalších 30 účtovány tyto ceny: Volání do vlastní sítě: 2,10 Kč, SMS do vlastní sítě: 1,05 Kč.

- Oskar nabízí edici SIM karet "Oskarta bez limitu", kde je při volání do vlastní sítě účtováno pouze prvních 5 minut, ostatní (až do 60. minuty) jsou zdarma.

T-Mobile

- Všechny tarify: V síti T-Mobile je možné zvolit jediné číslo, na které je cena za volání 3 Kč, v nočních hodinách u Twist Extra 2,50 Kč.

- Všechny tarify: Špička trvá každý den od 8 do 19 hodin.

- Všechny tarify: Přes GPRS lze stahovat data pouze ze stránek www.t-mobile.cz a www.t-zones.cz.

- Twist Extra: Kazdy měsíc operátor strhne z kreditu paušální poplatek 59 Kč.

Způsob účtování:

l60 + 30 První minuta je účtována celá, další po 30 sekundách.

l30 + 30: Doba hovoru je účtována po 30sekundových úsecích.

l60 + 1: První minuta je účtována celá, další po sekundách.

§§§§§


Data místo hlasu – datové přenosy pomocí mobilních telefonů

Milan Pinte

c03p0013

V dnešní dynamicky se měnící době se stává požadavek na možnost kvalitní komunikace, například mezi zaměstnanci a celopodnikovým informačním systémem, prakticky již nutnou podmínkou pro úspěšné fungování celé firmy. Jednoduše se pohybujeme v prostředí, ve kterém mnohé závisí právě na dostupnosti (možnost a rychlost) relevantních informací v prostředí globalizujícího se světa. Nemluvíme tu ale pouze o interní komunikaci v podniku, typicky reprezentovanou výměnou dat pomocí počítačové sítě, která umožňuje komunikaci mezi osobními počítači a servery, ale i o možnosti komunikace využívající k přenosům dat mobilních sítí a zařízení toto umožňujících mobilních telefonů. A právě na tuto oblast je zaměřen i tento článek. Kdo mobilní data potřebuje?

Jednoduše lze konstatovat, že stále více osob. A to nejen již zmínění zaměstnanci firem, ale i například samotní podnikatelé a také všichni ostatní soukromí uživatelé internetu. Tyto osoby totiž stále častěji požadují vlastnit mobilní přístup především k internetu, podnikovému intranetu a e-mailu. A to kdykoliv během pracovního týdne, o víkendu a někteří, ač je to téměř k nevíře, i o dovolené.

A nověji toto vše navíc požadují i kdekoliv. Například, pokud potřebují získat podrobnější informace z podnikové databáze o nabízeném produktu, který zrovna prezentují přímo u zákazníka; či na tuzemské nebo zahraniční služební cestě, v hotelu, na školení, ve vlaku atd. Jak sami vidíte, míst, kde lze požadovat přístup k již zmíněnému internetu, je celá řada a pravděpodobně i vy víte o nějakém dalším důležitém místě v seznamu neuvedeném.

Co je třeba vlastnit?

Tyto všechny požadavky již dnešní informační a komunikační technologie svým uživatelům naštěstí umožňují. Stačí k tomu poměrně málo vlastnit několik zařízení:

- Mobilní telefon (nebo například rozšiřující GSM kartu pro notebooky) a notebook. Tato kombinace umožňuje svým uživatelům nejsnažší integraci do podnikové infrastruktury a pohodlnou práci na přenosném počítači, která je bohužel vykoupena poněkud menší přenositelností notebooků.

- Mobilní telefon a kapesní počítač vysoce přenosná kombinace zařízení, umožňující většinu běžné kancelářské práce surfování na internetu, prohlížení elektronické pošty a práci s kancelářskými aplikacemi (Word, Excel).

- Vše v jednom stále častěji se můžeme setkávat nejen s integrací mobilních telefonů s osobními organizéry do tzv. komunikátorů. Ale nově i s integrací telefonů s kapesními počítači, při níž již není nutné s sebou nosit dvě navzájem oddělená zařízení a starat se o jejich správnou komunikaci v tomto případě se totiž využívá pouze jednoho integrovaného přístroje.

Jak vám patrně neuniklo, v předchozím bodě byl zmíněn i požadavek na zajištění komunikace mezi těmito komunikujícími zařízeními. Tu lze realizovat (samozřejmě pokud se nejedná o integrovaný přístroj) propojením kabelem (sériovým či USB), infračerveným portem IrDA (při tomto přenosu je ovšem nutné dbát na vzájemně správnou polohu komunikujících zařízení), a konečně pomocí prosazující se technologie Bluetooth, díky níž je možné pohodlně komunikovat na krátké vzdálenosti přibližně do 10 metrů (její nevýhodou je zatím větší pořizovací cena a možná nekompatibilita jednotlivých verzí Bluetooth).

Historie technologie

Když v roce 1982 byla na konferenci Conference of European Posts and Telegraphs založena pracovní skupina Groupe Spécial Mobile, což ostatně byl původní význam zkratky GSM, málokdo předpokládal, jak skutečně mohutný vývoj v oblasti mobilní komunikace nás všechny čeká. V roce 1989 byla zodpovědnost za vývoj GSM (primárním úkolem byla tvorba komunikačního systému na celulární bázi) převedena na European Telecommunication Standards Institute. A hned rok poté se objevil první úspěch jeho snažení, byla zveřejněna tzv. fáze 1 GSM specifikace (GSM Phase 1) a o necelé dva roky později přišla i specifikace GSM Phase2. Ale vývoj technologií se samozřejmě nezastavil.

A tak můžeme používat (nebo na některé se zatím pouze těšit) následujících technologií:

GSM (Global System for Mobile) je také známá jako 2G (druhá generace). GSM má maximální datovou rychlost 9,6 Kb/s (nekomprimovaně) až 14,4 Kb/s a je založena na technologii přepínání okruhů. Někdy se tato služba označuje také jako CSD (Circuit Switched Data).

HSCSD (High Speed Circuit Switched Data) je prvním (specifikace schválena v roce 1997) zdokonalením datového přenosu GSM. Zachovává vlastnosti původního způsobu přenosu dat (princip přepojování okruhů pouze se sdruží a použije více slotů současně), a umožňuje v její 6 třídě využít až 4 GSM timeslotů a docílit tak teoretickou přenosovou rychlost 64 Kb/s. Nabízí jak symetrický přenos (2+2 kanály), tak i asymetrický přenos, ve kterém je většinou využívána tzv. definice 1+3 tj. čtveřice timeslotů, z nichž jeden je rezervován jako odchozí o rychlosti 14,4 Kb/s a tři jako příchozí o celkové rychlosti 43,2 Kb/s. Pozn. Tříd HSCSD je celkem 11, u 18 třídy je maximální teoretická rychlost 115 Kb/s v každém z obou směrů.

GPRS (General Packet Radio Service) znamená radikální změnu v mobilní datové komunikaci, a to především díky využití technologie přepínání paketů, což ji mimo jiné umožňuje snazší integraci s ostatními protokoly jako například s IP a X.25. GPRS je také prvním vážnějším krokem k třetí generaci, a proto bývá často označována jako 2,5G. Přenosová rychlost se u GPRS pohybuje od 14,4 Kb/s až po teoretické maximum, kterým je hodnota 171,2 Kb/s (v závislosti na počtu využívaných slotů; maximální rychlost je získána využitím 8 slotů po 21,4 Kb/s třída CS-4).

EDGE (Enhanced Data rates for GSM Evolution) je druhým krokem ke třetí generaci 3G pro GSM/GPRS sítě. EDGE používá zcela nové modulační schéma (původní dvoustupňovou modulaci nahrazuje efektivnější modulací osmistupňovou) a může zvýšit přenosovou rychlost až na 384 Kb/s (8 kanálů každý 48 Kb/s).

3G (Third Generation Mobile) třetí generace, u níž se můžeme těšit na IMT-2000, WCDMA a UMTS.

Technologie versus naši operátoři

Situace v tomto segmentu (mobilních datových přenosů) je u nás na velmi dobré úrovni. Tři tuzemští operátoři nabízejí možnost přenášet data pomocí našich mobilních přístrojů (jak u tarifních zákazníků, tak i u zákazníků využívajících předplacených služeb Go, Twist, Oskarta) díky standardní GSM (u Eurotelu je navíc nabízena o 50 % vyšší rychlost 14,4 Kb/s) a pomocí GPRS. U Eurotelu se setkáme ještě s možností využívání i HSCSD technologie (datové přenosy rychlostí až 43,2 Kb/s služba Eurotel HSCSD Fast ).

To je jistě uspokojující konstatování. Jakou konkrétní technologii si má však uživatel vybrat? Na tuto otázku lze podat pouze doporučení:

- potřebuje-li být k internetu připojen neustále, tj. bez nutnosti čekat na vytáčení a navázání spojení a platit pouze za přenesená data v tomto případě se jako nejvýhodnější jeví využití technologie GPRS.

- chce-li mít rychlé připojení k internetu/intranetu v tomto případě použije HSCSD.

- a konečně chce-li se občas připojit k internetu a prohlížet WAP v tomto případě je možnou volbou pro přenos standardní GSM datový přenos.

Doufám, že vám tento spíše popularizační článek přinesl zajímavé informace a umožnil lepší orientaci na vaší cestě směřující k využívání datových služeb mobilních operátorů. Aktuální informace o cenách za konkrétní nabízené datové služby, samozřejmě doplněné i nabídkou zařízení toto umožňující, lze nalézt na webových stránkách jednotlivých operátorů:

www.eurotel.cz; www.t-mobile.cz; www.oskarmobil.cz

Své náměty a dotazy zasílejte prosím na tuto adresu: pinte@kpv.zcu.cz.

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – kluby a společnosti

Alexandr Růzha

c03p0015

Každý člověk má přirozenou touhu spolčovat se ve větších celcích, ať jsou svým charakterem pracovní, vojenské, herní či zábavné, zájmové, politické, vojenské apod. My se podíváme na zájmová sdružení prezentovaná na internetu, která se nevyznačují profesním nebo nátlakovým/lobovacím charakterem. U některých z popisovaných by se dalo použít charakteristiky "elitářské", jiné jsou pro všechny, např. lidi s určitým intenzivním zájmem nebo odlišným životním stylem. Samozřejmě není možno probrat široké spektrum sdružení prezentujících se na českém internetu, zvláště specializovaných zdravotních či regionálně orientovaných je nepřeberné množství.

Elitářská sdružení

Pravděpodobně nejznámější společenská organizace tohoto typu sídlí na www.mensa.cz. Mensa je sdružení lidí s IQ nad 130, tj. teoreticky by to měla být 2 % populace, zda je to i ve skutečnosti, to je už otázka statistická a problém validity a relevance užívaných IQ testů.

Pokud se tedy cítíte intelektuálně nevyužiti svým okolím a hledáte lidi podobného ražení, mohla by Mensa být místo právě pro vás. Nicméně stránky Mensy jsou tu pro všechny, kteří si například chtějí vyzkoušet své schopnosti na některém z IQ testů, ať již přímo na stránkách či v podobě odkazů. Přehled akcí pořádaných Mensou, včetně výletů a testování, ocení i nečlenové, protože jsou přístupné i jim.

Rotary klub, čili Rotariáni, je celosvětově rozšířená organizace sdružující podnikatelskou a společenskou elitu, resp. zjednodušeně některé bohaté občany. Mezi jejich deklarované cíle patří aktivity v humanitární, vzdělávací a kulturní oblasti, základní aktivita ovšem spočívá v pravidelných schůzkách, diskusi o aktuálních tématech a hlavně navazování obchodních kontaktů a známostí. Pro dobře hmotně zabezpečené, kteří hledají nové kontaktech ze své sociální skupiny a jsou ochotni konat dobročinnost, je toto sdružení jednou z alternativ. Informace se nacházejí na stránkách Rotary klubu ČR www.rotary.cz.

Sice podobná, ale historicky mnohem větším tajemnem opředená organizace Svobodní zednáři sdružuje muže starší 21 let s deklarovaným cílem prosazování svobody slova, snášenlivosti a myšlenkové otevřenosti. Samozřejmě v dnešní době není prosazování těchto zažitých cílů již aktuální jako v době největšího rozmachu zednářství, přesto si zednáři uchovávají svou osobitou atmosféru a na rozdíl od Rotary klubu není přijímacím kritériem majetková hranice. Velkolóži Veliký Orient Český najdete na www.zednari.cz.

Vědecké společnosti

Sisyfos je společnost skeptiků, snažících se bojovat proti vědeckému poznání odporujícím myšlenkám, které zasahují v menší či větší míře naši společnost. Jejich web na adrese www.sisyfos.cz je ovšem technicky na značně nízké úrovni, jistě by se mezi členy našel někdo ochotný vytvořit nový design. Nicméně i přesto svému účelu slouží, a krom základních informací o sdružení jsou samozřejmostí údaje stran pořádaných přednášek, publikací, on-line knihovna, příspěvky, tedy velmi široký obsah.

Pro fyzicky výrazné

Česká společnost je na jednom z předních světových míst ve výskytu obezity, to znamená množství horizontálně výrazných jedinců. Není se tedy co divit, že vznikl klub XXXL Praha s adresou mujweb.cz/spolecnost/xxxl/, nicméně odtud by neměl být problém získat kontakt i na mimopražská sdružení obdobného typu. Obvyklé činnosti jsou společné akce, výlety, kultura a samozřejmě pomoc členům, například ve vyhledávání obchodů atd. Ale pozor, myslíte-li si, že zrovna vy jste dostatečně zakulacení, berte na vědomí, že vstupními limity jsou 90, resp. 120 kg.

Výrazně horším designem trpí internetová prezentace Klubu vysokých, tedy vertikálně výrazných lidí. Ona totiž i výrazná výška může dělat člověku problémy, ať již poutáním pozornosti, potíže s hledáním partnera, či jen prostě ve sdílení problémů s podobnými lidmi. V tom by mohl pomoci právě tento nepříliš známý klub s adresou mujweb.cz/www/klubvys/.

Recese

Podíváme se na stránky, které jsou a možná nejsou míněny vážně, pokud jsou, potom je autoři zpracovali tak, že mimoděk vyvolávají smích.

Adresa scfem.webpark.cz hostí Spolek českých feministek, společnost velice radikálních stoupenkyní ženských práv. Dokonce až tak radikálních, že spolu s charakterem textů je pravděpodobné, že se jedná o velice kvalitní recesi. Zájemci o členství naleznou informace na uvedené adrese, jestliže zájem o členství nemáte, alespoň se velmi dobře pobavíte.

Web Brněnských sběratelů hygienicky baleného cukru je zřejmě myšlen vážně a nejde o recesi, ale pro nezasvěceného a sběratelskou vášní nezasaženého člověka může být zdrojem legrace, zvláště údaje o počtu nasbíraného cukru a vydávaný časopis Cukřenka mohou vyvolat přinejmenším úsměv na tváři :) elektroakustika.cz/cukyrek/.

Společenské problémy

Neziskové organizace jsou jednou z opor občanské společnosti a při jejich množství nemusí být snadné se v nich zorientovat a najít zrovna tu potřebnou. V tomto může pomoci server s příhodnou adresou www.neziskovky.cz. Mimo obecných informací o neziskovém sektoru, jeho podpoře, diskutovaných tématech, je nejužitečnější databáze všech "neziskovek" s velice dobrým a pohodlným vyhledávacím systémem, internetovými odkazy apod.

Jedním z ostře sledovaných témat posledním doby je fenomén šikany a její stále častější výskyt, není proto divu, že se našla odezva na internetu. Zejména rodičům jsou určen stránky Občanského sdružení proti šikaně s adresou sweb.cz/sikana.os. Mají sice chatrné technické provedení, přesto poměrně emotivním způsobem přibližují šikanu i lidem nezúčastěným. Naleznete zde i články popisující konkrétní případy a rady, jak školnímu násilí předcházet a bojovat s ním.

Zvláště v Česku je příznačné, že sdružení propagujících alkohol či sdružujících pravidelné návštěvníky alkoholových aktivit je na internetu velké množství, ale najít projekty opačného zaměření je poměrně problém. www.abstinent.cz je jedním z mála míst, kde abstinenti mohou nalézt podobně smýšlející jedince. Sice bez formalizované organizační struktury, ale s poměrně živými diskusními fóry, kde není problém zapadnou mezi místní návštěvníky, a krom abstinentů jsou přítomni i lidé mající s alkoholem problém a snažící se o nápravu.

www.nekurak.cz je sesterským webem předešlého, ovšem, jak je již z názvu zřejmé, orientuje se na nekuřáky, jejich problémy s kuřáky a na kuřáky, kteří se chtějí své závislosti zbavit a hledají rady a zkušenosti.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - lednová nabídka

Tomáš Varoščák

c03p0016

Na začátku nového roku se nám do ruky konečně dostala nová Nokia 7210, kterou některým z vás nadělily loňské Vánoce. Spolu s ní jsme testovali i nové barevné véčko od Motoroly a malinký telefon Sony Ericsson T600.

Motorola T720

Nové véčko od Motoroly se od svých předchůdců odlišuje nejen písmenným označením a barevným displejem. Je také z poněkud jiných materiálů a spíše než mezi stylové telefony by se hodil do kategorie manažerské. Ale ani v té by pravděpodobně nebyl jednoznačným favoritem.

Šasi telefonu je vyrobeno z plastu, a Motorola T720 tak na první pohled nepůsobí tak elegantně jako model V60. Na vrchní straně je umístěn klasický displej zobrazující základní informace, uvnitř telefonu se ukrývá druhý, mnohem rozměrnější a především barevný displej. Ten má rozlišení 120 x 160 pixelů a dokáže zobrazit až 4 096 barev. Jeho čitelnost je v tmavém prostředí celkem dobrá, při vyšší intenzitě osvětlení se projevuje, že jde pouze o pasivní displej. Motorola T720 je díky nové struktuře menu a užitečné čtyřsměrné klávese mnohem lépe ovladatelná, než-li předchozí modely této značky.

Co se týče funkcí, je T720 poměrně slušně vybavena a nabízí rychlé přenosy dat GPRS (4+1), prediktivní vkládání textu iTAP, e-mailového klienta, podporu pro aplikace v jazyce Java, vícehlasé vyzvánění a jiné důležité či užitečné funkce. Opět se ale zdá, že v jednom ohledu Motorole, obrazně řečeno, ujel vlak. Ve chvíli, kdy jsou v hledáčku operátorů a uživatelů MMS zprávy, má Motorola pouze slib, že to bude umět vylepšená verze T720i.

Nokia 7210

Extravagantní a nezvyklá je na první pohled nová Nokia 7210. To mají na starosti nejen použité barvy a jejich kombinace, ale i od ostatních telefonů poměrně odlišné uspořádání bočních sloupců kláves. Odhlédneme-li však od netradičního vzhledu, je novinka od finského výrobce telefonem s většinou dnes využitelných funkcí a s kvalitním displejem schopným zobrazit až 4 096 barev. Takováto kombinace však není, jak by se mohlo zdát, zcela běžná. Zatímco některé telefony nabízejí multimediální funkce, jiné jsou spíše manažerské a zbytek stylový, Nokia 7210 je vším dohromady. Krom pro mnohé atraktivního kabátce umí Nokia 7210 ukládat více položek k jednomu číslu, má český slovník prediktivního vkládání textu T9, vestavěné rádio a organizér. Podporuje aplikace v jazyce Java, pro něž má vyhrazeno cca 400 KB paměti, přenosy dat přes IrDA port, GPRS a HSCSD a odesílání a příjem MMS zpráv.

Pokud bychom měli nové Nokii něco vytknout, pak to bude příliš malá vzdálenost mezi ovládacími prvky v horní polovině klávesnice a absence technologie Bluetooth a mailového klienta. Obávaná konfigurace alfanumerických tlačítek nám naopak nečinila žádné problémy.

Motorola C330

Po dlouhé době se na trhu objevil nový zástupce low-endové kategorie od Motoroly. Umožňuje novými kryty změnit nejen barvu, ale i tvar telefonu. Z funkcí nabízí rychlá data GPRS (4+1) a polyfonní vyzvánění.

Motorola V60i

Inovovaná verze elegantního véčka od Motoroly nabízí vše, co její předchůdce, a navíc podporu aplikací naprogramovaných v jazyce Java a český slovník preditkivního vkládání textu iTAP.

Nokia 3410

Nový telefon low-endové kategorie mobilních telefonů finské Nokie nabízí nižší hmotnost než jeho předchůdci a také podporu J2ME, Li-Ion akumulátor a ovládání pomocí kontextových kláves namísto oblíbené klávesy NaviKey.

Nokia 5210

Další z mnoha těžce zařaditelných telefonů nabízí finská Nokia. Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, nabízí všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má infračervený port.

Nokia 7650

Nokia 7650 je v současné době jedním z nejzajímavějších telefonů na našem trhu. Podpora MMS, Javy, GPRS, HSCSD, Bluetooth a vestavěný fotoaprát, IrDA port či mailový klient mluví za vše.

Nokia 8910

Nová Nokia 8910 kráčí ve šlépějích svých předchůdkyň 8810 a 8850 zvláště po stránce designu a materiálů. Nabízí ale též množství moderních funkcí a na tuto značku nezvyklé velké množství nedostatků.

Panasonic GD67

Low-endový telefon Panasonic s barevným displejem, českým slovníkem T9 a podporou GPRS si díky jeho ceně pravděpodobně koupí velké množství uživatelů, kteří prostě chtějí dobrý telefon. Nic víc, a nic míň.

Samsung SGH-T100

Sympatický stylový telefon s aktivním TFT displejem a zajímavou výbavou. Je určen především movitějším zájemcům, kteří by rádi vlastnili nevšední telefon a nezáleží jim na nabízených funkcích.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od Siemensu potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Sony Ericsson T300

Na první pohled placatý telefon skrývá ve svých útrobách velmi zajímavé funkce včetně podpory rychlých dat GPRS a HSCSD multimediálních zpráv MMS. Užitečný je i IrDA port a mailový klient.

§§§§§


Městské mýty ve věku Internetu – myšlenkové víry

Martin Žemlička

c03p0017

Žijeme v zajetí nepravdivých zpráv. Včera, dnes i zítra. Šíříme je a posíláme dál; někdy se dokonce staneme jejich spoluautory. Necháváme se mystifikovat a očividně nám to nevadí.

Tento článek je o dvou fenoménech moderní doby, které spolu souvisí více, než se na první pohled zdá.

Vzpomínáte si na zprávu o partě, která v noci shazovala chodce z Nuselského mostu? Nebo na černou sanitku, jež unášela lidi, aby jim následně vyoperovala orgány? Pak znáte městské legendy, nebo chcete-li městské mýty. Není to nic zvláštního nebo snad nepravděpodobného, protože se s nimi nepochybně setkal každý. Lví podíl na tom má skutečnost, že se nás určitým způsobem bezprostředně týkají (respektive se mohou stát také vám nebo mě); jsou natolik poutavé a napínavé, a proto nás zajímají. Městskou legendu poznáte podle tří základních znaků: přitažlivý, rádoby věrohodný příběh, jehož vyvrcholením je mravní ponaučení či poselství. To, zda je příběh zcela vymyšlený nebo z malé části založený na reálné události, nehraje žádnou roli. Legenda koluje hned v několika verzích a šíří se až na výjimky ústním podáním: vyprávěním spolužáků cestou na přednášku, mezi štamgasty v hospodě, při večerní siestě v domově důchodců, kdekoli. Nezáleží na sociálním postavení, inteligenci ani vzdělání městské legendy si prostě vyprávíme všichni. (Pojmenování to není úplně přesné, protože tento fenomén nemá žádnou souvislost s městy a nejedná se ani o legendy v pravém slova smyslu tedy středověké příběhy svatých; přesto jde o označení vžité a hojně používané.)

Městské mýty (při všech obtížích definovat, co už je MM a co je pouze vtip, příhoda, konspirační teorie atp.), si lidé říkají desítky let legenda o aligátorech, žijících v newyorské kanalizaci, se mezi lidmi rozšířila údajně už v polovině 19. století. (Mimochodem: právě tato historka představuje osamocený případ, kdy k jejímu rozšíření výrazně pomůže masové médium o gigantických aligátorech byl natočen stejnojmenný film a napsána kniha.) Bylo by ovšem mylné domnívat se, že městské legendy si lidé vyprávějí stopadesát let. S malou nadsázkou mohu napsat, že si je vyprávějí od doby, kdy se spolu naučili komunikovat jinak než skřeky i když v té době se tak samozřejmě nenazývaly. Forma zůstala stejná, obsah se mění: Klekánice, Bubáky a Polednice nahradili aligátoři v městské kanalizaci a černé sanitky. Tyto "pohádky pro dospělé" přinášejí alespoň malé osvěžení pro šedivý, nudný, přísně racionální a veskrze konzervativní život některých z nás tím, že do něj vnášejí prvky iracionálna, tajemna a překvapení. Řečeno se Stephenem Kingem: Náš svět, třebaže osvětlen miliony zářivek, výbojek a neonů, je dosud plný podivně temných zákoutí, znepokojivých děr a puklin.

Poslechnout si kupříkladu historku, podle které potopila Titanik německá ponorka, může být zábavné, ale pokud tomu někdo skutečně uvěří tak je to komické, smutné a možná i nebezpečné.

HOAXY MYŠLENKOVÉ VIRY

Hoaxy (z angl. podvod, žert, mystifikace) jsou řetězové maily digitální smog, zamořující internet, e-mailové schránky i mozky příjemců. S městskými legendami mají některé prvky společné. Hoax je zjednodušeně řečeno nevyžádaná e-mailová zpráva, obsahující falešné varování (nejčastěji před virem). V závěru je připojena žádost, aby příjemce sdělení rozeslal všem svým známým. Je smutným paradoxem, že žádná takováto zpráva nikdy není pravdivá, a ač upozorňuje na vir, sama o sobě se jím nakonec stává. Proč tomu tak je? Za prvé: princip, jakým by měl virus zaútočit, je nesmyslný, technicky nerealizovatelný (asi nejproslulejší myšlenkový virus Good Times měl ničit data na základě stejnojmenného názvu napsaného v předmětu e-mailu). A za druhé: velké (ať už to znamená cokoli) antivirové společnosti dokáží aktualizovat své databáze během několika hodin a o nových virech pravidelně informují na svých stránkách. Pravděpodobnost, že by antiviroví odborníci nevěděli o novém počítačovém viru, je stejná asi jako přežití pádu výtahu, utrženého v pětadvacátém patře.

Ptáte se, jak poznat hoax? Není to složité, protože drtivá většina takovýchto zpráv má nemálo společných rysů, mimo to můžeme říci, že jsou psány takříkajíc "přes kopírák": nesmí chybět popis viru (čím techničtěji je působení viru popsáno, tím větší je pravděpodobnost, že mu uživatelé uvěří a začnou panikařit), odkaz na důvěryhodný zdroj (například Microsoft, CNN varuje. takřka nikdy nechybí, protože dodává zprávě punc důvěryhodnosti). Poslední nutnou součástí hoaxu je žádost o další šíření (což není problém, a otravný dopis se tak může během chvíle dostat k desítkám lidí, které máte zahrnuty v adresáři).

Co dělat, když vám přijde mailem hoax? Nejlepší, co můžete provést, je smazat jej zabráníte tak dalšímu exponenciálnímu šíření. Eventuálně máte-li na to náladu napište odesílateli, že jde o falešnou zprávu a přesvědčte jej, aby nikomu podobné zprávy v budoucnu neposílal. Jen tak se postupně začne na internetu vylepšovat ovzduší a digitální smog začne pomalu mizet. Do té doby se budeme zahlcovat nesmysly a hloupostmi, a přestože budeme mít stále lepší technické vybavení, budeme jej z velké části využívat pro šíření snůšky banalit. V jedné firmě jsem kdysi v několika kancelářích viděl rozvěšené vážně se tvářící varování před nějakým neexistujícím virem. Bylo by to k smíchu, kdyby to nebylo k pláči. Nevěděl jsem, co si o tom mám myslet, ale lítost nad zneužitím lidské naivity ve mně nějaký čas přetrvala.

EPILOG

Tento text za žádných okolností nepřepisujte a neposílejte deseti přátelům. Čtenář D. B. to udělal a druhý den se s ním v pětadvacátém patře utrhl výtah, kvůli čemuž má odřený obličej a několik modřin na rukách. Paní C. se držela pokynů a článek nikomu neposlala má čisté svědomí a v nejbližších dnech vyhraje první cenu ve Sportce. Dobře si rozmyslete, jakou variantu zvolíte!

Ukázky hoaxů

Jako ukázku hoaxů jsem vybral dvě rozšířené (a samozřejmě nepravdivé) zprávy, které zamořovaly (a dosud zamořují) e-mailové schránky po celém světě. V jejich obsahu najdeme ukázkové prvky z řetězových dopisů (viz "Jak poznat hoax"). Nemusím snad ani přílišně zdůrazňovat, že pokud vám přijde obdobná zpráva, uděláte nejlépe, když ji okamžitě smažete. (Pokud bude odesílatelem někdo, koho znáte, můžete mu napsat, že jde o nepravdivou zprávu, ale raději to nedělejte, protože se s vámi může začít hádat, že to není pravda. Mně se to už jednou stalo.)

Mobile phone:

ČS, a.s., centrála v Praze obdržela mail, který popisuje nebezpečí nového viru mobilních telefonů. Přesto, že se ze strany operátorů společnosti Eurotel a RadioMobil dosud nepodařilo potvrdit, či vyvrátit oprávněnost upozornění na reálné nebezpečí zavirování mobil. telefonů, zasíláme pro Vaši informaci obdržený text. Prosíme o jeho postoupení Vašim útvarům, organizač. složkám a pracovníkům. Jakmile od operátorů mobilních sítí obdržíme definitivní vyjádření k nebezpečí zavirování aparátů, zašleme Vám zprávu.

POZOR VŠICHNI S MOBILNÍMI TELEFONY. Toto není žert, ale včasné varování. Pokud vám někdo volá a na displeji se objeví: !?UNAVAILABLE (NEDOSTUPNÉ)!? (většina mobilů zobrazuje příchozí číslo), NEODPOVÍDEJTE!!! OKAMŽITĚ HOVOR UKONČETE. ODPOVÍTE-li, BUDE VÁŠ TELEFON INFIKOVÁN.

Tento virus vymaže všechny informace IMIE a IMSI jak z vašeho mobilního telefonu, tak z karty SIM, takže váš přístroj se nebude moci napojit na telefonní síť. Budete si muset koupit nový telefon.

Tuto informaci potvrdila jak Motorola, tak Nokia. V současné době bylo v USA infikováno tímto virem více než 3 miliony mobilů. Můžete si tuto zprávu ověřit na webových stránkách CNN.

Virus Budweiser:

Pozor je na světě nový vir BUDWEISER.

Tato informace přišla včera ráno od Microsoftu. Prosím předejte ji každému, o kom víte, že má přístup k internetu. Možná dostanete zdánlivě neškodný šetřič obrazovky, Budweiser, nazvaný "BUDDYLYST.ZIP". Jestliže ano, V ŽÁDNÉM PŘÍPADĚ JEJ NEOTEVÍREJTE, ale okamžitě jej vymažte. Jestliže jej otevřete, ztratíte všechno, co máte na Vašem PC. Hard disk bude úplně zničen a osoba, která Vám poslala zprávu, bude mít přístup k Vašemu jménu a heslu přes internet. Pokud je nám známo, virus se dostal do oběhu včera ráno.

Je to nový virus a mimořádně nebezpečný. Prosím, okopírujte tuto zprávu a pošlete ji e-mailem každému, koho máte ve svém adresáři. Musíme udělat vše pro to, abychom tento virus zastavili. AOL potvrdil, jak je tento virus velmi nebezpečný a neexistuje žádný antivirový program, který by jej dokázal zničit.

Prosím podnikněte veškerá opatření a předejte tuto informaci Vašim přátelům, známým a kolegům v práci.

Odkazy na internetu a doporučená literatura

www.hoax.cz

www.snopes.com

www.hoaxkill.com

www.urbanlegends.com

Bandité na informační dálnici, Daniel J. Barrett, Computer Press 1999

Anatomy of the Buzz, Emanuel Rosen

Panelákový folklor, Dita Eckhardtová, Quo č. 6/1999

Viry, fórky a městské mýty, Pavel Šuchmann, Softwarové noviny, č. 11/1999

§§§§§

$$$$$


Hardware


Historie AGP – co nového přináší AGP 8x

Lukáš Erben

c02p0815

Sběrnice, porty a rozhraní představují ve světě počítačového hardwaru co do technologické životnosti vzácnou výjimku. Jedinou výjimkou z výjimky se zdá být AGP během pěti let přichází již třetí specifikace. Co nového skutečně přináší?

Pomineme-li sériové a paralelní porty, tedy rozhraní počítačové jury a devonu, patří sběrnice mezi nejdéle přežívající prvky architektury PC. Vždyť sloty ISA, které zmizely ze základních desek teprve v minulém roce, se v počítačích vyskytují od poloviny osmdesátých let a sběrnice PCI už nám slouží prakticky celé desetiletí. Na jednu stranu tak můžeme i dnes používat deset či patnáct let staré komponenty, na stranu druhou je architektura dnešních PC přemírou těchto pravěkých "dědičných" rozhraní neúměrně zatížena.

Jednou z mála výjimek je právě AGP. Toto rozhraní, určené výhradně pro připojení grafické karty, bylo oficiálně představeno v roce 1996 a na základních deskách jsme jej mohli poprvé spatřit v průběhu roku 1997. Na rozdíl od standardů ISA či PCI se ale nejedná o sběrnici, k níž je možné připojit několik zařízení současně, nýbrž o port tedy o přímé propojení mezi čipsetem a grafickou kartou. To je ostatně důvod, proč na žádné základní desce nenaleznete více než jeden slot AGP.

První specifikace AGP 1.0 definovala port o šířce 32 bitů s pracovním napětím 3,3 V, pracovní frekvencí 66 MHz DDR a maximální přenosovou rychlostí 528 MB/s (v režimu 2x) pro srovnání, klasické PCI (do roku 1997 nejrychlejší rozhraní v běžném stolním PC) pracuje na frekvenci 33 MHz a nabízí maximální přenosovou rychlost 132 MB/s. První základní desky a grafické karty odpovídající specifikaci AGP 2.0 se objevily zhruba o dva roky později. Pracovní napětí kleslo na 1,5 V, frekvence zůstala nezměněna, data ale mohou být přenášena v režimu QDR maximální rychlost v režimu AGP 4x tak stoupla zhruba na 1 GB/s. Zhruba v polovině minulého roku se začaly objevovat první grafické karty a s malým zpožděním i první základní desky podporující nejnovější specifikaci AGP 3.0 ta má opět nižší pracovní napětí (0,8 V) a může pracovat v režimu AGP 8x s maximální přenosovou rychlostí 2 GB/s (šířka je i nadále 32 bitů a vnější frekvence 66 MHz, data jsou ale interně přenášena na rychlosti 266 MHz). AGP 3.0 obsahuje i další dílčí změny, které umožňují rychlejší přenos dat a zajišťují minimální garantovanou propustnost 128 MB/s, jež je důležitá pro zařízení zpracovávající tok videa. Třetí revize je ale podle všeho revizí poslední Intel, coby hlavní tvůrce specifikace AGP, neplánuje do budoucna žádný další vývoj a hodlá se soustředit na vysokorychlostní sběrnice zejména PCI-X. Zdá se tedy, že za několik let AGP nenávratně zmizí ze základních desek, podobně jako tomu bylo v případě sběrnice VL-Bus či MCA (jejich životnost i smysluplnost byly ovšem nesrovnatelně menší).

Hlavní výhodou jednotlivých revizí AGP je pochopitelně již zmiňovaná přenosová rychlost a možnost přímého přístupu do paměti. Právě druhá jmenovaná funkce měla být jedním z hlavních přínosů rozhraní AGP. To totiž bylo navrhováno v polovině devadesátých let, tedy v době, kdy ceny RAM dosahovaly astronomických částek (o rychlých typech paměti pro grafické karty nemluvě). Běžná velikost paměti výkonné karty se v té době pohybovala mezi dvěma a čtyřmi megabajty. To bylo sice dost pro 2D zobrazení, ale zoufale málo pro zobrazení 3D scény s použitím textur. Filozofie AGP byla založena na myšlence ukládat textury do systémové paměti (RAM), která byla přeci jen levnější a dostupnější než paměť na grafické kartě. Pokud jste někdy uvažovali, k čemu že je v BIOSu vašeho PC volba "AGP Aperture Size", pak vězte, že ta určuje, jak velký díl operační paměti si může grafická karta "zabrat" právě pro uložení textur použitých při vykreslování 3D scény.

S masovým nástupem 3D akcelerátorů ale došlo k významnému nárůstu velikosti a rychlosti paměti grafických karet na 8-16 MB, což (v tehdejší době) stačilo i pro uložení textur. Přenosová rychlost 528 MB/s byla již v době nástupu AGP zoufale málo ve srovnání s rychlostí lokální paměti na grafických kartách (u TNT cca 1,7 GB/s). Takzvané "AGP texturování" se tak změnilo z přednosti v jakousi z nouze ctnost jeho použití bylo vždy na úkor ztráty výkonu. Ani budoucí revize AGP tuto situaci nezměnily, neboť grafické karty svůj náskok průběžně zvyšují. Poslední specifikace AGP nabízí 2 GB/s (s použitelnou velikostí AGP aperture cca 64-128 MB), zatímco současné grafické karty disponují 64-128 MB vlastní paměti s maximální přenosovou rychlostí cca 5-10 GB/s. To ale rozhodně neznamená, že by rozhraní AGP nemělo smysl. Pro ukládání textur do systémové paměti je sice využíváno jen zřídka, jeho možnosti ale přesto nepřijdou vniveč. Moderní 3D aplikace (zejména hry) totiž vyžadují častý přenos velkého množství textur do paměti grafické karty, a zejména generují stále objemnější tok dat o 3D prostoru (geometrie). Obecně lze říci, že v současné době lze prakticky naplno vytížit režim AGP 2x (528 MB/s) a z velké části též AGP 4x (1 GB/s). Jak ale ukazují doposud prováděné testy a benchmarky, současné aplikace dokáží využít vyšší přenosové kapacity AGP 8x buď minimálně, nebo vůbec (reálný nárůst se pohybuje v rozmezí 0-1%).

Přesto se může zdát, že některé revize grafických čipů (např. NV18 coby GeForce4 MX440 8x), jež by se na první pohled měly lišit pouze podporou AGP 8x, vykazují nárůst výkonu přesahující 20 %. Tak tomu ale není tyto čipy se liší jak drobnými změnami v architektuře, tak i vyšší pracovní frekvencí vlastního GPU i RAM na kartě (například inovovaná GeForce4 MX440 pracuje na frekvenci GPU/RAM 275/512, zatímco specifikace původní MX440 udává 270/400). Jediný způsob jak změřit skutečný rozdíl mezi AGP 4x a 8x, je použít přetaktovanou MX440 s původním jádrem NV17, nebo donutit novou kartu pracovat v režimu AGP 4x obojí je pochopitelně možné.

Rozhraní AGP na základních deskách a grafických kartách existuje hned v šesti variantách které mezi sebou nemusí být vzájemně kompatibilní a to do té míry že může dojít i k poškození hardwaru! To se týkalo zejména starších základních desek, které mohly v krajním případě novější AGP kartu doslova usmažit. Odlišení jednotlivých variant (a v případě správného postupu výrobce též nemožnost jejich nevhodné, tedy destruktivní kombinace) probíhá na úrovni elektroniky a tvaru vlastního slotu a konektoru AGP přesněji drážek a do nich zapadajících výstupků. Drážky by měly zabránit nesprávné kombinaci 3,3V a 1,5V/0,8V zařízení existují ale i univerzální či polouniverzální varianty (grafických karet i slotů na základní desce), které by měly pracovat se dvojím (3,3V a 1,5V) či trojím (taktéž 0,8V) napětím detekce se provádí na úrovni elektroniky a kontaktů AGP slotu. Je v tom opravdu trochu zmatek v lepší orientaci vám jistě pomůže naše tabulka. Důležité ovšem je, že všechna zařízení odpovídající standardu AGP 3.0 mohou pracovat v režimu 4x a 8x "zpomalení" lze provést například přelepením příslušného kontaktu pro detekci karty na AGP konektoru.

Na našem trhu jsou momentálně k dostání jak nové revize karet (GeForce 4MX NV18 a Ti NV28), tak i grafické karty, jež podporovaly AGP 8x již při svém uvedení (ATI Radeon 9700/Pro, 9500, či vůbec první karty které novou specifikaci podporovaly SIS Xabre 200/400). Stejně tak podporují AGP 8X některé nedávno uvedené čipsety (nForce 2, VIA KT400, VIA P4X400, SIS 648 či SIS 655). Pokud si tedy chcete pořídit nové PC a vaše základní deska AGP 8x podporuje, je rozumnější volit grafickou kartu se stejným potenciálem (cenový rozdíl je obvykle minimální), a naopak. V případě základních desek, které AGP 3.0 nepodporují (ať už se jedná o starší či nové PC), je to jedno a můžete se rozhodovat například podle ceny či chuti ověřte si ale, zda grafická karta může pracovat i podle specifikace AGP 2.0 (ve většině případů tomu tak je), či dokonce AGP 1.0 (to už běžné nebývá). Upgrade stávající grafické karty za obdobný typ s podporou AGP 8x pak nemá smysl. AGP 3.0 je zkrátka investicí do budoucna je tedy aktuální pouze v případě nového PC, a i tam má smysl především u nejvýkonnějších grafických karet.

Použité zdroje: www.anandtech.com, www.xbitlabs.com, www.digit-life.com

AGP Pro

Kromě klasického AGP slotu existuje ještě rozšířená varianta AGP Pro (byla doplňkem specifikace AGP 2.0). Delší slot AGP Pro nabízí lepší možnosti napájení grafické karty (nabízí odběr 110 W, oproti 25 W klasického AGP) v závislosti na konfiguraci a potřebách karty, ovšem na úkor jednoho či dvou slotů PCI. Slot AGP Pro sice naleznete na některých značkových základních deskách, karty s tímto konektorem se ale běžně nevyskytují výrobci grafických karet řeší vysokou spotřebu grafického procesoru (jako například v případě Radeon 9700 Pro) napájením z konektoru pro pevný disk.

§§§§§


20 nejlevnějších 15" LCD I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0818

Cena LCD monitorů opět spadla a tak jsme se v našem testu zaměřili na ty nejlevnější produkty dostupné na českém trhu. Sešlo se nám celkem 20 kousků, jejichž společným jmenovatelem je až na výjimky cena do 15 tisíc korun. Skvělým zjištěním, které nám tento test přinesl, je to, že i v této kategorii je většina produktů na velmi dobré úrovni a dají se použít v kanceláři i doma, a to včetně hraní her či přehrávání videa. Právě to bylo ještě donedávna značným problémem a zejména laciné LCD monitory se s tím nezřídka nedokázaly dobře vyrovnat. Dnes už je ale situace jiná, nejnovější displeje, na které byl tento test pochopitelně zaměřen, nezaostávají nic za možnostmi svých starších, ale mnohem dražších kolegů. Je nezpochybnitelným faktem, že také do budoucna budou růst parametry monitorů stejně, jako jejich kvalita. Současné ceny 15palcových LCD panelů ale už vytvářejí skutečnou alternativu oblíbeným sedmnáctkám typu CRT.

Jako vždy jsou pro uživatele vyhledávající LCD panely důležité úspory místa na pracovním stole, energie, ale také větší šetrnost k vlastním očím. Stejně tak je argumentem i obraz bez stopy zachvění či blikání a pak také minimální elektromagnetické vyzařování. A všechny zmíněné parametry jsou schopny nabídnout také LCD monitory v této nízké cenové kategorii.

Acer AL532

Mimo notebooků, v nichž je jeho účast výrazněji vidět, produkuje Acer také řadu dalších periferií. Jak jsme měli možnost si ověřit, ani v LCD displejích se nemá za co stydět. Testovaný model AL532 sice nepatří do základní produktové linie, ale jeho cena je tak dobrá, že se může směle měřit s ostatními účastníky tohoto klání. Vyšší třídě ale odpovídají pochopitelně také vyšší parametry, kterým dominuje především vynikající kontrastní poměr 500 : 1 ve spojení s jasem 300 cd/m2. To je dobrý základ pro kvalitní obraz, jímž se tento Acer může chlubit. Ovládací menu je ale stejně chudé, jako je tomu u levnějších konkurentů, což na druhou stranu uživateli umožní se v něm snadno orientovat. Jednoznačným lákadlem pro uživatele je také povedený design, spojující v sobě prvky kovu a plastu. V obou dolních rozích jsou pak umístěny reproduktory, takže zvukům Windows či poslouchání internetového rádia nic nebrání, i když kvalita zvuku je pochopitelně odpovídající jejich miniaturní velikosti.

Cena vč. DPH: 14 030 Kč

ADI S600s

Opticky i ve skutečnosti velmi lehký monitor se zajímavě tvarovaným podstavcem nese název ADI S600s a patří spíše mezi střední třídu patnáctipalcových displejů. Jeho designu, kromě zmíněné "nohy" se stylovým podstavcem ve tvaru bumerangu, dominuje tenký šedostříbrný rámeček, na kterém nejsou patrné žádné ovládací prvky. Ty jsou skryty na spodní hraně, a i přes tuto nezvyklou dostupnost je menu poměrně dobře strukturované a tedy i snadno ovladatelné. V testu kvality jsme museli ocenit výbornou čistotu obrazu i velmi dobrou čitelnost písma, stejně tak barvy považujeme za velmi věrné. Pouze průměrná hodnota kontrastu a jasu však nedovoluje použití za zhoršených světelných podmínek na pracovišti, tedy za silného vnějšího osvětlení. I přes výbornou kvalitu zobrazení je cena požadovaná za tento displej vyšší, než bychom očekávali. Uživatel tak dostane sice velmi zajímavý a vzhledově bezpochyby vydařený produkt, ale dá za něj téměř 15 tisíc korun včetně daně.

Cena vč. DPH: 14 770 Kč

AOC LM520A

Společnost AOC byla jednou z prvních, která na trh prosadila ovládání monitorů kolečkem, jež dovoluje procházet kruhově designované obrazovkové menu a tím snadno volit všechny potřebné parametry. Model LM520A tento prvek obsahuje také, a tak jeho šedostříbrnému rámu vévodí ve spodní části právě tmavý volič funkcí, vedle nějž se nachází tlačítko pro vypnutí monitoru a rychlá klávesa automatického nastavení. To má bohužel poněkud horší výsledky, a tak bez výjimky je třeba jeho výsledky korigovat ručně. Dobře nastavený obraz dosahuje nadstandardních kvalitativních parametrů, zejména čistoty zobrazení a rovnoměrnosti podsvícení. Problémy jsme zaregistrovali pouze u barevného podání, které je nutno opravit v menu ručně, korekcí jednotlivých složek barev. V tmavé noze jsou umístěny téměř mikroskopické stereoreproduktory, avšak jejich vzdálenost pouhé 4 cm nedává vůbec šanci nějakému stereoefektu. Celkově je to dobrý a cenově skvěle posazený produkt.

Cena vč. DPH: 10 910 Kč

BenQ FP557

Společnost Benq má dnes v nabídce poměrně hodně modelů, ale vzhledem ke specifikacím testu jsme záměrně sáhli k tomu nejlevnějšímu, který nabízí. Model FP557 je základním typem, jehož technické parametry (jas 250 cd/m2 a kontrast 350 : 1) jej řadí ke střednímu proudu plochých panelů. Výsledky testu kvality obrazu tomu také odpovídají, a i když zobrazení není zcela čisté a prosté ruchů, na běžnou práci s přehledem dostačuje. Poměrně dobré je barevné podání, a pochvalu si pak zaslouží především rovnoměrné podsvícení. Ovládání tohoto modelu je realizováno čtveřicí kláves typu "vpravo", "vlevo", Enter, Exit, což bude vyhovovat prakticky každému. Přístupná je také klávesa "i" pro automatické nastavení, i když to je potřeba ručně korigovat pro dosažení nejlepších výsledků. Z fyzického hlediska je panel o něco robustnější než většina konkurence, což je dáno tím, že v sobě obsahuje také zdroj odpadá tedy jeho umístění kdesi pod stolem a k napájení stačí pouze klasická "počítačová" síťová šňůra.Kvalita zobrazení:H H H H H

BenQ FP567

Dalším produktem značky BenQ je model FP567. Už na první pohled je zřejmá podobnost s předchozí variantou FP557, od které se tento typ odlišuje pouze vestavěnými reproduktory. Další parametry a stejně tak i výsledky testů jsou shodné, automatika iniciovaná klávesou "i" také potřebuje lehce korigovat. Jednoznačně chválíme hladké a rovnoměrné podsvícení, i když faktem zůstává, že také zde by bychom ocenili vyšší absolutní hodnotu jasu. Hlavním rozdílem oproti typu FP557 jsou tedy reproduktory vestavěné v rozích. I přes nevelký prostor, který jim byl dán k dispozici, svým zvukem většinu obdobně pozicovaných kolegů převyšují, a přestože nejsou ekvivalentem stolních beden, dají se poslouchat i delší dobu. Zajímavá je regulace hlasitosti prováděná firmwarem v monitoru a nelze opominout ani absenci zdířky na sluchátka pro případ, že nechcete rušit okolí. Postrádali jsme také tlačítko "mute" nebo jinou formu rychlého ztlumení zvuku, protože ruční posun na nulovou hladinu trvá šipkami celých 9 sekund.

Cena vč. DPH: 12 000 Kč

CTX S500

Těžko říct, zda design modelu S500 od CTX je skvělý či špatný, v každém případě je velmi zajímavý. Dominuje mu dvojitý rámeček a dole pak pět tlačítek, která mají tvar vrchlíku pětibokého jehlanu. Zní to velmi nezvykle a stejně zvláštně to také vypadá. Takto ovládané menu je ale naštěstí poměrně přehledné a klávesy fungující jako Enter a Escape mu dodávají nezbytnou lehkost a logiku používání. Při testech kvality zobrazení jsme dospěli k názoru, že výsledky, které CTX S500 podal, jsou plně dostatečné pro kancelářské i domácí užití, a také doba odezvy 40 ms by neměla být překážkou skutečně univerzální činnosti, včetně přehrávání videa a hraní her. Větší problémy ale může způsobit nižší úroveň jasu, která, ačkoliv je udávána na hodnotě 200 cd/m2, působí subjektivně jako slabší. Zejména v situaci, kdy sluneční paprsky budou dopadat přímo do pokoje či kanceláře, bude obraz hůře vidět. A situaci neulehčují ani zcela průměrné úhly pohledu. Celkově tedy solidní monitor, ale pozor na vnější světlo!

Cena vč. DPH: 11 600 Kč

Fujitsu Siemens 38B2-M

Společnost Fujitsu Siemens Computers už poměrně dlouho dobu produkuje LCD monitory, jejichž společnou vlastností je nadprůměrná kvalita a podprůměrná cena. Právě tato kombinace zhruba charakterizuje také model 38B2-M, jenž je multimediální variantou typu 38B2. U tohoto produktu je třeba vyzvednout zejména kvalitu analogového převodníku, která získává z jakéhokoliv videosignálu grafické karty střední třídy prakticky bezchybný obraz. Už automatické nastavení monitoru je velmi funkční a jen drobná korekce hodnoty fáze stačí na získání bezvadného výsledku. Ovládání je příjemné, pseudorotační menu s dvěma směrovými tlačítky je velmi dobrým standardem. Také ke kvalitě podsvícení, snad jen vyjma drobného zaváhání v pravém horním rohu, nemůžeme mít výhrad. Multimediální podstatu naplňují dva reproduktory v noze, ale jak lze očekávat, zážitek z koncertní síně schopny poskytnout nejsou. Také cena je příznivá a jen lehce překračuje 12 tisíc korun.

Cena vč. DPH: 12 070 Kč

iiyama BX3814UT

Tento LCD panel na první pohled vypadá velmi stroze, což by mohlo navozovat dojem rovněž chabých parametrů. Naštěstí opak je pravdou a tak se můžeme seznámit s jedním z nejzajímavějších monitorů v testu. Hlavní devizou této iiyamy je především vysoká kvalita obrazu, a zejména jeho velký jas. Vždyť také 320 cd/m2 je hodnota běžně nevídaná! Tento parametr uživatelé ocení zvláště v letních dnech, kdy displej bude srdnatě odolávat dotírajícím slunečním paprskům, které jinak leckdy téměř znemožňují používání LCD monitorů. Na druhou stranu, v temnější místnosti či při práci s textem na bílém pozadí může být takový jas i velmi nepříjemný. Iiyama proto zavedla do firmwaru dva režimy jasu a kontrastu standardní a textový. Zatímco ve standardním modu pracuje vše naplno, v textovém je právě hodnota jasu i kontrastu nastavena na mnohem příjemnější hodnoty. Další ovládání prostřednictvím obrazovkového menu už tak příjemné není, ale tyto dva režimy jsou přijatelné téměř za jakýchkoliv podmínek.

Cena vč. DPH: 15 490 Kč

LG Flatron 566LM

První z dvojice monitorů LG doručila společnost ProCA a svou cenou 14 000 korun patří mezi vůbec nelevnější LCD značky LG. Při testech kvality nás ale poněkud zklamala nejen nižší čistota obrazu, ale také horší zobrazení textu, než jaké mají konkurenční produkty a zejména ty, jež jsou v této cenové hladině. Překvapením pro nás byl systém ovládání, jenž je postaven na dvou směrových šipkách a funkčních klávesách označených jako "1" a "2". Jeho použitelnost je poměrně dobrá, ale spíš nás udivilo, že identický systém již dlouhé roky používá ve svých produktech firma ViewSonic. Buď jak buď, v menu se dá nastavit více parametrů, než bývá zvykem, například také doostření textového zobrazení. Tlačítko označené "2" slouží zároveň pro rychlé vyvolání automatického nastavení fáze a časování a jeho funkčnost je dostatečná. Také model 566LM je vybaven vestavěnými reproduktory, ovšem jak lze očekávat, příliš multimediálních zážitků si s nimi, kvůli nižší kvalitě, neužijete.

Cena vč. DPH: 13 990 Kč

LG Flatron L1510S

Druhý Flatron, tentokrát přímo od společnosti LG Electronics, je zcela jiného ražení. Už jeho lákavý a velmi profesionální vzhled napovídá, že je směřován především pro movitější a náročnější zákazníky, kteří se tedy budou ochotni smířit s jeho vyšší cenou (16 a půl tisíce korun). Zato jim však nabídne opravdu bezchybný obraz, věrné podání barev a velmi dobrou rovnoměrnost podsvícení. Právě svým nekompromisním obrazem je Flatron L1510S dokladem, že i běžné analogové připojení monitoru VGA kabelem může být v 15" kategorii LCD panelů plně srovnatelné s digitální variantou typu DVI. Jak už ale bývá zvykem, automatické nastavení parametrů fáze a časování vstupního signálu, pochopitelně přístupné speciálním dedikovaným tlačítkem, nepodává zrovna nejlepší výsledky a tak k nastavení do výsledné brilantní podoby musíme přidat i ruční ovládání z obrazovkového menu. Samotné ovládací prvky jsou logicky rozloženy a už po lehkém zacvičení nebude uživateli jejich systém činit žádné potíže.

Cena vč. DPH: 16 510 Kč


20 nejlevnějších 15" LCD II.

LiteOn 150A

S koncovou cenou pod 12 tisíci korunami včetně daně je tento monitor jedním z vůbec nejlevnějších panelů na trhu, takže je mnohými zákazníky oprávněně vyhledáván. Tuto pozici mu však propůjčuje použití méně kvalitního displeje i elektroniky, které se dohromady podílí na podprůměrném obrazu. Jeho čistota ani barevná věrnost se bohužel s většinou konkurence v tomto testu nedají srovnávat, a tak doménou tohoto produktu budou spíše kancelářské aplikace, ve kterých jde především o editaci textu či práci s dalšími obchodními aplikacemi. K tomu je možné nechat hrát i dvojici vestavěných reproduktorů, i když o hi-fi zážitek ze zcela pochopitelných důvodů nepůjde. Zajímavým parametrem je určitě design monitoru, jemuž dominuje modrá a šedostříbrná barva, ale faktem zůstává, že po technické stránce je LiteOn plně odpovídající ceně, kterou za něj dáte. A finanční rozdíl mezi ním a monitory kvalitativně vyššími bohužel není až tak velký, aby se vyplatilo natolik šetřit.

Cena vč. DPH: 12 000 Kč

MAG Innovision CY-565

Další ze stylově vyhlížejících a také robustnějších LCD monitorů nese značku MAG Innovision a typové označení CY-565. Po stranách displeje mu dominují dva síťovité panely, které navozují dojem, že se za nimi skrývají velké reproduktory. Bohužel realita je taková, že o ozvučení se starají klasické, zhruba 1wattové miniaturní reproduktorky v horní časti zmíněných panelů. Mohou být o trochu hlasitější, než jaký je v této oblasti standard, ale kvalita jejich zvuku je stále velmi nízká. Obraz při správném nastavení parametru téměř nešumí, avšak požitku ze zobrazení trochu brání nižší jas i kontrast. Ovládání LCD monitoru je realizováno kruhovým menu, jednotlivé ovládací prvky jsou umístěny na pravé straně přístroje a při pohledu zepředu jsou za hranou panelu prakticky neviditelné. Opět ale jde více o designérský výstřelek, než jednoznačně funkční vlastnost. Také v tomto případě je automatickému nastavení třeba lehce pomoci ruční korekcí, ale ani tak není možné obraz ohodnotit lépe, než jako průměrně dobrý.

Cena vč. DPH: 12 620 Kč

NEC MultiSync LCD1550ME

Kooperace NEC/Mitsubishi přináší na český trh nový produkt, kterým je multimediální LCD monitor MultiSync LCD1550ME. V našem testu kvality zobrazení se ukázalo, že jak výborná elektronika, tak samozřejmě kvalitní panel tohoto displeje dosahují skvělých výsledků a zejména v testech čistoty obrazu a čitelnosti písma si právem zaslouží absolutorium. Svůj podíl na tom má také deklarovaný a podle našich zjištění i skutečný kontrastní poměr impozantních 400 : 1, který je právě pro text ideální. Nepatrné výhrady jsme měli pouze vůči podsvícení, jež v pravém horním i spodním roku obrazovky bylo lehce tmavší, ale celkově vynikající dojem z tohoto monitoru zkazit rozhodně nemohlo. Výborné je také barevné podání, u kterého jsme ocenili jeho naprostou stabilitu i v případě, že uživatel reguluje parametry jasu či kontrastu. Cena tohoto LCD panelu je průměrná, ale dostanete za ni vynikající monitor s vestavěnými reproduktory, jehož užitná hodnota je vysoká.

Cena vč. DPH: 13 410 Kč

NEOVO F-15

Produkty tchajwanské značky NEOVO se v našich testech objevují vůbec poprvé a tak jsme byli velmi zvědaví, jak si v napjaté konkurenci povedou. Model F-15 se vyznačuje velmi dobrou kvalitou obrazu a rovnoměrným podsvícením, které činí práci snadnou i na přímém světle. Ovládací prvky stylově designované na spodní hraně obrazovky zajišťují vstup do uživatelského obrazovkového menu. Zajímavé jsou možnosti nastavení jasu a kontrastu, které lze upravit až do hodnot, kdy je obraz prakticky nepoužitelný, nebo je zcela přesvícen. Ovládání je lehce komplikováno tím, že popisky tlačítek jsou pouze zapuštěné symbolické tvary, což při horším osvětlení a v kontrastu s velkým jasem obrazovky prakticky znemožňuje jejich identifikaci. Barevné podání je normálně přijatelné, v případě extrémního nastavení kontrastu je pochopitelně výrazně poškozeno. A to nejlepší nakonec: Tento lehce nadprůměrný monitor stojí skvělých 11 700 korun, takže pokud hledáte na trhu opravdu to nejlevnější, ale kvalitní, směle do něj!

Cena vč. DPH: 11 710 Kč

Proview BM-568

Z nabídky monitorů Proview jsem vybrali model BM-568, který je určen do domácího i kancelářského prostředí. Hodnocení jeho kvality obrazu bohužel nevyneslo vysoké bodové zisky, neboť i na kvalitnějších grafických kartách jej nelze vyladit do naprosté čistoty, a v rastru se na obrazovce objevují dokonce zvláštní svislé pruhy. Věrnost barevného podání je komplikována úhlem pohledu, protože při naklonění roviny displeje se mění také barvy bílých ploch. Zato čitelnost textu je na velmi dobré úrovni a tak se tento monitor hodí především na práci s dokumenty, případně se na něm dají sledovat filmy a to jak v DivX formátu, tak pochopitelně i DVD disky. Udávaná doba odezvy 30 ms je toho dostatečným důkazem. V zajímavě designované noze monitoru jsou i dva stereoreproduktory s příjemně umístěným regulátorem hlasitosti. Jak už ale bývá zvykem, jejich zvuk není rozhodně hi-fi, a tak uživatel ocení možnost připojit do výstupní audiozdířky (bohužel opět na zadní straně nohy) sluchátka.

Cena vč. DPH: 12 620 Kč

Samsung SyncMaster 151S

Vysloveně kancelářským monitorem s lákavým designem je SyncMaster 151S od Samsungu. Kancelářským především pro jeho cenu a také zajímavou možnost otáčení obrazu do režimu portrét, kdy je možné vidět celou stranu textu na obrazovce. To se hodí nejen při zpracování dokumentů, ale také například při prohlížení stránek na internetu. Stejně výhodné je také výškové nastavení panelu v rozsahu zhruba 5 cm. Ovládací prvky jsou na boční straně obrazovky, i když v tomto případě jsme se nemohli ubránit dojmu, že byl upřednostněn lákavý design před funkčností. Ovládání totiž není nejsnazší, a nepomůže mu ani přehledné obrazovkové menu. Zato obrazem, jeho kvalitou, podáním barev i čistotou patří SyncMaster 151S mezi vyšší třídu, a podobně bezproblémové je také podsvícení. Výhrady jsme neměli ani při testu přehrávání videa, kde se ukázaly výhody kvalitního obrazu a doby odezvy 25 ms. Celkově je to cenově velmi přijatelný monitor s velmi dobrým zobrazením a designem, ale slabším ovládáním.

Cena vč. DPH: 13 380 Kč

Sony SDM-S51

LCD panely Sony jsou nezaměnitelné svým stylovým designem. To samé platí také o tomto téměř entry-level modelu se svítivostí 250 cd/m2 a kontrastem 300 : 1. Za cenu 15 250 korun můžete získat kousek, který poskytuje skvělou kvalitu zobrazení, jasné a čisté písmo, stejně jako velmi plynulé a měkké barevné přechody. Při zmíněných technických parametrech by měl být teoreticky levnější, ale vše si Sony vynahrazuje v sofistikované elektronice. Ta je schopna automaticky nastavovat fázi i časování obrazu při jednotlivých změnách rozlišení a ukládat si je do vnitřní paměti tak kvalitně, že obvyklé nastavení drobné korekce ručně v tomto případě pozbývá důvodu. Pokud by bylo třeba jít do menu, ovládací prvky na pravé straně vedle obrazovky jsou snadno dostupné. V nastavení je možné ovlivňovat nejen barevné podání či jas, ale také intenzitu svitu podsvětlovací výbojky. Opravdu stylová noha však nepříjemně snižuje stabilitu, a tak je až příliš snadné při letmém dotyku celý panel na pár vteřin rozkývat.

Cena vč. DPH: 15 250 Kč

Targa Visionary LCD 15-1

Model LCD 15-1 je produktem určeným především do kanceláří, kde uživatelé ocení jeho vysoký kontrast, jenž je zárukou snadného zpracování textových a dalších dokumentů. V testech čistoty obrazu tohoto přístroje jsme byli poměrně spokojeni, i když výsledky automatického nastavení bylo třeba korigovat ručně z obrazovkového menu. Horší dojem jsme ale získali na základě testu barevného podání, které je výrazně ovlivněno podle našeho názoru úhly pohledu, jež jsou nižší, než kolik udává specifikace. Zejména ve vertikálním směru byla patrná barevná změna v horní části displeje, oproti stejné oblasti blíže spodnímu okraji. Ovládání obrazovkového menu (opět rotační systém s šipkovými klávesami) je velmi pohodlné a vyvolává v nás asociace s monitory značky AOC. A skutečně, některé detaily v designu tohoto panelu nás přesvědčily, že například s testovaným produktem LM520A má po vzhledové stránce velmi mnoho společného. Potěšitelná je samozřejmě cena lehce nad 12 tisíci korunami.

Cena vč. DPH: 12 350 Kč

Umax Prisma 15AX

Po nepříliš výrazných a zejména kvalitativně nestálých předchozích modelech přichází Umax s displejem Prisma 15AX, jehož parametry ukazují, že se nemá za co stydět. Jas 250 cd/m2, ale především pak kontrastní poměr solidních 350 : 1 jsou hodnoty, které v kancelářském prostředí zaručují kvalitní práci za všech okolností. Také kvalita a zejména čistota obrazu je bezproblémová, i když jako vždy je třeba výsledky automatiky lehce upravit. Při tom však musíme vstoupit do menu, které je zřejmě největším kamenem úrazu nové Prismy. Ač je na první pohled graficky provedeno výborně, hned záhy uživatel zjistí, že orientace v něm a ovládání jsou velmi obtížné. Je třeba procházet postupně všechny položky jedním směrem, leckdy tlačítka neodpovídají nápovědám na obrazovce a také řada položek je umístěna málo intuitivně. Faktem ale zůstává, že volby v menu není třeba korigovat každý den a jejich nastavení vydrží dlouho. Je to tedy velmi příjemný kousek za dobrou cenu.

Cena vč. DPH: 13 410 Kč

V7 Videoseven L15RM

Značka V7 Videoseven je vlastněna německým koncernem Ingram Micro a symbolizovala kvalitu grafických produktů již na počátku 90. let. Dnes je v jejím produktovém portfoliu obsažena také řada plochých LCD monitorů, z nichž jsme otestovali nový model L15RM. Tento displej je svými parametry jasu i kontrastu, a v podstatě i požadovanou cenou zlatým středem mezi testovaným produkty nižší třídy, ale bohužel v našich testech očekávané kvality obrazu nedosáhl. Nebyli jsme úplně spokojeni s menší čistotou zobrazení i čitelností písma, a nepotěšil nás též nerovnoměrným barevným přechodem. Dobře provedené je naopak menu, které lze čtyřmi tlačítky solidně a rychle ovládat. Navíc mají tři z nich ještě dodatečnou "rychlou funkci", a tak například jas lze nastavit velmi komfortně. I v tomto přístroji jsou vestavěny dva reproduktorky s ovládáním hlasitosti prostřednictvím firmwaru monitoru. Užitečné je, že menu obsahuje funkci pro okamžité ztlumení, kterou lze vyvolat také dvěma postupnými stisky kláves.

Cena vč. DPH: 12 880 Kč

§§§§§


17palcové CRT monitory

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0819

ADI P750

Monitor značky ADI na sebe bere podobu celkem běžně vyhlížejícího zařízení, které se bez problémů hodí do každé domácnosti či kanceláře. Tento dojem podtrhuje nejen klasická bílá barva, ale i vcelku povedené tvary. Ploché čelní sklo obrazovky měří v úhlopříčce 406 mm, přičemž aktivní obraz generovaný monitorem lze vyladit do rozměrů s aktivní úhlopříčkou 403 mm. Rozteč zobrazovacích bodů činí 0,25 mm. V testech jsme zaznamenali mírné odchylky při měření geometrie a pozorovali jsme i drobné moaré nic z toho však není možné brát jako závažný problém. Potěšila nás konvergence a stejně jako u většiny ostatních monitorů i barevné podání. ADI je vybaven elektronikou disponující obnovovacími frekvencemi lepší střední třídy, což v důsledku znamená, že lze na zařízení provozovat i režim 1 600 x 1 200 pixelů při 75 Hz. Jen málokterý uživatel by byl schopen na 17palcovém monitoru sledovat drobné ikonky či texty na pracovní ploše. Jako nejvhodnější rozlišení pro ADI tedy doporučujeme standardní XGA, neboli 1 024 x 768 pixelů při frekvenci 85 Hz. K nabídce služeb obrazovkového menu lze poznamenat, že je tvořeno jednou obrazovkou, která obsahuje veškeré funkce v podobě grafických ikonek. Sympatické je, že v horní části OSD naleznete vždy i název funkce a aktuální informace o obnovovací frekvenci.

Cena vč. DPH: 6 200 Kč

Benq G781

Benq G781 je ukázkou sympaticky se tvářícího monitoru, který ukazuje, že i zařízení s klasickou bodovou maskou, může vykázat slušné výsledky. Benq G781 disponuje plochým čelním sklem, kryjícím obrazovku s roztečí zobrazovacích bodů 0,25 mm a viditelnou úhlopříčkou 17,36". Kvalita obrazu v testech se ukázala na úrovni, která ke všem domácím i kancelářským účelům bez problémů dostačí. Jisté nesrovnalosti jsme zaznamenali u geometrie, což je zřejmě daň za obrazovku založenou na klasické technologii. Druhou malou vadou na kráse se může zdát test stability obrazu, ve kterém nebyl schopen monitor udržet absolutní geometrii obrazu (při střídání velkých tmavých a světlých ploch). Vyjma těchto chybek, si vedl monitor v testech dobře. Solidně ukázal jak barevné podání, tak i nadprůměrné hodnoty konvergence. Elektronika zařízení umožňuje zobrazit až 1 600 x 1 200 bodů při obnovovací frekvenci 69 Hz. Pro praktické používání je však vhodný režim 1 024 x 768 pixelů při 85 Hz nebo 100 Hz, máte-li chuť si více pohrát s nastavením monitoru a grafické karty. Opravdoví gurmáni mohou vyzkoušet i nestandardní režim 1 152 x 864 bodů, který při 95 Hz není také vůbec špatný. Ovládání je realizováno díky čtveřici horizontálně umístěných tlačítek. Samotné menu je jednoduše ovladatelné a nabízí všechny základní funkce.

Cena vč. DPH: 6 490 Kč

iiyama Vision Master Pro 413

Již svým originálním zakulaceným vzhledem dává monitor iiyama najevo, že nemá ani v nejmenším chuť zapadnout do průměrné šedi trhu. Deklaruje to nejen vkusným designem, ale i pokročilými technologiemi. Především stojí za to obrátit pozornost na plně plochou obrazovku typu DiamondTron M2 o aktivní úhlopříčce 403 milimetrů (15,86"). Rozteč zobrazovacích bodů činí 0,25 mm a v horizontálním směru 0,21 mm. V testu kvality obrazu se projevil monitor nadmíru přívětivě. Chvála se týká především geometrie obrazu a konvergence barev. Nadprůměrně lze hodnotit i elektronické systémy zabezpečující stabilitu obrazu při velkých změnách odlišně jasných ploch na stínítku monitoru. Výbava obrazovkového menu je tvořena běžnými funkcemi a zajímavostí nazvanou OPQ. Co se pod touto zkratkou skrývá? Jednoduše řečeno jde o možnost snadno přepnout vysvícení (jas a sytost) barev do speciálního režimu, který je vhodný zejména v případě, že na obrazovce monitoru sledujete filmy (DVD, AVI nebo DivX). Režim OPQ je řízen přímo firmwarem monitoru, tudíž je možné jej využívat v jakémkoliv operačním systému a při jakékoli příležitosti. Poslední specialitou monitoru jsou dva vstupy VGA, mezi nimiž je možné jediným stiskem tlačítka přepínat. To ocení např. majitelé notebooků, kteří chtějí mít možnost snadno připojit přenosný počítač k monitoru bez nepraktického odpojování stolního PC.

Cena vč. DPH: 9 990 Kč

LG F700p

O sedmnáctipalcovém CRT monitoru LG F700p jsme byli ihned od počátku přesvědčeni, že rozhodně nebude patřit k podprůměrným výrobkům. Naopak, po zkušenostech z předchozích testů jsme předpokládali, že se zařadí mezi nejlepší testované kousky. Zda se mu to podařilo či ne, se můžete přesvědčit sami nejen z našeho soudu, ale i z tabulky parametrů. Nejprve se podívejme na umělecké zpracování vzhledu. Vcelku ladné tvary se s jistotou většině uživatelů zalíbí. Dobrému dojmu napomůže také stříbřitě šedá barva, kterou pro tělo monitoru konstruktéři zvolili. Nicméně nejelegantněji působí opravdu hezky navržené prvky, sloužící pro řízení obrazovkového menu OSD (On Screen Display). V testu obrazu si tento monitor s obrazovkou typu Flatron vedl obstojně, geometrie obrazu se ukázala lehce nadprůměrná. Chválu si zaslouží také zobrazené barvy, odstíny šedi a elektronika řídící stabilitu obrazu. Drobných nedostatků jsme si všimli snad jen při testu moaré a při měření konvergence barev. Nicméně, tyto hodnoty jsme díky službám OSD dokázali celkem snadno vyladit k naší spokojenosti. Pokud se zmiňujeme o OSD, je namístě uvést, že celé obrazovkové menu je navrženo velmi pěkně a pro uživatele i příjemně. Navíc nabízí pokročilé funkce nejen pro seřízení již zmíněné konvergence či moaré, ale např. funkci Purity (čistota zobrazení). V neposlední řadě nabízí LG F700p i 4portový USB hub, což se také počítá.

Cena vč. DPH: 8 720 Kč

Mitsubishi Diamond Plus 74 SB

Zařízení značky Mistubishi s označením Diamond Plus 74SB je dalším sedmnáctipalcovým CRT monitorem s naprosto plochou obrazovkou typu DiamondTron. Konkrétně se jedná o inovovaný model DiamondTron M2, někdy též označovaný DiamondTron NF M2, kde NF znamená Natural Flat. Produkt je vyroben v celkem přitažlivém kabátku se zakulacenými hranami. Za pozornost také stojí obrazovka orámovaná jiným odstínem šedé barvy. Její aktivní úhlopříčka je 405 mm a uživateli nabízí obraz s roztečí zobrazovacích bodů 0,25 mm. S pomocí elektroniky je možné využívat grafická rozlišení do úrovně 1 280 x 1 024 při 60 Hz nebo maximálně 66 Hz, což opravdu není mnoho. Maximem využitelným v praxi se tudíž stává grafický režim 1 024 x 768 bodů s již přívětivou frekvencí 85 Hz. V testu obrazu jsme zaznamenali úspěchy především v oblastech geometrie, moaré a dokonce i konvergence se projevila na velmi slušné úrovni. Stejně tak se díky vlastnostem elektroniky ukázala v dobrém světle stabilita obrazu. Obrazovkové menu je řízeno šesticí tlačítek, jež jsou vcelku s rozvahou navržena tak, aby i začátečník pochopil jejich poslání. Poslední tlačítko zapíná a vypíná funkci SuperBright, jejímž účelem je snadné zvýšení jasu a kontrastu. Takové řešení potěší zejména příznivce filmů na počítačích, jelikož především jim bude funkce SuperBright užitečná při sledování DVD či DivX titulů.

Cena vč. DPH: 7 180 Kč

NEC MultiSync FE770

I když sedmnáctipalcový CRT monitor s označením MultiSync FE770 pochází z dílny společnosti NEC, napadne vás při pohledu na něj, že je vám vzhledově povědomý. Je to dáno tím, že výrobek Mitsubishi Diamond Plus 74 SB, který také v našich testech naleznete, vypadá jako by mu z oka vypadl. Ostatně není se co divit, neboť značky NEC a Mistubishi mají mnoho společného. Nicméně vraťme se k našemu sympaticky vyhlížejícímu modelu NEC. Je vyroben v bílé barvě s šedým orámováním obrazovky. Ta disponuje plně plochým čelním sklem, za kterým se ukrývá vlastní obrazovka typu Clear Flat. Rozteč zobrazovacích bodů je 0,25 mm, což je v kategorii "sedmnáctek" příjemný standard. V testu se monitor choval ukázněně a na stínítku ukazoval dobré výsledky. Kladně jsme hodnotili barvy i geometrii obrazu. Jisté neduhy se ukázaly v testu moaré. Mimo to by možná mohl být NEC vybaven trochu silnější elektronikou, aby zvládl i vyšší obnovovací frekvenci při rozlišení 1 280 x 1 024, protože 66 Hz není zrovna příliš dostačující hodnota. Pravdou však je, že mnohem podstatnější je rozlišení 1 024 x 768 bodů, které je na sedmnáctipalcových zařízeních provozováno nejčastěji. V tomto režimu zvládne FE770 už solidních 85 Hz, a to je důležité. Za pochvalu stojí v neposlední řadě i obrazovkové menu řízené šesticí tlačítek. Neumí toho sice tolik, co podobné zařízení od Mitsubishi, ale nabízí vše potřebné a při stejně příjemném způsobu ovládání menu.

Cena vč. DPH: 7 000 Kč

Targa Visionary 1797-1 ErgoFlat

Produkty značky Targa, alespoň ty z kategorie CRT zařízení, se povětšinou více než na stůl grafika hodily pro méně náročné kancelářské účely nebo do skromnějších domácností. O tom, že toto mínění nemusí platit pro všechna "céertéčka" s nápisem Targa na svém těle, jsme se přesvědčili na vlastní oči, a to ve chvíli, kdy jsme se blíže seznámili se sedmnáctipalcovým monitorem Targa Visionary 1797-1 ErgoFlat. Jak už jsme si u monitorové řady Targa Visionary celkem zvykli, vzhled přístroje příliš nápaditosti nenabídne. Poměrně klasický design podpoří i bílá barva zvolená pro plasty kryjící útroby zařízení. Obrazovka typu ErgoFlat nabízí plně ploché čelní sklo a jen mírně zakulacenou plochu stínítka za ním a celkově je pohled na stínítko docela příjemný. Geometrie i podání barev sice jen stěží doženou kvalitu systému DiamondTron M2, který naleznete u produktu iiyama Vision Master Pro 413, ale i tak nás hodnoty příjemně překvapily. V kategorii stability obrazu jsme dokonce zaznamenali lepší výsledek než u konkurenčního LG F700p, což nás vcelku vyvedlo z míry. Obrazovkové menu nás svým zpracováním lehce vrátilo do reality, moc půvabu nepobralo. Nicméně, i přesto nabízí (kupodivu) nemalou škálu voleb (např. i seřízení geometrie v rozích atd.). Zkrátka, celkově musíme značku Targa za tento výrobek pochválit. Monitor 1797-1 ErgoFlat se totiž velice povedl.

Cena vč. DPH: 6 360 Kč

VideosevenV7 S98s

Poslední monitor dnešního přehledu nese značku Videoseven, nebo zkráceně jen V7 a modelové označení S98s. Výrobce řadí svůj produkt do třídy, kterou nazval "Bussines Line", z čehož lze usuzovat, že sice nebude svými parametry patřit k technologické špičce, nicméně ani by neměl zapadnout mezi úplně outsidery trhu. Na první pohled je na monitoru vidět, že designové zpracování příliš originální není, spíše je koncipováno konzervativněji. Což znamená, že tvary jsou takřka učebnicové a barva bílá. Obrazovka monitoru je lehce vypouklá, tudíž pokud o koupi tohoto zařízení budete uvažovat, musíte počítat s tím, že geometrie obrazu bude touto skutečností trochu negativně ovlivněna. Na druhou stranu však i přes tento jistý nedostatek nabízí obrazovka solidní zobrazení barev, nadprůměrnou barevnou konvergenci a v neposlední řadě i dostačující stabilitu obrazu. Za těmito klady stojí především skutečnost, že obrazovka je typu Samsung FST. Ovládání monitoru je realizováno pomocí pěti tlačítek, klasicky umístěných pod plochou stínítka obrazovky. Menu nabízí v jediné obrazovce všechny funkce, které jsou k dispozici, ale na škodu je, že ikonky představující funkce nemají žádné popisky, tudíž se je musí uživatel naučit zpaměti nebo jejich význam odvodit z jejich vzhledu. To ovšem nemusí být pro obsluhu vždy nejjednodušší a nejpohodlnější.

Cena vč. DPH: 6 480 Kč

§§§§§


Seznamte se… Tablet PC – test prvních modelů na trhu

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0820

Když jsem Tablet PC viděl poprvé, nemohl jsem se ubránit dojmu, že taková věc se ujmout mezi uživateli prostě nemůže. Dnes, zhruba 10 měsíců poté, jsem ale přesvědčen, že tento koncept úspěch mít bude, a to zvláště za předpokladu, že bude stále Microsoftem tak nadšeně podporován, jako doposud.

Co je vlastně Tablet PC

Tablet PC se ve své podstatě snaží zaplnit mezeru mezi notebooky a PDA, a to ne svými rozměry a hmotností, ale spíš svou koncepcí. Místo myši totiž uživatel používá aktivní obrazovku a speciální pero, které je schopné na ni psát.

Protože Tablet PC je veřejný standard, k němuž se může přihlásit jakýkoliv výrobce zařízení, bylo potřeba, aby Microsoft hned na počátku definoval určité vlastnosti a parametry, které Tablet PC musí splňovat. Jedním z nejdůležitějších je právě aktivní plocha na displeji, ovládací pero a schopnost pracovat obdobně jako poznámkový blok držený v ruce. Tedy snadno, rychle a také dlouho.

Dalším požadovaným parametrem je též bleskurychlé probuzení. Tablet PC musí být schopen pracovat do pěti vteřin od okamžiku, kdy jej uživatel začne probouzet z úsporného režimu. Právě to je jedna z vlastností, kterou se tato zařízení velmi blíží schopnostem PDA. Běžné PDA totiž prakticky nestartuje a nevypíná se, ale je neustále ve střehu, připraveno během zlomku sekundy začít pracovat. Oproti tomu notebooku trvá až několik desítek sekund, než se přepne z režimu spánku do "modu bdělosti".

Aby se Tablet PC podobal svou funkcí poznámkovému bloku, musí být schopen pracovat dlouho v terénu a v případě, že jej uživatel nechá usnout, je požadováno, aby plně nabitý vydržel spát nejméně 3 dny. Ačkoliv se to může zdát málo, je třeba si uvědomit, že i v režimu spánku je řada součástí počítače v provozu a pochopitelně také spotřebovává energii z akumulátorů. Bylo by tedy velmi nepříjemné, kdyby se Tablet PC během spánku nadměrně vyčerpával.

Možnosti Tablet PC

Z vnějšího pohledu existují dvě základní větve Tablet PC. První z nich jsou konvertibilní notebooky a druhou pak čistě deskové přístroje. Zatímco konvertibilní Tablet PC jsou ve své podstatě notebooky, které lze upravit většinou otočením displeje do tvaru Tablet PC, deskové přístroje mají se vzhledem současných počítačů už málo společného. Například klávesnici je k nim možné připojit pouze externí.

Tyto dvě větve dnes bojují o popularitu mezi uživateli, ale do budoucna lze předpokládat, že budou vedle sebe žít zcela nezávisle a vzájemně si přebírat dobré nápady. Oba dva koncepty mají totiž trochu jiné zákazníky.

Skvělá možnost psát speciálním perem přímo na obrazovku je ve Windows XP Tablet PC Edition využívána v mnoha speciálních aplikacích. Jako první je třeba zmínit modul pro vstup textu, který nahrazuje velmi chybějící klávesnici. Text je možné vkládat buď prostřednictvím rozeznávání psaného písma, systémem rozeznávání mluvené řeči anebo vyťukávat na virtuální klávesnici zobrazené na displeji Tablet PC.

Bohužel současná verze Windows XP Tablet PC Edition nepodporuje vstup v českém jazyce a tedy i tyto silné nástroje, které dovolují komfortně a rychle zaznamenávat uživatelský vstup, nejsou schopny zpracovat češtinu. Je to nepříjemné a pochopitelně tento problém cítí také místní zastoupení jednotlivých výrobců. Proto je velmi pravděpodobné, že jednotlivé firmy nezávisle na Microsoftu iniciují tvorbu vlastní varianty počeštění, která půjde do systému díky otevřenému interfacu této komponenty Windows XP Tablet PC Edition snadno implementovat. Samozřejmě však lze běžný český text na Tablet PC jak číst, tak jej do něj vkládat, ale jen s použitím připojené klávesnice.

Zcela novou aplikací, která plně využívá možnosti dotykové obrazovky, je Windows Journal. Tento vysoce sofistikovaný klon klasického čtverečkovaného poznámkového bloku dovoluje pracovat stejným způsobem, jako je to běžné s papírovými poznámkami. Přitom ale poskytuje rozsáhlý komfort vyplývající z rozpoznávání některých znaků v dokumentu, což dovoluje například jednotlivé ručně psané poznámky abecedně třídit. Windows Journal je standardní součástí systému a měl by být tedy nainstalován na každém počítači třídy Tablet PC.

Mimo textových poznámek je do Journalu možné kreslit také náčrtky a pochopitelně dále text upravovat. K dispozici je guma pro opravy, pět typů tužek, propisek a fix, a nechybí ani nezbytný zvýrazňovač.

Dalším prográmkem jsou Sticky Notes, obdoba papírových Post-Itů, které mnozí z nás lepí na počítač, monitor a všude kolem sebe. V ručně psané podobně dovolují tyto poznámky opět do vzkazu zahrnut další dodatečné údaje, náčrtky a řadu dalších úprav, obdobně jako je tomu u jejich papírové předlohy.

Hrátky s tužkou

Doslova nekonečné možnosti pro Tablet PC se však otevírají v oblasti kreslení, vytváření náčrtů, schémat a grafiky. Zcela přirozené pohyby dotykovým perem přímo po obrazovce jsou zárukou věrných a vysoce kreativních děl, a přitom může uživatel stále těžit z výhod, poskytovaných počítačem. Snadno se tedy mění barvy, síla či typ pera, velmi jednoduše se nepovedené části obrazu mažou.

Právě z těchto důvodů je Tablet PC nečekaně kladně přijímán především dětmi, které v něm spatřují jen velmi chytrý blok na kreslení. A zřejmě nebudeme daleko od pravdy, když prohlásíme, že za rozšířením Tablet PC do domácností nebudou stát plamenná hesla o vyšší produktivitě, konektivitě kdykoliv a kdekoliv, ale toužebná očka dětí movitějších rodičů.

Naproti tomu do menších firem budou Tablet PC přicházet zřejmě pomaleji a prvními zákazníky budou, ostatně stejně jako u jiných IT novinek, manažeři technicky zaměřených společností. I z pohledu firemního zákazníka bude na Tablet PC zajímavá především možnost bezbolestně přenášet své nápady a poznámky okamžitě do počítače, a určitě nelze zanedbat také punc výjimečnosti, který si s sebou první Tablet PC ponesou.

Tablet PC produkty

V současné době existuje na světě pouze šest produktů, jež se mohou označovat jako Tablet PC. Je to TravelMate C102Tci od Aceru, který například Microsoft celý rok hojně používal jako ukázkový produkt, Compaq Tablet PC TC1000 od Hewlett-Packard, zajímavý svou koncepcí přesně na rozhraní konvertibilního a deskového tabletu, Stylistic ST4100 od Fujitsu Siemens Computers, který si své zákazníky získá nezaměnitelným designem, a u nás prakticky neznámý Motion Computing Motion M1200. Zmíněnou šestici pak doplňuje ještě Toshiba se svým konvertibilním modelem notebooku Portégé 3500 a dále pak u nás zatím nedistribuovaný ViewSonic Tablet PC V1100. My jsme měli možnost osobně se seznámit s polovinou těchto zařízení a otestovat jejich schopnosti takříkajíc "v terénu".

Acer TravelMate C102Tci

je klasickým typem konvertibilního Tablet PC, který vzešel z koncepce běžného notebooku. Z klasického vzhledu je možné jej po odaretování dvou bočních zarážek a otočení displeje snadno přeměnit v plnohodnotné Tablet PC, jehož cestovní hmotnost je jen 1,4 kg. Uvnitř jej pohání 800MHz procesor Ultra Low Voltage Pentium III-M spolu s 256 MB operační paměti, pevný disk je standardně 30GB. Všechny mechaniky jsou pochopitelně externí, a to jak 3,5" floppy jednotka a DVD/CD-RW mechanika, a shodně využívají připojení rozhraním USB. K připojení je TravelMate C102Tci vybaven modemem a síťovým rozhraním, ale největší pozornost určitě zaslouží komponenta bezdrátové sítě WiFi, zaručující skutečnou mobilitu a možnost přístupu k internetu či firemním datům bez zbytečných drátů. Cena tohoto Tablet PC se pohybuje kolem 85 tisíc Kč vč. DPH.

Compaq Tablet PC TC1000

je sice uváděn jako konvertibilní přístroj, ale odlišně řešená, plně odnímatelná klávesnice, je schopná jej převést do čistě deskového Tablet PC, jež také zatíží uživatele pouhými 1,4 kg hmotnosti. Místo procesoru od Intelu vsadili vývojáři na nepříliš obvyklý čip Transmeta Crusoe TM5800, a samozřejmě i nezbytných 256 MB paměti. Také tento stroj se může pochlubit pevným diskem o kapacitě 30 GB, ale další mechaniky jsou již součástí volitelně dostupné docking station. V základní výbavě tedy uživatel obdrží hlavně klávesnici, která slouží současně jako podstavec displeje v režimu notebooku a obsahuje také trackpoint se dvěma tlačítky. I Compaq má integrováno modemové, síťové i WiFi rozhraní, takže opravdová práce v terénu se v případě tohoto stroje stává skutečností. Tablet PC značky Compaq je k sehnání od 80 a půl tisíce korun.

Fujitsu Siemens Stylistic ST4110

Bez jakýchkoliv pochyb se může hlásit mezi čistě desková Tablet PC, neboť ve standardní výbavě nenajdeme ani klávesnici. Také u tohoto přístroje se o pohon stará 800MHz procesor Pentium III-M s velmi nízkou spotřebou energie a vedle něj je Stylistic ST4110 vybaven také 256 MB operační paměti. Pevný disk je ale tentokrát větší a lze na něj uložit 40 GB dat. Další vybavení je obdobné jako u ostatních Tablet PC, tedy kompletní modemové, síťové a bezdrátové rozhraní, včetně podpory IEEE 1394 FireWire. Zajímavá je také možnost připojit prostřednictvím směrovaného infračerveného portu firemní bezdrátovou myš či klávesnici. Běžná klávesnice je totiž typu USB a její konektor je možné zasunout buď přímo do Tablet PC, nebo do volitelné dokovací stanice s kombinovanou optickou mechanikou. Stylistic ST4110 stojí v popisované konfiguraci 108 tisíc Kč.

Všechny testované přístroje spojuje řada parametrů. Na první pohled tím nejvýraznějším je výkon, který je dán použitými procesory s frekvencí pod 1 GHz. V praktickém provozu jsou tedy dnešní Tablet PC výrazně pomalejší než stolní počítače, a reagují dokonce pomaleji než většina notebooků. Tyto procesory s nižším výkonem mají zároveň také nižší spotřebu energie, což dovoluje Tablet PC provozovat reálně přes 3 hodiny, a pokud třeba pouze procházíte internetové stránky, bude akumulátor schopen napájet přístroj i více než 4 hodiny. A to je v notebookovém světě hodnota zcela výjimečná.

Z pohledu uživatelského vstupu jsou všechna testovaná Tablet PC ovládána perem a jejich obrazovka s úhlopříčkou 10,4" má aktivní matici 1 024 x 768 bodů. S pomocí jediného tlačítka je lze snadno převést mezi režimem "na výšku" a "na šířku", takže mohou být buď drženy v ruce, nebo odpočívat ve stojanu. Specifikace Tablet PC také vyžadují, aby vyjmutí ze stojanu či docku neaktivovalo nucení k restartu, takže uživatel i při rozmanité manipulaci s obrazem i periferemi není obtěžován požadavky operačního systému na případné restarty.

Závěrem

Tablet PC jsou dnes na samém začátku své kariéry. Dá se očekávat, že během několika měsíců se stanou nedílnou součástí nabídky producentů notebooků a zařadí se tak bok po boku svým starším bratříčkům. O jejich dalším úspěchu však paradoxně nerozhodnou hardwarové, ale softwarové firmy. Bude totiž záležet na tom, jak rychle a jak důsledně do nových verzí aplikací budou vývojáři schopni integrovat funkce využívající možností elektronického inkoustu tak, jak je nabízí právě platforma Tablet PC. Vývoj v roce 2003 bude tedy hezkou ukázkou flexibility softwarových firem.

§§§§§


Skenery pro náročné – skenery vyšší třídy

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0821

Kratší tematický celek jsme se v tomto vydání PC WORLDu rozhodli věnovat skenerům, které zákazníkům přinášejí s vyšší pořizovací cenou i určitou přidanou hodnotu v podobě modulů pro snímání transparentních materiálů a pro automatické skenování vícestránkových dokumentů nebo fotografií. Ve druhém pololetí roku 2002 se na trhu objevily produkty, které díky povedené konstrukci a vyššímu výkonu najdou uplatnění nejen v kancelářích, ale také v domácnostech náročnějších uživatelů.

Za více peněz více muziky

Před popisem čtveřice testovaných zařízení je třeba vnést trochu světla do kategorií skenerů, které se na našem trhu objevují. Levné skenery do 6 000 Kč včetně DPH, jež vám pravidelně představujeme v našich testech, nejsou výrazně horší než dražší modely. Poskytují uživatelům rozlišení i barevnou hloubku, která by měla bezezbytku vyhovět všem předpokládaným činnostem, tedy snímání odrazových předloh, převodu textu pomocí OCR programu, odesílání sejmutých materiálů elektronickou poštou, či kopírování dokumentů na připojené tiskárně. Jejich pracovní rozlišení dosahuje většinou hodnoty 1 200 x 2 400 ppi, skenery mohou rychle pracovat v režimech nízkého rozlišení, ale vyšší nastavení je většinou zaměstná na delší dobu. Dražší skenery nabízejí rozlišení 2 400 x x 2 400 ppi nebo vyšší, a mohou proto poskytnout lepší zpracování detailů při pořizování výřezu z předlohy. Vyšší rozlišení je velmi důležité také pro práci s transparentními, tedy průsvitnými předlohami (diapozitivy a negativy). Zařízení s vyšší pořizovací cenou jsou totiž zpravidla dodána i s vestavěnou nebo připojitelnou prosvětlovací jednotkou, která snímání negativních a diapozitivních materiálů umožní. Kromě zmíněného prosvětlovacího adaptéru mohou být dražší skenery vybaveny i automatickým podavačem dokumentů či fotografií. Produktivita práce s takovými doplňky je podstatně vyšší, protože zařízení mohou rychleji snímat dokumenty procházející nad sklem skeneru. Odpadá tedy jednotvárné a pomalé zvedání víka, odebírání sejmutých předloh a zakládání nových.

Testování novinek začíná

Do našeho testu jsme zařadili výrobky společností Epson, Hewlett-Packard a Umax. Označení "novinka" se v některých případech může zdát zavádějící, protože technické specifikace jednotlivých zařízení byly postupně zveřejněny v letních a podzimních měsících loňského roku. Na prodej produktů však museli zákazníci čekat až do prosince 2002. Ve stejném období byly skenery nabídnuty i k otestování. Testy probíhaly po připojení k počítači Pentium III 500 MHz s 256 MB paměti a operačním systémem Windows 98 SE, a posléze při komunikaci skenerů s počítačem Pentium 4 3,06 GHz s 512 MB paměti a Windows XP. Na druhém PC jsme zkoušeli vliv jiného operačního systému a rychlejšího komunikačního rozhraní USB 2.0 na rychlost snímání dokumentů. V tabulce naměřených výkonů jsou časy skenování při vytváření náhledu u odrazového i transparentního materiálu a při snímání předloh v různých režimech ppi a různém barevném podání. Uvedené výsledky se vztahují k PC s procesorem Pentium III 500 MHz. Měření na rychlejším stroji s jiným operačním systémem nás přesvědčila, že rychlejší komunikační rozhraní dokáže urychlit skenování pouze ve vysokém rozlišení, při němž dochází k vyššímu přenosu dat mezi skenerem a počítačem. Urychlení však nebylo nijak významné a při nastaveném barevném režimu snímání fotografie 13 x 18 cm v rozlišení 1 200 x 1 200 (přenos dat o objemu 144 MB) se u jednotlivých modelů pohybovalo v rozmezí 5 12 sekund. Limitujícím faktorem totiž není jen rychlé komunikační rozhraní, ale také rychlost CCD prvku při snímání a převodu dat.

Epson Perfection 1660 Photo

Abecedně prvním testovaným výrobkem byl skener společnosti Epson. Mezi ostatními produkty nabízel poněkud nezvyklé rozlišení 1 600 x 3 200 ppi hardwarově a 12 800 ppi interpolovaně, ale nevybočoval poskytovanou 48bitovou barevnou hloubkou. Skener s USB 2.0 rozhraním a čtveřicí čelních ovládacích tlačítek si díky dodávaným ovladačům porozumí s PC, na němž je nainstalován systém Windows 98 nebo vyšší, i s Macintoshem s MacOS 8.6 nebo novějším. Programové vybavení zahrnuje české TWAIN rozhraní, které nabízí režimy průvodce skenováním pro začátečníky i pokročilá nastavení pro ovlivnění barev, jasu, kontrastu, či změny měřítka. Ovladač doprovází poměrně zdařilý software ArcSoft PhotoImpression pro katalogizaci a úpravu fotografií i graficky výborně zpracovaný Epson Smart Panel, s nímž může uživatel ovládat skener z pracovní plochy počítače. V nabídce bohužel chyběl jakýkoliv OCR program pro převod textu, uvítali jsme proto alespoň zajímavou utilitu Epson Photo Print pro kopírování dokumentů na připojené tiskárně. Majitelé PDA se mohou těšit i z programu Presto!

PixExpress, který dokáže převést snímky ze zařízení do PDA připojeného k počítači. Skener je dodáván s vodicí předlohou pro 4 diapozitivy nebo 6 políček negativu. Prosvětlovací adaptér je zabudován přímo ve víku skeneru, před snímáním transparentních materiálů tedy stačí jen vysunout kryt a uživatel může i bez instalace dalších programových doplňků pracovat. Po zhodnocení výsledků testu je třeba vyzdvihnout výborné zachování barev i dostatečně precizní práci s detaily. Ke kladům výrobku patří také rychlost práce ve všech testovaných režimech. S výjimkou snímání negativů skener vystačí s přednastavenými volbami barevného podání, u negativů jsme při testu museli upravovat snímky zesvětlením. Epson Perfection 1660 Photo je velmi důstojným nástupcem modelu Perfection 1650, jehož výroba již skončila. Celkem příjemně nás překvapil svou pořizovací cenou 8 190 Kč včetně DPH.

Epson Perfection

1660 Photo

rychlost práce

zachování barev

pořizovací cena

nutnost vyvážení jasu u negativů

bez OCR programu

Cena vč. DPH: 8 190 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, Deutschland, www.epson.cz

HP ScanJet 5500C

Také druhý skener v testu je vybaven prosvětlovacím transparentním adaptérem, ten však není zabudován ve víku, ale samostatně uložen i s předlohou pro trojici diapozitivů nebo pás negativů v dodaném doplňkovém příslušenství. Skener s USB 2.0 připojením spolupracuje se stejnými platformami jako Epson, u Macintoshů je však vyžadován Mac OS 9.1 nebo novější verze. Zařízení nabízí maximální rozlišení 2 400 x 2 400 ppi hardwarově nebo neomezené interpolované nastavení rozlišení. Kromě ovladačů se při instalaci do počítače zavádí kompletní balík programů, které zahrnují TWAIN snímání HP, ovládací panel HP Director, a zabudovaný OCR program pro převod znaků s podporou češtiny. Nechybí ani manažer pro ukládání sejmutých snímků HP Photo & Imaging a software HP Memories Disc Creator, s nímž je možné z vybraných obrázků a hudby vytvořit kompaktní disk s archivem snímků. Nabídka ovládacích prvků zabudovaných na skeneru je poměrně široká, kromě tlačítka pro zapnutí zařízení a přerušení snímání jsou k dispozici i voliče pro spuštění skenování, kopírování, odeslání snímku elektronickou poštou či snímání na web. Výraznou konstrukční změnou prošlo víko skeneru, uzpůsobené k průchodovému snímání fotografií 9 x 13 nebo 10 x 15 cm. Uvnitř víka je zabudována dvojice větráků, které vytvářejí podtlak pro udržení obrázků nad sklem skeneru. Snímky jsou jednotlivě odebírány z podavače pro 24 obrázků, pomocí děrovaného gumového pásového dopravníku vtahovány nad sklo, zde přečteny pod pohybujícím se CCD snímačem a následně vysunuty do výstupní přihrádky. Rychlost práce by měla dosáhnout až 6 fotografií 9 x 13 cm za minutu v rozlišení 200 ppi, při testu jsme vyzkoušeli snímání fotografií 10 x 15 cm a naměřené časy 3,7 snímku za minutu v nastavení 300 ppi a 4,3 snímku za minutu v rozlišení 200 ppi nás příjemně překvapily. Skener přitom neměl problém ani se snímáním řady 80 fotografií (při postupném doplňování podavače). Testovaný kus však zanechal drobné stopy otěru na lesklých fotografiích, naopak zcela bez problémů byla práce s matnými snímky. Skener HP nedokázal v rychlosti nebo práci s barvami konkurenci od Epsonu překonat, vyrovnal se mu ale v zachování detailů. HP Scanjet 5500C se v současnosti prodává za 11 139 Kč včetně DPH.

HP ScanJet 5500C

rychlost průchodového snímání

přesnost

zachování barev

Cena vč. DPH: 11 139 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

HP ScanJet 5550C

U značky Hewlett-Packard zůstaneme ještě chvíli, protože k dispozici jsme měli i další zajímavý výrobek, připravený pro rychlé zpracování vícestránkových dokumentů. Údaje o rozlišení jsou shodné jako u modelu HP ScanJet 5500C, stejné je také instalované TWAIN rozhraní s předvolbami pro rychlé snímání i podporou pokročilého nastavení vyvážení barev, zvětšení či zmenšení originálu apod. Další programové vybavení je ale odlišené chybí HP Memories Disc Creator a HP Photo & Imaging, avšak nabídka byla obohacena o ScanSoft PaperPort 7.0, s nímž si může uživatel snadno utřídit vytvořené elektronické písemnosti. Bez užitku není ani pořadač naskenovaných vizitek I.R.I.S. Cardiris. Dianástavec se ze standardní výbavy bohužel přesunul do volitelných doplňků, za něž je nutné připlatit. Přepracována byla konstrukce skeneru, neboť jeho víko je netradičně uchyceno na delší straně snímací desky, a přesunuty byly také ovládací prvky. Jejich funkce však odpovídají modelu 5500C. Nad víkem testovaného zařízení je umístěn automatický podavač dokumentů s kapacitou 35 listů A4. Do jeho horní přihrádky se zakládají dokumenty určené ke skenování, po spuštění skeneru procházejí nad štěrbinou se "zaparkovaným" CCD prvkem a jsou vysouvány na horní desku víka zařízení. Nasnímané materiály může uživatel nasměrovat do OCR programu, dříve zmíněného ScanSoft PaperPortu, nebo uložit do PDF souboru. Skener při použití automatického podavače dokáže v rozlišení 300 ppi za minutu převést 2,8 strany A4 černobíle nebo 1,8 strany barevně. Výsledky testu při snímání samostatných předloh ze skla skeneru byly v mnohém podobné dříve testovanému HP ScanJet 5500C. Drobné výhrady jsme i zde měli k barevnému podání a potěšila nás přesnost při práci. Nepříliš pochopení jsme však projevili v případě poněkud nadsazené pořizovací ceny ve výši 13 908 Kč včetně DPH.

HP ScanJet 5550C

pomalé průchodové snímání

přesnost

pořizovací cena

chybí transparentní adaptér

Cena vč. DPH: 13 908 Kč

K testu zapůjčila firma:

Hewlett-Packard, www.hp.cz

Umax Astra 6700 Photo

Pozměněným designem a zajímavými technickými údaji se může pochlubit i skener Umax Astra 6700 Photo. USB 2.0 připojení ani u tohoto výrobku není výjimkou, ale jeho pracovní rozlišení překonává ostatní produkty v testu, protože dosahuje hodnot 2 400 x 4 800 ppi. Trojice ovládacích prvků na skeneru je připravena pro rychlé spuštění snímání, kopírování a odeslání obrázku e-mailem, díky dodávanému programovému vybavení je možné funkce tlačítek upravit nebo zcela pozměnit. Umax Astra 6700 Photo je na cestě k zákazníkovi vybaven také samostatně připojitelným prosvětlovacím adaptérem a předlohou pro současné uložení jednoho diapozitivu a pásu negativu, ke zpracování negativních snímků ale může uživatel využít jen dvou připravených filmových políček. Podporováno je však snímání transparentních materiálů v rozměru 101 x 127 mm. Zařízení nám bylo dodáno s českým TWAIN rozhraním pro základní i pokročilé nastavení funkcí skenování a dalším softwarem. K dispozici jsme měli OCR Abbyy FineReader 5.0 Sprint s plnou podporou českých znaků, MGI PhotoSuite III SE pro úpravy obrázků a správce dokumentů PaperPort Document Manager. Mezi kladné stránky produktu jsme po provedeném testu zařadili nízkou hladinu barevného šumu a excelentní přesnost při práci s detailem. Vysoké dostupné rozlišení je velmi vhodné pro práci s transparentními materiály, v případě negativů však výrazně ovlivňuje celkovou dobu snímání. Práce s barvami byla na dobré úrovni, ale s jiným ovladačem, např. volitelně dodávaným SilverFast rozhraním, mohly výsledky dopadnout ještě lépe. Při nákupu záleží na zákazníkovi, zda se spokojí se základní nabídkou skeneru Umax Astra 6700 Photo za 10 358 Kč,nebo si zvolí dražší variantu 6700 Pro, u níž je citovaný TWAIN SilverFast standardně dodáván. Podstatnou konkurenční výhodou skenerů Umax Astra je dvojnásobná záruka, poskytovaná po 24 měsíců od zakoupení výrobku.

Umax Astra 6700 Photo

vysoké rozlišení

prodloužená záruka

rychlost práce s negativy

Cena vč. DPH: 10 358 Kč

K testu zapůjčila firma: Umax CZ, www.umax.cz

§§§§§


Stříbrné zlatíčko - Nikon Coolpix 4300

Tomáš Jirásko

c02p0823

S Nikonem Coolpix 4300 jsem se poté, co mne provázel v závěru roku 2002, a prokázal své kvality i během silvestrovské noci, nerad loučil. Jde o nástupce úspěšného třímegapixelového modelu CP885, přičemž by bylo ze strany výrobce nelogické toho nevyužít, takže design i některé další parametry jsou hodně blízké (ne-li shodné) v podstatě se dá říci, že 4300 je jeho technicky vyspělejší a výkonnější mladší bratříček.

Coolpix 4300 je klasický kompakt s rozměry 95 x 69 x 52 mm, umožňující při hmotnosti 225 g (bez baterie) snadné ovládání i jednou rukou (tedy pokud jste pravák). Je vybaven 1/1,8" CCD snímačem s filtry CYGM s celkem 4,13 milionu bodů, kdy velikost obrazu je při plném formátu 2 272 x 1 704 pixelů, s citlivostí ISO 100-400. Objektiv Nikkor s trojnásobným optickým zoomem (8-24 mm, ekvivalent 38-114 mm u 35mm filmu) a 4x zvětšením digitálním, má běžný rozsah snímání 30 cm až nekonečno, v režimu makro 4 cm až nekonečno, a přednastavené ostření. Přes 28mm redukci lze připojit konvertory Nikon, se kterými firmware již počítá, nepočítá se ovšem s externím bleskem, spoléhat je nutné pouze na vestavěný. Na zadní straně je 1,5" polysilikonový TFT displej (110 000 bodů) s nízkou teplotou a úpravou podsvícení a tónů.

Přístroj zapneme kruhovým vypínačem okolo spouště. K ovládání slouží kotouč voleb (setup/video/manuál/scény/automat/prohlížení), umístěný na horní straně přístroje. Na zadní stěně je ovládání zoomu. Samozřejmě nechybí klasické joystickové kolečko pro ovládání menu, ale i pro zapnutí displeje jako hledáčku. Čtveřice tlačítek pod displejem slouží k ovládání kompenzace expozice, nastavení nekonečno/makro/samospoušť, režimů blesku a k zapnutí menu. Více vpravo je tlačítko Quick, jímž se zapne prohlížení během focení. Tlačítka také slouží k mazání, či k zobrazení informací a histogramu. Přehledné menu rozdělené do dvou "záložek" nabízí volby nastavení bílé (5 + manuál), ostření (maticové, bodové, s prioritou středu, bodové AF oblasti), průběh (jednotlivé snímky, 16 snímků na jednom obrázku, VGA sekvence a série), BSS (výběr nejlepšího snímku), nastavení tónu a ostrosti obrazu, velikosti a komprese obrazu, volbu čočky, ISO, režimu expozice, ostření, bracketing a redukce šumu. Náběh přístroje i zpoždění spouště vykazují standardní hodnoty kompaktních Nikonů, tedy žádná sláva, a v kombinaci s menší vyrovnávací kapacitou se při rychlejší sekvenci snímků dočkáme přestávky v podobě ikony přesýpacích hodin, neboť soubory se budou chvilku ukládat. Při fotografování CP4300 splnil očekávání a pořizoval snímky velmi ostré, vykazující dobrou věrnost barev i u kontrastních motivů. Výsledek je dostatečně kvalitní jak pro domácí tisk, tak pro fotolab při šíři 20 cm tedy vše, co od kompaktního 4MP očekáváme. K ukládání snímků lze použít pouze paměťovou kartu CompactFlash typ I. Obraz je ukládán do formátu JPEG (EXIF 2.2/DCF) a Quick Time Motion JPEG.

V balení je kromě propojovacího USB kabelu 16MB CF karta, nabíjecí baterie Li-Ion, nabíječka baterií, USB kabel, audio/videokabel, kryt objektivu a zápěstní popruh, společně se softwarem NikonView 5, Fotostation Easy a ArcSoft Panorama Maker.

Coolpix 4300 je vynikajícím přístrojem pro začátečníky, nabízejícím kvalitní plnoautomatický režim, společně s dostatečným výběrem přednastavených režimů. S ohledem na zpoždění spouště je vhodnější především pro statickou fotografii. Pro pokročilé uživatele je k dispozici i široká škála manuálních možností. To vše je doplněno výborným obrazem a využitelnost se zvyšuje i možností připojení předsádek.

Nikon Coolpix 4300

kvalita obrazu

makro, automatika

zpoždění spouště nepodporuje CompactFlash typ II

Cena vč. DPH: 22 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon, www.nikon.cz

§§§§§


Čtyřistapadesát luxusních wattů - Logitech Z-680

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0824

Když jsme v čísle 9/2002 testovali reproduktorovou sadu Logitech Z-560, došli jsme k závěru, že jde o velmi kvalitní a designově vydařený produkt s výbornými zvukovými vlastnostmi především pro multimediální využití. Jediným problémem byl fakt, že zatímco ostatní výrobci nabízeli 5.1 sestavy, Logitech Z-560 měl pouze čtyři satelitní reproduktory a nemohl tak plně uspokojit nároky na plnohodnotné prostorové ozvučení. Tento problém je však vyřešen, neboť na trh přicházejí nové reproduktory Logitech Z-680. Ty nabízejí zvuk třídy 5.1 a certifikaci THX, a oproti svému předchůdci také nějaký ten výkonový nárůst a upravený ovládací panel.

Jak můžete vidět na obrázku, sestava se skládá z masivního dřevěného subwooferu s impozantním pasivním chlazením, centrálního reproduktoru a čtyř shodných satelitů. Ty mají odnímatelnou přední mřížku a šikovný podstavec, umožňující uchycení na stůl či na stěnu. Celkový RMS výkon je obdivuhodných 450 wattů (185 + 5 x 53), což je srovnatelné s vlajkovou lodí konkurenčních Cambridge SoundWorks, modelem MegaWorks D510. Takovýto výkon bohatě postačí na běžné domácí využití, a při troše skromnosti i na malý koncert.

Možnosti připojení reproduktorů Logitech Z-680 jsou v tomto segmentu nadstandardní a do sestavy můžete najednou vyvést zvuk až ze čtyř na sobě nezávislých zařízení. K tomu slouží jak dva vstupy digitální, tedy optický a koaxiální, tak dva analogové. Jeden z nich je umístěn na přední straně ovládacího panelu a je to klasický 3,5mm konektor, druhý pak nalezneme na zadní straně. Ten slouží k připojení zvukových karet pomocí kabelu s třemi 3,5mm konektory na obou stranách. Rozvod zvuku ze subwooferu do jednotlivých satelitů je zajištěn maximálně ideálně, tedy stereofonními kabely s obnaženými konci. Jejich výhoda oproti konkurenčním výrobkům s pevným uchycením kabelů v reproduktorech spočívá především v možnosti libovolně upravit vzdálenost satelitů.

Zvláštní pozornost je nutno věnovat centrálnímu ovládacímu panelu s názvem Digital SoundTouch Control Center. S jeho pomocí můžete ovládat hlasitost celé sestavy i jednotlivých reproduktorů, libovolně nastavit režimy přehrávání a různé efekty prostorového zvuku. Centrální panel navíc umí dekódovat formáty Dolby Digital a DTS, využívané u novějších filmů, a Dolby ProLogic II, který můžete uplatnit u starších filmů a hudby. Tento systém totiž vytváří z dvoukanálového zvuku zvuk vícekanálový. Předností Digital SoundTouch Control Center je i elegantně podsvícený displej a dálkové ovládání s možností regulovat většinu funkcí. Jejich nevýhodou je ale špatná čitelnost displeje při pohledu z úhlu a potřeba zaměřit paprsek dálkového ovládání velmi přesně na přijímač.

Kvalita zvuku je na velmi vysoké úrovni a reproduktory bez sebemenších problémů zvládají i nejnáročnější dynamické zvuky a rychlé kombinace nízkých i vysokých tónů. Ideální využití tedy nabízejí jak při sledování filmů, tak u hraní her a při poslechu hudby. Obyčejný uživatel bude zvukovým výstupem ze sady Logitech Z-680 unesen a pravděpodobně nenajde žádné chybky. Rozmazlený audiofil sice možná zachytí drobná zkreslení při poslechu hudebních CD, ale této kategorii uživatelů reproduktory rozhodně určeny nejsou. O kvalitě zvuku též vypovídá certifikát THX, kterým jsou označovány výrobky splňující ostrá kritéria stanovená stejnojmennou společností.

I v tomto případě se dá říci, že Logitech opět trochu zaspal dobu. Novým standardem prostorového zvuku u PC se s příchodem zvukové karty Sound Blaster Audigy 2 stávají sedmikanálové formáty Dolby Digital EX, DTS ES a EAX Advanced HD, k nimž potřebujete 6.1 reprosoustavy. Naštěstí pro Logitech je masivnější nástup nových technologií vždy věcí několika měsíců, a tak 5.1 reprosoustavy budou ještě dlouhou dobu žádaným zbožím. A v této kategorii je sada Logitech Z-680 rozhodně nejlepší možnou volbou. Její cena sice není zrovna lidová, ale je srovnatelná s nejvyšší řadou produktů konkurence, která rozhodně nedosahuje kvalit této sestavy.

Logitech Z-680

kvalita zvuku a výkon

Dolby Digital, DTS, Dolby ProLogic II, THX

horší čitelnost displeje

cena

Cena vč. DPH: 14 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Logitech, ww.logitech.com

§§§§§


Umělecký periskop – Minolta Dimage Xi

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0825

Po dvoumegapixelové Minoltě Dimage X, která slavila úspěchy především svým velmi nevšedním designem, přichází nový model Dimage Xi, jehož CCD prvek je vybaven hned třemi miliony světlocitlivých buněk. Vnější vzhled i vnitřní konstrukce zůstaly zachovány, a tak uživatele jako první zaujme především neskutečně malá hloubka celého přístroje. Výrobce vyřešil problémy s optikou šalamounsky a místo běžného horizontálně umístěného objektivu zamontoval hned za první čočku hranol, a světlo poté proniká vertikálně dospodu fotoaparátu, kde je umístěn CCD prvek. Celý optický systém je schematicky popsán na boku přístroje řezovým náčrtkem, a tak si každý může udělat dojem o této vpravdě pozoruhodné konstrukci.

I přes miniaturní rozměry optiky má objektiv proměnnou ohniskovou vzdálenost ekvivalentní 37-111 mm na kinofilmu a nejlepší světelnost f2,8 při širokoúhlém objektivu. CCD snímač je 3,2megapixelový s maximálním rozměrem snímků 2 048 x 1 536 bodů, které jsou ukládány na SD kartu. Výrobce standardně dodává 16MB model, ale je pochopitelně možné si přikoupit karty s kapacitou větší. Současným maximem dostupným na českém trhu je 512 MB, na které se vejde několik stovek fotografií.

Minolta Dimage Xi je koncepcí běžný kompakt bez větších šancí na kreativitu, jedinou výjimkou je režim noční portrét, dostupný v nastavení blesku. Za běžné situace však přístroj fotí zcela automaticky a v dobrých světelných podmínkách bez problémů. Bohužel s šerem vyplouvají napovrch některé nepříjemné vlastnosti. Jako první přestává korektně pracovat autofokus. TTL systém totiž nepoužívá přisvětlení dodatečnou lampou, a tak jsou jeho výsledky za horšího osvětlení poměrně nepřesné.

Na výsledných fotografiích je ale v tmavších partiích patrný šum převážně modré barvy, s nímž se potýkal i předchozí model. Vzhledem k tomu, že se šum objevuje také při nižších rozlišeních snímků prakticky ve stejném objemu i formě, jsme přesvědčeni, že na vině je nepříliš výkonná elektronika, reprezentovaná zejména obrazovým Cx procesorem. Stejně tak reakce menu jsou pomalejší, což by tomuto závěru odpovídalo.

Naopak velmi rychlá je celková reakce tohoto fotoaparátu na zapnutí, kdy je připraven ke snímání po pouhé 1,2 sekundy, a stejně tak velmi hbité a jasné je zobrazení na LCD displeji v hledáčkovém režimu. Podobně jako u předchozího modelu nás zaujaly miniaturní rozměry celého přístroje (84,5 x 72 x 20 mm), nízká hmotnost (152 gramů) a také doslova buldočí výdrž akumulátoru, který i po mnoha desítkách fotografií a dlouhých minutách používání displeje stále sveřepě přístroj napájel.

Minolta Dimage Xi je stylový přístroj, jenž svým designem musí zaujmout každého. I přesto, že výsledné snímky nejsou ukázkou brilantní fotografie za všech okolností, si své zákazníky najde. Ti pak ocení nejen jeho vzhled, ale také jednoduché ovládání a příjemné použití.

Minolta Dimage Xi

design a rozměry

rychlost náběhu a zobrazení

kvalita snímků

ostření za šera

Cena vč. DPH: 18 990 Kč

K testu poskytla firma: Minolta ČR, www.minolta.cz

§§§§§


Jukebox v novém kabátku – Creative Jukebox Zen

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0826

Pokud jste pravidelnými čtenáři PC WORLDu, pak jste již určitě obeznámeni s řadou MP3 přehrávačů s pevným diskem od společnosti Creative. Zen, který se na trhu objevil jako horká novinka, vypadá na první pohled střídmě a elegantně. Při srovnání se staršími Jukeboxy se do mysli vkrádá otázka, zda je jeho tvůrcem vůbec tatáž firma. Celé šasi je vyvedeno ve stříbrošedé barvě a je tvořeno předním a zadním panelem z hliníku a plastovou spojnicí. Na přední straně naleznete v porovnání s předchozími modely poměrně malý displej s rozlišením 132 x 64 pixelů. Velikost fontů písma byla náležitě zmenšena a tak se na displej vejde 5 až 6 řádků textu a stavové informace. Podsvícení je jako u předchozího modelu světle modré a v kombinaci se stříbrným okolím působí doslova sexy. Stejně jako lem displeje jsou i všechna tlačítka vyvedena v chromové barvě. Rozměry 75,9 x 112,6 x 24,5 mm jsou sice větší a hmotnost 268 g vyšší než u konkurenčního iPodu, nicméně Zen nám připadá po stránce designu a provedení o něco vyvedenější.

Co se týče vnitřní struktury menu, jsou jednotlivé položky shodné s Jukeboxem 3 a podobný je i základní prvek ovládání kolečko. Jeho otáčením se pohybujete nahoru a dolů mezi položkami, stisknutím pak potvrzujete volbu. Ostatní ovládací prvky, které ale vyjma hlasitosti zas tak často nepoužijte, umožňují pohyb mezi skladbami, zamknutí přehrávače, jeho vypnutí a vstup do menu. Práce s nimi je poněkud obtížnější, neboť nevyčnívají nad šasi a při jejich stisknutí musíte tedy vynaložit více energie. Poněkud problematická je odezva přístroje, neboť při některých úkonech (např. pohyb mezi skladbami při přehrávání) Zen reaguje až za velmi dlouhou dobu.

Pevný disk o kapacitě 20 GB můžete stejně jako u předchozího modelu plnit hudbou ve formátu MP3, WMA a WAV, ale navíc i obyčejnými daty. Pro oba účely existují programy, jejichž náročnost je však zbytečná. Přenos dat mezi přehrávačem a PC funguje pomocí USB 1.1 a SB1394.

Kvalita reprodukce je u Zenu opět na velmi vysoké úrovni, ovšem vynikne spíše při připojení kvalitnějších sluchátek. Hlasitost dostačuje pro přehrávání ve většině standardních prostředí včetně hromadné dopravy. Krom přehrávání hudby umí Zen do MP3 formátu i komprimovat. Ale vzhledem k tomu, že nedisponuje vstupem audiosignálu, je tato možnost omezena pravděpodobně pouze na funkci diktafonu, kdy jako mikrofon poslouží speciální dálkové ovládání, které ale není součástí výbavy. Napájení přístroje má na starosti vestavěný Li-Ion akumulátor schopný až dvanácti hodin nepřetržitého přehrávání.

Vylepšením vizuální stránky přehrávače získala firma Creative maximálně elegantního a užitečného nástupce Jukeboxu 3, schopného konkurovat i velmi podařenému iPodu od společnosti Apple. Cena Creative Jukebox Zenu sice není nejnižší, v této kategorii je však zcela standardní a srovnatelná s ostatními konkurenčními produkty, které navíc nedosahují jeho kvalit.

Creative Jukebox Zen

design, kapacita

ovládání přístroje

kvalita zvuku

pomalejší odezva u některých funkcí

Cena vč. DPH: 14 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative Labs, www.creative.com

§§§§§


Hewlett-Packard a barevný tisk A3 – HP Color LaserJet 5500

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0828

Pár měsíců po uvedení barevné jednoprůchodové tiskárny formátu A4 představila společnost Hewlett-Packard i rychlejší zařízení, určená ke zpracování dokumentů dvojnásobného formátu. Modelová řada HP Color LaserJet 5500 je v mnohém podobná menším tiskárnám HP CLJ 4600, pracuje ve stejném rozlišení 600 x 600 dpi a využívá také shodnou technologii ImageREt 2400. Rychlost tisku však byla zvýšena na 22 stran A4 za minutu barevně nebo černobíle či poloviční množství formátu A3. Na základní desce tiskárny by zvídavý uživatel našel také stejný procesor s taktem 400 MHz a paměť 160-416 MB. Tiskárny HP Color LaserJet 5500 však tisknou na větší formát papíru a jsou proto vyšší, hlubší, širší a samozřejmě také těžší. Jejich tonerové zásobníky se zabudovanými optickými válci mají prodlouženou životnost na 12 000 výtisků A4 u barev CMY a 13 000 výtisků při samostatném monochromatickém tisku.

Tiskárna, kterou jsme si v testu mohli prověřit, nám byla doručena se standardním spodním podavačem papíru pro 500 archů A3 a předním výklopným 100listovým zásobníkem pro média vyšší gramáže (až 200 g/m2). K zařízení jsme získali i praktický podvozek s kolečky, který sice zvýšil hmotnost a výšku výrobku, ale usnadnil nám manipulaci se strojem. Pro připojení k počítači jsme mohli využít paralelního rozhraní, zvolili jsme však rychlejší ethernetovou přípojku. V zařízení byl zabudován pevný disk pro uložení fontů, maker i jednotlivých tiskových úloh, které je možné vyvolat z ovládacího panelu a opětovně zpracovat. Pevný disk navíc umožňuje uživatelům využít voleb zabezpečeného tisku dokumentů. Tento disk je standardně dodáván i v tiskárně s označením HP CLJ 5500 hdn, která je připravena pro náročný kancelářský provoz a standardně nabízí i rozšířenou kapacitu dalších spodních zásuvek zásobníku papíru. Testované zařízení může jednotlivé úlohy zpracovat s ovladačem PCL6 nebo emulací PostScript Level 3 a je určeno k tisku s maximální měsíční zátěží 60 000 stran A3 nebo 120 000 stran A4. Ovladače jsou připraveny pro MS Windows od verze 95, Mac OS 8.6 a vyšší, UNIX a Linux. K ovládání stroje a konfiguraci mohou uživatelé využít panel s grafickým displejem a tlačítky, nebo vestavěnou webovou stránku, která se zobrazí v internetovém prohlížeči po zadání odpovídající IP adresy. V kvalitě tisku se model HP CLJ 5500 příliš neliší od dříve testované tiskárny HP CLJ 4600. Pokud při zpracování úloh nevyžadujete lesklé finální výtisky, pak vás správné podání barev i v matné úpravě určitě potěší. Také rychlost prvního výtisku je podobná, na jakoukoliv jednostránkovou úlohu A4 testovaný stroj potřeboval 19-26 sekund jednostranně a 40-46 sekund duplexně. Zvýšená rychlost opakování se projevila u tisku 27 stran PDF i při tisku 16 stran A4 s fotografiemi. Na první úlohu jsme při testu čekali 1 minutu a 47 sekund, druhý test proběhl za 2 minuty a 56 sekund. Základní model HP CLJ 5500 je v prodeji za 144 509 Kč, nejdražší řešení HP CLJ 5500 hdn je o téměř 100 000 Kč dražší. Potěšitelné jsou provozní náklady 0,60 Kč u černobílého pokrytí 5 % na stranu A4 a 3,33 Kč u 20% pokrytí stejného formátu. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

HP Color LaserJet 5500

náklady na tisk

kvalita tisku

rychlost prvního výtisku textového souboru

Cena vč. DPH: 144 509 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Malá NetVista – IBM NetVista S42

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0829

V minulém čísle jsme vám přinesli test pěti malých kancelářských PC. Několik dní po uzávěrce k nám do redakce konečně dorazil i zajímavý desktop od IBM, jehož test vám tedy přinášíme až nyní.

IBM NetVista S42 splňuje rozměry 309 x 345 x 89 mm nároky kladené na malá kancelářská PC, i když mezi ta nejmenší rozhodně nepatří. Celé šasi je typicky pro IBM vyvedeno v černé barvě a nechybí dnes už běžné vyvedení některých konektorů na přední masku. Oproti standardu (2x USB a 2x audio) nabízí NetVista o dva USB 2.0 konektory více, jejich problémem je však poměrně hluboké zapuštění, které znemožňuje připojení například USB flash disků. S touto obtíží se setkáte i u USB konektorů na zadní straně, jejichž problémem je naopak těsná blízkost konektoru kabelu vyvádějícího signál do LCD.

Co se týče konfigurace testovaného modelu, rozhodně nejde o jeden z nejsilnějších kusů z nabídky firmy IBM. Ze spektra procesorů byl vybrán Intel Pentium 4 s frekvencí 1,8 GHz a 400MHz FSB sběrnicí a 256MB pamětí DDR SDRAM. Pevný disk Seagate má kapacitu 40 GB a ke čtení CD médií slouží mechanika Lite On se 48násobnou přenosovou rychlostí. Grafická karta Intel Extreme Graphics, zvukový kodek AC97 i síťový adaptér Intel PRO/100 jsou součástí základní desky s čipsetem Intel 845GV. Jako periferie slouží běžná PS/2 zařízení bez jakýchkoli přidaných funkcí. To je bolestivé především u myši, která nemá ani dávno běžné kolečko. Plochý LCD panel IBM T541A s úhlopříčkou 15 palců poskytuje kvalitní obraz a není tak náročný na prostor jako běžné CRT monitory. Co se týče výkonu, patří sestava s výsledkem 179 bodů v SYSmarku2001 spíše k současnému slabšímu průměru.

Celkový závěr je jasný IBM NetVista S42 je malé PC vhodné především pro kancelářské využití. Není sice nejmenším ani nejtišším desktopem na trhu, ale rozhodně ušetří více místa než klasická PC.

IBM NetVista S42

rozměry, design

nemožnost připojení flash disku

myš bez kolečka, nižší výkon

Cena vč. DPH: 40 480 Kč

K testu zapůjčila firma: IBM ČR, www.ibm.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Martin Koníček

c02p0805

LANGMaster Škola hrou Biologie 2

Další novinkou z ediční kolekce LANGMaster Škola hrou je titul Biologie. Stejně jako Matematika 1 patří do řady S, která je určena žákům ve vyšších ročnících základních škol a na nižších stupních víceletých gymnázií (12-16 let). Tentokrát však nejde o nudné počty, se kterými se studenti potýkají většinou neradi, ale o jeden z oblíbenějších předmětů přírodopis, neboli biologii. Tedy alespoň podle mého názoru je oblíbenější.

Obsah je rozdělen na dvě kapitoly. První se nazývá Funkce živočišných organismů a prostředí a druhá byla pojmenována Životní funkce živočichů. Samozřejmě že dělení na této úrovni zdaleka nekončí, ale naopak začíná. Následují podkapitoly a podpodkapitoly a podpodpod... no zas tak daleko už ne, ale všechna témata jsou přehledně rozdělena a seřazena tak, jak na sebe logicky navazují. Zahrnuty jsou lekce z anatomie, fyziologie a systematiky živočichů. Podávají přehled o stavbě a funkcích živočišných těl, stejně jako o jejich rozmanitosti v rámci celé biosféry. Výuka zahrnuje témata, zabývající se např. tělním pokryvem, funkcí cévní, dýchací či vylučovací soustavy nebo smyslovými orgány, atd. Hlavním "tahounem" vedle dobře zpracovaného obsahu je grafika. Obrázky a fotky vhodně doplňují text a názorně zobrazují procvičovanou či vykládanou látku. Setkáte se tak nejen s fotkami, na nichž jsou zvěčněna rozmanitá zvířata ve svém přirozeném prostředí, ale také s obrázky ukazujícími průřezy jednotlivými živočichy nebo jejich vnitřními orgány. Neméně zajímavé jsou také zvětšeniny těch nejmenších částic, ze kterých se každý tvor na Zemi skládá buněk. Pod mikroskopem si můžete prohlédnout např. kůži, svaly, zvířecí chlup nebo třeba červené a bílé krvinky. Ke zvýšení uživatelského komfortu jsou k dispozici užitečné pomůcky jako záložky nebo poznámkový blok, kam si může uživatel zaznamenat své postřehy nebo některé důležité údaje z výuky.

Pokud vlastníte některý z dříve vydaných produktů řady S, odpadají i starosti s instalací. Stačí jen vložit příslušný CD-ROM vložit do mechaniky, a program si sám zjistí potřebné náležitosti. Produkt kompletně nahrazuje učebnice zoologie a je o 100 % záživnější než obyčejné "papírové" učebnice. A navíc... některé odstavce ani nemusíte číst, protože jsou pro lepší pamatování česky namluveny. Není co dodat.

LANGMaster Škola hrou Biologie 2

kompletní po obsahové stránce

grafická přitažlivost

logická návaznost

Producent: LANGMaster International, s. r. o.

Žánr: výukový program

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/XP

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International, s. r. o., Branická 107, 147 00 Praha 4

LANGMaster Němčina Sprechen Sie Deutsch? 1

Jazyk našich západních sousedů sice není tak oblíbený jako angličtina, ale pořád se těší značné oblibě a je většinou vyučován jako jazyk doplňkový (nebo jako rovnocenný s anglickým). Pro začátečníky, kteří se v něm teprve rozkoukávají, připravila společnost LANGMaster International titul Němčina Sprechen Sie Deutsch? 1. Titul byl připraven jako doplnění a rozšíření výuky ve spojení se stejnojmennými učebnicemi nakladatelství Polyglot, které patří na českých školách k hojně používaným. Potenciálními zákazníky budou tudíž studenti, pracující se zmíněnou učebnicí, ale ani ostatní, kteří se chtějí německy naučit nebo jen osvěžit kdysi nabyté vědomosti, se nemusí ostýchat tuto multimediální učebnici používat.

Výuka je rozdělena do 14 lekcí a ty se dále dělí na části A až I, které mají v každé lekci tematicky stejný obsah. V části A tak naleznete namluvený hlavní text k dané lekci, "béčka" obsahují důležitá slovní spojení, pod C jsou schována slovíčka. Pod dalšími písmenky je skryt např. nácvik výslovnosti, diktát, gramatika nebo rozhovory z každodenního života a práce s nimi. Jako v každé učebnici, některé úlohy jsou zábavné, jiné méně záživné a ostatní více či méně nudné. Ale každému se autoři zavděčit nemohou. Cvičení jsou však většinou pojata zábavnou formou, takže výjimkou nejsou např. přesmyčky a různé doplňovačky. Na chvilku se zastavíme u gramatiky, která vedle slovíček tvoří základní pilíř výuky cizích jazyků. Její výklad je zpracován pro lepší pochopení v českém jazyce a procvičování je věnován maximální důraz. Záběr je velmi široký a podle mého i kompletní. Začíná určitými a neurčitými členy a časováním sloves. Přes silné a slabé skloňování podstatných jmen se student dostane k předložkám se 3. a 4. pádem nebo k minulým časům sloves a v poslední lekci se dozví něco o slovesných vazbách, skloňování příslovcí nebo zvratných slovesech. To samozřejmě není úplný seznam gramatických témat! Ten by vydal na stránku v časopise. Jak jsem již zmínil, vedle gramatiky je velmi důležitá znalost slovíček. Ta jsou samozřejmě procvičována v jednotlivých lekcích, ale mimo to je k programu přiložen i česko-německý slovník. Z něho lze exportovat slovíčka do dalšího doplňkového programu RE-WISE, jenž zajišťuje právě optimální opakování slovíček.

Pokud znáte někoho, kdo zmiňovanou učebnici používá, tak mu tento titul jistě doporučte, protože "biflování" cizího jazyka nemusí být jenom otrava, ale občas se člověk může i dobře pobavit.

LANGMaster - Němčina Sprechen Sie Deutsch? 1

opakování slovíček pomocí RE-WISE

zpracování gramatiky

spojení s papírovou učebnicí

Producent: LANGMaster International, s. r. o.

Žánr: výuka němčiny

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/XP

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International, s. r. o., Branická 107, 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

LANGMaster Škola hrou - Matematika 1

Společnost LANGMaster je na českém trhu dostatečně zavedená a známá. Přesto se však snaží ukousnout z pomyslného tržního koláče ještě větší část, a proto se rozhodla k odvážnému kroku. Jak říká tisková zpráva: "Jednotlivý odstup zhruba 1 měsíc by se měl stát pro nejbližší dva roky standardním intervalem mezi představováním dalších novinek." Pokud svůj slib dodrží, tak se v této rubrice budeme měsíc co měsíc setkávat s nějakou novinkou tohoto největšího vydavatele vzdělávacích multimediálních produktů u nás no uvidíme.

A co od Matematiky 1 můžete čekat? Standardní ovládací rozhraní známé z předchozích titulů, komplexní zpracování vybrané látky a spousty úloh čekající na vyřešení. Ale zastavme se u zmíněného rozhraní. Ovládání by se na první pohled mohlo zdát trochu nepřehledné, ale při bližším ohledání zjistíte, že nic není jak se zdálo být. Všechny ovládací prvky nahromaděné na liště u spodního okraje obrazovky jsou logicky poskládány a po chvilce praxe si na ně člověk zvykne. Rozvržení textu, grafů, rovnic a obrázků na ploše je vyřešeno velmi dobře a ztratit se není kde. Úvodní stranu každé kapitoly doprovází hezké pozadí (fotky z okruhu přírodních věd), které celému titulu rozhodně přidává na přitažlivosti. Ale jistě byste chtěli vědět něco o obsahu, že?

Vězte, že Matematika 1 z řady S je určena žákům ve vyšších ročnících základních škol a na nižších stupních víceletých gymnázií (tj. 12-16 let) a od toho se také odvíjí vysvětlovaná látka. Program je zaměřen na pokročilejší témata aritmetiky, algebry, geometrie a problematiky funkcí. Zahrnuje práci s racionálními čísly a jejich geometrickou reprezentaci, základy procentového počtu a jeho praktické využití, seznámení s nejjednoduššími algebraickými výrazy, ale také úvod do světa funkcí, výpočty lineárních rovnic a nerovnic s jednou neznámou vícero metodami a vysvětlení problematiky souměrnosti. To všechno je obsahem 53 témat rozdělených do 7 lekcí. Jednotlivá témata pak obsahují vysvětlení dané problematiky, nesčetně početních úloh a závěrečný test. Celek vhodně doplňují zvukové nahrávky vysvětlované látky a několik animací.

Co říci na závěr? Snad jen to, že se jedná o další profesionálně zpracovaný produkt, kterému se nedá nic vytknout a který vhodně doplňuje výuku na ZŠ a gymnáziích.

LANGMaster Škola hrou Matematika 1

kompletní po obsahové stránce

grafická přitažlivost

Producent: LANGMaster International, s. r. o.

Žánr: výukový program

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/XP

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International, s. r. o., Branická 107, 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

Špion Strašidelný dům

Před nedávnem jsme na stránkách našeho časopisu uvedli recenzi dílka společnosti Fragment Malý špion Pokojíček plný hraček. Špion Strašidelný dům je hra velmi podobná, ale tentokrát pro děti starší než předchozí díl (přibližně 5-8), protože tentokrát bude malé hráče celým domem provázet kostlivec, a ti menší by se mohli trošičku bát a pak by nechtěli spát. Podobné rýmy se prolínají celou hrou a rozhodně o ně není nouze.

A o co vlastně ve hře jde. Jako odvážní hráči vstoupíte do strašidelného domu plni očekávání, co se bude dít dál. Vzápětí za vámi zaklapnou dveře a strašidelný hlas praví: "Cesta zpět je uzavřena, kudy vede cesta ven? Zde je malá rada. Za obrázek nahlédni, vyhraje kdo hádá." Pokud nahlédnete za obrázek, najdete pole rozdělené na několik částí a každému je jasné, co musí následovat. Ano, budete procházet domem, plnit různé úkoly a za každý správně splněný dostanete papírek, který pasuje do skládačky. No, a když stavebnici složíte celou, dozvíte se jak se dostat ven a strašidla nechat daleko za sebou. Stěžejní činností po celou dobu pobytu ve "vězení" bude hledání daných předmětů na různých místech domu. Ve formě básničky vám kostlivec prozradí co máte hledat, a dál už záleží jen na vaší všímavosti a postřehu. Prohledáte tak okolí krbu, okno za závěsem, koupelnu nebo podnos s jídlem. Jednou byste třeba mávli rukou nad tím, jak je to jednoduché. Vzápětí se však zaseknete a strávíte na jedné obrazovce o hodně víc času, než jste zamýšleli. Kromě takto zaměřených úkolů jsou ve hře samozřejmě i jiné úlohy. Budete třeba spojovat předměty podle různých klíčů. Na systém však musíte přijít sami. Pokud hra děti "chytne", procvičí si postřeh, rychlost přemýšlení a logické myšlení, tvůrčí schopnosti a vizuální paměť.

Ve srovnání s Pokojíčkem plným hraček je Strašidelný dům lépe zpracovaný a hodně dodá také strašidelná atmosféra, celkové grafické zpracování a příběh. Malé děti se jistě budou dobře bavit a budou na obrazovku koukat z několika centimetrů, aby náhodou něco nepřehlédly. Třeba takhle začínali všichni známí špióni, a kdo ví?

Špion Strašidelný dům

přitažlivá grafika

strašidelný obsah a namluvení

příběh

rozlišení 640 x 480

Producent: Fragment

Žánr: logické úlohy

Jazyk: český

OS: MS Windows

Cena: 595 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Fragment, Radiová 1 102 27 Praha 10, www.fragment.cz

Připravujeme se na střední školu

Následující dvě multimediální učebnice byly vytvořeny pro přípravu žáků devátých tříd základních škol na přijímací zkoušky na všech typech 4letých středních škol. A při každých takových "přijímačkách" přijde řeč na mateřský jazyk a počty. Obě novinky se kromě opakování uvedených předmětů zaměřují na problémy, se kterými by se mohli žáci u přijímacího řízení setkat. Výuka je organizována ve třech úrovních, jejichž obtížnost se rovnoměrně zvyšuje. A co můžete konkrétně očekávat?

Začnu třeba matematikou. Po krátkém pohledu do obsahu zjistíte, že na přípravu na zkoušky vám jeden večer stačit nebude. Kapitol je nespočet a po pár hodinách počítání, při kterém jsem chtěl zjistit, co mi ještě ze základní školy zbylo v paměti, se mi začalo kouřit z hlavy. Z počátku jsou úlohy jednoduché a počty se omezují na zlomky, násobení a dělení. Posléze se však dostanete k výrazům, rovnicím a nerovnicím, goniometrii, geometrii, ke slovním úlohám nebo Pythagorově větě. Následují snad "nejoblíbenější" funkce a jejich grafy, přímá úměrnost a dostane se i na jednoduché a složené úročení. Při pohledu do učebnice středoškolské matematiky zjistíte, že je tu vše potřebné k úspěšnému složení zkoušky.

Druhým předmětem, na který se při přijímačkách nezapomíná, je český jazyk. Grafické rozhraní je stejné, a tak se můžeme soustředit na obsah. Nechybějí úlohy určené k procvičování interpunkce, psaní velkých písmen, psaní i/y či rozpoznávání slovních druhů. "Deváťáci" si mohou procvičit typické úlohy, ke kterým patří větný rozbor, shoda podmětu s přísudkem, určování větných členů nebo stará známá vyjmenovaná slova. Na samém konci obou programů je připraveno několik skutečných přijímacích testů, po jejichž absolvování každý zjistí jak je na tom.

Podle mého, pokud projdete celým kurzem, nebudete mít problém dostat se na jakoukoli střední školu. Přijímací zkoušky se blíží a tohle by mohla být ta správná metoda přípravy.

Příprava k přijímacím zkouškám na SŠ: ČJ + Matematika

množství úloh přehlednost

Producent: LANGMaster

Žánr: matematika a ČJ

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/XP

Cena: 1 490 Kč za každý jeden produkt

K recenzi poskytla firma: LANGMaster Int., s. r. o., Branická 107 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c02p0806

Cd Covers Printer CZ 0.7.2

Licence: freewareDomovská stránka: www.psoft.crolink.cz

Pokud vlastníte zapisovací CD-RW mechaniku, jistě jste si již někdy vytvářeli zálohu svého hudebního disku. Chcete-li si navíc zkopírovat i obal, jedná se obvykle o menší problém. Skener je totiž schopen obal bez problémů naskenovat, nikoliv však vytisknout. Proto přijde vhod například tato aplikace, která dokáže otevřít naskenovaný obal, přizpůsobit jeho rozměry a vše vytisknout na jednu stránku fotografického papíru. Program toho umí samozřejmě mnohem více. Je možno přidat na přední stranu jméno titulu, jméno autora či jiné informace. Na zadní stranu lze na oplátku vložit data o délce skladeb, která lze dokonce zjistit z kompaktního disku vloženého do CD mechaniky. Zde bych asi raději viděl podporu databáze CDDB, kde nalezneme krom délky skladeb i jméno celého alba či samotných písniček. Na závěr bych si dovolil upozornění, že program nelze spustit na počítači kde není nainstalována žádná tiskárna (u mě byla hlášena chyba). Ovšem vzhledem k povaze tohoto produktu to nelze považovat za chybu, hlavně z toho důvodu, že bez nainstalované tiskárny nemá cenu produkt používat.

CD Katalog 1.2

Licence: shareware (cena 100 Kč)

Domovská stránka: www.advu.czweb.org

Chcete si efektivně organizovat vaše hudební CD? Tak to můžete s klidem v duši zahodit tužku a papír. S tímto produktem totiž máte možnost jejich kvalitní a jednoduché elektronické organizace. Takřka na pár kliknutí lze do elektronické databáze přidat jméno alba, jeho interpreta a rok vydání. K tomuto účelu by snad posloužil každý tabulkový procesor, ale autoři si dovolili přidat i něco navíc. Ke každému disku lze přiřadit i fotografii. Ta má bohužel značné omezení: za prvé může být pouze jedna (což lze snad ještě akceptovat), ale to že fotografie se dají vkládat pouze ze souborů, je dosti omezující. Minimálně základní spolupráci s internetem případně s ovladačem skeneru TWAIN by snad uvítal každý uživatel. Produkt se ovšem řídí spíše heslem maximální jednoduchosti, ale i tak nabízí užitečné funkce, jako je například export seznamu CD do formátu HTML nebo CSV, který umí načíst jakýkoliv tabulkový procesor. Z celého produktu mě snad nejvíce zaskočilo, že je šířen jako shareware s cenou 100 Kč.

Room Arranger 2.10

Licence: freeware

Domovská stránka: sweb.cz/rooarr/

Rozmístění nábytku v bytě bývá mnohdy nejenom počátkem sporů, ale i namáhavé práce. Je totiž docela těžké nábytek ručně přesunovat a zkoušet, kam by padl nejlépe. Ani používání milimetrového papíru vás od těchto obtíží zcela neoprostí, jedná se sice o dobrý nástroj, nicméně jakákoliv změna rozmístění si obvykle žádá překreslení výkresu. Proto je nejlepší k tomuto účelu využít výpočetní výkon počítače a hlavně užitečnou aplikaci Room Arranger. Zpočátku si dovolím připomenout, že tato aplikace je nejvíce zaměřena na běžné uživatele, její ovládání je tedy jednoduché, intuitivní a hlavně ve třech jazycích, mezi nimiž nechybí ani čeština. To co od programu můžete očekávat, není nijak oslnivé, na druhou stranu je návrh rozmístění otázkou pár minut. Poté co vložíte údaje o rozloze pokoje, vložíte informace o nábytku a rozmisťování může začít. Tato jednoduchost je značnou výhodou oproti profesionálnějším nástrojům v 3D prostoru, kde musíte dlouze a složitě zadávat různé informace a každou maličkost, než dosáhnete výsledku. Bez obav bych si dovolil tvrdit, že takovýto produkt mi vyrazil dech také kvůli jeho ceně, je totiž zdarma a to je v tomto oboru velmi neobvyklé.

Obce PSČ 3.0.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.pokluda.cz

Snad v každém státě na světě existuje pošta. A ta pro své potřeby často používá identifikační čísla jednotlivých poboček. U nás se těmto identifikační znakům říká poštovní směrovací číslo (PSČ), a i když jeho vyplnění není nezbytné, měli byste jej rozhodně uvést na každou zásilku. Zajistíte si tím, rychlejší a spolehlivější doručení. Protože ne vždy toto číslo znáte, určitě vám přijde vhod jejich elektronická databáze. Produkt Obce PSČ je vlastně jen program, který slouží ke správě a práci s databází poštovních směrovacích čísel, poskytovanou českou poštou, a k nim přiřazeným obcím. Je třeba připomenout, že aplikace toho krom běžného vyhledávání umožňuje mnohem více, můžete si dané databáze například sami aktualizovat, řadit data podle obce, PSČ, jména pošty či dokonce okresu. Nalezené výrazy si lze samozřejmě vytisknout. Rozhodně co do funkčnosti není aplikaci co vytýkat, jen hledání je trochu nepohodlné. Mnohem užitečnější by byla možnost vepsání názvu obce do políčka a okamžité zobrazování jejího výskytu. Ovládání programu je tedy místy nepraktické a rozhodně by stála za zamyšlení jeho možná úprava.

Kutilem ve Windows - bezpečnost, emulace, instalaceJ

Martin Koníček

Jistě víte, že bezpečnost na internetu je dnes jedno z nejvíce diskutovaných témat. Proto lze doporučit každému uživateli této světové sítě jen jediné, účinně se bránit. V tom vám ostatně může velmi dobře pomoci produkt Kerio Personal Firewall. Ovšem ani ostatní programy v této rubrice také nejsou k zahození.

Kerio Personal Firewall 3.0 beta

Licence: zdarma

Domovská stránka: www.kerio.com/cz/

Se starší verzí tohoto produktu (pod názvem Tiny Personal Firewall) byl snad podrobně seznámen každý náš čtenář. Jedná se o profesionální osobní firewall, který je k nekomerčnímu použití zdarma. Kvality tohoto silného nástroje netřeba vyzdvihovat, uvnitř se totiž nachází firewall jen stěží prolomitelný, který zachytí snad každý útok "z vln internetu" na váš počítač. Ale vrhněme se na to, co je v nové verzi čerstvé. Za povšimnutí stojí nové a znatelně vylepšené uživatelské rozhraní. Na rozdíl od předchozích verzí je logické, promyšlené, pěkné a hlavně dvojí (pro začátečníky a pokročilé uživatele). Obtížnost ovládání aplikace je tedy na úrovni jednoduchého produktu typu ZoneAlarm, ale v případě potřeby vám produkt poskytne mnohem více možností. Například v menu pro pokročilé uživatele naleznete možnost vzdálené správy, zobrazovaní grafů, statistik, podrobné nastavení práv pro místní zónu atd. Dále lze přejít i k výhodám jmenovaných samotnou firmou Kerio, jako například neomezený paketový filtr umožňující filtrovat takřka cokoliv, zvýšenou výkonnost a menší nároky na systémové prostředky, či ochranu samotných souborů programu proti jejich přepsání. Tyto funkce dělají z tohoto produktu nejen přítele každého domácího uživatele, ale i plnohodnotný program, který nalezne využití i v různých korporacích s nejvyššími nároky na počítačovou bezpečnost.

ZSNES 1.36

Licence: GHNU/GPL zdarma

Domovská stránka: www.zsnes.com/index.php

Jako obvykle se i v tomto čísle podíváme na novinky na poli emulátorů různých platforem. Tentokrát jsme otestovali jeden z nejoblíbenějších volně šiřitelných emulátorů herního zařízení Super Nintendo. Za povšimnutí stojí nepřeberné množství her dostupných volně pro tuto platformu na internetu. Nejednou jsem se setkal s tím, že byly nalezeny postarší hry oblíbené také na PC. Tento emulátor vám je tedy umožní spustit pod Windows v jednoduchém okně, a to i ze zvuky. Samozřejmostí je ukládání pozic, konfigurace ovládání, možnost podvádění ve hrách (cheaty), a dokonce i hraní po internetu. Ke spuštění tohoto emulátoru je kupodivu potřebný ovladač DirectX 8, či pozdější verze. To ovšem platí pro verzi určenou operačnímu systému Windows. Emulátor lze samozřejmě provozovat i na jiných systémech, jako je třeba Linux či DOS. Krátce řečeno se jedná rozhodně o povedený emulátor hraček, které jsou ve světě pravděpodobně mnohem oblíbenější než u nás.

Total Uninstall 2.30

Licence: freeware

Domovská stránka: www.geocities.com/ggmartau/

Mnoho uživatelů instaluje na svůj počítač novou aplikaci s obavami, protože se může bez problémů stát, že po její instalaci přestane fungovat jiný program, zhroutí se systém či, což je nejpravděpodobnější, software nepůjde později korektně odinstalovat. Právě s problematickým odstraňováním softwarových produktů z počítače vám může pomoci tato utilita, která pracuje na velmi jednoduchém principu. Ze všeho nejdříve je třeba ji spustit, a nechat si zkontrolovat stav vašeho systému. Poté vám bude nabídnuta instalace kterékoliv aplikace. Hned po jejím dokončení tato utilita opět zkontroluje systém a provedené změny si zaznamená. Nakonec je možno tyto změny zobrazit a procházet jimi, případně celý program na jejich základě ze systému odstranit. Takto propracovaný systém jsem u volně šiřitelné aplikace ostatně viděl poprvé. Jedinou chybičkou je snad nerezidentnost sledování. Některé chytřejší utility jsou totiž schopny zjistit změny i bez skenování systémů (spustí jeden modul jako ovladač a rezidentně tak sledují všechny pokusy o přístup na disk či do registrů na úrovni operačního systému).

Nebojte se vyzkoušet - Pro volný čas, zábavu i ponaučení

Martin Koníček

Snad každý uživatel počítače si potřebuje někdy trošičku oddechnout či něčemu novému se přiučit. Právě proto jsem se po delší odmlce opět začal věnovat tomuto tématu. Všechny cyklisty jistě zaujme velmi povedený a nikterak předražený produkt Cyklotrasy, jehož služeb můžete na jaře plně využít. Pro ponaučení se hodí aplikace Umíš, která vzhledem ke své ceně nabízí takřka nevídané možnosti. Nakonec se pro zasmání hodí program Winchyby, který jistě dokáže k nepříčetnosti "vytočit" vaše známé a přátele, pokud jim o jeho přítomnosti nedáte zavčas vědět. Tak se nebojte a dejte se do zkoušení všech zajímavých produktů, které jsme vám tento měsíc nachystali.

Cyklotrasy 1.37

Licence: shareware (cena 190 Kč)

Domovská stránka: www.jaspet.cz

I když tento měsíc není nejvhodnější na pořádání dobrodružných cest na kole, rozhodně se vyplatí naplánovat si různé cyklistické trasy na jaro. Program Cyklotrasy je jedním z těch, které vám dokážou při plánování vaší cesty opravdu pomoci. Krom toho, že obsahuje širokou databázi map, má každý bod přiřazen i přesnou nadmořskou výšku. Plánování trasy je tedy dosti jednoduché. Vyberete potřebnou oblast, startovací bod, a pak se jen jednoduše "proklikáváte" k dalším místům, která máte na výběr. Na výsledné trase si navíc můžete nechat zobrazit změny v nadmořské výšce. U nemalého množství objektů je také dostupný obrázek orientačního bodu. Chyběla mi však viditelná mapa, kde by byla přesně zakreslena naplánovaná trasa. Zde bych uvítal například propojení na nějakou internetovou mapu, která by potřebné údaje lehce zobrazila. To v aplikaci jednoduše nenajdete, ostatně se ani není čemu divit, v této cenové kategorii vám alespoň prozatím není nikdo schopen nabídnout kvalitně zpracovaná geografická data. Co ovšem potěší každého cyklistu je naopak rychlé ovládání, přece nechcete strávit celý den za počítačem místo na kole!

Umíš 1.70

Licence: shareware (cena stáhnutím z internetových stánek 150 Kč, na dobírku CD-ROM 200 Kč)

Domovská stránka: umis.kvalitne.cz

Znalost cizího jazyka dnes patří mezi základy vzdělání. Jejich výuka je bohužel věc zdlouhavá a složitá. Začátečníci mají obvykle značné problémy se slovní zásobou, která je pro ně hlavním limitujícím faktorem při jejich jazykovém vzdělávání. Program Umíš se ovšem pokouší vše změnit. Může vám znatelně pomoci při zkoušení a učení se anglických slovíček a frází, dokonce u něj naleznete několik lekcí z běžně dostupných učebnic na českém trhu (například příklady z postarší učebnice "Angličtina pro samouky"). Ačkoliv je aplikace celkově bezproblémová, rychlá i přehledná, místy jsem objevil jisté nedokonalosti. Příkladně zkoušení ze slovíček není řešeno nijak elegantně. První kámen úrazu je v tom, že pokud zadáte český výraz pro slovíčko špatně, nezobrazí se vám správně odpověď (alespoň já jsem si jí nepovšiml). Druhou zásadní chybou je automatické hodnocení správnosti překladu programem. Zejména při překladu z angličtiny do češtiny se můžete setkat s tím, že i když je váš překlad gramaticky správný, aplikace ho vyhodnotí jako špatný (pro překlad použijete například jiný výraz). Zde by bylo kupříkladu mnohem lepší, kdyby si kvalitu překladu hodnotil student sám. Krom těchto drobných slabůstek je ovšem potřeba aplikaci rozhodně pochválit, ostatně je teprve v rané verzi, a možná se z ní jednou vyklube opravdu nadějný produkt. Do programu je třeba implementovat slovníky a jednotlivé lekce. Pro vyzkoušení jsou přiloženy lekce angličtiny pro samouky ve formátu ZIP.

1 000 000 Chyb Windows

Licence: freeware

Domovská stránka: tringi.czweb.org

Snad každý operační systém, program či dokonce elektrický spotřebič řízený mikroprocesorem obsahuje chyby. Windows jsou bohužel jedním z produktů, které jsou svými chybami opravdu proslulé. Anglická verze není v tomto ohledu nikterak zajímavá, ovšem po překladu chybových hlášek do češtiny se člověk někdy nestačí divit. S moderními systémy (např. Windows 2000 či XP) již chybových hlášek znatelně ubývá. Je vidět, že si Microsoft dává pořádně záležet, a stabilita je proto o řád lepší. Právě kvůli tomu, abyste nepřišli o všechnu zábavu, se rozhodl autor tohoto produktu vytvořit aplikaci, která bude různé hlášky (české) zobrazovat v nadefinovaných intervalech. Sami se možná pobavíte pár minut, ale pokud tento výtvor nainstalujete někomu na jeho počítač, možná se budete smát ještě týden potom. Nic netušící oběť je totiž obvykle schopna proklínat počítač až do nebes, a někdy vše končí i jeho totální destrukcí. Takže po spuštění této aplikace buďte oběti raději nablízku, abyste zabránili nepředvídatelnému zničení klávesnice či jiné periferie. Samozřejmě nezapomeňte pro větší zábavu odpojit tlačítko RESET. Drobné upozornění na závěr: aplikaci se mi nepodařilo žádným standardním způsobem ukončit, takže nakonec stejně platilo přísloví "Kdo jinému jámu kopá, sám do ní padá".

§§§§§


Pořádný doping pro váš Internet Explorer I.

David Čepička, Daniel Behrens

c02p0808

Internet Explorer a ostatní internetové prohlížeče vám rozhodně nenabízejí takový komfort, jaký byste si zasluhovali. Jejich schopnosti si ale můžete rozšířit pomocí řady zdarma dostupných utilit.

Microsoft v poslední době svoje aktivity týkající se zabudovávání nových funkcí do Internet Exploreru přinejmenším pozastavil. Každoroční updaty internetového prohlížeče přinášejí v sobě z větší části pouze změny takříkajíc "pod kapotou". Zacelují se nejrůznější bezpečnostní trhliny, implementuje se podpora nových webových technologií, rozšiřuje se sada příkazů jazyka HTML apod.

Internet Explorer - Řada funkcí chybí

Přitom existuje mnoho věcí, které v Internet Exploreru chybí, nebo které by se přinejmenším daly vylepšit. Co se týče toho naposledy zmíněného, pak to platí kupříkladu pro internetové odkazy ve složce Oblíbené či pro správu paměti cache. Tyto nedostatky se naštěstí dají napravit prostřednictvím malých programů, jež se dají bez sebemenších potíží integrovat do Internet Exploreru (nazývají se Plug-ins), případně dalšími utilitami, jež si uživatel sám odděleně spouští (zde se jedná o tzv. Add-ons).

My jsme pro vás shromáždili ta nejlepší rozšíření pro Internet Explorer, která se dají na internetu najít, a předkládáme vám je na následujících stránkách. Ke každému programu se dozvíte, s kterými verzemi Internet Exploreru spolupracuje. Některé doplňky (Add-ons) jsou vhodné i pro alternativní prohlížeče, například pro Netscape či Operu.

Zdarma dostupná rozšíření pro větší pohodlí

Utilita AM-Deadlink například pracuje se všemi známými internetovými prohlížeči ve všech jejich verzích. Pomůže vám udržovat sbírku vašich oblíbených odkazů ve stále aktuálním stavu. K tomto účelu utilita prověřuje, zda jsou internetové adresy, jež máte uvedené ve vašich oblíbených položkách, stále ještě platné. Dále také dokáže seznam těchto odkazů pohodlně upravovat či udržovat.

Program AI Roboform je užitečný pro ty, kdo často vyplňují na internetu nejrůznější formuláře. Přitom zmíněná utilita jde zase o několik kroků dále než v Internet Exploreru zabudovaná funkce automatického dokončování. Automatické dokončování totiž vyplňuje pouze ty formuláře, které jste již jednou doplňovali. Kromě musíte do každého políčka formuláře poklepat zvlášť, aby se vám zobrazil seznam všech údajů, které jste kdy do tohoto políčka zadávali. AI Roboform se vás zeptá na všechny vaše údaje pouze jednou, a tyto pak uloží. Potom pro zadání vašich dat na internetovou stránku kupříkladu pro registraci nějaké služby stačí klepnout jen na jedno tlačítko v prohlížeči, a hned máte všechna políčka vašimi daty vyplněná.

Crazy Browser & Co. - Pohodlnější surfování

Crazy Browser rozšiřuje Internet Explorer o řadu dalších užitečných funkcí, například o tzv. Tabbed Browsing. Jedná se o možnost, kdy se vám pro každé otevřené okno Internet Exploreru neobjeví tlačítko na Hlavním panelu, nýbrž se mezi jednotlivými okny prohlížeče přesunujete pomocí záložek, které se v okně Internet Exploreru objeví. Tak je možné se rychle a pohodlně přesunovat mezi jednotlivými otevřenými stránkami. Crazy Browser navíc nabízí rozšířenou ochranu dat a neobyčejným způsobem zjednodušuje přístup k mnoha funkcím Internet Exploreru obecně.

Ten, kdo by se chtěl podívat na zoubek paměti cache Internet Exploreru, do níž se ukládají data při surfování na internetu, dostane v utilitě Internet Cache Explorer do rukou velmi výkonný nástroj. Utilita nabízí vyhledávání souborů a také je dokáže zkopírovat z mezipaměti na libovolné jiné místo na pevném disku.

Web Speech kromě toho, že bezesporu pobaví řadu čtenářů, má i řadu dalších možností využití. Tento plug-in dokáže předčítat texty z internetových stránek. Konečně další velmi praktický plug-in pochází přímo z dílny Microsoftu. Jedná se o Web Accessories, která rozšiřují kontextové menu v internetovém prohlížeči o další užitečné funkce. Tak můžete kupříkladu zobrazovat ve zvláštním okně rámce, nebo třeba zvětšovat či zmenšovat obrázky na internetových stránkách.

Bleskové vyhledávání - Instalace lišty Google Toolbar

Bez internetových vyhledávačů bychom byli v moři internetu naprosto bezradní. Jestliže ale použijeme lištu Google Toolbar, dostaneme se k výsledkům vyhledávání ještě rychleji. Lišta nástrojů pro Internet Explorer ve verzi 5 a vyšší tak obsahuje zadávací políčko pro zapsání výrazu, který chceme na internetu hledat. Toto políčko znáte již z internetové stránky www.google.com. Rovněž v této liště naleznete odkazy k dalším službám, které jsou na stránkách Google k dispozici.

AI Roboform 5.0 - Vyplňování formulářů

Na internetových stránkách je stále častěji možné narazit na formuláře, které vyžadují zadání vašich osobních dat. A mohou to být například nejrůznější výherní akce anebo registrování nějaké služby. AI Roboform vám ušetří čas i nervy při vyplňování již zmíněných formulářů. Po instalaci utility budete požádáni o zadání svých osobních dat, tedy jména, adresy, telefonního čísla, e-mailové adresy a URL adresy své osobní internetové stránky. Když si otevřete internetovou stránku, která obsahuje nějaký formulář, pak stačí v liště nástrojů Roboform klepnout na tlačítko Fill Forms. Utilita rozezná podle popisu každého políčka, co se do něj má vyplnit a automaticky tam dosadí ten správný text. Ovšem stejně byste měli pro jistotu před odesláním formuláře zkontrolovat, zdali Roboform neudělal při vyplňování žádnou chybu a že všechna políčka správně rozpoznal. Samozřejmostí je i to, že byste si sami měli rozhodnout, která data o sobě chcete prozradit. Doporučujeme vám přinejmenším políčka týkající se vaší finanční situace a kreditní karty nechávat nevyplněná. Pokud je přesto budete přes internet posílat, měli byste dbát na to, aby byla přenášena zabezpečeným způsobem (zašifrovaná).

AI Roboform může na základě vašich požadavků spravovat současně několik vašich identit, mezi nimiž se můžete jednoduše přepínat klepnutím myší. Tato schopnost programu je užitečná zvláště tehdy, když počítač používá současně několik lidí. Další funkce programu Roboform se nazývá Passcards. Tato dokáže vyplňovat políčka v dialogových oknech, která se objevují při přihlašování k některým internetovým službám, kupříkladu k vaší e-mailové schránce zřízené na internetu.

Když se podělíte s AI Roboformem o svoje data, dokáže tato utilita automaticky vyplnit nejrůznější formuláře na internetu.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší, Netscape 7

Jazyk: anglický

Cena: pro soukromé použití zdarma

Zdroj: www.roboform.com (AIROBOFORM.EXE, 977 KB) a

AM-Deadlink 1.31 - Kontrola internetových odkazů

AM-Deadlink prověřuje odkazy uvedené ve složce Oblíbené, konkrétně jejich platnost a vyřazuje z této složky všechny položky ukazující na již neplatné WWW stránky. Kromě toho nabízí tento doplněk další funkce ke správě vašich oblíbených odkazů. Po spuštění utility se vám v tabulce objeví přehledný seznam všech vašich oblíbených odkazů. Klepnutím myší na nadpisy tabulky se dají data v tabulce setřídit například podle WWW adresy, popisu nebo složky Oblíbené. Existuje zde rovněž možnost prohledávání textu. Pokud klepnete do menu Záložky/Zkontrolovat záložky, naváže utilita připojení k internetu a zkontroluje platnost internetových adres, na které ukazují jednotlivé odkazy. Ve sloupci Status se potom objeví výsledky. Zde se mohou ukázat dvě možnosti: buď OK, nebo Soubor nenalezen. Klepnutím na červenou dvojitou šipku v liště nástrojů se přesunou všechny neplatné odkazy na začátek tabulky. Abyste je mohli smazat, stačí při stisknuté klávese <Shift> označit první a poslední neplatný odkaz a samotné smazání odkazů provedete stiskem klávesy <Delete>. Kvůli bezpečnosti vám doporučujeme vytvořit si před samotným mazáním přes menu Záloha záložní kopii všech vašich oblíbených odkazů.

Jestliže však znáte novou adresu některého z vašich neplatných oblíbených odkazů, klepněte na něj v programu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti. Objeví se dialogové okno, v němž můžete změnit URL adresu a popřípadě rovněž popis položky. Poklepáním na položku se spustí miniprohlížeč, v němž bude otevřená vámi požadovaná WWW stránka. Pokud byste v tomto případě uvítali spíše otevření WWW stránky ve vašem standardně nastaveném prohlížeči, deaktivujte v menu Volby příkaz Použít interní prohlížeč.

AM-Deadlink mimo jiné prověřuje, zdali jsou internetové adresy, na které ukazují vaše odkazy, ještě stále platné.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší, Netscape, Opera

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: http://www.aignes.com/products.htm (AMDEADLINK.ZIP, 430 KB, Language Pack mimo jiné i s češtinou je představován souborem DEADLNG.ZIP, 236 KB)

Crazy Browser 1.05 - Řada rozšíření pro Internet Explorer

Crazy Browser rozšiřuje schopnosti Internet Exploreru o řadu nových funkcí. Utilita prohlížeči propůjčuje například možnost otevřít několik internetových stránek uvnitř jednoho okna Internet Exploreru, takže se nevytváří žádné nové okno programu, které by zbytečně zabíralo místo na Hlavním panelu. Místo toho je každé nové okno prohlížeče integrováno pod lištu nástrojů ve formě záložky (jedná se o tzv. "Tabbed Browsing"). Nespornou výhodou tohoto zobrazení je lepší přehled, snadnější a rychlejší přepínání mezi jednotlivými internetovými stránkami. Také je možné všechny právě otevřené WWW stránky umístit na jeden odkaz, což vám někdy příště umožní jejich velmi snadné současné otevření. Stejně tak i na položku Historie, čili na seznam všech naposled navštívených stránek, získáte prostřednictvím Crazy Browseru rychlejší a pohodlnější přístup.

Ten, kdo sdílí svůj počítač s jinými lidmi, získá díky zmíněnému doplňku možnost ochrany svých dat. K dispozici je totiž funkce umožňující vymazat při každém uzavření okna obsah položky Historie, paměti cache a všech souborů cookies. Crazy Browser také aktualizuje otevřené stránky v pevně zadaných časových intervalech. Tím si zajistíte kupříkladu u stránek se zpravodajstvím vždy tu nejaktuálnější verzi. Utilita se spouští prostřednictvím své vlastní ikony, máte tedy na výběr, zda chcete spustit ji, anebo původní verzi Internet Exploreru. Bohužel Crazy Browser nespolupracuje s mnoha plug-iny, například s Google Toolbar.

Program lze opatřit řadou jazykových modulů, které se dají stáhnout z internetových stránek programu. Český jazykový modul vám nabízíme . Rozbalené soubory modulu je třeba zkopírovat do složky Languages, jež se nalézá ve složce tohoto programu. Potom stačí v menu View klepnout na položku Languages a zde zvolit příkaz Czech.

S utilitou Crazy Browser dostane Internet Explorer celou sadu funkcí, které do značné míry rozšíří schopnosti tohoto prohlížeče.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: www.crazybrowser.com (CBSETUP.EXE, 698 KB, k dispozici je český modul představovaný souborem CZECH.ZIP, 9,09 KB) a

E-Notes 1.0 - Obsah několika WWW stránek v jedné

E-Notes vám pomohou v případě, kdy budete chtít shromáždit informace z několika WWW stránek. Tento plug-in se nedá stáhnout ani instalovat samostatně. Získáte jej tak, že si v Internet Exploreru otevřete stránku www.my-enotes.com, zde klepnete na odkaz DOWNLOAD NOW a budete vyzváni k zadání jména, příjmení a e-mailové adresy. Po stisku tlačítka Download Now se objeví dotaz Internet Exploreru týkající se zabezpečení systému, zda chcete tento doplněk instalovat. Dotaz potvrďte stiskem tlačítka Ano, čímž instalaci spustíte. Lištu nástrojů tohoto plug-inu pak spustíte přes menu Zobrazit/Panely nástrojů/eNotes.

Jakmile při brouzdání internetem narazíte na zajímavý obsah a je jedno, zda se jedná o text nebo o obrázek označte jej pomocí myši. Potom klepněte na tlačítko Take a Note. Na konci brouzdání po internetu vyberte tlačítko View eNotes. V Internet Exploreru se vám objeví HTML stránka, v níž je zobrazen veškerý obsah, který jste si tam předtím pomocí ENotes uložili. Doplněk však všechny obrázky ukazuje ve formě odkazu, takže pokud nejste k internetu připojeni, obrázky se vám neukáží. Pokud klepnete na tlačítko Edit eNotes, otevře se celá HTML stránka ve Wordu (pokud je na počítači instalovaná verze 97 nebo vyšší). Zde si ji pak můžete podle libosti upravit, případně celé texty kopírovat do dalších dokumentů. Také můžete soubor My-enotes.htm, který se nachází ve složce C:\Enotes\, otevřít v libovolném HTML editoru. Další alternativou může být stisk tlačítka View eNotes, a když si označíte celý obsah stránky pomocí klávesové zkratky <Ctrl><A>, pomocí příkazu Úpravy/Kopírovat a následným vložením můžete celou stránku umístit do libovolné jiné aplikace. Pokud budete mít v souboru My-enotes.htm příliš mnoho obsahu, doporučujeme vám jej buď smazat, anebo alespoň přejmenovat. Při dalším spuštění doplňku si program automaticky vytvoří soubor nový. Utilita je oficiálně určena pro Internet Explorer ve verzi 5, při našich testech však fungovala bez problémů i s verzí 6.

Plug-in E-Notes dokáže shromáždit texty z několika internetových stránek a zobrazit je na jedné HTML stránce.

Operační systém: Windows 98/ME, NT4 a 2000

Požadavky: Internet Explorer verze 5 (6 neoficiálně)

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.my-enotes.com


Pořádný doping pro váš Internet Explorer II.

Internet Cache Explorer 1.30a - Utilita pro správu paměti cache

Všechny internetové stránky, které si na svém počítači otevřete, se v Internet Exploreru ukládají včetně obrázků na pevný disk jako dočasné soubory. Důvod tohoto chování je ten, že pokud při dalším surfování na internetu budete tyto stránky otevírat znovu, pak je prohlížeč nemusí znovu stahovat. Tato mezipaměť se nazývá výrazem cache. Výše zmíněný doplněk vám pomůže k tomu, abyste viděli, co všechno máte v cache paměti uloženo. V levé části okna programu doplněk zobrazuje URL adresy ke všem prvkům, například HTML stránkám a obrázkům. Při klepnutí na libovolný prvek se v pravé části okna programu zobrazí jeho obsah. Pomocí záložky AccessSort můžete přepínat mezi seřazením prvků podle abecedy anebo podle data posledního přístupu. Když zvolíte naposledy zmíněný způsob třídění, ukáží se vám prvky uložené při posledním brouzdání na internetu úplně nahoře. Pokud byste si přáli vidět všechny prvky, které se do mezipaměti uložily v nějaký konkrétní den, pak klepněte na kartu History. Jestliže však hledáte internetovou stránku, v níž se má vyskytovat nějaký výraz, klepněte na tlačítko Find/Find text in files. V poli pro zadání výrazu k vyhledávání zadejte vámi požadované slovo a zatrhněte položku Search all files in cache. Všechny nalezené stránky se vám poté ukáží ve spodní části okna programu, kde si je můžete zobrazit tak, že na ně jednoduše poklepete. Přes tlačítko Copy/Copy single file si zkopírujete libovolný soubor na jiné místo na vašem pevném disku. Tato funkce však při našich testech vedla příležitostně k zatuhnutí programu.

Obsah mezipaměti cache se dá samozřejmě zobrazit i pomocí Průzkumníka Windows (jedná se o obsah složky C:\Windows\Temporary Internet Files), ovšem tento způsob není ani zdaleka tak pohodlný jako při použití Internet Cache Exploreru.

Internet Cache Explorer vám ukáže, která data zůstala v cache paměti prohlížeče po vašem posledním surfování na internetu.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5 a vyšší

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.icmasterdata.com (ICE13A.ZIP, 662 KB) a

Google Toolbar 1.1.62 - Panel nástrojů pro snadné vyhledávání

Všichni, kdo často vyhledávají na internetu, se jistě zamilují do následujícího doplňku, kterým je Google Toolbar. Tento plugin se do Internet Exploreru zabuduje jako další panel nástrojů. Tím máte políčko pro zadání výrazu k vyhledávání neustále k dispozici, ať zrovna surfujete na internetu kdekoliv. Zmíněnou lištu nástrojů si nainstalujete tak, že se přesunete na internetovou stránku toolbar.google.com, kde si zvolíte jazyk, v němž má s vámi Google Toolbar komunikovat a potom klepnete na tlačítko "GET THE GOOGLE TOOLBAR". Při instalaci doplňku rovněž zadáváte, zda chcete využívat také rozšířené funkce, kupříkladu zobrazení rubriky, do níž je právě zobrazená stránka v katalogu Google zařazena. Jestliže tyto rozšířené funkce budete chtít využívat, zjistí si Google vaši IP adresu a na server Google budou posílány informace o stránkách, které budete navštěvovat. Jestliže si toto nepřejete, pak odmítněte dotaz týkající se instalace rozšířených funkcí.

Po instalaci doplňku si můžete sami nastavit vzhled a rozsah funkcí celé lišty podle svého stačí jen klepnout na nové tlačítko Google a z menu si vyberete příkaz Nastavení lišty. Tímto způsobem si lze kupříkladu nastavit, jak velké má být zadávací políčko a zda se mají v liště zobrazovat rovněž tlačítka pro vyhledávání obrázků, diskusních fór, jakož i pro hledání ve Web Adresáři Google. Kromě toho se dá rovněž vypnout zobrazování popisků vedle ikon na liště pro úsporu místa a pro vylepšení přehlednosti. Další možnosti konfigurace se pak týkají rozšířených funkcí, které se dají dodatečně zapínat nebo vypínat. Pokud budete chtít celou lištu dočasně deaktivovat, postačí vám k tomu klepnutí na menu Zobrazit/Panely nástrojů/Google.

Google Toolbar se do Internet Exploreru integruje jako panel nástrojů. Obsahuje zadávací políčko pro výraz, který chceme hledat, a rovněž i odkazy na další služby Google.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: www.google.com

Win!Browser Bar 1.0a - Miniokno pro Internet Explorer

V Internet Exploreru si otevřete nové okno pomocí klávesové zkratky <Ctrl><N>. Tento způsob se používá třeba proto, abyste si mohli nahrát nějakou jinou stránku, zatímco si v klidu prohlížíte tu původní. Až potud to pro většinu z vás není nic nového. Jakpak ale poznáte, že se vám stránka na pozadí už nahrála, aniž byste si museli tuto zobrazit do popředí? Řešení vám přináší Win!Browser Bar. Tato utilita se po spuštění ukáže vedle okna Internet Exploreru ve formě svislého panelu s několika miniokny. Poté co do okna Internet Exploreru zadáte internetovou adresu, klepněte na symbol šipky u jednoho z prázdných minioken. Dojde k tomu, že obě okna si vymění svoji pozici: V miniokně můžete pozorovat, jak se vámi požadovaná stránka načítá, a v prázdném okně Internet Exploreru si můžete zadat nějakou jinou internetovou adresu. Také již úplně nahrané stránky se dají zobrazit ve tvaru miniokna, například proto, aby mohly být k dispozici pro pozdější prohlížení.

Při spuštění Win!Browser Baru se nahrávají do minioken ukázkové stránky. Pokud si toto nepřejete, stačí klepnout na tlačítko Menu/Options a zde smazat na záložce Homepages všechny internetové adresy. Kromě toho si přes ovládací tlačítka na panelu můžete také stanovit, kolik minioken se má při spuštění programu otevřít. Při samotném surfování pak nové miniokno otevřete pomocí tlačítka New.

Win!Browser Bar zobrazuje v malém okně, jak se nahrává nová stránka, zatímco vy si sami dál surfujete v normálním okně.

Operační systém: Windows 98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5.5 a vyšší

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://www.turckware.ru/en/e_mb.htm (MBINSTALL.EXE, 858 KB) a

IE Personalizer 3.0 - Předělejte si prohlížeč podle svého

Prostřednictvím Internet Explorer Personalizeru můžete přiřadit Internet Exploreru naprosto neotřelý vzhled. Přes zadávací políčko Toolbar Background si můžete jako pozadí menu a panelů nástrojů umístit prakticky libovolný obrázek nebo vzorek ve formátu BMP souboru. Několik ukázkových vzorků naleznete v podsložce \Samples\Toolbar složky tohoto programu. Co se týče velikosti obrázku či vzorku, na tu se zaměřte v případě, pokud si budete chtít jako pozadí nastavit vlastní motiv. I obrázek na panelu nástrojů, umístěný vpravo nahoře, se dá pomocí tohoto doplňku vyměnit. Přesně řečeno jedná se vlastně o dva obrázky. První obrázek, který je sám o sobě statický, se zobrazuje tehdy, když je internetový prohlížeč v klidu, tj. když se nenahrává žádná stránka. Druhý obrázek, který je animovaný, se zobrazuje při nahrávání internetové stránky prohlížečem. Naposledy zmíněný animovaný obrázek však musí být sestaven podle určitých pravidel. Opět se jedná o obrázek ve formátu BMP, ovšem aby se ukázal jako animovaný, musí se skládat z několika jednotlivých obrázků, jež na sebe navazují. Vzorové ukázky nalezete v podsložce \Samples\Logo složky programu. Pomocí utility MAKEBMP.EXE pracující na příkazovém řádku, kterou si najdete ve složce \Tools, si pak takovou bitmapovou animaci pro Internet Explorer vytvoříte. Cestu k takto vytvořenému souboru pak napíšete do políčka Spinning Logos.

Pokud vás titulek okna prohlížeče (Microsoft Internet Explorer) už otravuje a chtěli byste si jej změnit, můžete v okně programu do políčka Window Title Name zadat libovolný výraz. Konečně prostřednictvím políčka Search Button Page si můžete nastavit, která stránka se po klepnutí na ikonu Hledat (umístěnou v panelu nástrojů) má otevřít. Jestliže budete později chtít všechna vámi provedená nastavení vrátit do původního stavu třeba proto, že s tímto doplňkem nejste spokojeni, vyberte z menu Settings/Configuration příkaz Restore Defaults.

Internet Explorer Personalizer je utilita, s jejíž pomocí si budete moci nastavit vzhled internetového prohlížeče z dílny Microsoftu přesně podle sebe.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000

Požadavky: Internet Explorer verze 3 a vyšší

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://accesscodes.hypermart.net (IEPZSETUP.ZIP, 3,13 MB) a

Web Accessories - Rozšíření kontextového menu Internet Exploreru

Web Accessories rozšiřují kontextové menu Internet Exploreru o několik užitečných příkazů.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4 a 2000

Požadavky: Internet Explorer verze 5 (verze 6 neoficiálně)

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.microsoft.com/windows/ie/previous/webaccess (IE5WA.EXE, 137 KB)

Web Accessories od Microsoftu rozšiřují kontextové menu Internet Exploreru o některé další užitečné příkazy. Využívat je můžete přes kontextové menu, které se dá vyvolat stiskem pravého tlačítka myši v okně prohlížeče. Příkaz Open Frame in New Window se hodí tehdy, když se nacházíte na WWW stránce, která je rozdělena do rámců. Typickým příkladem je stránka, kde je vlevo umístěno menu a vpravo samotný obsah stránky. Na mnohých internetových stránkách je obsah rámce poněkud užší, než by se slušelo. A právě prostřednictvím kontextového menu si můžete obsah takového rámce zobrazit v novém okně v plné šířce.

Příkaz Images List vám zobrazí okno s tabulkou, v níž jsou uvedeny všechny obrázky, které se na právě otevřené stránce vyskytují. Ke každému obrázku se tak dozvíte přesnou URL adresu, velikost souboru a rozměry obrázku. Seznam všech odkazů, které jsou na právě otevřené stránce k dispozici, získáte opět z kontextového menu pomocí příkazu Links List. Bezpochyby velmi praktická je položka menu s názvem Zoom Out, jež se objeví, pokud klepnete pravým tlačítkem myši na nějaký obrázek v prohlížeči. Tento příkaz způsobí, že se obrázek o hodně zmenší. To je výhodné třeba tehdy, pokud stránka obsahuje velké obrázky, díky nimž se pak samotný obsah stránky dost špatně čte. Obráceně můžete velmi malé obrázky zvětšit příkazem Zoom In výsledkem jsou ale obrázky rozostřené a "zubaté".

Web Accessories jsou podle Microsoftu určeny pouze pro Internet Explorer 5. Při našich testech však fungovaly bez problémů i s verzí 6 ovšem s výjimkou příkazu Images List.

Web Speech 4 - Automatické čtení obsahu internetových stránek

"PC WORLD Magazín digitálního věku" by se mohlo od příště ozvat z vašich reproduktorů, když byste si otevřeli internetovou stránku www.pcworld.cz. Samozřejmě za předpokladu, že jste si nainstalovali plug-in Web Speech 4. Zmíněný modul vám přečte obsah celé WWW stránky, jakmile stisknete klávesu <F9>. Pokud budete snad chtít přečíst pouze první odstavec, není nic snazšího, než jej označit a poté stisknout klávesu <F9>. Na výběr máte celou řadu mužských i ženských hlasů. Jedná se o program německý, takže jsou k dispozici nejrůznější hlasy Němců, dokonce i v německých dialektech. Bohužel nejsou k dispozici hlasy jiné než již zmíněné německé, takže například internetové stránky napsané v češtině nejsou tak srozumitelné, jak by měly být, nicméně při troše dobré vůle se dá porozumět i jim. Web Speech se dá pohodlně konfigurovat přes lištu, která se zobrazuje ve spodní části internetového prohlížeče. Co se týče možností nastavení, můžete si měnit nejen hlasitost předčítání, ale dokonce i výšku tónu, intonaci a rychlost čtení. Lišta Webspeech a tím i čtení textu se dá aktivovat, případně deaktivovat přes menu Zobrazit/Panel aplikace Explorer/Web Speech Reader. Největší použití tato utilita určitě nalezne u zrakově postižených. Pro všechny ostatní pak slouží buď pro obveselení, nebo jako alternativa k samostatnému čtení dlouhých textů. Na internetové adrese www.webspeech.de si můžete za účelem vyzkoušení tohoto doplňku nechat přečíst kupříkladu vtipy anebo citáty.

Namísto toho, abyste si sami studovali text na internetových stránkách, můžete si jej prostřednictvím plug-inu Web Speech 4 nechat přečíst nahlas.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5 a 6

Jazyk: německý

Cena: zdarma

Zdroj: www.webspeech.de (WEBSPEECH4.EXE, 5,91 MB) a

§§§§§


DivX přehrávače – srovnávací test I.

Marcel Flídr

c02p0809

Vznik formátu DivX znamenal pro uchovávání videa na počítačích totéž, co MP3 pro záznam hudby. Díky použité kompresi nabízí uložení dlouhých videosekvencí do relativně malých souborů v počítači. Věhlasu se technologie DivX dočkala zejména v souvislosti se zálohováním filmů z DVD do počítače (resp. na CD). Pochopitelně je nutno se pohybovat v rámci autorských zákonů a pracovat pouze s tituly, které má uživatel legálně zakoupené.

Více či méně komfortní přehrávání takto zálohovaných filmů ve formátu DivX nabízí celá řada programů. V tomto testu vám nabízíme základní charakteristiky a porovnání několika nejpoužívanějších. Součástí článku je také srovnávací tabulka, obsahující kromě základních údajů (autor, cena atd.) a celkového hodnocení rovněž informaci o podpoře skinů (variant vzhledu aplikace), možnosti ovládání přehrávání pomocí klávesových zkratek a podpoře funkce "capture frame" pro uložení jednoho "políčka" filmu do souboru (nejčastěji ve formátu JPEG).

Pro kvalitní přehrávání filmů ve formátu DivX je zapotřebí kromě vhodného přehrávače a dostatečně vybaveného hardwaru (dekomprimace obrazu i zvuku je poměrně náročná zejména na výkon procesoru) také aktuální verze kodeku DivX (je na našem CD nebo jej lze stáhnout z www.divx.com) a ovladačů grafické karty.

DivX PlayerHHIII

Autor: DivXNetworks, Inc.

Tento přehrávač stojí poněkud stranou ostatních programů v našem přehledu. Je totiž produktem firmy, která dala vzniknout samotnému kodeku DivX.

Přehrávač je distribuován jako bundle zároveň s instalací kodeku nutného pro přehrávání, především proto jsme se rozhodli zařadit jej do testu.

Bohužel však nemá uživatelům příliš co nabídnout. Jedná se pouze o poměrně jednoduchou utilitu, která je určena výhradně k přehrávání videa ve formátu DivX. Nenabízí ani podporu zobrazování titulků, což je asi největší nedostatek tohoto programu.

Na druhou stranu je potřeba uvést, že software je poměrně přehledný, podporuje skiny, umožňuje nastavit kvalitu přehrávání v závislosti na výkonu počítače a samotné přehrávání je možno ovládat klávesovými zkratkami, což je však u aplikací tohoto typu standardem.

Celkově se DivX Player řadí mezi nejslabší z testovaných programů.

BSPlayerHHHHI

Autor: BST

Na rozdíl od předcházejícího programu představuje BSPlayer plnohodnotný přehrávač filmů ve formátu DivX včetně titulků. A nutno říci, že velice vydařený.

Základní okno programu vypadá sice poněkud staromódně, ale je to jen zdání. K dispozici jsou i mnohem futurističtější skiny. Tlačítek je poskrovnu a slouží pouze k základnímu ovládání přehrávání.

Ostatní funkce a nastavení jsou k dispozici z kontextového menu. To má dvě varianty, podle toho, zda kliknete pravým tlačítkem v okně přehrávače, nebo v ploše přehrávaného filmu. Mezi oběma variantami lze pochopitelně volně přepínat.

Obě menu jsou zpracována velmi přehledně a není obtížné najít požadovanou funkci. V nabídce nechybí volba jazyka (včetně češtiny), bohaté možnosti nastavení titulků (písmo, barva, umístění atd.), změna rozlišení videa, rychlosti přehrávání nebo zvětšení obrazu. Všechny podstatné funkce lze ovládat pomocí klávesových zkratek. Pokud by někomu jejich přiřazení nevyhovovalo, lze jej změnit v předvolbách programu.

Kromě klávesových zkratek použili programátoři i další zjednodušující funkce. Mezi ně patří např. schopnost práce s .ini soubory (obsahujícími nastavení parametrů přehrávání pro konkrétní film) nebo možnost tvorby playlistu. V něm se zadávají pouze jména videosouborů a program si sám vyhledává soubory s titulky. To bohužel funguje pouze za přesně daných podmínek pojmenování textového souboru s titulky. Pokud jej autor titulků nerespektoval, bude uživatel muset načíst soubor s titulky zvlášť.

Za zmínku stojí možnosti konfigurace programu. Ty jsou totiž více než rozsáhlé a odpovídají množství nabízených funkcí. V tomto kontextu je poněkud zarážející absence jakékoliv nápovědy. Pokud by se do upravování parametrů programu chtěl pustit méně zkušený uživatel, zřejmě by mu nezbylo nic jiného, než pomocí experimentů odhadovat význam některých voleb.

Aplikace však pracuje velice kvalitně i se základním nastavením, je přehledná a intuitivní, nabízí podporu několika dalších videoformátů a dokonce takové speciality jako je podpora dálkového ovládání. Rozhodně patří k velmi kvalitním programům v testované kategorii.

Global DivX PlayerHIIII

Autor: The Wolfs Lair Productions

Na internetových stránkách autorů jsme se dočetli, že Global DivX Player (dále jen GDP) je od začátku navrhován jako plnohodnotná náhrada aplikace Windows Media Player, a že dokonce umí mnohem víc. Bohužel nám není jasné, co vedlo k tomuto tvrzení.

GDP neobsahuje mnoho funkcí, za které by jej bylo možno pochválit. Začněme instalací. Při ní se totiž do systému zároveň s programem nainstalují dvě další aplikace, jež mají za úkol stahovat z internetu a zobrazovat reklamy. Pokud si tak nevšimne uživatel možnosti jejich instalaci vypnout, bude v budoucnu zřejmě nepříjemně překvapen. Bude-li se vám zdát aplikace po spuštění něčím povědomá, je to způsobeno snahou autorů, aby program vypadal jako přehrávač WinAmp. GDP dokonce umí importovat jeho skiny. Spolu s podporou poměrně široké škály videoformátů je to asi jediné, co se dá přičíst k plusům GDP.

Ovládání programu je sice jednoduché, ale do značné míry je to dáno absencí mnoha jinde běžných funkcí. Standardně program nepracuje s titulky k filmům, jejich používání lze však zapnout v možnostech aplikace. Přes naše četné pokusy se nám ale nepodařilo titulky správně zobrazit. Rovněž možnost změny písma či barvy titulků zůstala pouze přáním.

Program nelze hodnotit jinak než jako silně podprůměrný.

Micro DVD PlayerHHHHI

Autor: Tiamat Software

Pravděpodobně nejrozšířenějším prohlížečem DVD filmů zálohovaných pomocí DivX je Micro DVD Player (dále jen MDVDP). Ve své popularitě nenašel přemožitele, přestože poslední volně šířená verze pochází z května roku 2001.

Kromě samotného přehrávače obsahuje instalační soubor také konvertor souborů s titulky a utilitu pro vytváření konfiguračních .ini souborů. O kvalitě programu svědčí rovněž skutečnost, že se vlastní formáty titulků i .ini souborů, které MDVDP zavedl, staly postupem času standardem uznávaným i dalšími autory přehrávacího softwaru pro DivX.

Začínajícímu uživateli se může program jevit jako příliš komplikovaný. Přispívají k tomu různé režimy otevírání souborů, ovládání pouze pomocí několika tlačítek v hlavním okně aplikace (chybí kontextové menu) i poměrně rozsáhlé možnosti konfigurace. Postupně si však lze na prostředí a ovládání zvyknout.

Mezi funkcemi aplikace nechybí podpora mnoha formátů, možnost vytváření playlistů, podpora dálkového ovládání, nastavování formátu titulků a další.

S přihlédnutím k době vzniku je program vybaven více než dobře. Škoda jen, že se autoři rozhodli ukončit volnou distribuci aplikace. K dispozici není ani žádné demo novější verze, a tak je program postupně překonáván novějšími aplikacemi.

MV2PlayerHHHHH

Autor: Petr Oulehle

MV2Player je prvním přehrávačem z produkce českých programátorů v našem testu. A zapůsobil opravdu vynikajícím dojmem.

Uživatel dostává k dispozici nástroj nevšední jak nabízenými funkcemi, tak formou jejich zpracování.

Program nabízí kromě přehrávání DivX filmů také mnoho dalších formátů (včetně audiosouborů i zvukových CD), vzhled je možno měnit pomocí skinů (lze je importovat z několika aplikací), přičemž program je schopen zobrazit skin v dvojnásobném zvětšení, což oceníte, pracujete-li na monitoru s velkým rozlišením.

MV2Player nabízí také velice komfortní ovládání přehrávání jak pomocí klávesových zkratek, tak s využitím propracovaného OSD menu. Pokud se uživatel ponoří do nastavování možností programu, zjistí, že má k dispozici celou řadu parametrů. To se však pohybuje pouze v "Základní" úrovni ovládání. Po přepnutí do režimu "Expert" se počet nastavitelných parametrů ještě podstatně zvýší.

Pro ukládání parametrů do .ini souborů nabízí MV2Player vlastní formát souboru, založený na struktuře, kterou používá Micro DVD Player.

To, že přehrávače nabízejí možnost "capture frame", asi nikoho nepřekvapí. MV2Player však přidává vlastní specialitu. Program vytvoří několik HTML stránek, obsahujících tabulky se screenshoty z filmu spolu s příslušnými titulky. Výsledkem je jakýsi "komiks" z filmu.

Přes všechna pozitiva má program i některé drobné nedostatky. Asi nejmarkantnějším je, že funkce ukládající obrázky z videa nepracují s kodekem DivX 5.0.2. Je potřeba používat některou starší verzi kodeku, protože při použití verze aktuální se uloží do obrázku pouze černý obdélník. Další drobná výhrada se týká slabého místa většiny z testovaných aplikací helpu. Nabízených funkcí a nastavení je opravdu mnoho a nezkušenému uživateli nezbývá než zkoušet, co znamenají, případně pročítat rozsáhlá fóra na internetových stránkách programu. Uvedené drobné nedostatky jsou ale bohatě vyváženy zpracováním a rozsahem dalších funkcí. Program proto právem získal v našem hodnocení plný počet hvězdiček.

N.PlayerHHHII

Autor: Vladimír Vopravil

Dalším produktem českého původu je přehrávač n.player. Podle domovské stránky program původně vznikl pouze jako "oddychová záležitost" skupiny profesionálních programátorů. Nyní je však již plnohodnotně vyvíjenou aplikací.

Kromě přehrávání filmů v DivX nabízí také podporu mnoha dalších audioi videoformátů. Navíc umí přehrávat i nosiče DVD, samozřejmostí je však potřeba externího kodeku. Mezi dalšími funkcemi najde uživatel např. možnost změny skinů (včetně funkce plynulé úpravy velikosti), ekvalizer, podporu dálkového ovládání ATI Remote Wonder a také Winamp 2 pluginů. Poměrně sofistikovaně je realizován mechanismus automatického vyhledání souboru s titulky pro přehrávaný film.

Zajímavý nápad představuje také zavedení oblíbených položek pro snadnější vyhledávání souborů k přehrávání.

Aplikace však má i své nedostatky, například v efektivitě ovládání. K dispozici jsou sice klávesové zkratky i kontextové menu, nicméně jsou v našem testu i aplikace nabízející poněkud komfortnější ovládání. Rovněž nutnost změny některých parametrů (např. formátu titulků) pomocí konfigurace programu není zvolena nejšťastněji. Možnost úpravy parametrů obrazu (jas, kontrast atd.) a úpravy poměru stran chybí zcela, stejně jako schopnost načítat parametry z ini souborů.

Právě zmíněné nedostatky snižují celkové hodnocení tohoto jinak velmi nadějného přehrávače. Rozhodně se však vyplatí sledovat jeho další vývoj, neboť pokud se budou autoři dál věnovat vývoji a vylepšením, má n.player šanci pomýšlet na nejvyšší pozice ve své kategorii.

RadLightHHHII

Autor: RadLight

Autoři přehrávače RadLight (jehož kořeny sahají do Bratislavy) zvolili mezi uživateli ne příliš oblíbenou formu licencování. Produkt je totiž od své poslední verze (RadLigth 3.03 Special Edition) podporován příjmem z reklamy, takže se zároveň s ním instaluje systém Save Now.

Z tohoto důvodu jsme do testu i na naše CD zařadili předchozí verzi Radlight 3.03 Standard. Ta sice obsahuje rovněž aplikaci reklamního systému, ale během instalačního procesu ji lze vynechat.

Samotný přehrávač představuje průměrnou aplikaci, která nabízí většinu standardních funkcí. Uživatel může využít bohatou nabídku podporovaných formátů (včetně audiosouborů), rozhraní programu přeložené do češtiny i formátování titulků. Použít lze rovněž skiny, RadLight však neumí importovat jiný formát než vlastní.

Mezi nedostatky rozhodně patří nemožnost upravit parametry obrazu, nepříliš optimální ovládání přes kontextové menu a chybějící podpora ini konfiguračních souborů. Pokus o načtení ini souboru ve formátu Micro DVD Playeru dokonce skončil havárií aplikace. Že by tím chtěli autoři něco naznačit?

Tvůrci si zřejmě byli nedostatků aplikace vědomi a verze Special Edition již obsahuje některé z chybějících funkcí (např. funkci "capture frame" nebo OSD menu).

Otázkou však zůstává, zda tyto nové funkce vyváží uživateli čas a nervy ztracené s reklamním systémem.


DivX přehrávače – srovnávací test II.

Zoom Player HHIII

Autor: VirtualMedia

Posledním přehrávačem v našem testu je Zoom Player. Na první pohled vypadá jako standardní aplikace své kategorie, ale v útrobách obsahuje mnoho jedinečného.

Zdaleka však ne vše je k dobru věci. Rozhodně nelze tento program doporučit začínajícím uživatelům, a podle našeho názoru i zkušený uživatel by mohl v některých momentech zaváhat. Nejvýraznějším prvkem, kterým na nás program zapůsobil, je jeho konfigurace. Neměli jsme odvahu spočítat všechna možná nastavení, ale jejich počet se odhadem blíží třem stům parametrů. Pouhé přečtení názvů jednotlivých voleb by zabralo značný čas, nemluvě o pochopení jejich významu. S podobnými komplikovanostmi se musí uživatel potýkat v programu poměrně často. Například pro přehrávání titulků je nutno doinstalovat filtr DirectVobSub (na našem CD), který však není součástí instalace. Ani jeho instalací ale problémy nekončí, protože přehrávač načte titulky pouze tehdy, jmenuje-li se soubor s nimi stejně, jako příslušný videosoubor (pochopitelně s výjimkou přípony). K ovládání programu je možno použít kontextové menu, ale to je poměrně chudé a mnoho funkcí neobsahuje vůbec (např. příkaz pro "capture frame"). Pokud se však uživatel nenechá odradit, může se dopátrat toho, že hledaná funkce je podporována, ale spustit ji lze pouze některou z mnoha klávesových zkratek (např. ALT+F pro zmíněné sejmutí obrázku). Bylo by možná zajímavé zjistit, jakou představu mají autoři o uživatelích svého programu. Ten totiž nabízí více než slušné množství funkcí, ale vzhledem ke zpracování jejich ovládání a konfigurace je program prakticky nepoužitelný.

Závěrem

Jaký je závěr našeho testu? Ukázalo se, že v kategorii přehrávačů filmů ve formátu DivX je poměrně kvalitní konkurence. Většinu programů lze pro běžné přehrávání použít bez větších problémů. Potěšující je, že se mezi nimi neztrácejí ani čeští autoři, kteří se často úspěšně prosazují i ve světě.

U testovaného softwaru lze pozorovat několik společných rysů. Mezi kladné můžeme řadit například podporu dalších formátů, včetně zvukových, což dělá z jednoúčelových přehrávačů mnohem všestrannější aplikace. Pro uživatele je také velice příjemná skutečnost, že všechny programy jsou zdarma, i když někteří autoři začínají využívat podpory ze strany reklamních společností. Jedná se však o celosvětový trend, který kromě jiného způsobuje také úbytek neplacených služeb na internetu a jejich postupné zpoplatňování.

Bohužel mají testované aplikace i společné neduhy. Za nejzávažnější považujeme absenci nápovědy k programům. Autoři zřejmě nemají dostatek času, aby se věnovali i vytvoření popisu svého softwaru, což zejména pro začínající uživatele představuje nepříjemnou komplikaci. S tím souvisí také zpracování konfigurace přehrávačů. Většina funkcí sice v programech funguje po jejich nainstalování správně bez nutnosti dodatečné konfigurace, ale snad každý uživatel si postupem času bude chtít chování programu přizpůsobit svým požadavkům. A pokud chce pouze provést nějakou jednoduchou změnu a musí ji hledat mezi desítkami dalších parametrů, nebude tím nadšen. Optimální se nám z tohoto pohledu jeví přístup autorů MV2 Playeru, kteří umožnili uživateli zvolit si úroveň svých schopností a podle toho se nabízejí jednotlivé konfigurační parametry. To znamená, že začínající uživatel se nemusí prodírat spoustou detailních voleb a uživatel zkušený může mít plnou kontrolu nad všemi nastaveními.

Jednotlivé programy testu se většinou příliš neliší ve své základní funkci, tedy přehrávání filmů. Podstatné rozdíly jsou však v souvisejících funkcích, jejich zpracování a přehlednosti. Každému může vyhovovat něco jiného a tak doporučujeme vyzkoušet několik aplikací a vybrat si tu, která bude nejlépe splňovat konkrétní požadavky uživatele.

§§§§§


Obrněncem v síti - Norton Personal Firewall 2003

Vladimír Vondráček

c02p0813

Neštěstí nechodí po horách, ale po lidech, říká jedno notoricky známé přísloví. A v počítačovém světě je často nositelem neštěstí neviditelný chlapík, kterému se říká paket. Je základním nositelem komunikace po internetu (mluvíme o protokolu TCP/IP). Ve svém občanském průkaze má vytištěno, odkud a kam jde, a po kapsách spoustu informací. Bohužel ne vždy jsou tyto informace úplně prosté zlých úmyslů, a neštěstí je tu.

Osobní firewall s označením zbrusu nového roku přibouchne zločinným chlapíkům dveře do počítače před nosem. Poněkud méně obrazně řečeno, umí Personal Firewall filtrovat síťovou komunikaci na základě uživatelem nastavených parametrů. Slůvko Personal značí, že se jedná o verzi pro koncové uživatele sítě, a není tedy určena pro systémovou instalaci na server.

Po instalaci se v systémové liště (nebo jak se tray překládá) objeví symbolek glóbu a jeho polovina se objeví i na pravém okraji obrazovky. To všechno značí, že aplikace běží a číhá na vetřelce. Kdykoliv se nějaký program pokusí o přístup do sítě, je jeho aktivita okamžitě zaregistrována a je vytvořeno nastavení, upravující komunikaci s vnějším světem. Pro řadu obvyklých aplikací jsou předpřipravena pravidla, která tak nemusí uživatel ručně definovat. Ale i tak se může stát, že používáte nějakou Firewallu neznámou utilitu. Pak je možné definovat přístupová práva podle vlastního uvážení. Proč to vše, ptáte se, snad vím, co spouštím. Existují ovšem programy, mající choutky se samovolně připojit k nějakému serveru, stahovat si samy všelijaké aktualizace a doplňky, které se mohou rozcházet se záměry uživatele. Popsaným způsobem je zabráněno nechtěné komunikaci, jejímž iniciátorem je vlastní počítač. Ale co ti nebezpeční hackeři všude vůkol? Pokud se pokouší nějaký paket vstupovat do systému, i jeho aktivita je podchycena a uživateli je to dáno jasně na srozuměnou. Je označen zdrojový počítač a nabídnuty alternativy řešení vzniklé situace. Je možno komunikaci utnout pro jednou, provždy nebo ji prostě povolit. Kromě rezidentní výkonné části je součástí firewallu i ovládací rozhraní. Zde lze program po programu, aplikaci po aplikaci nastavit práva pro síťové skotačení. Další komponentou je monitor komunikace, obsahující mimo jiné tlačítko pro okamžité pozastavení provozu přes síťovou kartu.

Personal Firewall je dobrým, ba vynikajícím, sluhou, ale špatným pánem. Varuji tímto před neuváženým odklikáváním upozornění a šmahem zamítanou komunikací. Snadno se může totiž stát, že najednou nepůjde stahovat e-maily z poštovního serveru nebo se objeví nepopulární hláška prohlížeče o tom, že danou webovou stránku nemůže nalézt. Hledání konkrétního problému je díky zaznamenávání událostí sice možné, rozhodně však ne příjemné. Ale pokud si chcete svůj počítač zabezpečit proti nechtěné komunikaci, pak Norton Personal Firewall 2003 je dobrá volba.

Norton Personal Firewall 2003

výkonné řešení

snadná konfigurace

K recenzi poskytla firma: Symantec, Klimentská 46, Praha1, www.symantec.cz

Cena: 2 300 Kč (bez DPH)

§§§§§


Neviditelná ochranka – Symantec Client Security

Vladimír Vondráček

c02p0814

Zejména pro firemní zákazníky je určen komplex bezpečnostních opatření proti vetřelcům do počítačů. Celá stavba síťové bezpečnosti je postavena na několika pilířích. Prvním z nich je antivirový program, druhým pak osobní firewall a třetím detektor neoprávněných přístupů do klientských stanic. Tento článek by se chtěl věnovat jejich integraci a komplexní správě. Právě v tom je velká výhoda celého systému, konstruovaného následovně: mějme síť připojenou vícenásobným způsobem k internetu nebo do jiné širší sítě, jejíž bezpečnost je diskutabilní. Počítače se tedy těžko dají schovat za jeden vyhrazený firewall s jednoznačnou správou. Může se jednat i o výše uvedený případ s firewallem, kdy nelze stanovit jasné restriktivní požadavky na komunikaci. Je tedy nutné nainstalovat ochranu na každou stanici v síti. Protože je ale poněkud nepraktické po každém updatu obcházet všechny počítače a provádět inovaci zvlášť, je namístě hledat nějaké celkové řešení.

Symantec nabízí řešení v podobě recenzovaného produktu. Jedno instalační CD zahrnuje v sobě jak serverovou, tak klientskou část aplikace. Vcelku je nutné oběhnout počítačovou síť pouze jednou a při více síťově orientovaném prostředí ani to ne (vysvětlím dále). Celý systém může využívat několik režimů pro jednotlivé stanice. Začněme popisem serverové a tedy integrující části. Nejdůležitější je Symantec Client Security server. Obsahuje konfigurační soubory pro klientské počítače, konfigurace antivirové ochrany spolu s aktuální virovou databází. Zaznamenávají se tam rovněž různá varovná hlášení spojená s fungováním systému a pravidla pro firewally lokálních uživatelů. Tento server je samozřejmě též chráněn prostřednictvím všech výše zmiňovaných utilit. Jeho bezpečnost je možno jednoduše zvýšit velmi restriktivním nastavením filtračních pravidel, de facto otevřít jen několik málo potřebných portů. Aktuálnost dat je zaručena konfigurovatelnou kontrolou nových updatů na serveru Symantecu a jejich stažení. Zde je vidět jedna nezanedbatelná výhoda, není nutné aby updaty stahovali přes internet samotní klienti, update je proveden lokálně. Další serverovou částí systému je "karanténní" server, na který jsou z klientských počítačů přesouvány podezřelé soubory. Tento počítač je pak posílá na Symantec Security Response k prozkoumání a stanovení nebezpečnosti. Zbývá zmínit se o klientské části, ale zde není moc co popisovat. Na každé stanici je možné nastavit konfiguraci individuálně, je možné do login skriptu po připojení do firemní sítě zajistit stažení aktualizací. Zde je nutno říci, že jako klient může vystupovat libovolný počítač, na kterém je nainstalována příslušná sada nástrojů. Pokud není vůle obcházet všechny počítače ve firmě, nebo je to prakticky nemožné, pak lze vytvořit vlastní instalační sadu, umístit ji na svůj webový server a instruovat uživatele, aby si příslušný balík stáhli a instalovali. Pro aktuální stav vody ve virových tocích a bezpečnostních záplatách se stará starý známý LiveUpdate, který stahuje aktualizace z přesně definovaných počítačů, nejlépe z Client Security Serveru.

Poměrně unikátní a výkonné řešení pro zabezpečení firemní počítačové sítě se jistě dokáže vyplatit, zejména v případě, kdy není možné zavést jiné restrikce pro síťovou komunikaci nebo jako jejich výhodný doplněk pro větší úroveň bezpečnosti.

Symantec Client Security

ucelené řešení

výkonné komponenty

K recenzi poskytla firma: Symantec, Klimentská 46, Praha1, www.symantec.cz

Cena: 15 700 Kč za Small Business Edition 5 pack (bez DPH)

§§§§§

$$$$$


Knihy


Adobe InDesign 2.0 CE

Patrik Malina

c03p0001

Přestože firma Adobe dělá co může, aby počítačoví sazeči postupně přešli na její relativně nový nástroj InDesign, knižní nakladatelé jakoby tuto snahu, na rozdíl od uživatelů, mlčky přehlíželi. Naštěstí už to neplatí, a nejen Grada uvedla na trh příručku pro zájemce o tuto pokročilou aplikaci pro nejnáročnější nasazení v oblasti DTP. Možná to souvisí s tím, že až verze 2.0 je dostupná v provedení CE, jež mimo jiné zahrnuje české uživatelské rozhraní.

Kniha v žádném případě není učebnicí počítačové sazby, a pokud chcete vytvářet použitelné dokumenty, musíte o této problematice jako takové něco vědět. Jde z valné většiny o kurs práce s programem, a to pro začátečníky a mírně pokročilé. Celá příručka je poměrně dobře rozvržena autor postupuje dle logiky práce začátečníka, takže zpočátku si aplikaci nainstalujete, poté se pokocháte a proberete bohatým uživatelským rozhraním, nastavíte si prostředí a vytvoříte první jednoduchý dokument. Následuje popis nástrojů pro vlastní sazbu, tvorba tabulek, organizace rozsáhlejších dokumentů a vkládání grafických prvků, a dále autor pokračuje nástinem možností speciálních efektů, prací s barvami a tiskovým výstupem.

Protože možnosti programu jsou značné a příručka útlá, byl autor nucen pojmout výklad poměrně stručně, místy až ve formě jakési referenční příručky. Přesto je k dispozici řada výmluvných obrázků, jež demonstrují způsob ovládání jak jsem již zmínil, učíte se pracovat s programem, takže na ukázky sazby ve větším měřítku zde není prostor.

V určitých částech na mne výklad působil ne zcela zřetelným dojmem. Domnívám se, že některá zásadní témata (např. typy stránek a jejich pojetí v programu) mohla být důkladnější a jasnější, a to přesto, že obecné sazečské znalosti se předpokládají. Pokud sedíte před Adobe InDesignem poprvé a máte se rychle seznámit s jeho ovládáním a potenciálem pro práci, je tato kniha pravou volbou.

Autor: Miroslav Čulík

Vydavatelství: Grada, Praha, 2002

Počet stran: 244 stran

Doporučená cena: 249 Kč

Web.design

Patrik Malina

Technologie webových stránek už má nějaký ten pátek života za sebou, a pokud to např. s obchodními aktivitami myslíte vážně, bez domovské stránky na internetu jako byste nebyli. Přestože by se mohlo zdát, že kvalitních tvůrců webových sídel trh nabízí dostatek, realita je často odlišná a prezentace mnoha firem jsou vším možným, jenom ne lákavým ostrovem ve vodách internetu. Chcete-li s tím něco dělat, nakoukněte do této knihy.

Již technický způsob provedení kompletní tisk na křídovém papíře a kvalitní pevná vazba dává tušit, že na estetické stránce zde rozhodně záleží. Navíc autorem je člověk, jenž toho o významu webových stránek ví opravdu hodně a především má jasno v tom, jak své zkušenosti předat dál.

Publikace je jakýmsi metodickým průvodcem, jak optimálně navrhovat a vytvářet stránky pro službu WWW. Tvůrce se v ní jednoznačně zaměřil na hlavní kritérium, jež by se dalo definovat jako ideální skloubení užitné hodnoty a estetického působení. Nenarazíte zde na výklad značkovacích jazyků či ukázky dynamických skriptů chcete-li se naučit weby fyzicky vyrábět, kupte si jinou knihu. Zde se pracuje s obrazem, vjemy a fantazií. Publikace je naplněna desítkami konkrétních ukázek, na nichž Nielsen demonstruje dobré rozvržení grafických prvků, obtížnost ovládání či intuitivnost hledání žádoucích údajů. Velký důraz je také kladen na sladění barev (proto kompletní plnobarevný tisk) a dalším kritériem, jež autor skloňuje na každém kroku, je spojení účelu předávaných informací s formou.

Přestože je kniha na první pohled hodně "povídací", nejde o plané teoretizování: k dispozici jsou stovky konkrétních příkladů, množství statistik a spousta dobrých konkrétních rad a doporučení, takže vnímavý čtenář může zprostředkovaně nasát velmi cenné zkušenosti.

Doporučil bych knihu všem tvůrcům stránek, neboť zde se může přiučit každý. Jedná se o velmi hodnotný materiál, jejž časem velmi doceníte.

Autor: Jacob Nielsen

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2002

Počet stran: 382

Doporučená cena: 621 Kč

Windows XP Professional

Patrik Malina

Pokud se zabýváte operačními systémy Microsoftu delší dobu, pak je vám jméno Minasi určitě alespoň trošku povědomé. Protože se jedná o spolehlivého a věrného tvůrce, pojednání o MS Windows XP na sebe nenechalo dlouho čekat a autor své skalní příznivce nezklamal.

Na jednu stranu byla kniha správně zařazena do edice Profesionál. Studijní materiál je poměrně obsažný a tvůrce šel u řady témat dosti do hloubky, takže je namístě předpoklad, že takto podrobně se o Windows XP budou zajímat opravdu jen zapálení uživatelé. Na druhou stranu, v řadě případů Minasi velmi podrobně vykládá látku, jejíž zběžná znalost se u zkušenějších čtenářů předpokládá a text tak může působit jako pojatý zbytečně zeširoka.

Velmi zajímavá je šíře témat, jež jsou v publikaci zahrnuta. Autor se neomezil na popis součástí operačního systému, ale velmi podrobně (na knihu tohoto typu až překvapivě detailně) zpracoval např. použití skriptování pro práci s webovými stránkami i pro automatizaci správy systému, a to včetně popisu důležitých částí objektového modelu. Rovněž kapitola o architektuře sítí je velmi důkladná a zahrnuje např. definice jednotlivých topologií.

Je namístě uvést, že kniha samozřejmě zahrnuje všechna neodmyslitelná témata instalaci systému, práci s uživatelským rozhraním a základními programy, jako je Internet Explorer, nastavení tisku či správu multimédií. Velmi obsáhlá je pochopitelně část, zaměřená na síťovou problematiku, a i zde jsou velmi podrobně popsány různé programy, jež v systému naleznete. Náznakem je zmíněna pokročilá tematika Active Directory, připojení k sítím Novell NetWare, ale také např. práce s registrem. Závěr knihy je věnován diagnostice a řešení různých potíží.

Autor spojuje styl výkladu pro začátečníky s rozsahem a hloubkou látky, jež jsou jednoznačně zacíleny na čtenáře s hlubším zájmem. Kniha se nejlépe hodí pro začátečníky, kteří se chtějí stát profesionály.

Autor: Mark Minasi

Vydavatelství: Grada, Praha, 2002

Počet stran: 800

Doporučená cena: 699 Kč

XML krok za krokem

Patrik Malina

Nejnovější vývojová platforma Microsoftu, stejně jako moderní běhové prostředí (MS.NET Framework), jsou založeny mimo jiné i na strukturovaných dokumentech XML. Bylo jen otázkou času, kdy vydavatel, jenž se programově zaměřil na přípravu kolekce, související právě s touto problematikou, uvede rovněž takto zaměřenou knihu. Pokud chcete pracovat s daty pomocí moderních nástrojů, jedná se v podstatě o jakousi povinnou četbu.

Valná většina knihy je věnována výkladu jazyka XML, a to v poměrně přesné shodě s běžně užívanými, nezávislými standardy. Autor přistupuje k problematice jako k základní látce, jejíž dokonalé poznání vás připraví na další studium nehledejte zde pokročilejší možnosti využití XML dokumentů pro různé aplikace, jedná se opravdu o ryzí výklad věci jako takové. Tomu odpovídá i struktura knihy: pokud odečteme úvod, v němž je pojednáno o významu XML a jeho současném praktickém využití, má celý svazek vlastně jen dvě hlavní části vytváření dokumentů XML a jejich zobrazování na webu. První obsahuje kapitoly o tvorbě a korektním strukturování, takže se zde dozvíte vše možné o značkách a jejich významu, ale také o definici struktury pomocí DTD či pokročilejších a univerzálnějších schémat. Druhá část je zaměřena na interpretaci strukturovaných dat do odpovídajícího grafického výstupu. Autor představuje kaskádové styly, využití objektového modelu dokumentu (DOM) a používání šablon XSLT.

Kniha mne překvapila v několika ohledech. Obě uvedené hlavní části jsou poměrně odlišné první z nich je hodně univerzální, a směřuje stejně dobře k programátorům jako tvůrcům webů (ve smyslu grafického designu), naopak druhá část je zaměřena na dosti speciální nasazení (grafický výstup) a ponechává bez povšimnutí aplikace v oblasti přenosu strukturovaných dat, na nichž např. MS.NET stojí. Příjemným překvapením je pozvolný a velmi názorný výklad. Naopak čeština utrpěla velmi bolestivou ránu.

Autor: Michael J. Young

Vydavatelství: Mobil Media, Praha, 2002

Počet stran: 471

Doporučená cena: 405 Kč

§§§§§


Internet a jeho využití pro cestování I.

ALEXANDR RŮZHA

c03p0002

Cestování má různé cíle, podoby, prostředky a délku. Někdo cestuje k babičce na Slovensko, jiný se rozhodl na vlastní pěst navštívit cizí kraje, méně zábavy nastává při služební cestě, kterou je nutno vyřídit co nejrychleji, nejlevněji, přitom tak, aby se zaměstnanec neztratil v cizokrajných dálavách. Zřejmě pryč jsou doby, kdy byla v tomto případě nezbytná cesta do cestovní kanceláře nebo marné telefonování na informace jednoho z našich dopravců. Protože i v tomto případě se primárním médiem pro čerpání údajů stal internet, může pomoci kniha Internet a jeho využití pro cestování.

Do rukou se čtenáři dostává poměrně útlá knížka, začínající krátkým úvodem a přehledným seznamem. První kapitola se věnuje dopravě a spojům. Jízdní řády autobusů a vlaků, letecká doprava, stránky nápomocné při cestování autem, ocenění jistě dojdou i části věnované autostopu a cyklistice. Kapitola o ubytování je poměrně krátká, přesto vyčerpávající co se týče České republiky zahraničí není zahrnuto. K cestování patří i finance, tedy pojištění, kursy a banky. Mapy, seznam internetových kaváren a meteorologické stránky jsou následovány velice rozsáhlým přehledem zdrojů regionálních informací, zahrnují tedy muzea, pamětihodnosti, přírodní oblasti, průvodce, horskou turistiku. Rozhodně je dobře, že autoři neopomenuli, alespoň rámcově, Slovensko. Vše je zakončeno weby, jež jsou věnovány cestopisům.

Publikace se nese v duchu stručnosti, přitom je napsána příjemným stylem, většinu webů doprovází jejich obrázek, i když pravda, nepříliš kvalitně vytištěný. Tradičně je zanedbán rejstřík, ale to je u podobných publikací nepříjemným zvykem. Celkově zde najdete vše, co potřebujete k cestování po naší vlasti, něco se dá využít i k cestám do zahraničí. Tato knížka si jistě najde cestu do knihovničky nejednoho cestovatele.

Autor: Marek Šalanda

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 112

Doporučená cena: 99 Kč

Word v kanceláři

ALEXANDR RŮZHA

"Word v kanceláři" je název jasně identifikující téma publikace, jedná se o další kousek z řady vydavatelství Grada "Edice kancelář", představující programy a jejich užívání co nejstručnějším způsobem. Autorem je Josef Pecinovský, populární spisovatel sci-fi i počítačové literatury; i když zrovna v tomto díle příliš své umělecké umění neuplatnil, text je spíše z onoho druhu věcného výkladu, je to škoda, protože naučná kniha s větším množstvím vtipných poznámek a odpočinkových pasáží je příjemnější na čtení a nevyvolává sklony k usínání. Zřejmě to nebude tím, že by sám autor nechtěl.

Publikace není komplexním průvodcem všech možností Wordu, ale drží se skutečně názvu edice, pročež je rozčleněna na kapitoly dle psaného dokumentu jednoduchý dopis, hromadná korespondence, zápisy z jednání, nařízení a normy, tabulky a propojení s jinými aplikacemi. Kdo tedy očekává, že se naučí vytvářet makra či základy Visual Basicu, bude zklamán. Orientace je zjednodušeně na kancelářské začátečníky bez ambic na dokumentové "finesy", jedná se tudíž o alternativu ke konvenčně pojatým publikacím obdobného druhu.

Kvůli své formě se snižuje využitelnost pro uživatele hledající návod k provedení určité akce, v tomto případě může zklamat obsah i rejstřík, který je na hodně špatné úrovni a zřejmě byl dokončován hodně rychle, například ani zcela zřejmá hesla jako "nadpisy" či "formátování nadpisů" nenajdete.

Samotný text a grafická úprava jsou profesionální a přehledné, skoro každý krok doprovází obrázková ukázka s co nejpřesnějším zobrazením, to vše doplněno bohatším formátováním textu, jeho dobrou čitelností a konečně piktogramy. Provedení je tedy až na rejstřík profesionální a je jen na vás, zdali vám spíše vyhovuje výklad zaměřený na tvorbu určitého druhu dokumentu, či popis všech vlastností Wordu od A do Z.

Josef Pecinovský

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 155

Doporučená cena: 149 Kč

Internet pro podnikatele

ALEXANDR RŮZHA

Máme tu další publikaci, která si klade za cíl sumarizovat internetové adresy serverů týkajících se určitého oboru lidské činnosti, tentokrát podnikání. Velikost knihy je úměrná šířce a různorodosti podnikatelských činností, podstatně přesahuje prostor obvykle tomuto tématu věnovaný v podobných publikacích. Hned na začátku pochválím rejstřík, který je rozsáhlejší než bývá zvykem. Mohl být ještě obsažnější, u knížek s velkým množstvím jednotlivých dat se může hledání stát utrpením. Narážíme tak na knižní podobu sumarizovaných internetových adres zřejmě kompaktnější by byla podoba elektronická, na CD, která by umožňovala rychlejší vyhledávání i on-line aktualizaci.

Samotné členění knihy je přehledné, popisový styl je stručný, často je ke složitějším stránkám přiložen podrobnější návod jak s nimi zacházet, kupříkladu u internetového bankovnictví či některých finančních nástrojů na internetu. Začátek je věnován tomu, co internet vlastně je, dále je probráno ovládání Internet Exploreru, další prostor je věnován postupům při vyhledávání apod. Toto dělá z pouhého seznamu adres s popisky komplexní návod jak se pohybovat na internetu, zacházet s různými druhy systémů.

Dále zde naleznete obecné informace o podnikání, právních zdrojích, finančních službách jež jsou doprovázeny dotazy týkajícími se bezpečnosti a softwarového vybavení. Nepřijdete ani o daně, jejich placení, sociální a zdravotní pojištění, přehled státních úřadů a dalších důležitých institucí. Dozvíte se jak hledat nový software, seznámíte se s přehledem operačních systémů, pochopitelně s důrazem na finanční náročnost jednotlivých řešení, důležité jsou pojišťovny a jednotlivá povinná i nepovinná pojištění. Součástí podnikání jsou inzerce a reklama, ať již z pohledu zadavatele či poskytovatele, vzdělávání pro podnikatele i zaměstnance, internetová zpravodajství, nakonec internetové obchodování, samozřejmě s vysvětlením základních pojmů.

Autor: Marie Franců

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 205

Doporučená cena: 199 Kč

Excel v kanceláři

ALEXANDR RŮZHA

Publikace Excel v kanceláři pochází ze stejné edice vydavatelství Grada jako kniha o Wordu od pana Pecinovského, nicméně autor je jiný, konkrétně jím je Blanka Voglová. MS Excel je mnohem náročnějším programem než MS Word, vyžaduje tedy i jiné pojetí, proto i samotná publikace je někde mezi příručkou pro začátečníky a velkou učebnicí.

Zřejmá je snaha o co největší a nejúplnější koncentraci dat, celkový popis Excelu, naneštěstí jakmile se to přežene a výklad se co nejvíce zestruční, může dojít až k nepřehlednosti. Excel je pro začátečníky poměrně obtížný, odhaduji že po MS Accessu hned nejobtížnějším programem z balíku Office, proto by se nemělo šetřit místem a obrázky. Jistá je i rozvláčnost textu, dokonce zde naleznete i více příkladů v provádění jednotlivých činností. Dobře je zmínit koncentraci počtu piktogramů s vykřičníky a otazníky na jedné stránce, někdy to až narušuje konzistenci grafické úpravy.

Vše má ale i svou druhou stranu, totiž že někomu může právě tato koncentrace údajů vyhovovat, plusem je i zaměření na celý Excel, kniha ale nepůsobí v žádném případě děsivým dojmem velkoformátových příruček. Technická úroveň a formát textu v této publikaci jsou tradičně na vysoké úrovni, i když si myslím, že by neškodilo přidání více barev.

Samotné návaznosti kapitol a podkapitol nelze rozhodně cokoli vytknout, podobně ani velmi dobrému rejstříku jasně reflektujícímu náročnost výkladu. Není tedy vůbec žádným problémem si najít to téma, se kterým si právě nevíte rady.

Celkové hodnocení je rozporuplné, záleží na tom, co se vlastně chcete naučit, pro samotné základy je dobré se poohlédnout po jednodušší publikaci. Tato publikace je vyčerpávajícím návodem na používání Excelu, i když si vybavuji poněkud volnější a "stravitelnější" díla.

Autor: Blanka Voglová

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 152

Doporučená cena: 149 Kč

PowerPoint 2000 uživatelská příručka

ALEXANDR RŮZHA

Po publikacích menšího formátu se objevuje skutečná "těžká váha", uživatelská příručka k aplikaci MS PowerPoint 2002. Abych pravdu řekl, ihned zpočátku mne udivilo, jak se autorovi podařilo učebnici, tohoto poměrně snadného a intuitivně ovladatelného programu, dostat na neuvěřitelných 363 stránek formátu menšího A4 jedná se tedy o jasný protiklad například k publikaci Excel v kanceláři, kde bylo mnoho údajů vměstnáno do hodně velkého prostoru, zde je ale málo údajů rozprostřeno na velké ploše.

Vedle volnější formy psaní jsou popisovány i ty nejtitěrnější detaily PowerPointu, na mnoha místech je text uspávající a již samotný pohled na rozsáhlou publikaci vyvolává dojem, že PowerPoint je profesionální složitý program, a jeho učení nadlidská práce, přitom jak většina z vás ví, není tomu tak. Detailnost jde až tak daleko, že nechybí návod na to, jak poznat aktuální místo v textu symbolizuje ho blikající kurzor, dále například návod k označování textu a pohyb v Exploreru při otevírání dokumentů.

Když už, mohl by být text jasně graficky rozdělen (kurzíva, velikost písma) na ten pro úplné začátečníky a ten pro pokročilejší začátečníky a ostatní uživatele. Na druhou stranu není co vyčíst velmi podrobnému obsahu s perfektní provázaností kapitol a vyčerpávajícímu rejstříku. Když už je publikace tak rozsáhlá, měly by být podle mne obrázky větší, i když jsou velmi detailní s vysokou kvalitou tisku.

Myslím, že tak podrobný návod je zbytečný, a pokud se chcete naučit pracovat s PowerPointem, zkuste to intuitivně s radami od kamaráda či s nějakou malou příručkou pod 100 stránek. Nevím, jaký manuál je dodáván k PowerPointu, ale zřejmě bude vypadat nějak jako tato rozsáhlá publikace.

Autor: Ivo Magera

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 363

Doporučená cena: 247 Kč

Trénink paměti a kreativity

ALEXANDR RŮZHA

Čas od času se věnujeme i publikacím nepočítačovým, nicméně neméně zajímavým, tentokrát se podíváme na Trénink paměti a kreativity od pražského vydavatelství Computer Press. Otázkou je, zdali a do jaké míry pomáhají podobné knihy trénovat paměť a zlepšovat kreativitu a představivost, zda k tomu neslouží lépe každodenní činnosti, čtení knih či hraní her. Nicméně jistý vliv na zlepšení formálně logického úsudku, procvičení dvojrozměrné či trojrozměrné představivost, a matematických znalostí zde bude.

Úvodem mne zaujal anglický název, který zjednodušeně obsahoval větu "improve your inteligence", což je samozřejmě nesmysl.

Počáteční kapitola se věnuje kreativitě, jsou to buď logické úlohy, či vysloveně zadání ke konstrukci hypotetické situace, bez daného řešení. Hned zde narazíte na první problémy při porovnání s uvedenými výsledky vystupují chyby v překladu z angličtiny, ba dokonce některá řešení odporují zadání. Kapitola Paměť je vcelku jasná, zapamatovávání textu, obrazců, slov, odpovídání na otázky. Mnohem zajímavějšími, a asi nejcennějšími se jeví hlavolamy a logické úlohy, i když i zde jsem narazil na úlohy, kdy překlad z angličtiny vytváří nesprávné zadání. Následují obdobné úlohy s časovým limitem. Dva testy inteligence tvoří vrchol publikace, v podstatě se jedná o úlohy podobné těm z předcházejících kapitol. Zde by se dalo opět diskutovat o principu IQ testů a zdali vlastně testují IQ, nicméně to přesahuje rozsah této recenze.

Kvalitu publikace rozhodně srážejí chyby způsobené překladem i řešení porušující zadání, někdy je zadání nejasné či neúplné. Při srovnání s podobnými knihami či s materiály na internetu se nemohu ubránit dojmu nižší kvality, i přes krásný obal a dobré technické zpracování. Autoři se možná jen chtěli "svést" na vlně popularity tohoto tématu.

Autoři: Philip Carter, Ken Russell

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 120

Doporučená cena: 147 Kč

§§§§§


Kde najít na Internetu programy zdarma

JAN ŽĎÁREK

c03p0003

Aktuální nabídka sharewarových, freewarových a podobných programů je doslova nepřeberná: podíváte-li se pozorně, naleznete podle oblasti zájmu často i desítky, mnohdy i stovky titulů. V takovém případě se naskýtá otázka, který z nich si vybrat? A když už naleznete ten správný program, jak jej ovládat a používat? Stručné odpovědi na některé z položených otázek najdete třeba v této útlé knížečce.

V hlavičce tohoto článku jste si možná všimli netradičního počtu stránek (90+2). To je způsobeno vložením jednoho volného listu se stručným úvodem do ovládání internetového prohlížeče pro úplné začátečníky. Považuji to za zajímavý nápad potřebujete-li něco podobného, není nic snazšího, než mít tento list (spíše lístek) vždy po ruce. Škoda, že podobnou úpravu vydavatelství nezvolilo i pro seznam nejzajímavějších adres uvedených v knížce, myslím, že ten by byl použitelný vícekrát.

Hlavní témata v publikaci zahrnují např. výčet míst, z nichž lze software stahovat, a tipy na stránky s recenzemi. Další části se věnují e-mailovým, FTP a IRC klientům, antivirům, kancelářským programům, multimédiím a něco se najde i pro uživatele mobilních zařízení. Výběr adres ale obvykle není moc reprezentativní. Na konci je kromě obligátního rejstříku vypsán i výčet všech v publikaci zmíněných internetových adres.

Mezi určité nedotaženosti patří uvedení dvaceti nejlepších internetových odkazů "pro muže" na přední vnitřní straně obálky, na zadní straně však "pro ženy" budete hledat nějaký odkaz marně. Problém je zřejmě samotný nadpis, není důvod, proč by uvedených dvacet odkazů nebylo užitečných pro všechny.

Vzhledem k rozsahu se jedná o vcelku nenáročné čtení, které vám může pomoci se získáním prvních zkušeností a základních užitečných adres, z nichž můžete vycházet při dalším zkoumání oblastí, jež vás zajímají.

Autor: Ondřej Pohl

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 90+2

Doporučená cena: 99 Kč

Webová grafika Fotografie, barvy, textury

JAN ŽĎÁREK

Autor útlé knížky Webová grafika Tomáš Barčík svoje znalosti Adobe Photoshopu zúročil pro jistotu ve dvou publikacích první, věnované přímo úpravě fotografií ve Photoshopu, ve druhé, recenzované, publikaci se věnuje převážně "webové" grafice.

Vzhledem k zaměření publikace úvod patří porovnání možností formátů grafických souborů obvyklých na webu GIF, JPEG a PNG. Je tu i přehled barevných modelů RGB, CMYK a HSV, včetně upozornění na omezení barevné palety pro korektní zobrazení grafiky v prohlížečích. Zbytek textu jsou už "jen" návody na to, jak vytvářet různé efekty a grafické prvky. Návody jsou psány relativně obecně relativně proto, že sice nezabíhají do detailů, ale stejně bude pro začátečníka nejschůdnější použít k jejich realizaci Photoshop. Daní této obecnosti je také to, že u většiny postupů musíte zapojit i vlastní invenci ke zdárnému dokončení díla. K představě o výsledku, kterého se chcete dobrat, slouží barevné ukázky. Obrázky v textu používají obvyklou šedou škálu, odkazují ale na svoji barevnou verzi v osmistránkové barevné příloze. Jaké návody tu tedy naleznete? Název slibuje úpravy fotografií, těch si tu ale moc neužijete, je zmíněno jen přizpůsobení přechodů obrázku, tak aby je šlo skládat k sobě jako pozadí webové stránky. Více námětů k přemýšlení a především k experimentování naleznete v kapitolkách věnovaných tvorbě textur, grafických tlačítek a textových efektů.

Publikace je určena začínajícím webdesignérům, kteří si alespoň trochu rozumějí s Photoshopem nebo ekvivalentním programem. Prezentované návody jsou zajímavé, ovšem mohlo a mělo by jich být mnohem více; některá pozoruhodná tvrzení v úvodu o barvách, časté prázdné stránky na koncích kapitol a text "nastavovaný" do stanoveného rozsahu působí dojmem, že za ty peníze nám autor zůstává poněkud dlužen.

Autor: Tomáš Barčík

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 80+8

Doporučená cena: 99 Kč

§§§§§


3/2001


Novinky


Globopolis končí, proč?

Jan Homola

c01p0095

Internetový server Globopolis.com ukončí svou činnost. Tuto zprávu vydali v polovině ledna akcionáři tohoto největšího kulturního serveru ve střední Evropě.

Globopolis založili Američané žijící v Praze a v červnu roku 2000 získali příslib zahraniční investice ve výši 6,5 mil. USD. Cílem společnosti bylo zejm. prodávat vstupenky na kulturní akce v hlavních městech zemí střední a východní Evropy. Kapitálový vstup byl pak největší investicí do internetového serveru u nás. Globopolis se stal vlajkovou lodí rizikového kapitálu v Čechách. Jeho konec ovlivní český Internet více, než si uvědomujeme. Podle mého názoru velmi pozitivně.

Za vším je burza

Spojené státy si už zažily konec e-nadšení, který indikoval pokles internetových společností na burze a krach několika internetových megaserverů. Prostřednictvím burzy a investičních fondů tento krach pocítili na vlastní peněženku desetitisíce Američanů. Část kapitálu se začala přelévat do jiných regionů světa. Česká republika byla v roce 2000 svědkem několika investic a fúzí. Pár milionů dolarů znamená u nás stovky milionů korun. Takový kapitál už stačí k založení středně velké firmy a její expanzi do zahraničí.

Náš trh je malý, a proto společnosti, které velké servery provozují nemají dostatečnou kapitalizaci pro obchodování na burze. Proto se krach Globopolisu se finančně dotkne pouze jeho akcionářů a provozovatelů, ale dává nám jasnou zprávu, že ekonomické principy jsou stejně globální jako Internet a problémy z nadměrného očekávání se nevyhnou ani naší zemi.

Základní počty

Globopolis byl první ve své oblasti a regionu, jeho zakladatelé mohli jen odhadovat reakci trhu na svou nabídku. Zkusíme si jednoduché počty, které nebudou přesné, ale uděláme si představu o reálnosti plánu. Budeme předpokládat, že jediný příjem Globopole je z prodeje a rezervace lístků, a naopak budeme ignorovat konkurenci. Takový model bude značně zjednodušený, ale uděláme si představu o řádu, ve kterém se pohybujeme.

Předpokládejme, že náklady na provoz činily 20 mil. Kč měsíčně. Provozoval prodej lísků v deseti městech. Tedy průměrné náklady na město činily 2 mil. korun za měsíc. Pokud budeme předpokládat 10% rabat z prodaných a rezervovaných lístků, dojdeme k tomu, že by v průměrném městě museli realizovat prodej za 20 mil. Kč. Ekonomicky průměrně velikým městem, ve kterém Globopolis působí, je Praha. To by znamenalo měsíční prodej za necelých 20 Kč na obyvatele.

Problém elektronického prodeje lístků spočívá v tom, že uživateli neušetříme žádnou cestu, protože se stejně musí osobně dostavit do místa kulturní události, a zde si může okamžitě a bez rizika koupit lístky na místě. Prodej po Internetu má smysl pouze pro lístky, které se musejí rezervovat, nebo jsou jinak obtížně k sehnání. Tím se omezuje i sortiment produktů, které může server nabízet.

Na Internetu nakupuje cca 1 % populace, to je 12 000 Pražáků. Aby se Globopolis uživil, musel by si každý z těchto uživatelů nakoupit u Globopolisu lístky za 1 700 Kč měsíčně.

Budeme předpokládat, že průměrný občan utratí měsíčně za kulturu 500 Kč, z toho 300 Kč může utratit prostřednictvím Globopole. Dále budeme předpokládat , že jejich služby bude využívat 1 % populace (lidé zvyklí nakupovat na Internetu). Tato skupina se každý rok zdvojnásobí. Snadno vypočítáme současnou měsíční ztrátu 17 mil. Kč a první vyrovaný rozpočet firmy koncem roku 2003 (viz graf).

Do té doby firma vytvoří kumulovanou ztrátu 430 mil. Kč. Po tomto datu by firma začala vytvářet velice zajímavý zisk. Otázkou je, co by dělala konkurence. (Pozn.: pokud firma realizovala obrat 20 mil. za měsíc při 42 zaměstnancích, znamená to roční obrat 6 mil. Kč na zaměstnance ročně, a to je na začínající firmu podnikající ve službách příliš vysoké číslo).

Znovu a jinak

Problém e-prodeje v jakékoliv oblasti je (ne)připravenost trhu přijmout naši nabídku. Pokud chceme jako první prodávat lístky přes Internet, musíme naše potenciální zákazníky přesvědčit, že pokud si nekoupí lístek přes nás, nemohou žít. Pokud firma vstoupí na nezralý trh, musí na tuto činnost vynaložit příliš veliké prostředky. To se stalo Globopoli.

Vstup na trh v současné době znamená přesvědčit většinu provozovatelů kulturních zařízení o nutnosti elektronického prodeje jejich lístků. A v tom vidím hlavní problém jejich činnosti. Pokud začnou samotní provozovatelé elektronický prodej nabízet a jejich klienti tyto služby vyhledávat, bude daleko snadnější "posbírat" tyto nabídky na jeden server s daleko nižšími náklady.

Další chybou Globopole byla orientace pouze na hlavní města, kde se sice odehrává relativně nejvíce kulturního života a možnosti provizí jsou zde nejvyšší, ale také jsou v těchto městech nejvyšší náklady. Navíc existuje velké skupiny lidí, které cestují mezi městy v ČR (např. studenti), a pokud by obdobný projekt zahrnoval např. deset největších měst v ČR, měl by asi větší šanci na úspěch.

Globopolis působí nyní jako strašák pro všechny potenciální investory, ale věřím, že do poloviny příštího roku se obdobného serveru dočkáme znovu, i když ve skromnější formě.

Co bude znamenat Globopolis pro Venture Capital u nás?

Globopolis byla dříve sledována jako vlajková loď, která se nyní potopila. Všichni budou nyní s napětím pozorovat další velké projekty, jako například Centrum.cz

Všechny společnosti budou stále více sledovat finanční ukazatele velkých serverů. Investoři naši republiku neopustí, ale budou si stále více vybírat. U internetových serverů platí známé laboratorní pravidlo co nefunguje ve zkumace, nebude fungovat ani ve velkém tanku. Velké servery se budou stále vyvíjet z malých projektů, které si samy získají svoje uživatele a až budou vykazovat tendence k ziskovosti, mohou se pokusit sehnat velkého investora.

§§§§§


Motorola chrání motocykly Harley-Davidson

Michal Chautur

c01p0096

Ať vás ani nenapadne krást Harley-Davidson technologie společnosti Motorola totiž pomůže krádež odhalit! Radiostanice Motorola CreataLink 2XT se v USA budují do nového zabezpečovacího systému, určeného výhradně pro motocykly Harley-Davidson. Toto nové zařízení, které společnost Immobiliser, Inc., nazvala GPS Vision, umožňuje majitelům strojů Harley-Davidson dálkově ovládat a sledovat své motocykly. Mají tak neustále přehled o tom, kde se jejich motocykl nachází, a dokonce mohou řídit jeho zapalování.

Netýkavka

Systém GPS Vision obsahuje výkonný poplašný systém, který pomáhá chránit motocykl před krádeží. Pokud někdo se strojem manipuluje, zařízení automaticky pošle zprávu na majitelův osobní komunikátor (nebo operátor). Ten pak může bezdrátově ovládat motocykl spustit sirénu, blikat světly nebo zablokovat dva elektrické obvody. Při hledání ukradeného motocyklu se mohou majitelé prostřednictvím osobního počítače nebo telefonu spojit s řídicím centrem s nepřetržitou službou, a tak sledovat polohu ukradeného stroje.

Majitelé strojů Harley-Davidson mohou komunikovat a předávat příkazy systému GPS Vision prostřednictvím Internetu nebo jiného bezdrátového komunikačního zařízení s přístupem na Web (např. osobní interaktivní komunikační zařízení Motorola Timeport P935).


Krátké zprávy

Dual Disk Edition

Tento nový produkt od Fujitsu Siemens Computers je založen na technologii Duplex Data Manager (DDM), což je specializované softwarové řešení pro servery PRIMERGY na bázi procesorů Intel. Produkt Dual Disk Edition zvyšuje vysokou dostupnost dat a umožňuje vytvářet konfigurace pro vysokou odolnost typu disaster tolerant. Zabezpečuje zrcadlení dat (mirroring) interních diskových jednotek, volitelně i na vzdálené diskové subsystémy. Přestože se jedná o softwarovou funkci, je zatížení procesorů minimální a naopak se zvýší průchodnost paralelním zápisem na diskové jednotky. Při chybě na disku je příslušná jednotka odřazena bez přerušení provozu aplikací a po výměně příslušné hot-plug diskové jednotky proběhne recovery. Pokud je produkt Dual Disk Edition nasazen pro zrcadlení pouze interních diskových jednotek, konfigurovaných uvnitř serveru, není potřeba používat řadič RAID. To znamená výraznou úsporu v ceně takového serveru, a proto je řešení s Dual Disk Edition obzvláště vhodné pro malé servery PRIMERGY (obecně jednoduché konfigurace serverů, kde je požadována vysoká dostupnost dat např. servery pro pracovní skupiny, malé datové a aplikační servery, komunikační servery malých společností).-MIC

Celsius Mobile 2

Firma Fujitsu Siemens Computers uvedla na trhu druhou generaci své mobilní grafické pracovní stanice. CELSIUS Mobile 2 je supernotebook, který vyniká designem a udivujícím výkonem. Je založen na vysoce výkonné profesionální grafice OpenGL 3D, nejnovějších procesorech Intel Mobile Pentium III a má integrováno špičkové zabezpečení pomocí čipové karty. Splňuje špičkové požadavky zákazníků na vysoký výkon a funkční úroveň grafické stanice a zároveň je skutečně mobilním systémem. Pokud profesionální uživatelé jako návrháři, konstruktéři nebo architekti pracují s mobilní grafickou pracovní stanicí CELSIUS Mobile 2, nepotřebují mít další vybavení doma nebo v ateliéru, takže tím dochází nejen k redukci nákladů, ale odpadá také nutnost neustálé synchronizace mezi více různými systémy. Uživatelé mobilní grafické pracovní stanice mohou flexibilně pracovat přímo u svých zákazníků a budou mít větší volnost při své tvůrčí práci. CELSIUS Mobile 2 je určen a optimalizován pro oblast náročných analytických aplikací, grafických prezentací, simulací a modelování 3D CAD/CAM/CAE, DCC, MCAD nebo FEM.-MIC


Nové lifebooky - Menší a zase výkonnější

Michal Chautur

Obě klíčové řady v současné době poměrně populárních notebooků LIFEBOOK (řady E a X) byly inovovány a obsahují tak ochranu heslem na úrovni BIOSu, technologii SmartCard a zdokonalenou ochranu proti počítačovým virům. Uvedení počítače do chodu se ovládá z nového čtyřtlačítkového bezpečnostního panelu, který lze využít i k rychlému spouštění vybraných aplikací (e-mail, web apod.). Inovován byl nejen vnitřek, ale i exteriér notebooků. Obě řady, E i X, mají nyní stejný vzhled a styl ve stříbřitě modré barvě. Displej je chráněn pevným magnesiovým víkem.

Zase rychlejší

Použitím nejnovějších procesorů a čipových sad Intel byl výrazně zvýšen výkon počítačů. Jsou použity i rychlejší disky a rychlejší paměti. Modulární řešení se širokým spektrem volitelných prvků (v mnoha případech kompatibilní s moduly předchozích modelů, což snižuje výdaje) zajišťuje, že základní konfigurace může být upravena podle požadavků aplikací i uživatelů.

Nové modely notebooků obou řad (LIFEBOOK E 6585 a X 7595) jsou nyní v porovnání k výkonu, který poskytují, velmi lehké (řada E 2,6 kg a řada X 3 kg) a jsou vybaveny kvalitními displeji (řada E 14,1", řada X 15,1"), poskytujícími vynikající kvalitu zobrazení. Velký displej 15,1" u řady E nabízí rozlišení 1 400 x 1 050, což v kombinaci s 16 MB SGRAM dává perfektní možnosti pro multimediální aplikace.


Server do zásuvky

Michal Chautur

Ultranízký, ultrakompaktní a ultravýkonný těmito slovy by se dal charakterizovat další přírůstek do řady serverů PRIMERGY, které vyrábí Fujitsu Siemens Computers. Nový serverový modul PRIMERGY N200 Compute Node Server dvouprocesorový server na bázi procesoru Intel, je určen zejména pro serverové farmy a pro jiná řešení v průmyslových skříních.

Mimoto byl také představen nový dvouprocesorový server PRIMERGY H200, poskytující výhody špičkových serverových technologií pracovním skupinám velkých firem, stejně jako i malým a středním podnikům, které potřebují vysoce spolehlivý server pro klíčové aplikace jako jsou ERP, elektronický obchod nebo trvale běžící databázové, souborové a webové servery. Nový server PRIMERGY H200 se dodává buď v samostatné skříni (tower), nebo jako stojanový modul a kombinuje výkon dvou procesorů Pentium III Xeon na kmitočtu až 1 GHz se snadnou rozšiřitelností a možností výměny pevných disků za provozu.

Běží na Intelech

Výrobce uvedl svůj nový stojanový modul PRIMERGY N200 Compute Node s výkonem dvou procesorů Pentium III na kmitočtu až 1 GHz. Kompaktní konstrukce PRIMERGY N200 (1 výšková jednotka ve stojanu 19") je optimální pro využití v datových centrech, kde se požaduje vysoká koncentrace výpočetních jednotek v co nejmenším prostoru stojanů. Přestože je PRIMERGY N200 velmi kompaktní server, nabízí výhody nejnovějších technologií od dvoukanálového řadiče Ultra 160 SCSI (přímo na základní desce) a dvou za provozu měnitelných pevných disků až po dvojitý řadič LAN, což zajišťuje redundanci všech důležitých komponentů serveru.

Scale out

PRIMERGY N200 je optimalizován pro "scale out" strategie v dnešních serverových farmách a v datových centrech orientovaných na elektronický obchod, v souladu s jejich rostoucími potřebami zavádět stovky a tisíce vyhrazených aplikačních a webových serverů. Tyto služby jsou stále více nabízeny poskytovateli internetových (ISP) a aplikačních (ASP) služeb, kteří zajišťují optimalizované provozování webů nebo aplikací s maximální pružností a zabezpečením. Typická vícevrstvá řešení, jako je např. rozdělování zátěže (load balancing), potřebují větší množství identických hardwarových platforem v 19 palcových stojanových systémech. Pro ně je právě vhodný server PRIMERGY N200, a to díky pružným možnostem svého využití v řadě různých funkcí.

Data nade vše

Výrobce nabízí řadu řešení pro maximální dostupnost dat (MS Cluster Service, Server Shield ap.), charakterizovaných tím, že uživatelova data jsou spravována v externích diskových polích. Pokud má uzel clusteru závadu, jeho funkci a potřebná data převezme jiný uzel při zachování dostupnosti systému. Server PRIMERGY N200 je integrován se všemi nástroji pro správu serverů PRIMERGY. Znamená to, že jsou k dispozici výkonná uživatelská rozhraní od Fujitsu Siemens Computers, jako jsou ServerView a ServerStart, která usnadňují správu serverů. Výhoda pro uživatele je zřejmá prostředí pro správu všech serverů je totožné, stávající uživatelé se nemusejí nic nového učit a nový úložný prostor pro data lze zařadit ke stávajícím serverovým systémům PRIMERGY.

Špičkový výkon

Přednosti serveru PRIMERGY H200 jeho přizpůsobitelný výkon, rozšiřitelnost a optimální přístupnost ho předurčují k prakticky jakékoliv funkci. Maximální výkon zajišťují (jeden nebo dva) nejnovější procesory Intel Pentium III Xeon s taktem 933 MHz nebo 1 GHz. Paměť PC133 SDRAM, rozšiřitelná až na 4 GB, rovněž zajišťuje optimální dlouhodobou výkonnou platformu i pro ty "nejhladovější" aplikace. Díky kapacitě interních pevných disků Ultra 160 SCSI až 288 GB má PRIMERGY H200 ideální předpoklady pro řešení pracující s velkými objemy dat.


Kodak DC3800 - Malý, ale výkonný

Michal Chautur

Nový digitální fotoaparát Kodak DC3800 přitáhne pohledy nejen jím focených osob, ale i všech kolemjdoucích. Tento elegantní foťáček je nejmladší člen rodiny digitálních fotoaparátů Kodak a v souladu se všemi přírodními zákony je nyní i členem nejmenším. S jeho vstupem na trh se zase o kousek posouvají měřítka elegance, miniaturizace a šarmu, a to bez újmy na celkové funkčnosti luxusní vzhled přístroje není na úkor vzhledu jím pořízených záběrů.

V kontextu nastupujícího masového používání digitálních fotoaparátů hraje vzhled a uživatelská přívětivost stále významnější roli. Díky pokročilému vývoji a vzájemnému licencování (či kopírování) dochází mezi produkty různých výrobců k funkčnímu sblížení, a proto zákazníci stále více sledují i jiné než technické parametry.

Miniaturizace pokračuje

Digitální fotoaparát Kodak DC3800 se díky svým rozměrů 9,5 x 6,1 x 3,3 cm a hmotnosti 165 gramů vejde i do té nejdrobnější dámské ručky a kabelky. Zachycení běžných i neobyčejných okamžiků života vůbec nic nebrání, přičemž velice rychlé a intuitivní ovládání vše ještě zjednodušuje.

Uvnitř fotoaparátu se skrývá 2,3MP snímač (MP = megapixel = milion bodů), takže ve výsledku je možné pořízené záběry tisknout s uspokojivou kvalitou až do rozměrů 20 x 26 cm (výstupní rozlišení je 1 760 x x 1 168 bodů). Při focení se může šťastný majitel DC3800 přiblížit ke snímanému objektu nejen pěšky, ale také pomocí dvojnásobného digitálního zoomu. Z mnoha dalších funkcí přístroje jmenujme například sekvenční snímání (až 2 záběry za sekundu), optický i barevný LCD hledáček, makrozáběry (od 25 cm), automatický blesk (s redukcí efektu červených očí), videovýstup a vkládání data a času.

Jak bývá u výrobků se značkou Kodak dobrým zvykem, dostává zákazník společně s přístrojem i nadstandardní výbavu, v tomto případě pouzdro na fotoaparát, čtečku CompactFlash karet, popruh, 2 tužkové alkalické baterie, 8MB CF kartu, videokabel, komunikační a grafický software. Přiložená USB čtečka CompactFlash karet urychluje přenos pořízených snímků do počítače, a činí tak bez jakéhokoliv připojování, a tím pádem i blokování fotoaparátu. Naopak, čtečka může být k počítači (PC nebo Macintosh s funkčním USB rozhraním a systémem Microsoft Windows 95, 98, ME či Mac OS) připojena stále a může být využívána i pro jiné aplikace.

A neméně důležíté informace na závěr elegantní, maličký a výkonný digitální fotoaparát Kodak DC3800 je v prodejní síti k dostání za 23 990 korun českých (včetně DPH).


Gigabitová měď

Michal Chautur

Nejnovější L2 přepínače pro gigabitový Ethernet jsou optimalizovány pro použití na síťové páteři zejména menších a středních firem. Funkčně bohatý AT-9006T nabízí široké možnosti konfigurace portů i médií za velice zajímavou cenu.

AT-9006T se připojuje ke svým optickým sestřenicím AT-9006SX/SC a AT-9006LX/SC, a stává se tak členem rodiny řízených gigabitových Ethernet přepínačů Allied Telesyn. Kromě šesti pevných 1000Base-T portů má AT-9006T v zájmu vyšší flexibility také dva rozšiřující sloty. Ty mohou být využity k přidání 10/100TX portů (čtyři v každém rozšiřujícím modulu) pro up/downlinky nebo 100BaseFX portů (dva v modulu) s SC, VF-45 či MT-RJ konektory nebo k doplnění dalších gigabitových portů (1 v rozšiřujícím modulu), a to jak v mědi, tak i optice SX či LX s SC či MT-RJ konektory.

Přepínač AT-9006T podporuje až 12 tisíc MAC adres a má 2 MB paměti pro každý port. Každý ze šesti gigabit-ethernetových portů podporuje plný či poloviční duplex a odpovídá standardu automatického rozlišení IEEE 802.3ab na rychlosti 100 Mb/s i 1¦000 Mb/s. Při běhu v plném duplexu tak zajišťuje každý z gigabitových portů AT-9006T agregovanou šířku pásma 2¦000 Mb/s. Tento 6portový, modulární, řízený, gigabitový přepínač s pokročilými funkcemi, jako je webová správa, prioritní řazení IEEE 802.1p a VLAN označování 802.1Q, je díky všem těmto funkcím velice snadno začlenitelný do systému a jednoduše spravovatelný. V tuto chvíli je dostupný na evropském trhu za 3 040 USD, což znamená bezmála 506 dolarů za port. Koncové ceny rozšiřujících modulů začínají na 408 USD.


ThinkPad TransNote - pero, papír i přenosný počítač

Michal Chautur

Zařízení, které v sobě kombinuje výhody pera, papíru a přenosného počítače, představila nedávno IBM. ThinkPad TransNote, jak se toto zařízení jmenuje, najde své uplatnění především v oblasti bankovnictví, obchodu, realitních a cestovních kanceláří, pojišťovnictví a samozřejmě také v žurnalistice. Na první pohled vypadá ThinkPad TransNote jako klasický notebook, ale po otevření zjistíme, že se skládá ze dvou základních částí. Na pravé straně je uživateli k dispozici důvěrně známý papírový poznámkový blok s perem, zatímco vlevo najdete plnohodnotný ThinkPad. To nejzajímavější se ovšem skrývá pod papírovým poznámkovým blokem. Papír je položen na plochém digitálním zařízení, které snímá psané informace a průběžně je přenáší do notebooku, kde jsou okamžitě zaznamenávány do paměti.

Notebook s perem

Digitální podložka, nazývaná ThinkScribe, využívá klasický formát A4 nebo 8,5 x 11 palců. Digitální pero, dodávané jako součást zařízení, se chová jako klasické inkoustové pero. Uživatel s ním může psát, kreslit obrázky, vyplňovat formuláře nebo jen tak čmárat. Pero má v sobě zabudovaný rádiový vysílač, který vysílá signály do digitální podložky pod papírem.

ThinkPad, jenž je součástí zařízení, je plnohodnotný notebook ve všech parametrech. Je vybaven procesorem Pentium III, 64 MB RAM, 10GB pevným diskem a dalšími potřebnými komponenty. Navíc je vybaven 10,4palcovým otočným monitorem s dotykovou obrazovkou, pod kterým je ukryta klávesnice dosahující 95 % velikosti standardní PC klávesnice. Informace zachycené pomocí digitální podložky lze dále zpracovávat za pomocí speciálního softwaru IBM InkManager Pro.


QuickCam Traveler - Video i fotografie

Michal Chautur

Společnost Logitech představila další ze svých webových kamer, tentokráte s přídomkem "dvouúčelová". QuickCam Traveler se připojuje ke skupině populárních webových kamer QuickCam, jež pomáhají již více než 5 milionům uživatelů k ještě těsnějším osobním kontaktům prostřednictvím Internetu. Tento produkt je nyní možné objednat on-line (na webové stránce www.logitech.com), ale v průběhu března 2001 bude již k dispozici i u českých distributorů značky Logitech firem Actebis a AT Computers.

QuickCam Traveler kombinuje snadnou komunikaci prostřednictvím Webu s funkcemi digitálního fotoaparátu. Kamera může po oddělení od PC uchovat až 60 obrázků v maximálním rozlišení 640 x 480 a 200 obrázků v rozlišení nižším (320 x 240 bodů). Ovládací panel této kamery uživatelům dovoluje fotografie snadno pořizovat, ukládat i mazat. Za pomoci tlačítka QuickSync je možné přenést fotografie do PC během okamžiku. Mezi další vlastnosti patří samospoušť, makro a změna rozlišení.

Po připojení k PC se QuickCam Traveler stává kvalitní VGA kamerou s CCD snímačem. Kamera pak disponuje vestavěným mikrofonem pro běžnou komunikaci a je schopna nahrávat video v rozsahu až 30 snímků za sekundu. Jednoduše lze zaslat rodině či přátelům video e-mail se zvukem, hudbou a speciálními efekty, k čemuž slouží přiložený software pro editaci videa a obrázků VideoWave III SE, resp. PhotoSuite III SE firmy MGI.

Tyto aplikace umožňují:

- jediným kliknutím tvořit video e-maily ;

- tvořit webové stránky s videem a fotografiemi;

- rozšiřovat obrázky po Internetu;

- "zaměřit, kliknout a vysílat" se SpotLifet Personal Video Broadcasting (provozovat soukromé webové vysílání);

- sestavovat videokonference přes Tnternet za pomoci Microsoft NetMeetingr;

- s použitím Digital Radar II vytvořit sledovací systém;

- vytvářet zpomalené, časosběrné a animované videofilmy

- a uspořádat si obrázky a video v integrované galerii.

QuickCam Traveler využívá USB a je úplně kompatibilní s Windows 98, Windows 2000 a Windows Millennium Edition. Záruka je dva roky. QuickCam Traveler také obsahuje SmartClipt, který umožňuje připevnit webovou kameru na laptop nebo monitor.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0097

Na palubě úspěšných

Společnost jobpilot CZ, s. r. o., provozovatel evropského on-line trhu pracovních příležitostí www.jobpilot.cz, představila kampaň pro rok 2001 nazvanou "Na palubě úspěšných." Strategickým partnerem kampaně se stala společnost Fischer. Vzájemně výhodný obchodní vztah umožní začlenění oblíbených produktů a služeb společnosti Fischer do řady obchodních, společenských a sportovních aktivit plánovaných společností jobpilot CZ v tomto roce. Rozšíření obchodního modelu a expanze nových produktů a služeb mají jeden společný cíl společnost jobpilot se stává kompetentním partnerem v širokém procesu náboru zaměstnanců a permanentním průvodcem osobní kariérou.-FEL

GTS snižuje ceny za ISDN

Společnost GTS poskytující široké portfolio hlasových, datových a internetových služeb v České republice, oznámila s platností od 1. 2. 2001 snížení cen služby ISDN. U zřizovacích poplatků to znamená pro zákazníky úsporu až 34%, u měsíčních poplatků 33%. GTS je jediný alternativní telekomunikační operátor poskytující služby ISDN.

Původní výše zřizovacího poplatku za ISDN 30 je od 1.2. 2001 snížena o 33%: z 60 000 Kč na 39 900Kč. Měsíční poplatek za používání ISDN 2B je rovněž snížen o 33% z původní výše 760 Kč na 440 Kč.-FEL

§§§§§


Problémy s doménami

Pavel Kalouš

c01p0098

Postup použitý Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) při vybírání sedmi nových generických domén se při zasedání amerického kongresu dostal pod tvrdou kritiku komise pro telekomunikace a Internet. Demokratičtí i republikánští členové komise zpochybnili spravedlnost postupu.

Výběrové řízení

Celý proces začal v listopadu loňského roku, kdy při zasedání v kalifornském Marina Del Rey vyvrcholilo výběrové řízení na několik nových tzv. top-level domén (TLD). Z původních 47 navrhovaných jmen domén a jejich provozovatelů bylo vybráno 7 .aero, .biz, .coop, .info, .museum, .name, a .pro. Předem bylo zveřejněno, že kontroverzní domény .kids a .xxx vybrány nebudou. Již od počátku byl ale tento postup z mnoha úhlů kritizován. Nicméně nedávné zasedání bylo první příležitostí kongresmanů, aby vyjádřili svoje znepokojení nad zvoleným postupem.

Svolané zasedání

Zasedání svolal nový republikánský předseda komise pro telekomunikace a Internet Fred Upton, protože narůstal počet otázek, zda nebyla porušena soutěž a zda výběr nebyl příliš jednostranný. Při zahájení zasedání Upton řekl: "Podle mého názoru se pochybnosti zvětšily po našich osobních zkušenostech se způsobem provedení výběrového řízení. Všechny tyto otázky musí zodpovědět ICANN." Zároveň pak nepodpořil přijetí domén .kids a .xxx, které podle jeho slov chrání děti před "nahromaděnou špínou Internetu".

Cílem všech kritiků je opětovné prošetření zvoleného postupu. K těmto kritikům patří např. i Lou Kerner, který je ředitelem televizní společnosti dotTV. Tato společnost neúspěšně navrhovala doménu .tv, ale neuspěla s odůvodněním, že tato doména fakticky patří tichomořskému ostrovnímu státu Tuvalu. Kerner byl jedním z osmi svědků, kteří vystoupili na zasedání. V této osmičce byly zástupci jak neúspěšných, tak i úspěšných žadatelů.

ICANN čelí kritice i z finančního hlediska. To zdůraznil demokrat Edward Markey, jenž vyjádřil pochybnosti nad tím, zda bylo 50 000 dolarů, které ICANN vybírala jako zápisné, použito opravdu jen k analyzování uchazečů. Naopak odsoudil prohlášení některých lidí, kteří tvrdili, že celá věc je více zahalena do tajemna než události ve Vatikánu. Tato tvrzení zbytečně dramatizují situaci.

Naopak ředitel International Trademark Association Michael Heltzer, který je zastáncem názoru, že domény jsou duševním vlastnictvím jejich majitelů, řekl: "Jestliže se rozhodnete představit nové domény, představujete dobrou pověst a významnost jejich majitelů..., proto se z výběrového řízení nesmí stát velkoobchodem s duševním vlastnictvím."

Závěr

Odborníci se zamýšlejí nad tím, jestli by nebylo lepší převést kontrolu nad doménami na americkou vládu. To však jednoznačně zavrhl Rick Lane, ředitel pro e-commerce a internetové technologie z ministerstva obchodu: "Nemůžete zničit něco, pro co nemáte adekvátní náhradu."

V tuto chvíli je jisté jen to, že vzhledem k složitosti případu nemůžeme očekávat verdikt v první instanci, a tudíž si na reálné využití nových domén budeme muset ještě nějaký ten čas počkat.


Krátké zprávy

Nové označení pro Windows a Office

V pondělí 5.2. Microsoft oficiálně potvrdil to, o čem se již několik dní spekulovalo. Předmětem spekulací bylo označení dalších verzí operačního systému Windows a kancelářského balíku Office. Další verze budou označeny zkratkou XP odvozenou od experience (zážitek, zkušenost).

Microsoft tak upustil od označování letopočtem, které zavedl pro své produkty (kromě Windows NT 4.0) v roce 1995. Jistý náznak změny nastal vlastně již v roce 1999, kdy následovala nová verze Windows 98, která se lišila jen přidáním písmenek Windows 98 SE. Další rozpor byl při vydání Office 2000, kdy se poprvé letopočet neshodoval s rokem vydání. To byla také asi největší výhoda původního značení. I naprostý laik dokázal rozpoznat, která verze je novější. Pozná ale, jestli jsou novější Windows ME nebo Windows XP?

Proč se tedy Microsoft opět vrací k dvojpísmenkovému označení, když sám loni přestal propagovat pojem Windows CE? Těžko říct, ale jisté je, že jeho zákazníci budou zmateni a Microsoft tak bude muset zřídit nejednu novou infolinku.-kas

Nová továrna Intelu

Společnost Intel oznámila svůj záměr podílet se 25% na výstavbě továrny ve Frankfurtu nad Odrou u hranic s Polskem. Půjde o jeho první továrnu v Německu. Továrna bude stát 1,5 miliardy dolarů, vytvoří 1500 nových pracovních míst a dalšími vlastníky budou státem podporovaný německý ústav IHP a vláda Dubaje.

Přestože Intel nebude přímo řídit výrobní program továrny, je jedinou technologickou firmou zainteresovanou na výrobě, a tudíž lze předpokládat, že vyráběný sortiment ponese jeho značku.

Intel neuvažuje o výrobě procesorů do stolních počítačů, ale s největší pravděpodobností bude vyrábět procesory do kapesních počítačů a telekomunikačních zařízení. Je to celkem pochopitelný krok, protože v poslední době dochází ke zpomalování rozvoje procesorů do stolních počítačů a Intel tak nic nenutí investovat do této oblasti. Naopak již loni prohlásil, že se chce věnovat jiným procesorům, kterých je na trhu nedostatek a hodlá si tak logicky vybudovat dobrou výchozí pozici do budoucna. V této oblasti přenosných zařízení a inteligentních telefonů je totiž o poznání větší konkurence.-kas


Konference JuniorInternet

Pavel Kalouš

Dne 10. 3. 2001 se bude pod záštitou Března Měsíce Internetu v Praze konat již druhý ročník dětské konference o internetu s názvem JuniorInternet. Zopakuje se tak velmi úspěšná akce z loňského roku, ale s mnohem větším počtem doprovodných akcí. Bude to velké množství soutěží, přednášek a v neposlední řadě i letošní novinky virtuální veletrh a virtuální koncert.

Konference je určená především pro děti do 15 let a podmínkou je prokázat svůj zájem o Internet v jedné ze čtyř doprovodných soutěží (JuniorText, JuniorWeb, JuniorBanner a JuniorMusic). Smyslem akce je ukázat dětem zajímavé dětské projekty na Internetu, kterých je víc než dost, ale děti mají mnohdy problém se o nich dozvědět. Navíc sami děti mají možnost představit své projekty na výstavě, a tak se JuniorInternet může stát startovním krůčkem dětí do světa Internetu. Prezentace na konferenci je bezplatná, tudíž budou vybrány jen ty nejatraktivnější projekty.

Velmi zajímavé jsou i dvě doprovodné akce. Obě jsou virtuální, budou probíhat na stránkách JuniorInternetu a tou první je virtuální veletrh. Jedná se vlastně o virtuální zpracování fyzické výstavy, ale s mnohem větším počtem vystavovatelů. To druhou neméně zajímavou akcí je virtuální koncert. Bude to koncert složený z výběru těch nejlepších skladeb z nominační soutěže a celý bude dostupný opět na stránkách JuniorInternetu.

Jedná se každopádně o velmi zajímavý a důležitý počin, který se snaží dohnat to, co většina dnešních základních škol dětem dát nemůže.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0099

Microsoft a kódy

Tak nás asi čeká pěkná zábava Microsoft zavádí nový způsob protipirátské ochrany svých produktů. Ve snaze snížit možství nelegálních kopií, přišel s tzv. Product Activation Wizardem. Během instalace bude uživatel vyzván, aby software aktivoval u Aktivačního centra Microsoftu, a to buď prostřednictvím internetu nebo po telefonu. Bez aktivace bude možno aplikaci 50krát spustit, operační systém pak používat 30 dní od prvního startu. Technologie počítá s běžnou výměnou hardwarových komponent počítače, takže při upgradu nebude podle slov Microsoftu nutná nová registrace. Proces aktivace je údajně zcela anonymní, a není při ní třeba uvádět žádné osobní údaje. Tento princip byl již vyzkoušen u MS Office 2000 v sedmi vybraných zemích světa, a nyní tedy čeká i Českou republiku. Co se týče nových produktů, můžeme očekávat, že si pro ID budeme volat u budoucích verzích Office, Windows, Visio, Visual Studio, a dalších.

Otázkou je, nakolik si Microsoft pomůže. Při testovacím provozu se prý v mnoha zemích podstatně snížilo nelicencované používání produktů, tak na tom snad něco bude. Osobně se ale domnívám, že než nějaký hacker pustí na internet patřičné "řešení", bude to otázka hodin nebo dnů. A jestliže se skutečně rozhodnu program ukrást, aktivační kód mě dost těžko zastaví - při současných cenách softwaru se to leckomu vyplatí.-OK

§§§§§


Miliony Američanů kutí stránky na Internetu? A co Češi?

Jiří Laburda

c01p0100

Pro miliony Američanů se stala tvorba www stránek nejnovějším koníčkem. Na šroubováky, kleště a hoblíky padá prach a kutilové sedí doma před monitorem a tvoří stránky. Dávají na ně vše fotky rodiny, auta, psa, výsledky svého basketbalového klubu. Stránky září mnoha barvami, autoři milují animované obrázky, a stránky často nevidí nikdo jiný než autorova rodina a blízcí známí. Stránky mnohdy obsahují několikasetkilobajtové obrázky nebo hudební klipy. Zkušený webdesigner by asi zaplakal, ale to Američany netrápí. Mít na Internetu stránku se stalo věcí prestiže a internetové firmy jim samy dávají možnost uskutečnit svoje plány.

Stránky zdarma táhnou

Některé společnosti nabízejí umístění stránek zdarma a poskytují i FTP přístup (např. Xoom.com), další firmy kromě připojení do Internetu také nabízejí v ceně hostování stránek klientů. Tvorbu stránek ještě podporují firmy, které nabízejí bezplatně, nebo za minimální poplatek nástroje na tvorbu stránek (např. Frontpage Expres). Člověk často ani nemusí znát HTML jazyk, protože nástroje umožňují tvorbu systémem drag & drop.

Největší popularitě v hostování se u Američanů těší Angelfire (www.angelfire.com), a Tripod (www.tripod.com), obě ve vlastnictví Lycosu. Každý server má přibližně 6 milionů registrovaných uživatelů a každý měsíc přibývá na každém nejméně 250 tisíc dalších.

A co u nás?

A jak je na tom Česká republika, kde Internet není tak rozšířen? Zdá se, že masivní tvorba stránek zde ještě nenastala, a to zejména z důvodu nedostatečného vybavení domácností počítači a drahým připojením k Síti. V USA se totiž nabízí paušální cena za připojení, v Česku uživatel platí za každou minutu.

Předpokládám, že hlavními uživateli jsou studenti a pracovníci, kteří mají pevnou linku v práci. Neboť jejich práce jsou na Internetu vidět nejčastěji. I český Internet nabízí mnoho serverů, které zdarma poskytují prostor pro www stránky. Zde dominují služby Můjweb (www.mujweb.cz), Webpark (www.webpark.cz), Sweb (www.sweb.cz) a Hyperlink (www.hyperlink.cz).

Všechny firmy nabízejí služby srovnatelné s americkými servery. Pro aktualizaci můžete používat jak FTP klienta, tak i webové rozhraní. Některé firmy nabízejí i vlastní formuláře, počítadla přístupů a další uživatelské skripty, které lze začlenit do stránek. Naopak v bezplatné verzi nenabízejí bezplatné scripty PHP/ASP nebo vazby na databáze. Pokud je ale potřebujete, můžete využit služeb serveru KGB (www. kgb.cz) nebo Host.sk (www.host.sk). Na servery můžete dát téměř cokoli, kromě materiálů, které jsou v rozporu se zákony ČR, nebo pornografické materiály.

Závěr

Lidem, kteří chtějí začít s tvorbou HTML stránek, pomáhají specializované servery (např. Interval.cz www.interval.cz), nebo seriály o tvorbě stránek vycházející v internetových časopisech. Mnoho rad mohou najít i v knížkách, kterých český trh nabízí poměrně hodně a v dobré kvalitě. I Češi tedy mají možnost tvořit své vlastní stránky a zdokonalovat se. Možná už nebude dlouho trvat a na televizní obrazovce se objeví internetová verze "Receptáře nejen na neděli". Jen Přemka Podlahu vystřídá jiný moderátor...

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0102

Propojovací poplatky sníženy

Alternativní operátoři vzali na vědomí cenové rozhodnutí Českého telekomunikačního úřadu (ČTÚ), kterým regulátor stanoví maximální ceny za propojení veřejných telekomunikačních sítí. I přes to, že stanovené ceny jsou stále přibližně o 100 % vyšší než byl návrh alternativních operátorů, založený na cenách doporučených Evropskou komisí, považují rozhodnutí ČTÚ za krok správným směrem. Sami alternativní operátoři se mezi sebou však budou propojovat za ceny tzv. nejlepšího standardu (best practice) v Evropské unii.

Alternativní operátoři budou i nadále usilovat o zavedení metody dlouhodobých přírůstkových nákladů (Long Run Incremental Costing LRIC), která by měla vést k dalšímu snížení cen za propojení sítí. Podle názoru alternativních operátorů však stanovením maximálních cen nejsou vyřešeny všechny problémy a rozpory v propojovacích dohodách.

Nyní bude záležet na přístupu Českého Telecomu k dalším dosud požadovaným poplatkům, např. za tzv. přístupové trasy, za zvýšení počtu propojovacích bodů, atd. Pokud i tyto překážky budou v krátké době odstraněny, nebude již nic bránit podpisu propojovacích smluv.-PNN

WebSphere Translation Server

Společnost IBM představila IBM WebSphere Translation Server, jenž pomůže odstranit jazykové bariéry globální komunikace a e-komerce. IBM WebSphere Translation Server umožňuje poskytování webových stránek, e-mailových zpráv a on-line konverzací v mnoha jazycích, a to vše v reálném čase.

Pomocí IBM WebSphere Translation Serveru bude možné vytvářet a distribuovat obsah webových stránek globálně, bez nutnosti vytvářet speciální stránky nebo rozdílné struktury webu dle rozdílných jazyků. Stejně tak lze tohoto serveru využít i pro chat ve více jazycích, a to jak pro interní, tak i externí komunikaci. IBM WebSphere Translation Server podporuje dvousměrný překlad textu mezi angličtinou, francouzštinou, němčinou, španělštinou a italštinou, stejně tak jako mezi angličtinou, čínštinou (a to jak zjednodušenou, tak tradiční), korejštinou a japonštinou.-PN

Tiny Software v Praze

Společnost Tiny Software otevřela 15. ledna 2001 své obchodní zastoupení v Praze. Soustředí se na prodej a marketing všech produktů Tiny Softwatre, především firewallu WinRoute, který slouží k bezpečnému připojení počítačových sítí na Internet.-PN

CommWorks

Společnost 3Com oznámila vytvoření dceřiné společnosti CommWorks Corporation, která je plně ve vlastnictví firmy 3Com a bude působit na trhu poskytovatelů služeb. CommWorks Corporation, jež je vytvořena z divize Carrier Network Business firmy 3Com, produkuje IP sítě pro poskytovatele síťových služeb po celém světě. Tyto sítě umožňují poskytovaelům dodávat datové a hlasové služby s přidanou hodnotou svým koncovým uživatelům prostřednictvím vytáčené linky, bezdrátového a digitálního (DSL) přístupu. Prezidentem CommWorks Corporation byl jmenován Irfan Ali, který působil jako senior vice president a general manager 3Com Carrier Network Business.-PN

DNS & Ford

DNS, distributor produktů společnosti Network Associates, oznámil, že společnost Ford Motor bude implementovat produkt McAfee GroupShield na ochranu více než 150 000 svých zaměstnanců na celém světě. Ford Motor také využívá světového výzkumného centra McAfee AVERT (Anti-Virus Emergency Response Team). McAfee AVERT je 24 x 7 globální výzkumné centrum, které úzce spolupracuje se zákazníky a anti-virovou komunitou pro poskytování aktuální diagnostiky, virového léčení a ochrany před novými viry. McAfee AVERT bude spolupracovat s Ford Motor na proaktivní ochraně společnosti před virovými útoky.-PN

Princeton Softech

oznámila integraci SELECT Enterprise s JBuilder verze 4 firmy Borland, čímž se stala první společností, nabízející tento nástroj pro synchronizaci Java návrhu/modelu, který je kompatibilní s nejnovější verzí vedoucího vývojového prostředí pro Javu společnosti Inprise, zde zmiňovaného jako Borland.-PN

Avaya & VPNet

Dohoda o první akvizici společnosti Avaya za 120 milionů USD byla dosažena. Avaya získá kalifornskou VPNet Technologies, Inc., dodavatele virtuálních privátních sítí, a posílí tak svou pozici na trhu podnikových datových sítí. Akvizice mimo jiné podléhá schválení regulačních orgánů USA a má být dokončena 31. března 2001. Akvizice se promítne se do příjmů společnosti za fiskální rok 2001 snížením výnosů z akcie o předpokládaných 0,03 USD. Při započtení amortizace goodwill podniku a hodnoty IPR&D se očekává další zatížení výnosů.-PN

IBM má nejvíce patentů

Již osmý rok po sobě bylo společnosti IBM uděleno nejvíce patentů v USA. Celkový počet tak dosáhl čísla 2 886 patentů zaznamenaných Úřadem pro patenty a ochranné známky Spojených států. Z celkového počtu patentů IBM připadá téměř 1 000 na software, okolo 1 000 na oblast mikroelektroniky a 400 na zálohovací technologie.

ATI & Intel

Společnost ATI Technologies, Inc., dodavatel grafických, obrazových a multimediálních řešení, a firma Intel Corporation oznámily, že úspěšně ukončily jednání o rámcové vzájemné licenční smlouvě.

Tato smlouva zaručuje oběma společnostem práva na určité patenty vlastněné druhou stranou, což by mělo usnadnit využívání nových funkcí a technologií v jejich produktech. Z dohody prý bude nejvíce těžit zákazník. Společnost ATI dále získala právo na výrobu integrovaných čipových sad pro mikroprocesorové desky společnosti Intel. Další podrobnosti smlouvy nebyly zveřejněny.-PN

Unisys & Dell

Společnosti Unisys Corporation a Dell Computer Corporation oznámily plán na rozšíření své stávající dohody o službách na širší, globální alianci, do které budou spadat servery, desktopy, notebooky a služby. Na základě této dohody bude Unisys prodávat servery společnosti Dell PowderEdge střední třídy pod značkou Unisys a stane se preferovaným poskytovatelem služeb pro technologické a podpůrné služby pro zákazníky společnosti Dell po celém světě. Dell bude dodávat desktopy, notebooky a servery kategorie entry-level zákazníkům, kteří využívají služeb společnosti Unisys po celém světě, a jak bylo již dříve oznámeno, bude také svým zákazníkům po celém světě prodávat servery podnikové třídy založené na celulární víceprocesové serverové architektuře Unisys Cellular MultiProcessing (CMP).-PN

e-support od IBM

Společnost IBM oznámila, že bude poskytovat rozšířenou on-line zákaznickou podporu s automatizovanou samoobslužnou infrastrukturou k diagnostice a odstranění běžných IT problémů. Tato "samoléčitelská" technologie význačně zkrátí čas potřebný k řešení problémů počítačů. IBM bude dodávat rozšířené e-support řešení s IBM ThinkPad notebooky, NetVista desktopy, IntelliStation Professional pracovními stanicemi a xSeries počítači za pomocí technologie získané licencí od Support. com, Inc.

Support.com technologie přidávají již existujícím službám IBM na webovské bázi, které v roce 2000 obsloužily více než 170 milionů zákaznických požadavků, nástroje umožňující zákazníkům přímo získávat prostředky a další důležité informace pro jejich PC a vést je krok za krokem při provádění samoobslužné diagnostiky a opravy problémů.-PN

Sniffer Portable 4.5

Sniffer Technologies, divize Network Associates, Inc., ohlásila Sniffer Portable 4.5, produkt pro podporu stavby, implementace a údržby bezdrátových sítí třetí generace (3G). Sniffer Portable 4.5 rozšiřuje svou oceněnou technologii o integraci podpory pro Wireless Aplication Protocol (WAP) pro mobilní zařízení a General Packet Radio Services (GPRS) síťový systém pro budoucí bezdrátové terminály. Sniffer Portable identifikuje a monitoruje tok dat přenášených WAP zařízeními a GPRS bezdrátovými terminály.-PN

Portálek.cz

Do provozu na českém Internetu přibyl v minulých týdnech také nový profesionální internetový portál zaměřený na obchod, marketing, péči o zákazníky a týmovou práci. Portálek má sloužit především manažerům, obchodníkům a marketingovým pracovníkům v malých a středních firmách, tedy profesionálům aktivním v oblasti péče o zákazníka a týmové práce. Každý, kdo pracuje se zákazníky nebo řídí nějaký tým, najde na Portálku užitečné informace a nástroje přehledně uspořádané do jednotlivých témat.-PN

Minerva Česká republika

Na začátku února zahájila firma Minerva implementaci systému MFG/PRO pro řízení podniku ve společnostech Vitar s. r. o. a Limova, s. r. o. Úspěšné ukončení výběrového řízení ve prospěch MFG/PRO dokazuje pověst Minervy jako předního dodavatele špičkových IS pro výrobce nápojů a potravin. Další nápojářské a potravinářské firmy, které v posledních 2 letech zavedly MFG/PRO, jsou SANTA NÁPOJE, a. s., PODĚBRADKA s. r. o., HAMÉ, a. s., ST. NICOLAUS a. s., Stredoslovenské žriedla a. s., Kraft Foods International a VÍNOPRODUKT, a. s. Bratislava.-PN

Panasonic HiHO

Internetová divize Panasonic Hi-HO oznámila vytvoření nové internetové stránky "Hi-HO Media TV". Obsahově bohatá stránka specializující se na širokopásmové internetové služby jako jsou např. vysílání vysokoobjemových filmů prostřednictvím ADSL (Asymetrické digitální předplatitelské linky Asymmetric Digital Subscriber Line) začala fungovat 1. února tohoto roku. Panasonic Hi-HO poskytuje služby prostřednictvím ADSL od prosince loňského roku. Panasonic vsadil na širokopásmové internetové služby jako na médium s velkým potenciálem a do budoucna plánuje další rozšíření aplikací tohoto druhu služeb.

Panasonic Hi-HO se po celou dobu své téměř čtyřleté existence soustředí na distribuci multimediálních a filmových programů. HiHO představuje v současnosti jednu z nejrozsáhlejších infrastruktur ve filmové distribuci v Japonsku, jejíchž služeb může v jeden okamžik využívat až 6 000 připojených účastníků, a poskytuje stále širší nabídku programů a dolňkových služeb šířených po internetu. Uživatelé této služby budou mít k dispozici vysokorychlostní širokopásmový přístup na internet po celých 24 hodin denně. V budoucnu plánuje Panasonic transformaci "Hi-HO Media TV" na čistě filmový portál.-PN


Slovenské Ministerstvo školství spolupracuje s Cisco Systems

Koncem ledna se v Bratislavě konalo slavnostní setkání, jehož výsledkem byl podpis memoranda o spolupráci mezi společností Cisco Systems a slovenským Ministerstvem školství. Za slovenskou stranu smlouvu podepsal ministr Milan Ftáčnik a za firmu Cisco Systems Robert Lewis. Obě strany tak potvrdily zájem navázat vzájemně výhodný partnerský vztah pro další vzdělávání v oblasti počítačových sítí.

V praxi bude obsah memoranda o spolupráci naplňován zaváděním programu Cisco Networking Academy (CNA) do slovenského vzdělávacího systému. Role slovenského Ministerstva školství pak bude spočívat v podpoře implementace programu CNA do studijních osnov vzdělávacích institucí v SR jakožto vhodného doplňku projektu INFOVEK Slovensko.

Síťová akademie CNA je vzdělávací program, jehož cílem je výchova odborníků pro návrh, budování a správu počítačových sítí. Program vychází ze studií provedených ve Spojených státech amerických i v západní a východní Evropě. Z nich vyplývá, že v současné době v prudce se rozvíjející oblasti počítačových komunikací, sítí a Internetu požadavky na počet odborníků začínají značně převyšovat nabídku. Je to dáno zejména tím, že světová ekonomika a její sílící orientace na nejnovější technologie s sebou přináší také změnu požadavků na vzdělanost zaměstnanců. Telekomunikace, datové komunikace, počítačové sítě a Internet se rozvíjejí obrovským tempem a tvoří již dnes základ prakticky každého podnikání. Standardní vzdělávací instituce v současné době svou kapacitou zaostávají a nestačí dodávat potřebný počet odborníků, což předznamenává potenciální krizi na trhu pracovních míst. Odhaduje se např., že v České republice bude v roce 2003 chybět přes 4 500 síťových odborníků.

Do největšího distančního vzdělávacího programu se zapojilo již téměř 150 tisíc studentů ve více než 5 000 akademiích po celém světě. Z tohoto počtu jich 23 tisíc navštěvuje 1 268 akademií v 61 zemích Evropy a Blízkého východu. Slovensko se mezi ně zařadilo v roce 1999, Česká republika v loňském roce.


Snímejte CCD - ScanExpress 1200 USB+

Petr Novák

Firma Actebis Computer uvedla nedávno na český trh stolní skener Mustek ScanExpress 1200 USB+, který přináší uživatelům kvalitní technologii CCD snímání v cenové hladině nejlevnějších skenerů, navíc s univerzálním USB rozhraním. Společnost Mustek se zapsala do povědomí české veřejnosti především levnými CIS skenery a elegantní a intuitivní řadou BearPaw.

Současná novinka příjemně překvapí zejména milovníky kvalitních technologií a přijatelných cen za cca tři tisíce (a to včetně DPH) umožní šťastnému majiteli moderní, rychlé a snadné připojení prostřednictvím USB a snímání precizním CCD snímačem s hardwarovým rozlišením 1 200 x 600 dpi. Mustek začínal jako výrobce profesionálních snímacích zařízení, ale v posledních letech představuje celou řadu modelů zajímavých i pro šetrné domácí uživatele. ScanExpress 1200 USB není sám o sobě novinkou, ale vstupuje na český trh s nedostižně nízkou cenou a přitom kromě kvalitního CCD snímacího mechanismu k němu zákazník dostává rovněž rozhraní TWAIN, grafickou aplikaci Ulead Photo Express a OCR program Xerox TextBridge.

Zajímavé jsou i další technické parametry, např. interní zpracování ve 36bitových barvách (což obnáší přes miliardu odstínů), které se posléze transformují buď do 24nebo 48bitového výstupu. Pomocí softwarové optimalizace a interpolace lze dosáhnout závratného rozlišení 19 200 dpi.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0103

Software jako služba

a .NET. To jsou koncepce, které společnost Microsoft vloni zavedla do praxe. A výsledek podle údajů, jež pražské zastoupení na tiskové konferenci zveřejnilo, vzrostl obrat společnosti Microsoft, s. r. o., v uplynulém roce o 42 % (na Slovensku o 48 %). Vloni se v obou republikách prodalo např. 275 898 licencí Microsoft Office 2000 a 95 503 licencí MS Windows 2000 Professional. Díky těmto výsledkům se pražská kancelář vyšvihla mezi špičku v oblasti EMEA. A co z těchto výsledků budeme mít my, uživatelé? Podle Jiřího Deváta, ředitele pobočky, získané investice poputují do lokalizace softwaru (to nejvíce pocítí uživatelé na Slovensku), do oblasti podpory zákazníků a do podpory rozvoje služeb.-jp

CRM a softwarová integrace

Dvě oblasti, které v současnosti nejlépe vystihují působení společnosti Compaq na našem trhu. Je to výsledek několikaleté restrukturalizace tohoto giganta po odkoupení firmy Digital. I když se Compaq i vloni podle výsledků IDC umístil na prvním místě v prodeji PC a notebooků (první čísla hovoří zhruba o 42 000 prodaných kusů z celkového počtu kolem 292 000), tvořil tento segment "pouze" 40 % z celkového obratu české kanceláře. Více než polovinu obratu (z celkové částky kolem 4 miliard Kč) už tvořily služby a Enterprise produkty. Všimněte si, logo Compaq je např. prezentováno společně s RadioMobilem při uvedení do provozu největšího call centra či v Českém statistickém úřadě v rámci projektu Census 2001 (tolik diskutované sčítání lidu, domů a bytů).-jp

Mobilní řešení pro větší firmy

Společnosti Microsoft a Fincom-Materna Communications uzavřely dohodu o spolupráci, jejímž cílem je nabízet zákazníkům z řad velkých firem mobilní přístup k podnikovým a hostovaným službám jako doplňkové řešení k platformě Microsoft, včetně MS Mobile Information Serveru, který by měl být uveden na trh nejpozději do konce června letošního roku.-jp

Další krok ke konsolidaci trhu podnikových IS

učinila společnost LCS International, která získala většinový podíl ve firmě Softprofes. Vznikla tak nová akciová společnost LCS Softprofes. Co se týče produktů, bude dále pokračovat vývoj, prodej a podpora IS SIS 21. V nabídce dále bude implementace systému Helios IQ a systém Noris nahradí produkt SIS 27.-jp

Další akvizicí z této oblasti

je převzetí 100% podílu ve firmě NEOS Computer, jejž odkoupila společnost S&T System Intergration & Technology. Finanční částka tohoto obchodu zveřejněna nebyla.-jp

Společnosti Compaq a Lingea

oznámily, že kapesní počítače Compaq iPAQ Pocket PC budou dodávány s anglickým slovníkem Lingea Lexicon pro Windows CE/Pocket PC. Slovník bude k dispozici ve třech verzích, a to 3MB verzi (30 000 hesel), 5 MB verzi (50 000 hesel) a 7MB verzi (75 000 hesel).-jp


3Com poskytuje malým a středním firmám možnost aktivního investování do IT

Jana Pelikánová

říká Aleš Mudruňka, ředitel společnosti 3Com pro Českou a Slovenskou republiku.

Jaké trhy v současnosti pokrývají produkty společnosti 3Com?

V současnosti se zaměřujeme na tři odlišné síťové trhy: individuální pro malé zákazníky (cca do 50 přípojných míst), podnikové zákazníky pro malé a střední zákazníky, a pro poskytovatele internetových služeb. V těchto segmentech trhu 3Com nabízí řešení pro LAN i WAN sítě, LAN telefonii, bezdrátové LAN sítě, produkty pro širokopásmový přístup (xDSL technologie).

Které segmenty IT trhu vidíte jako strategické?

LAN sítě, LAN telefonie, produkty pro rychlý a bezpečný přístup k Internetu. Rád bych připomněl, že jsme v loňském roce úspěšně restrukturalizovali společnost tak, aby jejím hlavním záměrem zůstala oblast sítí a Internetu pro střední firmy. Tomu odpovídá oddělení Palm divize do samostatné společnosti Palm Computing; produkty byly vynikající, ale nezapadaly do naše strategie. Výrobu analogových modemů jsme v březnu přesunuli do nově vzniklé společnosti U.S Robotics a upustili jsme od vývoje robustních přepínačů pro WAN řešení. Tyto kroky nám umožnily soustředit se na vývoj technologií, v kterých si myslíme, že držíme prvenství ve světě. Z pohledu analytiků se orientujeme právě na trhy, jež očekávají v budoucnosti největší nárůst tržeb.

Můžete zdůraznit klíčovou filosofii společnosti 3Com?

Filosofií 3Com je radikální jednoduchost produktů a zaměření se na řešení, která se dají jednoduše instalovat, používat, udržovat a rozšiřovat v souladu s rostoucími potřebami uživatele. Jedním z nejdůležitějších pojmů pro společnost je TCO (Total Cost of Owenership), tj. náklady na celkové vlastnictví zařízení.

Jak se vám daří tuto filosofii diktovanou z USA naplňovat v České republice?

Řekl bych, že poměrně dobře. Filosofie je přímo šita na míru pro zákazníka, který chce produkt od renomované firmy a nejmodernější technologie. Výrobek přitom musí být za rozumnou cenu, snadno se instalovat a ovládat. Takové jsou samozřejmě požadavky i českých uživatelů. V současnosti přichází na trh nová řada gigabit/ethernetových produktů, které umožní provozovat gigabitové rychlosti na strukturované kabeláži kategorie 5, takže společnosti nemusí investovat nemalé prostředky do budovaní nových sítí. Další důležitou skupinou jsou produkty pro bezdrátové LAN sítě, jež se doufejme stanou alternativou v řešeních poslední míle. Velkou budoucnost má i trh IP telefonie, který nejdříve osloví největší společnosti v České republice. Např. produkt pro LAN telefony získal na letošní výstavě Invex 2000 ocenění Křišťálový disk. Dále např. modem Office Connect ISDN LAN je součástí ISDN balíčku od ČT.

Proč malé a střední společnosti jen stěží a pomalu investují do IT? Kde je problém?

Myslím si, že toto není problém jen v ČR. Vedení těchto firem si bezprostředně neuvědomuje přínos investic do IT. Pokud bych se omezil jen na oblast networkingu, je zajímavé, že mnoho malých firem na světě nemá počítače vůbec propojené do sítě. Vyhledávání informací na Internetu je umožněno z jednoho počítače, z dalšího se tiskne, atd. Přitom je nutno říct, že bez kvalitních přenosů informací a jejich zpracování se SMB ve svém podnikání už dnes těžko obejdou. Většina malých firem investuje do IT reaktivně, ne aktivně. Nemají vlastního IT manažera nebo oddělení a mají určité obavy z návratnosti vynaložených investic. Dalším z faktorů je obava z investování do nesprávné platformy, která by mohla dlouhodobě ovlivnit fungování celé společnosti.

Jaké jsou další strategické plány 3Com pro letošní rok?

Soustředit se nadále na vývoj produktů a technologií, do nichž jsme hodně investovali a které jsou podle nás stěžejní pro blízkou budoucnost. Gigabitový Ethernet po metalické kabeláži, LAN telefonie, bezdrátové sítě (802.1b, Bluetooth ) a internetová zařízení. Důležitá je také bezpečnost, takže na okraji zájmu nezůstanou ani firewally a inteligentní síťové karty nové generace. Mně osobně připadají nejzajímavější produkty pro Internet. Jedná se zde opravdu o revoluci v používání technologií a v obsluze. Nikoho asi nepřekvapí internetový server za 200 tisíc, na kterém běží Linux a jehož údržba je úkolem těch největších IT specialistů. My chceme přinést uživatelům zařízení, která koupíte jako "krabičku" maximálně za několik desítek tisíc korun, zapojíte a využíváte. V tom vidím budoucnost.

Dokladem může být třeba produkt Audrey, který byl uveden na předvánoční americký trh a doslova se po něm zaprášilo. Funkce jsou poměrně "běžné", co je fantastické, je jednoduchost obsluhy.

V loňském roce společnost 3Com překonala celosvětově restrukturalizaci. Jak se dané změny projevily v ČR?

Uvedené změny proběhly celosvětově, v jednotlivých zemích ale měly různý dopad. Myslím si, že nás jen v malé míře postihlo ukončení vývoje a výroby některých velkých komplexních šasi systémů. A to zejména z toho důvodu, že místní pohled na to, jak velká je střední firma, je rozdílný od pohledu v USA. Mnozí analytici předpovídali, že se obrat firmy po restrukturalizaci vlivem oddělení některých produktových řad sníží až na polovinu. Co se týče ČR dosahujeme většího obratu než před restrukturalizací, což nás samozřejmě velmi těší.

§§§§§


Kreditka s alarmem

Václav Větvička

c01p0104

Izraelská firma ComSense vyvinula nový typ kreditních karet, který využívá zvukové vlny pro zabránění stále rostoucímu zneužívání karet. Nová kreditní karta má uprostřed malé kolečko nazvané Com Dot, jež po stisknutí vyšle kódovaný zvukový signál o frekvenci, kterou lidské ucho nezachytí. Zachytí ho ale mikrofon počítače, jenž ho dokáže dekódovat. Tiché cinknutí potom upozorní majitele, že transakce je u konce. Na počítači naskočí stránka vyžadující jméno a bezpečností kód, a teprve potom se můžeme napojit na stránky banky nebo provádět nějaké finanční transakce. Jelikož na kreditní kartě není nic jiného nežli logo vydávající banky, nemá se případný zloděj čeho chytit. Navíc na rozdíl od tzv. chytrých kreditních karet majících čip s informacemi, na této kartě žádné informace nejsou, pouze zvukový signál umožňující připojení na server.

Novou kartu zatím testuje firma Visa, ostatní firmy se nehodlají vyjadřovat. Karta má však i další možné využití, neboť může sloužit k identifikaci majitele po telefonu, protože zvukový signál je možno přenášet jak klasickým, tak i mobilním telefonem. Navíc je bezpečnější přikládat k transakci pouze identifikační zvukový signál, místo plného čísla kreditní karty.


Intel proniká také do světa elektroniky

Václav Větvička

Firma Intel, známá především svými procesory, se v poslední době ocitla v určitých finančních potížích. Snížení prodeje počítačů spolu s obrovskými ztrátami zaviněnými poklesem hodnot akcií vedlo k zákazu najímání nových pracovníků a k dalšímu šetření. Jednou z cest z obtížné situaci vidí stratégové firmy v rozšíření nabídky do oblasti spotřební digitální techniky.

Po obrovské reklamní kampani založené na hesle Uvnitř je Intel, snažící se upozornit jak zákazníky, tak firmy na to, že srdcem většiny počítačů je čip od Intelu, se firma snaží využít svého dobrého jména v širokém náporu na výrobu a prodej konzumní elektroniky. Nové výrobky najednou získají vnější nálepku Intel. A nejedná se jen tak o maličkost; po komerčně velice úspěšné digitální kameře plánují zaplavit trh celou spoustou dalších výrobků od mikroskopů, internetových aplikací po přehrávače MP3 až po bezdrátové klávesnice. Některé modely budou představeny na lednové výstavě Consumer Electronic Show, kde má CEO Craig Barrett hlavní přednášku. Jedním z předtavených modelů by měl být i zbrusu nový přehrávač MP3, který by měl dosavadní modely překonat zejména dvojnásobnou pamětí a podporou všech v dnešní době užívaných hudebních formátů. Přístroj má navíc programovatelný čip, takže jej bude možno pozměnit v případě, že se v budoucnosti objeví některé nové typy hudebních souborů. Mezi dalšími novinkami by se měl objevit i tablet Web Tablet, umožňující surfování po Webu pomocí bezdrátové obrazovky.

Jedná se o šikovný marketingový tah, neboť Intel má v současné době více než 80 procent příjmů z prodeje procesorů, což může být ve chvíli, kdy prodej nových počítačů začíná výrazně klesat, komerčně velice prospěšné. Dalším důvodem může být i skutečnost, že rychlost a výkonnost dnešních počítačů s procesorem Pentium 4 je vlastně vyšší, nežli většina majitelů počítače vůbec potřebuje. Pro běžné používání textových procesorů, spreadsheetů a surfování po Internetu starší Pentia více než dostačují. Čím více aplikací využívající obrazové a hudební soubory ale na počítač napojíme, tím více výkonnosti a rychlosti budeme potřebovat, a sami se tak vlastně donutíme ke koupi výkonnějšího procesoru.

Intel se navíc musí zotavit ze série trapných problémů, které jej pronásledovaly po většinu roku 2000. Procesory představené v minulém roce musely být opakovaně stahovány z prodeje a opravovány. V řadě případů také nastaly nepříjemné odklady s uvedením rychlejších procesorů na trh. Konkurenční Advanced Micro Devices, Inc., navíc získal nečekaně významný podíl trhu svým levnějším a hlavně rychlejším procesorem.

Pokud se navíc můžeme poučit z historie, odbočky Intelu do oblasti konzumní elektroniky nebyly zrovna nejúspěšnější, ať už máme na mysli pokus o výrobu digitálních hodinek v sedmdesátých letech, který brzy zkrachoval pod náporem japonských výrobců hodinek, nebo vývoj kamer určených pro videokonference, jenž byl po pěti letech zastaven v roce 1999. A tak teprve budoucnost ukáže, jestli se Intel vydal správným směrem.


E-mail pro všechny

Václav Větvička

Staří dobří pošťáci, kteří se hrbí pod nákladem klasické šnečí pošty, se snaží prosadit poštu elektronickou. Není za tím ani tak snaha snížit zátěž vlastních brašen ani snaha o urychlení doručování poštovních zásilek, ale prostá obava z toho, že stále větší rozšíření e-mailů a placení účtů on-line se projeví v dalších ztrátách americké pošty. Ta proto testuje hned několik systémů najednou. Jeden z nich by přidělil každému Američanovi vlastní e-mailovou adresu. Copak by tomu asi řekl Benjamin Franklin, který vedle svých vynálezů je připomínán také jako první ministr pošt...

Mezi další plány patří posílaní e-mailů o přicházejícím účtu nebo balíčku, které by potom bylo možné přímo zaplatit nebo poslat jinam. Ještě letos bude do zkušebního tříletého provozu uvedena další služba umožňující poslat na poštu e-mail, který tam bude vytištěn a doručen jako klasický dopis. Možnost platit účty prostřednictvím webové stránky americké poštovní služby již funguje.

Analytici americké pošty odhadují, že od roku 2003 nastane prudký pokles počtu dopisů, jejichž roční počet dnes v Americe dosahuje obratu 35 miliard dolarů a představuje největší zdroj zisků. Pošťáci samozřejmě nejsou nijak lidumilní, a za svůj systém elektronické pošty si hodlají nechat pěkně zaplatit. Současná cena placení účtů on-line činí 6 dolarů měsíčně za 20 účtů nebo 2 dolary měsíčně a 40 centů za každou transakci. Při ceně známky 34 centů se to prakticky nikomu nevyplatí, protože e-mail sice odejde hned, ale americkým bankám trvá zaplacení účtu přikázané on-line minimálně 3 až 5 pracovních dnů, což je stejná doba, jakou může putovat i ten nejpomalejší dopis. Odeslání e-mailu jako klasického dopisu pak bude stát 41 centů, čili opět více nežli normální dopis. To si dopřeje pouze někdo, kdo musí mít novinku za každou cenu, nebude se totiž jednat o ušetření cesty na poštu, protože ve Spojených státech je možné dopis pohodlně položit do vlastní schránky a pošťák ho úslužně odešle.

Snaha přidělit každému Američanovi e-mailovou adresu je celkem jednoduchá, adresa bude v podstatě odpovídat ulici. Vpředu budou iniciály, doplněné o poštovní směrovací číslo, vzadu pak bude usps.com. Pro ilustraci uvěďme, že současný prezident Bill Clinton sídlící na adrese 1600 Pennsylvania Avenue, Washington DC, 20500-0003 bude mít adresu BC205000003@ usps.com.

E-mailových adres je již dnes v Americe víc než dost, uvádí se závratné číslo 90 000 000 uživatelů, z nichž přes 90 procent užívá elektronickou poštu pravidelně. Celých 16 milionů pak platí alespoň některé účty on-line. Otázkou je, nakolik budou mít lidé zájem platit za elektronické služby, které si přivykli dostávat zadarmo.

Americká pošta se do elektronického světa již podívala dříve: v roce 1998 začala testovat službu nazvanou PostECS, což je v podstatě posílání elektronického potvrzení o doručení důležitých dokumentů on-line. V roce 1999 potom začala prodávat speciální on-line známky, které si 280 000 zákazníků tisklo na vlastních tiskárnách. Obě služby stále fungují, ale jsou prodělečné.


MP3 v autě

Václav Větvička

Populární digitální formát MP3 využívaný pro přehrávání hudby zatím ještě nepronikl tam, kde hudbu posloucháme velice často, do auta. Jedním z hlavních důvodů asi bude skutečnost, že životnost aut je značně dlouhá, v rozvinutých státech si lidé nechávají vůz zhruba tři roky. Tento cyklus je v přímém protikladu s rozvojem digitální techniky zaměřené na konzumenty, kde se počítá spíše s měsíci nežli s roky.

Řada společností však nečeká na to, až se automobilky rozhoupou a začnou vyrábět přehrávače MP3, a začínají nabízet modely přehrávačů, které si do našich plechových miláčků můžeme namontovat sami už teď. Dvě největší americké skutečnosti nabízející autopříslušenství, firmy Visteon a Delphi, hodlají co nejdříve nabídnou první autopřehrávače MP3.

Visteon připravil přehrávač v licenci firmy Phatnoise. Novinka s názvem Mach MP3 Jukebox bude stát asi 550 dolarů. Přístroj bude obsahovat vyjmutelný pevný disk, který bude možno pomocí kabelu USB spojit s počítačem a natáhnout tak novou dávku písniček. Podle toho, který model zvolíme, získáme pevný disk o kapacitě 5 až 30 GB. Přístroj by se měl na trhu objevit v polovině roku. Delphi již představil hned několik modelů, další detaily by měly být známy v druhé polovině roku.

Pozadu nechtějí zůstat ani další firmy. Empeg, který byl nedávno pohlcen firmou Sonicblue, začne ve Spojených státech prodávat svůj autopřehrávač již v březnu, v Evropě si jej mohou zákazníci zakoupit již dnes. Systém pracuje s operačním systémem Linux a má pevný disk o kapacitě 600 hodin hudby.

Aiwa a Kenwood nabízejí přehrávače nosičů CD-R, které ale přímo MP3 nepodporují. Cena přehrávače CDC-MP3 (zde název poněkud klame) stojí 300 dolarů, výrobek firmy Kenwood Z919 potom neuvěřitelných 700 dolarů, což zaplatí pouze blázen, protože převést MP3 na jiný formát je pro většinu nadšenců maličkostí a přepálené cédéčka zvládne každý dnešní přehrávač CD.


MP3 od i2GO - Vícefunkční MP3 přehrávač

Václav Větvička

S nejrůznějšími typy přehrávačů MP3 se v poslední době roztrhl pytel, celková čísla o jejich prodeji však zatím příliš optimismu nevzbuzují. Nejnovější řada přehrávačů eGo firmy i2Go je o něco praktičtější, takže má větší šance probudit dosud spící trh.

Vedle "běžného" přehrávání souborů MP3 je zde přidaná možnost kontrolovat elektronickou poštu a poslouchat zprávy. Navíc je celý přístroj, který se pohodlně vejde do dlaně, možno nosit u pasu stejně jako pomocí přiloženého držáku se suchým zipem připevnit na přední desku nebo sklo automobilu, a stále máme pohodlný přístup k ovládacím tlačítkům.

Bohaté příslušenství

Přiložený adaptér umožňuje propojení se stereosystémem auta, takže můžeme využít kvalitní reprodukce. Kabel spojující port USB umožňuje rychlý přenos souborů z počítače na paměťové karty typu CompactFlash II v přístroji. Podle toho, jak hluboko sáhneme do kapsy, můžeme koupit přístroj bez paměti za 189 dolarů až po eGo s maximální pamětí 340 MB za 699 dolarů. V nabídce figurují ještě další 4 verze, lišící se pamětí a pochopitelně i cenou. Jelikož lze obecně říci, že 1 písnička zabere 3 MB paměti, na ten nejdražší eGo se těch písniček vejde opravdu hodně. Jelikož jsou karty vyndavací, můžeme si přikoupit další paměťové CompactFlash II karty o kapacitách 32, 64 nebo 96 MB, případně použít některý z microdrivů firmy IBM o kapacitách 170 nebo 340 MB, takže si s sebou můžeme nosit celou diskotéku, která se nám vejde do krabičky od cigaret.

Špičkový displej

Dobře podsvětlený displej využívá nejnovější technologie LCiD, jež automaticky mění podsvětlení v závislosti na intenzitě světla, takže je displej konečně pořádně čitelný prakticky za všech světelných podmínek. Takto kvalitní displej je zatím u těchto přístrojů naprostou novinkou. Pod kapotou pracují hned 3 procesory. Dvě baterie typu AA vystačí na 5 hodin nepřetržitého provozu.

Softwarové vybavení

Software mp3agent umožňuje pohodlný přenos souborů pomocí funkce drag-and-drop. Jeho hlavní síla však spočívá v tom, že funguje jako miniaturní browser, který automaticky vyhledává soubory MP3, umožní jejich organizování do adresářů a jednoduchý přenos. A když se mp3agent spojí s Internetem, dokáže z něj stáhnout i zprávy nebo další audioinformace, které se automaticky přenesou při příštím spojení přístroje s počítačem. A jeho schopnosti zde ještě nekončí, zvládne i přenos elektronické pošty, kterou potom přístroj eGo nahlas přečte. Přímá odpověď ještě není možná a musíme si vystačit s odpovědí nahranou, která je ve formátu MP3 automaticky odeslána při příští synchronizaci s počítačem.

Software dokáže hodně, ale jeho použití není zrovna intuitivní a chvíli to trvá, nežli se s ním naučíme. Také synchronizace s počítačem neprobíhá vždy ideálně a poněkud odhaluje díry, které Windows ve svém systému plug-and-play stále ještě mají. Každopádně se však jedná o novou generaci přehrávačů MP3, jež díky svým dodatečným funkcím a vysoké paměti stojí o pořádný stupeň nad konkurencí.


Virtuální trezor

Václav Větvička

Na bankovním nebi se Internet již usídlil docela solidně, placení on-line je samozřejmostí, posílání bezdrátových příkazů bance začíná být stále běžnější, o propojení bankovních automatů s údaji v centrální bance ani nemluvě. Zájem kamenných bank o Internet se však rozrůstá i nadále, jak o tom ostatně svědčí nejnovější nabídka banky FleetBoston Financial Corp. virtuální trezor.

V podstatě se jedná o možnost klientů ukládat důležité elektronické dokumenty v adresářích banky, kde budou chráněny heslem. Zatím se jedná o pokusný projekt určený především drobným podnikatelům. Celý projekt je přímou odpovědí na říjnové přijetí amerického zákona o digitálním podpisu a o možnosti ukládání obchodních dokumentů v elektronické podobě. Díky tomuto zákonu začnou mít jednotlivé firmy brzy velké databáze plné úředních dokumentů, které budou potřebovat ukládat někde, kde si budou moci být jisty, že jejich neveřejné a často přímo tajné dokumenty budou spolehlivě chráněny před zvědavými útoky hackerů.

Přístup k tajnému adresáři bude jednoduchý klient získá identifikační číslo a heslo, ukládání i prohlížení dokumentů bude on-line přes několikanásobně chráněné přístupy. Databáze bude navíc rozdělena na několik podadresářů podle stupně utajení, takže k některým oblastem bude klient moci umožnit přístup i dalším osobám. Samotnou technologii vyvinuly firmy EMC Corp., Compaq a všudypřítomný Microsoft.

Pokud se celý projekt setká s očekávaným zájmem veřejnosti, od konce tohoto roku bude tato možnost nabídnuta všem klientům banky.


Interaktivní film - Tentokrát už na Internetu

Václav Větvička

O možnosti interaktivní televize nebo filmu se mluví již delší dobu, ale skutečně interaktivní pořad na sebe stále nechává čekat. Skupina mladých britských filmařů se proto rozhodla, že se s tím musí něco udělat. Přišli proto s novým typem filmu, dostupným pouze prostřednictvím Internetu. Diváci mají opravdu možnost rozhodnout o tom, co se v příštím dílu bude dít. Samotné dílo se jmenuje Running Time, a pojednává o mladé dívce KJ, která jezdí ulicemi Londýna jako kurýr na bicyklu. KJ má bratra-dvojče, jenž se zaplete se skupinou ekoteroristů. KJ jednoho dne přijde domů a byt je prázdný, chybí bratr i veškerý nábytek.

Samotný film je nasnímán v digitálním formátu a je točen ve formě pětiminutových episod. Každý týden se na webové stránce www.itsyourmovie.com objeví nová episoda, natočená narychlo podle scénáře spíchnutého dle komentářů diváků, takže se každý týden točí něco nového. Nikdo neví, kolik epizod bude a jak celé dílo vlastně dopadne. Když se publikum některé postavy nabaží, jednoduše přikáže její smrt v příštím dílu.

Návštěvnost stále roste, minulý týden již poslední episodu zhlédlo 300 000 diváků. Pro tvůrčí tým i pro samotné herce je to samozřejmě stále obtížnější: jednak psát scénáře takhle narychlo bez jediné jistoty není nic příjemného, jednak herci nevědí, jestli jejich postava přežije příští týden a jak dlouho bude jejich zaměstnání vlastně trvat. Mezi autory však nenajdeme jen tak někoho, vedle producenta Rose je zde i umělecký ředitel Simon Beaufoy, který se proslavil jako scénárista jednoho z nejúspěšnějších britských filmů všech dob Full Monty.


Web-kamera Pyro

Václav Větvička

Do stále se rozšiřující nabídky webových kamer vstoupila i firma ADS se svojí nejnovější kamerou PYRO 1394. Jak sám název prozrazuje, kamera využívá nejrychlejšího spojení pomocí kabelu IEEE 1394. Právě zde by měla být největší síla tohoto přístroje, jehož cena 120 dolarů nepatří dnes mezi nejlevnější. Spojení IEEE (také známé jako iLink nebo FireWire) podporuje rychlost přenosu až 400 Mb/s, což je zhruba 33x rychlejší nežli spojení pomocí kabelu USB.

Kamera opravdu nabízí spojení velmi rychlé, nicméně majitelé brzy zjistí, že kamera má jednu zásadní vadu. Běžná videokarta obvyklá ve většině počítačů totiž není dostatečně silná, dokonce nedostačuje ani vlastní firemní karta 1394 Pyro DV, takže si musíme přikoupit PYRO 1394 HUB, která má dodatečný přívod energie. Navíc kamera funguje pouze s kartami typu OHCI 1394 (jež jsou běžné u PC od firem Sony, Gateway a Compaq), takže nejpopulárnější karty od firem Metrox, Pinnacle Systems a Canopus fungovat nebudou. V porovnání s tím běžnější, byť pomalejší spojení přes konektor USB je univerzálně kompatibilní a je jednoduše připojitelné přes každý novější laptop.

Kamera sice pracuje s rozlišovací schopností 640 x 480 při rychlosti 30 obrázků za vteřinu, což je zhruba dvojnásobek používané rozlišovací schopnosti i rychlosti, nicméně pouze minimum aplikací vyžaduje podobné parametry, takže výsledná kvalita obrazu připomíná obraz snímaný přes gázu. Kamera je navíc doplněna nedokonalým návodem a softwarem přikoupeným od dalších výrobců, zcela zde chybí populární možnost automatického spouštění kamery při pohybu před kamerou či periodického posílání zachyceného obrazu na Web.

Pokud tedy nechcete mít nejrychlejší připojení doslova za každou cenu, rozhodně se vyplatí porozhlédnout se po kameře jiné.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0101

Skynet

Společnost SkyNet oznámila počátkem února uzavření dohody s firmou Network Associates, Inc., o výhradním poskytování autorizovaných služeb podpory zákazníkům na bezpečnostní produkty PGP, Gauntlet a CyberCop. SkyNet, jenž se tradičně zabývá právě implementací a správou bezpečnostních síťových produktů, otevře nové centrum podpory pro české a slovenské zákazníky, čímž vyvrcholí dosavadní úspěšná spolupráce s NA. Hlavním přínosem tohoto kroku by podle obou firem mělo být zkvalitnění služby díky komunikaci v českém jazyce a značná úspora zákazníků jak díky vnitrostátním telefonickým hovorům, tak díky přizpůsobení cen vlastních programů podpory tuzemské úrovni. SkyNet se rovněž zavázal do poloviny března spustit server www.nai.cz, na němž zákazníci rovněž naleznou autorizovanou podporu v českém jazyce.-pat


Podruhé v téţe ¸ece? - Borland Kylix

Patrik Malina

Společnost Borland (chvíli též Inprise, dnes opět Borland) jistě není třeba představovat. I když nejste zrovna tvůrci či správci robustních podnikových aplikací a komplikovaných distribuovaných systémů dle standardu CORBA, jistě jste někdy zaslechli název velmi populárního a rozšířeného vývojového nástroje Delphi. Právě uvedení první verze této aplikace, jež představovala pokračování implementace nesmrtelného Pascalu, nastartovalo vlnu vývoje tisíců aplikací pro tehdy nový OS Windows 95 a výrazně pomohlo jeho masovému rozšíření.

Předehra

U společnosti Borland rozhodně platí, že kvalitu prověří čas. Přestože v polovině devadesátých let se zdálo, že implementace Pascalu (pro mnohé jen výukové pomůcky) do profesionálního vývojového nástroje představuje přežitou cestu a velmi oblíbený Turbo Pascal i se svými "přidělanými" objektovými prvky měl mít své dny sečteny, tvůrci se nedali a připravili novinku, jež znamenala převrat. Ve srovnání např. s implementacemi náročného C++ (ne že by je Borland neuměl) či vznikajícím Visual Basicem byly Delphi pro tisíce programátorů velmi snadno a bezproblémově použitelným nástrojem, mimo jiné i díky pascalovské tradici. To, že se Delphi přerodí do špičkového a profesionálně velmi dobře použitelného RAD (Rapid Application Development) nástroje, nebylo tehdy zdaleka tak důležité ve srovnání s faktem, že tisíce fandů a nadšenců začaly připravovat své prográmky pro 32bitová Windows. O tom, že právě masová dostupnost nejširší škály aplikací je pro život jakéhokoliv (byť sebelepšího) operačního systému rozhodující, není třeba dnes diskutovat.

Na nové vlně

Novou příležitost pro pokus o podobný "dějinný" moment poskytl firmě Borland fenomén zvaný Linux. Operační systém, jehož základ se vynořil v první polovině devadesátých let z dílny ambiciózního studenta Linuse Torvaldse a navazoval na skvělý UNIX, byl v době nástupu "malovaných" Windows 95 znám úzkému okruhu znalců především jako platforma pro webové servery. Ačkoliv jeho dnešní popularita je podstatně vyšší a povědomí o jeho existenci dosáhlo vysokých hodnot, nedostatek aplikací jej stále diskvalifikuje při masivním nasazení mimo specifickou oblast serverů (pošta, weby, firewally, souborové systémy). A právě zde ucítila firma Borland novou příležitost získat náskok před konkurencí dosavadní vývojové nástroje pro Linux jsou sice velmi kvalitní, avšak pracují téměř výhradně "v řádce" a podporují především "mateřský" unixový jazyk C/C++. Borland tak na platformě Linux otevírá novou kategorii produktů pro rychlý a relativně jednoduchý vývoj aplikací v plně grafickém profesionálním rozhraní.

Co je Kylix?

Jak zdůrazňují zástupci společnosti, Kylix je RAD (rychlý vývoj aplikací) nástrojem pro platformu Linux, jehož cílem jsou běžné desktopy, aplikace klient-server a také webové (kompilované) aplikace. Filosofie jeho ovládání, používání a programování zcela koresponduje s tradičním a zavedeným produktem Delphi, neboť jednou ze zásad tvůrců je umožnit programátorům rychlý a bezbolestný přechod na novou platformu. Jinými slovy, klasická firma vyvíjející např. účetnictví nepotřebuje všechny programátory naučit psát ovladače pro Linux, ale chce, aby pro Linux přepsali ono "účto", jež je všechny živí. A právě to je dle výrobce moment, kdy je čas sáhnout po Kylixu. Object Pascal, komponenty, rozhraní to vše Kylix zdědil.

Základem pro grafická rozhraní na nové platformě se stala univerzální komponentová knihovna CLX, jež umožní vývojářům vytvářet stejně komfortní rozhraní jako v Delphi, a především zákazníka uklidní, že "vše je jako dříve". Otevírá se zde cesta také pro řadu bezejmenných tvůrců, kteří (jak doufáme) zaplaví Internet pomůckami od přehrávačů CD po komprimační utility s "okenním" rozhraním. Pro okamžitou podporu a použitelnost při vývoji udělal Borland opravdu hodně např. již na jaře loňského roku vyzval cca pět stovek vývojářských subjektů, aby se při tvorbě svých komponent pro Delphi počali rovněž zaobírat potenciálně zajímavým Kylixem. Zdá se tedy, že okolnosti pro nástup nové hvězdy jsou připraveny.

Tvůrci chtějí samozřejmě vytěžit především z faktu, že nabízejí opravdu první nástroj tohoto druhu pro Linux. Když připomeneme konektivitu na populární databáze (MySQL, InterBase), "domácké" prostředí a známou filosofii, myslím, že šance na úspěch je značná.

Co Kylix není?

V žádném případě se vám nedostává do ruky nástroj pro psaní nových rutin pro jádro Linuxu či pro optimalizaci kompilace některých systémových komponent, což dal také výrobce jasně najevo. Zároveň však implementace jazyka Object Pascal nepředstavuje konečné stadium, neboť projekt Kylix má značně širší ambice a další na řadě by mělo být Borlandem značně proslavené C++ (samozřejmě opět v podobě RAD nástroje).

Věrnost zachována

Kdo se vůbec nemusí obávat, jsou uživatelé verzí vývojových nástrojů pro Windows. Borland v žádném případě neoslabuje jejich vývoj a podporu, neboť setrvání na silných pozicích v této oblasti považuje nadále za klíčové. Kylix se má "pouze" pokusit o revoluci tam, kde se to zatím nikomu nepodařilo.

§§§§§


CD


Máte své logo?

Patrik Malina

c01p0101

Pokud jste v minulém čísle prošli úspěšně s příručkou kurs HTML a sestrojili své stránky, třeba jste si řekli, že by to chtělo pěknou grafiku. Jednou z možností jsou nástroje firmy Xara, z nichž jeden vám dnes přinášíme zdarma a další si můžete koupit s výraznou slevou. Na své si přijdou zájemci o programování, neboť rubrika Téma CD je dnes věnována jim, a pochopitelně jim také doporučuji dva tipy zdarma z části Komerční software. Vedle nové elektronické knihy, Zákoníku práce a řady produktů se slevou nechybí např. Logobanka či Form Filler Light pro vyplnění daňového přiznání.

Jak jsem již naznačil výše, produkty v rubrice Akce na tomto CD nesou ochrannou známku firmy Xara. Nejatraktivnějším zástupcem je Xara3D 1.0 aplikace pro tvorbu trojrozměrných grafických efektů, jež je k dispozici zcela zdarma. Pokud se vám zalíbí a máte zájem o poslední aktuální verzi, zaregistrujte si produkt na Internetu a můžete tak získat 25% slevu na aktuální edici Xara3D 4.0. Abychom nezůstali jen u této aplikace, připomeňme, že mateřská firma se při vývoji dalšího produktu před nedávnem rozešla s gigantem Corel a sama uvolnila staronový výtvor Xara X. Jedná se o zdařilý vektorový editor, jehož schopnosti rozhodně doporučuji vyzkoušet, a proto na CD do třetice naleznete i instalaci zkušební verze, na niž se žádné slevy nevztahují. Podrobnější informace o schopnostech aplikací, užívání zdarma a podmínkách upgradu naleznete v rámečku.

V rubrice Novinky je především připravena další z elektronických knih řady PC WORLD edition, již připravujeme s vydavatelstvím UNIS Publishing. Velice nás potěšil příznivý ohlas a slušný zájem o dosavadní tituly, a proto jistě budeme pokračovat s dalšími příspěvky. V tomto čísle přinášíme publikaci pro grafiky, resp. uživatele nástroje Adobe Photoshop, tedy jakéhosi standardu pro práci s rastrovými obrázky. Podrobnosti o způsobu platby a získání klíče ke knize naleznete na CD.

Dále v rubrice najdete elektronickou podobu Zákoníku práce, tedy dokumentu, s jehož paragrafy většina z nás denně přichází do styku, a v němž se vám bude určitě hledat lépe než v jeho knižní podobě. Neméně zajímavým příspěvkem, tentokrát opět pro grafiky, je Logobanka z dílny firmy DTP Studio. Databáze autorizovaných logotypů se nachází na Internetu a my vám přinášíme verzi na prohlížení off-line (bez připojení, z CD). Pokud naleznete potřebné logo a potřebujete jeho vektorovou podobu (tzv. v křivkách), navštivte stránky Logobanky na síti. Tradičním doplňkem této části jsou pak elektronická podoba časopisu a přehled obsahu dřívějších CD.

Obsah rubriky Software je v tomto čísle, jak uvidíme dále, silně nakloněn programátorům.

V části Komerční software jsou jim věnovány hned dva příspěvky jedním z nich je profesionální vývojové prostředí v jazyce JAVA s názvem VisualAge for JAVA od firmy IBM. Jedná se o poslední verzi řady Entry Edition, jež byla vývojářům uvolněna zcela zdarma, takže si všichni mohou vyzkoušet možnosti kvalitního prostředí. Z trochu jiného soudku je tuzemský produkt s názvem Ozogan Alaska, jenž integruje ve vývojovém prostředí tři programovací jazyky na bázi Pascalu, Javy a Visual Basicu. Také tento nástroj je zdarma, a pokud chcete zakoupit kompletní verzi (s kompilátorem), nepřehlédněte možnost slevy.

Dalším produktem zdarma je FormFiller Light speciální editor, s jehož pomocí hravě a přehledně vyplníte daňové přiznání. Velmi zajímavým příspěvkem je ukázka multimediálního titulu Cesta za zatměním Slunce a milovníky sázkových her jistě potěší nabídka firmy ALL4YOU a ukázka její aplikace. Část uzavřeme nabídkou na slevu jednoho z nejzdařilejších produktů pro tisk ve Windows Fine Print s námi můžete zakoupit nejen levněji, ale také ve vámi zvolené lokalizaci (české či anglické) a za koruny!

Jak bylo naznačeno, oddíl Téma CD je věnován programátorům, takže zde najdete převážně zdarma dostupná kvalitní vývojová prostředí pro jazyky C, C++ a Object Pascal, a nechybí zajímavá sada komponent pro Visual Basic. Dále jsou zde nástroje pro generování instalačních balíků a také pěkný editor pro práci s jazykem C# na platformě Microsoft .NET.

Podstatnou část rubriky Vyzkoušejte si již naleznete také v tištěné podobě, takže užívání řady prográmků pro vás nemusí být čirou loterií. Kromě příspěvků, zpracovaných v článcích Najdete na CD a Kutilem ve Windows, určitě vyzkoušejte výborný balík pro grafickou práci Lview Pro, jenž zahrnuje prohlížeč, editor i tvůrce webových stránek s náhledy. Za zhlédnutí jistě také stojí nový prohlížeč elektronických knih Adobe Acrobat eBook Reader, jenž velmi věrně zachovává původní grafickou podobu.

V části Topware samozřejmě opět dominuje řada "PC WORLD Core", tedy nejpotřebnější pomůcky pro každodenní práci, mezi nimiž najdete v nových verzích např. Windows Commander, Fine Print či výborný Irfan View. Z dalších produktů vřele doporučuji grafický editor PaintShop Pro, kvalitní "stahovač" z Internetu Teleport Pro či editor skriptů pro webové stránky ScriptWorx. Jste-li tvůrci dynamických stránek, pak také nepřehlédněte ASPEdit či vWebServer. Rubriku samozřejmě doplňuje část Antiviry s čerstvými aktualizacemi, tak jak byly v době uzávěrky CD k dispozici.

Rubriku Hardware by tentokrát měli navštívit všichni příznivci her a multimédií ve Windows vůbec, neboť jsme vám připravili instalaci nejaktuálnějších ovladačů DirectX 8.0a z dílny Microsoftu. Na CD naleznete verze pro všechna Windows (9x/ME i NT/2000), a to v lokalizacích pro český i anglický operační systém. Dále rubrika obsahuje instalace nejnovějších ovladačů grafických karet firem Nvidia a ATI.

Podstatná část rubriky Komunikace je tentokrát věnována softwaru pro tvorbu dynamicky generovaných webových stránek, převážně pomocí skriptovacího jazyka PHP, a více informací o tomto programovém vybavení naleznete také v článku uvnitř čísla. A samozřejmě nemůže chybět webový prohlížeč tentokrát jsou to Mozilla a Opera, samozřejmě v čerstvých verzích.

Pevně věřím, že i toto CD vám přinese řadu zajímavostí, pěkné novinky a že také využijete některé z našich slev či bezplatných výhod. Přeji vám mnoho zdaru při práci s PC, těším se na shledanou a zachovejte nám přízeň!

Produkty Xara

V rubrice Akce tentokrát narazíte na grafické nástroje firmy Xara, jež připravila pro čtenáře PC WORLDu svou speciální nabídku. Tato se týká produktu Xara3D a zde o ní naleznete podrobné informace.

Zcela zdarma bez omezení poskytla firma svůj program pro editaci grafiky Xara3D 1, jehož cena se jinak pohybuje kolem 1 100 Kč. A nejen to za speciální cenu 29 USD (jež zahrnuje 25% slevu) můžete program upgradovat na verzi 4.0! Tuto speciální koupi lze uplatnit pouze po registraci verze 1.0! Mimořádná nabídka k povýšení verze programu je platná pouze 60 dní a lze ji provést toliko prostřednictvím webových stránek, jejichž adresu najdete také v tomto rámečku. Prosím, nežádejte po redakci PC WORLDu registraci tu musíte v případě zájmu opravdu provádět sami.

Nástroj Xara3D 1 je určen k tvorbě statických i animovaným grafických objektů s 3D efekty, jež se nejlépe vyjímají na webových stránkách, ale samozřejmě lze vytvořit např. loga k tisku na hlavičkový papír. Velmi si lze "pohrát" především s texty, u nichž můžete upravovat fonty, charakter vybarvení, sklon či jas barev. Celou editaci můžete provádět v trojrozměrném prostoru, takže pouhým přetažením myši lze definovat např. postavení objektu na hranu apod. Pro výstup je možno použít velmi dobře optimalizované formáty JPEG a GIF, případně BMP pro přípravu k tisku. Animované prvky lze připravit jako speciální GIF sekvence nebo AVI soubory. Při vývoji po aktuální verzi 4 pochopitelně došlo ke zlepšování řady funkcí a rozšiřování editačních možností. Po koupi obdržíte poštou speciální CD s programem, desítkami truetypových fontů, řadou ukázkových výtvorů a stovkami textur pro efektní výplně a povrchy. Vřele rovněž doporučuji vyzkoušet zcela nový produkt Xara X, což je velmi dobrý vektorový grafický editor s ovládáním zaměřeným na rychlý a efektivní návrh.

Adresa pro registraci Xara3D 1:

http://www.club.xara.com/x3dregisteridg.asp

Adresa pro uplatnění upgradu na Xara3D 4:

http://www.club.xara.com/x3dupgradeidg.asp

Ukázky výtvorů z Xary3D:

http://www.xara.com/products/xara3d/examples/

Schopnosti aplikace Xara3D 4:

http://www.xara.com/products/xara3d/features/

Zdarma a se slevou

Logobanka

Off-line databáze s příjemným procházení a jednoduchým hledáním, obsahující loga jak věhlasných světových firem, tak lokálních českých společností. Veškerý grafický materiál je zdarma!

VisualAge for Java

Špičkový RAD nástroj pro vývoj všech typů aplikací v programovacím jazyce JAVA. Speciální verze Professional Edition Entry 3.5 na tomto CD je pro uživatele zcela zdarma!

Cesta za zatměním Slunce

Velmi zdařilý multimediální produkt o pozorování mimořádného astronomického úkazu v roce 1999. Na CD naleznete ukázkovou verzi a plný produkt můžete zakoupit s 25% slevou!

FinePrint

Velmi kvalitní aplikace pro správu tisku dokumentů ve Windows. Na CD i ke koupi je dostupná jak v anglické, tak v české lokalizované verzi za totožnou cenu a český distributor nabídl čtenářům 10% slevu!

Ozogan Alaska

Vývojový nástroj na tvorbu aplikací s plně grafickým uživatelským rozhraním pro Windows, používající tři programovací jazyky. Na CD je zdarma vývojářské rozhraní, jež umí také spouštět vytvořené aplikace, a zájemci o plnou verzi (jež kompiluje spustitelné soubory) mohou uplatnit 20% slevu!

Šťastných deset

Společnost ALL4YOU, která se zabývá tvorbou aplikací pro nadšené sázkaře, umístila na CD ukázkovou verzi svého produktu Šťastných deset. Pokud máte zájem o koupi programu z jejich portfolia, můžete uplatnit 10% slevu!

FormFiller Light

Zajímavý editor na práci s formuláři. Na CD naleznete speciální zdarma použitelnou verzi, s níž pro vás bude vytvoření daňového přiznání příjemná práce.

Zákoník práce

Elektronická podoba aktuální verze zákonné normy stejného jména v "paragrafovém provedení". Tato jednoduchá příručka je všem k dispozici zdarma.

§§§§§


Trendy


Výhled do roku 2001 - rychlejší, levnější a menší pc

Doug Gray

c01p0090

Budou rychlejší, levnější a na jejich pevné disky se toho vejde mnohem víc tak tohle známe. Hovoříme-li o předpovědích, kam se bude v blízké budoucnosti ubírat trend a vývoj v oblasti počítačů, jsou všechny zmínky o větších rychlostech, nižších cenách a vyšší kapacitě paměti a úložného prostoru pro většinu čtenářů jistě již dlouho obnošenou vestou. Tak co tedy bude v oblasti osobních počítačů letos nového? Profesionálové, se kterými redaktoři PC WORLDu na toto téma hovořili, se shodují na tom, že závažnou novinkou budou systémy s malými rozměry, takzvané "legacy free" bedničky, tedy počítače, které se nebudou zatěžovat podporou všech již delší dobu přežitých standardů, tvořících otevřenou architekturu PC, a namísto toho si vystačí s podporou omezených (a uživatelsky příjemnějších) funkcí.

Rychlost a všechny další zmíněné vlastnosti se samozřejmě také budou zvyšovat a vylepšovat. V oblasti stolních počítačů se pravděpodobně již na podzim setkáme s pokořením hranice 2GHz u procesorů Intel Pentium 4. Konkurenční společnost AMD bude stále lépe prodávat zatím rychlejší procesor Athlon, který však s největší pravděpodobností nebude, co do frekvence, dosahovat kmitočtu P4. Uvidíme, jak si s výkonem 2GHz Pentia 4 poradí zatím nejrychlejší oznámený Athlon 1,5 GHz, jenž se má objevit na trhu ještě před koncem prvního pololetí.

V roce 2001 se i notebooky a "levné" stolní počítače dočkají skoku přes 1GHz laťku. Ze všeho tohoto výkonnostního nárůstu se však budou těšit snad už jen profesionálové pracující s digitálním videem, jelikož na ostatní "běžné kancelářské" aplikace jsou již současné počítače dostatečně silné.

Avšak okamžik, kdy se malé počítače přesunou z pracoven do obývacích pokojů a ložnic, kde uživatelé nebudou požadovat možnost připojení skeneru, síťové karty či jiných periferií, ten už stojí za zamyšlení.

Shodit na váze, přibrat na kráse

Dobré zprávy se neomezují pouze na podobu počítačových skříní. Například analytici zabývající se prodejem LCD displejů očekávají, že ceny těchto krásných, avšak dodnes luxusních monitorů během roku výrazně klesnou. Takový 15palcový plochý displej nižší cenové kategorie by měl poklesnout ze současných 40 000 na 20-25 000 Kč. To samé se má týkat i větších, 17palcových displejů, jejichž cena zajisté nepřekročí 50 000 Kč.

Odtučňovací kúra krásných nových počítačů se bude týkat takových přežitků, jakými jsou například sloty ISA a paralelní a sériový port. Naprostá většina periferií se bude připojovat prostřednictvím rozhraní USB, a jistě nebude dlouho trvat a objeví se nástupce i tohoto moderního standardu, USB 2.0.

USB 2.0 bude podporovat periferie pracující se současným standardem USB (1.0), avšak hlavní rozdíl bude spočívat v rychlosti komunikace mezi periferiemi a počítačem, která poskočí 40násobně, z 12 Mb/s na 480 Mb/s. Tato rychlost jistě vystraší i tak rychlý (a v letošním roce snad již i rozšířený) standard FireWire (IEEE 1394).

Vše v jednom (a téměř v prášku)

Možná již koncem tohoto roku se dočkáme přelomu v oblasti miniaturizace a integrace, a to u tzv. "modulárních" PC. Jádro takovýchto modulárních počítačů nebude o mnoho větší než současná přenosná "pédéáčka". Bude obsahovat procesor, paměť a pevný disk. Zbývající komponenty (vstupní periferie, displej a zdroj) budou k dispozici v podobě dokovacích stanic, do nichž se budou tato modulární jádra zastrkovat. Stolní dokovací stanici budou uživatelé připojovat k běžnému monitoru (jímž v budoucnosti může být už i LCD displej), i notebooky budou mít slot pro zasunutí tohoto jádra, a pokud se uživatelé rozhodnou, budou moci využívat samotné jádro v podobě PDA (vzpomíná ještě někdo na Macintosh Duo?). Výhoda tohoto konceptu je naprosto jasná: vaše data vám budou vždy k dispozici, a to i bez nutnosti neustálé synchronizace. Jen toto jádro neztrácejte tak často, jako mobilní telefon!

Odborníci odhadují, že cena takového užitečného jádra se bude pohybovat mezi 700 až 1 000 dolary (odpusťte nám cizí měnu, v korunách to ještě nikdo nespočítal), cena stolní dokovací stanice bude zato pouhých 200 dolarů, a budete-li si přát notebook s prázdnými vnitřnostmi, počítejte s cenou okolo 800 dolarů. Jelikož na samotném jádru pravděpodobně nebude umístěno vstupně/výstupní PDA rozhraní, počítejte i s pár dolary navíc za dokovací kryt pro PDA (něco podobného, jako jsou multifunkční kabáty Compaqu iPaq).

Nízké napětí pro notebooky

Kromě obligátního nárůstu výkonu, jenž se samozřejmě dotkne i segmentu přenosných notebooků (v tomto roce již budou kromě Intelů k dostání i mobilní Athlony a Durony od AMD), se pozornost obrátí především ke snižování spotřeby, které bude mít za následek prodloužení doby, po niž budeme s notebookem moci pracovat na baterie.

V tomto ohledu bylo ohromným překvapením loňského roku zjevení do té doby nepříliš známé firmy Transmeta, jež ohlásila novou generaci procesorů pro mobilní počítače. Procesory Crusoe ukázaly značnou úsporu při provozu na baterie, nicméně jejich hromadného rozšíření jsme se zatím nedočkali. Stávající procesory Crusoe sice na sto procent nesplnily naděje do nich kladené, nicméně Transmeta má v záloze nejen dostatek prostředků na další vývoj, ale i novou generaci těchto mobilních procesorů, jež se má letos objevit na trhu.

Tuto oblast také rozvířilo nedávné oznámení Intelu, který představil nízkonapěťovou verzi Pentia III a Celeronu. Tyto "low voltage" procesory mají mít o mnoho menší spotřebu, než zatím běžně používané "mobilní" Intely.

Dalším trendem v oblasti notebooků bude v tomto roce hromadné rozšíření jednotek DVD a CD-RW a další nárůst rozlišení displejů. Stejně jako u desktopů se očekává i u přenosných počítačů trend "legacy free" zařízení. I některé notebooky tedy přijdou o zastaralé paralelní a sériové porty. Na druhou stranu se stále nedočkáme hromadného využití bezdrátové technologie "Bluetooth"; tento standard bude stále ještě sporadicky zprostředkovávat speciální zařízení, připojitelné přes PC kartu, a do "obyčejných" notebooků se dostane někdy za dva roky.

Do nového tisíciletí s novými okny

V oblasti operačních systémů nepotřebujeme věšteckou křišťálovou kouli. Microsoft již delší dobu veřejně prohlašuje, že ke konci tohoto roku se konečně objeví systém Windows, známý donedávna pod kódovým označením Whistler, dnes XP. Doufejme, že při uvedení tohoto "hybridu", spojujícího spolehlivost Windows 2000 s uživatelským rozhraním Windows Me, dodrží Microsoft termín. Podle Microsoftu by také měla Windows XP předznamenat novou generaci operačních systémů. Windows Me tak mají být slavičí písní platformy Windows 9x.

Šetrné porozumění

V roce 2001 můžeme dále očekávat stále lepší komunikaci mezi osobními počítači a domácími audioa videopřístroji. Formát MP3 se bude stále častěji zabydlovat i v běžných stereosoustavách, a pro jeho přehrávání nebude tedy již bezpodmínečně třeba počítače nebo přenosného MP3 přehrávače. Na kvalitě a propustnosti domácího připojení na internet záleží také budoucnost "streaming" aplikací. Pokud se již letos rozšíří do domácností více pevných či kabelových linek, můžeme se také těšit na zvukové a obrazové kanály, jež nemají šanci probít se do satelitního vysílání. Již dnes lze sice i na obyčejném modemu sledovat "streaming video" (jak se také ukázalo při nedávné stávce ČT), jeho kvalita se však stále nedá s běžným vysíláním srovnat.

Levný tisk

Pokud byl loňský rok ve znamení levného barevného tisku, může být ten letošní ve znamení levného tisku laserového. Levnější laserové tiskárny pro domácnost by se konečně mohly prodávat za cenu okolo 7 000 Kč, a radostné zprávy čekají i na podnikové uživatele, požadující rychlý tisk. Již dnes je na trhu tiskárna, jež zvládne zpracovat až 45 stran za minutu.

V oblasti domácích inkoustovek bude jistě platit trend loňského roku, tedy velice levné tiskárny, dodávané s minimálním spotřebním materiálem, který rychle dojde, a uživatel je tak nucen zakoupit nové kartridge. Ne na zařízení, ale na inkoustu a na speciálních papírech budou letos vydělávat výrobci tiskáren.

Na dostupné barevné laserovky se ani v letošním roce netěšte. Jejich ceny sice neustále klesají, ale pod 50 000 Kč se letos nedostanou ani ty nejlevnější.

Možná budeme letos také svědky "bundlování" tiskáren se stolními počítači, jež budou poté následovat i jiná zařízení. Ke konci roku by se měly objevit samostatné tiskárny, které budou díky bezdrátové technologii schopny tisknout přímo z palmtopů.

§§§§§


Apple v roce 1

Redakce Macweltu, Bohumil Klouda

c01p0091

Mnoho pohybu se rýsuje v tomto roce na macovském trhu. Přechod na systém Mac OS X neznamená pouze změnu zažitých zvyklostí, může to být rovněž silný impuls pro úplnou záplavu inovací jak hardwaru, tak softwaru.

Bude to opět velmi zajímavé. Nový rok chce firma Apple přivítat celou paletou nových počítačů, ve kterých budou tepat rychlejší až gigahertzové procesory a budou mít vylepšenou sběrnicovou architekturu. Je ohlášena konečná verze nového operačního systému Mac OS X (US). Toto jsou jen některé vrcholy tohoto roku, který dozajista ještě přinese plno překvapení. Překvapení jsou nejen očekávána, ale i nutná. Zvláště poté, kdy pár dní před koncem účetního roku (konec září) vystřídalo téměř bujaré veselí z výsledků kruté probuzení, kdy se během jednoho dne stalo to, co Wall Street ještě nezažil akcie firmy se snížily na polovinu.

TOP 1: Nové Macy

Již dobré dva roky je v prodeji Power Mac G4, a od té doby nebyl prakticky změněn. Snahou bude zrychlit procesory a architekturu základní desky. Zatímco za "desku" je odpovědná firma Apple, zavedení rychlejších procesorů na trh je v rukou firem IBM a Motorola. Řečeno jinými slovy, možnost Applu vyrábět konkurenceschopné produkty závisí také na možnostech a vůli IBM a Motoroly, zda ty budou s to dodávat dostatečné množství takových procesorů, které budou co do poměru cena/výkon plně srovnatelné s výrobky jejich hlavních konkurentů jako je Intel a ostatní výrobci procesorů pro platformu Windows. Apple ostatně činí oba výrobce procesorů plně odpovědné za to, že jejich neschopnost dodávat rychlejší procesory negativně ovlivnila výsledky minulého roku. Přese všechno byl Apple informován, že začátkem roku 2001 bude mít k dispozici dostatečné množství rychlých procesorů. Jedno je jasné: procesory rozhodnou o "přežití"; bude-li jich dostatek může to být velmi úspěšný rok, nedočká-li se jich Apple bude situace na macovském trhu patrně pochmurná.

TOP 2: MAC OS X

Apple s velkými nadějemi sází na nový macovský operační systém, jehož konečná verze byla Stevem Jobsem ohlášena na den 24. března 2001. Nejen že má přivést Stevu Jobsovi některé počítačové prodejce zpět, nový systém má dokonce dát trhu nový impuls hlavně u prodeje v oblasti High-End. Přesto číhá na Apple ještě jedno riziko jsou to pozdní dodávky nebo slabá vůle vývojářů hardwaru a softwaru nový Mac OS podpořit a přizpůsobit mu své vlastní produkty. To by mohlo ovlivnit prodej velmi negativně. Toto vše silně tlačí Apple k tomu, aby byl Mac OS X úspěšný. Nemůže si dovolit výraznější zpoždění nebo protahující se dodávky "třetích" výrobců. Vypadá to, jako by výrobce Maců vsadil vše na jednu kartu. U Applů si plně uvědomují svoji odpovědnost a důležitost tohoto tématu. Proto plánují v době startu tohoto nového systému celou řadu akcí a obzvláště se svými partnery chtějí zkusit získat pro něj u profesionálních uživatelů na macovském trhu dobrý ohlas.

BUDOUCNOST Mac OS

Skutečně napínavý bude rok 2001 pro macovské přátele experimentů. Mac OS X znamená totiž nejsilnější zlom na macovském trhu vůbec. Od uvedení prvních počítačů Apple a prvního Mac OS v roce 1984 představuje nejdůležitější změnu v dějinách firmy. Když vše půjde podle plánu, budeme se moci již v březnu seznámit 2001 s definitivní verzí.

Pro zavedení Mac OS X je potřeba počítat s určitým "přechodovým" obdobím. Jistě se vyplatí zakoupit systém s předstihem a sbírat zkušenosti pomaleji, bez časového presu. Oproti Mac OS 9 představuje radikální řez. Mac OS X nabízí větší stabilitu a lepší využití dvojitých procesorů, vyžaduje ale určitý čas na zapracování. Změnou neprošlo pouze uživatelské prostředí, ale hlavně jeho struktura, která jistě bude pro uživatele Mac OS 9 nezvyklá.

Pro nový systém je sice možno používat programy chodící s Mac OS 9, o to se starají prostředí Carbon a Cocoa. Avšak programy, které jsou napsány více s ohledem na příslušný hardware, se mohou postarat o určité problémy.

CO BUDE S MAC OS 9?

Je třeba říci, že ten, kdo nebude mít chuť ani potřebu přejít na Mac OS X, nebude k tomu nijak nucen. I když dosud Apple toho o budoucnosti Mac OS 9 moc neřekl, bude tento "tradiční" systém vyvíjet i nadále. Již nyní pracují týmy vývojářů na příštím updatu verze 9.1. Tento systém je nyní již na americkém trhu. Vždyť Mac OS 9 zaujímá své ne nepodstatné místo a zůstane jistě nějaký čas pod odznačením "Classic". Není jasné, jak dlouho bude Apple oba systémy nabízet vedle sebe. Co bude s uživateli, kteří na Mac OS X vůbec nechtějí přejít? I když bude Apple provozovat oba dva systémy paralelně, v ten okamžik, kdy bude v Mac-společenství dostatek aplikací, bude proveden razantní krok k systému Mac OS X. Poté budou mít uživatelé možnost si koupit doplněk pro Mac OS X, který umožní si nainstalovat pro ně "dosud běžné" Mac OS prostředí. Kdo se chce Mac OS X zříci a vsadí na hlavně v oblasti USB vylepšený Mac OS 9, může spustit v ovládacích panelech "Systémový disk", který najde na CD Mac OS X, jehož pomocí aktivuje Mac OS 9 jako startovací systém. Po restartu nebo novém spuštění se pak uživatel opět ocitne v obvyklém Mac OS 9 prostředí, ve kterém by také měly fungovat všechny hardwarově vhodné aplikace. Lze s jistotou říci, že tento rok bude Apple nabízet kombinaci systému Mac OS X a dosavadních operačních systémů, s tím, aby přenechal volbu na uživateli.

CO NABÍZÍ Mac OS X?

Finální verze Mac OS X se od své beta-verze liší v několika podstatných oblastech. Apple zapracoval převážně na zrychlení systému, ovladačích a jednotlivých částech systému. Zcela nové jsou tiskové ovladače a funkce tisku, které již konečně v plném rozsahu podporují USB tiskárny. V této konečné verzi lze doplňovat nebo zase mazat PPD popisy tiskáren podle chuti a nálady. Apple chce však zrovna tak "zgruntu" přepracovat také ostatní hardwarové ovladače a modemové skripty. Především v oblasti rozhraní USB a FireWire chce Mac OS X nabídnou komfort a kompatibilitu, na které jsou uživatelé Mac OS 9 zvyklí. Applem určená FireWire a USB zařízení získají u konečné verze systému něco na rychlosti.

Java 2 se prostřednictvím Mac OS X včlenila do Maců a svým funkčním rozsahem odpovídá sunovské strategii (JDK = Java Development Kit) Java 2 SE. Pro uživatele Maců to představuje, že se Mac v budoucnu bez problémů a především rychle vyrovná s většinou on-line bankovních aplikací.

Pro oblast videostřihu a hudby se také objevilo něco nového: s Mac OS X přepracuje Apple své nejdůležitější aplikace jako Final Cut Pro a iMovie. K tomu avšak potřebuje systém časovací funkce, které umožní zpracování audioa videodat v reálném čase.

KOSMETICKÉ ZMĚNY

K výše uvedeným změnám provedl Apple v systému Mac OS X stovky dalších a přidal i několik novinek, které mají především usnadnit dosavadním uživatelům Mac OS 9 přechod. Například nabízí program "systémová nastavení" a mnohem více možností než aktuální beta-verze. Výrobce Maců myslel i na maličkosti typu "Hotspots" pro šetřič obrazovky.

Doufejme jen, že Apple nezapomene v novém systému na typicky macovská hlášení, jako je například varování před vysypáním koše. Také by měly být vyladěny drobné neuhlazenosti, které se představují v beta-verzi v podobě až moc přesného "kliknutí" na ikonu v Docku, nebo ve Finderu opomenutím možnosti změny velikosti okna.

SHRNUTÍ

Příchodem Mac OS X na trh nastane nový věk nejen pro uživatele, nýbrž i pro Apple, "třetí" výrobce a vydavatele computerových časopisů. K tomu, aby byl Mac OS X v roce 2001 úspěšný, musí se Apple starat o to, aby nový systém zůstal věren macovským principům: totiž jednoduchosti ovládání, flexibilitě a pokrokovosti.

Počítačové procesory

Aktuální paleta výrobků Apple byla sice v roce 2000 stále oživována, základní kostra však nebyla změněna. To vedlo k tomu, že sběrnicová architektura nemohla držet krok s aktuálními, s Windows kompatibilními PC z oblasti profi. Nastal nejvyšší čas představit novou zcela přepracovanou nabídku: Macworld Expo v San Francisku již částečně tento úkol splnil, byly zde představeny čtyři nové Power Macy G4 a dva PowerBooky poprvé vybavené procesory G4. Nové tzv. "konzumní" počítače jako iMac nebo iBook mají být podle slibu "Apple bosse" představeny v měsíci únoru 2001 na Macworld Expo v Tokiu.

GIGAHERtZ TEPRVE KONCEM 2001

Počátkem roku nebude moci Steve Jobs vyčarovat z klobouku žádný gigahertzový počítač v San Francisku byly v nových G4 představeny nové procesory 466, 533, 667 a 733 MHz. Na multiprocesorových Macích bude Apple lpět i nadále. Ve spojení se systémem Mac OS X je také smysluplné, aby nový operační systém podporoval symetrický multiprocesing. Jak to vše bude v budoucnu vypadat, závisí na vývoji applovského dodavatele Motoroly. Vedle G4 má Motorola aktuálně "v práci" takzvanou G4+, která má v procesoru integrovanou 256 KB velkou level-2-cache. Ačkoliv může tento procesor pracovat pouze na 400 až 500 MHz, měl by být rychlejší než procesory pro PC s taktovací frekvencí 700 MHz.

Ještě déle trvá vývoj procesoru G4e, který za použití SOI technologie (Silicon On Insulator) dokáže být při stejné taktovací frekvenci rychlejší o 22 procent než procesor G4 a má o 30 procent menší spotřebu energie. Tento procesor by podle údajů měl pracovat až na 1,5 GHz. Zatím není známo, zda bude již tento rok zralý pro trh. Další zlepšení početního výkonu má u Maců dosáhnout G5 procesor, který bude pracovat s frekvencí až 2 GHz. Podle slov mluvčího Motoroly Paula Clarka by tento procesor měl být softwarově programovatelný, a díky tomu by se měl dát snadno optimalizovat. Je předpoklad, že první procesor G5 by měl v Macích tepat nejdříve v roce 2002.

Ve hře zůstává nadále i IBM se svým procesorem G3, jenž se stará o svižné tempo v oblasti Maců pro "začátečníky" a přenosných počítačů. Pod kódovým označením Power 4 vyvíjí IBM zcela nový procesor, který vychází z technologie Power-PC G4 a měl by konkurovat Motorole. Cílem je rozšířit spolupráci mezi pamětí, cache a jádrem procesoru. Toto je právě slabina aktuálních procesorů G4. Také IBM sází na technologii SOI a zkouší použít tři 500 KB veliké level-2-cache paměti v procesoru. Procesor by měl být rychlý do 1 GHz, a teoreticky by mohl dosáhnout magické hranice 1,5 GHz. Se 170 miliony tranzistorů chce IBM převzít roli "předjezdce" ve hře "kdo má nejvíc tranzistorů?". Aktuální procesor G4 to dotáhl na 6,5 milionu. Kdy má tento procesor spatřit světlo světa, není rovněž známo.

NOVÁ ZÁKLADNÍ DESKA

Vyšší rychlost počítače závisí také na jiných částech, není to pouze věc jeho procesoru. Apple si pro nejbližší budoucnost ponechá design základní desky (UMA, Unified Mainboard Architecture), přizpůsobí ho ale aktuální technologii. U nových G4 se již objevila deska se 133MHz sběrnicí, u které je použit výhodný DDR paměťový modul. U tohoto RAM-modulu slouží k přenosu dat dva taktovací kanály, namísto dosud jediného tím se zvýšila efektivní rychlost přenosu na 266 MHz (DDR není zkratkou pro bývalý stát dělníků a rolníků, ale pro "Double Data Rate"). Tyto moduly jsou nejen výrobně výhodné, ale odpadají zde také poplatky za licence. Přibližně dvakrát dráže vyjdou paměťové moduly technologie Rambus, která se však postará o rychlejší 800MHz datový tok mezi pracovní pamětí a procesorem. Vedle podstatně vyšších výrobních nákladů oproti DDR-pamětí se musejí také připočítat licenční poplatky za použití technologie Rambus. Na podobné bázi jako u DDR-technologii Apple zvýšil také rychlost u grafického rozhraní: namísto dosavadního AGP 2x (Advanced Graphic Port) byl Applem nasazen standard AGP 4x. Tato technologie používá k přenosu dat jak stoupající, tak i klesající kanál (AGP 2x používá pouze kanál klesající) a tím dosahuje fyzikálně 133MHz rychlosti sběrnice, tj. skutečné rychlosti 266 MHz. Společně s rychlejší grafickou kartou bude možné i další zvýšení výkonu: kromě Power Macu G4 466 MHz, kde Apple ponechal ATI 128 Rage Pro, jsou ostatní nové G4 vybaveny kartou Nvidia Geforce2 s videopamětí 32 MB, na přání může být zvolena rychlá ATI Radeon karta. Rovněž PowerBooky by měly profitovat z ATI Rage Mobility 4M, kterou ATI představila koncem října 2000 na nových PowerBoocích G4 je užita ATI Rage Mobility 128.

U rozhraní se bude stěží něco měnit. Pro USB 2.0 nejsou, pokud je známo, žádná periferní zařízení, a kromě toho mají Macy pro zařízení, po výkonu velmi hladová, rozhraní FireWire. Ostatně rozhraní Ethernet by mohlo nyní být do jednoho gigabitu dostatečně rychlé u všech modelů.

VČETNĚ CD VYPALOVAČKY

Stěží si dnes lze představit lépe vybavený počítač, který by se odvážil na trh bez CD vypalovačky. Ačkoliv vsadil Apple s DVD na správného koně, mnoho dnešních macovských uživatelů by upřednostnilo CD vypalovačku. Pomoc přichází spolu s novými modely, které jsou vybaveny CD-RW mechanikou. V nejsilnějším modelu G4 s 733 MHz je kombinovaná mechanika Pioneer, jež kromě CD dovede zapisovat i na DVD média.

PŘEPRACOVANÁ PRODUKTOVÁ ŘADA

Model Cube přišel Apple příliš draho a je to hlavní příčina červených čísel, do kterých se dostal v posledním kvartálu. Z tohoto důvodu chce Apple 22. února 2001 v Tokiu představit nové modely Cube, jež jsou co do ceny a vybavení ještě atraktivnější. Tato výstava by měla být, na rozdíl od té v San Francisku, věnována produkci pro domácnost, a měly by se vedle Cube objevit i přepracované iMacy a iBooky.

Sítě/komunikace

Natahovat kabely již není moderní, lokální bezdrátové sítě čeká tento rok poměrně velké rozšíření. Rovněž výrobci periferií zbrojí: již v tomto roce by se měla na trhu objevit první inkoustová tiskárna HP, která se bude moci oslovovat přes rozhraní Airport. Co se Airportu týče, sází Apple na daleko nejrozšířenější standard pro bezdrátové sítě IEEE 802.11b. Již brzy bude moci Apple zdvojnásobit rychlost Airportu, protože tento standard má být zvýšen na 20 megabitů za sekundu (Mb/s).

Jelikož začíná být na 2,4GHz frekvenčním pásmu trochu těsno, pracuje se již na rozšířeném IEE-802 standardu, který využívá frekvenční pásmo 5 GHz. Tento standard by měl prostorem přenášet data až 54 Mb/s, tudíž pětkrát rychleji, než dnes Airport dokáže.

Pro domácí uživatele je řešení Aiport poněkud drahé, proto nabízí Home RF odtučněnou verzi. Také tento bezdrátový standard přenáší data ve frekvenčním pásmu 2,4 GHz, avšak jeho přenosová rychlost je maximálně 2 Mb/s.

LAN S GIGABITOVOU RYCHLOSTÍ

Vysoké přenosové rychlosti bezdrátových sítí jsou však většinou pouze teoretickými hodnotami, neboť se v praxi dosahuje rychlostí výrazně pomalejších. Bezdrátový přenos dat je náchylnější na poruchy než kabelová síť; datové pakety přicházejí častěji neúplné, a v tomto případě musí vysílač data poslat znovu. Z tohoto důvodu stávající kabelová LAN (Local Area Network) v dohledné době nevymře. Proto Apple integroval do Power Maců G4 gigabitové ethernetové rozhraní. Objevuje se také stále více odpovídajících karet k dovybavení, kupříkladu Faralon. Tyto rychlé sítě budou v pracovních skupinách stále populárnější i z důvodu cenové dostupnosti. Užití optických kabelů je nutné pouze pro velké vzdálenosti do tří kilometrů, pro vzdálenost do 25 metrů plně postačí kabel měděný.

Kdo chce surfovat velikou rychlostí po Internetu, může se opravdu těšit. V roce 2001 poroste nabídka časově neomezeného přístupu na síť (Flatrate), rovněž rychlost přístupu se zvýší. Připojení ADSL může znamenat již v tomto roce slušný rychlostní skok. Namísto dosavadních 768 Kb/s pro příjem dat (Downstream) se mohou 2 Mb/s stát skutečností. Rychlost pro posílání dat (Upstream) bude 128 Kb/s.

Monitory

LCD monitory se v tomto roce stanou levnějšími, to je již jasné. Nelze ovšem očekávat nějaké revoluční cenové změny, jelikož celosvětová výrobní kapacita ještě plně nepokrývá poptávku. Přesto je však tato "branže" důvěryhodná: Tom Martin, ředitel úseku plochých obrazovek u IBM, počítá s tím, že by cena za jeden plochý 15palcový monitor měla činit koncem roku 500 US dolarů. Tím sice zůstane takové zařízení přibližně na dvojnásobné hodnotě ve srovnání s klasickým 17palcovým monitorem, i tak ho však Martin považuje za "technický" vánoční dárek roku 2001. Přesto za dveřmi vývojářů velkých firem stojí nové technologie, které směřují zcela jiným směrem.

3D MONITORY Z JENY

Zcela novou cestu v technologii 3D monitorů ukazuje německá firma z Jeny. Firma se jmenuje 4D-Vision a představuje svoji metodu třídimenzionálních obrazů, které můžeme vidět bez speciálních brýlí s červeno-zeleným nebo polarizačním filtrem. Hlavní princip je založen na takzvaném filtru rozdělení vlnových délek, který se montuje před normální CRT-, LCD monitory nebo plasmové obrazovky. Zcela rozdílně od současných 3D-postupů, kdy se zobrazují pouze dva měnící se obrazy z různých perspektiv, zobrazuje postup 4D-Vision obrazy na monitoru kontinuálně až v osmi kanálech.

Filtr (Filterarray) se stará o to, aby bylo možno pokaždé vidět relevantní perspektivní pohled pouze z jednoho určitého úhlu před monitorem. V principu jde o to, že uživatel vidí jedním okem převážně obrazové informace jednoho určitého pohledu, zatímco druhé oko přijímá obrazové informace pohledu jiného tím v "hlavě" vzniká trojdimenzionální obraz (viz dolní schéma). Tento princip má tu výhodu, že i více lidí může současně sledovat na obrazovce 3D efekt.

Firma 4D-Vision již svůj prototyp veřejnosti představila. Na výstavě Photokina 2000 v Kolíně nad Rýnem předvedl tento výrobce svůj produkt na 50palcovém plasmovém displeji od firmy Pioneer. V zásadě lze tuto metodu použít na všech počítačích a operačních systémech, které mají k dispozici osmikanálový zobrazovací formát pro 3D obrazy nebo animace. Pro 3D animace to vyžaduje značné výpočetní nároky, protože namísto jednoho (u 2D zobrazení) nebo dvou (u zobrazení 3D), musí 3D-software přepočítat osm jednotlivých obrazů pro 3D obraz. U 25 obrazů za sekundu to je již 200 jednotlivých obrazů za sekundu pro zhotovení 3D filmu. Předpokládá se, že v roce 2001 budou první monitory s technologií 4D-Vision sériově na trhu.

DISPLEJE ZE SVÍTÍCÍ UMĚLÉ HMOTY

Jako alternativu k technologii LCD vyvíjejí výzkumné laboratoře firem Kodak a Sanyo, stejně jako NEC a Samsung, technologii OLED (Organic Light Emitting Diode). Za tímto pojmem se skrývají organické polovodiče, které vydávají světlo, když jsou pod napětím.

OLED monitory mají oproti dosavadním plochým obrazovkám několik výhod. Jejich světelná výtěžnost je podstatně vyšší. Z toho důvodu je možno redukovat napětí pro monitor na dva až deset voltů, což má za následek sníženou energetickou spotřebu. Další "ekologické" body dostane tato technologie za to, že nepotřebuje žádné podsvícené pozadí. U LCD monitoru spolykají asi polovinu celkové energetické spotřeby právě zdroje za displejem. OLED se nechá rychleji ovládat než LCD buňky, reakční doba se počítá řádově v tisícinách sekundy. Právě pro pohybující se obrázky je toto zobrazování veliká výhoda. K tomu je svítící vrstva extrémně tenká a elastická. Není nemožné si představit tuto fólii ve srolovaném stavu.

Experti předpovídají, že výrobní náklady OLED monitoru mohou být až o 20 % levnější oproti LCD obrazovkám, a to hned, jakmile se začne s masovou produkcí. Dnes již nachází OLED technologie uplatnění u displejů, dosud ne však u počítačových obrazovek. Nízká váha a velká robustnost dělají tuto technologii atraktivní pro mobilní telefony, digitální videokamery a PDA. Zatímco Motorola a Sanyo již uvedly na trh první mobilní telefony s OLED, v průmyslové oblasti se vůdčí role ujala firma Pioneer.

Grafické karty

V sektoru grafických karet se macovském trhu událo opět mnoho výrazných změn. Poté, co 3dfx překvapivě zastavila výrobu grafických karet a přešla do náruče Nvidia, zůstala macovská oblast načas v područí monopolisty ATI. Zde se otevřela šance na zvýšení obratu pro výrobce grafických čipů Nvidia. Zdá se, že Nvidia se nabídnuté šance chopila a její karta Nvidia Geforce2 zaujala místo u tří nových nejvýkonnějších G4, představených v San Francisku. V případě, že však Apple vyhlásí ATI karty s Radeon čipem jako macovský standard, bude to pro ostatní výrobce velmi těžké. Výkon tohoto čipu je totiž i od těch nejrychlejších čipů konkurence stěží k předstižení.Tyto karty montuje Apple na přání do nových G4.

Paměťová média

Pohyb v této oblasti bude v roce 2001 rovněž zajímavý, neboť se objevily zcela nové technologie, jež po překonání dětských nemocí umožní některým starým metodám nový rozkvět.

5-GB-ORB od CASSTLEWOODU

V oblasti výměnných datových nosičů rozhodne tento rok o novotách. Zatímco Iomega nechává ještě nástupce 2GB Jazu obestřeného tajemstvím, její velký konkurent Castlewood pouští více informací ze svého zákulisí: v roce 2001 chce tento výrobce představit 5GB výměnnou mechaniku, která bude zpětně kompatibilní ke starším médiím Orb 2,2 GB. Premiéru bude mít pravděpodobně v Hannoveru na Cebitu 2001.

MO SE VRACÍ

MO technologie se svými 5,25palcovými nosiči byla již vlastně prohlášena za mrtvou, neboť již tři roky se ve vývoji neudálo vůbec nic nového. Firma SONY zcela překvapivě ohlásila pro rok 2001 příchod páté MO generace. Nová SCSI mechanika nese označení SMO-F561, má mít k dispozici kapacitu 9,1 GB a bude podstatně rychlejší než její předchůdkyně. Tím se tato letitá technologie vyrovná moderním standardům jako je například DVD-RAM, a co se týká rychlosti, ta bude několikanásobně vyšší. Kapacita bude umožněna metodou MSR (Magnetically Induced Super Resolution), kdy je datový bit na médiu menší než průměr laserového paprsku. Tato technologie není přece jen úplnou novinkou asi před rokem uvedla firma Fujitsu na trh 3,5palcovou mechaniku Gigamo. Fujitsu vyvinula MSR metodu spolu s firmou SONY.

Technologie MO bude tento rok díky novému výrobku SONY značně atraktivní. Média se zcela jistě najdou uplatnění v oblasti zálohování a archivace dat, zvláště když výrobce udává životnost 30 let. Za toto období by nosiče měly vydržet přes milion přepisů.

HDD PŘES 100 GB

U hard disků se hlásí o slovo nový standard Ultra-ATA/100 jako nástupce Ultra-ATA/66. Dosud sice neexistuje hard disk, který by dosáhl zápisu 66 Mb/s, a o 100 Mb/s není ani zdání, přesto sázejí všichni výrobci pevných disků a základních desek na tento nový standard. Také Apple bude pravděpodobně další, a nejpozději příští generaci Maců G4 vybaví Ultra-ATA/100, z čehož by měl Mac rychlostně profitovat.

Co se týká kapacity, padne jistě 100GB hranice. Se svými 80 GB je výrobce Maxtor již docela blízko. Může se předpokládat, že příští generace pevných disků nabídne více než 100 GB.

OPTICKÉ NOSIČE C3D

Již v uplynulém roce na sebe upozornila Constellation 3D (zkráceně C3D) svým vícevrstvým optickým paměťovým médiem. Technika FMD/C (Fluorescent Multilayer Disk/Card) má optickým paměťovým médiím poskytnout kapacitu 100 GB. Mezitím firma C3D konkretizovala své plány do budoucna a vstoupila do několika partnerství. S firmou Ricoh chce vyvinout pro start masové produkce v roce 2001 odpovídající mechaniky a média. Další strategickou alianci založila s japonským chemickým koncernem Zeon Chemicals, který se má postarat o to, aby bylo pro výrobu dostatek polymerů a chemikálií. Firma C3D tedy usilovně pracuje na tom, aby zůstala jaksepatří na očích.

NOVÉ CD-RWS S 2GB

Zcela jinou cestu zvolila firma TDK společně se svým strategickým partnerem společností Calimetrics. Oba partneři chtějí za pomoci nové metody vtěsnat 2 GB dat na speciální CD-R a CD-RW média. Metoda je založena na technologii Multilevel Recording. Technologie od firmy Calimetrics má, podle údajů vývojářů, ve srovnání s aktuálními přepisovatelnými CD-médii dokonce trojnásobnou kapacitu, a lze také využít třikrát vyšší rychlost při zapisování. Jestliže se potvrdí prohlášení firmy TDK, že se dají aktuálně používané mechaniky relativně bezproblémově přestrojit, čeká ji bezpochyby rychlé prosazení na trhu. K tomu by měla pomoci i smlouva o výrobě médií s firmou Mitsubishi. Z výrobců vypalovacích mechanik se zatím ohlásila pouze firma Shinano Kenshi, že je připravena přizpůsobit novým médiím vypalovačku Plextor.

I když tato nová CD-RW média nemohou držet krok s DVD, nebo dokonce s FMD, každopádně je tato technologie zajímavá. Výhodou je, že při případném úspěchu jsou nové technologii všichni výrobci vypalovaček a médií schopni rychle přizpůsobit stávající výrobní infrastrukturu. Zvláště když se výrobci nejrozličnějších přepisovatelných DVD standardů (DVD-RAM, DVD-RW, DVD+RM) nedokáží sjednotit, může se tato CD-RW technika stát úspěšnějším přechodem na cestě k přepisovatelným DVD.

S dalšími trendy z oblasti počítačů Macintosh vás seznámíme v příštím čísle.

Architektura Mac os X:

Mac OS X se skládá z pěti prostředí, mezi něž patří Classic, Cocoa a Carbon. Na obrázku vpravo nejsou vyobrazeny dvě další Java2 a BSD-Unix. Dále se zde ukrývají například grafické funkce (Quarz) operačního systému. Systémové funkce, které Mac OS X potřebuje nejen pro grafické uživatelské rozhraní, představuje unixovské jádro Darwin, kde jsou programovací rozhraní, která spravují procesy, vlákna, dostupné zdroje a virtuální paměť. Vlastní funkce multiprocesingu se nacházejí v unixovském jádru.

§§§§§


Jak na to


365 tipů Pro rok 2001 II. díl (duben-červen) – 1.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Daniel Behrens, Thorsten Eggeling, Andreas Helmiss, Thomas Henkel, Andreas Kroschel, Christian LÖbering, Cornelia Neft, Verena Nialein, Andreas Perband, Michael Schmelzle a Jorg Thoma

c01p0050

Myslíte si, že se na Internetu pohybujete bezpečně a že nikdo nepovolaný nemá přístup do vašeho počítače? A jak jste na tom s pořádkem? Nemyslím tím to, jestli máte uklizeno ve své pracovně a v kuchyni umyté nádobí. Mám na mysli pořádek ve vašem počítači. A co váš pevný disk? Pečujete a staráte se o něj? Máte jej nastavený tak, aby vám pokud možno vydržel co nejdéle? Pokud nemáte po přečtení těchto všetečných otázek moc čisté svědomí, pak právě pro vás (ale samozřejmě i pro všechny ostatní) je určen II. díl užitečných tipů a triků.

V minulém čísle našeho časopisu jsme uvedli I. část tipů a triků pro rok 2001. Zahrnovala období ledna až března a jednotlivé měsíce byly věnovány Internetu a používání elektronické pošty, BIOSu a tipům k nastavení hardwaru. Dnešní II. díl tipů a triků bude zahrnovat v našem kalendáři období od dubna do června 2001 a témata, která jsou přiřazena jednotlivým měsícům, jsou vpravdě aktuální.

Bezpečný pohyb na Internetu. Měsíc duben je věnován bezpečnému pohybu po Internetu. Pokusíme se vám poradit, jak zabezpečit počítač proti útokům zvnějšku a jak bez obav brouzdat světem Internetu.

(Jarní) úklid. Květen bude ve znamení (jarního) úklidu. Dozvíte se, jak uklízet ve svém počítači a jak si přehledně uspořádat složky, zástupce programů a ikony tak, aby byly snadno dostupné. Zjistíte, že ne všechny síťové disky potřebujete, upravíte si kontextová menu podle svých potřeb. Prozradíme vám, které dočasné soubory můžete bez obav mazat.

Pevný disk. V měsíci červnu bude na řadě pevný disk. Dozvíte se, jak se o něj starat a pečovat, jak jej do počítače připojit a jak vytvářet diskové oddíly. Budete znát, jakým způsobem počítač přiřazuje písmena jednotlivým diskovým oddílům. Poradíme vám, jak odstranit některé problémy při instalaci pevného disku, a uvedeme několik tipů pro optimalizaci jeho práce. V tipu měsíce vám představíme utilitu, která za vás hlídá stav pevného disku, poradíme jak soubory zálohovat mazat, obnovovat, zašifrovat a spoustu dalších činností, jež se při práci s počítačem vždycky hodí.

Vše potřebné vám dodáme. Rozumí se samo sebou, že všechen software, který budete potřebovat pro práci, vám bude k dispozici na našem CD nebo na Internetu.

Jen pro pořádek se sluší povědět něco o konfiguraci počítače, pro nějž jsou naše tipy určeny. Pokud tedy není uvedeno jinak, předpokládáme, že na počítači je nainstalován operační systém Windows 98 nebo Windows 95/NT4 s rozšířením Active Desktop programu Internet Explorer verze 4-5.5. Většina tipů funguje i na jiných systémech Windows (např. Windows ME nebo 2000), avšak v těchto případech se mohou některé položky menu nepatrně odlišovat od těch zadaných v tomto článku.

Podobně jako v minulém čísle najdete pro odreagování v každém měsíci u několika dnů zajímavosti a kuriozity týkající se několika významných postav a událostí ze světa počítačů. U každé zajímavosti opět bude odkaz na internetovou stránku, která o takové události vypovídá podrobněji.

Duben

Téma: bezpečný pohyb na Internetu

Firewall: Chraňte svůj počítač proti hackerům Neděle 1. 4.

Myslíte si, že o vaše data se nikdo na Internetu nezajímá? Přesto byste měli svůj počítač chránit pomocí firewallu. Na Internetu se totiž pohybuje spousta individuí, která nemají co nic lepšího na práci než prohledávat celou síť a slídit, kde je nějaký počítač, na který by se mohli dostat. Váš počítač je napadnutelný zvláště tehdy, pokud máte nastaveno sdílení složek a souborů nebo pokud váš počítač je napaden trojským koněm typu Backdoor, jakým je například Back Orifice. Jako ochranu proti útokům zvenčí vám nabízíme firewall Zone Alarm, jenž je určen pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete jej (ZONALARM.EXE, 1,66 MB) a pro soukromé použití je zadarmo.

Zone Alarm: Pomocí tohoto firewallu ochráníte svůj počítač proti útokům zvenčí a odhalíte trojské koně typu Backdoor

Zajímavost na duben 2001 Pondělí 2. 4.

Odkud pochází pokus o napadení? Úterý 3. 4.

Nainstalovali jste si Zone Alarm nebo jiný firewall a nyní v pravidelných intervalech dostáváte varování. To znamená, že se s největší pravděpodobností někdo pokouší dostat na váš počítač. Zpravidla se jedná o špióny, které jsme uvedli v tipu na 1. 4. 2001. Pokud chcete získat přesnější informace o tom, kdo se na váš počítač zkouší dostat, všimněte si na varovném hlášení IP adresy. Potom si spusťte program Příkazový řádek a zadejte následující příkaz

ping -a <IP adresa útočníka>

Příkaz ping slouží zejména k otestování přístupnosti a dosažitelnosti jiného počítače v síti. Dá se však také použít k tomu, aby zjistil, ke které doméně daná IP adresa náleží. Po odeslání tohoto příkazu se vám tedy objeví na stavovém řádku IP adresa počítače a k ní příslušná doména.

Z toho se dá zjistit, kterého poskytovatele Internetu útočník používá a ve které zemi sídlí. Obsahuje-li název domény například volny.cz, je jasné, že pochází z ČR. Pokud je název domény aol.com, pak to není zas až tak jednoznačné.

Zone Alarm: Manuál Středa 4. 4.

Pokud budete mít s ovládáním programu Zone Alarm problémy, zkuste si přečíst manuál k tomuto programu. Anglickou verzi najdete na adrese http://www.zonelabs.com/zonealarm/help/ZoneAlarmHelp.htm. Měli byste si ji důkladně prohlédnout, abyste se podrobně seznámili se všemi možnostmi tohoto programu a mohli se tak na něj stoprocentně spolehnout. Ještě vám doporučíme jednu adresu, a sice http://www.irchelp.org/irchelp/security/trojan.html, jež je věnována trojským koňům. Mnoho zajímavostí a tipů o trojských koních a virech vůbec můžete najít také na adrese www.viry.cz.

Zahlazování stop (I): Internet Explorer Čtvrtek 5. 4.

Nikomu do toho nic není, na kterých stránkách se při surfování na Internetu pohybujete. Proto chcete po sobě po skončení brouzdání na Internetu zahladit stopy, aby nikdo nevěděl, které stránky jste navštívili. Takže nejprve deaktivujte všechna cookie a smažte ta již existující. Jak to provést, se dozvíte v tipu ke 14. 4. 2001. Druhým krokem je vymazání všech položek ve složce Historie. Zde se ukládají všechny odkazy na naposled navštívené stránky. Složka Historie se vám zobrazí, pokud v liště nástrojů klepnete na symbol slunečních hodin. Další možností je klepnout na menu Nástroje/Možnosti sítě Internet a na kartě Obecné stisknout tlačítko Vymazat historii. Tím se také vyprázdní seznam odkazů dostupných po stisknutí šipky na panelu Adresa.

Bohužel se nedá funkce uchovávání odkazů ve složce Historie zcela vypnout. Můžete jedině nastavit, a to na kartě Obecné (viz výše), že chcete ve složce Historie odkazy ponechat pouze jeden den (do políčka Kolik dní ponechat ve složce napište číslici 1). Dále můžete u programu Internet Explorer nastavit, aby se po ukončení tohoto programu automaticky mazal obsah vyrovnávací paměti prohlížeče. To zařídíte pomocí volby Nástroje/Možnosti sítě Internet. Klepněte na kartu Upřesnit a v kolonce Zabezpečení zatrhněte možnost Vyprázdnit složku Temporary Internet Files při ukončení prohlížeče.

Zajímavost na duben 2001 Pátek 6. 4.

Zajímavost na duben 2001 Sobota 7. 4.

Zahlazování stop (II): Netscape 6 Neděle 8. 4.

Používáte prohlížeč Netscape 6 a také byste chtěli zahladit stopy po svém surfování? Opět to není žádný problém. V tipu na den 14. 4. 2001 si přečtěte, jak deaktivovat soubory cookie a jak je odstranit. Tipy k programu Netscape se týkají aktuální verze 6, pokud používáte některé z předchozích verzí, mohou se jednotlivé položky poněkud lišit. Položce Historie programu Internet Explorer zde odpovídá položka History. Ta je dostupná v menu Tasks/Tools/History. Pro vymazání všech údajů ve složce History a k deaktivaci ukládání odkazů do této složky jděte do menu Edit/Preferences a v kategorii Navigator zvolte položku History. Stisknutím tlačítka Clear History vymažete všechny odkazy v této složce, a ukládání odkazů do této složky deaktivujete zapsáním číslice 0 do políčka ve větě Pages in history expire after 0 days. Stiskem tlačítka Clear Location Bar odstraníte odkazy na posledně navštívené stránky v panelu Adresa. Na rozdíl od programu Internet Explorer zůstávají i po vymazání odkazů ve složce History a je nutné je pomocí tohoto tlačítka ručně odstraňovat. Program Netscape 6 nenabízí ani žádnou možnost, jak po ukončení programu automaticky mazat obsah cache prohlížeče, jako to umí program Internet Explorer. Pokud si tuto funkci přesto chceme nastavit, pak do souboru AUTOEXEC.BAT dopíšeme příkaz

deltree /Y C:\Netscape\Users\Default\Cache

Tento příkaz nám zajistí vymazání cache prohlížeče při každém spuštění počítače. Máte-li Netscape nainstalovaný v jiné složce nebo používáte profily, samozřejmě musíte cestu uvedenou v tomto příkazu patřičně upravit.

Bezpečnější počítač aneb deaktivujte sdílení Pondělí 9. 4.

Máte počítač zapojený do počítačové sítě a umožňujete ostatním uživatelům sdílení svých složek? Pak se vystavujete nebezpečí, že i přes Internet se na tyto složky může někdo dostat. Zvláště, když přístup ke složkám není chráněný ani heslem. Sdílení souborů a tiskáren v síti Microsoft vůbec představuje velkou trhlinu pro zajištění bezpečnosti systému. Bohužel se zatím nepodařilo najít žádnou opravu této chyby. Pokud se nějaký opravný software objeví, budeme vás o něm informovat. Jako preventivní opatření vám doporučujeme deaktivovat sdílení souborů a tiskáren pro TCP/IP protokol. Klepněte na tlačítko Start/Nastavení/Ovládací panely/Síť. Pokud se k Internetu připojujete pomocí modemu nebo ISDN, označte v poli Jsou nainstalovány následující součásti sítě položku Protokol TCP/IP \ Telefonní adaptér. Pokud se na Internet připojujete přes síť, zvolte položku Protokol TCP/IP \ <název síťové karty>. V obou případech stiskněte tlačítko Vlastnosti a na kartě Vazby odškrtněte položku Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft. Uvnitř lokální sítě se sdílení zachová.

Internet Explorer: Deaktivujte automatické dokončování Úterý 10. 4.

Program Internet Explorer si hlídá spoustu maličkostí. Pro mnohé uživatele Internetu je velmi výhodné, když si prohlížeč ukládá data, která vkládáme do formulářů, například uživatelské jméno a heslo pro prohlížení elektronické pošty. Pak vám stačí jen párkrát klepnout myší do příslušných políček a samy se vám tam objeví údaje, které jste tam zadávali minule. Pokud váš počítač používá více osob, asi nebudete chtít, aby i jiný uživatel měl přístup do vaší e-mailové schránky, nemluvě ani o tom, aby používal číslo vaší kreditní karty, které zadáváte při on-line nákupu.

Funkci Automatického dokončování vypnete pomocí menu Nástroje/Možnosti sítě Internet. Na kartě Obsah stiskněte tlačítko Automatické dokončování. Deaktivujte volbu Formuláře a uživatelská jména a hesla na formulářích. Dosud uložená data vymažete stiskem tlačítek Vymazat formuláře a Vymazat hesla.

Cookies (I): Co za nimi stojí Středa 11. 4.

Jako uživatelé Internetu jste se určitě s pojmem "cookies" (česky "sušenka") už někdy setkali. Myslí se jimi jakési informační balíčky, které se na váš počítač posílají z navštívených internetových stránek. Ty obsahují například uživatelské jméno, na jehož základě vás internetová stránka při její další návštěvě identifikuje. Majitelé internetových serverů takto měří úspěšnost svých stránek. Mohou si tak ověřit, kolikrát nějaký uživatel třeba za měsíc navštíví jejich stránku. Cookies jsou principiálně neškodná, svým způsobem však cizím lidem vypovídají o zvyklostech určitého uživatele Internetu.

Zajímavost na duben 2001 Čtvrtek 12. 4.

Cookies (II): Jaký je jejich obsah? Pátek 13. 4.

Zajímáte se o to, které že informace cookies obsahují? Vzhledem k tomu, že informace uchovávají ve formě čistého textu, dají se otevřít v jakémkoliv textovém editoru. Program Internet Explorer ukládá každé cookie ve formě textového souboru do složky \Windows\Cookies. Netscape standardně ukládá všechny informace do souboru COOKIES.TXT do složky Netscape\Users\Default.

Deaktivování cookies Sobota 14. 4.

Chcete si být naprosto jisti, že vás pomocí cookies nikdo nevypátrá? Můžete si to zařídit pár klepnutími myší. V programu Internet Explorer v menu Nástroje/Možnosti sítě Internet klepněte na kartu Zabezpečení a nastavte posuvník u Úroveň zabezpečení této zóny na hodnotu Vysoká, případně nastavte úroveň Střední a stisknutím tlačítka Vlastní úroveň nastavte všechy parametry v kategorii Cookie na Vypnout. Dále ve složce \Windows\Cookie smažte všechny soubory cookie. V programu Netscape zvolte menu Edit/Preferences a klepněte v kategorii Advanced na položku Cookies. Zatrhněte položku Disable cookies. Dále ve složce Netscape\Users\Default smažte soubor COOKIES.TXT. Zákaz používání cookies však s sebou nese určitá omezení, takže některé internetové stránky vám nemusí být k dispozici.

Čeho se musíte vzdát při brouzdání Internetem bez cookies Neděle 15. 4.

Úplný zákaz cookies (viz včerejší tip) může vést k tomu, že při brouzdání na Internetu narazíte na problémy. V mnoha případech může být naopak povolení cookies velmi užitečné. Spousta interaktivních služeb pracuje právě na principu jejich používání. Existuje ale i možnost, jak pouze pro určité internetové stránky cookies výjimečně povolit. Jestli vás toto téma zajímá více, čtěte tip na 16. 4. 2001.

Máte na výběr povolte jen ta cookies, která chcete Pondělí 16. 4.

Na to, abyste mohli povolit jen ta cookies, která opravdu chcete, si musíte nainstalovat utilitu Webwasher (najdete ji nebo na adrese www.webwasher.com, WASH220.EXE, 977 KB). Tato utilita je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Je to vlastně nástroj na filtrování reklamy na Internetu; můžete jej však použít na obranu před cookies. Po instalaci klepněte na modrou ikonu s písmenem W v pravé části Hlavního panelu a vyberte položku Preferences. Zaškrtněte volbu Privacy a v ní Cookie Filter. V poli User Defined filterlist stiskněte tlačítko New a zadejte doménu (bez úvodního www), od níž chcete přijímat cookies, například msn.com. Zvolte v tomto řádku možnost Good a v řádku <<<All others>>> zvolte možnost Bad. Od této chvíle budete přijímat soubory cookies pouze od serveru msn.com. Filtrování reklamních oken je standardně zapnuto, pokud chcete tento filtr vypnout, zrušte zaškrtnutí u volby Standard Filter.

Anonymní surfování pomocí Multi Proxy Úterý 17. 4.

Chtěli byste navštěvovat internetové stránky bez toho, abyste na sebe upozorňovali? Pomocí freewarového programu Multi Proxy, jejž najdete nebo na internetové adrese http://proxy.nikto.net/ (MPROXY10.ZIP, 163 KB), to není žádný problém. Po instalaci tohoto programu určeného pro Windows 95/98 si musíte svůj prohlížeč nakonfigurovat tak, aby se na Internet nepřipojoval přímo, nýbrž přes Multi Proxy. Proto si v programu Internet Explorer zvolte z menu Nástroje/Možnosti sítě Internet kartu Připojení. Klepněte na ikonu vašeho telefonického připojení sítě, které používáte pro připojení na Internet, a stiskněte tlačítko nastavení. Zatrhněte políčko Používat proxy server. Do pole Adresa zadejte číslo 127.0.0.1 a do kolonky Port zadejte číslo 8088. Program Netscape nakonfigurujete tak, že z menu Edit/Preferences zvolíte kategorii Advanced a položku Proxies. Tam zvolíte přepínač Manual Proxy Configuration. Do řádky HTTP Proxy zadáte číslo 127.0.0.1 a do kolonky Port vložíte číslo 8088.

Pokud budete chtít někdy surfovat na Internetu bez Multi Proxy, musíte tato nastavení opět zrušit.

Multi Proxy stávkuje Středa 18. 4.

Včera funkční program Multi Proxy, a dnes již nepracuje. Pokud se vám toto také stane, je načase aktualizovat seznam proxy serverů, aby se program Multi Proxy opět mohl anonymně připojovat na Internet. Tento seznam najdete na Internetu na adrese http://proxy.nikto.net pod "anonymous proxy list". Klepněte pravým tlačítkem na "Click here" a z kontextového menu zvolte příkaz Uložit cíl jako. Uložený soubor importujte do programu Multi Proxy pomocí tlačítka Options. Klepněte na kartu Proxy servers list a po stisknutí tlačítka Menu vyberte položku Files/Import proxy list.

Seznam proxy serverů je velmi dlouhý. Nějakou dobu trvá, než Multi Proxy prověří dostupnost všech těchto serverů. Aby nedocházelo k jejich testování při každém spouštění programu, deaktivujte v menu Options/General Options volbu Test all servers on start-up.

Anonymní surfování bez zvláštních programů Čtvrtek 19. 4.

Také bez zvláštního softwaru můžete surfovat anonymně. Jděte na stránku www.anonymizer.com a tam zadejte stránku, kterou si chcete prohlížet. Anonymizer se postará o to, že váš počítač je pro navštívenou stránku nerozeznatelný. Je to ovšem vše značně zdlouhavé. K tomu se přidávají blikající okna reklam a dlouhé natahování, které je pro tuto bezplatnou službu typické. Pokud si připlatíte 50 dolarů ročně, máte garantovánu větší rychlost a žádné reklamy.

Paybox: Nakupování bez čísla kreditní karty Pátek 20. 4.

Mnoho uživatelů se bojí on-line nákupů, protože při nich musí zadávat číslo své kreditní karty, které se pak posílá přes síť. Velmi mazanou variantou je služba Paybox (www.paybox.de). Základním předpokladem pro využívání této služby je vlastnit mobilní telefon. Potom se stačí přes Internet nebo poštou zaregistrovat a při registraci uvést své bankovní spojení. Je to služba placená a v Německu se její cena pohybuje okolo 10 marek ročně. Na adrese www.paybox.de je možné najít i seznam firem, které placení přes Paybox podporují.

Celá služba funguje tak, že při nakupování on-line zadáváte při placení místo čísla své kreditní karty nebo bankovního spojení svoje telefonní číslo mobilu. Služba Paybox vám na toto číslo zavolá a zeptá se vás na tajný kód, který obdržíte při registraci. Pokud tento kód souhlasí, je platba uskutečněna a prodejce vám dodá zboží. Paybox vyzvedne z vašeho účtu odpovídající částku a pošle ji prodejci. Výhodou tohoto způsobu placení je to, že nemusíte zadávat ani svoje bankovní spojení, ani číslo kreditní karty. Kdo nechce zveřejňovat číslo svého mobilu, bude mít v budoucnosti možnost přidělení jiného čísla. Tato služba prozatím funguje jen v Německu, v brzké době se však uvažuje o jejím rozšíření i do dalších zemí. Podrobnější informace můžete najít v anglické verzi na internetové adrese http://www.paybox.de/international/english.html.

Internetový prohlížeč: Instalace opravných balíčků Sobota 21. 4.

Postupem času se neustále objevují nové a nové nedostatky v zabezpečení v prohlížečích Internetu. Některé z nich jsou skutečně velmi závažné a vyplatí se proto udržovat stav svého prohlížeče co nejaktuálnější. Opravy a přehled nalezených nedostatků jsou zdarma k dispozici na Internetu. Pro Internet Explorer platí adresa http://www.microsoft.com/windows/ie_intl/cs/download/ a pro Netscape je k dispozici adresa http://home.netscape.com/security.

Nepoužívejte stejná hesla Neděle 22. 4.

Používání jednoho hesla vícekrát pro naprosto jiné účely je značně lehkomyslné. Nedávejte si tedy například při zadávání hesla pro přístup na nějakou stránku stejné heslo jako pro přístup na e-mail. Zní to možná banálně, ale mnozí uživatelé Internetu tohoto doporučení nedbají. Data uživatelů jsou totiž na mnoha serverech snadno přístupná na vině jsou nedostatky v zabezpečení webserveru firmy Microsoft (Internet Information Server) a v administrátorech samotných, kteří se nestarají o nahrávání opravných souborů tohoto produktu. Zkušení uživatelé měli například dlouhou dobu možnost dostat se do serveru jedné nejmenované společnosti a tam si stáhnout e-mailové adresy a hesla pro přístup do e-mailových schránek všech lidí, kteří u této firmy byli takto zaregistrováni. A protože tito lidé měli stejná hesla nejen pro přístup do e-mailových schránek, ale i pro ostatní služby na Internetu, mohli se trochu šikovnější vetřelci dostat prakticky tam, kam chtěli.

Internet Explorer: Pozor na prvky Active X Pondělí 23. 4.

Prvky Active X jsou plug-iny (moduly), které rozšiřují možnosti programu Internet Explorer. Pokud se dostanete na stránku, jež vyžaduje podporu Active X, Internet Explorer je automaticky stáhne. Z toho vyplývá pro nás nepříjemná věc, a sice že prvky Active X mají na náš počítač naprosto volný přístup. Mohou třeba i mazat soubory. Zde nám opět nezbývá nic jiného, než výrobcům stránek věřit.

Při standardním nastavení vás Internet Explorer pomocí dialogového okna informuje o tom, když potřebuje nějaké prvky Active X stáhnout, a zároveň nás žádá o dovolení, zda to může udělat. Toto nastavení se však dá poměrně snadno deaktivovat, takže se tyto moduly pak instalují samostatně a bez jakéhokoliv dohledu. Tímto způsobem vám může někdo podsunout při návštěvě jeho stránky i škodlivé prvky Active X. Prověřte si, zda máte program Internet Explorer nastavený tak, aby vás před každou instalací Active X informoval. V menu Nástroje/Možnosti sítě Internet klepněte na kartu Zabezpečení. Ujistěte se, že jako zónu máte nastavenu Síť Internet. Stiskněte tlačítko Vlastní úroveň a v kategorii Ovládací prvky Active X a moduly plug-in nastavte u bodu Stahovat podepsané ovládací prvky Active X přepínač na volbu Výzva. Příště, až bude program vyžadovat stažení těchto prvků, zobrazí výzvu, zdali je může nainstalovat. Tato výzva se však neobjeví, pokud již jsou tyto prvky staženy. U bodu Stahovat nepodepsané ovládací prvky Active X nastavte přepínač na volbu Vypnout. Prohlížeče Netscape se toto nastavení netýká, protože tento prvky Active X nepodporuje.

Antivirový program: Pro surfování na Internetu nepostradatelný Úterý 24. 4.

Většina počítačových virů se dostává do počítače stahováním souborů nebo společně s e-maily tedy z Internetu. Proti virům a známým trojským koním se chraňte některým z antivirových programů, které běží na pozadí (AVG, Avast). Pokud si tyto nástroje nechcete pořizovat, určitě lepší než nic je například freewarový program CA Inoculate IT Personal (IPESETUP.EXE, 3,22 MB). Tento antivirový program je neustále vyvíjen a na Internetu, ale i pravidelně jsou k dispozici jak nejnovější verze tohoto programu, tak i update definičního souboru virů.

Anonymní posílání e-mailů aneb jak zůstat inkognito Středa 25. 4.

Chtěli byste poslat e-mail vašemu novému idolu, ale tak, aby onen idol nevěděl, od kterého ctitele tento dopis je? Tuto službu vám umožní tzv. Remailer, který dokáže rozesílat e-maily anonymně. Najděte si na Internetu stránku http://generalprotectionfault.net/orange a klepněte na odkaz Orange Remailer Web Interface. Zde zadejte do formuláře adresu příjemce a text zprávy. Tato služba, jež je zdarma, poté tento e-mail pošle přes několik serverů k příjemci, a tak zůstane odesílatel anonymní.

Jistota je jistota (I): Vlastní partition pro surfování Čtvrtek 26. 4.

Nejjistějším způsobem proti odcizení citlivých dat je tato data vůbec na pevném disku nemít. Myslíte si, že je pak už lepší nemít ani počítač? Tento problém vyřešíte snadno, když si pro surfování na Internetu vytvoříte vlastní diskový oddíl (partition). Potom stačí si pouze nainstalovat operační systém, internetový prohlížeč a program pro práci s elektronickou poštou. Pokud z této partition spuštíte počítač, jsou vaše data na jiné partition v bezpečí. Partition si na disku vytvoříte nejsnáze pomocí utility Partition Magic 5.0. Zájemci o případné zakoupení tohoto velmi užitečného programu se mohou na adrese www.powerquest.com dozvědět další potřebné informace. Tato utilita je určena pro Windows 95/98, NT4 a 2000. Součástí programu je i Bootmanager Boot Magic. Když si jej nainstalujete, budete si moci při každém startu počítače vybrat, kterou partition chcete aktivovat a ze které chcete spustit počítač.

Upozornění: Pro všechny případy si před vytvářením partition udělejte kompletní zálohu vašeho pevného disku.

Jistota je jistota (II): Zašifrování citlivých dat Pátek 27. 4.

Citlivá data na počítači můžete také účinně chránit, pokud si je zašifrujete. Velmi dobrou utilitou pro tento účel je šifrovací program Pretty Good Privacy pro Windows 95/98, NT4 a 2000, který je pro soukromé použití zdarma. Najdete jej , případně na adrese www.pgpinternational.com (PGPFREEWARE651INT.EXE, 7,93 MB). Tento program můžete použít k zašifrování e-mailů i souborů.

Pozor, chyba v zabezpečení (I): Aplikace využívající Javascript Neděle 29. 4.

Javascript je skriptovací jazyk (nezaměňovat jej s programovacím jazykem Java viz tip ke 30. 4. 2001), s jehož pomocí mohou autoři internetových stránek zabudovávat do těchto stránek různé interaktivní prvky. Ostatně pomocí Javascriptu není možný jakýkoliv zásah do systému souborů v lokálním počítači. Vždy se ovšem objeví nějaké chyby zabezpečení v implementaci Javascriptu v programu Internet Explorer nebo Netscape. Jako okamžitou pomoc radí výrobce internetového prohlížeče deaktivovat Javascript v prohlížeči. Pokud této rady poslechnete, musíte počítat s tím, že některé stránky se vám zobrazí částečně a některé vůbec ne. Můžete si to vyzkoušet. V programu Internet Explorer klepněte na menu Nástroje/Možnosti sítě Internet a zvolte kartu Zabezpečení. Stiskněte tlačítko Vlastní úroveň a v kategorii Skriptování nastavte volbu Aktivní skriptování na možnost Vypnout. V programu Netscape zvolte v menu Edit/Preferences volbu Advanced a odškrtněte možnost Enable Java Script.

Pozor, chyba v zabezpečení (II): Programy v jazyku Java Pondělí 30. 4.

Java je programovací jazyk, který je nezávislý na platformě, na níž běží. Program napsaný v tomto jazyku běží stejně dobře jak v Linuxu nebo ve Windows, tak i třeba v MacOS. Internet Explorer i Netscape nabízejí možnost spouštění těchto Java programů.

O těchto programech platí podobné jako u Javascriptů (viz tip ke 29. 4. 2001). Tyto programy jsou bezpečné, protože nemají žádnou možnost ovlivňovat systém souborů. Ovšem kvůli chybám v zabezpečení v implementaci prohlížeče, může od nich hrozit sice nepatrné, ale přece jen nebezpečí. Proto je nutné udržovat internetový prohlížeč vždy v té nejnovější podobě (viz tip ke 21. 4. 2001). Chcete-li maximální zabezpečení, můžete Javu vypnout. V Internet Exploreru klepněte na menu Nástroje/Možnosti sítě Internet a zvolte kartu Zabezpečení. Stiskněte tlačítko Vlastní úroveň a v kategorii Java nastavte volbu Povolení pro jazyk Java na možnost Zakázat používání jazyka Java. V programu Netscape zvolte v menu Edit/Preferences volbu Advanced a odškrtněte možnost Enable Java.

Květen

Téma: Udělejte si pořádek v počítačiZajímavost na květen 2001Úterý 1. 5.

Kam s Windows? Středa 2. 5.

Pokud si znovu konfigurujete svůj počítač, brzy stojíte před otázkou, kam nainstalovat Windows. Instalační program Windows vám navrhuje složku C:\Windows (C:\Winnt u Windows NT4 a 2000). Pokud není nějaký závažný důvod, proč tuto složku nezvolit (třeba když na uvedené cestě máte nainstalovánu předchozí verzi Windows, kterou si chcete uchovat), měli byste návrh instalačního programu přijmout. Pak máte DOS-Kernel (jádro operačního systému), případně NT-Loader (u Windows NT4, 2000) na stejném diskovém oddílu (partition). Taková instalace Windows vám také nebude narušovat strukturu dat na jiných discích. Pokud Windows nainstalujete na jiné disky než C:, pak z nich stejně nejde počítač spustit. Na disku C: totiž musíte mít minimálně startovací soubory. Pokud máte Windows nainstalována na jiném disku než C: a rozhodnete se disk C: odpojit, musíte z něj nejprve zkopírovat systémové soubory na disk, ze kterého chcete počítač spouštět, a samozřejmě upravit všechny odkazy na všechny soubory, jež jsou nutné pro běh počítače v registru a startovacích souborech.

Více verzí Windows, ale jen jedno nastavení programů Čtvrtek 3. 5.

Pokud si na počítači instalujete více operačních systémů Windows, například Windows 98 a Windows 2000, nemusíte vždy všechny programy, jež chcete používat pod oběma systémy, instalovat dvakrát. Vytvořte si jednu partition (například pomocí programu Fdisk), na kterou budou moci přistupovat oba systémy, a nainstalujte programy pod Windows 98. Pokud budete instalovat později programy pro Windows 2000, zadávejte stejnou instalační cestu. Oba operační systémy tak budou mít ke všem programům přístup nezávisle na tom, pod jakým operačním systémem byly instalovány.

Zajímavost na květen 2001 Pátek 4. 5.

Více pevných disků: Pořádek, nebo výkon? Sobota 5. 5.

Kdo vlastní více pevných disků (ne partition!), musí se rozhodnout mezi pořádkem nebo výkonem. Pokud máte na disku C: systémové a programové soubory a na disku D: pouze data, pak je toto rozdělení optimální z hlediska udržení pořádku a přehlednosti, ale veškerou práci vykonává pouze první disk. Pokud začnete instalovat software i na disk D:, bude to z hlediska pořádku horší. Měli byste však vždy také myslet na to, že k celkovému výkonu (tzn. výkon počítače + můj) spíše přispívá pořádek než výkon hardwaru. Z tohoto hlediska poměrně flexibilním systémovým prostředkem, který vám pořádek nijak nenaruší, je umístění odkládacího souboru (virtuální paměť) a dočasných souborů. Odkládací soubor můžete podle libosti měnit pomocí tlačítka Start/Nastavení/Ovládací panely/Systém. Klepnutím na kartu Systém a stiskem tlačítka Virtuální paměť je například výhodné umístit odkládací soubor na disk D:, aby se práce rovnoměrně rozdělila mezi oba disky.

Utility a aplikace (I): Chytré rozdělení Neděle 6. 5.

Pokud si z Internetu stáhneme nějaký malý prográmek, který se skládá jen z jednoho souboru EXE, pak máme velké pokušení umístit jej do složky Windows. Koneckonců proč ne? Složka Windows je nastavená pro vyhledávání, takže stačí napsat na stavovou řádku jen název souboru a program se spustí. Přesto vám tento postup nedoporučujeme. Objeví-li se ve Windows systémová chyba, budete hodnou chvíli dumat nad tím, který soubor do Windows patří, a který ne. To je poměrně vysoká cena za výše uvedenou pohodlnost. Je proto výhodné si pro tyto malé utility vytvořit zvláštní složku (např. C:\Tools), a abychom je mohli pohodlně spouštět třeba z příkazového řádku, stačí do souboru AUTOEXEC.BAT přidat následující řádek

set path=%path%;C:\Tools

Utility a aplikace (II): Výmluvné názvy složek Pondělí 7. 5.

Instalační programy vám většinou nabízejí v průběhu instalace nastavit cestu, do které se má program instalovat. Tuto možnost byste měli využívat a budovat si tak systematickou strukturu složek. Jinak se po roce nestačíte divit, když najdete na počítači složku s názvem C:\Aplikace\Value a nevíte, co by tam asi tak mohlo být. Pokud byste si složku Value umístili do C:\Aplikace\Šetřiče\Value, přinejmenším vám dojde, že to asi bude nějaký šetřič obrazovky...

Instalujete-li si aplikaci třeba od firmy Online, nainstalujte ji do složky C:\Aplikace\Online\<název programu>. Podobnou strukturu si vytvářejte i v nabídce Start. Tím si udržíte hierarchii programů a jejich přehled, což vám pomůže i při spouštění programů.

Nejkratší cesta: Složka jako disk B Úterý 8. 5.

Proč nemá váš počítač žádný disk B:? To je jasné, vždyť dnešní počítače již nemají druhou disketovou jednotku. Ušetříte si námahu, pokud toto písmeno jednotky využijete pro označení vámi často používané složky, třeba C:\Tools. Zařídíte to napsáním příkazu (třeba v programu Příkazový řádek)

subst b: c:\Tools

Nyní budete mít složku C:\Tools přístupnou ve všech aplikacích MS-DOS i Windows pod písmenem B:

Archivace dat: Třídění podle data Středa 9. 5.

Po každé i drobné změně dostává soubor přiděleno nové datum. Pokud klepnete pravým tlačítkem na soubor a z kontextového menu vyberete příkaz Vlastnosti, na kartě Obecné se vám objeví informace, kdy byl soubor vytvořen (Vytvořeno:). Ve skutečnosti to není datum vytvoření souboru, ale jeho poslední změny.

Zde pomůže jednoduchý trik: Abyste mohli soubory archivovat podle data jejich vzniku, umístěte je všechny ve stejný den do nově vytvořené složky. Datum vytvoření složky zůstává stejné, a není ovlivněno daty souborů v ní obsažených. V Průzkumníku Windows si můžete pomocí kontextového menu Seřadit ikony/Podle data, uspořádat soubory a složky podle data. V nových verzích Windows ME a 2000 lze u souborů zjistit skutečné datum vzniku a můžete je i podle tohoto data třídit.

Místo pro ukládání dokumentů: Šikovné umístění zástupců Pátek 11. 5.

Pro ukládání vašich dokumentů máte ve Windows 98/ME a 2000 přednastavenu složku Dokumenty. Tato složka je i na pracovní ploše, je to však jen zástupce, který odkazuje na složku C:\Dokumenty.

Zástupci programů se obvykle umisťují na pracovní plochu nebo do nabídky Start a obecně slouží k tomu, že odkazují na dokumenty či programy a usnadňují k nim přístup. Zástupce programů však můžete umisťovat všude možně, dokonce i do libovolných složek. Tak můžete ze složky, ve které tak jako tak přechováváte uživatelské soubory, jako je třeba složka Dokumenty, učinit výchozí bod pro všechny ostatní typy informací jako jsou internetové adresy, textové soubory nebo soubory nápovědy.

Nabízí se například vytvoření zástupců k dokumentům, textovým souborům nebo souborům nápovědy, a tyto zástupce umístit do vámi upřednostňované složky pro dokumenty. Postupujte následujícím způsobem: Otevřete si cílovou složku v jednom okně Průzkumníka a složku s dokumenty ve druhém okně Průzkumníka. Označte si všechny soubory, k nimž chcete mít snadný přístup, a pravým tlačítkem myši je přetáhněte do složky dokumentů. Z kontextového menu vyberte příkaz Vytvořit zde zástupce. Abyste si při větším počtu souborů udrželi přehled, měli byste si ve složce s dokumenty vytvořit další složku.

Přehledné okno Tento počítač Sobota 12. 5.

Ten, kdo pracuje v síti Novell, nachází v okně Tento počítač daleko více síťových disků, než skutečně potřebuje. Tyto disky se vytvářejí při vykonávání login skriptu při přihlašování do sítě, případně je nastaveno, aby se při startu obnovovala všechna síťová připojení. Ty disky, které při své práci tak často nepotřebujete, můžete odpojit pomocí příkazu Odpojit z kontextového menu síťového disku. Takto máte vyřešen problém jen pro tento okamžik. Abyste si zrušili připojování přebytečných síťových disků pomocí login skriptu Novell, můžete provádění tohoto skriptu zrušit. Koneckonců si můžete síťová připojení, která budete skutečně potřebovat, připojit kdykoliv manuálně.

Zjednodušení přístupu na síť Neděle 13. 5.

Pokud máte síťové prostředky připojeny trvale, tzn. že v okně Tento počítač se vám jeví jako disky, měli byste je mít nastaveny tak, abyste měli k síťovým prostředkům co nejjednodušší přístup. Pokud po klepnutí na síťový disk musíte klepat ještě na další dvě složky, určitě stojí zato připojit si jako síťový disk přímo tuto složku. Pokud se například potřebujete dostat na složku \\server\software\install\win95, pak si ji připojte přímo jako disk a nepřipojujte si jako disk jen složku \\server\software.

Úklid (I): Kontextové menu "Nový" Pondělí 14. 5.

Pokud klepneme pravým tlačítkem myši na libovolnou složku nebo na pracovní plochu, máme v kontextovém menu Nový celou řadu typů souborů pro vytvoření nového souboru daného typu. S nově instalovanými aplikacemi těchto záznamů přibývá, takže je toto menu nepřehledné a tím pádem nepoužitelné.

Rozmyslete si nejprve, které záznamy nepotřebujete. Potom spusťte program Editor registru a klávesovou zkratkou <Ctrl><F> otevřete dialogové okno pro vyhledávání. Zadejte do něj řetězec ShellNew a zatrhněte volbu Klíče a Hledat pouze celý řetězec. Vyhledávání se nyní zastaví na každém klíči s názvem ShellNew, přičemž na pravé straně se pod heslem FileName objeví, k založení jakého typu souboru se tento klíč používá. Pokud chceme tyto položky odstranit z kontextového menu Nový, stačí stisknout klávesu <Delete> a potvrdit OK. Klávesou <F3> můžete pokračovat v dalším vyhledávání.

Úklid (II): Kontextové menu "Odeslat" Úterý 15. 5.

Pokud klepnete pravým tlačítkem myši na libovolný soubor a z kontextového menu zvolíte položku Odeslat, objeví se vám několik možností, kam lze daný soubor zkopírovat. Tyto cíle však mají málokdy co společného se složkami nebo aplikacemi, kam bychom je opravdu potřebovali dostat. Důsledkem toho je pak to, že položky v menu Odeslat se nepoužívají a svoje soubory si kopírujeme některým z tradičních, ale zdlouhavých postupů. Menu Odeslat se však dá upravit, a to velmi jednoduše. Nejprve si vyhledáme ve složce Windows složku SendTo. Ve Windows 95/98/ME, pokud nepoužíváme profily, nachází se tato složka přímo ve složce %windir%\sendto. V případě používání profilů ji najdeme v %windir%\Profiles\<uživatelské jméno>\SendTo. V této složce leží všechny cíle jako zástupci. Nepotřebné zástupce můžeme snadno smazat a ty, které potřebujeme, tam můžeme stejně jednoduše vytvořit. Daný cíl přetáhneme se stisknutým pravým tlačítkem myši do složky SendTo a zvolíme možnost Vytvořit zde zástupce. Jako cíle mohou sloužit složky, disky, síťové prostředky, aplikace i tiskárny.

Úklid (III): Ikony na pracovní ploše Středa 16. 5.

Po instalaci Windows je pracovní plocha pěkně upravená; předdefinované ikony tvoří úhledné sloupce u levé strany monitoru. Jinak už to vypadá, pokud tam přibudou ikony další. Ty se bez nějakého systému umístí všude možně, a jako naschvál vždycky leží pod nějakým oknem, pokud je zrovna potřebujete.

Přehledné uspořádání ikon si zařídíte velmi jednoduše. Klepněte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a z kontextového menu vyberte příkaz Seřadit ikony/Automaticky uspořádat. Tím se všechny ikony srovnají do sloupců včetně těch, které se v budoucnu přidají. Pro jemné doladění vzhledu poslouží karta Vzhled, na kterou se dostaneme z kontextového menu Vlastnosti, pokud klepneme na pracovní plochu pravým tlačítkem myši. V okně Položka zvolíme Rozestup ikon (vodorovně) a zvolíme hodnotu (doporučená je 40-45 bodů) a následně Rozestup ikon (svisle), a opět zadáme hodnotu (doporučená je 75-80).


365 tipů Pro rok 2001 II. díl (duben-červen) – 2.

Čistá pracovní plocha: Méně je někdy více Čtvrtek 17. 5.

Mnohé programy vám při instalaci nabízejí vytvoření ikony na pracovní ploše. Raději této možnosti nevyužívejte, jinak je pracovní plocha přeplněná ikonami a velmi špatně se na ní orientuje.

Místo toho se zcela spolehněte na zástupce v nabídce Start. Když je i tato nabídka příliš plná, stačí ji nechat seřadit podle abecedy (klepněte pravým tlačítkem na libovolnou položku nabídky Start a z kontextového menu vyberte příkaz Seřadit podle názvu). Tak snadno najdete ten správný program.

Pracovní plochu využívejte jen pro aplikace, se kterými potřebujete manipulovat technologií drag&drop.

Nezapomenutelný Tento počítač: Ikony a kontextové menu Pátek 18. 5.

Při nainstalovaném programu Internet Explorer 4 nebo 5 se dají diskům v okně Tento počítač přiřadit vlastní ikony i vlastní položky kontextového menu. Windows ME (s programem Internet Explorer verze 5.5) akceptují vždy ještě individuální ikony, kupodivu ne však vlastní kontextové menu. Protože přiřazování ikon ručně je velmi únavné, najdete soubor DRIVEICONS.REG. Pokud načtete tento soubor do registru poklepáním na něj, v registru najdete klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\DriveIcons, kde je základní struktura pro disky B, C, D a E. Tato struktura obsahuje informace o přiřazení jiné ikony každému disku, a navíc u disku C: se přidá kontextové menu s názvem Windows.

Pokud máte i další jednotky disků, můžete DriveIcons stejným způsobem rozšířit o další disky, kromě toho můžete definovat další kontextové položky pomocí klíče Shell.

Zajímavost na květen 2001 Sobota 19. 5.

Nabídka Start: Klávesové zkratky pro ikony v panelu Snadné spuštění Neděle 20. 5.

Zástupcům, kteří jsou umístěni v panelu Snadné spuštění, se nedá přiřadit žádná klávesová zkratka. Ta se dá přiřadit pouze zástupcům na pracovní ploše nebo v nabídce Start. Proto zástupce v panelu Snadné spuštění zkopírujte do nabídky Start (nejlépe do nějaké složky) a tam jim přiřaďte klávesové zkratky

Písma Windows: Které fonty True Type můžete bez obav smazat Pondělí 21. 5.

Chcete si udělat pořádek v písmech, ale nejste si jisti, která písma můžete odstranit? Pomocí programu Extract si můžete udělat seznam všech písem, která Windows nakopírují na počítač při instalaci, a jež tedy v žádném případě nesmíte smazat. Spusťte program Příkazový řádek a zadejte následující příkaz

extract /a /d <x>:\win98\win98_21.cab *.ttf > C:\fonts.txt

Znak <x> označuje písmeno vaší CD-ROM mechaniky. Pro Windows 95/ME musíte zadání cesty patřičně upravit a zadat cestu k prvnímu souboru CAB. Výsledkem provedení příkazu je soubor FONTS.TXT na disku C:, jenž obsahuje seznam všech písem, která se nesmí smazat.

Zajímavost na květen 2001 Úterý 22. 5.

Zajímavost na květen 2001 Středa 23. 5.

Ovládací panely (I): Odstranění starých ovladačů Čtvrtek 24. 5.

Při inovování hardwaru nebo ovladačů jsou ve Správci zařízení staré ovladače nahrazovány novými. Staré položky však zůstávají v registru. Nyní se chceme těchto starých položek zbavit. Spustíme proto počítač v nouzovém režimu (po startu stiskneme klávesu <F8>), spustíme Správce zařízení a odpovídající položky smažeme.

Upozornění: Položky uvedené v kategorii Systémová zařízení byste měli v každém případě ponechat. Pokud některé smažete, nemusí případně počítač vůbec nastartovat.

Ovládací panely (II): Odstranění odinstalačních položek Pátek 25. 5.

Většina programů vytváří při instalaci také položky pro odinstalování. U starších programů jsou tyto položky často v nabídce Start. Novější programy zapisují informace pro odinstalování přímo do registru. Ty se pak projeví v nabídce Přidat nebo odebrat programy v Ovládacích panelech. Po odinstalování některých programů ale také dochází k tomu, že tyto položky nejsou z registru odstraněny. Dají se vyhledat v registru v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Uninstall a poté odstranit.

Složka pro dočasné soubory (I) Sobota 26. 5.

Téměř všechny aplikace vytvářejí dočasné soubory, které se ukládají na určitém místě, zpravidla ve složce pro dočasné soubory. Aby to fungovalo, musí být ve Windows pro dočasnou složku definována proměnná TMP a TEMP. O to se Windows starají automaticky. Proměnnou pro dočasnou složku ale můžete změnit prakticky kdykoliv, a stejně tak můžete změnit i umístění dočasného souboru třeba na jiný disk, abyste optimálně využili výkon všech disků. To můžete provést tak, že do souboru AUTOEXEC.BAT zapíšete na libovolné místo tyto dva řádky

set tmp = e:\temp

set temp = e:\temp

Těmito řádky nastavíte jako složku pro dočasné soubory složku e:\temp. Tato změna se projeví až po novém spuštění počítače.

Složka pro dočasné soubory (II) Neděle 27. 5.

Správně by všechny aplikace, které vytvářejí dočasné soubory, je měly také po sobě odstranit. Bohužel tomu tak není a v dočasné složce se hromadí čím dál více nepotřebných souborů. Na vině mohou být i zamrznutí počítače nebo skutečnost, že některé programy po sobě jednoduše neuklízejí. Zejména Microsoft Office je tímto pověstný.

Předtím, než začnete v dočasné složce dělat pořádek, měli byste zavřít všechny aplikace, abyste nesmazali soubory, které by ještě nějaký program mohl potřebovat. I v okně Příkazového řádku MS-DOS můžete pomocí následujícího příkazu vyčistit dočasnou složku, např. příkazem

deltree /y %temp%

md %temp%

Tento příkaz můžete zapsat třebas do dávkového souboru a přidat jej do složky Po spuštění. Tím si zajistíte, že budete mít složku pro dočasné soubory vždy prázdnou.

Dočasné soubory: Které můžeme smazat? Pondělí 28. 5.

Dočasné soubory se nenacházejí jen ve složce C:\Windows\Temp a také nemají vždy příponu TMP. Používejte program Vyčištění disku, který je součástí Windows, a občas prohledávejte pevný disk pomocí příkazu Najít soubory a složky v nabídce Start/Hledání. Vyhledávejte soubory s příponami BAK, DL_, EX_, NCH, OLD, SIK, TMP a WBK, jakož i všechny soubory obsahující se jménem začínajícím na znak ~. Všechny tyto soubory můžete bez obav odstranit.

Pracovní plocha: Zablokování optimálního stavu Úterý 29. 5.

Za normálních okolností si Windows při vypínání počítače pamatují velikost a umístění všech otevřených oken, aby se tato okna mohla ve stejném stavu objevit na pracovní ploše i po dalším startu Windows. Někdy vám naopak může vyhovovat, když po startu počítače máte pracovní plochu uklizenou. Nastavte si umístění a druh oken, která chcete mít po startu počítače otevřena, nastavte si jejich velikost. Nyní spusťte program Regedit a najděte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Zde vytvořte novou binární hodnotu s názvem NoSaveSettings a zadejte hodnotu 01 00 00 00. Po dalším startu počítače bude vaše pracovní plocha vypadat vždy tak, jak jste si nyní určili.

Složka Windows: Lepší náhled na seznam souborů Středa 30. 5.

Složky s mnoha soubory jsou nepřehledné a na první pohled nabízí jen změť ikon. Klepněte v nějaké složce na menu Zobrazit/Podrobnosti, dále na hlavičku sloupce, podle kterého chcete mít soubory uspořádány, třeba podle názvu souboru. Nakonec klepněte na menu Zobrazit/Možnosti složky. Klepněte na kartu Zobrazit a stiskněte tlačítko Jako aktuální složka. Od této chvíle všechny nově otevřené složky budou mít vzhled stejný jako složka, kterou jsme nastavili.

Ikony pracovní plochy: Tvorba položek v kontextovém menu Čtvrtek 31. 5.

Věděli jste, že kontextové menu prakticky každé ikony na pracovní ploše nebo na panelu Snadného spouštění se může prakticky libovolně rozšiřovat? Vezměme nejprve předdefinované ikony na pracovní ploše Okolní počítače, Tento počítač, Koš a Internet Explorer. V registru těmto ikonám odpovídají následující označení (Class-ID). Najdete je v klíči Hkey_Classes_Root\Clsid.

{208D2C60-3AEA-1069-A2D7-08002b30309D}

{20D04FE0-3AEA-1069-A2D8-08002B30309D}

{645FF040-5081-101B-9F08-00AA002F954E}

{871C5380-42A0-1069-A2EA-08002B30309D}

Pomocí posloupnosti klíčů Shell-<název položky>-Command můžete přidat do kontextového menu jakoukoliv položku. Název této položky by měl být pokud možno výstižný. Příklad vytváření kontextových položek najdete v souboru IE-CLSID.REG, který najdete . Poklepáním na tento soubor se provede import tohoto souboru do registru a u ikony programu Internet Explorer vám přibudou položky s odkazy na některé internetové stránky. Co se vlastně do registru přidalo, zjistíte, když si v Editoru registru vyhledáte klíč Hkey_Classes_Root\Clsid\{871C5380-42A0-1069-A2EA-08002B30309D}

Další varianta nabízí ještě více možností: je založena na kopii klíče LnkFile, jenž je odpovědný za všechny zástupce typu LNK. Měnit přímo tento klíč by nebylo zrovna elegantním řešením, protože v tomto případě by se položka, kterou chceme přidat do kontextového menu, projevila naprosto u všech zástupců LNK.

Pomocí souboru L1FILE.REG, jenž najdete , vám ukážeme, jakým způsobem přidat do kontextového menu zástupce další položky. Poklepejte na soubor a importujte jej do registru. Poté na ploše vytvořte libovolného zástupce. Spusťte program Příkazový řádek a přepněte se do složky %windir%\Plocha a zadejte příkaz

ren <jméno zástupce>.LNK <jméno zástupce>.L1

Pokud nyní klepnete na zástupce pravým tlačítkem myši, objeví se vám v kontextovém menu dvě nové položky. Ve většině případů je potřeba nastavit v registru v klíči Hkey_Classes_Root\L1File\Shell správnou cestu ke spouštěcím souborům. Tento postup můžete aplikovat i na další skupiny zástupců, pro které budete chtít jiné položky v kontextovém menu. Zopakujte tento postup, pouze s tím, že budete vytvářet zástupce typu L2, L3 apod.

Červen

Téma: Pevný disk

Master nebo Slave? Pátek 1. 6.

Nejpozději v tom okamžiku, kdy si koupíte druhý pevný disk, se budete muset začít zajímat o připojení Master nebo Slave. Ve své podstatě to není nijak zvlášť komplikované, protože na jeden kabel jdou připojit pouze dva disky. Máte-li na kabelu připojený pouze jeden pevný disk, musí být vždy nastaven jako master. Pokud je připojený jako slave, je ignorován.

Pokud máte na jednom kabelu dva disky, musí být vždy jeden master a druhý slave, jinak nebude pracovat ani jeden. Toto pravidlo platí jak pro primární, tak i pro sekundární kanál. To samé platí i v případě, že připojujete jiná zařízení, jako je CD-ROM mechanika nebo vypalovačka.

Přiřazování písmen (I): Pozor u na CD-ROM mechaniky Sobota 2. 6.

Nepřenechávejte přiřazení písmena při instalaci CD-ROM mechaniky systému. Přiřaďte CD-ROM mechanice písmeno ručně, a to pokud možno takové, které leží někde dále od počátku abecedy. Tím se vyhnete problémům, pokud budete později připojovat další pevný disk. Při instalaci pevného disku má přiřazení písmena pevnému disku přednost před přiřazením písmena CD-ROM mechanice. Také se tím vyhnete tomu, že aplikace vyžadující při práci CD-ROM mechaniku vám najednou začnou dělat problémy.

Při přiřazování písmena CD-ROM mechanice postupujte takto: Otevřete Ovládací panely/Systém a klepněte na kartu Správce zařízení. Poklepejte na ikonu CD-ROM a klepněte pravým tlačítkem na ikonu vaší CD-ROM mechaniky. Z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti a klepněte na kartu Nastavení. V poli Rezervovaná písmena jednotek zvolte například písmeno J:. Po restartování počítače bude mít vaše CD-ROM mechanika přiřazeno písmeno J:.

Přiřazování písmen (II): Pozor při vytváření oddílů na pevném disku Neděle 3. 6.

Máte na svém počítači několik pevných disků a není nepravděpodobné, že by mohly přibývat další. V tomto případě byste před vytvářením oddílů (partition) měli dbát na to, abyste měli vytvořený pouze jeden primární oddíl a ostatní oddíly jako rozšířené. Důvod je ten, že při přiřazování písmen mají přednost vždy oddíly primární a potom oddíly rozšířené. Pokud nyní máte primární oddíl jako C: a jeden rozšířený jako D: a na dalším disku vytvoříte opět primární oddíl, bude mít tento písmeno D: a disk s rozšířeným oddílem bude E:. Kdežto když na novém disku místo primárního vytvoříte rozšířený oddíl, vše zůstane při starém, jen vám přibude disk s písmenem E: a vy nebudete mít tím pádem zmatek v písmenech.

Rychlé disky musí být pevně přišroubovány Pondělí 4. 6.

Pevné disky musí být ve skříni počítače velmi pevně přišroubovány, jen tak totiž pracují s optimální rychlostí. Pokud jsou upevněny na volných šroubcích nebo dokonce leží jen tak v šachtě, nedosahují optimální přístupové doby. Je to dáno tím, že při velmi rychlém pohybu hlav se pohybuje i skříň pevného disku, s čímž ale výrobce nepočítal, a trvá déle než hlavy přečtou data z dané stopy disku. Disk se tím ale nepoškozuje, a pokud chcete z nepřipevněného disku přehrávat jen několik dat, tak to nevadí.

Pohodlná instalace nového pevného disku Úterý 5. 6.

Chcete na váš počítač nainstalovat nový pevný disk, protože ten starý je malý a příliš pomalý. V tomto případě byste měli nový pevný disk připojit jako první, protože pokud na něm budete mít instalovaný operační systém, celý počítač se celkově zrychlí.

Ze starého disku musíte před vytvářením nového oddílu přenést všechna data, jelikož by se při formátování disku starého smazala. Obsah disku můžete zkopírovat velmi snadno pomocí softwaru (viz tip k 6. 6. 2001). Nakonec vytvořte na starém pevném disku logickou jednotku v rozšířeném oddílu. Nevytvářejte další primární oddíl (viz tip ke 3. 6. 2001).

Na svém novém disku byste měli mít operační systém a také všechny aplikace. Starý pevný disk vám poslouží třeba pro ukládání dat, která tak často nepotřebujete.

Kopírování dat ze starého disku na nový Středa 6. 6.

Koupili jste si nový pevný disk a chcete na něj zkopírovat všechna data ze starého. Pomocí vhodného softwaru to není žádný problém. Zkuste třeba program HD Copy (viz tip k 19. 6. 2001) nebo Drivecopy 3.0, který je určen pro MS-DOS, Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete jej nebo na adrese www.drivecopy.com. Oba programy jsou velmi snadno ovladatelné a rychlé. Program Drivecopy vyžaduje při instalaci dvě diskety. Z první startuje počítač, po několika minutách si vyžádá druhou a potom se může začít kopírovat.

Ultra DMA/100: Stará základní deska a nový disk Čtvrtek 7. 6.

Řadič Ultra DMA/66 na vaší základní desce nerozpozná rozhraní Ultra DMA/100 vašeho nového pevného disku. Nebo snad vaše základní deska podporuje jen Ultra DMA/33? Potom je nejvyšší čas podívat se na internetové stránky výrobce vaší základní desky, zdali tam není ke stažení aktuální verze BIOSu. Pro optimální využití vašeho pevného disku musíte totiž provést update BIOSu (viz tip k 1. 2. 2001). Tento problém s kompatibilitou má v současnosti téměř každá základní deska a není divu, že výrobci základních desek horečně pracují na nových verzích BIOSu, aby tuto chybu odstranili. Pokud nebudete mít pro svoji desku k dispozici update BIOSu, máte docela dobrou naději, že se jej dočkáte v nejbližší době.

Ultra DMA/66 a problémy v systému - Ultra DMA/33 Pátek 8. 6.

Na vaší základní desce máte řadič Ultra DMA/33 a máte trochu starší pevný disk, který podporuje Ultra DMA/66. Tento disk však odmítá pracovat. V tomto případě pomůže najít na Internetu stránku výrobce vašeho pevného disku a na ní vyhledat v odkazu Support program, který dokáže rychlý disk s Ultra DMA/66 přibrzdit na Ultra DMA/33. Řadiče Ultra DMA/33 mají totiž občas problémy s disky z přechodné fáze z Ultra DMA/33 na Ultra DMA/66, a tyto problémy se dají odstranit pouze softwarově.

Pro disky Western Digital je tento program k dispozici na adrese www.wdc.com/service/ftp/drives.html (DLGUDMA.ZIP, 160 KB). Každý výrobce pevných disků má tento program jiný a nelze je používat na jiných discích, než pro které jsou určeny. Je zajímavé, že doposud nebyly zpozorovány žádné problémy s disky Ultra DMA/100 na řadičích Ultra DMA/33. Přesto se však informujte o tomto problému na Internetu, než si nový disk koupíte.

Ultra DMA/100: Aktivujte řadič Sobota 9. 6.

Koupili jste si základní desku s řadičem Ultra DMA/100, zabudovali ji do skříně a připojili všechny komponenty. Ale pozor: Podpora Ultra DMA/100 se dá využívat pouze tehdy, je-li pro ni nainstalován patřičný ovladač. V opačném případě pracuje řadič pouze v pomalém modu s maximálně 16,6 MB/s.

Například u desky Asus A7V se řadič aktivuje takto. V Ovládacích panelech klepněte na Systém a na kartu Správce zařízení a ověřte si, že v kategorii Řadiče pevného disku je žlutý otazník. Pokud tomu tak je, je potřeba nainstalovat ovladač z CD disku, který jste dostali spolu se základní deskou. Poklepejte na položku se žlutým otazníkem a zvolte kartu Ovladač a stiskněte tlačítko Aktualizovat ovladač. Po instalaci restartujte počítač.

Pokud ve výše uvedené kategorii žádný otazník nenaleznete, je již ovladač nainstalovaný. Ale i v tomto případě není zcela jisté, že je tato podpora aktivována. Máte ve Správci zařízení v kategorii SCSI řadiče žlutý otazník u položky Win 95-98 Promise Ultra 100 (tm) IDE Controller (PDC20265)? Pak na tuto položku poklepejte a ujistěte se, že nemáte na kartě Obecné zatrženou volbu Zakázat v tomto hardwarovém profilu. V opačném případě zaškrtnutí zrušte a restartujte počítač. Nyní bude řadič pracovat s podporou Ultra DMA/100.

Rychleji s řadičem Raid-0 Neděle 10. 6.

Kladete důraz na maximální rychlost pevného disku a vlastníte několik pevných disků se srovnatelnou kapacitou a rychlostí? Pak byste si měli opatřit řadič Raid-0. Tento řadič dokáže rozdělit požadavky na zápis a čtení mezi všechny pevné disky. Přitom operační systém celou soustavu disků vnímá jako jeden obrovský disk, a tedy na něm můžete libovolně vytvářet oddíly. I přístup na tento virtuální disk je mnohem rychlejší než na disky jednotlivé.

Můžeme vám doporučit například řadiče Raid s označením Promise Fasttrak 66 a Fasttrak 100, které pracují s podporou Ultra DMA/66, resp. Ultra DMA/100. K dostání jsou na adrese www.promise.com.

Nevýhoda je, že pokud se jeden z disků poškodí, jsou všechna vaše data ztracena, protože jsou ostatně rozložena po všech discích. Proto byste měli Raid používat nejlépe na discích stejného typu a stejného výkonu, neboť v případě zařazení pomalejšího disku se musí na něj čekat. Navíc kapacita nejmenšího disku určuje i kapacitu disků ostatních má-li nejmenší disk kapacitu 2 GB, pak zařazením disku o kapacitě 6 GB se z jeho velikosti využijí opět jen 2 GB.

Řadič Raid-0: Varianta udělej si sám Pondělí 11. 6.

Umíte perfektně zacházet s pájkou? Jako zručný kutil si můžete při troše šikovnosti vyrobit svoji variantu Raid ze dvou EIDE řadičů. Stačí si pořídit Promise Ultra 66 nebo Promise Ultra 100 (dostupné na adrese www.promise.com). Podrobný návod, bohužel v němčině, najdete na www.darmon.de/hardware/hardware.html.

Upozornění: Při přestavbě řadiče porušujete záruku. Ještě jste nikdy nepájeli? Pak můžete využít nabídky firmy Thetatech, která tyto upravené řadiče nabízí i se zárukou. Cenově vyjdou přece jen levněji než originální řadiče Raid. Informace na adrese www.thetatech.de

Defragmentace disku (I): Jak urychlit pevný disk Úterý 12. 6.

Defragmentujte pravidelně pevný disk, abyste jednotlivé fragmenty dat na disku uspořádali k sobě. Jakmile operační systém zjistí, že je na disku nějaká neobsazená oblast, třeba po nedávném smazání souborů, okamžitě ji zaplní. Pokud je tato oblast malá, uloží zbytek souvisejících dat do jiné volné oblasti, která ale může být na úplně jiném místě disku. Důsledkem toho je, že při čtení dat musí čtecí hlavy pevného disku prohledávat všechny oblasti a to jim nějaký čas trvá. Program pro defragmentaci je součástí operačního systému Windows a najdete jej v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové programy/Defragmentace disku. Po spuštění programu si vyberte jednotku, kterou chcete defragmentovat, a potvrďte tlačítkem OK. Defragmentace může trvat od několika minut do několika hodin v závislosti na velikosti disku. Po ukončení tohoto programu budou data uspořádána v blocích ideálních pro čtení.

Defragmentace disku (II): Raději počítač nevyrušujte Středa 13. 6.

Během defragmentace disku byste měli nechat svůj počítač v klidu, stejně jeho výkon nebude stát za nic, protože dochází k neustálému přehazování dat. Pokud budete chtít během defragmentace chtít něco dělat, samotný proces tím řádně prodloužíte. Program totiž musí zjistit, které soubory jsou na kterém místě pevného disku, aby mohl všechny fragmenty spojit do souvislého bloku. Pokud budete pracovat například v programu MS Word, který vytváří dočasné soubory, dojde ke změně obsahu celého disku a defragmentace musí začít znovu od začátku. Proto je nejvýhodnější defragmentaci provádět před koncem pracovní doby.

Defragmentace disku (III): Jak často ji provádět? Čtvrtek 14. 6.

Jak často provádět defragmentaci, záleží na vašem disku samotném. Máte-li jej hodně zaplněný, měli byste jej defragmentovat asi jednou týdně. Pokud využíváte jen malou část kapacity, stačí defragmentace jednou a měsíc. Dalším kritériem je to, jak intenzívně počítač využíváte. Pokud jej zapínáte jen příležitostně, můžete interval mezi defragmentacemi prodloužit.

Defragmentace disku (IV): Automatické nastavení Pátek 15. 6.

Také vám nedělá žádné potěšení, že musíte sledovat, kdy provést pravidelnou údržbu počítače? Pak nechte na samotném operačním systému, aby si sám pohlídal, kdy je třeba úklid provést. Ve Windows 98/ME je k dispozici Plánovač úloh. Tento program vyvoláte poklepáním na ikonu vpravo na Hlavním panelu. Poklepejte na ikonu Přidat naplánovanou úlohu a stiskněte tlačítko Další. Ze seznamu aplikací vyberte Defragmentace disku a po stisku tlačítka Další můžete naplánovat, kdy se má provádět a jak často. Stisknutím tlačítka Dokončit se úloha přidá do seznamu naplánovaných úloh.

Optimalizace odkládacího souboru zvyšuje výkon systému (I) Sobota 16. 6.

Přístup k odkládacímu souboru ve Windows, kam se přesunují data, je-li kapacita operační paměti nedostatečná, se dá zrychlit, pokud tato data leží na disku v jednom souvislém bloku. Značně to urychlí práci zejména u počítačů s malou operační pamětí. Proto si zajistěte, aby byl defragmentován i odkládací soubor. Ve Windows 95/98/ME to zařídíte takto: Nejprve defragmentujte pevný disk (viz tip k 12. 6. 2001), a poté restartujte počítač. Klepněte pravým tlačítkem na ikonu Tento počítač a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Klepněte na kartu Výkon a stiskněte tlačítko Virtuální paměť. Zvolte možnost Virtuální paměť nastaví sám uživatel a do políčka Nejméně zadejte dvojaž trojnásobek vaší operační paměti. Pokud nezměníte hodnotu Nejvýše, bude odpovídat velikosti volného místa na pevném disku. Potvrďte dvakrát klepnutím na OK a restartujte počítač. Nyní máte odkládací soubor defragmentovaný.

Optimalizace odkládacího souboru zvyšuje výkon systému (II) Neděle 17. 6.

Druhá možnost: Pokud přidělíte odkládacímu souboru pevnou velikost, bude se pro něj na pevném disku rezervovat místo. Windows pak ušetří čas, který musí věnovat na vytváření tohoto souboru. Po defragmentaci pevného disku postupujte stejným způsobem jako u tipu k 16. 6. 2001. Zadejte však do políček Nejméně a Nejvíce stejnou hodnotu, jež odpovídá dvojaž trojnásobku velikosti operační paměti, potvrďte dvakrát klepnutím na OK a restartujte počítač.Tak máte nastavenou pevnou velikost odkládacího souboru. Takto rezervované místo je od této chvíle pro ostatní aplikace nepřístupné, což u velkých disků nevadí. Pokud však máte na svém disku málo místa, tuto variantu vám nedoporučujeme.

Při hrách extrémně náročných na paměť, jako je například Diablo II, nebo při práci s více zároveň spuštěnými aplikacemi byste měli odkládací soubor nastavit tak, jak jsme uvedli v tipu k 16. 6. 2001.

Odkládací soubor: Využívejte i druhý disk Pondělí 18. 6.

Máte ve svém počítači více pevných disků? Pokud máte operační systém a aplikace nainstalovány na prvním disku, používejte pro odkládací soubor disk druhý. Tím se rovnoměrně rozdělí práce mezi oba disky. Optimálního výkonu dosáhnete, pokud druhý disk rozdělíte na několik oddílů a odkládací soubor umístíte do prvního, rychlejšího oddílu. Potom totiž bude odkládací soubor umístěn ve vnější oblasti disku, kde je více sektorů na stopu než ve vnitřní části disku. Protože každý disk pracuje s konstantními otáčkami, mohou hlavy disku na vnější části disku na jednu otáčku přistoupit na více sektorů.

Proto přejděte do nastavení virtuální paměti (postup viz tip k 16. 6. 2001). Zde zvolte možnost Virtuální paměť nastaví uživatel a do políčka Pevný disk zvolte disk odpovídající prvnímu oddílu druhého pevného disku. Zbylá nastavení proveďte podobně jako u disku C:.

Jak mít vždy perfektně nakonfigurovaná Windows Úterý 19. 6.

Podařilo se vám konečně dosáhnout ideální systémové konfigurace? Pak si co nejrychleji proveďte zálohu operačního systému. Pokud budete během příštích týdnů instalovat spoustu freewarových a sharewarových programů, zahltíte si registr i systémovou složku DLL knihovnami. A až toho bude moc, pak si nahrajte zálohovanou kopii a zase tu budete mít čistá a rychlá Windows. A jak si udělat zálohu podle vašeho přání? Nainstalujte si na druhý pevný disk, případně na dostatečně velký druhý oddíl sharewarový program HD Copy 2.04 pro MS-DOS, který najdete nebo na Internetu na adrese www.hdcopy.com (HDCOPYE.ZIP, 133 KB). Instalace spočívá v pouhém zkopírování instalačních souborů. Neregistrovaná sharewarová verze je otravná různými hlášeními, nicméně je plně funkční. Spusťte počítač a při startu držte klávesu <Ctrl> nebo <F8> a zvolte možnost Jen systém MS-DOS. Přepněte se do složky HD Copy a spusťte tento program příkazem hdcopy. Zvolte příkaz Backup a určete disk, kam se má záloha provést. Tento program je rychlý 2-3 GB dat mu trvají 10 až 15 minut.

Smazali jste omylem soubory? Čtvrtek 21. 6.

Smazali jste si omylem důležité soubory, a to tak, že už ani v Koši nejsou k nalezení. Zkuste pomocí programu Easy Recovery od firmy Ontrack, zdali půjdou ještě zachránit. Utilitu Easy Recovery najdete , případně na www.ontrack.com (ERPROFUS.EXE, 2,62 MB). Pomocí demoverze můžete obnovit maximálně 5 souborů, pokud ovšem již nebyly přepsány.

Zajímavost na červen 2001 Pátek 22. 6.

Zajímavost na červen 2001 Sobota 23. 6.

Odstranění programů beze zbytku Neděle 24. 6.

Často zkoušíte nejrůznější softwware. Obvykle jej mažete pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy. I přesto zůstávají v registru po těchto programech zbytky. S těmito zbytky si však poradí s přehledem utilita Easyclean 4.0.0.5 pro Windows 95/98, NT4 a 2000, kterou najdete nebo na adrese www.bkedv.de (EZCLEAN4.EXE, 991 KB). Tato utilita vytvoří nejprve kopii registru a na přání odstraní všechny položky, které nové programy do tohoto registru zapsaly. Proto je výhodné tento program instalovat na čistá, nejlépe nově nainstalovaná Windows.

Zajímavost na červen 2001 Pondělí 25. 6.

Jak důkladně smazat soubory Úterý 26. 6.

Pokud chcete, aby někdo jiný nemohl vámi smazaná data žádným způsobem obnovit, měli byste použít freewarovou utilitu Bcwipe, určenou pro Windows 95/98/ME a 2000. Najdete ji nebo na adrese www.jetico.sci.fi (BCWIPE.EXE, 535 KB). Tato utilita smazané soubory několikrát přepíše a smaže odkazy na ně ve FAT tabulce.

Nedejte žádnou šanci zvědavcům: Šifrujte! Středa 27. 6.

Chcete chránit své důležité dokumenty před nepovolanýma očima? Pomocí sharewarové aplikace Bestcrypt pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 si vytvoříte na pevném disku soubor, jenž bude představovat zásobník pro umístění šifrovaných souborů. Tuto aplikaci rovněž najdete , případně na adrese www.jetico.sci.fi (BCRYPT6.EXE, 1,38 MB). V tomto zásobníku jsou soubory chráněny složitým šifrovacím algoritmem. Pokud chcete zašifrované soubory zpřístupnit, poklepete na zásobník a po zadání správného hesla se vám zásobník připojí jako virtuální disk, ve kterém máte zašifrované soubory zpřístupněny. Nyní s nimi můžete pracovat jako s běžnými soubory. Po vypnutí počítače nebo uzavření programu Bestcrypt virtuální disk zmizí ze systému a dostat se k němu můžete opět jenom pomocí hesla.

Notebooky: Problémy s Windows NT Čtvrtek 28. 6.

Pokud přemýšlíte o zakoupení notebooku a potřebujete na něm mít nainstalovaná Windows NT4, pak se nesmíte v žádném případě zapomenout zeptat prodejce či výrobce, zdali tento operační systém na daném notebooku poběží. To byste měli udělat i v případě nástupce Windows NT4, jímž jsou Windows 2000. Windows NT4 totiž byla určena pro použití na stolních počítačích. Tím pádem nepodporují, na rozdíl od Windows 2000, zařízení typická pro notebooky jako jsou integrované modemy a síťová připojení, mechanismy pro úsporu energie na noteboocích apod. Pokud vám výrobce spolu s notebookem nedodá ovladače pro tato specifická zařízení, nemůžete Windows NT4 na notebooku provozovat. Sledujte zároveň i internetové stránky výrobců notebooků, kde se můžete dozvědět, které operační systémy lze na tom či onom notebooku instalovat. Například firma Compaq na adrese www.compaq.com/support/files uveřejňuje velký počet ovladačů pro notebooky Compaq, jež jsou určeny právě pro systém Windows NT4. Firma IBM uveřejňuje tyto ovladače na stránce www.pc.ibm.com. K nalezení jsou i ovladače pro notebooky od firem Dell, Toshiba, Acer a dalších, a to vždy na internetových stránkách výrobců těchto notebooků.

Univerzální ovladače pro notebooky Pátek 29. 6.

Nenabízí váš výrobce notebooků žádné dodatečné ovladače pro práci na notebooku? Pak můžete tuto nesnáz vyřešit ještě jedním elegantním způsobem. Firma Systemsoft vyvinula ovladače, které jsou sice drahé, ale zato fungují téměř na všech noteboocích výrobce udává až 170 typů. Podrobnosti jsou na adrese www.systemsoft.com.

Zajímavost na červen 2001 Sobota 30. 6.

Zajímavosti na duben

Pondělí 2. 4.

Dne 2. 4. 1987 uvedla firma IBM na trh sérii počítačů, které byly vybaveny novým grafickým standardem VGA. S nimi bylo poprvé možné pracovat v rozlišení 640 x 480 se 16 barvami. Více informací na adrese www9.50megs.com/theturtle/museum/30286.html

Pátek 6. 4.

Dne 6. 4. 1992 uvedl Microsoft svoje Windows s označením 3.1. To, co nejvíce přitahovalo pozornost, bylo OLE 1.0, True Type fonty a vylepšená správa paměti. Tato Windows byla jejich první skutečně úspěšnou verzí. Další informace na http://support.microsoft.com/support/kb/articles/Q32/9/05.ASP.

Sobota 7. 4.

Dne 7. 4. 1994 vznikla firma Electric Media. Jejími zakladateli byli Marc Andreessen a James Clark a prodávali přes tuto firmu svůj internetový prohlížeč, který nazvali Netscape Navigator. V listopadu stejného roku změnili jméno na Netscape Communications. Další informace k příběhu Netscapu si přečtěte na adrese http://home.netscape.com/company/about/backgrounder.html.

Čtvrtek 12. 4.

Před 22 lety, 12. 4. 1979, se objevil v jedné diskusní skupině první smajlík. Velmi rozsáhlou sbírku těchto smajlíků (nazývaných také jako emotikony) najdete na adrese www.randomhouse.com/features/davebarry/emoticon.html.

Tip měsíce

Schovávání souborů v jiných souborech Sobota 28. 4.

Nejlepší zakódování souborů je takové, o kterém nikdo nic neví. Zašifrované soubory lákají toho, kdo je objevil, aby se pokusil je rozšifrovat. Zašifrovaná data jsou nejbezpečnější, když jsou uložena někde, kde by je nikdo nehledal. Pomocí utility Steganos II Security Suite určené pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, která je k nalezení na adrese www.demcom.de, schováte své oblíbené soubory na velmi nenápadné místo, například do zvukových nebo obrázkových souborů. Tyto nosné soubory se sice poněkud změní, ale tak, že to stejně nikdo nepozná. Tento program také nabízí možnost šifrování souborů.

Tip měsíce

Rychlejší přístup ke složkám pomocí lišty nástrojů Čtvrtek 10. 5.

Kdo potřebuje rychlý přístup k často používaným složkám, může si udělat jejich zástupce na Hlavním panelu. Klepněte pravým tlačítkem myši na Hlavní panel a z menu zvolte Panely nástrojů/Nový panel nástrojů. Potom si vyberte vámi žádanou složku, případně si vytvořte novou a výběr potvrďte tlačítkem OK. Objeví se vám složka, její podsložky a soubory. Na konci panelu nástrojů se objeví dvojšipka označující, že některé položky panelu jsou ještě skryté. Jakmile klepnete přímo na dvojšipku, otevře se menu, ze kterého můžete přímo vybírat tyto doposud skryté složky a soubory a jedním klepnutím je otevírat.

Zajímavosti na květen

Úterý 1. 5.

Dne 1. 5. 1997 byla zrušena komise s názvem Internet International Ad Hoc Committee (informace na www.iahc.org). Tento výbor, který byl založen v listopadu 1996, byl odpovědný za zadávání všech WWW adres. Nyní je tento úkol v kompetenci soukromých poskytovatelů Internetu.

Pátek 4. 5.

4. květen 2000 se zapsal jako černý den pro všechny uživatele systémů Windows s MS Outlookem. V tento den se rozšířil po celém světě virus I love you a jasně ukázal na to, jak snadno jsme zranitelní.

Sobota 19. 5.

Dne 19. 5. 1942 se narodil Garry Kildall (zemřel 11. července 1994). Tento pán napsal roku 1973 malý program, se kterým mohl uživatel spravovat svá data a zapisovat je na disketu. Na základě tohoto programu se vyvinul první operační systém s označením CP/M. Tento systém však vymizel s nástupem operačního systému MS-DOS. Další informace naleznete na adrese http://rheinzeitung.de/on/98/04/14/topnews/pccpm.html

Úterý 22. 5. 2001

Dne 22. 5. 1990 spatřila světlo světa verze Windows s označením 3.0. Tato daleko méně úspěšná verze, která byla založena na systému MS-DOS, se spokojila s 1 MB RAM (maximálně 16 MB RAM) a obsahovala sloučeného Správce programů se Správcem souborů. Další si přečtěte na http://support.microsoft.com/support/kb/articles/Q32/9/05.ASP

Středa 23. 5. 2001

Toto datum je oficiálním dnem zrození programovacího jazyka Java. Tehdy oznámily firmy Sun a Netscape, že tento jazyk zabudují do tehdy nejpoužívaněšího internetového prohlížeče Netscape Navigator. Více na adrese http://java.sun.com/features/1998/05/birthday.html

Tip měsíce

Pevný disk nesmí havarovat - hlídejte si jej!Středa 20. 6.

Moderní pevné disky zvládají mnohé ochranné funkce označované jako SMART (Self Monitoring, Analysis and Reporting Technology), a pokud se stane nějaká chyba, spouštějí poplach, dokud ještě alespoň trochu fungují. Abyste ale mohli tuto funkci využívat, musíte si takový SMART program nainstalovat. Příkladem takového programu je sharewarový program Santools Smart Disk Monitor, určený pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Tento program najdete nebo na adrese www.santools.com (SMARTMON.ZIP, 3,9 MB).

Umístěte si tento program do složky Po spuštění, aby se vám startoval po každém spuštění počítače. Klepněte pravým tlačítkem myši na tlačítko Start a zvolte příkaz Otevřít. Poklepejte na složku Programy a potom na složku Po spuštění. Poté přetáhněte se stisknutým pravým tlačítkem myši ikonu tohoto programu z její programové složky do tohoto okna, a po přetažení zvolte z menu příkaz Vytvořit zde zástupce. Po restartu počítače se vám program spustí automaticky.

Zajímavosti na červen

Pátek 22. 6.

Dne 22. 6. 1910 přišel na svět vynálezce prvního počítače, pan Konrad Zuse. V roce 1937 sestrojil počítač s mechanickou pamětí a počítadlem. Zuse zemřel 18. 12. 1995. Krátký životopis tohoto inženýra najdete na adrese www.home.foni.net/~thiesloen/home/koepfe.html

Sobota 23. 6.

Tohoto dne v roce 1971 byla uveřejněna konečná verze protokolu FTP. Tento File Transfer Protocol byl použit nejprve v tzv. ArpaNetu, což byl předchůdce Internetu. Protokol FTP byl vyvinut na MIT (Massachussetts Institute of Technology, Boston). I dnes 30 let po svém uvedení je používán pro přenos souborů mezi dvěma počítači. Další informace jsou na www.uni-bayreuth.de/lehre/internet/vorlesung/node28.html

Pondělí 25. 6.

Dnes přesně před třemi roky dodala firma Microsoft svým operačním systémem Windows 98 následovníka Windows 95. Nejvíce spornou novinkou tohoto systému byl zabudovaný internetový prohlížeč Internet Explorer 4.0.

Sobota 30. 6.

Dne 30. 6. 1948 představil William Bradford Shockley tisku první tranzistor. Přitom zatajil jména vlastních objevitelů Bardeena a Brattaina. New York Times však uvedly objev tohoto vskutku průkopnického vynálezu někam až na stranu 46, do sloupku novinek. Bližší informace jsou na internetové adrese www.goethe.de/oe/mos/seminar1/desem62.htm.

§§§§§


Rychlokurz: Prohlížení Internetu - MS Internet Explorer

Karel Šredl

c01p0054

K napsání dalšího dílu Rychlokurzu právě na toto téma mě inspiroval jeden můj kolega. Zaskočil mě otázkou "Když mám otevřenou WWW stránku na Internetu, musím být pořád připojený?". Po krátkém vysvětlování a dohadování jsem zjistil, že kolega sice ví, kam v prohlížeči napsat adresu a k čemu slouží tlačítko Zpět, ale přesto se svým browserem = prohlížečem neumí správně pracovat. A že tím přichází o spoustu peněz, které zaplatí Telecomu za připojení telefonem k Internetu.

Začnu tím, co asi všichni víte. Na trhu prohlížečů Internetu kraluje MS Internet Explorer, případně Netscape Navigator. Jsou tu i další, z nich nejvýznamnější je asi Opera, ale ty pokrývají mizivé procento uživatelů. Protože má Internet Explorer přece jen navrch, budeme se dnes věnovat právě jemu. Uživatelé Netscapu však nemusejí zoufat, protože jsou si oba programy ovládáním velmi podobné.

(Popisované funkce odpovídají MSIE 5, ale většinou jsou platné i pro verze nižší.)

Základní obsluha

Základní obsluhu vezmu velice zkrátka, neboť je poměrně známá. Do patřičné kolonky vyplníme adresu serveru a WWW dokumentu a stiskneme [Enter]. Pokud je vše v pořádku, za kratší či delší chvíli se nám na obrazovce objeví námi požadovaná stránka nebo hlášení, že je něco špatně.

Zde bych se rád zastavil a ujasnil jednu základní věc. Ve chvíli, kdy nám na stavové řádce dojede modrý pruh až do konce svého políčka a objeví se nápis "Hotovo", v tom okamžiku máme stránku načtenou v prohlížeči a již nemusíme být připojeni k Internetu. Do doby, dokud okno prohlížeče nezavřeme, nám webovská stránka zůstane zobrazená. K Internetu musíme být připojeni pouze po dobu od kliknutí na odkaz do stažení celé stránky. Toho lze velice dobře využít pro minimalizaci nákladů na připojení.

Mějme otevřeno více oken prohlížeče a přepínejme se mezi nimi. Jakmile v jednom okně klikneme na odkaz a započne proces stahování nové stránky, přepneme se do dalšího okna. Můžeme stahovat více stránek najednou a využívejme toho!

Chceme-li si zobrazenou stránku přečíst až později (po odpojení od Internetu), stačí si otevřít nové okno [Ctrl+N] a v okně se žádaným dokumentem již nepracovat. Pamatujte, že člověk je tvor pomalý a oproti počítačům nemotorný. Proto stránku pouze "prolétněte" očima, odhadněte, zda je zajímavá či nikoli, a buď ji zavřete, nebo ji ponechte otevřenou. Pečlivější zkoumání si nechte až na dobu, kdy budete odpojeni od Internetu.

Pokud potřebujeme, aby po kliknutí na odkaz se nová stránka objevila v novém okně, podržíme při kliknutí na odkaz stisknutou klávesu [Shift], nebo klikneme pravým tlačítkem na odkaz a z menu vybereme "Otevřít v novém okně". Toto je velice praktické, máme-li na stránce např. seznam odkazů na obrázky. Necháme si otevřít tři obrázky v novém okně a po jejich zobrazení je buď uložíme, nebo zavřeme. Okno se seznamem máme neustále otevřené a můžeme vybrat další obrázky bez toho, abychom stránku se seznamem opětovně načítali z Internetu.

Chcete-li získat adresu dokumentu, na který ukazuje odkaz, pak na něj klikněte pravým tlačítkem a zvolte "Kopírovat zástupce". Toto je šikovné ve dvou případech. Buď chcete kolegovi poslat adresu nějakého dokumentu nebo souboru z Internetu, pak tímto způsobem zkopírujete adresu do schránky Windows a poté jí stiskem kláves [Ctrl+V] vložíte třeba do e-mailové zprávy. Nebo používáte některý download manažer (např. GetRight), který si hlídá obsah schránky Windows, a pokud objeví, že jste mu tam vložili internetovou adresu, pokusí se z této adresy soubor stáhnout.

Používáte Internet hlavně pro získávání textových informací a stahování dlouhých obrázků přes telefon vás zdržuje. Chcete ušetřit čas, a tím i peníze? Pak si stahování obrázků vypněte (Nástroje « Možnosti sítě Internet « záložka Upřesnit « oddíl Multimédia « Zobrazovat obrázky). Nyní se vám stránka z Internetu stáhne nepoměrně rychleji, avšak na místě obrázků se objeví pouze rámeček s ikonkou a někdy se stručným popisem obrázku. Pokud nyní zjistíte, že zrovna tento obrázek potřebujete zobrazit, klikněte pravým tlačítkem na ikonu a zvolte "Zobrazit obrázek". Ten se načte z Internetu (musíte být tedy pro tuto chvíli připojeni) a zobrazí na správném místě.

Ukládejme si zajímavé stránky

Pokud si chceme stránku uložit i pro další dny, uložíme si jí na hard disk (Soubor « Uložit jako) a musíme uvést, že chceme stránku uložit kompletně. Potom se nám do vybraného adresáře uloží dokument s příponou html nebo htm, a do podadresáře se stejným názvem se uloží všechny obrázky.

Chceme-li takovou uloženou stránku někomu předat, je nutno k dokumentu připojit také obsah celého podadresáře, který má název shodný s dokumentem. Nazveme-li tedy ukládaný HTML soubor jako burzovni_index.html, pak se nám zároveň vytvoří adresář burzovni_index, ve kterém budou všechny obrázky dané stránky.

OFF-LINE synchronizace

Pokud každé ráno po příchodu do práce pročítáme stále stejné stránky na stejných serverech, bude se nám hodit takzvaná off-line synchronizace. Znamená to, že dáme prohlížeči na vědomí, že čteme pravidelně určité stránky. On potom ve stanovený čas vždy stáhne dané stránky najednou k sobě na hard disk (toto může udělat i sám v době, kdy zrovna snídáte), a vy pak pro čtení těchto stránek vůbec připojení do Internetu nepotřebujete. Jak na to? Máte ve svých Oblíbených položkách nastavený váš oblíbený zpravodajský server, který čtete každé ráno. Najděte ho, ale neklikejte na něj levým, nýbrž pravým tlačítkem. V menu zaškrtněte volbu "Zpřístupnit offline" a následujte instrukce průvodce. V něm si nejdřív určíte, zda chcete stahovat i stránky z jiných serverů, pokud na se ně bude daná stránka odkazovat. Buďte opatrní při stanovení hloubky, do jaké prohlížeč půjde, protože množství stahovaných dat pak roste geometrickou řadou. V dalších oknech určíte, kdy synchronizaci = stažení stránek k sobě na počítač provádět. Po provedené synchronizaci (buď automatické, nebo ruční Nástroje « Synchronizovat) si přepněte prohlížeč do off-line modu (Soubor « Pracovat Offline) a můžete stránky prohlížet bez toho, aby vám při tom narůstal účet za telefon.

Opakování - matka moudrosti a spořivosti

Shrňme si tedy zásady pro úspory za připojení.

1. Otevřete si více oken prohlížeče a pracujte střídavě ve všech. Pokud máte všechny dokumenty stažené a chystáte se je přečíst a důkladně prozkoumat pak zavěste modem a odpojte se od Internetu.

2. Máte-li na stránce více zajímavých odkazů, otvírejte je v novém okně.

3. Vypněte si zobrazování obrázků. Stažení jeden obrázku zabere stejně času, jako stažení deseti stránek bez obrázků.

4. Pokud máte otevřeno mnoho oken prohlížeče, zavěste modem, odpojte se od Internetu a pusťte se do čtení. Ponechte si otevřená okna, která chcete prozkoumat dále, připojte se k Internetu a pokračujte ...

5. Pro pravidelně navštěvované stránky nastavte off-line stahování. Stáhnou se k vám mnohem rychleji, než byste to kdy dokázali uklikat. Navíc je můžete mít připravené na počítači již při vašem příchodu do zaměstnání.

6. Prohlížejte Internet ve chvílích, kdy jste připojeni i z jiných důvodů například stahujete elektronickou poštu. Využijte příležitosti...

Závěr

Jak se stalo už téměř pravidlem, i u tohoto dílu musím upozornit, že jsme zdaleka neprobrali všechny možnosti a volby prohlížečů Internetu ani všechny způsoby, jak ušetřit za připojení. Ale věřím, že po přečtení Rychlokurzu jste opět o trochu moudřejší a snad i o něco bohatší...

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0055

Tento článek píšu již hluboko v novém tisíciletí. A stejně jako v tom starém marně přemýšlím o obsahu úvodníku, tak aby byl pro čtenáře vtipný, velmi inteligentní, tak jak bych měl být já. Úmyslně píšu "měl být", neboť mám někdy (zvláště pak při vymýšlení úvodníků) naprosto opačný pocit.

Jakkoliv se snažím být (pro jistotu) pesimistou, rozvoj IT a Internetu v České republice nemohu vidět jinak než optimisticky. Počet počítačů v domácnostech roste, u téměř každé reklamy automaticky nalézám odkaz na internetové stránky. Také sen o pevné lince až k posteli se mi splnil až nečekaně snadno (a levně). Asi na tom rozmachu Internetu a elektronického podnikání (slovo e-bussiness ve mně tak trochu budí hrůzu) něco přece jen bude. Zvyšující se počet IT gramotného obyvatelstva rozhodně stále roste (i moji rodiče mají e-mail) a tím roste i důvod pro psaní takového článku, jehož úvodník právě čtete. Dnešní tipy budou mít obvyklou strukturu, na své si přijdou i uživatelé Internet Exploreru.

Tipy pro windows

1. Otevřít čím... po ruce (Win 98/95)

V jednom z minulých tipů a triků jsme se trochu podrobněji zabývali asociacemi názvů souborů s programy, které s těmito soubory "umí zacházet". Tímto tipem si, kromě procvičení práce se známým regeditem, vyřešíme několik možných problémů a komplikací, jež s sebou asociace ve Windows přinášejí.

Vzorový příklad: přijde vám poštou soubor s koncovkou, kterou vaše Windows neznají a sdělí vám obvyklou chybu, že soubor nelze otevřít. Pomineme nyní možnost, že se jedná o mutaci viru I LOVE YOU, a vy byste jej vůbec otvírat neměli. Pokud soubor nelze otevřít, Windows vám nabídnou v kontextovém menu (po stisku pravého tlačítka na soubor) možnost Otevřít čím... a vy si můžete přímo určit, v jakém programu soubor otevřete.

Problém nastane například tehdy, pokud napoprvé nezvolíte ze seznamu tu správnou aplikaci a otevřete soubor v něčem jiném, co pouze zobrazí jeho chaotický obsah. Windows to ale nijak nevadí a při příštím otvírání souboru se stejnou koncovkou použijí tuto špatnou aplikaci a možnost Otevřít čím... vám už vůbec nenabídnou. Souboru přiřadí špatný program. Opětovné vyvolání možnosti Otevřít čím... (a tím i přepsání chybné asociace) je snadné, stačí podržet při vyvolání kontextového menu klávesu SHIFT, někdy je ale vhodné mít tuto možnost k dispozici neustále (pokud chcete jeden druh souboru otvírat střídavě v několika programech), a toho lze docílit změnou v registrech.

Spusťte regedit (z menu Start Spustit) a jděte do podklíče HKEY CLASSES ROOT/*. Zde klikněte pravým tlačítkem myši na hvězdičku a zvolte z menu Vytvořit Nový klíč, jehož jméno bude shell. Nyní stejným způsobem vytvořte v podklíči shell nový podklíč openas. V pravé části podklíče openas najdete hodnotu Výchozí, kterou změňte poklepáním levým tlačítkem na Otevřít čím... (mimochodem, v tomto místě je možné vložit libovolný text, který se bude potom zobrazovat v kontextovém menu).

Potom v podklíči openas vytvořte další podklíč (opět stejným způsobem s názvem command. V tomto podklíči najdete opět na pravé straně položku Výchozí, jejíž hodnotu nyní změňte na řetězec rundll32.exe shell32.dll,OpenAs_RunDLL %1. Zavřete regedit. Možnost Otevřít čím... by nyní měla být automaticky přítomná v každém kontextovém menu.

2. Dejte si vyhledávač na plochu (Win 95/98)

Ač jsme od začátku existence tipů a triků probrali skutečně velké množství takzvaných "kosmetických" tipů na úpravu pracovní plochy, nepamatuji se, že bychom zmiňovali umístění vyhledávání souborů na pracovní plochu. Pouhým přetažením totiž není možné jej provést. Jak to tedy udělat v případě, že vyhledáváte soubory velmi často a odkaz na ploše by se vám hodil? Postup je následující.

Nejprve vytvořte v kořenovém adresáři Windows (obecně c:\windows) soubor s názvem Najít.fnd (důležitá je koncovka FND, jméno souboru může být zcela podle vašeho gusta). To můžete provést několika způsoby, postup v oblíbeném Windows Commanderu je třeba následující. Otevřete složku Windows, stiskněte kombinaci kláves SHIFT+F4, zvolte jméno souboru a potvrďte. Soubor ponechte úplně prázdný, nemusí nic obsahovat a uložte jej. Potom již stačí tento soubor chytnout pravým tlačítkem myši a přetáhnout ho na vaši pracovní plochu. Zde vytvořte jeho zástupce, kterého můžete opět přejmenovat, ale není to nutné. Po poklepání na tohoto zástupce se otevře dialog vyhledávání. Pokud chcete změnit ikonu zástupce na standardní dokument s lupou, poklepejte na něj pravým tlačítkem a zvolte Vlastnosti. Přejděte na záložku Zástupce a stiskněte Změnit ikonu. Vyberte požadovanou ikonu z nabídky.

3. Přepínače programu win.com (Win 95/98)

Tento tip je spíš pro experty, nicméně v případě, že už na vaše Windows nezabírá vůbec nic a vám se je ještě nechce reinstalovat (nakonec stejně budete:-), může být užitečný.

Týká se programu win.com (to není internetová adresa), což je vlastně zavaděč Windows, o kterém obyčejný uživatel nemá ani potuchy. Je to způsobeno tím, že Windows, ačkoliv ve verzi 95 a 98 stále ještě obsahují textový DOS, startují přímo do grafického prostředí a uživatel si programů spouštěných v tomto procesu ani nevšimne. Potíže nastanou v momentu, kdy Windows nenastartují vůbec.

Program win.com má několik zajímavých parametrů, jejichž znalost může při opětovném nastartování Windows pomoci. Parametry se zadávají v tomto tvaru: win /D:<paramter>. Jednotlivé parametry najdete přehledně v tabulce i na obrázku. Pokud zadáte příkaz ve tvaru win /D: , pak se pouze smaže úvodní logo při startu.

4. Nastavte si správně cache (IE 5.x)

Nastavení cache paměti (tj. paměti, kde se uchovává historie navštěvovaných stránek) jsme se v minulých dílech dotkli již několikrát. Nyní pojmeme celou problematiku komplexněji.

Po čisté instalaci vašich Windows (v mém případě 98SE) se internetový prohlížeč a jeho cache paměť nenastaví zrovna optimálně. Internet Explorer 5.x (dále jen IE) umí nastavit zvlášť místo pro ukládané soubory se stránkami a čas, po který si bude IE pamatovat seznam stránek, které jste navštívili (takzvanou history). Velikost místa pro ukládání souborů je standardně asi 10 procent, což u dnešních 20GB disků dělá 2000 MB. Uživatel se potom diví, že mu při standardním surfování po WWW stránkách ubývá rapidně místo na pevném disku, a on neví kam.

Proč vlastně Windows navštívené stránky ukládají? Je to z toho důvodu, že pokud navštívíte stránku několikrát po sobě, IE se již nepokouší stahovat stejné obrázky znovu, ale vezme si je právě z vašeho lokálního disku, ze kterého se pochopitelně načtou rychleji než z Internetu. Toto zrychlení je ale v dnešní době sporné, neboť většina stránek (mezi než patří hlavně internetové portály) rychle zastarává a IE stejně načítá většinu nové grafiky opět z Internetu. Nakonec ani výše uvedený důvod neopravňuje IE k uzurpování tak velikého místa na vašem disku, jak jsem ho popsal v předchozím odstavci.

Jak si nastavit nižší velikost odkládacího (cache) prostoru, jak snížit počet dní, po které se uchovávají navštívené stránky, a kam se vlastně stránky odkládají, si povíme na následujících řádkách.

IE rozmisťuje soubory z Internetu do několika adresářů. Všechny naleznete v kořenovém adresáři vašich Windows (zpravidla c:\windows\). Prvním z nich je složka Cookies, ve které IE schraňuje všechny cookies (koláčky) ze stránek, jež jste navštívili. Obecně řečeno slouží cookies tvůrcům stránek jako nástroje pro zjištění informací o uživateli surfaři. Druhou složkou je Downloaded program files, kam IE uloží inf soubory stažených doplňkových plug-inů, případně různých aktualizací Windows. Do složky Offline Web Pages si IE ukládá stránky, pro které jste zvolili možnost prohlížení off-line, tedy po odpojení od Internetu. Zatímco první dvě složky vám mnoho místa nezaberou, Offline Web Pages už mohou narůstat do slušných rozměrů v závislosti na stahované stránce. Poslední složkou jsou pak výše zmiňované Temporary Internet Files, které mohou zabrat až tisíce MB vašeho disku.

Hodnoty velikosti cache a historie stránek nastavíte takto. Spusťte IE a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte Možnosti sítě Internet. Ihned na úvodní záložce Obecné stiskněte tlačítko Nastavení v sektoru Dočasné soubory sítě Internet. V následujícím dialogu máte možnost nastavit několik parametrů. Volbu Zjišťovat existenci... ponechte na Automaticky. Velikost odkládacího místa změňte posouvátkem na hodnotu kolem 10 MB (což je na běžné surfování postačující). Dalšími třemi tlačítky můžete (zleva) změnit umístění odkládací složky (například pokud vlastníte druhý pevný disk s větší kapacitou), zobrazit všechny dočasné soubory ve složce (včetně informace o jejich původu) a zobrazit všechny stažené programy (aktualizace a plug-iny).

Pokud chcete odstranit veškerý obsah složky s dočasnými soubory a začít ukládat "od píky", vraťte se na záložku Obecné a stiskněte tlačítko Odstranit soubory, a dále potvrďte odstranění veškerého obsahu off-line.

Na záložce Obecné můžete také snížit počet dní, po něž se mají uchovávat adresy, které jste navštívili. Stiskem tlačítka Vymazat historii můžete tuto databázi úplně zrušit, a zamést za sebou stopy :-).

5. Změňte si titulek IE (verze 4/5)

Drobný trik na závěr. Nelíbí se vám titulek okna Internet Exploreru. Chtěli byste si ho změnit na něco inteligentnějšího, než je obligátní název Microsoft Internet Explorer? Řešení leží v editaci registrů, kterou tady v krátkosti popíšu.

Spusťte regedit a jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Internet Explorer Main, a zde v pravé části přidejte novou textovou hodnotu (pravým tlačítkem do volného prostoru a zvolit Vytvořit Nová textová hodnota) s názvem Window Title. Poté na ni poklepejte levým tlačítkem, a jako její hodnotu vyplňte požadovaný text titulku okna IE. Zavřete regedit a spusťte IE s novým titulkem.

Tipy pro ms office

6. Tiskněte náhledy (Word 2000)

Na závěr ještě malý trik pro vaši kancelářskou práci. MS Office 2000 umožňuje ve zjednodušené podobě něco, co zpravidla nabízejí jiné programy, specializující se na sazbu a tisk textových i obrazových dokumentů. Řeč bude totiž o tisku náhledů.

Mějme několikastránkový dokument obsahující jisté grafické prvky. Tento dokument vidíte na obrazovce v naprostém pořádku, ale zkušenější uživatel ví, že na papíře z tiskárny to tak v pořádku už být nemusí. Proto se v rámci úspor (např. barevného inkoustu) tisknou náhledy tak, abyste na jedné klasické straně viděli třeba strany hned čtyři. Jejich velikost totiž zůstane uspokojivá pro posouzení rozložení a vy zase ušetříte tři čtvrtiny papíru a inkoustu.

Před tiskem stačí otevřít dialog Tisk z roletového menu Soubor (vše platí pouze pro MS Word) a v pravé dolní části, v oblasti nazvané Lupa, vyplnit dvě základní kolonky. Nejprve zadat Počet stránek na list (od jedné až do šestnácti) a poté zadat velikost tištěné předlohy. Pokud máte tiskárnu A3, je možné tisknout předlohu pouze na A4 a použít tento wordovský nástroj jako skutečnou zmenšující lupu.

Tím docílíte požadovaného efektu vytištění více stran na jednu a ušetříte náklady na tisk (což u inkoustových tiskáren není zanedbatené).

Tímto tipem pro Word 2000 se dnes rozloučíme. Tentokrát jsme celé tipy pojali zase trochu oblišně nyní ve prospěch aplikace Internet Explorer. Příště už může být všechno jinak. A mimochodem, v psaní závěrů nejsem o nic lepší, než v psaní úvodů. Tak tedy u příštích tipů a triků na shledanou.

Parametry win.com

:F - vypne 32bitový přístup k disku

:M - zapne nouzový režim

:A - zapne nouzový režim při práci v síti

:S - určuje, že systém nebude využívat paměť ROM mezi F000:0000 a 1 MB pro zarážky

:V - určuje, že rutina paměti ROM bude obsluhovat přerušení z řadiče pevného disku

:X - vyřadí celou oblast adaptéru z paměti, ve které systém Win 9x hledá nevyužité místo


InterTipy

Dnešní odkazy budou opět směřovat do vod českých, v dřívějších dílech dostatečně neprobádaných. Na své si tedy přijdou i zarytí jazykoví vlastenci.

AdlerPages

http://www.mujweb.cz/www/adlerpages/

Ačkoliv její název (nebo snad tvůrce) zní poněkud germánsky, jedná se o stránku v češtině. Naleznete zde tipy rozdělené podle kategorií na Zásahy, Kosmetické úpravy, Systém souborů a Internet Explorer. Každá z těchto kategorií dále obsahuje další podkategorie s dalšími tipy. Kromě tipů a triků jsou na stránce odkazy na stažení zajímavého softwaru, odkazy na další stránky a apendix. Vše provedené v docela líbivém designu, používajícím naneštěstí rámce. Nevýhody rámců jsou asi všem dostatečné známé (a jejich přednosti samozřejmě také).

Win2Kpage

http://www.win2k.kgb.cz/index1.htm

Velmi decentně a hezky modře zpracovaná stránka o Windows 2000 Professional v českém jazyce. Naleznete zde nejprve informace o novém systému, spočívající spíše ve vyjmenování všech jeho novinek a předností oproti předchozím verzím. Dále je zde odkaz na tipy, kde najdete jak tipy pro instalaci, tak třeba i krátké pojednání o tom, zda jako souborový systém použít raději FAT32, nebo NTFS. Autor se v této sekci také zabývá připojením na Internet. Bohužel (nebo bohudík) hlavně z uživatelského pohledu. Mezi další sekce patří download, kde si můžete stáhnout pár velmi dobrých prográmků, a links, kde najdete odkazy na další stránky.

Elco tipy

http://www.elco.cz/tipy.html

Ačkoliv má primárně tato stránka jiné určení než POUZE tipy pro Windows, přeci jen jsem ji zařadil celou. Najdete zde totiž mnoho užitečných informaci o celém počítači, přes výběr komponent, po stavbu hardwaru až po konfiguraci Windows, kde si již jako čtenáři této rubriky přijdete na své. Kromě rad a návodů zde najdete odkazy na download programů, linky na další stránky, nebo třeba zajímavou položku bazar. Určitě stojí za návštěvu a získání všeobecných informací o celém vašem PC.

Radimovy tipy a triky

http://www.mujweb.cz/www/radim.z/

Další stránka, tentokrát soukromá a velmi duhově zabarvená. Uživatelé Windows si na ní ale smlsnou. Ne že by zrovna oplývala zásobárnou tisíce tipů, obsahuje ale jeden velmi zajímavý: zabývá se totiž problémem propojení Windows 95 a 98 do sítí peer-to-peer, což bývá někdy softwarový oříšek. Je pravda, že s problémem nejde zrovna do hloubky. Mimo to zde naleznete ještě autorovy ikony pro hard disky (změny ikon pro jednotlivé disky jsme si ukazovali v některém z předchozích dílů), čtenářský deník a vtipy.

Články o Windows

http://exasoft.hyperlink.cz/windows/

Textová a přehledná stránka s několika užitečnými tipy pro Windows. Snad už ani není více co dodat, snad jen to, že design je kvůli textu nepohledný (ale zase si je prohlédnete i v nejstarších verzích Lynxu :-). Stránka se samozřejmě věnuje Windows 95 a 98.

Windows a Svět Namodro

http://svet.namodro.cz/w-windows/

Snad alespoň někteří z vás znají informační server Svět Namodro. Nebudu nyní hodnotit jeho informační servis, to se mi ani nechce, ani mi to nepřísluší, podíváme se ale na jeho část věnující se Windows ve všech verzích. Na profesionálně udělané stránce najdete spoustu tipů, recenzí a článku o Windows 95, Windows NT, Windows CE a seznam dalšího pomocného softwaru. Vše přehledně rozděleno. Jak je vidět z úvodních novinek, tato část situ je už trochu out-of-date, ale podle mě jí to neubírá na atraktivitě. Několik lidí z mého okolí stále používá starší Windows 95 a nemohou si je (jak jinak na jejich 486kách) vynachválit.

ATL Guide

http://www.atlguide2000.com/cz/index.htm

Jak již sám název říká, je tato stránka přímo pomocníkem a průvodcem pro začátečníky i pokročilé uživatele. Je průvodcem po světě Windows 98/95, po světě Windows NT a Windows 2000. Všem těmto OS je věnována vlastní kapitola s návody a tipy. Dále na stránce naleznete opravdu HODNĚ softwaru pro Windows, také rozděleného do kategorií. Navíc nechybí aktuální novinky, informace o Internetu, včetně seznamu RFC a další zajímavosti. Rozhodně navštivte, nebudete zklamáni (snad).

Triky.cz

http://www.triky.cz/

No tak, co myslíte, že obsahuje tato stránka? Samozřejmě samé tipy a triky. Bohužel těch pro Windows tam není mnoho, i když pár desítek jich tam naleznete. Daleko více se ale stránka věnuje například Linuxu, nebo bezpečnosti. Hlavní náplní je asi pomoc při programování ve všech známých jazycích (nechybí CGI skripty, samozřejmě C/C++, Java, Perl a další). Na stránkách nechybí ani aktuality a další odkazy. Vše přehledně a s pěkným designem.

Win 98/95 Networking

http://www.helmig.com/j_helmig/faq.htm

Na závěr uvedu stránku v angličtině, což jí ale vůbec neubírá na atraktivitě. Stránka se zabývá vytvářením sítí pod Windows 95 a 98, trochu řeší i problematiku pod Windows Me. Jde velmi do hloubky, a pokud nerozjedete vaši peer-to-peer síť podle zdejšího popisu, asi už nebude problém v softwaru, ale mezi židlí a klávesnicí. Stránka sice designem neoslňuje, ale kupodivu se na ní lze orientovat celkem dobře pomocí přehledných a dobře volených odkazů.

To je dnes vše, snad vás alespoň nějaký odkaz zaujal. Příště budeme pokračovat.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0073

? Při vypínání počítače z "nouzového režimu" dojde na obrazovce monitoru k probliknutí intenzivně světlé, svislé čáry středem stínítka. Poblíže středu stínítka potom zůstane vypálená tečka. Instalováno: Windows 98 4.10.1998, SiS 6326, monitor INTRA s nastavením "neznámý".

Závada je ve zhášecím obvodu, který eliminuje tento jev. Jedná se o to, že po vypnutí monitoru (obecně každé obrazovky) se z rozžhavené katody line proud elektronů, a jelikož není vychylován, směřuje přímo do středu obrazovky a dopadá na luminofor, jenž jasně svítí. Je ale tímto přetěžován (vypaluje se), a proto má být v činnosti zhášecí obvod, který ještě chvíli po vypnutí paprsek vychyluje, než katoda vychladne (přestane elektrony uvolňovat). Je s podivem, že se tak děje pouze z nouzového režimu. Může to být tím, že zhášecí elektronika funguje různě pro různá rozlišení. Počítač nemá na toto vliv. Podle stáří monitoru se musíte rozhodnout, zda budete něco investovat do jeho opravy.

? Stárne mi gramofon i spousta desek, a tak bych si rád některé kousky přehrál do PC. Lze to udělat? Co k tomu potřebuji? (PC AMD K6-2 350, 128 MB RAM, board J-542B, čipset Ali M1542, zvuk CS4235 ISA, Windows 98.)

Pro přehrání LP desek do počítače (a následně s možností na CD) potřebujete mít v počítači zvukovou kartu a k tomu software, který umí nahrávat z libovolného zdroje. Lze použít software dodávaný (např. Audiorack apod.), lze si také stáhnout software z internetu. Potom potřebujete dostatečně velký disk (jedna skladba je cca 40 MB) a rychlý počítač, který zvládne nahrávání dlouhé nahrávky real-time (bez zaškobrtnutí při zápisu na disk). K tomu je dobré mít dostatečnou paměť RAM (128 MB by mělo stačit). Výstup gramofonu připojíte na vstup zvukové karty (dejte pozor na napěťové úrovně má-li gramofon příliš silný signál, zvuk do počítače je zkreslen a nelze jej použít). Před nahráváním doporučuji nastavit kvalitu záznamu na nejvyšší a nahrávání otestovat. Vlastní nahrávání doporučuji po jednotlivých skladbách, nahrávku uložte jako wav soubor. Chcete-li si skladby pouze uchovat na disku počítače, je výhodné wav soubory převést na formát mp3 (např. programem CoolEdit 2000). Jde o komprimovaný formát s poměrem komprimace kolem 1:10. Chcete-li si skladby zálohovat na CD, potřebujete vypalovačku. Na CD můžete buď okopírovat soubory mp3, čímž získáte značný počet skladeb na jednom CD, avšak jste schopen je přehrát pouze na počítači, nebo z wav souborů udělat AudioCD. Některé vypalovačky obsahují software, který toto umí, jindy je třeba podívat se po internetu.

? Dosud jsem nenašel rozumné řešení převodu textových souborů z formátu PDF do wordovského formátu DOC nebo formátu RTF. Na pracovišti je standardem Word, ale zejména z anglosaských zemí mi dochází spousta dokumentace v PDF. Největší problém je po archivaci. U DOC/RTF dokumentů není těžké zadat příkaz k vyhledání řetězce znaků. V PDF se nic nevyhledá. Navíc v dokumentech je balast, který u DOC/RTF odmažu, což u PDF prohlížeče Acrobat není možné.

Řešení existuje, ale není jednoduché. Abyste mohl do PDF formátu "vstoupit", je třeba mít Adobe Acrobat (ne jen reader). Odsud pak můžete dokument uložit do jiných formátů, nejsem si ale jist formátem Wordu (zda lze přímo z Acrobatu ukládat do formátu DOC). Nicméně lze také text překopírovat přes schránku. Namísto Acrobatu můžete mít i jiný "vyšší" produkt od Adobe, je ale lépe se na možnost převodu PDF Word zeptat vždy u konkrétního produktu.

? Nainstaloval jsem do počítače (Pentium 133, 16 MB, Windows 98) interní modem Rockwell 56K, předtím úspěšně používaný v jiném PC Celeron 300. Systém modem neidentifikuje a nepřijímá, nepomáhá ani "Instaluj nový hardware". Je nainstalován správný ovladač, modem je ve slotu nad zvukovou kartou. Může být např. s modemem něco nekompatibilního?

Domnívám se, že instalace neproběhla zcela korektně, k čemuž mě vede konstatování, že je nainstalován správný ovladač. Jak jste jej do systému dostal? Předpokládám, že ve Správci zařízení je pod žlutým otazníkem schován nějaký neznámý hardware, což bude právě ten modem. Systém jej tedy již znovu nedetekuje, protože už je (sice špatně) zaveden. Je tedy třeba buď zařízení z otazníku vymazat, restartovat a po správné identifikaci dodat ovladače, nebo lze též ve vlastnostech neznámého zařízení zvolit "Aktualizovat ovladač" a navést na adresář s ovladači. Pak by měl být modem poznán a měl by pracovat správně.

? Stahování webu trvá několik minut, obdobně listování došlých mailů (i off-line) trvá pár minut za vydatné činnosti HDD. Toshiba Satellite 1620 CDS, AMD K6 475 MHz, 32 MB, 4,3 GB HDD.

Příčiny mohou být dvě. Ta první je globální a týká se "přetížení" notebooku, tj. stavu, který se blíží zhroucení Windows. Tady pomůže důkladný úklid disku (Scandisk a defragmentace) a registrů (scanreg.exe s přepínačem /opt z MS-DOSu) nebo celková reinstalace. Pomohlo by i přidání paměti aspoň na 64 MB. Druhá příčina může být v Outlooku, kde je neúměrná velikost uživatelova mailboxu, ať už se jedná o Personal folder nebo o Offline folder. Jakmile tyto soubory dosáhnou hranice 100 MB, je konec, Outlook je na kolenou. Co se týká dlouhého stahování webstránek, tady je těžké určit příčinu. Může to být nízká rychlost modemu (špatně nastavená) nebo je špatná propustnost linky a nedovoluje vyšší rychlost. Záleží také, jaké stránky jsou stahovány.

? Jak zachránit poštu přijatou a odeslanou z Outlook Expressu, když se zhroutí Windows 98, anebo sjednotit poštu ze dvou PC?

Outlook Expres si ukládá poštu svým vlastním mechanismem přímo do profilu uživatele. Tuto cestu můžete zjistit kliknutím na danou složku pravým tlačítkem myši a zobrazením vlastností. Tyto soubory lze zálohovat (např. při záloze celého profilu). Při pádu systému a jeho reinstalaci lze očekávat, že Outlook Express zvolí jiné označení složek, avšak jméno databázového souboru zůstává stejné (je shodné s názvem složky). Pokud chcete ze dvou počítačů sjednotit poštu na jeden, je nejlepší složky postupně exportovat ze starého počítače do souboru, a poté je importovat do počítače nového. K tomu slouží nástroje v menu Soubor Export/Import. Tuto metodu lze zvolit i pro zálohování, není třeba pak složitě zjišťovat, kam se ukládají jednotlivé složky.

? Jak odstranit přihlašovací dialog do Windows? Všichni uživatelé jsou odstraněni, ale dialog zůstává. Hlavním problémem je padání Windows právě na tomto dialogu.

Pokud je padání Windows při tomto dialogu pravidelné, chtělo by to jejich reinstalaci. Ale k problému. Přihlašovací dialog se bude zobrazovat v těchto případech:

- je-li jako primární přihlašování nastaveno "Přihlášení do sítě Microsoft" a v počítači je síťová karta, která není ve Správci zařízení zakázána,

- je-li nastaveno víceuživatelské prostředí (nestačí všechny uživatele smazat, všichni musí používat stejný profil),

- je-li do systému Windows nastaveno heslo (neprázdný řetězec).

Aby se dialog nezobrazoval, nesmí být splněna ani jedna z těchto podmínek.

? Jak mám nastavit Outlook Express, aby všechny odchozí zprávy měly automaticky nastavenou vysokou důležitost?

Obávám se, že globálně toto nastavit nelze. Nabídka důležitosti je přítomna pouze u konkrétní zprávy a nenachází se v žádném menu, které by platilo pro všechny zprávy. Nejsem si jistý, zda by nastavení šlo provést v registru, zde nechám volné pole čtenářům. Je to svým způsobem logické, neboť většina zpráv by měla mít normální důležitost. Rád bych podotkl, že důležitost zprávy má dvě roviny. Lidé ji používají proto, aby zprávě dali důležitost ve smyslu "této zprávě je třeba věnovat zvýšenou pozornost", např. je třeba něco ihned udělat apod. Druhá rovina je technická vysoká důležitost u zprávy znamená, že tato předběhne všechny normální a nedůležité zprávy ve frontě mail-serveru. Je tedy dříve vybavená a dorazí k adresátovi v kratším čase. Co je to ale "dříve" je relativní pojem. Jedná se maximálně o jednotky minut při přenosu přes internet (při on-line připojení účastníků korespondence) a jednotky sekund ve vnitropodnikové síti. Pouze při výpadku centrálního mail-serveru v nějaké nadnárodní společnosti a jeho znovuzprovoznění lze takto předběhnout "se ziskem". Z výše uvedených důvodů se tedy technická důležitost odsouvá do pozadí a při volbě důležitosti zprávy převládá lidský aspekt.

? Mám CD-ROM Windows 95 a snažím se tento systém instalovat na počítač 486 DX2 66 MHz, 16 MB, 530 MB HDD, kde běžela Windows 3.1. Instalace Windows 95 skončí vždy u tohoto problému: Po nakopírování souborů se objeví licenční okno, kde kurzorem lze hýbat pomocí myši, ale do políček nelze nic napsat klávesnice nereaguje. Zkoušel jsem různé způsoby instalace, které končí vždy stejně.

Nejprve zkuste vyměnit (zapůjčit si) klávesnici. Nepomůže-li to, zkuste instalaci na úplně čistý počítač, tj. zformátovaný disk a boot z instalačního CD, pokud jste již tak neučinil. Neumí-li počítač z CD nabootovat, překopírujte soubory z CD na hard disk a spusťte instalaci odsud. Když se ani toto nepovede, Windows 95 na počítač pravděpodobně nenainstalujete, neboť půjde o nějaký hardwarový problém (nestandardnost) v komunikaci s klávesnicí, který Windows neznají. Ono nemusí jít jen o nefunkční klávesnici, vzhledem k závažnější nekompatibilitě může být tuhý celý operační systém kromě myši, která obvykle vydrží nejdéle "živá".

? Nemohu přijít na to, kde všude se dá zakázat automatické spuštění CD při vložení. Nefunguje mi i přesto, že mám téměř shodné nastavení (systém, ovladače), jako moji kamarádi. Další problém je v tom, že většina nových CD mi při snaze o spuštění např. PC World.exe po dlouhém načítání napíše: "Není platná aplikace Win 32". Dále systém Windows 98 musí při spouštění programu, který jsem delší dobu nepoužíval, hledat jeho soubor exe a potom mu přiřadí zástupce. V MS Wordu mi nejde vložit Clipart s tím, že náhled není k dispozici. (Intel Celeron 433 MHz, 64 MB)

Automatické spuštění CD při jeho vložení je definováno na jediném místě, a to ve Správci zařízení ve vlastnostech CD-ROM, záložka Nastavení, políčko "Automatické oznámení vložení". Neplatnost aplikace Win 32 a podivné hledání .exe souboru nasvědčují nějakému narušení operačního systému Windows. To je vhodné opravit reinstalací Windows bez nutnosti formátování hard disku a reinstalace aplikací. Problém s vložením Clipartu lze opravit jeho novou instalací. Najdete ji na CD MS Office pod adresářem Clipart\set up.exe. Nabízí se tam možnost instalace pouze náhledů, kdy při vkládání Clipartů je nutné mít k dispozici CD, nebo vše nakopírovat na hard disk (cca 200 MB).

? Před nedávnem se mi vyskytl problém, jenž stále trvá. Při zapnutí počítače se spustí BIOS, který musím ukončit, aby počítač nakonec spustil Windows. Vše pak funguje bez problémů.

Příčinou samovolného spouštění BIOSu bývá chyba kontrolního součtu, a tudíž ztráta informací. O tom je uživatel informován (ne vždy však důrazně, takže to lze přehlédnout) a BIOS požaduje vložení nových údajů o počítači. Zkuste v BIOSu opravit nějaký údaj a uložte změny. Je možné, že se kontrolní součet tímto opraví a problém zmizí. Pokud ne, lze BIOS upgradovat, umožňuje-li to základní deska.

? Na počítači mám nainstalovaná Windows 98SE. Při každém startu systému se před zobrazením hlavního panelu nad plochou objeví okno s titulkem "Vytváří se profil uživatele". Okno tvrdí, že se nahrávají systémové politiky. Okno zdržuje start a je otravné. Jak se jej zbavit?

Pokud se skutečně nahrávají systémové politiky, např. získané ze síťového serveru, nemá smysl se okna zbavovat, protože při příštím přihlášení dojde k obnově tohoto procesu. Pokud má toto okno na svědomí jiná (třeba i nedoinstalovaná) aplikace, najdete o ní záznam v registru HKLMy\Software\Microsoft\Windows\Current\VersionRun nebo RunServices. Tam najdete programy, které se spouští před naběhnutím profilu uživatele. Odmazáním patřičného záznamu se okna zbavíte. Pozor však, abyste nevymazal nějakou důležitou službu. Systémové politiky lze také odinstalovat pomocí "Přidat nebo ubrat programy". Síťový server je ale dokáže nainstalovat zpět, je-li toto nastaveno.

? Chtěla bych zjistit, zdali je možné při připojení na Internet aktualizovat a upřesnit čas na počítači.

Možné to je, a tyto služby se využívají v některých sítích LAN i WAN. Zdrojem přesného času jsou tzv. timeservery, kterých existuje celá řada. Vysvětlení funkce timeserverů a další potřebné znalosti jsou uvedeny na http://www.eecis.udel.edu/~ntp/, včetně seznamu adres veřejných timeserverů a také softwaru, který se na tyto servery připojuje a provádí synchronizaci času.

? Po zapnutí počítače začne docela nahlas "zpívat" větráček procesoru a asi po 30 minutách přestává. Když ho ale pomalu otáčím ručně, tak nic zvláštního nepozoruji (otáčí se zcela volně a pohybu nic nebrání). Počítač již není v záruce a nevím, jestli mám investovat do nového větráčku, nebo se dá opravit stávající.

Větráček se ozývá ve vyšších otáčkách a pravděpodobně tomu pomáhá i axiální tlak na "ložisko", způsobený odporem vzduchu. To samozřejmě v ruce neodsimulujete. Moje rada je jednoduchá lze li se nějakým způsobem dostat k osičce (např. nedestruktivní demontáží), zkuste ji namazat nějakým vhodným olejem (musí vydržet teplotu okolo 100 ?C), tak by mazivo mělo možnost dostat se až k "ložiskům". Nejde-li to, nezbývá než zakoupit nový větráček.

? Nainstaloval jsem na Windows 98 Windows 2000. Balík Office 2000 nešel spustit a bylo třeba jej nainstalovat znovu. Vše bylo v pořádku, dokud jsem nepotřeboval napsat novou poznámku v Outlooku. Ukázalo se, že se poznámky nepřenesly. Nemám ani archiv, ani .pst soubory. I když jsem se snažil, nemůžu najít kam Outlook poznámky ukládá. Mohli byste poradit? Určitě na disku někde jsou.

Také si to myslím, jde jen o to identifikovat, jaký profil používáte. Outlook je totiž poměrně otevřený mailový klient, který umožňuje napojit se na různé mail-servery. Obvykle se setkáváme s instalovanou službou Internet E-mail nebo s Microsoft Exchange Server. Internet E-mail vyžaduje existenci personálních složek, které se ukládají do .pst souboru, standardně do C:\Windows\mailbox.pst. Profil s MS Exchange Server nemusí mít personální složky, celý Mailbox leží totiž na serveru. Chce-li uživatel mít poštu dostupnou i bez serveru (např. na notebooku), má dvě možnosti. Buď použít personální složky a do nich si poštu přesouvat sám, případně automatizovaně, nebo využít tzv. Off-line složky. Ty leží standardně v C:\Windows\outlook.ost a obsahují celý Mailbox, který se při napojení na server synchronizuje podle nastavení. Sem bych zaměřil pozornost, konkrétně na soubory *.ost. Poznámky, Kalendář, Úkoly, Inbox, Outbox a Odeslaná pošta jsou nedílnou součástí Mailboxu a není-li tento na Exchange serveru, vytváří se v personálních složkách.

? Při různých experimentech se mi podařilo změnit konfiguraci PC tak, že při bootu je NumLock zapnutý, následně se ale vypne. Protože mi toto nastavení nevyhovuje, pídím se po možnosti tuto mouchu odstranit. Rady typu "Je to v BIOSu" mi bohužel nepomohou, protože v mém BIOSu takováto položka není.

Vím o možnosti, jak toto lze nastavit ve Windows NT. Tam je defaultně nastaven NumLock Off, což je nepříjemné. Pomůže \[HKEY_CURRENT_USER\Control Panel\ Keyboard]"InitialKeyboardIndicator"="2" a zároveň [HKEY_USERS\.DEFAULT\Control Panel\Keyboard] "InitialKeyboardIndicators"="2". Pro Windows 95/98 neznám odpověď a obracím se proto na čtenáře, zda nevědí jak toto řešit.

Ohlasy čtenářů

Zásadně nesouhlasím s radou uveřejněnou na straně 57 PCW 12/2000, článek "Na svůj počítač". Reinstalace systému je zbytečná. Program regclean.exe od firmy Microsoft registr vyčistí od neplatných klíčů stejně účinně jako "čistící utilita". Odkaz na program regclean.exe lze najít na adrese http://search.microsoft.com po zadání klíčového slova regclean. Kromě toho tazateli nabízí možnost spustit v režimu MSDOS program scanreg.exe s přepínačem /opt, který provede tu samou práci.

David Kredba

Dovoluji si reagovat na článek "Hledáme odpověď" z PC WORLDu 12/2000 (str. 54) na dotaz kde nastavit, aby v okně "Čím otevřít" (ev. "Otevřít v programu" ve Windows 98) nebylo předvoleno "K otvírání tohoto souboru použít tento program vždy". Řešení: v editoru registru ve větvi HKEY_CLASSES_ROOT\Unknown\shell\OpenAs\command dvakrát klepnout na položku default (výchozí). Na konec řetězce pak přidat mezeru a podřetězec %2 nebo přepsat %1 na %2, pokud tam je.

Další reakce se týká vašich článků v posledních tištěných PCWORLDech, kde jste hovořili o záloze operačního systému Windows překopírováním celého adresáře Windows do záložního adresáře, třeba "Default". Zde může nastat problém s virtuální pamětí. Pokud je tato nastavena na "Virtuální paměť nastaví systém Windows (doporučeno)", pak Windows sama sebe nezkopírují. Kopírování se zastaví na souboru WIN386.SWP Je třeba virtuální paměť nastavit na "Virtuální paměť nastaví uživatel", nejlépe na jiný disk, a hodnoty "nejméně" a "nejvíce" zadat stejně, třeba 64 (Ovládací panely systém výkon virtuální paměť). Pak proběhne kopírování bez problémů. Týká se to jak kopírování adresáře Windows v Průzkumníku, tak dosovským příkazem:

xcopy32 /k /r /e /i /s /h c:\windows\*.* c:\backup

Po překopírování můžeme virtuální paměť vrátit zpět.

Jan Pernica, Nový Jičín

V čísle 12/2000 v rubrice "Hledáme odpověď" na str. 54 by chtěl čtenář převést video z formátu miniDV na CD. Jeho požadavek je, aby film byl ve formátu MPEG2 nebo MPEG4. Bohužel, při jeho požadované délce filmu 40 minut to bude sotva možné. Dalo by se to provést, ale bylo by to na úkor kvality miniDV. A druhá věc, čtenář chce pak dál tento film editovat. MPEG2 (ve formě GOP IPB) není nejvhodnější formát pro dodatečnou editaci, protože přesnost střihu závisí na struktuře GOP. V případě GOP 15 bude max. přesnost střihu jen 15 frame, což je nepředstavitelné. Kdyby používal MPEG2 jen s I-frame, výsledný soubor by byl obrovský. Při rozumné kvalitě (bitrate) by se na jedno CD vešlo jen pár minut záznamu (tipuji tak 5-10 minut). MPEG4 je pro dodatečnou editaci vůbec nepřijatelný, protože nejmenší vzdálenost mezi jednotlivými keyframe (obraz s plným obsahem informací) je minimálně 1 sekunda. Doporučil bych spíše nějaký free MJPEG kodec, nebo si připravit několik CD, aby se to v MPEG2 (I-frame) vešlo.

Ing. Alexander Patus, (přeloženo ze Slovenštiny)

Ve 2. čísle PC WORLDu 2001 v rubrice FAQ "Hledáme odpověď" je dotaz jak to zařídit, aby se nedalo "přeskočit či obejít" přihlášení do sítě. Zde je řešení: [HKEY_LOCAL_MACHINE\Network\Logon], Value Name: MustBeValidated, Data Type: REG_DWORD (DWORD Value), Value Data: (0 = disabled, 1 = enabled).

Roman Hlavnička

§§§§§


Komunikace


Zajímavé adresy na Internetu - jazykové slovníky

Jozef Petro

c01p0052

O tom, že v dnešním světě se bez cizích jazyků neobejdeme, je zbytečné filosofovat. Dnes se proto budeme věnovat jim a především jazykovým slovníkům na Internetu. Slovníky on-line nemohou samozřejmě být náhradou za klasické papírové, nebo modernější elektronické slovníky, jež jsou k dispozici na CD-ROMu. On-lineové verze jsou často "ořezané" verze slovníků, které jsou k dispozici na cédečkách. Slovníky on-line využijeme především v případě, že brouzdáme po síti a potřebujeme rychle zjistit význam nějakého slova. Jsou ideální také pro vyhledání překladu nebo významu určitého slova v jazyce, jehož slovník nevlastníme.

Překladové slovníky na našem Webu

Winged2000 www.winged2000.cz/live.html je jedním z nejobsáhlejších oboustranných slovníků u nás, které jsou k dispozici on-line. Umožňuje oboustranný překlad mezi češtinou a angličtinou, němčinou, ruštinou, francouzštinou, španělštinou, italštinou, polštinou a rumunštinou. Dále je na uvedené adrese k dispozici latinsko-český slovník (česko-latinský se připravuje). Jedná se o jeden z nejstarších slovníků u nás, který existuje také na cédéčku, jehož první verze byla uvedena na trh v roce 1992. Zajímavým doplňkem slovníků, jenž ale není zdarma a musí se dokoupit, je ovladač klávesnice pro ruštinu umožňující definovat si pro jednotlivá písmena azbuky vlastní klávesy. Bezplatnou plnou verzi anglicko-českého a česko-anglického slovníku jste mohli najít na cédéčku, které bylo součástí PC WORLDu z října 2000. Při zkušebním testu náhodně zvoleného anglického slova "rubbish" (blbost, odpadky) nabídl celkem 12 významů, pro anglické sloveso "take" nabízí kolem 70 ekvivalentů.

Další anglicko-český a česko-anglický slovník nabízí firma Moravia Translations a najdete ho na adrese www.mtranslations.cz/40/cs/index.html. Údaje o tom, kolik položek obsahuje on-lineová verze slovníku, jsem bohužel nikde neobjevil. Za zajímavou považuji možnost navrhnout nová slova k přidání, o kterém rozhoduje samozřejmě firma Moravia Translations. U již zmiňovaného slova "rubbish" nabízí pouze 4 překlady, u slova "take" dostaneme asi 50 ekvivalentů, přičemž pozitivní je, že uvádí nejenom český překlad, ale i základní anglické slovo ve spojení s předložkou.

Na stránkách Langsoft Multilingual Dictionary www.translator.cz/bin/translator najdeme oboustranné slovníky pro překlad mezi češtinou na straně jedné a angličtinou, němčinou, francouzštinou, ruštinou, italštinou a španělštinou. Jedná se o on-line slovníky, které jsou vytvořeny na základě slovní zásoby programu PC Translator. Langsoft nabízí pro "rubbish" 3 české slova a zná 10 ekvivalentů anglického "take".

Další naše slovníky: na adrese www.wordbook.cz/ najdete česko-anglický, anglicko-český a německo-český a česko-německý slovník. Bohužel schází údaje o provozovateli a počtu slovíček v databázi. Další oboustranný slovník pro překlad z češtiny do němčiny a angličtiny je na následující stránce: ww2.fce.vutbr.cz/bin/ecd. Podobně bez dalších podrobných údajů o databázi je také slovensko-německý a slovensko-anglický oboustranný slovník, který se nachází na premium.isternet.sk/slovnik/default.asp.

Výkladové slovníky angličtiny

Anglické nakladatelství Cambridge University Press dictionary.cambridge.org nabízí na svých stránkách 4 slovníky on-line. Jedná se o výkladové slovníky angličtiny a americké angličtiny, slovník idiomů a slovník frází.

Především americké angličtině je věnován The Newbury House Online Dictionary, jejž najdete na adrese nhd.heinle.com. On-lineový slovník, který vychází z papírového slovníku, obsahuje přes 40 000 položek. Jako jeden z mála slovníků je propojen s fotografickou databankou, takže jeho užívání vám zprostředkuje také vizuální podobu hledaného slova.

Thesaurus.com www.thesaurus.com jak napovídá název serveru je skutečnou pokladnicí slov. Nabízí abecední vyhledávání podle hlavních hesel (browse by headword), druhým způsobem hledání je vyhledávání podle 6 základních kategorií slov (browse by category), tak jak je rozdělil P. Roget (1779-1869), zakladatel Londýnské univerzity a autor prvního "Thesaurus of English Words and Phrases". V poslední době byla přidána ještě možnost vyhledávání podle antonym protikladů. Slovník je určen zejména náročným a zkušeným znalcům jazyka Shakespearova. A ještě jeden tip, který využijí zejména překladatelé. Pokud vás nebaví listovat, nebo proklikávat se desítkami slovníků on-line a vyhledávat jaké jsou všechny významy hledaného slova, využijte služeb metavyhledávače OneLook Dictionaries Fast Finder. Tento vyhledávač ve své databázi indexuje momentálně cca 2,8 milionu anglických slov a vyhledává v 663 slovnících. Najdete ho na adrese: www.onelook.com. Pokud dáváte přednost vlastnímu vyhledávání, určitě vás potěší seznam a hyperlinkové odkazy na všechny slovníky, které Fast Finder používá.

Co ještě nabízí svět dotkomů

Travlang Translating Dictionaries dictionaries.travlang.com patří k nejrozsáhlejším slovníkům na Webu. V levém sloupci na homepage najdete seznam základních jazyků, k nimž patří němčina, holandština, francouzština, španělština, portugalština, italština, dánština, švédština, finština, norština, fríština, afrikánština, maďarština, čeština, esperanto a latina. Pravý sloupec přináší seznam jednotlivých slovníků. Jejich celkový počet činí několik set. Pro němčinu je tady k dispozici celkem 24 slovníků včetně českého, holandština má 28 slovníků a fríština pouze 4. Nás ale bude zajímat především čeština, u které najdete oboustranné slovníky češtiny a angličtiny, němčiny a holandštiny. Plusem "travlangu" je velký počet slovníků a zajímavé kombinace. Uznáte, že portugalsko-švédský slovník byste u nás v knihkupectví hledali asi těžko. Mínusem je omezené množství jednotlivých položek (slov) ve slovnících. Jelikož tyto jsou koncipovány zejména s ohledem na potřeby turistů cestujících do ciziny, dá se to pochopit.

Zájemcům o španělštinu doporučuji návštěvu stránky s názvem Diccionarios.com www.diccionarios.com. V první řadě se tam nachází odkaz na španělský výkladový slovník Diccionario General de la Lengua Espaňola a španělský slovník synonym a antonym, dále tam najdeme obousměrné překladové slovníky ze španělštiny do angličtiny a francouzštiny.

Parlez-vous francais? / Sprechen Sie Deutsch?

Na stránce s dlouhým názvem Le Dictionnaire Universel Francophone En Ligne najdete výkladový slovník francouzštiny. Jedná se o zkrácenou verzi slovníku, který vychází v nakladatelství Hachette. Adresa stránky je www.francophonie.hachette-livre.fr. Několik historických slovníků francouzského jazyka najdeme pod názvem Dictionnaire d\autrefois na adrese www.lib.uchicago.edu/efts/ARTFL/projects/dicos/. Tím nejcennějším bude zřejmě Dictionnaire de L\Academie francaise (Slovník francouzské akademie), první vydání z roku 1694 a další vydání z roku 1798 a 1835.

Němčina dnes sice neletí tak jako angličtina, pokud ji ale ovládáte a prakticky používáte, měli byste mezi své oblíbené bookmarky zařadit také Wortschatzlexikon wortschatz.uni-leipzig.de/index_is.html. V uvedeném lexikonu najdete 6 milionů německých slov a 15 milionů vět. U jednotlivých slov naleznete kromě základních gramatických kategorií navíc údaje o frekvenci výskytu, seznam příbuzných slov a příklady použití. K pozitivům patří také skutečnost, že slovník je pravidelně rozšiřován o aktuální slovní zásobu, takže tam jsou např. i aktuální výrazy z oblasti IT. Jako příklad bychom mohli uvést zkratku ASP. Jak zajisté víte, před nedávnem byla v Německu provedena pravopisná reforma. Seznam slov se změněným pravopisem najdete v Česko-německém slovníku 1998 www.oplatek.cz/0deutsch.htm. Hledáte-li cizí slova a jejich vysvětlení v němčině, obráťte se na Langenscheidt\s FremdwÖrterbuch na stránce www.langenscheidt.aol.de. Najdete tady vysvětlení 30 000 cizích slov z různých vědních oborů v němčině.

To nejlepší nakonec

Your Dictionary.com s lehce zapamatovatelnou adresou www.yourdictionary.com je jedničkou mezi specializovanými katalogy se zaměřením na jazyky. Uvádím ho na závěr z toho důvodu, že kdybych ho uvedl na začátku článku, nemusel jsem již nic jiného psát.

Proč? Protože "Váš slovník" nabízí hyperlinky k asi 1 800 slovníkům v 230 jazycích světa, které jsou na Internetu k dispozici. Bylo by nošením dřeví do lesa vyjmenovávat všechny základní slovníky jednotlivých jazyků a zdůrazňovat, že jsou tady k mání. Uvedu spíše několik kuriozit. K těm patří například slovníček jazyka papiamento, kterým se mluví na karibských ostrovech Aruba, Bonaire a Curacao. Pokud se chystáte na Novou Guineu, měli byste vědět, že Your Dictionary nabízí link na slovník Pidgin English (zjednodušená angličtina, kterou se mluví v hlavním městě ostrova Port Moresby). Zájemci o orientální jazyky tady najdou linky na čínštinu, arabštinu, hindštinu a další jazyky.

Několik vícejazyčných slovníků

Bird Names Translation www.mumm.ac.be/%7Eserge/birds/ -¦slovník názvů ptáků v latině, holandštině, angličtině, francouzštině, němčině, italštině, španělštině, švédštině a ruštině.

Dictionary of Dog Terms www.leonet.fi/english/dictionary.html pojmenování jednotlivých částí psa v několika evropských jazycích.

European Medical Dictionary allserv.rug.ac.be/~rvdstich/eugloss/welcome.html asi 2 000 odborných termínů lékařské vědy v angličtině, francouzštině, němčině, holandštině, dánštině, portugalštině, španělštině a italštině.

From Language to Language www.langtolang.com/index.asp křížový překladový slovník mezi angličtinou, němčinou, turečtinou, francouzštinou, španělštinou, italštinou a ruštinou.

Capital Financial Directory www.capitaldictionary.com slovník bankovních termínů v angličtině, němčině, francouzštině, španělštině a dalších evropských jazycích.

§§§§§


Boom v Evropě - e-learning - závody s USA

Valérie Burešová

c01p0064

Firma International Data Corporation (IDC), jež je součástí vydavatelského koncernu IDG, a zabývá se průzkumem trhu, předpokládá do roku 2004 nárůst hodnoty trhu e-learningu v Evropě na 4 miliardy dolarů. Základem této prognózy je rostoucí potřeba cenově výhodného doškolování nezávislého na geografické poloze. Roční nárůst by měl být průměrně 96 %. Hlavní užití bude spočívat ve školeních zaměřených na informační technologie: v roce 2004 by měl tento sektor zahrnovat celých 50 % sledovaného trhu. Důležitou roli budou hrát školení v dalších oborech: v oblastech marketingu, prodeje a řízení.

Neradostné zjištění

Téměř před rokem se v Lisabonu uskutečnilo zasedání Evropské rady. Hlavy států a vlád se zde shodly na nutnosti "vytvořit z Evropské unie subjekt s největší konkurenceschopností v celosvětovém měřítku a s nejdynamičtější ekonomikou řízenou znalostmi, subjekt schopný zajistit trvale udržitelný hospodářský růst s větším množstvím pracovních míst v lepší kvalitě a s větší sociální soudržností".

Je nesporné, že Evropa stále zaostává ve využívání informačních technologií za Spojenými státy, což nemůže vyvážit ani lepší vzdělávací systém. Podle Viviane Redingové, komisařky pro vzdělávání a kulturu, není normální, že 80 % obsahu Internetu pochází z USA. Jak zdůraznila, že je třeba vytvořit evropský software, který by byl využíván ve školách, a do konce roku 2002 všechny školy napojit na Internet. Zodpovědnost leží přitom na ministrech členských států; komise bude pouze napomáhat v jejich úsilí. Přitom je třeba si navzájem pomáhat a spolupracovat. Cílem je, aby se daly do pohybu podniky a celá ekonomika.

Bez digitální gramotnosti to nepůjde

Jako jeden z nástrojů k uskutečnění těchto cílů vznikla iniciativa Elektronické učení (e-learning), která je nyní v Evropské unii široce diskutována. Prvním krokem v rámci této iniciativy je zajištění digitální gramotnosti občanů odstupňované podle jednotlivých cílových skupin. Hlavní výzvu v současné době představuje zapojení inovačního potenciálu nových technologií ve prospěch zvýšení kvality celoživotního vzdělávání a rozvoje vyučovacích technik. Nové vzdělávací prostředí by mělo napomoci autonomii, flexibilitě a odstranění hranic mezi vzdělávacími předměty, navazování kontaktů mezi kulturními centry a centry vědění, a mělo by usnadnit přístup občanů ke zdrojům společnosti založené na znalostech. Pro Evropu je to historická příležitost k tomu, aby její občané mohli vzájemně poznávat své kultury, jazyky, tradice i díla, a iniciovat nové formy spolupráce v oblasti vzdělávání a kultury intenzivnějším sdílením kulturních a vzdělávacích hodnot.

Řada škol a univerzit již začala vytvářet virtuální prostředí pro výuku a studium. To umožňuje vzájemně propojit stále větší množství učitelů, žáků i studentů. Iniciativa e-learning ještě více podnítí tyto snahy a podpoří je při plném respektování kulturních a jazykových odlišností.

K zajištění přechodu k informační společnosti je nezbytná náprava v oblasti nedostatku hardwaru a softwaru pro vzdělávací účely, nedostatku kvalifikovaných pracovních sil, zejména počítačově gramotných učitelů, malé produkce vzdělávacího multimediálního softwaru, produktů a služeb určených pro výchovu a vzdělávání. Výška telekomunikačních poplatků je stále předmětem diskusí.

Co se bude dít?

Iniciativa e-learning se má vyrovnat s prioritou zavedení nových informačních a komunikačních technologií do vzdělávacích systémů. V oblasti infrastruktury to znamená:

- vybavit všechny školy v EU propojením na Internet do konce roku 2001,

- podpořit vytvoření vysokorychlostní transevropské sítě pro speciální komunikaci mezi výzkumnými ústavy, univerzitami, vědeckými knihovnami a v pravý čas i školami do konce roku 2001,

- zajistit, aby všichni žáci měli do konce roku 2002 ve třídě spojení s Internetem a multimediálními zdroji.

V oblasti technického vybavení se soustřeďuje zájem na multimediální počítače pro připojení nebo zkvalitnění stávajícího přístupu do digitálních sítí v nejrůznějších typech a formách studia, vzdělávání a nabývání vědomostí. Týká se to jak vstupu do externích sítí, tak i místních intranetových. Do roku 2004 by měl existovat průměrně jeden multimediální počítač na 5-15 uživatelů.

Z hlediska vzdělání je nutné přizpůsobit novým technologiím systémy výchovy a vzdělávání, vybavit každého občana dovednostmi nezbytnými pro život a práci v nové informační společnosti a celkově umožnit každému občanovi získání digitální gramotnosti.

Školy a vzdělávací centra by se měly stát centry pro získávání znalostí, univerzálními a dostupnými všem, vybavenými patřičnými technologiemi a vyškoleným pedagogickým personálem.

Rovněž musí být přijat evropský rámec pro stanovení základních dovedností, jež musí poskytnout celoživotní vzdělávání: informační technologie, cizí jazyky, technické vědomosti atd. Musí být určeny způsoby podpory mobility studentů, učitelů a výzkumných pracovníků, odstraňováním překážek a větší průhledností uznávání kvalifikace a studia v zahraničí.

Akce na podporu e-learningu

Evropská komise dostala za úkol připravit takové akce, jež by podpořily členské státy v jejich úsilí k přechodu k informační společnosti, které se má soustředit do třech oblastí:

- povzbudit členské státy, aby částky získané ze Strukturálních fondů využily k vybavení škol a k dalšímu vzdělávání učitelů a ke zřizování víceúčelových místních středisek dostupných pro každého,

- účastnit se programů zaměřených na výchovu, kulturu a učení (Socrates, Leonardo da Vinci, Culture 2000, Media Plus), na výzkum (technicky zaměřené programy IST a TEN-Telecom a sociálně-ekonomický program TSER) a na mezinárodní spolupráci (pro žadatelské země program MEDA aj.),

- spolupracovat s Evropskou investiční bankou za účelem posílení evropského průmyslu multimediálního obsahu, zaměřeného na vzdělávání a získávání nových schopností.

Pro elektronické učení mají být zřízeny webovské stránky tak, aby umožňovaly výměnu názorů a zkušeností a umožnily přístup k novým metodám, na nichž se stále pracuje a které se stále zdokonalují. Iniciativa e-learning využije a zvýší potenciál evropských programů tím, že stanoví, prověří a zhodnotí virtuální oblasti programů Socrates (Comenius, Erasmus, Minerva, Lingua, Grundtvig), Youth a Leonardo da Vinci na Internetu.

Zvláštní akce

Evropská komise uskuteční zvláštní akce na úrovni EU, při nichž se spojí všichni aktéři v oblasti vzdělávání a kultury. Týká se to například posílení spolupráce v rámci sítě EUN (the European Schoolnet), která zahrnuje 20 ministerstev školství v EU, v zemích evropského hospodářského prostoru a střední a východní Evropy, a která sleduje dva hlavní cíle:

- vytvořit virtuální a multilingvální evropskou kolej pro studium a spolupráci mezi školami jako vstupní bránu do národních a regionálních vzdělávacích sítí a připojených středisek informačních pramenů,

- vytvořit evropskou síť pro inovace a výměnu informací o informačních technologiích;

Dále podpory vytvoření evropských tzv. vstupních bran, které by vzájemně přiblížily jednotlivá vzdělávací společenství tomu by mohlo být využito projektu "The Gateway" na Internetu, jenž má podpořit snadný přístup do virtuální evropské vzdělávací oblasti, či vytvoření vzdělávací sítě, v rámci které by učitelé získávali zkušenosti o využívání technologií ve výuce. To by jim umožnilo průběžnou informovanost o požadavcích na technickou kvalifikaci jak při výuce, tak i pokud jde o umění se učit.

Závěrem

Splnění cílů iniciativy e-learning bude znamenat významný pokrok v oblasti vzdělávání. Důsledné využití informačních a komunikačních technologií povede ke zvýšení efektivnosti výuky, podpoře samostatnosti ve vzdělávání, rozšíření možností celoživotního vzdělávání. Školy by se měly stát skutečnými centry vzdělanosti, ne pouze nutným zlem, které studenty nutí přijímat předpřipravené informace, bez valné aktivity při jejich získávání. E-learning by měl přispět k přesunu důrazu z procesu výuky (teaching) na proces učení (learning), tj. věnování větší pozornosti subjektu výuky, který má zvládnout určité znalosti.

§§§§§


vLab technologie - jak to dělají jinde?

Petr Felt

c01p0065

O tom, že vzdělaní zaměstnanci jsou největším bohatstvím každé společnosti, se píše a mluví stále. Existuje tudíž mnoho firem, které podnikají v oblasti vzdělávání vychovávají tisíce odborníků ve stovkách různých oborů snaží se uspokojit potřeby zaměstnavatelů, kteří hledají buď nové odborníky, nebo chtějí mít své zaměstnance na maximální profesionální úrovni. Podívejme se tedy na nejnovější trendy výuky v oboru nám nejbližším na výuku IT profesionálů.

Každý uzná, že rychlá výměna informací na výkonné síti je dnes jedním z hlavních prostředků, pomáhajících firmě udržet si konkurenceschopnost. IT profesionálové, kteří mají provoz a upgrade těchto sítí na starosti, se musí stále vzdělávat, aby mohli do svých sítí aplikovat nejnovější poznatky a technologie, a tak tuto konkurenční výhodu stále udržovat.

Doposud měli IT profesionálové kromě samostudia další dvě možnosti, jak získat nové vědomosti a hlavně vylepšit své dovednosti potřebné pro udržování sítí kursy vedené instruktory školících firem a interaktivní výuku na Webu. Pomocí těchto dvou metod se IT inženýři po celém světě naučili mnohému, ale ani jedna z nich neumožňovala jít k jádru věci k pořádnému procvičení si svých dovedností na "živé" síti.

Inovativní společnosti, zabývající se výukou profesionálů, nalezly a realizovaly nová efektivnější řešení, umožňující provádět výcvik síťových inženýrů na nejmodernějších zařízeních. K výuce je použit reálný hardware a software v "živých" síťových scénářích, zpřístupněný inženýrům přes Internet nebo podnikový intranet, umožňující experimentování s cvičnou sítí (provádět podobná cvičení na podnikové síti se nedoporučuje s ohledem na možnost jejího výpadku a následným finančním ztrátám).

Podívejme se, jakým vývojem prošlo síťové školení do dnešních dnů:

Trénink s instruktory tradiční přístup

Žáci vytvoří studijní skupiny a každá z nich je vedena instruktorem, pod jehož vedením provádějí teoretická a praktická cvičení. Studenti se tedy hned dostanou k hardwaru a mohou se na něm učit jak jej konfigurovat a řídit. Instruktor však musí zvolit "průměrné" tempo výuky, aby pomalejší žáci nezaostávali a udrželi s výukou krok. V IT oboru se musí navíc počítat s tím, že nově nabyté vědomosti rychle zastarávají, takže se může stát, že za půl roku z nich student využije všeho všudy 10 %. Kromě toho je k nákladům za kurs třeba připočíst cestovní náklady, cenu ubytování a ztrátu pracovního času pracovníka.

Web: Solidní skok vpřed

Výuka prostřednictvím Webu je další generací školení síťových specialistů. Studijní materiály jsou přístupné každému studentu buď na Internetu, nebo na podnikovém Intranetu. Např. Cisco Akademie využívá k výuce kromě textů velké množství obrázků a animací, je možno zodpovědět cvičné otázky, dostupný je podrobný výkladový slovník pojmů a naleznete zde spoustu odkazů na webové stránky, které se právě probíranou tematikou zaobírají velice podrobně. Cisco Akademie nestojí pouze na teoretické výuce, ale její podstatnou součástí jsou laboratorní cvičení, kde žáci pracují se síťovou technologií Cisco a učí se zařízení konfigurovat a řídit.

V posledních letech se popularita výuky prostřednictvím Webu zdesateronásobila, a to z jednoho důvodu: každý student si přizpůsobí výuku svému tempu a učí se tehdy, kdy má právě čas (o pracovních přestávkách, po večerech, o sobotách a nedělích, zpravidla ve svém volném čase).

Náklady na výuku jsou nižší než při klasických kursech, studenti se vzdělávají mimo pracovní dobu, nezanedbatelné nejsou ani náklady na cestování a ubytování. Podle posledních výzkumů hodlá 70 % organizací zavést formu vzdělávání pomocí Webu v dohledné době. Důležitá zůstává cena a rychlost implementace, na kvalitu výuky jsou kladeny vysoké požadavky. Pokud hodláte na Webu uveřejnit pouze jakési základní informace, je to podobné, jako když studentu přikážete, aby si přečetl knihu.

Ačkoliv výuka s pomocí Webu je jistým pokrokem oproti klasickým školením, neumožňuje on-line zkušenosti přímo na běžící síti. Studenti si potřebuji jednotlivé úkony vyzkoušet v reálném čase.

Někdy se používají simulátory, jež umožňují studentům vyzkoušet si nově nabyté postupy. Ty se musí ale často upgradovat a někdy neodpovídají úplně přesně funkci reálného hardwaru a softwaru živých sítí.

Virtuální laboratoře: Hands-on

Síťoví profesionálové a jejich zaměstnavatelé stále častěji využívají novou generaci výcviku v reálném čase. Systém je založen na prostém faktu: IT profesionálové se nejlépe naučí nové postupy přímo konkrétní prací. Chtějí si vše hned vyzkoušet v praxi, čtení manuálů je moc nebaví. Toto je také princip práce se síťovými výukovými nástroji, vyvinutými firmou Mentor Technologies (www.mentortech.com). Technologie vLab Learning System je představitelem tzv. nové vlny technologií Hands-On Training jež používají internetový přístup k reálným zařízením ve "virtuálních laboratořích". Studenti se přihlásí, kdy jim to vyhovuje, pracují svým tempem a nemusí mít obavy, že nějakým způsobem zpomalí nebo shodí firemní síť. Velikou výhodou síťových laboratoří je možnost jejich častého updatu, takže studenti se učí na nejmodernějším hardwaru a zaměstnavatelé získávají pracovníky s nejnovějšími možnými poznatky.

Jak to celé funguje a jaké služby jsou nabízeny si můžeme ukázat na několika příkladech:

vLab Cisco

Společnost Cisco je firmou, která má velmi propracovaný systém výuky síťových inženýrů. V jejím případě se za "virtuální laboratoří" skrývá skutečná laboratoř, vybavená hardwarem v ceně několika milionů USD. Student se vzdáleně přihlásí pomocí webového prohlížeče a může začít procvičovat: vytvářet konfigurace, provozovat a řídit Cisco sítě, hledat a odstraňovat závady. Reálné zařízení se skládá s Cisco routerů, přepínačů, zařízení pro přenos hlasu a dalších.

Řídicí software nabízí výkonné interaktivní prostředí, ve kterém studenti získají potřebné návyky a zkušenosti potřebné v prostředí reálných sítí. Laboratorní cvičení zahrnují celou rodinu výcvikových Cisco kursů.

vLab Microsoft

je výukový on-line systém, který umožňuje inženýrům a správcům LAN rozvíjet své znalosti a schopnosti prostředí LAN. Žáci mají přístup k živým sítím, na nichž běží servery a pracovní stanice pod operačními systémy Windows 2000, NT, 9X, a další aplikace, běžící na počítačích platformy PC. Kandidáti se mohou připravovat např. na zkoušky MSCE na tomto systému získají všechny potřebné vědomosti a návyky potřebné ke složení zkoušky.

vLab Online

vLab Online (Cisco nebo Microsoft) je systém určený pro individuální studenty, případně menší a střední organizace. Přístup k laboratořím může být zaplacen jednotlivými studenty (menší bloky) nebo organizacemi (větší bloky). Studenti mají zajištěn vzdálený přístup k zařízení a laboratořím prostřednictvím firmy Mentor Technologies. K platbě je možno použít účet vCard.

vCard

vCard je jednoduchý nástroj určený k nákupu, provozování a přidělování vLab Technology cvičení. Menší firmy mohou nakupovat laboratorní cvičení a kontrolovat jejich využívání. Tento systém debetních karet umožňuje síťovým inženýrům předplatit si každé použití vLab produktu z předplaceného firemního účtu. Organizace tak může nakoupit laboratorní cvičení, přidělit je jednotlivým studentům a jednoduše sledovat náklady na výuku.

vLab Enterprise

Pro velké organizace, jež musí zajistit výcvik většího počtu zaměstnanců a jež stále rozšiřují svou IT infrastrukturu, je určen produkt vLab Enterprise. Velký zákazník má přístup k vLab Enterprise systému, jenž běží v některém z regionálních center společnosti Mentor Technologies. Pro partnery, kteří chtějí vLab System začlenit do svých výukových programů, je určen vLab Extranet Enterprise.

vLab Classroom

vLab Classroom je internetový nástroj, který umožňuje společnostem naplánovat vzdálený přístup k hardwaru a softwaru a sítím přes Web. Žáci se připojí a přihlásí k vLab Classroomu podle předem stanoveného časového plánu. Pracují individuálně na laboratorních cvičeních, konfigurují a řídí reálně běžící síť. Práci na síti je možno kombinovat s výkladem a pomocí instruktora. Žáci mohou rovněž společně řešit složitější úkoly, jeden vLab Classroom dokonce podporuje dvě nebo více tříd najednou.

Závěrem

Technologie vzdáleného přístupu k laboratořím, kde běží skutečný hardware a je k dispozici výukový a řídící software, bude mít v oblasti výcviku odborného personálu určitě rostoucí význam. Obslužný personál např. továren bude mít možnost nacvičit si řízení např. výrobních pochodů předem (obsluha může umět řídit provoz nové továrny ještě před jejím spuštěním). Ve virtuální továrně si budou moci zaměstnanci nasimulovat stavy, které by ve skutečné skončily menšími či většími škodami na zařízení, lidských životech či na životním prostředí.

§§§§§


Kapka CSS - Kaskádové styly 2. díl

Jiří Kysela

c01p0066

Pokud jste již četli první díl tohoto seriálu, věřím, že nejde jen o pouhou náhodu a vaše zraky teď spočinuly na tomto místě zcela záměrně, očekávajíc další povídání o problematice Kaskádových stylů, abyste si jimi mohli své HTML stránky zase drobet přikrášlit. Minule jsme z úvodní teorie probrali popisy všech možných syntaxí a deklarací Kaskádových stylů, a v příkladech jsme přikročili k několika prvním stylům. Co jsme nakousli, v tom budeme samozřejmě dnes pokračovat. Znamená to, že si tentokráte uvedeme již samotné styly s popisy, co a jak dělají a jak je správně zapisovat. Dnešní díl bude ve znamení tabulek, plných různých skupin stylů pro změnu vlastností barev a fontu (tedy písma). Dodám jen, že kladu maximální důraz na snadnou pochopitelnost obsahu článku; pokud tedy komukoliv nebude cokoliv jasné, může se na mne obrátit s dotazem, který se mu pokusím zodpovědět. Posílejte mi je na mou e-mailovou adresu j.kysela@centrum.cz. Tak tedy, začněme:

Definice stylů

VLASTNOSTI BAREV

Těmito styly měníme barvu popředí (v případě, že popředím je text, pak barvu onoho textu) a pozadí daného elementu. Navíc lze jako pozadí použít i velice efektivního potexturování daného elementu (tedy "potažení" elementu nějakým obrázkem).

V tomto příkladu měníme vlastnosti elementu H1, tj. nadpisu o velikosti č. 1 (jelikož celé pozadí textu potexturujeme obrázkem \ell.gif\, je uvedení barvy pozadí \yellow\ prakticky zbytečné projeví se teprve až když úmyslně či omylem neumístíme obrázek do adresáře)

<STYLE TYPE="text/css">

H1 { color: red; background-color: yellow; background-image: url("hell.gif"); background-repeat: repeat; }

</STYLE>

či jednodušeji:

<STYLE TYPE="text/css">

H1 { color: red; background: yellow url("hell.gif") repeat; }

</STYLE>

V těle HTML pak tedy kupříkladu uvedeme:

<H1>Černá magie CSS! ;)</H1>

Vlastnosti fontu

Tyto styly zase slouží k různým hrátkám s fonty. Nabízejí tak každopádně podstatně více, než klasické nastavování písma tagem HTML. Níže uvedený příklad způsobí, že hypertextový odkaz (resp. text na odkaz směřující) bude po najetí na něj kurzorem myši vždy vypsán tučnějším písmem (u NN je použitá pseudotřída podporována až od verze 6, u Opery od verze 4):

<STYLE TYPE="text/css">

A:hover { font-weight: bolder }

</STYLE>

či třeba nastavíme vlastnosti fontu u textu vypsaného v odstavci a předformátovaném textu:

<STYLE TYPE="text/css">

P { font: italic bold 12pt/14pt serif }

PRE { font: italic lighter 12pt serif }

</STYLE>

§§§§§


Mobilní telefony koketují s pda

Jan Novák

c01p0067

Na první pohled se zdá, že design a uspořádání ovládacích prvků mobilu jsou již několik let ustálené. Stále víc se však ukazuje, že na nové požadavky klasické pojetí kapesního telefonu nestačí, a návrháři hledají netradiční řešení.

S prvním atypickým mobilem přišla již před lety Nokia v podobě zařízení Communicator 9000. Tento telefon se svým designem poprvé přiblížil kapesnímu počítači. Odklápěcí víko bylo zároveň poměrně rozměrným displejem a po otevření odkrylo klávesnici s podobným rozložením písmen jako na palmtopu. Kromě telefonování a posílání SMS šlo také posílat elektronickou poštu, přistupovat na Web, pořizovat poznámky, vést diář atd. U pozdějších verzí přibyl i přístup na WAP.

Modrá je barva mejdanů

Dlouho se zdálo, že Communicator nebude mít následovníka. Jak však k mobilu přibývaly nové funkce, začaly o jeho netradiční pojetí usilovat i jiné firmy. Velkým motorem těchto aktivit se staly právě krátké textové zprávy SMS a WAP, protože klávesnice a displej běžného mobilu se pro ně příliš nehodily. Některé palmtopy sice lze propojit s některými přenosnými telefony, příliš praktické však takové zařízení není.

Některé firmy například dodávají ke svým mobilům malou přídavnou klávesnici, která vytváření SMS značně usnadňuje a dovoluje využívat i některé internetové funkce. To je třeba případ zařízení Ericsson Chatboard, jež se dá připojit ke konektoru některých mobilů této firmy. Lze s ním mimo jiné vytvářet SMS a e-maily a vkládat informace do některých aplikací.

Přídavné klávesnice však neřeší všechny problémy. Pořád ještě zůstávají všechny nevýhody malého displeje mobilů, a také nutnost mít při ruce místo jednoho zařízení dvě.

Sále více firem se proto přiklání k řešení známému již z Communicatoru tedy v podstatě ke spojení GSM telefonu a PDA. Koncem minulého roku například Motorola uvedla minikomunikátor v-box (Motorola v-100) o rozměrech 92 x 72 x 25 mm. Opět jde o pouzdro s odklopným víkem a miniaturní, leč úplnou klávesnicí. Má uživatelům kromě telefonování umožnit snadné psaní a čtení SMS, přístup na WAP a další aplikace. Výrazné barvy mají zdůrazňovat orientaci na mladou generaci ("modrá je ta pravá barva na večírky," tvrdí se v propagačních materiálech).

Skládací počítač

SMS však mladí bravurně zvládají i bez přídavných klávesnic a PDA, a WAP zatím příliš netáhne. Vysokorychlostní sítě (GPRS a UMTS) však umožní ještě lepší věci plnohodnotný přístup na Web, videoaplikace, posílání digitálních fotografií, videohry atd. Je proto zřejmé, že na to klasické mobily stačit nebudou. Tak začalo řešení typu mobilní telefon PDA pomalu přibývat.

Například GPRS mobil Ericsson R380 má opět koncepci odklopného víka a velkého displeje a klávesnice. Neobvyklé je, že na rozdíl od ostatních podobných zařízení na odklopném víku není tentokrát displej, ale klávesnice.

Mnohá z těchto řešení zatím firmy předvádějí jako prototypy, které mají předvést jejich technologickou vyspělost a současně vysondovat zájem veřejnosti. Japonská firma DoCoMo například představila svou vizi mobilních multimédií kapesních zařízení s velkými kvalitními displeji, které umožňují přístup k videoaplikacím i přes vysokorychlostní sítě. Součástí této představy jsou také kapesní minipočítače, vybavené barevnými odklopnými displeji a vestavěnými digitálními kamerami.

Také Ericsson rozvíjí představu kapesních počítačů připojených na vysokorychlostní sítě. Snaží se řešit především problém příliš malých klávesnic u těchto zařízení, takže zkonstruoval a předvedl prototyp přístroje se skládací klávesnicí. Jiní odborníci soudí, že v budoucnu budou přístroje této třídy ovládané nikoliv prsty, ale hlasem. Objevily se dokonce úvahy o minipočítačích "nanesených" na tenkých elastických fóliích, takže si je uživatelé budou moci do kapsy srolovat...

§§§§§


Křížení fotoaparátů s mobily - vyfotit a odeslat

Jan Novák

c01p0068

Jedním z velkých problémů dalšího rozvoje digitální fotografie je paměť pro ukládání obrazových souborů. Současná paměťová média (karty PC CARD, Compact Flash, SmartMedia) sice mají stále vyšší kapacitu, při ukládání snímků s vysokým rozlišením však přesto vystačí jen na pár obrázků. Kromě toho jsou poměrně drahé, takže málokterý uživatel si jich bude kupovat větší množství. Jedním z možných řešení problému jsou mobilní sítě.

Rozvoj a rostoucí obliba mobilních sítí vedly k tomu, že někteří výrobci řeší problém omezené paměti fotoaparátu využitím sítí GSM. Prostě obrázek vyfotíte a přes telefon jej pošlete domů nebo do kanceláře na svůj počítač.

Adaptéry pro GSM

Některá taková řešení již existují. Společnost Olympus například vyrábí adaptér PicTran1, umožňující propojení jeho digitálních fotoaparátů s mobilní sítí GSM. Lze tak obrazové soubory přenášet na vzdálený počítač, a tím si uvolnit paměť fotoaparátu pro další snímky. PicTran1 ale funguje i obráceně s jeho pomocí může uživatel ovládat fotografický přístroj na dálku z počítače. Možnosti využití jsou tedy velké při nejrůznějších aplikacích.

Většina dalších podobných návrhů však jsou pouze jakési studie či prototypy, naznačující možné budoucí cesty. Firma Ericsson například na svých webových stránkách představuje kapesní fotoaparát s neobvyklým designem Ericsson CommuniCam, který je navržen přímo pro spolupráci s mobilním telefonem. Snímky se odesílají na vzdálený počítač ve formě souborů elektronické pošty. Údajně jde o funkční prototyp, bližší podrobnosti však zatím chybějí.

Hledání tváře

Firma Sanyo šla ještě dál a spojila mobil s digitálním fotoaparátem do jednoho zařízení. Přístroj Sanyo Digital Communicator Camera má všechny náležitosti fotoaparátu, pod odklopným krytem však uživatel najde i klávesnici telefonu. Tak je možné fotografovat, telefonovat ale především odesílat snímky na vzdálený počítač.

Řešení Sanyo Digital Communicator Camera současně naznačuje meze možností využití GSM pro digitální fotografii přenos kvalitních obrazů v podobě rozměrnějších souborů trvá dlouho a prodražuje se. Maximální rozlišení u tohoto přístroje proto je pouze 850 000 pixelů. Výrobce udává, že přenos obrázku s rozlišením VGA (640 x 480 pixelů) trvá přes síť GSM asi 30 vteřin, předpokládá se ovšem využití v rychlých sítích budoucnosti s přenosovou rychlostí 32 Kb/s. Kromě toho lze snímky ukládat na paměťové karty SmartMedia.

Digital Communicator Camera je v podstatě jakýmsi vývojovým mezičlánkem k mobilním videotelefonům, u nichž se předpokládá, že půjdou rovněž využít jako digitální fotoaparáty s dálkovým přenosem snímků. Několik modelů již je delší dobu na trhu, větší rozšíření se však očekává až ve vysokorychlostních mobilních sítích GPRS, UMTS atd.

Rozvoj vysokorychlostních mobilních sítí a bezdrátového Internetu patrně významně ovlivní podobu digitálních fotoaparátů, zejména těch s nižším rozlišením, které jsou určeny pro masový trh. Zatím ovšem lze těžko předvídat, jakými cesty se tento vývoj bude ubírat. První řešení však naznačují, že snaha rozšířit zájem uživatelů o mobilní sítě přes digitální fotoaparátu bude ze strany komunikačních společností velká.

§§§§§


S GPRS do světa her a do nového tisíciletí

Jan Novák

c01p0069

Superrychlé mobily pro sítě vybavené technologií GPRS budou umět dosud nevídané věci: mobilní přístup na plnohodnotný Internet, videokonference, televizní obraz do kapsy a podobně. Společnosti, které do sítí nové generace investují miliardy dolarů, však mají strach, že zájem zákazníků nedosáhne jejich očekávání. Snaží se proto vymyslet aplikace, které by zaujaly opravdu "masového" spotřebitele.

Už jednou se mobilní operátoři trochu spálili: využívání technologie WAP (přístup z mobilu na Internet) neexpanduje tak rychle, jak očekávali (např. v porovnání se SMS). Společnosti, které jsou na nástupu nové generace mobilů založených na GPRS zainteresované, proto horečně hledají nové způsoby užití rychlých mobilů, jež by přitáhly co nejširší okruh zákazníků. Jedním z nich jsou mobilní hry.

Hry nové generace

Společnost Motorola se nedávno obrátila na firmu MathEngine podnikající v oblasti vytváření počítačových fyzikálních simulací fungujících v reálném čase, které jsou určeny pro programátory zábavu, vzdělání, konstruktéry a elektronický obchod. Společně pak ohlásily uzavření předběžné dohody o vývoji her nové generace, určených pro rychlé mobilní sítě.

"Společnosti MathEngine a Motorola si vytyčily cíl dosáhnout významného pokroku v oblasti mobilních telefonů a nabídnout uživatelům přístup k novému sofistikovanému obsahu her. Nejenom že díky nám mohou lidé hrát i na cestách, ale snažíme se také o to, aby hra byla co nejkvalitnější a na co nejmodernější technické úrovni," řekl Doug Goodwin, ředitel divize osobní komunikace společnosti Motorola pro Velkou Británii.

Phil Rogers, vrchní výkonný ředitel společnosti MathEngine, věří, že jde o začátek nové fáze vývoje mobilních her. "Jsem si jist, že tato spolupráce povede k zásadním změnám v tom, jak spotřebitelé používají mobilní telefony pro surfování na Internetu a hraní her. Naše technologie znamená, že do obrazovky začleňujeme předměty s přirozeným chováním, čímž se převratným způsobem mění kvalita her v novém digitálním prostředí."

Konkrétně se dohoda mezi Motorolou a společností MathEngine týká vytvoření mobilních her nové generace, které nejen fungují v reálném čase, ale jsou založeny na technologii přirozeného chování. Nenavazuje ani tak na klasické počítačové hry, kde hraje člověk především proti stroji, jako spíš na hry internetové (multiplayer), při nichž protihráči komunikují prostřednictvím sítě. Pro některé uživatele mají tyto aplikace kouzlo spočívající v tom, že bojují s někým, koho nikdy neviděli a kdo žije třeba na jiném kontinentu. Těchto her se může účastnit mnoho hráčů, vytvářet různé aliance atd.

Čas pro překvapení

Výsledkem spolupráce obou firem je společně vyvinutá řada her označovaných jako "turbo-powered", což má naznačovat rychlost a sílu těchto aplikací na sítích GPRS. Mají uživatelům nabídnout bohatší zážitek ze hry a umožní interakci s prostředím a postavami na obrazovce, které budou reagovat mimikou a napodobovat tak skutečný svět. Hry jsou přitom přizpůsobeny prostředí a specifickým možnostem mobilních zařízení, zejména malému displeji.

V této souvislosti také bylo nutné vyřešit konstrukci nástroje pro hraní těchto her. Motorola si uvědomila omezené rozměry klasických displejů mobilních telefonů a na přehlídce ECTS předvedla svůj prototyp přístroje Accompli 009 s technologií GPRS, který podporuje interaktivní hry hrané na plnobarevné obrazovce. Podle Douga Goodwina je to teprve počátek a náznak budoucího vývoje ještě pokročilejších zařízení.

Projekt vypadá zajímavě jak z hlediska hráčů, tak především z pohledu podnikatelů v oblasti mobilních komunikací. Přesto nad ním visí zatím řada otazníků. Zejména není jisté, jestli si budou zákazníci opravdu ochotni pořizovat kvůli GPRS hrám vedle již pořízeného mobilu ještě další speciální zařízení. Patrně by však museli, protože první mobily GPRS se od předchozí generace mobilních telefonů příliš neliší a jejich displej není zatím dostatečně velký. Objevují se ale stále nové prototypy mobilních zařízení neobvyklé konstrukce, přičemž zainteresované společnosti se horečně snaží udržet si iniciativu. Rozhodně lze v této fázi čekat mnohá překvapení, odbočky do slepých uliček a i nečekaná vítězství (jako tomu je například v sítích GSM s posíláním textových zpráv SMS), ale i prohry. Ve hře je totiž opravdu hodně.

§§§§§


Domácí sítě - vybudujte si vlastní sí 2. díl

Vít Malinovský

c01p0070

V předchozím dílu jsme si stručně povídali o topologii sítí, o standardu Ethernet (IEEE 802.3) a o výrobě koaxiální kabeláže. Dnes si povíme něco o kabeláži UTP (klasické i strukturované), o sítích Apple Talk pro počítače Apple Macintosh/PowerMac a o některých pasivních a aktivních síťových prvcích.

Kabeláž UTP

Zkratka UTP je odvozena od anglického výrazu "Unshielded Twisted Pair" čili nestíněný drát s kroucenými páry. Nestíněný drát s kroucenými páry se řadí mezi symetrická vedení. Signál, který se po něm přenáší, je představován rozdílem potenciálů obou vodičů. Symetrie a přesné zkroucení obou vodičů pak zmenšují efekt vnějších vlivů. Nestíněná kroucená dvojlinka (UTP) podporuje přenosy rychlostí 100 Mb/s, na níž pracují vysokorychlostní přenosové technologie (jako je např. FastEthernet), a dokonce také přenosy rychlostí 155 Mb/s (pro potřeby standardu ATM). Jednou ze základních odlišností kroucené dvoulinky od koaxiálního kabelu je skutečnost, že na kroucené dvoulince není možné dělat odbočky. Kroucená dvoulinka je proto použitelná jen pro vytváření dvoubodových spojů, a kvůli svým obvodovým vlastnostem navíc omezených jen na maximální vzdálenost 100 metrů. Vyrábí se v několika kvalitativních provedeních, která se liší cenou. Problém s odbočkami je řešen elektronicky jeden konec dvoubodového spoje je přiveden ke koncovému uzlu a druhý na vstup elektronického obvodu (rozbočovače), který zajistí potřebné "rozbočení" elektronickou cestou. Když zde dojde k nějaké závadě, je sice vyřazen z provozu celý kabelový segment, ale vzhledem k jeho dvoubodovému charakteru to znamená, že možnost komunikace ztrácí jen jeden jediný koncový uzel, připojený prostřednictvím tohoto segmentu. Vytáhne-li například nějaký uživatel svůj síťový "přívod" ze zásuvky, odpojí tím jen sebe, ale neznemožní práci ostatním. Navíc je zde velký rozdíl i v možnosti automatické detekce závad. Není nijak náročné ani nákladné zabudovat do příslušných rozbočovačů obvody, které hlídají stav kabelových segmentů, a ohlásí případnou závadu konkrétního segmentu.

Kabely obsahují 4 páry kroucených žil. Jsou zakončeny konektory typu RJ-45. Při opatřování kabeláže platí podobná doporučení jako pro kabeláž koaxiální. Pokud opět nemáte speciální kleště na osazování konektorů RJ-45, je možné si obstarat kabeláž hotovou. Speciální kleště (pro osazování konektorů RJ-45 a RJ-11 telefonní 4drátový konektor) pracují na mnohem jednodušším principu než kleště na konektory BNC: Do speciálního lože nasadíme prázdný konektor a podle barevného schématu (viz dále) do něj zavedeme jednotlivé žíly vodičů, poté jednoduše stiskneme ramena kleští a konektor je bezpečně osazen. Nikdy neosazujte již použitý konektor! Těch pár korun za nový rozhodně stojí za ušetřené nervy, které by mohl polofunkční spoj pocuchat!

Kabely existují ve dvojím vyhotovení: ve standardním, kdy tento kabel slouží k propojení jednotlivých počítačů s rozbočovačem (hubem), a v překříženém (crossed), kdy jsou vysílací a přijímací pár kabelu vzájemně prohozeny ty slouží buď k propojení dvou počítačů, nebo k propojení hubů mezi sebou. Při propojení dvou počítačů si vystačíme pouze s jedním cross kabelem, pokud chceme vytvořit síť z více počítačů, musíme použít rozbočovač. V jednodušším případě, kdy jsou všechny uzly umístěny v jedné místnosti, tvoří rozbočovač střed sítě s hvězdicovou topologií a do něj se paprskovitě sbíhají (standardní) propojovací kabely. Pokud budeme potřebovat rozvést síť do více místností nebo do poschodí, budeme muset vybudovat kabelové rozvody. Doporučuji klást rozvodné kabely vždy do instalačních lišt (např. v pozedním nebo podomítkovém provedení), jsou pak chráněny před mechanickým poškozením. Počítače pak připojíme do zásuvek, jež jsou z rozvodů vyvedeny na patřičných místech.

Při připojování kabelů UTP do konektoru nejprve odstraníme plášť kabelu asi v délce 3 cm. Barevné žíly rozpleteme, narovnáme a složíme podle obrázku. Můžeme použít dvě schémata: TIA568A a TIA568B (celá síť musí být vytvořena pouze podle jedné varianty). Běžně se používá B varianta při výrobě standardního kabelu vyrobíme oba konce podle B varianty, u překříženého (cross) kabelu uděláme na jednom konci konektor podle A varianty a na druhém podle varianty B. Žíly kabelu zastřihneme, aby byly všechny stejně dlouhé (1,5 cm), podržíme západku konektoru směrem dolů a žíly zasuneme do konektoru. Plášť kabelu musí uvnitř konektoru dosahovat pod západku, žíly musí být doraženy úplně dopředu. Speciálními kleštěmi konektor stiskneme.

Zásuvka se obyčejně skládá z vnořené části ("dózy") uchycené ve zdi a čelního panelu, který je opatřen zásuvkou pro konektor RJ-45. Při instalaci čelní panel sejmeme, konce vodičů kabelu obnažíme ostrým nožem (vynikající jsou odizolovací drážky na některých běžných kleštích nebo nožích na koberce) a podle barevného vzoru, který je vyznačen před nimi, vložíme do nožových kontaktů. Přiložíme horní díl zásuvky a pomocí sika kleští ji stiskneme, až plášť zapadne do západek a kontakty se zaříznou do vodičů. Nakonec přečnívající část vodičů odstřihneme. Při precizně odvedené práci je takovýto spoj stoprocentní. Kromě datových zásuvek lze také použít zásuvkové boxy (patch boxes), které se liší pouze vnějším provedením.

Dále se ještě letmo zmiňme o pojmu strukturovaná kabeláž. Rozdíl mezi strukturovanou a klasickou kabeláží spočívá ve způsobu propojení: u strukturované kabeláže se rozvodné kabely nepřipojují do rozbočovače, ale do datového rozvaděče. Datové rozvaděče jsou síťová centra, do nichž se sbíhají veškeré rozvodné kabely sítě (nebo jejího segmentu), a ty jsou pak pomocí přepojovacích kabelů (patch cords) vyvedeny na přepojovací panel (patch panel). Odtud jsou pak propojeny s nějakým síťovým prvkem (zpravidla aktivním). Toto se však uplatní pouze v případě rozsáhlejších podnikových sítí s velkým počtem uzlů, mezi kterými jsou větší vzdálenosti. Kabely pro strukturovanou kabeláž mají univerzální využití mohou přenášet telefonní hovory, signál digitální televize nebo data multimediální. U domácích sítí si určitě vystačíme s kabeláží klasickou.

Síťové adaptéry (karty)

Také volbě síťových adaptérů je třeba věnovat zvýšenou pozornost, neboť jsou spojovacím článkem mezi počítačem a sítí. V zásadě (a zjednodušeně) je můžeme dělit podle 3 kategorií: podle typu sběrnice, podle typu přenosového média (typu sítě) a podle rychlosti.

Typ sběrnice:

PRO PC:

- ISA (Industrial Standard Architecture) 8a 16bitové provedení, dnes na ústupu (avšak stále běžné), pro IBM PC. Často bývaly osazeny obvodem typu Boot ROM, který sloužil k zavedení síťového operačního systému ze serveru u bezdiskových stanic.

- EISA (Extended ISA) 32bitové adaptéry s "dvoupatrovými" vývody, dnes velmi vzácné.

- MCA (Micro Channel Architecture) 16bitové adaptéry, pouze pro počítače řady IBM PS/2 (zmiňujeme pouze pro pořádek).

- VESA VL-Bus (Video Electronics Standard Assotiation Video Local-Bus) 32bitové adaptéry, část vývodů konektoru propojena lokální sběrnicí s procesorem, vysoká rychlost, ale zpočátku problémy s kompatibilitou různých výrobců).

- PCI (Peripheral Component Interconnect) nejdostupnější a nejpoužívanější 32bitové adaptéry, doporučuji orientovat se právě na ně. Sběrnice PCI existuje i pro počítače PowerMac.

- PCMCIA 32bitové adaptéry o rozměrech kreditní karty určené pro přenosné počítače.

Pro Macintosh:

l020 PDS zastaralé 16bitové adaptéry pro lokální sběrnice modelů Apple Macintosh LC a LCII, občas se s nimi lze ještě setkat v redakcích se zastaralým vybavením.

- NuBUS 32bitové adaptéry, nejběžnější pro většinu počítačů Apple Macintosh.

Dále existují převaděče z různých síťových médií do standardních sběrnic počítačů, např. Ethernet USB (Universal Serial Bus), AppleTalk SCSI apod.

Typ média (sítě):

PRO PC:

- ARCnet: zastaralá technologie, připojení pomocí BNC konektoru, na první pohled těžko rozeznatelné adaptéry od adaptérů pro tenký Ethernet (viz předchozí díl).

- ETHERNET:

a/ tenký (10Base-2) koaxiální konektor BNC;

b/ tlustý (10Base-5; "yellow cable") 15pinový konektor DIX;

c/ kroucený pár (10Base-T) konektor RJ-45.

- TOKEN RING: v ČR spíše rarita, 9pinový konektor Canon;

- AppleTalk: adaptér do PC sloužící k propojení se sítí AppleTalk, 8pinový konektor Mini DIN.

Pro Macintosh:

- LocalTalk: 8pinový konektor Mini DIN konektor, nejde o síťový adaptér v pravém smyslu slova, ale o sériové rozhraní RS-422; druhý konec připojovacího kabelu je osazen 4vodičovým konektorem RJ-11 (klasický telefonní konektor, odtud též ne zcela přesný název PhoneNet) připojeným k transceiveru, ze kterého vede spojovací kabel do dalšího transceiveru. Pokud je stanice koncová, měla by být zakončena terminátorem (konektor RJ-11 opatřený rezistorem).

- EtherTalk: viz ETHERNET pro PC.

- TokenTalk: viz Token Ring pro PC.

Rychlost:

- Standardní rychlosti dnešních sítí, a tedy i adaptérů, jsou: 10, 100 nebo 1 000 Mb/s

V příštím dílu našeho seriálu naleznete:

Modemy, Internet a intranet, typy sdílení, typy síťových operačních systémů (SOS).

Doporučená literatura:

- Dag Jeger, Josef Pecinovský Postavte si vlastní počítačovou síť Grada, 2000

- NOVELL NetWare Installation Supplement Novell Incorporated, 1991

- Zdeněk Vrátil, Petr Beneš, Petr Paleček Lokální počítačové sítě Gethon audio and computer, 1994

- Ondřej Čada Apple Macintosh Grada 1992

Autorem seriálu o sítích je Ing. Vít Malinovský, malinovsky@fd.cvut.cz.

§§§§§


Digitální diplom

Václav Větvička

c01p0071

Stále se rozšiřující náruč možností, které nám nabízí dnešní Internet, se v poslední době natahuje i do oblasti vzdělávání. Internet coby zdroj informací patřil od samého počátku k nejdůležitějším aspektům nového podnikání, ale dnes začíná fungovat i jako samotný přístup ke vzdělání. Jenom ve Spojených státech existuje více než 150 vzdělávacích ústavů nabízejících možnost získání diplomu on-line. Většina možností je sice orientována na diplomy v oblasti kybernetiky nebo Webu, možnosti jsou ale daleko širší a na Webu můžeme získat diplom snad ve všech oblastech lidského vzdělání, od americké historie (Univerzita v Berkeley) po Brailovo písmo (Michigan State University).

Zájem roste

Zájem o nové odvětví projevují i nejslavnější americké univerzity, v široké nabídce najdeme takové špičkové ústavy jako Duke, Stanford, Univerzitu v New Yorku nebo známý Harvard. Méně známé univerzity vyučují on-line již několik let první vlaštovkou byla University of Phoenix, která vlastně nemá centrální sídlo a nabízí digitální diplomy on-line již od roku 1989. V minulém roce na této univerzitě studovalo neuvěřitelných 11 069 studentů.

Výhody on-line studia

Výhody tohoto netradičního způsobu vzdělávání jsou jednoznačné. Studenti mohou studovat rychlostí, která jim vyhovuje, univerzity on-line jsou přístupné bez omezení místem, takže mezi studenty často patří lidé ze zahraničí. Tento typ studia samozřejmě není vhodný pro každého, základní podmínkou je pořádná dávka disciplíny, protože nad studentem nevlaje bič učitele, ale sám se musí přinutit k pravidelnému vysedávání u počítače.

Ani pro učitele není nový trend ničím zajetým, pro vedení tříd on-line neexistují žádné instrukce. Většina kursů nabízí veškeré informace na univerzitních webových stránkách, včetně přednášeného materiálu a odkazů na další webové stránky, časopisy či zvukové a obrazové soubory. Rychlé připojení k Internetu musí být samozřejmou podmínkou, studenti potom posílají své hotové odpovědi nebo články přímo elektronickou poštou. Názory samotných učitelů se různí: některým vadí, že odpadá možnost studenty nějak lépe seznamovat s tématem, protože se obávají nedostatku lidského kontaktu, jiní zase vidí v novém systému trend budoucnosti. Digitální studenti se většinou o probíranou problematiku zajímají výrazně více nežli jejich tradičnější kolegové, především proto, že netová výuka umožňuje uplatnění těch nejmodernějších přístupů, kterým se kamenné univerzity často vyhýbají.

Pozor při výběru

Zájemci o tento způsob výuky si nejdříve musí vybrat z široké nabídky. Vyplatí se zvolit univerzitu, která má ve Spojených státech akreditaci, protože jinak se může stát, že jim pracně získaný titul zaměstnavatel jednoduše neuzná. Akreditace ovšem znamená výrazné zvýšení ceny, takže získat titul u akreditované univerzity může stát až 30 000 dolarů. Některé školy sice mají veškerou výuku on-line, nicméně vyžadují registraci, někdy dokonce i skládání některých zkoušek, přímo v univerzitních budovách, což výrazně zmenší výhody studia on-line.

Dalším z nebezpečí je solventnost školy; představa, že univerzita finančně zkrachuje a buď nedostudujeme, nebo za pár let nebude univerzita existovat a tím zmizí i možnost ověření diplomu, je představou velice nepříjemnou. To, že jméno univerzity je prvním linkem, který naskočí u AltaVisty, ještě neznamená, že se nejedná o nějaký podfuk. Společnost Geteducated.com se soustřeďuje primárně na konzultace s budoucími studenty a pomáhá jim případnou univerzitu prověřit dříve, než se upíší. Mezi základní pravidla, kterými by se potenciální studenti měli řídit, patří vyvarovat se univerzit s názvy hýřícími slovy jako "globální", "světové" nebo "mezinárodní", a univerzit, jejichž jméno nápadně připomíná jméno známého ústavu. Pokud tedy uvidíme název Columbia University v Louisianě, můžeme si být jisti tím, že se bude jednat o podvod.

Jiná možnost není

Pro řadu nových studentů jiná možnost získat diplom ani neexistuje, často se jedná o studující při zaměstnání, kterým by zaměstnavatel jinou možnost vzdělávání z časových důvodů ani nepovolil. Komu nový způsob vyhovuje si potom často ani nedokáže představit, že by měl příště sedět v lavicích. Vytištění diplomu vlastní tiskárnou je sice poněkud méně slavnostní, nežli kráčet pro diplom řadou spolužáků, nicméně studování on-line již dávno přestalo být hudbou budoucnosti a patří mezi stále běžnější způsoby získávání diplomů v dnešní uspěchané době.

§§§§§


Abeceda rychlého přístupu k Webu

Alan Stafford, Scott Spanbauer, Dennis OReilly, PC WORLD US

c01p0088

V naší redakci amerického PC WORLDu jsme již dlouho předpovídali příchod všeobecně rozšířeného velmi rychlého přístupu k Internetu. Nyní konečně můžeme říci toto: Po letech tápání a slepých uliček je široké pásmo zde.

Díky lepší technologii, zkušeným poskytovatelům služeb a stabilní poptávce zákazníků slibuje rok 2001, že bude prvním rokem, kdy můžete získat rychlý přístup k Síti téměř z kteréhokoliv místa Spojených států. Kromě toho Síť konečně široké pásmo využívá. Nová webová sídla, přizpůsobená vysokorychlostnímu přístupu, poskytují rozmanitý obsah, finančním zpravodajstvím počínaje a krátkými filmovými klipy konče. Nový laciný hardware umožňuje, aby několik PC v malé či domácí kanceláři bezpečně a efektivně sdílelo společné vysokorychlostní spojení.

A jak to vypadá v praxi? Pár problémů se objevilo. V našem průzkumu mezi 500 předplatiteli PC WORLDu disponujícími vysokorychlostním připojením si mnoho z nich stěžovalo na instalaci a jiné zádrhele. Přesto téměř 90 procent tvrdilo, že výhody širokého pásma převažují nad mrzutostmi. Čtěte dál, abyste se seznámili s naším vyčerpávajícím návodem, jak kolem roku 2001 získat v USA (a v krátké době i v Evropě) rychlý přístup k Síti.

Kabel vers. DSL vers. cokoliv jiného

Široké pásmo představuje souhrn mnoha různých technologií některé z nich patří k hlavnímu proudu, některé skomírají a jiné jsou ještě v plenkách. Ke které z nich se dostanete závisí na tom, co je dostupné ve vašem okolí, kolik jste ochotni platit a jak široké pásmo skutečně potřebujete. Kabelové a DSL spojení může teoreticky dosáhnout rychlosti 30 Mb/s, respektive 8 Mb/s. V praxi se mohou obě tyto technologie bez problému vyrovnat rychlosti linky T1 (1,5 Mb/s), ačkoliv výsledky budou záviset na mnoha faktorech. ISDN a satelitní spojení stále slouží jako podružné alternativy, a vysokorychlostní bezdrátové spojení je na cestě.

Kabel a DSL nejsou jen rychlejší než vytáčené spojení. Téměř všechny verze obou možností poskytují nepřetržitý přístup, takže nemusíte čekat, až se spojení ustaví. Přístupnost Internetu vylepšují ve skutečnosti natolik, že můžete konstatovat, že trávíte aktivně více času on-line. Více než polovina uživatelů DSL, kterých jsem se dotazovali a dvě třetiny uživatelů kabelového spojení hlásí, že po získání svých širokopásmových spojení tráví on-line mnohem více času než dříve. Podle studie provedené společností Forrester Research, po přechodu na široké pásmo vstupují uživatelé do on-line režimu dvakrát častěji a pobývají v něm dvakrát déle než předtím.

Avšak s pohodlím širokého pásma přichází riziko. Počítač, jenž celé týdny a měsíce používá stejnou IP adresu, se stává snadnou kořistí hackerů. Uživatelé PC, kteří se připojují k Internetu, a abonenti širokého pásma především, by se měli chránit před útokem.

Kabel kraluje

Podle výzkumné firmy Jupiter Communications, kabeloví ISP poskytují tři čtvrtiny všech domácích širokopásmových připojení. Důvod? Kabel se do domácností dostal jako první. Zatímco telekomunikační giganti a nezávislí poskytovatelé se stále potýkali se složitostí DSL, společnosti jako Excite @Home a TCI (obě byly nedávno pohlceny AT&T), Road Runner a Comcast pilně šířily své širokopásmové služby po své existující kabelové infrastruktuře.

Tato počáteční výhoda může vysvětlit, proč uživatelé kabelových připojení, kteří odpověděli na náš průzkum, měli větší štěstí s instalací než uživatelé DSL. Více než polovina uživatelů kabelu, kterých jsme se dotazovali, hlásila, že službu měli nainstalovánu a v provozu do týdne po objednání, ve srovnání s pouhými 17 procenty abonentů DSL. Ačkoliv kolem 10 procent kabelových instalací trvalo více než měsíc, odpovídající cifra v případě DSL se blíží 40 procentům. A 15 procent nepříčetných uživatelů DSL nakonec čekalo déle než šest týdnů. Instalace DSL je ošidnější než v případě kabelu, avšak hlavním důvodem, proč kabel můžete dostat rychleji, je zkušenost poskytovatele. Je pravda, že před půl druhým rokem trvalo získání kabelového připojení měsíce, s instalacemi bylo mnoho nejrůznějších problémů a vázla koordinace dodavatelů.

Kabelová instalace je snadná pro kutily: kabelové služby stále více berou v úvahu kabelové modemy běžně dostupné v obchodech, které podporují standard DOCSIS (specifikaci rozhraní datových služeb zprostředkovaných kabelem), čímž umožňují levnou alternativní instalaci vlastními silami. Pokud vás neuspokojují pokusy dát dohromady spojení vlastními silami, nechte svého poskytovatele, aby to udělal za vás touto cestou se vydalo 92 procent uživatelů kabelu, které jsme mapovali.

Pokud jste se rozhodli, že objednáte kabel, pátrejte po propagačních nabídkách bezplatné instalace a několikaměsíčních bezplatných služeb. Kabelový model za nulovou cenu je rozinka na dortu, neboť nájem za modem může váš měsíční účet zvýšit o 10 dolarů a většina kabelových modemů stojí nyní kolem 250 dolarů.

Kabel je rychlý, ale nikoliv bez potíží. Protože kabelové modemy využívají sdílená spojení, jsou náchylné ke zpomalování, jestliže je příliš mnoho uživatelů napojených na konkrétní kabelovou větev on-line současně. Rychlost není nikdy zaručena, rozhodně se to podobá přílivu a odlivu. V důsledku toho budete nejrychlejší činnost kabelového modemu pozorovat zpravidla v úzkém rozpětí ranních hodin, poté, co vaši sousedé uložili své myši ke spánku.

Rychlý přístup není nikdy garantován. Joe Schutte z Westlandu, stát Michigan, abonent MediaOne, se dva roky těšil z vynikajících služeb, aby jednoho večera zjistil, že přístup k adresám na Západním pobřeží se zpomalil na úroveň nižší než u vytáčeného spojení problém byl zřejmě způsoben zahlcením tras MediaOne. Schutte si opakovaně stěžoval, o několik měsíců později však zkonstatoval, že poskytovatel neučinil slibovanou nápravu, ačkoliv vrátil měsíční poplatky. Říká: "Zaplatil bych dvakrát tolik za rychlé, spolehlivé a stabilní spojení, zdá se však, že poskytovatelé širokopásmových služeb počítají s tím, že se lidé smíří spíše se špatnou službou než s žádnou."

Eventuální noví abonenti by si měli uvědomit, že většina poskytovatelů drží rychlosti uploadu na významně nižších úrovních než rychlosti downloadu. Důsledkem toho je, že kabel je obvykle mnohem rychlejší při získávání informací ze Sítě (řekněme při zobrazování webové stránky nebo při downloadování souboru) než při uploadu dat do Sítě (např. při odesílání e-mailu). Toto ale není vážný problém, pokud připojení používáte převážně za účelem surfování po Webu, může to však problém být, pokud máte v plánu stěhovat masivní soubory tam a zpět, např. mezi PC v kanceláři a doma.

Jděte do DSL

Na první pohled se DSL velmi podobá kabelu. Tato technologie je rychlá, používá dráty, které již vedou do vašeho domu (v tomto případě telefonní linky, na rozdíl od vodičů kabelové televize) a obvykle stojí 20 až 60 dolarů měsíčně. Zde však podobnost končí. Ačkoliv uživatelé DSL, jichž jsme se tázali, pokládali instalaci za problematickou, hlásili méně provozních výpadků a stabilnější rychlost. Třicet procent uživatelů DSL hlásilo v průměrném měsíci stálou rychlost, ve srovnání s pouhými 15 procenty uživatelů kabelu. A přestože 10 procent uživatelů DSL hlásí denně se opakující zpomalování, tento počet je mezi uživateli kabelu ještě vyšší 18 procent.

Uživatelé DSL čelí dvěma hlavním dilematům: Rozhodnout se, jaký typ si objednat a jakou službu si vybrat a koupit. V případě kabelu bude ve městě ve hře pravděpodobně jediný poskytovatel. V případě DSL tomu tak není. Většina států vyžaduje, aby místní telefonní společnost, která je majitelem drátové infrastruktury, tuto infrastrukturu zpřístupnila konkurenčním společnostem. Pravděpodobně nejlepším způsobem jak vyhledat poskytovatele DSL (zatím v USA) je navštívit webové sídlo DSL Reports (www.dslreports.com), jež přináší informace o obrovském množství poskytovatelů s celostátní působností.

Na rozdíl od kabelu je DSL obvykle k dispozici v několika variantách s různou cenovou úrovní. Můžete si vybrat mezi ADSL (písmeno A znamená asymetrii), s rychlostmi uploadu nižšími než downloadu, SDSL (písmeno S znamená symetrii) se shodnými rychlosti uploadu a downloadu, a IDSL (písmeno I znamení ISDN), kdy DSL spojení překrývá ISDN. IDSL, navzdory omezení na 144 Kb/s, obchází striktní omezení vzdálenosti, jimiž se vyznačují ostatní dvě možnosti. Ve většině případů nesmí být přípojky ADSL a SDSL ve vzdálenosti větší než cca 5,5 km od centrály telefonní společnosti. V důsledku toho budou častěji k dispozici v městských a hustě osídlených příměstských oblastech.

Který typ DSL získáte, závisí na rychlosti, jakou potřebujete v obou směrech a na vaší poloze. V případě ADSL mohou přenosové rychlosti downloadu dosáhnout hodnoty 1 500 Kb/s nebo vyšší, avšak rychlosti uploadu jsou nižší. Čím rychlejší připojení máte, tím samozřejmě více platíte. Totéž platí pro připojení pomocí SDSL, která jeví sklon být dražší než ADSL, lépe se však hodí pro podniky, jež potřebují přenášet mnoho souborů mezi svými servery, nebo pro ty podniky, které jsou nuceny přistupovat k virtuální privátní síti (VPN). IDSL je východiskem z nouze pro lidi, kteří nechtějí kabel nebo rychlejší DSL.

Pomocí DSL se také můžete připojit sami. Čtyřicet procent uživatelů DSL, jichž jsme se tázali, si celou instalaci provedlo vlastními silami. Jejich odpovědi podtrhují další domněnku: uživatelé DSL často patří mezi technicky zdatnější.

DSL má ovšem také své vlastní problémy, z nichž mnoho lze vystopovat v souhře mezi telefonní společností, poskytovatelem DSL a (často) i ISP použitým ve funkci zprostředkovatele služeb. Dave Pasquantonio z města Mills ve státě Massachusetts měl takové množství problémů s instalací DSL, kterou prováděla firma Bell Atlantic, že nakonec utekl ke kabelovému připojení. "Šlo o jednu z takových situací, kdy pokaždé, když s někým hovoříte, uslyšíte docela jinou pohádku o tom, v čem spočívá problém," říká. "Tentýž den, kdy byla moje služba odpojena, jsem od firmy dostal vítací dopis a další DSL modem. Žádné oddělení nevědělo, co dělají jiná oddělení ve firmě."

Také slouží

Jestliže ve vašem okolí není k dispozici ani kabel, ani DSL, stále máte další možnosti. Pokud bydlíte ve vzdálenosti větší než 3 míle (cca 4,8 km) od centrály telefonní společnosti, stále máte možnost získat ISDN, nabízející přenosovou rychlost 128 Kb/s v obou směrech a zahrnující dvě analogové telefonní linky. ISDN však může být drahou možností a má svůj zenit za sebou, a tak pravděpodobně neseženete žádné slevy ani speciální nabídky.

Potřebujete-li širší pásmo než 128 Kb/s, přemýšlejte o přístup k síti prostřednictvím satelitu. DirecPC od firmy Hughes Network Systems, dlouhou dobu jediný hráč, obvykle za službu účtuje 30 až 80 dolarů měsíčně, v závislosti na tom, jak dlouhou dobu strávíte on-line (satelitní anténa se dá pořídit těsně nad 100 dolarů). Ačkoliv rychlost downloadu 400 Kb/s, kterou nabízí DirecPC, je téměř shodná s reálnými přenosovými rychlostmi kabelu i DSL, toto spojení je pouze jednosměrné. Veškerý provoz směrem do Sítě běží přes vytáčené modemové spojení, což způsobuje znatelné zpoždění, když klikáte na ikony nebo jiným způsobem komunikujete se vzdálenými servery. Nepokoušejte se pomocí satelitního spojení hrát na Internetu Quake. Bum, a už jste mrtvý.

Toto omezení se však může rozplynout, jakmile Hughes zavede obousměrnou verzi DirecPC. Obousměrná služba by měla být k dispozici v prvním čtvrtletí roku 2001 a bude nabízet download rychlostí 400 Kb/s a upload rychlostí 256 Kb/s. Současní uživatelé DirecPC si budou muset pro tuto službu koupit nové zařízení. Ceny této nové služby a zařízení jsme v době předání článku k tisku neměli k dispozici (podrobnosti viz www.direcpc.com).

Mezitím na trhu oboustranného satelitního spojení možná nad firmou Hughes zvítězí izraelská společnost Starband. Tato firma, jejímiž partnery jsou společnosti RadioShack a Echostar, nabídne obdélníkovou anténu umožňující download rychlostí 500 Kb/s a upload rychlostí 150 Kb/s v jakémkoliv místě v kontinentálních Spojených státech za 60 až 70 dolarů měsíčně. Naneštěstí RadioShack striktně vyžaduje, abyste si současně s anténou Starband koupili značkové PC Compaq, což celkovou cenu hardwaru zvedá na 1 200 dolarů.

Nemáte pocit, že si kupujete zbrusu nový počítač jen proto, abyste získali širokopásmové připojení? 20 000 maloobchodních prodejců firmy Echostar v USA brzy nabídne anténu a satelitní modem pro zavedení služby Starband do jakéhokoliv PC. Měsíční poplatek bude podobný jako v případě RadioShacku, avšak základní zařízení a instalace bude stát mnohem přijatelnějších 300 až 500 dolarů. Echostar doufá, že mnoho ze zákazníků využívajících jeho DishNetwork přesedne do dostavníku jménem Starband, aby to však mohli udělat, budou si muset koupit nový talíř o průměru 60 až 90 cm, schopný navázat spojení se všemi satelity.

Bezdrátové technologie jsou další novinkou na širokopásmovém trhu. Služba Ricochet společnosti Metricom, nabízející rychlost 28,8 Kb/s, je zde již řadu let, nyní však společnost svůj systém upgraduje na 128 Kb/s a rozšiřuje službu za hranici jedenácti dosud pokrytých velkoměstských oblastí. Tato praktická trvale dostupná služba je vynikající možností pro mobilní uživatele, za 70 dolarů měsíčně však nejde o nijak levnou záležitost.

V minulosti několik společností nabízelo jednoúčelová (a velmi drahá) pevná bezdrátová připojení pojmenovaná po přijímací anténě zaměřené na vysílací věž. Nyní společnost AT&T nabízí univerzální pevnou bezdrátovou službu, přinejmenším na jednom testovacím trhu v Texasu. Při šířce pásma downloadu a uploadu 512, respektive 128 Kb/s, včetně jedné telefonní linky, za cenu kolem 60 dolarů měsíčně, může tato služba AT&T uspokojit poptávku po širokém pásmu v oblastech, do nichž se nemůže dostat kabelové ani DSL připojení.

Malý sen o streameru

Nejlepší širokopásmová sídla

Široké pásmo vše mění. Zapomeňte na text a statické obrázky. Stačí jediný letmý pohled do vybraných sídel, jež dnes lidé umisťují na Web, a staré věci se budou zdát prakticky stejně překonanými a neaktuálními jako psí sukně. Připravte se na sídla, která se hýbou, mluví, zpívají a hladí vaši duši jako hebký letní vánek.

Ale ne každé sídlo ušité pro široké pásmo vyhrává. Ve skutečnosti většina z asi tak stovky sídel, která jsem navštívil pomocí DSL připojení ze své domácí kanceláře, dodávala ne příliš podmanivý obsah nebo byla tak silně naládovaná reklamou, že jsem se nemohl dočkat, až z nich uteču. Nicméně jiná, například taková jako přitažlivé AtomFilms.com, generovala v mých testech neuspokojivou přehrávku videa proměnlivé kvality.

Nakonec jsem našel hrstku sídel, která skutečně využívají výhodu širokého pásma k poskytování obsahu se seriózním obsahem, buď informačním, nebo zábavným. Mezi okamžikem, kdy o nich píšu a dobou, kdy si to přečtete, tato sídla bezpochyby projdou nespočetnými metamorfózami. Tuto variabilitu však samozřejmě není třeba vnímat jako problém: To že nikdy nevíte, co naleznete při jejich příští návštěvě, jednoduše patří k zábavě.

Zprávy/informace

Ukazatelem trendů konvergence televizních zpráv a zábavy s Webem může být NBCi-Broadband (speed.nbci.com). Samozřejmě propaguje programy NBC, nikoliv však výhradně nebo nadmíru horlivě. Získáte standardní personifikované informace spolu s místními zprávami, týkajícími se měst po celých Spojených státech. Videosekvence obsahují především nejnovější zprávy, plus rozhovory s představiteli podniků a osobnostmi zábavního průmyslu, ačkoliv jsem našel i několik odkazů do jiných videosídel obsahujících krátké filmy a animace. Vysokorychlostní část sídla nejde příliš do hloubky, má však skutečně široký záběr.

Jiná zpravodajská/informační sídla: Sídlo ON24 Financial Network (www.on24.com) nabízí skupiny videosekvencí, k nimž patří besedy u kulatého stolu a rozhovory s CEO a stratégy. V sídle Zatso (www.zatso.com) můžete pozorovat a poslouchat videosekvence obsahující zprávy kterékoliv z několika tuctů místní televizních zpravodajských stanic, jakož i celostátní zprávy, předpovědi počasí, zprávy z podnikatelských kruhů, technologické a zdravotnické informace.

Film/Video

Do sídla digitálního filmového festivalu (www.dfilm.com) byste se ještě snadněji zamilovali, pokud byste téměř na každé jeho straně nenaráželi na trčící jméno sponzora sídla, dodavatele alkoholických nápojů. Jakmile se však dostanete k filmům, zapomenete na jméno veliké značky a dotěrnou proužkovou reklamu. Videosekvence můžete buď streamovat pomocí QuickTime, nebo je downloadovat pro pozdější přehrávání (často s možností výběru dvou nebo tří rozuzlení). Nabídka filmů se pravidelně obměňuje. Další charakteristické vlastnosti: primitivní tvůrce filmů, jenž vám umožňuje vytvářet uživatelské videoklipy, a 90minutový cestovatelský festival sestávající z dvaceti krátkých filmů nebo úryvků z delších, vše k dispozici pro download. Máte-li rádi video, zejména takové, které nemá komerční potenciál, určitě si Dfilm zamilujete.

Další filmová/videosídla: Ifilm (www.ifilm.com) se pokouší být Amazonem internetového filmu, je však přespříliš reportérem Hollywoodu a neobsahuje pro mě dostatečně hratelné filmy. On2 (www.on2.com) nabízí téměř celoobrazovkové přehrávaní videa. Nejprve si však musíte nainstalovat pro toto sídlo proprietární přehrávací aplikaci, a nad to musíte disponovat širokopásmovým připojením s rychlostí downloadu nejméně 256 Kb/s.

Animace

Animace v sídle Wildbrain (www.wildbrain.com) rozmazávají hranici mezi kreslenými filmy a uměním (ačkoliv někteří fandové mohou namítnout, že taková hranice ve skutečnosti nikdy neexistovala). Krátké kreslené filmy jsou v sídle Wildbrain k dispozici jak ve formátu RealPlayer, tak i Windows Media Player, a můžete si vybrat mezi třemi rychlostmi downloadu. Nejvíce mě zaujal Romanov, malý chlapík s obličejem připomínajícím jin a jang, jehož adventury směšují prvky Chaplina, Kafky a inspektora Clouseau. Ačkoliv toto sídlo obsahuje méně animací než některá jiná, stále zde naleznete množství zajímavé náplně, která vás pobaví. A až vás to unaví, můžete určitý čas strávit hraním některých her též z nabídky tohoto sídla.

Další animační sídla: Kreslené filmy v sídle Heavy.com (www.heavy.com) spíchnou dohromady snad všechny nedostižné vzory populární kultury. Stěží ukryt za zdí cynismu a břitké satiry se zde však nachází zářivý úspěch života. Prostě legrace. Nose Pilot (www.nosepilot.com) je 15minutové elegantní dílko, které tančí, zpívá a poskakuje, a pak vás nechá si zahrát se zařízením podobným stroji Rube Goldberga. Jedno varování: Ani Wildbrain, ani Heavy.com není pro lidi se slabým srdcem parodie Smashing Pumpkins nazvaná " Behind the Music" (Za hranicí hudby), umístěná v sídle Heavy, byla tak jedovatá, že vyvolala bojkot rozzuřených fanoušků této skupiny.

Umění

Jste-li schopni trávit celá odpoledne v nějakém muzeu umění světové úrovně, dejte si pozor na ArtMuseum.net (www.artmuseum.net). Nenavštěvujte je těsně před důležitou schůzkou nebo jmenováním, pro případ, že byste se stali zajatcem myši a ztratili pojem o čase. Ze tří expozic v sídle, v době, kdy jsem toto psal, se mou nejoblíbenější stala expozice "The American Century: Art & Culture, 1900-2000" (Století Ameriky: umění a kultura, 1900-2000), konfrontující americké umění a umělce s kulturními mezníky každého desetiletí. Její sjednocující časová osa je zázrakem webového designu. Dalšími významnými expozicemi jsou "Bill Viola: Vybraná díla 1972-1996", laureát Webby Award, " Van Gogh: Mistrovská díla z Van Goghova muzea v Amsterodamu," Osvěžení: Umění Screen-Saveru," a "Jedno zastavení ve Warholově dílně." Další sídla s uměním: Artchive.com dává k dispozici abecední seznam umělců a reprezentovaných období, jakož i virtuální expozici a fotografie uměleckých obrazů s vysokým rozlišením, včetně schopnosti zoomu. National Gallery of Art (Celostátní galerie umění) (www.nga.gov) vám umožňuje navštívit vybrané expozice a vyhledávat mezi 100 000 položkami v jejích sbírkách podle umělců, názvů, námětů, míst původu nebo přístupových čísel.

Několik slov o přehrávacích programech

Můžete si myslit, že vaše PC je vybaveno nejnovějšími mediální přehrávacími programy. Navštivte však zde uvedená sídla či jiná specializovaná širokopásmová sídla a rychle zjistíte, jaké množství dalších přehrávačů existuje, o nových verzích starších přehrávačů nemluvě. A tak otázka zní: downloadovat přehrávač, nebo nedownloadovat přehrávač? Jestliže vás sídlo vyzývá, abyste aktualizovali vaši stávající verzi přehrávače QuickTime, Flash, RealPlayer, nebo Windows Media Player, pravděpodobně nebude od věci tak učinit. Na druhé straně instalace jednoho nebo více obskurních přehrávačů, k nimž patří například proprietární videopřehrávač v sídel On2, pravděpodobně nestojí za námahu, pokud často nenavštěvujete sídlo, které takový přehrávač používá. A dokonce i tak nepostradatelný přehrávač jako RealPlayer může být otravný, když umisťuje své ikony na každý váš desktop a plní vaši e-mailovou stránku spamem. Je-li to možné, rozhodněte se pro několik oblíbených mediálních sídel a přikloňte se k přehrávačům, které tato sídla vyžadují.

Širokopásmové směrovače - Sdílení pásma

Doplnění vaší malé kanceláře o širokopásmový přístup je velkým krokem k efektivnímu vykonávání podnikatelské činnosti prostřednictvím Internetu. Jakmile však vyřešíte problém s šířkou pásma, vyvstane před vámi další: levný DSL nebo kabelový modem poskytuje pouze jediný port pro připojení vašeho počítače. Abyste udrželi náklady na služby vašeho ISP co nejnižší, budete chtít k tomuto novému širokopásmovému spoji připojit všechna vaše PC a budete chtít, aby tato do sítě propojená PC byla bezpečná před nájezdy hackerů.

To, co potřebujete, je internetový směrovač hardwarové zařízení, které vám umožní propojit do sítě více počítačů, chránit je firewallem a připojit k Internetu.

Dříve než získalo oblibu připojení k Internetu pomocí DSL a kabelu, byly směrovače drahými zařízeními, navrženými pro rozsáhlé kancelářské sítě. Nyní si však můžete koupit směrovač, jenž propojuje čtyři počítače což je perfektní kapacita pro domácí nebo malou kancelář za méně než 200 dolarů. Pokud již vlastníte rozbočovač nebo přepínač, můžete si koupit levnější produkt typu brány, jenž dodává schopnosti firewallu a sdíleného připojení. Jestliže se rádi pohybujete, můžete k jednomu z takových směrovačů nebo k jedné takové bráně připojit bezdrátový rozbočovač a sdílet šířku pásma mezi počítači propojenými na Ethernetu a počítači schopnými připojit se bezdrátově.

Alternativně byste mohli vyzkoušet windowsovou utilitu pro sdílení internetového připojení od Microsoftu (Internet Connection Sharing), avšak tento přístup vyžaduje, abyste tento hostitelský počítač udržovali v nepřetržitém provozu, aby se jiní uživatelé mohli dostat na Síť. Naproti tomu pokud použijete směrovač, musí zůstat nepřetržitě v provozu pouze on, neboť vašim počítačům zprostředkovává přístup k Webu.

Sdílení souborů a tiskáren jsou dvě obvyklé výhody plynoucí z vytvoření malé sítě, avšak v případě současného nepřetržitého připojení všech vašich PC k Internetu nabývá na významu především ochrana firewallem. Téměř všechny testované produkty sloužící k připojení k Internetu zahrnují firewallové funkce, které vám umožní mít pod kontrolou provoz mezi vaší sítí a Internetem. Vaše pécéčka můžete před Sítí kompletně ukrýt nebo můžete ve firewallu selektivně otevírat díry, umožňující přistupovat k PC ve vaší interní síti zvnějšku což je velice užitečná schopnost, pokud si přejete provozovat např. webový server.

Podívali jsme se na čtyři směrovače pro malé a domácí kanceláře: FriendlyNet FR3004LC od firmy Asanté za 208 dolarů, RT314 od firmy NetGear za 161 dolarů, širokopásmovou internetovou bránu NBG600 Broadband Internet Gateway od firmy SOHOware za 166 dolarů a SOHO od WatchGuardu za 340 dolarů. Testovali jsme také širokopásmovou bránu NetLine Broadband Gateway od firmy Farallon za 154 dolarů, doplněnou o přepínač Farallon s pěti porty (výrobek za 70 dolarů, jenž poskytuje síťové porty, ale nenabízí některé vlastnosti jako např. firewall Broadband Gateway jej má). Na jednom konci spektra se nachází SOHO od firmy WatchGuard, poskytující množství bezpečnostních funkcí pro ochranu malých kancelářských sítí, při zachování snadné konfigurace, na opačné straně je pak NBG600 od firmy SOHOware, výrobek usilující o trh domácností, jenž klade velký důraz na dokumentaci, rodičovskou kontrolu a snadné nastavování avšak s menším důrazem na bezpečnost.

Naší nejlepší koupí byl router FriendlyNet FR3004LC od Asanté. Konfiguruje se snadněji než většina konkurenčních směrovačů a nabízí záložní modemový port spolu s integrovaným tiskovým serverem (ačkoliv jsme zjistili, že tiskový server s mnoha tiskárnami nepracuje). Levnější verze směrovače Asanté, FR3004 za 175 dolarů, je identická, s výjimkou toho, že postrádá poslední dvě vlastnosti. Může být lepší alternativou, dokud Asanté nebude schopna vyřešit problém s tiskovým serverem u dražšího modelu. Pro kupující, kteří potřebují vyšší bezpečnost, je zde SOHO od firmy WatchGuard, jenž stojí více, ale poskytuje lepší ochranu proti hackerům.

Bez čeho se sítě neobejdou

V našich formálních testech jsme pozorovali malé rozdíly mezi rychlostmi downloadu jednotlivých směrovačů všechny byly dostatečně výkonné na to, aby se vypořádaly s několika počítači současně browsujícími po Webu. A tak by se mělo naše rozhodnutí ohledně nákupu opřít o vlastnosti, které jednotlivá zařízení nabízejí.

Aby se mohl připojit k Internetu, musí mít každý počítač jedinečnou síťovou adresu (známou jako IP adresa). Poskytovatelé internetových služeb vám však obvykle přidělí pouze jednu IP adresu pro lacinou asymetrickou digitální předplatitelskou (ADSL) linku nebo kabelový internetový účet (ačkoliv si můžete přikoupit další). Aby byl tento problém vyřešen, všechny směrovače, které jsme testovali, byly závislé na schopnosti pracovat s překladem síťových adres (Network Address Translation NAT) a dynamickým hostitelským konfiguračním protokolem (Dynamic Host Configuration Protocol DHCP). NAT umožňuje více počítačům sdílet jedinou externí IP adresu a DHCP umožňuje dynamické přidělování interních IP adres jednotlivým počítačům na Síti. Jakmile se nabootuje, dostane každé PC přidělenu IP adresu, což mu umožní připojit se k Internetu.

Každý produkt, který jsme zkoumali, může být použit buď se statickou IP adresou (takovou, která se nikdy nemění), nebo s dynamickou adresou, která vychází z přihlašovací rutiny. Většina kabelových účtů vyžaduje, abyste se při každém vstupu do on-line režimu přihlásili. Tudíž využívají dynamickou IP adresu. Mnoho účtů DSL používá techniku nazývanou PPPoE (Point to Point over Ethernet = z bodu do bodu prostřednictvím Ethernetu), která dělá totéž. Se statickou IP adresou můžete provozovat webový server nebo kancelářský e-mailový server dokonce s použitím svého vlastního jména domény, pokud chcete.

Třebaže jednotlivé produkty, jež jsme testovali, fungují podobně, jejich vnitřní architektura se liší: směrovače WatchGuard a SOHOware používají interní rozbočovače 10Base-T, které umožňují přenášet data rychlostí nepřekračující 10 Mb/s, zatímco směrovače Asanté, Farallon a NetGear používají sofistikovanější přepínače 10/100Base-T, které mohou přenášet data rychlostí až 100 Mb/s. Ještě důležitější snad je, že rozbočovač vysílá síťová data na všechny dostupné porty, zatímco přepínač je předává pouze počítači, jemuž jsou určeny. Nicméně jakýkoliv z těchto produktů je schopen sdílet internetové pásmo, stále má k dispozici dostatek rezervního prostoru a většina dodavatelů souhlasí s tím, že architektonické rozdíly mezi směrovači mnoho neznamenají, ledaže by těžiště provozu vaší malé kanceláře tvořily přenosy rozsáhlých souborů (jak by tomu mohlo být například v grafickém studiu).

Připravit, pozor, teď!

Většina směrovačů, které jsme zkoumali, vám dává možnost konfigurovat je prostřednictvím webového prohlížeče z jakéhokoliv počítače v síti LAN. Asanté vám dokonce umožňuje měnit nastavení z prostoru vně firewallu. Výjimkou je RT314 of firmy NetGear: ten pro základní nastavení používá čaroděje na webové stránce, potom však musíte použít Telnet textovou aplikaci abyste provedli konfiguraci firewallu směrovače. Telnet je dostupný na mnoha různých operačních systémech, jeho použití je však těžkopádné ve srovnání s webovými konfiguračními utilitami. Zástupce NetGearu nám řekl, že společnost plánuje uvolnění aktualizované verze firmwaru, která posílí jejich webové konfigurační schopnosti, ale že tato vlastnost dosud není zralá pro náš test.

Někteří dodavatelé směrovačů se až příliš spoléhají na své nastavovací čaroděje a škudlí přitom na dokumentaci. Pouze NBG600 od SOHOware a FriendlyNet FR3004LC od Asanté jsou dodávány s papírovými příručkami, návody pro rychlý start a elektronickými manuály na CD-ROMu. NetGear a Farallon dodávají stručné brožury pro rychlý start, nikoliv však vyčerpávající manuály. Ani manuál Asanté není zcela kompletní. V případě některých nastavení varuje, "Pozor: Tuto vlastnost by měli používat jen uživatelé, kteří velmi dobře znají TCP/IP." Tyto záležitosti nejsou dále vysvětleny, ačkoliv příslušná nastavení jsou pro funkci směrovače důležitá. Jednou z úloh, které se týká toto fiasko, je například nastavení směrovače tak, aby umožnil vzdálenou správu. I tak je výrobek FriendlyNet nejsnadněji nastavitelným zařízením v této skupině a lidé od Asanté prohlašují, že pracují na zlepšení manuálu.

WatchGuard SOHO nenabízí v krabici žádnou dokumentaci ani papírovou, ani CD. V důsledku toho chcete-li směrovač nastavit, musíte nejprve použít stávající nastavení, abyste se připojili k webovému sídlu společnosti, vyhledali zde příslušná nastavení, vytiskli si je, připojili směrovač a pak jej podle instrukcí nakonfigurovali. Velmi praktické.

Budování firewallu

Jaký typ dat přijímá, to se počítač na Internetu dozví z čísla portu. Například webový provoz přichází na port 80, zatímco e-mail využívá portu 110. Všechny směrovače, které jsme testovali, byly dodány ve stavu, v němž jsou všechny porty skryty pro přístup zvnějšku, avšak směrovače umožňují příchozí provoz zvenku skrze jakýkoliv port, jestliže si data vyžádá některý počítač ve vaší lokální síti. A tak když přistupujete k webovému sídlu nebo prohlížíte svou elektronickou poštu, směrovač umožňuje, aby se stránky a zprávy dostaly do vašeho počítače. Pokud se však k vašemu počítači snaží přistupovat někdo z prostoru za firewallem, směrovač nemůže předat data žádnému počítači ve vaší síti LAN (neboť nebyl učiněn žádný interní požadavek).

V některých případech si možná budete přát ponechat některé porty neutajené. Například abyste umožnili vnějšímu světu nahlížet do vašeho webového sídla (provozujíce sever za vaším firewallem), musíte zkonfigurovat směrovač tak, aby port 80 ponechal otevřený. Od tohoto okamžiku směrovač předává veškerý příchozí provoz vstupující na port 80 serveru. O této technice se obecně hovoří jako o přesměrování portu. Možná též budete chtít vytvořit otevřené odchozí porty, aby počítače ve vaší lokální síti mohli přistupovat k médiím využívajícím datové proudy (streaming), herním serverům nebo videokonferencím. Abyste vytvořili obranu proti hackerům, kteří čenichají na Internetu pátrajíce po nechráněných počítačích, musíte takto vystavených portů ponechat co nejméně.

SOHOware NBG600 však naneštěstí neumožňuje přesměrovávat porty. Místo toho vám umožňuje vystavit jeden počítač veškerému příchozímu provozu (učinit jej zcela nechráněným). Další směrovače, které jsme zkoumali, nabízejí podobné funkce. Úplné odhalení jednoho počítače nezbytně nevytváří bezpečnostní riziko pro celou síť, pokud vaše citlivé soubory uchováváte na počítačích, které zůstávají bezpečné. Znamená to však, že NBG600 je méně flexibilní než jiné produkty, jež vám umožňují odhalit všechny porty nebo selektivně přesměrovávat požadavky na porty do jednotlivých počítačů. Firma SOHOware tvrdí, že jejich směrovač je určen pro rodinný trh, a proto se nezaměřuje na sofistikované firewallové konfigurace.

Aby dále posílil bezpečnost, firewall SOHO od firmy WatchGuard je navíc vybaven vylepšenou dynamickou filtrací paketů. SOHO zkoumá každý došlý datový paket, aby ověřil, zda byl zaslán jako odpověď na žádost vyslanou z prostoru uvnitř firewallu. Pokud paket nebyl vyžádán, směrovač jej odmítne. Ostatní zde přítomné produkty spoléhají výhradně na neodmyslitelnou schopnost NAT skrýt počítače za jedinou síťovou adresu. Pro získání přístupu ke skrytému počítači a napáchání škody musí hacker najít způsob, jak přemluvit směrovač k překladu skryté adresy což není snadný úkol, ačkoliv řešitelný.

WatchGuard kompletuje zařízení SOHO se svou službou LiveSecurity, která vás upozorňuje na potenciální hrozby a poskytuje technickou podporu, s cílem pomoci zajistit bezpečnost. Se směrovačem obdržíte jeden rok bezplatné služby. Každý další rok stojí 95 dolarů.

Naše doporučení? Ochrana poskytovaná NAT by mohla postačovat většině uživatelů z domácích a malých kanceláří. Pokud však střežíte obchodní tajemství nebo finanční soubory vašich klientů, pak zaplatit více za firewall s filtrací paketů má určitě smysl. Uvědomte si však, že přechod na zvýšenou úroveň bezpečnosti se neobejde bez určitých zvýšených nákladů. SOHO od WatchGuardu vám za základní cenu umožňuje připojit maximálně 10 uživatelů. Za upgrade umožňující připojení až 25 uživatelů zaplatíte dalších 199 dolarů.

Vlastnosti důležité pro podnik

Navzdory své relativně nízké ceně, směrovače, které jsme prověřovali, nabízejí několik pokročilých vlastností, jež umožňují jejich použitelnost zejména v malých kancelářích. Všechny, až na WatchGuard, podporují Point-to-Point Tunneling Protocol (PPTP) rovněž známý jako "průchozí" přístup prostřednictvím virtuální privátní sítě (VPN) jenž umožňuje počítačům v sítí přistupovat k VPN serverům společnosti, ale nepodporuje hosting VPN serveru. Produkty firem Asanté a NetGear též podporují dokonce ještě bezpečnější VPN protokol, IPSec. WatchGuard SOHO ve své základní konfiguraci přístup prostřednictvím VPN nepodporuje, avšak můžete si zakoupit verzi směrovače SOHOtc za 450 dolarů, která zahrnuje VPN, nebo takovou podporu můžete získat formou volitelného doplňku k základnímu modelu. Chcete-li se dozvědět více o tom, jak VPN funguje, podívejte se na webovou stránku www.pcworld.com/hereshow/vpn.

FriendlyNet FR3004LC od Asanté nabízí vestavěný tiskový server. Připojíte tiskárnu k paralelnímu portu směrovače a měli byste být schopni tisknout ze sítě na jakoukoliv tiskárnu kompatibilní s Windows. Naneštěstí jsme tuto funkci nebyli schopni rozchodit s tiskárnou Epson Stylus 800. Ani z krabice směrovače, ani z jeho dokumentace se nedozvíte o jakýchkoliv omezeních, pokud jde o typ tiskárny, ale společnost nám prozradila, že směrovač podporuje pouze jednosměrně komunikující tiskárny. Některé tiskárny umožňují potlačit obousměrnou komunikaci při tisku, avšak tiskárna Epson, kterou jsem testoval, k nim nepatří. Kromě toho jestliže vypnete obousměrnou komunikaci, můžete přijít o hlášení týkající se množství inkoustu, varování, že došel papír, a jiné informace, které tiskárna posílá zpět do počítače. Firma Asanté říká, že tento problém vyřeší budoucí aktualizace firmwaru (softwarový download, jejž můžete provést za účelem upgradu schopností směrovače). Směrovač typu FR3004LC vám rovněž umožňuje připojit modem, který lze použít jako zálohu pro případ, že vaše DSL nebo kabelové připojení vypadne.

Všechny tyto produkty mohou vytvářet záznamy (logy), jež vám pomohou odstraňovat problémy s vaším připojením nebo zjistit, zda jste se stali terčem hackera. Směrovač firmy WatchGuard vám umožňuje tento záznam uploadovat na vzdálený server, kde bude ve větším bezpečí. NBG600 od SOHOware registruje webová sídla nikoliv IP adresy takže můžete kontrolovat zvyky dětí, pokud jde o procházení Internetu. Tento záznam je však omezen jen na 100 položek a ten náš byl zahlcen vstupy vyvolanými proužkovými reklamami, a na samotné webové stránky už se prakticky nedostalo. WatchGuard nabízí podobný, avšak silnější nástroj, WebBlocker, za příplatek 49 dolarů.

Tyto směrovače za svou relativně nízkou cenu nabízejí dosti velkou hodnotu. V nadcházejících měsících pátrejte po širokopásmových směrovačích, ke kterým je možno připojit sítě založené na bezdrátových technologiích, USB a/nebo domácích telefonních rozvodech.

Pečlivě si vyberte připojení

Ačkoliv jsou novější technologie kabel a DSL hlavní soutěžící, starší, jako např. ISDN a satelity, mohou splnit vaše potřeby lépe.

5 důvodů, proč máme (stále) v oblibě dial-up

Ve světě, který se zbláznil do širokého pásma, vytáčený (dial-up) přístup k Síti již prostě není sexy. Avšak jednoduchý 56Kb/s modem a dial-up účet u ISP stále mají své přednosti. Posuďte je sami:

1 Co je levné, je dobré. Širokopásmové služby začínají asi na 30 dolarech měsíčně a nezbytné modemy mohou stát 250 dolarů nebo více. 56Kb/s modem dnes stojí pouze kolem 20 dolarů a po celých Státech je hojnost bezplatných ISP. Máte-li více času než peněz a nejste-li závislí na sbírání MP3 souborů, stahování posledních verzí Linuxu či sledování BBC on-line, pak vytáčené spojení není špatné.

2. Nepřipojené PC je bezpečné PC. Většina širokopásmových spojení trvá 24 hodin denně a sedm dní v týdnu, mnoho z nich přiděluje počítači statickou IP adresu. Je to podobné, jako když blikající neón křičí do světa "Haló, hackeři tady jsem!" Vytáčená spojení používají dočasné IP adresy, a protože vaše PC tráví připojením k Síti méně času, jste ve větším bezpečí.

3. Kabelové a DSL modemy nesnášejí cestování. Ve skutečnosti vůbec necestují, pokud jste si neopatřili skutečně dlouhatánský kabel. Lze s jistotou vsadit na to, že uživatelé laptopů budou stále spoléhat na dial-up modemy ještě dlouho poté, co se široké pásmo stane u stolních PC standardem.

4. Vytáčené spojení je k dispozici kdekoliv. Široké pásmo je mnohem rozšířenější než před rokem, jestliže však žijete v Simcoe v Severní Dakotě, máte jen malou šanci si v nejbližší době objednat připojení pomocí kabelového či DSL modemu. Dokonce i satelitní přístup může být překažen olistěným stromem, stojícím na nesprávné místě.

5. Jednoduchost. Nepatřím k odpůrcům průmyslového pokroku, ale někdy nostalgicky vzpomínám na doby, kdy jedinými věcmi, které tekly do mého počítače, byly e-mail, mé vlastní frenetické bušení do klávesnice a občas nějaká ta limonáda. Nyní nepřetržitě instaluji nebo odinstalovávám nejnovější, chybami zaplavený mediální přehrávací software, vypalovačku CD krmím nekonečnými soubory a sleduji ukázky z filmů. Může snad cokoliv z toho zvýšit mou produktivitu?

Bezpečnost je nutností

Je on-line režim bezpečný? Je pravdou, že skrze vaše internetové připojení na vás nikdo nemůže sáhnout a chytit vás za ruku, ale pište si, že hackeři mají ve zvyku pátrat po připojených PC, jejichž majitelé jsou neopatrní a ponechávají všechny dveře a okna dokořán. V nejhorším možném scénáři, který by mohl lehce nastat, by dotěrný "také uživatel Internetu" mohl vypátrat vaše vždy otevřené připojení, prozkoumat vaše soubory (včetně všech citlivých dat, která obsahují), měl by možnost mazat soubory, zbořit váš počítač nebo do něho nasadit trojského koně program, jenž v sobě skrývá zločinný kód a přitom se navenek tváří jako normální aplikace.

Všechna tato nebezpečí jsou mnohem reálnější pro uživatele disponující širokým pásmem než pro ty, kteří používají vytáčené připojení pomocí modemu.

Co můžete dělat?

Zaprvé zjistěte, do jaké míry je váš systém zranitelný. Navštivte webové sídlo Gibson Research specializované na ochranné štíty na adrese grc.com (je bezplatné), klikněte na odkaz označený Shields Up (ochranné štíty) a nechejte proběhnout testy zranitelnosti systému. V závislosti na tom, co testy objeví, nabízí autor, pan Gibson, srozumitelnou angličtinou psaná doporučení, jakým způsobem zacelit bezpečnostní mezery ve vašem systému. Kdokoliv, kdo používá Windows a má širokopásmové připojení k Internetu, by si měl rovněž přečíst Gibsonovu Network Bondage page grc.com/su-bondage.htm která obsahuje pokyny jak zredukovat nebezpečí na minimum.

K instalaci se nabízí několik produktů: osobní firewall jako např. BlackICE Defender za 40 dolarů od firmy Network ICE (www.networkice.com), Norton Internet Security 2001 za 70 dolarů od Symantecu (www.symantec.com) nebo freewarový ZoneAlarm 2.1 od Zone Labs (www.zonelabs.com). Všechny tři odvedou dobrou práci spočívající v blokování přístupu k 65 000 adresám síťových portů vašeho systému a zamaskují váš počítač jako takový. Většina osobních firewallů zobrazuje v reálném čase pokusy o zkoumání portů vašeho systému, a vy nyní budete mít možnost tyto pokusy zachytit.

Také můžete být příjemně překvapeni, když zjistíte, že váš poskytovatel služeb ISP již pro vás sám vytvořil firewall. Když jsem instaloval kopii BlackICE Defenderu, abych monitoroval kabelové připojení, které jsem nově nainstaloval z AT&T@Home, ke svému potěšení jsem zjistil, že moje PC nehlásí ani jedinou sondáž portu či útok. Vypadá to, že alespoň v mých končinách bere společnost AT&T bezpečnost natolik vážně, že dala dohromady svůj vlastní firewall. Ačkoliv jediné sondáže, které BlackICE doposud hlásil, přicházely z mých vlastních počítačů nebo ze sídla Shields Up, spoléhám přece jen radši na svůj osobní firewall. Stejně jako nikdy nemůžete mít nadbytek šířky pásma, ani internetové bezpečnosti nemůžete mít nikdy dost.

Hlas lidu:

Jak čtenáři hodnotí kabel a DSL

Pět set čtenářů PC WORLDu disponujících širokopásmovými připojením* jsme požádali, aby nám řekli, co si myslí o těchto službách. Žádná z forem vysokorychlostního přístupu se neukázala být jasným vítězem ale konec konců mnoho uživatelů bylo spokojených.

Zprovoznění

Výhodné: Kabel 54 procent uživatelů kabelu mělo nezbytné zařízení nainstalováno do jednoho týdne po uplatnění objednávky. 91 procent je dostalo do tří týdnů. Pokud jde o zprovoznění služby DSL, pouze 17 procent uživatelů DSL bylo uspokojeno tak rychle. 15 procent z nich se nedočkalo ani po šesti týdnech.

Spolehlivost

Výhodné: DSL 38 procent uživatelů DSL řeklo, že významné zpomalení spojení zaznamenali maximálně jednou do měsíce. Jen 22 procent uživatelů kabelu pozorovalo zpomalování tak zřídka.

Celková spokojenost

Nerozhodný výsledek: 86 procent uživatelů DSL řeklo, že služby odpovídají penězům, které za ně byly utraceny. Stejný pocit mělo 87 procent uživatelů kabelu.

Měsíční náklady

Nerozhodný výsledek: 93 procent všech respondentů utratilo méně než 60 dolarů měsíčně za jakýkoliv typ širokopásmové služby.

* Z účastníků průzkumu, kteří nedisponují širokopásmovým připojení, 42 procent řeklo, že náklady jsou příliš vysoké. 37 procent se vyjádřilo, že v jejich oblasti není širokopásmové připojení k dispozici. Pouze 6 procent řeklo, že rychlé připojení k Síti nepotřebují.

§§§§§


Hardware


Cesta do hlubin digitálního fotoaparátu - obraz reality, složený z jednia nul

Marek Dědič

c01p0072

Digitální fotoaparát, digiťák, digitální foťák či anglicky digital camera, se k radosti výrobců a technomilů zařadil mezi veřejností pozitivně přijatá digitální zařízení. Co to je a jaké má výhody, to zná povšechně snad nadpoloviční většina populace. Nedosáhl sice zatím rozšířenosti počítače či mobilního telefonu, ale co není, může být. A pravděpodobně časem i bude.

Zachytit obraz reálného života, krásnou přírodní scenérii, zajímavou událost, či tvář milého člověka po tom touží lidé odnepaměti. Jen ti umělecky nadaní toto dokáží vlastními silami s pomocí tužky a papíru, a i jim tento způsob zachycení trvá delší dobu, pročež jej nelze použít ve všech situacích. Není proto divu, že si vynález fotografie získal ihned řadu příznivců a podporovatelů. Jedním z prvních fotoaparátů, uzpůsobených pro masovější použití, byl zhruba před sto lety, roku 1900, Kodak Brownie Camera ten byl prodáván za 1 dolar a film v ruličce k němu stál 15 centů.

První digitální fotoaparáty určené pro spotřebitelský trh se na pultech objevily koncem osmdesátých let, pochopitelně z dnešního ohledu se směšnými parametry a nehoráznými cenami. Za pár roků už digitály nabízelo více výrobců, a to nejen z řad dodavatelů klasické fotografické techniky, ale i z oblasti techniky výpočetní. Propojení těchto odvětví se však stále vyvíjí, protože řada velkých a slavných (a konzervativních) firem světa klasické fotografie ještě zvažuje či dolaďuje podobu své účasti v tomto mladém segmentu. Nicméně drtivá většina klasických výrobců má už dnes též modely digitální své vlastní či kooperativní (částečně či plně vyráběné někým jiným). Snad i díky tomu se v uplynulém roce prodalo dle odhadů 12 milionů digitálních fotoaparátů (což je dvakrát více než v roce 1999). Další vývoj budou kromě rozhodnutí gigantů nadále ovlivňovat inovativní řešení snímacích prvků, kterážto se objevují jako houby po dešti a mohou přinést zcela nové dimenze v poměru cena/výkon.

Stejně jako v oblasti klasické fotografie, musíme i svět digitálních obrázků rozdělit na dva hlavní tábory: amatérský (spotřebitelský) a profesionální (náročný). Druhý se s prvním moc v lásce nemá, za což je však ochoten zaplatit nebývalé částky, a proto s tím výrobci souhlasí. Pokud tedy budeme dále hovořit o hlubinách digitální fotografie, mějte napaměti, že se jedná o oblast fotografie amatérské o profesionální technice se zmiňuji ve vloženém článku.

Cestou světla

Vydejme se nyní cestou v obrázek se proměňujících fotonů a sledujme dění kolem. Ať již máme nějaký objekt "pouze" vidět nebo jej chceme zachytit na film či digitalizovat CCD snímačem, musí být osvětlen musí na něj dopadat a od něj se odrážet vlnění, ve zmíněných případech ve viditelném spektru lidského oka. Nejštědřejším, bezkonkurenčně nejvýkonnějším a zároveň nejlevnějším zdrojem fotonů je naše slunce, v případě jeho výpadku či nedostupnosti poslouží blesk či jiné pomocné zdroje.

Takže foton už letí, podle své vlnové délky se odráží od objektu a najednou je tu čočka, druhá, třetí a tato čočka, nebo skupina čoček, zvaná objektiv, vám fotony z různých směrů pochytá, trochu je zmáčkne k sobě a směruje na snímač. V případě našeho oka je snímačem jedinečná sítnice, v klasické fotografii jsou to oxidy stříbra v želatinové vrstvě na celuloidovém pásku a u digitálního zařízení nejspíše CCD snímač. Smekněme, zde cesta fotonu končí, ten předává svou energii, čímž anihiluje.

Elektrochemické obrazy

Svou energii však foton nevyplýtval nadarmo. V oxidech stříbra způsobil chemickou reakci, v CCD snímači elektrickou a na sítnici lidského oka elektrochemickou. Výsledky těchto reakcí je možné dále zužitkovat. Pokud nějaké další světlo oxidy na filmovém pásku nezmění, bude po vyvolání a ustálení viditelný obraz již neexistujícího okamžiku. V lidském oku se signály z jednotlivých bodů (tyčinek a čípků) seběhnou prostřednictvím zrakového nervu do mozku, ten je vyhodnotí, dopočítá nepřesnosti a obraz je k dispozici centrům koordinace, myšlení, cítění a dle zajímavosti je též uložen pro pozdější vzpomenutí.

Když se budeme z tohoto zjednodušeného úhlu dívat na CCD snímací čip, pak je funkčně bližší právě oku. Jednotlivé body (buňky) čipu jsou polovodičové jamky, výsledné informace se odvádějí sběrnicí (nervem) k dalšímu vyhodnocení. Podívejme se ale na tento klíčový proces trochu podrobněji.

Úhelný kámen

Úhelným kamenem, na němž fotoaparát stojí nebo padá, je právě snímací čip. Pokud vám tato informace stačí, přeskočte pár následujících odstavců, pokud si rádi počtete o technických podrobnostech, pokračujte plynule dál.

Úplně první obvody typu CCD Charge Coupled Devices, obvody pracující s vázaným nábojem vznikly koncem šedesátých let jako posuvné a paměťové registry. Teprve později byly nad jednotlivé paměťové buňky umístěny fotodiody, což umožnilo zachycení "světelné informace". Fotodioda je polovodičový prvek (vodivý za určitých okolností), který reaguje právě na dopad (na energii) fotonů a podle intenzity světla (množství dopadnuvších fotonů) propustí odpovídající (nikoliv však stejný) počet elektronů. Tyto uvolněné elektrony jsou přitaženy ke kladné elektrodě a po dokončení snímání jsou podle principu posuvného registru předávány dále, až se dostanou k okraji řádku.

Posun "hromádek elektronů" je zajišťován trojfázovou soustavou elektrod: skupina je z elektrody 1 přetažena pod elektrodu 2 (zapnuto napětí na 2, poté vypnuto v 1), posléze z 2 do 3, a pak do 1 vedlejší buňky atd., až se skupina (elektrický náboj) dostane k okraji do zesilovače a analogově-digitálního převodníku.

Problém

Tyto dvě fáze jsou technologicky nejnáročnější, neboť se získané informace přenášejí analogově, ale teprve po jejich digitalizaci je nic (kromě výpadku napájení) neohrožuje. Problémy jsou v zásadě dva. Prvním je tzv. přetékání prostor pro uvolněné elektrony v každé buňce (potenciálová jáma) má omezenou kapacitu, a proto po jejím naplnění elektrony "přetékají" do sousedních buněk a narušují jimi získanou informaci, potažmo výsledné podání barev. Řešení nebo neřešení tohoto problému je zároveň vhodným příkladem odlišnosti profesionálních a amatérských přístrojů. Druhý náročný úkol je transport náboje k převodníku žádné elektrony se nesmí poztrácet, neboť to by zvyšovalo šum (nepřesnost) celého procesu. A právě způsob transportu rozděluje CCD snímací prvky na dvě skupiny.

Prokládaný versus progresivní

Progresivní snímací prvek se používá u dražších přístrojů, neboť je technologicky náročnější, ale zato poskytuje přesnější výstup snímací buňky jsou rozmístěny po celé ploše naprosto rovnoměrně. Naproti tomu prokládaný prvek má střídavě buňky snímací a buňky transportní získaná informace se přesune do vedlejšího "transportního" řádku, a tím pak putuje k převodníku. Viz ilustrace.

Jak se zjišťují barvy

Fotodiody, sloužící v CCD snímači jako světlocitlivé buňky, rozlišují intenzitu dopadajícího světla, ale nikoliv jeho barvu (vlnovou délku) a mají dokonce záběr sahající mimo lidským okem viditelnou oblast spektra. (Pravděpodobně jste zaregistrovali informace o videokamerách, používajících taktéž CCD, které filmují i když lidské oko žádné světlo nezachytí, nebo jsou schopné nahlédnout pod oblečení zde se tyto vlnové délky využívají). Aby bylo možné získat barevnou informaci, musí se před fotodiody předřadit barevné filtry, takže jedna buňka zjišťuje červenou, druhá modrou a třetí zelenou část spektra. Protože jsou buňky rozmístěny v pravoúhlé matici a protože má lidské oko slabost pro zelenou, používá se rozvržení do čtverce R-G-G-B (červená-zelená-zelená-modrá).

Konec dobrý, všechno dobré

Když se nakonec přese všechna úskalí podaří signál dopravit ven ze snímače, je zesílen, roztříděn a navzorkován, neboli zdigitalizován. A konečně jsou zde digitální data, exaktní stabilní informace, které je možné uchopit a prohnat algoritmy, beze ztrát kopírovat, ukládat a načítat. První úpravy probíhají hned ve fotoaparátu nebo v transportním softwaru korigují se zde známé odchylky a chyby CCD prvku (např. se vyvažuje bílá, dopočítávají nefunkční buňky, upravuje se průběh odstínů a sytost jednotlivých složek).

Když je digitální obrázek poskládán dohromady, je uložen do vestavěné paměti, na paměťovou kartu nebo v některých výjimečnějších případech na disketu, pevný disk či CD-R. Rychlost a případně vyrovnávací paměti tohoto systému zpracování obrazových dat určují možnosti přístroje při focení více snímků rychle za sebou (při tzv. sekvenčním snímání).

Přenos obrázků

Hotové obrázky budeme pravděpodobně přenášet do počítače nebo digitálního minilabu za účelem tisku a archivace. Ať je kapacita paměti jakákoliv, jednou se zaplní a při větším rozlišení přijde tento okamžik poměrně záhy. Systémy přenosu dat do počítače se vyhranily v zásadě dva buď přímé propojení fotoaparát-počítač prostřednictvím USB rozhraní (některé přístroje ještě podporují sériový port, ale ten je zoufale pomalý), nebo prostřednictvím výměnných paměťových karet (CompactFlash nebo SmartMedia) a jejich čteček připojených k počítači. Oba způsoby mají své klady a zápory a dnes je nejrozšířenější jejich kombinace foťák má konektor a kabel pro přímé propojení a zároveň výměnné karty (samostatnou čtečku dostanete s málokterým).

Funkce a legrácky

Aby výrobci přístroje výrazněji odlišili, kombinují kromě standardního snímání ještě řadu dalších vlastností, funkcí a vylepšení. Posouzení toho, které spadají do kategorie užitečných a jaké jsou už zbytečnou nadstavbou, musí provést každý zákazník po dobrém zvážení předpokládaného způsobu použití přístroje.

Mezi tyto nadstandardní funkce patří záznam hlasového komentáře ke každému snímku (pokud se snad bojíte, že na nějakou souvislost zapomenete), dávkové, sekvenční či časosběrné snímání, vložení textu či obrázku do záběru (kromě klasické datumovky se tam může objevovat vaše jméno, logo či copyright), efektové úpravy obrázků (barevné a umělecké filtry, doplňování ozdobných rámečků) či vyšší stupeň přehlednosti (zařazováním snímků do určitého alba přímo ve foťáku).

Při všech experimentech s těmito funkcemi zůstává zachována výhoda digitální fotografie, že okamžitě vidíte výsledek a můžete nezdařilé snímky smazat a obratem přefotit.

Co nás čeká v budoucnosti

Úspěchy vývoje a stoupající křivka prodeje povedou bezesporu k dalšímu zvyšování rozlišení přístrojů a snižování jejich cen. Mluví a píše se o nové generaci CCD snímače, označovaného jako SuperCCD, který přináší řadu technologických inovací. Přístroje Fuji vybavené touto novinkou by měly právě nyní vstupovat na trh. Dobrou zprávu pro nadšence uveřejnila i společnost Sony ukončila vývoj CCD snímače s rozlišením 2 560 x 1 920, tedy 5 miliony bodů na čipu o úhlopříčce 11 mm.

Z hlediska snižování cen je však daleko důležitější vývoj na poli CMOS snímacích prvků. Tato technologie, používaná i při výrobě procesorů, je výrazně levnější a má též menší energetické nároky. Také je při jejím použití možné integrovat do jednoho bloku jak část snímací, tak i "zpracovatelskou" a vytvořit "kameru na čipu". Jejich nedostatkem je nižší citlivost a vyšší šum, takže zatím nedosahují kvalit CCD řešení bude vyžadovat ještě nějaký čas.

Každopádně budoucnost digitální fotografie je světlá a plnobarevná.

Tipy pro práci s digitálním foťákem

1. Čím větší, tím lepší. U digitálních snímků platí maximálním způsobem pravidlo, že čím větší, tím lepší. Vzhledem k poměrně omezené kvalitě snímku (ještě navíc většinou ve ztrátové JPEG kompresi) nepočítejte se zvětšováním či výřezem, pokud nemáte snímek v dostatečném rozlišení. Jestliže vás netlačí omezená kapacita paměti, nastavte rozlišení alespoň 1 000 bodů našíř. Zmenšování snímků (třeba na Web) je bezproblémové. Navíc zmenšený snímek většinou vypadá lépe, než snímek nafocený přímo v malém rozlišení. Pokud však zmíněné zvětšování či výřezy neplánujete, nemusíte si s rozlišením až tak lámat hlavu.

2. Využijte maximum. Z prvního bodu také potažmo vyplývá nutnost využít plochu obrázku co nejlépe klíčový objekt nebo kompozice by měly naplnit co největší plochu záběru, a tím získat dostatečné množství snímacích bodů (a tak i ostrost a detailní kresbu). Využívejte proto funkce optického zoomu (změna ohniskové vzdálenosti, neboli přiblížení či vzdálení objektu) a makra (úprava ostření pro fotografování zblízka).

3. Není hezké, co se třpytí. Digitální foťák, respektive jeho CCD snímací prvek, má menší pružnost než klasický film. Z toho vyplývá, že přesvětlené plochy (okna, lesklé předměty na slunci či proti blesku, blízké předměty při focení s bleskem) se slinou do jednoho bílého fleku. Snažte se proto takových kompozic vyvarovat, změňte úhel, případně je umístěte mimo hlavní motiv.

4. Dobře miřte. K uvedené nižší pružnosti CCD se váže i další rada nastavujte expozici co nejpřesněji. Při protisvětle či focení ve stínu je nutné nastavit expozici podle klíčového objektu jinak dostanete pouze černou siluetu. Většina přístrojů umožňuje "podržet" nastavení polovičním stiskem spouště: namiřte foťák např. na nohy osoby stojící ve stínu, stiskněte spoušť do poloviny, zdvihněte jej, zaměřte žádanou kompozici a spoušť domáčkněte. Pokud je to možné, přepněte v takovéto situaci na bodové měření expozice.

5. Nekupujte baterie. Jestliže váš digitální foťák není od výrobce vybaven akumulátory či dobíjecím bateriovým modulem, obratem si akumulátorky pořiďte. Každé zakoupené baterie jsou vyhozené peníze, protože si akumulátory (povětšinou tužkové) dříve nebo později pořídíte tyto foťáky mají až na světlé výjimky stále značně vysokou spotřebu. Doporučuji dvě sady akumulátorů a cestovní nabíječku.

Zajímavé odkazy na Internetu

Pro anglicky čtoucí:

www.all-digital-links.com

www.steves-digicams.com

www.digitalkamera.de

Pro domorodce:

www.digineff.cz

www.grafika.cz

Profesionální Fototechnika

Jak již bylo zmíněno, profesionálové kladou na svá zařízení jiné nároky než běžný uživatel, a proto jsou jim určeny samostatné modelové řady a řešení.

Prvním a studiově zřejmě nejšikovnějším řešením digitálního fotografování pro profesionály jsou zadní stěny odborník si ke svému stávajícímu milovanému přístroji s oblíbenou optikou a ohmatanou spouští připojí pouze jinou zadní stěnu, a místo na filmu je výsledek v počítači. Tyto stěny jsou vyráběny pro vybrané modely profesionální přístrojů. Přičemž by se daly dále dělit na stěny určené pro čistě statické focení (víceprůchodové) a univerzálnější jednoprůchodové. Tyto jsou určeny například pro přístroje Mamiya či Hasselblad.

Aby bylo možné fotoaparát maximálně přizpůsobit digitálnímu způsobu snímání a současně jej i objemově minimalizovat, přistoupili někteří výrobci ke stavbě celých digitálních přístrojů. Zároveň bývají tyto stroje vybaveny rychlou závěrkou a sekvenčním snímáním, takže je možné jejich použití i při reportážní fotografii. Nicméně v zájmu budování důvěry u odborníků a v zájmu kompatibility příslušenství jsou tyto přístroje stavěny na těle známých fotoaparátů. Mezi ty, kdo se vydali touto cestou, patří například Kodak se svými DCS660 a 620 (postavenými na Nikonu F5) či DCS560 (postaveným na Canonu EOS 1N).

Z hlediska parametrů vás možná překvapí, že udávané rozlišení profesionálních přístrojů není zase o tolik vyšší (okolo 3 000 x 2 000 bodů). Je to však rozlišení skutečné neprokládané a neinterpolované a zároveň s určitými zárukami. U amatérských přístrojů je běžné posunutí barev, rozzáření bodů, šum v jednobarevné ploše a nižší citlivost, to je však v profesionální řadě minimalizováno technologické hranice snímačů jsou nákladně roztahovány a v některých ohledech dodatečně kompenzovány. Také celková funkčnost přístroje, schopnosti záznamové části a kompatibilita s příslušenstvím jsou na úplně jiném stupni. To vše, pochopitelně, v úplně jiné cenové hladině.

Zajímavá řešení

Nejmenší

K nejmenším fotoaparátům s rozumným rozlišením patří v současné době 2megapixelový Canon S-10 s rozměry 106 x 70 x 34 mm a hmotností 320 g. S podobným rozlišením a rozměry ještě menšími vstupuje na trh Kodak DC3800 (rozměry: 95 x 61 x 33 mm, hmotnost: 165 g bez baterií). O trochu větší, ale zato s třímegovým čipem (2 048 x 1 536 bodů) je tu Sony DCS-P1, ukrývající se v pouzdru s rozměry 114 x 54 x 44 mm a vážící 250 g.

Pohyblivý objektiv

Pravděpodobně prvním výrobcem digitálních přístrojů, který použil koncepci otočného objektivu, byla společnost Agfa u přístrojů řady ePhoto. Tento nápad pak dotáhl Ricoh, který objektiv dokonce oddělil a připojil kablíkem.

Odolný

Fotografovat asi chceme leckde, ale digitální fotoaparáty jsou stále přeci jen trochu drahé vybavení na to, abychom riskovali jejich poničení. Tohoto faktu si všimli návrháři Kodaku a připravili vlhku a deštivzdorný model DC5000. Kvalitu tohoto řešení stvrdila i armáda USA, která jej certifikovala k internímu použití.

S laserem

Invenci v ukládání digitálních snímků prokazuje Sony jejich "disketová" Mavica si získala na mnoha trzích značnou oblibu, a špičková MVC-CD1000 dokonce snímky vypaluje. Na malé CD-R disky se vejde 156 MB obrazových dat.

Oni off-line

Zcela specifickou oblastí jsou webové kamery/digitální foťáčky, které dnes vyrábí například Creative, Logitech či Kodak. Tyto přístroje jsou určeny víceméně pro práci na Internetu, ale pro méně náročné použití mohou jimi pořizované fotky s 640 x 480 body posloužit také.

§§§§§


Novinky na trhu - TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

c01p0074

S novým vydáním PC WORLDu vám již podruhé přinášíme v tomto roce aktualizovaný žebříček hitparády monitorů. V únorovém čísle to byly monitory s úhlopříčkou devatenáct palců, které byly určeny pro nejnáročnější uživatele. V tomto čísle vám představíme několik novinek s menší úhlopříčkou. Podíváme se na dva 15palcové monitory, určené pro nenáročné domácí prostředí. Poté se zaměříme na dnes bouřlivě se rozvíjející trh sedmnáctek. Ty, jak je vidět podle hojného zastoupení oproti 15", se konečně začínají hojně rozšiřovat i pro domácí použití. K tomuto kroku určitě nemalou měrou přispívá i masový rozvoj graficky náročných aplikací na PC, zdomácnění disků DVD a vývoj v oblasti 3D her.

Dnešní TOPy jsou dále ve znamení laserových tiskáren, určených pro domácí použití. V tomto testu jsme měli možnost vyzkoušet dvě dvojice zařízení, z nichž tiskárny Oki pracují s technologií LED a tiskárny Brother používají standardní laserový princip tisku. Podrobnější technologický popis rozdílu mezi oběma tiskovými metodami si můžete přečíst ve vloženém článku. O kvalitách obou značek hovoří i fakt, že se všechny testované tiskárny umístily na předních místech našich srovnávacích tabulek.

MONITORY

15" Monitory

Hyundai DeluxScan V570

Přívětivý monitor, který je na velmi dobré úrovni. Jak kvalitou obrazu, tak i dobře řešeným OSD.

Tento monitor je představitelem lepší třídy v oblasti patnáctipalcových monitorů. Není sice vybaven úplně plochou obrazovkou, ale pohled na jeho obraz je i tak příjemný. Při prvním zhlédnutí monitoru jsme si nebyli jisti, zda je poměr stran obrazovky úplně standardní, avšak je tomu tak. Jemný dojem protáhlosti byl totiž způsoben celkovým tvarem výrobku. Ten je ostatně proveden velmi zdařile. Řešení obrazovkového menu je také příjemně vyřešeno. Jeho ovládání je realizováno pomocí čtyř tlačítek. Prvním je ovládána aktivace a deaktivace vlastního OSD. Druhé tlačítko funguje jako potvrzovací (select) a poslední dvě slouží v podobě výběrových šipek mezi jednotlivými položkami. Nutno říci, že celá orientace pomocí tohoto systému je intuitivní a bezproblémová. U patnáctipalcového monitoru jistě potěší i bohatá výbava OSD. Ovládání obsahuje totiž nejen běžné funkce pro seřizování obrazu, ale například i rotaci.

Co se týká obnovovacích frekvencí, které monitor podporuje, lze říci, že jsou ve své kategorii v průměru. Je ovšem rozhodně škoda, že rozlišení 1 280 x 1 024 nezvládá monitor s vyšší frekvencí, protože 60 Hz není zase tak mnoho. Na druhou stranu je pravda, že už v režimu 1 024 x 768 vykazuje DeluxScan 85 Hz. Toto rozlišení je také doporučeno k užívání.

S koupí monitoru se stanete i vlastníky přiloženého CD nosiče s ovladači pro V570. S nimi je využívaní ideálních režimů ve Windows jisté.

Targa Economy 1554A

Levnější představitel patnáctipalcových monitorů. Je jedním z mála moderních výrobků, které ještě nejsou vybaveny OSD.

Patnáctipalcový monitor Targa Economy 1554A je představitelem řady výrobků určených pro méně náročné uživatele, kteří nepotřebují produkt s nejvyšším komfortem. Na tuto myšlenku nás totiž hned při prvním kontaktu s ním přivádí absence obrazovkového menu, jež je dnes běžnou výbavou i výrobků těch nejlevnějších tříd. To, že uživatel přichází o možnost příjemného ladění obrazu, není možná pro každého takovou tragédií. Je pravdou, že natavení obrazu provedete přibližně jednou za rok, a to vám ke štěstí určitě postačí. Nicméně některé funkce prostě Targa 1554A neumí, například demagnetizaci obrazu, vyladění moaré, rotaci obrazu, nastavení teploty barev a podobně. To jistě alespoň trochu technikou zhýčkaného uživatele nepotěší.

Pokud se však podíváme na vlastní vzhled monitoru, je potřeba jej pochválit. Designově nevypadá vůbec špatně a u žádné PC sestavy vám ostudu neudělá. Trochu horší je to však s obnovovacími frekvencemi obrazu a jeho výslednou kvalitou. Podpory v rozlišení 1 280 x x 1 024 se nedočkáte, a v režimu 1 024 x 768 můžete pozorovat obrazovku překreslovanou s horizontální frekvencí 65 Hz. Což také není moc. Pokud tedy jste zastánci nižších rozlišení, tak třeba v 800 x 600 se budete moci kochat obrazem generovaným rychlostí 85 Hz. To je také nejvyšší grafický mod, jenž splňuje požadavky na ergonomické zobrazení.

Závěrem můžeme tento produkt doporučit hlavně těm uživatelům, kteří si chtějí pořídit levný patnáctipalcový monitor a nebudou mít velké nároky na jeho komfort.

17" Monitory

Peacock 17e96

Monitor s pěkně plochou obrazovkou, dobrým obrazem, rychlými frekvencemi a přijatelnou pořizovací cenou.

Prvním dnešním monitorem s úhlopříčkou sedmnáct palců se stal Peacock 17e96. Tento výrobek ihned zaujme pěknou plochou obrazovkou typu Delta FD. Pod ní jsou na spodní hraně monitoru umístěna čtyři zelená tlačítka, která slouží k ovládání obrazovkového menu.

Ovládání OSD je obdobně příjemné jako u monitoru Hyundai. Navíc on screen menu nabízí všechny potřebné funkce, a nechybí ani nastavení moaré či vyladění geometrie obrazu i v rozích. Toto vše je možné nastavovat jednoduše a intuitivně čtyřmi již zmíněnými tlačítky. Pátým nezbytným ovládacím prvkem je tlačítko vypínání a zapínání.

Obrazovka Peacocku 17e96 je vyrobena s 0,25mm roztečí zobrazovacích bodů (dot pitch), což je lepší standard mezi monitory se sedmnáctipalcovou úhlopříčkou. Stejně tak jako dnes již uživateli žádané splňování podmínek ergonomického a ekologického standardu TCO\99. I tuto podporu Peacock 17e96 může nabídnout.

Pro lepší práci s grafikou nabízí uživatelům Peacock 17e96 maximální rozlišení 1 600 x x 1 200 bodů. I v tomto maximálním dosahuje monitor "neblikavé" obnovovací frekvence 75 Hz. Tato hodnota stačí na to, aby vyhovovala požadavkům na ergonomické zobrazení. Pokud upřednostňujete nižší rozlišení (které je v případě 17" monitorů na místě), můžete samozřejmě vychutnat výrobcem doporučovaných 1 280 x 1 024 pixelů, při nichž uvidíte pěkný obraz generovaný dokonce se snímkováním 85 Hz.

Targa 1786A-3

Produkt s nejpříznivější cenou ze všech sedmnáctipalcových monitorů, které se dnešního testu zúčastnily.

Targa 1786A-3 je úplně nový model z široké řady monitorů Targa. Ihned v úvodu je nutno říci, že se jedná o daleko povedenější verzi, než byl patnáctipalcový kolega Targa 1554A. Designově je koncipován jako většina výrobků Targa pěkně. Navíc zde nalezneme pod obrazovkou s viditelnou úhlopříčkou 420 mm (16,54") i povedené ovládací prvky pro ovládání obrazovkového menu. To je ovládáno třemi tlačítky. Jedno je určeno pro vyvolání nabídky a zároveň i potvrzování voleb a zbylá dvě slouží pro pohyb ve výběru položek.

V rozlišeních zvládá Targa 1786A-3 všechny standardní režimy až do 1 600 x 1 200 bodů. Tento mod s obnovovací frekvencí 65 Hz. To sice není pro ergonomické zobrazení dostačující, ale při rozlišení 1 024 x 768 pixelů vzroste tato hodnota až na 105 Hz. Ostatně toto rozlišení je zřejmě pro co nejlepší využití 1786A-3 nejvhodnější.

Hyundai ImageFlat F790D

Kvalitní monitor, který disponuje nejen plochou obrazovkou, ale také bezkonkurenční cenou.

Tento výrobek je stejně jako monitor Peacock vybaven naprosto plochou obrazovkou. U společnosti Hyundai je tento typ označen jako ImageFlat. Pokud se podíváme na vlastnosti obrazovky, určitě bude zajímavá rozteč zobrazovacích bodů, která je 0,20 mm, což jistě potěší. Rozměry maximálně zobrazitelné plochy jsou 320 x 240 milimetrů, z výroby jsou však přednastavené v používaných režimech na 305 x 229 mm. Pokud tedy si budete chtít obraz roztáhnout na maximum, nic vám v tom nebrání, a to pomocí velice přívětivého obrazovkového menu, které se snadno ovládá. Snad jen pokud budete chtít "vymačkat" z monitoru co nejvyšší obnovovací frekvence (např. 150 Hz při rozlišení 640 x 480), bude vám možná vyladění k dokonalosti trvat trochu déle. S použitím obnovovacích frekvencí je na tom ImageFlat F790 obecně velmi dobře, stejně jako u předchozího monitoru zvládne hravě 1 600 x x 1 200 bodů při 75 Hz a 1 280 x 1 024 pixlelů je pro využití nejpříhodnější. Při něm totiž dosahuje 85 Hz, což je pro uživatele ideální.

Relisys TE785

Vlastnostmi standardní monitor za přiměřenou pořizovací cenu. Lze ho doporučit spíše příznivcům středních a nižších rozlišení.

Produkt značky Relisys TE785 je monitor, který sice není vybaven úplně plochou obrazovkou jako tomu bylo u předchozích dvou výrobků. To však neznamená, že by nestál za pozornost. Zobrazovací plocha nabývá maximálních rozměrů 312 x 232 milimetrů. Odstup zobrazovacích bodů činní 0,26 mm.

TE785 je vybaven OSD systémem, pro jehož ovládání slouží pět tlačítek. To je sice rekord v počtu, ale nikoliv komfortu. Někomu možná přijde více ovládacích prvků vhod. Každopádně je škoda, že v OSD nenaleznete užitečné funkce pro vyladění moaré či nastavení linearity obrazu.

Maximální režim, který je monitorem podporován je 1 600 x 1 200 bodů při obnovovací frekvenci 60 Hz, avšak při nižším rozlišení, 1 280 x 1 024 pixelů, se již dočkáme kýžených 75 Hz. Ergonomickým modem lze tedy prohlásit tento. Příznivce nižších "rozměrů", třeba 1 024 x 768 bodů, jistě potěší obnovovací frekvence 85 Hz, kterou je TE785 schopen generovat obraz.

Hitachi CM625

Monitor s naprosto plochou obrazovkou a velmi kvalitním obrazem. Umístil se velmi dobře i přes svoji cenu.

Zdařilý monitor z dílny Hitachi na první dojem nezaujme jen pěkným vzhledem, který by slušel každé PC sestavě, ale i opravdu plochou obrazovkou. Rozteč jednotlivých bodů je 0,25 mm, tedy trochu lepší průměr.

Obrazovkové menu je vyřešeno velice prakticky a elegantně, pomocí tří ovládacích prvků, konkrétně tlačítek, můžete snadno využívat všechny funkce, jež vám Hitachi CM625 nabízí. Vyjma všech základních funkcí můžete nastavovat i horizontální či vertikální konvergenci i moaré.

V testu obnovovacích frekvencí si monitor nevedl vůbec špatně, při rozlišení 1 600 x x 1 200 zvládl ještě 75 Hz. Rozlišení jen o stupínek níž (1 280 x 1 024) dokáže CM625 zobrazovat při 85 Hz.

K dokonalému vyladění obrazu vám jistě dobře poslouží i přiložený program na CD disku. Nese jméno Colorific a díky jeho průvodci se i laikovi snadno podaří vyladit jas, kontrast i další vlastnosti barev monitoru na nejlepší hodnoty.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

c01p0075

PROFESIONÁLNÍ POČÍTAČE

Brave Olymp 2800

Sestava s procesorem Intel Celeron 800 MHz, jenž je nyní nejsilnějším  Celeronem, na trhu.

Skříň midi-tower, v níž je počítač dodáván,  má líbivý design, i když je zatěžko posoudit její rozšiřitelnost.  Ocenění si vyslouží především to, že ji můžeme otevřít, aniž  bychom potřebovali odšroubovat jediný šroubek. Pro procesor Intel  Celeron, jenž pracuje na prozatím nejvyšší možné frekvenci 800  MHz, je použita zkladní deska FIC FS35. Za spolehlivou spolupráci  veškerých zařízení je odpovědný čipset Intel i815. Na desce jsou  k dispozici tři volné sloty PCI, jeden AGP port a již téměř standardní  port AMR. Do dvou paměťových slotů je možno implementovat maximálně  512 MB paměti. K sestavě je dodáno 128 MB RAM, takže ještě stále  je kam rozšiřovat.

Pevný disk Western Digital 100BB má kapacitu  pouze 10,2 GB. Sekunduje mu CD-ROM Artec, jež je schopna číst  CD média 50násobnou rychlostí.

Vzhledem k ceně počítače je trošku  neuvážená volba grafické karty Elsa Gladiac MX, jelikož všechny  grafické akcelerátory se stejnou čipovou sadou jsou o něco levnější  než právě zmiňované Elsy. Tento akcelerátor je schopen zobrazovat  maximální rozlišení 2 048 x 1 536 a při ergonomickém rozlišení  1 024 x 768 poskytuje sympatickou obnovovací frekvenci nad 100  Hz. Vlastnosti grafické karty jsou však značně podlomeny dodávaným  15" monitorem.

Monitor značky LG 57M s viditelnou úhlopříčkou  13,8 palce a roztečí 0,28 milimetrů je osazen mikrofonem a reproduktory.  Zobrazí nanejvýš rozlišení 1 280 x 1 024, ale příjemněji se samozřejmě  projevuje v nižším rozlišení 1 024 x 768. Musíme však počítat  s tím, že výkon zabudovaných bedniček není příliš velký a kvalita  je rovněž pouze dostatečná. Sestava je připravena k připojení  na internet, a to prostřednictvím interního 56kilového modemu.

Integrovaný  zvuk AC\97 představuje nejnižší řadu zvukových karet, její parametry  jsou dostatečné pro standardní používání, rozhodně však ne pro  milovníky silných zvukových efektů typu EAX. Dodávána je klávesnice  Silitek a myš Genius NetScroll+ s rolovacím kolečkem.

Výkonem  139 bodů v programu BABCo Sysmark je sestava srovnatelná s obdobně  konfigurovanou sestavou osazenou procesorem AMD Athlon na stejné  frekvenci.

Standardně dodávaný operační systém je Windows 98  SE. Další software zahrnuje antivirový program Avast, Učto, slovník  WinGed 2000, Money 2000 a 602Pro PC Suite.

Jedná se o cenově  zajímavou sestavu s multimediálnílmi ambicemi. Škoda jen, že  dodávaná zvuková karta nemá lepší specifikace.

LEO Persica 1400

Nejnovější  počítač od firmy LEO s označením Persica 1400 je opravdu

velice  rychlý stroj.

Do ATX midi-toweru je vsazeno srdce celého počítače,  a to základní deska společnosti Intel s označením D850GB. Čipset  tvoří Intel 850 a přítomno je 5 volných pozic PCI, jeden AGP  slot pro grafickou kartu a AMR pro modem nebo kartu zvukovou.  V soketu 423 na desce tepe silný procesor Intel Pentium 4, a  to na sympatické frekvenci 1,4 GHz. Deska zároveň disponuje novými  paměťovými moduly RIMM a může být osazena až 2 GB paměti, přítomno  bylo 128 MB.

Výkon již silné sestavy ještě umocňuje grafický  akcelerátor nVidia GeForce 2 GTS. Pro tyto čipy není těžké zobrazovat  rozlišení 2 048 x 1 536, stejně jako dosahovat při nižších rozlišeních  frekvencí kolem 200 Hz. Plné využití těchto hraničních frekvencí  však záleží na schopnostech monitoru.

K sestavě je standardně  dodáván 19" monitor Samsung 950P Plus. Nejedná se o žádný Trinitron,  ale barvy zobrazoval přesně a pracoval bez jakýchkoliv problémů.  S viditelnou úhlopříčkou 18 " a 0,22milimetrovou roztečí bodů  je schopen zobrazovat maximální rozlišení 1 600 x 1 200. Při  nejběžnějším rozlišení dnešní doby 1 024 x 768 je sto dosahovat  optimální frekvence 100 Hz.

Pro uchovávání dat je k dispozici  30GB disk společnosti Seagate s přesným označením ST330630A.  Se svými 7 200 otáčkami za minutu a 2 MB vyrovnávací paměti prokazuje  dostatečný výkon pro takto silnou sestavu.

Pro nadšence technických  lahůdek je zde Toshiba SD-R 1002. Jedná se o kombinaci DVD mechaniky  a vypalovacího zařízení pro CD média. Ty je schopen číst 24násobnou  rychlostí, DVD média čte rychlostí čtyřnásobnou. Pálit je možno  na CD-R nebo CD-RW média, avšak pouze čtyřnásobnou rychlostí,  což popravdě není mnoho.

Celou sestavu ozvučuje zvuková karta  SoundBlaster Live!, která se svými schopnostmi pro prostorový  zvuk a EAX zvukem dodává dostatečnou kulisu jakékoliv zvukové  aplikaci. Z tohoto důvodu najdete u sestavy také zvukovou soustavu  Cambridge SoundWorks FPS 1000, kterou tvoří subwoofer a čtyři  satelity.

K tomu abyste se mohli přes internet okamžitě dostat  do světa informací, vám pomůže síťová karta a modem. Práci vám  zpříjemní multimediální klávesnice firmy Samsung a myš Microsoft  s rolovacím kolečkem.

Operační systém Windows 2000 je předinstalován  na pevném disku, instalační CD však budete hledat marně. Dodáván  je také kancelářský software 602Pro PC Suite, dvě hry, ovladače  a další užitečné programy včetně přehrávače WinDVD.

Svým výkonem  v testovacím programu BABCo Sysmark 2000 a 192 body se řadí hned  za sestavu s procesorem Athlon, jež dosáhla ve stejném programu  bodů 203. Test 3D rychlosti ve hře Quake III Arena byl také srovnatelný  s Athlonem, při rozlišení 640 x 480 a 16 bitech dosáhl 175,6  obrázku za vteřinu, při rozlišení 1 024 x 768 a 32 bitech již  "pouze" 65,1. Celkové hodnocení však neovlivňuje pouze výkon,  ale také cena, která je stanovena na necelých 110 tisíc korun  včetně daně.

Pokud tedy hledáte kvalitu a výkon, nelze říci  nic jiného, než tuto multimediální sestavu doporučit, i když  za její vyšší cenu může trochu i nový procesor Intelu.

§§§§§


LASEROVÉ TISKÁRNY - LEDem nebo laserem?

Michal Bareš

c01p0076

V dnešním přehledu tiskáren jsme se setkali s dvěma tiskovými technologiemi, které jsou v principu velice podobné, ale přece jen se v něčem liší. Rozdíl mezi laserovým tiskem a LEDovým tiskem však může v marketingových sloganech výrobců vést k tomu, že si uživatelé pod těmito pojmy představují něco úplně jiného. Jak to tedy s oběma tiskovými principy je doopravdy?

Nejprve je třeba zmínit, že zmíněné metody tisku se používají v tzv. stránkových tiskárnách, tedy zařízeních, které zpracovávají najednou celou stránku. Obraz stránky se v nich vytváří najednou, a ne po řádcích, jak tomu bývá u inkoustových a jehličkových tiskáren. Základem laserových i LEDových tiskáren je světlocitlivý válec, který je po celé ploše nabit statickou elektřinou. Válec se otáčí a na jednom místě je osvětlen paprskem, jenž na místě dopadu zruší polaritu. Na válci se tak vytvoří elektrostatický obraz stránky. Jak jsme již řekli, válec se otáčí a na dalším místě se dostává do styku s tonerem, který je nabit na stejnou polaritu jako válec. Podle fyzikálních zákonů se stejně nabité částice odpuzují, a tak se toner udrží pouze na místech, které byly osvětleny paprskem (a tedy zbaveny kladné polarity). Při dalším otáčení se válec dostává do styku s papírem, který je pro změnu nabit záporně. Papír (na kterém nyní díky statické elektřině drží toner) pak prochází zapékací píckou, v níž je na zlomek sekundy vystaven vysoké teplotě (120-250 stupňů Celsia). Zde se toner doslova zapeče do papíru, takže získá stálost a nelze jej setřít. Posledním krokem je osvětlení válce po celé délce, které jej zbaví jakéhokoliv náboje, a následná polarizace pro další kolo.

Je zřejmé, že laserový i LEDový tisk používá stejnou technologii: tedy přenos toneru z tiskového válce na papír a jeho následná fixace při vysoké teplotě. Průchod papíru, válec i zapékací pícka jsou u laserových a LEDových tiskáren shodné. Čím se obě technologie liší je způsob, jakým je obraz vykreslován na válci. U laserových tiskáren je válec osvětlen (zbaven polarizace) jediným laserovým paprskem, který je po délce válce vychylován prostřednictvím optické soustavy. Obraz je tedy vykreslován jedním tenoučkým laserovým paprskem, který se pohybuje. U LEDových tiskáren je zdrojem světla pole LED diod, jež vysílají paprsky pouze rovně. Pro pokrytí celé šířky válce jich tedy musí být přítomno veliké množství. Pokud má tiskárna rozlišení 1 200 dpi, tak se musí na jediný palec opravdu vejít 1 200 diod. V tiskárnách typu A4 se tedy na šířku nachází přibližně 10 000 LED diod seřazených vedle sebe.

Výhodou tiskáren LED je absence křehké optiky, sloužící u laserových tiskáren k vybočování paprsku. Vzhledem k tomu, že u LEDu jsou diody rozšířeny po celé délce válce, dopadají na něj všechny paprsky pod shodným úhlem 90 stupňů, takže podoba tiskového bodu uprostřed stránky je shodná s podobou bodu umístěného na jejím okraji (u laseru bývá toto občas problémem). Tiskárny využívající princip LED jsou konstrukčně jednodušší (je v nich méně pohyblivých dílů) a při jejich provozu nevzniká na rozdíl od laseru ozon. LED technologii lze spatřit v tiskárnách společnosti Oki a v některých nových produktech společnosti Xerox.


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

Brother HL-1240

První zástupce společnosti Brother je na tom lépe v rychlosti opakování i při zpracování prvního výtisku.

Výkonnější model Brother HL-1240 pracuje ve stejném rozlišení, avšak uživateli nabízí rychlost opakování 12 stran A4 za minutu. Stejný procesor a kapacita operační paměti sice naznačují, že zpracování prvního výtisku proběhne stejnou rychlostí. Tiskárna však kromě paralelního rozhraní nabízí také port USB, a právě tento fakt je příčinou rychlejšího zpracování úloh, přičemž zrychlení se pohybuje v řádu 0,8-3 sekundy v závislosti na zvolené aplikaci.

Vnější vzhled produktu je stejný jako u modelu HL-1030, k dispozici je tedy spodní vstupní a horní odkládací zásobník i štěrbina pro zakládání speciálních médií větší délky či gramáže. Provoz tiskárny je signalizován čtyřmi diodami v levé straně předního panelu. Tiskové úlohy jsou zpracovány emulací PCL4, a tiskárna proto dokáže pracovat i pod operačním systémem MS-DOS. USB rozhraní navíc umožňuje produkt použít i ve spojení s počítači Macintosh. Zařízení je dodáváno v obdobné konfiguraci jako předchozí model, neschází ani zmíněné doplňkové programové vybavení.

Během testů tiskárna hravě splnila normu 12 výtisků za minutu, kvalita zpracovaných výtisků přitom vyšším výkonem nijak neutrpěla a lze ji bez pochyby ohodnotit jako velmi vysokou.

Brother HL-1240, který pracuje rychleji, než druhý zástupce této značky v našem testu, je v prodeji za 14 628 Kč včetně DPH, provozní náklady jsou díky použití stejného spotřebního materiálu shodné, tedy 0,77 Kč na stranu A4 při standardním 5% pokrytí.

Brother HL-1030

Velmi levná tiskárna Brother HL-1030 při práci vystačí jen se 2 MB operační paměti. Celkem překvapivě jí schází USB rozhraní.

Tiskárny společnosti Brother se v našem TestCentru objevily poprvé, a hned na začátku musím uznat, že velmi příjemně překvapily. Levnější z obou produktů nese označení Brother HL-1030. Uživateli nabízí tisk na formát A4 v rozlišení 300 x 300 dpi nebo 600 x 600 dpi při rychlosti opakování 10 stran za minutu. Procesor MB86833 s pracovní frekvencí 66 MHz doplňují 2 MB operační paměti, kterou nelze nijak rozšiřovat. Komunikaci s počítačem zajišťuje pouze paralelní rozhraní IEEE 1284B. Volitelně lze přidat síťové rozhraní 10BaseT. Brother HL-1030 je GDI tiskárna zcela závislá na operačním systému Windows 3.1/95/98 nebo NT 4.0. Tisk z dosových úloh je proto možný jen v otevřeném okně Windows. Standardní součástí dodávky zákazníkovi je kromě tiskárny a napájecího kabelu také CD-ROM s ovladači, soubory elektronické nápovědy a disketa pro úpravu registrů, která zajišťuje správný tisk znaků české abecedy.

Spodní podavač tiskárny je určen pro uložení 250 stran formátu A4 standardní gramáže 64-105 g/m2. Do štěrbiny v přední části výrobku lze samostatně zakládat materiály s gramáží 64-158 g/m2, s prodlouženou délkou až 356 mm. Potištěný materiál vystupuje na horní odkládací plochu, která pojme 150 výtisků.

Nainstalované ovladače v systému Windows doplňuje program pro tisk až 25 stran na jeden list papíru, případně zpracování plakátu ve zvětšení až na 25 výtisků A4. Tuto zajímavou utilitu doplňuje malý prográmek pro rychlé zjištění celkově vytištěných listů a stavu spotřebního materiálu.

Při testu jsme dosáhli deklarované rychlosti opakování. Zpracování prvního výtisku běžného textu trvalo 15,5 sekundy, dokument MS Word s logem a různými fonty písma zaměstnal tiskárnu na 18 sekund. Vektorová grafika byla zpracována za 21,5 sekundy, celostránková bitmapa si vyžádala 24 sekund. Z hlediska kvality výtisků lze vyzdvihnout velmi přesnou a jemnou kresbu čar vektorové kontrolní růžice a bezchybné zpracování fontů písma.

Na tiskárnu Brother HL-1030 je poskytována záruka v trvání 12 měsíců. Pořizovací cena produktu byla stanovena na 12 188 Kč včetně DPH. Provozní náklady na výtisk jedné strany A4 ve standardním 5% pokrytí činí 0,77 Kč včetně DPH.

OKIPAGE 14ex

Nová tiskárna OKIPAGE pracuje rychlostí opakování 14 stran A4 za minutu, cena výrobku přitom rozhodně není nijak přemrštěná.

Dvě novinky z modelové řady tiskáren s LED technologií OKIPAGE 14 by mohly být díky své rychlosti zařazeny i do kategorie tiskáren pro pracovní skupiny. Jejich cena je však činí dostupnými i domácím uživatelům.

OKIPAGE 14ex je základním modelem s rychlostí tisku 14 stran A4 za minutu při rozlišení 600 x 1 200 dpi. Rychlý procesor MIPS R3000 a 4 MB paměti, s možností rozšíření na 36 MB, své kvality ukazují zejména při rychlém zpracování prvního výtisku. K vytištění archu A4 s běžným textem totiž postačí jen 11 sekund, dokument s logem a různými fonty zaměstná tiskárnu jen o sekundu déle. Ke zpomalení dojde pouze u volby vysokého rozlišení a celostránkové vektorové nebo rastrové grafiky. Tyto úkony si vyžádají 26, resp. 29 sekund.

Při práci tiskárna využívá emulace HP PCL 5e a HP PCL6, stejně dobře dokáže pracovat v režimech IBM ProPrinter nebo Epson FX. S počítačem komunikuje prostřednictvím standardního paralelního nebo USB rozhraní, volitelně pak prostřednictvím síťového připojení. Ovladače jsou určeny pro systémy DOS, Windows 3.1, 95-2000 a Mac OS.

Spodní podavač na 250 archů papíru doplňuje přední odklopný ruční podavač pro média vyšší gramáže. Potištěný papír vystupuje na přední odkládací plochu s kapacitou 150 archů nebo zadní výsuvnou přihrádku pro 100 listů. Zadní výstup přitom tiskárna automaticky použije při vysunutí opěrky, není tedy třeba měnit žádné nastavení v ovladači apod. Mezi volitelné doplňky patří další spodní podavač na 500 listů papíru nebo přední víceúčelový zásobník pro obálky, štítky či fólie.

Při našich testech zařízení pracovalo rychlostí 14,4 výtisku za minutu. Vysokou kvalitu tisku je možné sledovat u všech fontů písma a vektorové grafiky. Pouze u zpracování rastrové fotografie se objevují drobné odchylky v sytosti některých odstínů šedé barvy.

Tiskárna je v současnosti v prodeji za 17 068 Kč včetně DPH, vypočítané provozní náklady se pohybují na hranici 0,74 Kč včetně DPH. Prodejce na zařízení poskytuje záruku v trvání 12 měsíců. Doživotní záruka je pak poskytována na LED tiskovou hlavu.

OKIPAGE 14i

U tiskárny OKIPAGE 14i doplňuje emulace PCL5e a PCL6, standardně také Adobe PostScript level 2.

Druhou novinkou firmy OKI je OKIPAGE 14i. Tato tiskárna pracuje ve stejném rozlišení a při stejné rychlosti opakování jako předchozí model. Používá i stejný procesor pro zpracování tiskových úloh, kapacita operační paměti je však standardně rozšířena na 8 MB a celkově lze tiskárnu osadit 40 MB paměti. Při zpracování tiskových úloh může tiskárna využívat kromě emulace HP PCL 5e a HP PCL6 také Adobe PostScript level 2.

Paralelní rozhraní a univerzální sériový port mohou být na zadní straně tiskárny doplněny o síťové rozhraní 10Base T s podporou protokolů TCP/IP, IPX/SPX, NetBUI a DLC/LCC. Tiskárnu lze pak bez problémů zapojit do rozličných síťových prostředí.

Produkty modelové řady OKIPAGE 14 jsou v horní části vrchního krytu vybaveny ovládacím panelem s tlačítky a alfanumerickým displejem. Na něm lze snadno nastavit vlastnosti tisku a tiskárny, získat kontrolní výtisky o stavu spotřebního materiálu, nastavení sítě apod. Běžné vlastnosti tisku, jako je rozlišení, orientaci a velikost papíru, jsou přístupné i v ovladači tiskárny v operačním systému.

Stejně jako u předchozího modelu najdeme i zde podavač na 250 archů papíru a výstup na 150 archů.

Díky stejnému enginu poskytuje tento produkt stejně kvalitní a rychlý tisk jako model OKIPAGE 14. Dodávaný Adobe PostScript 2 však zvyšuje využitelnost zařízení, ale také jeho pořizovací cenu, která byla stanovena na 21 948 Kč včetně DPH. Provozní náklady i záruka jsou shodné s předchozím modelem.

§§§§§


Procesory za babku - via cyrix iii a jeho konkurenti

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0077

Kolik uživatelů si chce koupit ten nejvýkonnější počítač? Všichni. A kolik si ho opravdu koupí? Pro všechny, kteří nechtějí plnit chřtány nenasytných obchodníků našponovanými cenami za nejnovější procesory, přinášíme test naopak těch nejlevnějších. Vítejte v testu čipů VIA Cyrix III, Intel Celeron a AMD Duron na frekvencích kolem 667 MHz.

VIA Cyrix III

Novým procesor ze zmíněné trojice je právě a jen Cyrix III s inovovaným jádrem Samuel 2. Vychází ze staršího VIA Cyrix III Samuel, ke kterému byla přidána vyrovnávací paměť L2 s kapacitou 64 KB, pracující na plné rychlosti procesoru. Zároveň došlo ke zúžení architektury na 0,15 mikronu, což snížilo spotřebu, tepelnou emisi a dovolí pracovat na vyšších frekvencích. Cyrix III využívá patici Socket 370, která je určena původně pro procesory Pentium III FCPGA a Celeron II PPGA a FCPGA.

Měli jsme možnost testovat Cyrix III v předchozí variantě, kde jeho výkony nebyly příliš přesvědčivé, avšak byl použitelný na lehčí kancelářské aplikace. Od Cyrixu III s jádrem Samuel 2 si VIA slibovala radikální zvýšení výkonu, který se měl přiblížit stejně taktovaným Celeronům. Neváhali jsme a oba procesory porovnali. Abychom zachovali vyrovnanost testu, přizvali jsme také stejně taktovaného Durona, nechť ukáže, co se v něm skrývá. Popravdě řečeno, Duron 667 MHz se shání dost obtížně, a proto jsme vzali zavděk starší 650MHz variantou, která pomalu pulty obchodníků s počítači opouští.

Testy

Testovali jsme standardním postupem: využili jsme BAPCo SYSmark 2000 pro řekněme desktopové aplikace a Quake III Arena pro test grafického renderingu pod OpenGL. Sestavy byly pokud možno velmi podobné, spíše jsme se snažili všem procesorům pomáhat dosáhnout co nejlepší výkon, abychom zjistili, co v nich opravdu je. Pro Durona jsme použili základní desku Abit KT7 s čipem VIA KT133 na North Bridge a 686A na South Bridge. Celeron byl zasunut do Asus CUSL2-C se zcela novým čipsetem Intel 815ep, a konečně Cyrix III dostal k dispozici desku Shuttle Spacewalker AV30 s čipovou sadou VIA Apollo Pro 266, disponující podporou pamětí DDR. Všechny "sestavy" obsahovaly 128 MB paměti, Cyrix přirozeně ve variantě DDR. Ještě pro kontrolu jsme pak provedli i křížové testy mezi Celeronem a Cyrixem, abychom si ověřili, že jsme žádný z procesorů volbou komponent nepoškodili. Také grafická karta zůstala shodná, totiž Creative GraphicBlaster s GeForce2 GTS na ovladačích nVidia Detonator3 ve verzi 6.31.

BAPCo SYSmark 2000

Výsledky nepotřebují mnoho komentářů. Index Office productivity zahrnuje aplikace typu Excel, Word, PowerPoint a podobně. V něm dosahuje Cyrix velmi dobrých výkonů, přidání L2 cache je skutečně znát, hodnoty blížící se 100 bodům znamenají, že v kanceláři nepocítíte problémy při běžné práci. Obrovským problémem však zůstává index Internet Content Creation, zahrnující náročnější aplikace typu Photoshop, Premiere, Bryce atd., kde se projevuje slabá jednotka FPU a s tím související slabá MMX část procesoru. Také v tomto indexu byl od minulého Cyrixu učiněn značný posun kupředu integrací L2 cache, nicméně nevýkonné jádro Centaur, ke kterému VIA přišlo po akvizici IDT, je účinnou brzdou.

Výkony Celeronu jsou slabší v Office části, tam Duron bezpochyby vítězí, kvalitní FPU, MMX vysoké výkony ve Windows Media Encoderu pomáhají Celeronu k dobrému výsledku v graficky náročnějších programech. Přesto je Duron 650 MHz v desktopových aplikacích o 11 % výkonnější než Celeron na 667 MHz.

Quake III Arena

Testy Timedemo 1, které standardně používáme, jsou dobrým vodítkem pro hodnocení celkového výkonu sestavy či grafické karty v herních aplikacích. Uvedené údaje jsou sice ve snímcích za sekundu, ale vzhledem ke specifičnosti jednotlivého testu je nelze konkrétně brát tak, že podle pravidla "nad 30 snímků za sekundu člověk nepozná fázování pohybu" stačí pro hry vše, co dosáhne alespoň 30 obrázků za sekundu. Spíše je lepší je chápat jako herní index, který v hodnotách kolem 50 bodů dovoluje hrát většinu současných 3D her bez větších problémů ve vyšším rozlišení. Test v nízké kvalitě hodnotí propustnost sběrnice, FPU výkon procesoru a spolupráci s pamětí prostřednictvím sběrnice AGP, zatímco vysoká kvalita spojená s vysokým rozlišením je zátěží především pro grafickou kartu a její renderovací procesor. Vzhledem k použitým procesorům však byla grafická karta velmi bohatě dimenzována, a proto se rozhodně nestala úzkým hrdlem celého systému.

Výkony Cyrixu nás poněkud překvapily, nečekali jsme tak dobré skóre. Na druhou stranu je ale třeba poznamenat, že vysoké frameraty byly doprovázeny poměrně nízkou stabilitou systému. Duron ani Celeron nepřekvapily, při nízké kvalitě zobrazování je Duron výkonnější o 16 %, při vysoké kvalitě, kde pomalu začíná brzdit grafická karta, se jeho náskok snižuje na necelých 10 %.

Cenový pohled

S cenami je trochu potíž. Jednak v době, kdy budete číst tyto řádky, už nemusí být aktuální, a pak je také mnoho možností volby základní desky, které se pak liší i svou cenou. Vezmeme-li v úvahu pouze procesory, pak Duron 650 MHz je k dispozici za ceny kolem 2 200 Kč bez DPH, nicméně pomalu je vytlačován variantou 700MHz, která během několika týdnů dosáhne ceny také kolem 2 200 Kč bez DPH. Výkonový rozdíl mezi 650 a 700 MHz odpovídá nárůstu frekvence a činí tedy bezmála 8 %. Celeron 667 MHz je v cenících stálicí, po nedávném poklesu cen se prodává kolem 3 200 Kč. Jeho cena půjde setrvale dolů, nějaké radikální změny se však v horizontu týdnů očekávat nedají. S Cyrixem je situace mnohem méně průhledná. Tato 667MHz varianta, kterou jsme měli k dispozici na testy, se nikdy nestane komerčně dostupným produktem prvním čipem ze stáje VIA, jenž bude vybaven jádrem Samuel 2, bude model s kmitočtem 700 MHz. O jeho ceně se dnes dá pouze spekulovat. Důvěryhodné prameny ji odhadují na přibližně 2 100 až 2 300 Kč v době uvedení, což by měl být konec února. V dalších týdnech lze očekávat její pokles, snad až k hodnotám výrazně pod 2 000 Kč bez DPH pro koncové uživatele.

Základní desky nemají tak pohyblivé ceny, ale je jich na trhu skutečně velký výběr. Testovaný Asus CUSL2-C se prodává od 5 200 Kč, avšak je nutné poznamenat, že se jedná o jednu z nejlepších desek pro Pentium III/Celeron, jaké jsou dnes k dispozici. Běžné desky s čipsety Intel 815 se pohybují s cenou na úrovni 4 300 Kč, levnější jsou pak čipové sady VIA Apollo Pro 133, které jsou osazovány do desek s cenou už od 2 800 Kč. Jejich spolehlivost a výkon však odpovídají cenové hladině.

Základní desky pro Durony mají v podstatě pouze dvě možné čipové sady. Jednou z nich je VIA KT133, druhou pak KT133A. KT133A obsahuje inovovaný North Bridge s podporou procesorů s FSB na 133/266 MHz a vylepšený South Bridge 686B, který umožňuje práci s disky na rozhraní ATA/100. Ne zcela výjimečnou je kombinace obou čipů, tedy KT133A jako NorthBridge (266 MHz FSB), avšak pouze 686A jako South Bridge (jen ATA/66). Ceny desek pro Durony se pohybují od 3 700 do 5 200 Kč, s integrovanými řadiči RAID pak vyjdou až na 6 200 Kč.

Zde je jasně vidět, že pokud chcete co nejlevnější počítač, je Cyrix nejlepší volbou. Je však otázka, zda za ušetřenou tisícikorunu se vyplatí poměrně značná ztráta výkonu. V nejlevnějších sestavách se cena Celeronu i Duronu srovnává dražší deskou pro čip od AMD. Durony, kvůli větší emisi tepla, vyžadují také kvalitnější chlazení.

Optimální sestavy zahrnují značkovou desku s čipsetem Intel 815 pro Celeron a Cyrix, resp. VIA KT133 pro Duron, a pro všechny procesory také kvalitnější chladič.

Tato tabulka je mnohem zajímavější. V případě, že si chcete připlatit a koupit si kvalitní desku, stírá se rozdíl mezi motherboardy pro Celerony (Socket 370) a Durony (Socket A). Značková deska, stabilní, snadno rozšířitelná a dobře výrobcem podporovaná, se snadnou možností například přetaktování, stojí pro Duron I pro Celeron stejně. Cyrix sice drží opticky první místo, nicméně v poměru cena/výkon propadá. To je vidět v položkách, které jsou nazvány "fiktivní cena za 1 výkonový bod". Je jasně znát, že k dosažení stejného aplikačního výkonu jako má Duron, je třeba o téměř 1/4 vyšší investice do systému postaveném na Celeronu a téměř o 50 % vyšší v případě Cyrixu! V herním srovnání vychází stejně výkonné řešení na Celeronu o 24 % dražší než systém s Duronem, a v případě herního Cyrixu je pak jeho cena o 75 % vyšší než Duronu. Právě toto jsou důvody, pro které je Duron tak oceňovaným procesor a díky nimž se tak dobře prodává. Duron je dnes procesor s nejlepším poměrem mezi cenou a výkonem na trhu. V absolutních číslech rozdíly nevypadají tak hrozivě, Celeron stojí jen asi o 800 Kč více a výkon má o 9 % (BAPCo i Quake) nižší. Navíc v případě porovnání celých počítačů jsou procentní rozdíly cen ještě nižší, zůstanou ale rozdíly v podaném výkonu.

Průběhy testů

Během mnoha hodin, které strávily procesory spolu se základními deskami v těch nejtěžších testech, se objevilo jen minimum problémů. Ke zhroucení počítače nedošlo ani jednou, což vypovídá o opravdu vysoké úrovni kompatibility jak Duronů, tak Cyrixů. V současnosti už v praxi nenajdete aplikaci, která by nepracovala v systému postaveném na čipu AMD nebo VIA. Drobné problémy se objevily při testu v Quake III, kdy Cyrix opakovaně nezvládl benchmark a začal chybovat při počítání scény. Nakonec se nám jej podařilo uklidnit kvalitním chladičem s malou dávkou silikonové pasty pro snadný přechod tepla. I tak nebyl průběh Quake III testu zcela bez problémů a naměřené výsledky jsou z běhu, kdy náhodou k problémům nedošlo. Těžko soudit, zda za potížemi stojí spíše procesor či základní deska, jisté však je to, že buď VIA nebo Shuttle nemohou mít úplně čisté svědomí. Duron ani Celeron nezaškobrtli ani jednou a podaly vyrovnané výkony, které se v jednotlivých iteracích testů od sebe nelišily o více než 1 %. To zcela stírá pověry o údajné nekompatibilitě procesorů od AMD.

Poměrně zajímavý byl také fakt, že Cyrix III Samuel 2 nepracoval v desce s novým čipsetem I815ep. Jediným vysvětlením může být to, že Asus CUSL2-C, ve kterém jsme procesory testovali, nepodporuje procesory Celeron v kapotáži PPGA, ale pouze modernější FCPGA. A Cyrix III Samuel 2 se zřejmě navenek chová právě jako Celeron PPGA, takže Asus CUSL2-C jej odmítne.

Zhodnocení

Co říci závěrem. Pokud se výrazně nezmění cenová politika VIA v oblasti procesorů, jestliže nebudou na trhu desky s integrovanou grafickou, zvukovou kartou a modemem za rozumnou cenu, do kterých by Cyrix bylo možné nainstalovat, nemá nový procesor asi mnoho šancí na úspěch. Jeho doménou by mohla být levná "Information PC", prosazovaná právě společností VIA. Dodejme jen, že vidina plně vybaveného počítače za 10 000 Kč, v němž by tepalo srdce na 700 MHz, je lákavá. To je také důvod, proč VIA i jiní výrobci vidí v Info PC jednu z cest do budoucna. Na počítače schopné připojení k internetu čekají na světě miliony domácností. A právě tam je směřován i nový Cyrix III s jádrem Samuel 2.

Ostatní účastníci testu nepřekvapili. Celeron je jistota, s kvalitní deskou máte i možnost přetaktování. Duron, to je mohutný výkon za výtečnou cenu. S dobrou deskou pak i ten vyženete o pár desítek MHz výše.

Za spolupráci při realizaci testu děkujeme společnostem ProCA, AT Computers, Shuttle, Inc, a samozřejmě VIA Technologies.1 0077/BAM o

§§§§§


Nové základní desky pro Pentia III a Celerony

TOMÁŠ BUČINA, TestCentrum IDG

c01p0078

Přemýšlíte-li, kde své nožky složí vaše Pentium III či Celeron, nechte se zlákat naším testem dvou nových základních desek pro procesory s rozhraním Socket 370. Asus CUSL2-C má na palubě novou čipovou sadu Intel815EP, Spacewalker AV30 je jedním z prvních boardů vybavených podporou pamětí typu DDR.

Asus CUSL2-C

Modelem CUSL2-C vyšla společnost Asus vstříc uživatelům, kteří důvěřují platformě Intel i v oblasti čipových sad a zároveň nevyužijí integrovanou grafickou kartu na desce Asus CUSL2, vybavené velmi kvalitním čipsetem I815E. CUSL2-C využívá služeb nové čipové sady I815EP, která už neobsahuje integrované grafické rozhraní AGP, a dává tak možnost uživateli instalovat grafický akcelerátor podle svého uvážení. Vzhledem k tomu, že výkon grafického čipu v I815E nebyl srovnatelný s moderními kartami s GeForce2 GTS/Ultra, je zřejmé, že toto řešení přivítají především hráči, a pak také všichni, kdo vyžadují od svého PC vysoký grafický výkon.

Nelze potvrdit, že by nová deska CUSL2-C byla v grafice rychlejší než CUSL2 (samozřejmě předpokládáme použití shodné grafické karty vložené do AGP slotu). Rozdíl na úrovni 1,5 %, který jsme mezi nimi naměřili při testu v Quake III Arena, může být způsobem mnoha okolnostmi a rozhodně by neměl být impulzem pro její nákup. Naopak tím pravým důvodem by mohla být nižší cena oproti CUSL2. V současnosti je totiž CUSL2 o 10 % dražší než CUSL2-C, což v případě, že počítáte s nákupem také grafické karty, je rozdíl, za který budete mít na desce grafické rozhraní, jež nikdy nevyužijete.

CUSL2-C je bezpochyby velmi dobrá deska. Čipem North Bridge je Intel 815ep s podporou FSB oficiálně na 66, 100 i 133 MHz, maximálně 512 MB operační paměti SDRAM a rozhraním AGP 4x. Když si trochu pohrajete s nastavením BIOSu, případně využijete DIP switche přímo na desce, dostanete se k frekvenci FSB až 160, resp. 166 MHz. Málokdo bude mít takové štěstí, aby jeho procesor byl ochoten podstoupit takové megahertzové peklo, a proto je možné nastavit kmitočet FSB v BIOSu po jednom MHz. Stejně tak je možné snadno měnit poměry mezi FSB, PCI a AGP frekvencí.

South Bridge, i když Intel toto zjednodušení architektury čipové sady neslyší zrovna rád, je Intel I/O Controller Hub 2 s podporou UltraDMA/100 (samozřejmě také DMA/66 a DMA/33) a dvěma integrovanými USB Huby. Na zadním ATX panelu je tedy standardní dvojice USB konektorů, na dodatečném štítku pro instalaci mezi zásuvné karty lze objevit ještě další dva USB porty.

U kvalitních boardů je samozřejmostí mnoho možností zavádění systému z IDE disku, CD-ROM jednotky a podobně, stejně jako monitoring teploty a jiných možných zdrojů potíží desky. Potěší možnost nechat usínat počítač v režimu Suspend-to-RAM, stejně jako 6 PCI a jeden CNR slot (jeden PCI je s CNR sdílený), 3 sloty na DIMM moduly a bohatá nadílka softwaru pro systémové informace a monitoring. Naopak zamrzí snad jen jediný integrovaný sériový port (druhý je opět na štítku mezi kartami). Jinak není základní desce Asus CUSL2-C co vytknout.

Shuttle Spacewalker AV30

Nejen Intel vyrábí čipové sady pro základní desky. Dnes má možná největší podíl na trhu čipsetů společnost VIA, a právě s obvodovou sadou VIA Apollo Pro266 přišla do TestCentra z německého ústředí firmy Shuttle základní deska Spacewalker AV30.

Stejně jako Asus je i Spacewalker AV30 vybaven paticí Socket 370, takže podporuje procesory Intel Pentium III 500 MHz až 1,13 GHz (kde je mu konec...), Intel PGA Celeron 300 až 800 MHz a VIA Cyrix III jak Samuel, tak s novým jádrem Samuel 2. Na rozdíl od mnoha jiných motherboardů pro tyto procesory podporuje paměťové obvody pracující v režimu DDR, tedy s dvojnásobnou přenosovou rychlostí než klasické SDRAMy. Nemá smysl zabíhat do technických podrobností, celý trik stojí na tom, že data se přenášejí dvakrát během jednoho taktu paměti. Teoreticky by se tedy měla dvojnásobně zvýšit rychlost práce s pamětí. Naše testy však tento teoretický předpoklad neprokázaly.

Výkon v BAPCo SYSmark je oproti Asus CUSL2-C vyšší o pouhá 3 %, v Quake III pak klesá na 85 % výkonu desky ASUS při nižším rozlišení a na 94 % při vyšším rozlišení a kvalitě obrazu. Tam už se ale blížíme k limitům grafické karty s čipem GeForce2 GTS.

Deska obsahuje sloty na 3 paměťové moduly DDR SDRAM, které jsou podporovány až do kapacity 512 MB, maximálně je možné tedy osadit 1,5 GB RAM. Se South Bridgem, tedy kontrolérem periferií, je Nort Bridgem, pracujícím jako System controller, spojen proprietární sběrnicí V-Link s maximální přenosovou rychlostí 266 MB/s. Oproti 133 MB/s, jež poskytuje klasická PCI, kterou jsou spojeny North a South Bridge v jiných deskách, je to značný nárůst, jenž se projevuje zejména při práci s diskovými systémy, bus master řadiči na PCI a podobně. Desky s novými čipsety Intel pro stejné spojení používají také vlastní přístup, kterým je Intel Accelerated Hub Architecture s přenosem též maximálně 266 MB/s.

Nechybí integrovaný řadič pro připojení disků s podporou DMA/33, DMA/66 i DMA/100, další periferie lze připojit přes trojici integrovaných USB hubů, z nichž každý je možné osadit dvěma konektory. Naše testovaná deska měla i integrované síťové rozhraní standardu 10/100 Mb/s přístupné přímo na zadním štítku nad konektory USB.

Bohužel se ukázalo, že Spacewalker AV30 má i své stinné stránky. Nepříjemně nás zaskočila nižší stabilita při testech v prostředí hry Quake III Arena, kde se občas objevovaly problémy se zobrazením, výkon se značně snížil, případně počítač zatuhl úplně. Stejně tak byly testy v BAPCo SYSmark přerušeny problémem při testu v databázovém systému Paradox. Uvedené potíže by částečně nebo úplně mohla vyřešit nová verze BIOSu základní desky. Dnes, když je deska zcela nová, tak zatím žádné nové verze firmwaru k dispozici nejsou.

Celkově je AV30 zajímavým řešením s paměťmi typu DDR. Bohužel špičkové desce, jakou bezesporu současně testovaný Asus CUSL2-C je, se nemůže rovnat ani stabilitou, ani výkonem.

Asus CUSL2-C

stabilita

kompatibilita

možnost přetaktování

podpora výrobce

Záruka: 3 roky

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

www.atcomp.cz

Cena vč. DPH: 6 620 Kč

Shuttle Spacewalker AV30

podpora pamětí DDR

široká kompatibilita s různými procesory

stabilita

výkon

Záruka: 2 roky

Cena vč. DPH: přibližně 6 700 Kč

K testu zapůjčila firma: Shuttle Computer, Germany

§§§§§


DVD 16x od Toshiby - Mechanika DVD-ROM SD-M1502

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG,

c01p0079

Historie DVD formátu se datuje od roku 1995, kdy byl oficiálně ustanoven předními společnostmi. Nutno říci, že hned od počátku mělo DVD předurčenou slibnou budoucnost, o tom svědčí i stále se zvětšující portfolio produktů, které tento formát podporují. Uživatele PC tuto skutečnost jistě pocítí na stále větším zastoupením DVD-ROM mechanik, jimiž jsou v současnosti osobní počítače téměř standardně vybavovány. Tento stav silně podporují i výrobci počítačových komponent, kteří pomalu končí s výrobou samostatných CD-ROM a hlavní úsilí zaměřují právě na produkci DVD-ROM mechanik, jež jsou samozřejmě se všemi standardy CD disků zpětně naprosto kompatibilní. Výjimkou není ani obří, původem japonská, společnost Toshiba. Mezi její širokou nabídku výrobků patří i mechanika DVD-ROM, nesoucí označení SD-M1502.

SD-M1502

Toshiba DVD-ROM SD-M1502 má běžné rozměry interního zařízení určeného pro umístění v 5,25" pozici PC, konkrétně 146 x 41,5 x 193 mm. Přední panel je vybaven ovládacím tlačítkem pro vysunutí/zasunutí vozíku a kontrolní LED diodou činnosti DVD mechaniky. Tím jsou prvky přední strany zařízení vyčerpány. Překvapením je, že na výrobku nenajdete kolečko pro ovládání hlasitosti a konektor pro audiovýstup na sluchátka (jack), který je na většině mechanikách CD/DVD-ROM tradičním vybavením. Na zadní straně zařízení je možné nalézt, jak tomu u jednotek DVD a CD bývá, konektory pro IDE kabel a napájení. Dále je zde i analogový konektor, sloužící k propojení audiosignálu se zvukovou kartou, a nechybí ani možnost využití digitálního SPDIF (Sony and Philips Digital Interconnect Format). SPDIF je možno použít pro připojení ke zvukové kartě digitální cestou, pokud to zvuková karta podporuje (jako například většina verzí SB Live!). Je také možné SPDIF zaměstnat i připojením k dalším audiozařízením spolupracujícím s tímto rozhraním (například to umí některé minidisky nebo audiověže).

Připojení mechaniky k PC je, jak jsme již řekli, realizováno pomocí IDE kabelu. Podporovány jsou protokoly: PIO Mode 4, DMA (16,7 MB/s) a UltraDMA, s jejichž pomocí činí maximální propustnost dat po sběrnici ("Burst Rate") 33,3 MB/s. Vzhledem k tomu, že DVD-ROM se spokojí s čtyřicetižilovým datovým IDE kabelem, osmdesátižilový, určený pro protokoly ATA/66 a ATA/100, není nutný.

Jednotka SD-M1502 je výrobcem uváděna s parametry 16x čtení v režimu DVD a 48x čtení nosičů CD. Samozřejmě, že jako vždy se jedná o rychlost maximální, které lze dosáhnout při nejpříznivějších podmínkách při čtení na vnějším okraji CD/DVD nosiče. (Tato skutečnost je způsobena systémem spirálovitého ukládání dat na ploše média.)

Při testování jsme zjišťovali dlouhodobou kontinuální rychlost čtení v operačním systému MS Windows 98 SE. Při testu DVD přenosu jsme dosáhli maximální rychlosti 19 888 KB/s. Průměr činil při čtení DVD nosiče 15 465 KB/s. Zjišťovali jsme také parametry při použití klasického média CD. Při tomto testu dokázala mechanika přenést v průměru 5 173 kilobajtů dat za vteřinu. Výsledky jsou tedy dostatečně přesvědčivé, a obávat se nízké rychlosti při přehrávání nebo čtení DVD či CD médií se rozhodně nemusíte.

DVD-ROM SD-M1502

bezproblémové čtení médií

rychlost

bez audiokonektoru "jack"

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Slezská Ostrava, 710 00

Cena vč. DPH: 5 200 Kč

§§§§§


Další MP3CD přehrávač - tentokráte od firmy Hatai

Lumír Lindovský

c01p0080

Na trhu se nedávno objevil další přehrávač z rodiny MP3CD. Přístroj pochází z dílen firmy Haitai, jmenuje se MP3CD1 a dle mého názoru oproti svým předchůdcům velmi pokročil v designu. Před časem jsme psali o prvním z těchto přístrojů o přehrávači firmy Genica, nesoucím nyní název Tavarua. V okamžiku, kdy jsem přístroj MP3CD1 dostal poprvé do rukou, se mi hned zdálo, že tady něco nehraje. Přístroj MP3CD1 se téměř zdál kopií, nebo spíše nástupcem přehrávače firmy Genica. S přesností nemohu říct, která firma tento přístroj vlastně vymyslela, a která pouze přebrala hardware, aby mu dala svou značku. Podobně se to přece děje i u většiny vypalovaček. Přístroj MP3CD1 má ale proti, troufám si říct, bratrovi velmi pěkně zpracovaný design. Ovládací tlačítka sice zůstala na svém místě, ale nějaké vylepšení v ovládání zde přece jen najít lze.

A nyní podrobněji. Budu předpokládat, že někteří z vás ještě o přístroji, který umí přehrávat soubory MP3 a zároveň klasické hudební disky, neslyšeli. Přístroj je vlastně hybrid, který po vložení média zjistí, zda se jedná o audio CD, či o datové CD. Podle toho je s médiem dále nakládáno.

Přehrávač podporuje CD nahraná ve formátu ISO 9660, což je běžný formát zálohování dat na CD. Poradí si i s médiem CD-RW a nevadí mu adresářová struktura, ani dlouhé názvy skladeb či adresářů. Nějaká omezení zde však přece jen jsou podadresářů může být na CD maximálně 256 a mp3 souborů maximálně 512. Tyto soubory mohou být ve vzorkovacích kmitočtech 32 kHz, 44,1 kHz a 48 kHz. Podporovaný datový tok je od 32 do 224 Kb/s. Je důležité podotknout, že na CD mohou být kromě MP3 i jakékoli jiné soubory. Přístroj prostě pracuje pouze s těmi, které rozpozná. Vylepšení proti přístroji Tavarua je v podpoře více vzorkovacích frekvencí a zvýšila se i hranice možného datového toku až na 224 Kb/s. Dalším vylepšením je jistě i velmi užitečné tlačítko "resume" na straně přístroje, jež je dnes již obvyklou součástí většiny discmanů. Aktivujeme-li tuto funkci, přístroj si při vypnutí zapamatuje, kde skončil s reprodukcí a při zapnutí pokračuje tam, kde přestal. Při testech přehrávač vydržel na jedny 1300mAh baterie necelé čtyři hodiny nepřerušovaného provozu. Není to sice moc, ale při přehrávání v průměru ve dvacetiminutových intervalech, se doba zvýší až na sedm až osm hodin. Navíc stačí koupit nabíjecí akumulátory, připojit adaptér a baterky se samy dobijí, jelikož má přehrávač zabudovanou nabíječku.

Nyní podrobněji k funkcím a ovládání. Nemůžu si pomoci, ale pořád musím srovnávat tento přístroj s předchůdcem firmy Genica. Přední část vypadá úplně stejně, všechna tlačítka jsou na stejném místě a většina funkcí je rovněž stejná. Přibylo však jedno tlačítko na předním panelu se tedy nacházejí čtyři. Nalevo jsou dvě programovatelná, jimž lze přiřadit funkce jako "přehraj adresář", "opakuj dokola pouze jednu skladbu", "naprogramuj skladby pro přehrávání" a "náhodný výběr". Tlačítka vpravo slouží pro výběr skladeb. Z boku je vstup pro mikrofon a výstup pro sluchátka. Na zadní straně je výstup do zesilovače. Nutno podotknout, že kromě klasického přehrávání hudby má tento přístroj v sobě ještě užitečnou věc, tedy diktafon. Přístroj lze přepnout na digitální záznamník s možností uložení 500 sekund zvuku. Tato funkce ale zatím není dopracovaná. Vždy totiž můžete mít pouze jeden záznam, který se při dalším nahrávání přemaže. Tvůrci měli raději místo této funkce uvažovat o větším displeji, který by zobrazoval názvy skladeb.

A nyní zápory. Jelikož sám vlastním přehrávač Tavarua již několik měsíců a tenhle se od něj v podstatě funkčně neliší, mohu velmi přesně říct, co by se mělo ještě dodělat. První věc, která by se měla objevit, je určitě zobrazení názvu skladby. Další věc, která mi vadí, se projeví při přehrávání skladeb v náhodném pořadí. Při stisknutí tlačítka "zpět" se nedostanete na skladbu, která hrála před chvílí, ale na úplně jinou, která je vybrána zcela náhodně. Stejně tak si přístroj po vypnutí nepamatuje pořadí skladeb, které bylo naprogramováno.

A na závěr ještě malé subjektivní srovnání. V rukou jsem měl více přístrojů stejného typu, například přístroj Pine firmy Digital Reality, který sice umí zobrazovat názvy skladeb, ale skoro se s ním nedá rychleji pohybovat, neboť začne okamžitě přeskakovat stejně tak si neporadí s velkou škálou souborů a obvykle mu dělají problémy i některé CD-RW. Další přístroj Creative Jukebox má v sobě pevný disk. Funkčně je tento přístroj rozhodně nejlepší, ale je těžký, spotřebuje najednou 4 baterie a jeho cena kolem 20 tisíc korun je asi přehnaná. Proto si myslím, že tento přístroj je v kategorii přehrávačů souborů MP3 z média CD zatím jasná jednička. S přístrojem se dá chvílemi i běhat a žádné přeskočení nenastane (má 50sekundovou vyrovnávací paměť). Jeho doporučená cena 5 900 Kč s daní není nijak přehnaná, a pokud si vypálíte CD s předem nachystanou hudbou a nastavíte přehrávání na "random", nebudete potřebovat žádné zobrazování ani programování, protože máte na CD stejně jenom hudbu, která se vám líbí.

Přehrávač je možné koupit v barvě modré a stříbrné. Dodávané součásti jsou sluchátka, 2x NiMh baterie, adaptér, propojovací kabel k zesilovači, textilní obal a český návod. Přístroj jsme měli zapůjčen od firmy Duel, s. r. o. Podrobné informace o přístroji můžete rovněž najít na firemních stránkách http://www.mp3cd.cz.

MP3CD Haitai

design

dobrý anti-shock

nepodporuje názvy souborů

Cena vč. DPH: 5 990 Kč

K testu zapůjčila firma: DUEL CZ, spol. s r. o. Ládví 223, Kamenice u Prahy

§§§§§


HP Business Inkjet 2250TN - Barevný tisk ve velkém stylu

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0081

Tiskárny řady 2200-2250 byly u nás představeny již na podzim minulého roku. Dlouhodobý test, k němuž jsme od zástupců společnosti získali nejvýkonnější model HP BI 2250 TN, probíhal po dobu 8 týdnů. Nebývá zvykem, abychom některá zařízení "trápili" v našem TestCentru tak dlouhou dobu. Avšak tentokrát jsme mohli vyždímat z tiskárny poslední kapky inkoustu a sledovat její výkonnost v náročném síťovém provozu.

Označení Business Inkjet je v rámci produktové řady HP zcela nové, a jak název napovídá, je určeno pro výrobky primárně určené pro náročný kancelářský provoz. Tomuto zařazení je podřízena celá konstrukce tiskárny, zahrnující jak dostatečně velké zásobníky tiskových médií, tak připojení k počítačové síti i objemné inkoustové cartridge.

Model HP Business Inkjet 2250 TN konstrukčně vychází z úspěšného výrobku HP DeskJet 2000. Uživatel se tedy setká s oddělenými zásobníky jednotlivých inkoustů i oddělenými tiskovými hlavami. Změny nastaly v životnosti jednotlivých výměnných částí, podstatným krokem kupředu bylo včlenění dvojice procesorů Motorola s pracovní frekvencí 96 MHz. Tiskárna je standardně dodávána s pamětí 24 MB RAM, kterou lze rozšířit až na celkových 88 MB. Uvedené změny podstatně zvýšily rychlost tisku, jež se pohybuje na hranici 15 stran A4 za minutu v monochromatickém režimu a 14 stran za minutu při barevném zpracování. O přísun papíru se stará dvojice spodních podavačů. První je zabudován v základním modelu tiskárny a jeho kapacita činí 250 listů. Přídavný spodní zásobník pak zvýší kapacitu na celkových 500 archů. Čelní výstupní podavač postačuje pro uložení 150 výtisků.

Tisk je zpracováván v rozlišení 1 200 x 600 dpi černobíle, pro barevný výstup je použita technologie HP PhotoREt III. Zařízení využívá firemní architekturu HPA společně s emulací HP PCL5C a HP Postscript 2, při tisku podle úlohy automaticky mezi uvedenými jazyky přepíná. Komunikaci s počítačem zajišťuje paralelní a USB port, současně je k dispozici zabudovaný tiskový server HP JetDirect 600N EIO (10/100Base-TX), který umožňuje napojení tiskárny do počítačové sítě. HP BI 2250 lze úspěšně provozovat v sítích s podporou protokolů IPX/SPX a TCP/IP v prostředí Novell, Microsoft Windows, Mac OS i Linux.

Předpokládanému nasazení odpovídá měsíční zatížení tiskárny v objemu až 10 000 výtisků. Zařízení přitom dokáže tisknou na média s gramáží od 64 do 200 g/m2. Bezproblémový tisk je zajištěn díky kontrolnímu čidlu pro rozpoznání vloženého média a automatické volbě režimu tisku. Po založení nových tiskových hlav (případně po volbě uživatele) probíhá také automatické vyrovnání hlav, nutné ke správnému soutisku všech barev. Duplexní provoz je možný pouze při ručním zakládání papíru.

Pro ovládání tiskárny, nastavení síťového připojení a vyvolání tisku servisních stránek je v horní části zabudován panel s displejem a tlačítky. Kdykoliv tak lze získat přehled o stavu a opotřebení jednotlivých výměnných částí spotřebního materiálu. Pohodlnější cestou je však využití kontrolního programu HP WebJet Admin. I v něm získáte všechny potřebné informace. Navíc lze zadat volby pro vyrozumění osoby v případě různých problémů. O nutnosti doplnit papír, vyměnit inkoust, odstranit zaseknutý papír apod. pak informuje administrátora e-mailová zpráva.

HP Business InkJet 2250 TN je zařízení v mnoha ohledech výjimečné. Překračuje hranice rychlosti opakování tisku, které jsou pro inkoustové tiskárny obvyklé, přičemž rychlostí zpracování nijak netrpí kvalita výtisku. Po celou dobu testu jsme se nesetkali s žádným problémem. Konstantní kvalita zpracování všech tištěných materiálů zůstala zachována bez ohledu na objem inkoustu v zásobnících. Přestože jsme zkoušeli papíry s různou gramáží a různým povrchem, nepodařilo se nám výrobek při práci "zaseknout". Oproti konkurenčním výrobkům jsme museli ocenit velmi tichý provoz. A jaká byla skutečná rychlost tisku? Monochromatický výtisk prostého textu opustil tiskárnu za 10 sekund. Měřením rychlosti opakování jsme se přitom dostali k hranici 12,7 strany za minutu. Barevný kontrolní dokument s logem a fonty se podařilo zpracovat za 23 sekund v nejnižším rozlišení, 30 sekund při nastavení 600 dpi a 1 minutu a 35 sekund při nastavení nejvyšší kvality. Toto nastavení je však pro kancelářský papír zcela zbytečné a je doporučeno jej použít jen pro speciální potahové papíry nebo fotopapíry. Vektorová i rastrová celostránková grafika byla zpracována za 35 sekund na nejnižší rozlišení a 1 minutu a 1 sekundu při běžném nastavení. Nejvyšší kvalitu lze získat za 2 minuty a 22 sekund.

Tiskárna HP BI 2250 TN je konkurencí laserovým barevným printerům. Tomu byla podřízena konfigurace, měsíční zátěž, objem zásobníků i životnost. Provozní náklady jsou 0,85 Kč (vč. DPH) při 5% černobílém tisku a 3,17 Kč (vč. DPH) při barevném 20% zpracování strany A4. V porovnání s jinými výrobky patří tyto náklady suverénně k nejnižším. Vysoká je naopak pořizovací cena 39 650 Kč včetně DPH. Výkonově stejný výrobek, avšak bez síťového rozhraní a přídavného zásobníku, ovšem můžete získat již za 17 922 Kč včetně DPH.

HP Business Inkjet 2250TN

rychlost tisku

náklady na tisk

pořizovací cena

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1/1410, Praha 4

Cena vč. DPH: 39 650 Kč

§§§§§


IBM Infoprint 12 - Kancelářská laserovka od IBM

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0083

IBM Infoprint 12 je laserová tiskárna, kterou může ve své kanceláři využít jeden uživatel stejně jako malá skupina pracovníků. Poněkud nezvyklý šedočerný plast bude v prostoru méně rušivý než rozšířenější barva slonové kosti, jakou používá většina výrobců. Produkt dokáže pracovat při rychlosti opakování 12 stran A4 za minutu bez ohledu na zvolené rozlišení od 300 x 300 do 1 200 x 1 200 dpi. Tiskárna je určena pro měsíční zatížení 20 000 výtisků. Od 1. února 2001 došlo k poklesu cen spotřebního materiálu a jeden výtisk při 5% pokrytí lze nyní pořídit za cca 90 haléřů včetně DPH. Zařízení využívá 32bitový ARM 7 RISC procesor 66 MHz a standardně je vybaveno 4 MB operační paměti. Pro zpracování obsáhlejších bitmapových tisků lze doporučit rozšíření paměti, k dispozici jsou pozice pro paměť s kapacitou celkových 68 MB. Připojení k počítači zajišťuje USB rozhraní a paralelní port IEEE-1284 B, na požádání je možné nainstalovat také síťové rozhraní. Zpracování tiskových úloh zajišťují jazyky HP PCL 5, HP PCL 6 s volitelným doplňkem Adobe PostScript 3. Se zařízením je zákazníkovi dodáván napájecí a propojovací kabel a ovladače pro systémy MS Windows, Mac OS i Linux, které jsou přeloženy do češtiny.

Pro uložení 250 listů papíru je připraven spodní automatický podavač a také víceúčelový zásobník, který pojme dalších 100 archů. Vytištěné listy jsou ukládány na horní plochu tiskárny s kapacitou 150 výtisků nebo do zadního výklopného podavače pro 100 listů. Tiskárna podporuje přímý průchod papíru a dokáže zpracovat média s gramáží 65-163 g/m2. Při požadavku vyššího objemu založených listů je možné dokoupit další spodní podavač pro 500 archů A4.

Rychlost prvního výtisku se u běžného textu pohybuje na hranici 16 sekund, 23-26 sekund (podle zvoleného rozlišení) postačí na dokument s drobnou grafikou nebo vektorovou kresbu. Nejvíce času tiskárna potřebuje na zpracování celostránkové rastrové grafiky. Při nejnižším rozlišení je třeba počítat s čekáním 36 sekund, nejvyšší nastavení prodlouží dobu výtisku na 2 minuty a 4 sekundy. Kvalita tisku, zejména s využitím maximálního rozlišení, je velmi vysoká.

IBM Infoprint 12 je dnes v prodeji za 24 498 Kč včetně DPH. Během roční záruky jsou případné závady řešeny výměnou celého výrobku, za příplatek je možné záruku prodloužit až na 3 roky.

IBM Infoprint 12

rychlost prvního výtisku

PostScript jen volitelně

Cena vč. DPH : 24 498 Kč

K testu zapůjčila firma: Avnet Computer Marketing, V Olšinách 75, 100 00 Praha 10

§§§§§


Rychlý Olympus "RS" - Olympus e-100rs

Ondřej Neff

c01p0084

Zvykli jsme si, že digitální aparáty Olympusu mají do jména zabudované písmeno "C", značící "Camedia". Ale v loňském roce vznikla řada "E", a každý z jejích přístrojů je v něčem "extra". Takže Olympus E10 je pokus o "cenově dostupnou" jednookou zrcadlovku téměř profikvalit, aparát E-100RS má oslovit uživatele, kteří až dosud vyčítali digitálním aparátům lenost, malou operativnost a celkovou nevhodnost focení rychlých dějů. "Er-esko" má být rychloběžka.

Konstrukčně vychází RS z "třicettřicítky", však jsou také od sebe oba přístroje zezadu těžko rozeznatelné. Jenže k tradičnímu tělu je připojen velmi netradiční objektiv. Z vysokorozsahovými objektivy laboruje hlavně Sony přístroje Mavica je mají u některých modelů už čtyři roky. Olympus jako vynikající výrobce optiky byl v tomto směru opatrnější, a teprve u tohoto modelu přišel se skutečnou bombou.

Objektiv má 13 čoček v 10 skupinách, ohnisková vzdálenost je 7 až 70 mm (odpovídá 38-380 mm kinofilmového aparátu) a jeho světelnost se pohybuje od F2,8 do F3,5. Navíc je zde digitální zoom s teoreticky až 27násobným zvětšením.

Další trumf tohoto přístroje se nachází uvnitř. Je to sekvenční focení, které lze nastavit na rychlost 3, 5, 7,5 a dokonce 15 oken za vteřinu. Přístroj dále "natáčí" pohyblivé sekvence ve formátu QuickTime Motion JPG v rozlišení 640 x 480 nebo 320 x 240 rychlostí 15 nebo dokonce 30 oken za vteřinu, což je víc než standardní filmová frekvence 25 oken/vt.

Jak vidíte, je to skutečný rychlík a asi vás také zajímá, v čem je čertovo kopýtko. Je to půlpalcový CCD, který produkuje obrázky o velikosti 1,3 MP (1 368 x 1 024 bodů). A takový počet nestačí při tisku 300 bodů na palec ani na formát pohlednice 10 x 15 cm. CCD je to sice kvalitní v terminologii Olympusu "progresivní" v běžné mluvě neprokládaný, ale co je to platné, kresbu vytvářejí pixely a když jich je málo, tak komu žalovat jich není dost.

Er-esko je jasně příbuzné třicettřicítky, a pokud jde o ovládání, zdědilo od ní důmyslně větvené menu, které je jednoduché a přehledné asi jako delta Dunaje. Pokud se po ní budete plavit celý život, zvyknete si. Některé funkce se ale naštěstí dají zvenčí ovládat tlačítky.

Držení, celkové ovládání

Design je zaměřen na usnadnění práce v terénu. Pravá část těla přístroje je obložena gumou s protiskluzovou úpravou, gumou je potažena i část objektivu (ten nemá žádné otočné prstence, např. pro ostření i manuální ostření se děje elektronickou cestou). Příjemná je i gumová mušle na hledáčku konečně se tato výborná pomůcka objevila na digitálním aparátu!

Digitální zoom expozice

Er-eska je první aparát, který mě svým digitálním zoomem příjemně překvapil. Už to je solidní, že přístroj upozorní, že když jsme v režimu digitálního zoomu. Díky indikátoru v hledáčku vždy přesně víme, jak na tom s naším zoomováním jsme. Obrazová kvalita takto pořízeného snímku je velmi slušná, spíš než degradaci kresby jsem pozoroval nárůst šumu. Každopádně snímky pořízené ohniskem s ekvivalentem 760 mm jsou vždycky nějak speciální a nečekáme od nich řezavě ostrou kresbu.

Oproti 3030 je ovládání expozice značně vylepšeno. Pro volbu jednotlivých druhů manuálního ovládání (priorita clony, času, plný manuál) už nemusíte do menu a každá tato možnost (plus programy) je volitelná kolečkem (voličem režimů). Expoziční hodnoty vidíte v hledáčku (ev. na LCD displeji) a jakmile je expozice chybná, hodnota je červená a ukáže se tam šipka naznačující, který směr vede k nápravě (tedy např. červená 2,8 s šipkou nahoru naznačuje nebezpečí přeexpozice, a je tudíž třeba více clonit). A jelikož jde o rychloběžku, nepřekvapí nás maximální expozice 1/10 000 vteřiny.

Rychlejší než stín

Na konec jsem si nechal specialitu, tedy funkci, kvůli které se o er-esce tolik mluví. Je to sekvenční focení. Samo o sobě není sekvenční focení žádnou novinkou, ale ve své cenové třídě jen er-eska dokáže pořídit za vteřinu patnáct fotek v plné 1,5MP velikosti (a taky sedm a půl, pět a tři).

Skutečně senzační novinkou tohoto přístroje, kterou pokládám za zlomově významnou inovaci, je funkce PRE-CAPTURE, čili předběžné snímání. Jde o to, že v tomto režimu stačí namáčknout spoušť, a aparát začne do své vnitřní paměti ukládat snímky v rozmezí od jednoho do pěti. Jakmile spoušť domáčknete, aparát exponuje a zapíše na kartu všechny snímky, které momentálně byly ve vnitřní paměti plus ten, který jste nafotili stisknutím spouště.

Znamená to, že se eliminuje zpoždění spouště, které je, bohužel, u této rychloběžky zřetelné, asi 0,75 sec. Praktiky se vám tedy nemůže stát, že byste něco zmeškali, protože aparát fakticky fotí dřív než vy, jenomže si "pamatuje" maximálně pět po sobě jdoucích snímků.

A co je už zcela senzační v tomto režimu nemusíte fotit jen jednotlivé snímky, ale i sekvenční sérii.

Vidím zde jedinou vadu na kráse nejdelší čas při tomto režimu je třicetina. Pravda, dá se předpokládat, že tohoto režimu použijete pro snímání rychlých dějů, a tam je třicetina tak jako tak příliš dlouhý čas.

Shrnutí

Olympus E-100RS je pozoruhodná novinka, která si určitě najde svůj segment na trhu. Hlavní význam vidím v tom, že naznačuje trend. Je jasné, že zoom 1:10 plus použitelný digitální zoom je to, co potřebujeme, přičemž delší zoom je pro běžné použití zbytečný. No a výkonná vnitřní paměť a s ní spojená funkce pre-capture, ta bude jistě brzy samozřejmostí u každého lepšího aparátu.

Olympus Camedia E-100RS

funkce "pre-capture"

vynikající zoom

Cena vč. DPH: 62 590 Kč

K testu zapůjčila firma: Olympus C&S, V Jirchářích 10, Praha 1

§§§§§


Digitální střelba s Canonem - Canon powershot pro90 IS

Ondřej Neff

c01p0085

Když na jaře Canonové slibovali nástupce Pro70, vytasili se s PowerShot G1. Vzhledem k tomu, že je to skvělý aparát, protáhlé obličeje se rychle smrskly do normálního rozměru a roztáhly se do širokého úsměvu, když přišel Pro90: je to totiž G1 s opticky stabilizovaným zoomem 1:10, koncipovaný podobně jako starý dobrý Pro70!

Sedmdesátka byla ve své době neobvykle oblíbený aparát, tak oblíbený, že v době svého nástupu Canon doslova nestíhal vyrábět. Je tedy chvályhodné, že to co bylo dobré, tedy především základ koncepce, zůstalo zachováno a co bylo možno zlepšit, je zlepšeno. Byla to "jakoby jednooká zrcadlovka" tou aparát zůstal: v hledáčku vidíme malý displej, kterým kontrolujeme záběr stejně snadno, jako v hranolu skutečné SLR. Změna se týká dvou zásadních prvků přístroje. Především je to objektiv, který má ohniskovou vzdálenost 7-70 mm při světelnosti 2,8 až 3,5, což odpovídá rozsahu 38 mm až 380 mm kinofilmového aparátu. A změnil se i CCD prvek, z původního 1,6 MP je zde 2,6 milionu pixelů.

U tohoto údaje se musíme zastavit. Přístroj je vybaven obvyklým výrobkem Sony ICX252, ale ten je maskován, takže oproti plnému formátu mu ubylo 192 pixelů vodorovně a 144 svisle. Tím se kapacita snížila z 3,34 na 2,6 MP. Důvod? Není třeba důvtipu Hercula Poirota, abychom si všimli zásadní podobnosti objektivu nových stovkových olympusů a objektivu tohoto přístroje: technické parametry jsou prakticky totožné, 13 členů v deseti skupinách, optický stabilizátor, světelnost, rozsah, vše sedí. A zatímco Olympus tento objektiv začlenil do své dvoutisícovkové řady, čili nabídl objektiv jako nového ženicha zralé nevěstě, Canon nabízí svatbu trochu jiného druhu. Za objektiv se platí, však taky Olympus 2100 UltraZoom stojí 53 990 Kč a Canon o celých deset tisíc více! Co tedy získáme za bezmála 64 000 Kč?

Koncepce

Je to mimořádně výkonný aparát, svým neobvykle velkým rozsahem zoomu vhodný především do terénu (v ateliérové práci nebo při dokumentaci tuto hlavní sílu přístroje méně využijeme). Jeho funkční pružnost násobí výklopný displej.

Jak se s PRO 90 fotí

Tak především jak je to s kresbou. I v papírové formě má devadesátka o 22 procent vyšší rozlišovací schopnost než dvoumegové přístroje, přičemž 2 MP pokládám za hranici obecné použitelnosti. V praxi nerozeznáte rozdíly mezi obrazovým výsledkem této devadesátky a jakéhokoli třímegového aparátu.

Špatné světelné podmínky

Na noční fotky byla už sedmdesátka kadet, G1 nezůstává pozadu a samozřejmě nekulhá ani Pro90. S citlivostí ISO 400, optickou stabilizací obrazu a světelností 2,8 se můžete směle pustit do záběrů života v noci nebo v interiérech. Je pravda, že při ISO 400 je na snímcích patrný šum (tam je značný skok, protože mezi ISO 50 až ISO 200 nejsou co do šumu skoro žádné rozdíly), ale ten je patrný v plochách a nedegraduje kresbu.

Objektiv

Hlavní atrakcí Pro90 je bezpochyby zoom s rozsahem 1:10 s optickou stabilizací obrazu.

Je pravda, že jakýkoli zoom je lepší než žádný zoom, ovšem za jaké peníze. Na to není žádný recept, to si každý musí rozmyslet, zda mu rozdíl deseti i více tisíc stojí za zoom v rozpětí 1:3. Ovšem zoom v rozmezí 1:10 je principiálně něco jiného, tak dlouhé ohnisko (v plném vytažení odpovídá 380 mm kinofilmového přístroje) už zcela zásadně upravuje perspektivu, a proto se dá použít nejen pro reportáž, ale i krajinářskou fotografii, portrét, snímky přírody (čím delší ohnisko, tím menší hloubka ostrosti) apod.

Časové prodlevy

To je Achillova pata všech automatických aparátů včetně klasických kompaktů i zrcadlovek! Od začátku zatěžují i digitální aparáty. Jak je to s Pro90?

Moje zkušenosti jsou poněkud ovlivněny tím, že jsem použil místo běžné CompactFlash karty typ I. karty typu II., tedy Microdrive IBM (zakukleného jako Microdrive Canon); vzhledem k tomu, že je to miniaturní hard disk, probouzí se poněkud pomaleji než normální fleška. Takže probuzení má dvě etapy, cca za 2,5 vteřiny se rozsvítí kontrolní displej nahoře na rukojeti aparátu a za další dvě vteřiny se aktivuje LCD displej v zadní části přístroje (pokud je odklopený) čili za necelých pět vteřin fotíte. Běžné bývá tři, tři a něco vteřin.

Ne moc rychlý mi připadal i zoom. Připomenu, že se ovládá netradičně, totiž prstencem v obrubě objektivu, což by naznačovalo, že se dá ovládat manuálně. Není tomu tak, jde o spínač, zoomování se děje motoricky a ne moc rychle.

Zato rychlé je ostření, v automatickém režimu trvá vteřinu až dvě (záleží na vzdálenosti objektu, jeho kontrastu, nastavení zoomu), přičemž prodleva od stištění k expozici je velmi malá. Pocit příjemného kontaktu s přístrojem zvyšuje i zvukový signál, který zazní po skončení expozice.

Shrnutí

Canon PowerShot Pro90 IS je určen pro náročnou práci v terénu. Jeho silnou stránkou je objektiv s mimořádně velkým rozsahem zoomu. Rozlišovací schopnost CCD prvku drží ve většině parametrů krok s třímegovými CCD. K aparátu se dodává bohaté příslušenství.

Canon PowerShot Pro90 IS

velký rozsah zoomu

vynikající objektiv

cena

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, s. r. o, Tržiště 13, Praha 1

Cena vč. DPH: 63 990 Kč

§§§§§


Guillemot MaxiScan USB 48bit - Pokračování úspěšné řady

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0086

Skenery společnosti Guillemot jsme vám představovali v rámci rubriky TOP PCWORLD, kde dosahovaly velmi dobrých výsledků. Od testů prvních novinek již uběhla dlouhá doba, a my jsme se proto zajímali, zda je tato značka stále dostupná na našem trhu. Od jednoho z distributorů jsme zjistili spoustu zajímavých informací. Původní modelová řada skenerů Guillemot s 30 nebo 36bitovou barevnou hloubkou a připojením USB, paralelním kabelem či SCSI, již byla vyprodána koncem roku 2000. Náhradou za tyto velmi přesné produkty je v současnosti dovážen pouze jeden typ, a to Guillemot MaxiScan USB 48bit. Od původních zařízení se odlišuje zejména přepracovanou optikou, která je schopna pracovat ve vyšší barevné hloubce. Bylo tedy zachováno hardwarové rozlišení 600 x 1 200 ppi a interpolace 9 600 ppi, avšak uživatel s odpovídajícím programovým vybavením může využít většího množství barev. Práci ve 48bitové barevné hloubce podporuje například Adobe PhotoShop od verze 4.0, ale také se skenerem dodávaný program Ulead Photo Express 3.0. Součástí instalačního CD jsou však i další programy, např. OCR FineReader pro rozpoznání a převod textu, utility pro přímé kopírování skenovaného materiálu na tiskárnu, a Twain rozhraní MiraScan. Toto rozhraní bylo přepracováno a podporuje nyní přehledné funkce změny jasu, kontrastu i vyvážení jednotlivých barev přímo ve zpracovaném náhledu snímku.

Během testování jsme zjistili, že Guillemot USB je v režimu 36bitové barevné hloubky nepatrně rychlejší než jeho předchůdce. Při nastavení maximálních barev je pomalejší, protože přenáší větší množství dat. Horizontální linky jsou velmi kvalitní, vertikální kontrolní linky byly při skenování v 600 dpi mírně roztřesené a nerovné. Průměrná a maximální barevná odchylka zůstala na velmi nízkých hodnotách.

Zařízení je v současné době v prodeji za 3 858 Kč včetně DPH a prodejce na něj poskytuje záruku 12 měsíců.

Guillemot MaxiScan USB

48bitová barevná hloubka

Cena vč. DPH: 3 858 Kč

K testu zapůjčila firma: KNOK Polygrafie, Jinonická 60/747, Praha 5

§§§§§


Velice pohledná patnáctka - 15palcový lcd displej sony m51

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0087

Sony, to je spotřební elektronika, digitální fotoaparáty, mobilní telefony a také IT produkty. Mezi jednotkami CD-ROM, monitory a notebooky VAIO nelze opomenout ani zajímavé LCD panely. Už jsme jich v TestCentru na testování pár měli, a kromě výborných parametrů se vyznačovaly také vysokou cenou. S modelem M51 se však všechno mění.

Z čistě technického hlediska je základem M51 plochý LCD panel s úhlopříčkou přes 38 cm (tedy 15,1 palce) o rozlišení 1 024 x 768 bodů. Podle údajů výrobce na něm lze zobrazit 16,19 milionu barev. Tento údaj se poněkud liší od běžně předpokládaných 16,7 milionu, ale není v našich silách tyto údaje ověřit a přiznejme si, že na tom opravdu kvalita LCD nestojí. Naopak důležitým parametrem displejů z tekutých krystalů je kvalita obrazu, jas, kontrast a rovnoměrnost podsvícení. A v těchto veličinách ukazuje M51 směr, kam by se měly LCD ubírat. S kontrastem 300:1 a maximálním jasem 200 cd/m2 poskytuje skvělý obraz. Navíc v případě, že by vám vysoká úroveň podsvícení nevyhovovala, lze ji snadno v menu ovládat a nastavovat ve 100 stupních.

Běžné monitory klasické koncepce získávají signál k zobrazení v analogové podobě prostřednictvím VGA kabelu. Analogový signál se pak přímo zpracovává v analogové formě a vykresluje tak obraz na stínítko. LCD panely se potýkají s problémem převodu analogového signálu z VGA rozhraní (uvědomme si, že LCD monitor lze připojit v podstatě k libovolné grafické kartě) na signál digitální, neboť LCD uvnitř plochého panelu je adresováno zcela digitálně. Tento problém dvojího převodu, kdy se digitální obrazová data z PC následně převádějí do analogové formy, a poté v LCD panelu zpět do podoby digitální, lze sice řešit speciální grafickou kartou vybavenou digitálním výstupem. Na trhu je však takových karet velice málo, a proto je stále kladen velký důraz na solidní převod v LCD panelu, tak aby byla zachována kompatibilita se stávajícími grafickými boardy.

Automatické nastavení parametrů převodu, které je velmi častým problémem u konkurenčních produktů, pracuje u Sony M51 tak výborně, že v naprosté většině případů není třeba vůbec žádná korekce. Navíc se aktivuje při každém zapnutí monitoru, stejně jako při změně obnovovací frekvence či rozlišení.

Ovládání parametrů zobrazení, stejně jako integrovaného zesilovače zvuku (ano, M51 má také zvukový vstup a výstup) je k dispozici ve velmi přehledném menu, nejčastější parametry, jako je jas, kontrast a hlasitost, jsou přístupné prostřednictvím jediného tlačítka.

Konstrukce monitoru dovoluje buď jeho klasickou polohu na stole, kdy se uplatní kruhová základna a nožka typu "pilot" umožňující snadné naklápění. Otáčení nebo jiné zajímavé pohyby možné nejsou, avšak existuje možnost instalace na zeď, kdy přijdou vhod otvory pro upevnění závěsů na zadní straně panelu.

Sony SDM-M51 je výborný LCD monitor, který je ve své cenové kategorii na naprosté špičce. Plně automatické nastavení parametrů, brilantní obraz, úžasné ovládání a možnost instalace na stěnu, právě to jsou důvody, proč jsme se nemuseli moc dlouho rozmýšlet a rozhodli jsme se mu udělit TIP TestCentra IDG.

Sony SDM-M51

obraz

ovládání

automatické nastavení

chybí USB Hub

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava 10

Cena vč. DPH: 49 000 Kč

§§§§§


Software


Kutilem ve Windows - Programy pro sledování OS

Martin Koníček

c01p0045

Určitě už vás někdy zajímalo, co počítač právě dělá, jak je zatížen procesor, kolik máte volné paměti, co se zapisuje do registru OS Windows a možná i mnoho dalších věcí. Takovéto informace se naštěstí dají ve Windows velmi snadno zjistit pomocí tzv. API funkcí, což vám asi mnoho neřekne, ale programy, které jsou schopny tato data od Windows převzít a zobrazit, vás určitě budou zajímat.

Regmon

Jako první program jsem si připravil Registry Monitor. Jak už název napovídá, tato utilita umožňuje sledovat registry, a to dokonce v reálném čase. Od jiných utilit se odlišuje hlavně tím, že vidíte, co jaká aplikace z registrů čte nebo zapisuje. Možná vás hned nenapadne využití této malé utility, ale já vám ho hned přiblížím. Pokud například chcete zjistit chybu v nějakém programu, občas se právě vyplatí sledovat registry. Takovýmto případem je třeba velmi známý problém Internet Exploreru, že není možno nainstalovat jeho předchozí verzi bez úplné reinstalace systému. Tomu se dá velmi lehce předejít monitorováním instalačního programu, smazáním potřebných položek, a hned uvidíte, že nainstalovat starší verzi není žádný problém. Jediné na co vás musím upozornit, je to, že z registrů se standardně čtou desítky klíčů za sekundu, takže budete muset být velmi obezřetní a rychlí, abyste důležité informace vyhledali ještě dnes. Při této práci vám zcela jistě také pomůže definování filtrů, které vám umožní deaktivovat sledování standardních věcí.

InCtrl4

Další testovaná utilita slouží k monitorování instalace programů a pochází z vývojové dílny Ziff-Davis, která je známá svými velmi propracovanými stránkami na hodnocení aplikací. Ale teď k této unikátní utilitě. Unikátní proto, že je zdarma a přitom nabízí velmi mnoho účinných nástrojů, jež chybí konkurenčním komerčním produktům. InCtrl umožňuje sledovat instalaci programů v reálném čase. Sleduje zápis do registrů, INI souborů a na disk. Po instalaci programu je vytvořen "report" soubor, ve kterém jsou uloženy úplně všechny informace o provedených změnách. Jako jedinou a řekl bych dosti podstatnou nevýhodu jsem bohužel spatřil absenci možnosti daný program později odinstalovat, ale i tak tento produkt mohu jen doporučit.

TClockEx

Možná jste si někdy přáli vidět aktuální zatížení procesoru, zaplnění paměti a mnoho dalšího. Na sledování takovýchto věcí je zcela jistě mnoho utilit, které běží v systémové liště, ale všechny mají jednu nevýhodu. Tou je malý prostor pro zobrazení grafu a potom zabrané místo. Tomuto se ovšem zcela vymyká právě recenzovaný program. TClockEx totiž umožňuje sledovat zatížení procesoru a zaplnění paměti přímo nad a pod hodinami. Zabrané místo není žádné a graf je díky své značné délce velmi přehledný, což je velké plus. Ale toto ani tak není hlavní náplň tohoto programu, jenž toho umí mnohem víc. Můžete si totiž upravit zobrazení hodin (lze si nechat zobrazit i sekundy) a text, který se zobrazí po přejetí myší. Také můžete doplňovat jak text, tak proměnné, takže není problém vytvořit nabídku, ve které bude například napsáno toto: "Středa 10. 1. 2001 Systémové prostředky: 30 %, Zatížení procesoru: 5 %". TClockEx se také nijak nezapisuje do systému, takže pokud ho vypnete či odinstalujete bude vše určitě jako dřív.

Another Task Manager

Nyní tu k testu mám jednoduchou utilitu, která umožňuje provádět prakticky vše s aktivními (právě běžícími) procesy. ATM umožňuje zjistit jméno okna, jeho prioritu, provázanost na další moduly a ukončení aplikace. Právě ukončování aplikací je jedna z nejdůležitějších věcí, o niž se tento program dokáže starat. Můžete totiž aplikaci, která neodpovídá, ukončit velmi snadno pouhým stisknutím tlačítka Kill. Případně lze programu změnit prioritu přesunutím zarážky nebo můžete nastavit dynamickou prioritu, což může být opravdu užitečné. V žádném případě však nenastavujte priority na RealTime, jinak pravděpodobně záhy uvidíte pád vašeho systému. Mně například ATM velmi pomohl při tvorbě instalátoru tím, že mi právě umožnil zjistit jméno programu, jenž se má před instalací ukončit. Jako další výhodu beru snad až přehnaně malou velikost 100 KB, za kterou se programátor rozhodně nemusí stydět.

Domovské stránky produktů

Regmon: http://www.sysinternals.com/

InCtrl4: http://www.zdnet.com/pcmag/pctech/content/18/02/ut1802.001.html

TclockEx: http://users.iafrica.com/d/da/dalen/tclockex.htm

Another Task Manager: http://atm.idic.caos.it/higheng.html

§§§§§


Nebojte se vyzkoušet programování pro web

Martin Koníček

c01p0046

V minulém čísle jste nalezli u časopisu příručku se základy tvorby HTML stránek. Pokud byste rádi u problematiky zůstali a přiučili se další věci, čtěte déle, neboť v dnešním tématu se budeme zabývat tvorbou statických a dynamických webových stránek. Všechny vámi vytvořené stránky si budete moci umístit na Internet pomocí několika poskytovatelů volného prostoru: www.crolink.cz, www.kgb.cz, www.f2s.com, www.egarden.cz, www.hyperlink.cz (nepodporuje PHP). Pojďme se podívat na vybavení, jež budete moci využít.

Arachnophilia

Pro tvorbu stránek budete určitě potřebovat nějaký malý, jednoduchý a rychlý HTML editor, který zvládne vše základní. Arachnophilia je jakýmsi rozšířením Poznámkového bloku o některé důležité funkce, jako třeba průvodce pro vytvoření tabulky, rychlé vložení obrázku i s údaji o velikosti, HTML komprese, nástroj pro zpřehlednění kódu, interní prohlížeč (postaven na bázi MSIE) a zvýrazňování kódu.

IW FTPort Client

Abyste jednoduše a rychle nahráli své stránky na Web, budete potřebovat FTP klient. Jako základní vám zcela jistě poslouží tento program, který je velice jednoduchý, uživatelsky přívětivý, stabilní a hlavně rychlý. Obsahuje také FTP konzoli, takže hned vidíte co se děje, a v případě potřeby můžete příkazy FTP zadávat přímo "z řádky".

Apache+PHP for Dummies

Pokud jste častějšími uživateli Internetu, jistě už vás někdy zaujala nabídka velkého množství freewebů, jež vám umožňují vytvořit interaktivní stránky pomocí skriptovacího jazyka PHP. Pokud si takovéto stránky doma vytvoříte a nemáte pevné připojení k Internetu, asi si je budete chtít rychle a snadno otestovat, a pokud možno v režimu off-line (bez přímého připojení). Proto se vám zcela jistě hodí rychlý webový server pro Windows. Aplikací je na trhu velké množství, ale jako nejrozšířenější mohu doporučit Apache, který je rychlý a stabilní. Má bohužel i své nevýhody, jako třeba velice složitou konfiguraci, která je pro začátečníka nepřekonatelnou zdí. Proto jsem vytvořil pečlivě otestovanou distribuci Apache+PHP for Dummies (pěkný překlad slova dummies: určeno pro absolutní začátečníky, zjednodušená verze ;-). Tato distribuce byla vytvořena za pomoci instalačního programu, kterým se instaluje např. WinAmp. Po bleskové instalaci stačí jen nakopírovat vaše stránky do adresáře c:\program\files\www a v prohlížeči naťukat localhost/skript.php. Uznejte, že jednodušší už to být opravdu nemůže.

Databáze MySQL

Pro tvorbu interaktivních (dynamicky generovaných) stránek je hlavně potřeba nějaká databáze. Nejčastěji se používá MySQL, která je velmi rychlá a pro nekomerční účely zdarma (pro komerční za částku v řádově tisících korun, což je oproti konkurenci opravdu dobrá cena). Instalace serveru MySQL probíhá velmi jednoduše a rychle. Po nainstalování do adresáře c:\mysql spustíte soubor c:\mysql\binwin\mysqladmin a server je spuštěn. Potom vytvoříte nějakou tabulku (jako uživatel root, heslo žádné) a data nahrajete pomocí klienta mysql.exe nebo winmysql.exe.

PhpMyAdmin

Umožňuje jednoduše spravovat databázi MySQL na serveru poskytovatele vašeho prostoru. Pokud si například vytvoříte soubor s příkazy pro vytvoření databáze s názvem "něco.sql", stačí pouze vstoupit na stránky, kde máte PhpMyAdmin, napsat umístění vašeho souboru na disku a nahrát ho na Web. Jediná nevýhoda je v absenci přihlašování, takže tuto utilitu budete muset umístit do zaheslovaného adresáře.

PHPNuke

Rozhodnete-li se vlastnit webový "redakční" systém, jistě vám přijde vhod PHPNuke, který po vložení článku přidá design a počítadlo. Návštěvníci budou moci ke všem článkům rychle přidat komentáře, nebo, pokud si u vás vytvoří účet, budou moci změnit i celý vzhled vašeho webu dle předdefinovaných skinů (vzhledových "schémat"). Vy jako administrátor budete moci měnit informace pro daný den, přidávat různé kategorie a řídit reklamní kampaň. Webový systém se instaluje velmi snadno a rychle.

1.Nejdříve editujete soubor config.php

2.Potom nahrajete databázi na server (nejjednodušší je nahrávání na www.crolink.cz, kde máte k dispozici předinstalovaný systém PhpMyAdmin)

3.Zkopírujete stránky na server

4.Přihlásíte se na stránku server/admin.php s uživ. jménem God a heslem Password.

Pěknou ukázku použití tohoto systému v praxi naleznete na stránkách http://archiv.3web.cz/.

Užitečné odkazy

http://www.php.net/ - domovská stránka skriptovacího jazyka PHP. Možnost stažení samotného modulu, dokumentace a řady nástrojů pro tvorbu skriptů.

PHP tvorba interaktivních internetových aplikací - Kvalitní kniha Jiřího Koska, v níž najde výborné počtení jak začátečník, tak mírně pokročilý tvůrce PHP aplikací (vydala Grada, 1998).

http://www.kosek.cz/ - internetová forma článků výše zmíněného autora o tvorbě webu.

http://www.mysql.com/ - domovská stránka databáze. Stažení instalace, dokumentace atd.

http://phpnuke.org/ - domovská stránka redakčního systému PHPNuke.

§§§§§


Najdete na CD

Martin Koníček

c01p0047

Easy IRC

V minulém čísle jsem zde recenzoval velmi dobrý program Visual IRC, jenž slouží k napojení na univerzální komunikační síť. Visual IRC má však samozřejmě pár nevýhod je velmi složitý, zabírá mnoho systémových prostředků, ale také umožňuje vše, co je snad na této síti možno. Dnes mám ovšem k recenzi aplikaci přesně opačných vlastností, jež je velmi vhodná pro začátečníky, neboť vám umožňuje rychlé napojení na tuto síť. Zabalená má jen 180 KB, a proto je přímo předurčena na velmi používanou "disketu poslední záchrany", tj. když jdete do internetové kavárny nebo ke kamarádovi k jeho počítači a on nemá vůbec nic nainstalováno. Případně ji lze použít pokud chcete komunikovat s více lidmi na Internetu a chcete jim zaslat nějaký jednoduchý program, který nebude zbytečně zatěžovat linku při vybírání e-mailu. Minule jsem se také bohužel zapomněl zmínit o serveru irc.wo.cz na portu 7000, jenž, jak již název napovídá, leží u poskytovatele WorldOnLine. Pro konfiguraci připojení tedy stačí tyto položky spolu s vaším jménem vyplnit v nabídce Options.

EasyIRC Client v0.81 Beta

komunikační program

Domovská stránka: http://www.eachsoftware.com

Licence: freeware

Final Fighter

Po dlouhé době zde mám perfektní akční zábavu, která je úplně zdarma a rozhodně se nemá za co stydět. Final Fighter je hra, v níž se mezi sebou snaží za každou cenu zničit tanky. Jako soupeře si můžete vybrat opravdového protivníka v síti TCP/IP (Internet i většina intranetů), nebo počítač (tzv. bots). K dispozici máte hned několik zbraní jako plamenomet, miny, jadernou bombu a velmi účinné rakety. Pokud si myslíte, že jste expertem přes hry a hned začnete vítězit, jste na velkém omylu. Hra je totiž v čemsi podobná velmi oblíbeným masovým střílečkám (zabij co můžeš) proslaveným z dob počítače Z80 (tenhle produkt snad pamatuje každý). Ta podobnost spočívá hlavně v rychlosti, která je až neuvěřitelná chvilku si totiž myslíte, že máte nad soupeřem vyhráno, jen se otočíte a už víte, že jste prohráli. Hru jsem ostatně půjčil nejbližšímu hernímu "maniakovi", jenž konstatoval, že přesně tohle už dlouhou dobu shání, takže nečekejte a dejte se do hraní. Vždyť stačí přeci jen rozbalit jeden ZIP soubor, což přátele čistého operačního systému velmi potěší.

FinalFighter Release 0.6.1

akční hra s tanky

Domovská stránka: http://www.zoksoftware.de

Licence: freeware

MyCQ

Možná jste už slyšeli o programech pro komplexní komunikaci na Internetu. Jako nejoblíbenější byl vyhodnocen většinou ICQ, pak následoval AOL Instant Messanger a další. Teď se samozřejmě naskytla otázka, který si vybrat. Rozhodování je stejně těžké jako při výběru mobilního operátora, když první polovina vašich známých používá jednoho a druhá "toho druhého". Samozřejmě je tu možnost používat oba dva zároveň, ale to je běžně trochu nepohodlné. Proto přišel program MyCQ, který umí komunikovat s oběma zároveň, je velmi rychlý, malý, jednoduchý a umožňuje vytvářet základní skiny (povrchy, šablony vzhledu). Svými funkcemi mi připadá jako WinAmp i když totiž nenabízí úplně vše co konkurence, poskytuje dobře shrnuto to nejdůležitější, a o to tu trochu přece jde. Jako první skin máte možnost si vybrat vzhled okna stejný jako v operačním systému BeOS (i ta rychlost programu je stejně dobrá) nebo si vytvořit vlastní vzhled. Tvorba povrchů je ostatně velmi podrobně popsána v manuálu, který naleznete na přiloženém CD ve formátu PDF.

MyCQ V1.2 Beta 6f

komunikační program

Domovská stránka: http://www.mickem.nu

Licence: freeware

XNews

V počátcích Internetu byla vytvořena služba usenet, která sloužila k pořádání internetových konferencí. Výhody usenetu (news) jsou oproti e-mailovým konferencím dosti zřejmé můžete si totiž přečíst jen záhlaví zpráv a jejich obsah si stáhnout až při jejich detailním studiu. Ke čtení konferencí news vám stačí pouze nějaký klient, jímž je právě XNews, který oproti své konkurenci (Outlook Express, Netscape Messanger, Opera) umožňuje spoustu věcí navíc. Můžete si například jednoduše nastavit vzhled písma, pozadí a oken. Okna jsou právě tou hlavní věcí, kterou se liší od konkurence. Můžete si je totiž poskládat jak vertikálně, tak horizontálně a vidět tak zároveň více serverů. Lze si nastavit také kritéria pro vytváření tzv. skóre, které vám pomůže vyznat se v tisících příspěvků. Jako další velmi zajímavou pomůcku oceňuji možnost nastavit si klávesové zkratky pro různé akce. XNews nabízí i funkci obnovení přerušeného spojení a mnoho dalších nástrojů potřebných pro všechny, kteří sledují pravidelně internetové konference.

XNews/03.11.14

usenetový klient

Domovská stránka: http://www.xnews.net

Licence: freeware

Search+

Pokud se rozhodnete hledat cokoliv na Internetu, jistě vás napadne využít nějakého známého vyhledávacího stroje, který indexuje nejvíce stránek na světě. Po čase samozřejmě zjistíte, že i ten nejlepší vyhledávací server neindexuje ani jednu desetinu stránek na Síti, a to či ono najdete třeba na nějakém jiném vyhledávači. Proto je nejlepší používat programy, které spojí výsledky z několika vyhledávačů. Takovýmto programem je zcela jistě Search+, jenž i jako freeware nabízí velmi mnoho možností. Hledat můžete dle kategorií, podkategorií, jazyka a mnoha dalších kritérií. Také zde máte možnost řazení dle zadaných podmínek a vyhledávání osob či diskusních příspěvků. Aplikace nabízí velmi mnoho voleb (můžete si nastavit, kolik serverů bude kontaktováno současně, na kolik výsledků chcete omezit výstup). V porovnání s jeho komerčním kolegou Copernic 2000 nenabízí tak intuitivní ovládání, ale zato oplývá rychlostí, což je mnohdy při hledání mnohem důležitější. Jediné, co nakonec stejně musíte udělat sami, je vybrat tu správnou stránku.

Search+ 0.9

utilita pro vyhledávání informací a dat na Internetu

Domovská stránka: http://www.srchplus.chat.ru

Licence: freeware

SouthParkMario

SHIFT+DEL... Trošku podezřelý začátek, ale předem vás upozorňuji, že toto jsem musel udělat, abych na hru vůbec napsal recenzi. Nemohl jsem se totiž od ní vůbec odtrhnout ;-) Jak už z názvu vyplývá, jedná se o simulátor hry Super Mario Bros z herní konzole GameBOY, což jistě poznáte při známém "pípnutí" po spuštění. Posléze pouze stačí stisknout mezerník a vstoupit do děje. Jistě si všimnete, že hlavní postava je jakási osoba ze seriálu South Park, jež se ovládá šipkami, skáče pomocí klávesy Shift a střílí s Ctrl (ale musíte mír kytičku, která značí náboje). Jako vždy je děj velmi zajímavý a grafika je poměrně pěkná, hlavně díky použití pastelových barev (pokud nejste grafici, tak vám snad postačí vysvětlení, že tyto barvy se používají všude kde jen možno, protože jsou velmi oblíbené). Hra je poměrně hardwarově náročná a dle mého názoru by měla fungovat dobře na všech počítačích, které mají takt procesoru minimálně 300 MHz. Co se týče hratelnosti, nebojte se, že by vás jen tak omrzela, takže než ji začnete hrát, připravte si dostatek času.

SouthPark Super Mario Brothers 1 b

hra z GameBoy

Domovská stránka: http://www.europress.co.uk

Licence: freeware

WebFerret

Pokud se rozhodne něco hledat na Internetu, již jsem uváděl, že bude lepší využít více vyhledávačů a výsledky si pak seřadit do jednoho okna. Takovouto akci pro vás plně automatizovaně umožňuje program WebFerret, jenž má podobný vzhled jako standardní nabídka Hledání ve Windows. Pokud chcete vyhledat nějaký text pomocí vyhledávačů Altavista, AOL Netfind, EuroSeek, Galaxy, InfoSeek, LookSmart, Lycos, Search.com a WebCrawler, stačí do jednoduché kolonky zadat položku a zaškrtnout políčko All Keywords (vyhledávat stránky, které obsahují všechna uvedená slova) nebo Any Keyword (může obsahovat cokoliv z uvedených slov). Pak stisknete jen tlačítko Find Now, a WebFerret se obrátí na dané servery a přehledně seřadí jejich výsledky. Výhoda v tomto typu hledání je hlavně ve velké rychlosti, protože výsledky ze serverů se nepřijímají pomocí HTML stránek, ale speciálního protokolu pro vyhledávací programy. Jediné, co mne trochu zarazilo, byla přítomnost banneru a chybějící vyhledávač Google, který dnes na Internetu indexuje přes jednu miliardu stránek.

WebFerret 1.3

utilita pro vyhledávání informací a dat na Internetu

Domovská stránka: http://www.ferretsoft.com

Licence: adWare (po registrace je banner odstraněn)

QPhrase

Možná, že to taky znáte když píšete dopisy, programujete nebo normálně pracujete na počítači, stává se vám asi to, že určité věty neustále opakujete. Třeba při psaní ve Wordu můžete neustále opakovat daná slova, ale nemusí to být přímo pravidlo, a tak je pro vás výroba předlohy zbytečně složitá a navíc šablona se nedá vytvořit třeba v programu Outlook Express, takže zde jste úplně vedle. Pro takovéto situace vám zcela jistě pomůže program QuickPhrase, jenž vám umožní nadefinovat klávesové zkratky pro vkládání předdefinovaného textu. Nastavení takovýchto zkratek je velmi jednoduché stačí pouze napsat text, který chcete vkládat, potom stisknout klávesovou zkratku a vše je hotovo. QuickPhrase se minimalizuje v případě nečinnosti do malé ikonky "u hodin", takže jej máte vždy po ruce. Jako jedinou nevýhodu bych vzal nemožnost automatického vkládání dat zkopírovaných do schránky a chybnou instalaci do adresáře Startup, který našinci mají spíše pojmenován Po spuštění. Program je freeware.

QuickPhrase

utilita pro snadnější psaní

Domovská stránka: http://www.typingmaster.com

Licence: freeware

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0048

Cesta za zatměním Slunce

Věřím, že řada z vás má ještě velmi živě v paměti dnes již předloňský zážitek zmíněný v nadpise. Jedním z těch, kdo se na tuto chvíli nejen těšil, ale také dobře technicky vybavil, byl i pedagog VUT v Brně, Doc. RNDr. Miloslav Druckmüller, CSc. Výsledkem jeho pozorování, fotografování a následných počítačových úprav je toto CD, jež vám představuje mimořádnou astronomickou událost ve všech souvislostech.

Poté, co vložíte CD do mechaniky a spustí se úvodní animace, především kvalita obrazu vám napoví, čím se celé dílko vyznačuje. Kompletní ovládání disku je zpracováno v HTML formátu autor sáhl logicky po cestě, jež je cenově snadno dostupná, platformově nezávislá a poskytuje dostatek prostředků pro kvalitní design. Koneckonců brzy pochopíte, že o ovládací rozhraní až tak moc nejde. Pokud vás stále obcházejí pochybnosti o kvalitě dílka, doporučuji přečíst předmluvu Jiřího Grygara (máme snad známějšího astronomického popularizátora?), jehož slovo má jistě velkou váhu. O profesionální zdatnosti autora zde nenajdete stín pochybnosti.

Informace jsou uživateli podány v poměrně netradiční a poutavé formě autor popisuje celý zážitek formou poutavého vyprávění, v jehož textu naleznete velkou řadu odkazů na konkrétní témata počasím počínaje a technickými specifikacemi konče. A dostáváme se k tomu hlavnímu pro většinu uživatelů bude nejhodnotnější částí galerie fotografických snímků, jejich kvalita je skvostná. Myslím, že směle můžete zapomenout na většinu obrazového materiálu, jejž jste dosud viděli. Velikost CD umožnila autorovi připravit materiál v poměrně vysoké kvalitě (myšleno technologicky) a sestavit tak kolekci mimořádné hodnoty. Neméně zajímavé jsou také animace sestavené dodatečně z autorových snímků. Velmi poučné jsou rovněž doplňující faktické astronomické a meteorologické informace, zahrnující např. výklad teorie zatmění Slunce či pojednání o vlastnostech tohoto tělesa.

Myslím že nijak nepřeháním když napíši, že toto skvělé CD by mělo být povinnou součástí sbírky amatérského astronoma. Velmi hodnotným kusem je však pro každého zájemce, jehož podobné raritní přírodní úkazy nenechávají klidným.

Cesta za zatměním Slunce

kvalita obrazového materiálu

faktografie úplnost

Producent: AION CS, WOLF Records

Žánr: astronomie

Jazyk: česky, slovensky, anglicky

OS: nezávislé HTML

Cena: 459 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: AION CS, s. r. o., Nám. TGM 1280, 760 01 Zlín, www.zatmenislunce.cz

Lucie komplet

Prakticky souběžně s novým albem Slunečnice přišlo na svět ještě jedno CD skupiny Lucie. Obsahuje však trochu jiný "náklad", než bylo dosud zvykem. Produkt by se dal nejpřesněji asi označit jako zpěvník v elektronické podobě.

Pojďme blíže k formě uložených dat. Ovládací rozhraní pro práci s hudebním materiálem představuje vlastně specializovaný přehrávač souborů formátu MIDI a prohlížeč odpovídajících notových interpretací. Pokud však znáte nástroje podobného druhu pro digitální nahrávání (recording) či pro tvorbu notových partitur, zřejmě rychle vystřízlivíte. Přehrávací aplikace je určena velmi striktně ke studiu skladeb pro jednoduchou interpretaci, čemuž odpovídají její možnosti. Při přehrávání máte možnost zvolit libovolný zvuk pro vokální part, avšak ostatní nástroje jsou již zavedeny "napevno". Mixovací zařízení vám umožní nastavit poměr hlasitosti mezi jednotlivými nástroji, kterýkoliv vypnout či naopak spustit "sólo", a regulovat samozřejmě můžete tempo i celkovou hlasitost. Praktický je i volitelný metronom. Zklamání mne čekalo při pohledu na notovou část. K dispozici je part, jenž obsahuje vokál v notách a doprovod v akordových značkách (případně i s kytarovými diagramy), případně varianta "nenotová", jež obsahuje text písně a opět nadepsané akordové značky. Poté, co se tvůrce holedbal, že produkt je určen všem typům interpretů včetně profesionálů, jsem naivně očekával kompletní party pro všechny nástroje, samozřejmě včetně možnosti tisku. Dalším zklamáním pro mne bylo samotné zpracování skladeb do partů jednotlivých nástrojů. Autoři mne opět navnadili, když zaníceně hovořili o spolupráci se samotnou kapelou na těžkých pasážích, avšak při důkladném průzkumu jsem zjistil, že u řady skladeb chybí předehry či složitější aranže a že některé "kusy" mají doprovod vyrobený zřejmě některým z nástrojů typu "samohrajka", jenž s originálním vypracovaným zvukovým "kabátem" nemá nic společného. Stručně řečeno, sofistikovanější práce s jednotlivými stopami či detailní studium partitur pro špičkovou interpretaci jsou s tímto CD těžko představitelné.

Pro koho tedy CD především je? Pro fanoušky, kteří si rádi zazpívají její hity a doprovodí se na kytaru či klávesový nástroj.

Lucie komplet

množství skladeb

faktografie

tiskový výstup

noty jen u vokálu

místy zjednodušená transkripce

jednoduchý mixer

Producent: Charta Musica, s. r. o.

Žánr: zpěvník

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena (vč. DPH): 730 Kč

K recenzi poskytla firma: Charta Musica, s. r. o., Kunětická 2534/2,

121 03 Praha 2, www.charta-musica.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0049

DIKTÁTY S PIRÁTY

S výukou našeho mateřského jazyka na školách souvisí i procvičování nabytých znalostí pomocí populárních diktátů. A právě na tento druh prověřování znalostí češtiny je zaměřen recenzovaný produkt.

Teď osvětlím jméno titulu. Nejedná se o nápravný kurs pro pořizovače nelegálních (pirátských) kopií čehokoliv, ale o zasazení diktátů do atraktivního a dobrodružného prostředí pirátského ostrova. Kromě touhy zdokonalit se v psaní diktátů je další motivací snaha objevit poklad starého pirátského kapitána. Ten se dá najít pouze za pomoci mapy, jejíž jednotlivé kousky jsou odměnou za správně napsaný diktát. Tohle je tedy přesná konstrukce programu, jak vidno jednoduchá a efektivní.

Do tohoto odstavce se pokusím vměstnat všechna potřebná čísla. Takže primárně je aplikace určena pro žáky druhých až sedmých tříd základní školy. Samotná mapa se skládá z celkem patnácti kousků. Každého kousku lze dosíci správným napsáním diktátu o deseti řádcích, z nichž některé jsou zatroleně dlouhé. A dokonce složité.

Další odstavec věnuji zhodnocení. Tak tedy obtížnost jednotlivých diktátů je přizpůsobena na začátku zvolená třídě. Během psaní není kladen žádný důraz na rychlost napsání. Rovněž diktovanou větu lze nechat přečíst libovolněkrát. Tato benevolence je ovšem vyvážena přísností při vyhodnocování. Jedna jediná chyba, jakákoliv, znamená napsat dalších deset vět. Filosofií programu je, bez ohledu na časovou investici, danou úlohu vyřešit naprosto správně.

Poslední odstavec věnuji zpracování. To je skutečně zaznamenáníhodné. Celé prostředí je animované, velmi pěkně výtvarně vyvedené. Co je ale nejdůležitější, program je prošpikován vtipnými animace. Po správném napsání diktátu v některé lokaci je tato i nadále přístupná, ale po kliknutí na aktivní místa obrázku se objeví minipříběh s pointou. Někdy je příběh kratší, někdy delší, vždy má ale hlavu a patu. Právě tohle si myslím že bude hlavním motorem, který požene dítě ke správnému napsání diktátu. Po posbírání celé mapy si pak hráč zahraje logika o klíče k zámkům k pokladu. Po odemčení dveří už jenom poklad naloží na loď a odjede z ostrova. Titulky, konec. Žádný návrat na začátek, prostě máš poklad, tak co bys tu ještě dělal. Ale vrať se napřesrok, zvol si vyšší třídu a jedem znovu. Prostě zábava na dlouhá léta.

Diktáty s piráty

zpracování

vtipnost

Producent: Silcom multimedia

Žánr: vtipné diktáty

OS: Windows

Jazyk: česky

Cena: 695 Kč (pro registrované uživatele 625 Kč)

K recenzi poskytla firma: Silcom multimedia, Stojanova 2, 746 01 Opava

silcom.multimedia.cz

GRAFIKA SKRZ NASKRZ 2

Grafika patří v moderním počítačovém světě k prim hrajícím odvětvím. ASCII obrázky jsou dávno odkázany na displeje mobilních telefonů, bílým čtverečkům na černé obrazovce jakožto vrcholu grafiky už je odzvoněno. Kam počítačová grafika dospěla, lze sledovat takřka ve všech nových filmech a hrách.

A do světa moderní počítačové grafiky a do všech jejich zákoutí lze vstoupit se sharewarovou kolekcí Grafika skrz naskrz 2. Dvojka ve jméně produktu je dvojznačná. Jednak ukazuje, že se jedná o druhé pokračování v tomto tématu, na druhou stranu tak trochu uvozuje, že v krabičce najdeme cédéčka dvě.

Nabídka je široká, nechybí osvědčené tituly ani méně známé programy, určené spíše pro fajnšmekry. Ještě než se pustím do popisu obsahu CD, zmíním se o drobných změnách, jichž doznal ovládací program. V dialogovém okně přibyly buňky, které uživatele upozorňují kolik místa bude na disku asi potřebovat, a vývěska, která oznamuje, o jaký typ volně šiřitelného softwaru se přesně jedná.

Malá odbočka k definici rozdílu mezi sharewarem a volně šiřitelným softwarem. Někdy se uživatelé mylně domnívají, že jde o synonyma, ale není tomu tak. Shareware je podmnožinou volně šiřitelného softwaru. Shareware má tu vlastnost, že doba jeho volného používání je nějak omezena, a po této době je třeba program již zaregistrovat (platit se musí). Naproti tomu freeware je plně funkční software, který je zdarma. Často jsou k dispozici i demoverze, což jsou funkčně očesané nebo časově omezené plné produkty.

Teď několik slov k samotnému obsahu. Na discích najdeme například šetřiče obrazovky, programy pro skenování a rozpoznávání textu. Nechybí řada nástrojů pro prezentace, DTP, pro Web. Katalogizační programy umožní udělat si pořádek ve svých obrázcích. Bohatě jsou také zastoupeny prohlížeče a grafické editory. To je doplněno o převaděče grafiky, snímače obrazovky a programy pro 3D modelování. Pro kameramany je zde několik videoeditorů, pro hračičky zase programy pro vytváření grafických efektů. Vše ukončuje sada grafických utilit pro Windows.

Jednotlivé produkty nebudu vyjmenovávat, konečně každý kdo chce, si svůj titul na některém z disků jistě najde. Instalací žádného by neměl prohloupit, maximálně bude potřeba koupit větší hard disk.

Grafika skrz naskrz 2

výběr programů

vylepšený ovládací program

Žánr: výběr grafického

softwaru

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545,

760 05 Zlín 5, www.spidla.cz

NEJLEPŠÍ SHAREWARE ROKU 2000

Pravidelným i občasným čtenářům této rubriky muselo po přečtení nadpisu v mysli vyskočit jméno Špidla Data Processing. Tato firma nás pravidelně zásobuje kvalitním sharewarem ze všech možných oblastí využití počítačů. No a název napoví, co se nalézá na stříbrném kotouči. Není to tematicky zaměřený výběr programů, snaží se pokrýt všechny kategorie. A daří se mu to.

Aby byla recenze úplná, začněme výčtem kategorií softwaru. První kategorii tvoří několik utilit pro obchod, jako tvorba vizitek nebo vývojových grafů. Následuje oblast všelijakých vylepšení Windows. Zde je zastoupeno příslušenství pracovní plochy a systémové utility, které mohou zkrášlit prostředí a vylepšit výkon operačního systému. Další bohatě zastoupenou tematikou jsou komunikační programy a aplikace. Zde nemohou chybět takové klasiky jako chatovací ICQ, stahovače Napster (pro MP3 soubory) nebo Go!Zilla. Pokud budete chtít ze Sítě informace nejen přijímat, ale i nějaké poskytnout ostatním, pak jistě užijete některý z HTML editorů, případně pomůcek pro tvorbu webu. Pro notorické stahovače dat souborů je připraveno několik FTP klientů. A pro komunikaci přes e-mail nechybí klienti ani této služby, jmenujme například poměrně populární Eudoru. Protože nejen prací živ je člověk, je na disku i několik her různých žánrů, počínaje deskovými a karetními přes strategické až po akční a dobrodružné tituly.

Namíchaný koktejl softwaru je dochucen méně zastoupenými kategoriemi programů, a to aplikacemi pro grafiku a multimédia. O kvalitě výběru vypovídá zařazení takových stálic jako třeba ACDSee, IrfanView nebo PaintShop. Omezený prostor pro tuto recenzi mi nedovoluje vyjmenovat úplně všechny kategorie. Vzhledem k tomu, kolik různých věcí se na počítači dá provozovat, by bylo zhola nemožné věnovat se úplně všem. Vězte tedy, že na stříbrném kotouči najdete i programy z oblasti vzdělávání nebo programů pro domácnost, a aplikace pro volný čas i pro zorganizování času pracovního. Prostě od všeho něco, pečlivě vybráno a setříděno.

Nejlepší shareware roku 2000

volba programů

široký záběr

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: sharewarový výběr

OS: Windows

Jazyk: ovládací program česky

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5, www.spidla.cz

§§§§§


Internet Download Centrum - Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c01p0051

RAMBooster 1.6

955 KB;(http://www.sci.fi/~borg/rambooster/download.htm)

RamBooster je velmi užitečný program, který vám zvětší množství použitelné operační paměť RAM. Tohoto efektu dosáhne odložením momentálně nepotřebných dat z operační paměti do odkládacího (swapovacího) souboru Windows a srovnáním zbylých dat do souvislého celku. Výsledkem bude souvislý blok volné paměti, který nabízí např. tyto výhody:

- Jelikož je paměť alokována jako souvislý blok, aplikace potom mohou startovat až o 40 % rychleji, což poznáte hlavně na pomalejších počítačích a na počítačích s menším množstvím instalované RAM.

- Systém Windows je méně náchylný ke kolizím typu "modrá obrazovka".

- Surfování na Internetu bude rychlejší, hlavně když navštěvujete stánky oplývající bohatou grafikou.

Zmíněnou optimalizaci paměti můžete provádět dvěma způsoby:

- Manuálně kliknutím na tlačítko "Optimize" se provede celý proces optimalizace k cílovému množství volné RAM, které jste před tím nastavili posuvníkem. Rychlost optimalizačního procesu je dána nastaveným cílovým objemem volné RAM, vzhledem k fyzicky instalované RAM a počtu běžících aplikací řádově několik málo vteřin.

- Automaticky RamBooster sleduje povolenou minimální hranici a jakmile by mělo dojít k překročení, samočinně spustí zrychlenou optimalizaci, která zajistí trvalé zachování deklarovaného volného paměťového bloku.

Operační systém: Windows 95/98

Licence: freeware

Invisible! 2000

489 KB; (http://www.mindbeat.com/downloads.shtml)

Invisible! je malá utilitka určená především těm, kteří si občas rádi změní vzhled své pracovní plochy ve Windows. S její pomocí hravě změníte barvu textu a pozadí jména ikony nebo jen necháte pozadí transparentní. Dále si lze zvolit, zda se mají u ikon zástupců programů zobrazovat šipky či nikoliv, což klasické nastavení pracovní plochy a jejích vlastností ve Windows 95/98 neumožňuje. Kromě tohoto správce ikon Invisible! 2000 obsahuje ještě menu pro nastavení plochy, obrazovky, ovládacích panelů, nabídku Power Manager a příkaz pro okamžité spuštění spořiče obrazovky. V menu pro nastavení plochy můžete nechat "zmizet" jak všechny ikony na pracovní ploše, tak třeba i tlačítko Start, ukazatel hodin, panel s nabídkou rychlého startu programů (pouze u Windows 98/ME a Windows 95 s aktivním desktopem), nebo zakázat použití přepínání aplikací (ALT+TAB). Nabídka "Power Manager" obsahuje standardní příkazy k vypnutí, restartování, ukončení programů a přihlášení jiného uživatele.

Pokud se vám toto zdá málo, pak na stejné webovské adrese naleznete "Invisible! Pro". V tomto případě se však už jedná o sharewarovou verzi se zkušební dobou třiceti dnů a licenčním poplatkem 10 USD, která kromě výše uvedených funkcí umí mimo jiné změnit jméno pro "Odpadkový koš", zavírat, minimalizovat nebo obnovovat okna spuštěných aplikací, změnit pozadí na ploše (a to jak při každém spuštění Windows, tak i během časového intervalu, to už záleží podle nastavení uživatele), nebo ukáže využití procesoru. Dále obsahuje menu "My Computer" (otevře složku Tento počítač), "Desktop" (zobrazí seznam ikon na ploše) a "Clear recent docs" (vymaže výpis dokumentů v nabídce "Start").

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

MiniApps 3.33

3,27 MB; (http://www.mslm.com/free.htm)

MiniApps je kolekce malých a šikovných prográmků, které vám mohou usnadnit práci a ulehčit rutinní operace. Tuto kolekci vřele doporučujeme vaší pozornosti!

- Alarm Clock jednoduchý budík.

- AttriBat správce atributů souborů a složek.

- AlphaBook vaše poznámky máte seřazeny na listech, jež jsou jednotlivě označeny písmeny abecedy.

- BlockIt zablokuje přístup k vašemu počítači, když je zapnutý. Funguje obdobně jako zamknutí stanice ve Windows NT.

- Stay OnTop Text obyčejné okno, které je stále navrchu. S výhodou jej můžete využít k porovnávání textů.

- US and Country area codes obsahuje směrovací čísla a kódy oblastí pro státy v USA.

- Calculator jednoduchý kalkulátor, který si pamatuje veškeré prováděné výpočty. Svislým posuvníkem si je potom můžete dodatečně prohlížet.

- Calendar velmi prostý kalendář s náhledem na jeden měsíc.

- Calendar2 další kalendář; zde máte k dispozici tisky z kalendáře a zobrazení celého roku po měsících.

- Color Converter převodník barev do RGB.

- Change Video resolution zobrazí seznam všech videorežimů momentálně dostupných na vašem PC. Jedním kliknutím se do vybraného režimu ihned přepnete.

- Drive Info v jednom okně máte informace o volné a obsazené kapacitě na všech vašich pevných discích.

- File Inventory vytiskne seznam všech souborů v zadaném adresáři nebo jej uloží do textového souboru.

- IcoViewer vylistuje veškeré ikony obsažené ve zvoleném adresáři.

- LFN Backup and Restore nástroj k opravě a zálohování dlouhých názvů souborů.

- Make Shortcut vytvoříte zástupce odkudkoliv kamkoliv (nabídka Start, plocha, programy...).

- Move na pravé tlačítko myši přidá do kontextového menu položky ke kopírování a přesouvání souborů na soubor ťuknete a v následujícího dialogovém okně specifikujete, kam se soubor okopíruje/přesune (lokálně i na okolní počítače).

- OCX Fix obnoví poškozené OCX soubory.

- AlphaSort seřadí textové řádky podle abecedy.

- Resource Meter and Resource Monitor monitoruje využití systémových zdrojů a odkládacího souboru Windows.

- SubInfo prográmek k urychlení vyplňování formulářů. Svoje informace vložíte do připravené šablony, odkud je pak prostřednictvím schránky využíváte.

- Win98 Config dokáže odstranit podle autorů programu "nesmyslné" rysy obsažené ve Windows 98 a Win 95 OSR2c se zapouzdřeným MSIE 4.0 AutoScan, ScanReg, atd.

- Scheduler spouští a ukončuje aplikace podle zadaného časového harmonogramu.

- Clean Startup zálohuje a pak odstraní veškeré programy z adresáře "Po spuštění" a položky registru "Run" a "RunServices". To se vám může často hodit, když potřebujete defragmentovat pevný disk a stále se to nedaří, protože nějaký z těchto automaticky spouštěných programů neočekávaně na disk zapsal. Po úspěšné defragmentaci zálohované položky obnovíte a vaše PC bude opět v původním stavu.

- End Tasks upravený správce programů (task manager) jedním kliknutím lze zavřít všechny aplikace najednou.

- MyNotesA, MyNotes, Notes Lite různé verze poznámkových bloků a záznamníků se zdokonaleným vyhledáváním.

- Make Sub Directory na pravé tlačítko myši přidá do kontextového menu položku na vytvoření nového adresáře.

- Make Win Me Boot Disk vytvoří bootovací disketu pro Windows Millenium.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

SurfSaver 2.2

5,9 MB; (http://www.surfsaver.com/ftp/surf22.exe)

SurfSaver je praktický doplněk k webovským prohlížečům (Internet Explorer, Netscape Navigator), který vám umožní uložit webovské stránky do vámi vytvořeného adresáře přímo z prohlížeče, a ty posléze prohlížet a fulltextově prohledávat tímto způsobem si na svém pevném disku vytvoříte vlastní internetový off-line katalog, tříděný podle vašich zájmů a kategorií. Po nainstalování otevřete panel SurfSaveru kliknutím na ikonu v panelu nástrojů ve vašem prohlížeči (zobrazí se tlačítka příkazů "Save", Quick Save", "Search", atd.). Menu lze také alternativně vyvolat stisknutím pravého tlačítka myši. Chcete-li si uložit vámi vybranou stránku, stisknete tlačítko "Save", kde si v následujícím dialogovém okně průvodce stránku pojmenujete (lze přidat i popisek a klíčové slovo). V dalším kroku zvolíte adresář, kam se má uložit. Stránky je možné ukládat buď do jednoho adresáře, nebo si podle potřeby můžete vytvářet vlastní adresáře s vnořenou strukturou odpovídající struktuře stránky. Program dává možnost stáhnout jak jednu konkrétní stránku, tak i stránky ostatní, na něž daná stránka odkazuje. Příkaz "Quick Save" stáhne stránku do předem zvoleného adresáře, který si uživatel nastaví pro používání příkazu "Quick Save" v dialogovém okně příkazu "Save". A jak se dá využít uložených stránek? Příkazem "Search" se otevře dialogové okno pro hledání, kde zadáte klíčové slovo. V dalším kroku ze seznamu složek, kam se ukládaly stránky, vyberete složky, které se budou prohledávat. Po potvrzení vaší volby se okno prohlížeče rozdělí na dvě části ve spodní části se zobrazí seznam všech stránek, kde byl vámi hledaný odkaz nalezen, a v horní částí okna se otevře stránka, ve které byl odkaz nalezen jako první. Kliknutím levým tlačítkem na položku seznamu v dolní části se vám v horním okně otevře další stránka, na níž byl odkaz nalezen. Pokud v seznamu nalezených odkazů kliknete na jakoukoli položku tlačítkem pravým, zobrazí se kontextové menu (Edit, Delete, Save As, Go to URL).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware1 0051/OK o

§§§§§


Osobní firewall pro Windows Norton Internet Security 2001 Family Edition

Vladimír Drda & Michal Drda

c01p0053

Symantec nedávno vypustil novou verzi Norton Internet Security Family Edition (dále jen NIS). Kromě osobního firewallu (vysvětlíme záhy) dostaneme v balíčku rodičovský zámek, blokování reklamy, ochranu proti virům Norton Antivirus 2001 a možnost integrace s Norton SystemWorks. To vše nyní už funguje i pod systémy Windows NT a Windows 2000.

Systémové požadavky

Jak jsme naznačili v úvodu, NIS spustíte na všech Windows platformách 95, 98, Me, NT, 2000. Na velikost disku, operační paměť, ani rychlost procesoru není třeba brát zvláštní zřetel. NIS je laděno i pro středně zdatné konfigurace. Orientačně doporučené minimum v případě instalace pod Windows 98 je Pentium 200 MMX a 64 MB RAM. Podle zvoleného typu instalace na disku ubude maximálně pár desítek MB. Poznamenejme, že NIS se dodává standardně na CD.

Co je osobní firewall?

Osobní firewall v podobě jak jej nabízí Symantec v NIS 2001 je kompletní integrovaný balíček, zajišťující bezpečí a soukromí při práci na PC připojeném do veřejné sítě jako je např. Internet. Ochrana je založena na produktu AtGuard od firmy WRQ. Z hlediska bezpečí je to např. ochrana vašeho systému proti napadení "hackerem", ta je zajištěna blokováním příchozích a odchozích dat na specifických portech. Soukromí je také chráněno blokováním citlivých odchozích údajů rodiče tak mohou znemožnit svým dětem zveřejnit na Internetu rodinný e-mail, číslo kreditní karty apod. třeba při pokusu o vložení takového údaje skrz webový prohlížeč.

Blokování bannerů

Reklamní proužky nás provázejí při prohlížení Webu na každém kroku. Nejen že mnohdy obtěžují, ale způsobují dodatečné vytížení datového kanálu, což je nepříjemné zvláště při konektivitě s malým průtokem (modemy). NIS obsahuje rozsáhlou databázi původců bannerů a dovoluje přidat do seznamu i další. Místo banneru se na jeho místě zobrazí prázdný obdélník.

Uživatelské profily

Možnost vytváření vlastních uživatelských profilů s nastavitelnými bezpečnostními pravidly tvoří rozdíl mezi NIS Family Edition a NIS Standard Edition standardní verze chrání pracovní stanici pod jednotným nastavením. U NIS Family Edition správce (rodič) přiřadí bezpečnostní pravidla ostatním uživatelům (dětem), kteří se do NIS zalogují pod svým jménem a heslem.

Snadnost použití

Pro jednoduchost použití NIS ihned po instalaci disponuje optimálními bezpečnostními pravidly. Tato pravidla lze měnit pomocí třípolohových posuvníků vysoká, střední a malá bezpečnost. Pokročilý uživatel může pravidla přizpůsobit dle své libovůle do nejmenších detailů.

Norton Antivirus

I když se Norton Antivirus běžně používá samostatně bez integrace s NIS, Symantec jej také přibalil do tohoto balíčku, neboť produkty osobní firewall a antivirus se vzájemně velice dobře doplňují. Jedná se o verzi 2001 používající technologii LiveUpdate pro expresní aktualizace z Internetu.

Závěr

Norton Internet Security 2001 je přímý následník verze 2000, jež byla limitována svou funkčností na stanice s operačním systémem Windows 95, 98, Me. Podrobnou recenzi NIS 2000 naleznete v 7/2000 čísle našeho časopisu. Vidíme zde určitou analogii k poslední verzi nedávno recenzovaného produktu Norton SystemWorks 2001. Ten se mezi verzemi 2000 a 2001 liší v prvé řadě podporou Windows 2000 a menšími kosmetickými úpravami, a už ne funkčností. Kdo má rád produkty firmy Symantec a Windows NT/2000, tomu se blýská na lepší časy, neboť jeho volba začíná být výrazně podporována!

Norton Internet  Security 2001 Family Edition

podpora Windows NT a 2000

přidá uživateli větší kontrolu nad komunikačním subsystémem

příjemné uživatelské rozhraní

velmi příznivý poměr cena/výkon

K recenzi poskytla firma: Symantec ČR a SR, Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

Cena: 3 060 Kč (bez DPH)

§§§§§


Knihy


Star Office 5.2

Patrik Malina

c01p0092

Kancelářský balík výše uvedeného jména dnes patří mezi velmi známé produkty především ze dvou důvodů. Prvním z nich je cena software je uživatelům k dispozici zdarma pro různé platformy (Windows, Linux, Solaris), a druhým je kvalita samotného produktu, neboť "hvězdná kancelář" patří k nejkvalitnějším a nejživotaschopnějším projektům svého druhu. Instalace StarOffice důkladně prošla tuzemskými periodiky, takže její dostupnost není problémem, ale přítomnost instalačního CD u knihy přesto potěší.

Protože se jedná o aplikační balík, jenž je prakticky všem k dispozici zdarma, a mateřská firma na českou lokalizaci nespěchá, dosud existovala prakticky jediná tištěná publikace v českém jazyce (naše přílohová příručka z PC WORLDu 1/2000). Proto se v knižní oblasti jedná pravděpodobně o první počin svého druhu.

Záměrem vydavatele i autora bezesporu bylo poskytnout "tonoucímu" uživateli základní záchytné body pro práci s balíkem, jenž bez lokalizace ovládacích prvků do češtiny není tak zcela intuitivní. Čtenář se může seznámit se součástmi kanceláře, absolvuje první kroky při tvorbě nových dokumentů pomocí šablon a učí se pohybu po specifické pracovní ploše, jež užívání celé StarOffice zastřešuje. Postupně jsou zpracována témata textového editoru, tabulkového kalkulátoru, editoru obrázků a prezentačního programu. Kancelář představuje rovněž integrované komunikační centrum, takže následují kapitoly o využití služeb elektronické pošty, diskusních skupin, dojde i na adresář a plánovač. V závěru se autor zmiňuje o technologii WWW a editoru HTML stránek.

Kniha je napsána stručným jazykem ve stylu "krok za krokem" s mnoha výmluvnými obrázky a příklady, takže zájemce v ní nalezne pevnou oporu pro základní práci. Řadu témat autor nezmínil, avšak je pravdou, že tato spadají do oblasti pokročilého využití.


Myslíme v jazyku C++

Patrik Malina

Autor zde představovaného díla Bruce Eckel je poměrně dobře znám nejen v anglosaských zemích, ale také u nás, a to především díky vlastním přednáškám, jež mohli ti šťastnější (a movitější) z nás osobně navštívit. Jeho české "turné" bylo zaměřeno na moderní programovací jazyk JAVA, což spolu s tématem této publikace napovídá, že dominantou Eckelovy vzdělávací činnosti je objektově orientované programování. V každém případě doporučuji navštívit autorovy webové stránky, kde zájemci naleznou řadu zajímavostí.

Poměrně přesně v duchu názvu (mimochodem, vydavatel knihu zařadil do edice "myslíme v...", se odvíjí obsah celé učebnice, jež klade velký důraz právě na vstřebání principů objektově orientovaného programování. Prvních několik desítek stran je tedy věnováno obecnějšímu výkladu, v němž se autor především snaží "naladit" zájemce na objektovou vlnu. Způsob výkladu v této části rovněž napovídá styl, jakým Eckel celé dílo zpracoval látka je čtenářům podávána pozvolna, důkladně a je důsledně doprovázena výmluvnými příklady. Přestože autor klade, jak sem se zmínil, velký důraz na objektové rysy jazyka, při výkladu místy postupuje v souladu s historickým vývojem od ryze procedurálního C po "téměř" plně objektové C++, případně uvádí obě možnosti souběžně. Důležitým faktem je snaha o nezávislost na platformě a vývojovém nástroji nejde tedy o výklad specifický pro některý překladač či konkrétní implementaci některé z firem a příklady jsou prakticky univerzální, takže pro výuku můžete použít i některé ze zdarma šířených vývojových prostředí.

Pokud vám chybí přiložené CD či disketa s příklady, určitě navštivte webové sídlo autora (www.bruceeckel.com), kde naleznete řadu zdrojů "na míru" této knize. Pak již nezbývá, než se pustit s chutí do publikace, s níž se dobré základy C++ určitě můžete naučit.


Vytváříme relační databázové aplikace

Patrik Malina

Databázové systémy a aplikace patří v současnosti k nejrozšířenějšímu softwaru. Právě přibližování k uživateli a nástup grafických nástrojů a rozhraní přispěly k tomu, že řada z nich začala chápat databázi jako nástroj, jehož ovládání je stejné prosté jako v případě např. textového editoru. Jak ošidný je to pohled, se již řada databázových "tvůrců" přesvědčila na vlastní kůži.

Tato kniha se nezabývá ovládáním jednotlivých databázových aplikací různých výrobců, ale zcela obecným návrhem báze dat na základě dnes velmi rozšířeného relačního principu. Hned v počátku po nezbytném terminologickém a teoretickém vstupu autorka přistupuje k první zásadní fázi návrhu, jíž je normalizace vytvářené struktury databázových tabulek. Následují pojednání o neméně zásadních tématech, jimiž jsou vztahy a relace mezi strukturami, integrita dat a její implementace či relační algebra. Právě zde přichází ke slovu tak zásadní pojmy, jakými jsou např. vnitřní spojení či hodnota Null, bez jejichž pochopení bude tvorba dobré databáze opravdu nežádoucím dobrodružstvím. Ruku v ruce s výkladem se čtenář rovněž seznamuje např. se specializovaným dotazovacím jazykem SQL.

V další části kniha obsahuje kapitoly věnované systematickému návrhu a snaží se přimět čtenáře k praktické snaze "s tužkou v ruce", tedy k postupu, jenž by měl předcházet spuštění počítače. Třetí oddíl knihy je věnován úskalím návrhu uživatelského rozhraní, od něhož bohužel řada tvůrců začíná.

Nemohu než knihu vřele doporučit všem, kdož se chystají použít databázi vlastní výroby a trochu váhají, za který konec vše uchopit. Publikace výborně pokrývá problematiku, jejíž výklad musel dosud čtenář komplikovaně shánět roztříštěnu v řadě jiných knih a jejíž komplexní výklad by jistě ušetřil mnohému začátečníkovi perné hodiny experimentování.

§§§§§


Vytváříme WWW stránky

JAROSLAV POLÁČEK

c01p0093

Pokud je na knize napsáno "bestseller" a "čtvrté aktualizované vydání", může se jednat o velmi dobrou knihu nebo o laciný marketingový tip nakladatele. Vy, kteří čtete tuto recenzi, máte již teď o problém méně. Computer Press označil svoji knihu reklamními nápisy zcela zaslouženě.

Publikace, na níž se podílelo pět zkušených spisovatelů, je podivuhodně vhodně vybraným shrnutím toho, co by současný webmaster měl znát (nebo alespoň tušit). V nejhorším případě by měl výše zmíněný správce WWW stránek vědět, kde tyto základní informace rychle nalezne. Posuďte sami! Na pěti stech stranách se za cenu, která by dnes nestačila ani na jeden celodenní kurs spravování WWW, dozvíte o HTLM, DHTML, CSS2 a XML. Až získáte přehled o základních příkazech a zorientujete se v problematice (kniha obsahuje přiměřené, i když nikterak velké množství příkladů), můžete se seznámit s pracovními nástroji. FrontPage 2000 je poslední verze WYSIWYG editoru od firmy Microsoft a HomeSite 4.01 (dnes již existuje ve verzi 4.5.1) pro uživatele, kteří preferují odlišný způsob práce. Samozřejmě nejde o vyčerpávající kapitoly, ale o základní seznámení s programy. V případě dalšího zájmu byste museli sáhnout po specializovaných učebnicích (viz PC World 11, 12/2000). Stranou nezůstal ani progresivní program Macromedia Flash ve verzi 4.0 a základy webové grafiky. A to pořád není všechno svoji pozornost si zasloužily dynamické stránky a programovací jazyky Java a Visual Basic Script.

Poněkud nejasná je cílová skupina této knihy. Já bych ji osobně doporučil začínajícím správcům, ale i zkušenějším tvůrcům, protože dostanou za příznivou cenu příručku, ve které naleznou nejpoužívanější termíny, postupy a vůbec přehledný úvod do tvorby WWW stránek.


Microsoft Front Page 2000 - Uživatelská píručka

Jaroslav Poláček

Řada uživatelských příruček z nakladatelství Computer Press má podtitul "pro každého". Bohužel, nemohu s touto charakteristikou zcela souhlasit. Učebnice je primárně určena začínajícím webmasterům, tedy těm, kteří se chtějí naučit tvořit WWW stránky, respektive celé weby. Autor nepředpokládal, že by se jednalo o začátečníky ve smyslu počítačové gramotnosti. Ovládání operačního systému MS Windows a základní znalost prostředí Internetu je podmínkou, kterou je nutné splnit, aby bylo možno plně využít této knihy. Posledním předpokladem je používání WYSIWYG editoru Front Page, jenž je součástí MS Office 2000 Premium.

Tolik k určení a zacílení knihy. Obecně je možné poznamenat, že Microsoft Front Page 2000 uživatelská příručka obsahuje poměrně malé procento obrázků a grafických návodů, které jsou jinak pro knihy nakladatelství Computer Press obvyklé. Tento podle mého názoru nedostatek je vyvážen podrobností návodů a pracovních postupů. Tomáš Šimek se snažil o natolik laický přístup k vykládané látce, aby získal jistotu, že čtenář nebude tápat v nabídnutých postupech. Tento záměr se podařil. Konečně Front Page 2000, coby editor, k jehož ovládání není zapotřebí znát jazyk HTML, je využíván především začátečníky, i když jeho funkce pro správu Webu mohou uspokojit i zkušenější autory.

Samozřejmě existuje množství manuálů k balíku Office nebo samotnému MS Front Page 2000. Tuto knihu bych doporučil těm, kdo potřebují získat znalost základních funkcí a nejsou zkušenými uživateli. Právě tito čtenáři dozajista ocení podrobnost uváděných návodů. Pokud chcete svůj editor Front Page 2000 ovládat na vyšší úrovni, musíte sáhnout po podrobnější publikaci.


Průvodce bezpečnostního pracovníka informačních systémů

Jaroslav Poláček

Musím se přiznat, že mám v oblibě knihy o informačních technologiích, které se těmito technologiemi konkrétně nezabývají. Vzhledem k rychlosti vývoje na poli ICT se totiž obecnější publikace stavějící na konkrétních řešení stávají rychle nicneříkajícím dalším svazkem v knihovně.

Titul nakladatelství Unis tuto vadu určitě nemá. Kniha je zasvěcením do problematiky bezpečnosti informačních systémů, která se tímto tématem zabývá z pohledu obecných pravidel a zákonitostí. Podrobný obsah má dvanáct částí, jež se zabývají nejenom charakterem současného světa informací, ale i manažerskými podmínkami, které bezpečnostní pracovník má. Právě způsobu kooperace mezi managementem a bezpečnostním oddělením se autor věnoval ve většině kapitol. Velká část textu je věnována i profesnímu růstu pracovníka a různým typům plánování ve firmě. Konkrétním řešením bezpečnostní politiky nebo největším problémům v rámci tohoto tématu se kniha nevěnuje.

Velkým kladem publikace je uvedená literatura; není jí příliš, ale stačí k dalšímu studiu. Nicméně několik kosmetických nedostatků poněkud narušuje můj jinak veskrze pozitivní dojem. Po dlouhé době jsem se setkal se sirotky a vdovami (osamocené řádky na začátku nebo konci knihy), a pokud si k tomu přidáte knihy v interpunkci, tak svérázný překlad ("jak se ty věcičky vyrábí" s. 50) je jen třešinkou na pomyslném dortu.

Bezpečnost informačních systémů začíná být skloňována s rozvojem elektronického obchodu a Internetu obecně. Čím větší množství peněz proudí ve virtuálním světě, tím víc si firmy začínají uvědomovat nutnost vlastní bezpečnostní politiky. I když je kniha ovlivněna americkým prostředím, domnívám se, že i český čtenář bude schopen načerpat z ní některé nápady a podněty pro svoji práci.

§§§§§


XML Kompletní průvodce

JAN ŽĎÁREK

c01p0094

Jazyk XML (eXtensible Markup metaLanguage) je jazykem určeným zejména pro publikování a snadný přenos dokumentů. Umožňuje vytvářet samopopisná data, resp. dokumenty. Koncepčně je blízký SGML, ale snaží se zachovat si alespoň zdání jednoduchosti HTML. Soudím, že jednou z jeho výhod je cena (zdarma) a také masivní podpora od firmy Sun.

Čtení knihy nevyžaduje znalost SGML ani HTML, ale pro znalé jsou v ní uváděny různé poznámky a postřehy. XML 1.0 je popisován od základních principů, tj. možností aplikací na výměnu, resp. publikaci dokumentů ve srovnání s možnostmi XML. Poté je představen způsob značkování v tomto jazyce a entity (fyzická struktura), následovány rozborem DTD (Document Type Definition logická struktura) a analýzou modelu dokumentu, jmennými prostory a problematikou tzv. bílých znaků. Další kapitoly se již věnují obecnějšímu pohledu, např. metodám práce s XML daty událostně orientovaný SAX 1.0 a stromově orientovaný DOM 1.0, jejichž implementaci v Javě jsou věnovány samostatné kapitoly. Dále pak formátování XML dokumentů XSL (XML Stylesheet Language) a XSLT (XSL Transformation) a jejich správě, adresování vně dokumentů (URL) i uvnitř (XPath) a hypertextovým odkazům (XLink, XPointer).

Druhá polovina knihy se věnuje použitelným znakovým sadám, CSS, HTML a úvodu do SGML. Na závěr si kromě rejstříku a slovníčku můžete přečíst i nejrůznější tabulky apod., včetně DTD anglického vydání této knihy, a schémata popisující gramatiku XML standardu.

Tato kniha asi nejlépe poslouží analytikům a programátorům, protože její styl je poměrně strohý, věcný a svojí strukturou a pojetím na tyto čtenáře zaměřený, příležitostného zájemce by to však mohlo odradit. Kniha umožňuje podrobné studium XML i souvisejících témat a poskytuje i dostatek odkazů na příslušné standardy.


Rozšiřování a opravy PC

JAN ŽĎÁREK

Název knihy Rozšiřování a opravy PC je výstižný. Její četba umožňuje nováčkům v této oblasti naučit se základní pojmy a dovednosti z běžné údržby a vylepšování PC. Jak se zdá, zájemců je hodně, stačí si povšimnout, kolik různých článků s tímto tématem vychází v nejrůznějších časopisech, včetně toho, který právě čtete. Problémem tak zůstává pouze roztříštěnost informací. Výhodou této publikace je právě souhrn různých témat v jednom svazku a také jejich poněkud pestřejší výběr, tj. od dnes v podstatě již historických typů hardwaru po současný. Tím má ale čtenář šanci získat trochu širší přehled a možnost srovnání.

Hned na začátku je připraven seznam užitečných pracovních pomůcek a nástrojů, včetně náplasti a obvazového materiálu. Ty však využije na svoji případnou "opravu" sám opravář. Zároveň jsou zmíněna základní bezpečnostní pravidla, některá z nich jsou též uváděna i u každé rizikové operace.

Následují kapitoly o hardwaru samém. Vždy je nejprve uveden všeobecný popis, následovaný popisem konkrétních variant a typů dané součásti, spolu s montážním postupem. K tomu bývá přidáno též několik tipů, co dělat, pokud něco nefunguje apod. Pro představu uvedu základní témata knihy: skříň počítače, základní deska a BIOS, procesory, paměti, grafické, zvukové a jiné karty, jednotky pevných a pružných disků a CD-ROM, vysvětlen je pojem Plug and Play. Z externích zařízení jsou uvedeny monitory a tiskárny, kde se hovoří zejména o metodách přenosu informace na papír. Kniha je doplněna rejstříkem a četnými ilustračními fotografiemi, takže i začátečník by měl být schopen se uvnitř PC orientovat.

Autoři při popisu snad nevynechali nic podstatného, takže pokud vám pro vaše běžné potřeby přijde známá kniha Velký průvodce hardwarem zbytečně podrobná, máte nyní k dispozici alternativu.


Bezpečnost informací

JAN ŽĎÁREK

Zdá se, že s postupem času a se vstupem zahraničních partnerů do našich podniků si stále více lidí začíná uvědomovat skutečnou hodnotu informací zpracovávaných v informačních systémech. Vzrůstajícímu zájmu odpovídá rostoucí počet knížek zaměřených na téma zabezpečení informací na našem trhu. Mezi ně patří i tato publikace, jejíž autoři se řešením informační bezpečnosti živí.

Plně lze souhlasit s jejich názorem, že zvládnutá informační bezpečnost je také propagačním argumentem. Vybírá-li si firma obchodního partnera, určitě spíše zvolí takového, jehož úroveň bezpečnosti informací nebude ohrožovat data partnerů. Požadovaný stupeň bezpečnosti představuje jistou míru záruky, že příslušná firma bude plnit svoji obchodní funkci a bude moci dostát svým závazkům.

Knížka se zabývá mj. vymezením pojmu informace jako obchodního aktiva, hierarchií a úkoly bezpečnostního managementu, rozdíly mezi komplexním a dílčím řešením bezpečnosti, resp. svépomocí nebo pomocí externí firmy. Samostatná kapitola patří službám Internetu, telefonu a faxu a jsou zde vysvětleny elementární principy šifrování a elektronického podpisu. Zvláštní pozornost je věnována zabezpečení vyhovující zákonu č. 148/1998 Sb. a bezpečnostním prověrkám.

Výklad je ilustrován na příkladu fiktivní firmy, jednotlivá témata jsou následována úlohami k samostatné úvaze, jejichž možná řešení jsou uvedena na konci knihy. Ačkoliv je publikace určena zejména managementu, použitý jazyk bude vyhovovat spíše lidem, kteří o tématu již něco slyšeli. Bylo by vhodné kromě seznamu odkazované literatury uvést slovníček klíčových slov.

Tato publikace na poměrně malém prostoru nastiňuje rozsáhlou a složitou problematiku zabezpečení informací, může tedy poučenému managementu pomoci rozhodnout mezi různými variantami konkrétního řešení.


Jazyk C

JAN ŽĎÁREK

Učebnice pro střední školy, obligátně nazvaná Jazyk C, si klade za cíl pomoci všem zájemcům učinit první krok k pochopení tohoto jazyka. Jako základ byl použit standard jazyka ANSI C. Než se do knihy začtete, bylo by vhodné znát alespoň rámcově základní programátorské pojmy, například proměnná, funkce atd., ostatně pro úplné začátečníky jazyk C asi není příliš vhodný.

Členění knihy odpovídá učebnici, po úvodním motivačním příkladu autor postupně probírá elementy jazyka, strukturu programu, deklarace, datové typy, výrazy, řídicí příkazy, funkce, ukazatele a pole. Knihovním funkcím vstupu/výstupu je věnována jedna kapitola, stejně tak používání preprocesoru. Nechybí krátký rejstřík a literatura, která však mnoho inspirace k dalšímu studiu neposkytuje. Jsou v ní pouze tři položky, tj. správně by to měla být "použitá literatura". Všechny příklady jsou k dispozici na Internetu, i ve formě projektů pro MS Visual C/C++ 6.0.

Vedle rozumně zvoleného rozsahu se mi líbila stručnost a přehlednost příkladů, jejichž jednotlivé podstatné prvky jsou označeny a v dalším textu rozebrány. Kniha v rámci možností nezůstává na povrchu a probírá jazyk docela zevrubně. Vzhledem k rozsahu knihy není pochopitelně uveden přehled základních standardních knihoven, tyto údaje se však dají vyhledat jinde.

Na druhou stranu autor v úvodu deklaruje, že příklady byly napsány pod MS Visual C++, což nemá vliv na přenositelnost na jiný OS či překladač. Skutečnost je však, přes autorovu snahu, poněkud jiná. Nejedná se pouze o některé příklady, ale i o vlastní výklad, např. o datových typech, kde autor uvádí konkrétní čísla z implementace na PC apod. Přitom by stačilo držet se formulace z normy a konkrétní čísla uvést jako příklad.

Mohu říci, že se jedná o poměrně zdařilou učebnici, která v kombinaci s výkladem učitele může přinést žádoucí výsledky.


Novell NetWare 5, II. díl

JAN ŽĎÁREK

Kniha je pokračováním kompendia věnovaného síťovému operačnímu systému Novell NetWare 5 a doplňuje jej o popis nejvýznamnějších doplňkových služeb a produktů, které v prvním díle uvedeny nebyly. Rozsahem je sice jen asi poloviční, ale zajímavých informací je zde přesto dostatek. Bohužel je pokračováním prvního dílu i v použití "anglických" uvozovek.

Kniha obsáhle pojednává o internetworkingu na Novell NetWaru 5, konkrétně použití TCP/IP protokolů a migrace na ně z SPX/IPX. Dále si můžete přečíst o NetWare Internet Access Service (NIAS), konfiguraci a správě SLP agentů, nastavování DNS/DHCP a dalších službách, které často "zpříjemňují" život síťového správce.

Druhá část je věnována možnostem vzdáleného přístupu k serveru s NetWarem, třetí pak Z.E.N.works, dokonce plné verzi (1.1, resp. 2.0) a nikoliv "demu" StarterPack, které Novell dodával jako návnadu spolu s NetWarem. Čtvrtá kapitola krátce zmiňuje možnosti provozu NDS verze 8 na jiných platformách a kapitola následující se zaobírá BorderManagerem, to je ale téma na celou knihu, přesto zde jsou jeho základní rysy přehledně uvedeny. Dvě další části ještě letmo připomenou Netscape SuiteSpot a databázi Oracle, které jsou s instalací Novellu dodávány. Nakonec je tu ještě závěrečná poznámka spolu s rejstříkem.

Mnohý čtenář na této knize určitě ocení její pevnou vazbu, je to sice asi o něco dražší, ale po záplavě publikací je dobré mít občas v rukou i skutečnou knihu. Publikace je již nějaký čas na trhu, v současné době by navíc měla být na ni nakladatelstvím poskytována asi 10% sleva.

Zbývá dodat, že pokud patříte mezi majitele dílu prvního nebo potřebujete lépe poznat možnosti doplnění nebo převedení stávající novelovské sítě pod protokoly TCP/IP, pak je to kniha pro vás.


Efektivnost informačních systémů

JAN ŽĎÁREK

První kniha z edice Systémová integrace se týká měření a hodnocení efektivnosti informačních systémů. Vychází z autorových poznatků získaných při konzultantské činnosti pro řídící pracovníky různých našich podniků, z manažerských kurzů a lektorské činnosti. Motivací byly nezodpovězené otázky spojené s problematikou nízké efektivnosti výdajů do IT a obecného neuspokojivého stavu poznání možností řešení paradoxní situace, kdy celosvětově výdaje do IT rostou a přitom si manažeři stále stěžují, že jim nepřinášejí očekávaný užitek.

Jelikož informační technologie samy o sobě nezaručují automaticky růst efektivnosti, konkurenceschopnosti nebo produktivity práce, ale jsou spíše podstatnou složkou širšího systému organizačních změn, které žádoucí růst podporují, nezaměřil se autor pouze úzce na dané téma, ale naopak překvapil šířkou a víceúrovňovými pohledy. Kromě definice užitku z IS se dozvíte např. o informační strategii, výdajích (včetně outsourcingu), rozboru přínosů a několika základních hlediscích na efektivnost IS, zejména aplikační, kvalitativní, řídící a lidské. Zajímavé jsou i přílohy s teoretickým pohledem na informace a příklady z praxe.

Kniha je určena též jako skriptum pro řadu VŠ a zohledňuje též kurz MBA na Masarykově ústavu vyšších studií ČVUT. To se projevilo jak v hutnosti textu, tak v četných referencích do výborného seznamu literatury. Na mnoha místech v textu jsou i autorovy poznámky z praxe.

V textu je několik chybiček, horší však je, že ačkoliv je v knize dostatek grafů, mnohé z nich mají sloupce barvy jen nepatrně odlišné od barvy podkladu. Sporné je též použití úzkého bezpatkového písma pro sazbu textu. Možná to je úmysl, neboť čtete pomaleji a máte tak více času na přemýšlení. Krátce: zajímavá knížka s podprůměrným technickým provedením.

§§§§§


3/2002


Novinky


Krátké zprávy

c02p0128

Sybase PowerJ 4.0

Solečnost Sybase oznámila dostupnost svého vývojářského produktu PowerJ 4.0. Mezi nové funkce PowerJ 4.0 patří např. ladění podle JPDA (Java Programmers Debugging Architecture), podpora standardů EJB 2.0 a J3EE 1.3 (škálovatelné moderní normy pro vývoj podnikových e-byznys aplikací) a nové pracovní prostředí postavené na XML.-OK

JBuilder 6 Personal

Borland dal k dipozici produkt Borland JBuilder 6 Personal, jenž je primárně určen k výuce programování a vývoj javovských aplikací pro osobní, nekomerční použití na platformách Windows, Linux, Solaris a Mac OS. Software lze zdarma stáhnout z webové stránky www.borland.com/jbuilder/personal/. Výuku programování v Javě usnadňuje pomocí integrovaného editoru, ladicího nástroje, kompilátoru, vizuálních návrhářů, "šamanů", vzorových aplikací, návodu a podpory javovských standardů. JBuilder Personal obsahuje vývojovou licenci pro nekomerční účely a umožňuje jednoduchý přechod na verze Professional nebo Enterprise, dovolující komerční vývoj a šíření aplikací.OK

Inetelligo jede...

Od dubna loňského roku, kdy byla spuštěna nová verze elektronického tržiště Intelligo pro business to business obchodování, bylo na tomto tržišti prostřednictvím služeb Poptávky, Výběrová řízení a Aukce poptáno zboží v celkové hodnotě 54,7 milionu korun. "S průběhem on-line aukce jsme velice spokojeni. Uzavřeli jsme s vítězem tendru lukrativní kontrakt, který nám zajistí obnovu počítačového vybavení v období dvou let za nejlepších možných podmínek na trhu", komentoval skutečnost purchasing manager Škody Holding T. Vachtl.-OK

Lokalizovaný Kaspersky

Firma PCS Software (oddělení DataGuard) uvedla na náš trh v pořadí již čtvrtou českou mutaci antivirových programů Kaspersky AV 4.0. Není nezajímavé, že lokalizace proběhla v extrémně krátkém čase. Anglická verze byla společností Kaspersky Lab zveřejněna 21. ledna a 25. ji už PCS Software nabízela uživatelům v České republice, včetně helpů a manuálu.-OK

§§§§§


Jména Hammeru?

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0129

Podle informací serveru AMDZone.com zaregistrovala společnost AMD u amerického patentového a známkového úřadu jména AMD FORTON, AMD METARON, AMD MULTEON, AMD OPTERON a AMD VANTON. V databázi TESS, která umožňuje přístup právě k registrovaným značkám, lze skutečně nalézt registrace zmíněných jmen, uskutečněné 19. prosince 2001.

Spekuluje se, že zřejmě půjde o jména, ze kterých se nakonec vybere finální označení některého nového procesoru AMD. Vzhledem k tomu, že jako další se očekávají čipy s kódovými označeními Thoroughbred a Barton mezi Athlony, Appaloosa jako nástupce Duronu, u kterých bude pravděpodobně zachováno jméno Athlon, resp. Duron, jeví se jako nejpravděpodobnější adept na nové jméno čip ClawHammer.

Takto je dnes označován připravovaný procesor z rodiny X86-64, do kterého AMD vkládá velké naděje. Půjde o procesor 64bitovou architekturou, jenž však, díky zachování 32bitových možností, bude schopen spouštět i starší aplikace a dosahovat v nich velmi solidních výsledků.

Pravidlem však bývá, že procesory ani jiné produkty se pod svými kódovými jmény nakonec na trhu neobjeví, a je jim vybrán zcela nový název. Stejně tomu bylo v případě Athlonu, který se původně nazýval K7, ale také třeba Windows XP, původně označovaných jako Whistler. Otázkou však zůstává, zda ze zaregistrovaných názvů bude opravdu vybráno jméno pro prvního zástupce rodiny AMD Hammer, nebo je AMD použije k jiným produktům, případně budou zcela zapomenuta.

Odkazy: www.amd.com, tess.wpto.gov, www.amdzone.com


Radeon se 128 MB

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Nové grafické karty jsou většinou uváděny buď se zcela novým grafickými čipy (GPU), nebo alespoň s variantami jednotlivých čipů. Kanadská společnost ATI Technologies však uvádí na trh další variantu nejsilnější karty s čipem Radeon 8500, ale navýšenou pamětí. Po předchozích verzích Radeon 8500LE, Radon 8500 a All-In-Wonder Radeon 8500DV, které se lišily frekvencí pamětí a grafického procesoru (8500 a 8500LE), resp. přidávávaly integrovaný televizní tuner s možností ukládání digitalizovaného obrazu (All-In-Wonder), přichází rozšíření grafické paměti na desce.

Zatímco všechny předchozí verze mají frame buffer s kapacitou 64 MB DDR paměti, nový model má k dispozici celých 128 MB, čímž se stává jedním z nejvybavenějších grafických adapterů na trhu. Také ostatní parametry zůstaly zachovány, tedy analogový D-sub výstup, DVI-I konektor pro připojení LCD panelu či dalšího analogového monitoru, a konečně i videovýstup s podporou jak S-Video, tak kompozitního režimu.

Ačkoliv samozřejmě půjde o velmi výkonnou kartu, další přidávání paměti je poměrně sporné. Přestože přidá zejména v texturově náročnějších 3D titulech nějaký ten snímek za sekundu k dobru, nedá se očekávat velký efekt takového řešení. Navíc vzhledem ke známé cenové politice ATI, kdy posun mezi 500 a 550 MHz Radeonem 8500LE a 8500 je téměř 2 000 Kč s DPH, je téměř jistý opět podstatný cenový rozdíl.

V každém případě si však ATI připíše další primát a milovníci high--endových řešení budou moci snadno volit Radeon 8500 se 128 MB DDR paměti. Tedy alespoň do té doby, než trh ovládne nVidia s NV25, tedy GeForce4 Titanium 4600, které má 128 MB běžně.

Odkaz: www.ati.com


TDEL - Nová technologie plochých panelů

Tomáš Bučina, Testcentrum IDG

Kanadská společnost iFire vyvíjí a postupně zveřejňuje prototypy i funkční vzorky displejů, které jsou založeny na nové technologii TDEL. Ty jsou směřovány především jako přímá konkurence plazmovým televizorům a displejům, neboť na rozdíl od jiných technologií, jako například LCD, u nich není problém dosahovat značných rozměrů panelů.

V porovnání s PDP (plasma display panels) přináší odlišná technologie značné zjednodušení výroby a také nákladů na nové továrny, které by TDEL displeje produkovaly. Výsledná cena obrazovek iFire by se měla pohybovat zhruba na úrovni dvojnásobku ceny CRT televizorů, přičemž u PDP je tento index na úrovni 2,8-3násobku ceny odpovídajícího CRT televizoru.

Displeje iFire používají ke vzniku světla a vytvoření obrazu zvláštního efektu, kdy částečky fosforu nanesené na jedné straně dielektrika (izolantu) a přikryté další vrstvou dielektrika, jsou schopny emitovat světlo. Výsledná světelná energie je pomocí filtrů dále upravována, takže s použitím tříbarevných fosforů i tříbarevných filtrů je dosaženo plného barevného spektra odpovídajícího CRT monitorům.

Na rozdíl od plazmových obrazovek, kde je výroba velmi komplikována poměrně složitou tvorbou bariér mezi jednotlivými buňkami plazmy a značným podílem práce ve vakuu, mají TDEL displeje zhuba třetinovou náročnost, co se týká pracovních kroků. Ve finančním vyjádření je to přibližně polovina výrobní ceny oproti PDP. Navíc jsou při výrobě iFire displejů používány technologie velmi blízké konstrukci tištěných obvodů na deskách elektroniky, což dále snižuje náročnost jak finanční, tak prostorovou na stavbu nových továren.

iFire doufá, že se mu během let 2003 až 2004 podaří dosáhnout komerční dostupnosti obrazovek pro domácí zábavu s úhlopříčkami 34-42". Že to není pouhá fantazie dokládá důvěra jak kanadského ministerstva průmyslu, které podpořilo iFire přímou finanční injekcí, tak japonského gigantu TDK. Ten se podílí na komerční realizaci tohoto zajímavého projektu. Také analytici společnosti DisplaySearch předpokládají, že v letech 2004-2006 TDEL obrazovky postupně vytlačí dnes oblíbenou, ale drahou plazmu.

Odkaz: www.ifire.com


Mobilní low-end - Téměř novinkový Compaq Evo N110

Tomáš Bučina, Testcentrum IDG

Není to tak dlouho, co nás opustil jeden ze zajímavých notebooků té nejnižší třídy, tedy Compaq Armada 110, a už je místo něj v nabídce přímý zástupce v nové designové a v podstatě i koncepční řadě Evo. Tou evoluční novinkou je právě Compaq Evo N110.

Low-endy, tedy počítače nejnižší výkonové i cenové třídy dnes dostávají podobu strojů, které je možné si koupit bez nebezpečí a nutnosti dalších dodatečných vybavování nezbytnými komponentami. V souvislosti s výkonnými procesory, dostatkem operační paměti a integrovanými komunikačními moduly už nezbývá nic jiného, než notebook vzít a začít používat. Bez jakýchkoliv kompromisů. A ve stejném duchu je koncipován také Compaq Evo N110.

Pod kapotou notebooku se ukrývá procesor Mobile Intel Celeron na frekvenci 1 GHz a 128 MB paměti typu SDRAM PC100, kterou lze pomocí druhého slotu rozšířit až na 576 MB. Pevný disk 20 GB a 24rychlostní CD-ROM mechanika vestavěná uvnitř těla přenosného počítače dávají tušit, že i v základním modelu jde o stroj solidně vybavený.

Jako příjemný standard je možné hodnotit integrované síťové (10/100Base-T) a modemové (V.90) rozhraní, která zaručují možnosti komunikace a přístup k internetu v prostředí lokální sítě či na cestách. Pro případné další periferie je k dispozici jeden sériový, jeden paralelní, jeden PS/2 konektor s možností použití Y rozbočky pro myš a klávesnici, a dvojice USB portů. PC karty očekává na boku instalovaný slot typu II i III.

Koncepce all-in-one, tedy všech mechanik uvnitř notebooku, s sebou přináší větší výšku notebooku i hmotnost, rozměry celého stroje jsou pak ještě dány použitím 14,1" panelu TFT s rozlišením 1 024 x 768 bodů. Jako polohovací zařízení je použit už tradičně touchpad, nad klávesnicí jsou navíc, pro usnadnění ovládání, instalována další čtyři tlačítka rychlého spuštění.

Compaq Evo útočí na velmi vypjatý segment low-endů také svou cenou, která v základní verzi dosahuje necelých 40 tisíc Kč bez DPH, tedy zhruba 49 000 korun včetně daně.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0130

Adobe při chutiVelmi dobrou formu při uvádění nových produktů si stále udržuje společnost Adobe Systems. Tuzemští uživatelé navíc mají důvod k dvojnásobné radosti, neboť se ve dvou případech jedná o verze pro náš region, s podporou odpovídajících znakových sad. Jako první uveďme program Adobe Acrobat 5.0 CE, jenž slouží k výrobě, úpravě a distribuci PDF dokumentů. Krom řady vylepšení se dočkal především plně českého uživatelského rozhraní, a podpora středoevropských znaků již také nebude činit problémy. Další novinkou je sázecí nástroj Adobe InDesign 2.0 CE, a to opět ve "středoevropské" variantě, což je samozřejmě pro reálnou sazbu prakticky nezbytné. Ze zajímavých vlastností bych rád upozornil na import a export ve formátu XML. Třetí novinkou je aplikace Adobe After Effects 5.5, jež slouží pro tvorbu filmových triků a vizuálních efektů vůbec, samosebou také pro webové stránky.

Odkaz: http://www.adobe.com-PAT

Živo kolem Tiny Software

K zajímavým krokům se odhodlalo vedení dobře známé a úspěšné česko-americké společnosti Tiny Software, výrobce špičkového softwaru pro ochranu lokálních sítí a pracovních stanic před útoky z internetu. Původní firma byla rozdělena na tři nové subjekty, jež se nadále profilují jako specialisté na různé produktové skupiny: Tiny Software se hodlá nadále věnovat zabezpečení desktopových stanic a mimo jiné si ponechává produkt Tiny Personal Firewall, Kerio Technologie bude dále nabízet dobře zavedený produkt WinRoute a nově také Kerio Mail Server, a třetí firma, Securitae, se soustředí na korporátní řešení (přebírá např. zakázku pro zabezpečení počítačů US AirForce). Vedoucí osobnost a zakladatel původní společnosti Roman Kasan odůvodnil tento vývoj snahou o jasnou profilaci a zaměření jednotlivých subjektů a také uvedl, že odprodej produktů nově vzniklé Kerio Technologies byl v podstatě vypořádáním vztahu společníků původní firmy.

Odkaz: http://www.kerio.com,http://www.tinysoftware.com, http://www.securitae.com-PAT

HP uvádí: fotografie L. Kamaráda

Společnost Hewlett-Packard, zejména výrobce a dodavatel hardwaru, se stala spolupořadatelem velmi zajímavé výstavy fotografií cestovatele a horolezce Ladislava Kamaráda. Autor, jenž je považován za pokračovatele klasiků české "horolezecké" fotografie, připravil přes padesát snímků ve formátu min. 1,5 x 1,5 m, jež můžete zhlédnout v ambitu kláštera františkánů na Jungmannově náměstí v Praze do 3. března. Při vzniku těchto snímků byla právě využita technika firmy HP autor fotografií sám snímky jak naskenoval, tak vytiskl. Řadu dalších zajímavostí k této akci naleznete na našem CD.

Odkaz: http://www.horolezec.cz-PAT

Komplexní nástroj od LBMS

Společnost LBMS, jež na našem trhu představuje předního dodavatele nástrojů a know--how pro řízení projektů a vývoj rozsáhlých softwarových produktů, uvádí na trh nový produkt LBMS Project Management Suite. Z názvu je patrno, že balík slouží k všestranné správě projektů, a je nabízen v několika provedeních dle nároků potenciálních zákazníků.

Odkaz: http://www.lbms.cz-PAT

Dynamický web dle Xary

Společnost Xara, známý dodavatel grafického softwaru pro tvorbu interaktivních webových stránek, uvedla v nedávné době nové verze dvou produktů. Jedním z nich je Xara WebStyle 2.1, grafický modul pro rychlejší a snadnější zavádění dynamických prvků do webových stránek, jejž je možno snadno integrovat do běžně používaných editorů MS FrontPage či Macromedia Dreamweaver. Druhou novinkou jsou tzv. Data Manager Modules, jež slouží ke snadné tvorbě dynamicky generovaných stránek, a slouží především začátečníkům k bezproblémovému zavedení prvků s "živými" daty na web. Nevyžadují znalost programování a implementují databázová připojení pomocí předpřipravených komponent, jejichž použití je poměrně snadné i pro nováčky v oboru.

Odkaz: http://www.xaraonline.com-PAT

O&O Defrag pro Windows XP

Německý výrobce O&O Software, jejž jistě znáte z nedávné akce na našem CD, reaguje na nástup nové verze operačního systému Windows XP a připravil inovaci své zdařilé aplikace pro defragmentaci pevných disků. Defrag V4 je možno pochopitelně použít i na platformách NT/2000, ale hlavním cílem výrobce bylo připravit software, plně vyhovující prostředí nových Windows XP. I tentokrát je aplikace dostupná ve verzích Professional Editoin (pro pracovní stanice) a Server Edition pro náročnou údržbu zatížených serverových strojů. Součástí dodávky je opět vlastní správcovský plug-in pro Microsoft Management Consoli. Odkaz: http://www.oo-software.com/products/oodefragv4-PAT

Nový duch od Symantecu

Ani jeden z největších světových výrobců "užitečných pomůcek" pro PC neváhá a připravuje své produkty pro plnou kompatibilitu s novými Windows XP. Jedním z nich je i Ghost 7.5, velmi účinný nástroj pro klonování obsahu pevných disků. Nově uvedená Corporate Edition výše uvedené verze přináší mimo jiné zajímavou funkci vzdáleného zavádění (remote boot), jež dovoluje administrátorům z jediného místa obsluhovat po síti cílové stanice. Program nabízí velmi zajímavé možnosti pro distribuci souborů s obsahem pevných disků cílových počítačů, jejichž využitím lze velmi dobře optimalizovat zátěž sítě při souběžném zavádění na desítky či stovky počítačů. Novinka je certifikována pro Windows 2000 Server i Professional, a především pro Windows XP Professional.

Odkaz: www.symantec.com-PAT

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0131

Philips bude Sagem

Holandská firma Philips odsouhlasila přesun své faxové divize pod značku francouzskou Sagem. Hlavní aktivity této skupiny jsou umístěny ve Vídni s přibližně 350 zaměstnanci. V České republice je Sagem znám svými mobilními telefony.

Odkazy: www.sagem.com, www.philips.com

Opera 6.01 for Win

Norská stejnojmenná firma uvedla 12. února novou verzi internetového prohlížeče Opera pro MS Windows, tentokrát s označením 6.01. Jak se u první podverze očekává, opravuje především chyby, ale nebojí se přinést i nové vlastnosti. Přibyly hlavně klávesové zkratky, podpora speciálních tlačítek tzv. internetových klávesnic a myší, emulace Mozilly hlásí verzi 4.78, a konečně měla být zvýšena rychlost programu.

Ve stejný den odpoledne firma uvedla Beta 4 verzi Opery 5.0 for MacOS X. Nově podporuje například kolečko na myši, Apple Quicktime a pochopitelně opravuje chyby předchozí verze. Pro tento operační systém existuje plná verze jen pro MacOS 7.5.3 až 9.2.

Odkaz: www.opera.com/windows/changelog/log601.html-PVe


Hoří! - Požár způsobil výpadek desítek tisíc telefonů

Patrik Veselík

Dne 22. ledna 2002 v 11:15 hod. došlo v objektu ČESKÉHO TELECOMU v Praze 2 na Vinohradech v Blanické ulici k rozsáhlému požáru, který vyřadil z provozu 41 140 telefonních linek.

Český Telecom se k problému postavil čelem. Hned druhý den po události vytvořil a zpřístupnil webové stránky s častou aktualizací pro informování postižených zákazníků. Ti šťastnější s internetovým připojením mimo Telecom mohli neustále sledovat změny, ti méně šťastní z postižených neměli kvůli výpadku ani připojení na internet.

22. ledna 2002 11:15

V Blanické ulici došlo k požáru v objektu Telecomu, kde byla některá technologická zařízení a také telefonní ústředna.

22. ledna 2002 14:56

Vznikají speciální webové stránky, popisující havárii. Telecom odhaduje počet postižených linek na 20 až 40 tisíc. Tísňové linky naštěstí nebyly poškozeny a fungovaly nepřetržitě.

22. ledna 2002 17:30

Do budovy byl povolen přístup specialistům Českého Telecomu, kteří zahájili mapování vzniklé škody.

22. ledna 2002 18:00

Začíná fungovat krizový štáb, který má řídit a koordinovat veškeré práce na postupném obnovení telekomunikačního provozu. Bylo zahájeno čištění těch částí budovy, jež byly požárem přímo či nepřímo zasaženy. Datové služby v postižené oblasti se omezily na provoz bankomatů a jiných stěžejních případů.

23. ledna 2002 8:00

Podařilo se uvést do provozu více než polovinu poškozených telefonních linek (přesně 21 180). Mimo provoz je stále zhruba 1 000 veřejných telefonních budek.

23. ledna 2002 17:05

Telecom zřídil informační linku pro zákazníky postižené požárem. Stala se jím zelená linka 0800-101 108. Ta je bezplatně dostupná i z mobilních telefonů a v provozu je od 7 do 22 hodin.

24. ledna 2002 15:56

Zhruba 85 procent telefonních automatů bylo zprovozněno, 130 ještě čeká na připojení. Bylo zprovozněny 2/3 pobočkových ústředen významných institucí a podniků. Na ústřednu jich je napojeno 150, takže ještě 55 jich zůstává mimo provoz.

24. ledna 2002 19:57

Český Telecom se rozhodl "odškodnit" zákazníky, a tak kdo neměl spojení déle než 48 hodin, nebude platit následující poplatek za linku. Zároveň zveřejnil plán oprav, kde od středy 30. ledna plánuje zprovoznění posledních linek do tří týdnů.

25. ledna 2002 17:45

Podařilo se zprovoznit další 2 000 linek, zbývá ještě 19 300 nefunkčních.

29. ledna 2002 17:23

Bylo připojeno dalších 5 800 linek, zbývá tedy 13 500. Zprovozněny byly klíčové instituce jako Městský úřad Prahy 2, Všeobecná fakultní nemocnice, Železniční nemocnice v Italské ulici, Městská policie, Hasiči či Finanční úřad.

31. ledna 2002 ráno

Dalších 3 200 linek obnovilo provoz, celkově tedy bylo zprovozněno více než 30 800 linek.

5. února 2002 16:38

Český Telecom zkrátil lhůty připojování zbylých linek. Stát se tak má do půlnoci 6. února. Ještě zbývá asi 6 000 spojů.

7. února 2002 0:00

Všechny spoje byly obnoveny včetně veškerých spojení na pobočkové ústředny, veřejně telefonní automaty, datové linky atd.

Kdo byl jak postižen?

Domácí uživatelé byli poškozeni požárem relativně nejméně. Při současném pokrytí mobilními telefony začali využívat právě tuto techniku. Nejhůře zřejmě dopadly malé firmy, které svůj kontakt se světem řeší většinou prostřednictvím telefonních linek, ať se jedná o běžný hovor, fax nebo připojení na internet.

Větší firmy bývají připojeny na internet mikrovlnným spojením či pevnou linkou (mimo Český Telecom), kde datový průtok se pohybuje řekněme v jednotkách Mb/s. Toto spojení se světem je možné provizorně používat i pro přenos hlasu. Rozhodně ve chvíli výpadku tvoří pupeční šňůru komunikace firmy se světem. Najednou se ve zvýšené míře používaly nejen e-maily, ale též alternativní způsoby komunikace (ICQ, chaty apod.).

Z toho plyne poučení?

Desítky či možná stovky firem v zasažené oblasti by mohly vyprávět, jak se změnil jejich pohled na Český Telecom či na úzkou orientaci jen na jejich služby. Obdobná katastrofa se sice opakuje maximálně třikrát za deset let (vyjádřeno slovy básníka), zato přichází zcela nečekaně a podle Murphyho zákonů v tu pokud možno nejhorší chvíli.

Připojení na internet se tedy doporučuje řešit jinou technologií a možnost připojení běžným modemem mít jen jako zálohu. Mobilní telefony asi není třeba představovat, ale praktickým problémem byla neznalost jejich čísla zákazníky, kteří se příliš spoléhali na Telecom. Proto měli napůl vyhráno ty firmy, které do podpisu v e-mailu či na vizitky uvádějí rovněž kontakt na mobilní telefon.

Odkaz: www.telecom.cz/special/


Teac a MP3

Patrik Veselík

Firma Teac, známá spíše svými aktivitami na poli CD mechanik, představila přehrávač MP3 souborů MP-5000, uložených na elektronickém čipovém médiu. Má nahradit dosavadní model označený MP-3000.

Stanu se menším

Předchozí model byl větší a tenčí, MP-5000 se zmenšil při současném zvětšení tloušťky. Konečné rozměry tedy jsou 56 x 86 x 8,7 mm. Prodělal menší redukční dietu, jelikož se hmotnost snížila z 90 na 62 gramy. Výrobce při popisu přehrávače hýří humorem, protože přirovnává jeho velikost k rozměrům řízečku v business class Lufthansy, který se (na rozdíl od MP-5000) nedá vložit do kapsičky u košile.

Příslušenství

Přehrávač je doplněn stereofonními sluchátky (typ "pecky"), na nichž se nachází dálkové ovládání (resp. na kabelu). Kromě nich uživatel podle výrobce obdrží USB kabel, měkké pouzdro a síťový napáječ. Obslužný program vyžaduje počítač PC s operačním systémem MS Windows 98/ME/2000; hardwarové nároky jsou minimální (jen USB port).

Kdo vydrží déle?

Výrobce uvádí, že přehrávač na integrovaný Li-Ion akumulátor vydrží hrát až 11 hodin. To ve spojení s kapacitou 96 MB tvoří absolutní zbraň; zkuste poslouchat 96 MB (neboli 102,4 minuty při datovém toku 128 Kb/s) po dobu 11 hodin, celou paměť stihnete přeposlouchat skoro 6,5x. Buď jak buď, je vždy lepší, když "odpadne" posluchač dřív než akumulátory.

Šestihodinový záznamník

Jen s přehráváním MP-trojek již vystačí jen málokteré zařízení. Zde výrobce přidal možnost nahrávat, takže je možné nahrát až 6 hodin poznámek. Kontrolovat takto vznikající záznam lze též díky stavovému LCD displeji.

Spojte se

Integrovaná paměť neumožňuje využít výhod čteček paměťových karet. PM3 přehrávač je tedy nutné připojit k počítači, a to USB 1.1 rozhraním. Všech 96 MB dat je teoreticky možné do přehrávače nahrát za zhruba minutu, v praxi se zřejmě bude jednat o čas poněkud delší. V rámci Evropské unie se má prodávat včetně daně za 299 euro.

Odkaz: www.teac.com


Za handheldy rychlejší

Patrik Veselík

Intel představil 12. února dva procesory, určené pro mobilní aplikace založené především na operačním systému MS Windows PocketPC. Navazují na předchozí produkt SA-1110 z rodiny ARM, pohánějící nejeden handheld či PDA.

PXA210

Slabší produkt dostal název PXA210. Jedná se o 32bitový procesor s interním taktem v rozmezí 133 až 200 MHz. Ten najde využití v mobilních telefonech a aplikacích s obdobnými nároky.

PXA250

Tento model se s velkou pravděpodobností stane nejvýkonnějším procesorem pro danou oblast. Interní takt má nabývat hodnot 200, 300 a 400 MHz. Na rozdíl od SXA210 umožňuje připojit 16nebo 32bitovou paměť, umístěnou až v šesti bankách. Umožňuje připojení kromě jiného na USB rozhraní.

Společné

Oba procesory obsahují jádro XScale a jsou součástí tzv. Intel? PCA (Intel? Personal Internet Client Architecture). Využívají architekturu ARM verze 5TE, softwarově kompatibilní s dnešním SA-1110 (ARM verze 4). Jsou vyrobeny 0,18mikronovou technologií. Pro posílení audiovizuálních schopností nově využívá tzv. Intel Media Processing Technology, 16bitové SIMD části (16bitová obdoba MMX).

V průběhu chodu se mohou přepínat mezi módy Low Power a Turbo podle toho, zda aplikace vyžaduje vysoký výkon nebo chcete šetřit energii akumulátorů. Procesory mají oddělené cache pro data a instrukce (32 + 32 KB) a navíc paměť 2 KB typu FIFO pro tzv. proudová data (podobné DSP procesorům).

Poučení

Po několika letech 206MHz nadvlády se nyní mohou zařízení rozdělit na dvě skupiny podle potřeby jedna skupina může upřednostňovat spotřebu bez výrazného výkonového handicapu, druhá může zvýšit nekompromisně výkon, vždyť v porovnání se stávajícími 206 MHz se takt zvyšuje na dvojnásobek za současného navýšení interního výkonu (viz SIMD).

Odkaz: http://developer.intel.com/design/pca/applicationsprocessors/


Dvě gigová jablka

Patrik Veselík

Ovocný svět oslavil významný milník v historii počítačů Apple Computer. Počátkem roku 2002 dosáhl první stroj taktu procesoru 1 GHz. Takto poctěn byl dvouprocesorový model grafické pracovní stanice řady Power Mac G4.

Dvě srdce

Nové procesory PowerPC G4, dosahující interního taktu až 1 GHz, mají poměrně brutální výpočetní výkon až 15 GFLOPS/s (dva dohromady). Jejich interní takt má hodnoty 800, 933 MHz nebo 1 GHz.

Rozplýváme se v jiných článcích nad velmi podrobnými technickými detaily procesorů AMD a Intelu, podívejme se tedy krátce na zoubek novému procesoru v tomto počítači. Obdržel od Motoroly, svého výrobce, název MPC7455. Patří do rodiny 32bitových procesorů PowerPC G4.

Obdobou multimediálních instrukcí 3DNow! nebo SSE je v PowerPC světě AltiVec. Procesor obsahuje čtyři AltiVec jednotky, dále dvě jednotky FPU a čtyři ALU (3x jednoduché a 1x komplexní). Přímo na čipu se nachází 2 x 32 KB cache L1 (data + instrukce) a 256 KB cache L2. Podporuje též externí L3 velikosti 1 nebo 2 MB.

Vyrábí se verze od 600 do 1 000 MHz, přičemž externí takt je vždy 133 MHz. Napájecí napětí jádra je 1,6 V při 1 GHz. Procesor je vyroben 0,18mikronovou HiPerMOS technologií s využitím silicon-on-insulator. Při taktu 1 GHz vyprodukuje 21,3 W tepla. Jeho cena je při odběru 10 000 kusů stanovena na 295 USD za kus.

Třetí se směje

Když se dva perou, třetí se směje, jak praví české přísloví. Rychlá vyrovnávací paměť má zde dokonce tři úrovně, ale ty místo praní mohutně spolupracují. První dvě úrovně jsou na společném čipu s procesorem (L2 má velikost 256 KB), ale cache L3 je umístěna na základní desku. Jedná se o rychlou podobu DDR SDRAM, kde pro každý procesor je vyhrazeno 2 MB s propustností 4 GB/s. Ta je k dispozici jen u procesorů 933 MHz a 1 GHz.

Grafárna a bórd

Do slotu AGP 4x je nainstalována jedna z následujících karet ATI Radeon 7500 (32 MB DDR SDRAM) pro 800 MHz G4 verzi nebo nVidia GeForce4 MX (64 MB DDR SDRAM) pro 933 MHz a 1 GHz. Ta byla ostatně v tomto počítači představena ještě před oficiálním oznámením nVidie o její existenci.

Týden po uvedení samotného počítače oznámila firma Apple Computer možnost dokoupit kartu GeForce4 Titanium se 128 MB DDR SDRAM. Ta dokáže poprvé obsloužit 2x LCD displeje.

Hlavní paměť je složena z DIMM modulů SDRAM PC133 s maximální kapacitou 1,5 GB, přičemž základní velikost je 0,25 nebo 0,5 GB. MacOS 9 využije maximálně 999 MB, na výběr je MacOS X v.10.1 a MacOS 9.2.

Disk sem, disk tam

Základní sestavy obsahují UltraDMA pevné disky 7 200 ot./min, které je možno doplnit či nahradit Ultra160 SCSI variantami s 10 000 ot./min. Nejslabší stroj má "jen" CD-RW mechaniku, ostatní jsou vybaveny tzv. SuperDrive (DVD-R a CD-RW dohromady).

Přemíra komunikace

Výčet komunikačních schopností zahájím síťovým adapterem Gigabit Ethernet 10/10/1000 Base-T, dále je to faxmodem V.90 a možnost bezdrátového Ethernetu (IEEE 802.11b s rychlostí až 11 Mb/s). Kromě toho disponuje počítač 4x USB verze 1.1, 2x FireWire či čtyřmi 64bitovými PCI sloty s taktem 33 MHz.

Zdroj jako hrom

Jediný procesor dokáže spotřebovat velké množství elektrické energie, natož dva. Toho si byli konstruktéři v Apple vědomi, tak osadili napájecí zdroj s výkonem až 360 W. Počítač s takovým mackem má rozměry 43,2 x 22,6 x 46,7 cm a váží 13,6 kg.

Odkaz: www.apple.com


Laserovka 24x/6x

Patrik Veselík

Firma Tecoma zahájila na českém trhu masový prodej barevné laserové tiskárnu Tally T8406, zvládající obvyklé formáty do rozměru A3+ včetně. Patří do rodiny tiskáren xpress Color a je určena pro profesionální použití. Poprvé byla předvedena na Invexu s tím, že se k zákazníkům dostávají až nyní.

Jak jsme silní

Výkon tiskárny lze označit jako 24x/6x neboli 24 stran černobílého tisku za minutu a 6 stran za minutu v případě tisku barevného. U takto výkonné tiskárny je ovšem důležitý i další údaj, doporučený maximální objem tisku. Ten činí 75 tisíc stran měsíčně, přičemž polovina připadá na barevný a polovina na černobílý tisk. Rozlišení je ve všech režimech 600 x 600 dpi s tím, že je interpolováno na 1 200 x 1 200 dpi. Tiskárna má rozměry 615 x 540 x 420 mm.

Soft a rozhraní

Tiskárna přímo podporuje operační systémy MS Windows 9x, MS Windows NT4/2000 či MacOS. Vestavěná paměť velikosti 64 MB je rozšiřitelná až do 256 MB. Pokud si zákazník přeje, je možné instalovat do tiskárny pevný disk. Pro zajímavost tato tiskárna je vybavena procesorem PowerPC 740 s taktem 200 MHz. Ten dostává příkazy a data paralelním portem nebo Fast Ethernet 10/100Base-T rozhraním. T8406 podporuje PCL 5c, PostScripl? Level 3 a PDF, takže se domluví s kdejakým programem ke spokojenosti uživatele. Pro síťový management lze použít jak Tally WebPanel?, tak HP WebJetAdmin?.

Obrať list

Standardní vybavení znamená též podavač pro 250 listů. Ten lze rozšířit až o další dva, každý s kapacitou 500 listů. U tiskárny tohoto typu je alespoň možnost dokoupit zařízení pro oboustranný tisk samozřejmostí. Poradí si s papírem od 60 do 163 g/m2, fóliemi, samolepicími štítky nebo obálkami.

Výrobce uvádí, že orientační cena vytištěné strany činí 0,79 Kč pro černobílý a 4,18 Kč pro barevný tisk. Náklady byly podle něj kalkulovány dle normy ECMA na stranu A4 při pokrytí 5% každou barvou, v ceně není zahrnut papír a amortizace stroje.

Odkaz: www.tecoma.cz


Jeď čtyřicítkou - Nastane skutečný konec pouhých čteček?

Patrik Veselík

Firma Plextor představila zřejmě nejrychlejší přepalovačku na světě. Mechanika typu tray s názvem PlexWriter 40/12/40A dokáže zapisovat stejně vysokou rychlostí, jakou dokáže stejné médium číst, tj. čtyřicetinásobkem původní rychlosti CD-ROM. Popis této mechaniky může mít délku jedné věty stejně jako románu. Jedná se o "obyčejnou" přepalovačku neobyčejných parametrů. Mechanika velikosti 5,25 " je schopna číst CD média až 40x rychlostí, zapisovat na CD-R rychlostí stejnou a přepisovat CD-RW disky rychlostí 12x.

Absolutně univerzální

Přepisovací mechaniky již nějakou dobu aspirují na post jediné optické mechaniky v počítači. To znamená, že nepotřebujete jednu mechaniku CD-ROM pro rychlé čtení (současný strop je 56x, pokud nepočítám vícepaprskové čtení a 100x) a jednu mechaniku pro zápis, popř. přepis (jak bývalo zvykem).

Zvukové schopnosti mechaniky umocňuje digitální výstup S/PDIF na její zadní části. Na čele je umístěn obvyklý analogový výstup na sluchátka a tlačítko pro vysouvání a zasouvání šuplíku.

Plejáda formátů

Mechanika dokáže přečíst a zapsat formáty CD-DA, CD-ROM, CD--ROM+CD-DA, CD-ROM XA, CD-I, Photo-CD, Video-CD, CD-Extra, CD-G a CD-Text. Zápis může probíhat metodami track-at-once, session--at-once, disc-at-once, multisesson nebo packet writing.

Rychlejší než počítač

Uvedená mechanika může být právě svými vlastnostmi problémem. Aby mohla zapisovat 40x rychlostí (40x 150 KB/s neboli 5,9 MB/s), musí tomu odpovídat pevný disk a jeho vytížení jinými aplikacemi. Pro vyrovnání výkyvů v dodávce dat výrobce osadil cache velikosti 4 MB. Přesto výrobce nic neponechal náhodě a implantoval BURN-Proof technologii, licencovanou od firmy Sanyo Electric.

Další "drobností" je fakt, že se zatím 40x CD-R médium nedá sehnat. Obě nepříjemnosti jsou však dočasné, lze počítat s tím, že při příchodu do prodejen již budou příslušná média k dispozici.

Jak připojit

Mechanika se instaluje do počítače na volné místo na IDE kanálu. Komunikuje maximálně protokolem UltraDMA/33, což sice přináší bezpečnost, ovšem neoplývá rychlostí. Na společný kabel s pevným diskem se tedy už z tohoto důvodu nedoporučuje.

Těžký kalibr

Mechanika má běžné rozměry 5,25" mechaniky (tj. čelo 146 x 41,3 mm, délka činí 202 mm). Hmotnost 1,2 kg předstihuje ostatní kolegy v branži. Není však určena pro přenosnou výpočetní techniku, a tak zde hmotnost nehraje prakticky žádnou roli. Dvouletá záruka je uplatňována jen v Evropě (konečně výhody i pro našince).

Odkaz: www.plextor.com


Jasná sedmnáctka

Patrik Veselík

Sony představila CRT monitor s úhlopříčkou 17" s trinitronovou obrazovkou, určený pro domácí uživatele. V porovnání s předchozími modely zde výrobce docílil vyššího jasu a čistoty obrazu. Kromě toho jej umístil do neotřeného krytu.

Model dostal název Multiscan HMD-A230. Viditelná oblast má rozměry 326 x 243 mm (úhlopříčka 406 mm), přičemž obrazový bod dosahuje velikosti 0,24 x 0,25 mm. Povrch obrazovky je vyroben speciální technologií Hi-Noc pro vyšší kontrast a s antireflexní vrstvou. Jas má hodnotu 200 cd/m2. Pro jeho dosažení Sony využila možností technologí od Hi-Bright L-SAGIC (nízkonapěťová maska s malou roztečí s chráněnou katodou) a DQL (zaměřovací čočky) po MALS.

Stohertzovka do XGA

Maximální rozlišení monitoru je 1 280 x 1 024 s tím, že horizontální obnovovací frekvence (tzv. stránkování) je 75 Hz. Hodnoty 100 Hz docílí při rozlišení 1 024 x 768 (XGA), při VGA rozlišení 640 x 480 je stránkování 160 Hz (maximum je 170 Hz).

Nastavitelná horečka?

Teplotu barev lze zvolit změnou mezi dvěma pevně nastavenými hodnotami 5 300 nebo 9 300 st. K, přičemž uživatelsky lze nastavit hodnotu ve stejném rozpětí. Monitor si navíc "přitápí" ztrátovým výkonem až 100 W.

Monitor se s počítačem propojuje analogovým 15pinovým VGA konektorem. Při rozměrech 423 x 416 x 426 milimetrů má monitor hmotnost 19 kg. Splňuje požadavky norem TCO\99, NUTEK a VESA DPMS.

Odkaz: www.sony-cp.com


Konec JAZ(z)u

Patrik Veselík

Firma Iomega, výrobce výměnných paměťových řešení s rotačními médii, oznámila ve finanční zprávě za 4. čtvrtletí roku 2001 pro někoho možná smutnou zprávu bude ukončena výroba mechanik JAZ.

Jaz? Jazz?

Pod pojmem JAZ se rozumí mechanika a paměťové médium (lidově řečeno disk), patřící do kategorie rotačních zapouzdřených magnetických paměťových médií. Původní kapacita 1 GB byla postupem času zdvojnásobena na současnou hodnotu 2 GB.

Kdo zabil jaz?

Výměnné disky vyvolávají bouřlivé debaty od doby, kdy prvním uživatelům definitivně nestačila kapacita 3,5" diskety s 1,44 MB. Postupně vznikly diskety 2,88MB, FD32MB (to je jen formát, který nacpe 32 MB na běžnou disketu), Floptical, LS120 a LS240, výměnné disky Bernoulli, SyQuest, ZIP, PocketZIP, JAZ, DVD-RAM a celá řada dalších. Většina z nich má s JAZem mnoho společného také se nevyrábějí.

Paralelně s rozvíjející se debatou a vývojem další a další možné náhrady disket se nerušeně až bouřlivě vyvíjel svět CD disků. Ty se z původních CD-ROM staly nejdříve zapisovatelnými (tj. CD-R), později i přepisovatelnými (CD-RW). Klesající ceny prázdných CD médií spolu s poměrně vysokou kapacitou daly podnět k přemýšlení, zda není lepší data uložit na CD disk místo nějakého disku typu ZIP, JAZ, LS120 atd. Jedním z nejsilnějších argumentů je asi rozšířenost čtecích mechanik pro CD disky CD-ROM mechaniku má dnes v počítači téměř každý, přičemž cena takové mechaniky činí zhruba dvojnásobek velmi levné disketové mechaniky. Navíc se cena 1,44MB diskety rovná ceně 650MB CD-R disku.

A co magnetooptiky?

Kategorií dosud téměř nezmíněnou je svět magnetooptických disků. Do té patří nejen 3,5" MO disky kapacit od 128 MB do 2,3 GB, případně 5,25" disky s kapacitou do 10 GB, ale též již zmíněný DVD-RAM disk. Tento samostatný svět žije a přežívá díky velmi vysoké stabilitě a spolehlivosti médií. Uvádí se, že záznam vydrží na MO médiu i 100 let bez jakékoli údržby. To je velkým argumentem při výběru médií pro datové knihovny či sklady, kde spolehlivost a stálost datového záznamu se cení nejvýše.

Cesta k zemi

Ve čtvrtém čtvrtletí roku 2001 byl příjem firmy Iomega za sekci JAZ 11,5 milionu dolarů, zatímco za stejné období roku 2000 činil zisk 37,2 milionu USD. Meziroční pokles o 25,7 milionu přesvědčil samotné tvůrce JAZ disku, aby tento projekt ukončili. Média mají být produkována i po skončení výroby mechanik.

Skrytý nepřítel

Rotačním médiím, o kterých tu prozatím byla řeč, dotěrně konkuruje elektronická paměť. Ta je představována všemi možnými podobami FLASH ROM paměti (SmartMedia, MemoryStick, CompactFlash, MMC atd.).

Důkazem jsou digitální fotoaparáty. Původně začaly používat CompactFlash paměť, ovšem jejich tehdejší cena nutila výrobce hledat alternativní cesty. Objevily se tak modely používající běžné 3,5" diskety, nahrazené posléze 8cm CD-R disky. Přesto se popularita čipových pamětí neustále zvyšuje.

Odkaz: http://www.iomega.com/jaz/


Java => C# - Microsoft lanaří v (cizí?) kávě

Patrik Veselík

Microsoft představil pomůcku pro převod programů, psaných v jazyce Java do jazyka C#, a to plně a automaticky. Tuto konverzi bude podle Microsoftu potřebovat každý, kdo hodlá přesunout své aplikace do .NET světa. Program dostal název Java Language Conversion Assistant.

J# a Visual J++

Microsoft nechce drsně odříznout tisíce vývojářů po celém světě a zničit velké investice své i svých zákazníků do světa Visual J++, který končil šestou verzí. Pro usnadnění přechodu do světa DOT.NET byl vytvořen nástroj zvaný J#. Přesto si Microsoft vytvořil cestu pro vlastní C#, kde nemusí brát ohledy na celosvětové standardy, protože ten sám je coby dítko Microsoftu standardem, přestože se jedná o proprietární technologii.

Kdo z koho

Fakt, že firemní standardy Microsoftu se díky rozšířenosti stávají standardy skutečnými, asi nepřekvapí nikoho. Vezměme si jen soubory XLS a DOC, které vládnou světem dokumentů. Jsou to totiž uživatelé a nikoli Microsoft, kdo vytváří svým chováním datové prostředí.

Jako protiklad použiji firmu IBM, která velmi striktně dbá o využívání pouze nezávislých skutečných standardů, jakým je i Java. Toto stanovisko potvrdili představitelé IBM i na konferenci eBusiness University (eBU) 2002, pořádané na přelomu ledna a února v Berlíně. Odpovídá to pozici IBM, která je pojmem v samostatnosti a nezávislosti na okolním světě.

Firma Microsoft se snaží všemožným způsobem přesvědčit celý svět, že tím pravým prostředkem není Java firmy Sun, ale microsoftí C#. Po prohraném soudu se sice Javě přestaly házet klacky pod nohy, ovšem jen naoko. Důkladná podpora zákazníků na vlastních technologiích, slabší podpora Javy a již zmíněný převod z Javy do C# je chytrá cesta, jak získat některé vývojáře. Ti se rozloučí s obecným standardem a zvolí si do jisté míry proprietární řešení nepřehlédnutého a významného gigantu, který si dokázal prosadit nejednu myšlenku či řešení bez ohledu na konkurenci.

Odkaz: http://msdn.microsoft.com/vstudio/downloads/jca/default.asp


Deset NEJ her - Americký lednový TopTen

Patrik Veselík

Počítačové hry kráčí ruku v ruce nejen světem skutečných hráčů, schopných podstoupit pro svou hru jakékoli finance a oběti, ale rovněž tu a tam provází i běžné uživatele, kteří se jen chtějí na chvíli odreagovat. Co vlastně teď letí, jaké jsou nejoblíbenější hry?

10. Civilization 3

Hru Civilizace snad zná každý, protože první verzi jsme mohli vidět před dvanácti lety poprvé. Třetí pokračování díla firmy Infogrames Entertainment však přes svou relativní mírumilovnost získalo jen 10. pozici.

9. Backyard Basketball

O oblibě sportu obecně nesvědčí jen popularita olympijských her a občasné bitky fotbalových fanoušků, ale též tato hra (opět dílo firmy Infogrames Entertainment).

8. Empire Earth

Toto dílo světové herní dvojky v oblasti her pro pécéčka a MACy Vivendi Universal Publishing bylo vyhodnoceno časopisem GameSpy na Electronic Entertainment Expo 2001 v Los Angeles jako nejlepší strategická hra.

7. The Sims: Livin\ Large Existuje spousta simulačních her, ale simulace rodiny? Nu proč ne? Stačí dát firmě Electronic Arts trochu vydělat, a je to. Proč nežít ve velkém stylu?

6. Return To Castle Wolfenstein

Navazuje na původní 3D akční střílečku, která zahájila život tohoto velmi oblíbeného, ač velmi krvavého odvětví počítačových her.

5. Zoo Tycoon

Simulátor zoologické zahrady patří mezi vysloveně mírumilovné až něžné zástupce her. Jinde i neoblíbená firma Microsoft zde odvádí velmi dobrou práci, protože přináší kromě této hry celou plejádu "antistříleček" (vzpomeňte na letecký či vlakový simulátor, golf atd.).

4. Roller Coaster Tycoon

Strategie firmy Infogrames Entertainment umožňuje postavit a udržovat vlastní zábavní park. Tři roky stará hra si stále drží dobrou pozici.

3. The Sims

Ano, rodina, víme. Tohle je základ.

2. Harry Potter & The Sorcerer\s Stone

Komentovat slova "Harry Potter" asi nemá smysl. Přesto dílu Electronic Arts musí stačit jen stříbro.

1. The Sims: Hot Date

O simulátoru rodiny jsme si říkali, tentokrát jde o další příběh zvaný výmluvně "žhavá schůzka". Kde jinde by měla začít, než pod hodinami?

Co říci na závěr? Žebříček se mění jen málo, nyní lze očekávat maximálně nástup Pána prstenů, případně simulátor olympijských her Salt Lake 2002, popř. hry Mafia či Warcraftu III.


Křemíkové palivo

Patrik Veselík

Firma Silicon Graphics představila pracovní stanici, která zaujme jak svými parametry, tak osobitým designem. Její plné jméno zní Silicon Graphics Fuel.

Na co jezdí Fuel

Pohonnou látkou je jediný 64bitový procesor MIPS R14000A s taktem 500 nebo 600 MHz podle verze, přičemž externí takt je 200 MHz. Je doplněn vyrovnávací pamětí L2 velikosti 2 nebo 4 MB. Při pohledu na interní takt se možná mnohý nezasvěcený čtenář pousměje a pohladí vlastní procesor z rodiny x86 s taktem více než dvojnásobným, ovšem nejen interní takt udává rychlost. To vědí hlavně příznivci procesorů AMD nebo PowerPC, které jsou důkazem tohoto tvrzení. Procesory Intel Pentium III Xeon s pamětí až 2 MB jsou důkazem toho, že vyrovnávací paměť mnohdy zvýší výkon aplikace víc než vyšší takt.

Má pamatováka

RAM paměť typu DDR SDRAM má základní velikost 512 MB s tím, že její maximum je na hranici 4 GB. Její takt 200 MHz je vázán na externí frekvenci procesoru, ovšem osazuje se po párech, takže má 128bitovou šířku. Počítač je tedy určen pro takové aplikace, které nevyžadují paměť větší než 4 GB.

Grafika

Pro příznivce počítačů PC bude tento odstavec exkurzí do bližší až vzdálenější budoucnosti. Videoakcelerátor rodiny VPro s hardwarovou podporou OpenGL 1.2, GLX je umístěn na vlastní sběrnici s přenosovou rychlostí 1,6 GB/s (AGP 4x má výkon 1 GB/s). V porovnání s dosavadním 64bitovým PCI na 66 MHz (533 MB/s) se jedná o zvýšení přenosové rychlosti do/z grafické karty trojnásobně, takže byl překonán i AGP 4x, který je běžný ve všech dnešních počítačích s cenou menší, než je desetina profesionálních 64bitových grafických stanic.

Pécéčková grafika má barevnou hloubku 8 bitů na kanál, což vytváří oněch 16,7 milionu barev. Zde výrobce použil interní 12bitovou hloubku (neboli 48bitovou grafiku), což umožňuje použít až 4 miliardy odstínů. Se zvýšenou přesností stoupají paměťové nároky, takže vedle modelu V10 s videopamětí 32 MB (z toho až 8 MB textur) se dodává model V12 se 128 MB paměti. Ta umožňuje uložit až 104 MB textur. Obraz vystupuje z počítače přes 10bitový D/A převodník, který na displej přenese "jen" jednu miliardu barevných odstínů. Maximální rozlišení je 1 920 x 1 200 s tím, že virtuálně může být až 4 096 x 4 096.

Disci, disky, disčata

Pevné disky se připojují k Ultra160 SCSI rozhraní díky dvoukanálovému řadiči, umístěnému přímo na základní desce. Uživatel si může vybrat až tři disky 3,5" s 10 000 ot./min. kapacity 18, 36 nebo 73 GB.

Porty jako u PC

Rozhraní připomínají počítač PC. SGI osadil 2x USB, 2x sériový port RS232, 2x paralelní port Centronics, dva PS/2 konektory pro myš a klávesnici a konektor Fast Ethernet řadiče s maximální rychlostí 10 nebo 100 Mb/s.

Poprvé v rodině SGI jsou podporovány obecně rozšířené 64bitové karty PCI. Dva konektory umožňují takt 33 MHz, dva podporují až 66 MHz. To umožní připojení nejvýkonnějších síťových karet (Gigabit Ethernet, Fibre Channel), RAID řadičů atd.

Soft

Pracovní stanice s procesory MIPS používají operační systém Irix. Spolu s počítačem uživatel obdrží kromě jiného Cosmo Create, Cosmo Player, Netscape Navigator, SGI Web Server založený na Apache 1.3.20, Adobe Acrobat Reader, IRIS Annotator, IRIS Showcase, SGImeeting, Novell Netware Client, Xinet AppleTalk atd.

Odkaz: http://www-europe.sgi.com/global/cz/


Pentium 4 v notebooku

PATRIK VESELÍK

Tchajwanský výrobce notebooků MiTAC International Corp. představil jeden z prvních notebooků, který obsahuje procesor Intel Pentium 4. Jeho název zní MiNote 8170, ovšem s velkou pravděpodobností se s ním český zákazník setká pod názvem, jaký mu dá obchodník.

Stolní procesor

Situace počátku letošního roku je poněkud napjatá. Uživatelé chtějí velký výkon a vlastnosti procesorů typu Pentium 4, ovšem výrobci těchto procesorů ještě příslušné mobilní verze nenabízejí. MiTAC využila relativně malého tepelného výkonu 0,13mikronových verzí Pentia 4 a osadila je do notebooku. Pro mobilní použití však tento model není přímo určen, takže o to více práce s návrhem notebooku MiTAC měla. Bylo nutné vytvořit natolik výkonný chladicí systém, aby spolehlivě odváděl z procesoru veškeré jím vytvořené teplo, a to i při nepřetržitém provozu.

Tento postup se nepoužívá poprvé. Netrpěliví výrobci notebooků jej použijí v době, kdy se čeká na mobilní verze již existujících procesorů. Velké množství tepla se typicky odstraňuje jak velmi výkonným chlazením (jaké mobilní verze nevyžadují), tak i podtaktováním procesoru. Například výrobce notebooku použije Intel Pentium 4 s interním taktem 2,2 GHz, ale bude jej provozovat na 1,8 GHz. Procesor jednak produkuje o poznání menší množství tepla, jednak snese vyšší provozní teplotu, spojenou s méně účinným chlazením v porovnáním s doporučenými způsoby, možnými jen ve stolních počítačích.

Displej a grafika

Notebook je konstruován pro 14,1" displej. Výrobce zde použil v jedné verzi XGA rozlišení 1 024 x 768, v druhé SXGA rozlišení 1 280 x 1 024. Videoakcelerátor ATI Mobility M6-D s rozhraním AGP 4x doplnila DDR SDRAM paměť velikosti 16 MB.

Paměť a tak

Čipová sada Intel 845 umožňuje ve formě až dvou modulů SO DIMM připojit RAM paměť typu SDRAM s celkovou kapacitou až 1 GB. Pevný disk 2,5" zde může dosahovat fyzické výšky maximálně 9,5 mm, takže dodavatelé nabízejí disky s kapacitami od 6 do 40 GB. Standardní optický disk 24x CD-ROM může být zaměněn za CD-RW mechaniku (24x čtení, 8x zápis, 8x přepis) nebo 8x DVD-ROM mechaniku.

Porty všeho druhu

Notebook spojuje svět starých a tradičních rozhraní s novými, moderními a rychlými druhy. Vedle EPP/SCP paralelního portu či infračerveného IrDA 1.1 s rychlostí 4 Mb/s najdeme 2x USB 1.1, FireWire s přenosovou rychlostí až 400 Mb/s, ale též S-Video výstup a dokonce i S/PDIF digitální audiovýstup. Pokud nevyhovuje ani tato sbírka a uživatel vyžaduje např. sériové rozhraní, je možné využít PCMCIA prostor pro jednu kartu s tloušťkou jen typu II.

Je to na baterky

Notebook lze kromě síťového připojení napájet z vestavěných Li-Ion akumulátorů kapacity 6 000 mAh. Celkové rozměry stroje jsou 313 x 263 x x 36 až 41 mm, hmotnost činí 2,95 kg.

Aliasy

Tento notebook vyrábí MiTAC, ale na trhu může mít plno jiných jmen (viz tabulka).


Pro supernotebooky

Patrik Veselík

Firma Toshiba představila tři pevné disky 2,5" řady GAX, které při svých rozměrech trhají rekordy. Jsou to první disky výšky 9,5 mm s otáčkami 5 400 ot./min., doplněné rychlou vyrovnávací pamětí 16 MB.

Číselná nuda

Vlastnosti a výhody uváděných disků jsou skryty v číslech, kterým se asi nevyhneme. Společnými vlastnostmi všech tří modelů jsou rozhraní UltraDMA/100, rozměry 100 x 70 x 9,5 mm, otáčky a velikost vyrovnávací paměti, průměrná přístupová doba 12 ms, odolnost proti pádu při provozu 200 G a 800 G ve vypnutém stavu. Spotřeba nepřevyšuje 2,5 W.

MK2019GAX se jmenuje disk kapacity 20 GB (jedna plotna) s hmotností 98 gramů, MK3019GAX je 30GB disk se dvěma plotnami a třemi povrchy, a konečně MK4019GAX má kapacitu 40 GB, dvě plotny a čtyři povrchy. Disky 30a 40GB váží 102 gramy.

Proč tak malé?

Prostor pro pevný disk se v noteboocích neustále zmenšuje. Z původní výšky 19 se klesalo na 17, 15, 12,7 mm, a nyní i na 9,5 mm. U vyšších disků se již 5 400 ot./min. dosáhlo (rekord je 5 411), ovšem disk, který se do notebooku nevejde, je uživateli velmi málo platný. Toho se Toshiba jako výrobce pevných disků drží již nějakou dobu, protože nevyrábí disky s větší tloušťkou než oněch 9,5 mm.

Notebooky již dávno přestaly být jen slabší podobou stolních počítačů. Snahou jejich výrobců je pokud možno stolní počítač nahradit, což se jim daří stále více a více. Výrobci mechanik tuto snahu podporují kombinovanými přepisovacími mechanikami, schopnými číst (popř. i zapisovat) DVD disky, či pevnými disky, jako je tato řada. Výkonný notebook vyžaduje pro zachování výkonu špičkové pevné disky, aby zůstal vyrovnanou sestavou. Proč tedy nestříhat video na noteboocích s výkonnými disky?

Kdy?

Masová produkce disků má být zahájena v průběhu února letošního roku. Do notebooků a následně k zákazníkům se tedy dostane v průběhu jara 2002 a lze očekávat, že na CeBITu bude chloubou nejednoho výrobce notebooků.

Odkaz: www.toshiba.com/taecdpd/


To je hráčský!

Patrik Veselík

Americká firma Belkin Components hodlá na CeBITu 2002 v německém Hannoveru představit myš, určenou pouze pro herní účely, s názvem Nostromo n30 Game Mouse. Další představenou novinkou bude Nostromo n50 SpeedPad.

Trochu divná myš

Při prvním pohledu na myš se možná uživatel trochu lekne. Zvláštní tvary spolu s tmavou barvou působí tajemně. Již samotné excentrické uchycení kabelu zaujme na první pohled. Technicky jde o třítlačítkovou myš s kolečkem. Třetí tlačítko je umístěno na "křídle" v levé části.

TouchSense Technology

Pouhý překlad termínu "TouchSense" jako "DotykováCitlivost" napovídá, o co vlastně jde. Přesněji řečeno se jedná o zpětnou odezvu, kdy myš skutečně fyzicky reaguje (tzv. "force feedback"). Belkin není prvním výrobcem na světě, který tuto technologii firmy Immersion Corp. licencoval a použil. Příkladem budiž myš iFeel Mouse firmy Logitech.

Patche pro hry

Díky novým vlastnostem, které myši doposud neměly (TouchSense), je nutné přidat k programům a hrám malý ovladač. Belkin dodává patche pro hry Serious Sam: The First Encounter, Serious Sam: The Second Encounter, No One Lives Forever, Black & White, Unreal Tournament, Wanted! The Half-Life Western Pack, Star Trek Voyager: Elite Force, Crimson Skies, Infestation, Heavy Gear, Quake a další.

Tím ale softwarové ladění novinek nekončí. Pro modely Nostromo n40 USB Gamepad, Nostromo n45 Dual Analog USB Gamepad a Nostromo n50 SpeedPad je nutné nainstalovat DirectX 8.0A.

První v oboru

Firma Belkin uvádí (a nemám důvod jim nevěřit), že Nostromo n50 SpeedPad je prvním zařízením tohoto typu na světě. Kombinuje klávesnici a gamepad, což zrychluje reakce hráče (a zvyšuje jeho šance na přežití tedy ve hře, pochopitelně). Jen s běžnou klávesnicí, případně jen s klávesnicí a joystickem, si hráč nevystačí již dlouho. Mnoho akčních her kombinuje klávesnici a myš, ovšem dnešní klávesnice nejsou tomuto způsobu ovládání příliš nakloněny. Belkin proto vytvořil miniaturní klávesnici s deseti tlačítky a doplnil ji obvyklými ovládacími prvky gamepadu. Pro trh v USA si Belkin cení n50 na 34,99 USD.

Navždy spolu

Výrobce doporučuje používat obě výše uvedená zařízení. Díky kombinaci SpeedPadu n50 a myši n30 má uživatel podle Belkinu docílit nejlepších herních výkonů. Na CeBITu 2002, konaném od 13. do 20. března, bude firma Belkin vystavovat na stánku D32 v hale 19. Tam se ukáže pravda, jestli je předchozí tvrzení jen reklamním trikem, nebo zda může kombinace Belkin a Belkin uspokojit i ty nejvyšší herní nároky.

Odkazy: www.immersion.com/products/ce/gamingdownloads.shtml,www.belkin.com


Modrobílá rapsodie

Patrik Veselík

Tchajwanská firma Acer představila novou generaci stolních počítačů řady Veriton. Model nese název Veriton 3300D a jedná se o malý desktop s procesorem Intel Pentium 4.

Čtyřkové Pentium

Stejně jako drtivá většina nových počítačů na bázi Intelu je i tento stroj založen na patici Socket 478 pro Intel Pentium 4, a to včetně nových modelů. Základní sestavy používají model s interním taktem 1,7 GHz.

Nízkoprofilové gumy

Acer se rovněž pustil cestou AGP a PCI karet s nižší výškou. Tomu tedy odpovídá jak nabídka osazených videoakcelerátorů, tak i možnosti případného rozšiřování. K dispozici jsou celkem tři PCI sloty. Přímo na základní desce umístil výrobce síťovou kartu Fast Ethernet 10/100 Mb/s, určenou pro podniková řešení (a nejen to). Tomu odpovídá přidaná aplikace Intel LANDesk Client Management pro dálkovou správu.

Na čele stroje jsou umístěny konektory pro mikrofon, sluchátka a dvakrát USB. To je připraveno kromě jiného též pro bezpečnostní zařízení zvané iKey. To je elektronický klíč pro přístup k počítači, kterým je možné stroj dovybavit.

Co je to D?

Počítače nesou název 3300D. Písmeno D si může leckdo vykládat jako důkaz, že se v počítači v roli hlavní paměti nachází DDR SDRAM, a skutečně je to tak. Umožňuje to čipová sada Intel 845D, která dovoluje až 3 GB RAM pomocí až třech DDR DIMM modulů.

Vedle samozřejmého pevného disku od 20 GB a disketové mechaniky 3,5" s 1,44 MB umístil Acer do těla počítače též optický disk. Ten může být buď 48x nebo 52x CD-ROM, 16x DVD-ROM nebo CD-RW mechanika (32x čtení, 12x zápis, 10x přepis).

Operáky překvapí

Uživatel si může Veriton 3300D pořídit s operačním systémem MS Windows XP Home, MS Windows XP Professional nebo s Linuxem. Na druhé straně Acer "odřízl" všechny starší verze Windows včetně ME nebo "dvoutisícovek", což může někoho zarmoutit.

Posledním kamínkem do mozaiky vlastností Veritonu 3300D je napájecí zdroj s výkonem 160 W, fyzické rozměry počítače 399 x 324 x 95 mm. Celkovou hmotnost výrobce neuvádí.

Odkaz: www.acer.cz


Svíticí baterka - Posvite si mobilem

Myšlenka je tak prostá, že se může leckdo pozastavit nad tím, proč se tak jednoduchá a přitom účelná věc dostává do mobilních telefonů až nyní, navíc od třetích výrobců. Firma Aligator totiž umístila do akumulátoru mobilního telefonu zdroj světla. Ano, čtete správně; jde o kombinaci mobilu s baterkou na svícení.

Proč vlastně?

Mobilní telefon se leckdo snažil v nouzi použít jako baterku (tedy zdroj světla). To však vycházelo z podsvícení displeje, což není zrovna ideální. Výrobci mobilních telefonů však nechávají své zákazníky v této situaci osamocené, bez zvláštní podpory. Ono se to zdá až zvrácené umisťovat do mobilního telefonu ještě nějakou žárovičku, aby si mohl uživatel posvítit. Firma Aligator tedy využila příležitosti a doplnila právě tu část telefonu, kterou nemusí vyrábět výrobce samotného mobilu, tedy akumulátor.

Snad každý někdy potřebuje posvítit na zvonky u domu, na zámek při odemykání či zamykání domu či auta, atd. Není snad nikdo, kdo by s sebou dvě až tři baterky pro případné posvícení nosil, ovšem mobilní telefon je naším věrným společníkem poměrně spolehlivě. Jeho akumulátor tedy může sloužit jako zdroj elektrické energie nejen pro vlastní činnost mobilu, ale též pro příležitostné svícení.

Sviť pořádně!

Zadní strana akumulátoru je nápadná dvěma body prvním je spouštěcí tlačítko, druhým a nápadnějším je samotný bíle svítící element LED. Ten je překryt čočkou, převyšující zhruba o milimetr vlastní kryt.

Komu ku prospěchu

Svíticí akumulátor se vyrábí ve verzi NiMH nebo LiIon, doplněné vibracemi (jen pro Nokiu). K dispozici jsou modely pro telefony řad Alcatel OneTouch DB (NiMH 650 mAh), Ericsson 6xx, 8xx a 1018 (NiMH 1 200 mAh), Ericsson 7xx, T10 a T18 (NiMH 750 mAh), Nokia 51xx, 61xx, 62xx, 71xx (1 200 mAh), a konečně Siemens C35 (NiMH 650 mAh). Jak je vidět, podporovány jsou vesměs mobily, patřící k nejrozšířenějším.

Odkaz: www.adart.cz


CeBITový Loox

Patrik Veselík

Firma Fujitsu Siemens na březnovém veletrhu CeBIT 2002 hodlá představit svůj druhý pokus o vstup do světa PDA počítačů. Po narychlo vytvořeném bachratém SX45 vznikl štíhlounký model s názvem Loox.

Co je jinak

Na rozdíl od všech existujících PDA dosáhl interní takt procesoru taktu 300 MHz (dosavadní strop byl 206 MHz). Tím je model pojmenovaný jako Intel PXA250, navazující na dosavadní SA-1110, se kterým je softwarově kompatibilní.

Výčet komunikačních možností zahájím rozhraním Bluetooth, infračerveným portem a USB. Do PDA je možné vložit SD Card, CompactFlast nebo MMC karty. Připravuje se plug-on modul s GPRS, ovšem bude k dispozici až v květnu. Stejným způsobem by se měl připojovat rozšiřující akumulátor. Ostatně ten integrovaný je typu Li-Pol a podle výrobce má vydržet 300 hodin ve standby a 15 hodin provozu.

Co je stejné

Stejně jako u jiných PDA počítačů se i zde použil barevný TFT displej s rozlišením 320 x 240 a počtem odstínů 65 536. Umožňuje též rozpoznávání psaných znaků. Zařadil se do stále se zvětšující skupiny s procesorem StrongARM od Intelu. Programy jsou spolu s operačním systémem uloženy v ROM velikosti 32 MB, operační paměť RAM je 64 MB. Použitím MS Windows PocketPC 2002 se Loox zařadil do velké skupiny Windows PocketPC (dříve Windows CE). Celek si umí poradit s MPEG4 a MP3. Pochopitelně je zde výstup na sluchátka, vestavěný mikrofon i reproduktor.

Odkaz: www.fujitsu-siemens.cz


Plazmy Fujitsu

Patrik Veselík

Společnost Fujitsu General, Ltd., prostřednictvím firmy Impromat--Computer, s. r. o., distributora pro Českou republiku, představila 14. února tři nové modely plazmových displejů řady Plasmavision s velkou úhlopříčkou.

Nejmenší do třiceti

PDS4233 je označení nejmenšího ze tří modelů, ovšem k displeji s úhlopříčkou 42" (105,6 cm) se pojem "nejmenší" moc nehodí. Při velikosti viditelné plochy 92,1 x 51,8 cm je rozlišení 852 x 480 pixelů, svítivost 700 cd/m2 a kontrastní poměr 1 500 : 1. Je doplněn přídavnými reproduktory 2x 9 W. Hmotnost displeje je 28,5 kg při tloušťce 8,5 cm.

Prostředníček

Název druhého modelu je PDS5003 a ukrývá displej s úhlopříčkou 50" (127 centimetrů), rozlišením 1 366 x 768 bodů, svítivostí 500 cd/m2 a kontrastním poměrem 3 000 : 1, což je ze všech tří novinek nejvíce. Reproduktory 2x 8 W jsou integrovány do těla. Celková hmotnost činí 45 kg. Tloušťka tohoto modelu je 9,8 cm.

Pro boj ve vysoké trávě

PDS6101 se jmenuje největší model s úhlopříčkou 61" (155 cm). Jeho rozlišení je 1 365 x 768, svítivost 600 cd/m2 a kontrastní poměr 700 : 1. Má integrovaný stereo audiozesilovač 2x 20 W. Číslo 61 je tomuto modelu zřejmě osudné není to jen úhlopříčka v palcích, ale též hmotnost v kilogramech. Tloušťka činí pouhých 11,9 cm.

Co je společné

Displeje takových rozměrů by měly díky své ceně i použití mít co největší výběr možných vstupů. Výčet zahájím videovstupem s BNC konektorem, dále je to S-Video vstup, běžný analogový 15pinový VGA vstup, jeho 5x BNC obdoba, a nakonec digitální vstup DVI-D.

Vstupní obvody si dokáží poradit s různými druhy signálů PAL, SECAM a NTSC. DVI-D vstupem je možné posílat do displeje obraz v rozlišení od 640 x 480 do 1 024 x 768. VGA vstup má paletu širší, protože vedle již zmíněných rozlišení podporuje 1 280 x 1 024 (1 600 x 1 200 jen dva silnější), různá rozlišení, typická pro počítače Mac, též Wide VGA (852 x x 480 nebo 848 x 480, rozlišení 1360 x 768 jen druhé dva modely).

Pro možné použití v roli informačního displeje (typické např. pro letištní haly či autobusová nádraží) jsou všechny tři modely vybaveny sériovým rozhraním RS232C.

Odkaz: www.plasmavision.com


Našlapaný prcek

Patrik Veselík

Německé město Paderborn se stalo první příležitostí k představení nového modelu počítače Scenic S2 firmy Fujitsu Siemens Computers. Jedná se o stolní počítač malých rozměrů, založený na platformě Intel Pentium 4.

Srdce a mozek

Procesor Intel Pentium 4 je osazen v patici Socket 478. Konkrétní takt si vybírá zákazník, přičemž nabídka končí na hranici 2,2 GHz. Čipovou sadou je nová verze Intel 845, zvládající též DDR SDRAM paměti. Té ostatně může být až 1 GB, a pokud si zákazník přeje, může se osadit verze ECC. Ta umí na rozdíl od běžně používané paměti opravit jednoduchou chybu a upozornit na dvojitou, což zvyšuje bezpečnost a bezchybnost dat.

Oči a jejich zázemí

Kupující si může vybrat mezi několika AGP 4x videoakcelerátory. V nabídce je ATI Rage 128 Ultra 16, ATI Radeon FSC 32, Matrox Millennium G450 16 DDR / DH, GB 1000-16 (TNT2 M64) nebo GB 3000-32 (GeForce2 MX). Jejich výčet upevňuje názor, že se jedná o počítač pro vyšší kancelářské účely.

Jen malé karty

Fujitsu Siemens Computers patří mezi protagonisty PCI a AGP karet s poloviční výškou. Ty bývají východiskem z požadavku nízkého počítače se zachováním rozšiřitelnosti. To se obvykle řeší tzv. stromečkem, ovšem ten se dá použít jen do určité rychlosti. Právě AGP sběrnice patří mezi natolik náročné aplikace, kde rozšiřující karta je problematická, ne-li až nemožná.

Počítače, jako je například tento, se nepořizují pro všechny případy nákupů. Pokud se vybere tento model, rozumí se, že případné rozšiřování se svěří opět výrobci. Tím je zaručena dodávka příslušných rozšiřujících karet, protože právě ty nejsou zrovna rozšířené.

Mobilní mechaniky

Počítač standardně obsahuje 24x CD-ROM mechaniku s výškou jen 12,7 mm, volitelně osazenou 3,5" disketovou mechaniku 1,44 MB, příp. DVD--ROM mechaniku, jež zaujme místo CD-ROM mechaniky.

To je softu!

Paleta možných operačních systémů je velmi široká, i když v určitém ohledu monotematická. Skládá se z MS Windows 98SE, MS Windows ME, MS Windows XP Home, MS Windows NT 4.0 Workstation, MS Windows 2000 Professional nebo MS Windows XP Professional. Základní nabídka vlastně kopíruje historii operačních systémů Microsoftu, ovšem zde chybí další alternativy (Linux atd.). Další programové vybavení zahrnuje MS Office XP Small Business Edition nebo MS Office XP Professional, vždy pak F-Secure virus scannner.

Vaše karta, pane!

Neoprávněný přístup k datům nebývá zvenčí, ale zevnitř firem. Proto se ve stále větší míře dbá na interní bezpečnost. Fujitsu Siemens Computers v tomto trendu navazuje na snahy původní Siemens Nixdorf, která byla v oblasti zabezpečení osobních počítačů špičkou. Zde se využívají čipové karty, jež musí uživatel před začátkem práce vložit.

Míry, váhy

Počítač měří 93 x 324 x 405 mm a může se umístit jak na výšku do podoby drobného minitoweru, tak naležato pod monitor. Celková hmotnost počítače se pohybuje kolem 7 kg.


Koncert čísel

Patrik Veselík

Microstar představil požadavky zákazníků a sloučil celou řádku obvodů k sobě. Tak vznikla základní deska MSI 845 Ultra-ARU, která je určená pro procesory rodiny Intel Pentium 4 pro Socket 478, včetně nejnovější skupiny "Northwood". Výrobek obdržel interní označení MS-6398 a jedná se o nejlepší model řady 845 Ultra.

Sada čipů

Do role čipové sady vybral tvůrce druhou generaci i845 s podporou 2,5voltových DDR SDRAM pamětí. Ty mohou být umístěny do třech 184pinových slotů typu DDR DIMM. Celková kapacita se může vyšplhat až na 2 GB RAM. Přestože jsou osazeny tři patice pro paměťové moduly, mohou se najednou vložit jen dva moduly oboustranné (s integrovanými obvody po obou stranách plošného spoje). Podporovány jsou rychlosti PC1600 (též DDR200) a PC2100 (též DDR266). Obvod zvaný North Bridge je osazen nízkým hliníkovým profilem s větrákem, na rozdíl od většiny desek s touto sadou, kde je jen mohutný pasivní chladič.

Velikost a zdroj

Základní deska má běžný rozměr formátu ATX neboli 30,5 x 23 cm. Napájení odpovídá doporučení Intelu pro procesory Pentium 4, jinými slovy vyžaduje speciální zdroj s vyvedeným 12V napájením (čtvercový 4pinový konektor), nepostačí "obyčejný" ATX model. To není specialitou jen této základní desky, ale téměř všech modelů pro Pentium 4.

Kartám vstup volný

Jak je u ATX základních desek zvykem, je i zde velký prostor pro rozšiřování. Základem je AGP 4x slot, ovšem přijme jen videoakcelerátory s podporou napájecího napětí 1,5 V. Starší modely napájené 3,3 V mohou základní desku zničit.

Pět PCI slotů verze 2.2 podporuje Master PCI režim každého z nich. Podporují jak karty s napětím 5 V, tak i novější 3,3voltové. Jeden CNR konektor je typický pro nové základní desky, založené na čipové sadě Intelu.

Porty jedna báseň

Čipová sada přináší běžnou paletu rozhraní od 1x paralelního portu s podporou SPP/EPP/ECP, dvou 9pinových portů sériových typu RS232 přes 2x PS/2 rozhraní pro klávesnici a myš, dva USB konektory vzadu a dva na čele počítače (všechny 4 verze 1.1) až po běžné audiovstupy a výstupy (deska má šestikanálový zvukový obvod C-Media CMI8738). Pro paměťová zařízení jsou připraveny dva kanály UltraDMA/100 (až čtyři IDE zařízení) a jeden kanál disketových mechanik. Na desce se nachází konektor pro přídavné infračervené rozhraní.

Prvním obvodem rozšiřujícím možnosti čipsetu je řadič USB 2.0. Tato verze umožňuje na rozdíl od předchozí verze 1.1 s rychlostí 12 Mb/s komunikovat až na 480 Mb/s. Přináší dva kanály po dvou konektorech, takže celkově může mít počítač až čtyři připojená zařízení typu USB 2.0 (tiskárny, skenery, externí disky pevné či optické včetně přepalovaček atd.).

Radíme

Přídavný obvod Promise PDC20276 skrývá dvoukanálový RAID řadič, komunikující s dnes nejrychlejší možnou verzí IDE zvanou UltraDMA/133 s přenosovou rychlostí až 133 MB/s na jeden kanál. Primární účel řadiče tkví ve vytvoření IDE RAID pole až ze čtyř pevných disků, a to RAID 0 nebo RAID 1. Deska je díky tomuto obvodu připravena na budoucí generaci disků, protože rozhraní UltraDMA/133 používá zatím velmi málo pevných disků.

Proč tolik všeho?

Tato základní deska je určena pro všechny ty, kteří hodlají připojovat vysoké množství periferií, případně je využívat na maximální možnou rychlost. Typickou ukázkou je počítač s důrazem na grafickou práci, videostřižnu, případně hry a další náročné úlohy. V neposlední řadě desku využijí přetaktovávači, kteří patří již tradičně ke ždímačům výkonu.

A co normální uživatel?

Firma Microstar není specializovaným výrobcem jen pro profesionály, ale snaží se usnadňovat život i běžným uživatelům, kteří nejsou odborníky na výpočetní techniku, jen chtějí mít stabilní a výkonný počítač.

Konektor pro čelní panel umožňuje připojit různá USB zařízení (např. USB FLASH disky, klíče atd.) či audiozařízení (typicky sluchátka, mikrofon) zepředu počítače, tj. bez nutnosti nepříjemného zapojování zezadu.

Pomocí funkcí LiveBIOS a Live Driver dokáže i běžný uživatel detekovat přítomnost a ze serveru výrobce stáhnout a nainstalovat aktuální ovladače a BIOS. To je nutné čas od času udělat, takže i počítač bez odborné údržby může zůstat aktuálně vybavený.

Chytrý klíč

Smart Key je kombinace programu a fyzického elektronického klíče. Pokud je funkce povolená, uživatel musí před zahájením práce s počítačem vložit do USB portu klíč a napsat heslo. To představuje velkou zbraň proti neoprávněnému přístupu (navíc zdarma).

Overclock

Snad každá dnešní základní deska do určité míry podporuje přetaktování. MSI Ultra 845 ARU v kombinaci s programem FuzzyLogic III podporuje řídit přetaktování přímo z prostředí MS Windows. Spolu s ním je doporučeno používat program PC Alert III, monitorující teploty a napětí rozličných míst počítače včetně otáček větráků.

Chybám vstup zakázán

Pojmem D-Bracket míní výrobce čtyři LED diody, které signalizují průběh startu počítače. Tato forma je vlastní Microstaru, ovšem je nutné dodat, že zařízení s podobným účelem má ve svém sortimentu poměrně hodně výrobců základních desek.

Odkaz: www.msi.com.tw


Co hledáme Quickem?

Patrik Veselík

Server Internet OnLine společnosti Český Telecom vyhlásil nejhledanější slova za rok 2001. Jak vše naznačuje, nenecháme se pobláznit módními vlivy, při hledání se orientujeme spíš prakticky. Jak tedy vypadá první desítka?

10. POKEMON

Toto pořadí odpovídá celosvětové vlně popularity kreslených postaviček. Jak rychle přišly, tak rychle možná odejdou. Tomu nasvědčuje prosinec, kdy pokémony nahradila nová fráze "Harry Potter".

9. WAREZ

Internet se vžil jako prostředí, kde je vše zadarmo, přestože v běžném životě je nutné za stejné věci zaplatit. To se týká i světa tzv. warez.

8. JÍZDNÍ ŘÁDY

Snad každý z nás někam či odněkud jede, nebo se k tomu alespoň chystá. V záplavě nesrozumitelných značek, umocněné jejich kombinacemi, se vyzná málokdo.

7. HRY

Toto pořadí snad komentář nepotřebuje. Hraje si rád každý bez ohledu na věk, dnešní výkonné počítače dovedou umocnit snahy tvůrců her do grafické i zvukové dokonalosti.

6. MP3

Váhám, zda mám či nemám označit MP3 soubory za hudební obdobu warezů. Existuje sice určité množství MP3 skladeb, které jsou volně šiřitelné, ovšem vedle nich je obrovská zásobárna písniček, které se šíří bez placení práv. Vzpomeňme si jen na Napster, Scour, Morpheus a další.

5. LOGA

Kdo nemá mobilní telefon s určitými schopnostmi, ten toto pořadí nechápe. Některé mobilní telefony totiž umožňují nahrát titulní obrázek.

4. SMS

Krátké textové zprávy jsou dalším doplňkem mobilního telefonu, i když mnohem důležitějším. Esemesky je možné odesílat nejen z mobilního telefonu, ale též z různých internetových stránek.

3. CELEBRITY

Obecné hledání významných osob lehce zavání bulvárním tématem. Nejedná se o nějakou konkrétní osobu, takže se zde hledají výsledky snah fotografů paparazzi nebo jen drby.

2. POHLEDNICE

Pokud chceme udělat někomu radost, pošleme mu pohlednici. Internet takových možností poskytuje nepřeberně, jen je nutné najít tu správnou.

1. NOKIA

Mobilní telefony se staly fenoménem dnešní doby, ovšem vítězství firmy Nokia jako jednoho z celé řady výrobců asi čekal málokdo. Zřejmě nejvíc lidí se chtělo dozvědět více o vlastním mobilu nebo o modelech, které Nokia teprve chystá.

Odkaz: http://search.quick.cz


Desktop do kapsy

Patrik Veselík

Firma Compaq představila stolní počítač miniaturních rozměrů s možností chodu jak navýšku, tak naležato. Jeho plný název zní Compaq Evo D500 Ultra-slim Desktop.

Přání...

Výrobce navrhl tento počítač s cílem vyrobit stolní stroj s co nejmenšími rozměry, určený běžnému uživateli pro kancelářskou práci. Výkon procesoru ani dalších dílů nemusí být tedy na úrovni pracovních stanic. To se zároveň kryje se snahou zaměstnavatelů o to, aby jejich zaměstnanci v pracovní době nehráli hry, což na stroji tohoto typu není pro jeho výkon v grafické oblasti optimální. Velký důraz byl kladen na snížení hlučnosti a spotřeby. Tyto dvě veličiny jsou vlastně spojené, protože větráky použité pro chlazení zařízení s velkou spotřebou zároveň produkují hluk.

...a skutečnost

Compaq vytvořil počítač s rozměry a hmotností, obdobnou u někdejších laptopů. Stroj s hmotností pouhých 5 kg a rozměry 33 x 32 x 7 cm přímo vybízí k tomu, aby si jej uživatel bral s sebou domů, aby pokračoval v rozdělané práci (přesněji řečeno toto se tvrdí zaměstnavateli :-).

Procesory patří do rodiny kolem patice Socket 370. Výhodný poměr cena/výkon při relativně nízké tvorbě tepla přináší zvolený procesor Intel Celeron 1,3 GHz (kódové jméno Tualatin, 256 KB cache L2, FSB 100 MHz). Čipová sada 815EPT pochází rovněž od Intelu. Ta podporuje RAM paměť typu SDRAM PC133 s maximální kapacitou 512 MB. To není v dnešní době mnoho, ovšem pro dané určení to postačí.

Pracovní grafika

Těmito slovy by se dal charakterizovat osazený videoakcelerátor Intel 3D Direct AGP Graphics. Ten je totiž integrován do čipové sady i815EPT. Paměť RAM sdílí s hlavní pamětí, ovšem je možné osadit speciální 4MB modul. Při využití jeho 2D schopností podporuje 16,7 milionu barev do rozlišení 1 280 x 1 024 včetně, avšak při využití 3D akcelerace je maximální počet barev 65 536 a rozlišení 1 024 x 768.

Porty na vyžádání

Počítač je v základní sestavě vybaven pěti konektory USB (4x vzadu, 1x vpředu) a obvyklými vstupy a výstupy zvukové karty. Osazením rozšiřujícího modulu (Legacy Module) se přidá 1x RS232 sériový, 1x IEEE 1 294 paralelní a 2x PS/2 porty. Compaq tak aktivně odstraňuje tato historická rozhraní a snaží se přimět zákazníky, aby přešli na USB verze periferií.

Čto takoe diskěta?

Počítač je v základní verzi z paměťových médií vybaven jen pevným diskem, což opět vyhovuje kancelářskému použití s centrálně řízenou správou. Do slotu MultiBay je možné dokoupit výměnné mechaniky od běžné disketové přes 24x CD-ROM a 8x CD-RW až po 8x DVD-ROM nebo druhý pevný disk. Právě firmy ocení, že MultiBay je slot původně používaný u notebooků Compaq. Lze tedy použít jednu periferii v mnoha zařízeních, pro firmu postačí příkladně pořídit jednu DVD-ROM a CD--RW mechaniku a podle potřeby ji osazovat do toho kterého desktopu či notebooku.

Síťujeme

Základní výbava poskytuje síťovou kartu Fast Ethernet 10/100 Mb/s firmy Intel, což dostojí všem běžným nárokům a umožní snadnou integraci do stávající firemní sítě. Domácí uživatele zajímá přítomnost faxmodemu, jenž existuje jako volitelný doplněk v podobě externí USB verze s podporou V.92. Třešničkou na pomyslném dortu je bezdrátová komunikace v další volitelné periferii zvané MultiPort. Ta obsahuje tzv. bezdrátový Ethernet 11 Mb/s (IEEE 802.11b wireless LAN) nebo Bluetooth verze 1.1. Modul s oběma druhy bezdrátové komunikace se připravuje.

Malý měkký

Programové vybavení začíná od operačního systému. Zde si uživatel může vybrat mezi českou verzí MS Windows 2000 (vč. Service Packu 2), nebo českou verzí MS Windows XP Home, popř. XP Professional. Prozatím není o podpoře jiných operačních systémů nic známo. Bližší informace o nich i podpůrných programech bude až po zahájení prodeje na českém trhu.

Desktop, nebo notebook?

Pro rozšíření tohoto stolního počítače zvolil Compaq součástky, které používá pro své notebooky. Obě kategorie mají stejný cíl co nejmenší objem. Proto Compaq využil existující základnu dílů pro své notebooky, kterou "obalil" stolním počítačem. Všechny MultiPort moduly jsou kompatibilní s notebooky rodiny Evo.

Tepelný výkon? K smíchu

Počítač byl navržen, jak již bylo řečeno, s ohledem na spotřebu. Proto si mohl výrobce dovolit osadit napájecí zdroj s výkonem pouhých 50 W, což je velmi neobvyklé. Při takové spotřebě se při tisícovce počítačů ve firmě ušetří mnoho finančních prostředků na elektrické energii, nehledě na nižší potřebu klimatizace v letních měsících. Malá produkce tepla nevyžaduje hlučné chlazení, což dovoluje udržet hladinu hluku pod 28 dB.

Odkaz: www.compaq.cz


Superzvuk - přes USB k desktopu i notebooku

Patrik Veselík

Firma Creative Labs představila zvláštní zvukovou kartu, kterou nazvali Sound Blaster Extigy. Nezvyklý je na tom fakt, že se vlastně o žádnou kartu nejedná. Extigy je EXTerní modul (jak název napovídá), který se připojuje k počítači přes rozhraní USB verze 1.1.

Přídavná zvukovka

Tvůrci Extigy si byli vědomi chování uživatelů a jejich potřeb, a tak přizpůsobili ovladače. Při instalaci se stane Extigy primárním zvukovým systémem, původní zvukový systém se posune na druhé místo. Není tedy nutné interní zvuk odstraňovat, a to fyzicky ani programově. To se využije v případě, že počítač nemá zrovna Extigy připojenou. Původní zvukový systém se totiž opět stává primárním a počítač funguje stejně, jako před instalací Extigy.

První externí?

Výrobce uvádí, že se jedná o první externí zvukovou kartu. To však platí jen pro historii Creative Labs, ale nikoli pro zvukové karty obecně. Jedním z prvních externích zvukových systémů byl Covox, který se připojoval na paralelní port. Ten byl znám i v českých zemích díky jeho emulaci, což byl D/A převodník, umístěný na uvedený paralelní port. Extigy pochopitelně odpovídá dnešním možnostem.

Operáky

Extigy oficiálně podporuje operační systémy MS Windows 98SE/ME, MS Windows 2000 a XP. Bohužel nepodporuje možnosti víceprocesorových strojů (aktuální v kombinaci s MS Windows 2000 a XP), z nichž využije pouze první procesor.

Supervstupy

Zvuková karta (přesněji zvukový modul) disponuje nepřeberným množstvím výstupů, ale především zvukových vstupů. Výčet zahájím "obyčejným" stereofonním mikrofonním vstupem a linkovým vstupem. Jejich společnou vlastností je využití 24bitových A/D převodníků se vzorkovacím taktem až 96 kHz. To je dvojnásobný kmitočet i ve srovnání s rodinou Audigy, kde je takt 96 kHz využit jen pro výstupní, ale nikoli pro vstupní analogový signál.

MIDI klávesy lze připojit pomocí standardních pětikolíkových konektorů MIDI IN a MIDI OUT. Digitální zvuk se dá připojit metalicky přes S/PDIF vstup (Sony/Philips Digital InterFace) nebo opticky. Stejně jako v případě analogové části, je i zde podporováno 96 kHz a 24 bitů. Všechny vstupy mají svou výstupní obdobu (optický vstup i výstup atd.).

Externí lepší než interní?

Mnohým se zdá poněkud zvláštní, že externí zvukový modul má lepší zvukové parametry, než klasické interní ISA/PCI zvukové karty. Důvod je jednoduchý uvnitř počítače se komponenty ovlivňují, což mnozí uživatelé znají práci pevného disku či jiné součásti počítače doslova slyší. Dalším důvodem vysunutí zvukového systému mimo samotné tělo počítače je napájení. Spínaný zdroj stolního i mobilního počítače přece jen produkuje mnoho pro audio-použití nežádoucích a rušivých frekvencí, které je nutno složitě filtrovat. Zde se používá vlastní zdroj, který slouží jen pro Extigy. To vše umožňuje použít velmi kvalitní A/D převodníky, jež jsou ještě náročnější než D/A převodníky zvukových výstupů.

Hry? Jasnačka!

Zvukový systém Extigy podporuje API EAX 1.0 a EAX 2.0, takže přímo umožňuje využít rozšířené zvukové možnosti těch her, které uvedená programová rozhraní využívají. Již s ohledem na způsob připojení Extigy nelze počítat s podporou letitých hardwarových standardů, spojených s ISA sběrnicí a výrobky Creative Labs pro tuto sběrnici. Programy komunikují s Extigy výhradně prostřednictvím ovladačů pro Windows.

Potenciální nebezpečí

Je nutné si uvědomit, že zvukový systém Extigy se připojuje na USB 1.1 s přenosovou rychlostí maximálně 12 Mb/s neboli 1,5 MB/s (PCI má 132 MB/s). To sice vystačí na požadavky zvuku, ovšem jen ten postačí k plnému využití přenosového pásma. Pokud se na stejný USB kanál připojí tiskárna, skener, USB disk či jiná podobná náročnější periferie, může nastat problém. Přenosová rychlost již pro plné možnosti zvukového systému nepostačí, takže mohou následovat výpadky zvuku.

Východiskem z nouze je připojení Extigy jako prvního a jediného USB zařízení na jeden kanál, zatímco ostatní USB periferie se připojí na kanály ostatní, případně na USB 2.0 či FireWire, jež mají přenosovou rychlost mnohonásobně vyšší.

Výkon, výkon, výkon

Výrobce doporučuje minimálně počítač s procesorem Intel Pentium II 450 MHz nebo jiným z rodiny x86 s obdobným výkonem. Proto je nutné zapomenout na notebooky bez zvukové karty, doplněné USB portem na PCMCIA kartě, a podobné ekvilibristické kousky. Běžná práce se zvukem může vytížit díky využití USB procesor poměrně slušně, takže náročná hra vyžaduje o to silnější procesor a videoakcelerátor. Extigy patří mezi nejkvalitnější zvukové systémy pro osobní počítače a zřejmě je nejkvalitnější systémem pro mobilní počítače, ovšem vyžaduje pokud možno co nejvyšší výkon. Je nutné dodat, že žádný z dnešních počítačů nebude mít co se týče požadovaného výkonu žádný problém.

Odkaz: http://www.soundblaster.com/products/extigy/

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0132

Společnost Archa uvedla

na trh nový softwarový nástroj program dataSpace. Tento software nabízí svým uživatelům nástroje pro zpracování dat, uložených ve stromových či cyklických strukturách. Zároveň umožňuje přehledné grafické znázornění těchto dat i vztahů mezi nimi. Je určen pro všechny uživatele, kteří s daty tohoto typu pracují a kterým umožní snadné zpracování a vyhodnocení dat, jehož v obvyklých kancelářských aplikacích není možné dosáhnout, a jeho cena pro koncového uživatele se pohybuje kolem 7 000 Kč.-jp

§§§§§


GeForce4

Lukáš Erben

c02p0133

Běžný uživatel jen stěží dokáže sledovat tempo, s jakým uvádí společnost NVIDIA nové grafické procesory. Zatímco většina z nás stále používá model TNT2, tedy čtvrtou generaci, na trh již přichází generace osmá čipy GeForce4 TI s kódovým označením NV25 a jejich odlehčené varianty.

GeForce4 byla nám (a dalším zástupcům evropského odborného tisku) představena šestého února 2002 v bruselském Atomiu. Prezentace nové rodiny čipů ovšem nebyla jen pompézní, ale též naditá informacemi o nových funkcích a možnostech čipů GeForce4. Nejpodstatnější byla ale bezesporu skutečnost, že všechny typy GeForce4 byly předvedeny v plně funkční a finální podobě někteří přítomní výrobci grafických karet a notebooků (Gainward, MSI a Toshiba) již dokonce předváděli své vlastní produkty připravované pro distribuci. Je jistě chvályhodné, že NVIDIA tentokrát předvedla existující produkt, který se v nadcházejících týdnech dostane na trh, a nikoliv pouze rozpracovanou technologii či seznam přepokládaných specifikací (podobná "představení" technologických novinek nejsou bohužel ve světě IT žádnou výjimkou). Zatímco v minulosti byly jednotlivé varianty čipů GeForce představovány postupně, tentokrát byly uvedeny hned tři různé typy: jednak blízce příbuzné GeForce4 MX a GeForce4 GO, a dále nový hi-end čip GeForce4 Ti.

Typ MX představuje nové GPU (graphics processing unit grafický procesor) střední třídy s dobrým poměrem cena/výkon, GO je pak jeho variantou určenou pro notebooky (vlastní GPU je velmi podobné, čip má ale integrovánu i paměť 64MB DDR). GeForce4 MX je ale podle mnohých poněkud zavádějící označení, neboť čip samotný je jakýmsi mixem vlastností GeForce 2MX a GeForce4 Ti velmi stručně řečeno, GeForce4MX postrádá tzv. pixel shadery a obsahuje pouze velmi jednoduchý vertex shader (tedy obvody, které slouží k provádění efektů na jednotlivých bodech obrazu a speciálních pokročilých operací s polygony bez účasti procesoru) GeForce4 MX/GO tím pádem nepodporuje kompletní sadu funkcí DirectX 8 (zatímco GeForce3 či Radeon8500 podporují DX8 plně). Přesto čip obsahuje velkou část prvků z architektury GeForce4 zejména technologie nView, LMA II a Accuview.

GeForce4 Titanium (Ti), nová vlajková loď NVIDIE, je nejen nejvýkonnějším GPU současnosti (podle údajů výrobce je výkon ve srovnání s GeForce3 Ti500 zhruba o 50 % vyšší), ale nabízí také zmiňovanou škálu nových či inovovaných funkcí. Zobrazovací (vykreslovací) obvody jsou sice do značné míry převzaty z čipu GeForce3 (zachována zůstala architektura čtyř zdvojených jednotek pro výpočet obrazových bodů), výrazně vylepšeny a posíleny byly ovšem obvody nFiniteFX ty jsou využívány ke komplexním operacím s geometrií 3D scény. Počítačová (a zejména herní) grafika totiž směřuje ke stále složitějším scénám, které umožňují nejen dynamické zvyšování komplexnosti modelů (přepočtem křivek na polygony) či modelování věrných detailů obličeje, ale s nástupem výkonnějších čipů i jednotlivých vlasů, kožichu, dynamicky se pohybujících šatů (s vlastním fyzikálním modelem) či přírodních scenérií s vlnící se trávou a listy. Tyto i další efekty je již dnes možné zhlédnout (zobrazované v reálném čase, pochopitelně pomocí čipů jako je GeForce3, Radeon 8500 či GeForce4 Ti) v podobě technologických dem a v horizontu roku až dvou jistě i zakomponované v softwaru zejména her.

Zatímco nFiniteFX (verze II) je specialitou modelu Titanium, většina ostatních technologií je společná všem verzím GeForce4 (ohlášeno bylo celkem pět variant pro stolní počítače plus verze GO pro notebooky viz tabulka). Zatímco technologie LMA II (Lightspeed memory architecture II) je oku běžného uživatele skryta, neboť slouží k urychlení přenosu dat z/do paměti a zefektivnění operací při výpočtu 3D scény vůbec, Accuview a nView ocení dvě velmi odlišné skupiny uživatelů. Accuview, tedy různé techniky antialiasingu (vyhlazování hran objektů ve 3D scéně), je určen zejména počítačovým hráčům, neboť poskytuje jemnější a přesnější obraz, zejména na LCD panelech, které mají jediné optimální rozlišení. Cílovou skupinou nView jsou pro změnu náročnější uživatelé ze všech oblastí, kteří si zvykli (nebo by rádi přešli) na konfiguraci se dvěma monitory. Accuview nabízí mnohem víc než TwinView známý z čipu GeForce 2MX (a v mnoha směrech nejspíše předčí i HydraVision od ATI či DualHead Matroxu). Accuview se skládá jak z hardwarových (dva 350MHz DAC převodníky a TV-kodér jsou v každém čipu GeForce4), tak i softwarových inovací. Nové ovladače nabízejí nejen přepínání několika konfigurací obou monitorů, ale například i možnost nastavit, na které obrazovce se budou objevovat kontextová menu. Funkce nView je pochopitelně integrována i v mobilní variantě GO zde například oceníte možnost mít na obrazovce notebooku prezentaci spolu s poznámkami k proslovu, zatímco na projektor (sekundární monitor) se promítá pouze obraz prezentace.

V případě GeForce4 je důležité, že má co nabídnout nejen náruživým hráčům. Zejména pokročilá podpora dvou monitorů (respektive dvou LCD panelů) osloví náročnější uživatele a programátory. Koneckonců cena za "screen space" roste exponenciálně s úhlopříčkou a ve většině případů je nejen levnější, ale často i pohodlnější přejít na zobrazení na dvou monitorech. GeForce4 nabízí řešení, které se přinejmenším na první pohled zdá jako nejpokročilejší (a v případě čipu MX i cenově přijatelné) při nejbližší možné příležitosti se je pokusíme prozkoumat, spolu s ostatními funkcemi a možnostmi nových čipů NVIDIA, detailněji formou recenze.

§§§§§


Doménové tahanice

Martin Látal

c02p0134

Období klidu, typické pro začátek každého roku, rozhodně neplatí pro lednové dění v mezinárodních internetových vodách. Na rozdíl od České republiky, kde rozhodování v doménových sporech je zcela bez debat v plenkách, chrlí mezinárodní organizace WIPO (World Intellectual Property Organization, Světová organizace na ochranu duševního vlastnictví) jedno rozhodnutí za druhým.

Ve světě to funguje

WIPO působí jako arbitr ve sporech o doménová jména od r. 1999. Rozhoduje o generických doménách jako jsou com, net, org, a dokonce i o některých národních doménách, pokud mu tato pravomoc byla přidělena jejich správci. Jednou z podmínek úspěšného řízení je ovšem dokázané porušení práv k ochranné známce. Rozhodnutí arbitrážního panelu jsou pak pro vlastníky těchto domén závazná rozhodce má právo přímo rozhodnout o převodu či zrušení doménového jména. Mezi doménovými piráty je tedy tato organizace velmi oprávněně obávaná, a to nejen kvůli své pravomoci. Například i průměrná délka arbitrážního řízení je na naše poměry obdivuhodná ve většině případů se pohybuje okolo 2-3 měsíců. Přidáme--li k tomu ještě naprosté porozumění rozhodců problematice internetu a doménových jmen, získáme účinný mimosoudní mechanismus, se kterým se naše česká skutečnost (bohužel) nemůže vůbec srovnávat.

Známá jména

V centru zájmu doménových pirátů a spekulantů jsou především ti velcí a úspěšní. Jejich jména tak můžeme vidět i na seznamu lednových rozhodnutí WIPO. Arbitrážní žaloby takových společností jen dokazují, jak si i "neinternetoví" podnikatelé uvědomují nebezpečí plynoucí z obchodně-známkové doménové pirately a parazitování. Podívejme se tedy na některé ukázkové případy z ledna 2002:

Společnost Matsushita Electric Industrial Co. (www.mew.co.jp), jejíž produkty známe hlavně pod značkou Panasonic, vyhrála spor s Korejcem O Eunjungem o doménu panasonic.net. Řízení trvalo jen něco přes 1 měsíc a žalovaný se ani nenamáhal "svou" doménu bránit. Naproti tomu, doména matsushita.com je dlouhodobě ve vlastnictví společnosti Matsushita Studios, proti čemuž nemůže japonský výrobce elektroniky vzhledem ke stejnému názvu nic namítat.

W.L Gore & Associates, Inc. (www.gore-tex.com), držitel světoznámé obchodní známky GORE-TEX pro sportovní oblečení zase získal doménu goretexfilter.com a další 2 související domény, které si pro sebe zaregistroval jeho bývalý odběratel. Arbitr uznal, že k této v mnoha státech světa registrované známce nevlastní žalovaný od žalobce příslušnou licenci, a také zaznamenal absenci dobré víry při registraci a používání domény původní vlastník ji používal pouze pro přesměrování návštěvníků na vlastní stránku.

Lufthansa AG (www.lufthansa.com), německý letecký přepravce, také nenechává v oblasti doménových jmen nic náhodě. Poté, co nedávno získal doménu lufthansa.net, si tentokrát do svého portfolia připsal i lufthansa.org. Neměl problém prokázat jak světovou proslulost své ochranné známky, tak i nulový právní vztah s korejskou internetovou firmou, která si zmíněnou doménu zaregistrovala a umístila na ni nápis "Tato doména je zaregistrována kontaktujte nás".

Kdo by neznal čokoládové sladkosti značky Merci? Jejich výrobce, německá komanditní společnost August Storck, se dostal do sporu s tureckou společností Unimetal o doménu merci.com. Vzhledem k obecnosti francouzského slova "merci" neznamenala světoznámá ochranná známka pro tureckého vlastníka domény tu nejvážnější hrozbu. Důvodem pro odebrání domény však tentokrát byla mimo jiné absence dobré víry při registraci (tzv. bona fide registration), neboť Unimetal doménu nevyužíval a byl "ochoten" ji převést za částku 100 000 dolarů.

Bod k dobru si může připsat i finský jezdec Formule 1 Grand Prix Mika Häkkinen, který svůj spor o doménu mikahakkinen.net vyhrál s arménskou společností s výmluvným názvem "For SALE". Důvodem bezproblémového rozhodnutí bylo i zde závodníkovo vlastnictví několika desítek ochranných známek na své jméno.

Mezi další vítěze v lednovém boji proti doménovým pirátům patří třeba Toyota (mexická doména toyota.com.mx), Harrod\s, Ltd (harrods.tv, zaregistrována polským občanem v ostrovním státě Tuvalu), Philips (philipslighting.net), America Online, Inc. (icqvideo.com AOL před několika lety koupila autora komunikačního programu ICQ, izraelskou společnost Mirabilis) a PricewaterhouseCoopers (price-waterhouse-coopers.com).

V moři úspěchů se samozřejmě najdou i neúspěšná podání. Jedním z takových je například zamítnutá žádost bankovní skupiny ABN AMRO o převedení domény abn.info na ni. Její právoplatný vlastník zde provozuje stránky s novinkami ze své společnosti a bance se nepodařilo prokázat registraci ve zlém úmyslu.

Směle do pirátů!

Domníváte-li se, že někdo neoprávněně těží z vlastnictví domény, která se příliš nápadně podobá názvu vaší ochranné známky? Nebo vám ji dokonce nabídl ke koupi? Nyní byste již měli vědět, na koho se obrátit. V každém případě je dobré si uvědomit důležitost ochrany duševního vlastnictví právě pomocí ochranných známek, energie vložená do jejich registrace či prostředky investované do známkového odborníka se vám bohatě splatí eliminací případných problémů a sporů v budoucnosti! Pokud jde o spory o české domény, vaše šance jsou sice omezené, ale také to jde, takže nevěšte hlavu a neváhejte se po poradě s odborníkem obrátit na soud. O tom ale až někdy příště.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0135

Viking běží

Společnost Telia International Carrier (IC) v Praze fakticky spustila síť optických kabelů Viking Network. Propojením Prahy a Drážďan se česká metropole stává součástí sítě spojující 50 evropských a amerických měst, jejíž délka dosahuje více než 40 000 km. Protože je tato síť v plném vlastnictví Telie IC, je zaručena nejen naprostá kontrola kvality produktů a služeb, ale také cen. Telia IC klientům v České republice nabízí pronajímání chrániček, pronajímání optických vláken, pronajímání vlnových délek, služby sítě SDH/SONET, terminaci hlasových volání a mnoho dalších služeb.

Odkaz: www.telia.com-FEL

SMS zprávy přes Microcom

Společnost Fincom Group ohlásila unikátní komunikační technologii nové generace Microcom Messaging Technology (MMT), která umožňuje posílat krátké textové (SMS) zprávy z běžného modemu po pevné síti. Softwarová aplikace založená na technologii MMT, která je od nynějška standardně součástí většiny dodávaných modemů Microcom, tak poskytuje uživatelům levný a komfortní nástroj k vytváření, sdílení a zasílání SMS zpráv, vlastních log a zvonění na mobilní telefony.

Fincom s touto aplikací, nazvanou SMS FunTom, oslovuje širokou skupinu uživatelů, kteří často posílají SMS zprávy přes internetové SMS brány a ty, kteří hledají vysokou úroveň funkčnosti a komfortu pro vytváření a zasílání SMS. Oproti posílání zpráv z mobilního telefonu nabízejí nové modemy Microcom možnost posílání dlouhých SMS (až 5x 160 znaků), vytváření a zasílání obrázků/zvonění a nesrovnatelně vyšší komfort. Odkaz: www.fincom.cz-FEL

Optická páteř

Telekomunikační společnosti Zephyr Communications, Inc., a její dceřiná firma CE Com B.V. (Central European Communications Holdings B.V.) oznámily, že v oblasti střední Evropy zahájily provoz vysokokapacitní optické páteřní sítě.

Tato vysokokapacitní optická páteřní síť pokrývá území České republiky (Praha, Brno, Ostrava, Plzeň), Maďarska (Budapešť), Německa (Lipsko), Polska (Varšava), Rakouska (Vídeň) a Slovenska (Bratislava). V současné době zahrnuje přibližně 2 500 km optických tras propojujících hlavní uzly sítě umístěné ve všech uvedených velkoměstech. Tato síť využívá nejnovější technologii DWDM (40 širokopásmových kanálů 2,5 Gb/s).

Provozní a dohledové středisko sítě (NOC) je umístěno v PoP v Praze v budově SITELu.-FEL

Fixed SMS

Fincom Group, skupina firem dodávající informační a komunikační technologie a služby, ohlásila možnost služeb "Fixed SMS" v pevné telefonní síti. Tyto služby dovolí všem zákazníkům jakéhokoliv operátora posílat a přijímat SMS zprávy z pevného telefonu na pevný telefon, faxové zařízení, mobilní telefon nebo po internetu na e-mail.

Služby Fixed SMS využívají platformu založenou na technologiích společností Siemens a Materna, která se nedávno stala mezinárodním standardem podle Evropského institutu pro telekomunikační standardy (ETSI) v oblasti SMS zpráv v pevných sítích. Komunikační protokol pro Fixed SMS umožňuje komunikaci SMS nezávisle na operátorovi veřejné telefonní sítě, typu koncového telefonu či mobilní síti. Krátké textové zprávy, které byly doposud doménou pouze mobilních sítí, se tak nyní s využitím řešení Fincom Materna Communication a telefonů Siemens stěhují i do sítí pevných.

Jako koncová zařízení lze pro zasílání a příjem SMS zpráv využít v současnosti telefony řady Gigaset 4000 společnosti Siemens.

Odkaz: www.fincom.cz-FEL

Počítače pro školy

INTERNET OnLine, internetová divize ČESKÉHO TELECOMU, a. s., spolu s Úřadem pro veřejné informační systémy (ÚVIS) zhodnotily tříměsíční společný Web Educational Project experimentální projekt v prostředí internetu.

INTERNET OnLine dodal 150 počítačů přímo do rodin dětí a jejich vyučujících. Nabídl připojení k internetu zdarma přes službu Quick.cz a ČESKÝ TELECOM v rámci projektu daroval 1 hodinu na síti denně zdarma, bez platby impulsů za telefon. ÚVIS zajistil pro všechny zúčastněné školy internetovou platformu, která je umístěna na serveru IOL a slouží nejen k prezentacím probírané látky a k tvorbě vlastních stránek, ale například i k chatování mezi učiteli a žáky, dětí mezi sebou i mezi učiteli a rodiči. Servis všem dodaným počítačům zajišťovala firma TECOM, s. r. o.

Odkazy: www.iol.cz, www.tecom.cz-FEL

GPRS u Oskara

Od 11. února mohou Oskarovi zákazníci využívat technologii vysokorychlostních datových přenosů GPRS, která nabízí pohodlnější a výhodnější řešení pro připojení k internetu, pro služby WAP a vzdálený přístup do firemních sítí.

Na rozdíl od tradičních řešení má Oskarova služba GPRS> Vždy připojen několik zásadních předností. S GPRS je zákazník stále připojen k internetu či k WAPu, takže nemusí vytáčet přístupové číslo. Neúčtuje se čas strávený na internetu, ale jen skutečně přenesená data, což zákazníkovi umožňuje číst wapové či webové stránky bez časového omezení. Také rychlost přenosu může být až několikanásobně vyšší než u klasických bezdrátových technologií. Celkem 150 technoidů, tj. předních technických specialistů a příznivců mobilních technologií, strávilo tři měsíce ověřováním, brainstormingem a přinášením inspirativních nápadů. To podpořilo Oskarův cíl vytvořit z GPRS> Vždy připojen co nejspolehlivější a uživatelsky nejpřívětivější službu.

Na internetové adrese www.gprsforum.cz bude přístupná přehledná databáze informací, zpráv, linků a tipů s tematikou GPRS. Zaregistrovaní uživatelé a Oskarovi zákazníci pak navíc budou moci přímo klást otázky 30 technoidům. Noví zájemci o GPRS tak budou moci využít přínos komunity zkušených uživatelů, kteří jim budou schopni pomoci s poznáním potenciálu GPRS či např. s nastavením telefonů, notebooků či PDA.

Odkaz: www.oskarmobil.cz-FEL

Contactel rychlejší

Společnost Contactel od dnešního dne jako jediný z telekomunikačních provozovatelů nabízí všem svým zákazníkům desetinásobně vyšší kapacitu připojení do sítě NIX než doposud. Současná konektivita se tak zvýšila na 1 Gb/s, což je momentálně nejrychlejší připojení nabízené na trhu. Zákazníci tuto změnu pocítí okamžitě v rychlejším zobrazování webových stránek, rychlejším stahování souborů a e-mailů a kratší době odezvy.

Odkaz: www.contactel.cz-FEL

Videoserver na CESNETu

Sdružení CESNET zprovoznilo na své gigabitové síti národního výzkumu CESNET2 nový videoserver. Díky přenosové kapacitě, kterou síť CESNET2 poskytuje svým uživatelům (2,5 Gb/s na páteřní síti), je obsah dimenzován tak, aby jeho výstupem bylo video použitelné pro nové aplikace, jakými jsou "distance learning" ("distanční vzdělávání") nebo "virtual collaboration" ("virtuální spolupráce").

Server mohou pro vysílání využívat všechny subjekty, které vyhovují Zásadám přijatelného užití sítě CESNET2. Sledovat vysílaný obsah mohou všichni uživatelé internetu, kteří disponují dostatečnou přípojnou kapacitou (např. připojením prostřednictvím bezdrátového spoje, rozvody kabelové TV nebo technologií xDSL). Skupinu provozující videoserver lze kontaktovat na adrese streaming@cesnet.cz.

Odkaz: http://www.cesnet.cz/archiv/video/

Ideál pro zasílání zpráv

Společnost Alcatel uvádí na trh nový mobilní telefon, přizpůsobený pro maximální personalizaci a zasílání textových zpráv Alcatel One Touch 311. Moderní technologie usnadňuje a urychluje rozesílání SMS, které lze díky standardu EMS (Extended Message Service rozšířená služba zpráv) obohatit obrázky, animacemi a vyzváněcími tóny.

Telefon je vybaven funkcí Zi pro inteligentní vkládání textu v češtině, k dispozici jsou též předdefinované šablony. Alcatel One Touch 311 umožňuje stahovat a přeposílat EMS zprávy, rozšířené o obrázky, vyzváněcí melodie a animace. Novinkou je také možnost automaticky odeslat zprávu, spojenou s určitým datem, což uživatelé jistě ocení v případě narozenin či schůzek.

Odkaz: www.alcatel.cz-FEL

Patentovaný přenos obrazu

Společnost Telenor vyvinula v rámci svého výzkumu efektivní technologii pro přenos videosignálu pomocí různých sítí, např. internetu a UMTS. Jde o součást multimediálního standardu MPEG-4. Ve spolupráci s řadou předních nadnárodních společností přichází Telenor s rozsáhlým mezinárodním licenčním programem, jehož cílem je komerční rozšíření patentů na kódování obrazu v tomto standardu. Licenční program zpřístupňuje technologii dodavatelům, kteří vyvíjejí své produkty na základě tohoto standardu, a bude znamenat převrat na trhu videa na přání (Video-on-Demand).

MPEG-4 je slibná technologie z hlediska zasílání videa na přání přes internet do počítače. Rozhodující otázkou zůstává, zda si uživatelé budou přát dodávky zábavy a videoklipů přímo do svých počítačů, a kolik to bude stát. Pomocí současné technologie bude nabídka daleko levnější než u obvyklé televize a u starších řešení pro PC.

Odkaz: www.telenor.cz-FEL

KPNQwest slouží

Společnost KPNQwest oznámila na základě mezinárodní dohody se společností Hewlett--Packard, že evropská síť HP přejde na ATM síť KPNQwestu, a to včetně spojení do USA a Asie. V tomto mnohamilionovém kontraktu na období tří let KPNQwest prostřednictvím svých integrovaných IP-služeb a struktury EuroRingů pokryje připojení velkého množství pracovišť pomocí sítě ATM, včetně zajištění služeb IP Transit.

Provoz sítě ATM bude využívat vysokokapacitní infrastrukturu EuroRingů firmy KPNQwest, která prochází 50 významnými městy Evropy. Stejně jako u připojení v rámci EuroRingů, zajistí KPNQwest také připojení vzdálenějších míst prostřednictvím sítě s garantovanou kvalitou služeb. Veškerá spojení budou pracovat na rychlosti 155 Mb/s s prakticky neomezenou škálovatelností.

Odkaz: www.KPNQwest.cz-FEL

19 000 telefonů

Společnost Eurotel Praha, s. r. o., zahájila dodávku devatenácti tisíc telefonů pro systém Krizového řízení České republiky. Telefony získají za symbolickou jednu korunu starostové všech obcí České republiky, policie, záchranné služby (hasičské, zdravotní, horské, vodní), a zástupci krajských samospráv, ministři a reprezentanti klíčových ústředních institucí v ČR. Každý účastník Krizového řízení může získat spolu s telefonem SIM kartu s dvěma čísly s krizovým číslem a s běžným pracovním číslem, pokud o něj projeví zájem. Odkaz: www.eurotel.cz-FEL

GlobalTel nakupoval

Společnost GlobalTel, a. s., odkoupila od správců konkurzní podstaty Kiwwi CEE Holding 100% obchodních podílů ve společnostech Kiwwi, Česká republika a Kiwwi, Slovensko. Tímto krokem dochází k posílení pozic obou firem na trzích v ČR a SR v segmentu hlasových a internetových služeb.

Spojením vznikají silné synergické efekty vzhledem k technologické kompatibilitě (obě společnosti používají technologie Clarent pro VoIP a Cisco pro datové služby). Pro Kiwwi znamená vstup nového strategického investora ukončení několik týdnů trvající nejistoty, vyplývající z probíhajícího konkurzu bývalé mateřské společnosti Kiwwi CEE Holding.

Z hlediska poskytovaných služeb dojde v krátké době k rozšíření portfolia o nové produkty cenově výhodné vysokokapacitní připojení k internetu, IP VPN (místní, meziměstské a mezinárodní datové okruhy), dial-up připojení do sítě internet s možností VoIP telefonií, IP PBX (řešení podnikových komunikací na bázi jednotné paketové sítě), videokonferenční služby, atd. Zákazníci Kiwwi se tedy mohou v dohledné době těšit na podstatně širší nabídku profesionálních služeb.

Odkaz: www.GlobalTel.cz-FEL


Štika v sítích neuvázne

Petr Felt

Společnost Allied Telesyn International (ATI) vám určitě nemusím představovat. Před dvěma lety jsme na našich stránkách uveřejnili rozhovor s obchodní ředitelkou pro střední a východní Evropu této společnosti, paní Líbou Schneider. Tentokrát jsme se s ní setkali na mezinárodní výstavě informačních technologií Exponet ve Vídni. Ta se konala ve dnech 12. až 14. února ve vídeňském Austria Centru, kde má shodou okolností ATI jednu ze svých nejvýznamnějších poboček pro evropský region.

Paní Schneiderová, můžete nám říci, co se ve vaši společnosti změnilo za poslední dva roky co jsme se viděli naposledy?

V ATI proběhlo v této době několik změn jednak se změnila organizační struktura společnosti, její postavení na trhu, jednak se výrazně rozšířila nabídka produktů v našem portfoliu.

Společnost ATI od roku 1987 vyvíjí a vyrábí síťové produkty. V současné době nabízíme kompletní portfolio pro LAN, MAN a WAN naše nabídka zahrnující media produkty, přepínače a směrovače byla doplněna novými produkty, např. z oblasti VoIP, bezdrátových či širokopásmových technologií. Vedle moderních nových technologií najdete však v našem portfoliu nadále produkty, které sice mají svůj horizont již za sebou, takže pro řadu výrobců nejsou atraktivní, ale od zákazníků jsou, i když v omezené míře, stále vyhledávány. Zde mám na mysli především zařízení pro BNC (koaxiál), ISA sběrnici u síťových karet či samotné rozbočovače.

Pokud jde o naši pozici na trhu, jsme nyní třetí největší firmou na světě mezi výrobci síťových komponentů a zařízení, podařilo se nám na trhu vybudovat tzv. brand name.

Zmínila jsem se též o významné organizační změně. Abychom mohli lépe reagovat na potřeby a přání našich zákazníků v Evropě, byla k 1. lednu tohoto roku založena nová evropská společnost Allied Telesis S.A. se sídlem ve Švýcarsku. Z mého pohledu velice důležitý krok a též signál vůči našim zákazníkům v tomto regionu.

Říkáte, že jste mezi "síťovými" firmami na třetím místě na světě. Nedotkl se vás útlum v odvětví v posledních měsících?

Obrat ATI se každým rokem zvyšuje. Pokles investic do IT se nás nijak nedotkl. Za rok 2001 měla celá společnost obrat 490 milionů USD, zaznamenali jsme proti loňskému roku 20% nárůst. Ve střední a východní Evropě jsme měli dokonce 50% nárůst obratu. Koncem minulého roku jsme otevřeli nové pobočky ve Varšavě a v Moskvě. V příštím roce chceme výrazně překročit půlmiliardovou hranici v obratu. V regionu východní a střední Evropy dělají 45 % našeho portfolia přepínače, 10 % směrovače, 27 % media konvertory a transceivery, 11 % síťové karty, 6 % huby a 1 % ostatní výrobky.

Jak vaše společnost funguje v Čechách?

V ČR prodáváme naše výrobky a zároveň zajišťujeme služby prostřednictvím našich dlouholetých partnerů společností HighSpeed Cabling a softronik. Dále zde máme resellery jsou to společnosti VUMS DataCom a Category. Nyní od konce ledna 2002 se distributorem našich výrobků v České republice stala významná distribuční společnost EXPERT & PARTNER.

Můžete nám představit nejnovější výrobky Allied Telesym?

Pro menší a střední firmy, hotely, školy a univerzity mohou být zajímavé 100megabitové ethernetové řízené přepínače AT-8024. Mohou být použity jako plug & play zařízení, lze je ovládat z webového prohlížeče, SNMP a Telnetem. Podporují 802.1Q VLAN tagging a IEEE 802.1p priority queuing, umožňují prioritizaci provozu a mikrosegmentaci. Pokud je potřeba přednostně přenášet důležitá data vyžadující kvalitu služby, je možno jim dát přednost před ostatními. Až 4 porty je možno sdružit do svazku. Přepínače podporují dále funkce auto-negotiation, broadcast storm control, automatické rozpoznávání kabelu Auto-MDI/X.

100megabitové ethernetové řízené přepínače AT-8024GB mají dva gigabitové rozšiřující sloty (GBIC). Do nich může být osazen GBIC 1000SX nebo 1000LX. Vzdáleně může být řízeno až 24 přepínačů použitím jedné IP adresy v jedné broadcast doméně. Jinak mají stejné vlastnosti jako předcházející AT-8024.

Naše přepínače používají novou technologii zvanou Enhanced Stacking, která umožňuje řídit větší počet přepínačů, umístěných na různých místech, pouze s využitím jedné IP adresy. Jeden přepínač AT-8024GB může řídit až 576 portů na druhém AT-8024GB v jedné broadcast doméně. U tradičních stacků musí být přepínače ve stohu vzdáleny pár centimetrů, je možno stohovat pouze 4 až 6 přepínačů a je třeba použít často drahé stohovací moduly.

Technologie Enhanced Stacking naproti tomu podporuje až 24 přepínačů v jedné síti, softwarová rekonfigurace je rychlá a jednoduchá, přístroje mohou být umístěny daleko od sebe, např. v různých místnostech.

Přepínače AT-FS700FC provádějí 10/100 přepínání s páteřním připojením 100FX. Auto-negotiating 10/100 porty automaticky detekují rychlost a duplexní provoz připojených zařízení, přepínač automaticky nastavuje nejlepší možný výkon. AT-FS700FC má optické rozhraní, které je možno připojit k jiné síti až 2 km vzdálené.

Bezdrátové PCI adaptéry AT-WRPCI 802.11b lze zasunout do pécéček nebo pracovních stanic do PCI sběrnice. Bezdrátové karty WR2411 standardu PC Card je pak možno vložit do těchto adaptérů a vytvořit si ve firmě bezdrátovou síť. Pécéčko je pak možno umístit kdekoliv ve firmě v dosahu rádiových vln, nejste omezeni kabeláží a rozmístěním síťových zásuvek. Využít tyto karty je možno jak v privátních, tak ve veřejných bezdrátových sítích. Ve veřejných prostorách, např. na letištích, v nemocnicích, v obchodních domech, můžete přistupovat k internetu a zařídit si i své obchodní záležitosti, poněvadž bezdrátový přenos je dobře zabezpečen. Dále tuto technologii můžete využít ve školách a především ve firmách se 100 až 1 000 zaměstnanci. Rozšířené možnosti, výborně zajištěná bezpečnost přenosu, jednoduché ovládání a instalace základnové stanice AT-WL2411 a PC karet AT-WR2411, umožňují vytvoření výkonné bezdrátové sítě. Na základě standardu 802.11b bezdrátové výrobky ATI nabízejí výkonná řešení s plnou podporou 40bitového a 128bitového WEP (Wired Equivalent Privacy) standardu.

Děkujeme za představení společnosti Allied Telesyn International a těšíme se na setkání na CeBitu 2002, kde má vaše firma představit další nové výrobky jak pro domácí a firemní sítě, tak i pro sítě páteřní.

§§§§§


CD


Encyklopedie do každé rodiny

Patrik Malina

c02p0130

Nevím, zdali po nástupu internetu a multimédií stále platí, že v každé domácí knihovně by dílko všeobecného encyklopedického charakteru nemělo chybět, avšak my vám nabízíme alespoň šanci je výhodněji pořídit. Jak jinak, v elektronické podobě, a navíc se můžete podívat, jak asi Všeobecná encyklopedie UNIVERSUM vypadá. Dále vám pomůžeme při vyplňování daňového přiznání či výuce (angličtina nebo MS Access) a pozveme vás na zajímavou výstavu.

Začněme posledně zmiňovanou tematikou, a to studiem. V rubrice Novinky totiž i v tomto čísle můžete najít multimediální výukový kurs od vydavatelství Grada Publishing, tentokrát pro aplikaci MS Access 2002. Samosebou si ji můžete vyzkoušet i v případě, že máte starší verzi programu či Access prozatím plánujete. Velmi pravidelným zástupcem této rubriky je filmový magazín Shot!. Tentokrát autoři připravili např. recenze na filmy Spy Game či Harry Potter a kámen mudrců, rozhovor s Fero Feničem o budoucnosti Febiofestu či článek o tematice tajných služeb ve filmu. Dalším příspěvkem je poslední verze prohlížeče MS Internet Explorer 6.0 v české lokalizaci. Na závěr zmíním pravidelný přehled obsahu CD a elektronickou podobu našeho magazínu.

V rubrice Akce se vrátíme k tomu, čím tento článek začíná s nakladatelstvím Euromedia Group jsme vám připravili zajímavou akci, v níž vám nabízíme koupi multimediální Všeobecné encyklopedie Universum. Za pozornost jistě stojí, že na výhodnější cenu nikde nenarazíte. Na CD je umístěna ukázková verze, na níž si velmi dobře můžete vyzkoušet ovládání encyklopedie, prohlédnete si formu zpracování hesel a ověříte multimediální funkce. Kupón na slevu je připraven uvnitř časopisu.

Bohatá nadílka se opět urodila v rubrice Software. Velmi žádanou problematikou, a to jak ve formě psané, tak v podobě aplikací, je správa a vylepšování operačního systému Windows. I toto je důvodem, proč je Téma CD věnováno právě různým programům pro údržbu a ladění operačního systému. Vřele doporučuji začít od zálohovacích programů a uložit si veškerá cenná data a důležité systémové soubory pomohou vám např. WinRescue či Backup Express. Pokud chcete vylepšit ovládací rozhraní či nastavit běžně nedostupné volby Windows, zkuste např. Systems X-Setup, Tweak UI či WinConfig. Pokoušíte-li se důkladně vysledovat, co se děje v útrobách Windows, pak vám přijdou vhod File Monitor, Process Explorer, API Monitor či jv16 PowerTools. Pokud zápolíte s registry, pak zkuste Registry Cleaner nebo Advanced Registry Tracer, a jste-li správcem větší sítě, pak určitě nepřehlédněte geniální pomůcku s názvem Hyena. Za pozornost určitě stojí i kolekce ke článku "Udělejte si vlastní Windows", jež obsahuje řadu užitečných skriptů a potřebných editorů.

Podívejme se na Komerční software. Většinu příspěvků najdete v rámečku, takže zde je zmíním stručně. Zdarma můžete nejen vyzkoušet, ale také nadále používat pěkný databázový program Data Info Memory, jenž je vhodný především pro každodenní "příruční" nasazení, a pokud se chystáte vyplňovat daňové přiznání, určitě vám pomůže pěkný program FormFiller ve speciální bezplatné variantě. Pokud zápolíte s anglickým jazykem na internetu, při korespondenci a v dalších dokumentech, podívejte se na zajímavou nabídku firmy Microton, a se zajímavou slevou také můžete zakoupit vynikající souborový manažer FAR. Výše avizovanou výuku jazyků tentokrát zastupuje angličtina v podání Terasoftu a milovníkům mobilních telefonů Nokia určitě přijde vhod editor obrázků logoPixie. O fotografiích Ladislava Kamaráda se opět podrobně dočtete ve vloženém článku.

Zajímavá překvapení přináší i část Topware. V novém kabátě se vám představí správce souborů Windows Commander, programátorský editor UltraEdit, domácí síťový ochránce Tiny Personal Firewall či vypalovací program Nero. Velmi dobré jsou i FTP server Serv-U, telnetový a SSH klient Putty či grabovací nástroj FreeRip. V části Vyzkoušejte si je opět připravena úplná kolekce souborů ke článkům uvnitř časopisu, a z dalších příspěvků určitě nepřehlédněte zajímavou hru Bulánci. Na závěr rubriky připomenu ještě dvě pravidelné části v adresáři Servis jsou umístěny různé aktualizační soubory pro operační systém, a ve složce Antiviry najdete pravidelné updaty, včetně měsíční aktualizace Panda Antivirus Titanium z minulého čísla.

Rubrice Komunikace dominují, jak jinak, poslední verze prohlížečů. Tentokrát jsme, krom MSIE 6.0, jejž naleznete v Novinkách, připravili instalace stále se zlepšující Opery a rovněž velmi zdařilého a i nadále nadějného programu Mozilla. Dalšími programy jsou zde pěkný klient služby usenet Xnews, výborný nástroj na stahování a off-line prohlížení stránek Offline Commander, a kolekce administračních a diagnostických pomůcek IP-Tools. V rubrice Hardware bych rád upozornil na nové tabulky TOPů, jež obsahují velký výběr inkoustových tiskáren a vypalovaček, a mezi ovladači mimo jiné najdete zajímavý software k provozování starších dosových aplikací na platformách NT/2000/XP.

I tentokrát nám dalo hodně práce, abychom různorodý a zajímavý obsah na naše CD shromáždili. Doufáme, že to oceníte a dobře si obsah užijete, neboť pevně věříme, že CD obsahuje pro každého něco. Máte-li náměty a připomínky, tak napište, a v každém případě nám zachovejte přízeň!

Hewlett-Packard uvádí: foto L. Kamaráda

Společnost Hewlett-Packard, dobře známá především svými tiskárnami, se nedávno stala spolupořadatelem velmi zajímavého projektu. Český fotograf, horolezec a cestovatel Ladislav Kamarád již poněkolikáté vystavuje svá díla, tentokrát ve velmi atraktivní podobě velkoformátových tisků s rozměry min. 1,5 x 1,5 m. Více než 50 krásných snímků si můžete prohlédnout do 3. března v ambitu kláštera františkánů na Jungmannově náměstí v Praze. Zajímavý je technologický postup přípravy vystavovaných děl snímky pořízené na klasický středoformátový fotografický materiál byly posléze naskenovány a s využitím techniky od HP vytištěny na cílovou velikost. Za zmínku určitě stojí, že uvedené postupy při reprodukci a zvětšování provádí sám autor fotografií společnost Hewlett-Packard poskytla na přípravu výstavy špičkovou techniku a spotřební materiál (zkuste si odhadnout např. spotřebovanou plochu fotopapíru či objem inkoustu a zjistíte, že rozhodně nejde o maličkost), a výsledek opravdu stojí za zhlédnutí. Na našem CD najdete příspěvek, jenž s výstavou přímo souvisí. Připraveny jsou nejen zajímavé materiály o autorovi a jeho cestách či vystavovaných fotografiích, ale především aplikace, jež vám umožní vybranou kolekci fotografií Ladislava Kamaráda vytisknout na vaší tiskárně ve špičkové kvalitě.

Zdarma a se slevou

UNIVERSUM

Na projekt výše uvedeného názvu jste možná již narazili. Jeho hmatatelným výsledkem je v současné době jedna z mála v tuzemsku původních všeobecných encyklopedií, a to jak v klasické, knižní formě, tak v podobě multimediální. Zhruba s příchodem nového roku připravil nakladatel novou, tentokrát již samostatně distribuovanou elektronickou verzi, a nabídl našim čtenářům možnost koupě s 20% slevou (400 Kč). Na CD najdete ukázkovou aplikaci, jež vám představí způsob ovládání, formu zobrazování hesel či multimediální příspěvky, rozšiřující knižní podobu.

FormFiller

Přestože formuláře není potřeba vyplňovat jen v průběhu března, je období sestavování daňových přiznání opět dobrým důvodem pro setkání s nástrojem firmy Magicware. Program je v plné verzi velmi všestranným pomocníkem pro tvorbu, vyplňování a tisk formulářů všeho druhu, a pracujete-li s agendou více než častěji, vřele jej doporučujeme. Na CD naleznete speciální verzi aplikace, jež funguje zdarma a slouží výhradně k vyplnění odpovídajících formulářů pro daňové přiznání za loňský kalendářní rok.

Data Info Memory

Zamyslíte-li se důkladně, určitě zjistíte, že ve vašem běžném životě, i bez asistence počítače, používáte alespoň několik "databází". Soukromý telefonní seznam a adresář, chronologicky řazené poznámky z různých schůzek či jednání, přehled PSČ, vlaková spojení. Máte-li počítač, proč vše nespojit v jediný "příruční" systém? Přinášíme vám aplikaci, jež představuje univerzální, jednoduše ovladatelný databázový stroj pro jednotlivé počítače. Grafické rozhraní je přehledné a můžete si zvolit jazyk i obrázek na ploše aplikace. Program je v základní verzi zdarma a najdete v něm např. zmíněnou databázi PSČ pro Českou republiku.

FAR

Aplikace s tímto názvem je výborným reprezentantem programů typu správce souborů, navíc s uživatelským rozhraním v duchu Norton Commanderu. Nástroj pochází z dílny autora velmi populárního komprimačního nástroje RAR a spojují je též některé podobné vlastnosti rychlost a vysoká užitná hodnota. Základní instalovaná verze programu nabízí řadu zajímavých funkcí, pracuje velmi rychle a především umožňuje spoustu nastavení dle přání uživatele. Navíc program podporuje tzv. plug-iny, neboli zásuvné moduly, jež zásadně rozšiřují funkcionalitu. Pro mnohé nejdůležitější bude podpora češtiny, kterou na CD také najdete. Nabízíme vám možnost 10% slevy.

logoPixie

Pokud jste majitelem mobilního telefonu Nokia a navíc vás alespoň trošku láká práce s logy-obrázky na displeji, pak nepřehlédněte tento příspěvek. Na CD najdete program, jenž zdarma nabízí možnost editace, stažení či nové natažení obrázku na mobilní telefon. Můžete si při troše fantazie vyrobit vlastní motiv a poté jej použít, případně přepracovat stávající. Hlavním obsahem je ovšem obsáhlá databáze obrázků, již si můžete kompletně prohlédnout. Použít lze však pouze několik prvních souborů v každé kategorii, pro úplné zpřístupnění je potřeba zakoupit plnou verzi.

TS Angličtina

Multimediální výuka angličtiny patří, vedle výuky českého jazyka, u Terasoftu mezi nejžádanější, a určitě i z tohoto důvodu se s ní setkáváte již popáté. Jako vždy i tentokrát je uvnitř čísla připravená recenze a na CD ukázková verze, jež velmi dobře demonstruje možnosti této výuky. Dosavadní rozsah pět dílů již představuje opravdu velkou zásobu procvičovacího materiálu a poslední díl svou náročností již bezesporu uspokojí i potřeby středoškolského, či obecně pokročilejšího studia. Jako naši čtenáři můžete uplatnit tradiční 10% slevu při koupi.

§§§§§


Trendy


ADSL přichází – širokopásmový přístup k Internetu

Petr Felt

c02p0120

Pro každého, kdo se k internetu připojuje pomocí vytáčeného spojení (dial-upu), je snem rychlejší a pohodlnější přístup za přijatelnou cenu. Ve světě se již milionům domácností tento sen vyplnil. Ty totiž získaly širokopásmový přístup k internetu prostřednictvím některé z DSL technologií. Se vzrůstajícím počtem širokopásmových přípojek totiž dochází ke snižování nákladů na celou DSL infrastrukturu a uživatelé získají mnoho nových služeb, např. video na přání (Video-on-Demand), personalizované televizní programy, hry on-line na vlastním televizním přijímači, a kromě hlasových i celou řadu nových obrazových a datových služeb.

V USA bylo ke konci roku 2001 napočítáno agenturou IDC 11,5 milionu uživatelských DSL účtů, a podle průzkumu trhu a možností stávajících ISP má jejich počet stoupnout na 43,5 milionu v roce 2005. V Evropě se průzkumem zjistilo, že až 50 procent dotazovaných by si rádo dopřálo službu videa na přání, takže to vypadá, že o tyto služby by mohl být velký zájem.

Širokopásmové systémy si konkurují

V krátkosti bych se rád nejprve zmínil o širokopásmových konkurenčních systémech. Jediným konkurentem, který může DSL službám konkurovat, je ve světě momentálně kabelová televize. Její vysílání probíhá na desítkách kanálů, takže si divák může vybrat zaměření pořadů podle svého gusta. Obousměrné širokopásmové datové přenosy (přístup na internet) jsou již vyřešeny, takže může začít interaktivní televizní vysílání s aktivní účastí diváka.

Pomocí ADSL budeme moci zřejmě televizi přivedenou do domácnosti po telefonní přípojce sledovat taktéž, navíc si divák bude moci zaplatit video na přání. Takže i ADSL bude médium, po kterém se dostane do domácností interaktivní televizní vysílání plus přístup na internet plus video na přání.

Podstatný rozdíl mezi ADSL a kabelovou televizí je ve způsobu penetrace. ADSL k vám může dorazit po téměř každé telefonní přípojce (záleží na vzdálenosti od ústředny a kvalitě měděného vedení), kdežto kabelové společnosti se angažují pouze v místech maximálně hustého osídlení, kde mohou nainstalovat co největší množství přípojek na co nejmenší ploše (viz u nás velká sídliště). Zavádění přípojek do rodinných domků, kde je velmi malá hustota osídlení, je nerentabilní. Z toho plyne, že ke kabelové televizi nemá přístup zdaleka každá domácnost. Navíc pokud je sídliště už v působnosti určité kabelové společnosti, určitě tam z důvodů rentability nepůjde další kabelová společnost prodrátovat celé sídliště znovu svými rozvody takže konkurence z pohledu uživatele přípojky nevzniká.

Podle průzkumů prováděných s cílem odhadnout dění v oblasti širokopásmového připojení v nejbližších letech, budou jak ADSL, tak kabelová televize, dvě nejrozšířenější konkurenceschopné možnosti vysokorychlostního přístupu k internetu.

Co se děje v USA

Americký PC World přinesl v únorovém čísle přehled nabídek ISP providerů DSL, kabelových televizí a satelitního připojení k internetu.

Konkurence v širopásmovém přístupu v USA je poměrně velká. Největšími konkurenty jsou ISP poskytovatelé DSL a kabelové společnosti. Uživatele zajímá především cena (co to umí a kolik ho to bude stát např. za rok provozu), požadují profesionální instalaci provedenou okamžitě po objednání služby, a v neposlední řadě následné služby a technickou podporu. Podle průzkumu to vypadá, že po všech stránkách jsou na tom lépe než čeští zákazníci, ale úplně ideální to také není.

Kabelová televize

Provozovatelé kabelové televize jsou v USA největší konkurencí ISP providerů DSL. Síť kabelové televize je zde opravdu hustá, takže přístup k internetu má mnoho milionů rodin. V minulosti měli provozovatelé kabelu problémy s úzkým pásmem datových přenosů ve směru od uživatele k provozovateli (upload), uživatelé původně museli používat k vysílání svých dat jiný systém (zejména dial-up). To se podařilo do dnešní doby vyřešit, u většiny kabelových přípojek firmy nabízejí širokopásmový přístup v obou směrech. Dalším problémem bylo přetěžování segmentů kabelové sítě během provozu ve špičkách. Poté, co se objevila konkurence v podobě širokopásmových přípojek DSL, definovala Národní asociace kabelových televizí pojem "co to je dobrá služba uživateli, a jak ji zajistit". Všechna opatření byla ihned uvedena do praxe a jednotliví provozovatelé při náznaku vyššího zatížení okamžitě doplňují technické prostředky, aby ke zpomalení provozu nedošlo.

V průzkumu PC Worldu bylo spokojeno s instalacemi a následnými službami 76 % respondentů, oproti 39 % spokojených uživatelů DSL. Nabízené rychlosti u downloadu se pohybují od 512 Kb/s do 10 Mb/s, u uploadu od 128 Kb/s do 1 Mb/s. Měsíční poplatek je u jednotlivých společností různý, a to v rozsahu od 35 do 50 USD (průměr je kolem 40 USD měsíčně). Instalaci kabelového modemu si může průměrně technicky zdatný jedinec udělat sám, jinak za ni zaplatí od 50 do 150 USD. Modemy stojí okolo 200 USD, nebo je možno je splácet částkou 5 až 15 USD za měsíc.

Kabelové společnosti mají v dnešní situaci jeden hlavní trumf, a to je vytváření společných balíčků programové nabídky televizních kanálů s přístupem k internetu. Celková požadovaná cena je velmi výhodná, takže jí asi nelze odolat. Majitelé kabelové přípojky se dostanou na internetu kam potřebují slušnou rychlostí, na přetížení dohlíží kabelová společnost, diváci mohou interaktivně spolupracovat s televizí (mohou se lépe pobavit, a o to jim u televize zpravidla jde).

Služby DSL

Služby DSL jsou ve Spojených státech nabízeny již několik let. Společností nabízejících tyto služby jsou desítky. Konkurenční boj vyústil vloni v několik krachů celkem významných společností. Nepříjemné to bylo hlavně pro zákazníky těchto společností, poněvadž přechod k jinému provozovateli přece jenom není z hodiny na hodinu. Tam, kde byl jiný provozovatel DSL po ruce, to bylo bez problému. Pokud ale celou zkrachovalou firmu převzala jiná společnost, nějaký den to trvalo, než obnovila služby v plném rozsahu.

Podle mého názoru začal být na trhu společností nabízejících DSL nadbytek a konkurenční boj srazil ceny pod únosné minimum, takže některé společnosti to nemohly zvládnout. Po stabilizaci trhu koncem loňského roku také hned došlo ke zdražení DSL připojení. Ceny za DSL spojení vzrostly přibližně o 10 %, ze 46 na 50 dolarů.

Respondenti průzkumu PC Worldu byli se službami DSL společností mnohem méně spokojeni než ti, co mají kabelovou televizi. Instalace nebyly provedeny ihned, ale na techniky se muselo čekat pár dní. Telefonní linku spravuje a proměřuje společnost. U DSL připojení závisí jeho kvalita, a tedy i rychlost přenosu dat jednak na vzdálenosti přípojky od telefonní ústředny, a jednak na kvalitě měděného kabelu. Se vzrůstající vzdáleností a horší kvalitou měděného vedení rychlost klesá. Až po proměření linky se zákazník dozví, jak to s jeho připojením vypadá.

Nabízené rychlosti u downloadu se pohybují od 384 Kb/s do 1,5 Mb/s, u uploadu je to 128 Kb/s nebo 256 Kb/s. Měsíční poplatek je u jednotlivých společností týž a činí 50 USD. Instalace DSL zařízení stojí 150 až 200 USD, přičemž si ji může průměrně technicky zdatný jedinec udělat sám, ale musí čekat na proměření linky společností. Zařízení DSL stojí od 75 do 200 USD, většinou se platí ještě aktivační poplatek 50 USD.

Satelitní služby

Přístup k internetu přes satelit nedosáhl v USA zdaleka takového rozsahu jako kabelová televize či DSL služby. Na vině je zřejmě drahá instalace, drahé přijímací zařízení, vyšší měsíční poplatky než u jiných širokopásmových služeb. Následné služby a technická podpora nejsou respondenty průzkumu hodnoceny nijak zářivě. Instalační poplatky jsou 200 USD, satelitní zařízení stojí 400 až 600 USD a měsíční paušál je 70 USD. Podle průzkumu je mnoho obyvatel USA, kteří si rozmyslí 50dolarový paušál za DSL, takže 70 USD je pro ně příliš drahé. Je zde ještě jistá naděje, že bude satelitní TV a přístup k internetu přes družici nabízen ve společných balíčcích, takže by měsíční účet mohl klesnout na přijatelnou částku. Stále to ale bude dražší než nabídka kabelových televizí a provozovatelů DSL služeb. Takže satelitní přístup na internet se dostal do pozice služby pro ty, kdo opravdu nemají jinou možnost přístupu na internet.

Situace v Evropě

Širokopásmový přístup k internetu, který je již nějakou dobu možný v USA, začíná být nyní dostupný široké veřejnosti i v Evropě. Kabelové společnosti, které dnes v Evropě vedou v poskytování širokopásmového internetu, se budou v nadcházejících měsících snažit těžit z této pozice až do té doby, kdy začne být DSL úplně běžnou technologií. V roce 1999 bylo v zemích EU 180 milionů telefonních linek v porovnání se 45 miliony kabelových zásuvek. V tomto poměru zřejmě skončí penetrace širokopásmového připojení mezi kabelovou televizí a DSL službami, až bude úplně dokončena (i když nové kabelové přípojky se stále instalují).

V roce 2000 bylo v Evropě asi 1,7 milionu širokopásmových připojení, přičemž jejich počet má dosáhnout v roce 2005 až 35 milionů.

Nejdále je se zaváděním DSL technologií Německo. Německý trh vzroste do konce roku 2003 na 5 milionů uživatelů DSL. Oproti tomu Francie, Nizozemí a Velká Británie budou mít podle odhadů po 1 milionu připojených domácností. Celkový evropský trh tak bude mít až 20 milionů kabelových a DSL uživatelů, z nichž 15 milionů připadne na DSL služby a 5 milionů na kabelovou televizi. Velká Británie má pouze několik desítek tisíc uživatelů DSL služeb, Irsko a Portugalsko jsou jediné západoevropské země, které nemají žádné uživatele DSL.

V ČECHÁCH JE ADSL NA STARTU

Kabelové televize pracují, nabízejí své služby a oblasti své působnosti stále rozšiřují, ve svém portfoliu mají i širokopásmový přístup k internetu. Největším provozovatelem je společnost UPC Česká republika, která kromě klasické kabelové televize nabízí i satelitní televizi pro ty, kdo nemají kabelovou přípojku. Můžeme očekávat, že v dohledné době společnost nabídne i přístup na internet přes satelit, poněvadž dnes je širokopásmový obousměrný datový přenos možný. Dost bude ale záležet na ceně, zda bude tento přístup dostupný pro domácnosti, či spíše pro firmy.

U ADSL je nyní na tahu Český Telecom. Koncem roku 2001 skončil druhý projekt zkušebního provozu, kdy bylo několik set zájemců připojeno k internetu ADSL technologií přes několik vybraných pražských ústředen. Teď tedy zbývá stanovit cenovou politiku a začít technologii zavádět k prvním zákazníkům. Pokud jde o cenovou politiku, a budeme se řídit cenami v USA, tak levnější to určitě nebude až teprve s masivním rozšířením technologie a počtem uživatelů můžeme snad očekávat pokles nasazených cen.

Kromě toho je Českým Telecomem nabízena technologie ISDN, kde je již cenová politika známa, takže při cenotvorbě musí být brán ohled i na ni, zda se do ní investované prostředky již vrátily či ne. Protože je zřejmé, že se zatím za tak krátkou dobu vrátit nemohly, bude logicky cenová politika vytvořena tak, aby byl zajištěn růst počtu zákazníků využívajících obou technologií jak ISDN, tak ADSL.

Local Loop Unbundling (LLU) neboli zpřístupnění místních smyček (tedy linek Českého Telecomu od jeho ústředen k uživatelům tzv. poslední míle) i konkurenčním (alternativním) operátorům je zaklínadlo, které přichází na pořad dne i u ADSL.

Telefonní síť Českého Telecomu si můžeme pro představu rozdělit na dvě části páteřní síť, propojující všechny podřízené a nadřízené ústředny, a na přístupové sítě do každé ústředny se sbíhající telefonní linky jednotlivých uživatelů. A právě o ty jde při uplatnění LLU poskytnout je alternativním operátorům, aby i oni mohli začít nabízet své služby a vytvořilo se tak tržní prostředí v poskytování telekomunikačních služeb. To vše se bude ale teprve řešit zákonnou cestou za přispění regulačního orgánu (ČTÚ).

Páteřní sítě ať už hlasové nebo datové má či bude mít Český Telecom a každý alternativní operátor své, přístupové sítě pak musí být sdílené (ty už alternativní operátoři budovat nebudou). Když se např. uživatel služby ADSL bude chtít podívat na internet, půjde jeho signál od jeho domácího PC po sdílené přístupové lince do ústředny Českého Telecomu. Dále však nepůjde po cestě, po které pokračuje normální hovor, ale odbočí do páteřní datové sítě buď Českého Telecomu, nebo do páteřní datové sítě některého z alternativních operátorů (podle toho, kterého služby si vyberete). Tak jako alternativní operátoři usilují o to, aby jim byly zpřístupněny místní smyčky, které by chtěli připojit ke svým páteřním sítím, na nichž budou provozovat pevné hlasové služby, tak chtějí dosáhnout zpřístupnění těch samých místních smyček, aby je mohli rovněž připojit na své páteřní datové sítě, na nichž budou chtít nabízet služby ADSL.

Co k tomu dodat? Po vydání zákonů bude velmi zajímavé sledovat celý proces zavádění ADSL služeb Českým Telecomem a alternativními operátory v praxi.

Závěrem

Příště se blíže seznámíme s principem DSL technologií a službami, které od nich můžeme očekávat.

SPOJENÍ ADSL S TELEVIZÍ

Spotřebitelé požadují od svých televizí a počítačů větší interaktivitu a možnost volby obsahu. Poskytovatelé obsahu se budou snažit rozšířit nabídku služeb. Počínaje vývojem obsahu přes distribuci až po přístup, hodlají nová uskupení společností získat na tomto trhu co největší podíl.

Koncem roku 2001 o sobě daly vědět společnosti Alcatel a Thomson multimedia, jež demonstrovaly, že širokopásmová technologie DSL je schopna dodat atraktivní zábavu přímo do televizního přístroje. V Paříži společně předvedly interaktivní a personalizovanou distribuci televizního programu a videa na vyžádání (Video-on-Demand), zajištěnou prostřednictvím obyčejné telefonní linky. Obě společnosti mají za to, že tento vývoj dále povzbudí potenciál, který nabízí technologie DSL, a tak bude možné vstoupit do nové éry v oblasti širokopásmových zábavních služeb. Ukázalo se, že DSL technologie je schopna přenášet multimediální obsah včetně digitálního videa v komprimovaném formátu MPEG-2, přičemž požadovaná šířka pásma je kolem 1Mb/s. Zařízení Alcatelu posloužilo pro distribuci informací obrazu (videa), hlasu i dat přes telekomunikační síť, moderní digitální dekodér xDSL dodala firma Thomson.

Ani v Čechách ale neusnuli na vavřínech. Jak je známo, připravuje se vysílání digitální televize úspěšně probíhají dva zkušební projekty. Český Telecom vybudoval vysokokapacitní páteřní síť založenou na technologii ATM, kterou hodlá využívat nejen jako ISP pro přístup k internetu, ale i jako distribuční síť pro digitální televizní vysílání. Český Telecom kromě toho každou chvíli začne nabízet širokopásmový přístup k internetu pomocí technologie ADSL dva zkušební projekty již proběhly a byly ukončeny. ADSL linky budou moci sloužit nejen k přenosu videa do domácností, ale určitě se stanou zpětným interaktivním kanálem od diváků (sledujících programy šířené digitální televizní sítí) směrem k televizním společnostem.

§§§§§


Pracovat doma? Proč ne! – Zkuste to bez kanceláře

Dagmar Ruščáková

c02p0124

Stále přístupnější ceny počítačů spolu s dostupnějším internetem přinesly i do České republiky nový styl práce tzv. teleworking nebo, jak říkají v USA, telecommuting. Nový způsob vzdálené práce se u nás přes své zjevné výhody ujímá jen pomalu, takže bude zajímavé podívat se proč.

Nápad vykonávat v domácím prostředí kvalifikovanou práci mimo vlastní pracoviště pomocí osobního počítače a připojení na internet dostal na začátku 80. let 20. století Američan Jack Nilles. Do širšího povědomí se však jím navržený termín telecommuting dostal až po roce 1987, když vyšla kniha futurologa Francise Kinsmana nazvaná jednoduše "The Telecommuters". Termín "telework" zdomácněl v Evropě přičiněním Evropské komise, která sponzorovala významný výzkum v této oblasti především proto, že v něm viděla příležitost, jak rozvíjet ekonomické aktivity a vytvářet tak pracovní příležitosti v zemědělských oblastech nebo v místech s hospodářskými problémy.

Jack Nilles také v této souvislosti vymyslel zlomyslný termín "the edifice complex", což bychom mohli přeložit jako "komplex velkých budov". Tímto komplexem podle něho trpí firmy, které budují nákladná a honosná sídla v domnění, že jim samotná budova dodá lesku a důvěryhodnosti. Dlužno dodat, že v tom se zase moc nemýlil...

Podmínky práce teleworkera

Mezi základní podmínky práce na dálku prováděné prostřednictvím informačních a komunikačních technologií v zásadě patří: vhodná pracovní náplň, ochota zaměstnavatele zkusit nové pracovní postupy, resp. vhodná firemní kultura, odpovídající technické prostředky na straně pracovníka včetně potřebného softwarového vybavení, přizpůsobení informační infrastruktury firmy vzhledem k nárokům vzdálených pracovníků, a samozřejmě přesná definice práv a povinností obou zúčastněných stran, včetně odpovídajícího přizpůsobení firemních procesů novým podmínkám.

Lidsky řečeno: vedle ochotného zaměstnavatele potřebujete mít doma počítač a odpovídající internetové připojení. Pojem "odpovídající" definuje způsob práce pokud se ke svému zaměstnavateli potřebujete připojovat jenom příležitostně, vystačíte i s vytáčeným připojením. V případě, že musíte být z různých důvodů on-line i několikrát denně, je třeba se zamyslet nad rychlejší a v konečném důsledku i ekonomičtější variantou. V našich podmínkách to bývá nejčastěji ISDN linka, v místech, kde je ta možnost, se nabízí bezdrátové připojení (3,5 i 26 GHz), výhledově se snad dočkáme i ADSL linek. Stálé připojení neboli pevná linka se v ČR jako soukromé připojení vyplatí jen málokomu.

Kdo se může stát teleworkerem?

Odpověď je jednoduchá každý, jehož práci je možné vykonávat samostatně, pomocí počítače, a jejíž výstupy lze dodávat zaměstnavateli prostřednictvím internetu. Člověk může potom být buď řádným zaměstnancem firmy, pracovat na částečný úvazek, nebo podnikat takříkajíc na volné noze. Zajímavé je, že přestože se lidé realizující tento styl práce řadí mezi tzv. bílé límečky, mohou sem patřit i obchodní cestující či servisní pracovníci.

Teleworkery můžeme rozdělit podle způsobu práce zhruba do tří základních skupin: na pracovníky velkých firem, které jejich náplň práce nutí být většinu času na cestách a svoji mateřskou firmu navštěvují jen příležitostně (např. konzultanti, auditoři, finanční poradci, ale do budoucnosti i servisní pracovníci a prodejci), dále tzv. počítačové profese, tedy lidi, u kterých je v podstatě jedno kde pracují, protože vše potřebné mají v počítači, případně na internetu (programátoři, grafici...), a nakonec lidé provozující svobodná povolání (novináři, spisovatelé, reklamní textaři apod). Jde o hrubé členění, někde mezi uvedenými skupinami se začíná rodit čtvrtá pracovníci připojující se vzdáleně do podnikových aplikací. Dnes tuto skupinu zastupují převážně účetní, ale s pokračujícím rozvojem a rozšířením podnikových informačních systémů, které s tímto způsobem práce budou počítat, jde o skupinu s velkým potenciálem růstu.

Být i nebýt v práci

Začněme první skupinou teleworkerů, kam patří převážně konzultanti a různě zaměření poradci a auditoři. Princip práce konzultačních společností spočívá v tom, že pomáhají svým klientům řešit různě orientované problémy. Jejich síla je v zaměstnávání špičkových odborníků, ze kterých tvoří mobilní týmy vysílané k zákazníkům. Tito lidé jsou stále na cestách, jejich pracovními nástroji jsou vedle vlastního mozku jen tužka, papír, notebook a telefon. Udržovat velké kanceláře s veškerým vybavením pro odpovídající počet pracovníků se rozhodně nevyplatí, proto na to jdou firmy jinak. Stálá místa v kancelářích jsou určena jen pro pracovníky, kteří je opravdu využijí, pro "přelétavce" jsou vyčleněny prostory s kancelářskými stoly vybavenými základním příslušenstvím a především připojením na počítačovou síť. Jde o běžnou praxi, kterou přivedla k dokonalosti např. společnost PricewaterhouseCoopers, a to v rámci zprovoznění své nové budovy v Praze. Putující konzultanti mají nejen vyčleněny moderní prostory, ale mají k dispozici i elektronický systém, díky kterému si mohou "svůj" stůl rezervovat dopředu, a pokud přijdou bez předchozího ohlášení, systém jim ukáže volná místa. Takto má i zaměstnavatel přehled o tom, kdo je momentálně kde, což má mimo jiné i tu výhodu, že příslušné konzultanty "najde" i spojovatelka v podnikové ústředně. Mimo okamžiky strávené u zaměstnavatele a dny, kdy pracují u jednotlivých klientů, má většina těchto lidí vlastní "home office".

Tento systém má vedle šetření nákladů ještě další výhody. Zaměstnavatel neztrácí pracovníky jen proto, že se tito přestěhují, nebo v případě žen odejdou na mateřskou dovolenou.

Opravdu pracovat doma

Zcela jiný systém práce mají teleworkeři z obou dalších skupin. V tomto případě jde o lidi, kteří většinu dní v týdnu ráno vstanou a cesta do práce se jim smrskne na cestu k pracovnímu stolu. Pouze v určené dny přijíždějí za svým zaměstnavatelem, aby odevzdali či obhájili svoji práci a zároveň zjistili, co je nového. Je to velmi důležité, jelikož vzdálený pracovník by neměl ztrácet kontakt se svojí firmou. Pokud mu mají být vlastní strategie a cíle společnosti, je třeba s ním o nich hovořit. Zde se předpokládá, že aktivita vychází především ze strany zaměstnavatele, který by měl určit termín a agendu schůzky. Tato setkání by měla být buď pravidelná, nebo by měla být oznamována dostatečně včas vzdálení pracovníci jen málokdy bývají nadosah městské hromadné dopravy.

Tento styl práce je možná překvapivě náročnější než je práce "létajících" konzultantů. Velkým nebezpečím je v tomto případě izolace od ostatních lidí (i když je dobrovolná) a nutnost zachovávat jistý pracovní režim. Důležitým kladem je to, co se ještě před nedávnem ironicky nazývalo klid na práci. Speciálně u tvůrčích pracovníků bývá téměř nemožné soustředit se v prostředí neustále zvonících telefonů, střídajících se návštěv a vůbec běžném ruchu živějších kanceláří. Volná pracovní doba umožňuje naplánovat si práci tak, aby odpovídala jejich potřebám.

Zvláštní kategorie teleworkerů se začala tvořit s boomem dot.com firem. Systém práce internetových společností umožňoval zahájit podnikání doslova z domácí pracovny. Teprve s úspěšným rozvojem si firma obvykle buduje stálou "fyzickou" kancelář, která slouží především pro styk s obchodními partnery.

Pracovníci v terénu

Novými adepty na teleworkery jsou vedle prodejců také servisní pracovníci. I v Evropě se najdou v různých zemích odlehlé a civilizací téměř nedotčené oblasti, kde přece jenom žijí lidé. Pro příklad si vezměme třeba severní část Skandinávie, skotskou Vysočinu či horské oblasti alpských zemí. Tyto podmínky jsou přímo líhní pro nápady, jak využívat moderní informační a komunikační technologie. Požadavky jsou zde v zásadě dva: jednak je třeba zajišťovat služby pro obyvatelstvo pokud možno způsobem odpovídajícím jedenadvacátému století, a jednak je třeba zdejším lidem nabídnout práci. To je velmi důležité, protože nikdo nemá zájem, aby se takovéto oblasti vylidnily a těžko lze předpokládat, že se všichni budou i nadále živit pastevectvím.

Teleworking dává příležitost na pro obě strany. Pokud jde o služby, např. servisní pracovníci si mohou díky mobilnímu připojení na internet doma i na cestách spravovat příslušnou agendu a být ve stálém styku se svým zaměstnavatelem. Mohou přímo vstupovat do databáze požadavků na jejich služby a bezprostředně na ně reagovat, objednávat nutné součástky a podle termínů jejich dodání si účelně plánovat práci. Obchodník s notebookem okamžitě vyřizující objednávky není žádnou novinkou, nicméně tento styl práce lze v intencích teleworkingu dopracovat na podstatně vyšší úroveň každý pracovník může pro mateřskou firmu představovat výkonnou samostatnou jednotku.

Na druhou stranu je možné v těchto podmínkách zaměstnávat nejen jednotlivce, ale ve vybraných vesnicích zřizovat tzv. telecentra, kde může pracovat více lidí pro jednoho nebo několik zaměstnavatelů. Do budoucna se dokonce uvažuje (ve Velké Británii to už zkoušejí) o výstavbě vesnic, kde již rovnou bude mít každý dům vnitřní počítačovou síť a napojení na internet. Takováto "televillage" potom bude mít vlastní vysokorychlostní připojení do páteřní sítě. Jde o projekty zaměřené na vzdělané lidi, kteří chtějí pracovat moderním způsobem pro high-tech firmy, ale nehodlají se kvůli tomu stěhovat do velkých měst.

Proč jsou potřeba pevné nervy

Pojďte se podívat do pomyslného deníku teleworkera, pokoušejícího se provozovat moderní styl práce na české (či moravské) vesnici.

- Už brzy začnu pracovat. Jen co mi do mého romantického zákoutí na kraji lesa zavedou telefon. Ujistili mě, že to nebude problém.

- Možná, že to stihnou už našli způsob, jak se ke vzdálené ústředně prokopat. Povolení od obecního úřadu na překopání cesty vyprší za týden.

- Sláva, mám telefon a ISDN! Teď mě už nic nezastaví.

- Den začal skvěle. Počítač se nastartoval bez jakýchkoliv připomínek, dokonce jsem měl i úžasné myšlenky. Bohužel jsem si nevšiml, že se blíží bouřka.

- Série blesků naštěstí přepálila dráty dříve, než se výboj dostal do mého počítače a modemu. Pohrdavý pohled servisního pracovníka mě nutí několikrát denně vybíhat z domu a kontrolovat počasí.

- Manželka pořád tvrdí, že taky můžu něco udělat, když jsem celý den doma. Jako kdybych nebyl v práci!

- Nemůžu se zase připojit na internet. Systém mého providera mi tvrdí, že nezná moje heslo, a já ho přitom neměnil!!!

- Proč lidé nechápou, že musím pracovat? Když jsem minule řešil aktuální problém, vykázali mě z konzumu. Samozřejmě, že musím reagovat na zvonění svého mobilu, co kdyby to bylo důležité?

- Ten zatracený počítač už zase spadnul. Co já vím, co se mu nelíbilo... Kdyby mě alespoň při restartu neštval svým důtklivým upozorněním, abych ho příště laskavě vypnul regulérním způsobem!

- Chystám se na poradu do práce. Všechno jsem poctivě odeslal, vybrané soubory mám nahrané i na disketě. Bohužel ten klíčový tam nebyl.

- Opět vypnuli proud. Trvá to už 3 hodiny. Nebyla to ani bouřka, jenom fouká... a já mám dneska uzávěrku!

- Syn napsal slohovou práci na téma: "Náš tatínek je pořád doma a hraje si s počítačem." Je po půlnoci a já nejsem hotový. Proč nemůžu odejít kamkoliv jinam?

§§§§§


Jak na to


Udělejte si vlastní Windows! I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, JÖrg Thoma

c02p0081

Postrádáte ve Windows něco? Žádný problém spoustu si toho můžete udělat sami. Ukážeme vám, jak si můžete pomocí aplikace Windows Scripting Host svá Windows vylepšit. Samozřejmostí je i celá řada nejrůznějších užitečných utilit a skriptů přiložená na našem CD.

Ještě než začnete číst, připomeneme vám jedno přísloví Každý začátek je těžký. Abyste mohli všechny informace, jež vám přinášíme v tomto článku, nějakým smysluplným způsobem využít, musíte si ve svém "plánu dne" vyhradit nějaký čas. Neboť jestliže si chcete Windows vylepšit o svoje nápady, musíte se důvěrně seznámit s programem Windows Scripting Host. Tato aplikace je interpreterem pro skripty Visual Basicu a Java skripty.

Pokud máte na svém počítači nainstalována Windows 98/ME nebo Windows 95 a NT s programem Internet Explorer 5, máte již Windows Scripting Host nainstalován na vašem pevném disku. Používáte-li pouze Windows 95/NT, můžete si Windows Scripting Host snadno nainstalovat. Naleznete jej ve verzi 5.6 , případně na internetu na adrese http://msdn.microsoft.com/downloads/default.asp?url=/downloads/topic.asp?url=/msdn-files/028/001/175/topic.xml (SCR56CS.EXE, 728 KB pro Windows 98, ME a NT4; SCRIPTCS.EXE, 732 KB pro Windows 2000). Prostřednictvím tohoto interpreteru se dá v porovnání s velmi omezenými možnostmi skriptování pomocí dávkových souborů, které Windows podědila po operačním systému MS-DOS pracovat na daleko vyšší úrovni. To, že programovací jazyky, jejichž zástupcem je například i VB skript, se dají velmi snadno naučit, patří mezi oblíbené pohádky profesionálních programátorů. Ti se totiž po takto slibném úvodu okamžitě vytasí s 500stránkovým "úvodem" do VB skriptu.

Windows Scripting Host je aplikace poměrně málo přívětivá a podle našeho názoru neumožňuje začátečníkovi moc radosti z vlastní práce. Proto vám chceme v našem článku a samozřejmě i nabídnout krátký kurs tohoto jazyka, který vám umožní překonat jeho největší úskalí. K tomu účelu vám výborně poslouží řada cvičných skriptů, na nichž budeme demonstrovat základy VB skriptu. Rovněž se vám pokusíme dát několik podnětů (ve formě hotových utilit), jež by vás měly inspirovat pro tvorbu vašich vlastních skriptů.

Náš článek se skládá ze dvou částí. Každá stránka bude rovněž rozdělena na dvě části. Ve spodní části naleznete krátký úvod do programu Windows Scripting Host, a obzvláště do VB skriptu se základními pojmy z oblasti programování. V této části popsané miniskripty poběží na každém počítači splňujícím systémové požadavky a všechny se nacházejí na našem CD. Nejdůležitější pojmy vysvětlíme hned na začátku.

V horní části následujících stránek se budeme zabývat nejběžnějšími problémy ve Windows, jež jsme vyřešili právě použitím aplikace Windows Scripting Host. Tyto občas velmi rozsáhlé skripty naleznete rovněž . Mnohé z nich si ovšem budete muset před použitím ještě určitým způsobem sami upravit. V textu článku se přesně dozvíte, o které skripty se jedná.

V tomto příspěvku naleznete řadu tipů a návodů, jež v mnoha případech doprovází specifické programové vybavení. Jak napovídá ikona, doprovodné programy či skripty jsou umístěny na přiloženém CD-ROMu. Aby bylo hledání usnadněno, jsou všechny soubory, náležející k tomuto článku, uloženy na CD v rubrice Software/Vyzkoušejte si, jako položka Tip&Trik. Zde naleznete jediný soubor s příponou exe jedná se o samorozbalovací archiv, po jehož spuštění a zadání cílové složky na pevném disku dojde k vybalení kompletního doprovodného materiálu. (Na stejném místě bylo možné doprovodný software nalézt rovněž v minulých číslech používáme tento způsob již přes půl roku a bude tomu tak i v budoucnu.)

1. Zjednodušené volání dialogových oken a funkcí

Otevírání dialogových oken Exploreru pomocí skriptů

PROBLÉM: Některá dialogová okna nebo funkce obsluhované programem Explorer můžete vyvolat pomocí klávesových zkratek. Tak například stiskem klávesy <F1> vyvoláte nápovědu, klávesa <F3> zobrazí dialogové okno pro vyhledávání složek a souborů. Pro mnohé další, často používané funkce ale tato velmi praktická možnost chybí.

ŘEŠENÍ: Windows Scripting Host také dokáže dobře spouštět všechny funkce programu Explorer. Navíc se samy skripty dají velmi snadno aktivovat právě stiskem námi nadefinované klávesové zkratky. Nezbytným předpokladem ovšem je, aby se v daném skriptu nacházel řádek

Set Shell = CreateObject ("Shell.Application")

Ten umožní přístup na externí objekty programového rozhraní (také nazývaného Shell) a umožní používat metody těchto objektů. Několik příkladů: Když pod výše zapsaný příkaz přidáme na druhý řádek výraz

Shell.SetTime

spustí se dialogové okno Datum a čas vlastnosti. Příkaz Shell.FindFiles vyvolá dialog na vyhledávání souborů či složek a příkaz Shell. FindComputer vyvolá dialogové okno na vyhledávání počítačů v síti. Obzvláště užitečný je i příkaz Shell.ShutdownWindows, který umožňuje ukončit Windows, stejně jako příkaz Shell.Suspend, jenž přepne počítač do úsporného režimu. Kromě dialogových oken můžete využívat nejrůznější další funkce programu Explorer, například uspořádání či minimalizování oken. Seznam všech možných příkazů programu Explorer naleznete v části věnované programu Windows Scripting Host, a to v tabulce s nadpisem Explorer: Přehled metod.

Nyní vám prozradíme, jak si pro vámi zvolenou funkci nadefinovat klávesovou zkratku. Ukážeme to na příkladu jednoduchého skriptu obsahujícího tyto řádky:

Set Shell = CreateObject ("Shell.Application")

Shell.FileRun

Vůbec nezáleží na tom, kde takový skript vytvoříte a jak jej pojmenujete. Stačí pouze soubor s tímto skriptem přetáhnout do libovolného podmenu nabídky Start. Tím vytvoříte k tomuto skriptu jeho zástupce. Když nyní na zástupce skriptu klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolíte příkaz Vlastnosti, můžete v poli Klávesová zkratka nadefinovat stejně znějící funkci. To uděláte tak, že do políčka klepnete myší a stisknete vámi požadovanou klávesovou zkratku, například <Ctrl><F5> (nezapomeňte vyzkoušet, zdali vámi zadaná kombinace již není obsazená). Po stisku klávesové zkratky se vám spustí skript, jenž v našem případě vyvolá dialogové okno Spustit z nabídky Start.

Explorer: Přehled metod

BrowseForFolder - Vyhledávání složek

CascadeWindows - Seřazení otevřených oken do kaskády

ControlPanelItem ("parametr") - Zobrazení položky okna Ovládací panely

Explore ("parametr") - Otevření složky

FileRu - Vyvolání okna Spustit

FindComputer - Vyvolání okna Hledat počítač

FindFiles - Vyvolání okna Hledat soubory či složky

MinimizeAll - Minimalizace všech otevřených oken

NameSpace ("parametr") - Otevření systémové složky

Open ("parametr") - Otevření složky

RefreshMenu - Aktualizace

SetTime - Vyvolání okna Datum a čas-vlastnosti

ShutdownWindows - Ukončení Windows

Help - Vyvolání nápovědy

Suspend - Přepnutí počítače do úsporného režimu

TileHorizontally - Uspořádání oken na šířku

TileVertically - Uspořádání oken podélně

TrayProperties - Vyvolání okna Hlavní panel a nabídka Start vlastnosti

UndoMinimizeAll - Opak příkazu MinimizeAll

2. Kontextové menu

Příklad: Vysunutí médií z mechanik pomocí skriptu

PROBLÉM: Z CD mechanik, ZIP mechanik, případně JAZ mechanik můžete příslušný disk vyndat buď stiskem tlačítka na odpovídající mechanice, nebo také přes kontextové menu v programu Průzkumník či okno Tento počítač. Jelikož je vysunutí příslušného média z mechaniky vyřešeno softwarově, mělo by to jít i pomocí skriptu. V programu Windows Scripting Host se však žádná taková možnost nenabízí.

ŘEŠENÍ: Program Windows Scripting Host skutečně nenabízí žádnou přímou možnost, jak zpřístupnit funkce týkající se vyměnitelných médií v diskových mechanikách. Lze se ovšem dostat ke kontextovým menu různých objektů programu Průzkumník. A v nich se mezi mnoha dalšími příkazy vyskytuje též příkaz Vysunout. Náš skript EJECT.VBS, který najdete , demonstruje způsob, jak se dostat na příkazy obsažené v kontextových menu.

Nejprve se vytvoří objekt Shell, a to příkazem

Set Shell = CreateObject ("Shell.Application")

Přes tento objekt již můžeme přistupovat na příkazy programu Průzkumník. Příkazem

Set Disk=ScanFolder(17, "(D:)")

se zavolá univerzální funkce ScanFolder, která vrací pro určitý parametr metody NameSpace odpovídající údaj. Hodnoty pro metodu NameSpace naleznete v tabulce s názvem Kódy pro vyvolání některých systémových složek Windows. Skript EJECT.VBS používá kód 17, jenž odpovídá složce Tento počítač.

Písmena pro označení disků (ve skriptu označená D: a E:) si musíte sami nahradit písmeny, pod kterými máte diskové mechaniky na svém počítači. Pokud vlastníte pouze jednu diskovou mechaniku, můžete řádky 4 a 5 vynechat. Ty totiž slouží pouze k tomu, aby skript mohl pracovat (a vysunout disky) i z více mechanik, pokud jsou k dispozici. Samotné vysunutí média způsobuje příkaz

Disk.invokeVerb("&Vysunout")

Znak & v příkazu Vysunout slouží k tomu, aby se písmeno V v kontextovém menu podtrhlo a aby tak bylo možné přesně rozeznat příkaz pro vysunutí disku z mechaniky. Tato úprava je nutná, bez ní by skript nefungoval.

Kódy pro vyvolání některých systémových složek Windows

0 - Pracovní plocha

1 - IE domovská stránka

2 - Programy

3 - Ovládací panely

4 - Tiskárny

5 - Dokumenty

6 - Oblíbené

7 - Po spuštění

8 - Recent

9 - SendTo

10 - Koš

11 - Nabídka Start

16 - Plocha

17 - Tento počítač

18 - Okolní počítače

20 - Fonts

21 - ShellNew

22 - Nabídka Start (All Users)

23 - Programy (All Users)

24 - Po spuštění (AllUsers)

25 - Pracovní plocha (All Users)

26 - Application Data

29 - Po spuštění

30 - Po spuštění

31 - Oblíbené (All Users)

32 - Temporary Internet Files

33 - Cookies


Udělejte si vlastní Windows! II.

3. Příkazy alias

Praktický mini-Shell pro zvýšení přehlednosti

PROBLÉM: Nabídka Start je centrem pro zástupce všeho druhu. Ovšem se stovkami položek je brzy tak nepřehledná, že hledání toho správného zástupce je skutečnou zkouškou naší trpělivosti. Ve Windows sice existuje celá řada dalších způsobů, jak spustit nějaký program či otevřít složku (pracovní plocha, panel Snadné spuštění, kanály, složka Oblíbené, příkazový řádek MS-DOS atd.). Nakonec ale stejně uživatel neví, co kde vytvořil a nezbývá mu nic jiného, než se na to správné místo pracně proklepat mezi spoustou složek třeba prostřednictvím ikony Tento počítač.

ŘEŠENÍ: Náš jednoduchý skript, který jsme pojmenovali ALIASSHELL.VBS, přiřazuje těm nejdůležitějším prostředkům a nejčastěji používaným programům písmenné zkratky. Po spuštění skriptu se objeví dialogové okno, které po vás vyžaduje zadání zkratky. Skript tuto zkratku zpracuje a pomocí výběrového příkazu Select Case k ní vyvolá odpovídající akci. Po spuštění skriptu zůstává dialogové okno pro zadání zkratky na obrazovce tak dlouho, dokud nestisknete tlačítko Storno. Skript samozřejmě naleznete .

Po zadání nesprávné zkratky se může nechat zobrazit seznam všech dostupných zkratek. Náš skript k tomuto účelu prohledává sám sebe a vypisuje všechny řádky, jež obsahují komentáře. Pokud o tuto funkci stojíte, nesmíte v daném skriptu vytvářet žádné jiné komentáře než ty, jež se vztahují k vysvětlení zkratek!

Upozornění: Když budete náš skript testovat a zalíbí se vám tak, že jej budete chtít používat, musíte si v něm většinu zkratek a jim náležejících příkazů upravit. Týká se to všech výrazů uvedených ve skriptu za příkazem Case, kromě příkazu Case Else. Na vašem počítači budou fungovat pouze ty zkratky, u jejichž příkazů není zadána žádná cesta (jako je například spuštění programu REGEDIT.EXE nebo CALC.EXE).

4. Plánované spouštění programů

Organizace spouštění programů při startu Windows

PROBLÉM: Když chcete nějaký program spouštět pravidelně, je vám k dispozici složka Po spuštění. Ovšem spouštění aplikací v této složce se nedá nijak nastavit. Například jsou dny, kdy svůj počítač spouštíte třeba desetkrát za den, další tři dny vám běží nepřetržitě, než jej spustíte znovu. Programy ve složce Po spuštění se spustí vždy pouze po startu počítače, a tuto skutečnost můžete změnit až prostřednictvím našeho skriptu.

ŘEŠENÍ: Na příkladu našeho skriptu s názvem WINSTART.VBS (najdete jej ) vám ukážeme, jak se dá automatické spouštění programů po startu počítače zdokonalit.

K tomu účelu jsme si vymysleli modelovou situaci, pokud možno blízkou běžné praxi, a vypracovali její řešení. Princip, na němž je založeno, se dá bez problémů převést na prakticky jakoukoliv podobnou situaci, jež se vyskytne u vás.

Pro zprovoznění skriptu jej stačí zkopírovat do složky Po spuštění, případně tam umístit jeho zástupce. V našem modelovém příkladu jsme zvolili případ čtyř aplikací program pro práci s elektronickou poštou, utilitu pro plánování úkolů a dva dávkové soubory (jeden pro optimalizaci systému a druhý pro provedení záloh důležitých souborů).

Výše zmíněné aplikace jsme nechtěli automaticky spouštět při každém startu Windows, nýbrž dávkový soubor pro provedení zálohy jen každý sedmý pracovní den, ostatní tři programy pouze jednou denně a z toho plánovač úkolů i v případě, že bychom během dne počítač několikrát vypnuli a opět zapnuli. Pokud bychom počítač během jednoho dne nastartovali několikrát, pak při čtvrtém spuštění má nastartovat dávkový soubor pro optimalizaci systému a při šestém spuštění počítače program pro práci s elektronickou poštou.

Celý text skriptu je velmi podrobně okomentovaný. Asi nejzajímavější jsou pro nás první tři řádky. Do nich se totiž ukládá, kolikrát jsme již během dnešního dne spustili počítač, datum posledního spuštění počítače a počítadlo dnů určené pro dávkový soubor provádějící zálohu důležitých souborů. Na základě vyhodnocení těchto údajů se pak spouštějí odpovídající úlohy. Těsně před ukončením skriptu se provádí aktualizace hodnot v prvních třech řádcích skriptu a k nim se nakopíruje neměnná část skriptu.

Tato možnost VBS skriptů zapisovat samy do sebe a tím měnit svůj obsah, byla hodně diskutována v internetových fórech, neboť neustálá změna kódu teoreticky odpovídá možnosti působit jako Stealth viry. Nemějte však obavy náš příklad ukazuje tu prospěšnější stránku možnosti, jak využít toho, že skripty mohou samy měnit svůj obsah. Tím vyplouvá na povrch obrovská výhoda toho, že není třeba pro uchovávání nějakých dalších dat používat žádné externí INI soubory nebo registr. Skript je tak daleko méně náchylný k poškození když předpokládáme, že se sám nedokáže smazat, pak v něm zůstávají všechny informace natrvalo.

Windows Scripting Host: Základní pojmy

Interpreter

Skript, který napíšeme, není sám o sobě spustitelný. Příkazy, jež obsahuje, musí být načteny nějakým programem a převedeny do podoby srozumitelné operačnímu systému. U VB skriptů a Java skriptů je tímto programem právě Windows Scripting Host.

Metody

Slovo metody si nejlépe objasníme na konkrétním příkladu. Když například spustíte program MS Word, můžete jím upravovat všechny textové dokumenty. A právě všechny možnosti programu MS Word můžeme nazvat metodami představují tedy jakési rozhraní mezi uživatelem a objekty (viz dále).

Objekty

Objekty rozšiřují možnosti skriptů. Jako konkrétní příklad opět uvedeme přirovnání k programu MS Word. Tato aplikace je vlastně jeden složitý objekt, jenž se skládá z celé řady metod. Ty této aplikaci umožňují provádět s textem nejrůznější úpravy. Tak například máme-li ve skriptu integrovaný objekt s názvem Word, jenž stojí na nejvyšším stupni hierarchie, znamená to, že jsou k dispozici skriptu všechny metody týkající se úpravy textu.

Cykly

Má-li program některé činnosti opakovat několikrát, potřebuje programátor takzvané cykly (Do Loop, For Next, While Wend). Např. otevření všech souborů v nějaké složce se z programátorského hlediska vyřeší cyklem, v němž budou příkazy pro otevření jednoho souboru. Po spuštění bude tento cyklus postupně otevírat jednotlivé soubory a poběží tak dlouho, dokud nebudou všechny soubory otevřeny.

Skript

Skript je textový soubor obsahující příkazy. Když každý řádek skriptu obsahuje přesně dohodnuté příkazy programovacího jazyka a ve správném tvaru, pak může interpreter tyto příkazy převést do podoby srozumitelné počítači (interpretovat je) a skript spustit.

Proměnné

Proměnné si můžeme představit jako jakési zásobníky, do nichž skript během své činnosti zapisuje určité hodnoty např. texty (jak vstupní, tak výstupní), parametry vložené při stisku tlačítek, číslice apod. Hodnoty uložené v proměnných se mohou v průběhu provádění skriptu měnit.

Větvení programu (podmínky)

Má-li program vykonat určité příkazy v závislosti na určitém stavu (například v závislosti na hodnotě proměnné, existence souboru apod.), použije programátor podmínku. Mezi nejrozšířenější patří struktura If then Else End If.

Visual Basic

Tento programovací jazyk se vyvinul z jazyků Basic a QBasic a během svého vývoje se dočkal řady zdokonalení. Byl upraven pro Windows odtud také přídomek Visual. VB skript je sice založen na Visual Basicu, je však na rozdíl od něj daleko méně rozsáhlý.

Windows Scripting Host

Windows Scripting Host dodávaný ve Windows 98 se skládá z interpreteru představovaného soubory CSCRIPT.EXE a WSCRIPT.EXE, jakož i z několika DLL knihoven sloužících pro podporu VB skriptu a Java skriptu. Jeho schopnosti se dají rozšířit skrz další DLL knihovny.


Udělejte si vlastní Windows! III.

Windows Scripting Host: Základní pojmy

VB SKRIPT

Skriptovací jazyky a interpretery

Visual Basic skript je skriptovací jazyk založený na programovacím jazyce Visual Basic, a vzhledem k tomuto lze logicky očekávat shodu s tímto programovacím jazykem, anebo také s jazykem Visual Basic for Applications. Ten je dodáván v rámci programů kancelářského balíku MS Office. Pakliže tedy znáte výše zmiňované programovací jazyky, nebude vám činit potíže ani Windows Scripting Host. Velký rozdíl oproti "skutečnému" Visual Basicu spočívá v tom, že skripty napsané v programu Windows Scripting Host a také v jazyce Visual Basic for Applications nejsou jako takové spustitelné, nýbrž vyžadují překladač (interpreter), který příkazy ve skriptu řádek po řádku přeloží. Pro napsání samotného textu skriptu stačí jakýkoliv textový editor, podporující standard ANSI, například program Poznámkový blok. Kompilace (překlad) skriptu do spustitelného souboru není možná roli interpreteru vykonává tzv. Scripting Engine. U programu Windows Scripting Host roli Scripting Engine vykonávají soubory WSCRIPT.EXE a CSCRIPT.EXE. Jejich úkolem je skript přeložit a spustit. Standardním interpreterem je soubor WSCRIPT.EXE. Program CSCRIPT.EXE vyžaduje program Příkazový řádek pro MS-DOS, běží však pouze pod Windows, ne v režimu MS-DOS.

Oba programy ale dokáží více než překládat a spouštět skripty psané ve Visual Basicu. Vlastníte-li příslušná rozšíření těchto programů, dokáží se vypořádat i s jinými skriptovacími jazyky. Standardně je podporován pouze Java skript, skriptovací jazyk původně určený pro program Netscape Communicator. Pro podporu dalších jazyků jako Rexx nebo Perl je nutná instalace dalších komponent spočívající v rozšíření o další DLL knihovny.

V podstatě ale pro interpretaci skriptů postačí také internetový prohlížeč (Internet Explorer či Netscape Communicator). Podstatná výhoda Scripting Engine ve srovnání právě s internetovými prohlížeči spočívá v tom, že se jedná o relativně malé programy, jež jsou velmi málo náročné na operační paměť.

PROGRAM NEBO SKRIPT?

Skript většinou bohatě stačí

Skriptovací jazyky nám umožňují přístup na základní funkce operačního systému. Soubory ani složky si nemohou být před vaším zásahem jisty, a pomocí skriptu se dá upravit rovněž i registr Windows.

Schopnosti skriptů neustále rostou. K dispozici jsou na internetu rozšíření ve formě DLL knihoven i prvků Active-X. Díky této skutečnosti se velmi rychle snižuje rozdíl oproti skutečným programovacím jazykům.

Obzvláště pro VB skript se v současnosti valí spousta vylepšení. Mezera mezi skripty a skutečnými programy však nebude nikdy skutečně vyplněna, a to z toho důvodu, že programovací jazyky nabízejí díky kompilaci jednu nepopiratelnou výhodu zkompilované programy jednoduše běží o poznání rychleji.

SKRIPT, NEBO DÁVKOVÝ SOUBOR?

Obojí se dá zkombinovat

Rozhodnutí, zda použít skript, nebo dávkový soubor, je jednoduché. Dá-li se nějaký úkol uspokojivě vykonat pomocí dávkového souboru, měli byste jej upřednostnit. Už třeba porovnání tohoto příkazu MS-DOS

del d:\temp\*.*

s jeho obdobou v programu Windows Scripting Host

Set MyFile = CreateObject ("Scripting.FileSystemObject")

MyFile.DeleteFile ("d:\temp\*.*")

ukazuje, že zvláště pro jednoduché úkony jako jsou manipulace se soubory, spouštění programů, či přístup k systému souborů, jsou dávkové soubory velmi vhodné. Naproti tomu skripty mají bez definice externích objektů (zde FileSystemObject) jen velmi omezené možnosti a včlenění takového objektu znamená dlouhé psaní. Jakmile se však jedná o ovlivňování běhu programu zadáváním parametrů, vyhodnocování řetězců, rozhodování na základě nějaké události či načítání obsahu souborů, pak jsou skripty jednoznačně výhodnější.

Pakliže to bude třeba, neměl by se člověk stydět zastaralý dávkový soubor zkombinovat s moderním skriptem. Spuštění skriptu z dávkového souboru (příkazem wscript.exe myscript.vbs) je stejně tak možné jako spuštění dávkového souboru ze skriptu (příkazem shell.run ("mybatch.bat") samozřejmě pokud je definovaný potřebný objekt typu Shell.

NÁSTROJE A INFORMACE

Jednoduchý textový editor stačí

Skripty v programu Windows Scripting Host jsou v podstatě jednoduché textové soubory. Z toho důvodu pro jejich vytváření a úpravu vyhoví prakticky každý jednoduchý textový editor, jakým je např. Poznámkový blok nebo editor systému MS-DOS (představovaný souborem EDIT.COM). Jelikož interpreter při výskytu chyby ve skriptu hlásí číslo řádku, ve kterém se chyba nachází, je použití editoru systému MS-DOS výhodnější ten totiž vpravo dole ukazuje číslo řádku, na němž v daném okamžiku bliká kurzor. Na druhou stranu byste v něm neměli používat žádné české znaky, jelikož program EDIT.COM vytváří ASCII text.

Pro tvorbu rozsáhlejších skriptů se doporučuje používat editory, jež dokáží barevně odlišit příkazy programu od komentářů apod. Velmi dobrými programy je například český freewarový program PSPad (PSPAD_SETUP.EXE, 1,31 MB) najdete jej , případně na internetové adrese http:/pspad.zde.cz nebo sharewarový program Ultraedit (UEDIT32.ZIP, 1,36 MB). I tento program naleznete , nebo si jej můžete stáhnout na internetové adrese http://www.idmcomp.com/downloads/index.html.

Používáte-li program MS Word od verze 97 a vyšší nebo MS Excel verze 95 a vyšší, můžete vlastní skripty vytvářet a testovat také v programu Editor jazyka Visual Basic. Visual Basic Script (VB Script) a Visual Basic for Application (VBA) jsou totiž tak podobné, že skripty, které běhají v programu MS Word, budou ve většině případů bez jakýchkoliv modifikací běhat i v programu Windows Scripting Host. Aplikace MS Office 2000 má v sobě obsažen navíc ještě program Microsoft Script Editor, s jehož pomocí můžete upravovat skripty v souborech HTML.

Dokumentace firmy Microsoft k aplikaci VB Script je velmi dobrým začátkem pro pochopení tohoto jazyka. Zvláště vhodná je jako referenční příručka. Dokumentaci naleznete na internetové adrese http://msdn.microsoft.com/scripting/vbscript/download/vbsdoc.exe. Soubory nápovědy obsahují základní příkazy, většinou i s konkrétními příklady. Kdo se chce zabývat jazykem JavaScript, najde na internetu rovněž velmi bohatou dokumentaci, a to na adrese http://msdn.microsoft.com/library/default.asp?url=/library/en-us/script56/html/js56jsoriJScript.asp?frame=true. Další informace včetně spousty příkladů lze nalézt také na WWW stránkách http://cwashington.netreach.net a www.windowsscript.com. Odpovědi na speciální dotazy lze obdržet v diskusních skupinách microsoft.public.scripting.vbscript a microsoft.public.scripting.wsh.

EXTERNÍ OBJEKTY

Objekty rozšiřují oblast funkčnosti skriptu

Existuje jen velmi málo užitečných skriptů, jež se obejdou bez použití externích objektů. Tři nejdůležitější objekty se nazývají Scripting.FileSystemObject, WScript.Shell a WScript.Network. Svoji roli mají i objekty WshShell.CreateShortcut a WshShell.SpecialFolders.

Schopností kteréhokoliv externího objektu můžete využívat až tehdy, když jej definujete. Každou jednotlivou schopnost objektu nazýváme slovem metoda. Tak například objekt Scripting.FileSystemObject má metodu s názvem OpenTextFile, jež dokáže otevírat textové soubory. Nyní příklad konkrétního použití této metody:

Příkazem Set definujete nový objekt například pod jménem proměnné MyFiles (jméno proměnné může být libovolné). Tento objekt tedy má nyní k dispozici metodu OpenTextFile, kterou můžete použít na libovolný soubor. Otevřený soubor se dá načítat mnoha způsoby, třeba řádek po řádku ("ReadLine") nebo najednou ("ReadAll"). Pro načtení a zobrazení obsahu souboru AUTOEXEC.BAT tedy stačí skript s názvem MYAUTO.VBS (naleznete jej ) obsahující tyto tři řádky:

Set MyFiles = CreateObject("Scripting.FileSystemObject")

Set MyText = MyFiles.OpenTextFile("C:\autoexec.bat")

wscript.echo MyText.readall

V dalším příkladě použijeme další důležitý objekt, a to WScript.Shell. U něj nás bude zajímat metoda Run, jež umí spustit programy a také otevřít uživatelem registrované typy souborů. Dvouřádkový skript s názvem RUN.VBS (najdete jej ) obsahující tyto dva řádky

Set ws = CreateObject("WScript.Shell")

ws.Run("NOTEPAD.EXE c:\autoexec.bat")

otevře soubor AUTOEXEC.BAT v programu Poznámkový blok. Všimněte si, že programy, které samy dokáží přistupovat na systém souborů, nepotřebují tuto vlastnost dodatečně definovat, takže připojování objektu FileSystemObject není v těchto případech nutné.

Za spuštění programu Poznámkový blok odpovídá metoda Run, jež je součástí objektu WScript.Shell. Tento nepostradatelný objekt dále nabízí metody pro úpravu registrů (např. RegRead a RegWrite), nebo pro práci s proměnnými:

Set X = Wscript.CreateObject("Wscript.Shell")

For Each Var In X.Environment("PROCESS")

vstr=vstr & chr(13) & Var

Next

wscript.echo vstr

Tento příklad naleznete pod názvem ENV-INFO.VBS.

Objekt Wscript.Network dokáže připojit, jakož i odpojit síťové disky a rovněž načíst informace o síti, v níž je počítač připojen. Níže uvedený dvouřádkový ukázkový skript s názvem NET-INFO.VBS (je ) zobrazí název počítače a jméno právě přihlášeného uživatele:

Set objNet = WScript.CreateObject( "WScript.Network" )

Wscript.Echo objNet.ComputerName & " " & objNet.UserName


Udělejte si vlastní Windows! IV.

DIALOGOVÁ OKNA

Komunikace s uživatelem

Možnosti vytváření dialogových oken jsou v programu Windows Scripting Host poměrně omezené, pro běžné použití ale většinou bohatě postačí. Ostatně metodu Wscript.Echo jsme již použili v minulém příkladě, a to za účelem zobrazení určité informace na monitor. Flexibilnější je v tomto ohledu funkce MsgBox. Dialogové okno obsahuje tlačítek několik. Podle toho, které tlačítko uživatel stiskl, se nastaví odpovídající hodnota proměnné.

Jako příklad funkce MsgBox uvádíme skript MESSAGE.VBS, jenž rovněž najdete

Set M = CreateObject("Scripting.FileSystemObject")

Set T= M.GetFile("c:\autoexec.bat")

x=MsgBox ("Skutečně chcete soubor odstranit? Byl vytvořen: " & T.DateLastAccessed,3)

wscript.echo x

Skript ovšem ve skutečnosti žádný soubor nemaže, pouze zobrazí hodnotu proměnné x. Můžete jej tedy bez obav otestovat.

Další funkce s názvem InputBox vytváří dialogové okno, do něhož může uživatel vepisovat text a uložit jej do nějaké proměnné:

x=inputbox("Zadejte číslo: ")

erg=x*3.14

wscript.echo x & " * 3,14=" & erg

Tento příklad naleznete pod názvem INPUT.VBS.

CYKLY

Opakování příkazů

Cykly slouží k několikanásobnému opakování příkazů. Takovým praktickým příkladem může být vyhledávání nějakého řetězce v textovém souboru, kdy se v textu obsahujícím několik odstavců mají tyto postupně prohledat. Znamená to opakovaně spouštět funkci, která toto vyhledávání zajistí. Dalším příkladem může být využití cyklů i u zdánlivě tak jednoduchých úkolů, jako jsou manipulace se soubory. V tomto případě nadefinujeme sadu příkazů, které se mají provést pro jeden soubor, a tu pak zařadíme do cyklu. Tak pohodlně zařídíme provedení těchto příkazů pro libovolné množství souborů. Následující skript s názvem FOREACH.VBS (je ), který aplikuje výše zmíněný přístup, slouží k vypsání všech souborů nacházejících se v kořenovém adresáři disku C:.

Set MyFiles = CreateObject("Scripting.FileSystemObject")

Set Folder = MyFiles.GetFolder("c:\")

Set Soubory = Folder.Files

For Each X in Soubory

L = L & X.Path & chr(9) & X.DateLastAccessed & chr(13)

Next

wscript.echo L

Skript prochází kořenový adresář disku C: a pro všechny soubory ukládá do proměnné L jména souborů a datum jejich posledního přístupu.

Cyklus typu For Each Next je zvláštním případem cyklu typu For -pravděpodobně je však častěji používaný než standardní cyklus typu For, neboť zcela samostatně provádí příkazy pro všechny prvky nějakého objektu. U cyklu typu For Next musíte sami nadefinovat, kolikrát se má cyklus provést. Takže příkaz

For x = 1 to 100

...

Next

znamená, že příkazy uvnitř cyklu se provedou přesně stokrát.

Důležitější a také flexibilnější je cyklus typu Do Loop. Příklad jeho využití vám přinášíme ve skriptu s názvem DO-LOOP.VBS (najdete jej ). Skript načte soubor a řádek po řádku jej vypisuje tak dlouho, dokud nevypíše poslední řádek.

Set M = CreateObject("Scripting.FileSystemObject")

Set Dat = M.OpenTextFile("c:\autoexec.bat")

Do

n = n + 1

Radek = Dat.ReadLine

wscript.echo n & ". řádek: " & Radek

Loop Until Dat.AtEndOfStream = True

Podmínka, jež musí být splněna, aby se cyklus ukončil, se může nadefinovat velmi volně. Můžete třeba dovnitř cyklu zařadit počítadlo a pak příkazem Loop Until n=20 dosáhnout podobného výsledku jako při použití cyklu typu For Next. Také můžete nechat cyklus běhat tak dlouho, dokud bude platit podmínka, že proměnná je prázdná (Loop While text= ""), nebo naopak dokud není prázdná, případně pomocí příkazu

Do While ie4.ReadyState4

Loop

nechat běžet prázdnou smyčku tak dlouho, dokud se nesplní vámi zadaná podmínka.

PODMÍNKY

Rozvětvování a rozhodování

Velmi náročná na přemýšlení je logika při používání podmínek ve skriptu. V nich určujeme, jak se má skript chovat v určitých situacích, jež se během provádění skriptu vyskytnou. Pro definování podmínky máme k dispozici příkaz If Then Else End If. Když je podmínka uvedená za příkazem If splněna, pokračuje skript příkazem uvedeným na dalším řádku. Jestliže podmínka splněna není, pokračuje příkazy uvedenými za výrazem Else (viz ukázkový skript IF-THEN.VBS, jenž je k dispozici ).

Name = InputBox ("Zadejte heslo:")

Pass = "DAGOBERT"

If ucase(Name) = Pass Then

Vyst = MsgBox("OK!")

Else

Vyst = MsgBox("Sorry!")

End If

Jestliže není podmínka uvedená za příkazem If splněna a výraz Else chybí, pak se jednoduše nestane vůbec nic. Samozřejmě můžete do podmínky mezi příkazy If End If vkládat další podmínky If Then If. Kvůli udržení přehledu se doporučuje, abyste při psaní všechny příkazy, jež se budou nacházet v bloku pod příkazem If, odsazovali tabulátorem nebo několika mezerami.

Další možností pro definování podmínky je příkaz Select Case End Select, což je struktura, již využijete v případě, kdy se má vybírat z několika možností. Asi nejjednodušším příkladem je skript s názvem DATUM.VBS.

den=weekday(date())

select case den

case 1 wden="Neděle"

case 2 wden="Pondělí"

case 3 wden="Úterý"

case 4 wden="Středa"

case 5 wden="Čtvrtek"

case 6 wden="Pátek"

case 7 wden="Sobota"

end select

msgbox wden & ", " & date(), 64,"Dnešní datum"

Skript po spuštění vypíše dnešní datum včetně názvu dne.

PODPROGRAMY

Jasnější struktura skriptu

V aplikaci Windows Scripting Host můžete určité řady příkazů umístit do tzv. podprogramů. Ty pomáhají udržet přehlednost skriptu a zabraňují zbytečnému narůstání jeho velikosti opakovaným vypisováním stejných bloků příkazů. Příkladem využití podprogramů je skript nazvaný SUB.VBS (), jenž načte všechny soubory v kořenovém adresáři disku C:\ a postupně je předá velmi jednoduchému podprogramu s názvem ukazsoubor, který je zobrazí.

Set X = CreateObject("Scripting.FileSystemObject")

Set F = X.GetFolder("c:\")

Set vsesoub = F.Files

For Each soub in vsesoub

Call ukazsoubor

Next

Sub ukazsoubor

wscript.echo soub

End Sub

PROMĚNNÉ

Místo pro informace všeho druhu

Naše drobné ukázkové skripty obsahovaly celou řadu tzv. proměnných. Ani jeden příklad z nich však není schopen ukázat jejich velmi důležitou vlastnost. Hodnoty proměnných se totiž mohou během provádění skriptu měnit. Následující cyklus typu Do Loop

Do

n = n + 1

If n = 4 Then n = 98

wscript.echo n

Loop Until n = 100

ukazuje, jak se proměnná n během provádění skriptu chová. Cyklus proběhne pouze šestkrát místo stokrát, neboť při n = 4 se velikost proměnné n zvýší na 98. Pokud by se jednalo o nějaký seriózní skript, muselo by samozřejmě toto zvýšení hodnoty mít nějaký svůj důvod.

Typické pro změnu hodnoty proměnných v cyklu je i následující příklad:

For n = 1 to 9

text=text & n & ". ACDC" & chr(13)

wscript.echo text

Next

Tento cyklus ( jej najdete jako VAR-XMPL.VBS) vypíše podle jistých pravidel řetězec čtyř písmen a přiřadí jej k již existujícímu řetězci. Textové proměnné se spojují prostřednictvím parametru &. Ačkoliv to není bezpodmínečně nutné, je dobrým zvykem, deklarovat proměnné příkazem Dim:

Option Explicit

Dim MyFiles, MyText, n

To zabraňuje tomu, aby se proměnné definovaly podle libosti a také tomu, aby nedošlo k jejich rozpornému použití v různých částech skriptu. Když v textu skriptu uvedete řádek Option Explicit, vyžádáte si tím nutnost deklarování všech proměnných, které se budou ve skriptu používat. Pak již tedy nebude možné, aby se najednou uprostřed textu skriptu objevila například proměnná x=10.

Když se podíváte na naše ukázkové skripty, zjistíte, že bráno z tohoto pohledu patří k té nedbalejší části světa programátorů a programování vůbec, což ale v žádném případě nesnižuje jejich hodnotu a užitečnost.


Udělejte si vlastní Windows! V.

5. Správa systému

Jak velmi jednoduše zjistit místo na disku obsazené složkami

PROBLÉM: Pro určení velikosti místa na disku obsazeného složkami či soubory máte ve Windows několik možností. Můžete si nechat složky či soubory vyhledat pomocí nabídky Start/Hledat/Soubory či složky, a příkaz Vlastnosti z kontextového menu mimo jiné zobrazí i velikost složky či souboru. Podobně vhodný je příkaz DIR, jenž se používá v systému MS-DOS. Dokonalý přehled o velikostech složek ovšem získáte pouze tehdy, když budete mít možnost vyfiltrovat ze všech složek na vašem počítači jen ty vámi požadované. To je ovšem velmi komplikovaná záležitost.

ŘEŠENÍ: Následující příklad ukazuje, jak se dá zmiňovaný problém elegantně vyřešit za použití programu Windows Scripting Host. Náš ukázkový skript s názvem READFLDR.VBS (najdete jej ) vám vypíše a určí velikost podsložek ve vámi zadané složce. Do dialogového okna skriptu stačí zadat cestu ke složce, u které chcete určit velikost podsložek tedy například c:\ nebo n:\tools. Můžete zadat jakoukoliv cestu, tudíž i k diskům v počítačové síti.

Jestliže nezadáte žádnou cestu a tedy jednoduše klepnete na tlačítko OK nebo Storno, je náš skript nastaven tak, aby zobrazil velikosti podsložek složky, ve které máte nainstalována Windows. Ta je zastoupena proměnnou windir a taková složka je na každém počítači. Skript pro přístup k systému souborů vytváří objektové proměnné. Nakonec zavolá podprogram SubFolders, jenž vytvoří seznam všech podsložek. Tento seznam se vytvoří v okně programu Internet Explorer 4/5. Pro rozdělení textu do dvou sloupců (název podsložky a k ní odpovídající velikost) je potřeba zadat příkaz

ie4.document.body.innerHTML=

a k němu příslušné příkazy v jazyku HTML, které zajistí vytvoření tabulky uvnitř okna programu Internet Explorer. Parametry DIV ID=Path a DIV ID=Size vytváří místo, do nějž později skript pomocí příkazů

ie4.document.all.Path.insertAdjacentHTML "BeforeEnd", Path & "<br>"

ie4.document.all.Size.insertAdjacentHTML "BeforeEnd", Size & "<br>"

vkládá údaje o názvu, případně velikosti dané podsložky. Výslednou tabulku zobrazenou v okně programu Internet Explorer si můžete prohlížet, případně i vytisknout prostřednictvím příkazu Soubor/Tisk.

6. Vyvolávání WWW stránek

Jak bez okolků získat na internetu potřebné informace

PROBLÉM: Často potřebujete informace poskytované nejrůznějšími službami na internetu. Nejlepší by bylo, kdybyste tyto služby mohli využívat přímo bez toho, abyste museli načítat internetovou stránku a zdržovat se vyplňováním jakýchkoliv dialogových oken.

ŘEŠENÍ: Jak vám v následujícím textu ukážeme, existuje díky našemu skriptu ACROSEARCH.VBS (opět jej najdete ) alespoň v nejjednodušších případech možnost, jak si na internetu ulehčit vyhledávání informací, a konečně jak jinak, než prostřednictvím skriptů. Výraz, který chceme vyhledávat, zadáme do dialogového okna při spuštění skriptu, a ten jej přímo zadá do patřičného místa vyhledávače a zobrazí výsledky vyhledávání.

Předpokladem ovšem je zveřejnění vyhledávacího skriptu a to, že tento se příliš nemění (pak by totiž bylo třeba změnit odpovídajícím způsobem i náš skript). Všechny tyto předpoklady splňuje například služba na internetové adrese www.chemie.fu-berlin.de. Jedná se o praktický slovník, ve kterém lze nalézt významy nejrůznějších zkratek. Díky našemu skriptu ušetříte dobu potřebnou pro spuštění internetového vyhledávače a pro zadání internetové adresy. Po zadání zkratky do dialogového okna skriptu obdržíte opět ve formě dialogového okna výsledky vyhledávání. Ještě jsme zapomněli zmínit splnění dvou podmínek. Ta první je vcelku samozřejmá musí být navázáno připojení na internet. Druhá podmínka po vás chce, abyste jako internetový prohlížeč měli nainstalovaný Internet Explorer verze 4 a vyšší.

7. Vyhledávání

Jak upravit a vytisknout výsledky vyhledávání

PROBLÉM: Dialogové okno pro vyhledávání souborů či složek nenabízí k lítosti většiny uživatelů žádnou možnost, jak si výsledky hledání uložit do souboru nebo poslat na tiskárnu. V operačním systému MS-DOS to šlo. Co si ale budeme povídat. Syntaxe příkazu DIR pracujícího na příkazovém řádku MS-DOS už dnes, v době kdy naprostá většina uživatelů používá ke své práci myš, nikoho moc nenadchne.

ŘEŠENÍ: Ale i zde se nabízí možnost využít okna programu Internet Explorer verze 4 a vyšší jako okna pro výstup informací. Právě okno programu Internet Explorer vám umožní ručně si výsledky upravit, a případně i vytisknout.

Náš ukázkový skript FILTER.VBS (najdete jej ) vám ukáže princip. Nejprve v dialogovém okně skriptu zadáte cestu, kterou budete chtít vyhledávat. Pokud tento dialog ignorujete, je přednastaveno vyhledávání na disku C:\. V následujícím okně zadáte příponu souboru, například VBS, jako výraz, který chcete vyhledat. Standardní nastavení je přípona DOC. Po potvrzení začne prohledávání a zapisování výsledků do okna programu Internet Explorer.

Abyste poznali, zda vypisování výsledků (mimochodem ne zrovna moc rychlé) do okna programu Internet Explorer pokračuje, či již skončilo, vypisují se kromě nalezených souborů i složky, které se prohledávají, a to i v případě, že žádné soubory požadovaného typu neobsahují.

Tuto volbu lze vypnout tak, že smažete řádky 21 a 22, příp. z nich uděláte komentář pomocí znaku apostrof ( \ ). Po ukončení vyhledávání se skript zeptá, zda má výsledky vytisknout.

8. Sledování provádění skriptů

Jak zobrazit průběh činnosti skriptu v okně programu Internet Explorer

PROBLÉM: Za normálních okolností vykonává Windows Scripting Host svoji práci tiše a nenápadně na pozadí. To je sice ve většině případů velká výhoda, ovšem běžný uživatel Windows může při déletrvajících operacích upadat do nejistoty, zdali skript ještě vůbec pracuje.

ŘEŠENÍ: Tomu se dá snadno odpomoci tím, že budeme průběh činnosti skriptu monitorovat v okně programu Internet Explorer. Ostatně v minulém tipu jsme právě IE použili jako prostředí pro zobrazení výsledků činnosti skriptu.

Nastavení velikosti okna jsme přitom provedli prostřednictvím parametru width a height, jeho vzhled jsme pak nastavili pomocí údaje visible.

Pro zobrazování průběhu činnosti skriptu můžeme s klidným svědomím oželet menu i panel nástrojů včetně panelu Adresa a stavového řádku. Tyto funkce programu Internet Explorer vypneme tak, že přiřadíme výrazům Address Bar, MenuBar, ToolBar a StatusBar hodnotu vbFalse.

Příkladem skriptu je soubor READFLD2.VBS. Najdete jej a když prozkoumáte jeho obsah, zjistíte, že je podobný dříve uvedenému skriptu READFLDR.VBS, navíc ale obsahuje podprogramy Ukazstav a Updatestav. Náš ukázkový skript jsme omezili jen na vypisování názvu a velikosti podsložek ve složce, v níž jsou nainstalovaná Windows (ve skriptu jí odpovídá parametr Windir).

Po spuštění se zobrazí díky podprogramu Ukazstav nové malé okno programu Internet Explorer. Podprogram Updatestav pak do tohoto okna vypisuje při nalezení každé podsložky aktuální hodnotu proměnné i. Teprve po skončení prohledávání se zobrazí okno programu Internet Explorer s výsledky vyhledávání (díky parametru ie4.visible=1).

9. Windows Scripting Host a e-mail

Pohodlnější a rychlejší odesílání e-mailů

PROBLÉM: Chtěli byste pravidelně rozesílat e-maily vámi vybranému okruhu adresátů. Když jde o to takový e-mail co nejrychleji odeslat, je několikeré spouštění programu pro práci s elektronickou poštou dosti otravné. Mít poštovní program spuštěný neustále také není ideální řešení. Existuje nějaká možnost, jak posílat elektronickou poštu prostřednictvím skriptu?

ŘEŠENÍ: Takovou pohodlnou funkci poštovního programu si můžete sami naprogramovat. K tomu potřebujete jen drag&drop funkci programu Windows Scripting Host a archiv představovaný souborem ASPEMAIL.ZIP. Archiv naleznete , případně se dá stáhnout na internetové adrese www.persists.com. Soubor ASPEMAIL.ZIP rozbalte a v něm obsaženou knihovnu ASPEMAIL.DLL zkopírujte do složky Windows\System. Nyní ji ještě musíte v systému Windows zaregistrovat. To provedete příkazem

regsvr32 %windir%\System\Aspemail.dll

Po restartu počítače si otevřete v textovém editoru otevřete skript SENDMAIL.VBS a upravte jej podle nastavení vašeho systému.

Potřebujete zadat poštovní server a svoji e-mailovou adresu. Nakonec můžete zadat e-mailové adresy všech adresátů, jimž budete e-maily posílat.

Když budete chtít všem adresátům poslat nějakou zprávu, jednoduše textový soubor upustíte na ikonu skriptu. Poté se hned objeví očíslovaný seznam všech adresátů. Vy si označíte čísla těch, kterým budete chtít e-mail poslat, a potvrdíte stiskem tlačítka OK. Po odeslání e-mailu obdržíte hlášení, že e-maily v pořádku odešly.


Udělejte si vlastní Windows! VI.

10. Rychlejší práce se složkami

Jak mít všechny prostředky Windows pod palcem

PROBLÉM: Dokonce i když si vytvoříte k těm nejpoužívanějším složkám a souborům zástupce, přesto zůstává na velkých pevných discích nebo na rozlehlé síti ještě dost poměrně často používaných složek, na které se musíte dosti pracně proklepávat pomocí myši.

ŘEŠENÍ: Prostřednictvím skriptu můžete mít všechny prvky systému hravě dostupné v jednom souboru. Princip spočívá v tom, že do dialogového okna skriptu se zadávají ne celé cesty, ale jejich zkratky. To je bezesporu daleko rychlejší, než proklepávání se přes nejrůznější disky a složky přes ikonu Tento počítač nebo Okolní počítače. Tak např. ke složce C:\Windows\System\Iosubsys se dá velmi snadno dostat pouhým zadáním zkratky Iosub, dále složka D:\Dokumenty\Skripty\Pepa se vyvolá zkratkou pepa. Pokud máte složku, která má stejné jméno, pouze vždy leží na jiném disku, kupříkladu složka Dokumenty ležící v jednom případě na disku D: a v druhém případě na disku N:, stačí pro přesnější zadání napsat do dialogového okna výraz d: dokumenty.

A jak to celé funguje? Základem všeho je textový soubor, obsahující všechny složky na všech námi vyžadovaných discích. Tento seznam byste měli čas od času aktualizovat. Po spuštění skriptu se objeví dialogové okno, do něhož zadáte co možná nejkratší, nejvýstižnější a nejjednoznačnější řetězec. Poté skript rozevře seznam se všemi dostupnými složkami a vyhledává patřičný řetězec. Najde-li jej, zobrazí dialogové okno s dotazem, zdali chceme složku otevřít.

Abyste si mohli udělat lepší představu, vytvořili jsme pro vás dva skripty s názvy FOLDERLIST.VBS a FOLDERSTART.VBS, které demonstrují oba procesy jak načítání složek do textového souboru, tak vyhledávání v textovém souboru. Oba najdete .

Skript FOLDERLIST.VBS, jenž vytváří textový soubor obsahující seznam všech složek a souborů, je při velkém počtu položek poněkud pomalejší. Alternativou by byl rychlejší příkaz DIR z prostředí operačního systému MS-DOS, ovšem ten zase má potíže s diakritikou, proto jeho použití není výhodnější.

Naproti tomu skript FOLDERSTART.VBS pracuje velmi rychle, takže se spouští prakticky okamžitě. Navíc automaticky spouští skript FOLDERLIST.VBS, jestliže textový soubor se seznamem souborů a složek (který standardně leží ve složce Windows\Command) neexistuje, anebo je starší jak 15 dní.

Pro praktické používání těchto skriptů je třeba udělat toto: Zkopírujte nejprve oba skripty do složky %windir%\Command. Potom upravte soubor FOLDERLIST.VBS tak, že v něm nahradíte písmena disků těmi, co odpovídají diskům na vašem počítači.

Budete-li zadávat i síťové disky, musíte mít u všech podsložek práva pro čtení, jinak se skript ukončí s chybovým hlášením. Konečně byste si měli pro skript FOLDERSTART.VBS vytvořit na vhodném místě zástupce (např. na pracovní ploše, nabídce Start či ve složce Po spuštění).

11. Neviditelné skripty

Jak donutit skript, aby běžel na pozadí

PROBLÉM: Windows Scripting Host má jednu opravdu velkou výhodu oproti například dávkovým souborům, nebo i programu Q-Basic. Je to nepatrná spotřeba systémových prostředků v případě, kdy skript nepracuje a čeká na nějaké zadání. V tomto čekacím režimu spotřebovává od 0 do 1 % výkonu procesoru, zatímco např. čekací smyčka s příkazem Sleep v Q-Basicu spotřebovává 90 % výkonu procesoru, takže o nějakém "spaní" tu nemůže být řeč. Když o tom popřemýšlíme, pak by bylo nanejvýš vhodné VB skripty používat k tomu, aby neustále běžely na pozadí a vždy po několika minutách tu uklidily operační paměť, tu uložily nějaké soubory, případně odeslaly nějaké e-maily. Bohužel se skript nedá do "čekacího" režimu uvést bez toho, aby se neobjevilo nějaké rušivé dialogové okno.

ŘEŠENÍ: Existuje pouze jedna jediná možnost, jak skript donutit čekat. Metoda s názvem Popup patřící objektu Shell dokáže vytvořit uživatelem definované dialogové okno podobné tomu, jaké umí vytvořit metoda MsgBox, patřící programu Windows Scripting Host. Toto okno chvíli čeká a poté automaticky zmizí. Toto v našem případě skutečně rušivé okno se nedá principiálně nijak potlačit. Existuje jeden trochu "divoký" trik, jak dobu čekání dialogového okna Popup využít k úplnému odstranění oken.

Jako ilustraci uvádíme dva skripty s názvy START.VBS a DO.VBS (oba jsou ). Poklepejte na skript START.VBS. Tím jste jej spustili, ale zdánlivě se nic neděje. Tento skript nyní nedělá nic jiného, než že neustále spouští skript DO.VBS. Parametr 0,TRUE uvedený ve skriptu slouží k definování formy, v jaké se skript DO.VBS má spouštět. Konkrétně v tomto případě slouží k potlačení Popup dialogu. Skript DO.VBS nyní čeká 120 sekund na zadání příkazu. Poté naplní proměnnou x 12 MB znaků mezer a po ukončení skriptu se těchto 12 MB paměti zase uvolní.

Jedná se vlastně o velmi jednoduchý způsob optimalizace paměti. Kombinace obou skriptů je zde použita proto, aby tento proces probíhal kompletně na pozadí a tak co možná nejméně zatěžoval procesor.

Tento trik s optimalizací paměti je pouze příklad. Ve skriptu DO.VBS samozřejmě lze zadat po výrazu

q=MShell.Popup("", 120, "", 0)

jakýkoliv jiný příkaz.

§§§§§


Rychlokurz: ICQ-LITE – Ještě pohodlnější komunikace

Karel Šredl

c02p0082

Není to tak dávno, co jsme si tu v Rychlokurzu představili jeden z nejoblíbenějších programů pro komunikaci lidí přes internet program ICQ (čtěte "aj sík jů", neboli "hledám tě"). Zmíněný program používají po světě miliony lidí a zdá se, že firma, která tento software vyrobila a dala zdarma k dispozici, neusnula na vavřínech a snaží se nám uživatelům "povídání si" usnadnit. Proto se dnes podíváme na jeho mladšího bratříčka (je to spíše ještě miminko, ale krásné). Říkají mu "Lite" (čti "lajt" neboli "lehký").

O co jde? Jednou z výhrad k ICQ, která se s přibývajícími verzemi ozývala čím dál hlasitěji, byla připomínka o narůstání jeho velikosti. ICQ sice uměl více a více věcí a uměl je stále pohodlněji, ale začal nám tloustnout až na hranice obezity. Byly tu pokusy o nějakou tu dietu, ale stále to je spíše takový "bumbrdlíček". A tak se vedle ICQ narodil ICQ-Lite.

INSTALACE

Není žádná. Ano, čtete správně, není žádné stahování, instalování, výběr adresáře atd. atd. K tomu, abyste si ICQ-Lite pustili, stačí jediné. Připojte se na internet a do vašeho prohlížeče zadejte adresu lite.icq.com (doporučuji si tuto adresu uložit do vašich "Oblíbených", ale není těžké si ji zapamatovat). Na zobrazené stránce klikněte na ikonu a vyčkejte. Po chvíli se objeví okno (je nutno mít v prohlížeči povolen jazyk JAVA) a ICQ-Lite vás vyzve k přihlášení.

Zapište své ICQ číslo a heslo (tyto dvě věci je nutno si pamatovat). Pokud číslo ještě nemáte, dostanete je po registraci na adrese lite.icq.com/register/. Pokud číslo máte, ale vůbec si ho nepamatujete, tak na této stránce (web.icq.com/whitepages/search/) si je můžete nechat vyhledat. Pokud si nepamatujete heslo (tedy, vy jste ale sklerotik!), tak pomocí této stránky (www.icq.com/password/) si ho můžete nechat zaslat na e-mailovou adresu, kterou jste uvedli v registraci. Jestliže si nepamatujete ani toto, jste ztracená existence ; vraťte se zpět k registraci a založte si ICQ účet nový. Tentokrát si ovšem údaje zapamatujte.

Vraťme se tedy zpět k přihlášení. Zadali jsme číslo a heslo, a po chvilce čekání se nám objeví okénko našeho ICQ-Lite. Pokud jste používali předtím ICQ 2001, zjistíte, že zde máte i své kontakty. Vy ostatní nezoufejte a svoje kontakty vložte znovu. Ujišťuji vás, že to bude již naposledy. Vaše kontakty budou totiž pod heslem uloženy na serveru, a ať už se přihlásíte odkudkoli, pomocí ICQ-Lite je pokaždé uvidíte. Můžete mít své ICQ z práce, z domova, z internetové kavárny vždy uvidíte seznam svých přátel stejně!!

CO ICQ-LITE UMÍ?

Jak už název napovídá, ICQ-Lite umí jen ty nejdůležitější a nejzákladnější funkce (avšak pro 99 % práce naprosto dostačující). Tak jak jste zvyklí ze svého velkého ICQ, můžete zde přidávat a ubírat kontakty, zařazovat je do skupin, měnit u nich údaje, posílat a přijímat zprávy nebo SMS to jsou tak nejzákladnější úkony, které uživatel potřebuje a ICQ--Lite mu umožňuje. Podívejme se tedy, jak na to...

KONTAKTY

Prvně musíme do našeho ICQ-Lite nějaký ten kontakt přidat. Tak jako i při ostatní práci s programem, i tentokrát zjistíte, že "Lite" kromě velikosti oproti svému většímu "bratrovi" neztratil nic z přehlednosti a jednoduchosti. Klikněte na ikonu pro přidání kontaktu a v dialogovém okně vyplňte informace, které o hledaném kontaktu víte (buď ICQ číslo "ICQ#", nebo jméno, příjmení, přezdívku...). Po stisknutí tlačítka [GO] se před vámi objeví seznam nalezených kontaktů, které vyhovují zadaným kritériím. Najděte ten správný a na něj klikněte pravým tlačítkem (většina ovládání je přístupná z menu po klinkutí pravým tlačítkem). Volba "Add User to Contact List" vám přidá zvolený kontakt do vašeho seznamu kontaktů. Zvolíte jméno, pod nímž ho chcete v seznamu vidět, a skupinu, do které chcete, aby patřil (jak na skupiny, si vysvětlíme v dalším textu), a stiskněte [OK]. Pokud uživatel požaduje před přidáním svého kontaktu do seznamu autorizaci, tedy potvrzení, objeví se okno s žádostí o zadání textu. Zde napište, proč chcete právě toho člověka přidat do svých kontaktů (např: "Včera v hospodě u \Kulaté Báby\ jsi mi dal na tebe kontakt"), a odešlete. Onomu člověku se objeví vaše žádost, a pokud ji přijme, kontakt na něj se stane součástí vašeho seznamu.

U každého kontaktu si můžete všimnout různobarevných kytiček . Taková kytička dává ostatním najevo, jak na tom zrovna člověk je s časem a náladou. Vy sami můžete měnit svůj status pomocí rozbalovacího pole v dolní části okna.

Available (Dostupný) Základní ikona, která říká pouze, že uživatel je připojen a tedy "on-line".

Free for Chat Kontakt má čas a chce si povídat.

Away (Pryč) Znamená, že kolega si odskočil (krátkodobě).

N/A (Nedostupný) V tomto případě je nepřítomnost více než krátkodobá.

Occupied (Zaneprázdněný) a DND (Nerušit) Tyto ikony dávají najevo, že uživatel má plno práce a je ochoten číst jen důležité zprávy.

Offline (Odpojen) Uživatel je odpojen. Pokud mu pošlete zprávu, bude tato uložena na serveru, a on ji dostane ihned po připojení.

SKUPINY

Abychom v rostoucím seznamu neztratili přehled a kolega z práce "Míla" se nám nepletl s naší švagrovou "Mílou", je dobré zařazovat kontakty do takzvaných skupin. Zpočátku je náš senznam skupin standardní, ale my se teď na něj vrhneme a změníme ho k obrazu svému. Pokud kliknete pravým tlačítkem na název skupiny, obeví se vám menu s možnostmi, co se skupinou dělat. Volby "Open/Close Group" znamenají pouze "zabalení" nebo "rozbalení" skupiny, tedy zda kontakty patřící do skupiny uvidíme, nebo jestli místo nich bude zobrazeno pouze jméno skupiny. Volba "Create New Group" umožní vytvořit novou, prázdnou skupinu, "Rename Group" skupinu přejmenuje, a konečně "Delete Group" skupinu vymaže. Takže vytvářejte, přejmenovávejte a mažte, až budete spokojeni (častá jména skupin jsou "Práce", "Kamarádi", Rodina", "VIP"...)

Existující kontakt v seznamu pak přesuneme do správné skupiny tak, že pravým tlačítkem na něj klikneme, najedeme myší nad volbu "Move to Group >" a ze seznamu zvolíme cílovou skupinu. Všímavější z vás postřehli, že na konci seznamu skupin byla i položka "Ignore User". Ta vám může ušetřit spoustu nervů s takzvanými "spammery", tedy těmi, kteří obtěžují ostatní zasíláním nevyžádaných zpráv (nejčastěji reklamy). Ten kontakt, který přesunete do této skupiny (tedy do skupiny "Ignored Users"), vám dále může posílat co chce, avšak z vaší strany budou takové zprávy ignorovány ani se o nich nedozvíte, prostě cestou zmizí do nenávratna. Seznam takto blokovaných kontaktů získáte kliknutím na ikonu \ [Ignore List].

ZPRÁVY

Seznam máme, máme ho i uspořádaný do skupin, můžeme se tedy vrhnout na zasílání zpráv. Poslat zprávu je opravdu jednoduché. Klikněte pravým tlačítkem na kontakt a z menu zvolte "Send Message" (tedy "Poslat Zprávu"). V nově otevřeném okně pište vaši zprávu do spodní části, v horní se vám pak bude uchovávat celá komunikace s oním člověkem (dokud ICQ-Lite neukončíte). Zprávu odešlete logicky tlačítkem [Send]. A hotovo...

Jako taková perlička na "Lite" dort je posílání takzvaných "smajlíků". Nejčastěji používané smajlíky budou v textu po odeslání nahrazeny obrázky místo usměvavého :-) se objeví , místo rozpustilého ;-) se objevi a místo smutného :-( bude v textu .

Pokud chcete místo ICQ zprávy poslat raději SMS zprávu na mobilní telefon, klikněte na kontakt pravým tlačítkem a vyberte "Send SMS". V okně nejprve musíte nastavit telefonní číslo (příště už tam bude vyplněno) kliknutím na tlačítko [Cellular Number]. Zde v seznamu najděte Českou republiku, zapište předvolbu operátora (např. "602" pro Eurotel) a nakonec vlastní číslo. Pak už můžete napsat zprávu (pozor, abyste nepřekročili max. počet 160 znaků na jednu zprávu) a stiskněte [Send]. Po problémech "velkého" ICQ s odesíláním SMS do Čech jsem byl k této možnosti skeptický, ale mám z praxe ověřeno, že to funguje (tedy alespoň na Eurotel). Navíc pokud adresát na svém mobilním telefonu zvolí "Odpovědět", přijde vám jeho odpověď zpět na ICQ!! Zatím se mi ale nepodařilo zjistit, kolik tato odpovědní SMS stojí, takže opatrně!!

NASTAVENÍ

K takovému jednoduchému a přehlednému programu se hodí také jednoduché nastavení. Klikněte tedy na ikonu . V nastavovacím okně máme pouze 7 voleb.

Pokud vás ruší zobrazení okna při přijmutí zprávy, pak zrušte volbu "Pop up response...". Volba "Always display the ICQ#..." způsobí, že u každého jména v seznamu kontaktů uvidíte také jeho ICQ číslo. Pokud vás často obtěžují spammeři nevyžádanými zprávami a nebaví vás je neustále přidávat do "Ignore Listu", pak zaškrtněte volbu "Accept Messages only...", která způsobí, že budete přijímat zprávy pouze a jen od lidí, jež máte v seznamu kontaktů od nikoho jiného! Volba "Enable Sound" povolí zvuky a pomocí volby "Access Menu by..." si můžete vybrat, zda se má menu zobrazovat po kliku levým či pravým tlačítkem myši (standardně pravé). V posledním řádku si můžete zvolit formát zobrazení časové značky u zasílaných zpráv.

ZÁVĚR

ICQ Lite je zatím opravdu miminko (jedná se o tzv. beta-verzi), takže můžeme očekávat další změny. Vzhledem k velmi dobré použitelnosti beta-verze očekávám, že změny budou jen k lepšímu. Já osobně mohu ICQ Lite vytknout pouze to, že nemá historii zpráv. Konverzaci si "Lite" pamatuje pouze do ukončení programu. Po novém startu však začínáte "s čistým štítem". Toto je ale moje jediná významná výhrada a já osobně jsem s ICQ-LITu nadšen. Velké ICQ jsem již dávno odinstaloval.

Pokud tedy oželíte historii a další nadstavbové funkce (jako třeba posílání souborů nebo chat), myslím, že pro vás bude ICQ-LIte to pravé. Tedy vzhůru na lite.icq.com!

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c02p0083

Díl třicátý osmý a také třicátý osmý úvod (právě ty řádky, které nyní čtete). Nebojte se, nezbláznil jsem se já, ani nikdo v redakci. To, na co se právě díváte, je můj již osmatřicátý pokus o vtipný začátek dalších tipů. Nic více, nic méně.

Je noc, ještě před několika dny byly všude spousty sněhu, který se nyní již v jiném skupenství valí kolem mne v podobě naší největší české řeky. V prvním měsíci roku 2002 (hezké číslo, že?) jsme se v novinách mohli dočíst o propadu prodeje počítačů nejen v USA, ale i u nás. "Postihla" nás také revoluce v placení pevných linek od nejmenovaného operátora. Doufejme, že díky této reformě příliš nezeštíhlí skupina internetově pozitivních lidí, a že nás nakonec ve výsledku vyjde vše levněji (hlavně ve špičce).

Nuže, konec truchlení, to se na počátek roku nehodí. Prodeje počítačů určitě opět vzrostou s rozšířením Windows XP, a kdyby měli internet všichni, stejně by nám linky do zahraničí svojí kapacitou nestačily. Přejděme proto raději k obvyklé sestavě tipů a triků pro Windows a MS Office.

Tipy pro Windows

1. Zbavujte se zbytečných DLL (Win 9x)

A začínáme prvním trikem pro Windows. Vím, že rádi editujete systémový registr; není nad to vědět, co se v mém vlastním systému děje, a provádět tak změny v registrech ručně kvůli zachování absolutní kontroly. Proto i v prvním (a u sekce Windows dnes předposledním) dnešním tipu budeme editovat systémový registr.

Následující trik je určen uživatelům, kteří výkon svého počítače využívají beze zbytku, ale nikoliv hraním her, nýbrž mnoha spuštěnými úlohami najednou. Pokud během práce spouštíte často různé aplikace, začne se vám pomalu ale jistě plnit operační paměť, a Windows ztrácejí volné systémové prostředky. Nechávají totiž "pro jistotu" v paměti některé použité DLL knihovny pro případ, že by byly opět potřeba. Jednoduchou editací systémového registru zajistíte, že po ukončení aplikace Windows Explorer přebytečné knihovny DLL z paměti odstraní.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte až do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows CurrentVersion explorer. V tomto podklíči klikněte pravým tlačítkem do pravé části regeditu, z kontextového menu zvolte položku Nový klíč a vytvořte další podklíč s názvem AlwaysUnloadDLL. V něm potom poklepáním myší změňte položku Výchozí na 1.

Poté restartujte. Při větším množství spouštěných a ukončených aplikací byste měli zaznamenat více volné operační paměti, a tím i zlepšení celkového výkonu systému.

2. Lepší AutoComplete (Win 98/95)

Pracujete alespoň ve Windows verze OSR2? Pak máte pravděpodobně nainstalovaný i prohlížeč Internet Explorer v některé z posledních verzí. Možná jste se i kdesi dočetli, že IE umí automaticky doplňovat zadávané URL adresy, tedy místo www.altavista.com stačí napsat pouze altavista.com, a prohlížeč zbytek adresy doplní sám podle předdefinovaných schémat. Ta ale nejsou příliš obsáhlá a mnoho vám nepomohou (zvláště v českých zemích). Naštěstí poměrně jednoduchou editací registrů můžete přidat další pravidla přesně podle svých potřeb a potřeb internetu, ve kterém se pohybujete.

Spusťte Editor registru regedit (například z menu Start-Spustit) a jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Internet Explorer Main UrlTemplate. Zde uvidíte v pravé části regeditu seznam předdefinovaných vzorů, který můžete libovolně doplnit o další. Stačí pomocí pravého tlačítka přidat další textovou hodnotu, stejně jako je tomu u hotových definic. Pořadí (název položky) určuje prioritu při hledání adresy, v našich končinách by se asi na první pozici hodila hodnota "www.%s.cz" bez uvozovek. Hodně štěstí při editaci.

Tipy pro Ms Office

3. Ochraňte své dokumenty (Word 2000)

V minulých dílech jsem velmi opomíjel triky pro Word a Excel, nyní se to snažím napravit. Před sebou máte první z exemplářů.

"Je to MŮJ dokument, a NIKDO ho nebude číst". Tak by mohla znít věta jednoho z členů vaší rodiny, pravděpodobně jednoho z vašich dětí ve věku 14-16 let. V tomto tipu s nimi budu "držet basu" a pokusím se jim poradit, jak před rodiči dopisy a ostatní dokumenty snadno ochránit.

Taková ochrana je totiž přímo součástí MS Wordu, a není tedy nutné použít žádnou z externích utilit.

Pro ochranu vašeho dokumentu postupujte takto. Spusťte Word a napište požadovaný dokument, například dopis. Poté jděte do roletového menu Soubor a zvolte položku Uložit jako... V následujícím dialogu vyberte umístění a zvolte název souboru, tak jak jste byli doposud zvyklí.

Před samotným uložením stiskněte tlačítko Nástroje v pravém horním rohu dialogu a z roletového menu vyberte položku Obecné možnosti. V dialogu Obecné možnosti máte k dispozici několik nastavení. Jejich popis je celkem srozumitelný a nebudu ho zde rozvádět. Nás zajímá až dolní část dialogu, nazvaná Možnosti sdílení souboru.

Na tomto místě můžete zvolit jak přístupové heslo pro čtení, tak i pro zápis dokumentu. Jestliže chcete dokument uvolnit pro čtení, ale nechcete, aby ho někdo změnil, vepište pouze heslo pro zápis. Jestliže nechcete, aby kdokoliv dokument byť jen četl, vepište heslo i pro čtení a nezapomeňte zatrhnout položku Doporučeno jen pro čtení.

Pomocí těchto dvou hesel můžete chránit dokument dle libosti.

4. Překvapte svého šéfa (Word 2000)

Druhý tip se týká také vaší práce v MS Wordu a mnoho lidí jej jistě zná. Nicméně jde o méně používanou funkci, a třeba se vám zalíbí.

Hypotetická situace. Ve firmě pracujete společně na jednom dlouhém dokumentu. Po ukončení práce jste vy, jako vedoucí skupiny, povolán k šéfovi do kanceláře a dotázán na množství odvedené práce. Jak dlouho se na dokumentu pracovalo a jak je rozsáhlý. Není nad to se podívat na pevný disk a zjistit aktuální datum a velikost v kilobajtech. Je ovšem otázkou, zda kilobajty uspokojíte svého šéfa. Existují totiž i elegantnější metody.

Spusťte Word a otevřete požadovaný dokument. Než začnete počítat stránky a slova, jděte do roletového menu Soubor a zvolte Vlastnosti. Pozor, pokud jste v dialogu Vlastnosti ještě nikdy nebyli, což je docela dobře možné, patrně ho Word před vámi "inteligentně" schoval. Potom musíte rozbalit celé menu i s méně používanými položkami pomocí dvojité šipky na dolním okraji.

V dialogu Vlastnosti naleznete na několika záložkách mnoho různých informací o aktuálním dokumentu, nás ale nejvíce zajímá záložka Statistické údaje. Na ní najdete nejen počet stran, odstavců, řádků, slov a znaků, ale také celkový čas, po který se na dokumentu pracovalo, a také kdy byl vytištěn a kolikrát byl revidován.

Možná ani tato informace nebude vašemu šéfovi stačit. Vy mu sice během pěti minut oznámíte celkové statistiky dokumentu, on si ale vzpomene, že chce vědět i počet slov v některé z jeho částí. Opět nezoufejte, ručně se počítat nebude.

Označte kapitolu nebo pasáž dokumentu myší tak, aby byla vysvícená (bílý text na černém pozadí). Poté jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Počet slov. V případě, že ji nevidíte, postupujte podle návodu v předchozím odstavci. Tato funkce vám zobrazí statistiku pouze zvolené části dokumentu. Pokud nic neoznačíte, zobrazí vám statistiku celého dokumentu.

5. Obálky rychleji (Word 2000)

A do třetice všeho dobrého i zlého s MS Wordem. Tento tip je určen hlavně uživatelům, kteří používají Word pro tisk dopisů a obálek. Pomocí následujícího návodu si tuto práci velmi zrychlíte, samozřejmě jen v případě, že jste to dosud sami neudělali.

Znovu začneme modelovou situací. Napíšete dopis a chcete jej vytisknout spolu s obálkou obsahující adresu odesilatele a příjemce. Jdete tedy do roletového menu Nástroje a zvolíte položku Obálky a štítky. Zde vyplníte obě adresy, vložíte obálku do tiskárny, a máte hotovo. Tento postup lze ale zrychlit. Není totiž nutné neustále vyplňovat adresu odesílatele ani adresu příjemce.

Začneme adresou odesílatele. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte Možnosti. Zde pokračujte na záložku Informace o uživateli a vyplňte vaši adresu do pole Poštovní adresa ve tvaru, ve kterém ji chcete na obálce zobrazovat.

Poté při psaní dopisu uveďte na obvyklé místo na začátku stránky adresu osoby, jíž dopis posíláte. Rovněž ve tvaru, který požadujete na obálce. Když se nyní před tiskem dopisu vrátíte do dialogu Obálky a štítky, budete mít již obě adresy správně vyplněné a stačí jen stisknout příslušné tlačítko pro tisk. Vaši adresu odesílatele si samozřejmě Word bude pamatovat již navždy, nebo alespoň do té doby, než ji změníte v dialogu Možnosti.

6. Veselé odrážky (Word 2000)

A vida, zase Word, to nám to dnes jde... Dnešní "wordové" tipy zakončíme něčím trochu veselejším, něčím, co vám vaše dokumenty zpestří, zvětší a zatraktivní.

Určitě každý, kdo s MS Wordem pracuje, někdy použil číslovaný, nebo jen odražený seznam položek. Bohužel předdefinované seznamy jsou sice plně funkční, ale ne moc atraktivní. Přitom samotný MS Word nabízí v základní instalaci mnoho dalších možností pro zlepšení těchto seznamů.

Spusťte nyní MS Word a vytvořte seznam pěti položek. Poté jej myší označte (odrážky by se označit neměly) a jděte do roletového menu Formát. Zde zvolte položku Odrážky a číslování. Bude vám nabídnut dialog se základní nabídkou odrážek. Tato nabídka je celkem postačující, ale pořád to ještě není barevné a moc grafické.

Stiskněte tlačítko Obrázek a dostanete se do klipartové nabídky (musíte při instalaci nainstalovat kliparty pokud jste zvolili standardní instalaci, měly by být tyto malé obrázky k dispozici). Zde si stačí vybrat požadovaný obrázek, poklepat na něj myší a zvolit první ikonu odshora (vložit klip). Poté se označený seznam opraví dle vybraného obrázku.

Tím ale vaše tvůrčí možnosti nekončí, stále jen používáte to, co vám Microsoft nabízí. V následujícím odstavci si ukážeme, jak jednoduché odrážky vytvořit dle vlastních představ.

Vraťte se zpět do dialogu Odrážky a číslování a hypoteticky vyberte jednu z nabízených možností. Tím si zpřístupníte druhé tlačítko na této záložce, které nese název Vlastní. Poklepejte na něj a v následujícím dialogu máte několik možností výběru. Po stisku tlačítka Odrážka si můžete vybrat libovolný řez písma (font) a z něj zvolit znak, který má sloužit jako odrážka. Pod tlačítkem Písmo si můžete vybrat font, ze kterého se odrážka vybere, a na záložce Textové efekty si můžete daný znak mnoha způsoby vylepšit. Poslední možností je nastavení vzdáleností pro odražení textu.

Jak vidíte, fantazii se meze nekladou, dokument lze vylepšit jak předhotovenými, tak vlastnoručně vloženými obrázky nebo znaky, a ani to moc nebolí.

7. Rozdělení textu v Excelu (Excel 2000)

Na závěr dnešních tipů pro Microsoft Office také nahlédneme do prostředí programu MS Excel.

Při práci v Excelu se vám často stane, že jste si na počátku tabulky špatně navrhli a pak stále válčíte se špatnými sloupci, které nezobrazují přesně to, co chcete. Do Excelu můžete sice vkládat řádky a sloupce a tím upravit i nevhodný počáteční návrh, nicméně pokud máte v buňkách i nevhodná data, není cesta nápravy až zas tak snadná.

Mějme situaci, kdy máte v jednom ze sloupců celá jména osob, například Jan Novák a podobně. Postupně zjistíte, že byste potřebovali oddělit křestní jméno od příjmení a vytvořit místo jednoho hned dva samostatné sloupce. Úkon je to možný a není ani příliš složitý.

Označte sloupec, který obsahuje v buňkách nevhodná data (v našem případě celé jméno). Jděte do roletového menu Data a zvolte položku Text do sloupců. Spustíte jakéhosi kouzelníka, který vás ve třech krocích provede celou procedurou.

V prvním kroku jste dotázáni, jakým způsobem je text oddělen. V našem případě je mezi jménem a příjmením mezera. Ve druhém kroku se Excel sám pokusí nabídnout vlastní rozdělení dle rozdělovacích znaků, které jste navrhli v kroku prvním. Pokud vám rozdělení nevyhovuje, můžete myší sami určit dělicí čáry. V posledním kroku určíte některé další vlastnosti pro budoucí dva oddělené sloupce.

Po dokončení jsou data rozdělena a tabulka upravena. Tento postup lze samozřejmě opakovat a kombinovat tak, abyste dosáhli požadované tabulky.

Tímto tipem pro MS Office se s vámi rozloučím, snad vám byl alespoň jeden z příspěvku k užitku a pomohl vám ke zefektivnění vaší práce. Za měsíc opět na shledanou.


InterTipy

Další měsíc utekl jako voda a my se opět setkáváme nad odkazy a adresami, které nás zavedou za dobrými radami a tipy pro Windows. Dnešní díl plynule tematicky naváže na díl minulý. Budeme surfovat po stránkách určených hlavně MS Office, ale jak sami uvidíte níže, nepůjde jen o tipy pro tento velmi rozšířený kancelářský balík. Na své si přijdou trochu i programátoři a uživatelé Windows, či internetoví nadšenci.

Pozor zlý pes

uglydog.freeyellow.com/Office_CCMail_Tips.htm

Jelikož dnešní díl tipů a triků víceméně navazuje na díl minulý, týká se první adresa hlavně kancelářského balíku od Microsoftu. Na hezky provedené stránce naleznete slušné množství tipů pro MS Office, tipy pro cc:Mail a jeden tip pro Windows 95. Vesměs jsou výše uvedené rady určené spíše pro začátečníky. Vše samozřejmě v jazyce anglickém, tedy jen pro anglicky mluvící uživatele.

Magnetic Web

www.magneticweb.co.uk/msoffice.htm

Tuto stránku lze bez nadsázky zařadit mezi ty rozsáhlejší a přínosnější. Výše uvedená adresa opět ústí na její část týkající se MS Office, jež jsou pro dnešní díl stěžejním tématem. Nicméně ani ostatní odkazy nejsou k zahození. Naleznete zde odkazy na tipy pro PC, tipy pro Windows a mnoho dalších témat, věnujících se skrytému potenciálu nejrozšířenějšího operačního systému. Vše je zobrazeno sice bez přehnaných multimédií, zato přehledně a v textu, tedy dostupně i pro uživatele, kteří hledají zejména informace a nemají čas na stahování "flashových" animací. Samozřejmě v angličtině.

About Visual Basic

www.vb-world.net/tips/

Nyní si trochu oddychneme od MS Office tipů a triků, i když ne nadlouho. Výše uvedená stránka je sice určena hlavně pro programátory ve Visual Basicu, nicméně zde jsou tipy pro VB rozděleny tematicky a naleznete zde i mnoho pokročilejších rad pro samotný kancelářský balík. Stránka je opět velmi pěkně a přehledně provedena. Na úvodní straně narazíte na jakýsi rozdělovník, ne nepodobný klasickému vzhledu nejznámějších portálů. Jednotlivé odkazy se týkají určitých skupin témat, najdete zde například ActiveX Development, Controls and Forms, Beginning VB, Using registry a další a další. Jelikož informací je opravdu dostatek, nechybí ihned pod odkazy nezbytný vyhledávač, který vám potřebné tipy nalezne a zobrazí v přehledném výpisu. Kromě těchto možností máte k dispozici i diskusní skupinu, do které se můžete ihned přihlásit. Stránka také nabízí zasílání novinek pomocí elektronické pošty. Na konci úvodního rozdělovníku nechybí ani seznam odkazů na tematicky příbuzné WWW.

MS Office Tips and Guides

newark.rutgers.edu/~document/main/MSGuides.html

Další velmi dobře provedená stránka s tipy a návody (jak již název napovídá) pro MS Office. Výše uvedená URL končí na stránce s tipy pro kancelářský balík, nicméně zde naleznete i odkazy týkající se Windows 95 a 98. Co se týká Office, najdete zde návody pro všechny aplikace starších Office 97 (což jistě některým uživatelům vlastnícím staré, ale postačující počítače přijde vhod), součástí stránek jsou i návody pro modifikaci na Macintoshe. Vše přehledně, textovou formou a v anglickém jazyce uvidíte, pokud kliknete na výše uvedený odkaz.

FMS Computer Training

kg7ka.tripod.com/wordprocessing.htm

A jsme opět zpátky u Microsoft Office. Následující stránka se zabývá nejen tipy pro tento kancelářský balík, i když po zadání výše uvedené adresy se dostanete přímo na stránku s tipy pro vytváření dokumentů a s přehledem možností editorů. Ovšem pohledem na menu v levé části ihned zjistíte, co dalšího se vám zde nabízí. Naleznete zde odkazy týkající se Windows (CleanUp, Customizing, Shortcuts, Utilitis), dále odkazy z oblasti rozličného softwaru a internetové tipy zaměřené hlavně na prohlížení WWW, a nastavování elektronické pošty. Vše je zpracováno přehledně použitím tabulek a docela příjemného fontu a podkladu. V angličtině.

Tipy z Texasu

www.utexas.edu/learn/office/index.html

Tato stránka je opět z trochu jiného soudku, i když se bezprostředně týká právě MS Office. Na přehledné a velmi dobře provedené stránce totiž naleznete tipy pro MS Office týkající se výstupu z tohoto kancelářského balíku na web. Stránky se zabývají různými nastaveními všech aplikací, které jsou součástí kancelářského balíku, tak aby zobrazení na internetu bylo co nejvěrnější. Tipy jsou tematicky rozděleny a jsou hojně doplněné obrázky, což velmi přispívá k přehlednosti a urychluje prováděné operace. Opět v anglickém jazyce.

MS Office 2000 Tips

www.computerbooksonline.com/tips/office.asp

V tomto internetovém tipu si opravdu přijdou na své uživatelé Office 2000 (konečně). Na výše uvedené adrese naleznou slušné množství velmi přehledně zpracovaných tipů pro tento kancelářský balík. Stránka začíná seznamem tipů vždy s krátkým popisem, o co se vlastně jedná. Přitom všechny tipy jsou potom umístěny v jednom HTML souboru, takže není sebemenší problém je velmi snadno a díky tomu, že jsou čistě textové, tak i velmi rychle stáhnout do svého počítače. Jelikož se jedná o jednu ze stránek knižního vydavatelství, rozhodně nezatracujte předem odkazy v levé části stránky vedoucí na další publikace.

MS Office Tips

www.wiserways.com/web-tech/tips/office-tips.htm

Dnešní třicátý osmý díl internetových triků zakončíme velmi přehlednou, i když graficky ne moc povedenou (což ovšem nemusí být na škodu, ba právě naopak) stránkou s tipy pro MS Office. Opět jsou všechny tipy součástí jednoho HTML souboru, tudíž je snadno stáhnete do svého počítače. Tipy jsou dle mého názoru určeny spíše pokročilejším uživatelům. Kromě samotných kancelářských rad najdete v horní části stránek i odkazy na tipy pro MS Access, tipy pro tvorbu databází SQL, tvorbu dokumentů XML a mnoho dalších.

Přeji dobrou konektivitu, stabilní prohlížeč a příště opět na shledanou.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0112

? Chtěl bych se zeptat, jak zjistím, které programy se mi spustí při spouštění Windows mimo složky "Po spuštění".

Tato informace se nachází v registru HKLM\SOFTWARE\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*. Hvězdička označuje následné znaky. Tyto klíče jsou obecné pro Windows od verze 95 až po 2000 a ME, nicméně u verzí NT chybí klíč RunServices, protože služby jsou definovány na jiném místě a jejich ovládání je dostupné pomocí grafického rozhraní. Dále mohou být spouštěné programy zapsány v souborech win.ini, winstart.bat apod. Ve Windows 98 nebo ME není třeba prohledávat registry, stačí spustit msconfig.exe, a informace o systému jsou pěkně pohromadě. U Windows 2000 jsou tyto informace dostupné v Systémových informacích. Ty lze otevřít z jakékoliv aplikace MS přes menu Help About.

? Rád bych se zbavil přenastavení všech grafických souborů, které se mi změnilo po instalaci programu IRFANVIEW, z CD 10/2001. Tento program mi přednastavil ikony a typy souborů na IrfanView. Dále u diskových jednotek pravděpodobně předřadil název drive_c (C:). Měl jsem jen (C:), (D:), (E:). Také jsem zkoušel prográmky Thumb Plus 4.15 a Image Enhance 1.51. Všechny jmenované prográmky jsem se snažil odinstalovat v rámci možností (některé neměly uninstall.) Hlavně mi jde o to, aby se mi opět zobrazovaly ikony grafických souborů správně (např. JPG, BMP, atd.), abych hned viděl v Průzkumníku o jaký typ souboru se jedná. Také bych se rád zbavil přepsání názvů pevných disků zpět na jednopísmenové.

Problém přenastavení asociací byl na stránkách PC WORLDu řešen již několikrát, proto jenom velmi krátce. Je třeba v Průzkumníku zrušit všechny nežádoucí asociace v menu Zobrazit Možnosti složky Typy souborů. Při pokusu spustit daný typ souboru pak vyskočí dialogové okno, kde si nastavíte jakou aplikací má být tento typ souboru otevírán. Je třeba zaškrtnout políčko "K otevírání tohoto souboru vždy používat tento program". Přejmenování disků je velmi jednoduché, v Průzkumníku stačí kliknout pravou myší na disk a zvolit Vlastnosti. V záložce Obecné je pole Jmenovka. Je-li prázdná, zobrazování disku se vrátí do původního (základního) stavu.

? Vlastním 2 roky počítač, který stále vyhovuje mým požadavkům. Co mi ale bohužel již nevyhovuje, jsou porty na počítači. Chtěl jsem se vás tedy zeptat, zda jdou mé staré porty vyměnit za nové USB. Pokud ano, tak kolik by to přibližně stálo a v čem jsou hlavní výhody USB.

Porty počítače vyměnit netřeba, protože tím nic nezískáte, spíše byste ztratil. Pokud chcete mít porty USB, můžete je přidat. Existují přídavné karty od mnoha výrobců, kde obvykle na kartě PCI jsou dva USB konektory. Informace o dalších USB doplňcích, včetně cen, lze najít na http://www.oak.cz/usb/ v češtině. Podobné informace můžete nalézt i v cizím jazyce, stačí zadat do webového prohledavače řetězec "USB Card". Hlavní výhody USB spočívají ve vyšší rychlosti komunikace (až 12 Mb/s) než u běžných portů COM a LPT, v možnosti připojovat a odpojovat zařízení za chodu počítače a v existenci napájecích vodičů, pomocí kterých lze napájet externí zařízení z počítače (u COM to lze také, u LPT ne). Další výhodou je, že na jediný USB port počítače může být zapojeno až 127 zařízení (přes rozbočovače externí nebo zabudované v zařízení). Při nákupu karty je třeba zvážit, zda se přechod na USB rozhraní vyplatí, jinými slovy zda máte jiné zařízení nežli klávesnici, myš a tiskárnu, které budete připojovat. U těchto vyjmenovaných periferií je přechod na USB zbytečný.

? K internetu se připojuji přes Contactel nebo Quick. Mám ale tak trochu problém s odesíláním elektronické pošty. Aby se mi pošta odeslala, musím vždy před odesláním zvolit ve vlastnostech poštovních účtů adresu serveru pro odchozí poštu (SMTP) tak, aby odpovídala poskytovateli internetu, přes kterého jsem při odesílaní pošty připojený. V případě, že ve vlastnostech poštovních účtů mám jinou SMTP adresu, tak se mi pošta neodešle. Zajímalo by mne proč to tak je a zda se dají nějak nastavit poštovní účty, aby odesílaly poštu bez ohledu na to, jakou SMTP adresu použiji, nebo zda je nějaká SMTP adresa, která by mi odesílala poštu bez ohledu na to, přes kterého poskytovatele internetu jsem připojený. Pro práci s elektronickou poštou používám Outlook Express 6. Dále by mne ještě zajímalo, jak je to s ukládáním navštívených stránek do počítače (C:\WINDOWS\Temporary Internet Files), které lze pak prohlížet i po odpojení se od internetu. Zajímá mne, proč se některé stránky do počítače neuloží, na čem to záleží, zda se stránka automaticky uloží nebo ne, a zda se dají nějak poznat stránky, které se do počítače automaticky neukládají, abych si je mohl v případě potřeby uložit sám. Některé stránky ale nejde vůbec do počítače uložit, a tak se dají prohlížet pouze při připojení k internetu, což ne vždy zcela vyhovuje.

Řešení problému SMTP je jednoduché. Musíte si v programu Outlook Express nastavit více poskytovatelů a při připojování se si vždy vybrat toho aktuálního. Každý poskytovatel má svůj poštovní server, přes který chodí pošta. Je sice pravda, že technicky je jedno, který SMTP server převezme vaši poštu, ale poskytovatelé musejí nabízet ten svůj a pouští na něj pravděpodobně pouze své klienty. Nastavení různých účtů pro poskytovatele provedete v menu Nástroje Účty, záložka Pošta a tlačítko Vlastnosti. Tím se dostanete na nastavení připojení a serverů.

Ukládání WWW stránek se děje automaticky podle nastavení parametrů IE především velikosti disku pro Temporary Internet Files. Ukládají se však pouze statické webstránky. Stránky, které jsou tvořeny dynamicky, tj. na základě potřeby klienta přímo z databáze, se uložit mohou, ale také nemusí. Záleží na tom, zda ke svému běhu potřebují kontaktovat nějakou aplikaci web-serveru. Pokud ano, neuloží se, resp. uloží se pouze statická část, ale při prohlížení je třeba aplikaci kontaktovat, aby dodávala data. Obvykle jsou takto dělány náročnější animace nebo výpočty na základě nějakých vstupů uživatele. Pokud se stránka neuloží sama z těchto důvodů, nemůžete ji ze stejných důvodů uložit ani vy sám pomocí funkce "Uložit jako".

? Rád bych se zeptal na jeden problém s mým počítačem. Spočívá v tom, že mi přestala jít disketová jednotka. Při startu počítače na obrazovce objeví hlášení "Floppy disc fail 80". Poté mohu vstoupit buď do setupu, nebo pokračovat ve startování systému. Zkoušel jsem také jinou disketovou mechaniku, jestli to není způsobeno špatnými kontakty na kabelu, a rovněž jsem celý kabel vyměnil, ale nic nepomáhá. Jestli víte, čím by to mohlo být, byl bych velice vděčný za radu. Mám ještě jeden problém: všechny zvuky s koncovkou "wav" se sice přehrají, ale počítač hraje pořád dokola ten samý a přestane při uzavření některého okna nebo restartu počítače, tím pádem musím mít všechny zvuky vypnuty. V případě zvuku hraného ze zvukového nebo filmového CD je vše v pořádku.

Podle popisu poruchy a následného pokusu závadu odstranit to vypadá, že je vadný řadič disketové jednotky. Tento je na mainboardu, takže výměna prakticky nepřichází v úvahu. Existují i externí řadiče (karta), což by problém vyřešilo. Před domácím experimentováním bych ale doporučil navštívit servis, abyste si byl jist, že jde opravdu o poruchu řadiče. Příčinou přehrávání zvuků wav dokola bude nejspíše ovladač zvukové karty. Zkuste najít nejnovější verzi na internetu a ovladač přeinstalovat. Mělo by to pomoci.

Ohlasy čtenářů:

Reaguji na vaši odpověď ve FAQ v PCW 1/2002. Všechny procesory AMD rychlejší než 350 MHz způsobují chybu ve Windows 95. Jde o známou chybu popis a oprava jsou dostupné na http://www.microsoft.com/Windows95/downloads/contents/WURecommend/S_WUServicePacks/AMDPatch/

Default.asp

RNDr. Peter FREIMANN, peter@freimann.cz

Vážená redakce PC WORLDu,

reaguji na dotaz v rubrice FAQ z čísla 1/2002. Tazatel má problém se spuštěním Windows 95 OSR2 na počítači s procesorem AMD-K6-2/450MHz, na základní desce FIC VA503+. Tento problém jsem měl na stejném hardwaru také a jeho příčina je v chybném souboru IOS.VXD, který způsobuje potíže při spuštění Windows 95 na procesorech AMD K6 s frekvencí vyšší než 350 MHz. Tento problém je známý a existuje na něj oprava přímo od Microsoftu. Zde je návod na jeho odstranění:

Na stránkách Microsoftu vyhledat a následně stáhnout soubor AMDK6UPD.EXE.

Spustit Windows 95 (podaří-li se to) a spustit stažený soubor. Objeví se toto okénko:

Odkliknout "Ano", odsouhlasit restart počítače a problémy by měly být odstraněny.

Pokud se nepodaří počítač vůbec spustit, nebude samozřejmě možné tento postup aplikovat, a to byl i můj případ. Potom je potřeba:

Získat nějakým způsobem opravený soubor IOS.VXD (68 962 bajtů, 4. září 1998, 9:13:00). Tento soubor lze získat spuštěním AMDK6UPD.EXE ve Windows 95 na jiném počítači, nebo ho zkusit extrahovat přímo z AMDK6UPD.EXE.

Potom tímto souborem (IOS.VXD) v nainstalovaných Windows 95 přepsat ten původní (je v některém z podadresářů adresáře Windows). To lze nejpohodlněji provést z jiných Windows, pokud máte na počítači více systémů, nebo z DOSu, například ze záchranné diskety příkazem COPY.

Po spuštění Windows 95 je již možné spustit AMDK6UPD.EXE, aby se aktualizovaly i další soubory. K bezproblémovému spuštění Windows 95 však podle mých zkušeností opravdu stačí nahradit pouze soubor IOS.VXD.

Tento druhý postup je též vhodný pro novou instalaci. Když instalátor po kopírování souborů restartuje počítač, nenechte spustit instalovaná Windows, ale nabootujte z diskety nebo do jiného OS a nahraďte IOS.VXD. Potom restartujte, nabootujte instalovaná Windows 95 a pokračujte v jejich instalaci.

Všechny zde uvedené postupy mám vyzkoušené na uváděném hardwaru a mohu konstatovat jejich funkčnost. Osobně bych ale doporučil rozšíření RAM 128nebo 256MB modulem SDRAM a používání Windows 98 SE nebo Windows ME.

S pozdravem Petr ČÁSLAVSKÝ, cpe@post.cz

Reaguji na dotaz:

Při ukončování Windows 98 SE CZ se mi objevuje hlášení "V programu MSGSRV32 došlo k chybě...". Při zmáčknutí tlačítka Zavřít se objeví hlášení "Aplikace MSGSRV32 porušila obecnou ochranu v modulu CM8330SB.DRV na adrese...", a poté se to zasekne na obrazovce "Za chvíli bude možno Windows vypnout". Co se s tím dá dělat? Mám celá Windows přeinstalovat?

Odpověď zní:

Chyba je v starých ovladačích zvukové karty Crystal 8330. K této chybové hlášce při ukončování Windows 98 a Windows 98 SE dochází při použití starých ovladačů (z Windows 95) pro tuto zvukovou kartu. Řešením je download aktualizovaných ovladačů.eraser1@stonline.sk

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0113

? Dobrý den, mám nainstalována Windows 98 SE. Ve vlastnostech počítače je napsáno, že systém je nakonfigurován na optimální výkon. Zkoušel jsem ale změřit výkon mého PC několika programy, a téměř všechny mi ukázaly, že můj počítač je asi tak na úrovni Celeronu 333. Například jakékoli CD v mechanice se točí max. 8x, a přitom je to CD-ROM 24x. Kupoval jsem si HDD Western Digital, ale systém mi jej detekuje jako Generic. A ani nevím, jestli v mém PC mám zvukovou kartu, nebo je to ta základní na mainboardu. Vlastně jediné, čím jsem si (skoro) jistý je to, že mám 128 MB RAM.

Rychlost počítače závisí na mnoha faktorech, ale nelze opomenout, že pokud máte podle informací z programu SiSoft Sandra Celeron na frekvenci 635 MHz (dle frekvence usuzuji, že se jedná o přetaktovaný procesor Celeron 500 MHz), výkon by se neměl přibližovat mnohem slabšímu procesoru. Zde ovšem záleží na testovacím programu, který jste použil, protože například bechmark 3D Mark testuje výkonnost celé sestavy, a ne jen samotného procesoru. Rychlost mechaniky CD-ROM je ovšem správná, 24rychlostní mechanika čte reálně disky opravdu průměrně rychlostí 8 a maximálně (na kraji disku) by měla číst rychlostí 12. Celé to spočívá v tom, že výrobci předhánějící se různými rychlostmi začali trošku plést zákazníky, kteří sledovali obrovské zvýšení rychlostí těchto mechanik, jež dnes dosahují rychlostí až 52. Faktem ovšem zůstává, že neexistuje mechanika, která by se v reálných podmínkách stále dosahovala své maximální rychlosti.

Co se další konfigurace vašeho počítače týká, všechny parametry, které mají vliv na potenciální výkon počítače, můžete najít přímo v programu SiSoft Sandra. Proto doporučuji všem čtenářům, aby si ještě před zasláním dotazu zkontrolovali, jestli nám se svou otázkou nezasílají rovnou i odpověď v hodnotách zjištěných touto utilitou. Také si dovolíme připomenout, že PC není stroj jako Hifi věž či lednička (alespoň prozatím), jedná se totiž o přístroj, který je složen z mnoha součástek různých výrobců, jež jsou v 90 % sestaveny na míru, přesně dle požadavků zákazníka.

? Mám vypalovačku Mitsumi CR 4802 TE. Všechna CD vypálí bez chyby, ale nenačítá. Když něco vypálím na CD-RW a potom to chci smazat na vypalovačce, začne blikat dioda oranžově a CD se nenačte, to samé se stane i s vylisovanými CD. Co s tím mohu udělat?

Ve většině případů stačí vypalovací mechaniku vyčistit. To lze provést v odborných servisech, nebo vlastnoručně, například dle návodu na serveru o vypalování www.cdr.cz. Čištění je ruční, a k jeho realizaci je třeba odmontovat kryt mechaniky, díky čemuž na ni ztrácíte jakoukoliv záruku (která vám už pravděpodobně vypršela). Příliš nevěřím používání čisticích disků CD, jejichž účinnost je ve většině případů několikanásobně menší, než ruční čištění (například čištění suchou metodou pomocí kartáčku na kompaktním disku je u zašpiněné mechaniky velmi neúčinné).

? Pokud se napojím s přenosným počítačem v budově na síť pomocí integrované síťové karty, začnu pomocí zvukové karty odchytávat mobilní hovory (známé praskání vlivem mobilních telefonů) z celého patra. Jak je to možné?

V případě, že máte menší znalosti z elektroniky, rychle si uvědomíte, že natažená síť LAN může působit i jako vynikající obrovská anténa. Je sice pravdou, že tato síť je vždy odstíněna (buďto za pomoci koaxiálního kabelu, nebo kroucené dvojlinky), ale je třeba všimnout si toho, že stínění je zajištěno jednoduše stínícím kabelem, který je připojen na zem. To by teoreticky mělo znamenat, že síť nebude zachytávat žádné vnější záření, ale v praxi tomu tak není, protože kabel není ideálně uzemněn (vycházejte z toho, že ideální zemnění neexistuje). Tomuto jevu tedy nelze (pokud nejste v pozici správce sítě) z vaší strany nijak zabránit, protože zvuková karta je v notebooku v těsné blízkosti se síťovou kartou. Pouze bych provizorně vyzkoušel zapojit počítač přes adaptér do elektrické sítě proto, abyste uzemnil samotný notebook (to by mělo velmi pomoci hlavně v případě využívání koaxiálních sítí).

? Počítač po zapnutí normálně pracuje, až do doby, kdy se mají na obrazovce spustit Windows. V tento moment se zastaví pevný disk a počítač přestane pracovat. Po stlačení tlačítka reset se počítač restartuje do startovací nabídky, kde stačí zadat volbu č. 1 normální start, a počítač začne pracovat naprosto normálně. V případě, že se počítač vypne úplně, chyba se opakuje.

Z vašeho zaslaného protokolu vyplývá, že váš procesor Celeron 300 MHz je přetaktovaný na frekvenci 375 MHz za pomoci změny externí frekvence sběrnice na 83 MHz. Tato série procesorů jde sice velmi dobře přetaktovat (a to dokonce i o více než 50 %!), ale je k tomu třeba mít kvalitní základní desku, chladič a hlavně paměti standardu PC100. Pokud vám ovšem počítač nepracuje správně, je nejlepší se vyhnout přetaktování, které dělá některým základním deskám (což je pravděpodobně váš případ) značné problémy. Právě popisovaná situace je nejčastějším příznakem, protože při zapnutí počítače je zpravidla špatně identifikována frekvence procesoru (která bývá občas nastavena pomocí BIOSu), a tak je nutný restart. Toho si můžete povšimnout, při sledování startovací obrazovky, kde je vypisována rychlost procesoru, jež někdy může nabývat neuvěřitelných hodnot (například 150 MHz apod.).

Pokud jste přetaktování neprováděl, doporučuji sestavu navrátit či reklamovat, případně svěřit do rukou odborného servisu, kde by oprava neměla stát více než 200 Kč (změna frekvence procesoru je většinou otázkou maximálně 5 minut).

? Chtěl bych poradit ohledně koupě nového procesoru. U kterého procesoru je podle vás nejlepší poměr cena/výkon/kvalita? Slyšel jsem, že se procesory typu Duron hodně přehřívají.

Vaše žádost o radu je sice pochopitelná, ale nelze ji zodpovědět. Při nákupu procesoru je třeba především zvážit, o jaké využití máte zájem. Pokud vyžadujete dostatečný výkon za co nejnižší cenu, vyhrává opravdu procesor Duron, ale jak sám uvádíte, jeho spotřeba není malá. V případě požadavků na vysoký výkon v multimédiích mohu doporučit procesory Intel Celeron či Pentium III, jejichž cena je bohužel trochu vyšší, ale při nákupu boxovaného balení (včetně větráčku) získáte tříletou záruční lhůtu.

Lídrem pro kancelářské použití se pak může zdát procesor VIA C3, který se zahřívá tak málo, že mu stačí pasivní chladič (u nových typů se ovšem doporučuje aktivní), jenž nevydává žádný hluk. Ani jeho cena není k zahození, pouze na hry budete muset zapomenout. Jednoduše řečeno, procesor je vždy třeba vybírat s ohledem na konkrétní potřeby uživatele.

? Mohu využívat PC jako plnohodnotný fax a záznamník hlasových zpráv? Jak mám nastavit systém, aby mohl přijímat hlasové zprávy nebo faxy bez mé přítomnosti, a to tak, že po zazvonění byl systém včas inicializován na příjem zpráv a po přijetí se opět přepnul do úsporného (pohotovostního) režimu schopného dalšího příjmu?

K tomuto úkolu je třeba vlastnit potřebný software (k modemům se většinou dodává SuperVoice), který vám umožní zaznamenávat faxové i hlasové zprávy. Mnoho aplikací toho umí ovšem mnohem více, takže si z vašeho počítače můžete udělat dokonce i BBS (možnost nahrávání souborů z počítače pomocí modemu), nebo menší telefonní server, jenž na požádání zašle fax s požadovaným dokumentem (například se z telefonního sluchátka ozve, abyste pro vyzvednutí dokumentu stiskl tlačítko jedna). Samozřejmě těchto možností je mnohem více, ale ke všemu potřebujete jen ten správný software.

Co se probouzení počítače týče, je třeba vlastnit modem, který tuto funkci podporuje, a v případě zásuvné karty PCI je nutno také použít speciální kablík na propojení modemu se základní deskou. Asi nejlehčí je to u sériových modemů, kde stačí pouze v BIOSu povolit probouzení počítače přes sériový port. Opětovné uspání počítače je pak možné nastavením časové konstanty, po jakou dobu musí být počítač nevyužíván, aby byl znovu uspán, nebo jeho uspání musí provést příslušný software, který slouží ke spravování funkcí vašeho modemu. Pro takovéto využívání modemu je také třeba vlastnit Voice (hlasový) modem.

? Po reinstalaci aplikace Internet Explorer dochází po povelu "Start-Vypnout-Restartovat" nikoliv k restartu počítače, ale k jeho úplnému vypnutí. Stejně tak se stane, pokud použiji speciální utilitu pro restartování počítače. Je možné, že tento stav je způsoben přepsáním některé ze systémových knihoven?

Pro správné vypnutí počítače je třeba nainstalovat čtyři opravné balíky, které naleznete na WWW stránkách společnosti Microsoft http://www.microsoft.com/windows98/downloads.

239887up.exe

W98SE IEEE1394 patch [242975cze8].exe

W98SE Mapped Drives Shutdown Update [260067cze8].exe

W98SE Shutdown Supplement [4756cs8].exe

Za pomoc při řešení tohoto problému děkuji všem zúčastněným členům diskusní skupiny cz.comp.windows, odkud byla tato rada převzata.

§§§§§


Komunikace


Nový web – návod jak přežít

GLENN McDONALD

c01c2180

Pro dot comy nastaly těžké časy uživatelé, dávejte si pozor! Zde je návod, jak využít v budoucnosti Síť co nejlépe.

Nuže, dost dlouho šlo vše dobře. Události uplynulého roku však na informační dálnici zanechaly hodně hrbolů i výmolů a na konečné výsledky stále čekáme. Ekonomika však stále vyřazuje ze hry špatné myšlenky, mizerně provedené podnikatelské plány a nerealistická očekávání, a proto začínáme vidět dopravní značky ukazující cestu k zemi ležící před námi. Namísto, "Příští zastávka: Restaurace u Rozvařilů, najezte se zdarma výměnou za vaše osobní informace," tyto značky hlásají: "Vše, co můžete sníst bude výměnou za tolik peněz na dřevo, kolik jsme vám schopni naúčtovat."

Pro uživatele se web nápadně liší od toho, co bylo před rokem. Přináší více nebezpečí, kterým je třeba se vyhnout, a obtížná rozhodnutí, která je třeba učinit jak zajistit soukromí, zaplatit za dříve bezplatné služby a posoudit spolehlivost sídel, s nimiž se pustíte do podnikání. Vůbec nic už není jisté. Jen uvažte ohromný počet on-line společností, které potkala hromadná havárie: EToys, Inc., Furniture.com, Inc., Kozmo.com, Inc., Pets.com, Inc., Quokka Sports, Inc., Webvan Group, Inc., Zing Network, Inc., a mnoho dalších.

Vyhledávací enginy a katalogy nyní nabízejí privilegované umístění on-line společnostem, jež jsou za to ochotné vydat nějaké peníze. Širokopásmová aréna se také rapidně mění, protože někteří provozovatelé DSL končí svou existenci a trh kabelových modemů se konsoliduje.

Zákazníci z toho rovněž nevyšli beze šrámu. Někteří klienti on-line peněžní služby Flooz a maloobchodního sídla CyberRebate.com ztratili nikoli bezvýznamné částky v nejhorších případech tisíce dolarů když tyto společnosti zanikly. A jiní uživatelé, kteří naletěli na neuvážené sliby nedočkavých poskytovatelů širokého pásma, zůstali trčet na krajnici, aby si počkali, až je někdo odtáhne.

Na této cestě však nebylo vše špatné a na webu je stále dost věcí, z nichž můžete mít radost dáte-li si pozor na slepé uličky a ošidné podmínky. Zde je mapa cesty, kterou máte před sebou.

Nakonec se to neobejde bez placení

Až na několik výjimek jež se týkají např. několika informačních služeb zaměřených na určitou oblast (Consumer Reports Online) a různých hazardně-herních sídel nedopadly předplatitelské webové služby na Síti moc dobře. Ale ani sídla, která nabízejí bezplatné služby. Společnosti, jež se ze všech sil snaží najít nové zdroje příjmů, jsou nuceny měnit své strategie. To, co bývalo zadarmo, nyní často dostanete za peníze. Zdá se, že neexistují dvě sídla, která by měla stejný přístup k vybírání peněz od zákazníků za zboží, jež bylo dříve zdarma. Několik let mnoho sídel nabízelo omezený rozsah bezplatných služeb a obsahu, přičemž účtovalo poplatky za "nadstandardní" verze s mimořádnými vlastnostmi navíc. Po nalákání zákazníků na bezplatný produkt tato sídla doufala, že je přesvědčí, aby přešli na placenou verzi. Nyní to vypadá tak, že bezplatných verzí bude v mnoha sídlech ubývat.

Například přede dvěma lety poskytovalo sídlo FreeDrive, zajišťující úschovu dat, bezplatně 20 MB paměťového prostoru. Nadstandardní nabídky vám umožňovaly koupit si více prostoru za úhradu. Ale dnes vám FreeDrive nabízí jen odstupňovaný systém předplatitelských plánů, jejichž ceny dosahují až 10 dolarů měsíčně, a uživatelé musí souhlasit s akceptováním inzerce zasílané e-mailem. Konkurenti FreeDrive Driveway, I-drive a My Docs Online své bezplatné služby rovněž pozastavili.

Úctyhodná Encyklopedie Britannica na sebe řadu let upozorňovala bezplatnou nabídkou kompletního obsahu svých svazků ve svém webovém sídle (www.britannica.com). Avšak vloni v červenci, uprostřed série propouštění ve společnosti, sídlo změnilo svou politiku. Nyní za přístup k encyklopedii účtuje 8 dolarů měsíčně nebo 50 dolarů ročně. Je pravdou, že tato změna byla úspěšná, když si ji mnoho uživatelů dříve bezplatné služby předplatilo.

On-line časopis Salon.com je dalším sídlem poskytujícím obsah, které zavedlo předplatitelský plán. Ačkoli některé články tohoto sídla zůstávají bezplatné, za 30 dolarů ročně mohou čtenáři získat plný přístup ke všem zprávám sídla, politickým aktualitám a sloupkařům. Vedení tvrdí, že poplatky byly čtenáři dobře přijaty. Během prvních šesti měsíců po spuštění plánu si časopis předplatilo 20 000 předplatitelů. Objem provozu směřujícího na tyto webové stránky po této změně nepoklesl.

Další strategií, kterou některá sídla uplatňují, je účtovat služby, jež jsou někde jinde dostupné bezplatně. Například sídlo www.555-1212.com nyní účtuje různé částky za své služby umožňující hledat v telefonních seznamech obyvatel i firem. Jednou z možností je zakoupit si blok 100 vyhledání za 10 dolarů. Za 10 centů za hovor je to levnější, než vytočení informační služby pomocí telefonu. Ale stejné informace můžete samozřejmě získat zdarma na každém velkém webovém portálu.

Co má tedy znalý uživatel webu dělat? Jako vždy buďte opatrní. Dávejte si pozor na dlouhodobé závazky, zejména kvůli tomu, že tolik dot comů mizí bez varování. Pozorně si přečtěte podmínky jakékoli placené nadstandardní služby, než své peníze svěříte komunikačnímu kanálu.

Platební plány

Trend směrem k předplatitelským službám znamená pro uživatele více potíží. I když jste ochotni platit za webový obsah zanedbatelný poplatek, sledování spousty předplatitelských plánů může být obtížné.

Zaveďte mikroplatby myšlenka, jejíž čas nadešel, ale asi se neuchytila. Mikroplatby vám umožňují platit za obsah, k němuž se dostanete tu 50 centů za článek z Wall Street Journal Online nebo onde dolar za PDF soubor obsahující nějakou tržní analýzu.

Mikroplatby (jež nikdy nepřekročí 10 dolarů a mohou činit jen několik centů) jsou odčerpávány z kreditního nebo debetního účtu udržovaného buď webovým maloobchodním prodejcem, který vám prodává výrobek či službu, nebo třetí stranou, která spolupracuje s on-line maloobchodními prodejci, aby spravovala jednotlivé mikroplatby zákazníků. Řada mediálních společností například Consumer Reports Online, The New York Times a The Wall Street Journal Online používá platební systém s názvem Qpass. Hledáte-li archivovaný článek, který je více než týden až dva starý, můžete zaplatit malou částku prostřednictvím svého účtu Qpass, abyste k tomuto článku získali přístup. Qpass jednoduše sleduje veškeré vaše mikroplatební nákupy různých publikací, a poté vám měsíčně vše vyúčtuje oproti vaší kreditní kartě. Avšak mikroplatby se mezi prodejci příliš nerozšířily. Mnoho poskytovatelů webového obsahu již má své vlastní metody dodávky a účtování a brání se přejít na platební metodu, v níž hraje roli třetí strana.

Objevila se technologie pro podporu mikroplateb téměř na jakékoli úrovni, ale neexistuje jakýkoli reálný vážný zájem ze strany poskytovatelů obsahu přijmout ji. A to nás vrací zpět na začátek množství účtů u různých poskytovatelů.

Mikroplatby by mohly mít význam jako systém třetí strany, jenž je spíše metrickým modelem. "Tato osoba např. odposlouchala x procent svého přídělu downloadovatelné hudby" nebo "přečetla x procent článků od zúčastněných vydavatelů." Čas ukáže, zda bude tento typ nákupního modelu přijat širokou veřejností.

Obchodování se zaniklou službou

Důsledky měnícího se webu mohou být mnohem bolestivější pro zákazníky, kteří jednoduše přecházejí z bezplatných na placené služby. Jen se zeptejte Dawn Czajakové, jež přišla o několik set dolarů, když šla ke dnu společnost Flooz.com.

Společnost Flooz, která prodávala on-line dárkové poukázky, jež spotřebitelé mohli používat k nákupu zboží od sesterských on-line maloobchodních prodejců, zbankrotovala vloni v srpnu. Tato událost zanechala tisíce lidí na holičkách s bezcennými poukázkami, které maloobchodní prodejci odmítli uznávat, protože nemohli inkasovat úhradu za nákupy od společnosti Flooz.

"Nakoupila jsem (měnu Flooz) za 650 dolarů," říká Czajaková, "a ze svého účtu jsem utratila jen 124,94 dolaru, když společnost Flooz ukončila podnikatelskou činnost. Pokusila jsem se ji použít několik týdnů předtím, než šla společnost Flooz skutečně ke dnu, ale její webové sídlo přestalo bez jakéhokoli vysvětlení fungovat a neexistoval žádný způsob, jak společnost kontaktovat."

Týden poté, co se složila společnost Flooz, oznámilo podobné sídlo poskytující dárkové poukázky, Beenz.com, že jeho členové mají deset dní na výkup své on-line měny.

Právníci radí zákazníkům, aby z programů, jež se ocitnou v nesnázích, včas stáhli své peníze, dříve než začnou úřadovat zákony o bankrotu. Je třeba pozorovat varovné signály pokud propustí polovinu svého personálu, mělo by to vzbudit vaši pozornost. Je třeba převést vše na nějaký ekvivalent z reálného světa (je-li to možné) na skutečné letecké kilometry, tvrdou měnu a zboží nebo papírové dárkové poukázky.

Pravděpodobně nejvyhlášenější případ, kdy nějaký dot com strhl zákazníky při svém pádu s sebou, nastal, když vyhlásila bankrot společnost CyberRebate.com a nahlásila 200 000 zákazníků se slevami v hodnotě více než 80 milionů dolarů. Dokud neklesla ke dnu, nabízela společnost CyberRebate.com zákazníkům lákavý obchod: stoprocentní slevy na elektroniku a zboží pro domácnost, které prodávala. Háček byl v tom, že ceny sídla byly vyšší než v jiných maloobchodních sídlech a museli jste čekat 90 dní po nákupu, než jste dostali své peníze nazpět. Tato myšlenka se rozšířila rychleji než počítačový virus v jedné chvíli byla společnost CyberRebate webovým maloobchodním prodejcem číslo tři, za EBay a Amazon.com. A nejméně celý první rok společnost CyberRebate (která byla založena v roce 1998) plnila to, co slibovala. Spotřebitelé, kteří přišli brzy, získali empirický důkaz, že nejde o podvod obdrželi své zboží a dostali svou slevu. Ale nakonec se tento plán zhroutil.

Společnost CyberRebate musela udržovat rostoucí ceny (aby mohla vyplácet slevy, které začaly být splatné), do bodu, kdy vyrostly až na desetinásobek obvyklé maloobchodní ceny. Když musíte získávat nové lidi, abyste mohli platit starým, říká se tomu "letadlo". Výsledkem je ztráta, kterou utrpí spotřebitelé, a je to ztráta velká.

Jedna z obětí CyberRebate, Janice Leverentzová, přišla o 4 300 dolarů, když společnost zkrachovala. "Nebránila jsem se zaplatit výrazně nafouklé ceny, protože jsem si spočítala, že bych mohla svou časovou a peněžní investici zhodnotit asi o 10 procent," říká. Leverentzová se obrátila na společnost, která spravuje její kreditní kartu, aby jí ztrátu vykompenzovala nebylo to nic platné. Poskytovatelé úvěru jsou povinni vyšetřovat, má-li držitel karty problém s nákupem provedeným na úvěr. Neexistuje však žádná záruka, že váš věřitel nebo společnost spravující kreditní kartu bude souhlasit s tím, že jste byli podvedeni. Zdá se, že poskytovatelé úvěrů říkají dostali jste vaše zboží, není naší chybou, že jste nedostali slevu. Je nejasné, zda společnost CyberRebate udělala něco nezákonného, ale konečné výsledky jsou odrazem výsledků pyramidového schématu: zákazníci, kteří se do něho dostali zpočátku, uspěli a ti, kteří přišli později, pohořeli. Poučení jestliže to vypadá příliš dobře na to, aby to mohla být pravda...

Chystají se placená umístění

Měnící se ekonomika webu rovněž produkuje řadu méně patrných ale potenciálně stejně znepokojujících účinků. Spolehlivý vyhledávací engin, věc téměř tak stará jako samotný web, prodělává významnou změnu, protože některá vyhledávací sídla začínají požadovat úhradu od jiných sídel za jejich uvádění na svých stránkách s výsledky vyhledání.

V této oblasti se využívají dvě praktiky: placené zahrnutí a placené umístění. Placené zahrnutí znamená, že webové sídlo platí za to, že se dostane do seznamu výsledků vytvořených vyhledávacím enginem pro příslušné téma. Placené umístění znamená, že sídlo platí za výhodné umístění na seznamu v blízkosti horního okraje stránky s výsledky vyhledání. Obě tyto praktiky jsou běžné u téměř každého známého vyhledávacího enginu nebo webového portálu.

Placené umístění není novinkou. Vaše místní Zlaté stránky jsou nedigitální formou stejné věci. Tato praxe se ale stává záludnou, pokud vyhledávací engin jasně nerozlišuje mezi výsledky, které byly zakoupeny a těmi, které nebyly.

Společnost Overture Services www.overture.com ( dříve GoTo.com), jež sdružuje svou službu s tisíci jiných vyhledávacích služeb, zcela spoléhá na placené umístění. Průkopník této praxe, společnost Overture, je natolik otevřená, že vedle každé položky na stránce s výsledky oznamuje částku, kterou toto nalezené sídlo platí společnosti Overture pokaždé, když uživatel klikne na tento odkaz.

Jiné vyhledávací enginy, jako např. AltaVista, LookSmart a Lycos, jsou méně otevřené, pokud jde o to, kdo zaplatil a kdo ne. Tyto společnosti označují platící sídla jako sponzorované odkazy nebo ještě více dvojsmyslně jako zajímavé výčty. Commercial Alert, součást spotřebitelské skupiny The Ralph Nader, podala u Federální obchodní komise stížnost, která požadovala, aby vyhledávací enginy musely jasně vyznačit jako reklamní všechny uvedené odkazy, za něž musely třetí strany zaplatit.

Placené umístění je užitečné pro spotřebitele při určitých druzích vyhledávání. Pokud jde o vyhledávání transakčních informací pro komerční účely nebo maloobchod ano, je to pro spotřebitele dobré. Například v reakci na náš dotaz ohledně "pojištění motocyklů" sídel AltaVista, LookSmart a Overture byly uvedeny bez rozdílu v horní části seznamu placené odkazy na vnitrostátní pojišťovny, které nabízejí a/nebo se specializují na pojistné krytí motocyklů. Placené klasifikace mohou být méně rozpoznatelné, než by být mohly, ale výsledky jsou užitečné, hledáte-li konkrétní položku nebo službu, kterou chcete koupit vyhledávací enginy s placeným umístěním zobrazí webová sídla, která chtějí prodávat. Stejný dotaz v sídle Yahoo zobrazil jako výsledek hledání několik pojišťovacích společností, jež však byly promíchány se stránkami FAQy o motocyklech (často kladené dotazy) a sídly motocyklových fanoušků.

Hlavní nevýhoda placeného umístění se projeví, když na webu hledáte jednoduché informace a musíte se brodit řekou e-komerčních výčtů, abyste se dopracovali k obsahu, kde by se mohla užitečná rada nacházet.

Například v reakci na dotaz "J. D. Salinger" vedlo všech pět nejvyšších odkazů v sídle Overture do on-line knihkupectví, která nabízejí k prodeji literární díla tohoto autora. Na druhé straně redakčně řízené Yahoo vrátilo zdravý průřez akademickými sídly, bibliografickými zdroji a stránkami obdivovatelů. Je třeba poznamenat, že Yahoo nedovoluje provozovatelům komerčních webových sídel platit za uspíšení prověřovacího postupu, při němž Yahoo zvažuje zahrnutí sídla do rejstříku katalogu.

Vyhledávací služby, které poskytují placené i neplacené odkazy, by měly oba tyto typy odkazů jasně označit. Spotřebitelé by měli dát provozovatelům vyhledávacích enginů vědět, když to nemohou rozeznat. Je třeba mít se na pozoru, je-li použito placené umístění. Pamatujte si, že zahrnutí a umístění placeného odkazu na stránku s výsledky vždy neznamená, že odkaz patří k nejvýznamnějším nebo nejpoučnějším výsledkům.

Široké pásmo se zužuje

Jako kdyby se naplnily naše obavy: Stagnace high-tech ekonomiky rovněž ovlivnila dostupnost a ceny širokopásmových připojení k Síti (v USA).

Nyní je tomu již několik let, co americký PC World upozorňuje na výhody DSL (Digital Subscriber Line) oproti kabelové službě například na větší spolehlivost a lepší bezpečnost. Naneštěstí byl obor DSL těžce zasažen měnícím se ekonomickým klimatem nedávných měsíců. V uplynulém roce zbankrotovalo mnoho celostátních a regionálních poskytovatelů DSL, včetně 360networks, PSINet, Rhythms NetConnections a Winstar Communications (opět se to týká USA). Další velký hráč, společnost NorthPoint Communications, měla více než 100 000 zákazníků, podnikatelů, když náhle skončila a ponechala své klienty napospas nehostinné krajině vytáčených spojení.

Někteří poskytovatelé DSL obviňují velké telefonní společnosti, že se je pokoušejí vytlačit z jejich podnikatelského prostoru. Baby Bells, stejně jako Verizon a SBC Pacific Bell, musí podle zákona poskytovat pronajaté telefonní linky a jiné služby poskytovatelům DSL třetí strany. To však neznamená, že to musí dělat bezproblémově především Baby Bells nabízejí své vlastní, konkurenční nabídky DSL. Loni v létě několik poskytovatelů internetových služeb (ISP) v Kalifornii podalo příslušným regulátorům stížnost, která viní společnost Pacific Bell z toho, že se nečestně pokouší potlačit hospodářskou soutěž na vysokorychlostním internetovém trhu.

Zatímco je to jasně katastrofální situace pro poskytovatele DSL, má to nepříznivý vliv i na spotřebitele. Mnoho zbylých poskytovatelů DSL, nyní napjatých až k prasknutí, jen stěží poskytuje základní zákaznickou podporu. A dlouhodobý nedostatek konkurence bude pravděpodobně znamenat vyšší ceny, horší služby a méně propagačních výhod pro spotřebitele.

Baby Bells chodí kolem horké kaše, protože jde v podstatě o monopol, kterému bylo řečeno, že má své linky zpřístupnit konkurentům. Otevřou-li se konkurenci, existuje jen jeden směr, kterým se může ubírat jejich podíl na trhu, a to dolů. Je to jako známá dětská reakce: "Můžete mě přinutit to udělat, ale nikoli s radostí."

Aby se situace ještě zhoršila, potíže provozovatelů DSL zbavily kabelové modemové služby konkurence větší měrou, než se očekávalo. Nedávná záplava značných zvýšení cen (až o 25 procent) velkých poskytovatelů je pravděpodobně výsledkem tohoto nedostatku konkurence.

Kabelový průmysl se může dále konsolidovat. Kabelový obr Comcast se loni v létě pokusil koupit AT&T Broadband a povídá se, že AOL Time Warner plánuje též učinit nabídku na odkup. Nakonec by mohla zbýt pouze jediná firma ovládající obrovské procento širokopásmového přístupu a to je špatná zpráva pro uživatele.

A jak se tedy toto vše podepsalo na uživatelích širokého pásma? Donuceni vybrat si z tenčícího se počtu poskytovatelů DSL, konsolidujících se kabelových modemových služeb a hrstky vzdálených třetích možností, například satelitních připojení, se uživatelé možná budou chtít uchýlit do bezpečí velkých společností, které pravděpodobně nezkrachují. Mít mnoho možností mezi menšími operátory není pro spotřebitele tak důležité jako to, aby byli schopni vybrat si to, co chtějí, z hrstky spolehlivých, vzájemně si konkurujících poskytovatelů širokého pásma. Použijeme-li jako historický příklad trh dálkových telefonních hovorů v USA, tak po diverzifikaci existovaly tisíce malých společností spravujících dálkové hovory. Po čase se sloučily a nakonec zbyli tři hlavní a několik podružných hráčů. K tomu pravděpodobně dojde i v tomto prostředí.

Jak přečkat bouři

Šokující návrat zpět do neradostné ekonomické reality byl bolestivý, ale mnoho analytiků věří, že může být pro web vcelku přínosný. Kolaps dot comů je nezbytný vyřazovací proces. Přežijí jen ta sídla, která úspěšně zužitkují silné stránky webu. Podstata internetu, webová sídla vytvořená pro stejně smýšlející lidi nadšenci pro nadšence zde stále budou. Budeme svědky změny zaměření bezplatných sídel a projektů osobního publikování sídel s užitečným obsahem provozovaných specializovanými lidmi. Budeme pozorovat stabilní a rostoucí měrou vizionářské využívání webu zavedenými společnostmi a dobře financovanými ale nikoli radikálními menšími firmami. Obecně půjde o citlivější používání webu k rozjíždění nových modelů zábavy a zásobování informacemi.

Staré zlaté časy webu se nevrátí. Ale nový web bude pravděpodobně silnějším výtvorem s robustnější vnitřní ekonomickou základnou. To může znamenat, že budete muset za některé věci zaplatit nebo vzdorovat dotěrnější reklamě. Ale web sám o sobě se dá do pořádku.

Uplynulo již 11 let od první úspěšné implementace webu, kdy prohlížeč oslovil server a dostal odpověď. Web ale dosud nevyrostl z dětských střevíčků.

Měnící se Síť - Starý web versus nový web

ÚČTOVAT NEBO NEÚČTOVAT: Protože se webová sídla pokoušejí najít nové způsoby, jak vydělávat peníze, můžete očekávat, že se začne platit za obsah a služby, které byly dříve nabízeny zdarma. Očekávejte nárůst předplatitelských služeb a případně mikroplatebních modelů (např. poplatky za jednotlivé položky).

KDYŽ DOT COMY ZANIKNOU: Protože menší, nezávislé dot comy krachují, existuje nebezpečí, že vás stáhne spodní proud. Máte-li nashromážděné platební jednotky toho kterého sídla, mějte na paměti, že pokud společnost zbankrotuje, tyto vaše prostředky spadnou do kanálu.

PLACENÉ UMÍSTĚNÍ: Mnoho dobře známých vyhledávacích enginů, včetně AltaVisty, LookSmartu a Overtury, umožňuje inzerentům platit za výhodné umístění na stránce s výsledky vyhledání. Podívejte se dvakrát, abyste se ujistili, že poznáte rozdíl mezi tím, co je placeno, a tím, co není.

TRÁPENÍ SE ŠIROKÝM PÁSMEM: Nespoutaná konsolidace kabelového modemového oboru a stabilně klesající počet nezávislých poskytovatelů DSL (v USA) znamená méně konkurence, pokud jde o širokopásmový přístup k internetu. Menší konkurence se často promítá do vyšších cen a méně kvalitních služeb zákazníkům.

Na co si musíte dát při prohledávání webu pozor:

Prosazuje se placené umístění

Overture Services (dříve GoTo.com) byly prvním vyhledávacím enginem, který použil placené umístění. Stránka s výsledky jasně ukazuje, kolik sídlo platí společnosti Overture za vaše každé kliknutí na odkaz vedoucí k sídlu.

Lycos je méně otevřený než Overture, pokud jde o označení sídel, která zaplatila za umístění v horní části stránky s výsledky. Vyhledávací engin se na tyto odkazy dvojsmyslně odvolává jako na "zajímavé výčty."

Dobré obchody na webu

Tři webová sídla, za která se vyplatí zaplatit

Jistě, bezplatná jízda po webu je v nenávratnu. Stále však existují on-line služby, jimž bychom rádi zaplatili.

1. CARFAX.COM:

Chcete koupit ojetý automobil? Zprávy o historii každého z vozidel v sídle Carfax.com vás pomohou ochránit před podvody a blamážemi. Za 15 dolarů (jedna zpráva) nebo 20 dolarů (neomezený počet zpráv v období dvou měsíců) vám Carfax.com řekne, zda vůz, o němž uvažujete, nebyl dříve nahlášen v souvislosti s nehodou nebo nepatřil půjčovně. Každá zpráva též popisuje konkrétní minulost, včetně stavu počítadla kilometrů (zaznamenaného například při zkouškách emisí), což umožňuje zkontrolovat, zda nedošlo k nezákonnému přetočení počítadla. Co je na zprávě nejlepší? Pravidelně dochází e-mailem nebo si ji můžete prohlédnout na webové stránce.

2. FOTO.COM:

Tato tisková služba pro majitele digitálních fotoaparátů v minulosti poskytovala absurdní množství bezplatných tisků, ale my máme natolik rádi kvalitní tisky, že bychom nyní za ně s radostí zaplatili (50 centů za každý tisk 4 x 6 nebo 10 x 15 cm a 1 dolar za každý tisk 13 x 18 cm). Toto sídlo je dobře navrženo a rychle reaguje na objednávky. A přestože si za tisky nechá platit, stále nabízí on-line sdílení fotografií.

3. CONSUMERREPORTS.ORG:

Co ještě můžeme říci o praotci publikací pro spotřebitele? Za 24 dolarů ročně můžete získat všechny vynikající, nezaujaté zprávy o důkladně otestovaných výrobcích, s nimiž se setkáváte v tištěném časopise, a ušetříte naše lesy. Dnes působí jako advokát lidu.

§§§§§


Poštovní schránka pro každého – Kerio MailServer 5.0

Jaroslav Fikker

c02p0004

Pro mnoho firem dnes elektronická pošta představuje jeden z nejdůležitějších komunikačních kanálů. Možností, jak si pořídit e-mailovou adresu, je celá řada. Pokud to ale s využitím elektronické pošty myslíte opravdu vážně, měli byste začít uvažovat o vlastním poštovním serveru. V tomto případě vám může přijít vhod čerstvá novinka od Tiny Software Kerio MailServer.

Kerio MailServer

disponuje několika zajímavými vlastnostmi. Na první z nich narazíte hned při koupi produktu. Musíte se totiž rozhodnout mezi verzí pro systém Windows (98, Me, NT, 2000 a XP), nebo pro Linux. Rozdíly jsou ale v podstatě pouze v instalaci a spouštění serveru.

Kerio MailServer obsahuje tři (pod Linuxem pouze dvě) samostatné komponenty. Nejdůležitější z nich je samozřejmě vlastní výkonné jádro poštovního serveru, které běží skrytě na pozadí. Jeho úkolem je komplexní zpracování elektronické pošty. Základem jsou funkce plnohodnotných serverů SMTP (podpora několika domén, virtuálních adres aliasů, příjem pošty pomocí příkazu ETRN, odesílání pošty podle záznamů v DNS nebo prostřednictvím nadřazeného SMTP serveru), POP3 (umožňuje pomocí klientské aplikace přenést poštu na lokální disk) a IMAP4 (zprávy zůstávají uloženy ve složkách na serveru, a uživatel k nim tedy může přistupovat z různých lokalit). Možnosti konfigurace tohoto poštovního systému uspokojí opravdu každého. Lze ho využít pro komunikaci uvnitř firmy, pro přímou výměnu zpráv s internetem pomocí pevného i vytáčeného spojení a pro vyzvedávání pošty z jedné nebo několika schránek na internetových serverech (např. doménový koš u poskytovatele připojení). Čas příjmu a odeslání pošty, včetně případného navázaní spojení do internetu, lze jednoduše řídit pomocí vestavěného plánovače. Samozřejmostí je třídění doručené pošty podle nastavených pravidel.

Kerio MailServer klade velký důraz na bezpečnost dat. Tak například přenos veškeré pošty může probíhat šifrovaným spojením SSL. Zejména v dnešní době je velmi důležitá možnost přímo na serveru prověřit všechny příchozí i odchozí zprávy na přítomnost viru externím antivirovým programem (AVG, Kaspersky Antivirus, NOD32, Norton Antivirus, Sophos Antivirus a F-Secure Antivirus). S tímto způsobem ochrany dat souvisí i možnost kontroly a odstranění potenciálně nebezpečných příloh (např. EXE souborů). Kerio MailServer dále nabízí ochranu před příjmem nevyžádaných zpráv (tzv. spamů) a před zneužitím serveru k rozesílání těchto zpráv. Blokovat lze zprávy pocházející ze serverů uvedených v databázi spamových serverů (MAPS) nebo ze serverů ve vašem vlastním seznamu. Jako doplněk této ochrany slouží filtrování příchozí pošty na základě odesílatele, příjemce či předmětu zprávy. Poslední funkcí související s bezpečností dat je zálohování všech nebo jen odeslaných zpráv, a to buď lokálně, nebo na vzdálený server.

Konfigurace

Všechny činnosti související se správou a údržbou poštovního serveru se provádějí pomocí nástroje Kerio Administration Console, který nemusíte používat pouze lokálně, ale změny konfigurace lze provádět také na dálku z libovolného počítače v lokální síti nebo v internetu. Pomocí tohoto nástroje lze také prohlížet informace o stavu (fronta zpráv a aktivní spojení) a detailní záznamy o činnosti poštovního serveru.

Kompletní konfigurace poštovního serveru je uložena ve dvou souborech formátu XML, které jsou nezávislé na použitém OS. Proto lze poměrně snadno změnit nastavení systému ruční editací těchto souborů nebo zálohovat konfiguraci pouhým zkopírováním těchto souborů.

Poslední součástí, která je dostupná pouze pod Windows, je Kerio MailServer Monitor. Tato drobná utilitka se projevuje jako malá ikona na hlavním panelu Windows (vedle hodin) a slouží ke spuštění/zastavení poštovního serveru a k zobrazení jeho aktuálního stavu.

Pohled uživatele

S poštovní schránkou lze komunikovat čtyřmi možnými způsoby. První dvě metody, pomocí standardních klientů s podporou protokolů POP3 či IMAP4 (např. Outlook Express, Eudora), jsou zcela běžné a nebudeme se jim tedy blíže věnovat. O to zajímavější jsou ale možnosti nabízené integrovanou komponentou Webmail. Jak už název napovídá, Webmail uživatelům umožňuje připojit se ke své schránce prakticky odkudkoliv, kde je k dispozici počítač s webovým prohlížečem. A nejen to, vlastníte-li mobilní telefon s podporou WAPu, můžete s poštou pracovat i prostřednictvím svého mobilního telefonu.

Webové rozhraní není v tomto případě nějakou náhražkou, ale představuje plnohodnotný nástroj pro práci s poštou, čímž zcela odstraňuje potřebu používat obvyklé poštovní klienty. Některé funkce jsou dokonce dostupné pouze prostřednictvím tohoto rozhraní. Prostředí webové aplikace se někomu může zdát příliš strohé, ale na druhou stranu je velmi přehledné a stránky se rychle načítají i na pomalejších linkách.

Kromě základních funkcí, jako je čtení, psaní a mazání zpráv, jsou k dispozici nástroje pro správu složek (vytváření, rušení, nastavování přístupových práv atd.), pro vyhledávání, změnu uživatelských nastavení (např. heslo, jazyk angličtina, čeština a slovenština) a pro definování pravidel aplikovaných na příchozí zprávy (třídění nebo odeslání upozornění, včetně zprávy SMS). Vaši pozornost si také zaslouží možnost vytvářet sdílené a veřejné složky, které lze využít ke zveřejňování informací např. v rámci jednotlivých oddělení firmy.

Kerio MailServer 5.0

bezpečnost

snadná instalace a konfigurace

Webmail

volba jazyka

Cena (vč. DPH): 5 800 Kč pro 5 uživatelů

K recenzi zapůjčila firma: Tiny Software ČR

§§§§§


Nokia od A do Z – p¸ehled a uţitené funkce

Michal Doleček

c02p0119

Značka Nokia je ve světě mobilních telefonů pojmem. Řadě lidí se název této firmy vybaví pokaždé, když přijde řeč na mobily, a s naprosto většinovým podílem Nokie na trhu s mobilními telefony se jim nelze divit. V tomto článku vás provedeme všemi typy mobilů této finské firmy, které se kdy objevily na českém trhu, řekneme si i něco málo o typech, jež se u nás neprodávaly, ale daly se občas najít v bazarech a čekají nás i horké novinky. Takže, směle do toho!

Nokia 1610

První typ Nokie, jenž se objevil na našem trhu za lidových 11 500 Kč vč. DPH měl rozměry 160 x 56 x 25 mm a vážil 260 gramů. Baterie typu NiMH o kapacitě 600 mAh poskytovala telefonu pohotovostní dobu 90 hodin, případně 210 minut hovoru. Přístroj disponoval čtyřřádkovým textovým displejem, z čehož ovšem dva řádky byly určeny striktně pro stavové informace a ikony. Telefon neměl vlastní paměť na čísla, takže byl odkázán jen na to, co se mu podařilo uložit na SIM kartu. Ta byla mimochodem typu Standard (pro úplnost dodávám, že dříve se nepoužívaly pouze SIM karty typu plug-in, jaké známe dnes, ale hlavně ve starších telefonech se používaly SIM karty výše zmíněného typu Standard. Z důvodů zachování kompatibility i mezi staršími přístroji se dodnes prodávají SIM karty v plastovém rámečku, jehož rozměry přesně odpovídají rozměrům SIM karty typu Standard.)

Nokia 1610 měla k dispozici 5 vyzváněcích tónů, za zmínku stojí, že uměla přijímat SMS zprávy, ale odesílat ne.

Nokia 2110/2110i

Nástupce předchozího typu nabízel některé změny a vylepšení. Mezi ty patří především paměť na 125 telefonních čísel přímo v telefonu, menší rozměry 148 x 56 x 25 mm a hmotnost 236 gramů. SIM kartu už používal malou, tzn. typu plug-in, o jeden řádek se zvětšil i displej. Nokia 2110 měla vysouvací anténu, která při úplném vytažení byla téměř stejně dlouhá jako samotný přístroj. Psaní a odesílání SMS zpráv bylo už také bezproblémové, verze 2110i umožňovala i konferenční hovory.

Nokia 8110/8110i

Tento dnes již klasický telefon z finské produkce proslul svým typickým banánovitým tvarem a také faktem, že se objevil v rukou protagonistů dnes již kultovního sci-fi filmu Matrix, i když v modifikované verzi s vystřelovacím flipem. Vnitřní paměť má kapacitu 125 telefonních čísel, baterie Li-Ion o kapacitě 400 mAh poskytuje telefonu pohotovostní režim 40 hodin a 1 hodinu hovoru. Hmotnost telefonu činí 151 gramů při zachování rozměrů 141 x 48 x 25 mm.

Nokia 3110

U tohoto typu Nokia přišla poprvé se způsobem ovládání přes tzv. Navi-key. Ovládání se tím rapidně zjednodušilo a Nokia jej dodnes používá u svých low-endových telefonů. Ovládací prvky se tímto smrskly na dvě směrové šipky pro pohyb v menu, tlačítko C pro zrušení volby, respektive pro návrat do vyšší úrovně menu a nakonec na ono tlačítko Navi, jehož funkce se mění v závislosti na situaci, přičemž platí, že na displeji uvidíte vždy napsáno, co v tu kterou chvíli stisknutí tohoto tlačítka způsobí. Nokia 3110 je svým způsobem očesanější "osmjednadesítkou" a svými rozměry 136 x 45 x 21 mm a váhou 190 gramů nasadila ve své době laťku poměrně vysoko. Ne však už svými vlastnostmi, neboť nenabízela skoro nic extra, pouze nejpotřebnější a nejpoužívanější funkce a možnosti. Tento přístroj už opět nenabízel vnitřní paměť na telefonní čísla, ani datové či faxové služby. Zato měl jednoduchou obsluhu, velký grafický displej a pohotovostní dobu okolo sedmdesáti hodin nebo zhruba dvou hodin hovoru. Tyto posledně zmíněné parametry zajišťovala baterie o kapacitě 550 mAh, samozřejmě typu NiMH.

Nokia 5110

Dostáváme se k nejklasičtější Nokii vůbec. Mobil roku 1998 je titul, který si tento telefon bezesporu zaslouží. K dokonalosti vybroušené ovládání odvozené od modelu 3110, maximální výdrž baterie, která umožňovala neskutečných 300 hodin pohotovostního režimu, kvalitní grafický pětiřádkový displej a bezproblémový provoz, to jsou hlavní klady tohoto přístroje. K zemi jej sice táhla poněkud větší váha, která čítala se standardní NiMH baterií celých 170 gramů, ovšem to bylo to jediné, co by se tomuto mobilu dalo vytknout. Snad jen chybějící vnitřní telefonní seznam, ale takový byl už úděl low-endů. V dnešní době zamrzí snad jen chybějící podpora SIM Toolkitu a to, že telefon není duální, takže pro síť Oskara už tento přístroj přestal být lákavý, ovšem věřte mi, že v době, kdy jsem si jej kupoval, mě to vůbec nezajímalo. Perlička na závěr: Nokia 5110 přišla na trh na konci roku 1998, oficiálně se přestala prodávat v dubnu 2001. Nevím o žádném jiném mobilním telefonu, který by na trhu vydržel tak dlouho a byl přitom stále žádán!

Nokia 5130

Pouze ve zkratce: Tento telefon na první pohled od modelu 5110 nerozeznáte. Jediné v čem se liší, je to, že pracuje na rozdíl od výše zmíněného příbuzného pouze v pásmu 1 800 MHz. U nás se tento typ z tohoto důvodu nikdy neprodával.

Nokia 6110

O tomto modelu se dá říci, že byl manažerskou podobou úspěšného typu 5110. Stejně jako on byl single-band, tzn. pracoval pouze s frekvencí 900 MHz a neobsahoval SIM Toolkit. Na rozdíl od něj se neovládal přes Navi-key, ale složitější kombinací dvou směrových šipek a dvou funkčních kláves. Pravdou ovšem zůstává, že tento druh ovládání umožňuje plnohodnotnější využití možností se zachováním téměř stejné intuitivnosti. Pozdější verze tohoto telefonu obsahovaly též infraport, který byl však stejně jako u nadcházejícího modelu 6150 nekompatibilní se standardem IrDA, což hlavně v dnešní době snižuje jeho funkčnost.

Nokia 8810

První model Nokie, který byl vybaven integrovanou anténou, na toto prvenství doplatil, neboť cena v podobě nízké citlivosti na signál byla strašlivá. Připočteme-li nízkou výdrž baterie, 36-133 hodin v pohotovostním režimu, 2 hodiny hovoru s NiMH baterií o kapacitě 600 mAh (15-60 hodin v pohotovostním režimu, 0,5 hodiny hovoru s Li--Ion baterií, kapacita 400 mAh), zbývající klady v podobě bohatých funkcí a nízké hmotnosti 118 gramů s NiMH baterií (98 gramů s baterií Li--Ion) vyšuměly takříkajíc do prázdna. Za zmínku stojí hezký design s lesklým chromovým krytem, který obsahoval flip.

Nokia 6150

Tento typ vycházející z modelu 6110 se již standardně dodával s baterií typu Li-Ion, která mu sice zaručovala stejnou pohotovostní dobu jako u modelu 5110, ale poskytovala až dvě hodiny hovoru navíc a nakonec přispěla ke snížení váhy celého telefonu na 142 gramů. Tento přístroj byl již duální, byl vybaven SIM Toolkitem, plnou podporou datových i faxových přenosů a obsahoval vnitřní paměť na 150 telefonních čísel.

Nokia 3210

Tomuto telefonu patří mezi zbytkem strojového parku firmy Nokia několik prvenství. Jako první low-endový přístroj byl duální a jako první low-endový telefon vůbec disponoval integrovanou anténou. Funkce nabízel téměř stejné jako typ 5110, navíc přibyly hlavně obrázkové SMS zprávy a možnost vytváření vlastní melodie. Tím ovšem podobnost s modelem 5110 nekončí. Zůstala také možnost výměny krytů, v tomto případě už jak předního, tak i zadního, takže šťastní majitelé mohli změnit vzhled svého telefonu k nepoznání. Mezi hlavní nevýhody patřila absence vibračního vyzvánění (což se muselo udělat přidáním motorku a přehráním firmwaru) a hlavně malá citlivost na signál (což byla daň za integrovanou anténu).

Nokia 7110

Tak tento typ patří jednoznačně mezi nejkontroverznější mobilní telefony vůbec. Byl očekáván s bezmezným nadšením, dlouhou dobu po uvedení na trh byl beznadějně vyprodán, čekaly se na něj fronty, vyplňovaly pořadníky, aby se nakonec zjistilo, že nákupem teprve vše začíná. Problémy byly snad se vším, co se v tomto přístroji vyskytovalo. Malá výdrž baterie (oproti proklamovaným 200 hodinám pohotovostního režimu baterie mnohdy vydržela necelou polovinu), zasekávání firmwaru, náhodné restartování telefonu a mnoho dalších. Na jednu stranu zde byla ohromná paměť na 1 000 telefonních čísel, obří sedmiřádkový displej, možnost datových přenosů rychlostí 14,4 Kb/s, wapový prohlížeč (ano, Nokia 7110 byla prvním telefonem s WAPem) a skutečně atraktivní design s vystřelovacím flipem a geniálním ovládacím prvkem Roller-key, který připomínal kolečko na myši. Na straně druhé tu byly fronty před servisy a další pořadníky na jejich operační hodiny, kdy zoufalí majitelé neztráceli naději, že jejich telefon bude konečně fungovat tak jak má, a že nevyhodili cca 20 000 Kč zbytečně jen tak do kanálu. Dodnes se naprostá většina z nich nedočkala. Je to škoda, neboť například mně osobně se tento telefon moc líbí a když jsem si pořizoval nový, rozhodoval jsem se pro něj, nakonec to ovšem vyhrál Alcatel OT 501. Designově je alespoň pro mne model 7110 nekorunovaným králem. (Pokud s ním někdo ze čtenářů nemá nervy bojovat a chtěl by mi jej mermomocí věnovat, ozvěte se prosím do redakce).

Nokia 8210

Tímto přístrojem sdělila firma Nokia všem svůj názor na miniaturizaci mobilních telefonů. Nokia 8210 tak boduje rozměry 102 x 45 x 17 mm a hmotností pouhých 79 g. Vybavena je Li-Ion baterií, která jí poskytuje pohotovostní dobu 150 hodin a délku hovoru až 3 hodiny. Obsažen je vnitřní telefonní seznam o kapacitě 250 jmen, vibrační vyzvánění, infraport a obrázkové SMS zprávy. Celkově je tento telefon určen spíše něžnějšímu pohlaví, neboť klávesnice je dosti titěrná a velkými prsty se na ní docela těžko píše. Tento model také umožňuje výměnu čelního panelu, čímž se dostává na pomezí manažerského a entertainment (zábavného) telefonu.

Nokia 8250

Tento mobil neuvidíte v nabídce žádného českého operátora ani žádného z přilehlých zemí. Byl určen k distribuci v Asii a od modelu 8210 se liší jiným vzhledem krytu, jiným uspořádáním tlačítek a modrým podsvícením displeje. Narazit na něj můžete velice vzácně v bazarech, avšak mějte na paměti, že tyto telefony neobsahují češtinu a v současné době není možné ji dohrát (firmware 8250 a 8210 je nekompatibilní).

Nokia 8850

Vlastnostmi je tento telefon zcela totožný s výše uvedeným modelem 8210, až na pár kosmetických změn. Těmi jsou na první pohled matně kovový kryt s flipem, který je dle mého názoru o dost lépe vyřešen nežli u modelu Nokia 8810 (tzn. že je mnohem méně náchylný k upatlání), dále modré podsvícení displeje a nakonec cena, která byla v době uvedení těchto přístrojů na trh (což znamená počátek roku 2000) vyšší o zhruba 10 000 Kč. Jednoznačně se jedná o telefon pro ty, pro které znamená víc image, nežli bohaté funkce.

Nokia 8890

Opět jen velmi krátce. Nokia 8890 je zcela totožná s předcházejícím modelem 8850 až na to, že pracuje v pásmech GSM 900 a 1 900 MHz oproti jiným duálním telefonům, které používají GSM 900 a 1 800 MHz. Tento fakt určuje cílové spektrum tohoto telefonu, tzn. zákazníky, kteří hodně cestují do USA, kde se frekvence 1 900 MHz používá.

Nokia 6210

Další v řadě manažerských telefonů a nepřímý nástupce modelu 7110 dostal do vínku nový moderní vzhled, integrovanou anténu a poněkud vyšší stabilitu. I když také u tohoto přístroje se neustále pracuje na bezchybném upgradu, není to takové fiasko jako u jeho předchůdce. Vnitřní paměť se smrskla na 500 telefonních čísel. Jako první mobilní telefon nabídl funkci HSCSD, která umožňuje datovat rychlostí 43,2 Kb/s.

Nokia 3310

Nástupce modelu 3210 se zmenšil (113 x 48 x 22 mm) a o něco málo zhubnul (133 gramů). Výměnné kryty i velký displej zůstaly, stejně jako obrázkové SMS a tvorba vlastních melodií (kterých je ovšem možné uložit až sedm). Co přibylo je vibrační vyzvánění, funkce SMS chat, jednoduchý upomínač a nové, graficky povedené hry. V současné době se pořád vyplatí o ní uvažovat (pokud pominete WAP), neboť cena klesla na přijatelných 5 500 Kč.

Nokia 3330

Spousta lidí si myslí, že takto měla vypadat už Nokia 3310. Přece jenom nenabízela nějaké extra funkce, což sice typ 3330 nenabízí také, ale přece jenom je na tom o dost lépe. Při zachování stejného designu, rozměrů i váhy přináší navíc wapový prohlížeč, vestavěnou paměť na 100 telefonních čísel a jednu hru navíc spolu s možností stahovat do ní přes WAP nové úrovně.

Nokia 6250

První outdoor (neboli obrněný) telefon v nabídce Nokie. Nabízí tytéž funkce jako model 6210, až na podporu HSCD, a zmenšený vnitřní seznam telefonních čísel, kterých nabízí 250. Zato však obsahuje vestavěný decibelometr a s ním spojenou funkci automatické regulace hlasitosti hovoru, která se plynule mění podle hlučnosti prostředí, v němž se nacházíte. Navíc je oblepen gumovými "nárazníky", má zapuštěný displej, což jej chrání proti nárazům. A pokud přidáme odolnost proti vodě, je to pravý telefon do nepohody. Sice za tyto vymoženosti zaplatíte zvýšenou hmotností, jež v tomto případě činí 160 gramů, ale pracujete-li ve ztížených podmínkách, je pro vás Nokia 6250 pravou volbou.

Nokia 8310

Na tento telefon jste mohli najít podrobnou recenzi v předminulém čísle PC WORLDu, takže jen ve zkratce. Nástupce populárního modelu 8210 se vyznačuje rozsáhlým vnitřním seznamem na telefonní čísla s kapacitou 500 záznamů, podporuje datové přenosy jak HSCSD, tak i GPRS, čímž se stal prvním telefonem od Nokie, který tuto službu podporuje. Mezi další plusy tohoto přístroje patří kalendář s úkolovníkem, hlasový záznamník s hlasovým ovládáním VKV radiopřijímač, a v neposlední řadě také infraport. Možným mínusem je pro někoho extravagantní barevný design, a možná až moc malý displej.

Nokia 5510

Pokud se vám typ 8310 zdá být extravagantním, o nejnovějším typu finské Nokie, totiž modelu 5510, raději ani nepřemýšlejte. Design je mixem mezi mobilním telefonem a Game Boyem, a pokud neustálým tréninkem dokážete psát SMS zprávy bez toho, aniž byste se dívali na displej, můžete toto umění s klidem zapomenout. Klávesnice je tu totiž kompletně celá, přičemž mezi oběma jejími polovinami trůní samotný displej. Mobil obsahuje FM radiopřijímač, wapový prohlížeč a vnitřní paměť pro poslech hudby ve formátu MP3. Mezi hlavní zápory patří především nekvalitně podsvícený displej a klávesnice. Vytknout se dá i fakt, že telefon určený hlavně k psaní SMS zpráv, nedisponuje žádnou pamětí, do níž by se daly uložit. Jste tak odkázáni jen na paměť SIM karty (na kterou se přinejlepším vejde 20 SMSek), což je zoufale málo.

Nokia 6310

Nejžhavější novinka, manažerský telefon 6310, byla očekávána s napětím. Chvíli to vypadalo, že jej Nokia vůbec neuvede na trh a přijde až s modelem 6510, ale na poslední chvíli byl vypuštěn. Vzhledově se liší od svého předchůdce 6210 dvoubarevným provedením, funkčně potom podporou technologií GPRS a BlueTooth.

Novinky: Nokia 5210, 6510 a 7650

Před nedávnem byly uveřejněny některé bližší informace a obrázky o nově připravovaných modelech Nokií. Zkráceně si je teď přiblížíme.

Model 5210 by měl být nástupcem populární 5110. Bude už samozřejmě duální, bude mít wapový prohlížeč a pravděpodobně i GPRS. Na výměnné kryty taktéž Nokia nezanevřela, i když nás v tomto ohledu čeká inovace. Kryty na 5210 se budou totiž skládat z horní a spodní části, takže celý systém mi nejvíce ze všeho nejvíce připomíná ruské "matrjošky". S kým že to sousedí Finsko?

Model 6510 naproti tomu nemá s low-endem nic společného. V současné době vypadá jako sloučení manažerské a stylové řady do jediného přístroje. Že vám to nic neříká? Tak si představte Nokii 6310 v designu ne nepodobném Nokii 8310, a je vše jasné.

Nokia 7650 má v plánu se stát vlajkovou lodí firmy. Hlavním prvkem telefonu bude totiž obrovský barevný displej, klávesnice bude jako doplněk umístěna pod ním a bude vysouvací. Funkčně se můžeme připravit na nejmodernější funkce a technologie, což značí HSCSD, BlueTooth, GPRS, šušká se něco i o Internet Exploreru atd. No a prakticky předpovídám potomka Nokie 7110 a organizéru 9210.

Tak, to je pro dnešek vše. Doufám, že jsem vám pomohl prosvětlit alespoň trochu onu džungli typů a modelů této finské značky. Co se výše zmíněných novinek týče, můžete se těšit na větší článek přímo o nich, stejně tak jako na článek o organizérech firmy Nokia, jmenovitě typů 9110/9110i a 9210, o kterých se příště rozepíšu trochu více.

Servisní menu telefonů Nokia

V tomto článku nahlédneme do servisního menu telefonů značky Nokia. Na rozdíl od přístrojů Alcatel, o jejíchž servisním menu pojednával článek v minulém čísle, platí pro Nokie několik podstatných změn. První a asi nejdůležitější změnou je způsob aktivace Net-monitoru. Zde již neplatí sekvence znaků zadaných na klávesnici přístroje, Net-monitor se u těchto přístrojů musí aktivovat propojením s PC a následným použitím některého programu, který tuto akci dovede. Existují specializované programy s touto funkcí, ale nejsnadnější bude nejspíše použití programu Logo Manager pro telefony Nokia. Zde postupujte podle následujícího návodu. V menu Nástroje (Tools) zvolte volbu Monitorování sítě (Network Monitor), dále pokračujte přes Serving Cell Info 1, Povolit (Enable), Řízení a potvrďte OK. Do Net-monitoru se nyní dostanete přes novou položku se stejným názvem, která se vám objevila v telefonu, a to na poslední pozici. Potvrdíte-li tuto volbu, budete vyzváni k zadání čísla obrazovky, kterou si chcete prohlédnout. Zadejte tedy číslo libovolné existující stránky (např. 1) a volbu potvrďte. Pokud chcete z nějakého důvodu Net-monitor z menu vystrnadit (třeba před návštěvou servisu), navolte k prohlížení stránku 241 a potvrďte OK. Podotýkám však, že opětovnou aktivaci musíte provést opět za pomoci kabelu (infraportu), vašeho PC a příslušného softwaru.

Pozn.: Vzhledem k rozsáhlosti Net-monitoru na telefonech Nokia se pokusím vám přiblížit jen ty údaje, které považuji za důležité, a hlavně ty, které jsou nějakým způsobem prakticky využitelné. Popis všech údajů a parametrů by zabral okolo dvaceti stran. Mnou popsané údaje se též mohou mírně lišit v závislosti na typu telefonu. Děkuji za pochopení.

1 Informace o buňce

Displej je ve tvaru:

bbb - číslo buňky v decimálním tvaru

ccc - síla signálu dané buňky v dBm

e - zobrazuje přiřazený timeslot (hodnota 0-7)

oooo - typ používaného kanálu, může nabývat několika možných hodnot:

THR0: poloviční kvalita zvuku (half-rate), podkanál 0

THR1: poloviční kvalita zvuku (half-rate), podkanál 1

TFR: plná kvalita zvuku (full-rate)

TEFR: vylepšená kvalita zvuku (enhanced full-rate)

F144: full-rate datový kanál, rychlost 14,4 Kb/s

F96: full-rate datový kanál, rychlost 9,6 Kb/s

F72: full-rate datový kanál, rychlost 7,2 Kb/s

F48: full-rate datový kanál, rychlost 4,8 Kb/s

F24: full-rate datový kanál, rychlost 2,4 Kb/s

H480: half-rate datový kanál, rychlost 4,8 Kb/s, podkanál 0

H481: half-rate datový kanál, rychlost 4,8 Kb/s, podkanál 1

H240: half-rate datový kanál, rychlost 2,4 Kb/s, podkanál 0

H241: half-rate datový kanál, rychlost 2,4 Kb/s, podkanál 1

CBCH: příjem zpráv Cell-Broadcast (informace sítě)

SEAR: vyhledávání sítě

2 Rozšířené informace o buňce

Displej je ve tvaru:

c - indikátor roamingu, při aktivním roamingu se zobrazí písmeno R, jinak se nezobrazuje nic

ee - důvod ukončení posledního hovoru. Hlášení nabývá hodnot buď DISCON-NECT v případě přerušení signálu, nebo RELEASE COMPLETE při řádném ukončení hovoru

f - kvalita signálu určená stupnicí 0-7

18 Osvětlení displeje

Zde jsou možné jen dvě varianty nastavení. ON značí zapnuté podsvícení, OFF podsvícení displeje vypne.

20 Dobíjení baterie

Displej je ve tvaru:

aaa - napětí baterie v rozsahu 0,00-9,99 V. Desetinná čárka se nezobrazuje, z toho důvodu platí, že například napětí 6,91 V se zobrazí jako 691

bbbbb - mod nabíjení baterie. Může nabývat následujících hodnot:

xxxxx: nabíječka není připojena, nebo bylo nabíjení přerušeno

Charg: probíhá nabíjení

Maint: probíhá údržba baterie

Faile: selhání

DisCh: baterie se vybíjí

BatCk: baterie se testuje

CelBr: nabíjení bylo přerušeno, neboť jeden nebo více článků v baterii je poškozených

FastC: probíhá zrychlené nabíjení

FullM: baterie nabita na plnou kapacitu

ccc - teplota baterie v rozmezí od -30 do +90

ddd - dobíjecí doba, hodnota je ve formátu: hodiny, minuty. Časovač se automaticky resetuje v okamžiku, kdy je připojena nabíječka a zastaví se v případech, kdy je baterie plná nebo je telefon od nabíječky odpojen

eee - napětí nabíječky v rozsahu od 0,00-18,7 V. Desetinná čárka se nezobrazuje

23 Sledování baterie a stavu telefonu

Displej je ve tvaru:

eee - odhadované stáří baterie (funguje jen s bateriemi typu Li--Ion). Hodnota nabývá stavů mezi 0-100, kde 0 značí novou baterii a 100 baterii starou

fff - kapacita baterie v procentech

hhh - teplota baterie (funguje jen s bateriemi typu Li-Ion)

iiii - aktuální kapacita baterie v mAh

jjjj - tato hodnota sděluje, při jaké kapacitě baterie se zobrazí na displeji další díl ukazatele baterie

35 Důvod resetování firmwaru

Displej je ve tvaru :

aaaaa - důvod posledního resetování (vypnutí). Údaj nabývá hodnot:

NORM: normální, vyvolaný uživatelem.

UNKNO: důvod resetování neznámý

SWSIM: chyba kontaktů SIM karty

SWIDL: resetování z důvodu nespuštění zadané úlohy

STACK: přetečení zásobníku úloh

bbbbbbbb jméno poslední spuštěné úlohy před resetováním

Veškeré resety jsou zahrnuty do počítadel na následujícím displeji.

36 Počítadla resetových situací

Displej je ve tvaru:

aa - neznámé resety

dd - resety způsobené SIM kartou

ee - resety způsobené spuštěním úloh

ff - resety způsobené přetečením zásobníku úloh

51 Informace o kartě SIM

Displej je ve tvaru:

aaa - typ SIM karty podle napětí (5V, 3V nebo 3/5V)

bbb - typ SIM karty podle datové propustnosti (baudrate = 372, 64, 32)

f - počet pokusů na zadání kódu PIN1 (0-3)

g - počet pokusů na zadání kódu PIN2 (0-3)

hh - počet pokusů na zadání kódu PUK1 (0-10)

ii - počet pokusů na zadání kódu PUK2 (0-10)

65 Počítadlo SMS zpráv

Displej je ve tvaru:

aa - důvod posledního selhání při posílání SMS zprávy

bbb - počet všech pokusů o odeslání SMS zpráv

ccc - počet všech úspěšně odeslaných SMS zpráv

dd - důvod posledního selhání při příjmu SMS zprávy

eee - počet všech pokusů o příjem SMS zpráv

fff - počet všech úspěšně přijatých SMS zpráv

gggg - počet všech přijatých zpráv sítě (Cell Broadcast)

82 Počítadla času

Displej je ve tvaru:

aaaaa - počítadlo doby, po kterou byl telefon zapnut

bbbbb - počítadlo doby, po kterou byl telefon v servisu

ddddd - počítadlo doby, po kterou byl zapnutý vysílač/přijímač telefonu

eee - stav počítadel (vypnuto = OFF, zapnuto = ON)

130 Libůstka pro majitele Nokie 7110

Patříte-li mezi majitele bývalé vlajkové lodi mezi modely značky Nokia, přesně tedy typu 7110, můžete v servisním menu na displeji číslo 130 zjistit, kolikrát jste vystřelili flip! Škoda jen, že firma Nokia neimplementovala do servisního menu též údaj, kolikrát flip ještě můžete vystřelit, předtím než se vám ulomí. Ale to snad neví ani oni. (Anebo možná ano, a proto v servisním menu tuto položku nenajdete)

Doufám, že vám tento krátký článek pomohl objevit a rozluštit alespoň něco z těch na první pohled nesrozumitelných údajů, které se na vás vyvalí z displeje vaší Nokie kdykoliv nahlédnete do Net-monitoru. Pro kompletnost údajů zde uvedených dodám ještě, jak se z Net-monitoru dostanete zpět na pohotovostní displej. V menu zmáčkněte volbu Net-monitor, a smažte nabízené číslo vámi právě prohlížené stránky. Potvrďte OK, a jste venku.

§§§§§


Šifry kolen más – Díl první – přehled algoritmů

Martin Ignjatovič?

c02p0121

DES, HAVAL, SSH, PGP... Také vám tyto pojmy něco říkají, ale nejste si přesně jisti co? Tak právě vám je určen tento článek. Jak už jistě tušíte, bude řeč o šifrování.

Šifrování jako obor

Nejprve by bylo namístě, vysvětlit si několik pojmů. Definujme si obory, které mají s šifrováním něco společného. Jistě jste se už setkali s pojmem jako kryptologie, kryptografie, kryptoanalýza. Pak tedy vězte, že kryptografie je věda, která se zabývá tvorbou šifer, kryptoanalýza jejich luštěním a obě současně označujeme názvem kryptologie. Šifrování se v dnešní době stalo nutností. Už nejen vládní organizace a tajné služby potřebují šifrovat svá data. Ochránit si vlastní soukromí a data dnes potřebuje i běžný uživatel. Směšně dnes zní již téměř legendární výrok ministra obrany Spojených států Henry Stimsona, který v roce 1929 prohlásil: "Gentlemani si navzájem nečtou dopisy." Po krátkodobém zrušení luštitelské služby však i Američané pochopili, že bez kryptologie se dnes žádný stát neobejde. A nejen stát, ale v dnešní době informačních technologií ani běžný uživatel.

Historie a šifry

Kryptologie není jako samostatný vědní obor příliš stará, ale s šifrováním se setkáváme již ve starověku. Pojďme se nyní stručně podívat na historii kryptologie. Někomu následující řádky možná přijdou neužitečné, ale pochopení základů je nezbytné pro pokročilejší metody šifrování, navíc si myslím, že následující řádky budou zajímavější než pouhé přepisování algoritmů a matematických funkcí, které stejně nikomu nic neřeknou (s výjimkou několika matematiků a kryptologů). Ne nadarmo se říká: chceš-li létat, nauč se nejdříve chodit.

Vznik kryptologie se odhaduje někdy v pátém století před naším letopočtem. Jisté to sice není, ale logicky musela vzniknout až po vzniku písma. Utajování zpráv nemuselo mít vždy charakter šifry. Například řecký vyslanec v Persii jménem Histiaios oholil hlavu svému otrokovi, vytetoval mu na ni zprávu, nechal otrokovi dorůst vlasy a pak jej poslal do Řecka. Příjemce zprávy (mimochodem jakýsi Aristagoros, který vedl vzpouru proti Dáreiovi I.) pak otrokovi hlavu oholil a mohl si zprávu přečíst a zahájit povstání. I takovéto události řadíme do kryptografie, sice ne takové, jakou známe dnes, ale přece.

Za prvního známého kryptologa lze považovat řeckého vojevůdce Aenea Tacita, který kolem roku 350 před naším letopočtem navrhl 22 šifrovacích klíčů a rozdělil je do dvou skupin. Toto dělení používáme dodnes. Vrátíme se k němu za chvíli.

Caesarova šifra

I Římané používali primitivní způsob šifrování svých zpráv, zejména těch vojenských. Proto z této doby známe takzvanou Caesarovu šifru. Princip šifrování těchto zpráv byl opravdu primitivní, ale proti Barbarům, Galům a dalším národům, se kterými Římané bojovali, byl zřejmě dostatečně odolný.

Takováto šifra vypadala a fungovala následovně:

Základem je tato primitivní transpoziční tabulka, která slouží jak pro zašifrování, tak pro čtení zašifrované zprávy. Pokud by tedy chtěl někdo zašifrovat zprávu, napsal by ji na papír (či kamkoliv jinam), a pak by podle příslušné tabulky nahradil jednotlivá písmena ve svislém směru. Každému písmenu z horní poloviny tabulky odpovídá jedno písmeno z poloviny dolní. Pokud bychom například chtěli napsat slovo AHOJ, dostali bychom zašifrovaně BIPK. Dešifrování probíhá opačným postupem. Jak již jistě mnozí z vás tuší, důležité je číslo, které udává posun dolní poloviny tabulky (zde číslo 1). Pokud někdo znal číslo posunu, mohl zprávu lehce dešifrovat. Proč je tato šifra poměrně důležitá? Můžeme se s ní setkat i dnes. Nejčastěji se tento způsob šifrování používá v některých diskusních fórech a na Usenetu, kdy se tímto způsobem "kódují" zprávy s obsahem, řekněme poněkud kontroverzním. Pro tento "jazyk" bylo dohodnuto číslo posunu na +13 a někteří lidé se tímto způsobem naučili číst téměř stejně rychle jako čtou normální text. Odborně tomuto algoritmu říkáme ROT13. Někteří z vás by jistě lehce zvládli napsat krátký prográmek nebo skript (C, PHP, Bash atd.), který by zprávu zašifroval (respektive dešifroval).

Trittheim

Za otce moderní kryptografie lze považovat Němce Johannese Trittheima, benediktinského opata. Trittheim je autorem tříčíselné substituce, při jejímž použití je každé písmeno otevřeného textu nahrazeno tříčíselnou kombinací čísel 123. Například A=111, B=112, C=113 atd.

Šifra Richelieu

Další poměrně důležitou šifrou minulosti byla takzvaná šifra kardinála Richelieu, kterého všichni dobře známe z Dumasova románu Tři mušketýři. Tento způsob šifrování se používal v zemích třetího světa ještě na konci 80. let 20. století(!) a v některých zemích (čtvrtého, pátého atd. světa) se používá dodnes. Princip této šifry spočívá ve využití transpoziční tabulky, které spočívá v přeházení písmen otevřeného textu podle hesla (tedy transpozici):

Tato šifra byla později rozvinuta a vedla ke vzniku transpoziční tabulky, což je ta, která se dodnes používá. Otevřený text vepíšeme do tabulky, šifru pak dostaneme přepsáním jednotlivých sloupců podle pořadí, jež určuje heslo.

Zde je ukázka tabulky podle hesla 257194368:

Šifrovaný text pak vypadá následovně:

OJETT ZUKUN BAEDA LOKCY KOUST AHSAD LEJET A

Text jsme rozdělili do skupin po pěti písmenech jen z důvodu konvence, nebo případnému zmatení nepovolaného kryptoanalytika. Dešifrování je opět jednoduché, známe-li heslo. Ale pozor na falešnou představu, že použití dvou hesel (jedno k transpozici řádek, druhé k transpozici sloupců) zvýší bezpečnost.

Šifer na tento způsob lze vymyslet, a taky se tak stalo, velké množství. Namátkou vyjmenujme například Portovu tabulku složité záměny, Vigenérovu tabulku (základ strojů Hagelin), Baconovo binární šifrování a mnoho dalších. Není naším cílem všechny vyjmenovávat a popisovat, pro nás je důležité, že tyto šifry lze rozdělit do dvou skupin, jak jsme se zmínili výše. Nyní si tyto skupiny ukážeme.

Dělení šifer

Dříve (rozuměj v předpočítačové éře) bylo možno šifry dělit do dvou základních skupin.

Transpoziční šifry, kde šifrování spočívá ve využití transpozičního klíče, jsou skupinou první. V principu jde o změnu pořadí písmen otevřené zprávy, právě pomocí transpozičního klíče.

Substituční šifry jsou skupinou druhou a jejich princip spočívá v nahrazování (substituci) písmen otevřeného textu jinými písmeny, číslicemi a/nebo znaky.

S využitím počítačů se možnosti při tvorbě šifry prudce zvýšily. Lze tak použít tisíce operací, složité algebraické operace a další věci, přičemž doba šifrování i dešifrování bude, právě díky moderním počítačům, trvat přijatelně dlouho.

Síla šifry

To, jak je šifra silná, ovlivňuje několik věcí. Zde jsou ty nejdůležitější:

1.Nezašifrovaný text možná se to zdá paradoxní, ale nezašifrovaný text má na sílu šifry obrovský vliv. Pokud se v několika zprávách, kódovaných stejným algoritmem, vyskytne tatáž pasáž textu, může tato případná pravidelnost leccos o algoritmu napovědět, a ve svém důsledku vést až k prolomení šifry. Dobrá rada tedy je nezačínat a nekončit stejnými frázemi, mít bohatou slovní zásobu.

2.Zadní vrátka zadní vrátka mohou být i součástí šifrovacího algoritmu. Tvůrce šifry si tak může vytvořit způsob, jakým lze zašifrovanou zprávu přečíst i bez znalosti klíče. Často se spekuluje o tom, zdali právě toto nečiní nějaké vládní agentury při tvorbě a publikování algoritmů (nejčastěji se v této souvislosti mluví o agentuře NSA National Security Agency, tedy agentuře, která se tvorbou a prolamováním šifer primárně zabývá).

3.Délka klíče délka klíče je zcela zásadní. Krátké klíče jsou náchylné k prolomení pomocí metody brute force attack, tedy zkoušením všech možností. Obecně lze říci, že čím delší klíč, tím bezpečnější.

4.Otočení šifrovacího algoritmu pokud lze šifrovací algoritmus lehce otočit, nemůže být o bezpečném šifrování ani řeč.

5. Odolnost proti útoku se znalostí textu při tomto útoku se používá část otevřeného textu, který má luštitel k dispozici, a pomocí něhož se snaží prolomit algoritmus. Proti tomuto druhu útoku musí být šifra také náležitě odolná.

6.Utajení klíče poslední, neméně důležitá podmínka pro zachování silné šifry. K čemu by byla nejsložitější a nejbezpečnější možná šifra, podaří-li se někomu získat klíč k jejímu rozluštění?

Šifrovací algoritmy

V současné době se používají tři hlavní šifrovací algoritmy. Pro úplnost si ještě uveďme definici algoritmu. Algoritmus je matematická funkce, která provádí samotné šifrování a dešifrování dat. Nyní již k typům algoritmů.

Algoritmy se symetrickým klíčem

U těchto algoritmů dochází k zašifrování i dešifrování za použití stejného šifrovacího klíče. Tento klíč slouží na obou stranách k šifrování i odšifrovávání dat. Je zřejmé, že před první výměnou zpráv se partneři musí dohodnout na společném tajném klíči, a to buď formou osobního setkání, nebo jeho posláním prostřednictvím důvěrného kanálu. Jedná se o jednoduché řešení, ale v praxi použitelné pouze v malé skupině uživatelů. Šifrování pomocí symetrické kryptografie je relativně rychlé, a tím pádem vhodné pro komunikaci v reálném čase.

Asymetrická kryptografie

Asymetrická kryptografie je založena na použití klíčového páru, tj. veřejného a soukromého klíče. Každý uživatel vlastní dvojici klíčů: veřejný klíč, který vlastník zveřejní, a soukromý klíč, který musí tajit. Veřejným klíčem se šifrují data určená pro vlastníka daného soukromého klíče, který potom slouží k dešifrování dat. Nevýhodou této metody je pomalé zpracování dat.

Z výhod a nevýhod obou metod se proto v praxi používá kombinace těchto dvou řešení: asymetrická kryptografie je využita k autentizaci a bezpečné výměně symetrického šifrovacího klíče, který může být při každé relaci generován nový, a následné šifrované spojení je realizováno pomocí symetrické kryptografie.

Symetrická kryptografie

crypt

Jedná se o původní unixový šifrovací systém. V dnešní době už není příliš využíván, kvůli poměrně snadné prolomitelnosti i bez znalosti klíče. Rada: nebezpečné nepoužívat!

DES

Stále se jedná o jeden z nejpoužívanějších šifrovacích algoritmů (spíše však jeho "potomků"). Byl vyvinut a patentován firmou IBM začátkem 70. let. Pro ty, kdo by chtěli nahlédnout do kryptografické hantýrky, je zde uveden popis činnosti tohoto algoritmu: DES provádí sérii bitových permutací, substitucí a rekombinačních operací s bloky 64 bitů dat a 56bitovým klíčem. Vstupní 64bitová posloupnost projde vstupní permutací a poté se předá funkci, která používá statické tabulky permutací a substitucí. Pomocí klíče se vstupní data permutují na dvě posloupnosti o délce 48bitů, které se pak předávají jako vstup statickým tabulkám permutací a substitucí. Tento postup se opakuje šestnáctkrát, vždy s jinými tabulkami a jinými bity klíče. Jejich výstupem jsou dvě 32bitová slova, která po finální permutaci dávají 64 bitů zašifrovaného textu. (zdroj IBM).

Zlatá Caesarova substituce, že? Vraťme se nyní zpět do češtiny. Je to tedy hardwarový šifrátor, který využívá 56bitový tajný klíč na šifrování 64bitových bloků dat, a v rámci bloku každý výstupní bit šifrátoru je závislý na každém vstupním bitu.

Někteří z vás z předchozího popisu činnosti nebo ze zkušenosti vědí, že v dnešní době již není algoritmus DES právě nejbezpečnější (pro běžného uživatele je bezpečný více než dostatečně, ale...). S využitím dnešního hardwaru lze tento algoritmus prolomit prostým vyzkoušením všech hesel. Proto vznikly další algoritmy, vycházející z DES, avšak řádně vylepšené a bezpečnější. Rada: pokud nejde o život s klidným svědomím použít.

Double DES

Tento algoritmus není o mnoho bezpečnější (pro NSA nebo CIA určitě ne) než jeho předchůdce, což je také důvodem, proč nebyl nikdy příliš rozšířen. Neznamená to sice, že může být prolomen, ale teoretická možnost existuje. O to silnější a rozšířenější je však "druhý potomek" DESu, kterým je Triple DES. Rada když už ne jednoduchý, tak rovnou Triple DES.

Triple DES

Tento algoritmus pracuje na principu tří šifrovacích operací. Postup při zašifrování nějaké zprávy je následující:

1. Šifrování klíčem 1

2. Dešifrování klíčem 2

3. Šifrování klíčem 3

Postup při dešifrování je přesně opačný:

1. Dešifrování klíčem 3

2. Šifrování klíčem 2

3. Dešifrování klíčem 1

Nutno ještě dodat, že první a třetí klíč mohou být shodné, aniž by to výrazně ovlivnilo sílu celé šifry. Nyní si ještě pro úplnost uveďme některé další algoritmy se symetrickým klíčem.

RC 2,4,5

Všechny tyto algoritmy byly vyvinuty Ronaldem Rivetsem (dobře si to jméno zapamatujte, ještě se s ním několikrát setkáme) a lze je považovat za přiměřeně bezpečné.

Teď zřejmě čekáte, že budeme mluvit o algoritmech, které využívají asymetrického klíče, ale není tomu tak. Jelikož je toto téma poměrně rozsáhlé a souvisí s používáním různých prográmků, jimž se budeme rovněž věnovat, necháme si toto téma na příště. Dnes se ještě stručně zmíníme o takzvaných hash kódech.

Hash kód

Kontrolní součet, checksum, message digest, hash kód. Ať již použijeme kterýkoliv z těchto názvů, budeme mluvit stále o tom samém. My se budeme v dalším textu držet zavedeného termínu kontrolní součet.

Vstupem hashovací funkce H je datový soubor M (zpráva) o proměnné a prakticky neomezené délce, jejímž výstupem je hashovací hodnota (hashovací kód) H(M) pevné a velmi malé délky. Hashovací funkce plní dvě role. První z nich je "komprese". Velmi dlouhý vstup je komprimován na velmi krátký výstup. Původní informace není v hashovacím kódu obsažena celá, takže z něj nelze původní zprávu obnovit (nejedná se tedy o klasickou kompresi např. celého souboru).

Druhou rolí je hashování vstupních dat, kdy výstupní data jsou jakýmsi vzorkem dat vstupních. U člověka by hashovací hodnotě mohl odpovídat např. otisk prstu vstupem je celý člověk, výstupem otisk jeho prstu. Všimněte si zde jedné důležité vlastnosti: z otisku prstu nelze člověka vytvořit, ale lze jej podle něj jednoznačně identifikovat.

Příkladem použití může být stahování nějakého softwaru, zejména pro unixové systémy. Nejčastěji se totiž tato funkce používá k podepisování a ověřování souborů (unixovým uživatelům dobře známá checksum, někdy MD5sum). Princip je jednoduchý. Pokud stahujete z nějakého serveru data, obvykle bývá u tohoto souboru přiložena i jeho signatura (soubor .sig/md5). Můžete si pak pomocí jednoduchého příkazu ověřit, že jste stáhli data, která nebyla cestou žádným způsobem modifikována.

Nejčastěji používané algoritmy jsou tyto:

MD5

Toto je jeden z nejrozšířenějších algoritmů používaných ke generování kontrolního součtu. Distribuuje jej společnost RSA, se kterou se ještě v našem miniseriálu setkáme, a navrhl jej Ronald Rivest, s nímž jsme se již setkali. Princip tohoto algoritmu je poměrně jednoduchý. MD5 generuje z libovolně dlouhého vstupu 128bitový výtah. Jeho jedinou nevýhodou je snížená rychlost, ale při výkonu dnešních počítačů již není tento problém aktuální. Tento algoritmus se používá na novějších unixových systémech v souvislosti s uživatelskými hesly. Odpadá tak nutnost heslo uchovávat v systému. Při jeho zadání v programu login se provede "pouze" kontrolní součet tohoto hesla, porovná se s kontrolním součtem uloženým v systému, a pokud souhlasí, je uživatel "vpuštěn" do systému. Tohoto principu lze využít i v jiných aplikacích, namátkou mě napadá PHP a ukládání hesel do SQL databáze. Problém je v případě, kdy heslo zapomeneme, neboť z kontrolního součtu, který je uložen v systému, bychom teoreticky nikdy neměli vygenerovat zpět původní heslo. Nicméně existují programy, jež generují náhodné součty a zkouší je porovnávat s těmi "pravými". Proto je důležité dodržovat princip silných hesel. Předchůdci MD5 jsou algoritmy MD2 a MD4, ve kterých však byly v polovině 90. let minulého století objeveny závažné nedostatky, a proto se nedoporučuje tyto algoritmy používat.

HAVAL

Tento algoritmus je modifikací MD5. Může volitelně generovat výstup o délce až 256 bitů, což ovšem neznamená, že je bezpečnější. Výhodou tohoto algoritmu je větší rychlost, což, jak jsme už řekli, nemá v dnešní době příliš velký význam.

A to je pro dnešek vše. Příště se podíváme na algoritmy využívající asymetrických klíčů, povíme si něco o digitálních podpisech a s nimi souvisejících programech (PGP), také si povíme o věcech, které mohou ohrozit i ten nejsložitější a nejbezpečnější algoritmus.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0122

?Co jsou to CB zprávy a k čemu slouží?

CB (Cell Broadcast) informace o buňce jsou informační textové zprávy, které přicházejí přímo na displej mobilního telefonu. Zprávy jsou odesílány z vysílače jen pro své nejbližší okolí. Vždy, když se mobil přihlásí k vysílači, který má CB zprávy "v popisu práce", vyšle vysílač k mobilu požadovanou informaci. Pokud jedete autem z jednoho konce republiky na druhý, bude se váš mobil postupně napojovat z jednoho vysílače na druhý. A na displeji mobilu se budou zobrazovat CB zprávy.

Službu prozatím pro své zákazníky poskytuje pouze Eurotel. Příjem zpráv je poskytován zdarma. Jestliže máte CB zprávy aktivovány (je nutné mít zapnut kanál č. 50 s názvem "Standardně"), bude vám ve vybraných lokalitách doručena CB zpráva o tom, ve které obci se nacházíte. V Praze fungují CB zprávy v metru měli byste do mobilu dostat informaci o tom, kterou stanicí právě projíždíte. Seznam všech míst v současnosti čítá asi 70 obcí a bude se dále rozšiřovat.

Do budoucna se uvažuje o rozšíření služby Cell Broadcast pro komerční účely. Tak například pojedete kolem motorestu, a na mobil vám přijde nabídka teplého oběda za výbornou cenu.

? Zapomněl jsem kódy PIN a PUK ke své SIM kartě. Nevím, kde je najdu. Mám Oskartu.

Kódy PIN a PUK jsou k dispozici na Oskarlince (vytočte *608). Vyberte v hlasovém menu možnost "Můj Oskar" (klávesa 1), zadejte své číselné heslo (podmínkou je jeho znalost) a křížek a pokračujte v nabídce "Vaše kódy PIN a PUK" (klávesa 3).

Pokud máte SIM kartu zablokovanou a nelze s ní volat, můžete se svých kódů dopátrat na vaší osobní stránce v internetové Oskarově samoobsluze. Pokud tedy máte přístup k internetu a nezapomněl jste své osobní číselné heslo, můžete se k této stránce přihlásit a všechny potřebné kódy (PIN, PUK, PIN2, PUK2) zjistit.

Oskar vám pomůže, i když obě předchozí popsaná řešení nezvládáte: Zavolejte na Oskarlinku (můžete z jakéhokoliv jiného Oskarova telefonu *608) a nechte se spojit s operátorem. Popište mu svůj problém. Budete vyzváni k zadání několika informací, které povedou k vaší bezpečné identifikaci. Operátor pravděpodobně bude chtít vědět, kdy jste naposled se SIM kartou volali, kam jste nejčastěji telefonovali a posílali textovky, kdy jste naposledy dobíjeli svůj kredit, jaký máte přibližně zůstatek kreditu vaší SIM karty, a samozřejmě vaše telefonní číslo. Poté vám budou požadované kódy přečteny.

? Zhruba před Vánocemi mi přestaly chodit SMS zprávy z internetu. Sám jsem to zkoušel ze svého e-mailu a vrátila se mi zpráva, že uživatel +420732xxxxxx@sms.paegas.cz neexistuje. V čem je problém?

Čas, o kterém píšete, mluví zcela jasně pro jednu skutečnost: Na konci listopadu totiž Paegas zrušil číselný formát mobilních e-mailových adres pro dvě skupiny svých uživatelů:

- Adresa ve tvaru +420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz byla zrušena všem, kteří aktivovali svou SIM kartu po datu 10. 1. 2001. Jedinou možností, jak nepřijít o zprávy zaslané na mobil z e-mailu, je aktivovat si schránku Paegas Click Box.

- Stejný osud se nevyhnul těm, kteří již Paegas Click Box a Paegas Click Box Easy používají. Ti již mají aktivovanou adresu ve tvaru jmeno@click.cz a zprávy zaslané na tuto adresu (při správném nastavení filtrů viz minulá Mobilporadna) jsou v pořádku doručeny na mobilní telefon v esemeskách.

právy z webového rozhraní na stránkách operátora jsou všem odesílány bez problémů.

Svou mobilní e-mailovou adresu můžete (pro všechny české operátory) zjistit na internetové adrese http://adresa.smsplus.cz. Pomocí několika průvodců se pokusí zjistit vaši mobilní e-mailovou adresu a výsledek vždy otestují zasláním potvrzující SMS zprávy na váš mobilní telefon.

? Operátoři uvádějí, že lze v jedné esemesce zaslat text dlouhý 160 znaků. Když to zkouším z internetu, vejde se do jedné zprávy pouze asi 135 znaků. Dělám chybu já, nebo si operátoři vymýšlejí?

Pokud posíláte SMS zprávu z mobilu na mobil, může být text dlouhý skutečně uváděných 160 znaků. Jestliže posíláte SMS z internetu, musí být v SMS zprávě obsaženy údaje, které délku vašeho textu zkracují. V následující tabulce je podchycena struktura textové zprávy došlé z internetu:

Pokud chcete na mobil zaslat text delší, než uvádí tabulka, máte několik možností:

- Odešlete SMS zprávu z webového rozhraní na internetu čeští operátoři dovolují zaslat text dlouhý až 770 znaků. Zpráva se na mobilu zobrazí v několika esemeskách. Problémem někdy může být, že v opačném pořadí, než byl text zaslán.

- Rozdělte zprávu do více zpráv je to sice méně pohodlné, ale svůj účel to splní.

- Zkracujte slova, používejte zkratky každý pochopí text: "Casopis PCW mají uz v Hr. Kr. vyprod. Zitra jedu do C. Bud., tak ho koupim. JK"

- Vypouštějte mezery a interpunkce V tomto případě doporučuji začínat každé slovo velkým písmenem, aby byl text rozluštitelný: "AhojMarkuJakSeMasJaSeMamDobre".

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/

/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

§§§§§


Kapka CSS – CSS 2 – tipy a triky (II)

Jiří Kysela

c02p0123

CSS a dynamické HTML

Vlastnosti, jež nám kaskádové styly nabízejí, jsou mnohdy jistě velmi užitečné, jindy ale zase ve své syrové podobě poněkud málo uplatnitelné (kupříkladu lze skrýt určité elementy [např. tabulky], ovšem s tím, že budou skryty stále a nikdy se tak nezobrazí, což je obvykle k ničemu...). Tvůrce HTML stránky tak má možnost nastavit vlastnosti, které určí výslednou podobu stránky, ale tímto nadesignováním práce tvůrce končí pak tedy říkáme, že je taková stránka statická. Samotné kaskádové styly jsou tedy koncipovány jako nástroj pro statickou, tj. jednorázovou úpravu stránek avšak v této souvislosti můžeme mluvit o širokých možnostech navrhování, resp. designování stránky pomocí CSS. Leckdo už se jistě dovtípil, že na druhé straně existují i prostředky pro dynamickou, tedy průběžně reagující podobu stránek, a to na základě různých okolností, obvykle podnětů návštěvníka stránky. Jistě jste už slyšeli o JavaScriptu, kterým tvůrce stránky zajišťuje variabilnost, neboli proměnnost podoby stránky během jejího prohlížení (mluvíme o tzv. "client-side" JavaScriptu, neboli na straně klienta existuje totiž ještě na straně serveru, to je ale o něčem jiném, čímž se vůbec nemusíme zabývat). Znamená to, že finální vzhled stránky nemusí být pokaždé stejný je daný momentální situací, již zmíněnými podněty návštěvníka stránky (když kupříkladu někde klikne myší, poté dojde k nějaké události) apod. Činnosti vytváření takových stránek pak zaslouženě říkáme programování, jehož výsledkem je aplikace (program, skript...).

Uvažujme v příkladech pomocí CSS si kupříkladu navrhnete příjemné grafické prostředí se sympatickými barvami, fonty, texturami apod., prostě místo, kde se návštěvník cítí dobře a kam se vždy rád bude vracet. Díky JavaScriptu zase můžete vytvořit třebas oblíbenou hru Pexeso s obrázky domácích zvířátek. Jedním nástrojem CSS jsme stránku nadesignovali, druhým JavaScriptem pak naprogramovali. Spojením obou prostředků jsme získali kvalitní stránku jak vzhledově, tak i funkčně, na kterou můžeme být opravdu hrdí!

Navzdory všemu, co bylo řečeno, lze zhruba říci, že se dnes pojmem Dynamické HTML (DHTML) rozumí HTML s JavaScriptem ve spojení s kaskádovými styly. Proč se ale všechny tyto rozličné nástroje zastřešují pod jedno společné označení? Důvodem je to, že DHTML definovalo za standard nám známé konsorcium W3C (World Wide Web Consorcium) jako spojení výše uvedených prostředků na základě speciálního, tzv. objektového modelu dokumentu (o kterém si něco povíme později), čímž bylo dosaženo vzájemného provázání existuje tak vazba mezi JavaScriptem (skripty) a CSS (styly), takže lze těmito skripty pohodlně ovlivňovat styly, což je nesmírně výhodné, neboť tak máme vlastně možnost dynamicky ovládat i styly dokumentu. Rozšíření DHTML bylo zakomponováno do HTML od verze 4, a dá se říci, že v novějších verzích webových browserů (IE v5.5, Netscape v6, Opera v6) je již podpora DHTML velmi solidní.

Podívejme se ale na DHTML zblízka. V předchozím textu bylo zmíněno, že základ tvoří jakýsi objektový model dokumentu. Ten uvažuje a reprezentuje webový browser a jím právě zobrazované stránky (všechny jejich elementy) jako seskupení objektů, každý s určitými vlastnostmi, které konkretizují jeho stav, či tzv. metodami, které slouží k vyvolání určité služby objektu. Seskupení je pak uspořádáno do určité hierarchie např. hlavním objektem je "window" tedy celé okno prohlížeče, jeho potomky (tj. ty na nižší úrovni v hierarchii) jsou pak např. objekty "screen" stínítko, neboli obrazovka, "dokument" aktuálně prohlížený dokument, resp. stránka, "history" historie prohlédnutých dokumentů apod. Tito potomci samozřejmě opět mohou mít další a další potomky. Objekt "window" tedy může obsahovat nejenom zmiňované objekty, ale i vlastnosti např. vlastnost "status", která obsahuje text ve stavovém řádku okna webového browseru, či metody např. "close", která slouží k uzavření okna webového browseru. Vlastnosti a metody mohou být součástí každého dalšího objektu. Pro názornost si objekt můžeme představit jako automobil, vlastnost např. jeho barvu (šířku, délku...) a metodu jako motor, hnací jednotku, která s objektem provede, co jí zadáme nedej bože že jej vybourá. Díky tomuto seskupení v hierarchii je pak zajištěna zmiňovaná provázanost mezi prostředky HTML. Celý tento objektový model dokumentu nese označení DOM (Document Object Model) a výše popsané výhody (dynamicky nastavitelné vlastnosti CSS prostřednictvím JavaScriptu) nabízí od verze 2 (druhá generace). K jednotlivým objektům a jejich vlastnostem či metodám je tedy možné přistupovat přes jiné směrem od nejvyššího po nejnižší (jakoby od kořene stromu po jeho nejmenší větvičky však DOM právě také využívá tzv. stromovou hierarchii). Například z objektu "window" přistoupíme k objektu "screen" a odtud k jeho vlastnostem "width" a "height", které obsahují údaje o šířce a výšce stínítka (obrazovky) lze se na ně tedy odvolat pomocí "window.screen.width" či "window.screen.height", kdy se v zápisu každý objekt odděluje znakem tečka. Nejvyšší objekt ale z důvodu jeho jedinečnosti není nutno uvádět, lze se tak tedy zkráceně odvolávat pomocí "screen.height". Jak již bylo řečeno, na nižších a nižších úrovních objektové hierarchie tedy mohou být další objekty, vlastnosti objektů (případ stínítka) či metody objektů.

Diagram dole znázorňuje ukázku hierarchie objektů v závorce pod popisem objektu (tmavě zelený), vlastnosti (světle zelená) či metody (oranžová) je vždy uveden odpovídající skutečný název:

Jak začít?

Jak již jsme si řekli, dynamické HTML budeme pohodlně realizovat pomocí JavaScriptu. Následující tabulka proto uvádí způsob zápisu skriptu do HTML:

<SCRIPT type="text/javascript" src="cesta k souboru s naším skriptem">

náš skript

</SCRIPT>

Jak je patrno, lze skript zapisovat kdekoliv do HTML mezi tagy \<SCRIPT>\ a \</SCRIPT>\ přímo, jiná možnost pak je, že pouze uvedeme, aby se načetl skript, který je uložen kdesi v nějakém externím (vedlejším) souboru (obvykle s příponou ".js"). V praxi je v zápisu možné setkat se s atributem \language="javascript"\, v HTML od verze 4 jej však nahrazuje výše uvedený atribut \type="text/javascript"\.

Přístup k objektům

Existuje několik možností, kterak k objektům přistupovat, nicméně jsou leckteré použitelné jen v určitých webových browserech jeden způsob funguje jen v Internet Exploreru, jiný zase v Netscape Navigatoru apod. Jediným řešením je pak ošetřit přístup různými podmínkami, na základě kterých se určí, jaký způsob přístupu se použije. Jak vidno, chce-li mít tvůrce stránky zaručenu její funkčnost v co největším množství webových browserů, je celá věc značně komplikovaná. Nebudeme se proto zabývat různými individuálními způsoby přístupů, ale využijeme metody, která by měla být k dispozici, tedy fungovat vždy, respektuje-li webový browser alespoň částečně DOM dle specifikace W3C (zaručeno v Internet Exploreru v5, Opeře v5 a Netscapu v6). Mimochodem, kdesi jsem četl, že by tvůrci stránek měli tvořit pro web a ne pro webové prohlížeče, a s tím souhlasím. Uveďme si nyní primitivní příklad:

<HTML>

<BODY>

<SPAN id="napis" style="color:red">Barevny napis</SPAN>

<SCRIPT type="text/javascript">

document.getElementById("napis").style.color="blue";

</SCRIPT>

</BODY>

</HTML>

Ukázka způsobila vypsání červeného textu, vepsaný skript však okamžitě změnil barvu textu na modrou (nepodporuje-li váš webový browser W3C DOM, text zůstává červený, nepodporuje-li pak ani CSS, zůstává dokonce černý a měli byste nejspíše zauvažovat o jeho změně...). Uvedený příklad je samozřejmě prakticky k ničemu, ukazuje však, jakým způsobem můžeme přistupovat k objektům. Bystřejší jistě pochopili, že getElementById je metoda objektu document. Jejím vstupním parametrem je hodnota atributu ID (ten slouží k identifikaci elementu v našem případě je to "napis") našeho HTML elementu SPAN. Metoda pak vrací odkaz na objekt tohoto elementu v DOM, jeho potomkem je zase objekt style, který obsahuje použitý styl elementu, a color je pak specifická vlastnost stylu (určuje barvu).

Skutečná dynamika!

Z předchozího textu bychom již měli mít určitý základ znalostí, vrhněme se do věci tedy po hlavě a začněme proto rovnou malým příkladem:

<HTML>

<HEAD>

<SCRIPT type="text/javascript">

function ukaz(){

document.getElementById("odpoved").style.visibility="visible";

}

function skryj(){

document.getElementById("odpoved").style.visibility="hidden";

}

</SCRIPT>

</HEAD>

<BODY>

Otazka: Jaka byva maximalni delka zivota kocicky? (<a href="javascript:ukaz()">Ukaz spravnou odpoved</a>/<a href="javascript:skryj()">Skryj spravnou odpoved</a>)<br>

<SPAN id="odpoved" style="visibility:hidden">Spravna odpoved zni: az 20 let.</SPAN>

</BODY>

</HTML>

Ve skriptu příkladu se nově objevil nám doposud neznámý pojem "function". Snad si ještě vzpomenete na to, co bylo uvedeno v textu o něco výše byla tam zmiňována tzv. metoda. Bylo řečeno, že jejím vyvoláním se poskytuje určitá služba. Stejně tak je tomu u funkce (angl. function) je to tedy v podstatě blok (množina) příkazů, které se jejím vyvoláním (uvedením jejího jména v těle skriptu) provedou. Rozdíl mezi metodou a funkcí je víceméně v tom, že funkce je samostatná, kdežto metoda náleží do určitého objektu. Jak je patrno, funkce se definuje rezervovaným slovem "function", za kterým je uvedeno její jméno následované kulatými závorkami (jež mohou obsahovat různé parametry funkce, ale o tom až někdy později), a poté příkazy, uzavřenými do složených závorek "{" a "}".

Jak vidno, v příkladu jsme si vytvořili dvě funkce z nichž jedna plní úlohu pro skrytí odpovědi a druhá pro zobrazení. Jinak je snad příklad jasný zobrazí se otázka a odpověď, která se ale hned skryje její styl má na počátku vlastnost hidden (skryto). Znovu se pak objeví či skryje kliknutím na text s odkazem, jenž ale vede nikoliv na HTML dokument či obrázek apod., nýbrž na příkazy JavaScriptu, které následují za rezervovaným slovem "javascript:". V tomto případě se provede akce jediná: zavolá se funkce ukaz či skryj, která změní vlastnost viditelnosti textu (visibility) s odpovědí buďto na skrytou (hidden), nebo zobrazenou (visible).

Toť tedy vše pro dnešek avšak teprve příště nabere seriál plně dynamického tempa! Prozatím na shledanou!

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – jarní nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0125

Po několika mobilních telefonech nejvyšší třídy, které jsme vám představili v minulých číslech, se tentokrát zaměříme na levnější a nejlevnější přístroje. Low-endy zastupuje Motorola T191, střední třídu Panasonic GD75 a Ericsson T65.

Panasonic GD 75

Po funkčně poměrně chudém modelu GD35, který jsme testovali právě před měsícem, se nám nyní do ruky dostává další mobilní telefon od společnosti Panasonic. Tentokrát jde ovšem o mnohem zajímavější kousek, nesoucí označení GD75.

Hned při prvním setkání s telefonem vás uhodí do očí absence antény, a především poněkud větší šířka přístroje (oproti Ericssonu T65 je to ale stále hubeňour). I přes své rozměry a díky zvolenému designu, je Panasonic GD75 velmi elegantní a navíc v sobě ukrývá mnoho velmi užitečných funkcí.

Vnitřní paměť na 200 čísel, podpora prediktivního vkládání textu T9 včetně českého slovníku a možnost psát zprávy o 460 znacích, to jsou základní údaje o tom, co využívá většina běžných uživatelů. Telefon dále nabízí organizér, zajímavé hry, mezi nimiž zaujme především ježdění ve formuli, kalkulačku, hlasové ovládání a samozřejmě i WAP a hlasité handsfree. Běžné uživatele potěší polyfunkční vyzvánění, které je vítaným osvěžením v záplavě pípání a nesnesitelných melodií.

Panasonic GD75 je sympatický přístroj s podporou těch nejdůležitějších funkcí, jež využívá většina uživatelů mobilních telefonů. Pokud bude zařazen do nabídky předplacených sad, mohl by se stát hitem letošního léta.

Ericsson T65

Když jsme vám před měsícem představovali Ericsson T68, určitě jste zaregistrovali nemalé designové odlišnosti tohoto modelu od předchozích telefonů. Jak je vidět na Ericssonu T65, hodlá se výrobce této linie držet.

Nový přístroj s označením T65 vás ihned upoutá poněkud robustním tvarem, především šířkou. V porovnání s ostatními telefony vypadá jako tlouštík, což ještě umocňuje integrovaná anténa. Zajímavostí tohoto modelu je pevné uchycení baterie šrouby a vkládání SIM karty do šuplíku. Svými funkcemi spadá Ericsson T65 do kategorie těžko zařaditelných telefonů. Vzhledově jde o levnější stylový telefon, funkcemi, zejména v oblasti datových přenosů, však strčí do kapsy většinu svých konkurentů. Do paměti přístroje se vejde 300 kontaktů s možností uložení více čísel, e-mailové adresy a poznámky. V oblasti SMS potěší podpora dlouhých zpráv a EMS, podporuje prediktivní vkládání textu, ale zatím bez českého slovníku.

Z ostatních funkcí, kde nechybí organizér, hlasové povely a vytáčení a jiné drobnosti, stojí za pozornost možnost přenosu dat technologiemi GPRS a HSCSD. Plusem je velký displej, minusem naopak malá tlačítka a nepříliš dobře řešená čtyřsměrná ovládací klávesa.

Motorola Timeport 191

V kategorii low-endových telefonů bývá zvykem šetřit jak na funkční výbavě přístroje, tak i na materiálech a designu. Proti tomuto trendu nyní vystupuje Motorola a její model T191. Jde o malý a elegantní přístroj s těmi nejzákladnějšími funkcemi. Pokud se bude prodávat za slušnou cenu, má poměrně velkou naději na úspěch.

Uvnitř ani ne stogramového mrňouse se ukrývá paměť na 100 telefonních čísel, přičemž telefon zvládá práci s kontakty na kartě i ve vnitřní paměti. Psaní SMS zpráv je na malé klávesnici poměrně jednoduché a mobilní literáty potěší možnost psát zprávy o 765 znacích. V telefonu dále naleznete kalendář, hlasové ovládání a samozřejmě wapový prohlížeč.

Oproti ostatním modelům společnosti Motorola je vylepšené základní menu, které dostalo grafickou podobu. Škoda, že výrobci mobilu neumožnili zmenšení fontu. V některých případech se text nevejde na displej a čekání na jeho druhou polovinu není zrovna ideální.

Motorola T191 je velmi elegantní low-endový telefon, který sice nemá žádné pokročilejší funkce, ale to, co nabízí, je dotaženo téměř až k dokonalosti. Škoda jen, že stejně jako u mnoha jiných telefonů není u tohoto přístroje opět k dispozici český slovník prediktivního vkládání textu.2 0125/FEL o

Alcatel OT 511

Miniaturní a lehký je model OT511 od francouzského Alcatelu. Nenabízí sice tolik funkcí, jako cenově srovnatelné telefony, ale boduje na poli her a vyzvánění. Je na každém z vás, jestli je ale zrovna tohle to nejdůležitější.

Ericsson T39m

Ericsson T39m nabízí GPRS, HSCSD i Bluetooth, objemný adresář, šikovný organizér a displej schopný pojmout více řádek, než tomu bylo u předchozích modelů. Prostě výtečný manažerský telefon za příjemnou cenu.

Ericsson T68

Jednoznačně jeden z nejelegantnějších telefonů na trhu v sobě skrývá slušnou škálu nejmodernějších technologií a užitečných funkcí. Daní za komfort je ale cena, která se mnohým z vás může zdát dosti vysoká.

Motorola Talkabout 192

Low-endová Motorola s integrovanou anténou překvapuje především podporou GPRS (pouze pro WAP) a poměrně velkým displejem. Ostatními funkcemi a výbavou nepřekračuje rámec své kategorie.

Nokia 5510

"Revoluční" Nokia 5510 se dá jen velmi těžko zařadit do jedné ze škatulek. Nabízí netradiční, ale pohodlné psaní SMSek, rádio a MP3 přehrávač s 64 MB paměti. Ostatními funkcemi je to ale stará Nokia 3310.

Nokia 8310

Malý, funkcemi nabitý a především uživatelsky pohodlný přístroj představila společnost Nokia pod kódovým označením 8310. Jeho zařazení mezi stylové telefony však jasně dává najevo, že si jej nebude moci koupit každý.

Panasonic GD35

Low-endový Panasonic GD35 je určen především těm, kteří od mobilního telefonu krom telefonování a psaní SMS zpráv nevyžadují žádné speciální funkce. Otázkou je, zda-li to není v dnešní době přeci jen málo.

Panasonic GD95

Největším displejem mezi klasickými GSM telefony se může pochlubit nový model od Panasonicu. Dále nabízí seznam s kapacitou 200 položek, e-mailového klienta a polyfonní melodie. Přístroji bohužel chybí podpora GPRS.

Siemens C45

Nástupce populárního modelu C35 je sice modernější co do vzhledu a některých funkcí (český slovník T9), avšak smutné je, že se kapacita telefonního seznamu smrskla oproti C35 na polovinu.

Sony CMD J6

Hitem loňského podzimu se stal mobilní telefon Sony CMD-J6. Nabízí totiž velké množství funkcí, český T9 slovník a příjemný design. To vše za cenu, které stěží konkurují hůře vybavené low-endy.

§§§§§


Současná generace síového hardwaru - III. díl Přepínání snadno a rychle

Jaroslav Zapletal

c02p0126

Jestliže jsme si v minulých číslech povídali o kartách zpracovávajících velké datové toky pro VPN encryptovaná a čistě gigaethernetová připojení, je očividné, že pro plné využití takové sítě potřebujete i aktivní prvky na odpovídající úrovni. Řeč je tu samozřejmě o potřebě adekvátního přepínače. Dnes se zastavíme u několika dalších trendů současných LAN, zmíníme konkrétně přepínač 3Com 4900 se dvanácti 10/100/1000 porty a několik jeho zajímavějších funkcí. Mezi ně náleží i přepínání na 3 a 4 vrstvě.

V článku pozastavujícím se u dění v LAN světě je těžké něco neopomenout. Právě nastupujících trendů je celá řada, řada z nich je ale přece jen daleko od naší typické a bezprostřední praxe a ještě po nějakou dobu se s nimi spíše budete setkávat na stránkách novinek.

Ethernet proniká do bezdrátových sítí

Stačí se podívat na bezdrátové sítě. Už dlouhou dobu se mluví o technologii Bluetooth. Kdyby šlo všechno podle tiskových prohlášení, bylo by levným bezdrátovým připojením vybavena prakticky všechno, na co se podíváte, včetně zubního kartáčku. Svou rychlostí (max. 2 Mb/s) a původní předpokládanou cenou čipsetů je určen pro masové použití jako levné spojení nenáročného hardwaru na malé vzdálenosti. Kromě sluchátek za desítky tisíc zatím ale po zařízeních jaksi není vidu ani slechu.

Proti tomu bezdrátová spojení vycházející ze standardu Ethernet se zatím bez takového poprasku tiše prodrala na výsluní. Dnes můžete v cenících najít karty s přenosovými rychlostmi 2-80 Mb/s a plnou kompatibilitou s vaším ostatním síťovým hardwarem. Prozatím asi "ethernetová sluchátka" nemůžeme očekávat a technologie IEEE 802.11a/b budou k BlueTooth komplementární (či spíše naopak), ale vzhledem k trvale padajícím cenám jakéhokoli ethernetového hardwaru, kdo ví...

Využijeme telefonní rozvody?

Ještě větší pochybnosti přinášejí sítě typu HomePNA, které se snaží zužitkovat telefonního vedení pro přenosy původně 1 Mb/s; u specifikace 3.0 očekávané ke konci roku 2002 to má být až 100 Mb/s. V evropských poměrech je obtížně najít nějaké opodstatnění investic do téhle záležitosti, tím spíše, že než se HomePNA rozkouká, budou bezdrátové technologie levnější, rychlejší a zejména rozšířenějším standardem.

Ceny přepínačů klesají

Poměrně mohutný trendem, který ale ještě českou realitu zcela nezasáhl, je VoIP čili hlasové přenosy po IP sítích a především po internetu. Tak jak budou po demonopolizaci padat ceny za datová připojení, bude VoIP zřejmě malou revolucí pro všechny větší firmy či jakékoli firmy s pobočkami.

Dnes je zajímavější především pokles prodeje rozbočovačů (hubů) a přechod k používání přepínačů ve velkém rozsahu. Jak název a čtenářovy znalosti napovídají, jsou to zařízení sloužící k pouhopouhému rozbočení a zesílení signálu. Jejich ceny byly vždy podstatně nižší než u přepínačů, protože jsou podstatně jednodušší. V nepřepínané síti/segmentu sítě ale nemůže v jednu chvíli vysílat více než jedna stanice, přepínač oproti tomu zvládá paralelní provoz všech portů, navíc může realizovat kolizní oddělení portu, kontrolu přenášených rámců, a inteligentní přepínače další ochrany např. proti všesměrovému nadměrnému vysílání. Duplexní provoz (paralelní provoz plnou rychlosti oběma směry od i ke stanici) je navíc možný pouze na přepínané síti.

Přepínání na 4. vrstvě

Další "maličkostí" je něco mnohem "exkluzivnějšího" přepínání na 4. vrstvě. (Možná si nejdříve budete chtít připomenou definice různých vrstev viz vložený článek...) Kupodivu je to opět pojem, o němž se informace špatně hledají pro 3Com 4400 a 4900 jsem maximálně našel na webu zmínku o "layer 4 prioritizaci", což je vlastně totéž.

Zatímco přepínání na 3. vrstvě je implementováno různě různými výrobci na různé implementaci principu "route once, switch many" (cesta je určena jednou, všechny ostatní pakety jsou forwardovány podle výsledku), OSI vrstva 4 je transportní, která k informaci o IP adrese přidává číslo portu identifikující aplikační protokol a na koncovém zařízení dotyčný port většinou obsluhuje právě jedna aplikace. Díky tomu mohou taková zařízení např. sbírat statistické informace až na úrovni portů, ale také implementovat funkce filtrů známé typické pro softwarové firewally, ovšem na rychlosti "drátu." Přepínat s ohledem na typ aplikací, které právě komunikují, potom umožňuje implementaci "load balancingu" (rozložení zatížení a upřednostnění jedné aplikace před jinými).

Závěrem

V předchozím několikadílném textu jsem chtěl pouze naznačit, co vše můžeme očekávat u dnes dostupného či v blízké budoucnosti dodávaného síťového hardwaru. Dostupné a plně standardizované jsou síťové karty pro gigabitový Ethernet, fungující na běžné kabeláži kategorie 5, zajišťující vysoce bezpečné šifrování síťové komunikace bez zvýšení nároků na CPU jednotlivých počítačů. Výhody řady nových funkcí může uživatel pocítit ihned, u některých je ovšem potřeba kompletní implementace podél celé "síťové" cesty a pro některé jejich doba teprve přijde.

MODEL OSI

Cílem tohoto vloženého článku je připomenou či vyjasnit pojem OSI Modelu, protože s některými souvisejícími pojmy se v článku operuje a rozdíly mezi popisovanými technologiemi vyplývají právě z jejich působnosti na rozdílných úrovních OSI.

Open Systems Interconnect (OSI) je referenční model či ISO struktura pro ideální síťovou architekturu. Zahrnuje sedm oblastí, či také vrstev:

7. Aplikační: Aplikační vrstvu si můžeme představit jako okno, prostřednictvím kterého mohou uživatelé nebo aplikace vidět výsledky služeb zajišťovaných všemi předcházejícími vrstvami. Jde o vrstvu nejbližší uživateli, která na rozdíl od ostatních nezajišťuje služby pro vyšší vrstvu neboť nad ní již žádná není. Příklady funkcí zajišťovaných touto vrstvou jsou souborové přenosy, sdílení zdrojů, přístup k databázím, prohlížení webových stránek, ovládání programů, apod.

6. Prezentační: Prezentační vrstva je zodpovědná za formátování a syntaxi dat. Různé systémy používají různé kódy pro prezentaci znakových řetězců, čísel, apod. Prezentační vrstva zajišťuje převod datových struktur mezi syntaxí používanou na příslušném systému a syntaxí obecnou. Další funkcí presentační vrstvy je konverze přenášených dat do formátu srozumitelného pro přijímající zařízení např. šifrování /dešifrování a komprese/dekomprese dat, které mohou být realizovány touto vrstvou.

5. Relační: Zajišťuje pravidla pro navazování a ukončování datových přenosů (sessions) mezi uzly na síti. Dále zajišťuje služby typu překlad jmen na adresy nebo bezpečnost přístupu.

4. Transportní: Tato vrstva zajišťuje, že data, přicházející ze zdrojového počítače do cílového počítače, jsou bezchybná a ve správném pořadí.

3. Síťová: Nejnižší vrstva OSI, která nemusí nic vědět o fyzické hmotné realizaci sítě. Směruje pakety s daty mezi jednotlivými síťovými uzly (řídí se podle IP adres).

2. Linková: Tato vrstva řídí přenos bloků dat (rámců) mezi síťovými rovnocennými uzly, zajišťuje kódování datových paketů do a ze signálů v kabeláži, také má na starosti detekci a korekci chyb, které se stanou na 1. vrstvě.

1. Fyzická: Nejnižší vrstva modelu, zajišťuje přenos dat. Tato vrstva definuje elektrické a mechanické vlastnosti. Patří sem např. samotná kabeláž, konektory.

V některých případech je v materiálech citována nejvyšší vrstva číslo 8 (tzv. Bozone), kterou je uživatel, netrpělivě obíhající kolem komunikujícího zařízení. Na této úrovni se bohužel funkční detekci a korekci chyb (mimo profylaktického zahození klíčů od místnosti) nepodařilo propracovat.

Přepínač 3Com 4900

Přechod na rychlejší sítě

Přechod na rychlejší a rychlejší sítě ovšem značně zvyšuje nároky typickými se stávají skupiny stanic s různou připojovací rychlostí, kde nasazení rozbočovačů vůbec není možné. Dříve byly pokusy prosadit skupinu podivných hybridů (switching hub...), úspory za levnější elektroniku ale nikdy nepřevážily nevýhody vyplývající z jejich nepružnosti.

S přechodem na gigabitový Ethernet se veškeré rozhodování stává jednodušším. Standard 1000-TX vůbec duplexní režim neuvažuje, takže se bez přepínačů v budoucnosti neobejdeme. Samozřejmě u gigabitových přepínačů se pohybujeme na řádově vyšší úrovni nároku na přepínací elektroniku, proto se prozatím veškeré modely orientují na páteřní sítě, a to i počtem portů "malé."

Pro propojení "malé gigaethernetové sítě" se nám podařilo získat "pouze" 12portový přepínač 3Com 4900. O jaké ukryté "monstrum" zřejmě půjde, ukázal až zvuk letecké turbíny, která někde uvnitř chladí spoustu výpočetního výkonu (příkonem je to 330 W!). Ve full-duplexu každý port má rychlost 2 Gb/s, což dává agregovanou propustnost 24 Gb/s a na všech paketech je třeba provádět poměrně náročné operace. 3Com 4900 je "wire speed", tedy nedochází k čekání a vše se provádí skutečně plnou rychlostí, což zdaleka není samozřejmostí. V každém případě nic, co byste mohli nahradit routerem vyrobeným z PC a několika LAN karet.

Podpora standardů

U podobně dimenzované elektroniky ani nemůžeme očekávat, že by chyběla podpora nějakého standardu, například pro garance kvality přenosových služeb (QoS) a související prioritizaci určitých typů přenosů (IEEE 802.1p/q). Zajištěna je podpora protokolu Spanning Tree (IEEE 802.1d) jen popisem funkcí bychom mohli strávit stránky a stránky. Vlastní management je možné provádět buď přes příkazový řádek nebo přes webovské rozhraní.

Rád bych se ale zastavil u jedné "drobnosti". S překvapením jsem zjistil, že beze zmínky v dokumentaci tenhle přepínač dělá cosi, pojmenovatelného jako "autodekce polarity." (v některých cenících ale tahle funkce vystupovala jako AutoMDIX). Jinými slovy, můžete používat přímé či "cross" kabely dle libosti, na portu je detekován jejich typ. Tedy konec označování a separátního skladování kabelů, konec speciální portů a tlačítek "MDI/MDX" Pro jistotu jsem se na tuto informaci poptal několika IT správců a pro většinu to bylo překvapení, takže to není má chyba je to skutečně naprosto přehlížená novinka. (Nedávno jsem mimochodem stejnou funkci našel i na krabičce za 2 000 Kč, tentokrát to ale byla funkce extra zvýrazněná na obalu.)

§§§§§


Hardware


Kam s nimi? Jaké zálohovací médium zvolit pro svá data ...

Melissa J. Perenson

c02p0067

Vysokorychlostní pevné disky, CD-RW, nebo přenosné kapesní disky? Dnes máte na výběr, kam svá data uložíte.

Pokud se váš pevný disk začíná zalykat množstvím uložených dat a CD-RW mechanika nesplňuje všechny vaše požadavky, nejste sami. Zvlášť v dnešní době, kdy Windows XP sama o sobě spolknou 1,5 GB a stále větší množství nejrůznějších aplikací dokáže zabrat ještě více místa. Přidejte k tomu zvyšující se zájem uživatelů o vytváření celé palety často velmi objemných digitálních souborů (fotografií, hudebních souborů, prezentací) a není se co divit, že se na trhu objevila řada zařízení, která se snaží rostoucí poptávku uspokojit. K veteránům jako jsou interní pevné disky, CD-RW mechaniky a Zip mechaniky, se přidalo mnoho méně známých, překvapivě univerzálních produktů, které vám mohou v boji s nedostatkem místa pomoci, ať už je pro vás nejdůležitější cena, rychlost, kapacita, skladnost, či pohotovost.

I když vám možná připadá jako děsivý úkol probírat se vším tím množstvím nejrůznějších zařízení, není důvod propadat panice. Ve skutečnosti se dají rozdělit do tří hlavních kategorií: magnetické pevné disky, optické disky a mechaniky, a miniaturní disky. Každá z kategorií má své výhody i nevýhody.

Abychom vám s výběrem vhodného disku pomohli, podívali jsme se blíže na devět netradičních zařízení pro uchovávání a přenos dat a srovnali jsme je se třemi klasickými produkty. Vyzkoušeli jsme několik externích pevných disků a jeden tradiční interní pevný disk, několik optických mechanik (tři, které spadají mezi DVD nahrávací standardy, a jednu tradiční CD--RW mechaniku) a podívali jsme se i na pár různých miniaturních zařízení, která jsme pro srovnání poměřovali s externí zipovou mechanikou.

Pevné disky

Objemné, rychlé, laciné

Používáte-li stolní počítač, cenově nejvýhodnějším řešením, jak zvýšit úložnou kapacitu, je koupě dalšího interního pevného disku v případě, že na něj máte ještě v počítači místo. I když výkon pevných disků se liší v závislosti na rychlosti otáčení toho kterého disku (obvykle 5 400 nebo 7 200 otáček za minutu), rozhraní (IDE, IEEE 1394 nebo USB) a použití, ve valné většině případů bude pevný disk tím nejrychlejším způsobem ukládání dat, jaký můžete zvolit. Interní pevné disky jako 100GB WD1000BB od firmy Western Digital (v ceně okolo 10 000 Kč vč. DPH) jsou nejrychlejším a kapacitně největším úložným zařízením, které vám tu předvedeme. Díky vysoké přenosové rychlosti jsou interní pevné disky ideálním místem pro uložení aplikací i dat. Protože však jde o pevná zařízení, která jsou neustále zapojena, hrozí u nich i větší nebezpečí ztráty dat nebo poškození viry, výpadky elektrického proudu a nárazy.

Rozhodnete-li se pro externí pevný disk, mnoho z těchto nebezpečí můžete omezit. Například firma Maxtor nabízí dva externí pevné disky: 3000DV Personal Storage o kapacitě 60 GB s IEEE 1394 (FireWire) rozhraním a 3000LE Personal Storage o kapacitě 40 GB s rozhraním USB 2.0. Abychom vyzkoušeli rychlost obou těchto disků, nainstalovali jsme do našeho testovacího počítače kartu DuoConnect USB 2.0/1394 (5 500 Kč, za zhruba 2 000 Kč můžete pořídit samostatnou kartu jak pro rozhraní USB 2.0, tak pro IEEE 1394). Jakmile naše Windows 98 SE obě zařízení rozpoznala, byli jsme připraveni otestovat jejich výkon.

Při testování jsme zjistili, že mezi IEEE 1394 a USB 2.0 disky od Maxtoru není skoro žádný rozdíl ve výkonu. Když jsme však porovnávali u disku 3000LE jeho USB 2.0 a USB 1.1 rozhraní, rozdíl byl podstatnější: s USB 1.1 náš test trval zhruba o deset minut déle nežli s USB 2.0. V případě, že se pro kterýkoliv z přenosných pevných disků od Maxtoru rozhodnete, buďte připraveni, že budete muset sáhnout hlouběji do peněženky cena za gigabyte je oproti internímu disku od Western Digital přibližně dvojnásobná.

Volba rozhraní

Nevíte, jaké rozhraní by pro vás bylo nejvhodnější? Pokud používáte počítač pro zpracovávání a ukládání digitálního videa, nebo pokud vlastníte digitální videokameru, nejlepší volbou pro vás bude rozhraní IEEE 1394 a pevný disk s tou největší kapacitou, jakou si můžete dovolit. Jde-li vám pouze o vyšší výkon, pořiďte si USB 2.0 kartu a kompatibilní pevný disk, protože toto zdokonalené rozhraní vycházející z běžného standardu USB 1.1 vám umožní používat USB 1.1 zařízení, která již vlastníte.

Firewirový 20GB disk Peerless Drive od firmy Iomega (jeho prodejní cena je 18 000 Kč) představuje unikátní, ale nákladnou alternativu běžných pevných disků. Skládá se z 20GB kartridže, která se vám snadno vejde do kapsy, a z IEEE 1394 stojanu s adaptérem, do nějž se kartridž vkládá (20GB USB 1.1 verze je v prodeji za stejnou cenu, verze USB 2.0 se očekává v první polovině roku 2002). Model s rozhraním IEEE 1394 je vybaven dvěma porty, jež umožňují přenášet data z počítače do dalšího zařízení (jako je fotoaparát nebo skener) připojeného ke stojanu Peerless Drive. Výhodou systému je, že je možno kartridž používat ve stojanech obou typů. Aby byla data chráněna před mechanickým poškozením, používá Iomega (jako většina výrobců externích pevných disků) pro kartridže protinárazovou ochranu. Společnost nabízí dva poměrně nákladné druhy médií s rozdílnou kapacitou: 10GB kartridž a jen o trochu dražší 20GB za 8 000 Kč. Můžete-li si dovolit koupit jich větší množství (vyrábí je pouze Iomega), získáte v podstatě neomezeně veliký úložný prostor. Ale nezapomínejte, že při přenášení dat budete omezeni na počítače, které jsou vybaveny stojanem.

Optické disky

Dostatečně prostorné a přenosné

Optická média, jako jsou CD-RW disky nebo přepisovatelné DVD disky, mají výhodu snadného sdílení mezi uživateli a jsou dobrým řešením pro archivaci dat. Menší kapacita ve srovnání s pevnými disky je vyvážena větší pružností při přenášení dat. CD-RW mechaniky, například Lite-On 241040 (za necelých 5 000 Kč), jsou oblíbené především proto, že dokáží vtěsnat poměrně velké množství dat na laciné médium CD-R disky je možno koupit pod 20 Kč za kus, přepisovatelné CD-RW za 50 Kč a navíc vypálený disk přečte téměř jakákoliv CD--ROM mechanika. CD-R a CD-RW disky ovšem nejsou ideální pro ukládání digitálních videosouborů (na jeden disk se vejde pouze asi hodina videozáznamu v MPEG-1 nebo VHS kvalitě). Když se poprvé objevily přepisovatelné DVD disky, zdálo se, že rychle vystrnadí CD--RW. Na poli DVD technologie však zápasí tři různé formáty: DVD-RAM, DVD-R/RW a DVD+RW. Podívejme se na mechaniky používající tyto standardy blíže.

Nejstarším přepisovatelným DVD standardem je formát DVD-RAM. Vzhledem k tomu, že disky tohoto formátu vydrží až 100 000 přepsání, je mechanika DVD-RAM třeba Panasonic LF--D321 v ceně okolo 23 000 korun výborným řešením pro zálohování a archivaci dat. Média pro tento formát jsou k dostání v několika velikostech: 2,6 GB (již se moc nepoužívá), 4,7 GB (890 Kč za jednostranný disk) a 9,4 GB (1 300 Kč za oboustranný disk). Je možné je koupit samostatně, nebo s plastovým obalem, který chrání disk a na něm uložená data před prachem a otisky prstů. Protože však většina běžných DVD-ROM mechanik a DVD přehrávačů nedokáže formát DVD-RAM číst, nemůžeme vám ho doporučit, pokud si chcete přehrávat filmy na televizi. Mechanika Panasonic LF-D321 nicméně podporuje i nepřepisovatelný formát DVD-R, jenž je s běžnými DVD přehrávači a mechanikami kompatibilní. Interní verze této mechaniky, kterou firma Panasonic připravuje, obsahuje nádavkem vynikající software pro editaci videa (včetně programu DVDit LE firmy Sonic) a sadu funkčních, nicméně poněkud obskurních utilit, které mají uživatelům pomoci při instalaci a údržbě.

Společnost LaCie nabízí u své firewirové mechaniky FireWire DVD-R/RW+CD-RW Combo Drive (přezdívané také SuperDrive) kombinaci nepřepisovatelného DVD-R formátu a DVD-RW. Instalace byla jednoduchá: po zapojení mechaniky do IEEE 1394 portu a nahrání příslušného softwaru jsme byli připraveni vypalovat a editovat data a videodisky. Tato mechanika používá relativně levné 4,7GB disky (v ceně 500 Kč za DVD-R a 1 150 Kč za DVD-RW). Na jeden disk se vejdou zhruba dvě hodiny videa ve formátu MPEG-2. Velkou předností této mechaniky je, že dokáže vypalovat na DVD-R disky, které umí přečíst valná většina DVD mechanik a přehrávačů. (Disky DVD--RW, tak jako DVD+RW, nejsou kompatibilní se staršími mechanikami a přehrávači.) Připravte se ovšem na to, že to nebude zadarmo: při ceně 36 500 korun patří tato externí mechanika spíš mezi ty dražší. (Interní DVR-A03 od firmy Pioneer využívá stejnou mechaniku, ale stojí pouze kolem 25 000 Kč.)

Když společnost Hewlett Packard uvedla na trh svoji mechaniku DVD100i (za něco méně než 30 000 Kč vč. DPH), položila tím základ zatím nejmladšímu formátu přepisovatelných DVD, formátu DVD+RW. Výrobcem proklamovaná přenosová rychlost 3,3 MB za sekundu znamená dvakrát rychlejší vypalování disku než u některých DVD-RW mechanik. Navíc používá cenově velmi přijatelná média (v cenách okolo 500 Kč). Mechaniky DVD+RW ale nepodporují DVD-R disky, nejsou proto tak všestranné jako mechaniky jiné. Firma Hewlett Packard se chystá představit vlastní nepřepisovatelný DVD formát, DVD+R, v tomto roce tento formát je zamýšlen především pro použití se staršími typy mechanik a přehrávačů. Dohromady vzato, jde-li vám o rychlost a vlastníte-li DVD mechaniku nebo přehrávač koupené v roce 2000 či později, DVD100i stojí za úvahu.

A co ještě můžeme v roce 2002 očekávat? Firma LG Electronics se chystá uvést na trh mechaniku založenou na formátech DVD-RAM i DVD-RW.

Miniaturní disky

Malé a pohotové

To, co spojuje zařízení v této kategorii, není ani jejich formát, ani způsob fungování. Je to jejich velikost. I když se rychlostí přenosu dat a kapacitou nemohou vyrovnat zařízením z předchozích dvou skupin, nabízejí vynikající skladnost a přenosnost a obejdou se bez klubka drátů a složitého zapojování. Patří sem Zip disky (viz článek "Jak jsou na tom dnes"), mikrohard disky, flash karty a univerzální flash zařízení. Žádné z těchto zařízení však nebude fungovat se vším vaším počítačovým příslušenstvím nebo splňovat všechny vaše nároky na kapacitu. Podívali jsme se blíže na několik specializovaných produktů z této skupiny.

Například Microdrive Travel Kit od IBM (prodává se za necelých 17 000 Kč) měří zhruba dvaapůl na dvaapůl centimetru a prostřednictvím PC Card adaptéru, který zakoupíte spolu s diskem, ho lze snadno připojit k notebooku, digitálnímu fotoaparátu, přehrávači MP3 nebo palmtopu, pokud je vybaven zásuvkou CompactFlash II (jako například IPaq Pocket PC od Compaqu). Dokonce i když jsme nahráli ovladače do laptopu s procesorem Pentium 166 a s Windows 95, systém zařízení rozpoznal a přidělil mu písmeno. Největší nevýhodou Microdrivu je, že nedosahuje rychlosti a kapacity nejnovějších pevných disků pro notebooky nebo 5GB PC Card hard disků jako je MK5002MPL od Toshiby (k dostání za 25 000 Kč). Microdrive se vám ovšem snadno vejde do dlaně a nevyžaduje složité připojování nebo instalaci, je proto dobrým řešením pro ty, kdo často cestují a chtějí zvýšit kapacitu svého notebooku nebo jiných zařízení.

Dobrou alternativu k pevným diskům, jako je Microdrive, představují flashová zařízení. Tento typ paměťového média neobsahuje pohyblivé části, je tedy odolnější proti poškození. Tento typ médií je k dostání buď v podobě nenákladných karet (a čtecích zařízení), nebo jako samostatná zařízení s fixní kapacitou, například miniaturní 128MB ThumbDrive od firmy Trek. Toto ultrapřenosné zařízení se připojuje přímo do USB portu vašeho systému (bez potřeby kabelů či adaptérů) a je dokonalým pomocníkem při přenášení balíku souborů mezi domovem a kanceláří. Při testování v prostředí Windows ME systém okamžitě zařízení rozpoznal a přidělil mu písmeno. Budete-li chtít ThumbDrive používat pod Windows 98 SE nebo pod Mac OS, budete ovšem potřebovat ovladače. ThumbDrive umožňuje snadné přesouvání souborů v Průzkumníku, a je dokonce možné na něj soubory přímo ukládat. Kvůli rozhraní USB 1.1 je rychlost přenosu dat nižší než u interního pevného disku, ale hlavní nevýhodou ThumbDrivu zůstává cena, kterou za pohodlné přenášení dat zaplatíte prodává se za 4 500 Kč. I tak se vám však toto zařízení vyplatí, pokud pravidelně přenášíte soubory mezi několika systémy. Dávejte si na něj ale pozor je tak malý, že se vám může v aktovce nebo mezi papíry na stole snadno zatoulat. Dobrou zprávou pro zájemce o tento typ zálohovacího řešení je, že v poslední době se vedle průkopnického ThumbDrivu objevila celá řada tzv. "USB Drivů" od různých výrobců. Výsledkem je snižování jejich ceny, takže nejlevnější kapesní flash disky seženete už od 2 000 Kč (v 16MB verzi).

Dobrým kompromisem mezi flashovými disky s pevnou kapacitou, jako je ThumbDrive, a objemnými čtecími zařízeními pro flashové karty je Zio CompactFlash od společnosti Microtech (v prodeji za zhruba 5 000 Kč), skládající se z CompactFlash karty o kapacitě 128 MB, čtecího zařízení a prodlužovacího kabelu. (Čtečky Zio se vyrábějí i pro formáty karet SmartMedia a MultiMedia, my ale dáváme přednost formátu CompactFlash pro jeho vyšší kapacitu, odolnější design a širší kompatibilitu s různými typy periferií.) Pokud máte PC Card adaptér, můžete používat CompactFlash karty přímo, k přenášení snímků z digitálního fotoaparátu do notebooku tedy nebudete potřebovat čtecí zařízení Zio. Protože však většina stolních počítačů není vybavena kartovými sloty, miniaturní čtečka Zio nabízí alternativní řešení. Jde v podstatě o CompactFlash slot vybavený konektorem s rozhraním USB 1.1. Tento konektor funguje nejlépe u notebooků nebo u předních USB portů stolního počítače, pro připojení čtečky k méně přístupným USB portům, například na zadní straně počítače, lze Zio připojit pomocí prodlužovacího kabelu. Největší výhodou Zia je, že dokáže přečíst jakoukoli kartu kompatibilní s formátem CompactFlash nebo CompactFlash II, takže když zaplníte kapacitu jedné karty, stačí jednoduše koupit další. Karty CompactFlash ve prodávají ve velikostech do 512 MB, s tím, že 1GB verze by měla být uvedena na trh počátkem roku 2002.

Pohled do budoucnosti

V příštích měsících lze očekávat nástup stále menších zařízení se zvětšující se kapacitou. V druhé polovině roku by se měla objevit nová generace pevných disků: sériové ATA disky. Tato technologie podporovaná Intelem a AMD by výsledně měla umožnit přenosové rychlosti až 600 MB za sekundu.

Další novou technologií, která by se měla objevit v první polovině roku, je MultiLevel Recording společnosti Calimetrics, slibující ztrojnásobit kapacitu CD-R disků na 1,95 GB a zároveň ztrojnásobit rychlost nahrávání. Mechaniky vybavené touto technologií budou kompatibilní s existujícími CD disky.

A nakonec se můžete těšit na nový optický formát založený na DVD standardu, DataPlay, který by se měl začít prodávat v první polovině roku. Tento formát umožní vtěsnat 500 MB dat na třícentimetrovou cartridge v ceně mezi 5 a 10 dolary, a dovolí vám vypalovat a přehrávat disky v zařízeních jako jsou digitální audiopřehrávače.

Jak jsou na tom dnes

V uplynulých letech se vynořila a zase zapadla celá řada ukládacích médií a zařízení. Zde se můžete dočíst více o osudech těch známějších ve všech případech se jedná o značkově chráněné formáty.

- Iomega Zip: Od roku 1994 se podle odhadů firmy Iomega prodalo celkem čtyřicet milionů těchto mechanik, většina z nich ve 100MB verzi. Přestože jsou "zipky" cenově srovnatelné s CD-RW mechanikami, média stojí, vzhledem ke kapacitě, sedmkrát více (250MB zip disky stojí asi 600 Kč, 100MB asi 440 Kč).

- Iomega Jaz: Tato mechanika, uvedená na trh v roce 1995, používá rychlé SCSI připojení, což přijde vhod při editování videozáznamů nebo zálohování dat. Tato technologie však vždy patřila a stále patří k těm dražším: externí mechanika stojí nepříjemných 17 500 Kč (interní přijde bratru na 13 700 Kč) a za 2GB médium zaplatíte celých 3 900 Kč. Iomega dnes prodává i IEEE 1394 a USB adaptéry, nedá se ale očekávat, že by se tato linie vyvíjela dál.

- SuperDisk (LS-120): Když se v roce 1997 objevil na trhu tento disk, kladl si za cíl nahradit klasické třiapůlpalcové diskety s kapacitou 1,44 MB. Nikdy se však u uživatelů nesetkal s širším zájmem. Mechaniky LS-120 dokáží číst běžné třiapůlpalcové diskety i vlastní 120MB disky, což z nich činí přirozenou alternativu pro notebooky, kde není na další mechaniku místo. Jejich podíl na trhu však zůstává minimální. V loňském roce výrobce nicméně představil mechaniky podporující 250MB média. 120MB disk přijde na 200 Kč, 250MB na 600 Kč.

- Castlewood Orb: V roce 1998 se zdál Orb společnosti Castlewood se svými 2,2GB disky silnou konkurencí formátu Jaz, pokud jde od kapacitu i rychlost. Po stížnostech na problémy s mechanikami Orb však firma Castlewood pozastavila v roce 1999 výrobu, aby závadu odstranila. Dnes má tato vylepšená technologie podobu interní 2,2GB mechaniky (u nás se tyto mechaniky neprodávají, takže cenu uvádíme v USD 150 dolarů, disky stojí po 30 dolarech) a nové 5,7GB mechaniky (za 300 dolarů, disky po 60 dolarech). Firma Castlewood nedávno také představila externí IEEE 1394 a USB 2.0 mutace 5,7GB mechaniky.

§§§§§


Zahrajte si s Evolution! – MIDI klávesy a software

Ousmane Keita

c02p0071

Možná že patříte mezi domácí muzikanty, kteří si čas od času rádi sednou k nějaké té "samohrajce", aby se přesvědčili, jestli se jim prsty na těch černobílých klávesách pořád tak pletou. Jako majitelé PC patrně víte, že hudební nástroje a zařízení lze vzájemně propojovat prostřednictvím rozhraní MIDI (Musical Instrument Digital Interface). Pécéčko nám dovolí nástroj ovládat mnohem pohodlněji a zároveň využít jeho schopností na maximum. Nehledě k tomu, že dnešní generace zvukových karet je na tom co do kvality samplů už dost solidně, takže proč vlastně za drahé peníze kupovat kompletní syntezátor? Beru oprávněnou námitku, že i pro pouhého fanouška či poloprofesionála je využití zvuků počítačové karty k veřejné produkci poněkud nevhodným řešením, ale mějme napaměti výhody formátu MIDI. To, co si doma složíme či nahrajeme, můžeme jednoduše přenést na daleko kvalitnější muzikantské vybavení. Na čím lepších nástrojích svou hudbu pustíme, tím lépe bude znít. Proto na doma bohatě postačí to, co nabízí právě britská firma Evolution.

Modely MK-361 & MK-249C

V redakci jsme si mohli pohrát se třemi různými baleními dvěma "normálními" a jedním spíš dětským. První dvě sady shodně obsahovaly dynamický master keyboard a software pro PC. Rozdíl byl pouze v počtu kláves: první master jich měl 49, druhý 61 standardní velikosti. Keyboard se k počítači připojuje přes USB-port nebo pomocí klasického MIDI--kabelu, a to znamená, že se dá chvályhodně použít i pro řízení jakéhokoli dalšího instrumentu. Evolution ve verzi "pro dospělé" má elegantní stříbrný design a najdeme na něm standardní ovládací prvky včetně dvou modulačních koleček (pitch-band a normální modulace), posuvného potenciometru, přepínačů presetů a jednoduchého displeje. Model 249C má navíc dvanáct analogových knoflíků.

Music Creator Software Pack

Užitnou hodnotu vlastních kláves umocňuje sympatické programové vybavení. Vedle poměrně neužitečných demoverzí několika užitečných programů (CoolEdit, Dream Station...) na přiloženém CD nalezneme to, co nám může udělat skutečně radost. V první řadě je to software Sound Studio. Jedná se v podstatě o klasický a přiměřeně dobře vybavený MIDI-sekvencer. Dokáže plnit i typickou funkci samohrajky single finger chord, tj. umí dokola opakovat doprovod a jeho výšku trasponovat podle stisknuté klávesy, resp. podle předem naeditované sekvence. Vybírat lze z 20 nejběžnějších stylů. To přijde vhod jak klávesákům, tak nejednomu kytaristovi, který může při doprovodu cvičit hraní s fiktivní kapelou. Jinak sekvencer umožňuje pracovat s 256 MIDIa 4 audiostopami. Další programy patří už k menšímu kalibru. Song Player imituje karaoke, Music Planet je hračka pro mladé DJ, které baví vzájemně kombinovat různé zvukové smyčky, Music Teacher se vás zase pokusí naučit hrát na klávesy. Key West je pak zjednodušený sekvencerový modul pro editaci již zmíněných doprovodů. Zaměřením se trochu vymyká MusicMatch Jukebox, jehož asi nejzajímavější funkcí je přehrávání a enkodování MP3.

Dětské klávesy Play Planet PP-1

jsou laciným řešením pro vaši ratolest, která ještě ani zdaleka netuší, zda jednou bude hudebníkem nebo kosmonautem; případně pro kohokoli jiného, kdo nechce za jeden ze svých vedlejších koníčků dávat majlant. Naťukat do sekvenceru melodii přes 37 minikláves Play Planetu je jistě pohodlnější, než klikat a tahat noty pomocí myši. V balení nalezneme CD s tzv. Triple Software Packem, jenž obsahuje vedle již zmíněného Key Westu a Song Playeru především sekvencer Evolution Audio. Ten zvládá 256 MIDIa 1 zvukovou stopu, třeba pro váš zpěv či kytaru. Nechybí ani 16 automatických doprovodů. Nástroj se připojuje k PC přes gameport, tj. MIDI. Standardní MIDI-konektor však nemá.

Na závěr...

Pokud se bavíte produkováním vlastní hudby a rádi byste si za tím účelem pořídili MIDI-klávesy, je rozumnou volnou sáhnout po některém z balíků Evolution. Může to být lepší, než utrácet za samohrajku s diskutabilním zvukovým fondem vlastníte-li už samozřejmě solidní zvukovou kartu. Cenově vás tahle legrace přijde zhruba stejně draho, ale výhodou je flexibilita, skladnost a šikovný software v ceně. V případě Play Planetu je cena neporazitelná.

MK-361 & MK-249C

software

propojení přes USB i MIDI

Play Planet PP-1

software

cena

K recenzi poskytla firma: Houdek Divadelní 1, 301 21 Plzeň www.houdek.cz

Cena (vč. DPH): 7 810 Kč (MK-361), 7 180 Kč (MK-249C), 1 980 Kč (Play Planet)

§§§§§


Hliníkový krasavec – Shuttle SpaceWalker BareBone SV 24

Michal Bareš

c02p0103

Existují počítače velké i malé a všechny mají své výhody i nevýhody. Do velkého počítače se vejde hodně komponentů, snadno se v něm mění součástky a vždy je nějaké místo na upgrade. Na druhou stranu, malé počítače se zase snadněji skladují, všude se vejdou a lze je také snadno přenášet, a pokud jsou navíc hezky řešené, slouží i jako líbivý a užitečný doplněk každé pracovny. Základ pro jeden takový hezký a malý počítač jsme měli možnost nedávno otestovat jedná se o produkt Shuttle Spacewalker BareBone SV24.

Ihned po vybalení z krabice nás BareBone uchvátil svým hliníkovým provedením. Celoaluminiová skříň skrývá miniaturní základní desku FV 24, určenou pro procesory s paticí Socket 370 (podpora procesorů Celeron, Pentium III a VIA C3) a klasické paměťové moduly SDRAM. Jelikož téměř všechny funkce jsou integrovány do základní desky (s čipsetem VIA PL133), k dispozici je pouze jeden rozšiřující slot PCI. Integrovaný grafický čip nese označení Savage 4 a zvuk obstarává známý kodek AC\97.

I když se jedná o velice malou skříň (rozměry jsou 27 x 19 x 17 cm), rozhodně si nemůžeme stěžovat na nedostatek portů, jejichž množstvím BareBone převyšuje leckterý systém "dospělé" velikosti. Na přední straně najdeme nejen vypínač a tlačítko reset, ale také vstup a výstup zvukové karty a dva porty USB. Další dva porty USB jsou umístěny vzadu, spolu s dalším vstupem a výstupem zvuku, dvěma porty PS/2, sériovým a paralelním portem a VGA výstupem grafické karty. Tím to ale nekončí, výrobce navíc přidal výstup S-Videa, kompozitního videa, integrované síťové karty a také dva porty FireWire(!). Jediné, co zde chybí, je integrovaný modem, který je v případě potřeby možné uložit buď do zmíněného jediného PCI slotu, nebo jej připojit externě.

U miniaturních skříní nebývá instalace tak snadná, jako když máte k dispozici prostor miditoweru, BareBone se však i s tímto problémem vyrovnal celkem dobře. Budete-li při sestavování následovat doporučený postup, těžko asi uděláte chybu. Počítač se staví zespoda nahoru, tedy instalujeme nejprve procesor, paměťové moduly, konverzi pro PCI kartu (která je uložena vodorovně, rovnoběžně s deskou), pevný disk (ten se vkládá do vozíku, který vyjíždí ze zadní strany počítače velice praktické) a nakonec disketovou mechaniku a mechaniku CD-ROM (CD-RW, DVD). K dispozici je pouze jedna 5 1/4" šachta, což je kvůli velikosti pochopitelné.

Vzhledem k omezeným možnostem přídavných zařízení je instalován pouze 150wattový zdroj, jemuž ale musíme vytknou hlasité chlazení, takže počítač nejen nepřehlédnete, ale bohužel ani nepřeslechnete.

Z celkové koncepce a ze zmíněných vlastností plynou i výhody a nevýhody, které jsme na BareBonu shledali. Nevýhodou se může zdát omezená možnost rozšíření, ale to lze od miniaturního počítače očekávat. Počítač není určen pro hry, není v něm AGP slot a s integrovanou grafikou Savage 4 a zvukovým kodekem AC\97 díru do herního světa neuděláte. Co lze ale považovat za oprávněnou výtku, je absence modemu a přílišná hlasitost větrání zdroje. Zmíněné výhrady jsou však převáženy výhodami. Kromě designu a rozměrů je to hlavně bohaté vybavení porty. Oceňujeme dále integrované řešení, díky němuž lze k základnímu provozu vložit pouze procesor, paměti a pevný disk. Potěšila nás také dobře řešená dokumentace, chladič s větrákem, redukce na PCI kartu i kabely. Možná by nebylo špatné, kdyby příště výrobce myslel i na aluminiové přední kryty pro CD-ROM a disketovou jednotku jakmile vyndáte hliníkové záslepky a vložíte místo nich béžové mechaniky, není již celkový stříbrný design tak efektní. Dobře řešená je i krabice s praktickým držátkem, sloužící i jako obal na přenášení počítače.

Shuttle SpaceWalker

BareBone SV 24

rozměry a design

integrované řešení

vstupy a výstupy

absence modemu cena

Cena vč. DPH: 11 700 Kč

K testu poskytla firma: Shuttle Deutschland

§§§§§


Sony pálící CD i DVD – Sony DRU110A

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0104

Společnost Sony není zřejmě nutno dlouze představovat. Mezi její nejzajímavější produkty patří v poslední době na významu stále nabývající zařízení z kategorie DVD. A možná ani ne tak již celkem běžné čtecí mechaniky, jako spíše zapisovací DVD zařízení. Ostatně jedno takové se k nám do TestCentra IDG dostalo na vyzkoušení.

DVD vypalovačka Sony k nám dorazila v pohledné červené krabici s nápisem: DVD+RW/CD-RW, v níž se skrývala na první pohled celkem nenápadná interní mechanika, lehce zaměnitelná s obyčejným CD-RW zařízením. Až pohled na přední panel nás přesvědčil, že pro Sony DRU110A není žádným problémem ani formát DVD, a to nejen v podobě čtení, ale i ve formě zápisu na nosiče DVD+RW. Sony DRU110A dokáže zapisovat na DVD+RW médium 2,4násobnou rychlostí (tj. 3,2 MB/s) data až do kapacity 4,7 GB. Další parametry vypalovačky jsou již celkem běžné: dvanáctinásobný zápis na nosiče CD-R, desetinásobný na přepisovatelná média CD-RW a dvaatřicetinásobná rychlost čtení CD disků. V oblasti vypalování na CD je tedy Sony, alespoň co se rychlosti týče, poněkud překonaná.

Pokud se zaměříme na software, který je součástí balení, najdeme na přiloženém CD několik užitečných aplikací. První z nich je program B\s Recorder Gold určený pro vypalování na DVD nebo CD disky, jehož ovládání sice nedosahuje ani zdaleka komfortu známého Nero Burning Rom, ale svému účelu slouží. Další aplikací je B\s Clip s jehož pomocí lze změnit vypalovačku ve velkou disketu, a to díky paketovému vypalování ve formátu UDF. Tak můžete zapisovat na CD nebo DVD nosič přímo z aplikací, stejně jako na obyčejnou, ale mnohem prostornější disketu (kapacita 700 MB na CD a 4,7 GB na DVD). Mezi další zajímavé programy nalézající se na přiloženém CD patří i MyDVD 3.0, jenž umožňuje vytvářet mastering videodisků DVD, a rovněž i pěkně vyvedený přehrávač DVD s označením InterVideo WinDVD.

Závěrem lze, s ohledem na provedené testy, říci o celém kompletu od Sony tolik, že vývoj v oblasti DVD zápisu úspěšně pokračuje a tvůrci se snaží zpříjemnit uživatelům život jak jen to jde. Ovšem na druhé straně je pravda, že v některých ohledech má mechanika ještě rezervy, např. v kvalitě softwaru nebo u výkonu v CD režimu.

Sony DRU 110A

2,4x zápis DVD+RW

cena

software

rychlostí zápisu CD

Cena vč. DPH: 25 167 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

§§§§§


Tři mega do kapsy – Sony DSC–P5

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0105

Současné digitální fotoaparáty jsou na hony vzdálené digitálním dědečkům z let minulých. Proto není divu, že se do nižší střední třídy už začínají počítat i takové přístroje, jako je právě tento DSC-P5 od Sony. Není to ani tak rozlišením CCD snímače, jako spíše celkovým pojetím digitálu, který je jednoduchý, snadno ovladatelný, přitom ale s velmi dobrými výslednými snímky. Pojďme se na něj podívat blíž.

Digitální fotoaparát Sony DSC-P5 je vybaven CCD snímačem s efektivními 3 miliony 200 tisíci body, který dokáže pořídit výsledný snímek s maximálním rozlišením 2 048 x 1 536 bodů. Mimo něj je možné snímat také v rozlišeních nižších, z nichž nezajímavější je bezesporu 2 048 x 1 360, jehož stranový poměr je 2 : 3. To se hodí zejména při tisku na klasický fotografický formát 10 x 15 cm, jehož stranový poměr je stejný. Lze tedy připravovat snímky už s vědomím budoucí kompozice na fotografii bez leckdy nepříjemného ořezu či bílých pruhů po stranách fotografie na papíře. Pro použití na počítači se však hodí spíše běžný poměr 3 : 4, který nabízí Sony DSC-P5 u všech ostatních rozlišení.

Optická soustava objektivu s ohniskovou vzdáleností 8-24 mm (odpovídající 39-117 mm u kinofilmu), dovoluje nejlepší světelnost 1 : 2,8 v režimu širokoúhlého snímání až 1 : 5,6 u teleobjektivu. Není to sice mnoho, ale přístroj si vypomáhá poměrně citlivým CCD snímačem s možností nastavení hodnoty ISO až do 400. Při takové citlivosti už je však na snímcích patrný digitální šum. Výhodou však je, že se Sony DSC-P5 je možné natáčet také videoklipy, k dispozici jsou rozlišení 320 x 240 a 160 x 112 bodů ve formátu MPEG. Délka takových klipů je omezena pouze volnou kapacitou karty MemoryStick, což umožňuje pořizovat záznamy se zvukem dlouhé třeba 10 minut v jednom kuse. Navíc je možné použít režim 320 bodů ve vysoké kvalitě, kdy je však datový tok tak vysoký, že jej přístroj není schopen přímo zaznamenávat na kartu. Pak je maximální délka jednoho záznamu 15 sekund.

Ovládání odpovídá současným standardům. Na horní straně přístroje je rotační ovladač pro volbu režimu (snímání, prohlížení záběrů, noční fotografie, film, nastavení), na zadní straně pak ještě křížový ovladač pro nastavení detailnějších parametrů v menu. Jednotlivé jeho položky jsou popsány krátkými texty, a až na výjimky nejsou použity ikonky. V pravém horním rohu zadní stěny je palcem snadno přístupný ovladač zoomu.

Možností ovládání příliš mnoho není, chybí šance manuálního nastavení ostření (je možné jen přímo zadat ostřenou vzdálenost ze čtyř předvolených), stejně tak pouhý noční program není pro skutečně kreativní fotografii příliš velkým lákadlem. Přístroj se připojuje k počítači buď prostřednictvím některé z mnoha typů čteček na paměťové karty MemoryStick, nebo přímo s využitím integrovaného rozhraní USB. Další možností je využít A/V výstup a zaznamenat si snímky na video, či je prohlížet přímo na obrazovce televizoru. Za zmínku dále rozhodně stojí také použitý akumulátor typu Stamina vybavený elektronikou InfoLithium. Na displeji je pak vidět nejen stav baterie, ale též odhadovanou zbývající dobu provozu. Takový servis pro uživatele v současnosti nabízí z velkých výrobců pouze Sony.

Sony DSC-P5 je malý fotoaparát s kvalitním CCD snímačem a dobrým akumulátorem. Na rozdíl od konkurence mu chybí větší možnost ovládání parametrů snímání, jako je clona či čas, a větší paleta programů. Vytknout lze také cenu, která je vzhledem k parametrům dost vysoká. Sympaticky je však řešeno pořizování videosekvencí do formátu MPEG.

Sony DSC-P5

design

kvalita fotografií

videosekvence

malé možnosti nastavení

K testu poskytla firma: Sony Czech, Vinohradská 174, Praha 3

Cena vč. DPH: 34 990 Kč

§§§§§


Notebooková minimyš - Logitech MouseMan Traveler

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0106

Čas od času se objeví počítačové doplňky, které respektují rozdíly mezi klasickými desktopovými počítači a notebooky. Jedním z těch zajímavějších je optická myš Logitech MouseMan Traveler, určená speciálně pro přenosné počítače.

Jak u už se v poslední době stalo u všech moderních myší dobrým zvykem, je i základem MouseMan Traveleru optický senzor bleskurychle snímající povrch, který právě ubíhá pod pohybujícím se hlodavcem. Následně pak elektronika zjišťuje diference mezi jednotlivými snímky, čímž snadno dedukuje také směr a rychlost pohybu polohovacího zařízení.

Na svrchní straně, která je celá z jednoho kusu kartáčovaného plechu, nechybí už téměř nezbytné kolečko pro pohyb v delších dokumentech, oddělující navíc prostor pravého a levého tlačítka. Samo kolečko pak při stisku pracuje ještě jako třetí, dodatečné tlačítko.

Některé detaily na této myši ukazují, že jde o produkt, který není určen na běžné stoly. Už na první pohled jsou to výrazně menší rozměry, než bývá u ostatních myší standardem. Ty spolu s jasně patrnými hranami a v podstatě nepříliš ergonomickým uchopením znemožňují dlouhodobou práci, ale k ní ani MouseMan Traveler není určen.

Naproti tomu si takhle malá a nepříliš kulatě tvarovaná myška snadno najde prostor třeba v notebookové tašce mezi dokumenty či dalším příslušenstvím k počítači. K tomu pomáhá také tenký a velmi krátký kablík (90 cm) k USB zástrčce do příslušného konektoru. V případě připojení Traveleru k desktopu je výrobcem standardně v balení dodávaná další 90cm prodlužovací USB šňůra a případně i PS/2 konvertor.

Logitech MouseMan Traveler je zvláštní myška pro speciální typ zákazníků, kterými jsou majitelé notebooků. Těm vyjde vstříc svou konstrukcí a malými rozměry, stejně jako pětiletou zárukou, a samozřejmě nelze zapomínat na ochranný kožený váček, ve kterém se snadno ukládá do zavazadel. Majitelé notebooků se však budou muset smířit s poněkud vyšší cenou tohoto nevšedního a přitom tak běžného příslušenství.

Logitech MouseMan

Traveler malá, skladná

stylový design

horší ergonomie

cena

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5 Cena vč. DPH: 1 890 Kč

§§§§§


Inkoustové digitální fotografie – HP Photosmart 1315

c02p0107

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

Inkoustové tiskárny PhotoSmart tvoří v nabídce společnosti Hewlett-Packard určitou vyšší třídu. Na rozdíl od známějších kancelářských DeskJetů jsou totiž vybaveny i doplňkovými sloty pro paměťové karty digitálních fotoaparátů a zpravidla také IrDA portem. Nový produkt s označením HP PhotoSmart 1315 navazuje na své úspěšné předchůdce 1215, resp. 1218. Přebírá od nich tiskovou mechaniku se samostatným černým inkoustem a společnou cartridgí pro zbývající barvy CMY. Zachována zůstala technologie HP PhotoREt III, schopnost práce v rozlišení 600 x 600 dpi monochromaticky nebo maximálně 2 400 x 1 200 dpi při barevném tisku na speciální tisková média. Rychlost zpracování tiskových úloh se u tohoto zařízení s měsíční zátěží až 5 000 výtisků pohybuje na hranici 17 stran za minutu černobíle a 13 stran za minutu barevně.

K podstatným změnám došlo v designu celého výrobku: zásuvky pro paměťové karty CompactFlash (s podporou IBM Microdrive) a SmartMedia byly doplněny o slot MemoryStick, nechybí ani čidlo pro infračervený přenos dat. Nejmarkantnějším zásahem do původní konstrukce je však doplnění výklopného barevného náhledového LCD displeje s úhlopříčkou 6 cm, v jehož blízkosti jsou umístěna zcela nová ovládací tlačítka. Tiskárna nyní umožňuje přehledné zpracování jednotlivých fotografií ze zasunutých paměťových karet i bez připojení k počítači. Uživatel tak může prohlížet jednotlivé snímky, měnit jejich orientaci, velikost tisku a nastavení jasu. Rychlost odezvy je závislá na kapacitě vložené paměťové karty, ale také na velikosti jednotlivých snímků. Tisknout lze jak vybrané fotografie, tak index všech snímků na kartě. V případě připojeného počítače lze snímky přímo exportovat do zvoleného adresáře. Tiskárna podporuje funkce DPOF (Digital Print Output Format), takže snímky je možné vybrat již v digitálním fotoaparátu a výběr následně vytisknout bez dalšího listování s využitím digitálního displeje.

Tiskárna s rozměry 435 x 369 x 196 mm a hmotností 6,8 kg je vybavena vstupním zásobníkem na 100 listů papíru formátu A4, který doplňuje i menší přihrádka pro 20 listů fotopapíru HP rozměru 10 x 15 cm. Výstup postačí pro uložení 50 výtisků. Vestavěné optické čidlo na tiskové mechanice dokáže nejen automaticky zarovnávat tiskové hlavy, ale také kontrolovat správné založení papíru. Navíc rozpoznává druh tiskového média a přizpůsobuje mu optimální pracovní režim.

Ovladače jsou připraveny pro OS Windows 98, Me, 2000 a XP na počítačích PC a pro Mac OS 8.6, 9.1, X na strojích Macintosh. K dispozici je i software HP Photo Imaging a ArcSoft PhotoImpression, česká uživatelská příručka a plakát pro rychlé seznámení a zapojení produktu.

Vysoká kvalita tisku je v této třídě tiskáren v podstatě povinností, rychlostí zpracování prvního výtisku PhotoSmart také nezklame. Běžné dokumenty lze zpracovat monochromaticky za 15-19 sekund v závislosti na poměru grafiky. Tisk fotografie ve vysokém rozlišení proběhne za 3 minuty, s použitím fotopapíru vzroste čas na 4 minuty a 26 sekund. Snímek na papíru formátu 10 x 15 cm vznikne za jeden a půl minuty. Při přímém tisku snímků z paměťové karty se některé výtisky jeví tmavší, ke slovu pak přichází úprava jasu přímo při výběru fotografií pro tisk.

Náklady na tisk ve výši 1,69 Kč při 5% pokrytí v monochromatickém a 4,11 Kč ve 20% barevném zpracování počítáme u dokumentů tištěných na kancelářský papír. Pro tisk fotografií je třeba počítat s dalšími částkami za fotopapíry i s vyšším pokrytím.

HP PhotoSmart 1315

kvalita tisku

ovládací panel s displejem

nezapisuje na paměťové karty

Cena vč. DPH: 13 823 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1/1410, Praha 4

§§§§§


All-in-one za rozumnou cenu – Multifunkční zařízení HP PSC 950

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0108

Nové zařízení Hewlett-Packard PSC 950 může být elegantním a nepříliš drahým řešením pro ty, kdo potřebují vybavit kancelář nebo domácnost všestranným pomocníkem. Zkratka PSC je složena z anglických slov Print-Scan-Copy a napovídá, že multifunkční přístroj dokáže tisknout, skenovat a pořizovat fotokopie. Nevypovídá však již o tom, že s ním lze zpracovat dokumenty barevně i černobíle, využít k jejich odeslání vestavěný fax, nebo zpracovávat digitální fotografie z paměťových modulů CompactFlash, SmartMedia i MemoryStick.

Na jeden výrobek se jedná o slušný výčet funkcí, nemyslíte? Ale pojďme si HP PSC 950 prohlédnout trochu podrobněji. Základem zařízení je inkoustová tiskárna řady HP 900, která je schopna zpracovat 12 stran A4 za minutu černobíle nebo 10 stran za minutu barevně. Maximální rozlišení monochromatického tisku je 600 x 600 dpi, v barevném režimu je využito technologie HP PhotoREt III, k dispozici je i volba rozlišení 2 400 x 1 200 dpi při tisku na lesklý fotografický papír. Vstupní čelní zásobník pro 100 archů kancelářského papíru doplňuje i menší zásuvka pro 20 listů fotopapíru formátu 10 x 15 cm, na výstupní zásobník se vejde maximálně 50 potištěných listů. V ohybu čelní a pravé části zařízení je umístěna trojice čteček paměťových karet. Deskový jednoprůchodový skener s rozliše-ním 600 x 1 200 dpi, 36bitovou barevnou hloubkou a pracovní plochou 210 x 297 mm je zabudován v horní části stroje. Ovládací panel s tlačítky a dvouřádkovým alfanumerickým displejem je umístěn na pravé straně vedle víka skeneru. Průchozí faxovou přípojku, USB rozhraní a vstup pro napájení nalezne uživatel na zadní straně.

Zařízení HP PSC 950 je dodáváno s ovladači pro Windows 98 a novější verze. Po instalaci ovladačů a obslužného programu je možné mnoho funkcí ovládat z pracovní plochy počítače. Patří sem nejen prohlížení obrázků z paměťových karet, ale také jejich přenos na pevný disk. Zpřístupněno je i samostatné ovládání skeneru s možností rozpoznávání textu, snímání fotografií a jejich následná editace v libovolném grafickém programu, ovládání kopírky a samozřejmě i odesílání faxu nebo tisk dokumentů. Pro funkce kopírování, faxování nebo tisk fotografií lze použít i již zmíněný ovládací panel. Přestože zpracování digitálních fotografií nebude asi nejčastější, patří k tomu nejjednoduššímu, co lze s tímto výrobkem provádět. Po vložení paměťové karty je totiž vytvořen indexový list snímků (tzv. proof sheet), na němž stačí označit obrázky vybrané k tisku, zaškrtnout požadovaný rozměr a vložit list na sklo skeneru. HP PSC 950 pak "přečte objednávku" a snímky vytiskne.

Kvalitě zpracování dokumentů či snímků nelze mnoho vytýkat, rychlost zpracování v náhledovém režimu se blíží údajům uváděným výrobcem. Maximální rozlišení při barevném tisku na běžný papír zaměstná výrobek asi na tři minuty, s použitím fotopapíru a rozlišení 2 400 x 1 200 se tento čas vyšplhá na dvojnásobek. Fotografie na papír 10 x 15 cm byly při testu vytištěny za 1 minutu a 32-52 sekund.

Schopnosti skeneru jsou dostatečné pro kopírování a převod textu, avšak méně vhodné pro snímání barevných fotografií, neboť je u sejmutých snímků třeba korigovat odstíny barev. Rovněž skenování listů ze širší knihy může přinést problémy, protože víko skeneru není usazeno ve výškově stavitelných kloubech a nepokrývá tak celou plochu předlohy. Pronikající okolní světlo pak nepříznivě ovlivňuje kvalitu sejmutého snímku. Celkem zamrzí, že HP PSC 950 pracuje s paměťovými kartami pouze jednosměrně. Dokáže přečíst jejich obsah, ale neumožňuje na ně z počítače nic zapsat.

I přes závěrečné výtky však tento stroj hodnotíme velice dobře. S měsíční zátěží 2 000 výtisků, cenou 13 249 Kč, provozními náklady 1,92 Kč černobíle nebo 4,00 Kč v barvě a s přihlédnutím k užitečným a propracovaným funkcím si ani nic jiného nezaslouží.

HP PSC 950

tisk z proof sheetu

kompaktní řešení

nelokalizovaný software

Cena vč. DPH: 13 249 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1/1410, Praha 4

§§§§§


Rychlík pro síový tisk – Kyocera 9500 DN

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0109

Výkonné síťové tiskárny patří k produktům, jejichž výběr podléhá přísným kritériím. Zákazník od takového zařízení očekává nejen vysokou rychlost tisku, ale také co možná nejvyšší měsíční zatížení. Vyšší pořizovací cena nového produktu bývá zpravidla vyvážena nízkými provozními náklady. Základní model dokáže pracovat v plném nasazení, avšak pro pohodlnou práci bývá nezřídka doplňován volitelným příslušenstvím, které rozšiřuje možnosti jeho využití, zvětšuje kapacitu vstupních i výstupních zásobníků, dokáže děrovat, sešívat a třídit výtisky.

Kyocera 9500 DN, která obohatila nabídku stejnojmenného výrobce koncem loňského roku, přísná kriteria výběru nepochybně splňuje. S rychlostí opakování 50 stran A4 za minutu nebo 26 stran formátu A3 za minutu, pracovním rozlišením 1 800 x 600 dpi (s vyhlazováním až 2 400 x x 600 dpi) požadavkům zákazníka zřejmě vyhoví. Měsíčním zatížením 300 000 výtisků formátu A4 se vyrovná nebo překonává konkurenční zařízení, navíc podporuje připojení již zmíněných volitelných zařízení. Dvojice zásuvek spodního podavače s celkovou kapacitou 1 000 listů A3 nebo A4 doplňuje výklopný víceúčelový podavač pro 200 archů, umístěný na pravé straně produktu. Horní plocha zařízení nabízí prostor pro uložení až 500 výtisků. Modul pro oboustranný tisk je zabudován v levé stěně výrobku, při otáčení listů se jednostranně potištěný materiál částečně povysune nad výstupní podavač, a poté je vtažen zpět do tiskárny pro potisk druhé strany. Ovládací panel s alfanumerickým displejem a tlačítky je umístěn na konzoli v levé horní části produktu. Na zadní straně tiskárny jsou vyvedena komunikační rozhraní, zahrnující paralelní Centronics IEEE-1284, sériový port RS-232 a síťové rozhraní 10/100. V jejich blízkosti se nachází pozice pro zasunutí karty CompactFlash, na niž je možné nahrát písma, loga, makra atd.

Rychlost tisku a prvního výtisku ovlivňuje procesor PowerPC 750CX s frekvencí 400 Mhz a 32MB paměť (max. 288 MB). Emulační režimy PCL6, KBDL3 (firemní Postscript 3 s plnou kompatibilitou), LinePrinter a IBM Proprinter XE24E doplňují i emulace Epson LQ 850, Diablo 630 a jazyk KC-GL. S instalovaným pevným diskem tiskárna podporuje zpracování důvěrných dokumentů chráněných heslem, či spíše kódem a nabízí funkce vestavěného webového serveru.

Tiskárna je určena pro připojení do všech běžných síťových prostředí, dodávané ovladače jsou připraveny pro Windows 95 a vyšší. Instalační CD obsahuje také program Kyocera Print Monitor pro rychlé zobrazení stavu tiskárny a KM-NET Viewer pro její rychlou správu.

Při testech jsme ověřili rychlost jednostranného tisku, která odpovídá údajům výrobce, nepodařilo se nám však potvrdit duplexní provoz plnou rychlostí. Testovaný výrobek dokázal oboustranně vytisknout jen 17 listů, tedy 34 stran A4 za minutu. První výtisk opustí v nejnižší kvalitě stroj za 5 sekund, ve standardním nastavení za 9,5 sekundy. Maximální kvalita a výtisk celostránkové vektorové grafiky trvá necelých 12 sekund, u rastrové fotografie čas dosáhne 24 sekund. Kvalita písma je výborná, podání křivek lze hodnotit jako velmi dobré. Velkoplošná rastrová fotografie byla vytištěna tmavší, a před tiskem proto doporučujeme využít změn v nastavení jasu v ovladači. Provozní náklady tiskáren Kyocera patří k nejnižším na trhu, model 9500 není výjimkou. Náklady na tisk strany A4 ve standardním 5% pokrytí nepřesáhnou 0,23 Kč včetně DPH. Základní pořizovací cena činí 140 000 Kč.

Kyocera 9500 DN

provozní náklady

možnosti rozšíření

pomalejší duplexní tisk

Cena vč. DPH: 140 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Janus, Sarajevská 8, Praha 2

§§§§§


Praktický vizualizér – Samsung SVP-5500 DXP

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0110

Posláním vizualizéru Samsung SVP-5500 DXP je pomáhat při prezentacích tam, kde nedostačuje počítač s projektorem a kde je třeba snímat nejen ploché dokumenty, fotografie či tištěné materiály, ale i skutečné trojrozměrné objekty.

Samsung SVP-5500 DXP je tvořen spodním plochým podstavcem, v němž je umístěna osvětlovací lampa, dvěma pozičními světly a ramenem, na němž je připevněna snímací kamera. Stojan kamery je dobře pohyblivý a kameru lze díky tomu natáčet ve všech směrech, a to i do místnosti. Kamera je pro snímání předlohy vybavena 1,4" CCD prvkem s rozlišovací schopností 470 000 pixelů, jež jsou po zpracování do výsledné podoby převedeny na 46 výstupních TV řádků. Výsledek udáváme záměrně v TV řádcích, protože výstupem z vizualizéru není klasické rozhraní VGA, ale přímo videosignál. U kamery musíme dále zmínit i možnost zoomu, který je podle výrobce 16násobný. V testech jsme jej vyzkoušeli a byli jsme překvapeni dobrou kvalitou obrazu i při extrémním přiblížení. Například zvětšení poštovní známky přes celou zobrazovací plochu je pro Samsung SVP-5500 DXP hračka. Malý problém jsme zaznamenali s funkcí automatického ostření (autofocus), které se při extrémních světelných podmínkách na několik sekund zablokuje, spolu se zoomem, s jehož pomocí se snaží uživatel situaci napravit. Mezi další funkce vizualizéru patří zmrazení obrázku (freeze), uložení snímaného obrazu do paměti či inverze pro převod negativních materiálů. Pro uživatele může být zajímavá i možnost propojit Samsung SVP-5500 DXP prostřednictvím rozhraní USB nebo sériového portu s počítačem. Obslužný software, který je součástí dodávky, navíc zvládne i ukládat "screenshoty", tedy obrázky z vizualizéru do PC, což se také může hodit.

Díky celkem bohatému osazení porty (VGA, 2x cinch, mini DIN, mikrofon a stereocinch) lze vizualizér použít během náročnějších prezentací i k propojení videorekordéru, projektoru, ozvučení a počítače. Ke kompletu patří i dálkové infraovládání, propojovací kabely a brašna (vizualizér je totiž možné složit do překvapivě malých rozměrů).

Samsung SVP-5500 DXP

vizualizace 3D objektů

konektory

cena

Cena vč. DPH: 127 246 Kč

K testu zapůjčila firma : Nowatron Elektronik, Ohradské nám. 5, Praha 5

§§§§§


Třímegový drobeček - Kyocera Finecam S3

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0111

Zástupců třímegapixelových digitálních fotoaparátů utěšeně přibývá a stejným tempem se rozšiřuje také paleta různých modelů, výbavy a kapotáží jednotlivých přístrojů. Kyocera Finecam S3 zaujme především kompaktním tělem a doslova "kapesními" rozměry, což ocení všichni příležitostní fotografové.

Základem fotoaparátu Finecam S3 je CCD snímač s 3,24 milionu efektivních bodů (celkem 3,34 megapixelu) a soustava objektivů s proměnnou ohniskovou vzdáleností 7,8-15,6 mm, což přepočteno na kinofilm odpovídá dvojnásobnému zoomu 38-76 mm. Objektiv je složen ze sedmi celoskleněných čoček v šesti skupinách, z nichž jsou tři čočky asférické. Ty omezují možné vady objektivu typu "koma", jakož i řadu dalších problémů optických prvků objektivů.

Clonění probíhá pevnou clonou s f6,2, případně bez dodatečné clony, kdy je světelnost objektivu f2,6 v režimu širokoúhlého snímání, resp. f3,5 v okamžiku použití maximálního zazoomování a modu teleobjektivu. Expoziční automatika pracuje s časem elektronické závěrky v rozsahu 1/2000 až 1 sekunda, manuálním nastavením délky expozice lze dosáhnout také času 2,4 a 8 sekund.

Zaostřovací automatika dovoluje pracovat v makrorežimu ve vzdálenosti 6 cm, běžné ostření pracuje od 60 cm do nekonečna. Volitelně je možné užít manuální ostření. Na TFT displeji s úhlopříčkou 3,8 cm se pak ukazuje mimo hledáčkového zobrazení také aktuálně nastavená vzdálenost zaostření.

Fotoaparát se ovládá pomocí prvků na zadní straně přístroje, zejména malého páčkového voliče pro základní režimy, jako je snímání, prohlížení a nastavení parametrů. Vedle něj po pravé straně jsou umístěna tlačítka pro zoomování, snadno dostupná palcem pravé ruky. Na levé straně od přepínače režimů se nacházejí dvě tlačítka ovládající blesk (bez blesku, automatický, s redukcí červených očí a vynucený přisvětlovací blesk) a režimy (krajina, makro, automatika).

Velký čtyřsměrný ovladač s potvrzujícím tlačítkem uprostřed je základním nástrojem pro pohyb v nabídkách. Ty jsou poměrně jednoduché, i když leckdy pouze textové popisky a zkratky jdou na úkor přehlednosti a snadnosti ovládání. Pod displejem jsou umístěna tlačítka pro vstup do menu a vypínání zobrazení na LCD.

Finecam S3 používá k ukládání snímků karty standardu SD, resp. MMC. Na dodanou 16MB kartu se vejde 1 snímek při rozlišení 2 048 x x 1 536 bodů bez komprese (TIFF), zhruba 8 fotografií o stejném rozlišení, ale lehké ztrátové kompresi (režim Superfine), až 19 fotografií 2 048 x x 1 536 se silnější kompresí (Fine) a více než 50 snímků v nižším rozlišení 1 024 x 768. Do počítače se pak převádějí poměrně nevšedním způsobem, kterým je standardně dodávaná USB čtečka pro příslušné karty.

Z dalších možností fotoaparátu stojí za zmínku velmi propracované vyvážení bílého světla na snímcích. To je možné jak automaticky, tak přednastavenými režimy (žárovka, výbojka), ale i využitím testovacího snímku bílého papíru či bílého objektu pod použitým osvětlením. To do jisté míry vyrovnává absenci bracketingu bílé barvy, který je možno nalézt u jiných přístrojů.

Výhrady můžeme mít k relativně malému displeji na zadní straně přístroje. Při zobrazovaní v režimu hledáčku je obraz poměrně dost zašuměný, avšak po vyfotografování a při následném prohlížení snímků překvapí svou ostrostí a rozsahem barev. Bohužel však jeho používání velmi neprospívá lithium-iontovému akumulátoru, který má sice maximálně udávanou výdrž 120 snímků, ale během prvního seznamování s přístrojem, kdy jsme notně užívali displej i blesk, už po 30. fotografii hlásil téměř vybitou kapacitu zdroje. Také pouze dvojnásobný zoom nedovoluje užívat obvyklou svobodu, jakou poskytuje klasický trojnásobný transfokátor, a digitální zvětšování rozlišení je jen slabou berličkou.

Potěšily nás malé rozměry, nízká hmotnost a robustní konstrukce z pevné slitiny s automaticky chráněným a zasouvacím objektivem. Zajímavostí jsou pak na nečekané průniky do poloprofesionální sféry (vyvážení bílé s předsnímkem, clonová automatika). Také snímky jsou ostré a jasné, a to překvapivě i při vyšší citlivosti (netradičně nenazývané ISO 200 a ISO 400, ale Sensitivity x2 a Sensitivity x4).

Celkově je tedy Kyocera Finecam S3 malý a zajímavý fotoaparát produkující dobré snímky, který uspokojí zejména začínající fotografy. Vzhledem k přijatelné ceně si jej lze brát třeba do přírody, kde citlivou optiku i elektroniku ochrání robustní konstrukce a zasunování objektivu zavíraného integrovanou lamelovou krytkou.

Kyocera Finecam S3

malé rozměry a hmotnost

robustní konstrukce

dobrá kvalita fotografií

jen dvojnásobný zoom

zobrazení na displeji

Cena včetně DPH: 28 990 Kč

K testu poskytla firma: Yashica Contax, Valtínovská 4, Praha 4

§§§§§


Zářivé plachty - test 4 LCD displejů s velkou úhlopříčkou

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0114

Po cenovém pádu, který loni prodělaly zejména 15" ploché monitory, přichází letos čas zaměřit se také na vyšší třídy LCD panelů. Podívejme se tedy, jaké nové produkty nám představili výrobci, a zejména s jakými cenami je nasadili do české distribuce.

EIZO FlexScan L685

První na řadě je špičková osmnáctka v podání japonské korporace EIZO NANAO. EIZO není v panelech těchto velkých rozměrů žádným nováčkem, a proto model L685 nahrazuje již dříve distribuovaný typ L675. Jeho základem je TFT LCD panel s bodovým rozlišením 1 280 x 1 024 a viditelnou úhlopříčkou 18,1 palce. To dává dohromady poměrně velké body vzdálené od sebe 0,28 mm, což zpříjemňuje čtení dokumentů či jemného písma na obrazovce.

EIZO implementovalo obrazovku typu IPS, poskytující viditelné úhly +/85 stupňů (celkem 170) ve všech směrech, a dobu responze 40 ms, rozdělenou na 20 ms rise a 20 ms fall time každého pixelu. Dnes to není sice úplně špičková hodnota, ale přepočteno na frekvenci dává velmi dobře přijatelných 25 fps, což nezpůsobuje výrazné problémy ani při sledování videa a hraní her.

Na obrazovce se obzvláště dobře vyjímají kontrastní obrazy, neboť dosahovaný jas 250 cd/m2 a poměr kontrastu 400 : 1 patří v současné době k naprosté špičce a dokresluje celkově skvělý dojem z kvality zobrazení.

K přivádění signálu do monitoru slouží dva kombinované DVI-I vstupy s digitální i analogovou složkou. V základním balení je dodáván jeden DVI-D a jeden DVI-I D-sub VGA kabel pro spojení s klasickou analogovou grafickou kartou, ale možné jsou i kombinace dvou analogových či dvou čistě digitálních DVI vstupů. Další možnosti poskytuje integrovaný 4portový USB hub pro snadné připojení například klávesnice či myši na pracovním stole.

Zajímavé je už tradičně u EIZA zpracování stojanu a provedení celého monitoru. Jednak je to tenký ráměček pro snadné spojování panelů do větších celků, a pak také stojan umožňující otáčení do režimu portrét, stranové natáčení, klopení i výškové nastavení monitoru.

FlexScan L685 od EIZA je špička ve třídě 18palcových LCD panelů, a proto zaujme také jeho relativně přijatelná cena 73 000 Kč vč. DPH.

Dell 2000FP

Novinkou od Dellu je 20palcový displej ve slušivé temně šedé barvě. Jeho rozlišení je klasických 1 600 x 1 200 bodů, což při úhlopříčce LCD 20,1" dává rozměry viditelné plochy 306 x 408 mm a vzdálenost bodů 0,255 mm. To je sice o něco méně než u patnáctek s 0,3 mm, ale spolu s menším písmem na obrazovce přichází také větší prostor pro zobrazení dokumentů či obrázků ve vyšším rozlišení. Matice je samozřejmě typu TFT, s úhly pohledu 160 ? v obou směrech.

Signál je možné přivést čtveřicí vstupů. Nejdříve je to DVI pro digitální grafické adaptéry, D-Sub pro běžné videokarty (avšak s překvapivě dobrým obrazem, i přes značnou šířku pásma přenášenou při rozlišení 1 600 x 1 200 bodů), a dále pak dva videovstupy S-Video a kompozitní. Mezi jednotlivými konektory lze snadno přepínat pomocí vyhrazeného tlačítka přímo pod displejem.

Kvalitu zobrazení jsme hodnotili pomocí testovacích obrazců i ve standardním prostředí Windows a nenarazili jsme na žádné viditelné problémy, i když automatické nastavení bylo třeba drobně korigovat. Při přenosu signálu s využitím digitálního rozhraní DVI-D je samozřejmě vše bezproblémové hned od počátku. Při přehráváním DVD filmů jsme se nesetkali s žádnými obtížemi, slabší je však situace v oblasti her. Vlivem delší doby responze (přesné údaje se nám nepodařilo získat, ale rise-fall time bude zhruba 60 ms), dochází ve vypjatějších scénách současných akční titulů k barevnému slévání a požitek ze hry neodpovídá očekávání.

Přesto však, pokud nehodláte na Dellu 2000FP hrát hry, těžko dnes seženete za 73 000 Kč panel s takovou úhlopříčkou, od značkového výrobce a navíc s velmi slušivým designem, jemuž nechybí ani VESA montážní otvory pro instalaci na nosné rameno.

iiyama AU4831D

Japonská společnost iiyama ještě donedávna s LCD monitory končila na úhlopříčce 18,1". Loni na konci roku předvedla svou první devatenáctku a je třeba uznat, že rovnou šla do high-endu. Posuďte sami.

Použitý panel s úhlopříčkou 19" má rozlišení 1 600 x 1 200 bodů a vzdálenost mezi pixely jen 0,24 mm. Písmo a zobrazení jsou tedy poměrně drobné, avšak v každém případě velmi kontrastní a ostré, jak také lze u profesionálních LCD očekávat.

Na skvělé úrovni je také doba responze, hodnocená údajem 25 ms. To odpovídá snímkové frekvenci 40 obrázků za sekundu a v praxi to tedy znamená, že na tomto displeji je možné jak sledovat video v kvalitě DVD, tak i hrát akční hry. Při takovýchto činnostech je framerate obzvláště ceněnou hodnotou a právě iiyama AU4831D ji naplňuje dostatečně.

Výborný obraz je dotvářen jasem 200 cd/m2 a kontrastním poměrem nominálně 300 : 1, na čemž má podíl aktivní matice Hitachi IPS. Tato nová technologie, jež v praxi spatřila světlo světa dlouhá léta poté, co se již běžně prodávaly TFT displeje (první experimentální monitor vznikl v laboratořích v roce 1995), dovoluje pomocí odlišně ovládané struktury tekutých krystalů dosahovat nejen velmi věrného zobrazení, ale především značných pohledových úhlů. Testovaný typ má udávaných 170 stupňů v horizontálním i vertikálním směru, a i v praktickém provozu je tato vysoká hodnota dobře patrná.

iiyama tradičně používá zvláštně utvářené nosné podstavce, a ani model AU4831D není výjimkou. Noha je použita nejen jako stojan zajišťující stabilitu a možnost naklápění či otáčení do režimu portrét, ale díky integrovaným reproduktorům také jako zdroj zvuku; součástí stojanu je i čtyřportový USB rozbočovač.

iiyama AU4831D je špičkový 19" LCD monitor a tomu odpovídá také jeho poněkud vyšší cena (103 600 Kč vč. DPH), která se však podle našich informací má brzy o něco snížit.

Hitachi CML170SXWB

Další černočerný plochý panel nese značku Hitachi a jeho úhlopříčka je stále ještě nadstandardních 17 palců. Stejně jako u ostatních LCD monitorů je tato vzdálenost ekvivalentem tzv. viditelné úhlopříčky, jak ji známe z běžných CRT monitorů, a proto odpovídá téměř devatenáctipalcovému CRT monitoru.

TFT LCD matice s rozlišením 1 280 x 1 024 bodů zaručuje se vzdáleností bodů 0,264 mm rozumný kompromis mezi detailností zobrazení a dobrou čitelností. Dnes už zcela běžné parametry jasu a kontrastního poměru 200 cd/m2 a 200 : 1 reprezentují průměrné panely, a ani CML170 není v tomto směru výjimkou. Potěší poměrně dobrý rozsah úhlů pohledu, tedy 160 stupňů v obou směrech.

Monitor obsahuje pouze jeden analogový D-Sub vstup z grafické karty, ale díky vyspělé elektronice a automatickému nastavení parametrů fáze i časování signálu je obraz čistý a jasný. Automatické nastavení navíc pracuje při každé změně rozlišení, což dovoluje pracovat s neustále dobře nastaveným monitorem.

Ve spodní části monitoru jsou integrovány stereofonní reproduktory s ovladačem hlasitosti, umístěným na boku displeje. Do stejně umístěného konektoru je navíc možné připojit také sluchátka.

Odstraníme-li standardní stojan, který drží vlastní panel monitoru, můžeme snadno připevnit některý z držáků či konzolí podle specifikace VESA Flat Panel Monitor Physical Mounting Interface. V nabídce mnoha firem, ze kterých můžeme jmenovat Ergotron (www.ergotron.com), či třeba český Avnet Applied Computing (www.hayward.cz), lze nalézt řadu takových montážních konzolí jak pro instalaci jak na stůl, tak třeba na stěnu.

Hitachi CML170SXWB je slušivá sedmnáctka za poměrně přijatelnou cenu (44 800 Kč vč. DPH). Přestože nepoužívá displej se špičkovými parametry, běžné zákazníky jistě uspokojí.

In-Plane Switching (IPS) LCD displeje

Technologie tekutých krystalů přišla na svět v šedesátých letech minulého století, kdy výzkumníci z laboratoří RCA navrhli a zkonstruovali první displej typu LCD. Od té doby se displeje výrazně zlepšily s příchodem TFT technologie, tedy když začala být každá jednotlivá buňka na obrazovce ovládána samostatným tranzistorem. V současné době jsou však na LCD kladeny stále větší požadavky týkající se zejména doby responze, tedy rychlosti zobrazování a také šířky úhlů, ve kterých je možné obraz sledovat. Oba dva tyto problémy se úspěšně snaží řešit technologie IPS.

IPS byla vynalezena v roce 1995 ve spolupráci laboratořích Hitachi Electron Tube and Devices a staré známé vývojářské školy RCA. Od té doby se postupně začala implementovat, přičemž v současnosti začíná být zejména u high-endových LCD monitorů zcela převažující používanou technologií.

Rozdíl proti klasické TFT TN struktuře je v použití elektrod. Zatímco běžné displeje mají elektrody umístěny po obou stranách tekutého krystalu, takže TN mřížka je mezi nimi v podstatě uzavřená, u nové IPS jsou obě dvě elektrody pouze na jedné straně krystalu. Výsledkem je ne zcela čisté otočené struktury tak, jak je tomu u TN, ale pouhé prohnutí. Obrovskou výhodou je ale to, že při prohnutí dochází k menšímu úbytku světelné energie, která navíc není tak přesně směrovaná. Proto je obraz jasnější a lze jej sledovat z větších úhlů.

Zároveň ale k pohybu v krystalech dochází během kratší doby a i návrat do původní polohy je rychlejší. V praxi mají tedy IPS TFT displeje kratší dobu responze a to jak čas do úplného otočení (rise time), tak dobu návratu do základní struktury (fall time).

§§§§§


Bitva trpaslíků - Tři notebooky do kapsy

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0115

Přemýšlíte o tom, zda si koupit notebook jako náhradu stolního počítače, anebo by vám stačilo spíše PDA? Právě mezi těmito dvěma skupinami stojí zvláštní odrůda přenosných počítačů nazvaných subnotebooky. Jejich hlavními parametry jsou především fyzické rozměry a hmotnost, která v této kategorii nesmí překročit 2 kilogramy.

Většina výrobců notebooků si je vědoma těchto požadavků uživatelů a tak nabízí konkrétní modely s menším displejem, bez integrovaných jednotek DVD či CD, a samozřejmě také s odpovídajícími akumulátory, na něž jsou často kladeny značné požadavky. K testu jsme vybrali zástupce notebooků Compaq, Dell a Fujitsu Siemens, aby předvedly své síly, parametry i nezbytnou výdrž.

Compaq Evo N200

Černostříbrný mrňous zastupuje v tomto velkém klání malých počítačů značku Compaq, a hned od počátku upoutává naši pozornost svým stylovým a přitom vysoce funkčním designem. Odolná konstrukce ze slitin hořčíku zaručuje, že i při hrubějším dotyku můžete očekávat pevnost a jistotu ochrany jak displeje, tak citlivé elektroniky v klávesnicové části notebooku. `A propos, displej: Skvělý obraz a příjemných, i když někdy až příliš drobných 1 024 x 768 bodů v 16 milionech barev, rovnoměrné podsvícení a celkově velmi povedených 10,4 palce úhlopříčně.

Uvnitř těla buší sedmisetmegahertzový procesor Mobile Intel Pentium III-M, jehož označení Ultra Low Voltage jednoznačně dokumentuje snahu o maximální snížení spotřeby. Na desce postavené na bázi čipové sady Intel 440MX je integrováno 64 MB paměti, dalších 128 MB je pak v SO-DIMM modulu dostupném na spodní straně stroje. Celkově osazených 192 MB je pak bohužel maximem, co Evo N200 podporuje. Uvnitř těla notebooku je vestavěna zcela klasická skupina komponent, bez kompromisů naplňující požadavky uživatelů. 20gigabajtový pevný disk IBM Diablo IC25N s podporou technologie SMART, je zatím u notebooků stále ještě standardem, grafický adaptér ATI Mobility L se 4 MB paměti dovede zásobovat signálem také externí monitor až do rozlišení 1 280 x 1 024, a integrovaný RAMDAC převodník zaručuje velmi ergonomickou obnovovací frekvenci 100 Hz.

Komunikace s ostatním světem je umožněna prostřednictvím Mini-PCI karty integrující jak síťové služby standardů 10/100Base-T, tak modem s rychlostí až 56 Kb/s na bázi přenosového protokolu V.90. BIOS počítače dovoluje zavést operační systém ze sítě, což dále usnadňuje správu notebooku Evo N200.

O napájení se stará šestičlánkový lithium-polymerový článek, který vydrží tohoto drobka napájet podle údajů výrobce 2,5 hodiny provozu. V našich testech dosáhl N200 výsledku 2 hodiny a 17 minut, což odpovídá specifikacím. V případě potřeby delší práce z akumulátorů je možné zespodu připojit ještě externí čtyřčlánkovou baterii, s jejíž pomocí se výsledek dostane až k úctyhodným 6 a půl hodinám.

Jak už u subnotebooků bývá zvykem, oběti miniaturizace jsou dvě. Jednak je to klávesnice, která i přes veškerou snahu nedosahuje parametrů běžných přenosných počítačů, i když psaní na ní je příjemné a snadné, a pak samozřejmě externí diskové jednotky.

Situace s floppy mechanikou a CD/DVD jednotkou je komplikována tím, že Compaq v současné době ve standardním balení toho notebooku mobilní rozšiřující jednotku (MEU) nedodává, a lze ji získat pouze za příplatek. V takovém případě si uživatel má možnost vybrat, zda požaduje 24rychlostní CD-ROM, 8rychlostní DVD či přepisovací CD--RW mechaniku s parametry 4/4/20, popřípadě CD-RW/DVD kombo.

Dell Latitude C400

Jeden z větších a těžších subnotebooků, dá-li se to tak o stroji s hmotností 1,6 kilogramu vůbec prohlásit, nese označení Latitude C400 a do našeho testu jej přihlásila společnost Dell.

Pohání jej Intel Mobile Pentium III-M na 866 MHz během napájení z externího zdroje, a díky technologii SpeedStep na 666 MHz v době práce z akumulátorů. To poskytuje poměrně dobrý základ pro snížení energetické spotřeby, která je u notebooků kritickou veličinou.

Integrovaný čipset Intel 830M se stará nejen o systémové služby, ale jeho grafická část realizuje vykreslování obrazu na displej. Ten má na subnotebook poměrně slušnou úhlopříčku 12,1", která spolu s rozlišením XGA (1 024 x 768 bodů) poskytuje snadno čitelný obraz.

Vzhledem k přítomnosti konektoru VGA na zadní straně notebooku je možné připojit také externí monitor až do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů s obnovovací frekvencí 85 Hz při 24bitové barevné hloubce.

Když rozevřete víko, taktéž kvůli vysoké pevnosti vyrobené ze slitin hořčíku, upoutá vás kromě displeje také poměrně rozlehlá klávesnice, před kterou je umístěn touchpad. Dvě dvojice "myších" tlačítek potvrzují, že mimo touchpadu se v klávesnici nachází také trackpoint, a tato duální technologie ovládání, u subnotebooků v podstatě bezprecedentní, výrazně zjednodušuje přechod na Dell Latitude C400 z jiných typů přenosných počítačů.

Lithium-iontový akumulátor se skvělou výdrží tři hodiny a několik minut je navíc vybaven LED ukazatelem zbývající kapacity, snadno přístupným ze spodní strany notebooku. Při dotazu na zůstatek energie v baterii stačí pouze stisknout kontrolní tlačítko a bez ohledu na to, zda je tento stroj spuštěn, ukáže pětistupňový graf nakolik je zhruba akumulátor nabit. Navíc lze i k Latitude C400 případně připojit externí baterii, aby se pak zvýšila výdrž až na udávaných 11 hodin provozu.

Podíváme-li se na možnosti připojení, situace nám už tak růžová připadat nebude. Je sice pravda, že ve standardní výbavě je externí jednotka, do níž lze vložit buď dodávanou CD-ROM, či disketovou mechaniku, ale slabší jsou možnosti práce s USB porty, z nichž je vyveden pouze jeden. Snad to může být částečně ospravedlněno tím, že vzhledem k relativně většímu prostoru na zadním panelu nechybí ani klasické sériové rozhraní, což umožňuje připojit některé PDA či mobilní telefony.

Skvělé jsou naopak možnosti integrovaných zařízení, mezi nimiž nechybí modem (tentokrát s poměrně novým standardem V.92) a síťový interface 10/100Base-T. Zajímavé je určitě to, že místo použití oblíbené Mini-PCI karty jsou zmíněná rozhraní přímo integrována, a tak jako Mini-PCI může být nainstalován a třeba bezdrátová síťová karta TrueMobile Wireless LAN Card splňující požadavky kladené na Wi-Fi zařízení.

Fujitsu Siemens Lifebook B-2545

Lze-li o některé společnosti z notebookového průmyslu prohlásit, že má opravdu rozsáhlé zkušenosti se subnotebooky, pak to je rozhodně Fujitsu Siemens. Ostatně celá řada Biblo, dnes Fujitsu Siemens řada B, je koncipována jako velmi malé stroje a několikaletá historie dokazuje, že firma stále má trhu co nabídnout.

Fujitsu Siemens B-2545 není žádný novinkový stroj, spíše je to stálice v nabídce. Právě proto je jeho cena velmi zajímavá a otevírá možnosti subnotebooků také uživatelům, kteří více hledí právě na pořizovací náklady.

Použitý procesor Intel Mobile Pentium III-M 600 MHz přitom poskytuje poměrně solidní výkon a nezdá se, že by měl s čipovou sadou Intel 440 MX sebemenší problémy. Stejně tak 128 MB paměti je pro běžnou práci slušný základ, a tak při nákupu rozhodně nevolte slabší variantu Lifebooku B-2545 s 64 MB RAM.

Zajímavostí, která je u subnotebooků unikátní, zatímco Fujitsu Siemens ji předvádí již u několikátého modelu, je dotykově citlivá obrazovka. Ve straně víka hned vedle displeje je k dispozici držák dotykového pera (velmi podobné stylusu, tak jak jej známe od PDA), které slouží právě k dotykům na obrazovku. Pero tak snadno zastoupí myš a v kombinaci s klávesou Ctrl lze snadno simulovat jak pravé, tak i levé tlačítko.

Displej bohužel velmi trpí relativně malým rozlišením 800 x 600 bodů, i když ve 24bitové barevné hloubce. Na japonském trhu jsou sice Lifebooky tohoto typu dostupné i s obrazovkou rozlišení XGA (1 024 x 768 bodů), avšak k nám se naneštěstí nedovážejí a nejbližší vyšší model s takovým rozlišením stojí zhruba o 8 500 Kč více. Proto je na displeji výrazně méně prostoru, než tomu je například u ostatních testovaných modelů.

Uvnitř stroje jsou opět integrovány síťové a modemové rozhraní, takže s Lifebookem není problém připojit se do lokální sítě či na internet. Stejně tak je možné připojit externí zařízení prostřednictvím infraportu. Sériové rozhraní sice na zadní straně notebooku chybí, avšak lze je snadno získat po vložení tohoto notebooku do standardně dodávaného replikátoru portů. Pak přibude také paralelní port pro tiskárny, a VGA výstup i síťové rozhraní začnou pracovat též z replikátoru.

Standardně je dodávána k počítači také disketová mechanika, i když CD-ROM běžně přidáván není. Nejsnadněji jej lze získat připojený na PC kartě, pro kterou má B-2545 velmi užitečné dva sloty na boku stroje. Bezpečnost je zvýšena integrováním numerického panelu nad klávesnicí, jehož tlačítka je možné použít i pro rychlé spouštění aplikací.

Spíše osobnímu než korporátnímu využití počítače odpovídá také instalovaný operační systém, kterým jsou osvědčená, i když nepříliš populární Windows ME (případně Windows 98 SE), k nimž je navíc přidáván Word 2000 a kancelářský balíček MS Works.

Compaq Evo N200

velmi nízká hmotnost

konstrukce a design

kvalitní displej

nerozšiřitelná paměť

Dell Latitude C400

velký displej

touchpad i trackpoint

jen jeden USB port

větší rozměry a hmotnost

Fujitsu Siemens

Lifebook B-2545

cena

disketová mechanika a replikátor portů

nízké rozlišení displeje

slabší výdrž akumulátoru

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal

c02p0117

V rubrice TOPů se dnes setkáme se dvěma kategoriemi testovaných zařízení, konkrétně s inkoustovými tiskárnami a s vypalovacími mechanikami. S tříměsíčním odstupem od posledního testu inkoustových tiskáren opět přinášíme porovnání osmi nových produktů. Po dlouhé odmlce, zapříčiněné spíše výrobními problémy než nezájmem uživatelů, se na našich stránkách můžete opět setkat s trojicí tiskáren značky Lexmark. Jejich soupeři tentokrát stanuly tři modely Epson a startovní pole doplnily ještě dvě novinky z dílen Canonu. Všechny tiskárny jsou určeny pro práci s maximálním formátem A4.

Mezi vypalovačkami se nám v TestCentru objevilo několik zajímavých modelů, a to co se rychlosti, tak provedení týče. Chtěli bychom vás upozornit jak na historicky nejrychlejší zařízení, které se k nám kdy dostalo, tak i na zajímavá externí řešení, která se sice neusadila na špičce tabulek, ale zato mohou zájemcům přinést výborné řešení pro mobilní zálohování dat. Více o tomto tématu si můžete přečíst v jiném článku rubriky hardware, nazvaném "Kam s nimi".

Canon S200

Nový Canon S200 je levná tiskárna pro domácí použití, která dokáže pracovat rychlostí 5 stran za minutu černobíle a 3,5 strany za minutu barevně. Vyměnitelná tisková hlava se samostatným černým inkoustem a sdruženými barvami CMY nabízí maximální rozlišení 2 880 x 720 dpi i pro pomalejší, avšak kvalitní zpracování fotografií. Ovladače tiskárny jsou připraveny pro Windows 98 a novější nebo pro Mac OS 8.6 a vyšší. K počítačům PC a Macintosh se Canon S 200 připojuje USB kabelem, jiné komunikační rozhraní není k dispozici. Kalibrace barev ICM 2.0 a ColorSync 2.5 je zárukou správného barevného podání, k dispozici jsou však i funkce Vivid Photo, Photo Optimizer a Image Optimizer, s nimiž lze vytvořit jasnější a prokreslenější obrázky. Dokumentace je zpracována v českém jazyce, lokalizovány jsou i ovladače zařízení. Při nejnižším nastavení lze textový monochromatický dokument vytisknout za 24 sekund, barevné zpracování stránky s logem a fonty písma si vyžádá 1 minutu a 47 sekund ve střední kvalitě. Při volbě nejvyššího barevného režimu je třeba počítat s časy kolem 10 minut pro celostránkovou grafiku, tisk na fotopapír může čekání prodloužit až na 23 minut. Příjemná pořizovací cena 2 890 Kč je bohužel vyvážena vyššími náklady na tisk, které podle našich měření činí 2,00 Kč při monochromatickém a 6,75 Kč při barevném zpracování. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Cena vč. DPH: 2 890 Kč

Canon S520

Druhý testovaný produkt společnosti Canon patří do vyšší střední třídy, řadí jej sem nejen rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, ale zejména rychlost tisku 14 stran za minutu černobíle a 9 stran za minutu barevně. Za pořizovací cenu 7 300 Kč včetně DPH tiskárna žádné kladné body nezískala, rychlostí zpracování prvního výtisku a nízkými provozními náklady na hranici 1,35 Kč u černobílého tisku a 3,96 Kč při barevném zpracování si v celkovém hodnocení rozhodně polepšila. Tisková hlava obsahuje čtyři samostatné zásobníky barev, což je ekonomicky výhodné při zpracování barevně nevyvážených dokumentů. Zařízení je vybaveno USB rozhraním i obousměrným paralelním portem, ovladače zajistí její provoz v systémech Windows 95 nebo novějších i Mac OS. Jako volitelný doplněk je pro skupinu uživatelů připraveno i síťové rozhraní. Podavač papíru s opěrkou je připraven pro uložení 100 archů A4, výstup postačí na 50 výtisků. Pro tisk černobílých dokumentů postačí tiskárně 13-19 sekund, v závislosti na volbě náhledové nebo normální kvality tisku. Pro monochromatické zpracování grafiky je lépe využít maximálního rozlišení, v němž je výtisk zpracován za 43 sekund. Barevné tisky v nejvyšším rozlišení se podařilo zpracovat za 1 minutu a 29 sekund u vektorové grafiky a 1 minutu a 35 sekund u celostránkové rastrové fotografie. Použití fotopapíru čas prodlouží na 2 minuty a 10 sekund.

Cena vč. DPH: 7 300 Kč

Epson C40 UX

Přehlídku tiskáren společnosti Epson začneme u levnějšího modelu, jehož rychlost 8 stran za minutu černobíle nebo 3,9 strany za minutu barevně by měla být dostatečná pro domácí použití. Údaj o maximálním rozlišení 1 440 x 720 pak vypovídá o schopnosti tisknout i náročnější grafické výstupy. Barevné inkousty jsou sdruženy do jednoho zásobníku barev, černá barva je uložena v samostatné cartridgi. Komunikaci s počítačem zajišťuje USB rozhraní a tiskárnu lze připojit k PC nebo Macintoshům, jejichž operační systémy USB podporují. Barevné profily ICM a sRGB pro Windows 98/ME/2000 doplňuje ColorSync 2.0 pro MacOS, tyto informace jsou společné pro všechny právě testované tiskárny Epson. Vstupní zadní podavač s odnímatelnou opěrkou pojme 100 listů kancelářských papírů nebo menší množství speciálních médií. Výstupní podavač před tiskárnou lze v době nečinnosti zasunout. K černobílému zpracování prvního výtisku potřebuje tiskárna 16-36 sekund u běžných dokumentů a přibližně minutu a půl si vyžádá tisk celostránkové grafiky. Kvalita je poměrně vysoká, výsledný tisk by měl být více kontrastní. Barevný tisk v nejvyšším rozlišení je podstatně kvalitnější, avšak zařízení zaměstná na dobu více než 8 minut při použití kancelářského listu i speciálního fotopapíru. Zatímco pořizovací cena 2 847 Kč je příznivá, náklady na tisk 2,56 Kč pro černobílý režim a 7,59 Kč pro barevný tisk jsou velmi vysoké.

Cena vč. DPH: 2 847 Kč

Epson C60

Technická specifikace další tiskárny Epson hovoří nejen o rychlosti 12 stran za minutu v barevném i černobílém režimu, ale také o schopnosti pracovat v rozlišení 1 440 x 720 dpi při tisku na běžný papír a 2 880 x 720 dpi při práci se speciálním fotopapírem. Designově je tiskárna podobná slabšímu modelu C40, avšak použivá jiné inkoustové zásobníky a hlavy s vyšším počtem trysek, na zadní straně lze vedle USB nalézt i starší a dosud žádaný paralelní obousměrný port. Ovladače jsou v podstatě shodné s předchozím modelem, byly však rozšířeny i o podporu OS Windows 95. Ovládací panel tiskárny umožňuje standardně vybírat z rychlého, normálního a kvalitního tisku (od 360 do 1 440 dpi), uživatel však může volit i ekonomický tisk v rozlišení 180 dpi a již zmíněné maximální rozlišení pro fotopapír. Časy dosažené při našich testech napovídají, že Epson C60 pohodlně vyhovuje běžnému kancelářskému provozu. Černobílý tisk totiž proběhne za 16-32 sekund v rychlém a normálním provozu, vyšší kvalita celostránkové grafiky si vyžádá 1 minutu a 3 sekundy. Barevné zpracování dokumentů tiskárnu zaměstná na 41 sekund, rastrová fotografie ve vysokém rozlišení pak 2 minuty a 54 sekund. Kvalitě tisku v podstatě nelze nic vytýkat. Pořizovací cena 4 619 Kč hovoří spíše ve prospěch tiskárny. Bohužel i zde je třeba počítat s vyššími provozními náklady: 1,90 pro černobílý a 5,89 Kč pro barevný tisk.

Cena vč. DPH: 4 619 Kč

Epson C70

Třetí "epsonka" s rychlostí tisku 16 stran za minutu černobíle a 4,3 strany za minutu barevně se od předchozích modelů podstatně odlišuje nejen svým designem, ale i uspořádáním tiskových hlav. Jednotlivé inkoustové náplně jsou totiž samostatně umístěny na tiskové hlavě a mohou příznivě ovlivnit náklady na tisk. Částky 1,34 Kč pro černobílý tisk s pokrytím 5% i 4,81 Kč pro barevné 20% pokrytí jsou pro uživetele přeci jen lépe "stravitelné" než údaje u dvou předchozích tiskáren. Za tiskárnu s novou tiskovou technologií je však třeba zaplatit 7 449 Kč, a právě tato poměrně vysoká položka ovlivnila celkové umístění produktu v našich tabulkách. Podpora operačních systémů a počítačů je díky paralelnímu a USB rozhraní zcela shodná s předchozím modelem Epson C60. Přestože tiskárna využívá odlišné inkousty, pracuje ve stejných režimech jako předchozí produkt. Rozpětí rozlišení tedy začíná na 180 dpi a končí u hodnoty 2 880 x 720 dpi. Rychlost zpracování první úlohy je s tiskárnou C60 v podstatě srovnatelná, následující výtisky však dokáže Epson C70 zpracovat rychleji. V hodnocení kvality tato tiskárna nepatrně ztrácí na levnější model C60, který je v černobílém režimu tisku pomalejší, avšak více precizní. Výtku mám i ke zpracování ovladačů, neboť nesprávně interpretují odstíny azurové barvy, avšak pouze při použití potahovaných inkoustových papírů.

Cena vč. DPH: 7 449 Kč

Lexmark Z33

Seznámení s produkty společnosti Lexmark začíná u jedné z nejlevnějších tiskáren na našem trhu. Lexmark Z33 totiž lze pořídit již za 2 422 Kč včetně DPH. Za tuto částku můžete získat zařízení schopné za minutu potisknout 9 stran černobíle nebo zpracovat 5 barevných výtisků. Maximální rozlišení 2 400 x 1 200 dpi je vhodné spíše pro tisk na speciální média, ostré řezy písma podobné výstupu z laserové tiskárny se na papíru objeví již při středním nastavení 600 x x 600 dpi. K dispozici je přitom i náhledový režim tisku 300 x 300 dpi nebo vysoká kvalita 1 200 x 1 200 dpi. Cartridge s barevnými inkousty CMY je umístěna vedle zásobníku s černou barvou. K počítačům Macintosh s OS 8.6 a novějším i k běžným PC s Windows 98 a vyšším, ale také Linuxem 7.0 a novějším, se tiskárna připojuje prostřednictvím USB rozhraní. S přiklopenou opěrkou zadního podavače a zasunutou výstupní podložkou je tiskárna nezvykle nízká. Po rozložení a zasunutí maximálně 100 archů A4 je však připravena spolehlivě zpracovat maximálně 2 000 výtisků měsíčně. Tisk běžných černobílých dokumentů proběhl za 17-21 sekund, monochromatická grafika byla zpracována za 1 minutu a 50 sekund. Nejpomalejší bylo zpracování barevné fotografie za 6 minut a 5 sekund. Kvalita písma je perfektní, provedení obrázků v nižších nastaveních pokulhává za konkurencí. Velmi vysoké jsou provozní náklady: 2,75 Kč při černobílém a 7,35 Kč při barevném tisku.

Cena vč. DPH: 2 422 Kč

Lexmark Z43

S vysokým rozlišením 2 400 x 1 200 dpi pracuje i druhý zástupce společnosti Lexmark. Model Z43 s rychlostí opakování 12 stran černobíle a 6 stran barevně za minutu navazuje na design dříve dobře známé řady Z31/51 (i Z32/52, která se však na pultech našich prodejen objevovala jen sporadicky). Ukrývá v sobě osvědčené zásobníky barevného a černého inkoustu a na zadní straně nabízí kromě USB rozhraní také paralelní port. Podpora operačních systémů tak proti již popsanému typu Z33 počítá i s OS Windows 95. Lexmark Z43 patří mezi produkty, které nedokáží příliš podvádět. I rychlý náhledový režim tisku totiž poskytuje výstup v rozlišení 300 x 600 dpi a pro zpracování textových dokumentů je zcela dostačující. Vyšší volby lze doporučit pro výtisky obsahující část grafiky, nejvyšší nastavení pak pro celostránkové grafické práce. Pro výtisky fotografií je doporučováno použití speciální fotokazety se světlejšími inkousty, při testu jsme ji však neměli k dispozici. Při černobílém tisku je Lexmark Z43 jen o pár sekund rychlejší než levnější Z33, v barevném zpracování však úspora času může dosáhnout i 50 sekund na jeden výtisk. Vysoká kvalita zpracování písma zůstala zachována, barevné podání je i s běžným barevným zásobníkem lepší. Nákupem tiskárny za 4 314 Kč můžete ušetřit na provozních nákladech, neboť Lexmark Z43 pracuje za 1,42 při monochromatickém tisku a 4,29 Kč při práci s barvami.

Cena vč. DPH: 4 314 Kč

Lexmark Z53

Také poslední inkoustová tiskárna tohoto kola našich srovnávacích testů pochází z dílen společnosti Lexmark. Údaje o rychlosti 16 stran za minutu černobíle a 8 stran za minutu barevně, měsíční zátěž 5 000 výtisků a životnost 60 000 stran toto zařízení posouvají do zorného úhlu uživatelů, kteří hledají zařízení pro náročnější kancelářský provoz. Tiskové zásobníky a hlavy jsou shodné jako u modelu Lexmak Z43, srovnatelné jsou proto i náklady na tisk. Velmi podobné konstrukční prky zahrnují odklopnou opěrku vstupního podavače i výsuvnou podložku, která je však u modelu Z53 tvarována do širokého písmene V. Potištěný papír tak po výjezdu z tiskárny lépe a rychleji prosychá, čímž je zabráněno náhodnému rozmazání inkoustu. Kvalita tisku je s předchozím typem zcela srovnatelná, rychlost prvního výtisku je opět vyšší. U textových dokumentů s drobnou grafikou byl výtisk zpracován za 10-15 sekund černobíle, kvalitní tisk grafiky ve stupních šedé byl pořízen za 1 minutu a 38 sekund. I ve zpracování barevných plnostránkových grafických výtisků došlo ke zkrácení doby práce na 4 minuty a 11 sekund. Za rychlejší provoz však uživatel zaplatí také o něco více peněz tiskárna Lexmark Z53 je nabízena za 6 497 Kč včetně DHP. Všechny tiskárny Lexmark testované v tomto kole podporují práci s barevnými profily ICM a sRGB v prostředí operačního systému Windows, modely Z43 a Z53 také ColorSync v Mac OS.2 0117/BAM o

Cena vč. DPH: 6 497 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal

c02p0116

Mitsumi CR4809TE

Nová zapisovací mechanika značky Mitsumi nás v testech dosti překvapila. Upřímně řečeno jsme v ní na počátku testování žádného horkého favorita, jenž by si mohl brousit zoubky na první místo, neviděli. Nicméně hned po otestování jsme museli své názory rychle změnit. Přesto, že se nám do testů podařilo sehnat více než dost zařízení disponujících, tak jako CD4809TE, výkonem 24x pro zápis, ukázalo se, že CR4809TE toho nabízí víc. První zajímavostí je vyrovnávací paměť vypalovačky o (doposud neviděné) kapacitě 16 MB. Běžnou hodnotou, se kterou se u zapisovacích mechanik setkáváme, jsou nejčastěji pouze 2 MB. Mezi další klady Mitsumi lze zařadit výkon jakým dokáže ukládat data na CD-RW média. Na trhu se jen pomalu začínají objevovat zařízení disponující dvanáctinásobným zápisem na CD--RW. Proto je rozhodně dobré, že si Mitsumi poradí i s touto rychlostí. V praxi to znamená, že 650 MB dat uložíte na přepisovatelné CD za šest a tři čtvrtě minuty. Jestliže i přesto dáváte přednost zápisu na CD-R, to zvládne CD4809TE vytvořit za 3 min 52 s, což je druhý nejlepší výkon v našich tabulkách. Pokud patříte mezi příznivce velkokapacitních CD, jistě vás potěší, že mechanika Mitsumi si úspěšně poradí i s médii délky 90 a 99 min. Za všechno, co nám výrobek od Mitsumi nabízí s ohledem na více než příznivou cenu, lze mechaniku jen doporučit a konstatovat, že první místo si právem zasloužila.

Cena vč. DPH: 4 047 Kč

Lite-On LTR-32123S

V minulých testech vypalovaček se k nám do TestCentra IDG dostal výrobek Lite-On LTR-24102B, tehdy byl první pomyslnou vlaštovkou zvládající 24násobný zápis na média CD-R. Dnes je takto výkonných mechanik jako máku, ale přesto se Lite-On nechce nechat o své prvenství tak snadno připravit. A stručně řečeno, s mechanikou, jež se k nám do testů na poslední chvíli dostala, se Lite-Onu podařilo konkurenci zase o krok utéct. CD-RW zapisovací mechanika Lite-On LTR--32123S dokáže v maximu zapisovat až dvaatřicetinásobnou rychlostí. Čímž je jasné, že v testech zápisu by se na prvním místě objevit měla, což je také patrné z tabulek. Ostatně mechanika si vedla nejlépe nejen v rychlosti zápisu, ale i v testu rychlosti čtení CD disků. Výkon v kategorii CD-RW není pro Lite-On také žádnou vážnou slabinou, spíše naopak. Dvanáctinásobný zápis je u "přepisovaček" zatím jen málo vídaná hodnota. V testu zápisu CD-RW se Lite-On umístil na bronzovém třetím místě, těsném v závěsu za mechanikami Cyberdrive CW38D a Mitsumi 4809TE, které rovněž přepisují 12násobnou rychlostí. Mírnou slabinou mechaniky se může stát nejnižší nastavitelná rychlost vypalování, která je v minimu 8x, což pro staré audio CD přehrávače nemusí být vždy úplně to pravé. Přesto je Lite-On rozhodně mechanikou, která v současnosti vykazuje velmi dobré výkony za slušnou cenu. Ovšem konečný soud lze vyřknout, teprve až se na trhu objeví i další rychlostně srovnatelné produkty od jiných výrobců.

Cena vč. DPH: 6 606 Kč

Samsung SW-224

Další novinka od korejského výrobce Samsung, označená SW-224, přináší oproti předchozím modelům zvýšení zapisovací rychlosti CD-R z šestnáctinásobné na 24x, přepis zůstává stále klasicky 10x a u čtení dochází k nárůstu na 40x. V dnešních testech jsou to typické parametry rychlé vypalovačky. Dokonce bychom mohli podle výsledků říci, že i v testech si mechanika vedla docela tak, jak se od ní dalo očekávat. Vyrovnávací paměť o kapacitě 2 MB je dnes poměrně zavedeným standardem, takže ani zde se žádného překvapení nedočkáme. Za pozornost u vypalovačky stojí výkon v přístupové době, kdy jsme naměřili druhý nejlepší výsledek v celé historii testů vypalovaček. Pokud se podíváte na vývoj systémů zabraňujících chybě při podtečení vyrovnávací paměti (buffer underrun), zjistíte, že je Samsung SW--224 vybaven technologií nazvanou Super-Link, v podstatě jde o jinak nazvaný známý systém Burn-Proof. Stejně tak jako on i Super-Link pracuje na stejném principu, zabraňujícím dočasnému přerušení zápisu při podtečení paměťového zásobníku. Celkově lze mechaniku Samsung SW-224 pochválit, neboť díky svým vlastnostem a výsledkům, které v našich výkonnostních testech prokázala, si pěkné místo v hodnocení bezesporu zaslouží. A to i přesto, že testovaný produkt byl dodán k testům jen v "holé" bulkové verzi a ne v pěkném retailovém balení s krabicí.

Cena vč. DPH: 4 124 Kč

Teac CD-W524E

Výrobky značky Teac jsou na poli CD-RW mechanik více než známým pojmem. Ostatně už dnes starší vypalovačka, disponující tehdy dvanáctinásobným zápisem na CD-R se v našich testech dosti proslavila. Dokonce si dovolila konkurovat značce Plextor, která byla tehdy absolutní špičkou. My jsme nyní měli příležitost otestovat nový kousek od Teacu, nesoucí označení CD-W524E. Jak již sám název napovídá, jedná se o mechaniku poněkud rychlejší, než byla ona původně zmiňovaná. Tato zvládne zápis 24x, přepis klasicky 10x a při čtení CD disků dosahuje v maximu hodnoty 40x. Tedy zkráceně řečeno, nijak z nabídky dnešních testů nevybočuje. Sice je to na jednu stranu trochu škoda, ale popravdě řečeno, to, že Teac v brzké době předvede také nějakou dvaatřicetinásobně rychlou vypalovačku, je více než jasné. Nicméně podívejme se nejprve na to, co nám nabízí tento Teac. Vypálení datového CD-R média trvá mechanice méně než čtyři minuty (3 min 57 s), což je oproti starším vypalovačkám pohoda dostačující snad každému uživateli. Co se týká ochranných technologií vypalování, je nasnadě zmínit systém Write-Proof. Ostatně to je opět jen jinak pojmenovaný Burn-Proof. Dokonce první mechaniky od Teacu byly označeny popiskem Burn-Proof, ale čistě z obchodních důvodů nese krabice s CD-W524E označení již jako Write-Proof. Teac lze doporučit každému, kdo sází na dobrou pověst značky a osvědčenou kvalitu, kterou je Teac po zásluze známý.

Cena vč. DPH: 4 490 Kč

Sony CRX175A

Těžko chodí po světě, anebo alespoň po České republice člověk, neznající japonskou společnost Sony. Produkty posvěcené zemí vycházejícího slunce si během let dobyly velkého uznání. A jak je vidět, Sony se neomezuje pouze na audio, video či spotřební elektroniku, ale cítí se jako ryba ve vodě i ve světě počítačů. Ostatně vypalovačka CRX175A je toho dobrým důkazem. Mechanika sama je koncipována až pro čtyřiadvacetinásobný zápis CD-R, desetinásobný přepis CD-RW a čtyřicetinásobnou rychlost čtení CD disků. V testech tyto hodnoty docela úspěšně obhájila, když na disk CD-R zapsala 650 MB dat za 4 min. 5 s (rychlostí 24x). Stejný datový obsah uložila na CD-RW desetinásobnou rychlostí za 8 min. 5 s a při testu čtení z CD média předvedla rychlost v maximu 40,21x. Obecně lze říci, že výkonově se produkt držel na docela slušné úrovni. Malinko horší výsledky se projevily v přístupové době, ale zase nebyly nijak tragické, aby mohly odradit případného zájemce. Nicméně drobná vada na kráse čeká na příznivce "přepalování" CD médií, tedy těch uživatelů, kteří chtějí vypálit na CD médium vždy o něco více, než je jeho nominální hodnota. Pokud tedy mezi tyto uživatele patříte a nechcete se spokojit s faktem, že na CD o kapacitě 700 MB patří vždy 700 MB dat nebo 80 min. hudby, a ne více, dáte při výběru CD-RW mechaniky zřejmě přednost značce jiné než je Sony.

Cena vč. DPH: 5 506 Kč

Plextor PX-W2410TU

Mluvit dlouze o tom, že značka Plextor je mezi zálohovacími mechanikami pojem notoricky známý, je asi stejně tak zbytečné, jako mluvit o tom, že knedlíky s vepřovým se bez zelí opravdu neobejdou. Nicméně přesto, nebo možná právě proto, že je Plextor takový pojem, jsme se na PX-W2410TU neskrývaně těšili. Zvláště proto, že tento model je určen pro zbrusu nové rozhraní USB 2.0. Plextor totiž vyrobil vypalovačku jako externí model, jednoduše připojitelný k počítači pomocí kabelu USB. Z toho také vyplývá pro uživatele mnoho nových vlastností, které dokáže výrobek nabídnout. Začněme ovšem výhodou využití USB 2.0, protože jeho propustnost 480 Mb/s umožňuje dosáhnout velmi vysokých rychlostí (naprosto neporovnatelných s CD-RW zařízeními pracujícími pouze s rozhraním USB 1.1). Náš testovaný kousek zvládá rychlosti vypalování CD-R 24x, přepis CD-RW 10x a čtení CD 40x. To znamená, že je mechanika výkonově plně srovnatelná s interními zařízeními. Dokonce je vybavena vyrovnávací pamětí o kapacitě 4 MB, takže vypalování je naprosto bezpečné, ostatně Burn-Proof je také u PX-W2410TU samozřejmostí. V závěru zmíníme ještě možnost připojení audiovýstupu z externí mechaniky, které je realizováno pomocí dvou cinch konektorů, a také o možnosti provozovat zařízení i na USB 1.1, kde jsou ovšem rychlosti zápisu i čtení razantně nižší. PX-W2410TU je povedený kousek od Plextoru, a i přes (zatím) ne až tak nízkou cenu, si najde své uživatele.

Cena vč. DPH: 9 845 Kč

Teac CD-W28PU

Druhým kouskem z kategorie CD-RW zálohovacích zařízení od společnosti Teac je mechanika CD-W28PU. Ovšem na rozdíl od předchozích modelů je tento vyroben jako externí zařízení určené pro připojení přes rozhraní USB 2.0, stejně tak jako Plexwriter PX-W2410TU. Avšak od něj se také docela liší Teac totiž svůj výrobek postavil jako malinké zařízení, vzhledově velice podobné běžnému discmanu. Propojení s PC se provádí pomocí speciálního datového kabelu. Ten je ovšem poměrně krátký na to, aby bylo možné jej pohodlně zapojit z jedné strany do zadního portu USB v počítači a zárověň umístit mechaniku tak, aby byla pohodlně takříkajíc po ruce. Nicméně pokud váš počítač bude obsahovat USB konektory vyvedené v přední straně PC, externí USB HUB (např. v monitoru) anebo používáte notebook, nebudete cítit žádnou újmu způsobenou délkou datového kabelu. Vyvedení audiovýstupu je řešeno pomocí běžného sluchátkového konektoru, takže ani u Teacu o poslech hudby nepřijdete. Výkonově na tom není Teac nijak špatně, ale je pravda, že dnes běžných rychlostí zrovna nedosahuje. Zápis na CD-R médium probíhá 8x, přepis CD-RW rovněž 8x a čtení CD v maximu dosahuje hodnoty 24x. Na vytvoření plného CD (650 MB) si tudíž počkáte deset minut. Pro úplnost ještě dodejme, že Teac CD-W28PU není klasickým vysokorychlostním zařízením CD-RW, také proto se neumístil na předních pozicích. Ovšem jeho poslání je trochu jiné a to plní docela šikovně.2 0116/BAM o

Cena vč. DPH: 9 510 Kč

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Ousmane Keita, Patrik Malina

c02p0068

Domácí učitel angličtiny

V pořadí již druhý titul, vydaný jazykovou školou Eddica, se tentokrát zaměřuje na výuku angličtiny. V balení naleznete CD s programem a kratičký manuál. Již rozsáhlejší je však nápověda elektronická, která pomůže i s úplnými začátky ve výuce jazyka. Po vložení titulu do mechaniky se ocitnete v přehledném menu. Vybrat si můžete jednu ze tří možností: Výuku, Procvičování a Zkoušení. Ty se dále dělí na části s gramatikou a slovní zásobou. Nejprve je nutné se naučit anglické výrazy k dané lekci, a pak i samotnou gramatiku. V případě, že si nebudete svými znalostmi jisti či budete si chtít cokoliv procvičit, stačí se zaměřit na již zmíněné Zkoušení. Zde postačí vybrat lekci (maximální počet najednou vybraných je tři) a nastavit parametry, jako např. odezvu nebo zda bude otázka napsaná na monitoru (přečte ji počítač). Lekce jsou řazeny přibližně stejně jako v obyčejných učebnicích, ale uvažte sami: která jiná na vás bude mluvit, náhodně generovat cvičení a opravovat chyby, jichž byste si třeba ani nevšimli? V lekcích se kromě časů naučíte používat sloveso to be, přivlastňovací zájmena, způsobová slovesa či trpný rod. Aby byla koupě opravdu výhodná a majitel se naučil co nejvíce, k dispozici je dvacet konverzačních okruhů s tématy jako např. představování, telefonování, nakupování či třeba velmi užitečná konverzace v hotelu. Díky ní budete v zahraničí připraveni si pohovořit s recepční, rezervovat pokoj, vyzvednout klíč a domluvit si další služby. Titul má další nespornou výhodu oproti kurzům můžete se učit kdy máte chuť a čas, a nejste vázáni docházkou. Procvičovat lze třeba i v metru nebo na dovolené, kde nemáte k dispozici počítač. Stačí využít tiskárnu a příslušná slovíčka, gramatiku či testy si připravit podle svých představ.

Celkově se mi tento titul, styl výuky a hlavně i nízká cena velmi zamlouvá a dovoluji si jej doporučit všem, kteří mají o výuku angličtiny zájem.

Domácí učitel angličtiny

namluvení

cena

Producent: Eddica, s. r. o.

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český

Cena: 840 Kč

K recenzi poskytla firma: Eddica, s. r. o., Cihelní 11/304, 702 00 Ostrava, www.eddica.cz

Tomíkovo dobrodružství v ZOO

Po dlouhé době se do redakce opět dostal výukový titul pro nejmenší, konkrétně pro děti ve věku od šesti do jedenácti let. Jak již název napovídá, jedná se o multimediální hru, určenou k výuce přírodopisu, se zaměřením hlavně na cizokrajná ohrožená zvířata. Po krátké instalaci už lze spustit ovládací program.

V hlavním menu máme několik položek. První z nich je Studium, ve které se seznámíme s jednotlivými druhy zvířat. V části druhé lze pustit film o ošetřovatelích ze ZOO, a nakonec v části třetí si děti mohou prolistovat album obrázků. Jeho zaplnění závisí na počtu odehraných her! Právě hry by se měly stát tím nejpoutavějším, co děti na CD naleznou. Jsou rozděleny na sekce Cvičení paměti, Třídění zvířat, Skládanky a Hádanky. V sekci Cvičení paměti hráč přiřazuje jednotlivá mláďata k jejich rodičům, Třídění zvířat je hra napodobující populární Tetris z horní části obrazovky padají kostky s obrázky a hráč je musí skládat na sebe podle živočišného druhu. Vždy, když se mu povede nashromáždit tři stejné druhy na sebe či vedle sebe, řada zmizí a do celkového skóre se připíše jeden bod. Ve Skládankách (neboli v pexesu a v puzzle) děti sestavují z jednotlivých dílků obrázky zvířat. Po správném umístění všech dílků se lze o daném zvířeti dozvědět podrobnější informace. V poslední hře budou hádat, za pomoci podrobného popisu, o které ze dvou vyobrazených zvířat se jedná. Všechny hry rozvíjejí logické uvažování a mají odstupňovanou obtížnost, rozdělenou na jednotlivá kola. Další, bezesporu výtečnou funkcí, je možnost ukládání a pozdější obnovení již rozehrané hry. Též změna hlasitosti česky mluveného slova a hudby není žádný problém.

Po krátkém zvážení si dovolím tvrdit, že se jedná o výborně zpracovaný titul, díky němuž se děti naučí rozeznávat jednotlivé druhy zvířat zábavnou formou.

Tomíkovo dobrodružství v ZOO

celkové zpracování fotky zvířat

Producent: Compedia

Žánr: výuková hra

Jazyk: český

Cena: 490 Kč

K recenzi poskytla firma: Fragment, Humpolecká 1503, 580 01 Havlíčkův Brod

Hugo Tajemný les

Další titul s populární postavičkou jménem Hugo, kterou v Čechách proslavila firma TOP Distributor, je tentokrát zaměřen na výuku matematiky. Po spuštění programu a vybrání jednoho ze tří stupňů obtížnosti (tato volba ovlivňuje čísla, se kterými se bude během hry pracovat), se spustí úvodní animovaná sekvence. V ní se zlá čarodějnice Scylla pokusí Hugovi a jeho kamarádům přerušit odpolední piknik uprostřed lesa. Začaruje strom, a ten Huga přemístí na druhý konec lesa, daleko od jeho přátel. Jediná možnost, jak se dostat zpět, je přijmout pomoc starého krtka a vydat se za pomoci mapy na cestu zpět. Na mapě jsou vyznačeny body, díky nimž lze určovat další cestu, kombinovanou z mnoha křižovatek a tras. To vše dohromady skýtá značnou spoustu kombinací. Každá je správná, avšak jinak dlouhá a nabízí jiná dobrodružství v podobě matematických her. Ty mají vždy nějakou pohádkovou zápletku jedná se např. o uvolnění cesty žížalám, přesvědčení vlků, kterým se nechce uhnout z cesty atd. V zásadě však jde o doplňování chybějícího čísla, matematické pexeso, počítání příkladů na čas, či třeba určování nejnižšího čísla v řadě. Za správné odpovědi dostává Hugo od krtka písek do přesýpacích hodin. Ve chvíli, kdy na nich čas vyprší, musí celou hru začít znovu. Čím rychleji a přesněji jsou příklady spočítány, tím více písku dostane. Mezi jednotlivými body se Hugo přemisťuje po cestách a zaplave si i v řece. Hráč má za úkol pomoci mu s přeskakováním, uhýbáním před kameny a dalšími nástrahami. Srážka s nimi totiž odebere nějaký ten písek. Po skončení hry je hráč ohodnocen a případně i umístěn na kameni nejvyšších bodových ohodnocení, kam se zapíše jen pět nejlepších. Jedná se o velmi zábavný titul s prvky pohádky, variabilní s mnoha cestami a příklady. Připočtu-li již zmiňované tři obtížnosti, Tajemný les jen tak svého majitele neomrzí.

Hugo Tajemný les

metoda výuky

příběh

Producent: TOP Distributor

Žánr: výuková hra

Jazyk: český

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Popletený kouzelník

Na dnešním trhu je mnoho multimediálních titulů, beroucích si za úkol pobavit mladší generaci. Jedním z nich je i Popletený kouzelník, hra pro děti ve věku od čtyř od čtrnácti let. Obsahuje kromě CD i barevný manuál s návodem k ovládání a zpěvník. Kouzelník je postava často se vyskytující v produktech firmy Savannah, kterou v Čechách překládá a distribuuje společnost Taktik. Zápletka tohoto titulu se vine okolo domu, v němž žije malý Dan se svými rodiči. S ním si každý den chodí hrát jeho kamarádi. Kromě něj zde však žije i Danův strýc, díky svému bývalému zaměstnání přezdívaný kouzelník. Jednoho dne se však stane něco pozoruhodného, Dan zmizí a jak to vypadá, vše ukazuje právě na jeho strýce. Ten se totiž v poslední době choval velmi podivně a těžce snášel hraní fotbalu v domě či obtěžovaní své kočky. Jak však zápletku vyřešit? Jediná možnost je přijmout pomoc jednoho ze tří zvířat mušky Laury, psa Rudolfa nebo myši. Shodou okolností se jedná též o Danovy přátele. S jedním z nich se hráč může vypravit do tajemného domu a zjistit, co se vlastně stalo. Každé zvíře má nějaké schopnosti a přednosti (muška umí létat, je velmi malá, takže si jí sotva kdo všimne, myš zas může přijmout pomoc svých přátel, pes se jen tak něčeho nelekne...), podle nichž se odvíjí i příběh, hry a veršované písničky, bravurně nazpívané a namluvené předními českými dabéry třeba Jiřím Lábusem. Právě hry jsou zde velmi pěkně provedené. Celkem jich je 25 a jedná se veskrze o skládání různých puzzlů, omalovánky nebo např. uhýbání myším prackám či hraní speciální verze fotbalu. Asi nejpropracovanější je však piano. Nejenom že si na něm můžete zahrát či jen opakovat přehrávanou melodii, ale i využít funkci podobnou jukeboxu přehrávání všech třinácti písniček, na něž lze ve hře narazit. Za zmínku stojí i několik rozdílných konců hry. Vše záleží na splněných úkolech. Nespornou výhodou je multiplatformní využití: CD totiž podporuje jak dnes již neobvyklá Windows 3.11, tak i počítače typu Mac.

Přes některé drobné "nedostatky" bych titul hodnotil jako velmi povedený a věřím, že dětem udělá radost.

Popletený kouzelník

nízké nároky na PC zpracování

Producent: Savannah

Žánr: multimediální hra

Jazyk: český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: Taktik, Archangelská 864/2, 100 00 Praha 10, www.taktik.cz

Hugo Čarovná medicína

Děj příběhu jednoho z posledních titulů s Hugem a jeho kamarády, se, stejně jako většina ostatních dílů, odehrává v temném lese. Ve stejnou dobu si vyšla na procházku čarodějnice Scylla a skupina školáků v čele s jejich učitelem odborníkem na přírodu. Ti ale udělali jednu osudovou chybu utrhli muchomůrku, na kterou měla již zmíněná čarodějnice zálusk. Ta je za to proměnila v kámen. Vše však viděla Hugolína a rozhodla se, že těm chudákům pomůže. Když tak přemýšlela, potkala ježka Bodlinku, jemuž zkamenělé děti zatarasily vstup do nory, a který se těšil, že si po perném dni konečně ve svém příbytku odpočine. Naštěstí Scylle vypadla z mošny mapa lesa i s tajemným cizojazyčným pergamenem. Ježek tento jazyk ovládá díky svému bratranci, a tak se mu podaří vyčíst, že ke zrušení kouzla je potřeba osm ingrediencí. Ty se vyskytují na osmi různých místech a k jejich získání je potřeba splnit osm rozdílných úkolů, které zadávají lesní zvířátka. A protože se tahle hra zaměřuje na biologii, půjde o výrobu mraveniště, sestavení potravinového řetězce pro lesní zvěř, pomáhání pulci vyrůst v žábu, nachytat mouchy pro vlaštovku, sbírat kostry zvířat a určovat komu patří... Všechny hry jsou rozdílně časově náročné (záleží na obtížnosti), musí se u nich přemýšlet a logicky uvažovat. Též se děti mohou seznámit s druhy zvířat, které ještě neznají, a leccos se o nic dozvědět. Je třeba všechny úkoly splnit a získané předměty jako např. mořské řasy vhodit do magického kotle. Jedině tak bude kletba zrušena a život v lese se vrátí do původních kolejích. V případě, že ingredience nebudou všechny, kouzlo se nezdaří a našim hrdinům se stane strašné neštěstí. Mezi jednotlivými lokacemi se lze pohybovat pomocí již zmíněné mapy. Stačí kurzorem myši označit nějaké místo, a ihned potom proběhne 3D animace vyrůstajících stromů či jiné fauny a naši hrdinové se octnou v lokaci, kde již je čeká kýžený úkol.

Co ještě dodat? Snad jen že rozehranou hru lze uložit a později opět načíst, že není nutná instalace na pevný disk a že se vzhledem k ceně a hardwarovým nárokům se jedná o opravdu zábavný titul. Hra samozřejmě může dětem pomoci i v hodinách přírodopisu.

Hugo

Čarovná medicína

úkoly z přírodopisu

příběh

Producent: TOP Distributor

Žánr: výuková hra

Jazyk: český

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Ousmane Keita, Patrik Malina

c02p0070

Horkovzdušné balóny

Balóny, balóny. Kdo by se nechtěl proletět balónem? No, někdo třeba ne, protože má závratě, ale jak mi mnozí dají za pravdu, není krásnější pohled, než když si balón pomalu pluje po modré obloze. Z tohoto hlediska bylo od firmy DTP Studio dobrým počinem vydat ve své edici CD Labyrint právě tento titul.

Co od něj mohou fanoušci horkovzdušných zázraků očekávat? Obsah celkem nepřekvapí. Na disku nalezneme povídání o Historii a současnosti balónového létání, doplněné fotografiemi. Konkrétně se jedná toliko o tři články dva popisují přelety z místa A do místa B, třetí předkládá chronologicky seřazené významné události od roku 1760 do dnešních dnů. V sekci Galerie si můžeme prohlédnout spoustu pěkných a kvalitních fotografií historické kousky, reklamní speciály (třeba ve tvaru Kolumbova korábu), slety... Pomocí jediného tlačítka si lze rovněž vygenerovat jednoduchý kalendář. Vedle toho jsou zde ještě tři videa nevelkého rozlišení a poměrně nevzrušivého obsahu. Upřímně řečeno, zaměření textové a obrázkové sekce bylo určitě zvoleno správně, nicméně si dokážu dobře představit, že by se toho na disk dalo dostat daleko víc. Takhle jej prosvištíte za pár minut, a co pak?

Co se DTP Studiu opravdu daří a co považuji za jednoznačně správnou cestu, je, že samotné cédéčko ještě doplňuje hmotný bonus, jež se přímo vztahuje k tématu titulu. V tomto případě balení obsahuje fólii Mylar, která kutilům poslouží při stavbě modelu balónu. Návod nalezneme ve třetí sekci Stavba modelu. Zkušení modeláři nám zde krok za krokem poradí, jak na to. Kromě chemoprenu, žiletky a šikovných rukou už celkem nic jiného nepotřebujete. Snad si jen doma nenápadně vypůjčit fén a přát si hezké počasí.

Vydat CD-ROM o balónech je určitě fajn nápad. Nejsem sice přesvědčen, že se podařilo disk naplnit až po okraj kdovíjak zajímavými informacemi to ani zdaleka, ale za tu cenu... Vedle toho si troufám tvrdit, že stavba modelu vám přinese spoustu hodin inteligentní zábavy. Třeba to pro děti nebude taková švanda, jako setřelovat z obrazovky mutanty, ale změna je život, no ne?

Horkovzdušné balóny

fólie a návod pro stavbu létajícího modelu balónu

fotografie

nepraktický layout rozhraní

malý rozsah

Producent: DTP Studio

Žánr: oborový průvodce

Jazyk: český

Cena: 299 Kč

K recenzi poskytla firma: DTP Studio, s. r. o., U Dubu 92, 147 00 Praha 4, www.cdlabyrint.cz

§§§§§


Jak klonovat pevné disky – Norton Ghost 2002

Vladimír Vondráček

c02p0072

jednom z minulých čísel jsme představili produkt Drive Image 5. Nyní přinášíme recenzi na produkt obdobný, od renomované firmy Symantec, Norton Ghost 2002.

Co vlastně "duch" umí. Stejně jako v minulé recenzi použijeme adekvátní příklad. Jakožto vývojář a testovací pracovník v softwarové firmě máte za úkol nainstalovat do svého počítače vyvíjený software a prověřit jeho funkčnost. Protože společnost má aktivity i v oblasti ovládání speciálních periferií, máte je ve svém PC umístěné. Instalace operačního systému a zprovoznění všech připojených komponent zabere zhruba jeden pracovní den. Protože vyvíjený software není bez chyb, stane se až nepříjemně často, že dojde ke kolapsu systému a jediná možnost jak pokračovat je nová instalace na zformátovaný disk. To však obnáší celodenní instalaci, jak již bylo řečeno. Při představě, že k takovému zhroucení by mohlo dojít třeba i dvakrát týdně, slabší povahy omdlévají. Silnější vyrazí hledat nějaké řešení. A mohou nalézt Norton Ghost.

Jak to funguje

Aby se dal program použít, není potřeba mnoho. Stačí mít dostatek místa na nějakém záznamovém zařízení a možnost startovat systém z jiného média než primárního pevného disku. Toto místo nemusí být nutně umístěno lokálně, stačí mít připojení k síti a dostatek místa na síťovém disku. Jako technickou poznámku je třeba dodat, že zařízení musí být ovladatelné pod DOSem, tedy musí pro tento operační systém existovat ovladače. Pokud dokážete splnit tyto podmínky, máte vyhráno. Stačí spustit aplikaci Ghost a vytvořit obraz disku na nějaké bezpečné místo. Optimální se v této souvislosti jeví vypálit takovýto obraz (image) na CD s tím, že stříbrný kotouč musí být vypálen tak, aby umožňoval boot (start operačního systému).

Takže nainstalujete operační systém v plně funkční podobě a v perfektní kondici. A ještě než budete instalovat nějaké další, potenciálně rizikové programy, vytvoříte obraz disku na vhodném médiu. Pokud dojde následně ke zhroucení systému, jednoduše rozbalíte obraz zpátky na disk a jede se dál, močálem černým kolem bílých skal. Co je to za výhodu, říkáte si možná. Nuže, naprosto zásadní je úspora času, neboť zatímco kompletní instalace systému se pohybuje v řádu několika hodin, obnovení z image je otázkou spíše minut, podle dostupných přenosových rychlostí ze zálohovacího média. Druhou nespornou výhodou je naprostá identičnost vzhledem k původnímu stavu souborového systému. Nestane se tedy (jak to někteří znají), že porušíte pořadí při instalaci ovladačů, a celý systém je kvůli nestabilitě za chvíli k nepoužití.

S čím vším lze pracovat

Ačkoliv Norton Ghost 2002 je určen pro 32bitové operační systémy Microsoftu, od Windows 98 přes NT 4.0 Workstation až po nejnovější XP, nemusejí příznivci Linuxu příliš zoufat. Byť jsou donuceni mít "Wokna" na svém PC, Norton Ghost umí pracovat i s linuxovým ext2 souborovým systémem. Lze vytvořit obraz disku nebo jenom diskového oddílu (partition) s Linuxem a eventuálně i Linux swapem, což ovšem poněkud postrádá smysl :-). Ještě je vhodné explicitně napsat, když už jsem se pustil do výčtu podporovaných souborových systému, že lze vytvářet obrazy disků naformátovaných pod všemi typy FAT, NTFS a již popisovaným ext2 (a potažmo ext3, což je rozšíření původního ext2).

Výše uvedený případ je pouze modelem. Kromě popsané situace zvládá Norton Ghost další obdobné operace. V případě, že je pevný disk rozdělen, lze vytvářet obrazy oddílů jednotlivě, nebo zazálohovat celý hard disk i s jeho strukturou. Obraz není nutno přenášet vždy na tentýž počítač. Při nákupu nového pevného disku stačí přenést obraz disku starého na nový, a je vyhráno. Program automaticky upraví velikosti oddílů, aby byla kopie skutečně dokonalá. Víte--li jak na to, lze použít přímo funkce zrcadlení disků, umístit do PC oba disky najednou a Ghost otiskne data na patřičné místo. Rozhodně je to jednodušší a téměř jistě rychlejší způsob, než data přehrávat "ručně", znovu instalovat všechny aplikace a součásti operačního systému, nehledě na to, že k některým programům již nemusíte mít původní instalační média k dispozici.

Ucelené řešení

Další silnou stránkou je možnost, pokud je počítač připojen do sítě, umisťovat obrazy disků na dedikovanou stanici nebo server, kde budou data pravděpodobně v daleko větším bezpečí. Možnost tímto způsobem klonovat instalace se přímo nabízí. Na síťovém serveru se umístí univerzální obraz kompaktního operačního systému i s příslušnými doplňky a při zapojení nového stroje se místo několikahodinové instalace použije tento obraz, a počítač je rázem připraven k práci. V případě, že vaše firma síť nevlastní (čemuž se nelze než podivovat), může být připraveno CD s podobnými vlastnostmi, pouze síťové vedení nahradí fyzický transport pomocí nohou.

Výše uvedené jsou jenom základní možnosti, při dostatku invence lze jistě nalézt další způsoby uplatnění Ducha od Nortonů.

Srovnání Drive Image a Norton Ghostu není jednoduché. Obě dvě aplikace obsahují prakticky totožné funkce. Pro uživatele tak bude rozhodující např. seznam podporovaných datových zařízení, renomé té které firmy, a v neposlední řadě i cena. Pokud máte pocit, že byste výše uvedené vlastnosti využili, pak není proč váhat. Ghost pro vás jistě práci udělá.

Norton Ghost 2002

ucelené řešení

podporované způsoby archivace

K recenzi poskytla firma: Symantec, Praha City Center, Klimentská 46, Praha 1, www.symantec.cz

Cena: 2 100 Kč (bez DPH)

§§§§§


Legenda pokračuje – Norton Utilities 2002

Vladimír Vondráček

c02p0073

Dovolte na začátek trochu vzpomínání. V dávných dobách, kdy na počítačích třídy IBM PC dominoval operační systém MS-DOS, a kdy 1 MB paměti byl skutečně dostatečným prostorem pro práci, už tehdy se objevil slavný Norton Commander a v těsném závěsu i souprava systémových nástrojů Norton Utilities.

Co všechno umí

Už kdysi obsahoval balík nortonových utilit výkonné aplikace pro správu disků, paměti a systémové soubory. Jak čas běží, přidávají se stále nové možnosti.

S příchodem Windows 95 vyplula do popředí schopnost správy registru, tedy místa, kde Windows shromažďují veškeré informace o softwarovém i hardwarovém prostředí uvnitř počítače. Zároveň je to i místo nejcitlivější, protože poškozený registr vede takřka vždy ke zpomalení systému, ztrátě dat, a v neposledním případě i k hroucení počítače. Právě závady v registru je nyní možno automaticky detekovat. Aplikace nejen problémy najde a identifikuje, navrhne také řešení, které odstraní zjištěné nedostatky. Asi byste se divili, kolik problémů se vyskytuje v konzistenci registru na počítači, kde provozujete jenom běžné kancelářské aplikace a sem tam nějaký užitečný prográmek. Úpravu registru je samozřejmě možné provést i ručně, to lze však doporučit je skutečným odborníkům.

Další součásti

Kromě uvedeného uklízeče registru jsou zabudovány nahoře zmíněné nástroje pro správu systému a zejména disků, což byla vždy silná stránka Norton Utilities. Prakticky pro každou činnost, související se správou pevných disků, se najde vhodný prográmek. Ať už jde o prostou kontrolu systému souboru, kontinuity dat a souvisejících vlastností, které jsou ve Windows standardně řešeny pomocí ScanDisku, uspořádání souborů (zde je alternativa defragmentačních programů) nebo přímou editaci disku sektor po sektoru. Zvlášť poslední možnost je velice silnou zbraní proti problémům. Avšak stejně jako oheň, i Diskedit je dobrý sluha, ale špatný pán. Stačí chvilka nepozornosti nebo nevědomosti, a drahocenná data z vašeho disku nedostane už nikdy nikdo.

Komponenty Norton Utilities jsou uspořádány pomocí obslužného programu, nazvaného Norton Utilities Integrator. Uspořádání zde tvoří logické celky, celkem čtyři. První tvoří součásti optimalizující výkonnost systému, zde najdete třeba zmiňovaný defragmentátor. Druhý celek je tvořen sadou pro vyhledávání a řešení hardwarových problémů; tvoří jej sestava tří "doktorů" diskový, systémový a windowsový. Každý z nich umí odhalit v dané oblasti riziková místa a najít způsob nápravy. Nachází se zde i komponenta pro obnovení nedopatřením smazaných souborů, i těch, které jste již odstranili z "koše" ve Windows. Norton UnErase monitoruje a eviduje všechny vymazané soubory. Umožňuje ve smazaných souborech vyhledávat nejen podle jména, ale i podle obsahu, což oceníte zejména v případě, že sice víte, co v dokumentu bylo, ale nevíte, jak chytrou zkratkou jste soubor (pro přehlednost a snadnou zapamatovatelnost :-) pojmenovali. Tematicky je v této oblasti umístěn i kontrolor systému, který poskytne kompletní informaci o počítači.

Pokračujeme ve výčtu

Třetí okruh se nazývá Údržba systému, v němž je situován i skartovací program Wipe Info, který umožňuje bezpečné vymazání dat z pevného disku. Pracuje na podobném principu jako výše popsaný UnErase Wizard, s tím rozdílem, že jeho cílem není nalezená data zachránit a udělit jim zase smysl uvnitř souboru, ale srazit ještě přežívající datové struktury do zapomnění. Prakticky provede to, že na místo, kde podle údajů ve FAT tabulce nemá být žádný soubor, zapíše jakoukoliv hodnotu od 0 do 255 (správněji do hexadicemálního FF). Podporováno je dokonce superbezpečné mazání, kdy se přepisovací proces opakuje až stokrát, aby skutečně nebylo možno zjistit, co na disku bylo za data.

Skartovač je doplněn o utilitu Image, starající se o tvorbu obrazu kritických součástí souborového systému pro snadnější obnovu při případné havárii systému. Na zpětné sestavení funkčního operačního systému je pak třeba mnohem méně času, nehledě na vyhnutí se ztrátě dat. Logickým doplňkem je Systém info, poskytující vyčerpávající informace o PC. Pro porovnávání různých verzí souborů slouží program File Compare. To jistě ocení všichni, kteří vytvářejí mnoho různých kopií téhož dokumentu, po každé změně soubor uloží zvlášť a po pár takovýchto úpravách vznikne několik verzí téhož, ve kterých je nesnadné se zorientovat.

Poslední, čtvrtá součást se týká výše popisované práce s registrem.

Podpora

Do jisté míry unikátní služba Symantecu Live Update nabízí možnost udržet nainstalované součásti Norton Utilities aktuální. Podle nastavení a možností se aplikace připojí na update server Symantecu a snaží se zjistit nejnovější opravy a doplňky nainstalovaných programů této firmy. Pokud je hledání úspěšné, ihned příslušné soubory zkopíruje a promptně nainstaluje.

Malé shrnutí na závěr. Nortonovy utility nikdy nebyly určeny pro naprosté laiky, neboť již k jejich ovládání a porozumění používaným termínům jsou nezbytné patřičné znalosti. Budou tak plně využity spíše v rukou zkušenějšího uživatele, ačkoliv uživatelské rozhraní je přístupné i laikům. Ti by ale měli postupovat velice opatrně, neboť neuvážená akce může místo prospěchu přinést nesnáze. To nijak nesnižuje kvalitu tradičně výkonného balíku systémových nástrojů firmy Symantec.

Norton Utilities 2002

ucelené řešení

výkonné a rychlé aplikace

K recenzi poskytla firma: Symantec, Praha City Center, Klimentská 46, Praha 1, www.symantec.cz

Cena: 1 880 Kč (bez DPH)

§§§§§


Chraňte se před útoky – Norton Personal Firewall 2002

Vladimír Vondráček

c02p0074

Mýtus hackera, počítačového nadšence, který tráví bezesné noci u zářící obrazovky, obklopen kolou a chipsy a který se pomocí úžasně sofistikovaných fíglů umí nabourat do databází Pentagonu, pomalu bere za své. Rovněž informace, že jste infiltrovali nějaký počítač někde na druhém konci světa, už není tak úderná, aby klátila oznamovateli ctitelky nebo ctitele do náruče. Dnes se dostává možnost zneužít počítačová data do rukou mnohem širší veřejnosti než "dávným" hackerům, kteří údajně ctili nějaká pravidla. Krást data a zametat za sebou stopy mazáním částí pevného disku, může třeba kolega ze sousední kanceláře nebo známý, který si přijde jen občas "něco napsat". V nestřežené chvilce tak lze přijít o důležité nebo důvěrné informace, jejichž zneužití může přijít pěkně draho.

Globální versus lokální

Zabezpečení celé lokální sítě má na starosti většinou odborník, který nastaví pravidla na filtrování paketů skutečně dobře, a dá se tedy předpokládat, že vnější útočník by neměl stanici v síti ohrozit. Proti nepoctivci uvnitř je však toto řešení neúčinné. Proto přichází na scénu Norton Personal Firewall.

Krátká odbočka k definici. Firewall je zpravidla počítačový program, který je umístěn například na počítači, jenž zprostředkovává připojení k internetu. Jak známo, data jsou po síti posílána ve formě paketů, každý paket obsahuje identifikační znaky odesílajícího a přijímacího počítače. Firewall prohlíží všechny pakety, které směřují z anebo do lokální sítě, a podle nastavení paket buď propustí, nebo zastaví. To umožňuje např. zpřístupnit z internetu jenom některé služby na některých počítačích, ostatní komunikace je blokována.

Norton Personal Firewall se instaluje přímo na jednotlivé stanice v lokální síti. Funguje přesně podle výše popsaného schématu. S tím rozdílem, že zde se stává za nastavení bezpečnosti přímo odpovědný konkrétní uživatel.

Fungování zabezpečení

Aplikace bedlivě sleduje provoz na síťové kartě a v pravý okamžik zakročí. Ale lepší je postupovat chronologicky. Po bezproblémové instalaci a nezbytném restartu se objeví úvodní dialog a průvodce (nebo jak přeložit anglické wizard) nastavením zabezpečení. Této fázi poinstalačního nastavení je třeba věnovat mimořádnou pozornost, neboť právě zde se rozhodne, zda jste jenom zbytečně nekoupili program, nebo naopak zda nemáte najednou zablokován přístup ke svým oblíbeným síťovým službám. Průvodce je nicméně poměrně srozumitelný, každá volba je postačujícím způsobem popsána a je i zdůrazněno, jaké důsledky bude mít konkrétní nastavení. Pokud si přece jen nejste jisti, je možno konzultovat i tradičně slušně napsanou příručku. Chcete-li dosáhnout skutečně optimálního nastavení, je třeba právě zde zapřemýšlet. Uvedené nastavování je asi jediným kamenem úrazu. Zbytek práce s programem je velice jednoduchý. V systémové liště se objeví malý globus, indikující přítomnost firewallu v počítači. Na pravé straně se objeví ještě jedna polovina globu, která navenek vypadá velmi neškodně.

Předpokládejme nyní, že nastavení je provedeno pečlivě a s rozmyslem. Popsané indikátory se usídlily na pracovní ploše a zaujaly vyčkávací polohu. Rozhodnete se tedy zpestřit někomu den odesláním e-mailu. Po napsání zprávy kliknete na tlačítko pro odeslání, naprosto nic zlého netuše. Ovšem uvnitř drátů se rozeběhne čilá komunikace, a právě to je chvíle pro firewall. Okamžitě, jak počítač obdrží první paket, otevře se dialog, jenž informuje o zdroji paketu, portu, na který je požadavek směrován, případně i na kterou IP směřuje. Zároveň se objeví i možnosti, jak s takovým datovým balíkem naložit. Pro příští komunikaci s daným počítačem, který se bude dotazovat na tu samou službu, lze určit jeden ze způsobů chování od povolení veškeré komunikace (s daným IP a portem, kam je balík směrován) po zakázání všeho, což se nedá doporučit třeba zrovna u mail-serveru. Pro řadu programů, jako jsou třeba webové prohlížeče nebo zmiňované poštovní klienty, má v sobě Norton Personal Firewall předdefinovanou politiku pro práci s datagramy. I to je samozřejmě možno změnit. Pokud je počítač vystaven tak, aby byl viditelný z velkého množství okolních strojů, pak možná uvítáte možnost nastavit si přímo skupiny důvěryhodných (Trusted) IP adres, u kterých nebude aplikováno omezení přístupu. Stejně tak lze nastavit i nedůvěryhodné zdroje, jimž lze jednoduše komunikaci přímo zakázat. Může se jednat jak o jednotlivé stroje, tak o celé sítě a podsítě.

Možnosti nasazení

Pokud zabezpečovaný počítač je vybaven jen pro kancelářskou práci, lze použít jedno z nabízených zabezpečovacích schémat, která pro tyto případy dobře vyhovují. Co ale v případě, že se jedná o počítač se sdílenými prostředky, nebo třeba dokonce o server? I s tím se umí recenzovaný program vypořádat. Obnáší to sice poněkud větší práci s nastavením, aby například webový server mohl používat nejenom port pro protokol http, ale třeba i ftp, aby si návštěvníci mohli stahovat zajímavé soubory, kterými se správný webový server jenom hemží. Pro tyto případy je v manuálu obsažen i seznam nejčastěji používaných portů spolu se seznamem služeb, které ten který používají.

Norton Personal Firewall 2002 je ucelené řešení pro zabezpečení osobního počítače s připojením k jakékoliv nedůvěryhodné síti nebo počítači. Poskytuje volitelnou úroveň ochrany dat pro naprostou většinu používaných síťových řešení. V nejnovější verzi je určen pro všechny operační systémy Microsoft Windows od 98 po XP.

Norton Personal Firewall

2002

kvalitní ochrana

snadná správa firewallu

K recenzi poskytla firma: Symantec, Praha City Center, Klimentská 46, Praha 1, www.symantec.cz

Cena: 1 600 Kč

§§§§§


Múza mezi tranzistory – Magix Music Maker generation 5

Vladimír Vondráček

c02p0075

Představme si modelovou situaci. Jednoho dne jste se probrali do deštivého rána, a hned vás zaujal rytmus kapek na parapetu. K tomu se přidal zvuk klaksonu nedočkavého řidiče a zvonění tramvaje. Mechanicky zapínáte rádio, kde právě hrají nějakou latinskoamerickou skladbu. Souhra náhod, řeknete si jistě, která nic moc neznamená. Jste-li ovšem hudebně nadáni a máte navíc ambice stanout na pódiu před zaplněným stadionem, v hlavě vám naskočí touha dát všechny ty zvuky dohromady a bude to bezva. Okamžitě zapínáte počítač a spouštíte Music Maker. Přišla tvůrčí chvíle. Do linkového vstupu zvukové karty připojujete výstup z radiopřijímače. Mikrofon, který již byl připojen, vystrkujete z okna bez ohledu na padající vodu a lovíte zajímavé zvuky.

Jednoduchý příklad

Když máte naloven dostatečný počet zvuků, které budeme dále nazývat vzorky, lze se pokusit je spojit do nějakého libozvučného celku. K tomu slouží okno se zobrazením vybraného počtu stop. Vzhledem k tomu, že většinou se podaří nahrát zvuk stereofonní, kterýžto zabírá stopy dvě, je třeba vybrat sudý počet stop v násobcích dvojky od čtyř do dvaatřiceti. Do každé ze stop se potom vloží vybraný vzorek na vhodné místo. Protože máte hudební nadání, není pro vás složité, zvolit tu správnou sestavu vzorků a správně je umístit do stop. Pokud dojde k tomu, že se přece jen nepodaří vše napoprvé, není složité výsledek upravit, jednotlivé vzorky se dají jednoduše myší posunovat. Takhle snadno lze skladbu vytvořit jenom v ideálním případě, pokud všechny záznamy jsou kvalitní a dobře sestaveny, co se týče např. hlasitosti nebo rytmu. Toho lze v praxi asi jen stěží dosáhnout. Proto nabízí program možnosti, jak i přirozené zvuky upravit na přijatelný tvar a kvalitu.

Obrábění záznamu

Součástí Music Makeru je i nahrávací rozhraní, kde nechybí klasické analogové zobrazení úrovně signálu, ukazující v reálném čase (tedy pokud máte dostatečně výkonný počítač). Dále je samozřejmě zobrazen nahraný čas skladby. Zde je třeba připomenout, že v programu je přednastavena vzorkovací frekvence na 44 kHz, tedy záznam v CD kvalitě. Na jednu stranu je to vhodné pro další zpracování, zkreslení takovéto nahrávky je neznatelné, na stranu druhou počítejte s poměrně značným datovým tokem na pevný disk minuta záznamu stojí 10 MB.

Vrátím se teď k příkladu ze začátku. Mikrofonem jste nasnímali z ulice perfektní zvuky, ale při přehrávání jste přišli na značný šum, a dokonce se v záznamu objevily nevybíravé nadávky zelináře, jemuž se na chodník vysypaly meruňky. Místo abyste vše s povzdechem smazali a jali se vyčkávat na příhodnější okamžik, stačí usednout za klávesnici a s myší v ruce záznam vyretušovat. Pro odstranění nízkofrekvenčního šumu lze použít předdefinované filtry nebo si vytvořit filtr vlastní. Nevhodná slova jednoduše vystřihnete. Pro finální úpravu pak zapojíte klasický ekvalizér pro správné nastavení poměrů frekvencí ve výsledném vzorku. Na konci tohoto procesu, jehož délka je nepřímo úměrná zručnosti tvůrce, dostanete kvalitní výsledek.

Zde je třeba dodat, že autoři programu přidali na CD řadu již předpřipravených vzorků, aby tvůrcům ušetřili námahu. Nemusíte se tak obtěžovat např. se sháněním nahrávek bubnů. Na trhu je mimo to i několik sad cédéček s připravenými vzorky pro různé hudební žánry. V případě, že jste připojeni k internetu, lze soubory získat i z určitých ftp serverů.

Vytváření skladeb

Aby se výsledek hudebníkova snažení dal bez újmy na zdraví poslouchat, je třeba jednotlivé části sesadit k sobě velice pečlivě. Je třeba nutné zvolit jedno tempo, jinak bude výsledkem neposlouchatelná kakofonie. Naproti tomu, pokud nesrozumitelnost je uměleckým záměrem, pak lze skladbu poměrně pěkně poničit zpřeházením jejích jednotlivých částí, počet opakování téhož kusu je také možný. Music Maker skýtá velkou škálu možností, jak dosáhnout žádaného výsledku, ať už má být jakýkoliv. Konečné vyvážení jednotlivých stop pak lze provést pomocí jednoduchého mixážního pultíku, který má vestavěný i ekvalizér.

Dobrou vlastností Music Makeru je možnost vytvářet i vlastní videoklipy. Stačí mít natočenou nějakou sadu obrazových sekvencí ve formátu AVI, a pouhým přetažením myší do zvolené stopy se umístí příslušný obraz k patřičnému místu hudby. Princip je velice jednoduchý, zejména pokud vlastníte zařízení na digitalizaci videa, které pokud možno umí ukládat záznam ve výše zmíněném formátu.

Finále

Trochu technických poznámek na konec nemůže uškodit. Program je díky své povaze poměrně hardwarově náročný, majitelé starších strojů by se mohli ocitnout v potížích s kontinuitou datového toku, jejichž důsledkem je trhané přehrávání. Jinak Music Maker 5 bude fungovat prakticky s jakýmkoliv hardwarem, s nímž se srovnají Windows 98. Do recenze se pochopitelně nevešel popis všech funkcí, jimiž aplikace disponuje. Nicméně je přikládán manuál v češtině, který pomůže uživateli se rychle zorientovat. Za zmínku stojí i to, že za dobrou cenu dostane zákazník do ruky výkonný nástroj.

Magix Music Maker generation 5

cena

možnosti

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, Ostrava, www.topcd.cz

Cena: 999 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Virtuální zvukové studio – Magix Music Studio generation 5

Vladimír Vondráček

c02p0076

Lze se domnívat, že valná většina čtenářů nikdy v nahrávacím studiu nebyla, takže tuší jen matně, jak tvorba hudby v takovém prostředí vzniká. V současné době lze vytvořit takové virtuální studio přímo uvnitř počítače, ve kterém je osazena zvuková karta. Na začátek krátké vysvětlení pojmů. Soubory typu WAV a MIDI obsahují data, která po interpretaci umožní reproduktorům počítače vyluzovat zvuky. Rozdíl mezi nimi tkví právě ve zpracování. Soubor WAV je digitálním záznamem zvuku se stanovenou vzorkovací frekvencí. V praxi to znamená, že je pomocí AD převodníku mnohotisíckrát za vteřinu poslána hodnota signálu, který je převeden na daný zvuk. Lze tedy zjednodušeně napsat, že při vzorkovací frekvenci 44 kHz je 44 000krát za sekundu posláno AD převodníku číslo, který ho převede na tón. Je tedy patrné, že čím vyšší je vzorkovací kmitočet, tím vyšší je i kvalita zvuku, ale tím i větší nároky na objem přenášených dat.

Naproti tomu MIDI soubory obsahují vlastně jen notový záznam skladby, tedy kdy má který nástroj zahrát jaký tón. Tato informace je předána syntezátoru, ať už přímo na zvukové kartě nebo externímu MIDI zařízení, a ten se postará o převedení do slyšitelné podoby.

Shrňme výše uvedené takto: zatímco MIDI soubor je klavírista, jenž úderem do klávesy stanoví, která struna má zaznít, WAV je záznam téhož klavíru na cédéčku. Odborníci prominou poněkud vágní vysvětlení, ale předmětem této recenze nejsou hudební formáty, nýbrž program Music Studio 5.

Jak pracuje

Music Studio 5 je v principu nahrávací program a MIDI sekvencer. Kolik dat je možno najednou snímat, je dáno jen možnostmi hardwaru. Máte-li například takové vybavení, které umožní nahrávat z osmi stop, je možné i osm stop uložit na pásku a posléze těchto osm stop přehrát přes osm výstupů. V praxi ovšem takovou sestavu člověk nevlastní, obyčejná zvuková karta má zpravidla jeden stereovstup (nebo samozřejmě dva monosignály). Aby bylo možno i s tímto omezeným rozsahem vstupů vytvořit složitější skladbu, má Music Studio možnost vytvořit systém virtuálních stop, tedy vlastně na pevném disku nahraný hudební záznam. I s těmito stopami se pak dá pracovat tak, jako by přicházely přímo z fyzického MIDI vstupu.

Nabrané vzorky mohou být samozřejmě upravovány, např. funkce Normalizuj nastaví nahrávku tak, že najde maximální amplitudu ve vybrané části a upraví celou sekvenci na maximální hlasitost. Tím je možné složit více vzorků s různou hlasitostí do jednoho celku bez znatelných rozdílů.

Audiostopy v sekvenceru lze všelijak upravovat a tříbit, aby výsledek plně uspokojil autora. Kromě už zmiňované možnosti nastavování hlasitosti je zde ještě možno nastavit přechody, ať už zesilování nebo zeslabování, a upravit rychlost těchto změn. Rovněž je výhodné pracovat s úderově citlivou (dynamickou) klaviaturou, kde hlasitost je závislá na rychlosti úderu do kláves.

Druhou skupinou nástrojů je sestava pro úpravu "tmavosti" a "ostrosti" zvuku, tedy změnu frekvence vzorku a rozlišení. Pokud máme v přehrávači více souborů, pak je možné je seskupovat a tím umožnit jednodušší práci, kdy není třeba pracovat s každým vzorkem zvlášť.

Mixování

Stopový mixer je další velmi důležitou komponentou Music Studia. Za předpokladu, že již máte požadovanou sestavu MIDIa audiostop upravenou podle svých požadavků, je načase spojit je do výsledné podoby. Na obrazovce monitoru se před uživatelem objeví obraz mixážního pultu se všemi nezbytnými tlačítky, knoflíky a posuvníky, které slouží ke kvalitní práci se skupinou záznamů. Právě zde se tvoří výsledná podoba hudebního díla a mixážní pult nabízí vše pro to, aby výsledek nezáležel na omezeních technických, ale aby souvisel pouze s talentem tvůrce. Byť se v někom může při prvním pohledu na toto okno uživatelského rozhraní zastavit dech a bude vytřeštěně zírat na množství ovládacích prvků, popisek a indikátorů, po chvíli si všechno "ohmatá" a další práce je již bez větších problémů.

Popisovat úplně všechny možnosti mixeru je nemožné, zmíním jen klasické nastavování hlasitosti pro jednotlivé stopy, nastavení spektra pomocí ekvalizéru nebo vkládání efektů, generovaných v reálném čase.

To ještě není vše

I když je skladba hotová, prošlá mixážním pultem a předtím třeba editorem vzorků, nemusí ještě plně vyhovovat. Vlastní stopy lze editovat nejen způsobem obvyklým u počítačových MIDI sekvencerů, ale i přímo na notové osnově vkládáním jednotlivých not a hudebních značek na pět linek. Navíc, výsledek je hned možno přehrát, a tedy interaktivně doladit. Notový záznam se dá i vytisknout a v Music Studiu napsanou skladbu nechat zahrát třeba symfonickým orchestrem.

Těžko zde vyjmenovat úplně všechny možnosti, protože je jich poměrně dost, a nerad bych zapomněl na nějaký rys, jehož absence by mohla být rozhodující při výběru, který program koupit. Je třeba říct, že za velmi slušnou cenu obdrží hudebník přinejmenším poloprofesionální produkt. Pokud má moderní počítač a navíc ještě třeba externí MIDI zařízení, poskytne mu Music Studio rozsáhlou škálu možností pro tvorbu hudby na PC.

Magix Music Studio generation 5

cena

možnosti a vybavení

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, Ostrava, www.topcd.cz

Cena: 999 Kč (vč. DPH)

§§§§§


PC World CD Centrum

c02p0077

Flash FXP

Styl dvou různých panelů se soubory je znám již z legendárního programu Norton Commander, ale v klientech služby FTP nebývá vždy využíván, takže máte často možnost otevření pouze jednoho okna, připojeného na FTP server, a druhé již musí být "lokální". Flash FXP se tuto "bariéru" nyní pokouší prolomit, neboť právě umožňuje otevřít dvě aktivní spojení mezi FTP servery a přenášet mezi nimi data jednoduše táhnutím myši. K takovéto synchronizaci dvou serverů se vám může hodit tlačítko "Dupe", jež nalezne soubory, které jsou v obou oknech identické a skryje je tak, abyste viděli pouze rozdíl mezi servery. Mezi užitečné funkce tohoto produktu také patří možnost četných zajímavých nastavení, která zejména přijdou vhod při správě rozsáhlých úložných prostorů. I když je ovládání velice jednoduché a po drobném zaučení i přehledné, mohla by k němu směřovat nejedna výtka, protože k jeho pochopení začátečníky je takřka nutností přečtení nápovědy. Ta není příliš podrobná a v určitých místech obsahuje nepřesnosti.

Flash FXP 1.0.57

Klient služby FTP

Velikost po instalaci: 1 310 KB

Domovská stránka: flashfxp.home.ml.org

Licence: freeware

The Great Kazoo

Nejste zrovna muzikanti, a přesto byste si chtěli jednoduše namixovat nějakou hudbu? Právě na vás myslel autor této utility, u které nejdříve po jejím spuštění vyberete adresář, kde se nacházejí zvukové soubory (AIF, WAV nebo MP3), zvolíte si, kolik chcete používat kanálů, a vše je hotovo. Nyní se vám v každém kanálu budou náhodně měnit soubory, které máte v adresáři, takže z toho může někdy vzniknout opravdu zajímavý výtvor. Pro lepší výsledek mixování je možno také některé nástroje (například bubny) nastavit tak, aby se přehrávaly neustále dokola a nestřídaly se s něčím jiným. K aplikaci máte do začátku přidáno šest hudebních souborů, jež vám určitě nebudou stačit, takže se budete muset dát do sháněných jiných na internetu. Nebo třeba můžete použít ty, jež jsou součástí Windows (jsou umístěny ve složce media v instalačním adresáři operačního systému). Nejlepší na této utilitě je nakonec přeci jen to, že je volně šiřitelná a jednoduše se ovládá. Jen si prosím uvědomte, že se jedná spíše o hračku než profesionální nástroj na tvorbu hudby.

The Great Kazoo 1.0

Amatérská hudební mixovací utilita

Velikost po instalaci: 4 500 KB

Domovská stránka: www.digitalLiquid.com

Licence: freeware

The FAR File and Archive Manager

Ještě v dávných dobách, kdy světu PC vládl krkolomný DOS, bylo třeba zjednodušit správu souborů a zbavit se používání neintuitivních příkazů, jako je například "cd.." (pokud je ještě pamatujete). Proto se masově začaly šířit souborové manažery, jež obsahovaly dvě nezávislá okna, mezi nimž bylo možné kopírovat/přesouvat soubory atd.. Ani s nástupem Windows nevymizely, což dokazuje právě tento produkt od firmy (resp. autora), stojící za vývojem komprimační utility RAR (jak správně hádáte, FAR umožňuje prohlížet a dekomprimovat soubory právě v tomto formátu). Tento správce souborů se od jiných liší hlavně svým vybavením (obsahuje např. vestavěný klient FTP) a připraveností na systémy s Windows (běží v tzv. konzolovém modu, takže si ve Windows 2000 či XP nezapomeňte změnit počet řádek ze standardních osmdesáti na dvacet pět). K tomu všemu si můžeme přičíst ještě podporu češtiny a máme tu opravdu produkt, jenž potěší nejednoho uživatele. Jedinou nevýhodu spatřuji především v ceně, v níž může tomuto programu konkurovat např. volně šiřitelný Volcov Commander, jenž je na takřka srovnatelné úrovni.

FAR Manager

Souborový manažer pro DOS i Windows

Velikost po instalaci: 1 270 KB

Domovská stránka: www.rarsoft.com

Licence: shareware, 40 dní

Robot Karel

Pokud začínáte s programováním, asi si lámete hlavu nad tím, proč zrovna tohle nefunguje a proč tvůrci programovacího jazyka nevymysleli to či ono lépe. Proto je zde výborný učitel programování (známý již z osmibitových počítačů), jenž k pochopení základních principů používá ověřených metod ovládání robota, přesunujícího cihly. Hned po zastavění místnosti cihlami se můžete dát do práce a zkusit třeba vytvořit malý program, jenž z kostiček vytvoří nějaký obrázek. Že to není pro začátečníka lehké, o tom netřeba pochybovat, a proto je zde možnost detailního krokování, kde můžete přesně sledovat, jak robot Karel reaguje na vaše příkazy a proč je případně nemůže vykonat. K aplikaci je také k dispozici detailní česká nápověda, která je doplněna množstvím přehledných ukázek. Než se tedy dáte do studia programátorského řemesla, nejdříve si vyzkoušejte algoritmické myšlení na ovládání tohoto robota, a poté můžete nastoupit standardní programátorskou dráhu přes Pascal či C++.

Programovací jazyk Karel 1.2

Pomůcka pro výuku programování

Velikost po instalaci: 462 KB

Domovská stránka: homen.vsb.cz/~dos083

Licence: freeware

Autoroute SMTP

Majitelé vytáčeného připojení, kteří využívají služeb několika internetových poskytovatelů (například v případě přetížení linek jednoho lze využít služeb druhého) se mnohdy potýkají s problémem nastavení serverů k odesílání pošty SMTP (Simple Mail Transfer Protocol). Každý poskytovatel má totiž svůj vlastní server, a ten bývá přístupný pouze pro uživatele jeho sítě. Pokud se vám ovšem nechce pokaždé při připojení měnit nastavení serverů (v případě, že máte několik poštovních účtů, se jedná o velmi zdlouhavou činnost), můžete využít této utility, jež podle vaší IP adresy zjistí podsíť, na níž se nalézáte, a porovná ji s podsítí zadaných SMTP serverů. Poté vybere ten, který se nalézá ve vašem segmentu a patří vašemu poskytovateli. V poštovním klientu pak stačí mít jednoduše natrvalo nastaven SMTP server s adresou 127.0.0.1 (adresa vašeho počítače), kterou již nemusíte nikdy měnit. Pokud jsou k vašemu stroji připojeny ještě jiné stanice, mohou (pokud jim to dovolíte) odesílat poštu také přes váš "poštovní server".

Autoroute SMTP 1.1

Automatický přepínač mezi SMTP servery

Velikost po instalaci: 186 KB

Domovská stránka: www.mailutilities.com/ars/

Licence: freeware

Offline Explorer

Tento produkt je nástupcem svého staršího, volně šiřitelného off-line prohlížeče (stahuje internetové stránky tak, aby se daly prohlížet i při odpojení od této sítě) Web Downloader, jenž zde byl již dříve recenzován. Jeho nástupce ovšem přináší spoustu nových výhod, jako možnost omezení rychlosti stahování, import a export projektů, podporu HTML 4.0, možnost přerušit stahování (Suspend), a řadu dalších vymožeností. Samozřejmě si autor vzal i ponaučení ze starší verze, a proto nezapomněl na podporu drag&drop (velmi užitečná vlastnost) a vysokou přehlednost ovládání (o tom se dá bohužel mluvit až po drobných úpravách nastavení, ale možnost značného přizpůsobení tu je). Kdybych měl také říci, čím se nejvíce odlišuje Offline Explorer od svých konkurentů, asi bych nejvíce zdůraznil snadnou správu velkého množství stažených stránek, jež spočívá v organizaci projektů do různých složek, přičemž jejich vkládání je možné i automaticky ze schránky.

Offline Explorer 2.0.727

Off-line prohlížeč webových stránek

Velikost po instalaci: 1 040 KB

Domovská stránka: www.metaproducts.com

Licence: shareware, 30 dnů potom 30 USD

Futurebit Puzzle

Puzzle je velmi známá a oblíbená hra, jejímž cílem je srovnat nastříhané kousky papíru tak, aby vznikl obrázek. Vzhledem k velké popularitě této hříčky jsme se dočkali i její počítačové podoby, která je sice více-méně šizená, ale její cena a univerzálnost naopak patří ke kladům tohoto provedení. Hned po spuštění aplikace si můžete jako puzzle nahrát libovolný obrázek (formát BMP či JPG) a určit obtížnost hry (závisí na počtu kousků, kde největší je pole 8 x 8 kostiček). Poté se již musíte snažit co nejdříve vytvořit původní obrázek, jenž bude příslušně obodován (dle obtížnosti a potřebného času k jeho vytvoření) tak, abyste se mohli v případě úspěchu zapsat do pozice prvních pěti nejlepších hráčů. I když by se, co se propracovanosti tohoto softwaru týče, dala vytknout kvalita provedení (u konkurenčních aplikací je někdy mnohem vyšší), lze kladně hodnotit herní styl a možnost obodování výsledků, jež v jiných produktech někdy chybí.

Futurebit Puzzle

Hra Puzzle

Velikost po instalaci: 1 340 KB

Domovská stránka: www.futurebit.com/futurebit

Licence: freeware

Math Expression Calculator

Občas každý člověk potřebuje něco vypočítat. K tomu ve většině případů postačí obyčejná kalkulačka ve Windows, ale pro složitější úkony, kdy si potřebujete vytvořit jednoduchý vzorec a do něj dosadit pokaždé jiné hodnoty, prostě nestačí. Proto je třeba si zakoupit obyčejnou vědeckou kalkulačku (která je někdy dokonce levnější než podobný software pro počítač), začít programovat nebo využít služeb tabulkového procesoru (jehož výhody jsou v mnoha případech nesporné). Pro ty, kteří hledají jednoduchý software, jenž umožňuje rychle vytvořit rovnici, a do ní následně dosadit potřebné hodnoty, je však určena tato utilita, která se díky rychlé a propracované kontextové nápovědě snadno používá. Do kolonky "variables" pak stačí zadat jen použité proměnné (např. a=1, b=2), v poli "expression" vyťukat a+b, a po stisku tlačítka Evuluate získáte jednoduše výsledek. Pěkné je, že se aplikace neomezuje pouze na základní matematické operace, ale umožňuje používat i běžné funkce jako je sin, cos nebo sqrt (druhá odmocnina).

Math Expression Calculator

Rychlý matematický kalkulátor s podporou proměnných

Velikost po instalaci: 249 KB

Domovská stránka: www.softnik.com

Licence: freeware

§§§§§


Nebojte se vyzkoušet – Jak Vám ”šlape” základní deska?

Martin Koníček

c02p0078

Mother Board Monitor 5.02

mbm.livewiredev.com, čeština na: www.cestiny.cz

Pro správný chod počítače je potřeba zajistit, aby procesor dostával stabilní a přesné napětí, větráčky se točily vyhovující rychlostí a mnoho dalšího. Kontrolovat toto vše musí především základní deska, jež například při poruše větráčku může vypnout počítač. Pokud je ovšem problém více specifický (např. se rozhodnete k přetaktování), je třeba dohlížet na hodnoty napětí, jež jsou ovlivněny zdrojem i základní deskou, která musí zajistit stabilní napětí při proudu několik desítek ampér (proto jsou na deskách tak velké kondenzátory). Dalším důležitým kritériem je rychlost otáčení větráčku, jež se za jistých podmínek může řídit buďto ručně, nebo třeba automaticky v závislosti na teplotě procesoru (tím je zajištěna nižší hlučnost). Ovšem nejčastěji monitorovaná položka je dozajista teplota procesoru, grafické karty nebo vzduchu uvnitř skříně počítače, na níž do velké míry závisí stabilita (i možnost přetaktování) počítače.

Všechny tyto informace je jednoduše schopen monitorovat program Mother Board Monitor, jenž je k dispozici v české verzi a nabízí plnohodnotné možnosti změny vzhledu i nastavení alarmů (při překročení teploty procesoru je kupříkladu možno z bezpečnostních důvodů vypnout počítač). Hodnoty také lze zaznamenávat skoro jako na meteorologické stanici, kdy si můžete zobrazit jejich rekordy (nenižší či nejvyšší číslo), případně je lze pravidelně zapisovat do souboru ve formátu TXT, CSV (možno importovat do tabulkového procesoru), HTML či nového XML. V případě serveru je také možno vše zaslat e-mailem či přes FTP nahrát na web (pokud vlastníte externí teplotní čidlo, můžete si jednoduše zveřejnit třeba na intranetu aktuální záznam teploty v místnosti).

Tím výčet funkcí ještě zdaleka nekončí. K této utilitě je totiž na domovské stránce dostupné ještě nepřeberné množství doplňků, jež využívají jejího programového rozhraní a o nichž se zde dozvíte dále. Asi nejlepší vlastností tohoto produktu je podpora i u systémů Windows NT, 2000 a XP, kde aplikace může běžet na pozadí jako služba, takže lze přistupovat na hardware, i pokud nejste přihlášeni jako administrátor.

MBMLog 1.6.1

www.stefanlautenbach.de.vu, www.tu-ilmenau.de/~lauten/

Samotný program Mother Board Monitor bohužel neumí zobrazovat grafy, jež jsou pro "přetaktovávače" mnohdy nepostradatelnou vymožeností (např. při změně frekvence ze běhu je vhodné vysledovat změnu teploty procesoru). Toho si ovšem všiml jeden uživatel, a proto se rozhodl naprogramovat zásuvný modul, který toto umožňuje. Aplikace MBMLog umí sledovat změnu teploty, napětí a otáček ventilátoru pomocí deseti různých senzorů. V samotných grafech si můžete změnit barvu zobrazení senzoru či rozsah, jenž vám při jeho zmenšení umožní sledovat i drobné změny. Dále tu máme i podporu zasílaní diagramů pomocí protokolu FTP na web, a to ve formátech BMP, GIF, JPG nebo EMF. Vcelku se této utilitě nedá nic vytknout, jenom je k jejímu provozu třeba (v systémech na technologii NT) mít povolena přístupová práva do adresáře, kde se program nachází. Je tomu tak proto, že tam zapisuje naměřené hodnoty (ty by ale měly být spíše zaznamenávány do profilu uživatele, protože pro něj běžně není povolen zápis do složky Program Files a jí vnořených).

WinShut www.obock.de

Softwaru k vypnutí či restartování počítače a mnoha dalším systémovým událostem je dnes velké množství, ale jen málokterá aplikace v něčem vyniká. Winshut ostatní převyšuje v některých vlastnostech, jež vám mohou přijít vhod zejména při spolupráci s programem MBM. První zajímavost k povšimnutí je velikost, která činí neuvěřitelných 8 KB! Tak nízkou hranici se podařilo prolomit díky použití jazyka Assembler, jenž generuje velmi efektivní kódy (lepší výsledek dosáhnete už jen použitím strojového jazyka, ale to už je opravdu nad síly běžného programátora). Zajímavé dále je, že tato utilita umožňuje běh jak v interaktivním modu (umístí se do systémové lišty vedle hodin a při poklepání na ikonku provede nadefinovanou akci), tak v modu normálním, kdy je aplikace ovládána pomocí parametrů (jejich seznam získáte napsáním winshut -? do příkazového řádku), jež mohou být např. předávány právě aplikací Mother Board monitor.

§§§§§


Kutilem ve Windows – výhled na i z okna

Martin Koníček

c02p0079

HomePlanet

www.fourmilab.ch

Pořídit si domácí planetárium je v dnešním počítačovém věku více než snadné. Nemusíte nakupovat obrovské množství knížek, map a mnoho dalších materiálů, to vše je totiž možné vměstnat do jedné aplikace. Na počátku si na hlavní obrazovce zajisté všimnete jednoduché mapy světa, kde vidíte podle aktuálního času buďto den, nebo noc (takže třeba víte, že váš kamarád v Americe právě spí, a opravdu není nejlepší čas na telefonování).

To samozřejmě není to hlavní, neboť ke správné výbavě každého astronoma patří mapa oblohy, ale ani zde vás utilita nezklame, protože provedení nočního nebe je opravdu kvalitní, včetně map spojení jednotlivých hvězd v souhvězdí (třeba Malý a Velký vůz). Nakonec si už jen např. stačí zjistit polohu družice či satelitu, nad kterým místem právě létá. Trochu netradiční možností je také zobrazení Země z několika pohledů, třeba ze Slunce, Měsíce či vybraného satelitu. Takřka jediná funkce, která produktu scházela, bylo ovládání vlastní družice snad se objeví v některé z dalších verzí ;-).

PSLite

http://members.aol.com/progency

Nestandardní zaoblený vzhled oken ve Windows již není žádnou exotikou, ale co když je vzhled potřeba ještě více změnit? Určitě to znáte; máte nějakou aplikaci v popředí a potřebujete vidět na část okna v pozadí, takže byste nejraději "vyřízli" v jedné aplikaci otvor tak, abyste viděli na tu pod ní. Zdá se vám to bláznivé? Tak právě s tímto prográmkem tohoto můžete docílit. Je to velmi jednoduché po spuštění, kdy se aplikace přesune do systémové lišty, stačí pouze stisknout levé a pravé tlačítko myši zároveň. Poté si vyberete obdélník, jenž bude v aplikaci vyříznut. Myslím, že další vysvětlování nemá cenu, protože dokud se sami nepřesvědčíte, nebude jistě věřit, že něco takového je opravdu možné. Takže se dejte do zkoušení a na nic nečekejte, protože větší "podivnost" jen stěží spatříte.

XrX Logo Utility

www.xrxlogo.com

Změnit si startovací logo systému Windows 95, 98 nebo ME si už dlouho přeje mnoho uživatelů, a proto se na internetu začaly dávno objevovat návody, jak tuto změnu provést. Zpočátku vše bylo omezeno pouze na statické logo, jež se dalo vytvořit jednoduše pomocí programu Malování nebo jiného tak, že jste sestavili soubor o velikosti 320 x 400 pixelů (obrazových bodů) s barevnou hloubkou 256 barev a ten uložili do hlavního adresáře na startovacím disku se jménem logo.sys. Později se ovšem přišlo na to, že takové soubory lze i animovat. Princip, na kterém založila firma Microsoft animaci, je jednoduchý, a přesto velmi promyšlený. U dříve zmiňovaného bitmapového obrázku se pouze zamění jeden běžně nepodstatný bajt, ve kterém si nadefinujete počet barev z barevné palety (odzadu), jež se budou cyklicky střídat (každá barva se vždy zamění s tou vpravo, přičemž poslední barva se dostane na začátek). Tento princip zajišťuje jak vysokou rychlost (záměna barev je výkonově nenáročná), tak i zajímavý vzhled. Jediným problémem pro běžné uživatele byla nutnost znalosti hexadecimálních editorů pro změnu souboru, a hlavně vyzkoušení animace bylo možné pouze po restartu počítače. To vše se pokusila změnit tato utilita, jež umožňuje výsledek vaší práce prohlížet okamžitě, bez restartu. Pouze si jednoduše vytvoříte obrázek v grafickém editoru, v tomto programu jej načtete, upravíte jeho barevnou paletu, zadáte počet barev k animaci a můžete se pochlubit vaším výsledkem. Jistou nevýhodou tohoto produktu může být jeho velikost či cena, která činí 10 USD. Pokud požadujete volně šiřitelný produkt, můžete zkusit také moji vlastní utilitu Logo Animation Program, jež sice neobsahuje možnost náhledu, ale je k dispozici zdarma pod licencí GNU/GPL (tedy včetně zdrojových kódů) a zabírá jen pár kilobajtů.

Williamson Labs

www.williamson-labs.com

Při prvním navštívení této stránky jsem byl takřka stejně uchvácen, jako když jsem poprvé spatřil dnes již velmi známý vyhledávač www.google.com. Na tomto webu naleznete totiž vše o elektronice (ale nejen o ní), podané takovou formou, že můžete otevřít koš a vhodit tam nejednu učebnici, jež v porovnání s touto stránkou bude působit spíše jako odpad. Je to způsobeno tím, že na tomto serveru jsou všechny základní principy vysvětleny pomocí jednoduchých animací, jež se snaží demonstrovat principy elektrických zařízení na základě poznatků z běžného života (například princip tranzistoru je prostě vysvětlen jako páka, která zdvihá pružinu). Největší "zděšení" vás ovšem bude provázet, až zjistíte rozsah obsah tohoto serveru by stačil k vydání "Encyklopedie elektroniky", neboť je zde více než 60 MB kvalitních informací z elektroniky, počítačů, optiky, komunikace a televize. To vše zdarma dostupné na internetu, nebo za poplatek jako CD-ROM či jeden soubor ke stažení. Jako jedinou nevýhodu jsem shledal existenci pouze anglické verze (i když technické termíny v tomto jazyce jsou mnohem srozumitelnější než v češtině), a trochu nepodařený vzhled stránek.

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0080

XMPEG 4.2a, DivX 4.12

Většina z vás se určitě již setkala s videem ve formátu MPEG-4, konkrétně DivX. A mnozí z vás se jistě také zajímali o to, jak takové video lze vytvořit, např. z DVD filmu. V rozhodování, který software použít, vám snad pomůže i tato recenze.

Program XMPEG verze 4.2a je vlastně upravený starý známý Flask-MPEG 0.6, jehož poslední update pochází z března loňského roku. Tento program si vzali "do parády" programátoři z francouzské stránky www.mp3guest.com a výsledkem je výrazně vylepšená verze, která nese právě označení XMPEG 4.2a. Mezi jeho výhody patří např. možnost přímo číst data z DVD (soubory s příponou vob) a možnost konverze do barevného formátu YUV. Proč tak zdůrazňujeme možnost konverze do formátu YUV? Nesmíme totiž opomenout fakt, že filmy na DVD jsou uloženy právě v YUVu, a nikoliv v RGB. Při konverzi z MPEG-2 do MPEG--4, která je sama o sobě velmi náročná na výkon CPU, převod z YUV do RGB zbytečně dále zvyšuje náročnost celého procesu.

Konverze

Instalace programu je velmi snadná: jen zvolíte adresář, do kterého má být program nainstalován, a po dokončení kopírování souborů zvolíte jazyk, jímž s vámi program bude komunikovat (mezi nabízenými jazyky je i čeština). Program je freeware, je tedy naprosto zdarma. Pokud ale chcete převádět videa do formátu DivX, je nutné nejdříve nainstalovat DivX kodek, který můžete zdarma stáhnout na stránkách www.divx.com. Aktuální verze v době psaní tohoto článku je 4.12, a má mít oproti verzi 4.11 opravené některé chyby, a především výrazně vyšší rychlost při konverzi z YUV do YUV. Dále doporučujeme nainstalovat libovolný MP3 kodek, třeba Radium codec v. 1.2 (ke stažení např. na briefcase.yahoo.com/radiumcodec).

Veškeré softwarové vybavení pro konverzi videa do formátu DivX máme nyní nainstalováno, teď už zbývá "jen" konfigurace. Nejprve musíme otevřít nějaký vstupní soubor, jinak menu pro konfiguraci nebudou přístupná. Ze všeho nejdříve nastavíme výstupní formát na YUV, jak je ukázáno na obrázku. Zde také můžeme zvolit poměr stran, oříznutí videa a filtrování (při změně velikosti videa). Výsledek můžeme překontrolovat kliknutím na Show Output Pad (ukázat výstupní výřez). Dále ještě nastavíme, kam chceme ukládat výstupní soubory (záložka "Files").

Nyní můžeme přistoupit k vlastní konverzi. Při jejím spuštění se nás program nejprve zeptá, jaký výstupní formát videa a zvuku chceme použít. Zvolíme DivX 4.12 a objeví se konfigurační okno DivX kodeku. Zde doporučujeme použít jednoprůchodovou kompresi (1-pass), nastavení kvality obrazu na Slowest (ta nejlepší), a hýbat tedy pouze s požadovanou bitrate. Ostatní nastavení doporučujeme měnit pouze expertům tedy lidem, kteří vědí, co dělají. Výchozí nastavení se blíží optimálnímu.

Nyní spusťme vlastní konverzi. Pokud nemáte opravdu rychlé PC, tak počítejte s tím, že se budete muset obrnit trpělivostí, neboť převod z MPEG-1 či MPEG-2 do MPEG-4 je opravdu výpočetně velmi náročný. Na testovací sestavě (Athlon XP 1900+, 256 MB DDR RAM) probíhala konverze videa ve formátu MPEG-1 o rozměrech 352 x 288 pixelů při nastavení DivX na Slowest 600 Kb/s a MPEG Layer 3 výstupu na 64 Kb, stereorychlostí cca 65 snímků za sekundu (fps). Lze tedy předpokládat, že převod z DVD se bude pohybovat okolo rychlosti 25 fps.

Závěrem

XMPEG 4.2a je výborný program pro převod mezi různými formáty videa, který vyniká především rychlostí. Program má jednoduché a intuitivní ovládání, potěšila zejména přítomnost českého jazyka (i když ne úplně dotažená, některé texty zůstávají v angličtině). Také nás poněkud překvapilo, že XMPEG si nevytváří žádné položky v nabídce Start ve Windows. Design programu je pojat ve stylu Windows XP. Oproti programu FlaskMPEG 0.6 se XMPEG 4.2a téměř neliší, jediný významnější rozdíl je právě ona zmiňovaná možnost převodu do YUV formátu, zatímco FlaskMPEG umí jen převod do RGB, který je výrazně pomalejší. Kodek DivX 4.12 je velmi zajímavý svým vysokým výkonem a také širokými možnostmi nastavení (kdo z vás někdy viděl možnosti konfigurace u DivX 3.11, tak nám jistě dá zapravdu). Zde je opravdu hodně prostoru pro různé experimentování, ale pouze za předpokladu, že víte, co děláte, jinak budou výsledky asi spíš horší než lepší.

Cyklotrasy

Program Cyklotrasy je určen především pro nadšence a fandy cykloturistiky. Jeho součástí je deset oblastí, z toho sedm v ČR, tři v SR a jedna tzv. uživatelská. Každá z oblastí obsahuje několik již předem naplánovaných tras. Chcete-li si naplánovat vlastní trasu, stačí si vybrat jednu z nabízených oblastí. V následujícím kroku se vám zobrazí seznam nabízených míst v dané oblasti. Všechna místa jsou označena značkami, takže snadno podle značky poznáte, jestli se jedná o rozcestí, obec, občerstvení atp. Samozřejmostí je také možnost, vytvořit si místo nové. Nejprve si vyberete startovní místo a pak už stačí jednotlivá místa kliknutím pospojovat a výsledkem je vámi vytvořená nová trasa. Profil trasy je zobrazen na křivce a můžete z něj zjistit spoustu zajímavých nebo důležitých informací jako značení cesty, vzdálenost v jednotlivých bodech, jaký terén lze očekávat, atd. Dále je možné zobrazit statistiku trasy (sklon stoupaní/klesání, převýšení, údaje o povrchu cest). Výsledek vaší práce si můžete uložit nebo vytisknout. Na závěr nezbývá, než popřát šťastnou cestu.

Cyklotrasy

Nevíte, kam na kole?

Naplánujte si vlastní trasu!

Velikost souboru: 1,06 MB

Domovská stránka: www.jaspet.cz/eagle/

Licence: shareware je omezena opisováním čísla, 199 Kč

Messenger Backup

Jak už sám název napovídá, program Messenger Backup slouží k vytvoření záložních souborů, pro vás důležitých nebo užitečných informací programů ICQ, AIM, Yahoo!, a MSN Messenger. Dříve než si začnete s vlastním zálohováním, musíte zadat cestu ke každému komunikačnímu programu, který používáte a jehož zálohu chcete provést. To lze udělat v nastavení programu buď ručně, nebo si cesty program vyhledá sám. V dalším kroku zvolíte cílovou složku, kam se mají zálohy ukládat. Potom v nabídce každého z uvedených komunikačních programů vyberete, jaká data si přejete zálohovat (např. uživatelská jména, hesla, seznamy kontaktů atp.), a pak už stačí jen zadat jméno záložního souboru. Nakonec program vytvoří soubor ve formátu ZIP, obsahující zálohovaná data. Součástí programu je také provedení obnovy ze zálohovaných souborů.

Messenger Backup

Vytvořte si záložní kopie souborů ICQ, AIM, Yahoo! a MSN Messenger programů

Velikost souboru: 987 KB

Domovská stránka: www.webmoonlight.com/

blackstar/messenger_backup

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 18 USD

Letter Assigner

Určitě jste se již dostali do situace, kdy bylo potřeba změnit označení diskové (síťové) jednotky, nebo jste instalovali novou jednotku a staré označení se posunulo. S řešením tohoto problému vám zcela jistě pomůže Letter Assigner. Ten si pamatuje jednotky podle jejich jména nebo sériového čísla, čímž je spolehlivě ochrání před změnou identifikačního písmene po změně oddílů nebo po připojení další jednotky. Také vás může ochránit před situací, kdy vám nejde nabootovat, protože se adresář Windows dostal na jinou jednotku, než na které byl původně vytvořen.

Dvojitým kliknutím myši na vybranou jednotku se ihned dostanete k nastavení stejných dodatečných parametrů, jaké jsou složitě dostupné přes Ovládací panely a Správce zařízení.

Letter Assigner 1.1.2.

Změna označení diskových a síťových jednotek

Velikost souboru: 1,1 MB

Domovská stránka: www.v72735.f2s.com/

LetAssig/Download.html

Licence: freeware

SMS

I když použití prográmku SMS je velmi široké, ideálně ho využijí hlavně ti z vás, které už nebaví nejen vymýšlet, ale ani posílat milostné zprávičky na mobilní telefony svých drahých poloviček. Ty samozřejmě dychtivě čekají právě na ně. Program slouží ke generování náhodných zpráv a k odesílání těchto zpráv určenému příjemci podle určitých pravidel. Po spuštění programu vyberete tzv. profil, podle něhož se mají zprávy generovat (volba záleží na tom, zda má být SMS zpráva určena pro kamaráda, nebo přítelkyni). Aby text zprávy byl "věrohodnější", můžete nastavit ještě počet překlepů. Také nesmíte zapomenout zadat jméno serveru, přes který se má zpráva odesílat. Nakonec stačí zadat číslo mobilního telefonu, případně e-mailovou adresu, na niž se má zpráva odeslat. Zprávu nemusíte posílat ihned, ale můžete si tuto "akci" naplánovat a to tak, že si zvolíte den, hodinu odeslání a počet odesílaných zpráv.

SMS 1.0.0.2

Usnadněte si psaní milostných SMS zpráv

Velikost souboru: 130 KB

Domovská stránka: mac.kgb.cz/smsexe.php

Licence: freeware

§§§§§


České okenní zážitky – Microsoft Windows XP CZ

Jaromír Luhan

c02p0084

Po říjnové celosvětové premiéře základních Windows XP logicky následovaly jednotlivé jazykové mutace systému. Čeština se objevila v prosinci, takže nedočkavci si mohli dopřávat nové "zážitky" již pod vánočním stromečkem.

Není nad česká Okna...

Co říci o novém systému a neopakovat se, když už toho bylo řečeno tolik? Jistě, můžeme podrobit detailnímu zkoumání dokonalost a výstižnost překladu, můžeme se pídit po chybách a překlepech. Nicméně mám takový pocit, že by to bylo poněkud suchopárné, zdlouhavé a málo přínosné. Lokalizace produktů je u Microsoftu natolik rutinní a propracovanou záležitostí, že senzacechtivým slídilům mnoho prostoru neposkytuje. Neříkám, že se nedá nějaký šotkovský kousek najít, ale dá to čím dál tím větší práci a rozhodně nečekejte, že na něj narazíte hned na úvodní obrazovce. Pokud se smíříte s tím, že se některé úlety typu "úložiště" stávají uznávaným překladatelským standardem, zbývá nám pouze diskuse nad tím, co všechno je a není přeložené a co mohlo či nemuselo být přeloženo. Je to samozřejmě otázka překladatelského vkusu a rozlišení citlivé hranice mezi tím, co ještě budou potřebovat laičtí uživatelé (a tudíž si zaslouží překlad), a kde naopak už budou mateni odborníci (protože je originální název více zažitý).

Hezkým příkladem je panel služeb systému. Tady se, myslím, překladatelé dost potili, ale naštěstí se většinou drželi podle mého názoru vhodného systému kombinace originální zkratky a vysvětlujícího anglického rozpisu, který znalejšímu uživateli řekne mnohem víc než krkolomný pokus o překlad. Občas sice vznikne půvabnost typu: "Poskytuje knihovně výkonu informace od poskytovatele WMI HiPerf", ale i tak má člověk alespoň pocit, že ví, o co jde. Naproti tomu se v tomtéž panelu o kousek dál vyskytuje sloupec "Účet pro přihlášení", který je vyplněn údaji "Local system" a "Network service".

Co kde najdete a nenajdete

Vzhledem k tomu, že jsem měl tentokrát k dispozici obě provedení Windows XP, pojďme se podívat detailněji na jejich rozdíly. Oba systémy mají hodně společného a obecně se dá říci, že v Home Edition není nic navíc oproti verzi Professional. V Home Edition naopak chybí řada funkcí, které se sice mohou zdát užitečné, ale podle názoru výrobce jsou určené pro movitější firemní prostředí. Logicky jsou to především funkce z oblasti spolupráce se serverovými řešeními Microsoft patří sem například funkce pro podporu automatických instalací a údržby softwaru nebo služby vzdálené instalace přes síť. V síťovém prostředí se uplatní také centralizovaná správa a využití zabezpečovacích pravidel, ať již pro každého jednotlivého uživatele zvlášť nebo hromadně pro skupiny uživatelů, které je možno rovněž obsluhovat centrálně.

V rozsáhlejších sítích pak jistě přijdou ke slovu cestovní profily uživatelů, jež zachovají individuální nastavení a přístup ke správným dokumentům nezávisle na tom, kde se k síti přihlašujete. V globalizovaném prostředí využijete určitě i terminálové funkce, které se v podání Windows XP jmenují "Vzdálená plocha" a které umožní uživateli vzdálený přístup do jeho počítače z jiného počítače. Stačí, když má nainstalovaná Windows, a to i jiných verzí. Šikovná je možnost přistupovat ke sdíleným souborům a složkám i v době, kdy nejste připojeni k serveru.

Verze Professional také poskytuje víc bezpečnosti použitím souborového systému EFS (Encrypted File System), který šifruje data uložená do souborového systému NTFS, a schopností řídit přístup k souborům, aplikacím a prostředkům počítače.

Poslední dva rozdíly budou nejspíš domácí uživatelé postrádat a závidět svým "firemním" kolegům. Řekl bych, že by se jim tyto funkce také hodily, podobně jako možnost přepínat mezi více jazykovými verzemi bez nutnosti reinstalace, která funguje obdobně jako v minulé verzi produktu Office. Verze Professional poskytuje také lepší výkonovou škálovatelnost, protože podporuje i dvouprocesorové základní desky. Ale co naplat, Microsoft se rozhodl, že tyto schopnosti patří jenom do dražšího balení.

Co vás čeká, když přejdete na XP

Na závěr si dovolím shrnout některé zkušenosti z praxe systému Windows XP. Začnu nejlépe samotnou instalací. Při svých pokusech jsem instaloval různé systémy na různé předchozí systémy, a doporučuji tudíž vaší pozornosti vloženou tabulku kompatibility upgradů. Nejde jen o to, na co je legální upgradovat z čeho. Jde především o to, že instalační program má v sobě příslušná pravidla pevně zadrátovaná, a nedovolí třeba přepsat některé anglické verze verzí lokalizovanou. Umožní sice paralelní existenci obou systémů, ale kdo má na to, nechat si rozdělit jen tak pro nic za nic disk na více částí a z každé si ukrojit 1,5 GB kapacity operačním systémem?

Situaci komplikuje také systém aktivace. Nainstalujete-li systém XP souběžně se starším systémem a používáte-li Office XP, musíte nainstalovat Office i pod novým systémem a pak se dohadovat s obsluhou aktivační telefonní linky, že jste vlastně nic špatného nespáchal. Nehledě na to, že už se mi stalo, že Office po experimentech najednou začala tvrdit, že se podstatně změnil můj systém a že musím aktivaci obnovit (při tom jsem jenom přeformátoval disk a Office obnovil podle dosavadního nastavení). Následně se však průvodce aktivací spokojil tím, že jsem prošel jednotlivé stránky, a ve skutečnosti nic neaktivoval. Každopádně si dovedu představit, co to udělá s méně znalým uživatelem, vystrašeným pochybnými reklamními kampaněmi BSA.

Při rozhodování o nasazení systému XP bych vedle finanční stránky doporučil vzít v úvahu ještě jednu záležitost a to ochotu uživatelů učit se nové věci. Přes všechny možnosti, jak vrátit avantgardní vzhled "XPéček" ke strohým, leč zažitým zvyklostem starších systémů, bude přechod zejména pro uživatele Windows řady 9x větším krokem do neznáma, než by se mohlo zpočátku zdát. Leccos totiž nenajdou na obvyklém místě ani "NTéčkáři" a systém, který vás téměř neustále (a často až příliš aktivně) zavaluje informacemi, také na klidu nepřidá. Ale zvyknout se na to dá.

Pokud projdete seznamovacím procesem bez větší újmy na sebedůvěře ve vlastní počítačové schopnosti, můžete se ponořit do téměř bezedných hlubin nastavování systému. Tady si uživatel může opravdu pohrát, a když něco pokazí, snad mu pomůže přítel na telefonu (na publikum bych moc nespoléhal, a nápovědu 50 na 50 vám počítač neposkytne). Má k tomu mocné nástroje v podobě vzdálené pomoci a doufejme i potřebné znalosti.

Reklamní kampaň popisuje Windows XP jako dosud nejstabilnější systém. Zatím proti tomu nemohu nic namítat, protože jsem se ještě nesetkal s žádným větším problémem. Nicméně mám pořád trochu pocit, že jsem jej přece jenom ještě nestihl dostatečně prověřit. Ono totiž na lámání chleba dojde většinou až po delší době, kdy v systému vystřídáte pár nových zařízení, protáhnete něco nových programů (hlavně her) a doinstalujete si balík různých více či méně nezbytných pomůcek pro různé příležitosti. Ale i tak jsou Windows XP příjemným prostředím, na které si docela rychle zvyknete, a na stará Okna si vzpomenete, pouze když budete shánět výkonnější hardware. Jinak se vám asi stýskat nebude.

Další hráč na trhu

Rodina produktů Windows XP obsahuje ještě jednoho člena. Ten byl až dosud před veřejností víceméně skrýván, přesto že se nejedná o černou ovci rodiny spíš naopak. Windows XP 64-bit Edition je prvním výletem Microsoftu do "velkého" světa 64bitových výpočetních systémů. Tento systém je navržen a optimalizován pro procesory Itanium (dříve označované jako Merced) firmy Intel a má sloužit jako platforma pro vysoce výkonné pracovní stanice zpracovávající obrovské objemy dat.

K jeho hlavním přednostem patří podpora až 16 GB paměti RAM a 16 TB virtuální paměti, dále pak možnost nasazení symetrické dvouprocesorové konfigurace počítače a schopnost využívat specializované funkce procesoru Itanium zejména se jedná o výpočty v pohyblivé řádové čárce a sadu instrukcí EPIC (Explicity Parallel Instruction Computing).

Jednou z hlavních výhod systému z hlediska začlenění do firemní infrastruktury je kompatibilita s 32bitovými "bratříčky", protože systém umožňuje začlenit pod svá křídla i 32bitové obchodní aplikace tím, že emuluje chování procesorů s architekturou x86 (technologie je označována jako WOW64 Windows on Windows 64). Navíc programátoři mohou snadno přejít pod nový systém a využít své staré zkušenosti, protože vývojové prostředí zůstává téměř shodné.

Nasazení Windows XP 64-bit Edition tedy bude směřovat do oblastí, kde se vyžaduje velká kapacita systému a vysoký výpočetní výkon. Patří sem například zpracování filmových animací, dynamických simulací, trojrozměrného modelování, analýzy velkých datových objemů například ve finančnictví a náročné vědecko-technické výpočty vůbec. Jeho výhoda samozřejmě spočívá v jednotném pracovním prostředí a ve spolupráci s 32bitovými systémy a běžnými obchodními aplikacemi, takže není nutné používat jiný počítač na výpočty a jiný na běžnou agendu. Výkonný systém se snadno zařadí do běžné sítě a bez problémů bude sdílet data s ostatními, neboť se předpokládá, že pro běžné uživatele zůstanou 32bitové aplikace nejvhodnějším systémem. Tím se také zefektivní využití režijních nákladů na údržbu systémů.

Upgrade ze starších Windows

Majitele starších Windows bude určitě zajímat, zda a jaký upgrade ze svého stávajícího systému mohou použít, pokud chtějí přejít na Windows XP.

Pokud u "svého" produktu najdete NE, čeká vás koupě plného systému Windows XP, což není levná záležitost. Z tabulky je zřejmé, že z hlediska výběru jsou na tom nejlépe majitelé Windows 98 a Me, kteří si mohou přejít na obě edice podle svých potřeb a finančních možností. Pro majitele dražších Windows řady NT a 2000 zůstává jediná cesta zůstat ve své kvalitativní kategorii a i nadále platit víc.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Ousmane Keita, Patrik Malina

c02p0069

MS Excel 2002

Nakladatelství Grada Publishing patří v počítačové "branži" mezi dobře zavedené značky, avšak především na knižním trhu. Produkce výukových a vzdělávacích CD patří, alespoň co do počtu vydaných titulů, mezi minoritní záležitosti, avšak často se jedná o velmi kvalitní počiny. Jen tak naokraj, předchůdce zde představované výuky obdržel loni ocenění Best Czech Multimedia. Z názvu je zřejmé, že autoři připravili studijní multimediální program pro práci s nejnovější verzí tabulkového kalkulátoru MS Excel.

Výuka je koncipována jako víceuživatelská při startu jste vyzvání k zadání hesla, vytvoření nového uživatele či použití anonymního režimu. Právě poslední z nich nedovoluje zásadní vymoženost, kterou je nezávislé ukládání postupu studia jednotlivých uživatelů. Další chytrou pomůckou je detekce instalace Excelu na počítači pakliže máte starší verzi, jste upozorněni, že ukázky ve výuce mohou vypadat trocczhu jinak než ve skutečnosti na vašem počítači.

Výuka je koncipována jako studijní materiál zejména pro úplné začátečníky. Zahrnuje látku od prvních kroků při spouštění aplikace přes vzorce a jednoduché funkce až k tvorbě grafů a formátování před tiskem. Dá se s klidem říci, že rozsah výuky ve své šíři pokrývá naprostou většinu úkonů začínajících až středně pokročilých uživatelů.

Výklad je plně multimediální obsahuje nejen látku v podobě textu, ale především desítky animovaných ukázek jednotlivých postupů a průvodce k provádění vlastních cvičení. Právě u videosekvencí a procvičování je možno nechat se doprovázet kvalitním hlasovým výkladem, což značně usnadňuje studium. Aplikace obsahuje celkem 152 lekcí s proměnlivým počtem stran, od textových po animované. Zmíněná cvičení jsou pochopitelně vázána na vaši instalaci programu Excel. Pokud některý z připravených úkolů spustíte, automaticky je otevřen soubor s asociovanou aplikací a také si můžete vybrat způsob, jakým budete při procvičování instruováni. Své znalosti si lze průběžně ověřovat pomocí testů, a výsledky jsou samozřejmě ukládány u profilu uživatele. Velmi příjemnou činí výuku některé doplňující funkce. Můžete si vytvářet vlastní poznámky na každé stránce, k dispozici je rejstřík používaných pojmů a také interaktivní přehled, kolik látky jste již probrali.

Produkt je opravdu zdařilý. Grafika, videosekvence, výklad i obsah velmi slušně připraveny.

MS Excel 2002

kvalitní obsah

multimediální výklad

víceuživatelské provedení

Producent: Grada Publishing

Žánr: výuka MS Excelu 2002

Jazyk: český

OS: Windows 9x, 2000,

ME, XP, pro cvičení MS Excel

Cena: 690 Kč

K recenzi poskytla firma: GRADA Publishing, U Průhonu 22, 170 00 Praha 7, www.grada.cz

TS Angličtina 5

Firma Terasoft patří v našem magazínu mezi "staré známe", a to jak v této rubrice, tak na našich CD. Výrobce se po menší přestávce k této velmi úspěšné řadě vrátil a připravil další díl, jenž přináší některé zajímavé novinky a samozřejmě řádnou dávku dalšího učebního materiálu.

Začněme u ovládacího rozhraní, na něž narazíte v první řadě. Po dlouhé době sáhl výrobce k úpravě aplikace, jež pracuje definitivně pouze na platformě 32bitových Windows, což se pochopitelně příznivě projevuje na výkonu a náročnosti na počítač. Máte rovněž možnost vybrat si ze spouštění přímo z disku nebo instalací na váš stroj. Je třeba dodat, že na CD naleznete rovněž speciální verzi pro Windows 3.x, takže ani věrni uživatelé s těmito počítači nepřijdou zkrátka. Dobrou zprávou pro skalní studenty, kteří znají dřívější díly této výuky, je vzhled uživatelského rozhraní, jenž zůstává v hlavních rysech zachován.

Stejně jako ostatní jazykové tituly tohoto výrobce, je i nová angličtina koncipována především jako cvičebnice. Základním prvkem je opakování slovní zásoby. Zde si můžete ověřovat jak znalost přesného pravopisu (procvičování výběrem z několika podobných možností), tak trénovat překlad (sestavováním slovních dvojic). Dalším stupněm je upevňování gramatické látky. Z probíraných mluvnických jevů zmíním několik, abyste si mohli udělat obrázek o obtížnosti tohoto dílu: podmínková souvětí, předpřítomný či předminulý čas, vazby některých předložek či použití gerundia. Celkově je na CD připraveno 42 okruhů, včetně čtyř opakovacích částí.

Zajímavou novinkou jsou tzv. tematické okruhy. Zahrnují dvě důležité výukové metody porozumění mluvenému slovu a psanému textu. Zde jsou již předloženy opravdu pokročilejší úkoly, vyžadující pevnější znalosti.

I při výběru zdrojového materiálu vsadili autoři opět na jistotu. Obsah titulu je "kompatibilní" např. s běžně používanými publikacemi pro 7. a 8. ročník, jež vydává SPN, takže velmi dobré propojení se školní výukou je možné. Díky své obtížnosti je tento díl dobře použitelný i pro opakování při středoškolské výuce.

TS Angličtina 5

nové tematické okruhy

novější aplikace

velmi bohatý obsah

Producent: Terasoft

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český/anglický

OS: Windows 3.x, 9x,

2000, ME

Cena: 600 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

§§§§§


Knihy


SQL: Příručka programátora

Patrik Malina

c02p0118

Přestože programovací, či spíše dotazovací databázový jazyk SQL patří bezesporu k nejrozšířenějším prostředkům současné tvorby aplikací všeho druhu, kvalitní publikaci aby zájemce na našem trhu pohledal. Kromě referenční příručky či titulů, vztahujících se ke konkrétním implementacím relačních databází, srovnatelná učebnice zřejmě neexistovala, takže již z tohoto pohledu je tato kniha určitě přínosem.

Hlavním rysem autorovy koncepce je snaha o zachování nezávislosti výkladu na platformě. Máte možnost naučit se skutečným základům SQL bez ohledu na to, zdali při tom budete dotazovat databázi Oracle či MySQL. Přestože byl autor samozřejmě při předvedení příkladů nucen použít jednu z reálných technologií, ukáže vám i další možnosti, abyste získali orientaci.

Výklad je určen i pro opravdové začátečníky v probírané problematice. V první části knihy (7 kapitol) je totiž velmi důkladně pojednáno o základních úkonech, jako jsou jednoduché vkládání dat, základní dotazy, mazání, obnovování a vytváření tabulek či vytváření samotné databáze. V druhé části přijdou na řadu náročnější postupy seznámíte se s operátory, použitím funkcí, dále postoupíte k poddotazům a pohledům, a autor pokračuje přes uložené procedury a použití parametrů k tzv. unionům.

Velmi sympatická je koncepce výkladu. Každá kapitola má pevně danou strukturu, jež kromě vysvětlení látky a četných příkladů obsahuje několik typů procvičování znalostí, takže zájemce je nucen aktivně ověřovat svůj studijní pokrok, a případně si kapitoly opakovat před postupem ke složitější látce. Dalším zajímavým prvkem je průběžně realizovaný ukázkový projekt, do nějž autor postupně přidává funkcionalitu v souladu s čtenářovými pokroky.

Považuji knihu za zdařilou a rozhodně ji doporučuji všem zájemcům. Nejen proto, že na srovnatelnou základní učebnici těžko narazíte, ale též z důvodu, že výklad je velmi názorný a přiměřeně podrobný.

Autor: Forrest Houlette

Vydavatelství:

SoftPress, Praha, 2001

Počet stran: 382

Doporučená cena: 350 Kč


Routing and Switching. Time of Convergence?

Patrik Malina

Autorka zde představovaného díla patří mezi přední tuzemské odbornice na problematiku počítačových sítí. Zájemci o tuto oblast ji bezesporu znají jako tvůrkyni několika českých publikací, a naši čtenáři také jako autorku řady zasvěcených článků. Věřím, že opravdoví zájemci, pro něž je kniha určena, nebudou mít problém ani s angličtinou, v níž je napsána.

Zhruba lze říci, že tato novinka představuje úplný přehled současných technologických východisek při realizaci počítačových sítí, i když samozřejmě různým tématům byl věnován dosti proměnlivý prostor. V souladu s podtitulem rozdělila autorka knihu na několik základních částí: první se věnuje základním pojmům a problematice realizace fyzického propojení uzlů v sítích, a zahrnuje vše od modelu ISO OSI přes LAN a WAN architektury až k aplikační vrstvě. Druhá část je věnována v podstatě nejnižší úrovni implementace aktivní síťové logiky bridgingu, a následuje krok "o úroveň výše" v obsáhlejší části nazvané switching, zaměřené tradičně na přepínání na druhé vrstvě. Čtvrtý, a nejobsáhlejší oddíl publikace je věnován routingu, tedy směrování na vrstvě síťové, a závěrečná část je zaměřena na nejmodernější přístupy ve snaze o maximalizaci rychlosti přenosu dat.

Jak napovídá rozsah knihy, řada témat je pojednána velmi důkladně, řekl bych že vyčerpávajícím způsobem. Obzvláště dvě poslední části publikace, jež především reflektují překotný vývoj poslední doby, jsou zpracovány podrobně. Přesto se studia této knihy nemusí obávat ani začátečník úvod je zpracován srozumitelně, a pokud budete dostatečně trpěliví, můžete látku zvládnout. Napomáhá tomu i nijak zbytečně náročná angličtina a výklad bohatý na obrázky, příklady, tipy a poznámky. Velmi také oceňuji referenční odkazy na související informační zdroje. Paní Pužmanová je špičková odbornice, a kvalita knihy tomu jasně odpovídá.

Autor: Rita Pužmanová

Vydavatelství:

Addison-Wesley, London, 2002

Počet stran: 1008

Doporučená cena: 49,95 USD

(www.aw.com)


Řešené úlohy z Visual Basic .NET

Patrik Malina

Stejně jako v případě starších verzí programovacího jazyka Visual Basic, i nová, zásadní edice je zpracována nakladatelstvím Kopp v podobě dvou navzájem se doplňujících publikací. Jednou z nich (mohli jste se o ní dočíst v minulém čísle) je referenční příručka, druhou pak tato sbírka příkladů, jež má možnosti nové verze jazyka demonstrovat. Ihned na počátku bych chtěl poznamenat, že knihy k sobě logicky patří a není od věci je používat souběžně.

Jak sám autor v úvodu upozorňuje a následně dodržuje, přestože nové verze jazyků platformy .NET jsou především směrovány k tvorbě webových služeb, Visual Basic je zde prezentován jako nástroj pro tvorbu nezávislých aplikací pro Windows. Podtitul napovídá, že kniha je vlastně kolekcí důkladně okomentovaných příkladů, na nichž tvůrce demonstruje základní možnosti a novinky v jazyce. Zájemce postupně může vytvořit ukázkové aplikace, při jejichž sestavování si procvičí základní dovednosti, jako jsou práce s formulářem, umisťování ovládacích prvků, tvorba nabídek v aplikaci, práce se soubory či tvorba tiskového výstupu. Tyto kapitoly jsou určeny i úplným začátečníkům, neboť výklad startuje opravdu jednoduchými příklady a také seznámením s vývojářským prostředím.

V další části knihy přistupuje autor k demonstraci náročnějších technik zájemce si může vytvořit vlastní knihovny tříd (a přiblížit se "opravdovému" objektově orientovanému programování, což dříve s Visual Basicem moc dobře nešlo), sestaví si své ovládací prvky či nadefinuje dceřiné formuláře aplikace. Za důležité považuji zařazení závěrečných kapitol o zpracování výjimek a práci s daty pomocí ADO.NET.

Knihu vřele doporučuji začátečníkům, jejichž cílem je rychle vytvářet jednoduché "okenní" aplikace. Opatřete si ovšem k této sbírce i učebnici. Doufám také, že autor připraví pokračování, jež zpracují další témata.

Autor: Jan Pokorný

Vydavatelství:

Kopp, České Budějovice, 2001

Počet stran: 205

Doporučená cena: 149 Kč,

volitelně disketa s příklady za 69 Kč


Datové modelování v příkladech

Patrik Malina

Obzory současného programátora, obzvláště pokud se zabývá návrhem a tvorbou rozsáhlejších "podnikových" aplikací, pochopitelně nemohou být omezeny znalostí konkrétního programovacího jazyka a vývojového nástroje. Dnes, kdy při realizaci rozsáhlejších projektů dominuje využití objektově-orientovaných metod návrhu, jsou samozřejmostí postupy, do nichž vás uvede tato kniha.

Publikace svým obsahem a koncepcí do jisté míry vytváření ucelenou kolekci s dalšími dvěma knihami téhož nakladatelství, o nichž se dočtete někde poblíž (obě se týkají jazyka UML). Je zaměřena na prvotní (a klíčovou) fázi vývoje softwaru, kterou je analýza požadavků zákazníka a sestavení modelu budoucího systému. Jak naznačuje název, autoři nepředpokládají znalost žádného konkrétního programovacího jazyka, nedemonstrují algoritmy ani nemluví o databázových tabulkách. Zájemce si vystačí s papírem a tužkou, neboť cílem je zvládnout abstrakci konkrétních reálných struktur a jejich interpretaci pomocí zavedeného symbolického jazyka. Autoři se přidržují své "přednáškové" zkušenosti a rozdělili knihu na šest základních částí. Začínají pojmem obecného datového diagramu a základními principy modelování, druhá kapitola pak představuje vzory pro konkrétní objekty a činnosti. Následující čtyři oddíly pak již vlastně představují rozvíjení a konkrétní použití zavedených šablon autoři předvádějí nasazení v případě výrobního systému (použity jsou např. objekty silniční sítě), dále postupují k modelování činností, následují vzory obchodních aktivit (např. pojišťovnictví) a speciální "firemní" aplikace (typicky účetnictví). Vše je bohatě doprovázeno příklady.

Kniha je určena pro opravdové zájemce o problematiku analýzy rozsáhlých systémů a dobře poslouží jako úvod k modelování v jazyce UML. Rozhodně se tematicky jedná o ojedinělou a specializovanou publikaci.

Autoři: Ďubor Šešera,

Aleš Mičovský, Juraj Červeň

Vydavatelství:

Grada Publishing, Praha, 2001

Počet stran: 151

Doporučená cena: 190 Kč


Základy objektově orientovaného návrhu v UML

Patrik Malina

Tato publikace je již třetím, prozatím nejmladším dílkem od Grady, jež v sobě zahrnuje tematiku objektově orientovaného návrhu při projektování softwaru a zároveň úvod do metodiky symbolického zápisu vztahů a vlastností. Od dvou předchozích knih, o nichž je řeč v okolí tohoto sloupce, se však dle mého soudu poněkud liší: autor si v tomto případě klade za hlavní úkol naučit čtenáře objektově orientovanému návrhu, a jazyk UML mu slouží "pouze" jako jeden z vhodných prostředků. Těžištěm jeho výkladu je vysvětlení principů objektově-orientovaného programování a seznámení s úskalími, na něž můžete narazit. Váháte-li, zda je kniha pro vás, zkuste v knihkupectví letmo projít kapitolu "Úvodní slovo", v níž sám autor formou výstižných otázek a odpovědí řeší tento problém.

Celý text je rozdělen na tři základní části. Úvod je věnován zcela základnímu seznámení s pojmy a principy OOP a jedna z kapitol také obsahuje historický přehled použití "objektového pohledu na věc". Ve druhé části se autor chápe nástroje a podrobně vykládá základy jazyka UML, jehož prostřednictvím reprezentuje dříve zavedené pojmy. Čtenář se tak seznamuje s vyjádřením tříd, interakcí objektů, znázorněním stavů či např. zpracováním grafického uživatelského rozhraní. Poté již jde opravdu do tuhého a třetí, již dosti náročná část knihy, popisuje samotné principy objektově orientovaného návrhu. Tento oddíl zahrnuje zhruba polovinu rozsahu publikace (osm kapitol) a je opravdu poměrně obtížný. Dle mého názoru je nezbytné, aby se zájemce této části věnoval opravdu intenzivně a kontinuálně.

Autor podává složitou látku neuvěřitelně přístupnou formou a zároveň šikovně udržuje čtenářovu pozornost. Právě trpělivost a vytrvalost budete potřebovat při studiu této dobré, ale náročné učebnice.

Autor: Meilir Page-Jones

Vydavatelství:

Grada Publishing, Praha, 2001

Počet stran: 367

Doporučená cena: 369 Kč


Myslíme v jazyku UML

Patrik Malina

Zde představovaná kniha byla nakladatelem zařazena do série "Knihovna programátora myslíme v jazyce." mezi velmi dobré tituly Bruce Eckela o Javě a C++, což může vypadat trochu nepatřičně. Java, a především C++ jsou považovány za "seriózní" nástroje pro tvorbu reálných aplikací, kdežto jazyk UML je dle představ řady programátorů spíše "na hraní". Avšak velká popularita objektově orientovaného programování a možnosti moderních vývojových nástrojů dávají za pravdu autorovi, jenž se vás pokusí do tajů a využití tohoto modelovacího nástroje zasvětit. Ještě bych rád doplnil, že publikaci dobře doplňuje jiná, zmíněná rovněž v tomto čísle (Datové modelování v příkladech).

Autor sestavil klasickou učebnici veškerá látka je rozdělena do přibližně stejně obsáhlých lekcí, jejichž obtížnost sice průběžně stoupá, avšak časová náročnost při soustavném studiu zůstává zhruba stejná. Zpracování problematiky je určeno naprosto všem zájemcům od úplných začátečníků po zkušenější analytiky ti první budou postupovat pečlivě již od začátku, ti druzí mohou několik kapitol považovat za opakování. Autor začíná od nejzákladnějších pohnutek, vedoucích k použití OOP, a pokračuje přes nejjednodušší formy zápisu objektů a vztahů k pokročilejším tématům. Jednotlivé lekce si zachovávají přesný řád najdete v nich nejen stručný úvod a hlavní výklad, ale také shrnutí, otázky a odpovědi, praktický seminář či zkušební test. Z vlastní zkušenosti doporučuji nešidit autorem takto navržený studijní postup, a to ani v úvodních, zdánlivě primitivních kapitolách. Mé doporučení zní: nespěchejte, hodně si kreslete (stačí tužka a papír) a poctivě řešte úlohy. Jen tak totiž doceníte vysokou užitnou hodnotu textu, jejž autor připravil.

Díky specifickému strukturování považuji knihu za ideální studijní materiál k přípravě přednášek či kursů, a to jak pro pedagogy, tak žáky. Samouk bude muset prokázat dosti trpělivosti.

Autor: Joseph Schmuller

Vydavatelství:

Grada Publishing, Praha, 2001

Počet stran: 359

Doporučená cena: 390 Kč

§§§§§


03/2003

$$$$$


Novinky


International CES 2003 – dialog mezi počítači a elektronikou

Jaroslav Hrouda

c03p0119

Letošní veletrh spotřební elektroniky 2003 International CES v Las Vegas překvapil zájmem odborníků i veřejnosti. Počet návštěvníků se přiblížil 120 000. Vybírali si z expozic 2 000 vystavovatelů z více než stovky zemí a bohatého doprovodného programu. Pořadatelé označili tento ročník za největší v celé historii, která sahá do roku 1967, kdy v New Yorku vystavovalo 200 firem.

CES se stal v letošním roce také dostaveníčkem velkých guru informačních technologií. V keynote na začátku výstavy vystoupili Bill Gates, Chairman and Chief Software Architect, Microsoft, Michael Dell, Chairman and CEO, Dell Computer, Craig Barret, CEO, Intel, a další. Světy informačních technologií a spotřební elektroniky se stále více setkávají a jejich průnik je předmětem diskusí o tom, zda centrem multimediální domácnosti bude inteligentní televizní přijímač, komunikující po síti nebo bezdrátově se serverem s diskovým polem, nebo klasický počítač s "nadupanou" kapacitou disku a spoustou periferií, připojený k televizi. PDA může komunikovat s počítačem nebo přímo s internetem, ale také může plnit funkci dálkového ovládání. Bill Gates a Michael Dell fandí počítačům. Kunitake Ando, President a COO, Sony, televizorům. Šéfredaktoři měsíčníků o spotřební elektronice jsou pyšní na to, jak se letos na veletrhu CES potkali s kolegy z počítačových časopisů, a diskuse pokračuje a bude ještě pokračovat dlouho. Světlo na konci tunelu vidět není a asi zůstane u toho, že lidé věrní počítačům si ponechají své a ti druzí také, ostatně nebude to na škodu, oba typy sestav si budou dost podobné. Co však přesto počítačům zůstane, bude asi větší schopnost přizpůsobovat se měnícím potřebám uživatele, více interaktivních prožitků a badatelského zaujetí.

Bill Gates a jeho chytré hračky

Stejně jako je tomu na Comdexu, vzbudila na začátku výstavy pozornost přednáška Billa Gatese. Z velké části se věnoval technologiím SPOT (Smart Personal Objects Technology). Cílem tohoto konceptu je prosadit informační technologie do života pomocí prosté vize o poskytování informací, jež jsou právě potřeba.

Předmětem doličným byly náramkové hodinky, které již v tomto roce začnou dodávat na trh firmy Fossil, Suunto a Citizen. Procesor v hodinkách pracuje na frekvenci 28 MHz, disponuje 512 KB paměti ROM a 384 KB paměti RAM. Majitel může z displeje sekvenčně přečíst informace o počasí, dopravní situaci, burze, vzkazy ve formě textových zpráv, správný čas podle pásma, kde se právě nalézá, a další informace, které se do hodinek dostanou prostřednictvím jednocestné sítě nazývané DirectBand, jež pracuje na základě distribuce dat v signálu vysílaného sítí FM vysílačů. Obsah přenášený do hodinek se vytváří v dialektu jazyka Basic. Bill Gates nostalgicky vzpomenul doby prvního PC, které disponovalo čtyřikrát menší rychlostí procesoru a devětkrát menší pamětí. Cílovou skupinou budou zejména mladí lidé, tomu je přizpůsoben i design hodinek a možnost výběru ztvárnění informací na displeji. Jeden z prvních vzorků, vyfotografovaných v expozici Microsoftu, je na obrázku. Snad aby informace byla úplná, tam kde není území pokryté signálem DirectBand, funguje zařízení jako normální hodinky a nezbude, než si uvedené informace přečíst z mobilního telefonu.

Další novinkou, která spatří světlo světa již v tomto roce, je osobní videopřehrávač se 4palcovou obrazovkou a 20GB diskem, vytvořený na platformě Media2GO ve spolupráci s Intelem. Zařízení umí přehrávat video a hudbu z internetu nebo PC a do výroby ho mají v úmyslu zařadit Samsung, Sanyo, ViewSonic a I-River. Bill Gates demonstroval, že při záznamu na Windows Media Center Edition PC lze na 20GB pevný disk uvedeného zařízení uložit až 175 hodin digitálního videa, 8 000 oblíbených písniček a 30 000 obrázků.

V záplavě předváděných novinek byl prezentován i první přehrávač DVD s technologií HighMAT, kterou Microsoft vytvořil společně se společností Matsushita. Pomocí této technologie lze ukládat fotografie, hudbu a videoklipy vytvořené na PC na média CD-R a CD-RW.

Američané trpí na DVD

DVD přehrávače zažívají ve Spojených státech velký prodejní úspěch. Na americkém trhu jich bylo prodáno od roku 97 čtyřicet milionů. A tak všechno, co bylo spojeno s DVD, bylo předmětem mimořádného zájmu, zejména DVD rekordéry, které se navíc objevují v kombinaci s pevnými disky. Pioneer, který přišel na trh jako první se záznamovým formátem DVD-R, představil na veletrhu mimo jiné rekordér DVR-002H s 80GB pevným diskem. Nabízí kombinovaný poslech a záznam současně. Lze přehrávat záznam z DVD, když právě na pevný disk je pořizován záznam jiný, anebo obráceně. Tato vlastnost umožňuje například sledovat bez přerušení fotbalové utkání od začátku, i když přijdete domů již po začátku zápasu. Sledujete nahraný začátek a současně se nahrává zbývající část. Zařízení je také vybaveno pro přepis starších záznamů z videokazet VHS na DVD-R nebo DVD-RW a 181kanálovým kabelovým tunerem. Když je vložen disk, je automaticky nalezen záznamový prostor.

Obdobné zařízení představil Panasonic pod označením DMR-HS2, záznam je prováděn ve standardech DVD-RAM a DVD-R. V rekordéru je pevný disk s kapacitou 40 GB. Záznamový čas je členěn celkem do 4 modů X, SP, LP a EP, které s diskem o velikosti 4,7 GB umožňují záznam dle zvoleného nastavení od jedné do šesti hodin. Jako novou funkci představil Panasonic Quick View, která umožňuje přehrávání rychlostí 1,3x rychlejší, než je záznamový standard, a to kompletně se zvukem. Lze tedy ve zrychlené, ale ještě srozumitelné formě rychleji procházet nahrávku. Přehrávat lze také klasická CD včetně MP3.

Novinkou je bezesporu na podzim ohlášený Blu-Ray disk, který je dílem aliance firem Sony, Philips, Pioneer, Samsung, Hitachi, LG Electronics, Matshushita, Sharp a Thomson. Technologie je to obdobná jako u zápisu na DVD, hlavní rozdíl je ve vlnové délce laserového paprsku, která se zmenšila z nynějších cca 650 na 405 nm. To dovoluje zvětšit kapacitu disku až na 50 GB.

Mimo již uvedené formáty je Philips zastáncem formátu DVD+R/ /+RW. Tedy docela slušná mozaika formátů, které jsou tu a tam vzájemně čitelné, ale neplatí to u všech a vždy. V březnu by se mělo sejít DVD Forum a vyjádřit se k výběru kodeku pro formát HD-DVD. Snad to přinese i rozřešení pro systémy HD-DVD, které na CESu vidět nebyly. V hře jsou H.264, MPEG-4 Advanced Simple Profile, MPEG-2 a nové technologie Microsoftu v rámci softwaru Media 9 Series.

Pořádek v písničkách

Zajímavou novinku z palety MP3 osobních přehrávačů představila firma Neuros pod názvem Digital Audio Computer. Kromě kombinace s FM přijímačem a nejrůznějších způsobů organizace fonotéky z MP3 souborů a jejich uchovávání na 20GB disku, nebo v levnější variantě na 128MB flash paměti, umí zařízení kapesního formátu pořídit vzorky poslouchané hudby pro pozdější identifikaci skladby na internetu.

Tuto vlastnost má i řada dalších zařízení většího charakteru, která si budují vlastní databázi skladeb, autorů a interpretů a potom nabízejí komentáře k reprodukované hudbě. Pioneer představil digitální knihovnu k domácím multimediálním zařízením s 80GB diskem s ethernetovým vstupem pro drátové i bezdrátové připojení, s kompozitními a S-Video výstupy a VGA výstupem. Digitální knihovna nabízí funkci Music Jukebox, fotoalbum na tisíce fotografií a pochopitelně také ukládání videosnímků.

Televize s vysokým rozlišením a ostatní drobnosti

Při největší snaze nelze věnovat pozornost celé řadě významných věcí, například velkému zájmu o HDTV (High Definition Television) ve Spojených státech, přípravě pozemního i kabelového vysílání v této kvalitě a obrovské nabídky plochých televizorů na bázi LCD a plazmových obrazovek i projekčních systémů. HDTV v televizní normě NTSC je možné charakterizovat rozlišením 1 081 prokládaných viditelných řádků na výšku a 1 900 obrazových bodů v řádku, širokoúhlou obrazovkou s poměrem 16 : 9 a příjmem a reprodukcí Dolby Digital 5.1. V televizních přijímačích se podle odhadů expertů čeká nový velký boom.

Stejně tak není dost dobře možné v tomto článku představit nekonečné množství variant kombinací PDA a mobilních telefonů s MP3, GPS, GPRS, digitálními fotoaparáty a kamerami. Jedna doslova maličkost mě však zaujala, snad to bylo také tím, že se moje oči zastavily na popisce s nápisem "první na světě". Je to bezšňůrové hands-free k mobilnímu telefonu, které využívá technologie Bluetooth. Je menší než ucho, nepotřebuje žádný vnější upevňovací prvek, mikrofon je integrovaný, přímo na něm lze upravovat hlasitost a také přijímat či ukončovat hovor. Jeho hmotnost je 11 g, doba hovoru 3-4 hodiny a v pohotovostním stavu vydrží akumulátory 70 hodin. Nové nabití trvá 2 hodiny. Spolupracuje s vybranými telefony Nokia, Ericsson a Motorola, které umožňují komunikaci přes Bluetooth. Světové prvenství se týkalo jeho schopnosti upravovat hlasitost podle hluku okolního prostředí.

Dobrou zprávou také je, že kapacita flash pamětí už opět zmohutněla. Memory Stick Pro, SD Card a CompactFlash karty se mohou pochlubit kapacitou paměti 1 GB a další zvyšování jejich kapacity je naspadnutí. Podle přehledného panelu v expozici Panasonic jsou například u SD Card očekávány v roce 2004 2 GB, v roce 2005 4 GB a od roku 2005, kde časová křivka končila, 8 a 16 GB.

Kam s nimi?

Velká výstava je také společenskou příležitostí, kde se schází mnoho lidí, a tak se na ni připravují i ti, kteří chtějí demonstrovat svůj nesouhlas. Parta studentů z organizace CAUSE Communication v nápadných pruhovaných vězeňských stejnokrojích protestovala proti praktikám při likvidaci počítačového odpadu, který představovala hromada starých monitorů. Jmenovitě si vzali na mušku firmu Dell, jež věnovala v americkém Austinu několik milionů chudým dětem. Podle studentů však již nemá zájem o chudé děti v zemích třetího světa, kde končí vysloužilé počítače a zdejší děti si často v nezdravých podmínkách přivydělávají jejich likvidací. Jestli svou petici předali panu Dellovi, to už nevím. Ale byl to pro mě poznatek, že lze zaujmout něčí pozornost vtipně a bez násilností a vandalství.

Letošní CES skončil a přinesl trochu jiný pohled na spotřební elektroniku, digitální zařízení stále více konvergují. Nebude to dlouho trvat a u domácích aplikací nebude z technického hlediska tolik rozdílů, spíše se bude jednat o rozdílná rozhraní než odlišnost dvou oborů.

§§§§§


Svět v kapse

c03p0120

AvantGo patří Sybase

Sybase má po koupi v úmyslu začlenit AvantGo do své divize iAnywhere Solutions. Akvizice by měla být dokončena během prvního čtvrtletí roku 2003. Díky spojení tržních podílů a technologií obou společností dosáhne po akvizici divize iAnywhere Solutions čelného postavení na trhu s mobilními aplikacemi. Rozšíření portfolia o funkce AvantGo offline Web či službu My AvantGo přinese divizi rovněž nové příležitosti na bezdrátovém trhu. iAnywhere Solutions a AvantGo budou společně nabízet m-Business platformu pro konečné zákazníky, která bude pokrývat mobilní přístup k webovému obsahu, firemním datům i aplikacím.

První Pocket Dell

Tomáš Jirásko

Výrobci jsou si již nějaký čas vědomi, že masovějšímu užívání handheldů brání cena zařízení, ale pro platformu Pocket PC se teprve nyní začíná blýskat na lepší časy. Jednou z prvních vlaštovek je Axim X5, první to počin Dellu na poli PDA, který byl nejprve představen americkým zájemcům, a až nyní zahájil své tažení Evropou. Je dodáván ve dvou verzích, jež se liší především taktovací frekvencí procesoru a pamětí. Nám v rukou uvízla ta výkonnější, jež by měla být díky velikosti paměti ROM kompatibilní i s budoucí verzi Windows Pocket PC.

Přístroj je postaven na 400MHz procesoru Intel XScale, s 64MB pamětí SDRAM a 48MB Intel StrataFlash ROM. Takto vybavený kousek dává slušnou jistotu jak co do výkonu, tak i úložného prostoru. Použitý 3,5" TFT displej (240 x 320 QVGA 65 536 barev) poskytuje kvalitní a ostré zobrazení, přičemž celkové rozměry 8,15 x 12,8 x 1,8 cm a hmotnost 196 g nijak nevybočují z toho, nač jsme u Pocket PC zvyklí. Na obou bocích Aximu jsou gumové pásky zlepšující držení, na levé najdeme rovněž skrolovací tlačítko sloužící k navigaci v menu, kdy nahrazuje standardní pětisměrné tlačítko pod displejem. Na levé straně je rovněž umístěn slot pro SD/MMC karty a na horní slot pro karty CompactFlash II, IrDA port a výstup na sluchátka. Stylus je v plochém provedení, což je sice nezvyklé, ale vůbec ne nepříjemné. "Šťávu" bere Axim z dobíjecí Li-Ion baterie, která je vyměnitelná, a proti nebezpečí ztráty dat vás navíc chrání ještě záložní baterie. Na hlavní baterii dle výrobce vydrží X5 8-10 hodin, při přehrávání skladeb ve formátu mp3 mi vydržel při plně vysvícené obrazovce 5 hodin a 18 minut. Synchronizační USB kolébka je dostatečně těžká, aby nejezdila po desce stolu, a modře svítící logo je posléze dostatečným upozorněním, že Axim je skutečně usazen. Kromě "synchronizačního/dobíjecího" slotu je v kolébce i druhý, určený pouze pro dobíjení samostatných baterií.

A i když v Aximu nejsou integrovány Wi-Fi a Bluetooth technologie, a o české lokalizaci se zatím pouze uvažuje, nabízí Dell s ohledem na cenu od 10 900 Kč bez DPH velice lákavý produkt vzhledem k poměru cena/výkon.

Odkaz: http://www.dell.cz

ThinkPad R40

Tomáš Jirásko

Uvedení notebooků Thinkpad je spojeno vždy s novými technologiemi, a ani tentokráte v případě R40 IBM nezklamala.

V oblasti bezdrátové technologie se jedná o řešení zahrnující duální technologii Wi-Fi na standardech IEEE 802.11a a 802.11b, anténu v krytu displeje a novou verzi softwaru IBM Access Connections. Nový model nabízí rovněž tlačítko Access IBM, představující přístup k výbavě zabudovaných prostředků, diagnostických nástrojů, automatických řešení a odkazů na aktualizace a služby on-line. K tomuto nerozlučně patří rovněž tlačítko RapidRestore PC, jež poskytuje okamžitý přístup k obnově po zhroucení operačního systému. Třetí vylepšení je spojeno s TrackPointem, malým, červeným polohovacím zařízením, se kterým se setkáváme u ThinkPadů od roku 1992. Nyní máme na výběr tři kryty této páčky původní kuličku a nové, jemnější kuličky a obruby s novým tvarem.

R40 nabízí 14" a 15" displeje, dva porty USB 2.0, za provozu vyměnitelné optické jednotky Ultrabay. Do prostoru pro optickou jednotku lze vložit také druhou baterii.

Modely ThinkPad R40 jsou dostupné za ceny pohybující se od 49 110 Kč za model s procesorem Mobile Intel Celeron na 1,6 GHz do 68 730 Kč za model s procesorem Mobile Intel Pentium 4 na 2,2 GHz.

Odkaz: http://www.ibm.cz

Kompaktní Acer

Tomáš Jirásko

TravelMate 230 je nová produktová řada společnosti Acer, zaměřená do segmentu plně vybavených multimediálních notebooků, která by měla svojí cenovou politikou oslovit samostatné podnikatele a menší či středně velké firmy.

Notebooky řady 230 jsou osazeny procesory Mobile Intel Celeron s frekvencí od 1,7 GHz, využívajícími čipovou sadu Intel 845GL. Standardní operační paměť 256 MB je možno rozšířit až na 1 GB. Displeje o velikostech 14,1" a 15" TFT disponují rozlišením XGA (1 024 x 768 bodů) a grafická karta 4x AGP, integrovaná na základní desce, využívá technologii Intel Dynamic Video Memory Technology (DVMT) s dynamicky přidělovanou videopamětí. Zvukový vjem je zprostředkováván integrovanou zvukovou kartou přes dvojici vestavěných stereoreproduktorů. Pro ukládání dat je možné zvolit pevné disky Ultra ATA-100 s kapacitou 20 a 30 GB. V nabídce mechanik nalezneme 24x CD-ROM, 8x DVD-ROM a combo DVD/CD-RW, a samozřejmě 3,5" disketovou jednotku. O komunikaci se postará vestavěný 56kb/s modem nebo síťová karta 10/100 Fast Ethernet. Kromě toho je notebook vybaven 32bitovým CardBus slotem typu II či III, paralelním, dvěma USB 2.0 porty, VGA a audiokonektory. Dodávaný Li-Ion akumulátor dokáže udržet notebook "na živu" až 2,5 hodiny. Nejlevnější model TravelMate 230X je k dostání za cenu 32 990 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.acer.cz

VisionBook 630SX

Tomáš Jirásko

Mezi firmy, které představily novou řadu notebooků, patří i UMAX. Jeho řada VisionBook 630SX je designována jako SLIM all-in-one řešení, vycházející z platformy Intel Pentium 4 s podporou 533 FSB, podpořené 15" SXGA TFT displejem (1 400 x 1 050 bodů) a implementací technologií Bluetooth i Wireless LAN. V notebooku najdeme krom klasických portů i 3 rozhraní USB 2.0, FireWire, digitální výstup S/PDIF, sériový port pro připojení mobilního telefonu, a dokonce vestavěnou webkameru.

Ceny se dle zvolené konfigurace pohybují od 44 990 Kč bez daně (Celeron 2 GHz, 256 MB DDR, 30 GB, DVD/CDRW, CMOS kamera, Win XP Home) do 54 990 Kč bez DPH (P4 2,4 GHz, 256 MB DDR, 30 GB, DVD/CDRW, CMOS kamera, Bluetooth, Wireless LAN, Win XP Professional).

Odkaz: http://www.umax.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Lenka Karlíková

c03p0121

Aplikační server od Borlandu

Borland Enterprise Server 5.2 patří k poslední verzi aplikačního serveru, s kterou se koncem ledna představila společnost Borland. Produkt má sloužit k urychlení vývoje a běhu aplikací, čímž se má zvýšit efektivnost činnosti podniku a vývojářům umožňuje vylepšeným řízením optimalizovat výkon aplikací. Borland Enterprise Server je integrován s vývojovým nástrojem Borland JBuilder 8, podporuje prostředí Java Development Kit 1.4.1 a systémy pro zasílání zpráv postavených na jiných základech, než je architektura Corba, dále je, díky specifikaci IPv6 lze nasadit na TCP/IP sítích. Aplikační server, vydávaný v edicích Web, AppServer a VisiBroker, je dostupný pro Windows, Red Hat Linux a Solaris. O tom, jak si Borland Enterprise Server 5.2 vede na trhu, se můžete přesvědčit v srovnávacím testu pro měření výkonnosti J2EE aplikačních serverů na www.borland.com.-len

Konsigna na Slovensku

Firma Konsigna, má svoji bratislavskou kancelář, která bude zajišťovat obchodní aktivity firmy ve SR. Konsigna SK, s. r. o., bude kromě distribuce kancelářské a výpočetní techniky zajišťovat dodávky vybraného druhu zboží do obchodních řetězců a poskytovat servisní služby. Ředitelem nové pobočky byl jmenován pan Roman Šplháček, jenž až dosud působil jako majitel a ředitel společnosti TS-PRO, s. r. o. distributora hardwaru a softwaru pro DTP.-len

Elektronická pošta

Lenka Karlíková

Registrovaná elektronická pošta (REP) je projekt společnosti Sybase ČR, s. r. o. Tento systém je postaven na elektronické obdobě doporučeného dopisu s doručenkou, jaký určitě všichni známe. Způsob, který by nám měl ušetřit především čas, je dále produktem společností ICZ, a. s. a České pošty, s. p., přičemž se jedná o jedinečný projekt ve střední Evropě, který byl představen již na Invexu 2002. Dokumenty, jež budeme posílat, by měly být ověřovány elektronickými klíči, které bude vydávat nezávislá certifikační autorita, zde Česká pošta, čímž bychom nepřišli o možnost ověření, zaručení a prokázání doručení zásilky. Základem systému Registrovaná elektronická pošta je vícevrstvá architektura klient/server, kdy klient bude používat speciální mailovou aplikaci s elektronickým klíčem. Šifrování je zajištěno kryptovací knihovnou Baltimore. Aplikace bude dostupná pro OS MS Windows 98/2000/ME/XP, Linux a Mac OS X. Podle společnosti je systém schopen umožnit komunikaci až 55 000 zákazníků v jednom okamžiku. Základem projektu je aplikační server Sybase Enterprise Application Server 4.1, databázový server Adaptive Server Enterprise 12.5 a replikační Sybase Replication Server 12.0.

Odkaz: http://www.sybase.cz

Novinky u Mandraku

Lenka Karlíková

S novými verzemi se u Mandraku v poslední době jakoby roztrhl pytel, i když společnost se nyní nachází ve špatné finanční situaci, a již požádala o ochranu před bankrotem. Stav společnosti byl potvrzen v prosinci, kdy firma uvedla, že má nesplněné finanční závazky ve výši 2 milionů eur. Přesto byla v lednu k dispozici první beta-verze Mandrake Linux 9.1 pro platformu x86, která obsahovala jádro 2.4 21 pre2 a Xfree 4.3 Beta. Velikost verze by měla dosahovat velikosti CD, přičemž obsah aplikací si hlasováním vyberou uživatelé. Došlo zde k importaci grafického instalátoru a několika mandrakeovských aplikací na Gtk 2.0. Počátkem února byla vydána druhá beta-verze Mandrake 9.1, která je již na dvou CD. Veškeré nové verze lze stáhnout na obvyklých umístěních a informace o chybách podávat pomocí BugZilly. Dále společnost počátkem února představila Mandrake Corporate Server 2.1, který poskytuje spolehlivé řešení podnikových serverů. Jeho součástí jsou programy pro poskytování síťových a internetových služeb a snaží se o kompletní zabezpečení sítí.

Odkaz: www.mandrake.com

Prohlížení s Irfanem

Lenka Karlíková

Aktuální verze jednoho z nejoblíbenějších prohlížečů obrázků a multimediálních souborů nese označení Irfan View 3.8 a jeho velikost je 822 KB. Program podporuje nepřeberné množství grafických a zvukových formátů, přehrávání CD, a pokud náhodou něco chybí, lze to stáhnout v plug-inu. Irfan View je svým objemem malý, ale poměrně výkonný, stabilní a nenáročný na paměť a pro amatérského uživatele toužícího po bezplatném softwaru jeden z nejlepších. Dále je mu nabízena možnost Twain rozhraní, tvorba HTML náhledů, konverze formátů a jiné. K novinkám této verze programu pro práci s grafikou, který obsahuje snad všechny funkce potřebné pro správu obrázkových souborů, patří editování a ukládání JPG komen

Opera posedmé

Lenka Karlíková

Poslední měsíc měli vývojáři webového prohlížeče Opery dozajista velmi rušný. V lednu dokončili a vydali verzi Opera 7.0, která s sebou nese kompletně přepsané jádro. Jde o produkt, jenž se od šesté verze liší výrazným zvýšením rychlosti vykreslování webových stránek. Podporuje vylepšenou specifikaci DOM (Document Object Model) level 2, která standardizuje kód dynamických HTML a pod Windows pak technologie CSS1 a CSS2, XML, WAP/WML 1.3, Java Script, ECMAScript, HTML 4.01 a novinkou je IFRAME. Příslibem má být také spolupráce s technologiemi využívajícími Microsoft Internet Explorer. Nezklame nás ani profesionální vzhled browseru, který plní standardy W3C. Novinkou je Links Panel pro rychlejší navigaci na nejpoužívanějších stránkách, a navigační panel. K zajímavostem patří režim Small Screen Devices, který využívá modu malého mobilního zařízení s šířkou displeje 176 bodů. K uživatelsky příjemným záležitostem můžeme dále zařadit správu cookies, mouse gestures (speciálnímu tahu myši je přiřazen specifický příkaz), překlad textu stránky do některého ze světových jazyků díky službě lycos.com, bohužel bez češtiny, možnosti úpravy vzhledu stránek, zabudovaný mailový klient a integrovaná správa hesel nebo prohlížení jen s využitím klávesnice. Poštovní klient Opery s integrovaným modulem M2 pracuje s protokoly IMAP, POP3 a ESMTP. Uživatel jistě ocení rozšířenou technologii drag &drop nebo Fast Forward tlačítko. K ochraně dat je určen manažer Wand. Opera podporuje Transport Layer Security (TLS) a protokol Secure Socket Layer (SSL). Opera 7.0 je k dispozici v reklamní a v komerční verzi. Instalační verze s Javou má velikost necelých 13 MB a bez podpory Javy 3,2 MB. Po několika dnech po vydání se však objevily zprávy, že právě vydaná Opera obsahuje množství chyb. Nezvaný host má přístup ke čtení e-mailů, k manipulaci s daty na disku, získávání informací o navštívených stránkách a jiné nedostatky, jež zapříčiňuje Java Script. Naštěstí vývojáři na sebe nenechali dlouho čekat a vydali začátkem února opravenou verzi Opera 7.01, která se snad s některými nedostatky vypořádala. Stále však mají smůlu uživatelé operačního systému Linux, pro něž zatím Opera není k dispozici.

Odkaz: http://www.opera.com

WinRAR 3.11

Lenka Karlíková

Zatím poslední 32bitová Windows verze archivátoru RAR se v polovině ledna objevila s označením 3.11 (982 KB). Tento výkonný archivátor s graficky přívětivým uživatelským rozhraním podporuje nejen klasické RAR a ZIP archivy, ale také soubory ARJ, LZH, CAB, TAR, ACE, BZ2, GZ, UUE, JAR a ISO. K podporovaným operacím patří zobrazování obsahu a komentářů, šifrování, dělení archivů, extrakce souborů nebo informace o archivu. V poslední verzi WinRar 3.11 je k dispozici převod do formátu .tgz pomocí příkazu Convert, také jsou opraveny některé chyby z předchozích verzí. Jedná se o příkaz Convert, který hlásil chybu při vytváření archivů ve složkách, jež obsahovaly znaky jiné než ASCII, dále program nespolupracoval v případě dlouhého názvu souboru v archivu a přepínač AG, který vytváří jméno archivu podle masky, dosazoval chybnou hodnotu do pole minuty. Problémy se dříve vyskytovaly také se samorozbalovacím (SFX SelF-eXtracting) modulem, který pod Windows 95 zobrazoval řetězce navíc. Nyní tento modul, jenž po spuštění dokáže soubory extrahovat, podává podrobnější zprávy o chybách a při vytváření souborů. Jeden z nejoblíbenějších archivačních programů pro OS Windows, Linux, UNIX, MacOS a další je volně k dispozici v kompletním překladu do českého jazyka na stránkách www.rar.cz, kde si můžete stáhnout shareware verzi, kterou je možné používat po dobu zkušební lhůty 40 dnů.

Odkaz: http://www.rar.cz

§§§§§


iPAQ h5400

Jaroslav Kasal

c03p0122

HP uvedla na našem trhu až nyní novou řadu handheldů iPAQ Pocket PC h5400, která si odbyla svoji světovou premiéru již v minulém roce. Řada by měla oslovit především náročné profesionály, neboť obsahuje širokou škálu funkcí a v současnosti jde pravděpodobně o nejlépe zabezpečené Pocket PC dostupné na běžném trhu. Tento handheld umožňuje bezdrátové připojení k lokální síti a zároveň podporuje technologii Bluetooth. Nové modely jsou také vybaveny vyjímatelnými akumulátory, které uživatel může dobíjet, přidávat či vyměňovat dle potřeby. Přitom se také jedná o první zařízení, jež umožňuje chránit uložená data proti neoprávněnému přístupu snímačem otisku prstu, a pro jejich zpřístupnění tedy stačí jednoduše přitisknout prst.

V České republice je iPAQ Pocket PC h5400 k dispozici od poloviny února 2003, koncová cena je stanovena na 24 980 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.hp.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0123

U CA rádi Linux

Společnost Computer Associates vychází vstříc linuxovým uživatelům v podnicích, a přichází s 12 novými řešeními pro správu, zabezpečení, ochranu, integraci a využití technologie otevřených zdrojových kódů. CA tedy nyní nabízí více než 60 řešení, sloužících k podpoře Linuxu v heterogenním podnikovém prostředí. Pro distribuovaná a mainframová prostředí uvádí na trh nové verze produktů Unicenter Management for WebSphere, Unicenter Management Portal, eTrust Web Access Control a CleverPath Aion Business Rules Expert. Pro distribuovaná prostředí pak BrightStor ARCserve Backup pro Apache a MySQL. Pro mainframy nové verze Unicenter Network and Systems Management, Job Management Option a Advantage CA-Easytrieve.-OK

Softwarové kameny

Společnost Stonesoft Corporation v lednu oznámila svůj záměr expandovat na trh v České republice. Tato původně finská firma se specializuje na podnikovou síťovou bezpečnost a nabízí softwarové produkty pro zajištění vysoké dostupnosti kritických síťových aplikací na internetu a mobilních serverech, postavených na clusterových technologiích. U nás chce Stonesoft svá řešení dodávat především přes síť distributorů a autorizovaných prodejců. Zpočátku se zaměří na produkt StoneGate, který poskytuje firewall a zabezpečenou VPN, dynamický load balancing a vysokou dostupnost.

-OK

§§§§§


Dálková komunikace

Tomáš Kuchařík

c03p0124

Představíme si systém Mistic M.I.S Tele-image Consulting 1.2 pro dálkový přenos a prohlížení digitálních fotografií, zejména z mikroskopu, se současnou konzultací v reálném čase s využitím sítě internet. Program MISTIC tak umožňuje živé interaktivní spojení dvou vzdálených počítačů prostřednictvím internetu. Systém pracuje se snímky pořízenými libovolným digitálním fotoaparátem, digitálním mikrofotozařízením nebo skenerem ve formátu jpeg (.jpg) nebo v bitmapách.

Novinkou ve verzi 1.2 je podpora mikrofotozařízení Olympus DP50 a dalších zařízení, která podporují standard TWAIN. Obsahuje možnost komunikačního serveru pro uživatele připojující se k internetu linkou ISDN, úpravu obrázků, kreslení a popisky obrázku během konzultace, automatickou aktualizaci z internetu. V praxi to znamená, že když jeden z uživatelů např. zvětšuje fotografii pro lepší zobrazení detailů, posunem snímků zobrazuje určité místo a označí jej ukazatelem, také druhý uživatel současně vidí zobrazování označeného detailu. Poté druhý uživatel označí kurzorem jiné zajímavé místo, případně zmenší/zvětší snímek nebo odešle jiný obrázek určený ke konzultaci atd. Při tom spolu oba uživatelé diskutují prostřednictvím sluchátek s mikrofonem. Kromě hlasové komunikace spolu obě strany mohou komunikovat prostřednictvím psané konverzace (tzv. chat), a napsaný rozhovor spolu s datem a časem uložit na pevný disk ve formě textového souboru. Pořízené snímky lze okamžitě upravovat (otáčení, převracení, výřezy, změna velikosti, jas, kontrast, úprava barev).

Odkaz: http://www.olympus.cz

M.I.S. QuickPHOTO

Tomáš Kuchařík

Program M.I.S. QuickPHOTO Pro je určen pro snímání fotografií a jejich přenos do PC z digitálních fotoaparátů Olympus Camedia prostřednictvím rozhraní USB, a pro jejich úpravu a měření. Celý proces snímání a přenosu obrázku je velmi rychlý a je otázkou několika vteřin. Živý obraz na monitoru PC oproti LCD obrazovce fotoaparátu velmi zjednodušuje ostření. Nasnímaný obrázek je ihned po přenosu zobrazen na monitoru počítače ve vestavěném editoru. Tento editor umožňuje vkládání kalibrovaného měřítka, měření velikosti objektů, úpravu a ukládání obrázků. Výsledky měření jsou zobrazeny v přehlédné tabulce s možností uložení do souboru formátu MS Excel pro další zpracování.

Tento obrazový editor nalezne široké uplatnění např. v lékařství jakož i v dalších oborech. Využití je značné při dokumentování daných vzorků, které je možné pomocí pravítka vyhodnotit z hlediska rozměrových parametrů.

Druhou novinkou je QuickPHOTO, editor umožňující snadné ukládání a úpravu obrázků.

Snímek je ihned po naexponování přenesen do počítače a zobrazen v okně pro úpravu a ukládání obrázků, které slouží jako obrazový editor. Snímek může být okamžitě uložen pro pozdější zpracování nebo být před uložením upraven. K dispozici jsou následující funkce: Otáčení a oříznutí obrazu, změna rozměrů obrázku, úprava jasu a kontrastu a také úprava barevného vyvážení.

Odkaz: http://www.olympus.cz

§§§§§


Ricoh Aficio CL5000

Václav Maletínský

c03p0125

O nový přírůstek se rozrostla rodina tiskáren Ricoh Aficio, kterou na našem trhu nabízí společnost Impromat. Model Aficio CL5000 je připraven pro skupiny uživatelů, kteří potřebují rychlý černobílý tisk doplnit občasným zpracováním barevných dokumentů. Tiskárna pracuje s papíry formátu A3-A6 a při tisku na listy A4 dokáže za minutu vytvořit 10 barevných nebo 36 monochromatických výtisků. Pracovní rozlišení 600 x 600 dpi při emulacích PCL5c nebo Adobe PostScript Level 3 doplňuje režim 1 800 x 600 dpi s použitím ovladače RPCS. Jednotlivé výrobky jsou vybaveny procesorem RM5261 250 MHz a pamětí s kapacitou od 64 do 384 MB, pro uložení fontů, maker i jednotlivých tiskových úloh lze zařízení vybavit pevným diskem s kapacitou 20 GB. Pro uložení papírů tiskárna disponuje spodním zásobníkem na 250 archů a bočním 100listovým podavačem, může však být rozšířena o další dvě spodní přihrádky, které zvyšují počet založených médií na 1 350 listů. Vysoká rychlost prvního výtisku i oboustranný tisk plnou rychlostí tiskové mechaniky potěší uživatele stejně jako tonerové zásobníky s prodlouženou životností na 10 000 (barevné náplně) a 18 000 (černý toner) výtisků. Ricoh Aficio CL5000 je vybaven paralelním, USB 2.0 i síťovým rozhraním a jeho ovladače jsou připraveny pro operační systémy Windows i Mac OS. Cena výrobku nebyla do doby uzávěrky zveřejněna.

Odkaz: http://www.ricoh.cz

Nové ovladače a tiskárna

Václav Maletínský

Nové verze ovladačů pro GDI tiskárny Minolta QMS Magicolor 2300 DeskLaser podstatně zlepšují kvalitu tiskového výstupu. V krátkém testu jsme si mohli prakticky ověřit změny, ke kterým s těmito ovladači dojde. Dřívější problémy s tiskem světlejších barev u obrázků se ztrátovou kompresí (viz PC WORLD 11/2002) se podařilo odstranit a nové ovladače tak můžeme vřele doporučit všem, kteří si levnou tiskárnu se čtyřprůchodovým barevným tiskem zakoupili, nebo se na nákup chystají.

V nabídce společnosti se však neobjevily jen nové ovladače, ale také zcela nová tiskárna Minolta QMS Magicolor 2350, která je sice dražší (předběžně stanovená cena 40 000 Kč), ale uživatelům nabízí postscriptovou emulaci i jazyk PCL5. Maximální rozlišení 2 400 x 600 dpi i rychlost tisku 16 monochromatických nebo 4 barevné strany A4 za minutu jsou stejné jako o modelu 2300.

Odkaz: http://www.minolta.cz

§§§§§


Alcohol 120%

Zdeněk Rusek

c03p0126

od tímto podivným názvem se neskrývá simulace nelegální palírny alkoholu, alespoň ne doslova. Nový program od týmu Alcohol Software je především určen pro vytváření image disků (tzn. obrazy disků, které jsou jejich dokonalými kopiemi), jež lze uložit jak na HDD, tak vypálit na záznamové médium. Program dokáže vytvořit a pracovat až s 31 obrazy s přístupovou rychlostí (v závislosti na kvalitě čtecí mechaniky, popř. HDD) do 200x. Obrazy disků lze vypálit nejen na CD-R, CD-RW, DVD-R, ale i na nejnovější DVD+RW a DVD-RAM. Alcohol dokáže zapisovat pomocí nejnovějších způsobů a s prevencemi proti podtečení bufferu, nebo jinému poškození záznamového média. Rovněž podporuje velké množství typů obrazů ve všech myslitelných formátech od ISO, CUE po CDI a další. Kromě samotného vytváření obrazů dokáže kopírovat CD/DVD, vymazávat (například CD-RW) nebo vytvářet další záznamy na média.

Zajímavá je možnost emulace RMPS, tato funkce umožňuje mechanice automaticky přečíst fyzické označení, které lze následně vypálit na CD/DVD takto lze emulovat většinu ochran proti kopírování, založených na fyzickém označení. Další ochrany lze překonat pomocí speciálních emulací, takže lze spouštět CD chráněná technologiemi SafeDisk, SafeDisk 2, Secu-ROM a Laserlock.

Grafická stránka Alcoholu je velmi příjemně zpracovaná, ničím nerušivá a podobná aplikacím WinXP. Celý interface je zpracován v češtině, což se při některých složitějších nastavení velmi hodí. Autoři popisují svůj program jako "ultimátní nástroj pro tvorbu CD/DVD", a nejde s nimi nesouhlasit, Alcohol se hrdě může zařadit mezi nejlepší ve své kategorii. Cena je 49,95 USD.

Odkaz: http://www.alcohol-software.com/

CD to WAV/MP3 Ripper

Zdeněk Rusek

Další program, věnující se převádění hudby z CD formátu (tzv .acd) do formátu .mp3 a .wav, se nazývá CD to WAV/MP3 Ripper a v současné chvíli je k dispozici již ve verzi 1.6, která však oproti předcházejícím nepřináší příliš mnoho nového.

Celý ripper se nese ve znamení maximální jednoduchosti, proto také nabízí jen nejzákladnější možnosti jako například volbu výstupního formátu, kvality bitratu (Kb/s) a či tvorbu ID3 tagů. Jako protiváhu za praktickou nemožnost cokoliv jiného nastavit nabízí nejrychlejší ripping (převod) hudby na požadovaný formát ze všech dostupných grabberů. Jedinou skvrnkou na kráse, rezignujeme-li na nepřítomnost ovládání pararametrů, je nemožnost stáhnutí názvů písniček (CDDB) z internetu.

Odkaz: http://www.mthreedev.com

The Bat! 1.62i/CZ

Zdeněk Rusek

Pro každého, kdo se nechce z nějakého důvodu připojit k uživatelům výrobků společnosti Microsoft, se dnes nabízí množství alternativních programů. Příspěvkem do této skupiny je i program od firmy Ritlabs, který je více než vyrovnaným oponentem MS Outlooku. The Bat! je e-mailový klient, jenž obsahuje všechny funkce nutné pro spravování jednoho či více e-mailů v přehledném a intuitivním systému ovládání. Díky kompletně počeštěnému menu a českým nápovědám se stává ještě více přístupným pro širší vrstvy uživatelů. Dále umožňuje hromadné rozesílání e-mailů osobám v kontakt listu, šifrování zpráv a podpisů pomocí programu GnuPG i s digitálními certifikáty S/MIME (pro zabezpečenou komunikaci), ochranu proti e-mailovým virům a zároveň podporu antivirových programů. Samozřejmostí je podpora protokolů SMTP a POP3 (odesílání/přijímání pošty), dále pak IMAP4, TLS(SSL), MIME, APOP a LDAP. Nastavením filtrů můžete zamezit spoustě nepříjemností, které vás mohou jinak na netu nemile překvapit (jako například reklamy, nebo spam). Do "netopýra" si můžete dát neomezený počet skupin, uživatelů i identit v příjemně zpracované kartotéce. Pro ještě lepší čtení zpráv je do The Bat! zakomponován i interní prohlížeč podporující HTML zprávy a různé grafické formáty (GIF, BMP, JPG, ICO, WMF a EMF).

Na každý příchozí e-mail vás upozorní funkce Mail Ticker. V průběhu práce s The Bat! se zobrazí rolující lištička s přijatými, neodeslanými a nepřečtenými zprávami, která nápadně připomíná informační tabuli na newyorské burze. Snad jedinou nevýhodou je vysoká cena (1 800 Kč), která asi odradí většinu potenciálních uživatelů zpět k Outlooku.

Odkaz: http://www.thebat.cz

§§§§§


Vy ještě nemáte...?

c03p01271

Amd athlon xp 2000+

"Athlon XP 2000+ je skvělou kombinací vysokého výkonu a velmi dobré ceny. Tento procesor je dostatečně dimenzován i pro hraní moderních 3D her."

Tomáš Bučinawww.levi.cz

Cena: 3 200 Kč

Creative Jukebox Zen

"Přenosný MP3 přehrávač pojme až 333 hodin hudby a může sloužit též jako přenosný pevný disk připojitelný přes SB1394 rozhraní."

Tomáš Varoščák

www.czechcomputer.cz

Cena: 12 632 Kč

Epson Perfection 1260

"Skener s USB připojením. Perfektní pro práci s barvani i pro přesné zachování detailů. Volitelným doplňkem je nástavec pro práci s transparentními předlohami."

Václav Maletínský

www.epson.cz

Cena: 3 350 Kč

HP LCD 2025

"Máte už dost malých vypouklých monitorů? Zkuste tuto nádheru za (na 20" LCD) velmi dobrou cenu. Oceníte na ni skvělý obraz i ryhlé zobrazení."

Tomáš Bučina

www.hp.com

Cena: 48 700 Kč

LANGMaster Tangram Němčina

"Pro výuku němčiny, máte v tomto produktu materiál na 3 roky poctivé práce. Zahrnuje slovník Lexicon a je určen pro začátečníky, až po pokročilé."

Patrik Malina

www.langmaster.cz

Cena: 1 999 Kč

Nikon coolpix 4300

"Kompaktní 4megapixel se všemi funkcemi, které pro amatérskou fotografii potřebujete, skvělou ostrostí obrazu a příjemnými rozměry."

Tomáš Jirásko

www.fotoexpert.cz

Cena: 17 990 Kč

Palm Tungsten T

"Novinka od Palmu se doslova třese na titul nejlepšího PDA. Tungsten je velmi rychlý, nabitý skvělými funkcemi, Bluetoothem a má i dobrou cenu."

Tomáš Bučina

www.rrc.cz

Cena: 15 850 Kč

Siemens C55

"Pokud sháníte přístroj především na telefonování, který hezky vypadá, není příliš velký a dobře se s ním pracuje, pak je Siemens C55 ideální právě pro vás."

Tomáš Varoščák

www.simfonie.cz

Cena: 5 795 Kč

Total Commander 5.50

"Vynikající souborový manažer se zabudovaným FTP klientem, podporou češtiny a možností pracovat s archivy (ZIP, RAR, ARJ a mnoho dalších)"

Jan Šplíchal

www.ghisler.com

Cena: shareware/28 eur

Vy ještě nemáte...?

9 produktů, které mají dvě věci společné jsou na trhu v ČR/SR, a zaujaly některého z redaktorů a autorů, ať již poměrem cena/výkon, technickým řešením, designem či další vlastností. S tím je spojeno i hlasování vás čtenářů, kdy nám napište, které tři produkty z našeho výběru se zamlouvají i vám. Nezapomeňte dopsat váš tip na produkt, který by neměl příště chybět. Nejzajímavější tip odměníme celoročním předplatným PC Worldu. Anketní lístky zasílejte na adresu PC WORLD, Seydlerova 2451/11, 158 00 Praha 5. Hlasovat lze i na internetových stránkách http://www.pcworld.cz.

Ceny jsou orientační a včetně DPH.

WinBackup

Jan Šplíchal

Zálohování důležitých programů, osobních souborů, e-mailů a ostatních dat by měl čas od času udělat každý uživatel počítače. Je to jedna z nejlevnějších a nejlehčích možností uchování dat. Když váš počítač stihne technická pohroma, uvědomíte si teprve až zpětně výhody tvorby záloh. WinBackup pochází z dílny švédské firmy LIUtilities, která byla založena v roce 1999 a zabývá se vytvářením podpůrných programů pro zlepšení technického zajištění zejména v podnikové sféře. Jde o program, jenž vám jednoduchým způsobem napomůže při tvorbě záloh vašich dat. Tato data jsou ukládána ve vlastním kompresním formátu programu, a lze je ukládat na pevný disk, nebo je rovnou zapisovat na CD nebo DVD. Lze také vytvářet takzvané multi-sessiony, což v praxi znamená, že na CD můžete, pokud na něm máte dostatek místa, kdykoliv přidat další zálohu a vytvořit si tak jakousi knihovnu vašich minulých záloh. Lze také přepisovat minulé zálohy a to třeba i takovým způsobem, že se v dříve vytvořené přepíší pouze soubory, které byly aktualizovány, nebo jsou úplně nové. WinBackup má v sobě zakomponovaný 128 nebo 256 bitový šifrovací algoritmus, který ochrání vaše data před zneužitím jinou osobou. Hlavním plusem programu je jeho přehlednost a intuitivnost. Veškeré nabízené úkony jsou jednoduše k dosažení. Pokud patříte mezi méně zkušené uživatele, nezoufejte si, protože je vám nabízen i průvodce programem, jenž vás jednoduše, krok za krokem, provede základním užíváním a seznámí vás tak s jeho hlavními funkcemi. Postup je jednoduchý: vyberete si v přehledné nabídce co chcete zálohovat (lze vybírat takřka vše: kompletní programy, poštu v MS Outlook, dokumenty, pracovní plochu a mnoho dalšího. Záleží opravdu jen na vás) a spustíte tvorbu souboru zálohy s koncovkou .wbb, kterou buď ukládáte na pevný disk, či rovnou vypalujete na CD nebo DVD.

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0128

Inovovaná sedmsetdvacítka

Celkem rychle po uvedení mobilního telefonu Motorola T720 se na trhu objevila i inovovaná verze s označením T720i. Ta nabízí uživatelům především podporu multimediálních zpráv MMS, která byla největším nedostatkem předchozí verze oproti konkurenci. Bohužel díky tomuto vylepšení odstranili výrobci jiné funkce telefonu. Za své vzal e-mailový klient a hlasové poznámky, redukována byla kapacita telefonního seznamu a naopak se zvětšila paměť pro obrázky a hudbu. Motorolu T720i je možné koupit s digitálním fotoaparátem a mezi další zajímavé příslušenství patří přenosný MP3 přehrávač.-var

§§§§§


Inovované iMacy

Martin Voigts

c03p0129

polečnost Apple na počátku února uvedla inovovanou řadu iMac a dva zbrusu nové modely. Nový 17" širokoúhlý model obsahuje procesor PowerPC G4 tepající na 1 GHz, 133MHz systémovou sběrnici, 256 MB operační paměti typu DDR, rychlejší čtyřrychlostní mechaniku SuperDrive pro přehrávání a vypalování CD a DVD, vestavěnou podporu pro AirPort Extreme (vysokorychlostní bezdrátová síť) a Bluetooth. Nový 15" model je vybaven 800MHz procesorem Power PC G4 a na severoamerickém trhu je o 200 USD levnější než jeho předchůdce. Také domácnosti a školy se mohou konkrétně u řady eMac těšit na snížení cen.

I na straně softwaru došlo k určitým změnám. Všechny nové počítače budou vybaveny operačním systémem Mac OS X ve verzi 10.2. K 17" širokoúhlému modelu obdrží zákazník rovněž sadu programů iLife, jež umožňuje práci s digitální fotografií, hudbou, videem a tvorbu vlastních DVD. Program iSync pak dovoluje synchronizaci kontaktů a kalendáře mezi Macintoshem a mobilním telefonem či PDA založeném na Palm OS, pokud jsou rovněž vybaveny technologii Bluetooth. Součástí dodávky je také široká paleta aplikací pro práci a zábavu, včetně testovací verze Microsoft Office X.

Nové modely počítače iMac jsou vybaveny dvěma zásuvkami rozhraní FireWire 400 a třemi porty USB, což dovoluje snadné a rychlé připojení periferií, jako jsou digitální fotoaparáty, videokamery či přehrávače MP3.

Všechny nové počítače iMac a eMac jsou prozatím k dispozici na severoamerickém trhu. Dostupnost a cena pro české zákazníky budou oznámeny později.

Odkaz: http://www.apple.cz

§§§§§


Plextor PX-504A

Čestmír Žák

c03p0130

Společnost Plextor rozšiřuje svou nabídku zapisovacích mechanik o model PX-504A. Jedná se o kombinovanou mechaniku, která je schopna nejen zapisovat DVD+R disky rychlostí 4x a přepisovat DVD+RW 2.4x, ale zvládá i záznam na CD-R média rychlostí 16x a přepis CD-RW 10x. Čtení DVD probíhá rychlostí 12x, u CD médií pak 40x. Mechanika s rozměry 146 x 42 x 199,5 mm a hmotností 1,1 kg se může pochlubit poměrně vydařeným bílým designem s výrazným černým pruhem uprostřed. Pro ochranu před znehodnocením média při vypalovacím procesu byl model 504A vybaven standardním 2MB bufferem. V balení naleznete samotnou mechaniku s manuálem, potřebnou kabeláž plus prázdná DVD+R a DVD+RW média. Softwarové vybavení zahrnuje soubor utilit Plextools, populární vypalovací program NERO ve verzi 5.5, Pinnacle Studio 8 a PowerDVD pro pohodlnou práci s DVD. Od PX-504A lze očekávat, že se stane vyhledávaným řešením pro vytváření rozsáhlejších záloh, např. při stříhání domácího videa nebo archivaci souborů.

Odkaz: http://www.servodata.cz

S3 na obzoru!

Čestmír Žák

Ačkoliv byla značka S3 Graphics již před notnou dávkou měsíců pohlcena společností VIA Technologies, zatím si stále udržuje svůj starý název. Naposledy vzniklo ze spolupráce S3 s VIA grafické jádro Zoetrope, určené k integraci do základní desek. V nedávné minulosti se též hovořilo o čipu AlphaChrome (Savage XP), který však bohužel nebyl nikdy uveden. Nyní S3 představila své plány na grafický čip DeltaChrome, dříve známý pod označením Columbia. Tento GPU založený na technologii 0,13 mikronu bude vyhovovat standardům Direct X9 a OpenGL 1.4, potěší kompatibilitou s rozhraním AGP 8X a upoutá vlastní sadou algoritmů pro úsporu šířky pásma pamětí. Znám je již také počet pipeline, těch bude 8, každá vybavená jednou texturovací jednotkou (teoretický fill-rate 2,4 gigapixelů za sekundu). O provozních frekvencích čipu ani pamětí nejsou dosud k dispozici žádné informace, proto nelze ani přibližně odhadnout reálný výkon. Čip DeltaChrome by měl být k dispozici až v létě, nedá se tedy předpokládat, že by nějak vážněji ohrozil dvojici v současnosti největších producentů grafických čipů nVidii a ATi. Mohl by však potenciálně konkurovat menším výrobcům jako SiS (Xabre II) nebo Trident (XP4).

Odkaz: http://www.viaarena.com

§§§§§


Časovaná bomba v počítači...

Tomáš Přibyl

c03p0131

Netiká, nevybuchuje s rachotem, nezanechává za sebou mrtvé a zraněné... A přece je to bomba se vším všudy. Nehovoříme ovšem o žádném "pekelném stroji", nýbrž o tzv. logické bombě. To je jedna z kategorií škodlivých kódů, podobně jako třeba počítačové viry, trojské koně nebo e-mailoví červi.

Logická bomba je kus programového kódu, který může být samostatnou aplikací nebo být vložený do jiného programu. Přitom čeká na určitý podnět (stisk příslušné kombinace kláves, datum...), aby provedla svou programovou rutinu. Už z názvu "logické bomby" vyplývá, že nejde o program užitečný, leč o kód nežádoucí. Rozdíl mezi počítačovým virem a logickou bombou spočívá přitom ve skutečnosti, že virus vstupuje do systému bez vědomí jeho uživatelů, "bomba" je do něj ukládána s jasným (nekalým) záměrem.

Typickým příkladem takovéhoto typu škodlivého kódu je nespokojený zaměstnanec, který na odchodu z firmy umístí do informačního systému kus programového kódu, jenž po několika dnech provede útok. Ten je přesně směrovaný na konkrétní cíle (databáze, dokumenty...). Útočník přitom zná slabiny a klíčové uzly systému, v čemž je jeho velká výhoda. Další nebezpečí představuje i fakt, že málokterá instituce očekává útok zevnitř antivirové programy, firewally, bezpečnostní software, všechny tyto systémy mají "hroty" vztyčené ven. "Logická bomba" je pak pomyslnou "kudlou do zad".

Že je podobný škodlivý kód výplodem z říše báchorek a pověstí? Velký omyl. V praxi se s podobným incidentem lze setkat mnohem častěji, než si vůbec dokážete představit. Největší případy dokonce končí před soudním tribunálem.

V roce 1998 americká počítačová pracovnice Shakuntla Devi Singla zneužila přístup k informačnímu systému a znalost hesel spolupracovníků a v okamžiku svého propuštění ze zaměstnání smazala data z personálního systému US Coast Guard. Sto patnáct zaměstnanců této agentury obnovovalo databáze více jak 1 800 hodin. Paní Singla byla odsouzena k pěti měsíců vězení nepodmíněně, dalším pěti měsícům domácího vězení a k pokutě 35 tisíc dolarů.

Také další případ je ze Spojených států, udál se na konci roku 2002. Kdosi umístil do počítačového systému americké společnosti UBS Paine Webber logickou bombu. Tato v daném případě "čekala" deset dní, a pak se začala šířit po počítačové síti jako virus. Zasaženo bylo tisíc z 1 500 počítačů společnosti, přičemž došlo k poškození či smazání souborů a škodě ve výši tři milionů dolarů! Jako původce incidentu byl identifikován bývalý zaměstnanec společnosti Roger Duronio, který předpokládal, že toto poškození bude mít za následek pád akcií společnosti ty by levně nakoupil a po stabilizaci situace se ziskem prodal. Jeho plán ale selhal, neboť trh poklesem nezareagoval. Nyní Duroniovi hrozí až deset let vězení a pokuta jeden milion dolarů.

Podobným incidentům se v praxi předchází velice špatně. Základním sítem musí být už výběr vhodných pracovníků což je někdy problém, protože špičkových specialistů nebývá tolik, jak by si personální náhončí představovali. Je třeba mít zavedenou bezpečnostní politiku, pravidelné a důkladné zálohování, dobře nastavenou počítačovou síť a propracovaný systém kontroly. Ani jeden z těchto faktů za běžných podmínek neusnadňuje práci, ale v případě krize má cenu zlata. Stejně jako pojištění v případě mimořádné události...

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0118

Grafiky QDI

Základní desky značky QDI jsou na našem trhu už poměrně známé a používá je také řada místních assemblerů počítačů. Premiérově se ale u nás objevují také grafické karty "Npact" od stejného výrobce, jejichž pětice modelů pokrývá celé spektrum od akcelerátorů s čipem GeForce 440MX až po silné GeForce4 Titanium. Jsou dodávány pro koncové uživatele v atraktivním retailovém balení s dvouletou zárukou a za velmi přijatelné ceny. Distributorem grafických karet QDI je brněnská společnost 100Mega Distribution (www.100megadistribution.cz).-buč

Athlon 64 opět odložen

Tomáš Bučina

Velmi hořkou pilulku museli polknout 31. ledna všichni příznivci společnosti AMD. Dlouho očekávaný procesor Athlon 64, jeden z dvojice připravovaných 64bitových procesorů AMD, byl odložen až na září tohoto roku. Druhý zbývající Opteron, který je na rozdíl od Athlonu 64 určen pro výkonné servery, bude uveden na trh 22. dubna.

Oficiálním zdůvodněním tohoto kroku je tvrzení, že stále ještě není připraven desktopový operační systém, který by byl určen právě pro 64bitovou architekturu AMD nazvanou x86-64. Microsoft, od nějž se pravděpodobně zmíněný systém očekává, doposud neuvedl speciální verzi Windows XP, která by plně podporovala nové možnosti Athlonu 64.

Tato změna plánu není zdaleka první v dlouhé historii informací o 64bitové platformě AMD, vyvíjené pod kódovými názvy K8 či Hammer. Už v prvním pololetí loňského roku se objevovaly zprávy a z roadmap AMD bylo patrné, že uvedení architektury K8 bude zhruba ve 3. kvartále roku 2002. Dalším "jistým" termínem se pak stal 4. kvartál 2002 s tím, že reálná dostupnost čipů nebude ještě před vánočními svátky, ale až těsně po Novém roce 2003. Konečně předposledním "definitivním" datem uvedení byl přelom 1. a 2. kvartálu 2003, tedy zhruba období hannoverského CeBITu.

V souvislosti s neustálým odkládáním čipu se stále častěji objevují spekulace o tom, zda vůbec bude AMD nové procesory schopno vyrábět v dostatečném množství a s dostatečnou výtěžností základního křemíkového materiálu. Faktem totiž zůstává, že nová technologie SOI (silicon on insulator), která dovoluje použít vysoké frekvence a dále snižovat velikosti křemíkových hradel, je extrémně náročná na výrobu a ačkoliv je AMD v tomto směru velmi daleko, nelze vyloučit, že za odložením Athlonu 64 jsou právě problémy s jeho výrobou.

Naproti tomu serverové Opterony jsou vyráběny technologií SOI s nižší pracovní frekvencí, u které lze odhadovat výtěžnost vyšší, přičemž vysokého výkonu dosahují využitím mnoha speciálních postupů a v neposlední řadě i velkou vyrovnávací pamětí cache. Také jejich předpokládaná vyšší cena na trhu může do jisté míry zahladit menší výtěžnost, neboť produkce byť malého množství těchto čipů bude pro AMD vysoce zisková.

Na běžné stolní počítače s Athlonem 64 si budeme muset počkat až do září a situace v době jejich uvedení bude pro AMD mnohem komplikovanější, než kdyby se začaly tyto procesory prodávat podle původního plánu. V průběhu 4. kvartálu 2003, který začíná v říjnu, uvede totiž Intel radikálně vylepšená Pentia 4 s jádrem Prescott s 1MB cache, 800MHz systémovou sběrnicí a frekvencí 3,4 GHz, což bude i pro nadějné Athlony 64 extrémně tvrdý soupeř.

Veletrh Schola Nova 2003

Tomáš Bučina

Ve dnech 25.-27. března 2003 se uskuteční 10. jubilejní ročník specializovaného veletrhu SCHOLA NOVA škola, vzdělávání a vybavení ve Veletržním paláci v Praze 7. Akce je určena letos nově i pro studenty. Na veletrhu totiž budou v letošním roce prezentovat a nabízet své učební programy i některé vysoké školy, vyšší odborné školy a odborné školy dalšího zaměření (jazykové, liberální studia a manažerské studium). Studenty zaujme rozhodně i účast firem, které dodávají technické vybavení, software a počítačové hry pro volný čas.

Na veletrhu proběhne např. 3. ročník konference na téma "Internet do škol a co s ním?" Cílem konference je poskytnout prostor pro výměnu názorů a zkušeností týkajících se uplatnění internetu ve výuce. Diskusní panel bude moderovat Ondřej Neff.

Dojde k vyhlášení výsledků 5. ročníku soutěže Best Czech Multimedia o nejlepší české multimediální dílo 2002 a zúčastnit se můžete workshopu škola, vzdělávání a multimédia diskusí o možnostech využívání multimédií ve školách a při vzdělávání v kontextu současné multimediální produkce v ČR bude pak program veletrhu završen.

Všechny zakoupené vstupenky jsou slosovatelné o zajímavé ceny, dodané některými vystavovateli. Slosování proběhne dne 27. 3. 2003 v 17 hod. Slosovací listina bude zveřejněna na www.bvv.cz/scholanova. Některé soutěže však budou probíhat i přímo ve stáncích na veletrhu, např. soutěž o 20 poukazů zdarma od Cestovní kanceláře BABIČKA.

Celý program, informace o veletrhu a zlevněnou vstupenku naleznete v březnu také na www.bvv.cz/scholanova.Svět v kapse všechno pro Palm (Tungsten T)

Svět v kapse - Všechno pro Palm (Tungsten T)

Všechno pro Palm (Tungsten T)

Nový model Tungsten T od Palmu je díky svým technickým parametrům a implementaci operačního systému PalmOS 5 jednou z nejnadějnějších platforem PDA současnosti. I přes zajímavý hardware je hlavní síla kapesních počítačů v instalovaných aplikacích, které mohou rozšiřovat funkčnost PDA prakticky jakýmkoliv směrem. Pojďme se podívat na několik zajímavých programů určených zejména pro Palm Tungsten T.

LauncherX (www.launcherx.com/)

Vzhledem k tomu, že Tungsten T má k dispozici 16 MB paměti a další prakticky neomezenou kapacitu na paměťové kartě SD/MMC, velmi rychle se stane správa všech nainstalovaných aplikací velmi složitou. Ačkoliv je lze ve standardním uživatelském rozhraní rozdělovat do jednotlivých kategorií, stále ještě to není takový komfort, na jaký jsme zvyklí v osobních počítačích. LauncherX je aplikace určená pro management spouštění aplikací, které dovede organizovat do složek vizuálně podobných kartotéce. Rozsáhlé možnosti použití skinů a jejich snadná dostupnost na internetu činí z tohoto programu osobní záležitost a doslova nutnost pro každého majitele Tungstenu.

Newpen (www.geocities.com/nagamatu/Newpen/index-e.htm)

Jednou z novinek, které přinesl Tungsten T, je posuvná spodní část snižující celkovou výšku přístroje. Bohužel pro psaní na plošce pro Graffiti je třeba spodní část opět vysunout, což může být v některých momentech značně omezující. Newpen tento problém řeší, protože umožňuje psaní znaků systému Graffiti po celé ploše displeje. Zároveň také ukazuje tahy, které uživatel při psaní používá, což se hodí pro zlepšení kvality písma Graffiti a tím i jistoty rozpoznávání znaků v Palm OS.

Documents To Go (www.dataviz.com)

O tom, že Palm není jen "o trochu chytřejší digitální diář", vás přesvědčí Documents To Go, které uživatele Tungstenu T obdrží na druhém CD dodaném s přístrojem. Tato aplikace je schopna převzít dokumenty z kancelářských balíků Microsoftu, z Word Pro, Word Perfectu, Lotusu 1-2-3 i Quattra Pro a konvertovat je pro zobrazení a editaci přímo v Palmu. Verze 5 distribuovaná spolu s Tungstenem T dovoluje využít i vysokého rozlišení tohoto nového Palmu. Mimo prohlížení je možné dokumenty také upravovat, pracovat s vloženými obrázky i tabulkami. Doplňková verze Premium Edition, která je ovšem již placená, zpřístupňuje také dokumenty PDF, e-maily a pracuje rovněž s grafy v tabulkách, což verze Professional neumí.

iSilo (www.isilo.com)

Proč si na Palmu nečíst také knížky, když je k dispozici iSilo? Tento rychlý a velmi univerzální prohlížeč dokumentů umožňuje zobrazovat nejen předpřipravené elektronické knihy, ale také s pomocí komponenty iSiloX konvertovat do formátu iSilo i další typy souborů, včetně webových stránek. Na internetu je možné buď zakoupit, nebo přímo stáhnout tisíce knih a dalších dokumentů, které zpříjemní dlouhé chvíle.

§§§§§

$$$$$


CD


Grafikem snadno a rychle

Jan Šplíchal

c03p01272

Přestože grafickému editoru jsme se na jednom CD v tomto roce již věnovali, uděláme radost opět těm, kteří pracují, či se pouze zajímají o úpravy grafiky. Naopak Téma CD potěší zajisté skoro každého, jsme přesvědčeni, že již pouhá spojitost s příručkou Vypalování v roce 2003 většinu z vás zaujme. Své příznivce jistě najdou i produkty tuzemské firmy Software602, a jako vždy jsou připraveny výhodné slevy při koupi některých programů.

Akce a novinky

Jak je zřejmé již z názvu, hlavním lákadlem pro příznivce grafických úprav na PC je instalace grafického editoru Zoner Callisto 3, jenž je známý svou hardwarovou nenáročností a jednoduchostí ovládání, což je zčásti také dílem uživatelů minulých verzí Callista, jež se svými ohlasy a připomínkami podíleli na tvorbě nových verzí. Více informací naleznete v rámečku. Rubrika Novinky obsahuje tradiční položky, jakými jsou elektronická verze časopisu, jež umožňuje fulltextové vyhledávání, kompletní přehled obsahu starších CD, či příznivci platformy Linux vyhledávaný magazín Abíčko, v němž dnes naleznete zajímavé informace z oblasti přípravy a údržby terminálového serveru, či popis souborového systému XFS. Nechybí ani přehled zajímavých článků internetového magazínu Interval. Pokud používáte bezplatnou verzi antivirového programu Panda Antiviru, najdete zde i aktualizační kódy. Nesmíme zapomenout ani na aktualizace pro aplikace MS Outlook 2002 či sady Office Converter, které obsahují převaděče grafických filtrů a textových formátů, a přímé odkazy na instalaci softwaru k článkům uvnitř čísla.

Software

V části Komerční software je v tomto čísle připraveno hned několik zajímavostí. Bližší informace naleznete v dolní části dvoustrany, proto je zde zmíníme jen stručně. Společnost Software602 pro vás uvolnila relační databázový systém 602SQL 8, určený pro provoz a vývoj databázových aplikací, a komunikační server LAN SUITE, který využijí zejména střední a malé firmy. Dále v této rubrice naleznete také prezentaci firmy Hope Group, jež se zaobírá distribucí a prodejem datových médií, a ochranný systém OptimAccess domácí firmy SODAT Software, který dobře poslouží při zabezpečení vašeho PC před poškozením nainstalovaného softwaru.

V rubrice Topware přinášíme soubor programů, které pokládáme za osvědčené, nebo se již v minulosti objevily na našich CD. Naleznete zde jeden z nejpopulárnějších programů pro internetovou komunikaci: ICQ 2003a, osobní firewally ZoneAlarm a Kerio Personal Firewall (také známý pod svým starším názvem Tiny Personal Firewall), či domácí program pro kompletní zprávu telefonického připojení k internetu: Connection Meter. Klasikou se již stal diagnostický nástroj SiSoft Sandra, či správce souborů Total (Windows) Commander.

Téma CD je úzce spjato s příručkou Vypalování v roce 2003. Obsahuje sadu programů pro vypalování CD, DVD a CD-RW. Najdete zde tak programy, které patří v tomto směru mezi nevyhledávanější software: Nero Burning Rom 5.5.10.0, Clone CD 4.2.0.2, nebo Easy CD Creator Basic 5. Potěší zajisté i program pro testování čitelnosti CD: Test CD 1.1, či Burn to the Brim 2.2, jenž optimálně zaplní CD před jeho vypálením.

Část Vyzkoušejte si obsahuje doprovodné programy k článkům v časopise: software pro komunikaci vašeho mobilního telefonu Nokia s PC, vylepšení Windows na úrovni skriptu a registru, balíček programů, takzvaných Instant Messengerů, umožňujících přímou komunikaci přes internet. Další soubor programů obsahuje software pro správu souborů a složek, zajímavým produktem je i bojovník proti spywaru: Search & Destroy. Uživatele mobilních telefonů či ty, kteří stojí před volbou operátora, potěší Tarify 2000, jež nabízejí srovnání 38 nabízených tarifů 3 mobilních operátorů. Umožňují výpočet platby za předpokládané provolané minuty v daných časech do daných sítí a odeslané SMS. V této sekci naleznete také programy pro zjišťování důležitých systémových informací o vašem počítači: CPU-Z 1.15, který zobrazuje informace o procesoru, základní desce, čipové sadě a parametrech pamětí, Hot CPU Tester Pro 3.4, jenž zatíží váš počítač až na hranici možností, či utilitka DisplayMate, jež vám pomůže se správným seřízením parametrů monitoru.

V rubrice Servis naleznete aktuální verze komponenty Windows Installer, bez níž je v mnoha případech nemyslitelná instalace nových verzí programu, a v sekci Antiviry jsou pro vás připraveny jako vždy aktuální definice pro antivirové aplikace a čerstvé verze plnohodnotných programů, jež jsou zdarma.

Komunikace a hardware

Práce na na poli internetových prohlížečů neutuchají ani na chvíli, a tak jsou tu opět tvůrci ze severu Evropy s novou verzí Opery, a to 7.01. Na CD ji naleznete jak ve verzi s Javou, tak i bez ní. V nové edici se představuje i Netscape, jenž umožňuje např. práci s více stránkami najednou v jednom okně. Zajisté zaujme i klient pro FTP komunikaci Filezilla 2.1.4, či rozšíření pro Internet Explorer: MyIE Final. V rubrice Hardware využijete ovladače určené pro systémy s VIA čipsety a nové DirectX: knihovny multimediálních funkcí. Podstatnou část této rubriky tvoří výsledky tisku jednotlivých tiskáren, které se objevily v testech uvnitř časopisu.

Doufáme, že vás našimi příspěvky potěšíme a že naleznete to, co právě hledáte, ať už je to inspirace, zábava, či nějaký šikovný pomocník. Nebojte se oznámit nám svůj názor, ať už je pozitivní či negativní. Za každý budeme vděčni a vy jím můžete ovlivnit obsah našeho CD. Zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou na našem cd

Zoner Callisto 3

Grafický editor Zoner Callisto 3 patří mezi špičku programového díla domácí firmy ZONER Software, jež je známa jako významný producent softwaru v oblasti grafiky, digitální fotografie, multimédií a poskytovatel internetových služeb souvisejících s prezentací na internetu a e-komercí. Zoner Callisto (v zahraničí známý pod jménem Zoner Draw) patří mezi jeho nejznámější produkty. Nespornou výhodou tohoto produktu oproti ostatním grafickým editorům je jeho hardwarová nenáročnost, jež umožňuje bez problému využívat možností tohoto programu i na počítačích řady 486, a jednoduché a promyšlené ovládání. Nejdůležitější funkce jsou na dosah a nejsou nikdy skryty hluboko v menu, což se jeví jako vysoce pohodlné. Tento produkt vám přinášíme zcela zdarma. Program vám umožňuje 15 neregistrovaných spuštění, pokud se ovšem do tohoto počtu spuštění aplikace bezplatně registrujete podle pokynů, zůstává Zoner Callisto 3 funkčním navždy.

602 SQL 8

602SQL Server je relační databázový systém založený na modelu klient/server, který lze provozovat na operačním systému Windows 98/ME/NT/2000/XP nebo Linuxu SUSE 7/Red Hat 6.1 a vyšším. Je určen pro provoz a vývoj databázových aplikací. K aplikacím na SQL serveru se mohou připojit uživatelé, tj. klienti z pracovních stanic s OS Windows 98/ME/NT /2000/XP (omezeně i z Linuxu) nebo, je-li aplikace tak napsána, i z libovolného webového browseru.

602 LAN SUITE

LAN SUITE je komunikační server určený pro operační systém Windows 98/ME/NT/2000/XP vytvořený domácí firmou 602Software. Jednoduchá instalace a údržba předurčují LAN SUITE jako ideální řešení pro střední a malé firmy. Vestavěný SMTP/POP3 server díky integrované podpoře antivirového systému AVG a anti-spam filtru zajišťuje bezpečnou a efektivní komunikaci elektronickou poštou (přístup přes POP3, WWW prohlížeč nebo WAP). Samozřejmostí je sdílený přístup k internetu pro celou síť, zabezpečený firewallem. Administrátor navíc může omezit přístup jednotlivých uživatelů na určité servery, a zvýšit tak efektivitu jejich práce s internetem.

OptimAccess

Ochranný systém OptimAccess tuzemského výrobce SODAT Software slouží k zabezpečení pracovních stanic i notebooků proti neodbornému, neúmyslnému, či zcela záměrnému poškození již instalovaného softwaru. Systém chrání nastavení instalovaných programů, operačního systému, komunikačních prostředků a nastavení Windows na pevných discích jednotlivých počítačů. Umožňuje rovněž sledovat využití počítače a monitorovat konkrétní události. OptimAccess je určen pro všechny verze operačního systému Windows (tedy NT/2000/XP, 98 a 95) zahrnujíce také ovládací prvky z prostředí DOSu. Skládá se ze 4 modulů: 1. modul Standart, jenž slouží ke správě diskového prostoru, výměnných médií a ovládacích panelů systému Windows. 2. modul Extension, který nabízí detailnější pohled do nitra počítače: uzamyká konkrétní položky z ovládacích panelů či ze systému. 3. modul WorkSpy: V tomto případě se jedná o monitorování vašeho počítače. Můžete tak získat detailní přehled o všem, co se dělo na vašem stroji od spuštění do vypnutí a to 24 hodin denně, sedm dní v týdnu, eventuálně 365 dní v roce, a za 4. modul Computer Audit, u kterého jde v zásadě o monitorování softwarového vybavení počítače. Na CD naleznete trial verzi, a v případě zájmu neváhejte použít 20% slevy.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Data proti vykradení odolná – Jak se čeho bát?

Vojtěch Bednář

c03p0061

Internetová, ale i tištěná média zabývající se informačními technologiemi tuto problematiku probírají již několik let, pomalu, ale neustále. Věc ochrany autorských práv ve světě IT je nesmrtelným tématem. Soudní causy, protikopírovací technologie, postupy na jejich odstranění. To vše dává dohromady informační chaos, ve kterém se vytrácejí některá zajímavá fakta. Pojďme se na ně dnes podívat.

Aplikace, data, vlastnictví

Intelektuální vlastnictví, tedy vlastně obecná informace, kterou někdo vytvořil, se od libovolné jiné formy vlastnictví liší v jednom zásadním aspektu. Zatímco krádež fyzické věci je zcela jasně definována, krádež informace podle zažité definice krádeží není. Když vezmu něco, co patří někomu jinému, skutečný majitel to nemůže používat. Když si ale přivlastním informaci, kterou pouze okopíruji, původního majitele o ni nepřipravím. Jestliže však skutečný majitel práv k informaci za její poskytnutí požaduje nějakou formu protihodnoty, vytvořením černé kopie o tuto protihodnotu přichází. I tak je ale intelektuální krádež, pokud není provedena za účelem vlastního zisku, přinejmenším diskutovatelným problémem. Nejde o to, co říká psané právo, ale spíše o realitu práva žitého.

Když se u nás objevily první široce dostupné počítače, neměl téměř nikdo z jejich uživatelů o autorských právech a povinnostech spojených s užíváním jejich softwaru žádné ponětí. Počítač sám byl značnou investicí a bral se jako kus železa, jemuž je nutno vtisknout duši. Sehnat zajímavý program nebo hru bylo náročné, když se to podařilo, pak cena času a snahy při shánění představovala investici. Dávat za software peníze bylo, a pro mnoho uživatelů je dodnes něčím obskurním, téměř nepředstavitelným.

Autoři a distributoři se pochopitelně bránili. Už software, který se k nám dostával, případně u nás vznikal na počátku devadesátých let, byl primitivním způsobem chráněn proti okopírování. Běžné aplikace vyžadovaly sériové číslo, drahé a vysoce specializované programy pak různé hardwarové klíče. Přesto se kopírovalo dál.

Určitou, mylnou naději konce softwarového pirátství představoval na celém světě nástup médií CD-ROM na místo do poloviny devadesátých let nejrozšířenějších, a jediných možných disket. Obrovská kapacita kompaktního disku v podstatě znemožňovala jeho překopírování na velký počet malých disket. CD-ROM navíc mohl obsahovat informace jiného charakteru než jen programy a jejich data. Na monitory počítačů, postupně s jejich technickým vývojem, vstoupily pohyblivé obrázky a z reproduktorů se ozvala skutečná digitalizovaná hudba. Množství druhů informací zprostředkovaných IT se zvýšilo.

Nástup zapisovacích CD mechanik, vypalovaček, a postupný pokles jejich ceny i ceny prázdných médií zhatily všechny naděje na konec pirátství. Přítomnost multimediálního obsahu navíc znásobila objem kopírovaných informací. Poslední ranou byl nástup internetu. Velkého množství softwaru, hudby, filmů, ale i dokumentů, které lze ilegálně, avšak snadno stahovat, nebo sdílet s ostatními uživateli. Představa, že okopírování není krádeží, zůstala v lidech stále. Paradoxně, všechny snahy o ochranu před takovým kopírováním mají spíše tendenci je posilovat, než potlačovat.

Ignorace, boj a rezistence

Téměř každý člověk v západním světě poslouchá každý den hudbu. Z rádia, CD disků, kazet. Ze všech těchto médií ji může uchovávat, kopírovat, zaznamenávat. Hudba je informace, a jako k informaci je nutné k ní přistupovat. Prodej, respektive licencování hudby je ale obchodem, který má miliardový obrat. Zatímco nahrávání rozhlasového vysílání nebo kopírování kazet přecházely posledních deset let firmy živící se prodejem hudby v tichosti, nemaje s tím co udělat, šíření na internetu ve velkém měřítku je vytrhlo z letargie. Specializované servery, konference a samozřejmě systémy sdílení vyvolaly vlnu boje proti intelektuálním krádežím.

Softwarové společnosti se s určitou mírou pirátství, tedy ilegálního kopírování svých produktů, smířily. Počáteční ochrany pomocí sériového čísla ztratily svůj původní účel. Toto číslo, nebo spíše klíč, plní posledních několik let už jen identifikační úlohu. Ukázalo se totiž, že proti činnosti jednotlivců a skupin, které jak sériové číslo, tak další formy ochrany kopií aplikací cíleně likvidují, není žádná efektivní obrana. Přesto si kvalitní software své kupce nachází. Většina zisků ze softwaru navíc přichází z licencí nakoupených firmami. Ty si dnes již pirátství příliš nedovolí, je to pro ně riskantní.

Většina hudby naopak končí u koncových uživatelů. Ti si dnes mohou vybrat. Jednou možností je nákup kompaktního disku s hudbou, rozuměj informací, která je zajímá. Další alternativou je vytvořit si kopii od někoho, kdo již stejný disk vlastní. Mnohem levněji a přitom beze ztráty kvality. Takové šíření je ovšem teritoriálně omezené. Může se dít jedině mezi známými, nebo alespoň lidmi, kteří musí přijít do nějaké formy vzájemného kontaktu. A proto se nemůže dít v masovém měřítku.

Formát MP3 a formy jeho šíření pomocí internetu proto představovaly revoluci. Informace hudba se najednou stala skladnou, snadno přenosnou, snadno dostupnou. Kvůli technickým, spíše nesrovnalostem než chybám, bylo MP3 ovšem dlouho označováno za formát vyvrhelů a také za deformaci, která kazí kvalitu toho, co uchovává, totiž zvuku.

Když se hudební vydavatelé pustili do soustavného boje proti ilegálnímu šíření nahrávek, bylo už pozdě. MP3 je podporováno domácí elektronikou, přehrávají je osobní přehrávače CD, hi-fi věže. I počítač se stal spíše multimediálním centrem v podstatě o kapacitě domácího kina, než suchým "počítajícím" strojem.

Lze říci, že většina hardwaru a multimediálního softwaru, který se dnes prodává, s informačním pirátstvím do jisté míry počítá. Proč by například zapisovací CD mechaniku potřeboval někdo, kdo pracuje s malým množstvím informací? Proč by si MP3 přehrávač koupil někdo, kdo není audiofilem a nemá doma ohromnou sbírku zvukových CD? Proč by se prodávala velká množství prázdných CD-R médií?

Ochrany a neochrany

Takzvaná chráněná CD jsou v oblasti kopírování informací v poslední době tématem číslo jedna. Ve světě i u nás existují dokonce speciální časopisy, které se věnují rozmnožování informací, a které se zabývají mimo jiné obcházením ochran. Princip ochrany je jednoduchý. Umožnit přehrání obsahu média, ale neumožnit vytvoření jeho kopie. Stejně tak jako je tento princip prostý, je i absolutně nedosažitelný. Technologie jako Cactus Data Shield (v různých verzích), nebo Key2Audio sice brání do jisté míry vytvoření identické kopie obsahu CD a jeho převedení do formátu snadno manipulovatelných souborů. Na druhé straně ale ignorují zásadní fakt. Informace, která má povahu zvuku nebo obrazu, je ve své podstatě informací analogovou. I kdyby se podařilo zabránit digitálnímu kopírování nebo manipulaci s informací na digitální úrovni, s finálním zobrazením nelze dělat nic. Právě proto je boj o nekopírovatelné CD nebo DVD vlastně dopředu prohraný.

Na druhé straně stojí dnes pokusy o pronájem informací prostřednictvím internetu. Existující půjčovny hudby, filmů a také softwaru, hlavně her jsou zatím velmi omezené. V podstatě se dá říct, že obsluhují pouze zákazníky z USA, Kanady a i tak s množstvím problémů. Legálně a za nevelký poplatek si zpřístupnit například nové hudební album je navíc technicky složité. Soubory chrání systémy ochrany digitálních práv, DRM. Ty komplikují nakládání s nimi i v rámci licence. MP3 jsou naproti tomu flexibilní, relativně kvalitní a snadno dostupné. Snahy jak o omezování uživatele, tak o nabízení alternativních řešení při legálním přístupu k informacím tak prozatím končí spíše fiaskem než pozitivně. Může se to někdy změnit?

Práva v zajetí PC

Už několik let se hovoří o možnostech digitálních domácností. Počítač PC, v současné době jednotné centrum pro používání aplikací, hraní her, sledování videa a poslechu hudby, má být zatlačen do pozadí. Na jeho místo mají nastoupit více specializovaná zařízení. Tato koncepce slaví jisté úspěchy na poli her. Konzole jako Sony Playstation I a II, Microsoft Xbox a další, které se v Evropě prozatím moc neujaly, slibují snadnou a rychlou zábavu. V pozadí za těmito marketingovými hesly stojí prostá skutečnost. Koncepce PC, nejrozšířenější počítačové platformy, znemožňuje účinnou ochranu digitálních práv. Dnes neexistuje systém, který by dokázal ochránit digitální informaci před okopírováním. Mimo to ani není prognóza, která by při zachování platformy PC, tak jak ji známe, takový systém předpovídala. Směrování uživatelského systému k víceméně jednoúčelovým zařízením vystavěným na jiných platformách je vlastně krokem stranou. Jestliže nejde vykrádání intelektuálního vlastnictví zabránit na majoritní platformě, vytvoří se jiná. I tyto pokusy vyznívají do prázdna. Platformy jsou buďto nevyužívané, jejich ochrana je prolomena a ke kopírování se využívá konvenční počítač, nebo dokonce dochází k úplnému rozvrácení jejich technické podstaty. Příkladem toho druhého je právě konzole firmy Sony a hackovací ModChip. Ten úspěšně prolamuje její ochranu a umožňuje spouštět kopie originálních CD, připravených na PC. V případě konzole Microsoftu šli útočníci na bezpečnost zařízení tak daleko, že přístroj lze za určitých okolností v klasický počítač přímo proměnit.

Existuje ale ještě jiná snaha. Společnosti, které se zásadním způsobem podílejí na vývoji platformy PC, Intel, AMD a Microsoft, nedávno ohlásily iniciativu, jež by měla značně posílit možnosti využití systémů DRM. Ochrana práv by měla být napříště integrována jak do hardwaru, tak do operačního systému a systémového softwaru. Prakticky by to vypadalo tak, že zatímco zvukové CD by na počítači bylo možné přehrát, pokus o jeho okopírování by byl přímo na systémové úrovni zablokován. Totéž by platilo pro sdílení dat po internetu, jejich poskytování po lokální síti a pro mnoho dalších možností, které si dnes ještě možná ani neumíme představit.

Je třeba říci, že o něco podobného se společnost Intel už jednou pokusila. Procesory Pentium III obsahovaly unikátní identifikační řetězec. Ten měl pomáhat při on-line komunikaci a také se podílet na DRM. Odpor, který se zvedl mezi zákazníky na celém světě, byl ale tak veliký, že Intel doplnil zmíněný řetězec o možnost zakázání jeho používání. Tím celá aktivita skončila. Obecně se má za to, že radikální zásah do struktury PC, a integrace společného managementu autorských práv by takovým zásahem byla, nemá příliš velkou šanci na úspěch. Uživatelé by byli omezeni v tom, co dnes považují za normální. Prakticky by jim neustále stál za zády nějaký systém, nebo přímo jeho lidská obsluha, který by mohl sledovat, co dělají, respektive o co se pokoušejí. Možná, že to zní až příliš jako představa George Orwella, nicméně současný záměr takový doopravdy je.

Ztráty?

Dodavatelé obsahu, hudební vydavatelství, softwarové společnosti a filmoví distributoři tvrdí, že kvůli ilegálnímu kopírování a především sdílení přicházejí o částky v miliardách dolarů. To jsou na jedné straně velmi sporná tvrzení, na druhé ovšem založená do značné míry na pravdě. Softwarové společnosti, hlavně ty největší, se dávno přizpůsobily. Na poli multimediálního obsahu je ovšem sváděn boj. Například celý hudební průmysl je globálně tažen pěticí velkých vydavatelů. Ti se chovají, jako všechny mamutí společnosti, zkostnatěle. Mají pravdu, že v případě kopírování jejich obsahu jsou v právu a musí se bránit, metody kterými toho dosahují jsou ovšem jednak neúčinné, jednak spekulativní. Integrace DRM systémů do konvenčních Audio CD například představuje porušení formátu kompaktního disku, který je také chráněn patentem. Hovořit o ztrátách z prodeje, způsobených ilegálním rozšiřováním, je navíc věcí na hraně racionality, nejsou totiž zveřejňována všechna čísla a i na základě těch dostupných lze vytvářet pouze odhady.

Konjunktura?

Existuje místo, ve kterém se část ekonomických teorií setkává s technickou realitou prodeje informací. Toto místo se jmenuje behaviorální psychologie. Tvrdí, že člověk je vlastně blackbox, černá krabice. Z jedné strany na něj působí podněty, z druhé vycházejí jeho reakce. Pokud mu nabídneme zboží, koupí si je. Pokud mu dáme příležitost získat stejné zboží bez placení, ukradne je. Realita je ale jak se zdá složitější.

Skupiny protestující proti aktivitám ochránců práv v oblasti elektronického distribuování informací považují tyto ochránce za ztělesnění všeho zla. Firmy, které distribuce informací živí, pak vidí onoho pomyslného Ďábla ve špatně zvládnutých zákaznících. Pravda se samozřejmě nenachází ani na jedné straně houpačky, jejíž pohyb je až příliš tvořen soudními procesy, nesmyslnými technologiemi a utopistickými vizemi ať již naprostého socialismu, nebo elektronické zábavní a uživatelské diktatury.

Společnosti podnikající v oblasti distribuce informací chtějí přirozeně vydělávat. Uživatelé chtějí mít přístup k informacím. Tento přístup má být snadný, pohodlný a dodané informace musí být po stránce formální i obsahové kvalitní.

Je velkou otázkou, zda se někdy podaří vytvořit takový bezpečný, pohodlný a funkční formát distribuce digitálních informací, jakékoliv povahy. Na současné platformě PC pravděpodobně ne. V budoucnu může vzniknout jiná platforma, levnější, pohodlnější a přitom bezpečná. Pokud by se ji někomu podařilo navrhnout a zároveň vymyslet systém, který by umožnil její rychlé rozšíření, zřejmě by se dotyčný stal velmi rychle miliardářem. Momentálně je bezpečná ochrana elektronických dat skutečně pouze utopií, se kterou nic nezmůžou ani DRM systémy, ani snahy o prosazení konzolí, ani represe. Jediné, co mohou distributoři udělat, je prosazovat své placené kanály kvalitou. Dávat oproti systémům sdílení nebo možností kopírovat média něco navíc. Jednak kvalitu, jednak doplňkové služby. Přesvědčit zákazníka, protože žádný donucovací prostředek to nedokáže. Teprve pak mohou být spokojeni všichni.

Co to je?

DRM Digital Rights Management

Systémy, které mají za úkol ověřovat platnost licencí pro digitální informaci. Jsou založeny na šifrování, ověřování elektronických podpisů, na časových a hardwarových omezeních. Mají umožnit bezpečné šíření především filmů, zvukových nahrávek, ale také softwaru pomocí komunikační sítě. Na druhé straně však představují omezení uživatelů a ti je prozatím příliš neakceptují. Reálně jsou totiž snadněji dostupné formáty, které nic takového neobsahují.

Informační pirátství

Ne každá vytvořená kopie informace musí být nutně kopií ilegální. Majitel legální kopie média s nějakou informací (softwarem, hudbou, filmem) má ve většině civilizovaných zemí právo na vytvoření kopie záložní. Tento prvek má být doplněn i do kontroverzního amerického zákona DMCA. Mimo to lze volně šířit ty informace, u kterých to umožnil majitel jejich autorských práv, u nichž tato práva již vypršela, nebo která jim vůbec nepodléhají. Rozeznat legální kopii od ilegální je tak poměrně obtížné, a ochrana proti kopírování to spíše ještě komplikuje.

Podívejte se

www.cdr.cz - Server, který se zabývá mimo jiné kopírováním informací a ochrannými mechanismy

www.riaa.org - Organizace chránící autorská práva amerických hudebních umělců. Patří mezi nejagresivnější a nejčastěji kritizovanou

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c03p0066

n? Existuje seznam wapových stránek? Kde ho hledat?

I když WAP nesplnil očekávání ani operátorů, ani uživatelů mobilních telefonů, přesto existuje mnoho wapových stránek, které stojí za zhlédnutí. Při připojení přes GPRS začíná být mobilní internet zajímavou, finančně dostupnou možností jak nalézt požadovanou informaci.

Operátoři mobilních telefonů T-Mobile, Eurotel i Oskar nabízejí návštěvníkům svých wapových domovských stránek výběr toho nejzajímavějšího, co lze ve WAPu najít. Uživatel tak může snadno zjistit odjezdy vlaků a autobusů, prohlížet obsáhlé encyklopedie a slovníky, číst nejaktuálnější informace z domova a ze světa, stahovat loga, melodie a mnoho dalších zajímavých informací. T-Mobile a Eurotel neopomněly na svých wapových portálech uvést položku "WAP katalog", do něhož může vložit odkaz na svou wapovou stránku kterýkoliv z jejich webmasterů. Tyto katalogy jsou, podobně jako je tomu u internetových portálů, kontrolovány editory, takže počet slepých odkazů by měl být malý. Kromě domovských stránek operátorů existuje na českém internetu několik na operátorech nezávislých wapových katalogů.

? Chtěl bych zrušit pevnou linku s modemem a připojovat se stejně plnohodnotně na internet pomocí mobilu. Mám T-Mobile a chtěl bych vědět, co je pro mě nejvýhodnější, respektive zda je to možné vůbec.

Počítač, mobil podporující datové (nejlépe GPRS) přenosy dat, datový kabel nebo IrDA port tyto věci postačí, abyste mohl surfovat po internetu, aniž byste musel využívat služeb Českého Telecomu. Vaše myšlenka je velice zajímavá a nemohu říct, že by byla finančně nevýhodná, oproti připojení přes modem. Nicméně vždy záleží, jak často se k internetu připojujete, zda stahujete vysoké objemy dat (například programy), nebo zda používáte internet pouze pro přístup k e-mailové schránce, atd. Při rozhodování, pro jakou službu se rozhodnout, je nutné se zamyslet i nad teoretickou rychlostí datového toku. Ten je u CSD: 9,6 Kb/s, u HSCSD: 28,8 Kb/s a v ideálních podmínkách u GPRS: (teoreticky) 115 Kb/s.

V následující tabulce získáte všechny potřebné informace, za jaké ceny se k internetu lze připojit nejen u T-Mobile, ale i u dalších českých mobilních operátorů. Pro srovnání uvádíme i ceny u Českého Telecomu.

? Mám Siemens M35i a SIM kartu Go od Eurotelu. Rád bych měl kredit zobrazený na displeji. Lze u Go použít nějaké číslo pro zjištění kreditu, tak jako u Twistu?

Twist a Oskarta umožňují zjistit aktuální výši kreditu pomocí kódu *101# (Twist) a *22# (Oskarta). Tento způsob byl pro uživatele předplacených karet Eurotelu po dlouhou dobu zapovězený. Od podzimu loňského roku podobný kód funguje i u Go: *104*#. Výše zobrazeného kreditu ovšem není nejaktuálnější. Mobilní telefon se v tomto případě napojí na databázi operátora, z ní zjistí požadovaný údaj a ten zobrazí na displeji mobilu. U Go karet je první zjištění kreditu za den zdarma, za další ve stejném dni se strhne z kreditu částka 2 Kč.

Aktuální výši zbývajícího kredit u Go karet lze rovněž zjistit v menu mobilního telefonu. Tuto informaci vypočítává přímo mobilní telefon z dat, které mu síť operátora dodává při každém hovoru, a z tarifikačních SMS zpráv došlých od operátora. Výši kreditu lze zjistit v menu mobilního telefonu přes tyto položky: Menu Čas/Poplatky Nast. poplatků Poplatky-limit Info. Tento zdlouhavý postup je možné zkrátit číselnou volbou: Menu 824 Info (nebo Menu 724 Info). U tohoto mobilního telefonu bohužel nelze docílit toho, aby se kredit zobrazoval neustále na displeji, tak jak je to běžné u jiných značek mobilů například Nokií.

? Jak se bude účtovat hovor dlouhý více než 60 minut například 90 minut na Oskartě s tarifem 10,50 Kč/hod.

V síti Oskar lze uskutečnit hovor maximálně 60 minut dlouhý. Pak dojde automaticky k jeho ukončení. Pokud byste chtěl telefonovat s protějškem déle než hodinu, je nutné po tomto časovém úseku vytočit telefonní číslo znovu.

Oskar tak (teoreticky) chrání peněženky uživatelů své sítě před astronomickými částkami za úhradu služeb. Mohlo by totiž dojít k této situaci: Váš mobil je uzavřený v zavazadle. Cestou autem dochází k nárazům tlačítek o stěny zavazadla, a dojde tak k vytočení telefonního čísla. U příjemce dojde k podobné situaci mobil přijme hovor bez vědomí svého majitele. Než jeden z vás objeví spojený mobilní telefon, může uběhnout značná doba a k vašemu účtu naskočí vysoká cifra.

U ostatních operátorů (ale i u Oskara) máte jinou, avšak efektivnější možnost, jak se proti nežádoucím vytočením telefonního čísla bránit: Zamykejte u mobilního telefonu tlačítka. K samovolnému vytočení čísla nebo přijmutí hovoru tak nemůže dojít. Téměř u všech typů mobilních telefonů můžete v menu navolit automatické zamykání klávesnice. Mobil pak svá tlačítka zamkne sám po určité době nečinnosti.

? Jak zrušit registraci na portálu T-zones? Nechci, aby mi chodily na mobil z internetu SMS zprávy, za které musím platit.

Rušit registraci na portálu T-zones (www.t-zones.cz) není třeba. Ztratil byste tak možnost posílat (placené) SMS zprávy, což může být někdy časově výhodnější, než je vyťukávat na omezené klávesnici mobilu. Dále byste nemohl využívat další užitečné služby, které tento portál nabízí: například pohodlnou aktivaci nejrůznějších služeb T-Mobilu, či stahování log a melodií.

Zpoplatnění příchozích e-mailových zpráv z internetu na mobil je pro mnohé uživatele nepříjemným problémem, nicméně není složité zabránit tomu, aby takové zprávy na mobil přicházely. Vše lze zařídit použitím tzv. filtrů: Přihlaste se na stránkách www.t-zones.cz ke svému T-Zones účtu. V horní liště zvolte položku "Email" a pokračujte kliknutím na položku "Nastavení". Zde zvolte "Filtry". Nyní je třeba nalézt a smazat ten filtr, který zajišťuje přeposílání e-mailů v SMS zprávách na váš mobilní telefon.

Pokud přesto chcete být SMS zprávou informováni o příchozím e-mailu, nemažte zvolený filtr, ale pouze změňte nastavení v poli "Proveď akci" na "Notifikace na mobil". Při příchodu e-mailu do vaší T-zones schránky pošle operátor zdarma na váš mobil textovou zprávu zhruba v tomto znění: "Vaše schránka obsahuje 1 novou e-mailovou zprávu." Pro zjištění jejího konkrétního znění je nutné se připojit k internetu, nebo alespoň ke své T-zones schránce ve WAPu.

? Úspěšně jsem podle návodu v PC WORLDu 12/02 nahrál český slovník T9 do Siemense C35i, a vše krásně funguje. Moje přítelkyně má Siemense C35 (bez i). Je možné popsaným způsobem u tohoto mobilu rozjet českou T9? Nebo to jde jen u C35i?

Malé písmenko "i" u tohoto typu za označením čísla typu mobilu označuje, zda je přístroj vybaven wapovým prohlížečem. Původně Siemens plánoval dodávat obě skupiny mobilů C35 bez podpory WAPu a C35i s jeho podporou, ale mobil C35 bez wapového prohlížeče na trhu není. Můžeme se však domnívat, že tyto mobily nejsou identické nepoužívají tedy ani stejný firmware. Návod uvedený v prosincovém čísle PC WORLDu bych tedy doporučoval používat pouze pro typy C35i a M35i. Označení "i" má pro každou číselnou řadu mobilů Siemens jiný význam. Rozdíl mezi typy SL45 a SL45i spočívá v existenci Javy. Rozdíl mezi mobily Siemens S45i a Siemens S45 není v přítomnosti Javy, jak si mnozí myslí, ale v e-mailovém klientu, obsaženém v "i" verzi.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články.

§§§§§


Telefony Nokia a počítač – čeho lze docílit spojením PC a mobilů Nokia I.

Josef Kulhavý

c03p0067

Článek popisující spojení mobilů Siemens s počítačem, který jsme vám přinesli na sklonku minulého roku, zaznamenal mezi čtenáři velký ohlas. V jeho duchu budeme pokračovat nyní a podíváme se na spojení počítače s mobily nejrozšířenější světové značky telefony Nokia.

SPOJENÍ MOBILU S POČÍTAČEM

Pro spojení mobilu Nokia s počítačem se používají nejméně tři typy kabelů: F-BUS, M-BUS a DLR-3. Každý nich je použitelný pro různou práci s různými programy. Od sebe se odlišují především ve vnitřním zapojení. Mezi sebou je nelze zaměňovat. Ke koupi se nabízí i kabel, který dovoluje mezi typem F-BUS a M-BUS přepínat. Spojení mezi mobilem a počítačem je možné zajistit i pomocí infračerveného portu, pokud jím váš mobil disponuje. IrDA port u mobilů typu 61xx bohužel pro jeho majitele neudělala firma Nokia kompatibilní se světovými standardy IrDA. Tyto mobily je tudíž obtížnější (nikoli nemožné) s počítačem pomocí infračerveného portu spojit.

Pro mobilní telefony Nokia produktové řady 33xx je typické, že konektor pro připojení datového kabelu je umístěn pod baterií. Pro jeho připojení vyjměte baterii, a následně zasuňte konektor datového kabelu spolu s baterií zpět na své místo.

LOGOMANAGER FOR NOKIA PHONES

Pravděpodobně nejznámějším a jedním z nejvýkonnějších programů pro správu mobilních telefonů Nokia je Logomanager for Nokia Phones. Jeho nevýhodou je značná cena, kterou je nutno uhradit za plnou verzi programu: Činí necelých 25 eur. V českých korunách jej lze pořídit za cca 1 050 Kč například na www.studna.cz. Na internetové adrese http://logomanager.shedz.co.uk/lm/lm129.exe?lm129.exe je k dispozici jeho demoverze, kterou jsme pro vás připravili i (lm129.exe, 551 KB). V demoverzi je zablokováno několik funkcí, nebo jsou tyto funkce omezeny (například nápis DEMO v logu posílaném na displej). Českou verzi programu lze doplnit rozbalením souboru http://www.ctc.cz/Zip/Nokia/Nokia_LogoManager_1.2.5_CZ.zip do adresáře, kde je uložen mateřský program. I tento balík je pro vás připraven (Nokia_LogoManager_1.2.5_CZ.zip, 32 KB).

Program LogoManager je uzpůsobený k použití s téměř všemi mobily Nokia, které se kdy objevily na trhu: 3210, 3310, 3320, 3330, 3350, 3360, 3390, 3410, 3510, 3590, 5110, 5190, 5210, 6110, 6130, 6138, 6150, 6150e, 6190, 6210, 6250, 6310, 6310i, 6360, 6510, 7110, 7160, 7190, 8210, 8250, 8290, 8310, 8810, 8850, 8855, 8890, 8910. Ani uvedený výčet není kompletní. Program je možné využít i s ostatními mobily Nokia, avšak výrobce programu nezaručuje jeho plnou funkčnost. Propojení mobilu s počítačem je zajištěno buď pomocí kabelu (F-BUS, M-BUS nebo DLR-3), popřípadě pomocí infračerveného portu, pokud jím váš mobil disponuje. Typ spojení je nutné určit buď při instalaci programu, nebo přímo v nastavení programu.

I když název programu vypovídá o tom, že půjde především o loga, využití programu je širší. Zde uvádíme výčet funkcí, kterými LogoManager disponuje:

- Vytvoření nového loga, jeho uložení na disk a nahrání z disku (pracovat lze s logem operátora, logem skupiny volajících, startovacím obrázkem i obrázkovou SMS zprávou).

- Nahrání loga do telefonu, načtení současného loga z mobilu.

- Odeslání loga v SMS zprávě na jiný mobil.

- Vytvoření vlastní melodie, její nahrání do mobilu a načtení z mobilu.

- Odeslání vlastní melodie v SMS zprávě na jiný mobil.

- Zobrazení všech SMS zpráv uložených v telefonu a na SIM kartě.

- Zobrazení editovatelného telefonního seznamu.

- Smazání loga mobilu do původního nastavení displeje.

- Aktivace NetMonitoru.

- Vytvoření a odeslání textové SMS zprávy (placené přes mobil).

Práce s LogoManagerem je velmi snadná a intuitivní. Logo utvoříme podobně jako obrázek ve windowsovském "Malování". V menu programu pak stačí pouze vybrat vhodnou položku, a obrázek se okamžitě objeví na displeji mobilu. Chcete-li zazálohovat svůj telefonní seznam uložený v mobilu, stiskněte klávesu F9. Po chvíli se před vámi objeví kompletní telefonní seznam, ve kterém je možno libovolně upravovat, mazat i přidávat nové položky. Po uskutečnění každé změny se program okamžitě spojí s mobilem a ihned v přístroji provede změnu. (Některé mobilní telefony neumějí odeslat po kabelu všechny údaje z telefonního seznamu. Pak se v programu objeví pouze telefonní čísla, bez uvedených jmen.)

AKTIVACE SERVISNÍHO MENU

I když aktivaci (i deaktivaci) servisního menu zvládne hned několik programů, které jsme pro vás připravili , zaujala nás pro tento úkol zvláště aplikace NoKoTo. Stáhnout ji lze například z internetové adresy www.oak.cz/infraport/down/nokoto.zip. Naleznete ji i (nokoto.zip, 0,95 MB). Program je možno používat zdarma. Pracuje s kabelem typu M-BUS. Instalace spočívá pouze v rozbalení programu na disk počítače. Po spuštění odsouhlasíte licenční ujednání a ocitnete se v hlavním okně programu. Pět ikon v horním menu programu má své specifické funkce:

1. "Read ME info" Zjistí základní informace o vašem mobilním telefonu: verzi a typ firmwaru, kód IMEI, bezpečnostní kód mobilu a jeho typ.

2. "Reset" Restartuje (vypne a opět zapne) mobilní telefon.

3. "Send SMS" Umožňuje napsat a odeslat SMS zprávu. Pokud je text delší než 160 znaků, je před odesláním rozdělen do několika jednotlivých SMS.

4. "Network Monitor" Aktivace a deaktivace servisního menu v mobilním telefonu.

5. "Options" Nastavení spojení s mobilem portu a doby odezvy.

Aktivace servisního menu probíhá v okně "Network Monitor". Do něho se dostanete přes položky "Tools" "Net monitor" v menu programu. Po stisknutí tlačítka "Show Net monitor menu" se Net Monitor aktivuje. Již v programu lze jednotlivé položky servisního menu sledovat: Zadejte číslo displeje do políčka "Net monitor test" a stiskněte tlačítko "Show output of the test". Obsah displeje se zobrazí v pravém okně.

NetMonitor je nyní aktivovaný i v menu vašeho mobilního telefonu. Vstup do servisního menu je zajištěn nově zobrazenou položkou "NetMonitor" v menu mobilního telefonu. Konkrétní displej zobrazíte po zadání jeho čísla do příslušného pole. Posun v menu je možný i pomocí kurzorových kláves.

1 Informace o buňce

bbb - číslo buňky v decimálním tvaru

ccc - síla signálu dané buňky (v dBm)

e - zobrazuje přiřazený timeslot (hodnota 0-7)

2 Rozšířené informace o buňce

c - indikátor roamingu, při aktivním roamingu se zobrazí písmeno R

ee - důvod ukončení posledního hovoru: DISCONNECT (v případě přerušení signálu), RELEASE COMPLETE (při řádném ukončení hovoru)

f - kvalita signálu (hodnota 0-7)

20 Dobíjení baterie

aaa - napětí baterie v rozsahu 0,00-9,99 V

bbbbb - mod nabíjení baterie. Může nabývat následujících hodnot: xxxxx (nabíječka není připojena, nebo bylo nabíjení přerušeno), Charg (probíhá nabíjení), Maint (probíhá údržba baterie), Faile (selhání), DisCh (baterie se vybíjí), BatCk (baterie se testuje), CelBr (nabíjení bylo přerušeno, protože jeden nebo více článků v baterii je poškozených), FastC (probíhá zrychlené nabíjení), FullM (baterie je nabita na plnou kapacitu)

ccc - teplota baterie v rozmezí od -30 do +90

ddd - dobíjecí doba, hodnota je ve formátu: hodiny, minuty. Časovač se automaticky resetuje v okamžiku, kdy je připojena nabíječka a zastaví se v případech, kdy je baterie plná nebo je telefon od nabíječky odpojen

eee - napětí nabíječky v rozsahu od 0,00 do 18,7 V

23 Sledování baterie a stavu telefonu

eee - odhadované stáří baterie (funguje jen s bateriemi typu Li-Ion). Hodnota nabývá stavů mezi 0 (nová baterie) 100 stará baterie)

fff - kapacita baterie v procentech

hhh - teplota baterie (funguje jen s bateriemi typu Li-Ion)

iiii - aktuální kapacita baterie v mAh

jjjj - tato hodnota sděluje, při jaké kapacitě baterie se zobrazí na displeji další díl ukazatele baterie

35 Důvod resetování firmwaru

aaaaa - důvod posledního resetování (vypnutí). Údaj nabývá hodnot: NORM (normální, vyvolaný uživatelem), UNKNO (důvod resetování neznámý), SWSIM (chyba kontaktů SIM karty), SWIDL (resetování z důvodu nespuštění zadané úlohy), STACK (přetečení zásobníku úloh)

bbbb - jméno poslední spuštěné úlohy před resetováním

36 Počítadla resetových situací

aa - neznámé resety

dd - resety způsobené SIM kartou

ee - resety způsobené spuštěním úloh

ff - resety způsobené přetečením zásobníku úloh

51 Informace o kartě SIM

aaa - typ SIM karty podle napětí (5V, 3V nebo 3/5V)

bbb - typ SIM karty podle datové propustnosti (baudrate = 372, 64, 32)

f - počet pokusů na zadání kódu PIN1 (0-3)

g - počet pokusů na zadání kódu PIN2 (0-3)

hh - počet pokusů na zadání kódu PUK1 (0-10)

ii - počet pokusů na zadání kódu PUK2 (0-10)

65 Počítadlo SMS zpráv

aa - důvod posledního selhání při posílání SMS zprávy

bbb - počet všech pokusů o odeslání SMS zpráv

ccc - počet všech úspěšně odeslaných SMS zpráv

dd - důvod posledního selhání při příjmu SMS zprávy

eee - počet všech pokusů o příjem SMS zpráv

fff - počet všech úspěšně přijatých SMS zpráv

gggg - počet všech přijatých zpráv sítě (Cell Broadcast)

82 Počítadla času

aaaaa - počítadlo doby, po kterou byl telefon zapnut

bbbbb - počítadlo doby, po kterou byl telefon v servisu

ddddd - počítadlo doby, po kterou byl zapnutý vysílač/přijímač telefonu

eee - stav počítadel (vypnuto = OFF, zapnuto = ON)

Ze servisního menu lze vystoupit zadáním displeje 0. Komplexnější popis servisního menu naleznete na internetové stránce www.deltamobil.cz/netmonitor.htm.

DALŠÍ PROGRAMY PRO SPRÁVU MOBILŮ NOKIA naleznete další programy, které stojí za to vyzkoušet:

- Nokia Logo Express program pro vytváření, editaci a odesílání log pro mobily Nokia 51xx, 61xx licence: freeware internet: http://netcity.hinet.net/osmium/NLEv2b7.zip NLEv2b7.zip, 2,18 MB

- Telefonbuch Editor program pro správu mobilů Nokia 6210, 6310i a 7110 shareware http://michael.moosbauer.bei.t-online.de /TBE7110.exe TBE7110.exe, 779 KB

- Cellular Essentials práce se seznamem, SMS zprávami, logy, atd. pro velké množství typů telefonů Nokia shareware www.demmel.com/download/cellular/celles20al.exe celles20al.exe, 3,5 MB

- Oxygen Phone Manager II for Nokia Phones program pro správu mobilních telefonů Nokia různých typů trial www.opm-2.com/download/OPM2.zip opm2.zip, 5,3 MB

ZASLÁNÍ LOGA NA MOBIL BEZ POUŽITÍ KABELU

Nechcete investovat cca 500 korun do nového datového kabelu, ale přesto byste chtěli zkrášlit displej svého mobilního telefonu Nokia novým logem? Poradíme vám, jak toho docílit. Stačí používat mobilní telefon Nokia, který podporuje příjem log v SMS zprávě, dále disponovat obyčejným modemem připojeným k počítači (ne hardwarový modem v mobilu) a mít nainstalovaný program Nokia smart message agent (naleznete jej na internetové adrese www.stud.uni-hannover.de/~fschmied/nokia/files/nsle_setup.exe nebo nsle_setup.exe, 1,3 MB).

Nainstalujte na disk uvedený program. Ještě před jeho spuštěním v něm změňte potřebný parametr: v adresáři, kde je program nainstalovaný, otevřete (nejlépe v poznámkovém bloku) soubor SMSC.CSV. Tam upravte číslo SMS centra sítě D2 na +49 172 2278020 (umažte nulu). Modem se na toto číslo při odesílání loga připojuje původní číslo není platné!

Nyní můžete program spustit. Do políčka "Mobile number" zadejte číslo svého mobilního telefonu v mezinárodním tvaru: tedy například +420604707349 nebo 00420604707349 (obojí je možné). V menu stiskněte položku "Options". V poli "Device" zvolte používaný modem, v poli "SMSC" vyberte položku "Germany D2 privat (Modem)". V políčku "Number" se nyní objeví upravené telefonní číslo SMS brány tohoto operátora. Pokračujte stisknutím tlačítka "OK".

Nastává chvíle pro nahrání zvoleného loga do programu. Logo musí být již vytvořené v jiném programu (například Nokia Logo Express).

V menu programu zvolte položku "File" a dále "Send". Modem vytočí telefonní číslo SMS brány německého operátora a přes tuto bránu SMS zprávu pošle. Shareware verze vyžaduje stisknout po navázání spojení příslušné tlačítko. Dialog, upozorňující na tuto skutečnost, se zobrazí na obrazovce. Délka spojení se pohybuje cca od 20 do 40 sekund, přičemž za minutu spojení si Český Telecom účtuje částku 11,90 Kč. Logo dorazí ihned do několika sekund po zavěšení modemu. I když se nám zaslání loga při pokusu podařilo hned napoprvé, nemusí být tento způsob zcela bezproblémový. Vložení SMS centra některého z českých operátorů je bezpředmětné, protože tato centra nelze využívat v cizích sítích.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články.

§§§§§


Praktické tipy a zajímavosti pro Windows I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Marcel Buchbinder, Sarah Dürr, Thorsten Eggeling, Christian LÖbering, David Wolski

c03p0077

Windows jsou vskutku složitým organismem, na němž je pořád co vylepšovat. Takové vylepšení se může odehrávat na úrovni skriptu nebo registru. Pomocí našich skriptů, případně nikde nedokumentovaných funkcí si vylepšíte Windows tak, aby vás co nejméně obtěžovala a současně maximálně usnadňovala práci na počítači. Přečtěte si, co všechno se dá s Windows provádět!

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Poznámky na pracovní ploše: Nelepte si žlutý lístek na monitor, ale přímo na pracovní plochu Windows

Funkce Active Desktop je ve Windows mnoha uživateli vnímána pouze jako ta, která jenom spotřebovává systémové prostředky počítače, aniž by byla nějak výrazněji užitečná. Přitom do značné míry závisí na tom, jak rozšířené schopnosti Active Desktopu využijete. Prakticky všechno, co dokáže zobrazit Internet Explorer, se může ukázat i na pracovní ploše. Asi není zrovna rozumné používat pro pozadí pracovní plochy nějakou složitou a náročnou WWW stránku. Ovšem zobrazení nějakého HTML souboru, jehož obsah je zredukován na skutečně to nejnutnější, nemusí být až zas tak špatný nápad. V tomto tipu vám nabízíme využití Active Desktopu pro zobrazení jednoduchého HTML souboru, který obsahuje poznámky třeba pro to, abyste nezapomněli na svoje úkoly. Poznámky na žlutém lístečku umístěné na pracovní ploše si můžete vyrobit i bez znalosti jazyka HTML. Potřebujete k tomu pouze Windows s aktivovanou podporou Active Desktop a skript POZN.HTA (5,75 KB), který najdete . Windows 98/ME, 2000 a XP mají Active Desktop již v sobě obsažený, pro Windows 95 a NT je nutné doinstalovat Internet Explorer verze 4 a vyšší.

Konfigurace virtuálního žlutého papírku: Ze všeho nejdříve je třeba rozšíření Active Desktop aktivovat. Po klepnutí pravým tlačítkem myši na pracovní plochu vyberte z kontextového menu příkaz Vlastnosti a zde se přesuňte na záložku Síť WWW, kde zatrhněte položku Zobrazovat pracovní plochu jako stránku WWW. Tento postup platí pro Windows 98, v ostatních verzích se Active Desktop zapíná podobně. Ve Windows XP je rozšíření Active Desktop aktivováno standardně.

Zkopírujte si soubor POZN.HTA do libovolné složky a poklepáním skript spusťte. V poli editoru si můžete napsat text vašich poznámek. Po stisku tlačítka Uložit se obsah uloží tak, že se ve stejné složce vytvoří soubor POZN.HTM. Následující krok je potřeba provést pouze jednou: Přetáhněte soubor POZN.HTM na pracovní plochu se stisknutým pravým tlačítkem myši. Tlačítko myši pusťte až na místě, kde budete chtít mít lísteček umístěný, a kontextového menu vyberte příkaz Vytvořit položky systému Active Desktop zde. Tímto jednou provždy vytvoříte na pracovní ploše papírek pro poznámky. Jeho první řádek vždy obsahuje datum a čas poslední aktualizace obsahu papírku.

Pro pozdější úpravu textu poznámek stačí spustit znovu skript POZN.HTA. V editoru se objeví text poslední napsané poznámky, který pak můžete snadno měnit a znovu uložit. Pro aktualizaci obsahu papírku stačí klepnout na pracovní plochu a stisknout klávesu <F5>, případně klepnout na papírek pravým tlačítkem a z kontextového menu zvolit příkaz Aktualizovat.

Pokud byste chtěli někdy papírek z pracovní plochy odstranit, klepněte na pracovní plochu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti. Přesuňte se na záložku Síť WWW, kde uvidíte seznam všech prvků Active Desktop. Zde potom stačí pouze zrušit zatrhnutí u položky POZN.HTM, případně stisknout tlačítko Odstranit.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Internet Explorer: Žádné zvuky WWW stránek

Problém: Řada tvůrců WWW stránek často používá na svých stránkách nejrůznější zvukové efekty, aby patřičně upoutali pozornost svých návštěvníků. Ovšem jimi nabízené hudební kousky či zvukové efekty spíše člověka rozčílí. Hudbu u internetových stránek můžete docela dobře vypnout, aniž byste museli svůj počítač zcela umlčet.

Řešení: Internet Explorer sice nabízí možnost vypnutí zvuků na WWW stránkách, a to v menu Nástroje/Možnosti Internetu/záložka Upřesnit a následně položka Multimédia, naneštěstí použití této volby nechává celou řadu WWW stránek zcela chladnými a přehrávají si svoje zvuky dále. Výše zmíněné nastavení se totiž ukazuje naprosto neúčinné, když jsou zvukové soubory vloženy do HTML tagu <EMBED> ve zdrojovém kódu stránky. Pro skutečně důkladné odstranění rámusu doprovázejícího internetové stránky je třeba sáhnout hlouběji do systému. Za zvuky na WWW stránkách zodpovídá prvek ActiveX nazvaný MSDXM.OCX, jenž je uveden v registru. Ovšem jako každá komponenta ActiveX se dá i tato ručně odregistrovat a v případě potřeby zase znovu aktivovat. Tento tip ale neplatí pro zvuky, jejichž přehrávání probíhá přes externí plug-iny, např. přes Flash či Shockwave.

A jak na to: Ve Windows 95/98/ME zadejte v Příkazovém řádku následující příkaz:

%windir%\system\regsvr32 /u msdxm.ocx

Od této chvíle výše zmíněný prvek Windows neznají, a Internet Explorer tudíž nemůže jeho schopnosti využívat. Jestliže byste chtěli později zvuky znovu aktivovat, postačí příkaz

%windir%\system\regsvr32 msdxm.ocx

Ve Windows 2000 a XP se použije příkaz stejný, pouze zadání cesty uvedené před příkazem regsvr32 se odstraní. Tyto systémy používají rovněž program REGSVR32.EXE. Nachází se sice ve složce %windir%\System32, ovšem tato je standardně ve Windows 2000 a XP nastavena k prohledávání, takže není nutné zadávat celou cestu. Oba výše zmíněné příkazy jsou účinné i bez restartování počítače.

Pokud zrovna máte otevřený Internet Explorer na nějaké WWW stránce, pak musíte tuto stránku znovu aktualizovat, aby se mohlo již zmíněné nastavení projevit. K pohodlnému používání uvedených příkazů doporučujeme vytvořit dávkový soubor obsahující výše uvedené příkazy.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Síťová tiskárna: Tisk z okna programu pro MS-DOS

Problém: Při své práci používáte starší program běžící v okně MS-DOS ve Windows a chtěli byste z tohoto programu také tu a tam tisknout. Na počítači však nemáte připojenou žádnou tiskárnu, tisknout se dá pouze z tiskárny síťové. Co tedy dělat, když program podporuje pouze tisk z tiskárny lokální?

Řešení: Abyste mohli tisknout dokumenty z programu pro MS-DOS na síťové tiskárně, musíte jí nejprve přidělit port. Do úvahy připadá kupříkladu paralelní zásuvka, pro kterou operační systém rezervuje jméno LPT1. Ve Windows 95/98/ME tento port nainstalujete nejsnáze spuštěním instalace síťové tiskárny. Klepněte v nabídce Start na položku Nastavení/Tiskárny a poklepejte na ikonu Přidat tiskárnu. Spustí se průvodce, který vás bude jednotlivými kroky instalace provádět. Jako typ tiskárny zvolte v průvodci položku Síťová tiskárna a klepněte na tlačítko Další. V dalším kroku si vyberte vámi požadovanou síťovou tiskárnu a ve stejném okně zvolte možnost Ano v dialogu Chcete tisknout také z programů pro systém MS-DOS? Všechna nastavení potvrďte klepnutím na tlačítko Další a v dalším kroku průvodce klepněte na Zachytávat port tiskárny. V roletovém menu Název zařízení pak zvolte položku LPT1. Tím budete moci na tuto tiskárnu tisknout i z programů pro MS-DOS.

Ve Windows 2000 a XP se postupuje poněkud jinak. Zde se totiž port tiskárny nastavuje přes příkaz Vlastnosti z kontextového menu tiskárny. Klepněte pravým tlačítkem na právě nainstalovanou síťovou tiskárnu a na záložce Porty zatrhněte volbu Povolit obousměrnou komunikaci. Potom klepněte na položku LPT1 v seznamu nahoře a umístěte před ni zatržítko.

Windows ME/2000

Nedokumentované možnosti nabídky Start: Přidání dalších tří možností

Problém: Přáli byste si co možná nejštíhlejší nabídku Start. Nepotřebujete položky jako jsou Nápověda, Hledat či Spustit anebo je potřebujete jen zřídka. Ovšem když nastane situace, že budete potřebovat kupříkladu položku Spustit, měla by být lehce po ruce.

Řešení: V registru se dají položky nabídky Start, jinak prakticky neodstranitelné, odebrat za pomoci několika nedokumentovaných zásahů. Ovšem abyste zmizelé položky znovu aktivovali, musíte do registru znovu. Položka Nastavení/ Hlavní panel a nabídka Start má celou řadu možností konfigurace, které se dají provádět pomocí myši. A my se ji nyní pokusíme rozšířit.

Pro manipulaci se vzhledem nabídky Start vám nabízíme soubor STARTOPT.REG (1,33 KB), jenž naleznete . Poklepáním na tento soubor přenesete všechna potřebná data do registru Windows. Pak zjistíte, že vám v menu Nastavení/Hlavní panel a nabídka Start přibyly tři další funkce: Zobrazit položku Spustit, Zobrazit položku Nápověda a Zobrazit položku Hledat. Tyto volby se dají obdobně jako ty ostatní v tomto okně pohodlně zapínat a vypínat. Změny ve Windows se projeví okamžitě, není tedy třeba restartovat počítač.

Windows XP

Hledání: Prohledávání více typů souborů podle v nich obsaženého textu

Problém: Funkce Hledat ve Windows XP ignoruje některé typy souborů. Pokud do políčka Obsahuje text: zadáte výraz, podle něhož se má hledat, nedostanete výsledek žádný, ačkoliv víte, že vámi zadaný výraz se minimálně v jednom souboru určitě vyskytuje.

Řešení: Windows XP při standardním nastavení neprohledávají všechny soubory, nýbrž jen některé vybrané. To, které typy souborů jsou ty vyvolené, závisí na tom, zda je na ně aplikován vhodný filtr. Typy souborů jako HTML, soubory Office či textové soubory se prohledávají bez problémů. Jestliže chcete ale text vyhledávat i v jiných typech souborů, můžete si filtr aplikovaný na textové soubory patřičně rozšířit i na jiné typy souborů. Kupříkladu jestliže si chcete prohledávat na výskyt textu INF soubory, přesuňte se v Editoru registru na klíč Hkey_Classes\Root\.inf. Klepněte pravým tlačítkem myši na klíč a kontextového menu vyberte příkaz Nový/Klíč a takto nově vytvořenému podklíči dejte jméno PersistentHandler. Nyní klepněte do okna vpravo, které je určeno pro hodnoty, na hodnotu (Výchozí) a zadejte pro ni následující údaj:

{5E941D80-BF96-11CD-B579-08002B30BFEB}

Toto Class-ID přikazuje Windows, aby po restartování počítače rozšířila filtr pro textové soubory i na typ INF. Pokud se vám zdá zdlouhavé zapisovat Class-ID ručně, můžete použít náš skript XPFILTER.VBS (2,07 KB), který naleznete .

Když na něj poklepete, vyzve vás k zadání přípony souboru, pro který se má rozšířit filtr pro prohledávání textových souborů. Napište typ souborů, ale pozor na správný tvar s tečkou před příponou, tedy například ".INF". Všechno ostatní, tedy zápis do registru už skript provede samostatně.


Praktické tipy a zajímavosti pro Windows II.

Windows 95/98/ME

Internet Explorer 6: Zakódování oblíbených odkazů

Problém: Odkazy, jež si v Internet Exploreru ukládáte do menu Oblíbené, jsou dostupné pro každého dalšího uživatele stejného počítače. Windows 95/98/ME totiž nepodporují ani zabezpečené přihlašování, ani šifrování dat, takže u těchto operačních systémů může k vašim oblíbeným odkazům skutečně každý. Ovšem vy byste chtěli několik vašich oblíbených odkazů zabezpečit před zraky jiných uživatelů kupříkladu odkazy na vaše oblíbené FTP servery, jež obsahují vaše uživatelské jméno a heslo.

Řešení: Odkazy se dají ve Windows 95/98/ME chránit pouze pomocí nějakého šifrovacího softwaru. Na internetu ho naleznete velké množství, ovšem ne každý z nich je zdarma a zároveň skutečně spolehlivý. Algoritmus Blowfish od Bruce Scheiera naproti tomu splňuje oba dva předpoklady: Vzhledem k tomu, že si autor nepřihlásil na algoritmus Blowfish žádný patent, jsou jeho zdrojové kódy volně přístupné. Již v roce 1994 byl Blowfish zpřístupněn v rámci soutěže, ovšem dodnes se žádnému z odborníků na šifrování nepodařilo v něm najít jakoukoliv slabinu. Přitom tento algoritmus pracuje i na starších počítačích velmi rychle a je k dispozici jako utilita pracující na příkazovém řádku. ji naleznete v archivu BFISH10.ZIP (43,2 KB). Tato verze pro Windows od Douglase Gooda pracuje s délkou klíče 160 bitů. A právě prostřednictvím utility Blowfish a skriptu LINKCRYPT.HTA o velikosti 13,7 KB, který naleznete též , si můžete vytvořit heslem chráněnou, bezpečně zašifrovanou sbírku odkazů.

Postup při nasazení obou utilit je následující: Z archivu BFISH10.ZIP budete potřebovat soubor BFISH10.EXE. Zkopírujte tento soubor společně se souborem skriptu LINKCRYPT.HTA do libovolné složky. Tím je instalace skončena. Poklepáním na soubor LINKCRYPT.HTA se spustí HTML aplikace založená na bázi skriptu. Ta slouží jako startovní program pro program BFISH.EXE. Při prvním spuštění skriptu ještě nejsou uloženy žádné odkazy, proto klepněte na tlačítko Upravit. Ocitnete se v režimu textového editoru, do nějž můžete bez obav napsat všechny internetové odkazy včetně svých uživatelských jmen a hesel pro přihlášení k nim všechny odkazy se dají velmi pohodlně exportovat z Internet Exploreru. Do políčka Heslo: zadejte heslo pro přístup k vašim datům a stiskněte tlačítko Uložit. Zapamatujte si výše zmiňované heslo velmi dobře, protože jinak se ke svým datům už nikdy nedostanete. Vámi zadaný text je ukládán skriptem LINKCRYPT.HTA do zašifrovaného souboru LINKDATA, který leží ve složce Oblíbené, pro rozšifrování běží na pozadí soubor BFISH.EXE. Pro pozdější otevření odkazů stačí spustit skript LINKCRYPT.HTA, do políčka Heslo: zadat svoje heslo a klepnout na tlačítko OK. Pokud jste provedli vše správně, objeví se vám vše, co jste zadali. Celý obsah si pak můžete modifikovat a ukládat po stisku tlačítka Upravit.

Samozřejmě si můžete soubor BFISH.EXE za účelem šifrování zkusit zabudovat i do svých vlastních skriptů a dávkových souborů. Návody k tomu jak postupovat a další rady naleznete v anglicky psaném textovém souboru README.TXT, jenž je zabalen společně se souborem BFISH.EXE v archivu BFISH10.ZIP. Kromě toho v samotném skriptu LINKCRYPT.HTA naleznou zájemci znalí VB Scriptu komentáře k jednotlivým krokům.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Registr Windows: Vyhledávání chybných odkazů

Problém: U Windows, která jsou na počítači nějaký čas nainstalována, dochází u řady funkcí ke stále pomalejší odezvě. Tento víceméně staronový úkaz se objevuje zvláště při otevírání složek v Průzkumníku. Také odstraňování či kopírování začínají se zpožděním, kromě toho i kontextová menu se u souborů otevírají stále pomaleji než obvykle.

Řešení: Důvodem pro tuto lenivost Windows jsou bohaté pozůstatky po instalacích programů, které na počítači už dávno nejsou. Největším skladištěm těchto pozůstatků je registr Windows. Mnoho programů se neodinstalovává čistě, a zejména v centrále systému Windows po nich zůstává spousta balastu toho, který celý systém jen zbrzďuje. U některých činností, například při vyvolávání kontextového menu u souborů, musí Windows prohledat celý registr, aby našla všechny možné zástupce k programům tohoto typu a rovněž i vhodné položky kontextového menu. Odkazy na již neexistující programy a knihovny způsobují znatelné zdržení. Velmi drastický je vliv u odkazů na chybějící soubory programů na síťových discích. Zde se lhůta Windows na odpovídající reakci počítá řádově v sekundách. Pro odstranění všech výše zmíněných brzd by bylo potřeba v Editoru registru poctivě projít tisíce odkazů a všechny je prověřit, což je velmi otravná práce. Daleko jednodušším se tento úkol jeví při použití utility pro analýzu registru. Její název je Reg-Checker a naleznete ji jako soubor REG-CHECKER.ZIP (5,58 KB). Tento HTA skript si zjistí v klíči Hkey_Classes_Root všechny položky odkazující na aplikace a prověřuje, zda k nim na pevném disku, případně na síťových discích existují odpovídající soubory. Program RegChecker lze spustit ve všech verzích Windows, předpokladem je ale nainstalovaný Internet Explorer 6. Pro analýzu registru prostřednictvím zmíněné utility je třeba provést tři kroky:

1. Po zkopírování skriptu do libovolné složky na vašem pevném disku jej spusťte. To učiníte poklepáním na skript. Potom stiskněte tlačítko RegExport. Program provede export celého klíče Hkey_Classes_Root včetně všech podklíčů do souboru HKCR.REG a automaticky jej umístí do složky Dokumenty.

2. Stiskem tlačítka Kontrolovat spustíte vlastní analýzu klíče registru. V závislosti na velikosti REG souboru bude tato činnost nějakou chvíli trvat. V okně programu nakonec uvidíte tabulku, v níž budou uvedeny cesty a názvy k již neexistujícím souborům. Je třeba upozornit na to, že skript vypíše i všechny soubory, jež leží na síťových discích na počítačích, které jsou v daný okamžik nedostupné. Může se také stát, že se na jednom řádku objeví odkazy na několik EXE či DLL souborů. V tomto případě si ale musíte sami zkontrolovat, zda se zmíněné soubory ještě na disku nalézají.

3. Můžete si rovněž nechat zobrazit všechny soubory, pro které Reg-Checker nalezl záznamy v registru. K tomu stačí zatrhnout políčko zobrazit všechny soubory a znovu klepnout na tlačítko Kontrolovat. Chybějící soubory se i nyní objeví v červeném políčku. To, jak takové neplatné odkazy z registru odstranit, vám prozradí následující tip.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Rychlejší Windows: Likvidace odpadu z registru Windows

Problém: Provedli jste analýzu registru Windows tak, jak jsme popsali v minulém tipu. Nyní byste chtěli chybné položky z registru odstranit.

Řešení: Nejprve musíte informace z tabulky Reg-Checkeru zkopírovat do schránky. K tomu stačí poklepat na libovolný řádek tabulky, který obsahuje chybný odkaz a řádek se automaticky do schránky zkopíruje. Potom spusťte Editor registru. Stiskem <Ctrl><F> si vyvoláte funkci Najít. Stiskem <Ctrl><V> vložíte chybný odkaz ze schránky do zadávacího políčka. Nyní klepněte na tlačítko Najít další. Tím se přesunete na neplatný odkaz v registru. Vzhledem k tomu, že řada programů v registru umisťuje své odkazy na několika místech, je dobré hledání opakovat tak dlouho, dokud všechny odkazy nenaleznete.

Nyní v závislosti na tom, jaký odkaz jste nalezli, smažte buď celý klíč anebo jemu nadřazený. Uvedeme vám k tomu dva příklady:

Příklad 1: Dejme tomu, že jste v registru našli klíč odkazující na neplatný soubor C:\Program Files\Abc\Abc.ocx. Soubor OCX (jedná se o prvek ActiveX) již v této složce není z tohoto důvodu jej Registry-Checker vlastně vypsal do seznamu. Jemu nadřazený klíč je nějaké Class-ID, např. {9F9012B7-E55B-11D3-ADE7-0090270D8F00}. Ten slouží k registrování OCX souboru do systému Windows. V tomto případě můžete celý klíč s Class-ID odstranit a s ním vlastně celý záznam odkazující na již neexistující program.

Příklad 2: V klíči Hkey_Classes_Root\Rtffile\Shell\Open\Command se nalézá odkaz na nějaký již neexistující program. V tomto případě můžete smazat pouze hodnotu uváděnou v klíči Command, neboť nadřízený klíč Rtffile používají i jiné aplikace.

Pokud se vám nedopatřením podaří odstranit nějaký klíč, nic tak strašného se neděje, jelikož jej můžete vrátit zpět přes již vytvořenou zálohu, která byla provedena Reg-Checkerem. Touto zálohou je soubor HKCR.REG a poklepáním na něj se všechny smazané klíče vrátí do registru zase zpět.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Explorer: Odstranění loga Windows z lišty nástrojů

Problém: Od doby, kdy se objevil Internet Explorer 4, se uživatelské prostředí Windows rozšířilo o několik doplňků, a mezi nimi i podle řady uživatelů o naprosto zbytečné logo Windows, které má zkrášlovat pravý horní roh Průzkumníka Windows. Ti, co rádi pracují s uspořádanými lištami nástrojů, si mohou jinak nefunkční logo odstranit.

Řešení: Když si klepnete pravým tlačítkem myši do lišty nástrojů Průzkumníka, objeví se vám v kontextovém menu nabídka na zobrazení či skrytí standardních tlačítek, odkazů a panelu Adresa. Pro logo Windows zde žádnou volbu nenajdete. Ovšem kromě nastavení pro obvyklé lišty nástrojů se ukládají v registru Windows rovněž možnosti pro logo Windows. A právě úpravou registru na vhodném místě dosáhneme svého cíle.

Nejjednodušší je použití již hotových REG souborů LOGOOUT.REG a LOGOIN.REG, které naleznete v archivu LOGO.ZIP (, velikost 655 B). Poklepáním na soubor LOGOOUT.REG logo Windows odstraníte, prostřednictvím souboru LOGOIN.REG je zase vrátíte zpět. Změny provedené v registru jsou ihned aktivní a projeví se při dalším otevření Průzkumníka. Při použití obou REG souborů bohužel ztrácíte vaše osobní nastavení pro umístění standardních tlačítek, odkazů a panelu Adresa.

Lepší řešení nabízí VB skript LOGONE.VBS (4,72 KB), který také naleznete . Dokáže rovněž logo v Průzkumníkovi vypínat a zase zapínat. Jasnou výhodou tohoto skriptu je to, že při jeho použití se vám zachová nastavení lišt nástrojů Průzkumníka. Při prvním spuštění skriptu se logo vypne, při dalším opět zapne. Předpokladem pro správný běh skriptu je nainstalovaná nejnovější verze Windows Scripting Host. Najdete ji rovněž , případně si ji lze stáhnout z internetové adresy http://msdn.microsoft.com/downloads/default.asp?url=/downloads/sample.asp?url=/msdn-files/027/001/733/msdncompositedoc.xml (verzi pro Windows 98, ME a NT4 je představuje soubor SCR56CS.EXE, 728 KB, pro Windows 2000 je určen soubor SCRIPTCS.EXE, 732 KB). Další možností, jak získat Windows Scripting Host, je instalace Internet Exploreru 6, v němž je obsažen. To, zdali máte správnou verzi zmíněného nástroje, zjistíte nejsnáze tak, že v Příkazovém řádku zadáte příkaz cscript //logo.

Windows si ale nenechají, co se týče lišt nástrojů, jen tak dívat do svých karet. Data pro lišty nástrojů Průzkumníka jsou v registru uložena do dvou identických binárních hodnot, které navíc leží každá v jiném klíči. V klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Internet Explorer\Toolbar\Explorer je hodnota ITBarLayout, jež je určena pro lišty nástrojů normálního Průzkumníka. Stejná položka je ještě jednou v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Internet Explorer\Toolbar\ShellBrowser. Ta se ale týká lišty pro Tento počítač, Místa v síti a další systémové složky. U hexadecimálních hodnot ITBarLayout je zajímavý pouze bajt na prvním místě řádku 0010. Čtvrtý bit bajtu rozhoduje o existenci či neexistenci loga. VB skript však nedokáže tato binární data přímo načíst z registru a upravit. Musí se na to oklikou. Nejdříve skript konvertuje hexadecimální hodnotu na binární. Dále se bit odpovídající za logo nastaví na správnou hodnotu, celý výraz se znovu přepočítá do šestnáctkové soustavy a znovu se zapíše do registru.

Windows 95/98/ME/2000

Individuální nastavení zvuku: Zvuky při přihlašování

Problém: Pokud při přihlašování uživatele do systému zadáte špatné jméno či heslo, potom se vám ve Windows objeví chybové hlášení a přehraje se vám systémem předdefinovaný zvuk. Ovšem namísto standardního zvuku byste si chtěli sami nastavit, který WAV soubor se bude při této události přehrávat.

Řešení: Ve Windows 95/98/ME se dá tento zvuk nastavit nepoměrně snáze než v ostatních verzích Windows. Pokud se žádný uživatel do systému nepřihlásí, nahraje se automaticky profil "Default". K tomu dochází, když při přihlašování klepnete na tlačítko Storno.

Nyní stačí v nabídce Start klepnout na Nastavení/Ovládací panely a zde poklepat na ikonu Zvuky. V poli Název si můžete vybrat řadu standardních zvuků, případně nastavit přes tlačítko Procházet svoje vlastní. Zvuk, který přiřadíte události Kritické zastavení, bude právě tím zvukem, jenž zazní při zadání chybného hesla.

Výše zmíněný zvuk zazní i ve Windows 2000 při zadání chybného hesla. Ovšem zde musíte pro nastavení přehrání vlastního zvuku vynaložit o něco více úsilí. Pokud totiž není ještě nikdo přihlášený, přebírají Windows 2000 nastavení pro zvuky z uživatelského účtu "Default", avšak do tohoto účtu se nedá nijak přihlásit. Proto musíte vámi požadovaný WAV soubor nastavit úpravou registru. Přihlašte se do systému jako administrátor a spusťte soubor REGEDIT.EXE. Přesuňte se do klíče Hkey_Users\.Default\AppEvents\Schemes\Apps\.Default\SystemHand\.Current a v okně pro hodnoty poklepejte na hodnotu (Výchozí). Zde přepište standardně nastavený zvuk CHORD.WAV cestou a jménem souboru zvuku ve WAV formátu vámi požadovaným.


Praktické tipy a zajímavosti pro Windows III.

Windows 95/98/ME/2000/XP

Nabídka Start: Odstranění příkazů uložených v položce Spustit

Problém: Položka Spustit v nabídce Start slouží k provádění sem zapsaných příkazů a při tom sleduje všechny sem zadávané příkazy. Pokud stejný příkaz zadáváte někdy příště podruhé, nemusíte jej znovu psát celý. Místo toho se vám automaticky zobrazí nabídka při napsání několika prvních písmen příkazu, nebo si můžete vybrat ze seznamu všech příkazů, které sem již byly zadány. Tento seznam se však s přibývajícími příkazy stává nepřehledným, a proto byste si chtěli některé již nepotřebné příkazy odstranit.

Řešení: Položka Spustit v nabídce Start může v seznamu uložit až 26 různých příkazů. Je-li tato paměť plná, nahrazují postupně nové příkazy ty nejstarší. Omezení příkazů na 26 souvisí s tím, jak Windows tyto příkazy ukládají do registru. Každá položka odpovídající jednomu příkazu je totiž uložena pod hodnotou označenou písmenem a těch je právě 26 možných. V registru pak tedy také můžete nepotřebné příkazy odstranit. Stačí spustit Editor registru a přesunout se do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\RunMRU. Tady naleznete jednotlivé položky pod písmeny A až Z, přičemž každému písmenu je přiřazen jeden příkaz, jak již ostatně bylo napsáno výše. Pro odstranění příkazu stačí jednoduše smazat příslušnou hodnotu (označením a stiskem klávesy <Delete>). Smažete tím sice nejen příkaz, ale celou hodnotu, nicméně pokud bude potřeba, Windows si hodnoty vytvoří automaticky znovu. Po restartu počítače nebo při novém přihlášení budete mít položku Spustit vyčištěnou.

Jestliže ale používáte položku Spustit často a chcete ji pravidelněji uklízet, nabízíme vám k tomuto účelu HTML aplikaci DELMRU.HTA (5,93 KB), kterou naleznete . Ta vám nabízí jednak větší pohodlí, a jednak vám ušetří spouštění Editoru registru. Předpokladem pro její správnou funkci je nainstalovaný Internet Explorer 6. Skript spustíte poklepáním na něj a v jeho okně záhy uvidíte seznam všech příkazů uložených v "RunMRU". Ke každé položce v seznamu je přiřazeno jedno zaškrtávací políčko. U těch příkazů, které si přejete odstranit, stačí umístit zatržítko a pomocí tlačítka Smazat vybrané tyto odstraníte z registru.

Jako svoji doplňkovou funkci nabízí skript DELMRU.HTA automatický restart programu Explorer, čímž vám ušetří restart počítače nebo nové přihlašování do Windows. Pro využití této funkce potřebujete program KILL.EXE (20,9 KB), který rovněž naleznete . Tato aplikace slouží k ukončování běžících programů, my ji nyní použijeme pro ukončení programu EXPLORER.EXE. Pro účely využití skriptu jej zkopírujte do složky Windows a spusťte skript znovu. Ten při spuštění sám pozná, že je program KILL.EXE na tom správném místě a zobrazí vám tlačítko KILL Explorer. Když jej stisknete, ukončíte Explorer, který se vzápětí zase znovu spustí.

Windows XP

Optimalizace Hlavního panelu: Konfigurace Systraye

Problém: Na Hlavním panelu je kromě hodin rezervováno místo pro ikony programů, které běží na pozadí. Vaší snahou je, abyste měli co možná nejlépe uklizený Hlavní panel a o ikony programů vůbec nestojíte.

Řešení: Systray, Microsoftem nazývaný také jako Oznamování, můžete ve Windows XP nastavit podle svého daleko snadněji, než tomu bylo u minulých verzí. Tak se dá kupříkladu určit, které ikony se v Systrayi objeví. Klepněte pravým tlačítkem myši na volné místo v Systrayi a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Zapnutá funkce Skrýt neaktivní ikony opatřuje Systray dvojitou šipkou, na kterou klepnutím myší můžete zobrazovat či skrývat ikony programů běžících na pozadí.

Při výše zmíněné aktivované funkci se dá dále upravit chování jednotlivých symbolů po klepnutí na tlačítko Vlastní. V tomto okně vidíte tabulku rozdělenou na dva sloupce, přičemž v jednom sloupci jsou uvedeny názvy položek a ve druhém informace k nim. V horní části jsou vidět "Aktuální položky", což jsou programy, které právě běží a které mají v Systrayi ikonku. Ve spodní části jsou uvedeny Starší položky, které se sice v Systrayi objevují také, ale momentálně nejsou aktivní. Když klepnete na jednotlivé položky, máte u každé z nich na výběr tři možnosti Zobrazovat vždy, Vždy skrýt a Skrýt, pokud není aktivní. Volba Vždy skrýt znamená, že ikonka je neustále schovaná a objeví se až tehdy, když klepnete na dvojitou šipku v Systrayi. Naproti tomu možnost Skrýt, pokud není aktivní, což je mimochodem standardní nastavení pro každou novou položku, nemá u valné většiny programů žádný vliv a ikonka se chová stejně jako u volby Zobrazovat vždy.

Co se týče nastavení u "Starších položek", zde si zejména určujete, zda se má v Systrayi ikonka objevit, když program znovu spustíte. Jestliže tento seznam obsahuje příliš mnoho odkazů, můžete všechny tyto položky odstranit zásahem do registru. Spusťte si Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\TrayNotify. Zde odstraňte hodnoty IconStreams a PastIconStreams. Poté Windows začnou znovu s prázdným seznamem.

Nakonec ještě jeden tip pro skutečné puntičkáře: Když máte pocit, že vám Systray zabírá příliš mnoho místa, dá se nikde nedokumentovaným zásahem do registru úplně odstranit. K tomu se musíte v Editoru registru přesunout do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer a zde přes menu Úpravy/Nový/Hodnota DWORD vytvořit novou položku NoTrayItemsDisplay a přiřadit jí údaj hodnoty 1. Po novém přihlášení do Windows se vám žádný Systray neobjeví. Až jej budete chtít vrátit zpět, smažte v Editoru registru položku NoTrayItemsDisplay, případně jí přiřaďte jako údaj hodnoty 0.

Windows ME/2000/XP

Pracovní plocha: Odstranění ikony "Tento počítač"

Problém: Co se týká práce se soubory a složkami ve Windows, velmi často sice používáte Průzkumníka, ale pro tuto činnost můžete používat i daleko pohodlnější programy. Z tohoto důvodu vám ikona Tento počítač pouze překáží a chtěli byste ji z pracovní plochy odstranit.

Řešení: Ve Windows XP se dají standardní ikony na pracovní ploše odebrat několika klepnutími myši. Stačí stisknout pravé tlačítko myši a z kontextového menu vybrat příkaz Vlastnosti. Na záložce Plocha potom je třeba stisknout tlačítko Vlastní nastavení. V poli Ikony na ploše pak stačí zrušit zatržítko u položky Tento počítač.

U verzí Windows ME a 2000 je ale nutný zásah do registru. Spusťte Editor registru, přesuňte se na klíč Hkey_Current_User\Software\Classes\CLSID\{20D04FE0-3AEA-1069A2D8-08002B30309D} a v něm vytvořte nový podklíč ShellFolder. Otevřete jej a vytvořte v něm hodnotu DWORD s názvem Attributes a jako údaj hodnoty zadejte hexadecimální hodnotu f0500174. Účinek této položky se projeví okamžitě, není nutný ani restart počítače, ani nové přihlašování. Stačí jen klepnout na pracovní plochu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vybrat příkaz Aktualizovat, případně jako alternativu stisknout tlačítko <F5>. Ikona Tento počítač je nyní pryč. Avšak v Průzkumníku nadále zůstává se všemi funkcemi, které má k dispozici. Pokud budete chtít později výše zmíněnou ikonu zase zobrazit, stačí smazat klíč Attributes a aktualizovat pracovní plochu.

Pokud se obáváte samostatného zásahu do registru, můžete použít naše REG soubory MINUS-T.REG (138 B) a PLUS-T.REG (112 B). Obě naleznete . Poklepáním na soubor MINUS-T.REG upraví registr a zařídí odstranění ikony Tento počítač z pracovní plochy, soubor PLUS-T.REG tuto ikonu vrátí zase zpět. Bohužel tento tip nefunguje ve Windows 95/98, neboť tyto verze Windows zmíněnou položku v registru ignorují.

Windows 95/98/ME/2000/XP

Náhled obrázků: Lepší thumbnaily díky programu Irfan View

Problém: Díky možnosti zobrazit miniatury, což je funkce zabudovaná ve Windows ME, 2000 a XP, máte v systému integrovanou schopnost zobrazovat náhled pro některé rozšířenější typy souborů obrázků. Ve starších verzích Windows 95 a NT však taková možnost chybí, ve Windows 98 je skryta: Zde totiž musíte pro každou složku zvlášť tuto funkci aktivovat přes kontextové menu Vlastnosti/Povolit zobrazení miniatury. Ale i ve Windows ME, 2000 a XP je podporováno zobrazení miniatur pouze pro některé formáty a dává relativně malé miniatury.

Řešení: Aplikace Irfan View, jež je užívaná pro prohlížení obrázků, se dá pomocí malé úpravy registru integrovat do Průzkumníka Windows. Její další výhodou je, že podporuje opravdu širokou škálu grafických formátů a je rovněž velmi flexibilní co se týče rozměrů thumbnailů. Aplikaci naleznete ve verzi 3.80 jako soubor IVIEW380.EXE o velikosti 821 KB, případně je možné stáhnout ji z adresy http://irfanview.tuwien.ac.at/. Pro instalaci české lokalizace programu je určen uložený soubor CZECH.ZIP o velikosti 28,1 KB.

Instalaci češtiny provedete tak, že si ve složce, kde je Irfan View nainstalovaný, vytvoříte novou složku Languages a do něj zkopírujete obsah archivu CZECH.ZIP. Poté v samotném programu nastavíte požadovaný jazyk v menu Options/Change language.

Po úspěšné instalaci prohlížeče spusťte Editor registru. V klíči Hkey_Classes_Root\Directory\Shell vytvořte nový klíč s názvem Miniatury a v tomto klíči klíč Command. Poklepejte na hodnotu (Výchozí) a jako údaj hodnoty zadejte výraz

C:\Program Files\IrfanView\i_view32.exe "%1" /thumbs /one

Výše uvedenou standardní cestu k souboru I_VIEW32.EXE si musíte upravit podle toho, kam jste si program instalovali. Irfan View podporuje celou řadu zajímavých přepínačů, které jsou sice velmi stručně, avšak přesně dokumentovány v souboru I_OPTIONS.TXT. My jsme zvolili přepínač /thumbs, jenž spouští přímo prohlížeč thumbnailů, a dále /one, který si vynutí spouštění pouze jedné "instance" programu. A konečně do programu složku předává Průzkumník prostřednictvím parametru "%1".

Ti uživatelé, kteří si po integraci tohoto programu chtějí ještě více pohrát, mohou zkusit ještě další přepínače, jako například zabudování možnosti konverze do jiného formátu (přepínač /convert) v prostředí Windows nebo filtr pro vyhledávání jen miniatur určitého typu (/filepattern=). Náš jednoduchý příklad zobrazí po klepnutí na libovolnou složku pravým tlačítkem myši kontextové menu, v němž bude nová položka Miniatury. Přes něj spustíte thumbnailový modul Irfan Vieweru pro vámi vybranou složku. Nastavení pro Irfan View Thumbnails se dají upravit pomocí menu Options/Set thumbnail options.

A ještě jeden tip na závěr: Při instalaci aplikace si můžete registrovat pro Irfan View soubory obrázků. Ovšem zde uvedené možnosti se nedají tak docela doporučit, a hlavně nejsou vůbec třeba. Náhledy miniatur fungují i bez tohoto nastavení. Skutečně tedy pro správnou funkci zobrazování miniatur stačí pouze jedna položka v registru a nic jiného.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Internet Explorer: Lišta obrázků i u malých grafických objektů

Problém: Internet Explorer dokáže ve verzi 6 zobrazovat u obrázků na WWW stránkách malou lištu, pokud alespoň na jednu sekundu podržíte ukazatel myši na nějakém obrázku. V této liště jsou příkazy pro uložení obrázku, jeho tisk, poslání e-mailem, či otevření složky Obrázky. Tato lišta se bohužel objevuje pouze u větších obrázků, ovšem jistě by nebylo na škodu, kdyby se objevovala i u obrázků malých rozměrů.

Řešení: Při standardním nastavení zobrazuje Internet Explorer lištu pro práci s obrázky až u motivů velkých minimálně 200 x 200 pixelů. Patřičnou úpravou registru ale můžete dosáhnout i toho, aby se zmíněná lišta objevila i u obrázků menších. Spusťte Editor registru a v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Internet Explorer\Main vytvořte novou hodnotu DWORD s názvem Image_Filter a jako údaj hodnoty zadejte 1. Nyní se bude výše zmíněná lišta objevovat i u obrázků velikosti 124 x 124 pixelů. Předpokladem pro objevování lišty je povolená volba Povolit panel nástrojů Obrázek, jenž se nalézá v menu Nástroje/Možnosti Internetu na záložce Upřesnit v sekci Multimédia Internet Exploreru. Ještě stojí za to zmínit, že i ve HTML kódu WWW stránky se dá zobrazování lišty zakázat. Pokud se v hlavičce internetové stránky objeví meta-tag <META HTTP-EQUIV="imagetoolbar" CONTENT="no">, pak Internet Explorer lištu pro práci s obrázky nezobrazí.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Kontextové menu: Položka "Vysypat koš" ve všech menu

Problém: Vzhledem k tomu, že v Koši Windows byste chtěli mít pouze položky, jež jste smazali před krátkou dobou, vysypáváte čas poměrně často. Ovšem cesta přes kontextové menu Vysypat koš ikony Koše na pracovní ploše vám připadá dlouhá.

Řešení: Prostřednictvím nikde nedokumentované položky registru si můžete rozšířit kontextové menu u všech souborů, složek, disků a nabídky Start o výše zmíněný příkaz. Spusťte Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Classes_Root\AllFilesystemObjects\shellex\ContextMenuHandlers. Zde si vytvořte nový podklíč s libovolným jménem, např. Koš. Jméno klíče nehraje žádnou roli, daleko důležitější bude jeho obsah. Poklepejte na zmíněný podklíč a v pravé části okna Editoru registru přiřaďte hodnotě (Výchozí) jako údaj hodnoty výraz {645ff040-5081-101b-9f08-00aa002f954e}. Toto Class-ID, na něž za normálních okolností odkazuje v registru ikona Koše, vám rozšíří kontextové menu právě o vámi požadovanou položku. Nyní se v Editoru registru přesuňte do klíče Hkey_Classes_Root\Drive\shellex\ContextMenu Handlers. Zde znovu vytvořte ještě jednou podklíč se stejným jménem, jako bylo zmíněno výše (v našem případě tedy podklíč Koš) a rovněž v něm přiřaďte hodnotě (Výchozí) stejný údaj jako výše.

Zdá se vám to příliš složité? Pokud vás princip rozšiřování menu pomocí registru až tak moc nezajímá, můžete použít námi připravené soubory KOS.REG (249 B) a PRYCKOS.REG (163 B). Oba naleznete . Soubor KOS.REG vytvoří potřebné položky v registru za vás. Pokud budete chtít zmiňovanou položku v kontextovém menu opět odstranit, není nic snazšího než použít soubor PRYCKOS.REG. Změny v kontextovém menu Windows aktualizují okamžitě bez nutnosti restartu počítače či nového přihlašování do systému.


Praktické tipy a zajímavosti pro Windows IV.

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Registr: Dekódování položek v klíči "UserAssist"

Problém: Windows jsou notorickým sběračem jakýchkoliv dat. Co myslíte, určitě jste zahladili po své činnosti všechny stopy, když jste odstranili všechny dočasné soubory, cookies a odkazy na naposledy otevřené dokumenty?

Řešení: Windows si zanechávají v registru spoustu informací o tom, co jste od okamžiku instalace systému spustili přes nabídku Start a přes položku Oblíbené. Sami se můžete přesvědčit, jak velkou chuť ke sběru dat Windows mají. Stačí spustit Editor registru a v něm se přesunout do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Exp lorer\UserAssist. Zde se nalézají dva klíče a každý z nich obsahuje podklíč Count.

A právě v naposledy zmíněném podklíči se nacházejí data se záznamy o tom, kteří zástupci programů byli spouštěni přes nabídku Start, pracovní plochu či složku Oblíbené. Ale nemyslete si, Windows nám nedají tak snadno nahlédnout do svých karet tyto záznamy jsou totiž zašifrované. Přesto se z nich dá zjistit, jaké stopy jste po sobě zanechali, dřív než tyto záznamy smažete.

Na první pohled se mohou výrazy jako R:\\cpjbeyq.rkr zdát jako nesmyslná změť znaků, ovšem jejich rozšifrování je kupodivu velmi snadné. Jedná se totiž o šifru Julia Caesara. A Windows se podobně jako zmíněný římský císař při šifrování spokojila s tím, že jednotlivá písmena posunula o několik znaků v abecedě vpřed. Abeceda se pro účely šifrování bere jako nekonečný kruh, tzn. že za písmenem Z začíná znovu A.

Windows v tomto případě posunují písmena o 13 míst v abecedě dopředu, takže výraz R:\\cpjbeyq.rkr vlastně znamená E:\\pcworld.exe.

Zajímavostí této šifry známé rovněž jako ROT13 (odvozeno z Rotate 13) je, že se bere abeceda o 26 znacích, takže při novém zašifrování již zašifrované zprávy dostanete znovu zprávu původní. Ostatní znaky jako číslice a speciální znaky se nešifrují.

Vybaveni těmito znalostmi bychom mohli všechny položky dešifrovat manuálně. Je to však velmi únavné. Proto vám nabízíme skript ROT13.VBS (najdete jej , velikost souboru 2,01 KB). Pro dešifrování jedné položky registru ji označte, stiskněte klávesu <F2>, čímž vyvoláte funkci přejmenování, a nato hned <Ctrl><C>. Nyní spusťte skript ROT13.VBS a do políčka skriptu tento text vložte pomocí <Ctrl><V>. Potvrďte stiskem tlačítka OK. Výsledek dešifrování se vám otevře v novém okně.

Celý skript můžete ale použít i pro šifrování větších textů, například pro exportované soubory registru obsahující klíč UserAssist. Stačí textový soubor upustit na ikonu skriptu. Jakmile proběhne šifrování, vytvoří se vám ve stejné složce nový textový soubor s šifrovaným textem. Název souboru začíná vždy znaky R13_. V závislosti na výkonu počítače může celý proces trvat několik sekund, výsledek se vám potom zobrazí v okně Wordpadu.

Jestliže se budete chtít nějakým způsobem položek v klíči UserAssist zbavit, nezbývá vám nic jiného, než je ručně mazat. Odstranění těchto položek nemá na operační systém žádný negativní dopad. Musíte se ale smířit s tím, že při novém spuštění počítače se tam objeví záznamy nové. Je tedy nutné tyto záznamy mazat pravidelně. Tuto činnost za vás může vykonat náš dávkový soubor NOASSIST.BAT (234 B), pokud jej umístíte do složky Po spuštění. Samozřejmě jej jako vždy naleznete .

Windows 95/98/ME/NT/2000/XP

Lišta Snadné spouštění: Vlastní ikony

Problém: V liště Snadné spouštění vytvářejí Windows standardně ikonu pro příkaz Zobrazit plochu. Vám by se líbilo, kdybyste této funkci mohli přiřadit ikonu vlastní. Po klepnutí na příkaz Vlastnosti z kontextového menu se vám totiž nezobrazí dialogové okno takové, jako u ostatních zástupců programů.

Řešení: Za ikonou Zobrazit plochu není, jak by se na první pohled mohlo zdát, žádný zástupce ve formátu LNK, nýbrž se jedná o příkaz v souboru skriptu s příponou SCF (Shell Command File). Tento soubor obsahuje kromě samotného příkazu také informaci o ikoně. Pomocí libovolného textového editoru, například Poznámkového bloku, se dá obsah zmíněného skriptu otevřít a standardně nastavenou ikonu změnit.

Místo uložení SCF souboru odpovědného za ikonu Zobrazit plochu se liší v závislosti na verzi Windows. Cestu k souboru však nemusíte nijak složitě zjišťovat, pro zobrazení obsahu souboru stačí otevřít kupříkladu Poznámkový blok a do něj přetáhnout ikonu Zobrazit plochu. Příkaz

IconFile=explorer.exe,3

v odstavci [Shell] obsahuje informace o ikoně. Standardní nastavení ukazuje na ikonu programového souboru EXPLORER.EXE. Číslice 3 znamená čtvrtou ikonu v souboru obsaženou, protože ikony se počítají od 0. Pro výměnu původní ikony za například ikonu v souboru C:\Windows\Desktop.ico stačí potom napsat příkaz

IconFile= C:\Windows\Desktop.ico,0

Soubor ICO většinou obsahuje pouze jednu ikonu, které odpovídá číslo 0. Po uložení změn v souboru si Windows aktualizaci ikony provedou automaticky.

Na jedno klepnutí:

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Lišty nástrojů: Lišty nástrojů ve Windows si můžete zobrazit na pracovní plochu také jako samostatná okna. Klepněte k tomu účelu myší na rozhraní mezi lištami a danou lištu přetáhněte na volné místo na pracovní ploše.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Internet Explorer: Nasbírané oblíbené odkazy se dají uložit jako jeden HTML soubor, který pak můžete použít pro přenesení těchto odkazů do jiného prohlížeče nebo kupříkladu pro umístění těchto odkazů na WWW stránku. K tomuto účelu stačí jednoduše použít Průvodce importem a exportem, který je v Internet Exploreru k dispozici v menu Soubor/Import a export. Tam potom stačí zvolit odkaz Oblíbené položky.

Windows 2000,XP

Pracovní plocha: Když používáte program Netmeeting a ikony ve Windows se zobrazují pouze v nižší kvalitě, pak pomůže následující trik. Spusťte si Netmeeting a v Ovládacích panelech/Zobrazení nastavte na záložce Nastavení kvalitu zobrazení na 256 barev. Potom zavřete program Netmeeting a počet barev vraťte na původní hodnotu.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Historie: Kterou internetovou stránku navštěvujete nejčastěji? Klepněte v Internet Exploreru na tlačítko Historie a v levém okně stiskněte tlačítko Zobrazit a zde pak na položku Podle nejnavštěvovanějších serverů. Stránky, které prohlížíte nejčastěji, se objeví úplně nahoře.

Na jedno klepnutí:

Windows 2000,XP

Příkazový řádek: Na příkazovém řádku můžete díky nedokumentované funkci zadávat dlouhé příkazy rozdělením přes několik řádků. Text příkazu na konci řádku ukončete znakem (^) a v příkazu pokračujte na dalším řádku za slovem "Více?", jež se automaticky objeví po stisku klávesy <Enter>.

Windows 2000

CD přehrávač: CD přehrávač ve Windows 2000 si můžete zobrazit i jako ikonu vedle hodin. Spusťte si program, klepněte na Možnosti/Předvolby a zde zatrhněte volbu Zobrazit ovládání na Hlavním panelu.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Vzhled okna: Pro zmenšení nebo maximalizaci okna nepotřebujete klepnout na ikonky v pravém horním rohu lišty. Stačí poklepat na libovolné místo v dosti větší liště okna.

Windows 95,98,ME,2000,XP

Internet Explorer: Smazali jste si ikonu Internet Exploreru z pracovní plochy a nemůžete ji tam teď dostat zpátky? Klepněte v Internet Exploreru do menu Nástroje/Možnosti sítě Internet a na záložce Upřesnit v sekci Procházení zatrhněte položku Zobrazovat aplikaci Internet Explorer na pracovní ploše.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Lišty nástrojů: Tlačítka v lištách nástrojů jsou standardně zobrazována jako malé ikonky o velikosti 16 x 16 pixelů. Pokud si chcete nastavit ikony dvakrát větší, klepněte pravým tlačítkem myši na volné místo v liště nástrojů a z menu Vlastní zvolte v poli Možnosti ikon nabídku Velké ikony.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Hlavní panel: Několik oken spuštěných aplikací můžete zaráz vybrat, pokud budete postupně klepat na tlačítka na Hlavním panelu se stisknutou klávesou <Ctrl>. Potom se budou příkazy jako Zavřít, Minimalizovat, nebo Maximalizovat v kontextovém menu tlačítek vztahovat na všechna označená okna.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Chybějící formáty obrázků: Nabízí vám Internet Explorer 5 a vyšší možnost ukládání obrázků z WWW stránek pouze do formátu BMP? Pak pomůže smazání dočasných souborů internetu. V menu Nástroje/Možnosti Internetu stiskněte na záložce Obecné tlačítko Odstranit soubory, spusťte znovu prohlížeč a problém je vyřešen.

Na jedno klepnutí:

Windows 95,98,ME,2000,XP

Internet Explorer: Jsou vaše oblíbené odkazy pomíchané jeden přes druhý? Klepněte pravým tlačítkem myši do rozevřeného menu Oblíbené a z kontextového menu vyberte příkaz Seřadit podle názvu, čímž se vám všechny odkazy setřídí podle abecedy.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Síť: V sítích Windows s několika pracovními skupinami je velmi otravné hledání určitého počítače. Pokud znáte přesné jméno počítače, potom do panelu Adresa Průzkumníka jednoduše zadejte \\<jméno počítače>.

Windows XP

Složka: Abyste mohli v Průzkumníku rozbalit složku pouze jedním jediným klepnutím, zkuste v menu Nástroje/Možnosti složky na záložce Zobrazení povolit možnost Zobrazit v Průzkumníku zjednodušený seznam složek.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Rychlé přepínání: Pokud máte v jedné aplikaci několik současně otevřených oken, můžete se mezi nimi pohodlně přepínat pomocí klávesové zkratky <Ctrl><F6>. Zmíněná klávesová zkratka funguje ve většině aplikací pro Windows.

Windows 95,98,ME,NT,2000,XP

Průzkumník Windows: Stiskem klávesy <F4> se v Průzkumníku přesunete přímo do panelu Adresa, kde si můžete rovnou zadat cestu k další složce. Pochopitelně tato funkce pracuje jen tehdy, pokud máte panel Adresa zobrazený.

§§§§§


Rychlokurz: Download Express – skrytý pomocník

Karel Šredl

c03p0078

Tak vás opět vítám u dalšího dílu (snad) oblíbeného seriálu Rychlokurz . Svátky máme šťastně za sebou a nyní většina z vás jistě myslí na lyže a další radovánky, které nám (doufám) zima ještě přinese. Takže jistě nemáte příliš náladu vyzkoušet si nějaký pěkně složitý a zapeklitý prográmek. Dobrá, já jsem na tom podobně a proto si dnes ukážeme program, který mám na svém počítači nainstalován již dlouho, každou chvíli pro mne dělá svou službu a já vlastně ani nevím, jaké to bylo předtím bez něj. Navíc je tak jednoduchý, že se vlastně bojím, že nebude o čem psát.

Onen program, jehož jméno za chvíli prozradím, patří do kategorie takzvaných "Download Managerů". Ti anglicky zdatnější již vědí, těm ostatním prozradím, že jde o programy většinou pro urychlení a zlepšení stahování souborů z internetu. Je jich celá řada a jsou si navzájem velmi podobné. Obvykle "přespávají" v systémové liště a čekají, kdy od nich něco budete chtít. Potom se pomalu probudí (protože jsou velké a umějí toho spoustu, trvá jim všechno poněkud déle) a začnou vám sloužit.

A přesně to mi na nich velmi vadilo. Byly velké a těžkopádné a neustále spuštěné zabíraly systémové prostředky a paměť. Pokud jsem je vypnul, musel jsem na jejich znovunastartování čekat poměrně dlouho. Tak jsem tedy našel program Download Express. Upozorňuji vás předem, že to není program nabitý možnými a nemožnými funkcemi, ale naopak je to malý, rychlý specializovaný pomocník. Kromě něj mám totiž v počítači ještě "velkého" Download Managera (v mém případě LeechGet) a toho spouštím pouze v případě, že na něco Download Express nestačí což je popravdě zřídka.

INSTALACE

Opět se budu držet slov "jednoduchý" a "rychlý". Spustíte 256 KB velký/malý instalační soubor. Zvolíte jazyk (Language: Český) a dvakrát odklepnete tlačítko [Další>]. Budete upozorněni, že máte restartovat váš Internet Explorer, a tím máte kapitolu "Instalace" zdárně za sebou.

PROVOZ

Inu, provoz je skutečně jednoduchý. Nic nespouštíte, během vaší práce vám program nepřekáží v paměti ani kdekoli jinde. Potom však při brouzdání internetem narazíte na větší soubor, který chcete stáhnout k vám na disk. Podržte stisknuté klávesy Ctrl+Alt a klikněte na odkaz. Pro ty z vás, kteří neradi klávesové zkratky, je tu možnost kliknout na odkaz pravým tlačítkem a z menu zvolit "Download using Download Express" = "Stáhnout pomocí Download Express" nebo si nadefinovat přípony souborů, u kterých se objeví Download Express automaticky (viz odstavec Údržba).

Tedy po kliknutí na odkaz se vám objeví okno jiné, než jste zvyklí i když značně podobné. Tato nabídka se ovšem díky velikosti programu objeví téměř okamžitě... člověk až nevěří, jak může několik vteřin zpoždění u ostatních programů vadit a překážet.

Možnosti k výběru jsou jasné chcete soubor buď stáhnout a rovnou spustit, nebo stáhnout a uložit na disk (standardní volba) a posuvníkem dole nastavit rychlost. Ta vlastně znamená, jak moc agresivně si program bude usurpovat z přenosové kapacity vaší linky do internetu. Ve většině případů necháte toto okénko beze změny; rychlost se dá řídit i během stahování.

Po stisku klávesy [OK] se program zeptá, kam vlastně chcete soubor uložit a pod jakým jménem. Program si pamatuje poslední užitý adresář a v něm se vám standardně ukáže. Zvolte tedy jméno a lokaci a stiskněte tlačítko [Uložit].

Pokud jste zadali ke stažení soubor s příponou, kterou program nemá ve svém seznamu hlídaných přípon, budete ještě dotázáni, zda chcete tuto příponu do seznamu přidat. Pokud tedy chcete, aby se Download Express automaticky objevil, když příště kliknete na odkaz k souboru s touto příponou, zadejte [Ano].

Stahování započalo. Jak je krásně vidět z okénka se stavem stahování v sekci Mapa, program soubor rozdělí na několik částí (v závislosti na posuvníkem nastavené rychlosti) a ty pak stahuje najednou. Nakonec soubor zkompletuje a vy tímto ušetříte několik drahých sekund nebo minut stahování. Stahování můžete kdykoli dočasně přerušit kliknutím na tlačítko [Pozastavit] a opět později spustit (příjemné v případě, že během stahování potřebujete také něco jiného v Internetu). Pokud během procesu stisknete tlačítko [Zavřít] (nebo i v případě, že vám program "spadne"), to co jste doposavad stahovali, avšak nestáhli, nebude ztraceno. Klikněte na Windows tlačítko [Start] a zvolte Programy \ MetaProducts Download Express \ Incomplete Downloads "Nedokončená stahování". Na tomto místě máte odkazy na všechna přerušená stahování. Kliknutím na odkaz stahování obnovíte přesně z bodu, kde bylo přerušeno. Již párkrát mi tato vlastnost zachránila zdravý rozum, když po hodině a půl stahování v 89 % se mi Windows zasekla a odmítla spolupracovat.

Pokud se vám stane, že program ne a ne stahovat, může to být tím, že jste připojeni do internetu přes takzvaný proxy server. V tom případě skočte pohledem na další kapitolu část "HTTP Proxy", změňte nastavení a zkuste to znovu.

ÚDRŽBA NASTAVENÍ

Na takto jednoduchém a přímém programu vlastně není ani moc co nastavovat. Pokud přeci jen máte špatné spaní, když používané programy nenastavíte podle svého, pak z Windows nabídky [Start] \ Programy \ MetaProducts Download Express zvolte Download Express možnosti. Nastavovací okno má pět sekcí.

Obecné V této sekci nastavujete jazyk pro komunikaci s vámi a akci, kterou chcete, aby program provedl po dokončení stahování. Na výběr máte jasné volby (Nic/Přehrát zvuk/Zobrazit zprávu). V dolní části okna ještě nastavujete kooperaci s vaším antivirovým programem. Kliknutím na tlačítko [Set AV check] "Nastavení antiviru" najdete váš antivirový program a stisknete OK. Pokud program vyžaduje nějaké další volby při spouštění, zapište je do políčka "Antivirus check command line". Vámi zapsaná sekvence znaků " %1 " (mezery jsou důležité) v parametrech antivirového programu bude nahrazena jménem staženého souboru.

Připojení Nastavení jsou vysvětlena na obrázku. V dolní části nastavujete chování jednotlivých rychlostních režimů, které můžete při stahování nastavovat posuvníkem. Rychlosti jsou čtyři, a to Vysoká/Střední/Nízká/Na pozadí. Ke každému modu lze nastavit rychlost stahování v bytech za sekundu a počet najednou stahovaných částí souboru. Tímto můžete třeba vyhradit polovinu pásma vašeho telefonického připojení pro stahování souboru a druhou pro brouzdání Internetem (i když se vám to brouzdání pěkně povleče ).

HTTP Proxy, FTP Proxy Velmi důležitá část nastavování. To, jaké hodnoty máte nastavit do této části, vám musí sdělit váš poskytovatel internetu, případně váš správce sítě. Pokud však máte funkční Internet Explorer, zjednodušíte si práci stisknutím tlačítka [Auto-detekce]. Program si sám vezme nastavení z vašeho prohlížeče.

Integrace V této části nastavujete vlastní reakci programu. Některým z vás bude vyhovovat, že program se objeví okamžitě, když kliknete na odkaz patřičného typu. Vy tedy zapište přípony daných typů do velkého okénka. Někteří (jako třeba já) máte raději, když si můžete zvolit, kdy program použít a kdy ne. Vy tedy zaškrtněte volbu [X] Monitorovat pouze stisknutím klávesy Ctrl+Alt. Program nám pak zareaguje pouze tehdy, když při kliknutí budete držet klávesy Ctrl+Alt. Následuje políčko pro nastavení, zda se vás má program dotazovat při přidávání a ubírání přípon souborů v jeho seznamu. Tento seznam je v okénku níže a znamená, že pokud kliknete v Internet Exploreru na odkaz směřující k souboru s příponou v seznamu, Download se automaticky přihlásí o jeho stažení.

ZÁVĚR

Použijete-li Download Express, zjistíte jako já, že v 90 % případů ani jiný download manager potřebovat nebudete, zato ušetříte spoustu času. Pro zbývajících 10 % případů si někdy příště ukážeme některý z komplexnějších, větších, šikovnějších a také náročnějších konkurentů třeba fešný LeechGet. Těšte se...

Domovská stránka (anglicky): www.metaproducts.com/mp/mpProducts_Detail.asp?id=183 0078/OK o

Download Express

Vynikající nástroj, který umí jen to své a umí to víc než dobře... nic víc, nic míň

rychlý

malý, nenáročný

jednoduchý na obsluhu

zdarma

jednoduchý (nemá správu všech aktuálních stahování, nemá historii, nemá hromadné přidávání souborů pro stažení, nemá plánovač startu stahování)

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

c03p0085

Vánoce jsou za námi, ale "krutá" zima zuří dále. Tok našeho seriálu se však ani tento měsíc nezastavil, máte před sebou již osmačtyřicátý díl a s ním několik užitečných triků pro vaše Windows.

Počítačové dění tohoto měsíce charakterizují (nejen) pomalu se plnící sklady po novoročních inventurách, stagnující situace kolem podmínek a cen připojení na internet, bojkot jednoho mobilního operátora, jenž se opovážil v českém prostředí zdražit, a určitě také volba nového prezidenta, která se nám (vám poslanci) nějak nedaří.

Zatímco s prázdnými sklady (a častým doporučením typu "až naskladníme, dodáme") a postojem dominantního telefonního operátora těžko pohneme, bojkotovat může každý z nás (samozřejmě pouze tehdy, ztotožňuje-li se s příslušným názorem). S volbou prezidenta je to složitější. Ovlivnit ji můžeme až poté, co nám k tomu naši volení zástupci dají příležitost. Doufám, že se v budoucnu dočkáme nejen přímé prezidentské volby, ale také přímé volby přes internet. Ať už do té... volební místnosti nemusíme.

Odesílejte, kam chcete

(Win 95/98) Dnešní díl začneme tipem, který vám, jako uživateli Windows, hlavně urychlí práci. Samozřejmě v případě, že jej budete chtít využívat. Předpokladem rozumné práce s Windows 98 je znalost pojmu "kontextové menu". Kontextová menu se vyskytují všude a významně usnadňují orientaci ve Windows. Jelikož každá ikona, program, složka jsou ve Windows objektem, lze u všech vyvolat jejich specifické kontextové menu, které vám přesně nabídne, co s danou položkou můžete provést. Není vůbec nutné znát možnosti práce se složkou, nebo s programem, Windows vám tyto možnosti vyberou a nabídnou právě v kontextovém menu.

Součástí každého kontextového menu ve Windows je položka Odeslat, doplněná rozbalovací šipkou se seznamem objektů, na které můžete něco odeslat. Základní položkou v menu Odeslat je například disketová mechanika. Na ploše máte dokument, jejž chcete na disketu uložit, stačí na tento dokument poklepat pravým tlačítkem, zvolit položku Odeslat \ Disketa 3.5 a je to, dokument se sám odešle (v tomto případě překopíruje) na objekt Disketa 3.5 (tedy na disketu)

Nabídka objektů v menu Odeslat není příliš bohatá a účelem tohoto tipu je tuto nabídku rozšířit o objekty, které budou užitečné právě pro vás a pro typ vaší práce.

Seznam objektů v menu Odeslat je vlastně jen odrazem složky c:\windows\SendTo, v případě, že vaším systémovým diskem je disk C. Do této složky můžete přidávat libovolné další objekty, například odkazy na Microsoft Word, případně na oblíbený editor videosouborů. Objekt nemusí být jen program, lze také odesílat přímo na diskové jednotky (viz výše uvedený příklad diskety), nebo třeba do složek na pevném disku (rychlé kopírování odkudkoliv do určené složky v nabídce jen pomocí pravého tlačítka myši).

Zkopírujte tedy v našem ukázkovém případě ikonu MS Wordu například z nabídky Start do složky SendTo a poté klepněte na libovolný objekt na vaší pracovní ploše pravým tlačítkem. V menu Odeslat uvidíte přidaný MS Word. Takto můžete doplnit libovolný jiný objekt.

Konec BSOD?

(Win 95/98) Kdo při práci ve Windows nepoznal BSOD, ten jako by nežil. BSOD, neboli Blue Screen Of Death (modrá obrazovka smrti) už zajisté viděl každý z nás. Kdo by si byl ale pomyslel, že její charakteristický vzhled, který jí dal jméno, lze celkem snadnou editací nastavení Windows pozměnit. Jinak řečeno, lze u něj změnit barvu podkladu a barvu písma. BSOD se tedy může proměnit v RSOD (Red Screen Of Death).

Změnu je nutné provést v souboru system.ini, který najdete ve složce Windows. Asi nejvhodnějším nástrojem k editaci tohoto souboru je program sysedit. Jděte do menu Start Spustit a do kolonky napište sysedit. Potvrďte OK. Otevře se vám okno s mnoha dalšími podokny se systémovými soubory Windows. Vyhledejte okno s názvem system.ini, který budete editovat.

Soubor system.ini je rozdělen do sekcí, každá z nich má své jméno uzavřené do hranatých závorek. Naleznete sekci [386Enh], a pokud je zde nenajdete, dopište sem položky

MessageTextColor=X

MessageBackColor=X

kde X je číselné označení konkrétní barvy. Seznam barev a jejich čísel najdete v tabulce.

Po dopsání těchto položek soubor uložte a zavřete sysedit. Poté restartujte Windows a snažte se vyvolat váš nový BSOD.

Lokální DNS

(Win 95/98) Většina běžných uživatelů se asi nikdy s pojmem DNS nesetkala, pokusím se tedy nejprve o malé vysvětlení. DNS je zkratka anglického Domain Name System (nebo Service). Na internetu má každý počítač svoji jedinečnou adresu v číselném tvaru, skládající se ze čtyř částí. Každý počítač lze pomocí této adresy jednoznačně začlenit do struktur internetových sítí. Jelikož je ale číselná adresa pro obyčejného uživatele příliš nesrozumitelná, nahrazuje se adresou slovní, doménou. Čtenář PC WORLDu připojený na internet pravděpodobně navštěvuje stránky www.pcworld.cz. Podle tohoto jména bychom ale počítač s internetovými stránkami našeho časopisu v síti těžko dohledali, jeho skutečná číselná adresa je proto 195.144.101.45.

Proč o tom všem vlastně vyprávím? Jestliže čtenář zadává do svého internetového prohlížeče adresu slovní, je potřeba ji před začátkem komunikace přeložit na adresu číselnou, aby prohlížeč věděl, od jakého počítače na internetu si má stránky vyžádat. O překlad adres se stará právě DNS, jehož služby pro vás zajišťuje obvykle váš poskytovatel internetu.

Při každém překladu jmenné adresy na číselnou je ale potřeba kontaktovat váš DNS server (na internetu), což znamená zpomalení a zbytečné zatížení vaší třeba ne zrovna rychlé modemové linky. Proto si v tomto tipu ukážeme, jak vašemu počítači překlad adres usnadnit.

V složce vašich Windows můžete nalézt soubor hosts.sam. Přípona sam znamená sample, jedná se tedy o ukázkový soubor. Jestliže odmažete v jeho názvu příponu sam, stane se aktivním a Windows jej začnou prohledávat dříve, než požádají o překlad adres vaše DNS. Do tohoto souboru se tedy vyplatí vypsat číselné a odpovídající jmenné adresy nejpoužívanějších serverů na internetu, a tak tento překlad o řád urychlit. Náš soubor c:\windows\hosts by mohl vypadat takto:

127.0.0.1localhost

195.144.101.45www.pcworld.cz

První adresa definuje číslo vašeho lokálního rozhraní, které má každý počítač. Druhá pak číslo serveru www.pcworld.cz, jež jsme uvedli už výše. Takto můžete do souboru hosts přidat libovolný počet serverů na internetu, ale i ve vaší lokální síti, což může často vyřešit problém s "viděním/neviděním se v okolních počítačích".

Na závěr jen krátký návod, jak snadno zjistit číselnou adresu počítače na internetu. Jděte do menu Start Programy Příslušenství a spusťte Příkazový řádek. Do něj napište například příkaz

ping www.pcworld.cz

a obdržíte mimo jiné i číselnou adresu tohoto serveru, kterou jsme zde již zmiňovali. Při tomto testu musíte být samozřejmě připojeni na internet.

Zahlaďte důkazy

(Win 98) V předchozích dílech tipů a triků jsme si předváděli několik způsobů, jak po sobě nenávratně zahladit stopy tak, aby nikdo nepoznal, že jsme na konkrétním počítači něco dělali. Mluvili jsme o mazání historie souborů, mazání historie surfování na internetu, odmazání internetových cookies a podobně. Na jeden program jsme ale přece jen zapomněli. O smazání historie ve Windows Media Playeru si řekneme v tomto krátkém tipu.

Smazání historie se provádí editací systémového registru: spusťte tedy z menu Start Spustit program regedit a jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft MediaPlayer Player RecentFileList. Zde v pravé části regeditu vidíte výpis všech již otevřených souborů. Stačí je vymazat, a hotovo. Ukončete regedit a historie ve Windows Media Playeru bude prázdná.

Zapomněli jste registrační číslo?

(Win 95/98) Zapomínání hesel a registračních čísel je věc běžná, která se nevyhýbá nikomu. Zvláště registrační čísla jedné nejmenované společnosti se pamatují hodně těžko, neboť jsou kvůli bezpečnosti dlouhá a krkolomná. V případě potřeby je tedy nutné mít tato čísla při ruce, nejlépe napsaná na papírku.

Jestliže chcete po pádu vašich Windows tato přeinstalovat a zjistíte to ještě před jejich úplným vymazáním, nebojte se, registrační číslo je zapsáno v registrech a my si nyní předvedeme, jak ho získat ze systémového registru pomocí grafických i textových utilit, a to v případě, že po pádu Windows nenastartujete.

Pokud se do Windows dostanete, stačí z menu Start Spustit spustit program regedit. V něm jděte do roletového menu Úpravy a zvolte položku Najít. Poté nechte vyhledat textový řetězec ProductId (pod Windows 95), nebo ProductKey (pro Windows 98). Obsah této položky je vámi hledané registrační číslo.

Druhý způsob je trošku složitější, zato jej můžete provést i v případě, že vám Windows odmítají nastartovat do grafického režimu. Pokud se dostanete do příkazového řádku DOSu, ať již ze startovací diskety, nebo z instalačního CD, máte zpoloviny vyhráno. Jestliže po nastartování vidíte obsah vašeho systémového disku (typicky disk C), máte vyhráno úplně. Poté stačí zadat tento příkaz pro vyhledání registračního čísla pro Windows 95

find /i "ProductId" c:\windows\system.dat

a pro Windows 98

find /I "ProductKey" c:\windows\system.dat

za předpokladu, že je vaše instalace Windows právě ve složce c:\windows. Toť vše, příkaz find v závislosti na rychlosti vašeho počítače vyhledá požadované řetězce s registračními čísly.

Tipy pro MS Office

Jeden dokument, více oken

(Word 2000/XP) Již v jednom z dřívějších dílů jsme popisovali způsob, jak si ulehčit práci s více dokumenty v jednom okně programu Word pomocí uspořádání těchto dokumentů na pracovní ploše. Dnes se podíváme na něco obdobného, ale bude se jednat pouze o práci s jedním dokumentem.

Jako příklad, kdy využijete níže popsaný postup, se jeví práce na velmi dlouhém dokumentu. Potom polovinu vašeho času zabere neustálé přejíždění z jednoho konce na druhý, buď pomocí postraní lišty, nebo rychleji pomocí kláves PageUp/Down, Home a End. V tomto případě je výhodnější otevřít dokument jakoby vícekrát pomocí roletového menu Okno a volby Nové okno.

Ale popořádku. Spusťte Word a otevřete libovolný dokument. Poté jděte do roletového menu Okno a zvolte položku Nové okno. Tentýž dokument se otevře znovu a překryje původně otevřený. Jděte opět do menu Okno a zvolte možnost Rozdělit. Kurzor myši se promění v čáru, kterou vyznačíte předěl mezi dvěma budoucími okny. Po potvrzení uvidíte obě otevřená okna se stejným dokumentem na jedné obrazovce, rozdělená tak, jak jste určili. Nyní můžete v každém okně editovat jinou část vašeho dokumentu s tím, že fakticky editujete pouze jeden dokument, změna provedená v dolním okně se ihned projeví i v tom horním.

Na závěr zbývá upozornit na poslední možnost roletového menu Okno, a to položku Uspořádat. Její smysl plyne z jejího jména. Získáte zde lépe rozložení dvou a více oken Wordu na pracovní ploše Windows (nikoliv v rámci jednoho Wordu).

Tímto tipem se dnes rozloučíme. Snad si každý čtenář našel část, která ho zaujala, případně mu pomohla vyřešit nějaký problém s Windows, nebo s MS Office. Pokud se tak stalo, splnil tento díl seriálu svůj účel.

Na závěr bych rád reagoval na jednu čtenářskou výtku, v podstatě oprávněnou. Jde o uvádění verzí Windows, ve kterých je tip funkční. Autor u každého tipu zobrazuje pouze ty verze Windows, v nichž tento tip prokazatelně funkční viděl, to samozřejmě nevylučuje možnost, že ten samý tip bude funkční i ve verzích ostatních.

Příště se těším opět na shledanou.


Užite tipy & triky pro Windows II.

InterTipy

V úvodníku tohoto vloženého článku se většinou zabýváme problémy počítačové komunikace v České republice. Tyto problémy nyní ustupují do pozadí, na lepší připojení od dominantního operátora stále čekáme a prostor pro dnes populární Wi-Fi není nekonečný. Proto v internetových magazínech zaujme spíše bojkot proti mobilnímu operátorovi, než cokoliv jiného. Dnešní internetové tipy se budou věnovat základnímu tématu našeho seriálu, samotným Windows, jako operačnímu systému. Spusťte oblíbený prohlížeč a nechte se nést.

Win95 tips and tweaks

www.gate.net/~jsharit/windows_95/win95tips_and_tweaks.html

Jelikož se v tomto případě jedná o soukromou WWW stránku, neočekávejte skvělé profesionální grafické zpracování. Tipy jsou určeny výhradně pro uživatele Windows 95. V levé části stránky najdete jednoduchý textový seznam odkazů na stránky s tipy. Tyto odkazy jsou členěny do sekcí, jmenovat mohu například Power User tips, Desktop Customization, Internet a další. Těchto sekcí je celkem devět. V každé najdete ještě dílčí rozdělení. Na jedné stránce je zobrazeno a přehledně za použití tabulek a grafiky vysvětleno vždy hned několik tipů a triků. Není problém je získat pro off-line prohlížení. Stránka je v angličtině.

Axcel\s Max Speed

members.aol.com/axcel216/axcel216.htm

Opět privátní stránka, opět snad až přehnané barevné zpracování, nicméně obsah vás určitě uspokojí. Prvním vaším dojmem bude určitá zmatenost a otázka "Kde jsou vlastně ty tipy a triky". Nebojte se. Autor nevyužil tradiční místo pro menu, ale nahradil je pozdravy ve všech možných jazycích světa. Samotné menu je vlastně seznam táhnoucí se zkrze celou stránku. Tento seznam je rozdělen do jednotlivých sekcí. Najdete zde aktuální informace ze světa Windows, informace o nových chybách a jejich opravy, odkazy na stažení servisních balíčků a jiných utilit pro Windows, a také tipy a triky. Autor se věnuje všem známým verzím Windows, řazení je opět poněkud nepřehledné, ale časem dohledáte, co potřebujete. Vyhledávač chybí. Vše anglicky.

Beemer\s Windows tips

www.beemerworld.com/tips/

Další stránka patřící mezi ty soukromé. Jednoduchá, barevně poněkud nevyvážená, zato ale plná tipů a triků jak pro Windows 95/98, tak pro Windows 2000 a Windows XP. Tipy jsou přehledně rozvržené do tabulek, stačí poklepat na odkaz a dostanete se na stránku s konkrétním řešením problému. Všechny tipy jsou výborně vysvětleny za použití formátovaného textu a grafiky. Kromě tipů zde nenajdete nic dalšího, chybí i vyhledávací nástroj. Vše v angličtině.

Win98 Centrála

www.win98central.com

Přesuneme se na okamžik z amatérských stránek na ty profesionální. Centrála Windows 98 je výborně provedená stránka se vším možných. V úvodu jste zahrnuti novinkami z oboru, v levé části stránky pak naleznete nezbytné menu s odkazy na diskusní fóra, tipy a triky, hardware i software reviews a na sekci humor, která vás pobaví. Menu vévodí v jeho horní části vyhledávač. Speciální sekce se věnuje systémovému registru, který si to určitě zaslouží. Tipy jsou zpracovány poměrně dobře, snadno pochopíte jak otázku, tak řešení. Vše v angličtině.

SpeedGuide

www.speedguide.net/Windows/index.shtml

Primárním zaměřením této výborně zpracované stránky je rychlé připojení na internet, resp. rychlá komunikace jako taková. Stránka se věnuje popisu nejrůznějších druhů připojení, včetně recenzí modemových zařízení a podobně. Výše uvedený odkaz však směřuje na stránky týkající se nastavení a optimalizace Windows v tomto směru. Na těchto stránkách potom najdete tipy a triky, zabývající se zejména rychlostí. Tipy jsou rozděleny do sekcí podle zaměření, každá sekce odpovídá jedné stránce, najdete tedy více tipů pohromadě ke stažení. Tipy jsou dobře zpracované a doplněné obrázky. Vše anglicky, jak jinak.

Registry Guide for Windows

www.winguides.com/registry/

Výborně a líbivě zpracovaná stránka zabývající se, jak již název napovídá, systémovým registrem. Stránka je součástí webu WinGuides, tedy jakéhosi celku s návody pro práci ve Windows, rozhodně neváhejte a navštivte i ostatní součásti tohoto serveru. Kromě samotných tipů a triků najdete na stránce odkazy na diskusní fóra, důležité utility ke stažení, možnost zasílání novinek na váš e-mail a nezbytný vyhledávač. Tipy jsou potom dosažitelné přímo z úvodní stránky, přehledně rozdělené do sekcí dle zaměření. Jednotlivé tipy a triky jsou dostupné pro všechny verze Windows, od Winodws 95 po XP. Nechybí jim přehledné zpracování s obrázky. Pravda, stránky asi těžko uvidíte v rozumné podobně například v Lynxu. Vše anglicky.

DUX Computer Digest

www.duxcw.com/digest/Howto/software/windows/tips/

Jak již název napovídá, jedná se o počítačový internetový výběr událostí, jehož součástí jsou i tipy a triky, na které přímo směřuje uvedený odkaz. Tipy a triky nejsou žádným způsobem rozděleny ani řazeny, prostě jen jdou po sobě. Rozhodně doporučuji k návštěvě i ostatní části tohoto webu, nechybějí zde odkazy na diskusní skupiny, novinky ze světa počítačů, návody, recenze a další. Najdete zde tentokrát i vyhledávací nástroj.

Learnthat.com

www.learnthat.com/courses/viewlets/

Nebylo by nic zajímavého na tom, že výše uvedený obsah se zabývá výukou počítačových předmětů, jako jsou Windows a MS Office. Velmi zajímavý je ale způsob, jakým je tato výuka prováděna. Na velmi profesionálně zpracovaných stránkách najdete kromě tipů a triků také tutoriály pro různé aplikace, nejen pro Windows. Tipy jsou rozděleny do základních oddílů, které jsou dále děleny do sekcí. Například oddíl Windows 98 je dále dělen podle zaměření, oddíl WebDesign také. V jednotlivých sekcích potom najdete tipy jako takzvané viewlety. Jedná se o krátké animace, které vám názorně předvedou, jak který tip přímo na počítači provést. Myslím, že nic názornějšího už není. Těchto animací je dostatek, vyžadují však trošku lepší připojení na internet, než modem. I na modemu se ale dočkáte, objem přenášených dat není kritický. Vše samozřejmě anglicky.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0091

? Mám Windows XP Home Edition a grafickou kartu MSI GeForce 4 MX 440. Pokud si chci nainstalovat novější ovladače pro Windows XP k této grafické kartě z vašeho CD, tak v průběhu instalace mi to oznámí, že ovladač není pro Windows XP podepsán a že se nedoporučuje pokračovat v instalaci. Můžu klidně v instalaci pokračovat pokud je ovladač určen pro Windows XP, nebo mám instalaci ukončit?

Můžete pokračovat v instalaci na vlastní riziko. Jde o to, že podepsaný ovladač garantuje, že nezpůsobí pád systému nebo jiné závažné problémy. Nejnovější ovladače nemají tento podpis, protože musí nejdříve dokázat, že nic špatného neprovedou. Teprve po testování tento podpis získají. Ve Windows XP existuje možnost návratu k původním ovladačům, pokud ty nové nesednou tak jak mají, což pomáhá právě při takovýchto experimentech.

? Mám nainstalovaný operační systém Windows XP českou verzi. Koupil jsem si vypalovací mechaniku ASUS 16-10-40. K mechanice byl dodán software Nero Burning Rom 5. Když jsem vypaloval pod stejným systémem na notebooku DELL Lattitude se softwarem Easy CD Creator přes Prohlížeč, tak jsem kopíroval soubory z disku rovnou na CD a při tom se to zároveň vypalovalo, takže se dalo pracovat s vypalovací mechanikou jako s pevným diskem, ale na stolním počítači se softwarem Nero 5 musím nejdříve zkopírovat soubory, což pokud si zálohuji data z disku trvá i 30 minut, a pak teprve můžu dát vypalovat. Z hotového cédéčka nejdou vymazat jednotlivé soubory, ale pouze jde zformátovat celé CD. Chci se zeptat jestli je možné, že rozdíly v zapisování jsou v softwaru, nebo jestli se musí něco speciálně nastavit? Chtěl bych při vypalování dat na CD-RW v prohlížeči mého stolního PC pracovat s tímto CD jako s normálním pevným diskem jako na mém notebooku.

Tyto vlastnosti můžete mít i se softwarem Nero, jen si musíte ještě doinstalovat program "InCD" z instalačního CD. Tento (rezidentní) software vám umožní používat CD-RW jako pevný disk, podobně jak jste byl zvyklý s Easy CD Creatorem. Když InCD nainstalujete na jiný počítač třeba jen s klasickou CD-ROM, budete na něm moci číst takto vytvářená CD také. Jediný problém navíc oproti Easy CD Creatoru je v tom, že Nero InCD vyžaduje CD-RW disk. Easy CD Creator umí to co chcete i s obyčejným CD-R, až do jeho fyzického zaplnění.

Ohlasy čtenářů: Neslučitelná verze testovacího kódu RPC odpověď. Stejný problém jsem řešil také, a po zadání tohoto názvu do vyhledávače Googlu jsou nabídnuty dva odkazy. Na stránce http://mptacek.hyperlinx.cz/windows.php je problém velmi jasně vysvětlen a nabídnut ke stažení soubor, který vše vyřeší.

D. Černín

? Odpovídám na váš dotaz ohledně chyby ve Windows během instalace některých programů, u mne osobně to bylo například u slovníků Millennium 6 nebo Java 1.4. Je potřeba nainstalovat ve Windows 95 DCOM95.EXE a ve Windows 98 DCOM98.EXE, oboje ze stránek Microsoftu, anebo na stránkách, kde je i popis instalace: http://www.winway.com/main2/support/Resume/Install/RPCStub.asp

Jan Stuhl

? Tuto chybu způsobují soubory typu Oleaut32.dll, Olepro32.dll, Asycfilt.dll, Stdole2.tlb, nebo jiné, které nejsou kompatibilní se systémem na daném PC. Např. verze 3.50 Oleaut32.dll používají pouze WIN XP, pokud je v jiném OS, způsobí tuto chybu. Jediná oprava spočívá ve stažení opravného patche od Microsoftu:

http://download.microsoft.com/download/msninvestor/Patch/1.0/WIN98/EN-US/mcrepair.EXE. Pokud ho spustíte a systém bude chtít přepisovat novější soubory, klikněte na ANO pro každý soubor!

Jiří Vít

? Reaguji na dotaz z čísla 1/2003, kdy po přidání vypalovačky přestaly fungovat některé hry. Tento problém je způsoben tím, že hra si v registrech uložila místo, z kterého byla instalována (např. pozice D:), a při spuštění na této pozici hledá CD se hrou. Na této pozici se však v tuto chvíli nachází vypalovačka. Windows přiřazují písmena nejprve hard diskům a potom CD mechanikám, a to v pořadí Primary Master, Primary Slave, Secondary Master, Secondary Slave. Tím, že tazatel zapojil vypalovačku jako Primary Slave, byla pozice CD-ROM nahrazena vypalovačkou. Existují tři způsoby řešení. 1. Přeinstalovat hry a tím změnit nastavení registrů. 2. Spouštět hry z vypalovačky, která převzala pozici CD-ROMu. 3. Zapojit vypalovačku jako Secondary Master a CD-ROM jako Primary Slave. Tím se přehodí písmena mechanik a je to výhodnější i pro vypalování, jelikož se vypalovačka dostane na Secondary kanál a HDD s CD-ROM budou na Primary kanálu. Protože se vypaluje většinou přes HDD, je lepší aby se vypalovačka nacházela na druhém kanálu a neblokovaly se navzájem (ze zařízení na jednom kanálu zapojených jako Master-Slave může komunikovat s řadičem pouze jedno).

Vlasta M.

Chcel by som sa spýtať, ako by som mohol zaheslovať prístup na prenosný disk v operačnom systéme 9x/Me.

Bohužel systémy Windows 9x/Me toto neumějí. Teprve technologie NT, resp. souborový systém NTFS umožňuje pomocí práv uživatelů definovat přístupy. Jenomže u přenosného disku to není tak úplně pravda, uživatelé jsou definováni v systému počítače a ne na disku, tudíž na každém PC jinak. Ten stejný uživatel má na každém PC jiné ID, takže byste musel přístup definovat na každém počítači, do kterého přenosný disk vkládáte. Možná by váš problém vyřešil software třetí strany, který by nějak uměl zaheslovat FAT tabulku nebo podobně. Je možné, že něco takového naleznete na internetu.

?Přijímám velké množství zpráv pomocí Outlook Expressu. Samozřejmě jsem lajdák a tak je uklízím, až když jich je hodně. Chtěl bych archivovat a třídit. Jdou sice masově někam zkopírovat, ale protože často bývá předmět stejného názvu, vznikají problémy s přepisováním při ukládání. Neznáte náhodou nějakou primitivní metodu, jak ve stovkách zpráv udělat pořádek?

Přejděte na MS Outlook. Tam máte možnost vytvářet Personal Folders, jež reprezentují soubor PST, lehce přenositelný na jiný počítač, CD, apod. Těchto souborů může být i více v jednom Outlooku. V OE jsou zprávy uloženy také v souborech, které jste sice schopen někam přenést a zrekonstruovat z nich mail, avšak je to dost obtížné. Co se pořádku týká, nejlépe je vytvořit si strukturu složek a do nich odkládat přijatou (již vyřízenou) a odeslanou poštu. Nevyřízená pošta zůstává v Inboxu dokud je nevyřízená, pak ji přesunete do patřičné složky. V MS Outlooku lze nastavit i filtrování přijatých zpráv podle odesilatele, předmětu apod. Výborné však je, že vytvořený filtr můžete spustit nad kteroukoliv složkou a na ní se pak filtrace provede. Pomocí vhodných filtrů lze snadno roztřídit poštu dle zvolených požadavků. Samozřejmou součástí udržování pořádku je mazání staré a nepotřebné pošty.

? Pro synchronizaci dat mezi stolním počítačem a notebookem používám k plné spokojenosti Windows Commander. Jediné, co nedokážu synchronizovat, jsou data z aplikace MS Outlook. Existuje nějaký způsob, jak provádět tuto synchronizaci?

MS Outlook není na synchronizaci dat mezi dvěma počítači stavěný (není-li k dispozici mail server), jediná možná cesta je přes jeho soubory, což bude ve vašem případě PST soubor (Personal Folders). Tento soubor můžete přenášet při zavřeném MS Outlooku bez problémů. Je třeba ale dát pozor, když omylem otevřete Outlook na obou počítačích. Pak je třeba uvážit, který PST soubor je ten správný (novější). Mohu-li mimo Outlook, pak bych místo Windows Commanderu doporučil k synchronizaci Briefcase (Aktovku). Ta umí synchronizovat data v různě složité adresářové struktuře bez problémů. Při jejím vytváření je potřeba dodržet pouze to, aby se jako root synchronizoval samostatný adresář, pod kterým je teprve adresářová struktura s daty.

? Při testu akcelerace rozhraní DirectX (v 8.1) testem implementovaným do systému (DirectX Diagnostics) mi zhasnul a po několika vteřinách se znovu rozsvítil monitor. Bohužel, zároveň s rozsvícením klesla obnovovací frekvence obrazu z 85 Hz na 60 Hz (v rozlišení 800 x 600), které si počítač teď už stabilně udržuje ve všech grafických režimech, do nichž jsem ho byl schopen dostat (viz dále), kromě chvilky při bootu, kdy se frekvence vyšplhá na 70 Hz, poté však obrazovka několikrát blikne (avšak bez ztráty obrazu) a frekvence spadne opět na 60 Hz (informaci o frekvencích jsem získal prostřednictvím OSD). Navíc systém zobrazuje jen 256 barev. Při pokusu o přístup do menu Obrazovka Vlastnosti a Nastavení dochází ke ztrátě obrazu, při stisku nějaké klávesy se obrazovka pokryje nesmyslnými znaky a počítač je nutno restartovat. Stejný výsledek jsem získal i při použití diagnostického softwaru (SiSoft Sandra) v okamžiku vypsání vlastností grafického akcelerátoru (Video System Information). Při pokusu restartovat do nouzového režimu je sice možné se do menu Nastavení dostat bez zhroucení systému, nicméně není možné provést změnu a reinstalaci, systém nabídne pouze rozlišení 640 x 480 (16 barev, 256 barev a 16 bit), 800 x 600 (256 barev) a 1 024 x x 768 (16 barev) a "ucho" s kartou monitor vůbec není v nabídce. Aby byl problém ještě složitější, tak některé programy, které fungují "mimo" Windows (např. hry), frekvenci obrazu na 85 Hz bez problémů nastaví. Fullscreen mod přehrávačů videa však zůstává na 60 Hz. Postupně jsem zkusil ručně přeinstalovat, různými způsoby "vnutit" Windows nové i starší ovladače grafické karty, monitoru, DirectX i přeinstalovat celá Windows, ale problém přetrval. Až do zmíněného testu počítač fungoval bez jediného problému. Zajímalo by mě, zda se jedná o závadu hardwarovou nebo softwarovou? Je možné, že jsem při testu nějakým způsobem "odpálil" plug-n-play rozeznání monitoru? (Sandra mi nyní hlásí Warning 332: Use Plug-n-play/DCC compatible monitor! a autodetekce standardně nabízí pouze "neznámé zařízení", případně "neznámý monitor", i když byl odpovídající ovladač nahrán do počítače). Nebo se jedná jen o konflikt různých ovladačů a operačního systému? Sestava: Celeron 533 MHz, FIC CW-33 (čipset i810 s vypnutou vestavěnou grafikou), 160 MB RAM, Inno3D GeForce2 MX (32 MB RAM) v PCI, monitor 15" Belinea 102010 připojený standardním D-sub kabelem, Windows 98SE, Detonatory a DirectX z PC WORLD CD 1/2003).

Odpálení PnP bych neočekával, je však možné, že se monitor zbláznil, resp. vytuhl jeho software a na detekční PnP signály z počítače neodpovídá. Vypojte monitor ze zásuvky cca na 2 minuty a pak jej zapněte. Třeba se vzpamatuje a na autodetekci odpoví správně. Pokud ne, nastavte si monitor ručně. Můžete zadat prakticky jakýkoliv monitor ze standardní nabídky, mně se osvědčila volba nejlepšího monitoru ADI nebo Nokia. Tím získáte možnost přidělovat frekvence až do 100 Hz. Po restartu se už "ucho" s nabídkami objeví. Kdyby se okno s vlastnostmi obrazovky hroutilo i nadále, musíte ještě přeinstalovat ovladač videokarty. Pokud budete instalovat "na čistý disk", DirectX zaveďte až nakonec a raději už jej netestujte.

? Můj problém spočívá v tom, že nevím jak vytisknout soubor s příponou .PRN ("windowsovský tisk do souboru"), který jsem si přehrál na svůj HDD z jiného PC. Poraďte mi prosím nějaký jednoduchý program, který by uměl obhospodařovat soubory s touto příponou a následně je i tisknout.

Soubor .prn máte možnost vytisknout z DOSu (resp. z Příkazového řádku), je-li tiskárna připojena na paralelní port. Pak použijte příkaz copy /B soubor.prn lpt1: . Lze napsat i dávku, aby se tiskly všechny soubory (*.prn), pozor však na parametr /B. Musí být na prvním místě, tak jak jej zde uvádíme. Pro úplnost dodáváme, že tiskové soubory jsou vytvářeny pro konkrétní tiskárnu. Tisk takového souboru na jiný typ tiskárny zpravidla končí nesmyslně potisknutými archy papíru několikanásobně převyšujícími počet stran původního dokumentu. Jednou vytvořený PRN soubor není možné otevřít v aplikaci obsažené v operačním systému Windows a dodatečně jej upravovat.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0092

Vlastním sestavený počítač z následujících dílů: Procesor AMD Athlon XP/2100+, Socket A, 1730MHz/ 266Mhz, chladič Vent.Cooler Master, pro FCPGA (do 2,0 GHZ) a Socket A (do 2200 XP), s kul. lož., paměť PC-333 DDR RAM 512 MB, deska SL-75DRV5, AMD Athlon Duron, KT333, 266 MHz, DDR333, ATA133, ZK, ATX, grafika Ati Radeon 7500 128 MB, DDR, AGP 4x, TVout, DVI, pevný disk WD Caviar XL 80.0 GB WD800JB, ATA/100, 7 200 otáček, 8MB cache, disketová mechanika Sony FDD 3,5"/ 1,44 MB, zvuková karta SoundBlaster Live Player 5.1, mechanika CD-ROM Teac CD-W540EK, 48x/40x/12x, IDE, mechanika DVD-ROM Pioneer 106S, 16xDVD/ 40xCD, ATAPI. Dále je k PC připojena multimediální klávesnice Genius, myš Logitech optická, repro Creative DTT2200, externí modem Zyxel Omni 56K, joystick Dexxa, joypad MS SideWinder, tiskárna Canon S400. Ještě jsem zapomněl na USB 2.0 HUB, čip Nec a PCI řadič USB (4portový, interní).

A teď k mému problému. Při spouštění některých programů se objevuje hláška, že není dostatek paměti pro spuštění programu. Pokusím se ukončit všechny spuštěné aplikace jak vpravo dole v liště, tak přes Alt+Ctrl+Delete. Hláška se zobrazí znovu. Nevím zda se dá tento problém odstranit, ale stává se, že program se i přes tuto hlášku normálně spustí. Další a důležitější problém mám zřejmě z grafickou kartou. Při startu některých her dojde k totálnímu zamrznutí PC. Na monitoru se objeví zatuhnutý obraz a je slyšet krátkou sekvenci zvuku, který se neustále opakuje. PC nereaguje na žádnou možnost ukončení programů a musí následovat reset, Scandisk atd.

V první řadě se pokuste nastavit velikost virtuální paměti na pevnou hodnotu. Optimální velikost swap souboru je 2,5násobek velikosti operační paměti.

V tomto případě bych se ale přikláněl k hardwarové chybě. Jak už bylo několikrát řečeno, ne vždy spolu použitý hardware správně spolupracuje a instalovaná paměť, či grafická karta nemusí se základní deskou pracovat správně. Nejprve zkuste nějakým testovacím softwarem ověřit funkce hardwaru, a jestliže neobjevíte chybu ani tak, zkuste experimentovat. Vyzkoušejte jiný typ paměti, jinou grafickou kartu apod. Je dobré, když se při nákupu obrátíte pouze na jednoho prodejce a necháte si doporučit komponenty, které spolu spolehlivě fungují.

? Mám základní desku ECS K7S5A, Athlon XP 1600+ a dva moduly SDRAM 128 MB (PQI 133). Pokud si v Biosu nastavím frekvenci na 133 MHz, tak mi po chvíli tuhnou Windows 2000. Když je frekvence nastavena na 100 MHz, běží vše v pořádku až na to, že Bios detekuje pouze Athlon 1100. Chtěl bych vědět, jestli je to špatným nastavením Biosu, nebo jsou vadné paměti?

Tato deska by měla pracovat s pamětmi na 133 MHz. Může jít tedy o chybu základní desky, ale více pravděpodobné je to, že použitý typ paměťových modulů není vhodný pro tento motherboard, nebo jsou paměti poškozené. Zkuste se obrátit na prodejce a nechte si nějaký vhodný typ doporučit.

? Dá se nějak ve Windows XP nastavit, aby se při přihlašování nezobrazovalo jméno uživatele, který se přihlásil do systému naposled?

Tato možnost se dá nastavit v registrech. V klíči HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\MicrosoftWindows\CurrentVersion\policies\system vytvořte novou proměnnou DWORD a pojmenujte ji NoDisplayLastUserName a přiřaďte k ní hodnotu 1.

? Bohužel nevlastním počítač, ale užívám ho každý den ve svém zaměstnání. Rád bych komunikoval pomocí ICQ, ale na svém pracovním PC jej nemohu instalovat. Prý existuje nějaká možnost, jak pracovat s ICQ bez instalace.

Na webové stránce http://go.icq.com naleznete internetovou verzi ICQ2Go!. Chybí zde několik funkcí oproti plné verzi, ale pro váš účel bude dostačující. Takže máte-li přístup na internet, nějaký prohlížeč a nainstalovanou Java Virtual Machine, můžete začít.

? Přehrávám-li film v *.avi formátu v přehrávači BSPlayer pod Windows XP, stane se mi občas, že se celý počítač "kousne" a vydává příšerné "chrčení". Nelze provést restart klasickým trojhmatem. Pomůže jen tvrdý restart. To se mi stává jen pod Windows XP, jinak pod OS Linuxem a OS/2 Warpem vše běží bez problémů. Zkoušel jsem i jiné přehrávače pod Windows XP, se stejným závěrem. Asi se jedná o hardwarovou chybu, spíše než o nějaké softwarové omezení.

Je několik možných příčin tohoto chování počítače. Nejvíce pravděpodobné je, že nemáte nainstalovány správné ovladače pro Windows XP. Zkuste se podívat na webu výrobce zvukové karty, videoadaptéru i dalších komponent. V případě, že by chyba nebyla zde, pokuste se provést novou instalaci operačního systému a dalších softwarů z bezpečných a ověřených zdrojů. Může se stát, že použitý CD-ROM nebo disk může obsahovat chybné soubory. Chyba se pak může projevit jen při určitých činnostech počítače, vždy když začne pracovat s chybnými daty. Ideální je použít CD s programy, které již bezchybně pracují na jiném PC.

? Mám problém, že při spuštění Windows 98SE se počítač někdy zasekne a musím ho několikrát restartovat. Zaseknutí nenastává při určité operaci, ale náhodně tak první 2 min. po spuštění. Jakmile se do této doby nic nestane, počítač běží dále bez problémů, proto si myslím že se nejedná o SW chybu. Konfigurace: AMD Athlon TB 1400 MHz, ECS Elitegroup K7VTA3 VIA 266, 256 DDR 266, Ge-Force 2 MX-400, Sageate Baracuda III 20 GB, SB Live 1024 5.1.

Pravděpodobné bych viděl dvě příčiny vašeho problému. Jednu hardwarovou paměť, a jako druhou právě chybu v softwaru.

Zkuste nějakým testovacím programem zjistit, zda paměť i ostatní komponenty vašeho PC pracují správně. Ve většině případů, kdy počítač dělá chyby, které jsou spíše náhodné, se jedná právě o chybu paměťového modulu. Nemusí být přímo poškozený, ale jen správně nespolupracuje s použitou základní deskou. Je však možné, že se jedná i o chybu v operačním systému. Zkuste provést novou instalaci. Použijte ověřené CD, ze kterého byla provedena funkční instalace a určitě není nijak poškozené.

? Mám nainstalovaná Windows XP En a nainstaloval jsem Office 2000. Problém nastal při psaní diakritiky a to tak, že při zadávání háčků, nebo čárek píše vše 2x, tj. dva znaky naráz a vedle sebe. Office 2000 jsem přeinstaloval snad 20x, ale stále je to stejné. Dal jsem systém zkontrolovat antivirem, ale BugBear, resp. W32bear nezjistil. Můžete mi poradit, v čem je chyba?

Přestože jste provedl kontrolu antivirovým programem, přiklonil bych se k verzi se zavirovaným počítačem. Některé antivirové programy (i přes provedené aktualizace) nedokáží tento vir bezpečně rozpoznat a jeho soubory se mohou samy stát obětí tohoto nepříjemného wormu.

Worm instaluje do počítače trojského koně, který umí zaznamenat stisknuté klávesy a odpovídá na povely zvenčí. Díky chybě IFRAME může přijít do počítačů neošetřených potřebnou záplatou od Microsoftu. Po spuštění infikovaného souboru se nakopíruje do adresáře WINDOWS\SYSTEM pod náhodným čtyřznakovým jménem, pak se nakopíruje do adresáře WINDOWS\STARTUP pod náhodným tříznakovým jménem. Poté se pokusí rozšířit po síti na vzdálené počítače, které mají sdílené disky, a to pod náhodným tříznakovým jménem. Také otevírá port 36794 a poslouchá, zda nepřicházejí povely zvenčí. Pak již vypustí trojského koně (program pro zaznamenávání stisknutých kláves), a to do následujících souborů: C:\WINDOWS\SYSTEM\ICCYOA.DLL, C:\WINDOWS\SYSTEM\LGGUQAA.DLL, C:\WINDOWS\SYSTEM\ROOMUAA.DLL, C:\WINDOWS\OKKQSA.DAT a C:\WINDOWS\USSOWA.DAT. Při šíření po lokální síti může také způsobit tisk nesmyslných znaků na síťových tiskárnách. Kromě toho, že se snaží vyřadit z činnosti mnoho antivirových programů a firewallů napadením příslušných exe souborů, vytváří v registrech následující položku: HKLM\Software\MicrosoftWindows\CurrentVersion\RunOnce"tie" = "****.EXE". Worm se pak snaží najít další oběti. Hledá e-mailové adresy v adresáři Windows a v souborech na disku, které mají následující přípony: MMF, NCH, MBX, EML, TBB a DBX. Pro posílání sebe sama používá svoji vlastní SMTP rutinu, jež se snaží najít vhodný SMTP server na následující položce v registru: HKEY_CURRENT_USER\SOFTWARE\Microsoft\Internet Account Manager\Accounts. Umí falšovat pole FROM (Od) podobně, jako to dělá virus Win32:Klez-H. Je proto takřka nemožné zjistit skutečného odesílatele infikované zprávy, a tak najít infikovaný počítač.

Odstranění je poměrně jednoduché. Smažte všechny programy napadené a vytvořené virem Win32:BugBear. Použijte antivirový program. Ideální je skenovat disk z jiného PC, ale postačí, když použijete antivir, který bezpečně tento virus rozpozná. Nejlepší informace naleznete na stránkách výrobce používaného antiviru. Zde se dozvíte, která verze daného programu dokáže vir rozpoznat. Pokud je virus aktivní, přístup k některým souborům může být zablokován. Je třeba nejprve worm deaktivovat přes Task Manager, nebo odstraněním jeho klíče v registrech a rebootováním počítače.

Viry, které se v současné době šíří pomocí elektronické pošty, dokáží napáchat spoustu škod. Proto platí více než kdy jindy zálohujte a používejte aktualizované antiviry a firewally.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Mám zájem koupit plnou verzi nové Xary Web-Style 3. Chtěl bych poradit, jak ji získat. Existuje u nás firma nebo společnost, u které bych ji mohl koupit (třeba na dobírku), a kolik stojí.

Tento software pro Windows (verze pro Mac neexistuje) můžete zakoupit od výrobce na http://www.xara.com. Všechny grafické prvky najdete pouze v plné verzi Webstyle 3.0 dodávané na CD za cenu 69 USD, boxovaná verze včetně manuálu je pak o 10 USD dražší. K oběma cenám si připočítejte ještě poštovné. U nás je možnost zakoupit tento software například u SWS (http://terminal.sws.cz). Cena je 2 329 Kč bez DPH.

? Mám PC v konfiguraci Athlon 1 200 MHz, RAM 256 MB, zákl. deska MSI K7T Turbo 2 a užíval jsem OS Windows 98. Nyní jsem přešel na OS Windows XP Home Edition a nastaly problémy. Ten s modemem jsem vyřešil instalací nového ovladače, ale mám problém s radiokartou ve slotu PCI. Jde o kartu Media Forte typ: SF64-PCR-02. Ve Windows 98 mi chodila bez problémů. Po instalaci Windows XP mi tato karta nefunguje. Snažil jsem se nainstalovat nové ovladače pro tento systém. Ovladače se nainstalují, ale ani po restartu a instalaci programu Radioaktiv 4.0 to nefunguje. Zvuková karta je integrovaná na základní desce. Vyzkoušel jsem různé kombinace nastavení, vše marně.

Spoustu problémů s nefunkčním hardwarem můžete vyřešit nainstalováním správného ovladače. Ty své naleznete na internetové adrese http://www.mediaforte.com.sg/products/tv_and_radio/sf64_pcr/drivers.htm.

?. Mám problém s programem ScanDisk. Po spuštění se tento program po určité době zastaví a zobrazí se zpráva, že program ScanDisk se desetkrát restartoval, protože systém Windows nebo jiný program zapisoval na tuto jednotku. Zkoušel jsem ScanDisk spouštět vícekrát, ale výsledek byl vždy stejný. Zkoušel jsem vypnout všechny spuštěné programy, avšak ani to nepomáhá. I v minulosti jsem měl stejné problémy s programem ScanDisk, ale po několika neúspěšných pokusech se mi povedlo provést kontrolu chyb tímto programem. Kontrolu chyb programem ScanDisk jsem naposledy provedl před více než půl rokem a v současné době ji z uvedeného důvodu nemohu provést.

Přestože jste se pokusil zavřít všechny spuštěné programy, tak se vám to pravděpodobně úplně nepodařilo. Můžete mít spuštěný i nějaký rezidentní program, jako je antivir či firewall. Když uzavřete i tyto programy, měl by ScanDisk běžet bez těchto hlášek.

Ale pozor! Tím spuštěným programem může být, v neposlední řadě, i nějaký virus!

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Bojovník proti spywaru – kvalitní a téměř zadarmo

Vojtěch Bednář

c03p0062

Obáváte se, že se ve vašem počítači nacházejí nevítaní špióni? Spyware je téměř všudypřítomným rizikem. Naštěstí proti němu existuje celá škála obranných prostředků. Spybot Search & Destroy je jedním z těch nejlepších, a co více, je zadarmo.

Spyware je souhrnné označení používané pro několik různých věcí, všechny ovšem souvisejí s internetem a určitým druhem aplikací nebo obsahu. Asi největšího rozšíření dosáhly cookies, tedy webové "sušenky" serverů, sledující činnost uživatele. Na základě záznamu, na co všechno se uživatel díval, mu lze adresovat reklamu.

O něco složitějšími jsou moduly, které aktivně sledují uživatele počítače. Nejde už jen o to zjistit, jaké servery osoba sedící za počítačem navštěvuje, ale také jaké programy používá, které dokumenty otevírá a co vlastně dělá. Výsledkem takovéhoto sledování jsou informace, které daný modul odesílá svým majitelům. Posledním, a zdaleka nejnebezpečnějším druhem nechtěných softwarových hostů jsou programy zvané dialery. Ty slouží ke zprostředkovávání většinou pornografického obsahu tak, že přesměrují vytáčené připojení k internetu na placené linky v zahraničí.

Nechtěný software některého z předchozích typů se do PC může dostat mnoha různými způsoby. Instalace z webových stránek je pouze jednou z variant. Spyware obsahují standardně i instalační balíky různých bezplatných aplikací, typicky klientů P2P sítí, různých manažerů stahování, dokonce i multimediálních přehrávačů.

Existují samozřejmě aplikace, které se snaží nezvané aplikační moduly různého typu v prostředí Windows jednak vyhledávat, a jednak eliminovat. Mezi nejznámější patří program Ad Aware německého Lavasoftu. Kromě něj ale existuje jiný, velmi kvalitní nástroj jménem Spybot Search & Destroy, kterému se budeme věnovat dnes.

Instalace programu pro Windows (funguje na všech operačních systémech typu Win32) má velikost přibližně 2,5 Mb a lze ji stáhnout z adresy autora http://security.kolla.de. Po jejím spuštění je nutné vybrat několik standardních možností včetně komunikačního jazyka (nechybí čeština), potvrdit licenční ujednání a program je připraven k použití.

Spybot Search & Destroy (S&D) je tvořen jedním hlavním oknem. Mezi jeho jednotlivými funkcemi se pohybujeme pomocí ikon v liště na levé straně rozdělené do několika kategorií. Celé to vzhledem nápadně připomíná známou aplikaci Microsoft Outlook, a vlastně vše co je od ní odvozeno. Aplikace podporuje skinování, takže její vzhled můžeme do jisté míry ovlivnit. Tou jistou mírou rozumíme změnu barev a několika obrázků, představujících základ motivu. Několik motivů je součástí standardní instalace, další lze doplnit aktualizací, o té ale až za chvíli.

Jak to funguje?

S&D není ve skutečnosti vyhledávací aplikací klasického typu, ale jen jejím funkčním rámcem. V něm pracují moduly, které se specializují na vyhledávání různých druhů spywaru, malwaru, dialerů, sledovacích cookies a mnoha dalších zajímavých PC parazitů. S&D, respektive jeho vyhledávací složky, nepředstavují žádnou antivirovou ochranu, i když některé prvky, jež jsou schopny najít a odstranit, vyhledávají i moderní antivirové aplikace.

Samotná činnost hlavní funkce programu, podle které vznikl i jeho název, je rozdělena do dvou fází. V první dojde ke spuštění prohledávacích modulů. Ty zjistí, zda se v počítači nenachází to, na co jsou nastaveny, a výsledek svého pátrání zobrazí uživateli. Ve druhé fázi je možné označit "problémy", které si uživatel přeje opravit. Pak dojde k samotné nápravě.

Pokud by si někdo představoval, že spywarový modul nejlépe zneutralizujeme tím, že jej vymažeme z disku, registrů a paměti počítače, pak se mýlí. Tím by sice došlo k eliminaci nechtěného vetřelce, ale dost možná i aplikace, se kterou byl nainstalován. S&D pozná, kdy je bezpečné nalezeného vetřelce odstranit a také to učiní. V některých případech ale soubory spywarové aplikace nebo modulu nahradí jejich neškodnými imitacemi. Tím se u mnoha programů, které je instalují, zachová korektní činnost, u mnoha ale také ne.

Jinou funkcí S&D je schopnost během kontroly vyhledávat záznamy o používání, nedávných adresách a chování uživatele vůbec, vytvořené konvenčními aplikacemi a operačním systémem a také místa, kde si některé známé aplikace vytvářejí jednoznačné identifikační prvky. Mezi tyto aplikace patří třeba populární Windows Media Player. S&D navíc dokáže vyhledávat a s určitou jistotou i opravovat nesrovnalosti v systémovém registru Windows, tato funkce se podobá analogickým funkcím, obsaženým v Norton Utilities nebo v Ontrack System Suite.

Aby to fungovalo

Stejně jako vznikají neustále nové viry a proto musí být antivirový systém aktuální, vzniká i nový spyware. S&D má zabudovanou funkci aktualizace z internetu. Tato aktualizace ovšem nespočívá pouze v dodávání nových definic hledaných modulů nebo dat. Program je neustále vyvíjen, autoři přidávají postupně nové jazykové mutace, zdokonalují ty stávající, vylepšují hlavní aplikaci. Pomocí aktualizačního systému lze stahovat všechny části tvořící S&D. Důležité je, že si uživatel může vybrat, co chce stáhnout a nainstalovat, a co nikoliv, podpora například turečtiny v našich podmínkách příliš užitečná asi nebude.

Problém

S&D dělá v rámci možností kvalitně svou práci. Jeho hlavním úkolem je odstraňovat spyware, malware a podobné "smetí". Problémem je, že právě toto smetí se někdy do PC dostává spolu s jinými aplikacemi. Integrace spywaru je pro mnoho autorů způsob, jak umožnit bezplatné používání svých programů. Jeho přítomnost je zakotvena v jejich licenčních podmínkách, a odstranění proto znamená porušení těchto podmínek. Některé aplikace navíc funkci vedlejších modulů aktivně kontrolují (proto je S&D nahrazuje imitacemi). Je otázkou, nakolik je neutralizace špionážního modulu vlastně fér. Na tuto skutečnost upozorňují samotní autoři S&D, konečné rozhodnutí je ovšem vždy na uživateli.

Co ještě?

S&D dokáže zobrazit obsáhlý seznam "opt out" adres různých e-mailových bulletinů rozesílajících nevyžádanou poštu. To je užitečné, pokud se chceme zbavit nechtěných e-mailů, ale nevíme jak a kde.

Umí projít seznam instalovaných komponent typu ActiveX, seznam spuštěných procesů (to je užitečné především na Windows 9x). Obsahuje také informační knihovnu spyware modulů.

V ní je možné k většině špiónů najít doplňující informace, ujednání o soukromých údajích a další zajímavosti. Je to opět funkce podobná té, která se považuje za standard ve světě antivirových programů. Velmi obsáhlé jsou rovněž možnosti nastavení samotného programu, jeho prostředí a také seznamu detekčních modulů, jež mají být spouštěny při každém testování. S&D je vybaven možností aktivního feedbacku v případě, že se v aplikaci objeví chyba nebo jiný, abnormální stav. Protože aktuální verze je ale dostatečně stabilní, průměrný uživatel si této funkce příliš neužije.

Poslední podstatnou funkcí je možnost vrácení změn. Pokud si například neutralizujeme špionážní modul v nějaké aplikaci a ta pak odmítne spuštění, nemáme přístup k jejím datům. Modul lze zpětně rekonstruovat, data zachránit a aplikaci i se špiónem pak odinstalovat. Bohužel, funkce obnovení nefunguje vždy zcela korektně.

Není všechno zlato...

Nic není dokonalé a o volně šiřitelných programech to platí dvojnásob. Asi největší slabinou S&D je jeho start. Aplikace se spouští opravdu pomalu. Přestože hardwarová náročnost není kritická (na P120 funguje bez problémů), S&D zkonzumuje poměrně hodně paměti. Aplikace umožňuje určit prioritu procesu při hledání spywaru, mohu doporučit nastavit spíše nižší.

V některých případech došlo při použití S&D k zajímavé situaci. Program objevil špionážní modul, ale při pokusu o jeho odstranění oznámil, že se nějaká část nebo soubor právě používají. Po restartování počítače a novém testu již tuto část opravil, avšak při opakovaném otestování našel celý, již opravený modul znovu. Těžko říct, zda se jednalo o tak neoblomného špióna nebo chyby v S&D, spíše bych ale řekl, že na vině je to druhé.

Další problémy mívá, nebo alespoň donedávna mívala, aktualizace S&D. Po načtení seznamu aktualizovaných komponent a zahájení jejich stahování došlo k zaseknutí aplikace. To nebylo způsobeno její chybou, ale nepřístupností serveru s aktualizacemi. Momentálně je možné si vybrat z několika serverů obsahujících aktualizace, a k této chybě již nedochází. V každém případě byla velmi nepříjemná a může se teoreticky objevit kdykoliv znovu.

S&D kromě těchto zmíněných obsahuje několik dalších menších chybiček a nedodělků. Vesměs nejsou nijak kritické pro samotný provoz aplikace, jen občas dokáží zkomplikovat život. Protože se ale nejedná o profesionální produkt, je nutné s přítomností takových nepříjemnůstek počítat.

Zaplať a použij

Spybot Search&Destroy je aplikace dostupná zadarmo, nejde o žádný shareware nebo omezenou demoverzi. Jeho autor přesto na svých stránkách vyzývá uživatele, aby přispěl na vývoj malou částkou. Implicitně se požaduje pět amerických dolarů. Bohužel, pro jejich výběr je používán systém PayPal, který v našich podmínkách není zatím příliš použitelný, Spybot Search & Destroy tak zůstává v podstatě zadarmo. A za tu cenu se jedná o velmi užitečnou aplikaci.

Spybot Search & Destroy má své nedostatky a má své přednosti. Pokud je váš počítač trvale připojen k internetu a síť také aktivně používáte, je velmi dobré pouvažovat o jeho nainstalování.

Program neobsahuje rezidentní ochranu, a proto je třeba jej také pravidelně používat a starat se o aktualizaci jeho definic. V případě, kdy k síti připojeni nejste, je pro vás Spybot Search & Destroy zbytečný. Na každý pád se ovšem jedná o zajímavého a užitečného pomocníka.

§§§§§


Podpora vašeho podnikání – balík aplikací autodirect

Jaroslav fikker

c03p0063

Většina uživatelů zná aplikace softwarových gigantů, jakým je např. Microsoft. Nicméně se zajímavými nápady velmi často přicházejí i menší firmy nebo dokonce jednotlivci. Do této druhé skupiny lze zařadit i plzeňskou společnost AutoDirect, která se kromě vývoje softwaru zabývá také návrhem a hostováním webových stránek a prodejem výpočetní techniky. Pojďme se nyní podívat, jaké aplikace naleznete v nabídce této firmy.

Společné znaky

Nabízené programy jsou vlastně databázovými aplikacemi založenými na standardu SQL. Lze je tedy provozovat v síťovém i lokálním režimu prakticky s jakýmkoliv SQL serverem (Oracle, MS SQL Server, Informix, WinBase602 atd.), který ale obvykle není součástí dodávky. Propojení mezi klientem a serverem je realizováno pomocí rozhraní ODBC (Open DataBase Connectivity). Pro správnou funkčnost spojení s SQL serverem je ještě nutné nainstalovat knihovny BDE (Borland Database Engine). Ve všech případech byl jako programovací jazyk použit oblíbený Delphi, a tak nikoho zřejmě nepřekvapí podobný vzhled některých ovládacích prvků.

Telefon

Život bez telefonu si většina z nás už dnes nedovede představit. Bohužel klasické pevné telefonní linky neoplývají příliš velkou inteligencí. Pokud se s tímto faktem nechcete smířit, máte v podstatě jenom dvě možnosti pořídit si nákladnou pobočkovou ústřednu nebo se poohlédnout po nějakém šikovném softwaru, jakým je např. aplikace Telefon od AutoDirectu. Cílem tohoto programu, který je určen pouze pro digitální ISDN linky, je nabídnout uživateli dokonalý přehled o všech telefonních hovorech.

Aplikace nabízí přehledné uživatelské rozhraní rozdělené na dvě části. Menší levá část obsahuje nástroje pro změnu konfigurace, číselník pro manuální vytáčení čísel, tlačítka rychlé předvolby a přístup do uživatelské databáze kontaktů. Větší pravou část zabírá barevně rozlišený seznam všech příchozích a odchozích hovorů, kde se zobrazuje směr hovoru (odchozí/příchozí), telefonní číslo, identifikace účastníka (program je dodáván s celorepublikovým seznamem tel. čísel), datum a čas volání, zda došlo ke spojení, případně informace o přesměrování. Pokud zrovna s programem nepracujete, je možné ho minimalizovat do ikony umístěné na systémové liště vedle hodin.

Při příchozím hovoru se automaticky otevře nové okno s identifikací volajícího a s tlačítky pro příjem, odmítnutí nebo nahrání hovoru, uložení údajů do vlastního seznamu a s plochou pro zadávání poznámek. Pokud během hovoru operátor nějakou poznámku zapíše, je automaticky nastaven jako hovor s nesplněným úkolem a jako takový je v seznamu podbarven červenou barvou. Tento úkol lze vyřídit osobně nebo ho můžete předat někomu jinému prostřednictvím elektronické pošty. V případě propojení s programem Marketing se úkol odešle přímo do databáze úkolů vybraného pracovníka. V nepřítomnosti operátora jsou všechny zmeškané hovory zaznamenány v samostatném okně, odkud je možné provést zpětné volání obdobně jako v případě mobilních telefonů. Mezi další užitečné funkce programu patří automatický přechod na záznamník dle časového harmonogramu zadaného uživatelem, možnost ke každému číslu přiřadit jiný namluvený vzkaz, přesměrování příchozích hovorů, propojení tříuživatelů do konferenčního hovoru, vyhledávání v celorepublikovém telefonním seznamu a statistiky příchozích/odchozích hovorů.

Marketing

je aplikací určenou pro správu obchodních kontaktů. Základem je evidence firem, kontaktních osob a zboží či služeb. Tomu byl přizpůsoben i vzhled programu, jehož okno je vodorovně rozděleno na tři části Firmy, Osoby a Automobily. Pokud vás zarazilo označení poslední části, tak to souvisí s tím, že aplikace byla původně vyvinuta na zakázku jednoho z prodejců automobilů. Nicméně principielně není problém v této části evidovat jakoukoliv jinou komoditu a v ostré verzi programu je tato část vždy modifikována podle potřeb zákazníka.

Ovládání aplikace je natolik jednoduché, že ho lze zvládnout po několika minutách i bez manuálu či zaškolení. V podstatě jde o to zanést do databáze údaje o firmách a k nim pak přiřadit jednotlivé kontaktní osoby a zboží. Při zadávání dat program dokáže dohledat informace o zaváděné firmě v obchodním rejstříku nebo v databázi ČSÚ na internetu výsledek je zobrazen v okně webového prohlížeče.

Každá firma by také měla mít přiděleného prodejce (obchodníka) z řad vašich zaměstnanců. Prodejci mohou k jednotlivým organizacím zadávat úkoly, které se automaticky připomínají při spuštění programu nebo po otevření okna s úkoly. Jednoduše lze také odeslat e-mail vybrané firmě, osobě nebo hromadně vybraným subjektům. Užitečnou drobností je upozorňování na výročí narozenin vašich klientů. Z důvodu ochrany dat jsou standardně nabízeny pouze minimální možnosti tiskových výstupů. Vytisknout lze pouze seznam zboží a přehled úkolů. Správce může navíc provádět exporty dat pro tisk štítků či obálek. Pokud ale potřebujete širší nabídku tiskových sestav, bude program doplněn dle vašich požadavků. Silnou stránkou programu jsou nástroje pro vyhledávání, které uživateli usnadňují orientaci ve velkém množství dat. Vlastní výběry dat lze navíc ukládat jako tzv. profily a uchovat je tak pro další práci.

Marketing je také vybaven jednoduchým systémem přístupových práv, takže se řadovému prodejci nepodaří vymazat zadaný úkol, firmu či osobu. Navíc je k dispozici formulář Hodnocení úkolů, kde může vedoucí pracovník na základě zvolených kritérií kontrolovat aktivity jednotlivých prodejců. V současné době se pracuje na zcela nové verzi Marketingu, která bude mj. obsahovat modul zajišťující automatickou kontrolu nesplněných úkolů na daný den, a v případě požadavku uživatele bude schopna tyto úkoly odeslat jako SMS zprávu přes webovou bránu nebo přes mobil.

SMS Easy

SMS zprávy jsou oblíbeným médiem pro nejrůznější hlasování a soutěže. Chtěli byste také uspořádat SMSkovou soutěž, ale nevíte jak na to? Firma AutoDirect má pro vás řešení v podobě programu SMS Easy, který si lze buď koupit nebo pronajmout.

SMS Easy je rozdělen na dvě části Server zajišťuje shromažďování dat a Klient je určen pro zadávání a vyhodnocování jednotlivých soutěží. SMS zprávy přijímá standardní mobilní telefon vybavený hardwarovým modemem, který se připojí k sériovému portu počítače (program byl testován s telefony Nokia 7110, 6210, 6310 a Siemens 35i).

Okno Serveru je nabité informacemi. Kromě očekávané konfigurace (nastavení komunikace s mobilním telefonem, zpracování SMS či odesílání zpráv s informacemi o stavu programu a komunikace elektronickou poštou) jsou zde zobrazovány všechny došlé zprávy s možností filtrování a exportu do formátu DBF. Navíc lze přímo z programu velmi snadno odeslat SMS zprávu na libovolné číslo nebo některému ze soutěžících.

Klient se skládá z 5 modulů, mezi kterými se přepíná tlačítky v podobě lišt přes celou šířku okna. První z modulů nabízí rychlý náhled na všechny doručené SMS zprávy a nastavení intervalu aktualizace dat. Druhý modul už je mnohem zajímavější. Slouží totiž k vyhodnocení jednotlivých soutěží. K dispozici jsou základní statistické údaje (např. počty odpovědí), koláčový graf s procentuelním zastoupením jednotlivých odpovědí, jednoduchý nástroj na losování výherců, včetně zobrazení výherní listiny s možností zaslat výhercům SMS zprávu. Statistické údaje (podíl operátorů, denní rozložení zpráv, počet zpráv z jednoho čísla, počty přijatých zpráv) jsou náplní i dalšího modulu. Zde lze vyhodnocovat nejen data jednotlivých soutěží, ale také všechny došlé SMS zprávy. Předposlední modul je určen pro práci s databází SMS zpráv vyhledávání, filtrování, export dat, odeslání SMS na vybraná čísla, doplnění jmen a adres k telefonním číslům. Zadávání soutěží se provádí prostřednictvím posledního modulu. U každé soutěže se definuje její název, klíčové slovo, správné odpovědi, termín konání a zda se mají zasílat soutěžícím odpovědi na jejich zprávy. Možností je celá řada a záleží pouze na vás, jestli se rozhodnete pro klasické soutěžní otázky nebo pro hlasování.

Makléř

Tato aplikace byla navržena speciálně pro úzký okruh uživatelů, kterými jsou pojišťovací makléři. Vzhledem k tomu, že program podporuje práci v režimu centrála a několik poboček, je vhodný nejen pro jednotlivce, ale i pro větší firmy. Samozřejmostí je v takovém případě systém přístupových práv. Po instalaci programu je vhodné nejprve nadefinovat uživatele programu (včetně dělení provizí) a naplnit číselníky bank, pojišťoven, druhů pojistek atd. Ve formulářích pro zadávání dat lze zeleně podbarvené položky využít pro zúžení výběru, a červeně podbarvené musí být povinně vyplněné. Pro zavádění konkrétních pojišťovacích smluv je nutné nejprve zadat klientelu, na kterou budou smlouvy navázány. Teprve pak je možné ke klientovi založit novou smlouvu se všemi potřebnými údaji, včetně možnosti přidat ke smlouvě externí dokumenty uložené na disku počítače. Samostatné formuláře slouží k evidenci pojistných škod, plateb ze strany klientů (program automaticky upozorňuje na zpoždění plateb) a k vyhledávání podle všech dostupných kritérií zadaných při vkládání dat. Program rovněž obsahuje jednoduchý úkolovník, který uživatele po přihlášení upozorní na nesplněné úkoly.

Závěrem

Pokud vás některá z aplikací zaujala a chtěli byste si ji vyzkoušet na vlastní kůži, navštivte na stránkách www.autodirect.cz sekci Ke stažení, kde naleznete testovací verze všech programů popisovaných v tomto článku.

Telefon, Marketing, SMS Easy, Makléř

intuitivní ovládání

nabídka funkcí

vyhledávání a filtrování dat

netradiční vzhled

cena

Telefon: 40 000 Kč (včetně databáze ČR a neomezeného počtu klientů pro spolupráci s operátorem)

Marketing: 60 000 Kč (včetně SQL serveru a 3 uživatelů, + nadstavba pro odesílání úkolů pomocí SMS)

SMS Easy: 35 000 Kč (včetně neomezeného počtu klientů a přístupu k serveru)

Makléř: 20 000 Kč (včetně jednouživatelské SQL databáze)

K recenzi poskytla firma: AutoDirect, a. s., Plzeň, www.autodirect.cz

§§§§§


Fotobanky expandují – nakupte si fotky na Internetu

Pavel Hrbáček

c03p0064

Pěkná a správně zvolená fotografie může změnit dojem i z jinak nepříliš zajímavě vypadající webové stránky. Problémem většiny autorů webu je však otázka, kde takový obrázek vzít. Pokud nejste zrovna profesionální fotograf či alespoň velmi pokročilý amatér se slušným fotografickým vybavením, dostatkem prostředků i nadšení, není asi tím nejlepším řešením snažit se nafotit požadovaný motiv sám. A to nemluvím o časové náročnosti takové práce a dalších nákladech s ní spojených, pokud se např. požadovaný objekt nachází na druhé straně zeměkoule. Naštěstí existují specializované agentury, které se zabývají prodejem již hotových fotografií od profesionálních fotografů. V době internetu se také řada z nich odhodlala nabízet své produkty on-line, což umožňuje vyhledat potřebný snímek ve stejné chvíli, kdy se objeví jeho potřeba, bez nutnosti opouštět pracoviště, pohodlně u pracovního stolu. Vedle stránek za kterými stojí klasické agentury, existují i servery, jež jsou postaveny na odlišném modelu. Jejich nabídku tvoří příspěvky registrovaných členů, kteří mohou být jak z řad profesionálů, tak i amatérů. On-line fotobanky byly až do nedávné doby nabízeny jen na zahraničních severech. Mezi jejich nevýhody z hlediska českého uživatele lze zahrnout nutnost používání kreditní karty a také vyšší cenu odpovídající cenovému standardu na světovém trhu. Pro srovnání, fotografie do 2 MB, určená pro WWW stránky stojí u většiny agentur cca 50 USD. Na českém serveru lze zpravidla pro stejný účel získat snímek minimálně ve stejné velikosti a cena bude kolem 30 USD. To však neplatí automaticky, hodně záleží na tom, zda se rozhodujete mezi snímkem, který česká firma přebrala ze zahraniční kolekce, nebo zda se jedná o produkt českého fotografa. Ovšem i našinec může cenu nasadit vysoko a naopak některé cizí servery začínají již na 15 USD. Tyto ceny odpovídají nákupu fotografie v tzv. režimu royalty-free. Co to znamená pro kupujícího, je popsáno v samostatné části. Pokud není výslovně uvedeno jinak, tak všechny ceny a počty jsou v článku vztaženy na snímky s tímto typem licence.

V okamžiku, kdy začnete prohledávat fotobanky, si uvědomíte, že to může být i docela časově náročný úkol. Především v těch případech, kdy použité softwarové řešení neumožňuje zjemnit kritéria na fotografii, a vzhledem k rozsahu uložených dat může být počet nalezených obrázků značně vysoký. Snad každý server nabízí klasické roztřídění obrázků do kategorií dle typu zobrazovaného objektu, ale to je příliš hrubé zařazení. Naštěstí servery, kde se počet obrázků počítá na statisíce či miliony, využívají k popisu snímku klíčových slov. To samozřejmě znatelně usnadňuje hledání. Ani tento postup však není zcela bez problémů. Jednotlivé servery se liší v seznamech používaných klíčových slov, jež se mohou ukázat jako nedostatečně přesné. Při testování rozsahu jednotlivých fotobank jsem se např. pokoušel nalézt fotografie na téma squash. Servery většinou vracely jako výsledek desítky různých zátiší s ovocem (squash znamená anglicky také dýně, tykev, nezralé ovoce...), takže upřesnění, že požaduji "sport", bylo opravdu nutností. Těm, kdo nemají čas prohledávat fotobanku, nabízí některé servery a agentury rešeršní služby. Ty mohou být placené či zdarma. Rychlost zpracování požadavku je také různá a může se počítat jak na hodiny, tak i na dny.

Další pokročilou funkcí lepších serverů je tzv. lightbox, což by se dalo v daném kontextu přeložit jako šuplík. A tak to i funguje. Slouží k odložení snímků, se kterými chcete pracovat později. Pro lepší orientaci mezi nimi jsou v šuplíku zobrazovány v podobě malých náhledů (thumbnails). O každé fotografii se lze většinou také dozvědět dostupná rozlišení, případná omezení jejího použití, spočítat cenu, atd. Některé fotobanky dokonce dovolují vytvořit více šuplíků a některé z nich i sdílet s dalšími uživateli serveru.

Pro ty, co chtějí využívat kvalitní fotografie pro své stránky častěji, je určitě zajímavá možnost nákupu speciálních CD s kolekcemi snímků. Disky jsou rozděleny dle témat fotografií a jejich obsah je pečlivě vybírán z hlediska kvality a použitelnosti snímků. To, co je na nich především zajímavé, je hlavně výsledná cena za fotografii. Ta se pohybuje kolem 3 USD.

V České republice se dá v současné době spočítat počet kvalitních on-line fotobank na prstech jedné ruky. Bezesporu mezi ně patří fotobanka na adrese profimedia.grafika.cz. Tomuto projektu byl již věnován samostatný článek v PC WORLDu 1/2003, a tak jej představím jen krátce. Její obsah tvoří 100 000 profesionálních fotografií a 200 fotografických CD kolekcí. Celá stránka je samozřejmě v češtině, a to včetně klíčových slov. Pro registrované uživatele je k dispozici cenová kalkulačka. Obsah fotobanky byl vytvořen jako podmnožina z celkové nabídky agentury Profimedia (www.profimedia.cz). Ta na českém trhu zastupuje řadu mezinárodních zpravodajských agentru a fotobank, např. Getty Images, ImageSource, LaPresse. Celkový počet snímků v jejím portfoliu je tak vyšší než 2 miliony, z toho 100 000 je v licenci royalty-free.

Další zajímavou českou fotobankou je sundayphoto.cz. V nabídce je několik desítek tisíc snímků a stovek CD kolekcí. Cena fotografií je stejná bez ohledu na konkrétní užití snímku. Pěkně vypadající stránky umožňují vyhledávat podle klíčových slov či čísla snímku. Pro pohodlnější práci je uživateli k dispozici šuplík. Mezi zdroje fotografií patří Stockbyte, PhotoAlto a řada dalších.

Zajímavý český server se nachází na adrese www.fotobanka.cz. Jedná se o již popisovaný typ fotobanky, která umožňuje uživatelům z řad veřejnosti nahrávat vlastní snímky. Nabídka fotografií, které jsou zde umístěny, je regulována několika podmínkami. Vedle požadavku na originalitu to jsou hlavně technické nároky, jež musí snímky splňovat. Musí být v rozlišení minimálně 1 240 x 877 pixelů, nesmí být dodatečně interpolovány na větší velikost, atd. Registrovaný fotograf si sám určuje ceny, které se liší dle typu licence a velikosti snímku. V současné době je zde umístěno několik desítek tisíc obrázků. Protože je však každá fotografie popsána klíčovými slovy, dovoluje server pohodlně vyhledávat v nabídce. Ceny snímků se většinou pohybují v řádu několika set korun. Výhodou pro českého uživatele je možnost bezpečného placení přes platební bránu eBanky. Jak server informuje na svých stránkách, tak od září 2002, kdy byly spuštěny on-line prodeje, byla nejvyšší cena zaplacená za snímek 4 000 Kč. Nejúspěšnější autor prý dokonce prodal za dva měsíce své fotografie za více než 20 000 Kč.

V zahraničí je nabídka podobných serverů samozřejmě širší. Mezi největší patří fotobanka Corbis (www.corbis.com). Její stránky jsou rozděleny na dvě části podle typu užití snímku pro osobní použití a pro profesionální licence. Snímky pro osobní použití jsou však v malém rozlišení (přibližně 640 x 480) a jejich cena se pohybuje kolem 6 USD. Uživatel však může zakoupit některý z ValuePacků, který mu dovoluje získat určitý počet fotografií za sníženou cenu, např. při odběru 12 obrázků klesá cena na 2 USD za kus. Při komerčním užití závisí cena na způsobu užití. V případě licence "Desktop/Web Use" je cena přibližně 20 USD. Své příznivce má určitě i server EyeWire (www.eyewire.com). Ten je vlastněn známou společností Getty Images a vedle fotografií nabízí i řadu dalších multimediálních produktů, včetně ilustrací a zvukových souborů. Cenově patří k levnějším, např. obrázek v rozlišení 72 dpi o rozměrech 9 x 12 palců při velikosti 2 MB je nabízen za 15 USD. Většinu snímků lze také výhodně zakoupit na CD.

Další obsáhlá fotobanka je na adrese www.photostogo.com. V nabídce je 650 000 fotografií všech typů licencí. Cena za royalty-free obrázek se však již pohybuje kolem standardních 50 USD. Pokud se vám zdá cena vysoká a nevadí vám malé rozlišení, podívejte se na partnerský server WebSpice.com. Ten je financován formou předplatného, která umožňuje dramaticky snížit cenu za kus. Za částku 19 USD na měsíc, příp. 99 USD na rok, získáte neomezený přístup k fotobance a co stáhnete, to je vaše. V nabídce je 30 000 snímků, ovšem jen v rozlišení 280 x x 280 pixelů. Větší velikosti najdete na zmiňovaném PhotosToGo. Server založený také na předplatném naleznete na www.photos.com. Za cenu 30 USD na týden můžete nahrát vše, co vás zde zaujme. Výjimkou jsou jen snímky v rozlišení super, které jsou placeny za kus.

Dalším z řady serverů je Brand X Pictures na adrese www.brandxpictures.com. V nabídce jsou velmi pěkné profesionální fotografie za cenu 50 a 60 USD při velikosti souboru do 2 MB. Pohodlné vyhledávání umožňuje hledat i části klíčových slov a ignorovat nechtěné hodnoty.

Velmi pěkné a přitom relativně levné fotografie jsou k nalezení na adrese www.gettyworks.com, která je ve vlastnictví Getty Images. Vedle fotografií jsou v nabídce i ilustrace a fonty. Cena za jednotlivé obrázky začíná na 10 USD.

Velkou nabídku fotografií má server PictureQuest (www.picturequest.com), kde najdete 500 000 obrázků. Server vyžaduje registraci a cena za fotogragii je 50 USD a za ilustraci 60 USD. Jako jejich zdroje jsou použity např. Stockbyte, Digital Vision, Image Farm, PhotoDisc. Snímky lze i výhodně nakoupit na CD.

Planet PhotoBank (www.planetphotobank.com) je také typem serveru založeného na příspěvcích svých uživatelů. Každý fotograf má zdarma k dispozici 50 MB pro ukládání svých snímků. Ty lze dokonce zasílat pomocí e-mailu. Sám tvůrce si také určí cenu za fotografii. Po zakoupení je lze používat jak pro osobní, tak i komerční účely. Příjemné je, že při prohlížení galerie jsou ihned vidět ceny za foto, a k dispozici jsou také EXIF informace. Užitečnou funkcí je, že pokud v databázi nenajdete hledaný snímek, můžete vložit váš požadavek včetně termínu do složky Rush for.

Především na osobní užití je zaměřen server FreeFoto (www.freefoto.com). Celková nabídka obsahuje 40 000 obrázků a je rozdělena do 50 hlavních sekcí. Pro osobní užití na internetu je snímek zdarma, pro komerční užití začíná na 25 USD.

Pokud potřebujete fotografii na téma astronomie či dobývání vesmíru, podívejte se na stránku NASA Photo Gallery (www.nasa.gov/gallery/photo). Najdete zde rozcestník k jednotlivým fotoarchivům. Tyto obrázky jsou bez copyrightu, ale při jejich používání se musíte vyvarovat těch užití, jež by vaše produkty či služby mohly dávat do souvislosti s NASA nebo s konkrétním člověkem na fotografii (více informací najdete na jmenované stránce).

TYPY licencí

Rights Managed

U fotografií, které jsou poskytnuty s tímto typem licence, se cena řídí konkrétním způsobem použití snímku (web, leták, billboard, atd.). Pro snímky je také často možné zakoupit exkluzivitu pro danou oblast nebo časové období. Pro tento případ je také typické jednorázové použití zakoupené fotografie.

Royalty Free

Tento druh licence nabízí neexkluzivní využití fotografie za jednorázovou cenu na časově neohraničené období. Až na několik málo omezení nejsou tyto obrázky vázány na konkrétní způsob použití. Jejich cena se většinou odvíjí od jejich velikosti a rozlišení.

§§§§§


Zabarikádujte se! – Firewally bez tajemství I.

Martin Ignjatevic`

c03p0065

V tomto článku se zaměříme na téma, které je poměrně zajímavé tentokrát bude řeč o firewallech. Někteří z vás jistě tuší, co tento termín znamená, mnozí máte zcela jistě jasnou představu, co firewall je a k čemu slouží, a někteří z vás slyší možná tento výraz poprvé. Podíváme se tedy na téma firewallů podrobněji. Vysvětlíme si, co to vlastně firewall je, k čemu slouží, kdy je vhodné jej používat, jak jej používat a ukážeme si některé produkty, které lze prakticky využít.

Označení firewall pochází ze stavebnictví. Jde o protipožární přepážku, která je odolná proti ohni. Můžete se s ní setkat například u automobilů, kde chrání prostor mezi řidičem a motorem, nebo v budovách, kde má za úkol bránit rozšíření požáru do okolních místností. A takový je v podstatě i princip firewallů v souvislosti s výpočetní technikou. Jde o jakousi přepážku či zábranu, jejímž úkolem je chránit. Chránit lze mnoho věcí, ať již jde o samostatný počítač, připojený modemem nebo o velkou podnikovou síť. Podle toho, co chceme chránit, musíme vybrat i typ firewallu a určit přesnou strategii a taktiku. Naplánování strategie a taktiky je jednou z nejdůležitějších činností při stavbě firewallu. Pravděpodobně zabere i nejvíce práce a času.

Pokud plánujete používat firewall, musíte si položit několik základních otázek. První a nejdůležitější otázkou je, co vlastně chcete chránit. Pokud chcete nainstalovat firewall na svém domácím počítači, který je připojen k síti modemem, budete postupovat zcela jinak než v případě, kdy budete chtít ochránit firewallem svou podnikovou síť. Druhá zásadní otázka se týká výběru operačního systému. Asi by nebylo příliš vhodné používat jako firewall pro podnikovou síť počítač s operačním systémem Windows 98 s nainstalovaným Zone Alarmem (o tomto produktu za chvíli), a na druhou stranu nemá cenu přecházet na operační systém FreeBSD na své pracovní stanici jen z důvodu(!) její ochrany firewallem. Nyní se tedy zaměřme na případ, kdy chcete firewallem ochránit menší podnikovou nebo domácí síť. Poté se podíváme na situaci, kdy budete chtít ochránit svůj počítač. Tématem, jak zabezpečit velkou síť, se zabývat nebudeme, protože je to činnost velmi náročná a většina běžných uživatelů se k ní nedostane. Pro případ, že uvažujete o zabezpečení větší sítě, doporučuji prostudovat odbornou literaturu a vše konzultovat s odborníky.

Zabezpečujeme síť

Rozhodli jste se tedy zabezpečit svou menší podnikovou nebo domácí síť. První co musíte zvážit je, jaký máte hardware a kolik chcete do firewallu investovat. Pokud provozujete nějaký veřejnosti určený server, například poštovní nebo webový, musíte zvážit, zda umístíte tyto servery na počítač, který bude zároveň sloužit jako firewall, nebo je dáte na samostatný stroj a firewall umístíte "před", případně ještě "za" tyto servery. Toto druhé řešení je bezpečnější z několika důvodů, ale zároveň i finančně nákladnější. Prvé řešení, tedy pokud se rozhodnete umístit nějaké servery společně na firewall, je finančně méně nákladné, ale nese i svá rizika. Tato rizika lze však vhodnou strategií výrazně eliminovat. Výběr záleží čistě na vás, ale musíte vzít v potaz, že pokud se rozhodnete umístit nějaké služby na firewall, budete muset posílit hardware, na kterém to vše poběží. Samotný systém s firewallem nebude mít takové nároky jako systém s ještě nainstalovaným poštovním či webovým serverem. V žádném případě se neodporučuje umisťovat na tento systém data či aplikace, které slouží uživatelům vnitřní sítě, a které nemají být přístupné veřejnosti.

Nyní před vámi stojí otázka volby operačního systému. Pokud máte dostatek finančních prostředků a nadprůměrně silný hardware, můžete uvažovat o produktech vytvořených pro operační systémy firmy Microsoft. Pokud se vám nechce investovat desítky tisíc jak do softwaru, tak do hardwaru, můžete s klidem uvažovat o unixovém systému. Unixové systémy mají několik výhod. Nejvýraznější je jejich cena. Například operační systémy Linux, FreeBSD či OpenBSD lze pořídit zcela zdarma a jejich výkon si v ničem nezadá s výkonem komerčních produktů, a v mnohém je dokonce výrazně předčí. Nezanedbatelnou stránkou věci jsou i nároky na hardware, které nejsou tak vysoké jako u grafických operačních systémů (samozřejmě záleží na instalaci a konfiguraci).

Typy firewallů

Chceme-li se bavit o firewallech, musíme si říci, jaké vlastně typy firewallů máme. Základní dělení podle toho, jak firewall pracuje, je dělení na paketové filtry a aplikační servery. Typickým příkladem paketového filtru je firewall zabudovaný do jádra většiny unixových systémů. Většina operačních systémů Windows, s výjimkou Windows XP a 2000, nemá tento druh firewallu implementován. A i tato implementace zdaleka nedosahuje kvalit unixových filtrů. Představitelem aplikačních serverů je například unixový proxy server Squid nebo WinProxy pro operační systémy Windows. Základní odlišnost obou typů je v tom, jak pracují. Zatímco paketový filtr jednoduše blokuje, zakazuje nebo směruje pakety podle daných pravidel bez analýzy obsahu, aplikační server se snaží obsah analyzovat a podle výsledků analýzy i rozhodovat. Může tedy například analyzovat obsah přenášených webových stránek a blokovat Javascripty. Není výjimkou, že síť chrání oba druhy těchto firewallů. Mělo by ale platit, že směrem do vnitřní sítě by měl být paketový filtr na prvním místě a až za ním by měl být umístěný aplikační server, a to z několika důvodů. Jedním z nich je snížení zátěže aplikačního serveru, jenž zpracovává jen data, která chceme, aby byla zpracovávána. Nemusí se tak zabývat pakety, které nechceme vůbec pustit do naší sítě. Toto obstarává paketový filtr umístěný před aplikačním serverem.

Politika firewallu

Ať již se rozhodnete pro jakýkoliv typ firewallu s jakoukoliv topologií, musíte zvolit vhodnou politiku pro firewall. Máte dvě možnosti. Za prvé jde o takzvaný implicitní zákaz. Princip této politiky spočívá v zakázání všech služeb a protokolů a povolení pouze těch, které chceme. Druhým typem politiky je implicitní povolení. Princip, jak již jistě tušíte, spočívá v zakázání jen definovaných služeb a protokolů a povolení všech ostatních. Každá z těchto politik má svá plus i svá mínus. Povolovací politika je jednodušší na správu a konfiguraci, na druhou stranu nechává útočníkovi více příležitostí k útoku. Druhá metoda je o něco bezpečnější, protože máte výhodu v tom, že víte, kde můžete útočníka čekat. Pozor ale na různá opomenutí, a to u obou druhů politik. Jakmile přehlédnete nějakou službu nebo protokol, které byste měl zabezpečit, a neprovedete to, je vám celá bezpečnostní politika k ničemu.

Strategie

Jak již jsme v úvodu řekli, je naplánování vhodné strategie jednou z nejdůležitějších činností při stavbě firewallu. Při jejím plánování musíme myslet a brát ohled na spoustu různých věcí. Je dobré si síť nakreslit, vypsat všechny služby, které provozujeme, a pečlivě zvážit, jak budeme chtít síť chránit. Je třeba si uvědomit, že funkce firewallu nespočívá v pouhém zabránění přístupu útočníka do sítě. Jeho smysl je mnohem hlubší. Jde například i o ochranu dat, která by mohla být zneužita zevnitř sítě, nebo o rozložení zátěže jednotlivých počítačů. Musíte vzít v potaz také topologii sítě, její technické podmínky jako je rychlost, operační systémy v síti, fyzické umístění počítačů a kabelů a běžnou zátěž sítě. Pokud budete brát ohled na všechny tyto věci, přispějete tím k vytvoření velmi kvalitního a bezproblémového firewallu.

Paketový filtr implementovaný v jádře operačního systému Linux

Nyní se podíváme na to, jak řeší filtrování paketů jádro operačního systému Linux. Linux je dnes už poměrně rozšířeným operačním systémem, který se nachází nejen na spoustě serverů, ale dnes už i na velkém množství pracovních stanic, proto bude jistě zajímavé se na tento systém a jeho řešení daného problému podívat podrobněji. Pokud chceme pochopit smysl a funkce paketového filtru zabudovaného do jádra systému, musíme se na chvíli vrátit do historie a podívat se na to, jak vývoj tohoto filtru probíhal.

Od ipfwadm přes ipchains k iptables

Dnes již historická linuxová jádra řady 1.0 v sobě měla implementován BSD firewall ipfw. Tak tomu bylo i u jader 2.0, kde však byla implementace BSD firewallu mnohem propracovanější. Základním nástrojem pro konfiguraci firewallu je nástroj ipfwadm. V jádrech řady 2.2 už byl nasazen nástroj ipchains, vytvořený Paulem Russelem a Michaelem Neulingem. Tento nástroj je už poměrně robustním prostředkem sloužícím k ochraně sítě či počítače a na mnohých systémech se s ním můžeme setkat ještě dnes. Program oproti původním ipfwadm obsahuje velké množství pravidel, která mohou při vhodném použití výrazně zvýšit výkon firewallu. Postupem času však vývojáři dospěli k názoru, že práce firewallu by měla být výrazně zjednodušena, a že současná implementace nepracuje dostatečně efektivně. Zjednodušením by se výrazně zvýšila bezpečnost, ale i výkon systému. Proto byla zahájena práce na implementaci zvané netfilter. Ta se snaží být co nejjednodušším a zároveň robustním řešením filtrovacích pravidel. Implementuje v sobě NAT (Network Address Resolution) a IP maškarádu, které dříve nebyly přímou součásti firewallu. Tím se celý mechanismus zjednodušil a zároveň tak stoupl i výkon. Nástroj pro správu implementace netfilter se jmenuje iptables a je součástí jader verze 2.4. Proto se doporučuje přejít na tyto verze jádra. Přechod z předešlých verzí není vůbec obtížný, neboť byla zachována zpětná kompatibilita filtrovacích pravidel. Existují dokonce nástroje, které filtrovací pravidla určená pro ipchains konvertují do formátu pro iptables. Nyní již k tomu, co linuxový firewall dokáže.

S linuxovým firewallem dokážeme při správném použití skutečné divy. Umožňuje nejen například IP maškarádu, která nám poslouží v případě, kdy je naší síti přidělena jen jedna veřejná IP adresa, ale umožňuje nám bezpečně kontrolovat veškerá příchozí a odchozí data. Je důležité firewall správně nastavit. Ke konfiguraci můžete použít příkazový řádek, ale pokud nejste zrovna jeho fandou, existují desítky grafických a automatických nástrojů, které vám konfiguraci firewallu maximálně usnadní. Pomocí tohoto firewallu můžete přesně definovat, jak bude s kterými pakety zacházeno. Zda-li budou přijmuty, odmítnuty, přeposlány nebo zahozeny. Rovněž můžete velmi podrobně definovat IP adresy, případně jejich třídy, zdrojové a cílové porty, protokoly atd. Možností je k dispozici opravdu hodně. Záleží jen na vás, jaký si konfigurační nástroj vyberete a jak se s ním naučíte zacházet, i když je třeba znovu podotknout, že mnohem důležitější je naplánování vhodné strategie než aplikace samotných pravidel. O všech spojeních lze navíc vést podrobné záznamy. Tuto možnost oceníte nejen v ostrém provozu jako výborný analyzátor toho, co se na vaší síti děje, ale i jako skvělou možnost testování firewallu při jeho stavbě. Nejste-li si jistí, které služby, protokoly a porty vaši uživatelé potřebují (což by se vám ale stát nemělo), zakažte veškerý provoz z a do vaší sítě a všechny pokusy o připojení zaznamenávejte. Poté můžete celkem přesně stanovit, co je potřeba a co naopak nikoliv.

Windows a firewally

Pokud nechcete z nejrůznějších důvodů používat unixové systémy, například máte-li spoustu zbytečných finančních prostředků, můžete použít operační systémy firmy Microsoft. O operačních systémech řady 9x nemá asi ani cenu v souvislosti s ochranou sítě uvažovat. Zbývají nám tedy operační systémy Windows 2000 a XP. Oba tyto produkty existují i ve své serverové verzi, ale ta oproti standardní verzi pro pracovní stanice nepřináší v souvislosti s firewally nic nového. Osobně nedoporučuji používat vestavěný firewall z těchto systémů, neboť zdaleka nedosahuje výkonu a možností například linuxového netfilteru. Navíc při velkém vytížení mají tyto systémy problémy s výkonem. Doporučuji tedy sáhnout po produktech třetích stran. Těch existují stovky, možná tisíce a je jen na vás najít si ten, který vám bude vyhovovat. Já osobně bych volil unixovou variantu, kdy je řešení "all in one", navíc zdarma. To se týká jak paketových filtrů, tak aplikačních serverů. Těch je zdarma k dispozici také velké množství. Zkuste někdy zabloudit na stránky sourceforge.net a zadejte hledat výraz proxy. Jistě budete příjemně překvapeni.

Firewall na domácím počítači

Mnoho z vás se jistě připojuje k internetu z domova. Někteří po kabelu, někteří přes mikrovlny, další přes satelit a většina zřejmě přes modem. Ptáte se, jestli má cenu instalovat na svém počítači firewall? Ano, má. Pamatujte na to, že pro ochranu svých dat nikdy nemůžete udělat dost a stále je co zlepšovat. Většina uživatelů používá systémy Windows. Ti, kteří používají na svém domácím počítači systém Linux či jiný unixový systém, mohou k ochraně použít firewall implementovaný v jádře (viz výše). Pokud jste uživatelem produktů Windows, budete nuceni sáhnout po výrobcích třetích stran, i když firewall obsažený v základní instalaci systémů Windows 2000 a XP se dá při domácím použití celkem vhodně použít.

Závěrem

Na závěr lze konstatovat, že firewall je mocným pomocníkem při budování bezpečnostní politiky a účinným nástrojem k ochraně sítě či počítače. Použití firewallu však vyžaduje porozumění síťové komunikaci a bezpečnosti dat jako celku.

Firewall jako součást systémů Windows 2000 a XP

Jedná se o jednoduchý paketový filtr, který se výkonem a robustností nemůže měřit s unixovými systémy, ale běžným uživatelům na jejich pracovních stanicích může poskytnout dostatečný komfort při zabezpečování jejich počítače, a to zejména těm, kteří nechtějí stále "něco instalovat, když je to součástí Windows".

Pokud chcete definovat nějaká vlastní pravidla, otevřete si Ovládací panely Síťová a telefonická připojení a zvolte připojení, přes které se připojujete, například tedy Připojení k místní síti či Telefonické připojení. Zvolte Vlastnosti a vyberte protokol TCP/IP a opět klikněte na Vlastnosti. V následujícím okně zvolte položku Upřesnit a přejděte na záložku Možnosti. Zde zvolte Filtrování protokolu TCP/IP a opět klikněte na Vlastnosti.

Nyní si trochu odpočiňte od neustálého klikání, a poté se můžete pustit do nastavování filtrovacích pravidel. Jak vidíte na obrázku, je definování pravidel pro jednotlivé protokoly a porty opravdu snadné.

Nevýhodou je, že nemůžete definovat pravidla "za letu", ale až v době, kdy zjistíte, že vám něco nefunguje. Rovněž nemůžete pravidla definovat pro jednotlivé aplikace, ale jen pro protokoly, a to pouze TCP a UDP. V tomto má ohromnou výhodu jiný produkt, a sice Kerio Personal Firewall.


Zabarikádujte se! – Firewally bez tajemství II.

Kerio Personal Firewall

Podle výsledků mnoha testů a recenzí různých odborných serverů jde o jeden z nejlepších firewallů určených pro pracovní stanice uživatelů. Dobrou zprávou je, že produkt je pro domácí použití k dispozici zdarma. Mnozí z vás si jej jistě pamatují ještě pod starým označením Tiny Personal Firewall. Poslední verze instalačního souboru, zhruba o velikosti 2 MB, je ke stažení na stránkách firmy Kerio (www.kerio.com). Tato firma se zabývá vývojem síťových aplikací a v komerční sféře jsou její produkty velmi úspěšné. Prohlédnutí stránek o jejích produktech jistě stojí při troše volného času za to. S Kerio Personal Firewallem se můžete pravidelně setkávat též na PC WORLD CD-ROMu. Jelikož je tento produkt tolik oblíbený a úspěšný, podíváme se na něj podrobněji a popíšeme si některé jeho funkce. Po přečtení následujících několika řádků by měl být každý z vás schopen nainstalovat vlastní firewall a definovat si na něm příslušná pravidla. Začneme tedy instalací. Instalace je standardní a nepůsobí žádné vážné problémy. Po jejím dokončení bude třeba systém restartovat, aby došlo k natažení a spuštění potřebných modulů. Ve vašem trayi se poté objeví nová ikona ve tvaru štítu. Pokud na ikonu dvakrát poklepete, otevře se vám okno, kde je zobrazen stav všech připojení. Pokud si přejete program nastavit, což je po instalaci celkem pravděpodobné, otevřete si administrační část firewallu a to buď klasicky přes nabídku Start, nebo klikněte pravým tlačítkem na ikonu v trayi a zvolte Administration. Měli byste vidět okno podobné tomu na obrázku.

První záložku zatím necháme být a povíme se něco o těch dalších. Na záložce Authentication lze nastavit přístupové heslo k administrační nebo statistické částí firewallu. To je užitečné zejména v případě víceuživatelského počítače, kdy si správce toho počítače přeje zablokovat určité adresy. Na kartě Miscellaneous si můžete zvolit další vlastnosti, jako je například rozlišováni DNS jmen (DNS name resolving), automatická aktualizace programu nebo automatické spouštění po startu Windows. Nyní se ale vraťme k první kartě, ze které se nastavuje to nejdůležitější, a sice pravidla firewallu. Na této kartě si můžete pomocí posuvníku zvolit výchozí úroveň zabezpečení. Na výběr máte ze tří možností. Úroveň Permit Unknown znamená, že pokud firewall narazí na nějaký požadavek na spojení, který není definován v pravidlech, implicitně jej povolí. Toto není příliš šťastné řešení, pokud předem nevíte, co budete chtít omezit. Druhá úroveň Ask Me First je výchozí a zároveň také nespolehlivější. Při tomto nastavení se vás firewall pokaždé zeptá, pokud narazí na neznámý požadavek na připojení. O tomto dotazu si povíme za okamžik. Třetí, nejvíce bezpečnou úrovní je Deny Unknown. Při aktivované této úrovni zabezpečení počítač odmítá jakékoliv požadavky na spojení, které nezná. Na tuto úroveň byste si měli rovněž dát pozor, neboť vám po její aktivaci nemusí spousta věcí fungovat. Dejme tedy tomu, že jsme zvolili úroveň Ask Me First. Uložíme tedy tuto úroveň a pokusíme se otevřít nějakou síťovou aplikaci, například Outlook Express. Pokud jste již v tu chvíli připojeni k síti, zobrazí se vám okno s informační hláškou, která oznamuje, že aplikace Outlook Express se snaží odeslat nějaká data. Na vás je rozhodnout se, zda to povolíte, nebo ne. Pokud nepatříte k zarytým odpůrcům tohoto e-mailového klienta, kliknete pravděpodobně na tlačítko Permit (Povolit), a ne na Deny (Zakázat). Můžete si ale vybrat i další možnosti a svou volbu blíže specifikovat.

Pokud zatrhnete tlačítko Create appropriate filter rule..., nebude se vás už firewall v budoucnu ptát, zda chcete povolit této aplikaci přístup. Můžete rovněž kliknout na tlačítko Customize rule a pravidla dále specifikovat.

Jak vidíte na obrázku můžete například specifikovat lokální port, vzdálenou adresu nebo vzdálený port. Pokud tedy například chcete povolit uživatelům prohlížení jen vlastní firemní stránky, nastavte u pravidel Internet Exploreru jen adresu vašeho serveru.

Specifikace dalších pravidel

Než nastavíte všechna pravidla, která si přejete, bude vám to jistě chvíli trvat a ze začátku vám to možná nebude připadat jako jednoduché řešení. Věřte ale tomu, že jakmile jednou daná pravidla nastavíte, bude vám firewall dobře sloužit k vaší plné spokojenosti. Musíte ale vzít zároveň v potaz, že jakmile jednou nějakou aplikaci povolíte na firewallu, ztrácíte nad ní kontrolu. Aplikace pak může bez vašeho vědomí odesílat data, která si nepřejete. Proto vždy dobře zvažte, které aplikaci přístup povolujete. Neznámým aplikacím, o nichž si nejste jisti, co chtějí odeslat, přístup raději zakažte.

§§§§§


Kdyţ se ¸ekne SSL – bezpená komunikace na Internetu

Milan Pinte

c03p0068

Bezpečnost to je to slovo, které se téměř ve všech médiích pravidelně skloňuje snad ve všech pádech. Stále více nás různá sdělovací média ale upozorňují už i na bezpečnost elektronickou. A tak lze lehce dojít k závěru, že téměř neuplyne týdne, v němž bychom se nedozvěděli, co se právě povedlo různým osobám (označme je jako hackeři) v této, přiznejme si to, mediálně atraktivní oblasti. A proto je logické, že jejich motivem zpravidla bývá pouze upozornění široké internetové komunity na své přednosti a znalosti, a naopak na nedostatečné znalosti, případně "lajdáckou" práci tvůrců bezpečnostní politiky napadených podnikových systémů či internetových serverů. To ovšem v lepším případě v tom horším mají tyto osoby zájem poškodit napadený subjekt a to buď finančně (například zneužitím informací o bankovních kontech pro "své vlastní účely"), či jen v očích počítačové veřejnosti (někdy se může jednat i o cílený nekalý konkurenční boj), což má de facto stejný důsledek. Neboť jakmile jednou veřejnost ztratí zájem o služby napadeného subjektu, bývá obtížné získat důvěru zpět. Kdo by přece obchodoval a svěřoval citlivé informace společnosti, která není schopna zajistit jejich adekvátní ochranu?

Naštěstí se lze vůči těmto snahám útočníků poměrně úspěšně bránit, neboť existuje již celá řada osvědčených prostředků, pomocí nichž lze zvýšit nejen bezpečnost elektronické výměny dat na internetu.

Myslí-li to subjekt, ať se jedná o jedince či velkou mezinárodní společnost, s ochranou citlivých údajů v prostředí všeobjímajícího internetu vážně, musí nejprve vyhotovit tzv. bezpečnostní politiku, která (zjednodušeně řečeno) vznikne analýzou toho, které informace jsou citlivé a tudíž by se neměly dostat mimo společnost, a dále analýzou a predikcí možných rizik (způsobu jejich ohrožení) a obrany proti nim. Teprve poté je možné definovat vlastní bezpečnostní politiku, která zpravidla obsahuje kombinaci různých prostředků zajišťujících zvolenou úroveň bezpečnosti.

V tomto článku bude zmíněn bezpečnostní protokol, se kterým se mohou běžní uživatelé setkávat každodenně na internetu, například pokud nakupují v internetových obchodech. Seznámíme vás s protokolem SSL.

SSL Secure Socket Layer

Protokol SSL vytvořila firma Netscape Communications pro účely bezpečných přenosů v prostředí internetu. A současně ho uvolnila i jako tzv. nekomerční protokol, z čehož vyplývá, že souhlasí s jeho neomezeným využíváním pro účely tvorby internetových aplikací.

Její analytici při návrhu protokolu řešili do té doby "zbytečné" požadavky na zabezpečení internetové komunikace spolu i s požadavkem, jak vhodně využít existujících, již zaběhnutých standardů internetové komunikace (HTTP, FTP, SMTP a dalších). Výsledkem jejich úsilí bylo začlenění přídavné vrstvy mezi aplikační a transportní vrstvu protokolu TCP/IP.

Tak vznikla architektura protokolu SSL, která umožňuje:

- provádět autentizaci serveru na základě jeho certifikátu, a současně poskytnout i možnost autentizace klienta na základě certifikátu klienta

- během procesu autentizace využívat asymetrické kryptografie

- urychlit komunikaci mezi klientem a serverem (po procesu autentizace) použitím symetrického šifrování

- zajistit integritu přenášených dat pomocí tzv. kontrolního součtu.

Vlastní komunikační dialog, mezi prohlížečem klienta na straně jedné a bezpečným serverem na straně druhé, probíhá zjednodušeně podle následujícího postupu:

1. Nejprve klient pošle požadavek na připojení k bezpečnému serveru spolu se svým veřejným klíčem (public key).

2. Poté server zašle svůj certifikát klientskému prohlížeči spolu se svým veřejným klíčem. Tyto informace jsou zašifrovány pomocí veřejného klíče prohlížeče.

3. Klientský prohlížeč prozkoumá, zda je certifikát platný. V případě, že není vystaven certifikační autoritou anebo není již nainstalován na klientském počítači, může prohlížeč postupovat dvěma způsoby: buď pokračovat výzvou uživateli (ovládajícímu klientský počítač), zda si přeje pokračovat v navazovaném spojení, nebo rovnou automaticky sám přerušit spojení se serverem.

4. V dalším kroku prohlížeč porovná informace obsažené v certifikátu se jménem domény serveru a se serverovým veřejným klíčem. V případě shody je server akceptován jako autentický.

5. Poté prohlížeč vytvoří klíč relace (tzv. session key pro potřebu symetrického šifrování) a následně jej zašifruje pomocí veřejného klíče serveru a takto zašifrovaný klíč zašle serveru.

6. Server přijme tento klíč a rozšifruje jej pomocí svého soukromého klíče (secret key).

7. Pak už server a klient využívají dále tento klíč relace k šifrování a dešifrování přenášených dat via internet.

Poznámka: V některých modifikacích může proces tvorby klíče relace probíhat na straně serveru.

Od teorie zpět k uživateli

Jak ale zjistíme, že jsme skutečně připojeni na bezpečný server? Snadno. Stačí se podívat na URL adresu serveru. Pokud totiž začíná https:// (oproti nezabezpečenému http://), jedná se o bezpečné spojení příkladem je server https://www.verisign.com/.

Navíc při příchodu na zabezpečený server jsme ještě informováni naprostou většinou prohlížečů, že následující přenos bude probíhat zabezpečenou formou. Analogicky při odchodu na nezabezpečenou URL adresu budeme pomocí dialogového okna opět informováni, že tentokráte opouštíme zabezpečený server. MS Internet Explorer nás dále informuje o navázaném bezpečném spojení malou ikonkou visacího zámku. Obdobným způsobem jsme o zabezpečeném připojení informováni také v případě, že používáme prohlížeče od jiných společností.

Shrnutí

Protokol SSL nabízí podstatně vyšší úroveň zabezpečení oproti nezabezpečenému protokolu HTTP, se kterým se uživatelé internetu každodenně během svého surfování po celosvětové síti setkávají, a umožňuje jim, aby spojení bylo: soukromé (neboť přenášená data jsou zašifrována pomocí symetrického šifrování), důvěryhodné (server, případně i klient jsou autentizovány) a spolehlivé (integrita přenášených dat je zajištěna hashovacími algoritmy). A právě díky těmto vlastnostem se s tímto protokolem můžeme běžně setkávat v internetovém bankovnictví, internetových obchodech prostě všude tam, kde je zapotřebí chránit přenášená data na internetu, intranetu či extranetu. Je ovšem nutné si uvědomit, že SSL řeší pouze jednu otázku bezpečnosti, tj. komunikaci po internetu, a proto myslí-li to jednotlivec či společnost s bezpečností privátních informací vážně, musí tento protokol dále kombinovat s dalšími prvky zvyšujícími bezpečnost dat.

§§§§§


Squatteři a jak na ně – co bychom rádi? 6 díl

Radim Polčák

c03p0069

To, že jsme si v minulých dílech našeho miniseriálu stručně řekli, co se v oblasti registrace doménových jmen smí a co nikoli, je sice hezké, nicméně k čemu by byl zákonný zákaz, pokud by nebylo možné si jeho dodržování vynutit. Právní teorie v této souvislosti hovoří o dvojici pojmů právo a nárok. To, že máme na něco, případně k něčemu právo, totiž samo o sobě nemusí znamenat, že si toto právo můžeme za patřičné asistence státu rovněž vynutit. Typickým příkladem práva bez nároku jsou takzvané naturální obligace, z nichž nejznámějšími jsou nároky ze sázek a her. Pokud se vám tedy stane, že na kolegovi vyhrajete při pokeru např. automobil nebo závazek, či že vaši tchyni vezme na dvouměsíční dovolenou, máte na svoji výhru samozřejmě právo, nicméně u soudu byste se svým nárokem rozhodně neuspěli.

Většina ostatních práv však o nárok ochuzena není a mezi taková se řadí i práva na ochranu jména, firmy, práva chránící soutěžitele a spotřebitele proti nekalosoutěžnímu jednání a konečně i práva z ochranných známek a jiných chráněných označení tedy práva, jichž se, jak jsme si řekli v minulých dílech, můžeme dovolávat proti squatterům a jiným pochybným existencím. Při vznášení nároků ale musíme dávat pozor na to, zda nám je zákon pro konkrétní případ poskytuje či nikoli zde by byl ale výklad poměrně složitý, a tak nezbývá než odkázat na radu odborníka.

Nárok na zdržení se a na odstranění následků

Tyto dva základní nároky mají společné to, že jejich cílem je odstranění nežádoucího jednání nebo jeho projevů. Zatímco právo na odstranění následků jednání působí spíše do minulosti a má vztah k jednání, které se již uskutečnilo a jehož následky se již nějakým způsobem projevily, je nárok na zdržení se zaměřen spíš k budoucnosti a jeho cílem je znemožnit škůdci, aby nadále páchal to, co páchá.

Rozlišování mezi těmito dvěma nároky v právu doménových jmen není zcela jednoduché. Pokud například vzneseme nárok na převod registrace, dojde tím částečně k nápravě závadného stavu a zároveň se tím znemožní squatterovi pokračovat v jeho činnosti (tedy squatu našeho jména). Tím se však nemusíme příliš zabývat, neboť soudu stačí, označíme-li svůj nárok dostatečně určitým způsobem. Nemusíme přitom specifikovat, zda se jedná o nárok na zdržení se, na odstranění následků nebo jiný. Nemusíme se rovněž děsit toho, že v různých zákonech jsou tyto dva nároky označeny různými slovy (zdržení se, upuštění, a podobně), jejich povaha je totiž v podstatě stejná.

Nárok na náhradu škody

Právní teorie rozlišuje dva základní druhy škod, a to takzvanou škodu skutečnou (lat. damnum emergens) a ušlý zisk (lat. lucrum cessans). Škoda je obecně hmotná újma, která objektivně existuje a její velikost a koneckonců i existenci samotnou je možné prokázat exaktními prostředky. Pokud tedy budeme žádat náhradu škody, musíme se připravit na to, že budeme soudem vyzváni k tomu, abychom svůj nárok náležitě doložili takzvané důkazní břemeno totiž v těchto případech leží vždy na tom, kdo náhradu žádá. Klíčovým pojmem pak je zde určitost jestliže budeme žádat ušlý zisk, není možné doložit nárok pouze slovním vyjádřením ve stylu "asi bych vydělal něco okolo", ale je nutné počítat a počítat, a to na základě přesných údajů.

Všechno uvedené hraje v právu doménových jmen bohužel proti poškozeným. Komunikační potenciál, o nějž jsme kvůli squatterům připraveni, případně ekonomický potenciál internetového projektu, který ještě nevzniknul, se totiž zpravidla přesně spočítat nedá. To samozřejmě neznamená, že bychom náhradu škody žádat nemohli typickým příkladem je prokazatelný pokles tržeb kvůli výskytu parazita (viz minulý díl) platí pouze, že pokud svůj nárok jako náhradu škody označíme, musíme se připravit na to, že jej budeme muset náležitě doložit.

Nárok na přiměřené zadostiučinění

Pro případy, kdy újmu nelze vyjádřit v penězích, zná právo institut takzvaného přiměřeného zadostiučinění. Ten se nám může v doménových sporech velice hodit, neboť je stavěn právě na případy, kdy újma je charakteru nehmotného, nicméně je možné ji nějakým způsobem zmírnit nebo nahradit. To, že nám někdo zabránil v kvalitní komunikaci, že poškodil naše dobré jméno nebo že zabránil vzniku slibného projektu, jsou právě případy tohoto typu. Při žádosti o přiměřené zadostiučinění samozřejmě rovněž předkládáme důkazy, neboť existenci újmy prokázat musíme. Už ale není nutné prokazovat její výši. Poněkud benevolentnější charakter institutu zadostiučinění se však projevuje v tom, že soud má v jeho přiznání zcela volné ruce. Jestliže tedy prokázaná výše škody zavazuje soud k jejímu přiznání, neznamená prokázaná nehmotná újma v tomto směru pro soud žádnou povinnost. Způsob zadostiučinění a tudíž i to, zda bude přiznáno v peněžní nebo nepeněžní formě, je tedy plně na úvaze soudu.

A last but not least: O výše uvedených nárocích platí, že ve valné většině případů je lze uplatnit kumulativně. Tento postup pak v praxi nelze než doporučit. Jakmile se tedy rozhodnete svůj nárok vznést, zapřemýšlejte nejprve nad tím, co všechno byste od squattera mohli požadovat. Je přitom poměrně běžné, že v případech podobných doménovým sporům, jsou vznášeny všechny jmenované nároky vedle sebe, přičemž soud pak rozhoduje, který z nich a v jaké výši přizná, a který nikoli. O tom, jak svůj nárok soudům případně jiným institucím přednést, bude pak příští díl.

§§§§§


IQ testy a testy osobnosti – zajímavé adresy na Internetu

Alexandr Růzha

c03p0071

Bývaly doby, kdy se IQ testy a různé podobné sondy osobnosti daly sehnat jen v knižní podobě, s rozvojem výpočetní techniky se potom na našich 386-tkách objevily první interaktivní testovací prográmky, možná si ještě vzpomenete na předělávku IQ testů Mensy. Nicméně v dnešní době je situace úplně jiná, pod označení "test inteligence" se zařazuje prakticky cokoli, co má otázky a volby odpovědí najdete je všude: od nedělních příloh místních deníků až po dámské časopisy. Internet je přitom médium přímo určené k šíření obdobných testů, většinou interaktivně, koho by také bavilo porovnávat výsledky se správnými odpověďmi "ručně". Věrni našemu seriálu se rozběhneme po nitkách sítě sítí a vyzvedneme to, co by nemělo ujít vaší pozornosti.

Když už se mluví o IQ, rozhodně se sluší zdůraznit, že inteligenční kvocient rozhodně není komplexním hodnocením člověka a jeho schopností, lidé s formálně vysokým IQ mohou mít problémy zajistit si živobytí, a naopak. Stejně tak prezentované IQ testy jsou úzce zaměřeny, nejčastěji zdůrazňují dvourozměrnou představivost či matematické schopnosti, samozřejmě existují i komplexní intelektové testy, ty jsou ovšem několikahodinové a speciální firmy je poskytují za poplatek.

Všeobecné IQ testy

Značné popularity dosáhly testy uložené na adrese rozum.atlas.cz. Ale IQ zkoušky zde umístěné trpí problémem, totiž nejednoznačností řešení; tento nešvar je zvláště patrný u testů slovních vylučovacích, vyloučení se totiž může dít podle různých klíčů, číselnou řadu lze doplnit jinými čísly při zachování jisté formální posloupnosti, ale tyto nešvary se stávají i mnohem známějším a někdy těžce zaplaceným testům. Celkově se tedy jedná spíše o populární, poloamatérská díla. Lepší hodnocení si rozhodně zaslouží zkoušky všeobecných znalostí z kultury, sci-fi, zeměpisu, dějin vynálezů a objevů, dokonce i Pána prstenů. I když ani zde by neuškodila trochu širší nabídka.

Ačkoli ti nejmladší již přestávají slovenštině rozumět, tak většina z nás ji zřejmě nepovažuje za jazyk cizí či nesrozumitelný, což se může hodit při návštěvě webu www.iqtest.sk ten lze totiž rozhodně považovat za přední ve své kategorii. Jednoduchý a funkční design nenabízí testy jeden přes druhý, ale jak to má být, rozčleněné do jednotlivých kategorií jako matematické, logické, obrázkové, testy představivosti a mixované. Jejich úroveň je od střední až po obtížnou a orientují se na náročnějšího zájemce o tuto problematiku. Při samotném podstupování testu přijde vhod volba zobrazení všech otázek či postupného zpracovávání.

Jeden z "nejstarších" a nejpopulárnějších kombinovaných testů je na www.solutions. cz/lucie/IQ/instrukce.html. Je převážně obrázkový, grafická i číselná část jsou logické, písmenné také, i když občas může dojít ke známému problému česká vs. anglická (mezinárodní) abeceda. Nedostatkem při vyhodnocení je zobrazení pouze špatných odpovědí, nikoli výsledného hypotetického IQ, správné odpovědi nejsou vidět.

Zábavné testy

IQ testy samotné je možno považovat za zábavu, ale jak kým, pro někoho je to špatně snesitelné utrpení, obzvláště pokud na jejich výsledku záleží budoucnost dotyčného. Podívejme se proto na některé projekty podávající toto téma zábavnějším způsobem. Kupříkladu IQ vašeho psa si můžete otestovat na mujweb.cz /www/rampamekkvak/.

Zdají se vám všechny IQ testy jednoduché nebo složité, či nudné? Už máte plné zuby počítání, přemýšlení nad tím, kteráže ryba se nehodí mezi ostatní, a proč má ten dům takovou a ne jinou střechu? Vrhněte se na Hugův test intelygence hugo.virt.cz/iq.html. Pozor, může škodit duševnímu zdraví!

Zábavné i znalostní testy se nacházejí na martinj.d2.cz/testy/, ty zábavné jednoznačně převažují, například již názvy typu "Umíte se dívat na svět s nadhledem?" či "Máte bohatou fantazii?" vyvolávají spíše úsměv než profesionální zájem.

Je to paradoxní, ale i další dobrý projekt z této oblasti se nachází u našich východních sousedů, konkrétně má příhodnou adresu www.psychotest.sk. Od předchozího se liší o něco vyšší profesní úrovní a nabídkou testů. Krom vážně se tvářících IQ a znalostních testů opět pobaví např. "testy pro blondýnky", partnerské a zábavné testy. Mezi psychologickými testy se nacházejí serióznější i méně seriózní testy, pobaví i přítomné Java hry akční a logické.

Myslíte si, že jste blázen? Vyzkoušejte si test na adrese www.people.cornell.edu/pages /slp29/insane.html, jen si dejte pozor, výsledek je úplně naopak. A nezapomeňte se držet přesně instrukcí. Toto sice není IQ test, ale i optické klamy mohou procvičit vaše vnímání a rozum na adrese www.geocities.com/zabrodskyvlada/cz_iluse.html.

Cizojazyčné testy

Obecně se nedoporučuje podstupovat cizojazyčné testy, pokud se nejedná o čistě obrázkové s jednoduchým principem, nevyžadujícím doplňkové údaje k jednotlivým bodům. Nicméně pokud se cítíte silnější v angličtině, můžete navštívit jeden z velice dobře udržovaných a rozpracovávaných projektů na příhodné adrese www.iqtest.com.

Zkouška je časově limitována a výsledek vám přijde e-mailem. Mnoho, skutečně mnoho odkazů na IQ testy v angličtině, francouzštině, španělštině a dalších jazycích nabízejí stránky home.hetnet.nl/~rijk42/iqtestlinks.html.

Krom standardního IQ testování je tu pro skutečné "fanšmejkry" část s testováním extra náročným, navíc sám autor stránek vytvořil poměrně povedený a graficky přitažlivý test. Vhodné zvláště pro ty, kteří se připravují podstupovat obdobné zkoušky při ucházení se o pracovní místo/studium v cizině. A ještě IQ testování Mensy, tj. organizace sdružující lidi s IQ nad 130 naneštěstí, česká Mensa ani mezinárodní Mensa své vstupní testy nepředstavují, zřejmě kvůli licenčním poplatkům (informace pro zájemce vstupní testy Mensy jsou plně grafické, tj. jde o doplňování vhodného symbolu).

Ale pro procvičení vašich schopností je na webu mezinárodní Mensy přeci jen něco: www. mensa.org/workout.html.

Psychotesty

Zabýváme-li se již IQ testy, není možná nenarazit i na jiné psychotesty. Velmi hezkou sbírku naleznete na www.help24.cz/testy.php. Široce pojaté dotazníkové testy hodnotící váš temperament, agresivitu nebo asertivitu jsou doplněny též vážnějšími, například kontrolujícími, zda vám hrozí deprese či zda jste již stali její obětí, vhodné zvláště pro odlišení reaktivního smutku od skutečné depresivní poruchy. Stejně vhodné je i otestování příznaků hyperaktivity a poruch pozornosti, tento problém je často přehlížen i u dospělých. Vedle on-line testů si zaslouží pozornost ty ke stažení, mezi nimi i test Mensy, sice stará verze, ale přesto velice hodnotná. Mezi IQ testy je pokládána za jednu z nejvalidnějších, dále známé Eysenkovy testy osobnosti a IQ.

www.brno-online.cz/bol/testy.pl se může pochlubit velice dobrým testem osobnosti, který se standardně používá i u velkých a komplexních intelektových testů, cílem je poměrně klasické určení lidských rysů dle Hippokrata, tj. melancholik, sangvinik, cholerik a flegmatik. Druhou položkou je IQ test originálně používaný během 2. světové války při rozčleňování branců a dobrovolníků, díky své jednoduchosti a relativní spolehlivosti se stal standardem pro tvorbu obdobných hodnotících nástrojů a používá se dodnes.

§§§§§


Bydlíme na Internetu zadarmo – služby freehostingu

Alexandr Růzha

c03p0072

V dnešní době je zřejmá tendence zpoplatňování internetových služeb, ať se tak děje zpoplatněním toho, co bylo dříve zdarma, či přidáváním placených funkcí. Naštěstí v oblasti poskytování volného prostoru pro internetové stránky tyto tendence prozatím nejsou a zřejmě hned tak nebudou.

V tomto čísle se podíváme na webhostingové služby poskytované zcela zadarmo, tedy freehosting. Výhody i nevýhody služeb poskytovaných zadarmo jsou poměrně zřejmé nemáte 100% garanci funkčnosti služby, takže zrovna ve chvíli, kdy se vám to bude nejméně hodit, narazí vaši zákazníci na nefunkční stránku, místo na firemní prezentaci. Vzhledem k tomu, že je služba bezplatná, nelze ani předpokládat zálohování dat poskytovatelem, s tím je tedy také potřeba počítat. Ne vždy jsou k dispozici nástroje nutné k tvorbě pokročilých prezentací, anket, chatů, portálů, tj. skriptovací jazyk PHP, databáze mySQL a ASP se u českých freehostingových služeb nevyskytují vůbec.

Prostor u freehostingu je již z principu velmi limitován, leda by poskytovatelem byla nějaká filantropická agentura. Obvyklé bývá omezení prostoru na několik megabajtů, maximálně desítek MB, abychom však byli spravedliví, jsou i servery nabízející "zdarma" velký prostor, tam je ovšem nutno si prostřednictvím jejich nabídky registrovat doménu druhé úrovně. Plnění slibů není obvykle možné plně otestovat, protože než byste na limit narazili, už porušíte některou z provozních podmínek.

Co si umístíte na freeserver se ocitá pod mnohem větší kontrolou u placeného webhostingu, kde si můžete umisťovat takřka co chcete, pokud to není v rozporu se zákony. Freehosting naproti tomu obvykle odmítá hostovat warez a pornografii, většinou pod záminkou morálních zásad, pravdou ovšem je, že takovéto stránky mají obvykle největší provoz, nadměrně tak zatěžují síť. Omezen může být celkový provoz v MB/den, velikost či počet hostovaných souborů, umisťování placené reklamy atd. Kontrola se samozřejmě liší od poskytovatele k poskytovateli.

Proč by se vlastně nějaká společnost odhodlala k tomu poskytovat prostor na internetu zcela zadarmo? Zřejmě z toho musí mít nějaký užitek. Buďto je to reklama, nejspíše v podobě vnuceného banneru (snaživými uživateli všelijak skrývaného), či prostě zobrazení názvu služby v adrese webových stránek (www.volny.cz/firmaxy). Společnost tím zvyšuje povědomí o sobě s úmyslem podpořit své placené služby. Například pokud společnost zároveň poskytuje internetové připojení, může uživatele limitovat FTP přístupem ke svému prostoru svým připojením. Se zmíněnou adresou souvisí i to, jak se vaše stránky budou na internetu prezentovat. Když využíváte služeb zdarma, pravděpodobně nepůjde o doménu druhého řádu, i když i tam se dají některé zahraniční pořídit poměrně levně. Nejobvyklejší je tvar www.poskytovatel.cz/uzivatel, v lepším případě uzivatel.poskytovatel.cz, což již vzbuzuje větší respekt.

Jen pro upřesnění dodám, že přenesení souborů z lokálního disku na disk vzdálený, hostující, se může dít dvěma způsoby klasický a nejoblíbenější je přenos přes FTP protokol, k tomu se používá speciální program FTP klient, kterých se na internetu nalézá celá řada (např. FtpPro, FlashFtp). Poměrně novější je přenos souborů pomocí webového rozhraní, což by se zjednodušeně dalo popsat jako souborový manažer uvnitř okna internetového prohlížeče. Pro začátečníky bude druhá možnost pravděpodobně přitažlivější, a možná nejen pro ně není nutné mít na používaném počítači nainstalovaného FTP klienta a je snadné využít webový prostor například jako virtuální odkladiště souborů.

Poskytovatelé služeb

Pro začátečníky a nenáročné

Freehosting poskytovaný portálem atlas.cz zaujme hned na první pohled poměrně nepříjemnou adresou v podobě mujweb.cz/www /jmeno, jinak jsou poskytované služby na vysoké úrovni, včetně dnes populárního virtuálního průvodce pro tvorbu vlastních webových stránek. Přístup se děje přes web rozhraní a k 15 MB prostoru lze přibrat počítadlo přístupů a poštovní formulář. Mezi podporované služby naopak nepatří skriptování a databázové služby, což je vcelku logické. Pro tyto produkty je možno zvolit placenou službu.

To centrum.cz nabízí mnohem přitažlivější adresy, na výběr je tak jmeno.webpark.cz i www.webpark/jmeno. K dalším výhodám patří vkládání vlastních anket, počítadla, statistika návštěvnosti, interaktivní průvodce tvorbou stránek, přístup je přes FTP i web rozhraní. Tolik k dosti hodnotným výhodám, přičemž omezující nevýhodou je prostor pouhé 3 MB. Zřejmě jde o reakci provozovatelů na to, že při zahájení této služby začal být webpark intenzivně využíván pro hostování stránek s pornografickými fotografiemi a filmy, a omezení prostoru se zřejmě jeví efektivnější než neustálá kontrola obsahu.

Freehostingová služba seznam.cz má označení sweb.cz a nabízí dostačujících 10 MB místa s adresou ve formátu sweb.cz/jmeno, přístup přes FTP i web rozhraní, ovšem žádný průvodce tvorbou webových stránek, což, jak je vidět u konkurence, je již zvykem. Krom statistiky přístupu již nečekejte cokoli navíc, je jasně znát, že provozovatelé se orientují na rozšiřování placených služeb, jak již bylo zmíněno v úvodu.

Maximální jednoduchostí tvorby a registrací stránek láká uživatele AliaWeb s adresou www.multiweb.cz, resp. www.tady.cz. Hned první stránka je v podstatě malým editorem vašeho webu. Samozřejmě nelze čekat grafické zázraky, ale kdo chce, má zde možnost velice snadné prezentace se slušnými 10 MB prostoru.

Velké popularitě u uživatelů se stále těší freehosting volny.cz poskytovaný spolu s internetovým připojením, ale mnoho uživatelů si ho pořizuje i jen kvůli samotnému hostování. Nabízí sice jen základ a adresu v podobě www.volny.cz/jmeno, ale mezi výhody patří directory listing, tj. můžete si prohlížet adresáře webu pomocí prohlížeče, aniž by se tak muselo činit prostřednictvím HTML stránek. Správa je prostřednictvím FTP.

O řád výše

O řád lepší služby využijete s poskytovatelem www.webzdarma.cz, nabízejícím doménu třetí úrovně a výběr ze šestnácti domén druhé úrovně, prostor velmi dobrých 50 MB a 5 MB pro e-mail, a co je velmi hodnotné PHP skriptování a 2MB SQL databáze. Za to vše se platí "pouze" proužkovou reklamou, jejíž umístění na stránkách si můžete vybrat. A ještě upozornění pro ty, kdo by chtěli tento prostor využívat jen pro skladování souborů poskytovatel trvá na využívaných a prohlížených stránkách, což je vcelku logické. Jak je zvykem u projektů nabízejících více prostoru, přístup je přes FTP.

O něco snesitelnější se může jevit pop-up reklama, používaná jako způsob "platby" službou s příhodnou adresou www.freehosting. cz. Doménu třetího řádu doplňuje 50 MB prostoru a podpora PHP skriptování, není nabízena SQL databáze, potěší tvorba anket a knihy návštěv. Nejednoho zájemce ohromí řada domén druhého řádu, například czechweb.cz, pc.cz a svatky.cz. Omezení spočívá ve vyloučení projektů s vysokým průtokem dat, např. hostování souborů.

Webové adresy typu jmeno.fbi.cz nebo jmeno.kgb.cz se staly velmi populárními mezi mnoha uživateli a to díky 40MB prostoru pro prezentaci, 10MB pro e-mail, PHP skriptování, přibyla i možnost SQL databáze, to vše za jeden reklamní banner umístěný na první stránce a občasné výpadky, doufejme, že s postupující modernizací serverů www.fbi.cz a www.kgb.cz bude jejich spolehlivost stoprocentní.

Služby nabízené www.ic.cz se tváří poměrně přátelsky k dispozici je prostor 15 MB, doména třetího řádu jmeno.ic.cz a MySQL databáze na požádání, povinnou výbavou takto poskytnutých stránek je kontrolovaný reklamní proužek.

Užitnou hodnotu snižuje omezení velikosti souboru na 500 Kb, které má být ochranou proti využívání prostoru k pouhému skladování dat, efektivně to však může limitovat například umisťování ceníků či flash prezentací.

Impozantní podmínky představuje služba www.pipni.cz zdarma 500 MB místa bez reklam, zálohování dat, PHP4 a SQL databázi, antivirovou kontrolu e-mailů, webovou administraci pošty, přístup pomocí bezpečnostních protokolů atd., tj. vše, co lze obvykle očekávat od dobře zaplaceného webhostování. Jediná podmínka je v tom, že pro využívání těchto služeb si musíte zaregistrovat doménu druhého řádu právě přes tohoto zprostředkovatele. Vzhledem k tomu, že poskytovatel se různými klauzulemi brání využívání místa jen pro skladování dat, warez a podobně, lze pochybovat, že by někdo tak impozantní prostor využil.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – únorová nabídka

Tomáš Varoščák

c03p0073

Tento měsíc se podíváme na dvojici manažerských přístrojů a jeden vylepšený low-end. Siemense zastupuje jeho nový barevný telefon s označením S55, Nokia má v tomto testu opět převahu a účastní se s dvěma svými modely.

Nokia 6610

Nejnovější zástupce šestkové řady měl podle dostupných informací být nástupcem modelů 6310 a 6310i, které z dnešního pohledu zaostávají především kvůli monochromatickému displeji. Po dvou týdnech používání se však kloníme spíše k názoru, že nová Nokia 6610 je nástupcem stylového modelu 6650. Je sice o poznání větší, ale absence Bluetoothu je v současnosti v oblasti manažerských telefonů zcela nepochopitelná, zvláště když předchozí modely 6310 a 6310i jej podporovaly.

Co se týče inovací a zajímavých funkcí, stojí za zmínku především barevný displej s rozlišením 128 x 128 pixelů a 4 096 barvami, podpora MMS zpráv a polyfonní vyzvánění. Právě MMS zprávy a polyfonní vyzvánění však manažery příliš nenadchnou, uvědomí-li si, že kvůli novému konektoru Pop-Port budou nuceni vyměnit veškeré příslušenství. Telefon sám o sobě díky převaze plastu působí oproti svým předchůdcům poněkud lacině.

Kapitolu samu pro sebe tvoří problémy nových modelů 7210 a 6610. U obou přístrojů, které jsme testovali, docházelo k samočinnému vypínání přístroje, což podle reakcí ostatních majitelů na internetu není ojedinělé. Tuto chybu sice prodejce vyřeší na počkání změnou firmwaru, ale u telefonu za tuto cenu je to přeci jen zklamání.

Nokia 3510i

Technologický pokrok na poli mobilních telefonů občas překvapí výrobce v okamžiku, kdy právě uvádějí na trh nový model. Jejich dlouho chystaný přístroj pak nenabízí funkce, které se díky reklamním kampaním stávají pro značnou část uživatelů nepostradatelné. Zatímco u programů řeší tyto nedostatky celkem spolehlivě tzv. patche, mobilní telefon musí být urychleně nahrazen vylepšenou "i" verzí. Kromě Nokie, jejíž model 6310i jsme již testovali, volí stejnou strategii i Sony Ericsson (T68i), Motorola (V60i) a Siemens (SL45i).

V čem je tedy Nokia 3510i přínosem pro trh s mobilními telefony? Především jde o první low-end od Nokie s barevným displejem. Ten sice zdaleka nedosahuje kvalit displejů dražších Nokií, ale ve svém segmentu se rozhodně neztratí. Má rozlišení 96 x 65 pixelů a dokáže zobrazit až 4 096 barev. Slabší stránkou displeje je jeho podsvícení a rychlost odezvy.

Další inovací Nokie 3510i je plnohodnotná podpora MMS zpráv. Její předchůdce sice uměl multimediální zprávy přijímat, ale ne odesílat. Posledním plusem nové Nokie je podpora aplikací v jazyce Java, pro něž je vyhrazeno 360 KB paměti.

Siemens S55

Dlouho očekávaný nástupce poměrně populárního modelu S45 je konečně na světě a nutno podotknout, že na první pohled jde o velmi zdařilý kousek. Celková oblost designu je vhodně doplněna oválným reproduktorem, ovládací kolébkou a lemem displeje. Celý telefon je sice vyroben z plastu, ale vzhledu přístroje to rozhodně nevadí. S klávesnicí se pracuje poměrně dobře, ale je potřeba si na ni zvyknout, stejně jako na ovládací kolébku a kontextová tlačítka, jež mají možná až příliš malé rozměry. Displej je pro nás poněkud zklamáním, neboť má nízké rozlišení (101x 80 pixelů) a zobrazí pouze 256 barev. Navíc ikony grafického menu působí poměrně rozmazaně a kontrastují s ostrostí zbytečně velkého textu. Struktura menu je oproti konkurenci poměrně složitá a místy i nelogická.

Co se týče funkcí telefonu, disponuje vším, co lze od manažerského telefonu v současnosti požadovat. Nabízí rozsáhlý vícepoložkový seznam, organizér, mailového klienta, podporu GPRS, přenos dat přes IrDA a Bluetooth, a v neposlední řadě i Javu. Z ostatních možností potěší především podpora MMS, kterou využijete s přídavným fotoaparátem, jejž lze koupit s telefonem. Přes složitost a nelogičnost ovládání je ale důležité, že telefon funguje stoprocentně, což je v poslední době docela vzácnost.

Motorola C330

Po dlouhé době se na trhu objevil nový zástupce low-endové kategorie od Motoroly. Umožňuje novými kryty změnit nejen barvu, ale i tvar telefonu. Z funkcí nabízí rychlá data GPRS (4+1) a polyfonní vyzvánění.

Motorola T720

Nové barevné véčko je určeno především manažerům, kteří ocení rychlá data GPRS, mailového klienta a podporu Javy. Plusem je i polyfonní vyzvánění a přehlednější menu, minusem absence Bluetooth a MMS.

Motorola V60i

Inovovaná verze elegantního véčka od Motoroly nabízí vše, co její předchůdce, a navíc podporu aplikací naprogramovaných v jazyce Java a český slovník prediktivního vkládání textu iTAP.

Nokia 3410

Nový telefon low-endové kategorie mobilních telefonů finské Nokie nabízí nižší hmotnost než jeho předchůdci a také podporu J2ME, Li-Ion akumulátor a ovládání pomocí kontextových kláves namísto oblíbené klávesy NaviKey.

Nokia 7210

Extravagantní Nokia 7210 nabízí krom neobvyklého vzhledu i barevný displej, podporu MMS a Java aplikací. Poněkud odlišné ovládání spolu s nedokonalostí některých kláves však může být na obtíž.

Nokia 7650

je v současné době jedním z nejzajímavějších telefonů na našem trhu. Podpora MMS, Javy, GPRS, HSCSD, Bluetooth a vestavěný fotoaprát, IrDA port či mailový klient mluví za vše.

Panasonic GD67

Low-endový telefon Panasonic s barevným displejem, českým slovníkem T9 a podporou GPRS si díky jeho ceně pravděpodobně koupí velké množství uživatelů, kteří prostě chtějí dobrý telefon. Nic víc, a nic míň.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od Siemensu potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Sony Ericsson T300

Na první pohled placatý telefon skrývá ve svých útrobách velmi zajímavé funkce, včetně podpory rychlých dat GPRS a HSCSD multimediálních zpráv MMS. Užitečný je i IrDA port a mailový klient.

Sony Ericsson T600

Nástupce modelu T66 nabízí především malé rozměry, avšak po stránce designu a funkcí je oproti konkurenci hodně pozadu. Chybí mu dnes stále běžnější podpora Javy a pro přenos dat nabízí pouze HSCSD.

§§§§§


Lesk a bída elektronických knih – ohrozí někdy E-knihy klasický tisk?

Martin Žemlička

c03p0074

V České republice bylo za loňský rok vydáno 14 tisíc tištěných knižních titulů. K dispozici nejsou přesná čísla, co se týče knih vydaných elektronickou cestou, ale skromně odhaduji, že jich bylo pouze několik desítek. Proč čteme pouze knihy vytištěné na papíře, když mnozí z nás na počítači běžně poslouchají komprimovanou hudbu nebo sledují filmy?

Pojem elektronická kniha (e-kniha, e-book) má dva významy: jednak se jím označuje hardwarové zařízení, určené pro čtení elektronických textů (přesnější by bylo označení e-book reader), a za druhé digitální soubor, který obsahuje text a obrázky (případně další multimediální prvky). Exaktní definice neexistuje, proto tak vágní vymezení. Abychom za elektronickou knihu nepovažovali "obyčejný" textový soubor v ASCII formátu, dovolím si pro potřeby tohoto článku uvést svou vlastní definici: "elektronická kniha je digitální soubor, který obsahuje text a obrázky a je uložen ve speciálním formátu pro hardwarové či softwarové čtecí zařízení". Příkladem softwarového řešení, umožňujícího pohodlné čtení e-knih na stolním počítači či notebooku (vyhledávání v textu, záložky, vlastní poznámky), představují programy od firem Adobe (Adobe Acrobat eBook Reader, soubory s příponou .PDF) a Microsoft (Microsoft Reader, soubory .LIT), již jsou k dispozici zdarma, protože jedině tak mají šanci se mezi uživateli rozšířit. Pro zajištění autorských práv jsou oba programy vybaveny ochranou před neoprávněným kopírováním knížky na jiný počítač, problém je však v tom, že každá ochranná hráz se dříve či později protrhne. A je už jedno, zda chceme zabránit nelegálnímu kopírování programu, písničky, filmu nebo elektronické knihy. Ruská firma ElcomSoft před několika měsíci vytvořila prográmek, který dokázal obejít zabezpečení knihy ve formátu PDF (jenž se používá výrazně častěji než formát LIT) a umožnil by ji komukoliv libovolně kopírovat či upravovat. (Pro připomenutí: jeden ze zaměstnanců ElcomSoftu byl zatčen v USA na hackerské konferenci DefCon, kde měl přednášku na téma bezpečnost e-knih).

Zajistit (téměř) stoprocentní ochranu a přitom zbytečně neprodražovat prodejní cenu je obtížné; je ovšem fakt, že možnost načerno kopírovat e-knihy může zvýšit množství prodaných čtecích hardwarových zařízení, ale na druhé straně nejspíš odradí nakladatele od vydávání elektronických knih.

Zmínil jsem se o hardwarových zařízeních určených výhradně ke čtení e-books (např.Rocket ebook reader či eBookMAN ), ale jedním dechem dodávám, že ani jedno se v ČR neprodává (česky psané knihy by se navíc nezobrazovaly korektně). Za cenu cca osmi tisíc korun sice tyto přístroje představují komfortnější způsob čtení e-knih (malá velikost, lepší čitelnost, podsvícený displej), ale stále to není to pravé ořechové. Problém také představuje nekompatibilita jednotlivých formátů, která používání e-knih neuvěřitelně komplikuje a brání jejich rozvoji v zájmu chamtivosti zainteresovaných výrobců.

Klady a zápory e-knih

Výhody e-knih vyplývají z jejich samotné podstaty a jsou totožné i v případě jiných digitálně uložených uměleckých děl. Mezi zásadní výhody patří to, že digitální knihy nejsou nikdy vyprodané, díky jejich malé velikosti si je lze snadno stáhnout z internetu a kvůli úspoře za tisk a distribuci jsou také výrazně levnější (a nepochybně mnohem více ekologické). Především u technické literatury a u encyklopedií je značně užitečná možnost vyhledávat text v celém obsahu knihy, dále rychlá aktualizace zastaralých údajů, vlastní poznámky či nejrůznější multimediální doplňky (animace, video, zvukové nahrávky).

Čtení e-knih na digitálním zařízení, tedy největší výhoda e-knih, představuje zároveň jejich největší slabinu i přes snahu výzkumných laboratoří po celém světě stále platí, že potisknutý papír je nenahraditelný. Číst z mihotavé obrazovky počítače či z displeje notebooku je velmi unavující; písmena jsou méně kontrastní, z čehož bolí oči, ztrácíte orientaci v textu a delší čtení je krajně nepohodlné. Chybí také emocionální a estetické důvody jako samotný fyzický formát knihy, vůně papíru, možnost v knížce listovat.

E-knihy kde je seženete?

Na internetu jsou k mání tisíce elektronických publikací, přičemž mnoho z nich lze sehnat legální cestou zcela zdarma většinou jde o díla do roku 1920, na něž se nevztahuje autorský zákon. Nejznámější stránka, kde si můžete bezplatně stáhnout stovky knih, je Project Gutenberg, založený již v roce 1971.

Z českých nejvíce vyčnívá ambiciózní projekt společnosti Computer Press, a to i přesto, že zatím bohužel skomírá; první den předloňského Invexu jej pod názvem eBooks spustili s cílem "zpřístupnit uživatelům internetu (...) tisíce titulů českých knih běžně dostupných, těžko dostupných, dávno doprodaných, ale i třeba nikdy nevydaných". Celý záměr je postaven na racionálním základu, který slibuje komerční potenciál přesto zatím nefunguje. Jde zhruba o toto: existují tisíce starších, v podstatě nedostupných knih, vydaných v minulosti, u kterých se nevyplatí dotisk (vysoké náklady, nelze předem odhadnout poptávané množství), ale přesto by se našli zájemci, kteří by si danou knihu z internetu stáhli a elektronicky za ni zaplatili. Převést text knihy uložený na počítači do formátu PDF je bez nadsázky otázkou několika minut a ani naskenování kompletní publikace není časově ani finančně náročné. Jak mi sdělil pracovník z Computer Pressu, elektronické knihy jsou však pro "tradiční" vydavatele stále ještě neobvyklou záležitostí, a navíc mají obavy z nelegálního šíření. Nelze se tedy divit, že z průměrného měsíčního obratu Vltavy se e-books podílejí pouhým půlprocentem, tj. částkou cca dvacet tisíc korun.

Jak vydat vlastní knihu

Díky minimálním nákladům na vytvoření a distribuci elektronické knihy není problém vydávat menšinové žánry či začínající autory, kteří by jinak neměli šanci vydat své knihy klasickou distribuční cestou. "Odmítli vás jinde? U nás se to nestane," reklamní slogan z jednoho nakladatelství by se zcela určitě nedal použít při vydávání papírových knih. Procedura je navíc výrazně rychlejší než v případě "papírového" vydání knihy, stačí převést napsaný text do formátu PDF a domluvit si podmínky nakladatelské smlouvy.

Pakliže kuchařky nejmenovaného neuvěřitelně vtipného "baviče" z nováckých estrád vycházejí ve statisícovém nákladu, proč by vaše sbírka povídek z doby, kdy jste chodili na gymnázium, nemohla mít úspěch alespoň jako elektronická kniha?

Odkazy na relevantní stránky

Vltava - http://www.vltava.cz

Kosmas - http://www.kosmas.net

Palmknihy - http://www.palmknihy.cz

Barnes & Noble - http://www.bn.com

Project Gutenberg - http://www.promo.net/pg

E-knihy zdarma - http://www.free-ebooks.nets

Informace o e-knihách - http://ebooks.akamonitor.cz/

§§§§§

$$$$$


Hardware


Fotící vizitka – Mustek GSmartmini3

Martin Kybal

c02p0822

V akčních filmech často vídáme různé technické zázraky, které pomáhají tu správným agentům, jindy zlým teroristům dosáhnout svého. Když mi kolega přinesl přístroj, o němž budou následující řádky, měl jsem pocit že ho zcizil tajné službě některé mocnosti. Podívejme se, čím vším kromě velikosti může fotoaparát Mustek GSmartmini3 zaujmout.

Rozlišení CCD prvku je na úrovni 1 600 x 1 200 bodů a paměť na snímky má kapacitu 16 MB. Podle kvality je do ní možné uložit od 20 do 180 snímků. Možnosti rozlišení sahají od rastru 640 x 480 po hardwarových 1 600 x 1 200 bodů s tím, že lze využít i interpolace na 2 048 x x 1 536 bodů. Objektiv je pevný, s ohniskovou vzdáleností 9,8 mm, což je bohužel znát na citlivosti přístroje a ostrosti obrazu. Pracuje ve dvou režimech, konkrétně v makru s ostřením od 40 do 65 cm a v normálním modu s ostřením od 70 cm do nekonečna. Závěrka je automatická od 1/15 do 1/4 000 sekundy.

Podívejme se nyní konečně, jak se s přístrojem pracuje. Mustek je velmi kompaktní a jeho ovládání je snadné. Na zadním informačním LCD panelu najdeme informace o nastaveném rozlišení, počtu zbývajících snímků, stavu akumulátoru a případně o použití samospouště. Fotoaparát je napájen z akumulátoru, dobíjeného z počítače přes rozhraní USB. Vzhledem k tomu, že přístroj nemá ani blesk, ani displej pro náhled snímků, baterie má postačit k sejmutí okolo 1 000 obrázků. Jelikož paměť pojme maximálně 180 snímků, nepředstavuje kapacita akumulátoru potíž, protože pak se přístroj stejně musí připojit k počítači, aby bylo možné vyfocené snímky uložit. K tomu slouží na CD dodávané programy Ulead Photo Express 4.0 a další aplikace pro vytváření panoramatických snímků nebo širokoúhlých záběrů.

Vzhledem k absenci blesku je Mustek odkázán pouze na světlo, které osvětluje focenou scénu. Bohužel, pokud jej má nedostatek, kvalita snímků není dobrá. Vzrůstá barevný šum, dlouhý čas dává vzniknout rozmazaným fotkám, případně jsou podexponované, česky tmavé. Je to prostě fotoaparát na pláž, na letní zahradní párty nebo na výlet na kolech.

Kromě pořizování snímků je možné GSmartmini3 použít jako kameru. Po připojení k počítači a nainstalování patřičných ovladačů se Mustek přepne do režimu kamery, a tuto funkci plní velmi dobře. Dokáže snímat až 20 snímků za sekundu, a to v rozlišení od 160 x 120 až po 640 x 480 bodů. Optimální rozlišení je 320 x 240 bodů, kdy i méně výkonný počítač dokáže uložit vše, co mu Mustek posílá, a neztrácí snímky. GSmartmini3 tak může dobře posloužit ve spojení například s programem Netmeeting pro jednoduché videokonference.

Co říci závěrem? GSmartmini3 zaujme svým miniaturním provedením, je skladný a rozlišení 1 600 x 1 200 bodů a 16 MB paměti dovolují pořizovat slušné fotky. Zajímavý je režim videokamery. Mínusem je pak malá citlivost, kdy je focení podmíněno dostatkem světla, a ne zcela dokonalý objektiv. Chcete-li ale přístroj s jednoduchou obsluhou, kdy budete fotit za dobrých podmínek a pohrajete si pak při úpravě svých fotek, můžete být s "bondovským" Mustekem GSmartmini3 spokojeni.

Mustek GSmartini3

rozměry

rozlišení

citlivost

Cena vč. DPH: 3 755 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis, www.actebis.cz

§§§§§


Hercules v akci – Hercules DV Action Pro

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0827

Digitální kamery se dnes pomalu stávají běžnou součástí domácností a mnozí uživatelé touží využít jejich služeb naplno. Zvídavějším zájemcům již nestačí pořízený hrubý materiál nešetrně a nepřesně "sestříhat" nepohodlným zkopírováním zajímavých částí nahrávky na prehistorickou VHS kazetu a s pomocí interního titulkovacího firmwaru maximálně přidat na začátek kostrbatý titulek. To je škoda, zvláště když PC dokáže sestřih digitálního videa provést na více než dobré úrovni, s patřičnou elegancí a přesností na jediný snímek. Jediné co je třeba, je rozšířit schopnosti PC o možnost spolupracovat s digitálním zařízením standardu IEEE-1394, tedy jednoduše řečeno o firewirový řadič umožňující komunikaci s digitální kamerou s DV rozhraním. Záměrně píšeme o spolupráci PC s digitální kamerou, a ne pouze jen s kamerou, jelikož věnovat se v dnešní době sestřihu z analogové kamery (např. VHS, Video8, Hi8...), není už příliš aktuální. Zvláště vezmeme-li v úvahu mnohem kvalitnější digitální záznam i nabídku možností úpravy. Navíc jsou náklady na připojení analogového zařízení k PC mnohem vyšší, než je cena běžně dostupného firewirového řadiče.

Velký zájem uživatelů přivedl společnost Guillemot k myšlence nabídnout uživatelům víc než jen pouhý řadič a software pro spolupráci s digitální kamerou, a tak přišel na svět Hercules DV Action Pro.

Krabice v sobě obsahuje několik součástí, ze kterých se celý střihací systém skládá. Nejdůležitějším prvkem je bezpochyby firewire řadič, určený pro sběrnici PCI a obsahující celkem tři externí konektory standardu IEEE-1394. Je celkem logické, že řadič lze využít nejen pro spojení s digitální kamerou, ale i pro komunikaci s jakýmkoliv jiným produktem tohoto standardu. Druhou částí systému je DV kabel pro propojení řadiče a digitální kamery ten je na jedné straně zakončen šestipinovým standardním konektorem firewire a na druhém konci tzv. rozhraním mini-firewire (čtyřpinovým), které se nachází na běžných domácích digitálních kamerách. V pořadí třetí částí, jež tvoří DV Action Pro, je velmi neobvyklá a zajímavá záležitost. Je to ovládací panel ShuttlePro, určený pro připojení k rozhraní USB 1.x. ShuttlePro snadno položíte na pracovní stůl a na jeho horní straně naleznete celkem třináct tlačítek a otočný ovladač (jog-dial), podobný jako bývá na profesionálních videozařízeních. Jeho posláním je totiž do jisté míry nahradit myš i klávesnici při práci s natočeným materiálem. Výhodou je, že tlačítkům tohoto panelu lze přiřadit libovolnou funkci. Otočný ovladač jog-dial je sestaven z jednoho plně otočného kolečka a natáčecího kroužku, přičemž vnější kroužek slouží pro zrychlené převíjení nebo pohyb po časové ose záznamu, a vnitřní otočné kolečko pro změnu dokáže citlivě a jemně pracovat s videomateriálem na snímek přesně. Ovladač dokáže pracovat nejen se softwarem dodávaným ke střižně, ale i s dalšími systémy. Šablony jsou připraveny pro všechny známé softwarové střižny od značek Ulead, Sonic Foundry až po Adobe, a to nejen pro Premiere, ale i pro After Effects.

Standardním dodávaným střihovým softwarem je u systému DV Action Pro Ulead Media Studio Pro 6.5 DVD ve verzi SE, který co se funkčnosti týče příjemně překvapuje, neboť se jedná o regulérní střižnu se vším všudy. Časová osa obsahuje prvky známé z vyspělých střihacích aplikací, nechybí stopy A a B, místo pro vložení prolínaček (Transitions), možnost pracovat s desítkami efektových stop i audiostop. Aplikace zvládne i řadu opravdu pokročilých speciálních efektů, které lze na videostopy nejen klíčovat, ale i tzv. keyframovat, neboli libovolně měnit jejich parametry v průběhu času. Takto lze vytvářet i složité a kompozice grafických vrstev, videostop i titulků. Pravda, existují aplikace nabízející i větší škálu efektů než Media Studio, nicméně nabídka bude pro většinu uživatelů dostatečná.

Zvuk je možné také editovat mnoha způsoby a na zvukové stopy lze aplikovat i audiofiltry. Stručně řečeno, Media Studio Pro není žádným laciným prográmkem, ale regulérním střihacím softwarem, jenž se uplatní v rukou každého pokročilejšího příznivce počítačového střihu.

Celkově můžeme počin značky Hercules pochválit, a to i přes skutečnost, že ovladač ShuttlePro má i jisté nedostatky. Jedním z nich je například nutnost (i přes existenci ShuttlePro) využívat i myš nebo potřeba kontrolovat, zda máte při práci s ShuttlePro správné aktivní okno (většinou Timeline) a ne náhodou jiné, např. náhled a podobě. Právě uvedené vlastnosti nelze brát vyloženě jako výtku, neboť záleží i na uživateli, jak dokáže ovladač využít a jaké návyky si při práci s videem osvojí. Není-li tedy vaše PC vybaveno řadičem firewire a máte chuť se do sestřihu digitálních nahrávek pustit, můžete to zkusit s povedeným kitem DV Action Pro na solidní úrovni.

Hercules DV Action Pro

software

panel ShuttlePro pro USB

šablony nastavení ShuttlePro

ShuttlePro nenahrazuje plně funkce myši

Cena vč. DPH: 5 478 Kč

K testu zapůjčila firma: Hercules, www.hercules.cz

§§§§§


Plážový spolek – Umax AstraPix 480

Martin Kybal

c02p0830

Pokud vás láká pořídit si digitální fotoaparát a poohlížíte se po jednoduchém přístroji za rozumnou cenu, mohl by vás zaujmout tento produkt. Jde o výrobek určený jak svými parametry, tak cenou především těm, kteří chtějí s digitální fotografií začít. Umax AstraPix 480 je kompaktní přístroj s jednoduchým objektivem s pevnou ohniskovou vzdáleností. Kromě toho je možné jej nastavit do dvou režimů. Makro funguje pro snímky od 40 cm do 70 cm a pak je k dispozici normální mod pro záběry od 70 cm do nekonečna. Za objektivem je umístěn klasický CCD prvek o velikosti 1 milionu snímacích prvků. Hardwarovou extrapolací je možné zvýšit rozlišení na 2 megapixely, ale... Dostanete sice větší soubor, avšak kvalita snímku se o moc nezlepší. Snímky je možné pořizovat s rozlišením 576 x 432, 1 152 x 684 a 1 600 x 1 200 bodů. První se hodí pro internet, druhé rozlišení bych doporučil jako standardní pracovní a to nejvyšší pouze v případě, že jsou opravdu vynikající světelné podmínky. Pro kontrolu snímané scény poslouží buď optický průhledový hledáček, nebo barevný LCD displej. Ten slouží dále k prohlížení nasnímaných obrázků a k nastavení provozního režimu přístroje. Rychlé nastavení rozlišení a přehled kolik snímků zbývá je možné zjistit na malém displeji, umístěném na horní straně fotoaparátu.

AstraPix 480 je vybaven interní 8MB flash pamětí a ve spodní části je slot pro rozšiřující Compact Flash kartu až do velikosti 128 MB. Do interní paměti lze uložit v závislosti na rozlišení 19, 39 nebo až 111 snímků.

Kromě statických obrázků může přístroj posloužit jako videokamera s rozlišením 320 x 240 bodů. Po přepnutí do tohoto režimu je možné uložit do interní paměti zhruba dvouminutovou sekvenci se zvukem. Obraz je také možno v reálném čase přenášet do počítače, televizoru nebo videorekordéru. Bohužel opět platí to, co v případě focení. Dobrý obraz je možné získat pouze za předpokladu dobrého osvětlení.

Přístroj pracuje na dvě tužkové baterie, přesněji akumulátory spolu s ním je dodávána nabíječka a 4 akumulátory. Dále je v příslušenství propojovací kabel na USB sběrnici a kabel pro výstup videosignálu buď ve formě PAL, nebo NTSC. Ovladače k přístroji jsou spolu s množstvím užitečných programů pro editaci obrazu i videa dodávány na přiloženém CD. Samozřejmě nechybí česká tištěná příručka a bonusem je pak program Zoner Media Explorer, s nímž je možné odesílat snímky do digitální fotosběrny společnosti FotoStar Südcolor.

Uvedení do provozu je otázkou okamžiku, stačí založit baterie, zapnout, nastavit rozlišení a pak už jen fotit. Nastavení času a clony je automatické a ostření u objektivu fixfocus není. Při focení za denního světla jsou snímky dobré, ostré a s věrným barevným podáním. Focení s bleskem nedopadá špatně, pokud objekt není příliš blízko. Ideální výsledky jsou při focení scény ze vzdálenosti 2 m. Vzdálenější objekty již blesk neosvětlí, takže zůstávají tmavé. Bližší předměty jsou naopak přesvětlené a focení při umělém osvětlení nedopadá příliš dobře. Citlivost fotoaparátu je nízká, a tak se do obrazu dostává vysoký barevný šum; vyvážení barev také není ideální, vše je barevně posunuto ke žluté.

Hledáte-li přístroj pro venkovní amatérské focení, můžete s AstraPix 480 počítat. Za přijatelnou cenu získáte aparát, který splní většinu požadavků na jednoduchou obsluhu se slušnou kvalitou snímků při ideálních světelných podmínkách. Také focení s bleskem vychází dobře. Příjemná je možnost rozšířit paměť kartou Compact Flash.

Umax Astrapix 480

cena

nízká citlivost

Cena vč. DPH: 4 690 Kč

K testu zapůjčila firma: Umax CZ, www.umax.cz

§§§§§


Užite a oblíbený RAID - pevné disky v tandemu

Tom Mainelli

c03p0058

Technologie RAID, sloužící k propojení více pevných disků, bývala vždy spíše doménou serverů a pracovních stanic, ale v poslední době si získává stále větší oblibu mezi uživateli běžných PC, kteří chtějí snadno a dostupně zvýšit kapacitu či výkon svého stroje. Testy, které jsme nedávno v PC WORLDu prováděli, dokazují, že očekávání uživatelů RAIDu jsou naprosto oprávněná: Dva pevné disky propojené pomocí RAIDu vykonaly některé úkoly až o 40 procent rychleji, než jeden samostatný a naprosto identický disk.

Technologie RAID (Redundant Array of Independent Disks) existuje v řadě podob, ale o popularitu mezi uživateli stolních počítačů se díky levným PCI kartám a základním deskám, které dnes již často tuto možnost obsahují, ucházejí hlavně dvě varianty. Technologie RAID Level 1, známá také jako "mirroring", zapisuje veškerá data zároveň na dva disky a zajišťuje tak, že v případě poruchy jednoho z nich budou k dispozici identická a nepoškozená data na druhém z disků. U zájemců o zvýšení výkonu počítače je však oblíbenější metoda RAID Level 0, zvaná též "stripping" ta rozděluje části dat mezi oba disky tak, že výsledkem je jeden disk, který má dvojnásobnou kapacitu a téměř dvojnásobnou efektivní propustnost.

Abychom změřili opravdový výkonnostní nárůst, který stripping nabízí, testovali jsme dvojice 7 200otáčkových IDE ATA disků od tří výrobců. Všechny disky měly kapacitu 80 GB a 2MB vyrovnávací paměť a všechny jsme testovali za pomoci shodné ATA RAID karty (u standardních karet tohoto typu musejí mít oba připojené disky stejnou kapacitu). První raidové karty pro Serial ATA by se na trhu měly objevit přibližně v polovině tohoto roku.

Nejprve jsme testovali každý disk samostatně, za pomoci ATA řadiče našeho testovacího počítače, a poté jsme je vždy po párech (dva stejné disky najednou) připojili k raidové kartě a opět jsme spustili stejné benchmarky. V testu kopírování souborů a adresářů skončil jako nejrychlejší Maxtor DiamondMax Plus 9 s výsledkem 118 sekund (samostatně) a 80 sekund (stripované disky) rozdíl mezi připojením jednoho disku a stripovanému tandemu činil celých 32 procent. Disk Seagate Barracuda byl pomalejší než Maxtor, ale ve shodném testu doběhl při stripovaném raidovém propojení o 42 procent rychleji, než samostatně (doba přenosu dat klesla ze 174 na 101 sekund).

Pevný disk Caviar WD800BB byl nejrychlejší v kategorii kopírování samostatného dlouhého souboru, kde sólo skončil za 83 a v stripovaném duu za 76 sekund (výkonnostní rozdíl 8 procent). V téže kategorii předvedl nejvýznamnější výkonnostní nárůst při stripovaném raidovém propojení disk Seagate, kde se tandem projevil 44procentním skokem ze 151 na 84 sekund.

Oproti lepším výsledkům v aplikacích Photoshop a Quicken, však raidové propojení disků nepřineslo vždy výkonnostní vzestup. Například v testech vyhledávání souborů a Corel Photo Paint dopadlo raidové duo o něco pomaleji, většinou byl však tento rozdíl téměř zanedbatelný (v průměru méně než 5procentní).

Jak vidíme, RAID nenabízí bezkonkurenční výhodu u všech typů aplikací, ale zvyšuje výkonnost především pomalejších disků a činností spojených s častým přístupem na disk. Pokud tedy hodláte kupovat druhý disk, klidně zauvažujte i o pořízení raidové karty. Zvažujete-li nákup nového počítače a výkon je pro vás kriticky důležitý, doporučujeme počítat s možností RAIDu již od počátku a při výběru desky se poohlédnout po takové, která tuto technologii standardně obsahuje.

§§§§§


Sedmička od Minolty do třetice – Minolta DiMAGE 7Hi

Marek Kuřina

c03p0095

Koncem loňského roku přišla společnost Minolta se zatím posledním vylepšením původní sedmičky (Minolta DiMAGE 7) fotopřístrojem Minolta DiMAGE 7Hi, a hned musím podotknout, že tentokrát se již tento model blíží dokonalosti. Škoda jen, že Minolta nedokázala takto "vychytaný" fotopřístroj sestavit napoprvé. Původní sedmička již není v prodeji, jarní model 7i seženete za solidní cenu 42 290 Kč vč. DPH a za tuto novinku 7Hi zaplatíte 51 990 Kč vč. DPH.

Nová 7Hi změnila oproti předchůdkyním barvu je celá černá, jinak rozměry 117 x 90,5 x 112,5 milimetrů při váze 530 gramů bez baterií zůstávají stejné. Uživatel jistě také ocení kombinaci EVF elektronického hledáčku a manuálního ovládání zoomu, což byste jinde našli pouze u profesionálních fotopřístrojů. Nová "Hi" disponuje kvalitním objektivem Minolta GT, který je složen ze 16 prvků ve 13 skupinách včetně dvou asférických elementů minimalizujících zkreslení od středu obrazu ke kraji, s rozsahem 7,2-50,8 mm (odpovídá rozsahu 28-200 milimetrů u kinofilmového přístroje) a solidní světelností F2,8-3,5. Optický zoom je sed-minásobný, doplnit ho můžete dvojnásobným digitálním. Nastavení přiblížení jde ztuha a pomalu, ale zase umožní zaostřit naprosto přesně. Pro přepínání mezi manuálním ostřením a autofokusem využijete malé tlačítko AF/MF na levé straně přístroje. Tento model v podstatě používá tříbodového ostření, přičemž systém Flex Focus Point dovoluje zvolit zaostřovací bod a díky funkci Direct Manual Focus můžete manuálně doostřit po autofokusu.

Za objektivem je schovaný prokládaný CCD snímač s úhlopříčkou 17 milimetrů, obsahující 5,2 milionu obrazových buněk. Výsledné fotografie tedy mají maximální velikost 2 560 x 1 920 bodů (k dispozici jsou pochopitelně i nižší rozlišení 1 600 x 1 200, 1 280 x 960 a 640 x 480). Citlivost snímače se nastavuje automaticky v rozsahu 100 až 800 ISO. Rychlost závěrky je v rozsahu 1/4000 až 15 sekund. Snímky se na přiloženou 16MB kartu ukládají ve formátech JPEG, TIFF, VAW nebo datovém RAW. Ovšem dodávat 16MB kartu k tomuto přístroji je skoro ostudné, když fotografie uložená ve formátu RAW v nejvyšším rozlišení má přibližně 9,6 MB. Proto doporučuji hned při nákupu 7Hi zakoupit za dva tisíce 128MB kartu.

Novinkou u 7Hi je možnost výběru barevného prostoru (Adobe RGB nebo sRGB). Adobe RGB má větší rozsah barev než sRGB a produkuje snímky, které se lépe hodí pro následné zpracování při tisku. Další inovací je možnost zapsání ICC profilu do snímku, což by mělo zajistit konzistentní barvy mezi různými monitory, tiskárnami a aplikacemi. ICC profil totiž doplňuje color management informacemi potřebnými pro automatickou optimalizaci barev pro každé zařízení nebo software. Nesmíme zapomenout ani na vybavení konektorem PC sync pro připojení zábleskových systémů, což ocení především studioví fajnšmekři.

Ovládání není úplně jednoduché, což odpovídá kvalitě fotopřístroje na poloprofesionální úrovni. "Hardwarová" část ovládání se soustředí do tří otočných koleček. Základní najdete na horní straně a slouží k zapnutí a volbě režimů: snímání, přehrávání, videozáznam, setup a přenos do PC. Další tlačítko nabízí citlivost (ISO), vyvážení bílé (WB), režimy snímání (jednotlivé snímky, série snímků, rychlá série, samospoušť, intervalové snímání), expoziční režimy (automatická expozice, expozice s clonovou prioritou, expozice s časovou prioritou a manuální expozice), režimy měření expozice (bodové, integrální váhové a vícesegmentové) a paměť (lze nastavit až tři nastavení fotoaparátu). Dolní kolečko, tzv. ovladač digitálních efektů, nastavuje korekci expozice (? 2EV po třetinách) a v sedmi úrovních kontrast, sytost barev a filtr. Tento systém ovládání je vynikající, protože jakmile se ho naučíte ovládat, bude vám již připadat jednoduchý a intuitivní, jelikož nemusíte tak často používat menu na LCD zobrazovači a většinu funkcí ovládáte zvnějška pomocí malého horního displeje. "Hi" je oproti předchozím modelům daleko svižnější, nejenom co se týká rychlého náběhu po zapnutí, kdy jsme naměřili necelé tři vteřiny, a téměř neměřitelného zpoždění spouště, ale hlavní pokrok nastal v tom, že v režimu rychlé série snímá Minolta DiMAGE 7Hi již rychlostí až 3 snímky za vteřinu při všech rozlišeních. To především díky zdvojnásobené vyrovnávací paměti (64 MB), která umožní sejmout až pět snímků v RAW režimu nebo deset snímků v JPEG režimu v jedné sekvenci. Pokud se naučíte Minoltu ovládat, odměnou vám budou kvalitní fotografie s dokonalou kresbou a s perfektním a reálným barevným podáním. Překvapilo mě, že nejenom "pětimegové" vytištěné fotografie vypadají skvěle, ale i "dvoumegové" v pohlednicové velikosti byly přímo výstavní.

Jedinou větší výhradu bych měl k energetické náročnosti přestože jsme používali při fotografování vysokokapacitní NiMH, fotoaparát stejně po hodině intenzivního snímání zkolaboval (byl zapnutý LCD displej a blesk). Minolta se navíc začala nepříjemně zahřívat, takže už deset minut před kolapsem jsem začal uvažovat o vypnutí přístroje. Možná by se tomuto fotopřístroji hodil spíše lithium-iontový akumulátor. Neodpustím si ještě malou poznámku k nešikovně umístěným dvířkám slotu paměťové karty, kdy při otevírání a zavírání vám bude určitě překážet kroužek pro zachycení popruhu kolem krku.

Pokud to myslíte s digitální fotografií vážně, jste ochotni investovat vyšší částku a chcete pořizovat kvalitní fotografie i v náročnějších podmínkách, pak jsem přesvědčen, že vás Minolta DiMAGE 7Hi určitě nezklame.

Minolta DiMAGE 7Hi

kvalita snímků

rychlost

výdrž na baterie

Cena vč. DPH: 51 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Minolta, www.minolta.cz

§§§§§


Opticky i magneticky – Panasonic DMR-HS2

Tomáš Jirásko

c03p0096

Druhá generace stolních DVD rekordérů Panasonic přinesla i špičkový model DMR-HS2, který na sebe přitáhl naši pozornost zejména integrovaným pevným diskem, rozhraním FireWire a slotem pro PCMCIA kartu.

Jeho vzhledu dominuje ve středu usazená DVD mechanika a displej s dvojicí tlačítek pro volbu režimu HDD nebo DVD. Vpravo nalezneme tlačítka Play, Stop, Eject, pětisměrný ovladač kurzoru a v dělicí liště volbu kanálů, záznamu, TimeSlip a Menu. Skryty před zrakem zůstávají pod odklápěcím krytem další funkce pro nastavení obrazu, zvuku apod. Vlevo nepřehlédneme slot PCMCIA karty a pod dolním krytem je čelní AV vstup pro připojení kamery a FireWire konektoru (IEEE 1394). Zezadu "trčí" kryt chlazení, jež se zapíná podle vnitřní teploty rekordéru, a očekávaná sestava konektorů 2x SCART s RGB in/out, cinch in/out včetně S-Video, optický digitální výstup a anténní in/out hyperband tuneru.

První oživení přístroje s sebou nese známé kroky jako volbu země (ČR chybí), nastavení programů, atd. Vše proběhlo na první pohled v pořádku, a s hanbou přiznávám, že jsem na celkem podstatný fakt málem nepřišel. HS2 totiž nemá zvukovou normu D/K, kterou nese terestricky šířené vysílání, ale jenom B/G, která se používá v kabelových rozvodech, ovšem pouze v nich. Na to jsem přišel až poté, kdy mne výpadek kabelu donutil přeladit na "vzduch". Ticho na záznamu bylo skutečně divné (autorizovaný servis umí rozšířit tuner o modul D/K), což nás přivádí k záznamu.

HS2 nabízí 4 kvalitativní mody záznamu XP (1 hodina/1 strana DVD-RAM/DVD-R), SP (2 hod.), LP (4 hod.) a EP (6 hod.). Je schopen současného zápisu a přehrávání různých záznamů na jednom DVD-RAM disku, přehrávání právě nahrávaného programu, kdy při přehrávání je nastaven časový posun zpět (TimeSlip). Při využití tichého 40GB disku Maxtor D540X (5 400 ot./min.), lze uložit až 52 hodin záznamu (8,5 hod. v XP modu). Nahrávat lze na HDD a současně přehrávat DVD a naopak, a ani možnost přehrání sestřihu záznamu z jednoho záznamového média na druhé nechybí. "Vychytávkou" je mod Flexible Recording, který zvolí dle volného místa na disku kompresi tak, aby se nahrávka na disk vešla. Při zaplnění DVD-RAM rovněž záznam automaticky pokračuje na HDD. Zvuk je standardně nahráván v Dolby Digital 2.0, je možné jej však přepnout i na lineární PCM (XP mod). Přístroj bohužel trpí pomalejším probouzením při naprogramovaném času nahrávání. Nechybí rovněž automatický přepis z DV kamery s rozdělením při uložení na médiu podle jednotlivých scén na DV.

Slot PCMCIA karty lze využít jako redukci pro prohlížení fotek z digitálních fotoaparátů. Podporovány jsou CF, SM, SD/MMC, a MS karty s obrázky do velikosti 12 MP. Ty lze přehrát na HDD nebo DVD-RAM a vytvořit v přehrávači album.

Tento Panasonic je první výraznější vlaštovkou v trendu sbližování počítačové techniky a domácí elektroniky, kdy kombinace DVD-RAM/pevný disk nabízí zajímavé funkce a možnosti oproti konkurenci. Celkové ovládání přístroje je intuitivní i díky programovatelnému dálkovému ovladači. DMR-HS2 však hlavně poskytuje výstupní obraz a záznam v kvalitě srovnatelné se zdrojem, a při přehrávání si poradí s formáty DVD/DVD-R, DVD-RAM, SVCD, Video CD, Audio CD, CD-R/CD-RW. Nutno však vzít v potaz i to, že DVD-RAM médium nelze na většině přístrojů přehrát.

Panasonic DMR-HS2

PCMCIA slot

kvalita záznamu a reprodukce

absence D/K normy

kompatibilita DVD-RAM média

nečte DVD-RW; DVD+R/RW

Cena vč. DPH: 39 995 Kč

K testu poskytla firma: Panasonic Czech Republic, www.panasonic.cz

§§§§§


Jak si vybrat LCD monitor - Praktické rady pro výběr LCD

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0097

O pořízení plochého LCD monitoru dnes uvažuje čím dál více uživatelů. Jsou příjemné na oči, dokonale ploché, mají vynikající obraz, zaberou málo místa na stole. Také cena se během posledního půlroku opět citelně snížila, a tak dnes je k dispozici celá řada 15palcových displejů, které vyjdou na skvělých 10-12 tisíc korun včetně daně. A o tom už se vyplatí přemýšlet!

Přehled nejzajímavějších tipů právě na ten váš LCD monitor jste si mohli prohlédnout ve velkém testu v minulém čísle PC WORLDu. Pokud jste si ale nevybrali, nebo chcete ještě s nákupem počkat a velmi pravděpodobně bude produktová nabídka výrobců v době vašeho nákupu bohatší připravili jsme pro vás malého průvodce výběrem správného displeje na váš stůl.

Hned na počátku je třeba zdůraznit, že i přes významné cenové poklesy nejsou LCD monitory stále ještě vysloveně levnou záležitostí. Proto se velmi vyplatí s nákupem nespěchat, a spíše pečlivě vybírat. Ostatně čas hraje v tomto případě jako téměř vždy pro zákazníka. Na co se tedy konkrétně zaměřit?

Úhlopříčka

V první řadě je třeba si zvolit požadovanou úhlopříčku displeje. Na rozdíl od běžných monitorů CRT, jejichž rozměry stínítka jsou udávána včetně plochy za plastovými okraji monitoru, jsou parametry LCD velmi průhledné. Jde-li o 15palcové LCD, pak skutečně z jednoho rohu do protějšího rohu aktivní plochy displeje naměříte 38,1 cm a ani o milimetr méně. U 17palcového LCD to bude 43,2 cm a "osmnáctka" nabízí dokonce 45,7 cm. Naproti tomu CRT monitory kategorie sedmnáctipalcových mají skutečně viditelných často jen 15 palců obrazovky.

Jednotlivé úhlopříčky LCD monitorů se liší pochopitelně svou cenou, která zejména u 18" a větších displejů roste stále ještě do těžko přijatelných výšek. Ale i uvnitř jednotlivých kategorií LCD panelů jsou velmi výrazné cenové rozdíly.

Kvalita obrazu

Prakticky nejdůležitější vlastností LCD monitoru je čistota obrazu. Přestože každý panel má možnost automatické volby parametrů, je dobré ještě výsledek snažení strojů zkontrolovat a upravit. Ve vloženém článku "Nastavte si správně LCD!" najdete přesný postup, jak i z horšího monitoru dostat opravdu vše, co v něm je.

Kvalita zobrazení, tedy zejména jeho čistota, však nezávisí jen na schopnosti elektroniky v monitoru, ale také kvalitě výstupního převodníku v grafické kartě. Pokud používáte v počítači nějakou vážně stařičkou grafiku, můžete být výsledným obrazem na LCD opravdu nepříjemně překvapeni.

Neméně důležité je rovnoměrné a dostatečné podsvícení obrazu. LCD monitory totiž už z principu své funkce nesvítí, ale spíše prostřednictvím barevných filtrů na jednotlivých bodech maskují stále svítící pozadí. A právě rovnoměrnost vedení světla je velmi důležitým faktorem, který ovlivňuje dobrý pocit při používání LCD monitoru.

Úhly pohledu

Úhly pohledu LCD panelu jsou zjednodušeně řečeno úhly, ze kterých se uživatel na monitor dívá, a při kterých si obraz udržuje určité parametry. Většinou je hodnocena barevná odchylka, a především pak zachování kontrastu. Například běžný horizontální (vodorovný) úhel 120 ? znamená, že 60 ? nalevo i 60 ? napravo od vertikální osy monitoru je stále ještě obraz dobře patrný, a bez chyb v barevném podání. Zejména malé vertikální (svislé) úhly mohou způsobit, že při horním a spodním okraji monitoru bude patrný rozdíl v jasu a tím vznikne velmi nepříjemný efekt, obzvlášť viditelný při zobrazení svislých pruhů.

Existují také monitory, které mají úhly pohledu udávány jako 170 ? vertikálně a 170 ? horizontálně. Tyto zobrazovače však využívají LCD panely odlišné konstrukce než běžné ploché monitory, a taky stojí o hodně více. Dnes už ale výrobci instalují do svých produktů i v té nejlacinější třídě poměrně dobré panely, a tak i úhly v řádu 140 ? vodorovně a 110 ? svisle bývají zárukou dobré funkce doma i v kanceláři.

Doba odezvy

Doba odezvy je čas, udávající jak dlouho trvá jednotlivým bodům na matici LCD displeje, než změní svou barvu. Toto zdržení, které je u jiných typů monitorů zcela neobvyklé, způsobuje fakt, že tekuté krystaly uvnitř struktury LCD se opravdu natáčejí pod vlivem elektrického pole, což určitý časový okamžik trvá. Doba odezvy se skládá ze dvou parametrů doby náběhu (rise time, Tr) a doby dosvitu (fall time, Tf). V produktových materiálech jsou většinou tyto hodnoty sečtené a výsledné číslo je označováno jako "response time".

Platí pochopitelně pravidlo, že čím kratší je doba odezvy, tím lépe. Kvůli příjemnému přehrávání videa i hraní her je dobré, aby odezva nepřekročila 35 ms, velmi rychlé panely nabízejí 20 ms a někdy dokonce i méně. Je ale faktem, že z pohledu uživatele nejsou tyto extrémně krátké časy příliš patrné.

Připojení

Z historického pohledu byly první LCD připojovány proprietárním digitálním spojením a bylo třeba k nim mít speciální grafické karty. Dnes jsou všechny produkty na trhu připojitelné standardním analogovým VGA spojením, a stačí jim jakákoliv grafická karta s D-Sub konektorem. U 15" a prakticky také u 17" LCD je to připojení dostatečné, a máte-li kvalitní grafickou kartu a dobře seřízený plochý monitor, dostanete jak při rozlišení 1 024 x 768, tak 1 280 x 1 024 bodů solidní a dlouhodobě použitelný obraz. Od 17 palců (tedy zmíněného rozlišení 1 280 x 1 024 bodů) výše se ale začíná projevovat náročnost přenosu analogového signálu o vysoké frekvenci a ani vyspělá elektronika, která je součástí většiny LCD panelů větších úhlopříček, už nezvládá dobře "vyčistit" přijímaná data. V obraze je tedy vidět "duchy", dochází k zrcadlení kontur mezi různými místy displeje a je také o hodně obtížnější vyladit čistotu šachovnicového rastru ovládáním parametru fáze.

Právě pro řešení výše uvedených problémů se dnes využívá digitální připojení DVI, které přenáší data určená pro zobrazení zcela digitálně, a tudíž prakticky nezkreslitelně. Připojení DVI je téměř zbytečné pro 15" monitory (1 024 x 768 bodů), volitelné pro 17" a 18" displeje (1 280 x 1 024 bodů) a v podstatě nezbytné pro 19či 20palcové přístroje s rozlišením 1 600 x 1 200 a více bodů. Při nákupu se také vyplatí hledět na to, zda je k monitoru s DVI konektorem přidán rovněž příslušný DVI kabel. Jeho dodatečná koupě může být i nákladem v řádu vyšším než 1 000 korun.

Ovládání

Ať už se jedná o prvotní inicializaci, nebo případné úpravy parametrů během provozu, je nezpochybnitelné, že kvalita a snadnost ovládání LCD monitoru jsou důležitým faktorem při jeho výběru. Všechny displeje dnes používají tzv. on-screen-menu, které se zobrazuje přímo na obrazovce a liší se jeho zpracováním a systémem pohybu v jednotlivých nabídkách.

Mezi vyhledávaní vlastnosti ovládání patří přímý přístup k volbě automatického nastavení obrazu, které je pro velkou část uživatelů prakticky jedinou používanou funkcí. Dále je dobré, když jsou tlačítka na monitoru mapována také k rychlému přístupu pro nastavení jasu a kontrastu.

Další parametry a výbava

Mezi další výbavou, která uživatele může přiklonit k té či oné značce, nalezneme vestavěné reproduktory, možnost výškového nastavení displeje či otáčení do režimu portrét. Tyto vlastnosti pomohou především v kancelářích a všude tam, kde se více pracuje s textovými dokumenty. Zvukový výstup je opět určen zejména na kancelářské stoly, protože v domácnostech bývají k počítači již téměř standardně připojeny reproduktory, jejichž kvalita je řádově vyšší, než kvalita reproduktorků vestavěných do LCD monitoru. Pro použití ve formě signalizace výstrah operačního systému a dalších méně náročných úkolů však může postačit i miniaturní vestavěné ozvučení.

Některé LCD displeje dovolují také připojit další typy signálů a zobrazit tak například video z S-Videa, resp. kompozitního zdroje, a lze je použít i jaké výstupní monitor pro střih videa či obdobné činnosti. Ve výjimečných případech může být součástí LCD také televizní tuner a celý komplet tak může snadno nahradit i televizi.

V prodejně

Když už se konečně dostanete k rozhodnutí, že si chcete LCD monitor pořídit, pak je velmi dobré, abyste svůj vyvolený kousek měli možnost vidět zapnutý ještě předtím, než za něj zaplatíte. Jednotlivé monitory se totiž neliší pouze typ od typu, ale v některých parametrech dokonce i kus od kusu. Jde zejména o kvalitu podsvícení a vadné pixely.

Ačkoliv dnes již hrozba toho, že si pořídíte monitor, který bude mít některé body nefunkční či naopak trvale svítící, není tak velká jako tomu bylo v minulosti, realitou zůstává, že se to může i přesto stát. Mnozí prodejci právě z tohoto důvodu nechtějí nechat zákazníka vybraný kus vidět před nákupem, a stejně tak tyto vadné pixely nejsou považovány za záruční vadu.

Existují dvě cesty, jak si koupit monitor zcela bez vadných pixelů jednak můžete hledat prodejce, který vám umožní si jej prohlédnout před nákupem, anebo můžete využít novely č. 367/2000 Sb. zákona 40/1964 Sb. (Občanský zákoník) o Spotřebitelských smlouvách, která vám dává možnost zboží zakoupené přes internet či jiným bezkontaktním způsobem bez udání důvodu do 14 dnů vrátit. Není to sice zcela čistý způsob, ale jako zákazník tuto možnost máte.

Na druhou stranu pokud už si koupíte monitor, který má například jeden nesvítící pixel kdesi u strany obrazovky, nemusíte si s ním dělat starosti. Je v podstatě vyloučené, že by se tyto problémy začaly rozšiřovat po zbytku displeje, připomínajíc tak nějakou nákazu a celkovému dojmu to prakticky neuškodí.

Nastavte si správně LCD!

Prakticky nikdy automatika nenastaví hodnoty fáze signálu správně. Drtivá většina uživatelů má proto svůj LCD monitor nastavený hůře, než by mohl být. Jak jej tedy správně nastavit?

1. Klepněte pravým tlačítkem myši na pracovní ploše, zvolte Vlastnosti (v anglických Windows označeno Properties), zvolte první záložku Pozadí (Background). Nastavte pozadí Žádné (None), tlačítkem Vzorek (Pattern) vpravo dole změňte pozadí na 50procentní šedou (50% Gray). Zvolte záložku Vzhled (Apperance), ťukněte na pozadí a jeho barvu změňte na čistě bílou. Tlačítkem OK potvrďte. Teď by měla být cela plocha pokryta jemným černo-bílým rastrem.

2. Vstupte do menu LCD monitoru, dostaňte se na volbu fáze (označena Phase, příp. Fine).

3. Sklopte monitor tak, abyste se na jeho obrazovku dívali zespodu, z co největšího úhlu. Je velmi pravděpodobné, že v tuto chvíli budou na obrazovce patrné silné ruchy, šumění a viditelné problémy v zobrazení rastru.

4. Regulujte fázi tak dlouho, než dosáhnete nejvyšší čistotu obrazu. U méně kvalitních LCD či horších grafických karet bude šum patrný vždy, pak najděte jeho nejmenší hodnotu.

Odejděte z menu monitoru, a pokud je to možné, uložte nastavené parametry. Opět si můžete změnit pozadí desktopu tak, jak jste zvyklí. V tomto momentě je LCD monitor správě nastaven a neměl by vykazovat žádné poruchy zobrazení. Další věcí je správné nastavení barev, regulace jasu a kontrastu.

Příběh dvou obrazovek

LCD a CRT monitory se od sebe liší ve více aspektech než jen ve velikosti a v hmotnosti. Zde jsou příklady, s nimiž se setkáváme v našich testech.

1. Okraje textu se zdají ostřejší na LCD displeji a úroveň jasu bývá běžně asi dvojnásobná. Na druhou stranu však mohou čtvercové pixely LCD displeje tvořit dojem zubatosti diagonálních linek, jak je dobře vidět na ramenech písmen A nebo V. CRT obrazovka má při porovnání pixely zaoblené, které vytvářejí plynulejší diagonály, ale mají za následek lehce rozmazaný text.

2. Zatímco barvy nejsou na CRT obrazovce tak jasné, bývají bohatší. CRT technologie také dovoluje zobrazit větší barevné spektrum. Běžný uživatel si tohoto rozdílu nemusí ani všimnout, ale profesionální grafik to pozná. I nepoučený laik si ale všimne, že jas a barvy LCD displeje se mění, pokud jej sledujeme z úhlu.

Úhel LCD displejů

Nejvyšší jas a nejlepší barevné provedení vidíte na LCD displeji, pouze pokud jej sledujete z pozice přímo před ním. Jas, a tudíž i kontrast, upadá a barvy se mění, pokud se posouváte do strany (horizontálně) nebo nahoru a dolů (vertikálně), až do té míry, kdy z velkého úhlu obraz již vůbec nerozpoznáte. Levné LCD displeje rozšiřují viditelný úhel pomocí difúzní fólie umístěné na skle a pomocí ní rozprostírají do širšího záběru. Dražší technologie, používající in-plane switching a multidoménové vertikální postavení (multidomain vertical alignment), mění za účelem zvětšení zorného úhlu postavení tekutých krystalů.

Výrobci monitorů používají k měření zorného úhlu důmyslná zařízení. Nepoužívají však všichni identickou metodu, takže údaje od různých firem nemusejí být srovnatelné. K hrubému proměření a porovnání LCD displejů lze použít software vyvinutý TestCenterm PC WORLDu ve spolupráci se společností DisplayMate Technologies. Tento test najdete na našem CD, nebo jej lze stáhnout z internetu. Zvolte položku "Gray-scale Linearity Check" a sami si otestujte svůj monitor.

Test využívá známého faktu, týkajícího se LCD displejů: Jasné body se se zvyšujícím zorným úhlem mění mnohem více než body tmavé. DisplayMate ilustruje tento fakt na obrazovce ukazující dva obdélníky: první "rozostřený" se skládá ze střídajících se plně bílých a plně černých pixelů, zatímco ten druhý je rovnoměrně šedivý. Pokud se díváte na monitor zepředu, je rozdíl v úrovni jasu jasně zřetelný. Posouváte-li však zorný úhel do strany, tento rozdíl se pomalu ztrácí až nakonec vypadají oba obdélníky stejně. Abychom mohli lépe určit zorný úhel, postavili jsme displej na rotační podložku a otáčeli jsme s ním až do bodu, kde oba obdélníky začaly vypadat shodně.

Díky použití této metody se naše hodnoty mohou někdy lišit od těch, které uvádí výrobce. Naše praktické testy pak u displejů, jejichž zorný úhel byl výrobcem uváděn jako 170 stupňů, ukázaly rozdíl v hodnotách od 108 do 167 stupňů.

§§§§§


To nejlepší od AMD – nejnovější desky a procesory

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0098

Dlouho očekávaný Athlon 64 je stále v nedohlednu a tak se v našem testu musíme spokojit "pouze" s nejsilnějším Athlonem XP, který obsahuje inovované jádro s kódovým označením Barton. I tak je to ale zcela vyrovnaný soupeř třígigahertzovému Pentiu 4 na platformě Rambus.

Tentokrát jsme pro vás otestovali kompletní řešení, s nímž vytáhnete z Athlonu XP maximum. Podíváme se, jakou si zvolit správnou základní desku, zamyslíme se nad optimální volbou pamětí a nebude chybět ani tolik očekávané srovnání s tím nejsilnějším, co bylo doposud k dispozici, tedy Pentiem 4 3,06 GHz.

AMD Athlon XP 3000+ (jádro "Barton")

Dosud všechny Athlony XP vyjma posledních dvou modelů 2700+ a 2800+ získávaly své výkonové skóre čistě kvůli nárůstu pracovní frekvence čipu. S Bartonem přešlo AMD na poněkud odlišnou strategii, kdy místo náročné honby za zvyšováním frekvence (Athlon XP Thoroughbred 2800+ dosahuje již 2 250 MHz), jde spíš o zásahy do struktury procesoru a jeho komunikace s okolím. Hlavní rozdíly Athlonu XP s jádrem Barton jsou v implementaci 333MHz DDR sběrnice, která se v průběhu roku zřejmě zvedne na 400MHz DDR, a zvýšení kapacity L2 cache z 256 na 512 KB. Díky tomu získal procesor nejen velmi zajímavý tvar silikonu, ale zároveň se také zvýšila plocha čipu z dosavadních 84 mm2 až na 115 mm2. To s sebou přináší sekundárně také snížení produkce jader procesorů na jeden křemíkový plát o zhruba 27 %, neboť větších čipů se na stejnou plochu wafferu vejde prostě méně.

Z pohledu aplikací je dodatečných 256 KB vyrovnávací paměti výkonový benefit zhruba na úrovni 5-20 %. Zmíněný rozptyl je způsoben tím, že různé programy mají různou složitost kódu a odlišně strukturované aplikační cykly, a různým způsobem se jim tedy daří využívat rychlou vyrovnávací paměť. Stejné výsledky jsme v při našich testech zjistili i my, když některé testovací programy nepřinesly žádné patrné zlepšení, zatímco jiné využily nabídnutou cache velmi účinně.

Nový Athlon XP se liší od předchozího modelu také tepelným vyzařování, které kvůli vyrovnávací paměti vzrostlo při stejné frekvenci o téměř 9 %. Vzhledem k tomu, že plocha čipu vzrostla mnohem více, není nutné se bát lokálních přehřívání a k chlazení Bartonu stačí stejné chladiče jako na dosavadní Thoroughbredy, podle jejich skutečné pracovní frekvence. Stále tedy zůstává nutnost minimálně měděné vložky, jádra či dokonce kompletně měděného chladiče, pokud možno s certifikací od AMD.

MSI K7N2-L

Základní deska od Microstaru, která je osazena čipovou sadou nVidia nForce2 bez integrované grafiky, se stala jedním z adeptů na ideální platformu pro nový procesor od AMD. V našich testech se vyznačovala především velmi dobrou stabilitou, vysokým výkonem a vynikající prací s pamětí, a pozitivní zjištění také je, že ji lze pořídit už od 4 000 Kč vč. DPH. Layout K7N2-L je už tradičně dobrý, kolem samotného procesoru je dostatek volného místa pro nasazení i objemnějších chladičů, které jsou pro vysoko taktované Athlony třeba. Jak napájecí konektory na desce, tak zásuvky pro připojení floppy kabelu a dvojice ATA kabelů jsou umístěny dobře a nemělo by dělat problémy je využít. Snad jen konektory IDE sběrnice (max. ATA/133) pro pevné disky by nemusely být až tak nízko, neboť v případě větších skříní bude zvláště pro připojení CD-RW/DVD jednotek nutné použít delší kabel.

Z instalovaných slotů je k dispozici pětice PCI verze 2.2, jeden ACR a nezbytný port AGP s podporou režimu AGP 4x/8x. Na zadní straně ve štítku jsou vyvedeny nezbytné PS/2 porty, sériové a paralelní rozhraní a také síťový konektor RJ45 pro sítě 10/100 Mb/s. Standardně jsou osazeny také čtyři USB porty verze 2.0, přičemž další dvojici je možné vyvést buď záslepkou mezi sloty na zadní stranu skříně, anebo v odpovídající skříni také na stranu přední. Za zmínku jistě stojí také audiosystém, který je tvořen výkonným zvukovým čipem obsaženým v southbridgi MCP. Standardně má vyvedeny výstupy systému 5.1 opět do zadního štítku, jednotlivé konektory je možné volně konfigurovat a přepínat také do režimu vstupů, nebo lze využít speciální audio bracket s dodatečnými konektory pro mikrofon a digitálním výstupem zvuku.

Zajímavé jsou také možnosti práce s pamětí, která musí být typu DDR na frekvencích 200, 266, 333 či 400 MHz. Duální paměťový řadič TwinBank dovoluje ještě více zvýšit její propustnost tím, že jsou nainstalovány dva odpovídající paměťové moduly. Při správné konfiguraci a použití 1. a 3. slotu lze získat nezanedbatelný výkonový nárůst.

Proti nejsilnějšímu Pentiu

Nemohli jsme si nechat ujít možnost srovnat novinku od AMD s modelovým označením XP 3000+ a nejvýkonnější Pentium 4 pracující na frekvenci 3,06 GHz s podporou HyperThreadingu. Protože je známou skutečností, že ne vždy je použití této nové technologie přínosem, zkoušeli jsme procesor se zapnutým i s vypnutým HyperThreadingem. Z našich poznatků zaznamenaných v tabulce výsledků je patrné, že Athlon XP 3000+ je s Pentiem 4 na 3,06 GHz plně srovnatelný procesor, i když nelze přehlédnout, že při zevrubné kontrole jednotlivých testů má Pentium 4 přeci jen drobný náskok.

Tento výsledek je nutné přičíst zejména základní desce s čipovou sadou Intel 850E, které byla osazena dvojicí paměťových modulů Rambus RIMM. Právě v testu propustnosti paměti, jenž je součástí benchmarkovacího balíku PCMark 2002, se ukázal setrvalý rozdíl mezi DDR paměťmi a platformou Rambus. Je zřejmé, že více než 30% nárůst rychlosti přenosu se musí projevit také v aplikačních testech, kde Pentium 4 uspělo velmi dobře.

Zcela vyrovnané jsou testy ve hrách, dokumentovaných oblíbeným testem 3DMark 2001SE, kde se všechny výsledky koncentrují kolem mety výtečných 15 600 bodů. Zajímavým detailem je určitě také minimální rozdíl v případě vypnutí či zapnutí technologie HyperThreading, jež na výsledky 3DMarku nemá prakticky žádný vliv. Ještě pro úplnost dodáváme, že testy byly prováděny na nejvýkonnější grafické kartě, kterou je ATI Radeon 9700 Pro.

VIA KT400 a co na to konkurence?

Desku MSI K7N2-L jsme postavili proti motherboardu stejné značky, ovšem vybavenému čipsetem VIA KT400, který je v současnosti oblíbeným mainstreamovým řešením pro Athlony XP. V obdobné konfiguraci by deska s KT400 vyšla o pouhých 500 Kč méně a je dost pravděpodobné, že by na ní chybělo síťové rozhraní, které na stejně koncipované desce s čipsetem nForce2 naleznete.V tabulce jsou shrnuty výsledky testů a je nesporné, že KT400 na nForce2 prostě nestačí v žádné z testovaných kategorií. Výrazné propady jsou patrné při testech paměti, kde se ukazuje síla TwinBanku v nForce2, citelnou ztrátu utrpěla KT400 také v kompletním testu BAPCo SYSMark 2001, a nevyhnula se jí ani porážka ve hrách, reprezentovaných 3DMarkem 2001SE.

Ačkoliv to bude znít až příliš kategoricky, musíme za jednoznačného vítěze tohoto klání prohlásit nForce2, která je stabilnější i výkonnější než VIA KT400. Cenový rozdíl obou platforem je zanedbatelný, a nForce2 nabízí navíc velmi dobrou audiočást a také síťové rozhraní. Navíc, jak jsme se mohli v našich testech přesvědčit, nejsou vysoké výkony podmíněné použitím TwinBank konfigurace s dvěma paměťovými moduly, i když je faktem, že přinášejí výkonovou výhodu 2-8 %, podle typu testu.

DDR400 ultimátní řešení, nebo nafouknutá bublina?

Až příliš lákavé bylo pokušení zjistit, co dokážou paměti DDR400 s novou nForce2, a jaký je vlastně jejich vliv na celkový výkon systému. Bohužel, výsledky v nás nezanechaly dobrý dojem. DDR400 v současnosti nejen že nepřekračuje výkonový strop daný DDR333, ale dokonce je v mnoha ohledech mnohem horším řešením. Například na nForce2 se s použitím DDR400 pamětí snížila paměťová propustnost z maximálních 5 789 bodů na neslavných 4 860, citelné byly i poklesy v herním testu 3Dmark 2001SE.

Důvodů pro takové problémy je několik. Jako první je třeba zmínit fakt, že sběrnice FSB procesoru Athlon XP 3000+ pracuje na frekvenci 333 MHz DDR a tak se 400MHz paměťmi je northbridge, který se stará o komunikaci mezi procesorem a pamětí, nucen pracovat asynchronně, s dělicím poměrem 5 : 6. To samozřejmě nepřispívá k plynulému průtoku dat mezi pamětí a procesorem, a prakticky se tím eliminuje teoretická výhoda vyššího kontinuálního datového toku poskytovaného paměťmi DDR400.

Druhým problémem je samotná konstrukce pamětí DDR400, jež vycházejí z paměťových čipů použitých v modulech DDR333. Aby bylo dosaženo vyšší trvalé přenosové rychlosti, jsou prodlouženy doby, než jsou data po vyzvání řadiče k dispozici. V praxi je tedy náhodné čtení z paměti DDR333 typu CL2 a DDR400 typu CL2.5 ve prospěch typu DDR333.

A konečně třetím problémem, který se nejvíce dotýká právě nForce2 s TwinBankingem, je velká problematičnost jeho využití spolu s paměťmi DDR400. Na desce MSI K7N2-L nebyly testované moduly Kingmax DDR400 CL2.5 ve dvou vzdálenějších paměťových slotech vůbec schopné pracovat na plné frekvenci, zatímco paměti Kingmax DDR333 CL2 pracovaly spolehlivě za všech okolností i s agresivním nastavením jejich časování v BIOSu.

Při testech jsme také zjistili, že ani stabilita systému s moduly DDR400 není příliš vysoká, a nebylo výjimkou ani celkové zamrznutí Windows XP, na kterých jsme testy prováděli.

A ještě ke všemu je také cena DDR400 modulů stejné kapacity vyšší, než kolik dáte za paměti DDR333. Naše rada je tedy jasná dokud nebudou procesory se sběrnicí na 400 MHz běžně k dispozici a dokud se dostatečně nestandardizují tyto paměti, je mnohem lepší volbou kvalitní DDR333 modul. Paměti Kingmax DDR333 a DDR400, základní desky MSI K7N2-L a MSI KT4Ultra-FISR i grafickou kartu ATI Radeon 9700 Pro poskytla k testu společnost LEVI (www.levi.cz), výkonný chladič CoolerMaster HAC-V81 XDream zapůjčila společnost CHI (www.chi.cz).

Jak na Bartony?

Naprostá většina současných základních desek není připravena na nové procesory řady Barton od AMD. Pokud už ale podporuje sběrnici FSB na 333 MHz, neměl by být problém ji jednoduchým flashem BIOSu upravit tak, aby správně rozpoznávala i modelové číslo procesoru. Zkoušeli jsme také jaký vliv má tento flash na výkon, a zjistili jsme, že v podstatě zanedbatelný. Procesory Athlon XP s jádrem Barton se vyjma větší cache elektricky ani nijak jinak od standardních Athlonů XP neliší, takže deska s nimi pracuje zcela přirozeně, i když je teoreticky vůbec nezná. Pokud tedy nemůžete sehnat příslušný aktualizovaný BIOS právě pro vaši základní desku, nebo si do flashování netroufáte a nebude vám vadit, že místo XP 3000+ bude systém hlásit XP 2700+, můžete flash vynechat. Na celkovém výkonu to poznat prakticky není.

§§§§§


Cesta za inkoustem – HP Tour of Colour, Singapore 2003

Václav Maletínský, testCentrum idg

c03p0099

Společnost Hewlett-Packard se v českém i celosvětovém měřítku dlouhodobě umisťuje na první příčce v počtu prodaných tiskáren a každoročně vynakládá značné finanční prostředky na vývoj modernějších produktů a lepšího spotřebního materiálu. V loňském roce se uživatelé mohli seznámit nejen s novými tiskárnami, multifunkčními produkty, digitálními fotoaparáty či skenery, ale také se 42 novinkami v oblasti inkoustových cartridgí, speciálních papírů a zásobníků toneru pro laserové tiskárny.

Zatímco možností k prozkoumání nových produktů máme poměrně dost (a pravidelně vám můžeme přinášet informace o jejich chování v našich testech), příležitostí k nahlédnutí do technického zázemí a výroby je velmi málo. Jednou z nich bylo pozvání na prohlídku výrobních linek tiskových hlav a inkoustových zásobníků v Singapuru.

Hewlett-Packard má v této zemi blízko rovníku několik provozů a vývojových kanceláří, a společně s dalšími novináři jsem se mohl seznámit s výrobou třetí a čtvrté generace inkoustových hlav, určených například pro tiskárny DeskJet 6122/6127 a řadu výrobků s označení Business InkJet. Prohlídky jednotlivých linek, na nichž dochází k finální kompletaci jednotlivých dílů, byly pravidelně doplňovány poměrně podrobným technickým popisem, z něhož byl dobře patrný obrovský vývojový posun, kterým inkoustové náplně a tiskové hlavy prošly v uplynulém období. Na obrázcích se ostatně sami můžete přesvědčit o tom, jak se jednotlivé generace tohoto důležitého spotřebního materiálu odlišují. Poměrně jednoduchá konstrukce zásobníků první a druhé generace přestala před pár lety stačit požadavkům na rychlý tisk a lepší rozlišení. Následující cartridge jsou proto vybaveny tiskovými hlavami s větším počtem trysek, jinými páskami konektorů, které k nim přivádějí řídící signály, a změněn byl i způsob sestavení a plnění jednotlivých zásobníků.

Továrna na barevné sny, aneb dřinu strojům

Cesta, kterou musejí projít jednotlivé díly cartridge než se z nich stane sdružený barevný inkoustový zásobník, je poměrně složitá. Na jejím začátku je mezi dvojici přihrádek středové části zásobníku vložena porézní pěna a vyplněný prostor je zakryt víkem, které je následně pevně spojeno s tělem cartridge. V další části výrobní linky je polotovar otočen na bok, po založení pěny pro jinou tiskovou barvu je připevněn boční kryt a stejná procedura se opakuje na druhé straně zásobníku. Po provedené tlakové zkoušce (pro zjištění pevnosti jednotlivých spojů na zásobníku) putuje polotovar do automatu, který do jeho spodní části vloží tiskovou hlavu a na ni připevní pásku s kontakty, jimiž se zásobník v tiskárně dotýká tiskové mechaniky. Tato procedura je velmi náročná na přesnost, protože chybné položení a připevnění kontaktového pásu by při tisku řídilo jiné trysky a správná funkce tiskové hlavy by byla zcela znemožněna.

Po montáži tiskové hlavy a kontaktů výrobek pokračuje do místa, kde jsou zatím prázdné zásobníky naplněny inkoustem. Před plněním je v každém z nich odčerpán vzduch a poté do jednotlivých přihrádek podtlakem vteče odměřené množství inkoustu. Na konci linky jsou plnicí otvory opatřeny ucpávkami a barevný zásobník je připraven k závěrečnému ověření funkčnosti. Každá cartridge na připravený papír vytiskne kontrolní obrazec pro ověření průchodnosti trysek, a pokud je vše v pořádku, může být odeslána na konec linky k přelepení tiskové hlavy transportní páskou a zabalení.

Jednotlivé části výrobní linky jsou od sebe odděleny kontrolními stanovišti, na nichž je automaticky prověřována kvalita každého zásobníku. V případě zjištění problémů je zásobník vyřazen z výroby a technický personál zjišťuje proč došlo k závadě. Chybovost linky je velmi nízká a pohybuje se v řádu několika promile. Závěrečná kontrola tisku zaručuje, že k zákazníkovi se může dostat jen plně funkční spotřební materiál. Pokud vás zajímá kolik inkoustových zásobníků může denně linka vyrobit, pak vás možná zklamu. Odpověď na naši otázku byla pracovníky závodu zdvořile odmítnuta. Čítač na výrobní lince však ve tři hodiny odpoledne ukazoval 19 487 expedovaných kusů.

Výrobní závod pro tiskové hlavy 4 generace jsme navštívili následující den. Prostor, na němž byla linka instalována, byl ve srovnání s předchozím provozem menší, jeho výrobní kapacita je však podle slov pracovníků HP srovnatelná. Zařízení pro výrobu hlav tiskáren Business InkJet je v některých částech podobné dříve popsané lince. Pracuje však s menším základním polotovarem, odpadá instalace pěnových výplní a přibyla zde instalace ventilu pro dočerpání inkoustu (hlava při tisku odebírá inkoust ze samostatného externího zásobníku). Při prohlídce jsme sledovali zejména instalaci destičky s tryskami a následné připevnění pásu s polem kontaktů. Průběžné kontroly kvality i zde neúprosně vyřazují každou hlavu, která vykazuje nějaký problém, a úspěšné závěrečné ověření funkce nátiskem testovacího vzorku na konci této linky je jízdenkou na cestu za zákazníkem.

Historie a současnost

Z historického hlediska je zajímavé připomenout, že před rokem 1985 byla možnost tisku podstatně omezena a pokud bylo možné zhotovit si výtisk, jednalo se o černobíle zpracovaný dokument, vytvořený většinou na jehličkové tiskárně. Do roku 1990 se na trhu objevilo množství inkoustových tiskáren, které uživatelům zprostředkovaly nejen černobílý, ale také barevný tisk dokumentů. Vlastníci tiskáren však většinou své zařízení využívali jen pro tisk vlastních dokumentů. Od roku 1995 se zvyšuje počet vytištěných stran, které zahrnují nejen vlastní dokumenty, ale také soubory získané od ostatních uživatelů. K podstatnému nárůstu vytištěných stran však dochází až v roce 1998. Internet je takřka nevyčerpatelným zdrojem informací a se zvýšením jeho dostupnosti (vyšší počet připojených uživatelů) se v mnoha případech mění barevné zpracování webových stránek i jejich obsah. Více uživatelů se rozhoduje pro tisk internetových prezentací, nabídek, katalogů atd.

Od roku 2001 se neustále zvyšuje podíl prodaných digitálních fotoaparátů na trhu a digitální snímky z poloprofesionálních přístrojů se svou kvalitou již přiblížily tradičním fotografiím. Deskové a filmové skenery napomáhají uživatelům snadno převádět běžné fotografie do digitální podoby. Jejich barevné podání je na vysoké úrovni a uživatel samozřejmě předpokládá, že ze snímku, jehož obraz si uložil na pevný disk počítače nebo na CD-ROM, si bude moci zhotovit přesnou kopii ve stejné velikosti a se správnými barvami.

Barvy jsou samozřejmou součástí našeho života, můžeme je spatřit všude kolem nás. Zvykli jsme si na barevný svět, a přesto se v mnoha kancelářích stále setkáváme jen s černobílými tiskárnami. Nenastal čas pro změnu? Barevný tisk přece zlepšuje možnosti komunikace, nabízí více prostředků k vynucení pozornosti, zvýraznění důležitých pasáží, ale také ke zřetelnému odlišení se od mnoha ostatních. Je zřejmé, že požadavky na barevné zpracování dokumentů vzrůstají se zvyšující se rychlostí tisku a dostupností zařízení s levným provozem. Pro rychlejší zavádění barevných tiskáren jsou však stejně důležité také zkušenosti uživatelů, jejich schopnost porozumět práci s novými výrobky, i spokojenost s poskytovanou kvalitou zpracování.

Technologie pro lepší a rychlejší tisk

Výrobci tiskáren se předhánějí v oznamování novinek, zvýšení rychlosti, zmenšení kapek inkoustu dopadajících na papír. Požadavky uživatelů na rychlost tisku jsou stále vyšší a vývojová oddělení HP proto každoročně připravují mnoho technických novinek, které dobu zpracování jednotlivých tiskových úloh ovlivňují. Konstrukčních řešení je celá řada, zahrnují implementace rychlejších procesorů, vyrovnávací paměti s větší kapacitou, změny podávání papíru a další. Dobu tisku značně ovlivňuje počet trysek, šířka tiskové hlavy i rychlost, s jakou mohou být kapky na tisková média nanášeny. Na obrázku jsou znázorněny některé hlavy HP, s nimiž se mohli uživatelé setkat v rozmezí let 1985-2002.

První tiskárna HP ThinkJet používala tiskový systém, který na papír za sekundu poslal 14 400 kapek inkoustu. Současná nejvýkonnější tiskárna HP Business InkJet 3000 na tiskové médium nanáší 73 700 000 kapek za sekundu. Tato tiskárna ke zlepšení tisku využívá i technologii K-fortification, která slouží k lepšímu tisku písma s přesnějším podáním jednotlivých fontů. Před nanesením černého pigmentového inkoustu je jako podkladu použito malé množství inkoustů CMY. Teprve na ně jsou umístěny kapénky černé barvy, které chemicky reagují s inkousty CMY a rychleji usychají na povrchu papíru. Písmo vytištěné tímto způsobem na běžném kancelářském papíru je ostřejší a tmavší, jeho kvalita se přibližuje výstupům z laserových tiskáren a doba schnutí výtisku je podstatně zkrácena.

Tenké trysky a malé kapky

Menší kapky nanášeného inkoustu mohou na speciálních fotopapírech vytvořit přesnější obraz a zpřístupní i vysoká pracovní rozlišení, která jsou však vhodná jen pro tisk kvalitních předloh. K podstatnému zmenšování objemu dochází od roku 1997 a z původních 35 pikolitrů byl u výrobků HP snížen objem tiskového bodu na hranici 4-5 pikolitrů. Přestože velikost, či spíše objem inkoustové kapky je důležitým faktorem ovlivňujícím tisk, není faktorem jediným. Stejnou váhu má také kvalita inkoustu a tiskového média, množství inkoustových barev a technologie jejich správného míchání. Tiskárny HP nabízejí uživatelům tisk se čtyřmi barvami nebo šestibarevný tisk, při němž je černý zásobník nahrazen sdruženým zásobníkem světlejších fotoinkoustů. Od roku 2002 jsou prodávány také produkty se 7 inkousty, které zvládnou rychlé kancelářské zpracování dokumentů i kvalitní tisk fotografií se širokým barevným gamutem. Technologie HP PhotoREt IV podstatně zvyšuje množství dostupných barev a může nabídnout 1,2 milionu barevných odstínů. Jeden pixel může být namíchán ze 32 inkoustových kapek, přitom každá z nich při cestě k tiskovému médiu urazí dráhu 1 mm a dopadne rychlostí 50 km/h. Vývoj nových inkoustových zásobníků s hlavami s vyšším počtem trysek přinášejí zvýšení rychlosti tisku bez snížení jeho kvality. Jen pro ilustraci: každá tryska v inkoustových hlavách HP je 3x tenší než lidský vlas. Tiskárny přitom využívají termální inkoustové hlavy, které nejsou náchylné k ucpávání vzduchovými bublinami a nevyžadují časté čištění, při němž dochází ke zbytečnému odčerpávání inkoustu.

Pigmentový a nepigmentový (dye-based) inkoust

Každá tisková barva má své specifické vlastnosti: nepigmentový inkoust je jasnější a barevnější, je dobře rozpustný, snadno proniká do tiskového média a velmi dobře rozptyluje dopadající světlo. Jeho molekuly mají velikost přibližně 2 nm a bez speciálních médií, například fotopapírů, tyto inkousty rychleji blednou působením světla či vlhkosti. Pigmentový inkoust je naproti tomu tvořen částicemi o rozměru 50-150 nm (1 000x tenčí než průřez lidského vlasu), neproniká do tiskového média, ale zůstává na jeho povrchu. Pigmentové barvy jsou mnohem stabilnější a nepodléhají tolik blednutí působením světla.

Každé zavedení nových náplní inkoustových zásobníků je velmi nákladná a časově náročná operace, během níž probíhá dlouhodobé testovaní. Prototyp nového inkoustu HP prochází přibližně 50 odlišnými testy, při nichž se zkoumá složení inkoustu, odolnost vůči vodě a odolnost vůči blednutí vlivem světla i vzdušné vlhkosti. Nový inkoust prochází také ověřováním barevné stálosti, kyselosti, viskozity, schopnostmi míchání s jinými inkousty a musí prokázat i odolnost proti otěru. Při vývoji a testování je u společnosti Hewlett-Packard typicky použito přes 22 tisíc litrů inkoustu a schopnost tisku je ověřena minimálně v 1 200 tiskových zásobnících. Počet potištěných stran v závislosti na testovaném modelu může přesáhnout 180 000.

Výhled do budoucnosti

Jiné kombinace tiskových barev, menší kapky inkoustu, větší počet trysek na tiskových hlavách pro rychlejší a přesnější potisk dokumentů to vše nás čeká v následujících letech. Výroba a vývoj zařízení, s nimiž je možné zhotovit fotku, dopis nebo nabídkový katalog, budou bezpochyby ještě dlouhou dobu pokračovat. V blízké budoucnosti se můžeme těšit na tiskárny a multifunkční zařízení, ve vzdáleném výhledu možná na speciální přepisovatelná tisková média pro opakované použití.

§§§§§


V mžiku v CMYKu – test 27 inkoustových tiskáren I.

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0100

Tematický celek tohoto vydání PC WORLDu je poněkud rozsáhlejší, rozhodli jsme se totiž porovnat většinu inkoustových tiskáren, na které můžete na našem trhu narazit. Podařilo se nám shromáždit celkem 27 zařízení nesoucích značku Canon, Epson, Hewlett-Packard a Lexmark. Nejlevnější zařízení v testu si můžete pořídit již za 1 525 Kč, na nákup nejdražšího výrobku si však musíte ušetřit 52 704 Kč. Zajímavé jistě bude i sledování provozních nákladů, jež jsou stejně důležité jako samotná pořizovací cena produktů (přestože výrobci jsou ochotni uživatelům tvrdit pravý opak). Současné inkoustové tiskárny, které v našich domovech již před pár lety vystřídaly hlučnější jehličkové stroje, nabízejí uživatelům kvalitnější barevný tisk se čtyřmi, šesti nebo sedmi inkousty. Při porovnání tiskových výstupů současných a minulých inkoustových zařízení je znatelný posun v kvalitě zpracování dokumentů, ale také v rychlosti vyhotovení prvního výtisku. Za modernější a výkonnější tiskárnu s vyšším pracovním rozlišením překvapivě nemusíte zaplatit více finančních prostředků, a obrázek z dovolené si můžete na speciální fotopapír vytisknout i na nejlevnějších modelech. Pravdou však zůstává, že na finální výtisk budete čekat delší dobu a jeho výsledná cena vás může nemile překvapit. Hodnota nových inkoustových náplní totiž v některých případech převyšuje i nákupní cenu tiskárny.

Pro koho jsou inkoustové tiskárny určeny?

Zařízení, která vám dnes představíme, je možné rozdělit do několika skupin. Největší počet produktů najde zákazník mezi tiskárnami pro domácnost nebo menší kancelář. Výrobky z této skupiny většinou nabízejí čtyřbarevný tiskový systém se samostatnou černou cartridgí a sdruženým barevným zásobníkem. Výjimku z pravidla tvoří dražší tiskárny Canon, které v tiskové mechanice nesou oddělené zásobníky jednotlivých inkoustů. Pokud se rozhodnete při nákupu tiskárny utratit více finančních prostředků, můžete se těšit z výrobku, který bude při práci nejen rychlejší, ale zároveň vám některé činnosti zjednoduší či usnadní. Ve středním cenovém pásmu se totiž stále častěji objevují produkty vybavené automatickým vyrovnáním tiskových hlav a rozpoznáním tiskového média. Rovnání hlav pro správný soutisk barev oceníte jen při výměně inkoustového zásobníku, ale detekci kancelářského papíru, potahovaného listu nebo speciálního lesklého fotopapíru můžete využít kdykoliv. Tato funkce sice zpomaluje první výtisk dokumentu o cca 7-10 sekund, dokáže však přizpůsobit nastavení tiskárny založenému materiálu a zvolit správnou rychlost tisku i rozlišení bez přispění uživatele.

Do druhé produktové skupiny můžeme zařadit speciální fototiskárny, které mohou pracovat se čtyřmi nebo šesti inkoustovými barvami. Některé modely jsou sice finančně náročnější, ale mohou být standardně či volitelně vybaveny náhledovým barevným displejem pro přímé zpracování digitálních snímků z fotoaparátu nebo jeho paměťové karty. Tiskárny bývají vybaveny zásuvkou pro PC karty s několika redukcemi pro různá paměťová média, jiné disponují samostatnými zásuvkami pro Compact Flash, SmartMedia, MemoryStick, SD karty apod. Zařízení z této produktové skupiny nabízejí uživateli rozšířené podavače pro lesklé listy 10 x 15 cm nebo nástavce pro role fotopapíru. Některé tiskárny disponují také konektorem pro připojení digitálních fotoaparátů stejného výrobce. Součástí fototiskáren bývá i software pro zpracování a úpravu snímků, ovladače některých zařízení mohou vylepšit tisk pozměněním barevného vyvážení, zlepšení jasu či kontrastu.

Do třetí skupiny je možné zařadit tiskárny určené k připojení do počítačové sítě. Patří sem jak běžné výrobky doplněné o ethernetovou zásuvku, tak speciální stroje, které snesou srovnání s levnými laserovými tiskárnami. Čtveřice inkoustových barev může být u těchto produktů oddělena do samostatných zásobníků a samostatné jsou také tiskové hlavy s prodlouženou životností. Dražší tiskárny zákazníkům nabídnou nejen vysoký měsíční výkon, ale i nízké provozní náklady, rozšířenou kapacitu podavačů papíru, automatický oboustranný tisk a software pro sledování zařízení v počítačové síti.

Vyšší rychlost, drobnější inkoustové kapky

Současné tiskárny jsou bezpochyby rychlejší než dříve testované stroje, podle údajů výrobců se za poslední rok rychlost opakování zvýšila o 5-7 stran za minutu. Při testech však tiskárny za uváděnou specifikací méně či více zaostávaly a žádná z nich nepřekonala hranici 20 stran A4 vytištěných za 60 sekund. Testované stroje mohou tisknout ve vyšším rozlišení, tuto skutečnost však uživatel ocení jen v případě tisku na lesklé či matné fotopapíry. Rozdíl v kvalitě zpracování však bude patrný jen u takových předloh, které byly pro výtisk ve vysokém rozlišení připraveny. Kvalitu tisku neovlivňuje jen volba rozlišení, ale také objem kapek inkoustu, který u jednotlivých zařízení kolísá mezi 2-7 pikolitry. Stejně důležité jsou i technologie dávkování, vrstvení a míchání používaných barev.

Změny ovladačů tisku

Při prohlídce dodávaného programového vybavení uživatel jen zřídka narazí na nějaký konkrétní údaj o rozlišení, a v nastavení kvality tisku spíše najde slovní popisy. Některé ovladače nabídnou jen dvě nebo tři volby, jiné jsou schopny poskytnout uživateli vyšší počet nastavení. Kromě přednastavených údajů lze většinou vstoupit i do speciálních nastavení pro pokročilé uživatele a využít běžně nezobrazený ekonomický tisk, a na druhé straně také vysokou fotografickou kvalitu. V prvním případě bude dokument zpracován rychleji, avšak ve špatné kvalitě, ve druhém naopak velmi pomalu a kvalitně, ovšem pro kancelářský papír je taková volba zcela nevhodná, protože kromě vyplýtvání inkoustu nepřinese žádný znatelný efekt. Obecně lze říci, že současné tiskové ovladače jsou velmi přehledné, a kromě slovního popisu upoutají pozornost i ikonami, podle nichž může uživatel snadno rozpoznat a změnit kvalitu tisku. Při testu jsme se přesvědčili, že standardní nebo zlepšená kvalita tisku je pro kancelářské papíry zcela vyhovující, vyšší nastavení je skutečně vhodné jen pro speciální tisková média.

Změny v prováděných testech

Výkon inkoustových tiskáren neustále narůstá, a proto jsme se rozhodli pozměnit testy, které provádíme. Běžné měření rychlosti prvního výtisku ve všech dostupných nastaveních a barevných režimech jsme proto doplnili o záznamy rychlosti opakování. Rychlost tisku při opakovaném zpracování textového souboru (1 800 znaků) měříme v nejnižším dostupném rozlišení při monochromatickém tisku, stejné rozlišení v černobílém a barevném nastavení využíváme i pro opakovaný tisk dokumentu MS Word s písmem a grafikou. Nejvíce času tiskárny potřebují na vyhotovení 27 stran PDF souboru s převahou grafických prvků. Tabulky s naměřenými časy jsou nyní k dispozici ve dvojím vyhotovení. Jednodušší forma je uveřejněna v časopisu a najdete v ní vybrané časy zpracování prvního výtisku ASCII textu, dokumentu MS Word s různými fonty a barvami písma, a tisk předlohy s vektorovou a rastrovou grafikou. Na rozdíl od minulosti neuvádíme dobu tisku v maximální kvalitě, ale porovnáváme výkon tiskáren a jejich nastavení v takovém rozlišení, které jim stačí pro zhotovení bezchybného dokumentu. Podrobnější údaje o měření najdete na kompaktním disku, kde v tabulce naleznete všechny změřené údaje v jednotlivých aplikacích. Tučně je přitom zvýrazněn čas, ve kterém tiskárna dosáhla výborného výsledku. Mnoho tiskáren tedy může pracovat ještě ve vyšším rozlišení, ale na běžný papír taková volba zlepšení tisku nepřináší. U levných modelů je však k vypracování bezchybného tisku nutné nastavit právě maximální dostupnou kvalitu. Během testování jsme tiskárny postupně připojovali k počítači Pentium III 500 MHz s 256 MB operační paměti a MS Windows 98 SE. Podporu USB 2.0 rozhraní jsme vyzkoušeli po připojení k počítači Pentium 4 3,06 GHz s 512 MB paměti s nainstalovaným systémem Windows XP Prof. Rozdíly v časech zpracování jednotlivých úloh se pohybovaly v rozmezí ? 2 sekundy a nebylo možné určit, zda výsledky ovlivnilo rychlejší komunikační rozhraní, procesor nebo operační systém. V tabulkách jsou uvedeny údaje z měření u prvního jmenovaného počítače.

Kvalita tisku je stejně důležitým faktorem hodnocení jako jeho rychlost. Při jejím hodnocení jsme se rozhodli sejmout výřezy jednotlivých tiskových výstupů u dokumentu MS Word a rastrové fotografie. Pro text nám postačila běžná kvalita tisku, u snímků jsme volili nejlepší zpracování nabízené tiskárnou. Výsledky můžete zkontrolovat společně s námi, protože jednotlivé výřezy jsme pro vás připravili na našem CD. V tabulkách najdete přehled technických údajů k jednotlivým zařízením, aktualizované ceny výrobků i výši provozních nákladů. Cena za výtisk je počítána na 5% pokrytí černou barvou a 20% pokrytí barev CMY. U tiskáren se 6 inkousty je v barevném režimu opět počítáno s celkovým pokrytím 20 %, avšak na černou barvu připadá 5% a na každý zbývající odstín 3% pokrytí. Jednotlivé údaje byly aktualizovány k datu 1.2.2003, pořizovací ceny sdělené prodejcem jsme uvedli beze změn, u spotřebního materiálu jsme se snažili najít nejvýhodnější cenu originálních inkoustových barev i na stránkách www.spotrebak.cz a www.sinco.cz. Poohlédnout se po jiném zdroji nákupu se skutečně vyplatí, protože u mnohých tiskáren mohou provozní náklady na vytištění barevné stránky klesnout až o 1,50 Kč na jeden list A4. V tabulce s technickými údaji narazíte na zkratky, které znázorňují kombinace jednotlivých tiskových barev. Písmena CMYK označují běžnou azurovou, purpurovou, žlutou a černou barvu a malá písmena cmk zastupují fotografické inkousty, tedy světlou azurovou, světlou purpurovou a fotografickou černou barvu. Znaky jsou uspořádány tak, aby bylo zřejmé, které inkousty jsou sdruženy ve společném zásobníku a které lze vyměnit samostatně.

Canon S200x

Canon S200x představuje v nabídce stejnojmenné společnosti takzvaný vstupní model (Entry Level), který uživatele sice nadchne nižší pořizovací cenou a zajímavým pracovním rozlišením, ale není určen pro zpracování dokumentů vysokou rychlostí. Uváděné hodnoty 5 monochromatických a 3 barevné stránky za minutu alespoň u textových souborů odpovídají realitě, tisk náročnějších grafických úloh však tiskárnu řádně potrápí. Canon S200x používá 4 tiskové barvy, z nichž odstíny azurové, purpurové a žluté spočívají ve společném zásobníku, černou barvu najdete ve vedlejším samostatném boxu. Ovladače v české lokalizaci nabízejí tři přednastavené tiskové režimy, a další dvě volby pod tlačítkem pokročilý tisk. S ovladačem lze zpracovat více stran dokumentu na jeden list papíru a podporován je i plakátový tisk. Kvalita tisku je spíše průměrná, lepší tisk je možný za cenu delších časových prodlev. Náklady na provoz 1,61 Kč černobíle a 5,57 Kč barevně jsou bohužel poměrně vysoké.

Cena vč. DPH: 2 160 Kč

Canon i320

Druhý Canon v testu by měl vyhovět o něco náročnějším domácím uživatelům. Jeho pořizovací cena je jen o pár stokorun vyšší, používá shodné inkoustové zásobníky, ale jeho tisková hlava pro tisk využívá trojnásobný počet trysek. Tento fakt se příznivě projeví na vyšším faktickém pracovním rozlišení, ale ovlivňuje také rychlost opakování a dobu zpracování prvního výtisku. Ve většině tiskových režimů proto zařízení vystačí s třetinou času proti modelu S200x. Dodávané ovladače nabízejí stejné volby tisku i podporu shodných operačních systémů. Canon i320 je konstruován tak, aby v době nečinnosti nezabíral mnoho místa. Vstupní a výstupní podavače je tedy možné sklopit k tiskárně a tím zmenšit půdorys, který zabírá na pracovním stole. Rychlejší tisk může uživatele svádět ke zpracování většího počtu dokumentů. Je proto třeba připomenout, že Canon i320 používá ke své činnosti stejné zásobníky jako model S200x a náklady na tisk ani u této tiskárny nepatří mezi výhodné.

Cena vč. DPH: 2 650 Kč

Canon i550

Další produkt je určen náročným domácím zákazníkům i uživatelům, kteří hledají tiskárnu pro běžný kancelářský provoz. Canon i550 může překvapit vysokou rychlostí tisku a to jak z hlediska opakování, tak při prvním výtisku jednotlivých tiskových úloh. Opěrky papíru u vstupního a výstupního podavače lze i u tohoto modelu snadno složit a zmenšit tak zabíraný prostor. Kvalitu tisku ovlivňuje MicroFine Droplet Technology s mícháním barev nanášených v kapkách o objemu 5 pikolitrů. Ovladače tiskárny jsou připraveny pro Windows 95 a novější a Mac OS od verze 8.6. Pohled pod kapotu tiskárny odhalí mechaniku se čtyřmi oddělenými inkoustovými zásobníky a tiskovou hlavou, která má stejnou životnost jako celá tiskárna. S její výměnou se tedy nepočítá a nepatří do spotřebního materiálu. Canon i550 svou cenou mírně překračuje představy domácího uživatele, ale může nabídnout velmi výhodné náklady na tisk v rozmezí 1,10 při černobílém tisku a 2,96 Kč při barevném zpracování dokumentů.

Cena vč. DPH: 5 990 Kč

Canon i850

Poslední tiskárna Canon pro jednotlivé uživatele je vzhledově velmi podobná modelu i550, na horním krytu však přibyl průhledný plast pro sledování tiskové mechaniky. Tiskárna pracuje se stejnými zásobníky barev CMYK, ale přepracované tiskové hlavy mohou nanášet kapky inkoustu o objemu 2 pikolitry. Na běžném papíře se tato změna výrazně neprojeví kvalitní tisk předchozího modelu se totiž zlepšuje jen velmi těžko. Canon i850 nabízí vyšší tiskovou rychlost a lze ji proto směle doporučit do kancelářského provozu. Testované zařízení si velmi dobře poradilo se všemi úlohami a z hlediska rychlosti nenašlo mezi tiskárnami pro jednotlivce přemožitele. Výkonnostní rozdíl je nejlépe patrný v kontinuálním tisku PDF dokumentu. Přestože pořizovací cena se vyšplhala k hranici 9 000 Kč, nelze ji vzhledem k výkonu považovat za přemrštěnou. Provozní náklady jsou na stejné výši jako u modelu Canon i550, a pokud hledáte rychlou tiskárnu s levným provozem, je Canon i850 tou nejlepší volbou.

Cena vč. DPH: 8 990 Kč

Epson Stylus Color C42SX

Ani ve společnosti Epson se nevyhýbají nabídkám tiskáren za pár stokorun a model Stylus Color C42SX patří k právě takovým výrobkům. Do domácího prostředí jej řadí celkem příznivá pořizovací cena, ale vyšší náklady na tisk 6,31 Kč při barevném 20% pokrytí a 2,25 Kč u 5% tisku černou barvou celkový provoz zřejmě značně omezí. Epson Stylus Color C42SX poskytuje uživateli poměrně nízké pracovní rozlišení a tři stupně řízení kvality a rychlosti práce, doplněné pokročilou volbou ekonomického tisku s rychlým provozem zejména při nastavení černobílého režimu. V nízké kvalitě může tiskárna zpracovat až 8,8 textových stran za minutu, jakékoliv zařazení barevných prvků však rychlost práce snižuje na 2,6 strany A4 za minutu. Průměrná kvalita tisku se podstatně zlepšuje při použití speciálních médií, při jejich využívání se však doba zpracování jednotlivých úloh značně prodlužuje. Ovladače doplňuje utilita Status Monitor pro sledování hladiny inkoustu v zásobnících.

Cena vč. DPH: 2 590 Kč


V mžiku v CMYKu – test 27 inkoustových tiskáren II.

Epson Stylus Color C62

Svižnějším a dražším modelem je druhý zástupce Epsonu, který vyhoví domácímu nebo kancelářskému použití. Dokáže pracovat s OS od verze Windows 95 Mac OS 8.1. Při testu tohoto stroje nás zaujala vyrovnaná rychlost opakování u monochromatického i barevného tisku testovacích úloh, a poměrně slušný výkon tiskárna předvedla i během kontinuálního tisku. Epson Stylus Color C62 je vybaven anglickými ovladači tisku, doplněnými přehlednými grafickými ikonami. Uživateli si může zvolit celkem 5 stupňů kvality a rychlosti práce, dvě nejvyšší volby jsou však vyhrazeny pro tisk na potahované papíry nebo fotopapíry. Černá barva je umístěna v samostatné cartridgi a v tiskové hlavě ji doprovází společný zásobník odstínů CMY. Společnost Epson na svých stránkách neuvádí maximální měsíční zátěž, tiskárna by podle našeho názoru mohla zvládnout 2 000 výtisků měsíčně. Náklady na provoz jsou bohužel obdobně nevýhodné jako u předchozího modelu, kvalita tisku je naopak vyšší.

Cena vč. DPH: 3 490 Kč

HP DeskJet 3325

Představení početné rodiny tiskáren Hewlett-Packard můžeme odstartovat u modelu DeskJet 3325. Poměrně drobné zařízení s výklopným spodním vstupním i výstupním podavačem papíru je určeno pro 350 výtisků měsíčně. Mezi konkurenčními produkty tento stroj vynikne díky nízké pořizovací ceně, překvapí rychlostí a kvalitou tisku v maximálním nastavení, nemůžete však od něj očekávat vysoký počet opakovaných výtisků. České ovladače nabízejí tři stupně kvality a rychlosti zpracování dokumentů, dovolí vám změnit formát a orientaci papíru, ale v žádném případě nenabídnou monochromatické zpracování dokumentů. Tiskárna tedy sama určí, zda je pro ni vhodnější tisknout barevně nebo černobíle. Pokud nutně potřebujete zhotovit nějaký černobílý obrázek, pak jej budete muset převést do stupňů šedé v některém grafickém programu. Jestliže vás cena příjemně překvapila, pak si nákup ještě rozmyslete. HP DeskJet 3325 totiž nepracuje zadarmo a její výtisky jsou nejdražší mezi testovanými stroji.

HP DeskJet 3420

Přílišnou shovívavost si vzhledem ke stejně vysokým provozním nákladům nevysloužil ani druhý výrobek společnosti Hewlett-Packard. Model DeskJet 3420 s pozměněným krytem tiskové mechaniky dokáže na speciální papíry tisknou ve vyšším rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, u běžných kancelářských listů je však kvalita zhotovených dokumentů srovnatelná s předchozím výrobkem. Ovladače tiskáren jsou v restriktivním omezení monochromatického provozu zcela shodné. Technická specifikace produktu vypovídá o vyšším počtu stran vytištěných za minutu a testy tuto skutečnost prokázaly. Porovnání tisku prvního dokumentu však zaměstnalo obě tiskárny stejnou dobu a v některých případech byl dražší HP DeskJet 3420 překvapivě pomalejší, v kontinuálním tisku dokonce o více než minutu. V porovnání obou strojů zaujme model 3420 vyšším měsíčním zatížením (byť jen o 150 listů), zvýšeným výkonem při opakovaném tisku, a snad i dříve uvedeným kvalitnějším rozlišením. Cena tiskárny je přitom jen o cca 460 Kč vyšší.

HP DeskJet 3820

Kombinaci příznivé pořizovací cena a celkem přijatelných celkových provozních nákladů představuje další tiskárna HP pro domácnost. Stejně jako předchozí modely tento stroj vylepšuje tisk technologií HP PhotoREt III, ale k tisku používá odlišné inkoustové zásobníky s podstatně vyšší životností. Dodávaný ovladač se k uživateli nechová macešsky a nabízí nejen trojici voleb pro kvalitu tisku, ale také černobílý a barevný tisk, doplněný zlepšeným monochromatickým provozem, u nějž vyšší kvalitě dokumentů napomáhá malé množství barev CMY. U barevného zpracování dokumentů je možné ovlivňovat sytost tisknutých barev i jas, a dosáhnout tak lepších tiskových výstupů. Tiskárna HP DeskJet 3820 nevybočuje z řady výrobků se sklopným podavačem papíru, a ani ona při nečinnosti na stole zbytečně nepřekáží. V rychlosti tisku není zejména u celostránkových úloh žádným sprinterem, předčí však levné modely stejného výrobce a odmění se stejně kvalitním zpracováním dokumentů.

Cena vč. DPH: 2 833 Kč

HP DeskJet 5550

O tiskárně DeskJet 5550 jsme v našem časopise již mnohé napsali. Za připomenutí jistě stojí fakta, že reprezentuje novou řadu výrobků s technologií tisku HP PhotoREt IV, pracuje ve vysokém rozlišení a při zhotovení tiskových úloh může využít čtyřbarevný nebo volitelně šestibarevný režim inkoustových zásobníků. HP DeskJet 5550 je bezpochyby stylovou tiskárnou, která v řadě produktů HP pro domácnost a kancelář vyčnívá svým neotřelým a designově povedeným zpracováním. Od prvního uvedení na trh došlo k několika snížením pořizovací ceny a cen spotřebního materiálu, takže výrobek zdaleka nelze označit jako nedostupný. Perfektní tiskové výstupy jsou nyní k dispozici každému, kdo je ochoten za tiskárnu zaplatit 4 638 Kč a akceptovat náklady na tisk ve výši 1,60 Kč u černobílého tisku a 3,54 až 4,67 (podle použitých tiskových zásobníků) u barevného zhotovení dokumentů. Pro její nákup hovoří nejen vyšší měsíční zátěž, ale také prokázaný výkon při kontinuálním tisku.

Cena vč. DPH: 4 638 Kč

HP DeskJet 6122

Všem zákazníkům, kteří hledali nástupce modelové DeskJet 9xx, se zřejmě bude líbit novinka na trhu, tedy HP DeskJet 6122. Zařízení, které je díky vyšší měsíční zátěži 5 000 výtisků vhodné spíše pro kancelářské využití, k tisku využívá sdružený barevný zásobník a samostatnou tiskovou kazetu s černým inkoustem. Přestože pracuje se shodnými inkousty jako dříve prodávaná řada HP Deskjet 920-995, nabízí uživateli vyšší pracovní rozlišení při tisku na speciální média. České ovladače s přepracovaným vzhledem řídí rychlé tisky samostatného textu i pomalejší vyhotovení celostránkové vektorové nebo rastrové grafiky. Svižný tisk nám tiskárna předvedla i u rozsáhlého PDF dokumentu. Tiskárna je standardně dodávána se zadním modulem pro oboustranný tisk, a v případě potřeby k ní lze volitelně dokoupit také druhý spodní podavač papírů. Příjemným překvapením jsou údaje o provozních nákladech ve výši 1,30 Kč a 3,51 Kč u černobílého 5% a barevného 20% pokrytí.

Cena vč. DPH: 6 196 Kč

Lexmark Z25

Popisem velmi skladné a velmi levné tiskárny se nyní přesuneme k zařízením společnosti Lexmark. První z jejích modelů, tedy Lexmark Z25, dokázal předhonit ostatní výrobky v porovnávání samostatné pořizovací ceny a stal se nejlevnějším produktem na našem trhu. A co si můžete z obchodu za 1 525 Kč odnést? Tiskárnu s pracovním rozlišením 1 200 x 1 200 dpi a deklarovanou rychlostí opakování 9 monochromatických a 6 barevných stran za minutu, která využívá čtyřbarevný tiskový režim se samostatným černým zásobníkem. Ovladače zařízení Lexmark podporují OS Windows a MacOS a navíc na webových stránkách nabízejí i podporu Linuxu. Lexmark Z25 je velmi levným strojem s drahým provozem a měsíčním zatížením až 2 000 výtisků. Kvalita tištěného textu je velmi dobrá i při běžném pracovním režimu, grafické prvky je však třeba zpracovávat na nejvyšší kvalitativní stupeň. Rychlost zhotovení monochromatických dokumentů byla spíše průměrná a rychle klesala při zařazení jakékoliv barvy.

Cena vč. DPH: 1 525 Kč

Lexmark Z35

Druhý výrobek Lexmarku je vzhledově totožný s modelem Z25, disponuje stejnými sklopnými a výsuvnými opěrkami papíru ve vstupním a výstupním podavači a pro tisk využívá totožné inkoustové kazety, tedy samostatnou černou a sdruženou barevnou. Nabízené pracovní rozlišení je však o řád vyšší a zvýšena by měla být také rychlost opakování. Při testech jsme výrazné rozdíly v časech zpracování jednotlivých úloh nezaznamenali a jeden z mála údajů, kde dražší Lexmark Z35 překonal model Z25, se vztahuje k nepatrně vyššímu opakování tisku barevných dokumentů. Kvalita tisku je při použití běžného kancelářského papíru srovnatelná s předchozím typem. U obou zařízení jsme se setkali se zajímavým faktem ve vysokém rozlišení na běžný kancelářský papír tisknou pomaleji než na speciální fotografické listy. U nich může být tisk celostránkové grafiky až o 2 minuty rychlejší. U obou popsaných tiskáren nás nepříjemně překvapila výše provozních nákladů 2,51 Kč pro černobílý a 6,76 pro barevný tisk.

Cena vč. DPH: 2 184 Kč

Lexmark Z45 SE

Další tiskárna z dílen Lexmarku se může chlubit vyšším pracovním rozlišením či rychlejším tiskem, ale pozornost mezi ostatními produkty stejnojmenné značky si získá díky mnohem příznivějším provozním nákladům. Lexmark Z45 SE totiž na potisk černobílého dokumentu v 5% pokrytí potřebuje inkoust jen za 1,29 Kč a pro barevné 20% pokrytí vystačí se částkou 4,28 Kč. Řešení ovladačů se v mnohém podobá předchozím typům, kromě ručního vyrovnání tiskových hlav je však k dispozici i automatické srovnání pomocí vestavěného čidla. Ovladače doplňuje u tiskáren Lexmark i nástroj pro sledování tiskárny, který nabízí řešení problémů s tiskem, čištění inkoustových trysek, ale také návody na zvýšení kvality nebo rychlosti tisku. Model Z45 SE je zejména v barevném zpracování dokumentů rychlejší než dříve popsané typy, přesto v porovnání rychlosti kontinuálního tisku ztrácí kontakt s konkurenčními výrobky. Na tiskárny Lexmark je poskytována dvouletá záruční doba.

Cena vč. DPH: 2 745 Kč

Lexmark Z55

Porovnání kancelářských a domácích tiskáren zakončíme popisem Lexmarku Z55. Tato tiskárna patří k nejrychlejším produktům ze stejnojmenné stáje a může se kvalitou zpracování dokumentů i rychlostí tisku vyrovnat i dražším modelům ostatních výrobců. Nastavení ovladače opět podporuje automatické i ruční vyrovnání tiskových hlav se samostatným černým inkoustem a společným zásobníkem zbývajících barev CMY. Poskytované pracovní rozlišení sice nepřesahuje hranici 2 400 x 1 200 dpi, ale ani tuto hodnotu uživatel nevyužije v případě potisku běžného papíru. Tiskárna je navržena pro provoz v maximálním měsíčním zatížení 3 000 výtisků, oproti předchozím typům je mírně robustnější, disponuje však obdobným řešením sklopných opěrek zásobníků papíru. U zařízení za necelé 4 000 Kč jsme očekávali poněkud příznivější provozní náklady, nemile nás překvapilo, že v provozu se prodraží barevný, ale zejména černobílý tisk. Můžeme jen litovat, že tiskárna nemůže využít levnější náplně z modelu Z45 SE.

Cena vč. DPH: 3 965 Kč

Canon S530D

Jediným zástupcem společnosti Canon mezi speciálními fototiskárnami se stal model s označením S530D. Od běžných kancelářských strojů se liší počtem ovládacích tlačítek i vestavěným displejem pro volby rychlého tisku z karet digitálních fotoaparátů. Pro jejich čtení tiskárna využívá zásuvku na PC karty, a redukce pro jednotlivé typy paměťových médií. Čtyřbarevný tiskový systém se samostatnými inkoustovými zásobníky všech barev CMYK přispívá k nižším reálným provozním nákladům na tisk. Jejich hodnota je vyšší než v případě dražších kancelářských tiskáren Canon, přesto však zůstává pod hranicí konkurenčních fototiskáren. Kvalita tisku na běžný papír je na velmi dobré úrovni a podstatně vzrůstá při tisku na speciální inkoustové papíry a fotopapíry. Ovladače tisku nabízejí tisk více stran dokumentu na jednu stránku i plakátový tisk, mnohem důležitější je však možnost ovlivnění kvality výsledného snímku pomocí optimalizace barevného podání. Nemile nás překvapila vyšší pořizovací cena produktu.

Cena vč. DPH: 12 990 Kč

Epson Stylus Photo 830

Nejlevnější fototiskárna v našem testu nese označení Epson Stylus Photo 830 a na pultech prodejen ji můžete najít za 5 290 Kč. Vzhledově je tento produkt velmi podobný kancelářskému modelu Stylus Color C62, do vyšší třídy jej však řadí jiná barva plastu, ale také jiný tiskový barevný systém. Epson Stylus Photo 830 totiž pracuje se samostatným černým inkoustovým zásobníkem a společnou cartridgí s pěti barevnými odstíny. Základní barvy CMY zde doplňují ještě světlá azurová a světlá purpurová, tiskárna tedy dokáže lépe míchat zejména tělové barvy. Pokud budete s tímto výrobkem občas tisknout i černobílou grafiku, pak se musíte připravit na delší dobu zpracování. Barevné celostránkové obrázky však můžete zpracovat i ve standardním nastavení a s jejich kvalitou budete zcela spokojeni. Tiskárna nenabízí žádné pozice pro zasunutí paměťových karet digitálních fotoaparátů, při tisku tedy budete zcela odkázáni na svůj počítač. Provozní náklady jsou u tohoto stroje bohužel vyšší.

Cena vč. DPH: 5 290 Kč

Epson Stylus Photo 915

Druhý výrobek Epsonu je pro práci s paměťovými médii vybaven lépe, stejně jako Canon S530D totiž disponuje vestavěným slotem pro PC karty a redukcí pro jednotlivé typy karet do digitálních fotoaparátů. Na češtinu v ovladačích uživatel bohužel nenarazí a tak se musí spolehnout na znalosti němčiny či angličtiny, nebo se orientovat podle nakreslených symbolů. Ovladače jsou do počítače instalovány společně s programy Status Monitor, Photo Quicker, a Print Image Framer Tool, které sledují průběh tiskových úloh a napomohou majiteli při zpracování digitálních fotografií. Epson Card Monitor navíc sleduje zasunuté redukce s paměťovými kartami, z nichž lze snímky přímo tisknout nebo je přesunout ke zpracování do počítače. Pořizovací cena této tiskárny je o 3 600 Kč vyšší, ke snížení naopak došlo u provozních nákladů. Barevnou stránku ve 20% pokrytí si zde můžete vytisknout za 3,65 Kč a na černobílý tisk s pokrytím 5% je třeba vynaložit 1,98 Kč. Kvalita tisku je vysoká, rychlost naopak nižší.

Cena vč. DPH: 8 890 Kč

Epson Stylus Photo 925

Vyšší pořizovací cena třetí fototiskárny Epson by měla být ospravedlněna modernějším zpracování s grafickým vestavěným displejem pro snadné ovládání tiskárny, pozměněny byly i sloty pro čtení paměťových médií digitálních fotoaparátů. Tiskárny Epson Stylus Photo 915 a 925 nabízejí kromě standardního podavače papíru také zařízení pro uchycení role speciálního fotopapíru v rozměru 100 x 8 000 mm. Volitelně k nim lze dokoupit i barevný náhledový displej pro prohlížení snímků na paměťových kartách, jejich úpravu a rychlý tisk. Cena displeje samozřejmě zvýší celkovou cenu výrobku, zároveň však usnadní ovládání tiskárny v případě, že není připojena k počítači PC nebo Macintosh. Kvalita tisknu na tiskárně Epson Stylus Photo 925 je velmi vysoká, náklady na tisk jsou shodné s modelem Photo 830 a jsou tedy bohužel vyšší. Komentář k vyšší pořizovací ceně ze začátku popisu doplníme i aktuálním údajem tiskárna se prodává za 12 390 Kč.

Cena vč. DPH: 12 390 Kč


V mžiku v CMYKu – test 27 inkoustových tiskáren III.

HP PhotoSmart 7150

Do druhé poloviny srovnávání speciálních tiskáren vstupujeme s výrobkem společnosti HP. Tiskárna PhotoSmart 7150 není vybavena čtečkou paměťových karet, nabízí však USB rozhraní pro přímé propojení s fotoaparáty stejnojmenného výrobce a volitelné doplnění modulu pro oboustranné zpracování dokumentů. Tisková hlava je standardně osazena společným inkoustovým zásobníkem barev CMY a druhým zásobníkem se světlou azurovou, světlou purpurovou a fotografickou černou barvou. Zásobník s fotografickými barvami je možné volitelně zaměnit za samostatný černý inkoust, a zvýšit tak rychlost opakování při tisku textových dokumentů. České ovladače nabízejí čtyři kvalitativní stupně zpracování a pro tisk digitální fotografie nabízejí speciální funkce pro odstranění šumu a rastru, zlepšení barevného podání i vyrovnání barev na přeexponovaném snímku. Pořizovací cena tiskárny je příznivá, náklady na provoz patří k nižším ve sledované kategorii a kvalita zpracovaných dokumentů je velmi vysoká.

Cena vč. DPH: 5 524 Kč

HP PhotoSmart 7550

Přestože pořizovací cena modelu PhotoSmart 7550 je proti levné tiskárně HP PS 7150 téměř dvojnásobná, nejedná se o zbytečnou investici. Nejmodernější zařízení HP pro inkoustové zpracování digitálních fotografií totiž zákazníkovi ve standardní výbavě nabízí sloty pro paměťové karty současných digitálních fotoaparátu a barevný náhledový displej pro pohodlné zpracování jednotlivých snímků, které jsou na nich uloženy. Jako jediné zařízení v testu pracuje HP PhotoSmart 7550 se sedmi inkoustovými barvami. Základní CMY zásobník a fotografickou cartridgí totiž doplňuje kazeta s černým pigmentovým inkoustem. Na zařízení proto můžete zhotovit jak kvalitní snímky, tak i běžné kancelářské dokumenty bez toho, abyste ztráceli čas výměnou zásobníků. Díky tomuto konstrukčnímu řešení může HP PhotoSmart 7550 tisknout stejné dokumenty rychleji než většina ostatních fototiskáren. Tiskárna však překvapivě nepředhonila ostatní stroje při kontinuálním tisku.

Cena vč. DPH: 10 364 Kč

Lexmark Z65 Photo

Závěrečné informace k porovnání fototiskáren budou věnovány překvapivému účastníkovi, který by se na trhu měl objevit v době uveřejnění našeho článku. Lexmark Z65 Photo pracuje se čtyřmi inkoustovými barvami (černý inkoust je uložen samostatně) a konstrukčně vychází ze základního modelu Lexmark Z65. Nabízí tedy teoretickou rychlost opakování 21 černobílých nebo 15 barevných stran za minutu, měsíční zatížení 5 000 výtisků a při tisku na speciální média pracovní rozlišení 4 800 x 1 200 dpi. Tiskárna nenabízí množství ovládacích tlačítek, přesto se do skupiny fototiskáren právem řadí. Na jejím boku je totiž instalována čtveřice zásuvek pro paměťové karty digitálních fotoaparátů. Programové vybavení kromě českých ovladačů obsahuje také software ACD fotoslate pro práci s obrázky a umožňuje snímky z karet přesouvat do složek na pevném disku připojeného počítače. Pořizovací cena zařízení je celkem přijatelná, rychlost tisku velmi dobrá, ale méně radosti nám udělaly provozní náklady.

Cena vč. DPH: 6 747 Kč

Canon N1000

Poslední porovnávanou skupinou výrobků jsou inkoustové tiskárny připravené pro práci v počítačové síti. Hned první produkt v našem hodnocení nasadil výkonovou laťku hodně vysoko. Canon n1000 s počítači v síti dokáže komunikovat prostřednictvím vestavěného ethernetového rozhraní, anglicky zpracovaný ovladač je poněkud skromnější, ale nabízí všechny potřebné funkce. Tiskárna pracuje s oddělenými inkoustovými zásobníky a samostatnými tiskovými hlavami, její podavač je připraven pro uložení 250 listů a volitelně je možné další spodní zásobníky dokoupit. Ovládání zařízení pomocí displeje se směrovými tlačítky je poměrně snadné, ke konfiguraci a sledování zařízení v síti napomáhá i vestavěný webserver. Canon N1000 poskytuje kvalitní tiskové výstupy ve velmi krátkém čase, předvedl vysokou rychlost opakování a velmi nízké provozní náklady. Rychlostí tisku, jeho kvalitou, ale také pořizovací cenou může konkurovat i levnějším laserovým tiskárnám.

Cena vč. DPH: 36 478 Kč

HP DeskJet 6127

Novinka společnosti Hewlett-Packard je určena spíše pro menší skupinu uživatelů. Konstrukčně je tato tiskárna podobná dříve popsanému modelu HP DeskJet 6122, paralelní komunikační rozhraní však bylo nahrazeno ethernetovou zásuvkou a při testu jsme měli k dispozici i doplňkový spodní podavač, který sice zvýšil cenu výrobku, ale zároveň umožnil uložení tiskových médií využít plnou kapacitu 400 archů papíru. Tiskárna je ve standardním balení dodávána s automatickým duplexním modulem, ovladač tisku při instalaci nabízí kromě USB rozhraní také instalaci sítě a nastavení IP adresy. Volby rozlišení, či spíše režimů tisku, jsou s modelem HP DeskJet 6122 zcela shodné. Použití stejných inkoustových zásobníků nejen příznivě ovlivňuje náklady na provoz, ale odráží se také ve vysoké kvalitě tisku. Mezi ostatními síťovými tiskárnami se HP DeskJet 6127 neztratí díky příznivé pořizovací ceně, nemůže však konkurovat v celkové rychlosti zpracování tiskových úloh.

Cena vč. DPH: 11 734 Kč

HP Business Inkjet 2280 tn

Robustnější produkt z dílen Hewlett-Packard pozornost zákazníků již delší dobu získává díky svému ekonomickému tisku, ale také díky vyšší kapacitě podavačů papíru. Zařízení, které je určeno pro náročnější kancelářský provoz s měsíčním zatížením 10 000 výtisků, uživatelům může předvést oddělené tiskové hlavy a samostatné zásobníky barev CMYK. Český průvodce instalací a lokalizované ovladače potěší správce systému i jednotlivé uživatele, dálkovou správu obstará vestavěný webserver a pro konfiguraci lze využít i ovládací panel s displejem a řadou tlačítek. HP Business Inkjet 2280 tn na konkurenční produkty nestačil při porovnání rychlosti opakování, ale své kvality prokázal ve svižném zpracování kontinuálního tisku. Mezi výhody stroje můžeme zařadit emulace PCL 5 i firemní PostScript Level 3. Model 2280 tn je standardně dodáván s druhým spodním podavačem papíru a s celkovou kapacitou 500 listů na vstupu je lépe připraven pro tisk v kancelářském prostředí.

Cena vč. DPH: 11 734 Kč

HP Business InkJet 3000 dtn

Nejvýkonnější inkoustové zařízení pro počítačovou síť se skrývá pod označením HP Business InkJet 3000 dtn. Tato tiskárna je standardně dodávána s podavači pro 1 100 listů papíru, její výstup pojme 300 výtisků a automatický duplexní modul uživatelům nabízí oboustranné zpracování dokumentů. Nový Business Inkjet překonává specifikace ostatních produktů dvojicí vestavěných procesorů s pracovní frekvencí 160 a 400 MHz, pamětí 88 MB i emulacemi PCL5e, PCL6 a HP PostScript Level 3. Rychlost tisku 17 textových stran nebo 14,2 černobílého a barevného dokumentu nebyla jiným strojem v testu dosažena. Rychlému tisku napomáhají především nové konstrukční prvky mezi něž patří: automatické rovnání papíru před vstupem do tiskárny, rozpoznání tiskového média, ale také větrák s horkým vzduchem, jenž rychle vysušuje potištěné papíry. Tiskárna se v maximální sestavě prodává za 52 704 Kč, náklady na provoz jsou velmi příznivé.

Cena vč. DPH: 52 704 Kč

Lexmark Z65n

Startovní pole všech testovaných zařízení uzavírá síťová varianta Lexmark Z65n s nepříliš výhodnými provozními náklady, ale příjemnou pořizovací cenou. Tiskárna, kterou si zákazník může opatřit za 6 099 Kč, je pro komunikaci s počítači vybavena USB a ethernetovým rozhraním. Dvojice jejích podavačů slouží k uložení 250 archů formátu A4 a výstupní zásobník dokáže podržet 50 výtisků. Při nečinnosti stroje se pro úsporu místa na stole vyplatí odebrat papíry a zmenšit půdorys tiskárny složením opěrek papíru a zasunutím výstupní přihrádky. Lexmark Z65n je schopen za měsíc provozu potisknout 5 000 výtisků. Jeho čtyřbarevný tiskový systém s proměnlivým dávkováním inkoustu v kapkách 3 nebo 10 pikolitrů je zcela shodný s dříve popsanou tiskárnou Lexmark Z65 Photo. Nepřekvapily nás proto shodné výsledky při měření rychlosti zpracování jednotlivých úloh. Duplexní tisk není vyloučen, ale "funguje" jen při ručním otáčení potištěného papíru.

Cena vč. DPH: 6 099 Kč

Naše doporučení

Pozornému čtenáři jistě neunikla skutečnost, že levné tiskárny jsou určeny spíše pro občasný tisk a většinou "potrestají" majitele vyššími provozními náklady. Pokud chcete tisknout své dokumenty pravidelně, snažte se vybírat třetí nebo čtvrtý model z produktové řady jednotlivého výrobce. A jaké jsou naše tipy na nákup tiskárny? Pokud jste při nákupu omezeni množstvím finančních prostředků, pak vybírejte mezi tiskárnami HP DeskJet 3820 a Lexmark Z45SE. Potřebám domácího uživatele nejlépe vyhoví HP DeskJet 5550 a v kanceláři se určitě neztratí Canon i550 nebo HP DeskJet 6122. Mezi fototiskárnami s nízkou cenou nás zaujal Epson Stylus Photo 830, pokud však chcete tisknout levněji a s maximálním komfortem, pak se spolehněte na HP PhotoSmart 7550. Jestliže hledáte tiskárnu pro více uživatelů v počítačové síti, odmění se vám vysokým výkonem Canon N1000 a HP Business InkJet 3000 dtn.

§§§§§


Kolotoč gigabajtů – test 24 pevných disků I.

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0101

Ve vývoji pevných disků se v posledním roce stalo nemálo zajímavých událostí. Zvýšení hustoty záznamu z dřívějších cca 40 GB na plotnu na aktuálních 80 GB umožnilo výrobcům pevných disků vyvinout zařízení s mnohem vyšší kapacitou. Například v lednu 2002 byl na trhu "největším" diskem produkt společnosti Western Digital s kapacitou 120 GB a dnes již existují disky s kapacitou i 250 GB. Se vzrůstem kapacity přímo úměrně souvisí i pokles ceny, kterou je třeba zaplatit za jeden MB úložného prostoru. Například za 120GB disk, který stál před rokem okolo 18 tisíc korun, dnes zaplatíte třetinu. Všechny disky jsme podrobili několika testům, mezi něž patří měření přenosové rychlosti zápisu, čtení, přístupové doby k sektoru disku s načtením jeho obsahu. Dále jsme zjišťovali i maximální průchodnost sběrnice, provozní teplotu produktu a hladinu hluku, který pevný disk způsobuje. Výkonnostní testy jsme měřili s využitím programu HD Tach 2.61, který je schopen na neformátovaném médiu získat výsledky bez parazitního vlivu operačního systému a diskového formátu. Měření hlučnosti jsme prováděli za pomoci zvukotěsné schránky, v níž byl disk po dobu testu uzavřen. Citlivý mikrofon byl připevněn po celou dobu testu uvnitř schránky v konstantní vzdálenosti od postupně testovaných produktů. Měřený hluk jsme zdigitalizovali do PC a pomocí zvukového studia analyzovali. Naměřený ruch jsme měřili jak v klidovém stavu s otáčením ploten, tak ve chvíli, kdy probíhalo vyhledávání dat a zařízení tedy vydávalo nejvyšší hluk. Hodnoty maximálního hluku, které naleznete v tabulce, jsme měřili hlavně jako orientační veličinu, jež má napomoci uživatelům, kteří kladou velký důraz na tichý chod celé sestavy. Kromě měření hluku jsme zjišťovali i provozní teplotu. Při tomto testu jsme pevné disky umístili mimo sestavu PC, aby teplota nebyla zkreslována jinými elektrickými zařízeními. Naměřené hodnoty vycházejí z těchto laboratorních podmínek a je proto třeba mít na zřeteli, že uvnitř PC mohou být teploty disků řádově i o deset stupňů vyšší. V konkrétní situaci teplotu ovlivní proudění vzduchu uvnitř počítačové skříně, a počet dalších elektronických zařízení, která rovněž produkují při provozu teplo.

Maxtor DiamondMax Plus 9

DiamondMax Plus 9 pochází od společnosti Maxtor a bere na sebe podobu klasického IDE zařízení, musíme však dodat, že se od něj přece jen v něčem liší. Značka Maxtor se totiž poměrně osamoceně vydala na průzkumnickou cestu a začala jako první integrovat do svých pevných IDE disků rychlé rozhraní ATA/133. Výjimkou není ani testovaný disk, jenž je tímto protokolem rovněž vybaven. Nový "standard" ATA/133, který se masově zřejmě nerozšíří (nejspíše jej vytlačí nastupující serial ATA), umožňuje pevnému disku komunikovat se sběrnicí počítače s vysokým výkonem. My jsme naměřili průchodnost dat na hodnotě 103,6 MB/s, to je přibližně o pětinu vyšší rychlost, než s jakou pracují běžné IDE disky. Vyjma rychlosti sběrnice se disk může pochlubit vyrovnávací pamětí 8 MB a nadprůměrným diskovým prostorem 160 GB. Chvályhodné je, že i při této kapacitě disk neztrácí na výkonu a nabízí solidní výkon jak při kontinuálním čtení, tak při dlouhodobém zápisu.

Cena vč. DPH: 9 514 Kč

Maxtor DiamondMax 16

Možná by se zdálo, že zařízení vybavené nižší rotací ploten, nemá ve výkonnostních testech valnou naději na úspěch. Přesto tento produkt při praktickém měření prokázal něco zcela rozdílného. Disk se díky rozhraní ATA/133, jehož výhody dokázal s úspěchem využít, stal IDE zařízením s nejrychlejší komunikací po datové sběrnici. Z dalších výkonnostních testů lze zmínit lehce nadprůměrnou hodnotu rychlosti kontinuálního čtení z datových ploten a nepřitažlivě dlouhou přístupovou dobu. Překvapením je, že se Maxtor DiamondMax 16 s kapacitou 80 GB stal nejrychlejším pevným IDE diskem v kategorii dlouhodobého zápisu na neformátované médium. Bohužel, disk při zápisu vykazoval poměrně nelineární datový tok, tudíž se např. pro zpracování digitálního videa nehodí. Navíc, ve spojitosti s velmi pomalou přístupovou dobou, ovlivněnou nízkou rotací ploten, je patrné, že při využití v běžném provozu operačního systému nelze vyloženě briskní výsledky očekávat.

Cena vč. DPH: 5 124 Kč

Maxtor DiamondMax Plus 8

Tento disk také přináší standard ATA/133, podpora ATA/100, ATA/66 i ATA/33 (UDMA33) je však zajištěna. Obecně je pro připojení disků s rozhraním ATA/133 k PC možné využívat klasického 80žilového datového kabelu shodného s kšandou ATA/66 a ATA/100. Pokud ale máte náladu vychutnat si rychlejší datový tok, stačí vlastnit pevný IDE disk Maxtor a počítač (respektive diskový řadič), kterému protokol ATA/133 není cizí. DiamondMax Plus 8 je zajímavý i z konstrukčního hlediska, je totiž koncipován jako nízkoprofilové zařízení, což znamená, že tloušťka disku je nižší než u ostatních disků. V praxi to umožňuje lepší průchodnost vzduchu v počítači, čímž se může snížit šance na případné přehřívání nejen samotného pevného disku, ale i dalších komponent. Při testech jsme zaznamenali zajímavou hodnotu kontinuálního čtení. Maxtor dokázal načíst v každé vteřině průměrně 51,41 MB dat, což je nejvyšší výkon čtení v této kategorii. Chybkou se stává jen nízká rychlost zápisu.

Cena vč. DPH: 3 046 Kč

Maxtor FireBall 3

Značka FireBall kdysi patřila společnosti Quantum, která však vývoj pevných disků ukončila a postoupila technologii výrobci Maxtor. Námi otestovaný Maxtor "ohnivá koule" 3 je výjimečný svou konstrukcí. Produkt je totiž vyroben, obdobně jako Maxtor DiamondMax 8, se sníženým profilem, tedy lidsky řečeno s menší tloušťkou. Stejně jako u právě zmíněného kolegy by měla konstrukce napomoci kvalitnější ventilaci uvnitř počítačové sestavy. Vyjma tohoto parametru je Maxtor FireBall 3 unikátní diskovou kapacitou. Nabízí totiž pouhých 20 GB, což je v dnešní době dvousetgigových velikánů téměř kuriózní údaj. Vzhledem k nízké kapacitě si mohli výrobci dovolit jistý výstřelek je jím plotna, která využívá pouze jeden datový povrch. O její obsluhu se tedy celkem logicky stará jediná magnetická zapisovací a čtecí hlavička. Disk se sice v testech zařadil mezi pomalejší zařízení, ale na druhé straně nabízí nejnižší (absolutní) pořizovací cenu 2 358 Kč včetně DPH i solidně tichý chod.

Cena vč. DPH: 2 358 Kč

Maxtor MaxLine II

Velmi kontrastně působí srovnání předchozího disku s Maxtorem MaxLine II, který pochází ze stejné výrobní stáje. Maxtor MaxLine II totiž dělá čest svému jménu a přináší jako první zařízení na český trh unikátní kapacitu 250 GB. Celkový datový prostor je tvořen součtem čtyř jednotlivých ploten, které rotují rychlostí 5 400 otáček za minutu. O čtení a zápis na povrchy ploten se stará osm čtecích a zapisovacích hlaviček. Jak je u společnosti Maxtor již zavedeným zvykem, naleznete i u tohoto velikána podporu standardu ATA/133. Pozor si musíte dát jen na podporu velkých disků v BIOSu vašeho počítače. Z uvedených nízkých otáček ploten jsme ještě před započetím vlastního měření usuzovali, že tento obří disk nebude patřit mezi nejvýkonnější zařízení v testech a skutečnost náš předpoklad jen potvrdila. Pevný disk opravdu nezapadá mezi "sprintery". Pravda je ovšem taková, že to není ani jeho primárním posláním. Produkt nabízí maximální kapacitu a přívětivou pořizovací cenu.

Cena vč. DPH: 10 844 Kč

Samsung SpinPoint SP80A4H

U zařízení SP80A4H lze poznat výrobce velmi jednoduše, protože snad všechny hard disky Samsung jsou vyráběny se zaoblenými tvary. Disk se skládá ze svou datových ploten a čtyř čtecích a zapisovacích magnetických hlaviček, komunikuje s počítačem pomocí protokolu ATA/100 a nabízí 80GB datového prostoru. Plotny disku jsou tichým motorkem poháněny rychlostí 7 200 otáček za minutu. Při testech jsme sice nezaznamenali převratně vysoké výkony, ale spíše průměrné či jen lehce nadprůměrné rychlosti, které se od 7 200otáčkového IDE zařízení dají očekávat. Při měření teploty se hodnoty ukázaly jako uspokojivé, neboť disk hřál do okolí poměrně málo. U disku jsme také zjistili tichý chod při klidovém stavu, a lehce zvýšený ruch jsme zaznamenali ve chvílích, kdy zařízení vyhledávalo na disku data. V poslední řadě je pro případné zájemce přitažlivé, že tento disk lze pořídit za přijatelnou cenu, a to i při přepočtu pořizovací hodnoty za megabajt datového prostoru.

Cena vč. DPH: 4 124 Kč

Samsung SpinPoint SV1204H

Druhým pevným diskem od korejského výrobce je zařízení taktéž spadající do kategorie IDE disků. Ostatně, pokud je nám známo, Samsung se do vývoje hard disků pro sběrnici SCSI vůbec nepouští. Samsung SpinPoint SV1204H nabízí oproti modelu SP80A4H vyšší diskovou kapacitu, která činí sympatických 120 GB. Disk se skládá ze svou datových ploten, přičemž čtyři datové povrchy obsluhuje stejný počet zapisovacích a čtecích elektromagnetických hlaviček. Vzhledem k relativně pomalému motorku s rychlostí 5 400 otáček za minutu, jej nelze zařízení zařadit do špičkové výkonostní kategorie. Zřejmě především nižší rotace ploten ovlivnila výkon zápisu, čtení a nemálo i přístupovou dobu. Hodnoty přesto nepovažujeme za tragické mnohým uživatelům v běžných domácnostech či kancelářích mohou naprosto vyhovovat. Místo nejvyššího výkonu lze ocenit nejpříznivější poměr ceny za megabajt diskového prostotu. V neposlední řadě potěší i velmi nízká provozní teplota 44 ?C.

Cena vč. DPH: 4 843 Kč

Seagate Barracuda ATA IV ST380021A

Z proslavené série "ATA-dravců" pochází produkt Seagate Barracuda ATA IV ST380021A, jenž byl ve své době jedním z nejvýkonnějších disků. Barracuda ATA IV nastoupila za nějaký čas po uvedení velmi úspěšné ATA "trojky", která celou sérii před veřejností zviditelnila. Přestože dnes je na trhu běžně k dostání i pátý potomek Barracudy a šestý se v podobě pevného disku pro serial ATA chystá vyplout do světa, není lehce stárnoucí disk ST380021A k zahození. Uvnitř lze najít dvě datové plotny rotující rychlostí 7 200 ot./min. Celkem čtyři zapisovací a čtecí hlavičky obsluhují v součtu 80 GB datového prostoru, který je uživateli k dispozici. Ve výkonovém testu stojí za pozornost srovnání Barracudy IV a V, neboť ve výsledku se od sebe obě zařízení nijak zvlášť neliší. Pevný disk ATA IV disponuje nižší propustností sběrnice, ale jinak jsou jeho parametry s pětkou velmi vyrovnané. Jinak je jistě chvályhodné, že kapacita 80 GB tvoří v přepočtu příznivý poměr 5 haléřů za megabajt.

Cena vč. DPH: 3 916 Kč

Seagate Barracuda ATA V ST3120023A

Jak jsme již zmínili v testu disku Seagate Barracuda IV, následující generací po ní se stal produkt s modelovým označením Barracuda ATA V. Jeden z jeho zástupců se jmenuje Seagate Barracuda ATA V ST3120023A a nabízí uživateli na dvou diskových plotnách kapacitu 120 GB. Disk je osazen hnacím motorem, který žene plotny rychlostí 7 200 otáček za minutu, a tak u něj lze předpokládat nadstandardní výkony. V kategorii měření přístupové doby k datům s jejich následným načtením (seektime), jsme zaznamenali velmi dobré výsledky. Mimoto jsou na poměrně příjemné úrovni i rychlosti kontinuálního zápisu a čtení. Milovníky tichých počítačů snad potěší, že "nová" Barracuda V nabízí případnému uživateli tišší chod, než byly schopny poskytnout dřívější generace pevných disků ze stejné série. Na závěr ještě dodejme jednu zajímavost. Seagate Barracuda ATA V ST3120023A patří vzhledem k hmotnosti 635 gramů mezi nejtěžší IDE zařízení. Ještě štěstí, že se disky nekupují "na váhu".

Cena vč. DPH: 6 443 Kč

Seagate Barracuda ATA V ST360015A

Z "dravé" série Barracuda ATA V přichází k uživateli oblíbený pevný disk ST360015A. Zařízení je konstruované pro spolupráci s rozhraním ATA/100, logicky se však, stejně jako všechny IDE disky, v případě nouze spokojí i s nižším přenosovým protokolem. Disk je složen z jediné datové plotny, kterou obsluhuje dvojice čtecích a zapisovacích hlaviček. Z jednoduché konstrukce lze usuzovat, že bude tišší a pravděpodobně i mechanicky spolehlivější než zařízení vybavené větším počtem ploten, a tedy i magnetických hlaviček. Měření hluku náš úsudek potvrdilo pevný disk skutečně patří, obzvláště při vyhledávání dat na plotnách, mezi ty nejtišší. Dále jsme zaznamenali průměrnou nebo možná i lehce nadprůměrnou rychlost při kontinuálním čtení dat z média a drobně zaostávající výkon zápisu na povrch neformátovaného média. Disk se může úspěšně uplatnit v každém domácím počítači či silnější kancelářské sestavě, kde bude dostačovat dnes již poměrně nevelká kapacita 60 MB.

Cena vč. DPH: 4 368 Kč

Seagate U6 ST340810A

Další pevný disk se řadí do početné rodiny Seagate U6. Tato série volně navazuje na dřívější modelovou řadu U5, a stejně jako ona se snaží nabídnout uživateli rozumný kompromis mezi pořizovací cenou a výkonem. Z tohoto důvodu je vybaven motorkem s rychlostí 5 400 otáček za minutu a kapacitou 40 GB. Z konstrukčního hlediska je disk založen na bázi jediné plotny, u níž je využito obou povrchů, a proto také obsahuje pouze jednu dvojici čtecích a zapisovacích hlaviček. Nízké otáčky zajistily disku pomalou přístupovou dobu a relativně i nižší výkonové výsledky. Jako pomalý se ukázal především údaj při měření kontinuálního zápisu informací na povrch neformátovaného média. Výkon při čtení dat je ve své kategorii nízkootáčkových disků vcelku ucházející. V každém případě je namístě upozornit, že vysoký výkon není hlavním posláním série U6, tudíž je mu těžké něco vyčítat. Zařízení je navrženo tak, aby nabízelo především dobrou pořizovací cenu.

Cena vč. DPH: 3 050 Kč


Kolotoč gigabajtů – test 24 pevných disků II.

Western Digital Caviar WD1000AB

Pevný IDE disk Western Digital nese modelové označení Caviar WD1000AB. Disk nabízí prostor cca 100 GB, což jsme při testech upřesnili na hodnotu 95 393 MB. Kapacita disku je tvořena z celkem tří ploten, o jejichž obsluhu se stará šest zapisovacích a čtecích hlaviček. O plynulejší tok informací mezi vlastním diskem a sběrnicí počítače se stará vyrovnávací paměť s datovým prostorem 2 MB. Protože hnací motor unáší plotny disku pouze rychlostí 5 400 otáček za minutu, předpokládali jsme při testech, že se produkt zařadí mezi mírně pomalejší IDE zařízení. Skutečnost je však taková, že vysoká hustota dat na plotnu a zřejmě i šikovně uzpůsobená konstrukce disku, napomohly k překvapivě solidním výsledkům, za které by se nemusel stydět ani kousek pracující se 7 200 otáčkami za minutu. Pro případné zájemce o Caviar WD1000AB je příjemná i zpráva, že poměr pořizovací hodnoty na megabajt prostoru je u tohoto disku velmi příznivý 5 haléřů vč. DPH za jeden MB.

Cena vč. DPH: 4 892 Kč

Western Digital Caviar WD1200AB

Další produkt společnosti Western Digital na sebe bere vzhled klasicky vyhlížejícího pevného disku, jehož posláním je spolupracovat s rozhraním ATA/100. Caviar WD1200AB váží cca 600 gramů a je osazen třemi plotnami s šesticí čtecích a zapisovacích hlaviček. Celková kapacita, jak už samo modelové označení napovídá, je tvořena datovým prostorem o velikosti 120 GB. Informace AB, kterou je možné nalézt za údajem o kapacitě disku, prozrazuje rychlost rotace datových ploten, ta je 5 400 otáček za minutu. Z rychlosti motorku je možné předpokládat, že je zařízení navrženo spíše pro podávání nižších výkonů. Hlavním posláním disku je přinést zákazníkovi přijatelnou pořizovací cenu ve spojitosti s dostačujícími parametry. Western Digital Caviar WD1200AB splňuje oba požadavky s úspěchem. Dokonce lze říci, že v několika kategoriích se ukázal ve velmi dobrém světle. Především v záznamové rychlosti dosáhl srovnatelných výsledků s hard disky pracujícími v 7 200 otáčkách.

Cena vč. DPH: 5 657 Kč

Western Digital Caviar WD1200JB

Další disk nevržený pro spolupráci s rozhraním ATA/100 nese jméno Western Digital Caviar WD1200JB. Protože modelové označení Caviar přesně nenapovídá, zda disk zařadit do skupiny výkonných produktů, nebo k "lowendovým" hard diskům, je potřeba objasnit kódové označení. U IDE disků této společnosti platí, že číslo za písmeny WD označuje kapacitu v megabajtech. Zařízení tedy disponuje datovým prostorem o velikosti 120 GB. Poslední dvě písmena v názvu určují výkonnost, přičemž dvojice písmen JB zařazuje disk do nejvýkonnější skupiny z řady Caviar. Pevný disk je vybaven hnacím motorem, který unáší diskové plotny rychlostí 7 200 otáček za minutu a elektronika IDE zařízení je osazena vyrovnávací pamětí o nadprůměrné kapacitě 8 MB. Tyto parametry ve spojení s dalšími technologiemi dopomohly disku k prvenství v testu přístupové rychlosti. V dalších měřeních si vedl také úspěšně, a to nejen ve výkonových kategoriích, ale i při zjišťování provozního hluku a teploty.

Cena vč. DPH: 6 600 Kč

Western Digital Caviar WD2000BB

Do série výkonných disků se řadí i Western Digital WD200BB. Označení BB zařazuje produkt do kategorie výkonných IDE hard disků. Celková kapacita činí 200 GB a je složena ze tří ploten, které obsluhuje šestice čtecích a zapisovacích hlaviček. Disk na rozdíl od svého kolegy WD1200AB disponuje plotnami, jež pohání motorek rychlostí 7 200 otáček za minutu. Tato skutečnost ve výsledku pomohla disku Western Digital Caviar WD2000BB k velmi solidnímu výsledku, který jsme od něj v testech ani neočekávali. Velmi dobré výkony jsme zaznamenali jak v oblasti přenosů dat, tak i v přístupové době. Za vysoký výkon však uživatel zaplatí vyšší provozní teplotou zařízení. Teplota 53 ?C na povrchu disku totiž patří v kategorii ATA disků k nejvyšším naměřeným hodnotám. Vzhledem ke všem vlastnostem disku, s nimiž jsme se při testovaní seznámili, můžeme zařízení doporučit do rukou náročných uživatelů, kteří potřebují za relativně přijatelné peníze kapacitně velký a výkonný disk.

Cena vč. DPH: 11 656 Kč

Western Digital Caviar WD2000JB

Pevný disk Western Digital Caviar WD2000JB patří do zvláštní kategorie disků, které výrobce označuje jako "Special Edition". V podstatě jde o zařízení velmi podobné nebo dokonce shodné s výrobkem WD2000BB. Na rozdíl od něj však disponuje zvýšenou kapacitou vyrovnávací paměti. Cache je zde zvětšena o 6 MB, tedy na rovných 8 MB, což by mu mělo dopomoci ještě k vyšším výkonům. Rozdíl by se měl projevit při práci s malými soubory, kde se velikost vyrovnávací paměti projevuje nejvíce. Vzhledem k tomu, že naše testy provádíme na neformátovaném povrchu média, kde neexistuje problém s vyhledáváním opakovaných informací ve formátové struktuře (např. FAT tabulka), neprojevila se kapacita cache u zařízení tak výrazně, jak to může být znatelné v některých operačních systémech. Ve výkonnostních testech jsme zaznamenali podobný výkon, který předvedl i disk WD2000BB. V přístupové době se projevil jako rychlé zařízení a potvrdil to i při měření přenosových rychlostí.

Cena vč. DPH: 12 476 Kč

Western Digital Caviar WD800AB

Pevný disk s označením WD800AB nabízí nejnižší diskovou kapacitu ze všech disků společnosti Western Digital, které jsme v dnešních testech přivítali. Jeho diskové plotny disponují datovým prostorem 80 GB. Zajímavé je, že i když pevný disk nabízí dvaapůlkrát nižší kapacitu ve srovnání např. s WD2000BB, počet ploten zůstává shodný s modely WD2000BB nebo WD2000JB. Z označení WD800AB lze určit nejen již zmíněnou kapacitu, ale i příslušnost disku k podskupině produktů nabízejících rotaci datových ploten 5 400 otáček za minutu. Pro hladší průběh datových přenosů je zařízení vybaveno vyrovnávací pamětí o kapacitě 2 MB, což je ve srovnání s ostatními IDE produkty zavedený standard. Ve výkonových testech jsme naměřili vcelku očekávané výsledky, které sice hodnot většiny 7 200otáčkových disků nedosahují, avšak uživatele v žádném ohledu nijak výrazně nezklamou, možná naopak. Plusem tohoto pevného disku je s jistotou příznivý poměr pořizovací cena/výkon.

Cena vč. DPH: 4 044 Kč

Maxtor Atlas 10K III 320

SCSI zařízení Maxtor ze série Atlas disponuje rotací ploten 10 000 otáček za minutu a je určeno pro rozhraní SCSI Ultra320. V testech se ukázal jako produkt určený především pro serverové využití. Je vyroben v poměrně robustním designu a ukázal se jako poměrně hlučný. Ve výkonovém testu zápisu se disk zařadil mezi pomalejší modely. Obdobně se ukázal i při měření kontinuálního čtení dat z povrchu ploten. Na druhé straně je dobré podotknout, že i tyto "nižší" hodnoty s poklidem převyšují výkon všech standardních IDE disků. Případné zájemce o tento disk může zajímat to, že zařízení disponuje v kategorii SCSI nejlepším poměrem ceny za megabajt datového prostoru. A to dokonce i přes skutečnost, že jsou v našem testu zahrnuty i SCSI disky s větší kapacitou, které z pravidla v této kategorii vyhrávají. Z tohoto důvodu je více než zřejmé, že si disk Maxtor Atlas 10K III 320 s pořizovací cenou 6 301 Kč své příznivce na českém trhu s jistotou najde.

Cena vč. DPH: 6 301 Kč

Seagate Barracuda 36ES2 ST318438LW

Disk Seagate Barracuda 36ES2 ST318438LW představuje v našem testu kapacitně druhé nejmenší zařízení spadající do kategorie SCSI. Hnací motorek otáčí plotnami rychlostí 7 200 otáček za minutu, což představuje nejnižší rotaci v odvětví SCSI diskových zařízení. Zřejmě i tato skutečnost se odrazila na celkovém výkonu. Nízké otáčky se podepsaly především na rychlosti přístupové doby k datům na disku. Hodnota je ve srovnání s ostatními SCSI zařízeními v testu jasně nejpomalejší. Slabinou se stal také výkon kontinuálního zápisu, který jsme naměřili 22,72 MB/s, což je srovnatelné s výkony rychlejších IDE disků. Ani rychlost čtení se neukázala nijak závratná. Na obhajobu Barracudy je ovšem potřeba uvést, že na rozdíl od IDE disků stále disponuje mnoha výhodami, např. vyšší linearitou přenosu dat nebo rychlejší přístupovou dobou. Nezpochybnitelnou výhodou nižších otáček se stal tichý chod, který se v testech i potvrdil a ve výsledku se Barracuda projevila jako nejtišší SCSI disk.

Cena vč. DPH: 6 244 Kč

Seagate Cheetah 10K.6 ST336607LW

Pevný disk ze série Cheetah je vybaven plotnami s rotací 10 000 otáček za minutu. O tomto údaji informuje kompletní název zařízení, který v sobě obsahuje i značení otáček 10K. Disk nabízí celkem 36,7 GB diskového prostoru, který se skládá z jedné datové plotny a páru čtecích a zápisových hlaviček. Touto poměrně jednoduchou konstrukcí se odlišuje hard disk od většiny ostatních SCSI zařízení. Výkonem se pevný disk ST336607LW zařadil do lepšího průměru v kategorii SCSI. V neposlední řadě může být zajímavé, že disk patří mezi zařízení vyzařující nejméně tepla do okolí. Na jeho povrchu jsme při testu naměřili "pouze" 51 ?C, což je hodnota o deset stupňů nižší, než u disku ze série Cheetah 15K.3. Desetitisícový pevný disk Cheetah 10K.6 ST336607LW je možné doporučit pro běžné serverové sestavy, jako samostatné zařízení ve výkonné stanici, i jako komponentu do většího diskového pole.

Cena vč. DPH: 9 620 Kč

Seagate Cheetah 10K.6 ST3146807LW

Ze všech námi testovaných SCSI zařízení nabízí nejvíce kapacity tento pevný disk. Rychlé zařízení ST3146807LW je koncipované pro rozhraní Ultra SCSI320 a na čtyřech plotnách s osmi čtecími a zapisovacími hlavičkami nabízí kapacitu 140 011 MB. I když se tato hodnota nemusí při srovnání s běžnými disky IDE zdát závratná, přesto v sekci SCSI zařízení představuje výrazně nadprůměrný údaj. Zřejmě především vyšší rychlosti otáček (10 000 ot./min.) vděčí zařízení za nadprůměrný výkon, který jsme v testování zaznamenali. Pevný disk ukázal, že společnost Seagate je schopná vyprodukovat SCSI zařízení nabízející nejen velkou diskovou kapacitu, ale i rychlost. Je patrné, že nic není zadarmo, a tak za výše uvedené klady uživatel zaplatí faktem, že disk produkuje více tepla i hluku než většina ostatních SCSI produktů. Na závěr ještě uveďme, že Seagate ST3146807LW disponuje zajímavou pořizovací cenou, která je v přepočtu na megabajt datového prostoru mezi SCSI disky druhá nejpříznivější.

Cena vč. DPH: 36 050 Kč

Seagate Cheetah 10K.6 ST373307LW

Se sympatickou kapacitou 73,4 GB (přesně 70 002 MB) se v testech objevil Cheetah 10K.6. Přestože nemůže SCSI zařízení ST373307LW s rychlostí ploten 10 000 otáček za minutu nabídnout naprosto stejný výkon jako produkty vybavené rotací 15 tisíc otáček za minutu, ukazuje se ve své třídě jako velmi rychlé. Mezi desetitisícovými disky se celkem s přehledem zařadil do předních pozic. Pevný disk je konstruován pro rozhraní Ultra SCSI320 a dodržuje i zpětnou kompatibilitu s přenosovým protokolem Ultra SCSI160. Seagate Cheetah 10K.6 ST373307LW je osazen vnitřní vyrovnávací pamětí o kapacitě 8 MB, což je pro SCSI zařízení celkem běžná hodnota. Průměrný je i počet diskových ploten, které tvoří pro uživatele znalého velikostí SCSI zařízení již zmíněnou příjemnou kapacitu 73,4 GB. Průměrný časový interval, po kterém by měl mít disk nárok na vykázání chyby (MTBF), je výrobcem udáván na 1 200 000 hodin, kterážto hodnota naznačuje vysokou spolehlivost.

Cena vč. DPH: 19 398 Kč

Seagate Cheetah 15K.3 ST318453LW

Nejnižší kapacitu mezi SCSI disky představuje Cheetah 15K.3 ST318453LW pocházející také od firmy Seagate. Přestože by se mohlo zdát, že s "pouhými" 18,4 GB datového prostoru nebude moci konkurovat kapacitně větším diskům, opak je pravdou. Zařízení je vybaveno hnacím motorem, který žene jedinou diskovou plotnu rychlostí 15 000 otáček za minutu, a tím celému disku dodává nečekaný výkon. Cheetah 15K.3 se zařadil mezi absolutně nejvýkonnější produkty, které jsme v testech změřili, jelikož disponuje výkonem velmi podobným disku ST373453LW, jenž pochází z naprosto stejné produktové řady Cheetah 15K.3. Od něho se liší náš pevný disk pouze nabídnutou nižší diskovou kapacitou, jen minimálně prodlouženou přístupovou dobou, nižší provozní teplotou a jen opravdu minimálně nižším celkovým výkonem, jehož rozdíl se pohyboval až na samé hranici měřitelnosti. Kapacitně nejmenší SCSI disk zato nabízí přijatelnou pořizovací hodnotu.

Cena vč. DPH: 10 041 Kč


Kolotoč gigabajtů – test 24 pevných disků III.

Seagate Cheetah 15K.3 ST373453LW

Pokud bychom chtěli v našich testech zvolit krále mezi testovanými disky a hodnotili pouze absolutní výkon disku, bez pochyb by se jím stal Seagate Cheetah 15K.3 ST373453LW. Toto SCSI zařízení, které podporuje rozhraní Ultra SCSI320, dokázalo zvítězit ve všech důležitých výkonových kategoriích, jež jsme měřili. Za největší úspěch považujeme velmi nízkou průměrnou přístupovou dobu k datům. Tuto hodnotu jsme měřili včetně načtení vyhledávaného sektoru, což ve výsledku znamená, že jsou údaje přístupové doby o něco delší, než udává výrobce. Naměřený údaj 5,6 ms, jejž produkt společnosti Seagate vykázal, ze zařízení dělá velmi rychlý disk. Kromě této kategorie zvítězil disk i v testu průměrné rychlosti zápisu na disk, ve čtení dat i při měření maximální průchodnosti sběrnice. Negativem je, že rychlý disk produkuje nemálo tepla a patří mezi ty nejdražší v kategorii SCSI.

Cena vč. DPH: 26 203 Kč

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Pavel Tůma

c03p0075

Francouzský slovník Lingea

Po dlouhém čekání se konečně mohou radovat i milovníci jazyka země galského kohouta, dobrého vína a jídla, krásných žen a zkušených milovníků (i když my Češi?!). Společnost Lingea je u nás již dostatečně zavedená a její slovníky využívá, ať již v podobě CD-ROMu nebo internetové podobě, stále více a více lidí. Po angličtině a němčině přibyl do repertoáru produktů i jazyk francouzský, který jistě zákaznickou základnu patřičně rozšíří.

Slovník je vystavěn na technologii Lingea Lexicon 2002 a tudíž je, až na slovní zásobu, shodný se svými cizojazyčnými bratry. Tím je řečeno vše, ale kdybych teď skončil, tak by to asi nebyla pořádná recenze a ti, kteří se ještě s těmito produkty nesetkali, by bez zájmu otočili na další stranu. Právě pro vás jsou tedy určeny následující řádky. Vězte, že slovník obsahuje slovíčka zpracovaná podle francouzských významových slovníků a zahrnuje 50 000 hesel a 90 000 významů ze tří set tematických okruhů. Jelikož francouzština je na výslovnost opravdu jazyk složitý, je polovina hesel (tzn. 25 000) namluvena v CD-kvalitě rodilým mluvčím. Pokud vlastníte mikrofon, můžete dokonce porovnat svoji výslovnost s pravou nefalšovanou francouzskou (ano, hesla namluvila žena). Pokud jde o samotné vyhledávání, jednodušší už to snad ani být nemůže. Stačí prostě napsat hledané slovo a čekat, jak si s ním slovník poradí s přepínáním směru překladu si lámat hlavu nemusíte. Nalezená hesla jsou zobrazena přehledně včetně upřesnění významů, vysvětlení a odkazů na příbuzná slova nebo slovní vazby. Díky fulltextu pak máte možnost projít si frázemi, všemi nalezenými překlady nebo kolokacemi, ve kterých se právě hledané slovo vyskytuje. Navíc, pro ještě snadnější použití, hledá slova ve všech jejich gramatických tvarech. Pro ty z vás, kdo používají sadu MS Office, připravila Lingea jednu užitečnou pomůcku. Do verze 97 a vyšší lze nahrát komponentu Lexicon. Ta pak umožňuje zobrazit překlady přímo v tomto editoru, bez nutnosti spouštění Lexiconu.

Takovýchto slovníků na trhu moc není a tomuto navíc nahrává do karet to, že není omezen platformou, na které bude spouštěn. Na CD je totiž verze jak pro Windows, tak pro Linux a Mac OS 9 a vyšší. Já bych neváhal...

Lingea Lexicon 2002

Fr-Cz a Cz-Fr velikost slovní zásoby

namluvení hesel

více platforem

Producent: Lingea

Žánr: slovník

Jazyk: český (a francouzský)

OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP, Linux Red Hat, SuSE, Mandrake, Debian, Mac OS 9 a vyšší

Cena: 1 490 Kč

K recenzi poskytla firma: Lingea, s. r. o., Kroftova 18 150 00 Praha 5, www.lingea.cz

Alík - Pojď si hrát!

Alíka všichni pravidelní čtenáři PC WORLDu jistě znají a ty, kteří už s produkty této řady nějaké osobní zkušenosti mají, jistě nepřekvapí, že se jedná o jedny z nejprodávanějších titulů pro děti vůbec. Na rozdíl od předchozích Alíků není tento zaměřen pouze na procvičování určitého školního předmětu, ale pomáhá rozvíjet dětskou tvořivost, logické myšlení, paměť, rozhodovací schopnosti, a dokonce i hudební vlohy. A na co se tedy mohou vaše ratolesti po rozcupování krabice těšit?

Tak především na obrovskou záplavu barevných obrázků, které jsou pro dětské oko jistě přitažlivé a jsou podobné ilustracím z Ferdy Mravence. Toho jsem nikde nenašel, takže podoba bude čistě náhodná. Za grafickým zpracováním nepokulhává ani obsah, kde si každý najde to svoje. Her a soutěží je dohromady devět a většinou se nějakým způsobem točí kolem práce s obrázky. Malí uživatelé budou muset umisťovat barevné čtverce na správné místo na černobílém obrázku nebo vrátit přeházené kousky obrazovky zpět kam patří, aby postavičkám nechyběly ruce, nohy nebo dokonce hlavy. Odměnou za úspěšné splnění je krátká animace. V takovýchto programech většinou nechybí staré známé pexeso, a ani Alík není výjimkou. Dále na vás čeká třeba obrazové tetris, módní návrhář nebo omalovánky, na kterých se určitě děti pořádně vyřádí. Obrázky je možné nejen vybarvovat, ale i kompletně překreslit připravenými nástroji. Výtvory lze ukládat a samozřejmě také tisknout. Na úplný konec jsem si nechal, podle mého názoru, nejzábavnější a ojedinělou hru. Nazvána je Hudební skladatel a je takovou třešničkou na už tak výborném dortu. Ovládání je řešeno přes klávesnici a po chvíli cviku se jistě každému vžije. Hrát se dá na deset různých hudebních nástrojů a lze si vybrat i z několika připravených rytmických doprovodů. Složené melodie lze uložit do jukeboxu a později kdykoli přehrát. Vrcholem všeho je Alík, který do rytmu nejen vrtí ocáskem, ale předvádí i docela slušné taneční kroky.

U většiny her existuje možnost zvolit si jednu ze tří obtížností a zapsat dosažené výsledky do přehledných tabulek. Titul je určen pro děti od 4 do 12 let, ale osobně bych horní hranici o něco snížil. Dvanáctileté děti už dnes většinou mají, co se počítačů týče, přece jenom trochu odlišné záliby.

Alík - Pojď si hrát!

hudební skladatel

grafické zpracování

více podobných her

Producent: Silcom Multimedia

Žánr: soubor her pro děti

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 595 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5 100 00 Praha 10, www.ben.cz

Steps Angličtina pro nejmenší

Po delší době se mi do rukou dostal výukový program určený výhradně pro ty nejmenší a ještě menší čtenáře PC WORLDu. Vlastně tak malé, že ještě nemusí ani umět číst. Spodní hranice věku uživatele je ponechána výhradně na rodičích.

Věku je podřízen celý titul, to znamená ovládání, grafika i vyučovaná látka. Ovládání jednodušší být nemůže a nic jiného než myš potřeba není. Graficky je program povedený, hodně barevný a obsahuje velké množství animací, jež dokáží udržet pozornost tak malého dítěte, které by asi jinak u, pro něj, tak nezáživné činnosti těžko vydrželo. Díky nim a hlavně díky mluvenému slovu jsou zaplněna celá dvě CD. Z hlediska výuky je CD-ROM určen opravdovým začátečníkům na poli výuky cizího jazyka, a není tudíž předpokládána žádná znalost. Průvodcem bude dětem anglicky mluvící tučňák a češtinu ovládající panenka, která pomůže ve chvílích, kdy je například zadání v angličtině zatím ne moc srozumitelné. Produkt je rozdělen do osmi lekcí čtyři na každém CD. Při výměně CD je z nepochopitelného důvodu nutné program vypnout a znovu spustit, což mi přijde u titulu pro tak malé děti trochu zvláštní (ale rodiče snad vypomohou). Každé CD se také musí samostatně nainstalovat. Ale zpátky k obsahu. Výuka je zaměřena především na slovní zásobu, gramatika jako taková vysvětlována není, protože čtyřleté dítě by jí stejně asi moc pozornosti nevěnovalo. Každá lekce je zaměřena na jeden tematický okruh. Začíná se čísly a následuje rodina, barvy, oblečení, části těla, nábytek, jídlo a poslední lekce je o emocích a pocitech. Všechna slovíčka jsou nesčetněkrát opakována a v každé lekci procvičována v několika hrách. Děti v nich musí najít správný objekt, kliknout na dané číslo nebo přesunout jeden předmět z místa na místo. Při tolika opakováních se slovní zásoba dětem dostane "do krve" velice snadno a pak ve škole nebudou mít v začátcích žádné problémy. Ke každé lekci je připojen "song", který obsahuje nejfrekventovanější slovíčka dané lekce, což je podle mého také dobrý způsob, jak si je zapamatovat (já se vlastně ve škole učil stejným způsobem).

Pokud patříte mezi ty rodiče, pro které jsou jazykové schopnosti dítěte důležité a chcete proto, aby se učilo již v raném věku, kdy je mozek ještě zcela otevřen novým vědomostem, můžete s klidem sáhnout např. i po tomto titulu.

Steps Angličtina pro nejmenší

množství animací

mnohočetné opakování

přiložená "papírová" učebnice

problém s výměnou CD

Producent: Euromedia Group

Žánr: výuka angličtiny pro děti

Jazyk: anglický a český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 699 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5 100 00 Praha 10, www.ben.cz

Jak na počítač - KOMPLET

Zhruba půl roku po vydání titulu Jak na počítač (viz PC WORLD č. 7-8/2002) vydává společnost Langmaster rozšířenou verzi tohoto CD-ROMu s přídavkem KOMPLET. Všem z vás, kteří se chystají skládat zkoušky ECDL (European Computer Driving Licence), se tak otevírá možnost studovat multimediálně a odložit tak nudné papírové učebnice. Program je primárně zaměřen právě na přípravu na tyto mezinárodně uznávané zkoušky, dobře poslouží i těm, kteří si chtějí rozšířit své znalosti z oboru výpočetní techniky.

Co je to ECDL? Laicky řečeno, jde o jakýsi řidičský průkaz na počítač, což je vlastně i překlad z anglického názvu zkoušky. V životopise se takovéto osvědčení moc pěkně vyjímá a rozhodně vám u přijímacího pohovoru nepohorší. Pokud byste chtěli získat bližší informace, nezbývá mi nic jiného než odkázat vás na internetové stránky www.ecdl.cz.

Ale teď už k samotnému titulu. Rozhraní je, jak už se u výukových programů od LANGMasteru pomalu stává pravidlem, tvořeno technologií eduExplorer. Ta zajišťuje správu uživatelských profilů a uchovává pro každého studenta vlastní prostředí a výsledky dosavadní práce. Mezi další možnosti patří např. vkládání poznámek a záložek či prohlížení podrobných statistik úspěšnosti a četnosti výuky. Z hlediska výuky existují dvě možné cesty jak absolvovat kurs. Buď můžete postupovat po jednotlivých lekcích jak se sluší a patří na pilného studenta, nebo otevřít seznam a skákat z jedné lekce do druhé, pokud se vám některé kapitoly budou zdát moc jednoduché. A že se naskáčete. Výukové látky je víc než dost a je rozložena do sedmi modulů. Přes základní pojmy informačních technologií či práci s počítačem a správu souborů se proklikáte k lekcím o textovém editoru, tabulkovém procesoru nebo databázovém systému. Záměrně jsem nenapsal k jakým, protože již na začátku výuky si můžete vybrat, zda se chcete školit na produktech od Microsoftu nebo českém Software602. Dle výběru to tedy bude buď Word nebo 602Text, Excel versus Tab602 a WinBase602 proti Accessu. Poslední lekcí jsou služby informačních sítí, tj. internet a elektronická pošta.

Zda si tento titul vyberete či nikoli, záleží jen a jen na vás. Z hlediska obsahu se jedná o kompletní učebnici k výše zmiňované zkoušce a spolu s uživatelsky přívětivým prostředím vytváří oku i mysli lahodící celek. Takže si položte otázku: Chci se učit z knihy, nebo jdu s dobou a raději využiji multimediálních možností a koupím si CD-ROM od LANGMasteru? Vaše odpověď???

Jak na počítač - KOMPLET

přehledné zpracování rozhraní eduExplorer

množství učebních materiálů a obrázků

průběžné testy

zaměření spíše na úplné začátečníky

Producent: LANGMaster

Žánr: výuka zaměřená na PC

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International, s. r. o., Branická 107 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

§§§§§


PC World CD centrum I.

Martin Koníček

c03p0076

Backup To CD-RW 5.0

Licence: shareware (cena 39 USD)Domovská stránka: www.willowsoft.com/backup/index.html

S klesající cenou zapisovacích CD-RW mechanik a samotných médií se naskýtá jednoduchá možnost tvorby záloh dat na pevném disku, a to i pro domácí uživatele. Dnes ovšem není základním problémem cena zapisovacího zařízení, popřípadě cena médií, ale hlavně složitost a zdlouhavost tvorby samotných záloh. Vzhledem k velikosti dnešních pevných disků je bohužel kapacita médií "směšná", a tak nám nezbývá nic jiného, než se uchýlit k rozdělení zálohy na několik kusů kompaktních disků. V tomto případě je vám tato utilita schopna bravurně pomoci, protože nevytváří, jak bývá někdy zvykem, žádné velké archivy, ale soubory na média ukládá tak, jak byly uloženy na vašem počítači. Později tedy můžete rychle vyhledat a obnovit jeden soubor, a to i bez vlastnictví této aplikace. Mimo jiné produkt navíc umožňuje při použití jeho interního formátu využívat interní kompresi či rozdělovat větší soubory na více disků. Autor také nezapomněl na podporu běžných vypalovacích programů, jako je např. populární Nero Burning Room či Easy CD Creator. Sečteno a podtrženo aplikace je určena pro uživatele, kteří očekávají co nejjednodušší ovládání a stručnou nápovědu. Snad jediné, co jí lze vytknout, je pokulhávající instalace, která mě donutila aktualizovat některé systémové soubory a následně restartovat počítač, abych ji mohl dokončit.

Easy JPEG Printer 1.6

Licence: freeware

Domovská stránka: members.aol.com

Při tisku dokumentů uživatelé často uvažují o úspoře spotřebního materiálu, který je relativně drahý a mimochodem se podílí také na znečišťování životního prostředí. Jednou z možností je například tisk více fotografií na jednu stranu. Tento produkt vám s tímto úkonem rychle pomůže. Není sice rozhodně zázračný a neoplývá množstvím nastavení, ale na daný účel zcela postačuje. Umožňuje vám vytisknout dva nebo čtyři obrázky na jednu stránku papíru a to na šířku či podle vašich požadavků i na výšku. Ke každému obrázku navíc přidá datum jeho vytvoření a dokonce zobrazí i náhled, abyste měli představu, jak bude výsledná stránka vypadat. Ovládání programu je bohužel, i při jeho jednoduchosti, místy nedomyšlené a dle mého názoru i nelogické (vyběr obrázku neodpovídá běžným zvyklostem aplikací, a tak může dělat problémy zejména neznalým začátečníkům). Tyto neduhy ovšem koriguje fakt, že aplikace je k dispozici zdarma.

Partition Image 0.6.2

Licence: GNU/GPL zdarma

Domovská stránka: www.partimage.org

Potřeba zálohování, popřípadě klonování disků je známa všem technicky znalejším uživatelům. Snad každý takový ví, jak je důležité vlastnit program, který dokáže vytvářet a pracovat s obrazy pevných disků. Partition Image se nesnaží konkurovat svým dražším komerčním kolegům, ale přestože je zdarma (a postaven na Linuxu), nabízí velice zajímavé možnosti. Krom ukládání a obnovování obrazů pevných disků z výměnných médií (ZIP, disketové či jiné mechaniky podporované Linuxem), umožňuje zálohování i po síti. Mimo jiné se mezi podporovanými funkcemi nabízí možnost komprimace výsledného souboru pomocí komprese Gzip či revolučního Bzip2 (prozatím nejnadějnější kompresní formát) či ukládání partition tabulek mnoha různých formátů FAT, NTFS, včetně běžných unixových/linuxových souborových systémů. To vše je možné pomocí této utility, jejíž binární soubor pouze pomocí vypalovacího programu nahrajete na CD, z něhož posléze můžete nabootovat. Aplikace má díky své povaze (i rané verzi) samozřejmě pár drobných nedostatků, které budou chybět zejména profesionálům (není například možno po síti klonovat několik disků najednou, alespoň ne souběžně.)

Context ThumbView

Licence: freeware

Domovská stránka: www.contextmagic.com

Je systémová utilita, která přidá do kontextového menu (menu, jež se zobrazí po kliknutí pravým tlačítkem myši na soubor, v našem případě obrázek) odkaz pro jeho zobrazení v náhledu. To samozřejmě umí kdejaký program (například ACDSee či IrfanView), ale ne tak jako tato utilita. Odkaz na zobrazení náhledu totiž není jen tak ledajaký, jedná se o rozbalovací nabídku, která po rozbalení zobrazí náhled obrázku přímo v kontextové nabídce. Automatické zobrazování náhledu je sice běžně možné i ve standardním průzkumníkovi, ale pokud ho nepoužíváte (například máte raději Servant Salamander či Windows Commander), může vám tato utilita ušetřit mnoho času (nespouští se totiž zdlouhavě žádný prohlížeč). Pro techničtěji zdatnější uživatele samozřejmě nesmím zapomenout poznamenat, že obrázek je možno okamžitě kopírovat do schránky a mezi podporovanými formáty se nachází BMP, GIF, JPEG, PNG a další. Je tedy vidět, že žádný důležitý a běžně používaný rozhodně nechybí. Program je k dispozici zdarma a jediné omezení je vodotisk v náhledu obrázku, do kterého je vepsáno jméno aplikace.

Kutilem ve Windows - Systémový kutil

Martin Konníček

Jako vždy se v rubrice "Systémový kutil" dostane jak na začátečníky, tak na pokročilé uživatele. Dlouho, ale opravdu dlouho jsem váhal s recenzí velice populárního urychlovače pro stahování souborů Download Internet Accelerator. Po překonání prvního odporu jsem ovšem byl mile překvapen jeho jednoduchostí a nespornými kvalitami, které ocení zejména začátečníci. Nad čím jsem váhal snad ještě mnohem déle, je umístění nástroje Back Orifice na naše CD. Jedná se totiž o utilitu, kterou lze také snadno zneužít, a proto mohou některou její část antivirové programy prohlásit za nebezpečnou. Nesmím také zapomínat na oblíbenou kolekci vývojářského nářadí pro webové tvůrce, jež se honosí názvem PHPTriad a její instalace je opravdu triviální. Samozřejmostí také bude ukázka jednoho netradičního projektu K-Meleon, který i když jako by nachlup vypadl z oka internet Exploreru, je postaven na jádře Mozilla. To vše a ještě mnohem více se samozřejmě dočtete v této rubrice.

Download Accelerator Plus 5.3

Licence: adware (cena 1 060 Kč)

Domovská stránka: dap.mokry.cz

Tato utilita slouží pro rychlejší stahování souborů a je užitečná nejenom majitelům pevných linek, ale i běžným uživatelům vytáčených spojení. Dokáže totiž znovu navázat přerušené spojení. Ale zpátky k samotnému programu, který jsem i přes prvotní nedůvěřivost otestoval. Trošku jsem měl totiž pochyby nad jeho zastaralým vzhledem, jenž se bohužel ještě doposud plně nevyrovnal moderním trendům. Nicméně pokud jeho funkci vezmu po praktické stránce, nezbývá mi než ocenit intuitivnost ovládání, perfektní integraci, spolupráci s prohlížečem, a co hlavně: podporu stahování souborů pomocí navázání několika spojení zároveň. Podle mých testů aplikace opravdu rapidně zrychlila stahování, a dokonce jí ani dlouho netrvalo samotné zahájení procesu navázání prvotního spojení. To, co mě dále potěšilo, bylo automatické zjištění rychlosti serveru a vyhledávání mirrorů (zrcadel souborů). Nicméně program má i své nevýhody: nepatří k nim ani natolik cena, jako spíše konkurence v podobě utility FlashGet, která je v mnoha ohledech profesionálnější, i když má místy uživatelské nedostatky. Jednoduše řečeno, Download Accelerator Plus je perfektní pomocník začínajícího uživatele.

Back Orifice 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: bo2k.sourceforge.net

Před uveřejněním recenze tohoto programu jsem se velmi dlouho rozmýšlel. Jedná se totiž o dosti kontroverzní aplikaci, která na jedné straně nabízí vynikající možnosti pro správu počítačů v síti bez jakýchkoliv licenčních poplatků, a zároveň se jedná o nástroj, který je spuštěn bez vědomí uživatele (to je běžné i u různých komerčních řešení), ale lze ho i bez vědomí uživatele nainstalovat (proto může být různými antiviry označován za vir, ovšem v případě oprávněné instalace jsou takové obavy liché). Ale vraťme se k jádru, Back Orifice umožňuje obrovské množství funkcí, jako například vzdálené editování registrů, nasdílení složek, restart/vypnutí počítače, poslání systémové hlášky, spuštění videa, logování stisknutých kláves a kontrolu spuštěných procesů. To vše je maximálně chráněno před zneužitím pomocí kódovaného přenosu šifrou Triple-DES. Zajímavostí je také podpora plug-inů, které lze na server nainstalovat samozřejmě vzdáleně. Právě díky obrovské paletě nabízených funkcí se jedná zároveň o snadno zneužitelný nástroj, kdy zneužívání některých jeho funkcí může porušovat naše zákony o ochraně soukromí (to samozřejmě platí u všech nástrojů podobného typu).

K-Meleon 0.7

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: kmeleon.sourceforge.net

Chcete si užívat výhody dvou nejznámějších prohlížečů (Internet Exploreru a Mozilly) zároveň? Pokud ano, nezbývá než vám poradit instalaci programu K-Meleon, který je, i když to podle prvního pohledu jen stěží poznáte, postaven na jádře Mozilly. Opravdu, na první pohled není vidět nijak závratný rozdíl ve vzhledu mezi Internet Explorerem a touto nástavbou prohlížeče Mozilla. Menu jsou stejná, dokonce i čeština v této verzi existuje, ani o výhodu Mozilly otvírání několika stran v jednom okně MDI rozhodně nepřijdete. Samozřejmostí, díky jednoduchému vzhledu, je také zvýšená rychlost (o což šlo při vývoji této verze především). Další výhodu již skýtá samotný vzhled, který vám zajišťuje, že se nemusíte učit ničemu novému (vše bude jako dříve). Pokud tedy nainstalujete tento prohlížeč na všechny počítače například v podnikové síti, uživatelé nic nemusí poznat, ale vy můžete rapidně zvýšit zabezpečení, které je bohužel u Internet Exploreru velmi slabou stránkou (zejména vzhledem k tomu, že jeho funkce se spíše podřizují potřebám webdesignérů než uživatelům). Ale abych nezůstal jen u výhod, tento produkt je stále ve vývoji, a proto nejsou dokončeny všechny detaily v ovládacím rozhraním, které se místy od původního IE liší (bohužel spíše v horším slova smyslu).

PHPTriad 2.2.1

Licence: freeware

Domovská stránka: sourceforge.net/projects/phptriad

Tvorba dynamických webových stran pomocí pre-procesoru PHP, rychlého databázového serveru MySQL a webového serveru Apache dnes patří k jednomu z nejpoužívanějších řešení na internetu (zejména díky ceně, bezpečnosti, multiplatformové nezávislosti, podpoře a v neposlední řadě i výkonnosti tohoto řešení). Jenomže než vytvoříte dynamický web, musíte svůj výtvor nejdříve otestovat a vyladit. V tom je ostatně obvykle největší problém, protože pro tuto kombinaci neexistuje žádné IDE (integrované) prostředí, které by vše spojilo do jednoho, a tak z internetu musíte vše zprvu pracně stahovat, instalovat a konfigurovat (pro začátečníka je to možná i měsíc práce). Pokud se vám ovšem do tohoto nechce a nemáte žádné speciální požadavky, můžete vyzkoušet distribuci PHPTriad, která vše potřebné obsahuje již předkonfigurované na nejběžnější nastavení. Po nainstalování tohoto balíku pak již vlastně jen stačí nahrát webovou stránku do daného adresáře, spustit oblíbený PhpMyAdmin (pro importování databáze MySQL) a dát se do práce. K tomu vám ještě navíc pomůže jednoduché ovládací centrum, které je středem všeho dění. Takže dnes se již nemůžete bát obáváného serveru Apache, jenž je pro mnoho lidí noční můrou (naštěstí jen po stránce konfigurace).

V produktu jsem snad zaznamenal jedinou (a relativně běžnou) chybu, která způsobuje to, že zástupci jsou umístěny do složky START\Programs, místo do správného názvu (u českých Windows) START\Programy.

Nebojte se vyzkoušet - Nástroje pro hardwarový test počítače

Martin Koníček

Znáte to, počítač funguje, "šlape jako švýcarské hodinky", ale najednou něco uvnitř zavrčí a tatam je jeho stabilita a nastávají problémy. Hodinky už spíše připomínají model prodávaný na ulici: chvíli jdou a chvíli zase ne. Jakmile se ovšem dostanete do opravny, vše jako by zázrakem chodí. Právě proto jsem si tentokrát připravil rubriku, která by vám měla pomoci při diagnostikování těch nejzákeřnějších problémů. Obzvláště výjimečná je pak utilita HotCPU, která dokáže diagnostikovat sofistikované problémy projevující se jen v určitých případech.

HWiNFO 1.21

Licence: shareware

Domovská stránka: www.hwinfo.com

Utilita Hardware Info je jakousi obdobou známějšího programu SiSoft Sandra, který slouží pro zjišťování důležitých systémových informací o vašem počítači. Díky této utilitě můžete například jednoduše zjistit typ základní desky, procesoru a mnoho dalších a velmi podrobných informacích o vašem systém (například dokonce i typ použité čipové sady, revizi procesoru apod.). Nová verze tohoto softwaru obsahuje navíc několik podstatných vylepšení, jako například podporu protokolu S.M.A.R.T, který slouží ke zjištění aktuálního stavu pevného disku, či zjištění informací z čidel na základní desce (napájení, počet otáček ventilátorů za sekundu, teplota procesoru atd.). Mimo jiné také lze zjistit přibližný výkon vašeho počítače pomocí několika dostupných testů (benchmarků). Ovšem jenom s těmito funkcemi by program asi nevystačil (zejména proto, že SiSoft Sandra ho v mnoha ohledech předčí), jenomže existuje i verze pro systém DOS, která je stále aktualizována a může vám pomoci i v případě, kdy systém Windows nenastartuje (verzi pro DOS je možno pohodlně nahrát na bootovací disketu). U produktu mi bylo nakonec líto jediného, že ho nelze nahrát s dalšími diagnostickými nástroji na bootovací CD, tak aby s ním šlo provést kompletní analýzu počítače.


PC World CD centrum II.

Memtest 86 3.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.memtest86.com

Problémy s poruchou operační paměti jsou dnes čím dál častější, a to kvůli její narůstající rychlosti. Značnou nevýhodou poruchy paměti je obvykle ovšem to, že se běžně nezničí celý modul zároveň, ale pouze při určitém zatížení a frekvenci dochází k náhodným poruchám (z operační paměti se načtou hodnoty, které tam nebyly uloženy). Obvykle to potom vypadá tak, že Windows padají do modrých obrazovek, dávají vám nesmyslné hlášky, počítač občas nenaběhne apod. Abyste tyto problémy zjistili a předešli jim, můžete použít tuto utilitu, která je k dispozici zdarma a je založena na ořezaném jádru Linuxu. Z praktických důvodů je k dispozici ve dvou verzích: v první verzi jako bootovací disketa (po rozbalení ZIP archivu a spuštění instalátoru se ve Windows či DOSu automaticky vytvoří), či jako bootovací CD, které je nutno vypálit (to umí každý lepší vypalovací software, například Nero). Po nastartování počítače z média se utilita automaticky spustí a bez jakéhokoliv dalšího nastavení začne několika způsoby testovat operační paměť. Na to využívá mnoho metod (popsaných na stránkách tvůrců), které se snaží zabránit například i tzv. přeslechům mezi buňkami. Test se samozřejmě nespouští jednou, ale běží opakovaně, dokud ho neukončíte. Po ukončení se počítač automaticky restartuje. Tato utilita se mimo jiné běžně používá v servisních střediscích a neměla by nikomu chybět, takže než přeinstalujete Windows, ověřte si raději vaši paměť.

Cpu-Z 1.15

Licence: freeware

Domovská stránka: www.cpuid.com

Tato volně šiřitelná utilita, sloužící k zjišťování základních informací o procesoru, základní desce, čipové sadě a parametrech pamětí, se dostala do povědomí nejenom běžných uživatelů, ale i mnoha overclockerů (lid9, jež zvyšují výkon počítače nedodržováním doporučovaných a přednastavených hodnot od výrobců hardwaru). Kvalitu tohoto výrobku předznamenává již to, že na mnoha věhlasných webech se objevují informace z této utility. Proč? Protože je velmi jednoduchá, malá a přesto poskytuje ty nejdůležitější informace, jakou je třeba typ jádra procesoru, jeho stepping, frekvence či použitá technologie výroby (dnes 0,18, či lépe 0,13 mm). Mezi mnoha informacemi můžete také zjistit rychlost jádra procesoru, použitý násobič, frekvenci sběrnice či pamětí a mnohé další užitečné informace. Relativně zajímavé informace lze také zjistit o použitých pamětech, jako je třeba jejich časování, počet či rozdělení samotných čipů i slotů. Dále se můžete dozvědět něco o použitých čipech na základní desce, napájení pamětí, či rychlosti a verzi AGP sběrnice. Jediná zajímavost, na kterou jsem u aplikace narazil, byla nepřesnost při identifikaci procesoru, kdy byl přetaktovaný Athlon XP 1700+ nesprávně označen za verzi 1800+. Avšak u jiných procesorů jsem tento problém nezaznamenal.

Hot CPU Tester Pro 3.4 (Lite Edition)

Licence: freeware

Domovská stránka: www.7byte.com/hotcpu.htm

Problémy s nestabilitou počítače jistě zná každý uživatel. Občas se prostě stane, že počítač padá a padá, a nikdo neví čím to je. Ani přeinstalování operačního systému nemusí nutně změnit vše k lepšímu. Jenomže zajdete do servisu a najednou počítač zázračně funguje a pohled pracovníka vás jenom utvrzuje v tom, že jste se pravděpodobně zbláznili. Nicméně existuje zde ještě jedna možnost, jak stabilitu spolehlivě ověřit, a to pomocí této utility. Ta se totiž nespokojí s prostým konstatováním, že systém je v pořádku, ale spustí sérii testů, které zatíží počítač na hranici možností. Poté se začnou zahřívat všechny komponenty na maximální teplotu, a někdy se začnou dít věci. Pokud máte ovšem štěstí a po šesti hodinách provozu se nic nestane, můžete si být jisti, že váš počítač je po hardwarové stránce maximálně stabilní. To se vám může hodit například při přetaktování procesoru, kdy jednoduše zjistíte, kam až můžete spolehlivě jít. Pro technicky zdatnější uživatele si dovolím vysvětlit komplexněji princip celé aplikace. Hot CPU Tester nejdříve zkouší několik složitých výpočtů (výpočet matice, prvočísla či řazení dat), poté vyzkouší funkci MMX, popřípadě (pokud jste majitelem plné verze) i SSE a 3DNow! instrukcí. Vše při maximálním zatížení CPU, aby byl test plně objektivní. To, co považuji (dle vlastních zkušeností) za nejpodstatnější, je také test stability čipsetu základní desky, který dokáže spolehlivě zamotat hlavu každému (při jeho nestabilitě obvykle narážíte na problémy s grafickou kartou, pamětí, procesorem atd...), protože jeho nestabilitu obvykle zjistíte po delší době a hlavně po upgradu počítače (například při výměně procesoru se může zvýšit jeho frekvence, popřípadě se zvýší průchod dat a kvůli jeho přehřívání se stane celý systém nestabilní). Mimo jiné Hot CPU Tester obsahuje také benchmark (výkonnostní test), který zjistí rychlost vašeho počítače při vykonávání přesně daných instrukcí a výkonnost specializovaných jednotek (FPU, MMX, SSE apod.). Dále je možno zjistit takřka všechny informace o procesoru, od jeho revize, po jeho jednotky a podporované sady instrukcí. Na stejné záložce jsou takto zobrazeny informace o cache první (L1) a druhé úrovně (L2), jako je třeba její velikost, či počet možných přístupů v jednom okamžiku. Celý produkt, který patří k nejkomplexnějším ve svém oboru, navíc umožňuje velmi jednoduše nastavit spoustu možností (například diagnostický mod, kdy je možno aktivovat volbu, která se pokusí procesor zahřát na co nejvyšší teplotu) a navíc po šestihodinovém testu vygenerovat certifikát, který má platnost jeden měsíc a je znakem stability daného počítače. Kdyby jeho doba platnosti byla delší, rozhodně by to také nabídlo možnost výrobcům počítačů, kteří by zákazníkovi zaručovali naprostou funkčnost všech komponent při koupi (ovšem někteří prodejci již dnes používají k testům aplikaci 3D Mark 2001, jejíž testy jsou díky zahrnutí dnes již také významné součásti: grafické karty, ještě komplexnější).

Stručně řečeno, při nákupu nového počítače, jeho upgradu či pochybách je užitečné vše zkontrolovat touto aplikací a nejlépe dotvrdit ještě testem 3D Mark 2001, kdy si potvrdíte po několikahodinovém testování správnou funkčnost vašeho počítače.

DisplayMate 1.24

Licence: demo

Domovská stránka: www.displaymate.com

Rozhodujete se pro koupi LCD panelu, monitoru, projektoru, plazmové obrazovky či jiného zobrazovacího zařízení, ale nevíte jak mezi sebou porovnat několik značek či typů? Nemusíte zoufat, tato utilita vám skvěle pomůže. Jedním stiskem tlačítka v ovládacím panelu programu si můžete velmi jednoduše začít test, kterým vás produkt doslova provede. Nemáte totiž k dispozici jen standardní zobrazovací plochy, jež začátečníkům stejně nic neříkají, ale kompletní test včetně úvodních slov a podrobné nápovědy. Jedná se tedy vlastně o jakéhosi průvodce, který vám se vším poradí a vše vám vysvětlí (bohužel pouze v angličtině). Po projití všech testů nakonec velmi jednoduše zjistíte, jaké parametry má vaše zobrazovací zařízení. Například u LCD panelů si lze povšimnout špatného barevného podání a nerovnoměrného podsvícení, naopak u běžných CRT monitorů zase narazíte na horší geometrii, či u levnějších typů na značnou nestabilitu obrazu. To vám může pomoci pouze s výběrem nového monitoru, ovšem některé testy vám pomůžou také s jeho správným nastavením, kdy po správném seřízení parametrů monitoru můžete mnohdy získat takřka briliantový obraz.

§§§§§


Další člen společenstva – Norton antivirus 2003

Vladimír Vondráček

c03p0079

V minulých číslech jsme vám postupně přinesli celou sadu nástrojů od firmy Symantec a nyní se podíváme na její poslední součást ne však významem, pouze pořadím. Číslice 2003 označuje připravenost pro celý tento rok bezchybně chránit počítač před nevítanými maligními kódy, které budeme pro jednoduchost souhrnně označovat viry. Norton Antivirus 2003 se musel přizpůsobit novým trendům, které se v současné době prosazují.

Mezi novinky patří zlepšená detekce virů v širší množině typů souborů a tím se snižuje možnost infekce makrovirem. Antivirový program odstraní z těla souboru nežádoucí kód, aniž by se tím musel uživatel nějak zvlášť zabývat.

Stále populárnější jsou tzv. červi a trojské koně, tedy prográmky, které mají za cíl uživatele nějak poškodit. Internet poskytuje pro jejich šíření ideální prostředí, proto i do médii občas prosáknou informace o hromadných útocích internetových červů např. Nimda. Symantec zareagoval vylepšením detekčních vlastností svého antiviru právě na oblast zmiňovaných útočníků. Zejména zamezí odesílání infikovaných zpráv z vašeho počítače, čímž se nestanete dalším ohniskem nákazy pro ostatní uživatele.

Rovněž systémy pro rychlé posílání zpráv (instant messengery), jako například aplikace poskytované portály America OnLine, MSN nebo Yahoo!, se stávají potenciálním médiem pro šíření maligních kódů. Antivirus 2003 nyní veškerou komunikaci monitoruje a okamžitě odstraňuje možné zdroje nákazy a to buď tím, že je rovnou maže, nebo ukládá do karantény.

Další užitečnou novinkou je možnost ochránit heslem vstup do nastavovací sekce aplikace. Toho využijí zejména ti uživatelé, kteří sdílejí stejný počítač s více osobami. Pokud totiž některá taková osoba získá dojem, že umí nastavit aplikaci mnohem lépe a pokusí se tak učinit, může dojít k dost nesympatické bezpečnostní díře.

V neposlední řadě je nutné ocenit, že celá aplikace je kompletně počeštěna, a dokonce i vložená tištěná uživatelská příručka je v naší mateřštině. V ceně produktu je i jednoroční přístup k on-line aktualizaci virové databáze ze serverů Symantecu prostřednictvím služby LiveUpdate.

Norton AntiVirus 2003

počeštění

snadná správa

K recenzi poskytla firma: Symantec, Klimentská 46, Praha 1, www.symantec.cz

Cena: 1 970 Kč (bez DPH)

§§§§§


Postavte to na Javě – Borland Jbuilder 8 Enterprise

Vladimír Vondráček

c03p0080

Platforma Java představuje jedno z nejrychleji rostoucích vývojových a aplikačních prostředí vůbec. Jeho výhodou je jistá nezávislost na konkrétním operačním systému, pokud tedy programátor používá standardizovanou verzi jazyka. Borland v pořadí již osmým (!) JBuilderem přináší nová rozšíření a zahrnuje nejnovější specifikace Javy.

První věcí, které si všimnete, je podezřele nízká hmotnost krabice. Neobsahuje totiž již tištěnou dokumentaci, veškeré podrobnosti o balících jsou obsaženy pouze v elektronické podobě. Jak je dobrým zvykem, kromě samotného JBuilderu jsou v ceně ještě další kvalitní produkty, a to zejména aplikační Borland Enterprise Server 5.1 a databázový stroj InterBase 7. Ve verzi 8 se nově objevuje Optimizeit Suite 5, jehož recenzi jsme již uveřejnili v loňském PC WORLDu č. 9. Důležité je říct, že každý z uvedených produktů je k dispozici nejen pro platformu Microsoft Windows, ale i Linux a Solaris (unixový operační systém firmy Sun, tvůrce standardu Java).

Renovace komponent JBuilderu se dotkla zejména výkonnější verze Enterprise. Za všechna vylepšení jmenujme vylepšenou správu projektů, které lze nově seskupovat a tím si ušetřit práci při vývoji podobných aplikací. Rovněž lze importovat projekty Visual Café. Vylepšení se dotkla i systému ladění aplikací. Smart Swap umožňuje zahrnout opravy ve zdrojovém kódu během ladění, není nutné spouštět další ladicí seanci.

Pro snadnější vychytání chyb v serverové části aplikace je zahrnuto testovací prostředí Cactus, kterým lze rovněž snáze odhalit chyby v jednotkách (units). Pochopitelný důraz je kladen na vývoj webových aplikací, jehož projevem je Struts Open Source pracovní rámec. Je rozdělen na základě paradigmatu Model 2, na část modelu, náhledu a ovládacího prvku. Zvyšuje se tak přehlednost zdrojového kódu a jeho čitelnost. Tvůrci JBuilderu nezapomínají ani na podporu standardu XML, takže práce s ním je opět o něco příjemnější. Vylepšení se dotkla i systému týmové práce. Objevila se podpora pro další J2EE aplikační servery, jmenujme Sybase Enterprise Aplication Server 4.1, WebLogic 7.x nebo Oracle 9i. Podobnými vylepšeními by se dalo pokračovat ještě poměrně dlouho, vězte, že jich skutečně není málo.

Za přece jen vyšší cenu dostanete v podobě tohoto balíku komplexní řešení pro vývoj softwaru pro všechny oblasti nasazení počítačů, počínaje serverovými řešeními přes jednouživatelské programy až po aplikace pro mobilní zařízení. Navíc, pokud bude mít uživatel nainstalovánu příslušnou verzi JDK (zde 1.4.1) pro svůj operační systém, neměl by být problém spouštět tu samou aplikaci pod Linuxem, Windows nebo Solarisem.

Borland JBuilder 8 Enterprise

možnosti

vyvážený balík cena

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2, www.borland.cz

Cena: 13 500 Kč (bez DPH) za verzi SE, ostatní viz web

§§§§§


Snadno, rychle, přesvědčivě – Macromedia Contribute

Vladimír Vondráček

c03p0081

Možná jste se již někdy setkali s potřebou rychle vytvořit nebo editovat webovské stránky. Existuje samozřejmě řada HTML editorů, které pomohou tuto práci udělat, a jedním z nich je i recenzovaný produkt. Čím se ale liší od svých konkurentů?

Již několikrát jsme přinesli recenzi na produkty firmy Macromedia, za všechny jmenujme HomeSite nebo Dreamweaver. Contribute však zdaleka nedosahuje jejich možností co se editace a tvorby webové prezentace týče. Na stranu druhou je tu skutečná jednoduchost při zacházení s aplikací, kterou je schopen zvládnout takřka každý. Zatímco obě jmenované aplikace jsou určeny jednoznačně pro tvorbu složitějšího internetového obsahu až vývoj webových aplikací, Contribute je ideální pro jednoduché stránky. Prakticky se jedná o klasický WYSIWYG editor, ve kterém je přímo komponován prohlížeč. Umožňuje vkládat texty, obrázky a tabulky, stejně jako odkazy na jiné stránky. Poměrně zajímavou vlastností je určitý stupeň integrace s kancelářskými systémy a možnost vytvářet odkazy na ně v HTML dokumentu. Tím však možnosti aplikace končí a vytvořenou stránku lze už jenom uložit na server.

Samozřejmě k tomu, aby bylo možné nahrát stránku na příslušné místo do internetu, musí mít uživatel nějakou formou zajištěn přístup přímo k souborům na vzdáleném počítači. Aplikace podporuje přístup prostřednictvím lokální sítě (tedy mapované složky na vzdáleném počítači) nebo ftp přístup. Vzhledem k tvorbě prezentace rozeznává Contribute de facto dvě skupiny uživatelů: administrátora a běžného tvůrce. Tím je umožněna týmová práce na jedné prezentaci, samozřejmě s mechanismy zabezpečení unikátního přístupu. Ve skutečnosti to funguje tak, že administrátor zpřístupní ostatním tvůrcům soubory na serveru rozesláním specifického klíče, kterým se každý z nich serveru prokáže.

Proč tedy zvolit zrovna tento editor? Předně je to naprosto nekomplikované použití. Pomocí integrovaného prohlížeče se pomocí odkazů "doklikáte" na stránku, kterou chcete měnit (nebo rovnou zadáte URL). Dalším klepnutím myší se dostanete do editačního režimu a naprosto samozřejmě provedete potřebné úpravy, stejně jako v textovém editoru. Levé tlačítko myši, stisknuté na tlačítku Publish, následně odešle změněnou stránku na server. Tím se Contribute přepne opět do modu prohlížeče, a jede se dál. Pro přidání nové stránky je připravena řada šablon, takže je celkem snadné sjednotit vzhled celé prezentace. Program míří spíše k uživatelům, kteří chtějí prezentovat svoji, práci aniž by museli absolvovat kurs tvorby obsahu internetových stránek.

Macromedia Contribute

jednoduchost

nelze editovat zdrojový kód stránek

K recenzi poskytla firma: Digital Media, s. r. o. Schweitzerova 22 779 00 Olomouc, www.macromedia.cz

Cena: 4 000 Kč (bez DPH)

§§§§§


Domácí kancelář – Microsoft Works 7.0

Vladimír Vondráček

c03p0082

V pořadí již sedmá verze poměrně populárního kancelářského balíku od Microsoftu se skládá opět z osvědčených komponent: textového editoru, tabulkového kalkulátoru, databáze, kalendáře, nástrojů pro e-mail a internet a organizátoru projektů. Každá z uvedených složek má svůj protějšek v balíku Office.

Zatímco ta je ale určena spíše pro profesionální nasazení, Works míří mezi drobnější uživatelé, kteří nemají v plánu vytvářet komplexní a složité dokumenty, potřebují si sem tam něco napsat nebo vytvořit databázi se seznamem videokazet.

V podtitulu tohoto produktu je slogan "Rozšiřte možnosti svého domácího počítače", a v tomto smyslu byla provedena i vylepšení oproti předchozím verzím. Každý, kdo alespoň někdy něco píše, jistě ocení zakomponování nástroje pro kontrolu pravopisu. Uživatel je tak upozorňován při výskytu slova, které není obsaženo ve slovníku. Bohužel program kontroluje jenom pravopis jednotlivých slov, nikoliv obsah věty, takže správnost celého textu je i nadále pouze v rukou autora. V dnešní finančně komplikované době je vhodné využít tabulkový kalkulátor ke sledování výdajů domácnosti, pomocí nově obsažených šablon. Jsou rovněž vloženy šablony pro evidenci domácího inventáře, sbírek a podobně. S evidencí skutečně rozsáhlých záznamů a sbírek (pro opravdu vášnivé sběratele) byla rozšířena schopnost databáze pojmout až 32 tisíc záznamů, což je vyhovující i pro středně velké muzeum. Pokud nemáte dostatečně silný hlas nebo autoritu, pak Works pomohou vytvořit časové rozvrhy pro členy rodiny spolu s jejich výtiskem. Tato novinka pak umožní penalizovat odbojné potomstvo za nedodržování svých povinností, aniž by docházelo k interpretačním nedorozuměním ("Vždyť jsi nic takovýho neříkal!" apod.). Ovšem nejen děti, ale i vy si můžete organizovat čas, k čemuž se může velmi hodit možnost exportovat úkoly a datové soubory do příručních zařízení, jako kapesní počítače, handheldy apod. Tato zařízení musejí být ovšem provozována pod operačními systémy typu Windows CE nebo Palm a vybavena příslušným propojovacím hardwarem.

Samostatný odstavec si zaslouží možnost sdílení dokumentů s uživateli aplikací Word a Excel balíku Microsoft Office. Byť Works umějí číst a ukládat soubory MS Office a naopak, přesto nadále jako výchozí je používán nativní formát Works. Souhrnně lze říci, že pokud nemáte žádný kancelářský software a neplánujete využívat všechny vymoženosti "velkého" balíku, pak jsou pro vás Works finančně výhodnějším řešením. Mohou být ideálním pomocníkem do domácnosti, ale obsahují dostatečně kvalitní nástroje i pro poloprofesionální nasazení. Domnívám se však, že cílovým strojem je počítač, používaný všemi členy rodiny pro rozmanité účely, kteréžto aktivity umí Works dobře zastřešit.

Microsoft Works 7.0

příjemné rozhraní

užitečné šablony

možnosti nastavení

K recenzi poskytla firma: Microsoft, Novodvorská 1010, Praha 4, www.microsoft.cz

Cena: 1 500 Kč (bez DPH)

§§§§§


Správci souborů – srovnávací test I.

Marcel Flídr

c03p0083

Software usnadňující správu souborů a složek (adresářů) není ničím převratně novým. První aplikace tohoto typu se objevily již v textovém režimu operačního systému MS DOS. Za nejrozšířenější je možno označit Norton Commander, Dos Navigator, Volkov Commander nebo český M602. Důvodem jejich vzniku byla především potřeba nahradit komplikované zadávání textových příkazů jednodušším "grafickým" prostředím. Tak vzniklo dnes již klasické schéma dvou nezávislých panelů, z nichž každý zobrazuje obsah jedné složky.

Se vznikem grafických operačních systémů se změnil i způsob práce se soubory v počítači. Windows nabízejí integrovaného Průzkumníka, pomocí nějž lze provádět základní operace a mnoho uživatelů si s ním úplně vystačí.

Zkušenější uživatelé však většinou sáhnou po nějaké jiné aplikaci, která disponuje více funkcemi. Pro tento typ softwaru se vžilo označení správce souborů (file manager). V tomto testu vám nabízíme srovnání několika nejpoužívanějších programů z této kategorie. Součástí článku je tabulka obsahující základní data o aplikaci, včetně informací o podpoře tří uživateli nejčastěji požadovaných funkcí klientu pro přenos souborů po internetu pomocí protokolu FTP, schopnosti pracovat s archivy jako s adresáři a implementaci interního prohlížeče různých typů souborů.

2xExplorer 1.4.1.10

Autor: Nikos Bozonis

Prvním srovnávaným programem je nepříliš zajímavý 2xExplorer. Nenabízí bohužel o mnoho víc než standardní Průzkumník ve Windows.

2xExplorer není nutno instalovat, stačí na disk rozbalit soubory z archivu a spustit vlastní aplikaci. Je to sice jednoduché, má to však háček. Neexistuje totiž pochopitelně ani žádný uninstall, takže pokud se uživatel rozhodne 2xExplorer dále nepoužívat, nezbývá než jej ručně smazat. I poté však zůstanou v registrech systému data, která si tam program zapsal.

Z hlediska funkčnosti se nejedná o nic převratného. Mnohé funkce jsou spíše na překážku, než aby usnadňovaly práci se soubory a složkami. Autoři se například snažili o inovaci pracovního prostředí tím, že kromě dvou panelů zobrazujících data ve složkách obsahuje plocha programu také stromové zobrazení diskové struktury (totožné s levým panelem v Průzkumníku) a svislou lištu s ikonami disků (bohužel bez jejich označení). Výsledkem je, že na jednotlivé panely zbývá poměrně malá šířka. Naštěstí lze kterýkoliv panel skrýt. Program obsahuje pouze základní funkce pro správu souborů. Pokročilé nástroje pro práci s archivy nebo definování oblíbených složek nejsou k dispozici. Interní prohlížeč se omezuje pouze na textové zobrazení. Velmi nepříjemná je doba odezvy. Otevření složky v panelu trvá až několik sekund!

2xExplorer nelze hodnotit jinak, než jako velmi podprůměrný program bez šance na větší rozšíření mezi uživateli.

Diskový manažer 2.40

Autor: Jan Čablík

Aplikace Diskový manažer dokazuje, že i český autor je schopen vytvořit kvalitní program pro správu složek a souborů.

Hned na úvod je však potřeba uvést jednu výtku. Je škoda, že se autor, schopný vytvořit takto kvalitní software, nedokázal oprostit od napodobování konkurenčního produktu, které je v některých momentech více než zřejmé.

Diskový manažer přesto představuje vyspělou aplikaci se standardním vzhledem typu Norton Commanderu. Zobrazení dvou panelů je doplněno o několik dalších prvků, které lze podle potřeby zapínat nebo vypínat. Uživatel může využít lištu s tlačítky pro přepínání disků, lištu pro spouštění nadefinovaných aplikací nebo tlačítkovou lištu pro snadný přístup k nejčastěji používaným funkcím. Většinu funkcí lze samozřejmě ovládat klávesovými zkratkami, jejichž seznam je součástí kvalitně zpracované nápovědy.

Program podporuje všechny běžné funkce (práce s archivy, FTP klient, snadný přístup k příkazovému řádku atd.), a kromě toho nabízí několik specialit. Například je možno určit pro každý typ souboru prohlížeč (vyvolaný stiskem F3) a editační nástroj (aktivuje se klávesou F4). Program standardně používá dvě varianty interního prohlížeče. Základem je textový modul, který je zajímavě doplněn prohlížečem WWW stránek (pomocí OLE funkcí se využívá browser nainstalovaný v systému). Do něj se program automaticky přepne pro zobrazení obsahu souborů s příponou GIF, BMP, JPG nebo HTML.

Zajímavou, i když poněkud diskutabilní funkci představuje zabezpečení a uživatelské profily. V programu je možno vytvořit a spravovat několik uživatelských profilů s různým nastavením. Například je možno zakázat procházení některých disků, používání FTP klienta atd. Otázkou zůstává, nakolik se jedná o užitečnou funkci, když například takto zakázaný disk zůstane uživateli mimo Diskový manažer (třeba z Průzkumníka) přístupný. Přes některé drobné nedostatky je však program kvalitním nástrojem. Pokud se autor bude více věnovat grafické podobě programu a přívětivosti uživatelského rozhraní, nic nebrání růstu popularity Diskového manažeru.

Gyula\s Navigator 1.28a

Autor: Wanari, Ltd.

Gyula\s Navigator představuje jednoduchý nástroj, vhodný především pro začínajícího uživatele. Autoři použili dvoupanelové schéma v poměrně příjemném grafickém provedení. Standardně je sice program pouze v anglické a maďarské verzi, ale z WWW stránek lze stáhnout doplněk s jazykovými knihovnami, včetně české. V některých případech měl však program při testování problém se správným zobrazením českých znaků s diakritikou.

Co do počtu nabízených funkcí se program řadí spíše ke slabším aplikacím našeho testu. Použít lze základní operace se soubory a složkami, vestavěný prohlížeč (zobrazí prostý text a formát RTF), definování oblíbených složek nebo příkazový řádek s historií zadávaných příkazů. Program umožňuje přidělit k jednotlivým typům souborů dvě aplikace, které se pak používají pro prohlížení a editaci souboru s danou příponou. Gyula\s Navigator umí pracovat i s archivy, ale pouze pomocí externích aplikací, definovatelných v nastavení programu. Není umožněno pracovat s archivy jako s adresáři. Rovněž podpora FTP přenosu nebyla implementována.

Celkově působí Gyula\s Navigator dojmem propracované aplikace, kterou by však zkušenější uživatel zcela jistě brzy nahradil programem se širším spektrem podporovaných funkcí.

Turbo Navigator 1.47

Autor: Marko Vodopija

Po třech freewarových produktech rozdílné kvality následuje další z volně šiřitelných správců souborů. Turbo Navigator však patří mezi podstatně méně vybavené aplikace. Protože podle autorů obsahuje nejnovější verze chybu, která znemožní provozování programu na starších platformách Windows (9x/ME), zařadili jsme na naše CD i starší verzi bez této chyby.

Pro zobrazování souborů je opět využito dvoupanelové schéma, které lze v každé části doplnit také o další okno s přehledem stromu složek. Uživatel může využít několik nástrojových panelů, jež bohužel nelze konfigurovat. Formou zvláštního panelu s ovládacími tlačítky je řešeno také prohlížení audioa videosouborů těch typů, které uživatel nadefinuje v konfiguraci programu. Interní prohlížeč pracuje pouze s prostým textem.

S podporou dalších testovaných funkcí je to v Turbo Navigatoru slabší. Vůbec není implementována podpora práce s archivy (komprese, ani prohlížení), FTP klient nebo vyhledávání souborů. Volba sice v menu je, ale pouze spouští standardní utilitu systému Windows. Kvalitnější zpracování by si jistě zasloužilo i filtrování souborů. Na druhou stranu nabízí program možnost definování oblíbených složek. Stejně snadno jako k nim lze pak přistupovat také k některým systémovým složkám (plocha, fonty atd.).

Absenci komprimačního nástroje se snažil autor nahradit implementací nástroje pro rozdělování souborů.

Občas se při testování přihodilo, že při snaze o nějakou činnost program vypsal chybovou hlášku, nicméně se nejednalo o fatální problémy. Turbo Navigator představuje určitou alternativu k placeným aplikacím, vhodnou spíše pro méně náročné uživatele. Vzhledem k absenci mnoha jinde běžných funkcí nemůže konkurovat špičce

Servant Salamander 2.0

Autor: Altap, Ltd.

Na řadu přichází první z "klasiků" mezi souborovými manažery. Servant Salamander patří mezi nejpoužívanější aplikace svého druhu vůbec. Bohužel však má i jedno méně příjemné prvenství, je totiž první aplikací našeho testu, která není zdarma. Jedná se o shareware, jehož jediným "omezením" je úvodní obrazovka, upozorňující na nutnost registrace nebo smazání produktu po třiceti dnech používání.

Poměrně paradoxně působí skutečnost, že program českých autorů je k dispozici pouze v anglické verzi. Podle internetových stránek se podpora jazykových modulů (včetně češtiny) připravuje do další verze. Ta by měla být k dispozici během několika málo měsíců. Aktuální verze je distribuována v nezměněné podobě již od února roku 2001.

Také vzhledem k relativnímu stáří verze 2.0 lze říci, že autoři při programování prokázali nemalé schopnosti. Aplikace je totiž doslova napěchována funkcemi a konfiguračními možnostmi, i když některé součásti (např. FTP klient) budou implementovány až v avizované verzi 2.5.

Pracovní prostředí tvoří standardní dvojice nezávislých panelů, doplněná plně konfigurovatelnými nástrojovými lištami a příkazovým řádkem. Základní ovládání je poměrně intuitivní, implementovány jsou běžné klávesové zkratky a mnoho funkcí lze ovládat přes pravé tlačítko myši. Často nás při testování překvapily některé maličkosti, jejichž možnou podporu jsme pouze tušili. Jejich ovládání bylo přesně tam, kde to zkušený uživatel zřejmě na první pokus zkusí. Problémem pro některé uživatele však může být absence českého popisu funkcí a nápovědy.

Lehce kontroverzně působilo i menu a konfigurace programu. Pro zkušeného uživatele se jedná o opravdovou lahůdku, která mu umožní například definování uživatelského menu s využitím regulárních výrazů. Běžný uživatel se však může v množství funkcí a jejich parametrů občas ztratit. Možná by neškodilo oddělení často používaných nástrojů od specialit typu definování uživatelských příkazů nebo priority masek souborů.

Zajímavou a velmi účelnou vlastností je podpora plug-inů. Pomocí nich je realizováno například komprimování archivů do některých formátů, prohlížení obrázků, HTML souborů nebo přehrávání mp3 souborů.

Servant Salamander představuje kvalitní aplikaci, které k dokonalosti chybí pouze několik drobností, zejména směrem k méně zkušeným uživatelům. Jestliže však patříte mezi počítačové profesionály, kterým nevadí anglické prostředí i nápověda, a kteří mají rádi plnou kontrolu a konfigurovatelnost aplikace, určitě program oceníte.

WinNC Pro 3000 3.03

Autor: Dunes MultiMedia

Předposledním správcem souborů v našem srovnávacím testu je WinNC Pro 3000. Je distribuován jako shareware se zkušební lhůtou 45 dní. Po uplynutí této lhůty se v programu zablokuje většina funkcí a prakticky není možno jej používat.

Pracovní prostředí je pojato "velkoryse", takže optimální orientaci umožní až maximalizované zobrazení programu. Kromě typických dvou nezávislých oken s výpisy složek je na ploše programu několik lišt s tlačítky pro snadnou volbu mnoha funkcí. Pokud by to ještě uživateli nestačilo, může si definovat své vlastní panely nástrojů. Pro celý program lze zvolit jedno ze tří předdefinovaných grafických schémat.

Knihovna s českým překladem je součástí typické instalace, její používání však může spíše překážet než pomáhat. To, že texty neobsahují háčky a čárky, by se ještě dalo při troše snahy ignorovat, ale nad překladem některých označení i zkušený uživatel chvíli zaváhá. Typickým příkladem je překlad slova "extension", které se běžně překládá jako "přípona". Autor české knihovny však použil slovo "nastavení", což je více než netypické. Podobných perliček je v překladu několik.

Naštěstí se lze snadno přepnout do anglické jazykové verze, kde je možno se orientovat bez problémů. Nabízených funkcí je poměrně mnoho. Nechybí klient pro práci s protokolem FTP, nástroje pro manipulaci s archivy v několika formátech (včetně interního ZIP archivátoru), definování oblíbených složek, interní prohlížeč schopný pracovat jak s textovými, tak grafickými a multimediálními formáty. Funkci pro převod zvukových CD do formátu MP3, u tohoto typu programu ojedinělou, se nám bohužel nepodařilo dovést k zdárnému výsledku.Největším záporem programu je asi jeho nepřehlednost. Ta je dána do jisté míry celkovým uspořádáním, nepříliš efektivní je rovněž grafické provedení ikon na panelech nástrojů. Ačkoliv je WinNC Pro 3000 vybaven funkcemi na poměrně vysoké úrovni, jsou v našem testu i lepší aplikace. Rozhodně však stojí za vyzkoušení a určitě si najde své příznivce. Otázkou zůstává, kolik z nich bude ochotno investovat po měsíci a půl do zakoupení plné verze.


Správci souborů – srovnávací test II.

Total Commander 5.50

Autor: Christian Ghisler

Asi nejvýraznější konkurenci pro Servant Salamander představuje v současné době Total Commander. Uživatelé jej většinou znají pod původním názvem Windows Commander, který však musel být podle vyjádření autorů změněn na žádost vlastníků práv obchodní značky Windows.

Total Commander je rovněž distribuován jako shareware, jejž je možno bez omezení používat třicet dnů. I po uplynutí této doby je však jediným omezením okno zobrazené při spuštění. Celková koncepce programu je podobná jako u většiny testovaného softwaru dva zobrazovací panely doplněné o několik (většinou) konfigurovatelných nástrojových lišt. Pro základní operace jsou opět dodrženy standardní klávesové zkratky.

Navíc je program již při typické instalaci plně v češtině (s výjimkou nápovědy), takže ani začínající uživatel by neměl mít problémy s používáním. Aplikace obsahuje podporu všech hlavních testovaných funkcí. Na výborné úrovni je zpracována například práce s archivy. Total Commander nejenže pracuje s archivy jako s adresáři, ale pro většinu typů ani nevyžaduje použití externího programu pro jejich rozbalení. Pro kompresi souborů lze využít interní ZIP obsahující podporu dlouhých názvů.

Samostatný odstavec si zaslouží vestavěný prohlížeč souborů (tzv. lister). Bez jakýchkoliv doplňků dokáže zobrazit text včetně RTF a unicode formátu, text z HTML souborů, grafiku ve formátu BMP, video (AVI) a přehrát zvuk (WAV). Pokud má uživatel navíc nainstalovánmultimediální prohlížeč IrfanView (viz srovnávací test v lednovém čísle PC WORLDu), může to zadat v konfiguraci programu. Další z testovaných funkcí byl FTP klient. Je zpracován velice kvalitně, navíc umožňuje přetáhnout (se stisknutou klávesou Shift) odkaz z Internet Exploreru do okna Total Commanderu, a ten se připojí k serveru a začne stahovat cíl odkazu.

Mezi dalšími funkcemi nechybí správa oblíbených složek, synchronizování obsahu složek, možnost přesunout prováděnou akci (kopírování, přesouvání nebo mazání velkého množství dat) na pozadí a dál pracovat s programem, schopnost zobrazit všechny soubory z adresáře a všech jeho podadresářů najednou nebo možnost změnit si standardní nastavení klávesových zkratek. Zajímavá je také utilita pro hromadné přejmenování souborů s využitím číslování nebo vyhledávání a nahrazování znaků v názvech.

Při testování Total Commanderu jsme v podstatě nenarazili na žádné výraznější problémy. Snad jen konfigurování tlačítek na nástrojové liště by mohlo být zpracováno jednodušeji a přívětivěji. Pochopitelně by pomohla také nápověda v češtině. Nicméně tyto výhrady nejsou nijak zásadní a jsou bohatě vyváženy celkovým dojmem z programu. Proto jsme se rozhodli přidělit Total Commanderu v našem testu plný počet bodů.

Závěr

Testování prokázalo, že v kategorii správců souborů jsou v podstatě dva základní typy programů. První si kladou za cíl zejména začínajícím uživatelům nabídnout alternativu k Průzkumníku Windows. Jejich funkcionalita nebývá o mnoho rozšířena, nabízejí pouze několik doplňkových funkcí. Na druhou stranu jsou téměř vždy k dispozici zdarma.

Zcela jinou sortu představují aplikace z opačného konce výkonnostního spektra. Mívají implementovány funkce, bez kterých se zkušený uživatel jen těžko obejde. Dokáží podstatně zefektivnit postupy při práci se složkami a soubory. Pomalu však začíná být situace taková, že se těžko vymýšlejí funkce, které by tyto programy měly ještě nabízet. Tak se stává, že ve snaze předstihnout konkurenci se autoři uchylují k doplňování funkcí typických pro zcela jiný typ softwaru. Zda je to správný vývoj, ukáže až čas a spokojenost uživatelů.

Pro ně samozřejmě zůstává jedním ze základních kritérií cena. Proto je dobře, že existují freewarové aplikace, které úspěšně konkurují svým placeným konkurentům.

§§§§§


Instant Messengery – srovnávací testy

Jakub Povolný

c03p0084

Dříve, než začneme se samotným testem, bychom si měli objasnit, co to vlastně instant messaging je a jak se používá. V podstatě za vše mluví český překlad tohoto sousloví, instant = přímý, messaging = komunikování. Jedná se tedy o jakýsi druh přímé komunikace.

Základní funkcí každého instant messengeru je schopnost vést dialog mezi dvěma nebo více uživateli organizovanými ve stejné síti (např. ICQ, Yahoo apod.) a sledovat jejich uživatelský status. To jest stav, ve kterém se momentálně nacházejí. Uživatel může být například on-line (připojen), off-line (odpojen), případně away (pryč). Úkolem vašeho klientského programu je tyto stavy monitorovat u lidí, které si uložíte do svého seznamu kontaktů.

Zdá se vám to málo? Nikoliv, oproti ostatním komunikačním službám nabízeným na internetu je to skutečná přímá komunikace, při které máte neustále přehled o dostupnosti vašich přátel či spolupracovníků, a v případě potřeby není problém je kdykoliv kontaktovat.

Na světě je mnoho sítí umožňujících přímou komunikaci, mezi nejrozšířenější patří určitě ICQ (I Seek You), Microsoft se svým MSN Instant Messengerem, přítomným ve Windows XP, Odigo, známý portál Yahoo a AOL Instant Messenger.

Společné vlastnosti

Rozsah článku nám neumožňuje věnovat se podrobněji každému z níže popisovaných programů, proto si v tomto odstavci uvedeme některé společné vlastnosti.

Na úvod možná nejzajímavější informace: uvedené programy si můžete stáhnou z webu zdarma, všechny umí vést textový dialog za podpory dalších prvků, mezi něž patří emotikony, možnost formátování textu nebo historie vaší komunikace. Všechny umí řadit uživatele do skupin, každý z nich zvládá na jisté úrovni ochranu vašeho klienta před spammery a jinými útoky z internetu. Všechny podporují připojení přes proxy server.

ICQ2002a beta

Autor: ICQ, Inc.

Internet: www.icq.com

Tento klient, často nazývaný také jako ICQ Pro, je největší, nejnáročnější a nejpomalejší z rodiny klientů provozovatele služeb ICQ. Instalace probíhá za podpory průvodce, trvá déle než u ostatních konkurentů popisovaných dále (což je ostatně důvod, proč vůbec vznikly). Jinak je naprosto bezproblémová.

Tento největší klient pro sítě ICQ je po funkční stránce nejvhodnější volbou. Jelikož jej vytvořila přímo společnost provozující dané služby, je jejich podpora tímto klientem bezchybná a úplná (což se o dalších říci nedá). Kromě klasické komunikace formou textového dialogu máte k dispozici službu ICQPhone, která vám umožní volat po drátech internetu, ICQChat, což je obdoba klasického chatu, ICQ White Pages, jež jsou telefonním seznamem všech uživatelů této sítě a není problém v nich snadno vyhledávat, ICQSMS nebo ICQMail, jejichž anglické názvy hovoří za vše.

Největší slabinou je rychlost a systémová náročnost (místo na pevném disku apod). Jednoznačně pozadu je také v možnostech modifikace vzhledu a přizpůsobení programu uživateli.

ICQ Lite

Autor: ICQ, Inc.

Internet: www.icqlite.com

Jelikož si je provozovatel ICQ sítě vědom náročnosti plnohodnotného klienta, vytvořil pro méně náročné uživatele odlehčenou verzi, příznačně pojmenovanou ICQ Lite.

ICQ Lite je sice podstatně svižnější, vše se ale děje na úkor funkčnosti. Po instalaci a přihlášení dokáže podobně jako jeho větší bratr naplnit okamžitě váš seznam kontaktů, jinak ale podporuje pouze základní funkce přímé komunikace, textový dialog a posílání souborů. Můžete pomocí něj také posílat SMS.

ICQ2Go

Autor: ICQ Inc.

Internet: go.icq.com

Poslední alternativou, kterou dostanete přímo od provozovatele služeb ICQ, je ICQ2Go. Tento ICQ klient je možné spustit na každém počítači obsahujícím internetový prohlížeč s podporou Javy. Jedná se o javovskou aplikaci běžící v okně prohlížeče, není problém ji tedy provozovat odkudkoliv a na jakémkoliv počítači nezávisle na operačním systému. Nemá rovněž problémy s komunikací skrz firemní firewally.

ICQ2Go musí umět a také umí pracovat se seznamem kontaktů uloženým na internetu. Umožňuje jednoduchý textový dialog s jinými uživateli, a to je vlastně vše.

S ICQ2Go si nepošlete soubory ani SMS. Možnosti modifikace a uživatelského nastavení jsou nulové. To je ale daň za přenositelnost a univerzálnost, které jsou hlavními přednostmi tohoto klienta.

Trilian

Autor: Cerulean Studios

Internet: www.ceruleanstudios.com/trillian/index.html

Trilian je v našem výčtu klientů výjimečný svojí univerzalitou. Soustřeďuje totiž v sobě možnosti přihlášení se k většině sítí nabízejících instant messaging. Pomocí jednoho programu tak můžete komunikovat po téměř všech dostupných kanálech, ať jsou vaše protějšky na síti ICQ, Yahoo, nebo třeba IRC.

Po instalaci a přihlášení do zvolených sítí Trilian umožňuje import kontaktů i z jiných (nativních) klientů, které jste například používali dříve. V Trilianu můžete být samozřejmě připojení ve více systémech najednou, například zároveň v síti MSN a ICQ. To není problém.

Trilian je na vynikající úrovni ohledně přizpůsobení se uživateli. Je skinovatelný, což hovoří samo za sebe. Trilian podporuje komunikaci v sítích AOL, ICQ, IRC, MSN a Yahoo, proto obsahuje velmi užitečný Connection Manager, ve kterém můžete snadno definovat a udržovat jednotlivá spojení. I přes to, že Trilian musí umět obsloužit několik sítí naráz, v nastavení programu se neztratíte. Jednotlivé funkce vázané na konkrétní sítě jsou uloženy odděleně, což přispívá k přehlednosti.

Vzhledem k širokému záběru nenajdete v Trilianu nic moc zajímavého navíc, autoři zřejmě upřednostnili přehlednost a použitelnost proti přehnaným a možná zbytečným nastavením.

SIM (Simple Instant Messenger)

Autor: Vladimir Shutoff

Internet: sim-icq.sourceforge.net

SIM je klient určený pro službu ICQ. Na nic jiného jej nepoužijete. Zato je to však, dle mého skromného názoru, nejlepší ICQ klient pro Windows a Linux. Podobně jako u Trilianu, můžete hned v úvodu přihlásit SIMu do existujícího systému ICQ, nebo požádat o zřízení nového účtu. Jestliže jste měli kontakty ICQ uložené na internetu, SIM si je automaticky stáhne.

SIM sice není skinovatelný, ale umožní vám změnit tvar i rozměry oken, styl vykreslování tlačítek a oken, barvy, písmo a druh ikon pro různé "ICQ stavy". SIM umožňuje přiřadit různým událostem různé zvuky, umí nastavit a zobrazit velmi podrobné informace o vás i o ostatních lidech ve vaše seznamu kontaktů. Obsahuje telefonní seznam, zvládne nastavit automatické odpovědi pro různé stavy připojení, má propracované nastavení bezpečnosti celého klienta (ignorování zpráv, skrývání se, odmítání jistých druhů komunikace apod.)

Jeho výjimečnou vlastností je možnost zobrazování novinek na monitoru jako OSD (On Screen Display). Pokud se někdo stane aktivním, případně proběhne jiná událost, SIM vás o tom informuje decentním zobrazením textu s transparentním pozadím ve zvolené čísti pracovní plochy.

Odigo

Autor: Comwerse

Internet: www.odigo.org

Odigo je po ICQ první z klientů, který používá pro komunikaci vlastní systém Odigo. Je nativním klientem pouze pro svoji síť, a služby konkurenčních sítí v něm nehledejte.

Odigo umožňuje obvyklou textovou komunikaci mezi lidmi registrovanými v systému, umožňuje chat a posílání dat, navíc obsahuje jakýsi radar na vyhledávání lidí dle vašich společných zájmů. Tento radar je asi jediným výjimečným počinem oproti ostatním klientům.

Nastavení klienta Odigo není mnoho, můžete přizpůsobit ozvučení programu a mírně modifikovat vzhled oken. Odigo je skinovatelné. Poměrně pokročilé je nastavení informací o vaší osobě, viditelných na internetu tak, abyste k sobě našli opravdu myšlenkově příbuzné protějšky (které najdete díky radaru). V systému Odigo můžete také posílat elektronickou poštu, neboť automaticky získáváte e-mailovou schránku.

Miranda

Autor: Miranda Project

Internet: miranda-icq.sourceforge.net

Instalace Mirandy je dvojího typu. První možností je stažení kompletního balíčku a nainstalovaní bez připojení na internet. Druhou možností je instalace přímo z WWW stránek Mirandy, kdy si přesně určíte, jaké vlastnosti chcete mít v Mirandě zastoupeny, a nainstaluje se vám optimalizovaný balíček s programem.

Předností Mirandy je fakt, že se instaluje pouze do uvedené složky, kam umístí všechny své soubory. Není problém ji prostě překopírovat na jiný počítač a pouze spustit. Vše funguje, tak jak má, i bez instalace.

Miranda je klientem podporujícím dvě služby. MSN Messenger a ICQ. Jelikož si jsou tyto systémy trochu podobné co se týká nastavení statutu a seznamu uživatelů, je mnoho voleb Mirandy použitelných pro oba výše zmíněné systémy.

Možnosti přizpůsobení Mirandy jsou nekonečné. Miranda totiž podporuje zásuvné moduly (tzv. plug-iny), takže je možné dodat kteroukoliv chybějící funkci prostým přidáním daného modulu. Jistě, je nutné, aby takový modul existoval, ale protože je Miranda šířena pod licencí GPL, není problém si jej naprogramovat sám. Na internetových stránkách Mirandy je již takových modulů bezpočet, stačí si vybrat. Za zmínku stojí například modul History+, který rozšiřuje možnosti archivace textové ICQ komunikace s jednotlivými uživateli, obvykle dostupné například v ICQ Pro. Dalším užitečným modulem je notifikátor narozenin a svátků dle data dostupného v informacích o uživateli, jehož možnosti jsou opět krapet lepší než u ICQ Pro.

V základní instalaci Miranda obsahuje všechna podstatná nastavení. Není sice typicky skinovatelná, její možnosti úprav vzhledu se ale blíží dokonalosti, podobně jako je tomu v SIMu. Lze upravit také ozvučení klienta. Miranda podporuje skupiny v seznamu kontaktů, umí načíst různé grafické sady stavových ikon (ve stejném formátu jako SIM), umí rovněž definovat automatické odpovědi.

Miranda obsahuje také POP3 a SMTP klienta, který vás informuje o došlé poště na zadaném účtu. O této poště umí informovat podobně jako SIM ve zvolené části pracovní plochy. Miranda samozřejmě umožní uživateli být připojen zároveň jak v síti MSN, tak i v ICQ.

Dle mého osobního názoru je Miranda velkým konkurentem SIMu, jejž v mnoha ohledech i předčí. Hlavní síla SIMu je oproti Mirandě ve schopnosti běžet na Linuxu i Windows. Uživatelé obou systémů tedy nemusí měnit své zvyklosti.

Yahoo Messenger

Autor: Yahoo

Internet: www.yahoo.com

Yahoo je podobně jako Odigo nativní klient pro službu Yahoo, nic jiného neumí a ani k tomu není určen.

Yahoo nabízí velmi obdobné funkce jako ostatní zmíněné služby, umožňuje on-line komunikaci mezi uživateli, druhy osobního statutu jsou shodné. Yahoo podporuje i chat, umí pracovat s hlasem i s webovými kamerami a přenášet spolu s textem obraz a zvuk. Umožňuje také telefonní mobilní komunikaci, nicméně pouze pokud jste v USA. Přenášet můžete také data.

Yahoo neoplývá množstvím konfiguračních možností, obsahuje podporované funkce a jejich nastavení, jeho hlavní předností je podpora přenosu textu, hlasu i obrazu najednou. Tím výčet jeho funkcí v podstatě končí. Podobně jako u Odiga, dostanete od Yahoo zdarma e-mailovou adresu.

Závěrem

ICQ ve své plné verzi Pro podporuje kompletní nabídku služeb své sítě, ostatní dva chudší bratři poslouží hlavně uživatelům s pomalejšími počítači, případně uživatelům využívajícím pouze část nabízených funkcí.

Hlavní předností Trilianu je integrace všech známých druhů sítí do jednoho klienta. Jeho konfigurační možnosti nepatří k nejrozsáhlejším, ale to ani při jeho funkčním záběru není možné. Trilian patří mezi náročnější klienty a na slabém Pentiu ho raději moc nepouštějte.

Velmi podobné vlastnosti mají Miranda spolu se SIMem. Oba jsou určeny především pro použití v síti ICQ, Miranda s sebou nese obrovské možnosti konfigurace s použitím zásuvných modulů, SIM má zase velmi pěkně provedené OSD notifikace na monitoru. Oba jsou relativně malé a hlavně rychlé klienty.

Yahoo a Odigo jsou základními aplikacemi nabízenými spolu s nabídkou služeb síti Yahoo a Odigo. Jejich určení je jednoznačné a možnosti konfigurace odpovídají pouze nabízeným funkcím. Nenajdete v nich nic, co by uživatele zvlášť oslnilo, nicméně svoji funkci plní dobře. Oba jsou rychlé a nenáročné (hlavně vzhledem k ICQ Pro).

§§§§§

$$$$$


Knihy


C# pro zelenáče

Jiří T. Pelech

c03p0060

K programování ve Windows už občas stačí umění ovládat myš. O vše ostatní se postará grafické vývojové prostředí. Pokud ovšem chcete proniknout do tajů objektového programování poněkud hlouběji, máte k dispozici různé příručky, které vás povedou při prvních krocích. Jednou z nich je i C# pro zelenáče, kterou napsal Miroslav Virius.

Jak už napovídá název, je příručka určena naprostým začátečníkům. Autor však počítá s poněkud vnímavějšími posluchači, kteří se opravdu chtějí naučit programovat. Když dospějete na konec knihy, nebudete žádnými přeborníky programujícími nový operační systém, dokážete už ale vytvořit plnohodnotné aplikace v prostředí Windows.

Miroslav Virius se drží zásady, že nejlépe se učí na příkladech. A proto současně s představováním jednotlivých oblastí C# vytváří jednoduché aplikace nebo jejich části. Zpočátku prosté programy jsou zdokonalovány tak, jak se čtenář seznamuje s dalšími možnostmi programovacího jazyka. Všechny příklady je možno vytvořit a vyzkoušet pomocí volně dostupných prostředků k vytváření kódu postačí například Poznámkový blok z Windows a k překladu programů a knihoven nástroje poskytované zdarma na internetu. Drobným problémem může být absence kompletních zdrojových kódů. Ty složitější či rozsáhlejší, které by zabíraly v knížce příliš mnoho místa, jsou totiž k dispozici pouze na serveru vydavatele, odkud si je musíte zkopírovat.

Diskutabilní je snaha autora po důsledném používání české diakritiky i v názvech souborů, aplikací, funkcí či proměnných. Tvrzení, že text bez háčků a čárek působí nepřirozeně, je v generaci komunikující pomocí e-mailů a SMS poněkud nadnesené.

Také jsem postrádal cosi jako závěr. Kniha končí bez slůvka rozloučení či jakéhokoli pokusu o shrnutí. Přes tyto dvě drobnosti považuji C# pro zelenáče za velmi užitečnou příručku pro začínajícího nebo mírně zapomětlivého programátora.

Autor: Miroslav Virius

Vydavatelství: Neocortex,

Praha, 2002

Počet stran: 255

Doporučená cena: 249 Kč

PHP4 Učebnice základů jazyka

Jiří T. Pelech

Dynamická tvorba stránek patří k WWW téměř od prvopočátku. Prostředků na tvorbu a správu dynamického obsahu je řada, výrazněji se jich ale prosazuje jen několik. Jedním z nich je i programovací jazyk PHP. Těm, kteří chtějí tento nástroj zvládnout, může dobře posloužit učebnice základů PHP4 od Jiřího Brázy.

PHP se postupem času vyvinul v plnohodnotný programovací jazyk a v posledních verzích už dokonce zasahuje i do oblasti objektově orientovaného kódu. Navíc jsou neustále vyvíjeny nové verze, takže k jeho dokonalému zvládnutí jedna knížka nestačí. I autor si uvědomuje, že proces učení končí zpravidla až smrtí, a proto knihu uzavírá stručný přehled internetových zdrojů, u kterých je možno čerpat další rady a informace. Nechybí odkazy na místa, kde se tvůrci aplikací vzájemně dělí o nové zkušenosti.

S trochou nadsázky je možno říct, že tato příručka poslouží na cestě k dynamickému serveru i naprostému začátečníkovi mezi programátory. Neobsahuje totiž pouze popis PHP4, ale i rady, kde tento volně šiřitelný nástroj získat nebo jaké pomocné programy a jaké prostředí je dobré používat při vývoji i v ostrém provozu. Čtenář se zde dozví i nejobvyklejší způsoby formátování kódu, které zajistí jeho přehlednost a snadnou orientaci v něm i po delší době.

Dokonce ani nevadí, pokud se student příliš nevyzná v elektronických formulářích nebo stylech obsažených ve formátovacím jazyce HTML, protože i na ně se zde dostalo. Dynamický obsah je zpravidla uchováván v databázových serverech, a proto je v učebnici i kapitola věnovaná SQL, konkrétně MySQL. Stručně řečeno příručka Jiřího Brázy nabízí zhuštěně, ale přehledně podané informace o možnostech a schopnostech PHP i všeho, co s ním souvisí. Snad jen jedna výhrada: Probíraná látka je demonstrována na řadě ilustrativních příkladů, které je bohužel nutno z knížky opisovat autor ani vydavatel totiž nenabízejí jejich elektronickou verzi.

Autor: Jiří Bráza

Vydavatelství: Grada,

Praha, 2002

Počet stran: 224

Doporučená cena: 197 Kč

§§§§§


3/2000


Novinky


Krátké zprávy

c00p0079

XEROX & TEKTRONIXSpolečnost Xerox se stala největším a nejsilnějším konkurentem Hewlett Packard v oblasti kancelářského tisku. Firma Xerox oznámila, že byla dokončena akvizice divize Printing & Imaging společnosti Tektronix za 925 milionů dolarů. Původní cena se kvůli úpravám nakonec snížila o 25 milionů dolarů. Xerox okamžitě uvedl nově sestavenou skupinu Office Printing Business (OPB), která spojuje technologie, marketingovou kreativitu a distribuční kanály obou firem. Společně s přední řadou barevných tiskáren Tekronix, získal Xerox druhou pozici v segmentu barevného kancelářského tisku, hned za firmou Hewlett Packard. Barevné portfolio Tektronixu umožňuje rostoucí rodině síťových tiskáren Xerox vytvořit úplnou řadu produktů pro kancelářský tisk, dostupných u více než 16 000 reselerů po celém světě.-MIC

Oracle8i produkt roku

Oracle8i byl podle Information Week vybrán za produkt roku 1999. Díky důkladné a úspěšné transformaci platformy Oracle, Information Week vybral Oracle8i jako jeden z produktů, který umožňuje Internetu být tím pravým médiem pro obchodní procesy. Produkt Oracle8i převýšil s více než 10 000 platícími zákazníky a více než 300 000 downloady z Oracle Technology Network jakékoli dřívější uvedení.-MIC

Red Hat & Oracle

Red Hat, vedoucí poskytovatel open source solutions, a Oracle jednička v e-businessu, oznámily uvedení Red Hat Linux Enterprise Edition optimalizovaného pro Oracle Internet Platformu. Red Hat Linux Enterprise Edition for Oracle je enterprise operační systémová platforma, optimalizovaná pro vysoce objemové e-business a enterprise aplikace, a je plně podporovaná a certifikovaná od Red Hatu i Oraclu.

Red Hat Linux Enterprise Edition for Oracle je spolehlivé, škálovatelné a vysoce dostupné řešení, jež nabízí zlepšený výkon a použitelnost pro enterprise databázové operace.-MIC

iBook se stal No.1

Podle časopisu PC Data se stal počítač iBook číslem jedna mezi přenosnými počítači na spotřebitelském trhu USA v posledním čtvrtletí 1999. Při započítání všech přenosných počítačů Apple, tj. včetně počítačů PowerBook, dosáhl podíl Apple na trhu 10 %.

"Výsledky Applu hovoří za všechno. Společnost nabízí v oblasti notebooků výkonná řešení pro spotřebitele, ale i pro profesionály," řekl Stephen Baker, analytik a ředitel divize Hardware Research PC Data.-MIC

MUJMAIL.ATLAS.CZ

Ve snaze dát uživatelům freemailové služby možnost preventivní ochrany dat proti virům nabízí portál MSN.ATLAS.CZ uživatelům dnes již cca 112 tisíc e-mailových účtů na svém serveru antivirovou ochranu pošty.

Program AVAST32 firmy ALWIL Software je schopný detekovat přítomnost virů v počítačích pracujících pod Windows 95/98 a Windows NT (a to nejenom již známé druhy virů, ale i viry, které se samy modifikují) a na minimum zmírňuje riziko ztráty dat. Soubor antivirových programů AVAST 32 vysoce hodnotí i renomované odborné časopisy Virus Bulletin a Secure Computing. Firma ALWIL Software poskytuje zákazníkům jako součást produktu průběžně aktualizovanou databázi detekovaných virů, a bude ji samozřejmě dodávat i portálu MSN.ATLAS.CZ.

-MIC

Acer na CeBITu 2000

Společnost Acer Computer bude vystavovat na letošním CeBITu ve čtyřech halách: PC, notebooky, servery, síťové produkty, stejně jako periferní zařízení, budou vystaveny v hale 13 na stánku D18. Tato expozice bude zahrnovat nové modely řady PC Acer Veriton a dále tři nové produktové řady notebooků od entry level produktů až po high end kategorii.

Jedna z nejžhavějších novinek v oblasti síťových produktů bude série nových inteligentních síťových přepínačů, které nabízejí mnoho rozsáhlých funkcí. Například nové ISDN routery s Voice-Over-IP funkcí, jež umožňuje telefonování přes Internet.

Úplná nabídka v oblasti periferních zařízení, zahrnující produkty pro zpracování obrazu, záhovací zařízení, monitory, ISDN produkty a modemy, bude vystavena na stánku D04 Acer Peripherals (API) v hale 12. Vedle nových produktů, jako např. DVD a CDRW mechanik, se API soustředí na novou generaci skenerů série Acer Scan. Další nejvýraznější exponáty od API budou nové řady monitorů (flat diamonitor tube) a projektorů.-MIC

Vznikl obr v B2B

Společnosti EDS CoNext, nově vytvořená dceřiná společnost firmy EDS, přední firmy v oblasti globálních služeb informačních technologií, a Ariba, přední společnost v oblasti business-to-business (B2B), oznámily definitivní dohodu o vytvoření největšího spojení v oblasti internetových B2B obchodů. Tyto obchody budou využívat unikátních vlastností strategicky řízeného nákupu. Internetové obchody spravované společností EDS CoNext, provozované na platformě B2B společnosti Ariba a podporované expertízami společnosti A.T. Kearney, jsou vytvořeny tak, aby poskytovaly větší efektivitu a přidávaly zlepšení pro nakupující po Internetu z mnoha oborů i pro jejich dodavatele. Toto bude umožněno díky aktivně vedenému spojení objednávání, strategických zdrojů, aukcí a elektronického objednávání (e-procurementu) v globálním měřítku. Společnost EDS CoNext vloží více než 160 milionů USD, které budou kontrolovatelně poskytovány na základě ročních smluv a rozděleny do dvanácti internetových obchodů.-MIC

Nová tvář ATLAS.CZ

Český internetový portál MSN.ATLAS.CZ se v novém roce uživatelům představuje s novou, lepší tváří novým designem. V žádném případě nejde o samoúčelnou změnu, ale o logické vyústění rozvoje portálu a jeho služeb v několika uplynulých měsících. Řešení homepage, které se jevilo jako optimální před rokem, se s přibývajícími novými službami stávalo pro uživatele stále méně přehledným. MSN.ATLAS. CZ chce být uživatelsky příjemnou bránou českého Internetu. Na první pohled je pro uživatele patrné nové ladění v barvách firemního loga. Co je však daleko významnější, podstatně jednodušší a přehlednější je vyhledávání informací a služeb, na které uživatel denně spoléhá. Proto pokud jste nové provedení ještě na svých monitorech nezhlédli, není nic snazšího než vyvolat webovou stránku http://msn.atlas.cz.-MIC

3D Studio MAX pro Itanium představeno

Discreet, divize Autodesku, Inc., dnes oznámila, že předvedla svůj nejprodávanější software 3D Studio MAX na první verzi nové třídy procesorů Intel IA-64 novém procesoru Itanium, dříve známém pod kódovým označením Merced. Tento týden na Mezinárodní konferenci prodeje a marketingu společnosti Intel předvedl Discreet své špičkové modelovací a animační řešení 3D Studio MAX v nativním provozu na procesoru IA-64. Discreet je tak prvním dodavatelem profesionálního modelovacího a animačního softwaru, jehož řešení funguje na nové generaci platformy Intel. První pracovní stanice na bázi procesorů Intel Itanium by se podle Intelu měly objevit v druhém pololetí roku.

Discreet má v plánu nabízet 3D Studio MAX optimalizované pro Itanium a spolupracuje s výrobci plug-in modulů pro 3D Studio MAX, aby zároveň s uvedením optimalizované verze 3D Studia MAX byla k dispozici kompletní řešení. Zvětšený paměťový prostor a pokročilá instrukční sada umožní výrazně zlepšit funkce 3D Studia MAX na tvorbu digitálního obsahu. 3D Studio MAX bylo vybaveno multithreadingem a podporou víceprocesorových systémů už od svého uvedení v roce 1996, nyní bohatě využije rozsáhlou škálovatelnost procesoru Intel Itanium.

"Se svým vedoucím postavením mezi uživateli a DCC profesionály je 3D Studio MAX dobrou partií pro nový procesor Intel Itanium," řekl Anand Chandrasekher, viceprezident Intel Architecture Business Group a ředitel Workstations Products Group Intelu. "Je to přesně ten typ robustní 3D aplikace, jež může využít vynikajícího výkonu Itania při operacích s plovoucí čárkou. Tato kombinace přinese velký užitek profesionálům, kteří chtějí vytvářet nejmodernější digitální obsah na systémech s IA-64."Michal Chautur

CA & Red Hat

Computer Associates (CA) a Red Hat (RHAT) ohlašují rozsáhlou dohodu v oblasti distribuce, marketingu a podpory. Na základě této dohody bude Rad Hat distribuovat řešení CA pro správu podnikových prostředků se svým produktem Rad Hat Linux Enterprise Edition series. Vzniká tak hotové řešení správy pro středně velké podniky. Na druhé straně bude CA prostřednictvím svých přímých prodejců prodávat uživatelům Unicenter TNG řešení podpory od firmy Red Hat.-MIC

Toshiba s bonusem

Software, obsahující balík kancelářských programů Corel WordPerfect 8 Suite, dodává CHG Toshiba, a. s., jako bonus při nákupu notebooků Satellite 2650XDVD a Satellite 2140CDS a 2180CDT. Tyto programy zahrnují všechny funkce běžně používané v kanceláři, tedy zpracování textů, tabulkový procesor, zpracování prezentací a komunikační nástroje.-MIC

První testy 64bitového UNIXu

Společnost SCO spolu s firmou Compaq provedly první testy nového operačního systému MONTEREY/64. Jedná se o vývojou verzi plně 64bitového unixového operačního systému. Tyto testy proběhly na serveru osazeném procesory Intel Itanium. Dosavadní testy probíhaly pouze na emulátorech tohoto nového 64bitového procesoru. Na projektu Monterey se podílejí firmy SCO, IBM, COMPAQ, ORACLE a další.-MIC


WD opouští trh disků EnterpriseWD opouští trh disků Enterprise

Michal Chautur

Společnost Western Digital Corporation oznámila svůj odchod z trhu pevných disků pro podnikové aplikace (Enterprise) a přesun strategického zaměření a zdrojů z této oblasti na systémy správy dat spojené s Internetem a na management softwaru. Vývojové centrum disků Enterprise společnosti Western Digital v Rochesteru (Minesota) ukončí činnost.

"Opouštíme trh disků Enterprise kvůli klesajícímu podílu na tomto stále více konkurenčním trhu, kde je potřeba méně dodavatelů a kde by udržení dominantní pozice vyžadovalo nutnost stálých silných investic", říká prezident a CEO společnosti Western Digital Matt Massengill, a zároveň zdůraznil, že Western Digital zůstává jedním z klíčových dodavatelů pevných disků pro stolní počítače a pro aplikace domácí zábavy. "Snížení objednávek disků Enterprise od dvou hlavních OEM zákazníků a nedostatky ve vedení skupiny Enterprise za poslední rok, byly indikací trendu, který ukázal, že toto rozhodnutí bylo nyní pro Western Digital správné."

Massengill naznačil, že Western Digital bude plně podporovat základnu pevných disků Enterprise instalovaných u svých zákazníků po celou dobu životnosti produktu, a že společnost očekává doprodej zbývajících disků v průběhu tohoto kalendářního roku. Ke konci fiskálního roku 1999 činil podíl obratu produktové linie Enterprise přibližně 11 % z celkových 2,8 mld. USD.


Intel připravuje zařízení pro připojení k Internetu

Michal Chautur

Společnost Intel Corporation odhalila svůj záměr dodávat zařízení pro připojení k Internetu. Strategii Intelu tvoří tři hlavní složky možnosti správy těchto zařízení, balíky služeb a rodina značkových zařízení pro přístup na Internet pro telekomunikační operátory a poskytovatele služeb, kteří je budou nabízet spotřebitelům.

Mnohostranná nabídka

Společnost Intel uvedla, že vyvíjí rodinu zařízení pro přístup na Internet, kterou budou moci poskytovatelé připojení využívat pro poskytování nových služeb spotřebitelům. První taková zařízení, která by se měla objevit v polovině roku 2000, budou integrovat přístup na Internet s vlastnostmi běžných telefonů, jako jsou správa hovorů a sjednocený systém zpráv. Intel podepsal smlouvu s firmou Telcordia Technologies, Inc. (dříve Bellcore), podle níž tato společnost bude poskytovat telefonická řešení pro internetová zařízení. Budoucí produkty také umožní prodejcům nabízet spotřebitelům služby elektronického obchodu.

Intel má také v úmyslu pomáhat poskytovatelům služeb při vývoji jejich nabídek. V tomto směru bude Intel spolupracovat s dalšími společnostmi, jež budou pro internetová zařízení Intelu dodávat aplikace a obsah. Intel například kupuje licence na služby od společnosti InfoSpace, která je předním dodavatelem infrastruktury Internetu, jež umožňuje širokou paletu různých služeb pro komunikaci, obchodování a přístup, které mohou být zpřístupněny zákazníkům Intelu. Intel také spolupracuje s firmou Lucent Technologies v oblasti poskytování sjednocených řešení pro zasílání zpráv poskytovatelům služeb.


Mobilní telefon nebo síové zařízení?

Michal Chautur

V budoucnosti možná nenalezneme rozdíl mezi těmito dvěma zařízeními díky společnostem Sun Microsystems, Inc., a Vodafone AirTouch. Ty oznámily, že uzavřely dohodu o tom, že aliance firem Sun a Sun-Netscape (Aliance) poskytne společnosti Vodafone AirTouch technologii pro novou globální bezdrátovou internetovou platformu. Společnosti Vodafone AirTouch a Sun podepsaly nezávaznou předběžnou smlouvu, která bude předmětem dalšího jednání a vyústí v uzavření smlouvy definitivní.

Podle navrhované smlouvy by společnost Sun měla dodat komplexní architekturu počínaje samotnými telefony a konče centrálním a podpůrným pracovištěm pro poskytování bezdrátových internetových služeb zákazníkům společnosti Vodafone AirTouch po celém světě. Společnost Vodafone AirTouch zamýšlí jako základ nové platformy použít nosný server Netra firmy Sun, servery Sun Enterprise a disková pole Sun StorEdge s operačním prostředím Solaris. Záměrem Aliance je implementovat technologie Java Java 2 Platform Enterprise a Micro Editions, které by měly uživatelům mobilních telefonů umožnit využívat zajímavé a snadno ovladatelné aplikace.

Navíc hodlá firma Sun spolupracovat se společností Vodafone AirTouch a jejími partnery na vývoji mobilních zařízení, jež budou zahrnovat Java 2 Platform Micro Edition, čímž se mobilní telefony promění v osobní síťová zařízení pro zákazníky na celém světě. Díky tomu bude společnost Vodafone AirTouch moci kdykoli a kdekoli poskytovat bezpečný přístup k informacím a službám z celé řady zařízení prostřednictvím jednoduchého a snadno ovladatelného rozhraní.

Aliance Sun-Netscape hodlá poskytnout společnosti Vodafone AirTouch širokou škálu produktů iPlanet, včetně infrastruktury a aplikačního softwaru pro komunikaci a e-commerce (elektronický obchod). Bezdrátoví uživatelé by měli profitovat z pohodlného a, co se týká zařízení, jednoduchého přístupu k těmto aplikacím. Uživatelé tak budou moci ušetřit čas používáním jediné elektronické pošty a kalendáře, budou mít možnost spravovat informace snadněji a při větším soukromí, získají rychlejší přístup k novým službám a větší možnost výběru za nižší ceny.

"Od této chvíle začínají společnosti Vodafone AirTouch, Sun a Aliance vytvářet zajímavý nový svět mobilních dat a služeb, které budou k dispozici zákazníkům po celém světě," řekl John McFarlane, prezident divize poskytování síťových služeb (Network Service Provider Division) společnosti Sun. "Globální záběr společnosti Vodafone AirTouch a kvalita a šíře jí poskytovaných služeb v kombinaci se špičkovou platformou pro internetové služby společnosti Sun představují zásadní krok k realizaci vize \kdokoliv, kdekoliv, kdykoliv na čemkoliv\."

"Prudký rozvoj trhu bezdrátového přenosu dat přiměl společnost Vodafone AirTouch zvolit si technologického partnera, který by poskytl spolehlivou, dostupnou, nosnou platformu," řekl Mike Caldwell, ředitel pro komunikace (Corporate Communications Director) Vodafone AirTouch. "Pro tento účel jsou společnosti Sun a Aliance Sun-Netscape jasnou volbou. Společně poskytují hardware pro nosnou platformu, operační systém, aplikace a profesionální služby nezbytné pro realizaci toho, o čem se domníváme, že se v budoucnosti stane největší bezdrátovou internetovou platformou na světě."


Grafika pro Linux - První Linux systém s podporou OpenGL

Michal Chautur

Společnosti NVIDIA Corporation, SGI a VA Linux Systems oznámily zahájení společného vývoje profesionálního grafického subsystému pro pracovní stanice pracující v operačním systému Linux. Jedná se o první grafické řešení vyhovující plně rozhraní OpenGL 1.2, doplněné o hardwarovou akceleraci, která má na linuxový trh přinést grafické standardy profesionálních pracovních stanic. První veřejné předvedení společně vyvinuté grafické platformy se uskuteční na LinuxWorldu ve dnech 2.-4. února 2000 v New Yorku.

Unikátní technologie zmíněné trojice poskytne linuxovým systémům řadu schopností všeobecně přisuzovaných unixovému prostředí. Linuxové systémy budou schopny zpracovávat složitou grafiku stejně rychle, ne-li rychleji, než jejich rivalové z prostředí MS Windows. Řešení těží z vynikající 3D grafiky a znalosti OpenGL společnosti SGI, 2D grafiky a možnosti práce s více monitory, které přinese VA Linux, a z vyzkoušené 3D grafické hardwarové a softwarové architektury NVIDIA. Výsledný desktop bude jako první schopen 3D hardwarové transformace a výpočtů 3D osvětlení, hardwarové 2D a videoakcelerace, videooverlaye, práce s více monitory a bude plně podporovat OpenGL v Linuxu. Vývojáři Linuxu tak získají nástroj pro hladkou integraci svých aplikací s grafickým API OpenGL. Grafický výpočetní výkon a kompatibilita jsou primárním krokem umožňujícím vytváření profesionálních aplikací v Linuxu pro výrobní sféru, e-business, oblast tvorby digitálního obsahu, vzdělávání a zábavní průmysl.

Aplikační programové rozhraní OpenGL, poprvé představené společností SGI v roce 1992, je jedinečným prostředím pro vývoj přenositelných interaktivních 2D a 3D grafických aplikací. Jakožto nízkoúrovňové, nezávislé softwarové rozhraní poskytuje OpenGL nesmírnou pružnost, funkcionalitu a přístupnost z rozličných platforem.

Vedoucí představitelé všech tří zúčastněných společností včetně analytika agentury Dataquest (Gartner Group) vyslovili názor, že tento krok může znamenat převrat na trhu linuxových pracovních stanic, neboť právě nedostatečná podpora OpenGL byla zásadním omezujícím faktorem při vývoji linuxových aplikací.


Toshiba Satellite - Notebooky pro každého

Michal Chautur

Dva nové notebooky za příznivou cenu, určené početné skupině uživatelů, uvedla na český trh firma Toshiba. Tyto modely Satellite 2140CDS a Satellite 2180CDT mají tendenci stát se jedněmi z nejprodávanějších nejen v Evropě, ale i v České republice.

Novinky v řadě Satellite

Satellite 2140CDS a Satellite 2180CDT jsou novinkami v modelové řadě Satellite, navazující na předchůdce s procesorem AMD K6-2. Nové modely pracují na frekvenci 450, respektive 475 MHz. Satellite 2140CDS je vybaven SD-RAM o kapacitě 32 MB (rozšiřitelné na 160 MB). Satellite 2180CDT pak umožňuje 64 MB SD-RAM rozšířit až na 192 MB. Procesory notebooků jsou nově vybaveny vyrovnávací pamětí druhé úrovně o kapacitě 512 KB. Tato vyrovnávací paměť komunikuje s procesorem přes sběrnici dat pracující na frekvenci 100 MHz, čímž se při některých operacích zvýší výkon notebooků až o 35 %.

Rozměry a vybavení

Oba notebooky jsou vysoké 43 milimetrů a váží 3,1 kg. Satellite 2140CDS disponuje dvanáctipalcovým LCD displejem (30,7 cm), model Satellite 2180CDT má TFT aktivní displej stejných rozměrů pracující v rozlišení 800 x 600. Standardně už je v noteboocích Toshiba dodáván homologovaný vestavěný modem V.90 (56 Kb/s) a 24rychlostní CD-ROM a disketová mechanika. Pro podporu multimédií jsou oba modely vybaveny reproduktory Toshiba Bass Enhanced System.

Easy Keys pro přístup na Internet

Součástí klávesnice Satellite 2140CDS i Satellite 2180CDT jsou čtyři funkční klávesy (Easy Keys) pro rychlý přístup na Internet a tlačítka pro přímé ovládání CD přehrávače. Odnímatelná lithium-iontová baterie vydrží pracovat až 3 hodiny.

Notebook má k dispozici 2 sloty pro použití PC Card Type II nebo 1 pro PC Card Type III a slot pro rozšíření paměti. Spolu s notebookem je dodáván operační systém Microsoft Windows 98 CZ, dále MS Works 4.5 CZ, Corel WordPerfect 8 Suite, ovladače a podpůrné programy Toshiba.


Oracle8i verze 2 - Ve znamení bezpečnosti

Michal Chautur

Nové bezpečnostní technologie, navržené pro komplexní e-business aplikace, obsahuje nový produkt firmy Oracle Oracle8i verze 2. S tímto systémem mohou nyní dokonce i největší e-business projekty nabídnout maximální, komerčně dostupnou úroveň ochrany přizpůsobitelnou a snadno ovladatelnou cestou.

Oracle nyní nabízí ochranu pro velmi široké komunity uživatelů a integraci dat přes několik vrstev a aplikací, i ochranu dat při ukládání a přesunu přes síť. Oracle8i verze 2 umožňuje partnerům, zákazníkům a uživatelům sdílet běžnou databázi, zatímco stále chrání jejich informace jako kdyby měl každý soukromou ochranu. Například společnost komunikující s více dodavateli, může umožnit každému přístup do seznamu databáze, ale zúčastnění dodavatelé mohou vidět pouze informace o produktech, které dodávají. Na druhé straně společnost, má přístup ke všem přidruženým datům. Tato nová ochranná funkce konečně snižuje náklady na vlastnictví přes jednoduchou administraci a zlepšuje integraci aplikací.

Nové bezpečnostní technologie

Oracle8i verze 2 nabízí zlepšený přístup ke kontrole dat uložených na serveru poskytnutím výběrového šifrování citlivých dat, jako třeba čísel kreditních karet. Výsledkem je ochrana takto choulostivých údajů i před samotnými zaměstnanci společnosti.

Nová verze má také vylepšenou Virtual Private Database, jež poskytuje podrobný několikaúrovňový kontrolní přístup. Přístup může být nyní omezen různými sekcemi, jako je místo, ze kterého je uživatel připojen, a tím uživatelům umožňuje získat větší přístup k datům, podle toho, zda je k firewallu společnosti připojen zvenku nebo zevnitř. Oracle je jediný dodavatel databáze, která poskytuje Virtual Private Database.

Pokročilá ochrana databáze Oracle8i verze 2 nabízí zákazníkům vyšší síťovou ochranu s podporou pro Secure Sockets Layer (SSL) protokol a šifrování Java Database Connectivity (JDBC) jak pro silné, tak i tenké Java klienty. Rozšiřuje podporu v SSL jednoduchém sign-on na Kerberos, SESAME a DCE.

Závěrem

Oracle8i verze 2 zahrnuje rozšířené funkce data warehousingu, podporu Javy 2, vzdálené odstraňování chyb z Java programů a 100procentní Java XML parser na integrovanou Java Virtual Machine (JVM), Oracle Jserver. Zahrnuje dále Oracle Enterprise Manager 2.1, novou vysoce dostupnou databázovou konfiguraci Oracle Parallel Server a zlepšený výkon Oracle Serveru, Oracle Parallel Serveru a aplikací.


Notebooky Peacock - Cenově dostupná mobilita

Michal Chautur

Novou značku cenově dostupných notebooků Peacock uvádí na český trh společnost Actebis Computer. Tato značka výpočetní techniky je v západní Evropě dobře známá a žádaná. Nyní jsou i českým zákazníkům k dispozici první dva modely z řady Liberano M Peacock Liberano 1011M a Peacock Liberano 4021M.

Oba typy jsou založeny na procesoru AMD K6 II-P se sadou instrukcí 3D Now! o rychlosti 380 MHz (1011M) a 400 MHz (4021M), osazeny jsou 2MB videoakcelerátorem Trident na sběrnici PCI a jejich multimediální vybavení zahrnuje integrovanou 24rychlostní CD-ROM mechaniku a 16bitovou stereozvukovou kartu podporující 3D zvuk. Nechybí ani vestavěný mikrofon a reproduktory. Napájení zprostředkovává NiMH akumulátor, se kterým jsou notebooky schopny pracovat bez nutnosti dobíjení až 2,5 hodiny. O možnosti rozšíření se stará PCMCIA slot, jenž pojme 2 příslušné karty typu II, nebo jedinou kartu typu III. Další možnosti připojení externích komponentů zprostředkovává jeden konektor USB rozhraní a Fast IrDA infraport.

Samozřejmostí je rovněž sériový konektor, port pro tiskárnu, možnost připojení externího monitoru, myši či klávesnice, mikrofonu a reproduktorů nebo sluchátek. Oba typy mají plnou lokalizaci, což zahrnuje manuál v češtině, národní klávesnici a předinstalovaná česká MS Windows. Notebooky jsou dodávány s taškou Dicota, a v ceně je rovněž zahrnut software v hodnotě 5 000 Kč (Zoner Callisto, účetní a evidenční software Ekonom, slovníky Yap a výukový software Supermemo).

Model 1011M

Model 1011M je vybaven SVGA displejem typu DSTN o úhlopříčce 12,1", který nabízí maximální rozlišení 800 x 600 bodů v 8bitové barevné hloubce. Osazen je 32 MB operační paměti (ta jde dále rozšířit až na 160 MB) a data má v péči 4,3 GB velký pevný disk.

Model 4021M

Peacock Liberano 4021M disponuje základní operační pamětí o kapacitě 64 MB, která se dá rovněž rozšířit na maximálních 160 MB. Obraz tohoto modelu tvoří 13,3" velký XGA TFT displej, jenž umí zobrazit až 1 024 x 768 bodů s pomocí 64 tisíc barev. Pevný disk má Liberano 4021M o velikosti 6,4 MB.

Závěr

Oba uvedené notebooky mají záruční dobu 12 měsíců a zajištěn je záruční i pozáruční servis. K úplnosti uvedených informací musíme uvést ještě váhu. Ta je bez akumulátoru 2,9 kg, s baterií pak 3,2 kg. Ceny notebooků Peacock začínají již na 39 990 Kč bez DPH.


Otočný 18" TFT iiyama - Nový high-end na trhu

Michal Chautur

Počátkem roku 2000 se série LCD panelů firmy iiyama rozšířila o další model typu high-end. Nový 18,1palcový TFT barevný displej TSA4633JT je vybaven panelem Hitachi a vyniká obzvláště krátkou dobou odezvy 40 ms a zřetelným zlepšením, pokud jde o dobu dosvitu. Nová je rovněž možnost připojit k jednomu monitoru přes dvojitý vstup D-Sub dva počítače. Další důležitou vlastností je schopnost zachovat při zvětšení obrazu (zoom) poměr rozlišení.

Rozlišovací schopností 1 280 x 1 024 při 75 Hz, rovnoměrným rozdělením jasu 200 cd/m2 se model nejlépe hodí pro profesionální použití v oblasti DTP a PrePressu, jakož i pro použití v oblasti médií (noviny, televize, nakladatelství) a rovněž ve sféře grafického využití (reklamní agentury a tiskárny). Jako displej TFT nové generace představuje rovněž pro kancelářské použití ve styku se zákazníky, jako v bankách, pojišťovnách a na burze, reprezentativní a zajímavé řešení.

Nový LC Displej obsahuje vnitřně digitálně řízený panel, který vedle automaticky správného uvádění do polohy a jemného nastavení obrazu při prvním seřízení monitoru rovněž pečuje o lineární vyrovnání obrazu (smoothing), takže při zvětšených zobrazeních s rozlišením menším než 1 152 x 864 pixelů může být kvalita obrazu podstatně lépe reprodukována.

Doporučená cena pro koncového zákazníka činí 113 750 Kč bez DPH.


Intel SpeedStep - Zvyšuje výkonnost přenosných PC

Michal Chautur

Společnost Intel Corporation představila mobilní procesory Pentium III s novou technologií Intel SpeedStep na frekvencích 650 a 600 MHz. Tyto jednotky CPU umožní notebookům pracovat při rychlostech obvyklých u desktopů a současně zajistí jejich maximální výkonnost jak při zapojení do zásuvky v kanceláři, tak při provozu na baterie. Tyto nové procesory dále zlepšují parametry hospodaření s energií a miniaturizaci, a umožňují výrobcům notebooků zajistit výkon 650 MHz u "tenkých a lehkých" notebooků a běžných mobilních počítačů.

Společnost Intel rovněž oznámila dostupnost procesoru Mobile Pentium III s fixním cyklem 500 MHz a nízkou spotřebou energie, který je konstruován pro náročné požadavky nejmenších a nejlehčích mini-notebooků. Všechny tyto procesory jsou nyní k dispozici v mobilních PC předních světových výrobců.

Maximální výkon

Podle zprávy z prosince 1999, kterou zpracovala společnost IDC zabývající se marketingovým výzkumem, 80 % uživatelů mobilních počítačů se domnívá, že jejich jednotka CPU nemá dostatečnou rychlost. Procesory Mobile Pentium III s technologií Intel SpeedStep zaručují zvýšení výkonu, jež naprosto splní jejich požadavky.

Procesory Mobile Pentium III s technologií Intel SpeedStep mohou automaticky přepínat mezi režimem maximálního výkonu a optimalizovaným bateriovým provozem podle toho, zda je počítač zapojen do zásuvky, nebo funguje na baterie. V optimalizovaném bateriovém režimu pracují procesory na 500 MHz a 1,35 voltu a snižují spotřebu. Když uživatel počítač zapojí do zásuvky, notebook automaticky přepne na režim maximálního výkonu a zvýší rychlost na 650 nebo 600 MHz (podle toho, jakým procesorem je vybaven). Přepnutí je tak rychlé (jedna dvoutisícina sekundy), že ho uživatel ani nepostřehne, a to i v případě, běží-li na počítači na výkon náročné aplikace, například film z DVD. Pokud se navíc uživatel rozhodne přepnout na maximální rychlost i v bateriovém provozu, stačí mu klepnout na ikonu ve spodní části obrazovky, aniž by bylo třeba provést u počítače reboot.

Společnost Intel vyvinula hardwarové i softwarové komponenty potřebné k tomu, aby tato technologie fungovala bezproblémově, včetně BIOSu, softwarového rozhraní pro konečné uživatele, integrovaných obvodů pro řízení přepínačů a podpory čipové sady.

Technologii Intel SpeedStep podporují všechny hlavní operační systémy, včetně Windows 98, Windows 95, Windows NT 4.0 Windows 2000. K využití výhod technologie Intel SpeedStep není zapotřebí měnit operační systém ani softwarové aplikace.

Výkonnost a mobilita

Mobilní PC založená na nových mobilních procesorech Pentium III jsou ideální pro obchodování prostřednictvím Internetu v kanceláři, doma i na cestách, kdy je přístup na Internet zajištěn kdykoli a kdekoli. Tyto notebooky nabízejí výkonnost spojovanou s třídou stolních počítačů mají velké obrazovky, velkokapacitní pevné disky, jednotky DVD, trojrozměrnou grafiku AGP i konektory USB pro jednoduché připojení externích periferií. Některé systémy mají rovněž vlastnosti odpovídající IEEE 1394 (Fire Wire), které zajišťují vysokou kvalitu digitálních videoprogramů, a mohou být nakonfigurovány s nahrávacími jednotkami CD což jsou prvky, jež obvykle nacházíme u vysoce výkonných stolních počítačů.

Ještě menší

Podle zprávy IDC se 82 % uživatelů mobilních počítačů rovněž domnívá, že jejich notebook je "příliš těžký". Nové mobilní procesory Pentium III s technologií Intel SpeedStep se vyrábějí s využitím procesu BGA (Ball Grid Array), díky němuž je jednotka CPU velká asi jako poštovní známka a tenčí než čtvrtdolarová mince. V těchto procesorech se rovněž uplatňuje firemní technologie QuickStart, která optimalizuje výkon procesoru, čímž prodlužuje životnost baterie. Tyto vlastnosti umožňují výrobcům zkonstruovat celou řadu notebooků nejrůznější velikosti od notebooků standardních rozměrů, jež mají sloužit jako "náhrada stolních počítačů", až po "ultratenké a lehké" exempláře.


4-Port USB Hub

Michal Chautur

Až 4 jakákoliv USB zařízení, a to velmi rychle, pohodlně a spolehlivě, bez nutnosti restartování počítače, umožňuje k jednomu USB portu připojit nový produkt firmy Logitech 4-Port USB Hub. Ten se jistě vzhledem k výhodám tohoto rozhraní v budoucnu stane nutnou periferií mnoha počítačů.

Většina základních desek počítačů typu PC je v současné době vybavena dvěma porty typu USB, což vzhledem k rozmachu a výhodám tohoto rozhraní nebude mnohým uživatelům stačit. S pomocí dvou USB Hubů Logitech je tedy možné k jednomu počítači připojit až 8 USB periferií, což je hodnota pro naprostou většinu uživatelů dostačující. USB Hub nevyžaduje instalaci do systému, je plug-and-play a stačí jej tedy jednoduše připojit. Je možné jej používat na adaptér (jež je součástí dodávky) nebo i bez něj. Pracuje s počítači IBM PC kompatibilními i počítači Apple. Koncová cena na českém trhu byla stanovena na 1 480 Kč bez DPH.


Fireball Plus LM

Michal Chautur

V brzké době bude uvedena na trh již třetí generace disků Fireball pracujících při 7 200 ot./min., kterou vyvinula divize HDD (Hard Disk Drive Group) společnosti Quantum. Nová generace disků nesoucí označení Fireball Plus LM je určena pro provoz nejnáročnějších počítačových aplikací, používaných např. ve finančním modelování, v multimédiích včetně DVD, v projektování pomocí systémů CAD/CAM či při počítačové sazbě náročné na grafiku. Po dokončení ověřovacích zkoušek u předních výrobců osobních počítačů by se disk nové generace měl na velkoobchodním trhu objevit již začátkem února.

"Ohlas z řad největších počítačových výrobců je vynikající," uvedla Debbie Shocquistová, ředitelka divize pevných disků pro kancelářské počítače (DSD) společnosti Quantum. "Částečně je to díky skutečnosti, že se nám podařilo dosáhnout plošné hustoty 10 GB na jedné plotně, což při 3 plotnách nad sebou představuje kapacitu 30 GB, nezanedbatelnou roli však hraje i fakt, že výrobky řady Fireball Plus již získaly mnoho prestižních ocenění. Fireball Plus LM nejen dokáže bez problémů obsloužit aplikace náročné na zpracování dat, ale zvládá spolehlivě i několik takových aplikací naráz," dodala Shocquistová.

Pevný 3,5" disk Quantum Fireball Plus LM je vybaven nejen dostatečným datovým prostorem, ale i patentovanými systémy SPS (ochrana proti otřesům), DPS (systém ochrany dat) a QDT (technologie nehlučného chodu disku), takže vyhovuje i nejnáročnějším uživatelským požadavkům na spolehlivost, integritu dat a tichý provoz. Disk Fireball Plus LM je již pátým diskem společnosti Quantum, který používá hlavičku typu GMR umožňující vyšší hustotu magnetického záznamu.

Jednotlivé typy disků řady Fireball Plus LM se budou vyrábět v kapacitě 10,2 GB, 15 GB, 20,5 GB a 30 GB. Disk je vybaven rozhraním Ultra ATA/66 a vyrovnávací pamětí 2 MB, jeho střední doba přístupu je 8,5 ms. Díky kombinaci těchto parametrů se vyznačuje vyšší propustností, dokonalejší integritou dat i vyšším výkonem než jeho předchůdce Fireball Plus. Architektura vycházející z osvědčeného typu ověnčeného řadou ocenění je přitom výrobcům počítačů zárukou, že disk se bude vyznačovat maximální provozní spolehlivostí. Nezanedbatelným přínosem takové architektury je i možnost zkrácení ověřovacích testů a rychlejší náběh sériové výroby. Doporučená maloobchodní cena modelu s kapacitou 30 GB činí 399 USD.


AT-MC1001 - Převodník pro gigabitový Ethernet

Michal Chautur

Společnost Allied Telesyn International, zaměřená na zjednodušování síťového prostředí pro podniky všech velikostí, ohlásila nejnovější přírůstek do své početné řady převodníků média AT-MC1001, určený do prostředí gigabitového Ethernetu. Nový AT-MC1001 přenáší výhody dlouhých vzdáleností, jež jsou vlastní jednovidovému optickému vláknu, na páteřní sítě gigabitového Ethernetu a areálové sítě LAN převodem kabelu s vícevidovým 1000BaseSX na kabel s jednovidovým optickým vláknem 1000BaseLX.

Gigabitový Ethernet

"Nový převodník média překonává omezení vzdáleností vlastním zařízením gigabitového Ethernetu umožňuje uživatelům s minimálním úsilím přejít se svými sítěmi z rychlého Ethernetu na Ethernet gigabitový," řekl Melvyn Wray, evropský viceprezident pro marketing ve společnosti Allied Telesyn. "Naše celosvětové vedoucí postavení v oboru převodníků média se zakládá na hlubokém pochopení reality dnešního síťového prostředí objem provozu na síti se zvětšuje a vzdálenosti se prodlužují. Správci sítě požadují řešení, která lze snadno integrovat, a při tom rozšiřují a rozvíjejí síť současným zhodnocením stávající infrastruktury novou technologií."

Zvyšuje dostupnost

Převodník gigabitového Ethernetu AT-MC1001 prodlužuje konektivitu k páteřní síti pro skupiny vyžadující vysoký výpočetní výkon, datová střediska a skupiny serverů až do vzdálenosti 10 km. Bez ohledu na to, zda je provozován jako samostatná jednotka nebo v rámu montovaném do skříní MCR12, AT-MC1001 poskytuje výkonnost gigabitového Ethernetu, zrychluje výkon sítě a přitom zachovává snadnost použití, instalaci typu plug and play. Není zapotřebí instalovat žádný software určený pro řízení a správu, a není nutné konfigurovat komplikovaná nastavení. Světlo emisivní diody indikující stav a MissingLink způsobují, že toto zařízení pracující v režimu jak polovičního, tak plného duplexu, je spolehlivým a snadno spravovatelným rozšířením sítě. Další oporou je záruka po celou dobu životnosti a bezplatná technická podpora. MC1001 je k dispozici již nyní, evropská cena pro koncového uživatele se pohybuje okolo 2 000 USD.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0080

1 GHz běhá

Společnost AMD demonstrovala 1,1 GHz (1 100 MHz) verzi procesoru AMD Athlon vyrobeného v jejím výrobním zařízení Fab 30 v Drážďanech. Zařízení je vyráběno špičkovou AMD HiP6L 0,18mikronovou technologií s použitím měděných spojů. Procesor při demonstraci nevyžadoval žádnou speciální chladicí techniku.

Firma AMD očekává, že první příjmy z prodeje rodiny procesorů AMD Athlon, vyráběných ve Fab 30 v Drážďanech technologií měděných spojů, přijdou na konci druhého čtvrtletí roku 2000.-FEL

Televize v počítači

Společnost Abacus Computer uvádí v těchto dnech na trh zajímavou novinku od firmy MediaForte jedná se o TV tuner. Tato věcička určitě potěší především všechny ty, kteří u počítače tráví volný čas a jsou svým založením poněkud hravější povahy. Tak tedy, jaké vlastnosti má TV tuner, jejž si od Abacusu za něco málo přes tři tisíce korun můžete odnést: 16 kanálů, autoscan automatické/manuální ladění, příjem buď klasickou anténou nebo kabelem, VCR vstupy video/stolní kamera, podpora NTSC/PAL, rozlišení 640 x 480, net meeting, podpora VGA PCI/AGP, zvukový výstup karta/reproduktory, dálkové ovládání, FM volitelný tuner s pamětí deseti stanic (87,5-108 MHz).-FEL

Aktis SW Assistance

Počátkem února uspořádala společnost Aktis, a. s., (www.aktis.cz) tiskovou konferenci u příležitosti podpisu smlouvy s firmou PCS Software, s. r. o. Aktis, a. s., bude prostřednictvím své zákaznické služby Aktis SW Assistance poskytovat servisní podporu antivirovým programům AVP z dílny PCS Software.

Projekt Aktis SW Assistance je určen uživatelům ekonomického softwaru ABRA společnosti Aktis, a. s., a kromě technické podpory jim poskytne i zvýhodněné pravidelné kontroly, slevy při servisních opravách či update a upgrade softwaru, hot-line, apod.

Nyní je portfolio podporovaných produktů rozšířeno o antivirové programy AVP společnosti PCS Software, s. r. o. Jedinečnost tohoto kroku spočívá v tom, že obě společnosti jsou vzájemnými konkurenty v oblasti ekonomického softwaru. Díky jasné vizi, že spolupráce je mocnější než boj, se obě firmy dohodly na partnerství ve výše uvedené oblasti. Cílem je především rozšíření a zkvalitnění služeb zákazníkům, kteří budou službu Aktis SW Assistance využívat.-FEL

SAP a Oracle

Společnosti SAP a Oracle uzavřely novou smlouvu o pokračující aktivní spolupráci na vývoji a technické podpoře systému SAP R/3 na databázi Oracle. Na základě této smlouvy zůstává Oracle prvořadou platformou pro vývoj systému SAP, takže společní zákazníci SAP/ /Oracle budou dostávat nové verze systému R/3 na databázi Oracle přednostně. Navíc se společnost SAP zavázala nadále používat Oracle jako interní databázi a vyvíjet své aplikace tak, aby optimálně fungovaly s databázovými technologiemi Oracle. Jelikož na Oraclu běží celkem 74 % instalací systému SAP R/3, mají pracovníci technické podpory, uživatelé i systémoví integrátoři nejvíc zkušeností právě s databází Oracle.-FEL

Kyocera FS-1200

Společnost Janus (www.janus.cz) uvádí na náš trh novinku ze základní řady tiskáren ECOSYS Kyoceru FS-1200. Její rychlost je 12 stran A4 za minutu v rozlišení 600 dpi s maximálním výkonem 20 000 stran za měsíc. Procesor pracuje na frekvenci 71 MHz. Ve standardním vybavení podporuje PostScript II. Základní zásobník papíru na libovolný formát v rozsahu A5-A4 má kapacitu 250 stran. K dispozici jsou další volitelné zásobníky a střadače.

Tiskárna je vybavena procesorem PowerPC RISC na frekvenci 71 MHz. Základní paměť 4 MB RAM je rozšiřitelná až na 68 MB. Lze využít ECO paměť, což je podpora komprese a Hynamické správy paměti. Tiskne rychlostí 12 stran A4 za minutu. Maximální měsíční výkon je 20 000 stran A4 a kapacita toneru je 5 000 stran A4 s 5% pokrytím stránky.-FEL

Mechanika všeuměl

Společnost Actebis Computer, autorizovaný distributor Memorexu, začala jako první dodávat na český trh mechaniku integrující funkce DVD a CD-RW. Tento produkt nese označení Memorex TriMAXX 200.

Do jedné mechaniky jsou zabudovány dvě optické soustavy. Mechanika dosahuje 24násobné rychlosti otáčení, umožňující práci v následujících rychlostech: čtení CD-ROM 24x, čtení DVD-ROM 4x, zápis CD-R 6x, zápis/přepis CD-RW 4x. Pro plynulý chod čtení i zápisu jsou zde osazeny 2 MB vyrovnávací paměti; rozhraní je klasické ATAPI (Enhanced IDE); montáž je možná i na výšku. K mechanice zákazník dostává českou příručku, potřebné propojovací kabely, šroubky, prázdné CD-RW médium a obslužný software Adaptec (pro Windows 9x a NT). Doporučená koncová cena je 12 389 Kč bez DPH.-FEL

Electra 2000

Je tomu teprve rok, co byl zahájen provoz internetové kavárny Electra na Rašínově nářeží v Praze. Internet, komunikační fenomén dnešní doby, od té doby opět posílil své pozice.

Tentokrát se natrvalo usadil v nově otevřené internetové kavárně Electra 2000 v pražské Nádražní ulici na Smíchově. AutoCont samozřejmě nemohl chybět a dodal kompletní vybavení, skládající se nejen z dvanácti multimediálních počítačů AutoCont OfficePro 2000a, ale též například pokladních systémů MOP a KASA.

Použité počítače AutoCont OfficePro 2000N jsou osazeny procesory Intel Celeron 400MHz a operační pamětí 64 MB. O kvalitní zobrazení se starají 17" monitory Hyundai, o klidný poslech nikoliv klasické reproduktory, ale příjemnější hudební sluchátka.

Internetová kavárna Electra 2000 se stává dalším místem, kde si mohou Pražané při šálku čaje či kávy zabrousit do tajů této informační dálnice, vyhledat a vytisknout si potřebné informace, či si vyřídit svou elektronickou korespondenci.-FEL

Společnost AutoCont

vybudovala ve svých pobočkách v Praze a Ostravě nové Technické a servisní centrum pro své zákazníky. To s sebou přineslo několik zajímavých novinek a změn. Mezi nejzajímavější změny oproti dosavadnímu způsobu podpory patří především odlišení podpory široké zákaznické veřejnosti a tzv. smluvních zákazníků.

Široká veřejnost a zákazníci společnosti mají nyní možnost využívat komplexní předprodejní a poprodejní služby, horkou linku, infolinku, servisní dispečink a technickou podporu. Ta je k dispozici zdarma, ovšem pouze v pracovních dnech od 8.00 do 17.00 hod. (v Praze do 18.00 hod.).

Smluvním zákazníkům jsou navíc nabízeny služby individuální. To znamená v rozsahu i časech, jež odpovídá jejich specifickým požadavkům. V případě potřeby může rozsah takového podpory dosáhnout až k hranici nonstop provozu, kdy jsou operátoři k dispozici 24 hodin denně, 365 dní v roce. V současné době možnosti individuální technické podpory využívá řada subjektů z oblasti energetiky, státní správy a některé významné obchodní společnosti.-FEL

Vše v jednom

Heslo královských mušketýrů platí v plné míře o zcela ojedinělém produktu na našem trhu. Společnost Ricoh uvádí prostřednictvím firmy Impromat doposud jedinou mechaniku, která umožňuje pracovat se čtyřmi typy médií najednou DVD-ROMem, CD-R, CD-RW a CD--ROMem. Její cena je příjemně nízká i přesto, že jde o premiéru.

Mechanika s označením MP9060 přichází na trh v době, kdy jen holywoodská studia produkují 100 titulů DVD každý týden, a u některých titulů prodej DVD převyšuje prodej VHS kazet. V roce 2001 má navíc prodej přehrávačů DVD-ROM přesáhnout prodej CD-ROM mechanik (dle údajů společnosti Disk/ /Trend).-FEL

Specialisté

na problematiku ochrany a zabezpečení dat ve firmě AEC oznámili, že podle studie vypracované konzultantskou firmou Computer Economics dosáhly v loňském roce škody způsobené počítačovými viry celosvětově 12 miliard dolarů.

V minulosti byla většina počítačových virů jednoduchá a navzájem se od sebe příliš nelišily. Ovšem současné škodlivé kódy se vyznačují celou škálou technik, které využívají pro své ukrytí. Navíc jsou schopné pro své šíření využívat čím dál tím většího množství "hostitelských" aplikací (mimo kdysi obvyklých spustitelných programů jsou to v současné době makroviry schopné infikovat dokumenty, či internetoví "červi", šířící se pomocí e-mailové pošty).

AEC nabízí široké portfolio antivirových programů, které jsou svými vlastnostmi a schopnostmi připravené uspokojit i ty nejnáročnější zájemce: AVP, F-Secure AntiVirus (dříve F-Prot), Norman Virus Control a VirusScan.-FEL

HP zvyšuje

standard barevného skenování především pro komerční uživatele. Společnost uvedla na trh nový skener ScanJet 5300c pro domácí a kancelářské použití, který kombinuje výbornou kvalitu skenování s dodanou sadou intuitivního softwaru.

Scanjet5300c lze připojit nejen na paralelní, ale i na USB port. Kombinuje vysokou schopnost rozlišení (1 200 dpi opticky) s vysokou rychlostí (plná stránka textu je hotova za 50 sekund). Výhodou je možnost využití mnoha doplňujících zařízení, jako např. zásobníku na 25 stran.-FEL

Počítačová škola Gopas

zavedla před čtyřmi měsíci zkušebně pro toto zimní období Garanci získaných vědomostí. V rámci této akce dala všem zákazníkům možnost zopakovat si jimi absolvovaný kurs zdarma ještě jednou pro případ, že by jim některé části kursu zůstaly stále nejasné.

Po těchto čtyřech měsících si pracovníci školy ověřili, že jejich zákazníci si tuto službu oblíbili a někteří rádi využili možnost absolvování kursu zdarma ještě jednou, a to obzvláště u kursů náročnějšího rázu. Garance získaných vědomostí bude proto zahrnuta do stálých služeb školy. Znamená to, že všichni absolventi kursů školy Gopas budou mít možnost zopakovat si jimi absolvovaný kurs zdarma ještě jednou.-FEL

Server SGI 1200

Společnost SGI uvádí na trh dalšího člena rodiny low-end serverů, nazvaného SGI 1200. Nový server se dodává ve dvou variantách: SGI 1200L pro operační systém Linux (SGI ProPack 1.2 s Red Hat 6.1 nebo SuSE 6.2) a SGI 1200M pro Microsoft Windows NT 4.0 a Microsoft Windows 2000.

SGI 1200 je škálovatelný stroj s jedním až dvěma procesory Pentium III, optimalizovaný pro montáž do racků. Je navržen tak, aby vyhověl jak náročným požadavkům internetových aplikací, tak zapojení do clusterů při řešení složitých technických výpočtů. Podporuje rychlý a předem neodhadnutelný růst tzv. serverových farem. Díky nízké stavební výšce (2U, tj. 3,5") jej lze snadno umístit do standardního 19" racku.-FEL

Servery od HP

Společnost Hewlett-Packard uvedla na český trh systémy HP NetServer LC 2000 a LH 3000, které by měly uspokojit rostoucí požadavky pracovních skupin a středisek.

V HP NetServeru LC 2000 jsou použity poslední technologie Intel Pentium III s vnější sběrnicí na frekvenci 133 MHz a procesory s kmitočtem až 733 MHz: všechny komponenty včetně zdrojů napájení a ventilátorů lze měnit za chodu, paměť je rozšiřitelná až na 4 GB.

HP NetServer LH 3000 využívá technologie Intel Pentium III s dual-peer vnější sběrnicí 133 MHz, s až 733MHz procesory, má vestavěný dvoukanálový řadič RAID s rozšiřitelnou pamětí cache a hot-plug PCI sběrnice. Upgrade na čtyřcestný Xeon je možný bez nářadí, lze nainstalovat až 12 hot-swap disků, 4 GB paměti a dva vestavěné SCSI řadiče.-FEL

Letadlo přes Internet

Společnost SAP ohlásila nové prvky v řešení mySAP.com pro letecký a obranný průmysl (Aerospace and Defence), které podnikům umožní spolupracovat s obchodními partnery po Internetu s využitím SPEC 2000, průmyslového standardu pro výměnu elektronických obchodních dokumentů. S následujícím updatem řešení mySAP.com for Aerospace & Defense, který je plánován na letošní březen, poskytne firma SAP aplikace pro nákup a prodej leteckých součástí na bázi elektronické komerce. Podniky budou moci využít nižších transakčních nákladů a získají lepší příležitosti při spolupráci s větším množstvím obchodních partnerů prostřednictvím Internetu.-FEL

§§§§§


Future in our hands aneb Se vztyčenou hlavou do Evropy

Milan Hausner

c00p0081

1. 1. 2000 až 11. 1. 2000 proběhlo jednání dětského parlamentu The Millennium Gathering of Children na Novém Zélandu. Celkem se ho zúčastnilo 88 národů, které prezentovaly naplňování lidských práv v jednotlivých členských zemích UN. Přehled zastoupených zemí je na webové stránce celého projektu www.kidfest.co.nz. V průběhu jednání byla přijata charta dětských práv, kterou podepsali všichni signatáři. Měla by sloužit jako jeden z dokumentů určených pro jednání zákonodárců v otázkách lidských práv.

Proč o tom všem píšeme v počítačovém časopise? Je to docela jednoduché. Protože Internet hrál velmi pozitivní úlohu jak v jeho přípravě, tak i, jak doufáme, v jeho pokračování.

Na druhé straně bylo až s podivem, jak málo se Internet právě pro komunikaci a další činnosti, po kterých tento projekt přímo volal, využíval.

Podíl České republiky na světovém parlamentu dětí

Po výzvě České komise pro UNESCO naší škole žáci 6. ročníků vypracovali projekty, jak prezentovat Českou republiku ve světě. Tyto projekty si vyhodnotily samy děti v jednání Školního parlamentu. Vznikla vlastní webová strana k celému projektu www.kidfest2000czech. cz.

§§§§§


Děti jako my aneb Majáky mají "žijícího" staršího bratříčka

Milan Hausner

PC WORLD v minulém čísle uveřejnil článek o projektu, který zahájil Český Telecom společně s dalšími organizacemi na serveru www.majaky.cz. Bylo nám tak trochu smutno z toho, že se zapomnělo na staršího bratříčka, který dnes patří do struktury majáků a který se navíc podílí na jejich tvorbě.

Děti jako my však mají svůj projekt s prakticky shodnou náplní od loňského ledna. Projekt získal přímou patronaci České komise pro UNESCO a umožňuje dětem z tohoto oddělení celou řadu aktivit, které jim předtím byly odepřeny. Mezi těmi hlavními však bylo vytvoření on-line i off-line chatu pro děti ze škol a jejich kamarády na nemocničních pokojích.

Stránky "Děti jako my" na adrese http://deti.atlas.cz záhy obživnou novou tváří i novým obsahem. Společně s naším bratříkem www. majaky.cz jsme možná tak trochu přispěli k pomoci všem dětem, které ne vlastní vinou nemohou být s námi. Třeba jim také poněkud pootevřeme dveře k návratu.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0082

Norton AntiVirus 2000 českyPoskytnutím nejnovější verze tohoto antivirového softwaru v českém jazyce Symantec opět dokazuje, že své aktivity na trhu ve střední a východní Evropě myslí vážně. Norton AntiVirus 2000 poskytuje automatickou ochranu proti virům a dalším škodlivým kódům na všech vstupních bodech, včetně e-mailové přílohy a downloadů z Internetu. Norton AntiVirus byl podle PC Data nejprodávanější antivirový software v Americe v letech 1997, 1998 i 1999.-OK

Nová WinRoute Pro 4.1

Společnost Tiny Software ČR uvádí na trh další verzi svého produktu pro bezpečné připojení lokální sítě do Internetu WinRoute Pro 4.1. Ta přináší výrazná zlepšení, mezi která patří: podpora IP telefonie a multimédií, podpora virtuálních privátních sítí (standard IPSec), vylepšení síťového ovladače v nejnižší vrstvě, a v neposlední řadě plná funkčnost pod Windows 2000.-OK

Norton Internet Security 2000

Symantec čerstvě uvedl produkt Norton Internet Security 2000, jenž představuje integrované osobní řešení pro zabezpečení uživatelů počítačů před nebezpečím z Internetu. Kombinuje osobní firewall, technologii pro filtrování stránek, antivirovou ochranu a tzv. "rodičovský zámek", zabraňující přístup dětí na některé nevhodné internetovské stránky.

-OK

DATAGUARD

Pro usnadnění a zjednodušení řešení problematiky ochrany dat uvádí společnost PCS SOFTWARE na trh novou službu DATAGUARD. Ta má uživatelům usnadnit správu a ochranu vlastních cenných dat. DATAGUARD je určen pro široké spektrum uživatelů od domácích po rozlehlé počítačové sítě velkých podniků. Základem služby je vypracování individuálního projektu ochrany a správy dat přesně na míru požadavkům zákazníka. DATAGUARD řeší problémy zejména s antivirovou ochranou dat; zkouškou ohněm již úspěšně prošel u zákazníků při "ostrém" testu Y2K.-OK

CASE SELECT Enterprise

Firma PRINCETON SOFTECH oznámila uvedení na trh další verze populárního objektového nástroje CASE SELECT Enterprise. Verze 6.1, která technologicky vychází z předchozí 6.0e, přináší další rozšíření podpory modelování komponent a mnohá zlepšení pro zvýšení komfortu a robustnosti objektového/komponentového modelování. S novým SELECT Enterprise byly zároveň uvolněny nové verze komplementárních nástrojů: synchronizéry kódu pro prostředí Java a Visual Basic, a také prostředek pro distribuovanou správu komponent SELECT Component Manager.-OK

602Pro PC SUITE 2000

Náš největší tuzemský výrobce programového vybavení se rozhodl uvolnit novou verzi svého kancelářského softwaru 602Pro PC SUITE 2000 k užití ZDARMA pro všechny uživatele Windows ve firemním i domácím sektoru. Technická podpora produktu bude pro ty uživatele, kteří ji budou potřebovat, nabízena v ceně 480 Kč za běžný rok na jednu licenci. První měsíc po registraci je tento support poskytován zdarma.-OK

WinBase602

I v oboru databázového softwaru od "šestsetdvojky" dochází k razantní změně. WinBase602 SQL Server bude od verze 6.1 k dispozici ZDARMA. Jde jak o "velký" SQL server, tak i o Personální databázi včetně vývojového prostředí. Za poplatek bude pouze přístup k SQL Serveru a technická podpora. Software602 začíná tímto krokem naplňovat heslo: "Neplaťte za technologii, plaťte za její využívání!"-OK

Minerva, IBM a Progress

Tři přední dodavatelé informačních technologií Minerva ČR, IBM ČR a Progress Software spojili své síly do nabídky nazvané PowerSystem. Ta představuje komplexní řešení podnikových informačních systémů již od 3 milionů Kč. Akce je součástí celosvětové kampaně společností IBM a QAD (autor softwaru MFG/PRO), a je v ČR a SR realizována firmou Minerva. PowerSystem je zaměřen na výrobní podniky a obsahuje MFG/PRO, servery IBM, implementační služby od Minervy a softwarové vývojářské nástroje od Progress Software.-OK

NetWare 5.1

Společnost Novell začala 20. ledna dodávat oficiálně na český trh novou verzi svého síťového operačního systému Netware 5.1. Ten má přinést užitek běžným i "velkým" uživatelům, prodejcům a distributorům tím, že poskytne technologii pro použití otevřených internetových aplikací pro elektronické podnikání. Rovněž nabízí univerzální řešení pro implementaci klíčových technologií, aby uživatelé mohli rozšířit své současné počítačové sítě i na Internet.-OK

Corel a Inprise/Borland

dne 7. února oznámili, že byla uzavřena dohoda o sloučení obou společností (hodnota celé transakce činí 2,44 miliardy dolarů). Poté vznikne kombinovaná organizace, která se bude nazývat COREL a stane se dodavatelem komplexních řešení pro Linux. Inprise/Borland bude operovat jako pobočka společnosti Corel. Nová firma tak bude nabízet jeden zdroj pro komplexní řešení, zahrnující aplikace pro koncové uživatele, vývojové nástroje a profesionální služby pro všechny hlavní platformy.

-OK

SuSE a Compaq

Firma SuSE, jedna z předních společností zabývající se distribucí Linuxu, a Compaq Computer oznámily prohloubení vzájemné spolupráce vytvořením střediska podpory pro distributory systému SuSE Linux, fungujícího na platformách Alpha a Intel od Compaqu. Tímto tedy Compaq poskytne svůj servisní potenciál obchodní bázi SuSE Linuxu.

-OK

§§§§§


Crusoe je na světě! Zcela nový procesor spatřil světlo světa

Lukáš Kurka

c00p0083

Po 4 letech vývoje jej uvedla tajemná firma Transmeta. Transmeta po tyto 4 roky dokázala téměř dokonale utajit, na čem vlastně pracuje a jak je daleko. Jediné co bylo známo, bylo, že vyvíjí zbrusu nový procesor pro přenosné počítače kompatibilní s procesory x86, které vyrábí mimo jiné firma Intel. Když se podíváme na stávající procesory, zjistíme, že se do mobilních zařízení příliš nehodí. Jsou totiž velkými "žrouty" energie a také potřebují chlazení, jež si rovněž něco vezme. Procesory řady x86 však není možné dělat jinak. Kvůli zpětné kompatibilitě je nutné zachovávat instrukce použité už v prvních procesorech firmy Intel. A tím, jak správně předpověděl jeden za zakladatelů firmy Intel, pan Moore, se každých jeden a půl roku počet tranzistorů v procesoru zdvojnásobí (známý Moorův zákon). Tím, že v procesoru přibývá transistorů, se procesor stává náročnější na energii. A tak si jistě říkáte, jak to tedy firma Transmeta vyřešila. Řešení je vskutku zajímavé. Procesor Crusoe pracuje na zcela jiném principu než dosavadní produkty firmy Intel. Využívá technologie RISC. Ta je, zjednodušeně řečeno, založena pouze na několika instrukcích, které je však procesor schopen vykonávat velice rychle. Jádro procesoru má tedy vlastní instrukční sadu, jež nemá nic společného s tou, kterou mají procesory firmy Intel. Jde o takzvané VLIW (Very Long Instruction Word) instrukce, které se ještě navíc zpracovávají po molekulách, jež mají velikost 64 nebo 128 bitů. Každá molekula obsahuje 4 instrukce. Důležité zde je, že tyto instrukce mohou být zpracovány paralelně nezávisle jedna na druhé v jeden časový okmažik. To je umožněno speciálním uspořádáním instrukcí do molekul a zapojení procesoru. Procesor totiž obsahuje 2 jednotky na zpracování celých čísel, jednu jednotku na čísla s plovoucí desetinou čárkou, jednu pro instrukce větvení a poslední jednotku pro práci s pamětí. Dekódování těchto instrukcí je nejen rychlejší než u procesoru Intel, ale je také méně náročné na energii, která je u přenosných počítačů tak vzácná. Nyní se jistě ptáte, jak ale firma Transmeta dokázala, že jsou tyto procesory kompatibilní s procesory x86. Řešení je velice jednoduché a praktické. Na procesoru leží softwarová vrstva, jež převádí instrukce x86 na VLIW. Tuto technologii nazvala firma Transmeta honosně "Code Morphing Software". Tato softwarová vrstva umožňuje, že se procesor navenek chová jako Pentium, a tak na něm můžete bez problému provozovat libovolný operační systém určený pro PC a tedy i všechny programy pod ním běžící. Code Morphing Software je přímo součástí jádra. V případě, že například firma Intel uvede na trh nové procesory používající nové instrukce, tak si vy budete moci pro procesor Crusoe stáhnout upgrade na Internetu. No, nezní to lákavě? Tímto firma lehce vybruslila z problému, který už Intel tak dlouho tíží a jímž není nic jiného než zpětná kompatibilita. Není nutné předělávat celý procesor, pouze stačí vyměnit Code Morphing Software. Firma Transmeta již nyní uvedla 2 různé procesory. O nich se zmíním později. Důležité zde je, že oba tyto procesory jsou již tak odlišné, že každý používá jiný Code Morphing Software. Nevýhodou této emulace by mohla být rychlost. Tu však firma Transmeta ošetřila dokonale. Při kódování instrukcí se tyto převádějí do rychlé instrukční cache, která je umístěna přímo v procesoru. A tak se už jednou přeložená instrukce znovu nepřevádí, ale nahraje se přímo z cache. Code Morphing Software je dokonce "chytrý", dokáže se totiž naučit, který sled instrukcí je používán častěji a který méně. Takže například často používaná rutina (například v cyklech, přehrávání videa, dekódování mp3, atd.) se uloží do cache, zatímco méně často používaný kód se prostě znovu emuluje.

A teď podrobněji o technických parametrech těchto 2 procesorů. Nyní jsou k dispozici procesory TM3120 a TM5400. První (na obrázku vlevo) pracuje na 333-400 MHz, obsahuje 96KB L1 cache a podporuje paměti SD-RAM(66-133MHz). A co je důležitější, je k dostání již nyní. Druhý (na obrázku vpravo) pracuje na 500-700 MHz, cache první úrovně (L1), která má velikost 128 KB, a cache druhé úrovně (L2) má 256 KB. Procesor podporuje paměti DDR-SDRAM (100 až 166MHz), SDRAM (66-133MHz). Tohoto procesoru jsou zatím pouze vzorky a sériově vyrábět se má začít až v polovině roku 2000. Oba procesory mají 474 pinů a nedáte je tedy do žádné ze základních desek pro Pentia, protože mají vlastní patici. Procesory tudíž potřebují svoji vlastní desku. Aby také ne, když je jejich technologie natolik odlišná. Kromě již zmíněných odlišností má procesor v sobě zabudován řadič pamětí DDR SDRAM a SDR-SDRAM, řadič PCI, 64KB cache pro instrukce a 64KB cache pro data. Procesor má zabudovánu také podporu pro přímé čtení z paměti ROM. To je kvůli tomu, že v paměti ROM je uložen program na převod x86 instrukcí na VLIW. Tento program se kvůli rychlosti nejprve zkopíruje do normální paměti, a pak se teprve spustí (důvodem je zde rychlost normálních pamětí oproti pamětím ROM).

Oba tyto procesory osahují technologii Long Run, která má za úkol maximálně šetřit energií. Jen velice málokdy zatížíte procesor na plný výkon. Například při psaní ve Wordu nebo brouzdání Internetem je procesor zatížen jen asi na 10-20 % svého výkonu, a tak proč by tedy měl odebírat stále stejné množství energie jako při sledování filmu nebo jiných podobně výpočetně náročných aplikacích? O to se právě stará technologie Long Run. Díky ní dokáže procesor plynule měnit frekvenci a také velikost vstupního napájení. Pokud je však náhle potřeba nárůst výkonu, frekvence se okamžitě zvýší a to s nepostřehnutelnou rychlostí. Zatímco procesor Pentium Mobile III určený pro mobilní počítače si vezme asi tak 4-10 W, procesor Crusoe si vezme pouze 1,6 W při přehrávání videa a při ostatních aplikacích ještě méně (není problém se dostat na hodnoty pod 1W). Podle informací firmy Transmeta dokáže počítač vybavený tímto procesorem pracovat na jedny baterie celý den, a to už je úctyhodná doba. Jak je vidět, je tento procesor jako dělaný pro přenosné počítače a pro ně je také určen. Procesor není svým výkonem někde vzadu, ba naopak. Dokáže bez problémů přehrávat DVD filmy, nebo jak sami autoři na tiskové konferenci předvedli, je dost výkonný i na hraní her jako je Quake III Arena. Je tedy zřejmé, že výkon mu rozhodně neschází.

No a co říci závěrem? Doufejme, že se na trh rychle dostane větší množství těchto procesorů, abychom si je mohli otestovat na vlastní kůži. Zatím jsou k dispozici pouze testy firmy Transmeta, a ty samozřejmě musíme brát s rezervou.

§§§§§


Klávesnice se obarvují - Co je ergonomie

Petra Musílková

c00p0085

Ergonomie je vědní obor, který pomáhá přizpůsobování kvalit prostředí i jeho detailů potřebám lidského těla. Přístroj upravený podle ergonomických pravidel se ovládá mnohem snáze rychleji a přesněji, práce s ním málo unavuje. Na ergonomické parametry se kladou značné požadavky zejména v rámci pracovního prostředí, kde jde o bezpečnost a výkonnost. Stranou pozornosti nestojí ani u domácí elektroniky. Tady však snadnost obsluhy často ustupuje formálním požadavkům atraktivního designu nebo levnějších technologií. Přesto jsou ergonomické vlastnosti často také prostředkem konkurenčního boje jednotlivých výrobců. Projevuje se to i v barevném řešení ovládacích prvků. Barvy na ovladačích totiž nejen zpřehledňují klávesnice, ale také podporují vhodnou psychologickou vazbu k funkci, kterou klávesa ovládá.

Běžně jsme se s barevnými klávesami setkávali v minulosti u kalkulaček nebo magnetofonů. Později se začaly objevovat na telefonních přístrojích, včetně mobilních, i na faxech. Jen počítačové klávesnice zůstávaly stále nebarevné. Vedly k tomu dva důvody. Jednak zklamání z malé odezvy trhu na ergonomicky tvarovanou klávesnici minulých let, jednak se dlouho mylně vychází z předpokladu, že počítačová klávesnice je určena pouze ke hmatovému kontaktu.

Na řadu přichází klávesnice

Předsudek o výlučně hmatové obsluze počítačové klávesnice překoná každý, kdo se trochu zamyslí, rozhlédne kolem sebe, případně provede konkrétní průzkum. Dojde tak snadno k závěru, že podstatné procento uživatelů počítačů používá při obsluze zcela nebo částečně zrakovou kontrolu. Dalším významným faktorem hovořícím pro "obarvení" klávesnic je princip učení. I ten, kdo dnes dokonale ovládá klávesnici bez potřeby jediného pohledu očima, se tomu musel naučit s pomocí očí. Při fixování sestavy kláves, její rychlosti i dokonalosti, hraje velkou roli paměť nejen hmatová, ale také vizuální. Koordinace pohybových funkcí těla je vždy vázána k systémovému propojení smyslových vjemů, málokdy ke vjemu jedinému. Barevně strukturovaná klávesnice se pamatuje proto mnohem rychleji a bezchybněji. Jestliže vezmeme v úvahu, že k učení ovládání počítače nyní již bude docházet převážně jen v nízkém věku (děti mládež), hovoří pro funkčnost barevných kláves ještě zvýrazněný vztah dětí ke všemu, co je barevné.

Jak bude vypadat?

Jak ale bude barevná klávesnice konkrétně vypadat? V žádném případě nebude její vzhled dílem nezávislých designérů, kteří by sledovali především estetické cíle. Výběr kláves a způsob jejich obarvení vychází z poměrně přesných zákonitostí, vztažených k fyziologii vnímání a mezinárodní normě ISO. Převážná část klávesnice zůstává nebarevná. Barvy nejsou potřebné pro klávesy s hláskovými a číselnými znaky, stejně jako pro řadu funkcí označených F1-F12. Pro některé z dalších kláves jsou užity signální barevné tóny, které jsou z důvodů dobré vzájemné rozlišitelnosti pouze čtyři červená, modrá, žlutá a zelená. Tyto barvy jsou v obecné konvenční komunikaci, jak to potvrzuje i mezinárodní norma ISO, spojeny s následujícími významy:

červená nebezpečí, zákaz

modrá zvýšená pozornost, příkaz

žlutá zvýšená aktivita, výstraha

zelená klid, bezpečí

Červeně je obarvena pouze jedna klávesa DELETE. I když už při dnešním jištění softwaru nepředstavuje skutečné nebezpečí ztráty dat, uvedený tón se k ní charakterem hodí a dobře často užívanou klávesu odlišuje. Modře jsou obarveny klávesy funkcí, které představují výběr mezi některými alternativami. Barva v tomto případě nejen kontrastně zpřehledňuje klávesovou sestavu, ale zároveň upozorňuje: "pozor, přepínáme do jiné alternativy".

Žlutá svým vztahem k aktivitě dobře zvýrazní klávesu ENTER. Tento ovladač je sice již výrazně odlišen tvarem stranově převráceného "L", význam a frekvence užívání klávesy si však zaslouží i barevné zvýraznění. Pryč ze zajetí slepé cesty nás vyvede klávesa ESCAPE. Proto jí přísluší zelený tón, značící bezpečí.

Celkový počet barevných kláves je sedm. Kromě zvýraznění vlastních funkcí zvyšují svým rozmístěním celkovou přehlednost zrakem vnímané plochy. Větší počet neadekvátně rozmístěných barev by již dále vedl ke snížení přehlednosti.

Velmi užitečné se barevné rozlišení jeví pro klávesnice notebooků. Jejich prostorově úsporné a strukturně nevýrazné řešení vede k horší přehlednosti. Kromě toho se zde z velké části nemohou uplatnit paměťové návyky z velkých klávesnic. Některé klávesy funkcí zde uživatelé musí doslova hledat, což značně zpomaluje obsluhu. Užití barev práci opět podstatně zrychluje, zejména tehdy, máme-li "obarvenu" nejen klávesnici notebooku, ale i velkého PC.

Analýzu současné počítačové klávesnice a vývoj jejího zkvalitnění provedl v roce 1998 renomovaný International Institute for Information Design. Její nová podoba je nyní jako chráněný průmyslový vzor k dispozici výrobcům.

§§§§§


Zákon o elektronickém podpisu poslanci v prvním čtení schválili

Petr Novák

c00p0086

Dne 26. 1. 2000 poslanci téměř všemi hlasy schválili v prvním čtení návrh zákona o elektronickém podpisu, a dle slov jednoho z předkladatelů Vladimíra Mlynáře tak "učinili významný krok k budování informační společnosti". Tento zákon dodává elektronickému podpisu stejnou právní váhu jako podpisu ručnímu. Umožňuje tedy například jednat na dálku s peněžními ústavy, komunikovat se státní správou i samosprávou elektronicky, a v neposlední řadě umožňuje rozvoj elektronického obchodu. Návrh zákona předložili poslanci ze čtyř parlamentních stran: Vladimír Mlynář za Unii Svobody, Ivan Langer za ODS, Stanislav Gross za ČSSD a Cyril Svoboda za KDU-ČSL. Zákon vznikl díky iniciativě Sdružení pro informační společnost a jeho autory jsou doc. V. Smejkal a doc. P. Mates.

Návrh zákona, ke kterému se mohla vyjádřit i nejširší veřejnost, vznikl během pouhého půl roku. Osmého listopadu jej poslanci předložili vládě, která 6. prosince na svém zasedání vyjádřila s návrhem nesouhlas. Nicméně posléze došlo k dohodě mezi předkladateli a iniciátory zákona na jedné straně a Úřadem pro státní informační systém na straně druhé o dalším společném postupu při projednávání zákona v Poslanecké sněmovně. Předkladatelé zákona jsou připraveni diskutovat o připomínkách vlády a ÚSIS k návrhu zákona a zapracovat je formou pozměňovacích návrhů. Připomínky vycházejí zejména z faktu, že 30. listopadu loňského roku byla schválena direktiva Evropské unie o elektronických podpisech. Je tedy žádoucí, aby český návrh zákona byl s touto direktivou kompatibilní.

Postoupení návrhu zákona do druhého čtení uvítal také A. Kratochvíl z Úřadu pro státní informační systém, který uvedl, že "brzké schválení tohoto zákona potřebuje například Ministerstvo financí, a to s ohledem na probíhající pilotní projekty v oblasti daňového informačního systému. Jedná se například o možnost podávat přiznání silniční daně prostřednictvím Internetu, v příštím roce i o možnost podávat takto daňová přiznání". Pozitivní přístup poslanců k této právní normě ocenil Ivan Langer: "Zákon o elektronickém podpisu se projeví například v oblasti veřejné správy, jejímž prostřednictvím musí stát vykonávat servis, a zdůrazňuji skutečně servis, svým občanům. Povede k tomu, aby vztah mezi státem, veřejnou správou a občany byl co možná nejjednodušší, nejefektivněji fungující a co možná nejlevnější."

Na přijetí zákona čekají banky a pojišťovny, schválení návrhu zákona podporují mimo jiné Svaz průmyslu a Hospodářská komora. Bude-li zákon přijat, stane se Česká republika jednou z prvních zemí, kde tato právní norma vstoupí v platnost. Stanislav Gross dodává: "Doufám, že zákon o elektronickém podpisu ukáže, že nad některými předlohami můžeme dosáhnout politického konsensu a nebýt jen ve vleku událostí, ale naopak v některých oblastech stát na čele toho dění, které dnes hýbe světem a Evropou."


Krátké zprávy

Infinity, a. s.

Společnost Infinity je jednou z prvních firem na českém trhu, která nabízí servisní služby dohledového centra. To je součástí pracoviště servisní linky s non-stop provozem (24 hodin denně, 7 dní v týdnu, 365 dní v roce). Nabízí koncepční dlouhodobé dodavatelské řešení, poskytující záruky za efektivitu a spolehlivost provozu IT jako logického celku s eliminací investičních výdajů a se zabezpečením rozumné odezvy na rozvoj technologie a know-how. Dohledové centrum je součástí globálního managementu Infinity s jasnou odpovědností za klientské IT prostředí s minimalizací celkových nákladů na vlastnictví, a umožňuje klientům snadné plánování a kontrolu investic. Tento proaktivní model řešení kvality provádění služeb zajišťuje s garantovanými časovými limity a technickou podporou vzdálené monitorování, optimalizaci a správu provozu datových sítí LAN a WAN, zátěže databází, softwaru a hardwaru, sdílených prostředků a přístupových práv OS, kontrolu kolizních stavů, vzdálenou distribuci softwaru apod.-PN

AutoCont vychovává

AutoCont CZ, a. s., se rozhodla významně podpořit výchovu dětské počítačové gramotnosti v České republice a přichází s velmi neobvyklou nabídkou pro dětské počítačové fandy. Svůj katalog dětských počítačových kursů rozšiřuje o dva specializované. Ty budou mít za úkol oproti běžným kursům (zaměřených spíše obecně) připravit mladé odborníky přímo v konkrétních oblastech. Jedná se o zcela zásadní průlom v dosavadním přístupu ke školení počítačové problematiky, protože doposud byly tyto kursy až na výjimky určeny pouze pro dospělé.

První ročník specializovaných kursů pro děti bude zaměřen na dvě témata nejatraktivnější: na oblast Internetu a na oblast počítačové grafiky a DTP.

Specializované počítačové kursy jsou koncipovány jako nevýdělečné, s plánovaným začátkem 21. února 2000. Výuka bude probíhat jedenkrát týdně po dobu jednoho semestru (14 týdnů).-PN

Joyce ČR & Software602

Společnost JOYCE ČR ve spolupráci s firmou Software602 bude ode dneška nabízet všem, kdo si zakoupí faxmodem WELL, novou kvalitu: plnohodnotná ostrá verze českého komunikačního softwaru 602Pro Office Server Personal bude součástí dodávky všech typů faxmodemů WELL.

Cílem tohoto projektu je umožnit novým majitelům faxmodemů WELL legální používání kvalitního komunikačního programu v českém jazyce při nezvýšené ceně faxmodemu. Dosud byly faxmodemy WELL standardně dodávány s anglickou verzí programu SuperVoice.-PN

Windows 2000

Společnost AutoCont oznamuje, že počínaje 24. lednem 2000 začíná instalovat operační systém Microsoft Windows 2000 na vybrané počítačové sestavy. Tato OEM instalace takřka o tři týdny předchází oficiálnímu uvedením, které je plánováno na 17. února. Instalovaná verze systému bude v angličtině, česká verze bude následovat po dokončení lokalizace. Uvedená informace se týká modelových řad AutoCont OfficePro 7000, AutoCont OfficePro 2000N a AutoCont OfficePro 5000N.-PN

Minolta podporuje Linux

Minolta uvolnila v listopadu 1999 ovladače pro operační systém Linux. Ovladače pro tiskárny Minolta PagePro 18/18N a Minolta PagePRo 25/25a umožňují lokální i síťové připojení těchto tiskáren k počítačům s operačním systémem Linux. Ovladače jsou k dispozici na webových stránkách MinoltyEurope a pro jejich funkci není třeba žádné další příslušenství. Tímto krokem Minolta doplnila široké spektrum podporovaných operačních systémů, které nyní zahrnuje nejen obvyklá MS Windows 3.1x, 95, 98 a NT 4.0, ale i MS Windows NT 3.51 včetně verze Cytrix Metaframe, operační systém OS/2od IBM a MacOS od Apple. V síťových verzích lze tiskárny Minolta připojit do sítí založených jak na kterékoli verzi Windows, tak i na UNIXu a dokonce i na takových systémech, jako je například AS400 od IBM.-PN

Předání ceny CIMA

Ředitel firmy LLP Group Tim Cobbold oficiálně předal cenu institutu certifikovaných manažerských účetních CIMA (Chartered Institute of Management Accountants) pro vysokoškolské studenty za rok 1999. Cenu získala Iva Bernátová, studentka VŠE Praha. Cena je každoročně udělována vysokoškolským studentům za výjimečné studijní výsledky.

LLP Group není pouze dodavatelem obchodních a účetních řešení, jako například systémů SunSystems nebo SAP R/3. Firma se také aktivně podílí na kultivaci obchodního prostředí a přispívá k tvorbě standardů manažerského účetnictví v ČR a celé východní Evropě.-PN

CANON rozšiřuje nabídku

CANON CZ nyní uvádí na trh další dvě kapacity záznamových médií pro digitální fotoaparáty. Jedná se o MicroDrive IBM o kapacitě 340 MB a o CompactFlash kartu typu II o kapacitě 160 MB. Obě média lze použít u digitálních fotoaparátů CANON PowerShot S20, PowerShot S10 a PowerShot Pro70. V současné době CANON nabízí následující kapacity: CF karty typu I-16 MB, 32 MB, 64 MB, 128 MB a CF karty typu II: 80 MB, 160 MB + MicroDrive IBM 340 MB.-PN

Prague Internet World 2000

Třetí ročník významné konference a výstavy věnované Internetu, intranetu a komunikacím v praxi v nejrůznějších oborech činnosti proběhne ve dnech 18.-20. dubna 2000, ve Veletržním paláci v Praze. Na PIW 2000 (www.internetworld. cz) bude mj. prezentováno, jak Internet co nejlépe využít ke svému prospěchu, např. pro řízení podniku, obchodování, publikování, komunikaci či vlastní pobavení. PN-CESNET & Aliatel Od 1. ledna 2000 využívá sdružení CESNET pro chod své páteřní sítě spojení společnosti Aliatel. CESNET vybral nabídku firmy Aliatel jako nejvýhodnější na základě výběrového řízení v závěru minulého roku. Páteřní síť CESNETu tvoří linky mezi Prahou, Brnem, Českými Budějovicemi, Plzní, Ústím nad Labem, Libercem, Olomoucí, Ostravou, Hradcem Králové a Pardubicemi. Páteř je provozována jako ATM kanály SDH sítí společnosti Aliatel s rozhraním E3 (34 Mb/s) nebo STM-1 (155 Mb/s), což umožňuje plynule navyšovat rychlosti bez nutnosti změny rozhraní.-PN

SAP ČR a ICL ČR

SAP a ICL ČR, s. r. o., rozšiřují svoji spolupráci v České republice. Obě firmy nedávno podepsaly partnerskou smlouvu, která jim umožní společně oslovit nové zákazníky a dohodnuté segmenty trhu v České republice.-PN

Czech Data Systems, s. r. o.

Výhradní zástupce Apple Computer pro ČR oznámil meziroční nárůst prodeje o 20 %. Na výrazně lepších výsledcích se podílela především kompletní produktová řada počítačů a výrazný nástup novinek, jako je superrychlý Power Mac G4, inovovaný iMac a revoluční iBook.-PN

Kontis & APP CZECH

Společnost Kontis, profilující se v oblasti informačních a školících systémů, uzavřela s firmou APP CZECH distribuční smlouvu pro produkty firmy Click2learn.com Asymetrix Learning Systems, Ltd. APP CZECH tak rozšířila nabídku svých produktů a služeb zejména o vysoce kvalitní systém Librarian pro správu a řízení interaktivních multimediálních školení distribuovaných prostřednictvím Internetu/intranetu nebo CD-ROMů a o sadu nástrojů ToolBook II Family pro tvorbu CBT kursů.-PN

iSell 2.0

Informix uvedl na trh výkonné řešení pro elektronické obchodování i.Sell verze 2.0. Nová verze řešení i.Sell umožňuje firmám provádět řadu dosud oddělených funkcí, jako marketing koncového prodeje a propagaci, on-line transakční zpracování a analýzu dat o zákaznících hladce a rychle v rámci jediného řešení. Řešení je navrženo tak, že lze i v průběhu odbavování zákaznických požadavků pracovat na podobě webových stránek, provádět vlastní promotion a marketingové akce a poskytovat služby zákazníkům. Oproti minulé verzi jsou značně rozšířeny funkce pro personalizaci a analýzu informací ze zákaznických profilů, což poskytuje provozovatelům webových obchodů možnost přímo propojit prodejní kanály a zvýšit spokojenost a loajalitu zákazníků.-PN

Rekordní prodej notebooků

Značka Toshiba si u českých uživatelů i nadále uchovává velkou oblibu. Za poslední čtvrtletí loňského roku bylo prodáno celkem 1 809 notebooků. Počet prodaných kusů přesáhl v loňském roce magickou hranici 5 tisíc. Celkem jich CHG Toshiba, a. s., prodala 5 031 kusů. To je o celých dvacet procent více než v roce 1998.-PN

BORLAND C++BUILDER 5

Společnost Inprise/Borland ohlásila Borland C++Builder 5, novou verzi úspěšného vývojového nástroje pro jazyk ANSI C++. C++Builder 5 by měl dramaticky zjednodušit vývoj distribuovaných aplikací pro Windows a Internet. Společnost oznámila, že brzy nabídne zdarma všem vývojářům C++ kompilátor, na kterém je založen C++Builder. Předpokládá se, že C++Builder 5 bude uvolněn příští měsíc ve třech vydáních C++Builder 5 Enterprise, C++Builder 5 Professional a C++Builder 5 Standard. Stručné vlastnosti produktu lze nalézt v příloze 1, ceny pro ČR a SR budou zveřejněny v průběhu 6. týdne na www.inprise.cz.-PNTivoli Security

Reakcí na rostoucí potřeby zákazníků zajistit bezpečnost elektronického obchodování je založení nového oddělení Tivoli Security Business Unit, oznámené společností Tivoli Systems. V rámci Tivoli Security budou soustředěni přední znalci problematiky zabezpečení systémů a aplikací, produktoví manažeři a klíčové osobnosti z IBM, Tivoli a DASCOMu (firma vyrábějící nástroje pro správu, kontrolu a zabezpečení podnikových systémů, jejíž akvizici provedla IBM v září 1999).-PN


Seznam.cz získal strategického partnera

Petr Novák

Firma Seznam, provozovatel nejnavštěvovanějšího českého portálu, oznámila vstup strategického partnera, kterým je švédská společnost Spray. Spray tak získáním podstatného minoritního podílu v Seznamu vstupuje jako jedna z prvních významných portálových sítí na trh České republiky. Firma provozuje nejrychleji rostoucí švédský portál, ale v současnosti rozšiřuje svoje aktivity ve Francii, Německu, Itálii a Norsku.

Seznam má velice silnou pozici na trhu, a proto bude i nadále působit jako samostatná podnikatelská jednotka v rámci evropské sítě firmy Spray a ponechá si svůj lokální profil a značku. Ivo Lukačovič, zakladatel Seznamu, zůstává nadále jejím ředitelem.

Ivo Lukačovič (25), český internetový podnikatel a vizionář, který založil vyhledávací službu Seznam.cz v květnu roku 1996, uvedl: "Seznam a Spray mají mnoho společného co do své obchodní orientace i firemních hodnot". "Mám pocit, že vstup do této sítě populárních evropských portálových služeb je přesně to, co potřebujeme, abychom mohli konkurovat americkým firmám a abychom mohli na českém Internetu nabídnout ještě lepší služby".

Lukačovič po vystudování střední školy nastoupil na katedru počítačů Elektrotechnické fakulty ČVUT. Univerzitu později opustil, aby se mohl naplno věnovat své firmě. Poprvé si k Internetu sedl v roce 1995, kdy vytvořil neoficiální webové stránky Járy Cimrmana. Ty ve své době vzbudily značnou pozornost médií. V květnu roku 1996 spustil vyhledávací server Seznam (www.seznam.cz) a současně s tím založil stejnojmennou firmu.Petr Novák


Compaq vstoupil do FORMULE 1

Petr Novák

Firma Compaq dnes ohlásila, že se stala hlavním sponzorem týmu BMW Williams F1 a jeho počítačovým partnerem. Je to poprvé v padesátileté historii Formule 1, kdy se hlavním sponzorem stává firma, která nepůsobí v tabákovém průmyslu. Dneškem tak začíná nová éra v historii podpory automobilových závodů.

Logo Compaq bude umísťováno na závodním voze a kombinéze pilota. Kromě toho poskytne Compaq i technologickou platformu pro vývoj designu vozu, zvyšování výkonnostních parametrů, analýzu závodů, telemetrii a používání internetových technologií pro podporu rozhodování v reálném čase. Compaq tak naváže na dlouhodobou spolupráci s týmem Williams F1, který už dříve využíval počítačovou platformu Compaq pro výzkum, vývoj, design a inženýrské práce.


Virtuální dětský domov pomáhá opuštěným dětem

Petr Novák

Všichni, kdo občas přispívají na nejrůznější charitativní projekty nadací, občanských sdružení nebo obecně prospěšných společností, se možná čas od času zabývají otázkou, jsou-li peníze, které věnovali, použity skutečně na pomoc těm, kteří je nejvíc potřebují.

S nápadem, který by pochybnostem o využití prostředků zabránil, přišla v loňském roce Nadace Terezy Maxové, když zahájila projekt, který je v českém neziskovém prostředí zcela výjimečný.

Internetový výchovně-vzdělávací projekt Dejme šanci dětem byl představen 9. září 1999. Jeho snahou je podpořit rozvoj individuálních schopností a dovedností opuštěných dětí ve věku 6 až 18 let žijících v dětských domovech.

Na adrese www.sance.cz najdete virtuální dětský domov. V něm se postupně můžete seznámit se všemi jeho obyvateli skutečnými dětmi odsouzenými k dětství prožitému v ústavech. Na svých osobních stránkách se představují vlastním autoportrétem, osobním příběhem, informací o svých zálibách a jasnou představou o vzdělávacích nebo výchovných aktivitách, kterým se chtějí věnovat, na jejichž uskutečnění však dětským domovům nezbývají finanční prostředky.

Podstatou projektu je velmi důsledné dodržování pravidla, s nímž Nadace Terezy Maxové projekt zahajovala: podpořit to, co je pro děti skutečně důležité, aktivity, které jim více či méně pomohou při jejich budoucím profesním uplatnění. Dárci tak mohou přispívat například na jazykové a taneční kursy, autoškolu, potřeby pro zaměstnání a podobně. Zkrátka přitom nepřijdou ani děti, které si svým profesním zaměřením nejsou ještě příliš jisté každé z nich má přece nějaké nadání, nebo jen sen, který chce uskutečnit. Vedle dětí, které si přejí vlastní šicí stroj nebo příruční dílnu, tedy v projektu najdeme i děti, které se věnují třeba sportu nebo rybaření.

Přehledná webová stránka výtvarně řešená jako dům, v němž děti žijí, nabízí tři kategorie, do nichž jsou děti podle povahy přání rozděleny. Na výběr máte mezi budoucími profesemi, vzděláním a zájmy a zálibami. V jednotlivých kategoriích se potom návštěvník virtuálního dětského domova seznamuje s konkrétními dětmi. Rozhodne-li se přispět, může si přímo z prohlížeče vytisknout příkaz k úhradě pro banku nebo všechny údaje potřebné pro vyplnění složenky na kterékoli poště. Velmi příjemnou vlastností projektu je, že snaha realizovat zcela transparentní charitu vedla ke skutečnosti, že každé dítě má svůj vlastní bankovní účet.

Uživatelé internetu mají k dispozici informaci o aktuálním stavu jednotlivých účtů, neboť výše nashromážděných částek je denně zjišťována pomocí služby IPB Homebanking a osobní stránky dětí se každý den aktualizují. Stav účtu se objevuje v okně věnovaném informacím o dětech.

Po splnění jejich přání děti z projektu neodcházejí, ale dárci, kteří jim pomohli jejich sen uskutečnit, se budou moci přesvědčit, jaký účinek jejich podpora měla ve speciálním oddíle webové stránky najdou kdykoli informace o tom, jak které dítě s předměty nebo kursy pokročilo a jak naložilo s aktivitami, na něž dárci prostřednictvím projektu přispěli. Navíc se některé děti objeví v projektu opakovaně, především ty, jejichž přání (např. jazykové kursy) vyžadují dlouhodobější podporu.

Aktivitu Nadace Terezy Maxové, která se problematikou opuštěných dětí zabývá již tři roky, velmi vítají představitelé ústavů, které o opuštěné děti pečují. V projektu Dejme šanci dětem spatřují možnost financovat individuální dětské potřeby, a maximálně tak využít talent dětí pro další osobnostní rozvoj. Pro děti to také znamená významný příspěvek k využití volného času. Pochvalně se o projektu vyjádřili také sponzoři generální Nokia i hlavní Opel.

O úspěších netradiční charitativní aktivity, která využívá v této oblasti zatím poněkud opomíjený internet, svědčí dosavadní výsledky: Během pěti měsíců provozu se podařilo splnit přání 48 dětí. To představuje celkovou sumu téměř 425 tisíc korun, o niž se podělily stovky štědrých dárců. Virtuální dětský domov, jehož aplikace běží na serverech společnosti Atlas.CZ, za stejnou dobu navštívilo přes 18 tisíc lidí.


Krátké zprávy

LLP v Bulharsku

Společnost LLP Group oznámila založení nové pobočky firmy v Bulharsku, nazvané LLP Sofia. Toto oznámení vychází z distribuční dohody mezi LLP Group a Systems Union z roku 1999 o distribuci obchodního a finančního softwaru SunSystems v Bulharsku. Počet poboček LLP Group ve střední a východní Evropě tak dosáhl šesti. Společnost má dnes zastoupení v Praze, Bratislavě, Budapešti, Bukurešti, Záhřebu a nově v Sofii.

LLP Group začala s překladem SunSystems do bulharštiny a lokalizací softwaru pro bulharské obchodní prostředí. Dokončení lokalizace se plánuje na březen tohoto roku. V současné době již má LLP Group v Bulharsku řadu klientů včetně firem Unilever, AIG, Shell a Norsk Hydro.-PN

Expresní servis Actebis

Společnost Actebis Computer, výrobce a dodavatel monitorů Targa, zavedla pro své zákazníky v Čechách další bezplatné služby. S nástupem roku 2000 začala pracovat zelená bezplatná info-linka 0800-194627, na které mohou zákazníci konzultovat s odborníky veškeré technické problémy s monitory Targa.

Druhou novinkou je expresní a zrychlený servis. Na monitory Targa poskytuje společnost Actebis tříletou záruku. Nyní mají majitelé monitorů této značky nárok na expresní servis, jenž zaručuje výměnu vadného monitoru do 2 dnů za nový, přičemž veškeré náklady spojené s přepravou a výměnou monitoru nese výrobce, společnost Actebis. Tento typ servisu je poskytován všem zaregistrovaným zákazníkům po dobu jednoho roku od koupě monitoru. Zákazník, jenž se rozhodl, že svůj monitor nezaregistruje, nebo registrovaný zákazník ve druhém a třetím roce záruky mají nárok na zrychlený servis. Tento typ servisu zaručuje opravu monitoru Targa do 3 dnů od jeho převzetí servisem. Oprava monitoru a jeho návrat k zákazníkovi jsou plně hrazeny společností Actebis, zákazník zajišťuje pouze cestu monitoru do servisního střediska.-PN

Nextra Interphone PBX

K 1. únoru zprovoznila společnost Telenor Internet novou služba Nextra Interphone PBX, která jejím klientům jednoduchým a levným způsobem umožní telefonování po existujícím připojením na Internet. K zajištění služby Nextra Interphone PBX používá Telenor Internet svoji mezinárodní vysokokapacitní přenosovou síť Nextbone. Nextra Interphone PBX radikálně sníží hlavně ceny mezistátních hovorů, zatímco kvalita přenosu bude zachována. Navíc nabízí firmám možnost vytvoření privátních hlasových okruhů i pro pobočky situované v jiných zemích.

Kupříkladu do následujících zemí (USA, Kanada, Německo, Rakousko, Slovensko, Velká Británie, Francie, Polsko) vás bude volání pomocí Nextra Interphone PBX stát pouhých 7,10 Kč bez a 7,50 Kč s daní.-PN

IBM & SPIS

Společnost IBM Česká republika oznámila, že vzhledem k tomu, že se současný rozsah aktivit SPISu (Sdružení Pro Informační Společnost) nekryje s obchodní a marketingovou strategií společnosti IBM na českém trhu, rozhodla se ukončit své členství v této organizaci.-PN

EISF 2000

Konference Enterprise Information Strategy Forum pořádaná poradenskou společností EISF, s. r. o., bude probíhat od 29. února do 2. Března 2000 v kongresovém centru hotelu Hilton v Praze. Konference EISF 2000 je zahajovací akcí projektu Březen měsíc Internetu.-PN

GEDOS Synergie, a. s.

Synergie, a. s. byla jako samostatná společnost založena v roce 1997 vyčleněním sekce informatiky z Jihočeské energetiky, a. s. Podniká na trhu informačních systémů a technologií a pro Jihočeskou energetiku realizuje komplexní outsourcing informatiky a telekomunikací. Pro další expanzi hledala Jihočeská energetika, a. s. kapitálově dostatečně silného strategického partnera. Toho našla v německé společnosti GEDOS mbH, která ve společnosti Synergie, a. s. získala 49,5 % podíl. GEDOS mbH patří do energetické skupiny Bayernwerk v rámci holdingu VIAG. Byl založen v roce 1994 jako poskytovatel služeb IT celé skupině Bayernwerk.-PN

Canon

Výborná tisková kvalita, úsporné inkoustové kartridž, volitelná skenerová kartridž, USB port tím vším oplývá nová inkoustová tiskárna BJC 3000. Co ve skutečnosti činí tuto tiskárnu střední třídy výjimečnou, je pozoruhodná rychlost monochromatického tisku: 6 str./min. Ale využijete-li možnosti volitelné vysokorychlostní kartridže, tzv. Mono print (BJC-30), dosáhnete rychlosti až 9 str./min. Výborné kvality barevného výstupu se podařilo dosáhnout díky fotokartridži, Drop Modulation Technology, která bezpečně zajišťuje zatavení velikostně variabilní kapky do povrchu média. Což znamená, že fototisk tiskárny BJC 3000 poskytuje uživateli ostřejší a preciznější obraz než kdy dříve.

-PN


Nové Aficio 220 - Nástupce s většími svaly

Petr Novák

Nový multifunkční stroj Aficio 220 od firmy Ricoh by měl svými vysokými parametry nahradit populární Aficio 200, které bylo ve své třídě jedním z nejrozšířenějších produktů (49,5 % podílu na trhu v České republice v kategorii 20-39 stránek za minutu).

Nové Aficio v sobě sdružuje kopírku, fax i síťovou tiskárnu. Svými skromnými a kompaktními rozměry (550 x 580 mm) zabírá velmi malou kancelářskou plochu. Pracuje přitom s formáty do velikosti A3 s maximální rychlostí 22 kopií za minutu při vysokém rozlišení 600 dpi. Toner s ultrajemnými částečkami a 256 odstíny šedi dokáže jemně odstupňovat i kopírované fotografie. Tyto vlastnosti se vhodně doplňují s foto-modem, který obrazovým dokumentům automaticky přizpůsobí parametry tak, aby fotografie byly zpracovány s optimálním nastavením.

Uživatelský komfort je zdůrazněn tichým chodem a dotykovým displejem, jenž zjednodušuje obsluhu. Zvětšení a zmenšení disponuje celkem 12 přednastaveními a celkový rozsah sahá od 25 do 400 %. Velká kapacita zásobníků na 3 100 listů papíru postačí i rozsahově náročným úlohám.

Fax

Faxová část jako celek svými obsáhlými možnostmi vyhoví i náročným uživatelům. Z nejdůležitějších rysů lze uvést zejména zabudovaný modem, který dokáže přenést stranu A4 za 3 sekundy. Volitelná přídavná paměťová karta pojme 1 000 přednastavených telefonních čísel, rozčleněných až do devíti skupin a faxovat lze i z nestandardní předlohy, jako je časopis nebo kniha. Duplexní jednotka navíc umožní přijmout i oboustranný fax, což přináší úsporu papíru.

Zabudovaná tiskárna

Zabudovaná tiskárna je při práci stejně svižná jako kopírovací část a zachovává všechny parametry kvality. Velká paměť, rozšiřitelná do 80 MB, zaručuje hladký chod i ve větších kancelářích. Pro nejnáročnější úkoly lze začlenit hard disk. Podporovanými platformami jsou Windows od verze 3.1 a Macintosh od verze 7.1. Podpora pro budoucí Windows 2000 je ve fázi přípravy.

Nové Aficio 220 by mělo již být k dispozici od ledna 2000 prostřednictvím poboček firmy Impromat a jejich distributorů.


Nemetschek D-Board - Nejen digitální rýsovací prkno pro architekty

Petr Novák

Tytam jsou známé argumenty některých architektů, že nasazení CAD systému není v souladu s jejich způsobem práce. Firma Nemetschek startuje do nového období kreslení a navrhování. Převratná softwarová a hardwarová řešení, D-Board a software Plan2FT, se přesně přizpůsobila svojí funkcionalitou kreativnímu způsobu práce architektů. Pero místo obvyklé myši, ploché digitální "rýsovací prkno" místo monitoru.

Revoluce v kreslení

Skicujte volně rukou přímo po obrazovce. S D-Boardem se otevírá nová etapa kreslení. Podobně jako s tužkou na papíře, kreslíte (skicujete) svojí dobře známou pracovní technikou na monitoru citlivém na přítlak. Modul skicování umožňuje rychlý vstup do světa CAD systémů. Ať již jako s prostředkem k navrhování nebo ke korekci: s D-Boardem se podaří integrovat skici od ruky do celého CAD procesu. K dispozici jsou různé typy kreslicích a psacích prostředků jako tužky, barevné pastelky, fixy nebo zvýrazňovače, a to vše v libovolné barvě nebo tloušťce. Díky citlivosti tužky na tlak lze manipulovat s intenzitou barvy, silou pokrytí či tloušťkou pera, a tak zhotovit naprosto individuální skicu od ruky. Digitální pravítko vás podporuje při kreslení přímek a k dispozici je rovněž guma na mazání, "žiletka" na vyříznutí části výkresu, ořezávátko na tužky či možnost kopírování celé oblasti skici. Všechny skici jsou ukládány v podobě dobře známých "rolí skicovacího papíru".

Součástí D-Boardu je výkonný 2D-CAD pro Windows NT 4.0. S PLAN2 FT můžete tvořit téměř bez hranic. Inteligentní CAD nástroje jako dělení objektů, detekce obrysových kontur, vizuální konstrukční pomůcky nebo hierarchická napojení ulehčují rychlá zadávání náčrtů. Dokonce je možné asociativní kótování bodů. Osobní archiv výkresů ukládá všechny často používané povely včetně všech nastavení barev, šraf, tloušťek čar nebo typu čar. Neustálé prověřování jednotlivých parametrů je zbytečné. Takzvaná multipera umožňují definici komplexních kombinací čar. Komfortní rozhraní pak umožňují rychlou výměnu dat jak ve vektorovém, tak v pixelovém formátu.

D-Board ve spojitosti s CAD systémem Plan2 FT poskytuje uživateli naprosto nový pocit. Na tlakově citlivém 14palcovém tabletu můžete přesně kreslit a črtat, tak jako s tužkou na papíře: reálně, přímo, volně a to vše v reálném čase jen digitálně na "high-tech podkladu". Přitom máte k dispozici všechny výhodné funkce IT systémů jako je kopírování, porovnání, techniku vrstev, změnu nebo mazání. Pro koho byl dosud počítač v tvorbě spíše přítěží, měl by D-Board rozhodně zkusit. Bude pro něj jistě lepším pocitem užívat tento nový tablet než neohrabanou myš a polovinu stolu zabírající monitor. Toto zařízení by si jistě zasloužilo větší rozšíření než pouze do rukou profesionálních grafiků a architektů, ale v nejbližších letech tomu bude určitě bránit přinejmenším cena, která byla stanovena na 140 000 Kč včetně softwaru.

§§§§§


Unifier IC35

Václav Větvička

c00p0087

Mezi firmy zaplavující trh palmtopů se v poslední době vrhla i společnost Siemens Fujitsu. Ta představila kapesní palmtop Unifier IC35. Palmtop je kombinací organizátoru, notepadu a terminálu WAP. Přístroj silný 2 cm připomíná odklopitelným víčkem pouzdro na cigarety a je designován pro spolupráci s modemem či mobilem využívajícím systém GSM. Pro spojení se sítí stačí napojení na telefonní linku buď kabelem, nebo bezdrátově pomocí nejmodernější technologie WAP (Wireless application protocol). Po připojení je možné posílat a přijímat elektronickou poštu, faxy a SMS. Rychlost připojení není nijak závratná, musíme si vystačit s rychlostí 9,6 Kb/s.

Formát WAP umožňuje též surfování po Webu, pokud nám bude stačit omezení na zprávy a počasí. Příjemným doplňkem je slot pro Smartcard a dva sloty pro multimediální karty, které umožní rozšíření funkcí na spojení s bankou nebo rezervaci letenek. Prostřednictvím kolébky, jež je dodávána s přístrojem, je možná synchronizace s počítačem, takže v tomto směru se Unifier IC35 vyrovná běžným palmtopům. Do dnešního dne není známa cena, takže můžeme jen těžko odhadovat, jak velkou konkurencí se tato novinka stane pro na trhu již existující přístroje.


E-mail do kapsy

Václav Větvička

V dnešním světě uspěchaných obchodů může příští zakázku zaručit třeba okamžitý přístup k informacím. Proto je pro obchodníky tak důležité mít i na cestách neustálý přístup k elektronické poště a dalším údajům, včetně nejčerstvějších novinek. Do stále rostoucí nabídky kapesních přístrojů pro neustálý přístup k elektronické poště se koncem minulého roku přiřadil i nový výrobek BlackBerry firmy Research in Motion.

Pokud si k tomu firma přikoupí i server BlackBerry Enterprise Server, jednotliví zaměstnanci si mohou vzít do kapsy jednotlivé přístroje a jsou připraveni. Každá jednotka je preregistrována již ve chvíli, kdy je zakoupena, stačí jen nainstalovat software, který pro poštu využívá programy Microsoft Outlook a Exchange. Mezi doplňkové programy patří BlackBerry Redirector pro odesílání a přijímání pošty a Manager pro synchronizaci s počítačem. Miniaturní klávesnice připomínající kalkulačky staršího typu není žádný zázrak, ale je celkem šikovná pro psaní oběma palci. V každém případě je psaní mailů mnohem rychlejší nežli používání softwarové klávesnice, o využití programu Graffiti rozeznávajícím rukopis ani nemluvě. Pod kapotou je procesor Intel 386 a 2 MB paměti.

Každý přístroj dokáže využívat již existující e-mailové adresy, za nízký měsíční poplatek (40 dolarů) není bezdrátové spojení s Internetem nijak časově omezeno, a přístroj dokonce upozorní, že přišla nová pošta. Samotný provoz je tedy výrazně levnější, nežli je tomu u oblíbeného palmtopu Palm VII. Stejně tak pořizovací cena jedné jednotky (399 dolarů) je nižší než u Palm VII, chybí zde však důležitá funkce kapesního organizéru.


Palm vítězí

Václav Větvička

Zdá se, že Microsoftu, firmě zvyklé kdykoliv převálcovat vzpurnou konkurenci v oblasti kapesních organizátorů, začíná docházet dech. Na jedné straně některé firmy buď opouštějí operační systém Windows CE, nebo dokonce úplně končí s výrobou palmtopů (Phillips Electronic nebo Everex System), na straně druhé přibývá firem, které se upsaly spolupráci na palmtopech a dalších aplikacích s operačním systémem Palm. Sony plánuje využít tento operační systém pro novou generaci palmtopů a telefonů, OmniSky vyvíjí bezdrátový přístup k Internetu pro majitele Palm V, Handspring nabízí klon Palmů a Nokia oznámila vývoj mobilních telefonů s operačním systémem Palm.

V roce 1999 stoupl podíl palmtopů řady Palm na trhu o další 2 %, takže se již přehoupl přes 78 %, zatímco podíl palmtopů pracujících s Windows CE klesl na pouhých 15 %. Navenek se Microsoft tváří hrdinně a tvrdí, že se nic neděje a že je dostatečně spokojen s tím, jaké palmtopy s jeho operačním systémem nabízejí firmy Compaq, Casio a Hewlett-Packard.

Potíží palmtopů s Windows CE je hned několik. Přístroje jsou notoricky známé rychlým vysáváním kapacity baterií, operační systém je příliš komplikovaný, pomalý a nestabilní, samotné palmtopy jsou většinou příliš velké a vesměs dražší. Microsoft klade velké naděje do obnoveného systému, který by se měl na trhu objevit v březnu, a také do chvíle, kdy majitelé palmtopů začnou masově toužit po připojení na Internet. Tady má komplexnější systém Windows CE naději, protože dokáže podporovat komplexnější aplikace. Microsoft by si ale měl vzpomenout na osud Newtona, což byl první palmtop na světě. Firma Apple s ním však řádnou díru do světa neudělala, zejména proto, že sice již před několika lety dokázal prakticky všechno to, co umějí dnešní organizéry, ale systém byl příliš velký a nehorázně drahý. A tak po mnoha letech musela firma Apple další vývoj a prodej vzdát, a nad Newtonem se zavřela voda.

Ve světě kapesních palmtopů však platí, že úspěch nepřináší to, co výrobce dokáže nacpat do operačního systému, ale naopak to, co vynechal. 3Com při vývoji řady Palm objevil, že v jednoduchosti může být krása, a úspěch na sebe nedal čekat.


MP3 tužka - Nový MP3 pvač od Sony

Václav Větvička

Firma Sony představila další novinku, přehrávač MP3 nazvaný Vaio MusicClip. Jak již sám název napovídá, přístroj je určen jako přídatná periferie k populární řadě notebooků Vaio, ale rozumí si s každým počítačem vybaveným konektorem USB. Tvarově MusicClip připomíná dálkové ovládání ve tvaru válce, které Sony používá u některých svých walkmanů. Pouhých 11,7 cm délky a váha kolem 30 g v podstatě odpovídá jedné baterii typu AA, takže MusicClip je dnes nejmenší a nejlehčí přehrávač MP3 na trhu.

Do prodeje se dostane hned v lednu, a předpokládaná cena je 299 dolarů, čímž bude zhruba o čtvrtinu levnější nežli očekávaný MP3 Walkman. Na ten již netrpělivě čekají zákazníci, kteří se zapsali na čekací listinu. Výhodou Walkmanu však bude to, že bude fungovat bez napojení na počítač. Jediná baterie typu AA (je vidět, že MusicClip je vlastně postaven okolo baterie) poskytne dostatek energie pro 5 hodin provozu, a pokud bude audiozáznam kompresován ve formátu ATRAC3, 64 MB paměti obsáhne až 2 hodiny hudby.

Vaio MusicClip podporuje formáty .mp3, .wav a kompresní systém ATRAC3, který byl vyvinut firmou Sony. K přehrávači bude dodáván software Sony MusicClip Jukebox, jenž umožní ukládání a organizaci audiozáznamu na počítači. Programátoři firmy však hledí dopředu, a MusicClip si bude rozumět i se soubory kompresovanými konkurenčním systémem Windows Media Player, i když odpovídající software ještě není komerčně dostupný. Přístroj bude též podporovat bezpečnostní systém OpenMG, který odpovídá požadavkům sdružení Secure Digital Music Initiative, jež firma Sony pomohla založit. Zde se očividně projevila druhá část firmy Sony, jež se věnuje hudebnímu nakladatelství. Otázkou zůstává, zda pobočka Sony Music Entertainment poskytne tisíce hudebních souborů buď všem, nebo alespoň svým zákazníkům ve formě downloadování z firemních webových stránek. Na přímý dotaz odpověděl mluvčí firmy slovy, že se o tom uvažuje, ale že zatím není rozhodnuto ani jestli tato služba bude omezena pro ty, kdo si Vaio MusicClip nebo MP3 Walkman koupí, ani kdy k této možnosti dojde. Chtělo by se dodat, že očividně není ani rozhodnuto o tom, jestli k tomu dojde vůbec.


Pořádný MP3 player

Václav Větvička

Přehrávačů typu MP3 je na dnešním trhu již celá řada. Liší se cenou, designem, ale povětšinou se shodují v tom, že mají relativně omezenou paměť, takže jsou schopny přehrávat jen poměrně omezené množství písniček. To je také jedním z důvodů, proč MP3 přehrávače zatím komerčně neudělaly žádnou díru do světa. Firma Creative Labs se konečně rozhodla pořádně zatřást trhem a nabídnout hned dva špičkové přehrávače, Nomad Jukebox a Nomad II MG.

První z nich vypadá jako běžný přenosný přehrávač CD, váží necelých 400 g a uvnitř skrývá překvapení nevídanou paměť 6 GB, která je schopna pojmout až 150 CD nebo 100 hodin hudby. Přehrávač podporuje formáty MP3, Windows Media a WAV. Výhodou je existence digitálního procesoru signálu, jenž umožní upgrade pro přehrávání libovolného kompresního standardu. Pomocí kabelů je možné připojit Nomad ke speakerům nebo domácímu stereu a nahrávat přímo z CD. Pomocí přiloženého softwaru Oasis Manager je možné prohledávat v plně zaplněné paměti jakoukoliv kombinaci písniček, a na malém displeji je vidět zvolené pořadí skladeb. Firma současně vyvíjí i infračervené dálkové ovládání. Předpokládaná cena se pohybuje někde kolem 350 dolarů.

Nomad II MG je menší a designově zajímavější verze přehrávače Nomad II, který byl již ohlášen před několika měsíci, ale dodnes se z neznámého důvodu na trhu neobjevil. Stejně jako jeho neviditelný bratr má Nomad II MG 64 MB paměti, FM tuner, spojení s počítačem pomocí USB a firemní software, které umožní upgrade pro rozpoznání dalších kompresních formátů. Společná je i možnost využít zabudovaný mikrofon k použití Nomadu jako diktafonu. Kvalita nahraného záznamu je však spíše podprůměrná, takže se zdá, že tato funkce je zde spíše dána snahou trumfnout konkurenci, nežli nabídnout opravdu kvalitní možnost záznamu. Důvodem pro mizivou kvalitu může být nekvalitní mikrofon nebo použití formátu ASPCM. Paměť vystačí ke čtyřem hodinám nahrávání nebo přehrávání. Hlavním rozdílem je mnohem povedenější design, který připomíná první Nomad. Výhodou jsou poněkud větší knoflíky ovládání. Stejně jako u předchozích modelů zde existuje synchronizační kolébka, jež současně slouží jako nabíječka baterií. Není jasné, jestli firma opustí kožený obal, se kterým prodávala první Nomad. Většina zákazníků si stěžovala na nepohodlné ovládání a na skutečnost, že přes plastický kryt je displej jen velmi špatně čitelný. Ani zde není cena zatím dostupná, ale předpokládá se, že se nebude od prvního Nomadu příliš lišit. Na otázku, co se stalo s Nomadem II, odmítá firma zatím zodpovědět.


DVD v ofenzivě - Smrt videa?

Václav Větvička

Digitální videodisk (DVD) je v prodeji již tři roky, ale teprve v poslední době se začíná jeho přítomnost na trhu filmů výrazně projevovat. Teprve budoucnost ukáže, jak rychle a jestli vůbec dokáže tento lesklý disk, tak podobný běžnému CD, ale obsahující kompletní film, ovládnout trh s filmy stejně dokonale, jako CD ovládlo hudební trh. Podle toho, jak prudce se v předvánočním trhu zvýšil prodej DVD nosičů, je jasné, že systém DVD je na tomto trhu novou hvězdou. Za první tři roky se jen v samotných Spojených státech prodalo více než 4 miliony DVD přehrávačů. V příštím roce se očekává prodej závratných 5 milionů přístrojů, čímž DVD přehrávače překonají satelitní přístroje coby elektroniku s nejrychlejším nárůstem uživatelů.

Nejdříve však muselo dojít k několika významným krokům. Ceny DVD disků výrazně poklesly, snížily se i ceny interních DVD driverů pro domácí počítače, jednotlivé softwary jsou běžnější a jejich ovládání mnohem jednodušší, a přístroje snažící se vytěsnit staré známé videopřehrávače jsou mnohem kvalitnější a výkonnější.

A co je ještě důležitější, je kvalita obrazu, který je zhruba dvakrát kvalitnější nežli běžné VHS video. Na jeden DVD disk se vejde dvouhodinový film jak v širokoúhlé, tak i normální (tj. upravené pro běžný tvar televizní obrazovky) verzi, a jako bonbónek je zde k dispozici i několik jazykových mutací a hudba v digitální kvalitě. Příjemná je i možnost nacházet kusy děje na filmu, aniž by se člověk muset starat o zdlouhavé přetáčení kazety, takže při opakovaném prohlížení si pohodlně můžeme vychutnat pouze ty scény, o které máme zájem. Rodiče obávající se, že by se jejich dětičky mohly morálně zkazit prohlížením násilných nebo příliš intimních scén, zase uvítají možnost pohodlného přeskakování nevhodných pasáží. Některé DVD disky obsahují též linky na webové stránky, což využijete obzvláště v případě, pokud patříte mezi 6 milionů lidí, kteří si koupili DVD driver k počítači.

K prudce narůstající popularitě bezpochyby napomáhá i podobnost s oblíbeným systémem CD, s nímž se již téměř každý někde setkal. Lidé se naučili kompaktním diskům důvěřovat, a tak věří i navenek velice podobnému systému DVD. A jelikož VHS je v podstatě magnetický pásek, v očích veřejnosti je to něco zastaralého a neobratného. Ceny přístrojů výrazně klesají, od původních 495 dolarů na dnešních 170 dolarů u nejlevnějších přehrávačů. V roce 1999 se prodalo 16 milionů DVD disků, což je oproti roku 1998 trojnásobek. Nového trendu si konečně povšimly i filmové společnosti a dnes už každá z nich nabízí trhu velice solidní nabídku svých titulů, zhruba 200 nových filmů se každý měsíc objeví na americkém trhu. Dostupná filmotéka obsahuje již přes 4 300 filmů. Většina studií již automaticky nabízí své filmy v obou formátech s velice podobnou cenou, průměrná cena nového filmu ve formátu VHS je 15 dolarů, ve formátu DVD pak 20 dolarů.

Až do počátku roku 1999 nabízela řada studií své nové filmy ve speciálním zakódovaném formátu Divx (Digital Video Express). Disky byly levné (kolem 5 dolarů), ale přehrávat je bylo možné pouze na speciálním přístroji kombinovaném Divx-DVD, který byl pochopitelně podstatně dražší. Na zhlédnutí filmu měl zákazník 48 hodin, za levnější peníz si po telefonu mohl objednat delší prohlížení. O tento systém však jak zákazníci, tak filmová studia projevovali čím dál tím menší zájem, až v červnu roku 1999 systém po zásluze zkrachoval.

Klasický videosystém však v žádném případě nezmizí přes noc. 91 procent amerických domácností vlastní nejméně jeden videopřístroj, a za rok 1999 se jich ve Spojených státech prodalo dalších 21 milionů. A jelikož běžné DVD přehrávače nemají schopnost nahrávat, klasické VCR je stále potřebné pro nahrávání oblíbených televizních show nebo sportovních přenosů. Budoucnost VCR sice není zrovna růžová, ale oba systémy zřejmě čeká mnohaletá koexistence. Pokud ale právě teď uvažujete o nahrazení vašeho zastaralého VCR něčím novým, důkladně si rozvažte, jaké existují alternativy a který přístroj znamená budoucnost.

§§§§§


Amazon.com K dostání cokoli

Martin Pumera

c00p0131

Máte nápady, máte výrobky a chcete prodávat? Ve věku Internetu můžete bez nadsázky své produkty nabídnout celému světu. Kde? Na adrese Amazon.com. Od druhé poloviny roku může na Amazonu prodávat kdokoli. Jeho největší konkurenti, nebo třeba i vy. A stejně dobře zde můžete cokoli nakoupit.

Internetový supermarket

Z malého internetového obchůdku prodávajícího knihy za několik let vyrostl gigant nabízející vše, knihami počínaje přes cédečka, elektroniku a hračkami konče. A protože v e-Businessu platí heslo "Růst nebo smrt", rozhodl se Amazon expandovat netradičním způsobem. Jeho cílem je, aby se dostal do podvědomí nakupujících jako obchod, kde je k dostání všechno. Všechno s velkým V.

29. září loňského roku se otevřely brány Amazonu dokořán, a kdokoli může na adrese nejznámějšího internetového obchodu nabízet své zboží. Otevřely se takzvané zShops. Račte vstoupit...

Jak na to

Stačí se jednoduše zaregistrovat, zaplatit 9,99 USD měsíčního poplatku plus 1,25-5 % z vašeho výnosu, a můžete nabídnout od jedné do tří tisíc věcí více než 12 milionům zákazníků nakupujících na Amazonu, kteří mohou do vašeho e-obchůdku kdykoli zamířit. Pokud nechcete mít starosti s utrženými penězi, za dalších 60 centů za kus a 4,75 % z ceny vás Amazon nechá používat svůj bezpečný systém šifrovaného bezhotovostního placení kreditní kartou. Pro Amazon nebudou ziskem z toho odvážného kroku ani tak poplatky za otevření krámku, jako přilákání dalších milionů kupců a zisk z prodeje svého vlastního zboží.

Dozajista jsou na místě obavy, že pokud zákazník v zShopu zaplatí a zboží od případného podvodného prodejce nedorazí, přijde kupec o peníze a Amazon o důvěru. I s touto variantou největší internetový obchod počítá a zaručuje kupcům kompenzaci do výšky 1 000 USD. Někteří analytici se obávají, že díky této záruce se při větším počtu nepoctivců může Amazon dostat do potíží. Jeho vedení však věří v opak předpokládá, že je pro prodávající v zShopu podvádění nevýhodné prodejem zde si je možno vydělat mnohem víc než několika podvůdky. Na stranu druhou je nutno říci, že se nepoctivci již objevili.

Konkurence a budoucnost

Konkurenti Amazonu, jako je CMGI (provozovatel Altavista.com), Yahoo! a Vstore, se ohradili, že se jedná o pouhý marketingový trik s tím, že oni mají větší nabídku zboží než celý Amazon se zShop. Vstore se přidal s tvrzením, že bude malým prodejcům nabízet na své site místo zadarmo. A zatímco se konkurenti dohadují, Amazon již chystá další krok zakoupení podílu v některém z velkých amerických obchodních řetězců prodávajících vybavení domácností a kanceláří. Důvod je jednoduchý dosavadní klasické zboží Amazonu, jako jsou knihy, cédéčka, digitální fotoaparáty a postavičky Pokémon, můžete posílat poštou, ale těžko pošlete skříň nebo sedací soupravu. A cílem Amazonu je prodávat skutečně všechno a tak zatímco americké supermarkety Wal*Mart a Kmart ke své fyzické síti začaly provozovat ještě internetové obchody, Amazon si naopak buduje síť fyzickou. Minulý rok vydal za vybudování vlastního obřího skladiště o ploše 5 milionů čtverečních stop přes 300 milionů dolarů. Oba obchodní světy, elektronický a fyzický, se začínají prolínat.

e-Vánoce

Za největší událost roku jsou pro prodejce vždy Vánoce, ze kterých se stal čas konzumu. I v amerických obchodech se stojí fronty na nejžhavější módní zboží; nyní je to vše, co se týká dětské Pokémon mánie, která již daleko předstihla svou popularitou Hvězdné války. A tak nejen že tyto hračky neseženete v klasických obchodech, ale stávají se prubířským kamenem internetových obchodníků. A ne všichni dokáží nápor zvládnout. Draze vybudovaná internetová síť největšího amerického obchodního řetězce specializovaného na hračky TOYS\R\US (doslova "hračky jsme my") je nejen poněkud nepřehledně zorganizována, ale uživatelsky nepřátelsky laděná. Pod dojmem intenzivní a vemlouvavé reklamy se moji známí rozhodli nakoupit několik hraček na www.toysrus. com pro své děti. Hned na začátek jim systém sám od sebe do košíku přihodil hračku za 25 USD, kterou si nevybrali (a to pokaždé, když nakupovali), zřejmě šlo o velmi agresivní reklamní trik. Po zdlouhavém vybírání jsme našli dvě z Pokémon hraček, které ještě byly na skladě alespoň podle informací u nich uvedených. Pak jsme se dostali k placení. Bohužel v tom okamžiku věci už na skladě prý nebyly (až na onu 25dolarovou hračku) zřejmě se nikdo nenamáhal provést update označení zboží již v obchodě a nechal nás, až se po modemu prokoušeme hodinovým maratónem k této závěrečné platební sekvenci. To, že se takto otrávení zákazníci zpět nikdy nevrátí, je nasnadě. Po této zkušenosti jsem jednoznačně doporučil známé prostředí Amazonu, kde víte co je a co není na skladě, a kde se případně můžete nechat e-mailem informovat, kdy že to zase k dostání bude.

Amazon si prostě své místo na světě zaslouží.

§§§§§


Na postupu! - Novinky od Borland-Inprise

Patrik Malina

c00p0084

Softwarová firma Borland-Inprise, již uživatelé a tvůrci v podstatě ztotožňují s vývojovými nástroji pro všechny kategorie programátorů, způsobila některými svými kroky na přelomu roku větší rozruch, než následky očekávané Y2K apokalypsy. Pokud jste měli pocit, že legendární producent ztrácí pod tlakem mašinérie Microsoftu dech a jeho vývojové nástroje jen stěží odolávají tlaku "MS" produktů, následující řádky vás mají přesvědčit, že firma Borland-Inprise je na silném postupu.

Borland naděloval

Velkým svátkem pro všechny "vizuální" a zároveň pascalovské programátory do Windows bylo loňské napjatě očekávané letní uvedení Delphi 5. Firma osvědčila svou sílu a po prvních zkušenostech se potvrdila domněnka uživatelů, že "liché" verze tohoto produktu jsou pravidelně výrazným krokem vpřed. V nejvyšší formě distribuce Enterprise navíc zahrnuje velkou řadu vylepšení pro tvorbu distribuovaných aplikací dle standardu CORBA, o němž ještě bude řeč.

Dalším krokem vpřed bylo uvedení nové verze nástroje VisiBroker, již s číslem 4 (předchůdce byl oceněn Křišťálovým diskem Invexu \99). Jedná se o nástroj pro praktickou implementaci právě zmíněného standardu CORBA při tvorbě distribuovaných aplikací (konkurencí je např. technologie firmy Microsoft s názvem COM) a je využíván především při tvorbě velmi náročných a rozsáhlých projektů. I zde Inprise implementuje nejnovější standardy (CORBA 2.3 a GIOP 1.2) a představuje tak rozhodně technologickou špičku, navíc tento produkt se po úvodních verzích pro OS Windows NT a Sun Solaris připravuje i pro další platformy včetně Linuxu, takže vývojáři nebudou ničím omezováni. Komplexním balíkem pro vývoj, implementaci a správu projektů na bázi náročných distribuovaných aplikací v jazyce JAVA je pak Application Server v nové verzi 4, jenž přišel současně s předchozím produktem. Zahrnuje nejmodernější technologie jak ze světa jazyka JAVA, tak z oblasti implementace standardu CORBA, a k nasazení pro nejnáročnější úkoly jej předurčuje např. kvalitní propracování transakčních služeb. Opět je zde nutno poznamenat, že produkt (prozatím pro OS Windows NT a Sun Solaris) je plánován na široké spektrum platforem s cílem dosažení nezávislosti.

V závěru roku 1999 přispěchala firma s dalším počinem a "věci dostaly rychlý spád". Radovat se mohli opět vývojáři v jazyce JAVA, neboť byl zdarma uvolněn produkt JBuilder Foundation Edition 3, a to hned ve třech verzích: pro operační systémy Windows NT, Sun Solaris a Linux. Zájemci si mohou toto výborné vývojové prostředí stáhnout z Internetu a jedinou cenou je skutečně pouze vyplnění registračního formuláře. K dispozici je tak nástroj, jenž umožňuje vývoj v "čisté" Javě nejnovějšího standardu (JAVA 2 Enterprise Edition) a začíná být v podstatě nezávislý na použitém operačním systému.

Zhruba o měsíc později, tedy v prvních dnech roku 2000, přišel ještě silnější zásah, jenž tentokrát mířil do řad "Open Source" hnutí a lze jej bezesporu považovat za dosti zásadní. Netýká se ničeho menšího, než výborné relační SQL databáze InterBase v plánované verzi 6, neboť firma zamýšlí uvolnit zdrojové kódy pro řadu operačních systémů včetně Linuxu, Windows a Sun Solaris. Mezi tradičními silnými vývojovými produkty se tato aplikace v portfoliu výrobce lehce ztrácela, obeznámení uživatelé však velmi dobře vědí, jak kvalitní je to databáze, a proto může překvapit, že se Inprise výhledově zbavuje příjmů z tohoto dobře prodávaného produktu. Tento pohled je však pouze povrchní, podívejme se na situaci blíže. Mnoho napoví již věta výkonného ředitele a prezidenta Inprise Dale Fullera: děláme tento významný krok, protože věříme, že každá distribuce Linuxu potřebuje InterBase. Podle dalších informací je již dohodnuto umístění databáze ve velmi populární distribuci RedHatu a poměrně nového a ambiciózního Corel Linuxu, s dalšími potenciálními partnery Inprise jedná. V souvislosti s uvedením nástroje JBuilder pro tutéž platformu a probíhající usilovnou prací na tvorbě linuxové verze populárních Delphi je velmi zřetelné, jaký potenciál firma Inprise v této dosud silně menšinové platformě cítí.

Závěr

Z výše uvedených faktů i dalších informací vyplývá několik důležitých závěrů. Především, firma Borland-Inprise představuje se vstupem do roku 2000 stále absolutní špičku na poli vývojových nástrojů, a to pro všechny úrovně náročnosti projektů. Svým pokrytím šíře programátorské základny (objektový Pascal, C/C++, JAVA), důslednou podporou standardů pro distribuované aplikace (COM a zejména CORBA) a silnou snahou o nezávislost na platformě (především Windows, Linux a Sun Solaris) se blíží úrovni, na níž (alespoň co se týče šíře poskytovaných možností) nebude mít v nejbližší době konkurenci. Snaha firmy nabízet ucelené portfolio produktů pro všechny kategorie vývojářů, kteří navíc budou nezávislí na operačním systému, jejž používají, tak dostává velmi reálné obrysy. Přidáme-li k tomu skutečnost, že Borland-Inprise reflektovala i současnou "módu" vstupu do Open Source vod s následnou snahou zpeněžit profesionální servis, a použila k tomu tak kvalitní produkt, jakým InterBase je, nezbývá než blahopřát k dobrému taktickému kroku ve správnou chvíli a těšit se na věci příští.

§§§§§


PC World CD


Nastavte si Wokna

Patrik Malina

c00p0084

Slíbený ekonomický software zdarma sice na tomto CD nepřinášíme (bude příště, zato s plnou parádou!), nicméně to, co na něm opravdu najdete, stojí za vyzkou šení. Připraven je výborný slovník, multimediální kurs angličtiny, výukově-hravý program pro děti či ukázky testů k certifikátům počítačové vzdělanosti. Dále vám pomůžeme s vyplňováním oficiálních formulářů či předvedeme služby a produkty zajímavé informační agentury. Tématem CD je nastavení operačního systému Windows a nezapomeňte, že jako naši čtenáři můžete pořídit řadu věcí se slevou!

Podrobnější informace k většině příspěvků z rubriky Novinky tentokrát naleznete ve vložených článcích. Nejen díky blížícímu se termínu pro podání daňových přiznání bude pro mnohé z nás aktuální nabídka formulářů v podobě zrcadla serveru FORM.CZ, a pokud si chcete nechat diplomovat své znalosti počítačů, seznamte se po přečtení článků v čísle s ukázkami testů. Velmi zajímavá je také prezentace agentury ČEKIA, jež se zabývá shromažďováním a analýzou informací z ekonomické oblasti, a dále se zde můžete seznámit s projektem Nadace Terezy Maxové, který má pomoci opuštěným dětem ve vzdělání. Obvyklou součástí je elektronická podoba časopisu a přehled obsahu našich CD.

Také o nejzajímavějších projektech z rubriky Software se dočtete v rámečku. Určitě nepřehlédněte produkty zaměřené na cizí jazyky ukázkovou verzi nových slovníků firmy Lingea a multimediálního kursu angličtiny EuroPlus+ REWARD. Pro malé děti (a samozřejmě jejich rodiče) je určena ukázka produktu Dětský koutek, a rovněž tak všem zájemcům o výběry volně šiřitelného programového vybavení prezentace firmy Špidla Data Processing. Dalším příspěvkem je článek o databázovém vývojářském prostředí 4D francouzské firmy ACI, jemuž jsme se velmi důkladně věnovali v seriálu na CD v minulém ročníku. Máte-li zájem o vyzkoušení včetně příkladů, sáhněte po loňských discích. V části Servis jsou opět připraveny nové verze osvědčených aplikací. Na výrobu souborů MP3 můžete vyzkoušet freewarový CDex, a tvůrcům HTML stránek jsou určeny nástroje ASPedit či HomeSite. Po delší době můžete prověřit novinky v oblíbeném archivačním nástroji WinZip, a "stahovači" z Internetu jistě přivítají novou verzi aplikace GetRight, včetně lokalizací pro češtinu a slovenštinu. Pokročil také tvůrce kvalitního prohlížeče IrfanView a po delší době se objevila nová verze univerzálního prohlížeče všemožných typů souborů Drag & View. V části Vyzkoušejte si doporučuji freewarový editor HTML stránek FirstPage, "on-line" komprimační nástroj ASPack či původní domácí Kontaktní manažer. Velmi hezký je také návrhář účesů a make-upu Maggi, a vážným zájemcům o úpravu videosnímků je určen WebFlix Pro. Pro grafiky je připravena aplikace WebPainter a pracujete-li hodně multimediálními daty, určitě vyzkoušejte MediaWizard. Téma CD je zaměřeno na práci s operačním systémem Windows, a protože neopatrné experimenty mohou vést ke špatným koncům, naleznete zde v první řadě zálohovací programy (Emergency Recovery System, SafeKeeper Backup, FileBack PC). Jdete-li raději opatrnou cestou, vyzkoušejte nástroje jako SetMeUp, PowerBar či JS Pager Virtual Desktop. Pro vážnější zájemce jsou určeny nástroje pro editaci registrů (Registrar Lite, RegMedic) či pomůcky pro sledování a nastavení konfigurace (SiSoft Sandra, Info Pro). Pro všechny kategorie uživatelů je určen zajímavý nástroj WhatFormat pro zjišťování formátu souborů, a tím výčet samozřejmě nekončí. Část Antiviry přináší tradiční obsah včetně posledního freewarového programu Antidote.

V rubrice Hardware naleznete kromě nových ovladačů (upozorňuji na DirectX 7.0a Cz, IntelliPoint 3.1, SoundBlaster Live!ware) a tabulek TOPů (opět ve webové podobě) také první kapitoly ze seriálku Smontujte si počítač, s nímž se v tištěné podobě můžete setkat v týdeníku Computerworld. Na CD v příštích číslech bude dále pokračovat. Z rubriky Komunikace doporučuji všem, kteří užívají připojení k Internetu přes telefonní linku, vyzkoušet aplikaci TelMan pro počítání impulsů. Je v češtině a obsahuje aktuální ceníky pro rok 2000.

Další ukázka je již určena zájemcům o odbornější témata a pochází z komplexního vzdělávacího programu firmy Microsoft. Chcete-li se stát certifikovaným profesionálem na práci s některým z jejich produktů, přečtěte si související článek v rubrice Trendy. Na CD je umístěn ukázkový test na znalosti operačního systému MS Windows NT 4.0.

Určitě důkladné prohlédnutí našeho CD neodkládejte, za měsíc je tu další a jeho obsah bude neméně zajímavý. Pokud se vám prezentované produkty líbí, neváhejte využít nabízených slev, a těšte se na další. K případným chybám buďte shovívaví a vězte, že nové uživatelské rozhraní, jež vyřeší spoustu problémů, se rychle blíží. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň!

Čekia

Prezentace České kapitálové informační agentury je určena především zájemcům o ekonomii, finanční trhy, obchodování či management. Můžete se seznámit s činností této firmy a širokou nabídkou jejich informačních služeb a softwarových produktů. Agentura se zabývá provozováním několika zajímavých webových serverů a vyvíjí také vlastní aplikace, z nichž právě jeden kvalitní nástroj najdete na našem CD. Budete-li chtít systém pro finanční analýzu SOFIA vyzkoušet, doporučuji nejdříve nahlédnou do přiložených manuálů pro lepší orientaci. Tato ukázková verze rovněž obsahuje určité množství dat, jež slouží k důkladnému vyzkoušení možností programu. Pokud aplikaci shledáte zajímavou a užitečnou, můžete při její koupi jako náš čtenář uplatnit mimořádnou slevu ve výši 35 % po dobu tří měsíců.

Form. CZ

Vyplňování potřebných formulářů bývá jedním z největších úskalí při komunikaci s úřady všeho druhu. Abychom vám tuto "proceduru" co nejvíce zpříjemnili, přinášíme vám díky spolupráci s firmou Magicware zrcadlo výborného serveru, jehož název je v nadpise. Bez připojení k Internetu tak můžete pohodlně vyplňovat dokumenty pro nejrůznější instituce od Přiznání k dani z příjmu po Přihlášku vynálezu se žádostí o udělení patentu. Veškeré formuláře jsou zdarma a ve formátu PDF, jenž je pro podobné aplikace přímo určen, protože výborně zachová cílový vzhled tiskoviny, a chybí-li vám prohlížeč Adobe Acrobat Reader, najdete jej v rubrice Software/Servis nebo jako součást HTML stránek. Případné rady a informace o práci s tímto formátem naleznete rovněž přímo v HTML struktuře. Součástí stránek je také prezentace autorské firmy a v časopise můžete najít recenzi na jejich zajímavý produkt FormFiller pro tvorbu nových formulářů a vyplňování oněch papírových. Pokud se vám zalíbí, platí pro naše čtenáře opět sleva ve výši 20 %. Chystáte-li se tedy např. k boji s daňovým přiznáním, neváhejte a v klidu vyplňujte!

V dnešním čísle (a doufáme, že tomu tak bude i nadále) se nahromadily akce, u nichž můžete uplatnit nárok na slevu. Abychom nerušili grafické provedení této dvojstrany, budou se od tohoto čísla kupóny na slevy u speciálních akcí nacházet na některé z nejbližších stran v rubrice Novinky. Při zběžném prolistování tuto stránku jistě rychle naleznete a na tomto místě vám díky tomu můžeme sdělit více informací.

Výuka pro každého

Ina tomto CD se věnujeme problematice cizích jazyků (a slibuji, že i v dalších číslech se máte nač těšit) a můžete se seznámit jednak s jedním zástupcem výukových produktů na angličtinu, jednak s výborným slovníkem a jazykovým lexikonem pro angličtinu a němčinu. Jak bývá zvykem, naši čtenáři mají při koupi některého z produktů možnost uplatnit slevu.

Prvním z produktů je multimediální výuka angličtiny EuroPlus+ REWARD, jež obsahově a metodicky vychází z osvědčených knižních titulů stejného jména (možná tyto učebnice znáte). Kurs představuje dobrou ukázku využití moderních technologií ve spojení s výukou jazyka, a pokud máte možnost připojení k Internetu, umožní vám dále podstatně rozšířit studijní možnosti. Produkt je nabízen ve čtyřech úrovních od základů po opravdu pokročilý stupeň, a netroufáte-li si rozsah svých znalostí posoudit, vše vyřeší přiložený tzv. "rozřazovací" test, jenž vám doporučí, kde začít. Celý projekt byl na evropské úrovni odstartován v první polovině loňského roku a na CD najdete také recenzi z našeho čísla 4/2000. Pokud vás výuka zaujme, jako naši čtenáři můžete při objednávce přímo u českého dodavatele uplatnit nárok na slevu ve výši 10 %.

Druhým produktem je slovník nebývalých možností Lingea Lexicon 2000. Jedná se kompletní řadu nových verzí dobře známých nástrojů, jež existují ve variantách pro anglický a německý jazyk a dále ve dvou úrovních dle rozsahu obsažnější Velký slovník a cenově dostupnější Studijní slovník. Recenzi najdete otištěnu v tomto čísle a určitě si ukázkovou verzi vyzkoušejte, stojí to za to! Zjistíte, že kvalitní moderní elektronický slovník dokáže posunout vaši práci s cizím jazykem do zcela nových rozměrů a zkušenosti z praxe prokazují vysokou užitnou hodnotu tohoto produktu. Firma Lingea nabídla pro naše čtenáře slevu ve výši 10 % na další ze svých produktů, Německý hospodářský slovník.

Tvůrcem dalšího produktu TS Dětský koutek I. je firma Terasoft, jež svou širokou nabídkou pokrývá spektrum učebních témat pro děti od předškolního po středoškolský věk. Jak napovídá název, tato novinka je zaměřena na nejmenší uživatele počítače (dle doporučení výrobce ve věku 3-8 let) a tomu odpovídá i grafické provedení a "hravost" celé aplikace. Recenzi opět najdete v tomto čísle, a pokud si vaše děti tento produkt oblíbí, můžete opět využít slevy ve výši 10 %.

§§§§§


Trendy


Staňte se profesionálem - Každý strůjcem svého štěstí

Martin Pumera

c00p0118

Svět se globalizuje, nastává doba, kdy jsou mezinárodně uznávané standardyvyžadovány ve všech odvětvích, dokonce i v oblasti vzdělání. Můžete být expertem přes počítače, pokud však nemáte své znalosti ohodnocené mezinárodní zkouškou, máte malou šanci prorazit u zahraničních firem. Pomoc je snadná staňte se certifikovaným profesionálem.

Trend vyžadování mezinárodně platných zkoušek začal u nás krátce po roce 1989, zprvu v oblasti jazyků. Česká státní zkouška z jazyka již zdaleka nemá tu váhu, jakou měla za dob komunismu; čím dál více jsou preferované zkoušky zahraniční, anglické (FCE, CEA), nebo americké (TOEFL). Důvod pro certifikaci v oblasti jazyků je jasný, kdokoli může tvrdit, že umíte výborně anglicky, avšak pokud se neprokáže mezinárodně platným certifikátem, jako by neuměl při výběrovém řízení dostane pracovní pozici nejspíše někdo, kdo jej má. Podobně tomu začíná v posledních pěti letech být i v oblasti informačních technologií, nárůst poptávky po certifikovaných specialistech je velmi vysoký. Můžete tvrdit, že znáte dobře Microsoft SQL Server nebo umíte spravovat síť založenou na řešení od Novellu, pokud ale nevlastníte příslušné certifikáty, nikdo se s vámi bavit nebude. Tedy alespoň v těch lepších firmách.

U zahraniční společnosti se navíc můžete setkat s tím, že je úplně jedno, jestli máte vystudovánu elektrotechnickou fakultu, ale bude je zajímat, zda máte průkaznou znalost produktu té které softwarové společnosti, prokázanou mezinárodně uznávaným certifikátem vydaným nezávislou autoritou.

Profesionálem buď jste, nebo nejste

Mnoho nezasvěcených odborníků argumentuje tím, že nějaké certifikace jsou hloupost, že pokud umíte, umíte, a pokud ne, ani certifikát vám nepomůže, navíc prý cerifikát nic neznamená naučit se na něj může každý. Ani jedno není pravdou. Pokud nejste skutečným odborníkem s přehledem a praktickými zkušenostmi, zkoušku (případně zkoušek několik) potřebnou k udělení certifikátu neuděláte, ani kdybyste měli veškerou dostupnou literaturu. Zkoušky jsou zaměřeny na hluboké teoretické i praktické dovednosti tak, že je bez praxe prakticky nemáte šanci udělat naopak, jen s praxí samotnou nevystačíte. Certifikační program a návazné tituly jsou mnohem objektivnější než tituly vysokoškolské. Neboť zatímco se vysokoškolským titulem můžete prokazovat celý život, i když ve vystudovaném oboru dávno nepracujete a vše jste zapomněli, mezinárodně platné certifikáty mají jen časově omezenou platnost, a pokud si je do doby, určené jejich výdejcem, neobnovíte, ztrácíte právo se nimi prokazovat. Vždyť koho nyní zajímá, že máte certifikovanou znalost Windows NT 3.51?

Odpověď na otázku, proč dělat náročné zkoušky a snažit se získat jakýsi titul, když sami o sobě víte, že jste ve svém oboru jedničky a nic si dokazovat nemusíte, je jasná. Děláte to pro svoji kariéru pro svého současného či budoucího zaměstnavatele, který bude preferovat, budou-li vaše schopnosti ohodnocené nezávislou autoritou a dokáže to patřičně ocenit. A to buď tím, že dostanete plat o cca 25 % vyšší než bez certifikace, nebo tím, že vám nabídne lepší pozici, která certifikát přímo vyžaduje. Trh na poli IT je natolik nasycen, že v delším časovém horizontu bude mezinárodně uznávaná certifikace nutností, pokud budete v tomto oboru chtít vůbec působit.

Druhy certifikátů

Jestliže jste se rozhodli, že byste rádi své znalosti zhodnotili, nejprve si rozmyslete, na co se budete specializovat. Certifikáty z počítačové oblasti můžete totiž získat na produkty mnoha firem. Můžete si ověřovat své znalosti produktů takových společností jako jsou Microsoft, Novell, Lotus, Oracle, IBM, SCO nebo Compaq největší poptávka je po certifikovaných znalostech produktů prvých dvou výše uvedených firem, přičemž ať se nám to líbí nebo ne, certifikovaní odborníci Microsoftu jsou nejvyhledávanější. Pojďme se podívat na to, co nám mohou jednotlivé firmy nabídnout.

Microsoft

Certifikační program Microsoftu je snad nejkošatější a nejpropracovanější. Pokud je vaší specializací jeden produkt (SQL Server, Exchange Server), můžete se ucházet o titul Microsoft Certified Professional (MCP), na který stačí složení jedné, samozřejmě náročné, zkoušky. Pokud jste, či se chcete stát síťovým specialistou, je tu pro vás připraven cennější titul MCSE (Microsoft Certified Systems Engineer) ten dostanete ovšem až po složení šesti zkoušek; jestliže naopak programujete vývojovými nástroji Microsoftu a jste opravdu dobří, po složení čtyř zkoušek dostanete titul Microsoft Certified Solution Developer (MCSD). Poněkud specializovanější a méně rozšířený je titul pro databázové specialisty MCDBA (Microsoft Certified Database Administrator) a MCT (Microsoft Certified Trainer), dostupný jen pro zaměstnance autorizovaného školicího střediska Microsoftu. Každý z těchto titulů má ještě své podkategorie. Chcete-li se na tituly podívat z hlediska trhu práce, nejvíce rozšířený je MCP, dále pak MCSE, takže jste-li programátorem a dokážete složit zkoušky na MCSD, budete velmi žádaný.

Novell

Novell umožňuje získat několik typů titulů v programu Certified Novell Professional (CNP). I když je o tento program v naší republice menší zájem než o program Microsoftu, jsou získané certifikáty o to cennější, protože jejich držitelé jsou na trhu práce vzácnější. Pro správce síťových produktů Novellu je po složení jedné zkoušky dostupný titul Certified Novell Administrator (CNA), pro ty, kterým je životním posláním poskytování technické podpory, je tu možnost stát se po složení minimálně šesti zkoušek Certified Novell Engineer (CNE) a nejnověji Certified Directory Engineer (CDE), pokud jste orientovaný na internetová řešení, je tu pro vás Certified Internet Professional (CIP). Pro lektory Novellu je nezbytný titul Certified Novell Instructor (CNI). Každá z certifikací se dále větví podle oblasti vašeho zájmu.

Programy obou společností se neustále rozšiřují, zkoušky aktualizují podle nově přicházejících produktů, staré zkoušky se vyřazují a tak je zaručeno to, že držitel titulu je skutečným odborníkem na současné systémy.

Jak se připravit

Pokud jste si již zvolili svou profesní dráhu, vybrali jste si produkty a zkoušky, je ta pravá chvíle se začít připravovat. Příprava se skládá z několika bodů, jejichž pořadí si samozřejmě můžete zvolit podle svého uvážení:

- Jazyková příprava

- Praktická práce s produktem

- Teoretická příprava

První bod se kupodivu netýká znalostí technologií, ale znalosti jazyka. Prakticky všechny zkoušky jsou totiž v jazyce anglickém. Výjimku činí tři zkoušky od Microsoftu (viz rámeček); bylo přislíbeno, že trend lokalizace bude pokračovat, ale zatím jsme se dalších českých zkoušek nedočkali a možná se jich nedočkáme nikdy, neboť znalost angličtiny je v naší zemi stále lepší a časem bude lokalizace zbytečná. K zvládnutí testu vám bude stačit technická znalost anglického textu na středně pokročilé úrovni intermediate. Ke zkoušce si sice můžete přinést slovník, ale k nahlížení do něj nebudete mít při zkoušení pravděpodobně čas.

Dalším bodem je dokonalé praktické zvládnutí produktu, který byste měli používat v takové jazykové verzi, v níž se bude skládat zkouška. Tím se ušetří mnoho času, při zkoušce se vám v hlavě okamžitě vybaví termín, který jste na obrazovce viděli tisíckrát, nemusíte váhat nad překladem. I když se zdá, že je zbytečné zmiňovat dokonalé seznámení se softwarem, neboť to by mělo být samozřejmostí, ruku na srdce znáte dokonale opravdu všechny funkce, které produkt nabízí? Znát byste je měli! Je též nezbytné naučit se používat vybraný produkt ve všech situacích, v heterogenním síťovém prostředí, abyste znali všechny jeho možnosti. Ve zkoušce Implementace a správa Windows 98 se můžete setkat například s otázkou týkající se spolupráce s Novell NetWarem, nebo dokonce s otázkou z oblasti spolupráce Windows NT a novellovských systémů.

Třetím bodem je intenzivní teoretická příprava, která zahrnuje nastudování všech relevantních materiálů, z nichž byste zcela určitě neměli vynechat Resource Kit (nebo jeho ekvivalent) pokud můžete, přečtěte si přípravné kity (Self-study kit) na jednotlivé zkoušky, které v hojném počtu vycházejí v zahraničí (samozřejmě anglicky), některé z nich jsou však již přeložené do naší mateřštiny.Výbornou studnicí znalostí a možností ujasnit si problematiku je také návštěva kursu ve školicím středisku přípravné kursy vedou samotní certifikovaní specialisté, ke kursům lze dokoupit přípravné materiály k dalšímu samostudiu. V zahraničí se rozmáhá trend dálkového on-line studia, pro většinu našinců je však výhodnější připravit se některým z výše uvedených způsobů. Jestliže nemáte žádnou z uvedených možností, nezoufejte. Při teoretické přípravě podle zkušeností autora lze vystačit pouze s materiálem dodávaným výrobcem a dobrou učebnicí.

Test

Po vědomostní přípravě si můžete vyzkoušet test nanečisto na vzorových zkouškách, které naleznete na stránkách vybraných softwarových společností. Na styl, jakým je zkouška organizována, je dobré se předem připravit. Testy jsou samozřejmě vedeny na počítači, musíte si vybrat jednu až tři správné odpovědi ze čtyř, počet těch správných je u každé otázky uveden. U některých zkoušek (většinou na produkty firmy Microsoft) se lze k odpovědím vracet (tzv. konvenční testy), u jiných, například u velkého počtu zkoušek z produktů firmy Novell, nikoli, protože řazení otázek závisí na vašich předchozích odpovědích (tzv. testy adaptivní). U konvenčních testů si můžete otázky, u kterých si nejste jisti, označit, a pokud vám zbude čas na konci, můžete se k nim vrátit a více o nich popřemýšlet z osobní zkušenosti však vím, že co nevymyslíte napoprvé, se vám napodruhé také nejspíše nepovede. Jak jsem již řekl, test probíhá na počítači, trvá obvykle 1,5 až 2 hodiny a obsahuje 60-80 otázek. Po skončení testu klepnete na tlačítko a čekáte, až se na obrazovce zjeví váš ortel. Ať je pozitivní nebo negativní, vždy uvidíte rozpis, jak jste si vedli v jednotlivých oblastech, ovšem nikdo vám již nesdělí správné odpovědi na konkrétní otázky. Poté dostanete potvrzení (buďme optimisté) o tom, že jste zkouškou prošli, a do několika týdnů by vám měl dorazit certifikát (MCP nebo CNA). Smutným trendem v tomto směru je, že se termín zasílání certifikátů neustále prodlužuje. Několik mých kolegů ani po 3/4 roce certifikát nedostalo, ač měli všechny náležitosti splněny. Na to bývá jediné řešení urgovat, urgovat, urgovat. Pak vám možná pošlou certifikáty hned dva. Inu, ani v největších firmách nepanuje dokonalý pořádek.

Sladká odměna

Kromě zvýšení platu, které ovšem závisí na vašem zaměstnavateli, dostanete zdarma předplatné nejrůznějších odborných časopisů, budete mít přístup k nejnovějším beta-verzím produktů, dostanete slevy na předplatném k dalším informačním zdrojům. Největší výhodu však získá váš zaměstnavatel, neboť bude moci nabízet certifikované specialisty a sám se stát oficiálním partnerem velké softwarové firmy a bez toho se v oblasti IT podniká stále hůř a hůř.

Za několik let bude obtížné pro obyčejné uživatele PC obejít se ve svém zaměstnání bez ECDL, pro specialisty pak bez certifikátu své úrovně. Proto nezaspěte.

Autor je Microsoft Certified Professional

Tipy na zkoušku

[ANO]- Jedné otázce nevěnujte déle než dvě minuty.- Do poloviny testu se snažte udělat více než polovinu otázek, zbude vám tak čas na kontrolu.- Předtím, než jednu odpověď zaškrtnete jako správnou, vylučte logicky zbývající odpovědi.

- Pokud nevíte, jaká má být odpověď, zkuste učinit uvážlivý odhad.

[NE]- Nepřemýšlejte příliš dlouho nad jednou otázkou. Všechny jsou hodnoceny bodově stejně, proto můžete tu těžší přeskočit a body získat na snazších.- Neztrácejte čas, na konci testu pak budete muset vynechat poslední otázky pro vypršení stanoveného časového limitu.

- Nehádejte správnou odpověď od boku.

- Nenechávejte žádnou otázku nezodpovězenou.

Lokalizované testy

Testy v naší mateřštině:

l70-068 Implementing and Supporting Microsoft Windows NT Server 4.0 Enterprise Technologies

l70-087 Implementing and Supporting Microsoft Internet Information Server 4.0

l70-081 Implementing and Supporting Microsoft Exchange Server 5.5

Odpovídající odkazy

Obecně o certifikačních programech

www.microsoft.com/cze/train_certeducation.novell.com/index.htm

Typy vzdělání

www.microsoft.com/cze/mcp/mcpedutypes.htmeducation.novell.com/certinfo

Seznam společností provádějících testy

www.microsoft.com/cze/mcp/mcpczcourses.htm

Přehled zkoušek

www.microsoft.com/ISAPI/train_cert/catalog/findexam.asp

education.novell.com/testinfo/testdata.htm

education.novell.com/testinfo/objectives/crsindex.htm

Studijní kity

www.vltava.czwww.amazon.com

Zdroje testů zdarma

www.microsoft.com/train_cert/download/downld.htmeducation.novell.com/whatshot/freeexam.htmeducation.novell.com/promos

§§§§§


Dům budoucnosti je na dosah ruky

Václav Větvička

c00p0120

Plány společností, které ve spolupráci s výrobci digitálních technologií vyvíjejí přístroje pro naši domácnost, znějí jako ze snů autorů sci-fi. Sny o budoucnosti se však již stávají skutečností, a první vlaštovky těchto vizí se již objevují na trhu.

Dům budoucnosti, ve kterém si na jedné půlce televizní obrazovky popovídáme s kamarádem, zatímco na druhé polovině poběží fotbal, kde nás lednička upozorní, že mléko se kazí a dokonce sama objedná potraviny, VCR nám umožní objednat či přímo si stáhnout z Internetu nejnovější film, kde špendlík v klopě bude identifikovat hosta nebo domácího pána a zaručí mu nejen světlo na povel, ale i naprogramovanou hudbu dle osobního gusta z reproduktorů diskrétně ukrytých pod tapetou, začíná být realitou. A můžeme si představit další vymoženosti, třeba naplnit vanu teplou vodou příkazem mobilním telefonem již cestou domů, takže doma se budeme moci začít okamžitě cachtat. Nebo třeba pračku, která si v případě poruchy sama přivolá opraváře.

A nemusíme proto být vizionáři nebo naopak multimilionáři jako třeba Bill Gates, jehož superdům blízko Seattlu slouží jako prototyp. Gates za dům zaplatil maličkost, "pouhých" 53 milionů dolarů. Noví vlastníci však mohou mít svůj nový dům nacpaný elektronikou od sklepa až po půdu, aniž by se jejich příjmy musely blížit stratosféře. Gigant IBM dokonce založil dceřinou firmu Home Director, která již komerčně nabízí širokopásmové připojení k Internetu pro celý dům. Systém dokonce umožňuje využít televizní obrazovku coby monitor takových běžných funkcí jako ovládání osvětlení nebo topení, případně jako monitor bezpečnostních kamer umístěných u vchodu nebo po celém bytě. Nejjednodušší systém, který v podstatě neznamená nic složitějšího nežli několik telefonních a videoaplikací, stojí necelých 500 dolarů. Pokud si budete chtít dopřát plně automatický dům s využitím všech možností, Home Director si do vaší kapsy sáhne pro téměř 20 000 dolarů.

Doslova desítky firem se předhánějí v nabídce systémů, které z vašeho domu udělají království digitálních technologií. Jedním z nich je firma Intel, známá především svými procesory, jež tiše pracují pod kapotou většiny počítačů na našich stolech. Intel nedávno představil technologii AnyPoint, která je schopná změnit existující telefonní linky ve vašem domě v bezdrátový LAN o rychlosti 1 Mb/s, aniž by došlo k interferencím s normálním použitím telefonu. Tato technologie může být rozhodujícím krokem ve vytváření sítí v domácnosti, protože většinu lidí odradí představa překopávat celý byt nebo dům jenom proto, aby mohli třeba spojit několik počítačů nebo zapojit ledničku na Internet. A telefonní dráty má ve zdi téměř každý. Navíc by takto uživatel měl stále pouze jednu linku, v opačném případě by totiž každý přístroj s napojením na Internet musel mít svou linku vlastní, a to pochopitelně leze do peněz.

Pokud sníte o tom, že budete mít doma univerzální přístroj, který vám uvaří třeba kuře a současně zkontroluje stav vašeho bankovního konta, máte štěstí. Firma NCR představila přístroj nazvaný Microwave Bank. Zvenku vypadá celý ten zázrak jako normální konvenční mikrovlnná trouba. Finta spočívá v existenci procesoru, browseru a upraveného displeje na předních dveřích. Browser má omezené možnosti surfování po Internetu, takže vzniklé informace jsou dobře čitelné na displeji dveří. Zabudované rozlišení hlasu umožní vedle použití klávesnice i hlasové povely, takže nová mikrovlnka pozná hlas svého pána. Kontrola bankovního konta nebo posílání elektronické pošty však není vše, čím se tato trouba oprávněně pyšní. Dokáže totiž také hledat recepty na Webu, nebo po přečtení čárových kódů z obalů zboží objednat patřičné potraviny on-line ještě včas před příchodem hostů. Chytrá mašinka dokonce porovná ceny v nejbližších supermarketech a objedná v tom nejlevnějším. Můžete ji rovněž naprogramovat na nejrůznější typy diet, a pokud si vyberete např. netučnou dietu, program nedovolí objednat třeba smetanu a nabídne pouze odstředěné mléko. Příští model bude mít navíc zesílenou bezpečnost, takže k dispozici bude kromě rozpoznání hlasu uživatele ještě snímání otisků prstů a kontrola zornice oka.

Velice podobná je i mikrovlnná trouba, představená konkurenční firmou Panasonic. Tento Virtual Chef Interactive Microwave dokáže zachytit recept z televizní show, na kterou se právě díváte v obýváku, a uložit jej do paměti. Potom jenom stačí na klávesnici namačkat patřičné jméno receptu a na displeji se objeví nejen seznam ingrediencí, ale i detailní návod. A pokud televizní show nenabídla nic zajímavého, hledání receptu na Internetu je samozřejmostí. Prakticky identické modely představily též firmy Sharp a Samsung.

Podobný cíl si klade smlouva, kterou podepsaly firmy Sony a Microsoft. Společnost Sony hodlá využít operačního systému Windows CE pro některá zařízení do kuchyně, zatímco Microsoft zase plánuje použít platformu Home Networking Module. První úspěšné plody této spolupráce se začínají objevovat v oblasti televizního přenosu a přijímačů signálu DTV. Microsoft však má ještě jedno želízko v ohni: ve spojení s firmami General Electric a Maytag připravuje standard pro propojení inteligentních kuchyňských aplikací. Prototyp mikrovlnné trouby GE si dokáže najít na Internetu optimální recept třeba pro přípravu telecích kotlet.

Obdobnou spoluprací se pyšní i evropské firmy Electrolux a Ericsson. Zatím nepojmenovaná společná firma připravuje nejen jednotlivé kuchyňské aplikace, ale i celou kuchyňskou infrastrukturu, která by umožnila, aby jednotlivé přístroje fungovaly systémem plug-and-play stejně jako když přidáme k počítači novou tiskárnu. Pro začátek bude jako základní jednotka používán server E-box ten bude sloužit jako domácí centrální server.

Nejnovější inteligentní lednička Screenfridge je schopná pomocí rozeznávání čárových kódů objednávat po Internetu potravu podle momentální chuti svého pána a vládce. Novější verze si bude dokonce pamatovat i datum expirace potravin, a automaticky vám pošle e-mail, žádající o povolení objednat nové jídlo. Celý systém je již nyní testován v několika stovkách dánských domácností, brzy přijdou na řadu i domácnosti ve Švédsku a Finsku. Vůbec se zdá, že podobné nápady se nejvíce líhnou na chladném severu Evropy, ale důvodem je zřejmě kombinace připojení nejvíce domácností k Internetu na světě spolu s největším rozšířením mobilních telefonů. Skandinávie je proto ideálním testovacím objektem.

O téměř identický systém usilují i firmy Whirlpool a Cisco. Společnost Cisco dodá Internet Home Gateway a ultrarychlé připojení k Internetu, Whirlpool se zase postará o inteligentní ledničky, pračky, trouby a další aplikace. Inteligentní lednička firmy Whirlpool se objeví v obchodních domech Sears již v polovině tohoto roku.

Některé firmy se vydaly jiným směrem. Místo propojení již existujících přístrojů s novými mikroprocesory, displeji a browsery, překvapený zákazník objevuje zcela nové přístroje, které jsou v podstatě kombinací několika přístrojů najednou. Klasickým příkladem je přístroj iCEBOX firmy CMi Worldwide. Je to vlastně televize, browser po Internetu, elektronická pošta, CD a DVD přehrávač plus monitor bezpečnostní kamery v jedné bedýnce, a k tomu omyvatelná klávesnice a dálkové ovládání. Jelikož je určen primárně do kuchyně, prodává se pouze v bílé barvě v provedení na linku a pod linku. Cena je od 500 dolarů za základní model až po 2 000 dolarů za plochý model, který visí pod linkou a z něhož se vysouvá plochý LCD monitor.

Velké firmy vidí hned několik důvodů, proč by v jejich kasičkách měly začít cinkat peníze i v budoucnosti. Zejména pokud se jim podaří přesvědčit veřejnost, že bez nejnovějších aplikací s počítačovým displejem na dveřích prostě nemohou žít. A jedná se o trh neobyčejně lukrativní, za přístroje do kuchyně se každým rokem na světě utratí přes 85 miliard dolarů.

Zdá se, že vhodné technologie už tu v podstatě jsou, spojit existující kuchyňské aplikace s procesorem, displejem a telefonní linkou s Internetem již není nic obtížného či nepředstavitelného. Nejtěžší asi bude přesvědčit zákazníky, že tohle je opravdu budoucnost, a ne pouhé zbožné přání vizionářů za rýsovacími prkny velkých společností. Navíc představy o zjednodušení práce, o tom, jak kuchyňské přístroje budou za nás dělat většinu práce automaticky a my jenom vydáme pár příkazů, pokud možno na dálku, znamená neobyčejnou víru v dokonalost dnešní digitální techniky. K tomu, aby všechno fungovalo opravdu dokonale, aby mne doma čekala uvařená káva, rozmražené kuře, rozsvícené světlo a teplá voda ve vaně, budou muset počítače, jejich procesory a software pracovat opravdu se 100procentní spolehlivostí, a nechvalně známá obrazovka modré smrti se musí stát minulostí. Jinak bude doma tma, zima, místo kávy bude marně žhnout topná spirála kávovaru, kuře bude spálené na prach a voda v koupelně už navštíví i souseda.

Není sporu o tom, že zvyšování inteligence kuchyňských přístrojů současně znamená i zjednodušení našeho života v kuchyni. Nemohu se ale zbavit otázky, jestli to většina lidí bude opravdu schopná zvládnout. Vždyť dodnes nedokáže neuvěřitelných 90 procent Američanů zvládnout nastavení hodin na VCR, takže na většině přehrávačů ve Státech neustále bliká 12:00.

§§§§§


Jak na to


10 rad pro internetové PC

JAN ČÁP

c00p0071

Ve světě osobních počítačů jsme si již navykli škatulkovat jednotlivé sestavy či konfigurace podle toho, k jakému nasazení jsou primárně určeny. Máme tak síťové servery, počítače pro DTP, počítače na hry a také "běžné" kancelářské počítače. Těm posledně jmenovaným se právě PC určená primárně pro přístup k Internetu a jeho službám blíží nejvíce.

Ale přesto lze najít mnohé aspekty, kterými se "internetový" počítač od klasického kancelářského PC liší a na něž byste v případě, že kupujete PC právě kvůli Internetu, neměli zapomenout.

1. MODEM JE NEJUŽITEČNĚJŠÍ SOUČÁST

Tedy alespoň z pohledu poměru mezi cenou a výkonem/možnostmi. Naprostá většina moderních modemů totiž představuje univerzální centrálu pro komunikaci prostřednictvím telefonní linky. Kromě přenosu dat (mezi dvěma počítači nebo vaším počítačem a Internetem) může PC s modemem vykonávat funkci faxu, inteligentního záznamníku, a dokonce i automatické hlasové telefonní služby ovládané pomocí tónové volby.

Kromě toho, že pro mnohé uživatele je modem a telefonní linka jedinou reálnou možností připojení, mělo by jím být vybaveno v podstatě každé samostatné počítačové pracoviště. Ono totiž i tehdy, kdy jste uživatelem kabelového modemu či bezdrátového připojení, může být v případě nenadálého výpadku spojení použití modemu jedinou možností, jak akutně přijmout či odeslat důležitý mail.

2. PROCESOR VÁS NEVYTRHNE...

Vzhledem k rychlosti/propustnosti typického koncového připojení je zpravidla nejužším místem právě rychlost přenosu dat ze sítě k vám. Tu výkon procesoru v podstatě neovlivňuje a pro komunikaci elektronickou poštou či prohlížení běžných statických WWW stránek vyhoví i nejpomalejší Pentium či rychlejší varianty dnes prehistorických procesorů řady 486.

Rozdíl v rychlosti počítače (MHz procesoru) se více projevuje spolu se vzrůstající složitostí stránek, a především použitím animací, JavaScriptu a dalších moderních aktivních prvků. Přesto se kromě interpretace/spouštění Java-apletů opět nejedná o kritické místo. Pokud se chcete vyhnout občasnému delšímu čekání při vykreslení stránky (poznáte to především při off-line procházení stránek předem stažených na disk), pak při nákupu "nového" počítače z druhé ruky sáhněte alespoň po 200MHz Pentiu (nebo klonu) a v obchodě po některém z nejlevnějších Celeronů s hodinovým kmitočtem okolo 400 MHz.

Ptáte se, jak jde celé tohle povídání dohromady s reklamou Intelu na nejnovější Pentium III, kde je představováno jako procesor pro Internet? Jednoduše. Je pravda, že pomocí různých technik, jako jsou metody komprimace dat a zejména předávání informace o obrazu reálných objektů v podobě popisu modelu a nikoliv rastrového obrazu, lze podstatně snížit objem přenášených dat na úkor vyšší zátěže počítače, jenž je zobrazuje. Na druhou stranu existuje několik nezanedbatelných faktorů, které způsobí, že to celé nebude v praxi až tak horké. Především je zde obrovská základna instalovaných systémů a tím daná značná "technologická konzervativnost" průměrného uživatele (kterou pochopitelně respektuje většina tvůrců obsahu) a fakt, že mnohé moderní komprimační technologie představují podstatně vyšší zátěž pro počítač, na němž se informace zpracovává, než pro stroj, na kterém se "jen" prohlíží. Pokud k tomu připočtete ještě poměrně malou propustnost evropského a zejména pak tuzemského Internetu (u Intelu měli na mysli spíše více užitku z dnes/zítra běžně přenášených objemů, než jeho podstatnou redukci), tak nejnovější CPU je opravdu to poslední, co vám zpříjemní život řadového uživatele.

3. ...ALE PAMĚŤ ROZHODNĚ ANO!

Pravý opak toho, co jsem před chvílí tvrdil o procesoru, platí o velikosti operační paměti (RAM). Kromě obecně platných argumentů si zapamatujte ještě tyto dva speciální:

1.Abyste co nejvíce využili dobu připojení, je vhodné brouzdat po Webu v několika současně spuštěných prohlížečích.

2.Při procházení jednoho serveru se množství zejména grafických prvků na jeho stránkách stále opakuje a nejrychlejší odezvu budete pochopitelně mít, pokud budete moci používat větší cache (vyrovnávací paměť), uloženou místo na disku přímo v operační paměti.

Kromě toho se většina operačních prostředí (Windows na čestném prvním místě) chová o poznání nestabilněji v případě, že pracují na hranici svých možností zejména s nedostatkem fyzické paměti.

Kolik paměti si tedy pořídit? Jako seriózní minimum pro solidní práci s Internetem volte 32 MB do 486ky, 64 MB do staršího Pentia a 128 MB u nového počítače (zejména pokud budete provozovat Windows NT nebo 2000). Pokud vám bude prodejce tvrdit opak, nevěřte mu! Ceny pamětí totiž jako jedněch z mála komponent počítače podléhají sezónním výkyvům a v období kdy jsou nejdražší (např. loňský podzim, kdy se ceny vyšplhaly na více než trojnásobek prázdninového minima), je paměť to první, co prodejce ořeže, aby snížil/udržel cenu celé sestavy. Při pozdějším upgradu pak zpravidla nevyděláte, protože vám po výměně zbudou špatně prodejné menší paměťové moduly!

4. DISKU NENÍ NIKDY DOST

Druhá poučka, která platí také obecně, se týká českého Internetu obzvlášť. Platba za čas připojení vás totiž nutí k maximálnímu vytížení doby připojení a logicky vede ke značnému "křečkování" stránek pro pozdější off-line prohlížení.

Navíc jeden z osvědčených způsobů, jak učinit brouzdání podstatně svižnějším, je používání velké lokální proxy-cache.

Velikost nových disků je sice značná, ale rovněž přibývá aplikací a dalších (především multimediálních) dat, takže je lze vcelku snadno zaplnit. Pro účely internetového provozu proto počítejte alespoň s 0,5 GB prostoru (cache prohlížeče, proxy, stažená data) + místo potřebné pro instalaci aplikací (prohlížeč, mail-klient...), pro intenzivní využívání je však pochopitelně ideální mít k dispozici více tak 1 nebo 2 GB.

5. NEZAPOMÍNEJTE NA MONITOR!

Zejména, pokud nejste zvyklí pracovat s počítačem intenzivně. Rutinní využívání Internetu totiž rozhodně povede k tomu, že budete číst text z obrazovky počítače mnohem častěji než kdykoliv předtím. (Stačí, když se naučíte místo do trafiky na rohu chodit častěji na www.trafika.cz a přidáte k tomu nějaký ten e-zin z oblasti své profese a zájmů.)

Většina internetových médií dnes své stránky optimalizuje pro rozlišení 800 x 600 bodů a alespoň 64k barev; při práci s více prohlížeči však jistě oceníte i o dva řády vyšší rozlišení. Jaký monitor tedy vyhovuje? Jako úplné minimum bych doporučil špičkovou "patnáctku" (max. v rozlišení 800 x 600), ale raději rovnou 17" monitor (max. 1 024 x 768) alespoň střední a vyšší třídy. Za pozornost stojí také šířka celého přenášeného kmitočtového pásma tzv. "bodová frekvence", která podstatnou měrou ovlivňuje stálost obrazu, a tedy i únavu při delší práci u špičkové sedmnáctky by měla být přes 200 MHz.

Snímková frekvence v uvedených rozlišeních by měla být nejméně 85 Hz, osobně se přimlouvám za 100, či v ideálním případě 120 Hz. V každém případě se ale vyhněte neostrému monitoru nebo přístroji, jehož sledování vám na první pohled činí jakékoliv subjektivní obtíže. Nezapomeňte také na grafickou kartu měla by co do rozlišení a frekvencí umět stejně nebo více, než co zvládá monitor!

Větší monitor samozřejmě není na závadu, ale s 19" už zacházíte do sféry monitorů profesionálních, což pravděpodobně nebude chtít vaše peněženka akceptovat.

6. WINDOWS MAJÍ VŠICHNI

Při volbě operačního systému pro naše "internetové" PC máme prakticky dvě základní možnosti: použít všudypřítomná a propagovaná MS Windows, nebo se spolehnout na některou z implementací operačního systému UNIX, kterému dominuje několik hlavních distribucí Linuxu.

Pokud se rozhodnete pro Windows, získáte prostředí, které používá 80 až 90 procent všech uživatelů Internetu a s tím také možnost sdílet s nimi zkušenosti, všeobecně dostupnou komerční i solidární technickou podporu (včetně asi nejširší škály podporovaných zařízení a periferií), možnost používat nejširší paletu nejrůznějších aplikací a nástrojů a pro začátečníka velmi příjemnou podporu Internetu, která je přímo vestavěná do systému a uživatelského prostředí.

Za to zaplatíte jednak pořizovací cenu licence (oproti Linuxu či FreeBSD nejsou zadarmo), a několika aspekty tvořícími rub mince, kterými jsou především: nižší stabilita operačního prostředí (zejména pod Win 9x), kolize mezi aplikacemi a jejich velmi problematická deinstalace.

7. ...ALE Linux je v síti doma!

Pokud naopak zvolíte UNIX v jakékoliv jeho variantě pro PC (předpokládejme, že to s největší pravděpodobností bude Linux), pak si na jeho vlastnosti a filosofii budete muset přeci jen déle zvykat, nemálo se o něm naučit a postupně mu přicházet na chuť.

Za svoji snahu budete odměněni možností zdarma používat velmi stabilní systém, jenž vás po stránce funkčnosti (je-li solidně nakonfigurovén) rozhodně nezklame právě naopak mnohdy se možná podivíte, co všechno vaše "písíčko" zvládne. S Internetem jako takovým nebudete mít potíže, protože TCP/IP se pod UNIXem narodilo a tvoří základní stavební kámen jeho síťového prostředí. O něco slabší to sice bude s konfigurací připojení přes telefon a škálou prohlížečů (chybí dnes přece jen nejpropracovanější MSIE), ale o to lépe vaše PC zastane funkce, jaké potřebujete od ladicího serveru a výkonné pracovní stanice.

Zkrátka, máte-li kamaráda, který je znalcem Linuxu a/nebo ambice být počítačovým profesionálem (a k tomu ještě hlouběji do kapsy), je pro vás Linux to pravé. Mezi zhruba pěticí u nás nejpopulárnějších distribucí (Caldera, Debian, RedHat, Slackware, SuSE) si jistě vyberete tu pravou. Univerzální rada, která z nich by to měla být, neexistuje. Snad jen: "Ta, která se vám bude nejvíce zamlouvat a na kterou si zvyknete".

(Pozn. red.: Distribuci RedHat Linux 6 naleznete zadarmo na našem CD 8/99, Corel Linux OS pak na CD 2/99.)

8. SOFTWARE JE ZADARMO

Ano, opravdu naprostá většina základních aplikací, jež umožňují plnohodnotné využívání nejrozšířenějších služeb Internetu, je dnes k dispozici zdarma, a to jak pod Windows, tak pochopitelně pod Linuxem.

V mnoha případech se jedná o naprosto špičkové programy, které vám budou plně vyhovovat (zejména Internet Explorer a Outlook Express pod Windows). Pokud se vám tedy bude někdo pokoušet za pár stovek prodat CD s programy pro Internet, jež zaručeně potřebujete, berte to s rezervou. Jsou-li na něm pouze základní aplikace, klidně si je za pár pětek stáhnete v noci po telefonu, a i kdyby se jednalo o solidní výběr internetového sharewaru, stejně nebudou na CD nejčerstvější verze a může posloužit spíše pro orientaci než jako zdroj programů pro praktické využití.

P.S. Aby nedošlo k omylu samozřejmě existuje množství skvělého sharewaru i čistě komerčních programů, zejména pokud budete vyžadovat speciální/nadstandardní funkce/vybavení. V každém případě ale nemá cenu kupovat takové základní věci, jako je prohlížeč (browser) nebo klient elektronické pošty.

9. Sdílet, sdílet a sdílet!

Mnoho laických uživatelů (dlužno dodat, že především z menších firem, a díky nemalé zásluze méně seriózních poskytovatelů a jejich dealerů) dodnes chápe modemové připojení do sítě jako záležitost jednoho jediného počítače. Tedy podle vzorce: 1 připojený počítač = 1 účet u poskytovatele + 1 modem + 1 telefonní linka.

V praxi je však daleko výhodnější nainstalovat na pracovišti nebo i v bytě nejlevnější lokální síť a sdílet přístup do Internetu přes modem hlavního počítače. Při běžné práci dvou až pěti lidí se zátěž subjektivně příliš neprojeví, protože jednotlivé požadavky zpravidla nepřicházejí najednou, ale v různých časových odstupech (chvíli čtete a pak někam kliknete). Síťová karta (stačí jakákoliv funkční ethernetová) je také zpravidla levnější než modem, a hlavně pracuje víc lidí za jedny telefonní poplatky.

Po stránce softwarového řešení sdílení připojení je k dispozici buďto podpora přímo vestavěná ve Windows 98 SE (Second Edition), nebo lze využít některé speciální proxy-servery/routery, jejichž nabídka je velmi široká a z nichž nejkvalitnější (např. český WinRoute) nekladou před uživatele ostatních počítačů v síti takřka žádná omezení co se týče přístupu k méně rozšířeným službám, jako je např. real-audio či ICQ.

10. PC nesmí "tuhnout!"

Pokud vám tohle připadá jako rada těch medvědů, co se "potkali u Kolína", tak máte asi pravdu. Přesto si ji neodpustím. Kdykoliv totiž pracujete na Internetu, neustále něco na pozadí stahujete, čekáte a mezitím klikáte na další odkazy zkrátka neustále žonglujete se spoustou těžko zapamatovatelných adres a stále vám chybí posledních pár kilo kýženého souboru (např. zajímavé utility či obrázku).

Stane-li se, že vám při práci počítač zatuhne (a tudíž spojení spadne), přijdete zpravidla nejen o spoustu času a náhodně nalezených odkazů, které se vám již nepodaří znovu objevit, ale také o draze placenou hodinku předchozího surfování, protože podle Murphyho zákonů pochopitelně nepůjde nedotažený soubor napojit, pošta sice už bude u vás, ale ze serveru nebude smazaná (budete ji muset stahovat znovu), atd.

Přitom mnoha "průšvihům" se lze předem vyhnout: pokud Windows, tak volte raději stabilnější verzi NT/2000 i za cenu, že vám pod ní nepoběží vaše oblíbená hra. Vyvarujte se příliš častého zkoušení nových aplikací tedy instalování a odstraňování hromady softwarového balastu, který udělá v knihovnách DLL v systémovém adresáři vašich Windows takovou paseku, že časem nebude fungovat ani standardní spořič obrazovky. Pokud už chcete laborovat, vyhraďte si na to starší PC, nebo alespoň zvláštní diskový oddíl a instalaci systému!

Zdálky se také vyhněte levným zařízením, která mají mnohé funkce nahrazené pomocí softwaru a příliš zatěžují procesor vašeho počítače nemusel by totiž mít vždy čas starat se o správnou komunikaci po síti! Mám na mysli nechvalně známé "win-modemy" s redukovanou čipovou sadou, ale i jejich sestřenice pasivní ISDN karty či třeba laserové tiskárny bez vlastního procesoru.

§§§§§


Internet FAQ

Jan Čáp

Český Internet Explorer do Windows 2000

Existuje nějaká možnost, jak W2K vnutit český Internet Explorer (při pokusu o jeho instalaci jsem dostal hlášku, že již mám nainstalovanu novější verzi IE)?

Uvedená kontrola se týká pouze revize a teoreticky by asi bylo možné nainstalovat do anglických Windows 2000 český Internet Explorer tehdy, pokud by byl v novější verzi/revizi než ten, co je integrální součástí instalace W2K. Prakticky (protože česká lokalizace má pochopitelně zpoždění) je však pravděpodobnější, že český IE bude starší než anglický, a pokud by číslo revize české verze časem předběhlo tu původní z instalace W2K, patrně již bude k dispozici česká verze celých W2K.

P.S. Jeden ale nikdy neví, co se při míře pověstné integrace MS produktů stane nedávno jsem instaloval českou MS Office 2000 do Windows NT 4.0 Workstation s nainstalovaným anglickým MSIE a OE 5.0, a výsledkem byl počeštěný Outlook Express).

Routing ve Windows 98

Můžete mi prosím poradit, jak "routovat" internetový provoz pod Windows 98 z jedné síťové karty na druhou? Prý to jde pomocí nějakých "čachrů" v systémovém registru.

Funkce routeru (směrovače/brány) pro řízení internetového provozu, respektive sdílení připojení jednoho počítače dalšími ve stejné lokální síti není ve Windows 98 standardně obsažena. Použití pracovní stanice s tímto operačním systémem pro zajištění funkce brány lokální sítě do Internetu (v principu je lhostejné, zdali je primární připojení přes modem, nebo druhou síťovou kartu z jiné lokální sítě) je však dnes poměrně běžné a předpokládá použití některého z programů pro sdílení připojení v lokální síti. Většina z nichž se z jednoduchých proxy-serverů vyvinula v plnohodnotné routery/firewally/maila DNS servery.

Pokud chcete jednodušší řešení "zdarma", můžete použít utilitu pro sdílení připojení, nově obsaženou ve Windows 98 SE (Second Edition). K té ale mají náročnější uživatelé (k nimž pravděpodobně patříte) řadu výhrad. Při vyšších nárocích na výkon, spolehlivost a bezpečnost propojení bych vám raději doporučil skvělý český produkt WinRoute <http://www.tinysoftware.cz/>, provozovaný nejlépe pod Windows NT/2000.

Čtení pošty bez vyzvednutí

Potřebuji i z domova monitorovat zprávy ve firemním mail-boxu. Nehodí se mi však, abych měl některé zprávy vyzvednuté doma a některé na firemním počítači. Jak to lze vyřešit?

V zásadě existují dvě možnosti: Především naprostá většina poštovních klientů (včetně Outlook Expressu a Netscape Messengeru) umožňuje pro každý POP3 účet nastavit volbu typu "Zanechat na serveru kopii zprávy" ("Leave messages on server"), při jejímž použití klient při vyzvedávání pošty zprávy jenom kopíruje a nesmaže je ze schránky na poštovním serveru. Pokud si tuhle volbu zaškrtnete pouze na domácím počítači, budete mít kompletní poštu jen ve firmě a naopak.

Druhou alternativou může být případný přístup k vaší schránce přes WWW rozhraní. Kromě free-mailu toto nabízejí i mnozí provozovatelé hostingových služeb ověřte si to u správce/poskytovatele vašeho mail-serveru. Takové rozhraní totiž pouze prohlíží obsah schránky, a pokud zprávy neoznačíte pro vymazání a nepotvrdíte jejich zrušení, zůstanou na serveru uloženy beze změny. Výhodou pochopitelně je, že do své schránky se tak můžete podívat kdykoliv z jakéhokoliv počítače, na němž funguje webovský prohlížeč, aniž byste museli mít k dispozici poštovní program s nakonfigurovaými účty pro vaše schránky.

Home-Page v novém okně MSIE

Dá se nějak zařídit, aby se v novém okně prohlížeče (MSIE 5.0) automaticky nastavila jako startovací stránka moje home page, a ne poslední otevřená stránka?

Pokud máte na mysli nové okno otevírané přes Ctrl-N, pak se chování Internet Exploreru ovlivnit pravděpodobně nedá. Můžete však místo nového okna spustit úplně novou instanci Exploreru (kliknutím na ikonku v Hlavním panelu nebo jakkoliv jinak nabídka Start, odkaz na Desktopu, horká klávesa...), která pak pochopitelně nastavenou domovskou stránku otevře. Stojí vás to sice o něco větší režii (hlavně víc operační paměti), ale okno prohlížeče je pak zcela nezávislé a v případě zhroucení browseru nepadá s mateřskou aplikací, což mnohdy také není k zahození.

Otevírání stránek v novém okně prohlížeče

Dá se nějak nastavit, aby se "odkliknuté" odkazy v MSIE5.0 otevíraly v aktuálním a ne novém okně?

To, jestli se po kliknutí na odkaz otevře příslušná stránka v nové okně nebo ne, závisí zcela na tvůrci stránky (otevření v novém okně se musí v HTML dokumentu explicitně uvést buďto pro celou stránku, nebo v parametru TARGET u tagu Anchor pro jednotlivé odkazy). Pokud tudíž kliknete na odkaz, u něhož autor stránky otevření v novém okně požaduje, nemůžete tomu zabránit. Poněkud jiná je situace v případě, že se chcete zbavit oken s reklamou, která se po otevření stránky otvírají automaticky viz následující příspěvek.

Jak se zbavit "pop-up" oken s reklamou

Při procházení Webu občas narazím na stránku, která na mne doslova vychrlí množství nových oken prohlížeče s různými reklamami. Protože někdy bývají takové stránky i zřetězené (např. první otevře dvě další, a ty každá také dvě, atd.), je jejich neustálé "ruční" zavírání poměrně zdlouhavé. Lze tuto funkci prohlížeče nějak vypnout?

Odstranění tzv. "pop-up" oken můžete zajistit poměrně snadno tak, že vypnete/zakážete v prohlížeči podporu JavaScriptu. Nové okno po otevření inkriminované stránky totiž otvírá jednoduchý skript, prováděný na straně klienta. Tím se ale také připravíte o mnohé aktivní prvky (různá menu a další efekty) na všech prohlížených stránkách. Proto je ideální, když se podaří ze stránky ještě před jejím natažením do prohlížeče odfiltrovat pouze inkriminovaný příkaz a ostatní neškodné skripty se pak nechají prohlížečem provést. Funkci takového speciálního filtru lze nalézt u některých proxy-serverů a především u speciálních utilit pro odfiltrovávání reklamy (zpravidla kvůli úspoře času i datových přenosů). Mezi kvalitní utility z této oblasti lze zařadit např. AtGuard či freewarový Naviscope. Přesto, že se jejich použitím zbavíte mnoha obtěžujících oken, vždy ale riskujete, že přijdete o nějakou zajímavou informaci nebo že po přefiltrování nebude stránka zcela funkční záleží na vašich konkrétních zkušenostech.

Levné bezdrátové propojení

Četl jsem na Internetu zmínku o levných bezdrátových síťových adaptérech od firem InfoMedia a Siemens, ale nedaří se mi najít žádné podrobnosti nebo firmu, která to v tuzemsku dodává? Můžete mi poskytnout nějaké informace?

Podle výrobců pravděpodobně nešlo o bezdrátové síťové karty, ale o bezdrátové sériové porty (krabička nahrazující sériový kabel rozhraní typu RS-232 bezdrátovým pojítkem). Ty vyrábí po světě několik výrobců s různými parametry a pracující v různých kmitočtových pásmech.

Vcelku zajímavé produkty InfoMedia, které zmiňujete, jsou passé kvůli u nás neveřejnému kmitočtovému pásmu. Sada Siemens Gigaset (cca 8 000 Kč za dva konce, dosah do 300 m na volném prostranství), odvozená od stejnojmenné řady bezdrátových domácích telefonů, je zajímavá, ale nehodí se všude, zejména kvůli nemožnosti připojení externí antény. Pokud směrově nevyhovuje postavení na okenní parapet "za sklo", je kvalitní spojení mezi budovami málo pravděpodobné.

Asi nejlevnější (ale i nejpomalejší 1 Mb/s) variantou bezdrátové LAN v klasickém pásmu 2,4 GHz jsou na našem trhu síťové prvky značky Proxim. Jedna strana včetně směrové antény okolo 10 000 Kč v cenách bez DPH.

Je-li v obou místech, která chcete propojit, společný rozvod kabelové televize, je ideální propojení pomocí kabelových modemů. Pokud vaše "kabelovka" zavede Internet, měla by v rámci jedné sítě/segmentu/sídliště fungovat komunikace i mezi stanicemi stejně jako na společném segmentu sítě ethernet.

Modem se spojí, ale nelze zobrazit žádné stránky

Svůj starý interní ISA modem Zoltrix jsem daroval kamarádovi. Instalace proběhla v pořádku, veškeré parametry jsou nastavené dobře (ověřeno i u technické podpory VOLNÝ), a přesto se modem sice připojí (proběhne kontrola uživatelského jména a hesla), ale nezobrazí žádnou stránku. Podle hlášení ve stavové řádce prohlížeče se po zadání adresy najde server, pak probíhá otevírání stránky a asi po minutě (aniž by načetl alespoň jedno písmeno) zahlásí, že stránku nelze zobrazit. Máme podobné počítače (Celeron 333, 32 RAM, OS Windows 98, MSIE 4 a 5) a u mne vše fungovalo bez problémů.

Bohužel neuvádíte, jakou přesně chybu Internet Explorer zobrazuje. Ta chybová stránka vypadá na první pohled vždy stejně, ale dole je sice strohý, avšak přeci jen podrobnější popis chyby, z něhož by se dalo přesněji usoudit na konkrétní problém.

Příčinou popisovaného chování může být s největší pravděpodobností nedostupnost některého ze serverů poskytovatele, na kterých je komunikace závislá. Může se jednat jak o DNS servery, tak o přístupovou bránu (gateway) nebo proxy-server (pokud jej používáte). Doporučuji zkontrolovat správnost adres zmíněných serverů a jednotlivě ověřit jejich dostupnost alespoň příkazem ping.

Druhou možností je, že spojení kvůli poruchám na telefonní lince krátce po připojení zamrzne (spojení nespadne, ale jeho průchodnost se kvůli rušení blíží nule). Pak by se měl ale na téže lince podobně chovat i jiný modem.

Kopírování souborů mezi vzdálenými počítači

Potřeboval bych kopírovat soubory z jednoho FTP na druhé FTP nebo z WWW na FTP, aniž by soubory šly přes můj počítač. Jde to?

Přímé kopírování z jednoho serveru na druhý na základě pokynů třetího klienta umožňuje protokol FTP již poměrně dlouho a většina novějších FTP klientů je podporuje umí to i poslední verze populárního souborového manažeru Windows Commander. Mnohé servery, aby předešly nadměrnému zatížení, však tuto činnost nebudou povolovat anonymním uživatelům.

Stažení souboru z WWW serveru tak, aby byl pro vás dostupný na jiném serveru přes FTP, není přímo možné, ale musíte mít na příslušném serveru (zpravidla UNIX) přístupová práva pro uživatelský terminálový přístup. Pak můžete přes Telnet spustit nějaký jednoduchý (textový) prohlížeč, stáhnout požadovaný soubor do svého lokálního adresáře a odtud jej pak stáhnout přes FTP.

Jak to vypadá s AO/DI?

Mám dotazy ohledně technologie AO/DI. Je už v provozu (nebo kdy bude), zda se mohu připojit z domova a co k tomu budu potřebovat ?

AO/DI je technologie umožňující přenos dat v netarifikovaném služebním kanálu linky ISDN rychlostí až 9 600 Kb/s. Je to v podstatě velmi levná varianta slabé pevné linky, placená např. v USA paušálem od 3 do 5 USD. Současná situace ohledně AO/DI v ČR by se dala charakterizovat jako "ticho před bouří".

Všeobecně se sice očekávalo, že Český Telecom který v roce 1999 sliboval, že s AO/DI počítá od roku 2000 rozjede první nabídku této služby v rámci pilotního projektu, ale zatím k tomu bohužel nedošlo. Osobně si myslím, že si ji nechá v záloze až na příští rok, kdy mu bude na nově liberalizovaném telekomunikačním trhu každá faktická výhoda k nezaplacení.

Z hlediska uživatele zatím není jasné, kde a za kolik by kupoval IP konektivitu (přístup do Internetu). Zmiňovaný paušál totiž pokrýval samotný přenos dat v servisní síti ISDN, nikoliv připojení jako takové. Po stránce technického vybavení koncového uživatele bude AO/DI pravděpodobně znamenat asi tolik, že bude muset při nákupu koncových ISDN zařízení (modem, ústředna...) požadovat modely s podporou této technologie.

Jak zjistím majitele mailboxu?

Lze nějakým způsobem zjistit, komu patří e-mailová adresa, zejména když je to třeba v doméně seznam.cz, atlas.cz, email.cz a podobně?

V podstatě jedinou možností je poslat na tu adresu e-mail s prosbou, ať vám příjemce napíše, kdo je. Jiná cesta pro běžného uživatele vlastně ani neexistuje, protože na free-mail serverech lze účet zřídit v podstatě anonymě, a ISP zase chrání data svých klientů, a mimo vážné případy (např. policejního vyšetřování) je neposkytují.

Pokud sám majitel schránky netouží zůstat v anonymitě, můžete jeho osobní údaje najít také v některém z veřejných serverů e-mailových kontaktů (LDAP serverů např. lide.seznam.cz nebo lide.atlas.cz), nebo pokud vlastní či spravuje nějakou doménu, pak i v databázi osobních kontaktů RIPE (opět se však jedná o neověřená data).

Neomezená doba připojení za jediný impuls

Před nedávnem jsem se začal zajímat o možnost připojení k Internetu a uvažuji o jeho pořízení i domů. V souvislosti s tím jsem slyšel, že při dial-up připojení z analogové ústředny se za každé přihlášení (hovor) účtuje jen jeden impuls bez ohledu na dobu na Internetu strávenou. Je to pravda a platí to i u služby VOLny.cz?

Ano, v síti Telecomu stále existuje určité malé (a stále se snižující) procento těch nejstarších analogových ústředen, které neumožňují časovou tarifikaci místních hovorů. Kromě toho, že musíte mít linku z "té správné" ústředny (lze si to ověřit na Telecomu prostým dotazem, zda je na vaší lince časová tarifikace místních hovorů až ji zruší, měli by vám to předem oznámit), je také nutné, aby uzel poskytovatele, k němuž se připojujete, měl modemy na standardním čísle. Hovory mimo standardní síť (čísla začínající devítkou, v Praze Dattel a v celé republice čísla pro I99/2000) jsou totiž tarifikovány podle času na všech ústřednách. Vzhledem k tomu, že většina přístupových bodů VOL (síť poskytovatele služby VOLný Video On Line), je přepojena na tarif I99/2000, pravděpodobně byste platil stejný tarif jako ostatní uživatelé a při pravidelném silnějším provozu je pro vás výhodnější platit za připojení nízký paušál a daleko víc ušetřit na telefonních poplatcích.

P.S. Pokud máte opravdu linku na takové staré ústředně, počítejte s pomalým spojením rychlost 24 Kb/s bývá v takových případech úspěchem, a nemůžete dosáhnout více než 33,6 Kb/s.

Náklady spojené s připojením přes telefon

Vím, že za připojení k Internetu po telefonu budu muset platit měsíční paušál poskytovateli a také protelefonované impulsy Telecomu. Jaké další výdaje mne ještě při zavádění a provozu domácího připojení čekají (připojení přes běžnou analogovou telefonní stanici)?

Měsíční paušál není jediná možnost platby poskytovateli. Existují služby zcela zdarma (VOLný), zdarma k počítači (Contactel, AutoCont) či za symbolickou 1 Kč (IOL pro předplatitele MF DNES). Výše paušálu se u ostatních poskytovatelů pohybuje zhruba mezi 100 a 500 korunami a liší se podle dostupnosti jednotlivých služeb. Na domácí použití je zpravidla nabízen zlevněný tarif (s přístupem mimo špičku a o víkendu/svátcích), ale cena za plný přístup (možno i přes ISDN) třeba u Contactelu je více než přijemných 169 Kč měsíčně. Někteří poskytovatelé (např. IPNet) nabízejí také systém předplacených kupónů, podobných mobilním tarifům Go!/Twist.

Co se týče poplatků za telefon, tak protože zatím v ČR nefunguje centrální celostátní přístup k Internetu přes jednotné telefonní číslo, je důležité, aby vybraný poskytovatel měl uzel (přístupový bod) ve vašem UTO. V opačném případě totiž budete platit čas připojení jako meziměstský hovor (nebude pro vás platit tarif Internet 2000).

Jednorázové náklady jsou pak tvořeny ev. zřizovacím poplatkem u ISP (většinou se již nepožaduje, častější je ale vyžadovaná platba na čtvrtletí až rok dopředu), poplatkem za zřízení telefonní stanice (pokud již nemáte, nebo chcete druhou speciálně pro Intenet není nutné, ale nebudete mít při brouzdání obsazeno "hlavní" číslo), případným poplatkem za přepojení stanice na digitální ústřednu (pokud tam již nejste, za 100 Kč se to vyplatí, protože jinak vám nepůjde spojení rychleji než 33,6 Kb/s) a konečně investicí do počítače (rovněž pokud nemáte viz 10 tipů) a do 56k/V.90 modemu (od 1 500 Kč výše).

Navázání nedokončeného stahování z FTP

Lze libovolný FTP server nastavit tak, aby podporoval automatické navázání u souboru "nedotaženého" po přerušení spojení?

Na většině novějších UNIXů (Linux) je toto nastaveno automaticky po instalaci, anebo to alespoň lze nastavit dodatečně. Pod Windows NT, respektive IIS (Internet Information Server) tato možnost dlouho nebyla k dispozici a údajně to má být až nová vlastnost IIS 5.0.

Sestavovací impuls v tarifu Internet 2000

Co znamená "zvýhodnění podmínek" u Internetu 2000, když Telecom tvrdí, že se ruší tzv. sestavovací poplatek (impuls ve 119. sekundě spojení), ale v novém ceníku je tabulka uvádějící první impuls ve všech časových pásmech a po DVOU minutách? Takže impuls tam je, ale nejmenuje se sestavovací!

Sestavovací poplatek u I99 (v podobě impulsu "navíc") je opravdu jeden impuls navíc zcela mimo standardní tarifikaci ve 120. sekundě tak máte zaplaceno již 5,20 Kč.

V tarifu Internet 2000 je první impuls krátký ve všech tarifních pásmech, což je o něco levnější. První 2 minuty neplatíte nikdy dvakrát, jen jinou sazbou než minuty další nejmenší rozdíl je pochopitelně u nejlevnějšího tarifu. Nikdy se ale opravdu nestává, že by byl I2000 dražší než tarif normální (maximálně se při určité délce spojení oba tarify vyrovnají). Hlavním důvodem je pravděpodobně snaha znevýhodnit kratší připojení tak, aby nebylo v rámci ČR výhodnější provozovat v běžném styku IP telefonii. (Viz Generální povolení ČTÚ z loňského roku, které dovoluje provozovat hlasovou službu prakticky kterémukoliv podnikatelskému subjektu tehdy, kdy alespoň část celkové trasy spojení probíhá jako data přes TCP/IP síť.

§§§§§


S řidičákem do Evropy [II]

První modul ECDL: Základní pojmy informačních technologií Radek Bittner

Radek Bittner

c00p0074

Certifikace European Computer Driving Licence (ECDL) je ušitá na míru běžným uživatelům, hledajícím doklad o své počítačové gramotnosti. Ve druhém díle článků o ECDL se již podrobněji podíváme na obsah prvního ze sedmi jejích modulů.

Nese název Základní pojmy informačních technologií a zkouška z tohoto modulu je teoretická. Znamená to, že oproti následným šesti praktickým zkouškám z dalších modulů nebudete týrat myšky ani polévat klávesnice kávou, ale spíše horečně vzpomínat na čísla vašich známých hackerů či jiných počítačových nadšenců a pod lavicí vyťukávat prosebné SMS... Ale nebojte se, obsah tohoto modulu je vlastně průřezem a teoretickou základnou ostatních, praktických zkoušek a měl by svědčit o tom, že s počítači vycházíte již delší dobu v míru a nejsou pro vás jen černá (či spíše nudně šedá) skříňka plná brouků a jiné havěti.

Předpokládá se, že by úspěšný kandidát zkoušky měl znát základní pojmy z oblasti hardwaru i softwaru. Měl by být zběhlý v použití různých druhů aplikací a tedy schopen vysvětlit, k čemu všemu je dobré PC doma, v práci, v informační společnosti. Část modulu je věnovaná i sítím, resp. jejich komunikačním možnostem i bezpečnostním rizikům, a zkouška nezapomíná ani na právní povědomí uživatelů o legálním nakládáním se softwarem.

Jak vidíte, celý první modul ECDL je rozdělen do několika témat, ukážeme si tedy jejich obsah a nároky na kandidáta podrobněji. Jednotlivá témata zkoušky z modulu Základní pojmy informačních technologií jsou:

1. Úvod do počítačové terminologie

2. Technické vybavení

3. Uchování dat

4. Programové vybavení

5. Informační sítě

6. Využití počítače v praxi

7. Informační technologie a společnost

8. Zabezpečení, autorské právo a zákon

1.Úvod do počítačové terminologie

- základní pojmy IT

- typy počítačů

- hlavní části osobního počítače

První část zkoušky se týká obecných termínů z oboru IT pojmů především technického vybavení počítačů a jejich rozdělení.

Samozřejmě zásadní důraz se klade na termíny spojené s osobními počítači. Kandidát by se měl ovšem zhruba orientovat i v další problematice IT: znát příklady způsobu využití jiných druhů dnešních počítačů a mít řádový přehled o rozdílech mezi nimi z hlediska jejich kapacity, rychlosti či ceny. Určitě se zde nepředpokládá znalost velkých počítačových systémů, se kterými běžný uživatel do styku přijde jen těžko, ale kandidát by měl být schopen zařadit pojmy jako mainframe či síťový počítač do kontextu informačních technologií a porovnat jejich základní vlastnosti i způsoby použití s osobními počítači.

Zároveň se zde testuje znalost pojmů hlavních částí osobního počítače podrobněji se tímto tématem zabývá druhé téma zkoušky, zde jde pouze o základní přehled. Je tedy nutno neplést si CD-ROM s vysunovacím pultíkem na kávu a znát vnitřní uspořádání PC patří sem otázky typu: co je procesor a základní deska počítače, jaké jsou druhy pamětí, rozdíly mezi operační pamětí a pevným diskem, co je to komprimace disku, jaká jsou základní periferní a vstupní/výstupní zařízení, pročpak a k čemu jsou výměnná média, a co jsou vlastně ta multimédia...

2. Technické vybavení

- procesor

- vstupní zařízení

- výstupní zařízení

V této druhé části se zkouška podrobněji zaměřuje na tři z uživatelského hlediska nejdůležitější části osobního počítače není však důležité znát podrobně všechny jejich technické charakteristiky (což by běžného uživatele místo úspěchu u zkoušky dovedlo spíše do čekárny MUDr. Holoubka), ale spíše mít dobré povědomí o jejich existenci a způsobu jejich využití v konkrétních případech.

V tomto tématu se klade důraz na znalosti o druzích vstupních a výstupních zařízení a o základních funkcích procesoru. Tedy kandidát by měl vědět, co vlastně procesor v osobním počítači provádí (logické řízení, výpočty, přístup k operační paměti), jaké jsou současné typy procesorů, v jakých jednotkách se měří rychlost procesoru. U periferií musí znát druhy častěji používaných vstupních zařízení (klávesnice, myš, tablet, skener atd.) a jejich určení i výhody v porovnání s jinými. Je vhodné na příkladech umět demonstrovat jejich konkrétní použití. Podobně u výstupních zařízení (monitory, tiskárny, plottery, reproduktory atd.) je důležitý přehled, kdy a kde jsou používána, případně jaké základní charakteristiky jednotlivá zařízení mají.

3. Uchování dat

- zařízení určená k uchování dat

- druhy pamětí

- velikost pamětí

- výkon počítače

Zde kandidáti nejprve prokáží znalosti o způsobech uložení dat v počítači a o zařízeních, která tuto funkci zajišťují.

Je nutno znát členění zařízení určených k dlouhodobému uchování dat a to podle rychlosti, ceny či kapacity (pevný disk, CD-ROM, disketa, datová páska atd.). Následně je důležitý i přehled druhů pamětí, které jsou dnes v osobních počítačích využívány (RAM, ROM), rozdíly mezi nimi i příklady jejich použití.

U pamětí i zařízení pro dlouhodobé uchování dat je samozřejmě důležitá jejich kapacita proto by měl kandidát znát i jednotky jejího měření (bit, byte, KB, MB, GB) a umět popsat základní organizaci dat na pevných discích (vztahy mezi složkou, souborem, záznamem a jedním znakem).

Posledním podtématem této části zkoušky jsou parametry počítače, které určují jeho celkový výkon. Půjde zde o určení hlavních a rozhodujících kritérií, jež rozhodují o výkonu celého PC: typ a rychlost procesoru, dostatečná velikost operační paměti v závislosti na typu prováděných úloh, rychlost pevného disku i jeho potřebná kapacita.

Opět zde není nutné znát přednosti konkrétních značek či technické podrobnosti. Kandidát by si však měl být schopen vybrat počítač s výkonem dle svých nároků a představ ("...a není pro mé účetnictví a piškvorky 128 MB RAM málo?").

4. Programové vybavení

- druhy SW

- operační systém

- aplikační SW

- vývoj programového systému

V tomto tématu by měl kandidát zkoušky prokázat vědomosti o různých druzích a typech programového vybavení osobního počítače. V první řadě jde o rozlišení mezi operačním systémem a aplikačními programy, a o vztah mezi nimi. Tyto dvě skupiny programů jsou pak dalšími tematy této části zkoušky.

V případě operačního systému by měl běžný uživatel znát jeho základní funkce, tedy vědět, proč a v čem je jeho nezastupitelné místo v systému počítače. Měl by také znát pojem Grafical User Interface (GUI), a být schopen uvést jeho přednosti a příklady operačních systémů, které ho používají. Nu a při zabroušení do nedávné historie si v této souvislosti může jen informativně vzpomenout i na DOS a jeho černé obrazovky s blikajícím kurzorem, aby bylo možno vyzdvihnout přednosti dnešních operačních systémů využívajících GUI...

V rámci aplikačního softwaru půjde o přehled existujících aplikací tedy schopnost jejich rozdělení do skupin dle typu úloh, které zpracovávají, na textové procesory, tabulkové kalkulátory, databáze, účetní a mzdové systémy, prezentační programy, DTP, multimediální aplikace... Pro všeobecný přehled je jistě užitečné znát také alespoň některé hlavní zástupce těchto dnešních aplikací umět vyjmenovat názvy všeobecně známých prodávaných programů, včetně příkladů jejich použití.

V poslední části tohoto tématu se prověří obecná znalost kandidáta z oblasti vývoje softwaru i běžný uživatel by zřejmě měl mít tušení, jak se počítačové systémy tvoří, tedy minimálně rozlišovat mezi jednotlivými fázemi vývoje SW: průzkumem, analýzou, programováním a testováním. Je zřejmé, že tato oblast je velmi rozsáhlá, a jakýkoliv hlubší než povrchní pohled na ni není ani možný (zvláště u tohoto typu zkoušky pro sice zběhlé, leč stále pouhé uživatele IT).

5. Informační sítě

- LAN a WAN

- telefonní síť

- elektronická pošta

- Internet

Toto téma se zaměřuje na možnosti využití i jednoduchý popis zařízení počítačových sítí. Kandidátovi by měl být jasný rozdíl mezi LAN WAN (Local a Wide Area Network) a měl by znát hlavní služby, které sítě poskytují.

Nejprve by měl být schopen obecně vysvětlit výhody práce ve skupinách a sdílení síťových zdrojů disků, složek, tiskáren ("Miloš z ústředí mi opět vymazal x-files... Kdy už ho někdo odřízne?").

Dále je ve zkoušce obsaženo již konkrétní téma využití telefonních sítí v počítačových systémech pojmy jako modem, analogový a digitální přenos, b/s (bity za sekundu), ale i ISDN či satelitní komunikace by neměly být běžnému uživateli s certifikátem ECDL úplně neznámy. Samozřejmě, že zde jde opět spíše o informativní znalost pojmů, než o popisy všech technických souvislostí.

U dalšího podtématu elektronické pošty je důležité chápat především využití a zajímavé přednosti a možnosti e-mailu. Kandidát by měl znát výhody elektronické pošty před běžným poštovním stykem (tedy rychlost, časovou nezávislost, elektronickou podobu dopisu umožňující další práci s ním atd.), ale i některá úskalí elektronické pošty a bezpečnostní problémy spojené s počítačovými viry či nevyžádanou poštou.

Z technické části tématu o e-mailu je vyžadována jen obecná znalost funkčnosti elektronické pošty tedy co je v hrubých rysech třeba k odeslání či přijmutí mailu z hlediska hardwaru i softwaru.

Poslední blok této části je věnován Internetu. Běžný uživatel by měl mít základní informace o struktuře a koncepci Internetu. Měl by zřejmě rozlišovat mezi WWW a Internetem tedy vědět, že Internet nejsou jen webové stránky, ale třeba i služby Gopher či FTP a mít o některé z nich (třeba jen základní) informace. U nejčastěji používané služby WWW by kandidát měl mít představu o jejích možnostech včetně použití internetové pošty, vyhledávacích serverů a dalších zajímavých informačních služeb typu seznamu telefonních čísel, vyhledání města na mapě či aktuálního kursu měn.

6. Využití počítače v praxi

- využití počítače v domácnostech

- využití počítače v práci a ve vzdělání

- využití počítače v denním životě

V šesté části modulu půjde o znalosti a zkušenosti kandidáta z každodenního "počítačového" života doma i v práci.

Uživatel by měl znát možnosti dnešních počítačů nejen ve vztahu k jejich profesionálnímu použití je jistě dobré vědět, jak lze PC či firemní notebook vytížit i doma zde půjde o možnosti multimédií, domácího využití Internetu a e-mailu, internet-bankingu, způsobu práce home-workerů i o to, jak pomáhá PC třeba v domácím účetnictví či při studiu a vypracovávání (rozuměj kopírování) povinných školních esejů...

Stěžejní část tématu se však týká profesionálního využívání počítače v práci a ve vzdělání. Pro tento zásadní, nejdůležitější způsob využití počítačů by neměl být pro kandidáta problém uvést mnoho příkladů ze všech sfér z obchodní, z průmyslové sféry, ze státní správy i ze vzdělávací oblasti, kde všude je počítačový systém již nezastupitelný. Kandidát by měl umět i rozhodnout a zdůvodnit na základě příkladů, ve kterých případech je počítač naprosto nezastupitelný, a kdy je naopak vhodnější či efektivnější, aby úkol provedl člověk.

S předchozím souvisí i poslední část tématu, jež se týká obecného využití počítačových systémů v běžném životě. Opět si stačí jen uvědomit a analyzovat dnešní funkci počítačů při nakupování v supermarketu, návštěvě lékaře či výběru peněz z bankomatu, při hledání titulu v knihovně i koupi lístku na motoráček k babičce do Konopína... Budoucí možnosti i nebezpečí počítačů jsou pak obsahem následujícího tématu, Informační technologie a společnost.

7. Informační technologie a společnost

- měnící se svět

- dobré pracovní prostředí

- zdraví a bezpečnost

Toto téma by mělo v hrubých rysech pokrýt otázky typu: jak ovlivňují informační technologie život společnosti? Co můžeme v nejbližší době očekávat od prudce se rozvíjejícího oboru informačních technologií?

Kandidát musí chápat dnes již téměř fyzickou, třebaže někdy nepřímou závislost všech sfér společnosti na počítačových systémech. Měl by umět vysvětlit pojmy jako informační dálnice či informační společnost, a porozumět tedy širším souvislostem dnešního vztahu člověk počítač.

Z dílčích podtémat stojí jistě za zmínku rychle se rozvíjející elektronické obchodování, či donedávna aktuální téma Y2K to jsou termíny, které by kandidát měl také umět v krátkosti objasnit.

Další část tématu se týká správných a zdravých návyků a postupů při práci s počítačem. Jde o obecná doporučení, jaká poloha monitoru, klávesnice, židle i jaké držení těla je při práci s počítačem nejlepší. Každý uživatel by měl také znát správné nastavení jasu a kontrastu monitoru, vhodné osvětlení i režim větrání místnosti. Do hygieny práce s PC patří i nutnost častějších přestávek (a tak si říkám, čtenáři, ještě dva tři odstavce, a už bych si tu pauzu asi vážně měl dát...).

Kandidát by měl tedy znát taková pravidla práce s počítačem, aby co nejlépe eliminoval možné škodlivé vlivy na svůj organismus; a to včetně bezpečnostních pravidel a předpisů pro nepřetěžování napájecích zásuvek či zajištění bezpečnosti napájecích kabelů...

8. Zabezpečení, autorské právo a zákon

- bezpečnost

- počítačové viry

- autorské právo

- zákon na ochranu dat

V tomto posledním tématu zkoušky se kandidát prokáže znalostmi z bezpečnostní problematiky počítačových systémů.

Nejprve půjde o bezpečnost dat z hlediska výpadků proudu tedy o otázky typu: co se vůbec stane s daty při výpadku proudu, jak pomáhá zálohování, proč, kdy, kam a co se vlastně zálohuje, a co zálohovat netřeba.

Dále je zde zmíněna i bezpečnost osobních dat; uživatel by tedy měl umět zabezpečit svůj účet proti vetřelcům funkčním heslem a měl by znát základní zásady používání vhodných hesel.

V další části se téma zaměřuje na počítačové viry kandidát jistě bude umět popsat tento pojem včetně vysvětlení, kde se viry v počítačích vlastně berou a jakým způsobem se dají opět zničit. Měl by tedy znát nebezpečí přetahování neznámých souborů ze sítě či z jiného neověřeného zdroje do svého PC, i fakt základního způsobu léčby antivirovým programem.

Poslední část tématu mapuje základní právní otázky týkající se počítačových programů. I běžný uživatel zde musí mít základní představu o obsahu autorského práva ve vztahu k softwarovému pirátství, tedy ve vztahu k půjčování, kopírování či sdílení programů, které autorskému právu podléhají. V této souvislosti by měl také znát pojmy shareware, freeware či uživatelská licence.

Kandidát by měl umět zhruba popsat i význam zákona na ochranu dat a rozumět důsledkům tohoto zákona.

Jak se připravovat na test?

Znalosti potřebné ke zdárnému složení testu sice nepřesahují čistě uživatelské přístupy k počítači, měly by však být jistě podloženy určitou zkušeností a snad i mírným zájmem o celou problematiku informačních technologií. Určitě nemohou uspět kandidáti navyklí na několik tlačítek základních aplikací bez znalostí širších souvislostí, nemluvě o "klikařích" provádějících dvojitý klik výhradně najednou oběma rukama...

Pokud se nebudete cítit dostatečně připraveni, samozřejmě můžete zvolit mezi individuálním studiem kde lze hojně využít Internet, knihy či přítele/přítelkyni a mezi přípravou v počítačovém kursu.

Pokud zvolíte druhou možnost, spolehněte se, že téměř všechny z nejznámějších firem zabývajících se školením provádějí nejen vlastní přezkoušení ECDL, ale přichystaly pro potřeby certifikace ECDL i speciální přípravné kursy, které pokrývají všechny moduly. Většinou firmy nabízejí hned několik typů kursů od krátkých, určených pouze pro sladění znalostí s požadavky ECDL, přes vícedenní, které zahrnují látku několika modulů najednou, až po komplexní kursy pro začátečníky pokrývající všech sedm modulů.

Info o testu

Test ze všech sedmi modulů ECDL stojí 2 500 Kč včetně vydání průkazu a jedné opravné zkoušky. Každá další opravná zkouška z jednoho modulu vás pak bude stát 300 Kč.

Některé firmy nabízejí přezkoušení jen najednou tedy v jeden den ze všech sedmi modulů, některé dovolují skládat zkoušky i postupně, tedy v rámci vypsaného dlouhodobého kursu vždy po ukončení přednášek z příslušného modulu.

Všechny další informace o ECDL i o akreditovaných firmách, provádějících u nás certifikace, najdete na adresách: www.ecdl.cz, www.ecdl.

com, ecdl.gopas.cz.

Hodně štěstí...

Ukázkový test ECDL pro modul 1

Modul 1 je znalostní test z různých oblastí praktického využití výpočetní techniky. Týká se pojmů a operací, které jsou společné všem druhům programů a operačních systémů. Prověřuje kandidáty z obecného porozumění základním pojmům o počítačích a jejich použití ve společnosti, ze znalostí o vlivu počítačů na zdraví a životní prostředí, o právním vědomí legálního používání softwaru.

Každý test obsahuje šest otázek z různých sekcí, které pokrývají následující náměty:

1. Základní pojmy Informačních technologií (IT) 2. Nasazení a používání počítačů

3. IT a společnost

4. Bezpečnost, autorská práva, právní otázky

5. Hardware a systémový software, ergonomie

6. Informační sítě

Každá odpověď je v testu hodnocena procentem úspěšnosti správnosti. Kandidát v celém testu uspěje, jestliže správnost jeho všech odpovědí dosáhne alespoň 60 %.

Test 1.1

1.1.1 Co se stane s daty v paměti počítače (RAM) v případě přerušení napájení? Jak se můžete ochránit proti takovýmto situacím?

Příklady možných odpovědí:

- Pracovní paměť (RAM) se v případě přerušení proudu vymaže

- Ztráty mohou být minimalizovány ukládáním textu, který píšete, na

disk v pravidelných intervalech

- Ochránit se lze používáním zařízení UPS (záložního zdroje), jež obsahuje baterii umožňující práci s počítačem po určitou dobu i po přerušení proudu. To znamená, že data v paměti RAM mohou být uložena na disk a počítač může být potom vypnut bez ztráty dat.

1.1.2 Jak může být používána elektronická pošta? Zvažte, co může být výhodou (případně nevýhodou) jejího používání v porovnání s klasickým poštovním stykem?

Příklady možných odpovědí:

Výhody:

- Zasílání a přijímání zpráv, dokumentů nebo souborů v elektronické formě, která umožňuje je editovat, přeposílat dál apod.

- Dálkové studium

- Rychlý a laciný způsob komunikace s velkými skupinami lidí

- Domácí nástěnka pro předávání vzkazů v elektronické podobě

- Dopisování s přáteli.

Nevýhody:

- Nevyžádaná pošta

- Nebezpečí získání viru.

1.1.3 Vysvětlete vlastními slovy pojmy bit a byte.

Příklady možných odpovědí:

- Jednotky míry velikosti dat a programů.

Bit:

- Nejmenší informační jednotka v počítači

- Binární číslo s hodnotou 0 nebo 1.

Byte:

- Informační jednotka sestávající z bitů (obvykle z 8, 16 nebo 32)

- Reprezentuje jeden znak (písmeno, číslici nebo zvláštní znak).

1.1.4 Jaké druhy úloh mohou být zpracovány počítačem lépe, než by to dokázal člověk? Vyjmenujte alespoň čtyři příklady.

Příklady možných odpovědí:

- Úkony, které se často opakují stejným způsobem

- Úlohy vyžadující přesnost

- Úlohy vyžadující rychlost

- Úlohy, ve kterých jsou zpracovávány velké objemy dat

- Úlohy, jež kombinují data z různých zdrojů

- Úlohy, které vyžadují mnoho výpočtů

- Úlohy, jež vyžadují dlouhodobou paměť.

1.1.5 Co jsou počítačové viry, co mohou způsobit, jak se lze vypořádat s rizikem virové infekce?

Příklady možných odpovědí:

Viry jsou:

- Destruktivní kód, který se šíří z jednoho počítače do druhého, nebo v počítači z programu do programu, či z jedné oblasti disku do druhé, a který může zničit programy a data.

Způsobují:

- V nejhorším případě mohou zničit tabulku uložení souborů (FAT) nebo způsobit nepoužitelnost disku

- Soubory mohou zmizet, počítač může běžet pomaleji, programy nemají dostatek prostoru v paměti RAM, indikátor činnosti disku se může nahodile rozsvěcovat, operační systém může vykazovat chyby čtení a zápisu.

Ochrana proti nim:

- Pravidelně aktualizovaný antivirový program

- Chraňte všechny disky proti zápisu, nepotřebujete-li na ně zapisovat

- Vyvarujte se přenosu disket z jednoho počítače do druhého a vyhněte se používání neznámých disket

- Kvalitní antivirové programy dokáží vyléčit disky napadené virem a průběžně monitorovat možný výskyt virů v paměti RAM nebo souborech

- Mít systém zálohování a obnovy softwaru a dat.

1.1.6 Kopírování programů co je zakázáno a co je dovoleno?

Příklady možných odpovědí:

- Programy public domain a shareware mohou být volně kopírovány a distribuovány

- Je dovoleno kopírování distribučních disket programů pro záložní účely

- Kopírování programů za účelem finančního zisku je trestný čin

- Kopírování programů pro soukromé použití je zakázáno

- Někteří dodavatelé softwaru umožňují kopírování programů, které byly zakoupeny do zaměstnání, i pro domácí použití, kopie programu ale nesmí být používána souběžně.

§§§§§


Vylaďte si Windows

Ousmane Keita

c00p0075

Rychlost

Windows 98 jako taková nepřinášejí nijak podstatný nárůst výkonu, ačkoli teoreticky umožňují rychlejší start aplikací. Stejně jako v případě pětadevadesátek se celý systém zpomalí, jakmile spustíte větší množství programů, a to platí dvojnásob pro prvky Active Desktopu. Následujících pár tipů by vám mohlo pomoci váš systém trochu urychlit.

Jak mohu pravidelně kontrolovat a defragmentovat 4GB nebo větší disk, aniž bych u toho přišel o čas, který nemám?

Windows 98 obsahují Průvodce údržbou systému, jenž umí tyto činnosti automaticky spouštět v určený čas. Pomůže vám vyčistit menu tlačítka Start, hledat a odstraňovat viry, vyprázdnit cache internetovského prohlížeče či adresáře pro dočasné soubory, kontrolovat pevný disk, zda na něm nejsou chyby, defragmentovat jej, a rovněž optimalizovat komprimované disky. Chcete-li si tedy tyto akce naplánovat, zvolte Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Průvodce údržbou systému. Stiskněte Next a vyberte si, kdy potřebujete, aby údržba probíhala nejlépe když systém normálně běží, ale vy na něm nepracujete. Průvodce se pak aktivuje, je-li počítač v klidu.

Mám velký disk a na něm spoustu giga volného místa. Proto bych raději

používal maximální velikost clusteru, aby byl systém rychlejší na úkor místa. Jak to udělat?

Bez jakékoli ztráty dat to pod FAT32 zvládne třeba program PartitionMagic (http://www.powerquest.com, u nás http://www.zebra.cz/powerquest). Nicméně nastavení clusteru na 16 KB lze pod devadesátosmičkami docílit i ručně, pomocí normálního řádkového příkazu "format", a jeho nedokumentované vlastnosti "/z". Stačí napsat format c: /s /z:32, a daný oddíl bude mít 16KB clustery a nainstalované systémové soubory DOSu. Ovšem pozor! Připomínám, že samozřejmě přijdete o data, která na tomto diskovém oddílu

máte.

Dají se nějak zrychlit moje programy, které používám nejčastěji?

Určitě se dá zajistit to, aby se programy rychleji natahovaly zvláště třeba MS Office, ale rychleji vám asi nepoběží. Rychlejší start pod Windows 98 zajišťuje Akcelerátor spouštění aplikací platformy Intel (Intel Application Launch Accelerator), jenž je součástí Defragmentace disku. Tato utilita na disku fyzicky uspořádá jednotlivé části nejčastěji používaných programů tak, aby k nim měl systém rychlejší přístup. Obyčejná defragmentace pouze seřadí soubory do clusterů za sebe, aby nebyly rozházené po celém disku.

Akcelerátor naleznete pod tlačítkem Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Defragmentace disku. Až se ukáže jeho okno, ťukněte na Nastavení, a zaškrtněte políčko Urychlit spouštění programů uspořádáním souborů. Potvrďte dvakrát tlačítkem OK, a můžete si odskočit na oběd (a modlit se, aby nevypnuli proud).

95/98 Zpomaluje mi Active Desktop počítač, nebo ne? Pokud ano, jak ho mohu zase zrychlit?

Zapnutý Active Desktop sám o sobě systém ani tak nezpomaluje, zpomalují ho spíš jednotlivé prvky, které na něj umístíte. Active Desktop sestává ze tří hlavních rysů, které už obsahoval IE 4, a posléze i Windows 98 a IE 5. Jednak je to Zobrazení jako stránky WWW, jež plochu Windows přemění na jednu velkou webovskou stránku se všemi odkazy, grafikou, textem, apod. To však počítač také celkem nezpomaluje. Dalším rysem je to, že na plochu můžete vkládat aktivní prvky v podobě kódu HTML nebo Java Scriptu. Za třetí si na plochu lze přetáhnout i prvky/stránky přímo z Webu, a nechat si je pravidelně automaticky aktualizovat. Obojí vám už dokáže systém docela slušně zpomalit.

Máte-li podezření, že na vině jsou webovské aktualizace obsahu stránek, změňte si četnost jejich aktualizace. Ťukněte pravým tlačítkem na plochu, zvolte Vlastnosti, a pak kartu Síť WWW. Vyberte odpovídající položku, a ťukněte na tlačítko Vlastnosti. Pod kartou Příjem můžete zakázat stahovat aktualizace, a místo toho si zvolit třeba jen upozornění e-mailem. Pod kartou Plán lze snížit frekvenci aktualizací, nebo je úplně vypnout. V nutném případě se vždy totiž dá konkrétní stránka aktualizovat ťuknutím pravého tlačítka na ploše a zvolením Systém Active Desktop/Aktualizovat.

Obecně doporučuji na aktualizace aktivního desktopu zapomenout úplně, obvykle to za ty problémy nestojí.

98 Zpomalují mi animovaná menu pécéčko?

Animovaná menu pod Windows 98 jsou věcí vkusu každého z nás: někdo na ně nemá nervy, jiný je nadšený z toho, jak to pěkně funguje. Na pomalejších systémech zvláště na těch, které využívají ke grafickým operacím převážně hlavní procesor (např. Cyrix MediaGX) se může projevit jisté zpomalení. Jestli chcete, můžete je zrušit tak, že ťuknete na plochu pravou myší, zvolíte Vlastnosti, a na kartě Efekty zrušíte zaškrtnutí políčka Animovat okna, nabídky a seznamy. Případně můžete zrušit i možnost Během přetahování zobrazovat obsah okna.

98 Čím víc toho instaluju, tím pomalejší to je. Co s tím?

Mnohé aplikace si často instalují malé prográmky, které se spustí vždy, jakmile nastartujete Windows; a vy o nich ani nemusíte vědět. Pokud je jich víc, než je zdrávo, počítač začne "zadrhávat". Podívejte se na Hlavní panel vpravo: každá ikonka reprezentuje program, který permanentně ubírá procesoru pár drahocenných cyklů a systému jeho skromné prostředky. A to ve Windows běží ještě pár dalších aplikací, jež vůbec nevidíte. Aby tomu tak nebylo, spusťte si Pomůcku systémové konfigurace (Windows Configuration Utility): Start/Spustit, vepište msconfig, a odešlete OK. V kartě Po spuštění se vám objeví programy, které se spouštějí po startu systému, a vsadím se, že v nich najdete některé, bez nichž se snadno obejdete. Ale buďte opatrní, abyste si zbytečně nedeaktivovali něco důležitého; ačkoli vždy se můžete vrátit, a program zpátky aktivovat.

Přizpůsobení

Windows nabízejí řadu možností k tomu, abychom si je mohli přizpůsobit k obrazu svému. Ať už jde o Průzkumník nebo jenom plochu, máme šanci si je nastavit prostě tak, jak se to bude líbit právě nám... když už s nimi trávíme tolik času.

Systém Active Desktop

IE4/IE5 Jak mi může Active Desktop pomoci při prohledávání Webu?

Protože jsou Windows 98 (a Windows 95 s IE) těsně spjata s Internetem, není problém umístit si na plochu webovskou stránku, a tím pádem nebude ani složité přidat si na desktop jednoduchý vyhledávací formulář.

Je to jednodušší, než se na první pohled může zdát, protože většina vyhledávacích serverů na Internetu obsahuje na své stránce HTML-kód, který si lze překopírovat do textového editoru. Takže nastartujte svůj browser, skočte na stránku své oblíbené vyhledávací služby, a v sekci Help zkuste najít kód pro vyhledávací formulář (viz např. HotBot www.hotbot.com/help/tools). Až ho najdete, zvýrazněte si jej myší, stiskněte Ctrl-C, otevřete nový dokument v Poznámkovém bloku, stiskněte Ctrl-V, a uložte dokument pod názvem search.html. Ze složky, kam jste soubor uložili, jej pravou myší přetáhněte na aktivní desktop, vyberte Vytvořit položky systému Active Desktop zde, a následující dialogy potvrďte Ano. Na ploše se objeví kýžený vyhledávací formulář, stačí jej upravit jen co do velikosti. Nesedí-li barva pozadí, spusťte si opět Poznámkový blok a do HTML-kódu přidejte nad řádek, začínající slůvkem <FORM>, řádku <BODY bgcolor="black"> (pokud je barva vaší plochy černá, pochopitelně).

95/98 Jak to udělat, aby se mi všechny aktivní prvky vešly na plochu?

Aktivní desktop není jako normální tapeta, prvky na něm se dají přemisťovat, měnit jejich velikost, nebo je prostě vypnout. Stačí myší přejet nad vybraný prvek a pomalu šipkou pohnout vzhůru k jeho okraji. Kolem objektu se objeví šedivý rámeček s lištou. Najedete-li myší ke kraji rámečku, změní se šipka na šipku dvojitou pak můžete měnit velikost podle potřeby. Pro přesunutí se používá lišta, k odstranění stačí ťuknout na X (křížek) vpravo nahoře. Jak vidíte, nic složitého...

98 Jak se zbavím ikony Můj počítač, Inbox, a dalších, které překážejí mě i mým aktivním prvkům na ploše?

Máte-li pro plochu zapnutou volbu Zobrazovat jako stránku WWW, můžete nechat zmizet ikony stejně snadno, jako David Copperfield dokáže nechat zmizet živého slona. Pravou myší ťukněte na plochu, vyberte Vlastnosti, kartu Efekty, a zaškrtněte políčko Skrýt ikony při zobrazení plochy jako stránky WWW. Toť vše... A když se pak při práci potřebujete nutně dostat třeba do odpadkového koše, opět ťukněte pravou myší na plochu a vyberte Systém Aktivní Desktop/Zobrazit jako stránku WWW.

Panely nástrojů

95/98 Jak přidám nové panely nástrojů do Hlavního panelu?

Ťukněte pravou myší na volné místo na Hlavním panelu, zvolte Panely a vyjede vám nabídka s následujícími položkami: Adresa, Odkazy, Plocha, Snadné spuštění a Nový panel nástrojů. Pak stačí vybrat to, co konkrétně chcete, tj. Nový panel nástrojů. V následujícím dialogu vyberte některou složku (Můj počítač, Dokumenty) nebo vepište URL adresu (http://

www.pcworld.cz), a potvrďte OK, a pak už stačí přetahat na panel zvolené ikony. Panelu nástrojů se, v případě nutnosti, zbavíte tak, že ťuknete pravou myší na Hlavní panel, vyberete položku Panely, a zrušíte zaškrtnutí u panelu, jejž chcete zrušit.

95/98 Jak přidat nebo odebrat položky z panelu pro Snadné spuštění?

Snadné spuštění je panel mezi tlačítkem Start a Hlavním panelem, který se vám automaticky objeví při instalaci Internet Exploreru 4.x nebo 5 pod Windows 95 či 98. Přidat ikonu (např. Word) do něj můžete tak, že pravou myší přetáhnete zvolenou ikonu na panel, upustíte ji, a v menu vyberete Vytvořit zde zástupce. Pořadí ikonek upravíte jednoduše jejich přetažením. A protože má tento panel tendenci se brzy zaplnit, přebytečné ikony zase odstraníte ťuknutím pravou myší na danou ikonu, a zvolíte položku Odstranit.

95/98 Panely pro rychlý přístup k aplikacím, webovským adresám, souborům a složkám jsou super, ale velikost mojí plochy je dost omezená. Co dělat, abych o tyto věci nepřišel?

Velikost Hlavního panelu se dá různě upravovat, stačí najet myší ke kraji panelu, a když se kurzor změní ve dvouhlavou šipku, stačí potáhnout. Tím se ale moc místa neušetří spíš naopak. Dá se však ťuknout pravou myší na volné místo na panelu, zvolit Zobrazit/Malé, nebo zrušit zaškrtnutí u Zobrazit názvy či Zobrazit text. Dále je možné nechat Hlavní panel schovávat (ťuknout pravou myší, vybrat Vlastnosti, a zaškrtnout Vždy na vrchu a Automaticky schovávat), a navíc lze Panel nástrojů uchopit za jeho levý okraj a přesunout někam zcela mimo Hlavní panel.

95/98 Mám v Panelu nástrojů spoustu stejných nebo podobných ikon, a už si pořádně nepamatuju, které k čemu patří. Dá se v tom udělat trochu pořádek?

Přidáním ikonky do Panelu nástrojů v podstatě vytváříte normálního zástupce, a jako u všech ostatních zástupců, i zde se dá změnit její vzhled. Stačí ťuknout pravou myší na vybranou ikonu, zvolit Vlastnosti, a ťuknout na Změnit ikonu. Vyberte si některý z vylistovaných obrázků, nebo ťukněte na Prohledat, a najděte si ikonu z vlastních zásob. Také lze pro tento účel použít jakýkoli obrázek ve formátu GIF nebo BMP Windows si jej sama upraví na adekvátní velikost.

Průzkumník/Plocha

98 Můžu si nějak zkontrolovat všechny zkratky, jestli vedou k existujícím aplikacím?

Windows 98 Resource Kit obsahuje utilitu, která se jmenuje Link Check Wizard, a je k mání na vašem instalačním CD-ROMu s Windows. (Konkrétně jí naleznete v adresáři tools\reskit\desktop\chklnks.exe.) Ta udělá veškerou potřebnou kontrolu za vás.

95/98 Upravil jsem si složky tak, aby vypadaly jako webovské stránky, a teď chci, aby se také tak chovaly. Aby odkazy byly podtržené a mohl jsem je spouštět jen jedním ťuknutím.

Pokud jste si podle vloženého článku "Aby to mělo šmrnc" upravili složky tak, že už opravdu vypadají jako WWW stránky, není vůbec problém jim přidat další webovské vlastnosti. Z jakékoli složky zvolte v menu Zobrazit/Možnosti složky a Styl WWW.

98 Jak to udělat, aby mi Průzkumník zobrazoval tři moje nejdůležitější složky i ve chvíli, kdy se probírám jinými?

Když využijete panel Odkazy, tak můžete přistupovat k vybraným složkám prostřednictvím linků. Nejprve tedy panel aktivujte: v Mém počítači zvolte Zobrazit/Panely nástrojů a Odkazy. Implicitně panel obsahuje linky na různé microsoftí webovské servery a stránky, které můžete smazat ťuknutím pravou myší a vybráním Odstranit. Zkratky do vašich oblíbených složek přidáte jejich prostým přetažením na panel Odkazy.

95/98 Jak se můžu zbavit některých zbytečných ikon z menu tlačítka Start?

Spousta ikon/položek je v této nabídce "zadrátovaná" napevno, a běžnými prostředky Windows se jich nezbavíte. Upravovat lze vše, co je v menu Start nad vodorovnou linkou a v submenu Programy, neboť se opět jedná o normální zkratky. Když na ně ťuknete pravou myší, vyvolá se nabídka, s jejíž pomocí se dá položka smazat, přejmenovat, apod.

Máte-li Windows 95, musíte nejprve ťuknout pravou myší na tlačítko Start, zvolit Otevřít, a pak v okně vymazat položky, které nepotřebujete.

95/98 Jak se dá zařídit, aby každý z uživatelů Windows mohl pracovat s vlastním nastavením?

V první řadě se ubezpečte, že znáte všechna svá síťová hesla. Pak běžte do Start/Nastavení/Ovládací panely a dvakrát ťukněte na ikonu Uživatelé. V případě, že jste si předtím žádné uživatele nenastavili, objeví se dialog Používat víceuživatelská nastavení. Ťukněte na Nový uživatel, a pokračujte podle pokynů průvodce (zadáte uživatelské jméno a heslo). Až se dostanete do Nastavení individuálních položek, zaškrtněte všech pět voleb. Chcete-li nastavení potvrdit, ťukněte na Vytvořit kopie aktuálních položek včetně obsahu, pokud ne, a chcete začít znova, vyberte Vytvořit nové položky a ušetřit tak místo na disku. Pak jen potvrďte OK a Ano, je-li třeba restartovat počítač.

Pokaždé, když přestanete na PC pracovat, se odhlašte (Start/Odhlásit uživatele...) dřív, než si k počítači sedne někdo jiný. Jinak bude dotyčný moci používat a měnit vaše nastavení.

Od této chvíle se tedy budou všichni uživatelé do počítače přihlašovat svým jménem a heslem, a pracovat pod vlastním nastavením. Ale pozor, neznamená to, že heslo ochrání i soukromí vašich souborů na disku.

Navigace

Windows 95 i 98 mají spoustu vlastností, díky nimž je surfování po Webu poměrně snadné. Některé z nich jsou však méně zjevné, a proto o nich možná ani nevíte. Následující triky vám snad prozradí to, co ještě neznáte.

95/98, IE5 Mohu si vybrat, kam přetažením myší umístím ikony do menu tlačítka Start?

Když přetáhnete ikonu přímo na tlačítko Start, Windows přidají do jeho menu (nad horizontální linku) normálního zástupce. Ale když ikonu přetáhnete nad tlačítko Start, aniž byste ji upustili, vyjede vám menu, a vy můžete ikonu umístit přesně tam, kam chcete i do podmenu. Máte-li nainstalovaný Internet Explorer 5, lze vložené položky seřadit podle jména, když na ně ťuknete pravou myší a z nabídky vyberete Seřadit podle názvu.

IE4/IE5 Jak si mohu prohlížet své oblíbené webovské stránky off-line?

Pod IE 4 je to poměrně jednoduché, program si totiž sám ukládá poslední verze prohlédnutých stránek. Jděte do menu Soubor a zvolte Pracovat offline. Pak postačí ťuknout na ikonu Historie a stránky si v klidu prohlédnout.

V IE 5 je nejlepší způsob, jak zajistit, aby byla konkrétní stránka připravena pro off-line prohlížení, vybrat v menu Soubor/Uložit jako..., a v Uložit jako typ zvolit Úplná stránka WWW. Kompletní stránka i s obrázky se uloží na hard disk.

Postupovat lze i tak, že stránky, které chcete prohlížet off-line, uložíte jako Oblíbené. Takže ťuknete pravou myší na vybraný link v Oblíbených položkách, zvolte Zpřístupnit offline, pak ťukněte na Další, v následujícím dialogu označte Ano a zvolte si "hloubku", do jaké se vám mají stránky pro off-line prohlížení stáhnout (raději nezadávejte číslo větší než 2 nebo 3, ať se vám nepřeplní disk).

IE4/IE5 Dá se v browseru nějak jednoduše vrátit na předchozí prohlédnuté stránky, aniž bych musel jako blázen soustavně ťukat na tlačítko Zpět?

Používejte funkci Historie. V IE 4 zvolte Zobrazit/Panel aplikace Explorer/Historie, a můžete skočit rovnou na některou z dříve navštívenýh stránek, seřazených podle data. Nejprve se vám pod sebou ukážou jen top-level domény jednotlivých sajtů, a když na jeden ťuknete, vylistují se vám všechny stránky, jež jste tam navštívili. Změnit počet dní, po které zůstávají stránky v Historii aktivní, lze v menu Zobrazit/Možnosti sítě Internet, na kartě Obecné, v oblasti Historie. IE 5 jde ještě dál, a dovoluje zobrazit navštívené stránky v Historii dle různých hledisek: podle data, abecedně, četnosti návštěv, či podle skutečného pořadí, v jakém jste stránky dnes navštívili. Všechna tato kritéria se nastavují přímo v panelu Historie, tlačítko Zobrazit.

Správa souborů

Jak Windows 95, tak i Windows 98 nabízejí spoustu způsobů, jak manipulovat se soubory. A mnohé z těchto způsobů lze naštěstí přizpůsobit vašim požadavkům.

95/98 Svůj počítač sdílím ještě s několika spolupracovníky. Jak mohu zajistit, aby mé soukromé soubory nikdo z nich neprohlížel?

Nejbezpečnější metodou je prostě nenechávat tyto soubory na hard disku sdíleného počítače. Raději si je ukládejte na disketu nebo na jiné výměnné médium. Další možností je nechávat je v privátním adresář na lokální síti, ale pro jejího správce či vašeho zaměstnavatele nebude žádný problém si je kdykoli prohlédnout. Také můžete případně využít prostor, který vám nabídne váš poskytovatel Internetu na svém serveru.

Jinak lze využít různé kryptovací utility (viz naše loňské březnové CD), a svoje data si zašifrovat. Sice to druhým nezabrání v tom, aby soubory smazali, ale aspoň si je nebudou moci číst.

95/98 Když spustím Průzkumník, automaticky se mi zobrazí kořenový adresář disku C:. Dá se to nějak změnit?

Docela snadno. Nejprve si Průzkumník najděte na disku (implicitně C:\Windows\Nabídka Start\Programy), a ťukněte na něj pravou myší. Vyberte Vlastnosti, a kartu Zástupce. Zde v poli \Cíl nahraďte písmeno C: na konci cestou, se kterou chcete aby vám Průzkumník startoval například C:\Dokumenty -, a ťukněte na OK.

98 Jak si mohu uvolnit místo na hard disku?

Pravou myší ťukněte na ikonu pevného disku ve složce Můj počítač, vyberte Vlastnosti, ťukněte na Uklidit disk, zaškrtněte vše v okénku Soubory, které lze odstranit a potvrďte OK. To vám z disku vymete zbytečné soubory a vysype koš.

Potom půjdete do Nastavení/Přidat nebo odebrat programy, a najdete-li v seznamu program, který nepoužíváte, ťukněte na tlačítko Přidat či odebrat, a aplikaci odinstalujte. Toto případně zopakujete u dalšího nechtěného softwaru. Po deinstalaci rovněž nazapomeňte ručně smazat vlastní složku programu, jež vám na 99 % na disku ještě zůstala obvykle ji najdete v Program files.

Potom ještě prohlédněte kartu Instalace Windows, a zrušte zaškrtnutí té komponenty, kterou nepotřebujete. Nezapomeňte využít tlačítko Podrobnosti, jež vás zavede k dalším podkomponentám těchto komponent. Nakonec vše potvrďte OK.

IE4/IE5 Lze si pod Windows zobrazit grafické soubory jenom jako jejich miniatury?

Určitě, ačkoli tuto funkci možná málokdo zná. Máte-li IE, a chcete zobrazit víc obrázků najednou, ťukněte pravou myší na složku, která tyto obrázky obsahuje, vyberte Vlastnosti, zaškrtněte Povolit zobrazení miniatury, a potvrďte OK. Pak složku otevřete, vyberte Zobrazit/Miniatury, a grafické soubory, které IE rozpozná (bezpečně zvládá BMP, GIF, JPG, TIF, a některé další), se objeví jako miniatury. Jestliže máte v Možnostech složky na kartě Zobrazit zapnuto Zobrazovat všechny soubory, pak ve složce uvidíte i normálně skryté pomocné soubory desktop.ini a thumbs.db, které Windows používají pro správu vašich miniatur.

Pamatujte, že takovéto zobrazování je poměrně náročné na systémové prostředky počítače, proto byste měli tuto metodu raději používat jen u jedné vybrané složky s obrázky máte-li takovou. O něco málo méně náročnou metodou je zobrazovat vždy pouze jednu miniaturu. Docílíte toho tak, že v menu složky zvolíte Zobratit/Jako stránku WWW. Pak stačí ťuknout na vybraný soubor, a zmenšený obrázek se vám objeví v levém rámci složky.

Hardware

Ať už používáte Windows 95 nebo 98, následující tipy by vám mohly pomoci k tomu, aby samotný počítač i všechna vaše zařízení pracovaly pokud možno bez problémů.

95/98 Jak silný potřebuji počítač, abych mohl pracovat pod Windows 98?

Microsoft tvrdí, že Windows 98 spustíte na 66MHz PC s pouhými 16 MB paměti, a má v zásadě pravdu. Ovšem nedodává již, že na takové konfiguraci systém sice spustíte, ale už s ním prakticky nemůžete pracovat. Takže chcete-li dělat opravdu něco serióznějšího, potřebujete přinejmenším Pentium 100 MHz s 32 MB RAM.

Co se týče volného místa na pevném disku, budete potřebovat zhruba 195 MB při přechodu z Windows 95, a 225 MB při nové instalaci (175 MB na disku s FAT32). Samozřejmě jestli se pořádně rozšoupnete (nainstalujete rozličné doplňky jako třeba Motivy pracovní plochy, apod.), není problém se na disku s FAT16 vyšplhat až na 355 MB.

98 Jak nejsnáze můžu vyřešit hardwarové konflikty, které se mi objeví po nainstalování nových zařízení?

Ano, systém plug-and-play nefunguje vždy ideálně. Pokud máte po instalaci nového hardwaru problémy se startem Windows, devadesátosmičky dovolují dočasně vyřadit zvolený ovladač, aby bylo možno konflikt lokalizovat. Zvolte Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Systémové informace, a pak Nástroje/Agent Automatic Skip Driver (Automatické přeskočení zavádění ovladačů). Při restartu Windows se přeskočí ovladač, jenž má problém se zavedením, a Agent posléze oznámí, který z nich to byl. Nicméně na příčinu problém si stejně musíte přijít sami. Proto ťukněte pravou myší na ikonu Můj počítač, vyberte Vlastnosti/Správce zařízení, a zkontrolujte vlastnosti problematických zařízení (konflikty přerušení apod.). Pak znovu umožněte zavádění všech ovladačů a restartujte Windows.

95/98 Mám hrozně pomalou grafiku: jak by se dala urychlit?

Jestliže vlastníte pomalý počítač se slabou grafickou kartou, nastavte si rozlišení na 800 x 600 bodů a 256 barev. Nebude to sice žádná nádhera, ale čím menší paletu barev musí systém zpravovávat, tím je rychlejší. Ve Windows 95 ťukněte pravým tlačítkem na plochu a vyberte Vlastnosti, kartu Nastavení, a proveďte potřebné změny.

Máte-li Windows 98, je to jednodušší. Na Hlavním panelu, úplně vpravo, najdete ikonku v podobě monitoru, ťukněte na ni, a z menu si zvolte některé rozlišení s odpovídající hloubkou barev (např. 800 x 600 256 barev). Uživatelé pětadevadesátek nemusí zoufat, tuto vlastnost si mohou pořídit také, když si nainstalují freewarovou utilitu TweakUI od Microsoftu (je součástí sady Power Toys, kterou si můžete stáhnout z adresy http://microsoft.

com/windows/downloads/bin/W95powertoy.exe)

98 Jak to udělat, abych mohl používat na mém pécéčku dva monitory najednou?

Windows 98 dovolují použít celkem 9 slovy devět (!) monitorů. Ale jen za předpokladu, že všechny grafické karty ve vašem počítači (a budete potřebovat jednu pro každý monitor, nebo i méně, ale speciálních) podporují zobrazování na více monitorech. Takže ještě dříve, než zajdete do obchodu a koupíte si druhý monitor plus drahou nadupanou grafickou kartu, zjistěte si, zda tato karta (a i ta dosavadní stará) vámi požadované zobrazení zvládne. Na adrese support.microsoft.com/support/kb/articles/q188/4/81.asp naleznete seznam těch kompatibilních.

Pokud se vám podaří nainstalovat správný hardware, ťukněte pravým tlačítkem na plochu a vyberte Vlastnosti, kartu Nastavení, a pro váš nově nainstalovaný monitor zde zaškrtněte Rozšířit pracovní plochu i na tento monitor. Potvrďte OK.

Aby to mělo styl

IE4/IE5 Jak si můžu změnit vzhled oken ve Windows?

Okno ve Windows může mít spoustu podob, a není žádným tajemstvím, že jeho vzhled je vlastně postaven na kódu HTML. S ním jde jednoduše manipulovat, takže stojí zato si trochu zaexperimentovat, než si vyberete schéma, které vám bude vyhovovat. Začněte otevřením některé ze složek a v menu zvolte Zobrazit/Jako stránku WWW. Vlevo se vám objeví rámec s informacemi o zvoleném souboru, případně miniatura grafických či webovských dat (viz obr. vlevo dole).

Pak zvolte Zobrazit/Vlastní nastavení této složky. Objevivší se průvodce vám umožní vložit do pravého rámce složky pozadí, nebo HTML kód do rámce levého. Zvolíte-li tedy Vytvořit nebo upravit dokument HTML, měli byste mít o jazyku HTML alespoň základní představu (např. že <a href="http://

www.pcworld.cz">Skoč na PC WORLD</a> vloží odkaz na stránku PC WORLDu, apod.). Vložení pozadí je samozřejmě daleko jednodušší: v průvodci vyberte Zvolit obrázek pozadí, ťukněte Další, a vyberte si některý z obrázků ve formátu GIF, JPG nebo BMP (viz obr. dole uprostřed). Možná budete muset změnit barvu písma, aby byl text na novém pozadí vidět. Nakonec ťuknete na Další, pak Dokončit, a je to (viz obr. vpravo dole).

Všechny provedené změny můžete snadno zrušit opět z průvodce, když vyberete Odebrat vlastní nastavení, dáte Další, a pak Dokončit.

§§§§§


FAQ Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Jan Čáp

c00p0091

Při instalaci Windows 98 mi systém padá, je nestabilní a nepomáhá ani program Norton Utility Antifreeze. Používám stále Windows 95.

Instalace Windows (všech verzí) na některé počítače není bez problémů. V takových případech je vhodné zvážit, zda se vyplatí v instalaci pokračovat a eliminovat potíže, které se objevují, nebo zda ponechat počítač v konfiguraci, která je stabilní. Myslím si, že lze souhlasit s tvrzením "lepší starší stabilní systém než nový nestabilní, když se tyto dva systémy od sebe příliš neliší". V případě, že se rozhodnete pro odstranění problémů, je třeba se řídit těmito pravidly: Pokud systém padá při instalaci, je nutné instalaci spouštět buď z bootovatelného CD, nebo z čistého DOSu bez zavedených ovladačů. Lze také použít startovací disketu Windows 98 vytvořenou na jiném počítači a pak spustit setup. V případě, že instalace proběhla úspěšně, ale systém není v pořádku, je třeba začít u Správce zařízení a odstranit žluté vykřičníky a žluté otazníky "neznámé zařízení". Odstraněním mám na mysli správné přiřazení hardwarových prostředků a instalací zařízení, jež v počítači jsou, ale systém je nerozpoznal (ovladače lze zpravidla získat na Internetu na stránkách výrobce počítače). Někdy se stane, že počítač nenaběhne do normálního režimu, protože zatuhne. Pak lze v nouzovém režimu laborovat s nastavením zařízení, potíže zpravidla dělají grafická a zvuková karta.

Ve Windows NT jsem jako administrátor a potřebuji zakázat uživateli přístup na síť, ale aby zároveň mohl na PC normálně pracovat (např. v MS Wordu).

Windows NT poskytuje možnosti, jak tohoto dosáhnout. Nevím, co přesně myslíte přístupem na síť. Chcete-li, aby neměl přístup na síťové prostředky, stačí nadefinovat práva tomuto uživateli v doméně, používáte--li síť s NT serverem. Pokud server nemáte a pracujete ve Workgroups, je to vlastně totéž s tím, že daná práva pro daného uživatele se nastavují vždy na každém jednotlivém počítači. Máte-li na mysli přístup na Internet, lze to řešit např. systémovou politikou (policy editor), kdy zakážete danému uživateli spuštění Internet Exploreru nebo aplikujete ještě další omezení. Politiky pro uživatele je však možno nastavovat pouze na Windows NT Serveru. Problematiku lze řešit také tím, že pozměníte nebo zcela zrušíte správné internetové nastavení v Internet Exploreru a zároveň pomocí User Manageru nedovolíte uživateli měnit nastavení systému (User = Guest). Pro nezkušené uživatele je možné také ořezat Start menu a ikony na ploše tak, aby nemohl spustit patřičné programy standardně. Ve Windows NT má každý uživatel svůj profil se svým vlastním nastavením aplikací, čehož lze využít.

Ve výběru zvuků pro Windows 95 jsou zvuky wav. Dá se to udělat tak, aby tam byly spouštěny zvuky MP3, které jsou úspornější?

Nedá. Je to dáno tím, že wav formát nepředstavuje pro Windows žádnou velkou práci. Soubor je pouze poslán na zvukovou kartu, a ta už si z něj sama zvuk udělá. MP3 je komprimovaný zvuk, který by musel nějaký program Windows on-line rozkódovávat a postupně posílat kartě ve formátu wav. To by systém zdržovalo. Ozvučení akcí Windows je myšleno jako akustický doplněk činnosti systému (jenž v tu chvíli pracuje na akci a neměl by být zdržován) a jsou k tomu nabízena zvuková schémata s krátkými zvuky. Proto není na závadu formát wav, který je poněkud náročnější na místo.

Když chci přehrát AVI video na jakémkoliv přehrávači, objeví se hlášení: "MMSYSTEM296. Na uvedeném zařízení MCI nelze soubor přehrát. Soubor je poškozen nebo má nesprávný formát." Toto se stalo při změně výchozího prohlížeče z přehrávače záznamů na Active Movie.

Příčina problému tkví v tom, že typ AVI souboru je špatně definován v registrech nebo tam vůbec není. K tomu mohlo dojít tak, že jej odebral buď uživatel nebo aplikace, ve vašem případě Active Movie. Náprava spočívá v uvedení informací o AVI souborech na pravou míru. Řešení tohoto problému našel Robin van Mourik z Holandska, který na stránce http://members.xoom.com/tdp/mmsystem296.htm přikládá i reg-soubor. Stačí kliknout a spustit, a problém bude odstraněn.

Na svá česká Windows 98 jsem pustil update pro Y2K, který byl anglický. Tento update změnil IO.SYS, MSDOS.SYS a další, ale hlavně Windows už nejdou krásně česky, např. místo datum a čas je date and time, apod. Lze to nějak napravit?

Jedinou nápravou je sehnat si tento update Y2K v české verzi a pak jej instalovat. Ostatní kroky mi připadají příliš náročné a zdlouhavé, když se jedná pouze o anglické nápisy. Mám na mysli reinstalaci Windows nebo obnovu původních dll (a jiných) souborů, lze-li je vůbec vysledovat.

Při přehrávání multimediálních aplikací z jednotky CD-ROM (např. AVI soubory) dochází na mém počítači k přechodnému zamrznutí zvuku i obrazu. Mechanika načte data a zastaví se, chvíli pokračuje tok dat z vnitřní paměti, po vyčerpání zvuk i obraz zatuhnou mechanika se roztáčí a po cca 5 sekundách se zvuk i obraz opět rozběhnou, mechanika se opět zastaví a cyklus se opakuje. Mechanika Cyberdrive 36x, obecný ovladač Microsoft, popř. Atapi CD-ROM Speed, Windows 98, P II 266 MHz, 64 MB.

Při konfiguraci, jakou máte, je tento problém nečekaný. Zkuste nejprve nainstalovat originální ovladač dodaný k jednotce CD-ROM. Pokud se stav nezlepší, zkuste změnit nastavení ve Správci zařízení. Využijte přitom nápovědu k jednotlivým nastavovacím možnostem. Dalším řešením je zmenšit velikost cache, aby byla mechanika nucena předávat data pomaleji, čímž by nedocházelo k jejímu zastavování. Právě její rozběh totiž působí trhání obrazu a zvuku. Velikost cache pro CD-ROM lze nastavit v ovládacích panelech Systém Výkon Systém souborů CD--ROM, jak ukazuje obrázek.

Mám dotaz ohledně bootování systému. Na většině dnes prodávaných počítačů je možnost bootování z CD-ROMu. Chtěl bych vědět, zda lze takové CD vyrobit s OS Windows 98 a nasměrovat dočasné soubory na HDD. Myslím tím i instalaci programů, které se nebudou měnit v nastavení, a je mi jasné, že zřejmě další instalace do systému tímto bude nemožná. Jak připravit takovou instalaci?

Na co Češi nepřijdou! Myšlenka je to originální, ale obávám se nerealizovatelná. Windows 98 plus aplikace používají mnoho dočasných souborů, a jejich vysledování a přesměrování by zabralo dost času. Při jediném opomenutí by pak bylo CD k ničemu. Na druhé straně, v dobách Windows 3.1 jsem na univerzitní síti realizoval serverovou instalaci Windows včetně aplikací a uživatelé měli jeden adresář s ini soubory a "měnícími se" soubory na disku, který zabíral od 50 do 300 KB. Síťový disk byl pochopitelně read-only a chodilo to. To ovšem byly veškeré informace o Windows uloženy v textové podobě v ini souborech. Windows 98 mají veškeré informace v registrech a tam by se muselo udělat i přesměrování.

Určitě by se musel přesměrovat swapovací soubor, a také např. registry uživatele se mohou měnit. Při podrobné znalosti systému by bootovací CD udělat šlo, alternativně znalostem se nabízí možnost instalace na disketu LS120 s kapacitou 120 MB, kterou lze přepnout do read-only režimu. Disketové mechaniky LS120, jež pracují jak s normálními 3,5" disketami, tak s velkokapacitní disketou, však nejsou příliš rozšířené. Kapacita 120 MB by však stačila pouze na pokusy se samotným systémem. Až by byla instalace uspokojivě vyřešena, bylo by možné ji vypálit.

Můj děda má starý počítač 486 DX4, 16 MB RAM a Windows 95. Potřeboval bych vědět, jestli lze ve Windows 95 (bez instalace IE4 a vyšší) nastavit místo tradičního dvojkliku při otevírání souborů jednoklik. Pro starší lidi by to bylo možná jednodušší. Já sám mám Windows 98 a na jednoklik jsem si úplně zvyknul.

Jednoklik je opravdu dobrá věc, ale bohužel bez instalace IE4 jej nelze dosáhnout. Pravděpodobně bojujete s místem na disku, a proto se bráníte instalaci IE4. Pokud máte na disku jen trochu místa, IE4 nainstalujte s minimálními možnostmi, ale hlavně musíte nainstalovat Active Desktop. Bohužel není možné IE4 odinstalovat tak, aby Active Desktop zůstal.

Můj problém se týká grafické karty 3DFX Voodoo Rush. Dosud jsem používal ovladač dodaný s kartou. Zkoušel jsem instalovat nové ovladače, jeden jsem získal z Internetu a druhý z CD GameStar. Oba byly novější, ale nebyly totožné. U obou se však vyskytl stejný problém. Po restartu počítače byly všechny texty pod ikonami a texty v oknech nečitelné, každé písmeno mělo několik čar navíc. Musel jsem se vrátit k původnímu ovladači. Znamená to, že původní ovladač mi zůstane navždy, nebo v čem je problém?

Původní ovladač vám určitě navždy nezůstane, problém je pouze v tom, že si nové ovladače s kartou nerozumějí. Pravděpodobně došlo k inovaci karty, která si ponechala stejné označení, ale potřebuje novější ovladač. Se starším pak dochází k uvedeným potížím. Nové ovladače vznikají ze třech důvodů. Buď se objeví v ovladači nějaká chyba, nebo se hardware posune dopředu a potřebuje nový software pro ovládání. Třetí možností je posun softwaru dopředu. Proto není třeba instalovat nejnovější ovladače za každou cenu.

Spálila se mi elektronika v HDD WD Caviar 34300. Stačí elektroniku vyměnit z jiného HDD WD 34300? Potřebuji z něj data.

Teoreticky ano. Při realizaci nejprve zazálohujte zdravý disk, a pak se do výměny můžete pustit. Mějte na paměti, že výměnou můžete zničit i fungující elektroniku.

Chci se zeptat zda lze (a jak) nastavit, aby StarOffice kontrolovala poštu automaticky po připojení na Internet, a když přijde nějaká zpráva, aby mi toto oznámila nějakým zvukem.

StarOffice jsem sice ještě nezkoušel, ale myslím, že by to neměl být velký problém. Jde o to, že připojení na Internet je jeden proces a spuštění poštovního klienta druhý proces. Kontrolu pošty může provádět pouze poštovní klient, který by měl mít možnost zvolit, jakou formou má informovat o nové poště. Je tedy nutné oba procesy postupně spustit. Šlo by to např. dávkou (schovanou pod ikonu), která postupně spustí připojení k Internetu a poštovního klienta. U modemového připojení jsou obvykle poštovní klienty konfigurovány tak, aby se po přetažení zpráv odpojily. Tuto konfiguraci by bylo nutné poopravit, aby klient testoval poštu např. každých 10 minut.

Při startu počítače (Windows 98) došlo k výpadku proudu. Při obnovení

dodávky a nastartování se na monitoru zobrazuje pouze 16 barev a rozlišení je jen 640 x 480. Jinou volbu mi Windows nenabízejí. Nevím si s tím rady.

Při prvním startu po obnovení dodávky přešla Windows do nouzového režimu, kde je toto nastavení jediné možné. Po restartu přejdou do režimu normálního, ovšem pokud není poškozen jeden z mnoha důležitých souborů, jež jsou k tomu potřeba. Pak opět skočí do nouzového režimu, ale měla by při startu vypsat, který soubor chybí nebo je poškozen. Pokud vám Windows startují do normálního režimu, a přesto nelze nastavit jiné nastavení obrazovky, patrně Windows "zapomněla" typ videokarty. Tu je třeba znovu nastavit. Buď tak, že ji vyjmete ze Správce zařízení a necháte ji po restartu zdetekovat, nebo ji sám nastavíte ve Vlastnostech obrazovky. Pak už by mělo jít nastavit požadované rozlišení.

Mám ruční skener Mustek GS-400, zakoupený v USA asi před 5 lety. Fungoval báječně na Windows 3.11. Nyní mám Windows 95 a ztratil jsem původní instalační program. Je možné jej opět někde získat i pro Windows 95?

Driver pro současné operační systémy pro váš skener naleznete na internetové adrese http://mustek.com/Imaging/drivers/devicedrivers/gs400.htm.

Mám počítač P-II 266 MHz, WD 4,3 GB, 64 MB RAM. Když spustím defragmentaci, dojde až do 67 % a potom se stále vrací a donekonečna defragmentuje v rozsahu 63-67 %. Nikdy se defragmentace nedokončí. Mám podezření na nedostatek paměti, nevím, čím jiným by to mohlo být.

Příčin tohoto problému může být několik, nevím, zda je ve své odpovědi vyčerpám všechny, protože jde o zvláštní závadu. První příčina může být v porušených sektorech. Předpokládám však, že jste buď vy, nebo systém sám před defragmentací spustil Scandisk. Ten by porušené sektory měl objevit. Druhá možnost je, že disk je fyzicky vadný v daném místě, a soubor z tohoto místa nelze přenést a systém se stále snaží to udělat. Na to je třeba spustit kontrolu povrchu disku, která je časově náročná. Třetí příčinou může být nedostatek místa na disku, kdy se defragmentátor snaží přesunout rozsáhlý soubor (např. 100 MB) a musí ho po částech přesouvat, takže k tomu potřebuje volný prostor. Nedostatek operační paměti by neměl nastat, zvláště při 64 MB, zde problém nebude.0 0091/BAM o

Hledáme odpověď:

V některých případech je lepší nechat Windows startovat bez sítě tj. Primary Network Logon = Windows Logon, a k síti se připojovat později. Bohužel toto připojování je potom nutno řešit pomocí dávky s příkazy "net use" a tak si namapovat prostředky sítě. Existuje možnost jak vyvolat přihlašovací okno Windows, které se objevuje při nastavení Primary Network Logon na Client for Microsoft Network? Poté by došlo k provedení loginscriptu, nebylo by třeba sdílení řešit dávkami apod. Client Novell Netware přímo nainstaluje do programové nabídky program, který proces logování spustí. U Clienta MS Network takový program není běžně k použití.

Ohlasy čtenářů:

Vážená redakce, chci se připojit k odpovědi z čísla 12/99 str. 82 na otázku konverze FAT16 na FAT32. Autor odpovědi popisuje základní, ale poměrně složitý způsob konverze, který je sice funkční, avšak složitý a navíc vyžaduje přemazání disku, což pokládám za největší nevýhodu. Rád bych poradil čtenářům

lepší způsob. Existuje program PartitionMagic, dnes už ve verzi 5, který tuto úlohu konverze zvládá mezi systémy FAT16, FAT32, HPFS, NTFS, LinuxExt2. A podotýkám, že bez nutnosti mazání staré partition a vytváření nové! Program se dá buď instalovat na disk, nebo se spouští ze dvou disket, které se dají vyrobit z normální instalace. Program lze najít na Internetu např. na http://www.imaginers.com/iw/enter_appz.html. Před jeho použitím si ale přečtěte licenční podmínky, nejsem si jistý, zda jde o shareware.

Robo (zkráceno a přeloženo ze Slovenštiny)

V PC Worldu č. 1/2000 na str. 35 je řešen problém s přestavováním datumu a času na PC ve vypnutém stavu na 1. 1. 1997. Protože jsme se přesně s touto závadou ve firmě potýkali, dovoluji si napsat mnou vyzkoušené řešení. V dotazu bohužel není uvedeno, jaký typ základní desky má tazatel. Závada se projevovala u MB Biostar M5ATA, pokud zůstal počítač vypnutý "přes půlnoc". Všechna ostatní nastavení SETUPu zůstávala nedotčena, takže nemohlo jít o závadu baterie. Závada se neprojevovala na všech konfiguracích PC, pravděpodobně byl její výskyt závislý na dalším konkrétním hardwaru. Ve všech případech, kde se závada projevovala, stačilo k jejímu stoprocentnímu odstranění přepsání BIOSu novější verzí, staženou z internetových stránek výrobce základní desky. Je velice pravděpodobné, že by tento zákrok pomohl i tazateli.

Tomáš Beránek, Trutnov

§§§§§


Internet FAQ - Počítačové portály [I]

Jan Čáp

c00p0092

Jistě si pamatujete, jak se před ani ne dvěma lety mnoho firem mohlo doslova přetrhnout, aby vybudovaly nějaký ten "portál". Portálům v podobě center informačních a on-line služeb pro co nejširší klientelu, které se pro své uživatele stanou hlavní branou do Internetu (odtud název), se tehdy věštila skvělá budoucnost.

Ale jako v životě nás i našich předků, tak i na moderní informační dálnici patrně bezezbytku platí staré přísloví "Drž se ševče svého kopyta" a mnohá podobná. Všechna říkají jednu společnou moudrost je lepší dělat špičkově jednu profesi/oblast, než průměrně nebo podprůměrně mnoho různorodých aktivit. A tak nám na přelomu roku už i tržní analytici potvrdili to, co jsme my "počítačníci" věděli už dávno: Perspektivu mají především specializované tzv. "vertikální" portály, zkráceně prý \vortály\ (viz vložený článek).

A jaké "ty naše" tedy "počítačové vortály", nám současný Internet nabízí? Posuďte sami v dalších dvou pokračováních InterFAQů.

Počítačové sekce všeobecných portálů

(Možná je to proti módě vertikality, ale mnohé opravdu stojí za návštěvu.)

AOL Computing Webcenter

Počítačová "centrála" na hlavním serveru internetového giganta America Online.

http://www.aol.com/webcenters/computing/home.adp

Computing Central [MSN]

Zajímavá počítačová centrála na Microsoft Network.

http://computingcentral.msn.com/

Excite: Computers & Internet

Sekce "Počítače a Internet" na serveru Excite!

http://www.excite.com/computers_and_internet/

Netscape\s Netcenter Guide to Computing & The Internet

Počítačová sekce známého Netcentra někdejší společnosti Netscape (dnes součást AOL).

http://www.netscape.com/computing/index.html

Snap: Computing

Počítačová sekce nenápadného, ale kvalitního katalogu Snap!

http://www.snap.com/directory/category/0,16,-4,00.html

WebRing RingWorld: Computers

Kompletní přehled počítačových "webringů" na WebRing.org rýžoviště na speciality.

http://www.webring.org/ringworld/comp.html

Yahoo!: Computers and Internet

Sekce "Počítače a Internet" na legendárním Yahoo hodně odkazů, a také hodně už neplatných.

http://dir.yahoo.com/Computers_and_Internet/

Specializované portály

CompInfo The Computer Information Center

Přehledný katalog informací o technologiích z oblasti počítačového hardwaru, softwaru a komunikace.

http://www.compinfo-center.com/

http://www.compinfo.co.uk/

CMPnet

Portál pro počítačové profesionály vydavatelství CMP Media.

http://www.cmpnet.com/

CNET.com

Jeden z nejrozsáhlejších komplexů on-line informací z oblasti informačních technologií.

http://www.cnet.com/

Nerd World Media

Zajímavý, u nás málo známý portál pro "tech-nerds"(nerd člověk preferující profesní odbornost před obchodní či politickou \zdatností\ založením spíše technokrat).

http://www.nerdworld.com/

Virtual Computer Library

Kolekce odkazů na informační zdroje věnované počítačům na serveru počítačového střediska University of Texas v Austinu.

http://www.utexas.edu/computer/vcl/

ZDNet

Centrální server on-line periodik známého počítačového nakladatelství Ziff-Davis (mj. vydává PC Magazine).

http://www.zdnet.com/

Vortal (Vertical pORTAL) A vertical-market Web site that provides information and services to a specific industry. It is the industry-specific equivalent of the general-purpose portal on the Web. (Specializovaný Web, poskytující informační a komunitní služby pouze pro určitý obor či oblast lidské činnosti. Je specializovaným ekvivalentem všeobecných webových portálů.)

[CMPNet TechEncyclopedia]

§§§§§


Užite tipy a triky Pro Windows 95/98

Jan Povolný

Opět se setkáváme u dalšího dílu tipů a triků, a opět se budu pokoušet o velmi intelektuální úvodní projev (a opět marně). Ale co se dá dělat, práce je práce. Předchozí větu prosím neberte nijak tragicky, s trochou nadsázky se dá psaní úvodu zařadit mezi mé oblíbenější činnosti.

Co naplat, euforie skončila, rok 2000 je v plném proudu, a jak se říká, Vánoce jsou ještě daleko. V době, kdy čtete této článek Microsoft pravděpodobně uvádí nová Windows 2000, která jsem již měl možnost okusit v plné verzi a která opravdu využijí každý megabyte vaší 128MB paměti RAM. Nový systém si vyžádá i nové investice a jen čas ukáže, zda to stálo za to. Na trhu IT mě v poslední době zaujalo slušně vypadající řešení internetového připojení od české Tesly, které vypadá jako video a stojí asi 9 000 Kč. Pro některé uživatele to může být pravá volba, pokud nechtějí investovat do celého a několikanásobně dražšího počítače. Z posledních novinek je také více než patrné pronikání Linuxu do nabídky všech velkých softwarových firem. Roste i počet kvalitních aplikací portovaných na Linux z jiných platforem (kde jsou tyto aplikace proslulé). Několik analytiků prohlásilo, že právě dostatek aplikací by mohl Linuxu pomoci stát se masově rozšířeným operačním systémem. Nyní ale přejděme k samotným tipům (kvůli nimž koneckonců čtete tento článek).

Tipy pro Windows

Problém ukončení Windows 2 (Win 98)

V minulém díle jsme se v tipu s tímto názvem bavili o situaci, kdy nainstalujete do vašich Windows nové aplikace, a ony se potom odmítají vypnout i v případě, že je o to důrazně žádáte. Také se objevil způsob, jak se pokusit těmto problémům vyhnout a přinutit Windows, aby se ukončila. Tento způsob jsem popsal minule a spočíval ve spuštění nedokumentované utility msconfig, v jejímž dialogovém okně bylo nutné zapnout položku Zakázat rychlé vypnutí. Tolik pro připomenutí.

Pokud vám minule výše uvedený způsob nezabral, může být důvodem také přehrávání zvukového souboru při ukončení Windows, které velmi často zkolabuje a zabrání korektnímu pádu (nebo vypnutí počítače v případě ATX). Jděte proto do Start Nastavení Ovládací panely, kde zvolte ikonu Zvuky a odstraňte nastavený zvuk asociovaný s akcí ukončení Windows. Pokud jste takto problém pádu Windows vyřešili, a chcete přesto při ukončení systému slyšet melodii či řev tygra, zkuste místo originálního zvuku použít jiný.

Víceuživatelská Windows (Win 98/95)

Je pravdou, že tento tip už jsem mohl zmínit v některém z předchozích dílů, ale teprve tento týden jsem sám na vlastní kůži okusil jeho výhody i nevýhody, a rozhodl jsem se s vámi o ně podělit. Jedná se o druh víceuživatelského (z hlediska hardwaru) přístupu k systému, který zvolil Microsoft pro svá Windows a který zase není až tak nepoužitelný, jak by se mohlo na první pohled zdát.

Možná jste se při práci s počítačem setkali s problémem přenosu Windows (třeba na výměnném pevném disku) mezi dvěma počítači s odlišnými "vnitřnosti". Potom jste se nevyhnuli opakované a otravně dlouhé detekci hardwaru při každém startu.V mém případě se zase jednalo o provozování emulace PC pod OS Linux, kde jsem potřeboval startovat již nainstalovaná Windows v emulátoru, ale nechtěl jsem si kvůli testu poškodit originální nastavení. Microsoft přichází ve Windows s překvapivě velmi dobře fungujícím a jednouchým řešením několika hardwarových konfigurací, které vám pak automaticky nabízí při startu systému v docela přehledném textovém menu, podobně jako při použití vícenásobného souboru config.sys.

Pokud chcete aktivovat výše popsanou funkci, jděte do menu Start a pokračujte na položku Nastavení a Ovládací panely. V nich poklepejte na ikonu Systém a jděte na záložku Hardwarové profily. Zde objevíte jediný profil (Originální konfigurace), který právě používáte. Sice nemáte možnost jiné úpravy, vyjma jeho přejmenování a kopírování, ale i to pro naše potřeby postačí. Vytvořte tedy jeho kopii a přejmenujte ji podle svého. Vše potvrďte stiskem klávesy OK a restartujte počítač. Při startu budete dotázáni na výběr požadované hardwarové konfigurace. Pokud budete systém startovat na jiném počítači, zvolíte vámi nově vytvořený profil jednou projdete náročnou detekci nového hardwaru, ale vaše původní konfigurace se nepoškodí a vy budete posléze jen vybírat podle počítače, na kterém právě budete svá Windows startovat.

Podrobnosti o e-mailu (Outlook Express)

Mezi často kritizované vlastnosti nových produktů nejmenovaného výrobce OS Windows patří přílišná jednoduchost za cenu ztráty kontroly nad aplikacemi. Z toho potom plyne spousta problému hlavně pro administrátory sítí, kteří nemají moc na vybranou v případě, že se jim problém nepodaří vyřešit pomocí nástrojů k tomu určených. Často je kritizován i Outlook Express (dále jen OE) pro jeho zacházení s normovanými hlavičkami elektronické pošty, které pak může způsobovat problémy. Ptáte se, o čem to tady vyprávím? I když před vámi OE hlavičky e-mailů dobře ukrývá, neztrácíte možnost si je zobrazit tak, jak skutečně procházely skrze Internet. A že se můžete dočíst spoustu zajímavých informací, o tom se přesvědčete sami.

Spusťte OE a vyberte zprávu, o které se chcete dozvědět něco více. Poklepejte na ni pravým tlačítkem a v kontextovém menu zvolte Vlastnosti. Jděte na záložku Podrobnosti. Již zde vidíte samotnou hlavičku zprávy, jež byla OE původně ořezána. Pokud chcete vidět e-mail tak, jak skutečně vypadá při doručení, poklepejte na tlačítko Zdroj zprávy... OE vám zobrazí přímo textovou zprávu, kde můžete z hlavičky mimo jiné vyčíst cestu mailu po Internetu, mailový klient, ze kterého byla zpráva odeslána, a další (viz ilustrační obrázek někde tady kolem).

A zase kanály (IE 5.0)

Asi před dvěma lety s příchodem masového rozšíření takzvané PUSH technologie (a její přítomností v tehdejších nových verzích Internet Exploreru 4 a Communicatoru 4) byly velmi populární takzvané internetové kanály, pomocí kterých můžete 24 hodin denně víceméně automaticky přijímat informace z celého světa na váš počítač. Po krátkém "boomu" se ale na všechno tak trochu zapomnělo a přítomnost Channels v dalších verzích prohlížečů už nikoho příliš nenadchla. Nejpravděpodobnější příčinou je stále nízká dostupnost Internetu po celých 24 hodin v České republice.

Nicméně pokud tuto technologii používáte, je zde jeden malý tip. V IE 5 jsou (i když to tak na první pohled nevypadá) také k dispozici předvolené kanály. Je jich ale velmi málo a přiznejme si, kdo by procházel Internet jenom kvůli tomu, aby našel nějaký nový kanál. Použijte proto vyhledávací nástroj, který je zabudovaný přímo pod ikonou Channel Guide (nápověda pro kanály). Pokud budete připojeni na Internetu, máte možnost využít databázi více než 3 000 kanálů po celém světě. Stačí zadat klíčové slovo, a vyhledávač vám zobrazí příslušné stránky.

Oblíbenější oblíbené odkazy (IE 5.0)

A ještě jeden malý tip k Internet Exploreru 5. Pokud se podíváte na seznam vašich oblíbených stránek, které jste již navštívili a uložili si je, zjistíte, že ikony u každé položky jsou naprosto totožné. To je sice zcela nepodstatné, ale pokud byste si je chtěli změnit, určitě víte, jak na to. Stačí poklepat pravým tlačítkem přímo na odkaz (třeba v menu Start Oblíbené) a zvolit Vlastnosti. Zde jděte na záložku Dokument sítě WWW a stiskněte tlačítko Změnit ikonu. Výběr ikony je už jen na vás.

Do nového IE 5 byla právě za tímto účelem doplněna funkce, kdy si IE sám stáhne ikonu "oblíbené stránky" a použije ji ve výše popsaném menu. Hezkým příkladem takového automatického stažení ikony je stránka http://www.nlsearch.

com. Zabrousíte-li na tuto stránku a přidáte ji do seznamu oblíbených položek (Ctrl+D), objeví se u ní specifická ikona plachetnice. Rozlišení pomocí ikon samozřejmě přispěje k lepší orientaci v rozsáhlejších seznamech s WWW stránkami.

Tipy pro MS Office

Lepší a lepší dokumenty (Word 2000)

Chcete, aby vámi vytvářené dokumenty byly nejhezčí. Existuje určitě mnoho způsobů, jak vylepšit a vyšperkovat obyčejný text, a zde je jeden z nich. Vylepšíte si totiž používání odrážek, odsazení, uvození různých seznamů a podobně. V nové verzi MS Wordu můžete totiž nejen využít velkého množství nabídnutých odrážek, ale také místo nich vložit absolutně libovolný obrázek v některém z grafických formátů, které je Word ochoten přečíst.

Jeden z důvodu, proč použít právě vlastní vytvořený obrázek místo předdefinovaného stylu, můžete vidět na ilustračním obrázku, jenž by měl být někde tady kolem. Níže popsaným způsobem můžete vytvořit třeba právě větší ozdobné písmeno na začátku každého odstavce.

Nejprve si tedy připravte v některém z bitmapových grafických editorů požadovanou odrážku, nebo použijete odrážky připravené přímo ve Wordu. Odrážku uložte v jednom ze známých formátů (bmp, gif, jpeg). Spusťte Word a napište požadované texty. Potom označte vždy text, před který chcete odrážku vložit. Jděte do menu Formát a zvolte Odrážky a číslování. V následném okně pokračujte na záložku Odrážky. Zde máte na vybranou z takzvaných textových odrážek a výběr je to docela pestrý. My ale chceme více, a proto pokračujte stiskem tlačítka Obrázek... Čeká na vás klasický dialog spojený s volbou souboru na vašem pevném disku. Vyberte tedy vámi vyhotovenou odrážku, nebo zvolte již připravenou (ty jsou dostupné/nedostupné podle druhu instalace, který jste zvolili). Vše potvrďte stiskem OK a odrážka bude vložena před text. Nyní ji můžete dále upravovat, zvětšovat, zmenšovat a podobně.

Za povšimnutí také stojí tlačítko Vlastní, jež je hned vedle volby obrázku v dialogu Odrážky. Zde máte k dispozici celkem slušné možnosti pro vytvoření vlastního typu odrážky, který si pak můžete vybrat mezi těmi připravenými. Máte dokonce možnost zvolit uvozující znak, takže pokud vlastníte nějaký velmi speciální řez písma, můžete ho zde využít.

Snadné tabulky (Word 2000)

Nevím přesně proč, ale v předchozích verzích Wordu byla práce s tabulkami velmi zdlouhavá a nutila uživatele k neustálým návštěvám menu a nastavování dialogů. Ve Wordu 97 se situace maličko zlepšila, ale jen z poloviny; vytvořili jste tabulku, ale její další modifikace vás zase nutila procházet menu. Ve Wordu 2000 se již dá skutečně mluvit o absolutní volnosti při návrhu tabulky. Prostě si jen zvolíte rozsah (i později měnitelný) a potom jen měníte libovolně šířku či výšku jednotlivých polí. Pokud je vám tabulka malá, je její roztažení otázkou vteřin.

Pokud tedy chcete vložit jen malou a jednoduchou tabulku, doporučuji použít pouze Word a na Excel se vůbec neohlížet, návrh tabulky je již tak snadný, že by i samotný start Excelu byl pro vás brzdou.

A ještě pár tipů. Možná jste byli zvyklí vkládat tabulky do Wordu pomocí ikony na nástrojové liště. Zde přímo volíte rozsah tabulky. Mnohem komfortnější je ale nástroj Navrhnout tabulku z roletového menu Tabulka, kde máte možnost využít propracovaného dialogu k doslovnému nakreslení přímo vámi požadované tabulky. Sám tento způsob hojně používám také pro dělání rámečků kolem textu, neboť je to mnohem rychlejší, než použít nástroj k tomu přímo určený (orámování textu).

Jelikož máte potom nakreslenou tabulku "ručně", možná jste přímo netrefili stejnou velikost všech sloupců nebo řádků a tabulka vypadá tak trochu neupraveně. Označte řádky nebo sloupce, které chcete upravit, a stiskněte pravé tlačítko myši. Z kontextového menu zvolte možnost Řádky stejně vysoké, nebo Sloupce stejně široké. Díky možnosti této volby pak stačí nakreslit tabulku jen zhruba "od ruky" (což je zpravidla rychlejší) a potom ji teprve během pár vteřin zarovnat.

Intertipy

Tak a jsou zde další Intertipy, další soubor snad zajímavých odkazů týkajících se tipů a triků pro Windows. Konec ledna provázelo hromadné "najíždění" na nový tarif Internet 2000, kdy nás v nejslabším pásmu připraví Český Telecom o přijatelných asi 14 Kč za hodinu. Bohužel i přes chlubení a proklamované prvenství Telecom zklamal, a mezi prvními se objevil přetížený VOL provozující populární službu Volny.cz. Nicméně se dočkali i ostatní, takže moje láteření poněkud ztrácí smysl. Příští rok se doufám situace pro nás surfaře opět vylepší.

Bryce 3D tips

http://www.bsmooth.de/BSolutions/

Stránka s tipy a triky pro velmi dobrý grafický software Bryce 3D. Stránka je sice mírně komerční, ale nápověda je provedena velmi kvalitně a nechybí (mimo slušného množství tipů a triků) ani spousta odkazů na Easter Egss v programu Bryce3D. Dokonce ani pro verzi pro Macy. Stránka je svojí podstatou textová, takže ji prohlédnete v kterémkoli prohlížeči. Stránka také není nijak aktivní ani generovaná, a proto s ní "webdownloadery" nebudou mít pražádné potíže.

HTML Tag List

http://comunidad.ciudad.com.ar/argentina/capital_federal/html/

Vše co ještě nevíte o HTML kódu. I když se nejedná právě o aktuální popis nejnovější verze HTML, díky svému rozsahu je tato stránka začínajícímu tvůrci více než užitečná. Najde zde popis HTML tagů, dále odkazy na FAQ, a samozřejmě nezbytné tipy a triky. Stránka má také mirrory i mimo americký kontinent, což i v dnešní době relativně prostupných linek může zkrátit nepříjemné čekací prodlevy. Z hlediska popisu jednotlivých tagů je stránka vytvořena velmi profesionálně prostě si vyberete příkaz ze seznamu a na příslušné stránce se dozvíte kompletní referenci.

Wugnet v novém

http://www.wugnet.com/

O této stránce jsme se zmiňovali v jednom z prvních intertipů (a to už je pár měsíců nazpět). Jelikož dostala nový kabát a příliv tipů a triků je na ni asi nejlepší, jaký jsem zatím viděl, rozhodl jsem se ji znovu připomenout. Na této stránce naleznete mimo jiné i "síň sharewarové slávy", softwarový obchod, diskusní skupiny, velmi dobře provedenou navigační mapu a index stránek. Vše se samozřejmě týká 32bitových Windows. Nechybí ani tisková prohlášení o novinkách, posbíraná u renomovaných firem.

Pivní tipy a triky

http://www.femsa.com/tips.html

Tak také trochu kuriózních stránek přidáme do dnešního dílu Intertipů. Tato se zabývá nejoblíbenější tekutinou v České republice, tedy PIVEM. O pivu se na této stránce dozvíte mnoho zajímavých informací, mě osobně velmi zaujala sekce s názvem "Vaříme s pivem". Co dodat, velmi povedené, velmi užitečné, a v neposlední řadě velmi vtipné.

LockerGnome

http://www.lockergnome.com/

Stránka, na které nenaleznete přímo tipy a triky, ale přesto se týká Windows ve všech verzí (včetně připravovaného updatu Windows 98 nazvaného Millennium). Najdete zde totiž databázi takzvaných "newsletters", což jsou vlastně rozesílané maily s novinkami s příslušné oblasti. Tyto se týkají právě Windows a obsahují odkazy na nový shareware i software pro Windows. Kdo je na "pevné lince", pro toho je tento způsob přísunu informací takřka ideální.

NT Domain Tips

http://www.albany.net/~capnt/domain_tips/index.htm

Stránka popisující dopodrobna problematiku vytváření a správy domén pod Windows NT, od založení serveru až po případné problémy při provozu. Stránka je statická a plně textová, takže se k ní dostanete i v nouzi z libovolného prohlížeče a libovolného "webdownloaderu".

Wild Bean Tips

http://www.wildbean.com/TIPS/tipsoday.htm

Graficky nenápadná, ale obsahově skvělá stránka s tipy pro Windows 95 a pro starší aplikace pro ně. Pokud ještě stále používáte starší aplikace tipu MS Word 6.0 a nehodláte se účastnit updatovací mánie Microsoftu, podívejte se na tuto stránku a budete si moci vybrat ze slušného množství tipů a triků určených právě pro vás.

List Soft Tips

http://base.dux.ru/guest/newbe/eng/tips/tips.htm

Velmi pěkná stránka od ruského tvůrce s tipy a triky pro Windows. Naleznete zde informace i o Windows NT a Windows CE, takže na své si přijde skutečně každý. Kromě tipů a triků nechybějí odkazy na další stránky a také články o novém softwaru a podobně. Neschází ani vyhledávací nástroj, přítomný hned v záhlaví úvodní stránky.

HadPress

http://hadpress.ruxy.org.ru/links.html

Další stránka od našich východních sousedů, tentokrát věnovaná problematice kolem Internetu. Stránka je poměrně aktuální, což je u tohoto tématu velmi důležité. Naleznete zde odkazy na další zdroje, a samozřejmě nezbytné informace hodné pravého Internet guide.

Wind Weaver

http://www.windweaver.com/

Stránka netýkající se pouze Windows, nýbrž "také" Windows. Naleznete zde odkazy na Windows 95 manuál, což je stránka s větším množstvím tipů popisujících práci ve Windows, a dále pak s tradičními tipy, které už jsou pro běžného uživatele mnohem přínosnější. Mimo tyto věci nevynechejte ani návody na nejlepší hledání po Internetu (takzvané Search Helpers and Guides) a nezapomeňte se podívat na nové knihy, kterým se věnuje sekce "Bookstore".

Windows NT Magazine

http://www.winntmag.com/

Výborně propracovaný elektronický magazín o Windows NT, který se pomalu ale jistě transformuje na magazín o Windows 2000 (což jsou vlastně nová NT 5.0). Naleznete zde mimo aktuálních tipů a triků z oblasti Windows NT také nejnovější zprávy, odkazy na software, diskusní skupiny, praktický archiv již vyšlých článků, odkazy na manuály, seznamy testovaného hardwaru kompatibilního s Windows NT, a mnoho dalších užitečných informací. Doporučuji k návštěvě.

NT FAQ

http://www.ntfaq.com/

Jak je již patrné z názvu domény, tato stránka (nebo spíše WWW server) se zabývá nejkladenějšími otázkami ohledně Windows NT a snaží se na ně odpovědět. FAQy jsou tematicky rozdělené a v momentě najetí této stránky uvidíte sami, kolik těch témat vlastně je. Jedním slovem, velmi mnoho.

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0132

Koupil jsem si AGP kartu 3D Blaster RIVA TNT2 od Creative Labs. Kartu jsem zastrčil do počítače, nainstaloval ovladače, ale karta nechodí správně. Windows mi běží jen v rozlišeni 640 x 480 a 16 barvách, aplikace pod programem Direct X nespustím vůbec, nebo okamžitě "spadnou". Vyzkoušel jsem i nejnovější ovladače, ale nic se nezměnilo.

Tento problém se tyká všech AGP karet s čipem od firmy nVidia (RIVA TNT, RIVA TNT2, GeForce 256 ). Je třeba v CMOSu nastavit možnost "assign IRQ for VGA" na "enabled". Do nastavení CMOS se dostanete tak, že při startu počítače zmáčknete klávesu Delete (až se vám objeví hláška Press del to enter setup). Tam jděte do menu "PNP/PCI configuration" a nastavte "assign IRQ for VGA" na "enabled". Vraťte se zpět do úvodního menu a vyberte "save & exit setup". Pokud váš problém setrvá, je možné, že máte základní desku s čipsetem VIA. Nové grafické karty jako RIVA TNT2, GeForce 256, nebo Matrox G400 nefungují správně na základních deskách s neintelovskými čipsety. V tomto případě zkuste stáhnout speciální ovladač od výrobce vaší grafické karty (pokud bude k dispozici), nebo si kupte základní desku s čipsetem od firmy Intel.

Windows NT 4.0 mi nefungují ve vyšším rozlišení než 640 x 480 a více než 16 barvách. Zkoušel jsem i nejnovější ovladače, ale nic se nezměnilo. Mám počítač Pentium II 300 MHz, 64 MB RAM, S3 Trio 3D AGP, 4GB pevný disk, 15" monitor.

V době, kdy Microsoft vydal Windows NT 4.0, ještě neexistoval AGP slot. To znamená, že WinNT 4.0 AGP nepodporují. Protože je vaše grafická karta AGP, nemůže pod WinNT fungovat správně. Tento problém vyřešíte tak, že nainstalujete Servis Pack 3.0, nebo vyšší. Najdete ho na adrese: http:// www.microsoft.com

Mám počítač, u kterého je v manuálu k základní desce uvedeno, že má USB slot, ale já ho nikde nemohu najít. Kamarád má USB vzadu kousek nad vývodem z grafické karty, ale já ho tam nemám.

Váš kamarád má pravděpodobně základní desku typu ATX, kde je vývod na USB přímo ze základní desky. Vaše základní deska je nejspíše AT, takže USB konektor sice má, ale není vyvedený ven z počítače. Musíte si tento vývod pro AT základní desku dokoupit (stojí cca 150 Kč) a zastrčit do zdířky na základní desce. Její umístění je nakresleno v manuálu vaší základní desky.

Koupil jsem si nový pevný disk a rozdělil si ho na tři logické disky pomocí programu fdisk. Poté jsem jej naformátoval. Ze svého původního disku jsem si na něj překopíroval své programy a přenesl na něj systém příkazem "sys". Pak jsem ho nastavil jako master a dal jej místo svého starého disku. Ačkoliv je systém přenesen, při startu mi to píše hlášku: Invalid system disk replace the disk, and then press any key.

Při rozdělovaní disku na logické disky jste pravděpodobně zapomněl nastavit aktivní partition. Spusťte program fdisk, vyberte možnost "nastavit aktivní oddíl", a tam zadejte číslo oddílu, který má být aktivní. To je ten, na němž máte přenesené systémové soubory. Restartujte počítač.

Na doporučení prodavače jsem si koupil grafický akcelerátor RIVA TNT2. Prodavač mi říkal, že mi s ním poběží i nejnovější hry naprosto plynule, protože je to prý jedna z nejrychlejších karet na trhu. Nevím, čím to, ale většina z nich se mi trhá i při nejnižším možném rozlišení. Mám počítač K6 266 MHz, 32 MB RAM, 2GB HDD.

Karty s čipem TNT2 patří mezi nejrychlejší karty dnešní doby. Ale aby byla karta naplno využita, potřebuje rychlý procesor. Grafické akcelerátory fungují tak, že procesor připraví scénu a dá povel kartě, aby ji zobrazila (akcelerátor provádí výpočet scény). Pokud ale máte pomalejší procesor, který není schopen scénu dostatečně rychle připravit, akcelerátor v podstatě jen čeká, a neběží na plný výkon. Vy máte procesor AMD K6 s frekvencí 266 MHz, což je na dnešní hry poměrně málo, a navíc procesory řady K6 mají poměrně slabé fpu (které je nesmírně důležité pro výpočty s plovoucí desetinnou čárkou, např. 3D grafiku kam se řadí i hry). Navíc máte i málo operační paměti 32 MB je na dnešní dobu opravdu nezbytné minimum, současné hry potřebují k plynulému chodu aspoň 128 MB. Takže pokud budete chtít, aby vám hry běžely plynule, doporučoval bych vám vyměnit procesor za nějaký novější (všechny nové procesory už jsou dostatečně rychlé, abyste využil svou kartu naplno) a rozšířit paměť na 128 MB.

Potřeboval jsem přeinstalovat systém, a tak jsem smazal adresář Windows, adresář Program Files, nainstalované programy a celý kořenový adresář na c:\. Znovu jsem přenesl systémové soubory a chtěl jsem nainstalovat Windows. Jenže mi nechodí pod DOSem CD-ROM, bez kterého nemohu Windows znova nainstalovat.

CD-ROM nechodí pod DOSem bez nainstalovaného ovladače (na rozdíl od Windows, která mají v sobě ovladač univerzální). Nejprve musíte vytvořit soubory autoexec.bat a config.sys. To uděláte příkazem edit autoexec.bat . Objeví se vám editor, kde jenom vstoupíte do menu klávesou Alt a zvolíte Save (autoexec může být i prázdný). Podobně vytvoříte i config.sys. Vzhledem k tomu, že jste již přenesl systém, musíte mít bootovací disketu, na níž by tento editor měl být. Až budou soubory autoexec.bat a config.sys vytvořeny, spusťte instalační program od CD-ROMu výrobce tuto disketu standardně dodává. Instalační program patřičně upraví autoexec.bat a config.sys. Je možné, že instalační disketa neobsahuje soubor mscdex.exe a instalační program vás vyzve, abyste mu zadali cestu, kde se tento soubor nachází. Nalézt byste ho měli na instalačních disketách operačního systému.

Nedávno jsem si koupila nový počítač. Kupovala jsem jen skříň, monitor jsem si nechávala ze své staré 386-ky. Zapnu počítač, začne mi nabíhat operační systém (Win 95) a vždy, když už se mi obraz přepíná na samotná Windows, monitor začne divně blikat a nic na něm není vidět. Manžel kontroloval, jestli jsem správně zapojila monitor do grafické karty, a vše se zdá být v pořádku. Nevím, jestli je rozbité něco v mém novém počítači, nebo se mi rozbil starý monitor.

Z vašeho popisu problému usuzuji, že chyba bude ve vašem starém monitoru. V dobách 386-ky se ještě nepoužívala vyšší rozlišení než 640 x 480, popřípadě 800 x 600. Navíc starší monitory neuměly vyšší obnovovací frekvence, které jsou dnes standardem. Domnívám se, že toto je hlavní příčina vašeho problému. V dnešní době jsou přísnější normy na ergonomičnost obrazu, a tím pádem jsou vyšší požadavky na velikost obnovovací frekvence. Proto nastavení, které se dnes používá jako optimální, nebylo před několika lety vůbec běžné a starší monitory ho neuměly. Když vám instalovali počítač v prodejně, nastavili rozlišení a obnovovací frekvenci takovou, jaká se jim zdála optimální. Jenže nepočítali s tím, že máte doma starší monitor, který toto "optimální" nastavení neumí. Abyste snížila velikost obnovovací frekvence, popřípadě rozlišení, musíte se dostat nejprve do Windows. To uděláte tak, že při startu počítače po objevení hlášky "Startuje se systém Windows 95" (popřípadě anglické obdoby této hlášky) zmáčknete klávesu F8 a vyberete nouzový režim. Tím vám Windows naběhnou v nejnižší možné konfiguraci (včetně nejnižší obnovovací frekvence a rozlišení). Až vám naběhnou, klikněte pravým tlačítkem myši na plochu a vyberte Vlastnosti. V záložce Nastavení můžete měnit rozlišení (velikost pracovní plochy) a v nabídce Upřesnit i obnovovací frekvenci (Obnovovací frekvence). Zkuste vybrat rozlišení 800 x 600 (to by ještě váš monitor měl zvládat) a nastavte nejnižší možnou obnovovací frekvenci. Restartujte počítač. Pokud obraz nepůjde i nadále, znova nastartujte v nouzovém režimu a nastavte vše na minimum. Nicméně si myslím, že toto je jen dočasné řešení, protože nízká obnovovací frekvence ničí oči, a proto bych na vašem místě investoval do nového monitoru. Nový 15" monitor se dá dnes koupit již za 5 000 s DPH a větší 17" již od 8 000 Kč.

K čemu je dobré tlačítko turbo na čelním panelu bedny od počítače? Zaslechl jsem, že jeho vypnutím se dá počítač zpomalit, ale když jsem ho vypnul nic, se nezměnilo.

Tlačítko turbo se vypínalo, pokud bylo potřeba snížit výkon procesoru. Dřívější programátoři nepočítali s tak velkým nárůstem výkonu procesorů, takže jejich programy chodily na nových procesorech neúnosně rychle. Toto bylo na obtíž obzvláště u her. Proto bylo zavedeno tlačítko turbo, abyste i na nejnovějších počítačích mohl používat staré programy a hry. Takže pokud vám nějaký program chodil moc rychle, stačilo vypnout turbo a rázem začal chodit přijatelnou rychlostí. Tato funkce se používala až do nástupu prvních Pentií, jež ji přestaly podporovat, protože všechny používané programy už byly připraveny na nové a budoucí procesory. Nicméně ještě dlouhou dobu potom se vyráběly bedny k počítačům s tímto tlačítkem, které tam bylo naprosto zbytečné, protože ho nebylo kam zapojit (základní deska na to neměla zdířku). Dnešní moderní skříně už tlačítko turbo nemají.

Občas potřebuji "stáhnout" z Internetu nějaké programy jako jsou dema, nebo nejnovější shareware. Používal jsem k tomuto účelu Internet Explorer, který mi naprosto vyhovoval, jenže pokud jsem stahoval něco většího a "spadlo" mi stahování, musel jsem začínat vždy od začátku, což bylo u velkých souborů nepříjemné. Kamarád mi poradil, ať používám nějakého speciálního ftp klienta, který umí obnovit spadlé stahování a pokračovat tam, kde spojení selhalo. Tak jsem si jednoho ftp klienta opatřil a naučil jsem se s ním zacházet. Vše funguje tak jak má, ale na některé servery se nemohu připojit. Připojení ze začátku probíhá jak má, ale pak se v určitém místě zasekne a tím skončí. Vyzkoušel jsem několik ftp klientů, ale všechny mi dělají to samé (na stejných serverech).

Tyto servery jsou však v pořádku, z Internet Exploreru se na ně připojím bez problémů.

V tomto případě je odpověď poměrně jednoduchá. Pokud s vámi určité ftp servery odmítají komunikovat pouze prostřednictvím ftp klientů a přes Internet Explorer fungují, stačí si zaškrtnout v nastavení vašeho ftp klienta PASV mode (až se budete chtít připojit na server, který vám chodil i bez PASV modu, raději toto nastavení zrušte, nebo se vám nemusí podařit se na něj připojit). Bohužel jste nebyl konkrétní, který ftp klient používáte, takže vám přesně nemohu říci, kde se tato položka PASV mode nachází (každý ftp klient vypadá trochu jinak). Nicméně téměř se stoprocentní jistotou vám mohu poradit, že se bude nalézat v nějakém menu pod položkou settings, nebo configuration.

Tento článek vznikl za spolupráce s firmou GOPAS.

§§§§§


Komunikace


Bez drátů do lokální sítě LAN

Stanislav Borecký, Test Centrum IDG

c00p0116

Připojení jednotlivých stanic do lokálních sítí již dávno není žádnou výjimkou, naopak se stává doslova nezbytností. To samozřejmě platí nejen pro stolní verze počítačů, ale i pro jejich přenosné sourozence, tedy notebooky. Pokud uživatel sedí v rámci pracovního dne na jediném místě, není až takový velký problém využívat standardní síťové PC karty. Odlišná situace však nastává, když potřebuje během dne přecházet z místa na místo a zároveň mít svůj počítač se stálým přístupem na síť a k datům neustále při sobě. Řešením pro takovéto situace jsou různé formy bezdrátových komunikačních systémů. Příkladem takovéhoto produktu je i RoamAbout společnosti Cabletron, jejíž česká pobočka jej nám k testu zapůjčila.

Produkt je s ohledem na svou koncepci složen ze dvou základních prvků karty standardu PC Card (PCMCIA) a přístupového bodu do lokální sítě "Access Point". Karta standardu PC Card slouží jako komunikační rozhraní (přijímač/vysílač) jak pro klientskou stanici nebo notebook, tak i pro přístupový bod do lokální sítě "Access Point". Systém pracuje na frekvenci 2,4 GHz (pásmo 2 400 až 2 483,5 MHz) s implementovanou technologií DSSS (Direct Sequence Spread Spectrum). Přenosová rychlost dat u nejnovějšího modelu dosahuje 11 Mb/s. Při problematickém přenosu dat, způsobeném zhoršením kterékoli z podmínek, systém automaticky snižuje rychlost přenosu na 5,5, 2 nebo 1 Mb/s. Plný výkon je tedy běžně k dispozici do 28 m v uzavřeném a do 66 m v otevřeném prostředí, a to bez použití jakýchkoli doplňkových antén. V případě poloviční rychlosti lze počítat s konektivitou do 35, respektive 91 m. Rychlost 2 Mb/s udrží do 43 a 125 m, a konečně nejpomalejší komunikace má dosah 53 a 171 m. Pro uživatele předchozí verze RoamAboutu s maximální komunikační rychlostí 2 Mb/s je samozřejmě zachována zpětná kompatibilita.

Jádrem zařízení je tedy zmíněný Access Point, který slouží jako switch (přepínač) mezi běžnou sítí Ethernet 10Base-T a bezdrátovou částí, která ke komunikaci používá standardu IEEE 802.11. Mechanicky tedy Access Point představuje nevelké zařízení, které na jedné straně nabízí připojení do sítě Ethernet kroucenou dvoulinkou (zásuvka RJ-45), a na straně druhé slot pro PC Card, do nějž je nutné umístit jednu komunikační kartu. K Access Pointu je ovšem možné bezdrátově přes toto jediné rozhraní připojit až 250 klientských strojů. Pro rozsáhlé prostory a velké sítě je přitom velmi užitečná vlastnost "Multi-Channel Roaming", dovolující aby každá klientská stanice komunikovala s tím přístupovým bodem, který má z jejího "pohledu" nejlepší signál. Pohybující se uživatel může tak plynule přecházet od jednoho komunikačního bodu k druhému bez ztráty připojení či přerušení toku dat, stejně jako to již delší dobu funguje v prostředí mobilních telefonů. Zabezpečení přenosu dat je přitom založeno na systému 802.11 WEP (Wired Equivalent Privacy) se 40bitovým klíčem.

Součástí základních kroků pro zprovoznění systému je samozřejmě i konfigurace vlastností přístupových bodů. Těm je nutné nejprve přiřadit IP adresu, jejímž prostřednictvím a pomocí dodávaného programového vybavení pro MS Windows lze velmi komfortně zadat další potřebné parametry. Mezi ně mimo jiné patří i "Název bezdrátové sítě", který je následně nutné zadat i v nastavení komunikační PC karty i na straně klienta. To umožňuje členit rozsáhlé sítě do menších celků a zároveň klientským stanicím zabránit nežádoucímu přístupu do některých částí,

jež jsou vyhrazeny pro konkrétní uživatele. Další varianta konfigurace Access Pointu, byť již mnohem méně komfortní, je možná také prostřednictvím instalovaného sériového portu a softwarového terminálu.

Druhá, již zmíněná část celého komunikačního systému, je tvořena PC kartou typu II v prodloužené variantě, označovanou "High-Rate PC Card". Prodloužení, vždy vyčnívající mimo slot, obsahuje kromě indikačních LED diod i interní anténní systém. Jeho parametry lze dále vylepšit externí variantou směrové antény, jež je nabízena samostatně jako doplněk, a to v provedení jak pro vnitřní použití Indoor, tak pro použití v exteriéru, model Outdoor.

Během konfigurace klientské části je nutné neopomenout definovat zmíněné pojmenování sítě, jinak je jakákoli snaha o připojení marná. Pokud je potřebné do bezdrátové sítě zapojit i klasická stolní PC, je v nabídce příslušenství i dvojice doplňkových ISA a PCI karet.

Minimální potřebný počet komponent tedy tvoří jeden Access Point a dva moduly High-Rate PC Card. Použitelnost je také samozřejmě vázána na dodávané programové vybavení, které mimo již uváděné konfigurační nástroje zahrnuje i ovladače pro operační systémy Windows 9x//NT/2000/CE, Macintosh a Novell Netware. Vše doplňuje podrobná dokumentace, sloužící jak ke konfiguraci, tak i jako průvodce použitím.

Záruční doba, činí sice standardní jeden rok, ovšem za příplatek cca 8 % z prodejní ceny ji lze rozšířit na celoživotní. Pro modul Access Point (bez PC karty) platí pro náš trh doporučená koncová cena 37 698 Kč vč. DPH a jeden kus komunikační PC karty 12 188 Kč vč. DPH. Z uváděného volitelného příslušenství je vnitřní anténa Indoor k dispozici za 4 270 Kč bez DPH a rozšiřující ISA karta s PC slotem za 2 648 Kč vč. DPH. Kromě jednotlivých komponent lze pořídit i kit pro pět uživatelů, čítající jeden Access Point, šest PC karet a jednu anténu, za celkovou cenu 116 327 Kč vč. DPH.

Cabletron RoamAbout

celulární systém

výkon

počet připojitelných stanic

možnost segmentace sítě

pořizovací cena

Záruka: 1 rok

Cena: Access Point 34 343 Kč včetně DPH

High-Rate PC Card 12 188 Kč včetně DPH

Zapůjčil: Cabletron Systems ČR

Rytířská 8, 110 00 Praha 1

http://www.cabletron.cz

§§§§§


Cestovatelská klasika na Internetu

Květa Klímová, Martin Pumera

c00p0117

Možná že jste celý svůj život toužili cestovat do vzdálených krajů, prožívat vzrušující dobrodružství, poznávat zajímavé lidi a vždy vám v tom něco bránilo. Nemusí tomu tak být navždy, prozatím můžete pestrobarevné kraje poznávat s časopiseckou cestovatelskou elitou jak na papíře, tak na obrazovce vašeho počítače.

National Geographic

Na českém trhu s časopisy se v současnosti objevuje, kromě nesčetného počtu tuzemských, také řada časopisů zahraničních. Některé jsou zajímavé, jiné méně, ale v každém případě je dobře, že tu jsou.

Jeden z nejhodnotnějších časopisů, který lze za nemalou částku 180 Kč zakoupit, je časopis z USA National Geographic.

Časopis National Geographic z dílny americké společnosti National Geographic Society vychází již od roku 1888. Jeho tvorba je tedy zajisté podložena velikou praxí a mnoha zkušenostmi, nehledě na to, že do tohoto časopisu přispívají jen ti nejlepší z nejlepších.

Na jeho 150 stránkách celkem sympatického formátu, o pár cm menšího než je klasická velikost A4, se většinou setkáte s osmi hlavními články o rozsahu 8-20 stránek, doplněnými fotografiemi, které jsou barevně, graficky i obsahově naprosto dokonalé. Články jsou tematicky různé, sjednocené pouze faktem, že přinášejí informace z celého světa. Vždy zhruba 8-20 stránek je věnováno přírodě většinou životu nějakého druhu zvířat, hmyzu či rostlin (v doprovodu úžasných makrofotografií), nebo nějaké historické události, aktuálnímu politickému dění, záhadám starověkých kultur, nechybí ani články o životnímu stylu jednotlivých zemí. V National Geographicu se samozřejmě objevuje i nezbytná reklama, ale nutno říci, že zde je umisťována celkem vhodně na začátek a na poslední stránku časopisu, a čtenáře během čtení jednotlivých článků nijak neruší.

Jediným problémem, který tento časopis za svou neodolatelně nádherně barevnou obálkou skrývá, však zůstává jazyk, v němž byl od nepaměti vydáván je jím angličtina a žádný z českých vydavatelů se asi hned tak neodváží k tomu tento časopis prodávat v českém překladu, jako tomu je např. u časopisu Reader\s Digest, známého jako "Výběr". Nutno tudíž dodat, že jestli angličtinu zas tak dokonale neovládáte, čtení tohoto časopisu pro vás nebude zákuskem k odpolední kávě. Avšak kdo říká, že byste se ještě nemohli zapsat do večerních kursů angličtiny!? National Geographic coby jedinečné pojítko se světem za to určitě stojí!

Internetová tvář

Jestli je tvář tištěného National Geographicu vybroušena do dokonalosti, pak její internetová podoba nezůstává v ničem pozadu. Na www.nationalgeographic.com najdete přehled všech čísel s krátkými anotacemi článků, z každého čísla je zveřejněn jen jeden článek v plném znění to abyste si museli NG koupit. Čím tato site nejvíce ohromuje, je její obsáhlá multimediální podpora časopisu. Naleznete zde úžasně zpracované doplňky zajímavých článků (www.nationalgeographic.com/features/index.html), od možnosti interaktivně se seznámit s kobrou královskou (www.nationalgeographic.com/kingcobra/index-n.html) přes počítačovou simulaci, vysvětlující vznik jevu El-Nino/La-Nina (www.nationalgeographic.com/elnino/mainpage.html), až po možnost virtuálního výletu sluneční soustavou (www.nationalgeographic.

com/solarsystem/splash.html). Pro cestovatele skutečné i virtuální přijde vhod mapová sekce (www.nationalgeographic.com/maps), která nabízí interaktivní mapu světa, desítky detailních map jednotlivých států s možností si vybrat i verzi předpřipravenou pro tisk. Dalším lákadlem jsou přehledy všech zemí světa, s popisem dopravy, prostředí, náboženských zvyků, podnebí, míst doporučených k návštěvě, navíc doplněné fotografiemi, nad kterými zaplesá nejedno srdce toho času internetového dobrodruha. A pro ty, kdo se jen rádi dívají, je tu připravena obsáhlá fotogalerie (www.nationalgeographic.com/media/photography). Svět informací, které na stránkách National Geographic Society můžete najít, se zdá být bez konce a pohyb v něm nikdy nekončícím dobrodružstvím.

Ušetřete šest stovek

Chtěli jste vždy odebírat National Geographic a nevěděli jste jak, případně vám přišla jeho cena příliš vysoká? Objednejte si jej přímo u zdroje, přes Internet: místo 2 160 Kč u českého distributora tak zaplatíte jen 45 USD tedy v přepočtu cca 1 550 Kč. Co k tomu potřebujete? Samozřejmě mezinárodní platební kartu ale tu má dnes přeci kdekdo, a pár minut na Internetu. Postup je jednoduchý: vezměte si do kabelky svoji myš, jděte do obchodu na adresu www.ngstore.com, kde si vyberte požadovaný časopis. Nenechte se zmást textem "National Geographic Membership" to, že se stanete členem společnosti a zaplatíte tento "členský poplatek", automaticky znamená, že se též stanete předplatitelem. Jednodušeji řečeno, je to pouze jiná forma předplatného, kdy vám mimo samotný časopis přijde krásný, ve zlatě vyvedený certifikát s potvrzením, že patříte do společnosti National Geographic Society. Nezapomeňte zvolit mezinárodní zasílání, "International Delivery", časopis vhoďte do košíku, zadejte adresu, na kterou chcete časopis dostávat, vložte číslo vaší karty a jedním kliknutím myší potvrďte. A pak nezbývá než už jen čekat, až se zářivě žlutá obálka objeví ve vaší poštovní schránce. Při nákupu nemusíte mít strach z hackerů, neboť celá transakce probíhá kryptována podle protokolu SSL (Secure Sockets Layer), jenž umožňuje šifrování a bezpečný přesun informací mezi vaším prohlížečem a obchodníkem. A pokud by snad došlo k jakýmkoli nesrovnalostem a potížím, byť částečně i vaší vinou (jak se to stalo nám), obraťte se bez

váhání na zákaznický servis na adrese www.ngstore.com/ngstore/

question.html, kde bude problém vyřešen k vaší naprosté spokojenosti a s korektností, kterou můžeme západním zemím jen závidět. V NGStrore si samozřejmě nemusíte časopisy pouze předplácet, ale můžete si například zakoupit vydání všech čísel National Geographicu na CD, nebo DVD-ROMu. Ale to již záleží na hloubce vaší peněženky.

Koktejl

Časopis, který se v naší zemi stal pojmem nejen mezi cestovateli. Snad proto, že se, jak píše ve svém mottu, snaží být nikdy nekončící knihou o tomto světě, o jeho barvách, vůních a pocitech. S National Geographicem jej pojí zejména snaha o zachycení nekonečného příběhu života, v mnohém se však oba časopisy liší. Koktejl je časopis o životním stylu, stylu cestovatele a trochu dobrodruha. Jeho pestré články spojuje touha po poznání, ať již po poznání vzdálených zemí nebo nitra člověka. Na často více než dvěstě stránách velkého formátu jich zde najdete desítky, od reportáží z celého světa přes komentáře geopolitických událostí až po rozhovory s lidmi, kteří mají světu co říci, a k tomu všemu stovky velmi dobrých fotografií.

Koktejl na Internetu

Věc, k níž se odhodlala redakce Koktejlu, je v oblasti magazínů nebývalá. Obsah celého časopisu (www.koktejl.cz) je od konce roku 1996 umístěn v plné rozsahu na Internetu (www.koktejl.cz/casopis). Zde si můžete pročítat jednotlivé články, prohlížet si fotografie, fulltextově vyhledávat (fulltext je v současné době omezen pouze na jedno konkrétní číslo časopisu, v plném rozsahu by prý měl fungovat v nejbližší době). Fulltextové vyhledávání je obrovskou výhodou této site, nemusíte kvůli zemi, která vás zajímá, obcházet knihovny, jak je tomu u vyhledávání v National Geographicu. To vám článek s požadovanou tematikou sice nalezne v jakémkoli čísle z více než sta ročníků, ovšem místo jeho plného znění zobrazí pouze informaci, ve kterém čísle a na jaké stránce se nachází, a doporučí vám návštěvu nejbližší knihovny. V Koktejlu máte naproti tomu obsah hledaného článku dostupný on-line.

Kromě "pouhého" textu a statických obrázků zde najdete ukázky nahrávek zvuků z celého světa (www.koktejl.cz/ukazky). Pro ty, kteří nemohou cestovat a přivést si svůj suvenýr ze světa, je tu obchod (www.koktejl.cz/shop), jenž nabízí možnost zakoupit si dárky s cizokrajnou tematikou on-line. Jelikož jsme v Čechách, kde není placení platební kartou zatím dostatečně rozšířené, probíhá vše klasicky, na dobírku.

Obrovský potenciál, který má další část rozvětveného Webu, diskusní fórum (www.koktejl.cz/forum), zůstává bohužel nevyužit. Do fóra, jak je dobrým zvykem, může kdokoli přispívat svými názory, radami či otázkami a je věčná škoda, že v jednotlivých "místnostech" jsou přestávky mezi příspěvky většinou několikatýdenní. Vinu na tom nejspíš nese nedostatečná propagace těchto míst a poněkud nepřehledná tematika diskusních místností. Přitom by si právě na internetových WWW stránkách Koktejlu mohlo díky jeho popularitě vyměňovat zkušenosti daleko větší množství lidí, mohla by zde vzniknout tolik potřebná cestovatelská seznamka, to vše by bylo užitečné jak pro čtenáře, tak pro samotný časopis výrazně zvýšený počet přístupů by znamenal i zvýšené příjmy za reklamu. I přes posledně zmíněný nedostatek je však Web Koktejlu jedním z nejpřínosnějších kroků k informační společnosti v oblasti periodik.

Když nahlédnete do obou časopisů a zatouláte se na jejich Weby, zjistíte, že National Geographic a Koktejl si nekonkurují, ale naopak se vhodně doplňují. A proto je máme předplaceny oba a v našich prohlížečích jsou jejich adresy založeny vedle sebe. Totéž vřele doporučujeme vám poznávání světa je to nejkrásnější dobrodružství, které můžete zažít.

§§§§§


Na sítě s Ritou – Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0119

Sítě, lokální, metropolitní i rozlehlé, a jejich propojování do komplexních síťových struktur (intersítí), veřejných nebo podnikových, se za posledních pár let stalo nedílnou součástí infrastruktury soukromé i veřejné sféry, zabezpečující chod podnikání i našeho běžného života. Dnešní sítě, plně podporující komunikaci a zpracování informací, zákonitě obsahují multimediální počítače, pracovní stanice a servery, tiskárny a jiná periferní zařízení (dnes i telefon či fax), ale také prostředky pro propojování sítí (rozbočovače, koncentrátory, opakovače, přepínače a směrovače).

Z hlediska přenášených informací nejsou podnikové sítě již jenom datovými sítěmi, ale slouží stále více i k integrovanému přenosu hlasu a obrazu, tedy podpoře moderních multimediálních služeb. Podobnou integraci lze vysledovat, se zákonitým zpožděním, i u tradičních rozlehlých sítí provozovatelů veřejných telekomunikací: vedle hlasových služeb je nutné pro udržení konkurenceschopnosti nabízet i možnost přenosu dat a obrazových informací, a určitou smyčkou je přenos hlasu prostřednictvím datových sítí (Voice over Frame Relay), nebo dokonce přenos hlasu na bázi síťového protokolu IP (Voice over Internet Protocol). Ani klasické rozlehlé přenosové sítě již neslouží pouze k přenosu informací mezi koncovými uživateli, ale jsou schopny nabídnout celou řadu uživatelských služeb a alternativ využití.

Komunikační síť, tak jak ji chápeme a potřebujeme dnes, v sobě zahrnuje všechny atributy relativně krátkého vývoje od přenosových sítí na jedné straně a datových (počítačových) sítí na straně druhé, a definuje úkol sítě podporovat komunikaci (lidskou, strojovou, podnikovou) v jejím nejširším slova smyslu (nejen jako přenos informací, ale i jejich zpracování a další aplikování).

Význam sítí jako nosné podnikové infrastruktury, bez ohledu na typ, činnost a dnes i velikost podniku (lokální sítě nejsou výjimečné ani u podniků s několika zaměstnanci či dokonce podnikatelů-jednotlivců), jistě není třeba zdůrazňovat. Důvodem je získávání, třídění a soustřeďování elektronických informací, převádění papírových dokumentů do elektronické formy a jejich ukládání, řada aplikací (účetnictví, personalistika, kolektivní příprava projektů a zpráv apod.), ale především výměna informací mezi zaměstnanci, a mezi podnikem a dodavateli i zákazníky. Elektronická komunikace, původně zaměřena především na posílání a příjem elektronické pošty, ale i textových nebo binárních souborů, stále častěji i zabezpečených dokumentů (faktur, projektové dokumentace, v budoucnu i nabídek do výběrových řízení či daňových přiznání), představuje značný vývojový krok v chápání, ale i využívání komunikační infrastruktury pro podnikání. Multimediální aplikace vyžadují přenos nejen dat, ale i obrazu či zvuku, proto se dnešní elektronická komunikace neomezuje zdaleka na data. Umožňuje plné využívání Internetu a intranetu k získávání i šíření informací mezi zaměstnanci podniku, bez ohledu na její charakter.

To vše však pouze za předpokladu, že síťová infrastruktura je dobře postavena a roste a mění se v souvislosti s potřebami samotného podniku a jeho zaměstnanců, či dokonce předvídá budoucí potřeby a vývoj nejen samotného podnikání v daném oboru, ale i možnosti samotné elektronické komunikace, aplikací i výpočetní a síťové techniky. Protože vývoj v oblasti síťových technologií a možností jejich propojování zejména v poslední době nabírá na rychlosti, pokusíme se v tomto průřezovém seriálu naznačit, jaké alternativy dnes existují a kam směřuje vývoj síťových technologií.

Současný vývoj reaguje na nároky uživatelů a vede ke:

- zvyšování přenosové kapacity a rychlosti přenosu informací (směrem k rychlostem řádově Gb/s) v souvislosti se zvýšeným počtem uživatelů připojených k síti a v souvislosti s nutností přenášet multimediální informace vyžadující větší šířku pásma a také informace v reálném čase;

- zvyšování komplexnosti sítí a jejich propojení v souvislosti s nutností segmentovat sítě, oddělovat jejich části z důvodů bezpečnostních i provozních, ale také adresových.

Pro správné pochopení síťových technologií je potřebné obrátit se nejprve k základům:

- co je síťová architektura, co všechno zahrnuje a k čemu jednotlivé součásti slouží.

Následně pak se můžeme podívat na základní aspekty dnešních využívaných sítí:

- jaké typy sítí dnes známe a v čem se liší,

- jak lze sítě propojovat a integrovat,

- jaký vývoj v síťových technologiích lze v brzké době očekávat.

Vrstvové síťové architektury

Komunikační systém (koncový systém připojený do sítě, např. počítač nebo server) představuje komplexní systém technického a programového vybavení. Komunikace mezi dvěma nebo více takovými systémy v sítích zahrnuje velké množství úkolů a dílčích činností. Pokud by vše potřebné pro jejich vzájemnou komunikaci měl řešit jeden program, byl by příliš složitý na tvorbu, údržbu, zjišťování problémů i na modernizaci. Proto hned na úsvitu komunikačních sítí bylo jasné, že bude třeba problematiku elektronické komunikace rozdělit na menší, méně složité a snadněji zaměnitelné modulární bloky. Tyto bloky se označily jako vrstvy, které dohromady, ve vzájemné vrstvové návaznosti, řeší komplexně celou problematiku komunikace, a tvoří tak architekturu řízení komunikace mezi systémy. Vrstvová architektura a její modularita dává možnost jednak operativněji sledovat průběh samotné komunikace a snadněji odhalovat možné chyby, ale také svou modularitou umožňuje nezávislost na jediném výrobci a možnost výměny modulů podle skutečných potřeb koncových uživatelů.

Všechny síťové architektury (normalizované, de facto normalizované, tj. TCP/IP, i firemní) jsou založeny na vrstvových modelech, kde se síťové funkce potřebné pro komunikaci mezi koncovými systémy logicky sdružují do vrstev tak, že funkce každé vrstvy využívá služeb nejbližší nižší (pokud taková existuje) a poskytuje své služby nejbližší vyšší (pokud taková existuje). Výrobci komunikačního síťového vybavení sice vybudovali své síťové architektury jako vrstvové, nicméně se mezi sebou více či méně lišili v rozdělení řízení komunikace do jednotlivých vrstev, v jejich počtu a ve funkcích, za které jednotlivé vrstvy byly zodpovědné. Tento přístup však opět znamenal závislost uživatele na jednom výrobci, protože nemohl komunikační systém od jednoho výrobce propojit se systémem od jiného výrobce, neboť ty by si spolu elektronicky neporozuměly. Proto se celé záležitosti ujala Mezinárodní organizace pro normalizaci ISO (International Organization for Standardization) a vypracovala model vrstvové architektury, která umožní propojování otevřených systémů. Otevřený systém je takový systém, který může komunikovat s jinými systémy bez ohledu na výrobce.

Vrstvovou architekturu síťové komunikace lze přirovnat k situaci v podniku, kdy ředitel potřebuje zaslat dopis řediteli jiné organizace. Ředitel nebude psát dopis sám, ale zřejmě pouze nastíní myšlenku, kterou chce svému protějšku sdělit, a pověří nějakého referenta, aby zprávu připravil. Ten zprávě dá určitou formu a předá ji sekretářce, jež bude zodpovědná za její doplnění údaji o adresátovi a místě určení. Rovněž si patrně založí kopii dopisu pro budoucí potřeby. Sekretářka pak předá dopis podatelně, která bude zodpovědná za vyexpedování dopisu ve vhodné obálce se správným poštovným a správným typem podání zásilky (normální, doporučená nebo spěšná apod.). Pošta pak svěřený dopis doručí cestami známými jen jí samé na místo určení. V cílové organizaci doručený dopis je přijat opět v podatelně, a teprve vnitřním postupem se jeho obsah dostane přes sekretářku až k řediteli. Každý pracovník v tomto řetězci má nějaký přesně definovaný úkol (nebo několik úkolů), které musí vykonat, aby došlo k cílovému stavu, tj. aby zpráva došla k adresátovi. Každý na straně odesilatele doplňuje potřebné informace, které nemění obsah zprávy, ale pouze formu, tak aby na straně příjemce bylo možné s doručenou zprávou správně naložit. Současně je také zřejmé, že tento postup má určitou hierarchii jak v podniku, tak analogicky v komunikačním systému.

Referenční model OSI

Referenční model propojení otevřených systémů (Open Systems Interconnection, OSI) rozděluje problém řízení komunikace mezi systémy do sedmi vrstev (viz Obrázek: Referenční model OSI). Každá ze sedmi vrstev modelu vykonává skupinu jasně definovaných funkcí potřebných pro komunikaci s jiným systémem (počet vrstev byl výsledkem dlouhých diskusí a vyšel z principů co nejjednoduššího uspořádání, minimalizace rozhraní mezi vrstvami). Pro svoji činnost využívá vrstva služeb své sousední, v hierarchii nižší vrstvy (výjimkou je nejnižší, fyzická vrstva). Svoje vlastní služby pak poskytuje sousední vyšší vrstvě (výjimkou je nejvyšší, aplikační vrstva). Z hlediska funkcí, které jsou soustředěny do jednotlivých vrstev, lze rozeznat, že nižší vrstvy jsou spojeny s funkcemi vázanými na konkrétní síť a její infrastrukturu a horní vrstvy se zabývají funkcemi orientovanými na aplikace (viz Tabulka: Přehled vrstev referenčního modelu OSI). Mezi dvěma systémy si ve skutečnosti rozumí vždy jen stejnolehlé vrstvy. [Referenční model OSI je normalizován ISO v IS 7498 a ITU jako doporučení X.200.] Vrstvy přesně definované svými službami a podporovanými funkcemi se v některých případech vhodně dále dělí do podvrstev, jako např. u spojové vrstvy lokálních sítí.

Člověk nebo proces jednoho komunikačního systému po vygenerování uživatelské informace prostřednictvím aplikační vrstvy svého systému požádá o službu vytvoření spojení sousední prezentační vrstvu. V rámci aplikační vrstvy však může řídit komunikaci aplikačním protokolem, přičemž v prezentační vrstvě komunikace bude předmětem prezentačního protokolu. Každá z vrstev vykoná potřebné funkce, které jsou popsány dále, včetně nalezení cesty k cíli, připravení zprávy pro přenos danou sítí a médiem. Takto se postupuje stále níže až k fyzické vrstvě, kde se vyžaduje pro přenos jednotlivých signálů fungující přenosové prostředí (kabel, optika, rádiové vlny). Současně se při přechodu od vyšší vrstvy k nižší stále více zvětšuje datová jednotka o informace jednotlivých vrstev, jak dochází k postupnému zapouzdřování původní uživatelské informace. U příjemce (v komunikujícím koncovém systému) se komunikace děje od fyzické vrstvy až po vrstvu aplikační, zpracováváním řídicích informací a vykonáváním funkcí jednotlivých vrstev.

V propojovacích systémech (směrovačích), které mají "dvojí tvář", tj. jsou rozděleny na dvě poloviny a každá z nichž může komunikovat s jiným systémem (koncovým nebo mezilehlým), probíhá komunikace od fyzické vrstvy až po vrstvu síťovou s postupným odbouráváním řídicích informací, a odtud zpět k fyzické vrstvě (za současného přidávání řídicích dat).

Protokoly

Komunikace mezi otevřenými systémy zahrnuje:

- komunikaci mezi vrstvami jednotlivého systému umožňuje jednotlivým vrstvám používat služby nižších vrstev a "připravovat" aplikační/uživatelská data tak, aby nakonec mohla být poslána přenosovým prostředkem; rozhraní mezi sousedními vrstvami jednoho systému, kterým se poskytují služby, se označuje přístupový bod služby (Service Access Point, SAP);

- smysluplnou a srozumitelnou (virtuální) komunikaci mezi stejnolehlými vrstvami různých systémů (skutečná komunikace probíhá pouze v případě fyzické vrstvy), včetně správné interpretace a kontroly všech provedených funkcí; spolupráce se řídí vrstvovými protokoly (dále jen protokoly). Protokoly tvoří souhrn pravidel, formátů a procedur určujících výměnu údajů mezi dvěma komunikujícími prvky. Specifikují výměnu řídicích údajů mezi komunikujícími stanicemi prostřednictvím protokolových datových jednotek (Protocol Data Unit, PDU).

Protokolové datové jednotky obsahují záhlaví s protokolovou řídicí informací (Protocol Control Information, PCI) a uživatelská data. Protože se v každé vrstvě plní různé úkoly řízení, různé protokoly během komunikace k datové jednotce přidávají své záhlaví při vysílání nebo je odebírají při příjmu dat (viz Obrázek: Zapouzdření protokolových datových jednotek).

Fragmentace a segmentace

Uživatelské zprávy se podle svých délek dělí na fragmenty a podle druhu sítě se z těchto fragmentů vytvářejí bloky (v transportní vrstvě), pakety (v síťové vrstvě, jinak nazývané datagramy u IP), rámce (ve spojové vrstvě). Ve fyzické vrstvě se pracuje se sledem bitů (při sériovém přenosu) nebo skupin bitů, např. značek či oktetů (při paralelním přenosu). Každé zapouzdření tvoří nadbytečnost přenášených zpráv, ale je nezbytné k funkci vrstvových a mezivrstvových protokolů.

Segmentace (někdy označovaná jako fragmentace) může být výhodná z následujících důvodů:

- chybové řízení je jednodušší v případech menších jednotek,

- menší jednotky vyžadují menší vyrovnávací paměť na přijímající straně.

Výhody segmentace jsou ovšem provázeny také nevýhodami ve smyslu:

- čím menší segment, tím větší režie, protože každá jednotka obsahuje stanovené minimum řídicích informací,

- více času na zpracování menších a četnějších jednotek.

Může nastat i případ opačný k segmentaci, nablokování.

Typy systémů v rámci síťové architektury

OSI rozeznává následující typy systémů (někdy označovaných jako podsystémů) v sítích:

- komunikační systém (communications system) reálný systém tvořený koncovým zařízením (např. jednoduchý obrazovkový terminál, osobní počítač), implementující všechny vrstvy protokolové architektury;

- transportní systém (transport system) logické propojení mezi uživateli sítě, implementující spodní vrstvy architektury, včetně transportní vrstvy;

- mezisíťový systém (internetwork system) zprostředkující, propojovací, přepojovací reálné zařízení (směrovač, síťové zakončení v ISDN, ústředna v telefonní síti, multiplexor, koncentrátor atd.), implementuje pouze nejnutnější spodní vrstvy architektury, fyzickou, spojovou a síťovou.

Referenční model OSI nelze zaměňovat s architekturou OSI. Ta je skutečnou protokolovou architekturou s konkrétním řešením jednotlivých vrstev, zatímco následující popis funkcí a služeb vrstev referenčního modelu je platný obecně pro všechny (normalizované nebo firemní) protokolové síťové architektury, které však nutně nemají všech sedm vrstev modelu přesně podle jeho normalizované struktury (některé vrstvy sdružují, nebo hranice vrstev nekopíruje přesně modelové řešení), nicméně poskytují uvedené služby. Každá síťová architektura (např. TCP/IP, Novell NetWare, OSI) je popsána systémem vrstev, jimi poskytovaných služeb, podporovaných funkcí a protokolů.

Služba se spojením a bez spojení

Komunikace v sítích může být založena buď na službě bez spojení, nebo se spojením. V prvním případě je pro každý přenos dat nutné nejprve navázat spojení s cílovou stanicí a obsadit přenosový prostředek po celou dobu komunikace (analogie s telefonním hovorem). V případě služby bez spojení se vysílá zpráva na danou cílovou adresu, aniž by se navázalo s cílovou stanicí rezervované spojení (analogie s běžnou poštou).

Služba se spojením se skládá ze tří fází:

- navázání spojení,

- přenosu dat,

- zrušení spojení.

Pro komunikaci se spojením se používá potvrzování přijatých datových jednotek, aby se zajistila větší pravděpodobnost detekce ztrát datových jednotek, než jakou poskytuje sousední nižší vrstva. Každá přenášená jednotka je jednoznačně identifikovatelná. Pak může přijímací strana informovat vysílací stranu o jejím přijetí. Funkce potvrzování je rovněž schopná vyjádřit nepřijetí jednotky a zahájit potřebné kroky k nápravě. Funkce potvrzování může vyžadovat přidání nějakých údajů do záhlaví příslušných datových jednotek. Způsob jejich jednoznačné identifikace je možné použít i na podporu jiných funkcí, např. detekce duplikovaných datových jednotek, segmentace a uspořádání pořadí. S potvrzováním úzce souvisí velikost okna protokolu, specifikující počet datových jednotek, které mohou být postupně odeslány bez jednotlivých potvrzení

(cílem je globální potvrzení pro celou skupinu snižující zátěž sítě).

Komunikace se spojením se nejčastěji využívá v rozlehlých sítích, např. X.25, Frame Relay nebo X.25 po virtuálních okruzích či kanálech. Výhodou je spolehlivý přenos dat, ale nepříjemnou záležitostí je blokování přenosových kapacit po celou dobu trvání spojení (přičemž se může přenášet relativně méně dat, než kolik činí přenosová kapacita cesty v síti).

Služba bez spojení je přesným protikladem k předchozímu režimu, tedy bez navázání a existence spojení po celou dobu komunikace. Pro každou datovou jednotku připravenou pro přenos musí být sděleno vrstvě poskytující službu bez spojení následující: cílová adresa, kvalita služby a volitelné možnosti. Tyto údaje tak platí výhradně jen pro danou datovou jednotku a její přenos. Z uvedených charakteristik vyplývá, že každá datová jednotka se směruje nezávisle na ostatních a kopie datové jednotky lze přenášet na několik cílových adres. Oproti službě se spojením nemusí služba bez spojení dodržovat žádnou minimální hodnotu měřítka kvality služby, zvláště pak nemusí dodržovat pořadí datových přenášených jednotek, a nemusí vykonávat řízení toku. Komunikace bez spojení je typická pro lokální sítě (na spojové vrstvě) a pro většinu síťových protokolů (datagramová služba protokolu IP). Služba bez spojení umožňuje posílání zpráv, aniž by znala stav adresáta (cílová stanice, skupiny či všech stanic v síti mohou být ve stavu neschopném přijímat zprávy, např. mohou být odpojeny, přesunuty do jiné sítě, nebo cílová adresa zprávy není v pořádku) a aniž by si ověřila jejich úspěšné doručení (síť může být neprůchodná, např. kvůli selhání spoje nebo směrovače, nebo cesta sítí není známa).

Fyzická vrstva

Jedinou vrstvou, která podporuje fyzickou komunikaci dat mezi systémy, je nejnižší, fyzická vrstva. Jejím účelem je aktivace, udržování v aktivním stavu a dezaktivace fyzických spojení určených pro přenos bitů nebo značek. Fyzické spojení může být vytvořeno ve formě propojení datových okruhů s využitím zprostředkovacích funkcí ve fyzické vrstvě. Datový okruh představuje komunikační cesta ve fyzických médiích mezi dvěma fyzickými entitami a prostředky potřebné pro uskutečnění přenosu bitů přes tuto komunikační cestu. Fyzické spojení může dovolit přenos bitových posloupností v plném nebo poloviční duplexu a může být dvoubodové nebo mnohobodové.

Fyzická vrstva zahrnuje funkce kódování signálu, generování a odstraňování preambule pro synchronizaci a přenos a příjem bitů. U lokálních sítí je součástí fyzické vrstvy přesná specifikace přenosového prostředku.

Spojová vrstva

Spojová vrstva se zabývá komunikací mezi dvěma přímo sousedícími systémy. Zodpovídá za detekci a opravu chyb, řízení toku a fyzickou adresaci. Spojová vrstva se u lokálních sítí výhodně dělí do dvou podvrstev (viz Obrázek: Porovnání architektury lokálních sítí a referenčního modelu OSI):

- podvrstva řízení logického spoje (Logical Link Control, LLC) poskytuje uživatelům služby prostřednictvím přístupového bodu služby LLC. Tato podvrstva spojové vrstvy poskytuje rozhraní mezi konkrétním přenosovým prostředkem a vyššími vrstvami (sousedí se síťovou vrstvou). Všechny normalizované lokální sítě využívají tutéž podvrstvu LLC, a to nejčastěji její nepotvrzovanou službu bez spojení (typ 1). Alternativně, na podporu firemních protokolů vyšších vrstev i IP, se používá protokol přístupu k podsíti (SubNetwork Access Protocol, SNAP), který rozšiřuje záhlaví datové jednotky LLC, a tím umožňuje adresovat všechny existující síťové protokoly.

- podvrstva řízení přístupu k přenosovému prostředku (Medium Access Control, MAC) poskytuje služby a funkce specifické pro daný přenosový prostředek, proto přímo sousedí s fyzickou vrstvou. Do rámce (datové jednotky) MAC se zapouzdřuje rámec LLC nebo SNAP. Adresa MAC (fyzická nebo hardwarová) označuje stanici (individuální MAC adresa), resp. každé fyzické připojení k síti (mosty a směrovače s jedinečnými adresami MAC na každé síťové kartě), nebo skupinu stanic/fyzických připojení. Adresa má běžně délku 48 bitů, vyjadřuje se v šestnáctkovém tvaru a skládá se ze dvou částí v délce 24 bitů: kód výrobce neboli jednoznačný identifikátor organizace (Organization Unique Identifier, OUI) a samotné označení fyzického rozhraní. Adresy se přidělují s cílem naprosté jedinečnosti, kódy výrobců spravuje a přiděluje IEEE, zbývající část adresy pak přiděluje výrobce zařízení sám.

Síťová vrstva

Účelem síťové vrstvy je poskytnout spojení prostřednictvím sítě otevřeným systémům, které spolu chtějí komunikovat a přitom spolu nemusí přímo sousedit. Základními úkoly síťové vrstvy jsou směrování a síťové adresování. Síťová služba může být se spojením (spolehlivá, prostřednictvím předem navázaného spojení mezi komunikujícími stanicemi) nebo bez spojení (nespolehlivá, datagramová, bez předem navázaného spojení mezi komunikujícími stanicemi, například protokol IP v TCP/IP).

Funkce směrování určuje vhodnou cestu přes zprostředkovatelské mezilehlé otevřené systémy. Aby se výsledná komunikace mohla uskutečnit, může být pro síťovou vrstvu nevyhnutelné využít služby spojové vrstvy týkající se řízení datových okruhů mezi sousedními síťovými zařízeními. Proto je pro síťovou vrstvu nezbytné mít mechanismus mapování adres síťových (logických) a spojových (fyzických).

Transportní vrstva

Transportní vrstva poskytuje přenos informací mezi koncovými systémy s požadovanou kvalitou (třídy služeb podle kvality jsou charakterizované kombinací hodnot parametrů, jako např. propustnost, zpoždění) a optimalizuje nejrůznější síťové služby. Je postavená mezi uživatele a síť, a její služby poskytované vyšším vrstvám nezávisejí na vlastní síťové implementaci. Vyrovnávají se tak rozdílné výsledné vlastnosti přenosových sítí a provádí se koncové řízení. Transportní vrstva je první vrstvou nacházející se pouze v koncových systémech (nikoli v systémech propojování sítí). Mezi základní funkce transportní vrstvy patří koncová detekce a oprava chyb a koncové řízení toku.

Transportní vrstva se nestará o směrování ani o přepojování, ale poskytuje sousední vyšší relační vrstvě následující služby (většina architektur proto nabízí dva základní transportní protokoly, např. TCP nebo UDP v TCP/IP):

- transportní službu se spojením fáze navázání, udržování (přenos dat) a zrušení transportních spojení,

- transportní službu bez spojení jen přenos bloků.

Transportní vrstva tvoří rozhraní mezi částí otevřeného systému, tvořenou vyššími vrstvami a týkající se vlastní aplikace (navazující na síťové zpracování v koncových systémech), a nižšími vrstvami, které tvoří přenosovou část a jsou přímo svázány s přenosem bitů.

Vyšší vrstvy

Nejvyšší vrstvy referenčního modelu, relační, prezentační a aplikační, již díky transportní vrstvě nejsou závislé na samotném fyzickém řešení sítě a plně slouží samotné uživatelské komunikaci a síťovým aplikacím v jednotlivých koncových (otevřených) systémech.

Smyslem relační vrstvy je organizovat a synchronizovat dialog mezi spolupracujícími prezentačními entitami a řídit výměnu dat mezi nimi.

Prezentační vrstva zajišťuje transparentní přenos zpráv mezi koncovými uživateli (zejména pomocí transformace dat, formátování a případné komprese dat) a zabývá se tedy jen strukturou zpráv a nikoliv jejich významem (sémantikou), který je znám jen aplikační vrstvě.

Účelem aplikační vrstvy je poskytnout aplikačním procesům přístup ke komunikačnímu systému a tím umožnit jejich vzájemnou spolupráci. Mezi služby poskytované aplikační vrstvou patří přenos zpráv, identifikace komunikujících parametrů (jmény, adresami, podpisem), zjištění stupně okamžité připravenosti komunikujícího partnera, stanovení pověření pro komunikaci, dohoda o mechanismech ochrany zpráv, ověření přípustnosti komunikujících parametrů, určení přiměřenosti prostředků, určení způsobu přiřazení tarifů a přijatelné kvality poskytovaných služeb, synchronizace spolupracujících aplikací, výběr způsobu dialogu včetně postupu jeho navázání a ukončení, dohoda o odpovědnosti za opravy chyb a o postupech řízení celistvosti dat, dohoda o omezeních týkajících se syntaxe zpráv (struktura, kódy, abecedy).

K zabezpečení služeb aplikační vrstvy jsou potřebné funkce, které jsou zahrnuty v nižších vrstvách a jsou poskytovány formou patřící jen do vrstvy aplikační. Na rozdíl od ostatních vrstev mohou funkce v aplikační vrstvě provádět nejen programy a technické prostředky, ale i lidé.

Mezi nejznámější síťové aplikace patří např. elektronická pošta (např. aplikační protokol SMTP v architektuře TCP/IP), přenos souborů (např. protokoly FTP nebo TFTP v architektuře TCP/IP), vzdálený přístup (např. protokol TELNET u TCP/IP), komunikace mezi servery a klienty, management sítí (např. protokol SNMP pro TCP/IP).

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialistka na propojování komunikačních sítí (rita@ieee.org).

V příštím čísle naleznete přehled v současnosti používaných sítí LAN, jejich charakteristiku, vlastnosti a vývojové trendy.0 0119/FEL o

Seznam použitých zkratek

FTP File Transfer Protocol

IEEE Institute of Electrical and Electronics Engineers

IP Internet Protocol

ISDN Integrated Services Digital Network

ISO International Organization for Standardization

ITU International Telecommunications Union

LLC Logical Link Control

MAC Medium Access Control

MAN Metropolitan Area Network

OSI Open Systems Interconnection

OUI Organization Unique Identifier

PCI Protocol Control Information

PDU Protocol Data Unit

SAP Service Access Point

SMTP Simple Mail Transfer Protocol

SNAP SubNetwork Access Protocol

SNMP Simple Network Management Protocol

TCP/IP Transmission Control Protocol/Internet Protocol

TFTP Trivial File Transfer Protocol

VoFR Voice over Frame

VoIP Voice over Internet Protocol

WAN Wide Area Network

Další zdroje:

Propojování sítí s TCP/IP, Rita Pužmanová, Kopp, ISBN 80-7232-080-7, 203 s., 1999

Komunikační sítě od A do Z, Rita Pužmanová, Computer Press, ISBN 80-7226-098-7, 446 s., 1998

Doporučení řady X, Rita Pužmanová, LANcom, ISBN 80-902251-0-1, 102 s., 1996

Anglicko-český překladový slovník komunikační techniky, Rita Pužmanová a Boris Kubín, LEDA, 2000 (v tisku)

Datové sítě a služby, Rita Pužmanová, Vydavatelství ČVUT, připravováno

§§§§§


Hardware


Novinky na trhu a v ţeb¸čcích TOP

Ivo Fiala, Miroslav Lanč, Václav Maletínský

c00p0090

V březnovém vydání Topů se  můžete setkat celkem se sedmi novými produkty, z nichž šest spadá  spíše do kategorie zařízení pro domácí použití. Konkrétně se  jedná o čtyři grafické karty, určené především pro hraní her.  Dvě z nich jsou založeny na známém a výkonném grafickém čipu  GeForce 256, který rozčeřil hladiny herního průmyslu na konci  loňského roku. Výhodou těchto "anihilátorů" je vysoký výkon,  ale na druhou stranu jim musíme přiznat mnohem vyšší cenu, než  je většina lidí schopna za grafickou kartu zaplatit. Také vzhledem  k ceně se tyto karty pohybují na čelných příčkách našich tabulek,  nikoliv však na jejich prvním místě. Druhými dvěma zástupci jsou  grafiky založené na procesoru Voodoo3. Ty dosahují také velmi  dobrého výkonu, ale zároveň nejsou ani zpoloviny tak drahé, jako  karty s GeForce.

Do domácí sféry míří také dvě počítačové sestavy,  které se nám minulý měsíc sešly. Jedna z nich je klasickým příkladem  počítače s cenou pod 30 000 Kč, jenž sice nabízí slušný výkon,  ale na náročnější grafické aplikace včetně her není kvůli integrované  grafice a zvuku příliš vhodný. Pro gamesníky je naopak určen  druhý model, který nabízí skvělý výkon, dobrou rozšiřitelnost  a nejlepší dostupné multimediální vybavení. Jeho nevýhodou je,  jak jinak, vyšší cena.

Posledním produktem, o kterém dnes píšeme,  je skupinová laserová tiskárna firmy Kyocera. Ta je zajímavá  především svým řešením, jež klade vysoký důraz na úsporu tiskových  nákladů a přátelský přístup k životnímu prostředí. Jak už to  tak ale v životě bývá, za vše se platí.

Creative 3D Blaster Annihilator

Bezpochyby jedna z  nejvýkonnějších grafických karet,

jež lze nalézt na našem trhu.

Srdcem  tohoto rychlíku je čip GeForce256 firmy nVidia, který je taktován  na frekvenci 120 MHz. Paměť typu SDRAM (model SDR) pracuje na  166 MHz. Převodník RAMDAC pak tiká frekvencí 350 MHz, která umožňuje  práci v rozlišení 2 048 x 1 536 obrazových bodů a 16bitové barevné  hloubce při stále ještě ergonomické frekvenci 75 Hz. V pravých  barvách již frekvence klesá na 60 Hz. Sledování DVD titulů vám  usnadní hardwarová akcelerace MPEG-1 a 2. To bohužel nelze říci  o dodaném přehrávači WinDVD, od kterého nečekejte valnou kvalitu  reprodukce.

Software je rozložen na čtyři CD-ROM disky. Ty obsahují  nezbytné ovladače pro Windows 9x/NT, DirectX 7 a utilitu pro  upgrade BIOSu. Přehrávač InterVideo WinDVD a programy pro demonstraci  výkonu a schopností čipu GeForce256 najdete na dalších dvou CD-ROMech.  Na posledním disku je hra Evolva Scout.

Dokumentaci tvoří vícejazyčný  manuál, ve kterém naleznete poměrně obsáhlé informace o instalaci  a odstraňování problémů. Nechybí ani jeho český překlad.

Creative 3D Blaster Annihilator Pro

Ještě  výkonnější (a také dražší) modifikace proslulého Annihilatoru.

Většího  výkonu je zde dosaženo použitím paměti DDR, která pracuje na  frekvenci 150 MHz. Díky schopnosti modulů číst a zapisovat jak  na náběžné, tak na sestupné hraně signálu běží vlastně na 300  MHz (dvě operace na jeden hodinový takt). Ostatními specifikacemi  se tento akcelerátor nijak neliší od výše popsaného modelu.

3DfX Velocity 100

Levný  akcelerátor s dobrým poměrem cena/výkon, určený spíše pro low-end  uživatele a hráče.

Karta 3DfX Velocity 100 je osazena procesorem  Voodoo3, který je taktován na frekvenci 100 MHz. Tento akcelerátor  je vlastně jakousi "ořezanou" verzí plnohodnotného Voodoo3. Velikost  paměti byla snížena na pouhých 8 MB SGRAM. Moduly pracují na  143 MHz. V nabídce 3DfX můžete narazit i na kartu Velocity 200,  která se liší právě množstvím instalované paměti (je osazena  16 MB SGRAM). Pro komunikaci s počítačem obě karty samozřejmě  využívají sběrnici AGP (2X).

2D režim zobrazení je omezen maximálním  rozlišením 1 600 x 1 200 obrazových bodů v pravých barvách, v  němž můžete počítat se stále výbornou frekvencí 100 Hz. RAMDAC  převodník je taktován na 300 MHz. Ve hrách a 3D aplikacích činí  největší dostupné rozlišení 1 152 x 864 bodů. Zatím se však musíte  spokojit s 16bitovou barevnou hloubkou, protože 3DfX do tohoto  akcelerátoru neimplementovala podporu 32bitové barvy. Podporována  je akcelerace Direct3D, OpenGL a samozřejmě i stále populární  rozhraní Glide (verze 3.0), které bylo firmou 3DfX vytvořeno.

Podmínkou  úspěšné instalace je minimálně Pentium II (nebo kompatibilní)  a slot AGP 1.0. Na dodaném CD-ROMu naleznete ovladače pro Windows  3.11, 9x, NT a OS/2. Ty jsou optimalizovány pro instrukční sady  3D NOW! a Pentium SSE. Kromě ovladačů jsou zde také demoverze  programů PowerPlugs: Transitions II a Organic Art Deluxe 2.0.  První dokáže obohatit prezentace PowerPoint o různé 3D efekty  (přechody) mezi snímky. Druhý je určen pro vytváření 3D obrazců  a šetřičů obrazovky.

Grafický akcelerátor Velocity 100 je výbornou  volbou pro méně majetné uživatele, kteří si kromě práce také  rádi zahrají nějakou hru.

3DfX Voodoo3 3000 TV Out

Druhý nejrychlejší grafický akcelerátor  řady Voodoo3.

Srdcem karty je grafický čip Voodoo3 od firmy  3DfX. Ten kupodivu není vybaven aktivním chladičem (pro trochu  zručného uživatele ale nemůže být problém jej nainstalovat) i  přesto, že se slušně zahřívá. Ani při dlouhodobějším testování  se však nevyskytly žádné problémy se stabilitou. Instalované  moduly paměti SGRAM dávají dohromady kapacitu 16 MB. Zobrazení  s nejvyšší obnovovací frekvencí 160 Hz je umožněno RAMDAC převodníkem,  který tepe frekvencí 350 MHz. Oproti Velocity 100 se karta pyšní  také S-video výstupem na televizor, takže se při hraní nemusíte  spoléhat pouze na svůj monitor. Mezi příslušenstvím najdete i  malý adaptér S-video/cinch.

Hráčům karta nabízí akceleraci DirectDRAW,  Direct3D, OpenGL a Glide. Musíte však počítat s omezením 3DfX  karet: 3D zobrazení nepodporuje 32bitové barvy.

Dokumentace  čítá jeden poměrně stručný manuál, jenž neobsahuje češtinu. Přiložený  CD disk je zaplněn ovladači pro Windows 9x/NT, několika utilitami  a videosekvencí, která znázorňuje postup při instalaci.

§§§§§

Tiskárny

c00p0088

Další kolo hitparády je věnováno tiskárnám pro zapojení do počítačové  sítě. Jediný výrobek, který jsme pro test měli k dispozici, nese  označení Kyocera FS-1750. Zařazením do tabulek se počet síťových  tiskáren rozrostl na 28 produktů.

Síťové Tiskárny

KYOCERA FS-1750

Jediný  zástupce v probíhajícím testu se díky vysoké kvalitě tisku, příznivé  ceně a nízkým provozním nákladům vyšplhal na 3. místo v naší  tabulce.

Kyocera FS 1750 patří mezi nové tiskárny na našem trhu.  Toto monochromatické laserové zařízení nabízí uživateli rozlišení  od 300 do 1 200 dpi, s volbou KIR II jej lze zvýšit až na 2 400  dpi. Maximální rychlost opakování činí 14 stran A4 za minutu.  Rychlost tisku výrazně ovlivňuje procesor PowerPC 603e s frekvencí  100 MHz a instalovaná paměť 8 MB, jejíž kapacitu lze zvýšit až  na 72 MB. Zpracování úloh zajišťují ovládací jazyky HP PCL 6  a KBDL 2 (PostScript 2), případně emulace IBM ProPrinter, Epson  LQ-850, Diablo 630 či Lineprinter. Zařízení je připraveno i pro  tisk čárových kódů. Komunikaci s počítačem zajišťuje paralelní  rozhraní Centronics IEEE 1284 B a sériový port RS 232/422. Volitelným  doplňkem je pak síťová karta Ethernet nebo Fast Ethernet. Tiskárna  je vybavena zásuvkou pro PC karty, na něž lze ukládat fonty písma,  loga apod.

Vstupní podavač s kapacitou 250 listů papíru je umístěn  ve spodní části zařízení. Kromě toho lze dalších 100 archů uložit  do víceúčelového podavače v odklopné přední stěně tiskárny. Výstupní  podavače v horní části tiskárny mají kapacitu 250 listů tiskem  dolů a 100 listů tiskem nahoru.

Pro náročnější uživatele jsou  připraveny doplňky, mezi které patří duplexní jednotka a další  vstupní podavače, zvyšující založení papíru až na 1 350 listů.  K síťové tiskárně lze instalovat i mailbox s 15 přihrádkami,  případně odkladač pro 1 500 archů. Zařízení pracuje s médii v  gramáži 60-200 g/m2, max. měsíční zátěž by neměla překročit 25  000 výtisků. S tiskárnou byl dodán napájecí a paralelní kabel  a anglická i česká dokumentace. Kyocera FS 1750 se prodává za  42 090 Kč vč. DPH, provozní náklady, vypočtené z cen spotřebního  materiálu (pouze toner, tiskový válec má stejnou životnost jako  tiskárna) činí 0,22 Kč vč. DPH.

§§§§§

Stolní počítače

c00p0089

Domácí počítače

LOPO Free line

Vyvážená sestava, postavená na čipové sadě  i810 se slabším monitorem.

To hlavní, co je potřeba u každé  sestavy zmínit, je její řídicí centrum. U modelu firmy LOPO ho  najdeme ve formě procesoru Intel Celeron s taktovací frekvencí  400 MHz. Jeho výkon dále podporuje instalovaných 32 MB RAM, které  lze rozšířit s pomocí jednoho volného slotu až na 512 MB RAM.  Na pevném disku Seagate je volný prostor s kapacitou 4,3 GB.  Ten komunikuje pomocí rozhraní EIDE, podobně jako instalovaná  mechanika CD-ROM se značkou Creative, která dosahuje rychlosti  až 48x.

Jako grafický výstup slouží v sestavě videokarta čipsetu  i810 se 7MB pamětí, integrovanou přímo v základní desce na sběrnici  AGP. Její vlastnosti nepatří zrovna k těm, jež by svou kvalitou  příliš zaujaly. Maximální nastavitelné rozlišení nepřevýší 1  280 x 1024 bodů, a nejrychlejší frekvence je 85 Hz. Výhodou není  ani přítomný monitor. Dodavatel dokázal v této cenové hladině  vtěsnat do sestavy pouze 15" model Daewoo 523X, jehož technické  parametry nejvyšších hodnot nedosahují. Maximálního rozlišení  na obrazovce typu Delta s viditelnou úhlopříčkou 14" lze dosáhnout  1024 x 768 bodů. Rozteč bodů je na úrovni 0,28 mm, horizontální  frekvence má nejvyšší hodnotu 54 KHz a vertikální frekvence nepřesáhne  85 Hz.

Většině uživatelů dnes již pouhý obraz nestačí a vyžadují  u svého počítače i zvuk. Těmto požadavkům vychází vstříc integrovaná  zvuková karta, slučitelná se SB AWE 64D, což je u takového typu  karty nezvyklé. Kvalita reprodukce odpovídá jejímu originálnímu  protějšku, a průměrnému uživateli by měla postačovat. Její skutečné  vlastnosti je možné posoudit i s pomocí dodávaných reproduktorů  Genius SP-G06 o síle 120 W.

Se samotným počítačem by toho uživatel  ovšem příliš mnoho nenadělal, a proto je k jeho oživení zapotřebí  nějaký software. U tohoto modelu jsou součástí balení obvyklá  MS Windows 98 OEM, která jsou přiložena v české verzi společně  s nosičem CD, manuálem a příslušnou licencí. Z dalšího softwaru  se nesmí zapomenout na program Zoner Callisto 3.0. V dodávce  je přítomna i kniha "První kroky s počítačem", seznamující uživatele  se základními vlastnostmi sestavy a jeho používáním.

PC Lintec Game 500 MHz

Výborně  vybavený počítač s kvalitním monitorem a zvukovou kartou.

Zatím  na našich stránkách nepříliš známá firma SHL Bohemia se představuje  i v kategorii domácích počítačů. Tento model je dle slov samotného  výrobce i svou konfigurací určen především pro uživatele zaměřené  hlavně do oblasti herního průmyslu. Tomu odpovídá celkové vybavení  sestavy, ve které nechybí kvalitní zvuková karta, monitor, grafika,  joystick a pro připojení na Internet modem.

Na prvním místě  je nutné zmínit určitě procesor Celeron s taktovací frekvencí  500 MHz, který je zasazen do základní desky Brilianx 1S postavené  na čipové sadě i440 BX. Celý výkon počítače je dále podpořen  operační pamětí o velikosti 128 MB RAM. Tuto úctyhodnou kapacitu  lze samozřejmě s pomocí zbývajících dvou volných slotů DIMM ještě  dále rozšířit, až na celkových 768 MB. Kapacita pevného disku  Seagate ST317221A dosahuje v této kategorii rekordní výše 17,2  GB. Taková velikost se skutečně již dá využít i při aplikacích  hodně náročných na úložný prostor. Obvyklá mechanika CD-ROM byla  v tomto případě nahrazena DVD-ROM, s jejíž pomocí a s využitím  kvalitní grafické karty lze bez problémů sledovat i filmy distribuované  právě na tomto druhu média.

V sestavě je instalována grafika  Geforce 256 Annihilator s pamětí o velikosti 32 MB. Na ní je  nastavitelné nejvyšší rozlišení 2 048 x 1 536 bodů a maximální  obnovovací frekvence 240 Hz. Tato jistě kvalitní volba se dá  nejlépe využít u graficky náročných aplikací či her. S tím souvisí  i připojený monitor AOC 7Glr, schopný dosahovat nejvyššího rozlišení  1¦600 x x 1 200 bodů na obrazovce typu Delta, která má ovšem  rozteč bodů pouhých 0,26 mm. Maximální vertikální frekvence dosahuje  výše 130 Hz a horizontální až 85 KHz.

Posledním multimediálním  prvkem je zvuková karta a příslušné reproduktory. Zde zvolila  firma SHL Bohemia jeden z posledních modelů firmy Cretive. O  zvukové kartě SB Live! 1024 si můžete přečíst více v našich krátkých  testech, a proto není nutné se o ní zde rozepisovat. Její kvality  si je možno vychutnat s pomocí reproduktorů Genius G106. Ty jsou  složeny ze dvou satelitů a subwooferu, což sice představuje zvuk  na úrovni, ale přece jen by u sestavy byl odpovídající spíše  nějaký model s alespoň čtyřmi satelity pro prostorový zvuk. S  tím souvisí i série konektorů vyvedených z karty. Jak vyplývá  z předchozích řádek, na první pohled upoutá dvojice výstupů pro  prostorový zvuk. Pro chudší ozvučení je tu přítomen i jednoduchý  stereovýstup, doplněný také digitálním výstupem, na nějž je možné  poslat např. digitální signál z CD. Nakonec se nesmí zapomenout  na vstup mikrofonu a midi port. Na ten lze připojit i joystick  Wingman Interceptor od firmy Logitech, přibalený k sestavě. Další  rozšíření možností počítače je zprostředkováno interním faxmodemem  Well FM-56PC, využitelným pro připojení na Internet či na běžné  odesílání a přijímání faxů.

Na závěr je potřeba zmínit i dokumentaci  a software přítomný u sestavy. Na prvním místě lze uvést operační  systém MS Windows 98 CZ OEM, který je dodán včetně instalačního  CD, příručky a příslušné licence. Dále jsou přibalena všechna  CD s ovladači potřebnými k chodu počítače a dokumentace k dílům.  Z dalšího softwaru nelze zapomenout na přehrávač WinDVD či hru  Evolva Scout. V příslušenství se také dá objevit instalační sada  pro připojení na Internet od společnosti Contactel. Nesmíme zapomenout  ani na poměrně stručnou uživatelskou příručku, ve které se uživatel  může dočíst o základní obsluze počítače a jeho příslušenství.

§§§§§


Internet v televizi

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0093

Malá černá krabička firmy Tesla Television má za cíl nabídnout jednoduché a pohodlné připojení každé domácnosti k síti Internet. Je-li tomu skutečně tak, posuďte sami.

Co dostanete

V balíku, který k nám do TestCentra dorazil, se nacházela malá černá skříňka Internet BOXu, síťový adaptér, dálkový ovladač, propojovací kabel cinch-SCART, telefonní kabel a dokumentace. V našem případě byla přiložena ještě bezdrátová klávesnice, kterou lze volitelně dokoupit. To také vřele doporučuji, protože psát delší texty (e-maily) na virtuální klávesnici pomocí dálkového ovladače je neúnosné. Na přední straně zařízení naleznete dvě kontrolky, indikující zapnutí přístroje a připojení k Internetu. Rudé oko infračerveného senzoru pro klávesnici a dálkový ovladač slouží současně jako tlačítko reset. Zadní strana je osazena dvěma konektory pro připojení telefonní linky, výstupy cinch (audio L/R a video), S-video a paralelním portem pro tiskárnu. Ten je funkční, takže lze pomocí něj tisknout textové zprávy. Uvnitř přístroje tepe procesor RISC, taktovaný na frekvenci 66 MHz. Paměť RAM čítá 4 MB. Pro ukládání e-mailů a šablon jsou k dispozici 2 MB Flash RAM paměti. Komunikaci s okolím zajišťuje vestavěný modem o rychlosti 33,6 Kb/s.

Instalace spočívá v připojení síťového zdroje, telefonního kabelu (případně i telefonního přístroje, pokud máte doma pouze jednu linku) a televizoru. Tím je instalace "hardwaru" ukončena. Nyní ještě musíte v menu Setup nastavit parametry vašeho připojení. Do jisté míry lze nastavit i chování a vzhled internetového browseru a pošty. Za zmínku stojí možnost odpojit se od sítě po určité době nečinnosti, či volba, zda se na stránkách budou zobrazovat obrázky či nikoliv. V přístroji je instalován systém NetFrontt PR verze 2.01E. Veškerá komunikace s uživatelem bohužel probíhá pouze v anglickém jazyce. V příští verzi bude již připravena čeština.

Jak to funguje

Po zapnutí přístroje se zobrazí bílý obraz a lišta informující o aktuální WWW adrese, stavu a době připojení, případně indikátor nově příchozí pošty. Pokud stisknete tlačítko "menu", které najdete jak na klávesnici, tak na ovladači, zobrazí se na spodní straně obrazovky ikony, jež známe z našich PC browserů. Přítomny jsou funkce: Zpět, Dopředu, Obnovit, Historie, Oblíbené, Zastavit, Pošta, Setup, Jdi na a Odpojit od sítě. Vybráním položky "Jump" (Jdi na) se přepnete do okna, v kterém máte možnost zadat WWW adresu. Veškeré zadávání textu pak probíhá tímto způsobem. Pokud kliknete do textového pole na některé WWW stránce, jste automaticky přepnuti do zadávacího okna. V setupu lze zvolit, zda bude mít toto okno podobu virtuální klávesnice, nebo jednoduché řádky. Virtuální klávesnici potřebujete v případě, že vlastníte pouze ovladač. Pomocí kurzorových šipek tak můžete zadat požadované údaje. Pokud však zvolíte zadávání na řádce, nebudete mít možnost v případě potřeby vyvolat šablony, jejichž tlačítko zde není. Vcelku podivně také působí nemožnost potvrdit vstup klávesou Enter, nýbrž klávesou Menu.

Prohlížeč podporuje HTML formát verze 3.2, včetně stránek využívajících rámy. Umožňuje stahování WAV souborů, které lze uložit a později přehrát, nebo poslat s e-mailem jako přílohu. Zobrazení češtiny není problémem. Program však neumožňuje české znaky psát. Od února se již prodává verze podporující Java Script, takže zde jsme se již dočkali vylepšení oproti původní verzi. Software příliš nedodržuje zažité konvence a nám uživatelům PC budou některé postupy připadat nelogické. Požadovaného výsledku sice dosáhnete, ale většinou dosti nepohodlně. Vše je ovšem otázkou zvyku.

E-mailový klient nabízí standardní funkce odesílání a příjmu pošty. Přílohou může být jakýkoli soubor, ale prohlédnout (přehrát) lze pouze soubory typu WAV, GIF, BMP, JPG, HTML a TXT. Pro rychlejší práci je připraven adresář a nastavitelné šablony. Poměrně užitečná je možnost spravovat poštu na serveru bez nutnosti jejího stažení, protože pokud vám někdo pošle e-mail s příliš velkou přílohou, dojde při každém pokusu o její stažení k pádu systému. Jistým nedostatkem je nemožnost poštu archivovat. Jedinou cestou přenášení dat z a do přístroje je telefonní linka, a archivovat informace na jiný účet je poněkud nepraktické.

Myšlenka Tesla Internet BOXu rozhodně není nová. Předchozí řešení jiných firem se u nás ale nikdy příliš nerozšířila. Důvodem byla vždy vysoká cena a horší kvalita výsledného obrazu. Těchto neduhů se bohužel nedokázala zbavit ani Tesla. Obraz je sice poměrně kvalitní, ale pro pohodlnou práci potřebujete velký televizor. Menší úhlopříčka vás nutí sedět blízko u obrazovky, z čehož vás brzy začnou bolet oči. Máte sice možnost využít funkce Zoom, ale tím přicházíte o cenné místo na obrazovce, jehož při rozlišení televizoru nebude nikdy dost. Výhrady mám i k vestavěnému softwaru, který působil dojmem trochu uspěchaného vydání, k němuž budou později nutné dodatečné opravy. Tesla ale slibuje dostupnost upgradů na Internetu. V neposlední řadě musíte zvážit, zda by nebylo rozumné investovat nemalou částku, za kterou Internet BOX pořídíte, spíše do staršího PC, a získat tak nejen Internet a poštu, ale i něco navíc.0 0093/BAM o

Tesla Internet BOX

Internet do domácnosti

jednoduchost

cena, software

Cena: 8 650 Kč,

klávesnice 1 340 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Tesla Television, a. s.,

V Jámě 12, 110 00 Praha 1

§§§§§


Půl giga RAM v notebooku aneb Celsius 800

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0094

O značce Siemens už v našich zeměpisných šířkách slyšel určitě každý, její aktivity v oblasti notebooků však již tolik známy nejsou. Výrobce nám pro účely testu poskytl přenosnou pracovní stanici Celsius 800.

Z názvu je vidět, že ani on sám svůj model za klasický notebook nepovažuje, což vyplývá především z jeho přece jen robustnějšího vzhledu, na kterém se významnou měrou podílí odnímatelná klávesnice. Po jejím vyjmutí se dorozumívá se zbytkem jednotky pomocí infračerveného portu, umístěného na klávesnici v zadní hraně, a s jeho protějškem na těle notebooku vpředu. Takto řešené ovládání je více než neobvyklé, ale zato velice příjemné umožněním volného pohybu uživatele během práce s klávesnicí až do vzdálenosti tří metrů od základové stanice. Kurzorový kříž je umístěn zvlášť v pravém dolním rohu, obklopen tlačítky Ins, Del, PgDn, PgUp. Na horním okraji vedle funkčních kláves je umístěn zbytek (NumLck, PrtScrn, Scroll Lock, Pause). Ovládání dále doplňuje obvyklý touchpad s dvěmi tlačítky, místo nějž může uživatel použít externě připojenou myš dodávanou společně se sestavou.

To nejdůležitější, co každého budoucího uživatele zajímá, je ústřední bod počítače procesor, který je v tomto případě reprezentován mobilní verzí Pentia II pracující na taktovací frekvenci 400 MHz. Jeho výkon je důkladně podpořen pamětí RAM, dosahující celkové velikosti 512 MB. To by byla extrémní hodnota i na stolní počítač, ale u notebooku to představuje opravdovou raritu. Zpracovávaná data je možné ukládat na interní pevný disk o kapacitě 10 GB, a naopak je číst z mechaniky DVD-ROM, kterou je možné lehce zaměnit buď za obvyklou mechaniku pro přehrávání floppy disků, případně za modul pro přehrávání médií ZIP. To vše je určeno pro samostatné umístění v pravém modulárním prostoru, zatímco v levém je umístěna baterie, s kterou je schopno celé zařízení pracovat při plném zatížení po dobu 2 hodin a 41 minut.

Nyní je na řadě oblast multimédií, v níž kraluje použitý velice kvalitní displej TFT o velikosti úhlopříčky 38,1 cm (15"). Obrazovka poskytuje nejvyšší rozlišení 1 024 x 768 bodů při 18bitové barevné hloubce. S tím souvisí i použitá grafická karta CELSIUS GM1, s níž lze dosáhnout na externím monitoru rozlišení až 1 600 x 1 200 bodů při obnovovací frekvenci 85 Hz. Při nižších rozlišeních může frekvence nabýt hodnoty až 100 Hz. Kapacita paměti videokarty se vyhoupla na 8 MB, což je u mobilního počítače většinou postačující velikost. Druhá v pořadí je interní zvuková karta ESS1946-E1, slučitelná se standardem SoundBlaster Pro. Při poslechu je možné použít interní reproduktory, které jsou vyvedené v přední části základní jednotky pod klávesnicí. Toto umístění není úplně nejšťastnější, a v případě používání počítače ve složeném tvaru je zvuk tlumen opřenýma rukama. Samozřejmě je možné použít i reproduktory externí, jež lze připojit na příslušný výstup umístěný na pravé straně společně s linkovým vstupem a zdířkou určenou pro mikrofon. Hned vedle nich jsou vyvedeny dva porty PS/2, na které se dají připojit klávesnice a myš. Na zadní straně notebooku je po odklopení krytů přístupný sériový port, LPT, USB, Midi, IR port, výstup na externí monitor a uprostřed speciální konektor pro připojení docking station. Na levé straně je místo pro zasunutí buď dvou PCMCIA karet typu I nebo II, případně pro jednu kartu typu III. Ve všech případech je zajištěna podpora jak pro ZoomedVideo, tak i pro CardBus.

Nyní přichází na řadu zařízení, které celou sestavu opět výrazně odlišuje od svých možných konkurentů. Po vyjmutí klávesnice se na vrchu objeví štěrbina čtečky čipových karet. Systém po nainstalování příslušného softwaru dokáže s její spoluprací spolehlivě zablokovat start systému do okamžiku vložení čipové karty se správným inicializačním kódem. Úroveň takového zabezpečení asi není nutné příliš zdůrazňovat.

Signalizace o stavu a práci počítače je zprostředkována malým LCD displejem, vestavěným do již zmiňované klávesnice. Lze z něho vyčíst momentální stav baterie (případně i její dobíjení), způsob napájení, veškerou práci s mechanikami a status tří obvyklých kláves NumLock, CapsLock, ScrollLock. Jediné ukazatele umístěné mimo klávesnici jsou vestavěné v oblé přední hraně základní jednotky. Jedná se o indikátor zapnutí počítače a proces nabíjení baterie.

Také je nutné popsat příslušenství dodávané společně s počítačem. Kromě již zmiňovaných výměnných modulů se v balení nalézá myš PS/2, dvě bezpečnostní čipové karty Sicrypt, napájecí adaptér a brašna. Jako systém jsou dodávána MS Windows NT Workstation 4.0 v anglické verzi společně s příslušným manuálem a licencí. Dokumentace je přítomna ve formě 21jazyčné garanční příručky, ve které nechybí ani čeština, manuál v angličtině, příručka k BIOSu rovněž anglicky a názorný leták k používání počítače. Nesmí se také zapomenout na tři CD s veškerými potřebnými drivery.0 0094/BAM o

Celsius Mobile Workstation 800

design, výkon

cena

K testu poskytla firma: Fujitsu Siemens Computer, s. r. o., Evropská 33a, 160 00 Praha 6

Cena vč. DPH: 198 693 Kč (5 514,66 EUR)

Záruka: 3 roky

§§§§§


IomegaClick!

Ivo Ffiala, TestCentrum idg

c00p0095

Click! PC Card Drive se řadí do rodiny záznamových médií firmy Iomega. Na malý disk, který je menší než krabička od zápalek, se bez komprese vměstná 40 MB dat.

Naklikejte si 40 MB

Po rozbalení malé krabičky vykoukne instalační CD-ROM, dva manuály, jeden prázdný disk a samotná mechanika ve slušivém stříbrném obalu, jenž nápadně připomíná tabatěrku. Obal se výborně hodí pro přenášení zařízení, vejde se do něj jak mechanika, tak jeden prázdný disk.

Podmínkou úspěšné instalace je notebook (nebo počítač) vybavený slotem PC Card typu I, 16 MB operační paměti, 10 MB volného prostoru na pevném disku, systémem Windows 95/98, případně Windows NT a pro pohodlnou instalaci také mechanikou CD-ROM. Ta ale není podmínkou. Potřebné ovladače můžete do počítače stáhnout z internetové stránky firmy Iomega (www.iomega.com), nebo jej přenést po disketách. Instalace samotná je velmi jednoduchá. Stačí vložit dodané CD a nainstalovat software. Poté restartujete a vložíte PC kartu Click! Drive. Tím je instalace ukončena. Nyní již stačí jen zasunout disk, a můžete s ním pracovat. Vše je poměrně přehledně popsáno ve vícejazyčném manuálu. Případné problémy vám pomůže vyřešit "troubleshooting". Prvním spuštěním vás navíc doprovázejí průvodci, jež jsou s to s minimem vložených údajů disk naformátovat, pojmenovat a připravit třeba k pravidelné synchronizaci s některou složkou v počítači. K dispozici máte i další užitečný software. Abyste například na notebooku, do kterého občas přenášíte data, nemuseli permanentně instalovat celou sadu softwaru Iomega, stačí když použijete program Ghost, po jehož spuštění je mechanika detekována. CD disk obsahuje také kompletní manuál v podobě WWW stránek a videosekvence ukazující instalaci.

Při práci se Click! jeví jako obyčejný pevný disk. V případě potřeby je zde možnost ochrany jak proti zápisu, tak proti čtení. Click! disky lze třeba i komprimovat pomocí DriveSpace a získat tak více prostoru. Zvláště pokud budete přenášet textové dokumenty, které lze výborně komprimovat, je úspora místa více než dvojnásobná. Přenosová rychlost také není špatná. Kopírováním lze disk zaplnit za 1 minutu a 32 sekund. Větším nedostatkem je bohužel absence indikátoru, který by ukazoval práci jednotky. Může se vám tak lehce stát, že mechanika ještě zapisuje když ji vysunujete. Software je navíc vybaven slušnou cache, takže veškeré operace sice proběhnou téměř okamžitě, ale mechanika zapisuje data ještě nějakou dobu poté.

Iomega Click! je vcelku užitečný nástroj pro synchronizaci dokumentů mezi počítači. Kladně hodnotím také snadnost instalace a možnosti dané softwarovou výbavou.

Iomega Click!

Záznamové médium

možnosti, software, snadná instalace

absence kontrolky disku

cena

Záruka: 12 měsíců

Cena: 9 600 vč. DPH

K testu poskytla firma: Actebis Computer, s. r. o.

Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


AXIS 2400 stojí za podívání

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0096

Při brouzdání sítí Internet se nejeden uživatel určitě již setkal s nejrůznějšími záběry puštěnými "na živo". Připojení takových kamer bývá technicky řešeno různě. Jako příklad jednoho z možných řešení lze uvést dnes představovaný videoserver AXIS 2400, schopný obsluhovat až čtyři kamery najednou, který je možné propojit s dalšími servery podobného typu.

Popis zařízení

Sestavu tvoří příslušný adaptér a krabice o rozměrech 42 x 145 x 220 mm s váhou, jež nepřesáhne 0,8 kg. Přiložen je i obsáhlý manuál, v němž uživatel najde veškeré informace potřebné pro instalaci a správu systému. Fyzicky je server postaven z centrálního procesoru ETRAX-100 (RISC, 32bit), 16 MB paměti RAM, 2 MB FLASH PROM a kompresního čipu ARTPEC-I. Vstupní signál od kamer přichází prostřednictvím datového kabelu BNC a server umí zpracovávat obě normy PAL i NTSC. Naopak výstup je řešen s pomocí běžného konektoru RJ 45, přes který je server napojen do počítačové sítě. V ní je schopen využívat protokoly TCP/IP, DNS a SMTP.

Instalace a správa systému

Po připojení serveru k napájení a ke kamerám je nutné nakonfigurovat samotné zařízení. Nejjednodušší způsob je přidělit IP adresu z příkazové řádky počítače. Po jejím zadání a nutném restartu serveru je celý základní proces instalace vlastně hotový. Veškeré další nastavení je umožněno odkudkoliv ze sítě s pomocí obvyklého prohlížeče (v našem případě MSIE 5.5).

Způsob použití

Po otevření prohlížeče a zadání správné adresy se ukáže úvodní stránka, jejíž vzhled a funkce jsou zadrátovány v samotném zařízení. Tím se výrazně zpřístupňuje tato technologie i uživatelům nepříliš zběhlým v tvoření vlastních webových stránek. Pro ty znalejší existuje samozřejmě možnost využít server i na stránkách vlastních, což je podrobně popsáno v již zmiňovaném manuálu, který ale existuje pouze v anglické verzi.

Po natáhnutí základní stránky se objeví čtveřice oken, do nichž jsou puštěny signály kamer. Ty je možné dále sledovat osamoceně ve větším detailu. Přímo z hlavní stránky je také po zadání administrátorského hesla přístupná obrazovka pro správu systému, na které lze změnit veškeré parametry týkající se serveru, sítě a připojených kamer. Rychlost jejich obnovovací frekvence je však závislá jak na nastavení samotného serveru, tak i na rychlosti přenosu umožněnou sítí Internet. Jejich ovládání je možné spravovat na dálku včetně nastavení směru záběru, ostření, zoomu apod. To vše je ale podmíněno hardwarovým vybavením na straně kamer, které v našem případě nebylo na potřebné úrovni.

Hodnocení

U serveru lze určitě pochválit jeho provedení, snadnou instalaci i údržbu. Při testech nevznikl z jeho strany žádný větší problém při provozu. Celkově by se dal zhodnotit jako kvalitně navrhnuté zařízení, jehož jedinou chybou je asi jen přílišná specializace, jež se dá s výhodou využít např. pro dálkové sledování vlastního objektu, včetně jeho exteriéru. Vzhledem k ceně je sestava určena spíše organizacím, které uvažují o nějakém způsobu monitoringu a nechtějí si zbytečně zvyšovat náklady na síť. Pro uživatele jako jednotlivce zůstává klasické připojení kamery přímo přes počítač výhodnější.0 0096/BAM o

Axis 2400 Video Server

jednoduchá instalace a provoz

cena

K testu poskytla firma: Nextlan, Tovární 1112, 537 01 Chrudim

http://www.nextlan.cz/

Cena vč. DPH: 87 962 Kč

Záruka: 3 roky

§§§§§


QMS Magicolor 6100

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0097

Začátek loňského roku byl poznamenán celkem mohutným nástupem barevných laserových tiskáren pro formát A4. Na přelomu loňského a letošního roku se zájem výrobců posunul k zařízením s podporou formátu A3, popř. A3+. Zároveň se objevilo několik zařízení, schopných pracovat ve vyšší rychlosti opakování tisku.

Na trh jsou v současné době uváděny celkem 4 modely QMS Magicolor 6100, které podporují formát tisku až 309 x 457 mm, přičemž rychlost tisku barevného dokumentu je 6-12 stran A4 za minutu podle počtu použitých barev, resp. tonerů. V černobílém režimu tyto tiskárny dokáží zpracovat maximálně 24 stran za minutu.

Jednotlivé modely řady 6100 se od sebe odlišují kapacitou instalované paměti, která v základu činí 64 či 192 MB, s možností rozšíření až na 384 MB (standardně u nejsilnějšího modelu DP). Stejně tak lze nalézt rozdíly v kapacitě podavačů, instalaci pevného disku, či duplexní jednotky. Nejvyšší rozlišení tisku 1 200 dpi je dostačující pro veškeré grafické práce v předtiskové přípravě, pro kterou jsou tyto tiskárny určeny.

QMS Magicolor 6100 EN

Společnost Conquest a.s., která je prodejcem tiskáren QMS na našem trhu, nám k testu zapůjčila třetí z právě uváděné řady tiskáren.

Na základní desce se 64bitovým IDT RISC procesorem s pracovní frekvencí 200 MHz bylo instalováno celkem 192 MB paměti a současně byl v tiskárně zabudován pevný disk s kapacitou 2,1 GB. Vstupní podavač pro 250 archů A3+ ve spodní zásuvce zařízení lze volitelně doplnit o další moduly, zvyšující kapacitu až na 1 250 listů papíru. Výstupní podavač na horní desce tiskárny je určen pro 250 potištěných archů.

Testované zařízení bylo kromě standardního paralelního rozhraní Centronics IEEE 1284 B vybaveno také sériovým portem RS 232 a síťovou 10/100Mb ethernetovou kartou s konektorem RJ 45. Volitelně lze instalovat jinou síťovou kartu, případně rozhraní pro Token-Ring. Podpora protokolů IPX/SPX, TCP/IP, EtherTalk a NetBUI/NetBIOS zpřístupňuje síťový tisk operačním systémům Windows 3.x/95/98/NT, Novell NetWare či OS/2. Pro správu síťové tiskárny jsou připraveny programy QMS CrownNet.

K ovládání a nastavení vlastností tisku je zařízení vybaveno panelem s dvouřádkovým alfanumerickým displejem a tlačítky. Přehledná stromová struktura menu obsahuje volby, nastavení síťových adres a protokolů, přiřazení barevných profilů, kalibraci barev atd. Umožňuje tisknout i servisní stránky s počtem zpracovaných výtisků, včetně rozpisu pokrytí jednotlivých barev.

Tiskárna používá emulace PostScript level 2, HP PCL 6, PDF, HP-GL 7475A/7550/DraftMaster a Line Printer. Do počítače se přitom instaluje jediný ovladač, který nabízí ovládání HP PCL6 i PostSriptu. V nastavení tiskárny je pak možno vybrat druh a orientaci papíru, počet výtisků, počet zmenšených stran na jeden list papíru a rozlišení 300, 600 nebo 1 200 dpi. Samostatná záložka je věnována barevným profilům. Kromě černobílého tisku a zpracování ve 256 stupních šedé jsou zde k dispozici volby pro barevný tisk.

Naměřené časy u monochromatického zpracování se pohybovaly od 21 sekund prostého textu do 36 sekund při rastrové fotografii. Barevně tiskárna pracovala nejrychleji s vektorovou grafikou (42 sekund) a nejvíce času si vyžádal rastrový obrázek (69 sekund).

Automatická korekce barev pro SWOP a RGB prostředí je doplněna nastavením Euroscale, simulací Commercial Press, využitím tabulek PANTONE a ICC profilů.

QMS Magicolor 6100 EN na cestě k zákazníkovi doprovází obsáhlá dokumentace v tištěné i elektronické podobě. Při testu jsme měli k dispozici pouze její anglickou verzi, ovšem koncový zákazník si může vybrat i český překlad. Na přiloženém disku CD-ROM jsou kromě souborů PDF uloženy i video ukázky běžných činností včetně instalace tiskárny, založení a výměny spotřebního materiálu apod. Druhý kompaktní disk obsahuje ovladače a již zmíněné programy pro správu tiskárny v síti.

Při testu jsme se přesvědčili, že QMS Magicolor 6100 patří mezi nejrychlejší tiskárny na trhu, a to jak z hlediska rychlosti opakování, tak doby zpracování prvního výtisku. Kvalita tisku vektorové grafiky a dokumentů je velmi vysoká. Při zpracování rastrových obrazů je pro dosažení maximální věrnosti barev nutné využít některý z programů, který spolupracuje s instalovanými barevnými profily.

Z cen spotřebního materiálu jsme zjistili, že výtisk černobílého dokumentu A4 s pokrytím 5 % vyjde na 1,22 Kč, barevné zpracování A4 v pokrytí 20 % si vyžádá již 6,80 Kč (ceny včetně DPH). Pořizovací cena testovaného zařízení je 312 310 Kč včetně DPH, prodejce na výrobek poskytuje záruku 12 měsíců.0 0097/BAM o

QMS Magicolor 6100

Barevná laserová tiskárna

rychlost tisku, práce s barevnými profily

pořizovací cena

K testu poskytla firma: ConQuest, a. s., Praha 9, Areál VÚ Běchovice

http://www.nextlan.cz/

Cena vč. DPH: 312 310 Kč

§§§§§


Obraz na stěně, Co s ním? - Prezentace a vizualizace do kanceláře i na cesty

Stanislav Borecký, TestCentrum IDG

c00p0098

Prastará moudrost říká, že jeden obraz je daleko výmluvnější než tisíce slov. Tento princip ovšem platí nejen v umění, ale i v běžném životě. Nejvýraznější přínos využití obrazových informací je ale pravděpodobně svázán s výukou, prezentacemi výsledků, či reklamou. A protože do obrazu stále intenzivněji zasahuje i výpočetní technika, chtěli bychom se v následujících řádcích věnovat aktuálním technickým možnostem při zobrazování informací v grafické podobě.

Řada čtenářů má možná ještě v paměti dřívější středo a vysokoškolskou výuku či různé konference, kde byl jediným dostupným prezentačním prostředkem zpětný projektor (tzv. Meotar) a fólie s ručně kreslenými, v lepším případě tištěnými obrazy a informacemi. V drtivé většině případů ovšem pouze v černobílém provedení. Intenzivní používání výpočetní techniky sice výrazně zrychlilo a také zkvalitnilo proces přípravy podkladů, ovšem následný tisk na fólie, zvláště v barevném provedení, je již zdlouhavý a při potřebě dodatečných úprav i relativně drahý. Logicky tedy vyvstal požadavek na možnost přímé projekce připravených snímků rovnou z počítače. Až do relativně nedávné doby byla projekční technika nabízející tyto funkce nesmírně drahá a tím i téměř nedostupná. Revoluci však způsobil nárůst výroby, a především razantní snížení cen kvalitních LCD displejů s vysokým rozlišením. Ty jsou díky svým fyzikálním vlastnostem ideálními prostředky k zobrazení obrazu nejen pro přímý pohled, jako je tomu u notebooků a LCD monitorů, ale díky možnosti prosvícení i pro projekční techniku. Vývoj v této oblasti však neznamenal jen lepší dostupnost, vyšší kvalitu zobrazení a nárůst komfortu ovládání, ale i nabídku stále menších a menších přístrojů při zachování výkonnostních parametrů. To umožňuje běžné používání projekční techniky i u pracovníků, kteří své prezentace potřebují předvádět přímo u klientů a nechtějí přitom spoléhat na jejich vlastní vybavení.

Protože však zdaleka ne všechny prezentace si vystačí s daty připravenými v počítačích nebo na videokazetách, může se velmi zajímavým doplňkem pro některé příležitosti stát i tzv. vizualizér, nazývaný též dokumentová kamera. V podstatě jde o moderní řešení dřívějších zrcadlových projektorů pro promítání neprůhledných papírových předloh. Dnešní modely vizualizérů jsou však díky použití analogové nebo digitální videokamery schopny snímat nejen potištěný papír, ale prakticky libovolnou předlohu, včetně trojrozměrných předmětů. Výstupní signál ovšem v tomto případě nebývá přímo promítán, ale je předáván k dalšímu zpracování, například právě některému typu projektoru.

Mobilní projektory

Kategorie mobilních projektorů zahrnuje modely, které je sice možné poměrně snadno přenášet, ovšem jejich rozměry a hmotnost nepočítají s příliš dlouhými ručními transporty. Jsou tedy orientovány spíše na snadný převoz vozidlem, přičemž jejich hlavními přednostmi jsou výkon, široká paleta funkcí a kvalita obrazu.

ASK Impression A9+

Tento model s rozměry 118 x 262 x 312 mm a hmotností 4,9 kg nabídne uživateli fyzické rozlišení XGA, tedy 1 024 x 768 bodů s možností zobrazovat hodnoty od režimu 640 x 480 bodů až do 1 600 x 1 200 bodů, přepočítávané pomocí inteligentního konverzního algoritmu. Zaručena je i kompatibilita se systémy Macintosh a s videosignálem standardu PAL/SECAM/NTSC. Použitá lampa s příkonem 150 W by měla sloužit po dobu cca 2 000 hodin nepřetržitého provozu, přičemž světelný výkon, který lze získat, má hodnotu 1 300 ANSI lm. Lampou jsou prosvětlovány 3 aktivními LCD displeji 3 pSi TFT, s úhlopříčkou 1,3", schopnými pracovat s paletou 16,7 milionu barev. Úroveň kontrastu se pohybuje na hranici 300 : 1. Frekvenční parametry obrazu se mohou pohybovat v rozmezí od 15 do 100 kHz pro horizontální frekvenci a od 43,5 do 130 Hz ve vertikálním směru, v obou případech s automatickým nastavením.

Ladění optických parametrů obrazu (zaostření, optický zoom) je výlučně manuální. Optický zoom nabízí rozsah hodnot od 1 do 1,3. Hodnoty dostupné úhlopříčky obrazu se pohybují v rozmezí od 59 do 762 cm dle projekční vzdálenosti (1,2 až 12 m). Vertikální změnu směru projekce zajišťují výsuvné nožičky v přední části přístroje. Vliv zkreslení obrazu je možné upravit digitální korekcí lichoběžníkového zkreslení. Ta je k dispozici ve 12 krocích. Kromě optického lze využívat i digitální zoom, který při své aktivaci dovoluje zadat vztažný bod, plynule nastavit hodnotu zvětšení a následně libovolně posouvat "výřezem" po celé ploše původního obrazu. Aktivace digitálního zoomu však zcela vyřadí případnou lichoběžníkovou korekci, neboť řídicí čip není schopen obě funkce současně aplikovat. Po zrušení funkce zoom ovšem automaticky znovu zapracuje korekce lichoběžníkovitosti.

Nastavení parametrů je soustředěno do obrazovkového menu a dvou ovládacích prvků. Jedním z nich je panel, umístěný přímo na přístroji, druhý tvoří dálkové ovládání. Všechny základní funkce jsou dostupné na obou. Obrazovkové menu nabízí celou řadu parametrů jako je "měkký" reset pro automatické nastavení obrazu, jas, kontrast, barevná sytost, lichoběžníková korekce, "umlčení" reproduktorů, jazyk ovládacího menu (čeština chybí), šířka, poloha a jemné ruční doladění obrazu, možnost zrcadlové projekce pro zadní promítání, vertikální otočení obrazu pro montáž přístroje pod strop, teplota barev, ostrost obrazu při vstupu z videa, přepínání mezi formátem 4 : 3 a 16 : 9, stejně jako "velký" reset všech hodnot na tovární nastavení nebo vynulování počítadla lampy po její výměně. Kromě již uvedených lze aktivovat i funkce pro automatické hledání datového signálu, řízení spotřeby energie, či volit, zda instalovaný sériový port slouží pro ovládání přes RS 232 nebo jako port myši.

Ovládací panel na projektoru dovoluje přímo měnit hodnoty jasu, kontrastu, a hlasitosti zvuku, dále korigovat lichoběžníkovitost obrazu, automaticky vyhledat zdroj signálu a nechybí ani tlačítko pro samočinné nastavení obrazu ("měkký" reset). Samozřejmě disponuje ovládacími prvky pro pohyb a volbu položek v obrazovkovém menu. Vypínač zapíná i vypíná přístroj, přičemž po vypnutí probíhá automatické dochlazování před úplným zastavením činnosti po dobu cca 3 minuty.

Dálkový ovladač BatMouse III komunikuje s projektorem infračerveným paprskem, ovšem je k dispozici i doplňkový kabel pro přímé propojení. Ovladač je samostatně napájen a má vlastní vypínání. Nabízí změnu hlasitosti a okamžité ztlumení zvuku, vypnutí projektoru, digitální zoom a posuv výřezu, překrytí obrazu černou plochou s možností postupného odkrytí kuličkou trackballu. Nechybí ani laserové ukazovátko a zmíněný trackball s dvojicí tlačítek, která lze kromě ovládání obrazovkového menu použít při vhodném připojení k PC i pro ovládání kurzoru myši.

Vstup datového signálu je zajištěn řadou konektorů na zadní stěně projektoru prostřednictvím dvojice nezávislých RGB (VGA) konektorů a jednoho audiovstupu. Výstup pak funguje přes jeden RGB konektor a audiovýstup. Dalším zdrojem signálu může být video, připojené buď přes S-video konektor nebo videokonektor a audiovstup. Dále je na panelu zmíněný sériový konektor a USB konektor, jež oba mohou sloužit pro ovládání kurzoru myši v PC. Vzhledem k dálkovému ovládání je přítomen i jeden ze dvou infrasenzorů a konektor pro kabelové propojení s ovladačem. Druhý infraport je umístěn zpředu přístroje. Zvuk je v tomto případě zajištěn dvojicí reproduktorů o výkonu 2x 5 W.

Dodávané příslušenství zahrnuje RGB kabel, kabel pro ovládání myši, redukci Scart-RCA, adaptér pro sériovou a PS/2 myš. Z důležitých náhradních dílů je nutné uvést cenu náhradní lampy, která stojí 24 800 Kč bez DPH. Základní cena je 279 000 Kč bez DPH. Poskytovaná záruční doba má přitom trvání 18 měsíců, je ovšem doplněna možností prodloužení na 3 roky.

ASK Impression A10+

Základní konstrukce a tedy i většina technických parametrů, včetně ovládání u druhého z mobilních modelů projektorů ASK, je naprosto totožná jako u modelu 9+. Zásadní odlišnost ovšem je v použití tzv. mikročoček. Tato technologie spočívá v tom, že před LCD displej je umístěn speciální optický prvek, který tvoří síť miniaturních čoček. Ty mají za úkol koncentrovat světlo z lampy přesně do funkčních bodů LCD displeje. Prakticky to znamená, že nedochází ke ztrátám světelného výkonu na neproduktivní ploše LCD mezi jednotlivými buňkami, a se stejným výkonem lampy lze proto docílit vyšší svítivosti. Ta v tomto případě i při zachování výkonu lampy 150 W dosahuje až 1 800 ANSI lm, což je hodnota o 38 % vyšší. Použití uvedené technologie však zákonitě vyvolává vyšší výrobní náklady, a tedy i prodejní cena se tentokráte pohybuje na hranici 379 000 Kč bez DPH.

SONY VPL-PX20

Třetí z mobilních projekčních zařízení patří k nejmodernějším modelům v kategorii, má vnější rozměry 142 x 335 x 339 mm a hmotnost 7,2 kg. Fyzické rozlišení opět pracuje s hodnotou XGA (1 024 x 768 bodů). Dále jsou dostupná rozlišení VGA, SVGA a SXGA. Všechna opět prostřednictvím inteligentní konverze obrazu. I v tomto případě je zajištěna kompatibilita se systémy Macintosh a s videosignálem standardu PAL/SECAM/NTSC. Použitá lampa tentokráte vyžaduje příkon 200 W a její běžná životnost se znovu pohybuje okolo 2 000 hodin. Světelný výkon dosahuje hodnoty 1 400 ANSI lm. Jako zobrazovací element opět slouží 3 aktivní LCD displeje 3 pSi TFT, s úhlopříčkou 1,3" a podporou 16,7 milionu barev. Úroveň kontrastu dosahuje již jen 150 : 1, ovšem systém se vyznačuje vysokou rovnoměrností světla po celé projekční ploše. Jiné jsou i hodnoty frekvenčních oblastí obrazu, které se automaticky pohybují od 15 do 91 kHz pro horizontální směr a od 43 do 85 Hz ve svislé ose.

Zaostřování obrazu a optický zoom jsou opět řešeny výlučně ručním ovládáním. Objektiv má proměnnou ohniskovou vzdálenost (36,7 až 47,8 mm). Velikost dostupné úhlopříčky obrazu se pohybuje v rozmezí od 102 do 762 cm. Vertikální nastavení obrazu i zde řeší dvojice výsuvných nožiček. Vliv takto vzniklého zkreslení lze vyrovnat digitální korekcí lichoběžníkovitosti, která je k dispozici ve 127 jemných krocích. I v tomto případě lze využívat funkce digitálního zoomu, doplněné o zadání vztažného bodu a možnost posouvání zvětšeného výřezu po ploše původního obrazu. Ovšem jako u jediného testovaného projektoru je funkce digitálního zoomu schopna pracovat společně i s lichoběžníkovou korekcí.

K řízení parametrů stejně jako v předchozích případech slouží obrazovkové menu, ovládané jak z panelu na přístroji, tak i pomocí dálkového ovládání. Menu zahrnuje nastavení kontrastu, jasu, teploty barev, zaostření pro video, režimu text/grafika pro počítač, nastavení polohy a velikosti obrazu, formát obrazu 4 : 3 a 16 : 9 pro video. Nechybí možnost volby vstupu signálu, jeho automatická detekce, stejně jako nastavení jazyka (bez češtiny). V menu lze zapnout či vypnout reproduktory, nastavit úsporný režim či zvolit, zda půjde o čelní či zadní projekci. Zajímavá je funkce pro nastavení jasu lampy, kterou lze přepnout do režimu "Low", kdy je zároveň redukován i výkon ventilátoru a dále snížena i tak malá hlučnost přístroje.

Ovládací panel projektoru nabízí základní prvky pro volbu vstupu signálu, vyvolání obrazovkového menu, kurzorová tlačítka pro pohyb a volby hodnot. K dispozici je i tlačítko reset a funkce "APA" (Auto Pixel Alignment) k automatickému nastavení parametrů obrazu. Ve výčtu nesmí chybět ani přímé ovládání intenzity zvuku a tlačítko pro zapnutí nebo vypnutí podsvícení ovládacího panelu. Vypínač, který rovněž patří k výbavě panelu, opět automaticky zajišťuje dochlazení lampy, které trvá přibližně 2 minuty.

Dálková verze ovládání pracuje na infračerveném principu a je také samostatně napájena. Kromě toho lze ale používat i kabelové propojení s projektorem. Jeho ovládací prvky tvoří vlastní vypínač, vypínač projektoru, tlačítko pro volbu vstupu signálu, pro automatické nastavení obrazu "APA", stejně jako reset, dále prvky pro nastavení úrovně zvuku a jeho okamžitého ztlumení. Přímo dostupná na ovladači jsou i tlačítka k ovládání zoomu. Dominantní je trackpoint s kurzorovými tlačítky, a dvěma tlačítky pro případné ovládání myši. Ve výbavě nechybí ani laserové ukazovátko.

Vstup signálu je řešen souborem konektorů na pravé straně přístroje. Ty zahrnují dvojici nezávislých RGB kanálů, k nimž náleží dva vstupy zvuku a dvojice konektorů pro ovládání myší. Alternativou pro vstup signálu z PC je pětice BNC konektorů a rovněž digitální vstup videosignálu. Přepínání mezi analogovou a digitální formou je možné pouze ručně přepínačem na konektorovém panelu. Mezi další přípojné body patří USB rozhraní, které disponuje jak vstupním, tak i výstupním konektorem. Výstup signálu z projektoru je řešen RGB konektorem a audioportem. Pro vstup videosignálu lze využívat jednak S-video konektor, nebo videovstup a dvojici konektorů pro vstup zvuku. Pole konektorů doplňuje sériové rozhraní a speciální port pro propojení s dálkovým ovládáním pomocí kabelu. Výstup zvuku zajišťují reproduktory s výkonem 2x 0,5 W.

Příslušenství k tomuto typu projektoru čítá VGA kabel, videokabely, redukce pro Macintoshe, kabel pro ovládání myši. Cena náhradní lampy činí v tomto případě 23 900 Kč bez DPH. Cena základního provedení je 339 000 Kč bez DPH. Záruční doba má trvání jednoho roku, opět s možností prodloužení až na tři roky.

SONY VPL-PX30

Rozdíl mezi modely SONY VPL-PX20 a VPL PX-30 je obdobný jako u předcházejících projektorů ASK 9+ a 10+. Jde tedy o model naprosto shodné základní konstrukce a totožného ovládání, až na použití systému mikročoček a s tím souvisejícího vyššího světelného výkonu 2 400 ANSI lm. To ale tentokráte znamená více než 70% nárůst výkonu, doprovázený ovšem rovněž vyšší prodejní cenou, která je 429 000 Kč bez DPH.

Osobní projektory

Kategorie osobních projektorů již daleko výrazněji upřednostňuje rozměry a hmotnost. To je dovoluje velmi snadno přenášet i na větší vzdálenosti. Ovšem cenou za malé konstrukční rozměry jsou nižší výkonové parametry, a často i nižší počet dostupných funkcí.

ASK C1 Compact

První z kategorie osobních projektorů opět pochází z produkce ASK. Svou snadnou přenositelnost demonstruje rozměry 236 x 282 x

x 99 mm a hmotností 3,7 kg. Fyzické rozlišení je 800 x 600 bodů a hodnoty 640 x 480, 1 024 x 768 a 1 280 x 1 024 bodů projektor zpracovává inteligentní konverzí obrazu. Ani u této kategorie nechybí podpora platformy Macintosh a vstup videosignálu standardu PAL/SECAM/NTSC. Osazená lampa s příkonem 120 W má předpokládanou životnost 4 000 hodin a nabízí světelný výkon 700 ANSI lm. Pro zobrazení informací jsou použity 3 aktivní LCD displeje 3 pSi TFT, s úhlopříčkou 0,9" a podporou 16,7 milionu barev. Úroveň kontrastu se pohybuje na hodnotě okolo 300 : 1. Příbuznost s většími modely je patrná i z frekvenčních parametrů, které se automaticky pohybují v rozmezí od 15 do 100 kHz pro horizontální frekvenci a od 43,5 do 130 Hz ve vertikálním směru.

Stejný je i způsob zaostřování a optický zoom (1 až 1,3). Obě funkce jsou ovládány pouze ručně na objektivu. Hodnoty úhlopříčky obrazu se pohybují v rozmezí od 55 do 635 cm. Vertikální poloha obrazu je regulovatelná dvojicí výsuvných nožiček na čele přístroje, avšak tentokráte není k dispozici funkce pro korekci lichoběžníkového zkreslení. Co však přístroj nepostrádá, je podpora digitálního zoomu, který sice opět používá referenční bod a pětikrokové zvětšení, ovšem postrádá funkci PAN pro posuv výsledného okna po ploše obrazu.

Z hlediska ovládání je znovu k dispozici obrazovkové menu, které až na některé nepodporované funkce nabízí shodný způsob ovládání jako výše popsaná verze A9+.

Řízení parametrů přístroje je založeno na ovládacím panelu a dálkovém ovládání. Panel zahrnuje ovládání hlasitosti, volbu zdroje signálu, reset parametrů, kurzorový kříž, tlačítko pro vyvolání menu a tlačítko pro potvrzení volby. Navíc je zde umístěno vypínání, které dochladí lampu během jedné minuty.

Základní verze dálkového ovládání pracuje na infračerveném principu. Ovládací prvky na něm umístěné čítají tlačítko pro vypnutí přístroje, vyvolání menu, potvrzení volby v menu, volbu zdroje signálu, dále kurzorový kříž, který slouží i pro nastavení hlasitosti zvuku. Zbývají tlačítka pro zatemnění obrazu a pro aktivaci digitálního zoomu. Jako alternativní ovladač je nabízen model BatMouse III.

Pro vstup signálu z PC je projektor vybaven na zadním čele RGB a audiokonektorem. Přívod sigálu z videa či kamery je možný buď pomocí S-video konektoru, nebo jedním videoa dvojicí audiokonektorů. Při použití dálkového ovladače BatMouse III lze využít i konektoru pro ovládání kurzoru myši, který je buď v sériovém, nebo USB provedení. Výstup zvuku je na dva reproduktory s výkonem 2x 1 W.

Jako příslušenství je dodáván kabel pro spojení s počítačem, videokabel a přepravní brašna. Cena činí 139 000 Kč bez DPH. Cena náhradní lampy je pak 15 800 Kč bez DPH. Záruční podmínky jsou 18 měsíců s možností prodloužení na tři roky.

Proxima Ultralight LS1

Druhý z kategorie osobních projektorů patří již ke starším modelům a disponuje vnějšími rozměry 215 x 109 x 315 mm a hmotností 3,8 kg. Fyzické rozlišení obrazu pracuje s hodnotou 800 x 600 bodů. Maximální rozlišení je 1 024 x 768. Ani u této verze není vynechána podpora platformy Macintosh a vstup videosignálu standardu PAL/SECAM/NTSC. Příkon lampy je 120 W a životnost 2 000 hodin. Její světelný výkon je 700 ANSI lm. Úhlopříčka má rozpětí 0,9" a podpora je zde pro 16,7 milionu barev. Hodnoty úrovně kontrastu se v tomto případě pohybují okolo 250 : 1. Hodnoty automaticky nastavovaných frekvenčních parametrů obrazu se pohybují v rozmezí od 15 do 80 kHz ve vodorovném směru a od 50 do 100 Hz ve směru svislém.

Zaostření obrazu a optický zoom je v tomto případě motorový, dostupný z dálkového ovládání. Hodnoty úhlopříčky obrazu se podle projekční vzdálenosti (1,1 až 11,5 m) pohybují v rozmezí od 50,8 do 762 cm. Vertikální polohu obrazu lze nastavit dvojicí výsuvných nožek, ovšem opět není k dispozici funkce pro korekci lichoběžníkového zkreslení. Ani tento aparát ale nepostrádá funkci digitálního zoomu.

Ovládání parametrů je také postaveno na obrazovkovém menu, které však v tomto případě má podobu PullDown. Z důležitých funkcí zahrnuje přepínání vstupu počítač/video, ovládání zvuku, včetně okamžitého ztlumení, volbu jazyka menu (bez češtiny). Při režimu video nabízí menu detekci typu signálu, podání barev, odstín, jas, kontrast, ostrost, přepínání 4 : 3 a 16 : 9. Při vstupu signálu z počítače lze nastavit polohu a velikost obrazu, doladění synchronizace, vyvážení bílé, kontrast a jas. Do paměti přístroje lze pak uložit až osm přednastavených režimů. Z dalších funkcí je možno uvést zrcadlení obrazu pro zadní projekci a jeho převrácení pro umístění projektoru pod strop.

Řídicí panel má podsvícená tlačítka a dovoluje volit zdroj obrazu, ovládání hlasitosti zvuku, vyvolání menu, kurzorový kříž, tlačítko výběru položky, ovládání digitálního zoomu, ostření a tlačítko "AutoImage" pro automatické nastavení synchronizace a polohy obrazu. Vypínač slouží i k zapínání přístroje, po startu je nejprve odpočítáváno 15 sekund, než je zobrazen signál. Naopak při vypínání probíhá během jedné minuty dochlazení lampy.

Dálková verze ovládání čítá prvky pro obsluhu všech základních funkcí přístroje. Kromě tlačítka pro zapnutí a vypnutí nabízí tlačítko AutoImage, reset, zatemnění, vyvolání menu, volbu vstupního signálu, zmrazení obrazu, zaostřování, ovládání hlasitosti, aktivaci zoom, rychlé vypnutí zvuku. Nechybí ani joystick a tlačítka pro volbu v menu a ovládání myši. Ze spodní strany dálkového ovladače je umístěno tlačítko pro aktivaci laserového ukazovátka.

Vstup signálu zajišťuje RGB vstup pro VGA kabel, a vstup zvuku. Totéž platí i pro výstup signálu pro obraz a externí podporu zvuku. Videosignál lze přijímat buď přes S-video konektor, nebo přes klasický videoa dvojici audiokonektorů, Zbývající dva porty slouží pro ovládání projektoru počítačem přes sériové rozhraní a řízení kurzoru myši z projektoru. Zvuk je u tohoto modelu pouze monofonní a nabízí výkon 1x 1 W.

Mezi dodávané příslušenství patří VGA kabel, redukce pro platformu Macintosh, kabel pro ovládání myši a transportní brašna. Pořizovací cena je 159 000 Kč bez DPH. Cena náhradní lampy je pak 17 800 Kč bez DPH. Záruční podmínky jsou totožné jako u modelů ASK.

SONY VPL-CS1

Poslední z testovaných modelů patří k novinkám na našem trhu. Navíc patří k nejmenším vůbec. Vnější rozměry jsou 277 x 70 x 214 mm a hmotnost pouhých 2,9 kg. K dispozici je fyzické rozlišení 800 x 600 bodů, přičemž maximum je nyní standardních 1 280 x 1 024 bodů, které jsou zobrazovány inteligentní konverzí, stejně jako rozlišení VGA a XGA. Zachována je i plná kompatibilita se systémy Macintosh a podpora videosignálu standardu PAL/PALK-M/PAL-N/SECAM/NTSC. Příkon lampy, použité v tomto projektoru, je 120 W a světelný výkon dosahuje hodnoty 600 ANSI lm. Aktivní LCD displej sice opět podporuje zobrazení 16,7 milionu barev, avšak jeho úhlopříčka je již pouze 0,7". Úroveň kontrastu dosahuje 150 : 1. Parametry frekvencí se mohou automaticky pohybovat v rozpětí od 15 do 91 kHz v horizontálním směru a od 43 do 85 Hz ve směru vertikálním.

Ani tento model nevybočuje z řady testovaných produktů a jak zaostření obrazu, tak i optický zoom (1 až 1,3) jsou k dispozici pouze manuální. Hodnoty viditelné úhlopříčky promítaného obrazu se pohybují v rozmezí od 102 do 381 cm. Vertikální polohu sice nelze přímo na přístroji regulovat, ale i tak je vybaven digitální korekcí lichoběžníkového zkreslení, která pracuje s deseti kroky. Ačkoli při použití běžně dodávaného dálkového ovládání není digitální zoom k dispozici, přístroj jej podporuje. S lepším ovladačem jej tedy lze spolu s funkcí PAN bez problémů používat. Stejně jako u prvních modelů, není možné současně pracovat v režimu zoom a s korekcí lichoběžníkovitosti. Ta je na dobu aktivace funkce zoom potlačena, a následně se vrátí zpět do téže polohy.

Princip ovládání pomocí obrazovkového menu je dodržen i u tohoto modelu. Jeho koncepce je shodná jako u výše popisovaných projektorů SONY. Mírně se pouze liší v počtu podporovaných funkcí. Přesto v něm lze nalézt možnosti pro korekce jasu, kontrastu, polohy a velikosti obrazu, pro nastavení gamma korekce pro text a grafiku, teploty barev, vstup signálu, jazyk menu, zadní či čelní projekci a úsporný režim spotřeby energie. Pro videosignál je k dispozici ostření obrazu, barevný tón a poměr stran 4 : 3 a 16 : 9.

Ovládací panel se tentokráte omezuje na hlavní vypínač, resetovací tlačítko, tlačítko menu, kurzorový kříž, přepínání vstupního signálu a automatické nastavení parametrů obrazu "APA". Nechybí ani tlačítka pro ovládání hlasitosti. Po vypnutí projektoru je pak ještě po dobu asi jedné a půl minuty dochlazována lampa.

Dálková verze ovládání je velmi jednoduchá, a kromě joysticku a dvojice tlačítek pro ovládání kurzoru myši počítače a možnosti vypnout projektor nebo přepnout datový vstup již neobsahuje další prvky.

Vstupní porty, umístěné na zadní straně aparátu, zajišťují přívod VGA signálu přes RGB rozhraní, dále videosignálu buď přes S-video, nebo videoport, dále konektor PS/2 pro ovládání myší, průchozí (vstup i výstup) USB rozhraní a audioport pro vstup zvuku. Výkon reproduktorů je v 2x 0,5 W.

Příslušenství zahrnuje PC kabel pro VGA, redukci pro Macintosh, videokabely a kabel pro ovládání myši. Náhradní lampa je poskytována za 17 500 Kč bez DPH. Cena základní sestavy činí 129 000 Kč bez DPH. Záruční podmínky jsou shodné jako u již uvedených modelů SONY.

Vizualizéry

Vizualizéry, určené pro již popsané použití, jsou svou mobilitou přirovnatelné nejspíše k první kategorii projektorů, tedy k mobilním verzím. Jsou sice po sklopení ramen poměrně skladné, ovšem delší ruční transporty ani zde není možné předpokládat.

SONY VID-P50

Je ukázkou jednoduššího zařízení tohoto typu. Nad základní deskou se na rameni vypíná klasická analogová kamera se snímacím elementem o velikosti 1/3", obdobným jako v běžných domácích videokamerách. Kameru lze otáčet okolo horizontální osy o 90 ? do vodorovného směru, takže ji lze využít například i pro pohled do publika. Snímací rozlišení je 752 x 582 bodů, což při výsledném rozlišení 450 televizních řádků odpovídá kompatibilitě se systémem PAL. Existuje však i verze pro SECAM.

Optika kamery je velmi jednoduchá, s manuálně odnímatelným objektivem pro režim makro. Veškeré funkce zaostřování, clona a vyrovnávání bílé jsou zcela automatické. Na obsluze tak zůstává již jen použití funkce zoom s maximálním zvětšením 1 : 12.

Výstup snímaného obrazu je zajištěn pouze konektory standardu S-video a video. Osvětlení pracovní plochy, s největšími snímanými rozměry 300 x 225 mm, obstarává nastavitelná, avšak trvale zapnutá zářivka s výkonem 4 W. V pracovní poloze ramene jsou rozměry celého zařízení 335 x 525 x 355 mm a jeho hmotnost dosahuje 4,1 kg.

Prodejní cena vizualizéru je 78 000 Kč bez DPH. Délka záruky je jeden rok s možností prodloužení na tři roky.

SONY VID-P110

Tato již podstatně lépe vybavená verze vizualizéru SONY nabízí daleko širší možnosti pro využití. Je také vybavena běžnou analogovou kamerou se snímacím elementem o velikosti 1/3", nabízejícím tytéž snímací a zobrazovací parametry jako předchozí model. Také v tomto případě je možné kameru okolo vodorovné osy natočit až o 90 .

Tento model je vybaven jednoduchou optikou s ručně odnímatelnou čočkou pro režim makro. Rozdíl spočívá v tom, že funkce pro zaostřování, clonu a vyrovnání bílé jsou nejen automatické, ale lze je ovládat i manuálně. Také v tomto případě lze využívat funkce zoom s 12násobným plynulým zvětšením.

Ovládání přístroje je vybaveno vícero prvky. To souvisí s počtem výstupů, ale i s dalšími funkcemi, jako je možnost projekce v monochromatickém režimu, či negativně. Pro snadné uchování a rychlou aktivaci nejčastěji používaných nastavení jsou k dispozici dvě paměti. Dalším prvkem na ovládacím panelu je přepínač osvětlení, kterým jej lze kompletně vypnout, nebo přepínat mezi vrchní verzí s dvojicí zářivek o výkonu 2x 9 W a spodním prosvícením pracovní plochy 2x 2,5 W. To dovoluje pracovat i s průhlednými předlohami jako na klasickém "Meotaru". Maximální rozměry snímané předlohy jsou 325 x 240 mm.

Kromě výstupního portu typu S-video a videokonektoru s dvojicí konektorů pro zvuk je na přístroji umístěn i sérový port RS-232. Dále jsou k dispozici zdvojené skupiny portů pro vstup videosignálu, a to opět v podobě S-video a video plus audio. Rozměry v pracovní poloze jsou 446 x 583 x 622 mm a hmotnost 8 kg.

Pořizovací náklady jsou 145 000 Kč bez DPH. Shodné s předchozími modely jsou i parametry záruční doby a poskytovaná podpora.

Pro náš test byla zapůjčena technika společnosti AV MEDIA, s. r. o. 0 0098/BAM o

?Jaký je rozdíl mezi datovým projektorem a videoprojektorem?

Podle názvu obou přístrojů by se mohlo zdát, že stejně jako videoprojektor umožňuje jenom projekci videosignálu, datový projektor bude "umět" pouze signál z počítače.

Skutečnost je taková, že datové projektory zvládají nejen projekci počítačovou, ale i video. To znamená, že si bez problémů poradí třeba i s přehrávačem DVD nebo televizním signálem. Obvykle je možné připojit všechny tyto zdroje najednou a prostřednictvím dálkového ovládání mezi jednotlivými vstupy přepínat. Projekce počítačového signálu je přitom zcela věrnou kopií obrazu na monitoru ať už statické tabulky Excelu, různé grafy, aplikace CADu a powerpointové prezentace nebo mpegová videa a různé animace se promítnou ve stejné kvalitě, jenom na nesrovnatelně větší ploše.

Ačkoli je tedy videoprojektor oproti datovému projektoru chudší o možnost zpracování počítačového signálu, oba přístroje jsou určeny ke stejnému účelu promítání obrazu na velkou plochu. Videoprojektor nalezne své uplatnění například jako součást domácího kina, datové projektory se používají především v profesionální sféře.

?Jaká se používají kritéria při výběru datového projektoru?

Základní orientaci mezi velkým množstvím datových projektorů na trhu ulehčí, uvědomíme-li si, k jakému účelu budeme datový projektor používat. Představme si, kolik lidí bude prezentaci sledovat (zda to bude několik kolegů z týmu, dvacet osob při firemním školení, nebo několik desítek lidí v plné konferenční místnosti), jak často a na jaké vzdálenosti budeme projektor přepravovat (časté prezentace obchodním partnerům na různých místech, přenášení mezi dvěma místnostmi ve školicím středisku nebo pevná instalace v přednáškové místnosti), a také jaké budou okolní světelné podmínky.

Základními kritérii jsou tedy: váha, rozměry a světelný výkon.

Podobně jako automobily se i datové projektory rozdělují do tří základních kategorií, které mají výběr ulehčit: jedná se o projektory osobní, mobilní a konferenční. Uvnitř těchto kategorií si konkrétní přístroj vybíráme i podle rozlišení, jednoduchosti obsluhy, hladiny hluku při provozu, uživatelských funkcí, nebo množství vstupů.

?Čím se vyznačuje osobní datový projektor?

Osobní datový projektor je jedna ze tří základních kategorií, do kterých se projektory pro lepší orientaci rozdělují. Usnadňují také porovnání jednotlivých přístrojů vzájemně mezi sebou. Stejně jako neporovnáváme například velikost úložného prostoru sportovního coupé a rodinného kombi, tak nelze srovnávat parametry projektorů určených pro různá použití.

Osobní projektory jsou malé (cca velikosti notebooku) a lehké přístroje do čtyř kilogramů, se snadnou obsluhou, a jsou určeny pro časté cestování a prezentace menším skupinám na různých místech. Jejich předností je i jednoduchá instalace a tichý provoz.

?Jaký je rozdíl mezi mobilním a konferenčním projektorem?

Mobilní projektory jsou další z kategorií datových projektorů. Tyto přístroje jsou o málo větší, ale zároveň výkonnější než osobní projektory a splňují dokonale požadavek na univerzálnost a všestrannost použití. Obvykle jsou vybaveny i množstvím prezentačních funkcí.

Konferenční datové projektory bývají součástí moderních konferenčních místností, přednáškových sálů a školicích středisek. Projektory této kategorie vyhovují těm nejvyšším nárokům na světelný výkon a kvalitu obrazu.

?Co znamená zkratka ANSI lm?

ANSI lumen je jednotka světelného výkonu projektoru, který se měří podle pravidel Amerického normalizačního institutu ANSI.

Světelný výkon je jedno z nejdůležitějších kritérií při výběru projektoru. Čím vyšší je tato hodnota, tím jsou menší nároky na zatemnění místnosti, a tím je také promítaný obraz jasnější a zřetelnější.

?Jak důležitým parametrem je rozlišení projektoru?

Stejně jako počítačové monitory, i projekční technika pracuje v určitém rozlišení. Pro kvalitní projekci je nejlepší mít zobrazovací zařízení s takovým rozlišením, jaké je rozlišení signálu, které potřebujeme zobrazit. V současnosti jsou nejběžněji používaná rozlišení SVGA (800 x 600) a XGA (1024 x 768).

?K čemu slouží konverze rozlišení?

Každý projektor je konstruován pro práci v určitém rozlišení. Toto rozlišení nazýváme fyzickým. Inteligentní konverze rozlišení je digitální proces, díky němuž je přístroj schopen zobrazení v nižších i vyšších rozlišeních, než je jeho rozlišení fyzické.

V minulosti převládala u projektorů jednoduchá konverze, jež spočívala v tom, že se jednotlivé řádky a sloupce vynechávaly (při převodu z vyššího rozlišení na nižší) nebo naopak zdvojovaly (při obráceném převodu). Tento postup měl za následek značnou nečitelnost jemnějších grafických struktur, zejména písma. Současné algoritmy pro převod rozlišení pracují takovým způsobem, že se ani jemné grafické struktury neztratí. Konvertovaný signál se projevuje pouze mírným rozostřením.

?Jaký má význam korekce lichoběžníkového zkreslení?

K lichoběžníkovému zkreslení obrazu dochází v případě, kdy není projektor umístěn ve stejné výšce (horizontální rovině) s projekční plochou a svítí tedy "nahoru". Vzniká tak obraz ve tvaru převráceného lichoběžníku. Jednou z možností, jak se nežádoucího zkreslení zbavit, je proporcionálně naklonit projekční plochu. To ale není vždy možné, a proto jsou některé projektory vybaveny nastavitelnou korekcí obrazu, která dokáže toto zkreslení vyrovnat až o 20 stupňů. Digitální korekce upravuje geometrii obrazu elektronicky, optická korekce lichoběžníkového zkreslení, často také nazývaná shift-lens, je funkce, která se snaží odchýlení projektoru z horizontální osy korigovat posunem objektivu.

?Rozdíl mezi digitálním a optickým zoomem

Optický zoom zmenšuje nebo zvětšuje celý obraz na projekční ploše změnou ohniskové vzdálenosti objektivu projektoru. To umožní přizpůsobení velikosti obrazu rozměrům projekční plochy, bez nutnosti přemisťovat projektor. Tato funkce může být ovládána ručně (manuální zoom) nebo dálkovým ovládáním (elektrický zoom).

Díky digitálnímu zoomu je možné mnohonásobně zvětšit vybranou část obrazu. Tato funkce bývá dostupná z dálkového ovládání.

?Jak promítat fólie?

K projekci klasických průsvitných fólií, jakýchkoli neprůhledných předloh a trojrozměrných objektů se používá vizualizér (dokumentační kamera). Ten je zdrojem signálu pro datový projektor. Hlavní součástí vizualizéru je buď klasická videokamera, nebo digitální kamera, umístěná nad podložkou, na kterou se pokládají zobrazované předlohy. K nasvícení neprůhledných předloh slouží postranní zářivková svítidla, k projekci průhledných fólií se používá spodní podsvícení.

?Jaké jsou současné technologie velkoplošného zobrazování?

Nejrozšířenější jsou LCD projektory. Srdcem přístroje je zobrazovač s tekutými krystaly panel s velkým množstvím segmentů, které mohou měnit svou propustnost (v některých případech odrazivost) pro světlo. Nejvíce jsou v současnosti zastoupeny na trhu přístroje se třemi polysilikonovými zobrazovači. Využívají optické soustavy, která rozdělí bílé světlo do tří barevných složek červené, modré a zelené. Jednotlivé barvy jsou posléze zpracovány na miniaturních LCD projekčních panelech a dále se na soustavě optických, spektrálně propustných hranolů složí, a pomocí projekčního objektivu zobrazí na projekční ploše.

Nejmenší a přitom výkonné projektory využívají technologii DLP digitální zpracování světla (Digital Light Processing). Cesta signálu uvnitř projektoru je plně digitální, což umožňuje dosažení vysoké kvality zobrazovaného signálu. DLP je technologie reflexní. DLP projektory jsou schopny odrážet světlo na více než 90 % plochy každého obrazového bodu, a potlačují bodovou strukturu charakteristickou pro LCD.

Tříobrazovkové CRT (Cathod Ray Tube) projektory jsou nejdéle používanými přístroji pro velkoplošné zobrazování. Mezi jejich tradiční výhody patří vysoká spolehlivost a možnost dlouhodobého nebo trvalého provozu.

?Je možné promítat prezentaci z počítače pomocí datového projektoru za běžného denního nebo umělého světla?

Ano, je to možné. Doporučujeme však maximálně zabránit dopadu světla na projekční plochu. Pro kvalitní projekci není důležitá hladina světla v místnosti, ale jeho množství dopadající na projekční plochu.

Nadbytečné světlo nemusí dopadat na projekční plochu přímo ze zářivky nebo například světlo venkovní. Obraz může poškodit i sluneční svit, dopadající odrazem od naleštěné podlahy nebo nábytku.

?Je možné promítat na běžnou bílou zeď, nebo je třeba mít vždy projekční plátno?

V zásadě je možno promítat na jakýkoli hladký a odrazivý povrch. Projekční plátno je speciální povrch, který se snaží mít maximálně kvalitní odrazivé vlastnosti a je dokonale matný. Bílá zeď má dobré odrazivé vlastnosti, ale nemá je vynikající. Nikdy nedosáhnete toho, aby zeď odrazila všechno dopadající světlo. Navíc většina omítek není úplně hladkých, což může rušit nebo dokonce deformovat promítaný obraz.

?Co to je zisk projekční plochy? K čemu slouží?

Zisk projekční plochy je parametr, udávající poměr množství jasu vycházejícího ze středu projekční plochy k jasu dopadajícímu do stejného místa z projektoru. Existují různé projekční plochy s rozdílnou úrovní světelného zisku. Základní typy projekčních ploch mají zisk 1. Tudíž tyto projekční plochy odrazí všechno na ně dopadající světlo. Toto se pak odrazí všemi směry.

§§§§§


Software


Linux pro "normální" lidi? - Corel Linux OS

Jan Povolný

c00p0072

Linux patří mezi velmi vyspělé víceuživatelské (dnes už nejen) síťové operační systémy na bázi UNIXu. Dá-li se to tak říci, je v současnosti přímým konkurentem Windows NT a Windows 2000. V poslední době se Linux snaží zbavit uživatelské nepřívětivosti a složité konfigurace, které mu byly v jeho počátcích nejvíce vytýkány, a daří se mu to (a to i díky distribuci Corel Linux OS) velmi dobře.

Corelovský Linux je distribuován několika způsoby. Prvním z nich je prosté zakoupení (objednání) klasické krabice, ve které dostanete kromě tří CD také krátkou instalační a uživatelskou příručku, rozsáhlý seznam podporovaného hardwaru, a rovněž malého tučňáka, oficiální symbol Linuxu. Druhou možností je jeho stažení z Internetu, a to buď přímo od Corelu (www.corel.com), nebo ze serveru www.donwload.com, který je jeho oficiálním zrcadlem. (Pozn. red.: A nezapomeňme ani na to, že Linux od Corelu zadarmo jste mohli najít na našem CD v čísle 2/2000.)

Způsobů instalace je několik. Nejjednodušší z nich je prosté vložení instalačního CD a restartování počítače (je přítomna i bootovací disketa). Systém nastartuje do grafického instalačního programu, který se až na pár voleb neliší od mnoha jiných, známých z Windows. Poté máte k dispozici výběr mezi typy Server, Desktop, Custom a Minimální instalaci. Nejrozsáhlejší je verze Server (asi 800 MB), verze Desktop vás připraví zhruba o 600 MB. Volba Custom pak umožní přímý výběr balíčků, které chcete instalovat, podobně jako v ostatních distribucích Linuxu (RedHat, Debian).

Instalace proběhla v mém případě bez problémů, systém se spouštěl úspěšně pomocí zavaděče LILO (Linux Loader). Po mírném "dokonfigurování" se mi vrátila i možnost startovat Windows. Nicméně linuxovým začátečníkům bez jakékoliv zkušenosti bych doporučil věnovat Linuxu celý diskový prostor, a vyhnout se tak problémům s bootováním více OS.

Po restartu systém naběhne přímo do grafického prostředí a zobrazí nezbytné přihlašovací okno. Corel vsadil na populární objektové prostředí KDE (K Desktop Enviroment), které je dle mého názoru přece jen lepší, než konkurencí protěžované GNOME. KDE se svým vzhledem a způsobem ovládání příliš neliší od prostředí Windows, vše se nastavuje pomocí přehledných dialogů.

Corel Linux OS je postaven na známé distribuci Debian, a z toho se přímo odvíjí jeho programové vybavení. Protože Corel navíc patří k týmu podílejícímu se na tvorbě KDE, jsou přidány a vylepšeny některé konfigurační dialogy programu Corel Center (např. nastavení sítě je velmi komfortní a funkční!). Novinkou je pak aplikace Corel File Manager, která je propracovanou obdobou Průzkumníka z Windows. Její největší předností je asi schopnost procházet sítě Microsoft Windows (v Linuxu zajišťované Sambou) a prohlížení disků připojených přes NFS. Dalšími přidanými aplikacemi jsou Corel Update, starající se o aktualizaci vašeho systému přes Internet, a System Aministration Event Viewer, jenž zobrazuje hlášení systému formou zpracování "logů" v Linuxu. Asi hlavním trhákem je ale známý kancelářský software Corel WordPerfect 8 pro Linux, který se vám tímto způsobem dostane do ruky zdarma. Jedničku si zaslouží kvalitní dokumentace; k dispozici jsou v tištěné podobě pokyny týkající se instalace, doplněné dobrým elektronickým manuálem.

Jak je to s podporou našeho mateřského jazyka? Prostředí KDE (díky aktuálním verzím i ostatní linuxové aplikace) je kompletně počeštěno, mezinárodní klávesnice pracovala bez problémů, jediným a podstatným problémem je však nepřítomnost českých fontů v základní instalaci. Je sice hezké, že můžete česky psát, ale takto napsaný text se bohužel nezobrazuje korektně. České fonty není problém získat na Internetu, nebo na dalších 2 CD přiložených k balení Corel Linuxu, ale pro obyčejného uživatele vyvstává problém s instalací.

Jak jsem již poznamenal, Corel Linux OS je postaven na základech známé free distribuce Debian, a to vždy na poslední verzi. Z toho se mimo jiné odvíjí i licencování produktu. Zatímco veškerý software, který je součástí Debianu, se dodává i se zdrojovým kódem (jedno z přiložených CD), programové vybavení dodané do distribuce firmou Corel je sice zdarma, ale pouze v binární podobě. Corel toto vše zdůvodňuje přítomností třetích firem spolupracujících na jeho produktech, a tudíž nemožností uvolnit kompletní zdrojový kód.

Co říci závěrem. Corel Linux OS nabízí všechny výhody známé uživatelům Debianu a k nim přidává pár sice drobných, ale příjemných vylepšení, a také programové vybavení od Corelu zdarma. Pro začátečníky je výhodou příjemná instalace, která je ale už přítomná i u jiných distribucí (RedHat Linux). Corel Linux OS je nicméně dalším krokem k přiblížení Linuxu k obyčejnému uživateli a jeho prosazení ze sítě na váš desktop.0 0072/OK o

Corel Linux OS

instalační program

Corel WordPerfect 8

pro Linux zdarma

chybějící české fonty!(při volbě Desktop)

K recenzi poskytla firma:

Corel, Šaldova 34, Praha 8

www.corel.cz

Cena: 2 930 Kč bez DPH

(Na PC WORLD CD 2/2000 zdarma!)

§§§§§


Vytvoř, vyplň, vytiskni! Form Filler 2.0 Standard

Vladimír Vondráček

c00p0073

Zejména pro podnikatele je určena druhá verze automatizované podoby sekretářky, či pravé ruky prodavače. Protože celý moderní svět se zaobírá a je řízen koloběhem nejrůznějších dokumentů, je třeba generovat další a další tyto instrukce. Form Filler umožní se do řízení chodu světa zapojit. A ještě terminologická poznámka: formulářem je v tomto textu rozuměn dokument, který obdržíte např. na úřadě (jestliže tam, cokoliv chcete), a ne formulář ve smyslu některých programovacích jazyků.

Koncepce

Program má dva základní pracovní režimy. Prvním z nich je možnost tvorby formuláře. Jestliže se nespokojíte s některým z dodávaných (je možno stáhnout další formuláře z webovských stránek výrobce), pak je nabídnuto vcelku příjemné vývojové prostředí pro tvorbu vlastních formulářů. Ve srozumitelné nástrojové liště jsou umístěny položky, které se na formulářích zhusta vyskytují, tj. okénka, kolonky, čárky a okénka na zaškrtávání. Po umístění na plochu formuláře (jejíž velikost je možno také volit) pak s takovými položkami lze pracovat jako s objekty, tzn. že kliknutí pravým tlačítkem myši na objekt se vyvolá kontextové menu, v němž je možno upravovat vlastnosti objektu. Lze např. volit barvu písma, jeho velikost nebo font. Nechybí ani možnost (sice omezená) tvořit vlastní obrázky pomocí čar, obdélníků nebo kruhů. Pokud tyto formy kresby nejsou s to vyplnit potřeby tvůrce, lze vložit rovnou celý obrázek, namalovaný v silnějším grafickém nástroji. Do takového obrázku však již nelze dále nic vepisovat. Na závěr tvorby formuláře je možno určit pořadí vyplňování polí. Tím je návrh formuláře hotov.

Druhý pracovní režim je schopnost vytvořený formulář vyplňovat. Docela si dovedu představit, kterak prodávající do počítače naťuká jméno zboží a jeho cenu, stiskne knoflík, na připojené tiskárně vyjede požadovaný dokument. Načež je opatřen razítkem a podpisem prodejce. (Následuje naděje, že vám nakoupené zboží někdo proplatí.) Ve formuláři se lze pohybovat jednak klávesou Tab (funguje vždy), nebo klávesou Enter (funguje někdy). V případě, že dokumenty budou elektronicky zpracovány, je možno generovat i čárový kód podle různých norem.

Další možnosti

V předchozím odstavci byly popsány základní rysy programu. Některé další možnosti a varianty postupu jsou vyjmenovány v tomto odstavci.

Zmíněná vlastnost vkládání objektů umožňuje jednu fintu pro majitele skeneru. Nechce-li uživatel již vytištěný formulář (který není k dispozici v elektronické podobě) složitě znovuvytvářet pomocí čar a textů, může předlohu prostě sejmout skenerem, a pak ji použít jako podkladový obrázek. Pomocí umisťování formulářových objektů (většinou textových polí) na příslušná místa naskenované předlohy lze pak vytvořit požadovaný výstup.

Další šikovnou možností je vkládání funkcí do polí. Lze tak snadno vytvářet např. součty ve sloupcích, či připočítávat daň z přidané hodnoty jenom zadáním ceny nezdaněného zboží a sazby daně.

Jedna silná možnost z předchozího textu nevyplývá. Touto možností je ukládání jednotlivých záznamů do databáze. Ke každému formuláři lze totiž vygenerovat databázi, jejíž pole jsou shodná s položkami formuláře. Při každém vyplnění formuláře mohou být zadané hodnoty přeneseny do databáze, jakožto databázový řádek. Nad touto databází je pak možno provádět nejrůznější výpočty, které nemusí být nutně pomocí programu Form Filler. Aplikace používá standardní ODBC rozhraní pro práci s databázovými daty. Umožňuje tak společné zpracování dat řekněme rozličných poboček firmy.

Pár obecných slov

Všechny výše uvedené funkce (pochopitelně nejen tyto) jsou zdokumentovány v přiložené brožuře. Po jejím prostudování by měl práci s programem zvládnout i nezkušený nebo méně zručný uživatel počítače. Program totiž využívá vymožeností Windows, a je tudíž uživatelsky příjemný. Pro uživatele starších verzí je pochopitelně možno importovat data z těchto produktů.

Trochu nezvykle na dnešní dobu je dodáván na dvou disketách (další tři diskety jsou instalace databázového rozhraní ODBC). Rozsahem je velmi skromný, nicméně škála funkcí, které nabízí, je pro daný účel postačující.

Prozatím tato recenze vyznívá veskrze příznivě, což jsem chtěl. Ovšem jako každý program je i tento dílem lidských rukou, proto několik výhrad. Přestože to neomezuje nikterak funkčnost programu, například při tvorbě formulářů nelze použít víceméně standardních operací (Delete pro smazání aktivního objektu apod.). Takovýchto drobností by se našlo asi více, možná jde však jen o zvyk.

Shrnutí

Kvalitní nástroj pro práci z formuláři, pořizování a práci s databází záznamů, široká možnost použití a kvalitní tiskové výstupy (na kvalitní tiskárně, pochopitelně). Umožňuje konzistentní práci s daty při pohybu zboží a služeb, zejména ve sféře podnikatelské. Za pochvalu stojí i několik desítek předpřipravených formulářů pro nejobvyklejší situace (platební styk, poštovní tiskopisy a podnikatelské formuláře).

Form Filler 2.0 Standard

jednoduché použití

databázové zpracování

místy nestandardní ovládání

K recenzi poskytla firma:

MagicWARE, s. r. o.

Novotného lávka 5, Praha 1

www.magicware.cz

Cena: 3 300 Kč (bez DPH)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

c00p0077

Hrady a zámky Čech, Moravy a Slezska

Po nějaké době si moje skrytá (a dlužno přiznat i opomíjená) záliba v hradech, zámcích a zříceninách opět přišla na své. Dvě CD plná informací o zhruba 450 historických objektech byla tím pravým, co mne potěšilo. Ač nejsem zvyklý hned zpočátku pět na produkt chválu, nyní jsem se tomu prostě neubránil.

Firma Oberro media již zaujala podobně laděným produktem, virtuální procházkou hradem Bouzov, a tématu se přidržela i tímto titulem. Tentokrát zde ovšem nenajdeme virtuální procházky po hradech, neboť toto zpracování by bylo kapacitně poněkud náročné. Důležité a podstatné informace ovšem nechybějí. Ke každému objektu je na discích několik fotografií stěžejních částí, v některých případech doplněných i krátkou videosekvencí (např. letecké záběry stavby). Pochopitelně je zde i čistě textová informace o historii hradu či zámku. Jak ví každý, kdo někdy navštívil podobný historický objekt a neváhal investovat do živého či psaného průvodce, je historie těchto staveb spjata se jmény šlechtických rodů, které je kdy vlastnily. Na disku nechybí ani přehled těchto rodů s jejich stručnou historií. Mnohdy se v textu objeví i nějaký cize znějící termín, který je ve výkladu často podstatný. Proto je zde i slovník pojmů, kde se uživatel dozví, co je např. donjon či dispozice.

Jak je víceméně známo, k hradům se nezřídka váže nějaká pověst. Aplikace nabízí fonotéku (!) těchto legend u některých památek. Kdyby snad uživatele zaujal ten který objekt a pocítil by neodolatelnou touhu dané místo navštívit, obsahuje program i výřezy turistických map.

Vyhledání konkrétního objektu není složité. Jednak je to možné pomocí abecedně řazeného rejstříku, jednak prostřednictvím interaktivní mapy regionu. Jak Čechy, tak Morava jsou rozděleny na čtyři části, v nichž jsou pomocí puntíků znázorněny zobrazitelné objekty. Puntíky jsou interaktivní a kdykoli na ně najedete kurzorem, obejví se v rohu malá fotografie stavby.

Pro rozptýlení je připraveno i pexeso, jak jinak než s obrázky hradů a zámků. Sečteno a podtrženo, mně osobně se tato aplikace velmi líbila. Za přiměřenou cenu tak uživatel získá poměrně solidní sumu informací, která je dobrým základem pro další studium i pro putování po naší republice.

Hrady a zámky Čech, Moravy a Slezska

komplexnost a objem informací

zpracování

možnosti mapy

Producent: Petr Dvořáček a Oberro media

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

OS: Windows 9x

Cena: 750 Kč

K recenzi poskytla firma:

Apro, s. r. o.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích 2

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

TS DĚTSKÝ KOUTEK I

c00p0076

Možná patříte mezi rodiče, kteří sveřepě  brání své děti před vlivem "ďábelských" počítačů v přesvědčení,  že jim nic dobrého nemohou přinést a ještě je vlivem hraní militantních  her přivedou na scestí. Případně se můžete domnívat, že do věku  zhruba deseti let nemohou dítěti nic nabídnout, neboť většina  výukových multimediálních produktů je pro starší. Pojďme se tedy  podívat na zástupce kategorie výtvorů pro nejmenší, abychom povědomí  uvedli na pravou míru.

Produkt Dětský koutek zahrnuje několik  témat bytostně spjatých s dětským světem, a pomocí multimediálních  technologií přenáší tyto prvky na počítač. Setkáte se tedy s  tradičními kapitolami Pohádky, Omalovánky, Školička či Dětské  hry, k jejich zpracování je však využito možností počítače. Pohádky  (je jich celkem šest) jsou ztvárněny formou knížky, v níž mohou  děti sledovat buďto jen obrázky s namluveným slovem, nebo pročítat  text příběhu v psané formě. Samozřejmě je možno do příběhu "vstoupit"  na jakékoliv místo právě dle doprovodných ilustrací. Další kapitolou  jsou omalovánky a jejich ztvárnění. Děti si mohou vybrat z několika  desítek obrázků (souvisí s příběhy pohádek) a pastelek, a vznikající  kresba je chráněna proti překreslení za okraj či splynutí barev.  Omalovánky si také můžete vytisknout a přejít tak plynule k tvorbě  s pravými pastelkami. Spíše pro mladší děti z doporučeného rozmezí  (3-8 let) je připravena školička elementárních schopností, mezi  něž patří základy rozpoznávání písmen, čísel, barev a základních  geometrických obrazců. Pokud máte dojem, že učení již bylo dost,  přijdou na řadu jednoduché hry (Domino, Pexeso atd.), zaměřené  hlavně na základy logiky a pozornosti. Všechna témata jsou graficky  velmi dobře zpracována a pro ovládání dětským uživatelem dostatečně  intuitivní. Kromě grafické navigace jsou také rozhodovací dialogy  namluveny, takže orientace je snadná. Rovněž každá kapitola obsahuje  hlasový doprovod na úvod a v důležitých situacích hry či úkolu,  což dále používání usnadňuje.

Z nedostatků bych upozornil na  malé rozlišení grafiky v jednom úvodním dialogu (přestože dle  výrobce je požadováno rozlišení high color) či možnou nestabilitu,  nemáte-li správně nastaveny multimediální funkce ve Windows.

Při hodnocení produktu pro nejmenší děti (řekněme ve věku předškolního  až čerstvě školního) považuji za relevantní kritérium schopnost  udržet po delší dobu dětskou pozornost, a z tohoto hlediska vychází  Dětský koutek velmi dobře. Kolega provedl "testování" se svou  tříletou dcerou, a přestože na některá témata musí ještě dorůst,  kapitoly jako Školička či Omalovánky dokázaly dobře udržet soustředění  i u takto malého dítěte. Ocenil rovněž pěkné ztvárnění průvodce  aplikací formou Kouzelné babičky a intuitivní grafické zpracování.  Určitě nebudeme přehánět řekneme-li, že takto má vypadat multimediální  CD pro děti.

TS Dětský koutek I

obsažená témata

grafické  zpracování

schopnost zaujmout

Producent: Terasoft

Žánr: výuka  pro nejmenší

Jazyk: český

OS: Windows 9x

Cena: 600 Kč + 5  % DPH

K recenzi poskytla firma:

Terasoft, a. s.

Vísecké nám.  1280, Hořovice

Lingea lexicon 2000

Znáte-li produkty Lexicon z dřívější doby,  budete mít na první pohled dojem, že se mnoho nezměnilo. Ovládací  prostředí opravdu zachovává tradičně konzervativní vzhled, zdokonalení  v nových verzích se ovšem záhy projeví, a proto neváhejme a stiskněme  Ctrl+F pro vyhledání hesla. Hned po zobrazení dialogového okna  narazíte na první funkce, jež můžete aktivovat "zaškrtnutím",  takže je všechny klidně nastavte (ještě se k nim vrátíme) a zadejte  např. "house". První důležitou skutečností je, že se nemusíte  starat o směr překladu, Lexicon vše rozezná (i při současné aktivaci  angličtiny a němčiny) a přeloží. U slov stejně psaných (např.  host, mise) nabídne obě alternativy. Tím však volnost při zadávání  nekončí můžete také využít značně pokročilého nástroje pro tvaroslovné  vyhledávání. Zadejte si např. "done" a sledujte, co vše bude  nalezeno. Lexicon si poradí s rody, pády, čísly, osobami či časováním,  a to ve všech jazycích! Tato funkce nebývá k vidění často, stejně  jako hledání fonetické (jen u anglických slovníků), kde stačí  zadat slovo tak, jak jsme je zaslechli.

Nalezené informace jsou  zobrazovány jak v hlavním okně (hlavní heslo), tak v levé části  ovládacího rozhraní, a právě zde naleznete řadu zajímavostí.  Vraťme se k prve použitému heslu "house" a v levé horní části  na kartě Hesla obdržíme přehled nalezených slov dle slovníkové  databáze, mezi nimiž můžete přepínat pokliknutím na ikoně. Součástí  aplikace je také obsáhlý anglický výkladový slovník, jenž často  může velmi vypomoci. Karta Fulltext pak nabízí možnosti komplexního  prohledávání, takže zadané heslo je zde vypsáno ze všech dostupných  frází, překladů či příkladů ve slovníku. V dolní části pak můžete  pracovat v dalších souvislostech Lexicon vyhledá ke slovu další  významy jako synonyma či antonyma (slova opačného významu), na  kartě Tvary naleznete slova odvozená pomocí předpon a přípon,  frázová slovesa (v angličtině, např. put on) a slova jinak odvozená.  Karta kolokací je také velmi zajímavá, ale špatně se vysvětluje  nejlépe význam pochopíte při vyzkoušení.

Pro lepší zvládnutí  jazyka můžete vyzkoušet nástroj Učení s řadou přednastavených  témat se slovíčky k procvičování, a zvukový záznam slov je také  k nezaplacení, neboť zvláště u angličtiny příklad v podání rodilého  mluvčího velmi často oceníme. Velmi užitečné je také přímé hledání  tvarosloví u zobrazeného hesla, a ani tato funkce nebývá samozřejmostí.  Při běžném používání jistě oceníte plnou podporu technologie  drag&drop či sledování obsahu schránky a velmi užitečný je rovněž  jednoduchý modul do Wordu, s jehož pomocí se můžete účinně "prokousávat"  neznámým textem krok za krokem, aniž přecházíte mezi aplikacemi.

Domnívám  se, že pokud přihlédneme k příznivé ceně, nelze jinak, než vřele  doporučit.

Lingea Lexicon 2000

zásoba  slov a frází

prohledávací technologie

cena

Producent: Lingea

Žánr:  překladový slovník a jazykový lexikon

Jazyk: český

OS: Windows  95/98/NT/2000

Cena (včetně DPH): Velký slovník (angličtina nebo  němčina) 1 990 Kč;

Studijní slovník (angličtina nebo němčina)  790 Kč

K recenzi poskytla firma:

Lingea, s. r. o.

Husova 8A,  602 00 Brno

§§§§§


Internet Download Centrum- Multimédia a komunikace

Vladimír Drda a Michal Drda

c00p0099

Následující řádky se budou týkat převážně multimédií. Kromě českého sharewaru vám nabídneme výtečný hlasový komunikační program Buddy Phone. Audiosphere vám zpříjemní regulaci zvuku a s Virtual Turntables můžete být na chvilku DJ...Buddy

Phone 2.05

900 KB; http://www.buddyphone.de/

Jeden z nejkvalitnějších programů pro internetovou telefonii. Klíčovými výhodami jsou možnost precizního nastavení kvality spojení odpovídajícímu stavu linky, integrovanost s komunikačním klientem ICQ (www.icq.com), a v neposlední řadě i uživatelská přívětivost a přitažlivý design. Protějšek lze vybrat buď z vašeho seznamu registrovaných ICQ uživatelů, udáním IP adresy počítače (nebo hostmask počítače například ferda.pcworld.cz), nebo udáním e-mailové adresy (musí být registrována na Buddy Phone serveru), pokud protějšek nemá fixní IP adresu. V případě, že si chcete zavolat a nemáte představu komu (proč ne?), nabízí se volba random-call (náhodný telefonát). Je-li k dispozici osoba v režimu příjmu náhodných telefonátů, můžete si s ní popovídat. Buddy Phone může sloužit i jako hlasový záznamník v případě, že nejste na příjmu nebo nechcete být rušeni. Příchozí hovory lze podle potřeby blokovat.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware 30 dní, 14,95 USD

Virtual Turntables 1.8

3,7 MB; http://carrot.prohosting.com/

Na první pohled vypadá jako podivný přehrávač WAV a MP3. První pohled je ale chybný a sáhnutím na nastavení a ovládací prvky zjistíte, co se za Virtual Turntables VTT skrývá. VTT umožňuje mixovat audiostopy s lehkostí blížící se mixování z vinylových desek. Podstatné jsou tyto dispozice plynulé posuny vůči aktuální hrané pozici (pro synchronizaci dvou stop), změna tempa při zachování pitch (pro synchronizaci tempa BPM) a plynulý crossfade (změna úrovně hlasitosti mezi dvěma stopami). VTT spolupracuje s více zvukovými kartami současně, takže než namixujeme jednu stopu do druhé, můžeme přes pomocnou zvukovou kartu slyšet ve sluchátkách, jak bude výsledek vypadat, a doladit patřičné parametry. Zatím není do hloubky podporován např. Sound Blaster Live!, u něhož by se jako pomocný kanál mohl využít výstup do zadní reprodukce (rear output). Stačí-li nám ale pro testování mixování v mono režimu, můžeme absenci druhé zvukové karty šikovně obejít. Potřebujeme k tomu buď zvukovou kartu s dvojím linkovým výstupem (Line Out 1 a Line Out 2), nebo s jedním linkovým a druhým zesíleným (jako například u Sound Blasteru AWE32 Line Out a Speaker Out), anebo jeden výstup s rozbočovačem (obyčejná stereorozdvojka). Sice bude výstup na reproduktory i sluchátka monofonní, konečný zvuk je však neuvěřitelně hladký. Podporovány jsou formáty MPEG layer II a III (tj. MP2, MP3).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware 21 dní, 37 USD

Media Wizzard 4.11

10,3 MB; http://www.cdhpro.com/downloads/Setup_MW.EXE

Přehrávač multimédií zvuku i videa. Výjimečný je svou podporou formátů, kterých je opravdu nespočet. Uživatelské rozhraní je sice pěkné, ale lze v něm najít několik funkčních vad (lépe řečeno limitací), jež ubírají tomuto produktu na komfortu. V případě přehrávání MPEG videa nám při testování periodicky "cukal" obraz v intervalu přibližně 2-3 vteřin. Advanced Streaming Format (ASF) byl přehráván plynule (obecně ale tento formát vyžaduje minimálně Pentium 200 MMX), stalo se však, že došlo k desynchronizaci videa a zvuku. Přehrávání souborů typu MP3 je bezproblémové, možná je i konverze WAV do MP3 a reverzně. Program umí také digitálně kopírovat CD do WAV či rovnou do MP3. Pro úplnost uveďme multimediální formáty, které Media Wizard podporuje: Audio CD/Video CD, MPEG Audio (MP3, MP2), Windows Media 4 (WMA), Vivo Digital Video, RealAudio/RealVideo, Windows Video (AVI), MPEG Video (MPG, MPEG, MPE), Apple QuickTime (MOV, QT), Standard Windows Audio (WAV), MIDI, AIFF, AU, SND. Podporován je i CDDB, jenž z Internetu stahuje názvy alb a stop na CD.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware 30 dní, 50 USD

Audiosphere 1.51

400 KB; http://www.svet-soft.com/

Malý regulátor hlasitosti (master volume), úrovně basů a výšek. Funguje jak pod Windows 95/98, tak pod NT a Windows 2000. Má přitažlivé ovládání a pohodlně může sloužit jako náhražka běžného regulátoru hlasitosti umístěného v trayi u hodin. I Audiosphere na tato místa umístí svojí ikonku, přes niž je přístupný. Na dvojité kliknutí této ikonky je standardně přiřazena akce pro otevření kompletního asociovaného Windows mixéru. Tuto akci lze redefinovat. Uživatelské rozhraní je barevně modifikovatelné, podporovány jsou klávesové zkratky a čtyři pozice s přednastavenými hodnotami (presets): volume, balance, bass a treble.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware 30 dní, 15 USD

Český shareware A freeware

Tanky 1.1

122 KB; http://freeware.zde.cz

Ke hře Tanky snad není třeba se nijak dlouze rozepisovat. Spousta z vás už něco podobného viděla ještě v dobách rozkvětu DOSu například oblíbená hra Scorch.

Na náhodně vygenerované krajině jsou libovolně umístěny dva tanky. Vaším úkolem je správně určit úhel a rychlost střely z vašeho tanku, aby zasáhla tank nepřátelský. Hru buď hrají dva hráči proti sobě, nebo jeden hráč proti počítači.

Tato aplikace je primárně vytvořena pro Windows 98. Pokud ji budete chtít spustit i ve Windows 95, musíte mít nainstalovány Visual Basic 5 Runtime soubory. Ty najdete např. na našem dnešním PC WORLD CD, nebo na http://support.microsoft.com/download/support/mslfiles/MSVBVM50.EXE.

Mimo hry Tanky, si na této stránce můžete stáhnout i jiný zajímavý freeware.

Operační sysrém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

Kontaktní manažer 2.1

12,6 MB; Naleznete jej na PC WORLD CD

Kontaktní manažer je program sloužící k záznamu, třídění a vyhledávání údajů o firmách nebo osobách, především telefonních čísel, adres, kontaktních osob apod. Kromě zobrazení na obrazovce nabízí také tiskové sestavy s volitelným rozsahem tištěných výstupů. Data je rovněž možno podle potřeby kategorizovat, což zvyšuje přehlednost a urychluje vyhledání požadovaných informací. Vše je koncipováno s ohledem na maximální jednoduchost a rychlost vyhledání potřebné informace.

Praktickou pomůckou umožňující rychlé využívání nejčastěji používaných telefonních čísel je volba Rychlá čísla, kde můžeme ve zkrácené podobě uložit nejfrekventovanější čísla telefonů, jež lze okamžitě volit bez jakéhokoliv vyhledávání. Omezeni jsme pouze rozsahem jedné obrazovky.

Při spojení počítače s modemem a telefonem vám program usnadní vytáčení vyhledaných telefonních čísel.

Samozřejmě je k dispozici i zálohovaní na diskety a komprimace vlastní databáze.

Síťová verze programu (v. 2.5) umožňuje v malých firmách (do 50 počítačů zapojených v síti) udržování aktuální vnitropodnikové informační databáze dostupné všem uživatelům sítě podle přidělených práv.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware omezeno vložením maximálně 10 položek. 149 Kč stojí registrace sharewarové verze, 499 Kč zaplatíte za plnou verzi na CD s manuálem.

§§§§§


Microsoft Works 2000 CZ

VLADIMÍR VONDRÁČEK

c00p0100

Kancelářský balík Works není jistě třeba většině uživatelů představovat. Ale přece jen pro ty, kteří ne tak úplně vědí, oč jde: zjednodušeně by se dalo říci, že se jedná o menšího bratříčka mohutné MS Office, dnes nejrozšířenějšího kancelářského balíku na světě. Works jsou však zaměřeny spíše na nenáročnou domácí práci či na práci kancelářskou, kde není vyžadována plná škála funkcí objemnější (a dražší) Office.

Komponenty

Jako každý kancelářský balík, i Works obsahují několik základních pilířů.

Prvním a zřejmě nejdůležitějším je textový editor. Umožňuje všechny obvyklé způsoby práce s texty, ačkoliv je jeho použití svým způsobem zaměřeno na méně zkušené uživatele. O organizaci jednotlivých komponent bude další odstavec. Důležitá je samozřejmě kompatibilita s různými formáty dokumentů, která je zde stejně široká jako např. ve Wordu. Je možno zapnout kontrolu pravopisu, kde lze nastavit i kontrolu podle národního prostředí (pokud je na počítači nainstalována). Vkládání všemožných objektů je též jednoduché, pomocí ikon na pracovní liště.

Dalším důležitým pilířem je tabulkový kalkulátor. I ten umožňuje práci s jinými formáty tabulek, takže nebude problém s převedením jejich obsahu ze starších souborů.

Pro potřeby inventarizace je zde databázová aplikace. Je tedy možno inventarizovat třeba majetek v domácnosti či obsah knihovny. Další "inventarizační" aplikací je pak nezbytný adresář. Ten jak známo umožňuje zavést si pořádek v kontaktech jak obchodních, tak osobních. Věc velmi užitečná, zvláště když kapesní digitální záznamník je už naštíru s pamětí a kontakty se stále množí. Další navazující aplikací je pak kalendář, který dovolí udělat si pořádek ve svém pracovním (i mimopracovním) časovém plánu.

Důležitým parametrem dneška je konektivita, tudíž je do balíku Works zakomponováno i spouštění aplikací, navázaných na Internet. Ťuknutím se spustí Outlook Express (pro nezasvěcené: poštovní klient) nebo Internet Explorer (to snad ví každý, co je tahle aplikace zač). Další možnosti pak skýtá připojení na síť Microsoft Network, internetový počin společnosti Microsoft, kdy je možno on-line prohlížet např. Encartu nebo hrát on-line hry.

Propojení komponent

Podobně jako v případě volby Nový dokument Office ve "velké" Office, i ve Worksech je nejprve nabídnut průvodce, který má uživateli usnadnit práci. Seznam témat průvodce není členěn podle aplikací, ale podle tematických okruhů. Každý okruh pak obsahuje několik šablon. Ťuknutím na některou z nich se pak spouští příslušná aplikace. Tato cesta je poměrně uživatelsky příjemná, protože nevyžaduje bližší znalosti parametrů jednotlivých, výše probraných komponent kancelářského balíku. Druhou cestou je přímo volba aplikace, ve které chce uživatel něco tvořit. K dané aplikaci se zobrazí seznam předpřipravených šablon, každá z nich pak spouští příslušného průvodce. Tvorba dokumentů je tak velmi jednoduchá a intuitivní. Škála šablon je poměrně široká a z valné části pokrývá požadavky domácností a menších kanceláří, tedy cílové skupiny uživatelů.

Mezi těmito dvěma základními režimy se přepíná ťuknutím na příslušnou záložku na pracovní ploše Works. Poslední záložkou je Historie, kde je seznam (chronologicky řazený) otevíraných dokumentů, což značně usnadňuje orientaci při práci s větším objemem podobně pojmenovaných souborů ("přece vím, že jsem na tom včera dělal, ale jak se to jen jmenovalo"...).

Za zmínku stojí ještě jeden ovládací prvek, a to zapisovací políčko a tlačítko s nápisem Najít. Dovoluje vyhledávat podle zadaných slov mezi šablonami a aplikacemi tu, jež nejvíce uživateli vyhovuje.

O aplikaci

Samotná pracovní plocha neobsahuje takřka žádné možnosti nastavení. Jednotlivé aplikace mají dostačující škálu nástrojů pro běžnou domácí práci, pro specializovanější činnosti je třeba se porozhlédnout jinde. Nicméně znovu bych upozornil na naprosto dostačující rozsah pro domácí použití. Nedostatek bych viděl v naprosté absenci součástí pro úpravu obrázků. Na to pak musí posloužit buď některá komponenta Windows (Malování, Imaging), nebo jiný specializovaný program.

MS Works 2000 CZ

optimum pro jednodušší kancelářské práce

vhodné i pro začínající uživatele

chybí prostředí pro úpravu obrázků

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o.

Novodvorská 1010/148, Praha 4

Cena: 2 330 Kč (bez DPH)

§§§§§


Tvar, který ohromí - Picturelt! 2000

VLADIMÍR VONDRÁČEK

c00p0126

Vezměme v úvahu následující modelovou situaci. Jakožto majetný (méně majetný/nemajetný) milovník obrazové informace chcete demonstrovat svoji grafickou zdatnost. Pořídíte tedy několik snímků digitálním fotoaparátem (naskenujete skenerem/namalujete v Malování) a nyní se sháníte po nějakém nástroji, který by umožnil obrázky určitým způsobem zpracovat. Pominu-li prosté vytištění vyfocené (naskenované/namalované) předlohy, těžko vystačíte s prostými kreslícimi prográmky a utilitkami. Jistě je na Internetu zadarmo k dispozici množství grafických nástrojů, málokdy jsou však natolik komplexní, aby plně uspokojily každého uživatele. Další cesta je pořízení některého softwarového balíku, který uvedené funkce integruje a nabízí tak ucelenou škálu nástrojů na zpracování obrazu. Většinou jsou takové aplikace náročné jak finančně, tak hardwarově. Pro občasnou úpravu obrázku pak je taková investice pochybná. Třetí cestou je třeba Microsoft PictureIt! 2000.

Vstup a výstup

Začněme výčtem možných vstupních zařízení. Největším současným hitem je pořizování fotografií digitálními fotoaparáty, kteréžto snímky je program schopen akceptovat (pokud je fotoaparát mocen komunikovat s počítačem v nějakém rozumném formátu). Stejně tak si poradí se snímky ze skeneru či prostě ze soubory grafického formátu z jakéhokoliv zdroje. Všechny vyjmenované zdroje lze katalogizovat a pak na všechna tato zařízení přistupovat jednotně. Nejpraktičtější cestou je ovšem zřízení složky na disku, ve které budou uloženy všechny obrázky, ať už byly získány jakkoli. Katalog obrázků je pak možno libovolně upravovat, k jednotlivým snímkům lze činit komentáře a poznámky, aby bylo možno se v nich vyznat (rozeznat snímky manželky na pláži v Chorvatsku loni a předloni). Obrázky jsou zpracovávány ve vysoké kvalitě, proto je pro vytištění ideální kvalitní tiskárna s možností fotorealistického tisku. Jinak nebude práce s obrázkem zhodnocena kvalitním výstupem. To se ovšem netýká grafiky, kterou chceme umístit do webovské prezentace.

Mezi vstupem a výstupem

Kterak obrázky pořídit, jsem již popsal. Nyní jak s nimi naložit. Základním problémem je obrázek vyretušovat od nechtěných efektů (případně osob, věcí). Mezi nejznámější potíž patří retuš červených očí na fotografiích. Rovněž odlesky od čoček fotoaparátu jsou nežádoucím jevem, stejně jako různá mechanická poškození originálu. Tyto úkony lze s větší či menší námahou učinit v první fázi úpravy obrázků. Jestliže bylo cílem úprav právě jen vylepšení originálu, práce zde končí. Což by byla škoda, neboť po těchto základních korekcích se lze směle pustit do pokročilejších částí tvorby vlastních grafických objektů. Mám teď na mysli tvorbu pozvánek, reklamních a propagačních letáků nebo třeba kalendářů. Pro tyto případy je na discích mnoho desítek předpřipravených obrázků a klipartů. Potom je možno vytvořit různé působivé koláže. V takovýchto materiálech je většinou třeba obrazovou informací doprovodit i nějakým textem. I v tomto směru dává PictureIt! dostatek protoru pro vlastní kreativitu. Nabízí také množství nejrůznějších efektů, počínaje třeba orámováním libovolným textem až po "zplastičtění" obrazu pomocí práce s hranami. Problémem není ani příslušně změnit barvu obrysů, výplní apod.

Práci si lze zjednodušit pomocí šablon

Je zřejmé, že takový objem funkcí, jaký program nabízí, musí být doprovozen dostatečnou nápovědou. Ovšem jakákoliv brožura či kniha v balení chybí. Celá nápověda je tvořena formou krátkých a instruktivních videoklipů. Mluvený komentář je (bohužel) v angličtině. I tak je však doprovodný obrazový materiál dostatečně dobře interpretovatelný a umožňuje pochopit fungování programů. Nicméně se domnívám, že by neškodila krátká přehledová brožura, místo jejího nahrazení pouhým letákem.

Shrnutí

Obecně lze o grafických programech říci, že jsou poměrně hardwarově náročné. Čím méně výkonný hardware, tím méně plynulá je pak práce programu. Zejména aplikace některých speciálních obrazových efektů (změna sklonu stínovaného 3D písma apod.) je mimořádně výpočetně náročná. Pro amatérskou a občasnou činnost však prodlevy ve zpracování příliš nevadí, a není tedy třeba se zděšením prohlížet ceníky prodejců hardwaru.

Jinak je PictureIt! zdařilým produktem, který zaujme především pro domácí a občasné použití. S jeho pomocí můžeme dosáhnout profesionálního vzhledu tvořeného dokumentu.

Picture It 2000

škála funkcí

snadné ovládání

chybí tištěná příručka

není lokalizován

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o.

Novodvorská 1010/148, Praha 4

Cena: 1 815 Kč (bez DPH)

§§§§§


Knihy


3 zajímavé knihy o Excelu

Patrik Malina

c00p0121

MS Excel pro manažery a ekonomyAutor: Milan BrožPočet stran: 344Doporučená cena: 280 Kč

MS Excel pro vědce a inženýryAutor: Tomáš Urbánek, Jaroslav ŠkárkaPočet stran: 434Doporučená cena: 330 Kč

MS Excel matematické a statistické výpočtyAutor: Zdeněk ŠťastnýPočet stran: 254Doporučená cena: 198 KčVydavatelství: Computer Press, Brno, 1998, 1999

Aplikace MS Excel je velmi rozsáhlým a silným nástrojem, jenž se dávno vzdálil představě o primitivních kalkulacích a kupeckých počtech. V dnešní podobě se jedná o velmi komplexní "výpočetní laboratoř", jejíž předností není špičkový výkon při řešení speciálních úloh, ale právě velmi dobrý výkon při zachování vysoké všestrannosti. Jen výjimečně uživatel zvládne a upotřebí většinu možností Excelu, a proto se vydavatelství zaměřilo v těchto publikacích na přiblížení možností využití aplikace v různých oblastech. Mají přirozeně mnoho společných rysů, a proto je recenzuji takto pospolu. Pro stručnost a přehlednost je budu označovat dle pořadí, v jakém jsou výše uvedeny (první, druhá a třetí kniha).

První částí všech knih je samozřejmě úvodní seznámení s aplikací. Nejdůkladnější a nejvíce uživatelsky zaměřené je v první knize (s důrazem na formu výstupu), v dalších dvou je již cítit specializace. Druhá kniha se více věnuje matematickému a programátorskému vybavení (rozsahy číselných proměnných, přesnost čísel, adresování buněk, matematické operátory) a třetí pak nabízí jistý kompromis mezi základy používání a přehledem využitelných nástrojů. V první knize je dále v několika kapitolách důkladněji rozvedena problematika vytváření tabulek autor se zaměřuje jak na koncepci, tak na široké možnosti formátování a kontroly na vstupu dat. Druhá publikace se již zaměřuje na aplikaci tabulek pro základní inženýrské výpočty. Problematika vytváření grafů je samozřejmě zpracována ve všech knihách, přičemž první z nich je opět nejbližší běžným uživatelům. Obsahuje také velmi užitečnou a zdařilou stať o nesprávném využití grafů a zkreslování vypovídací schopnosti zpracovaných dat. Druhá kniha se více zaměřuje na jednotlivé typy grafů a jejich využití, třetí pak tuto otázku řeší nepříliš obsáhlou kapitolou spíše obecného charakteru. Obsahuje však jako jediná samostatné pojednání o importu a exportu dat, což považuji za dosti přínosné pro odbornou práci vzhledem k časté nezbytnosti pohybu mezi Excelem a specializovanějšími nástroji. Druhá kniha pak rovněž zařazuje dosti obsáhlou kapitolu o práci s jazykem Visual Basic for Applications, čímž zachovává důsledně vztah ke svému předobrazu knize Williama J. Orvise (Computer Press, vyšlo v roce 1995). V dalších částech se již knihy zabývají speciální tematikou dle svého zaměření.

První titul pojednává podrobněji o scénářích, hledání řešení problémů a citlivostní analýze, a veškerá látka je důkladně demonstrována na příkladech z praxe. Následuje výklad o využití databázových funkcí a především o mocném nástroji Excelu kontingenční tabulce, přičemž je stále kladen důraz na kvalitu výstupu a prezentace výsledků zpracování dat. Závěr publikace pak tvoří vyčerpávající přehled funkcí dostupných v aplikaci, a především velká kapitola s komplexními příklady, na něž uživatel může narazit. Tedy žádné hypotetické konstrukce, ale důkladná simulace. Knihu doplňuje CD s příklady a užitečnými nástroji.

Druhá publikace obsahuje také kapitolu o využití databázových funkcí, následující pojednání je však již organizováno dle odborné tematiky. Můžete tedy studovat součty řad, závislosti mezi daty, počítat integrály a derivace (přirozeně numericky) či řešit rovnice různého druhu. Příklady jsou zpracovány důkladně krok za krokem, možná až příliš detailně, a stručný přehled funkcí Excelu je v tomto případě zařazen v úvodu knihy. Soubory s příklady jsou přiloženy na disketě.

Velmi podrobně se odborným tématům věnuje i třetí kniha, jež nejvíce klade důraz na teoretický výklad, následovaný posléze praktickou ukázkou. Pojetí příkladů je spíše náznakové, ve srovnání s předchozí publikací více spoléhá na aktivní přístup studujícího a uvolňuje tak více prostoru důkladnému rozboru řešení konkrétních úloh. Velmi zevrubně je pojednáno o statistické analýze, testování hypotéz a generování souborů pseudonáhodných čísel. Přehled funkcí v závěru publikace je pak stručnější, se zaměřením na probíraná odborná témata. Přílohou je tentokrát opět CD.

Ke všem třem titulům je nutno poznamenat, že bez předchozí zběžné teoretické znalosti odborné problematiky je příliš neužijete. Dle tohoto kritéria náročnost stoupá v řadě, jak jsou tituly uvedeny (a jak byly postupně uváděny na trh), zvláště třetí kniha vyžaduje opravdu dobrý teoretický základ. V souladu se svými názvy publikace opravdu nejsou úvodem do používaní aplikace, ale materiálem nastiňujícím možnosti jejího všestranného profesionálního využití, a proto bych doporučoval předem zvládnout základy práce v MS Excelu. Ani první z publikací, jež se v tomto ohledu nejvíce přibližuje nezkušeným uživatelům, základní studijní materiál nemůže nahradit (to ani nebylo účelem). Přestože všechny tři knihy považuji za zdařilé, je jistě škoda, že v rámci takto ucelené řady nedošlo k důslednějšímu sjednocení koncepce a formy. Vznikl tak soubor, v jehož každém dílu je něco velmi dobré a něco průměrné, takže ideálního stavu dosáhnete až současným užíváním všech titulů. Jste-li však opravdu vážnými uživateli Excelu, považuji investici do kterékoliv z publikací za vhodnou, neboť v záplavě učebnic typu "MS Excel bravurně za tři hodiny..." se jedná o zdařilé výjimky.


RedHat Linux 6.1 Cz

Patrik Malina

Autoři: České sdružení uživatelů operačního systému Linux (CZLUG)Počet stran: Instalační příručka (40 stran) + CD-ROMDoporučená cena: 148 Kč

Debian GNU Linux 2.1 Cz/SkAutoři: Česká nadace pro podporu free softwaru (CzFSF)

Počet stran: Instalační příručka (24 stran) + 5x CD-ROM

Doporučená cena: 493 Kč

Vydavatelství: Computer Press, 1999

Operační systém Linux se stal fenoménem a jen málokterý zvídavý uživatel počítače o něm prozatím neslyšel, o nadšených fanoušcích ani nemluvě. Přestože je jedním z hlavních kouzel Linuxu cena jádro i řada distribucí jsou zdarma a instalace jsou již řadu let k dispozici na Internetu nebyla často cesta k získání instalačního balíku nejsnadnější. S postupem technologií, vylepšováním grafického uživatelského rozhraní a lokalizací do našeho rodného jazyka se stal Linux skutečně reálnou alternativou pro počítač všech kategorií uživatelů. Ruku v ruce s touto situací se v distribuční síti objevila vydání, jež zpřístupňují tento operační systém prakticky komukoliv, a ne náhodou stály u jejich vzniku také organizace z nejpovolanějších.

Distribuce Debian GNU Linux patří mezi velmi populární a rozšířené a jednou z jejích velkých výhod je, že zahrnuje kromě operačního systému řadu programů šířených dle GNU licencí. Nemusíte se tak obávat, že při užívání jakéhokoliv nástroje porušíte autorská práva, neboť komerční software bývá umístěn ve speciálně označených adresářích. Součástí této distribuce je i kompletní podpora českého a slovenského jazyka a také naše jazykové verze některých programů. Obecně je tato distribuce považována za velmi vhodnou k profesionálnímu nasazení díky své stabilitě a bohaté výbavě.

Druhou distribucí je RedHat, rovněž jedna z nejpopulárnějších na světě. Obsahuje také kompletní výbavu pro zprovoznění webového (Apache) nebo databázového (PostgreSQL) serveru, či program SAMBA pro sdílení disků v sítích s operačními systémy od Microsoftu. Tato distribuce je rovněž vybavena českým prostředím, jež začátečníci určitě ocení např. při konfigurování, a národní podporou je vybaven i třeba přiložený textový a sázecí program TEX. Z dalšího obsahu CD uveďme kvalitní grafický editor GIMP nebo elektronickou podobu obsáhlé knihy Linux.

Součástí obou "balení" s distribucemi jsou základní příručky, v nichž zájemce nalezne především návody k instalaci operačního systému. Velký důraz je kladen na práci s nástroji pro vytváření a nastavení oddílů (partitions) na pevných discích, neboť tato operace samotnou instalaci předchází a může napáchat hodně škod. Dále zde můžete najít rady pro konfiguraci systému, vysvětlení práce s distribučními balíčky, postup zavedení grafických uživatelských rozhraní či připojení nejdůležitějšího hardwaru. Velmi užitečné jsou také přehledy dalších zdrojů informací, odkazy na webovské stránky a dostupnou literaturu. Počítejte však s tím, že obsah příruček je opravdu velmi stručný a je zaměřen na základní kroky při zavedení systému. Pro "pořádnou" práci budete rozhodně potřebovat některou z dalších publikací (jsou rovněž v nabídce tohoto vydavatelství) nebo můžete využít dokumentaci přiloženou na CD u obou distribucí.


MS Office 2000 Cz Resource Kit

Patrik Malina

Autor: Kolektiv autorů z Microsoft CorporationVydavatelství: Computer Press, Praha, 1999Počet stran: 835

Doporučená cena: 898 Kč

Již tradičně doprovází firma Microsoft své klíčové produkty publikacemi, jež přinášejí uživatelům a především správcům podrobnou dokumentaci a doplňkové nástroje (protože manuál samozřejmě obsahuje rady uživatelům, ne šťouralům!). Nejinak je tomu s příchodem nové verze tak různorodého balíku, jakým je MS Office.

Struktura knih této edice je poměrně stabilní a předem daná, proto překvapení nejsou příliš namístě. Zásadní změny se ani v tomto případě nekonají, přesto ve srovnání s publikací doprovázející Office 97 nacházím vylepšení. Hned v úvodu jsem přivítal kapitolku o nástrojích a technologiích spolupracujících s Office a také v dalších částech se objevily zajímavé novinky. První zásadní oddíl je věnován zavádění balíku a členění kapitol mi připadá logičtější, než u předchozí verze (což obecně považuji za pozitivní rys celé knihy).

Další ucelená kapitola o správě a podpoře balíku je rovněž koncepční novinkou knihy a její struktura lépe postihuje praktické po třeby ve vztahu uživatel správce. V souladu z technologickým vývojem doznala také rozšíření část věnovaná propojení s Webem, a velmi dobře je zdokumentováno nasazení ve vícejazyčném prostředí.

Závěr je poměrně jednoznačný pokud patříte mezi osoby zodpovědné za bezchybné nasazení a chod balíku Office 2000 v profesionálním prostředí, zbytečně neváhejte a knihu zakupte. Dostane se vám řady užitečných rad a pomůcek na doprovodném CD. Jste-li však skromný domácí uživatel, je pro vás význam knihy minimálně dosti sporný. Nejen tato publikace, ale i většina ostatních ze zmíněné série opravdu není určena pro ryzí uživatele, výborně však poslouží v ruce znalého správce.

§§§§§


Windows 98 v obrazech

Jaroslav Poláček

c00p0122

Autor: Josef SteinerNakladatelství: Grada Publishing, Praha 1999

Počet stran: 216

Cena: 239 Kč

Forma počítačových učebnic není nevyčerpatelná, je tedy potěšující, když se trhu objeví kniha, která alespoň trochu narušuje běžný stereotyp. Publikace Windows 98 v obrazech je učebnicí, jež je založena na velmi názorné metodě. Především je pootočena o devadesát stupňů doprava, takže se radikálně změní formát knihy a také způsob práce s ní. Celobarevná publikace, jak název napovídá, obsahuje víc ilustrací (screenshotů) než textu, který zde pouze plní funkci doprovodnou. Výhody tohoto pojetí jsou zřejmé: názornost, průkaznost a rychlost zpracování informací. Na druhou stranu i publikace tohoto typu mají určité problémy. Těmi jsou podle mého názoru nedostatečná vysvětlení základních pojmů. V textu si autor může dovolit vybraným tématům dát více prostoru nebo text zdůraznit. Pokud je textem legenda, pak je tato možnost výrazně omezena.

Tolik k obecné koncepci knihy. Konkrétně bych tomuto manuálu vytknul některé neodpovídající obrázky. Bude-li začátečník zkoumat určitý zásadní problém, například při prvním startu Windows, a vezme do ruky tuto učebnici, pak při porovnávání zjistí, že jeho systém zřejmě vykazuje chyby, neboť obrázek neodpovídá jeho obrazovce. Konkrétně jde o to, že autor během psaní knihy používal zřejmě grafický program Paint Shop Pro, jenž je na několika místech minimalizován ve spodní liště (bez zdůvodnění). O tom, že nejpečlivější čtenáři (v tomto případě možná spíš prohlížeči) jsou naprostí začátečníci, kteří mají strach z nového stroje, snad není třeba diskutovat.

Již jsem naznačil problém s definováním hlavních pojmů; nabyl jsem dojmu, že interpretace je místy složitá. Toto jen potvrzuje i zavedení nového termínu "výpustka", která v tomto textu označuje tři tečky v nabídce a signalizuje, že se rozbalí dialogové okno. Vysvětlení mě napadá pouze v souvislosti s tím faktem, že orginál knihy je napsán v německém jazyce. Nerad v návodech vidím jasné příkazy, a tak musím komentovat i rozkazovací způsob u potvrzování vymazání (s. 39).

Na závěr bych se rád vrátil ke stránkám knihy, které považuji za přínosné. K nim patří již naznačená názornost, dále jsem ocenil zpracování popisu dialogových oken popis obrázku je pravdu asi jediná možnost, jak nevynechat žádný z přepínačů. Dále bych rád zdůraznil, že na více než dvou stech stranách se podařilo shromáždit opravdu vše podstatné o Windows 98, a informace jsou v učebnici předkládány v hutné formě, ale na druhou stranu se nakladatelství pokusilo o grafické oddělení částí textu. Podrobný obsah doplňuje průměrný rejstřík, takže i vyhledávání zapadá do lepšího průměru.

Grada Publishing na zadní obálce uvádí, že kniha je určena pro všechny a že bude ozdobou každé knihovny. Nevím jak brožovaná kniha ozdobí vaši knihovnu, vím ale, že pokud cena publikace nebude příliš vysoká, tak bude dobrou referenční příručkou pro základní operace ve Windows.

§§§§§


OrCAD pro Windows

Jan Žďárek

c00p0123

Praktický průvodce vývojářeAutor: Vít ZáhlavaVydavatelství: Grada Publishing, 1999Počet stran: 124Doporučená cena: 148 Kč

Snad není studenta FEL ČVUT, který by se dříve či později nemusel potýkat s návrhem elektronického schématu v některé verzi programu OrCAD. Určitý počet z nich se již jistě setkal s autorem této knihy osobně, ostatní čtenáři pak již mohli narazit na jeho předchozí knížku (napsanou spolu s Ing. Rozehnalem, taktéž z katedry mikroelektroniky) pojmenovanou OrCAD386+, o práci s dosovou verzí tohoto návrhového systému. Začínáte-li tušit, že tato kniha je vlastně vysokoškolské skriptum, máte naprostou pravdu. Je ale určeno všem, kdož se s OrCADem potýkají, tj. nejen VŠ studentům, ale i studentům středních průmyslových škol a dalších.

Skriptum (knížka, chcete-li) je napsáno tak, abyste bez dlouhých úvodů mohli ihned zasednout k počítači a přečtené informace prakticky vyzkoušet přímo v systému OrCAD. První část skripta se zaměřuje na návrh a kreslení elektronického schématu (Capture), druhá na návrh plošného spoje (Layout). Práce se schématem obsahuje všechny potřebné popisy, včetně umisťování neelektrických grafických prvků, anotací, hierarchického návrhu, netlistu, vkládání pouzder do schématu a práce s knihovnami schematických značek.

Popis návrhu pak jde důsledně až k finálním úpravám desky plošných spojů, což zahrnuje i vytváření "technologických" dat (motivy vrstev, data pro souřadnicovou vrtačku i popis zpětné anotace což je velmi užitečné). Užitečný je i popis správného rozmisťování součástek, definice obrysů a montážních otvorů, nastavování rastru a umisťování prokovů (vícevrstvé desky) atd. Dojde i na práci s knihovnami pouzder součástek, a je zde též stručná zmínka o GerbTool (program pro předvýrobní zpracování návrhu plošného spoje).

Za hlavní přednost považuji to, že nejde o přepis manuálu, ale o vyloženě prakticky zaměřený návod jak při práci efektivně postupovat, opatřený všemi tolik potřebnými drobnými radami a poznámkami, bez nichž by práce vedla k cíli o dost pomaleji. Většina postupů je nakonec přehledně shrnuta do několika bodů pracovního postupu.

Na konci knihy je mimo jiné kapitola o nejčastějších chybách při návrhu plošných spojů, seznam horkých kláves pro pohodlné ovládání OrCADu, v přílohách je seznam tříd přesnosti a nejpoužívanějších pájecích plošek a prokovů. Vedle stručného rejstříku je v knížce i malý seznam použitých zkratek.

Lze říci, že kromě několika drobných překlepů v publikaci není chyb. Dovolím si tedy konstatovat, že ji jistě může využít mnoho návrhářů nejen z řad studentů vysokých škol.


Borland Delphi - Průvodce vývojáře Kniha II

Jan Žďárek

Autoři: Steve Teixeira, Xavier Pacheco

Vydavatelství: Unis Publishing, 1999

Počet stran: 288

Doporučená cena: 290 Kč

Možná, že znáte před několika lety vydanou knihu o Delphi 1.0 od stejných autorů, členů vývojového týmu Delphi. Čas pokročil, a tak jsme se dočkali překladu Delphi 4 Developer\s Guide, jenž navazuje na úspěch knihy předchozí. Přesněji řečeno, anglický originál je jedna asi 1 800stránková kniha (část z ní je již jen na CD-ROMu), vydavatelství Unis však zvolilo trochu jinou strategii celou publikaci (včetně původních netištěných kapitol) rozložilo do celkem šesti knih, čímž nás, čtenáře, ušetřilo od krajně obtížné manipulace s tlustospisem. Jako první vyšla část s pořadovým číslem II (neptejte se mě proč).

K celé této sérii je na vyžádání dodáván CD-ROM, (pravděpodobně) s příklady ze všech částí. K recenzované knize přiložen nebyl, neboť je jeden společný pro celou sérii, proto jsem se rozhodl podstoupit stejný proces, jaký budete muset absolvovat i vy, čtenáři, a o CD požádat. Podotýkám, že na konci každé knihy této série je žádanka o zaslání CD zdarma. Pochopitelně jsem nechtěl nic z publikace vystřihovat (z druhé strany je rejstřík), proto jsem se domluvil s vydavatelstvím elektronicky. Vše bylo velmi ochotně vyřízeno, zásilka dorazila dokonce velmi brzy (do týdne), avšak jistě si představíte můj značný údiv, když jsem si přečetl, že mi přišla zásilka na dobírku v ceně přes 300 Kč! Z tohoto důvodu se zde CD přílohou nebudu zabývat, a je třeba říci, že v případě, kdy je v textu výslovně počítáno s tím, že CD s úplnými zdrojovými texty máte k dispozici, je tímto podstatně snížena užitná hodnota celé publikace.

Obsah celého kompletu je více než zajímavý počínaje od základů programování v Delphi (základy Object Pascalu) zde najdete skoro vše, co lze s Delphi provádět, včetně možností dostupných jen v nejvyšší verzi Client/Server. Konkrétně v tomto díle je probíráno použití schránky (clipboardu), využití ActiveX komponent, programování grafiky a používání GDI (Windows Graphics Device Interface), fonty, tisk, tvorba MDI aplikací a multimédia.

Kniha je plná komentovaných zdrojových kódů k probíranému tématu, za výpisem nechybí komentáře k jejich funkci. Navíc je v textu mnoho různých užitečných tipů a upozornění, často dosti podstatných pro správné fungování vašich programů. Zdá se, že rozčleněním na více knih bylo dosaženo také kvalitnějšího překladu; několik nepatřičností by se sice našlo, ale nemají zásadní význam.

Kniha Delphi Průvodce vývojáře již svým názvem naznačuje, komu je především určena, totiž vývojářům. Je jasné, že začátečníkům bych ji příliš nedoporučoval; značný rozsah je věnován zdrojovým textům, určeným k čtenářově vlastní analýze, což předpokládá mnohdy slušnou znalost Object Pascalu, a nezbytností je podrobná znalost fungování Windows, případná znalost Win32 API jistě přispěje k rychlejšímu pochopení některých kapitol. Vývojářům v Delphi, splňujícím alespoň částečně výše uvedené předpoklady, kniha poslouží k nastudování některých pokročilých technik a velmi zajímavých příkladů, poslouží i programátorům znalých jiných jazyků, kteří by se chtěli podívat na řešení konkrétních úloh či posoudit možnosti efektivního vývoje právě v tomto prostředí. Hledáte-li ale učebnici, pak bych se raději poohlédl po některé jiné publikaci, jichž je v poslední době k Delphi celá řada. Obdobný postup budete muset možná zvolit i v případě, že se s vydavatelstvím nechcete hádat o zaslání CD přílohy bez dalších finančních nákladů.


Počítačové zkratky - Kompletní kapesní průvodce

Jan Žďárek

Autor: Alexander Pilař

Vydavatelství: Grada Publishing, 1999

Počet stran: 236

Doporučená cena: 170 Kč

Je nesporným faktem, že svět počítačů je silně prostoupen všemožnými zkratkami. Je to pochopitelné, neboť málokterý odborník je ochoten nazývat většinu pojmů ze svého oboru plným jménem. Tím však nastává situace, že existuje mnoho zkratek, ale málo lidí, kteří je všechny na místě dokážou dekódovat. Vše se ještě komplikuje tím, že stejná zkratka v různých oborech může reprezentovat naprosto jiný termín. Pro zmírnění čtenářových útrap s odborným textem je zde tento slovníček zkratek. Schválně vynechávám slovo počítačových, jelikož stejně jako hesla z oblasti informatiky, sítí, databází apod., zde naleznete zkratky z telekomunikací a elektrotechniky, a i špetku zkratek vyloženě žertovných.

Používané zkratky pocházejí obvykle z anglických názvů, ale autor se chvályhodně neomezil pouze na tento jazyk, a tak jsou zde zastoupena i hesla z francouzštiny a němčiny.

Kniha je to velmi praktická, což potvrzuje už obal, kde je seznam písmen a k nim uvedené číslo stránky, na níž začínají příslušná hesla. Praktické a originální.

Autor tvrdí, že hesel je asi 3 500 (to jsem neověřoval). Zkratky jsou (jak již bylo výše naznačeno) řazeny abecedně, ke každé z nich je uvedeno její plné znění v původním jazyce a pak je připojena krátká poznámka, vysvětlující její význam. Je-li možností významu zkratky více, jsou pochopitelně uvedeny pod sebou a čtenář může zvolit, která z nich se mu právě nejvíce hodí. Ohledně výkladu hesel jsem u zkratek, o kterých se domnívám, že jim trochu rozumím, nenašel žádné závažné pochybení, člověk se spíše setká s výkladem trochu jinak formulovaným, než má zažito.

Hodnocení je tentokrát jednoduché nevidím důvod, proč byste měli s nákupem této užitečné pomůcky váhat.


4/2001


Novinky


Zvuk pro fajnšmekry Nové reprosoustavy od Creative

Michal Chautur

c01p0190

Lahůdky pro náročné milovníky hudby a kvalitního zvuku vůbec představila nedávno společnost Creative. Jde o přenosný reproduktorový systém PlayDock PD200 a elegantní SoundWorks Slim500.

PlayDock PD200

PlayDock PD200 to je název přenosného reproduktorového systému, který je speciálně navržen pro použití s přehrávačem Jukebox od společnosti Creative a svým futuristickým vzhledem umocňuje jeho image, se dodává v magneticky stíněném a odolném kovovém provedení. Připojovací místo v horní části reproduktorů pojme Jukebox do pružného ochranného držáku a výkonné akumulátory uvnitř umožní až 10 hodin nepřerušeného provozu spojeného systému. Reproduktorový systém je též vybaven adaptérem, který při připojení simultánně nabíjí jak akumulátory v přehrávači Jukebox, tak i interní akumulátory systému PlayDock PD200.

Kompaktní reproduktorový systém PlayDock PD200, jenž má hmotnost 6,2 kg a měří 263 mm, bude k dostání v internetové prodejně společnosti Creative během dubna tohoto roku a bude na něj poskytována dvouletá záruka.

SoundWorks Slim500

Tento elegantní reproduktorový systém se štíhlými magneticky stíněnými satelity a kvalitním subwooferem umožní obklopit PC, D.A.P. Jukebox, MP3 přehrávač, CD přehrávač nebo televizi křišťálově čistým zvukem bez rizika interference. Hloubka satelitů 40 mm zajišťuje, že reproduktory zbytečně nezabírají místo, a odpojitelné stojánky zvyšují všestrannost jejich použití, neboť mohou být umístěny jak na zdi, tak na stole. Navíc nově navržený elektronicky řízený subwoofer produkuje hluboké a dunivé basy, u dvoudílného reproduktorového systému nedosažitelné.

Reproduktory SoundWorks Slim500 jsou ideální pro reprodukci hudby ze všech zařízení spotřební elektroniky. Ať již pro poslech nového CD nebo MP3 nahrávky, nebo jenom proto, abyste slyšeli hlášku, že vám došel e-mail. Snadné a pohodlné ovládání umožní šňůrový ovladač hlasitosti s vypínačem a indikátorem zapnutí LED! Skříňky reproduktorů jsou matně stříbrné, s lištami v blankytně modré barvě. SoundWorks Slim500 má výkon na kanál 6 W efektivních u satelitů a 17 W efektivních u subwooferu. Na systém SoundWorks Slibm500 je poskytována dvouletá záruka a jeho dodávky budou zahájeny v dubnu 2001.


SCENIC S a SCENIC D

Michal Chautur

Dvě nové řady osobních počítačů uvedla na trh společnost Fujitsu Siemens Computers.

SCENIC S

Počítače této řady jsou určeny pro profesionální použití a všechny typy kancelářských aplikací. Vynikají snadností obsluhy, správy a servisu. K dispozici jsou volitelné pakety Pro, Pro Manageability a Pro Security pro další vylepšení spolehlivosti, monitorování, správy a zabezpečení osobních počítačů s cílem dosažení nízkých nákladů na vlastnictví (TCO).

Osobní počítače řady SCENIC S jsou v provedení desktop a k dispozici je několik modelů. Jsou osazeny nejnovějšími procesory Intel Celeron 700 MHz nebo Intel Pentium III 933 MHz. Konfigurovat lze až 512 MB paměti SDRAM, pevný disk Ultra DMA-66 nebo Ultra DMA-100 s kapacitou až 20 GB, jednotku CD-ROM a volitelně DVD. Integrovaná je kvalitní grafická karta s 64bitovou grafikou AGP, zvuková karta a 2 rozhraní USB. Osobní počítače řady SCENIC S jsou navrženy a optimalizovány pro operační systém Microsoft Windows 2000 Professional, se kterým jsou dodávány a který je na nich předinstalován.

SCENIC D

je označení pro řadu kompaktních profesionálních osobních počítačů, které nahrazují modely SCENIC eB, SCENIC eD a SCENIC xB z předchozích modelových typů. Splňují požadavky kancelářských aplikací a mohou být použity jako samostatné osobní počítače nebo jako klientské stanice v rozsáhlých podnikových sítích. Vhodné jsou zejména pro realizaci dlouhodobých projektů s cílem dosažení nízkých nákladů na vlastnictví (TCO). Volitelné pakety Pro, Pro Manageability a Pro Security umožňují dosažení profesionální úrovně spolehlivosti, monitorování, správy systému a především zabezpečení osobních počítačů.

Osobní počítače řady SCENIC D jsou v kompaktním provedení desktop se základní deskou formátu micro-ATX. Jsou osazeny nejnovějšími procesory Intel Celeron 700 MHz nebo Intel Pentium III 933 MHz a konfigurovat lze až 512 MB paměti SDRAM. Dále lze konfigurovat pevný disk Ultra DMA-100 s kapacitou 20 GB, volitelně rychlý disk (7 200 ot./s) s kapacitou 15 GB nebo disky Ultra 160 SCSI, standardně jednotku CD-ROM, volitelně DVD a CR-RW, a kromě integrované grafické karty lze zvolit jeden z grafických subsystémů ATI XPERT 98 Pro s 8 MB paměti nebo GM1000 16 MB AGP 4x s rozlišením až 1 600 x 1 200. Samozřejmostí je integrovaná zvuková karta, síťová karta LAN 10/100 Mbit/s s podporou funkce Wake-on-LAN a 2 rozhraní USB. K dispozici je také model vap266 řady SCENIC D, osazený čipovou sadou VIA Apollo Pro 266 s velmi rychlou paměťovou sběrnicí 266 MHz, až 1 536 MB paměti DDR-DRAM s technologií ECC a rozhraním pro grafiku AGP 4x. Osobní počítače řady SCENIC D jsou dodávány s předinstalovaným operačním systémem na pevném disku podle přání zákazníka. Jsou certifikovány pro operační systémy Microsoft Windows 2000 Professional, Windows NT 4.0 Workstation a Windows 98 SE. Navrženy a optimalizovány jsou pro operační systém Microsoft Windows 2000 Professional.

Pakety

Volitelné pakety Pro, Pro Manageability a Pro Security nabízejí vylepšení spolehlivosti, monitorování, správy a zabezpečení našich osobních počítačů.

Paket Pro poskytuje základní funkce monitorování a zabezpečení a obsahuje mechanický zámek skříně, detekci otevření skříně, monitorování BIOSu, produkt DeskView pro monitorování a správu osobního počítače, a rovněž přípravu pro zabudování čtečky čipové karty.

Paket Pro Manageability umožňuje komplexní monitorování a správu osobního počítače a tím snížení nákladů na vlastnictví (TCO). Tento paket obsahuje plnou podporu monitorování a správy komponent (System Monitor, Power Management, Thermal Management), reproduktor pro zvukové signály, zapnutí/vypnutí z klávesnice, plnou podporu funkcí Alert on LAN, Wake-on-LAN a Wake-on-COM.

Paket Pro Security zaručuje profesionální úroveň a špičkové zabezpečení osobního počítače a obsahuje čtečku čipové karty SmartCard, produkty SICRYPT pro zabezpečení ochrany přístupu, správy, zavedení systému (boot) i zapnutí osobního počítače pomocí čipové karty SmartCard, a to až na úroveň BIOSu.

Pakety Pro, Pro Manageability a Pro Security lze samozřejmě vzájemně kombinovat, a získat tak požadovanou funkčnost a vybavení u všech modelů nových kompaktních profesionálních osobních počítačů SCENIC S a D.


Tiny zase boduje

Michal Chautur

Původem české společnosti Tiny Software se v současné době daří. Dalším významným úspěchem je nedávno uzavřené partnerství se společností SMC Networks. Na základě této smlouvy bude SMC poskytovat Tiny Personal Firewall jako součást svých jednotlivě balených síťových karet. Tak poskytne každému, kdo surfuje na internetu, první osobní firewall na světě, který se načte před otevřením Windows, a zabrání tak útokům prostřednictvím firewallové bezpečnosti na úrovni adaptéru. Na základě dohody se společnost SMC stává prvním prodejcem, jenž nabízí přibalené osobní firewallové řešení se svými síťovými kartami.

Personal Firewall

Produkt Tiny Personal Firewall je vysoce kompatibilní, snadno použitelný softwarový firewall, který chrání před neautorizovaným přístupem a pro počítače nabízí vysokou bezpečnost. Je založen na bezpečnostní technologii WinRoute Pro, jež získala ocenění a certifikát ICSA. Může se spouštět ručně nebo funguje jako služba a zahrnuje samostatný administrační nástroj, kterým lze přímo v daném počítači či na vzdálených počítačích provádět úplnou konfiguraci bezpečnostního jádra programu. Uživatel si může vybrat jeden ze čtyř stupňů nastavení bezpečnosti (nízký, střední, vysoký, osobní) s možností upřesnit nastavení pro konkrétní aplikace prostřednictvím funkce filtrování paketů. Tiny Personal Firewall je kompatibilní s Windows 9x, Me, NT a 2000.

Síťové karty společnosti SMC Network, dodávané společně s Tiny Personal Firewallem, pomohou řešit problémy zabezpečení firemních dokumentů před interními hackery, umožní sledovat aktivity zaměstnanců na lokální počítačové síti a také vytvoří další ochrannou zeď před ohrožením zvenku. Od 15. února jsou všechny jednotlivě balené síťové karty společnosti SMC Networks, prodávané v Severní Americe bezplatně, obsahovat software Tiny Personal Firewall. Následné vyšší verze tohoto produktu bude možné koupit přímo od Tiny Software.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0191

Gopas představuje

Specializované školicí středisko v oboru výpočetní techniky Počítačová škola GOPAS představila zcela nové technologie z oblasti e-learningu. Jedná se o testovací systém a systémy synchronního a asynchronního vzdělávání prostřednictvím internetu.

Internetový testovací systém byl vyvinut v Počítačové škole Gopas za účelem možnosti vyhodnocení efektivity klasických školení, díky níž mají zaměstnavatelé možnost vyhodnotit efektivnost vynaložených investic do vzdělávání svých zaměstnanců.

Díky systému synchronního vzdělávání rozšířila Počítačová škola Gopas své kapacity o "virtuální" učebny. Dnes mohou všichni zájemci absolvovat vybraná školení prostřednictvím internetu z pohodlí svého domova či kanceláře.

Další vzdělávací technologií je asynchronní systém výuky ExecuTrain Virtual Campus. Díky němu mohou všichni zájemci zvyšovat úroveň svých znalostí kdykoli se jim to právě bude hodit, odkudkoli na světě! Bližší informace naleznete na adrese e-learning.gopas.cz.-FEL

eMatrix startuje

Systém eMatrix (www.ematrix.cz) zahájil provoz elektronického systému, který umožňuje B2B obchodování s produkty informačních technologií prostřednictvím internetu. Jedná se o mezinárodní projekt, který má za cíl vytvořit největší nezávislé tržiště s IT produkty ve střední a východní Evropě. Je již v provozu v Rusku a na Slovensku, jeho spuštění v dalších zemích se připravuje.

Systém eMatrix je zaměřen na skutečné B2B obchodování s IT produkty. Stranu prodávajících tvoří významní tuzemští distributoři nebo výrobci. Nakupujícími jsou dealeři, reselleři, systémoví integrátoři a subjekty, pro které je oblast informačních technologií hlavní oblastí podnikání.-FEL

EuroTel Asistent

Společnost EuroTel Praha, spol. s r. o., rozšířila službu EuroTel Asistent o informační a rezervační služby. Všichni zákazníci společnosti EuroTel si mohou přímo z mobilního telefonu na čísle 1188 rezervovat letenku na jakýkoliv běžný let nebo zamluvit ubytování v jednom z 3 200 hotelů či penzionů v České republice. Další novinkou služby EuroTel Asistent je možnost vyhledání vlakového či autobusového spojení v ČR.

Operátoři této služby okamžitě vyhledají podle požadavků zákazníka hotel či penzion v databázi více než 3 200 ubytovacích zařízení. Na požádání ho přepojí do specializovaného call centra, které provede rezervaci hotelu. Systém pracuje on-line a v průběhu března bude poskytovat okamžitý přehled o vytíženosti přibližně 1 000 nejžádanějších hotelů. Zákazník navíc získává 2% až 10% slevu ze standardní ceny.-FEL

Nortel Networks a Volera

Společnosti Nortel Networks a Volera oznámily podrobnosti týkající se jejich spolupráce v oblasti strategických produktů a technologií. Firma Nortel Networks bude přeprodávat webový akcelerační produkt Excelerator Volery jako součást svého nově oznámeného portfolia produktů Personal Internet. Obě společnosti také plánují společný vývoj propracovaných možností pro managementu obsahu a distribuci. Volera bude exkluzivně implementovat webové přepínače Nortel Networks Alteon a produkty Alteon Personal Content Director pro svou službu Volera Content Exchange.-FEL

Paegas a SIM karty

Už i majitelé tarifu Paegas 20 mohou obdržet druhou SIM kartu zdarma díky nabídce Paegas Partner. Majitelé tarifu Paegas 60 mohou získat dvě další karty a uživatelé nejvyšších tarifů Paegas 120 a 300 dokonce 3 SIM karty zdarma. Za služby se platí v rámci jediného vyúčtování, ale všechny SIM karty jsou na něm uvedeny separátně.-FEL

Nový výzkum

prováděný celoevropským poskytovatelem komunikačních služeb společností Nextra naznačuje, že české podniky malé až střední velikosti (SMB small to medium sized businesses) příliš nespěchají se zaváděním mobilního obchodování jakožto součásti své podnikové strategie. Pouze 6 % českých SMB uvedlo mobilní obchodování jako důležitou součást svého podnikání a většina (33 %) uvedla, že se k těmto aktivitám v průběhu 2 let přiklonit nehodlá, přestože právě mCommerce je druhým nejčastěji uváděným způsobem využití nových médii v roce 2003.-FEL

§§§§§


Compaq iPAQ

Lukáš Hron

c01p0192

Compaq koncem února zařadil do své nabídky novou generaci počítačů iPAQ Desktop. Jde o stolní počítač speciálně navržený s důrazem na nízké náklady na údržbu pro kancelářské použití v malých firmách nebo jako klientská stanice ve velkých podnikových sítích. Je vhodný pro provoz běžných kancelářských aplikací a okamžitý přístup k internetu nebo intranetu.

Původní verze

Compaq v řadě iPAQ odstranil tradiční ISA/PCI sloty a maximálně využil USB. Tím eliminoval nutnost podpory starších slotů na úrovni operačního systému a snížil riziko hardwarových i softwarových konfliktů. Odstraněním rozměrných komponent technici dosáhli také menších rozměrů skříně. iPAQ je i nadále nabízen ve dvou provedeních: iPAQ bez klasických portů (Legacy Free) je vybavený šesti konektory USB pro připojení periferních zařízení nové generace. Podpora starších druhů portů schází, ale v případě potřeby je možné ji do počítače dodatečně integrovat pomocí zásuvného modulu. Předinstalovaným systémem jsou Windows 2000 nebo Windows ME. Druhým modelem je iPAQ s klasickými porty (Legacy Ports) pro uživatele, kteří používají periferie připojované přes sériové a paralelní rozhraní. Tento typ je nyní nabízen s Windows 2000 i se staršími Windows 98 nebo NT.

Nové rysy

Nové, výkonnější modely obou verzí jsou vybaveny čipovou sadou Intel 815E a osazeny procesory Pentium III 866 MHz nebo Celeron 700 MHz, 10GB diskem a 64 nebo 128MB RAM. Rozšíření je i nadále možné pomocí volných slotů DIMM (lze vložit nejvýše 512 MB RAM) nebo pozice MultiBay. Nabídka zařízení MultiBay čítá CD-ROM, CD-RW, disketovou mechaniku LS-120, 10GB pevný disk nebo jednotku Zip. Compaq dále vyhověl požadavků administrátorů sítí při fyzickém zabezpečování počítačů a přidal bezpečnostní svorku, kterou je možné uzamknout boční kryt skříně. Tím je znemožněn přímý přístup k pevnému disku. Uzamknout lze také vysouvací mechanismus MultiBay a zabránit vyjmutí MultiBay zařízení.

§§§§§


Virus Anna Kurnikovová

Pavel Kalouš

c01p0193

Tak se to přece povedlo přes obrovské škody, které napáchal loni virus ILOVEYOU, se lidé nepoučili a bez zábran otevírali pochybné e-maily. Výsledkem je "epidemie" viru Anna Kurnikovová, který tentokrát nelákal na zamilovaný dopis, ale sliboval zajímavý obrázek mladé ruské tenistky. Virus nebyl nijak destruktivní a ani se nestačil tolik rozšířit jako ILOVEYOU, ale jeho rychlost šíření byla prý dvakrát větší.

Princip viru

Nejsmutnější na této věci je, že virus, který dokáže způsobit tolik škody, je až legračně primitivní. Funguje na principu přílohy se zdvojenou příponou AnnaKurnikovova.jpg.vbs. Ve skutečnosti je to pouze jednoduchý skript napsaný ve Visual Basicu, který jeho autor v podstatě jen "odklikal" ve VBSWG generátoru a vymyslel pro něj název. Jedná se o kopii skriptu viru ILOVEYOU. Díky tomu se naštěstí nestačil tolik rozšířit, protože velké antivirové firmy ho po loňských zkušenostech dokázaly zachytit.

Virus přišel v e-mailu s předmětem zprávy Here you are ;-) a především zmiňovanou přílohou. Romantickou náladu upevňuje text v těle zprávy: Hi: Check this!, který přímo vybízí ke kliknutí na přílohu. Až do této chvíle nebyl virus v napadeném PC nijak nebezpečný. Po aktivaci rozešle virus své kopie na všechny e-mailové adresy, které jsou uvedené v adresáři programu Outlook. Jako ochranu před antivirovými programy se virus chrání kódováním. Nic více v počítači neprovádí, jen dojde ke dvěma zápisům do registru Windows, kde zapíše informace o odeslání kopií.

Viník

Jak je možné, že po incidentu s ILOVEYOU může dojít k podobnému rozšíření viru? Cožpak nejsou lidé při otevírání podezřelých e-mailů opatrnější? Patrně nejsou.

Pomineme-li vinu samotného autora, který nese jistě velký díl odpovědnosti, dalo by se říci, že na vině jsou samotní uživatelé internetu. Ti většinou z pouhé zvědavosti otevřeli neznámý e-mail a spustili tak řetězec událostí. Uživatelé nedodržují základní pravidla bezpečnosti, k čemuž nenapomáhají ani média. Ty sice věnovaly viru velkou publicitu (uvažte kolikrát se dostane téma internetu na titulní stránky novin?), ale ta se vyznačovala jen apokalyptickými titulky a informacemi na obecné úrovni, které nikdy pořádně nevysvětlily princip viru. Tyto informace jen postiženého vyděsily a ten ve snaze si zachránit život, běžel koupit antivirový program. Fungovalo to do jisté míry jako reklamní kampaň ostatně i skandál je reklama.

Další, kdo nese svůj díl viny, je i Microsoft. Nechci nijak kritizovat tuto firmu, ale po nezaujatém pohledu zjistíme, že program MS Outlook vykazuje velké chyby, které umožní masové šíření viru. Problém je, že Microsoft drží 95% podíl na trhu s operačními systémy a e-mailovými klienty, a to umožnilo toto rozšíření. Kdyby totiž existovala určitá diverzita, jako je tomu v přírodě a vlastně i ve světě linuxových systémů, nemohlo by dojít k takovému rozšíření, které dokáže vyřadit 80 % počítačů po celé planetě. Virus (natož takhle jednoduchý) není nikdy plně univerzální, ale je vždy cílen na určitou skupinu uživatelů. Hádejte, která skupina to asi bude? Jistě ta nejpočetnější.

Následky

Odborníci se jednoznačně shodují, že se jednalo o nejnebezpečnější virus od doby ILOVEYOU. Virus nejprve napadl počítače ve Spojených státech, a hned druhý den plnil e-mailové schránky v Evropě. Britská společnost Sophos, která se zabývá bezpečností na internetu, sdělila, že virus napadl stovky tisíc počítačů po celé Evropě, včetně velkých společností. Přes časový náskok měla Asie čas připravit se na vlnu náporu. Bezpečnostní experti přesto situaci nezvládli a virus se tak snadno šířil dál. Počet zasažených počítačů v Austrálii je odhadován na 100 tisíc. Podle serveru McAfee\s World Virus Map, který lokalizuje infikované počítače, byla nejpostiženější oblastí Kalifornie, a naopak nejméně Asie a samozřejmě Afrika.

Autor dopaden!

Dva dny po rozšíření viru byl jeho autor dopaden. I to svědčí o jeho "neprofesionalitě". Jedná se prý o 20letého muže z Frízka v Holandsku. Podle holandských zákonů nesmí být jeho jméno zveřejněno. Na policii se autor viru přihlásil sám, poté co se na internetu přiznal pod přezdívkou OnTheFly, že virus rozšířil on. Paradoxně prý chtěl varovat uživatele internetu, aby se více starali o zabezpečení svých počítačů. Hodný chlapík, že? K rozšíření viru tak došlo jen několik dní po jednání velkých antivirových firem, které varovaly před možností dalšího incidentu, jaký způsobil virus ILOVEYOU.


Mediální svět se točí kolem Napsteru

Pavel Kalouš

Když v létě roku 1999 tehdy ještě 18letý mladý muž, Shawn Fanning dokončil svůj program Napster, pravděpodobně asi netušil, jakého významu a popularity tento program nabude. Jeho příznivci v něm vidí geniální nápad, ale odpůrci zase veškeré zlo na Zemi, které ničí hudební průmysl. Jisté je, že jeden z nejsledovanějších soudních procesů v USA a potažmo i na celém světě spěje ke svému rozuzlení. Odvolávací soud v San Francisku svým verdiktem nad případem "Napster versus americký hudební průmysl" podstatně zkrátil životnost Napsteru, tedy alespoň v té podobě, kterou známe nyní.

Trocha historie

Napster vznikl v roce 1999 a jeho základní myšlenka byla "zpřístupnit registrované skupině lidí možnost vyměňovat si soubory přes internet". Myšlenka je to jistě bohulibá a naprosto v souladu se zákonem. Mělo se navíc jednat o tzv. systém peer-to-peer, tedy vyměňování souborů, které probíhá pouze mezi uživateli a které nikdo neřídí (tedy ani nenese odpovědnost). Při bližším pohledu na Napster zjistíme, že se doslova o tento systém nejedná, protože celý Napster "stojí" na jednom centrálním serveru, jenž shromažďuje informace o uživatelích a (především) obsahu jejich hard disků. Na tomto serveru však nejsou uloženy žádné nelegální soubory. Této sporné otázky se snaží využít RIAA a všechny velké vydavatelské společnosti, které tvrdí, že Napster vytvořil prostředí pro šíření pirátských kopií hudebních nosičů a připravoval tak o zisky jejich vydavatele i autory. Nutno podotknout, že myšlenka peer-to-peer není na internetu nic nového, je stejně stará, jako internet sám. Jen nebyl tento způsob vyměňování souborů tolik populární.

Problém ovšem nastal, když se poprvé mezi vyměňovanými soubory objevily poslední hity Britney Spears, Faith Hill nebo Madonny. Tehdy do činností Napsteru poprvé vstoupily vydavatelské giganty BMG, Time Warner a Sony. Mediální podporu jim nejvíce zajišťovala populární skupina Metallica. Právník zastupující Metallicu požadoval, aby byly z databáze odstraněny všechny skladby této skupiny. Uvedl také, že najatá firma odhalila jen za 2 dny přenos 322 000 souborů, k nimž vlastní autorská práva Metallica. To rozjelo soudní spor, při němž byla v červenci minulého roku zastavena Napsteru činnost, jako předběžné opatření. Společnost se však odvolala, a případ se tak dostal až k odvolacímu soudu.

Odvolací soud

Po více než čtyřměsíčním projednávání v pondělí 12. 2. soud rozhodl. Rozhodl, že Napster může být zodpovědný za porušování autorských práv v jeho síti a potvrdil předpoklad, že obžaloba má velkou šanci uspět při dokazování, že uživatelé Napsteru jej nepoužívají k poctivým záměrům. Zamítl tak v podstatě všechny námitky obhajoby Napsteru a prakticky dal za pravdu RIAA. Jediné vítězství přineslo Napsteru zamítnutí původního předběžného opatření, které nakazovalo společnosti znemožnit stahování souborů chráněných autorským právem, a které soud vrátil k přepracování. Uvedl, že vejde v platnost, jakmile bude vyhovovat požadavkům soudu. Pak se jím bude muset Napster řídit. Verdikt soudu se více méně dal očekávat, protože tento byl pod velkým tlakem médií a navíc mohl plně využít pro Evropana mnohdy nesmyslných zákonů USA.

Největší radost z verdiktu má samozřejmě RIAA, ale také členové skupiny Metallica, kteří prohlásili, že jsou rádi, že soud uznal práva umělců na ochranu jejich intelektuálního vlastnictví a dodali, že nikdy neměli nic proti novým technologiím, internetu ani digitální distribuci hudby. RIAA považuje verdikt za zlomový bod v oblasti autorských práv na internetu.

Plánovaná opatření

Po vstupu strategického investora, kterým se stal německý vydavatelský koncern Bertelsmann, Napster oznámil, že od léta chystá spuštění placené verze, jež umožní platit poplatky vydavatelským firmám.

Podle prvních informací se zdá, že uživatel si zřejmě bude moci vybrat ze dvou programů, které se budou lišit cenou a limitací v objemu stahovaných dat. Zatímco základní členství (2,95 až 4,95 USD/měsíc) bude limitováno, neomezené členství (5,95-9,95 USD/měsíc) nabídne možnost neomezeného stahování souborů. Napster také nabídl vydavatelským firmám 1 miliardu dolarů pod podmínkou, že dočasně upustí od opatření, která jdou proti Napsteru a v konečném důsledku mohou poškodit všechny zainteresované strany. Ředitelka RIAA Hilary Rosenová však tento krok odmítla a znovu vyzvala k urychlenému pozastavení stahování nelegálních souborů.

Celá snaha o "legalizaci" se uspíšila právě po vynesení rozsudku odvolávacího soudu. Napster oznámil dohodu o spolupráci s Digital World Services, jež je součástí Bertelsmannu, na nové podobě Napsteru, který již bude mít zabudovanou ochranu autorských práv. Přes nedostatek informací se zřejmě bude stále jednat o výměnu souborů MP3, které však dostanou při přenosu ochranu proti dalšímu kopírování a vypalování na CD. Spekulovalo se totiž nad formátem, který se bude používat, a zda se zásadním způsobem bude lišit od stávajícího.

Mezi internetovými odborníky se však vedou úplně jiné diskuse, než jaká bude nová podoba Napsteru. Většina z nich se totiž shoduje, že by se měl v první řadě změnit autorský zákon, který již současné podobě internetu nevyhovuje a do značné míry zpomaluje rozvoj digitálních technologií. Podíváme-li se do minulosti, najdeme řadu případů, které by se daly v oblasti copyrightu považovat za precedentní. Nebýt například společnosti Sony a jejího Betamaxu, videorekordéry by ještě stále nemusely být legální...

Budoucnost

Předem musíme zdůraznit, že ať Napster definitivně prohraje nebo vyhraje, velký význam na stahování hudby na internetu to mít nebude. Spolu s Napsterem existují na Síti desítky podobných programů, které se zdají být mnohdy dokonalejší, a které jistě Napster dokáží plnohodnotně nahradit.

Každopádně budoucnost Napsteru moc růžově nevypadá. Jedinou výhodou, kterou společnost má, je silný Bertelsmann v zádech. Díky němu má dostatek finančních prostředků, a tudíž i reálnou možnost dohnat proces až k Nejvyššímu soudu. Jestli Napster přežije, do značné míry záleží na rychlosti vyvinutí nového placeného systému. Pokud totiž do zasedání Nejvyššího soudu nestihne společnost tuto podobu připravit, Napster nejspíš padne, a ani Bertelsmann nemusí zaručit jeho znovuvzkříšení. V opačném případě se můžeme těšit, že budeme vedle účtu za telefon, plyn a elektřinu, platit také účet za hudbu.


Adobe After Effects 5.0

Pavel Kalouš

Společnost Adobe Systems ohlásila novou verzi svého softwaru pro tvorbu filmové grafiky a vizuálních efektů Adobe After Effects tentokráte již s pořadovým číslem 5.0. Nová verze přináší více než sto vylepšení. Tou největší a nejzajímavější novinkou je začlenění opravdového trojrozměrného střihačského prostředí. Mezi další vylepšení patří nová funkce nazvaná Expressions (výrazy), která umožňuje vytvářet živé skriptovatelné vztahy mezi vlastnostmi objektů celé kompozice a vlastnostmi vrstev. Přínosem bude rozhodně i funkce Parenting (dědění), umožňující hiearchické animování vrstev. V neposlední řadě také přináší vylepšené maskování, které nabízí možnost použítí až 127 masek v jedné vrstvě.

Produkty firmy Adobe vždy vynikaly výbornou integrací s ostatními grafickými programy této společnosti. Ani After Effects 5.0 není výjimkou a nabízí dokonalou integraci s Adobe Premiere, Adobe Photoshopem, a Adobe Illustratorem, což je předpoklad pro profesionální výsledek. After Effects tak dokáže importovat celé vrstvy z Photoshopu a Illustratoru i s jejich přesným nastavením a maskováním. Samozřejmostí je i export do formátu Macromedia Flash.

Adobe After Effects 5.0 bude k dostání ve dvou verzích Standard a Production Bundle. Prvně zmiňovanou není třeba představovat, ale zajímavější je verze Production Bundle. Ta je vybena několika prvky navíc, které nejvíce ocení profesionální grafici vytvářející speciální efekty a návrháři filmové grafiky.

Verze Standard bude k dostání za 32 060 Kč a verze Production Bundle za 78 920 Kč. Upgrade z předchozí verze bude stát u obou verzí stejně 14 860 Kč. Adobe také umožňuje po dobu prvních 120 dní upgrade z After Effects 3.x a 4.x Standart na After Effects 5.0 Production Bundle za 47 330 Kč.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0194

Borland

oznámil dostupnost nejnovější verze svého aplikačního serveru Borland AppServer 4.5. Ten podporuje Javu 2 Enterprise Edition (J2EE) a technologie Enterprise JavaBeans (EJB). Navíc díky transparentní integraci vývojového prostředí JBuilderu 4 jsou vývojáři schopni urychlit vstup na trh a využít výhod snadného vývoje aplikací.

Dále Borland uvedl Enterprise Studio Java Edition pro vývoj vícevrstvých aplikací v Javě, jež obsahuje JBuilder, AppServer, Rational Rose Modeler 2001 (vizuální modelování), Rational Unified Process (najde optimální postup vývoje aplikací) a Dreamweaver UltraDev 4 od Macromedie.

Z dalších novinek Borland představil VisiBroker 4.5 a Security Service. První poskytuje technologickou infrastrukturu potřebnou pro podporu aplikací pro elektronické podnikání podnikové třídy a nabízí bezpečné spojení mezi klienty a servery.-OK

Microsoft SBS

Microsoft ohlásil uvedení MS Small Business Serveru 2000, třetí generaci softwarového řešení navrženého speciálně k uspokojení potřeb malých podniků s méně než 50 počítači. Produkt obsahuje serverový operační systém Windows 2000 a pro něj určenou generaci řešení .NET Serveru pro elektronickou poštu, fax, databáze a bezpečné sdílené připojení k internetu.-OK

Symantec

registroval dva patenty popisující novou technologii Mikrodefinic. Tato technologie umožňuje uživatelům stáhnout si po internetu jen ty inkrementální virové definice, které jsou oproti poslední provedené aktualizaci nové. Systém Mikrodefinic je nyní součástí produktů Norton AntiVirus Corporate Edition 7.5, Norton AntiVirus 2001, Norton AntiVirus 2000 a Norton AntiVirus 5.0.-OK

Mystery Shopping 2000

Za tímto tajemným názvem se skrývá kampaň Microsoftu, jejímž cílem bylo zajistit, aby prodejci dodávali zákazníkům počítače s originálním microsoftím softwarem, a aby se třeba nestávalo, že na něm "náhodou zapomenou" nainstalovaná Windows nebo za stovku přidají vypálenou Office. Za tím účelem od loňského září provádělo (a do května provádět bude) 13 agentů kontrolní nákupy. Kolik prodejců se nechalo konkrétně nachytat, a nabídlo konfidentovi nelegální soft, není z vyjádření Microsoftu zcela zřejmé, nicméně v součesné době má doma obvinění 26 pirátů (počítaje v to i obyčejné vypalovače z Annonce). Podle předběžných výsledků je Microsoft spokojen a akci si celkem logicky pochvalují i poctiví prodejci.-OK

Borland ruší síť

České zastoupení společnosti Borland ruší svou distribuční síť (SWS a Apro) a přechází na přímý prodej především prostřednictvím svého internetového obchodu shop.borland.cz. Prvotním impulsem, nebo možná onou příslovečnou poslední kapkou, která způsobila přechod na tento obchodní model, bylo podle slov zástupců firmy "závažné porušení distibutorské smlouvy ze strany SWS". Na Borland se v posledních měsících obrátili koncoví uživatelé, kteří obdrželi z prodejní sítě SWS neúplnou či neoriginální dodávku.

"Chtěla bych tímto ujistit naše uživatele, že podobná situace se v budoucnosti nebude opakovat a zároveň vyzvat všechny zákazníky, kteří mohou doložit nákup produktů Borland účetním dokladem, aby se nám ozvali, uvedeme věci do pořádku, tak aby neměli v budoucnosti při nákupu upgradu problémy", uvedla obchodní ředitelka Borland, s. r. o., Olga Látová.

Společnost SWS záhy reagovala na obvinění tiskovou zprávou, kde ostře protestuje "S plnou odpovědností prohlašujeme, že SWS, a. s., nikdy žádnou nelegální kopii jakéhokoliv softwaru neprodala" a kromě toho požaduje veřejnou omluvu. "V opačném případě bychom byli nuceni zvážit veškeré možné právní kroky k ochraně dobrého jména SWS, a. s.", pokračuje tisková zpráva.

Na to vzápětí odověděla druhá strana zveřejněním dvou konkrétních případů, jež Borland k vypovězení smlouvy vedly. Jednalo se o dodávku vypáleného CD Delphi s okopírovaným licenčním ujednáním a bez české registrační karty, kterou realizovalo SWS Slovakia. Druhý případ byla neúplná dodávka od dealera českého SWS. Nakolik závažná a úmyslná tato provinění jsou, ví asi nejlépe Borland, potažmo SWS.

Nicméně vzhledem k přechodu Borlandu na přímý prodej byla tedy zrušena i smlouva se společností Apro, jako nadbytečná. Díky novému modelu by měl zákazník dostat lepší předprodejní podporu a slevu při nákupu on-line.-OK

§§§§§


Chráníte svá data? AreaGuard

c01p0195

O tom, že největší hodnotou na pracovních počítačích jsou data, není třeba diskutovat. Pokud "odejde" pevný disk, prostě jej koupíte, přijdete-li však o klíčové informace (buďto definitivně, případně je získá nepovolaná osoba), může nastat katastrofa. Potřebné technologie jsou zahrnovány do problematiky zálohování (o němž zde hovořit nechceme) a šifrování.

V povědomí řady uživatelů i zodpovědných pracovníků stále přetrvává dogma, že pro společnost je potenciálním nebezpečím pro únik tajných dat útok zvenčí. Statistiky však jasně hovoří o tom, že téměř tři čtvrtiny útoků proti hodnotným firemním informacím jsou vedeny zevnitř, tedy zaměstnanci, a to jak cíleně, tak z nedbalosti. Zkuste si např. odpovědět na otázku, zdali je zabezpečeno, aby kterýkoliv ze zaměstnanců obchodního oddělení vaší (i hypotetické) firmy si nemohl při odchodu "zazálohovat" důležitá data pro své následné osobní zneužití. Zde tedy vyvstává tázání po systému, jenž zabezpečí klíčová data před zneužitím odkudkoliv, a zároveň umožní všem povolaným osobám pracovat.

Právě aplikaci, jež řeší tuto problematiku, naleznete na CD v tomto čísle. Tvůrcem programu AreaGuard je česká společnost Sodat software, zabývající se vývojem šifrovacích nástrojů pro platformu Windows. Základem jejich "práce" jsou symetrické šifry 3DES, IDEA a RC4, jež využívají klíč o délce 128 bitů (pro běžné uživatele je důležité vědět, že zmíněné algoritmy s použitou délkou klíče jsou považovány za dostatečně bezpečné). Tato míra ochrany je pro zmiňované účely dostačující než by mohl proběhnout "silový" útok k prolomení šifry, jistě byste jeho průběh i původce odhalili. Zásadní je existence tzv. MEK (Master Encryption Key), tedy hlavního klíče, jenž principiálně umožňuje dešifrování veškerých informací. Ten samozřejmě není volně přístupný pro použití, ale "sídlí" v jádru aplikace a systému a umožňuje delegovat jiným nástrojům přístup k určitým definovaným datům. Důležité na tomto faktu je, že je zcela eliminován uživatelský vliv při přístupu k datům. Pomocí vymezených nástrojů lze s informacemi pracovat žádoucím způsobem, avšak jejich únik elektronickou cestou není možný.

Speciální variantou výše popisované aplikace je AreaGuard Notes, jež je určena především uživatelům přenosných počítačů či pro využití na samostatných stanicích mimo firemní hierarchie a síťové sdílení dat. Hlavním rozdílem je tedy neexistence MEK data jsou šifrována a chráněna samotným uživatelem. Podrobnosti a uživatelské příručky naleznete na CD.


Chraňte se před hackery! - Tiny Personal Firewall 2.0

O internetu je již dnes i mezi běžnými uživateli známo, že nepředstavuje bezpečné prostředí pro komunikaci vaše data mohou být "odposlouchávána" a váš počítač, resp. opět data se mohou stát cílem útoku zvenčí. První problém lze řešit šifrováním, na druhý je potřeba postavit ochrannou "zeď". Protože útoku nejsou zdaleka vystaveny jen sítě velkých firem, ale prostřednictvím různých "chytrých" aplikací také domácí uživatelé, řada firem již přišla s nabídkou tzv. osobního firewallu. Jednou z nich je i tuzemská Tiny Software s produktem, jejž zde představíme.

Princip činnosti tohoto nástroje je kontrola veškerého provozu na vašem síťovém rozhraní, tedy vše, co přichází i odchází, je podrobeno inspekci. Strategie je následující co neprohlásíte za důvěryhodné, je považováno za útok a jste varováni. Důležité je, že je sledován provoz v obou směrech, což má za cíl zabránit různým "výzvědným" prográmkům a trojským koňům odesílat od vás informace.

Po instalaci TPF jsou všechny komunikační nástroje považovány za neznámé a nedůvěryhodné zkontrolujte tedy počítač antivirovým programem, a následně postupným spuštěním a odsouhlasením povolte základní internetové aplikace, jako jsou prohlížeč či poštovní klient. Po této úvodní "registraci" TPF kontroluje, zda programy komunikují po určených cestách (resp. TCP nebo UDP portech), čímž jednak brání "neviditelným" špionům v předávání dat, jednak eliminuje programy, které se snaží vydávat za jinou povolenou aplikaci, ale nejsou schopny se prokázat "povolením" z procesu udělování důvěryhodnosti. Dalším nástrojem je kontrola sdílení složek bezpečnost můžete zvýšit přesným definováním adres počítačů, jejichž uživatelé k vám mohou přistupovat.

Po nainstalování programu můžete ihned začít pracovat, neboť TPF obsahuje zabudované bezpečnostní "politiky" úrovně ochrany, z jejichž základní definice můžete vyjít. Vše lze samozřejmě následně přesně nakonfigurovat ručně.

§§§§§


Rychlost a kvalita v podání tiskáren Xerox

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0196

S představením nových produktů nezůstala pozadu ani společnost Xerox. Pozornost novinářů tak mohl upoutat nový monochromatický model Xerox DocuPrint N4525, který nabízí rychlost opakování 45 stran A4 za minutu. Tiskárna je vybavena procesorem PowerPC 740 s pracovní frekvencí 233 MHz a standardně 32 MB operační paměti, kterou lze rozšířit na celkových 192 MB. Mezi volitelné doplňky patří duplexní modul, zásobníky papíru, jež zvýší celkovou kapacitu až na 3 550 listů, i kapacitně odpovídající výstupní zásobník pro 3 000 archů papíru s možností jejich děrování, sešívání a rozřazování jednotlivých tiskových úloh.

Tiskárna podporuje zpracování úloh na média s gramáží od 64 do 200 g/m2. Komunikační prostředky zahrnují standardní paralelní rozhraní Centronics IEEE 1284B, USB port i 10/100 ethernetovou kartu. Vestavěný webový server usnadňuje správu tiskárny zapojené v počítačové síti, k dispozici je také obslužný program CentreWare.

Dalším zajímavým produktem je Xerox DocuColor 2006. Tento výrobek v sobě kombinuje tiskárnu a skener A3 se schopností zpracovat 6 barevných nebo 26 černobílých stran A4 za minutu. Zabudovaný pevný disk s kapacitou 6 GB, zvolený procesor PowerPC s taktem 266 MHz i maximálních 512 MB operační paměti jsou zárukou, že tiskárna se nezalekne jakkoliv objemné tiskové či snímané úlohy. Vysoká kvalita tisku v barvách RGB, CMYK či Pantone, možnost duplexního zpracování dokumentů, podpora gramáže až do 200 g/m2 a formát A3+ zařízení předurčují k využití ve specializovaných DTP pracovištích.

Na nezájem zákazníků si zřejmě nebude stěžovat ani vysokorychlostní barevná A3+ tiskárna Xerox Phaser 2135, která využívá LED tiskové hlavy a jednoprůchodovou technologii tisku. Technická dokumentace tohoto zařízení vypovídá o schopnosti zpracovat za minutu 21 stran A4 barevně nebo 26 stran A4 monochromaticky. V maximální výbavě je tiskárna připravena pro tisk na 2 850 archů papíru.

Vnitřní tandemové uspořádání LED hlav, obrazových válců a tonerových zásobníků konstrukčně napovídá, že se jedná o technologii zakoupenou od společnosti OKI. Zcela odlišně je však řešena základní deska s procesorem Intel s pracovní frekvencí 500 MHz i maximální paměť 512 MB. Rozdílně je pojata také správa barev, pracovní rozlišení 600 x 1 200 dpi i doprovodný software včetně proprietárních ovladačů tisku.

Přímé porovnání tiskových výstupů a naměřené hodnoty zpracování prvního výtisku nám až v budoucnu napoví, která tiskárna si v našich testech povede lépe.


OKI C9000 vysokorych. barevné tiskárny

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

Na začátku měsíce března představila společnost OKI své nové vysokorychlostní tiskárny série C9000.

Po modelech s označením C7000, určených pro zpracování výtisků formátu A4, přichází na trh zařízení pro oboustranný tisk formátu A3+, tedy A3 včetně ořezových značek. Jednotlivé modely nové série se speciálně navrženým grafickým akcelerátorem MEGA jsou shodně schopné tisknout 21 stran A4 za minutu plnobarevně a 26 stran A4 za minutu monochromaticky. Rychlost zpracování formátu A3 je poloviční. Gramáž zvolených médií se může pohybovat od 75 do 200 g/m2. Základní model C9000 se 400MHz procesorem a 128MB operační pamětí nabídne uživatelům pracovní rozlišení 600 x 1 200 dpi, volitelné síťové rozhraní, přídavné zásobníky papíru a duplexní modul. Pro náročné zákazníky je určena plně vybavená tiskárna C9400 s procesorem 480 MHz a 384 MB paměti, u níž je duplexor, síťové rozhraní, 5GB pevný disk i zásobníky na 2 850 archů papíru součástí standardní dodávky. Dalšímu rozšíření paměti na celkových 1 024 MB přitom nic nebrání.

Většina běžných laserových tiskáren do současné doby pracovala rychlostí opakování 5-8 barevných stran za minutu, výjimkou byla tiskárna Lexmark Optra s 12 stranami za minutu. Výkon tiskáren nové série OKI tak stávající modely překonává dvojaž trojnásobnou rychlostí.

Jednotlivé produkty modelové řady C9000 jsou uzpůsobeny pro vysoké pracovní nasazení. Tomuto faktu odpovídá jak měsíční zatížení cca 38 000 plnobarevných výtisků, tak objemné tonerové zásobníky, z nichž každý je určen pro potištění 15 000 stran s 5% pokrytím své barvy. Komunikace s počítačem probíhá po paralelním, USB či síťovém rozhraní, mezi nimiž tiskárna automaticky přepíná.

Ovládací jazyky zahrnují HP PCL5c a Adobe PostScript level 3. Snadné konfiguraci v síťovém prostředí napomáhá dodávané programové vybavení pro systémy Windows, Macintosh, UNIX a Linux, integrovaný web-server s možností automatického rozesílání e-mailových zpráv odpovědným osobám v případě nutnosti doplnit spotřební materiál atd.

Skener pro řadu C 7000

Beze změn nezůstává ani formátově slabší řada C7000, pro niž byl připraven speciální doplněk v podobě přídavného skeneru s hardwarovým rozlišením 600 x 600 dpi. Skener je schopen snímat jednotlivé listy nebo využít vestavěného podavače dokumentů. Paralelním rozhraním jsou data přenášena přímo do připojené tiskárny. Na samostatném ovládacím panelu s tlačítky a 16místným alfanumerickým displejem lze volit počet zpracovaných kopií, formát výstupu či měnit jas a kontrast. Připojené tiskárna je pak schopna ze zaslaných snímků zpracovat 10 stran A4 monochromaticky nebo 2 strany A4 barevně. Při volbě maximálního rozlišení může rychlost zpracování klesnout až na 1 stranu A4 za minutu.

§§§§§


IDF 2001: Kam kráčí svět počítačů

Petr Mandík

c01p0197

Zkuste si vybavit několik výrobků firmy Intel. Napadají vás jako první procesory? Pentium 4, Itanium, McKinley? Paměti flash? Komunikační produkty? Software? Těm všem a ještě mnohým dalším tématům se věnoval letošní již 5. ročník konference Intel Developer Forum, která se konala 27. 2.-1. 3. v kalifornském San Jose. O novinky tu rozhodně nebyla nouze.

První z nich je mobilní nízkonapěťové Pentium III 700 MHz s technologií SpeedStep a průměrným příkonem pod 1 watt. Produkt je určen pro kategorii mini-notebooků, je vyráběn 0,18mikronovou technologií a jeho běžné napájecí napětí činí 1,35 voltu. V úsporném režimu běží na 500 MHz s napětím 1,1 voltu.

Velmi diskutovaná je stále ještě poměrně horká novinka Pentium 4 a její výkonnost. Podle výkonného viceprezidenta Intelu Paula Otelliniho byla architektura NetBurst, na níž je nové Pentium 4 založeno, navržena především s ohledem na mediálně bohatý obsah internetu. K výsledkům benchmarků nového procesoru řekl následující: "S těmito otázkami jsme se setkali již před lety při porovnání tehdejších procesorů 286 a 386, kde některé první testy vyznívaly v neprospěch posledně jmenovaných. Je třeba vidět, že architektura Pentia 4 je zcela nová a umožňuje silný výkonnostní růst."

Plány Intelu počítají s razantním nástupem Pentia 4, a to by se tak již těsně za první polovinou roku mělo stát převládající základnou i pro tzv. mainstreamové systémy. V oblasti výkonných systémů by přitom měl svého předchůdce vytlačit zcela již během následujících týdnů. Cena nejlevnějších systémů s Pentiem 4 by se již letos měla dostat na hranici 1 000 dolarů (tedy cca 40 tisíc Kč).

Itanium a McKinley

Rozhodně zajímavým tématem z oblasti procesorů je poměrně dlouho odkládané Itanium. V současnosti jsou již pro systémy s tímto procesorem dostupné 4 důležité operační systémy (Windows, HP-UX, IBM AIX a Linux) a na 300 aplikací. Procesor umožňuje 4-512cestný multiprocessing, určen je především pro aplikace zpracovávající velké objemy dat. Na trhu by se měl objevit ve 2. čtvrtletí tohoto roku.

Na IDF měl svou premiéru také následovník Itania, procesor McKinley. Byl vyvíjen ve spolupráci s firmou Hewlett-Packard a na trhu by se měl objevit v příštím roce. Již na tomto IDF však byly v rámci prezentací k vidění první systémy s tímto procesorem. Oproti svému předchůdci nabízí mj. vyšší míru paralelismu a 3x rychlejší sběrnici. Uvedení tohoto procesoru by mělo být podle představitelů Intelu výrazně snadnější, protože základní platforma již bude odladěná.

Intel letos chce investovat takřka 12 miliard dolarů do vývoje a výrobních kapacit. Výsledkem bude mj. i spuštění výroby procesorů na křemíkových plátech o průměru 300 milimetrů a využití technologie 0,13 mikronu, což společně přinese výrazné zefektivnění výrobního procesu má jít až o 40% úsporu energie a 50% úsporu na lidské práci.

Komunikace

Významnou novinkou ohlášenou na jarním kalifornském IDF je jednočipový řadič pro Gigabitový Ethernet. Podle představitelů Intelu bude tento produkt znamenat stejný krok kupředu, jako uvedení jednočipového řadiče pro Fast Ethernet před 4 roky výrazné zlevnění, snížení spotřeby a zjednodušení implementace. A tak bychom se měli již příští rok daleko běžněji setkat i s desktopy vybavenými touto technologií.

K dalším novým komunikačním produktům Intelu patří také skupina 7 nových polovodičových prvků pro optické sítě, mj. s podporou technologie Forward Error Correction, díky níž lze až 4násobně prodloužit úsek optického vlákna bez repeateru.

O komunikaci je i technologie InfiniBand, která má sloužit ke vzájemnému propojení serverů a jejich systémů pro úschovu dat. Na IDF Intel poprvé veřejně demonstroval spojení prostřednictvím InfiniBandu, během pár týdnů začne dodávat vývojové kity a v polovině roku chce otevřít laboratoř pro testování produktů podporujících tuto technologii.

Pár zkratek: P2P, USB

V San Jose hodně mluvilo i o fenoménu P2P tedy komunikace peer-to-peer". "Teprve Napster ukázal, jak velká síla se ukrývá v milionech výkonných, vzájemně propojených pracovních stanic," uvedl mj. ve své keynote věnované P2P Patrick P. Gelsinger, CTO a viceprezident Intelu. Kromě Napsteru, který má dnes na 62 milionů uživatelů, vyzdvihl jako další výborný příklad P2P instant messaging s více než 200 miliony uživatelů.

Jako příklady nasazení P2P v praxi uvedl Gelsinger distribuovanou simulaci testů nárazů automobilů nebo sdílení dat o pacientech v nemocnicích mezi ošetřujícím personálem. Široké využití P2P očekává Gelsinger již v příštích 6 měsících.

Na doprovodné výstavě byla k vidění řada již výše zmíněných technologií v praktickém nasazení. A kromě nich i produkty podporující přicházející standard USB 2.0 (známý též jako Hi-Speed USB), který přináší oproti svému předchůdci až 40násobné zrychlení přenosu dat (až 480 Mb/s). Kromě USB hubů tu byly i mechaniky CD/RW, DVD, pevné disky, skenery apod. Všechny exponáty jsou již údajně připraveny pro masovou výrobu a na trhu by se měly objevit ve druhém čtvrtletí tohoto roku.

Ohlédnutí

Letošní jarní konference IDF v San Jose se zúčastnilo na 5 000 lidí a proběhlo tu přes 250 technických prezentací, rozdělených podle technické náročnosti do 3 skupin. Cca 2/3 obsahu přednesli zaměstnanci Intelu, o zbytek se postarali mluvčí z řady dalších významných firem. Bylo spočteno, že 42 % přednášek bylo věnováno klientským platformám (desktopy, mobilní klienti, PCA), 37 % serverům a 21 % komunikaci. Je-li vám bližší dělení na hardware a software, pak vězte, že poměr činil 56 : 44. Intel tato čísla zveřejňuje sice jakoby mimochodem, ale cílem je zjevně upozornit na vyváženost konference a přesvědčit i ty, kdo ho považují za vyhraněně hardwarovou firmu, že tomu tak není.


Budoucnost mobilní komunikace v Cannes

Petr Mandík

Jestliže květen je v jihofrancouzském Cannes ve znamení filmových hvězd, pak únor je tu rozhodně měsícem mobilních telefonů. Také letos se sem mezi 20. a 23. 2. sjeli na 3GSM kongres, největší akci svého druhu na světě, všichni ti, kdo mají s mobilní komunikací něco společného.

Loni kraloval světu mobilních telefonů WAP, dnes už je to ovšem "stará vesta" a na výsluní zájmu se hřeje GPRS. Shodou okolností se právě od GPRS (a jím nabízené možnosti být stále on-line a platit jen za skutečně přenesená data) očekává, že WAPu pomůže získat větší popularitu, než jaké se mu zatím dostalo.

Zájemci o telefon s podporou GPRS si až dosud mohli běžně pořídit pouze přístroje od Motoroly, která v této oblasti konkurenci slušně předběhla. 3GSM kongres byl místem, kde řada výrobců konečně předváděla také své modely. A nebylo jich málo. Poznamenejme ještě, že v současné době je na světě cca 30 sítí s komerčně provozovaným GPRS (vč. českého EuroTelu).

Hlavní zájem návštěvníků, vystavovatelů i řečníků se ovšem na 3GSM kongresu nezaměřoval na mobilní telefony, ale jinam do oblasti hledání dalších zdrojů příjmů prostřednictvím nabídky nových služeb ve stávající infrastruktuře a na implementaci a financování 3G sítí. Oba tyto problémy spolu přitom velmi silně souvisejí, protože bez existence zákazníků vyžadujících pokročilé datové služby je budoucnost 3G značně nejistá.

Hrajeme si

Jednu z možností, jak zvýšit objem svých příjmů, spatřují operátoři a dodavatelé infrastruktury v nabídce on-line her. Motorola např. spolu s CodeOnline nabízí operátorům (a jejich prostřednictvím koncovým uživatelům) populární hry Kdo chce být milionářem (ano, to je přesně ta hra, kterou známe z TV Nova) a Trivial Pursuit. Ve spolupráci s Creature Labs nabízí virtuálního miláčka Sea-Monkey, kterého má hráč provést nástrahami jednotlivých životních etap, a s T-Mobilem pak virtuální psíky, kteří mohou (na displeji Timeportu 260) žít své životy dostávat najíst, napít, spát nebo být léčeni. Další širokou skupinou nových aplikací jsou informační služby (např. pro sportovní fanoušky Mobile Sportsnet).

Objem trhu s mobilní zábavou by podle odhadů měl v roce 2005 dosáhnout objemu 6,5 miliardy dolarů, a tak není divu, že se na něj zaměřují i další. Nokia pracuje na mobilních hrách s Eidosem a s Rage software, Philips s partnery Digiplug, M@gic 4 a InFusio. V posledním případě ovšem nejde o on-line hry, ale o download aplikací a hraní off-line.

Telefony s GPRS

O třetí generaci mobilních sítí, která má přinést přenosovou rychlost až 2 Mb/s, se hodně mluví, ale na její realizaci si přece jen ještě nějakou dobu počkáme. Vykročením k ní je ovšem upgrade GSM sítí na technologii GPRS. Jak už bylo zmíněno výše, konečně by se mělo na trhu objevit více telefonů, které GPRS podporují.

Motorola vystavovala rozsáhlé portfolio těchto produktů: tribandový 108gramový Timeport 260, mj. s technologií TrueSync (pro synchronizaci s PC, PDA apod.), křížence organizéru s mobilním telefonem Accompli 008 (s velkým dotykovým displejem), V66, skutečně velmi malý triband, měřící pouze 84 x 44 x 21 mm a vážící 79 gramů, V120 zaměřený na uživatele hojně využívající textový messaging a na ty, kteří ocení řadu nových her nebo nastavitelnou barvu podsvětlení displeje i Talkabout 192, disponující mj. animovanými "screennsavery". Všechny tyto modely jsou vybaveny hlasovým ovládáním i vibračním vyzváněním.

Philips se chlubil modely FISIO 610 s GPRS a řadou 300, jejíž nejvyšší model FISIO 312 opět podporuje GPRS. Vlajkovou lodí Philipsu ovšem jednoznačně bude Xenium 9660 s GPRS, Bluetoothem a váhou pouhých 85 gramů.

Nové GPRS telefony představila na 3GSM kongresu firma Sagem, konkrétně s MW 979 GPRS, MW 959 GPRS a MW 939 GPRS. Všechny váží 95 gramů, jsou dualbandové a nabízejí více než týden v pohotovostním režimu. Liší se v podstatě pouze podporovaným režimem GPRS.

Se svým prvním GPRS telefonem se tu ukázala i společnost Panasonic zatím nemá název, ale zato disponuje velkým černobílým displejem 16 x 10 znaků + 2 řádky na ikony, plně grafickým rozhraním, a stejně jako GD 93 i Wapem a vestavěným handsfree. Na trhu by se měl objevit ve 2. čtvrtletí tohoto roku.

A další zajímavosti

Na stánku Samsungu si návštěvníci mohli vyzkoušet vůbec první telefon s Microsoft Mobile Explorerem 3.0. Nese označení SGH-N350, má displej s rozlišením 128 x 128 pixelů a 4 odstíny šedi a váží pouhých 80 gramů. Explorer si poradí s HTML, cHTML i WML, podporuje WTLS 3 a SSL 3.0, a na první pohled je skutečně příjemný.

Prototyp mobilního "chytrého" telefonu s barevným displejem Sendo Z100 Multimedia Smartphone, založeného na platformě Stinger Microsoftu, prezentovaly společně Microsoft a Sendo. Váží 99 gramů, má velký barevný displej, přehrává MP3, je to triband, podporuje USB, IrDA, RS-232 i standard Multimedia Card.

Mobilní telefony na platformě Stinger hodlá vyrábět i společnost Mitsubishi. První by se měl pod značkou Trium objevit už letos na podzim a měl by podporovat GPRS. Skutečně hezké kousky telefonů byly k vidění na stánku NTT DoCoMo (ale tady samozřejmě nejde o standard GSM). Modely P503i a F503i zvládnou provozování downloadovaných javových aplikací.

Nejen telefony

K dalším zajímavým exponátům výstavy patřila karta Mokard společnosti Incar jde o SIM kartu Phase 2+ s 32bitovým procesorem, 64 KB ROM, 4 KB RAM, 32 KB uživatelské EPROM a Java card virtual machine. Siemens předváděl 20gramový miniaturní (45 x 45 x 15 mm) MP3-player s USB, připojitelný k mobilním telefonům C35i, M35i a S35i.

Velkými tématy konference byly nejen GPRS a 3G (s velkým otazníkem, zda uživatelé skutečně potřebují tento typ služeb a hlavně zda jsou ochotni za něj dostatečně zaplatit), ale i přístup k datům kdekoli a kdykoli a roaming kohokoli s kýmkoli.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0199

Příležitosti na českém trhu

"Český trh IT řešení: kde hledat příležitosti?" to je název konference, kterou společnost IBM uspořádala pro své stávající i budoucí partnery. Součástí akce bylo i slavnostní vyhlášení Partnerů roku společnosti IBM. Ocenění partneři získali pozvánku na konferenci CEO v Dubai, pozvánku na Celosvětové setkání partnerů v Atlantě, víkendové pobyty v Alpách nebo WorkPady. Při posuzování výsledků se přihlíželo nejen k celkovému obratu, ale také k podílu na trhu, k dynamice růstu, k účasti na specifických projektech, a v neposlední řadě i k týmové spolupráci obchodních partnerů s IBM. Partnerem roku 2000 se staly firmy: Avnet, Crede Experto, Data Intertech, Dytron, ED Systém, GC Systém, Check IT, Karel Boch, Komix, Servodata, Soft-tronik a Your System.-jp

Oscarovi je rok

Český mobil, třetí mobilní operátor v ČR, oslavil v březnu své první narozeniny. Společnost, která za rok své působnosti na našem trhu získala přes 300 000 zákazníků, se řídí heslem "poskytnout zákazníkovi co největší volnost", tj. nevyžaduje žádné písemné dohody (kromě Dohody s Oscarem) a aktivační poplatky a cena hovorů se během dne neliší. Neprovolané volné minuty si můžete převést do dalšího měsíce. Český mobil neprodává prostřednictví partnerů. Provozuje vlastní prodejny, pojízdné Oskaravany a e-shop. V únoru společně se společností Ericsson a ČVUT otevřel Výzkumné a vývojové centrum. U příležitosti prvních narozenin spustil tento operátor možnost plateb přes bankomaty. Pomocí nich lze dobíjet Oskartu (do 30. června při nabíjení Oskaret ušetříte 50 Kč), platit faktury, platit předem, navýšit volací zálohu u tarifních programů a aktivovat rooming a službu Volání do zahraničí.-jp

Atlas.cz

kapitálově (51 %) vstoupil do společnosti ecommerce.cz. Cílem transakce je podpora vývoje internetových řešení pro elektronický obchod pro malé a střední firmy a expanze na zahraniční trhy.-jp

10 let Grallu

Společnost Grall, ryze český dodavatel IT technologií a systémový integrátor, oslavila v březnu 10 let působení na českém trhu. Na tiskové konferenci, kterou u této příležitosti uspořádala, zveřejnila společnost výsledky svého finančního hospodaření za uplynulý rok. V loňském roce dosáhla firma, která má 5 poboček, obratu 411 milionů Kč, což ve srovnání s rokem 1999 představuje nárůst o téměř 80 %.-jp

Roste i Sun

Finanční výsledky zveřejnila na tiskové konferenci i společnost Sun, která má za sebou polovinu svého fiskálního roku. Za toto období narostl Sun v ČR v obratu o 59 % (celosvětově o 52 %). Společnost se u nás nově orientuje i na řešení na nižší cenové hladině (levné jednoprocesorové servery). Rychle roste i divize NetBeans, která se z původních 35 lidí rozrostla na současných 100 a časem by se měla rozrůst o dalších 200 lidí.-jp

§§§§§


Výzkumné centrum Ericssonu na ČVUT v Praze

Daniel Rejchrt

c01p0200

Minulý měsíc byl pro České vysoké učení Technické v Praze velmi významný. Konalo se tam slavnostní otevření nového výzkumného a vývojového centra pro bezdrátové a multimediální služby. Celá akce probíhala za účasti řady významných osobností. Byl zde ministr dopravy a spojů Jaromír Schling, předseda Českého telekomunikačního úřadu David Stádník, technický ředitel společnosti Český Mobil Jon Eddy, kanadská velvyslankyně v ČR Margaret Huber a další.

Akci uskutečnil výrobce telekomunikačních technologií Ericsson spolu s českým mobilním operátorem Český Mobil (provozovatel sítě Oskar). Tyto dvě společnosti do projektu investovaly přes 4 miliony USD (cca 140 milionů Kč). Ericsson dodal nejvyspělejší zařízení pro mobilní komunikaci GPRS a špičkový WAP server. Český Mobil poskytl prostředky na výstavbu, část vybavení, provoz sítě a výzkumnou činnost. Tím však finanční tok do ČVUT nekončí. Provoz centra přijde ročně zhruba na 750 tisíc USD (cca 26 milionů Kč). Celý ho budou hradit zmiňované firmy. Projekt má přispět k rozvoji telekomunikačních, datových a multimediálních služeb založených na bázi bezdrátové technologie. Bude velkým přínosem při zavádění mobilních systémů nové generace (GPRS) nejen v ČR, ale i celosvětově!

Podobná centra jsou už delší dobu provozována např. v Silicon Valley, kde velmi dobře fungují a přináší zajímavé výsledy.

Centrum je umístěno v budově Elektrotechnické fakulty ČVUT v Praze, jejím ředitelem byl jmenován Ing. Zdeněk Gütter, CSc., který je odborníkem na rozvoj telekomunikačních sítí a služeb. Pokud vše půjde podle plánů, plný provoz by měl začít již v podzimním semestru. V průběhu následujícího roku by se v centru mělo vystřídat na 300 studentů. Do té doby musí být vykonána ještě spousta práce. Nemám na mysli ani tak výstavbu, ale především vyškolení pracovníků pro dohled a údržbu centra. To si vzal na starosti Ericsson.

Centrum je jediné svého druhu v ČR a řadí nás tak po bok věhlasných západních universit. Přejme mu hodně úspěchů a věřme, že podobných projektů bude v ČR přibývat.


Internet mění svět aneb Mlynář, Březina, Gross a Langer představují Internet

Daniel Rejchrt

Již od začátku ledna probíhá ve velkých městech České republiky akce nazvaná Internet mění svět. O co vlastně jde? Jak jistě víte, internet a IT nás začínají obklopovat více a více. Další krok k větší informační společnosti udělala tentokrát vláda a parlament ČR, když přijaly nový zákon tzv. zákon o elektronickém podpisu. Jen ve stručnosti díky tomuto zákonu, se (možná) již brzy dočkáme možnosti komunikovat se státní správou pomocí internetu a e-mailu.

K čemu je však zákon, když této problematice spousta lidí nerozumí? Převládá tak neznalost a obavy. Zodpovědní lidé však (výjimečně) nelenili a rozjeli kampaň na osvětu v této oblasti. Pod patronací Sdružení pro informační společnost, poslanci Vladimír Mlynář (US) a Ivan Langer (ODS), ministři Karel Březina a Stanislav Gross jezdí s roadshow po ČR a pořádají konference o IT.

Osobně jsem se této akce zúčastnil v Hradci Králové. Seminář je rozdělen na několik částí. V dopoledních hodinách pro studenty, odpoledne pro podnikatele a pracovníky státní správy, večer pro veřejnost. Osobně mi chyběly alespoň minimální technické informace. Celý projekt je však zaměřen na laickou veřejnost. Neubránil jsem se ale dojmu skryté reklamy od sponzorů. Nebylo by od věci některé přednášky více zobecnit.


Řeky on-line

Daniel Rejchrt

Společnost Povodí Moravy tento měsíc představila zajímavý projekt. Jedná se o systém, který sleduje výšky hladin a průtoky řek nacházejících se ve východní části České republiky (těch co Povodí Moravy spravuje). Nespletli jste se, nečtete si článek o životním prostředí. IT hraje v tomto případě velkou roli a svědčí to o jejím obrovském praktickém využití.

Povodí Moravy se stará o vodní toky na jižní, střední a severní Moravě. Mezi ty větší a známější řeky patří Morava, Dyje, Svratka, Svitava, Jihlava, Bečva. Na nich je umístěno 39 kontrolních stanic. Každé ráno pracovníci těchto stanic změří průtok a výšku hladiny řeky. Naměřené hodnoty zašlou přes informační systém do centrály. Tam jsou data zpracována a následně zveřejněna na internetu. Každý, kdo má přístup k internetu, může tyto informace nalézt na web-stránce www.povodi.cz. Denně je stav aktualizován. V případě povodní, nebo jiných problémů bude probíhat aktualizace každou hodinu. Projekt by měl včas informovat nejen běžné občany, ale především pracovníky obecních, městských, okresních a krajských úřadů. Ti by tak v případě krize měli dostatek informací, např. jak záplavy pokračují. Mohli by učinit patřičná preventivní opatření a předejít škodám na majetku i zdraví. Tímto by se mohlo předejít katastrofám, jaké nastaly v roce 1997.

Jaká je praxe? Poměrně jednoduchá. Na svém browseru si naleznete zmiňovanou adresu www.povodi.cz. Je to oficiální stránka Povodí Moravy. Naleznete na ní poměrně podrobné informace o práci společnosti. Stránky veřejných institucí mají málokdy kvalitní grafickou úpravu. V tomto případě by si měli webmasteři vzít příklad. V menu je odkaz na aktuální informace zobrazí se vám nové okno a na něm mapa se sledovanými řekami. Místa, kde jsou vodoměrné stanice, jsou označena barevným puntíkem. Jeho barva je závislá na výšce hladiny toku. Dál máte možnost získat podrobné informace v podobě různých tabulek, ale to už záleží na vás.

Tento projekt dobrým krokem na cestě k informační společnosti. Nebylo by od věci, kdyby něco podobného vytvořila i povodí ostatních řek v ČR. Celý sytém by mohl být pak sjednocen. Věřím, že by to velmi pomohlo při řešení krizových situací.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0201

VoIP řešení od CISCO

Tak to už vypadá, že i tak běžná věc jako je telefon se nevyhne nakonec splynutí s protokolem IP. Firma Cisco System představila celou řadu součástí, které tvoří jeden celek IP telefonii. Jádrem celého řešení je Call Manager, jakási softwarová ústředna, která poskytuje všechny vlastnosti běžných telefonních ústředen. Běžnými službami jsou konferenční hovory, přesměrování hovoru, vytváření a správa číslovacího plánu a podobně. Cisco zároveň představilo celou řadu IP telefonů s širokou řadou služeb. Kdo se trochu zamyslí, dojde k závěru, že při takovém řešení už ani není potřebný telefon v takové formě jako jsme na něj zvyklí. Stačí IP Softphone, tedy software od firmy Cisco nainstalovaný na běžném PC se zvukovou kartou a připojením do lokální Ethernet sítě. V případě takového řešení jsou poskytované služby ještě pestřejší videokonference, zasílání dokumentů a textových zpráv.-PYT


Superpočítač na cesty

Michal Řehák

Pro ty profesionály, kteří při své práci potřebují být stále mobilní, nastává skutečný zlom. Od nynějška budou totiž moci mít stále při ruce notebook s výkonem superpočítače. Apple totiž představil nový titanový PowerBook G4 s procesorem PowerPC G4 s jednotkou Velocity Engine, s taktovací frekvencí 500 MHz. To vše v praxi znamená, že se nový PowerBook G4 hladce vypořádá jak se zpracováním digitálního videa, tak i s renderováním obrovských souborů ve Photoshopu. To dokáže také díky 100MHz systémové sběrnici, která tvoří spojení mezi pamětí, procesorem a cache (1MB backside level cache) s rychlostí až 250 MHz. 15,2 palcový megadisplej podporující širokoúhlé zobrazení a rozlišení 1 152 x 768 pixelů je ideální pro práci s digitálním videem a grafikou. Nabízí dostatek prostoru pro práci se spoustou menu, palet a oken aplikací najednou. Je tak velký, že si můžete pohodlně prohlížet dvě webovské stránky vedle sebe, a je jako stvořený pro prohlížení DVD filmů v širokoúhlém formátu PowerBook G4 disponují DVD-ROM mechanikou pro přehrávání DVD-videa a DVD-disků s přímým vkládáním. Přirozeně umí přehrávat i hudební CD. Pokud byste snad chtěli prezentovat své výtvory na VGA monitoru, velké televizní obrazovce nebo projektoru, využijete určitě vestavěný videovýstup, který si s takovými situacemi hravě poradí. S Power Bookem G4 si můžete vychutnat opravdovou svobodu pohybu. Díky technologii AirPort, která se skládá z airportové karty a ze základnové stanice AirPort Base Station, se můžete pohybovat po prostoru o rozloze poloviny fotbalového hřiště a přitom být neustále bezdrátově připojeni k síti. PowerBook G4 má vestavěnou anténu a tak můžete přecházet z místnosti do místnosti a přitom posílat či stahovat e-maily, přenášet soubory nebo třeba jen surfovat internetem. Toto pohodlí vám zprostředkuje 4Mb/s infrared IrDA technologie pro bezdrátový přenos dat. A s baterií s kapacitou 5 hodin na jedno nabití se opravdu nemusíte bát vyrazit si s "titánem" na cesty. A to vše pěkně uložené v 2,5centimetrové titanovém schránce a vážící pouhých 2,4 kg (včetně baterie).


Seznamte se SAMBA

Michal Řehák

Pokud máte rádi volnost při poslechu hudby, při zálohování dat či nahrávání vlastní hudby, pak je právě pro vás určen nový výrobek s výstižným názvem Samba. Samba je první a nejmenší MP3/CD--R vypalovačka, která svým uživatelům umožní nahrát a sestavit si svou vlastní hudební kompilaci, nahrát a uložit až 180 MB digitálních dat, a to v přenosné podobě.

Výrobek Samba pochází od tchajwanské firmy IDS (Infinite Data Storage Ltd.) a má proti nyní vyráběným přehrávačům přinést uživatelům volnost a plné využití možností komprese MP3. Navazuje na velký úspěch MP3/CD přehrávačů. Na rozdíl od nich Samba vznikla kombinací MP3 přehrávače a mechaniky zapisující na CD (vypalovačky). Nabízí možnost ukládat všechny druhy zvukových i jiných dat, tedy všechny druhy počítačových souborů, jako např. MP3 hudbu, e-maily, fotografie a běžná PC data.

6 hodin hudby za 5 minut

Samba je překvapivě mnohem menší než běžné přenosné CD přehrávače. Příčinou a také největší zajímavostí je použití standardizovaných (Red & Orange Book), ale oproti běžným CD nesrovnatelně méně rozšířených, 8 cm zapisovacích CD-R s kapacitou 180 MB (21 minut). Na disk Samba dokáže uložit až tři hodiny hudby v MP3 při 128 Kb/s či 6 hodin ve formátu WMA. Jako přehrávač se Samba nevyužívá pouze komprese MP3, ale také komprese WMA a AAC a využívá proměnný datový tok. Hudební firmy určitě potěší, že výrobek je připraven na požadavky na ochranu dat podle SDMI a podporuje DRM (Digital Right Management) technologii InterTrust, což již není pro uživatele tolik potěšující. U CD rekordéru je podstatným faktorem jeho rychlost zápisu, vypálení jednoho CD trvá Sambě pět minut. Výrobcem udávaná rychlost zápisu je 5 MB/s. Komunikace a přenos souborů z počítače probíhají přes rychlé rozhraní USB, které dokáže urychlit přenos na 1 MB/sekundu (podpora USB 1.0 nebo 1.1), což je ekvivalentem šestirychlostního CD-ROMu. Podporované platformy jsou PC (Windows 98, 2000, ME) a Macintosh (MAC OS 8.1 a vyšší).

Díky použitým 8 cm CD-R médiím jsou rozměry na CD rekordér vskutku miniaturní (122 x 97 x 23 mm). Samba váží 270 g (170 g bez baterie). Jako většina MP3 přehrávačů je vybaven LCD displejem, který je podsvícen do studené modře. Kromě sluchátek je možné přehrávač připojit pomocí analogového výstupu (mini-jacku) k domácímu hi-fi zařízení. Napájení Samby obstarává lithium-ionový akumulátor, který podle výrobce vydrží deset hodin přehrávání a dobití trvá maximálně 3 hodiny. Přístroj je samozřejmě vybaven i univerzálním 6tivoltovým síťovým adaptérem a zabudovanou dobíječkou baterií. Součástí balení je USB kabel a doprovodný software, jenž zprostředkuje přenos dat z PC. Pro použití Samby potřebujete 32 MB operační paměti a 35-185 MB volného místa na disku.

Přece jenom jedna nevýhoda

Samba nabízí uplatnění jako samostatný audiopřehrávač a jako rekordér plní spíše funkci počítačové periferie pro ukládání dat. Použití mini CD by mohlo být konkurencí pro další adepty na malá média s dostatečně velkou kapacitou, jako je Zip. CD média jsou na rozdíl od nich zcela univerzální. Orientace na mini CD však pro samotný přehrávač přináší podstatnou nevýhodu nemožnost přehrávat obvyklá zvuková CD a CD s MP3 soubory.

§§§§§


Ge Force 3 - Pouze pro opravdové hráče

Michal Straka

c01p0203

Tak už je to tady. Všichni kdo tuto novinku očekávali a především hráči nejnovějších her můžou jásat radostí, protože 27. února společnost nVidia vypustila na svět svůj nejnovější kousek v podobě Ge Force 3.

Asi největší novinkou je úplně nová architektura čipu, jejíž základ tvoří programovatelný geometrický engine (Vertex Shader), který umožní programátorům nové možnosti při tvorbě her a programů. Do této chvíle, když chtěli programátoři vytvořit složitou scénu, museli si vystačit s tím co grafický čip uměl, a ostatní výpočty prováděl procesor (CPU), čímž byl zbytečně zatěžován. Díky programovatelným funkcím GF 3, mohou programátoři vytvořit složité efekty, aniž by byly obsaženy v instrukcích grafického procesoru.

Další součástí enginu je programovatelný stínovač pixelů (Pixel Shader). Tento koprocesor se zapojí do práce v konečné fázi generování obrazu, který uvidíte na svém monitoru. Pro každý pixel zjistí jeho správnou barvu, osvětlení a aplikovaných texturách.

Parametry

GF 3 je prvním grafickým čipsetem nVidie, který byl vyroben 0,15mikronovým procesem (čipsety GF 2 měly 0,18mikronové jádro). Obsahuje 57 milionů tranzistorů, což je víc než dvojnásobek GF 2 Ultra. Jádro obvodu pracuje na taktu 200 MHz, což je o 50 MHz méně než GF 2 Ultra. Frekvence pamětí je 230 MHz (460 DDR). Karta zvládne 800 miliard operací za sekundu a 76 miliard operací s plovoucí čárkou za sekundu. Velikost obrazové paměti je 64 MB, podporována je paměť DDR i SDR. Při 32bitové barevné hloubce podporuje maximální rozlišení 2 048 x 1 536.

Prodej

Cena to je ta stinná stránka téhle karty. Určitě nikoho nepotěším, když řeknu, že cena téhle novinky se pohybuje okolo 650 dolarů. I když po dvou měsících by částku mohla spadnout o nějakých 100 dolarů dolů, pro běžného občana naší zemičky je to cena opravdu vysoká.

Tomu, kdo chce mít opravdu pořádný výkon a má dostatek peněz, můžu tuto kartu jenom doporučit, svých peněz určitě litovat nebude.

I přes zatím vysokou cenu se většina firem pustila do výroby karet s čipem GF 3.

Mezi první patří např: Elsa, Asus, Hercules, Gigabyte a další.

Závěr

Tuto kartu ocení hlavně hráči nejnovějších her, které vyžadují velký výkon, a ten jim GF 3 může zaručit. Ocení ji také majitelé Applů, protože GF 3 existuje v provedení jak pro Apply, tak i pro PC.

Tato karta prostě vyniká ve všech směrech a jediné, co ji trochu kazí pověst je cena, ale na druhou stranu, co u takové novinky jakou je GF 3 můžete čekat.

§§§§§


Hollywood nemá rád Web VCR

Václav Větvička

c01p0204

Boj s digitálním pirátstvím nabírá další obrátky. Filmový průmysl se s plnou vervou pustil do boje se začínající firmou RecordTV.com a tvrdí, že tato firma porušuje autorská práva. Firma, nedávno založená v kalifornském Los Angeles Davidem Simonem, funguje v podstatě jako internetové VCR nahrávající televizní show pro pozdější playback. Původně se jednalo o soukromou službu vlastním dětěm, ale díky prudkému zájmu firemní stránky zaznamenaly v lednu rekordní počet 2 milionů hitů denně. A to stačilo, aby se firma dostala na radarovou obrazovku právníků filmového průmyslu. Nabízené nahrávky nebyly jen tak ledajaké, jednalo se jak o řadu filmů s neprůstřelným agentem 007, tak i o populární televizní show Cheers a Frasier. V žalobě se nejedná o malé částky, filmový průmysl žádá 150 tisíc dolarů za každý neoprávněně nahraný a distribuovaný program. Simon tvrdí, že žádné peníze nemá, takže platit nemůže ani kdyby chtěl.

Celý spor se v podstatě podobá soudnímu sporu s kanadskou firmou iCraveTV.com, která nabízela internetový přístup k televiznímu vysílání. I když se firma pokusila o taktický únik umístěním svého sídla do Kanady, přesto byla nucena tlakem filmového průmyslu ukončit činnost. Vedle tohoto vyhraného sporu bojují filmoví giganti i na poli Kongresu, kde lobují za totální zákaz distribuce chráněného filmového a televizního materiálu na internetu.

§§§§§


CD


Na internet!

Patrik Malina

c01p0195

Věřím, že jste si dobře užili "nášup" na minulém CD a nemůžete se dočkat, co jsme vám připravili. Protože internetové připojení je stále více na postupu, je tentokrát Téma CD věnováno nástrojům pro využívání služeb Sítě. Stejně tak v titulní rubrice Akce naleznete software, jenž vás bezpečně ochrání před útoky z internetu, jelikož opatrnosti není nikdy dost. Rovněž doporučuji navštívit Komunikace, neboť obsahuje největší výběr prohlížečů (browserů), jaký jsme kdy na jednom disku připravili, a zkrátka nepřijdou ani příznivci platforem MacOS či Linux. Samozřejmě nechybí kompletní doprovod článků uvnitř čísla.

Přestože to tak vypadá, není CD pochopitelně zdaleka určeno jen zájemcům o internetové služby. Začněme však od aplikace, jež se pro internet přímo narodila. V rubrice Akce na vás čeká program Tiny Personal Firewall, který je v nejlepším slova smyslu dědicem osvědčených technologií rodičů jménem WinRoute. Podrobněji se o tomto nástroji, jenž vás bude ochraňovat před útoky z internetu, dočtete ve zvláštním článku, kde také najdete základní informace o možnostech nastavení a ovládání.

Jako malou perličku vám přinášíme jeden zajímavý videosnímek nedávno jím bylo obesláno mnoho firem v České republice, aby si mohly lépe představit, jak mohou skončit počítačoví piráti. Hádáte správně jde o tvorbu z dílny BSA a k jejímu spuštění budete potřebovat kodek, jejž i s filmem naleznete v adresáři BSA.

Rubrice Novinky tentokrát vévodí elektronické knihy řady PC WORLD Edition. Naleznete zde nejen nový příspěvek v podobě publikace o nástroji Macromedia Flash 5, ale také veškeré dosud vydané tituly z této kolekce. Jak ukázkové verze, tak plnohodnotné tituly, jež můžete s heslem používat, jsou tedy na tomto disku fyzicky přítomny. Protože nemůžeme zůstat jen u teorie, je v rubrice také připravena zkušební časově omezená verze samotného nástroje Flash od Macromedie, takže studiu nic nebrání. Opět nechybí instalace doplňků ke článku 365 tipů a triků a tradiční přehled obsahu dřívějších CD ani elektronická podoba časopisu s fulltextovým vyhledáváním.

V rámci rubriky Software se nejdříve pojďme podívat na aplikace, jež vám představujeme a zároveň nabízíme ke zvýhodněné koupi. Část Komerční software začněme produkty označenými jako Odborné slovníky, jež v sobě zahrnují ukázky poměrně nových titulů z této oblasti. Jedná se o specializovaná dílka, která zahrnují velmi rozsáhlou odbornou slovní zásobu a velmi dobře poslouží při netriviálních překladech či pokročilé výuce. U jazykového softwaru zůstaneme také s titulem TS Němčina, jehož recenzi (stejně jako u předchozí aplikace) si můžete přečíst v čísle. Firma Terasoft je na našich CD "starým známým", což je možno říci i o společnosti Sodat software a produktu AreaGuard. Doporučujeme vyzkoušet kvality nové verze, neboť ochrana vašich dat je bezesporu to nejdůležitější. Podruhé je na našem disku také firma ALL4YOU a její software pro organizaci čísel na sázkové hry tentokrát je to aplikace s výmluvným názvem Sazka.

Kolekci uzavřeme dvěma speciálnějšími projekty. Prvním z nich je počeštění operačního systému PalmOS, jehož uvedením chceme vyjít vstříc uživatelům těchto "nePC" platforem, a druhým pak ukázka propracované šablony pro aplikaci MS Project se zaměřením na vývoj softwarových produktů.

Postupme opět blíže k internetu a nahlédněme do části Téma CD, jež nabízí téměř vše pro využití služeb Sítě. Přeskočíme browsery (viz Komunikace) a přistoupíme k elektronické poště přinášíme vám nesmrtelný Pegasus Mail, velmi kvalitní Eudoru a také uživatelsky vypracovaný program Calypso. Pro služby FTP (přenos souborů oběma směry) můžete využít kvalitní český IW FTPort Client, starší, ale výborný LeechFTP či WS FTP LE. Když jsme hovořili o bezpečnosti, nelze pominou poslední verzi šifrování PGP (v tomto čísle v rubrice Rychlokurs), a problematiku komunikace nemůžeme absolvovat bez současného fenoménu jménem ICQ. Pro práci s multimediálními daty dobře použijete jak RealPlayer pro internetové vysílání, tak QuickTime pro přehrávání různých filmových sekvencí. Zastoupeny jsou rovněž služby Usenet Newsgroups, jejichž pomocí můžete získat řadu zajímavých informací klientské aplikace Xnews a Free Agent patří mezi špičku a jejich používání je přehledné a intuitivní. Neopomněli jsme ani příznivce jiných platforem či uživatele, kteří se potřebují připojit po síti k jinému počítač, takže jsou zde skvělý CRT (jedna z nejlepších terminálových emulací) či zdarma šířený Putty, jenž "umí" i SSH (zabezpečený přenos). Nechybí aplikace pro sledování činnosti sítě a rubrika také obsahuje kompletní výbavu ke článku Nebojte se vyzkoušet, jehož obsahem je problematika filtrování nežádoucího obsahu webových stránek.

V části Topware je připravena obvyklá sada aplikací v posledních verzích (aktuálně byl uvolněn např. FinePrint) a několik dalších programů. Jedním z nich je poslední verze editoru XaraX, s nímž jste se mohli seznámit na minulém CD. Pro grafickou práci je rovněž určen skvělý GIMP, jenž je však na rozdíl od Xary přeborníkem na bitmapové obrázky, tedy např. fotografie. Pokud provozujete server v internetu (či lokální síti) a chcete nabízet službu FTP, pak nepřehlédněte aplikaci G6 FTP Server, jež patří rozhodně mezi zdařilé ve své kategorii.

Část Vyzkoušejte si je tentokrát "nabita" softwarem, o němž se dočtete uvnitř čísla, takže připomenu články 365 tipů a triků, Kutilem ve Windows, DownLoad Centrum či Najdete na CD, v nichž naleznete jejich charakteristiky.

Trošku jednotvárně, ale zato důkladně je tentokrát orientována rubrika Komunikace, která obsahuje širokou nabídku webových prohlížečů (browserů). Připraven je MS Internet Explorer 5.5 Cz (tentokrát snad bez problémů) a také rodinka firmy Netscape, již zastupují poslední aplikace z řady 4.x (verze pro Linux, MacOS i Windows) i nové série 6.x (edice 6.01 pro Windows). Dále zde najdete nástroj Opera v posledním provedení, a opět pro platformy Windows (s instalací Javy i bez ní), Linux (Debian, RedHat i všeobecný) i BeOS. S kořeny Netscapu je rovněž spojena open-source aplikace Mozilla v podobě milníku 8 pro Windows, MacOS i Linux, a kolekci uzavírá velmi propracovaný prohlížeč Amaya z dílny webového konsorcia W3C. I ten je ve verzích pro Windows NT/2000, Windows 9x a Linux.

Obsah rubriky doplňuje zajímavý prográmek, s jehož pomocí si můžete snadno prohlížet aktuální skladbu pořadů televizních stanic. Aplikaci TVprogram stačí např. ráno na chvilku připojit, aby stáhla potřebná data, a zbývající dobu funguje off-line.

Rubrika Hardware a její obsah jsou již notoricky známy aktuální tabulky TOPů, v nichž se objevilo výborné srovnání mechanik CD-RW (vypalovaček), a rovněž novinky na poli skenerů a pevných disků, jsou doprovázeny sadou čerstvých ovladačů pro karty nVidia, Matrox a S3 Savage. Znova zde také naleznete drivery pro zvukový adaptér Sound Blaster 128 PCI, včetně potřebných knihoven.

Pevně věřím, že i tentokrát si CD dobře užijete a bude se vám líbit. Samozřejmě budeme zvědavi na vaše připomínky či návrhy, abychom obsah disku mohli neustále vylepšovat. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň.

Jak hledat na CD?

Někteří z čtenářů nám sdělili zkušenost, že hledání na našem CD je v určitých případech obtížné, a proto zde uvádíme několik upřesňujících informací.

Kolekce, jež doprovázejí články v rubrice Jak na to (např. v poslední době 365 tipů a triků), jsou uloženy v jednom samorozbalovacím archivu. Na disku je naleznete v rubrice Software/Vyzkoušejte si, kde je rovněž umístěno DownLoad Centrum (ve stejné podobě, tedy samorozbalovací soubor). Pokud tedy použijete k prohledávání např. Průzkumník, ten soubory dle jmen nebude moci odhalit. Dále pak upozorňuji, že seznamy položek v rubrice Software (Vyzkoušejte si, Topware atd.) jsou rolovací, takže při prvním zobrazení zůstává řada položek "mimo zobrazený výpis". Jejich skutečný počet si můžete ověřit prohlédnutím adresářové struktury disku v podadresářích složky Software odpovídá každé položce jedna složka, takže jejich počet musí být shodný se zobrazovanými tituly v grafickém rozhraní CD.

Zdarma a se slevou

Tiny Personal Firewall 2.0

Osobní bezpečnostní strážce vašeho internetového připojení, jenž je postaven na osvědčených technologiích produktů WinRoute firmy Tiny Software. Program je určen pro kontrolu a filtrování toku dat do a z vašeho počítače a pro domácí nekomerční použití je zdarma.

Odborné slovníky

Malá rodinka velmi kvalitních a odborně erudovaných slovníků pro vědu a techniku. Přesvědčete se, zdali specializovaná slovní zásoba odpovídá vašim požadavkům, a nakupujte s 25% slevou!

TS Němčina III

Novinka z dílny společnosti Terasoft, jež rozšiřuje řadu učebnic cizích jazyků pro mírně pokročilé. Uživatelům bude jistě důvěrně známo tradiční uživatelské rozhraní i způsob opakování látky. I na tento titul můžete uplatnit nárok na 10% slevu.

AreaGuard

Nebezpečí pro vaše data nečíhá pouze na internetu, ale také v podobě neautorizovaného zásahu přímo do vašeho počítače. Pokud chcete zvýšit svou jistotu, vyzkoušejte tento ochranný systém. Při koupi využijte 20% slevu.

LBMS Lead 2.0

Ukázková verze velmi propracovaných a komplexních šablon pro aplikaci MS Project je určena především vývojářským týmům, jež se potýkají s tvorbou a implementací softwarových projektů. V případě zájmu můžete při koupi uplatnit nárok na 10% slevu.

Sazka 1.0.2

Další z řady aplikací pro fanoušky sázkových her. Z názvu je jasně patrné, na kterou hru (resp. její sázená čísla) je aplikace zaměřena, takže pokud patříte mezi její příznivce, neváhejte. Připomínám, že firma nabízí 10% slevu na všechny produkty ze své nabídky, jež souvisí s českými sázkovými hrami.

PalmOS CZ

Nová verze české lokalizace operačního systému pro "kapesní" počítače typu Palm. O kvalitě softwaru se můžete přesvědčit v průběhu zkušební doby, a nezapomeňte uplatnit při koupi nárok na slevu.

§§§§§


Trendy


Apple v roce 1

redakce Macweltu, Bohumil Klouda

c01p0220

V minulém čísle PC WORLDu jsme vás seznámili s trendy, jež se u Applu chystají pro tento rok. Dnes vám chceme nabídnout přehled periferií spolupracujících s touto platformou. Půjde o tiskárny, skenery, digitální fotografii a video a rovněž o software používaný při publikování, tedy oblast, ve které Macy stále dominují.

Tiskárny

Nikdy předtím nebylo tolik výrobců tiskáren nabízejících zařízení pro Macy. Profitovat by z toho měli především spotřebitelé. Již roky pozastavený trend přechodu na barvu dostane prostřednictvím internetu nový impuls, vždyť černobíle vytištěné web-stránky ztrácejí podstatně na svém informačním obsahu.

INKOUSTOVÉ TISKÁRNY JAKO PŘEDVOJ

Kdo si domů koupí barevnou tiskárnu, nejčastěji volí (čistě statisticky) zařízení s inkoustovou technologií. Zde se pole výrobců značně rozšířilo. Lexmark, Xerox a Sharp debutují s barevnými tiskárnami pro Macy a chtějí dozajista ztížit život těm již zavedeným, jako jsou Epson, Hewlett-Packard a Canon. Konkurenční boj bude tvrdý a spotřebitel se již těší na příznivé ceny, lepší kvalitu tisku a vyšší rychlost.

Většina výrobců, která již dosáhla u rozlišení tiskové hlavy pomyslného vrcholu, se snaží vylepšit další parametry, jež by pomohly zlepšovat jejich zařízení, například rychlost tisku. Pozornost se také zaměřuje na tisk fotografií. Výrobci se snaží kombinací inkoustu a papíru překonat vybledlost "fototisků".

Canon kompletně předělal svoji výrobní paletu inkoustových tiskáren. Vývojáři zde zřejmě došli k podobným výsledkům jako jejich kolegové u Xeroxu a Sharpu. Všichni tři výrobci používají u inkoustových tiskáren obousměrnou tiskovou metodu, která umožňuje vyšší rychlost při zachování dobré kvality tisku.

Hewlett-Packard také pracuje na lepší a jednodušší komunikaci mezi tiskárnou a digitální kamerou, handheldy a počítačem. Cílem je kompletní pokrytí oblasti Digital Imaging.

BARVA V KANCELÁŘI

Jelikož je barevná inkoustová tiskárna skoro stejně rychlá jako její monochromatická kolegyně, a také náklady na tisk se začínají u obou kategorií přibližovat, nabízí v současné době každý výrobce model, určený speciálně pro malé kanceláře.

Velká pozornost je také věnována multifunkčním zařízením, která tisknou, kopírují, skenují a faxují. Vedle firem Brother, Epson a Hewlett-Packard mají podobná zařízení představit Xerox a Sharp.

Přese všechno toto barevné nadšení zůstanou monochromatické tiskárny v převaze. Také tento rok je budou výrobci vylepšovat, vedle ceny se totiž koncentrují i na rychlost. Dá se předpokládat, že na konci roku bude k dostání tiskárna pod 40 000 Kč, která zvládne 18 kopií za jednu minutu. Dosud v této cenové relaci dokáže maximálně "pouhých" 12 stran.

Kombinaci výhod barevné inkoustové tiskárny a nízkých provozních nákladů laserové tiskárny chce Hewlett-Packard nabídnout v podobě zařízení Business Inkjet 2250.

VYŠŠÍ RYCHLOST U LASEROVÝCH TISKÁREN

U barevných laserovek půjde také především o jejich zrychlení. Aktuální zařízení dosahují 20 stran za minutu při monochromatickém tisku a 5 stran při tisku barevném. Do konce roku 2001 lze očekávat výkon 24 a 6 stran za minutu. Z řady trochu vybočují OKI a Xerox Phaser s výkony 20 a 12 stran.

Jednotlivé modely by se měly od konkurence odlišit vyšší funkčností a komfortem. Někteří výrobci se snaží rozšířit své výrobky o takzvané internetovské dovednosti, a to tak, že by měly být spravovány nezávisle na operačním systému prostřednictvím web-browseru.

SKENERY

Velká nabídka výrobců skenerů je způsobena masivním rozšířením USB rozhraní ve spotřebitelské oblasti. Letos se bude tento trend nadále rozvíjet. Skenery nyní dosáhly velmi vysoké úrovně za extrémně nízkou cenu. Mnoho zařízení již pracuje s barevnou hloubkou 42 bitů, takže v této oblasti se neočekávají žádné převratné změny. Maximální rozlišení se etabluje na úrovni 1 200 x 2 400 pixelů.

Hlavní pohyb se odehrál koncem minulého roku, kdy na konzumní trh umístili někteří výrobci, jako například Canon a Microtek, čtyři zařízení, která byla k mání pod 6 000 Kč. Tyto ceny však byly neudržitelné, zvláště pak v zahraničí s ohledem na nové legislativní úpravy, kdy od ledna musejí prodejci těchto Low-End-zařízení platit určitý poplatek. Proto byly ceny těchto zařízení korigovány směrem nahoru.

Přesto trend, kdy zařízení mají vysoké rozlišovací schopnosti při dobré skenovací kvalitě a příznivé ceně, zůstane. Aby se zvýšila skenovací rychlost, uvažují výrobci o nasazení rozhraní USB 2.0. Všeobecné váhání trhu nad USB 2.0 se ovšem také projevuje ve vývoji skenerů, a to i přesto, že by rozhraní údajně umožňovalo přenos dat až 480 Mb/s. Před podzimem tohoto roku se zřejmě skeneru USB 2.0 nedočkáme. Pouze Microtek ho ohlásil pro tento rok na úrovni profi-zařízení, která budou mít jak USB 2.0, tak dokonce FireWire rozhraní.

VÝMĚNA GENERACÍ

Pomalu, ale jistě roste nabídka High-End skenerů s rozhraním FireWire. Na to, že profesionální uživatelé mění své skenery každé dva až tři roky, se FireWire prosazuje poněkud déle, má však před sebou delší výhled jako standardní rozhraní u profesionálních plochých skenerů. Výrobci toto vědí a přizpůsobují svá zařízení všem novým nárokům. Vedle rychlosti skenerů zvyšují také jejich barevnou hloubku. Výrobci zde dosáhli zatím hranice 48 bitů. Jelikož je vývoj vyšší barevné hloubky poměrně nákladná záležitost, počítá se s odpovídajícími zařízeními nejdříve na podzim. I když v posledních měsících dosáhli výrobci zvýšení rozlišení a rychlosti, a to i s ohledem na kvalitu, přesto si kladou ještě vyšší cíle chtějí se přiblížit se kvalitě skenerů rotačních. Zda se tuto nemalou úlohu podaří splnit, uvidíme v budoucnu. Jedno je však jasné, oproti bubnovým skenerům mají ploché několik výhod, jako je podstatně nižší cena a snadnější ovládání.

Rovněž na trhu s filmovými skenery je poměrně živo. Výrobci jako Minolta, Nikon nebo Polaroid, kteří mají v sortimentu skenery na průsvitné předlohy filmy v malém formátu chystají také zařízení, jež zvládnou načítat rovněž formáty střední. Tato zařízení se stala již tak dostupná, že fotografové již nemusejí pořizovat drahé multiformátové průsvitové skenery, aby své snímky v dobré kvalitě převedli do formy digitálních dat.

DIGITÁLNÍ FOTOGRAFIE

Ačkoli se 3megapixelové aparáty na trhu teprve etablovaly, bude rok 2001 ve znamení 4megapixelových kamer. High-end zrcadlovka Olympus E-10 byla zatím pouze startovní výstřel k závodu o nejvýkonnější čip. Na internetu kolují zvěsti o 5megapixelovém čipu od firmy SONY, ale zrovna tak informace o 4megapixelovém od Sharpu to jsou témata pro příští rok. Každý technický pokrok má svoji cenu a je třeba vzít na vědomí, že příští generace "konzumních" digitálních kamer bude vykazovat velikost svého čipu hodnotou 4 megapixely. Kamera s 5megapixelovým čipem by byla doslova k nezaplacení.

KAŽDÝ ROK O JEDEN MEGAPIXEL VÍC

Co to však znamená "příští generace"? Zde jsou tím míněny kamery v cenové oblasti mezi 35 až 50 tisíci Kč. V cenové struktuře lze očekávat, že stále ještě cenná zařízení se dvěma nebo třemi megapixely se budou propadávat do stále nižších cenových hladin. To, že ani v nižší megapixelové úrovni nemusí být špatná obrazová kvalita, dokazují zařízení jako Sanyo VPC-SX 550 EX s 1,5 megapixelů nebo Kodak DC 5000, který již s 2 megapixely vykazuje nesrovnatelně vyšší kvalitu, než bývala u prvních kamer s odpovídajícím množstvím pixelů. U cenově výhodných kamer bude také trendem zvyšování množství pixelů při nezměněné, nebo dokonce zlepšené kvalitě. Řeč je zde o kamerách nad hranicí 10 tisíc Kč. Tento trend je důležitý pro samotné široké zavedení digitální fotografie, ne každý je totiž ochoten vydat za fotoaparát 40 tisíc korun.

V tomto cenovém segmentu se letos usadí kamery se 4 megapixely, zrovna tak jako v minulém to byly se 3 a v předminulém se 2. Na vlastních kamerách se toho nebude moc měnit. Objeví se jednodušší modely pro začátečníky, které budou kombinovat slušnou obrazovou kvalitu při jednoduchém ovládání, s průměrným funkčním rozsahem, a hlavně s příznivou cenou do 10 tisíc Kč. Dále tu budou takzvané poloprofesionální kamery jako Nikon Coolpix 990 nebo Canon G1 v 3megapixelovém segmentu, které budou mít při ceně okolo 40 tisíc Kč celou řadu fotografických funkcí. Vedle toho tu najdou své místo i takzvané "design-šperky", jako je digitální Ixus, jež se mohou pohybovat v cenové hladině okolo 30 tisíc Kč.

VYŠŠÍ TŘÍDA

V této třídě, pohybující se nad hranicí sto tisíc Kč, se dozajista něco nového dít bude. Jestliže se v současné době skládá nabídka ze tří digitálních zrcadlovek s měnitelnými objektivy, může jich být po Cebitu již pět nebo šest. Vedle EOS D30 od Canonu, Finepix S2 Pro od Fujifilmu, D1 od Nikonu a DSC zařízení od Kodaku jsou ohlášeny nové modely od firem Contax a Pentax. Něco nového také můžeme čekat od Minolty, jako od jednoho z prvních výrobců digitálních zrcadlovek. Opravdovou alternativou k těmto zařízením jsou kamery typu Olympus E-10, které s profesionálním vybavením a typickými vlastnostmi digitálních kamer neustále využívají nejnovějších technologií.

Na poli paměťových médií by se neměla udát žádná radikální změna, vedle Compact Flash a Smart-Media se bude nadále etablovat Memory-Stick od SONY. Kamery s pouze jednou zapisovatelnými médii, která se jeví jako příliš drahá, najdou uplatnění pouze na užším profesionálním trhu.

VÝSTUP NA PAPÍR NEBO FOTOPAPÍR?

Zrovna tak důležitá jako kamera, je výsledná kvalita obrázku. Výtisky na inkoustové tiskárně jsou sice velice kreativní činností, avšak mnoho fotografů chce odevzdávat výsledky své práce na fotopapíru, a to samozřejmě za co nejpřijatelnější cenu. Na tuto potřebu zareagovala celá řada sběren včetně sběren on-line na internetu. Cenově je již zhotovení fotografií z digitálních dat srovnatelné s klasickým postupem. Pro spotřebitele je dozajista velmi zajímavé odeslat svá data prostřednictvím e-mailu.

Lze říci, že vývoj v této oblasti dozná v roce 2001 znatelného zrychlení a fotografie se stále více bude přelévat do digitálního světa.

PUBLIKOVÁNÍ

Jestli se letos nic nezmění, může se stát rok 2001 rokem zahořklé konkurence. Adobe proti Quarku, Adobe proti Macromedii. Účet zaplatí uživatel nekompatibilním softwarem a notnou dávkou vzteku.

BOJIŠTĚ INTERNET

Nelze předpokládat, že by firmy Adobe a Macromedia v budoucnu nějak zvlášť těsně spolupracovaly. To je smutné hlavně z toho důvodu, že obě firmy mají dobré nápady ve věcech internetového designu, které jsou již z části uskutečněny, avšak až kombinací těchto dvou myšlenkových zdrojů by mohl být vytvořen software, jenž by značně ulehčil práci grafikům a programátorům HTML. Příkladem může být přístup do databanky (např. obrázků): kdo chce zhotovit internetové stránky, které budou obsahovat databanku, udělá nejlépe, když sáhne po Dreamweaver Ultradev od Macromedie. S tímto softwarem lze zabudovat několik dotazovacích jazyků přímo do HTML kódu, místy se dá dokonce během navrhování poslat databance dotazy a vyzkoušet zobrazení výsledků. Kdo chce oproti tomu dát na internet obrázky pokud možno co nejrychleji a ve věrném barevném provedení, poslouží mu lépe Photoshop-ImageReady od Adobe, neboť tento software dokáže přečíst mnohem více datových formátů než konkurenční produkt od Macromedie Fireworks, rovněž jeho správa barev se jeví v lepším světle.

Ve věci datových formátů se nerýsuje ve starém sporu mezi Adobe a Macromedií žádné zlepšení. Například při exportu a importu datových souborů z Photoshopu dochází stále ve Fireworks 4 od Macromedie ke ztrátám informací. Naopak Adobe není schopna ve svém animačním programu Livemotion vychytat všechny jemnosti formátu Flash, protože firma Macromedia nezveřejnila všechny potřebné informace. Zlepšení tohoto stavu je v nedohlednu, lze jen doufat, že se inženýři od Adobe ještě více pochlapí a dají všechny, pro vyřešení důležité informace, dohromady. Takováto analýza bez cizí pomoci se nazývá re-engineering a Adobe má s ní příslušné zkušenosti, neboť přibližně před dvěma lety se jí podařilo rozluštit importní filtr, jímž se dá číst nedokumentovaný datový formát Quark X-pressu, a který je dnes součástí InDesignu.

LEPŠÍ BAREVNÉ REPRODUKCE

Rozšířením Photoshopu 6 nastane také silný kvalitativní skok na scéně designu. Hlavní revoluční zlepšení spočívá v tom, že tento program na přání již netiskne text v obrazových bodech, nýbrž v matematicky dané vektorové formě. Předpoklady pro to jsou dány tím, že byl přeložen postscriptový kód z postscriptového RIPu (Raster Image Processor), který rozumí vektorovým příkazům. Grafické práci též přispěje vylepšená správa barev. Jak ukazují první zkušenosti, dává nová verze obrázky zpracovávajícího "klasika" k dispozici podstatně lepší nástroje, s nimiž lze například míchat obrázky různého původu při zachování barevné věrnosti.

Ještě s větším důrazem se uplatní převody do PDF dokumentů. Jestli Apple uskuteční slíbenou rutinu konverze do Mac OS X, může potom každý program, který bude výrobcem tomuto operačnímu systému přizpůsoben, vyrábět PDF dokumenty. A tím, že Apple slíbil dodržet verzi 1.3 PDF specifikace od Adobe, by měla být velikost dokumentů a kvalita obrázků prvotřídní.

DIGITÁLNÍ VIDEO

V oblasti videostřihu na počítači chce Apple v roce 2001 znovu položit další milník. Prvním krokem byl software iMovie, který se dal použít ke zpracování videa bez toho, že se před tím muselo dlouhé hodiny ležet v manuálech. Kdo chce využít více funkcí, může si svoji G4 dovybavit rozšiřovací kartou Cinéwave od firmy Pinnacle. Pak se dá video zpracovávat bez zdlouhavých kompresí a dekompresí v poloprofesionálních formátech. A kdo by si chtěl náhodou vybavit malé vysílací studio, měl by hledat cenově přijatelné řešení u firmy Matrox. Tato kanadská společnost nabízí rozšiřovací kartu Rtmac, s kterou se dají v reálném čase míchat dva videozdroje v DV formátu. Měly by být umožněny také samotné střihové efekty. Pomaleji, než se čekalo, pokračuje na internetu Live-Video. Samotný Apple potřebuje ještě nějaký čas pro dohotovení QuickTimu 5, který uživateli přinese na počítač z internetu nepřerušované MPEG-2 video.

V roce 2001 by mohl uzrát čas pro videoformát MPEG-4. V současnosti existuje pouze jeden macovský dekodér, který z tohoto formátu dovede ukázat pouze statické obrázky. Je naděje, že Quicktime 5 tuto mezeru zacelí. MPEG-4 je v mnoha svých částech založen na práci applovských inženýrů, takže by nemělo být složité včlenit jeho chybějící části do Quicktimu. Tím by měl Mac alespoň k dispozici software na přehrávání. Programy pro výrobu MPEG-4 filmů však budou stále chybět. Jelikož je tento formát zadarmo k dispozici všem vývojářům jako ISO standard (www.iso.ch), měly by být programy Adobe Premiere, Apple Final Cut Pro nebo Cleaner od Terran Interactive brzy vybaveny příslušnými exportními funkcemi. Když bude přehrávací a výrobní software skutečně k dispozici, mělo by video na internetu dosáhnout zcela nové kvality. MPEG-4 komprimuje obrazová data sice jen o trochu více než MPEG-2, avšak pomocí několika triků je výsledná velikost podstatně menší. Když bude například ve vysílání hovořit moderátor před neměnícím se pozadí, může se s MPEG-4 uložit pozadí a moderátor ve dvou samostatných vrstvách. Pozadí bude přenášeno pouze jednou a poslouží jako projekční plocha pro videofilm s moderátorem.

SOUHRN

Macworld Expo v San Francisku naznačilo, že by u Applů po minulých hubenějších měsících mohl nastat zvrat v největší krizi od doby, kdy Steve Jobs převzal kormidlo. Celá výstava byla v duchu High-end Maců nových G4, které zhlédl nejvyšší počet návštěvníků Expa v historii. I když zde vystavené produkty nelze nazvat zcela novými, jsou svými změnami a parametry jistě velmi zajímavé, nebyl opomenut srovnávací test, kdy "přirozeně" 733MHz G4 porazila 1,5GHz Pentium výsledkem 22 ku 36 sekundám.

Další novoty, tentokrát u Maců nižší třídy Cube, iMaců a iBooků, přišly na svět koncem měsíce února v Tokiu.

Nadějně se vyvíjí také celý proces s novým operačním systémem Mac OS X. Důležité je rovněž, že se k němu neobrátili výrobci softwaru zády a již v San Francisku se představila řada prominentních firem, které počítají s vývojem svých aplikací pro tento systém. Mezi jinými se jedná o produkty: MS Office a Outlook od Microsoftu, Retrospect Backup a Client od Dantze, Filemaker 5 od Filemakeru, Web Star Server Suite V od 4D, Bryce 4 od Corelu...

Vypadá to na pěkný rozjezd, který by mohl pomoci ubrat červeně z výsledných čísel a vrátit, v této branži tolik oblíbenou, černou. Uvidíme.

§§§§§


Macy G4 - Co dokážou?

Markus Schelhorn, Martin Stein, Bohumil Klouda

c01p0205

9. ledna 2001 představil Steve Jobs na Macworld Expo v San Francisku vedle čtyř Power Maců G4, i dva nové PowerBooky osazené procesory G4. Tzv. "konzumní počítače", jako iMacy nebo G4 Cube, představil Apple až koncem února v Tokiu.

NA VÝŠI DOBY

U nových Power Maců G4 využil Apple nejnovějších poznatků současného technického vývoje. Rozdíl od svých předchůdců se dá poznat až na "druhý" pohled. Rozdílná jsou pouze připojení na zadní straně počítače. Modely s procesory taktovací frekvencí 466 a 533 MHz byly k "dostání" okamžitě, špičkové modely s frekvencí 667 a 733 MHz až v únoru. Ze světa jakoby vymizely multiprocesorové Macy, k mání jsou pouze v Apple Store, kde jsou na objednávku vybaveny dvěma procesory 533 MHz. Je to tak trochu k vzteku, zvláště když Mac OS X slibuje optimální využití počítačů s více procesory. Útěchou budiž alespoň to, že se ti, kteří si pořídily starší modely s duálními procesory, mohou těšit na to, že s Mac OS X se jim za příznivou cenu zvedne výkon počítačů. Což bude, vedle již optimalizovaných aplikací, jako jsou Cinema 4D nebo Photoshop 5.5, další přínos směrem k vyšší rychlosti.

Již při rozbalování nových modelů si nelze nepovšimnout některých detailů: vedle prodlužovacího kabelu USB je u počítače také jeden USB pevný kabel. Balení se systémovým CD, na němž je i iMovie, obsahuje také druhé CD, se kterým se dají prověřovat hardwarové chyby. Program iTunes ovšem na žádném z těchto dvou CD nenajdete, naleznete zde pouze lístek s odkazem na příslušnou download adresu na internetu.

NOVÁ ZÁKLADNÍ DESKA

Macovský výrobce přepracoval u všech nových modelů základní desky. To umožňuje například výměnu dat mezi procesorem a operační pamětí ne jako dosud s frekvencí 100 MHz, ale rychlostí 133 MHz. Zvýšila se také rychlost u rozhraní AGP, namísto 133MHz sběrnice AGP-2x, se zde nyní nachází připojení AGP-4x s 266 MHz. Dále nové Macy nabízejí místo tří PCI slotů, sloty čtyři, které umožní připojení 32a 64bitových rozšiřovacích karet. V teoretické rovině dosahuje maximální rychlost všech čtyř PCI rozhraní 215 MB/s, což je podle Applu dvakrát tolik než u modelů předcházejících. Základ pro to byl vytvořen tím, že byl odstraněn tzv. čip PCI-bridge, proto paměťový kontroler a PCI rozhraní jsou si schopny vyměňovat data rychlostí mezi 100 a 215 MB/s.

Oproti předešlým modelům šetřil Apple trochu na pozicích pro operační paměť. Místo původních čtyř DIMM slotů, má nová základní deska pouhé tři. Marné je také pátrat po vstupu pro mikrofon. V nové skříni jsou pouze dva zvukové výstupy, jeden z nich má novou minizásuvku pro volitelný reproduktor Apple "Pro Speaker". Nesmíme však zapomenout na nový zvukový systém, který je již integrován do nových základních desek Power Maců G4. Hardwarové zpracování signálu nabízí pro každý kanál až 10 W. Oproti předcházejícím modelům zůstaly nezměněny tyto prvky: 56Kb/s rychlý modem, 66MHz Ultra-ATA rozhraní, gigabitový Ethernet a připojení pro FireWire a USB zařízení.

NOVÉ PROCESORY OD MOTOROLY

V obou 677 a 733 MHz "vlajkových lodích" Maců G4 pracují MPC-7450 procesory, které představila Motorola v září 2000 na "mikroprocesorovém" fóru v San Jose pod označením V. Oba čipy odpovídají konstrukci HiP6 a jsou vyrobeny 0,18mikronovou "měděnou" technologií. Podle prohlášení Motoroly jsou již od února k dodání v dostatečném množství.

Procesor MPC 7450 je po MPC 7400 a 7410, které Apple použil v obou "malých" Macích G4, je třetí společník produktové řady G4. Jako u modelů 7400 a 7410 disponuje i MPC 7450 jednotkou pro vektorové výpočty Altivec, která se u Applů nazývá Velocity Engine. Ve spojení se speciálním softwarem nabízí enormní rychlost, protože může paralelně zpracovávat 128 bitů. Vektorovou jednotku nepoužívá jen Mac Os X, ale i nový DVD-Authoring-Software iDVD při kódování dat. Tak potřebuje nový Mac G4 pouze dvakrát tolik času, než je potřeba na dobu hraného filmu. Běžná pécéčka potřebují přitom 12,5násobek času, aby převedla film do formátu MPEG-2. Podle vlastního vyjádření vylepšila Motorola v procesoru MPC 7450 Velocity Engine. V každé ze čtyřech vektorových jednotek mohou nyní proběhnout dvě operace za takt.

Rovněž v jiných oblastech se MPC 7450 odlišuje od svých bratříčků. Na procesorovém čipu se nachází 256KB level-2-cache, která pracuje s plným procesorovým taktováním. Tím nabízí MPC 7450 takový výkonnostní stupeň, který teprve připravuje IBM ve svých G3-procesorech a Intel v Pentiu 4. Výhodou této techniky je, že jsou procesoru data rychleji k dispozici. K tomu, aby nedocházelo v toku dat mezi různými vyrovnávacími paměťmi "k tlačenici", používá Motorola v PMC 7450 jednu 256bitovou datovou cestu k level-1-cache a jednu 64bitovou cestu k level-3-cache. Díky nové systémové sběrnici MPX, kterou používá také procesor PMC 7410, dosahuje nový čip G4 s přenosem 1 064 MB/s 5krát vyšší přenosovou rychlost oproti procesoru G3.

Vylepšená architektura umožňuje Macům G4 s 677 a 733 MHz být podstatně rychlejší, než byste si mysleli na základě úsudku o výši taktovací frekvence. Tyto domněnky potvrzují první srovnávací čísla od Applu. Podle údajů macovského výrobce potřebuje 733MHz Mac G4 při testu Photoshopu 61 sekundu. Dvouprocesorový Mac se dvěma 500MHz procesory, které v ideálním případě dosáhnou 1,8násobku výkonu jednoprocesorového Macu G4 s 500MHz procesorem, dokázal stejnou úlohu splnit za 65 sekund. Ryze teoreticky by musel být dvojitý procesor rychlejší, ale musíme vzít v úvahu, že ne všechny funkce Photoshopu jsou pro víceprocesorové počítače optimalizovány. Lepší výsledek 733MHz Macu je umožněn především přepracovanou Velocity Engine a level-2-cache v procesorovém jádru. Ve srovnání s Pentiem 4 může mít 733MHz Mac se svými Altivec-optimatizovanými parádními disciplínami, jako je např. Photoshop, nos nahoře. V případě propustnosti mezi pamětí a procesorem jde o velmi tvrdý oříšek, který se snaží Intel rozlousknout drahou pamětí Rambus-RAM. Apple oproti tomu používá ve svých systémech 133MHz systémovou sběrnici, která připouští i použití cenově dostupnějších pamětí RAM.

U dvou "nižších" modelů pracují procesory MPC 7410 od Motoroly, které jsou stejně jako procesory MPC 7450 stavěny na 0,18mikronové technologii (HiP6). Oproti svým "velkým bratrům" se procesor MPC 7410 dokáže blýsknout především nízkou spotřebou energie. Zatímco 722MHz procesor spotřebuje při 533 MHz okolo 14 wattů, potřebuje MPC 7410 při 500 MHz pouze 6 wattů. Stejně jako u velkých Maců G4 mají také dva "malé" modely k dispozici modifikovanou sběrnici MPX, která připouští maximální propustnost 6,4 gigabitu za sekundu. Kdo si objedná Maca G4 prostřednictvím Apple Store, může ho dovybavit i druhým 533MHz procesorem. Za příplatek přibližně 16 000 Kč dostanete počítač, který je pod systémem Mac OS X v matematických úlohách rychlejší než 733MHz vlajková loď Applu.

CD-vypalovačka místo DVD

Až na špičkový 733MHz model nepozná žádný nový model Maců G4 DVD. V ostatních modelech pracuje vypalovačka CD Sony CRX 140E, která zapisuje na CD-R média osminásobnou a na přepisovatelná CD-RW média čtyřnásobnou rychlostí. CD umí číst 32násobnou rychlostí. Mechanika pracuje se střední rychlostí a pohybuje se ve spodním cenovém segmentu. Za zaznamenání stojí, že se macovský výrobce odtrhl od dvorního dodavatele Matsushity a spojil se s jejím hlavním rivalem firmou Sony.

První majitelé nových Maců byly trochu zklamáni, protože po vybalení počítače zjistili, že chybí vypalovací program Disc Burner, jehož US verze byla programátory dohotovena pouhý jeden den před prezentací Steva Jobse.

Disc Burner je založen na programech Storage Master a CD Master, které Apple koupil. Nejdůležitější plus applovského vypalovacího programu je to, že jsou data na CD zapisována asynchronně. To umožňuje vypalovat CD na pozadí a mezitím pokračovat v práci v jiném programu. CD médium se před zápisem na ploše tváří a chová jako jakákoliv jiná mechanika, dají se na něj kopírovat a zase mazat libovolná data. Teprve při pokusu o jeho vysunutí se Disc Burner optá, zda mají být data vypálena.

Poprvé možné: vypalování DVD

733 MHz rychlý Mac G4 přichází jako první počítač na světě s kombinovanou mechanikou DVRF-103 Pioneer, kterou Apple nazývá Super Drive. Vedle běžných CD-R a CD-RW médií také DVD-R média, která se dají přehrávat na prodávaných DVD-přehrávačích. Dosud byla DVD vypalovačka k dostání za 10 000 DM a DVD médium stálo ne méně než 70 DM. Apple nyní nabízí na internetu médium za 10 USD.

Zatímco je kombinovaná mechanika při zápisu na CD-R a CD-RW média stejně rychlá jako CD-RW mechanika, při čtení CD má pouze 24násobnou rychlost. Média DVD čte maximálně 6násobnou rychlostí a zápis na DVD-R média provádí pouze dvojnásobnou rychlostí.

Grafika: 3D herní kouzelník

Místo obvyklé ATI grafické karty nasadil Apple ve svých počítačích G4 kartu Geforce 2 MX s 32MB videopamětí. Tím se stal i v této oblasti Apple nevěrný svému hlavnímu dodavateli. Jedinou výjimkou zůstal model 466 MHz, který i nadále používá ATI Rage Pro 128. Při nákupu prostřednictvím Apple Store lze zabudovat do všech modelů grafickou kartu ATI-Radeon.

Ve srovnání s kartou Rage Pro 128 dokáže Geforce 2 MX zobrazit o jednu třetinu obrazů za sekundu více. U 2D aplikací a 3D her, které běží v modu Rave, nevykáže Geforce 2 MX oproti Rage Pro 128 téměř žádnou výhodu.

Rychlé hard disky

Až na "nejmenší" model pracují hard disky v nových Macích G4 se 7 200 otáčkami za minutu, na to nás upozorní vyšší rychlost při čtení a zápisu dat. Při srovnání "starých" Maců G4 je výkon hard disku IBM DTLA-307045 v Macu G4 533 MHz o třetinu vyšší. Oproti tomu je hard disk IBM DTLA305030 v Macu G4 466 o trochu pomalejší než u starých Maců G4.

POWERBOOK G4

Dva nové PowerBooky G4 mají nový kryt z titanu, což jim dodává ušlechtilé vzezření, šetří váhu a měly by být robustnější než dosud používaná plastická hmota. Nejnápadnější je plochý design, který nejen výškou 2,6 cm "předběhl" dosud nejlepšího v této třídě Vaio od firmy Sony, jež používá operační systém Windows a nemá vestavěnou DVD mechaniku jako je tomu u nového PowerBooku G4.

Vůbec srovnání s novým PowerBookem G4 nedopadá pro Sony Vaio obzvláště dobře. Přičteme-li přídavnou baterii, výstup pro VGA a DVD mechaniku se síťovým zdrojem, vyjde cena Vaia na americkém trhu na 3 347 US dolarů, při váze 2,9 kg. PowerBook váží 2,4 kg a stojí 2 600 US dolarů.

Velký displej

Vysokou laťku nasazuje Apple s 15,2palcovým displejem (1 152 x 767 bodů), který dříve žádný z výrobců pro své notebooky nepoužil. Stejně jako u předcházejícího modelu má PowerBook G4 rozhraní pro FireWire, USB, video (VGA a S-Video), zvukový výstup a zásuvku pro PC-Card Typ I a Typ II. Kromě toho má PowerBook G4 rychlý infraport s přenosem 4 Mb/s podle Irda standardu a zásuvku pro Airport kartu.

Aby nebyla Airport technologie omezena titanovým krytem počítače, zabudoval výrobce Applů přídavné Airport-okno na straně PowerBooku, které garantuje dobrý příjem. Podle údajů výrobce podporuje PowerBook maxiální dosah Airportu 50 metrů. Tato karta se instaluje stejně jako hard disk na spodní straně PowerBooku. Přídavná paměť se zabudovává pod klávesnici, kterou drží na svém místě klip s přídavnými magnety. Mikrofon se nachází pod levým reproduktorem. Pro nové PowerBooky použil Apple nové síťové zdroje a připojení, které nejsou kompatibilní k sérii G3. V oblasti Ethernetu se může PowerBook propojit s jiným Macem pomocí standardního ethernetového kabelu. Rozhraní má automaticky k dispozici funkci "Cross-over".

Také grafický čip ATI Rage Mobility 128 je identický s PowerBooky řady G3 a iBooky. Proto si musí PowerBook vystačit pouze s jedním FireWire připojením a nenabízí již žádný analogový zvukový vstup. Místo dvou baterií je v novém modelu prostor pouze pro jednu, která podle Applu postačí pro 5hodinový provoz. Jeho předchůdce dokázal se dvěmi bateriemi "přežít" 10hodinový provoz.

Cena a výkon

V PowerBooku G4 pracuje procesor MPC 7410, který je u méně výkonného modelu 400 MHz a u špičkového 500 MHz. Za výkonnější variantu se platí o 32 600 Kč více než za jeho menšího kolegu. To představuje poměrně tučný příplatek za 100 MHz výkonu, rozšíření o 128 MB operační paměti a za 10 GB hard disku navíc.

Podle vyjádření Applu se však jedná o nejrychlejší notebook na světě. V interním Apple renderovacím testu ve Final Cut Pro byl PowerBook G4 o 60 % rychlejší než jeho předchůdce. Ve Photoshop testu byl rychlejší minimálně o 30 % než ostatní mobilní konkurence.

Závěrem

Nový procesor MPC 7450 a CD-RW/DVD-R kombinovaná mechanika jsou nejžhavějšími novinkami nových Maců G4. V ostatním se Applu podařilo dostat své počítače na aktuální technickou úroveň. Pro nový PowerBook se jistě podaří získat nové zákazníky, protože procesor G4 nabízí mobilnímu Macu dostatek výkonu pro úlohy, na něž dosavadní PowerBook G3 prostě nestačil. Jistě budou přenosné počítače od Applu zajímavé také pro ty, kteří mají co do činění s videostřihem nebo se zpracováním obrazu. Velký displej a elegantní tělo se také jistě setkají s kladným ohlasem.

ZMĚNY POWER MACŮ

- Taktovací frekvence procesorů 466, 533, 677 a 733 MHz

- Nový procesor s integrovanou level-2-cache (modely s 667 a 733 MHz)

- 133MHz systémová sběrnice

- Čtyři PCI sloty místo tří

- Tři místo čtyř pozic pro RAM paměti

- Slot pro grafickou kartu AGP 4x místo AGP 2x

- Grafická karta Nvidia Geforce 2 MX (kromě nejmenšího modelu, který používá i nadále grafickou kartu ATI Rage 128)

- CD-RW místo DVD mechaniky (až na model 733 MHz, který má mechaniku kombinovanou)

- CD-RW/DVD-R mechanika u modelu 733 MHz

- Bez vstupu pro mikrofon

- Větší hard disk

- Větší základní operační paměť

- Operační systém Mac OS 9.1 místo Mac OS 9.0.4

ZMĚNY POWERbooků

- Nový tenký kryt z titanu

- Procesor G4 místo dosavadního G3

- 15,2palcový displej místo 14,1palcového

- 1 FireWire připojení místo dosavadních 2

- Bez vstupu pro mikrofon

- 1 baterie místo dosavadních 2

- Větší hard disk

- Operační systém Mac 0S 9.1 místo Mac OS 9.0.4

§§§§§


Jak na to


365 tipů Pro rok 2001 - III. díl (červenec-září) – 1.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Daniel Behrens, Thorsten Eggeling, Andreas Helmiss, Thomas Henkel, Andreas Kroschel, Christian LÖbering,

Cornelia Neft, Verena Nialein, Andreas Perband, Michael Schmelzle a Jorg Thoma

c01p0126

Chcete mít konečně na svém počítači absolutně přesný čas? Zajímá vás, jakou má váš počítač IP adresu při brouzdání na internetu? A co takhle vylepšit si program Průzkumník, nebo lépe nakonfigurovat nabídku Start? Už máte udělanou svoji WWW stránku nebo pořád nevíte, jak na to? Pracujete v síti, a zdá se vám pomalá? Přemýšlíte o malé síti u vás doma? Pokud jste si v duchu odpověděli na tyto všetečné otázky alespoň v několika případech ano, pak se vám určitě budou hodit informace uvedené právě v tomto článku.

Třetí díl z našeho seriálu 365 tipů a triků pro rok 2001 se tímto článkem dostává do druhé poloviny letošního roku. Najdete v něm opět na každý den jeden tip pro vylepšení výkonu svého počítače a řadu nástrojů pro ulehčení a zpříjemnění práce na počítači. V minulých číslech našeho časopisu jsme probrali témata internet a jeho bezpečnost, elektronickou poštu, BIOS, hardware, ale také třeba tipy pro úklid a uspořádání souborů na počítači. V tomto článku naleznete tipy pro měsíce červenec až září. Tematicky budou zaměřeny na nejrůznější utility (červenec), v srpnu se budeme věnovat WWW stránkám a všemu, co s nimi souvisí, a v září obrátíme vaši pozornost na práci v síti.

Utility pro každou příležitost. Červenec bude ve znamení utilit a aplikací, které se vám budou snažit doplnit běžně používané aplikace dalšími funkcemi, jež jste až doposud postrádali, případně se vám nabídnou jako aplikace samostatné, avšak s možnostmi, které určitě budou stát za to, abyste se jimi zabývali a abyste je používali.

WWW stránky. Pokud máte již svoji WWW stránku, dozvíte se v měsíci srpnu, jak ji ještě více zatraktivnit. Jestliže stále máte na své WWW stránce oblíbený slogan "Under construction" nebo něco podobného, doufáme, že vám dáme právě v tomto měsíci mocný impuls pro to, abyste svoji WWW stránku přivedli k dokonalosti.

Práce v síti. Pokud máte svůj počítač zapojený do počítačové sítě, pak během měsíce září můžete provést několik opatření pro to, aby vaše používání sítě bylo efektivní. To platí i v případě telefonického připojení, které používá většina uživatelů pro připojení na internet, pokud nemají k dispozici připojení pevnou linkou.

Vše potřebné vám dodáme. Všechen software, který budete potřebovat pro práci, vám samozřejmě bude k dispozici na našem CD nebo na internetu.

Jen pro pořádek se sluší povědět něco o konfiguraci počítače, pro nějž jsou naše tipy určeny. Pokud tedy není uvedeno jinak, předpokládáme, že na počítači je nainstalován operační systém Windows 98 nebo Windows 95/NT4 s rozšířením Active Desktop programu Internet Explorer verze 4-5.5. Většina tipů funguje i na jiných systémech Windows (např. Windows ME nebo 2000), avšak v těchto případech se mohou některé položky menu nepatrně odlišovat od těch zadaných v tomto článku.

Podobně jako u článků v minulých číslech našeho časopisu najdete u některých dní zajímavosti ze světa výpočetní techniky a u jednoho dne tip měsíce. U každé zajímavosti opět bude odkaz na internetovou stránku, která o takové události vypovídá podrobněji. Doufáme, že si zde každý najde to, co jej bude zajímat.

ČERVENEC

Téma: Utility pro každou příležitost

Telefonické připojení sítě: Automatické připojení - Neděle 1. 7

Navazování telefonického připojení sítě nám občas může pěkně pocuchat nervy. Pokud se nám po vytočení telefonního čísla neustále nedaří připojit, musíme to zkoušet tak dlouho, dokud se nám nepodaří spojení navázat. Tuto práci však můžeme svěřit malé utilitě s názvem Cidial 2.1 (CIDIAL.ZIP, 214 KB, určena pro Windows 95/98, NT4 a 2000). Tato aplikace automaticky navazuje telefonické připojení tak dlouho, dokud se jí to nepodaří. Po navázání spojení pak toto kontroluje. Pokud se během například brouzdání na internetu telefonické připojení z nějakého důvodu přeruší, automaticky jej naváže znovu. Tuto činnost opakuje tak dlouho, dokud neklepnete na tlačítko Disconnect (Odpojit). Po rozbalení je tato freewarová aplikace okamžitě použitelná. Najdete ji případně na internetové adrese www.aldensoft.com/cidial/download.html.

Nastavení přesného času přes internet - Pondělí 2. 7.

Čas, který ukazují hodiny na vašem počítači, není většinou moc přesný. Proto potřebujete-li podstatně exaktnější údaje o přesném čase, pomůže vám například utilita Dimension 4 (D4TIME43.EXE, 293 KB). Tato aplikace synchronizuje čas na vašem počítači s časem na některém z volně přístupných časových serverů, řízených atomovými hodinami. Tento server si můžete sami vybrat, případně přidat další. Seřizování času na vašem počítači probíhá potom automaticky, vždy ve vámi zadaných intervalech. Dimension 4 vyžaduje jen zadat druh připojení na internet. Tuto aplikaci najdete a je šířena jako freeware pro Windows 95/98 a NT4. Dostupná je též na internetové adrese www.thinkman.com/dimension4/index.html.

Jak se dá kdykoliv změnit přípona souboru - Úterý 3. 7.

V programu Průzkumník můžete skrýt příponu známých typů pomocí menu Zobrazit/Možnosti složky a klepnutím na kartu Zobrazit. V oddíle Soubory a složky pak stačí zatrhnout políčko Skrýt příponu souborů známých typů. Tím se vám například soubor README.TXT zobrazí jako soubor README. Pokud s tímto nastavením chcete pracovat trvale, je poměrně obtížné příponu souboru změnit. Tento nedostatek odstraňuje utilita Rextend 1.4b (freeware pro Windows 95/98, RXT14B.EXE, 52 KB). Po její instalaci klepněte pravým tlačítkem myši na libovolný soubor a z kontextového menu zvolte příkaz Odeslat/ReXtend. Tuto utilitu najdete nebo na http://zeshin.netfirms.com/rxt.html.

Zajímavost na červenec 2001 - Středa 4. 7.

Zobrazení IP adresy v pravé části Hlav. paneluČtvrtek 5. 7. Potřebujete znát svoji aktuální IP adresu? Po připojení na internet totiž dostáváte pokaždé IP adresu jinou, a zejména hráči počítačových her potřebují tento údaj často zadávat. Potom si nainstalujte utilitu IP Assistant 2.1 (freeware pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, IPASST21.ZIP, 781 KB). Tato utilita se zobrazí po instalaci ve tvaru ikonky do pravé části Hlavního panelu. Pokud na ní podržíte ukazatel myši nebo přes ni ukazatelem myši přejedete, ukáže se vám aktuální IP adresa vašeho počítače. Klepnete-li na ikonu pravým tlačítkem myši a zvolíte-li příkaz Open/Copy IP to Clipboard, můžete IP adresu zkopírovat do schránky Windows a vložit ji do jiné aplikace. Tuto utilitu najdete , případně na internetové adrese www.tygi.cjb.net.

Změřte si rychlost připojení! - Pátek 6. 7.

Od té doby, co existují modemy, existuje snad i otázka: "Jaká je vlastně aktuální rychlost připojení?" Na tuto otázku snadno naleznete odpověď použitím utility Speed-O-Meter 1.2 (NETSPD12.ZIP, 868 KB, určena pro Windows 95/98, NT, 2000). Tento program vám spolehlivě stanoví, jakou rychlostí jsou právě vysílána a přijímána data. Kromě toho je schopen ukládat si maximální a minimální hodnoty rychlosti při aktuálním spojení. Tento program najdete a na internetové adrese www.simtel.net/pub/simtelnet/win95/network/netspd12.zip.

Zajímavost na červenec 2001 - Sobota 7. 7.

E-maily a diskus. příspěvky: Dekódování příloh - Neděle 8. 7.

Občas se může stát, že obdržíte e-mail nebo diskusní příspěvek z diskusní skupiny, který obsahuje spoustu nesrozumitelných znaků a který často začíná slovem "MIME". Pak výše uvedené zprávy pravděpodobně obsahují jednu či více příloh, jež vaše aplikace pro čtení diskusních příspěvků nebo e-mailů nemůže dekódovat. Týkat se to může například formátu MIME. Zkopírujte proto v tomto případě celou zprávu včetně příloh do schránky a spusťte program Fastcode 32 4.0 Beta 3 (FCODE32B3.ZIP, 61 KB, určeno pro Windows 95/98, NT4 a 2000) a z menu File vyberte položku Decode Clipboard. Tento nástroj přemění nesrozumitelnou zprávu a uloží ji do souboru, se kterým můžete dále pracovat. Program podporuje kromě formátu MIME také formáty UUE, XXE a Binhex.Najdete jej nebo na internetu na adrese http://members.nbci.com/listerman/fileutil.html.

Všichni brouzdají na internetu, a jen jeden platí - Úterý 10. 7.

Máte malou počítačovou síť a jenom jeden počítač připojený k internetu? Pak vás určitě bude zajímat, že existuje jedno velmi výhodné řešení, jak pomocí sítě připojit k internetu i ostatní počítače v síti. Tomuto řešení se říká proxy server. Takových programů je sice dnes celá řada, ale mezi ty nejjednodušší patří bezesporu program Analogx Proxy 4.07. Tento proxy server zvládá protokoly HTTP, HTTPS, POP3, SMTP, NNTP, FTP, Socks 4/4 a některé funkce Socks 5.

Tato aplikace je šířena jako freeware a je určena pro Windows 95/98, NT4, 2000. Najdete ji jako soubor PROXYI.EXE (259 KB) nebo na internetové adrese www.analogx.com/contents/download/network/proxy.htm.

Soubory a složky: Kopírování cesty k souboru nebo složce - Středa 11. 7.

Ve Windows neexistuje možnost, jak zkopírovat například v programu Průzkumník popis cesty k nějakému souboru či složce. Lépe řečeno neexistovala, neboť jestliže tuto funkci potřebujete, můžete si ji zajistit pomocí utility Copypath 1.0. Tato malá utilita rozšíří kontextové menu programu Průzkumník o položku Copypath. Pokud si označíte nějaký soubor nebo složku, můžete pomocí tohoto příkazu zkopírovat cestu k označenému souboru či složce.

Tento program je určen pro Windows 95/98 (COPYPATH.ZIP, 13 KB) a šířen jako freeware, pro správnou funkčnost vyžaduje nainstalovaný soubor Visual Basic Runtime 6.0 (MSVBVM60.ZIP, 713 KB). Obě aplikace najdete nebo na internetové adrese http://members.fortunecity.com/alexv/index.html?CopyPath.html.

Zajímavost na červenec 2001 - Čtvrtek 12. 7.

Zobrazit či nezobrazit ikony na pracovní ploše? - Pátek 13. 7.

Velká řada programů umisťuje svoje zástupce na pracovní plochu. To vždy nemusí být zdaleka tak výhodné, jak by se na první pohled mohlo zdát, a to i z jiného důvodu nemusí přece hned každý vidět, jaký software máte na svém počítači nainstalovaný. Navíc vám ikony na pracovní ploše překrývají vaše oblíbené obrázky na pozadí. Naše rada zní nainstalujte si aplikaci Desksweeper 2.0. Po startu se ikona zmíněné aplikace umístí do pravé části Hlavního panelu. Klepnutím myší na tuto ikonu všechny ikony z pracovní plochy zmizí, a dalším klepnutím se zase objeví. Tato aplikace skrývá v kontextovém menu ještě celou řadu funkcí navíc. Dovede třebas počítač vypnout, restartovat, spustit program Průzkumník nebo odstranit tapetu z pracovní plochy.

Tento program najdete nebo na internetu na adrese http://no-nonsense-software.com/freeware/ (DSWEEP20.ZIP, 139 KB). Desksweeper 2.0 patří mezi freewarové programy a je určen pro Windows 95/98 a NT4.

Program Průzkumník: Otevření programu - Příkazový řádek MS-DOS ve zvolené složce - Sobota 14. 7.

Grafické rozhraní Windows má své nepopiratelné výhody, ale ať je to jak chce, v některých případech je práce v programu Příkazový řádek MS-DOS přece jen praktičtější. A daleko lepší je to ještě v případě, když program Příkazový řádek otevřete a rovnou na stavovém řádku máte nastavenou cestu ke složce, ve které zrovna chcete pracovat. Program Daug\s MS-DOS Shell Extension 1.0.3 rozšiřuje kontextové menu programu Průzkumník o položku Drop to MS-DOS. Tato položka se objevuje pouze tehdy, pokud označíte nějakou složku. Tento příkaz spouští program Příkazový řádek a na stavovém řádku nastaví cestu k právě označené složce.

Tento program je INF-skript, proto se musí instalovat tak, že po rozbalení ZIP souboru klepnete pravým tlačítkem na soubor DOSSHLEX.INF a z kontextového menu zvolíte příkaz Nainstalovat.

Program je šířen jako freeware a je určen pro Windows 95/98 a NT4. Najdete jej , případně na adrese www.simtel.net/simcgi-bin/win95find.cgi?queryinput=dosshl03.zip (DOSSHL03.ZIP, 5 KB).

Program Průzkumník: Přesun přímo do námi zadané složky - Neděle 15. 7.

Znáte to sami nejlépe: Potřebujete najít data, která máte uložená v souborech, a určitě víte, že ty soubory jsou ve složce Docs. Problém však vězí v tom, že si za nic na světě nemůžete vzpomenout, kde ta složka Docs je. Pomocí utility Jump to a folder 1.0. Beta se můžete přesunout přímo do vámi žádané složky. Při instalaci této utility se vytvoří v kontextovém menu programu Průzkumník položka Jump.... Pokud tuto položku vyberete, objeví se dialogové okno, v němž stačí určit disk a napsat název složky, do níž se chceme přesunout. Pokud existuje více složek se stejným jménem, objeví se v dalším dialogovém okně seznam, ze kterého si námi žádanou složku vybereme. Pak tato utilita složku vyhledá a bude-li hledání úspěšné, otevře se program Průzkumník přímo v nalezené složce. Program umožňuje také hledání podle počátečních písmen složek, např. Dok místo Dokumenty.

Tento freewarový program je určen pro Windows 95/98 a najdete jej na nebo na internetu na adrese www.geocities.com/SiliconValley/Vista/9842/comp.htm (JUMPTO.ZIP, 759 KB)

Program Průzkumník: Mnoho programů pro jednu příponu - Pondělí 16. 7.

Co se týká otevírání souborů s různými příponami, za normálního stavu Windows přiřazují ke každému typu přípony jednu aplikaci, pomocí níž se soubory s touto příponou otevírají. Kdo chce k otevření souborů používat jiný program než ten, který mají Windows pro něj definována, musí toto nastavení nejrůznějšími způsoby obcházet. Řada zkušených uživatelů používá například způsob, kdy si v kontextovém menu v položce Odeslat vytvoří zástupce těch programů, které chce používat, a právě pomocí výše uvedeného kontextového menu pak "odesílá" soubory k otevření do aplikace, ve níž chtějí s daným souborem pracovat. Jde to ovšem i jednodušeji: aplikace Openexpert 1.10 vytvoří v kontextovém menu položku Open with... a pomocí této utility si můžete pohodlně určit, kterým programem má být daný soubor otevřen. To, které programy budete chtít používat pro každý typ souborů, si však musíte pro každý typ nastavit sami.

Tento program je pro soukromé použití zdarma, jinak jako shareware. Je určen pro Windows 95/98 a NT4, a najdete jej buď , nebo na adrese www.baxbex.com/downloads.html (OPENEXP.EXE, 537 KB).

Uspořádání oken na pracovní ploše - Úterý 17. 7.

Ve Windows můžete všechna okna, která máte otevřená na pracovní ploše, uspořádat, pokud klepnete pravým tlačítkem myši na Hlavní panel a vyberete možnost Okna na sebe, Okna nad sebe vodorovně, Okna vedle sebe svisle nebo možnost Minimalizovat všechna okna. Podobné funkce má i utilita Wintool 1.1. Kromě těchto funkcí nabízí i možnost přesného umístění libovolného otevřeného okna aplikace. Tato utilita má jednu poměrně velkou nevýhodu: trvá jí totiž asi 60 sekund, než se objeví seznam všech oken aplikací otevřených na pracovní ploše. Seznam oken se potom aktualizuje také po přibližně 60 sekundách.

Tato utilita je šířena jako freeware a je určena pro Windows 95/98. Najdete ji nebo na adrese http://leckyt.tripod.com/Wintool/ (WTOOL011.ZIP, 22 KB)

Nabídka Start: Vymazání seznamu naposledy otevřených dokumentů - Středa 18. 7.

V nabídce Start v položce Dokumenty vždy najdete umístěny zástupce těch dokumentů, které jste ve Windows používali naposledy. Abyste předešli zneužití této možnosti Windows, měli byste si nainstalovat utilitu Recentdelete 1.2. Tento program umístí svoji ikonu do pravé části Hlavního panelu. Poklepáním na ni se okamžitě smažou všechny odkazy na naposled otevírané dokumenty.

Tento program je šířen jako freeware, je určen pro Windows 95/98 a najdete jej , případně na internetové adrese http://members.nbci.com/gelatine/index.htm (CJFRD12.ZIP, 174 KB).

Odstranění osamocených zástupců v nabídce Start - Čtvrtek 19. 7.

Provádíte-li odinstalování programů, velmi často dochází k tomu, že v nabídce Start zůstávají zástupci těchto programů i po skončení odinstalace. To samé platí i pro zástupce na pracovní ploše. Aplikace Start Menu Cleaner 1.51 takovéto položky vyhledává jak v nabídce Start, tak i na pracovní ploše a maže je buď bez potvrzení, nebo s potvrzením. Kromě jiného si můžete vybrat, zda tyto zástupce odstraňovat do Koše nebo je mazat přímo. Po prohledání pevného disku tato aplikace odstraňuje zástupce programů, které odkazují na disketu nebo na síťové disky.

Tato aplikace je šířena jako freeware, je určena pro Windows 95/98 a najdete ji nebo na adrese www.iceview.com/cleaner.html (CLEAN151.ZIP, 38 KB). Ke správné funkci aplikace potřebuje nainstalovaný soubor Visual Basic Runtime 5.0, jenž je k nalezení na našem CD nebo na adrese http://support.microsoft.com/support/kb/articles/Q180/0/71.asp (VBRT50.EXE, 1,25 MB).

Zajímavost na červenec 2001 - Pátek 20. 7.

Zpomalení rychlosti procesoru - Sobota 21. 7.

Za normálních okolností nám počítač není nikdy dost rychlý. Někdy však je přece rychlý až moc. To si říkáme třebas v případě, když hrajeme nějaké starší hry. V těchto případě je výhodné tempo počítače poněkud přibrzdit. Řešením může být třebas utilita CPU Lower. S její pomocí můžeme i bez restartování počítače zpomalit procesor, a tím snížit jeho výkon.

Tento program se řadí mezi freeware a je určen pro operační systémy Windows 95/98 a NT4. Dostupný je buď , nebo na internetové adrese http://village.flashnet.it/users/pa2059 (CPULOWER.ZIP, 165 KB).

Nastavení obnovovací frekvence monitoru - Neděle 22. 7.

Pokud se obraz na vašem monitoru chvěje, máte s největší pravděpodobností nastavenu malou obnovovací frekvenci monitoru. Týká se to zvláště starších monitorů, které nemají funkci plug&play, jelikož se u nich nedá tato frekvence pomocí prostředků Windows nastavit. Je-li to váš případ, máme pro vás jeden tip: zkuste utilitu Hztool 1.4. S její pomocí se dají konfigurovat některé parametry jak u monitoru, tak i u grafické karty.

Upozornění: Nastavujte horizontální a vertikální frekvenci monitoru pouze na takové hodnoty, které tento monitor snese. Maximální hodnoty najdete v příručce k monitoru. V opačném případě mohou experimenty s utilitou Hztool 1.4 vést i k poškození obrazovky. Z téhož důvodu si pozorně prostudujte také používání programu Hztool.

Tato utilita je pro nekomerční použití zdarma, je určena pro Windows 95/98 a najdete ji nebo na internetové adrese http://hem.spray.se/doxx/ (HZTOOL14.ZIP, 244 KB)

Chlazení mikroprocesoru a nižší spotřeba energie - Pondělí 23. 7.

Pokud se vám mikroprocesor přehřívá, může to v konečném důsledku vést k častějším zatuhnutím celého systému. Navíc vysoké teploty procesor poškozují. Zmíněné nebezpečí však dokáže zmírnit program Wincooler 1.02. Tento program čeká na stav, kdy Windows nemají co dělat. Potom pošle procesoru příkaz, který jej uvede do úsporného režimu. Přitom se procesor zároveň chladí. Tento program bude určitě zajímat všechny ty, kdo se zabývají přetaktováním procesorů. Ale i majitelé notebooků by jej měli vyzkoušet. Podle údajů vývojářů tohoto programu by měla baterie v notebooku vydržet až o půl hodiny déle.

Program je pro nekomerční použití zdarma a je určen pro Windows 95/98. K dispozici je nebo na adrese www.wincooler.com (WCOOL102.ZIP, 1,17 MB)

Defragmentace disku při vypínání počítače - Úterý 24. 7.

Pravidelnou defragmentací disku můžete značně zvětšit výkon vašeho počítače. Bohužel je nepříjemné, že samotná defragmentace trvá zvláště u starších systémů poměrně dlouho. Na vyřešení tohoto problému však můžeme nasadit program Defrag to shutdown 0.7. Tato aplikace spustí nejprve program Defragmentace disku, jenž je standardní součástí Windows, a po skončení defragmentace automaticky vypne počítač. Pro vás z toho vyplývá velmi pohodlné řešení. Po skončení práce na počítači stačí tento program spustit a poté se nemusíte vůbec o nic starat.

Tento program je freeware a je určen pro Windows 95/98. Najdete jej opět nebo na adrese www.fortunecity.se/centrum/europavagen/180/defragtoshutdown.html (D_TO_S.ZIP, 160 KB)

Chraňte svoji pracovní plochu před zvědavýma očima! - Středa 25. 7.

Pokud se od svého počítače na chvíli vzdálíte, není žádným způsobem chráněn před neoprávněnými zásahy. Možná byste se divili, co mohou zlomyslní kolegové na vašem počítači napáchat za tu chvilku vaší nepřítomnosti. Počítač můžete chránit například zaheslovaným spořičem obrazovky, to však je přinejmenším dosti nepraktické. Značně rychlejší a pohodlnější je ochrana vašeho počítače pomocí programu Sysprotect 1.22. Po jeho instalaci se ikona programu umístí do pravé části Hlavního panelu a celý program ovládáte pomocí kontextového menu. Tak například pomocí položky Lock Desktop svůj počítač učiníte takřka neprůstřelným: objeví se spořič obrazovky, a klávesové zkratky typu <Ctrl><Alt><Delete>, <Alt><Tab>, <Ctrl><Esc> nebo speciální klávesy Windows nefungují. Pouze po zadání správného hesla se počítač odblokuje a lze na něm dále pracovat. Program Sysprotect může být nastaven i tak, že startuje při startu Windows.

Upozornění: Zkontrolujte si, zda máte deaktivovánu u Hlavního panelu možnost Automaticky schovávat. Klepněte si pravým tlačítkem na Hlavní panel a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Máte-li zatrhnutou položku Automaticky schovávat, zatrhnutí zrušte. V opačném případě i když zablokujete počítač pomocí programu Sysprotect, pokud byste měli aktivováno Automatické schovávání u Hlavního panelu, při najetí myškou na spodní části by se Hlavní panel objevil. Pak by veškerá snaha o ochranu počítače přišla vniveč, protože i z Hlavního panelu může nepovolaný člověk na počítači napáchat všelijaké věci.

Program Sysprotect je šířen jako freeware určený pro Windows 95/98. Najdete jej , případně na internetu na adrese www.dilawri.com/software/SysProtect/ (SYSPROTECT.ZIP, 3,41 MB)

Program Průzkumník: Pohodlnější kopírování souborů - Čtvrtek 26. 7.

Zvláště šikovně se dají kopírovat či přesouvat soubory, pokud máte spuštěné dva programy Průzkumník současně, máte je přesně umístěné a stačí pouze námi vybrané soubory přetahovat z jednoho okna do druhého. Přesně toto nabízí utilita Double Explore 1.5, která na pracovní ploše vytvoří dvě okna programu Průzkumník umístěná nad sebou nebo vedle sebe. Pokud pracujete ve Windows 98 nebo s programem Internet Explorer ve verzi 4 a vyšší, musíte v okně programu Průzkumník nastavit v menu Zobrazit/Možnosti složky na kartě Zobrazit zatrhnutím políčka volbu V záhlaví zobrazovat úplnou cestu.

Tato utilita je freeware a je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji (DOUBLEEX.ZIP, 326 KB) a ke své správné funkci vyžaduje soubor Visual Basic Runtime 4.0 (VBRUN4_2_02.ZIP, 615 KB opět ). Oba soubory jsou dostupné také na internetové adrese www.rsoft-home.de/doubleex.html.

Windows: Zablokování kláves - Pátek 27. 7.

Hrajete-li hru v okně programu Příkazový řádek nebo máte toto okno přepnuto do režimu Celá obrazovka, může se vám v zápalu hry stát, že omylem zmáčknete několik kláves a najednou vám vyskočí nabídka Start teď nic nevidíte a nejprve ze všeho se musíte nabídky Start zbavit, ale to zase nějakou chvíli trvá a mezitím ve hře ztrácíte body. Na pomoc vám přichází utilita Winkey Killer 1.7, která dokáže zablokovat tzv. Windows klávesy a některé kombinace kláves jako jsou <Ctrl><Esc> nebo <Ctrl><Alt><Delete>.

Tento program je určen pro Windows 95/98 a NT4 a najdete jej nebo na internetové adrese http://home.plutonium.net/~bjackson (WKEYKILL.ZIP, 9 KB)

Která složka zabírá na disku nejvíce místa? - Sobota 28. 7.

Tak která složka vám zabírá na disku nejvíce místa? To vám ukáže utilita Space Monger 1.4.0. Po jejím startu si pomocí příkazu Open zvolte disk, a program vám ve formě dlouhých čtyřúhelníčků ukáže, kolik místa zabírají jednotlivé složky a soubory. Složky se dají poklepáním otevřít a program umí zobrazit i podsložky.

Tento program je freeware a je určen pro Windows 95/98/ME a NT4. Najdete jej nebo na internetu na adrese www.werkema.com/software/spacemonger.html (SPCMN140.ZIP, 103 KB).

Tisk seznamu souborů - Neděle 29. 7.

Windows standardně nenabízejí žádnou možnost, jak seznam všech souborů v nějaké složce vytisknout, případně uložit například to textového souboru. Jednou z možností sice je použití programu Příkazový řádek a spuštění příkazu dir, ovšem s programem Print Directory 3.1 to jde nesrovnatelně pohodlněji. Ten dokáže vytisknout seznam souborů v dané složce, případně i v podsložkách. Tento seznam se dá uložit buď do textového souboru, nebo do souboru CSV. Soubor CSV je typ souboru, který se dá otevřít pro zpracování ve většině tabulkových procesorů.

Program je freeware a je určen pro Windows 95/98 a NT4. Najdete jej nebo na internetu na adrese http://widget.bizland.com/showprintdir3.html (PTDRV3_1.ZIP, 1, 03 MB).

Nastavte si programy podle svého - Pondělí 30. 7.

Zapomněli jste svoje heslo pro přihlášení do sítě? Chtěli byste v menu nějakého programu odblokovat, nebo naopak zablokovat některé funkce? Žádný problém: Program Spy&Capture 2.70 se nainstaluje do systému a dokáže změnit mnohé vlastnosti ovládacích prvků programu například odblokování některých tlačítek a částečnou změnu některých zadávacích polí. Kromě toho utilita dokáže tyto prvky také skrýt a opět zviditelnit. Jako dodatkovou funkci ukazuje tato utilita v hesle místo obvyklých hvězdiček normální text.

Program funguje takto: po startu přetáhněte ukazatel myši na kříž v kolečku, a potom na prvek, se kterým budeme pracovat. Program nyní ukáže na několika kartách informace o tomto ovládacím prvku. Na kartě Misc můžete změnit jeho vlastnosti. Například nastavením volby Visible na hodnotu False a klepnutím na háček vpravo vedle prvku byste způsobili zmizení tohoto prvku.

Program je šířený jako freeware a je určen pro Windows 95/98 a NT4. Najdete jej nebo na internetové adrese http://my.magicpage.co.il/comp/kobik/software/software.html (SPY.ZIP, 242 KB)

Pracovní plocha: Změna tapety - Úterý 31. 7.

Mít na pracovní ploše pořád tu stejnou tapetu je trochu otravné. Měnit obrázek ručně je zase zbytečně pracné. Přenechte proto tuto práci programu Wallpaper Changer 1.88. Tento automaticky mění tapetu na pracovní ploše, a to v pravidelných intervalech, které si vy sami zvolíte, například při každém startu nebo každý den. Vhodné obrázky pro tapety si ale musíte obstarat sami.

Program je pro nekomerční použití zdarma, v opačném případě je šířen jako shareware a je určen pro Windows 95/98, NT4 a 2000. Najdete jej nebo na adrese http://www.zdnet.co.uk/software/fstore/M/Y/000VMY.html (WPCSETUP.EXE, 819 KB).

SRPEN

Téma: Vlastní www stránka

Zajímavost na srpen 2001 - Středa 1. 8.

Doména zdarma (I): Jméno.cz - Čtvrtek 2. 8.

Chcete mít svoji vlastní doménu? Žádný problém. Na internetu se dnes dá najít spousta firem, které se zabývají zprostředkováním registrace domény a její správou. Vlastní registraci zpravidla poskytují zdarma, vy platíte pouze poplatky spojené s registrací u české registrační autority (CZ.NIC) a poplatek za správu vaší domény. Podrobnější informace o těchto firmách a jejích nabídkách najdete na příslušných WWW stránkách, jako jsou například www.hostovani.cz, http://domeny.spider.cz, www.domeny.eurohost.cz, http://domeny.pes.cz a další.

Doména zdarma (II): Jméno.com - Pátek 3. 8.

Také domény typu .com, .org a .net jsou k dostání zdarma, a sice na adrese www.namezero.com. Pro využití služby přesměrování (Redirect) se však musíte smířit s reklamním oknem.

Doména zdarma (III): Krátké adresy pro vaši WWW stránku - Sobota 4. 8.

Nechcete se vzdát vaší krátké a výstižné WWW adresy, když zjistíte, že adresa Jméno.cz je již obsazená? Pak se stačí obrátit na přesměrovací služby, které se specializují na zadávání krátkých URL adres. Vaše adresa pak může znít například http://come.to/<vaše stránka>. Na adrese www.redirect.cz najdete podrobnější informace. Také u těchto firem jsou tyto služby financovány pomocí reklamních oken.

Důležité upozornění: U některých služeb je potřeba zadat do centrální databáze domén také vaše přesné jméno a úplnou adresu.

HTML editor: Který vybrat? - Neděle 5. 8.

Chtěli byste si vytvořit svoji vlastní WWW stránku? Pokud ano, musíte si nejdříve vybrat, který z HTML editorů budete používat. Zkušení uživatelé jistě raději sáhnou po takovém programu, jenž jim umožní pracovat přímo v jazyce HTML. Typickým zástupcem takového programu je třeba z UNIXu pocházející editor Vi. Na internetu je zdarma k dispozici i jeho vylepšená verze pro Windows. Pro začátečníky však můžeme pro začátek doporučit editor Frontpage Express, který je součástí balíku programu Internet Explorer. Také jeho konkurent, program Netscape Communicator nabízí editor pro vytváření WWW stránek v tomto případě se jmenuje Composer.

Návrh WWW stránky: Použití šablony - Pondělí 6. 8.

Pro začátečníka není vůbec lehké vytvořit příjemně vypadající WWW stránku. Pomoc v tomto případě nabízejí již hotové šablony, do kterých stačí doplnit pouze svoje osobní údaje a obsah. Sbírka těchto šablon dostupných zdarma se dá najít například na adrese www.drella.cz/templates/default.asp.

Vše okolo HTML: Příručka na internetu - Úterý 7. 8.

Jen těžko najdete otázku týkající se tématu HTML a programování WWW stránek, která by zůstala v kompendiu HTML 4.0. Online nezodpovězena. Její autor velmi podrobně a názorně vysvětluje, jak by se měly WWW stránky vytvářet, uvádí přehled příkazů jazyka HTML a jejich použití. Kromě tohoto kompendia najdete na stránce www.insidedhtml.com/html/intro.asp také diskusní fóra, seznamy odkazů nejrůznějšího druhu a rovněž další informace týkající se programování HTML stránek.

Zajímavost na srpen 2001 - Středa 8. 8.

Netscape Composer: Úprava zdrojového textuČtvrtek 9. 8. Ve starších verzích programu Netscape Composer nemůžete na rozdíl od programu Frontpage Express upravovat zdrojový text HTML stránky přímo. Pokud použijete v menu View příkaz HTML Source, zobrazí se vám pouze okno, v němž si můžete zdrojový text pouze prohlédnout. Pokud chcete zdrojový text upravovat, musíte jej přenést do nějakého textového editoru, například Poznámkového bloku. Vlastníte-li Netscape Communicator 6, pak můžete zdrojový text upravovat přímo v tomto programu.

Diskusní fóra a elektronické noviny - Pátek 10. 8.

Kromě všech informací, které na svých stránkách prezentujete, by tam mělo zbýt místo i na případnou interakci s návštěvníky vašich stránek. Možnost zavedení návštěvní knihy najdete na adrese www.gbook.cz. Zkušení uživatelé si dovedou jistě tyto prvky naprogramovat sami za pomoci skriptů, ale méně zkušeným tato služba jistě přijde vhod.

Skripty pro každou příležitost - Sobota 11. 8.

Předpokládejme, že váš poskytovatel prostoru pro WWW stránky podporuje používání vlastních skriptů. V tomto případě můžete využít rozsáhlé nabídky pro to, abyste si svoji stránku uzpůsobili podle svého. Celou řadu ASP, CGI, Java, DHTML a PHP skriptů najdete na adrese www.resourceindex.com. V nabídce najdete mimo jiné řadu návštěvních knih, programů pro diskusní fóra a počítadel. Používání skriptů není pro poskytovatele prostoru pro WWW stránky vůbec bez problémů. Některé kódy obsažené ve skriptech mohou přivodit přímo pohromu. Z těchto důvodů velcí poskytovatelé internetových služeb nedovolují umístění žádných vlastních CGI souborů. V tipu na 23. srpen se přesto dozvíte, jak přesto na prostor těchto poskytovatelů umístit WWW stránky se skripty.

Zajímavost na srpen 2001Neděle 12. 8.

Automatické vyplnění kolonek pro odeslání e-mailu tvůrci WWW stránky

 - Pondělí 13. 8.

Téměř na každé WWW stránce může návštěvník poslat e-mail tvůrci WWW stránky. Existuje několik zajímavých nastavení, jak zařídit, aby při klepnutí na odkaz pro poslání e-mailu se na počítači návštěvníka spustil program pro práci s elektronickou poštou. Standardně se zadává příkaz

<A HREF="mailto:jmeno@domena.cz">Zpráva autorovi</A>

Pokud zadáte příkaz uvedený níže, spustí se při klepnutí na odkaz automaticky návštěvníkovi vaší stránky program pro práci s elektronickou poštou a také automaticky se vyplní políčka pro příjemce, kopii, slepou kopii a předmět e-mailu. Oba příkazy lze použít jak pro program Outlook Express, tak i pro program Netscape Messenger.

<A HREF="mailto:jmeno@domena.cz?cc=druhejmeno@domena.cz&bcc=sl epakopie@domena.cz&subject=Nazor na stranky&body=Chtel bych rict toto:">Poslete mi mail</A>

Rámy: Frontpage Express a Netscape Composer - Úterý 14. 8.

Pomocí rámů rozdělíte svoji WWW stránku na několik sloupců. Tak například vlevo budete mít umístěný rám, v němž budete mít přehledně uspořádaný obsah celé vaší stránky, nahoře budete mít v rámu umístěný nadpis a vpravo se bude zobrazovat vlastní obsah vaší stránky. Obsah vaší stránky i nadpis přitom budou nepohyblivé a tím bude obsah dostupný, i když bude návštěvník na konci textu vaší stránky. Tak se zajistí velká přehlednost vašich stránek.

Oba editory pro vytváření domovských stránek, jež jsou dostupné zdarma (Frontpage Express a Netscape Composer), nedokáží ani rámy vytvářet, ani je zobrazovat. V tomto případě si musíte pomoci použitím textového editoru. Konečný výsledek si potom musíte prověřit přímo v internetovém prohlížeči. Vytvořte si v programu Frontpage Express nebo Netscape Composer prázdný dokument a uložte jej. Tento dokument poté otevřete například v programu Poznámkový blok a za řetězec </HEAD> napište následující řádky:

<FRAMESET FRAMEBORDER=1 ROWS="16%,84%">

<FRAME SRC="<Název souboru pro nadpis>">

<FRAMESET FRAMEBORDER=1 COLS="18%,82%">

<FRAME SRC="<Název souboru pro obsah stránky>">

<FRAME SRC="<Název souboru pro první stránku>" name="úvodní stránka">

</FRAMESET>

</FRAMESET>

Tím si internetovou stránku rozdělíte na tři části. Samozřejmě je možné si pomocí rámů vytvořit rozvržení stránky prakticky libovolné. Podrobnější informace můžete najít v kompendiu HTML 4.0. Online (viz tip ke dni 7. 8. 2001). Nakonec ještě jednu poznámku: Aby se vám po klepnutí na odkaz v rámu s obsahem stránky zobrazil jeho obsah v hlavním (pravém) rámu, musíte mít v rámu s obsahem stránky vložen mezi příkazy <Head> a </Head> příkaz <Base Target="Úvodní stránka">.

Zajímavost na srpen 2001 - Středa 15. 8.


365 tipů Pro rok 2001 - III. díl (červenec-září) – 2.

Překládání WWW stránek on-line - Čtvrtek 16. 8.

Chtěli byste svoje WWW stránky vytvořit také v angličtině, abyste je mohli přiblížit i návštěvníkům, kteří vládnou anglickým jazykem. Ovšem práce s výrobou nové WWW stránky v angličtině vás zrovna moc neláká. V tomto případě vám nabízíme překladovou službu s názvem Gist, která pracuje zdarma. Přesuňte se v internetu na stránku www.teletranslator.com, zadejte adresu svých stránek, zvolte výchozí jazyk a klepněte na tlačítko Gist. Po chvíli se vám objeví vaše stránka v angličtině. Nyní stačí zkopírovat adresu z panelu Adresa a vložit ji jako odkaz na své WWW stránce. Pokud návštěvník klepne na tento odkaz, objeví se mu vaše stránka v anglickém překladu.

Pravdou je, že přeložená stránka občas vypadá poněkud zvláštně, pro hrubou orientaci však plně postačí. Pro nás české uživatele má tato stránka jednu nevýhodu. Z jazyků jsou zde podporovány pouze angličtina, němčina, francouzština, italština, španělština a portugalština.

Fotoalbum na internetu - Pátek 17. 8.

Místo, které vám poskytovatel pro vaše WWW stránky vyměří, je velmi přesně odměřeno přesto určitě byste se chtěli svým vzdáleným příbuzným pochlubit fotografiemi ze společné oslavy či rodinné dovolené. V takovém případě vám pomůže typ poskytovatele, jaký je například na adrese www.deneba.com/community/howto/online_album/default.html. Toto fotoalbum na internetu přebírá vedle ukládání vašich digitálních obrázků také vytvoření náhledů (thumbnails). Dodatečnou službou je zobrazování obrázků v okně prohlížeče jako diashow. Z vaší domovské stránky se můžete na obrázky přesunout pomocí příslušného odkazu, který si můžete na vaší stránce vytvořit.

Alternativní text: Důležitý doplněk pro grafiku - Sobota 18. 8.

Nezapomeňte při připojení obrázků a grafiky přidat text, který se zobrazí návštěvníkovi, jenž má vypnuté zobrazování grafiky. Přinejmenším jej tím upozorníte, jaký obrázek má být na příslušném místě WWW stránky.

U programu Frontpage Express najdete odpovídající možnost v menu Úpravy/Vlastnosti obrázku. U programu Netscape Composer je odpovídající příkaz v menu Format/Image Properties v položce Alternative Text.

Emulátor: Rozdílné zobrazení prohlížeče - Neděle 19. 8.

Ačkoliv je HTML jazyk v podstatě standardizovaný, přihodí se občas, že WWW stránky vypadají v jednom prohlížeči jinak než v tom druhém. Sharewarový program Browserola (určený pro Windows 95/98 a NT4) je jakýmsi emulátorem zobrazení WWW stránek, protože umožňuje zobrazit, jak tyto stránky budou vypadat mezi jinými v programu Internet Explorer a jak v programu Netscape Communicator. Tento program najdete nebo na internetu na adrese www.codo.com/browserola (BROLA101.EXE, 1063 KB).

Návrh WWW stránek: Základem je přehledná struktura - Pondělí 20. 8.

Předtím než začnete vytvářet svoji WWW stránku, měli byste si nejprve důkladně promyslet její strukturu. Vyjděte ze svých vlastních představ a zkušeností s jinými stránkami. Co vlastně od WWW stránky očekáváte? Co tam naopak vůbec nebude? Důležité je také, aby na první stránce bylo stručně a jasně vysvětleno, co od vašich WWW stránek může návštěvník čekat. Na první stránce by rozhodně neměla být náročná grafika, zvuky a jiné podobné hračičky.

Dobrý vkus: Nepoužívejte exotická písma - Úterý 21. 8.

Pokud vytváříte WWW stránku například pomocí některého z editorů od firem Microsoft nebo Netscape, máte principiálně k dispozici všechna písma nainstalovaná v systému. Nesvědčí však moc o dobrém vkusu autora, pokud se snaží na své stránce použít všechny druhy písma, které má k dispozici. I to nejkrásnější formátování textu vyjde na nic, pokud návštěvník nemá na svém počítači nainstalovaná všechna písma, která na svých stránkách používáte. V tomto případě pak systém hledá písma podobná. V nejhorším případě použije standardní písmo, jímž je většinou Times New Roman. Docela opačná nastane situace, pokud se na svých stránkách omezíte na písma typu Times New Roman, Arial nebo Courier.

Nejhorší WWW stránky aneb Poučte se z chyb ostatních - Středa 22. 8.

Vyznamenání za nejkrásnější, nejzajímavější a nejpoutavější WWW stránky je na internetu mnoho. Daleko řidší jsou žebříčky stránek s nejhorším designem. Vincent Flenders nejen napsal knihu o nepovedených WWW stránkách, ale představuje je na internetové adrese www.webpagesthatsuck.com. Na zde uvedených odstrašujících případech se mají návštěvníci poučit, jak svoje stránky udělat lépe. Podobnou stránkou, zaměřující se na nejhorší stránky německé, je adresa s poněkud zavádějícím názvem www.gutesites.de. Vedle špatných příkladů s odpovídajícími komentáři zde najdete i odkazy na naopak zvláště zdařilé WWW stránky.

Sedmdesát pravidel, jak WWW stránky nedělat, najdete na www.karzauninkat.com/Goldhtml. Autor zde ironickou a zábavnou formou ukazuje největší chyby, kterých se lze při návrhu WWW stránek dopustit.

Úložné místo na internetu včetně podpory skriptů - Čtvrtek 23. 8.

Místo pro uložení vašich WWW stránek vám na internetu nabízí zdarma mnoho firem, ovšem velmi nedostatkovým zbožím jsou poskytovatelé, kteří umožňují na svém serveru uložit například CGI skripty. Pro WWW projekty nabízí americká firma až 25 MB prostoru, a to na adrese www.netfirms.com a co je důležité, s plnou podporou pro CGI a Perl. Další nabídky pro umístění vašich WWW stránek s podporou CGI nebo i bez ní najdete na www.volny.cz/zadarmo/webmisto/webspace_zadara.htm.

Umístění WWW stránky na server- Pátek 24. 8.

Vaše WWW stránka je otestována, všechny texty a obrázky jsou připraveny ve svých složkách. Nyní je na řadě umístění na server. K tomu můžete použít buď speciální program, jakým je například WS-FTP LE, jenž je určen pro Windows 95/98, NT4 a 2000 a je pro soukromé použití zdarma. Najdete jej i nebo na adrese http://www.ipswitch.com/cgi/download_eval.pl?product=main (WSFTP32.EXE, 691 KB)... Nebo můžete použít Průvodce publikováním ve WWW, který je součástí Windows 98/ME. Pokud tento program nemáte nainstalovaný, můžete si jej nainstalovat přes Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy a kartu Instalace Windows, kde se pak nachází ve skupině Nástroje Internetu.

Svoji domovskou stránku umístíte na internet tak, že si po spuštění programu zvolíte složku nebo soubory, které chcete na síť umístit, zadáte popis svého FTP serveru a internetovou adresu, pod níž budou vaše stránky dostupné, a konečně zadáte svoje uživatelské jméno a heslo. Nevýhoda Průvodce je v tom, že jednou umístěné složky nemůžete smazat, ale pouze přejmenovat.

Případ malých a velkých písmen - Sobota 25. 8.

Podařilo se vám úspěšně umístit všechny soubory na Internet. Po vyvolání adresy vašich stránek se však zobrazuje v nejlepším případě úvodní stránka, a to ještě bez obrázků a dalších objektů. Místo nich se ukazují pouze chybová hlášení.

Pravděpodobnou příčinou je to, že většina poskytovatelů místa pro WWW stránky používá počítače s operačními systémy UNIX nebo Linux, u kterých na rozdíl od Windows je velmi důležité, zda se použijí velká či malá písmena. Ukazuje-li odkaz na obrázek Nadpis.jpg, bude tento odkaz fungovat na počítači s Windows i v případě, že se bude jmenovat nadpis.jpg. V operačním systému UNIX však tento odkaz fungovat nebude. Proto nejlépe ještě před umístěním na server zkontrolujte, zda příslušné odkazy ve zdrojovém kódu obsahují přesně stejné znaky jako vlastní soubory. Nejlepší je v tomto případě používat názvy s malými písmeny a pro jistotu zapomenout na písmena s čárkami a háčky.

Vizitka: Zadávání informací do hlavičky - Neděle 26. 8.

WWW stránky V hlavičce WWW stránky můžete zadat údaje, které se sice v prohlížeči nezobrazí, ale které návštěvník zajímající se o zobrazení zdrojového kódu může prohlédnout. Tyto údaje slouží také pro identifikaci vašich stránek internetovými vyhledávači.

Tyto údaje můžete zadat pomocí jednoduchého textového editoru, jakým je třeba Poznámkový blok. V následujícím příkladu uvádíme identifikaci stránky pro internetové vyhledávače. Umístíme sem údaje o autorovi, názvu, klíčových slovech a cílové skupině, pro kterou jsou stránky určeny.

<HTML>

<HEAD>

<TITLE>Moje WWW stránka</TITLE>

<META NAME="author" CONTENT= "Jan Novák">

<META NAME="description" CONTENT= "Tipy pro WWW stránky">

<META NAME="keywords" CONTENT= "HTML, tipy, triky, WWW">

<META NAME="audience" CONTENT= "Uživatel, který se zajímá o tvorbu WWW stránek">

</HEAD>

Pokud používáte rámy, měli byste tyto řádky zadat také do definiční stránky rámu. Na internetu na adrese www.fireball.de/metagenerator.html najdete formulář, který na základě vašich údajů vygeneruje podobné META-příkazy.

Generální zkouška: On-line kontrola chyb v HTML kódu - Pondělí 27. 8.

Po umístění vašich WWW stránek na internet si můžete zdarma nechat zkontrolovat vaše stránky na chyby v HTML kódu. To lze učinit třeba adrese www.mirror.ac.uk/services/validator. Zde stačí pouze zadat adresu vašich WWW stránek, a o několik vteřin později se vám zobrazí vyhodnocení.

Internetové vyhledávače: Jak jim dát vědět o našich stránkách - Úterý 28. 8.

Konečně se to podařilo! Po dlouhé a únavné práci jsou naše WWW stránky konečně na internetu. Teď nám už chybí jen návštěvníci. Firmy PMS Promotion (www.pmswebpromotion.de/html/webanmeldung.htm) a Webmasterplan (www.webmasterplan.com) zdarma přidají vaši stránku do většiny internetových vyhledávačů. Věc má ovšem jeden háček. Většina vyhledávačů tyto automaticky přidávané odkazy odmítá. Pokud tedy vaše WWW stránka se po jednom či dvou týdnech nedá pomocí vašeho oblíbeného vyhledávače najít, měli byste odkaz na svoje stránky udělat na libovolné WWW stránce ručně.

Internetové vyhledávače: Zkouška vyhledávání zdarma - Středa 29. 8.

Ne každý internetový vyhledávač pracuje stejnou metodou. Aby se vaše stránka dostala do vyhledávače pod nějakým výstižným odkazem, je důležité v hlavičce definovat META-příkazy (viz tip ke 27.8.2001). To, která označení by se pro vaše stránky hodila nejlépe, si můžete vyzkoušet ještě předtím, než tam nějaká zanesete. Tato služba, která je dostupná zdarma, se nabízí například na adrese firmy Business Interactive (www.kso.co.uk/de/svc/se001.html)

Automatické přesměrování na novou WWW adresu - Pátek 31. 8.

Přestěhovali jste svoji WWW stránku k jinému poskytovateli, a nyní chcete, aby se návštěvníci vašich stránek dostali bez problémů na vaši novou WWW adresu. K tomu použijte funkci automatického přesměrování. Otevřete svoji starou úvodní stránku v libovolném textovém editoru a za příkaz <HEAD> napište následující řádek:

<META HTTP-EQUIV="Refresh"CONTENT="10"; URL=http://<vaše nová adresa>

Hodnota 10 znamená dobu čekání 10 sekund, po jejímž uplynutí se prohlížeč automaticky přesměruje na novou adresu.

ZÁŘÍ

Téma: Sítě a telefonické připojení sítě

Jaké vybrat připojení modem nebo ISDN? - Sobota 1. 9.

Pokud brouzdáte v moři internetu sami, nepotřebujete ISDN. Ačkoliv modem může přenášet pouze 56 Kb/s a ISDN linka 64 Kb/s, není při surfování otázka rychlosti až tak moc citelná. Pomocí ISDN linky je navazování spojení mezi námi a poskytovatelem přece jen rychlejší, a navíc máte k dispozici ještě jednu volnou linku. Většina uživatelů ISDN linky se rozhoduje pro cenově výhodnější, pasivní kartu. Aktivní řadič je značně dražší a vyplatí se pouze u serverů, které se připojují na dlouhou dobu.

Interní nebo externí: Rozhodují ovladače -Neděle 2. 9.

Jak modemy, tak i ISDN adaptéry existují ve dvou formách, a to jako přídavné karty a jako externí zařízení. Doporučujeme vám s výhledem do budoucnosti pořizovat karty typu PCI. Mnohé moderní počítače už totiž staré sloty typu ISA ani nemají.

Chcete-li si pořídit nový modem, měli byste si podle možnosti volit raději modem externí. Pro interní modemy často existují pouze ovladače pro Windows 95/98. V operačních systémech Windows 2000 nebo Linux jsou tato zařízení velmi problematická. Externí zařízení s připojením na sériový port se oproti interním naopak dají zařadit téměř do jakéhokoliv operačního systému, a kromě toho nabízejí kontrolu činnosti pomocí LED kontrolek. Poněkud jiná je situace u modemů, které se připojují k zásuvce USB. U nich jsou většinou pouze ovladače pro Windows 98 a 2000.

Ještě jiná je situace u ISDN karet: Rozšířené interní modely fungují pod Windows 95/98 stejně dobře jako pod Windows 2000 nebo operačním systémem Linux. Externí ISDN adaptér je relativně drahý a dá se doporučit pouze v případě, když chceme využívat některé jeho dodatečné funkce jako je například příjem faxu při vypnutém počítači.

Připojení modemu k počítači - Pondělí 3. 9.

Externí modem musíte připojit k počítači podle návodu, a to buď na sériový, nebo USB port. Potřebné kabely by měly být u modemu přiloženy. Spojení modemu s telefonní zásuvkou se provádí pomocí kabelu, který je rovněž s modemem dodáván. Pokud není telefonní zásuvka v dosahu počítače, pak není žádný problém ji prodloužit. Obyčejné kabely nejsou stíněny, což může způsobovat problémy při přenosu dat. Pokud se toto stává, je potřeba použít kratší a stíněný kabel.

Instalace modemu ve Windows - Úterý 4. 9.

Nový modem můžete bez obav připojit k zapnutému počítači. Pokud jej připojíte do zásuvky USB, rozeznají Windows 98/ME nebo 2000 nový hardware automaticky. Operační systém si potom vyžádá disketu s instalačními soubory. Po instalaci je modem připraven k použití.

V případě modemu, který se zapojuje na sériový port, je situace poněkud obtížnější. Otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Modemy a nato klepněte na tlačítko Další. Windows začnou automaticky vyhledávat připojené modemy a ukáží typy modemů, které našly. Ukážou-li Windows, že našla Standardní model, pak ovladače k vámi instalovanému modemu nemají ve své databázi. V tom případě klepněte na tlačítko Změnit a zadejte cestu k ovladačům na disketě, kterou jste s modemem dostali. Tento postup však není nezbytně nutný, protože většina modemů pracuje s nastavením Standardní modem bez problémů.

Zajímavost na září 2001 - Středa 5. 9.

Instalace ISDN karty ve Windows 98 - Čtvrtek 6. 9.

Po zasunutí ISDN karty do slotu na základní desce spusťte nejprve instalační program z přiloženého CD disku. Tento program nainstaluje ovladač pro ISDN kartu. Po restartu počítače se instalační program ještě jednou spustí automaticky a v tomto okamžiku můžete nainstalovat ovladač pro CAPI port. V okně Ovládací panely najdete po poklepání na ikonu modemy několik (virtuálních) modemů, například AVM ISDN Internet (PPP over ISDN) pro připojení k většině poskytovatelů připojení na internet nebo AVM ISDN v.110 pro poskytovatele používající tento speciální protokol.

ISDN jako síťová karta: Ovladač NDIS-WAN - Pátek 7. 9.

Jako alternativa k portu CAPI se nabízí další ovladač s označením NDIS-WAN-CAPI. Tento ovladač umožňuje komunikaci výlučně pouze na základě PPP over ISDN a HDLC, jak je obvyklé při připojení pomocí Telefonického připojení sítě a při připojení k RAS (Remote Access Services) serverům. S tímto ovladačem nemůžete používat žádný klientský software, např. Hyperterminál, který pracuje pouze s modemy (skutečnými nebo virtuálními).

Instalace se provádí například ve Windows 98 jako u instalace síťové karty přes Ovládací panely poklepáním na ikonu Síť. Klepněte na tlačítko Přidat a v následujícím okně vyberte Protokol a opět klepněte na tlačítko Přidat. Stiskněte tlačítko Z diskety... a zadejte cestu k ovladači. Po restartu počítače se vám ovladač NDIS-WAN-CAPI objeví jako zařízení v Telefonickém připojení sítě.

ISDN a modem: Instalace telefonického připojení sítě - Sobota 8. 9.

Software, který potřebujete pro připojení na internet, je ve Windows 98 již obsažen (výjimka je viz tip k 15. 9. 2001). Pokud je Telefonické připojení sítě nainstalováno, je v okně Tento počítač jeho ikona a všechno je v pořádku. V opačném případě si otevřete Ovládací panely a poklepejte na ikonu Přidat nebo odebrat programy. Tam klepněte na kartu Instalace Windows a zvolte položku Komunikace a klepněte na tlačítko Podrobnosti. Zatrhněte políčko Telefonické připojení sítě a potvrďte dvakrát klepnutím na tlačítko OK. Windows si vyžádají instalační CD disk a po restartu počítače je instalace hotová.

Zajímavost na září 2001 - Neděle 9. 9.

Vytvoření nového telefonického připojení - Pondělí 10. 9.

Nyní máte připojený a nainstalovaný modem nebo ISDN kartu, potřebné ovladače a telefonické připojení sítě. Už vám chybí jen přístup k poskytovateli internetových služeb. U nás je jich několik, my zde popíšeme připojení k poskytovateli internetového připojení Video Online (Volny). Telefonní číslo je 0971/200 111, uživatelské jméno internet a heslo Zdarma.

Pro konfiguraci připojení poklepejte na ikonu Tento počítač a tam poklepejte na ikonu Telefonické připojení sítě a následně na ikonu Vytvořit nové připojení. Spustí se průvodce, který si po vás vyžádá zadání všech potřebných informací. Nejprve musíte zadat název volaného počítače zde si můžete zvolit libovolné jméno a vybrat zařízení, jež budete používat, např. Standardní modem. Po klepnutí na tlačítko Další zadáte telefonní číslo pro připojení, potom opět klepnete na tlačítko Další a nakonec na tlačítko Dokončit.

Optimalizace připojení - Úterý 11. 9.

Po instalaci nového telefonického připojení byste měli nastavit ještě některé parametry, které vám zajistí maximální rychlost připojení. Opět poklepejte na ikonu Tento počítač a tam na ikonu Telefonické připojení sítě, a následně klepněte pravým tlačítkem na ikonu vytvořeného telefonického připojení a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Na kartě Typy serverů zrušte zaškrtnutí políček Přihlásit se k síti, NetBEUI a Standard IPX/SPX. Tyto volby jsou pro připojení na internet nepotřebné a pouze prodlužují dobu potřebnou k přihlášení.

Lepší rychlost přenosu: Změna velikosti paketů - Středa 12. 9.

Rychlost přenosu je ve Windows optimalizována pro lokální síť, bohužel však ne pro internet. Rozhodujícím parametrem tu je MTU (Maximum Transmision Unit) a označuje maximální velikost, kterou mohou pakety mít. U lokálních sítí se jejich velikost pohybuje okolo 1 500 bajtů, zatímco v internetu je obvyklá velikost 576 bajtů. Z toho vyplývá, že se pakety musí vždy znovu slučovat a zase dělit, aby dosáhly potřebné velikosti dané MTU.

Ve Windows 98 můžete hodnotu MTU nastavit přes Ovládací panely a ikonu Síť. Klepněte na Telefonní adaptér a stiskněte tlačítko Vlastnosti. Přesuňte se na kartu Upřesnit a u vlastnosti Velikost paketu IP nastavte hodnotu Malá.

Ve WIndows 95 musíte tuto hodnotu změnit v registru Windows. Spusťte program Editor registru a vyhledejte v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\Class\Net Trans klíč, ve kterém je textová hodnota s názvem DriverDesc a údaj hodnoty je TCP/IP. V každé verzi může být tato hodnota v jiném klíči, proto nemůžeme uvést jeho přesné umístění. Zde vyhledejte textovou hodnotu MaxMTU a změňte její údaj na 576. Pokud tato hodnota neexistuje, pak ji můžete vytvořit.

Odstraňování chyb (I): Když modem nereaguje - Čtvrtek 13. 9.

Pokud Windows správně rozpoznají námi připojený modem, je to důvod k radosti. O to překvapivější je pak to, když po prvním pokusu o vytočení čísla se objeví hlášení Modem nereaguje. Za předpokladu, že je modem zapnut a kabel je v pořádku, může být příčina ve špatné inicializační sekvenci (AT řetězec), kdy modem odpovídá Error místo OK. Windows však při chybné inicializaci modemu nevydávají žádné upozornění, namísto toho trvají na tom, že modem je nefunkční.

Pátrání po AT řetězcích roztroušených po celém registru je poněkud náročné. Daleko jednodušší je využít k pozorování a úpravě AT řetězců freewarový program Modemtool, jenž je určen pro Windows 95/98 a NT4. Najdete jej nebo na internetu na adrese http://ourworld.compuserve.com/Homepages/fsteid/mdmtool.htm, MDMTOOL.ZIP, 288 KB. Pokud porovnáte AT řetězce, které tato utilita vytváří, s těmi, které najdete v příručce k modemu, můžete snadno najít chybné příkazy a opravit je.

Odstraňování chyb (II): Není rozpoznán oznamovací tón - Pátek 14. 9.

Máte-li modem připojený k telefonní síti, může navazování telefonního spojení předčasně skončit oznámením o tom, že nebyl rozpoznán oznamovací tón. Oznamovací tón v telefonu (modemu) je ten, který rozhoduje o tom, zdali může být použita telefonní síť. Může však dojít k tomu, že modem oznamovací tón nerozpozná. Abyste zabránili rozpoznávání oznamovacího tónu, spusťte Ovládací panely a poklepejte na ikonu Modemy. Vyberte vámi používaný modem a klepněte na tlačítko Vlastnosti. Pak se přepněte na kartu Připojení a zrušte zaškrtnutí políčka Před vytáčením počkat na oznamovací tón.

Bez telefonického připojení sítě: Poskytovatel s vlastním softwarem - Sobota 15. 9.

Někteří poskytovatelé připojení na internet nepoužívají pro připojení Telefonické připojení sítě, nýbrž mají svůj vlastní software. Má to svoje výhody i nevýhody. Vůbec není nutné nějakým způsobem instalovat modem, jak bylo popsáno v tipu na 4. 9. 2001. Nevýhodou je to, že při připojení musíte používat pouze software dodaný firmou, a obvyklé programy jako např. Outlook 98/2000 nebo Instant Messenger jednoduše nefungují. Samozřejmě můžete u takových poskytovatelů použít i Telefonické připojení sítě, musíte však provést všechna nastavení uvedená v tipech ke dnům 4. 9. 2001 až 10. 9. 2001.

Instalace sítě: Společné sdílení prostředků - Neděle 16. 9.

I pro malé firmy s několika málo počítači a rovněž s několika soukromými počítači může přinést zřízení počítačové sítě některé výhody. Například společným sdílením tiskáren, skeneru a také přístupu na internet se dá do značné míry ušetřit. Kromě toho můžete starší zařízení, které se nehodí jako pracovní stanice, používat jako server. A to nemluvíme o možnosti hraní síťových her, jež můžete hrát společně s kolegy.

Software pro zřízení sítě není žádný potřeba, protože Windows obsahují všechny prvky potřebné pro její instalaci.

Zajímavost na září 2001 - Pondělí 17. 9.

Instalace nejmenší sítě - Úterý 18. 9.

Nejjednodušší síť ve Windows 95/98 je přímé propojení kabelem. K její instalaci potřebujete sériový nebo paralelní (laplink) kabel, jehož pomocí propojíte dva počítače. Na obou počítačích musí být nainstalováno Telefonické připojení sítě (viz tip k 8.9.2001). Pokud aplikaci Přímé propojení kabelem nemáte nainstalovanou, musíte si ji nejprve nainstalovat. Otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Přidat nebo odebrat programy. Klepněte na kartu Instalace Windows, označte políčko Komunikace a klepněte na tlačítko Podrobnosti. Nyní zaškrtněte políčko u položky Přímé propojení kabelem a stiskněte tlačítko OK. Jelikož aplikace Přímé propojení kabelem vyžaduje instalaci některých součástí sítě, musíte je nainstalovat poklepáním na ikonu Síť v Ovládacích panelech.

Poklepejte tedy na ikonu Síť a na kartě Konfigurace klepněte na tlačítko Přidat, vyberte položku Protokol a stiskněte tlačítko Přidat. Ze seznamu výrobců vyberte Microsoft a ze síťových protokolů vyberte NetBEUI. Potvrďte tlačítkem OK. Poté na kartě konfigurace stiskněte tlačítko Sdílení souborů a tiskáren a zatrhněte obě políčka, jak Umožnit ostatním přístup k souborům, tak Umožnit ostatním tisknout na mé tiskárně. Tím jsme si zajistili možnost přístupu ke prostředkům počítače.

V okně Jsou nainstalovány následující součásti sítě musíme mít nejméně tyto položky: Klient sítě Microsoft, Telefonní adaptér, NetBEUI a TCP/IP. Pokud některá ze součástí chybí, doinstalujeme ji podobně jako protokol NetBEUI, jehož instalace je uvedena výše.

Na kartě Identifikace zadáme pro každý počítač jiné jméno (pole Název počítače) a stejné jméno pracovní skupiny (pole Pracovní skupina). Nakonec restartujeme počítač.

Použití aplikace Přímé propojení kabelem - Středa 19. 9.

Aplikace Přímé propojení kabelem se spouští přes nabídku Start/Programy/Příslušenství/Komunikace/Přímé propojení kabelem. Při prvním spuštění tohoto programu nastavujete, zda má být počítač považovaný za hosta nebo hostitele. Hostitel je ten počítač, který mi bude poskytovat svoje prostředky (disky, tiskárny). Host je ten počítač, který bude využívat prostředky hostitele. Poté klepněte na tlačítko Další. V dalším kroku nastavíte, který port budete pro propojení používat (porty na obou počítačích musejí být stejného druhu), a nakonec propojte oba počítače kabelem. Potom klepněte na tlačítko Další a Dokončit. Tohoto průvodce musíte spustit na obou počítačích, jeden z nich však musí být vždy nastaven jako host a druhý jako hostitel. Při konfiguraci počítače jako hostitele máte také možnost nastavit heslo pro přístup k tomuto hostitelskému počítači.

Konečně klepněte na tlačítko Dokončit, a hostitel od tohoto okamžiku čeká na připojení hostujícího počítače. Výše popsanou konfiguraci stačí provést pouze jednou při příštím spuštění stačí klepnout na tlačítko Připojit u hostujícího a na tlačítko Příposlech u hostitelského počítače.

Zajímavost na září 2001 - Čtvrtek 20. 9.

Alternativy k propojení počítačů - Pátek 21. 9.

Na propojení dvou počítačů můžete použít i USB kabel. Nezbytným předpokladem je, aby oba počítače byly vybaveny USB portem a musí být na těchto počítačích operační systém Windows 98/ME. Ovladač pro Windows 2000 byste nespíše hledali marně.

Přenos dat pomocí USB portu je relativně rychlý, teoreticky až 8 Mb/s. Tento kabel má nevýhodu v tom, že je cenově poněkud nákladnější.

Cenově výhodné a rychlé: Karty Ethernet s 10 Mb/s - Sobota 22. 9.

Pro vybudování malé sítě jsou ve specializovaných obchodech dostupné tzv. Starter Kits. Tyto soupravy se zhusta skládají ze dvou PCI nebo ISA síťových karet o 10 Mb/s, koaxiálního kabelu s BNC konektory, 2 T-kusů a dvou koncových odporů.

Po instalaci karet do počítače musíte na jeden konec každého kusu umístit koncový odpor a druhé konce spojit koaxiálním kabelem.

Vysokorychlostní síť: Ethernet s 100 Mb/s - Neděle 23. 9.

Pro počítačovou síť s 5-10 počítači bohatě vystačí rychlost 10 Mb/s. Síťové karty o rychlosti 100 Mb/s jsou vždy o něco dražší než pomalejší typy. Kromě vyšší ceny, ale také vyšší přenosové rychlosti vám však nabízejí také možnost dalšího rozšiřování sítě. Většina síťových Starter Kits obsahuje kromě karet o rychlosti 100 Mb a kabelů také tzv. Dual Speed Hub pro 10 Mb a 100 Mb, vybavený čtyřmi nebo pěti zásuvkami. Pro instalaci počítače do sítě jej pak stačí pouze připojit k hubu. Konečně provoz sítě jak s 10Mb, tak i 100Mb kartami je také možný.

Instalace ovladačů síťové karty - Pondělí 24. 9.

Pokud do systému přidáte síťovou kartu typu ISA-plug&play, případně PCI kartu, rozpozná ji systém Windows při startu systému. Potom jste vyzváni k vložení instalačního CD Windows a systém si nainstaluje všechny potřebné ovladače a nejdůležitější síťové komponenty. Pokud se ovladače síťové karty nenacházejí na instalačním CD Windows, musíte použít disketu s ovladači, kterou jste dostali spolu se síťovou kartou. Dále je nutné zadat jméno počítače a pracovní skupiny, do níž bude patřit. Jméno počítače může být libovolné, musí však být použito pouze pro jeden počítač. Pro název pracovní skupiny doporučujeme zadat stejný název pro všechny počítače. Po restartu počítače je nakonec potřeba si zvolit svoje uživatelské jméno a heslo.

Konfigurace protokolů v síti - Úterý 25. 9.

Při instalaci síťové karty Windows kromě ovladačů síťové karty automaticky instalují také Klienta sítě Microsoft a Protokol TCP/IP. Nemáte-li tento protokol nakonfigurovaný (viz tip ke dni 26.9.2001), nemáte do sítě přístup. Bez další konfigurace lze používat protokoly IPX/SPX a NetBEUI.

Tyto protokoly můžete nainstalovat přes Ovládací panely/Síť. Na kartě Konfigurace klepněte na tlačítko Přidat, vyberte položku Protokol, opět klepněte na tlačítko Přidat a zvolte výrobce Microsoft a v poli Síťové protokoly si zvolte onen odpovídající protokol.

Určitě stojí ještě za zmínku, že nainstalovaný protokol IPX/SPX je základním předpokladem pro mnohé síťové hry.

Konfigurace protokolu TCP/IP: Pozor při zadávání adresy - Středa 26. 9.

Pokud doma nebo ve firmě instalujete počítačovou síť s protokolem TCP/IP, nesmíte zadávat žádnou adresu, která se již používá na internetu. Pravidla pro používání IP adresy v soukromých sítích se přesně řídí normou RFC1918 (Request For Comment). Podle této normy můžete volit IP adresy v těchto rozsazích:

10.0.0.0-10.255.255.254

172.16.0.0-172.31.255.254

192.168.0.0-192.168.255.254

IP adresu musíte zadat pro každý jednotlivý počítač a provedete to opět přes Ovládací panely/Síť. Na kartě Konfigurace si označte protokol TCP/IP a klepněte na tlačítko Vlastnosti. Na kartě Adresa IP zvolte možnost Zadat adresu IP ručně a zapište ji do příslušného políčka (např. 192.168.0.1). Další počítač v síti obdrží například adresu 192.168.0.2 atd. Do políčka Maska podsítě zapište číslo 255.255.255.0.

Soubor Hosts: Seznam IP adres - Čtvrtek 27. 9.

Abyste mohli pomocí protokolu TCP/IP komunikovat s jinými počítači v síti, potřebujete mít na každém počítači seznam IP adres ostatních počítačů v této síti. Tento seznam si ale musíte vytvořit sami. Vytvořte si ve složce, kde máte nainstalovaná Windows, textový soubor s názvem HOSTS. Do tohoto souboru napište na každý řádek IP adresu počítače a vedle jeho jméno. Bude to vypadat asi takto:

192.168.0.1 PC1

192.168.0.2 PC2

V tomto seznamu můžete mít i IP adresy nejnavštěvovanějších internetových serverů. Tím odpadne požadavek na DNS (Domain Server Name), který má za úkol převádět internetové adresy na adresy IP, a připojení na takovou stránku se zrychlí. IP adresu takového serveru získáte nejsnáze, pokud v programu Příkazový řádek MS-DOS zadáte například příkaz ping www.pcworld.cz.

Sdílení prostředků v síti - Pátek 28. 9.

Aby vaši kolegové v zaměstnání mohli používat tiskárny, případně disky připojené k jiným počítačům v síti, musí být ve Windows 95/98/ME nainstalována funkce Sdílení souborů a tiskáren. Poklepejte v Ovládacích panelech na ikonu Síť a poté klepněte na tlačítko Sdílení souborů a tiskáren. Zatrhněte ty volby, které si přejete, a potvrďte je stiskem tlačítka OK. Provede se instalace některých souborů z instalačního CD a restart počítače. Poté se vám objeví v kontextovém menu u disků a tiskáren nová položka s názvem Sdílení. Pokud ji vyberete, zobrazí se vám karta Sdílení a na ní můžete aktivovat sdílení pomocí přepínače Sdílet jako: a v poli Druh přístupu si můžete zvolit sdílení pouze pro čtení, úplné nebo na základě zadání hesla.

Sdílení disků a problémy při vypínání počítače - Sobota 29. 9.

Klepnete-li pravým tlačítkem na ikonu Okolní počítače, najdete v kontextovém menu příkaz Připojit síťovou jednotku, kdy můžete sdílenému disku přiřadit písmeno. Tento způsob se používá zejména u větších sítí, aby se rychleji ukázal obsah sdílených složek. Zmíněná metoda však má jednu nevýhodu: když se použije, může se stát, že toto připojení není při vypínání počítače včas ukončeno. Windows potom nemohou skončit používání síťových ovladačů a při vypínání se zablokují. Tomuto jevu se dá odpomoci dávkovým souborem, jenž bude obsahovat následující dva řádky:

net use * /d

rundll32.exe user, ExitWindows

Pokud tento dávkový soubor spustíte, Windows nejprve odpojí všechny připojené síťové disky, a poté se vypne počítač.

Tip měsíce

Zřízení lokálního serveru pro diskusní příspěvky - Pondělí 9. 7.

Ne každý server pro diskusní příspěvky vám nabízí všechny skupiny. Pokud tento server vede vámi žádanou diskusní skupinu, dlouho to ještě nemusí znamenat, že na tomto serveru najdete všechny aktuální příspěvky. U mnoha aplikací pro čtení diskusních příspěvků si můžete pro tyto nastavit několik serverů. V tomto případě však musíte pracným způsobem prohlédnout všechny servery pro diskusní příspěvky, v nich otevřít odpovídající diskusní skupiny a pokaždé si stáhnout stejnou hlavičku zpráv. Nabízíme vám daleko snazší řešení. Nainstalujte si utilitu Newsplex 2.8 (NPLEX28.ZIP, 122 KB, určena pro Windows 95/98, NT4 a 2000). Tuto aplikaci najdete na našem CD nebo na internetové adrese www.simtel.net/pub/simtelnet/win95/news/nplex28.zip. Tato utilita zřídí na vašem počítači lokální server pro diskusní příspěvky jméno tohoto serveru je "localhost". Tento server naváže kontakt s libovolným počtem svých kolegů na internetu a stáhne si hlavičky všech diskusních skupin, které si přejeme. V programu, jejž používáte pro čtení diskusních příspěvků, a kde jako server uvedete název vašeho počítače, se potom každá zpráva objeví pouze jednou.

Instalace tohoto programu je o něco náročnější. Nejprve rozbalte soubor NPLEX28.ZIP do libovolné složky a v ní vytvořte další složku s názvem Config. Do této složku umístěte textový soubor s názvem SERVERS (vytvořený například pomocí programu Poznámkový blok). Do tohoto souboru vepište názvy všech serverů pro diskusní příspěvky, které má lokální server prohlížet, a tyto servery očíslujte například následujícím způsobem:

1 news.cvut.cz

2 csnews.vslib.cz

Dále vytvořte ve složce Config textový soubor s názvem GROUPS.YES. Do tohoto souboru zapište všechny diskusní skupiny (tentokrát bez očíslování), které chcete číst, například:

cz.comp.linux

cz.net.tcpip

Můžete použít i zástupný znak *, například cz.net.*

Upozornění: Pokud v souboru GROUPS.YES se vyskytuje pouze znak *, pak program Newsplex stahuje hlavičky všech diskusních skupin na těchto serverech.

Zajímavosti na červenec

Středa 4. 7.

V červenci roku 1964 se konalo setkání svazu neslyšících s názvem Alexandr Graham Bell. Jeden neslyšící fyzik na tomto setkání představil svůj vynález, který byl původně byl určen jako náhrada telefonu pro neslyšící, ale nakonec se z něj vyklubal předchůdce dnešních počítačových modemů. Více informací na internetové adrese http://home.nikocity.de/eubnet/glossar/a/akustikkoppler.html

Sobota 7. 7.

Další příběh se šťastným koncem. Firma Sun Microsystems, založená v únoru roku 1982, uvedla 7. července téhož roku na trh svoji první pracovní stanici. Za povšimnutí stojí, že již tehdy tento systém standardně pracoval se síťovým protokolem TCP/IP. Více informací je dostupných na internetové adrese www.sun.com/aboutsun/coinfo/history.html.

Čtvrtek 12. 7.

Dnešního dne je tomu přesně jeden rok, co firmy Microsoft a Intel uvedly nová 64bitová Windows vyvinutá pro procesor Itanium. Tento procesor by se měl objevit na trhu během první poloviny roku 2001 (další informace na http://www.intel.com/eBusiness/products/ia64/overview/index.htm#g). Podle plánů firmy Microsoft by měla být 64bitová Windows připravena od dubna 2001.

Pátek 20. 7.

Během přistávacího manévru při letu na Měsíc v roce 1969 přestal fungovat počítač na základě softwarové chyby. Zaprotokolovaný chybový kód ukazoval Executive Overflow počítač byl jednoduše přetížený. Po jeho vypnutí přece jen astronauti dokázali úspěšně přistát. Rozhovor s programátorem tohoto chybného programu najdete na adrese www.netjeff.com/humor/item.cgi?file=ApolloComputer.

Tip měsíce

Kdo byl na naší WWW stránce?- Čtvrtek 30. 8.

Množství návštěvníků, kteří si prohlédli naši stránku, se dá změřit zdarma dostupnými webovými počítadly. Nevýhodou je to, že mnohá počítadla se nacházejí na pomalých serverech a značně zpomalují načítání vaší WWW stránky. Z tohoto důvodu jsou výhodnější některé jednoduché služby, jako je například Nedstat (http://www.nedstat.com). Tuto službu si zaregistrujete a umístíte její ikonu na svoji stránku. Kromě této ikony tam již není nic, co by upozorňovalo na přítomnost zmíněné služby. Pokud na tuto ikonu klepnete, zobrazí se v novém okně prohlížeče přehledně zpracované informace o návštěvnosti vaší WWW stránky. Můžete se také dozvědět počet přístupů na vaše stránky i odkazy, ze kterých se návštěvníci na vaše stránky dostali například přes internetový vyhledávač Altavista.

Zajímavosti na srpen

Středa 1. 8.

Dnešního dne přesně před 5 lety představila firma Star Division beta-verzi programu Star Office 3.1 pro OS/2 a Linux. Zároveň jej umístila na internet ke stažení zdarma. Star Office byl prvním kancelářským balíkem vyvinutým pro tyto platformy. Další informace na www.stardivision.com/sd/history.html

Středa 8. 8.

8. srpna 1953 uvedl Grace Hopper překladač (compiler), jehož byl sám autorem. Tento program dokázal přeložit slovní příkazy do strojového kódu. Hopper se podílel i na vývoji programovacího jazyka Cobol. Mimo jiné zavedl pojem bug pro chybu v programu a je trochu ironií, že byl také zodpovědný za tzv. počítačový problém roku 2000. Další informace jsou dostupné na adrese http://home.t-online.de/home/horst.zuse/hopper.html.

Neděle 12. 8.

Dnešního dne přesně před 20 lety představila firma IBM první osobní počítač s operačním systémem MS-DOS 1.0. Příběh operačního systému MS-DOS, na kterém je ještě dnes založena většina počítačů, si můžete znovu přečíst na adrese http://inventors.about.com/science/inventors/library/weekly/aa033099.htm.

Středa 15. 8.

Dnešního dne před 19 lety se objevila 16bitová verze databázového programu dBase. Tato aplikace, původně vyvinutá jako malý program pro MS-DOS, prožila obrovský rozmach. Formát dBase souží v mnoha případech ještě i dnes jako nejmenší společný jmenovatel při exportu a importu dat. Pohled na staré krabice od tohoto programu a na jeho systémové požadavky nabízí WWW stránka na www.emsps.com/oldtools/bordbv.htm#db2.

Zajímavosti na září

Středa 5. 9.

Tohoto dne v roce 1978 byl uveřejněn první program na zpracování textu. Nesl jméno Wordstar a pracoval pod operačním systémem CP/M. Teprve později byl navržen také pro operační systém MS-DOS a rozšířil se po celém světě pod názvem Wordperfect. Další informace jsou dostupné na adrese www.petrie.u-net.com/wordstar/history/history.htm.

Neděle 9. 9.

Píše se rok 1945. Jeden mol se odvažuje na počítačové relé a trvale je blokuje. V knize záznamů jednoho vojenského zařízení bude vedle nalepeného mola zanesena poznámka "První skutečný nález softwarové chyby (Bug)" (viz také zajímavost ke 8.8.2001). Fotografie jsou k vidění na adrese www.lcc.gatech.edu/~harpold/courses/spring99/lcc4304o/bugs_rats/bug.html.

Pondělí 17. 9.

První jádro operačního systému Linux (Linux Kernel) bylo uveřejněno jeho vynálezcem Linusem Torvaldsem (podle něhož byl celý operační systém nazván) dne 17. září 1991. Touto událostí Torvalds nejenže položil základní kámen novému operačnímu systému, nýbrž založil zcela nový světový názor. Další údaje jsou k dispozici na adrese www.gz.us.kernel.org/pub/linux/kernel/Historic/.

Čtvrtek 20. 9.

Qian Tianbai, profesor na univerzitě v Beijing, poslal dnešního dne roku 1987 první e-mail do Německa. Pro Čínu to znamenalo první krok k internetu. Podrobnosti na internetové stránce www.chinaonline.com/issues/internet_policy/c9101571.asp.

Tip měsíce

Sdílení připojení k internetu - Neděle 30. 9.

Pomocí funkce Sdílení připojení k internetu (ICS Internet Connection Sharing) mohou všechny počítače zapojené do sítě společně používat telefonické připojení sítě jednoho počítače, na kterém běží operační systém Windows 98 SE, Windows ME nebo 2000.

Sdílení připojení k internetu má však dva závažné nedostatky. Ve Windows 98 SE a ve Windows ME chybí možnost konfigurace sdílení. Kromě toho se nedá z klientského počítače připojení ani spustit, ani ukončit. První nedostatek odstraňuje freewarová utilita Icsconfig, kterou najdete nebo na adrese http://lynx.dac.neu.edu/a/amccombs (ICSC203.ZIP, 23 KB). Pomocí této utility můžete sledovat a měnit všechny důležité parametry.

Druhý problém napravuje sharewarový program Razzmon, jejž opět najdete na našem CD nebo na internetové adrese www.razzmon.com (RAZZMON.EXE, 2,4 MB). Tento program se skládá ze serveru a z klienta. Server se instaluje na počítač, který sdílení připojení poskytuje, a klient se instaluje na všechny ostatní. Kromě toho má tento program možnost přístupu na server i přes Telnet, takže se dá řídit i z operačních systémů Linux nebo Mac-OS.

§§§§§


Udělejte si internetovou databázi pomocí MS Accessu 2000

Jiří Janda, Jason Whittaker

c01p0130

Úspěšné podnikání obvykle zvyšuje počet zákazníků, produktů a dodavatelů a k jejich správě je takřka nezbytná dobrá databáze. Dnes vám ukážeme, jak můžete vytvořit on-line databázi pomocí produktu MS Access 2000.

Nechcete-li ztrácet čas s hodnocením vstupních a výstupních dat vašeho podnikání, pak se pro vás stává dobrá databáze nezbytným prostředkem, který může radikálně změnit způsob vaší práce. Vyhledávání záznamů během několika sekund v porovnání s hodinami strávenými prohledáváním archivu velice rychle ukáže, jak může být dobře zpracovaná databáze užitečná.

Vysvětlíme si, jak vytvořit jednoduchou databázi produktů (včetně záznamů o zákaznících a dodavatelích) s pomocí MS Accessu 2000. Není to sice nejjednodušší aplikace, ale vzhledem k rozsahu použití šablon a průvodců je jedna z nejpoužitelnějších. Navíc je Access 2000 součástí velmi rozšířeného balíku kancelářských aplikací Microsoft Office Proffessional.

Na následujících řádcích vám poskytneme návod k tomu, jak navrhnout a vytvořit relační databázi a jak vkládat informace do propojených tabulek prostřednictvím pečlivě vytvořených formulářů, které proces vkládání dat výrazně zjednodušují.

Nakonec si ukážeme použití Accessu 2000 k exportu dat přes internet/intranet, čímž umožníme on-line změnu údajů.

Začínáme

Co je databáze? Je to množství informací o konkrétních objektech roztříděných do jednotlivých tabulek. Dobrým příkladem mohou být objednávky, náhradní díly nebo třeba videotéka. Access 2000 je relační databáze, což znamená, že data jsou uložena do několika provázaných tabulek.

Nejjednodušší formy databází (flat file) uchovávají veškeré informace v jediné tabulce, a to má často za následek několikanásobné opakování stejných údajů. Pokud si však dobře rozvrhnete, která data souvisí s jinými, a umístíte například adresy do jedné tabulky a podrobnosti týkající se dané položky do jiné, můžete významně zvýšit rychlost zadávání dat. Zároveň tak snížíte velikost souborů.

První kroky

Nyní vám pomůžeme vytvořit jednoduchou databázi zásob. Ta umožní sledování produktů, dodavatelů a zákazníků při použití tří tabulek provázaných odpovídajícími relacemi. Samozřejmě že můžete k urychlení práce použít průvodce a šablony, my vám však ukážeme, jak vytvořit jednoduchou databázi úplně od začátku. Tak se pokusíme prezentovat možnosti použití Accessu 2000.

1. Spusťte Access, vyberte možnost "Prázdná databáze Microsoft Access" a klikněte na OK. V dalším okně pojmenujte soubor, v našem případě Sklad.mdb, a potvrďte tlačítkem "Vytvořit". Poté se zobrazí základní okno databáze.

2. Nejprve musíte vytvořit tabulku, která bude uchovávat záznamy. Srdcem té vaší bude seznam produktů s množstvím a cenou. Po kliknutí na položku "Vytvořit tabulku v návrhovém zobrazení" se zobrazí návrhové okno, které se hodně podobá tabulkovému kalkulátoru.

3. V tabulce určujete název pole a vybíráte datový typ uchovávaných informací (text, číslo, ano/ne nebo datum/čas...), přičemž nejflexibilnějším datovým typem je text. Často se vám ale bude stávat, že budete nuceni omezit typ vkládaných dat (například při zadávání ceny). Datový typ vyberte kliknutím na šipku rozbalovací nabídky v pravém rohu sloupce Datový typ. Další vlastnosti nastavte ve spodní části okna. Můžete zde například omezit počet znaků u textového typu nebo určit jaká bude výchozí hodnota pole.

Poslední sloupec Popis slouží k uložení dodatečných informací o položce. To se zvláště hodí v případě, že máte několik podobných polí.

4. V tabulce s produkty vytvořte tři pole s názvy Produkt, Množství a Cena a nastavte tyto vlastnosti polí:

Produkt Datový typ: text; Velikost pole: 50; Titulek: Produkt

Množství Datový typ: číslo; Velikost pole: dlouhé celé číslo; Formát: obecné číslo; Počet desetinných míst: 0; Titulek: Množství

Cena Datový typ: číslo ; Velikost pole: celé číslo; Formát: měna; Počet desetinných míst: automatický; Titulek: Cena

Uložte tabulku pod názvem Produkty. Program se vás zeptá, zda chcete vložit primární klíč, který je nutný pro definování relací mezi tabulkami. Jelikož potřebujete vytvořit relace mezi tabulkami, potvrďte kliknutím na "Ano", a Access automaticky vloží do tabulky další pole nazvané ID.

5. Nyní vytvořte stejným způsobem tabulky pro dodavatele a zákazníky. U dodavatele vložte pole: Dodavatel; Adresa 1; Adresa 2; Město; PSČ a Telefon dodavatele. Všechna tato pole budou textová a tabulku uložte s názvem Dodavatel. Totéž udělejte v poslední tabulce pro zákazníky. Zde pouze změníte název polí Dodavatel a Telefon dodavatele na Zákazník a Telefon zákazníka.

6. Po uložení se vraťte v návrhovém zobrazení do tabulky Produkty, kde budete vkládat poslední pole pro dodavatele. Nazvěte jej Dodavatel a v datovém typu vyberte položku "průvodce vyhledáváním...". Otevře se průvodce, který vám nabídne dvě možnosti vyhledávacího pole. Vyberte možnost "Hodnoty pro vyhledávací sloupec načíst z tabulky nebo dotazu", a po potvrzení vyberte tabulku Dodavatel. Potvrďte volbu a v dalším okně vyberte sloupec Dodavatel. Následující okna pouze potvrďte s přednastavenými hodnotami. Access automaticky přejmenuje název pole na ID. V tomto případě vraťte název na původní hodnotu Dodavatel.

Vytváření relací

Jak jsme se již na začátku nastínili, je hlavní výhodou relační databáze odstranění množství opakujících se informací. Ty mohou být uloženy v samostatných tabulkách (např. jeden dodavatel může mít více produktů). Odstraníte tak zdlouhavé zadávání stále stejných informací a zjednodušíte změny těchto údajů. V našem případě máme relace mezi tabulkami již vytvořené pomocí průvodce. Proto vám pouze ukážeme, jak provázat informace v tabulce s produkty s tabulkou dodavatelů bez pomoci průvodce.

1. Spojení mezi tabulkami vytváříte v okně pro tvorbu relací (základní nabídka "Nástroje"/"Relace").

2. Dalším krokem je výběr tabulek, které mají být provázány. Kliknutím na ikonu Přidat tabulku zobrazíte dialogové okno se všemi tabulkami. Vyberte tabulky Produkty a Dodavatel a potvrďte tlačítkem "Přidat".

3. Pro ukázku nastavení relací vyberte z tabulky Dodavatel položku Dodavatel a přetáhněte ji do tabulky Produkty. Tak se dostanete do dialogového okna pro úpravu relací mezi tabulkami, kde můžete nastavit všechny vlastnosti provázání.

Formuláře

Většina uživatelů uvidí z vaší databáze pouze formuláře pro vkládání dat a dotazů. Správný návrh formuláře umožňuje pracovat s databází co možná nejjednodušeji.

1. Pro tvorbu formuláře klikněte na tlačítko "Formuláře" na levé straně databázového okna. V okně se zobrazí dvě možnosti; jedna umožní vytvoření formuláře pomocí průvodce a druhá tvorbu v návrhovém zobrazení. Jelikož my již máme základní pole vytvořená, ukážeme si nejjednodušší způsob tvorby formuláře, který budete později modifikovat.

2. V průvodci formulářem vyberte tabulku Produkty z nabídky Tabulky či dotazy a pomocí šipky přesuňte pole Produkt, Množství, Cena a dodavatel z části Dostupná pole do Vybraná pole.

3. Průvodce se vás dále zeptá, jaké rozvržení má mít formulář. Pro zobrazení jednoho záznamu vyberte možnost Sloupce.

4. V následujícím okně můžete vybrat styl formuláře (v našem případě Mezinárodní, ale k dispozici je kterýkoli z dalších stylů Accessu 2000).

5. Nakonec zvolte název pro formulář Produkty. Ujistěte se, že je zaškrtnut výběr Upravit návrh formuláře, a klikněte na tlačítko "Dokončit".

6. V návrhovém okně databáze se vám zobrazí hotový formulář se záhlavím, zápatím a panelem nástrojů s ovládacími prvky formuláře. V dalším kroku budete přidávat název, měnit zarovnání u dvou polí a vkládat makro, které bude otevírat další formulář.

7. Vytvořte si prostor pro vložení názvu odtažením lišty Tělo asi o 1 cm od lišty Záhlaví formuláře. Ze Soupravy nástrojů vyberte ikonu "Popisek" a zatáhněte myší v prostoru mezi lištami. Do vzniklého popisku napište název "Výběr produktů" nebo cokoli vhodnějšího.

Následně změňte zarovnání písma v poli Množství a Cena, protože předvolené zarovnávání umístí text napravo. Klikněte pravým tlačítkem myši na každé pole a vyberte volbu "Vlastnosti". V záložce "Formátové"/"Zarovnání textu" zvolíte možnost vlevo.

8. Nyní chceme, aby se na dvojité kliknutí v poli Dodavatel otevřel formulář s detaily. Dříve než tak učiníte, musíte vytvořit formulář pro tabulku dodavatelů. Vytvořte jej pomocí výše uvedených kroků 1 až 5 a vložte do něj všechna pole z dodavatelské tabulky kromě ID.

9. Znovu otevřete návrhové okno formuláře Produkty a klikněte pravým tlačítkem myši na pole Dodavatel. Vyberte položku "Sestavit událost"/"Tvůrce maker" (makra lze využít k vytvoření celého komplexu událostí vyvolaných například poklepnutím nebo pouhým výběrem pole).

Po otevření tvůrce maker budete dotázáni na název; nazvěte jej například Otevřít Formulář. Dále vyberte ve sloupci Akce položku "OtevřítFormulář" a pro tuto akci nastavte Argumenty akce na hodnoty: Název formuláře Dodavatel; Zobrazit formulář; Režim okna normální.

Pokud se vám po uložení makra otevírá formulář na pouhé kliknutí nebo na vstup do pole, klikněte pravým tlačítkem myši do tohoto pole a zvolte položku "Vlastnosti". Ujistěte se, že na záložce "Událostní" v poli "Při poklepnutí" máte vybráno makro Otevři Formulář. Při správném nastavení se pak na poklepnutí v poli Dodavatel otevře formulář s dodavateli.

Poslední úpravy

Celou databázi již máme skoro dokončenou. V posledních krocích vytvoříme formulář pro tabulku zákazníků, s propojením do tabulky produktů, a přepínací okno k co nejjednoduššímu ovládání různých částí databáze. Přepínací okno, jak sám název naznačuje, zpřístupňuje na stisknutí tlačítka různé formuláře a dotazy obsažené ve vaší databázi, a vytváří tak front-end vaší aplikace.

1. Nejprve vytvoříme relaci mezi tabulkou produktů a zákazníků. Otevřete tabulku Zákazníci v návrhovém zobrazení a vložte do ní nové pole s názvem Produkty. Ve sloupci Datový typ vyberte "průvodce vyhledáváním" a v následujícím procesu z tabulky Produkty zvolte položku "Produkt".

2. V dalším kroku vytvoříte pomocí průvodce formulář pro tabulku Zákazníci (viz předchozí kapitola). Do hotového formuláře v návrhovém zobrazení vložte pole Produkty, a přes pravé tlačítko myši "Sestavit událost"/"Tvůrce maker" se dostanete do návrhu makra. Nazvěte jej "Otevřít Formulář 2" a znovu vyberte ve sloupci Akci položku "Otevřít Formulář". Tentokrát ale budeme otevírat formulář Produkty. Ještě zkontrolujte nastavení akce tohoto pole. Znovu přes pravé tlačítko myši v poli vyberte "Vlastnosti" záložku "Událostní"/"Při poklepnutí" a zde "Otevřít Formulář 2".

3. Nyní máte tři provázané tabulky a formuláře, které mohou zobrazovat informace o produktech, zákaznících a dodavatelích. Nakonec vytvoříte přepínací panel, jehož tlačítka pro spouštění formulářů budou pomáhat uživatelům při práci s databází.

Přes příkaz hlavní nabídky "Nástroje"/ "Správa databáze"/"Správce přepínacích panelů" spustíte průvodce. Budete dotázáni, zda chcete vytvořit přepínací panel. Klikněte na "Ano" a poté se vám zobrazí Správce přepínacích panelů.

4. Abyste mohli přidávat položky do přepínacího panelu, klikněte na "Upravit". Nejprve ze všeho zvolte nové jméno svého přepínacího panelu (v našem případě Univerzální produkty). Pak přidejte další položky přes tlačítko "Nový". Zadejte název každé z nich (jako například Otevři formulář Zákazníci) a potom vyberte z řádky Příkaz funkci Otevřít formulář v režimu přidávání. Ve spodní části okna nakonec zvolte formulář, který si přejete otevřít.

5. Tímto způsobem můžete vytvořit celou řadu přepínacích panelů. Můžete tak například vytvořit rozhraní, které otevírá i několik databází. V našem případě klikněte na tlačítko "Zavřít" a pak poklepejte na položku přepínacího panelu v okně databáze. Zobrazí se formulář vytvořený Accessem 2000, který si můžete následně přizpůsobit stejným způsobem jako ostatní formuláře.

Export dat na web

Podpora internetového rozhraní je součástí Accessu již od verze 97. Navíc ve verzi 2000 poskytuje velice užitečnou funkci datové stránky (data access page). Data do vašich databází tak mohou být v síti vkládána a aktualizována prostřednictvím MSIE 5.0, bez nutnosti instalace Accessu na stanici .

1. Chcete-li zahájit práci na datové stránce, klikněte na tlačítko "Stránky" v hlavním ovládacím okně databáze. Zobrazí se vám tři tlačítka s volbami "Vytvořit datovou stránku v návrhovém zobrazení", "Vytvořit datovou stránku pomocí průvodce" nebo "Upravit existující stránku WWW".

2. Stejně jako u dříve vytvořených formulářů, budeme vytvářet základní on-line databázi v průvodci, a následně pomocí návrhových nástrojů Accessu 2000 upravíme její vzhled. Nejprve poklepejte na položku "Vytvořit datovou stránku pomocí průvodce".

3. Vyberte tabulku Produkty z nabídky Tabulky či dotazy v Průvodci stránkou a potom přesuňte všechna pole, kromě ID, do části Vybraná pole a klikněte na "Další".

4. Průvodce se vás zeptá, zda chcete vytvořit úrovně seskupení. Skupina se skládá ze zástupců databázových objektů (jako např. tabulky, formuláře a dotazy), které mohou být užitečné, když chcete uchovávat dohromady související objekty například všechny formuláře, tabulky a makra vztahující se k zákazníkům. Avšak vytvoření úrovní seskupení na vaší webovské stránce způsobí, že stránka bude dostupná pouze pro čtení. V našem případě jednoduše klikněte na "Další".

5. Následně budete nastavovat řazení záznamů. Ty je možno řadit ve vzestupném nebo sestupném abecedním pořadí na základě až 4 polí. U naší databáze zajistěte, aby pořadí polí bylo Produkt, Množství, Cena a Dodavatel.

6. Průvodce stránkou je nyní kompletně připraven převzít pole a záznamy za účelem jejich exportu do formátu vhodného pro internet. V konečné fázi dejte své stránce jméno (například Produkty) a zaškrtněte volby "Upravit návrh stránky" a "Chcete použít pro stránku nějaký motiv". Průvodce vás vyzve, abyste si vybrali motiv, a poté vše uloží jako HTML soubor.

Návrhy on-line stran a jejich publikování

Poté, co jste vytvořili základní databázi vhodnou pro internet, je dalším krokem její přizpůsobení tak, aby vypadala co nejpřitažlivěji.

1. Po odkliknutí na tlačítko "Dokončit", se otevře návrh datové stránky, kde je velice jednoduché měnit design stránky. Máte zde k dispozici celou řadu nástrojů pro přidávání komponent do stránky a ke změně jejího uspořádání.

2. Prvním krokem při modifikaci návrhu stránky je změna názvu. Klikněte do místa pro titulek a změňte název na "Univerzální produkty" (nebo cokoli vhodnějšího). V nabídce pravého tlačítka myši vyberte "Vlastnosti" a změňte formát písma podle svých představ (barvu, velikost...).

3. Po kliknutí pravým tlačítkem myši na stránku zvolte "Vybrat vše". Znovu klikněte pravým tlačítkem a vyberte "Vlastnosti". Nyní můžete změnit charakteristiky celé stránky, jako třeba obrázek na pozadí (BackgroundImage).

Pokud je zarovnání textu u polí nastaveno na vpravo, vyberte postupně každé z polí a pomocí pravého tlačítka myši změňte vlastnosti u "TextAlign" na "Left", a poté vše uložte. Nyní si můžete v prohlížeči prohlédnout hotovou funkční stránku.

4. Ostatní tabulky je možné převést do internetového formátu podobným způsobem. Aby bylo možné publikovat vaši databázi prostřednictvím sítě, musíte umístit databázi Accessu 2000 na sdílený počítač.

Nejjednodušší způsob, jak publikovat soubor na internetu, je uložit jej do webovské složky (na vašem web-serveru). Pokud nemáte přístup k web-serveru zapojenému do sítě, je třeba mít na vašem počítači nainstalován Microsoft Personal Web Server. V případě že disponujete právy k přístupu, zkopírujte HTML a ostatní soubory (obrázky, databázi Access 2000) do kořenového adresáře vašeho web-serveru. Pak stačí napsat IP adresu nebo jméno domény serveru a budete mít přístup k databázi, a dokonce budete moci třídit a zadávat informace prostřednictvím prohlížeče MS Internet Explorer 5.0.

Závěrem

Snažili jsme se vám představit tvorbu databází pomocí Accessu 2000. Ukázali jsme základy postupů pro tvorbu tabulek a návrh formulářů, ale dotkli jsme se i složitějších problémů, například exportování vašich finálních dat na web.

Důvod, proč jsme se zaměřili na Access 2000, je jednoduchý. Je součástí relativně všudypřítomného balíku MS Office, a mimo to také nabízí snadno použitelné rozhraní. Navíc, pokud umíte využívat jazyk MS Visual Basic, pak máte nástroj k vytváření velice sofistikovaných aplikací, které mohou být sdíleny řadou uživatelů. Access tak může být hybnou silou vašich dat a získáte v něm významného pomocníka vašich rozšiřujích se podnikatelských aktivit.

Deset tipů pro využití Accessu 2000

1. Přimějte Access, aby pracoval takovým způsobem, na jaký jste zvyklí vy. Stejně jako u ostatních produktů MS Office 2000 si i zde můžete nastavit panely nástrojů a nabídek podle vlastních potřeb a zvyklostí.

2. Zrychlete svoji práci pomocí Oblíbených položek. Jakoukoli databázi aplikace Microsoft Access můžete přidat do složky "Oblíbené položky". Tak si při dalším otevření databáze již nemusíte pamatovat cestu k souboru. Pokud nemáte zobrazený panel nástrojů "Síť WWW", lehce ho otevřete pomocí nabídky "Zobrazit" / "Panely nástrojů", a poté klepněte na příkaz "Síť WWW". Databázi pak vložíte do oblíbených položek pomocí příkazu "Přidat k oblíbeným položkám".

3. Udržujte svou databázi komprimovanou. Provádějte komprimaci databáze v pravidelných intervalech. Zajistíte tak optimální výkon vaší aplikace. Komprimaci spustíte z nabídky "Nástroje" / "Správa databáze" / "Zkomprimovat a opravit databázi".

4. Používejte analyzátor výkonu databáze. Pomůže vám navrhnout takovou strukturu databáze, která bude nejvíce odpovídat vašim potřebám. Najdete jej v nabídce "Nástroje" / "Analýza" / "Výkon"

5. Ověřujte správnost zadaných dat. Pokud má mnoho lidí používat vaši databázi a v určitých polích se opakuje jedinečný typ informací, používejte Ověřovací pravidla (Ověřovací text ve vlastnostech). Omezíte tak chybovost při zadávání dat.

6. Používejte automatický korektor chyb. Urychlíte práci sobě i uživatelům tím, že použijete automatickou korekci ke změně chybných zkratek a typografických chyb. Tento pomocník je v nabídce "Nástroje" / "Automatické opravy..."

7. Pracujte s exkluzivními právy. Pokud sdílíte databázi v rámci sítě, omezte v případě servisního zásahu přístup uživatelů do databáze. Pro danou databázi zaškrtněte volbu Výchozí režim na "Výhradní přístup" ("Nástroje" / "Možnosti" záložka Upřesnit).

8. Zjednodušte své formuláře. Formuláře by měly být tak jednoduché, jak je to jen možné. Zajistěte, aby pořadí přístupu pomocí klávesy TAB do polí bylo co možná nejlogičtější. Důležité je i uspořádání polí, jejich spojitost a množství.

9. Sdílejte soubory pomocí NetMeeting. Pokud navrhujete databázi spolu s týmem programátorů, používejte Access 2000 zároveň s NetMeetingem pro spolupráci a komunikaci při vývoji aplikace.

10. Zabezpečte svou databázi. To je zvláště důležité, pokud budou mít uživatelé přístup k vašim datům, ať již na samostatném počítači nebo prostřednictvím sítě. Chraňte své informace nastavením hesla databáze ("Nástroje" / "Zabezpečení" / "Heslo databáze")

Dynamické webovské stránky s Acessem

Tvorba datových stran pomocí Accessu 2000 je pravděpodobně nejjednodušší cestou, jak sdílet vaše data prostřednictvím sítě. Snad jediným omezením je, že databázi mohou sdílet pouze uživatelé, jež mají nainstalovaný MS Internet Explorer 5.0.

Cesta ke vzniku skutečných dynamických stran při použití accessovské databáze vede přes HTML generované serverem. WWW server čte nebo analyzuje informace a následně pak vytváří webovou stránku na základě vybraných dat. Takto zpracované informace jsou generovány do read-only webovských stran, které mohou být zobrazeny ve většině internetových prohlížečů.

Access 2000 podporuje dvě normy dynamických stran. Jsou jimi ASP (Active Server Pages) a IDC/HTX, přičemž ASP se stává z těchto dvou formátů stále více užívanější. ASP používá skripty linkované do databáze a tagy, které správně formátují stránku jakmile jsou data vybrána. Normu IDC/HTX lze rozdělit do dvou částí. Na IDC textový soubor, jenž obsahuje informace o připojení do databáze, a HTX soubor, kde HTML šablona řídí způsob zobrazení informací.

Zatímco datové stránky mohou být zpracovávány na libovolném počítači na kterém pracuje Access, musejí být soubory ASP a IDC/HTX publikovány WWW serverem. To znamená, že skripty mohou být prováděny v adresáři umístěném do kořenového adresáře WWW serveru (např. \Webshare\Wwwroot u Personal Web Serveru nebo \Inetpub\Wwwroot u Internet Information Serveru. Databáze musí být také na serveru registrovaná. To aby aplikace (prohlížeče) mohly přistupovat k informacím z databází, které podporují protokol ODBC (Open Database Connectivity).

Ačkoli jsou popsané formáty složitější, mají řadu předností. Umožňují třeba vytváření sofistikovanějších webových stránek, postavených na databázích. Takové stránky tak mohou být dynamicky generovány z neustále aktualizovaných databází.

§§§§§


Rychlokurz: PGP - pretty good privacy

Karel Šredl

c01p0131

"Veliteli Zachycena zpráva... je šifrovaná programem PGP". "Počítači Dekóduj". "Dekóduji Čas do dokončení 3 856 452 let".

V dnešním, poněkud rozsáhlejším Rychlokurzu se zaměříme na šifrování zpráv a dat. Jakožto čerstvý držitel elektronického certifikátu vám dnes vysvětlím, jak dosáhnouti na internetu vlastního "soukromí".

Programů na šifrování souborů, komunikace, e-mailů můžeme najít spousty. Avšak jeden se stal synonymem pro bezpečnou komunikaci PGP ("Pretty Good Privacy", česky volně přeloženo "Dost Dobré Soukromí"). Název v sobě skrývá hlavní funkci programu pomoci vám udržet si na veřejné síti soukromí. Soukromí pro komunikaci s přáteli, s obchodními společníky, nebo třeba i s milenkou či vaší láskou. A jak říká Béda Trávníček "Je to zadarmo". Tedy přesněji, zadarmo pro nekomerční účely...

Teorie

Ač nerad, tentokrát se musíme prokousat touto neoblíbenou částí. Určitě jste se ve svém okolí setkali se slovy jako elektronický podpis, certifikát, klíč... Co to však znamená?

Odedávna se lidé pokoušeli před ostatními z různých příčin některé informace utajit, a naopak jiným tyto informace předat. Ať už generál armády nebo nevěrný manžel mají spoustu důvodů pro to, aby se jejich zpráva dostala do rukou právě jen a jen adresátovi a nikomu jinému. Proto vzniklo šifrování.

Šifrování

Jak tedy můžete zprávu zašifrovat? Například tak, že kolegovi pošeptáte, že každé písmenko ve zprávě posunete o tři v abecedě. Zpráva nebude čitelná a kolega, pokud si zapamatuje číslo "tři", bude moci zprávu opět složit a přečíst. Ono číslo "tři" je vlastně takovým jednoduchým klíčem. Tímto klíčem zprávu zakódujete a kolega jí stejným klíčem opět odkóduje. Tomuto způsobu se říká "symetrické" šifrování stejný klíč pro zašifrování i rozkódování zprávy.

Cítíte však, že takové kódování je velmi slabé. Navíc musíte kolegovi tento klíč nějak bezpečně předat. Je-li ve vedlejší kanceláři, můžete jít a hodně potichu mu ho pošeptat. Pokud je na druhé straně zeměkoule máte problém. Pokud někdo uloví váš klíč, může vám nejen číst soukromou korespondenci, ale i podvrhovat zprávy jakoby posílané i zašifrované od někoho jiného.

Představte si však, že existuje způsob kódování, při němž máte klíče dva. Jeden klíč veřejný, určený pouze pro zakódování a který rozdáte svým známým. A druhý klíč tajný (soukromý), určený pouze pro rozkódování, který nikomu neřeknete a budete ho střežit jako oko v hlavě. Něco jako když máte poplašné zařízení, jež se zakóduje jedním heslem, ale odblokovat ho musíte jiným. Máte tedy klíče dva veřejný, kterým můžete zprávu pouze zašifrovat, a soukromý, jímž zase můžete tuto zprávu pouze rozšifrovat. Rozšifrujete však pouze zprávu, která byla zakódována vaším veřejným klíčem žádným jiným. Tomuto šifrování se říká "asymetrické", protože na rozdíl od "symetrického" používáme jiný klíč pro zakódování a jiný pro dekódování.

Od teorie k praxi

Pokud tedy nainstalujeme PGP (v našem případě verzi PGP freeware 7.0.3), přiměje nás instalátor nejdříve vygenerovat oba klíče (soukromý/veřejný). Ty si uložte, uschovejte a nikomu nedávejte. Po restartu zjistíme, že nám v liště přibyla ikonka PGP . Navíc se vám ve vašem e-mailovém programu objeví funkce pro zašifrování a podepsání mailu (tedy pokud používáte jeden z následujících programů: MS Outlook a Outlook Express, Eudora nebo ICQ). Jestliže používáte jiný, nezoufejte. Zašifrujete svou zprávu sice pracněji, ale také spolehlivě.

PGP používá "asymetrické" šifrování. V čem jsou výhody? Obrovská výhoda tkví v předávání klíčů. Na rozdíl od klasického "symetrického" šifrování se s veřejným klíčem vůbec nemusíte tajit, můžete ho rozdávat a rozesílat do širokého a dalekého okolí. Třeba ho připojovat ke každému mailu. S tímto klíčem totiž vůbec nikdo vaši poštu nepřečte (nerozkóduje).

Co s veřejným klíčem

Pokud tedy dostanete mail, kde bude připojen nějaký takovýto text

BEGIN PGP PUBLIC KEY BLOCK

Version: PGPfreeware 7.0.3 for non-commercial use <http://www.pgp.com>

+GLO3MNCpofvP45VpYWL8Ul1JFrBw0eh0ZVkFt9cnODMJy16XySfJ/WKduXtAAUR

............

J/WKduXtAQFrYAQAiExm7bvOrXVmFevzQYeBg9iXbN/6hKVwAANiCrgdRf8T0UQy

END PGP PUBLIC KEY BLOCK

tak to neznamená, že se autor mailu zbláznil, ale že vám posílá svůj veřejný klíč "PGP PUBLIC KEY". Pokud budete mít nainstalované PGP, můžete tímto klíčem zašifrovat zprávu a víte, že ji rozšifruje jen on.

Přejdeme-li k praxi jak získáme svůj veřejný klíč v takovéto podobě? Pravým tlačítkem myši klikneme na ikonu « PGP Keys. Objeví se nám naše úložiště klíčů. Zde máme uloženy jak veřejné klíče ostatních lidí, tak i náš veřejný a soukromý klíč. Na něj klikneme pravým tlačítkem a z menu zvolíme Export. Určíme soubor, kam chceme veřejný klíč uložit, zkontrolujeme, že NEMÁME zaškrtnutou volbu Include Private Key (Přiložit Soukromý klíč) a stiskneme Save (Uložit). Veřejný klíč máme uložený v souboru, odkud ho můžeme vzít a použít třeba jako součást e-mailové vizitky.

Na internetu také existují servery určené pro uchovávání a předávání veřejných klíčů. Můžeme tedy nejen náš klíč posílat v textové podobě mailem, ale také ho zveřejnit na serevru na internetu, odkud si ho může vzít každý, kdo ho bude potřebovat. Jak? V programu pro správu klíčů (pravý klik na « PGP Keys) najdeme svůj klíč, klikneme na něj opět pravým tlačítkem a v položce Send To (Poslat) zvolíme server, na který náš klíč chceme poslat.

Pokud naopak nějaký cizí veřejný klíč potřebujeme najít, tak v tomtéž programu stiskneme CTRL+F, určíme, co hledáme a ... ejhle ... klíčů obvykle nalezneme víc, než potřebujeme.

Šifrování

Konečně tedy k vlastnímu šifrování. Jak už jsem uvedl v teorii (dávali jste pozor?), k zašifrování zprávy pro vašeho kolegu Pepu potřebujete jeho veřejný klíč. Najdeme ho a vložíme do Úložiště klíčů. Vezmeme zprávu, kterou chceme kolegovi bezpečně poslat, označíme ji a klávesovou zkratkou CTRL+C zkopírujeme do schránky Windows. Nyní opět pravý klik myší na ikonu « Encrypt & Sign (Zašifrovat a podepsat) nebo jen Encrypt (Zašifrovat). Najdeme Pepu (adresáta) a přetáhneme jeho klíč do spodního okénka Recipients (Příjemci) a stiskneme [OK]. Pokud jsme zvolili i podepsání, můžeme být ještě dotázáni na heslo k našemu soukromému klíči. Nyní máme zašifrovanou zprávu ve schránce namísto té původní, a můžeme jí vložit (CTRL+V) kam potřebujeme.

Například zpráva "AHOJ" vypadá zakódovaná takto:

BEGIN PGP MESSAGE

Version: PGPfreeware 7.0.3 for non-commercial use <http://www.pgp.com>

hQCMAySfJ/WKduXtAQP+LozPuin1w7vWqUGVsLREgXlSlY5i9aKbMpo8j4e/LUYA

6msX7CQudmdkI3ZkAWu7wISpHbYLvphV0D7cMHj6+ajE9e0nUM7crLjt6cHy2SUs

1HY0YlScV7WS92s8UGHSWJtJLJMaDeI4nhlKu6eKjbg5rqhzx9Hu0EUkV2/Am0Wk

HNGEseHcbdqJmwpuhgFvcXPE3a5sP1MKZqWToD8=

=sT+H

END PGP MESSAGE

Používáme-li používáme některý z mailových programů, do nichž existuje PGP plug-in, máme situaci velmi zjednodušenou. V liště ikonek nám přibydou ikonky pro zašifrování (Encrypt) a pro podepsání (Sign) . Pokud je aktivujeme, mailový program nám sám vybere klíče příslušné k adresátům zprávy, my pouze potvrdíme a je hotovo.

Dešifrování

Jestliže dostanete zprávu, která vypadá na pohled podobně jako výše uvedený příklad (začíná textem "BEGIN PGP MESSAGE"), vězte, že jste právě dostali zprávu zašifrovanou. Pokusíme se ji tedy společně dešifrovat.

Máme-li mailový program, který má nainstalované PGP, stačí jen zprávu otevřít a kliknout na ikonku dešifrovat (Decrypt) , a je to. Pokud takový program nemáme, nevadí. Označíme zprávu a zkopírujeme text do schránky (CTRL+C). Dále pravý klik myší na ikonu « Decrypt & Verify (Dešifruj a ověř). Proběhlo-li vše v pořádku, na obrazovce uvidíme dešifrovanou zprávu.

Elektronický podpis

Víme, co znamená pojem klíč (veřejný i soukromý). A co je tedy elektronický podpis? Dejme tomu, že chci zaručit adresátovi, že jsem tuto zprávu skutečně psal já a že ji cestou nikdo nezměnil. Toto můžu udělat tak, že zprávu elektronicky podepíši to znamená, že udělám jakýsi kontrolní "otisk" a ten ještě zašifruji svým soukromým klíčem. Ten znám jenom já, a tedy tento podpis nemůže nikdo zfalšovat. Adresát pak může mým veřejným klíčem "otisk" znovu rozkódovat a porovnat s "otiskem" došlé zprávy. Pokud si odpovídají, vím, že zprávu nikdo nepozměnil a že ji skutečně odeslal ten, kdo ji podepsal. Jak vidíte, elektronický podpis není jen potvrzení identity odesilatele, ale obsahuje navíc i inforamci o podepsané zprávě. A onen "otisk" má takovou vlastnost, že když někdo upraví byť jediné písmenko ve zprávě, "otisk" se radikálně změní.

Jak tedy zprávu podepsat? Opět nejdříve univerzální metoda text označím a zkopíruji do schránky Windows (CTRL+C). Pravý klik na ikonu « Clipboard « Sign (Podepsat) nebo Encrypt & Sign (Zašifrovat a podepsat). Pokud ještě navíc šifrujeme, zvolíme adresáta, pro něhož zprávu šifrujeme. Pak zapíšeme heslo chránící soukromý klíč pro podepsání a potvrdíme tlačítkem OK. Nyní máme ve schránce Windows již podepsanou zprávu, kterou můžeme kamkoli vložit pomocí (CTRL+V).

Pokud tedy podepíši zprávu "AHOJ", dostanu následující podpis (PGP SIGNATURE)

BEGIN PGP SIGNED MESSAGE

Hash: SHA1

AHOJ

BEGIN PGP SIGNATURE

Version: PGPfreeware 7.0.3 for non-commercial use <http://www.pgp.com>

iQA/AwUBOpLLwNln11gzQ6L2EQJb0ACfZqwNpsgmBOmZ98FFYU/aOzEjX8AAmQH2

mb3DgpVg3ef6uPWcJD2MfkYB

=GIzz

END PGP SIGNATURE

Ověření, že přijatá podepsaná zpráva je autentická, provedeme obdobně jako dříve. Pravý klik myší na ikonu « Decrypt & Verify (Dešifruj a ověř). Pokud je vše v pořádku, objeví se nám okénko s potvrzením správnosti.

V současné době byl zákonem postaven elektronický podpis na úrověň skutečného podpisu (bohužel státní správa zatím není na uvedení do praxe připravena). Získat takový podpis je však poněkud složitější. Musíte se obrátit na některého z oficiálních vydavatelů elektronického podpisu (certifikační autoritu), kde ověří vaši identitu. Pak vám vygenerují a předají oba klíče (váš veřejný klíč si uschovají). Tyto klíče jsou potom uznávané jako oficiální a vy je můžete používat pro komunikaci s úřady (například pro podání daňového přiznání). Princip je stejný, jen klíče za vás vytvoří někdo jiný, kdo se pak úřadům zaručuje, že ten a ten veřejný klíč patří opravdu Pepovi Novákovi z Bohnic, a ne někomu jinému.

Závěr

Naprosto si uvědomuji, že dnešní díl byl poměrně dost složitý. Navíc jsme se jen lehce dotkli problematiky šifrování zpáv a správy klíčů. Berte tento Rychlokurz jako takové pozvání do světa za zrcadlem a doufám, že vám pomůže v prvních krocích. Jak se však říká v jednom filmu: "Můžu vám pouze otevřít dveře. Projít už musíte sami".

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0132

Měsíce únor a březen přinesly a přinesou mnoho novinek v oblasti Windows a IT vůbec. Zanedlouho nás čekají nové verze Windows XP a Office XP (ten název vymyslel kdo?), které mají být naprosto revoluční (dle tvrzení jejich tvůrců), a jen čas ukáže, jestli tomu tak bude (a kolik tipů a triků pro ně bude :-). Kromě nových Windows nás, prosté občany, čeká také daňová povinnost a s ní související zprávy o možném podávání daňových přiznání přes internet. Nicméně tento rok se podobné vymoženosti ještě nedočkáme. Možná příště.

Dnešní tipy nebudou nijak výjimečné (jako ostatně nikdy), ale vynasnažím se předložit vám to nejzajímavější (jako ostatně vždy), co jsem na internetu, v diskusních konferencích a jiných pramenech našel.

Tipy pro windows

1. Přesunujeme Outlook Express (Win 98/95)

Tento tip bude užitečný všem uživatelům programu Outlook Express (dále jen OE), kteří alespoň jednou přeinstalovávali svá Windows (ne zas tak neobvyklý jev) a ztratili při tom celý adresář a nastavení Outlooku. Nyní se dozvíte jak uložit nastavení filtrů, adresáře a složek, a později jej opět v čistých Windows obnovit.

Na začátku je nutné vysvětlit několik základních pravidel. Při prvním spuštění OE si můžete vybrat adresář, do kterého se bude ukládat vaše pošta a váš adresář kontaktů. Tato volba je možná od verze 5.0. Většina lidí ale nic nevybírá, a proto v tomto tipu budeme vycházet z přednastaveného umístění. Pokud jste si umístění složek vybrali sami, musíte tento fakt vzít v potaz při čtení tohoto článku.

1. záloha seznamu kontaktů

Začneme se zálohou vašeho seznamu kontaktů. Váš seznam kontaktů naleznete přímo jako soubor ve windows\Application Data\Microsoft\Address Book\jmeno.wab . Stačí tento soubor překopírovat na "bezpečné" místo, a záloha je hotova.

Druhým způsobem je export seznamu do textového souboru, který je poté možno znovu načíst v téměř jakémkoliv poštovním klientovi. To provedete takto. Spusťte OE a jděte do roletového menu Soubor, ve kterém pokračujte na položku Exportovat a vyberte Adresář. Zobrazí se vám dialog s výběrem druhu exportu. Vyberte Textový soubor a stiskněte tlačítko Exportovat. Nyní stačí vybrat jméno a umístění textového souboru, a export je hotový. Výhoda tohoto druhého řešení je v univerzálnosti textového souboru, který přinejhorším přečtete kterýmkoliv prohlížečem.

2. Záloha všech složek

Tak, seznam kontaktů jsme úspěšně uložili, a můžeme se o to samé pokusit u složek. Všechny složky z vašeho OE včetně doručené a odeslané pošty naleznete v adresáři windows\Application Data\Identities\<cislo identity>\Microsoft\Outlook Express. Nachází se zde kromě obsahu složek také nastavení POP3 účtů, které se mi ale dařilo následně zpětně importovat jen se střídavými úspěchy. Tento adresář prostě opět překopírujte na bezpečné místo, a záloha je hotova. Je možné a vhodné komprimovat jej některým komprimačním nástrojem. Formát dbx, použitý pro ukládání zpráv, je totiž velmi snadno "sbalitelný".

3. Záloha nastavení filtrů

Pokud chcete zálohovat pravidla a filtry používané pro třídění svých zpráv, musíte již přistoupit k editaci systémového registru. Spusťte regedit a jděte do podklíče HKEY_CURRENT_USER Identities <vase identita> Software Microsoft Outlook Express 5.0. Zde kromě několika jiných naleznete i dvě důležité složky. Jsou to Block Senders a Rules. V podklíči Rules byste nalezli jednotlivě i pravidla a jejich kritéria, doporučuji ale zálohovat kompletní podklíč, neboť je příliš větvený na to, abyste ho detailněji studovali.

Označte postupně oba dva podklíče a vždy jděte do roletového menu Registr, a postupně volbou Exportovat soubor registru vyexportujte oba do dvou souborů s příponou reg. Tím jste právě provedli zálohu nastavení filtrovacích pravidel.

4. Jak to vše dostat zpět do OE

Na závěr tohoto tipu vše shrneme a řekneme si, jak dostat zálohu zpět do čistého OE, obnoveného třeba po havárii disku z instalačního CD.

Začneme seznamem kontaktů, čili adresářem. V čistém OE jděte do roletového menu Soubor a zvolte Importovat. Pokračujte na položku Adresář. Stačí vyhledat vámi uložený (překopírovaný soubor) wab a potvrzení stiskem tlačítka Otevřít. Pokud jste zvolili při záloze druhou možnost a uložili seznam jako textový soubor, zvolte v menu Importovat položku Jiný adresář, z dialogu vyberte Textový soubor, nalezněte jej v záloze a opět potvrďte.

Jako další importujeme všechny bývalé složky. Jděte v OE do roletového menu Soubor, zvolte Importovat a vyberte Zprávy. V seznamu vyberte verzi OE, ze které chcete zprávy importovat. V následujícím dialogu zvolte možnost Importovat poštu z datového adresáře OEx, jež vám umožní výběr libovolného umístění zálohy. Potom již stačí navést OE správným směrem k vaší záloze a opět potvrdit. Na závěr jste dotázáni na výběr jednotlivých složek, nebo máte možnost importovat všechny přítomné.

Největším oříškem je import nastavení filtrů. S novou instalací OE vám totiž bude přidělena nová identita (to dlouhé ošklivé číslo), a proto nemůžete v případě exportovaných částí registru tyto pouze vložit zpět. Musíte nejprve starou identitu přepsat na novou. Naštěstí jsou soubory reg, jež jste si zálohovali, docela dobře čitelné třeba i v Poznámkovém bloku.

My ale použijeme pro jejich úpravu aplikaci WordPad, která je také součástí Windows (Příslušenství). Spusťte tedy WordPad a otevřete v něm první ze souborů reg. Vidíte v celkem čitelné podobě seznam cest a nastavení jednotlivých klíčů systémového registru. V každé cestě je vidět i stará identita (dlouhé ošklivé číslo), kterou musíte přepsat na novou.

Novou identitu získáte na stejném místě registru, jako v bodě, kdy jsme filtrovací pravidla teprve zálohovali. Výměnu identit provedete ve WordPadu takto. V roletovém menu Úpravy zvolte Nahradit. Vepište do kolonky Najít staré číslo a do kolonky Nahradit nové číslo. Poté zvolte Nahradit vše. Soubor uložte. To samé proveďte i s druhým zálohovaným reg souborem. Poté na tyto upravené soubory poklepejte a tím je vložíte do registru. Po dalším spuštění OE máte zpět jak pravidla, tak zprávy a adresář.

2. Oddělte Internet od Windows (IE 4.x, 5.x)

Velmi jednoduchým, ale také velmi účinným lékem na padající Windows může být tento kratičký tip. Jak většina uživatelů z tisku a táhlého soudního sporu v USA ví, Windows 98 a Internet Explorer (dále jen IE) jsou spolu velmi úzce provázané. Každé okno, které ve Windows 98 otevřete, je vlastně oknem internetového prohlížeče.

Jenže pokud vám spadne prohlížeč (důvodů může být celá řada, například špatné Java skripty na internetových stránkách a podobně), prostě jej spustíte znovu. Pokud vám spadne ten samý prohlížeč se zobrazenými diskovými jednotkami, tak vám znehybní celá Windows a pravděpodobně se nevyhnete restartu.

Pokud se dostáváte do podobné situace často, zkontrolujte si nastavení internetu. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Internet. Jděte na záložku Upřesnit a projděte nastavení až k položce Spouštět okna prohlížeče v novém procesu. Je-li tato položka zatržena, je každé okno prohlížeče samostatný proces, neohrožující ostatní procesy běžící ve Windows. Pokud jej zaškrtnutý nemáte, doporučuji to ihned napravit.

3. Nejrychlejší prohlížeč (IE 5.x)

Velmi krátký tip. Chcete-li, aby váš internetový prohlížeč Internet Explorer nastartoval po poklepání na modré "éčko" co nejrychleji, spouštějte jej s parametrem nohome. IE pak nebude vůbec hledat ani lokální a ani internetové stránky a naběhne téměř okamžitě i na pomalejších počítačích.

Pokud chcete takto změnit nastavení trvale, poklepejte pravým tlačítkem na ikonu IE na vaší pracovní ploše a z kontextového menu vyberte Vlastnosti. Jděte na záložku Zástupce a do kolonky Cíl připište na konec příkazu parametr -nohome, tak jak je to na obrázku.

Pokud chcete pustit IE jen takto jednorázově, jděte do menu Start Spustit a do kolonky vepište příkaz iexplore.exe -nohome.

Tipy pro MS Office

4. Opakování řádků (Excel 97/2000)

Představte si dosti obvyklou situaci, kdy v Excelu pracujete s tabulkou čítající řádově stovky až tisíce řádku. Záhlaví tabulky, kde je vlastně kompletní legenda ke každému sloupci, je ale jen na prvním listě. Na stopadesátém řádku pak marně přemýšlíte o tom, co je vlastně za číslo ve třetím sloupci.

Tomuto neduhu se dá poměrně snadno čelit pomocí funkce zabudované přímo v Excelu. Spusťte Excel a jděte do roletového menu Soubor. Zde zvolte položku Vzhled stránky a pokračujte na záložku List. Tady můžete vybrat řádky odshora a sloupce zleva, které se mají na každém listu opakovat. Výstup je pak mnohem přehlednější. Vyberte tedy požadované řádky a sloupce a vše potvrďte.

Ještě maličkost zaznamenal jsem několik dotazů ohledně záhlaví a zápatí v Excelu, která se nenastavují na stejném místě jako v MS Wordu. Záhlaví a zápatí nastavíte také v dialogu Vzhled stránky.

5. Vkládání symbolů (Word 97/2000)

Další tip se také týká MS Office, tentokráte Wordu. Nedávno jsem narazil na potřebu psaní řecké abecedy v matematicky zaměřeném textu. MS Word se s tímto požadavkem vyrovnává překvapivě dobře, hlavně ve své zatím poslední verzi.

Pokud chcete vložit netypický symbol, např. znak Copyright ň, jděte do roletového menu Vložit a zvolte Symbol. Je vám nabídnuta mapa znaků fontu Symbol. Pokud na této mapě naleznete požadovaný znak, stačí na něj dvakrát poklepat a je vložen přímo do textu. Každému znaku také můžete přiřadit vlastní klávesovou zkratku stačí ho vybrat a zvolit tlačítko Klávesová zkratka.

Několik klávesových zkratek je již některým symbolům přiřazeno od výrobce. Tyto si můžete prohlédnout na záložce Speciální znaky dialogu Vložit symbol. Pokud jste vámi požadovaný znak nenašli ani v přednastavených zkratkách, ani v mapě fontu symbol, můžete si zvolit libovolný jiný řez písma a zkusit ho nalézt tam. Změna se děje výběrem v kolonce Písmo v horní části dialogu.

Easter Eggs

6. Chybička se vloudí (Win 98)

Po velmi dlouhé době si na závěr popišme jedno skoro velikonoční vajíčko. Nebude to nic věhlasného, ale přece to za zmínku stoji. Microsoft si spatně prošel Windows 98 a zapomněl v jednom dialogu starý obrázek z Windows 95.

Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a zvolte Nový objekt Zástupce. V prvním okně průvodce se pozorně podívejte na popisný obrázek na levé straně dialogu. Je z Windows 95.

Tímto trikem se s vámi dnes rozloučím. Mou snahou bylo předložit vám vyrovnaný zástup tipů a triků jak pro Windows a Internet Explorer, tak pro MS Office. Dokonce i na jednu nepřesnost místo zbylo, snad vám to celé k něčemu bylo (asi náznak rýmu). Příště na shledanou.1 0132/OK o

InterTipy

Internetové tipy, jež máte právě před sebou, se pokusí plynule navázat na předchozí díl a podívají se trochu dále po českém internetu. Pojďme na ně.

Windows Security

http://security.namodro.cz/

Jak již jméno i URL naznačují, jedná se o český server zaměřený na bezpečnost Windows. Server Security je součástí informačního portálu Svět Namodro, který se jako takový věnuje Windows ve všech směrech. Na úvodní stránce narazíte na aktuality a upozornění na nové bezpečnostní díry. Dále zde naleznete rubriky W9x, WNT, W2k, IIS (Internet Information Server), MS Exchange, SQL, Internet Explorer a další. Nechybí ani relevantní odkazy na ostatní operační systémy, jako jsou UNIX/Linux. Systém Security čerpá články ze společné zásobárny Světa Namodro, takže je i patřičně rozsáhlý.

ce4you

http://www.ce4you.cz/

Ač může anglický název uživatele zmást, jedná se o stránku v češtině. Stránka se zabývá velmi podrobně Windows CE, tedy Windows určenými pro palmtopy a další minipočítače. Na úvodní stránce nechybí aktuality (jen tak mimochodem, poslední zpráva říká něco o hře Quake na PDA, a to už je dost zajímavé samo o sobě). Z rubrik mohu vyjmenovat Software, Hardware, Bazar, FAQ, diskusní skupiny a mnoho dalších. V dolní části pak naleznete nejnovější odkazy na software pro váš PDA. Jste-li vlastníkem nějakého výkonného mrňouse s Windows CE, určitě se na tyto stránky podívejte.

Něco o Windows

http://web.telecom.cz/hrany/

Soukromá stránka v češtině, jejíž autor se zajímá o grafiku, ale také o Windows jako taková, pro která zde naleznete několik tipů a triků. Stránka je přehledná a rozhodně doporučuji navštívit i části s Windows zdánlivě nesouvisející a grafikou zavánějící. Stránka je "rámečkoidní", takže vy, co používáte starší textové prohlížeče, musíte zatnout zuby.

Helium Web

http://stoupa.sh.cvut.cz/~helium/

Další soukromá stránka, věnovaná mimo jiné také Windows. Pro začátečníky je určen velmi podrobný návod instalace Windows a jejich následné optimalizace pomocí několika tipů a triků. Na stránkách také naleznete odkazy na užitečné programy pro Windows, např. seznam alternativních prohlížečů webu, nebo programy, které stahují stránky pro prohlížení off-line (odpojeni od internetu). Jelikož se autor na svých stránkách zabývá také automotorismem, naleznete zde i galerii pozadí pro Windows s tímto tématem.

Skácelík on-line

http://skacelik.hyperlink.cz/

Další soukromá stránka, zabývající se výhradně tipy pro Windows. Stránka používá pro zobrazení rámce, takže textoví surfaři pozor... Naproti tomu je přehledná a jednotlivé náplně rámců jsou až na výjimky textové. Tipů je opravdu slušná dávka. Bohužel chybí jakékoliv členění nebo vyhledávací nástroj.

Liborovy stránky

http://www.volny.cz/zjevik/

Další z mnoha soukromých stránek v češtině, která se mimo jiné věnuje Windows. Tato konkrétně z té humornější stránky. Naleznete na ní chybové hlášky Windows, z nichž některé opravdu stojí za to. Dále je zde hra Bill Doom, kterou nechám plně na vašem posouzení. Vše vtipně uzavírá sbírka windowsovských vtipů (brr, to je věta...). Z autorovy další tvorby bych chtěl vyzdvihnout hlavně odkaz na hodně humorný software (Win kill) a na další vtipy nejen z oblasti MS Windows. Na závěr jen dodatek. Tato stránka nepatří mezi tzv. "hate Microsoft" stránky. Není na první pohled vulgární jako některé jiné.

NT FAQ

http://freeweb.starweb.cz/ntfaq/

NT často kladené dotazy (Frequently Asked Questions) v češtině. Velmi dobře zpracovaná stránka vám nabízí spoustu informací o starší verzi Windows NT 4.0 a o Office 97. Stránka je sice staršího data, ale myslím, že díky slušnému množství dobře zpracovaných dat to zase není tak na škodu. Office 97 ještě používá mnoho lidí v kanceláři, a s NT 4 to také ještě není na serverovém poli tak špatné (ne horší, než už to bylo). Složky NT a Office jsou ještě dále děleny na NT multimédia, NT systém, NT internet a tipy a triky. Office je zase logicky členěn na Word, Excel, Outlook a Office jako celek.

Windows tipy a triky

http://windows.aktualne.cz/

Úplně nová česká soukromá stránka o Windows 2000 a Windows Me. Celou stránku trochu kazí neprofesionální vzhled s velkými fonty, které na přehlednosti nepřidají, nicméně pod každou sekcí se již objevilo pár užitečných informací. Sekce jsou celkem tři: Windows 2000, Windows Me a Download. V té poslední najdete odkazy na programy pro Windows, které by vám mohly být užitečné.

Windows 2000

http://www.windows2000.cz/

Výborně provedená stránka o Windows 2000 v češtině. Stránka je v současné době v jakémsi testovacím provozu po reinstalaci systému. Nicméně informace zde naleznete, hned na úvodní stránce se dozvíte něco o vývoji nové verze Windows 2000 Whistleru, v současné době již přejmenovaného na Windows XP. Stránka se také věnuje kritickým opravám Windows, nebo všem beta-verzím MS produktů, jako je i připravovaný Office XP.

WindWorld

http://www.key3media.com/winworld/

A jelikož mi právě došla připravená zásoba českých stránek, uchýlím se nouzově zpět do USA (kde už jsme tři měsíce nebyli). WinWorld je velmi profesionální stránka, zabývající se vším kolem Windows. Na úvodní stránce najdete informace o aktivitách Microsoftu či o pořádaných konferencích o Windows za poslední zhruba dva roky. Nemohu opomenout FAQ, propojení se známým ZDNetem (jehož součástí je i tato stránka) a další odkazy. Vše samozřejmě v angličtině.

Tak to by dnes bylo vše, příště u podobného nášupu na shledanou.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0158

? - Nainstaloval jsem si do Windows 98 SE program MS Office 97 Prof. Po spuštění mi Excel hlásí, že lexikon XL8805.dll chybí, nebo nebyl nalezen. Prosím o 100% radu, z internetu trvá stažení MS Office SR1 moc dlouho.

100% rada spočívá v tom, že je třeba si tento lexikon vytvořit. Vyhledejte v adresáři Office soubor XL??05.dll (znaky ? představují jakoukoliv číslici) a tento zkopírujte do stejného adresáře pod novým jménem XL8805.dll. Chcete-li mít MS Office úplně v pořádku, otevřte Powerpoint a nenalezený lexikon vytvořte stejným způsobem.

? - Ve vyúčtování Českého Telecomu se několika známým (připojeným k internetu) objevily dost značné položky za mezinárodní hovory, přičemž dotyční jsou na 100 % přesvědčeni, že nikam do zahraničí nevolali, protože jednoduše nemají komu. Při podání reklamace tohoto účtování jim na Telecomu bylo všem stejným způsobem sděleno, že za mezinárodní hovory může právě internet. Je prý údajně možné se při surfování přepojit na zahraničního poskytovatele těchto služeb, aniž by to bylo pro surfaře postřehnutelné! Je toto tvrzení vůbec technicky možné? Nebo si Telecom tímto způsobem jen vylepšuje svoje finanční aktiva a spoléhá na to, že uživatel internetu zase tak úzkostlivě na nějakou tu minutu nehledí. Prosím vás o váš názor na tuto problematiku Telecom versus internet. Pokud je výše uvedené tvrzení Telecomu nesmyslem, jaké jsou možné způsoby ochrany před neoprávněným účtováním?

Pokud Telecom účtuje mezinárodní hovory, jistě je schopen je doložit (pravděpodobně za poplatek). Přepojení na zahraničního poskytovatele během surfování je samozřejmě nesmysl. Technicky to není možné, protože na začátku spojení je modemem vytočeno číslo poskytovatele (českého) a bez ukončení tohoto "hovoru" nelze vytočit číslo nové bez povšimnutí uživatele. Co ale možné je, je situace, kdy během surfování uživatel klikne na speciální odkaz na nějaké web-stránce, který dokáže přenastavit parametry Dial-up připojení včetně telefonního čísla. V tom není žádný technický problém, tuto možnost nabízejí někteří poskytovatelé při prvotním zavádění účtu, aby uživatel nemusel toto nastavení provádět sám podle svých poznámek z úvodní web-stránky. Jakmile se uživatel příště připojí na internet, nevytáčí číslo českého poskytovatele, ale číslo nové, třeba i do zahraničí. To lze přehlédnout zvláště při tónové volbě. V takovém případě pak k mezinárodnímu hovoru dojde. Uživatel je ale schopen jej bezpečně identifikovat (zpětně) tím, že si zkontroluje parametry připojení, resp. se vždy raději připojí "ručně" pomocí ikony Dial-up, a nikoliv pomocí automatického nastavení v Internet Exploreru. Toto je technické vysvětlení. Důvody k umisťování takovýchto "přenastavovacích" odkazů mohou být různé, pravděpodobně se za tímto skrývá konkurenční boj o zákazníka a o příliv peněz poskytovateli.

? - Rád bych přešel z Windows 3.11 na Windows 98. Co pro to musím udělat? Počítač mám z roku 1997 (P 100, 8 MB RAM, 1,2 GB HDD). Kolik stojí instalace Windows 98 a M602?

Doporučuji zvětšit paměť počítače aspoň na 16 MB, lépe na 32 MB. Jinak parametry vyhovují. Co se týká ceny, je třeba koupit licenci Windows 98 a M602 (pokud ji již nemáte). Instalaci si buď provedete sám, nebo ji necháte provést v servisu za jejich smluvní cenu. Přesné částky za licence software zjistíte u prodejců.

? - Potřebuji, aby mi Windows 3.11 detekovala mechaniku CD-ROM. Když jsem to zkoušel, tak ji nedetekovala.

Windows 3.11 CD-ROM mechaniku detekovat nebudou, protože na to nejsou uzpůsobena. Windows 3.x nejsou operační systém, ale operační prostředí, které k diskovým operacím využívá MS-DOS. Proto je třeba CD--ROM mechaniku zavést do MS-DOS pomocí jejího ovladače (příkazy device a mscdex). Windows ji pak budou znát automaticky.

? - Při startování systému Windows 98 se zobrazuje zpráva: "Nelze zavést dynamicky připojovanou knihovnu: msnp32.dll. Systém nemůže nalézt uvedený soubor, některé z následujících funkcí nejsou k dispozici: Microsoft Network." Dalo by se to nějak odstranit?

Předpokládám že ano, v zásadě dvěma způsoby. Buď počítač nepracuje v síti, a pak tedy není třeba mít nainstalovanou síť Microsoft. V tom případě zrušte všechny položky ve vlastnostech sítě a po restartu se tato hláška již neobjeví. Pokud má být počítač do sítě připojen, postupujte v prvním kroku stejně (nechte ve vlastnostech sítě pouze adaptér) a po restartu přidejte ostatní položky (Client for Microsoft Networks, protokol TCPIP atd.). Nastavte protokol a klienta, a po dalším restartu bude již počítač připojen do sítě a bez chybové zprávy.

? - Při připojení k lokální síti v našem ústavu (po spuštění Windows 98) síť vždy vnutí svůj systémový čas do mého počítače. Poněvadž se zpožďuje, neustále mne s tím zlobí a já jsem nucen čas korigovat "ručně" po každém připojení na síť. Lze, a jak, tomuto totalitnímu chování sítě nějak zabránit?

Zabránit tomuto chování lze na úrovni administrátora, ale nedoporučoval bych to. Síť Novell čas vnucuje standardně, u sítě Microsoft toto musí nastavit administrátor. Jednotný čas na síti je důležitý, řídí se jím např. práce off-line folderů ve Windows 2000 nebo Aktovka v nižších verzích Windows. Některé aplikace (např. větší databáze pro více uživatelů) pracují transakčním způsobem a čas je pro ně zásadní veličinou. Pokud se serverové hodiny rozcházejí s reálným časem, je to nepříjemné. Existuje však jednoduché řešení, a sice využití tzv. timeserverů, kterých existuje celá řada a které poskytují přesný čas. Informace o nich lze nalézt na internetu např. na http://www.eecis.udel.edu/~ntp/. Apelujte tedy na správce, aby timeserver začal používat a výsledkem bude, že si podle počítače budete moci řídit hodinky.

? - Vlastním zhruba 3 roky staré PC se zvukovou kartou ESS Audiodrive 1868. Všechno šlapalo v klidu, dokud jsem nepřezbrojil na Windows 98. Karta zmlkla a problém je v tom, že na internetu se mi nedaří nalézt výrobce, natož pak odpovídající ovladač. Všude to vrací pouze diskusní příspěvky, prosící o stejnou radu jako já.

Zkuste stránku http://www.esstech.com/techsupp/drivers.shtm, kde jsou drivery. Karta 1868 je zde uvedena pod OS Windows 95/98. Problém může být také v rozpoznání ISA karty pro Windows 98. Zkontrolujte položky ve Správci zařízení. Pokud by se zde vyskytl problém, je třeba ISA kartu specifikovat pro Windows 98 v BIOSu.

? - Některé programy pro DOS na některých počítačích pracují, na jiných hned po spuštění hlásí "Runtime error 200 at xxxx:xxxx". Lze, a jak, tuto chybu odstranit? (Myslím, že jsem o řešení tohoto problému již někde četl a že se jedná o nevhodné časování v Pascalu, ale nemohu si vybavit, kde to bylo.)

Možnost opravy existuje a je několikrát popsána na internetu, dokonce i česky. Na adrese http://www.zive.cz/p-art.asp/id=5590 získáte vysvětlení i návod jak chybu odstranit. Příčinou chyby starších programů je knihovna CRT, která obsahuje funkci Delay. Tato funkce počítá impulsy počítače, na rychlých strojích však dojde k přetečení proměnné a výsledkem je chybové hlášení. Borland sám neposkytuje opravu, ale přímo na svých stránkách doporučuje, abyste si na Altavistě vyhledali řetězec "+bp7patch.zip +tppatch.zip +tpbug.zip". Na stránce Klause Hartnegga (http://www.brain.uni-freiburg.de/~klaus/pascal/runerr200/download.html) najdete prográmek TPPatch, který opravuje již existující aplikace (exe soubory). Soubor T7tplFix.zip je určen pro programátory a obsahuje opravu původní knihovny Borlandu.

? - Pevný disk mám kvůli velikosti clusterů (pracuji i pod DOSem) rozdělen na řadu logických disků, jeden z nich je téměř zaplněn pro mne cennými daty. Ovšem Windows 98 mi při každé příležitosti vlezle nabízejí, že mi tento téměř plný disk "vyčistí", asi aby si tam mohla ukládat své "cenné" soubory. Existuje nějaká možnost, jak jim tuto nežádoucí konverzaci zatrhnout?

"Vyčištění" disku není ve smyslu smazat nějaké soubory a nahradit je jinými "windowsovskými", jde o pokus o získání více místa metodou defragmentace a scandisku. Pokud jednou toto vyčištění dovolíte, Windows si to poznamenají a nebudou vás už dále obtěžovat. Druhou možností je odinstalovat z Windows diskové nástroje. Pak nebude program, který by "vyčištění" mohl provést. Nevěříte-li tomuto automatickému "vyčištění", udělejte ručně scandisk a potom defragmentaci. Windows si to opět poznamenají a nebudou vás nějaký čas vyzývat.

? - Již několikrát jsem potřeboval použít stejné odkazy v nabídce Start-Programy na více počítačích. Bohužel jsem se v některých případech setkal s problémem, že soubory *.lnk obsahují úplnou cestu k vlastnímu souboru, a to i s UNC cestou, tzn. že při použití na jiném počítači se lnk soubor odkazuje na počítač, odkud byl vzat. To mi samozřejmě překazilo plány na hromadné rozšíření ikon, protože nevím, jak lnk soubor editovat tak, aby neobsahoval UNC cesty. Cesty se sice dají opravit pomocí vlastností souboru lnk, ale v některých případech to nefunguje stoprocentně a lnk soubor si stejně po editaci pamatuje i UNC cestu na daný počítač. Zkoušel jsem na internetu hledat nějaký nástroj, který by uměl .lnk soubory lépe editovat než Windows, nebo je úplně znovu vytvořit, ale bohužel marně.

Odkazy (shortcut), vzniklé na systému Windows NT vždy obsahují UNC cestu a tím jsou nepoužitelné pro hromadnou distribuci na více počítačů. Částečným řešením je jejich úprava, ovšem s problémy, jak sám uvádíte. Jinou možností je vytvořit shortcuty na počítači s Windows 9x. Tam se do lnk souborů UNC cesta nezaznamenává, a namísto ní je tam uveden vždy disk a daná cesta. Tyto .lnk soubory lze bez potíží použít na stanicích s Windows NT, můžete je kopírovat i na několik stanic, což právě potřebujete.

? - Někde jsem "chytl" trojského koně Back.Orficce-Donald.Dick. AVG zjistilo infikovaný soubor intld.vxd. Jakmile jsem jej přesunul do virového trezoru, vždy když startuji Windows, objeví se ještě v DOSu hláška jako Registr nebo system.ini odkazuje na chybějící zařízení intld.vxd. Pokračujte libovolnou klávesou. Jak se tohoto zbavit?

Máte dvě možnosti. Buď odmažete záznam o souboru intld.vxd ze souboru system.ini či z registru, nebo jej do systému nakopírujete z instalačního CD aplikace, která tento soubor potřebuje. Pokud se Windows chovají normálně a žádná aplikace tento soubor nepotřebuje, vyjměte odkaz ze systému. System.ini je textový soubor a snadno v něm odkaz najdete. Není-li tam, bude v registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\Current\VersionRun nebo RunServices.

Ohlasy čtenářů

Při zběžném pročítání rubriky FAQ v PC WORLDu 2/2001 jsem u prvního dotazu narazil na problém čtenáře, který měl druhý pevný disk v šuplíku, a pochopitelně při jeho vyjmutí se mu ve Win 9x posunulo přiřazení písmen dalších partitions prvního disku. Řešení je jednoduché: na disku v šuplíku nevytvářet primární partition, ale pouze extended, poté se vždy přiřadí na konec v abecedě.

Petr Muláček

V únorovém PCWORLDu v nejčastějších dotazech se jeden ze čtenářů ptá, jak instalovat Windows 98, jestliže má dvě oblasti, přičemž jedna je ve formátu NTFS s Windows 2000 a druhá ve formátu FAT 32 bez OS. Jako redakce tam popisujete vámi neověřený a dosti komplikovaný úkon, jak Windows 98 nainstalovat (jde tam o dočasné připojování jiného disku...). Znám snadnější a méně rizikový způsob (ověřil jsem ho na Windows NT 4.0 a Windows 98 SE a předpokládám, že s Windows 2000 to bude stejné), proto se o něj rád podělím:

1.Zkontrolovat, zda není disk D: součástí rozšířené oblasti. Pokud tomu tak je, je nutno všechna data přenést na C:, ve Správci disků odstranit D: a vytvořit znova tak, aby nebyl součástí rozšířené oblasti, tj. aby bylo možno jednotce udělit atribut active to jest jednotka, ze které se bude bootovat.

2.Spustit počítač ze spouštěcí diskety Windows 98. POZOR přístupný bude pouze disk C:, ve Win 2000 je označený jako disk D: zjednodušeně to bude ten disk, který je zformátován systémem FAT32, protože Windows 98 neznají systém NTFS, a tudíž tyto oblasti naprosto ignorují, čehož využijeme.

3.Příkazem sys a: c: přenést systém na disk.

4.Nyní je nutno nainstalovat nějaký bootmanager. Na bootmanager z Win 2000 bych nespoléhal. Doporučoval bych třeba Ranish Partition Manager, jehož součástí je i jednoduchý bootmanager. Jde o freeware.

5.Restartovat počítač. Po náběhu OS manažeru zkusit spustit Windows 98. Na chvilku by se mělo rozsvítit logo Windows 98 a měl by naběhnout MS-DOS.

6.Inu, a nyní stačí spustit instalaci Windows 98. Jak jsem pochopil, tak má čtenář již instalaci Windows 98 nahranou na PC. Nechť tedy celý systém přesune ve Win 2000 na D: do rootu.

Jan Bien, janbien@fofr.cz

V čísle 01/2001 jste konstatovali zvýšenou reklamaci CD příloh. Sám jsem se s tímto setkal. Některá CD se spouštěla s velkými těžkostmi a CD 10/2000 č. 2 se mi nedařilo spustit vůbec. Po výzvě v 01/2001 jsem byl rozhodnut vám poslat CD na výměnu. Při vypalování dat na CD-RW v práci mě zaujala výzva při vyndavání CD disku z mechaniky, která upozorňovala na nutnost instalace utility UDFReader na mechaniky, které normálně nedokážou data z RW číst. Utilitu jsem nainstaloval, RW lze číst (CD mechanika 24x r. v. 1998) bez problémů. Při této příležitosti jsem si vzpomněl na vaši výzvu a začal jsem problémové disky přehrávat na CD. Čekalo mě příjemné překvapení nečitelný 10/2000 č. 2 se načetl bez problémů a přístup k datům na ostatních CD se očividně zrychlil.(přeloženo ze slovenštiny)

RNDr. Ján Hrbatý, Skalica

Reaguji na otázku, jak nastavit, aby ve Windows 95/98 byla automaticky po spuštění systému zapnuta klávesa NumLock. Stačí do souboru congif.sys připsat příkaz: numlock = on

Jan Bien

Dotazy do rubriky FAQ můžete zasílat na e-mailové adresy faq@idg.cz, pcworld@idg.cz nebo poštou na adresu časopisu PC WORLD. Těšíme se na vaše dotazy.Redakce PC WORLDu

§§§§§


Komunikace


Zajímavé adresy na internetu - Encyklopedie

Jozef Petro

c01p0129

Encyklopedie pořád zdobí knihovny mnohých z nás. Vlastnictví Encyclopedie Britanniky, jedné z nejprestižnějších světových encyklopedií, patřilo ještě nedávno k základnímu vybavení středostavovské americké a západoevropské rodiny. Ti, kteří nechtěli investovat 1 250 USD, se spokojili s nějakou menší a ne tak drahou encyklopedií. Dnes jsou ty doby pryč. Máme tu internet, který nám nabízí nejenom Britanniku, ale i řadu dalších encyklopedií on-line. A to vše bezplatně.

Trh ovládají giganti

Encyclopedia Britannica (EB) - www.britannica.com vyšla poprvé v roce 1768 a patří k nejstarším encyklopediím vůbec. Její internetová podoba spatřila světlo světa v roce 1994 a tehdy se za přístup na stránky EB platilo 85 USD. Od té doby EB vyzkoušela několik obchodních modelů. Přístup na stránky s encyklopedií je momentálně bezplatný. Na úvodní straně vás přivítají zajímavosti a aktuality. V levé části homepage jsou umístěny dvě základní sekce. Tou první je Today přinášející aktuální zpravodajství ze světa, které je převzato z deníku Washington Post, podsekce Markets je věnovaná burze a obchodu. Dále tady najdete podsekce Shopping, Sports, Weather a Dowloads. Ta poslední nabízí různá doplňující vylepšení Britanniky. K dispozici je také mailová poštovní schránka. Samotná encyklopedie obsahující 44 milionů slov se schovává pod heslem Explore. Encyklopedie je dělená na sekce Umění, Dějiny, Věda, Svět, Zdraví a Vzdělání, a ty opět dále na jednotlivé podsekce. Samozřejmostí je také vyhledávání zadáním hesla. Po zadání dotazu dostanete výsledky, které se skládají ze 4 částí. První je textová část hesla z EB. Druhou část tvoří tipy na několik dalších webových stránek s jejich popisem a hodnocením. Třetí částí je výběr aktuálních článků týkajících se zadaného hesla, pocházejících z prestižních světových časopisů, a nakonec tady najdete odkazy na knihy s hyperlinkem na internetové knihkupectví.

Encarta Online - www.encarta.com přináší internetovou verzi encyklopedie, kterou někteří z vás asi znají v podobě na CD-ROMu. Encyklopedie Encarta z dílny Microsoftu vznikla rozšířením New Encyclopaedia z nakladatelství Funk and Wagnalls a světlo světa spatřila v roce 1993. Úvodní strana on-lineové encyklopedie nabízí různé zajímavosti a články týkající se aktuálních událostí, výročí a osobností. Vyhledávání pomocí hesla bude asi tím nejčastějším způsobem hledání informací. Po zadání hesla obdržíte textovou část, dále si můžete nechat vyhledat zajímavé adresy na webu týkající se daného hesla, nebo vyhledávat multimediální prvky, které encyklopedie obsahuje. Mezi těmi jsou také mapy, jež sice nejsou moc podrobné, postačí ale k zjištění, že ostrovy Vanuatu se nacházejí v Pacifiku a ne Karibiku, jak jste si mysleli. Na rozdíl od Britanniky, která je zcela bezplatná, podrobnější informace jsou v Encartě určeny pouze pro předplatitele. Abych byl konkrétní. Po kliknutí na naší mapě na ikonu Českých Budějovic, jsem o Budějkách nezjistil nic.

EncycloZine - encyclozine.com je všeobecnou encyklopedií, která je určena spíše mladší generaci. Mám tím na mysli generaci středoškolských a vysokoškolských studentů, za předpokladu samozřejmě, že ovládají angličtinu. Tato cílová skupina je zřejmá ze skladby jednotlivých částí encyklopedie. Tím ale není řečeno, že v ní nenajdou zajímavé informace také představitelé starší generace. Právě naopak. Tatínkové a dědečkové se tady poučí také, zejména o světě svých potomků a vnuků. Zjistí, že když se mladí geniové baví o Javě, nemyslí tím většinou jeden z indonéských ostrovů, ale něco úplně jiného. Dočtou se také např. o tom, co jsou to aplety, a mohou si vyzkoušet kvíz o Harry Potterovi. Dokonce si mohou také něco zahrát. Líbí se mi rovněž hypertextové linky na konci každého hesla, které vás v honbě za informacemi navedou na další pouť webem. Encyklopedie je rozdělená do devíti základních částí (Umění, Zábava, Galerie, Dějiny, Humanitní vědy, Život, Věda, Vesmír, Technologie), které se dále skladají z jednotlivých podkategorií. Tak třeba část věnovaná moderním technologiím se skládá z podkategorií: Počítače, Internet, Rozhlas, Software, Web Design a WWW. Úvodní strana přináší navíc koktejl zajímavých článků na různá témata. Posuďte sami: úvod do kaskádových stylů je smíchán s problémem nedokonalosti amerického volebního systému jenom proto, abychom si o něco dále mohli přečíst články o víně a struktuře atomu.

Jak to vypadá u nás doma

Společnost Diderot, vydávající encyklopedickou literaturu, budete asi znát. Její osmisvazkovou encyklopedii najdete v každém knihkupectví, také verze na CD-ROMu je všeobecně známá. Potom, co bylo cédečko zlevněno z 2 500 Kč na 250 Kč, mělo by snad být v každé rodině. Méně známá je skutečnost, že Diderot začal na podzim roku 2000 se zkušebním provozem portálu s on-lineovou verzí encyklopedie. V současné době tam najdete pouze základní hesla, v budoucnu se počítá s postupným rozšiřováním databáze o komentáře, eseje, mapy, statistiky a audiovizuální prvky. Internetovou encyklopedii Diderot hledejte na adrese encyklopedie.diderot.cz. A nezapomeňte si pořídit CD-ROM.

Naši další internetovou encyklopedií s výmluvným názvem Vševěd encyklopedie v pohybu najdete na adrese www.vseved.cz. Encyklopedii připravuje společnost, která vznikla teprve v roce 1999 a za cíl si dala vytvořit databázi praktických a akuálních informací o světě kolem nás. Po zkušebním zadání hesla Masaryk jsem obdržel celkem 5 odpovědí (včetně vysvětlení co je Masarykův okruh). Heslo o našem prvním prezidentovi je vcelku obsáhlé a jako první informace postačující. Vševěda si můžete prohlížet také wapovým prohlížečem.

Třetí internetová encyklopedie se nazývá Co je co a nachází se na adrese www.cojeco.cz. Co je co je také soukromým projektem, který je v začátcích. Moje zkušební heslo "Masaryk" bylo v Co je co zpracováno podstatně kratším způsobem než u Vševěda. Přispět do této encyklopedie může prakticky každý tím, že napíše heslo, které pak prochází korekturou odborníků z dané oblasti. Až pak je zařazeno do encyklopedie.

Olympijské hry jsou již za námi, pokud si ale chcete osvěžit paměť o hrách minulých a jejich protagonistech, podívejte se na stránky www.olympiady.cz. Olympijská encyklopedie nabízí informace o všech olympijských hrách se základními informacemi o místě a době konání, popisem her a soutěžním kalendářem. V rubrice Sporty najdete seznam olympijských disciplín se základní charakteristikou, adresou české federace toho kterého sportu, a popřípadě také hyperlinkovým odkazem na webovou prezentaci. Vyhledávat v encyklopedii můžete také zadáním hesla.

Encyklopedie pro specialisty

Spartacus Educational na adrese www.spartacus.schoolnet.co.uk/FWWtitle.html je rozsáhlou encyklopedií, kterou ocení zvláště zájemci o britské dějiny. Jedná se v podstatě o 15 samostatných encyklopedií, věnovaných především různým vývojovým obdobím Británie nebo aspektům anglické společnosti. Kromě dějin Velké Británie, dějin středověku, textilního průmyslu a odborů, zde najdete i encyklopedie věnované americkým dějinám do roku 1980, dějinám vietnamské války, ruské revoluce. Jednotlivá, vzájemně prolinkovaná hesla si můžete vybírat z heslovitého seznamu.

Hudebníci a zájemci o hudbu obecně zajisté ocení existenci Instrument Encyclopedia, tedy encyklopedie věnované hudebním nástrojům. Nachází se na adrese www.si.umich.edu/CHICO/MHN/enclpdia.html. Encyklopedie byla připravena za spolupráce Michiganské univerzity, Muzea hudebních nástrojů a Hudební školy. Autoři si dali za cíl představit zájemcům hudební nástroje z různých kontinentů, kultur a historických období. Hudební nástroje můžete vybírat podle odborné klasifikace pocházející ze začátku století, která se nazývá Sachs-Hornbostelova. Dalším kritériem výběru je dělení nástrojů na bicí, smyčcové, elektronické, dechové a foukací. Vybírat si můžete také podle geografického původu nástroje. V oddíle Resources for Educators najdete vysvětlení hudebních pojmů, informace o amerických hudebních muzeích a sbírkách a hypertextové odkazy.

Pokud se zajímáte o oblast Blízkého východu a severní Afriku, nebo obecně o arabskou kulturu, podívejte se na Encyclopedia of the Orient i-cias.com/e.o/index.htm. Na této adrese se totiž nachází vynikající encyklopedie islámu a arabského světa. Z homepage můžete vyhledávat výběrem začátečního písmena hledaného hesla, dále na homepage najdete aktuální články k problematice arabského světa. Po volbach Ariela Šarona v Izraeli se ihned objevil článek s jeho životopisem, citace z jeho projevů a scénař dalšího možného vývoje situace na Blízkem východě. Homepage přináší také odkazy na mapy a statistiky týkající se zemí arabského světa. Články a hesla jsou speciálně psány pro účely této encyklopedie a aktualizace stránek probíhá jednou týdně. Kromě textové části a map jsou zde k dispozici také fotografie a zvukové ukázky dokumentující život v arabských zemích.

Rarity a zajímavosti

Encyklopedie piva a slovenská doména? Jak to jde dohromady? Nevím. Českou encyklopedii piva jsem bohužel ještě neobjevil. Ta slovenská Encyklopedie piva má adresu www.pivo.sk a nabízí informace o pivu, dlužno připomenout, že nejenom slovenském. Jedná se o kombinaci redakčních textů s texty převzatými z odborné literatury, které nám přinášejí informace o světě kolem piva. K zajímavostem webu patří odborný slovníček pivaře s několika základními pojmy v 15 jazycích. Vězte tedy, že až pojedete do Esperantolandu a budete umírat žízní, máte hledat "drinkejo", což je hospoda. Až ji najdete, řekněte "elkranistovi" což je ten pán za pípou ať vám přinese "biero". Americká Household Cyclopedia members.xoom.com/mspong vás zavede do USA koncem 19. století. Nahlédněte jak se tehdy žilo a myslelo. Poučte a pobavte se.

§§§§§


Pár tipů pro mobily - vyzkoušejte si

Vojtěch Horna

c01p0137

Tentokráte jsme pro vás přichystali několik tipů pro vaše mobilní i nemobilní telefony. Doufáme, že zde objevíte nové možnosti komunikace a usnadníme vám práci. Pohromadě tak budete mít informace, které by vám měly nejen ušetřit trápení, ale i peníze, protože ty jsou vždy až na prvním místě.

1. Clip

Začněme u funkce, kterou znají všichni uživatelé mobilů CLIP. Pokud zaraženě koukáte na tuto značku, ani se vám nedivím. Přestože CLIP používáte, asi přesně nevíte, o co jde. Calling Line Identification Presentation je služba umožňující zobrazení čísla účastníka, který vám volá. Díky ní se zobrazí na displeji jméno volajícího a můžete rovnou začít hovořit bez nutnosti představení se. CLIP je bezplatná služba nabízená všemi mobilními operátory v České republice, v některých případech je nutné ji nejprve nechat zdarma aktivovat (např. v síti Paegas). Na displeji telefonu uvidíte číslo volajícího, pokud vás kontaktuje přes síť EuroTel, Oskar, Paegas nebo skrze digitální ústřednu Českého Telecomu. Ty starší, analogové, nepředají informaci o čísle a vy se nedovíte, kdo vám volá. Zobrazení čísla volajícího nabízí i Český Telecom, ale pouze pro linky euroISDN, jejichž pořízení včetně přístroje vyjde momentálně téměř na deset tisíc.

2. CliR

Méně využívanou je služba CLIR, obdoba zmíněné CLIP, která naopak zamezí zobrazení vašeho čísla na přístroji volaného. Pokud vám manželka nebere telefony, protože voláte právě vy, aktivujte si CLIR. Aktivace je kromě Paegasu a Oskarových tarifů Dohoda s Oskarem a Slyším Vás zpoplatněna jednorázovou částkou 400 Kč.

3. Hlídejte si špičku

Jistě máte ještě v živé paměti reklamu na Oskara, kdy manžel nechce volat mobilem pomoc, přestože má vytopený byt. Čekal, až skončí špička. Tím dával Oskar najevo, že nerozděluje ceny podle doby, kdy je hovor uskutečněn. Tak tomu opravdu je, kromě tarifů Dohoda s Oskarem a Slyším Vás, které jsou označovány za výherní (díky nim dostal Český Mobil licenci). Špička je u Oskara od 8. do 18. hodiny v pracovní dny. Sledovat tento čas se vyplatí u výherních tarifů, kde jsou volné minuty rozděleny do špičky a mimo špičku. Větší rozdíly mezi cenami dle denní doby nasadil EuroTel i Paegas. Některé rozdíly mezi časovými pásmy jsou jen minimální a je pouze na zákazníkovi, zda naletí operátorovi na to, že si řekne "už je mimo špičku, tak volám". Je tomu tak například u pásem špička a mimo špičku v tarifu Paegas Twist, kdy se mění pouze sazba za volání do sítě Českého Telecomu z 9,90 na 7,90. Ostatní ceny jsou nezměněny.

4. Rozdělení časových pásem

- EuroTel EuroTel GSM Global a TIP: všední dny 8-20 hod., ostatní mimo špičku

- EuroTel Original Go: všední dny 7-19 hod., ostatní mimo špičku

- EuroTel Quatro Go: všední dny 7-16 hod., ostatní mimo špičku

- Paegas: všední dny 8-19 hod., 19-22 hod. mimo špičku, 22-8 hod. noční hodiny; o víkendu a o svátcích 22-8 hod. noční hodiny, ostatní mimo špičku

- Paegas Twist: 8-15.30 hod. špička, 15.30-19 hod. mimo špičku, ostatní noční hodiny

5. Když potřebujete zjistit Telefonní číslo

Každý operátor má vytvořen seznam čísel svých zákazníků, jejichž čísla vám poskytne na speciální lince. Dříve byla tato čísla zdarma dostupná na infolinkách, ale protože tím byly příliš zatěžovány, stala se z toho služba placená. Operátor vám dá na výběr na hledání v seznamu Českého Telecomu a svých zákazníků. Čísla v síti Paegas zjistíte na lince 333 Paegas Asistent, která je zpoplatněna 9,80 Kč za minutu hovoru a stejnou sazbou za spojení. Pro Twist 10,40 Kč za spojení a 14,80 za minutu s operátorkou. My vám však poradíme, jak ušetřit. Nevolejte na tuto linku z Paegasu, ale ze sítě jiného operátora. Vytočte 0603 123 333 a budete platit, jako byste volali do sítě Paegas, tedy méně, a ještě navíc budete spojeni zdarma. Službu EuroTel Asistent najdou zákazníci EuroTelu pod číslem 1188 a je určena pouze pro ně. Zákazníkovi je účtováno 9 Kč za spojení a každou minutu s operátorem, a uživatelům Go se poplatek za minutu hovoru zvyšuje na 15,50 Kč. Oskar má telefonní seznam dostupný pod číslem *120 za cenu 9,50 Kč za minutu. Čísla Českého Telecomu jsou za stejnou cenu na čísle 1180. Stejnou službu jako na lince *120 získáte ze všech sítí na čísle 02/ /71177100.

6. Jak získat kredit navíc

Kredit navíc můžete získat díky některým speciálním akcím. Například vloni mohli zákazníci EuroTelu dobíjet své telefony přes internet a bankomaty s bonusem 20 %. Nyní toto nabízí s 10% bonusem Paegas při nabití prostřednictvím bankomatu. V nejbližší době začne podobnou službu nabízet i Oskar, a jistě bude spojena s bonifikací. Již nyní Oskar nabízí při koupi většího kreditu hovorné zdarma. Při koupi 800 Kč kuponu 100 Kč navíc a při 1 500korunovém kuponu dokonce 300 Kč navíc.

7. Hlasová schránka

V případě, že se nacházíte mimo signál, máte vypnutý telefon nebo ho neberete, je připravena zaznamenat vzkaz volajícího hlasová schránka. Funguje na principu záznamníku, který je přiřazen k vašemu číslu bez toho, že byste museli vlastnit nějaký další přístroj. Tuto službu nabízejí všichni operátoři včetně Českého Telecomu. Po aktivaci schránky si nezapomeňte nastavit svůj bezpečnostní kód, protože by někdo mohl poslouchat vaše zprávy. Standardně je nastaven kód na 9999 u EuroTelu a Oskara a na 0000 u Paegasu. Toto čtyřmístné číslo musíte (!) po aktivaci změnit. Činíte tak kvůli své ochraně, a pokud stále využíváte přednastavené heslo, měli byste s tím rychle něco udělat. V hlasové schránce si můžete nastavit svůj pozdrav, který uslyší volající předtím, než učiní záznam. Originalitě se meze nekladou. Své vzkazy si můžete vyzvedávat buď ze svého telefonu po volbě *99 (EuroTel), *98 (Oskar) nebo 3311 (Paegas). Druhou možností je i použití jiného telefonu. Potom volte 0602989898 (EuroTel), 0608989898 (Oskar) nebo 0603123311 (Paegas). Samozřejmě pokud se vám nechce platit poplatky za volání do hlasové schránky a myslíte, že byste ji nevyužili, můžete si ji kdykoliv zrušit. Další možností změny je nastavit si přesměrování do schránky pouze pro některé situace, např. pokud nezvedáte telefon. V ostatních případech by schránka nebyla aktivní.

8. Plaťte inkasem

Nechat si strhávat částku za volání z účtu operátorem pomocí inkasa se vyplácí. EuroTel i Paegas vám za to poděkují finanční úlevou. EuroTel snižuje u většiny tarifů paušál o 60 Kč a Paegas poskytuje podrobné vyúčtování za symbolickou 1 Kč oproti 80 Kč při platbě jinou formou.

9. Nabíjení kreditu

Nabít kredit můžete u všech operátorů standardním způsobem po zavolání na linku pro dobíjení. Číslo této linky je většinou známo, protože se bez něj majitel předplacené karty neobejde, přesto pro úplnost: Paegas 4602, EuroTel *88 a Oskar *77. Po zakoupení kupónu se však nemusíte spoléhat pouze na dobíjecí linku, ale můžete využít i internet, což se hodí zejména pro případy, kdy se nacházíte mimo Českou republiku. Tuto službu však nabízejí pouze EuroTel a Oskar na svých stránkách www.mobilgo.cz a www.oskarmobil.cz. Na webu EuroTelu můžete nabít kredit i svému kamarádovi, ale u Oskara se nabití provádí v heslem chráněné oblasti, kam má přístup pouze majitel Oskarty. EuroTel jako jediný nabízí možnost přímo zakoupit kredit po internetu. Nemusíte tedy chodit kupovat kupón. I tato služba má však svá omezení. Kupovat mohou pouze zákazníci eBanky, Citibank nebo majitelé karet JuicePay či CCS Kontakt. V případě potřeby daňového dokladu si můžete nechat zaslat číslo dokladu, který vám mohou dodatečně vystavit ve značkové prodejně. Nově rozvíjející službou je koupě kreditu přes bankomat. Dlouhou dobu tuto službu nabízel pouze EuroTel, ale nyní se přidal Paegas a v nejbližší době ji zavede i Oskar. Aplikace v bankomatu pracuje na jednoduchém principu. Poté, co vložíte kartu, zvolíte namísto výběru v hotovosti nabíjení předplacené karty a určíte částku. U EuroTelu vám potom vyjede lístek s dobíjecím číslem, se kterým nakládáte stejně jako se standardně nakoupeným kuponem, a u Paegasu máte rovnou nabito. V současné době nabízejí tuto službu EuroTel na 60 a Paegas na 40 bankomatech. Jejich seznam je dostupný na internetu.

10. SMS chat

SMS Chat je poměrně novou službou, nabízenou zákazníkům EuroTelu. Pracuje na principech chatu na internetu, kdy se lidé skrytí za přezdívkou baví na určité téma v diskusních skupinách. Každý může zaslat příspěvek do diskuse, a ten je zobrazen všem ostatním. Všechny zprávy posílané do SMS Chatu posílejte na číslo 999666. Nejprve si musíte zaregistrovat přezdívku. To provedete odesláním textovky s obsahem CHAT ALIAS přezdívka. Nyní již můžete vstoupit do jakékoliv veřejné či soukromé místnosti. Veřejnou místnost zřídil operátor a je to například Biják, Flirt, Muzika, Pokec, Sport a Kudykam. Do této diskusní skupiny vstupujete bez hesla. Do soukromé místnosti potřebujete znát heslo. Například o mobilních telefonech a službách můžete diskutovat v soukromé skupině MOBIL s heslem VOJ, proto při registraci zadejte CHAT RGS MOBILVOJ, ve veřejných skupinách zadáte pouze název bez hesla. Příspěvek do diskuse zasíláte jako CHAT MOBILVOJ vaše zpráva. Vše opět odesíláte na 999666. Za odeslání zprávy platíte jako za standardní SMSku dle vašeho tarifu a za každou přijatou vám bude naúčtováno 50 haléřů.

§§§§§


Kapka CSS - Kaskádové styly 3. díl

Jiří Kysela

c01p0139

Ani dnes tomu nebude jinak, a výuka bude opět ve znamení tabulek, plných různých skupin stylů tentokráte pro změnu vlastností textu a tzv. čtvercových elementů (co tento podivný název skrývá, si vysvětlíme v brzké době). Chybět ale samozřejmě nebudou ani konkrétní příklady a přikreslil jsem i několik ilustračních obrázků, pro snadnější pochopení vykládané problematiky. Stejně jako minule i dnes dodávám, že věnuji maximální důraz na snadnou pochopitelnost obsahu článku, pokud tedy komukoliv nebude cokoliv jasné, může se na mě obrátit s dotazem, který se mu pokusím zodpovědět. Posílejte mi je na mou e-mailovou adresu: j.kysela@centrum.cz. Tak tedy, začněme:

VLASTNOSTI TEXTU

V následujícím seznamu je uvedeno několik stylů pro úpravu textu je možné jimi určovat zarovnání, odsazení ale i dokonce výšku řádku či rozteč mezi písmeny.

Názorné vysvětlení některých stylů je na ukázkovém obrázku.

Následující příklad jednoduše vypíše vzorec (raději nezkoumejte jaký) s exponentem a dolními indexy:

<HTML>

<BODY>

v<SPAN STYLE="vertical-align:super">2</SPAN>

=c<SPAN STYLE="vertical-align:sub">a</SPAN>*c<SPAN STYLE="vertical-align:sub">b</SPAN>

</BODY>

</HTML>

Poznámka: jak v příkladu vidíte, někdy je nutné aplikovat styl pouze na určitou část textu (exponent, dolní indexy), která ovšem není uzavřena v nějakém běžném HTML tagu, co tedy s tím? Pro tento případ se používá řádkový tag ,SPAN\, který sám o sobě nijak nemění vzhled textu, ale slouží právě pro definování určité části textu.

Výsledek pak bude zobrazen následovně:

VLASTNOSTI ČTVERCOVÝCH ELEMENTŮ

Čtvercovými elementy jsou míněny HTML prvky, jejichž zobrazení má tvar čtvercového charakteru (tzn. nejen čtverce, ale i obdélníky ;) ). Kupříkladu jsou to tedy tabulky a různé formulářové objekty tlačítka apod. Nutno však podotknout, že speciálně formulářové objekty nejsou pro aplikaci CSS zrovna tím nejlepším příkladem, neboť na ně myslí až ty novější verze browserů tedy IE v4.0, NN v6.0 a Opera v5.0!

Názorné vysvětlení některých stylů je na ukázkovém obrázku.

Příklad mění vzhled tlačítka formuláře, podobně jak jej vidíme na obrázku vpravo:

<HTML>

<BODY>

<FORM>

<INPUT TYPE="submit" VALUE="zdobené tlačítko" STYLE="border:10px double green; width:200px; height:100px">

</FORM>

</BODY>

</HTML>

§§§§§


Domácí sítě - vybudujte si vlastní sí 3. díl

Vít Malinovský

c01p0141

V předchozím dílu jsme si povídali o kabeláži UTP (klasické i strukturované), o síťových adaptérech, typech sítí, médií a sběrnic. Dnes dáme prostor síťovým operačním systémům (SOS).

Dva přístupy

Síťové operační systémy můžeme rozdělit do dvou základních skupin:

- peer-to-peer (každý s každým)

- klient/server (klient/poskytovatel služby)

Síťové operační systémy peer-to-peer

Sítě typu peer-to-peer nás budou zajímat především, neboť jsou jednoduché a našim potřebám plně vystačí. Vyznačují se tím, že všechny počítače v síti jsou rovnocenné a mohou současně plnit funkci serveru i stanice (klienta) a také k nim mohou být připojena síťová (sdílená) periferní zařízení, jako např. tiskárna, plotter, modem apod. Nesplňují však technologické zabezpečení a ochranu dat, což nás ovšem v prostředí domácí sítě nemusí vzrušovat.

Nyní si popíšeme nejrozšířenější SOS pro sítě peer-to-peer: Windows 95/98, Windows NT, Windows 2000/Me, Windows 3.11 a AppleTalk.

Windows 95/98

Operační systém (OS) Windows 95/98 je dnes u nás bezesporu nejrozšířenějším systémem, v jehož prostředí a pomocí jehož prostředků můžeme provozovat počítačovou síť. Popíšeme si nyní proceduru konfigurace sítě pomocí Windows 95/98 za předpokladu, že máme propojeny dva nebo více počítačů kabeláží, kterou jsme podle návodu v první dílu seriálu vytvořili. Postup (kromě zadávaných jmen a hesel) bude na všech počítačích stejný.

1/ Instalace ovladače síťového adaptéru (karty)

Pokud je adaptér řádně vsazen do příslušného slotu, při prvním startu jej systém Windows v rámci inicializačních testů počítače nalezne a pokusí se pro něj nainstalovat vhodný software (driver neboli ovladač, což je prográmek, s jehož pomocí dokáže adaptér komunikovat jak s počítačem, tak s médiem propojujícím jej se sítí). To je však vhodné pouze tehdy, vlastníme-li nějaký standardní typ adaptéru (ve většině případů to tak naštěstí bývá). V případě, že máme typ, jenž Windows nerozpoznají, musíme jej nainstalovat sami. V Ovládacích panelech spustíme službu Přidat nový hardware, provedeme volbu, a v prvním dialogovém okénku (dialogu), které se nás zeptá, zda chceme, aby systém Windows nalezl nový HW, odpovíme Ne. V dalším kroku vybereme ze seznamu položku Síťový adaptér, v následujícím dialogu stiskneme tlačítko Z diskety. Tlačítkem Procházet nalezneme na disketě nebo CD příslušný ovladač (soubor s koncovkou .inf). Stiskem Dokončit se proces instalace ovladače zkompletuje.

2/ Konfigurace sítě

Po úspěšné instalaci ovladače adaptéru (o úspěšnosti se můžeme přesvědčit pomocí služby Systém v Ovládacích panelech, kde na kartě Správce zařízení zvolíme kategorii Síťový adaptér a po stisku tlačítka Vlastnosti si ověříme, zda "Zařízení pracuje správně") spustíme opět z Ovládacích panelů službu Síť a následně zvolíme kartu Konfigurace.

Nejlépe bude přihlásit se jako Klient sítě Microsoft (rolovací seznam uprostřed dialogu). Dále zkontrolujeme, zda je v okénku Následující součásti sítě jsou nainstalovány zobrazen Klient sítě Microsoft, a pokud ne, přidáme jej v následujícím dialogu vyvolaném tlačítkem Přidat. Budete-li používat pouze Windows, můžete odebrat položku Klient sítě NetWare (ale je to zbytečné). V následující položce (pod typem klienta) se bude zobrazovat v předešlých krocích nainstalovaný síťový adaptér, a nakonec zkontrolujeme, zda je nainstalován síťový protokol. V prostředí samotných Windows je nejpoužívanějším protokolem TCP/IP. Ostatní opět můžeme odebrat. Nejsou-li zobrazeny, přidáme je stejným způsobem jako typ klienta (viz výše). Na této kartě (záložce) můžeme pomocí dialogu spuštěného tlačítkem Sdílení souborů a tiskáren nakonec nadefinovat pravidla sdílení.

V tomto kroku zbývá ještě nakonfigurovat síťový protokol TCP/IP (protokol je soubor pravidel pro komunikaci mezi zúčastněnými stanicemi). Dialog pro konfiguraci spustíme tlačítkem Vlastnosti: do Masky podsítě vyplníme 255.255.255.0 (maska sítě typu C), do Adresy IP pak IP adresu např. číslo 192.168.1.1 (u dalších počítačů je můžeme zvyšovat 192.168.1.2, 192.168.1.3 apod.) Tato čísla mohou být z intervalu 0 až 255, a na posledním místě nesmí být 0. Maska podsítě musí být u všech počítačů stejná, zatímco každá IP adresa IP.

3/ Identifikace počítače

V dialogu Síť dále zvolíme kartu Identifikace a v políčku Název počítače vyplníme jméno počítače, jež chceme, aby se zobrazovalo na ostatních počítačích, jméno pracovní skupiny, která musí být u všech počítačů v naší domácí síti stejná, a libovolný popis počítače.

Kartu Řízení přístupu můžeme přeskočit.

4/ Nastavení sdílení

Aby byly pevné disky (nebo vybrané složky na nich) přístupné pro ostatní uživatele, musíme nadefinovat pravidla jejich sdílení. Na pracovní ploše otevřeme ikonu Tento počítač a pravým tlačítkem myši si klepnutím na ikoně pevného disku (typicky (C:)) zvolíme z otevřené místní nabídky volbu Sdílení (v případě složky/složek po otevření ikony pevného disku stejný postup na ikonách příslušné složky/složek). Potom provedeme volbu Sdílet jako a zadáme jméno objektu (disku/složky), pod kterým jej ostatní uživatelé uvidí. Potom v tomto dialogu definujeme typ sdílení a případné heslo. Potvrdíme tlačítkem OK. Takto můžeme sdílet i ostatní jednotky (např. bude-li na jednom z počítačů instalovaná nějaká méně používaná jednotka, jako např. disketová mechanika 5,25"). Na ikoně sdíleného objektu se zobrazí symbol modré ruky.

5/ Připojování síťových jednotek

Tímto je instalace hotova, a pokud nenastaly nějaké problémy, po spuštění služby Okolní počítače budeme všechny nainstalované a sdílené počítače a jejich prostředky vidět a budeme moci s nimi pracovat.

Abychom s nimi mohli zacházet jako s lokálními, v programu Průzkumník si v nabídce Nástroje/Možnosti spustíme příkaz Možnosti složky a v seznamu Upřesnit nastavení na kartě Zobrazit označíme políčko Na panelu nástrojů zobrazit tlačítko Připojit síťovou jednotku. Na panelu nástrojů Průzkumníka se budou zobrazovat ikonky Připojit síťovou jednotku a Odpojit síťovou jednotku. Pak vybereme některou síťovou jednotku (např. disk D: jednotka CD-ROM) a v dialogu Připojit síťovou jednotku vybereme její nové označení v rámci souboru našich lokálních disků (např. G:), políčko Cesta je vyplněno automaticky. Aby se jednotka připojovala při každém spuštění počítače, zaškrtneme políčko Znovu připojit při přihlášení. Ikony připojených jednotek budou zobrazeny s piktogramem kabelového připojení a dané jednotky se budou chovat jako lokální.

Windows NT

Operační systém Windows NT je vhodný pro sítě, kde je třeba data řádně zabezpečit, neboť k počítači s OS Windows NT se přihlašuje uživatel, nikoliv počítač. Ve většině případů domácích sítí si však bohatě vystačíme s Windows 95/98, a tak Windows NT projdeme pouze telegraficky s ohledem na zásadní rozdíly mezi oběma systémy. Zásadní rozdíl je u přihlašování po startu vás systém vyzve k trojstisku kláves CTRL+ALT+DEL (k "teplému startu"), po němž vyžaduje zadání přihlašovacích údajů. Na dialogu Síť přibudou karty Služby s možností konfigurace jednotlivých komponent Windows NT a Vazby pro složitější konfiguraci systému.

Nejdůležitější součástí je aplikace Správce uživatelů, v níž se definují uživatelé, kteří budou mít k danému počítači přístup. Spustíme ji z nabídky Start a z podnabídek Programy/Nástroje administrace. V dialogu jsou definováni dva uživatelé: Administrator (správce sítě) a Guest (host). Vysvětlení ostatních položek: Skupiny uživatelů definují skupiny uživatelů požívající stejná přístupová práva. Při vytváření nového uživatele je možné jeho zařazení k určité skupině, aby se nemusel definovat individuálně. Administrators uživatelé vlastnící veškerá práva. Heslo administrátora není radno zapomenout, představuje to novou instalaci Windows NT. Guests jakýkoliv uživatel; dědí omezená práva skupiny Users. Backup Operators uživatelé s právy zálohovat obsah oblastí, k nimž mají přístupová práva. Users ostatní uživatelé; sem je automaticky zařazen každý nový uživatel.

Zadávání nového uživatele se provádí v dialogu Nový uživatel ze Správce uživatelů. Postupně zadáme Uživatelské jméno (přihlašovací), Jméno a příjmení a Popis (nepovinné), Heslo, Potvrzení hesla, nastavení změny hesla (Při dalším přihlášení musí Uživatel změnit heslo nebo Uživatel nesmí změnit heslo). Dále v dialogu spuštěném tlačítkem Skupiny přiřadíme nového uživatele k příslušné skupině. V okně Správce uživatelů nalezneme přehledný seznam a popis uživatelů.

Pro vyšší zabezpečení dat je možné ze Správce uživatelů v dialogu Politika účtů zadat: Maximální stáří hesla, Minimální stáří hesla, Minimální délku hesla, Jednoznačnost hesla (dříve použitá hesla nebude možno použít, když označíte Zapamatovat a zadáte počet hesel) a Zamknutí účtu (počet neúspěšných pokusů o přihlášení).

Windows 3.11 for Workgroups

Tento systém již začíná pomalu být dědečkem mezi SOS, nicméně na starých počítačích s procesory 386 může stále prokazovat lví služby, a navíc bezproblémově spolupracuje s novějšími verzemi Windows.

Filosofie konfigurace sítě je v podstatě stejná jako u vyšších verzí. Síťovou podporu můžeme nainstalovat a nastavit již v průběhu první instalace Windows na disk počítače. V jejím průběhu se nám zobrazí dialog Instalace sítě.

V poli Nastavení sítě se po stisku tlačítka sítě zobrazí dialog Sítě. Zde se můžeme rozhodnout, zda kromě sítě Microsoft chceme instalovat podporu Windows ještě pro jiné sítě, např. Novell NetWare. Poté znovu přejdeme na dialog Instalace sítě, kde zadáme pravidla sdílení síťových prostředků, souborů a ovladače sítě (viz Windows 95/98). Pravidla sdílení adresářů (nyní složek) a souborů provedeme tak, že je ve Správci souborů (což je otec Průzkumníka) označíme, a v nabídce Disk se po spuštění příkazu Sdílet jako zobrazí dialog Sdílení adresáře. Ten vyplníme tak, jak jsme si řekli ve Windows 95/98. Aby se sdílené jednotky ve Správci souborů zobrazovaly a chovaly jako by byly lokální, musíme je nejdříve zmapovat. To provedeme z nabídky Disk spuštěním příkazu Připojit síťovou jednotku, kdy se zobrazí dialog Připojení diskové jednotky v síti. Pro vstupní údaje platí stejná pravidla jako u Windows 95/98.

Windows 2000

Tento operační systém je nejnovějším produktem společnosti Microsoft a vzhledem ke své ceně zřejmě nebude prozatím pro domácích sítě zrovna favoritem. Jeho chování je pro uživatele v podstatě podobné jako Windows NT a rozhodně mu v blízké budoucnosti budeme věnovat samostatný obsáhlý článek.

Pro úplnost dodejme, že ještě existují (ale jako skutečná rarita) další sítě typu peer-to-peer, a to Novel NetWare Lite od Novellu, který podporuje 2 až 25 počítačů. Stanice lze instalovat jako klient, server nebo klient&server. Přenosová rychlost je 120 KB/s. Podporuje zasílání lokálních správ a nejběžnější síťové adaptéry.

Druhou sítí je LANtastic společnosti Artisoft, která je (byla) zajímavá zejména tím, že v sobě integrovala podporu práce se zvukem a zvukovou komunikaci po síti. U nás se uplatňovala zejména na základních a středních školách. Její zásadní nevýhoda byla v tom, že podporovala pouze speciální síťové adaptéry společnosti Artisoft, čímž uživatele nutila kupovat i hardware a tím jich spousty odradila.

AppleTalk

Síťová podpora AppleTalk je součástí plné instalace systému Apple. Pro síť realizovanou pouze sériovým rozhraním (LocalTalk) není třeba žádný dodatečný software, v případě sítě EtherTalk nebo TokenTalk (ten jsem v životě neviděl) je třeba nainstalovat ovladač síťového adaptéru. Pro všechny tři druhy sítě pak platí následující postup: v Ovládacích panelech (z nabídky Apple v levém horním rohu obrazovky) stiskneme službu Síť, kde v případě používání sítě EtherTalk/TokenTalk nastavíme příslušný typ, potom spustíme službu Pravidla sdílení, v jejímž dialogu se zobrazí 3 sekce: A/ Určení sítě zadáme Majitele (uživatelské jméno), Heslo (pro přihlášení) a Počítač (popis), B/ Sdílení souborů zvolíme stav Zakázat či Povolit a C/ Propojení souborů stejně jako u předchozí sekce. Pak už zbývá jen použít službu Připojit (z nabídky Apple) a zvolit objekt připojení (v případě sítě EtherTalk/LocalTalk můžeme ještě případně zvolit zónu). Síť AppleTalk bohužel nepodporuje zasílání lokálních zpráv.

Propojení počítačů PC a Macintosh

Propojení obou platforem je jednoduché a prosté. Pokud jsou počítače řádně propojeny (viz 2. část seriálu), mohou spolu bezproblémově komunikovat a přenášet soubory. To může být užitečné třeba tehdy, máme-li nějakou výkonnou stanici Macintosh/PowerMac a chceme z ní posílat grafické soubory na souborový server. Na počítač PC nainstalujeme buď aplikaci Timbuktu for Windows, nebo MacLAN společnosti Farallon. První je méně náročná na systémové prostředky a pracuje i pod DOSem, druhá má lepší správu a výkonnější funkce. Windows 2000 již mají podporu Macintoshů integrovanou. MacLAN při odinstalaci občas dokáže udělat na hostitelském počítači velkou paseku, která se musí ručně odklízet až na úrovni editoru registrů. Instalace obou programů přidá do databáze Windows protokol AppleTalk. Na stanice Macintosh se může volitelně nainstalovat součást Timbuktu for Macintosh, po které pak lze i z Macintoshe provádět správu souborů na počítačích PC.

Síťové operační systémy klient/server

Síťové operační systémy typu klient/server zřejmě pro jejich složitost a náročnost nebudeme pro domácí sítě využívat, nicméně řekněme si o nich alespoň pár slov, ať jsme "v obraze". Sítě typu klient/server sestávají ze serveru/serverů, stanic a síťových zařízení. Ve srovnání se sítěmi peer-to-peer vykazují tyto sítě především vysokou bezpečnost dat a vyšší přenosové rychlosti. Server může být nevyhrazený (non-dedicated), tzn. že může pracovat současně jako stanice, což je velmi nevýhodné, neboť mu to ubírá systémových prostředků (sil), nebo vyhrazený (dedicated), což je typické a zároveň rozumné. Typický server je souborový, na kterém jsou uloženy soubory (aplikace a soubory) pro sdílení, tiskový pro správu tiskových front, databázový pro správu databází, poštovní pro správu elektronické pošty apod. Termínem server se nemusí vždy nutně myslet fyzický počítač, ale častěji jde o serverovou aplikaci (viz zmíněný výčet). Velké sítě podniků, bank a jiných institucí by bez SOS typu klient/server nebyly schopné vůbec pracovat.

Nejrozšířenější SOS typu klient/server jsou od společnosti Microsoft Windows NT Server podporující veškeré dostupné protokoly, sítě a platformu Macintosh. Společnost Novell zahrnuje širokou škálu verzí systému Novell NetWare počínaje verzí 2.20 pracující i na počítačích s procesory 286, jež umožňuje současné otevření až 1 000 souborů. Verze 3.11/12/16 bývaly po dlouhá léta vlajkovou lodí Novellu, je to 32bitový SOS, určený pro počítače řady 386 a 486. Umožňuje obsloužit 4 GB operační a 32 TB diskové paměti při současném otevření až 100 000 souborů. Jeho architektura je rozšiřitelná pomocí modulů NLM (NetWare Loadable Modules). Zahrnuje tiskový server, most (router) propojující tuto síť se sítí jiného typu, podporuje zrcadlení disku (mirroring) a zdvojení disku (duplexing). Obsahuje volitelné součástí NetWare for Macintosh a UnixWare. Verze Novell NetWare 4.x využívá mnoho vlastností předchozích verzí, avšak největší rozdíl je v architektuře modulů VLM (Virtual Loadable Modules), která nahrazuje shell pracovní stanice, totiž soubor netx.com (x = 3,4,5 dle verze DOSu). Používá unifikované grafické prostředí Windows. Verze Novell NetWare 5.x přichází s novými vlastnostmi, podporou standardů JAVA, CORBA/IITOP nebo Active X, správou intranetu apod.

Pro úplnost dodejme, že existují i sítě typu Banyan Vines, Microsoft LAN Manager a OS/2 LAN Server. Zástupcem sítí typu klient/server pro počítače Apple Macintosh, je SOS AppleShare.

V příštím dílu našeho seriálu naleznete: Modemy, internet a intranet, sdílení síťových periferních zařízení a závěr.

Doporučená literatura:

- Dag Jeger, Josef Pecinovský Postavte si vlastní počítačovou síť Grada, 2000

- Zdeněk Vrátil, Petr Beneš, Petr Paleček Lokální počítačové sítě Gethon audio and computer, 1994

- Ondřej Čada Apple Macintosh Grada 1992

Autorem seriálu o sítích je Ing. Vít Malinovský, malinovsky@fd.cvut.cz.

§§§§§


MS Internet Explorer 5.5 CZ - Rady a návody pro práci

Vít Malinovský

c01p0142

Společnost Microsoft poprvé uvedla beta-verzi 5.5 svého prohlížeče Explorer na jaře loňského roku, jako odpověď na produkt Netscape Communicator 6 společnosti Netscape. Během půlroku ji následovala verze Internet xplorer 5.5, jež se stala součástí MS Windows ME.

Komponenty

Internet Explorer 5.5 sestává z následujících komponent: Prohlížeč vlastní prohlížeč webových stránek, Průvodce připojením na internet průvodce pro okamžité připojení na internet a jeho konfiguraci, MS Outlook Express program pro správu elektronické pošty a diskusních skupin, Windows Media Player aplikace pro přehrávání multimediálních souborů, podporující většinu běžných formátů souborů, Sada pro prohlížení off-line nástroj pro označování a stahování stránek z internetu pro práci off-line (bez připojení k netu), MSN Messenger Service funkce pro přenos rychlých zpráv mezi uživateli, MS NetMeeting aplikace umožňující telefonii po internetové lince, která umožňuje dvěma uživatelům hovořit pouze za místní telefonní poplatky a Macromedia Flash Player komponenta umožňující zobrazování digitálních animací.

Vlastnosti a vylepšení

V porovnání s MSIE 5.0 nepřišla verze 5.5 s mnoha zásadními změnami a funkcemi. Jednou z nich je náhled na stránku před tiskem, největší rozdílem je především vylepšení prvků dynamického HTML, které umožňuje lepší synchronizaci časových událostí v DHTML (time events), obarvování stylů a posuvných lišt, novou úspornější interpretaci rámců a vnořených rámců a nově podporované funkce CSS. Dále je vylepšena možnost vytváření vlastních tagů, jimž lze přiřazovat jedinečné chování a které lze využívat nejen styly, ale také skriptováním. Novou funkcí je možnost aktivace editování zvolené části stránky na rozdíl od verze 4.0, ve které bylo možno editovat pouze stránku celou, což nebylo z hlediska bezpečnosti příliš příznivé. Co se týče efektů, v nové verzi je zahrnuta funkce vyskakujícího okna, obsahujícího část dokumentu aktuální stránky. Také byla vylepšena podpora CSS, díky níž je nyní možné definovat okraje odsazení od okolních objektů, a to i od těch, které nejsou uzavřeny v bloku. Je rovněž začleněna podpora stylu prvního písmene a řádku textu, takže je možné elegantní a jednoduché vytváření novinových stylů. Problém těchto nových funkcí však tkví v jejich zpětné nekompatibilitě se staršími prohlížeči, které nemusí být vůbec schopny takto vytvořenou stránku interpretovat.

Lze tedy konstatovat, že hlavním přínosem verze 5.5 je vylepšení technologií, nikoliv výrazné zlepšení grafického rozhraní (GUI) nebo uživatelského komfortu.

Jak postupovat při instalaci?

Instalace MSIE 5.5 s podporou skriptování zabere na disku okolo 5 MB , ve srovnání s jinými produkty je tedy poměrně velmi úsporná. Chcete-li ve Windows 2000 aktualizovat spolupracující poštovní aplikaci Outlook Express na úroveň verze 5.5, nejdříve nainstalujte programové vybavení obsažené na CD Servis Pack 1, a potom teprve MSIE 5.5. Při opačném postupu se Outlook Express nezaktualizuje.

- Nainstalujte si jazykovou verzi IE odpovídající verzi vašeho systému Windows, jinak nelze zaručit využití všech služeb aplikace.

- Instalaci spustíte souborem ie5setup.exe.

- Zvažte, zda z hlediska diskového prostoru budete instalovat všechny součásti IE 5.5, nebo jen ty, které budete bezprostředně používat.

- Po ukončení 1. fáze instalačního procesu stiskněte tlačítko Dokončit a po restartu počítače poklepejte na pracovní ploše na ikonu Průvodce připojením na internet.

- Z Průvodce zvolte ruční nebo síťové připojení a následně potvrďte volbu Připojuji se prostřednictvím telefonní linky a modemu.

Tipy pro instalaci

Kde je možné Internet Explorer pořídit?

- v informačním servisu Microsoft, tel. číslo: 02/21503150

- na www.microsoft.com/windows/ie_intl/cs/download

- na www.emwac.cz/download

- na cédéčkách PC WORLDu

- na prezentacích Microsoftu

- jako bonus k různým časopisům.

Jak postupovat při instalaci modemu

Existuje dvojí způsob: automaticky nebo ručně.

- Automatický proces je výhodný pouze v případě, kdy Windows bezpečně detekují typ modemu. (To se obvykle provede automaticky při prvním spuštění počítače po HW instalaci modemu.) Pak systém také automaticky detekuje port (obvykle COM 2 až 4).

- Manuální proces je nutný v případě, že databáze ovladačů nainstalované verze Windows neobsahuje ovladač pro váš modem, a pak jej vyberete ze seznamu, obvykle stiskem tlačítka Z diskety, kdy poté prohledáte přiložený CD-ROM či disketu dodanou s modemem. Ovladače mají souborovou koncovku .inf.

- Pak už zbývá jen s pomocí Průvodce zadat zbývající údaje o vás a poskytovateli internetových služeb: stát (Česká republika [42]), směrovací číslo (např. 050 pro Pardubice) nesmí se však zadat v případě čísel začínajících na 09 (např. 0971200555 pro Video OnLine), poté tlačítkem Upřesnit zobrazit dialogové okno pro zadání vašeho uživatelského jména a hesla (které jste zvolili během uzavírání smlouvy s poskytovatelem) a nakonec pojmenovat spojení, jímž se budete k poskytovateli připojovat.

- Zjistěte si, zda vaše telefonní ústředna podporuje tónovou volbu, a v případě že ne, zadejte volbu pulzní.

- V ovládacích panelech poklepejte na ikonu Modemy a v dialogovém oknu Obecné/Vlastnosti potlačte volbu před vytáčením počkat na vyzváněcí tón. České telefonní linky tuto vlastnost nepodporují a modem by hlásil, že nemůže navázat spojení.

Pokud by modem působil problémy, v ovládacích panelech a v dialogovém oknu Diagnostika spusťte klepnutím na tlačítko Další vlastnosti testovací program. Pokud bude u některých kroků testu atribut ERROR, poraďte se s technickým pracovníkem, protože půjde nejspíše o HW závadu.

Tipy pro běžnou práci s prohlížečem

Zvětšení pracovního pole (obrazovky)

V nabídce Zobrazit zvolte příkaz Celá Obrazovka. Totéž lze provést stiskem klávesy F11.

Zápis adresy URL (Uniform ResourceLocator jednotné zadání lokace zdroje)

Při zápisu dodržujte psaní velkých a malých písmen. Některé servery pracují s operačním systémem UNIX, který je rozlišuje.

Zkrácený zápis URL

URL lze zapsat bez označení typu protokolu, prohlížeč si jej doplní automaticky. Namísto http://www.cisco.com lze zapsat jenom zkráceně www.cisco.com.

Současná práce s více okny

Při načítání jedné stránky můžete otevřít okno další stránky tak, že v nabídce Soubor zvolíte příkaz Nový objekt a potom Okno. Totéž lze jednoduše provést použitím klávesové zkratky CTRL+N.

Ukládání dokumentu na disk

Načtená stránka se dá uložit na disk několika způsoby. Nejdříve v nabídce Soubor zvolte příkaz Uložit jako. Zobrazí se vám dialogové okno Uložit stránku WWW.

V poli Uložit do: zvolíte cílovou složku na disku (struktura složek se zobrazí ve velkém poli), potom do pole Název souboru: zadejte název, pod kterým chcete dokument uložit (pokud nechcete ponechat automaticky zobrazený původní), a následně zvolte v poli Typ souboru: jeden z následujících formátů: Úplná stránka WWW (*.htm, .html) uloží se zdrojový kód stránky včetně obrázků; Archiv WWW pro elektronickou poštu (*.mht) zdrojový text včetně obrázků uložený do jediného souboru; Stránka WWW, pouze HTML (*.htm, .html) zdrojový text stránky; Textový soubor pouze holý text zpracovatelný v textových editorech. Nakonec zvolte v poli Kódování: vhodný typ znakové sady (nejlépe Středoevropské jazyky Windows).

Zástupce stránky na ploše

Zástupce stránky vytvoříte v nabídce Soubor provedením příkazu Odeslat a Zástupce na pracovní plochu.

Tisk pouze některých rámů stránky

V dialogovém okně Tisk vyvolaném příkazem Tisk. klepněte v sekci Tisk rámců na příslušný rámec a pomocí přepínačů vpravo proveďte požadovanou volbu.

Přidání stránky do oblíbených položek

Zobrazenou stránku můžete přiřadit do oblíbených položek tak, že v nabídce Oblíbené provedete příkaz Přidat k oblíbeným položkám. V zobrazeném dialogovém okně Přidat oblíbenou položku můžete zaškrtnutím políčka Zpřístupnit off-line stránku uložit na disk k pozdějšímu prohlížení off-line a v poli Název: zadat název, pod kterým ji budete chtít vyvolávat (automaticky je nabízen titulek stránky).

Přidání stránky do panelu nástrojů Odkazy

Zobrazenou stránku můžete přidat do panelu nástrojů Odkazy tak, že z řádku Adresa přetáhnete její ikonu na panel nástrojů Odkazy.

Vyhledání znakového řetězce na stránce

Potřebujete-li vyhledat znakový řetězec na zobrazené stránce, v nabídce Úpravy spusťte příkaz Najít (na této stránce). V dialogovém okně Najít zadáte požadovaný řetězec (text) do pole Co hledat: a dále můžete upřesnit, zda jakýkoliv řetězec nebo pouze celá slova a zda rozlišovat velká a malá písmena. Také můžete zvolit směr prohledávání (Nahoru/Dolu). Okno lze zobrazit známou klávesnicovou zkratkou CTRL+F.

Ve verzi Microsoft Internet Explorer 6.0 lze očekávat následující vylepšení: integrace přehrávače Windows Media Player, panely nástrojů s prvky pro ovládání digitálních obrázků, klipů a hudby, komunikační nástroj Instant Messenger, podpora nových prvků DHTML a kaskádových stylů, antivirová podpora, 128bitové šifrování a správa cookies. Bude si ji možné opatřit samostatně a také bude součástí nové verze MS Windows. Vydání komerční verze se předpokládá v první polovině tohoto roku.

Doporučená literatura:

Miroslav Renda, Český Internet Explorer 5, Grada 1999

Miroslav Renda, Internet Explorer 5.5, Grada 20001 0142/FEL o

§§§§§


Hardware


Se silou Herkula - Hercules 3d prophet II gts pro 64 Mb

Jakub Smolka, TestCentrum

c01p0160

Společnost Guillemot, pod niž divize Hercules spadá, je známa několika pozitivními vlastnostmi svých výrobků. Těmi jsou především kvalitní a designově vydařené produkty, které jsou navíc cenově dostupné. Přesně takové jsou charakteristické rysy grafického akcelerátoru, jenž nám byl zapůjčen na test.

Sága grafických akcelerátorů 3D Prophet pokračuje s novinkou typově označenou jako Prophet II GTS Pro. Nová inkarnace desky pro GTS čipy nVidie vytváří skvělé zázemí opravdu rychlé a neméně výkonné grafické karty. Od konkurence ji rozpoznáme podle kobaltově modrých desek plošných spojů.

Implementován byl zcela inovovaný čip GeForce2 Pro. Skvělý výkon zajišťuje GPU (Graphic Procesor Unit), jenž je schopen zobrazovat až 1,6 gigatextelu za sekundu. Těmto číslům také odpovídá možnost najednou zvládnout až 25 milionů trojúhelníků za sekundu. Vše skvěle doplňuje dostatečné množství rychlé DDR paměti o velikosti 64 MB. Paměť pracuje na 400 (2 x 200) MHz, což pozitivně ovlivňuje výkon grafiky tím, že dokáže propouštět až 6,4 GB dat. RAMDAC tikající na 350 MHz dneska již nikoho nepřekvapí a pomalu bychom mohli konstatovat, že se stává u výkonnějších 3D akcelerátorů téměř standardem. Grafika přenáší data přes AGP port 2či 4násobnou rychlostí. Klasikou zůstává aktivní chladič procesoru, již méně vídáváme také chladiče na pamětech, nicméně při frekvenci, s níž karta operuje, je to nezbytné.

Není potřeba zmiňovat standardy jako hardwarové Transform&Lighting (T&L) nebo Full Scene Anti-Aliasign (FSAA). Technologií FSAA vynikaly hlavně novější karty 3Dfx, nyní již však spadá tento průkopník grafických akcelerátorů pod konkurenční nVidii. Pochvalu si vyslouží technologie nVidia Shading Rasterizer (NSR), která vylepšuje stínování v reálném čase.

Další pozitivní vlastností je TV/Video výstup, podporující standardy jako NTSC a PAL TV. Nemluvě o podpoře a akceleraci Mpeg2, tedy DVD.

V testu "frameratu" ve hře Evolva dosahovala karta v průměru sympatických 111,4 snímku za sekundu. Vyzkoušeli jsme také funkci Dotbump, která daleko detailněji vykresluje veškeré zobrazované objekty. To se také projevilo ve snížení počtu snímků za sekundu na necelou polovinu, tedy 60,4. Aplikace 3DMark prokázala nespornou rychlost grafické karty, když aplikovaný 3DMark naměřil 6 728 3DMark bodů v 16bitovém režimu. V programu BABCo Sysmark 2000 získal akcelerátor 176 bodů.

S ovladači ani s instalací nejsou problémy. Na instalačním CD naleznete včetně ovladačů také kalibrační program 3D Deep a dema her Daikatana, Quake III, Thief II a Tachyon. Dodána je rovněž redukce S-Video do kompositního videa.

Vzhledem k poskytované tříleté záruce se můžete pokusit také kartu přetaktovat, to však může vést k její předčasné poruše.

Grafický akcelerátor Hercules 3D Prophet II by mohl být herním snem každého hráče a to nejen svými parametry, ale také relativně dostupnou cenou. Je vidět, že Hercules nezahálí a dere se na přední příčky ve všech směrech.

Hercules 3D Prophet II GTS

TV výstup

čip GTS Pro

absence českého manuálu

K testu zapůjčila firma: Guillemot, CZ

www.guillemot.cz

Cena vč. DPH: 18 000 Kč

§§§§§


Hudební skříňka pro profesionály - hercules game theater xp

Jakub Smolka, TestCentrum, IDG

c01p0161

Dlouhou dobu byla společnost Creative Labs jediným výrobcem kvalitních zvukových karet. S vývojem hardwaru a uvolněním API (Application Program Interface) typu EAX, DirectSound a A3D se dostává ke slovu také firma Hercules, která nezůstala zcela loajální a pojala koncepci zvukové karty z úplně jiného hlediska.

Hercules použil pro svou zvukovou novinku nový čip Crystal. Jeho typové označení zní CS4630 a technologie je natolik pokročilá, že se nemusíte obávat jakékoliv "zrady". Jedním ze základních požadavků na audiočipy je naprosto čistý zvuk bez jakéhokoliv rušení. Tuto vlastnost si čip osvojil především díky 20bitovému DAC (Digital to Audio Converters) převodníku, který umožňuje vzorkovat až do 48 kHz. Plně podporuje API EAX 2.0, A3D 1.0 i ostatní, což zaručuje skvělou kompatibilitu s hrami a systémy, jež tato rozhraní podporují.

První věcí, která vás zaujme, není samotná grafická karta, ale modrý box, osazený všemožnými vstupy a výstupy. Mimo jiné zde můžeme najít lahůdky jako čtyři USB porty, game port, ovládání a vstupy pro sluchátka a mikrofon. Zezadu se pyšní šesti výstupy pro Dolby Digital systémy, optickými vstupy a dalšími. Částečně se vlastně podobá zvukové kartě Sound Blaster Live! Platinum, která také má podobný panel. Ten je umístěn v čelním panelu skříně počítače do 5,25" slotu, kdežto Hercules Game Theater má externí modrý box.

Instalace karty je bezproblémová. Stačí kartu zasunout do PCI pozice, připojit Rack kabel a nainstalovat potřebný software. Zajímavostí je propojení zvukové karty s boxem pomocí jediného kabelu s názvem Rack. Jedná se o implementaci všech potřebných propojovacích kabelů v jeden velký, jednoduše řečeno. Tím se značně ulehčuje instalace, nemusíte se zabývat tím, kam patří jednotlivé spojovací kabely.

Po nainstalování se vám v liště vpravo objeví ikona Game Theater Control Panel pro rychlý přístup k ovládacím prvkům. Ten nabízí řadu užitečných ovládacích panelů od 10pásmového ekvalizéru (umožňujícího upravovat frekvenci od 20 Hz až po 15 kHz) až po příjemné utility jako aplikování "rozšířeného sterea" či "akustického echa".

Hardwarové dekódování souborů formátu MP3 zajišťuje kvalitní poslech hudby i při vytížení procesoru. Přehrávání DVD filmu nebo hraní her s kartou Game Theater je zárukou bezproblémového poslechu a zážitku z prostorového zvuku, a to rovněž díky podpoře systému Dolby Digital 5.1 (také Dolby pro sluchátka) a hardwarové podpoře 3D audioefektů. Kladnou vlastností je dále dostupnost všech konektorů na "modrém boxu", jejž lze snadno umístit k monitoru. Sám za sebe mohu hodnotit tuto variantu za více než podařenou, jelikož vše máte na dosah ruky. Při obsáhlém výčtu systémů Game Theateru jsem se snažil najít alespoň jednu, jež by chyběla. Nicméně úkol to je těžký a špatně proveditelný. K dispozici jsou totiž veškerá rozhraní dnešní doby.

Zároveň se zvukovou kartou a externím boxem získáváte obsáhlý software pro práci s hudbou (např. Siren Jukebox, Kool Karaoke, Magic PlayR Jukebox, Sensura 3D Positional Audio a další) a DVD přehrávač (PowerDVD). Nechybí ani několik herních demoverzí (Quake III Arena s mapou nVidia Base, Daikatana, Thief II, Rayman 2, Tachyon) pro demonstraci, co vše je schopen zvládnout Game Theater s vaším PC.

Hercules silně konkuruje Sound Blasteru ve všech směrech. Svou oblíbenost si najde nejen u hráčů, kteří hledají kompromis mezi jednoduchostí a kvalitou. S cenou, za níž se nabízí, určitě zaváháte, ke kterému zvukovému magnátovi se máte přiklonit.

Hercules Game Theater XP

externí box, ovládání, zvuk

Rack kabel, kompatibilita s hrami

neumí aplikovat efekty do hudby nebo neherních aplikací

K testu zapůjčila firma: Guillemot

www.guillemot.cz

Cena vč. DPH: 6 960 Kč

§§§§§


Kancelářský trpaslík - Hewlett-packard e-pd

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0162

Jednoduchost a "internet ready". Právě tato slova ve zkratce charakterizují novinku společnosti Hewlett Packard, jež je od půlky ledna k dostání na našem trhu. V jeho názvu se objevuje moderní "předsunuté e", znak nové doby. Inovace najdeme jak na povrchu, tak uvnitř této krabičky. Nejnápadnější stránkou, které si všimneme na první pohled je zdařilý design a malé rozměry tohoto převážně kancelářského pomocníka. Společnost HP se tímto produktem pokouší skloubit jednoduchost, ovladatelnost a maximální integraci, a to vše zabalit do skříně o rozměrech (89 x 240 x 272 mm) a hmotnosti (3,86 kg).

Zajímavě řešeno je i příslušenství dodávané k e-PC, které má podtrhovat principy, na nichž je počítač postaven, a které vychází ze zásad maximální vstřícnosti k uživateli. Například externí modem stačí pouze zapojit do snadno přístupného USB portu a pro instalaci veškerých součástí stačí pouze vložit instalační CD. K e-PC lze dokonce dokoupit přenosnou brašnu (což je vzhledem k rozměrům počítače vcelku dobrý nápad). Další vhodné doplňky k počítači (čtečka flash karet a další) si v ní můžete pěkně rozdělit do členitých přihrádek.

Svou vnitřní strukturu získal dlouhodobým vývojem z počítačů řady HP Vectra a HP Brio. Dříve jsme jej mohli znát jako počítač e-Vectra, pod kterýmžto názvem byl představen na loňském veletrhu CeBIT. Nyní je již celosvětově pojmenován jako e-PC.

Pro Českou republiku jsou zatím dostupné dva modely. Jeden s 633MHz procesorem Celeron a 64MB pamětí, druhý s Intel 800MHz Pentiem III a 128MB pamětí. Standardní výbavou obou modelů je dále 10GB HDD (5 400 ot./m), integrovaná grafická karta Intel 3D AGP s čipsetem Intel 810E, integrovaná síťová karta 3Com, 24rychlostní CD-ROM, integrovaná zvuková karta Cirrus Logic AC\97, myš a multimediální klávesnice. Za příplatek lze dokoupit USB modem a USB čtečku flash karet. Je škoda, že se k počítačům nedodává zmíněná HP brašna. Finální produkty jsou baleny klasicky do kartónových krabic. Člověk se jistě zamyslí, kolikrát potřebuje svého elektronického pomocníka přenést a zda je lepší koupit kancelářsky výkonný a lehce přenosný počítač nebo notebook, jež by v této konfiguraci přišel na více jak 50 000 korun. K dispozici nám byl poskytnut slabší model, jehož cena bez daně se pohybuje pod hranicí 23 000 Kč. Cena výkonnějšího modelu s procesorem PIII pak činí 35 900 korun bez DPH.

Již zmíněné údaje napovídají, že se jedná o počítač určený primárně pro kancelářské použití. Jeho výkon je určen pro aplikace typů Office, Excel nebo jim podobné. Místo na pracovním stole (nebo dokonce i na stěně) nalezne e-PC velice snadno, jelikož se jedná o vskutku malého a tichého pomocníka.

Zvláště při podnikovém využití ocení administrátoři sítě jednoduchou správu, zaručenou tím, že uživatelé se prakticky nemají možnost podívat se na vnitřnosti jejich pracovního stroje. Skříň je uzamykatelná krytem v části pro pevný disk. Ten lze vyměnit, aniž bychom museli vyjmout šroubek, ba dokonce odpojit zdroj od sítě. Snadný přístup k jednotlivým konektorům je rovněž chráněn zamykatelným plastovým krytem. Stačí otočit klíčkem, a je to. e-PC je napájeno stejným zdrojem jako notebooky HP, čímž se omezují závady a hlučnost, které mohou způsobovat klasické zdroje.

Výsledky testovacího programu BABCo Sysmark 2000 (89 bodů) dokazují výkon, určený především pro kancelářské aplikace. Projevuje se zde známý rozdíl mezi standardním a přenosným počítačem. Pro srovnání, notebook s procesorem Pentium III 700 MHz a 128MB pamětí, jež by měl být dle specifikací bez pochyb lepší, získal pouhých 80 bodů.

Tento počítač není z pochopitelných důvodů určen pro hraní her, takže nepřekvapují výsledky v Quake III, které nejsou nijak ohromující. Jejich nízkou hodnotu způsobuje především integrovaná grafická karta, která nemá k dispozici veškeré instrukce ani komponenty požadované dnešními náročnými herními aplikacemi.

Ocenění si zaslouží především kompaktnost přístroje, malá velikost se však podepsala na možnostech rozšiřitelnosti. Víte-li přesně, že váš počítač je určen pro práci v textových aplikacích a internetu, a že nebudete potřebovat 3D výkon, je HP e-PC rozumnou volbou.

Hewlett-Packard e-PC

design, rozměry, kompaktnost

správa po síti

rozšiřitelnost

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, BB Centrum, Vyskočilova 1, Praha 4

www.hp.cz

Cena vč. DPH: 28 000 Kč

§§§§§


Acer TravelMate 738 TLV - High-end all-in-one, bez fingerprintu!

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0164

V hitparádě TOP jsme se v letos v únoru mohli seznámit s vlajkovou lodí Aceru v oblasti výkonných notebooků, kterou je TravelMate 739TLV. Je to bezesporu zajímavý počítač s mnoha přednostmi, mezi něž patří také dotykový senzor pro autentifikaci přihlášení do systému. Ne každý však tuto vymoženost ocení, a proto poskytuje Acer také o něco slabší variantu tohoto modelu, který už fingerprint identifikátor neobsahuje, zato však zachovává veškerý komfort a špičkové vybavení tohoto výkonného stroje.

Uvnitř velmi tenkého, i když ne úplně nejlehčího těla notebooku (bezmála 3,2 kg) tluče srdce s logem Intel Pentium III na frekvenci 750 MHz. Poskytovaný výkon je tak odpovídající kategorii výkonných notebooků, s naprostou špičkou se však srovnávat nemůže. To ale TravelMate 738TLV nebrání v tom, aby splnil veškeré běžné nároky uživatele a vysoké bodové ohodnocení za Internet Content Creation naznačuje, že ani občasná práce s náročnější grafikou či dokonce videosekvencemi nebude činit nejmenší problémy.

Nainstalovaných 128 MB operační paměti je v současnosti s přihlédnutím ke třídě notebooku průměrnou hodnotou, případné rozšíření je samozřejmě možné prostřednictvím modulů SO-DIMM.

Koncepce all-in-one zahrnuje integrovanou disketovou mechaniku z jedné strany a DVD modul taktéž trvale v notebooku z druhé strany. Tato konfigurace se sice nepříjemně podílí na zmíněné vyšší hmotnosti, avšak poskytuje komfort, který je s notebooky s disketovou mechanikou na externím kabelu jen těžko srovnatelný.

Slušivá je bezesporu také patnáctka vévodící spodní straně krytu přenosného počítače. Řeč je samozřejmě o LCD panelu s maximálním rozlišením 1 024 x 768 bodů, a jak už to u LCD bývá, patnáct palců je rozměr aktivní plochy a nikoliv celé obrazovky včetně plastového rámečku, jako je tomu u CRT monitorů. Na vysoké kvalitě zobrazení se podílí rovnoměrné podsvícení a jasný a kontrastní displej, zatímco rychlost propůjčuje grafický adaptér ATI Mobility M1, nabízející výstup na externí monitor použitelný také pro funkci podpory dvou monitorů ve Windows 98.

Mnoho uživatelů zřejmě nesáhne ani po případném replikátoru portů či dokovací stanici, neboť integrovaný modem s rychlostí až 56 Kb/s a síťové rozhraní standardu FastEthernet jim k tomu nedají dostatek důvodů.

Nesmíme zapomínat ani na zajímavou maličkost, kterou je dodávaná webová kamerka, k níž se váže i příslušený komunikační software. Programový balík dodávaný se všemi modely značky Acer je velmi bohatý; TravelMate 738 TLV disponuje například utilitou TimeMachine pro návrat k uloženému stavu systému či třeba programem IntelliSync pro snadnou synchronizaci dat v notebooku se stavem stolního PC.

Acer TravelMate 738 TLV

propracovaný design

velký a kvalitní displej

bohaté vybavení

problematické rozložení kláves

Záruka: 3 roky

K testu zapůjčila firma: Acer Computer, Novodvorská 1010/14, Praha 4

Cena vč. DPH: 122 000 Kč

Výsledky testů

BAPCo SYSmark2000 Rating - 136

Internet Content Creatio - 146

Office Productivity - 129

§§§§§


Oslnivý David - Supermalý DLP projektor ASK m3

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0165

Mnohý manažer ocení při cestování malé rozměry a lehkost vybavení, které při své práci používá. Kromě miniaturního mobilního telefonu a notebooku lze mezi těmito technickými produkty stále častěji zahlédnout i přenosné projektory. Snad každý, kdo využívá jejich služeb, přisvědčí, že přínos z nich je při prezentacích nezanedbatelný. Bohužel, ne vždy je projektor tak rozměrově malé zařízení, abyste ho v závalu "nepostradatelných" pomůcek ještě mohli vzít sebou. Toto tvrzení však ani náhodou neplatí v případě 1,5 kg lehoučkého produktu značky ASK M3.

Supermalý projektor ASK M3 zaujme nejen svojí nízkou hmotností, ale i kompaktními rozměry. Ty dosahují, mimo výšky, spíše hodnot běžných pro podložku pod myš než pro DLP zařízení. ASK má totiž rozměry 18,1 x 21,4 x 6 cm.

Zařízení je osazeno objektivem, umožňujícím až 1,3násobné zvětšení obrazu. Ovládání funkce zoom je řešeno manuálně otáčecím kolečkem, stejně tak jako ostření.

Jedním z nejdůležitějších kritérií je u projektorů jejich výkon, respektive svítivost, kterou dokážou vyvinout. Ta je i přes malé rozměry ASK M3 na slušné úrovni 1 100 ANSI lm. Za to vděčí projektor lampě typu UHP (Ultra High Performance) o výkonu 120 W a životnosti cca 2 000 hod.

O zobrazování snímků se stará jednočipový DLP (Digital Light Processing) systém. Tato technologie dokáže na projekční ploše pomocí mikrozrcátek vyjádřit až 256 odstínů od každé ze tří základních barev (červená, zelená a modrá). Celkový počet zobrazitelné škály je tak 256 na třetí, tedy 16 777 216 (16,7 mil.) barev. Toto zvládá ASK M3 při standardním rozlišení XGA (1 024 x 768 bodů). Pokud na svém připojeném PC rádi používáte i jiné grafické mody, ani zde se nemusíte obávat problému, jelikož projektor převádí tato rozlišení automaticky do XGA. Tato podpora se plně týká všech režimů v rozsahu 640 x 480 až 1 280 x 1 024 pixelů.

Zadní strana ASK M3 je vybavena konektorem DVI. Tím se také realizuje připojení ke zdroji signálu, kterým byl v našem případě počítač. Dodávaný je nejen oboustranný DVI kabel, ale rovněž i s koncovkami DVI a VGA pro možnost připojení výstupu běžné videokarty.

Je nepsaným pravidlem, že každý datový projektor lze využít nejen pro připojení PC, ale i pro zobrazení analogového videosignálu, například videa, kamery a podobně. K tomuto účelu dobře poslouží přídavný modul připojitelný k zadnímu výstupu DVI. S jeho pomocí lze nabídku konektorů obohatit o kompozitní video a s-video vstup. Pro připojení zvuku můžete použít stereovstup (jack 3,5") nebo oddělený levý a pravý cinch. O zvuk se stará 1W reproduktorek s trochu plechovým nádechem. Pokud se s ním nepokojíte, je možné využít i audiovýstup (jack 3,5") k připojení výkonnější reprosoustavy. Ten je stejně jako reproduktor a ostatní konektory umístěn na již zmíněném přídavném modulu.

Kvalita obrazu je na první pohled uspokojivá, a to nejen díky zmíněné svítivosti, ale i vlastnostem optiky a dobře zvládnuté DLP technologii. Firmware je na pokročilé úrovni a nabízí bohaté možnosti nastavení a korekce obrazu. Mimo to vám projektor umožní i vytvoření vlastní uvítací obrazovky, kde lze umístit například logo vaší společnosti. Jeho "upload" do ASK M3 je velice snadný, jednoduše ho můžete "stáhnout" z vysílaného signálu.

Dálkové ovládání je vybaveno mimo jiné i laserovým ukazovátkem a trackballem, který lze (propojíte-li projektor s PC dodávaným USB kabelem) využít i jako myš.

Hlavním přínosem ASK M3 je integrace DLP projektoru do minimálních rozměrů a hmotnosti. Obraz je ve výsledku i při těchto parametrech kvalitativně srovnatelný s výkony rozměrově větších zařízení.1

ASK M3

rozměry

funkce

obraz

cena

K testu zapůjčila firma: AV MEDIA, s. r. o., Krumlovská 530, Praha 4

Cena vč. DPH: 328 180 Kč

§§§§§


Dva gigatexely za vteřinu - Asus v7700 ultra

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0166

Měl jsem možnost se blíže seznámit s grafickou kartou společnosti ASUS, jejíž GPU (Graphic Processor Unit) druhé generace je schopno zobrazit najednou až dva gigatextely (2 000 000 000 bodů) za vteřinu.

Grafický akcelerátor s označením Asus V7700 Ultra je první grafickou kartou, která je schopna najednou zpracovávat takovéto množství informací.

Hlavní a nejvýkonnější část karty tvoří její čip nVidia GeForce 2 Ultra. Je chlazen aktivním větřáčkem značky Jetart a jedná se o vylepšenou verzi stejného čipu nižší řady GTS. Vše doplňuje 64 MB DDR paměti, chlazené pasivními chladiči a pracující na 230 MHz. Propustnost dat při těchto parametrech činí 7,36 GB za vteřinu!

Rychlost výrazně ovlivňuje technologie výroby. Obecně platí, čím menší technologie výroby, tím vyšší výkon. Asus V7700 Ultra je zhotovena 0,18mikronovou technologií, přičemž disponuje výrobní certifikací ISO 9002.

Obnovovací frekvence při nejvyšším rozlišení 2 048 x 1 536 dosahuje sympatické hranice 75 Hz a to při 32bitové barevné hloubce. Vše záleží také na možnostech monitoru, ideální 100Hz hranici zvládá karta v rozlišení 1 600 x 1 200.

Kočírujíc tuto sílu si akcelerátor poradil s testem ve hře Quake III. Při rozlišení 1 024 x 768 hravě dosahuje nad 140 snímků za vteřinu při 16bitové hloubce barev a 115 snímků za vteřinu při 32bitové barevné hloubce. Vysokými čísly oplývá také při testech na programu BABCo Sysmark 2000. Jako jiné karty s čipem GeForce 2 dosahuje hranice produktivity kolem 180 bodů. V testu 3D zobrazení se pohybuje karta Asus na horizontu možností jako jakýkoliv jiný grafický akcelerátor osazený čipem GeForce 2. V 3Dmarku 2000 získala 6090 3DMark bodů při 32bitové hloubce, čímž se řadí mezi nejvýkonnější. Ve hře Evolva dokázala v průměru zvládnout 127 snímků za vteřinu.

Jedinou nevýhodu, již jsme objevili, je nekompatibilita dodávaných ovladačů. Očividně vykazují slabší výsledky než s novými Detonator ovladači od nVidie. S těmi jsou uváděny také naše výsledky.

Zároveň s akcelerátorem, včetně ovladačů, dostáváme velice podrobný manuál k instalaci karty s průvodcem dodaného softwaru. Ten reprezentuje Asus DVD přehrávač, kalibrační program 3D Deep a hra Soldier of Fortune, která demonstruje, alespoň částečně, možnosti karty. Záruka je poskytována na tři roky.

Co více říci k nejsilnějším akcelerátorům dnešní doby? Určitě si vždy jen povzdychneme: "Ach, ta cena!" Ta se totiž pohybuje okolo dvaceti tisíc. Nicméně výkon je grandiózní. Vše je tedy otázkou, kde spočívá vaše cenová hranice? A máte-li zálusk na Asus V7700 Ultru, vězte, že by určitě měla být hodně vysoko.

Asus v7700 Ultra

výkon

GPU druhé generace

cena

K testu zapůjčila firma: AT Computers, a. s., Uhlířská 3, Ostrava

Cena vč. DPH: 26 230 Kč

§§§§§


Ulovte si svůj hovor - Callhunter záznamník telefonních hovorů

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0167

Zajímavý a celkem netradiční produkt s označením Callhunter je, jak název napovídá, určen k záznamu telefonních hovorů. Pokud se rozhodnete bojovat proti vlastní zapomnětlivosti, stačí vlastnit počítač s nainstalovanou verzí operačního systému Windows 9x a zvukovou kartou. Pomocí dodávaných kabelů snadno propojíte Callhunter mezi telefonní aparát a sluchátko, a zároveň připojíte audiokabel do vstupního konektoru zvukové karty. Krátká instalace obslužného programu z jedné diskety je dílem několika okamžiků, po restartování počítače jste připraveni a lov telefonních hovorů může začít.

Činnost Callhunteru je signalizována ikonou na pracovní ploše Windows a v jednotlivých pracovních režimech můžete nahrávání spustit, přerušit či úplně zastavit. Program podporuje ukládání pořízených WAV souborů do zvoleného adresáře i automatické zaznamenání odkazů v kalendáři aplikace MS Outlook. Jednotlivé soubory jsou pro snazší orientaci označeny systémovým datem a časem. Uživatel se může rozhodnout pro vzorkování záznamu od 6 do 44 kHz, přičemž i minimální vzorkování je pro záznam telefonu zcela postačující a šetří místo na pevném disku.

Přestože Callhunter podporuje rozpoznávání vytáčeného čísla (DTMF), podařilo se nám správné funkce docílit jen při velmi pomalé volbě jednotlivých číslic. To však byl jediný problém, na jaký jsme během testu narazili. V praktickém provozu se Callhunter osvědčil a lze jej proto doporučit pro všechny uživatele, kteří potřebují ukládat hovory. Ideální využití si lze představit na linkách podpory zákazníka nebo třeba různého tísňového volání. Na zařízení je poskytována záruka v trvání 12 měsíců a pořizovací cena činí 4 539 Kč včetně DPH.

Callhunter

snadná instalace

rozpoznání čísla

K testu zapůjčila firma: CIT, s. r. o., Badeniho 3, Praha 6 Cena vč. DPH: 4 539 Kč

§§§§§


Do sucha i nepohody - Kodak DC5000

Ondřej Neff

c01p0169

Na takový foťák čekali sportovci, turisté ale i pracovníci v nejrůznějších rizikových provozech: dovedu si ho představit při pořizování dokumentace na stavbách, v průmyslu, co já vím v lese, na moři, prostě všude, kde to cáká, šplouchá, kouří, kde je pozornost upnuta na něco jiného než na fotografování.

Aparát je dvoumegový. Ukazuje se, že toto rozlišení není zdaleka odsouzeno do muzea a že nelze mechanicky srovnávat vývoj digitálních foťáků s počítači: vedle Pentia je 486ka ubožák, ale vedle třímegového foťáku může dvoumegový směle žít: mohu předvést velmi kvalitní zvětšeniny 24 x 30 cm, pocházející z dvoumegového aparátu.

Vraťme se ale ke Kodaku pětitisícovce. Když ho vybalíte z krabice, řeknete uff! Tenhle cvalík vás přímo provokuje, abyste šli a zatloukali jím skobu do zdi. Ze všech stran je chráněn tlustou vrstvou pěnové gumy, měkké a příjemné na omak, která navíc neklouže. Ovládací tlačítka seskupená kolem displeje na zadní stěně jsou také kryta gumou, takže se do nich nemůže dostat prach. Hlavní spínač, ovládání zoomu a volič režimu focení přehrávka nastavení, to jsou kovové kliky, které vám neproklouznou, ani když budete mít na rukou palčáky. Oddělení s akumulátory jakož i oddělení s vývody a slotem pro CompactFlash kartu jsou kryta důkladným deklíkem, jištěným otočnou pojistkou. To je protiklad k obvyklému řešení, při němž si leckdy říkám, na kolik asi otevření jsou gumová dvířka přichycená gumovým vláknem propočítána.

Je pravda, že tisknutí tlačítek vyžaduje určitý tlak, není to žádná brnkačka pro konečky prstíků. Ale nebojte se, nebudete muset mačkat zbytečně, jelikož aparát nemá zas tak moc funkcí na to, abyste často museli vstupovat do menu. Jako obvykle se zde volí kvalita (velikost 1 760 x 1 168, nebo 896 x 592 pixelů a komprese best, better, good), expoziční kompenzace, nastavení bílé; nadto jsou zde i funkce dle mého soudu pofidérní, tedy "stupeň ostrosti", a hlavně rámečky a efekty, jako je hnědá fotka. Varovat bych chtěl před funkcí "dokument", kdy je důvěřivému zákaznictvu namlouváno, že takto se lépe pořizují fotokopie černobílých, zvláště pak tištěných předloh. Není tomu tak. Je to normální černobílá fotka a nemá ani zbla větší rozlišovací schopnost než normální režim.

Obrazová kvalita je bezesporu vynikající. Objektiv patří skutečně ke špičce. Při snímání standardního diagramu se neukázalo takřka žádné barevné moaré (barevné pruhy táhnoucí se šikmo přes husté tenké linky), právě tak jako jsem na zkušebních snímcích neshledal žádnou soudkovou vadu (místo obdélníku jakýsi zaoblený soudkoid). Pokud jde o barvy, je zde klasické kodakovské spíše teplejší barevné podání, příjemně jemné žádný brutální barvotisk. Co je ale divné má jen jednu citlivost, tedy 100 ASA (ISO). Z tohoto hlediska je legrační funkce "vypínání automatické volby citlivosti", když přístroj jinou citlivost nenabízí. Myslím, že je to koncepční nedostatek, s ohledem na určení. Nedostatek zbytečný a snadno odstranitelný jistě jde jen o nastavení čipové sady.

Cenou 37 990 Kč se řadí k těm dražším přístrojům v dvoumegové třídě. To je mrzuté, ovšem vyšší cena patří k politice americké centrály Kodaku, a navíc toto je skutečně specialita, určená ne k běžnému focení.

Dodaný software není nejlepší. Kodak DC5000 je v podstatě speciální, profesionální foťák, takže bych čekal třeba Photoshop 5.5 LE. Je pravda, že přiložený PhotoImpression umí víc, než se zdá na první pohled, jeho editační schopnosti jsou značné, přinejmenším na úrovní PaintShopu, dřív než se naučil práci s vrstvami. Byl by asi vhodným doplňkem k foťáku určeného dětem nebo pro slečinky, ale u Daguerra to není případ Kodaku DC5000!

Na běžné focení DC5000 skutečně není. Především je to těžká a objemná věc, do kapsy se rozhodně nevejde. A pak, jak jsem se zmínil v úvodu, kryté ovládací prvky jsou ztuha.

Samozřejmě, pokud budu dělat dokumentaci postupu stavby AndělCity, nebude mi to vadit a naopak ocením, že gumové chrániče zbrzdí energii nárazu o sem tam vyčnívající armovací drát přístroj podle papírů vydrží pád z metrové výšky (nezkoušel jsem). Ale je to aparát, který je svým pojetím podobný heavy duty notebookům a jiným podobným přístrojům. Rád bych vyzkoušel také odolnost proti mrazu. Bohužel, měl jsem ho zrovna v té části zimy, kdy venku řádilo plus třináct stupňů celsia. Takže pro shrnutí Kodak DC5000 přináší vynikající obrazový materiál z obtížného a rizikového prostředí. K tomu byl stvořen a nemá smysl ho tahat do salónu necítil by se tam dobře.

Kodak DC5000

odolnost

dobrá kvalita snímků

software

K testu zapůjčila firma: FotoWorld, s. r. o., Korunní 104, Praha 10

Cena vč. DPH: 37 990 Kč

§§§§§


Nový trojkový model Olympusu - Olympus C-3040 zoom

Ondřej Neff

c01p0171

Olympus nabízí zřejmě nejširší řadu digitálních fotoaparátů, od "low end" přístrojů megové třídy až po špičkovou čtyřmegapixelovou zrcadlovku E10, určenou profesionálům. Za jádro programu však pokládá třítisícovkovou řadu: robustní kompaktní přístroj vybavený sensorem Sony s výkonem 3,14 milionu pixelů. Doposud v této řadě kraloval model C-3030ZOOM, nyní přichází verze o jednu desítku navýšená a označená C-3040ZOOM.

Na první pohled nevidíme žádný rozdíl, na druhý pohled si všimneme objektivu. Je to opět zoom, jeho rozsah je však poněkud posunutý, ohnisko odpovídá 35 105 mm klasického kinofilmového aparátu (fyzicky ale je to 7,1 až 21,3 mm), zatímco předchozí model měl rozsah odpovídající 32 96 mm. Také světelnost je o více než clonu vyšší při nejkratším ohnisku dosahuje 1,8. Citlivost lze nastavit až na ISO 400 a za těchto podmínek je to skutečný rys ostrovid, se kterým si můžeme na dobře osvětlené ulici nebo v průměrně osvětlené místnosti troufnout na momentní snímky.

Na kontrolním diagramu jsem pořídil sérii zkušebních snímků prokázaly, že kresba obou přístrojů je prakticky stejná. Neprojevilo se žádné moaré (barevné pruhy) ani na bloku svislých hustých čar, ani na vodorovných pravda, svislé čáry oba přístroje snímají o poznání lépe, tedy kontrastněji než horizontály. Může to být dáno tím, že světlocitlivé buňky CCD od Sonyho mají tvar obdélníků postavených na výšku, to je moje hypotéza, nabízím ji zdarma bez záruky.

Byl jsem zvědav na spojení s počítačem přes USB port. Výrobce občas slibuje "storage class" mělo by to fungovat tak, že okamžitě po propojení se přístroj přihlásí jako další mechanika v systému a my pak můžeme přenášet data tím i oním směrem pomocí Průzkumníka nebo jakéhokoli jiného souborového manažeru. Už to vypadalo slibně, po zapojení počítač nahlásil přítomnost neznámého zařízení a řekl si o windowsovské cédéčko, načež dal najevo nezájem a bylo nutno instalovat software CAMEDIA. Pravda je ta, že tuto funkci podporují bez nutnosti instalace dalšího softwaru a ovladačů pouze Windows 2000 a Me.

Tolik tedy, pokud jde o srovnání. Pokud jste se nikdy nesetkali s třítisícovkovým Olympusem, vězte, že je to už na první pohled solidně stavěný přístroj (109 x 66 x 79 mm, 380 gramů). Jeho pravá část (z pohledu fotografa, tedy zezadu) je vytvarována jako držadlo, navíc je kryta plastem, který ve vás vyvolá příjemný pocit pevného kontaktu. Základní volby jsou přístupné shora, kde najdeme kolečko k navolení režimu prohlížení, automat, tři typy manuálu a video. Hned vedle je spoušť a pod ní ovladač zoomu. Toto řešení nepokládám za šťastné ukazovák pravé ruky má být při fotografování jednoúčelový nástroj. Na zadní straně najdeme nad displejem tlačítko pro volbu režimu blesku (ev. házení do koše) a volbu makra a bodového ostření. Všechny další funkce musíme volit přes menu na displeji a je jich doslova záplava. Nářky nad složitostí se staly součástí digitálního folklóru a příští generace už nebudou říkat, že je něco jako "španělská vesnice", ale jako "olympusí menu". Po roce skoro každodenního kontaktu jsem si už trochu zvykl, ale přece mě překvapí, když musím až studiem manuálu (jaká to potupa!) zjistit, že se přístroj aktivuje pro infračervené dálkové ovládání pod položkou "drive".

Je ovšem pravda, že tato modelová řada je určena k vážné práci a ne nějakému fotografickému pistolničení po ulicích, typu "tas a střel". Jakmile někdo používá tento přístroj v laboratoři, spíše ocení, že si může vybrat z desítek různých kombinací velikosti obrazu a stupně komprese přičemž podotknu, že výsledek je takřka totožný, když volím bezztrátový TIFF nebo ztrátový SHQ JPEG nebo HQ JPEG. Přístroj je vyzrálý, vzhledem k tempu vývoje možná až moc. Kdybych si měl napsat Ježíškovi, co bych od příštího vylepšeného modelu třítisícovkové řady chtěl, pak by to bylo asi zavedení RAW formátu jako bezztrátového ukládání dat.

Olympus C-3040 ZOOM

vysoká světelná citlivost

ovládací menu

K testu zapůjčila firma: Olympus C&S, s. r. o., V Jirchářích 10, Praha 1

Cena vč. DPH: 43 000 Kč

§§§§§


Vodopád světla - Salvalavista PC beghelli

Michal Bareš

c01p0172

Ergonomická stránka práce s výpočetní technikou se již nějakou dobu podrobuje stejnému zájmu uživatelů i výrobců, jako stránka výkonnostní. Při práci totiž spíše oceníme uživatelsky přívětivá zařízení, jejichž provoz maximálním možným způsobem snižuje námahu spojenou s používáním počítače, než výkonný procesor či prostorný pevný disk. Na kvalitu pracovního prostředí pak má velký vliv správné osvětlení monitoru a pracovní plochy.

Ideální spojení kvalitního a rovnoměrného osvětlení pracovní plochy a úspory drahocenného místa představuje svítidlo Salvalavista od společnosti Beghelli. Jak je vidno z obrázku, jedná se vlastně o takový světelný klobouk, který lze posadit na horní plochu monitoru. Tato pozice je výhodná hned z několika hledisek. Za prvé šetří místo na stole, za druhé si při práci s tímto osvětlením nikdy nemůžete stínit (světlo přichází pod šikmým úhlem směrem k vám) a v poslední, ale nejdůležitější řadě je takto zajištěno rovnoměrné pokrytí celé plochy stolu. Nelze dále opominout velice důležitou funkci, kterou je vyrovnání kontrastu mezi světlem vyzařovaným obrazovkou a okolním prostředím monitoru. Uživatelé, kteří často pracují s počítačem v noci, jistě vědí o čem mluvím.

Salvalavista je univerzální lampa, jíž lze díky posuvným bočním "křidélkům" posadit na monitory o velikosti 14 " až 21 " (minimální rozměry zařízení 47 x 24 x 5,3 cm, rozpětí 47 cm-60 cm). Je napájená přes designově zdařilý adaptér přímo ze zásuvky (230 V, 50 Hz). Světelný tok 1 200 lm zajišťují dvě 9wattové zářivky typu WPL, využitím odrazu světla pronikajícího do svítidla a odraženého soupravou odrazných ploch však bylo možné vytvořit třetí světelný zdroj, osvětlující prostor před obrazovkou.

Zprvu jsem se obával, zda nebude teplo vyzařované svítidlem příliš veliké, ale po dlouhodobějším používání mohu prohlásit, že přehřátí nehrozí ani monitoru, ani lampě. Ta je podle údajů výrobce sestrojena z nehořlavého termoplastu, takže požáru se není třeba obávat. Český distributor navíc opatřil produkt vyjádřením Centra zdraví a životních podmínek Státního zdravotního ústavu Pra-ha, které dosvědčuje praktické výhody svítidla při práci s počítačem.

Salvalavista PC Beghelli

snižuje únavu očí

praktické provedení

rozsah 14 až 21 palců

cena

K testu zapůjčila firma: Beghelli Elplast, a. s., Poříčí 3a, Brno

Cena vč. DPH: 2 424 Kč

§§§§§


Potiskněte si vlastní CD - Seiko precision cdp-2200

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0173

Seiko Precision CDP-2000 je speciální tiskárna pro potisk CD-R nebo CD-RW disků s odpovídajícím povrchem. Konstrukčně vychází z modelu tiskárny Epson 440, navíc byl doplněn adaptér pro podávání disků. Tiskárna pracuje v rozlišení 360 nebo 720 dpi monochromaticky a barevně, přičemž dokáže vytisknout maximálně 4 A4 za minutu, případně zpracovat potisk na 4 CD disky. Zařízení s počítačem komunikuje prostřednictvím standardního paralelního rozhraní Centronics IEEE-1284B. Vstupní horní podavač dokumentů má kapacitu 50 listů, potištěný materiál je vysunován na odklopenou přední podložku. V případě tisku na CD je třeba instalovat na zadní stranu tiskárny vodící podložku a mechanickým přepínačem změnit výšku pojezdu tiskové hlavy nad tiskovým válcem. Adaptér s vloženým CD se zasouvá do tiskárny ze zadní strany. Dodávané programové vybavení je určeno pro operační systémy Windows, a kromě ovladačů tiskárny zahrnuje také program CorelDRAW 4 s připravenou šablonou pro potisk CD. Vyšší verze CorelDRAW jsou sice podporovány, avšak šablony je třeba stáhnout z webových stránek výrobce. Do otevřené šablony je možné importovat vektorové nebo rastrové soubory, případně vytvořit vlastní obrázek.

Doba zpracování potisku CD závisí na využití barev, zvoleném rozlišení i velikosti importovaného souboru. Při testu jsme v maximálním rozlišení s využitím všech tiskových barev dokázali kompaktní disk potisknout za 2 minuty a 20 sekund. Naopak pouhých 36 sekund stačilo tiskárně na potisk písmem v nízkém rozlišení. Nelze předpokládat, že na tiskárně bude uživatel zpracovávat jen potisk kompaktních disků. Proto jsou zajímavé i další naměřené hodnoty: První výtisk listu A4 s monochromatickým ASCII textem byl zpracován za 27 sekund. Výtisk dokumentu s rozličnými fonty a barvami písma i barevným logem zaměstnal tiskárnu na 1 minutu a 26 sekund. Při využití speciálního papíru a maximální kvality tisku se však doba výtisku celostránkové barevné fotografie protáhne až na 5 minut a 31 sekund. Kvalita tisku je v podstatě dobrá, vzhledem k pracovnímu rozlišení je třeba počítat s vyšší zrnitostí výtisku, zejména při volbě standardního režimu práce.

Na testovaný produkt je poskytována záruka 1 rok a pořizovací cena byla stanovena na cca 15 000 Kč včetně DPH.

Tiskárna si může najít své uplatnění u firem, které se zabývají zálohováním dat, výrobou či distribucí programů. Domácí uživatel zřejmě využije jiného způsobu zpracování potisku, například speciálních samolepících štítků.

Seiko Precision CDP-2200

zajímavé technické řešení

pořizovací cena

K testu zapůjčila firma: Diskus, s. r. o., Sokolovská 154, Praha 8

Cena vč. DPH: 15 000 Kč

§§§§§


Dobrá ochrana za rozumnou cenu - Ups best power patriot 250va

Tomáš Bučina, TestCentrum, IDG

c01p0174

UPS, čili nepřerušitelné zdroje napájení, jsou pro malé kanceláře zajímavou variantou ochrany dat, práce i počítače před povětrnostními i jinými vlivy. Po určitou dobou zajistí záložní napájení počítače, monitoru i některých dalších periferií. Best Power Patriot 250VA je sice výkonem i cenou malé řešení, avšak širokými možnostmi ochrany připojených zařízení své konkurenty překonává.

S maximální zátěží 250 VA, tedy téměř 170 W, patří Patriot mezi malé UPS pro jednotlivé pracovní stanice, avšak spolehlivě dokáže ochránit také menší servery, kterým navíc poskytne oddělení od rozvodů počítačové sítě LAN. Kapacita akumulátorů umožní provoz běžného PC po dobu 5-10 minut, což stačí na dokončení odstavce textu, uložení dokumentu a bezpečný shutdown. O tom, že Patriot 250VA je koncipován právě pro tuto rychlou zálohu bez nároku na delší běh z akumulátorů, svědčí také to, že disponuje čtveřicí napájených zásuvek pro PC, monitor a dvě další periferie. Další dvě zásuvky jsou pak k dispozici pouze s ochranou proti přepětí a rázům v elektrorozvodné síti, takže jejich hosty se mohou stát zejména napájecí kabely k tiskárnám, případně k dalšímu kancelářskému vybavení.

Patriot se však od svých "maloobjemových" konkurentů liší také integrovanou dvojzásuvkou pro připojení síťového rozhraní standardu RJ-11. Ne snad že by UPS jednotku šlo ovládat například prostřednictvím webového rozhraní, to umožňují přístroje zcela jiné cenové kategorie, ale s její pomocí je možné účinně oddělit připojení místní počítačové sítě od chráněného počítače, a tak zcela eliminovat možný přenos rázů, vyvolaných například úderem blesku právě skrz strukturovanou kabeláž místní LAN. Nastane-li tento problém a vnikne-li do jiného počítače napěťový ráz blesku, který se pomocí síťové karty dostane do rozvodu počítačové sítě, bude chráněná pracovní stanice oddělena a nedojde k jejímu poškození. Tato zajímavá a v místních sítích rozhodně ceněná přednost je výsadou spíše UPS vyšších kategorií, a tak rozhodně potěší právě u Patriotu s maximální zátěží jen 250 VA.

Alarmy při přechodu na záložní zdroj jsou klasické, tedy jak zvukový, tak pomocí blikající diody. Jedno pípnutí každých 5 sekund je nepříjemné a nelze jej běžnými prostředky umlčet, naopak velmi potěší komunikační rozhraní DB9, umožňující řízený shutdown systému. Příslušný software sice není standardní součástí dodávky, lze jej však dokoupit dodatečně. Zajímavou možností pak bezesporu je možnost montáže celé UPS na zeď.

Best Power Patriot 250VA

4 napájení a 2 chráněné zásuvky

ochrana proti úderům z LAN

komunikační rozhraní

neumlčitelný alarm

K testu zapůjčila firma: Altron, a. s., Praha 4 www.altron.cz

Cena vč. DPH: 3 550 Kč

§§§§§


Štíhlí krasavci s vlastní hlavou - Dva počítače v lcd panelu

Michal Bareš

c01p0175

Pohled na elegantní LCD "patnáctky" či "sedmnáctky" už dnes asi nikoho do varu nepřivede. Jsou na trhu již tak dlouho, že kdyby stárly stejně jako my, tak by leckterá bývalá "patnáctka" mohla legálně zajít na drink (a to i v USA). Hitem poslední sezóny je naopak spojení elegance LCD panelů s inteligencí osobních počítačů. Se dvěma takovýmito šviháky jsme nedávno měli tu čest se setkat a nyní vám o tom přinášíme zprávu.

Prostě Simplem

Společnost NEC pokřtila své "LCD PC" prostým názvem Simplem. Toto označení má pokrývat jak (zdánlivou) jednoduchost řešení, tak až puritánsky strohý (ale přesto elegantní) design. Toto spojení ostatně předznamenává trh, na nějž Simplem směřuje jedná se o zařízení, jež má dodat na lesku luxusním kancelářím, které je pro svá pracoviště zvolí.

Není pochyb o tom, že kromě touhy vyzkoušet si postavit počítač trochu jinak míří výrobci především na ergonomickou a estetickou strunu zákazníků. Hlavní výhodou je zde kromě potěchy oka důraz na úsporu pracovního místa, spojenou s praktickým zájmem o co nejpohodlnější a bezbolestné ovládání počítače. O úspoře místa není třeba se šířeji rozepisovat, jelikož celková plocha, kterou počítač zabere na stole, se prakticky rovná podstavě LCD panelu (připočítejte asi 5 cm do hloubky). Shodná je i šetrnost vyzařování a s ní spojená minimální únava zraku.

Jednoduchost ovládání v případě Simplemu podtrhují bezdrátově připojená klávesnice, myš a navíc ještě krabička, připomínající dálkové ovládání, na níž je umístěn vedle tlačítek i touchpad. Výhody bezdrátové klávesnice a myši jistě netřeba podtrhovat, avšak v případě Simplemu se možná vývojáři pustili až moc daleko. Klávesnice i ovladač jsou barevně sladěné s povrchem počítače, ale bohužel jsou vytvořeny i z podobného materiálu jako tělo počítače/displeje. Jsou celkem "tvrdé" naomak, což např. u kláves není moc příjemné. Navíc na klávesnici chybí numerický blok, na nějž bývají uživatelé celkem zvyklí. Oběť na oltáři stylové čistoty tedy v tomto případě možná až přesahuje hranici pohodlné ovladatelnosti. Snaha o odstranění kabelů z pracovní plochy vedla vývojáře až k umístění modemu do krabice se zdrojem, takže telefonní kabel vám taktéž zůstává ležet pod stolem a nahoru vede jen napájení. Kromě 15palcového LCD displeje najdeme na počítači mechaniku DVD, integrované reproduktory, USB i FireWire rozhraní, sériový a paralelní port a vstup a výstup pro audio. Někde vzadu za displejem sedí 650MHz procesor Pentium III, podporovaný 128 MB operační paměti.

Celkový dojem z počítače NEC Simplem je velice příjemný. Výrobci se podařilo zakomponovat bezdrátové periferie, vyvážit výkon systému a ještě pohladit estetické smysly, na které v oblasti počítačů nebývá dostatečně pamatováno.

Modrý Zen

Druhým počítačem solitérem, jejž jsme měli možnost si zblízka prohlédnout, je produkt značky UMAX, označený tajemným názvem Zen. Tento LCD počítač měla veřejnost možnost si prohlédnout již na loňském Invexu, a nutno podotknout, že i tam svým designem kraloval mezi nudně šedým okolím. Na rozdíl od "pastelového" Simplemu je Zen vyveden v kombinaci šedé a modré barvy, a působí tak elegantně.

Stejně jako v předchozím případě vévodí čelu počítače 15palcový TFT displej. Pod ním je umístěn modrý látkový potah, kryjící vestavěné reproduktory. Tento potah je sice barevně hezky provedený, jen jsem si nebyl jist, jakým způsobem je možné jej po případném zašpinění vyčistit. Na boku je přístupná mechanika CD-ROM, i když v této kombinaci bych osobně radši viděl jednotku DVD. Možnosti upgradu jsou stejně omezené jako v předchozím případě, ale další periferie lze připojit prostřednictvím bohatého rozhraní, obsahujícího konektory USB, FireWire, PS/2, serial, paralel a audio. Díky vestavěnému modemu a síťové kartě se lze připojit jak do lokální, tak i do globální počítačové sítě.

UMAX Zen se bohužel nemůže pochlubit bezdrátově připojenou klávesnicí a myší, což rozhodně nelze považovat za klad. K testu jsme bohužel neměli k dispozici ani barevně a tvarově sladěné vstupní periferie, takže estetický dojem nebyl tak silný jako v případě "sjednoceného" NECu.

Výkon počítače zajišťuje tentokrát o něco silnější, 700MHz procesor Pentium III, sekundovaný 128MB paměti, 20GB pevným diskem, integrovanou grafikou a zvukem.

Pokud bych měl oba systémy srovnat, pak bych co do provedení a pečlivosti celého "řešení" postavil výše počítač Simplem. Na druhou stranu, UMAX Zen dokáže (kromě přehrávání DVD) téměř stejně zastoupit svou úlohu, a to za nižší cenu. Ve vzduchu však u takovýchto "výstřelků" vždy visí otázka, zda je lepší na úkor nižší ceny přivřít oko nad drobnými detaily, či zda v tomto případě jde právě o ty detaily.

NEC Simplem

bezdrátové periferie

sjednocený design

klávesnice

Cena vč. DPH: 145 000 Kč K testu zapůjčila firma: NEC, Školská 3, Praha 1

UMAX Zen

cena

design

absence DVD

Cena vč. DPH: 101 300 Kč

K testu zapůjčila firma:

Areál VÚ, Praha 9, Běchovice

§§§§§


Třikrát s SCSI - Rychlé pevné disky

Michal Bareš

c01p0176

IBM Ultrastar 9LZX

První z trojice SCSI pevných disků, které jsme měli možnost otestovat používá, stejně jako obě ostatní zařízení, rozhraní Ultra 160 SCSI. Nejmenší představitel serverové řady IBM Ultrastar má kapacitu 9,1 GB a rychlost jeho otáčení činí 10 000 otáček za minutu. Kromě jedné plotny v něm najdeme i 4MB vyrovnávací paměť. Podle našich měření se rychlost čtení dat pohybuje v rozmezí 22,4 až 35,4 MB/s (průměrná rychlost 28,7 MB/s) a rychlost zápisu v rozmezí 14,8 až 26,2 MB/s, což odpovídá i specifikacím uváděným výrobcem. Přístupová doba včetně přečtení sektoru představuje 7,9 ms. Cena tohoto disku je 10 800 Kč.

IBM Ultrastar 18LZX

Druhý představitel SCSI disků s rozhraním Ultra 160 z dílen společnosti IBM je vlastně jen větším bratříčkem předchozího modelu. Stejně jako on se otáčí 10 000 x za minutu a má 4MB vyrovnávací paměť jedinou odlišností je dvojnásobná kapacita, která dosahuje 18,2 GB. Výkon naměřený testovacím programem HD Tach nám však prozradil, že kromě vyšší kapacity dokáže tento disk nabídnout i o něco lepší výkon než 9GB model. Rychlost čtení dat se pohybuje v rozmezí 29,2 až 36 MB/s (průměrná hodnota je 31,7 MB/s), zápis probíhá rychlostí v rozmezí 18,2 až 27,3 MB/s (průměr 23,4 MB/s). Přístupová doba včetně přečtení sektoru činí 7,2 ms a utilizace procesoru dosahuje 5,6 procenta. Disk se prodává za 17 600 Kč.

Seagate Cheetah X15

Vyloženou lahůdkou byl test tohoto pevného disku, který je s 15 000 otáčkami za minutu a kapacitou 18 GB považován za jeden z nejrychlejších na světě. Rozhodně byl déle než půl roku jediným pevným diskem otáčejícím se touto úchvatnou rychlostí (od února má tyto disky i IBM, těšme se na ně). Tento "gepard" používá také rozhraní Ultra 160 SCSI. Papírové předpoklady nejsilnějšího z dnešní trojky splnil disk dokonale, i když údaje udávané výrobcem obsahovaly ještě lepší čísla. V programu HD Tach jsme naměřili rychlost čtení dat v rozmezí 36,8 až 41,5 MB/s (průměr činil 38,9 MB/s) a přístupová doba včetně přečtení sektoru se ustálila na 5,5 ms. S vyšším výkonem se více zaměstnával i procesor (8,9 procenta). Cena je 14 700 Kč.

SCSI proti IDE

Vývoj v oblasti pevných disků poskočil za poslední dva roky neuvěřitelným tempem dopředu. Disková kapacita se zvyšuje téměř exponenciálně a obdobně padá cena, kterou uživatelé zaplatí za jeden MB úložného prostoru (asi už nejsme daleko od doby, kdy se v souvislosti s pevnými disky již nebude hovořit o megabajtech). Zvyšuje se kapacita vyrovnávací paměti disků, snižuje se přístupová doba, a díky moderním standardům datových rozhraní roste i přenosová kapacita. Výkony, které byly ještě před nedávnem vyhrazeny jen pro SCSI disky, jsou dnes k vidění i v oblasti "domácích" disků IDE.

Volba mezi SCSI a IDE je především otázkou ceny a potřeb uživatele. IDE disky jsou levné, dostatečně rychlé a jejich instalace nepředstavuje žádný větší problém. SCSI disky jsou pak o dost dražší (k jejich ceně navíc musíte připočítat náklady na rozšiřovací kartu s SCSI řadičem a kabelem), avšak vynikají jak ve výkonu, tak co se použitých technologií týče.

Zatímco nejmodernějším standardem v oblasti IDE je UltraATA/100, jenž teoreticky zvládne přenést až 100 MB/s, tak nejvýkonnější rozhraní Ultra160-SCSI dokáže přenášet data rychlostí 160 MB/s. Toto jsou však hodnoty, kterých může dosáhnout používané rozhraní, opravdová rychlost přenosu dat záleží na schopnostech samotných pevných disků (a nutno podotknout, že současné disky zdaleka nedosahují k teoretickým maximům výše uvedených rozhraní). Vysoké laťky výkonnosti zmíněných rozhraní ale mají své odůvodnění například u SCSI je běžně připojeno více disků, které se pak spolu dělí o celkovou propustnost rozhraní. Toto sdílení je navíc prováděno samotným řadičem, spolupracujícím s vyhrazenou pamětí cache, takže u SCSI disků nehrozí zbytečné zatěžování hlavního procesoru počítače. Tak tomu naopak je u IDE rozhraní, jež pro většinu činností využívá výpočetní síly procesoru.

Běžní uživatelé, kteří nepracují s databázemi, nestříhají video či na svém počítači neprovozují serverové aplikace, bohatě vystačí s IDE disky. I vyznavačům počítačových her postačí o něco rychlejší IDE disk (ideálně se 7 200 ot./min.).

Bude-li uživatel chtít pracovat intenzivněji s více disky, tak již volba rozhraní Ultra160-SCSI stojí za zváženou. Maximální propustnost 160 MB/s totiž je totiž čtyřikrát větší, než je přenosová kapacita nejmodernějších SCSI pevných disků. Teoreticky se tedy do propustnosti tohoto rozhraní "vejde" plný výkon čtyřech SCSI disků. I z tohoto faktu je vidět, že pokud chcete pracovat se dvěma až třemi pevnými disky, je stále ještě výhodnější použít IDE zařízení, protože kapacitu SCSI byste sotva využili.

§§§§§


Notebook se vrací ke kořenům? - IBM thinkpad transnote

Michal Bareš

c01p0177

Do redakce nám na krátký čas dorazil nejnovější přírůstek do notebookové řady firmy IBM a nejedná se o jen tak lecjakou mašinku. Přenosné počítače vznikly vlastně jako digitální alternativa ke "konvenčním" způsobům záznamu dat. Vždyť také slovo "notebook" značilo původně poznámkový blok. Nyní se takový papírový blok opravdu stal součástí notebooku.

IBM TransNote je řešení obsahující mininotebook připojený ke speciální podložce, která v kombinaci s digitálním perem snímá text ručně psaný na papír. Celá tato digitální aktovka má pak po složení rozměry neuvěřitelných 281 x 320 x 33 milimetrů a váží (včetně digitálního pera a bloku papíru) méně než 2,5 kg.

Hlavní myšlenkou tohoto notebooku je snaha o okamžité převedení ručně psaného textu do digitální podoby, a to navíc s možností další práce s ním. S rukopisem přeneseným z poznámkového bloku do notebooku lze nakládat různým způsobem. Nejjednodušší je okamžitá možnost elektronické distribuce psaných poznámek, kterou ocení především detašovaní pracovníci při komunikaci se zbytkem kolektivu. Odesílání poznámek ale není jedinou vlastností TransNotu. Uložené texty lze zpracovávat podle různých kritérií, a dokonce lze i přiřazovat klíčová slova, podle nichž lze tyto dokumenty třídit. K tomu slouží speciální software Ink Manager Pro. O nějakém rozpoznávání textu a převedení do ASCII znaků na způsob OCR však nemůže být zatím řeč.

Zajímavým detailem notebooku je provedení 10,4palcového displeje s rozlišením 800 x 600 bodů, který se nevyklápí (tak jak je běžné), ale spíše skládá na klávesnici tak, že při "složeném" notebooku je displej otočen směrem k uživateli. I s takto složeným displejem pak lze pracovat, a to díky tomu, že je pokryt dotykovou vrstvou. Pomocí softwarového vybavení lze na něm vyvolat i malou klávesnici (něco na způsob dotykové klávesnice na handheldech).

Uvnitř notebooku se skrývá 600MHz mobilní procesor Pentium III s technologií SpeedStep, jenž spolupracuje se standardně dodávanou pamětí o velikosti 64 MB (maximálně 320 MB). Grafiku zprostředkovává 4MB integrovaná grafika ATI Mobility, pevný disk má kapacitu 10 GB. Součástí počítače je i integrovaná síťová karta a 56kilový modem. Další rozšíření je možné prostřednictvím dvou USB konektorů a PC karty typu II, specialitou je slot pro karty CompactFlash. Lithium-iontové baterie mají udržet notebook naživu přes 2,5 hodiny, ale pokud intenzivněji píšeme na papírový blok, tak je tato doba menší. Nemusíte se však bát kvůli vyšší spotřebě psát na papír, jelikož 2MB flash karta dokáže i při vypnutém notebooku uložit okolo 50 stran textu a po opětovném nastartování je převést do počítače.

Celkový dojem z notebooku je vynikající. Jedná se o prestižní kousek, který v lecčems předjímá podobu notebooků tak, jak budou vypadat za deset let.

IBM ThinkPad TransNote

koncepce

design

otočný displej

nemá OCR psaného textu

Cena vč. DPH: cena produktu nebyla v době uzávěrky známa

K testu zapůjčila firma: IBM, Murmanská 4/1475, Praha 10

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal

c01p0182

V dubnovém pokračování srovnávacích testů časopisu PC WORLD jsme pro vás ve spolupráci s naším TestCentrem připravili několik novinek. Asi nejdůležitější z nich je zavedení nové pravidelné kategorie tzv. "vypalovaček". Vzhledem k tomu, že tyto mechaniky se během poslední doby stávají již téměř standardní výbavou výkonnějších počítačů a jejich obliba roste především mezi domácími uživateli, rozhodli jsme se vás pravidelně informovat o novinkách v této oblasti. Dnes přinášíme prvních deset testovaných zařízení, ale na další se můžete těšit již v krátké době.

Další novinkou je upravená a inovovaná tabulka pevných disků dražších než 6 000 Kč. Již před časem jsme přistoupili na nové testovací metody v rámci kategorie levných pevných disků, a dnes vám konečně přinášíme i test větších a dražší hard disků. Novinky se samozřejmě objevily i v levnějším spektru a my vás o ně nemůžeme připravit. Zvláště zajímavý disk, posouvající hranici výkonu v této oblasti do profesionálních výšek (bohužel má však menší kapacitu), nese název Barracuda.

Kromě výše zmíněných produktů jsme se v tomto čísle zaměřili i na skenery a přinášíme vám test těchto zařízení, spadajících jak do kategorie s cenou pod 6 000 Kč, tak i do kategorie vyšší.

Celkem se tedy dnes můžete těšit na seznámení s 23 nově testovanými produkty.

YAMAHA CD-W 2100E >

Yamaha se hodí do výkonnějších PC, neboť disponuje vysokými rychlostmi bez ochrany Burn-Proof či JustLink.

Snad jako první se na našem trhu objevila Yamaha s rychlostmi zápisu 16/10/40 (zápis//přepis/čtení). Šestnáctinásobná rychlost vypalování, kterou disponuje, vám snadno umožní pořídit klasické CD o velikosti 650 MB za necelých pět minut. S tím je však spojen nárok na rychlý počítač, který musíte pro vypalování použít. Při šestnáctinásobném zápisu je totiž nutný kontinuální tok 2 400 KB/s. Proto je také trochu škoda, že vypalovačka není vybavena technologií Burn-Proof nebo Just Link na ochranu podtečení vyrovnávací paměti. Tento problém je řešen jinak, a to vybavením vypalovačky vyrovnávací pamětí o kapacitě osmi megabajtů.

Při testech jsme vyzkoušeli i overburning (oversizeing), který CD-W 2100E také zvládne. Na 90min. médium značky Platinum jsme dokázali napálit 91 min. a 40 s. záznamu.

Cena včetně DPH: 9 727 Kč

SAMSUNG SW-408 >

Mechanika střední třídy s tomu odpovídajícími parametry.

Samsung SW-408 je v našem testu zástupcem střední třídy zálohovacích mechanik současnosti. Osminásobná rychlost zápisu je dnes "tak akorát", aby pohodlně vyhovovala pokud se vypalováním nezabýváte každý den. O zápisu na disky CD-RW lze říci to samé, protože je rovněž osminásobné. Čtení (32x) je u záznamových mechanik také velmi dobrým průměrem.

Mechanika s přehledem zvládá CD média až do délky 80 minut, přičemž i při těchto nosičích máte možnost využít overburning, jejž SW-408 podporuje.

Komunikace se sběrnicí EIDE probíhá v režimu PIO 4, tedy s maximální propustností dat 16,7 megabajtů za sekundu, což je vzhledem k rychlostem mechaniky dostačující. Stejně tak je tomu i s vyrovnávací pamětí, ta je 2 MB. Vzhledem ke své ceně a k tomu co vše zvládne, je Samsung SW-408 pro běžné použití docela vhodným produktem.

Cena včetně DPH: 5 780 Kč

HEWLETT-PACKARD HP9150i >

Vypalovačky od HP mají na českém trhu vysoké zastoupení.

Tato mechanika je určena hlavně pro používání v takových kancelářích, ve kterých vyžadujete solidní rychlost zápisu. Tu vám HP9150i může poskytnout, vypalování na CD-R zvládne totiž až dvanáctinásobně. Při testech mechanice trvalo zapsat 74 minut dat na cédéčko přesně 6 min. 50 s. Rychlosti zápisu jsou na dobré úrovni.

Bohužel pokud budete chtít "vymačkat" z média CD alespoň trochu víc, než je jeho nominální hodnota, máte s touto vypalovačkou smůlu. Overburning totiž společnost HP u svých produktů nepodporuje. Bohužel situace není příliš lichotivá ani v maximální délce zápisu, jelikož HP9150i dokáže podporovat nanejvýše 80minutová média.

Pokud však nepatří mezi vaše hobby přepalování a používání velkokapacitních médií, nebudou pro vás výše uvedené nedostatky problémem.

Cena včetně DPH: 8 685 Kč

SONY CRX 160E >

SONY CRX 160E nabízí nezvyklý (pěkný) černý design mechaniky.

Vypalovačka Sony CRX 160E disponuje těmito rychlostmi: 12x zápis na CD-R, 8x na CD--RW a 32x čtení. Tedy ne špička, ale slušný (nad)standard. Zajímavostí je bezesporu vzhled Sony, je totiž vyrobená v pěkné černé barvě. Ostatně je také jedinou mechanikou s jinou než bílou barvou čelního panelu.

CRX 160E, stejně jako např. vypalovačka HP9510i, nepodporuje overburning, takže ani zde nečekejte možnost využití větší kapacity CD, než je nominální. Při zkoušce vypálení maximální kapacity na médium se nám podařilo dosáhnout 79 min. 59 s. dat na osmdesátiminutové médium. Jen pro zajímavost můžeme uvést, že tento zápis byl hotov za 7 min. a 20 s.

Výrobek Sony CRX 160E lze pro již výše zmíněné vlastnosti nejlépe využít pro rychlé zálohování na standardní 74minutová CD-R a CD-RW média.

Cena včetně DPH: 8 160 Kč

TEAC CD-W512EB >

Dobrá vypalovačka vám nabídne nejen rychlost, ale i technologii ochrany dat, například Burn-Proof.

Teac CD-W512EB je jednou z nejrychlejších vypalovaček, které společnost TEAC doposud představila světu. Nutno říci, že se Teac se svým produktem zařadil společně s Ricohem na druhé místo hned za Yamahu. Rychlosti 12x zápis CD-R, 10x CD-RW a 32x čtení nikoho nenechávají na pochybách, že CD--W512E je určen pro náročné uživatele. Zvlášť pokud dodáme, že tato vypalovačka podporuje technologii ochrany podtečení vyrovnávací paměti Burn-Proof. Tato vymoženost zaručí bezpečné zapisování i na pomalejších počítačích. Za implementaci této technologie budiž Teac pochválen.

Při koupi CD-W512EB se stanete i legálními vlastníky velmi dobrého vypalovacího softwaru Nero Burning Rom ve verzi 5, jenž podporuje technologii Burn-Proof.

Teac lze doporučit, zvlášť pokud vám velmi záleží na každé tvořené kopii CD, kterou navíc potřebujete pořídit v krátkém čase.

Cena včetně DPH: 9 699 Kč

CREATIVE RW121032E >

Creative osazuje své mechaniky s oblibou OEM výrobky jiných firem, tentokrát je to slavný Plextor.

Vypalovačka značky Creative dokáže zapisovat dvanáctinásobnou rychlostí (1 800 KB/s), při přepisu média CD-RW dosahuje 10x rychlosti a čtení CD disků zvládá 32x. Pro ochranu dat při zapisování je výrobek vybaven technologií Burn-Proof, což jistě potěší každého uživatele, který zvažuje možnost zakoupení této vypalovačky.

Pro připojení k PC je možné využít nejen PIO 4, ale i UltraDMA v rychlosti 33,3 MB/s. Při testu maximální podpory velkokapacitních disků jsme dosáhli délky 89 min. 59 s., tedy dobrého standardu. Creative RW--121032E je bezesporu kvalitní a rychlá mechanika, ještě aby ne, když se v tomto případě jedná o OEM verzi uznávaného Plexwriteru 1210A. Pokud jste tedy příznivci výrobků Creative Technology, neváhejte ani minutu.

Cena včetně DPH: 10 965 Kč

PLEXWITER PX-W1210A >

V dobách své nejvyšší slávy získal tento produkt ocenění ,,IDG Excellent 2000,,.

Společnost Plextor se proslavila touto mechanikou zvláště díky rychlostem ve vypalování, které mezi prvními uvedla na trh. Dnes jsou již překonány, nicméně stále najdete vlastnosti, jež dokáží udržet Plexwriter mezi nejlepšími vypalovačkami.

Při zápisu dat o velikosti 650 MB zvládl PX-W1210A "ujet" CD-R v čase 6 min. 47 s. Při pálení zvládne maximálně 90min. média. U nižších kapacit (74 a 80 min.) se můžete při pálení pořádně vyžít i včetně overburningu, jenž je taktéž podporován. Navíc, když už jsme u využívání technologií, které zapisovací zařízení PX-W1210A nabízí, byl by hřích nezmínit režim DAO-RAW. Tento mod totiž Plexwriter ve svých raných letech proslavil.

Cena včetně DPH: 10 910 Kč

MITSUMI CR 4804 TE >

Pouze jediná mechanika z celého testu, která dokáže opravdu vypálit plnohodnotné 99minutové médium.

Možná se vám budou zdát výkony tohoto produktu trochu z módy. Je pravdou, že čtyřnásobná rychlost zápisu na CD-R i CD-RW byla již dávno překonána. Ale na druhou stranu je to mechanika, která vás určitě zaujme svou více než přívětivou cenou. Ovšem ani to není to nejzajímavější. Šokem se stává zjištění, že jako jediná si v našem testu poradila s vypálením média o kapacitě devadesátdevět minut. A nespokojila se ani s tím, v "brutálním smažení" ji ani nenapadlo přestat a díky overburningu, který také zvládá, zastavila pálení až na čase 99 min. 38 s.

Cena včetně DPH: 3 990 Kč

PLEXWITER PX-W1610A >

Hi-endová mechanika pro nejnáročnější, je dokonce vybavena i malým větráčkem.

Zatím posledním produktem společnosti Plextor je mechanika Plexwriter PX-1610A.

Tímto počinem dorovnal Plextor rychlostní ztráty, které vůči konkurenci měl. Šestnáctinásobný výkon zápisu, desetinásobný přepis a čtyřicetinásobné čtení nenechají na pochybách nikoho. Pokud vezmete navíc fakt, že Plextoru nechybí ve výbavě ani ochranná technologie Burn-Proof, stává se tato mechanika jednoznačně technologicky nejvyspělejší z celého testu. Overburning je u tohoto výrobku samozřejmostí, stejně tak jako podpora režimu DAO-RAW.

Při testu nejdelšího možného zápisu na CD jsme použili 99minutové médium, na něj se podařilo vypalovačce uložit 94 min. 59 s., a to je skvělý výsledek.

Cena včetně DPH: 10 180 Kč

LITE-ON LTR-0841>

Cenově dostupná mechanika pro každého. Pro občasné zálohovaní bude při troše skromnosti dostačovat

Produkt Lite-On LTR-0841 není výkřikem supermoderních technologií, jeho rychlosti jsou spíše skrovnější povahy. Rychlost záznamu je osminásobná, přepisu čtyřnásobná, a pokud budete z CD nosiče číst, dosáhnete výkonu 32x.

Při testu zápisu 650 MB dat na CD-R médium jsme zaznamenali výsledný čas 9 min. 57 s., při (4x) přepisu nosiče CD-RW pak 19 min. 54 s. Tyto výsledky vás možná na první pohled nenadchnou, nicméně pokud vám na nějaké té minutě při příležitostném zálohování zas až tak nezáleží, není Lite-On zase tak špatnou volbou. Pro vypalování pak můžete využít média délky 74 a 80 minut, bohužel bez overburningu, který alespoň v naší verzi mechaniky podporován není.

Cena včetně DPH: 4 990 Kč

CD-R média k testování poskytla společnost Softcom www.vypal.cz

Rychlý "kombajn" Ricoh

Jako jediný je v našem přehledovém testu zastoupen Ricoh MP9120A, coby představitel nové generace mechanik nesoucích označení COMBO (lidově též "kombajn"). U MP912A se jedná o sloučení funkcí zapisovacího zařízení CD-R (W) a jednotky DVD-ROM. Takže pokud se ohlížíte po DVD-ROM a zároveň také potřebujete rychlou vypalovačku, můžete díky společnosti Ricoh zabít dvě mouchy jednou ranou.

Mechanika MP9120A se mimo pěkného předního panelu může pochlubit i dobrými výsledky při testu zápisu dat. V dvanáctinásobném modu zvládne vypálit 74minutové CD za 6 min. 41 s. Při přepisu CD-RW média v desetinásobném modu byl čas přibližně osm minut.

Overburning při použití 74a 80minutových médií je možný, například jsme zkusili zapisovat na 80minutová CD značky Kodak, kde Ricoh dokázal "přepálit" CD až na kapacitu 82 min. 26 s. záznamu, doba tohoto zápisu byla 7 minut a 8 sekund.

Největším trhákem MP9120A je však vyjma slušných rychlostí bezesporu technologie Just Link, tedy ochrana proti podtečení vyrovnávací paměti (ona notoricky známá chyba: Error Buffer Under Run). Jedná se o technologii konkurující Burn-Proofu, ovšem s tím, že by měla být ochrana ve výsledku ještě o něco kvalitnější (toto tvrzení je však trochu diskutabilní).

V neposlední řadě je také nutné zmínit i čtení DVD, které výrobek rovněž podporuje. Osminásobná rychlost rozhodně není k zahození (pozor 8x DVD není to samé jako 8x CD) a pro uživatele je to jistě potěšující skutečnost.

§§§§§


Média CD-R/W

Tomáš Bučina

c01p0180

Zapisovací a přepisovací CD-RW mechaniky ukládají data na CD-R a CD-RW média. Na trhu je dnes několik desítek značek a druhů médií, které se liší cenou i délkou.

Původní specifikace CD hovoří o délce média 74 minut. Toto číslo vzniklo zřejmě proto, aby se na tehdy nové médium vešla celá Beethovenova Devátá symfonie, která má délku právě necelých 74 minut. Čtyřiasedmdesátiminutová CD-R a CD-RW média jsou dnes standardem, jejž akceptovali všichni výrobci. Na takové médium se vejde přibližně 650 MB dat, i když vzhledem ke struktuře souborů nemusí být toto číslo zcela přesné.

Postupem času se začala vyrábět média také v jiných délkách. Nejdříve se objevily malé disky s průměrem pouhých 8 cm, na která se vejde 21 minut záznamu, což odpovídá asi 200 MB dat. Pomineme-li to, že jsou menší, přenosnější a vypadají velmi exoticky, jen stěží najdeme mnoho důvodů pro jejich koupi. Jsou nejen relativně tedy vůči své kapacitě ale většinou také absolutně dražší než média běžných délek a v některých přehrávačích mohou způsobovat problémy.

Před několika lety se začaly objevovat CD--R disky s kapacitou 80 minut, které pojmou kolem 700 MB dat. Původně byly použitelné především pro zálohování či kopírování originálních CD s délkou mezi 74 a 80 minutami, dnes se však pomalu stávají standardem a některé zprávy hovoří dokonce o tom, že na ně výrobci přejdou ze 74minutových. S 80minutovými CD-R médii nejsou žádné problémy s kompatibilitou, drtivá většina přepisovacích i CD mechanik je schopna s nimi pracovat, a ani ve spotřební elektronice se nesetkáváme s potížemi.

Zvláštní variantou disků jsou tzv. Audio CD-R, která mají garantovanou kompatibilitu s audiozapisovačkami v domácích systémech a jsou také snadno čitelné v CD přehrávačích.

Rovněž na poli CD-RW médií se s příchodem vysokorychlostních vypalovaček udála malá revoluce. Změnou struktury a chemického složení aktivní vrstvy CD-RW se rozdělila média na klasická a tzv. High Speed CD-RW. Zajímavé však je to, že High Speed CD-RW jsou použitelná pouze v High Speed CD-RW mechanikách s rychlostí zápisu 4x až 10x a nelze na ně zapisovat v běžných CD-RW jednotkách.

§§§§§


Novinky na trhu a v ţeb¸čcích – Pevné disky

c01p0181

V tomto čísle PC WORLDu se zaměříme především na kategorii pevných disků s koncovou cenou nad 6 000 Kč včetně DPH (pro začátek jsme pro vás otestovali šest zařízení spadajících do této oblasti). Stejně jako ve třídě "malých" IDE zařízení, tak i zde se dočkáte jistých změn v hodnocení. Jistě si vzpomenete, jak jsme vás v prosincovém čísle PC WORLDu informovali o přechodu na nový testovací software HD Tach, s jehož pomocí se nám daří velice přesně měřit parametry pevných disků. Všechny důležité hodnoty, jak je tomu v TOPech dobrým zvykem, vám předkládáme k prostudování v nově navržené tabulce.

Nezměnil se však jen testovací program a vzhled tabulek, inovace se dotkla i kritérií kladených na jednotlivé parametry IDE produktů; tímto krokem se snažíme přiblížit maximálním potřebám uživatele, který je postaven před úkol pořídit si velkokapacitní a výkonný pevný disk např. do file serveru, hi-end stanice, nelineární střižny a podobně. Při rozdělování váhových koeficientů jsme proto největší důraz kladli na přenosové rychlosti při kontinuálním čtení (35 %) a při zápisu (25 %). Důležité jsou samozřejmě i hodnoty maximální propustnosti dat skrz datovou sběrnici (12 %) a průměrné přístupové doby (12 %).

Poslední údaj vás možná v tabulce svými hodnotami překvapí, tedy pro upřesnění: Pod kolonkou přístupová doba se skrývá časová prodleva, v níž je disk schopen nejen požadovaný sektor najít, ale i přečíst jeho obsah. Váhový koeficient sloupečku cena za megabajt byl oproti diskům levnější kategorie pod 6 000 Kč potlačen na pouhých 8 %, neboť věříme, že při nákupu hi--endových IDE produktů je uživatel hnán jinými pohnutkami, než touhou ušetřit "pár" korun na úkor celkové výkonnosti.

Mezi poslední hodnocené položky jsme nezapomněli zařadit ani vytížení procesoru způsobené diskem, a samozřejmě i záruku poskytovanou prodejcem, od kterého jsme měli IDE zařízení zapůjčeno.

Způsob testu byl proveden již zaběhnutým způsobem na našem testovacím PC s procesorem Pentium III, motherboardem ASUS CUSL2, vybaveném operační pamětí o velikosti 128 MB. Integrovaný řadič základní desky samozřejmě plně podporuje Ultra ATA/100 i největší kapacity disků, které jsme připojovali.

Slovník

Kapacita - (Capacity) Skutečná velikost disku v neformátovaném stavu (udávaná BIOSem). Tato hodnota je pro větší přesnost vyjádřená v megabytech.

Výkon kontinuálního zápisu - (Average Read Speed) Testem na různých místech média zjištěná průměrná rychlost zápisu dat v megabytech za sekundu, kterou je dlouhodobě pevný disk schopen ukládat informace.

Výkon kontinuálního zápisu - (Average Write Speed) Stejně tak (testem) zjištěná průměrná rychlost při dlouhodobém čtení z média. Jednotky jsou MB/s.

Maximální výkon čtení - (Read Burst Speed) Nejvyšší rychlost, s níž dokáže disk komunikovat s PC, konkrétně číst informace z vyrovnávací paměti pevného disku a dodávat je počítači. Udáván je v megabytech za sekundu.

Přístupová doba - (Random Access Time)Průměrná doba uvedená v milisekundách, v níž je schopen pevný disk vyhledat a přečíst libovolný sektor. Pozor výrobci většinou uvádějí přístupovou dobu pouze jako interval nutný pro vyhledání sektoru bez následného přečtení k tomu je potřeba času samozřejmě méně.

Nadrozměrné disky

Velikosti pevných disků rostou závratnou rychlostí. Ještě přednedávnem se IDE zařízení s kapacitou 10 GB zdála být neuvěřitelně velkými. Dnes je však situace značně jiná. Například v posledních testech se nám objevil pevný disk s kapacitou 75 GB, a to ještě není zdaleka maximum. Možná vás v této souvislosti napadne otázka, jak si s těmito velikostmi poradí vaše PC, respektive BIOS.

Samozřejmě v prvé řadě záleží na čipové sadě vašeho motherboardu. Snad všechny nové základní desky si s velkými IDE zařízeními poradí. Pokud však nepatříte mezi šťastné vlastníky, máte ještě naději v inovaci stávajícího BIOSu vašeho motherboardu novou verzí, která bude podporu velkých disků nad 33,8 GB zahrnovat.

FDISK a disky XXL

Při vytváření nových oddílů na velkokapacitních pevných discích je možné narazit na problém se správnými údaji, které vám program Fdisk (součást Windows) poskytne. I přesto však lze Fdisk využít; v kolonce velikosti sice uvidíte hodnotu něco přes 7 GB, ale po vytvoření partition v plné kapacitě disku je vše v pořádku. Pokud se však chcete pouštět do složitějších operací, využijte raději služeb jiného softwaru, např. Power Quest Partition Magic verze 5 a vyšší.

Naformátovat velkokapacitní disk lze již přímo v systému Windows nebo pomocí programu Format.com, v něm se ovšem s mylně udanou velikostí shledáte opět. Po této operaci je možné začít velké disky bezproblémově používat, alespoň ve Windows 98 a výše, protože u starých Windows 95 (ani SR2) se podpory IDE produktů větších 32 GB nedočkáte.

Pevné disky

IBM Deskstar DLTA-307075

Největší IDE disk v našich testech, jeho kapacita je v neformátovaném stavu celých 76 870 MB

Pevné disky série Deskstar od výrobce IBM již dlouhou dobu patří ke špičkovým produktům. Deskstar DLTA-307075 z této úspěšné řady v žádném případě nevybočuje, spíše naopak. Navíc disponuje největší kapacitou ze všech testovaných zařízení, která vám v dnešním čísle PC WORLDu představujeme. Prostor 75 GB na jediném disku je opravdu příjemná záležitost, když přijmete cenu 21 hal. za megabajt.

Snad jediná výtka, jež může být tomuto disku směřována, je trochu vyšší hlučnost při přenosech dat a při vyhledávání. Cena/výkon:H H H H I

Cena včetně DPH: 15 840 Kč

SEAGATE U5 ST340823A

Pevný disk ST340823A sice není nejrychlejší, ale 1 MB stojí pouze 15 haléřů

ST340823A sice nedosahuje svým výkonem hodnot konkurentů a jeho rychlost otáček (5 400) již pomalu vychází z módy, ale i přesto není žádným outsiderem. Když nepřekoná ostatní IDE disky svými parametry, tak určitě nalezne něco jiného, čím vás zaujme.

Disk Seagate je v našich testech nad 6 000 Kč jednoznačně cenově nejpřístupnějším produktem, nejen co se pořizovací ceny týče, ale i v přepočtu na jeden megabajt prostoru. Tento fakt jistě ovlivní nejednoho uživatele při výběru vysokokapacitního pevného disku.

Cena včetně DPH: 6 077 Kč

QUANTUM FIREVALL PLUS AS40

Produkt s nejlepším poměrem výkon/cena v kategorii pevných disků nad 6 000 Kč.

Ze známé rodiny Quantum jsme na test obdrželi dva produkty, prvním z nich je FireBall Plus AS40. V přenosových rychlostech tento výrobek dosahuje slušných hodnot a v přístupové době obsadil dokonce druhé místo.

Společnost Quantum vybavila svůj produkt systémem QDT (Quiet Drive Technology), ten má zaručovat co možná nejtišší chod pevného disku. Pravdou je, že na rozdíl od některých jiných IDE zařízení (např. IBM) byl FireBall slyšet o něco méně.

Pokud vás při pořizování pevného disku zajímá poměr cena/výkon, pak je tento výrobek určen právě vám, neboť v kategorii nad 6 000 Kč vychází jednoznačně nejlépe.

Cena včetně DPH: 6 895 Kč

QUANTUM FIREBALL PLUS AS60

Druhý největší disk v testu nabízí nejen kapacitu, ale i dobrý výkon. V přístupové době je dokonce nejrychlejší

Tento disk je svému kapacitně menšímu kolegovi "AS-čtyřicítce" podobný jako vejce vejci, samozřejmě vyjma diskového prostoru, který činní pěkných 60 GB. FireBall AS60 je vybaven i stejnou technologií pro zajištění tichého chodu (QDT). Hustota dat je dnes již téměř standardních 20 GB na plotnu. Otáčky disku dosahují úrovně 7 200 za min. Testovaný produkt díky svým vlastnostem dosáhl v přenosových rychlostech velmi dobrých výsledků, stejně tak jako předchozí FireBall AS40, ovšem s tím rozdílem, že v přístupové době dosáhl dokonce zlaté příčky.

Cena včetně DPH: 11 178 Kč

WESTERN DIGITAL WD400BB-00AUA1

Pevný disk osvědčené stáje Western Digital v tomto případě s 7 200 otáčkami za minutu.

Pevný disk společnosti Western Digital je vybaven dvěmi plotnami o celkové kapacitě 40 GB. Rychlost otáček je dnes již běžných 7 200 ot./min, což ve spojitosti s hustotou záznamu 20 GB na plotnu tvoří slibný předpoklad dobrého výkonu.

V testech disk prokázal v porovnání s dnes testovanou konkurencí docela pěkný výkon při kontinuálním zápisu (20,3 MB/s), bohužel ne již tak suveréně se projevoval při taktéž velice důležité schopnosti, kterou je čtení, kde nedopadl nejlépe. Celkově se však jedná o IDE zařízení, které je stavěno podle osvědčené technologie Western Digital, a nemusíte mít tedy strach, že si pořídíte nekvalitní produkt. Pochválit také můžeme nejmenší zatížení procesoru z dnes testovaných pevných disků této kategorie.

Cena včetně DPH: 8 784 Kč

WESTERN DIGITAL WD600AB-00BVA0

Tento disk disponuje neuvěřitelnou hustotou záznamu 30 GB na plotnu.

Zřejmě jako první ohlásil Western Digital dosažení hustoty záznamu 30 GB na jedinou plotnu. Disk, který jsme měli příležitost otestovat, měl plotny rovnou dvě, jeho celková kapacita tedy byla příjemných 60 GB. V testech si tento výrobek nevedl vůbec špatně, spíše naopak, a ve zkoušce zápisu byl dokonce nejrychlejší. Mimo těchto výsledků je zajímavá i technologie "diferenciálního předzesilovače", kterou je produkt vybaven. Tato důmyslnost má za úkol omezovat zemnící šum a umožnit i vyšší rychlost přenosu dat.

Cena včetně DPH: 10 004 Kč

QUANTUM FIREBALL PLUS AS30

Největší pevný disk v kategorii pod 6 000 Kč včetně DPH. Tento produkt není jen kapacitně velký, ale i výkonný.

FireBall Plus AS30 je pevný disk, který jsme si zapůjčili s úmyslem zařadit jej do testů nad 6 000 Kč, jaké však bylo naše překvapení, že cena včetně DPH se jako "naschvál" vešla pod tuto hranici. Protože vás o tento velice kvalitní disk nechceme připravit, zařadili jsme jej do TOPů pod 6 000 Kč.

Jak je vidět, podařilo se mu umístit více než skvěle, celkově dosáhl prvního místa. Pokud se zaměříte na poměr cena/výkon, je AS30 také jednoznačně nejlepší. Navíc především díky své velikosti disponuje i nejlepší cenou za megabajt datového prostoru (19 hal.).

Cena včetně DPH: 5 915 Kč

Seagate Barracuda ATA III ST320414A

Ne nadarmo má jméno predátora. S tichým údivem jsme sledovali, jak si Barracuda pochutnala na konkurenci.

Pevný disk Barracuda nás velmi překvapil, takovéto výsledky od něj nikdo z nás nečekal. Svou brutální rychlostí v zápisu (22 MB/s) a především ve čtení (38,3 MB/s) hladce získal naprosté prvenství. Celkově tento rychlý disk získal druhé místo, v obsazení příčky nejvyšší mu zabránila pouze o trochu vyšší cena za megabajt prostoru v porovnání s Fireballem od Quantumu.

Možná jediným záporem se může zdát vyšší zatížení procesoru, ovšem to je vzhledem k vysokým přenosovým rychlostem naprosto pochopitelné.

Každopádně pokud hledáte co nejrychlejší pevný disk pod 6 000 Kč s DPH, lze Barracudu jen doporučit.

Cena včetně DPH: 5 500 Kč

SEAGATE U5 ST320413A

Pevný disk příbuzný s výkonnou Barracudou, jejich kvalit však nedosahuje.

Produkt Seagate série U5 se umístil na pěkném čtvrtém místě v našem žebříčku. Za tuto skutečnost vděčí především své příznivé ceně i výkonu, který v testech prokázal. Tento disk rozhodně nepatří k absolutní výkonové špičce, ale i přesto např. v kategorii kontinuálního čtení dokázal, že je s ním třeba počítat.

Bohužel je osazen relativně malou vyrovnávací pamětí o kapacitě 512 KB a disponuje otáčkami pouze 5 400 ot./min. Pokud ovšem nejste "vysazeni" na sérii U5 a chcete zůstat věrni značce Seagate, zřejmě při volbě nového IDE zařízení upřednostníte dravce Barracudu.

Cena včetně DPH: 4 793 Kč

§§§§§


Skenery do 6 000 Kč

c01p0183

O přízeň zákazníka budou v našich tabulkách bojovat čtyři nové skenery. Dva přitom patří do kategorie výrobků do 6 000 Kč a dva tuto hranici svou cenou překračují. S výjimkou modelu Visioneer 4400 jsou všechny vybaveny trojicí ovládacích tlačítek na přední straně jednotlivých produktů. Určité společné rysy má také TWAIN rozhraní. Po dlouhé době se totiž výrobcům opět podařilo zapracovat do něj funkci zvětšení výřezu skenovaného dokumentu. Tato zdánlivá drobnost napomáhá přesnějšímu ohraničení snímaného materiálu a šetří čas uživatele, neboť odpadá následné ořezávání snímku na správnou velikost v některém z dodávaných grafických programů.

Skenery do 6 000 Kč

Hercules Touch 1284USB

Příznivý poměr ceny a výkonu vynesl tuto novinku v našich testech na první příčku.

Značka Hercules není našim uživatelům neznámá. Souhrn produktů této firmy zahrnuje vedle grafických a zvukových karet také mnoho herních doplňků, např. volantů, joysticků apod. Zcela novým výrobkem firmy je stolní jednoprůchodový CCD skener Hercules Touch 1284USB, určený pro snímání předloh formátu A4. Uživateli nabízí hardwarové rozlišení 600 x 1 200 dpi a interpolované rozlišení 19 200 dpi, obojí při 48bitové barevné hloubce. Dodávané ovladače jsou určeny pro PC se systémem Windows 95B/98/2000 a ME. Pro správné použití skeneru je třeba instalovat TWAIN rozhraní, které pracuje v automatickém přednastaveném režimu nebo s manuální volbou rozlišení, zvětšení a zastoupení barev. Další programové vybavení je volitelné a zahrnuje kromě správce dokumentů Presto! PageManagera také OCR program FineReader 4.0 s podporou národní diakritiky. Při testu skener prokázal vysokou výkonnost. Z hlediska zachování barev patří skener k absolutní špičce, průměrná barevná odchylka je pouze 0,6, přísná měřítka snese také porovnání rychlosti snímání, zejména do rozlišení 400 dpi. Určité výhrady lze mít jen k přesnosti detailů v maximálním rozlišení. Na skener je poskytována záruka 12 měsíců a prodejní cena činí 3 830 Kč včetně DPH.

Cena včetně DPH: 3 830 Kč

Visioneer 4400 USB

Vysoká rychlost náhledu i finálního zpracování je příznačná pro všechny skenery Visioneer.

Stolní jednoprůchodový skener Visioneer 4400 USB pracuje v 42bitové barevné hloubce při hardwarovém rozlišení 600 x 1 200 dpi a interpolovaném rozlišení 9 600 dpi. Stejně jako ostatní právě testované produkty je k počítači připojen prostřednictvím USB kabelu.

Programové vybavení je připraveno pro počítače s operačním systémem Windows 98/ME nebo 2000. Kromě TWAIN rozhraní zahrnuje programy ScanSoft Paper Port pro práci se sejmutými dokumenty, Visioneer OCR, OCR Recognita Standard 4.0 a Visioneers Web Publishing Kit. Přitom ScanSoft Paper Port je zcela lokalizován do češtiny a OCR Recognita rozpoznává znaky s národní diakritikou.

Skener není vybaven žádným ovládacím tlačítkem, veškeré funkce tedy uživatel ovládá z obslužného programového vybavení.

Při práci zejména ve vysokém rozlišení je skener překvapivě rychlý, sejmutí fotografie 9 x 13 cm jej zaměstnalo jen na dobu 1 minuty a 40 sekund. Před snímáním doporučuji změnit nastavení kontrastu a jasu, při firemním nastavení totiž dochází k rozplynutí detailů. Barevná věrnost je pouze průměrná.

Prodejce na skener poskytuje záruku v trvání 12 měsíců, pořizovací cena přitom činí 3 648 Kč včetně DPH.

Cena včetně DPH: 3 648 Kč

Nad 6 000 Kč

Epson PERFECTION 640U

Vysoká rychlost zpracování, automatické doostření snímaného snímku a přesné barevné zpracování.

Skener Epson Perfection 640U je papírově slabší ze dvou modelů, které jsme měli při testu k dispozici. Skener pracuje v 36bitové barevné hloubce a nabízí hardwarové rozlišení 640 x 2 400 dpi, s interpolací pak 9 600 dpi. Dodávané ovladače a programové vybavení jsou určeny pro počítače PC se systémem Windows 98/2000/ME a pro počítače Macintosh se systémem MacOS 8.1 nebo vyšším. Komunikaci přitom v obou případech zajišťuje univerzální sériové rozhraní.

K ovládání skeneru je připravena trojice tlačítek, s nimiž je možné okamžitě vyvolat přednastavenou aplikaci a skenovat do elektronické pošty či faxu. TWAIN rozhraní pracuje v automatickém i manuálním režimu a je součástí celkové nabídky Smart Epson Panelu. Tento nástroj zahrnuje také kopírování, skenování do předvolené aplikace, fototisk na tiskárnách Epson a proprietární OCR program s podporou české diakritiky. K úpravám získaných snímků navíc dobře poslouží samostatná instalace programu Adobe Photo DeLuxe.

Při zpracování jednotlivých úloh byl skener velmi rychlý. Sejmutí barevné strany A4 v rozlišení 300 dpi si například vyžádalo jen 33 sekund. Stejná úloha ve stupních šedé pak zaměstnala skener na pouhých 18 sekund. Hardwarové rozlišení příznivě ovlivňuje přesnost zpracovaných detailů, výborné je rovněž zachování barevných odstínů. Vzhledem k příznivému poměru výkonu a ceny si Epson Perfection 640U ve své kategorii odnáší pomyslnou palmu vítězství. Společnost Eprint poskytuje na skenery Epson záruku v trvání dvanácti měsíců.

Cena včetně DPH: 6 987 Kč

Epson PERFECTION 1240U Photo

Vysoké rozlišení a rychlost snímání činí z tohoto skeneru pomocníka, který vás rozhodně zdržovat nebude.

Epson Perfection 1240U Photo poskytuje vyšší hardwarové rozlišení 1 200 x 2 400 dpi a 42bitovou barevnou hloubku zpracování. Tyto skutečnosti přitom nijak negativně neovlivňují rychlost práce. Čelní strana skeneru je zpracována stejně jako u modelu 640U, nacházejí se zde tři ovládací tlačítka a stavová dioda. Rozdíl je však patrný při pohledu na zadní část zařízení, kde je kromě konektoru napájecího adaptéru a USB zabudována také zásuvka nástavce pro snímání transparentních materiálů. Skener Epson Perfection 1240U Photo má tento nástavec přímo ve standardní výbavě. Ovladače jsou shodné jako u modelu 64OU, na místo Adobe Photo DeLuxe je však dodáván program Adobe PhotoShop 4.0 LE. Určitých změn doznalo i samotné rozhraní TWAIN. Zatímco skener 640U využívá verzi 2.1 s přítomkem L, je u "dvanáctsetčtyřicítky" plnohodnotná verze TWAIN 5.0 s dalšími zajímavými funkcemi. Za zmínku rozhodně stojí Auto Area Segmentation (AAS), což je automatické rozeznání polohy snímané předlohy, stejně jako Text Enhancement Technology (TET) pro přesnější snímání textu ze znečištěných předloh.

Cena včetně DPH: 13 998 Kč

§§§§§


Cesta do hlubin UPS

Michal Bareš

c01p0184

Každý uživatel počítačů jistě již někdy slyšel o zálohování. Toto slovo bývá nejčastěji spojováno s ochranou dat, tedy s pravidelným ukládáním kopií důležitých souborů, tak aby v případě poruchy počítače nebo zničení média nedošlo k jejich nenávratné ztrátě. Existuje však také další způsob ochrany před zničením dat či celého počítače, a to pro případ nepředvídatelného přerušení dodávky elektrické energie.

K tomuto účelu slouží tzv. zařízení UPS (Uninterruptible Power Supply), kterým se česky nejčastěji říká záložní zdroj (pozor, ne zálohovací). Oblast záložních zdrojů je velice široká, nejčastěji se o nich hovoří v souvislosti s počítači a servery spravujícími životně důležité aplikace, ať již se jedná o počítačové zařízení nemocnic, vojenských středisek, nebo například o obchodní a bankovní servery, jejichž výpadek by znamenal ztrátu dat a přerušení služeb, způsobující nevyčíslitelné ztráty. U takovýchto velkých zařízení mají záložní systémy podobu ohromných skříní, naplněných akumulátory a elektronikou, které jsou navíc často napojeny na alternativní zdroje elektrické energie, nejčastěji pak na naftové motorgenerátory. Těžko si dovedeme představit, že bychom se s takovými mašinami setkali v domácnostech, ale i v oblasti záložních zdrojů existují "malí bratříčkové", speciálně uzpůsobení na požadavky jednotlivých uživatelů či malých pracovních skupin.

Ať již se jedná o velké, či o malé "úpéesky", základní princip jejich činnosti je stejný. Jejich úkolem je zajistit nepřerušený zdroj elektrické energie pro zařízení, ke kterému jsou připojeny. Pokud připojíme nechráněný počítač (nebo jakýkoliv jiný elektrický přístroj) k zásuvce ve zdi, tento pracuje pouze s jedním zdrojem energie. Jakmile z jakýchkoliv důvodů dojde k přerušení dodávky elektrické energie, zařízení přestane okamžitě fungovat. Takovýto způsob napájení se nazývá "primární zdroj napětí", pokud v případě selhání primárního zdroje nechceme sedět se sepnutýma rukama do doby, než proud opět naskočí (a třást se strachy, o co vše jsme mezitím přišli), musíme vzít do hry tzv. "sekundární zdroj napájení", kterým je právě akumulátor ukrytý. uvnitř UPS. V okamžiku, kdy dojde k přerušení primárního napětí, sepne přepínač a počítač je napájen energií uloženou v akumulátoru UPS. Toto přepnutí je provedeno tak rychle, že ani uživatel, ani počítač nezjistí, že k této záměně došlo a vesele pokračuje v práci. Pokud se jedná jen o krátkodobé přerušení (většina z nich má trvání od desetin sekundy po několik sekund), za okamžik se opět "ozve" primární zdroj a vše pokračuje stejně jako před tím. Pokud se však jedná o dlouhodobější výpadek, je doba, po kterou je možno s počítačem pracovat, závislá na kapacitě akumulátorů záložního zdroje. Jestliže máme sklep naplněný velikými skříněmi UPS, můžeme počítat s hodinami práce, vlastníme-li však pouze malou, domácí "úpéesku", máme maximálně 10 minut na to, abychom v klidu uložili všechna data, zavřeli aplikace, s nimiž pracujeme, a vypnuli počítač.

Nic však není tak jednoduché, jak se na první pohled zdá, a i zařízení UPS se od sebe v různých věcech liší. Existují v podstatě dva základní typy UPS; těm jednodušším se říká Stand-by (Stand-by Power Systems, SPS, někdy také Off-line UPS ), dále existují typy označované Line Interractive a ty nejmodernější a nejdražší se nazývají On-line.

Stand-by UPS

UPS zařízení typu Stand-by či Off-line jsou nejjednodušší a nejlevnější variantou záložních zařízení (leckdy se ani neoznačují za UPS, ale za SPS). Tohoto provedení se však využívá často právě u domácích krabiček s nápisem UPS. U tohoto typu je primárním zdrojem napájení proud přicházející ze zásuvky ve zdi a sekundárním zdrojem jsou akumulátory. Stand-by či Off-line se jim říká proto, že proud z akumulátorů a převodník DC/AC (převodník měnící stejnosměrný proud přicházející z akumulátorů zpět na proud střídavý) vlastně nezásobuje připojené zařízení, pokud primární zdroj pracuje bez přerušení. Elektrický proud přicházející do UPS ze sítě je použit k nabití akumulátorů, které pak spolu s přepínačem čekají na okamžik, kdy dojde k výpadku. V tu chvíli pak přepínač vydá příkaz k napájení z akumulátorů a do té doby je do připojeného zařízení (přes filtr) přiváděn proud přímo ze sítě. Jakmile se obnoví napájení z primárního zdroje, akumulátory se nabíjejí. Jasnější obrázek o tom, jak to vypadá uvnitř takové Off-line UPS, nabízí následující blokové schéma:

I když se jedná o ten "nejjednodušší" model UPS, v klidu poslouží pro naprostou většinu počítačů v domácnosti či v malé kanceláři, není však vhodný k zálohování životně důležitých serverů. Nejzávažnější nevýhodou tohoto typu je fakt, že mezi výpadkem proudu a zapnutím záložního systému nastává prodleva. Ta je sice velice krátká a s největší pravděpodobností si jí počítač ani nevšimne, ale jistota je jistota a tak se u serverů používají spíše on-line UPS. I off-line zařízení je však stokrát lepší než nic, jelikož kromě funkce zálohování elektrickou energií ještě filtruje případné výkyvy v elektrické síti. O tomto filtrování se ještě zmíníme později.

Ferroresonanční Stand-by UPS

Ferroresonanční Stand-by UPS je určitým vylepšením klasické Stand-by "úpéesky". Stejně jako v předchozím případě je i zde akumulátor sekundárním zdrojem napájení a je zapojen až poté, co vypadne primární síťový zdroj. Rozdíl je však v tom, že přepínač je nahrazen ferroresonančním transformátorem, který usnadňuje a uhlazuje přepnutí mezi primárním a sekundárním zdrojem. Jinými slovy, přechod mezi elektrickým proudem ze sítě a z akumulátorů je klidnější. Další výhodou transformátoru je, že případný výkyv či přepětí proudu přicházejícího do transformátoru jsou při převodu "vyhlazeny" a na výstupu není znát, což vlastně působí jako filtr. Rozdíl mezi Stand-by UPS a tímto typem je nejlépe patrný z následujícího schématu:

Line-Interactive UPS

Tento typ záložního zařízení pracuje odlišně, než výše popisované přístroje. Namísto samostatných a oddělených součástek pro nabíjení akumulátorů, převodníku a přepínače je zde využit kombinovaný převodník/přepínač, jenž řídí nabíjení akumulátorů a k tomu převádí střídavý proud vedoucí z primárního zdroje na stejnosměrný proud směřující do akumulátorů, a zároveň převádí stejnosměrný proud z akumulátorů na střídavý proud na výstupu. Pokud je vše v pořádku a dodávka napětí není přerušena, pracuje tato součástka jako nabíječka pro akumulátory, pokud však dojde k přerušení, pracuje obráceně. Stejně jako u předchozích UPS je primárním zdrojem napájení elektrická energie přicházející ze sítě a akumulátory slouží jako zdroj sekundární. Vše lépe osvětlí schéma:

Hlavní výhoda tohoto řešení spočívá v tom, že kombinovaný střídač/převodník je neustále připojený na výstup a napájí tak zálohované zařízení. Díky tomu je prodleva mezi přepnutím z primárního zdroje na sekundární kratší než u Stand-by UPS. Převodník bývá dále vybaven obvody pro filtrování a regulaci napětí na výstupu. Tento typ UPS je v poslední době nejčastějším představitelem záložních zařízení pro domácnost a malé kanceláře.

On-line UPS

On-line zařízením UPS se někdy přezdívá "opravdové" UPS, a jsou tím nejlepším, co si v současnosti můžete v této oblasti pořídit (i když, jak jsme již řekli, je vždy lepší jakákoliv "úpéeska" než žádná). Tato zařízení jsou velice podobná a zároveň naprosto opačná, než nejjednodušší Stand-by UPS používají také dva zdroje napájení a přepínač mezi nimi. Opačná jsou proto, že u On-line UPS jsou oba zdroje obráceny; primárním zdrojem je akumulátor a sekundárním zdrojem je elektrické napětí ze sítě.

Tento rozdíl je velice důležitý. I při normálním provozu je totiž napětí přicházející na výstup vedeno z akumulátorů přes převodník, zatímco napětí ze sítě slouží jen k nabíjení akumulátorů. V případě přerušení napájení se tedy vypne jen nabíjení akumulátorů, ale nenastává žádná prodleva mezi přepnutím z primárního zdroje na sekundární. Jakmile tedy vypadne proud, UPS dále napájí bez jakéhokoliv přerušení zálohované zařízení, a to tak dlouho, jakou kapacitu mají akumulátory. Tento princip je stejný jako u notebooků pokud jej máte při práci připojen do proudu, a ten "vypadne", tak je notebook dále napájen z akumulátorů. Podívejte se na blokové schéma On-line UPS:

Jak je vidno ze schématu, existuje i u On-line UPS přímé propojení mezi napájením ze sítě a výstupem z UPS, to se však používá pouze v případě, že dojde k závadě na cestě přes akumulátory. I když to není pravděpodobné, může tato situace nastat (např. při vnitřní poruše zdroje UPS, přetížení nebo zvýšení jeho vnitřní teploty), a poté je proud veden přímo přes filtr na přepínač a výstup. Další výhodou on-line řešení je nejdůkladnější ochrana proti přepětí a dalším nedostatkům napájení ze sítě, jelikož akumulátory slouží k jejich vyrovnání mnohem lépe než pouhý filtr.

Možná se ptáte, proč jsou On-line UPS dražší než ostatní typy, když vlastně používají stejné součástky. V tom je ale ten problém schéma je sice podobné, ale v on-line zařízeních je třeba použít mnohem kvalitnějších komponent. U Off-line UPS je totiž využití součástek záležitostí několika minut, kdežto on-line přístroje pracují 24 hodin denně. Nevýhoda On-line UPS je spojena s faktem, že veškerá energie prochází dvojím převodem (AC/DC do akumulátorů a DC/AC na výstup) a množství energie se tak ztratí v podobě tepla produkovaného při tomto převodu. K tomu navíc dochází nejen v případě přerušení napájení, ale vždy. Proto existuje tzv. technologie Delta On-line UPS, v níž je nabíjení akumulátorů zaměněno Delta převodníkem. Během normálního provozu je tak část energie přemostěna mimo akumulátory v případě výpadku se tento Delta převodník vypne a UPS pracuje běžným způsobem. Tento princip se využívá hlavně v těch největších záložních systémech a výrazně snižuje ztráty energie. Viz schéma:

Nejen když dojde šťáva

Hlavní výhoda zařízení UPS je jasná: pokud je vlastníte, nestane se vám, že kvůli tomu, že soused začal luxovat přijdete o práci za celé odpoledne. To však není výhoda jediná. I ty nejzákladnější "úpéesky" totiž slouží jako filtr před přepětím v elektrické síti. Většinou se jedná o nerovnosti, kterých si uživatel ani nevšimne, ale jež mohou v dlouhodobějším pohledu poškodit některé součástky počítače. Občas ale nastanou situace, kdy UPS může zabránit přímému zničení počítače a periferií k němu připojených klasickým případem je bouřka. Pokud uhodí blesk do blízkosti vašeho počítače (a nemusí to být jen váš vlastní hromosvod), hrozí silný ráz v síti, který dokáže napáchat drahé škody. Nejčastěji to odnese modem, ale můžete přijít i o základní desku, procesor či monitor. Pokud je k vám příroda opravdu zákeřná, může shořet i celý počítač. Ano, jakmile tento silný ráz vznikne, něco to musí "odnést" i v tomto případě vás může zachránit (i když leckdy za cenu vlastního života) vaše UPS. Naprostá většina moderních UPS má navíc vstup i výstup pro telefonní linku, který je, stejně jako elektrické napětí, filtrován. Běžnou výbavou je i řada chráněných výstupů pro periferie (taková bezpečná rozdvojka). Například Patriot od společnosti BestPower.

§§§§§


Software


Nebojte se vyzkoušet - Zrychlujeme Internet

Martin Koníček

c01p0120

Jako dnešní téma jsem si připravil prakticky všechny softwarové možnosti pro zrychlení funkčnosti internetu na PC. Zvýšit rychlost pomocí softwaru je možné pouze snížením velikosti stahovaných dat, cachováním (ukládáním do rychlé mezipaměti pro opakované použití) nebo optimalizovaným nastavením internetového připojení. Takže abych to shrnul, budeme se zabývat tím, jak zmenšit obsah stahovaných stránek a vše se pokusíme uložit do cache na HDD, odkud to budeme opakovaně číst. Také si ukážeme, jak zlepšit nastavení Windows.

Connection Meter

Tento český program umožňuje velmi přesně měřit telefonní poplatky, a tím ušetřit spoustu peněz. Velmi zajímavá možnost je zaškrtnout políčko "Odpojit před impulsem", což vám zajistí "devadesátidevítiprocentní" využití poplatků za telefon.

To by bylo něco k hlavní funkci, ale teď se zaměříme na to, co je pro nás momentálně zajímavější. Connection Meter navíc umožňuje optimalizovat nastavení připojení k internetu ve Windows. Při vyvolání okna optimalizace stačí zadat rychlost modemu a "odkliknout". Po restartování počítače bude vaše připojení mnohem lépe nakonfigurováno a přenosová rychlost se zvýší asi o deset až patnáct procent.

SmartCache

Velmi oblíbený český software naprogramovaný v Javě. SmartCache funguje jako proxy (zástupný) server (brána mezi počítačem a Internetem), jenž je určen převážně pro využití na větších síťových serverech. Umožňuje nastavit mnoho parametrů sloužících ke cachování stránek a odstraňování reklam. Pro servery je zde jediná nevýhoda v tom, že SmartCache nepracuje standardně transparentně (tedy pro aplikace jako by neexistoval), takže buď budete muset třeba v Linuxu směřovat všechny požadavky na ni, nebo nastavit všechny prohlížeče a síťové programy v síti.

WebWasher

Přesněji řečeno "webová myčka", která webové stránky očistí "od špíny" (obtěžující reklamy). Obtěžující proto, že zdržuje načítání stránek a někdy i zbytečně zatěžuje procesor. WebWasher tedy odstraňuje pouze externí reklamy (všechny mimo textových) a umí to opravdu dobře. Při mém testování odstranil prakticky všechny reklamy (bohužel někdy i ty, které jsem chtěl vidět). Jeho instalace je navíc velmi jednoduchá a sám vám nakonfiguruje prohlížeč. Funguje samozřejmě jako proxy server, takže ho může využívat mnohem více programů.

Proxomitron

Nyní se konečně dostávám k již několikrát oceňovanému softwaru. Proxomitron filtruje přímo text stažených stránek a je celý naprogramován v C++, což zajišťuje ve Windows nejvyšší rychlost ze všech programů. Je uživatelsky přívětivý a umožňuje jednoduché skinování (nastavení vzhledu). Můžete si vytvářet vlastní filtry a mnoho dalších nastavení. Jako jeden z mála umožňuje filtrovat stránky posílané zabezpečeným protokolem SSL a velmi zajímavou možností, již zcela jistě oceníte, je odstraňování hlaviček "pragma:no-cache" a "expires". Díky tomuto zajistíte, že se v cache vašeho prohlížeče uloží mnohem více stránek, a tím se zrychlí přístup na internet. Jako jedinou nevýhodu musím vzít v úvahu způsob šíření pod licencí ShopenWare (musíte si zakoupit hudební CD dané skupiny, pokud se vám program líbí).

WebCleaner

Proxomitron je určen pouze pro Windows a není šířen jako freeware. Pokud chcete podporu jiných operačních systémů, je zajímavá SmartCache, ale ta zase neumí filtrovat text stránek. A proto zde máme WebCleaner, jenž umožňuje prakticky totéž co Proxomitron, ale je šířen pod licencí GNU/GPL. Navíc je naprogramován v jazyce Python, takže ho spustíte na mnoha podporovaných platformách.

Junkbuster

Téměř posledním recenzovaným programem bude software určený spíše pro velké sítě. Junkbuster je naprogramován celý v C++ a můžete si ho zkompilovat pro libovolný operační systém. Jeho rychlost je velmi vysoká a podpora na internetu není zrovna špatná. Junkbuster bohužel umožňuje filtrovat pouze reklamní bannery, což ho hluboce snižuje pod úroveň ostatních programů. Ovšem musím uznat, že jako jediný je připraven filtrovat stránky třeba pro 1 000 počítačů zároveň.

Host File

A jako úplně poslední možnost jsem si připravil doslova bombu. Tou je speciální soubor, jenž sice slouží pouze k filtrování reklam, ale nevyžaduje žádné nastavení, dokonce ani žádný software! Je navíc zcela nezávislý na operačním systému. Soubor "hosts" normálně slouží k převádění doménových jmen na IP adresy, ale pokud jako jméno zadáte reklamní server a IP adresu dáte 0.0.0.0, selže připojení a bannery se nestáhnou. Je to sice nejprimitivnější řešení, ale jistě po něm většina z vás s radostí sáhne.

Jak vše nastavit

Pro využití většiny recenzovaných programů musíte ve vašem prohlížeči nakonfigurovat proxy (zástupný) server na daný počítač a port, tedy korektně nasměrovat dotazy prohlížeče na danou aplikaci. Pokud je proxy server spuštěn na vašem počítači, jeho adresa je 127.0.0.1 a port většinou 8080. Používaný protokol je http (u Proxomitronu i https, u SmartCache zase FTP). Pokud nenastavíte svůj prohlížeč dle tohoto návodu, programy nebudou správně fungovat!

§§§§§


Kutilem ve Windows - správa úloh v OS

Martin Koníček

c01p0121

Pro dnešek se budeme především zabývat získáním plné kontroly nad vaším operačním systémem. V minulém díle jsme mohli jednoduše sledovat, co váš počítač dělá, a tentokrát mu do toho budeme mluvit trochu více, než je u začínajícího uživatele obvyklé. Jelikož by to bylo velmi krátké povídání, doplním rubriku ještě několika velmi zajímavými utilitami, jež mě velice zaujaly.

OpenWin

Tento software je jakási náhrada standardního CTRL+ALT+DEL. Umožňuje totiž ukončovat jakékoliv procesy. Od standardního správce úkolů se ale liší tím, že v jeho okně jsou zobrazeny všechny aktivní procesy, které můžete velmi jednoduše dát do popředí. Při ukončování aplikace máte navíc tu výhodu, že se nečeká na její odezvu a je tedy ukončena ihned. Takže na nic nečekejte a sestřelte vše, co se dá, a hned uvidíte, o kolik bude váš systém rychlejší ;-).

Process Viewer

Je podobný programu předchozímu. Umožňuje ovšem zobrazit seznam vláken (threadů), modulů, a rovněž paměti. Navíc si u každého procesu samozřejmě můžete nastavit jakoukoliv prioritu, ale upozorňuji vás na to, že nastavení priority real-time je velmi rizikové a často vede k pádům systému (chtěl jsem říci k častějším pádům). Tato utilitka je také díky velkému množství zobrazovaných informací velmi vhodná pro programátory.

TrayCD

Už tu dlouho nebylo nic pro takové lenochy jako jsem já. Určitě vás totiž také otravuje neustálé a nudné otevírání a zavírání mechaniky CD--ROM obyčejným stiskem tlačítka na ní. Tento prográmek vám to usnadní na maximum, stačí stisknout jen pravé tlačítko myši, pak levé a CD je venku (uznávám, že stisků je dvojnásobek, ale alespoň se nemusíte zvedat ruku z myši a od klávesnice ;-)

MaxMem

Programů na uvolnění paměti ve Windows je zcela jistě mnoho, ale jen málo jich je dobře propracováno. Jedním takovým dobře vytvořeným je AnalogX MaxMem. Umožňuje sledovat graf aktuálního zaplnění paměti a po kliknutí na jeho ikonku v systémové liště také její uvolnění. Vyčištění paměti je neuvěřitelně rychlé a účinné. Navíc musím podotknout, že nejsou vymazána potřebná "cachovaná" data, takže další start již jednou spuštěných programů je jako obvykle znatelně rychlejší. Navíc je nainstalován i modul pro aktualizaci z internetu, takže máte možnost mít vždy nejnovější verzi přímo na svém počítači.

Ultimate Boot Disk

Pokud jste se rozhodli vytvořit bootovací (zaváděcí) disketu, možná jste zjistili, že vám na ní chybějí některé důležité nástroje. Ultimate Boot Disk za vás vše vyřeší. Dokáže totiž vytvořit mimořádně rychlou startovací disketu, jež obsahuje některé důležité nástroje, jako třeba testování paměti a pevného disku. Také zabírá jen 20 % konvenční paměti, takže vám Windows spolehlivě "naběhnou". Při instalaci tohoto operačního systému je ale samozřejmě vhodnější použít přibalovanou originální disketu, jež spolehlivě zavede i ovladač na mechaniku CD-ROM.

Extension Viewer

Tato utilita slouží k zobrazení informací o příponách souborů. Pomůže vám při vyhledávání údajů, jež jsou standardně předávány programu, nebo zjištění vazby na OLE. Jako zásadní nevýhodu bych ovšem rozhodně vzal nemožnost změny těchto informací, což jistě bude někomu scházet.

TraySaver

Jistě se vám už někdy stalo, že "spadl" Explorer (komu se to nestalo, ať prosím zašle zprávu, jeho jméno dozajista vystavíme na žebříčku největších šťastlivců :-) a všechny programy v systémové liště byly nenávratně ztraceny. Navíc se bohužel toto děje hlavně při surfování na internetu, protože tyto "pády" zpravidla způsobuje aplikace Internet Explorer (už 3 měsíce používám Operu a ještě mi s ní nikdy Explorer nespadl). Tento problém zcela jistě vyřeší Traysaver, který uloží aktuální stav ikon, a při jejich ztrátě stačí stisknout nadefinovanou klávesovou zkratku a vše je jako předtím. Navíc ještě můžete skrývat nastavené ikony nebo minimalizovat dané aplikace přímo do systémového panelu.

Domovské stránky produktů

OpenWin: http://www.bsoft.ic24.net/products.htm

Process Viewer: http://www.teamcti.com/pview/prcview.htm

TrayCD: http://www.chat.ru/~traycd/

MaxMem: http://www.analogx.com/contents/download/system/maxmem.htm

Ultimate Boot Disk: http://www.startdisk.com/Web2/ubd/ubd.htm

Extension Viewer: http://www.clickomania.ch/progs/Eview.htm

TraySaver: http://www.mlin.net/TraySaver.shtm1


Internetové tipy

www.MOOCHERS.com

je velmi dobře zpracovaná stránka, zabývající se volně šiřitelným softwarem pro operační systémy Windows a Linux. Velmi mě na ní zaujal design, a hlavně přímé odkazy ke stáhnutí programu i s uvedenou velikostí souboru.

www.FREEWAREHOME.com

Další výborný web, který se také zabývá volně šiřitelnými programy. Jeho výběr je obrovský a u všech aplikací je udávána jejich velikost a autor. Jediné co chybí je přímý "link" na stáhnutí programu, takže musíte jít na domovskou stránku produktu a tam se "doklikat" k souboru.

§§§§§


Najdete na CD

Martin Koníček

c01p0122

Autoit

Nechcete-li si u počítače připadat jak cvičená opička, která provádí stále se opakující akce, jistě vás zaujme právě recenzovaný software pro automatizaci úkonů. Takže teď k tomu, co dokáže. Autoit umí automatizovat činnost, již často provádíte, pomocí speciálního skriptovacího jazyka (makra). Na počátku máte hned k dispozici několik předem vytvořených skriptů, jež rozhodně nejsou k zahození. Skriptovací jazyk má velké možnosti a je velmi vyspělý. Autoit je zcela jistě mnohem lepším nástrojem než standardní Visual Basic skript, a to hlavně díky velmi obsáhlé nápovědě. To by byl sice dobrý základ, ale teď vzniká jako obvykle problém s přenášením hotových skriptů na jiné počítače. Jelikož by bylo zbytečně složité instalovat celý program na všech počítačích, kam chcete skripty přemístit, byla zde přidána možnost kompilace do EXE souborů, což mě mile překvapilo. Shrnu-li vše předchozí, musím konstatovat, že Autoit je opravdu dobře cvičená opička, která vás ve všem poslechne na slovo a rychle si to zapamatuje.

program na automatizaci úkonů

Domovská stránka: http://www.hiddensoft.com/Autolt

Licence: freeware

Budík

Budík je užitečný osobní diář, jenž jistě pomůže komukoliv, kdo je stejně zapomnětlivý jako já ;-). Po spuštění programu jste vyzváni k vytvoření databáze k tomu stačí zadat jen vaše jméno, a vše je hotovo. Nyní už můžete naplno využívat možnosti tohoto programu. Poznámky lze zapisovat a prohlížet v polích Den, Týden, Měsíc nebo Rok. Jde jen o to, jak vám to bude vyhovovat. Jako další a velmi užitečnou maličkost beru možnost zadávat úkoly, jež se vám při každém spuštění Windows s radostí připomenou (jen vás varuji, nezvykněte si při startu Windows otrocky stiskávat klávesu Enter ještě předtím, než si přečtete, co máte udělat :-).

Nechybí samozřejmě ani možnost zapisovat si poznámky ty jsou organizovány jako v lepších textových editorech, vlevo je jejich seznam a vpravo samozřejmě obsah. Nakonec si také můžete organizovat kontakty, což ale pro většinu lidí asi nemá příliš velký přínos, neboť si je tak jako tak zapisují do komunikačního programu. Program bych shrnul jako velmi zdařilý a jediné výtky bych měl k doladění a rychlosti.

osobní organizér

Domovská stránka: http://www.mujweb.cz/www/76house

Licence: freeware

Radiator 1.5

Možná že jste také majiteli některé rádiové karty a nelíbí se vám strohý vzhled a možnosti rozhraní dodávaného od výrobce. Toto se právě pokusil změnit program Radiator. Jako základ je zde podpora snad všech čipů rádiových karet, které zde raději ani nebudu jmenovat, protože by to bylo na hodně dlouhou dobu. Ale teď k věci Radiator vypadá jako ovládací program Ati Multimedia Center a umožňuje velmi mnoho zajímavých kousků, jež nejsou jen tak k vidění. Například stanice můžete přepínat pomocí kolečka u myši, stejně tak je můžete měnit kurzorovými šipkami, umožňuje nadefinovat jméno dané stanice, ovládání z příkazové řádky, plánování nahrávání (možno i do formátu MP3!) a tzv. surfování (přepínání stanic po pěti sekundách). Velmi zajímavá možnost je tvorba vlastních skriptů, takže pokud třeba posloucháte na jednom programu pravidelně pořad od 9:00 do 10:00 a zprávy na druhém od 10:00 do 10:15, nemusíte každý den mezi těmito programy zbytečně přepínat. Tvorba skriptu je navíc velmi intuitivní, takže při jeho sestavování nebudou mít problémy ani naprostí začátečníci.

ovládací program pro rádiové karty

Domovská stránka: http://www.flesko.cz

Licence: freeware

DiskCat

Pokud už házíte CD do pytlů (nikoliv s odpadky), na kterých je velké množství nálepek z obsahem jednotlivých disků, tak vám tato recenze určitě pomůže. V takovémto množství je zcela jistě těžké nalézt jeden soubor daného jména. Pokud se tedy nechcete stát diskžokejem, budete muset použít nějaký program na jejich evidenci. Takovýmto softwarem je zcela jistě volně šiřitelný DiskCat, který umožňuje mnohem více než jeho konkurenční komerční bratříčci. Jako první věc, jež vás zaujme, je velmi intuitivní ovládání a vysoká rychlost. To ale zdaleka není vše, DiskCat umí indexovat soubory na všech discích, prohledávat archivy a indexovat i soubory v nich. To by možná byl stále ještě standard, ale podpora plug-inů (zásuvných modulů) je opravdu rarita. A abyste nebyli ochuzeni, pro začátek je zde přibalen velmi zajímavý plug-in, který umožňuje indexovat HTML stránky dle jejich názvu. Takto se nyní určitě vyznáte i ve vašich archivech stažených stránek pomocí off-line browserů. Myslím, že DiskCatu nechybí prakticky nic jediné, co bych mu mohl vytknout, je absence možnosti přidat k souboru poznámky, což většině uživatelů ani tak vadit nebude (na disku tuto možnost přeci také nemáte).

katalog disků

Domovská stránka: http://www.rob.

cyber-comm.nl

Licence: volně šiřitelný

FreeSco

Možná jste si už pořídili ve vašem podniku menší síť a uvažujete o jejím propojení s poskytovatelem internetu nebo s jinou budovou. Pro takovouto práci zcela jistě budete potřebovat router (směrovač). Nové značkové zařízení stojí minimálně deset tisíc korun a jeho možnosti jsou omezené. Dobrým alternativním řešením je použít jako směrovač starší počítač, sestavený z nepotřebných dílů. Obvykle se pak volí jako operační systém Linux, ale jeho konfigurace, nároky a instalace jsou poněkud složité, a proto přišel FreeSco, jenž se vejde na jednu disketu a jeho konfigurace zabere deset minut. Po startu počítače, jenž by měl mít minimálně 8 MB paměti, se systém zavede z diskety (pevný disk není potřeba), zadáte důležité IP adresy, detekujete síťovou kartu a vše je hotovo. FreeSco navíc umožňuje vytvořit DHCP server (automatické přidělování IP adres), TIME server a použití různých zásuvných modulů. To vše je zdarma a za neuvěřitelnou půlhodinu plně funkční. Pokud si nebudete vědět s konfigurací rady, můžete také použít předdefinované průvodce, jež vše usnadní na maximum.

síťový programový směrovač

Domovská stránka: http://www.freesco.org

Licence: GNU/GPL

WinGrab

Většina uživatelů u počítače potřebuje často software, jenž umí u obrázků pouze snadno změnit jejich velikost, číst různé formáty a sejmout aktuální obrazovku. WinGrab toto vše umí, a navíc zadarmo. Jeho hlavním heslem je jednoduchost a obsáhlost pouze těch nejdůležitějších funkcí, což se jistě hodí a u uživatelů mu to vyslouží oblibu.

Ale teď k věci WinGrab umí automaticky ukládat screenshoty (snímky) obrazovky do zadaného adresáře ve formátu PNG, JPG, TIFF nebo BMP. Umožňuje snímání v zadaných intervalech (třeba po každých pěti sekundách uloží aktuální obsah) nebo pomocí klávesových zkratek. Před uložením se vám ještě ukládaný obrázek zobrazí, takže máte přesnou kontrolu, co se uloží. Pokud si chcete soubor před uložením poupravit, máte zde k dispozici několik nástrojů, jako je třeba změna velikosti nebo uložení jen označené části (výřez). Jako zajímavost máte také možnost konvertovat obrázek do stupňů šedi. Celkově vzato, WinGrab je jednoúčelová utilita, která se určitě každému zalíbí svojí jednoduchostí a propracovaným ovládáním.

program na snímání obrazovky a drobnou úpravu obrázků

Domovská stránka: http://w1.2518.

telia.com/~251800188/wg/index.html~

Licence: freeware

TestScreen

Po zakoupení monitoru či po určitém čase jeho používání je zcela jistě potřeba ho správně nastavit (kalibrovat), tak abyste viděli všechny barvy zcela přesně. Pokud nevíte, jak to může být pro vás užitečné, tak jen na okraj mohu vysvětlit, že se na internetu najde mnoho podivně vypadajících stránek, jimž vůbec "nesedí" barvy a černá někdy vypadá jako tmavě šedá a podobně. To vše může být způsobeno špatným nastavením monitoru. TestScreen vám tedy umožní zvolit správně jas a ostrost obrazu, a při výběru nového monitoru vám také pomůže například je třeba velmi dbát na tzv. pulzování (změna velikosti obrazu při přechodu z černé barvy na bílou), čitelnost písem a kvalitu zobrazení v rozích. U LCD panelů je pak potřeba zjišťovat vadné obrazové body, což je možné jen v případě, když má celá obrazovka stejnou barvu. TestScreen může pomoci samozřejmě odhalit i vadnou grafickou kartu, což se mi také jednou povedlo. Grafický adaptér totiž zasekl počítač jen při určité kombinaci obrazu, a bez pomocného programu by mi nikdy nebyla uznána reklamace.

utilita na otestování a kalibraci monitoru

Domovská stránka: http://www.programming.de

Licence: freeware

Dáma

Již název vám zcela jistě připomene velmi známou a starou hru. Ale nyní ji máme v moderní počítačové podobě a navíc velmi dobře zpracovanou. Takže se dám hned do hodnocení po úspěšném nainstalování programu a jeho spuštění přejdete do celoobrazovkového režimu (což může být pro někoho drobná nevýhoda). Potom máte možnost zvolit si, s kým budete hrát. Můžete se utkat jak na lokální počítačové síti, tak po internetu nebo třeba proti počítači. Při hře proti stroji si samozřejmě můžete navolit jeho inteligenci (pokud si nastavíte začátečník, budete neustále vyhrávat a možná tím ušetříte nejeden úder do klávesnice ;-). Pak jenom zadáte typ hry (normální nebo žravá), počet řad kamenů na počátku hry (dvě nebo tři) a můžete začít zápolení. Dle mého názoru je hra graficky velmi povedená a také svižná. Pro její spuštění potřebujete knihovnu DirectX (např. na minulém CD 3/2001). Jako zajímavost musím upozornit na její obrovskou velikost po instalaci (téměř 40 MB), která však v dnešní době snad nebude takovou překážkou. Docela zajímavé mi také přijde také startovací video, jež má neuvěřitelných 6 MB při dvanácti sekundách. Zde autoři opravdu mohli podstatně ušetřit.

počítačová obdoba hry dáma

Domovská stránka: http://www.ignitron.cz

Licence: freeware

§§§§§


Deseti prsty - výukový program pro psaní na klávesnici

Vladimír Vondráček

c01p0123

Asi každý čtenář tohoto časopisu někdy počítač viděl a také používal. Používání PC se skládá takřka pouze z psaní na klávesnici a klikání myší. Protože smysluplná práce na počítači obnáší hlavně kontakt s klávesnicí, je záhodno si s touto periferií rozumět co nejlépe. Rychlost psaní také přímo ovlivňuje efektivitu práce. Proto je výhodné psát všema deseti.

Většina uživatelů, vycházím z vlastní zkušenosti, píše tak třemi až pěti prsty. Naštěstí jsou již takřka minulostí uživatelé, kteří píší jedním, k tomu oprávněným, prstem. Z jednoduchého poměru, že člověk má deset prstů, ale používá ke psaní jenom třetinu až polovinu, vychází, že je rozhodně co vylepšovat. A proto byl vytvořen software s případným názvem Deseti prsty.

Někteří studenti středních škol prošli výukou předmětu technika administrativy, jejíž nedílnou součástí byla výuka psaní na psacím stroji. Ale ani oni nemají ještě v počítačovém světě vyhráno, už jenom kvůli poněkud odlišnému rozložení kláves na počítačové klávesnici nebo existenci numerické klávesnice. Takže i pro ně se jistě hodí recenzovaný produkt.

Tedy jak to funguje. Po úvodní jednoduché informaci, kterak program používat, si uživatel vybere lekci, kterou chce začít od úplného začátečníka až po zkušeného písaře, jenž se chce jenom pocvičit a nechat si proměřit svůj písemný projev.

Pro začátečníka výuka startuje u tréninku psaní na numerické klávesnici. Je vysvětleno, který znak se píše kterým prstem. Dále je před uživatele předloženo několik kombinací probíraných a již probraných znaků, jež je záhodno do klávesnice naťukat. Sledovanými parametry jsou jednak rychlost zápisu, a jednak jeho správnost. Každý překlep je pečlivě zaznamenán a v textu zvýrazněn. V horní části okna aplikace jsou dva indikátory, které znázorňují, jak si kdo vede. Jakmile indikátor zčervená, je zle, a je třeba se začít tužit.

Po napsání celého požadovaného textu je zobrazena výsledná statistika lekce. Jak je vidět na obrázcích, k dispozici jsou grafy rychlosti zápisu znaků a správnosti. Kromě grafického vyjádření jsou i v psané formě. V případě nevyhovění stanoveným požadavkům student není připuštěn do další lekce a je třeba se vylepšovat až na požadovanou úroveň. Ve vyhodnocení je také potřebný údaj, který charakterizuje plynulost, a tudíž je schopen odhalit "nárazové" psaní, jež není optimální. Pro plynulost lze zvolit funkci metronomu, jež vede údery na správnou frekvenci.

Tím už jsem se dostal k možnostem nastavení programu. Kromě barevného provedení je možno zvolit i typy zvuků kláves. Rovněž lze zvolit zobrazování rukou, kde je vždy zvýrazněn prst, kterým je třeba psát. Jestliže se rozhodne více lidí učit se psát všemi deseti, lze vytvořit v programu uživatelské profily, které zaznamenávají individuální postup každého jednotlivce a uchovávají jeho nastavení. Takže jeden odejde naplněn po okraj novými dovednosti, a může se nechat plnit někdo další.

Závěrem

Lze říct, že tento produkt upotřebí takřka každý uživatel počítače, který na něm nehraje jenom nové, grafickým rozhraním vybavené hry. Zvláště při zapisování delších textů se dovednost plynulého a rychlého psaní zúročí. Cena není také nijak přehnaná, a kdyby se přepočítala na cenu ušetřené člověkohodiny, pak by její návratnost byla poměrně rychlá.

Z vlastní zkušenosti musím říct, že i práce s touto aplikací vyžaduje píli a trpělivost. Úspěchy se rozhodně nedostaví hned, prakticky je třeba kurs rozložit do delší doby, aby výuka měla hmatatelný efekt. Ale jak se říká, bez práce nejsou koláče, takže očekávat bezpracný úspěch dost dobře ani nejde.

Deseti prsty

užitečná aplikace

dobré zpracování

K recenzi poskytla firma: pmq SOFTWARE

Na Rovnosti 17, Praha 3

www.pmq.cz

Cena: 499 Kč (současná zvýhodněná cena)

multilicence 2 199 Kč (pro školy 1 799 Kč)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

c01p0124

Žolík logické hry, karetní a hazardní hry

Známý tuzemský producent a distributor multimediálních titulů nedávno představil svou novou řadu produktů s výše uvedeným jménem. Jak napovídá obsah prvních dvou titulů, s nimiž se zde budete moci seznámit, tematicky se ocitáme v oblasti zábavy a bystření mysli. Jedním z produktů jsou totiž Karetní a hazardní hry, druhým pak Logické hry.

Na úvod bych rád upozornil na koncepci obsahu obou CD (a zřejmě i příštích titulů v řadě Žolík). Náplní obou disků je výběr softwaru, jenž spadá do kategorie freeware a shareware. Tato "technologie" přípravy obsahu autorům kompilací umožnila shromáždit materiál poměrně velkého rozsahu, takže se v žádném případě nemusíte obávat brzkého vyčerpání možností.

Jak mimo jiné proklamuje výrobce, ovládání jednotlivých titulů řady je sjednoceno a umožňuje tak bezproblémovou orientaci. Toto mohu jen potvrdit rozhraní je připraveno pomocí technologie HTML a k procházení vám tedy postačí obyčejný prohlížeč, jenž je navíc pro jistotu na každém disku přiložen. S "webovým" ovládáním je pochopitelně spojena jeho univerzalita a snadná použitelnost i u nezkušených uživatelů, a navíc je velmi slušně zpracováno koncepčně i graficky prohlížení je bezproblémové, nic nemusíte dlouho hledat a důležité informace jsou vždy po ruce.

Pojďme si konečně zahrát! Prvním z titulů jsou Logické hry, jež jsou jednoznačně zaměřeny na zábavu pro přemýšlivé. Připraveny jsou zde v několika kategoriích jak implementace klasických deskových her, tak ryze počítačové kvízy, jež nemají svůj předobraz mimo digitální svět. V rubrice "Stolní" tedy najdete např. mlýnek, piškvorky, dámu či šachy, ale také Reversi (či Othello). Následuje několik variant tradiční Patnáctky, další "přesouvací" hry podobného typu jsou v kategorii "Lines" a nesmí chybět mnohé odrůdy proslulých Tetris či Mahjongg. Pro velmi přemýšlivé doporučuji kategorie Hádanky či Hlavolamy a pro mírně bojovné typy je určena dobrodružná skupina Adventure. Z rubriky Různé pak doporučuji skvělou hru Abalone, jež má svůj tradiční "deskový" předobraz a patřila by tedy spíše mezi "Stolní". Výběr je proveden vcelku dobře, jen mě mrzí velmi nízké zastoupení právě v rubrice Stolní hry, neboť např. šachy jsou zde reprezentovány opravdu slabě.

Druhý titul, zaměřený na "hazardérskou" zábavu, obsahuje především hry, v nichž rozhodujícím prvkem je náhoda. Opět je velká škoda, že na některé kvalitní tradiční karetní hry, jež mají předobraz v reálném světě, se dostalo jen velmi sporadicky v rubrice "Různé". Jinak máte k dispozici všemožné varianty automatů, Black Jacku, můžete navštívit kasina, zariskovat v pokeru či prožívat melancholické nálady nad solitéry. Přínosným prvkem je přítomnost česky psaných pravidel pro většinu her na CD.

Oba tituly z nové řady jsou poměrně slušným zástupcem "výběrových" produktů, jež shromažďují volně dostupné zdroje. V obou případech se bezesporu dobře pobavíte, i když budete muset počítat s jistou "internacionálností" obsahu. Obsah těchto CD vám rovněž pokytuje zroje, jež vevyčerpáte během jednoho odpoledne. Obzvláště logické hry se mohou stát vašim průvodcem po mnoho večerů, aniž byste se museli obávat stereotypů. (Snad jen na cena mohla být u "sebrané" kolekce přístupnější.)

Žolík

ovládací prostředí

celkový výběr

cena

obsah některých rubrik

Producent: Media trade

Žánr: zábava

OS: 32bitová Windows

Jazyk: český

Cena: 395 Kč (každý titul)

K recenzi poskytla firma: Media trade, s. r. o., Krakovská 25, 110 00 Praha

www.cd-rom.cz

Č/N a n/č odborný slovník vědy, techniky, ekonomiky

Jak napovídá název, slovník je orientován na specifické oblasti lidské činnosti. Autoři záměrně ignorovali běžnou slovní zásobu, takže s tímto slovníkem určitě nepočítejte jako se základní pomůckou pro studium běžné němčiny na začátečnické či mírně pokročilé úrovni. Obsahově je zpracovaná slovní zásoba zaměřena na nejtajemnější jazyková zákoutí vybraných okruhů, takže lexikon slouží jako nástroj pro specializované až velmi odborné překlady s osobitým výrazivem. Rozsah oborů a vědních disciplín, jež jsou ve slovníku zahrnuty, dobře demonstruje mimo jiné přehled použitých zkratek.

Ovládání programu je předurčeno použitím softwaru, v němž je dílo vytvořeno. Autoři použili nástroj Zoner Context 3.0 Profi, v němž je slovník kompletně zpracován, včetně uživatelského rozhraní a filosofie ovládání. Právě volba tohoto prostředí evokuje představu, že produkt je víceméně elektronickou verzí knižní publikace autoři pravděpodobně sáhli po Contextu proto, že prioritou byl obsah a ne originální ovládací rozhraní. Na koncepci elektronické knihy rovněž pokazuje grafické zpracování úvodních obrazovek, v nichž naleznete např. návod k práci s publikací a informace o vyhledávání.

Vyhledávání žádoucích výrazů probíhá pomocí jednoduchého dialogu a fulltextového "stroje", jež poskytuje samotný Context. K dispozici je tzv. jazyková analýza, s jejíž pomocí naleznete nejen patřičný výraz, odpovídající zadanému řetězci, ale také jeho tvary (např. skloňovaná jména). Zajímavá je odlišnost algoritmu, jenž závisí na směru překladu. Nejlepší postup zřejmě bude v německo-české části zadat hledaný výraz, a poté jeho překlad znovu zadat ve směru česko-německém, čímž dosáhnete vypsání vyčerpávajícího přehledu použití slova v různých významech a souvislostech. K dispozici jsou také logické operátory, s jejichž pomocí můžete velmi přesně vymezit množství získaných informací.

Slovník považuji za velmi přínosný příspěvek do tuzemské produkce v této oblasti. Pokrývá sféru, jež dosud nebyla takto důkladně zpracována, a nesporně mu náleží nezastupitelné místo na trhu.

Č/N a N/Č

Odborný slovník vědy, techniky, ekonomiky

rozsah slovní zásoby

uživatelské rozhraní

pomalý z CD

Producent: T. Z. CD-ROM software

Žánr: německý odborný slovník

OS: libovolná Windows

Jazyk: český

Cena: 1 890 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: T. Z. CD-ROM software Tomáš Zahradníček, M. Horákové 259, 500 06 Hradec Králové

www.tz2000.cz

TS Němčina III

Firma Terasoft je na našem trhu multimediálních CD již poměrně stabilním pojmem. Je známa téměř výhradně jako tvůrce a dodavatel výukového a vzdělávacího softwaru a její produkci znají především nejmenší uživatelé a žáci základních škol. Mezi nejúspěšnější tituly dnes stále patří jazykové kursy, a to jak pro český jazyk, tak pro angličtinu (čtyři díly) a němčinu (dosud dva díly). A jak napovídá název, právě rozsah výuky pro němčináře Terasoft tímto titulem dále rozšiřuje.

Ovládací rozhraní programu a uživatelská "logika" jsou zde ve srovnání s předchozími díly či jinými kursy zachovány prakticky beze změn. Terasoft, jehož zákazníky jsou především naše školy, zřejmě velmi dobře ví, proč i nadále podporuje platformu Windows 3.x a nezvyšuje provozní náročnost uživatelské aplikace. Koneckonců, zvyk je železná košile a studující se u nového dílu budou cítit jako doma. Ani v oblasti zdrojů dat pro výuku nedošlo k žádné změně strategie podkladem pro zpracovanou látku jsou dobře zavedené a značně rozšířené knižní učebnice (např. Maroušková Němčina pro 5. a 6. ročník ZŠ, Heute haben wir Deutsch 2) s jasně vymezenou úrovní studijních znalostí a návazností na předchozí učební materiály.

Koncepčně je CD opět pojato především jako pomůcka pro důkladné opakování a procvičování nastudované látky. Obzvláště je třeba věnovat pozornost předchozímu důkladnému pochopení zde prověřovaných gramatických jevů v opačném případě bude přínos tohoto CD značně oslaben. Jiná situace je pochopitelně při opakování slovní zásoby, pro jejichž samostatnou výuku lze samostatný disk s úspěchem použít. Titul obsahuje matriál k procvičování jednotlivých mluvnických pravidel (30 kapitol), významu slovíček (v překladech) a jejich pravopisu (v patnácti lekcích). Další rubrikou jsou tematické okruhy, jež obsahují zkušební materiál uspořádaný dle reálné souvislosti "ze života". Samostatná část je pak věnována velmi důležitému jevu tvaru množného čísla podstatných jmen.

Přestože ovládání aplikace je poměrně úsporné a nepřekypuje multimediálními efekty, k procvičování jsou velmi dobře využity jak grafické prvky (hlavně u slovíček), tak zvukový doprovod (praktický veškerý materiál v podobě vět i slovní zásoby je namluven rodilým mluvčím).

TS Němčina III

rozsah látky

jednoduché ovládání

Producent: Terasoft

Žánr: výuka němčiny

Jazyk: český

OS: libovolná Windows

Cena: 600 Kč (bez 5% DPH)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké náměstí 1280, 268 01 Hořovice

www.terasoft.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

c01p0125

Český VÝBĚR 4

Software je roztříděn do řady kategorií. Začněme u kategorie antivirů. V tomto oboru jsou české AVG a Avast i celosvětově špičkou a na discích se nacházejí jejich demoverze. Vynecháme-li další kategorie, ve kterých není tolik programů (např. CAD nebo hardwarové utility), a kategorii kancelářské balíky, která obsahuje "pouze" 602Pro PC SUITE 2000a, dostaneme se s výčtem ke kategorii programů pro domácnost. Sem patří jednak programy pro katalogizaci všeho možného, a jednak software pro řízení finančních toků v domácnosti. Patří sem i aplikace pro rozpisy sázkových her. Přímo do rodinného prostředí jsou určeny aplikace kategorie rodinné zábavy, např. software pro věštění nebo počítačová verze hry flaška. Rychle zmíním kategorii HTML editorů a utilit, a přikročím k příbuznému tématu internetu a sítí. Na CD nechybí poslední freeware Microsoftu a Netscapu, rovněž zde nalezneme i řadu programů pro sledování připojení. Specifika našeho mateřského jazyka, kterým není svět plně přizpůsoben, je nutno řešit pomocí konverzních utilit. Pro zdatnější uživatele je připravena sada pomůcek, např. do prostředí Delphi, nechybí ani trial verze MySQL komponent. V kategorii různé utility pak najdeme prográmky pro práci se soubory hesel, tiskárnami, CD mechanikami a podobně. Pro ty, kdo jsou již znuděni standardním vzhledem Windows, je na CD řada programů, které jsou schopné jejich vizáž pozměnit. Zabezpečovací utility jsou rovněž poměrně dobře použitelné, zvláště pro citlivá data. Pro ekonomiku jsou určené programy, jež umožní spravovat třeba knihu jízd nebo vést jednoduché účetnictví. Pro zpříjemnění pobytu u počítače je na CD řada her. Asi nejzastoupenější kategorii tvoří programy výukové a vzdělávací. Pokrývají široké spektrum oborů přes oblíbenou matematiku, pokračujíc přes fyziku a chemii až po humanitní směry jako je dějepis. Rovněž na výuku jazyků je pamatováno.

Tolik přehled. Dlužno poznamenat, že kvalita vybraných programů je nestejnoměrná. Na jedné straně vysloveně profesionální produkty, jako např. 602Pro PC nebo antiviry, na straně druhé programy, které vypadají jako práce žáků základních škol (myšleno bez urážky, i tam se mohou zrodit kvalitní produkty). Jako prezentace vlastní práce mohou být jistě použity, ale pochybuji, že se dočkají nějakého rozšíření.

Český výběr 4

výběr programů

stále stejné uživatelské rozhraní

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: kolekce volně šiřitelného softwaru

Jazyk: česky

OS: Windows (ovládací program)

Cena: 399 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing Nad Stráněmi 4545 760 05 Zlín 5

www.spidla.cz

MS Excel 2000

Ačkoliv je Excel z pohledu počítačů skutečně pamětníkem, je třeba si sáhnout do svědomí a přiznat si, že všechny jeho funkce zdaleka nevyužíváme. Jak se ale probrat řadami menu a klávesových zkratek, abychom z tohoto nástroje vykovali ostrý meč namísto dřevěného páratka? Cesty jsou tři: buď zakoupit objemnou a drahou knihu a začít se probírat jednotlivými kapitolami. Většinou se taková literatura nedá číst jako mayovka, a při zběžném listování zase snadno mineme užitečný tip a trik. Druhou možností je zakoupit učebnici elektronickou, která "čtenáře" provede všemi úskalími vizuální a názornou cestou. Poslední možností je absolvovat kurs použití Excelu, jenž sice kombinuje přednosti obou, ale bývá dražší a kolísavé kvality.

Společnost Grada nabízí multimediální příručku pro excelovou verzi 2000, ale v principech je použitelná i pro starší verze tohoto tabulkového procesoru. Je členěna do jednotlivých kapitol, které provedou uživatele Excelem od prvních krůčků, jako je spuštění programu, založení nového dokumentu a práce se soubory a listy. Kurs pokračuje přes výuku vkládání dat a jejich formátu, jednoduchou práci s tabulkou. Zvláštní kapitola je věnována formátování tabulky pro tisk, což je velmi užitečné. Kdo někdy tisknul tabulku a s tiskárny vylezla spousta listů, přičemž na každém z nich byl jeden sloupec nebo řádek, ví o čem mluvím. Další kapitola je pak věnována výkonným částem Excelu jako jsou vkládání funkcí, tvoření odkazů a zápisy vzorců. Pro čitelnost a přehlednost tabulky a pro její profesionální vzhled je vložena kapitola o formátování tabulek. Důležitou součástí práce s daty je jejich vizualizace, v Excelu pak za pomoci grafů. S jejich tvorbou čtenáře seznamuje další kapitola. Poslední část je věnována práci s databázemi a seznamy, seznamuje čtenáře s použitím filtrů a kontingenčních tabulek. Elektronická učebnice je pak doplněna řadou testů a cvičení, a přirozeně jejich vyhodnocením.

Uživatelské rozhraní programu je příjemné a přívětivé. Průvodcem je kouzelník, který uživatele provádí celým učicím procesem. Navigace přes učicí obrazovky je pomocí jednoduchého ovladače.

Závěrem lze říci, že ten, kdo projde poctivě celou multimediální učebnicí, bude schopen Excel používat na takřka profesionální úrovni ke svojí spokojenosti.

MS Excel 2000

rozsah

zpracování

Producent: GRADA Publishing

Žánr: multimediální učebnice

Jazyk: česky

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 690 Kč

K recenzi poskytla firma: GRADA Publishing, s. r. o., U Průhonu 22, 170 00 Praha 7

www.gradapublishing.cz

§§§§§


Internet Download Centrum - Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c01p0127

Acoustica 2.11

1,26 MB;(http://www.aconas.de/download.html)

Jedná se o software pro záznam, editaci a zpracování audiosouborů. Bohužel je schopen importovat a exportovat pouze 3 formáty, a to WAV, AU a PCM. Takže pokud vám uvedené formáty nestačí, budete muset sáhnout po dodatečném převodníku formátů. Pro běžného uživatele však není tento nedostatek nijak závažný.

- Editace - audiovzorky (samples) můžete samozřejmě stříhat (cut), kopírovat (copy, paste) a mixovat mezi sebou. V nabídce "Edit" naleznete také funkce pro změny hlasitosti a velmi oblíbené značky (marks), které můžete editovat.

V menu Sound lze nastavit tempo, a nechybí zde ani konvertor samplovací frekvence. Zde jsou zastoupeny všechny běžné standardy od 22 kHz přes takzvaný DAT long play 32 kHz, CD 44 kHz až po DAT quality 48 kHz. Pokud jste majitelem karty zpracovávající i vyšší samplovací frekvence, např. 96 kHz a chtěli byste tuto možnost využít, pak byste měli volit asi jiný, profesionálnější software.

- Efekty - dynamic processor je velice vhodný pro dynamické vyvážení skladby nebo zvuku. Dodá zvuku na hutnosti a průzračnosti. Dost stroze vyhlížející menu postrádá předdefinované sety, a bohužel neumožňuje si svůj set uložit, což už je u profesionálního softwaru tohoto typu standardem (Sound Forge, Wavelab). Naštěstí máte k dispozici náhled, takže můžete s křivkou experimentovat a postupně ji měnit bez toho, abyste každou operaci museli provádět stylem pokus omyl. Tento dynamický procesor se samozřejmě nemůže vyrovnat například podobným plug-inům od firmy Waves nebo již jmenovaného Sound Forge. Pokud si s křivkou dostatečně pohrajete, kýženého efektu rozhodně dosáhnete.

- Delay - neboli zpoždění. Tomuto efektu nelze nic vytknout, funguje skvěle. Můžete nastavit feedback, time delay a posledním táhlem nastavený efekt namixovat do zdrojového vzorku.

- Reverb - tento efekt zní tak měkce, až jsme se podivili. Je zde dokonce přednastaveno 8 typů od místnosti přes koncertní haly až po stadion. Efekt si můžete plně přizpůsobit. Chybí jen finesy jako pohltivost prostoru a propustnost pro určité frekvence (band pass). To se dá však dodatečně řešit použitím dalšího, následně aplikovaného efektu. Tím může být např. v případě přeznívajících výšek použití grafického ekvalizéru.

- Flanger - efekt užívaný nejvíce pro kytary, ale i pro experimentování se zvukem. Velice jemně znějící a široce editovatelný.

- Chorus - výborné pro basu nebo kytaru, kde v podstatě spustí tentýž vzorek dvakrát s mírným zpožděním, takže docílí zhutnění a určité změny v barvě nástroje. Mírně však naruší ladění.

- Reverse - jednoduše vzorek obrátí, a ten se tedy bude přehrávat pozpátku.

- Harmonizer - u tohoto efektu bychom trochu setrvali. Jedná se v podstatě o čtyřkanálový pitch-bender (ohybač výšky tónu směrem k vyšším i nižším frekvencím) s možností mixovat všechny čtyři kanály na sebe; v praxi můžete z jednoduché melodické linky udělat akord nebo přidávat harmonické pásmo třeba ke kytarové lince, o editaci lidského hlasu nemluvě. Pro všechny 4 hlasy můžete nastavit výšku tónu, hlasitost a panoramu. Bohužel nemá náhled, takže nezbývá, než vesele experimentovat.

- Transpose - velice dobrá funkce pro transponování jakéhokoli záznamu. Výhodou je možnost transponovat beze změny tempa (využije se time stretching). Běžně se tomuto efektu říká pitch adjust (pitch bend).

- Time correction - Máte-li opačný problém, potřebujete zrychlit nebo zpomalit vzorek beze změny výšky tónu, pak tato funkce je ideální.

- Analysis - v tomto menu najdete několik tabulek, které zobrazují strukturu frekvenčního rozsahu v rámci vzorku. Pokud se zabýváte masteringem, tato funkce vám vizuálně odhalí to, co vám třeba sluchem ušlo.

- Enhancement - sem patří např. noise reduction, což jak název napovídá by měla být funkce pro analyzování a posléze odstranění nežádoucího šumu. Nicméně záměrně jsme použili obrat "měla být", jelikož výsledek je natolik vzdálený od prvotního požadavku, že tuto funkci raději opustíme

- Grafický - ekvalizér má sice o trochu méně disponibilních táhel pro jednotlivá pásma než již zmiňovaný ekvalizér v Sound Forge, ale ve funkčnosti a finálním efektu mu vážně konkuruje, ne-li s ním drží krok.

Poněkud spoře, avšak přehledně je znázorněna ekvalizační křivka, již můžete ovládat jak fadery, tak i grafickými potenciometry. Pro otrlé jsou zde i kolonky pro vpisování frekvencí čísly to ale opravdu pro jedince tohoto oboru znalé. Závěrem zhodnoťme program jako poloprofesionální, vhodný zejména pro záznam, stříhání a mixování zvukových vzorků, jejich efektování a částečně i mastering.

Operační systém 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 10 USD

Kill Winamp

7 KB;(http://www.geocities.com/softcube2k/killwa.zip)

Jak sami vidíte, KillWinamp je prográmek velice krátký. Taky je určen jenom pro rozšíření možností oblíbeného přehrávače Winamp. Zadáte počet písniček nebo jistý časový interval, po kterém přestane Winamp přehrávat. Navíc lze přímo se zastavením Winampu automaticky vypnout celý počítač. Doporučujeme testovat z postele před usnutím.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Internet Neighborhood (Standard)

2,1 MB,(http://www.knoware.com/in32.html)

Internet Neighborhood je prográmek, který vylepšuje možnosti použití standardního Průzkumníka ve Windows. Ke klasické funkčnosti Průzkumníka pro práci se složkami a soubory přidá klienta FTP s velkou sadou rozšiřujících funkcí, takže odpadá nutnost pro tuto práci využívat extra klienta. Prostřednictvím průvodce si snadno a rychle vytvoříte nové připojení. Všechna připojení lze potom kategorizovat do libovolných skupin, jež si dodatečně založíte. Před zaregistrováním není program plně funkční, veškerá omezení odstraníte zadáním registračního kódu, který získáte po zaplacení licenčního poplatku.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba neomezená, 29,95 USD

CacheMaster 1.0

650 KB;(http://www.codearchive.com/mark/index.htm)

Tento malý prográmek zobrazí informace o vytížení systémové paměti a keši (cache). Samo o sobě by to nebylo tak neběžné, ale program dokáže měnit spoustu nastavení.

- Min. disk cache - minimální velikost diskové cache.

- Max. disk cache - maximální velikost diskové cache.

- Chunk size - velikost bloku, podle níž je organizována paměť. Obecně větší "chunk size" zrychluje sice práci s pamětí, ale více jí plýtvá.

- Name cache, Path cache - nastavením těchto táhel ovlivníte alokaci paměti věnované keši, názvy a cesty k souborům. Opět platí pravidlo čím větší, tím lepší, ale na úkor využití paměti.

- Konzervativní alokace paměti - zaškrtnutím této volby donutíte Windows používat odkládací soubor (page file) jen v případě úplného využití fyzické paměti. Pokud máte paměti dost (odhadem pro Win 9x 128-256 MB a pro Windows NT/2000 256-384 MB), urychlíte váš systém. Krize nastane, pokud si aplikace vyžádá více paměti, než poskytuje paměť fyzická. Potom se počítač znatelně zbrzdí.

Pro pohodlí uživatele CacheMaster disponuje přednastavenými profily, které nastaví pro někoho neprůhledné volby automaticky 3D Gaming, CD Writer, Current Settings (obnovení voleb platných než se začalo hýbat s táhly), File Server, Multimedia, Original Settings (původní volby, než byl CacheMaster nainstalován), Power User (volby pro uživatele spouštějícího mnoho náročných aplikací najednou), Standard Use (běžné použití). Někdy i samotné názvy profilů nejsou dostatečně popisné. Doporučuje se každopádně experimentovat. V programové nápovědě se dočtete ke všem možnostem více.

Operační systém Windows 9x, Me

Licence: freeware

IcoFolder

765 KB;(http://camtech2000.net/Pages/Downloads.html)

Také vás "unavují" žluté ikony adresářů ve Windows a chcete je zaměnit za jiné? Tak právě pro vás je určena utilitka IcoFolder. Kliknutím na tlačítko pro vybrání adresáře si zvolíte složku, u které byste chtěli ikonu změnit. Pak ze souboru ikon kliknete na tu, kterou jste si vybrali, a následně potvrdíte vámi provedenou změnu. Součástí instalace je samozřejmě soubor, obsahující asi šedesát již připravených ikon. Do tohoto souboru můžete ukládat i jiné ikony, které si sami vytvoříte či stáhnete z internetových stránek.

Na domovské stránce najdete také spoustu dalších zajímavých utilit a programů.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

The Webshots Desktop

1,43 MB;(http://www.webshots.com/html/download.html)

The Webshots Desktop je program, s jehož pomocí si snadno změníte vzhled pracovního prostředí ve Windows. Umožňuje vytvářet obrázkové kolekce, nebo lze již hotové kolekce stáhnout z domovské stránky Webshots.com. Nechcete-li, nemusíte stahovat celé kolekce, ale jen jednotlivé obrázky. K tomuto účelu je také program přizpůsoben jeho součástí je automatické připojení na již uvedenou domovskou stránku, kde se nachází databáze s obrázky roztříděná do různých kategorií. Menu programu obsahuje položky pro práci s kolekcemi (vytvoření, odstranění a přejmenování kolekce), obrázky (přidání obrázku do kolekce, smazání, uložení obrázku jako pozadí pracovní plochy) a nastavení. Jestliže rádi často měníte pozadí na své pracovní ploše a nechcete to dělat pokaždé přes nastavení obrazovky, stačí si jen ze seznamu vybrat kolekci s obrázky, které se mají na pozadí měnit, a pak v menu nastavení zvolíte časový interval, po němž se automaticky změní pozadí na ploše.V menu nastavení lze také nastavit možnosti spořiče obrazovky. V případě spořiče se jedná o slideshow sestavenou z obrázků vybrané kolekce s časově proměnným zobrazováním. Obrázky se potom mohou střídat náhodně nebo v abecedním pořadí podle jména souboru.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

§§§§§


Videofrekvence v reálném čase - MS exchange 2000 conferencing server

Jiří Mičke

c01p0128

Technologie umožňující pořádání audioa videokonferencí v reálném čase, sdílení informací, virtuální porady, školení a další formy "virtuální" spolupráce radikálně mění naše dosavadní pracovní i osobní možnosti a zvyklosti, a je zřejmé, že jejich využití je možné prakticky ve všech oblastech (obchodní společnosti, zábavní průmysl, hotelnictví a turistika, školství atd.). Microsoft tyto možnosti nabízí ve své nové verzi produktu Exchange Server, kterou je MS Exchange 2000 Conferencing Server. Základní verze tohoto produktu MS Exchange 2000 Server a MS Exchange 2000 Enterprise Server poskytují nástroje pro skupinovou práci a komunikační možnosti jako jsou elektronická pošta, skupinové plánování, sdílení a správu kontaktů a dalších složek, workflow, apod.

Conferencing Server používá pro datové i videokonference technologii Conference Technology Provider CTP, což je otevřená platforma poskytující možnost integrace produktů třetích stran. Základní komponentou systému je Conference Management Service, která poskytuje nástroje pro administraci systému, integraci s kalendářovými a dalšími službami, a také koordinuje činnost vlastních konferenčních prostředků Data Conferencing Provider pro datové konference založené na standardu T.120 a Video Conferencing Provider pro audiovideokonference. Pro datovou komunikaci je doporučen klient Microsoftu NetMeeting, který může být spuštěn i jako vložená komponenta ve webovém prohlížeči. Pro plánování a přípravu konferencí je nejvhodnější používat MS Outlook 2000, zejména pro jeho integraci s kalendářovými službami, vylepšeny byly i možnosti programu Outlook Web Access (v důsledku tedy webové prohlížeče), použít však lze i další klienty jako např. Lotus Notes, či MS Schedule+. Z hlediska bezpečnosti rozlišuje Conferencing Server tři základní přístupy (důležité i v případě konferencí na intranetu): veřejný (bez jakéhokoli omezení a tedy i ochrany, připojit se tedy může prostřednictvím příslušného URL kdokoli), veřejný přístup za použití hesla a konečně soukromý (konference pouze pro zvané, nutná plná autentifikace účastníka), umožněno je i použití šifrování datových konferencí.

Možnosti produktu

Virtuální textové diskuse ("Chaty"). Chatové služby jsou založeny na standardním protokolu Internet Relay Chat a jsou integrovány se službou Windows 2000 Active Directory. Zvýšen byl maximální počet uživatelů na jeden server na 20 000. Conferencing Server umožňuje kromě standardního "textového rozhovoru" dvou osob a skupinových diskusí i tzv. moderované diskuse, používané např. při chatech se známými osobnostmi. K dalšímu vývoji a rozšíření je určen Chat SDK. Uživatelé Exchange Serveru mohou také k získání okamžité stručné informace o kolegovi nebo jiném uživateli (např. přítomen, mimo kancelář apod.) využívat služby tzv. Instant Messagingu, který byl rovněž integrován s Active Directory.

Nástěnky, vývěsky. Tato funkce umožňuje vystavit požadované informace (kresby, obrázky, diagramy apod.) s možností připojení poznámek ostatními uživateli. Základní aplikací je vektorové grafické prostředí, podporována je technologie drag and drop.

Týmová práce sdílení aplikací. Další možností, kterou poskytuje Conferencing Server, je sdílení aplikací a týmová práce na dokumentech, prezentacích a jiných souborech (např. týmová editace dokumentu). Výhodou je i fakt, že účastníci konfrence tohoto typu nemusí mít, pochopitelně s výjimkou organizátora (tedy osoby sdílící aplikaci), příslušnou aplikaci nainstalovanou na svém klientském počítači.

Sdílení schránky. Jedna ze základních možností výměny informací: objekty lze umístit do schránky, ostatní uživatelé je mohou kopírovat apod.

Přenos souborů. Umožňuje zasílání souborů na pozadí vybraných účastníků bez přerušení probíhající další komunikace.

Audio videokonference pořádané prostřednictvím Conferencing Serveru (tedy pomocí služby Video Conferencing Provider) probíhají na standardu TAPI 3.0 Windows 2000 s použitím technologie IP multicasting, umožňující koordinaci vysílání dat více uživatelům najednou. Zapojit se do audiovideokonferencí je možné i pro klienty standardu H.323. Příprava konference spočívá v určení účastníků, volbě typu konference a dalších prostředků. Zde Microsoft doporučuje Outlook 2000, zejmená pro integraci s uživatelskými kalendáři vlastní naplánování videokonference znamená vyplnění příslušných parametrů v okně nové události. Server automaticky vygeneruje jednoznačnou URL adresu, pomocí které se lze do konference přihlásit i prostřednictvím webového prohlížeče. V průběhu vlastní konference mohou její účastníci využívat další služby umožňující lepší řízení konference, jako jsou příslušné časové údaje, informace o typu a bezpečnosti konference, možnosti jejího ukončení nebo prodloužení, apod.

Závěr

Microsoft Exchange 2000 Conferencing Server poskytuje klientům, majícím informační systém založený na platformě Microsoftu, logické rozšíření služeb poskytovaných Exchange Serverem o široké spektrum možností virtuální spolupráce v reálném čase. Výhodou je i možnost použití široké škály klientů a na straně serveru integrace s dalšími službami poskytovanými operačním systémem Windows 2000.1 0128/OK o

MS Exchange 2000 Conferencing Server

rozsáhlé možnosti spolupráce v reálném čase

integrace s některými službami Windows 2000

jednoduchá a efektivní administrace

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o., Novodvorská 1010, Praha 4

§§§§§


Vyvíjíte podle plánu? - Šablony lead pro MS project

Patrik Malina

c01p0144

Ačkoliv to zřejmě není příliš známo, již dlouhou dobu patří do portfolia softwarových produktů firmy Microsoft aplikace Project, která je v současné době zákazníkům nabízena ve verzi 2000. Za řadu let vývoje se vypracovala k velmi sofistikovanému nástroji, jenž je schopen výborně posloužit při správě projektů nejrůznějšího "kalibru". Právě mohutnost nástroje mohla způsobit, že řada potenciálních uživatelů byla odrazena, a proto vám v následujících řádcích přinášíme ukázku použití MS Projectu v problematice, jež bude možná mnohým z vás blízká. Můžete se přesvědčit, že jak tvůrci aplikace, tak především autoři popisovaného produktu odvedli slušnou práci.

Oč běží?

Společnost LBMS většina z vás patrně nezná, a ti zběhlejší si v souvislosti s tímto jménem pravděpodobně vzpomenou na rodinu produktů s názvem SELECT. Každopádně je firma a její nabídka vždy spojována s vývojem a implementací "něčeho velkého". O produktu LEAD (LBMS Essential Application Development) zde budeme hovořit právě proto, že jej může velmi dobře využít i někdo, kdo se zrovna nechystá vyvíjet informační systém pro jadernou elektrárnu. LEAD jsou, stručně řečeno, šablony pro aplikaci MS Project, jež umožňují detailní plánování a sledování průběhu vývoje jakéhokoliv softwarového produktu, a to především v případě, že zpracováváte kompletní objektově orientovaný návrh, včetně následné realizace. Pokud se právě chystáte opustit článek, ještě chvilku pozornosti jste-li programátor, vzpomeňte si na všechny zážitky, kdy v případě nedostatečné prvotní analýzy problému nastaly potíže při konkrétní realizaci i u relativně malých projektů. Jste-li obecně zvědavým zájemcem o MS Project, pak věřte, že na tomto příkladu šablon naleznete velmi dobrý vzor pro využití možností zmiňované aplikace.

Zcela prozaicky řečeno najdete na CD instalaci, jež vám do vybraného adresáře umístí šablony a dokumenty pro zmíněnou aplikaci a s tím také související dokumentaci. Nic víc, ale zejména nic míň!

Základem je know-how

Jak vývojáři dobře vědí, základem úspěšného řešení je již z počátku věc chytit za správný konec. Podstatná hodnota produktu LEAD tedy nespočívá v existenci kostry, při jejímž aplikování byste mohli šťastně a úspěšně dospět k cíli především je zde k dispozici velmi obsáhlá dokumentace, jež vysvětluje a deklaruje veškeré definované položky ve vytvořené šabloně. Pro každou entitu je dostupná podrobná specifikace, z níž se dozvíte, jakou úlohu daný krok v celém "soukolí" projektu plní, jaké zdroje si bude vyžadovat na vstupu, jaké výstupy v podobě výsledků poskytne atd. Přímo u každého kroku si tedy můžete přesně nastudovat návaznost na další operace, závažnost případných zpoždění či neúspěchů v realizaci a náročnost z hlediska přípravy a údržby dokumentace. Bude vám tak naprosto jasné, kolikrát, kdy a především proč se máte sejít se zákazníkem, neopomenete vypracovat některou důležitou část informačních materiálů a bezesporu doceníte důkladnost analýzy problému a zákaznických potřeb. Další související částí materiálu jsou připravené šablony pro tvorbu dokumentace (pro MS Word) v případě, že je součástí úkolu vytvoření jakéhokoliv psaného materiálu, okamžitě je k dispozici odkaz na potřebný existující prototyp. Celý systém velmi dobře využívá možností aplikace Project, jemuž je "ušit na míru" názvosloví je sjednoceno, takže teorie výkladu s praxí koresponduje, a rád bych také zdůraznil opravdu důsledného kvalitního využití struktury hypertextových odkazů, jež proměnily LEAD v živý a velmi dobře použitelný nástroj. Samozřejmě nemohu v krátkosti postihnout všechny rysy takto obsáhlého produktu, a proto zdůrazním hlavní fakt s tímto pomocníkem se vám těžko stane, že někdo nebude vědět kdy a co má udělat, a to platí jak pro řadového člena, tak pro vedoucího celého projektu.

Pro koho?

Pokud jste dočetli až sem a stále přemýšlíte, komu se produkt bude hodit, pokusím se vaší fantazii pomoci. V současné době nastává masivní rozvoj řešení postavených na technologiích XML, jež jsou dobrým příkladem pro objektový návrh a distribuovanou architekturu. Avšak e-Byznys zdaleka netvoří jen tato platforma vývoj aplikací, jejichž základem je jazyk JAVA s objektovými vlastnostmi "v rodném listě", je jistě jejich dobrým zástupcem. Ale i když zůstaneme v obecné rovině, není vedení týmů s více programátory žádnou novinkou a jistě nejeden zkušený programátor si vzpomene na horké chvilky, kdy se řízení a koordinace člunů tvůrčího týmu vymkla z rukou. Výhodou šablon LEAD je jejich relativní "obecnost" mohou posloužit nejen přímo jako nástroj pro samotný vývoj, ale také jako základní "kostra" pro odvozené projekty, jejichž hlavním úkolem je implementace konkrétních existujících řešení či sestavení fungujícího systému z dostupných a přesně definovaných komponent. Alespoň k nahlédnutí (existuje demoverze) pak doporučuji tento produkt všem tvůrcům, jejichž ambice dosáhnou stavu, kdy se rozhodnou vytvořit jakýkoliv softwarový produkt s cílem seriózně jej prodávat zákazníkům. A zdaleka nemusí jít např. o webový redakční systém pro internetový deník.

LBMS LEAD 2.0

dokumentace

důkladnost zpracování

možnosti použití

K recenzi poskytla firma: LBMS, s. r. o., Sokolovská 77, 186 00 Praha 8

www.lbms.cz

§§§§§


Knihy


Active Server Pages pro úplné začátečníky

Patrik Malina

c01p0185

Dynamicky generované internetové dokumenty jsou dnes již naprostou samozřejmostí. Nejen webová místa velkých firem, ale i stránky nadšenců a amatérů se dnes často chlubí alespoň knihou návštěv či jinými vymoženostmi. Jednou z technologií, jež byla vyvinuta právě za účelem tvorby interaktivnějšího webu, jsou i Active Server Pages z dílny Microsoftu. Pokud máte jistotu, že zůstanete věrni platformám tohoto výrobce a chcete se s proprietální technologií seznámit aktivně, můžete sáhnout po této příručce.

Publikace je určena začátečníkům, kteří nemají s ASP, jejich správou a tvorbou vůbec žádné zkušenosti. Autor předpokládá běžné znalosti na úrovni uživatele prohlížeče a mírně zběhlého tvůrce jednoduchých HTML stránek, což je patrně samozřejmá výbava zájemce o tvorbu dynamických stránek. Na počátku knihy čtenáře seznámí se základními vlastnostmi technologie ASP a provede je potřebnou instalací webové serverové aplikace, jež umožňuje praktické generovaní obsahu stránek.

K výuce užívá autor od počátku velmi jednoduchých a názorných příkladů, na nichž zároveň seznamuje čtenáře s jazykem VBScript, jenž slouží právě k realizaci ASP projektů. Postupně přes základní operace s textovými řetězci, časem a čísly výklad směřuje ke zpracování údajů předaných uživatelem z prostředí prohlížeče zpět serveru (formulářové položky), práci s poli proměnných a prvním krokům při práci s objektovým modelem prohlížeče. Vyvrcholením publikace je samozřejmě to, proč vlastně ASP používáme, tedy připojení k databázi a generování takto získaných údajů do dokumentů. I zde autor při objasnění pojmů ODBC či ADO postupuje velmi zvolna a názorně. V závěru nechybí přehled vlastností jazyka VBScript.

Jste-li úplný začátečník, pak vám mohu knihu klidně doporučit. Její studijní "tempo" není problém udržet.

Autor: Martin Štrimpfl

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 149

Doporučená cena: 159 Kč


Baltík Učebnice programování nejen pro děti

Patrik Malina

Po zhruba dvě desítky let již trvá běh na dlouhou trať pana Soukupa, jenž je autorem a především nevyčerpatelným propagátorem svého výukového programovacího nástroje. Jak je vidět, jeho úsilí dostoupilo dalšího vrcholu v podobě vlastní výukové publikace, při jejíž realizaci pro "své" uživatele spojil síly jednak se zkušeným uživatelem programu (Jiří Vácha), jednak s dobře známým metodikem výuky programování Rudolfem Pecinovským.

Kniha v sobě spojuje dvojí ambici jednak být učebnicí obecných programátorských dovedností, jednak sloužit jako výukový materiál pro práci s Baltíkem, což je navíc sám o sobě nástroj pro pochopení metodiky procedurálního programování. První úkol se autorům jistě daří bezezbytku, neboť Baltík je v knize rozebrán na všech třech uživatelských úrovních velmi podrobně a samozřejmě jsou k dispozici desítky ukázek ovládacího rozhraní, a především "výpisů" programů (trošku zavádějící pojem, protože v tomto nástroji je kód aplikace sestavován z grafických prvků). Pozastavil bych se tedy u druhé zmíněné části obsahu.

Jak sám autor aplikace proklamuje, znalosti z Baltíka "oceníte při studiu programovacích jazyků C/C++, C# a Java.", s čím lze bezesporu souhlasit, avšak je třeba to uvést na pravou míru. Baltík je skutečně pro úplné začátečníky v oboru programování a vrcholem jeho výuky jsou v knize např. různé typy podmínek, cyklů a konstrukce podmíněného větvení běhu programu. Naleznete zde však podrobné kapitoly o dekompozici problému, základních postupech při ladění či pojednání o globálních či lokálních proměnných. Publikace je velmi vhodná, ale k objektově orientovaným jazykům typu C++ či Java je od ní ještě dlouhá cesta. I na ní však budete potřebovat dobře položené základy, s nimiž vám tato kniha může slušně pomoci.

Autoři: Rudolf Pecinovský, Jiří Vácha

Vydavatelství: SGP Systems, Uherské Hradiště

Počet stran: 216

Doporučená cena: 195 Kč


Linux a KDE - Podrobný průvodce

Patrik Malina

Operační systém Linux poměrně pevně zakotvil již i v tuzemsku a řady jeho uživatelů od zběhlých správců webových serverů až po domácí nadšence, se zdárně rozšiřují. Protože originální dokumentace u drtivé většiny distribucí je, jak jinak, v angličtině a české instalační balíky bývají doprovázeny jen velmi stručnými brožurkami (skvělou výjimkou jsou SuSE), je každý nakladatelský počin tohoto druhu pro řadu zájemců požehnáním.

Úvodem nutno upozornit, že dnes již zdaleka není Linux jako Linux, resp. jednotlivé distribuce se mohou i hodně odlišovat. Kniha vychází a demonstruje veškeré dovednosti na variantě známé jako RedHat, a proto vřele doporučuji si ji obstarat, neboť to v dnešní době již nepředstavuje problém.

Tematicky publikace postihuje základní prvky práce s moderním operačním systémem unixového typu. Nechybí velmi potřebné úvodní informace o přípravě instalace, zjištění nezbytných parametrů počítače a zmínka o veledůležitém dělení pevných disků na oddíly (partitions). Poté ještě autorka vysvětlí filosofii uživatelských práv v systému, a následně přistupuje k popisu grafického uživatelského rozhraní typu KDE. Kapitoly o používání shellu (řádkového rozhraní a interpreteru), příkazech a práci s adresáři v typické unixové podobě autorka rozepsala na následujících stranách, zřejmě proto, aby potenciální zájemce hned zpočátku neodradila. Následují informace o komprimačních formátech, instalačních balících a základy práce správce systému. V poslední třetině knihy došlo především na komunikaci, a pochopitelně na připojení k internetu. Nechybí poznámky k lokalizaci do rodného jazyka.

Publikace je bezesporu přínosem pro české zájemce o linuxovou platformu, avšak je potřeba zdůraznit, že je jednoznačně orientována na začátečníky a zejména pak na běžné uživatele, a ne správce systému.

Autor: Stefanie Teufel

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 259

Doporučená cena: 195 Kč


Programování ve Windows pomocí MFC

Patrik Malina

Vedle proslulé knihovny VCL firmy Borland, jež představuje pro tisíce uživatelů Windows tu pravou tvář jejich užitečných aplikací, stojí již tradičně bok po boku původní kolekce tříd pro jazyk C++ firmy Microsoft, jež se stala pro změnu denním chlebem pro vývojáře pracující s nástrojem Visual C++. Přestože v současné době přicházejí inovace a o své místo se ucházejí nové knihovny ATL a WFC, zůstává MFC pevným základem pro řadu tvůrců běžných aplikací pro 32bitová Windows.

Jak název díla znalým programátorům celkem zřetelně naznačuje, je téma knihy vymezeno jednak programovacím jazykem C++ (v němž jsou Windows napsána), jednak obsahem fundamentální knihovny tříd MFC. Autor ve svém výkladu postupuje velmi podrobně a důkladně. Zpočátku se věnuje zcela základním zásadám a principům tvorby aplikací ve Windows, a následně přistupuje k vývoji grafického uživatelského rozhraní, zpracování vstupu z klávesnice a myši či tvorbě nabídek funkcí.

Zde je nutné upozornit, že základem pro zdárné zvládnutí obsahu textu je znalost samotného jazyka C++, neboť kniha v žádném případě není jeho učebnicí. Ačkoliv autor postupuje opravdu velmi názorně, používá programovací jazyk a jeho objektové vlastnosti jako nástroj. Na druhou stranu je snahou tvůrce publikace co nejvíce ušetřit programátorovi práci právě využitím již existujících implementací v MFC, a tak jej uchránit od tvorby kódu, jenž už existuje a jehož funkčnost je mnohokrát prověřena. Jak radí Bruce Eckel naučte se nejdříve pořádně pracovat s třídami, které již existují a jsou vám k dispozici. Kniha obsahuje řadu výpisů zdrojových kódů, jež rovněž naleznete (v původní i lokalizované podobě) na doprovodném CD spolu s Introductory Edition nástroje MS Visual C++. Myslím, že publikace je označována za nástupce známé Petzoldovy učebnice právem.

Autoři: Jeff Prosise

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 1 133

Doporučená cena: 997 Kč


VBScript Průvodce vývojáře

PATRIK MALINA

Publikace o programovacím jazyce v názvu této knihy a jeho sourozencích (klasický VB a VBA v MS Office) bývají velmi často orientovány na typy aplikací, pro jejichž vývoj tyto nástroje slouží. Díky překladu titulu nakladatelství Wrox se na náš trh dostává bezesporu nejobsáhlejší a v podstatě monografická publikace o tomto rozhodně životaschopném programovacím jazyce.

V duchu obecného výkladu se nese již úvodní kapitola celé knihy, v níž se čtenář seznámí jak s charakterem samotného jazyka a rysy, jež jej vymezují, tak s výše zmíněnými deriváty Visual Basicu. Narazíte zde na přehled využití tohoto programovacího nástroje, zmíněny jsou potřebné platformy pro jeho provoz a také víceméně úspěšně obhájena jeho existence a další vývoj.

Následující výklad v celé publikaci zachovává poměrně tradiční strukturu výuky programovacího jazyka. Od nejzákladnějších témat "k zopakování" z oblasti obecné algoritmizace přistupují autoři k fundamentálním prvkům jazyka, jimiž jsou datové typy, proměnné, řízení toku programu či zachycování a zpracování chyb (a ladění aplikací).

V další části knihy již výklad pokračuje praktickým využitím přes komponentovou technologii COM a COM+ se dostáváme k objektovým rysům a jednotlivým užitečným třídám, seznámíme se se skriptováním pro využití přímo v prostředí desktopových Windows a postoupíme k nejznámějšímu využití v oblasti webu. Velmi důkladně je zde zpracována jak problematika aplikací na straně klienta, tak skriptování na serveru (spolu s ASP) a komunikace s databázemi a jejich objekty pomocí technologií Microsoftu. Poslední část knihy tvoří obsáhlé referenční příručky, jež se bezesporu stanou každodenní pomůckou programátora, neboť kromě přehledu jazyka obsahují také objektové modely prohlížeče MSIE, ASP či databázových rozhraní.

Autoři: Kolektiv autorů

Vydavatelství: UNIS Publishing, Brno

Počet stran: 778

Doporučená cena: 690 Kč


Programujeme v MS Visual C++

PATRIK MALINA

S knihami prvně jmenovaného autora se naši programátoři již měli možnost setkat. Přestože to z názvů dřívějších vydání nebylo tak patrné, věnoval se Kruglinski tvorbě aplikací pomocí nástroje MS Visual C++ a platil za jednoho z největších znalců této vývojářské platformy. Bohužel, tuto jeho poslední publikaci již doprovázejí další autoři, neboť sám tvůrce se z důvodu tragické nehody jejího vydání nedožil.

Čtenář nalezne v učebnici obsáhlou část o grafickém rozhraní aplikací, programování ActiveX komponent, technologie ukryté pod známými zkratkami OLE či COM, práci s databázemi či programování pro internet. Velmi podrobně se tvůrčí tým knihy zaměřil na seznámení programátorů s oblastí interaktivní komunikace uživatele s grafickým rozhraním aplikací.

Dále bych rád upozornil na to, co v knize nenajdete. Nejde určitě o typickou učebnici programování v jazyce C++, ale pojednává se především o tvorbě aplikací a jejich uživatelského rozhraní pro operační systém Windows. Autoři také v souladu s tímto zaměřením používají zmíněné vývojové prostředí firmy Microsoft a s tím související "mateřské" knihovny tříd MFC, WFC a ATL. Publikace také bude jen stěží sloužit úplným začátečníkům v samotném programovacím jazyce přestože v úvodní části knihy autoři věnují prostor základním tématům, jde spíše o jakési opakování, jež má posloužit jako zahřívací kolo a také jako "zaškolení" pro tvůrce přecházející k Visual C++ z jiného nástroje.

To, co možná některé zájemce zklamalo, tedy jasná vyhraněnost a specializace, je dle mého názoru spíše kladem této knihy. Pokud se rozhodnete studovat návrh aplikací pro Windows spolu s "mateřským" vývojovým nástrojem, jeví se mi tato publikace (ovšem v součinnosti s tradiční základní Petzoldovou učebnicí) jako velmi přínosný materiál.

Autoři: David J. Kruglinski, George Shepherd, Scot Wingo

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 1 010

Doporučená cena: 975 Kč

§§§§§


Internet podnikatelská příležitost, nebo hrozba?

Jana Pelikánová

c01p0186

Máme za sebou Březen měsíc internetu a možná vás některá z jeho akcí oslovila tak, že hodláte při svém podnikání internet co nejvíce využívat. Právě pro vás je na trhu kniha, jejímž jedním autorem je Jaroslav Winter, duchovní otec "Března". Pan Winter společně s Vladimírem Vrabcem nejsou na vydavatelském trhu žádnými nováčky. Mnozí z vás jistě znají čtyřdílnou publikaci Podnikáme s internetem.

V této knize jdou oba autoři dále. Přinášejí inspiraci, jak internet využívat. Současně však upozorňují na některé jeho hrozby. "Existují tři skupiny aktivit na internetu: média, obchody a služby. Na tu třetí se zapomíná. Přitom ideální synergie vznikají právě v hybridních řešeních typu médium služby, obchod služba. Na příkladu více než dvaceti tuzemských firem (Škoda Auto, Bonton, Makro, Fischer) se snaží ukázat, jak se tyto společnosti chopily této příležitostí.

Jako kterákoli jiná oblast, i podnikání na internetu vyžaduje zpracování podnikatelského záměru a marketingový průzkum, popř. investora. I v této oblasti může kniha posloužit jako inspirace. Dozvíte se v ní např. o akci First Thusday či TechTalk, o rizikovém kapitálu či typech financování.

V knize nechybějí ani údaje o stavu českého internetu, které boří mýty, že největší počet uživatelů se rekrutuje z řad studentů, informace o přístupu státu k internetu, legislativních záměrech, způsobech plateb po internetu a s tím související otázkou bezpečnosti a digitálního podpisu.

Andy Grove, ředitel Intelu řekl, že do pěti let budou všechny firmy internetové, nebo nebudou firmami. Internet zcela jistě není všelékem na problémy, se kterými se jednotlivé firmy potýkají. Nicméně dovoluje dělat věci jiným způsobem a výhodněji. Tato kniha vám nedá hotové recepty, ale spíše podněty k zamyšlení.

Autoři: Vladimír Brabec Jaroslav Winter

Vydavatelství: Management Press, Praha

Počet stran: 212

Doporučená cena: 230 Kč

§§§§§


Microsoft Excel 2000 Na první pokus

Jaroslav Poláček

c01p0187

Tato kniha je jednou z dalších publikací, které vsadily na vysoký poměr grafiky s ohledem na jejich vysokou výpovědní hodnotu. Kniha, jež nevychází z pera českého autora (jedná se o překlad), je určena pro začátečníky a pro "každodenní" použití jako referenční příručky. K tomuto jejímu zaměření mám jisté výhrady. Především orientace v publikaci nedosahuje takové úrovně, jaká je popisována v úvodu. Nedostatečný rejstřík je sice částečně vyvážen podrobným obsahem, ale v případě hledání jednotlivého pojmu budete muset prolistovat celou knihu.

Podobné problémy bude mít začínající uživatel s jazykem knihy. V úvodu se sice píše o absenci neznámých pojmů, ale ono to bez nich jde jen velmi obtížně. Takže s těmi pojmy se uživatelé seznámí hned na prvních dvaceti stranách.

V samotné knize jsou obsaženy všechny podstatné funkce a postupy MS Excelu. Osobně bych ubral prostor, který autoři věnovali například kreslení, a věnoval jej například matematickým funkcím nebo doplňkům MS Excelu. Dále jsem postrádal využití kontextových menu pro formátování buněk, v případě obrázkové publikace bych tyto postupy rozhodně nezanedbal. (Nevýhodou této publikace je, že v některých případech neuvádí všechny způsoby, jak splnit daný úkol to je zřejmě způsobeno samotnou formou knihy). Moje poslední výtky směřují ke koncepci obsahu knihy, kdy jsem u "zobrazení před tiskem" postrádal návod k tisku a dále mi v některých případech chybělo upozornění autorů, že umístění tlačítek na obrázcích nemusí odpovídat jejich umístění na obrazovkách uživatelů.

Microsoft Excel 2000 Na první pokus bude vyhovovat těm čtenářům, kteří při studiu preferují podávání informací přes obrázky. Na druhou stranu si začátečníci musejí uvědomit, že i tento způsob publikování si s sebou nese určité nedostatky.

Autor: Elizabeth Eisner Reding a kol.

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 264

Doporučená cena: 249 Kč


Internet pro úplné začátečníky

Jaroslav Poláček

Již několikrát jsem se na tomto místě zmínil o obtížném úkolu, který řeší autoři píšící pro začátečníky. Jiří Lapáček v podtitulu své knihy dokonce použil pojmu "úplný začátečník". Bohužel musím konstatovat, že tuto knihu bych začátečníkům rozhodně nedoporučil.

Autor se podle mého názoru dopustil prohřešku nadměrným používáním odborné terminologie. Některé z popisovaných problémů roztříštil do několika kapitol, čímž zkomplikoval použití této učebnice. Nelíbil se mi foneticko-anglický přepis slova e-mail ("emajl", s. 1). Při popisu e-mailu chybí zmínka o bezpečnosti (naleznete ji až v jedné z posledních kapitol). Při popisu připojení dial-up autor opomněl zmínit služby providerů, kteří nabízejí připojení zadarmo. V další kapitole sice tato informace je, ale její aplikace na jednoho z poskytovatelů (Volný) mi připadala násilná. Zrovna tak zavádějící jsou informace o UTO, není totiž zmíněn tarif Českého Telecomu Internet 2000 (respektive 2001). Naopak je velká pozornost věnována tzv. místním providerům. Použití odborného jazyka nepřiměřeně pro úplné začátečníky bych si dovolil dokumentovat citací ze strany 57 "prostřednictví appletů jazyka Java" mohou být zobrazeny animované sekvence a podobně. Informace zajisté pravdivá však začátečníkovi nic neříkající, protože internetový "zelenáč" se vší pravděpodobností neví nic o appletech, programovacích jazycích, neřku-li o Javě.

Na druhou stranu kniha pokrývá velmi široké spektrum problémů a postupů spojených s internetem. Dozvíte se v ní o internetové telefonii, o základních návodech při tvorbě vlastní webovské stránky. Zjistíte, že existují různé vyhledavače a s těmi nejznámějšími vás autor podrobně seznámí a naučí vás hledat podle logických operátorů. Svoje místo našla i bezpečnost na internetu, i když v poslední kapitole celé knihy.

Autor: Jiří Lapáček

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 200

Doporučená cena: 157 Kč


PowerPoint 2000

JAROSLAV POLÁČEK

Před časem jsme představili téměř celou řadu knížek z edice Snadno a rychle. Zbývá nám uvést pouze PowerPoint 2000, jejž jsme v té době neměli v redakci. Tato knížka nezapře nic z této tradiční řady Grady. Přináší na 140 stranách základní úvod do problematiky. Nadstandardní je krátký seznam literatury, jenž může navést ty uživatele, kteří se chtějí o tomto programu na tvorbu prezentací dozvědět více. Autorovi se podařilo vtěsnat do manuálu i základní informace o integraci MS PowerPointu na síť internet.

PowerPoint 2000 má pět částí. Po uvedení konvencí používaných snad ve všech učebnicích Grady, které usnadňují orientaci v textu, následuje vysvětlení základních pojmů a úvod do práce s MS PowerPointem 2000. Následují kapitoly, které již uvádějí samotné postupy při práci (úpravy prezentace, promítání prezentace, seznámení s průvodci a podobně).

Kniha je stejně jako celá řada Snadno a rychle charakteristická nižší cenou, ze které se dají odvodit i další vlastnosti malý počet stran, brožovaná vazba, dále dostatečně podrobný obsah a rejstřík, jenž usnadňuje jednorázové používání knihy. Vzhledem k rozsahu nemají autoři příliš mnoho místa na experimenty. Jejich knihy musí být napsány hutně, přesně, ale s minimem terminologických překážek, aby ji začátečník "skousnul". Vzhledem k těmto příznačným jevům bych doporučoval četbu s počítačem, tj. průběžné ověřování (učení se) navrhovaných postupů. Knihu bych doporučil všem těm, kteří se s MS PowerPointem 2000 chtějí seznámit, orientovat se v něm, ale neaspirují na tvorbu dokonalých prezentací. Druhá skupina zákazníků se bude nejspíš rekrutovat ze strany těch začínajících uživatelů, jež si zakoupili jeden z balíků MS Office a chtějí základní informaci o MS PowerPointu 2000, a teprve po prostudování tohoto základu se rozhodnou pro podrobnějšího průvodce.

Autor: Radek Maca

Vydavatelství: Grada Publishing Praha

Počet stran: 140

Doporučená cena: 99 Kč


Počítač pro ženy

JAROSLAV POLÁČEK

Název samotné knihy mě zpočátku vedl k úvahám, zda ženy potřebují speciální typ učebnic a zda není sémanticky zaměňováno slovo ženy a začátečníci. Posléze jsem si uvědomil, že zaměření rubriky a prostor určený na recenzi mi nedává možnost vyjádřit se k tomuto bezpochyby zajímavému tématu.

Učebnice počítač pro ženy je určena především začínajícím uživatelům. Obsahuje široké spektrum oblastí. Čtenář/čtenářka se seznámí se základními postupy práce v MS Windows 9x, dále se základními produkty Office, tedy MS Wordem 2000 a Excelem 2000. Poslední kapitoly Marie Chřibková věnovala práci na internetu a s e-mailem (včetně obsluhy poštovního klienta MS Oulook Express. Jazyk používaný v této knize nezavalí své čtenáře množstvím odborných termínů, zkušenějším pak může připadat místy až odlehčený a velmi popisný. Musím poznamenat, že toto v každém případě není na škodu a že se kniha právě začátečníkům čte velmi příjemně.

Autorka se musela vzhledem k veliké šíři záběru omezit v popisu jednotlivých programů na opravdu základní úkony. Podle mého názoru se svého úkolu zhostila skvěle a vybrala opravdu ty funkce, které běžný uživatel potřebuje ke svému životu s počítačem. Samozřejmě některé popisy musely být zjednodušeny (například v MS Wordu 2000 se nemusí objevit na obrázku zobrazené nabídky, protože právě verze Office 2000 disponuje tzv. zkrácenými nabídkami). Zrovna tak nemusíme nalézt ikonu MS adresáře v menu Start/Programy. Poněkud mne zklamalo, že autorka podcenila význam stylů ve Wordu, a dokonce navedla své čtenáře k "ručnímu" formátování. Jak pak chce udělat obsahy nebo rejstříky, nevím. Vzhledem k počtu stran a úpravě knihy (důležité pojmy jsou vytištěny modře) občas dochází k předimenzovanosti pojmů.

Knihu mohu doporučit všem těm, kteří se chtějí seznámit s počítačem, a nemusí to být pouze ženy.

Autorka: Marie Chřibková

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 187

Doporučená cena: 149 Kč

§§§§§


Jak psát obchodní korespondenci

Jan Žďárek

c01p0188

Často se asi každý z nás, ať již v pracovním poměru nebo v osobním životě ocitá v situaci, kdy potřebuje napsat dopis určitého typu. Nejen ti méně zkušení naleznou v publikaci Jak psát obchodní korespondenci inspiraci v podobě 101 nejčastěji používaných obchodních dopisů.

Sada témat je různorodá, od prodeje, péče o zákazníky, sjednávání nákupů, účetnictví, záležitosti zaměstnanců, osobní záležitosti a dalších. V úvodní kapitole autor čtenáře seznamuje se základními požadavky na obchodní dopis např. uspořádání obvyklých náležitostí (psaní adresy, ...). Uvádí též možnosti, které dopis činí atraktivnější pro čtenáře, formy oslovení atd.

Poté v šesti tematických kapitolách uvádí vzory obchodních dopisů doplněné komentářem, který rekapituluje jejich důležité části s vysvětlením, proč byla užita ta která formulace, co by bylo možno změnit a především, jakých chyb se vyvarovat. Mezi vzory "běžných" obchodních dopisů najdeme např. nabídku nových výrobků nebo vzory a též v naší obchodní korespondenci méně užívané poděkování dodavateli apod. Aktuální jsou vzory dopisů užívané při psaní upomínky dlužníkovi (kap. "Účetnictví"). Poslední kapitola obsahuje vzory dopisů, jež se často nepíší, např. oznámení o ukončení činnosti nebo poděkování za ocenění.

Přes několik drobných chyb, které kazí výsledný dojem špatné dělení slov, v několika případech i nelogická věta lze publikaci doporučit každému, kdo se dostává do kontaktu s obchodní korespondencí a není si v mnoha případech jist, jak má příslušný dopis správně vypadat.

Autor: Iain Maitland

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 136

Doporučená cena: 127 Kč

§§§§§


4/2002

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

c02p0197

CarePaq platí po celém světě

Společnost Compaq oznámila, že všechny CarePaqy (servisní kontrakty) zakoupené v ČR platí v zemích Evropské unie a několika dalších. Jedinou povinností uživatele je včasné oznámení o vývozu produktu.

Odkaz: www.compaq.cz-jp

ICZ s finančním partnerem

Formou navýšení základního kapitálu vstoupila do společnosti ICZ firma Raiffeisen Private Equity Management AG (RPEM). Jedná se o minoritní vstup, kdy RPEM získala 25-30 % akcií. Cílem akvizice je posílení pozice na trhu, získání prostředků pro další akvizice firem a snaha proniknout na zahraniční trhy. ICZ rovněž usiluje o přeměnu na veřejně obchodovatelnou společnost nejen u nás. Výše investice, která není jednorázová, se pohybuje kolem 7 milionů euro.-jp

Compaq bilancoval

Společnost Compaq oznámila, že v roce 2001 dosáhla v ČR nejlepších výsledků ve své historii. Celkově rostla o 18,1 %, což je dvojnásobek celého IT trhu v ČR. Celkový prodej Compaqu vloni vzrostl o 44,6 %, což představuje 17% podíl na trhu (1. místo v desktopech 15,6 %, 43 000, 2. místo v noteboocích 20,1 %, 17 000 a 1. místo v intelovských serverech 35,5 %, 3 621). Současně s tímto oznámením zveřejnila nejlepší partnery za rok 2001. Těmi se staly společnosti Infinity, PVT a Unitec CS.-jp

Bilancovala i AT Computers

Největší český výrobce počítačů, společnost AT Computers, oznámil, že v loňském roce vyrobil a prodal 51 160 počítačů, notebooků a serverů, což představuje obrat 3,35 miliardy Kč a nárůst oproti roku 2000 o 32 %.-jp

AGORA plus bez ViewSonicu

Brněnská společnost AGORA plus oznámila, že z důvodu nejasné strategie řízení distribučního kanálu, kvůli problémům s dodávkami a malou schopností reagovat na potřeby českého trhu ukončila spolupráci s firmou ViewSonic Europe Limited (monitory Nokia).-jp

Pro teenagery

Jana Pelikánová

Zejména pro "náctileté" je určena nová služba společnosti Alcatel s názvem Alcatel CLAN a týká se SMS. Majitelé mobilních telefonů Alcatel, ale i Ericsson, Motorola a Siemens, nyní mohou posílat a přijímat zprávy, které obsahují melodie či animace. Nová služba je založena na standardu EMS (rozšířená služba zpráv). Tato technologie umožňuje stahovat obrázky 32 x 32, 16 x 16 pixelů, jednotónové melodie, animace 16 x 16 a 8 x 8 pixelů a e-pohlednice. Majitelé mobilních telefonů Alcatel One Touch 511 a dalších modelů, které budou teprve na trh uvedeny, navíc díky technologii TDD (Terminal Data Download) budou moci využívat větší komprimace dat, podpory stahování dalších formátů, ochrany autorských práv, zasílání polyfonických zvonění a animovaných obrázků na displej. Služba je doplněna o možnost vytvořit si vlastní obrázek ze zaslané fotografie a poslat jej na displej telefonu, nebo o malování a skládání vlastních vyzváněcích technologií. A jak služba funguje? Na www.alcatelclan.cz si vyberete obrázek, melodii nebo animaci, pak vytočíte potřebné telefonní číslo (je k dispozici na webu), oznámíte kód vybraného tématu a necháte si jej zaslat. Služba je poskytována u všech třech mobilních operátorů, platí se pomocí telefonního hovoru (přes linku 0906). Cena za minutu pro neregistrovaného uživatele je 46 Kč, pro registrovaného polovina.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0198

Flash MX

Macromedia ohlásila uvedení nové verze svého populárního programu pro tvorbu interaktivních webových animací pod názvem Flash MX. Je prvním z nové řady produktů firmy s označením MX, které budou přicházet na trh v průběhu roku 2002. Macromedia chce jejich prostřednictvím vytvořit ucelený systém pro vývoj, správu a provoz komplexních webových aplikací. Mezi největší novinky nové Flashe patří zejména: přepracované uživatelské rozhraní, nové komponenty pro rychlý vývoj grafických rozhraní, vylepšená podpora XML, rozšířená knihovna prvků pro tvorbu e-learning aplikací, import a streaming digitálního videa (AVI, MOV, MPEG, DV), podpora Unicode (včetně dvoubajtových jazyků), vylepšený ActionScript editor a debugger, podpora vývoje aplikací pro postižené, přímá komunikace s aplikačními servery na bázi ColdFusion, .NET a J2EE.-O

Majáky slavily narozeniny

Nekomerční projekt Majáky partnerů INTERNET OnLine a Nadace Charty 77 oslavil v únoru své druhé narozeniny. Jejich prostřednictvím jsou dětská zdravotnická a další zařízení připojována na internet pevným připojením IOL FIXED (náklady na připojení včetně jeho dalšího celoročního provozu v příštích letech hradí INTERNET OnLine). Partnerem pro dodávky hardwaru je společnost AutoCont CZ, software dodává Microsoft a školení pro děti a personál počítačová škola GOPAS. Součástí projektu je rovněž komunikační server www.majaky.cz, kde mohou školáci najít spoustu zábavy a poučení (např. internetovou vzdělávací hru Cestíkovu zátoka). Projekt a myšlenku Majáků podpořili i mnohé známé osobnosti, jako je Petr Nárožný, Filip Renč, Helena Suková či Lucie Vondráčková.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0199

Corel GRAPHICS SUITE 11

Staňte se betatestery! Firma Corel Corp. hledá dobrovolníky pro tuto práci, aby otestovali připravovaný Corel GRAPHICS SUITE 11. Vítáni jsou nejen majitelé počítačů PC, užijí si i příznivci nakousnutého jablíčka. Vítány jsou zkušenosti s programy with experience using CorelDRAW, Adobe Illustrator, Macromedia Flash, Adobe Photoshop, Corel PHOTO-PAINT, a Micrografx Picture Publisher.

Odkaz: www.corel.com/betaprogram/- PVe

Creative kupuje 3Dlabs

Multimediální singapurská hvězda Creative Technology Ltd. získala do svého impéria další grafickou lahůdku. Tou se stala firma 3Dlabs, Inc., známý svými videoakcelerátory pro nejnáročnější použití. Jako důkaz známosti výrobků 3Dlabs postačí výčet chráněných názvů (Oxygen, Intense3D, Wildcat, GLINT nebo Permedia. Videoakcelerátory 3Dlabs jsou dodávány gigantům jako Compaq, Dell, HP či IBM. Celá transakce měla hodnotu 103 milionů USD, přičemž část proběhla v hotovosti, část v akciích.

Odkaz: www.creative.com-PVe

Opera 6.02 Beta

Alternativní webový prohlížeč firmy Opera Software povyšuje do verze 6.02, byť v betaverzi (plný název zní Opera v.6.02 Beta Build 1056). Tato verze neobsahuje Java část, takže její velikost činí jen 3,21 MB. Je určena pro operační systémy Windows 95/98/ME/NT//2000/XP.

Odkaz: http://people.opera.com/~windows/snapshot/o602_1056.exe-PVe

Mandrake Linux 8.2 RC 1

Na internetu se objevila předběžná verze operačního systému Linux, konkrétně Mandrake Linuxu 8.2. Její stažení není zrovna nenáročné. Jedná se o tři obrazy CD disku, kde každý má velikost zhruba 650 MB.

Odkazy: ftp://fr2.rpmfind.net/linux/Mandrake-iso/i586/MandrakeLinux-8.2rc1-CD1.i586.iso, MandrakeLinux-8.2rc1-CD2.i586.iso, MandrakeLinux-8.2rc1-CD3.i586.iso-PVe

Plextor v černém

V předchozím čísle jsme informovali o nové přepalovací mechanice firmy Plextor (PC WORLD 3/2002, str. 19). Výrobce se rozhodl podpořit příznivce i jiné barvy, než obvyklé slonové kosti. Od dubna 2002 se má začít prodávat verze PlexWriter 40/12/40A i s černým čelem.

Odkaz: www.plextor.be-PVe

Terminál pro stát

Český Telecom zprovoznil první veřejný informační terminál pro státní správu, a to ve středu 13. března 2002 v budově Ministerstva vnitra ČR v Praze na Letné. Jeho provoz slavnostně zahájili také náměstek ministra vnitra pro reformu veřejné správy, pan Josef Postránecký, a výkonný viceprezident pro telekomunikační služby Českého Telecomu, pan George Jankovic. Současně začaly fungovat další čtyři informační terminály, všechny na volně dostupných místech v budovách Ministerstva vnitra v Praze, U Obecního domu 3, v Hybernské 2 a na Policejním prezidiu ČR ve Strojnické 27. Návštěvníci těchto prostor tak mají ode dneška možnost zdarma zhlédnout informace, které Ministerstvo zpřístupňuje na svých webových stránkách. Zároveň je instalován také terminál v budově Úřadu pro veřejné informační systémy v Havelkově ulici 22. Zavádět informační terminály, tzv. internetové kiosky, začal Český Telecom původně 10. října 2001 na Pražském hradě. Koncem téhož roku však byl s poukázáním na možné porušení platného užitného vzoru provoz terminálu zastaven.

Odkaz: www.ct.cz-PVe

PCMark2002

Firma MadOrion.com představila 12. března nový test výkonnosti počítačů PC. Ten porovnává přenosné, kancelářské počítače i pracovní stanice pod operačním systémem MS Windows (98, ME, 2000 a XP). Firma je též autorem testovacích programů 3DMark či SYSmark (dříve i Video2000 nebo XL-R8R).

Odkaz: http://gamershq.madonion.com/ download/?pcmark2002.shtml-PVe

Pětiletka Tally

Společnost Tally se rozhodla prodloužit záruční dobu na své barevné laserové tiskárny na pět let. Konkrétně se jedná o řady Tally Xpress Color a T8x06. Pětiletá záruka se vztahuje na tiskárny zakoupené po 1. březnu 2002, které byly řádně registrovány. To je nutné provést do 21 dnů od nákupu, a to telefonicky nebo na webové stránce.

Odkazy: www.tally.cz, www.tecoma.cz-PVe

100 milionů procesorů

Firma Intel 11. března 2002 oznámila 100miliontý "boxovaný" procesor, kterým byl Intel Pentium 4. Takto se značí procesor, dodávaný spolu s chladičem se souhrnnou zárukou na celek tři roky. Tuto formu prodeje procesorů zavedla společnost Intel spolu s procesory Pentium 60, 66 a 90 MHz. To se stalo v Asii ke konci roku 1994 a v U.S.A. počátkem roku 1995. Tímto způsobem se prodává jen část procesorů. Tento úkol Intelu pomáhá uskutečnit 60 tisíc firem v 35 zemích.

Odkaz: www.intel.com-PVe

Dvouletá záruka

Firma Umax rozšiřuje od 1. března záruční lhůtu svých notebooků na dva roky na všechny modely notebooku Umax ActionBook. Dvouletá záruka se vztahuje na celou šíři produktů včetně nejlevnějších notebooků v cenách od 30 000 Kč bez DPH.

Odkaz: www.umax.cz-PVe

ČR na 50 Gb/s

Společnost KPNQwest Czechia oznámila využití dalších kapacit pražského uzlu sítě EuroRingů. EuroPoP umístěný v Praze nyní disponuje mezinárodní IP kapacitou dvakrát 2,5 Gb/s. Kruhová topologie EuroRingu garantuje podle tvůrců maximální spolehlivost a plnou funkčnost i v případě eventuálního narušení některé části okruhu.

Odkaz: www.kpnqwest.cz-PVe

Milion zákazníků

Tento počet klientů završil Eurotel. Že je to nesmysl? Nikoli, pokud dodám, že se jedná o Eurotel Bratislava, a. s. Nárůst zákazníků za posledních několik let byl velmi strmý, vždyť v roce 1999 jich bylo jen 267 tisíc, v roce 2000 téměř půl milionu a rok nato již necelý jeden milion.

Odkaz: www.eurotel.sk-PVe

ISSS 2002

Ve dnech 25. až 26. března se k královéhradeckém kongresovém centru Aldis bude konat 5. ročník konference Internet ve státní správě a samosprávě. Hlavním pořadatelem je společnost Triada, dále Svaz měst a obcí ČR, Asociace krajů ČR, ÚVIS, SPIS a agentura ExMise Public Relations. Cílem ISSS je akcelerovat přijetí moderních trendů v oblasti elektronizace správy věcí veřejných. V mezinárodní části vystoupí prezidenti organizací paní Gotzel (Telecities), pan Macbeth (ERIS@), pan Ossandon (ELANET) a pan Welzel (CEMR).

Odkaz: www.isss.cz-PVe

Radiožurnál

Poprvé na rozhlasové stanici Českého rozhlasu 1 bude v přímém přenosu odpovídat na dotazy posluchačů Radiožurnálu a čtenářů PC WORLDu jeho redaktor Patrik Veselík. Debatovat se bude nad tématem "Kupovat použité počítače?", a to 30. března 2002 v 15:05.

Odkaz: www.cro.cz-PVe

PC TECH 2002

Ve dnech 9. až 11. dubna 2002 se uskuteční výstava PC TECH, a to v Praze 5 v Národním domě na Smíchově. Každý den bude mít jiné téma první den profesionální DTP, druhý den podniková řešení a posledním tématem budou domácí PC a hry. V rámci doprovodného programu je připravena série přednášek na různá témata (Photoshop 7, FLASH MX, elektronický podpis, autorský zákon, digitální fotoaparáty, budoucnost internetu atd.).

Odkaz: www.pctech.cz-PVe

Bezpečnosť dát 2002

Pod tímto názvem se 13. dubna 2002 bude v hotelu Holiday Inn v Bratislavě konat třetí ročník konference, pořádané firmou AEC Bratislava, s. r. o. Letošní program se skládá z témat Elektronický podpis v bezpečnosti IT a Vírusy, antivírusy. Hovořit budou jak pracovníci české i slovenské AEC, tak Národního bezpečnostního úřadu SR, FMF UK, ICL Slovakia, FEI STU nebo firmy Eset či EMM.

Odkaz: www.aec.sk-PVe

ITC Prague 2002

Termín 17. až 19. duben je v pražském areálu Výstaviště v Holešovicích vyhrazen čtvrtému ročníku akce souhrnně zvané ITC Prague. Její součástí bude rovněž druhý ročník Interkamery digital 2002. Akce je pořádána jako obvykle firmou Incheba Praha.

Odkaz: www.itc-expo.cz-PVe

Máte ho i v černém?

Patrik Veselík

Finská Nokia připravila po záplavě barevných a svítících modelů také jeden, který je pravým opakem předchozích. Jedná se o dvoupásmový mobilní telefon Nokia 8910.

Evropští uživatelé využijí vlastně vše. Jak již bylo řečeno, je Nokia 8910 dvoupásmová (EGSM 900/1800), což je dnes samozřejmostí. WAP je integrován ve verzi 1.2.1. Vysokorychlostní komunikaci podporují protokoly GPRS a HSCSD. Na krátké vzdálenosti (do deseti metrů, ale o to rychleji) lze využít Bluetooth, popř. pro ještě kratší vzdálenost infračervený port. Telefon nelze využít pochopitelně v těch zemích, kde není GSM 900/1800 podporováno (např. v USA).

Krátké textové zprávy jsou podporovány včetně většiny evropských jazyků (resp. jejich znaků) s maximální délkou 160 znaků na zprávu. Lze do nich vkládat předdefinované texty či "xichtíky" (neboli emotikony typu :-). Na tento základ je postavena možnost chatu, kde se zobrazují i předešlé zprávy, ale žádná z nich se neukládá do SIM karty. Telefon podporuje i posílání obrázkových SMS-ek.

Telefon se bude vyskytovat jen v čistě černé nebo přírodní titanové. Díky tomu může být nejen nenápadným doplňkem (např. k černému obleku či koktejlovým šatům), ale též naopak ozdobou (to v případě titanového povrchu).

Nokia 8910 váží 110 gramů a má rozměry 46 x 20 x 103 až 140,5 mm (zavřený otevřený). V pohotovostním režimu postačí akumulátor 100 až 300 hodin, při hovoru 2 až 4 hodiny. Základním typem je BLB-2, což je Li-Ion akumulátor s kapacitou 750 mAh).

Telefon je určen pro trh v Evropě, Africe a "asijsko-pacifické oblasti". Není asi nutné podotýkat, že především v Africe a odlehlejších oblastech Asie se využije jen tam, kde je jaksi pokrytí. Telefon bude dostupný v průběhu 2. čtvrtletí roku 2002.

Odkaz: www.nokia.cz

Gang devíti opět zasahuje, tentokrát v optických discích

Patrik Veselík

Kdysi dávno (z počítačového hlediska) se domluvilo devět firem a vytvořilo svou verzi vysokorychlostní sběrnici s názvem EISA. Psal se rok 1987 a oněch devět firem se označilo jako gang devíti. Rok 2002 je opět doba, kdy devět firem ohlásilo nový standard, tentokrát na poli optických disků.

Nový optický disk nese název Blu-ray Disc, fyzické rozměry má totožné s CD a DVD disky a kapacita jedné strany je 27 GB. Devět firem představilo základní specifikaci disku, který umožňuje čtení, zápis i přepis. Jeho průměr je 12 centimetrů. Tak vysoké kapacity se docílilo použitím modrofialového laseru s vlnovou délkou 405 nm, který dokáže zhustit data daleko účelněji, než je tomu v případě infračerveného laseru CD. Rozteč záznamových stop je 0,32 mm, což je polovina rozteče stop DVD disku.

Kdo je oněch devět firem? Hitachi, Ltd., LG Electronics, Inc., Matsushita Electric Industrial Co., Ltd.(National/Panasonic, Technics), Pioneer Corporation, Royal Philips Electronics, Samsung Electronics Co., Ltd., Sharp Corporation, Sony Corporation a Thomson Multimedia. Firmy mají takovou sílu, že je velmi pravděpodobné, že s Blu-ray Disc lze počítat jako s jistou věcí. Uvedené firmy působí v nejrůznějších oblastech od levné konzumní audioi videoelektroniky přes počítačovou elektroniku až po drahou vysoce kvalitní techniku včetně gigantického mediálního trhu.

Kdo chybí? Mezi firmami není Benq (Acer), Daewoo, Imation, Iomega, JVC, Kodak, LiteOn, Mitsubishi Chemical (Verbatim), NEC, Plextor, Ritek, Teac či Toshiba a mnozí další. Nejen jim bude licence nabídnuta až ve chvíli, kdy bude kompletně dokončena. Stát by se tak mělo v průběhu jara 2002.

Proč taková kapacita? Že kapacita CD-R a CD-RW disků nestačí, ví již kdekdo. Blu-ray Disc pojme zhruba 42,5x více dat než základních 650 MB. Kolem světa DVD je velmi mnoho nesrovnalostí, jen různých navzájem více či méně nekompatibilních standardů existuje poměrně mnoho. V této džungli se většinou vyznají jen odborníci (viz hrátky s plusy a mínusy při kombinování zkratek DVD a RW). Nastolení jediné nové normy při vyšší kapacitě je snad jediné rozumné východisko. Blu-ray Disc podporuje "MPEG-2 Transport Stream" neboli stává se kompatibilním s normou pro veřejné šíření digitálního videosignálu. Disk tedy pojme více než 2 hodiny HDTV (datový tok 36 Mb/s neboli 4,5 MB/s), nebo více než 13 hodin audiovideosignálu běžné televizní kvality s tokem 3,8 Mb/s).

První vzorky se mohou objevit na CeBITu 2002 (již skončil ve chvíli, kdy čtete tyto řádky), více vzorků můžeme čekat na červnovém Computexu na Tchaj-wanu. Je otázkou, zda se alespoň toho samého dočkáme o několik měsíců později na Invexu. Je však velmi pravděpodobné, že první komerční kusy se mohou objevit na podzimním Comdexu. Na českém trhu se zcela jistě neobjeví od nynějška do jednoho roku. Vzhledem k jednoznačnosti parametrů i vzácné shodě výrobců je nutné s Blu-ray Disc počítat jako s nástupcem CD-RW i celé rodiny DVD. Je možné, že tak nastane daleko rychleji, než tomu bylo v případě rozšíření DVD. Dodnes například neexistuje jediná DVD mechanika pro počítače, která by umožnila byť jen přehrát formát DVD-audio.

Šestimegový kanón

Patrik Veselík

Canon se rozhodl inovovat dosavadní digitální jednookou zrcadlovku D30 především výměnou snímacího CCD prvku. Firma se však nezdržovala postupnými kroky, které výrobci běžně absolvují (model D30 obsahuje 3,3Mpixelový prvek), a rozhodla se rovnou zdvojnásobit počet obrazových bodů na úctyhodných 6,53 Mpixelu.

Na první pohled si nelze nevšimnout objektivu. Tím je stejně jako u předchozího typu jakýkoli výměnný model Canonu řady EF. Jak je u zrcadlovek Canon zvykem, lze i zde připojit externí blesk řady Speedlite, využívající E-TTL rozhraní. Pokud nemá uživatel takové nároky, může využít integrovaný blesk. Přístroj lze nastavit na citlivost ISO 100, 200, 400, 800 nebo 1 000. Rychlost závěrky lze nastavit od 1/4000 až po 30 sekund.

CCD prvek zaslouží samostatný odstavec. Celkový počet snímacích bodů činí oněch 6,53 milionu, ovšem "jen" 6,3 milionu je efektivních. V maximálním rozlišení tedy umožní vytvořit snímek 3 072 x 2 048 pixelů. Úctyhodné rozlišení s sebou nese nebezpečí rovněž úctyhodně velkých souborů. Jeden snímek v tomto rozlišení dokáže fotoaparát uložit do souboru velikosti 1,3 až 7,4 MB (podle nastavení).

Fotoaparát umožňuje ukládat snímky na CompactFlash disky tloušťky I nebo II. Díky tomu může uživatel využít možností i miniaturních pevných disků IBM Microdrive, jejichž kapacita již před delší dobou dosáhla hranice 1 GB. Při nejhorší možné kvalitě snímku (rozuměj rozlišení 1 536 x 1 024 neboli nastavení malého snímku s normální hrubostí) pojme takový disk 2 000 snímků, při maximální kvalitě a RAW souboru se počet snímků sníží na zhruba 140. Při využití mezipaměti pro 8 snímků lze fotit rychlostí až 3 snímky za sekundu (pochopitelně jen do naplnění mezipaměti, odkud se snímky ukládají na CompactFlash kartu).

Přístroj lze připojit k videozařízení podporujícímu NTSC nebo PAL obraz. Díky tomu lze snímky prohlížet například na televizní obrazovce. K počítači lze fotoaparát připojit rozhraním USB 1.1, což je sice standardní, ovšem vzhledem k rozlišení již poměrně pomalé. Maximální přenosová rychlost 12 Mb/s však odpovídá i možnostem běžně používaných čteček CompactFlash karet i možnostem jiných fotoaparátů.

Pro napájení fotoaparátu výrobce dodává lithium-iontový akumulátor BP-511. Při vnějších rozměrech 149,5 x 106,5 x 75 mm má přístroj hmotnost 780 g (bez uvedeného akumulátoru).

Nejtenčí!

Patrik Veselík

Firma Toshiba představila notebook řady Portégé s označením 2000, jenž vybočuje nejen z vlastních řad, ale vyčnívá mezi stroji ostatních výrobců. Lépe řečeno nevyčnívá, ale právě naopak je v porovnání se všemi stroji nejtenčí, jak tedy tvrdí výrobce. Argumenty má však pádné.

Popis zahájím srdíčkem stroje, jímž se stal Intel Pentium III Processor-M s interním taktem 750 MHz, obsahující L2 cache velikosti 512 KB. Ta má pochopitelně stejnou rychlost jako samotný procesor. Její externí takt je na hodnotě 100 MHz. Než se nadechnete, tak musím dodat důležitý fakt jedná se o notebook z kategorie, kde je na prvním místě hmotnost, která je v přímém rozporu s kapacitou akumulátorů. Proto zde není interní či externí takt procesoru tak extrémně důležitý. V režimu SuperLongLife má Li-Ion polymerový akumulátor napájet počítač až 9,3 hodiny.

Čipová sada Trident CyberALADDiN-T firmy Acer Laboratories (ALi) v sobě integruje 2D/3D videoakcelerátor, jenž si "ukousne" 16 MB RAM z hlavní paměti. Té to stejně moc nevadí, když má základní kapacitu 256 MB, rozšiřitelnou na 512 MB. Perličkou je použití SDRAM PC133, přestože běží jen na 100 MHz. Stroj je alespoň spolehlivější.

Barevný polysilikonový TFT displej 12,1" má rozlišení 1 024 x 768 a zobrazí až 16,7 milionu barev. Ten spolu s klávesnicí určuje dva ze tří rozměrů notebooku. Stroj integruje 1x PC Card slot tloušťky II, 1x slot pro SD karty, infračervený port 4 Mb/s, LAN kartu Fast Ethernet, Wi-Fi bezdrátovou kartu (IEEE 802.11b), 2x USB verze 1.1 a výstup na externí VGA monitor. Celek má při rozměrech 289 x 229 x 19,1 mm hmotnost jen 1,19 kg. Uživatel si může vybrat mezi operačními systémy MS Windows 2000 a MS Windows XP.

Správně se vám zdá, že jsme něco vynechali, a to paměťová zařízení. Tím jediným je totiž pevný disk kapacity 20 GB. Nemá však rozměr 2,5" jak u notebooků bývá, ale jen 1,8" a tloušťku 8 mm. Disk si Toshiba vyrábí sama a je možné, že budoucnost notebookových pevných disků se může ubírat v kategorii supertenkých a superlehkých strojů právě tímto směrem. To ale rozhodnou ostatní výrobci.

Odkaz: www.toshiba.com

COMDEX v Sydney

Patrik Veselík

Ve dnech 5. až 7. března 2002 se konala akce s poněkud dlouhým názvem NetWorld + Interop and IT COMDEX Sydney 2002. Vše se odehrávalo v největším australském městě Sydney, přesněji řečeno v Sydney Convention and Exhibition Centre (Darling Harbour).

Veletrh v Sydney je poměrně malý, přesto se jej účastní významné množství výrobců. Jde např. o Adaptec, APC, F-Secure, Hitachi, Kingmax, Macromedia, Seiko, Symantec či Verbatim. Jejich účast není jen ukázka lokální politiky, jak dokázala již jmenovaná firma Kingmax Technology. Ta zde představila paměťový modul typu DDR DIMM s kapacitou 256 MB, avšak více než kapacita vynikají další parametry. Hodnota CL 2,5 sice zaujme, ovšem především v kombinaci s parametrem DDR--400. Ano, základní takt skutečně činí 200 MHz (dále zdvojený DDR technologií). Tím se teoreticky datový průtok modulu vyrovná externí sběrnici procesorů AMD Duron, což přímo vybízí k synchronizaci paměťové a procesorové sběrnice.

Pořádající Key3Media Group působí po celém světě, což dokazuje výčet připravovaných akcí do konce letošního roku COMDEX IT France 2002 (Paříž, 26. až 28. března), COMDEX Saudi Arabia 2002 (Jeddah, 1. až 4. dubna), COMDEX China 2002 (Beijing, 17. až 20. dubna), COMDEX Mexico 2002 (Mexico City, 28. až 31. května), COMDEX Egypt 2002 (Káhira, 27. až 30. května), VON Europe 2002 (Helsinky, 10. až 13. června), VON Asia 2002 (Hongkong, 1. až 3. července), NetWorld+Interop 2002 (Tokio, 1. až 5. července), COMDEX//Sucesu-SP Brazil 2002 (Sao Paulo, 18. až 23. srpna), COMDEX Corea 2002 (Soul, 26. až 29. srpna), NetWorld+Interop and IT 2002//COMDEX (Melbourne, 4. až 6. září), Orbit COMDEX Europe 2002 (Basilej, 24. až 27. září), NetWorld+Interop Paris 2002 (Paříž, 6. až 8. listopadu) a konečně COMDEX Scandinavia (GÖteborg, 14. až 16. ledna 2003). Prohlásit "byl jsem na COMDEXu" je tedy poněkud široký pojem.

Odkaz: www.key3media.com

Podzimní výhledy

Patrik Veselík

Relativně nová firma Sony Ericsson Mobile Communications poprvé představila 5. března výsledky své šlechtitelské práce. Zkřížila PDA počítač s mobilním telefonem a digitálním fotoaparátem, a výsledek nazvala prostě P800. Toto téma láká mnoho výrobců, ale v Sony Ericsson jsou přece jen "sví".

Mobilní telefon (že by odvážný název, vzhledem k jeho možnostem?) lze používat kromě Antarktidy po celém světě. Dokáže využívat protokoly GSM 900, GSM 1800, GSM 1900, GPRS či HSCSD. S počítačem, jinými přístroji P800 a handsfree sadou má komunikovat pomocí Bluetooth.

Centrem telefonu je barevný dotykový TFT displej s rozlišením 208 x 320 pixelů. Pokud je klávesnice přimknutá k telefonu, je vidět jen horní polovinu displeje, což odpovídá výšce 144 pixelů. Digitální kamera má objektiv na druhou stranu, tak aby bylo možné použít displej jako hledáček.

Informací je zatím poměrně málo. Jisté je, že základem je počítač s operačním systémem Symbian OS v7.0, určeným pro vyspělé mobilní telefony 2,5té a třetí generace. Podporuje takové technologie jako EMS a MMS, adresaci IPv6, HTML 4.01, HTTP 1.1, HTTPS v kombinaci se SSL 3.0 a TLS 1.0, CSS 1 a CSS 2, XML 1.0 a XHTML 1.0, Java Script 1.3, Java applety, Java aplikace či SyncML. Pro příznivce typických mobilně telefonních aplikací je potěšitelná podpora WAP 2.0.

Operační systém Symbian známe z handheldů Psion nebo mobilního telefonu Nokia 9210, které používají jeho starší verze. Proto nepřekvapí podpora dokumentů PowerPoint, Word či Excel. Použití e-mailového klienta nebo adresáře je samozřejmé.

Mobilní telefon P800 bude možné poprvé spatřit 23. a 24. dubna 2002 na Symbian Developer Expu. Do prodejen by se měl podle současných informací dostat v průběhu třetího čtvrtletí letošního roku. Pro ty z vás, kteří čekáte na čínskou verzi, ponese názvy P802 a P800c (bez a se vstupem čínského textu).

Odkazy: www.sonyericsson.com, www.symbian.com

IDF Spring 2002

Patrik Veselík

Firma Intel pořádá každoročně v kalifornském městě San Francisco dvě veřejná setkání s vývojáři i z konkurenčních firem pod názvem Intel Developer Forum. Toho letošního jarního jsme se měli možnost zúčastnit.

IDF tentokrát žilo několika pojmy USB 2.0, mobilními technologiemi v čele s procesory ARM a vysokorychlostní komunikací, ať se jednalo o přenos dat v rámci základní desky či nejbližšího okolí nebo o počítačovou síť. Potvrdil to i Craig Barrett (na snímku).

Poprvé byly předvedeny mnoha výrobci pevné disky s rozhraním Serial ATA s přenosovou rychlostí 150 MB/s. Zároveň byla založena pracovní skupina, která zahájila práci na následném standardu s názvem Serial ATA II. Ten je prozatím určen pro RAID pole a obdobná náročná využití.

Příznivci procesorů se pokochali ďábelskou rychlostí, když mohli spatřit procesor Intel Pentium 4, pracující pod dusíkovým chlazením s interním taktem 4,01 GHz. Několik firem předvedlo na jiném místě základní desky pro paralelně uvedené procesory Intel Xeon MP.

Odkazy: www.intel.com, www.serialata.com

Pracovní stanice IBM

Patrik Veselík

Firma IBM představila svůj první notebook, postavený kolem procesoru Intel Pentium 4 Processor-M. Stroj dostal název ThinkPad A31p a výrobce jej označil jako svou první mobilní pracovní stanici.

Procesor na taktu 1,7 GHz s L2 cache 512 KB podporuje poprvé v notebookovém světě instrukční sadu SSE2. Paměť DDR SDRAM typu PC2100 (neboli DDR-266) se základní velikostí 256 MB lze rozšířit až na 1 GB. Barevný TFT displej úhlopříčky 15" má rozlišení typu UXGA (1 600 x 1 200) a je poháněn videoakcelerátorem ATI Mobility FireGL 7800. Ten je připojen na AGP 4x sběrnici a vybaven pamětí 64 MB DDR SDRAM. Pevný disk disponuje kapacitou 60 GB, současnou nejvyšší pro 2,5" disky.

Součástí notebooku je kromě předinstalovaných operačních systémů MS Windows 2000/XP velké množství softwaru (MS Office SBE, VERITAS RecordNow, Lotus Notes Stand Alone Client atd). Na českém trhu by se měl objevit 9. dubna, přičemž jeho cena by se podle konfigurace měla pohybovat mezi 104 a 147 tisíci Kč bez DPH.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p02002

Nejen nový Photoshop

Zřejmě nejzajímavější čerstvou novinkou z dílen firmy Adobe, předního tvůrce softwaru pro klasické i elektronické publikování, je představení nové verze legendárního grafického editoru Photoshop 7. Program se dočkal nejen vylepšení technologií pro publikování na internetu, jak bylo v poslední době zvykem, obzvláště v rámci doprovodné aplikace ImageReady, ale objevují se rovněž zásadní inovace mezi nástroji pro retušování obrazu, pochopitelně se speciálním zaměřením na digitální fotografie. Program bude dostupný i ve verzi CE s českým ovládacím rozhraním, a podporovány budou i platformy Windows XP a MacOS X. Dále firma Adobe oznámila okamžitou dostupnost dalších dvou produktů Adobe GoLive 6 je určen pro komplexní tvorbu a správu webových serverů, a Adobe LiveMotion 2.0 slouží kreativním uživatelům k tvorbě pohyblivého a interaktivního obsahu elektronických dokumentů, především webových stránek.

Odkaz: www.adobe.com/products/photoshop/main.html-PAT

Připojte Sniffer

Společnost Network Associates patří mezi přední světové výrobce technologií pro monitorování a zabezpečení počítačových sítí, a značný podíl na tomto úspěchu má rodina produktů značky Sniffer. Do kolekce těchto pokročilých nástrojů pro monitorování sítí všeho druhu nyní přibylo řešení Sniffer Investigator Plug\n Play, dodávané k okamžitému použití bez nutnosti složitých konfigurací či optimalizací. Pracuje na vlastním laptopu a zahrnuje řadu analytických a reportovacích nástrojů. Nechybí mezi nimi Protocol Decodes (k důkladnému sledování provozu pomocí jednotlivých protokolů), Expert Analysis (pro optimalizaci návrhu provozu sítě) či Filters and Triggers (bezodkladné vyhodnocování a řešení náhlých událostí).

Odkaz: www.sniffer.com-PAT

Data pro všechny školy

Společnost Computer Associates patří mezi přední dodavatele nástrojů a řešení pro bezpečnou síťovou infrastrukturu a je velmi dobře známa např. v oblasti zálohování dat. Právě s produktem z této oblasti, špičkovým zálohovacím nástrojem BRIGHTSTOR ARCserve 2000 BACKUP, se firma bude podílet na projektu Internet do škol. Dodaný software bude sloužit k zálohování dat na hlavních serverech (s Windows 2000 a Exchange 2000), jež budou pilíři celé infrastruktury cca 3 600 škol.

Dále firma představila novinku v další oblasti své působnosti, bezpečnosti jde o aplikaci eTrust PKI 2.0, jež slouží k zavádění systému veřejných a privátních klíčů. Tyto dnes představují prakticky nezbytný předpoklad pro bezpečnou výměnu informací nejen mezi firmami, ale i při vnitrofiremní komunikaci.

Odkaz: www.cai.com-PAT

Znáte svou síť?

S velmi zajímavými nástroji firmy GFI, jež vám mohou značně vypomoci při zkoumání lokální počítačové sítě, jste se již mohli setkat i na našich CD. Nedávno výrobce uvedl novinku LANguard Network Scanner 2.0 jedná se o velmi pěkný program pro důkladné prozkoumání počítačů v lokální síti, sledování otevřených portů, přístupných služeb a především potenciálních bezpečnostních děr. Zajímavé je, že vyzkoušení či nekomerční využití aplikace je zdarma, ale vzhledem ke schopnostem programu je i cena 99 USD dle mého soudu více než slušná.

Odkaz: http://www.gfi.com/languard/lanscan.htm-PAT

E-learning na postupu

Společnost Kontis patří k předním dodavatelům a také technologickým průkopníkům na českém trhu e-learningových produktů a komplexních řešení. Nedávno se rozhodla posílit svou nabídku v oblasti jazykového vzdělávání a představila produkty Quartet společnosti The Q Group, jež se právě na multimediální výuku jazyků specializuje. Jak uvedl zástupce Kontisu, pro volbu tohoto řešení hovořila především možnost bezproblémové integrace výuky do existujících komplexních nástrojů pro správu firemního vzdělávání, což je oblast, na niž se Kontis zaměřuje. V první fázi bude uvedena angličtina, následovat však budou další jazyky, především němčina, italština či španělština.

Odkaz: www.kontis.cz-PAT

Oracle doplňuje řetězec

Společnost Oracle, patřící mezi technologickou špičku v oblasti databází a návazného aplikačního softwaru, představila další komponentu do své kolekce nástrojů pro správu firemních dat a dokumentů. Jedná se o moduly pro práci se smlouvami Sales Contracts a Contracts Intelligence. Tyto nástroje jsou určeny pro důslednou správu veškeré dokumentace, související s uzavíráním kontraktů, a umožňují např. sledování jejich platnosti či organizaci jednotlivých verzí. Aplikace doplňují rozsáhlý balík Oracle E-Business Suite.

Odkaz: http://www.oracle.com-PAT

Cleverlance a SUN

Společnost Cleverlance patří mezi nadějné start-upové projekty na tuzemské scéně. Zabývá se tvorbou internetových řešení na bázi programovacího jazyka Java se speciálním zaměřením na bezpečnost. Za úspěch lze jistě považovat uzavření nové smlouvy se společností Sun Microsystems, předním výrobcem a dodavatelem hardwaru, softwaru a řešení pro elektronické podnikání, a mimo jiné též autorem právě jazyka Java. Produkty Cleverlance budou vytvářeny a nasazována na zakázku na platformě iPlanet prostředí SUN One, jež představuje řešení tzv. webových služeb. Hlavním zaměřením tvůrců bude zabezpečení internetových aplikací.

Odkaz: www.cleverlance.com-PAT

Autodesk češtinu uznává

Velmi příjemné překvapení připravila společnost Autodesk svým českým zákazníků. Po nedávném uvedení byla připravena ve velmi krátkém čase česká lokalizace nástroje Autodesk Inventor Series CZ, zahrnujícího dva dosavadní produkty Autodesk Inventor a Autodesk Mechanical Desktop. Připomeňme, že česká verze byla vydána opravdu velmi rychle a z lokalizací mimo angličtinu jí předběhla pouze němčina. Zmíněný balík je založen na klíčových technologiích firmy, známých konstruktérům na celém světě pod jménem AutoCAD.

Odkaz: www.autodesk.cz-PAT

Schopná kancelář

Patrik Malina

Kancelářských balíků jsme již na CD měli několik. Byly od výrobců tuzemských i zahraničních, zdarma i za peníze. Přesto myslím, že tohoto softwaru není na výběr nikdy dost jednak patří mezi nejpoužívanější, jednak řada výrobců nabízí zajímavosti, jež "dominantní dodavatel" ignoruje. I proto jsme na CD v tomto čísle zařadili software, jejž vám zde blíže představíme. Popisované vlastnosti se týkají verze 2002, již najdete na CD jako zkušební a můžete ji výhodně zakoupit jako upgrade. Na disku je ovšem také k mání bezplatná edice 2000. Právě tato vám poslouží jako základ pro upgrade.

Základní nástroje

Složení kancelářské kolekce je takříkajíc klasické, a proto mezi jeho základní části patří textový editor a tabulkový kalkulátor. U těchto aplikací je dnes již základním požadavkem, bez ohledu na emoce, kompatibilita s formáty DOC a XLS, což je v tomto případě splněno. Oba programy nabízejí širokou škálu kvalitních funkcí: možnosti editace v textovém editoru jsou široké, neměl jsem např. žádné problémy s importem vícesloupcového textu, tvorbou tabulek nebo vkládáním dalších prvků, jako jsou třeba obrázky. Troufám si odhadnout, že pro více než 90 % uživatelů je nabídka funkcí více než dostačující. Tabulkový procesor rovněž neměl problém s importem XLS zdroje a zaujala mne především jeho široká nabídka funkcí pro výpočty všeho druhu. Ovládání obou aplikací je natolik blízké běžně užívaným konkurentům, že s ním nebudete mít prakticky žádné potíže.

Grafika a databáze

Pojďme se podívat, co odlišuje tento balík od konkurence. Určitě jsou to možnosti práce s grafikou. Ability Draw, jeden z dostupných programů, je jedoduchoučký nástroj pro práci se základními vektorovými obrazci a textem. Umožňuje export do formátu JPG či PNG a také do PDF.

Úplně jiná káva je Ability Photopaint. Tento bitmapový editor, určený především pro retušování fotografií a podobné práce, nabízí celou řadu velmi užitečných funkcí (např. podporuje vrstvy) a umožňuje tak i poměrně náročnou práci. Jedná se opravdu o vcelku pokročilý nástroj.

Opravdu zajímavým "dárkem" pro uživatele je tato aplikace, jež zásadně zvyšuje možnosti celého balíku. Nástroj je určen zejména pro jednouživatelské nasazení a odpovídá tomu také kompatibilita se srovnatelnou aplikací MS Access, jejíž soubory lze také zpracovávat.

Úhrnem

Ability Office je poměrně kvalitní balík, jenž v některých ohledech předčí konkurenci a nabízí výborné spojení funkcí jednotlivých komponent. Pokud zohledníte cenu, máte k dispozici výborného pomocníka, který vám vystačí na prakticky všechny běžné "kancelářské" úkony. A vězte, že v dohledu je i lokalizace uživatelského prostředí do češtiny.

Klid ve vaší síti

Patrik Malina

Nástroje pro správce menších či středně velkých lokálních sítí jsou na našem CD pravidelnými položkami. Prozatím jste se však u nás nesetkali s produkty firmy AdRem Software, což se tentokrát pokusíme napravit. Na disku najdete hned dvě zajímavé aplikace. První z nich je zdarma Remote Console je nástroj, jenž slouží správcům pro vzdálený přístup na servery firmy Novell z počítačů s operačním systémem Windows (alespoň verze 95). Druhá aplikace, o níž zde bude řeč, je již určena pro sítě plně pracující s operačními systémy Windows NT/2000/XP. Na CD je její ukázková verze a my se na ni podíváme blíže.

Síť pod palcem

Jak napovídá název, hlavním úkolem tohoto programu je sledovat dění v počítačové síti, resp. rozpoznat topologii a podrobně sledovat veškeré dění, jež má vliv na výkonnost či případnou nedostupnost různých zařízení. Ačkoliv byla řeč o tom, že aplikace pracuje na platformě NT, lze ji používat i pro sledování dalších síťových prvků, jako jsou tiskárny, routery (směrovače) či switche (přepínače). Korektně rozpoznává také servery s operačními systémy Linux a Novell.

Při svém průzkumu síťového okolí program využívá dostupné síťové protokoly, pochopitelně zejména TCP/IP. Chceme-li být přesnější, základními protokoly této rodiny, po nichž program sáhne, jsou ICMP a především pak SNMP. Právě poslední jmenovaný je velmi důležitý, a to obzvláště pro sledování zmíněných aktivních síťových prvků (např. přepínače) koneckonců, tato zařízení často jiný univerzálně použitelný systém nenabízejí. Připomeňme, že v počítačích s OS Windows je potřeba vysílaní signálů (tzv. SNMP trapů) nastavit pomocí doinstalování speciální stejnojmenné síťové služby. Další zajímavostí je, že program pracuje nejen s lokální sítí (dle nastavení počítače je rozpozná sám), ale je schopen se připojit i na vzdálenější zdroje.

Pěkně přehledně

Velkou předností programu je grafické uživatelské rozhraní. Ačkoliv to někteří pravověrní správci mohou považovat za zbytečnost, např. při mapování síťové topologie grafický výstup určitě má smysl. Dále nechybí řada smysluplně navržených průvodců, jež pomáhají při rychlé aktivaci různých funkcí. Hlavní předností je ovšem výstup ve formě všemožných grafů a obrazových ukazatelů, jež perfektně zobrazují výsledky sledování v reálném čase. Prakticky v každé vteřině tak máte dokonalý přehled o funkci serverů a odezvě jednotlivých uzlů sítě díky kombinaci pasivního a aktivního sledování program nejen zachycuje a vyhodnocuje zprávy, zasílané různými stroji v síti, ale rovněž si pro řadu parametrů aktivně "sahá" či vyvolává akce, jež následně ověří potřebné kriterium.

Vzorník pro profíky

Patrik Malina

Před časem jsme vám na tomto místě představovali zajímavou pomůcku CMYK Basic z dílny firmy DTP Studio, distributora softwaru a doplňků pro předtiskovou přípravu a tvůrce zajímavých multimediálních titulů. Výrobce zřejmě zaznamenal se svým produktem u zákazníků úspěch (a také možná vyslyšel hlasy kritiků) a připravil "pokračování", tentokrát v podobě opravdu profesionální pomůcky.

Druhý vzorník v řadě se jmenuje CMYK Pantone, a znalcům v oboru je již z názvu jasné, jakým směrem se tvůrci ubírali. Hlavním cílem bylo spojit svět rozšířeného a běžně používaného barvotisku, v němž jsou skládány čtyři složky prostoru CMYK, s průmyslovým standardem Pantone. Vzorník tedy obsahuje jakýsi "převodní vztah" můžete si na něm vyhledat, jak bude určitá konkrétní barva realizována pomocí systému CMYK, tedy jak dobře je možno se tomuto ideálu přiblížit. Tvůrci samozřejmě podchytili i fakt, že pomocí CMYKu nelze zdaleka všechny přímé barvy realizovat, takže pokud je převod korektní a výsledky se shodují, je na to uživatel upozorněn, a naopak: v případě nemožnosti nalézt ekvivalent jste zavčas varováni, že se pokoušíte dosáhnout nemožného.

Je třeba zdůraznit, že tento vzorník nemůže nahradit referenční sady, na nichž jsou originály Pantone reprezentovány tiskem přímých barev. To však ani, jak je zřejmé z předchozího, nebylo záměrem výrobce. Na druhou stranu tento vzorník vyniká, stejně jako jeho předchůdce, zajímavým doplňkem v podobě vyseknutých otvorů uprostřed barevných polí. Díky tomuto nápadu můžete opravdu velmi dobře srovnávat vzorník s jakoukoliv tištěnou předlohou je-li totiž referenční barva v kruhu kolem vzorku, oko dokáže provést velmi přesné srovnání. Určitě nesmím opomenout další vymoženost přiložené CD, jež obsahuje celý vzorník v několika grafických formátech. To vám umožňuje prověřit či srovnat všechny části "výrobního řetězce", tedy např. zobrazování monitoru či barevnost vaší inkoustové tiskárny, a opět zpřesnit barevnost ve všech fázích tvorby. Považuji pomůcku za velmi zajímavou a přínosnou, k čemuž napomáhá i cena od 1 170 Kč. Vzorník můžete získat na třech druzích papíru lesklé křídě, matné křídě a běžném ofsetovém bezdřevém papíře. Tím postihnete drtivou většinu běžnýchc02p.txt potřeb.

Odkaz: www.dtpstudio.cz

§§§§§


Autorská práva

Jakub Moc

c02p0201

Budeme poslouchat hudbu a sledovat filmy v příšeří sklepení rodinného domku, aby nás někdo neudal? Jsme všichni zloději? Bude vláda špehovat v každém počítači? Bude i přesměrování domén nelegální? Zbláznil se jenom autor, nebo snad úplně všichni? A co na to Jan Tleskač?!

Ve Švédsku se firmy Adobe, Autodesk, Macromedia a Microsoft soudně domáhaly povolení k domovní prohlídce u Maximaliana Andersona, který je správcem serveru http://kickme.to ten umožňuje používat stálou, snadno zapamatovatelnou webovou adresu bez ohledu na změnu providera či zrušení domény; prostě zájemce o dané stránky přesměruje na jinou adresu. Podle BSA je ale tato služba nelegální a její správce je vinen porušováním autorských práv, neboť na některých stránkách, kam jsou návštěvníci přesměrováni, je distribuován nelegální software. Soud však měl naštěstí na věc odlišný názor a žádost zcela zamítl (http://ns2.dynamicname.com/court/page1.html). Anderson se dal poté slyšet, že nechápe, co vlastně chtěla BSA u něj doma najít a celou záležitost označil za zastrašování a obtěžování.

V Rakousku Microsoft žaloval jistého vídeňského občana za používání nelicencovaných kopií svých produktů. Pirátské kopie celkem 10 CD mu daroval jeho bratr. Vše bylo v pořádku až do doby, kdy se nešťastník nepohodl se svojí družkou a začal se s ní soudit o dítě. Zhrzená partnerka dala policii tip na "softwarového piráta" a ten byl odsouzen k pokutě deset tisíc šilinků alespoň za neoprávněné užívání software. Tip pro naštvaného milence: rozešli jste se nedávno s partnerem, a chcete se mu pomstít? Není nic jednoduššího. ;-) Advokátovi se však podařilo zainteresovat do věci Nejvyšší soud, který jeho mandanta po čtyřech letech zcela osvobodil. Odůvodnění rozhodnutí zní: "Neoprávněné rozmnožování počítačových programů není trestné tehdy, pokud slouží výhradně pro vlastní potřebu." (http://www.pcwelt.de/news/software/21933/3.html)

Ne všude ale má zdravý rozum na růžích ustláno. Američtí senátoři Fritz Hollings a Tod Stevens hodlají špiclovat přímo ve vašem počítači, pochopitelně na popud a za bouřlivé podpory zábavního průmyslu. Jejich orwellovský návrh zákona Security Systems Standards and Certification Act (SSSCA) směřuje k tomu, aby se zákazník stal zcela bezprávným rukojmím kamenických firem, jimž jinak vzhledem k jejich strnulému myšlení hrozí vážné problémy. Netřeba však měnit myšlení a obchodní modely, od čeho máme své zákonodárce. Stačí říci: "Je nezákonné vyrábět, dovážet, nabízet veřejnosti, poskytovat nebo jinak šířit libovolné digitální interaktivní zařízení, které neobsahuje a neužívá certifikované bezpečnostní technologie, jež odpovídají normám pro bezpečnostní systémy."

Vaše MP3 soubory, DVD, elektronické knihy, videoklipy, to všechno by mohlo být nezákonné. Nainstalujeme na každém počítači také aplikaci, která nám každé porušení pěkně rychle zaznamená a nahlásí. A smazat onoho nainstalovaného policajta?! Takový pokus se rovněž bude trestat až pěti lety vězení a pokutou do výše půl milionu dolarů. A proč se spokojit jen se sledováním filmových nebo hudebních fanoušků? Jak by takový špión v každém počítači usnadnil "boj proti terorismu." Není ale vše ztraceno, proti je kromě linuxářů dokonce i Microsoft, Intel nebo IBM.

Myslíte, že se to nás v Evropě netýká? Ale kdeže, zábavní průmysl má dlouhé prsty. Norská prokuratura obvinila Jona Johansena (http://www.eff.org/IP/Video/DeCSS_prosecutions/Johansen_DeCSS_case/20020110_eff_pr.html) za vytvoření softwaru zvaného DeCSS; ten napsal v roce 1999 patnáctiletý mladík s cílem umožnit přehrávání DVD pod Linuxem. Obvinění je opravdu pikantní měl se tak dopustit trestného činu "násilného vniknutí do cizího chráněného systému s cílem získat neoprávněný přístup k datům." Dejte si tedy všichni pozor, abyste se nepokusili náhodou vniknout neoprávněně do svého vlastního počítače, mohly by vám totiž hrozit stejně jako Johansenovi až dva roky vězení...

A až si koupíte předražené hudební CD, jen abyste po vložení do mechaniky zjistili, že si jej bohužel neposlechnete, zajisté vás uklidní slova Karla Koláře, ředitele české pobočky Mezinárodní federace fonografického průmyslu (IFPI). Ten se totiž nedávno vyjádřil (http://svet.namodro.cz/go/r-art.asp?id=1020306981&t=it), že prodej podobných zmetků je "celosvětovým trendem, ke kterému přispěl neustálý nárůst objemu nelegálních pirátských kopií." Hned poté se v očích pana ředitele stáváme všichni potenciálními piráty, protože "zkušenosti pracovníků protipirátského oddělení [IFPI] jasně svědčí o tom, že ... je plných 80 % kopií vytvářeno ne z důvodu pořízení si vlastní kopie, ... ale za účelem dalšího nelegálního šíření zvukového záznamu..." O metodice, jak se ke zjištění dopracovali, se nedozvíme nic. Že podle autorského zákona máte právo na vytvoření záložní kopie? Podle pana Koláře se jedná pouze o "možnost, s tím, že výrobce není povinen umožnit vlastníkovi originálu tuto kopii vytvořit." A že jste za její vytvoření zaplatili vlastníkům práv odměnu již v ceně média, a dokonce i v ceně CDRW mechaniky? "Skutečnost, že je záznam proti určitému kopírování chráněn, neznamená, že nenahraný nosič nemůže být použit pro pořízení kopie jiného záznamu, a dokonce ani to, že CD s ochranným softwarem bude předmětem kopírování v jiné než PC mechanice."

Vůbec tomu nerozumíte? Nic si z toho nedělejte. Jiný názor na tento "světový trend" má totiž nejen americký soud (http://story.news.yahoo.com/news?tmpl=story&u=/zd/20020223/tc_zd/5103674), americký kongresman Rick Boucher (http://www.wired.com/news/politics/0,1283, 50886,00.html) či firma Philips, která vážně uvažuje o odebrání loga CD-DA výrobcům chráněných CD kvůli porušování licence (http://silicongod.com/frame.asp?aid=2548), ale především česká skupina Tři sestry*, která se k problematice vyjádřila velmi jednoznačně... (http://www.trisestry.cz)

§§§§§


Novinky společnosti Hewlett-Packard

Václav Maletínský

c02p0202

Společnost Hewlett-Packard krátce před prvním jarním dnem představila skupinu nových produktů multifunkčních zařízení pro malou kancelář nebo domácnost. Některé z nich jsou již v prodeji od 1. března 2002, jiné se svým uvedením čekají až na první dubnový den.

HP Officejet d 125xi 155xi

Uživatelé, kteří při své práci využijí barevné zpracování dokumentů, se zřejmě se zájmem seznámí s all-in-one produkty série HP Officejet d. Naleznou v ní cenově výhodné kombinace skeneru, tiskárny a kopírky, z nichž některé jsou vybaveny barevným faxem, víceúčelovým podavačem dokumentů ke skeneru, ale také čtečkami paměťových karet digitálních fotoaparátů. Čtveřice výrobků má společnou mechaniku čtyř samostatných tiskových hlav, které čerpají inkousty z trojbarevného a černého inkoustového zásobníku. Hlavy byly navrženy tak, aby se svou životností 3 roky nebo 30 000 výtisků vyhověly náročnému kancelářskému provozu. Nové modely HP Officejet d jsou vybaveny vstupním a výstupním zásobníkem pro 150 archů papíru, volitelně je možné doplnit další spodní podavač pro 250 listů A4. Zařízení mohou tisknout rychlostí 19 stran A4 monochromaticky nebo 16 stran A4 barevně za minutu, nebo zpracovávat až 18 černobílých kopií jednoho dokumentu za minutu. Barevné kopírování je stejně rychlé jako přímý tisk.

S výjimkou HP Officejet d135 jsou všechny nové produkty vybaveny duplexním modulem pro oboustranné zpracování dokumentů. Mezi další zajímavé technické údaje lze zařadit pracovní rozlišení tisku 1 200 x x 600 dpi černobíle a maximálně 2 400 x 1 200 dpi barevně, nebo informace o schopnosti skeneru pracovat v optickém rozlišení 1 200 x 4 800 dpi při 48bitové barevné hloubce. Modely d145 a d155 jsou připraveny pro zpracování digitálních fotografií i bez připojení k počítači, využívají při tom technologie HP Photo Proof Sheet, poprvé představené u multifunkčního zařízení HP PSC 950.

Kromě připojení k počítači prostřednictvím USB rozhraní nebo paralelního kabelu je k dispozici i volitelná (u dražších verzí standardní) výbava HP Jetdirect printserverem s připojením do počítačové sítě a vestavěným webovým serverem pro snadnou konfiguraci a správu.

K ovládání multifunkčního zařízení je připraven velkoplošný ovládací panel s přehlednými skupinami tlačítek a alfanumerickým displejem. Pokud je zařízení připojeno k počítači, je možné jednotlivé funkce ovládat přímo z nainstalovaného ovládacího programu. Série HP Officejet d byla navržena tak, aby uživatele při práci nijak neomezovala. Jednotlivé produkty by tedy měly bez problémů zvládnout tisk, současné skenování dokumentů nebo třeba přesun digitálních fotografií z paměťové karty do počítače. Výslednou kvalitu tisku a kopírování by měla příznivě ovlivnit HP PhotoREt III technologie s vylepšeným dávkováním a mícháním inkoustu. Vedle ní jsou však použity i technologie HP Coloursmart III pro zlepšení barevného podání a optimalizaci tisku textu i grafiky, a HP SmartFocus vylepšující tisk horších předloh v nižším rozlišení, například obrázků z internetu. Novinkou je i HP Automatic Contrast Enhancement (ACE), což je algoritmus, který po analýze obrázku modifikuje jeho kontrast a zlepšuje kvalitu výstupu. HP Officejet d125xi d155xi budou dodávány s programovým vybavením pro počítače s operačními systémy Windows 98/Me/2000/XP a Mac OS 9.1, 9.2, 10 a 10.1.

Ceny produktů se pohybují v rozmezí 19 990-29 990 Kč včetně DPH.

Řada HP LaserJet 3300 mfp

Jestliže zářivý svět barev nepotřebujete a pro prezentaci vám postačí rychle zkopírovaný či vytištěný černobílý dokument, může vám vyhovovat některé z laserových multifunkčních zařízení společnosti HP. Základní technická specifikace vypovídá o rychlosti opakování 14 stran A4 za minutu, pracovním rozlišení 1 200 x 1 200 dpi u tiskové mechaniky a 600 x 600 dpi u skeneru. Informace o maximální měsíční zátěži 10 000 výtisků, schopnosti zpracování dokumentů s ovladači HP PCL 5e, HP PCL6 i emulaci HP Postscript Level 2 stačí doplnit údaji o paralelním, USB a síťovém rozhraní, a obraz nového pomocníka do kanceláře je téměř hotov. Podpora operačních systémů je shodná s dříve popsaným výrobkem HP Officejet d, programové vybavení zahrnuje ovladače tiskárny, software pro správu dokumentů, samostatné TWAIN rozhraní pro obsluhu skeneru z počítače i OCR program ReadIRIS PRO 7.0. Jednotlivé funkce mohou být obsluhovány z připojeného počítače nebo z obslužného panelu na horní straně výrobku, pro faxování a kopírování dokumentů nemusí být počítač připojen vůbec. A jaké modely jsou v nové řadě k dispozici? Základní produkt HP LaserJet 3300mfx je připraven na skenování, tisk a kopírování. Zařízení s označením 3320 mfp je v podstatě stejné, ve víku skeneru je však zabudován 50stránkový automatický podavač pro zpracování vícestránkových dokumentů. Podporu síťového připojení prostřednictvím tiskového serveru JetDirect 310x lze standardně nalézt u produktu HP LaserJet 3320n mfx. Nejlépe vybaven je výrobek 3330 mfp, který kromě všech zmíněných doplňků nabízí také faxový provoz. S jeho uvedením na český trh se však zatím nepočítá. Celá produktová řada je standardně vybavena vstupním a výstupním podavačem se shodnou kapacitou 150 listů A4, bez možnosti dalšího rozšíření. Pořizovací ceny zařízení se budou pohybovat kolem částky 25 000 Kč včetně DPH.

§§§§§


PCinfo Full 2.0 CZ

Vladimír Vondráček

c02p0203

Ostravská firma FairNet  Systems se již před časem prezentovala systémem PCinfo. Již první  verze se ukázala jako dobrý nástroj pro správce sítě a výpočetní  techniky, zejména ve větších organizacích.

Stručně lze popsat  PCinfo jako databázovou aplikaci, sloužící k inventarizaci výpočetní  techniky ve firmě. Serverový ovládací program PCinfo desktop  je nainstalován na počítači správce systému PCinfo. Pro správnou  síťovou funkci je doporučeno vyhradit na file-serveru (s libovolným  operačním systémem) adresář, do kterého budou přistupovat klientské  stanice, a budou do něj zapisovat výsledky provedených auditů.

PCinfo klient je jednoduchá aplikace, kterou je vhodné nastavit  tak, aby se spouštěla z přihlašovacího skriptu. Za pár minut  nashromáždí spoustu údajů o testovaném PC a posléze se spojí  s již zmiňovaným file-serverem, kam uloží soubor s výsledky.  Pro informaci, takový soubor má kolem 200 KB, takže síťový disk  nebude nijak zahlcován (při dnešních kapacitách), a ani síť nezažije  extrémní zatížení ani při velkém počtu testovaných počítačů.

Alternativně  lze celý audit provádět i pomocí disket. Je to sice metoda poněkud  náročnější a trochu se tím ztrácí výhoda ušetření práce pro správce,  odpovídající výhodou je ale jednotnost zpracování a není ani  nutné cokoliv ručně zadávat do databáze.

Oproti minulé verzi  se rozrostla škála možností, ke kterým je možné PCinfo použít.  Především je to systém dálkového ovládání počítače. Systém umožní  převzít obrazovku, klávesnici a myš zvoleného počítače a na dálku  tak vyřešit některé problémy, se kterými se běžný uživatel může  setkat.

Dalším vylepšením je zkvalitnění detekce hardwaru pod  operačními systémy Windows NT/2000, dále pak možnost tisku podrobného  předávacího protokolu každého počítače (zvlášť výhodné při dodání  nového počítače příjemce nového stroje pak nemůže tvrdit, že  nebyl informován o výbavě svého PC) a tisk nových sestav a možnost  jejich exportu.

Implementovaná vylepšení stojí podle mého názoru  jednoznačně za upgrade. A je to další důvod, proč vybrat tento  auditovací systém. Pokud provádíte na svém počítači nezvedenosti  a vaše firma uvažuje o nákupu tohoto softwaru, pak jsou dny vašich  experimentů pravděpodobně sečteny.

Program PCinfo Full 2.0 CZ  poskytla k recenzi firma FairNet Systems, s. r. o. (www.pcinfo.cz).  Produkt stojí 11 500 Kč bez DPH (cena pro 10 PC).

§§§§§

$$$$$


CD


Pro lepší papírování

Patrik Malina

c02p02001

Při zevrubném prozkoumání nového CD můžete nabýt dojmu, že tentokrát budeme pouze úřadovat. Ačkoliv velmi zajímavými projekty jsou jak kancelářský balík Ability Office, tak nabídka zajímavých slev na ekonomický software ABRA, nezůstane jen u administrativy. Uživatele jistě potěší např. nová verze DivX 5, důležité bezpečnostní záplaty pro MS Internet Explorer či poslední verze prohlížeče Opera. A jste-li administrátory sítě, také si můžete přijít na své.

Nejširší uživatelské obci zřejmě bude blízká zajímavá nadílka v podobě kancelářského balíku zdarma. Rubrika Akce totiž obsahuje instalaci zajímavého nástroje s názvem Ability Office, a to hned ve dvou verzích, z nichž jedna je zdarma. Podrobnosti naleznete v rámečku a vězte, že již nyní se pracuje na české lokalizaci produktu, takže i v budoucnu se máme na co těšit. Osobně doporučuji vyzkoušet především grafický editor a tabulkový kalkulátor, jejichž možnosti jsou rozhodně nadprůměrné.

Ponořme se do rubriky Novinky. Opět jsme se v ní vrátili k otázce bezpečnosti, a to v případě nejrozšířenějšího prohlížeče MS Internet Explorer. Zhruba od poloviny února jsou známy záplaty na vážné bezpečnostní mezery, takže pokud jste dosud toto zanedbávali, už řešení nemusíte odkládat. Další příspěvky již patří mezi víceméně pravidelné nakladatelství Grada se opět prezentuje jedním ze svých multimediálních titulů, tentokrát mimo oblast informačních technologií, neboť je zaměřen na problematiku drog. Dalším zavedeným příspěvkem je filmový magazín Shot!, s nímž máte možnost se setkávat již zhruba půl roku. Z obsahu posledního čísla zmíním např. rozhovor s Ivou Janžurovou či recenzi na film Rok ďábla.

Nahlédněme do rubriky Software. Jak je dobrým zvykem, ve vložených článcích se dočtete podrobnosti o řadě programů v části Komerční. Velmi zajímavou akcí je jistě další "úřednický" příspěvek v podobě představení kompletní nabídky výrobce ekonomického softwaru ABRA a speciální akce na koupi programů ABRA One a ABRA Classic pro předplatitele. Připravili jsme vám kompletní informace jak o aplikacích, tak o tvůrci, firmě Aktis. Další dva programy jsou určeny správcům sítí v malých firmách či domácnostech o několika počítačích. Jak 602Pro LanSuite 2002, tak TopProxy jsou řešení určená k připojení malé sítě k interentu pomocí jediné linky, a zahrnují řadu potřebných služeb, jako jsou elektronická pošta, firewall, sdílení internetového připojení či ochrana před útoky zvenčí. Oba programy jsou navíc do určitého počtu uživatelů dostupné zdarma. Pro správce, ovšem poněkud většího síťového prostředí, je připravena i dvojice aplikací firmy AdRem Software. První z nich, AdRem Console, slouží k administraci serverů Novell a je zdarma, druhá pak pomůže s velmi pokročilou správou prostředí se servery Windows NT/2000/XP a je ve formě ukázkové verze. Na závěr připomenu prezentaci společnosti Microton, jež dodává kvalitní překladové nástroje Eurotran.

V části Vyzkoušejte si bych rád upozornil na zdařilé příspěvky k některým článkům zajímat by vás mohl nový seriál, určený zájemcům o vypalování CD, jehož první díl má podtitul Jak zkopírovat cokoli. Veškerá potřebná výbava je uložena právě ve stejnojmenné položce ve formě samorozbalovacího archivu. Tvůrci webových stránek by měli vyzkoušet editor HTML-Kit, jenž sice nepatří mezi úplné novinky, ovšem řadu konkurentů hravě předčí díky široké paletě nabízených funkcí a ceně (je zdarma). Uživatelé kanceláře MS Office si také přijdou na své, neboť hlavní článek rubriky Jak na to je určen právě jim. Bojíte-li se o obsah svého počítače v internetové džungli, Rychlokurz nabízí zajímavé řešení proti špionům.

Stejně jako brožura i část Téma CD je především zaměřena na "instant messaging" čili bezprostřední rychlou komunikaci po internetu, kam řadíme i populární chatování. Kromě běžně využívaných aplikací pro chatovací služby jsou zde také připraveny klienty služby usenet (diskusní skupiny, newsgroups), s jejichž používáním se vyplatí seznámit. Právě toto prostředí se totiž může stát velmi dobrým zdrojem pro řešení různých problémů s počítači či při hledání inspirace.

Mimo již zmíněných bezpečnostních záplat nabízí část Topware např. aktuální verzi multimediálních nástrojů DivX 5, opravný balíček pro hojně rozšířený sázecí program Adobe PageMaker 7 v anglické verzi či tzv. Service Pack pro MS Office XP. Zajímavé jsou určitě prohlížeče a editory obrázků (EyeBrowse, XNview) či kvalitní terminálový klient CRT, včetně zabezpečené verze s podporou protokolu SSH. Na závěr upozorním na část Antiviry s tradičním potřebným obsahem (včetně updatu pro Panda Antivirus Titanium, jež můžete až do léta užívat zdarma), a adresář Servis, jenž zahrnuje řadu užitečných knihoven či instalačních souborů pro běh různých aplikací.

Vedle zavedených tabulek TOPů a nabídky aktuálních ovladačů najdete v rubrice Hardware také aktuální nabídku a ceník produktů jednoho z našich největších dodavatelů PC komponent, firmy ProCA. Pokud uvažujete o koupi či upgradu, nepřehlédněte ji. Nejen novou verzi prohlížeče Opera 6.01 pro Windows, ale také binární instalaci webového serveru Apache jsme připravili do rubriky Komunikace. Další dva programy jsou opět určeny správcům pěkný LDAP Browser slouží k pokročilé administraci adresářových služeb, a Remote Administrator vám poskytne dokonalou kontrolu nad vzdáleným strojem.

Pevně věříme, že i toto CD vám přinese spoustu užitečných programů a také inspiraci k další práci či zábavě. Dobře si je užijte a zachovejte nám přízeň!

Aktis Abra

Je možné, že v dřívějších číslech našeho magazínu jste si říkali, že prozatím ekonomický software nepotřebujete. Pokud se situace změnila a máte dojem, že nastal čas pro jeho pořízení, držíte v ruce správné číslo, a především CD.

Stejně jako v dřívějších letech, i tentokrát jsme připravili speciální akci na koupi kvalitního ekonomického softwaru od firmy Aktis za velmi výhodných podmínek. Na CD najdete podrobné informace o jednotlivých edicích produktu ABRA a budete si moci vybrat ten, který odpovídá vašim potřebám. Zmíněná výhoda při koupi je určena výhradně předplatitelům PC WORLDu, a to jak těm stávajícím, tak všem, kteří si objednají předplatné v následujícím 3měsíčním období, kdy akce bude probíhat. Z produktů nabízených firmou Aktis se sleva vztahuje na dva: ABRA Classic je určena malým firmám a podnikatelům, kteří využívají jednoduché účetnictví, a ABRA One je systém s podvojným účetnictvím, dedikovaný pro instalaci na jeden "účetnický" počítač ve firmě. K uplatnění slevy ve výši 50 % můžete při koupi využít kteréhokoliv prodejce programů ABRA a představit se jako předplatitel našeho magazínu. Vřele doporučujeme si aplikace napřed bezplatně vyzkoušet veškeré instalace najdete na tomto CD.

Zdarma a se slevou

Ability Office 2000

Velmi zajímavým příspěvkem se na našem CD poprvé prezentuje firma Ability Plus Software. Hlavním produktem její nabídky je poměrně zdařilý kancelářský balík výše uvedeného jména, s nímž bychom vás rádi seznámili. Oproti svým konkurentům nabízí např. velmi pěkný grafický editor pro úpravu skenů či digitálních fotografií, a také kvalitní databázový nástroj s příjemným ovládáním nebývá v příslušné cenové kategorii úplně běžný. Dobře vybavený textový editor a tabulkový kalkulátor jsou dnes již samozřejmostí. Na našem CD najdete dvě verze: edice označená jako 2000 je k dispozici všem uživatelům zcela zdarma, bez jakýchkoliv omezení, a zcela nová varianta 2002 je přítomna ve formě ukázkové instalace. Právě ve druhém případě můžete uplatnit další speciální nabídku výrobce v podobě výhodného upgradu. Potřebné informace a registrační formuláře hledejte na stránkách http://www.ability.com/sales/pcworldcr.php. Na závěr připomeňme, že v příštím čísle se můžete těšit na další výhodnou nabídku ke koupi programu z dílny tohoto výrobce.

AdRem Free Console

Také výrobce tohoto softwaru se ocitá na našem CD poprvé. Produkty z jeho dílny jsou zaměřeny prakticky výhradně na správce sítí a serverů, a ve své kategorii patří bezesporu mezi zdařilé a dobře použitelné. Rádi bychom vás seznámili se dvěma z nich prvním je AdRem Console, nenáročný a rychlý prográmek pro dálkové ovládání a správu serverů s operačním systémem Novell. Pracuje s naprosto minimálními nároky na prostředky a stačí mu i MS-DOS. Tento nástroj je k dispozici zcela zdarma. Dalším, poněkud pokročilejším programem je NetCrunch, propracovaný správce síťového prostředí a serverů na platformě Windows NT/2000. Obsahuje výborné grafické uživatelské rozhraní, dokáže prozkoumat dostupnou síť, nalézt veškerá komunikující zařízení, sestavit např. mapu sítě či otestovat dostupnost různých služeb. V případě výpadků vás tato aplikace může varovat, nechť jste kdekoliv. Na našem CD je k dispozici ve zkušební verzi.

602Pro LanSuite 2002

Že Software602 není pouze kancelářský balík, to naši věrní a poctiví čtenáři určitě vědí, neboť naše CD hostilo již řadu zajímavých aplikací z této dílny. Na letošní jaro tuzemský softwarový producent připravil zcela novou verzi svého balíku pro připojení lokální sítě do internetu, a pokud jste ji minule v našem časopise propásli, pak nyní ji určitě vyzkoušejte. Systém obsahuje např. poštovní server pro příjem a odesílání pošty (s možností zabezpečeného vybírání schránky), dále poskytuje všem uživatelům v síti možnost odesílat faxy, a pochopitelně připojí celou síť k internetu a zprostředkovává klientům např. službu WWW

Další funkce s týkají správy a bezpečnosti  systém je intergrován s antivirovým programem AVG, obsahuje základní firewall a dovoluje nastavit filtrování obsahu webových stránek, jež budou dostupné uživatelům lokální sítě. Do 3 uživatelů je balík dostupný zdarma.

TopProxy

O připojení lokální sítě k internetu již byla v tomto článku jednou řeč. Zajímavé řešení pro tuto situaci nabízí rovněž firma proNetix, jež mimo jiné poskytla půlroční speciální licenci na Panda Antivirus Titanium pro naše čtenáře v čísle 2/2002 (mimochodem, jedná se o jeden z prvních antivirů, jenž byl optimalizován pro Windows XP). Systém TopProxy je určen pro počítače s OS Windows (95/98/NT/2000) a je schopen nejen připojit celou síť přes jedinou linku (klasickou vytáčenou, ISDN, pevnou), ale také např. pracovat jako poštovní server. Dále pracuje jako proxy server a zpřístupňuje lokálním uživatelům další služby (FTP, Telnet či WWW) a dokáže rovněž ukládat webové stránky do cache (mezipaměti). Lze jej pohodlně spravovat i na dálku pomocí webového prohlížeče, propojit jej s antivirovou kontrolou či např. prověřovat nebezpečnost obsahu poštovních příloh. Pro dva uživatele je systém zdarma.

§§§§§

$$$$$


Trendy


ADSL v Čechách na spadnutí – Principy xDSL

Petr Felt

c02p0186

Stručný popis xDSL technologií jsme zařadili do rubriky Trendy, přestože nejde o žádný nový objev tyto technologie jsou novým trendem především u nás ve většině vyspělých zemí jsou již běžně dostupné. Právě v minulém čísle jsme vás seznámili s tím, jak to ve světě vypadá s provozem xDSL, s cenovými relacemi a s možnostmi těchto technologií v blízké budoucnosti. U nás začne Český Telecom nabízet ADSL služby svým zákazníkům nejspíše počátkem léta. Později, až se vyřeší otázka sdílení přístupových sítí (poslední míle), začnou tyto služby nabízet též alternativní telekomunikační operátoři a další podnikatelské subjekty, pro něž bude ADSL pouze transportním prostředkem, jenž jim umožní dostat objednané služby ke koncovým zákazníkům.

Komunikační datové sítě se dělí svou podstatou na dvě části páteřní sítě a rozvody vedoucí k jednotlivým uživatelům, kerým se říká poslední míle. Páteřní rozvody jsou mnohem rentabilnější, poněvadž po nich běží téměř neustále gigabajty dat. U rozvodů ke koncovým uživatelům je situace odlišná vysoké počáteční náklady na vybudování např. telefonních přípojek, jež se potom používají velmi zřídka, se vracejí velmi pomalu.

Na fyzické úrovni jsou dnes páteřní rozvody v Evropě a po celém světě většinou realizovány prostřednictvím optických vláken, přičemž Česká republika leží na této páteři. Operátoři sítí GSM telefonů mají např. páteřní sítě vybudovány na mikrovlnných spojích.

Větší problémy jsou s přístupovými sítěmi ke koncovým uživatelům, protože tam záleží na místních podmínkách a na hustotě osídlení jednotlivých oblastí. Na jedné straně se do této oblasti investování nikdo moc nehrne, ale na straně druhé budovat pouze páteře bez přístupových sítí ke koncovým uživatelům postrádá smysl úplně.

Pro výstavbu poslední míle existuje řada technologií, jako jsou např. satelitní spoje, kabelová televize, mikrovlnné spoje a především telefonní kabely. Ty se totiž u nás za posledních deset let rozšířily téměř do každé domácnosti. Telefonní linky se doposud používaly k přenosu dat pomocí klasických 56K analogových modemů, kde rychlost přenosu není zdaleka vyhovující pro všechny aplikace navíc není zaručena kvalita služeb (QoS). Zlepšení nastalo zavedením služeb ISDN, kde může uživatel použít dvě datové linky, každou s datovým tokem 64 Kb/s a v případě potřeby je sloučit. Technologie xDSL přináší do přístupových sítí ke koncovým zákazníkům nové možnosti větší zaručenou rychlost v obou směrech.

Technologie xDSL

Zkratka DSL (Digital Subscriber Line) znamená digitální účastnickou přípojku, tj. digitální připojení koncového uživatele, jenž je připojen na telefonní linku, s ústřednou, která je dále připojena do páteřní datové sítě. Pro přenos se využívá symetrického páru, toho, který je již použit pro stávající analogovou přípojku či ISDN. Výrazně se tak snižují náklady na zavedení technologie xDSL. U nás v Čechách je výhodou kvalita přístupových sítí, jež byly vybudovány převážně v posledních letech, takže s nasazením ADSL technologie na nich by neměl být takový problém (pokud jde o kvalitu vedení).

Různé typy DSL technologií

Technologie xDSL představuje celou řadu různých typů DSL, jež se liší svými vlastnostmi a každá se hodí pro jiný typ nasazení. V praxi můžeme narazit nejspíše na tyto technologie: ADSL, R-ADSL, ADSL G.lite, IDSL, HDSL, SDSL a VDSL.

ADSL

Samotná koncepce ADSL (Asymetric Digital Subscriber Line) využívá stávajících měděných telefonních vedení pro vysokorychlostní přenos dat. ADSL je definováno tím, že je použita asymetrická rychlost přenosu: ve směru od operátora k uživateli (downstream) je vyšší než od uživatele k operátorovi (upstream). Např. při sledování videa je evidentní, že hlavní tok dat teče k divákovi, na objednávání a ovládání přenosu stačí menší šířka pásma. Je pravda, že pokud by chtěl někdo nahrávat svoje video na server, širší pásmo by se mu k tomu určitě hodilo.

Původně se počítalo s přenosovou rychlostí maximálně 1,5 Mb/s, což stačí na video komprimované podle MPEG-1. Kvalita takového videa zhruba odpovídá nahrávce VHS. Vylepšením technologie se dosáhlo rychlosti u downstreamu až 9 Mb/s, což umožňuje přenášet video komprimované podle normy MPEG-2. Časem se však ukázalo, že ADSL se hodí pro přístup k internetu. Asymetrie přenosových rychlostí je pro tento účel vhodná, poněvadž uživatelé si stahují mnohem více dat na své počítače, než kolik jich na internet vyšlou.

Velkou výhodou ADSL je, že při přenosu dat vystačí pouze jeden metalický pár, a to na vzdálenost 4 až 8 kilometrů (záleží na kvalitě vedení se vzrůstající vzdáleností od ústředny rychlost přenosu dat klesá). Je možný současný nezávislý provoz standardní analogové telefonní linky nebo ISDN přípojky (2B+D) na stejném vedení. Pro ADSL přenos se totiž používá vyšší frekvenční pásmo než pro klasický telefonní hovor.

U uživatele a na vstupu do ústředny (tedy na obou koncích vedení) musí být umístěny oddělovače (splittery), které právě oddělují ADSL data od telefonního hovoru.

Oddělovač u uživatele je realizován dvěma filtry: dolní propustí od ní jde telefonní signál přímo na telefon nebo fax, a horní propustí od ní signál putuje do ADSL modemu, ve kterém je modulovaný signál převeden na data a naopak. ADSL modem může být napojen přímo na koncový terminál PC, podnikovou či domácí lokální síť LAN, na digitální TV, ISDN terminál apod.

Na straně provozovatele jsou na koncích vedení od jednotlivých účastníků splittery, které oddělí telefonní hovory a nasměrují je do telefonní ústředny a dále pak do veřejné telefonní sítě. Datové výstupy z ADSL modemů jsou vyvedeny do DSL multiplexeru DSLAMu (Digital Subscriber Line Access Multiplexer), jenž je jakýmsi sběrným zařízením dat od všech uživatelů k ústředně připojených. Tato data jsou přivedena do směrovačů, které je nasměrují ke všem potřebným službám k internetu, k podnikovým intranetůmu nebo na servery poskytující různé služby (např. video na přání VoD) tedy do páteřní sítě (tu může provozovat jak telefonní operátor, tak i samostatný alternativní operátor, který má svou vlastní páteřní datovou síť jak jsme se o tom zmínili již minule).

U klasického telefonního analogového přenosu dat, který je realizován prostřednictvím modemu, je k dispozici přenosové pásmo 4 kHz. U modemu ADSL je pro účely přenosu dat vyhrazeno pásmo od 26 kHz až do 1 MHz. Toto přenosové pásmo je rozděleno do 256 nezávislých kanálů (subpásem), po nichž je přenos realizován. Díky frekvenčnímu rozdělení je přenos poměrně odolný proti rušení, protože pokud nastane, ovlivní pravděpodobně pouze některé frekvence, zatímco na zbývajících probíhá přenos bez problému. Tato varianta modulace se jmenuje DTM (Discrete Multi-Tone). Jiná metoda CAP je založena na tom, že využívá jediný modulační signál. Tato metoda je levnější a jednodušší, ale je méně odolná proti rušení. Byla metodou DTM víceméně vytlačena.

ADSL jako takové pouze přenáší určitý datový tok od operátora k uživateli. Je však třeba zajistit přístup velkého množství uživatelů do různých sítí (internetu či intranetů) a k různým službám (VoD atd.). Na to je potřeba data koncentrovat, multiplexovat, směrovat, provést konverzi protokolů při přechodu z jednoho na druhý, atd. Toto vše zajišťují přístupové sítě.

U ADSL mohou proudit data k uživateli rychlostí 8 MHz, od uživatele pak rychlostí až 1 Mb/s. Dnes jsou většinou přístupy operátory omezeny na mnohem nižší rychlost (64, 128, 256 Kb/s). Pro domácnosti a menší firmy by to dnes asi bylo příliš drahé, ale díky rychlému rozvoji technologií pro přenos dat to bude vbrzku jistě možné.

Jelikož internetu vládne IP protokol, realizace přístupových sítí se převážně opírá právě o něj. Přístupové sítě založené na směrovačích jsou takové sítě, kde u operátora jsou ADSL modemy propojeny s IP směrovačem přes koncentrátor (hub) nebo přepínač. Koncetrátor či přepínač mají funkci multiplexeru (DSLAMu), dochází zde ke koncentraci většího počtu účastníků do jedné sítě. V mnoha případech je multiplexer (DSLAM) napojen přímo na páteřní síť internetu, pak není žádný směrovač potřeba. Při realizaci sítě lze použít běžných zařízení pro LAN, použitý protokol je stále týž. Toto řešení je jednoduché a levné oproti jiným. Pokud jde o zajištění QoS, technologie se rychle vyvíjí, přepíná se na vyšších vrstvách, potřebný obsah se ukládá do cache pamětí, umístěných blízko uživateli, load balancing umí rozdělit data na více serverů, takže s požadovanou kvalitou u IP to vypadá velmi nadějně.

Avšak díky možnostem ADSL se prosazuje i technologie ATM, která je vhodná pro nasazení různých služeb (data, video, hlas), neboť zajišťuje Quality of Service (QoS). To znamená, že hlas je kvalitní, nepřerušovaný, srozumitelný, video není trhané. Její nevýhodou je vysoká cena a pro provoz a údržbu potřeba vysoce kvalifikovaného personálu.

ADSL LITE

Kromě základní verze ADSL existuje odlehčená verze ADSL Lite, označovaná jako G.Lite, určená pro méně náročné uživatele. Díky jednoduššímu a levnějšímu provedení má větší šanci na rozšíření i do domácností. Maximální přenosová rychlost 1,5 Mb/s v downstreamu je plně dostačující.

R-ADSL

Jinou verzí ADSL je pak tzv. R-ADSL Rate-Adaptive DSL (Rate-Adaptive DSL). Jedná se o stejnou technologii jako v případě základní ADSL, ale na rozdíl od ní je R-ADSL schopna analyzovat stav komunikační linky a jejímu momentálnímu stavu také přizpůsobit přenosovou rychlost (kvalita přenosu záleží na délce a na kvalitě provedení telefonní linky vedoucí k ústředně). Přitom přenosová rychlost na lince se mění buď podle jejího stavu při sestavování spojení, anebo během přenosu na základě signálu z ústředny.

IDSL

Technologie IDSL (ISDN Digital Subscriber Line) se od ADSL liší především tím, že neumožňuje přenášet vedle dat i hlas je tedy určena spíše pro podnikovou sféru. Uživatelům je k dispozici datový kanál o přenosové rychlosti až 144 Kb/s (součet dvou datových kanálů o přenosové rychlosti 64 Kb/s a jednoho řídicího kanálu o kapacitě 16 Kb/s). IDSL používá stejnou metodu modulace přenosu jako ISDN, ale liší se od ní tím, že není založená na vytáčení (tudíž není nutné sestavovat spojení v ústředně). Pro připojení modemů IDSL je využíván jeden pár vodičů s rozhraním ISDN BRI.

HDSL

Jako daleko zajímavější řešení se ukazuje technologie HDSL (High Bit-rate Digital Subscriber Line). Ta totiž na rozdíl od ADSL nabízí symetrické rozdělení přenosového pásma, tedy pro příjem i pro vysílání dat je přenosová kapacita stejná. Technologie HDSL patří mezi nejlépe propracované technologie xDSL a v praxi je nasazována již delší dobu (telekomunikační firmy pomocí ní propojují své telefonní ústředny mezi sebou). HDSL je plně duplexní technologií, přenosová rychlost je zde nižší než u ADSL. Technologie HDSL je nabízena ve dvou provedeních a to buď s přenosovou rychlostí 1,544 Mb/s, což odpovídá lince T1 (USA), anebo 2,048 Mb/s, což odpovídá evropské lince E1. Důležité je, že HDSL vyžaduje na rozdíl od ADSL dva nebo tři páry telefonních vodičů (při rychlostech 1,544 Mb/s nebo 2,048 Mb/s). Avšak to, že HDSL využívá více párů vodičů, znamená i podstatně vyšší spolehlivost přenosu dat používá se pro propojování vnitropodnikových pobočkových telefonních ústředen, propojování přístupových uzlů internetových poskytovatelů (ISP) k páteřní síti a připojování vzdálených serverů. Dle počtu párů bez opakovačů lze HDSL použít na vzdálenosti 3 až 10 km, při použití opakovačů lze dosah prodloužit až na 20 km.

HDSL-2

Určitou modifikací však prochází i HDSL. Uživatelům se samozřejmě nelíbila nutnost využívat více párů telefonních vodičů, a proto vznikla nová verze HDSL, totiž HDSL-2. Ta předpokládá využití pouze jednoho páru metalických telefonních vodičů při zachování stejných parametrů přenosu (tedy symetricky 1,544 nebo 2,048 Mb/s) a pro širší nasazení se jeví jako daleko zajímavější.

SDSL

SDSL (Symetric Digital Subscriber Line) je symetrická digitální účastnická přípojka. Obecně SDSL využívá pro přenos pouze jednoho páru. Obvykle se jedná o symetrickou variantu ADSL, princip přenosu je obdobný jako u ADSL s tím rozdílem, že přenosové rychlosti pro downstream a upstream jsou tytéž. Podobně jako ADSL může být provozována zároveň s analogovou či ISDN přípojkou. Přenosové rychlosti pro SDSL se pohybují od 144 do 2 320 Kb/s pro každý směr. SDSL je vhodná pro rychlé datové připojení koncových uživatelů, kde není nutné za každou cenu udržet konstantní přenosovou rychlost 2 Mb/s.

VDSL

Jednou z nejperspektivnějších technologií do budoucna je technologie VDSL (Very High Bit-Rate Digital Subscriber Line). I když v tuto chvíli není tato technologie masivně instalována, řada firem ji považuje do budoucna za klíčovou. Podobně jako technologie ADSL je i VDSL založena na asymetrickém rozložení přenosové kapacity, přičemž pro "downstream" je vyhrazena kapacita od 13 do 52 Mb/s, pro "upstream" je to 1,5-2,3 Mb/s (VDSL však lze nastavit i pro symetrické přenosy pak je přenosová rychlost jednoho kanálu jedním směrem 34 Mb/s). Tyto přenosy lze realizovat u technologie VDSL prostřednictvím jediného páru telefonních vodičů, avšak oproti ADSL na podstatně menší vzdálenost maximálně asi 1 250 metrů od telefonní ústředny. VDSL se hodí pro aplikace budoucnosti digitální televizi, o video na požádání VoD atd.

xDSL zde není sama

Všechny xDSL technologie nejsou navrženy a provozovány proto, aby nahradily ostatní dnešní technologie přenosu dat. Pro přenosy dat budou i nadále využívány technologie jako je Ethernet, ATM, Frame Relay, SDH apod. Ty nabízejí mnohonásobně vyšší přenosové rychlosti a přenosové vzdálenosti, ale jako přístupové technologie jsou poměrně drahé. A právě přístup do páteřních datových sítí řeší xDSL. Převážná část telefonních rozvodů v České republice je nová, takže by xDSL měli fungovat bez větších technických problémů.

Nepodceňoval bych Ethernet. Ten se postupně dere ze sítí LAN do prostředí WAN, dotáhl to již na 10 Mb/s. Při vysokých rychlostech je na mědi omezen přesně definovanými délkami segmentů, ale vypadá to, že na optice se mu bude dobře dařit.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

c02p0152

? Když vložím do mechaniky CD disk, program se mi automaticky spustí. Chtěl bych toho dosáhnout i u disků, které vytvořím sám. Je to možné?

Je to možné, a je to jednodušší, než byste si možná myslel. Stačí na root CD disku přidat textový soubor s názvem autorun.inf, který si můžete vytvořit v Poznámkovém bloku nebo jakémkoli jiném textovém editoru, jenž dokáže vytvářet jednoduché ASCII texty. První řádek tohoto souboru bude obsahovat pouze text [autorun]. Co bude následovat záleží na tom, co přesně od cédéčka vyžadujete. Chcete-li, aby spustilo program, napište open=. Jestliže chcete například otevřít obsah disku automaticky v Průzkumníku, měl by soubor vypadat následovně:

[autorun]

open=explorer.exe /n,/e,.

Ano, i když se to může zdát zvláštní, poslední řádka má na konci čárku a po ní tečku. Nezapomeňte také na mezeru před prvním lomítkem. Písmeno "n" Průzkumníku ukládá, aby otevřel nové okno, zatímco "e" mu přikazuje otevřít toto okno v expandovaném modu, tedy se seznamem složek v levém panelu. Seznam příkazů, které můžete pro soubor autorun použít, naleznete na adrese http://msdn.

microsoft.com/library/psdk/shellcc/shell/shell_basics/autoplay_cmds.htm.

? Nedávno jsem omylem smazal důležité soubory z CD-RW disku. Potřeboval bych je získat zpět, na disk jsem od té doby nic nezapisoval. Zkoušel jsem soubory obnovit pomocí Norton Utilities 2001, ale program nedokáže CD mechaniku rozpoznat. Je možné získat smazané soubory nějakým způsobem zpátky?

Norton Utilities pro CD disky nefungují, protože využívají při obnovování ztracených souborů způsobu, jakým jsou data ukládána na pevném disku. Na CD disky jsou data ukládána odlišným způsobem, a aby toho nebylo málo, neexistuje zatím pro zapisovatelná CD média žádný pevný standard, jenž by umožňoval programům podporu tohoto formátu.

Jediným programem pro obnovování smazaných souborů na CD-R a CD-RW discích, který známe, je CD-R Diagnostic od CD-R Productions. Je možné ho koupit na adrese www.dtidata.com. Tento program však není ani zdaleka tak uživatelsky přátelský jako Norton UnErase. Pokud je vůbec možné získat vaše data zpátky (to záleží na programu, který jste použil pro vypálení cédéčka), bude to vyžadovat dost práce.

Na výše uvedené adrese si můžete stáhnout demoverzi, jež vám umožní získat lepší představu o tom, co obnovení dat z CD-RW disku obnáší, i když pro skutečnou obnovu dat není toto demo možné použít. Pravděpodobně dospějete k názoru, že obnova smazaných souborů z cédéčka není úkol pro obyčejné smrtelníky.

? Často pracuji s programem Microsoft Excel. Občas se mi stane, že omylem vytvořím duplikátní kopii souboru, s kterým právě pracuji. Soubor soubor.xls se pak objeví jako soubor.xls:1 a soubor.xls:2. Soubory jsou podle všeho naprosto identické. Nevím, jak k jejich vytvoření dochází, a nevím ani, jak bych z nich měl znovu vytvořit jeden soubor. Můžete poradit?

V tomto případě se nejedná o dvě kopie daného souboru, ale o dvě okna, v nichž máte otevřený stejný soubor. Nové okno s excelovou tabulkou (nebo dokumentem ve Wordu) otevřete tak, že kliknete myší na Okno/Nové okno. Chcete-li jedno z oken zavřít, stačí tak učinit kliknutím na křížek v pravém horním rohu okna.

Jedná se o velice užitečnou funkci, která umožňuje pracovat s rozsáhlými tabulkami či dokumenty a mít je přitom otevřené na různých místech, abyste mohli přepínat mezi okny namísto dlouhého hledání v dokumentu. Pokud tabulku uložíte, když máte otevřeno několik oken, Excel si to zapamatuje a při příštím otevření souboru vám otevře tatáž okna.

? Přeformátoval jsem pevný disk. Počítač nyní odmítá nastartovat a vyžaduje po mně systémový disk. Co s tím?

Když formátujete pevný disk, je vhodné použít příkaz Format C: /S, aby se při formátování vytvořily na čerstvě naformátovaném disku systémové soubory. Pokud na to zapomenete, můžete použít příkaz SYS C: k dodatečnému obnovení systémových souborů.

? Proč mi Outlook Express nedovoluje používat kontrolu pravopisu?

Outlook Express používá pro kontrolu pravopisu soubory z Microsoft Office. Buď nemáte nainstalovaný Microsoft Office, nebo používáte Office 2000 a Outlook Express 4.0, které nejsou vzájemně kompatibilní.

? Provedl jsem kontrolu souborů na pevném disku. ScanDisk opravil některé chyby a vytvořil řadu souborů s názvem file00xx.chk. Co s nimi mám dělat?

Pokud byly závady na vašem pevném disku podstatnějšího rázu a ztratil jste nějaká důležitá data, odborník na obnovování souborů by je mohl získat za pomoci těchto souborů zpátky. Většinou však tyto soubory nejsou zapotřebí a lze je tedy smazat. Nechcete-li, aby je ScanDisk vytvářel, stačí změnit nastavení programu.

? Text v programových menu a tlačítkách se mi zobrazuje špatným fontem nebo jako nesmyslné symboly.

To se může stát, pokud jste smazal některý ze systémových fontů, jako je Arial, MS Sans Serif, Tahoma nebo Verdana. Budete potřebovat tyto fonty přeinstalovat; nejjednodušším způsobem, jako to udělat, je spustit Windows Setup.

? Mám v počítači příliš mnoho fontů. Které z nich mohu bezpečně vymazat?

Nedá se s jistotou říct, která aplikace využívá některý z fontů. Pokud ovšem má soubor s fontem stejné datum a čas jako programy, které jsou součástí Windows (například notepad.exe), nebo pokud obsahuje copyright Microsoftu (to zjistíte, když na font poklepete myší, viz obrázek dole), jedná se pravděpodobně o systémový font a neměli byste ho tedy mazat.

? Je pravda, že smazané soubory je možné obnovit? Existuje nějaký způsob, jak tomu předejít, když chci smazat soubory obsahující choulostivé informace?

Ano, soubory je často možné obnovit i poté, co je odstraníte z Koše. Pokud se chcete ujistit, že data nikdo nebude moci získat zpátky, použijte některou z utilit pro bezpečné mazání souborů, například Sure Delete. Tento prográmek je možné stáhnout na adrese www.concentric.net/~ledvich/dwPsdel.html.

? Existuje nějaký snadný způsob, jak zkopírovat nastavení telefonického připojení z jednoho počítače na druhý?

Chcete-li překopírovat své nastavení telefonického připojení na jiný počítač nebo si vytvořit jeho zálohu před novou instalací Windows, nejjednodušším způsobem je následující postup. V okně Tento počítač poklepte myší na Telefonické připojení sítě. Pravým tlačítkem myši klikněte na ikonu připojení, které chcete zkopírovat, přetáhněte ho na plochu a zvolte z menu možnost Zkopírovat sem. Kopie na ploše si automaticky vytvoří příponu .DUN funguje teď jako textový soubor a můžete ji otevřít v Poznámkovém bloku. Pro zkopírování nastavení na jiný počítač uložte tento soubor na disketu, a odtamtud ho jednoduše přetáhněte do okna Telefonického připojení sítě v druhém počítači. Budete ovšem muset změnit nastavení modemu tak, aby odpovídalo modemu, který tento počítač používá.

§§§§§


Rychlokurz: Ad-Aware – zbavte se špionážního softwaru

Karel Šredl

c02p0163

Vítám vás u dalšího dílu Rychlokurzu. V době, kdy ho budete číst, už snad budete smířeni s porážkou našich hokejistů na Olympiádě, v době, kdy tento článek píši, je však rána ještě úplně čerstvá. Dost pláče a věnujme se trochu jiné branži. Pokud si říkáte, proč jsem do záhlaví článku dal úryvek z nějaké moderní detektivky, pak vězte, že podobné údaje i právě o vás mohou putovat kdesi po internetu. Není to tím, že váš kolega pracuje pro nějakou tajnou službu, ani vás nemusela dát sledovat žárlivá manželka (což nevylučuji ), ale mohou za to programy zvané "spyware", česky "špióni".

Ty bývají nejčastěji součástí freewarových prográmků a jsou nenápadně aktivovány během jejich instalace. Data takto získaná mají svou hodnotu (nejčastěji marketingovou) a slouží jako jistý zdroj příjmů autorům nebo distributorům oněch programů "zdarma". Vidíme tedy, že ne každý software zdarma vás skutečně nic nestojí.

Avšak na každý nešvar se časem najde lék, a tak i na tyto špióny vzniklo několik "kontrašpionážních" nástrojů. Jedním z nejlepších je dnešní představovaný program Ad-Aware.

INSTALACE

Popisovat instalaci takových programů je opravdu radost. Ta je totiž přesně taková, jaká by měla být. Spustíte EXE-soubor, pomocí tlačítka [Další >] se odklikáte informačními okénky a pouze zvolíte adresář, do kterého chcete program nainstalovat. Rozhodně vůbec nic nezkazíte, pokud necháte instalaci provést do přednastaveného adresáře. A... to je vše . V nabídce Start přibude položka Ad-Aware od firmy Lavasoft (www.lavasoftUSA.com).

CO S TÍM

Nejen instalace, ale i práce s tímto programem je ukázkou vrcholné jednoduchosti. V hlavním okně, které se před vámi objeví po spuštění programu, vidíte dvě sekce. V levém okně je zobrazen strom oblastí, jež chceme prohledat na výskyt "špiónských" programů. Neděste se, pokud přesně nevíte, co které pole znamená. Zaškrtněte volbu "My Computer", tedy (Můj Počítač), a označí se vám všechny oblasti. Dáte tím programu na vědomí, že chcete prohledat celé PC. Nyní stiskněte tlačítko (Prohledat ihned). A program se pustí do práce...

Po dokončení práce se objeví nápis "Scanning finished" (Prohledání skončeno). V dolní části okna objevíte, kolik programů, které porušují vaše soukromí, bylo objeveno. Stiskněte tlačítko . Následující okno nám ukáže nerozpoznané "špióny". Označte ty, které chcete odstranit (nejlépe všechny). K označení všech položek klikněte pravým tlačítkem do seznamu a zvolte .

Nyní, ještě před vlastním odstraněním "špiónských" programů, je dobré stav zazálohovat, neboť jak praví programátorské přísloví, "Kdo zálohoval, neztratil". K tomu slouží tlačítko . Zapište jméno zálohy (např. jméno odstraňovaných programů nebo datum) a zálohu dokončete tlačítkem [Uložit].

Teď, když jsme si vytvořili zadní vrátka, můžeme s klidným svědomím "špióny" vymazat. Označte všechny odstraňované a stiskněte opět , a na dotaz, zda jste si jisti, odpovězte [OK]. Vzápětí všichni označení "narušitelé" budou pryč. Ještě restart počítače, aby se provedené změny projevily, a měli bychom mít systém zase čistší...

CO KDYŽ NĚCO NEFUNGUJE

Může se vám stát, že některý software vlastního špióna pro svůj běh přímo vyžaduje. Daty o vašem soukromí tak vlastně "platíte" za používání. Pak je na vás, zda tuto cenu akceptujete, či nikoli. Většina takových programů naštěstí sice "špióna" nainstaluje, ale dál se o něj nestará.

Pokud tedy budete chtít vrátit odstraněný program-špióna zpět, pak v hlavním okně zvolte možnost [Backups] (Zálohy). Ze seznamu uložených záloh zvolte tu, kterou chcete obnovit, a klikněte na [Restore]. Program bude navrácen na původní místo včetně úprav registrů, takže po restartu by mělo být vše tak, jak to bylo před naší čistkou. Když ne, bude asi nejlepší onu aplikaci znovu nainstalovat.

NASTAVENÍ

Obvykle se sekcí nastavení zabýváme podrobněji, ale tento Ad-Aware funguje jednoduše "jednoklikem" ve standardním nastavení, takže vlastně není nutno cokoli měnit. Pokud si však budete chtít tuto činnost zautomatizovat, pak z hlavního okna přejděte do nastavení tlačítkem [Configuration].

Nás se hlavně bude týkat záložka "Options". Na obrázku vidíte alternativní nastavení, které říká "Spusť program při každém startu počítače" (volba "Scan on Windows startup"), "Označ všechno nalezené" ("Mark all references by default") a "Odstraň nalezené automaticky" ("Remove spyware automatically"). Aby se nás aplikace zbytečně neptala, odstraňte volbu "Safe mode". A máte k dispozici prakticky automatický čisticí nástroj.

ZÁVĚR

V době, kdy máme propojeno téměř vše se vším a každého s každým, narůstá v lidech opačná tendence touha po soukromí. Toto však některé programy porušují a prozrazují o nás více, než bychom byli ochotni prozradit dobrovolně. Těchto "štěnic" nás pohodlně a jednoduše zbaví repelent Ad-Aware. On sám je navíc freeware, zdarma co tedy chtít více a nad čím váhat...

§§§§§


Paličův rádce (I) – jak nakopírovat cokoli 1.

Jaromír Luhan, Michael Schmelzle

c02p0164

Dnes odstartujeme volný seriál povídání o tom, jak dostat cokoliv na stříbrné kotouče. V některých případech si povíme také o tom, jak dostat cokoliv také opačným směrem, tedy ze stříbrných kotoučů. Ale hlavně pro vás máme připraveno množství užitečných rad, návodů, postupů a popisy řady užitečných programů, bez nichž bychom si obsluhu vypalovacích zařízení ani nedovedli představit. Samozřejmě, že je najdete také na vloženém CD.

Chcete si udělat záložní kopii drahého CD, a vypalovací software to odmítá? Na vině nemusí být porucha mechaniky, ale kopírovací ochrana samotného CD. Lze na ni vyzrát? Podívejte se na následující řádky.

Obrovský boom vypalovacích technik a kopírovacích možností CD a podobných nosičů vyvolává velkou poptávku po mechanismech, které by zabránily kopírování autorsky chráněných nosičů. Jak si ukážeme za chvíli, existuje celá řada ochranných prostředků, nicméně se obecně dá říci, že prakticky všechny ochrany se dají překonat. Samozřejmě, že tímto nechceme nabádat k různým nekalým praktikám a konfliktům se zákonem, nicméně dle různých výkladů příslušných zákonů se dá předpokládat, že vytvoření kopie pro vlastní potřebu je činem zcela legálním, a vzhledem k ceně některých originálních nosičů i žádoucím.

1. Základem je železo

Nejsilnějším nástrojem na překonávání různých ochran je zapisovací mechanika schopná zápisu dat v režimu RAW. V tomto režimu mechanika čte a hlavně zapisuje celý fyzický datový sektor včetně subkanálů, nic nedopočítává (další informace viz vložený článek o struktuře dat na CD). Tudíž teoreticky překopíruje celý obsah CD, včetně implementovaných ochran, a kopie je v podstatě identická jako originál. Potíž je v tom, že RAW režimů je několik, a ne každý je stejně vhodný a zaručeně fungující. Jedná se o to, že i v RAW režimu vypalovací software může nechat na mechanice větší či menší díl odpovědnosti za dopočítání dat subkanálu, a tudíž je i větší či menší pravděpodobnost "přehlédnutí" ochrany. Nejlepších výsledků dosahuje režim DAO RAW 96, kdy je nahráváno všech 2 352 bytů RAW dat i 96 bytů P-W subkanálu.

Máte-li zájem zjistit, jak je na tom vaše vypalovačka, musíte zapátrat v dokumentaci, na stránkách výrobce a především na specializovaných internetových portálech, kde bývají informace nejpřehlednější. Pokud RAW režim vaše mechanika katalogově nepodporuje, nemusíte ji hned házet do popelnice. Někdy pomůže upgrade firmwaru mechaniky, a tady často opět přijdou ke slovu specializované portály, kde bývají ke stažení, a to včetně starších modelů a historie verzí (někdy se může hodit kvůli kompatibilitě s vypalovacím softwarem). Dobrým příkladem je český server www.cdr.cz nebo anglicky psaný server www.blindwrite.com/testedwriters.htm.

2. Bez softwaru to nejde

Pokud vaše vypalovačka zvládne správný RAW režim, máte vyhráno napůl. Aby bylo vítězství úplné, musíte mít vypalovací program, který zvládne tento režim zpracovat. Nejlepších výsledků dosahují specialisté CloneCD (www.elby.org), BlindWrite (viz výše), DiscJuggler (www.padus.com). Na stránkách výrobců těchto programů najdete mimo jiné i přehledy zařízení, se kterými spolupracují a která jsou vhodná pro jaký typ kopírování. Zkušenosti s provozem těchto programů říkají, že žádný není jednoznačně nejlepší. Vzhledem k tomu, že využívají různé metody a různě podporují hardware, může se dokonce stát, že tam, kde některý ztroskotá, jiný uspěje. Proto je dobré mít k dispozici alespoň dva z nich.

3. "Viditelné" ochrany

Chcete-li svést souboj s ochranou proti kopírování, je dobré nejdřív zjistit, s kým máte tu čest. Teprve potom je možné smysluplně nakonfigurovat vypalovací mechaniku a software tak, aby byla kopie funkční. Některé typy ochran je možné rozpoznat pouhým pohledem. Například CD chráněné systémem Laserlock mívá na vnitřním kruhu média vytištěno slovo "LASERLOCK", u systému Securom to zase bývají písmena "DADC". Ale pozor nemusí to být vždy, a zejména novější Securom New logo často nepoužívá.

Podezřelé bývají také tenké světlé kruhy v datové oblasti CD, tvořené "defektními" sektory. Uvidíte-li jeden, jedná se s největší pravděpodobností o CD Check nebo o Laserlock, dva kruhy ukazují na Lockblocks.

4. Ochranu prozradí specifické soubory

Pokud selže identifikace pohledem, můžete zkusit štěstí vyhledáním charakteristických datových souborů, ať už na originálním nosiči, nebo na pevném disku počítače, kam se nainstaloval program, který ochranu "dešifruje" pro legálního uživatele. Kupříkladu ochrana CD-Cops se prozradí souborem CDCOPS.DLL, který se může lišit prefixem GZ_ nebo QZ_, pokud je dešifrovací program 16bitový, a prefixem W_X, pokud je 32bitový.

Objevíte-li na originále soubory IOSLINK.SYS a IOSLINK.VXD vězte, že máte co do činění s ochranou Discguard. Stejné soubory najdete také v adresáři na pevném disku, kam jste nainstalovali vlastní program. Již zmiňovaný Laserlock se prozradí skrytým adresářem "LaserLock" v hlavním adresáři originálního CD.

Ochrana Safedisc se pozná podle souborů 00000001.TMP, CLCD16.DLL, CLCD32.DLL a CLOKSPL.EXE v hlavním adresáři CD, jeho následovník Safedisc 2 pak podle souborů 00000001.TMP a 00000002.TMP tamtéž.

Ochrana Securom zase potřebuje soubory CMS16.DLL, CMS32_95.DLL, CMS32_NT.DLL, CMS_95.DLL nebo CMS_NT.DLL v hlavním nebo instalačním adresáři na CD. Méně nápadná je novější varianta Securom New, která schovává své soubory SINTF16.DLL, SINTF32.DLL nebo SINTFNT.DLL po instalaci chráněného programu do adresáře c:\windows\system.

Podrobnější informace o jednotlivých ochranách najdete ve vloženém rámečku na konci článku.

5. Nevíte-li si rady, pomůže specialista!

Jestliže oba předešlé pokusy selžou, můžete k identifikaci ochrany použít nějaký vhodný program skener ochran. Ten je schopen odhalit finty typu nastrčené soubory, defektní sektory nebo nepovolené záznamy do TOC (tabulky obsahu). Prostě program spustíte, vyberete CD, které se má otestovat, a pak už jenom čekáte, jestli z něj vypadne nějaká moudrost. Jako spolehlivý skener se dá použít například program Clony XXL (a různé jeho varianty), který funguje jako doplněk programu CloneCD.

Pokud program nahlásí, že nic nenašel, jsou ještě dvě možnosti buď jste narazili na horkou novinku, se kterou si program neporadí, nebo je CD chráněno důmyslně ukrytým systémem Protect CD. Ten se dá odhalit tak, že programu řeknete přímo, ve kterém spustitelném souboru má hledat (přes hexa-editor), a on najde ukrytý identifikátor (písmena VOB), prozrazující implementaci této ochrany.

A ještě jedna maličkost na závěr tohoto odstavce existuje databáze TCCD (Toast Copy CD, která obsahuje přehled stovek chráněných programů a popisy, jak nastavit mechaniku na čtení a zápis tak, aby se CD zkopírovalo. Databáze se dá napojit na CloneCD a ClonyXXL a je průběžně dvakrát měsíčně aktualizována přes internet, takže byste tam měli najít vše potřebné.

6. Praktické postupy načtení

Pokud jsme správně identifikovali ochranu, můžeme přistoupit k vlastnímu načtení kopírovaného CD. Ukážeme si, jak načíst chráněné CD, inspiraci budeme čerpat v programu CloneCD, který patří k naprosté špičce a je patrně nejdokonalejším klonovacím nástrojem. Některé informace se budou vztahovat také k hodně rozšířenému programu BlindWrite Suite. Vycházíme z předpokladu, že používáte vypalovačku schopnou číst RAW data.

Začneme tedy u CloneCD, ale nebudeme uvádět přesné postupy ty se mohou lišit u různých verzí a jazykových mutací. Pro ochranu Securom postačí nastavit "Číst subkanálové informace datových stop". Pro většinu dalších ochran se přidává ještě "Číst subkanálové informace audiostop". Patří sem zejména CD-Cops, CD Lock, Discguard, Laserlock, Protect-CD, Securom New, a v neposlední řadě pak obecné mechanismy nastrčených souborů Dummy files a nepovoleného obsahu (Illegal TOC).

Pro ochrany CD Check, Safedisc a systémy využívající chybné sektory použijte ještě "Zrušení čtení chyb". U Safedisc 2 je potřeba ještě zabrzdit čtecí rychlost maximálně na 4x a v případě, že nedojde ke správnému načtení nebo čtecí proces předčasně vypadne, nastavte rychlost až na 1x. Také je potřeba nastavit "Rychlé vynechání chyb", opakování čtecích pokusů na úroveň 3 a vypnout korekci chyb (přes tlačítko Nastavení detekce závadných sektorů).

Poté, co jste nastavili správně čtecí parametry, je potřeba definovat místo, kam se vytvoří otisk CD. Na cílovém pevném disku je dobré mít připravený alespoň 1 GB. Je potřeba více místa, než kolik dat obsahuje kopírované CD!

Dále již můžete spustit čtení. Sledujte při něm log událostí, protože pokud se u ochran CD Lock, Laserlock, Lockblocks, Protect-CD, Securom, Securom New, ochran s nastrčenými soubory nebo nepovoleným TOC začne objevovat hodně chyb v po sobě následujících sektorech (zejména pokud jsou oblasti velké 10-15 sektorů), přerušte čtení, nastavte "Inteligentní čtení sektorů" a čtení zopakujte. Ale pozor pokud nejsou v po sobě následujících blocích, tuto funkci nezapínejte, protože se zvyšuje nebezpečí vytvoření vadné kopie. V takovém případě vám zbývá pouze možnosti obrnit se nebývalou trpělivostí a vyčkat konce načítání může to trvat i celé dny! Samozřejmě, že tak dlouho čekat nebudeme pokud čtení trvá déle než 3-4 hodiny, zkuste raději "Inteligentní čtení sektorů" zapnout.

Jde-li to stále ztuha, program přerušuje čtení s různými chybovými hlášeními nebo je kopie nečitelná, můžete ještě snížit čtecí rychlost nebo zkusit druhý program.

Také v programu BlindRead (součást balíku BlindWrite Suite) je možné nastavit některé volitelné parametry podle typu ochrany. Zapněte si funkce "Povolit použití alternativní metody čtení" a "Extrahovat subkódy". Program vám ukáže, zda vaše zařízení tyto funkce podporuje. Pokud je nepodporuje, musíte volbu zase vypnout a doufat, že se dílo podaří.

U ochran CD Lock, Laserlock, Lockblocks, Protect-CD, Securom, Securom New, nastrčených souborů a nepovoleného TOC může načítání trvat opět velice dlouho. Pokud program hlásí u mechaniky podporu subkanálů P-W, načte patrně valnou většinu chráněných CD správně. Je-li podporováno pouze čtení subkanálů P a Q, nepochodíte s největší pravděpodobností u ochran Safedisc 2 a Securom New vůbec a musíte se poohlédnout po jiném zařízení.

Je-li vše v pořádku můžete pokračovat na dalším krokem a nastavit pro CD Check, Laserlock a Lockblocks extrakční metodu "2-Multiple gaps", pro ostatní "1-Nibble". Dále nastavte minimální rychlost na "1x" a maximální na "Max". Pouze pro Safedisc 2 nastavte maximální také na "1x". A můžete zahájit čtení.


Paličův rádce (I) – jak nakopírovat cokoli 2.

7. Praktické postupy vypálení

Po úspěšném vytvoření kopie na pevném disku můžeme přikročit k jejímu vypálení. Nejprve opět v CloneCD. Spusťte zápis a zkontrolujte, zda máte vybrán správný adresář s otiskem média. Empirické zkušenosti s nastavením rychlosti vypalování říkají, že je dobré zvolit přibližně polovinu maximální možné zápisové rychlosti. Režim zápisu zvolte následující: pro Discguard "SAO", pro CD Check, CD Lock, Laserlock, Lockblocks, Safedisc, nastrčené soubory, chybné sektory a nepovolené TOC fungují režimy "RAW-SAO", "RAW-SAO+SUB" a "RAW-DAO". Pokud vypalovačka zvládá, volte režim "RAW-DAO", pokud ne, pokračujte v opačné pořadí, než byly vyjmenovány v předchozí větě.

Pro ochrany CD Cops, Protect-CD, Safedisc 2, Securom a Securom New je "RAW-DAO" nezbytný. Pokud vaše vypalovačka není kompatibilní se zápisem CloneCD RAW-DAO, můžete zkusit ještě BlindWrite.

Před zahájením pálení je dobré ještě nastavit provedení kalibrace laseru a uzavření poslední relace. Nakonec zapněte podporu bezchybného vypalování (Burn-Proof, Just Link a podobně pokud to mechanika umí) a může pálit.

Má-li použitý zapisovací nosič nedostatečnou kapacitu, program zobrazí varování a je potřeba použít větší nebo využít funkci přepalování (overburning). Podrobněji se problematice prodloužených CD věnujeme v samostatném článku. Pokud si nejste jisti s kapacitou média, zkuste nejprve provést simulaci zápisu, a teprve po jejím úspěšném dokončení proveďte ostrý pokus. Každopádně si kopii radši vyzkoušejte, protože ani úspěšně dokončený proces vypalování ještě nemusí znamenat použitelný výsledek.

Nakonec se podívejme, jak vypálit otisk CD pomocí BlindWrite. Tady musím použít CD správné kapacity, protože program neumí přepalovat CD. Vypalování řídí zapisovací asistent, s jehož pomocí snadno nastavíte potřebné parametry. Po výběru vypalovacího zařízení se jej program pokusí detekovat, a v případě úspěchu načte podporované režimy zápisu ze své databáze. Jestliže zařízení v databázi nenajde, zkuste aktualizovat databázi přes internet (na adrese www.blindwrite.com). V následném kroku najdete adresář s otiskem vytvořeným programem BlindRead a v dalším kroku nastavte správný režim zápisu. Pro Safedisc 2 a Securom New vyberte "DAO PW Subs", pro CD-Cops, Protect-CD, Securom a nepovolené TOC "DAO PQ Subs" a pro Discguard "SAO Raw RW". Pro originály chráněné pomocí CD Check, CD Lock, LaserLock, Lockblocks a Safedisc, nastrčené soubory a chybné sektory postačí režim "SAO Raw".

Nakonec nastavte maximální rychlost vypalování, aktivujte simulaci a dejte se do díla. Pokud není vaše vypalovačka v databázi, program vloží ještě příslušné varování, nicméně mu řekněte, aby pokračoval. Jestliže byla simulace úspěšná, zkuste skutečné vypálení. Stačí, když se vrátíte o tři kroky zpět a vypnete simulaci.

8. Když se kopie úplně nepovede

S kopírováním nemusíte být úspěšní, ani když software spolupracuje s vaší mechanikou a ta podporuje režim DAO RAW 96. Může se to stát u programů, u kterých je tak silná ochrana, že se nedá na řadě mechanik korektně spustit ani originální CD. Jedná se především o některé hry chráněné ochranou Safedisc 2.

Přesto existuje jeden trik, který donutí ke spuštění i takovouto tvrdohlavou kopii podstrčíte jí virtuální disk, který přistupuje k vytvořené kopii 1:1 na pevném disku! Ideálním nástrojem pro takový počin jsou Daemon Tools. Po nainstalování (pod staršími Windows můžete potřebovat aktuální verzi instalátoru Microsoft, kterou si stáhnete z webu) se tento program projevuje ikonou červeného blesku v systémovém panelu.

Jeho obsluha je jednoduchá. Pravým tlačítkem myši vyvoláte plovoucí menu a v oddíle "Emulation" nastavíte typ ochrany třeba Safedisc (program nerozlišuje mezi verzemi). Ikonka by měla zezelenat. Pak vyvoláte opět pravým tlačítkem menu a nastavíte "Virtual CDROM « Device 0 « Mount Image", nastavíte adresář, ve kterém se nachází otisk originálního CD, vyberete přímo soubor s kopií (CloneCD používá příponu CCD, BlindRead příponu BWT) a stisknete "Open". Nyní by se mělo již automaticky spustit startovací menu CD jako při vložení do mechaniky. Pokud se tak nestane, měla by se vám objevit ikona nové "mechaniky", např. v panelu "Tento počítač" nebo ve struktuře adresářů v programu "Průzkumník". A tvrdohlavá ochrana sklapne kufry.

Na závěr si dovolím jenom malou doušku: samozřejmě, že na internetu najdete na různých hackerských serverech řadu "záplat", které ochranu vyřadí z činnosti tím, že zmodifikují hlídací mechanismus, tak aby nehlídal. Tato cesta však představuje pravé pirátství, protože vede ke změnám programového kódu, což autorský zákon přímo zakazuje. Z vytvoření legální záložní kopie se tak rázem přesouváme do oblasti trestně odpovědní.

Princip uložení dat na CD

Na každém CD jsou vlastní data uspořádána v několika rovinách. Standard datových CD, založený takzvanou Žlutou knihou (Yellow Book), se během let rozvinul, ale základ zůstává stejný jako u hudebního CD.

Základní standardy hudebního CD (CD-DA, Digital Audio) vyvinuly firmy Philips a Sony v roce 1980 a zakotvily je v Červené knize (Red Book). Podle tohoto standardu jsou data uspořádána do takzvaných rámců (frames) o velikosti 33 bytů. Každý rámec obsahuje 24 bytů audiodat (tzv. hlavní kanál, Mainchannel), 8 bytů pro korekci chyb (C1 a C2) a 1 byte kontrolních dat (subkanál, Subchannel).

O tři roky později vyvinuly obě zmíněné firmy datové CD (CD ROM) a vytvořily standard Yellow Book. Tento standard navazuje na Red Book a říká, že vždy 98 rámců dohromady tvoří jeden sektor. Takže každý sektor se skládá z 2 352 bytů hlavního kanálu, 784 bytů korekčních dat a 98 bytů subkanálu.

Subkanál je následně složen z 8 oblastí, které jsou označovány písmeny P až W. Při použití běžného zápisu v Mode-1 jsou data hlavního kanálu dělena do tří dalších oblastí (viz obr.): 2 048 bytů uživatelských dat, 280 bytů opravných kódů (EDC a ECC, Error Detection / Correction Code) a 24 bytů pro "různé" (adresa sektoru, synchronizační data, výplňová data). Díky této struktuře se zlepšila tolerance k chybám a bylo dosaženo lepší adresovatelnosti dat.

Systémy ochrany proti kopírování

U většiny ochran proti kopírování nefunguje originální CD pouze jako datový nosič, ale navíc také jako hardwarový klíč. Chráněný program v určité chvíli testuje, zda je v mechanice CD se správnými informacemi na správném místě, tedy v podstatě hledá něco jako digitální podpis. Pokud jej nenajde, ukončí program instalaci nebo vlastní start. Největší umění ochrany potom spočívá v tom, jak šikovně se podaří klíč ukrýt a co nejvíce znemožnit jeho čtení a kopírování. Lepší pochopení některých mechanismů umožní popis datové struktury CD nosiče ve vloženém článku. A takto fungují ochranné mechanismy:

CD Check: tato ochrana kontroluje existenci vadných sektorů na originálním CD. Při spuštění zjišťuje program jejich velikost a umístění. Pokud na kopii chybějí, jsou jinak velké nebo se nacházejí na jiných místech, program se nespustí.

CD-Cops: u této ochrany je změřen úhel mezi prvním a posledním logickým datovým blokem na master kopii. Hodnota je šifrovaně zapsána na CD a program ji porovnává s fyzicky změřenou hodnotou vloženého CD. Při použití CD-R/RW se tato hodnota může shodovat jenom opravdu náhodně, protože úvod nosiče obsahuje informace o ATIP, bloky pro nastavení laseru a další části, které lisované CD nepotřebuje.

CD Lock: kombinuje chybné záznamy v adresáři CD (TOC) s nastrčenými soubory (Dummy Files). Tím je vypalovačce, která není schopna přečíst disk po sektorech, podstrkována falešná informace o tom, že mají jednotlivé soubory velikost až 600 MB, i když ve skutečnosti zabírají jen několik KB. Hloupější vypalovací software potom vytvoří otisk CD o velikosti několika GB, a ten pochopitelně neumí nacpat zpět na CD.

Vadné sektory: najdete u ochran CD Check, Laserlock, Safedisc (2).

Discguard: CD je vybaveno digitálním podpisem, s jehož pomocí jsou dešifrována data na CD. Pokud program na kopii podpis nenajde, nespustí se. Digitální podpis i když je dobře schován a hůř se kopíruje nepředstavuje velký problém.

Dummy files (nastrčené soubory): najdete v ochraně CD Lock.

Chybné záznamy v TOC: podle standardu ISO je povolena pouze datová stopa před zvukovými daty, druhá však nikoliv. To využívají někteří výrobci softwaru a upravují údaje v tabulce TOC (Table of Contents obsahová složka CD) tak, aby jedna část datové stopy byla umístěna až za stopou zvukovou. Ochrana se obvykle pozná podle přítomnosti několika obrovských souborů, které se fyzicky na disk nemohou vejít. Pokud program nedokáže chybný záznam ignorovat, obvykle přeruší čtení již po načtení adresáře.

Laserlock: ochrana využívá vadné sektory, které program při spouštění kontroluje. Díky specifickému označování laserem jsou patrné už pohledem, jako světlejší prstence na CD. Pokud jsou sektory na špatném místě, nebo nejsou přítomny vůbec, program se nespustí.

Lockblocks: zde jsou vadné sektory uspořádány do dvou kruhových oblastí. Pokud je mechanika neumí přeskočit, obvykle ukončí načítání CD.

Protect-CD: tento mechanismus ukrývá digitální podpis na CD do oblasti subkanálu. Pokud jej program na CD nenajde, nespustí se.

Safedisc: tato kopírovací ochrana kombinuje klíčovaná spouštěcí data s digitálním podpisem v oblasti hlavního kanálu, které jsou umístěny v oblasti vadných sektorů. Při startu programu je nejdřív zjištěn digitální podpis, ověřena jeho autenticita a následně jsou s jeho pomocí dešifrována důležitá startovací data. Ke spuštění je nutné originální CD v mechanice.

Safedisc 2: pracuje podobně jako předchůdce. Má však navíc speciální sektory (tzv. slabé nebo oslabené), které sice většina (ne všechny!) vypalovaček načte, nicméně je není schopna správně zapsat ve standardním datovém formátu. Proto často kopie CD chráněného touto ochranou funguje pouze v mechanice, která ji vytvořila. Oslabené sektory obsahují rozsáhlé oblasti opakujících se vzorků dat. Ty generují velmi velké hodnoty digitálních součtů, které zahltí EFM kodér vypalovací mechaniky.

Securom: kombinuje digitální podpis v oblasti subkanálu se zaklíčovanými startovacími daty. Mechanismus vyžaduje během startu podpis, a pokud tento nesouhlasí, nelze odšifrovat startovací program. Je jasné, že originální CD musí být vždy v mechanice. Tato ochrana má několik verzí, v té nejnovější dokonce kontroluje, zda není spuštěna ze CD R/RW média, takže kopii lze přehrávat pouze na CD ROM mechanikách, které tento test neumožňují.

Uvedený přehled ochran není, a ani nemůže být úplný. Není zde uvedena například ochrana Alcatraz nebo Ring Protech. Je to způsobeno také tím, že většina chráněných CD používá jenom několik typů ochran a ostatní jsou spíš exotikou, na kterou téměř nenarazíte. V současné době patří k nejpopulárnějším Safedisc 2. Navíc se nové neustále vyvíjejí ruku v ruce s tím, jak jsou stávající "lámány", takže ve chvíli, kdy budete číst tyto řádky, už může existovat další zaručeně dokonalá novinka. Proto doporučuji sledování on-line zdrojů informací. Zvláštní kategorii tvoří speciální ochrany audiodisků, ale o těch si povíme příště.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c02p0166

? Počítač je nový a problémy se objevují od počátku. Nejčastěji padá Explorer (chybové hlášení). Při surfování spadne, spojení nikoli. To se opakuje tak 2-3x, pak sám PC se ztrátou restartuje. To samé se opakuje i u některých her, zde se hlášení neobjevuje.

Je-li počítač nový, reklamujte jej. Máte na to nárok a je lepší, provede-li nápravu servis. Pokud se bude závada opakovat, máte zase možnost ji reklamovat. Ve vašem případě může být problém s pamětí, ale může jít i o jinou záležitost.

? Můj poskytovatel domácího připojení k internetu zdarma (Kiwwi) ukončil tuto službu k 30.11.2001. Zřídil jsem si tedy účet na serveru "Volný" a chtěl jsem nastavit potřebné hodnoty pro telefonické připojení sítě. K mému překvapení však nemůžu vytvořit ani nové připojení (tlačítko Dokončit je neaktivní), ani natrvalo zeditovat původní (změnit telefonní číslo). Před vytáčením musím číslo změnit ručně a vytočit spojení. To se povede, ale nové číslo se neuloží. Pokusil jsem se to změnit v registrech, ale jak v HKEY_CURRENT_USER/Remote Access, tak i v HKEY_USER/Remote Access jsem u klíče Kiwwi našel poměrně dlouhý hexadecimalní řetězec, jemuž nerozumím. Používám Windows 98 SE, MS IE 5.5, a samozřejmě i další software. Konfigurace počítače je Duron 750, 256MB RAM, 40GB HD.

Předpokládám, že problém se vyřeší reinstalací Dial-Up adaptéru ve vlastnostech sítě. Doporučuji jej nejprve odebrat (následuje restart), a poté jej zase přidat. Po restartu by měl problém zmizet. Reinstalací se přehrají i soubory související s provozem adaptéru, což by mělo pomoci.

Tuto odpověď jsem poslal tazateli e-mailem, a on mi poslal skutečné řešení. Myslím, že může být pro čtenáře poučné, proto jej zde uvádím:

"Takže jsem se včera dostal k tomu, abych vyzkoušel vaši radu. Když se však systém choval úplně stejně (dokonce mi odmítl vytvořit připojení Kiwwi, které jsem předtím smazal, a opět mi ho obnovil), došlo mi to. Pro kontrolu spojení používám Optim Access Dial z CD PC Worldu, a jak je vidět, chrání opravdu důkladně. Díky za to! Po jeho deaktivaci šlo najednou všechno nastavit a po opětovné aktivaci vše funguje k mé spokojenosti."

? Koupil jsem si notebook Compaq Presario 1200, který nemá sériový port. Jelikož ke své práci potřebuji sériový port 9pin, tak sháním redukci z USB portu na sériový port. Poraďte mi prosím, kde bych ho mohl koupit a jak je přenos přes tuto redukci spolehlivý. Měl by přes tuto redukci být připojen modem s rychlostí 9 600 bd. (Speciální pro zabezpečovací zařízení).

Existuje převodník USB/RS-232C, který by měl vyřešit váš problém. Na adrese http://www.oak.cz/usb/ najdete více informací a převodník si tam můžete rovnou objednat. Pokud notebook nemá COM port, má určitě možnost dokoupení port replikátoru nebo docking station. Je samozřejmě na zvážení, co vyjde nejlevněji při požadované spolehlivosti.

? Koupil jsem si nový HDD IBM 40 GB a můj BIOS rozpoznává pouze 8,4 GB. Tak jsem si disk naformátoval u přítele, kde bylo vše OK. U mě se v BIOSu zobrazí pouze 8,4 GB, ale ve Windows je už celých 40 GB. Nemůžu disk nějakým způsobem zničit? Vejde se na něj víc než 8,4 GB?

To je vcelku zajímavé řešení problému, může však mít úskalí. Disk určitě nezničíte. Co se týká využití plné kapacity, Windows pracují v chráněném režimu a tedy vždy nahrazují BIOS počítače. Pouze při speciálním nastavení nebo při hodně špatné desce přistupují přes BIOS, což je takřka výjimkou. Korektním řešením je update BIOSu. Ne vždy je však k dispozici a potom bych odkázal na utility od výrobců disků, které fungují celkem spolehlivě i v DOSu. Každý výrobce má na svých WWW stránkách svůj prográmek pro řešení tohoto problému.

? Před několika dny se mi v položce Historie začaly po kliknutí na určitou adresu zobrazovat všechny načtené stránky z této adresy v neaktivní podobě (jsou zašedlé). Nic z Historie tedy nelze znovu prohlédnout. Stalo se mi to po změně připojení z Volný.cz na nové číslo Volný Internet 2001, které nyní nabízejí. Zkusil jsem Historii odstranit, ale ani nové stránky nelze po odpojení z internetu číst. Co se s tím dá dělat?

Příčinou by mohlo být zaplnění prostoru pro Temporary Internet Files. Přechod na nové číslo nebo na jiného poskytovatele by neměl funkčnost Historie ovlivnit, jde spíše o shodu náhod. Píšete, že jste Historii vyčistil, vyčistěte také "Dočasné soubory sítě Internet" (Temporary Intenet Files) ve složce Nástroje/Možnosti sítě Internet (Internet Options, viz obrázek). Tím se místo na disku uvolní a Historie by měla znovu fungovat. Podotýkám, že i při dostatku volného místa na disku může být limit pro Temporary Internet Files naplněn (například kvůli špatnému nastavení).

? Svévolné restartování počítače cca po 1 hodině provozu. Zprvu jsem myslel, že se jedná o grafickou kartu, ale nyní mám podezření na vysokou teplotu procesoru. Nevím, zda je to však možné.

Svévolný restart může být způsoben prakticky čímkoliv. Mezi časté příčiny patří problém s pamětí. Buď se najednou pokazí, nebo jsou použité moduly nekompatibilní, anebo může dojít ke ztrátě elektrického kontaktu vlivem prachu nebo otřesů (při převozu) apod. Obecně to může způsobit jakýkoliv hardware (grafická karta, procesor). Dále pak nastupují problémy s ovladači.

? Koupil jsem si CD-ROM mechaniku TEAC 540E. Při čtení z datového CD je vše v pořádku, čte originály, CD-R i CD-RW průměrem asi 30x. Ale při čtení CD Audio (grabování) čte jen o něco rychleji než čtyřnásobně. V obchodě tvrdí, že je to v pořádku, ale vypalovačka TEAC 516EB mi čte i audio průměrem 30x. Prosím vás, poraďte, v čem je chyba. Mám Celeron 700, základní desku Gigabyte ATA66, 256MB RAM.

Vysokorychlostní CD mechaniky čtou CD Audio maximálně 4x, protože Audio CD nemají chybovou korekci a při vyšších rychlostech by docházelo ke ztrátě kvality. Co se týče vypalovaček, tak ty obecně grabují a čtou lépe, jsou stabilnější, ale rychlost 30x je podle mého názoru nadsazená. Pokud se grabne Audio CD rychle, pak se bude ozývat nepříjemné lupání, které bude způsobeno právě velkým počtem způsobených chyb, jež nebudou opraveny, protože schází chybová korekce na CD.

? Podařilo se mi ve Windows 2000 Professional zavést do nastavení klávesnice ruštinu. Ve Windows 98 jsem používal malý prográmek, který mi upravil zamapoval azbuku tak, že odpovídala, až asi na 5 písmen, rozložení písmen latinky. Prosím, existuje něco podobného pro Windows 2000 Professional?

Domnívám se, že toto lze nastavit v Regionálním prostředí. Nejprve je nutné doinstalovat podporu Cyrilice, a pak už by mělo být možné zvolit ruskou klávesnici ve vlastnostech klávesnice. Předpokládám, že podobně jako u české bude existovat několik "rozložení" kláves i u ruské klávesnice.

? Windows 98 a ME prý nepodporují více RAM než 512 MB. Dají se Windows upravit tak, aby nedělala problémy? Po upgradu na 448 MB mi dělají chyby.

Windows nemají hranici takto nízko a rozhodně podporují daleko více paměti, než je uvedeno v dotazu. Technickým limitem je adresace paměti, u 32bitového systému je to 4 GB (232). U Windows 98 a ME je však třeba pro podporu využití (nikoliv samotnou podporu) více než 512 MB RAM upravit soubor system.ini dle stránek Microsoftu. Upravuje se nastavení hodnoty VCACHE. Pokud Windows dělají po upgradu paměti problémy, jedná se buď o vadné, nebo nekompatibilní moduly. Problém je, že někdy stačí osadit jiné moduly naprosto stejného typového označení, a je po potížích. Přitom nezřídka lze "vadné" moduly z prvního počítače použít v jiném počítači, kde se chovají správně. Proto doporučuji upgrade pamětí raději provést v servisu, protože ten má v těchto případech daleko větší možnosti než jednotlivec.

Hledáme odpověď:

Potřeboval bych informaci, jak obejít chybu při instalaci Windows XP Professional. Po prvním restartu se spustí GUI Windows, ale asi po minutě se zobrazí okno s tímto dialogem: "Nastala závažná chyba, která brání instalačnímu programu pokračovat v instalaci." Podrobnosti obsahují toto: "Při instalaci nastala chyba, (čas systémového souboru mimo synchronizaci, kód chyby: 800b0101). Zkontrolujte, zda používáte správné datum a čas, toto můžete učinit při startu počítače v systému BIOS. Instalační program nemohl nainstalovat katalog produktů (NT5INF.CAT), instalace nemůže pokračovat." Tato chyba se zobrazuje při každém pokusu znovu spustit instalaci. Konfigurace: PC AT AMD K6/2 500 MHz, 256 MB SD RAM (PC133), deska FIC VA-503+, čipset VIA APOLLO MVP3, HDD 2 GB, CD-ROM 32x Toshiba, grafika S3 Trio 64 PCI, NVIDIA TNT2 VANTA-LT, BIOS AWARD 4.60PGA (JE4330). Jiří Kozenský

jiri.kozensky@volny.cz

Ohlasy čtenářů:

V PC WORLDu 2/02, rubrice FAQ na str. 76 (vpravo nahoře) bych k odpovědi ohledně CD dodal toto:

Pokud by tazatel vypaloval CD v režimu Disc-At-Once (DAO) a nezapsal by se Lead-out, byla by data v pořádku, jelikož při tomto způsobu zápisu se vytváří obsah CD při zápisu Lead-in a dále bez přerušení laseru se zapisují samotná data.

Tazatel zřejmě vypaloval v modu Track-At-Once (TAO), a v tomto případě je CD bez uzavření Session nečitelné. Ovšem i tak by bylo možné v některých případech data zachránit, anebo aspoň využít zbytku volné kapacity na CD.

Dále mám doplňující údaje k zápisu a čtení ve formátu UDF. I já používám program Direct CD a nikdy jsem se nesetkal s tím, že by bylo CD-RW s tímto formátem na CD-ROM mechanice nečitelné. Pokud je nainstalován program Direct CD korektně, lze data číst nejen na vypalovačce. Direct CD obsluhuje i CD-ROM mechaniku (aspoň v mém případě mám Teac 540E). Jen ještě uvedu fakt, že UDF formát používám často a moje CD-RW jdou číst i na jiném PC se softwarem Direct CD (bez vypalovačky).Milan Zemek mzemek@volny.cz

§§§§§


Tipy pro mobilní telefony – výběr nového telefonu a příslušenství

Michal Doleček

c02p0184

Vážení čtenáři, opět se setkáváme na stránkách PC WORLDu a čeká vás další článek týkající se mobilních telefonů a toho, jak z nich dostat maximum funkcí co nejjednodušším způsobem a minimálními náklady k co největšímu prospěchu vás, jakožto uživatelů. Dnešní článek bude do jisté míry obecný, neboť se budu dopodrobna věnovat i pořízení nového mobilního telefonu.

Již při nákupu nového přístroje se můžete do jisté míry svobodně rozhodnout, čím ten který přístroj disponuje, zdali je to výhodné a vyhovující pro vaše účely, tzn. pro ten způsob využití mobilního telefonu, který vyžadujete. Neméně důležitý je i způsob koupě (dotovaný/nedotovaný přístroj, předplacená sada) a stejně tak i alternativy nákupu, čímž mám na mysli nákup v bazaru či v zahraničí. Samozřejmě se dočkáte i funkčních tipů a triků pro různé značky a typy mobilních telefonů spolu s radami pro pravidelnou údržbu, což se týká hlavně správné péče o baterii. V neposlední řadě vás také seznámím s nejnovějšími trendy a výrobky v kategorii příslušenství.

1. Nákup nového mobilního telefonu

Většina lidí nepřistupuje k nákupu mobilního telefonu dostatečně pragmaticky. Je pro ně důležitější cena, a to oba dva extrémy buď chtějí co nejvíce ušetřit, nebo chtějí ohromovat okolí a cena v řádu desetitisíců na ně působí jako rudý hadr na býka. Nutno podotknout, že "ideální" a "nejlepší" mobilní telefon jsou relativní pojmy, které reálně neexistují. Co je výhodné pro někoho, to druhý vůbec nemusí využít a je mu to na obtíž, a naopak. Předtím, nežli zamíříte do obchodu pro nový přístroj, vyplatí se napsat na kus papíru požadavky, které na mobilní telefon máte. Pro příklad: potřebujete telefon s rozsáhlým telefonním seznamem, a protože vaše databáze kontaktů je více nežli olbřímí, nejlépe se strukturalizovaným, neboť si chcete udržovat ve svých kontaktech přehled a pořádek. Vzhledem k tomu, že jste pořád v terénu, potřebujete mít přístup k e-mailu, který si přečtete ve svém notebooku, dozajista využijete rychlý přenos dat v tomto případě je zřejmě ze všeho nejvýhodnější GPRS. Navíc by vám měl mobilní telefon vydržet alespoň pět dní v pohotovostním stavu. Podíváte-li se na tento výpis a máte-li alespoň částečný přehled o jednotlivých typech mobilních telefonů, vykoukne na vás zpoza řádek Nokia 6310. Pokud ne, nezoufejte, protože přijdete-li s tímto seznamem k serióznímu prodejci, tak ji mezi řádky pro vás vyčte, ukáže, předvede a budete-li sdílet jeho nadšení, odnesete si ji okamžitě s sebou. Nicméně funkce nejsou všechno. Určitou roli by měl při výběru mobilního telefonu hrát i jeho vzhled, barevnost, rozměry, hmotnost a zcela určitě i ergonomie. U posledního jmenovaného bodu bych se na chvíli rád zastavil. Ergonomií nemyslím jen to, jak vám telefon padne do ruky a mačkají se na něm tlačítka, ale i jakým způsobem se ovládá, jakým způsobem je strukturalizováno menu přístroje, které by mělo být v maximální možné míře intuitivní. Důležitým bodem při výběru aparátu je značka telefonu. Do jisté míry se dá říci, že pokazit se může jakýkoliv telefon, neboť všechny přístroje jsou právě jen přístroje. Ovšem budete-li se vyptávat ve svém okolí, zjistíte že existují značky, které se kazí častěji. Nejznámější značkou mobilních telefonů tohoto typu je nejspíše francouzský Sagem, který vyrábí výborné telefony, hlavně co se poměru cena/výkon týče, ale kvůli maximálně poruchovým řadám MC/RC 922 a 920 bude mít velice těžkou pozici na našem trhu, pokud bude chtít opět proniknout do kladného povědomí spotřebitelů. Nicméně vodítkem vám mohou být recenze, a to buď v odborném tisku či na internetu.

Otázka, zdali si pořídit telefon dotovaný nebo v předplacené sadě, souvisí s předpokládaným využitím. Při důkladném rozmyšlení můžete ušetřit podstatný obnos peněz, nebo také prodělat, pokud se rozhodnete špatně. Obecně se dá říci, že máte-li telefon na osobní použití a voláte maximálně nejbližší rodině plus několika přátelům, vyplatí se sáhnout po předplacené SIM kartě. Nebude vás zatěžovat žádný měsíční paušál, kredit si dobijete kdykoliv budete potřebovat a komfort nabízených služeb předstihne veškeré vaše nároky. Na druhou stranu, pokud používáte mobilní telefon také pracovně, popřípadě občas posíláte data, wapujete a voláte do zahraničí, provozujte mobil zásadně s paušálním programem služeb některého operátora. Výhodou jsou nižší ceny za čas hovoru, určitý počet volných minut, které jsou obsaženy ve výši vašeho měsíčního paušálu, a v neposlední řadě širší portfolio nabízených služeb.

Co se týče koupě mobilního telefonu v bazaru, doporučuji pokud se rozhodnete k tomuto kroku vybrat si bazar, který svým zákazníkům poskytuje na zakoupené přístroje alespoň nějakou záruku, popřípadě je schopen zajistit servis. U mobilních telefonů zakoupených v zahraničí je situace o trochu složitější. Měli byste si dát pozor na to, jestli je vámi vybraný přístroj odblokovaný na všechny sítě, dále na to, je-li svými provozními frekvencemi určen k provozu v Evropě (tzn. měl by disponovat frekvencemi 900 a 1 800 MHz) a také na to, zda je k němu manuál v jazyce, kterému rozumíte. Nákup mobilního telefonu v zahraničí bych doporučil jen sběrateli, popřípadě někomu, kdo problematice alespoň trochu rozumí. Na druhou stranu, pokud si vyhlédnete nějakou mobilní perlu, která u nás není běžnou cestou k sehnání, jinou možnost většinou nemáte.

2. Používání mobilního telefonu

Nejčastěji budete mobilní telefon používat ke dvěma různým úkonům, kterými jsou telefonování a psaní SMS zpráv. Z toho vyplývá, že nejfrekventovanějším místem vašeho pobytu v menu telefonu bude telefonní seznam, ať už z důvodu vyhledání telefonního čísla pro uskutečnění volání či odeslání SMS zprávy. Tady je vidět, že na rychlosti a komfortu přístupu k telefonnímu seznamu opravdu hodně záleží.

Pomoci vám zde může především funkce tzv. rychlé volby, která vám umožní namapovat až devět jednotlivých telefonních čísel pod jednotlivé klávesy telefonu. Stačí si pak zapamatovat, že dlouhým stiskem tlačítka "2" se dovoláte domů, tlačítkem "3" pak na ústřednu do práce atd. Zde jen připomenu, že způsob vytáčení čísel uložených v rychlé volbě se u jednotlivých značek liší. Někde stačí klávesu delší dobu podržet, u jiných telefonů musíte zmáčknout klávesu, pod kterou je číslo uloženo, a posléze potvrdit křížkem. Kromě toho, některé telefony umožňují přenastavit i klávesu "1", jež bývá standardně přiřazena hlasové schránce. Pokud tedy patříte k oné zhruba tříčtvrtinové většině, která si hlasovou schránku okamžitě vypíná, můžete u většiny přístrojů přiřadit této klávese užitečnější číslo.

Dalším zlepšovákem v tomto směru (i když ne zcela v rychlosti zadání) je každopádně hlasové vytáčení. Hodí se vám zejména v případech, kdy nemůžete manipulovat s mobilním telefonem rukama (např. při jízdě autem atd.). Do telefonu, jenž tuto funkci podporuje, můžete zadat podle typu až deset i více telefonních čísel, které si přejete vytáčet hlasem, a namluvíte do přístroje vaši interpretaci onoho jména. Některé telefony si vyžádají ještě druhý záznam pro porovnání a pak vám už nic nebrání v používání této technicky velice zajímavé funkce. Stačí zmáčknout jedno jediné tlačítko pro vyvolání hlasového vytáčení a říci požadované jméno, pokud možno co nejpřesněji v porovnání se zadaným vzorem. Samozřejmě se vytáčení hlasem nemusí vždy povést, záleží hodně na tónu vašeho hlasu, na ruchu okolí a na mnoha dalších okolnostech, ale za vyzkoušení tato funkce zcela určitě stojí.

U některých mobilních telefonů je možné přistupovat do menu telefonu pomocí číselných zkratek. Platí to například pro většinu modelů Nokie, kdy stačí stisknout klávesu pro vstup do menu a dále se můžete pohybovat stiskem tlačítek s čísly. Prvním stiskem jedničky se tedy dostanete do menu telefonního seznamu, stiskem dvojky zase do menu SMS zpráv atd. Všimněte si, že ať už jste v menu kdekoliv, v horním řádku displeje se vám zobrazuje řada číslic, kterou je nutné pro tento zrychlený postup zadat. Musíte si sice tyto zkratky zapamatovat, ale v praxi půjde maximálně o tři čtyři funkce, které si bez potíží namemorujete, a výsledkem pro vás bude daleko rychlejší přístup k těmto nejčastěji používaným funkcím.

Tímto způsobem je možné se pohybovat také u některých typů mobilních telefonů Panasonic.

Co se baterie týče, nejvíce nenasytný je bezpochyby displej vašeho mobilního telefonu. Toužíte-li po co největším stand-by čase, nastavte si nižší intenzitu podsvícení, popřípadě podsvícení přes den úplně vypínejte. Možná vás to překvapí, ale v ideálním případě získáte tímto postupem 1 až 2 dny pohotovostní doby navíc.

Ještě delší doby pohotovostního režimu dosáhnete, pokud nebudete používat vibrační vyzvánění, které je opět energeticky dosti náročné. Vibrační vyzvánění je totiž způsobeno rozkmitáním malého elektromotorku, jenž spotřebuje více elektrické energie nežli sluchátko, které vydává klasické vyzváněcí tóny.

3. Novinky mezi příslušenstvím

V poslední době se objevilo několik zajímavých výrobků primárně určených jako doplňky k mobilním telefonům. Jako první bych zmínil vysokokapacitní baterii určenou pro mobilní telefony Nokia řady 51/61/62/71, která má úctyhodnou kapacitu 3 800 mAh. Tato hodnota je skutečně impozantní a v praxi dovoluje prodloužení pohotovostní doby až na jeden měsíc! Baterie je navíc typu Li-Ion (což jí také dovoluje dosáhnout této kapacity při zachování rozumných rozměrů a hmotnosti), ale i tak se připravte na to, že váš telefon po této výměně bude vypadat dosti "obtloustle". Požadujete-li ovšem maximální provozní dobu za minimální cenu (okolo 1 500 Kč), není jiné volby.

I v následujícím tipu zůstaneme u telefonů značky Nokia, jmenovitě u nejoblíbenějšího a nejrozšířenějšího typu 5110. Na trhu se objevil inovovaný střední díl telefonu s integrovanou anténou a mohu říci, že kvalita signálu, která byla vytýkána předchozímu modelu, se značně zlepšila. Pevná anténa sice pevnou anténou zůstane, ale nový střední díl s integrovanou anténou je nejméně o 100 % použitelnější nežli dříve. Poznámka: Při koupi si nechte výměnu provést prodejcem, nebo ať vám alespoň prodá i speciální šroubovák. Na Nokii jsou totiž hlavičky použitých šroubků ve tvaru vícehranu, které normálními běžně dosažitelnými šroubováky jen velice těžko povolíte. Za splnění této podmínky, totiž že budete mít odpovídající nářadí, je samotná výměna pro každého jen trochu zručného jedince hračkou.

Další tip na příslušenství je už poněkud univerzálnější. Jedná se sice opět o baterii (mimo jiné typy telefonů i na Nokii 5110, na některé Siemensy a na Alcately db), která má v sobě integrovanou svítilnu. Nemůžete sice čekat oslepující halogen, ale mohu potvrdit, že použitá bílá LED dioda, která je umístěna na zadní straně baterie spolu se spouštěcím tlačítkem, vám bez problému osvětlí jakoukoliv místnost natolik, abyste se mohli úspěšně zorientovat. Garantuji vám, že sami budete překvapeni intenzitou světla, které budete mít s touto praktickou baterií k dispozici.

4. Máte nový mobil? Pár slov k údržbě, aby vám dlouho vydržel

Zcela klíčovou starostí je správné zacházení s baterií. Nesprávné dobíjení a používání baterie může zkrátit její dobu použitelnosti (standardně asi 2 roky) až na polovinu, a naopak dodržování několika málo pravidel vám ji pomůže zachovat použitelnou až o 50 % času déle.

Rozeznáváme následující baterie:

- Ni-Cd aneb nikl-kadmiové baterie se dnes v mobilních telefonech již nepoužívají. Vyznačovaly se vysokou kapacitou, ale také velkou váhou a výrazným paměťovým efektem (viz dále).

- Ni-Mh aneb nikl-metalhydridové baterie se dodnes používají v low-endových telefonech, neboť jsou levnější než zbývající dva typy. Mají poměrně vysokou kapacitu, jejich hmotnost je nižší nežli Ni-Cd typy, ale výrazně vyšší nežli u Li-Ion a Li-Pol baterie. Největší nevýhodou je jejich zranitelnost vůči paměťovému efektu, která se sice pokládá za téměř bezvýznamnou, ale ze všech tří dnes používaných typů baterií je pouze u tohoto tento efekt pozorovatelný.

- Li-Ion aneb lithium-iontová baterie je dnes standardním typem baterií, které se začínají objevovat i v telefonech nižší třídy. Je nesmírně lehká, tenká, přitom vysokokapacitní a netrpí paměťovým efektem.

- Li-Pol aneb lithium-polymerová baterie je královským modelem. Je velice tenká a to při stejné kapacitě jako typ Li-Ion, téměř nic neváží, paměťovým efektem netrpí. Nabízí největší výkon v poměru k velikosti a hmotnosti baterie. Má však udávaný práh 200 plných nabíjecích cyklů, po jehož překročení kapacita rychle klesá.

5. A nyní k oněm slíbeným pravidlům:

Máte-li Ni-Mh baterii, nechávejte ji úplně vybít (nejlépe dokud se telefon sám nevypne). Pokud k tomu dojde, mobilní telefon již nezapínejte, ale nechte jej dobít (ideálně ve vypnutém stavu a nejlépe přes noc). Tento typ baterie nechávejte vždy dobít až do maxima, a pro jistotu ještě nějaký čas poté, co telefon hlásí nabití baterie. Při porušení tohoto cyklu dochází k takzvanému paměťovému efektu, při němž dochází k tomu, že baterie si pamatuje prahy počáteční a koncové kapacity nabíjení a při dalších nabíjeních se řídí podle těchto hodnot, namísto těch výrobních. Pokud přece jenom dojde k porušení tohoto pravidla, postupným úplným vybíjením baterie a následným úplným dobíjením lze baterii po několika dobíjeních opět dostat na plnou kapacitu.

Pro baterie Li-Ion a Li-Pol platí poněkud jiný postup. Počáteční naformátování baterie by mělo alespoň dvakrát proběhnout podle vzoru Ni-Mh. Poté se tyto baterie doporučuje nabíjet kdykoliv se dostanete do blízkosti nabíječky. Na tyto baterie totiž paměťový efekt nemá žádný vliv a jim samotným časté nabíjení prospívá. Pokud máte obavy o životnost baterií typu Li-Pol, nezapomeňte, že onen zmíněný práh životnosti činí 200 plných nabíjecích cyklů, tzn. tolik dílčích nabíjecích cyklů (neúplných), kolik se do této hodnoty vejde.

Doufám, že se vám dnešní rubrika tipů a triků líbila, byť byla pojata trochu obecněji a ve větší šíři nežli bývá zvykem, ale mohu vás ujistit, že v příštím čísle se můžete těšit na rozsáhlý článek plný nejrůznějších tipů a triků užitečných pro jednotlivé značky a typy mobilních telefonů, na jejich specifické vlastnosti a funkce.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0188

? Mohli byste, prosím, napsat něco o mobilu Siemens M35i? Uvažuji o tom, že si ho koupím.

Duální mobilní telefon Siemens M35i má stejné funkce (a to včetně menu), jako jeho předchůdce C35i. Rozdíl je však patrný již na první pohled: mobil má integrovanou anténu a konstrukce je celkově odolnější než u Siemense C35i.

Jeho rozměry jsou 118 x 46 x 21 milimetrů, váží 125 gramů. Udávaná pohotovostní doba činí 180 hodin, doba hovoru až 300 minut. Displej je plně grafický, zeleně podsvícený. V mobilu je paměť na 100 telefonních čísel.

Další užitečné funkce: WAP, vibrační vyzvánění, SIM Toolkit, T9 (pouze anglicky), hry, upomínky, časové funkce, atd. Paegas v únoru nabízel Siemens M35i ve Twist sadě za 3 999 korun.

Cestou stejné funkce v novém designu se Siemens vydal i se svým mobilním telefonem ME45. Tento mobil je ekvivalentem telefonu Siemens S45.

? Koupil jsem si nový mobil Panasonic GD35, ale po vložení své staré SIM karty Go se nemohu připojit na WAP. Vím bezpečně, že nastavení mobilu mám v pořádku.

Pravděpodobně jste zapomněl WAP aktivovat na Go lince (*88). Nemusíte se nechávat spojit s operátorem, vše zvládnete sám hlasový systém Go linky vás dovede až k úspěšné aktivaci WAPu.

U Oskarty je nutné zprovoznění WAPu aktivací služeb Fax/Data přímo přes operátora. Paegasův WAP aktivujete přímo v menu svého telefonu připojením k domovské stránce.

? Vadí baterii v mobilním telefonu, když mobil vyjmu z nabíječky ještě před jejím úplným nabitím?

To záleží na typu baterie, který používáte. Typ zjistíte na jejím štítku.

- Niklo-kadmiové baterie (Ni-Cd): Tyto baterie se doporučuje nabíjet "až nadoraz" a do nabíječky vkládat úplně vybité (až se mobil sám vypne). Baterie jsou totiž ohrožovány tzv. paměťovým efektem. Ten má za následek, že určitá část kapacity akumulátoru nepřijme elektrický náboj, a tím se sníží kapacita baterie. Pokud budete baterie dobíjet řádným způsobem, vytvoření paměťového efektu můžete omezit. Budete-li takto postupovat několikrát po sobě (zcela nabít po úplném vybití), můžete paměťový efekt odstranit, nebo alespoň výrazně snížit.

- Niklo-metal-hybridové baterie (Ni-MH): U tohoto typu je doporučení stejné, paměťový efekt se však neprojevuje v takové míře, jako u baterií Ni-Cd.

- Lithium-iontové baterie (Li-Ion): Nevadí, když ji do nabíječky vložíte vybitou z poloviny a vyjmete ještě před úplným dobitím. Paměťový efekt je zanedbatelný.

- Lithium-polymerové baterie (Li-Pol): Tento typ je z uvedených baterií nejlepší, můžete ji nabíjet jak dlouho chcete a kdy chcete a potřebujete.

Každá baterie stárne. Má svou určitou dobu výdrže i omezený počet dobíjení. I když se o ni budete starat naprosto pečlivě, po čase se její vlastnosti přesto budou zhoršovat.

? Lze poslat z e-mailu SMS zprávu na mobil tak, aby na ni bylo možné přímo odpovědět?

Odpovídat na SMS zprávy z internetu může být problém: Mobilní telefon odešle odpověď zpět na SMS bránu, ale brána si nepamatuje, odkud z internetu zpráva přišla.

Oskar vrátí na váš mobil text: "Neznamy pozadavek. Pravdepodobne doslo k nespravnemu zadani. Zadejte prosim znovu." Pro zdárné odeslání odpovědi je nutné vytvořit novou SMS zprávu a započít ji tak, aby SMS centrum poznalo, že se jedná o e-mail, který má být poslán na adresu příjemce (viz tabulka).

Uživatelé Eurotelu mají problém s odpovědí vyřešen: Každá SMS zpráva z e-mailu má své jedinečné číslo SMS centra a tak stačí na svém mobilu zvolit položku "Odpovědět", vytvořit text podle svého přání a zprávu odeslat zpět na číslo, ze kterého na mobil dorazila.

Paegas sice odpovědi akceptuje, esemeska odeslaná na číslo SMS brány 4616 však musí začínat alespoň (bez uvozovek): "F:vase@adresa.cz". Bez tohoto úvodu zpráva nedojde, není tedy možné odpovědět zcela novou SMS, ale smazat část zprávy příchozí a napsat text za úvod zprávy.

Paegas, Eurotel Oskar samozřejmě dovolují odeslat SMS na e-mail pomocí klíčového slova: Vytvoříte novou SMS zprávu, uvedete klíčový znak a e-mailovou adresu příjemce a pokračujete svým textem. SMS je nakonec potřeba odeslat na číslo SMS centra.

? Moje babička má mobil Motorola M3888, koupený v Twist sadě. Bohužel se již několikrát stalo, že si omylem objednala přes SIM Toolkit placené zpravodajství Paegas Info plus. Dá se nějak tato možnost zablokovat?

Jedním řešením by byla změna mobilu za jiný, který nepodporuje SIM Toolkit. Tím by se ale mohla ztratit významná vlastnost uvedeného mobilu totiž velká písmena na jeho displeji, která jsou většinou pro starší lidi velkou výhodou.

Se zablokováním služby Paegas Info plus vám nepomůže ani operátor, ten tuto možnost neposkytuje.

Přesto se jedna možnost nabízí: smazat nebo změnit číslo SMS centra. Nebude možné s ním sice odesílat žádné SMS zprávy, na druhé straně se tím ale problém vyřeší a nebude vám snižován kredit za omylem objednanou službu. Příjem zpráv z jiného mobilu ani z internetu tím nebude omezen. Připomínám, že před smazáním čísla je nutné Paegas Info plus odhlásit, a to odesláním SMS zprávy na číslo 4616 ve tvaru (bez uvozovek): "PLUS".

? V druhé polovině roku 2002 dojde k přečíslování všech pevných telefonních linek. Dotkne se změna i mobilních telefonů?

U pevných telefonních linek jedná především o změnu předvoleb UTO a o vynechání úvodní nuly. U mobilní sítě se změna projeví následujícím způsobem: I tady bude předvolba zkrácena o nulu, ale pouze v národních telefonních číslech (například z našeho čísla 0776 300 335 bude 776 300 335). U mobilních čísel v mezinárodním tvaru (+420 776 300 335) se zatím v horizontu asi deseti let nic nemění.

Doporučujeme ukládat si čísla na SIM kartu i do mobilu v mezinárodním tvaru. Nejjednodušší příklad, jak jej získat, je požádat partnera, aby vás svým mobilem prozvonil, vy si jeho číslo uložíte, a stejným způsobem mu je poskytnete i vy.

? Potřeboval bych radu nebo typ na program, jenž by přeposílal e-maily na mobily v SMS na linuxovém e-mailovém serveru.

Našli jsme pro vás zajímavou internetovou stránku: www.moochers.com/LinuxSite zde naleznete několik desítek zajímavých programů, včetně e-mailových klientů a utilit.

? Koupil jsem si mobil Siemens C35i. Tento mobil má v sobě slovník T9, ale pouze v angličtině. Mohu do něho nějakým způsobem dostat českou T9?

Nepotěším vás: nemůžete. Výrobce neuvažuje o implementaci českého slovníku pro rychlé psaní SMS zpráv (T9) do starších mobilů.

Čeština je totiž pro takový slovník poměrně složitý jazyk. V pádech a časech má mnoho různých koncovek, a to je pro T9 značně složité. Do mobilního telefonu Siemens C35i by se všechna potřebná data nevtěsnala.

Někteří uživatelé se pokouší vytvořit "českou" T9 tím, že ukládají do slovníku svá vlastní slova. Bohužel, kapacita mobilu je omezená, a tak po čase začnou nově uložená slova přepisovat ta, která byla uložena uživatelem jako první.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0195

Díl devětatřicátý (těm, co začínají četbu internetovými tipy, se omlouvám za podobné téma) vzniká za příjemných domácích a nepříjemných venkovních podmínek. Zatímco venku se zarytě střídá husté sněžení s hustým deštěm a největší česká řeka se vylévá s železnou pravidelností, doma mě u rodinného krbu ruší jen občasný řev našeho opeřeného člena rodiny, kterému venkovní nečas zjevně nebrání ve velmi rychlém a čilém stylu života (jíst, křičet, létat).

Ale abychom nemluvili jen o papoušcích. Pompézní olympijské hry v Salt Lake City a okolí se chýlí ke konci. Tento čtrnáctidenní sportovní maraton jistě zasáhl do života každého fanouška zimních sportů. Alespoň mě naprosto převrátil životní styl z denního na převážně noční, proto doufám, že se po jeho skončení konečně trochu vyspím. Bohužel při sledování zpráv ze světa se nemohu ubránit pocitu, že mírové sportovní klání civilizovaného světa na jedné straně ostře kontrastuje se stále probíhající válkou na straně druhé. Jako by o sobě navzájem ani nevěděly.

No, dost politiky. Do dnešního dílu jsem se pokusil opět vybrat trochu toho zajímavého z oblasti Windows a MS Office. Dostane se po delší době i na velikonoční vajíčka. Snad vás potěší tak, jako potěšily mne samotného. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

1. Outlook Express a News (IE 4.x a více)

Většina z vás, hlavně internetově pozitivních, se již setkala s programem Outlook Express, který je součástí balíku Internet Explorer. Podle mého názoru se jedná o velmi dobrý program pro čtení internetové pošty stahované pomocí protokolu POP3, nebo IMAP. Na rozdíl od "velkého Outlooku" z MS Office je malý, rychlý a pro běžnou poštu úplně postačí.

Outlook Express (dále jen OE) ale dokáže být i programem pro čtení internetových diskusních skupin. Diskusní skupiny lze rozdělit na dva druhy, které se navzájem doplňují.

Prvním typem jsou diskusní skupiny rozesílané elektronickou poštou. Pro přihlášení stačí zpravidla zaslat jeden e-mail správci skupiny a poté začnete dostávat veškerou komunikaci, která ve skupině probíhá. Druhým typem diskusních skupin je takzvaná síť USENET. V internetu jsou propojeny tisíce serverů, které obhospodařují diskusní skupiny a navzájem si předávají příspěvky do nich zasílané. Vy se poté pomocí klienta NEWS přihlásíte k některému z těchto serverů (každý slušný poskytovatel provozuje vlastní news server s co možná největším počtem diskusních skupin), necháte si poslat seznam všech skupin, jež jsou na něm k dispozici (které si vyměňuje s ostatními) a vyberete si ty, které vás zajímají. Potom si můžete kdykoliv zažádat o nejnovější příspěvky a server vám je zašle.

Diskusní skupiny nastavíte v OE takto. Spusťte OE a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Účty. Stiskněte tlačítko Přidat a vyberte z nabídky Diskusní příspěvky. Poté vás průvodce provede přidáním účtu pro diskusní skupiny, podobně jako když přidáváte účet elektronické pošty. Vše, co potřebujete vědět, je vaše jméno, e-mail, pod kterým budete v diskusi vystupovat, a server, z něhož budete příspěvky stahovat.

Bezprostředně po dokončení konfigurace účtu OE nabídne stažení všech dostupných diskusních skupin. Těch může být až několik desítek tisíc, proto buďte trpěliví. Tento seznam se stahuje pouze při prvním připojení a může mít až několik megabajtů.

České diskusní skupiny začínají prefixem cz. Například diskusní skupina týkající se Windows a probíhající v českém jazyce se jmenuje cz.comp.windows.ms. Vyberte si ze seznamu skupiny, které vás zajímají, a stiskněte tlačítko Přihlásit odběr. Poté stačí při každém připojení na internet stáhnout i příslušné příspěvky, do diskuse se můžete samozřejmě i zapojit. Ovládání je shodné s ovládáním elektronické pošty (tj. lze vytvořit nový příspěvek a odeslat jej, lze odpovědět na příspěvek a podobně).

Jestliže chcete zachovat oddělenou elektronickou poštu od diskusních skupin, můžete spouštět OE s příslušným přepínačem, který spustí jen modul pro news.

Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a zvolte Nový objekt Zástupce. Do kolonky příkazový řádek zadejte příkaz "C:\Program Files\Outlook Express\Msimn.exe" /outnews, potvrďte a zadejte libovolný název pro zástupce. Poté dokončete, poklepejte na nového zástupce na ploše a spustí se vám samostatný klient pro diskusní skupiny.

2. Jaká Windows vlastně máte, víte to? Win 95/98/Me)

Dnešní díl začneme tipem, o jehož užitečnosti by se dalo s úspěchem pochybovat. Nicméně zjištění, která vám přinese, mohou být zajímavá.

Obyčejný uživatel si pod označením "verze Windows" představí zpravidla tyto názvy: Windows 95, Windows 98 a podobně. Tato označení ale neoznačují jednu, nýbrž zpravidla hned několik verzí. V tomto tipu si ukážeme, jak přesně zjistit, kterou verzi Windows máte, popřípadě, s jakým jádrem operačního systému pracuje.

Ke zjištění verze Windows existuje hned několik metod, my začneme od těch nejjednodušších.

Nejsnadnějším způsobem, jak zjistit přibližně verzi Windows, je pouhé poklepání pravým tlačítkem na ikonu Tento počítač (My Computer) a zvolení položky Vlastnosti z kontextového menu. Hned na první záložce Obecné najdete jak název Windows, tak přesné číslo verze. Například v mém případě vidím verzi 4.10.2222 A, což značí Windows 98 Second Edition.

Nyní spusťte z nabídky Start Programy Příkazový řádek, a v něm napište příkaz ver /r. Získáte něco takovéhoto:

Windows 95. [Windows 4.00.1111]

Revision A

DOS is in HMA

Na prvním řádku vidíte opět přesné zobrazení verze, tentokráte se jedná přesně o Windows 95B OSR 2.0 nebo OSR 2.1, případně Windows 95C OSR 2.5. Tyto mohou být také označeny zjednodušeně jako 4.00.950 B, resp. 4.00.950 C.

Druhý řádek značí číslo revize a třetí nám říká, že MS DOS (u výše uvedených Windows ve verzi 7.1) je umístěn v horní paměti RAM.

Další možností je přímá analýza jádra systému, které reprezentuje soubor kernel32.dll. Ten naleznete ve složce c:\windows\system. Pozor, tento soubor je skrytý, pokud jej chcete vidět, musíte povolit zobrazování skrytých nebo systémových souborů. To provedete takto:

Poklepejte na ikonu Tento počítač (My Computer) a jděte do roletového menu Zobrazit, kde zvolte položku Možnosti složky. Na té pokračujte na záložku Zobrazit a zaškrtněte položku Zobrazovat všechny soubory. Potom pokračujte na disk C do složky Windows, a poté System.

Ve složce System najděte soubor kernel32.dll a poklepejte na něj pravým tlačítkem. Z kontextového menu zvolte Vlastnosti a přejděte na záložku Verze.

Verzi Windows zde reprezentuje verze souboru kernel32.dll může to být například číslo 4.03.1212, které značí Windows 95 B OSR 2.1 s nainstalovanou novou verzí OSR 2.1 s podporou USB sběrnice. Mimo jiné lze na této záložce získat ještě jiné informace. Stačí si projít položky v dolní části záložky.

Easter Eggs

3. MS Excel střílečka (Office 2000)

Přiznám se, že jsem viděl a zkusil již mnoho vajíček pro MS Excel, ale to, co vám popíšu v tomto triku, jsem ještě neviděl. Znovu a znovu žasnu nad tím, co všechno v sobě Windows a Office skrývají. Čtěte pozorně, postup je trochu náročnější než obvykle.

Spusťte Excel. Z menu Soubor zvolte položku Uložit jako stránku WWW. V dialogu uložení označte na řádku Uložit možnost Výběr: List a zatrhněte volbu Přidat možnosti interakce. Poté stiskněte Uložit, stránku uložte a zavřete Excel.

Stránka se vám patrně uložila do složky Dokumenty a její název je Stránka.htm. Poklepejte na ni tak, aby se otevřela v Internet Exploreru 4 a vyšším. V tabulce se šipkami přesuňte na pozici na řádku 2000 a ve sloupci WC. Poté vyberte celý řádek 2000 (klepnutím na číslo 2000 na jeho počátku) a klávesou TAB přeskákejte kurzorem až zpět na políčko ve sloupci WC.

Stiskněte a podržte klávesy SHIFT, CTRL a ALT, a poklepejte na logo Office v levém horním rohu tabulky. Pro správné spuštění musíte mít nainstalováno rozhraní DirectX, které je ale zpravidla standardní součástí Windows.

Ovládání hry je následující: kurzorové šipky pro pohyb, mezerník je střelba, písmeno O bere palivo a H světla. Trik byl úspěšně odzkoušen v české verzi Office 2000 Premium. Přeji příjemnou zábavu.

4. Konvičky v potrubí (Win 98)

Tak a je to. Nyní asi čekáte, co se z tohoto triku vyklube. Jak je to s těmi konvičkami v potrubí, se dozvíte hned v následujícím odstavci.

Pro tento trik musíme vlastnit Windows 98 obsahující OpenGL šetřiče obrazovky (vlající vlajku, potrubí atd.). Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a z kontextového menu zvolte položku Vlastnosti. Jděte na záložku Spořič obrazovky a ze seznamu vyberte 3D potrubí.

Stiskněte tlačítko Nastavení a spořič obrazovky nastavte takto: Potrubí zvolte Vícenásobné, Typ potrubí bude Tradiční, ale jako Typ spojení vyberte Smíšené. Typ povrchu bude Plný. Potom vše potvrďte stiskem OK a na záložce Spořič obrazovky stiskněte tlačítko Náhled.

Nyní budou mít některé ze spojů potrubí tvar pěkné konvičky na čaj. Pokud nic nevidíte, chvíli vydržte a určitě se dočkáte.

5. Seznamte se (Win 98 SE)

Tento hezký, ale poněkud pracný trik vás pomocí fotografií seznámí jak s autory Windows 98, tak se sídlem Microsoftu v Redmondu. Pro provedení potřebujete hlavně Windows 98 Second Edition a šikovné ruce. Se znalostmi zeměpisu by vám měl pomoci přiložený obrázek.

Jděte do menu Start Nastavení a spusťte Ovládací panely. V nich poklepejte na ikonu Místní nastavení (vzhled zeměkoule). Na záložce Místní nastavení můžete vidět rozbalenou mapu světa. Na ní postupujte následovně. Stiskněte klávesu CTRL a držte. Levým tlačítkem myši stiskněte v místě, kde leží město Káhira, držte tlačítko myši a přetáhněte kurzor do města Memphis v USA. Zde tlačítko myši pusťte (CTRL stále držte). Znovu stiskněte tlačítko v místě Memphisu a přetáhněte kurzor na pozici Redmondu (stát Washington, blízko města Seattle).

Uvidíte docela povedenou a ozvučenou představovačku týmu i Microsoftu.

6. MS Excel podruhé (Office 2000)

Pokud máte Excel 2000, můžete zkusit ještě tento trik, jehož provedení je podstatně jednodušší, nicméně výsledek zas příliš neoslní, ale potěší :-)

Spusťte Excel a stiskněte klávesu F5. Ta vyvolá funkci Přejít na. Do kolonky vepište rozsah X2000:L2000 a stiskněte OK. Měl by se vám označit příslušný pruh buněk. Poté stiskněte jednou klávesu TAB. Pozice kurzoru by měla být M2000.

Stiskněte a podržte klávesy CTRL+SHIFT a myškou klikněte na ikonu pro tvorbu grafů, kterou najdete v pruhu ikon v horní části Excelu.

Dozvíte se jména autorů.

Tímto trikem definitivně zakončíme dnešní díl. Pro změnu nezbylo místo na tipy pro MS Office. Nebylo to způsobeno tím, že bych neměl žádné k dispozici, spíše jsem chtěl odčinit nedostatek velikonočních vajíček v minulých dílech, a proto jsem jich dnes zařadil hned několik. Na kancelářský balík se už prostě nedostalo.

Doufám, že mi to odpustíte, a při legráckách programátorů Microsoftu se alespoň trochu pobavíte. Snad i uvedené tipy pro Windows přinesou někomu užitek. U příštího dílu se těším opět na shledanou.

V lednovém vydání tipů a triků jsme uvedli tip s názvem Složka pro instalaci, který doporučoval změnu složky pro instalování aplikací pod Windows. Z obsahu tipu pravděpodobně vyznělo, že po změně složky se i aplikace od Microsoftu (konkrétně Internet Explorer a Outlook Express, částečně i MS Office) nainstalují do nově zvoleného adresáře.

To ale není pravda. Tyto aplikace striktně vyžadují instalaci do adresáře Program Files, který je součástí standardní adresářové struktury Windows. Cílem uveřejněného tipu byla možnost instalovat programy nesouvisející s Windows do jiné složky, a tak je mít přehledně oddělené (ve Windows 98 navíc v době, kdy měníte nastavení registru, jsou výše uvedené programy již nainstalovány právě ve složce Program Files) . Tato složka také může fyzicky ležet na jiném pevném disku a tak být ochráněna před krachy samotného systému.

Změnu složky pro instalaci je vhodné provést těsně po instalaci Windows, neboť později by mohlo dojít k nečekaným problémům se systémem.

Za upozornění na nejasné vyznění tohoto tipu a za zjištěná fakta děkuji Martinovi Konečnému, jehož reakce třeba pomůže i někomu z vás.

InterTipy

V době, kdy vznikají tyto internetové tipy, pokračuje bláznivé počasí letošní zimy. Za jedno dopoledne napadne hromada sněhu jen proto, aby za odpoledne stejného dne kompletně roztála. Pak udržujte Labe v korytě, to je moc těžký úkol.

Internetových linek se naštěstí počasí moc netýká. Většina jich vede pod zemí, kde jsou před vlivy sněhu a ledu spolehlivě chráněny. Snad jen bezdrátová spojení dostávají v hustém sněžení na frak. Únor je kromě bláznivého počasí také prvním měsícem, kdy náruživí modemisti (jako já) poprvé vyzkoušejí nové internetové tarify Českého Telecomu. Doufám, že spolu s ostatními nedostanu v březnovém účtu taky "na frak".

Ale věnujme se dnešnímu dílu. V minulých dílech jsme se věnovali stránkám pro MS Office. Dnes se opět vrátíme k Windows a ukážeme si několik stránek s tipy pro tento operační systém. Doufám, že vás některá zaujme. Přeji příjemné surfování.

Axcel\s tips and tricks

members.aol.com/axcel216/newtip98.htm

Tentokrát začneme velmi zajímavou stránkou, jejíž obsah vás zcela jistě potěší. Na výše uvedené URL naleznete opravdu velké množství tipů a triků pro Windows 95/98/Me. Pokud si pozorně projdete všechny nabízené stránky, objevíte i velmi dlouhý seznam velikonočních vajíček. Stálí čtenáři tohoto dílu jistě tuší, o co jde. Největší výhodou je pak možnost stáhnutí všech tipů a "vajec" v jednom zazipovaném souboru o velikosti zhruba 1 MB, což vám ani přes modem nebude trvat příliš dlouho. Vzhled stránky je mírně řečeno trochu "hackerský", což mu však neubírá na přehlednosti. WWW designer ale asi zůstane stát se zděšeným výrazem ve tváři.

Malek tips

malektips.envprogramming.com

Dále si dnes ukážeme velmi dobře propracovanou Málkovu "tipovou" stránku. Tentokrát by se návrháři webů rozhodně nezalekli, vše je přehledně rozvrženo a podkresleno příjemně modrou barvou. Ani obsahově stránka nijak nezaostává za svým designem. Najdete zde tipy pro všechny verze Windows, které jsou momentálně na trhu, dále tipy pro MS Office, tipy pro DOS a pro známé aplikace pod Windows. Nechybí odkazy na webová i textová diskusní fóra, odkazy na jiné stránky, rady a návody, možnost zasílání novinek z této stránky na váš e-mail a nezbytný vyhledávač, pomocí kterého se v té záplavě informací lépe zorientujete. Vše v angličtině.

Windows Galore

www.windowsgalore.com

Tato žlutá stránka je opět plná tipů a triků, tentokrát hlavně pro Windows 98. Najdete zde i mnoho informací pro Windows Me a 98. Stránka je (až na tu barvu) velmi přehledná, v levé části naleznete kompletní seznam odkazů, kterých není zrovna málo. Najdete zde mnoho informací o práci se systémovým registrem, od jeho popisu až po řešení problémů. Nechybí tipy z oblasti zvyšování výkonu Windows. Na stránce najdete i odkazy na diskusní fóra, či stránku s odkazy na užitečný software. Bohužel zcela chybí vyhledávací nástroj, takže nezbývá, než se k informacím proklikat.

Security tips

www.security-tips.com

Myslím, že zde není k obsahu stránky co dodat, vše řekne již její název. Po zadání výše uvedeného URL se dostanete na web zaměřený výhradně na bezpečnostní tipy. Všechny se týkají Windows 98/95/Me. Není jich příliš mnoho, ale ono v těchto verzích Windows ani není mnoho prostředků, jak bezpečnost spolehlivě zajistit. Tipy na této stránce vám k tomu alespoň částečně dopomohou. Na stránky můžete přidat i vlastní tip.

Rozdělovník

www.refdesk.com/win95.html

Jelikož na výše uvedené URL naleznete stránky poněkud obecnější, vymyslel jsem název pro jednu z nich sám, tak aby co nejvíce vystihoval její funkci. Na této stránce nenaleznete ani jeden tip pro Windows. Najdete zde ale záplavu odkazů na stránky, kde je těchto tipů až dost. Odkazy jsou přehledně a bez zbytečné grafiky seřazeny do kategorií podle verze Windows. Kategorie zahrnují všechny existující verze, od Windows 3.11 až po XP. Kromě spousty odkazů si všimněte zajímavého, ale přirozeného efektu. Čím starší je verze Windows, tím více odkazů pro ni naleznete. Pro Windows 95 je jich již opravdu mnoho.

Windows 98 and NT Resources

www.cs.umb.edu/~alilley/tips.html

Tentokráte se jedná o soukromou stránku, velmi dobře provedenou a přehlednou. Hned na úvod jste zavaleni seznamem odkazů na tipy pro Windows, přehledně tematicky rozdělené do několika základních kategorií. Za všechny mohu jmenovat "The desktop", "The taskbar", "Easter Eggs" a další. Kromě tipů a triků se můžete podívat na další informace ze světa Windows 98 a Windows NT, na stránku se zajímavým softwarem pro tyto systémy, nebo třeba na přehledný "site index", který vám dopomůže k nalezení požadovaných informací rychle a bezpečně.

One Computer Guy

www.onecomputerguy.com/tips.htm

Výše uvedený URL ukazuje pouze na jednu ze stránek tohoto zajímavého počítačového chlapíka. Je to ovšem právě ta stránka, která nás nejvíce zajímá. Vzhled tohoto webu je textový, velmi přehledný a bez zbytečné grafiky. Pohodlně si ho prohlédnete i v textových prohlížečích na terminálu. Tipy jsou rozděleny celkem do patnácti kategorií, a i přes chybějící vyhledávač se na stránkách dobře zorientujete. Mimo jiné je zde i kategorie nazvaná "All the tips", kde najdete seznam všech dostupných tipů bez ladu a skladu.

Pass The Shareware

www.passtheshareware.com/r-win95.htm

Tato stránka se věnuje poněkud jinému tématu, ale mimo jiné obsahuje i počítačové tipy a triky. Tentokrát se netýkají jen Windows, ale i ostatních aplikací, namátkou třeba Winzipu. Na stránce naleznete opět odkazy na jiné stránky obsahující konkrétní tipy a triky. Kromě samotných tipů najdete na těchto stránkách i mnoho zajímavého z oblasti sharewaru a freewaru, např. rozličné šetřiče obrazovky, obrázky na pozadí a další.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Tvorba webových stránek zdarma – HTML – Kit 1.0

Jaroslav Fikker

c02p0185

Nástrojů pro tvorbu webových stránek lze na internetu nalézt celou řadu. Jedním z těch, které nabízejí mnoho zajímavých funkcí, je i HTML-Kit, s nímž bych vás chtěl nyní blíže seznámit.

Uživatelské rozhraní

Po spuštění aplikace se nejprve objeví dialog Open file wizard, kde máte na výběr celkem 7 možností (Nový soubor, Nový soubor podle šablony, Import z URL adresy, Otevření souborů podle předem vytvořeného seznamu atd.). Pokud vám tento způsob práce nevyhovuje, není nic jednoduššího než zobrazování této úvodní nabídky zakázat.

Pracovní plocha programu je rozdělena do několika částí, maximálně využívajících dostupný prostor. Při prvním spuštění zabírají horní část aplikačního okna menu a nástrojové lišty. Z nich považuji za nejužitečnější a také pravděpodobně nejvíce používaný tzv. Action Bar, který na několika záložkách sdružuje základní nástroje pro práci s HTML (např. tabulky, styly, objekty). Abyste nemuseli stále přepínat mezi jednotlivými záložkami, můžete si nejčastěji používané nástroje umístit na záložku Favorites.

V pravé části okna pod nástrojovými lištami je panel Workspace, kde jsou po instalaci dostupné 3 složky pro práci se šablonami (Templates), výstřižky kódu (Snippets) a soubory (My Documents). Můžete si sem přidat i zástupce dalších lokálních složek nebo FTP serverů, což vám umožní jednoduše provádět upload souborů na příslušný server.

Spodní část okna tvoří Message Window, zobrazující různá chybová hlášení či varování, Task Bar se seznamem všech otevřených souborů a stavový řádek Status Bar. Pokud používáte monitor s nižším rozlišením, máte možnost nepotřebné komponenty skrýt.

Největší část pracovní plochy celkem pochopitelně zabírá vlastní editační okno. Zde HTML-Kit nabízí čtyři pohledy na rozpracovaný dokument. Základem je editační pohled (Editor), určený k zápisu či úpravám kódu budoucí stránky. Jak bude váš výtvor vypadat v prohlížeči, se lze přesvědčit v pohledu Preview. Na záložce Output se zobrazuje výsledný kód, generovaný např. nástroji pro konečnou úpravu HTML kódu. Poslední pohled (Split View) umožňuje jednoduché porovnání HTML kódu před úpravou a po úpravě. V podstatě se jedná o zobrazení pohledů Editor a Output vedle sebe či nad sebou. To je sice dobrá věc, ale osobně bych ještě uvítal podobné zobrazení pohledů Editor a Preview.

A jdeme na to

HTML-Kit obsahuje řadu nástrojů a funkcí, jejichž cílem je maximálně usnadnit život tvůrcům webových stránek. Editor používá propracovaný systém barevného zvýrazňování zapsaného kódu, často používané části kódu (např. navigační lišty) lze uložit a kdykoliv opětovně použít, ke snadnějšímu pohybu mezi jednotlivými částmi rozsáhlejších dokumentů slouží jednoduchý systém záložek atd. Asi jen málo lidí nosí v hlavě všechny HTML příkazy i s jejich parametry. S HTML-Kitem to ale není nutné, protože obsahuje Tags Reminder pokud nevíte jak dál, stačí vteřinku počkat až se objeví rozbalovací menu, kde najdete vše potřebné.

Každý autor libovolných dokumentů, webové stránky nevyjímaje, by se měl snažit, aby jeho výtvory byly bez pravopisných chyb. Proto není divu, že HTML-Kit obsahuje nástroje pro kontrolu pravopisu a slovník synonym. Bohužel slovníky s českou slovní zásobou nejsou k dispozici.

Dalším skvělým nástrojem je Tidy HTML. S jeho pomocí lze HTML kód pročistit a přeformátovat zápis do přehlednější podoby vhodné pro další úpravy. Osobně ale považuji za nejužitečnější kontrolu syntaxe HTML kódu. Výsledkem je seznam nalezených chyb, včetně jejich umístění na stránce a krátkého komentáře. Pouhým kliknutím na příslušné položce seznamu se přenesete na odpovídající místo stránky, kde můžete provést nápravu.

Takto bych mohl pokračovat ještě hodně dlouho, ale zmíním už jenom poslední dvě vlastnosti, které mě zaujaly. První z nich je možnost rozšířit funkčnost aplikace pomocí plug-inů (v současné době jich je k dispozici přibližně 100). Tyto drobné nástroje obvykle umožňují různá "kouzla" s textem (zobrazení počtu znaků, duplikování řádků atd.) nebo s HTML kódem. Ale najdou se i jiné funkce (např. přehled příkazů PHP či zobrazení IP adresy). Poslední silnou zbraní, kterou bych zde chtěl zmínit, je obrovská přizpůsobivost programu. To, že si můžete různě poskládat jednotlivé součásti aplikačního okna, asi nikoho nepřekvapí. Ale HTML-Kit se nebrání ani úpravám hlavního menu (např. počeštění) či nadefinování vlastních klávesových zkratek pro příkazy menu, vkládání textu, HTML kódu apod. Navíc lze všechny tyto úpravy uložit do souborů a snadno je tak přenést na jiný počítač.

Zatím to vypadá, že je HTML-Kit téměř ideálním nástrojem pro tvorbu webových stránek. Nicméně i tady lze nalézt některé nedostatky. Některým uživatelům může například vadit absence češtiny (anglické uživatelské rozhraní a chybějící slovníky pro kontrolu pravopisu), jiným zase nápověda dostupná pouze na internetu. Osobně jsem více postrádal nástroje usnadňující tvorbu tabulek (např. 1st Page 2000 obsahuje jakýsi "minieditor" tabulek) a kontrolu hypertextových odkazů.

Závěrem

I přes drobné nedostatky považuji HTML-Kit za jeden z nejlepších editorů, který mohu s klidným svědomím doporučit každému, kdo se zabývá tvorbou webových stránek. Pokud se chcete na vlastní oči přesvědčit, co tento program dokáže, neváhejte a vyzkoušejte ho. Nebude vás to stát ani korunu.

HTML-Kit 1.0

cena

uživatelské rozhraní

možnosti přizpůsobení

funkce Tags Reminder

Tidy HTML

nápověda

kontrola pravopisu

tvorba tabulek

absence kontroly odkazů

§§§§§


Šifry kolem nás – díl druhý – šifrovací software

Martin Ignjatovic

c02p0187

Poté, co jsme si v minulém dílu našeho seriálu řekli něco o historii a principech šifrování, podíváme se dnes na ryze praktickou stránku tohoto oboru a tou je šifrovací software. V úvodu však uděláme ještě malou odbočku a povíme si něco o algoritmech využívajících asymetrických (veřejných) klíčů.

Princip veřejného klíče

Princip těchto algoritmů je celkem jednoduchý. Je založen na dvojici šifrovacích klíčů. Jeden z klíčů označujeme jako veřejný, který je všeobecně znám, druhý jako privátní, který bychom měli znát pouze my. Zprávu lze šifrovat oběma klíči. Ale o tom až za chvíli. Zřejmě nejznámějším algoritmem využívajícím asymetrického klíče je RSA. Za tímto algoritmem stojí trojice lidí a je po nich i pojmenován Ronald Rivest, Adi Shamir a Leonard Adleman. Celý tento algoritmus je založen na obtížnosti (nemožnosti?) rozkladu velmi vysokých čísel na prvočinitele (takzvané faktorizaci). Podle různých propočtů bylo dokázáno, že je takovýto algoritmus za použití dnešního hardwaru prakticky nerozluštitelný. No, uvidíme za pár let. Faktorizací si ale lze i slušně vydělat. Pokud se vám například podaří faktorizovat číslo, které je uvedeno na stránkách www.rsa.com, můžete si přijít na celkem slušnou finanční odměnu, jež se pohybuje v desítkách tisíc dolarů.

Nyní se ale vraťme k principu šifrování za pomoci veřejných klíčů. Jak již bylo řečeno, lze šifrovat za pomoci obou klíčů, veřejného i soukromého. To je možno díky tomu, že každý veřejný klíč odpovídá právě jednomu klíči privátnímu a naopak. V praxi z toho vyplývá následující:

1. Šifrujeme pomocí privátního klíče

Pokud šifrujeme pomocí svého privátního klíče (jiný privátní klíč k dispozici nemáme, alespoň bychom neměli mít), znamená to, že může být zpráva dešifrována jedině pomocí našeho klíče veřejného (každý privátní klíč odpovídá jednomu klíči veřejnému vzpomínáte?). Jelikož je náš veřejný klíč všeobecně znám, může zprávu dešifrovat prakticky každý. A to je princip digitálního podpisu. Nejde zde o žádné utajení. Zpráva by měla být (a také je) snadno přístupná každému, kdo má k dispozici náš veřejný klíč. Jelikož nemůže být zpráva dešifrována jiným než naším veřejným klíčem, znamená to, že musela být zašifrována jedině naším klíčem privátním. A jedinou osobou, která mohla tuto zprávu takto zašifrovat, jsme my, jakožto majitelé privátního klíče.

2. Šifrujeme klíčem veřejným

Nyní tuto logiku obraťme naruby a představme si, že zprávu zašifrujeme veřejným klíčem. Nepůjde logicky o náš veřejný klíč, ale o klíč někoho jiného. Jak již jistě tušíte, jediný, kdo bude moci danou zprávu dešifrovat, je majitel příslušného privátního klíče. Tímto způsobem budeme zasílat zprávy, které chceme skrýt před zraky znuděných administrátorů nebo zvědavých kolegů.

Výše uvedené řádky by se daly shrnout do těchto dvou, myslím že celkem výstižných vět:

- Pokud chcete utajit, šifrujte cizím veřejným klíčem.

- Pokud chcete podepsat, šifrujte svým soukromým klíčem.

Některé z vás jistě napadalo, co by se stalo, kdyby se někomu podařilo získat váš privátní klíč. I na tuto situaci je však pamatováno. Více se dozvíte o několik řádků později, až bude řeč o frázích.

PGP

PGP je v dnešní době jedním z nejrozšířenějších a troufám si tvrdit, že i jedním z nejlepších šifrovacích programů. PGP napsal v roce 1991 Phil Zimmermann. Od té doby byl program mnohokrát modifikován a vylepšován. V současné době existuje tento program v různých verzích pro různé operační systémy. Aktuální verze pro operační systémy z rodiny Windows nese označení 7.0.3 a je šířena jako freeware. Pro unixové systémy je k dispozici verze 6.5.8. Je namístě říci, že na unixových systémech, ale hlavně na Linuxu, se dnes stále více používá program Gnupg, což je šifrovací nástroj odpovídající standartu OpenPGP (RFC2440). Nutno však podotknout, že tento nástroj nepoužívá žádný z patentovaných algoritmů, a proto nemůže být považován za kompatibilní s PGP. PGP můžete získat z mnoha zdrojů na internetu, např. ze serveru www.pgp.cz, nebo ho můžete pravidelně nalézt na CD, které je součástí časopisu PC WORLD. Nyní se podíváme na to, jak vypadá jeho instalace.

Instalace v UNIXU (Linuxu)

Pro unixové systémy si můžete PGP stáhnout buď ve formě binárního balíčku, nebo ve formě zdrojových souborů. Instalace pak probíhá klasicky, jako v případě jakéhokoliv jiného softwaru. Pokud instalujete binární distribuci verze 6.5.8 a setkáte se s chybovou hláškou o chybějící knihovně (podobný problém mě potkal u RedHatu 7.1), doinstalujte balíček compat-libstdc++. I když existují grafické nástavby, lze program efektivně ovládat z příkazového řádku. Skvěle zpracovanou nápovědu naleznete v manuálových stránkách (man pgp). Prvním krokem po instalaci by mělo být vygenerování dvojice klíčů (pokud je již nevlastníte). Další informace, zejména návody, jak používat PGP s různými e-mailovými klienty, naleznete v manuálových stránkách a souborech HOWTO.

Instalace ve Windows

V systémech Windows je instalace také velmi jednoduchá a dává nám na výběr několik možností. Po obligátním odklikání Licence Agreement a volbě adresáře se vás program zeptá, které součásti si přejete nainstalovat. Verze 7.0.3 nabízí, kromě samotného programu, též firewall. K firewallům se vrátíme v některém z dalších článků, takže toto téma nebudeme příliš rozebírat. Pokud používáte jiný firewall nebo si nejste jisti, co přesně děláte, raději firewall neinstalujte. V průběhu instalace si můžete rovněž zvolit plug-in pro svého poštovního klienta. Podporovány jsou Outlook, Outlook Express a Eudora. Pokud používáte jiného klienta, máte smůlu a budete si muset poradit jiným způsobem. Patříte-li k zarytým odpůrcům programu Outlook (Express), což není zas tak ojedinělý případ, vyzkoušejte Eudoru. Tento program je uživatelsky přívětivý, má přehledné rozhraní, snadné ovládání co do možností plně nahradí výše zmíněné produkty Microsoftu a neobsahuje (nebyly objeveny?) známé bezpečnostní díry jako výše uvedené produkty. Program je v základní verzi dodáván zdarma.

Po dokončení instalace a následném restartu vás přivítá průvodce, který vám pomůže vytvořit dvojici vašich klíčů. Pokud chcete změnit nastavení programu, zejména co se týká algoritmů použitých k tvorbě klíčů, prozatím průvodce zavřete.

Konfigurace PGP

Program PGP by se měl po správné instalaci spouštět ve skrytém tvaru jako služba. Po poklepání na ikonku v systémové liště se vám nabídne několik možností. První kroky by měly vést zřejmě na PGP keys (lze použít i Nabídku Start). Pokud tedy zvolíme PGP keys, otevře se nám dialogové okno. Nastavení programu naleznete pod položkami Edit Options. Zde pak můžeme zvolit například cestu k souborům, které obsahují klíče, nastavit parametry PGP při použití e-mailového klienta atd. Nejdůležitější je zřejmě poslední karta s názvem Advanced, kde si můžeme zvolit, jaký algoritmus chceme použít (na výběr máme mezi CAST, AES, TripleDES, IDEA a Twofish). O jednotlivých typech algoritmů jsem si povídali minule, a je tedy na vás, který použijete. Poté již jen zbývá vytvořit si vlastní šifrovací klíče (pokud jsme tak neučinili již po dokončení instalace). Při vytváření klíčů je třeba odpovědět na několik otázek (jméno, e-mail) a zvolit si frázi. O této frázi si povíme trochu podrobněji.

Fráze

Program PGP tuto frázi nebude používat jako kryptografický klíč, ale ze zadané fráze pak vždy vypočítá pomocí funkce MD5 kontrolní součet. Díky tomu je možno si zvolit libovolně dlouhou frázi. Správný výběr této fráze je velmi důležitý. Obecně platí, že čím je fráze delší, tím je kvalitnější, což vám ostatně oznamuje i indikátor kvality fráze, který je zobrazen v průběhu jejího zadávání. Jako frázi je nejlépe zvolit nějakou větu, výrok, citát a podobně. Nejdůležitější je však utajení této fráze. Jak již bylo naznačeno, je každý z vašich klíčů uložen do souboru. K těmto souborům by neměl mít nikdo jiný než vy přístup. To ale může být například v systémech Windows 9x problém, neboť každý, kdo sedí u klávesnice, má přístup k celému obsahu disku, tedy i k vašim klíčům. A právě zde nabývá na důležitosti fráze. Přestože se někomu podaří zmocnit se vašich klíčů, bez fráze jsou mu k ničemu. Funguje to i opačně. Pokud někdo zná vaší frázi, ale nemá šifrovací klíče, je mu fráze také na nic. V každém případě je ale dobré mít obě věci pod kontrolou a nedovolit, aby se dostaly do rukou třetí osoby to platí zejména o frázi. Řešením může být například uložení klíčů na disketu, vypálení na CD apod.

Publikace klíče

Pokud jsme si vytvořili dvojici klíčů, zřejmě budeme chtít svůj veřejný klíč publikovat, abychom mohli využít možností, které nám program dává. Klíč můžeme publikovat několika způsoby. První možnost nám nabízí sám program, a sice odeslání klíče do databáze některého ze serverů, který takovéto klíče shromažďuje. Na výběr máme z několika serverů (v našem případě zřejmě využijeme serveru ldap://keys.europe.pgp.com). Každý, kdo si poté bude chtít ověřit nebo použít váš klíč, se k serveru připojí (port 11370) a klíč si ověří.

Další možností, jak někomu zaslat váš veřejný klíč, je jeho export do .asc souboru a jeho následné zaslání například jako přílohy elektronické pošty (můžete tento soubor zveřejnit také na svých webových stránkách atd.). Příjemce poté soubor pomocí programu PGP importuje. Při importu si ještě nechá zobrazit takzvaný fingerprint (otisk prstu) klíče a ověří si jeho správnost u odesílatele (nejlépe telefonicky, pomocí SMS nebo osobně, tedy pomocí kanálu, který by neměl mít pod kontrolou případný útočník). Pokud otisk souhlasí, může klíč podepsat (dát mu důvěru) a začít ho používat.

Ostatní software

Na poli kryptografie však není jen program PGP, ale mnoho dalších. Na začátku jsme se zmínili například o programu Gnupg, což je alternativa programu PGP. Ale zejména pro systémy Windows existuje nepřeberné množství různých utilit, které nabízejí možnost šifrování dat, šifrování obsahu celého disku, zašifrování aktuálního okna atd. V záplavě takovýchto programů je opravdu těžké se vyznat, a ne všechny programy jsou tak užitečné, jak se tváří. Většina těchto prográmků může někdy spíše škodit, než pomáhat.

Pokud se rozhodnete použít některý z výše uvedených programů, měli byste si položit několik základních otázek. Především je třeba vědět, jaký algoritmus program používá. Pokud program používá některý z patentovaných a ověřených algoritmů, je to celkem v pořádku, i když se mohou objevit problémy s implementací tohoto algoritmu. Daleko horší je situace, pokud program využívá nějakého uzavřeného, nebo ještě hůře, vlastního algoritmu. Dobrý a silný algoritmus není opravdu snadné vymyslet a uvést do praxe. Proto se také může někdy stát, že váš údajně superbezpečný prográmek k šifrování textových souborů využívá algoritmus, který je ve svém důsledku stejně bezpečný jako již zmiňovaný ROT13. Proto se raději vyhýbejte programům, u nichž neznáte jejich algoritmus. Další důležitou věcí je efektivita programu. Program, který šifruje algoritmem TripleDES padesátikilový soubor 10 hodin, je stejně efektivní jako program, který stejný soubor zašifruje algoritmem ROT13 za 10 sekund. Na vás je najít ideální hranici, takříkajíc poměr "cena/výkon". Neméně důležitou věcí je též osoba tvůrce programu. Pokud je tvůrcem programu známá a vážená osobnost jako například Phil Zimmermann, může být vaše důvěra v software daleko větší, než kdyby byl autorem programu jakýsi ruský student, který ani nezveřejní své jméno.

Závěrem

A tím se dostáváme k závěru našeho článku. Naším cílem nebylo plně osvětlit problematiku kryptografie, ale nasměrovat čtenáře určitým směrem. Šifrování je ve svém důsledku zábava, a těm, kteří mu přijdou na chuť, otevře jistě netušené obzory. Taktéž téma digitálních podpisů je v médiích propíráno dlouhou dobu a proto věřím, že tento miniseriál posloužil i lidem, kteří se o šifrování příliš nezajímají. S tématem kryptografie se určitě v budoucnu ještě setkáme a zde získané poznatky tak získají další souvislosti.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosbyc02p.txtc02p.txtopět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Co umí české předpalcené karty? – porovnejte si Twist, Go a Oskartu

Josef Kulhavý

c02p0189

Předplacené karty Twist, Go a Oskarta českých operátorů mobilních sítí se rychle staly žádaným zbožím. Operátoři se proto předhánějí v tom, aby právě jejich předplacená karta byla nejvíce IN. Na druhé straně však některé služby chtějí nabízet pouze uživatelům paušálních tarifů.

Psal se konec roku 1997. Právě tehdy nabídly Paegas a hned po něm i Eurotel své předplacené karty. Úspěch na sebe nedal dlouho čekat. Velká většina lidí, která zatoužila po mobilním telefonu, si vybrala právě předplacenou Twist nebo Go sadu. Poskytovaly důležitou výhodu: uživatel nemusel platit paušál, ani nemusel s operátorem podepisovat smlouvu. I Oskar vložil do předplacené karty své naděje: Ihned po svém oficiálním spuštění nabízel se svou Oskartou pro prvních 30 000 zákazníků volání do vlastní sítě za 10 korun za hovor.

Jak na tom jsou české předplacené karty dnes? Na otázku, "která z nich je nejlepší", se jednoznačně odpovědět nedá. Každý uživatel preferuje jiné služby, a proto je pro něho vhodnější jiná předplacená karta. Podívejme se, co jednotliví operátoři pro uživatele svých předplacených karet nabízejí.

Začínáme s předplacenou kartou

Zatímco SIM kartu s telefonem ve Twist nebo Go sadě seženeme prakticky kdekoliv od trafiky na náměstí přes prodejny s elektrospotřebiči až po supermarkety, Oskartu bychom takto hledali marně. Pro Oskartu, popřípadě telefon od Oskara, je nutné zavolat na bezplatnou infolinku a žádané zboží si objednat. Karta s mobilem dorazí na udanou adresu za nezvýšenou cenu na dobírku poštou.

Po zapnutí mobilu se kupodivu u každého operátora stane něco jiného: Zatímco u Go karty po vás bude chtít mobil PIN, u Oskarty je navíc nutné před samotným voláním dobít kredit. S Twistem můžete volat okamžitě, před spojením prvního hovoru vám systém přehraje uvítací zprávu.

TARIFY

Pokud většinu svého kreditu proesemeskujete, vyplatí se vám přestoupit na tarif, který SMS zprávy oproti volání zvýhodňuje.

Paegas nazval svůj tarif jednoduše: Twist SMS. Má sice dražší volání (především do vlastní sítě), ale nabízí posílání SMS zpráv o více než korunu levněji. Eurotel má svůj tarif pro SMS maniaky, nazvaný Fun Go. I zde platí vyšší cena za volání, vyvážená snížením ceny za SMS téměř o polovinu. Navíc Eurotel nabízí další tarif Quatro Go, se kterým jsou sice SMS zprávy drahé, nicméně některá volání (mimo špičku do vlastní sítě) jsou zásadně zlevněná. Podrobnosti o jednotlivých cenách naleznete v tabulce.

SMS TEXTOVÉ ZPRÁVY

Bez odesílání a přijímání SMS zpráv se dnes dokáže obejít pouze malá hrstka z řad uživatelů mobilních telefonů. Nebylo tomu tak ale vždy. SMS zprávy umožňuje Twist přijímat a odesílat až od ledna 1999 tedy dva a půl roku od vstupu Paegasu na český trh. První český mobilní operátor Eurotel s Go, se přidává dokonce až několik týdnů po svém konkurentovi. Je pochopitelné, že s Oskartou lze esemeskovat už od svého počátku.

Příchozí SMS zprávy, ať již z jiného mobilního telefonu či z internetu, jsou u všech našich operátorů zdarma.

Paegas nabídl svým uživatelům odesílání hlasové SMS zprávy. Je sice dražší než klasická esemeska, ale má jednu velkou výhodu lze ji poslat i do pevné telefonní sítě.

MOBILNÍ E-MAILOVÁ ADRESA

Možnost přijímat zprávy z internetu v podobě SMS zpráv nabízejí zdarma všichni tři naši GSM mobilní operátoři. Jejich možnosti se však značně liší:

U Eurotelu máte jistotu, že hned po aktivaci karty budete dostávat e-maily na svou mobilní e-mailovou adresu ve tvaru 00420xxxyyyyyy@sms.eurotel.cz. Naproti tomu nemůžete počítat s její jakoukoliv modifikací, takže proti SMS spamu nejste ochráněni.

U Oskara je nutné nejdříve na internetu nebo pomocí SMS zprávy svou mobilní adresu ve tvaru jmeno@mujoskar.cz zaregistrovat. Bez ní vám e-mail v SMS zprávě na mobil nedorazí. Pokud jste si ji úspěšně zaregistrovali, můžete se těšit, že vám bude ve dvou esemeskách doručováno téměř 320 znaků (oproti necelým 160 u Go a Twist karet).

Paegas kromě klasické mobilní e-mailové adresy ve tvaru +420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz nabízí e-mailovou adresu na stránkách Paegas Click. Kromě toho, že může fungovat jako klasická e-mailová stránka, nabízí možnost posílat všechny, nebo pouze část došlých e-mailů na SIM kartu či na displej mobilu (Flash SMS) v SMS zprávách. Pro SIM karty aktivované v roce 2001 a později je Paegas Click jedinou možností, jak mobilní adresu pro Twist získat.

INFORMAČNÍ SMS SLUŽBY

Informační SMS služby nabízejí všichni čeští operátoři mobilních sítí. Pomocí nich lze zadáním klíčového slova a jednoho nebo několika parametrů zjišťovat užitečné a zajímavé informace například nalézt vhodný spoj z vlakového nebo autobusového jízdního řádu, objednat si doručování zpráv z ekonomiky, nebo hlasovat v televizním pořadu.

U Twist a Go mobilů, které podporují SIM Toolkit (v současnosti je jich většina), se objeví další položka menu a pod ní podle operátora naleznete další možnosti. Všechny informační SMS (tedy nejen ty přítomné v SIM Toolkitu) se dají odeslat i v obyčejné SMS zprávě, je však nutné znát klíčová slova a parametry.

Paegas na své SIM toolkitové aplikací nabízí Paegas Info, Eurotel svou službu nazval GSM Infotext. Pouze u Oskara byste je hledali v SIM Toolkitu marně. I když Oskar informační SMS (Aktivní SMS) služby nabízí, je nutné si všechna klíčová slova k zadání správného dotazu pamatovat nebo je získat jiným způsobem.

Eurotel v rámci SMS informačních služeb nabízí svým klientům k hraní několik her: Šibenice, Slovní fotbal, Křížovka, Hra se slovy a Kámen, nůžky, papír. S Twistem si můžete zahrát hru Rébus naleznete ji i v SIM Toolkitu.

ROAMING

Pokud chcete volat ze zahraničí z předplacené karty, uskuteční se hovor pomocí tzv. zpětného volání (callback). Znamená to, že před volané číslo zadáte kód (např.: *101*+420602123456# u Eurotelu) a odešlete jako hovor. Systém vám pak zavolá nazpět a spojí vás s požadovaným číslem.

Jinak tomu je v případě, že používáte Twist a jste v některé zemi, která je uvedena v tabulce. V těchto sítích můžete využít Twist 100% roaming. Ten je založen na technologii CAMEL (Customised Applications for Mobile Networks Enhanced Logic), kdy není nutné zadávat žádný kód a po vytočení čísla volaného budete ihned spojeni.

Před odjezdem za hranice je nutné požádat o bezplatnou aktivaci roamingu na infolince svého operátora. Než začnete v cizině telefonovat, uvědomte si, že roaming není levná záležitost. Kromě ceny za provolaný čas si operátoři účtují ještě sestavovací poplatek ten je u Paegasu i Eurotelu shodně 15 korun. Oskarovi sestavovací poplatek platit nemusíte. Ani samotné volání není levnou záležitostí. Tak například za minutu hovoru včetně sestavovacího poplatku z Velké Británie do Čech zaplatíte z Go, Twistu i Oskarty okolo 40 korun. Kromě hovorů lze také zpět do České republiky s Go a Twist kartou posílat i SMS zprávy. Jejich cena se pohybuje kolem 15 korun.

Připomínám, že vytáčené telefonní číslo musí být vždy v mezinárodním tvaru např.: +420 604 123456.

ZAMEZENÍ IDENTIFIKACE VOLAJÍCÍHO (CLIR)

Pokud se vám před přijmutím hovoru na displeji ukáže místo telefonního čísla volajícího nápis "Neznámé číslo" nebo jiný podobný, zakázal volající svému mobilu, aby se jeho číslo zobrazilo na vašem displeji. Tuto možnost mají dnes již všichni uživatelé předplacených karet v sítích českých operátorů.

U Twistu a Oskarty je nutné nejdříve požádat o CLIR na infolince svého operátora. Ten vám nabídne několik možností:

- Mé číslo nikdy nezobrazovat na volaném mobilu

- Mé číslo nezobrazovat, jen pokud před číslo vložím kód #31#

- Mé číslo zobrazovat, jen pokud před číslo vložím kód *31#

Kromě zadání kódu před volané číslo, můžete nastavit zamezení identifikace volajícího v menu svého mobilního telefonu, většinou pod položkou "Nastavení mobilu".

GSM BANKING

GSM Banking je další službou, kterou mohou uživatelé Twistu a Go nalézt v menu SIM Toolkitu svého mobilu. S GSM Bankingem je možné zjišťovat zůstatek na svém účtu, zadávat platební příkazy, prohlížet historii účtu a mnohé další údaje. Veškerá komunikace mezi bankou a vaším telefonem se provádí pomocí šifrovaných SMS zpráv, takže se nemusíte obávat zneužití této služby někým jiným.

U Paegasu je nutné vlastnit bankovní SIM kartu a na té mít nahrán software z vaší banky. Eurotel již na bankovní SIM kartě bankovní aplikaci má nahranou, takže stačí v bance podepsat smlouvu a čekat na speciální aktivační SMS.

Jen Oskar ještě plnohodnotné GSM bankovnictví nenabídl. Jeho "Platbami z mobilu", které jsou taktéž založeny na SIM Toolkitu, můžete dobít svou Oskartu, nebo zaplatit fakturu za jiný paušální telefon.

HLASOVÁ SCHRÁNKA

Mnozí na ni nedají dopustit, další ji již dávno přestali používat. Hlasová schránka se může stát dobrým pomocníkem na jedné straně, avšak nevítanou překážkou v komunikaci na straně druhé. Neboť co může znepříjemnit den víc, než když potřebujete vyřídit důležitý telefonát a místo hlasu partnera na druhé straně se ozve "Dovolali jste se do hlasové schránky, číslo..."

Hlasové schránky jednotlivých operátorů Paegasu, Eurotelu i Oskara se ve svém provedení liší: Zatímco hlasová schránka Oskarty je provedena velmi jednoduše s nejzákladnějšími funkcemi, uživatelé Go karet mohou přímo z hlasové schránky zavolat zpět na číslo volajícího. Paegas naproti tomu zvolil vlastní cestu a tak nabízí volání do hlasové schránky Twistu z mobilu zdarma.

U všech tří typů předplacených karet lze hlasovou schránku ovládat tlačítky telefonu. Nabízí se několik možnosti posun mezi zprávami i v rámci jedné hlasové zprávy, mazání zpráv i úprava vlastního pozdravu.

Twist a Go mají hlasovou schránku aktivovanou automaticky hned po prvním použití SIM karty, uživatelé Oskarty ji aktivují buď zadáním speciálního kódu, na internetu nebo na Oskarlince.

S Go máte možnost zavoláním na speciální číslo *99 ihned slyšet uložený vzkaz, bez nutnosti čekat na vyslechnutí úvodní zprávy.

SMS CHAT

Pomocí SMS chatu si můžete, stejně tak jako na internetu, "povídat" s několika lidmi najednou pomocí SMS zpráv. Na výběr máte nepřeberné množství skupin, do kterých se můžete přidat, a samozřejmě možnost vytvořit si sami svou vlastní skupinu lidí, s nimiž si chcete chatovat.

Nevýhodou zůstává cena, za kterou se do diskusí zapojujete. U Twistu i Go platíte totiž za každou odeslanou SMS zprávu, ale i za zprávu přijatou. Paegas SMS nabízí navíc službu Moje Info, ve které si stejně jako v chatu vytvoříte vlastní skupinu příjemců SMS zpráv.

ASISTENČNÍ SLUŽBY

Potřebujete-li se v hlubokém lese zjistit telefonní číslo do firmy svého kamaráda, přijdou vám vhod asistenční služby. Kromě vyhledání telefonního čísla vám operátoři asistenčních služeb najdou hotel, restauraci či značkový servis, pomohou zjistit vlakový, autobusový spoj nebo spoj MHD a napsat SMS zprávu nebo e-mail.

Opět nevýhodou asistenčních služeb je pro mnoho klientů jejich cena. S Paegasem za službu nazvanou Twist Asistent zaplatíte 10,40 za spojení + 14,18 korun za minutu hovoru, u Eurotelu Asistent je to 9 korun za spojení a 15,50 za minutu hovoru. Oskar asistenční služby dosud nenabídl, ale na čísle *120 vám zjistí telefonní číslo uživatele paušálního programu Oskara.

PŘESMĚROVÁNÍ HOVORŮ

U paušálních tarifů běžná záležitost, z předplacených karet umožňuje hovory z mobilu na jiné telefonní číslo pouze Oskarta. Přímo v mobilu si tak můžete vybrat mezi několika možnostmi a přesměrovat hovor na jiný mobil nebo na pevnou linku. Volající přitom nic nepozná platí stejnou taxu jako by volal přímo Oskartu. Vy, jako majitel mobilu, pak zaplatíte hovor z Oskarty na určené telefonní číslo.

Využití služby se nabízí například pro ty, kteří mají více telefonních čísel a chtějí být vždy na všech těchto číslech k zastižení.

NAVIGACE

Služeb mobilního průvodce využijete zvláště tehdy, potřebujete-li najít blízkou nemocnici, hotel, restauraci, nebo dejme tomu myčku automobilů.

Pro zjištění těchto informací u Oskarty a Go karty je nutné se připojit na WAP a zabrousit do příslušné položky menu. U Go navíc můžete použít Juice Easy nebo SIM toolkitového S@tu. Pak je zapotřebí zadat polohu místa, kde se právě nacházíte, a systém vrátí popis včetně obrázku (ve WAPU), jak k danému objektu dojet nebo dojít. Oskar nazval svoji službu OskarKompas, u Eurotelu má název Mobilní průvodce.

Paegas má systém propracovanější: Paegas Navigátor tak svou službu nazval druhý největší operátor sám zjistí, kde se právě mobil nachází. K tomu využívá aplikace SIM Toolkitu, takže je nezbytné pořídit si speciální SIM kartu, jež Navigátor podporuje. A tak stačí zadat objekt, který právě hledáte. Odpověď vám dorazí na váš mobil v SMS zprávě.

INTERNETOVÉ VOLÁNÍ

Abyste nemuseli platit vysoké poplatky za volání do zahraničních telefonních sítí, nabízejí operátoři levnější spojení do zahraničí s využitím celosvětové sítě internet. Například minutový telefonát do Velké Británie vás přijde z Twistu na 25 Kč, kdežto přes internetové volání pouze 10 Kč. Hovory jsou sice méně kvalitní než při spojení přes telefonní linky, ale přesto pomocí internetového volání lze úspěšně vést telefonní hovor.

Paegas nazval službu Paegas I-call, Eurotel nabízí své služby NetCall55. Před telefonní číslo stačí zadat specifický kód a systém operátora tak pozná, že chcete použít internetové spojení. Oskar zatím internetové volání nepodporuje, jeho ceny za klasické hovory do zahraničí však internetovým hovorům Paegasu i Eurotelu úspěšně konkurují.

DATOVÉ PŘENOSY

I když se nedá předpokládat, že předplacené karty si budou pořizovat pro podnikatelské účely manažeři úspěšných firem, datové přenosy operátoři nabízejí i v předplacených kartách. A Paegas a Eurotel dokonce nejrychlejší přenos dat GPRS.

U paušálních programů při GPRS spojení neplatíte za délku spojení, ale za objem přenesených dat. U předplacených karet je situace odlišná, a tak u Twistu i Go zaplatíte 60 haléřů za hodinu spojení plus 60 haléřů za 1 KB dat.

Ke každému druhu datových přenosů je nutné mít vhodný mobil. Nejdražší mobilní telefony pak zvládají všechny typy datových spojení.

PŘIPOJENÍ K INTERNETU

Připojit počítač nebo notebook k internetu můžete rovněž pomocí mobilního telefonu s předplacenou kartou. Náskok před svou konkurencí má v tomto směru Eurotel a to především v rychlosti. S mobilem, který datové funkce podporuje, a s Go kartou stačí vytočit určené číslo a po krátké chvíli budete připojeni k internetu. U Paegasu je nejdříve nutné zavolat na infolinku. Tam získáte své uživatelské jméno, heslo a e-mailovou adresu. S těmito údaji vám nic nebrání surfovat po internetu.

Stále stejná nevýhoda se opakuje: cena. Za minutu spojení zaplatíte od 2,80 do 6,30 Kč. Připojení k internetu přes GPRS podporuje pouze Paegas, a to jen na své stránky www.paegas.cz, www.click.cz a www.paegasprofessional.cz.

DOBÍJENÍ

Abyste mohli volat a posílat SMS zprávy, musíte mít "nabito". Tedy u předplacených sad musíte mít, jak sám název napovídá, předplacený kredit. Standardním postupem je zakoupit v trafice kupón, seškrábnout stírací políčko, vytočit určené telefonní číslo a naťukat vytištěný kód do mobilního telefonu. Dnes však operátoři nabízejí několik alternativních způsobů, jak svůj kredit dobít:

- Dobíjení v bankomatech se stalo, především díky finančně zvýhodněnému dobití, atraktivním. Do bankomatu vložíte svou platební kartu, zadáte potřebné údaje a po chvíli bude váš kredit o požadovanou částku navýšen automaticky (Twist a Oskarta) nebo bankomat vydá lístek s potřebným dobíjecím číslem (Go). Twist lze s 10% bonusem dobíjet v téměř 300 bankomatech ČSOB a KB, dobíjecí lístek pro Go vám vydá 100 bankomatů KB a Oskartu dobijete ve více jak 300 bankomatech ČSOB a KB.

- Při dobíjení přes internet zůstává nutností zakoupit si kupón. Pro samotné dobití nemusíte nikam volat, ale připojit se na internet a zadat číslo dobíjecího kupónu do určeného políčka.

- Přímé dobíjení přes internet umožňuje Eurotel s eBankou. Po přihlášení ke správě svého elektronického účtu je možné zadat platbu za účelem zvýšení kreditu vaší Go karty.

- Eurotel nabízí dobíjení z účtu paušálního programu. V praxi to vypadá tak, že majitel paušálního programu Eurotelu pošle SMS zprávu v určeném tvaru na určené číslo, a tím se dobije požadovaný mobil Go na určenou částku.

- Dobíjení v CCS terminálech na vybraných čerpacích stanicích nabízí pouze Paegas, a je velmi podobné dobíjení Twist karty v bankomatu. Pouze úspora je menší: Twist kredit je navýšen o požadovanou částku + bonus 3 %.

- GE Capital Bank nabízí dobíjení Twist a Go pomocí GSM Bankingu. Stačí ve své SIM toolkitové bankovní aplikaci nalézt požadovanou položku, zadat potřebné údaje a kredit je navýšen o požadovanou částku. Podobně lze zvýšit svůj kredit u Oskarty, máte-li aktivovány Platby z mobilu.

- Pilotní projekt SMS dobíjení nabízí Paegas spolu s Komerční bankou: Zaregistrujete se u bankomatu tohoto peněžního ústavu a nadále můžete dobíjet svůj nebo cizí mobil pomocí SMS zprávy.

Pokud si koupíte pro svou Oskartu dražší (800 nebo 2 000) kupón, ušetříte. Za osmistovkový kupón zaplatíte o 100 korun méně, za patnáctistovkový kupón zaplatíte pouze 1 200 Kč.

PODROBNÝ VÝPIS

U paušálních programů je podrobný výpis nutností, u předplacených karet nikoliv. Přesto si každý majitel Oskarty může zkontrolovat, kdy, kam a za kolik volal. Tyto údaje získá na internetu po přihlášení do Oskarovy samoobsluhy. Nalezne tu i přesný čas všech dobíjení své Oskarty, včetně částek, o které byl kredit navýšen.

LOGA A MELODIE

Především pro majitele mobilních telefonů Nokia je určena další, velmi populární služba. Od všech tří mobilních operátorů je možné si nechat zaslat na svůj mobilní telefon (nebo na jiný mobil za svůj kredit) logo operátora, zobrazované na displeji, a vyzváněcí melodii. Logo i melodii lze vybrat buď na webu, nebo v nejrůznějších tiskovinách a odeslat žádost o doručení na mobil pomocí SMS zprávy.

M-PLATBY

Příklad 1: Máte žízeň, Twist, v peněžence málo peněz a v dohledu nápojový automat firmy Coca-Cola označený symbolem Twist? Nemusíte žebrat kolemjdoucí o dvacetikorunu. Přistupte k automatu, na svém mobilu vytočte správné číslo a zadejte číslo uvedené na automatu. Po chvíli se ozve charakteristický zvuk a z automatu vypadne kola.

Příklad 2: Máte špinavé auto, Twist, v peněžence málo peněz a v dohledu myčku Aral označenou symbolem Twist? Nemusíte pro své úspory na poštu. Přijeďte k automatu, na svém mobilu vytočte správné číslo a zadejte číslo uvedené na nápisu před mycí linkou. Po chvíli vás myčka vyzve ke vjezdu a vaše auto vám umyje.

Jestliže se domníváte, že jste získali kolu zdarma, nebo vám bylo auto umyto gratis, neradujte se, o částku, kterou byste zaplatili u pokladny, vám klesne kredit.

WAP

I když jej mnozí zatracují, zdá se z jednání operátorů, že WAPu jen tak lehce neodzvoní. Neustále se snaží vylepšovat své wapové portály, aby právě jejich služeb využilo co možná nejvíce informací chtivých klientů.

A tak Oskar umožňuje personalizovat si položky své domovské stránky na internetu (www.oskarmobil.cz), Eurotel svému WAPu Juice věnuje celý jeden web (www.mobiljuice.cz) a Paegas má svůj propracovaný Click (www.click.cz).

Jediným, co může uživatele mobilního telefonu odradit od častějšího využívání Wapu, je opět jeho cena. Kromě sezónních nabídek Oskara, kdy je možné wapovat za cenu blížící se jedné koruně za minutu, je WAP pro mnoho uživatelů předplacených karet příliš drahým koníčkem. A jak se zdá, jen velmi málo v tomto směru zlepší technologie GPRS.

ZJIŠŤOVÁNÍ KREDITU

Jednou z výhod předplacených karet před paušálními programy, je možnost zjistit kdykoliv výši svého kreditu a mít tak přehled o tom, kolik protelefonujete.

U Twistu a Oskarty stačí zadat kód (*101#, respektive *22#) a ten odeslat jako běžný hovor. Po chvíli se na mobilu zobrazí aktuální výše kreditu. Zatímco u Paegasu se zobrazí pouze výše kreditu v korunách, u Oskara je odpověď zaslaná ve větě: "Zustatek Vaseho kreditu je 123,45 Kc". To může být nepohodlné u některých mobilů, kam se celý text nevejde na displej a zpráva musí rolovat. U Eurotelu byste kód zadávali marně. Výši kreditu naleznete v menu svého mobilu pod položkou "Poplatky".

Po ukončení odchozího hovoru se vám vždy ukáže, kolik jste právě protelefonovali. U Twistu a Go si můžete navíc zkontrolovat celkovou protelefonovanou částku, u Oskarty čas, který jste všemi odchozími hovory strávili.

U Go karty si můžete nastavit automatické zobrazení zbylé částky kreditu přímo na displeji mobilního telefonu. Tato předplacená karta má malou nevýhodu: Pokud píšete SMS zprávy, nesníží se váš kredit ihned, ale až po jejich odúčtování to může být v nejhorším případě až po sedmi dnech používání mobilu. Účet za SMS přijde nejpozději po napsání deseti textových zpráv.

PŘIDRŽENÍ HOVORU, KONFERENČNÍ HOVOR

V mnoha zemích tuto službu umožňují operátoři pouze zákazníkům využívajícím paušální programy, u nás je tato služba standardně povolena i všem majitelům předplacených karet.

Pokud vám během hovoru zavolá někdo další, vy máte možnost tlačítky svého telefonu přidržet hovor stávající, vyřídit druhé volání a pak se opět vrátit k hovoru prvnímu.

Pokud chcete mluvit s několika lidmi najednou, i takovou možnost vám operátoři Paegas a Oskar dávají. Stačí v menu svého mobilu nastavit "konferenční hovor", a můžete volat až s pěti lidmi najednou. Všechna volání přitom platíte vy.

BLOKOVÁNÍ HOVORŮ

Především bydlíte-li v pohraničí, uvítáte službu blokování hovorů. Může se totiž stát, pokud se pohybujete poblíž státní hranice, že se váš mobil přihlásí v rámci roamingu do zahraniční sítě a pak, pokud by vám někdo volal, byste platili drahé spojení mezi vaším českým a aktuálním zahraničním operátorem. Zhruba stejně vysoká by byla cena za volání "zpět" do České republiky. Především pro vás je řešením blokování všech mezinárodních hovorů.

Zablokovat můžete ale i příchozí, odchozí nebo všechny hovory a příchozí, odchozí nebo všechny mezinárodní hovory.

ZVÝHODNĚNÉ VOLÁNÍ

Volat po celý den za zvýhodněnou cenu na jedno určené telefonní číslo mají možnost uživatelé Twistu. Stačí si vybrat přítele, kterému nejvíc telefonujete, zadat toto číslo v automatickém hlasovém systému a od té chvíle budou všechny hovory na toto číslo účtovány zvýhodněnou cenou. K dokonalosti chybí už jen možnost vybrat si jakékoliv číslo, tedy nejen to, které směřuje do vlastní sítě. Toho se bohužel pravděpodobně majitelé předplacených karet nikdy nedočkají.

Vybírat Twist NEJ číslo se však musí obezřetně. Každá další změna totiž přijde na bratru 100 korun českých.

Oskar ani Eurotel podobnou službu svým zákazníkům s předplacenými kartami dosud nenabídly.

S@T

S@t je technologií, umožňující uživatelům přijímat na displej jejich mobilního telefonu textové zprávy jako odpovědi na dotazy zaslané na SMS bránu.

Eurotel, jako jediný operátor na českém trhu, nabízí ve své službě nazvané Juice Easy 8 hlavních kategorií, v nichž mohou uživatelé procházet podobně jako ve WAPu. Konečná odpověď dorazí jako klasická SMS zpráva na SIM kartu telefonu.

MOJE INFO

Ještě před spuštěním vlastního chatu, se kterým má služba Moje Info mnoho společného, nabídl Paegas všem svým klientům možnost založit si vlastní informační SMS kanál. Výhody lze spatřovat v mnoha oblastech. Tak například, jste-li vášnivými milovníky jisté zpěvačky, můžete všem, kteří o tyto informace projeví zájem, zaslat informační SMS zprávu s novinkou, že váš idol vydal další desku. Sami se můžete rozhodnout, zda za odeslání takové SMS budete platit vy, nebo příjemce vašich zpráv.

Další možnost, jak využít aplikaci Moje Info, spočívá v tom, že umístíte na internet databázi a jakýkoliv skript, který je schopný s touto databází pracovat (například PHP). Při SMS dotazu kohokoliv z uživatelů nejdříve systém zjistí odpověď v databázi a výsledek zašle v esemesce zpět na mobilní telefon.

SMS zprávy službou Moje Info lze zasílat pouze klientům sítě Paegas.

CB ZPRÁVY

Jedete metrem a na displeji mobilního telefonu se vám zobrazují názvy stanic, kterými projíždíte. To mají za následek CB (Cell Broadcast). Nabízí je prozatím pouze Eurotel, a kromě názvů zastávek pražského metra se s nimi můžete setkat po celé republice, kde vám napíší název města, kterým právě projíždíte, nebo ke kterému se blížíte.

ZABLOKOVÁNÍ MOBILU

Pokud svůj mobil ztratíte nebo vám ho ukradnou, máte s Go kartou možnost požádat operátora o jeho zablokování. Žádost musí obsahovat číslo IMEI, telefonní číslo, které s mobilem bylo používáno, záruční list mobilu a potvrzení od policie o nahlášení ztráty nebo zcizení telefonu.

Po zablokování mobilu s ním nebude moci nikdo v síti Eurotel volat ani odesílat SMS zprávy.

Pokud jsme zapomněli na nějakou službu, kterou uživatelům předplacených karet naši mobilní operátoři nabízejí, nezlobte se, prosím, na nás. Vývoj jde dopředu tak překotně, že je velmi složité zachytit naprosto všechny služby, které operátoři nabízejí. Budeme však rádi, když nám o nich napíšete a to nejlépe e-mailem na adresu josefkul@smsplus.cz.

§§§§§


Kapka CSS – CSS2 – tipy & triky [III]

Jiří Kysela

c02p0190

CSS a dynamické HTML

Již minule jsme si říkali, že určité události mohou být podněty, tedy jakýmisi spouštěcími mechanismy pro zpracovávání DHTML. Může to být třebas kliknutí tlačítka myši tam či onde, či třeba reakce na stisknutí klávesy. Tvrdíme pak o takové stránce, že je interaktivní, to znamená, že do jejího provádění je přímo zapojen samotný uživatel návštěvník, prohlížející si onu stránku. Proto lze v DHTML obsloužit tyto události různými příkazy, které pak již řídí chování stránky. Události se mohou vztahovat k jednotlivým HTML elementům. V níže uvedené tabulce si tedy uvedeme, jaké události mohou nastat u jednotlivých elementů. Dodávám, že v době testování jsem jako poslední verze webových prohlížečů měl k dispozici Internet Explorer v6.0, Netscape Navigator v6.01 a Operu v6.0.

Pojďme si ale to, čemu jsme se dnes naučili, vyzkoušet na nějakém praktickém příkladu. Tady je:

<HTML>

<HEAD>

<SCRIPT type="text/javascript">

function ZmenFont(){

document.getElementById("ukazka").style.fontFamily=document.

getEl ementById("zvolfont").value;

}

</SCRIPT>

</HEAD>

<BODY>

<FORM>

<TEXTAREA id="ukazka" cols="40" rows="2">Toto je zkušební rámeček, zobrazující zvolený typ písma.</TEXTAREA><BR>

Zvolte typ písma: <SELECT id="zvolfont" onChange="ZmenFont()">

<OPTION value="Arial">Arial</OPTION>

<OPTION value="Fixedsys">Fixedsys</OPTION>

<OPTION value="Serif">Serif</OPTION>

<OPTION value="Times">Times</OPTION>

<OPTION value="Verdana">Verdana</OPTION>

</SELECT>

</FORM>

</BODY>

</HTML>

Těm, co četli minulý díl, jistě není nutné k příkladu příliš mnoho dodávat "fontFamily" je nám již známá vlastnost stylu "font", určující typ písma (anglicky font). Je však dobré si říci, že v DOM (Document Object Model objektový model dokumentu, definovaný konsorciem W3C) se názvy vlastností stylů používají bez pomlčky (tzn. že v CSS zní její původní název "font-Family"). To, že hodnotou vlastnosti stylu bude vždy zvolená položka výběrového menu (tzv. listboxu) formuláře, způsobuje funkce "ZmenFont", což je tedy událost, která se vyvolá vždy při každém novém výběru v listboxu (akce onChange).

Ale blíže k funkci, která se postará o změnu stylu: Již minule jsme si uvedli, že getElementById je metoda objektu document v DOM. Jejím vstupním parametrem je hodnota atributu ID (ten slouží k identifikaci elementu v našem případě je to např. "ukazka") našeho HTML elementu. Metoda vrací odkaz na objekt tohoto elementu v DOM, jeho potomkem je zase objekt style, který obsahuje použitý styl elementu, a fontFamily je již zmiňovaná vlastnost stylu (určuje použitý font pro zobrazení textu). Této vlastnosti pak přiřazujeme parametr (hodnotu), který určuje, jaký konkrétní typ písma se pro text použije (Arial, Times apod.). Tuto hodnotu získáváme z našeho formuláře, konkrétně z elementu SELECT (listbox), jehož objekt obsahuje vlastnost "value", ve které je uchováván aktuálně zvolený parametr listboxu.

A to už je pro tentokrát opravdu všechno, mějte se hezky a za měsíc na shledanou!

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese j.kysela@centrum.cz.2 0190/FEL o

§§§§§


Dvě novinky pro ISDN – pro cesty a do kanceláře

Václav Maletinský, TestCentrum IDG

c02p0191

Bystrého čtenáře není třeba dlouze přesvědčovat, že poslední úprava cenových tarifů v podání Českého Telecomu k masivnějšímu využívání internetového připojení nijak neprospívá. Za svou linku ISDN jsem za hodinu nočního provozu dříve platil méně než 11 Kč, dnes více než 16 Kč. S kalkulačkou MS Windows jsem se marně snažil zadat čísla tak, aby mi vyšel rozdíl tři procenta (tedy průměrné navýšení cen podle ČT). Nepodařilo se mi to a nemyslím, že by to byla chyba moje, nebo snad operačního systému. V době zpracování článku nebyly známy ceny poskytování služeb ADSL. Přesto si dovolím tvrdit, že nejméně do letošního podzimu bude pro běžné domácí uživatele ISDN výhodnější.

Microcom ISDN USB Travel

Pro uživatele počítačů, kteří nechtějí či nemohou instalovat do skříně svého PC interní kartu, nebo naopak hledají výrobek se snadnou přenositelností, je určen externí Microcom ISDN USB Travel. Zařízení se třemi kontrolními diodami pro sledování napájení a činnosti dvou B-kanálů snadno schováte do dlaně. Nízká hmotnost a malé rozměry vyhoví i těm zákazníkům, kteří chtějí koncové zařízení připojit ke svému notebooku a přenášet jej třeba na služebních cestách. Komunikační USB rozhraní přenáší data z adaptéru do počítače, zároveň však USB Travel napájí. Jediný konektor RJ-45 slouží pro připojení ISDN linky, POTS porty pro připojení analogových zařízení nejsou k dispozici.

S nainstalovanými ovladači pro Windows 98/ME/2000/XP můžete využít pro spojení jeden nebo dva B-kanály s podporou protokolů X.75, V.120, T.70NL, ISO8208, T.90 a HDLC transparentní. Na samostatném kompaktním disku je dodávána také česká verze programu RVS-COM Lite, po jejímž nainstalování můžete využít G3 a G4 fax nebo změnit svůj počítač v telefonní záznamník. Emulace softmodemu vám umožní spojení i s přípojnými body, které nejsou vybaveny ISDN linkou. S připojenými sluchátky a mikrofonem je možné prostřednictvím modulu programu RVS-COM Lite i telefonovat.

Při provozu můžete sledovat diody na zařízení, nebo věnovat pozornost ikoně v liště operačního systému, která nezobrazuje napájení, ale dostatečně přehledně informuje o funkci jednotlivých kanálů.

Při testu dokázal Microcom ISDN USB Travel stahovat data rychlostí 6,7-7,22 KB/s při použití jednoho B kanálu a 13,1-13,4 KB/s při spojení 128 000 b/s. Při odesílání komprimovaných souborů jsme naměřili hodnoty 7,1-7,44 KB/s při rychlosti 64 000 b/s a 13,3-14,2 KB/s s využitím obou B kanálů. Přenos nekomprimovaných textových souborů s využitím komprese u ISP RedBox se vyšplhal na hodnoty kolem 75 KB/s při downloadu i uploadu. Během testování rychlosti odezvy (pingu) na českém herním serveru jsme bohužel naměřili vyšší hodnoty v rozmezí 65-80 ms. Pro vážnou práci je tedy Microcom ISDN USB Travel velmi dobrou volbou, pro rychlé on-line hry jej příliš doporučit nelze. Pořizovací cena 2 745 Kč včetně DPH je vzhledem ke kvalitám produktu rozhodně příznivá.

Todos SurfLite II USB

Pokud bych měl druhé zařízení okomentovat jednou větou, pak bych mohl říci jen: pokročilý telefon s nadstandardními funkcemi.

Začněme trochu netradičně: čím Todos Surflite určitě není? Levným doplňkovým zařízením, které vám umožní komunikaci po ISDN lince.

Naopak, telefon může být samostatným přístrojem, sloužit jako pobočková ústředna s připojením dalších šesti analogových zařízení a zároveň umožní datové přenosy z/do počítače PC a Macintosh. Pro připojení analogových telefonů, záznamníků či faxů je Todos Surflite vybaven dvojicí POTS portů. Komunikaci s počítačem zajišťuje USB rozhraní i starší sériový port RS-232. Při telefonátech je možné využít vestavěné hands free sady interního mikrofonu a hlasitého reproduktoru. Základní informace o vytáčených a přijímaných číslech jsou dobře viditelné na dvouřádkovém alfanumerickém displeji. Telefonní tlačítka jsou doplněna funkčními klávesami pro vyvolání nabídek i směrovými šipkami pro pohyb v zobrazených volbách. Vedle zmíněného telefonování a datových přenosů s podporou PPP a MLPPP protokolu je možné zasílat textové zprávy na jiné ISDN nebo GSM telefony, sledovat poplatky na přidělených MSN číslech, zdarma telefonovat v okruhu vestavěné pobočkové ústředny, přepínat tlf. hovory mezi jednotlivá MSN čísla nebo se nechat informovat o příchozích zprávách elektronické pošty. Vestavěná čtečka karet Smartcard umožní číst a zapisovat na všechny karty podle ISO 7816 a bude podporovat elektronické obchodování a bankovní operace.

Je dobré vědět, že při testu se ping pohyboval na hranicích 50-60 ms a rychlosti downloadu i uploadu byly v podstatě srovnatelné s dříve popsaným zařízením Microcom ISDN USB Travel. Potěšila nás velmi přehledná česká dokumentace, čeština na dvouřádkovém displeji telefonu i bezproblémový provoz. Zklamáním však bylo velmi chudé programové vybavení, které v podstatě zahrnuje jen ovladač pro Windows či Mac OS, s nímž lze zprovoznit datové přenosy. Funkcím telefonu nelze vytknout nic, chudá programová výbava však zamrzí. Vzhledem k ceně 9 638 Kč včetně DPH by si uživatel další software určitě zasloužil.2 0191/FEL o

Microcom - ISDN USB Travel

snadná přenositelnost

rychlost datových přenosů

vysoký ping

K testu zapůjčila firma: Microcom CZ www.microcom.cz

Todos Surflite

USB i sériové rozhraní

nadstandardní funkce

pořizovací cena

programové vybavení

K testu zapůjčila firma: AtTel, s. r. o. www.attel.cz

§§§§§


Užitení paraziti na Internetu – nepracuje váš stroj pro někoho jiného?

Rita Pužmanová

c02p0192

Víte, co všechno se děje s vaším počítačem připojeným k internetu? Nebo obráceně: Proč spotřebovávat vlastní zdroje, pokud lze použít zdroje někoho jiného? Novým fenoménem, o němž se diskutuje, zda patří spíše do zneužití nebo do šikovného využití internetu, se stalo tzv. parasitic computing. Podívejme se, co umí, jak vůbec vzniklo, a jak se na ně dívá svět.

Parazitující výpočetní systémy, tak by se snad dal nejlépe přeložit nový termín parasitic computing, který se objevil v oblasti využití (nebo zneužití?) internetu. Čtyři výzkumníci na University of Notre Dame v Indianě, USA (Albert-Laslo Barabasi, Vincent Freeh, Hawoong Jeong a Jay Brockman), v létě 2001 zveřejnili, jak účinně přesvědčit webové servery připojené k internetu, aby za ně vyřešily část složitého výpočetního problému. Toto využití webových serverů není narušením jejich bezpečnosti a nejedná se tedy přímo o zločinné praktiky na internetu, i když se tak děje bez vědomí jejich vlastníků a správců. Ve skutečnosti má parasitic computing dopad na výkonnost webových serverů to může mít za následek problematický útok na bezpečnost v podobě odmítnutí služby (DoS, Denial of Service).

Parasitic computing není grid computing

Zatím je parasitic computing jedním z příkladů nových technologií, které lze současně považovat za nebezpečí, stejně jako za možné užitečné využití globálního síťového propojení. Na rozdíl od tzv. mřížkového výpočetního systému (grid computing nebo cluster computing), kdy vlastníci systému připojených k internetu nabízejí volné kapacity svých síťových zdrojů pro složité distribuované výpočty (např. projekt SETI@home, Search for Extraterrestrial Intelligence), parasitic computing funguje tajně a nekontrolovaně, bez svolení a vědomí majitelů využívaných počítačů, tedy formou krádeže. První experiment autorů tohoto mechanismu byl mnohem složitější a časově náročnější než využití pouze síťových kapacit jejich univerzity, ale poukázal na obrovské možnosti, které v sobě ještě internet skrývá. Autoři sami nazývají svůj počin zjištěním a nikoli vynálezem. Tato možnost na internetu existovala vždy a někdo ji stejně nakonec musel objevit.

Jak parasitic computing funguje

Spolehlivá webová komunikace po internetu probíhá na základě transportního protokolu TCP (Transmission Control Protocol) a aplikačního protokolu HTTP (HyperText Transport Protocol). Protokoly webové komunikace lze využít pro výpočty, a tím změnit celý internet na distribuovaný počítačový systém virtuální superpočítač. V něm pak webové servery neuvědoměle vykonávají operace. Vzdálený parazitující uzel jinými slovy nutí cílové systémy řešit část komplexního problému pouze tak, že s nimi naváže běžnou komunikaci. Cílové systémy ve skutečnosti nespolupracují na řešení problému, pouze provádějí dílčí výpočet, který je nezávislou a vyhodnotitelnou součástí rozsáhlého problému.

Všechny zprávy, jejichž kontrolní součet se pro parasitic computing používá, jsou běžné TCP segmenty posílané na server HTTP. Jedná se o neplatné požadavky protokolu HTTP nebo neplatné segmenty TCP. Webové servery podobné zprávy dostávají od prohlížečů zcela běžně, proto tento mechanismus nenarušuje integritu webového serveru víc než běžný webový prohlížeč. Mimochodem využití TCP je pouze jednou z možností, jak provádět parasitic computing. Podobně by se dalo využít i komunikace na úrovni IP, kdy by se výpočty přesunuly z koncových uzlů na směrovače na cestě mezi koncovými systémy; to by však mohlo zvýšit zátěž směrovačů a zapříčinit vznik úzkých míst v síti. Využití výhradně koncových systémů pro parazitující výpočty je umožněno teprve od transportní vrstvy, kde již pracují koncové protokoly: transportní TCP (experimentálně vyzkoušeno), nebo protokoly HTTP či šifrování (SSL, Secure Socket Layer). Poslední dvě možnosti jsou zatím neprozkoumané a mohou být potenciálně efektivnější než experimentální využití TCP.

Jedinou obranou proti parazitujícímu zneužívání připojeného počítače k internetu je odpojit ho od Sítě. Autoři nezveřejnili svůj vypracovaný program, protože upozorňují, že by jej šlo upravit s cílem provádět skutečné pirátství zneužívat k internetu připojených webových serverů.

Parasitic computing dnes vyvolává otázky kolem využití zdrojů internetu, jejich vlastnictví a distribuované spolupráce. Nejedná se tedy pouze o možnou změnu k využití distribuovaných výpočetních kapacit přístupných prostřednictvím internetu, ale o další a složitější otázky z oblasti práva, etiky a vědy. Parasitic computing by mohlo snadno nabídnout téměř neomezené výpočetní kapacity na Síti (i když v současné době náklady a náročnost tohoto využití dílčích zdrojů jsou velmi vysoké). Ale palčivou otázkou pro nás všechny zůstává, jak s touto možností naložit. Má být umožněna? Za jakých podmínek? Kdo ji bude řídit?

Komunikace po http pod drobnohledem

Webová komunikace je složitý proces vyžadující spolupráci všech vrstev síťové architektury TCP/IP: když uživatel zadá svému webovému prohlížeči identifikátor stránky (URL, Universal Resource Locator), kterou chce stáhnout, tak jeho systém musí nejprve navázat spojení s daným cílovým systémem pomocí transportního protokolu TCP (Transmission Control Protocol). Na základě navázaného spojení a otevřené komunikační cesty internetem vyšle lokální systém požadavek protokolu HTTP (HyperText Transport Protocol) po existujícím spojení TCP. Transportní zpráva TCP je následně předána lokální vrstvě IP (Internet Protocol), která může tuto zprávu rozdělit do více datagramů IP, pokud je zpráva delší, než umožňuje přenést připojená síť. Tyto datagramy jsou pak nezávisle na sobě přenášeny sítí přes směrovače na cestě mezi lokálním (zdrojovým) počítačem uživatele a cílovým webovým (HTTP) serverem.

Cílový HTTP server si sestaví přijatý požadavek postupně na základě obdržených datagramů IP a s využitím kontrolních mechanismů kontrolního součtu transportní vrstvy, konkrétně protokolu TCP. Pokud by některý ze segmentů byl přenesen s chybou (některé bity by nesouhlasily s původní zprávou), musel by si protokol TCP vyžádat opětovné vyslání segmentu. Pokud jsou všechny segmenty obdrženy bezchybně, celý původní požadavek TCP předá protokolu HTTP v aplikační vrstvě. Tento požadavek je cílovým serverem zpracován a odezva je podobným způsobem (přes jednotlivé vrstvy TCP/IP a po síti) odeslána uživateli v rámci otevřeného spojení TCP.

Zdánlivě triviální úkol jako stažení webové stránky vyžaduje spolupráci všech vrstev architektury TCP/IP u koncových systémů, tedy lokálního uživatele a vzdáleného webového serveru. Jednoduchý požadavek znamená řadu výpočtů přepočtů kontrolního součtu každého přeneseného segmentu TCP. Právě výpočet kontrolního součtu segmentů TCP zakládá možnost provádět vyžádané matematické operace kontrolované vzdáleně, a to bez svolení vlastníka daného systému.

Zdroje:

Parasitic computing www.nd.edu/~parasite/

Nature 412, 894 897 (2001), Macmillan Publishers Ltd. www.nature.com/cgitaf/DynaPage.taf?file=/nature/journal/v412/n6850/full/412894a0_fs.html

Parasitic computing

Samostatný parazitující uzel (zelený) vzdáleně koordinuje výpočty prováděné v internetových protokolech. Zasílá speciálně sestavené zprávy na cílové uzly (modré skříňky), což jsou webové servery, jež mají v sobě zabudovánu aritmetickou a logickou jednotku (ALU) a síťové rozhraní (NIF).

Parazitující uzel rozesílá zprávu pro každé možné řešení (černé šipky v obrázku a), ale přijímá odpovědi pouze pro každé platné řešení (červená šipka v obrázku a).

Funkce komunikačních vrstev při komunikaci parazitujícího uzlu a cílových webových serverů

Paket nesoucí problém, který má být vyřešen, vstupuje do sítě na IP úrovni obchází TCP vrstvu parazitního uzlu. Zpráva je sestavena tak, že neplatné řešení způsobí chybu v TCP kontrolním součtu, a je odhozeno, což je zobrazeno černou šipkou "neúspěšná komunikace". Pouze platná řešení pokračují nahoru přes TCP vrstvu do HTTP, což je zobrazeno červenou šipkou, označenou "úspěšná komunikace". Cílové webové servery odpovídají na všechny požadavky, jež dosáhnou HTTP, a to dokonce i na neplatné.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – březnová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0193

V únoru tohoto roku bylo na trhu s mobilními telefony řádné sucho a nutno podotknout,že kdyby se nám nedostal do ruky již nějakou dobu prodávaný Alcatel OT 311 a dvě novinky od finské Nokie, asi bychom vám neměli tento měsíc co představit.

Alcatel OT 311

Společnost Alcatel představila na začátku tohoto roku nový mobilní telefon low-endové kategorie s označením OT 311. Na první pohled zaregistrujete především poměrně vydařený design, přijatelné rozměry a hmotnost, a zejména integrovanou anténu.

Výrobce se snažil opět zalíbit hlavně těm uživatelům, kteří si s telefonem vyhrají. Tomu odpovídají výměnné barevné kryty, a možnost upravovat si různá nastavení telefonu od úvodní animace až po skládání vlastních vyzváněcích melodií. Naopak ti, kdo z telefonu spíše volají či píší SMS zprávy, budou poněkud zklamáni. Telefon totiž nemá vnitřní paměť na jména ani SMS zprávy a vyhledávání v telefonním seznamu trvá až nezvykle dlouho. Při testech se SIM kartou se 70 kontakty trvalo vyhledání jmen v závislosti na zvoleném počátečním písmenu 2-9 sekund. Ideální není ani metoda prediktivního vkládání textu. Alcatelovské Zi sice funguje, ale má poměrně malou zásobu slov. Telefon také podporuje psaní dlouhých SMS, ale bohužel nezobrazuje počet napsaných ani zbývajících znaků. Velkým plusem telefonu je možnost zmenšit či zvětšit velikost fontu v menu a jednoduchost ovládání pomocí dvousměrného joysticku DriveKey. Pokud jej čeští operátoři zařadí do svých předplacených sad, stane se jedním z nejprodávanějších produktů tohoto roku.

Nokia 6510

Jednoznačně nejaktivnějším výrobcem mobilních telefonu je v poslední době finská Nokia. Po modelech 8310, 6310 a 5510 přichází s přístroji s označením 5210 a 6510. Zatímco druhou z novinek si představíme až příště, stylový telefon Nokia 6510 už nějaký ten týden testujeme.

Pokud podle čísla umisťujete Nokii 6510 mezi manažerské telefony, pak se hodně mýlíte. Malý přístroj s rozměry 97x43x20 mm a hmotností 84 g je jednoznačně zástupcem stylové kategorie. Krom malých vylepšení je nová Nokia modelem 8310 v konzervativnějším kabátě.

Telefon nabízí 500 pozic v adresáři, paměť na 30 SMS zpráv, český slovník T9, kalkulačku, budík, organizér, převodník měn, hry, WAP a spoustu užitečných maličkostí. Podporuje přenos dat technologiemi GPRS a HSCSD, poskytuje pouze možnost propojení s PC přes IrDA port.

Jedinými výtkami vůči Nokii 6510 je poněkud psychedelické podsvícení displeje, nemožnost psát dlouhé SMS a "vrzání" fólie pod tlačítky. Pokud vám tyto maličkosti nevadí, pak asi uvěříte tvrzení, že Nokia 6510 je bez pochyb jedním z nejlepších mobilních telefonů na trhu. Někomu možná přijde příliš malá, ale perfektní ovládání a funkce jí upřít rozhodně nemůžeme.

Nokia 6310

Jeden z nejoblíbenějších manažerských mobilních telefonů, Nokia 6210, má konečně svého nástupce. Nemá sice tolik inovací, kolik se od nových přístrojů očekává, nabízí ale vylepšení stávajících funkcí a navíc to, co nabízela konkurence.

Vezeme-li Nokii 6310 do ruky, najdeme jen několik kosmetických detailů, které ji odlišují od Nokie 6210. Jsou jimi barevná provedení, tvar a rozmístění tlačítek a hmotnost, jež je u nového modelu o tři gramy nižší.

Uvnitř přístroje naleznete obsáhlý adresář, do nějž můžete uložit 500 kontaktů včetně tří čísel a jedné poznámky. Telefon si pamatuje po deseti zmeškaných a přijatých hovorech a deset čísel, na která jste volali. Do paměti se vejde i 150 zpráv. Jejich psaní je s podporou T9 velmi snadné, škoda jen, že vytvořená zpráva nemůže mít více jak 160 znaků. Součástí telefonu je i organizér, kalkulačka, hlasový záznamník, wapový prohlížeč ve verzi 1.2.1 a další doplňky jako hry či elektronická peněženka.

Telefon podporuje krom HSCSD, jež uměla už 6210, i v dnešní době poněkud protěžovanější GPRS. Konfigurace obou technologií je maximálně 3 + 1. Pokud byste chtěli Nokii 6310 propojit s notebookem, můžete k tomu využít jak infračervený port, tak sériový kabel nebo bluetoothové spojení.2 0193/FEL o

Alcatel OT 511

Miniaturní a lehký je model OT511 od francouzského Alcatelu. Nenabízí sice tolik funkcí, jako cenově srovnatelné telefony, ale boduje na poli her a vyzvánění. Je na každém z vás, jestli je ale zrovna tohle to nejdůležitější.

Ericsson T65

Ericsson T65 je klasickým telefonem, který nezapadá do žádné kategorie. Podporuje GPRS a HSCSD, nemá však IrDA port. Umí psát dlouhé SMS, ale nezná český slovník T9. Navíc je poněkud širší, než jsme u klasických telefonů zvyklí.

Ericsson T68

Jednoznačně jeden z nejelegantnějších telefonů na trhu v sobě skrývá slušnou škálu nejmodernějších technologií a užitečných funkcí. Daní za komfort je ale cena, která se mnohým z vás může zdát dosti vysoká.

Motorola Talkabout 191

Velmi sympatický low-end představila Motorola pod označením T191. Jde o malý a lehký přístroj s vnitřní pamětí na 100 jmen, prediktivním vkládáním textu T9 (prozatím bez českého slovníku) a grafickým menu.

Motorola Talkabout 192

Low-endová Motorola s integrovanou anténou překvapuje především podporou GPRS (pouze pro WAP) a poměrně velkým displejem. Ostatními funkcemi a výbavou nepřekračuje rámec své kategorie.

Nokia 8310

Malý, funkcemi nabitý a především uživatelsky pohodlný přístroj představila společnost Nokia pod kódovým označením 8310. Jeho zařazení mezi stylové telefony však jasně dává najevo, že si jej nebude moci koupit každý.

Panasonic GD35

Low-endový Panasonic GD35 je určen především těm, kteří od mobilního telefonu krom telefonování a psaní SMS zpráv nevyžadují žádné speciální funkce. Otázkou je, zda-li to není v dnešní době přeci jen málo.

Panasonic GD75

Prvním modelem Panasonic bez antény je elegantní GD 75, který potěší především pamětí na 200 kontaktů a českým slovníkem T9. Pokud jej čeští operátoři zařadí do nabídky svých předplacených sad, mohl by se stát hitem letošního léta.

Siemens C45

Nástupce populárního modelu C35 je sice modernější co do vzhledu a některých funkcí (český slovník T9), avšak smutné je, že se kapacita telefonního seznamu smrskla oproti C35 na polovinu.

Sony CMD J6

Hitem loňského podzimu se stal mobilní telefon Sony CMD-J6. Nabízí totiž velké množství funkcí, český T9 slovník a příjemný

design. To vše za cenu, které stěží konkurují hůře vybavené low-endy.

§§§§§


Srovnání předplacených služeb mobilních operátorů v ČR a SR

Andrej Ruščák

c02p0194

Předplacené služby zajišťují mobilním operátorům velkou část jejich zákazníků. Jde totiž o levný způsob, jak si mobilní telefon přihlásit do sítě, aniž by se uživatel zavazoval placením pravidelných poplatků. To je výhodné zejména pro uživatele s nepravidelným, či nízkým příjmem. Pojďme se tedy podívat na srovnání těchto služeb v České a Slovenské republice.

Nutno poznamenat, že slovenští operátoři poněkud zaostávají za českými, zejména pak společnost Eurotel Bratislava, která má podmínky pro uživatele nejhorší. Naopak o nejlepší hodnocení se dělí český Paegas a Oskar. Poměrně velký rozdíl v nabídce služeb, a především potom v jejich cenách je podle mého názoru dán zejména tím, že na Slovensku jsou pouze dva operátoři, kteří si rozdělili trh. Praktiky slovenských operátorů se tedy v mnohém opírají o možnosti, které jim tento duopol přináší. Podívejme se tedy na klady a zápory nabídky jednotlivých operátorů.

Čechy

Tanec v rytmu Twistu (RadioMobil ČR)

Paegas má u své předplacené služby Twist pro uživatele mnoho zajímavého. Twist bych doporučoval zejména nadšencům, protože nabízí celou škálu služeb, jaké mohou sítě GSM dnes zákazníkům poskytnout. Na druhou stranu jeho ceny nejsou nejnižší SIM karta vás přijde poněkud dráž, než byste očekávali, a ceny hovorného jsou spíše průměrné než levné. Nutno podotknout, že se ceník služeb karet Twist výrazněji změnil naposledy 1. 4. 2001, a to když Paegas jako jediný operátor (to platí i dodnes) zavedl hlasovou schránku zcela zdarma. Jako hlavní výhody Twistu bych viděl zejména velmi dobrou odbornou pomoc (k dispozici je operátor 24 hodin denně, není problém se na něj dovolat). Pokud máte závažnější problémy například s WAPem, či s internetovým portálem Paegas Click, máte k dispozici speciální datovou linku na čísle 4684 (0603 604 684 z jiné sítě), kde se mi ještě nestalo, že by mi operátor řekl větu "tyto údaje nemáme k dispozici, s tímto se obraťte...". Další pozitiva bych viděl například v roamingu s přímým voláním (Paegas je jediný z recenzovaných operátorů, který tuto službu ve své předplacené službě nabízí), hlasové schránce zdarma a v doplňkových službách (Coca-Cola z automatu on-line nákup, platba kreditem, SMS na pevnou linku, Navigator, atd.). Za zmínku stojí i opravdu užitečný portál Click. Díky informačním kanálům "Twist Info plus" a službě Paegas Navigator zde není zapotřebí CB zpráv.

Paegas nabízí dva tarify: Twist Standard a Twist SMS, u kterého jsou sice dražší hovory, ale textové zprávy jsou jen za 1,70 Kč. Nevýhody Twistu vidím například v blokování přesměrování a tom, že nelze použít služby blokování hovorů (lze blokovat pouze roamingová volání). Je zpoplatňováno samotné spojení při roamingu, konkrétně částkou 15 Kč.

Letem světem s Go (Eurotel Praha)

Služba Go je velmi průměrná předplacená služba, která si velmi zakládá na anonymitě zákazníka. Sice jste chráněni před všetečnýma ušima tajných služeb, což je chvályhodné, ale na druhou stranu, ztratíte-li kód PUK, pak vám pomůže už jen pánbůh. Paegas vám kódy PUK a PUK2 poskytne zcela zdarma, sdělíte-li operátorovi své telefonní číslo, a číslo SIM, které je na kartě vytištěné. Nemluvě o tom, že Oskar vám poskytne veškeré kódy i přes automat, sdělíte-li své osobní číselné heslo, které si zadáte při aktivaci SIM karty. Důvodem, proč Eurotel u služby Go neposkytuje kódy PIN2 a PUK2, je technologie odečtu kreditu prostřednictvím interního počítadla SIM karty a SMS zpráv. Kódem PIN2 by si totiž uživatel mohl jednoduše limit vypnout, a tím volat zcela zdarma.

Ke kladům Eurotelu se dají připsat dobré datové služby a technologie SuperSound. K novému projektu Go patří karty Juice, s kterými můžete prostřednictvím technologie SIM Toolkit připojit ke službě WAP, nebo služba zasílání CB zpráv ohledně místa, kde se právě nacházíte. K záporům patří zejména blokování veškerých přesměrování a blokování hovorů, deaktivace SIM, pokud za 3 měsíce neuskutečníte placený hovor. Pro cestovatele jedna zásadní nevýhoda: u roamingu je zpoplatňovaný sestavovací poplatek za spojení, i když se nedovoláte. Jenže Eurotel má k dispozici svého operátora i ze zahraničí zdarma, což jinak poskytuje jen Oskarta. Sečteno a podtrženo: Eurotel má výhody i nevýhody, zkrátka se dá hodnotit jako solidní průměr.

Oskarta se neztratí (Český Mobil)

Oskarta je velmi výhodná předplacená služba jak v oblasti cen, tak i počtem dostupných služeb, které jsou stejné jako u majitelů paušálních tarifů. Mezi hlavní výhody patří nízké ceny, absence SIM locku, a neblokuje se žádná služba GSM. Uživatel opravdu ocení účtování, které je po první minutě po vteřinách, hlasovou a internetovou samoobsluhu, možnost vlastního WAP menu, absenci manipulačního poplatku při roamingu apod. Oskar má dobré pokrytí, SIM karty mají paměť na 25 textových zpráv a 220 čísel v tel. seznamu. Cestovatelé ovšem budou řešit dilema, zda si Oskartu pořídit, protože se sice neplatí žádné manipulační poplatky, operátor a samoobsluha jsou zdarma, zato ale není možné zasílat z roamingu SMS zprávy. Pokud jsem výše chválil zákaznickou pomoc u Paegasu, u Oskara musím konstatovat opak. Operátor je k dispozici pouze od 8 do 20 hodin mimo státních svátků, kdy není k dispozici vůbec. Také mě zaskočily ceníky služeb Oskarty, kde jsou podle mě zbytečně velmi velkým písmem uvedeny ceny bez 5% DPH, a teprve potom následují velmi malým písmem ceny s daní. Oskara bych celkově hodnotil jako nadprůměrného, nicméně pokud by chtěl dohnat úroveň Paegasu, má ještě co zlepšovat.

Ještě jedna poznámka teprve po vstupu Oskara na český trh došlo k opravdovému posunu ve vstřícnosti operátorů vůči klientům. Před jeho nástupem panovaly v Čechách podobné poměry, jaké dnes znepříjemňují život uživatelům na Slovensku.

Slovensko

Easy moc nepotěší (Eurotel Bratislava)

Zvláště u tohoto operátora je vidět, kam až může dostat uživatele trh rozdělený na dvě poloviny. Úroveň služeb na předplacené kartě Easy je velmi nízká (vyhýbám se pojmu katastrofální) a její uživatelé platí za služby, které jsou u české Go bez problémů zdarma. Jen pro příklad: za službu zobrazení čísla volajícího tedy CLIP, je nutno zaplatit 350 Sk (cca 256 Kč). Absence neplacené služby CLIP však není zdaleka to jediné, co uvádí uživatele znalého jiných hodnot při studiu podmínek slovenského operátora v úžas. Člověka zarazí například placená služba CLIR (zamezení identifikace inkognito) a absence roamingu v té podobě, na jakou je zvyklý. Roaming Eurotelu Bratislava je totiž jenom chabou napodobeninou toho, co známe od českého Eurotelu: jeho aktivace proběhne jen tehdy, máte-li kredit vyšší než 500 Sk, a automatická deaktivace je prováděna při poklesu kreditu pod 200 Sk. Lze posílat jen SMS zprávy, a na území SR jsou při aktivované službě "Easy SMS Roaming" blokované odchozí hovory takže pozor, roaming aktivujte těsně před hranicemi, nebo se doma nedovoláte.

Volání operátora stojí 2,80 Sk/min., přičemž obvykle trvá velmi dlouho, než vás spojí a jednotky při tom radostně nabíhají. Dále nelze použít datové přenosy, ceny za hovory jsou velmi vysoké, přechod na standardní tarif s ponecháním čísla se zpoplatňuje částkou 300 Sk a Easy není anonymní. Karta nepodporuje služby CB, tedy lokální info. Dobré vlastnosti by na Easy člověk hledal těžko, avšak také se nějaké najdou. Například je velmi levná SIM (190 Sk 140 Kč). Od prvního března dokonce Eurotel Bratislava zavedl sekundovou tarifikaci od okamžiku spojení, zřejmě inspirován Globtelem. Také je zde služba Bonus, jejíž aktivace stojí 50 Sk, ale musí se zakoupit s dobíjecím kuponem na 200 Sk. Výhoda Bonusu spočívá v tom, že za každou minutu příchozího volání z jiné sítě dostane účastník 1 Sk ke svému kreditu. K dobru je možno přičíst i to, že na kartě Easy jsou povolena blokování. Významnou výhodou jsou neplacené první dvě vteřiny v případě, že se dovoláte do hlasové schránky. Pokud nechcete nechávat vzkaz, neztrácíte zbytečně kredit na bezvýsledných voláních. Nicméně vzato souhrnně: Služba Easy má k dokonalosti velmi daleko.

Prima může být opravdu prima (Globtel)

Na službách Globtelu je velmi patrná skutečnost, že tato společnost byla druhá na trhu, a že se snažila srazit ceny dolů a zkvalitnit služby pro zákazníky podobně, jako to učinil RadioMobil v České republice. Je sice pravda, že v některých oblastech služba Prima vysoce převyšuje službu Easy společnosti Eurotel Bratislava, ale přece jen nelze Globtel jen tak chválit, protože i u Primy stále ještě nepřevažují klady nad zápory. Mezi hlavní nedostatky služby Prima patří zejména placené služby CLIP a CLIR, a velmi drahá hlasová schránka (4,50 Sk/min. 3,30 Kč). Ostatně položme si otázku, zda je nutné za tuto službu vůbec platit český RadioMobil to pochopil už před rokem a nyní představuje neplacená hlasová schránka jednu z jeho konkurenčních výhod. Nepříjemné je placené spojení s operátorem (též 4,50 Sk/min) a znovu problém s nutnou registrací. Opět nefunguje lokální info služby CB. Kladů je ovšem více než u Easy, a v některých oblastech by mohl Globtel dokonce úspěšně konkurovat českým operátorům. Na Primě tedy potěší především účtování od začátku hovoru po vteřinách, plnohodnotný roaming (aktivace 200 Sk), není zakázáno blokování, neplatí se za zachování čísla při přechodu na standardní tarif, a hlavně je zde velmi levný WAP (2 Sk/min. 1,40 Kč, levnější byl WAP jen u vánoční Oskarty 1,05 Kč/min, jinak se cena WAPu v ČR pohybuje mezi 2,50-2,80 Kč/min.) Shrnuto: Globtel Prima je služba znatelně lepší než Eurotel Easy, ale i tak má k dokonalosti daleko. Zlepšení služeb může přinést větší orientace na vlastníka společnost Orange. Jinak pomůže buď třetí operátor, nebo zázrak.

Toto tedy bylo srovnání předplacených služeb mobilních operátorů v ČR a SR, ze kterého jasně vyplývá, že pro rozvinutý trh s mobilními technologiemi je jednoznačně lepší mít více operátorů, aby vzniklo opravdu konkurenční prostředí. Na Slovensku provádějí operátoři velmi masivní kampaň, ve které pochopitelně ovlivňují trh tak, jak se jim hodí. Lidé jim většinou věří, protože neznají nic jiného. Z tohoto přehledu je zcela patrné, že rozdíl mezi zemí, kde jsou dva operátoři a zemí, kde jsou alespoň tři, je nesmírný. Ve jménu účastníků slovenských mobilních sítí pevně doufám, že přijde konkurence ve formě třetího operátora, a že přijde i nový telekomunikační zákon, který nebude vyžadovat registraci občanským průkazem či pasem.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Za hranicí 2 giga – vyberte si z nejrychlejších procesorů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0165

Se začátkem roku se stabilizovala situace s procesory, které mají více než 2 gigahertzy. Už staršího data uvedení je Pentium 4 Willamette 2 GHz, jež bylo poměrně dlouhou dobu považováno za nejvýkonnější procesor pro PC. V lednu se k němu přidaly čipy Pentium 4 Northwood na 2 a 2,2 GHz, a také nejsilnější Athlon XP2000+ od AMD.

Přestože Athlony XP nepracují ve skutečnosti na frekvenci, která je uvedena v názvu typu (jde pouze o tzv. Model Number), jsou řazeny do stejné třídy, jako skutečně dvougigahertzová Pentia 4 od Intelu. Tato situace nastala vzhledem k poměrně rozumně postavenému přepočtu mezi opravdovou frekvencí a Model Numberem, která vychází z řady benchmarků. Proto také my považujeme Athlon XP2000+, jehož frekvence je 1 667 MHz (1,67 GHz), za dvougigový procesor. A jak uvidíme, čipům od Intelu tvoří odpovídající konkurenci.

Pentium 4 Northwood Nová krev

Toho času vlajková loď desktopových procesorů Intelu dostala novou tvář. Jádro Northwood postavené na nové technologii by mělo zaručit jak nižší spotřebu energie, tak příliv dalšího výkonu a otevření brány vyšším frekvencím.

Jako čistě výkonový akcelerátor přišel Intel s navýšením vyrovnávací paměti cache 2. úrovně. Zatímco předchozí Pentia 4 mají 256 kilobajtů, Pentium 4 Northwood má půl megabajtu.

Pentium 4 tak jak jej známe dnes, tedy s jádrem Willamette, je sice postaveno na moderní architektuře NetBurst, ale její výsledky přicházejí až se zvyšováním frekvence. Proto byl Intel postaven před otázku, jak umožnit, aby tento procesor byl schopen pracovat nad 2 GHz, kde současná výrobní technologie za běžného chlazení končí. Zcela logickým krokem byl tedy přechod na technologii výroby 0,13 mikronu.

0,13 mikronu

Zmenšování konstrukční velikosti polovodičových přechodů přináší několik pozitivních faktů. Především je to zmenšení plochy jádra procesoru. Zatímco původní 0,18mikronový čip zabíral 217 mm2, nový má jen 148 mm2, tedy zhruba o 30 % méně. Zmenšení plochy jádra přináší ve skutečnosti při výrobě dvě výhody. První je relativní zlevnění výroby procesorů, které vychází ze snížení spotřeby wafferů, speciálních plátků ultračistého křemíkového monokrystalu, základního materiálu pro výrobu procesorů. Když procesor zabírá o 30 % plochy méně, je možné na jeden waffer umístit více procesorů a výroba se tím zlevňuje. Samozřejmě že se na celkovou cenu nabalují ještě další náklady, které jsou naopak vyšší (například odpisy nových litografických strojů), a případně i zvýšení zisku, takže ve výsledku zřejmě zatím nové procesory levnější nebudou. Druhou výhodou je zvýšení výrobní kapacity vycházející ze stejných předpokladů.

V praktickém provozu přináší nová technologie také nižší spotřebu a nižší emisi tepla, které je nutné odvést a rozptýlit. Procesory je tedy možné snadněji uchladit a počítače mají nižší spotřebu. Přestože na desktopové stroje není v tomto směru upřena pozornost, v případě notebooků je to jeden z klíčových parametrů.

Pentium 4 Northwood však není prvním procesorem Intelu, a už vůbec ne prvním čipem, který je vyráběn na 0,13mikronové technologii. Své už o tomto výrobním procesu ví například i VIA či Transmeta, koketují s ním výrobci grafických čipů a v blízké budoucnosti jej zavede i největší konkurent Intelu na poli procesorů, společnost AMD.

Ale i samotný Intel již uvedl 0,13mikronové procesory, jimiž byla Pentia III určená nejdříve pro notebooky a později i pro klasické stolní počítače a menší servery. Jejich jádro se nazývá Tualatin a například v noteboocích mají takové čipy označení Intel Mobile Pentium III-M. Přesto, anebo snad právě proto má Intel s 0,13mikronovou technologií dostatek zkušeností, což mu umožnilo převést více továren na nový výrobní proces a zvýšit tak kapacitu výroby.

Athlon XP2000+ Nejsilnější Palomino

AMD přišlo na trh s Athlonem XP2000+ zhruba ve stejné době, kdy Intel uváděl nejnovější 2,2gigahertzový čip. Přestože by se mohlo zdát, že jen těžko bude konkurovat procesorům s vyšší frekvencí, ve skutečnosti jsou to vyrovnaní soupeři.

Athlon XP2000+ je v současnosti nejvýkonnějším modelem Athlonu s jádrem označovaným jako Palomino. Pod tímto kódem se skrývá inovovaný procesor Athlon, kterému přibyly některé důležité detaily, jejichž cílem je zvýšení výkonu a snížení emise tepla. Právě teplo je nepřítel práce procesoru na vyšších frekvencích.

Změny, které zvyšují výkon, se týkají vnitřní struktury procesoru: byl vylepšen hardwarový data prefetch, tedy metoda, jak procesor získává data "napřed", ještě než je skutečně potřebuje. Dále byly přepracovány a rozšířeny TLB buffery, jejichž úlohou je uchovávat přeložené adresy v chráněném režimu. A konečně AMD implementovalo novou sadu multimediálních instrukcí 3D Now! Professional, která obsahuje také instrukce SSE, známé z procesorů Intel Pentium III.

Důležitou změnou spíše marketingového charakteru je bezesporu XP Model Numbering. AMD se tímto krokem snažilo do jisté míry vyrovnat frekvenční handicap proti čipům Pentium 4 od konkurenčního Intelu. Zatímco frekvencí Athlony ztrácely, výkonem se Pentiím 4 vyrovnaly, a proto je AMD začalo označovat podle odpovídající frekvence Pentia 4. Dá se tedy říci, že Athlon XP2000+ odpovídá svým výkonem Pentiu 4 na frekvenci 2 GHz.

Dnes, s odstupem několika měsíců od uvedení Athlonů XP na trh, lze jednoznačně prohlásit, že i přes poměrně zdrženlivé až negativní reakce na počátku, je dnes XP Model Numbering přijímán pozitivně jak uživateli, tak se tato změna podílí na dobrých obchodních výsledcích AMD.

Jak je i z našich testů zřejmé, XP Model Numbering je konstruován korektně a dokonce do jisté míry i zdrženlivě. To samozřejmě mělo obrovský podíl na tom, že dnes je chápán XP2000+ jako "dvougigahertzový" procesor, přestože ve skutečnosti pracuje na frekvenci nižší.

Výsledky testů

Přiložená tabulka výsledků jasně dokládá, jak je pole jednotlivých soupeřů s frekvencemi nad 2 GHz vyrovnané. Přestože na rozdíl od Northwoodu je Athlon XP Palomino relativně "starší" produkt, uvedený na trh na přelomu září a října loňského roku, podává vyrovnané výkony plně srovnatelné s intelovskými vlajkovými loděmi. Samozřejmě maximální výkon mezi desktopovými procesory poskytuje bezkonkurenčně 2,2GHz Pentium 4 ve spolupráci s paměťovými moduly RIMM RDRAM.

I přes neustálé poklesy cen pamětí Rambus a nervozitu na trhu DDR čipů stále zůstává DDR a Athlon XP cenově výhodnějším řešením. Rozdíl sice není propastný, ale v poměru cena-výkon vítězí jednoznačně Athlon XP.

Zajímavější je ale bližší pohled na jednotlivé dílčí výsledky SYSmarku, který se v části Content Creation skládá z programů pro tvorbu webu, mezi nimiž nechybí Adobe Photoshop, Macromedia Flash, Macromedia Dreamweaver či Windows Media Encoder. Druhá část nazvaná Office Productivity zastupuje programy pro běžnou kancelářskou práci, jako je MS Word, MS Excel či MS Outlook.

Z výsledků je patrné, že v sekci Content Creation vítězí procesory Pentium 4, zatímco Office Productivity je doménou Athlonu XP. Zajímavostí je právě Windows Media Encoder. Zatímco ten, který je běžně k dispozici, nemá tak silnou podporu Athlonu XP, nová varianta ji už obsahovat bude a výsledky budou v tomto směru pro Athlon XP výrazně lepší. Již dnes je ale k dispozici beta-verze nového Media Encoderu, který ukazuje, jak se zřejmě pozice na nejvyšších postech změní.

Cenové srovnání jednotlivých variant je z velké části zatíženo nárůstem ceny za nejvýkonnější a novinkové řešení. Je pochopitelné, že směrem k nižším frekvencím klesá cena výrazně více, než jak se snižuje výkon. Pokud ale požadujete od svého počítače maximum, jež je současné PC schopné poskytnout, volte jednoznačně některý z procesorů v kategorii "nad 2 giga".

Pentium 4 dostává ddr

Když na konci loňského léta přišla nová čipová sada pro Pentium 4 označená Intel 845, jejíž základní změnou byla podpora pamětí SDRAM, reakce odborníků byla jednoznačná cena je přijatelná, ale výkon značně klesá. Na přelomu letošního roku pak Intel uvedl inovovanou sadu i845D, která využívá možností pamětí typu DDR SDRAM.

Rozdílů mezi i845 a 845D není příliš mnoho, dokonce se spekuluje o tom, že jde o vnitřně identické čipy, pouze u verze i845 se zakázaným a nevyvedeným řadičem DDR. V každém případě se obě dvě čipové sady chovají velmi podobně, rozdíl v aplikačním výkonu je však značný.

Intel 845D je alternativou zejména proti čipsetu Intel 850, který využívá paměti typu Rambus RIMM. RDRAMy jsou však dosud dražší než stejně kapacitní DDR, a také základní desky s podporou Rambusu stojí více než desky s i845D.

Z výsledků našich testů vyplývá, že přestože řešení s paměťmi Rambus stojí více, neposkytuje o tolik vyšší výkon. Navíc při snižování frekvence procesoru bude klesat i jeho cena a v relativních číslech se bude rozdíl mezi Rambusem a DDR SDRAM dále zvyšovat ve prospěch DDR.

V každém případě je v současné době DDR řešení pro Pentium 4, a to ať už hovoříme přímo o intelovské variantě Intel845D, případně o VIA P4X266A či SiS 645, alternativou nejen cenovou, ale překvapivě také výkonovou. Výkonový pokles proti naprosté špičce, kterou stále zůstává Rambus, je pouze v řádu několika procent, a to v podstatě stejnoměrně jak v sekci Content Creation, tak Office Productivity.

Je zajímavé spekulovat, proč Intel s uvedením čipsetu i845D tak dlouho otálel, přestože již v průběhu podzimu byly k dispozici funkční vzorky a výroba mohla naběhnout na plné obrátky. Jedním z důvodů by mohla být zřejmě existující smlouva mezi společnostmi Intel a Rambus o tom, že Intel nebude do konce roku 2001 nabízet řešení na platformě DDR. Tomu by také odpovídalo uvedení zhruba na přelomu roku.

I přes peripetie s uvedením Intel845D je jasné, že stejně jako u i845 půjde o čipovou sadu masivně podporovanou ze strany výrobců základních desek. My jsme měli k dispozici desku přímo z produkce společnosti Intel označenou Intel Desktop Board D845PT, kterou spolu s paměťmi DDR poskytla společnost Libra Electronics. Mimo samotného Intelu však desky nabízejí všichni velcí světoví výrobci jako například Abit, Asustek, Epox, MSI, Soltek a řada dalších.

§§§§§


Energie na cestách – APC TravelPower

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0167

Jistě jste už přemýšleli o tom, co všechno by se dalo připojit do cigaretového nabíječe v autě, kdyby v něm nebylo jen 12 voltů, ale klasických síťových 230. Nebyly by potřeba žádné speciální adaptéry na mobilní telefony, notebooky a další zařízení, takže na cestách byste se mohli pohybovat třeba jen s využitím vašeho automobilu, prakticky bez elektrické zásuvky. Přesně tento problém řeší napěťový invertor APC Travel Power, jehož jediným úkolem je přetransformovat 12 voltů, které jsou k dispozici v automobilu či v zásuvce na palubě letadla, na běžné síťové napětí 230 V.

K této nevelké krabičce se standardně dodávají dva propojovací kabely, jeden s koncovkou s třemi vodiči (včetně zemnícího) a jeden s pouze dvouvodičovým přívodem. Zatímco ten trojvodičový perfektně padne do napájecích adaptérů drtivé většiny notebooků, zbytek zvládnete s dvojvodičovým. Stejně tak můžete dvouvodičový přívod použít k napájení drobné elektroniky na palubě vozidla.

Kabely nejsou připevněny k TravelPoweru napevno, ale lze je snadno rozpojit. Pak se objeví ne zcela standardní zásuvka, do které sice není možné zasunout běžnou napájecí šňůru se zemnícím vodičem (brání tomu menší průměr otvorů), ale snadno zasunete šňůru pouze s fázovým a nulovým vodičem.

Stejně jako přívodní šňůru můžete do zásuvky ponořit také např. nabíjecí adaptér k mobilnímu telefonu, PDA, nabíječku digitálního fotoaparátu, bateriovou nabíječku a řadu dalších drobných elektrických přístrojů, jejichž příkon však nesmí překročit 75 W.

Protože cigaretové adaptéry pracují i ve vozidlech s vypnutým motorem, snadno by se mohlo stát, že napájené zařízení zcela vybije autobaterii. TravelPower proto obsahuje čidlo, které při poklesu napětí z baterie pod 10 V napájené zařízení vyřadí, čímž chrání autobaterii před hlubokým vybitím, a tedy i možným poškozením.

Poněkud vyšší se ale může zdát cena celého zařízení, jež by podle výrobce měla činit zhruba 4 900 Kč s DPH, ve skutečnosti jej lze však získat i za 4 000 korun. Ani to však není málo. Při dotazu na odpovídající zařízení od výrobce notebooků jsme ale dostali odpověď, že adaptér do automobilu pro notebooky Evo Compaq přijde na 3 300 Kč, pro HP OmniBook na 3 600, pro IBM ThinkPad 4 700 a pro Dell Latitude dokonce až na 6 000 korun s daní, a v tomto kontextu už cena APC TravelPoweru nevypadá tak hrozivě.

APC TravelPower

existence takového zařízení

ochrana autobaterie

pouze pro malé spotřebiče

Cena včetně DPH: zhruba 4 900 Kč

K testu poskytla firma: APC, Za pruhy 243/2, Praha 4 www.apc.cz

§§§§§


Domácí duo od Comforu – Comfor Happy Hit a Diablo Hit

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0168

Společnost Comfor přichystala pro zájemce o koupi počítače pro domácí použití dvě poměrně atraktivní sestavy. Jedna je postavena na procesoru AMD Duron a je určena především pro běžné aplikace a méně náročné hry, druhá obsahuje Intel P4 1,4 GHz a zvládá náročnější programy i všechny soudobé akční hity.

Comfor Happy Hit

V klasické skříni počítačů této značky se ukrývá základní deska ASUS A7V133-VM s čipsetem VIA Apollo KT133 s integrovanou zvukovou kartou (kodek AC\97) a grafickým adaptérem (S3 Savage4). Dále nabízí deska čtyři USB porty, z nichž dva jsou vyvedeny nad sériovými porty a dva v otvoru pro čtvrtou PCI kartu. Motorem celé sestavy je procesor AMD Duron s frekvencí 1 GHz, jemuž ve výkonu sekunduje 128 MB paměti (SDRAM). Jako grafický adaptér je použita karta Hercules 3D Prophet II MX, což je možná pro uživatele Wordu zbytečné (vzhledem k integrované grafice), ale milovníci her tuto volbu ocení. Čip nVidia GeForce2 MX je totiž o poznání rychlejší než starší Savage4. Pevný disk Western Digital 200EB o kapacitě 20 GB by mohl pro domácí použití vystačit, avšak rychlost 5 400 ot./min. může někomu vadit, stejně jako absence DVD. Comfor Happy Hit totiž disponuje pouze CD mechanikou Sony (52x). V sestavě samozřejmě nechybí ani interní PCI modem ActionTec DeskLink Soft 56K. Možnosti rozšíření jsou díky dvěma volným PCI slotům a jednomu prázdnému paměťovému banku v této kategorii zcela dostačující.

Výkon sestavy Comfor Happy Hit jsme měřili v programech SYSMark2001, 3DMark2001 a dále ve hrách Quake III: Arena a Evolva. V SYSMarku2001, který hodnotí schopnost počítače pracovat s moderními aplikacemi grafickými a textovými, získala sestava celkové skóre 80 bodů, což odpovídá zvolené konfiguraci. V 3DMarku2001 utržil Comfor Happy Hit celkem 2 187 bodů v 32bitové barevné hloubce a 2 625 bodů při 16bitové barevné hloubce. Jak prokázaly testy v Quaku III a Evolvě, ideální rozlišení pro hraní náročnějších her je 1 024 x 768, při němž sestava zvládá podle nastavení detailů zobrazit 30-90 snímků za vteřinu.

Comfor Diablo Hit

Sestava Comfor Diablo Hit je postavena na procesoru Intel P4 1,4 GHz vsazeném do základní desky ASUS P4B-M s čipsetem Intel 845 a 128 MB operační paměti (SDRAM). Disk Seagate ST340810A s kapacitou 40 GB a rychlostí 5 400 ot./min. ocení, stejně jako CD-RW vypalovací mechaniku ASUS CRW-1610A (16x/10x/40x) především ti, kteří plánují zálohovat svá data. Stejně jako u předchozího modelu ale platí výtka směrem k nízké rychlosti disku a absenci DVD. Grafická karta Hercules GeForce2 MX400 patří mezi adaptéry s výborným poměrem cena/výkon, a to samé se dá říci i o integrované zvukové kartě, jež pro potřeby domácího využití zcela dostačuje. Sestavu doplňuje dnes již nezbytný interní faxmodem.

Comfor Diablo Hit je o něco výkonnější než Comfor Happy Hit. V SYSMarku2001 získal celkově 106 bodů, v 3DMarku2001 a herních testech nebyl rozdíl tak výrazný. V rozlišení 1 024 x 768 nasbírala sestava 2 267 bodů v 32bitové barevné hloubce a 2 978 bodů v 16 bitech. Quake III zobrazil ve stejném rozlišení a maximálních detailech 51,7 a v minimální kvalitě pak 90,8 snímku za vteřinu.

Výkon obou počítačových sestav vcelku odpovídá ceně a konfiguraci, je však třeba si uvědomit, že v pořizovacích nákladech není zahrnut monitor, který se k sestavám standardně nedodává. Pro práci s běžnými aplikacemi je lepší Comfor Diablo Hit, pokud byste však chtěli počítač spíše pro zábavu, volte první sestavu. Drobný výkonnostní rozdíl v 3D grafice nemá hodnotu rozdílu v ceně sestav. V obou modelech je předinstalován operační systém Windows ME a antivirový program AVG.

Comfor Happy Hit

poměr cena/výkon

pomalejší pevný disk

Cena vč. DPH: 23 533 Kč

Comfor Diablo Hit

CD-RW mechanika

pomalejší pevný disk

Cena vč. DPH: 31 098 Kč

K testu zapůjčila firma: COM4 CZ, Kounicova 67a, Brno www.com4.cz

§§§§§


Čtečka na čipové karty – Compelson ACR3OUSB

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0169

Společnost Compelson se zabývá především profesionálními řešeními pro čipové karty. V jejím sortimentu najdete jak samotné karty a čtečky těchto médií, tak i software pro práci s daty na nich obsaženými. Pro nás je zajímavá především čtečka ACR30USB, neboť s její pomocí a za asistence prográmku SIMedit! můžete pohodlně editovat obsah SIM karet svých mobilních telefonů.

Čtečka Compelson ACR30USB přichází na trh po modelech PCS202 a PCS302. Jak název prozrazuje, připojuje se k počítači přes USB rozhraní, čímž se odlišuje od svých sériových předchůdců. Čtečka je vybavena ovladačem pro operační systémy Windows 98 a 2000, přičemž na druhý z operačních systémů je instalace snazší. Windows 98 totiž před připojením čtečky vyžadují instalaci komponentů Smart Card Base a update knihovny ovladačů. Všechny tyto soubory jsou sice na disketě spolu s instrukcemi v češtině a angličtině, ale při nedodržení správného postupu můžete mít při instalaci problémy. Jejich praktickým dopadem je pak to, že program SIMedit nebude schopen prohledávat USB porty, a tudíž čtečku nenajde.

Na druhé disketě naleznete českou variantu již zmiňovaného programu SIMedit! ve verzi 3.5 (aktuální verze 4.0 je k mání na internetových stránkách firmy). Ta umožňuje jednoduchou správu a zálohování různých dat uložených na SIM kartě vašeho telefonu. Můžete si prohlížet, řadit a upravovat čísla v telefonním seznamu a celý seznam také jednoduše uložíte na pevný disk. Obdobné je to s SMS zprávami, které můžete číst, psát, mazat a archivovat. Program dokáže též upravovat různá nastavení SIM karty, jako jsou třeba PIN kódy či volba preferované sítě. Jednoduše jde také z karty získat informace o jejím sériovém čísle, mezinárodním kódu, provolaných částkách a zbývajícím kreditu. Tyto informace však zobrazují jen předplacené karty některých operátorů.

Compelson ACR30USB není jen čtečka SIM karet. Jak jsme již řekli, umí spolupracovat s většinou čipových karet a tak se její využití nabízí např. při ochraně počítače. Za pomoci programu Password Officer můžete na kartu nahrát svá hesla k různým aplikacím a karta je za vás pak dokáže do uzamčených programů vkládat.

Pokud bychom ale chtěli tento přístroj pouze pro spravování SIM karet, pak to není právě to nejlevnější řešení. Zálohování a správu telefonních seznamů či SMS zpráv zvládají softwarové balíky standardně dodávané k některým telefonům (např. Nokia), a tak je koupě kabelu ekonomičtější řešení. Jak ale bylo řečeno, Compelson ACR30USB není jen čtečkou SIM karet.

Compelson ACR30USB

USB připojení, snadná správa dat na SIM kartě

poněkud složitější instalace pod Windows 98

Cena vč. DPH: 1 990 Kč

K testu poskytla firma: Compelson Trade, Drahobejlova 54, Praha 9, www.compelson.cz

§§§§§


Repro pro domácí kino – Creative Inspire 5.1 Digital 5700

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0170

Společnost Creative patří již pěknou řádku let k odborníkům na mainstreamovou audiotechniku. Její výrobky sice nepatří mezi nejvyšší třídu, představují ale výhodný kompromis mezi cenou a výkonem pro běžné uživatele. K těmto náleží již tradičně především zvukové karty a v posledních několika letech i reproduktory. A právě vlajkové lodi druhé kategorie, reprosoustavě Creative Inspire 5.1 Digital 5700, se podíváme na zoubek.

V konfiguraci 5.1, se zesilovačem s integrovaným Dolby Digital/DTS dekodérem a dálkovým ovládáním potěší novinka od firmy Creative zejména ty z vás, kteří používají svůj počítač k přehrávání DVD titulů. V kombinaci s kvalitní 5.1 kartou může poskytnout soustava vzrušující adrenalinový zážitek i z nejnovějších her, které prostorový zvuk podporují.

Creative Inspire 5.1 Digital 5700 je tvořen čtyřmi satelity o výkonu 7 W, centrálním reproduktorem o výkonu 21W a 30W masivním dřevěným subwooferem s technologií SLAM (Symmetrically Loaded Acoustic Module). Každý z reproduktorů je chráněn odnímatelným krytem potaženým látkou. Srdcem sestavy je ovládací panel, s nímž můžete regulovat celkovou hlasitost či úroveň satelitů, centrálního reproduktoru a subwooferu. Zvukový signál lze přivést jak analogově, tak i digitálně (přes digital DIN konektor), na zadním panelu nechybí ani koaxiální a optický konektor pro případ, že byste chtěli k sestavě připojit jiný zdroj zvuku nežli vaše PC.

Pokud bychom chtěli srovnávat Creative Inspire 5.1 Digital 5700 s Cambridge SoundWorks PlayWorks DTT 3500 Digital, tedy jeho předchůdcem, nenalezneme mnoho změn. Přes zjevný designový rozdíl mají obě sestavy shodné reproduktory a tedy přibližně stejně kvalitní reprodukci. Jediným plusem nového produktu (vyjma zmiňované technologie SLAM) je DTS dekodér. Právě proto je sestava určena především milovníkům DVD titulů, kteří tuto funkci jako jediní ocení.

Kvalita reprodukce Creative Inspire 5.1 Digital 5700 je ve své třídě vskutku špičková. Můžete sice namítnout, že cena není nejnižší, ale je potřeba si uvědomit, že za "klasické" zvukové sestavy k domácímu kinu se mnohdy platí dvojnásobek.

Co dodat na závěr? Snad že Creative Inspire 5.1 Digital 5700 nelze než doporučit všem, kteří se poohlížejí především po dobrém prostorovém zvuku ke svému PC. Nejvíce sice své kvality využijí při sledování DVD filmů, ale koupí nic nepokazí ani movitější hráči.

Creative Inspire 5.1

Digital 5700

dekodér Dolby DigitalD/DTS, dálkové ovládání

absence stojanů pro zadní satelity

Cena vč. DPH: 11 800 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.europe.creative.com

§§§§§


Multimediální hlemýž– Creative PC-CAM 600

Jaroslav Kasal. TestCentrum IDG

c02p0171

Společnost Creative Technology je známá ve světě multimédií především rodinou zvukových karet Sound Blasterů. Do jejího portfolia však patří celá řada výrobků, mezi něž náleží i zcela nová webová kamerka PC-CAM 600. Kromě ní se v balení nacházejí ovladače na CD, podstavec, USB kabel a manuál. Samotný PC-CAM 600 je vyveden v stříbřitě šedém hávu s křivkami ladných tvarů a připomíná trochu odvážně, možná až futuristicky laděný fotoaparát. Jak by také ne, když se s ní dá i fotit! Přední část obsahuje pevný objektiv, integrovaný blesk a je zde vidět i kontrolka činnosti. Ta je v přední části užitečná, zvlášť pokud máte zařízení připojeno k PC v režimu webkamery. Zadní strana PC-CAM 600 pak patří průhledovému hledáčku, vypínači, integrovanému mikrofonu, dvěma ovládacím tlačítkům (mode a blesk) a LCD displeji. Ten je sice jen textový, ale dokáže informovat o režimu záznamu, stavu blesku (zapnutí, vypnutí, autorežim či redukce červených očí), baterií a především o počtu již pořízených snímků.

Jak jsme již řekli, PC-CAM 600 není jen obyčejná webová kamerka, i když je pravda, že tuto funkci zvládá také docela obstojně. V rozlišení 352 x 288 pixelů dokáže zobrazovat na počítači ještě docela plynulý a kvalitní obraz. Kamera sice dokáže i režim VGA, tedy 640 x 480 bodů, ale ten již příliš plynulosti nepobere, což je evidentně způsobeno nízkou propustností USB 1.x rozhraní. Přesto však se vzdávat vysokého rozlišení nemusíte, protože ve fotorežimu zvládne kamera snímky od rozlišení 640 x 480 až do 1 280 x 960 pixelů v režimu Truecolor. Aby tato rozlišení solidně zvládla, je kamera vybavena CCD prvkem s rozlišením 1,3 megapixelu, což je u webkamery zatím neviděné. Budete-li chtít pouze připojit kameru k PC, lze pomocí přiloženého softwaru PC-CAM Center pořizovat snímky či videozáznamy avi (rozlišení 160 x 120 až 640 x 480) přímo na pevný disk.

PC-CAM 600 odpojený od USB rozhraní je napájen pomocí čtyř AAA baterií a umožňuje majiteli vše co malý digitální fotoaparát. Ovládání všech funkcí je skutečně triviální a zvládne jej i desetileté dítě. Pokud nebudete chtít využívat kamerku jen jako fotoaparát s možností volit kvalitu snímků (lo/hi), k dispozici máte i funkci pro natáčení avi záznamu v rozlišení 352 x 288 bodů. Milé je, že díky integrovanému mikrofonu se ukládá nejen obraz, ale i zvuk. Poslední zajímavou funkcí PC-CAM 600 je služba diktafonu nebo hlasového záznamníku.

Kapacita integrované paměti PC-CAM činí 16 MB, což představuje cca 20 snímků v rozlišení 1 280 x 960, při nižším rozlišení 1 024 x 768 bodů, cca 80. Při natáčení videa dokáže paměť obsáhnout 75 sekund, to ale jen při 15 fps, a ukládáte-li jen zvuk, vejde se do ní asi hodina.

Zmíněné údaje naznačují, že webkamery, dosud často brané jen s despektem, si začínají razit svou vlastní cestu, a že se jim to i daří. I když je PC-CAM stále více hračkou než profi-zařízením, ukazuje se, že např. pro internetové použití jsou její schopnosti na vyspělé úrovni.

PC-CAM 600

rozlišení CCD

funkce fotoaparátu, diktafonu, kamery

nerozšiřitelná paměť Cena vč. DPH: 6 800 Kč

K testu poskytla firma: Creative Europe, www.europe.creative.com

§§§§§


Multifunkční domácí zařízení – Sanyo CPS-1

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0175

Pod značkou SANYO si zákazník dokáže představit zařízení spotřební elektroniky, například televizor nebo přehrávač audioči videokazet, lépe informovaný čtenář si možná vzpomene na fakt, že citovaná společnost se podílí i na výrobě mobilních telefonů a diktafonů. Překvapením proto může být skutečnost, že ve vývojových dílnách spatřilo světlo světa multifunkční zařízení SANYO CPS-1.

V záplavě all-in-one produktů, s nimiž vás budeme tento rok na stránkách PC WORLDu pravidelně seznamovat, se díky svým technickým parametrům SANYO zřejmě neztratí. Na tiskárně, jejíž mechanika nese oddělené zásobníky černého a barevných inkoustů se schopností práce v režimech od 300 x 300 do 1 200 x 1 200 dpi, je pevně zabudován deskový jednoprůchodový skener s optickým rozlišením 600 x 600 dpi. Funkce tisku a skenování do počítače připojeného USB kabelem doplňuje také volba kopírování s možností zadat ke zpracování až 99 kopií originálu položeného na snímací desce. Zadní šikmý podavač pro 100 archů kancelářského papíru formátu A4 je možné pro snadnější zakládání médií odklopit od těla produktu. Potištěný materiál vystupuje na přední výsuvnou plochu výstupního podavače s kapacitou 50 listů. V základní prodejní verzi je zákazníkovi dodána jen černá inkoustová kazeta, a při tisku a kopírování lze proto využít pouze monochromatický režim práce. Za příplatek si uživatel může dokoupit tzv. Starter Kit, který obsahuje barevnou inkoustovou kazetu s azurovým, purpurovým a žlutým inkoustem, speciální potahované papíry pro inkoustové tiskárny a software pro faxování Unimessage Pro, schopný odesílat sejmutá data z počítače vybaveného síťovým rozhraním nebo modemem.

Při testování jsme měli k dispozici plně vybavené multifuknční zařízení, a můžeme vás proto seznámit se všemi režimy práce. Kompaktní disk s ovladači pro operační systémy Windows 98 a novější obsahuje soubory s drivery pro tiskárnu, TWAIN rozhraní, s nímž je možné ovládat vestavěný skener, a konfigurační program pro nastavení pracovních rozlišení a sytosti barev při kopírování. Jednotlivým volbám je dobré věnovat pozornost, protože v továrním nastavení SANYO CPS-1 dobře zvládne rychlé a méně přesné režimy kopírování, avšak při zadání vyšší kvality práce dochází k posunu sytosti černého i barevných inkoustů. Právě změnami v nastavení ovládacích prvků lze uvedeným problémům předejít. Samozřejmě existuje i druhá možnost, kterou je volba sytosti prostřednictvím tlačítek na multifunkčním zařízení s průběžným sledováním nastavených hodnot na alfanumerickém displeji. Rychlost kopírování grafické předlohy A4 se pohybovala v rozmezí 43 sekund až 2 minuty a 23 sekund při černobílém zpracování v závislosti na zvoleném rozlišení. Barevné kopírování si vyžádalo čas od 1 minuty a 23 sekund v rychlém nastavení a 8 minut a 47 sekund při požadavcích na nejvyšší kvalitu. Zpracování tiskových úloh zasílaných z počítače se dobou tisku v podstatě neliší. Nejrychlejší monochromatický výtisk za 22 sekund jsme naměřili při zpracování prostého textového souboru v nízkém rozlišení, naopak téměř 9 minut jsme čekali na kvalitní barevný celostránkový grafický dokument vytištěný na potahovaný papír. Tiskové cartridge jsou velmi podobné zásobníkům tiskáren Lexmark, nelze vyloučit, že se jedná o vzájemně zaměnitelný spotřební materiál. I ovladače tisku naznačují, že SANYO CPS-1 má s inkoustovkami Lexmarku mnoho společného. Průběh tiskové úlohy je sledován v dialogovém okně, které zobrazuje celkový čas zpracování, graficky znázorňuje stav inkoustu v zásobnících a nabízí možnost okamžitě přerušit probíhající tisk. Kvalita černobílého textu je výborná, barevná grafika velmi dobrá. Problematické je krytí velkých ploch u černobílého zpracování rastrových nebo vektorových dokumentů. Vestavěný skener je poměrně rychlý, zpracování detailů odpovídá udávanému rozlišení, avšak celkem velké problémy má se zachováním odpovídajících barevných odstínů.

SANYO CPS-1 se nyní prodává za 7 590 Kč, na Starter Kit je třeba vynaložit dalších 1 990 Kč. Černobílá inkoustová kazeta s možností tisku 800 stran v 5% pokrytí je nabízena za 1 390 Kč, barevná cartridge se schopností 15% krytí na 250 stránkách je o dalších 200 Kč dražší.

Testovaný výrobek je podle našeho názoru vhodný do domácnosti i malé kanceláře, při samostatném černobílém zpracování kopií a tisku může zákazník počítat s průměrnými provozními náklady a výhodnými nákupními podmínkami. Vybavení StarterKitem celkovou cenu zvyšuje, ale nabízí i stále žádanější barevné kopírování.

SANYO CPS-1

kvalita tisku písma

rychlost barevného tisku v nejvyšším rozlišením

Cena vč. DPH: 7 590 Kč

K testu zapůjčila firma: ITO CS, www.ito-cs.cz

§§§§§


Projektor s novou technologií – Hitachi CD-SX5500

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0176

Společnost Hitachi jak vidno nechce jen zůstávat u zavedených technologií, tak alespoň lze usuzovat ze zbrusu nového projektoru CD-SX5500. Ten pracuje na zcela novém principu. V praxi se používá k vytváření barevného obrazu zatím tří základních principů založených na technologiích LCD displejů, mikrozrcátkových čipů DLP (někdy též nazývaných DMD) a nyní již v běžném provozu méně častých CRT.

Dnes se k těmto způsobům přidává i nový princip, který Hitachi u svého produktu CP-SX5500 označil jako LCOS (Liquid Crystal On Silicon). Jak již sám název napovídá, k vytvoření obrazu je sice použito opět displeje z tekutých krystalů (0,9"), ale architektura jeho využití je jiná, než je tomu u běžných LCD projektorů. Hlavní výhodou je skutečnost, že se tvůrcům podařilo oddělit elektronickou a optickou část, takže elektronikou displeje je pohlcováno jen minimum světelného toku. Tím pádem se výrazně zlepšují vlastnosti zobrazení, např. při využívání jiných než nativních grafických režimů, a nedochází k deformacím obrazu vlivem přepočítávání. Tento neduh znají nejen majitelé LCD a DLP projektorů, ale i vlastníci notebooků či plochých LCD monitorů.

Hitachi CD-SX5500 není jen zajímavý po stránce využité zobrazovací technologie, už na první pohled dává totiž najevo, že může nabídnout víc než jen dobrý obraz. Vzhled projektoru v stříbrošedé barvě je vhodně zvolený a celkově působí příjemně. Možná jen dvě výsuvné nožičky pro podepření projektoru by zasloužily trochu více pozornosti designéra. Také by stálo za úvahu, zda je konektor pro napájecí kabel, nacházející se v přední části produktu (hned vedle objektivu), umístěn na úplně nejvhodnějším místě. Jinak je však kabátek SX5500 bez dalších závad. Všechny ovládací prvky jsou podsvícené, takže ani v zatemnělé místnosti nebudete ztrácet vládu nad zařízením. U tlačítek také potěší, že jsou inteligentně rozmístěna a orientaci v menu získáte během pár chvil.

Nabídka funkcí je účelná a obsahuje všechny základní služby, v oblasti nastavení parametrů obrazu je dokonce na velmi slušné úrovni. Za zmínku rozhodně stojí digitální korekce lichoběžníkového tvaru obrazu. Tato vada vzniká, když není objektiv směřován přesně proti projekční ploše. Touto funkcí jsou dnes sice vybavena téměř všechna zařízení, ovšem Hitachi zvládá korekci jak ve vertikálním, tak i v horizontálním směru. Druhou příjemnou nadílku firmwaru zjistíte při sledování videosignálu, kdy projektor dokáže díky technologii progresivního skenování interpolovat rozdíly mezi půlsnímky. Díky tomu se především při rychlých pohybech (např. ve filmu) zlepší plynulost projekce.

Funkcí projektoru není málo a to koresponduje i s faktem, že k zařízení lze připojit mnoho vstupů i výstupů způsoby, na které si jen vzpomenete. Pro připojení vstupního videosignálu je možné použít dvou VGA, jednoho DVI-D a S-Video konektoru, dále je k dispozici kompozitní (cinch) i komponentní (3x cinch) video. Potřebujete-li sledovat výstup projektoru během přednášky nejen na plátně, je k dispozici VGA výstup na kontrolní monitor. Co se audia týče, je možné použít k připojení vstupu dvou cinchů (L a R) nebo dvou stereojacků 3,5 mm.

Projektor jsme testovali při různých světelných podmínkách a s výsledkem jsme byli velice spokojeni, dokonce i při zapnutých zářivkách v celé místnosti byl generovaný obraz dobře viditelný a po vyladění jasu a kontrastu naprosto perfektní. Celkový světelný výkon je ve výsledku 1 500 ANSI lm., což je více než solidní hodnota pro firemní prezentace.

Abychom však jen nechválili, zmíníme i stinnou stránku projektoru, a tou je pořizovací cena. Druhým drobným neduhem je hmotnost, tento cvalík váží 5,6 kg.

Hitachi CD-SX5500

LCOS technologie

progresivní zobrazení

kvalita obrazu, výkon

cena

hmotnost projektoru

Cena vč. DPH: 299 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Hitachi Europe

§§§§§


Prezentační sada od Compaqu – Compaq MP2810 + iPAQ Pocket PC

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0177

Patříte-li k rostoucí skupině mobilních uživatelů prezentační techniky a zacházení s projektorem a k němu připojeným notebookem pro vás není "španělská vesnice", dáte nám jistě za pravdu, že směrodatnými parametry nebývají jen výkon projektoru a procesoru přenosného počítače. Ona taková hmotnost i velikost prezentačních pomůcek udělá také svoje, zvlášť na služebních cestách. Hodláte-li totiž přenášet v jedné ruce tříkilogramový notebook a ve druhé čtyřkilogramový projektor, budete si muset zakrátko nechat prodloužit rukávy elegantního manažerského saka. Tuto smutnou skutečnost si uvědomily i firmy zabývající se vývojem přenosných počítačů a projektorů. Výsledkem jejich snažení se stalo hned několik řešení, která mají uživatelům pomoci. Na trhu jsou dnes nejen miniaturní notebooky s hmotností něco málo přes kilogram, ale i malé projektory, které disponují malými rozměry, dostačujícím světelným výkonem a hmotností pod jeden a půl kilogramu.

To, že miniaturizace a odlehčování výše zmíněných komponent nepůjde do nekonečna, si uvědomila společnost Compaq a navrhla své řešení, které nejednoho manažera zahřeje u srdce a přivodí k blaženému vrnění. Pokud si totiž pořídíte projektor Compaq MP2810, obdržíte v ceně i takzvaný "Mobile Presentation Kit", tedy přenosnou sadu pro prezentace. Sada se skládá z handheldu iPAQ Pocket PC a přídavného modulu FlyJacket i3800.

MP2810 je miniaturní projektor o rozměrech cca 62,5 x 228 x 21 mm a hmotnosti 1,36 kg. U zařízení vsadili výrobci na technologii DLP, s jejíž pomocí se jim podařilo dosáhnout solidní svítivosti 1 100 ANSI lm i při malých rozměrech a v rozlišení XGA, tedy 1 024 x768. Celkový počet barev dosahuje TrueColoru (16,7 mil. barev). Obraz je pro oko příjemný a pro jeho vyladění k dokonalosti má uživatel k dispozici v OSD všechny základní funkce. Mezi nabídkou služeb nechybí digitální korekce lichoběžníkového zkreslení (keystone), nastavení barev, možnosti pro horizontální i vertikální převrácení obrazu (např. pro zpětnou projekci) nebo i nastavení fáze obrazu. Mezi dalšími službami lze vyzdvihnout užitečnou funkci digitálního zvětšení výřezu obrazu (lupu), měřič celkové doby zapnutí lampy nebo šetřicí režim.

Pro připojení vstupního signálu nabízí projektor rozhraní VGA a DVI, což se na první pohled zdá dost málo, ale k MP2810 dostanete navíc multimediální modul, který po nasazení na zadní část zařízení (připojuje se na konektor DVI) rozšíří nabídku vstupních signálů o kompozitní video (cinch) a S-Video. Multimediální modul v sobě obsahuje i monoreproduktor o výkonu 8 W, jehož lze využít přes audiovstup jack 3,5 mm. Dále je modul osazen infrapřijímačem, což znamená, že jinak jen manuálně řízený projektor je možno ovládat za pomoci dálkového ovladače, který je součástí celého balení. Poslední výhodou modulu je konektor pro připojení k PC, jež se realizuje pomocí rozhraní USB. Výhodou tohoto zapojení je schopnost využívat dálkové ovládání nejen pro řízení funkcí projektoru, ale i pro obsluhu PC.

Dalším produktem, jenž je součástí prezentační sady, je handheld iPAQ Pocket PC série H3630. Jeho vzhled je jistě dostatečně reprezentativní, a na rozdíl od notebooku se vejde do kapsy. Jeho rozměry jsou 130 x 16 x 83 mm a hmotnost činí 178 g. Je jisté, že Pocket PC není a nikdy nebude tak silným pomocníkem jako přenosný počítač, ale pro účely prezentace může leckdy PDA nebo handheld postačit.

iPAQ je zabalen ve velmi pěkném chromovém kabátku a k jeho ovládání slouží, vyjma pár tlačítek, především dotekové pero. Z toho důvodu není Pocket PC osazen žádnou klávesnicí. Pokud se bez ní neobejdete, lze ji virtuálně vyvolat ve spodní části barevné obrazovky, nebo se spolehnout na funkci rozpoznávání písma. Aby bylo miniaturní zařízení schopno nejen rozpoznávat písmo, ale i plnit všechna další přání uživatele, je vybaveno 32bitovým procesorem Strong ARM, taktovaným na 206 MHz a založeným na architektuře RISC. Testovaný model byl vybaven pamětí s kapacitou 32 MB RAM a 16 MB ROM. Pro dobrou podívanou je zařízení vybaveno LCD displejem s fyzickým rozlišením 240 x 320 obrazových bodů, který dokáže vyloudit až 64 K (65 536) barev. Jeho plocha zabírá drtivou většinu přední strany zařízení; na jejím zbytku se nalézá ještě několik tlačítek a integrovaný reproduktorek.

O chod se stará OS Microsoft Pocket PC ve verzi 3.0. Výhodou "windowsovské spřízněnosti" je snadná orientace v Pocket PC, která pro běžného uživatele, uvyklého na PC, nepředstavuje problém.

Třetím dílem skládanky je FlyJacket, jenž má spojovat handheld s projektorem. FlyJacket i3800 je v podstatě přídavný modul pro iPAQ Pocket PC. Pro správný provoz je třeba nejprve nainstalovat pomocí aplikace ActiveSync do Pocket PC obslužné programy. Poté již můžete rozjet přehlídku všeho, co prezentační sada dokáže.

Po instalaci vám FlyJacket rozšíří možnosti vašeho Pocket PC o VGA výstup v rozlišeních 640 x 480, 800 x 600, a dokonce i 1024 x 768. Je zde i videovýstup v podobě kompozitního a S-Video signálu. Navíc, což je poměrně zajímavé, dokáže FlyJacket nejen posílat signál na výstup, ale obsahuje i videovstupy, taktéž v podobě S-Video a cinch. Dalším rozšířením je užitečný slot pro paměťovou kartu typu CompactFlash. Díky videovstupu je možné např. stahovat obrázky do Pocket PC a pak je využít v připravované prezentaci.

Při testování jsme byli se spojením komponent celkem spokojeni, obraz z Pocket PC je docela bez problémů, a i když to není úplně stejná podívaná jako ze stolního počítače, nelze mu nic vyčítat. Drobnou nevýhodou je mírné zpomalení funkcí Pocket PC, když je obraz posílán nejen na LCD displej, ale i na VGA výstup, tedy na projektor. Přes tyto výhrady ale řešení od Compaqu nabízí solidní variantu, jak zvládnout prezentaci na cestách s elegancí a bez zbytečné zátěže. Navíc, pokud bereme v úvahu, že FlyJacket a Pocket PC se k projektoru MP2810 dodává zdarma, těžko můžeme něco namítat.

Compaq MP2810 + iPAQ Pocket PC

kompletní prezentační řešení

inovativní přístup

cena

Cena vč. DPH: 218 136 Kč

K testu zapůjčila firma: Compaq Computer Na Pankráci 26, Praha 4, www.compaq.cz

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, J. Kasal, T. Bučina, T. Varoščák, M. Bareš

c02p0178

V tomto pokračování srovnávacích testů TOP jsme se v našem TestCentru zaměřili na čtyři druhy zařízení. Kromě tří notebooků ze spodní hladiny cenového spektra jsme měli možnost vyzkoušet i šest 17palcových monitorů, pět zbrusu nových grafických karet a rovný tucet skenerů. Při testu notebooků nás zaujal především fakt, že i ve třídě "pod 40 000 Kč" lze dnes pořídit výkonný stroj s velkým aktivním displejem, plnou multimediální výbavou a procesorem, jehož kmitočet dosahuje k jednomu gigahertzi. V testu grafických karet se zase můžete přečíst recenzi první grafiky založené na nejnovějším čipu nVidia GeForce 4. Zatím se sice jedná pouze o nejslabší model této řady, ale i tak nás lecčíms překvapil. Na recenzi nejvýkonnějšího modelu si počkejte do příštího čísla PC WORLDu. Na stránkách věnovaných testu skenerů se můžete seznámit se sedmi levnými a pěti dražšími modely. Přestože se liší svou výkonností i cenou, mají jednu vlastnost společnou žádný z nich nepodporuje starší paralelní rozhraní. Výrobci ukazují, že pomalým přenosům dat mezi skenerem a počítačem je pomalu odzvoněno.

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, J. Kasal, T. Bučina, T. Varoščák, M. Bareš

c02p0179

IBM ThinkPad R30

Po delší odmlce se do našich testů vrací největší počítačová firma na světě a boří mýtus, že IBM rovná se drahé. S nejslabším modelem ThinkPad R30 se dostal pod 40 tisíc korun bez DPH, což je zhruba 49 000 Kč s daní. Mobilní Celeron pracující na 900 MHz nedává nějak zdrcující výkon, ale na běžnou kancelářskou práci to v pohodě stačí. Pokud byste však chtěli pracovat s většími soubory, snad vás uspokojí maximálně podporovaná paměť do kapacity 1 GB. Z nejzajímavějších částí nemůžeme opomenout klávesnici. Pokud nepotřebujete speciální klávesy pro Windows, které toto IBM vůbec nemá, zbytek je skutečně špičkový. Skvělý zdvih, plynulé psaní, sympaticky oddělené šipky, stejně jako Home-End-Insert-Delete blok. Nad klávesnící jsou tlačítka pro ovládání hlasitosti (včetně mute klávesy), a vedle nich ThinkPad klávesa pro rychlý setup. Dvojhmat Fn spolu s Page Up zapíná specialitku osvětlení klávesnice. Malá lampička ve víku nad displejem míří na klávesnici a dovoluje ji používat i v naprosté tmě. Nezkoušeli jsme sice její spotřebu, ale nedá se předpokládat, že pro lithium-iontový článek to bude nějaká enormní zátěž. Za pozornost stojí také design IBM je prostě jiné než konkurenční stroje, a to nejen jasně viditelnými kovovými závěsy displeje. IBM ThinkPad R30 je tedy moc zajímavý stroj s tradičně silnou podporou, ovšem za velmi přijatelnou cenu.

Cena vč. DPH: 48 788 Kč

LEO MIO

Jestliže se o noteboocích, jejichž cena se pohybuje kolem 40 tisíc korun bez daně (tedy zhruba 49 000 s DPH), hovoříme jako o lowendových modelech, pak hluboce pod 40tisícovou hranicí musíme nazývat přenosné počítače snad jako ultra-low-endy. Přesně sem míří LEO MIO a v podstatě rovněž i další testovaný, UMAX ActionBook 310T. Gigahertzový procesor Celeron je na druhý počítač do domácnosti, případně na studentský stroj, kde LEO může jistě bodovat, dostatečný výkon. 128 MB operační paměti je standardem, a vzhledem k neustálým turbulencím na trhu DRAM čipů v této třídě notebooků, ještě nějakou dobu i standardem bude, máte-li peněz nazbyt, můžete paměť rozšířit až na 512 MB, i když s nejistým efektem na výkon stroje. Pokud máme najít tři nevětší zápory a tři klady, pak by to v případě LEO MIO byl akumulátor, klávesnice a výbava, a na straně pozitiv pak jednoznačně cena, cena a ještě jednou cena. S akumulátorem je opravdu potíž. Ne snad, že by byl nějak málo výkonný, 2 000 mAh při 15 voltech je solidní hodnota, ale uvnitř LEA buší běžný desktopový Celeron, který neumí snižovat spotřebu při práci z baterií. Proto očekávejte maximálně hodinu provozu. Ani klávesnice není ideální, a i výbava notebooku porty a dalšími komponentami poněkud pokulhává. Zato takřka hvězdná je cena tohoto drobečka. Dostanete jej za méně než 35 tisíc bez DPH (42 500 s daní), a to se opravdu počítá!

Cena vč. DPH: 42 688 Kč

UMAX ActionBook 310T

S tímto notebookem značky UMAX jsme se dostali do zajímavé situace. Jak otestovat a zrecenzovat stroj, který je navlas podobný jinému testovanému produktu? On totiž ActionBook 310T jako by z oka vypadl produktu LEO MIO. Na první pohled není shoda až tak zřejmá, vrchní krycí plast je lehce odlišný, ale celá spodní část, displej, vnitřní vybavení a dokonce i zaslepené porty na zadní straně jsou zcela identické. Bohužel, ActionBook 310T trpí také podobnými neduhy, ale na druhou stranu přichází se stejně lákavou cenou. Opět desktopový Celeron dává akumulátoru pěkně zabrat a vestavěný větráček se má co otáčet. Proto o něm taky budete stále vědět, jeho neodbytné vrčení vás bude provázet ve chvílích práce i odpočinku. Stejně jako u LEA jsou nad klávesnicí, která nemá zcela ideální ergonomii a rozložení kláves, umístěna tři programovatelná tlačítka například pro snadný přístup k internetu (i v této třídě jsou vestavěný modem a LAN adaptér příjemnou samozřejmostí!) či ke spouštění oblíbených aplikací. 10GB disk není sice dnes nějaký přeborník, ale pokud to nebudete s DivX filmy a MPtrojkami přehánět, snad postačí i s instalací Windows ME, která lze, snad pro milovníky Linuxu, ze sestavy odpočítat. A opět je tu doslova nádherná cena, něco přes dvaačtyřicet tisíc korun včetně DPH, která z UMAXu udělá miláčka vašeho rozpočtu. A nesmíme zapomenout ani na nově dvouletou záruku!

Cena vč. DPH: 42 688 Kč

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, J. Kasal, T. Bučina, T. Varoščák, M. Bareš

c02p0180

Sparkle GeForce4 MX 440

Společnost nVidia přichystala na počátek letošního roku nový čip s označením GeForce4. Rodina grafických karet se tak rozšíří o několik zástupců osazených různými variantami, od výkonově nejslabších čipů MX 420/440/460 až po nejvýkonnější Titanium 4600. Jako první se na trh dostaly slabší modely včetně vůbec první grafické karty s novým čipem, Sparkle GeForce4 MX 440. Ta obsahuje čip MX440 s jádrem na frekvenci 270 MHz a 64 MB DDR paměti o frekvenci 400 MHz. Na zadním panelu karty jsou umístěny dva výstupy. Jedním je klasický D-SUB, druhým pak S-VIDEO výstup. Potěšitelné je, že instalace softwaru je v češtině, ne všechny překlady ale dotáhl výrobce k dokonalosti. Bodem navíc je i DVD přehrávač, který sice dnes dodává většina výrobců, ale stále ne všichni. Výkon Sparkle GeForce4 MX 440 nebyl podle očekávání nijak závratný. Jak jsme se již zmínili, je určen méně movitým zájemcům. V 3DMarku2001 dosáhla karta v rozlišení 1 024 x 768 výsledku 5 304 bodů v 32bitové a 5 685 bodů v 16bitové grafice. Evolva a Max Payne zobrazily při stejném rozlišení 128,8 respektive 48,8 fps. Podtrženo a sečteno můžeme tuhle kartu celkovým 3D výkonem zařadit někam mezi GeForce2 Titanium, nad nímž vyčnívá především v 32bitové grafice, a GeForce3 Titanium 200. Vzhledem k ceně okolo 5 000 Kč to není špatná investice. Musíte sice oželet plné hry, ale pokud vám jejich absence nevadí, není nad čím přemýšlet.

Cena vč. DPH: 5 368 Kč

ASUS V8200 T2

Po krátké absenci grafických karet značky ASUS se nám podařilo získat dva prozatím nejvýkonnější modely této firmy, adaptéry s čipy GeForce3 Titanium 200 a 500. Jako první jsme testovali slabšího zástupce, abychom si nejvýkonnější model nechali až na závěr jako lahůdku. ASUS V8200 T2, jak název napovídá, je karta s výkonově slabším grafickým čipem řady GeForce 3 Titanium. Jeho jádro pracuje na frekvenci 175 MHz a ve výkonu mu sekunduje 64 MB DDR pamětí na 400 MHz. Na první pohled sympatická karta s kulatým větráčkem neobsahuje, jak absence přídomku Deluxe napovídá, žádné speciální výstupy. Na zadním panelu tedy naleznete pouze konektor pro připojení analogového kabelu monitoru či LCD panelu. Oč je hardwarová výbava karty chudší, o to více potěší dodávaný software. Na 5 CD naleznete DVD přehrávač ASUSDVD, důležité utility a plné verze her Sacrifice, Messiah a Star Trek New Worlds. Výkon karty nás pozitivně překvapil a získané výsledky jsou o téměř deset procent lepší, než-li u ostatních karet s tímto čipem. Na výsledcích se ale spíše než kvality grafické karty podepsaly novější ovladače. V 3DMark2001 získala v rozlišení 1 024 x x 768 slušivých 6 961 bodů ve 32 bitech a 7 170 v 16 bitech. V Quaku III jsme při stejném rozlišení a minimálních detailech naměřili 203,2 fps. ASUS V8200 T2 je sice dražší nežli konkurence od Creative a WinFast, nabízí však aktuálnější ovladače a jako doplněk tři plné hry.

Cena vč. DPH: 9 948 Kč

ASUS V8200 T5 Deluxe

Prozatím nejvýkonnějším grafickým čipem, který se v době testu prodával, je (i přes uvedení čtyřkové řady GeForce) stále model GeForce3 Titanium 500. Na trhu totiž kromě MX jež, které jsou určeny spíše méně movitým zájemcům, žádná jiná GeForce4 není. To se v dohledné době jistě změní, ale s příchodem nových vlajkových lodí spadne cena stávajících výkonných karet. Jádro čipu tepe frekvencí 240 MHz, 64 MB DDR paměti pak pracuje na 500 MHz. V hardwarové výbavě najdeme krom D-SUB výstupu i vše, na co jsme u karet od ASUSu s přívlastkem Deluxe byli zvyklí. Tedy S-VIDEO vstup a S-VIDEO, VR a kompozitní výstupy. Na 7 CD naleznete ovladače, důležité a užitečné utility, plné hry Sacrifice, Messiah a Star Trek New Worlds, DVD přehrávač a software pro poloprofesionální práci s videem WinCoder a WinProducer. Zcela podle očekávání se výkonové výsledky grafického adaptéru ASUS V8200 T5 Deluxe vyšvihly na první místo. Vysoký výkon spolu s nejnovějšími ovladači znamenají prvenství jak v 3DMarku2001 v rozlišení 1 024 x 768 a při 32bitové barevné hloubce (7 932 bodů), tak ve všech herních benchmarcích. V jediném testu našla tato karta přemožitele, a to v 16bitové barevné hloubce 3DMarku2001, kde prvenství stále drží karta 3D Club Radeon 8500. Grafická karta ASUS V8200 T5 Deluxe poskytuje vysoký výkon a širokou hardwarovou a softwarovou výbavu. Daní za tento komfort je poněkud vyšší cena.

Cena vč. DPH: 22 605 Kč

ATI Radeon 7500

Po vítězství čipu Radeon 8500 v posledních testech grafických karet (1/2002) jsme byli velmi zvědavi na výsledky jeho slabšího sourozence, Radeonu 7500. Ten sice nebude konkurencí pro nejsilnější 3D čipy na trhu, ale jeho cena by jej mohla stavět do slušné pozice oproti MX a GeForce2 Ti kartám ostatních výrobců. Jádro grafického čipu je taktováno na 290 MHz a 64 MB DDR paměti pak na 460 MHz. Oproti většině testovaných karet nabízí Radeon 7500 podporu technologie HydraVision, což je obdoba DualHead (Matrox) či TwinView (nVidia), tedy možnost připojení dvou monitorů na jedinou kartu. Pro připojení druhého monitoru či LCD panelu najdete na zadním panelu karty DVI konektor či výstup S-VIDEO. Po softwarové stránce nepřekvapí Radeon 7500 ničím neobvyklým, a krom ovladačů a dvou dem nenaleznete žádné utility ani DVD přehrávač. Svým výkonem nás karta rozhodně nepřekvapila tolik, jako model 8500. Nedá se však říci, že by šlo o výsledky špatné. Spíše nás zaujala jejich různorodost. V testu 3DMark2001 karta v 16bitové barvené hloubce obsadila poslední místo a v 32bitové byla o kousek lepší nežli karty s čipem GeForce2 Ti, ve hře Max Payne se však dotahovala na karty postavené na GeForce3 Titanium 200. V demoverzi Evolvy (1 024 x 768 bez BumpMappingu) s těmito kartami dokonce udržela krok. Naopak v testu Quake III karta zaostávala především ve vyšších rozlišeních při 16bitové barevné hloubce.

Cena vč. DPH: 6 454 Kč

Creative 3D Blaster GeForce3 Titanium 500

Druhou kartou s čipem GeForce3 Titanium 500 dodala do testů společnost Creative. Stejně jako v případě ostatních modelů s tímto čipem, je i u tohoto grafického adaptéru jádro taktováno na 240 MHz a 64 MB DDR paměti na 500 MHz. Hardwarová konfigurace nabízí jak připojení klasického monitoru přes D-SUB konektor, tak i digitální konektivitu přes DVI rozhraní, přičemž nechybí ani S-VIDEO výstup. Softwarová výbava karty obsahuje ovladače pro většinu operačních systémů (Windows 9x, NT, 2000), plné hry eRacer, Incoming Forces: Deliverance a několik dem předvádějících technické možnosti grafické karty. Chybí však DVD přehrávač a jakékoli utility. Výsledky testů byly podle očekávání na úrovni ostatních karet s čipem GeForce3 Titanium 500. V programu 3DMark2001 dosáhl adaptér v rozlišení 1 024 x x 768 hladiny 7 856 bodů při 16bitové a 7 644 bodů při 32bitové barevné hloubce. V Maxu Paynovi a Evolvě zobrazil při stejném rozlišení 57,2, resp. 181,4 fps. Creative 3D Blaster GeForce3 Titanium 500 je výkonná karta s kvalitní hardwarovou výbavou. Nedosahuje sice kvalit konkurenčního ASUSu ani po výkonové stránce, ani po stránce vybavení, může se však pochlubit o dost nižší cenou. Pokud tedy oželíte videovstupy, více plných her a utility a zajímá vás především poměr výkon/cena, můžeme tuhle kartu doporučit.

Cena vč. DPH: 15 057 Kč

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, J. Kasal, T. Bučina, T. Varoščák, M. Bareš

c02p0181

Eizo FlexScan T565

Vzhledem patří výrobek ke všem předchozím modelům, na jaké jsme od Eiza zvyklí. Tedy na hranaté tvary, které jej na první pohled odlišují od ostatních značek. Obraz v našem testu vykázal jedny z nejlepších výsledků a nutno říci, že tím jen utvrdil svou pozici. O kvalitu se stará obrazovka typu Flatron s naprosto plochým obrazem. Za zmínku jistě stojí i velmi ostré vyjádření bodů, které není zhoršeno ani ve vysokých rozlišeních. Díky tomu ve spojitosti se silnou elektronikou, jíž FlexScan T565 disponuje, je možné využít i režim 1 600 x 1 200 při hezkých 76 Hz. Ovšem jasné je, že pro 17palcové zařízení je přínosnější rozlišení o něco nižší. Další, co u Eiza stojí za zmínku, je systém obrazovkového menu. Jeho ovládání je velice dobře realizováno pomocí vícepolohového tlačítka. Mezi zajímavé funkce OSD patří jediným tlačítkem přepínatelné režimy zobrazení pro text, grafiku, film a web. Dalším tlačítkem je možné přepínat videovstup buď klasicky VGA (D-Sub), nebo BNC. Ostatně BNC vstupy jsou také docela příjemnou záležitostí na poli sedmnáctek. Pokud neradi používáte OSD, máte u Eiza ještě jednu možnost. Propojit monitor s PC a pohodlně jej ovládat pomocí USB a přiloženého softwaru. Přesto, abychom Eizo jen nechválili, zmíníme i onen háček, který na vás při nákupu Eiza T565 čeká. Je jím pořizovací cena: ta je více než vysoká a leckdo by za tuto cenu raději volil průměrný devatenáctipalcový monitor.

Cena vč. DPH: 16 409 Kč

NEC MultiSync 700FE+

Pod produktovým označením NEC700FE+ se skrývá sedmnáctipalcový monitor s viditelnou aktivní úhlopříčkou 15,87". Na první pohled vás na výrobku upoutá jeho originálně zpracovaný design, kterým se od ostatních klasicky laděných zařízení odlišuje. Výsledný dojem ještě podtrhuje zeleně podsvícený nápis "MultiSync", umístěný těsně pod plochou obrazovky. Hned pod neonovým nápisem jsou umístěny ovládací prvky obrazovkového menu OSD. Musíme uznat, že tlačítek je zde docela požehnaně, a to rovných sedm. S jejich pomocí je možné plně ovládat všechny vymoženosti graficky přehledně zpracovaného obrazovkového menu. Funkcí, kterými NEC oplývá, je, stejně jako v případě tlačítek, také nemálo. Vyjma všech základních voleb je možné nastavovat položky jako je horizontální a vertikální konvergence a podobně. Navíc v OSD naleznete i speciality jinde ne až tak obvyklé, např. zamčení OSD, aktivace/deaktivace úsporného režimu a podobně. Co se týká kvality zobrazení, není na tom NEC nijak špatně, bohužel však nižší obnovovací frekvence se ve výsledku podepsaly na geometrii obrazu ve vysokých rozlišeních. Nejpoužívanější a pro tyto rozměry také nejvhodnější režim 1 024 x 768 je však již docela dobrý. Doporučit lze výrobek NEC jak pro běžné kancelářské, tak i domácí použití. Profesionálové si však nejspíše pořídí produkt nabízející vyšší obnovovací frekvence.

Cena vč. DPH: 9 621 Kč

Lite-On B1770 FNST

Model značky Lite-On je téměř učebnicovou ukázkou produktu, určeného pro méně náročné kancelářské či domácí prostředí. Běžný, klasicky laděný vzhled doplňuje obrazovka o viditelné úhlopříčce 15,75". Přestože není úplně plochá, v testech se srdnatě držela a žádné výraznější či diskriminující vady na kráse neukázala. Snad jen v geometrii obrazu nečekejte žádné velké zázraky. Je to možná tím, že i v tomto případě se výrobci spolehli na sice ploché čelní sklo, ale přesto samotný obraz za ním příliš plochý není. Nicméně v běžných kancelářských aplikacích si s touto nectností hlavu lámat vůbec nemusíte. Nadprůměrně hodnotíme oproti geometrii obrazu obrazovkové menu; i když není nijak zvláště pestře vybavené, je přehledné a pohodlně ovladatelné. K jeho obsluze slouží čtyři kulatá tlačítka, umístěná pod plochou obrazovky. Nabídka funkcí zahrnuje všechny důležité funkce jako např. nastavení geometrie, moaré a podobně. Bohužel pokročilejší nabídky typu zoom nebo seřízení konvergence či linearity obrazu tomuto monitoru chybí. Co se týká elektroniky, není na tom Lite-On příliš slavně sice je fakt, že 1 024 x 768 zobrazíte při 85 Hz, ale na vyšší rozlišení raději zapomeňte, neboť 60 Hz není opravdu pro oči to pravé. Poslední a snad největší klad který zmíníme, je skutečnost, že Lite-On představuje v sedmnáctipalcové kategorii výrobek s velmi příznivou pořizovací cenou.

Cena vč. DPH: 7 287 Kč

Hyundai ImageQuest F790D

Pěkně vzhledově zvládnutým monitorem je další přírůstek do rodiny série ImageQuest, tentokráte s kódovým označením F790D. Jde o rozměrově malý kousek s plochým čelním sklem. Zobrazovací systém je typu DynaFlat a byl původně vyvinut společností Samsung. Tudíž šance, že obraz bude na slušné úrovni, je patrná. Ostatně to potvrzuje i rozteč bodů v zobrazovací masce, která je 0,20 mm. Ovládání monitoru je na dobré úrovni, menu je řešeno rozvážně a všechny funkce jsou dostupné bez problémů a rizika, že byste se mohli někde ztratit tak, jak se to občas přihodí v menu s několika úrovněmi nad, či pod sebou. Geometrie obrazu je na poměrně slušné úrovni, i když ve vyšších rozlišeních je občas potřeba dost trpělivosti k vyladění obrazu na opravdu špičkovou kvalitu. Barvy a další parametry, jako např. konvergence, moaré i stabilita obrazu, jsou na nadprůměrných hodnotách. Co se tedy týká obrazu, je na tom Hyundai ImageQuest F790D velmi dobře. Možná jen jediným stínem se může zdát, že i přes skutečnost, že přední sklo je úplně ploché, tak to samé nelze říci o stínítku pod ním. To totiž jisté (mírné) sklony k vypouklosti přeci jen má. Na druhou stranu tohoto faktu si všimne jen zlomek uživatelů, kteří si F790D pořídí. Kladně lze zhodnotit nejen obraz, ale i kvality celého monitoru. Doporučit jej lze nejen pro domácí účely, ale i pro mírně pokročilejší a náročnější uživatele.

Cena vč. DPH: 8 004 Kč

miro A17F95

Značka miro se v našich testech již dlouhou dobu neukázala, a tak jsme velmi rádi jejího zástupce přivítali. Miro A17F95 je monitorem celkem klasického designu, díky němuž se hodí jak do běžné kanceláře, tak i do domácnosti. Při testu kvality obrazu jsme zjistili průměrnou geometrii obrazu a docela slušnou kvalitu v kategorii konvergence. Za velkou pochvalu stojí moaré, neduhy jsme totiž nepozorovali ani v jednom testovacím obrazci, což je velice vzácný jev. Většina běžných monitorů totiž téměř vždy alespoň minimální vady v moaré vykazuje. Hůře je na tom monitor v oblasti stability obrazu, kde při rychlém střídání světlých a tmavých ploch na stínítku nedokáže elektronika udržet geometrii obrazu úplně dobře. Nicméně i přesto se při testech ukázalo miro A17F95 v docela příjemném světle. Barvy jsou na solidní úrovni a obraz je pro oko celkově dobrý. Ovládání monitoru tvoří čtyři kulatá tlačítka, horizontálně vyrovnaná pod plochou obrazovky. S jejich pomocí je možné ovládat obrazovkové menu, které nabízí všechny základní funkce, tak jak se na slušně vychovaný monitor patří. Mezi nabídkou nechybí ani zvětšení (zoom) obrazu či seřízení moaré. Celkově lze miro A17F95 doporučit nejspíše pro běžné účely do domácnosti nebo firmy, kde jeho parametry a služby plně vyhoví. Ještě zajímavější koupí se monitor stane, pokud vezmete v úvahu i příjemnou pořizovací cenu, která je poměrně přitažlivá.

Cena vč. DPH: 10 569 Kč

Sony MultiScan G220

Monitor vychází z pro Sony dosti klasického tvaru ve spojení s decentně šedou barvou, která jej od ostatních bílých monitorů okamžitě odlišuje. Pokud se podíváme na zobrazovací systém, čeká nás, jak jinak, než notoricky známá a již prověřená technologie FD Trinitron. Ta se stará o výslednou kvalitu obrazu společně s elektronikou ukrytou v útrobách výrobku. Samotné sklo i stínítko jsou naprosto ploché, což ve výsledku také dodalo G220 pár bodů k dobru. Rozteč bodů sice není tak dobrá, jako např. u značky Hyundai, ale i tak na tom není Sony nijak bídně. Uprostřed nabízí G220 rozteč bodů 0,24 mm a u okrajů 0,25 mm. V testech vykázal monitor standardně dobrý obraz, za pochvalu stojí zejména hodnoty geometrie a moaré. Také stabilita obrazu se projevila na velmi dobré úrovni. G220 nabízí vyjma obrazu i několik dalších výhod, mezi jednu z nich patří i integrovaný USB hub. Druhou příjemnou záležitostí je u Sony G220 systém ovládání obrazovkového menu. Řídicí prvky jsou totiž formovány do podoby jednoho tlačítka a malého čtyřpolohového joysticku. Příjemným posledním překvapením je druhý VGA vstup, kterým je možné připojit další zařízení pomocí přepínače na přední straně monitoru je následně možné jednoduše přepínat aktivní vstup. Sony je celkově povedený výrobek, jenž je vhodný pro milovníky dobré podívané a náročné uživatele, kteří si za značku Sony však budou muset něco připlatit.

Cena vč. DPH: 14 581 Kč

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, J. Kasal, T. Bučina, T. Varoščák, M. Bareš

c02p0182

Canon CanoScan 676U

Prvním testovaným skenerem v abecedním pořadí byl nový Canon CanoScan 676U. Mezi ostatními produkty vyniká nízkou hmotností a malými vnějšími rozměry, díky nimž je vhodný i pro přenášení a použití pro spolupráci s notebooky. Základní technická specifikace hovoří o hardwarovém rozlišení 600 x 1 200 dpi při 48bitové barevné hloubce a s interpolací je možné využívat až 9 600 x 9 600 dpi. V přední části skeneru jsou umístěna tři ovládací tlačítka pro skenování, kopírování na připojenou tiskárnu a odeslání sejmutého dokumentu elektronickou poštou. Na zadní straně je vyveden vstup pro USB kabel, z něhož skener čerpá i své napájení. Tmavošedý plášť skeneru se stříbřitým víkem, uchyceným tzv. "Z" systémem pro snadné skenování objemnějších dokumentů, působí celkem elegantně. Dodávané ovladače jsou připraveny jen pro systémy Windows 98 a novější, TWAIN rozhraní ScanGear CS-U na kompaktním disku doplňuje aplikace ScanGear Toolbox pro konfiguraci ovládacích tlačítek a ArcSoft PhotoBase pro tvorbu digitálních fotoalb. OCR program ScanSoft OmniPage vyhoví těm, kteří převádějí texty z angličtiny. Podporu českých znaků však poskytuje samostatně dodávaný software CuneiForm 2000SE. Canon CanoScan je při práci velmi přesný a průměrně rychlý, zachování barevných odstínů však není jeho silnou zbraní. Skener se v současné době prodává za 4 290 Kč.

Epson Perfection 1250

Skenery společnosti Epson zůstávají tak trochu ve stínu ostatních produktů, neboť pro většinu zákazníků je značka Epson spojována zejména s výrobou tiskáren. V minulých testech jsme se však opakovaně přesvědčili, že deskové skenery Perfection nenesou své označení neoprávněně. Nejinak je tomu o skeneru s označením Epson Perfection 1250, který je na našem trhu již od podzimu loňského roku, ale cestu do našeho TestCentra si našel až nyní. Zařízení s vyšším rozlišením 1 200 x 2 400 opticky a 9 600 interpolovaně pracuje ve 48bitové barevné hloubce celkem průměrnou rychlostí, avšak s maximálním zachováním barev předlohy a výbornými schopnostmi při zpracování detailů. Skener s USB komunikačním rozhraním, volitelným připojením adaptéru pro snímání negativů a diapozitivů a čtyřmi ovládacími tlačítky na přední stěně mohou díky dodávaným ovladačům pro Windows a Macintosh využít uživatelé obou platforem. Poměrně bohatá softwarová výbava zahrnuje Epson TWAIN rozhraní, vestavěný OCR program, utility pro konfiguraci ovládacích tlačítek a nástroje pro tisk na připojené tiskárně. Dokumentace je dodávána v elektronické podobě ve světových i východoevropských jazycích včetně češtiny. Jestliže nechcete po skenování ztrácet další čas úpravou barev v některém grafickém editoru, je pro vás Epson Perfection 1250 s cenou 4 343 Kč výbornou volbou.

Microtek ScanMaker 3800

Zcela nový je na našem trhu Microtek ScanMaker 3800, který se v portfoliu produktů stejnojmenné značky řadí na cenově nejnižší příčky. Dnes již povinným rozlišením domácích skenerů 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 dpi interpolovaně zřejmě uživatele nepřekvapí, zajímavým designem možná ano. Světlešedý plast v přední části doplňuje průhledný kryt se stříbřitým podkladem, v němž je zapuštěno pět ovládacích tlačítek rychlé volby a nad nimi svítí kontrolní stavová dioda. Na zadní straně je místo pro připojení USB kabelu, napájecího adaptéru a zásuvky volitelného transparentního adaptéru. Ovladače jsou připraveny pro PC i Macintosh s operačními systémy podporujícími USB. Nainstalovaným ovládacím programem je možné každému tlačítku přiřadit přesnou funkci, zvolit pracovní režim, rozlišení, případně aplikaci, která má na jeho stisk navazovat. Neznamená to však, že by uživatel nemohl využít TWAIN rozhraní Microtek ScanWizard, software pro správu fotografií Ulead PhotoExplorer nebo OCR program ABBYY Finereader 4.0 Sprint. Microtek ScanMaker 3800 je rychlý při zpracování náhledu, ale také ve všech pracovních režimech. Poměrně vysokou přesnost v detailech však bohužel nedoprovází správné zachování barev. Pořizovací cena 4 636 Kč produktu k zisku vyšších pozic v našem žebříčku nepomohla, výjimečná je naopak dvouletá záruční doba.

Mustek BearPaw 1200TA

Milovníci tlačítek uspořádaných do tvaru medvědí tlapky nemusí mít obavy, že by se jejich oblíbené produkty vytrácely z našich testů. Opak je pravdou, neboť v tomto kole mají skenery BearPaw velmi silné zastoupení. Model s označením 1200TA je již ve standardní verzi dodáván s víkem, ve kterém je vestavěna prosvětlovací jednotka ke snímání diapozitivů a negativů. V běžné výbavě kromě USB kabelu a napájecího adaptéru zákazník najde také předlohy na pracovní plochu, do nichž se diapozitivy a negativy ukládají. TWAIN rozhraní na instalačním disku doprovází i další software: OCR ABBYY Finereader 4.0 Sprint, Trelix Web pro jednoduchou tvorbu internetových stránek, dvě jednoduché hry a vzdálený ovládací panel, v němž je možné všech pět ovládacích prvků uživatelsky přizpůsobit. Další CD obsahují grafický program Ulead PhotoExpress a Ulead PhotoExplorer. Absence české dokumentace a národního prostředí ovládacího programu trochu zamrzí, stejně jako pouze průměrné hodnoty v rychlosti práce a barevném podání. Celkovou image výrobku vylepší dobré zachycení detailů. Za pořizovací cenu 3 372 Kč tedy můžete získat průměrný skener s optickým rozlišením 600 x 1 200 dpi, 48bitovou barevnou hloubkou a nadstandardní výbavou v podobě transparentního adaptéru. Zařízení je určeno jen pro připojení k PC s USB kabelem a operačním systémem Windows 98 nebo novějším.

Mustek BearPaw 2400

Druhý skener z medvědí rodiny lze rozpoznat nejen díky absenci transparentního adaptéru, který patří do volitelné výbavy, ale také podle robustnějšího vzhledu. Vyšší optické rozlišení 1 200 x 1 200 dpi je v kategorii skenerů poměrně nezvyklé, 48bitová barevná hloubka se však již stává standardem. Mezi oběma testovanými Musteky lze však najít mnoho společného, zejména v podpoře operačních systémů nebo základního programového vybavení s možností editace jednotlivých tlačítek. Software obsažený na doplňkových kompaktních discích potěší zkušenější uživatele, kteří ocení pokročilejší grafický program Adobe Photoshop 5.0 LE, nebo využijí dalšího OCR v podobě Recognity 3.2. Volba odlišného snímacího prvku s vyšším rozlišením své stopy zanechala nejen v mnohem přesnějším snímání detailů, ale příznivě působí i na barevnou věrnost. Přestože TWAIN rozhraní nabízí volby vyvážení barev a barevnou shodu, nejlepších výsledků skener dosáhne v plně automatickém režimu práce. Větší počet katodových diod Musteku BearPaw 2400 umožňuje rychleji pracovat v rozlišení 300 a 600 dpi, avšak snaha o preciznost detailů zpomaluje výrobek ve vyšším rozlišení 1 200 dpi. Stejně jako na většinu dalších produktů v dnešním testu, je i na tento skener poskytována standardní záruka v délce 12 měsíců. Pořizovací cena Musteku BearPaw 2400 byla stanovena na 4 429 Kč.

Plug-N-Scan 2400M

Přestože z názvu tohoto skeneru lze velmi těžko odvodit tvůrce, patří i Plug-N-Scan 2400M do rodiny zařízení společnosti Mustek. Nevelké vnější rozměry a nízká hmotnost, pět zapuštěných ovládacích tlačítek a kombinace šedomodrého plastu s barvou slonové kosti jsou hlavními vnějšími znaky. Po sklem pracovní desky s rozměry 216 x 297 mm je ukryta mechanika schopná pracovat v rozlišení 1 200 x 2 400 dpi hardwarově a 19 200 dpi interpolovaně, vše ve 48bitových barvách. Ovladač TWAIN2400M jako by z oka vypadl programu ScanMaker5 u ostatních skenerů Mustek a poskytuje uživateli stejný komfort obsluhy. Volby rozlišení, barevných režimů, vyvážení barev či jejich shoda jsou přístupné v hlavní nabídce i v dalších záložkách, je možné ovlivnit descreening pro snímání novin a časopisů, vybrat přímé ukládání sejmutého snímku na disk, nebo jeho nasměrování do předvoleného grafického programu. Majitelé PC s Windows 98/ME/2000 skener mohou bez problému připojit do USB portu, využít OCR ABBYY Finereader, nebo nainstalovat grafickou aplikaci Ulead PhotoExpress 3.0. Uživatelé Macintoshů svou pozornost jistě nezbystří, protože pro jejich stroje není skener určen. S průměrnou rychlostí práce, velmi dobrým zpracováním barevných předloh a stejně kvalitním zachycením detailů i ve vysokém rozlišení se skener umístil na třetím místě v našich tabulkách.

Visioneer OneTouch 5600USB

Test skenerů v této cenové kategorii uzavírá levný Visioneer OneTouch 5600USB, který uživatele překvapí českou dokumentací, lokalizovaným ovládacím rozhraním, ale také rozlišením. Jeho výrobce totiž zákazníkovi sděluje, že hardwarové maximum 600 x x 1 200 dpi lze interpolací vylepšit na 2 400 dpi. Nevím jak čtenářům, ale mně osobně je pravdomluvnost celkem sympatická. Model 5600USB má svůj komunikační kabel pevně připojen a na zadní straně tak zůstává jen zásuvka pro připojení napájecího adaptéru. Trojice nezvykle velkých ovládacích tlačítek před víkem skeneru je označena symboly pro skenování, kopírování na tiskárně a odeslání snímku elektronickou poštou. Do středu přední stěny zařízení byla umístěna dioda, jejíž svit nebo blikání napovídají o probíhající činnosti. Dlouhodobé barevné hudby si však mnoho neužijete, neboť Visioneer OneTouch 5600USB je poměrně svižný a rychle se vyrovná i s přenosem dat při režimech s vysokým pracovním rozlišením. Zmíněná rychlost si však vybírá svou daň v podobě nižšího zachování detailů a jen průměrné barevné shody. Ovladače jsou určeny pro operační systémy Windows 98/ME nebo 2000 a doprovází je software ScanSoft PaperPort Deluxe 6.5, grafický program MGI PhotoSuite III SE a program na rozpoznání textu ABBYY FineReader 4.0 Sprint. Skener si můžete zakoupit za pořizovací cenu 3 477 Kč včetně DPH.

Canon CanoScan 1250U2F

Popisem zařízení společnosti Canon s označením CanoScan 1250U2F se dostáváme do kategorie, v níž jsme testovali produkty s pořizovací cenou nad 6 000 Kč včetně DPH. Tvůrci skeneru použili snímací prvek s hardwarovým rozlišením 1 200 x 2 400 dpi, do modrého víka zabudovali prosvětlovací jednotku pro snímání diapozitivů a negativů, a tři ovládací tlačítka v přední části zařízení doplnili čtvrtým tlačítkem na víku, kterým je možné spustit snímání diapozitivů. Skener je jako první zařízení svého druhu v našich testech vybaven rychlejším rozhraním USB 2.0, které může rychlostí přenosu dat konkurovat dříve uvedenému standardu FireWire 1394. Výrobci základních desek počítačů teprve posílají na trh první motherboardy s podporou USB 2.0, proto je skener vybaven i přídavnou PCI kartou s dvojicí USB 2.0 portů. CanoScan 1250U2F je však možné připojit i do běžného USB 1.1 a na jeho funkčnosti se tato skutečnost nijak neprojeví. Zde je třeba říci bohužel v testech skener pracoval stejně rychle v novém i starším USB portu, jeho snímací mechanika nebyla schopna zatížit nové rozhraní natolik, aby se výhoda rychlejšího přenosu dat projevila. Jen průměrnou rychlost a práci s barevnými předlohami doplňuje velmi dobré zachycení detailů. Dodávané programové vybavení je určeno pro OS Windows a Macintosh s podporou USB. Skener je v prodeji za 8 990 Kč.

Epson Perfection 1650

Druhý skener společnosti Epson v tomto testovacím kole je určen pro náročnější zákazníky, kterým "levná hračka pro snímání dokumentů" nestačí. Nutno předeslat, že i tento výrobek se v našich testech představil v tom nejlepším světle. Ovladače pro Windows a Macintosh jsou společně s programovým vybavením shodné s dříve popsaným skenerem Epson Perfection 1250. Skříň v barevné kombinaci šedých odstínů však ukrývá vynikající CCD prvek schopný pracovat v optickém rozlišení 1 600 x 3 200 dpi, které lze interpolací zvýšit na 12 800 dpi, vše ve 48bitové barevné hloubce. Čtyři ovládací prvky přímé volby jsou umístěny před víkem skeneru, největší z nich tlačítko pro skenování je podsvíceno stavovou diodou. Volitelná výbava zahrnuje transparentní adaptér nebo automatický podavač dokumentů. Nerad používám slovo "vynikající", ale Epson Perfection 1650 takový je, protože vyniká nad konkurenčními produkty. Náhled strany A4 za 7 sekund, rychlá práce v nízkých rozlišeních a mírné zpomalení při volbě režimu 1 200 dpi nebo více si zaslouží pozornost. Mnohem zajímavější je výborná práce s detaily a téměř absolutní barevná shoda. Průměrná barevná odchylka 0,4 delta E a maximální jen 1,2 delta E jsou rukavicí hozenou do tváře ostatních výrobců. S pořizovací cenou 7 031 Kč si produkt jiné než první místo v našich tabulkách nezasloužil.

Microtek ScanMaker 4800

Novinkou na našem trhu je také ScanMaker 4800, který je připraven pracovat ve 48bitové barevné hloubce v rozlišení 1 200 x 2 400 hardwarově a 9 600 dpi interpolovaně. Stříbřitý plášť skeneru a víka, stejně jako pět tlačítek na přední straně vyvolají pozornost vašich návštěv, spolupracovníků nebo zákazníků. Komunikaci s počítačem zajišťuje USB rozhraní, volitelný adaptér pro práci s transparentními předlohami je možné připojit do samostatného konektoru na zadní straně skeneru. V ceně obsažená softwarová výbava zahrnuje kromě ovladačů pro PC a Macintosh také program pro převod textu ABBYY FineREader 4.0 Sprint s podporou češtiny, Ulead Photo Explorer 7.0 a Adobe PhotoDeluxe 4.0 pro PC. Uživatelé Maců snad nepohrdnou programy Ulead Photo Explorer V 1.1 a Adobe Photoshop 5.0 LE. Konfigurace ovládacích tlačítek s přiřazením pracovního rozlišení, případně přidružených aplikací usnadní práci, složitější úlohy je lépe snímat s plnou podporou TWAIN rozhraní Microtek ScanWizard 5. Svým výkonem nás skener při testu příliš neoslnil, neboť rychlost snímání dokumentů nebyla nijak výrazná, a překvapivě velké problémy jsme zaznamenali u testu zpracování detailů. Svou reputaci si nevylepšil ani velkými odchylkami při zpracování barevných předloh. Pořizovací cena byla stanovena na 8 540 Kč, na výrobek je poskytována dvouletá záruka.

Umax Astra 4500

Se skenery společnosti Umax jsme vás na stránkách našeho časopisu seznámili v krátkém testu v prvním letošním čísle. Připomeňme si tedy, že Umax Astra 4500 pracuje v optickém rozlišení 1 200 x 2 400 dpi ve 48bitové barevné hloubce, s počítači PC nebo Macintosh komunikuje prostřednictvím univerzálního sériového rozhraní a volitelně dokáže pracovat s adaptérem pro snímání digitálních předloh. Přepracované TWAIN rozhraní uživateli nabízí přehlednější nastavení základních funkcí, softwarový balík zahrnuje také grafický editor MGI PhotoSuite SE a manažera dokumentů PaperCom Manager. Testovaný skener byl vybaven také OCR programem ABBYY Finereader 4.0 Sprint, dokoupit lze jiné verze softwaru pro převod textu, ať již se jedná o vyšší verze Finereaderu, nebo třeba OCR Recognita. Umax Astra 4550 ostatní skenery v testu předčil v rychlosti zpracování náhledu, na nějž mu postačilo jen 6,5 sekundy. I v ostatních rozlišeních do 600 dpi včetně dokáže pracovat velmi svižně. K problémům dochází až při volbě vyššího rozlišení 1 200 dpi, kdy se rychlost snímání prudce zpomalí. Jen průměrně lze ohodnotit zachování barev, vysokou známku si naopak skener zasloužil za zpracování detailů, v nichž byl kontrolní terč s linkami zpracován přesně a s dostatečným kontrastem. Na celkovém umístění se příznivě odrazila i pořizovací cena 6 088 Kč.

Visioneer OneTouch 8700USB

Jednodotykový Visioneer 8700USB navazuje na úspěšný model s označením 8600, který se na našem trhu objevil na podzim roku 2000. Stejně jako jeho předchůdce, i tento skener překvapuje uchycením víka na delší straně pracovní plochy a nebývalým množstvím sedmi ovládacích prvků. Lokalizované TWAIN rozhraní a česká dokumentace potěší uživatele s menšími jazykovými znalostmi, USB rozhraní a informace o podpoře Windows a Mac OS snad nenechají chladným nikoho z obou znepřátelených táborů. Sejmuté dokumenty lze snadno spravovat díky programu PaperPort Deluxe 6.5, pro převod textu je možné využít OCR ABBYY Finereader 4.0, k editaci nebo vytvoření nových obrázků je přiložen program software MGI PhotoSuite III SE. Ve volitelné výbavě najde dosud neuspokojený zákazník i adaptér pro práci s transparentními předlohami a automatický podavač dokumentů. Technická dokumentace ke skeneru hovoří o optickém rozlišení 1 200 x 4 800 dpi a 48bitových barvách, citlivost CCD prvku se skutečně projevila ve výborném zpracování detailů. Visioneer OneTouch 8700USB si velmi rychle poradí s vytvořením náhledu i snímáním v nastaveních do 600 dpi, vyšší hodnoty jej mírně zpomalí. Zachování barevných odstínů je velmi dobré, pořizovací cena 6 582 Kč odpovídá kvalitám produktu. Všechny ceny v článku jsou uvedeny včetně DPH.

§§§§§

$$$$$


Software


Nástroje pro výkonnější práci s MS Office zdarma! 1.

David Čepička, Annette Lindenau

c02p0154

Pracujte efektivněji! Otestovali jsme pro vás řadu užitečných doplňků (také zvaných jako Add-On) pro kancelářský balík Microsoft Office 97 a 2000 a v tomto článku vám dáme návod, jakým způsobem je využívat. Většinu zde uvedených utilit naleznete na našem CD.

Jestlipak tušíte, kolik času strávíte hledáním nějaké funkce při práci s kancelářským balíkem Microsoft Office? Také jste již museli několikrát konstatovat, že hledaná funkce vůbec v tomto kancelářském balíku není? Stop! Od tohoto okamžiku bude všechno jinak. Otestovali jsme pro vás celou škálu užitečných doplňků, jež významně rozšiřují funkčnost programů balíku Microsoft Office a také se snaží doplnit to, co tam snad ještě chybí. Prostřednictvím tohoto článku vám tedy nabízíme celou řadu utilit, které jen tak u každého nenaleznete. Určitě ne bezvýznamným faktem je to, že všechny v tomto článku zmíněné utility jsou zdarma.

Užitečná rozšíření

Doplňky pro Microsoft Office 97 a 2000

Ať se jedná o zapomenutá hesla či o ukázkovou databázi v tomto článku naleznete celou řadu nástrojů, které vám prostřednictvím maker, šablon a utilit ulehčí vaši práci s balíkem Microsoft Office. Dokonce i když výše zmíněný kancelářský balík nabízí totéž co my, nebudete muset ztrácet spoustu času dolováním těchto funkcí někde v menu či podmenu toho či onoho programu.

Způsob instalace a použití jednotlivých doplňků naleznete u příslušného odkazu. Pokud se jedná o šablony pro aplikace MS Office, jednoduše je zkopírujte do složky standardně nadefinované pro umístění šablon. Která to je, zjistíte, když si klepnete v programu MS Word do menu Nástroje/Možnosti a přemístíte se na kartu Umístění souborů. Po restartu programu MS Office najdete tuto šablonu v menu Soubor/Nový, a to ve většině případů na kartě Obecné. Některé šablony se do menu Soubor/Nový instalují pod novou kartou.

Pro instalaci doplňků (Add-On) klepněte v programu na menu Nástroje/Šablony a doplňky a v dialogovém okně, které se objeví, stiskněte tlačítko Přidat. Nyní můžete v okně Přidat šablonu zadat složku, do níž má instalační program doplňku utilitu nainstalovat. V případě MS Office 97 se většinou jedná o složku Program Files\Microsoft Office\Šablony. Pracujete-li s MS Office 2000, najdete nainstalovanou utilitu nejspíše ve složce Windows\Application Data\Microsoft\Doplňky. Při instalaci dávejte dobrý pozor na to, zdali instalační program skutečně instaluje potřebné soubory do této standardně definované složky, a ne nikam jinam.

Nástroje, které společnost Microsoft nabízí na internetové adrese office.microsoft.com, naleznete po klepnutí na odkaz odpovídající aplikace. Na internetové stránce klepněte na tlačítko Download Center a zobrazí se vám obsah všech utilit, jež jsou v dané chvíli k dispozici. Posunujte se po stránce dolů tak dlouho, dokud vámi hledanou utilitu nenaleznete, a stáhněte si ji klepnutím na modře zbarvený odkaz Download Now! umístěný pod názvem utility. Během našeho průzkumu jsme nalezli spoustu podobných utilit, ale netestovali jsme je. V našem článku tedy najdete jen některé.

Doplňky na našem CD

Ušetřete čas a peníze za stahování z internetu

Většina doplňků je pro vás připravena na našem CD. Firma Microsoft v některých případech poukazuje na to, že mnohé doplňky jsou vhodné pouze pro anglickou verzi MS Office a při použití s verzí českou by se mohly objevit nečekané problémy. Uvědomte si to prosím vždy, když budete nějaký doplněk instalovat.

WORD 97, 2000

Prohlížeč pro MS Word 97

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Zdarma

Jazyk: Anglický

Popis: Umí prohlížet dokumenty typu MS Word bez nutnosti mít program MS Word nainstalovaný a chrání před makroviry

Prohlížeč MS Word má dvě výhody. Tou první je to, že dokáže načíst dokumenty vytvořené v programu MS Word od verze 2.0 a vyšších, když na vašem počítači nemáte MS Word nainstalovaný. Druhou výhodou je to, že vás ochrání před makroviry. Prohlížeč totiž nemá zabudovanou podporu maker, což znamená, že se při otevření dokumentu makra, a tím pádem ani makroviry nespustí. Rovněž při kopírování obsahu dokumentu z prohlížeče do vašeho textového editoru se zkopíruje pouze prostý text s několika málo nastaveními formátu textu beze všech maker, pokud zvolíte přetáhnutí textu pomocí technologie drag&drop a nebudete mít aktivovanou funkci File/Open for Editing. Jestliže tuto funkci povolíte, spustí prohlížeč MS Word váš textový editor a načte dokument včetně všech maker, obrázků a formátovacích charakteristik. Když naproti tomu zvolíte kopírování přes příkaz Edit/Copy a sami spustíte svůj textový editor, kam text vložíte prostřednictvím příkazu Úpravy/Vložit, zůstanou makra a formát bez povšimnutí. Tuto utilitu nainstalujete poklepáním na soubor WD97VW.EXE (3,76 MB) a spustíte ji přes nabídku Start/Programy/Microsoft Word Viewer.

Tip: Nadefinujte si program Prohlížeč MS Word do vašeho programu pro práci s elektronickou poštou jako standardní aplikaci pro otevírání příloh ve formátu DOC a RTF. Tak budete spolehlivě chráněni před viry, jež se často právě v přílohách e-mailů vyskytují.

WORD 97, 2000

Obrázkový katalog

Zdroj: www.i-dietrich.de a Cena: Freeware

Jazyk: Německý

Popis: Zobrazí všechny obrázky z jedné složky do nového dokumentu programu MS Word

Jednoduchá, ale efektivní je šablona s německým názvem Bildkatalog. Prohledává totiž vámi zadanou složku a všechny v ní nalezené obrázky zobrazí v novém textovém dokumentu. Dokáže dokonce prohledat i podsložky, pokud zatrhnete volbu Unterverzeichnisse einbeziehen. Názvy souborů včetně jejich úplné cesty vypisuje pod obrázky.

Můžete si nechat vyhledat jakýkoliv typ souborů, v němž obrázky ukládáte mohou to být jak standardní grafické formáty jako je BMP či TIF, tak i ty méně běžné, například WMF či MAC. Když program daný typ souborů nepodporuje, vždy vypíše alespoň cestu k souboru. Bohužel právě zadávání cesty k prohledávání je asi tou největší slabinou tohoto doplňku, neboť ji musíte vypisovat ručně. Žádné dialogové okno, které by vám umožnilo zadat cestu ke složce pomocí myši, není k dispozici.

Šablona se používá tak, že ji po rozbalení ze souboru BILD.ZIP (12,6 KB) nejprve zkopírujete do složky šablon programu MS Word. Nyní textový procesor spustíte a pomocí menu Soubor/Nový vyberte na kartě Obecné šablonu Bildkatalog.dot a potvrdíte stiskem tlačítka OK. Kromě nového dokumentu se objeví dialogové okno, v němž můžete zadat kritéria pro vyhledávání, tj. formát souborů a cestu ke složce, která obsahuje grafické soubory.

Upozornění: Pokud daná složka obsahuje příliš mnoho grafických souborů, může v některých případech dojít k zatuhnutí počítače.

WORD 97, 2000

Prime Bookmark Popup

Zdroj: www.primeconsulting.com/freeware/index.html a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Usnadňuje práci se záložkami a tak zlepšuje orientaci v textu

Doplněk Prime Bookmark Popup umožňuje přesunout se pouhým jedním stiskem tlačítka myši na libovolnou záložku, kterou máte v textovém dokumentu definovanou. Pro jeho instalaci stačí spustit soubor BOOKPOP.EXE (392 KB). Tento malý program na pevném disku vytvoří ve složce Program Files složku Prime Bookmark Popup. Vedle souboru README.TXT v této složce naleznete i EXE soubor pro odinstalování tohoto doplňku. Utilita Prime Bookmark Popup je také součástí sharewarového programu Prime for Word (odkaz na něj naleznete na stejné internetové stránce).

Když po instalaci doplňku spustíte program MS Word, objeví se vám v něm volně pohyblivá lišta s názvem utility. Jestliže se vám z nějakých důvodů neobjeví, můžete ji aktivovat přes menu Zobrazit/Panely nástrojů tak, že zatrhnete možnost Prime Bookmark Popup. Pokud by se lišta programu stále neobjevila, je ji potřeba aktivovat ještě v menu Nástroje/Šablony a doplňky. Zatrhněte v tomto okně v seznamu nástrojů položku Bookmark Popup (MSOUVP).dot. Nyní otevřete textový dokument obsahující záložky a stiskněte na liště Prime Bookmark Popup tlačítko objeví se vám seznam všech záložek. Pokud nyní klepnete na některou z nich, přeskočí kurzor na odpovídající místo v textu. Příkazem Toggle Bookmarks můžete učinit všechny záložky viditelnými.


Nástroje pro výkonnější práci s MS Office zdarma! 2.

WORD 97, 2000

Office Toys 98.3

Zdroj: ftp://ftp.tmn.ru/pub/windows/microsoft/oftoy983.exe a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Sada přibližně 50 nástrojů rozšiřujících program MS Word o nejrůznější užitečné funkce

Tato sada utilit zefektivňuje a urychluje práci s programem MS Word. Instaluje se poklepáním na soubor OFTOY983.EXE (1,07 MB).

Sada Office Toys například nahradí symbol malé diskety pro ukládání dokumentů. Po klepnutí na nové tlačítko můžete dokument podle libosti uložit a zavřít, nebo můžete před uložením zadat informace k souboru, jakými je třebas jméno autora apod. Stejně tak bude nahrazen také symbol tiskárny, sloužící k tisku dokumentu ten nový vám umožní zvolit si tiskárnu, upravit stránku, nebo zadávat tiskárně povely. Utilita Office Navigator vám bude zobrazovat dosud neuložené části textu. Formátování dokumentů vám ulehčí funkce, jakými jsou Quick Font a Quick Paragraph. Klepnutí na funkci Quick Font způsobí vyvolání menu, v němž je možné vybrat druh a barvu písma nebo upravit formát, tj. třeba nastavit velikost řádkování. Funkce Quick Paragraph dokáže změnit vzájemnou vzdálenost řádků, či nastavit formát celého textu podle formátu textu označeného.

Upozornění: Ačkoliv již jsou Office Toys po nějakou dobu freewarovým programem, přesto se při spuštění a ukončení programu MS Word objevuje na monitoru výzva k registraci produktu. Pro odstranění tohoto rušivého okna je třeba do políčka User ID zadat registrační číslo produktu RS261148 (toto číslo bylo v době psaní článku k dispozici na internetové adrese www.officetoys.com).

WORD 97

Mark A Text

Zdroj: www.freshstart.com/markatext/ a Cena: Na našem CD naleznete demoverzi, která je omezena na 10 hledání

Jazyk: Anglický

Popis: Zvýrazní v celém dokumentu řádky obsahující hledaný výraz

Doplněk Mark A Text v textovém dokumentu barevně vyznačí všechny řádky, v nichž se nachází výraz, který chceme najít. Navíc tento program vytvoří nový textový dokument, v němž vytvoří seznam řádků, jež hledaný výraz obsahují. Tento seznam obsahuje rovněž údaje o tom, ze které stránky a na kterém místě byl výraz nalezen. Poměrně snadno tedy můžete v rozsáhlých textech nalézt určité pasáže a nechat si je i vytisknout. Všechna označení pak snadno zrušíte stiskem tlačítka Remove Marks.

Pro instalaci doplňku spusťte soubor MARKS97O.EXE (741 KB). Řiďte se instrukcemi instalačního programu. Po skončení instalace spusťte MS Word. Na monitoru se vám objeví plovoucí menu Mark-A-Text se dvěma tlačítky Find and Mark a Remove Marks. Pokud tomu tak není, klepněte na menu Nástroje/Šablony a doplňky. V dialogovém okně nyní klepněte na tlačítko Přidat. Otevře se složka, v níž jsou uloženy šablony. Klepněte na šablonu MarkAText a stiskněte tlačítko OK. Ověřte si, že máte v dialogovém okně před položkou MarkAText.dot zatržítko. Jestliže ani nyní šablonu nenajdete, zkuste prohledat složku Program Files\Microsoft Office\Šablony.

WORD 97

Popup Thesaurus Menu

Zdroj: www.wopr.com/vbapower/vbapower.htm a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický/český

Popis: Při klepnutí pravým tlačítkem myši na slovo k němu nabídne vhodná synonyma a antonyma

Rychlý a pohodlný přístup k synonymům a antonymům umožňuje utilitka Popup Thesaurus Menu. Ta je velmi praktická zvláště pro ty, co si oblíbili pracovat s kontextovými menu. Jednoduše označíte slovo, jež chcete nahradit významově podobným, či slovem opačného významu a stisknete pravé tlačítko myši. Nyní obdržíte celý seznam slov s podobným, popřípadě opačným významem.

Po výběru vhodného slova dojde k nahrazení starého slova novým. K této akci používá šablona funkci Thesaurus, jíž má MS Word zabudovanou. Tuto funkci byste jinak museli pracně vyvolávat přes menu Nástroje/Jazyk (alternativou ovšem je i klávesová zkratka Shift+F7).

Instalace je vskutku velmi jednoduchá a probíhá zcela automaticky. Stačí pouze poklepáním myší spustit soubor THESM97.EXE (378 KB). Jakmile spustíte program MS Word, máte Thesaurus v kontextovém menu k dispozici po stisknutí pravého tlačítka myši.

Tato utilita má však i jeden nedostatek. Vzhledem k tomu, že používá slovník zabudovaný v aplikaci MS Word, nedá se obohatit o nové výrazy, jež třeba často používáte. K jednomu výrazu tedy můžete dostat maximálně 63 synonym a 4 antonyma.

WORD 97

Enhanced Font List

Zdroj: www.wopr.com/vbapower/vbapower.htm a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Tato utilita integruje do programu MS Word funkci náhledu všech v systému nainstalovaných písem

Aplikace MS Word 97 nenabízí ve své liště nástrojů žádné tlačítko pro náhled všech nainstalovaných písem. Vhodný druh písma si musíte poměrně pracně vyhledat pomocí menu Formát/Písmo teprve až tady vám MS Word ukáže, jak vlastně které písmo vypadá.

A právě zde vám doplněk Enhanced Font List, jenž mimochodem existuje také pro MS Excel, nabízí svoji pomoc. Instalace se provádí poklepáním na ikonu souboru WDFNTLST.EXE (401 KB). Probíhá zcela automaticky a do lišty nástrojů programu MS Word přidá vedle rolety pro výběr typu písma nové tlačítko. Po otevření dokumentu jej teď stačí označit celý nebo jen ta slova, u nichž chcete změnit písmo, a stisknout tlačítko. Utilita vám nyní předvede všechna v systému nainstalovaná písma. Přitom bude každé písmo vyobrazeno tak, jak bude vypadat na monitoru, případně po vytištění. Stačí pouze poklepat myší na vámi zvolené písmo, a vybraná část textu se jím okamžitě nastaví. Velmi praktická jsou také tlačítka na spodním konci seznamu, indikující možnosti dalších změn formátu písma tučné, kurzívu a podtržené, dále nastavení velikosti a barvy písma. Náhled všech instalovaných písem se dá rovněž vytisknout. Klepněte proto na ikonu úplně vpravo dole a před samotným tiskem si ještě nastavte velikost písma, s jakou chcete, aby bylo vytištěno.

WORD 2000

Word 2000 Supplemental Macros

Zdroj: http://download.microsoft.com/download/word2000/Macros/2000/

Win98/EN-US/macros.exe a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Sbírka maker pro MS Word 2000, která vám poslouží například při vytváření poznámek pod čarou

Na výše uvedené internetové stránce najdou uživatelé programu MS Word ke stažení sbírku osmi maker, která snižují námahu při práci s textem. Velmi užitečný je kupříkladu program Auto Correct Utility. Ten dokáže do zvláštního dokumentu uložit seznam všech výrazů, které se mají při psaní automaticky opravovat. Tento seznam se standardně skrývá za funkcí Automatické opravy v menu Nástroje. Vytvořený dokument se pak dá vytisknout. Makro totiž vygenerovaný seznam ukládá do vámi zvolené složky jako soubor AutoCorrect Backup Document.DOC. Jestliže si tento seznam čas od času sami upravujete, rozhodně se vyplatí ukládat si jej někam do vlastní složky. Pokud pak budete muset někdy v budoucnu MS Word přeinstalovávat, prostřednictvím makra můžete snadno přenést seznam položek v dokumentu do nově nainstalovaného programu MS Word.

Užitečné je také makro Insert Footnote. Díky tomuto malému programu budete moci velmi snadno a hlavně rychle vytvořit s pomocí průvodce hlavičky v dokumentu i poznámky pod čarou. Stačí pouze vyplnit formulář, který vám průvodce nabídne, a poznámku pod čarou pak vložíte jedním klepnutím tlačítka myši. Máte dokonce na výběr i dva druhy fontů.

Jako další příklad lze uvést například makro Find Symbol, které prostřednictvím funkce Find and replace (Najít a nahradit) vkládá nejrůznější znaky.

Celý soubor maker nainstalujete poklepáním na soubor MACROS.EXE (421 KB).

EXCEL 97, 2000

Herber\s Go Back

Zdroj: www.herber.de/ a Cena: Freeware

Jazyk: Německý

Popis: Umístí kurzor na předcházející pozici, dokonce i při práci s několika sešity

Tato utilita vám ušetří mnoho klepnutí myší, zejména při práci s rozsáhlými tabulkami. Stiskem tlačítka se totiž ukazatel myši posune na předcházející pozici, a nezáleží přitom vůbec na tom, zdali byl na aktivním listu nebo někde na úplně jiném sešitě. Nejprve si označíte jednu buňku jako výchozí, a to prostřednictvím menu Úpravy/Rückmarke setzen nebo klávesovou zkratkou <Ctrl><R>. V tomto okamžiku je úplně jedno, kde se zrovna v sešitě nacházíte, protože pomocí příkazu Úpravy/Gehe zurück nebo pomocí klávesové zkratky <Ctrl><T> se zase vrátíte zpět na buňku výchozí.

Tato funkce ještě více vynikne v situaci, když upravujete současně tabulek několik. Tehdy je více než užitečné si u každé tabulky definovat nějakou výchozí buňku. Nebo když upravujete nějakou rozsáhlou tabulku a chcete prozkoumat, jaký vliv má hodnota v buňce na začátku tabulky na hodnotu v buňce na konci tabulky. Utilita vám také ušetří námahu, kterou musíte podstupovat v případě neustálého přepínání mezi jednotlivými listy v jednom sešitě.

Doplněk si nainstalujete rozbalením souboru GOBACK.ZIP (4,62 KB). Archiv obsahuje soubor GOBACK.XLA, který si zkopírujte do složky s doplňky pro MS Excel. Pak se v programu MS Excel přesuňte do menu Nástroje/Doplňky a zkontrolujte, zda máte v seznamu dostupných doplňků položku Herber\s Go Back. Má-li být aktivní, pak se ujistěte, že je před ní umístěno zatržítko.


Nástroje pro výkonnější práci s MS Office zdarma! 3.

EXCEL 97, 2000

Spelling Checker

Zdroj: www.microsoft.com/exceldev/articles/chkExcel.htm a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Kontrola pravopisu a gramatiky programu MS Word použitá v aplikaci MS Excel

Kancelářský balík MS Office dává k dispozici všem svým programům tutéž kontrolu pravopisu a gramatiky. To ale neznamená, že každý program této možnosti využívá. Tak například MS Excel žádnou kontrolu gramatiky nenabízí. Pokud ji ale v tomto tabulkovém procesoru přesto chcete použít, pomůže vám utilita Spelling Checker. Jedná se vlastně o šablonu, která využívá kontrolu gramatiky programu MS Word, takže základním předpokladem je to, že ji máte v programu MS Word nainstalovanou.

Rozbalte soubor CHKEXCEL.ZIP (16,2 KB) do složky šablon programu MS Excel a šablonu CHKEXCEL.XLT otevřete v programu MS Excel pomocí menu Soubor/Nový. Objeví se vám nová lišta nástrojů, obsahující dvě tlačítka Spelling a Options. Tuto lištu můžete v případě potřeby přetáhnout ke standardní liště nástrojů. Nyní můžete otevřít soubor obsahující buňky s textem, který chcete zkontrolovat. Označte všechny buňky, v nichž chcete zkontrolovat pravopis a gramatiku, a stiskněte tlačítko Spelling. Objeví se stejné dialogové okno, jako v případě kontroly pravopisu v programu MS Word. Pomocí tlačítek na kraji tohoto okna můžete provádět úpravy ve slovníku.

Tlačítko Options na liště nástrojů pak slouží k samotnému nastavení kontroly pravopisu podle vašich požadavků.

EXCEL 97, 2000

Prohlížeč pro MS Excel 97

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Dovoluje zobrazení dokumentů programu MS Excel i na počítačích, kde není MS Excel nainstalovaný

Chcete otevírat soubory programu MS Excel, ale nemáte na svém počítači tento tabulkový procesor nainstalovaný? Takový problém vám pomůže vyřešit prohlížeč MS Excel od firmy Microsoft. Dokáže zobrazit soubory vytvořené ve starších verzích programu MS Excel (od verze 2.0), jakož i soubory vytvořené v programech MS Excel 97 a 2000. Pokud chcete tabulky vytvořené v této aplikaci nejen zobrazit, ale i upravovat, použijte příkaz Edit/Copy pro zkopírování buněk, sloupců i celých tabulek do schránky a příkaz Úpravy/Vložit vašeho tabulkového procesoru pro vložení dat ze schránky a jejich úpravu. Příkazem File/Open for Editing se pro úpravu tabulky automaticky spustí program MS Excel, je-li na počítači nainstalovaný. Prohlížeč MS Excel se automaticky konfiguruje jako soubor XLVIEWER.EXE už při instalaci programů Netscape Navigator a Internet Explorer, v nichž slouží jako pomocná aplikace. Tabulky vytvořené v programu MS Excel se tedy na internetových stránkách automaticky otevírají právě pomocí prohlížeče MS Excel.

Tuto utilitu nainstalujete poklepáním na soubor XLVIEWER.EXE (3,72 MB) a spustíte ji přes nabídku Start/Programy/Microsoft Excel 97 Viewer.

Tip: Prostřednictvím prohlížeče MS Excel můžete svůj počítač chránit před počítačovými makroviry, pokud jej ve svém programu pro práci s elektronickou poštou nastavíte jako standardní aplikaci pro otevírání příloh ve formátu XLS. Prohlížeč totiž nepodporuje spouštění maker, takže makroviry případně v makrech obsažené nemají žádnou šanci způsobit nějakou škodu.

EXCEL 97, 2000

XY Chart Labeler

Zdroj: archive.baarns.com/software a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Usnadňuje v grafech popisy datových řad

Popisování grafů je záležitostí vskutku pracnou alespoň v programu MS Excel. Dá se však usnadnit pomocí doplňku XY Chart Labeler, jenž tuto záležitost vyřídí velmi rychle a hlavně bez komplikací. Utilitu představuje soubor XY CHART LABELER 97.XLA, který naleznete jako archiv LABEL_97.ZIP (60,2 KB). Doplněk nainstalujete rozbalením souboru a nakopírováním XLA souboru do složky doplňků programu MS Excel (pro MS Excel 2000 se jedná o složku Windows\Application Data\Microsoft\Doplňky a pro verzi 97 o složku Program Files\Microsoft Office\Office\Library). Nyní v programu MS Excel klepnete na příkaz Doplňky v menu Nástroje, po stisku tlačítka Procházet zadáte cestu k souboru XY CHART LABELER 97.XLA a potvrdíte tlačítkem OK.

V seznamu doplňků se vám objeví nová položka s názvem XY Chart Labeler. Ujistěte se, že má před názvem zatržítko. V menu Nástroje nyní naleznete novou položku menu s názvem XY Chart Labels. Otevřete si nějaký list obsahující graf, a abyste mohli čáru grafu opatřit popisky dat, klepněte do menu Nástroje/XY Chart Labeler/Add XY Labels. V dialogovém okně vyberte název řady, kterou chcete opatřit popisky. V poli Select a Label Range klepněte na tlačítko na konci zadávacího pole. Dialogové okno se zmenší a vy pomocí myši můžete označit oblast buněk, která bude v grafu opatřena popisky. Nyní znovu klepněte na symbol vpravo vedle zadávacího pole, a dialogové okno se zvětší do své původní velikosti. Stiskem tlačítka OK popisky umístíte do grafu. Pomocí příkazu Move XY Labels se dá umístění popisků upravit.

EXCEL 97, 2000

Pacman

Zdroj: www.winsite.com/info/pc/win3/excel/pac-man.zip a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Klasická hra Pacman jako jednoduše vytvořený doplněk pro MS Excel

I když je hra Pacman v programu MS Excel velmi jednoduchá, přesto vám bude pro odreagování se velmi užitečná. Spusťte si soubor PACMAN.XLS, který získáte rozbalením archivu PAC-MAN.ZIP (14,8 KB), a pomocí menu Nástroje/Makro/Makra si otevřete dialogové okno pro spouštění maker. Zde uvidíte seznam maker, mezi nimiž bude i položka s názvem pm. Označte ji a klepněte na tlačítko Spustit. Nyní se vám objeví hrací pole jakožto tabulka v celoobrazovkovém režimu. Černě vyznačená oblast vymezuje hranice. Pacman se ovládá pomocí kurzorových kláves při současně stisknuté klávese Ctrl. Vaším úkolem je pobrat v labyrintu co možná nejvíce malých bodů, aniž by vás chytily příšerky běhající po hracím poli. Až se vám to podaří, kolo hry pro vás končí.

Jestliže si nechcete tuto hru spouštět ručně, můžete si na lištu nástrojů umístit tlačítko. Spusťte hru a klepněte v menu Zobrazit/Panely nástrojů/Vlastní. Zde se přesuňte na kartu Příkazy, vyhledejte položku Makra a přetáhněte ji do lišty nástrojů. Vytvoří se nová položka, na kterou klepněte pravým tlačítkem myši, a z kontextového menu zvolte příkaz Přiřadit makro. Ze seznamu vyberte položku pm a potvrďte OK. Od této chvíle můžete hru Pacman spouštět klepnutím myší do lišty nástrojů.

EXCEL 97

Symbol-Picker

Zdroj: www.herber.de/free.htm a Cena: Freeware

Jazyk: Německý

Popis: Tento doplněk nabízí okolo 3 000 symbolů pro jejich umisťování do nově vytvářených lišt nástrojů pomocí technologie drag&drop.

Únavné vyhledávání symbolů v programu MS Excel končí s doplňkem Symbol-Picker. Tato utilitka nabízí přes 3 000 symbolů, jež můžete jedním klepnutím umístit do dočasné lišty nástrojů. Její instalace spočívá v rozbalení souboru PICKER.ZIP (38,7 KB) a ve zkopírování souboru SYMBOLPICKER.XLA do složky doplňků programu MS Excel 97 (jedná se o složku Program Files\Microsoft Office\Office\Library). Po spuštění programu MS Excel je nutné doplněk aktivovat v menu Nástroje/Doplňky, kde se přesvědčíme, zda je před položkou Herber\s Symbol Picker umístěno zatržítko. V menu Nástroje se nám pak objeví nová volba se stejným názvem jako výše zmíněná položka. Po spuštění tohoto doplňku se na obrazovce objeví dvě plovoucí lišty nástrojů. Jedna lišta ukazuje přehled symbolů. Tyto symboly se po jejich stisknutí umístí buď do dočasné lišty nástrojů, nebo do sešitu, kde se dají dále graficky upravit. Druhá lišta slouží k ovládání. Tlačítka šipek slouží pro pohyb mezi jednotlivými symboly, další dvě tlačítka rozhodují o tom, zdali bude stisknutý symbol umístěn do dočasné lišty nástrojů nebo do sešitu, jak již ostatně bylo zmíněno výše.

Po vyhledání vhodných ikon můžete program ukončit stiskem tlačítka se symbolem červeného kolečka s bílým křížkem. Nyní budete dotázáni, zdali chcete dočasnou lištu vymazat, nebo ji ponechat. Pokud stisknete tlačítko Ne, bude lišta uchována. V opačném případě se odstraní.

Předpokládejme, že nyní máte vytvořenou dočasnou lištu nástrojů. Nyní můžete ke každému z tlačítek přiřadit makro a celou lištu umístit mezi lišty standardní. To učiníte pouhým přesunutím.

Upozornění: Takto lze vytvořit pouze jednu lištu a program při vkládání nových symbolů tyto přesunuje do lišty již vytvořené.


Nástroje pro výkonnější práci s MS Office zdarma! 4.

EXCEL 97

Mr. Bean

Zdroj: www.herber.de/free.htm a Cena: Freeware

Jazyk: Německý

Popis: Britský komik Rowan Atkinson alias Mr. Bean sleduje svýma očima každý pohyb myši

Hlava britského komika Rowana Atkinsona alias Mr. Beana se bude objevovat samozřejmě pokud budete chtít na vašem otevřeném sešitě a bude svýma očima sledovat každý pohyb myši. Pro instalaci této utility nejprve rozbalte archiv MRBEAN.ZIP (141 KB) a otevřete soubor BEANINST.XLS. V tomto souboru klepněte na tlačítko Installieren. Instalace vytvoří na liště tlačítko smajlíka. Když jej stisknete, objeví se hlava Mr. Beana všelijak kulící oči.

Pokud na obrázek tohoto komika klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberete příkaz Always on Top, bude tento legrační doplněk běžet neustále v popředí, ovšem takto asi nebudete moci dlouho efektivně pracovat. Proto zvolte z kontextového menu příkaz Quit, a hlava komika zmizí.

Upozornění: Může se ale také stát, že se vám nepodaří na právě otevřený list vůbec dostat. V tomto případě použijte současný stisk kláves <Ctrl><Alt><Delete>, abyste doplněk ukončili. Objeví se totiž dialogové okno Ukončit program. Zde vyberte položku Bean a stiskněte tlačítko Ukončit úlohu. Tím se utilita ukončí a vy budete moci dále pokračovat v práci. Data v právě upravované tabulce zůstanou při tomto postupu nedotčena.

EXCEL 97

Enhanced Font List

Zdroj: www.wopr.com/vbapower/vbapower.htm a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Tento doplněk integruje do programu MS Excel funkci náhledu pro všechna v systému nainstalovaná písma

Utilita Enhanced Font List již byla zmíněna v souvislosti programem MS Word. V programu MS Excel má funkci podobnou. Umístí na lištu nástrojů vedle políčka pro výběr druhů písma tlačítko nové. Instalace se provádí poklepáním na soubor XLFNTL97.EXE (391 KB).

Pro výběr typu písma vyberte odpovídající buňky, případně celou tabulku, a klepněte na tlačítko vedle políčka pro výběr druhu písma. Na monitoru se objeví okno s náhledem všech písem nainstalovaných v operačním systému. Tady uvidíte každé písmo přesně tak, jak bude později na monitoru, případně po vytisknutí na tiskárně vypadat. Pro úpravu formátu písma vám poslouží pět tlačítek na spodní části rolovacího menu. Zde si můžete navolit písmo tučné, kurzívu, podtržené, přeškrtnuté a rovněž i barvu písma. Tak jak budete provádět změny typů písma, se vám také budou měnit písma v rolovacím menu, což je zvláště vhodné pro posouzení, zdali je to skutečně to pravé, co chcete.

Po výběru písma a nastavení jeho formátu stačí na zvolené písmo poklepat, a formátování se projeví v celé vámi označené oblasti buněk. Pro provedení dalších změn musíte tuto utilitu vyvolat opětovným stiskem tlačítka znovu.

ACCESS 97

FMS Text FX 8.0

Zdroj: www.add-in-world.com/katalog/textfx8/ a Cena: Freeware

Jazyk: Německý

Popis: Vytváří speciální efekty pro zvýraznění dat v programu MS Access

Jednotvárný vzhled databází se dá vylepšit pomocí utility FMS Text FX 8.0. Ta se instaluje poklepáním na soubor FMSTXT80.EXE (1,07 MB). Po skončení instalace máte k dispozici možnost používat nejrozmanitější formátovací charakteristiky a efekty pro úpravu vzhledu vašich databází. Vedle možnosti výběru druhu a velikosti písma nabízí utilita FMS Text efekty jako Snížení (Vertieft) nebo Zvýšení (ErhÖht). V prvním případě text do tlačítek jakoby vstupuje, a v tom druhém vystupuje. Funkce Stín (Schatten) jakýkoliv efekt ještě zesílí. Nyní tedy můžete vybrat barvy pro text, stín a zvýraznění. Pomocí tlačítka Překrytí (Versatz) nastavíte, jak moc se mají text, stín a zvýraznění překrývat. Pro nově vytvářené texty nebo čísla v databázi se musíte přepnout do návrhového zobrazení (menu Zobrazit/Návrhové zobrazení).

Spusťte doplněk přes menu Nástroje/Doplňky/FMS Text FX 8.0. Vkládaný text napište do políčka Schriftzug a pak stiskem tlačítka Einfügen in Bericht/Formular text vložíte do návrhového zobrazení formuláře. Vzniklé textové pole přetáhněte na vámi požadované místo.

Upozornění: Písmo, zvýraznění a stíny leží na sobě ve třech textových rámečcích. Při přesunu tedy musíte vzít myší všechny tyto rámečky najednou a přetáhnout je na novou pozici.

ACCESS 97

Command Bar Wizard

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Pomáhá při vytváření nových lišt nástrojů v programu MS Access

Uživatelem definovaná menu či lišty nástrojů velmi snadno vytvoříte pomocí doplňku Command Bar Wizard. Po jeho instalaci poklepáním na soubor WZCMBR80.EXE (1,25 MB) bude program MS Access obohacen o novou položku s názvem Command Bar Wizard, umístěnou v menu Nástroje/Doplňky.

Po klepnutí na výše zmíněnou položku se vám objeví první ze čtyř na sebe navazujících dialogových oken. Nejprve budete dotázáni, zdali chcete navrhnout novou lištu nástrojů či menu, nebo zda chcete upravovat již existující. Klepnutím na tlačítko Next se posunete směrem k další tabulce. V seznamu Select Template si můžete vybrat šablonu s nejčastěji používanými příkazy (např. šablonu Filter/Sort), které budou součástí vaší nové lišty (menu). Jestliže si budete chtít vytvořit všechny příkazy sami, vyberte položku New Blank Command Bar. V okně číslo tři jsou navrženy pro umístění do vaší nové lišty standardní položky jako File nebo Edit. Zde si určíte, které z nich tu chcete ponechat a které odstraníte. Zde si také nadefinujete nové položky menu. Klepnutím na tlačítko Icon k nim přiřadíte obrázek. V posledním dialogovém okně pak svoji novou lištu (menu) pojmenujete. Po stisku tlačítka Build se nejprve vytvoří náhled a po dalším potvrzení se doplněk ukončí, a vy můžete svoji novou lištu okamžitě začít používat.

OFFICE 97, 2000

Office Art Autoshapes

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Další automatické tvary pro MS Word, Excel, Powerpoint a Draw

Nové automatické tvary jako mašle, obláčky, vánoční stromečky nebo zahnuté šipky získáte prostřednictvím souboru programu MS Excel s názvem NEWAUTOSHAPES.XLS. Tento doplněk nainstalujete poklepáním na soubor AUTOSHPS.EXE (131 KB). Spustí se instalační program, v němž je nutné zadat složku, kam se má soubor NEWAUTOSHAPES.XLS nainstalovat (standardně C:\My Documents).

Abyste mohli začít nové automatické tvary používat, je třeba otevřít XLS soubor v programu MS Excel. Na uvítací stránce máte možnost zvolit mezi Ribbons, tedy mašličkami, Publisher 97 Shapes, což jsou geometrické útvary, a Other Autoshapes, pod nimiž se skrývají například obláček, stromeček apod. S těmito tvary se manipuluje tak, že na ně klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolíte příkaz Kopírovat. Nyní otevřete aplikaci MS Office, do níž chcete tento tvar přenést. Ukazatelem myši zvolíte přesné místo v dokumentu a tvar vložíte příkazem Úpravy/Vložit.

Automatické tvary se dají rovněž upravovat. Klepněte na ně pravým tlačítkem menu a příkazem Přidat text můžete vložit do tvaru nějaký nápis, anebo příkazem Formát automatického tvaru můžete nastavit barvu výplně, barvu a typ čáry a podobně. Druhou možností úprav je označení objektu a úpravy prováděné pomocí lišty nástrojů s názvem Kreslení.

OFFICE 97, 2000

Charset Decoding

Zdroj: www.simtel.net/pub/dl/18535.html a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Dokáže dekódovat texty psané v jiných jazykových verzích MS Office

Texty, tabulky nebo prezentace vytvořené v jiných jazykových verzích MS Office se zpravidla dají v české verzi MS Office otevřít bez problémů. Přesto se může stát, že se některá místa v dokumentu rozluštit nedají. Utilita Charset Decoding pro MS Word, Excel a Powerpoint tato místa konvertuje do podoby čitelného textu. Týká se to i převodů HTML souborů a textových souborů vytvořených v systému MS-DOS.

Instalaci utility provedete poklepáním na soubor CSDECODE.EXE, jenž je součástí archivu CSD_105.ZIP (1,30 MB). V menu Nástroje poté naleznete položku Charset Decoding. Otevřete nyní například dokument vytvořený v jiné jazykové verzi a klepněte do menu Nástroje/Charset Decoding/Custom. Objeví se dialogové okno, v němž na kartě General zvolíte jazyk dokumentu a zadáte, zda se má změnit typ písma. Na kartě Preview uvidíte, jaké změny se při dekódování provedly. Na kartě Options ještě zadáte, zdali se při dekódování má zachovávat formátování textu, tj. odstavce apod. Pokud zvolíte, že zachování formátu není nutné, proces dekódování poběží rychleji. Volba Update Screen způsobí provedení změn i v dokumentu na obrazovce.


Nástroje pro výkonnější práci s MS Office zdarma! 5.

OFFICE 97

Animated Cursors

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Namísto ukazatelů myši jsou viditelné malé animace

Animované ukazatele myši slouží při práci s aplikacemi MS Office MS Word, Excel a Outlook. Jejich význam je v upozorňování na průběh určité akce. Tak například se ukazatel myši mění při ukládání souboru do složky na posunující se kus papíru. Při tisku souboru se zase objeví ukazatel malé tiskárny, ze které vyjíždí papír. Další příklad je odesílání a přijímání elektronické pošty v programu MS Outlook, kdy můžeme sledovat dopisní obálku, která se otevírá a zavírá.

Instalace doplňku Animated Cursors se provádím poklepáním myší na soubor CURSOR.EXE (130 KB). Po novém spuštění jakékoliv aplikace MS Office se animované kurzory automaticky zaktivují. Jestliže jste měli během instalace nějakou aplikaci MS Office spuštěnou, je třeba animace povolit v menu Nástroje/Možnosti na kartě Obecné zatrhnutím položky Signalizace animací. Animované ukazatele naleznete rovněž na instalačním CD disku MS Office 97 ve složce Valupack\Cursors.

Animované ukazatele se ale také dají použít pro jiné události. Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Myš a přesuňte se na kartu Ukazatele. V poli Vlastní si zvolte událost, které chcete přiřadit animovaný ukazatel, například akci Pracuje. Nyní stiskněte tlačítko Procházet a vyberte si z nabídky kurzorů.

OFFICE 2000

MS Visual Keyboard pro MS Office 2000

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Rozložení klávesnice pro cizí jazyky, používající speciální znaky

Ať se jedná o afrikánštinu, baskičtinu nebo snad dánštinu doplněk Visual Keyboard nabízí zobrazení klávesnice pro každý jazyk, který váš operační systém podporuje. Tak můžete používat virtuální klávesnici pomocí myši nebo používat svoji klávesnici se změněným rozložením znaků.

Utilitu nainstalujete poklepáním na soubor VKEYINST.EXE (242 KB). Pro výběr jazyka klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely. Zde poklepejte na ikonu Klávesnice. Na kartě Jazyk stiskněte tlačítko Přidat a ze seznamu jazyků vyberte vámi požadovaný, např. španělštinu. Zkontrolujte zatržení políčka Povolit indikaci na hlavním panelu, abyste se později mohli pomocí myši mezi jednotlivými jazyky pohodlně přepínat.

Upozornění: Pokud se stane, že budete mít při vámi vybraném jazyku jiné rozložení klávesnice, než mu přísluší, klepněte pravým tlačítkem do Hlavního panelu na ikonu jazyka a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Zde zkontrolujte, zdali je odpovídající jazyk nainstalovaný.

Visual Keyboard spustíte přes nabídku Start/Programy/Microsoft Office Tools/Microsoft Visual Keyboard. Rozložení klávesnice odpovídá standardně nastavenému jazyku. Pomocí Hlavního panelu si jazyk změňte.

Tip: Nestačí pouze změnit rozložení klávesnice pomocí symbolu na Hlavním panelu. Stejný jazyk musíte mít nastaven také pro dokument, který v tomto jazyce vytváříte.

OFFICE 2000

MS Office 2000 Sounds

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Sada zvuků pro události v MS Office

Neuspokojily vaši potřebu neustálé změny zvuky dodané s balíkem MS Office 2000? Pak si nainstalujte doplněk Office 2000 Sounds určený pro MS Word, Excel, Outlook a Powerpoint. Jeho instalace spočívá v poklepání na soubor SOUNDS.EXE (460 KB) a dojde k automatickému zabudování všech zvuků do vašeho operačního systému. Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely a poklepejte na ikonu Zvuky a multimédia. V okně Ozvučení událostí si všimněte, že ke stávajícím položkám přibyly další, ovšem s anglickými názvy namísto českých. Nyní si všechny zvuky otestujte. U každé události si můžete zvuk odstranit pomocí políčka Název, kde v tomto případě zvolíte položku (není). Také můžete události přiřadit zvuk jiný v tomto případě stačí stisknout tlačítko Procházet a zvolit umístění zvukového souboru představujícího vámi požadovaný zvuk. Asi nejjednodušším způsobem je všechno nechat nastaveno tak, jak je pak stačí stisknout tlačítko OK. Pokud jste zvuky v MS Office dosud nepoužívali, je nutné je v jednotlivých programech aktivovat např. v programu MS Word v menu Nástroje/Možnosti na kartě Obecné zaškrtnutím položky Zvuková signalizace.

Nastavení hlasitosti se provádí opět přes Ovládací panely, kde poklepeme na ikonu Zvuky a multimédia. Zde se přesuneme na kartu Zvuky a zkontrolujeme zatržení položky Zobrazit ovládání hlasitosti na hlavním panelu. Po stisku tlačítka OK se na Hlavním panelu zobrazí malá ikonka reproduktoru, s jejíž pomocí lze velmi snadno hlasitost zvuků regulovat.

OFFICE 2000

MS Office 2000 HTML Filter

Zdroj: office.microsoft.com a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Odstraňuje tagy používané v aplikacemi MS Office z HTML dokumentů vytvořených v programech MS Word a Excel

Když vytváříte WWW stránku pomocí MS Wordu nebo Excelu, používá MS Office 2000 jisté příkazy, takzvané Markup Tags, jež mimo jiné popisují formátování textu. Navíc můžete díky těmto tagům pro úpravu WWW dokumentů používat formátovací charakteristiky programu MS Word či Excel, a nepotřebujete k tomuto účelu žádný zvláštní HTML editor.

Tyto výhody jsou však vyváženy jednou nevýhodou, a tou je velikost souboru, jež je díky všem příkazům MS Office skutečně příliš velká. S tím souvisí potřeba většího prostoru na WWW serveru a více času pro přenos všech souborů na WWW server. Utilita HTML Filter z vašich dokumentů vytvořených v aplikacích MS Word a Excel tyto tagy automaticky odstraní, a tím zredukuje velikost souborů asi na polovinu.

Pro instalaci utility stačí poklepat na soubor MSOHTMLF.EXE (227 KB). V programu MS Word je aktivace filtru velmi jednoduchá stačí při ukládání použít příkaz Uložit jako stránku WWW z menu Soubor. Jestliže jste ale vytvořili WWW dokument v aplikaci MS Excel, klepněte na nabídku Start/Programy/Microsoft Office Tools a spusťte program Microsoft Office HTML Filter. Stiskem tlačítka Add přidejte do políčka Files to process HTML dokument vytvořený v programu MS Excel a stiskněte tlačítko Apply. Pro posouzení výsledku si soubor otevřete ve vašem internetovém prohlížeči, který tento dokument zobrazí v takovém tvaru, v jakém bude později k vidění na internetu.

OFFICE 2000

WOPR 2000 Placebar Customizer

Zdroj: www.idg.net.nz/pcworld/fileworld.nsf/WebViewByCategory/

B8F81CAC8E99E00BCC256A4E0013E084!OpenDocument a Cena: Freeware

Jazyk: Anglický

Popis: Dovoluje nastavení lišty složek v dialogových oknech balíku MS Office, jako je např. Uložit jako...

MS Office 2000 nabízí v dialogových oknech jako je například Uložit jako... v levé části speciální lištu složek pro snadný a rychlý přístup k pěti nejčastěji používaným složkám. Standardně se jedná o složky Historie, Dokumenty, Plocha, Oblíbené položky a Web Folders.

Pomocí utility Placebar Customizer můžete tyto složky nejen z jejich místa úplně odstranit, nýbrž místo nich máte možnost dát až 10 složek podle svého vlastního výběru. Změny, jež takto provedete, se projeví ve všech aplikacích balíku MS Office. Tento doplněk nainstalujete poklepáním na soubor PLACEBAR.EXE, který získáte rozbalením archivu PLACEBAR.ZIP (398 KB). Po instalaci najdete v každé aplikaci MS Office v menu Nástroje položku WOPR PlaceBar Customizer.

Po klepnutí na výše zmíněnou položku se objeví dialogové okno, jež vám zobrazí pět standardních složek a seznam s deseti řádky. Do nich můžete umístit složky podle vašeho výběru. Když chcete některou ze standardních složek odstranit, zrušte zatrhnutí u jejich názvu.

Pro definování vlastní složky klepněte na malou značku na konci každého řádku a pomocí myši k ní zadejte cestu.

V tomto příspěvku naleznete řadu tipů a návodů, jež v mnoha případech doprovází specifické programové vybavení. Jak napovídá ikona, doprovodné programy či skripty jsou umístěny na přiloženém CD-ROMu. Aby bylo hledání usnadněno, jsou všechny soubory, náležející k tomuto článku, uloženy na CD v rubrice Software/Vyzkoušejte si, jako položka Tip&Trik. Zde naleznete jediný soubor s příponou exe jedná se o samorozbalovací archiv, po jehož spuštění a zadání cílové složky na pevném disku dojde k vybalení kompletního doprovodného materiálu. (Na stejném místě bylo možné doprovodný software nalézt rovněž v minulých číslech používáme tento způsob již přes půl roku a bude tomu tak i v budoucnu.)

§§§§§


Špion uvnitř počítače – Spector

Vladimír Vondráček

c02p0155

Internet a počítače svojí existencí jistě pomáhají řešit celou řadu úloh a problémů (pozn.: které by bez nich neexistovaly ;-). Jako ale konec konců všechno, i tyto výdobytky moderní doby mají své stinné stránky. A stejně jako všechno se dají i zneužívat.

Jak je důležité míti špióna

Původně tento software vznikl jako pomůcka pro rodiče nezletilých dětí, které se připojovaly k internetu a odtamtud získávaly závadný obsah. A protože solidní rodiče vysvětlí svým potomkům vše sami, je vhodné činnost nezletilců monitorovat. Vznikl tedy špehovací software Spector, jenž je schopen zaznamenat veškerou činnost, která je na počítači prováděna. Postupně musela být ovšem implementována technologie Stealth, umožňující skrytý běh programu. Byl to důsledek stále větší počítačové gramotnosti dětských uživatelů, kteří zjistili, že "normálně" běžící program pod Windows lze poměrně snadno zneškodnit.

Jaký efekt mělo nasazení Spectoru v domácnostech se asi zjistit nedá, ovšem bystré čtenáře (tedy vás všechny) jistě napadne přinejmenším několik oblastí, kde se podobný software dá nasadit.

Běh programu

Po snadné instalaci je důležité zvolit režim, ve kterém bude Spector provozován. Buď jako klasická aplikace, jejíž ikona je zobrazena v systémové liště červeným obdélníčkem, nebo ve zmiňovaném Stealth modu. Druhý případ je pochopitelně lákavější, neboť neoprávněný uživatel nemá tušení o tom, že jeho práce je monitorována. Dokud nestiskne příslušnou klávesovou kombinaci a nezadá heslo. Potom se otevře uživatelské rozhraní aplikace. Zde je možné provádět nastavení či prohlížet záznamy, které Spector pořídil během svojí činnosti.

Jako základní nastavení je zvoleno snímání pracovní plochy Windows každých třicet minut, screenshoty se ukládají černobíle. V nastavení se dá změnit interval ukládání, maximální velikost záznamu, který může být uložen na disku počítače, nebo měnit barevnou hloubku snímaných obtisků pracovní plochy. Podobně je možné nastavit sledování kláves stisknutých během práce. Není proto velký problém odchytit třeba závadné e-maily. Na druhou stranu jsou tímto způsobem lehce zjistitelná např. zadávaná hesla. A tím se dostávám k dalšímu aspektu použití tohoto programu.

Legitimita

Proti nasazení Spectoru v domácnosti pro zmiňované hlídání aktivity dětí nelze asi nic moc namítat. Podle mého názoru značně diskutabilnější je nasazení malého špiona třeba na pracovišti. Lze si poměrně snadno představit, že agilní manažer nainstaluje Spector do počítačů v kanceláři, a má najednou přístup ke všem aktivitám svých zaměstnanců. Je samozřejmě jasné, že na svém pracovišti a navíc ještě ve své pracovní době by žádný zaměstnanec neměl věnovat pozornost ničemu jinému než činnosti, kterou má stanovenou v pracovní smlouvě. Zohledníme-li ovšem např. takové záležitosti, jako je ochrana soukromí na straně jedné a možnost kupříkladu uloupení originální myšlenky na straně druhé, začíná se černobílý pohled na věc rozevírat do vícebarevných alternativ. Pilný pracovník, který má dostatek tvůrčích sil a je ambiciózní natolik, že by třeba mohl atakovat post svého méně výkonného nadřízeného, by se snadno mohl stát terčem loupežníka nápadů.

Zrovna tak mám pocit (tedy metoda podle sebe soudím tebe), že člověk nedokáže podávat vysoký pracovní výkon soustavně, zejména v případě tvůrčí činnosti. Chvíle brouzdání po internetu nebo šachová partie s počítačem mysl osvěží, nezabere mnoho času a člověk je pak schopen zase náročné činnosti. Navíc, kdo si občas nenapíše z práce e-mail soukromého charakteru? Odchycení takové zprávy může dotyčného pracovníka diskreditovat, nebo může být dokonce vydírán (to je spíš už čirá fantazie, ale jak se říká, suchá teorie, zelený strom života).

Co dodat?

Prakticky každý software lze použít k záměrům šlechetným stejně jako k nekalým. Některé aplikace moc možností zneužití nenabízejí, kdežto Spector je v tomto ohledu potenciálně mnohem vstřícnější. V rozumných rukách je to dobrý pomocník, jeho nasazení v domácnosti je podle mého názoru ideálním způsobem použití. Na pracovištích je tato záležitost citlivější a možná spíš otázka pro právníky. Výrobce v dokumentaci zdůrazňuje použití pouze na počítači, který je ve vlastnictví instalující osoby, ovšem dodržení této podmínky nelze nijak zajistit.

Čtenář si jistě udělá závěr sám. Z technického hlediska je třeba říct, že Spector je kvalitní program, který beze zbytku plní svoji funkci. Pokud jste po nějaké podobné špionážní aplikaci zatoužili, recenzovaný produkt je schopen vaše požadavkyvyplnit.

Spektor

technologie Stelth

Efektivní zpracování

problematičnost nasazení

K recenzi poskytla firma: SpectorCom, www.spectorsoft.com

Cena: 2900 Kč

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Jana Pelikánová

c02p0157

Naučte se anglicky

Další z mnoha programů určených pro výuku cizích jazyků je tu. V čem se liší oproti ostatním a jakým eventuelním přínosem pro vás bude? Ke spuštění CD není vyžadována instalace, stačí ho jen zasunout do mechaniky a vlastnit jakýkoliv operační systém Windows či MacOS System 7. Ihned se spustí uvítací obrazovka a hlas z reproduktorů vám vysvětlí ovládání. Dále je nutný též mikrofon v některých částech je totiž uživatel vyzván, aby dané slovo či větu zopakoval. Po zapsání jména uživatele se dozvíte, že ke zvládnutí základů angličtiny je nutné získat 1 800 bodů a bude pak možné si vytisknout vlastní vysvědčení. Body lze získat za správně vyplněná a zodpovězená cvičení. Ta se rozdělují na devět okruhů. Jedná se o první slova, jídlo, barvy, fráze, tělo, čísla, čas, nákupy a státy. V každém z nich lze vybrat procvičování slovíček, mluvení, jednoduché a těžké hry, případně lze vytisknout obrázkový slovník.

V prvních dvou částech vidíte obrázky, případně fotografie, a rodilí mluvčí je po vašem označení pojmenovávají či za jejich pomoci tvoří slovní spojení a věty. Na vás zůstává je opakovat, a zajistit si tak dobrou výslovnost. Samostatnou kapitolou jsou hry lehké a těžké. Ty lehké se většinou hodí pro naprosté začátečníky a děti, ve hrách těžkých je vyžadována lepší slovní zásoba a přizpůsobivost. Např. v kapitole, která se věnuje tělu, je lehká hra založena na poslouchání slov a jejich určování na obrázku. Jednotlivé části těla se objevují na stole, do něhož je vytvarován obrys člověka. Když se podaří určit všechny části těla, jsou vám přiděleny body.

Shrnuto a podtrženo, tento titul se hodí hlavně pro začátečníky, kteří se ještě s angličtinou nesetkali anebo mají nedostatečnou slovní zásobu. Ti pokročilí by se měli poohlédnout jinde.

Naučte se anglicky

jednostrannost

brzy omrzí

Producent: CFC, s. r. o.

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český

Cena: 699 Kč

K recenzi poskytla firma: CFC, s. r. o., Studnická 14, 193 00 Praha 9

www.cfc.cz

Pohádky o mašinkách

Titul, jenž vydala firma DTP Studio v edici CD Labyrint, jistě potěší všechny děti od čtyř let a třeba i dospělé. Obsahuje totiž elektronickou verzi úspěšné knížky, potažmo večerníčku, Pavla Naumana. Na rozdíl od ostatních titulů má tenhle hned dvě výhody. Za prvé jsou všechny pohádky např. O pyšné lokomotivě, O neposlušné mašince, Pohádka o zcela maličké lokomotivě či Velice vážná pohádka o černokněžníkovi Zababovi zaznamenány ve formě audiostop, a tak si je každý může pustit ve svém domácím CD přehrávači. A za druhé v krabici je i stejnojmenná knížka se všemi devíti pohádkami.

Vedle zmíněných audiostop jsou zde všechny pohádky přepsané do počítače, včetně původních ilustrací Kamila Lhotáka. Dále sem patří puzzle s "mašinkovským" tématem, hlavolam, v němž je obrázek rozdělen a rozházen na patnáct částí a ty je nutné složit, hádání slov neboli Šibenice a nakonec Řízení vláčků, což není nic jiného než populární Had s deseti stupni obtížnosti. CD krom toho skýtá fotografie železnic, lokomotiv a vlaků, pečlivě popsaných a rozdělených do tematických celků s možností udělat si z nich kalendář. Předposlední "bonus" je ze všech nejrozsáhlejší a obsahuje něco pro ty odrostlejší a dospělé. Principy, na jakých lokomotivy fungují, jejich popisy, specifikace, pár fotek a dokonce i skutečnou výrobní dokumentaci k nejrychlejší lokomotivě E452 zvané též Albatros. Jedná se o na stroji psané, v ruce rýsované skenované dokumenty z roku 1982, podle nichž byla vyráběna.

Tento titul mi udělal velikou radost a doufám, že ji udělá i těm, jež si ho koupí. Ještě jednou upozorňuji, že si ho jistě oblíbí i dospělí, kteří si díky němu mohou zavzpomínat na svá dětská léta.

Pohádky o mašinkách

ilustrovaná knížka

ovládací zařízení

cena

Producent: DTP Studio

Žánr: pohádka

Jazyk: český

Cena: 349 Kč

K recenzi poskytla firma: DTP Studio, U Dubu 92, 147 00 Praha 4, www.dtpstudio.cz

Osobní kadeřník

Co bylo dříve možné pouze v módních studiích, to si teď může díky firmě Media Trade vytvořit každý člověk v teple domova na svém počítači. Za pomoci tohoto softwaru si totiž můžete vyzkoušet, jak by vám slušel ten či onen účes. Při prvním vložení CD do mechaniky se okamžitě spustí česky komunikující instalační program, který překopíruje zhruba 300 MB dat přesněji řečeno účesů. Po dokončení instalace se program spustí a CD již není potřeba, vše se ovládá z jednoho menu, které je velmi intuitivně vytvořeno, a pracovat s programem se během deseti minut naučí i úplný laik. Jako trochu zbytečná, avšak pro někoho možná ne, je možnost změny celkového designu. Příjemným překvapením pro mě byla uklidňující hudba na pozadí. Nyní se ale zaměříme přímo na recenzovaný produkt.

Co všechno je vlastně potřeba? Kromě samotného programu samozřejmě ještě fotografie osoby, která si bude účesy "zkoušet". Tu lze naskenovat či pořídit digitálním fotoaparátem. V případě, že ani jednu z těchto věcí nevlastníte a ani nemáte šanci ji někde získat, je možné si ji nechat naskenovat zdarma u výrobce, eventuálně lze použít jednu z předem připravených fotografií cizích osob.

Jak tenhle program vlastně funguje? Po načtení fotografie je možné zvolit obsáhlou nápovědu anebo rovnou výběr ideálního účesu podle kritérií to je pochopitelné, neboť z 550 účesů by se asi těžko vybíral ten pravý. Zadáte pohlaví nebo vyberete, že hledáte vhodný účes pro dítě, pak některý ze stylů klasický, romantický, sportovní či společenský, délka vlasů jde nastavit krátká, středně dlouhá, dlouhá či na ramena. Posledním výběrem je obličej oválný, trojúhelníkový, čtvercový nebo kulatý. Pokud si tímto údajem nejste jisti, stačí využít šikovnou utilitku, s jejíž pomocí lze tuto informaci zjistit. Nakonec vyberete jeden z vhodných účesů; zkoušet se dá v maximálně čtyřech oknech naráz. Pro dokonalý výsledek je možné fotografii přibližovat, oddalovat, vystřihávat a používat štětec. Barvy se mění za pomoci RGB panelu, umístěného hned vedle. Pokud se nějaký tah nepovede, samozřejmě jde celou akci vrátit o krok zpět. Výsledek pak lze uložit do jednoho ze sedmi formátů nebo vytisknout.

Tento software mě svou cenou i možnostmi příjemně překvapil, a myslím, že si rozhodně najde své příznivce nejen mezi ženami.

Osobní kadeřník

celkový dojem

ovládací prostředí programu

počet účesů

Producent: Media Trade

Žánr: módní studio

Jazyk: český

Cena: 495 Kč

K recenzi poskytla firma: Media Trade, Krakovská 25 110 00 Praha 1, www.mediatrade.cz

Osobní vizážista

V pořadí již druhý podobně laděný titul firmy Media Trade se tentokrát zaměřuje jak sám název napovídá na celkový vzhled (image) osoby. Stejně jako u Osobního kadeřníka je nejprve nutné vybrat fotografii, se kterou se bude pracovat. Po načtení již jde vše velmi jednoduše, obrazovka je rozdělena na tři části. Vlevo je kromě již zmiňované možnosti načtení i volba pro uložení nedodělaného projektu a uložení výsledné fotografie do několika grafických formátů. Dále program umožňuje zobrazit původní fotografii a porovnat ji s výsledkem či připojit se přes internet na server výrobce, kde je spousta užitečných tipů, triků i doplňků.

Výsledný portrét se dá samozřejmě vytisknout. Větší část obrazovky je vyhrazena pro fotografii a dva nástrojové panely. První slouží k nastavení ideálních barev. K dispozici je několik již předpřipravených sad, s názvy jako např. excelent, natural, modern, spring atd. Vždy obsahují určité odstíny a "barvy, které se mají rády". V případě, že by ale žádné nevyhovovaly, je možné za pomoci RGB panelu připravit svoje vlastní. Druhý nástrojový panel slouží ke zvětšování, zmenšování a slučování vrstev na fotografii. Asi nejzajímavější část pracovní plochy vpravo slouží k přidávání jednotlivých vrstev srozumitelněji řečeno, třeba jednoho ze 200 druhů účesů, příslušenství (což jsou ve skutečnosti různé druhy náušnic, masek atd.), 280 vzorků make-upu, apod. Kromě toho lze vybírat ze rtěnek, řasenek, tužek na rty, na oči, stínů, brýlí i kontaktních čoček. (Další účesy jdou načíst z Osobního kadeřníka.)

Tento program je sice složitější než již zmiňovaný "Kadeřník", ale spolehlivě zabaví dívky, slečny i paní, které budou chtít vyzkoušet všechny kombinace a vytvořit si tak třeba novou image.

Osobní vizážista

propojení s Kadeřníkem

nové příslušenství na internetu

cena

Producent: Media Trade

Žánr: módní studio

Jazyk: český

Cena: 495 Kč K recenzi poskytla firma: Media Trade Krakovská 25 110 00 Praha 1, www.mediatrade.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Jana Pelikánová

c02p0158Drogy smrtelné nebezpečí

Pokud máte děti starší 12 let, určitě jste se setkali s problematikou drog. Ať již v podobě prevence či v horším případě, kdy dítě drogu zkouší nebo užívá. Jakýmsi pomocníkem se proto může stát multimediální CD-ROM, který vydalo nakladatelství Grada. Jeho autoři vzali problematiku opravdu z gruntu a chvilkami na vás CD může působit jako vzdělávací program (co je to droga, pohled do historie, vývoj, drogová prevence). Ale nenechte se odradit. Na CD je spousta velmi užitečných informací. Pro naprostého laika je to pomůcka, jak se vůbec v oblasti orientovat. Velmi detailně a srozumitelně jsou zde jednotlivé drogy roztříděny a hlavně, jsou zde popsány nejen účinky a rizika konzumace, ale zejména projevy a signály, podle kterých celkem jednoduše poznáte, v čem "vaše dítě jede". Dále je zde možné nalézt odpověď na otázky, proč vzniká závislost, jaká vlastně komunita "feťáků" je, zda se z ní lze vymanit a jak. Na problematiku drog se zde pohlíží nejen z úhlů rodiče a okolí, kteří s drogově závislým žijí, ale i z pohledu samotných závislých. Některé příběhy jsou skutečně velmi drastické. Nechybějí záležitosti kolem legislativy a kontakty na pracoviště, kde by vám měli pomoci.

Podle autorů má CD-ROM posloužit jako prevence a poučení či jako pomoc pro ty, kteří drogám propadli. Obávám se, že tomuto cíli neposlouží. Drogově závislý si už jen velmi těžko nechá něco vysvětlit (a už vůbec ne pomocí CD) a nevím, do jaké míry na 12-18"náctiletých" funguje drogová prevence stylem, že si budou prohlížet toto CD. Každopádně, jak jsem se již zmínila výše, je to nesmírně užitečný nástroj a pomocník pro rodiče, kteří chtějí nejen vědět (a pak své děti opatrně ovlivňovat), ale zejména pro ty, kteří se s daným problémem potýkají.

Drogy smrtelné

nebezpečí

vyčerpávající zpracování snadná orientace příliš mentorský tón hlasového doprovodu

Producent: Grada Publishing

Žánr: protidrogová osvěta

Jazyk: český

Cena: 790 Kč

K recenzi poskytla firma: GRADA Publishing, U Průhonu 22, 170 00 Praha 7, www.grada.cz

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0159

EasyOffice Freeware

Snad každý uživatel PC přišel do styku s nějakým balíkem kancelářských aplikací. Pro velkou skupinu uživatelů končí výběr softwaru zvolením operačního systému a právě kancelářského balíku. My se nyní na jeden takový podíváme.

EasyWord

EasyWord je program, na který se dá velmi rychle zvyknout. Šlo by "módně" říci, že se jedná o program uživatelsky příjemný. Nalezneme u něj např. šikovné tlačítko, kterým si můžeme zobrazit velké množství tlačítek dalších a tedy i přístupných funkcí. Opětovným stiskem se tlačítka vypnou a plocha uvolní. Určitě je na tom spousta z vás obdobně jako já, taky máte zapnutou spoustu lišt nástrojů, které vám ubírají místo pro text a které stejně používáte jen zřídka. Řešení u EasyWordu je jednoduché, ale velmi dobře funkční.

Nemá cenu se zabývat podrobně všemi funkcemi tohoto programu, jež bychom stejně nalezli u jakéhokoliv jiného konkurenčního produktu. Pozastavme se u funkcí, se kterými se již tak často nesetkáváme. Jednou z nich je funkce Speak, tedy Mluv. Program dokáže převyprávět celý napsaný text, nebo si může všímat jen chybných slov, respektive slov, jež nemá ve slovníku. Zde je ovšem třeba upozornit na fakt, že program je v angličtine, slovníky taktéž. Přemlouvání textu v češtině je tedy, mírně řečeno, problematické. U anglického textu je situace zcela jiná; samozřejmě poznáme, že mluví stroj, ale rozhodně to není zlé. Navíc si lze vybrat z hlasů tří mluvčích, jeden ženský a dva mužské.

Podpora výstupních formátů dat je postačující, nikoli však vyčerpávající. Na výběr jsou klasické textové formáty jako doc, rtf a txt. Příjemná je možnost ukládání dokumentu ve formě HTML, zdrojový text je relativně "čistý". Vyloženě však potěší schopnost exportu textu do PDF.

Jen v rychlosti zbytek nabízených funkcí EasyWordu standardní schopnosti zarovnání textu, vkládání obrázků a speciálních symbolů, tisk obálek, kontrola pravopisu (bez podpory češtiny), číslování stránek, hlavičky, tabulky a mnohé další.

Součástí balíku EasyOffice je i program SimpleWord. Jde o obdobu EasyWordu, podle slov autorů programu, je však přizpůsoben počítačům se starším a pomalejším procesorem.

EasySpreadsheet

Tabulkový procesor z dílny e-press nenabízí žádné převratné novinky. Je kompatibilní se soubory xls MS Office. Obdobně jako u EasyWordu nalezneme podporu pdf souboru na straně výstupních formátů, či přímou podporu zip archivu. Design SpreadSheetu nijak nevybočuje z designu celého balíku škoda. Také SpreadSheet si s uživatelem dokáže "popovídat".

Ostatní aplikace

EasySpeaker: Již byla řeč o možnosti přemluvení textu v EasyWordu. EasySpeaker jde dál, může přeříkat text napsaný, otevřít a přečíst textový soubor. Dokáže si taktéž poradit s textem jiného programu, stačí daný text vybrat do bloku a EasySpeaker jej přečte.

Easy Contact Manager: Jak název jednoznačně napovídá, jde o program pro kompletní správu kontaktů. Informací k jednotlivým osobám lze připojovat skutečně dost. Pro přehlednost lze jednotlivé kontakty třídit podle kategorií jméno, zaměstnání, bydliště apod. Easy Contact Manager dokáže načíst kontakty i z jiných aplikací MS Oulook, MS Excel. Do xls formátu dokáže data i exportovat. Pokud najde Contact Manager odezvu u ostatních programů (sám to neumí), pak dokáže přímo odesílat faxy, maily, vytáčet telefonní čísla.

EasyPresentation: Pro tvorbu multimediálních prezentací můžeme použít program EasyPresentation. Schválně píšeme "můžeme použít", protože jeho funkčnost je trochu rozpačitá. Prezentace se tvoří postupným přidáváním jednotlivých slidů, každému lze přiřadit zvukové efekty či animaci. Slidy lze vzájemně prohazovat, přesouvat, mazat apod. Program je však při své práci relativně pomalý, s jednotlivými nastaveními si nelze příliš vyhrát.

ABI CODER

Určitě se vám už stalo, že jste chtěli zabezpečit informace ( ať už odesílané poštou jako zprávy, přílohy, či data uložená na vašem počítači ) před zneužitím cizí osobou. Některé programy jako je např. Outlook Express umožňují jistý stupeň ochrany odesílané pošty, ale k tomu navíc potřebujete mít zaregistrované své digitální ID. Jako jednoduché a účelné řešení se nabízí použití programu ABI CODER, který umí kódovat / dekódovat jak soubory, tak i celé adresáře. K vlastnímu kódování používá 448bitový Blowfish a 168bitový 3DES kódovací algoritmus. Samotné kódování / dekódování je velmi snadné. Stačí vybrat soubor nebo adresář, jenž se má zakódovat. V dalším kroku musíte zadat klíč, sestávající se minimálně z osmi znaků (který ovšem nesmíte zapomenout, protože ho použijete při dekódování). Program z těchto vstupních údajů vytvoří zakódovaný soubor s koncovkou abi, anebo s koncovkou exe (v případě, že chcete poslat šifrovaný soubor někomu, kdo ABI-CODER nemá). Když chcete soubory dekódovat, musíte zadat správný klíč a program soubor dekóduje.

ABI CODER

Zašifrujte si svůj e-mail a soubory.

Domovská stránka: www.abisoft.net/bd.html

Velikost souboru: 657 KB

Licence: freeware

WinConverter

Na světě existuje mnoho jednotek, ať už se jedná o jednotky matematické, fyzikální, chemické nebo jednotky používané v souvislosti s výpočetní technikou a digitálním zpracováním obrazu a zvuku, které se navíc v různých soustavách od sebe liší. I když pro nás je nejběžnější soustava metrická, dost často se můžeme setkat, a to nejen v technické literatuře, se soustavami běžně užívanými v jiných státech, které používají jednotek jako jsou např. palce, galony, stopy, akry atp. A kdo si má pamatovat všechny ty převodní vztahy mezi jednotlivými jednotkami v různých soustavách...? Program WinConverter obsahuje 1 200 různých jednotek v 50 kategoriích (plošné, objemové, délkové...). V seznamu si vyberete kategorii, která vás zajímá, a ve vybrané kategorii se zobrazí ve dvou identických sloupcích seznam všech možných jednotek, které se v této kategorii používají nebo vyskytují. Chcete-li zjistit převodní vztah mezi jednotlivými jednotkami, pak stačí tyto jednotky označit. Program dále umožňuje vytvářet nebo editovat již existující kategorie a jednotky.

WinConverter

Převody jednotek v padesáti různých kategoriích.

Domovská stránka: www.volny.cz/onemir/download.html

Velikost souboru: 658 KB

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 12 USD

Kalkulátor poštovného

Kalkulátor poštovného spočítá částku, kterou zaplatíte na poště za svou zásilku. Tento program se skládá ze dvou částí. Jedna část je určena k výpočtu sumy, již zaplatíte za balíkovou nebo listovní zásilku, a druhá k výpočtu výplatného za poštovní peněžní poukázky. V případě balíkových a listovních zásilek vyberte ze seznamu cílový stát, zadáte cenu (na jakou chcete vaší zásilku pojistit), hmotnost, rozměry. Program okamžitě vyhodnotí, zda zadané rozměry vyhovují podmínkám stanoveným v poštovním sazebníku a v případě, že některému režimu nevyhovují, objeví se v poli pro vypočtenou částku vykřičník. Kalkulátor na základě těchto vstupních údajů vyhodnotí základní výplatné v jednotlivých režimech, popřípadě některé režimy zcela vyloučí. Program bere v úvahu veškeré známé hmotnostní, cenové a rozměrové limity pro tuzemské zásilky. Kliknutím na typ zásilky (balík, EMS, obchodní balík atd.) získáte další informace, jako jsou minimální a maximální rozměry, hmotnost, rychlost doručení. V případě mezinárodních zásilek se přesně kontroluje pouze hmotnost a udaná cena.

Kalkulátor poštovného

Zjistěte si, jak a za kolik můžete poslat svou poštovní zásilku.

Domovská stránka: www.spost.cz/dws/kalk.exe

Velikost souboru: 587 KB Licence: shareware, zkušební lhůta 30 dní, 200 Kč

BoDetect

Existuje hodně antivirových programů, které dokáží najít virus typu "trojský kůň", ale jen málo z nich si dokáže s tímto virem poradit a odstranit ho, pokud je již spuštěn. Program BoDetect umí lokalizovat a odstranit vzniklé potíže, aniž by bylo zapotřebí restartování a opětné reskenování vašeho počítače, jak vyžadují ostatní podobné nástroje. Automaticky odstraní a opraví nežádoucí vstupy do souboru registrů a stále monitoruje systém před dalším možným napadením. Infikované soubory jsou ukládány na bezpečné místo, odkud již nemohou škodit. Dále hlídá váš systém a upozorní vás v případě, že je na vašem počítači nainstalovaný software, jenž by mohl sledoval veškerou činnost, kterou na něm provádíte. V možnostech programu lze nastavit, kdy a kolikrát se má program spustit. Jeho součástí je také možnost on-line aktualizace virových definic přímo z internetu.

BoDetect

Neumí si váš antivirový program poradit s "trojským koněm"?

Domovská stránka: www.cbsoftsolutions.com/Products/download.htm

Velikost souboru: 992 KB

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 25 USD

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0160

Fronter clipboardu

Omezení schránky na jeden záznam je pro dnešní dobu naprosto nepřijatelné. Na to už přišel kdekdo, a proto se na internetu objevilo velké množství utilit, jež slouží k jejímu rozšíření. Už jsem jich velké množství vyzkoušel, a mohu konstatovat, že tento český produkt patří mezi absolutní špičku co se týče možností. Hned po prvním spuštění mě zaujal systém front, jenž umožňuje vytvořit si několik zásobníků, do kterých se bude zaznamenávat historie schránky, a vždy se tak budete moci vrátit k předchozí položce. Takže si například můžete vytvořit přihrádku odkazy, texty atd. Zajímavá je možnost spojovat jednotlivé obsahy schránek mezi sebou nebo je jednoduchým přetažením myší přetahovat na jiné místo. To ovšem není vše, aktivní frontu můžete pomocí jednoduchého triku poupravit hned několika způsoby, takže je například možné převést velká písmena na malá, či odstranit mezery mezi slovy. Poslední vlastností, kterou zmíním, je export historie schránky do souboru ve formátu HTML.

Fronter clipboardu

Fronta naposledy zkopírovaných textů do schránky.

Velikost po instalaci: 560 KB

Domovská stránka: stupe.webpark.cz

Licence: freeware

Editovač .htm souborů

Správa kompletního webu, jenž obsahuje desítky statických stránek, není rozhodně snadnou záležitostí. Tento editor si s tím ovšem umí bravurně poradit nešel totiž cestou jako jeho konkurenti, kteří se pokoušejí nabídnout co nejvíce funkcí, ale vytyčil si svůj vlastní směr, jímž je požadavek na rychlost práce s jednotlivými soubory. A přesně tohle se autorovi podařilo perfektně: hned po spuštění aplikace si totiž vyberete adresář s vašimi stránkami, jenž se přidá do levého stromu. Poté jednoduchým klikem na jakýkoliv soubor započnete jeho editaci. Pokud si necháte zaškrtnuté políčko "ukládat změněné", soubor bude při jeho uzavření či změně automaticky aktualizován. Největší klad (nemusí všichni souhlasit) této aplikace je vlastně v tom, že zároveň může být otevřen pouze jeden dokument, takže editace souborů je rychlá a přehledná. Moje jediná výtka by směřovala k opravdu hodně minimalizovaným možnostem, kdy není možné text jak nahrazovat, tak ani v něm vyhledávat, a chybějí mi automatizované základní, nejpoužívanější tagy. Snad se těchto novinek dočkáme v příští verzi.

Editovač .htm souborů

Jednoduchý a rychlý editor webových stránek.

Velikost po instalaci: 550 KB

Domovská stránka: stupe.web.worldonline.cz

Licence: freeware

GlobalDivX Player

Pro přehrávání "empétrojek" je zcela jistě určen známý a oblíbený přehrávač WinAmp, ale čím budete přehrávat filmy ve známém formátu DivX, když potřebujete také podporu titulků, a pokud možno nejen v celoobrazovkovém režimu? To snadno vyřeší tento užitečný prográmek, který jde cestou dříve zmíněného a známého přehrávače hudby. V jeho šlépějích jde hned v několika vlastnostech, jako jsou značná jednoduchosti ovládání, bezproblémová instalace (i pod Windows 2000 a XP) a spousta zajímavých funkcí, jež umožní přehrávat film v okně téměř jakékoliv velikosti (dokonce je možno i srolovat titulky, pokud se nevejdou do přiděleného místa). Krom formátu DivX jsou také podporovány další technologie (MPEG, AVI...), k nimž máte nainstalován příslušný kodek. Zatím je ovšem přehrávač ve stádiu vývoje, takže špatně zobrazuje české znaky (pravděpodobně má nastaveno západoevropské kódování), a chybí mu spousta maličkostí. Finální verze však pravděpodobně obsadí čelná místa při srovnání s konkurencí.

Global DiX Player 1.9.1

Přehrávač filmů ve formátu DivX ve stylu WinAmpu.

Velikost po instalaci: 1,4 MB

Domovská stránka: www.divxity.com

Licence: GNU/GPL

Key Maker

V dnešní době informačních "válek" je doporučeno používat co nejvíce hesel, přičemž pro každou službu a každou webovou stránku byste měli mít jiné. Zdá-li se vám nemožné si tolik hesel vůbec vymyslet či zapamatovat, potom musíte vyzkoušet tento užitečný program, který vše obstará za vás. Jeho princip je velice jednoduchý: nejdříve si samozřejmě vymyslíte tajnou větu, která vám poslouží jako klíč, a tu zadáte do políčka "Key Phrase". Poté vložíte jméno služby a vaše přihlašovací jméno, nakonec jen kliknete na políčko "Create Password". V tuto chvíli se vám okamžitě vytvoří heslo, a to ve vámi požadované délce i s předem nadefinovanými speciálními znaky. Důležité je zde to, že heslo se ze zadaných parametrů vytvoří vždy stejné, takže po zapamatování tajné fráze si se znalostí jména služby a přihlašovacích informací můžete nechat vždy zobrazit správné heslo. To je velmi šikovné a relativně bezpečné, a navíc si utilita všechny zapsané informace i pamatuje. To je sice výhodné, ale programátor jaksi pozapomněl, že pamatovat si kromě několika důležitých údajů i hesla není zrovna nejlepším nápadem.

Key Maker 1.5

Utilita pro tvorbu hesel.

Velikost po instalaci: 220 KB

Domovská stránka: www.toolsforselling.com/?keymaker

Licence: freeware

:-)Mojelogo SMS Toolbar

Jak se zdá, SMS mánie stále trvá, a tak mnozí vymýšlejí další a další "zlepšováky", jak posílat tyto krátké textové zprávy ještě rychleji a pohodlněji. Tentokrát jsem si pro vás připravil zásuvný modul (plug-in) pro aplikaci Internet Explorer. Princip je jednoduchý. Po rychlé instalaci (jež na Windows 2000 neproběhla zcela korektně programátoři by si měli uvědomit, že osobní data se ukládají do profilu, a ne do systémového adresáře) stačilo v prohlížeči Internet Explorer pravým tlačítkem u lišty aktivovat tento toolbar. Pak si jen stačí vytvořit adresář s kontakty (nebo do kolonky zadat rovnou telefonní číslo), napsat zprávu, a odeslat ji jednoduchým stiskem tlačítka (podporováni jsou všichni čeští mobilní operátoři). Pokud bych měl hodnotit samotný nápad, považuji jej za vynikající, ale lajdácké provedení, díky němuž trvá 5 vteřin objevení tohoto nástroje, neberu za dobrou reklamu. Také mi velmi chyběla nápověda, když se mi nepodařilo zjistit, jestli mám psát číslo ve formátu +420603123456 nebo jednoduše 0603123456.

:-)mojelogo SMS ToolBar 1.3

Nadstavba Internet Exploreru pro posílání SMS zpráv.

Velikost po instalaci: 780 KB

Domovská stránka: www.mojelogo.cz

Licence: freeware

TxE 8

Pravděpodobně si pamatujete mé četné recenze různých textových editorů, jež vždy nabízely něco výjimečného. Ani teď nehodlám vybočit z řady, a tak si vám dovoluji představit velmi kvalitní software, jenž skvěle poslouží jako plnohodnotná náhrada editoru WordPad. Určitě by vás tedy zajímalo, co tento produkt přináší nového. Směle si dovoluji tvrdit, že novinek zde opravdu mnoho není, ale vzhled a jednoduché ovládání této utility hovoří za vše. Tak například časté nahrazování textu je vyřešeno velmi prostě vytvořením dvou políček v panelu, kam ihned zadáte text k náhradě a samozřejmě i jeho náhradu. Jak jste si mohli všimnout, neotvíráte žádný dialog, vše je hned na první dosah. To také dokazuje okamžitě dostupný znak eura, jejž do textu vložíte jedním stisknutím tlačítka. To pochopitelně není vše, takže se můžete dočkat i podpory tabulátorů, vkládání datumu a času, vytváření definic (vhodné pro úpravy HTML stránek) a dalších vymožeností. To vše je zabaleno v rychlém textovém editoru, který podporuje uznávaný formát RTF (dokáže jej zpracovat i MS Word).

TxE 8.0

Rychlý a jednoduchý editor textových souborů.

Velikost po instalaci: 1 460 KB

Domovská stránka: www.duh.tmfweb.nl

Licence: freeware

Windows Commander 5.0

Asi většina z vás zná tento velmi oblíbený souborový manažer pro Windows, jenž disponuje mnoha zajímavými funkcemi. Tím, co tento manažer umí, jsme se zde již několikrát zabývali, ale nyní přišla na svět zbrusu nová verze 5.0, jež nabízí hned několik důležitých změn. Tou první, a asi nejvíce očekávanou je podpora Windows XP a jejich témat. To je ale takřka jen udržovací manévr, a tak se vývojáři tohoto softwaru zaměřili na oblasti, kde má produkt své největší přednosti. Změn se samozřejmě dočkal také protokol FTP, kde nyní můžete stahovat soubory na pozadí a dokonce omezovat i rychlost toku dat. To je ovšem pouze jedna z předností, dále byl rozšířen i interní archivátor o formáty TAR a GZ. Jak vidíte, vývojový tým se i tentokrát pokusil zahrnout do jednoho programu kvalitního FTP klienta spolu s rychlým a univerzálním komprimátorem. V této nové verzi však bylo provedeno téměř 200 změn.

Windows Commander 5.0

Jeden z nejpoužívanějších souborových manažerů.

Velikost po instalaci: 1 400 KB

Domovská stránka: www.ghisler.com

Licence: shareware 30 dní, potom 32 USD

WinSpy

Existuje spousta různých utilit, jež umožňují pracovat se spuštěnými aplikacemi. Někdy je tak možno například pomocí jednoduchého prográmku nastavit prioritu nějaké aplikace, či ji minimalizovat do systémové lišty, a to i když program tyto funkce standardně nepodporuje. Podobně je na tom i pomůcka WinSpy, jež umožňuje provádět různé operace s viditelnými okny. Postup je vcelku jednoduchý: hned po spuštění aplikace přetáhnete myší zaměřovač na to okno, které potřebujete upravit. Poté můžete vypnout (skrýt) označenou oblast, či jí odkrýt (podobnou funkci zastává utilita Enabler, s níž jste se již jednou mohli setkat v našem časopise v rubrice "Utility pro profíky"). To ale není vše můžete si nechat zobrazit seznam všech spuštěných aplikací spolu s jejich grafickými prvky, jež jsou označeny jedinečnými identifikátory Wnd (Window Handle Value). Navíc lze využít i tak trochu záškodnické funkce, jež vám umožní dokonce i odkrývat hesla, která jsou ukryta za hvězdičkami (tento trik již nefunguje pod Window 2000 a XP), takže můžete zjistit své zapomenuté heslo.

WinSpy 2.01220

Editor prostředků spuštěných aplikací.

Velikost po instalaci: 250 KB

Domovská stránka: bez domovské stránky

Licence: freeware

Kutilem ve Windows - Komunikace a běh systému

Martin Koníček

ModemGraph

www.geocities.com/ashoka_kumar_2000/akprog.htm

Rychlost počítačů narůstá takřka exponenciálně, ale jaký je nárůst rychlosti připojení k internetu pomocí modemu? Bohužel téměř žádný, protože telefonní dráty i ústředny mají svá omezení a nad rychlost 64 Kb/s se dostat jednoduše nemůžete, takže se spíše musíte starat o maximální využití šířky pásma vašeho modemu. Neplatíte přeci za přenesená data, ale za čas strávený na internetu. K tomuto efektivnímu využití slouží aplikace ModemGraph, v níž si můžete nechat zobrazit on-line graf připojení, na němž vidíte jak přijatá, tak odesílaná data přes váš modem.

Výhoda použití této utility spočívá v tom, že když si například všimnete, že připojení je málo vytížené, můžete ihned spustit stahovaní nějakého souboru, případně lze také zjistit, jestli správně funguje vaše telefonní linka (při nekvalitním spojení na chvilku vypadává přenos, takže modem i několik sekund nepracuje, i když spojení nespadne).

Abyste neměli k dispozici pouze tyto základní funkce, bylo do této utility (teď už by se spíše hodilo označení balíku) vloženo několik dalších vymožeností, jako spouštění programů po připojení k internetu, synchronizace času s atomovými hodinami, a dokonce i možnost změny vzhledu (na pozadí si můžete vložit libovolný obrázek). Pro základní diagnostiku sítě byl také integrován nástroj ping, jenž pomocí protokolu ICMP zjišťuje odezvu serveru.

Paraller Port Monitor

www.geekhideout.com

V počátcích éry osobních počítačů třídy PC bylo především poukazováno na jejich univerzálnost. Dnes již tato výhoda přesvědčila velké množství uživatelů, kteří tyto přístroje využívají právě kvůli jejich všestrannému použití, například k ovládání motorů, vytápění a řadě dalších činností. I když někteří výrobci tlačí na zrušení sériových a paralelních portů, jejich přání prozatím zůstává nevyslyšeno. Ostatně zkuste si vyrobit jednoduchý elektronický obvod ovládaný počítačem, a připojit jej třeba na port USB. Že je to nesmysl, o tom není třeba dále diskutovat. Ale vraťme se k dané utilitě, jež jednoduše slouží k monitorování stavu paralelního portu. Detailně vidíte, které piny (konektory) se nacházejí ve stavu logické nuly, a které jsou nastaveny na jedničku. Samozřejmě můžete monitorovat jak vstupní, tak výstupní porty, takže tuto utilitu směle využijete k testování vašich amatérských výtvorů. Výhodné navíc je, že můžete jediným stiskem tlačítka myši ovlivnit stav výstupního pinu, což si lze jednoduše ověřit pomocí LED diody připojené na výstup paralelního portu (samozřejmě přes odpor). Navíc pro monitorování vstupu portů si lze nastavit i vzorkovací frekvenci, jež může být programem také zobrazena (při každém sejmutí stavu v programu blikne jednoduchý ukazatel). Vše je také ještě doplněno binárním i hexadecimálním stavem portů, což se může hodit zejména při posílání dat po paralelním portu. Jak vidíte, i na první pohled složité věci se dají vyřešit velmi jednoduše.

Countdown Program Executor Timer

Pod dlouhým názvem recenzované aplikace se skrývá vcelku jednoduchá utilita, jež umožňuje spouštět programy po určitém čase. Celé to funguje podobně jako "minutka", kterou máte třeba i vy doma v kuchyni. Nejdříve si nastavíte čas, za který se má vámi nadefinovaná aplikace spustit, a poté již sledujete digitální odpočítávání. Praktických aplikací je jistě mnoho, ale proč nevyužít podobnou aplikaci třeba i jako legrácku. Je to vcelku snadné: z některého ze zábavných serverů na internetu si stačí stáhnout "škodolibou" hračku (například počítačová moucha, která se opravdu nedá snadno chytit), vše načasovat, a pustit k vašemu počítači svého kamaráda (nebo kolegu). Po pár minutách se mu na obrazovce objeví například výše zmiňovaná moucha, která jej může pěkně vyvést z míry. Ale abychom nebyli jen u té škodolibosti, můžeme tento časovač využít i třeba pro připravení vašich pokrmů. Jednoduše si pak stačí nastavit čas přípravy, a poté v utilitě zadáte zvuk nebo melodii, jež se má přehrát po pár minutách. Nikdy se vám pak nemůže stát, že vás od počítače vyžene kouř z kuchyně, a vy budete po zbytek dne o hladu.

ShutDown Preventer

Vypnutí u moderních "strojů" se zdrojem typu ATX (speciální a dnes běžně používaný zdroj, jenž umožňuje vypnout počítač i softwarově) je možné provádět hned několika způsoby. Tím prvním je standardní vypnutí, a to buďto pomocí nabídky Start-Vypnout, nebo vyprovokované nějakou aplikací (tohoto jsou schopny některé instalátory). Druhý a častý způsob vypínání počítače je fyzickým stiskem "čudlíku", jenž u novějších počítačů korektně ukončí operační systém, a teprve potom se zdroj odpojí od elektrické sítě. Někdy je ovšem třeba zabránit na stanici nechtěným vypnutím, a proto můžete jednoduše využít tuto utilitu. Ta funguje prostým způsobem: při pokusu o nestandardní ukončení zabrání vypnutí počítače. Z toho jasně plyne, že pro správnou funkci musí být utilita spuštěna ihned po startu počítače, jinak se před jejím zásahem ukončí všechny rezidentní aplikace, jež byly spuštěny před ní. Využívat služeb této utility mohou jen uživatelé systému Windows 95,98 a ME, protože Windows 2000 a XP již mají tyto funkce zabudovány.

Nebojte se vyzkoušet - Pamatujete na ZX Spectrum?

Martin Koníček

Jasper 1.1c

www.spectrum.lovely.net

O popularitě nesmrtelného ZX Spectra toho již bylo napsáno mnoho. Mohl bych zde vypsat seznam emulátorů pro snad každý známější operační systém, jenž byl připraven pro osobní počítače, ale ulehčím si práci tím, že vám představím multiplatformní emulátor. Možná se sami sebe ptáte, v čem je ten fígl, ale odpověď bude více než jednoduchá, protože se jedná o javový aplet, jenž je spustitelný v každém trochu robustnějším internetovém prohlížeči. To je výhodné zejména proto, že při hraní hry se nemusíte přepínat do celoobrazovkového režimu, měnit počet použitých barev či instalovat jakýkoliv program. Jednoduše rozbalíte ZIP archiv, do pracovního adresáře nahrajete hry ve formátu Z80, otevřete stránku ve vašem prohlížeči, a hned po spuštění skriptu stisknete tlačítko Escape. Tím zajistíte, že se objeví jednoduché políčko, kam zadáte jméno hry, kterou si přejete spustit. Vše je vlastně velmi jednoduché, navíc máte standardně přednastaveno ovládání na kurzorové šipky, takže mnoho her bude možno ovládat bez zbytečného dalšího nastavování.

ZX32

www.geocities.com/SiliconValley/Bay/9932

Tento emulátor osmibitových počítačů ZX Spectrum pravděpodobně patří k nejlepším, a navíc je k dispozici zcela zdarma! Pracuje pod všemi systémy Windows v okenním režimu, a ke své funkci vyžaduje nastavenou barevnou hloubku na 256 barev nebo na High Color (16bit). Podporuje formáty RIFF, SNAP, Z80, TAP, CPD, DSK a dokonce i ZIP (takže automaticky rozpakuje hru uloženou v tomto typu archivu). Po spuštění emulátoru si můžete nastavit velké množství různých parametrů, včetně typu stroje, který hodláte emulovat (ZX Spectrum 48k, 128k, +, +2 a +2A). Nakonec lze nastavit některou z předdefinovaných velikostí okna (nebo si velikost okna nastavit ručně jednoduchým tažením myší) a můžete se dát do hraní. Na co byste ovšem neměli zapomenout, je skutečnost, že pokud nepoužíváte joystick, je třeba si v nastavení zvolit jako emulátor tohoto herního zařízení kurzorové šipky (jinak lze hry ovládat pouze pomocí speciálních kláves, jež na té vaší klávesnici jistě nejsou vyznačeny). Také si můžete (což je mimochodem velmi užitečné) nechat zobrazit pravou nefalšovanou klávesnici ZX Spectra rychlým stiskem klávesové zkratky ALT-F1. Co se hodnocení rychlosti týče, nemám vcelku žádné výtky, a dle mých zkušeností je pro tento emulátor zcela dostačující PC s procesorem na frekvenci 200 MHz. Je ovšem pravděpodobné, že vše bude fungovat i na pomalejších počítačích (je zajímavé, že k emulaci procesoru o rychlosti 2 MHz potřebujete znatelně výkonnější osobní počítač).2 0160/OK o

FTP plné her

ftp://ftp.nvg.unit.no/pub/spectrum/snaps/games

Na tomto FTP serveru naleznete neskutečné množství her různých žánrů pro ZX Spectrum okamžitě ke stažení. Vřele doporučuji všem, kteří hodlají nějaký zvýše zmíněných emulátorů pořádně využít.

Software pro ZX Spectrum a Betadisk

pavel_cejka.mujweb.cz/download.htm

Tento web obsahuje spoustu užitečných informací o ZX Spectru a mnoho různých programů, utilit a hlavně her ke stažení. Vše je velmi přehledně seřazeno a provedení stránky vůbec není špatné, i když trochu designérského umu by jistě této stránce zlepšilo vizáž.

JZX Sinclair ZX Spectrum emulator in Java

home.austin.rr.com/razvans/projects/jzx/index.html

A konečně mám pro vás připraven on-line webový emulátor. Po zavítání na tuto stránku se vám otevře okno, kde v jednom rámci je umístěn javový emulátor, a ve druhém rámci si můžete nalistovat hru, kterou si přejete zahrát. Výhodou tohoto emulátoru je, že si můžete zvolit velikost okna, ve kterém bude aplet běžet, takže se nemusíte omezovat pouze na malá okénka, jak tomu bylo například u aplikace JASC. Mimochodem, jak to už bývá na internetu zvykem, nemusíte zde nic instalovat, stahovat a vůbec nezáleží na operačním systému, který používáte, navíc čas nahrávání hry i z internetu je opravdu krátký (hry mají nejčastěji velikost 50 až 200 KB).

Hry pro ZX Spectrum

zx-spectrum.wz.cz/hry.htm

Tato česká stránka vám nabízí výběr těch nejlepších her, které byly k mání pro tyto osmibitové počítače. Mezi nepřekonatelnou klasiku patří například hojně rozšířená hra Manic Miner, jíž jsem hrával i na mnoha jiných platformách, nejen tedy na slavném Spectru. Obsah stránek je navíc velmi dobrý a pojednává velmi dobře o těchto slavných "mašinách". Moje jediná výtka by bohužel opět směřovala k designerskému provedení stránky, jež rozhodně nepatří k nejlepším.

The World of Spectrum

www.worldofspectrum.org

A na konečně nejkompletnější a nejobsáhlejší "Spektrácký" server na internetu. Tuny her, návodů, pouků, emulátorů a prakticky všeho, co nějak souvisí se Sinclairem. Nemá cenu chodit jinam...

§§§§§


Upgrade na Windows XP aneb dva systémy na jednom PC – snadná záležitost nebo pohroma?

Jan Povolný

c02p0161

V předchozích číslech PC WORLDu jste měli možnost seznámit se s novým a ve své podstatě revolučním systémem Windows XP. Nová verze spojuje stabilní, ale nepříliš uživatelsky zaměřená Windows 2000, s méně stabilními, zato však jednoduchými a přívětivými Windows řady 9x. Zda toto spojení bude mít úspěch, ukáže až čas a zkušenosti uživatelů.

Cílem tohoto článku ale není popis systému jako takového, to jsme již udělali v minulých číslech PC WORLDu. V následujícím textu se vám pokusím co nejlépe popsat všechna úskalí, ale také výhody, které s sebou přináší upgrade na tento nový operační systém. Typickým příkladem pak bude upgrade z Windows 98, která patří v českých zemích k nejrozšířenějšímu domácímu operačnímu systému.

Prvním krokem byla typická instalace Windows 98 SE s několika menšími aplikacemi. Nechyběl kancelářský balík MS Office 2000 CZ, grafický editor Paint Shop Pro a několik utilit, které obsahuje téměř každý domácí počítač (Acrobat Reader, ACDSee, Windows Commander a další). Poté byla na stejném pevném disku několikrát různými způsoby nainstalována Windows XP.

Následujících několik kapitol v sobě shrnuje všechny poznatky, ke kterým jsem v průběhu instalace Windows XP dospěl.

Různé verze

Windows XP můžete zakoupit ve dvou krabicích. Verze s názvem Home Edition je určena k použití v domácnostech a chybí jí některé vlastnosti verze Professional Edition. Ta směřuje zejména do firemní sféry a mimo jiné v ní naleznete podporu více procesorů, podporu vícejazyčného přístupu k Windows a lepší vybavenost pro připojení do sítě zejména v oblasti serverových aplikací (remote desktop, domain server, správa uživatelských skupin a další).

Příprava na upgrade

Věřte nebo ne (a neříkejte, že jste to netušili), ale nová Windows jsou mnohem náročnější na vybavení vašeho počítače než starší verze 98. Kromě mnohem větších nároků na diskový prostor (zhruba 1 GB pro Windows XP oproti 300 MB Windows 98 SE) budete potřebovat také slušné množství operační paměti, nejméně 128 MB, a odpovídající procesor, jakýkoliv ze současné nabídky, frekvence by měla být alespoň 500 MHz.

Obecně lze říci, že v poslední době zakoupený počítač by s Windows XP neměl mít výraznější problémy (i když i dnes lze koupit "rychlý" počítač se 64 MB operační paměti).

Předtím, než se pustíte do instalace, určitě proveďte zálohu důležitých dat. Stát se může cokoliv, dle Murphyho zákonů je smůla opravdu nevyzpytatelná. Vhodné je zapsat si nastavení připojení na internet, případně si uložit elektronickou poštu (Outlook Express to bez problémů umožňuje), mezi samozřejmosti patří záloha dokumentů. Vytvořte si také raději startovací disketu Windows 98.

Volba typu instalace

Windows XP lze instalovat dvěma základními metodami. Instalací na vlastní diskový oddíl zcela odděleně od předchozího systému, nebo instalací přes předchozí systém formou, kterou Microsoft nazývá inovací.

Bohužel nelze inovovat z libovolného systému. Inovace je možná jen z Windows 98 a novějších, takže uživatelé Windows 3.x a Windows 95 musejí instalovat zcela nový systém. Zatímco z Windows 98 můžete inovovat na verzi Home Edition, z Windows NT a Windows 2000 zase jen na Professional Edition.

Instalace na vlastní diskový oddíl

Pokud se nebojíte hrátek s rozdělením disku na několik oddílů, které jsme popisovali v lednovém PC WORLDu (str. 38), doporučuji instalaci Windows XP na vlastní diskový oddíl. Při této variantě nejste ničím omezováni, můžete zvolit obě verze nezávisle na předchozích Windows, a navíc budete moci nadále používat i Windows 98 prostřednictvím výběru systému při startu počítače.

Před samotnou instalací si nejprve musíte vytvořit na pevném disku volné místo o velikosti alespoň 2 GB. Pokud budete systém používat naprosto odděleně od ostatních, zvolte velikost volného místa odpovídající vaším potřebám. Návod, jak místo uvolnit, najdete v článku o dělení disků v lednovém PC WORLDu.

Poté nastartujte do Windows 98 a vložte instalační CD s Windows XP. V úvodním dialogu zvolte Novou instalaci, a systém se poté restartuje to textového režimu.

Pokud v tuto chvíli instalaci z jakéhokoliv důvodu přerušíte, nemusíte mít obavy, možnost doinstalování zůstane zachována do té doby, než ji dokončíte, prostřednictvím startovacího menu, které vám nabídne výběr mezi startem do původních Windows 98, nebo pokračováním instalace.

V textovém režimu zvolíte volné místo na pevném disku a vyberete si souborový systém, který chcete použít. V průběhu instalace Windows XP nemáte mnoho možností pro její ovlivnění. Od požadavku na umístění instalace se systém nezeptá už téměř na nic. Jestliže nebudete spokojeni se standardním nastavením, musíte provést změny až později.

Po závěrečném restartu vám startovací menu Windows XP nabídne výběr z obou operačních systémů, standardně se volí Windows XP. Oba systémy jsou zcela nezávislé. Z Windows XP uvidíte bez problémů diskový oddíl Windows 98, naopak je tomu jen v případě, že jste za souborový systém XP zvolili tradiční FAT. Veškeré aplikace je nutné instalovat znovu. Některá nastavení (např. internetu a pošty) lze získat pomocí utility Přenést soubory a nastavení, kterou naleznete v menu Další úkoly po vložení instalačního CD.

Startovací menu je možné ve Windows XP dále konfigurovat. Správný dialog naleznete pod ikonou Vlastnosti systému, která je součástí Ovládacích panelů. Na záložce Upřesnit stiskněte tlačítko Nastavení spuštění a zotavení systému.

Jestliže se v konfiguraci systému trochu vyznáte, stiskněte v dialogu tlačítko Upřesnit a získáte možnost editace souboru boot.ini, který obsahuje definice položek startovacího menu podobně jako na obrázku.

Inovace

Varianta inovace vám oproti předchozímu typu instalace zachová kompletní původní nastavení Windows 98. Jestliže vlastníte alespoň trochu standardní konfiguraci hardwaru (kterou Windows XP poznají), tak budete moci v novém systému začít pracovat ihned po dokončení upgradu.

Nevýhodou je, že nainstalujete Windows XP bez jakékoliv možnosti volby na souborový systém FAT (na kterém byla Windows 98) se všemi chybami a neduhy bývalých Windows 98.

Hned po volbě typu instalace vám Windows XP nabídnou vytvoření takzvané zprávy o inovaci. Tuto možnost si rozhodně nenechte ujít. Instalátor poté analyzuje hardwarové vybavení vašeho počítače a zobrazí vám seznam komponent, pro které nemá ovladače a které budete muset doinstalovat ručně.

Instalace pokračuje podobně jako v předchozím případě a opět se přepne do textového režimu. Prostřednictvím startovacího menu máte možnost volby mezi samotnou instalací a jejím zrušením a návratem k původním Windows.

Po dokončení práce instalátoru získáte kompletní již nakonfigurovaná Windows XP. Ihned můžete používat všechny aplikace, které jste provozovali na starších Windows. Také nastavení hardwarových komponent zůstane zachováno v případě, že je Windows XP správně detekovala.

Zpět k Windows 98

Jestliže se z jakéhokoliv důvodu rozhodnete uvést vše do původního stavu před upgradem, máte u obou instalací šanci na úspěch, i když v případě inovace je zpětný proces mnohem snadnější.

Pokud jste systém pouze "inovovali", stačí otevřít Ovládací panely a zvolit ikonu Přidat nebo ubrat programy. V následujícím dialogu jsou jako jedna z aplikací uvedena přímo Windows XP. Zvolte jejich odinstalování, a vše se vrátí do původního stavu.

V případě instalace Windows XP na vlastní diskový oddíl je situace složitější. Program umožňující startovat oba systémy uložil svoje soubory na aktivní diskový oddíl, tedy pravděpodobně na oddíl s původními Windows 98.

Pro jeho zrušení musíte nastartovat systém ze startovací diskety, kterou jste si vytvořili ve Windows 98. V příkazovém řádku zadejte tyto příkazy:

sys c:

fdisk /mbr

Těmito příkazy překopírujete systémové soubory z diskety zpět na disk s původními Windows 98 (předpokládejme, že leží na disku C) a obnovíte standardní MBR (Master Boot Record). Potom z této diskety spusťte program fdisk a vymažte oddíl s Windows XP (se souborovým systémem NTFS nebo FAT, podle toho, který jste zvolili při instalaci). Obsluha "fdisku" je opět slušně popsána v článku z lednového PC WORLDu.

Potom už jen z aktivního oddílu, tedy disku C s Windows 98, vymažte soubory náležící NT loaderu. Jsou to tyto:

ntdetect.com

ntldr

bootsect.dos

bootfont.bin

boot.ini

Co říci závěrem. Jestliže si pozorně rozmyslíte, co vlastně chcete udělat, správně se rozhodnete jak pro souborový systém, tak pro způsob instalace, a v neposlední řadě si zazálohujete pečlivě vše, co je pro vás na pevném disku podstatné, pravděpodobně nenarazíte při instalaci Windows XP na žádné problémy.

Ani s provozováním obou systému najednou není sebemenší problém. Pokud byste chtěli pracovat ještě s dalšími operačními systémy (např. OS2, nebo Linuxem), máte k dispozici buď výborný linuxový loader LILO (případně GRUB), nebo můžete použít některý ze specializovaných programů. Mezi ty známější patří třeba System Commander. Ale to už by bylo spíše téma na další článek.

NTFS, nebo FAT?

Při nové instalaci se musíte rozhodnout mezi souborovými systémy NTFS a FAT. NTFS vám umožňuje nastavovat přístupová práva k jednotlivých složkám a souborům, kódovat uložená data nebo nastavit jejich transparentní komprimaci. Jeho nevýhodou je malá podpora v jiných operačních systémech. Pokud nainstalujete Windows XP na NTFS, neprohlédnete si obsah disku pod žádnou z verzí Windows řady 9x, a s problémy se můžete setkat i pod Linuxem. Naproti tomu FAT prohlédnete jak ve Windows 95 OSR2 a vyšších, tak pod Linuxem, kde je dnes již plně podporován.

Pokud počítáte s prací ve více operačních systémech a oželíte přístupová práva, zvolte raději FAT. Jestliže ale chcete využívat síťových vlastností Windows XP, sáhněte po NTFS.

Pozor, jestliže byste chtěli prohlížet diskové oddíly pod operačním systémem MS DOS starším než verze 7.1, musíte použít souborový systém FAT16. Jeho maximální velikost je ale omezena na pouhé 2 GB, a proto i diskový oddíl musí mít maximálně tuto velikost (viz lednový článek o dělení disků).

§§§§§

$$$$$


Knihy


Internet v rodině jak hledat a najít

Jan Žďárek

c02p0183

Na našem knižním trhu se jako houby po dešti vyrojila celá řada publikací věnovaných využívání internetových služeb, určených začátečníkům. Mezi takové příručky patří i Internet v rodině a podtitul napovídá, že zaměření je jednoznačně orientováno na vyhledávání. Čtenář však brzy zjistí svůj omyl: v publikaci nejde o to, jak a kde efektivně hledat požadované informace, ale shrnuje v několika tematických okruzích určité množství zajímavých odkazů na zdroje na českém WWW.

V úvodní části autor jen letmo zmiňuje historii Sítě a stručně ukazuje, jak spustit prohlížeč a jak se připojit. I když uvádí, že mezi k tomuto účelu využitelné systémy nepatří jen Windows s Internet Explorerem, mezi obrázky čtenář nenajde žádnou ukázku, že to jde i jinak než s IE. Je to asi škoda, nejen začátečníkům by jistě neuškodilo rozšířit obzory.

Mezi probírané kategorie adres byly zařazeny nejprve freemailové služby, na které navazuje výčet a popis českých portálů. Zde konečně došlo i na to zmiňované vyhledávání, ale jen stručně, předpokládá se hlavně vyhledávání podle kategorií. Další kapitolky jsou věnovány internetovému zpravodajství, novinám a časopisům a přehledu adres státní správy a institucí. Kapitola "pro muže" je věnována zejména mobilům, financím a motorismu, naopak "pro ženy" jsou určeny další adresy magazínů apod. "Pro děti" pak autor vybral zejména adresy vysokých škol a zábavu. Ze zbytku uvedu třeba databáze vtipů, chaty a internetová rádia.

Autor vybral adresy, které snad vydrží být v provozu delší dobu, takže chcete-li se zorientovat na českém webu a máte přebytečnou stokorunu, můžete uvažovat kromě našeho časopisu i o zakoupení této publikace.

Autor: Slavoj Písek

Vydavatelství:

Grada Publishing, Praha

Počet stran: 128

Doporučená cena: 99 Kč

(139 Sk)

FrontPage 2002 - Tvorba dokonalých WWW stránek (česká verze)

Jan Žďárek

Publikace FrontPage 2002 představuje známý nástroj pro tvorbu webových stránek široké veřejnosti, zejména pak těm zájemcům, kteří se chtějí pokusit o prezentaci sebe nebo své firmy, a jež se nespokojí s možnostmi exportu z Wordu. Protože značná část uživatelů již není spokojena se stránkami s textem, proloženým v nejlepším případě statickými obrázky, a naopak vyhledává interaktivitu a pohyb, je takový zájem logický.

I když je tato publikace určena naprostým začátečníkům, znalým jen minimální orientace v operačním systému, autor přece jen očekává i jistou vůli čtenáře něčemu se naučit, takže se nesnaží od první řádky lákat k dalšímu čtení, jak to občas vidíme v tiskovinách věnovaných třeba Wordu nebo Excelu, a může metodicky představovat všechny možnosti FrontPage.

Po úvodní části, kde je vysvětlena koncepce této aplikace a principy WWW, následuje představení pracovního prostředí a základních ovládacích prvků spolu se základními operacemi s vytvářenými webovými stránkami a tzv. správa webu. Další části popisují vytváření strukturovaného textu (v podstatě použití textového editoru) a začleňování odkazů a grafických prvků do stránky, včetně vytvoření obrazové (klikací) mapy. Často používané tabulky a rámce zde najdete také. Mezi speciálnějšími tématy nalezneme např. navigační lišty a formuláře. Kromě stručného popisu kaskádových stylů zde je popsáno i začlenění kódu skriptovacích jazyků (VBScript, JavaScript, atd.)i ActiveX a Java appletů do stránky.

Oceňuji metodičnost výkladu a snahu o nadhled, trochu mi však chyběly nějaké motivační příklady, jichž je výklad zcela prost, takže publikace je čistým FrontPage manuálem.

Autor: Karel Voráček

Vydavatelství:

Grada Publishing, Praha

Počet stran: 256

Doporučená cena: 239 Kč

(338 Sk)

Excel 2002 - Podrobný průvodce začínajícího uživatele

Jan Žďárek

Stejně jako v případě Wordu 2002 má i publikace Excel 2002 svoji menší sestru od stejného autora v edici Snadno a rychle. Na rozdíl od ní zde ale nenajdete popis instalace. Autor také vynechal nebo jen zmínil ty oblasti, které jsou společné pro všechny aplikace z balíku Office XP, jako je formátování textu (jako takového, formátování buněk tu pochopitelně je, viz níže), použití automatických oprav a korektur textu, vkládání objektů a automatických tvarů. Tyto postupy jsou popsány např. právě v příručce Word 2002, na niž se autor odkazuje. Vynechání těchto partií podle mého názoru není chybou, jelikož zaměření Excelu je trochu jiné, než připravovat efektní textové dokumenty, a díky tomu se dostalo podrobněji na okruhy pro Excel typické.

Zajímavým nápadem, jenž začátečníky možná potěší, je využití pomocníků z Excelu (známá Sponka a spol.) jako průvodců jednotlivými kapitolami. Již tradičně se začíná se základními úkony typu spuštění a ukončení aplikace a použití nápovědy spolu s představením prvků a pojmů uživatelského rozhraní, následovaným podrobným popisem uložení a otevření dokumentu a popisem práce s listy. Nejobsáhlejší část publikace tvoří snad všechny možnosti ručního vkládání a úprav dat a vzorců v tabulkách. Zvláštní kapitola knihy je věnována použití základních funkcí. Následuje popis úprav vzhledu tabulky, resp. jejích buněk pomocí nejrůznějších operací (formát čísel, zarovnání, barevné výplně apod.). V samém závěru díla se ještě dostalo na možnosti tisku a již tradiční rejstřík.

Publikace Excel 2002 od oblíbeného autora se povedla a její užitnou hodnotu zvyšuje dostupnost příkladů z knihy na webu vydavatelství Grada.

Autor: Josef Pecinovský

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 220

Doporučená cena: 195 Kč

(275 Sk)

Word 2002 - Podrobný průvodce začínajícího uživatele

Jan Žďárek

V publikaci Word 2002 se představuje asi nejznámější aplikace z rodiny Microsoft Office, tentokrát ve verzi XP neboli 2002. Protože od verze Wordu 2000 došlo jen k několika málo změnám, může tato publikace docela dobře posloužit i pro verzi starší.

Možná jste si již všimli, že od stejného autora lze zakoupit i útlejší seznámení s Wordem z edice Snadno a rychle. Asi nepřekvapí, že jejich struktura je podobná, včetně některých příkladů, ale v této publikaci jsou vybraná témata probírána přece jen o něco šířeji a čtenář zde nalezne i více obrázků s příklady. Jinak se styl výkladu nemění a všechny postupy jsou sepsány krok za krokem, jak se dá při tomto zaměření očekávat.

Na rozdíl od zmíněné "konkurenční" příručky je zde v úvodu popsána instalace Wordu. Dále tu naleznete jeho spouštění, využití nápovědy a podrobné představení pracovního prostředí. Následuje návod k tomu nejdůležitějšímu, jak psát a upravovat text v počítačovém editoru.

V dalších kapitolách jsou postupně představeny metody úprav vzhledu napsaného textu a stránek dokumentu, včetně vytváření šablon; vytváření tabulek, vkládání grafických prvků a obrázků, export a import dokumentu např. do HTML. V závěru se dostalo i na některé rozšířené možnosti Wordu, např. možnosti ukládání dokumentu nebo použití automatických oprav textu.

Jak vidíte, v příručce lze získat základy nezbytné pro úspěšné použití Wordu, nikoliv však třeba o použití maker, což se dá ale očekávat. Chcete-li se tedy na slušné uživatelské úrovni seznámit s možnostmi Wordu (2002), můžete vzít v úvahu třeba tuto publikaci.

Autor: Vladimír Bříza

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 196

Doporučená cena: 195 Kč

(275 Sk)

MS Office XP: Word, Powerpoint, Excel, Access, Outlook

Jan Žďárek

Na úvod musím vysvětlit netradiční formát této recenze. Jelikož Grada vydala pět útlých příruček, týkajících se nové verze kancelářského balíku Office 2002, které si jsou rozsahem, grafickou úpravou i vnitřním členěním velice podobné, dovolím si je zhodnotit v této rozsáhlejší multirecenzi najednou, ačkoliv jinak nejsou nijak vzájemně provázány (s určitou výhradou, jak uvidíme dále), a samozřejmě poslouží svému účelu i samostatně.

Zmíněné publikace patří do edice Snadno a rychle a jsou určeny naprostým začátečníkům. Jako předpoklad k jejich čtení autoři vesměs uvádějí pouze základní dovednosti při práci s klávesnicí a myší a schopnost spustit počítač s nainstalovanými odpovídajícími součástmi Office. Ostatní se čtenář dozví již z textu, který začíná možnostmi spuštění daného programu z nabídky Start, resp. z plochy. Na tomto místě musím vyzdvihnout pana Zedníčka (Outlook), který na rozdíl od všech ostatních autorů v úvodu uvedl nejen obvyklé typografické konvence, ale i význam ne příliš intuitivních grafických symbolů, odlišujících poznámky od tipů a varování. Dále korektně nadefinoval základní, ale cílové skupině čtenářů často nejasné, pojmy jako klepnout, poklepat, ukázat atd., které jsou nezbytné pro dobré porozumění ovládání jednotlivých programů. Škoda, že tato necelá stránka textu není uvedena ve všech těchto příručkách, nebo alespoň ve Wordu či Excelu, po kterých většina čtenářů sáhne zřejmě nejdříve.

Text je členěn do kapitol vždy podle určité činnosti proveditelné v daném programu, první kapitola se věnuje krátkému představení daného programu (k čemu je dobrý) a seznamuje čtenáře s možností použití příslušné nápovědy. Naopak poslední kapitola se obvykle věnuje tisku vytvořených dokumentů, případně možnostem jejich exportu do jiného formátu, např. HTML stránek.

Všechny publikace se i vzhledem k rozsahu zaměřují pouze na základní úkony v daném programu. Ze složitějších úkonů pak zejména na ty, pro něž je vytvořen průvodce, jehož použití pak vysvětlují. Rozhodně zde tedy nenajdete ani zmínku o makrech a vůbec "složitějších" možnostech programů Office. Většinu rozsahu tak tvoří praktické ukázky vybraných činností typických pro příslušný nástroj.

Stručně řečeno, ve Wordu např. nalezneme základy pořizování textů na počítači, editační operace s pomocí schránky, úpravy vzhledu a vkládání objektů. V Excelu obdobně vytváření tabulek, používání vzorců a formátování tabulek. Pro Powerpoint zase tvorbu snímků a jejich skládání do prezentace. U Outlooku najdeme kromě e-mailů též správu kontaktů, používání kalendáře a úkolů. V případě Accessu pak základy vytváření databází a používání formulářů k jejich obhospodařování.

Zajímavé je srovnání stylu jednotlivých autorů, např. v Accessu autor téma často odlehčuje a možná až příliš dává čtenáři najevo svoji převahu, v Excelu se zase autor někdy omlouvá za vysvětlování elementárních úkonů, podle mého názoru zbytečně, do těchto příruček právě vysvětlení těchto věcí rozhodně patří.

Než jsem si přečetl zmíněné publikace, přistupoval jsem k nim i vzhledem k rozsáhlé nabídce podobných titulů na trhu s nevalným očekáváním. Po jejich přečtení ale mohu říci, že jsou opravdu dobré. Rozsah informací je zvolen úměrně pro začínajícího uživatele, na něhož může naopak nadměrný informační obsah působit záporně a snadno vyvolat i určitou nechuť k práci s moderními kancelářskými aplikacemi. Na druhou stranu jste-li skutečným začátečníkem, bude asi dobré mít poruce někoho, kdo vám pomůže se situacemi nepopsanými v těchto příručkách, případně si budete muset přečíst další, objemnější literaturu.

Autoři: Vladimír Bříza 2x, Josef Pecinovský, Slavoj Písek, Rostislav Zedníček

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 128-132

Doporučená cena: 89 Kč (126 Sk) za každý titul

§§§§§


4/2000


Novinky


Silný krasavec

Michal Bareš

c00p0182

Zdá se, že počítačů s lahodným designem přibývá. Hezkou ukázkou toho,  jak začlenit počítač do reprezentačního prostředí může být i nec Powermate ES Slim, který je v současné době uváděn na český trh. Výkon tohoto počítače je zcela v souladu s moderními technologiemi, takže elegance není na úkor funkčnosti. Základem je zde opět 500MHz procesor Pentium III, dále je zde 13GB pevný disk a celkem nevšedních 96 MB operační paměti. Mechaniku CD-ROM nahradila technologie DVD a k dispozici je také modem. K sestavě se hodí barevně sladěný 15palcový TFT displej. V základní podobě (bez displeje) je tento zajímavý počítač k mání od 40 000 Kč bez DPH.


Malý cestovatel

Michal Bareš

Acer TravelMate 342T představuje inovovanou verzi notebooku TravelMate 333, o němž jsme již na stránkách PC WORLDu psali. Hlavním lákadlem tohoto notebooku jsou malé rozměry, které jej spolu s velice dobrým výkonem pasují na ideálního pomocníka na cesty.

Hlavní novinkou je zde mobilní 500MHz procesor Pentium III s integrovanou 256KB pamětí L2 cache. Kapacita pevného disku je v závislosti na ceně proměnlivá a pohybuje se v rozmezí 6 až 9 GB. Operační paměť má velikost 64 MB (a rozšířit ji lze maximálně na 256 MB). Vzhledem k malým rozměrům tohoto počítače představuje 12,1palcový displej s rozlišením SVGA (800 x 600 bodů) velice dobrou hodnotu. Do společného externího comba je umístěna jak disketová mechanika, tak jednotka CD-ROM nebo DVD-ROM, na český trh se pak bude pravděpodobně dodávat i verze CDR. Potřebnou konektivitu zajišťuje nejen integrovaný modem s rychlostí 56 Kb/s, ale také řada portů, mezi kterými nechybí ani USB, IrDA a přípojka na LAN. Na notebook je poskytována tříletá záruka a jeho cena je přibližně 130 000 Kč.


Jarní nabídka Toshiby

Michal Bareš

V polovině února představila firma CHG Toshiba několik nových notebooků. Tyto novinky se týkají hned tří modelových řad, konkrétně přenosných počítačů s označením Satellite Pro, Tecra a Portégé.

V asi nejrozšířenější řadě notebooků značky Toshiba přijdou na trh modely Satellite Pro 4280 a 2710XDVD. Oba jsou (stejně tak jako všechny dnešní novinky) vybaveny mobilním procesorem Pentium III, který v případě Toshiby 4280 pracuje na frekvenci 500 MHz. Tento model je určen pro zákazníky hledající nejlepší poměr mezi dobrým výkonem a rozumnou cenou. Tomuto přání odpovídá i konfigurace, jež kromě výše zmíněného procesoru obsahuje navíc 14,1palcový TFT displej s rozlišením 1 024 x 768 bodů, 64 MB operační paměti, 6GB pevný disk a mechaniku CD-ROM (volitelně i mechaniku DVD-ROM). Grafika má 8MB videopaměť a součástí notebooku je i integrovaný modem. Výkonnější Satellite Pro 4320 využívá mobilní Pentium III nové generace s frekvencí 600 MHz a technologií SpeedStep, která by měla zajistit delší provozní dobu na baterie. Dalším rozdílem je standardní mechanika DVD a 12GB pevný disk.

Jako čistě multimediální záležitost je dále uváděn notebook Satellite 2710XDVD. Jeho hlavní síla tkví kromě obligátního 500MHz procesoru PIII, 14,1palcového displeje, 6GB pevného disku a integrovaného modemu právě v multimediálních schopnostech, vyzdvižených přítomností čtyřrychlostní mechaniky DVD, dále netradičně umístěných reproduktorech (vedou do boku, takže zvuk není při zavřeném displeji nijak tlumen) a v zajímavém designu. Lithiumiontové baterie by měly udržet počítač v chodu po tři hodiny.

Pro nejnáročnější uživatele je připraven notebook Tecra 8100. Tento typ je určen především pro podnikové využití, a to nejen vzhledem k silnému výkonu, ale také hlavně díky důrazu, který je kladen na stabilitu a ochranu investic. Je zde použita společná základní deska, jež má být součástí i dalších verzí, a to nejméně po dobu 18 měsíců. Procesory využívané v noteboocích této řady mají frekvenci 500, 600 a 650 MHz, a také již podporují technologii SpeedStep. Konfigurace obsahuje 14,1palcový displej, 6GB pevný disk, 64 MB SDRAM (max. 512 MB) 24rychlostní mechaniku CD-ROM a interní modem.

V kategorii ultralehkých notebooků jsou připraveny modely Portégé 7410CT a 7200CT. Jejich hmotnost se pohybuje pod hranicí 2 kilogramů a tloušťka je 25 milimetrů. Jinak jsou zde opět mobilní procesory PIII s frekvencí 500 a 600 MHz a technologií SpeedStep, 100MHz sběrnice, 64 MB paměti SDRAM a pevný disk o kapacitě 6, respektive 12 GB. Součástí dodávky má být i mechanika DVD-ROM a integrovaný modem. Kvůli menším rozměrům je použit "pouze" 13,3palcový displej, který ovšem podporuje rozlišení 1 024 x 768 bodů. Za zmínku stojí také nové provedení dokovací stanice, jež je kromě DVD mechaniky vybavena ještě disketovou mechanikou, stereoreproduktory a řadou portů.


Počítač v monitoru

Michal Bareš

Velice atraktivní počítač uvádí na český trh firma Acer jedná se o model Acer Veriton FP LCD. Tato sestava s futuristickým, nicméně velice praktickým, designem v sobě slučuje jak dostatečný výpočetní výkon, tak maximální ohledy na ergonomii. Vzhledem k těmto parametrům a k o něco vyšší ceně se tedy jedná o počítač, který si nejvíce zákazníků najde v řadách náročnějších podnikových uživatelů.

Všechny komponenty, včetně 500MHz procesoru Pentium III, 13GB pevného disku, 128MB paměti, grafické karty ATI Rage LT Pro s 8MB pamětí a 24rychlostní mechaniky CD-ROM, se ukrývají za barevným 15palcovým LCD displejem s rozlišením XGA (1 024 x 768 bodů). Pro lepší komunikaci jak s interní podnikovou sítí, tak s Internetem je počítač osazen síťovým adaptérem Intel 82558 s možností dálkového probuzení systému (Wake-on-Lan) a 56Kb modemem. Plně multimediální možnosti doplňují integrované reproduktory ovládané 16bitovou zvukovkou ESS-Solo 1. Displej splňuje požadavky normy TCO 99 a na celou sestavu je poskytována tříletá záruka. Cena tohoto krasavce je 104 990 Kč bez DPH.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0183

E-business NetworkFirma Oracle oznámila zprovoznění E-business  Network, prvního nepřetržitého vysílání pořadů na Internetu.  Je určeno komukoliv, kdo se zajímá o nejnovější trendy a novinky  v oblasti obchodování po Síti. Od začínajících firem až po velké  podniky, které transformují své tradiční formy obchodování na  elektronické. Na E-Business Network můžete sledovat programy,  analyzující nejnovější produkty a metodiky. Najdete zde i praktické  rady "jak na to" po Internetu v každé fázi obchodního procesu.  E--Business Network bude rozšiřovat svou nabídku za běhu, a protože  e-business je mezinárodní jazyk, pořady budou multijazykové.  Originální obsah E-business Network zahrnuje živé programy z  produkce společnosti Oracle a jejich partnerů, popisy úspěšných  e-business projektů, on-line výuky, metodiky a pořady o světových  průmyslových velikánech.-MIC

Electra 2000

Je tomu teprve rok,  co byl zahájen provoz internetové kavárny Electra na Rašínově  nábřeží v Praze. Internet, komunikační fenomén dnešní doby, od  té doby opět posílil své pozice.

Tentokrát se natrvalo usadil  v nově otevřené internetové kavárně Electra 2000 v pražské Nádražní  ulici na Smíchově. AutoCont samozřejmě nemohl chybět a dodal  kompletní vybavení, skládající se nejen z 12 multimediálních  počítačů AutoCont OfficePro 2000a, ale též například pokladních  systémů MOP a KASA. Použité počítače AutoCont OfficePro 2000  a jsou osazeny procesory Intel Celeron 400 MHz a operační pamětí  64 MB. O kvalitní zobrazení se starají 17" monitory Hyundai,  o klidný poslech nikoliv klasické reproduktory, ale příjemnější  hudební sluchátka.-MIC

QuarkXPress Passport

Při příležitosti  představení nejnovější verze QuarkXPress Passport 4.1 CZ společnost  Quentin výrazně snížila ceny, za než bude software pro zlom stránek  nabízet. Díky akci, která potrvá od 10. února do 31. března,  bude možné zakoupit nejnovější verzi produktu za 44 900 Kč, tedy  o 10 000 Kč levněji než je běžná cena. QuarkXPress Passport 4.1  CZ nebude v rámci slevy nikterak ochuzen a bude klasicky nabízen  pro obě platformy Macintosh i Windows. Pro svou práci tak zákazník,  který si pro

gram zakoupí, získá nejpoužívanější nástroj od  vedoucího výrobce na trhu programů pro počítačové publikování,  včetně XT Setu doplňku pro české a slovenské prostředí.

Výraznou  slevu mohou očekávat i ti uživatelé, kteří se do konce března  rozhodnou pro upgrade z verze 3.0x. Nových vlastností verze 4.1  mohou využívat po zakoupení upgradu za 25 000 Kč. I v tomto případě  tedy může zákazník až do konce března ušetřit 10 000 Kč oproti  obvyklé ceně. Registrovaní majitelé verzí 4.0.x pro Macintosh  a 4.0.4 pro Windows získají update zdarma. Vlastníci verze 4.0.1  pro Windows mají možnost získat update za 3 450 Kč, v jehož ceně  bude zahrnuta i dodávka XT Setu.-MIC

Attachmate PalmFrame

Společnost  Attachmate, dodavatel specializující se na řešení pro přístup  k hostitelským počítačům, na výstavě CeBIT 2000 uvedla systém  Attachmate PalmFrame první komerčně dodávané řešení, které umožní  uživatelům počítačů PalmPilot nebo zařízením s operačním systémem  Windows přistupovat k podnikovým datům přímo na hostitelských  počítačích a tato data i aktualizovat. Společnost Attachmate  se vypracovala do vedoucí pozice mezi společnostmi, které pracují  na tom, aby poskytly podniková data uživatelům novými způsoby,  a aby tak získaly náskok před svými konkurenty. "Přenositelný  mainframe" umožňuje zaměstnancům vzít si celý podnik s sebou  na cesty a aktualizovat podniková data z míst mimo podnik. Výsledkem  pro organizace je strmý nárůst efektivity práce zaměstnanců,  přesnosti dat a spokojenosti zákazníků.-MIC

Atlas.CZ i pro  WAP

Český internetový portál MSN.ATLAS.CZ umožňuje uživatelům  přístup ke svým informačním zdrojům a službám prostřednictvím  WAP Wireless Application Protocolu. WAP umožňuje uživatelům nejnovějších  typů mobilních telefonů jednoduchý přístup k internetovým zdrojům  a službám, které si mohou prohlížet a využívat na displeji svého  mobilního telefonu. WAP umožňuje téměř totéž, co internetový  prohlížeč na osobním počítači. Výhodou je, že přístup k službám  a informačním zdrojům má uživatel zcela mobilně kdykoliv a kdekoliv  bez osobního počítače či notebooku.-MIC

Úvěr na Internetu

Společnost  Comfor, s. r. o., uvádí novou platební službu pro zákazníky elektronického  obchodního centra www.comfor.cz revolvingový úvěr. Držitelé úvěrové  O.K. karty mohou v rámci uzavřené smlouvy se společností GE Capital  Multiservis, a. s., nakupovat bez hotovosti a bez další administrativy.  Zákazník, který si vybere zboží z nabídky elektronického obchodního  centra www.comfor.cz, může volit mezi několika způsoby platby  platba předem, na dobírku, platba on-line (prostřednictvím účtu  v Expandia Bance nebo kartou CCS Contact) a revolvingový úvěr.-MIC

Yamaha  CRW 8424 SZ

Distribuční společnost Abacus Computer přichází  na trh s novou přepisovací mechanikou od výrobce Yamaha. Jedná  se o zatím nejrychlejší interní přepisovací mechaniku na našem  trhu. Tady jsou celkem zajímavé parametry, posuďte sami: osmirychlostní  zapis, čtyřrychlostní přepis a dvacetičtyřrychlostní čtení médií,  připojitelná přes rozhraní EIDE, SCSI pro PC, popřípadě MAC.  K dispozici je i externí model, připojitelný přes externí SCSI  rozhraní. Cena činí 10 067 Kč bez DPH pro interní model a 12  300 Kč bez DPH za externí.-MIC

Spotřebák CZ

Specializovaný internetový  obchod se spotřebním materiálem spotrebak.cz dnes oznámil zavedení  nové služby pro své zákazníky. Jedná se o mailového robota na  adrese robot@spotrebak.cz. Robot zjistí aktuální cenu požadovaného  zboží a informaci zašle zpět. Zvolený systém je zajímavý především  schopností komunikovat i se zákazníky, kteří používají mobilní  telefon. Robot je odpovídá i na dotazy odeslané z mobilního telefonu  prostřednictvím SMS a stejnou cestou zasílá odpověď na dotaz  zpět. Zavedením této služby se výrazně urychluje komunikace pro  ty zákazníky, kteří znají objednací číslo požadovaného zboží  a pouze chtějí vědět jeho aktuální cenu. Server spotrebak.cz  je prvním internetovým obchodem pro koncové zákazníky v Česku,  který zavádí službu tohoto typu. Opět se tak dostává na špičku  technologického vývoje.-MIC

Bezplatná inzerce

Globe Internet  přichází se zajímavou nabídkou zákazníkům, kteří si objednají  zřízení určitých modelů virtuálních serverů modelů PROFI a LITE.  Pod touto zvláštní nabídkou se skrývá možnost bezplatné inzerce  ve formě umístění reklamních proužků (bannerů) na předních serverech  českého Internetu na nejnavštěvovanějším free-mailovém serveru  POST.CZ (http://post.cz), na zpravodajském serveru PRESS.CZ (http://press.cz)  a na interaktivním vyhledávači NAJDI.TO (http://najdi.to). Globe  Internet tímto způsobem nabízí svým zákazníkům nejen rychlé zřízení  virtuálního serveru, ale i následnou možnost zviditelnění nové  WWW prezentace na Internetu, a to na místech více než atraktivních.  Jedinou podmínkou pro klienty je již hotová vlastní WWW prezentace.  Globe Internet nabízí výrobu reklamních bannerů a dává klientům  k dispozici 1 měsíc od objednání virtuálního serveru, během nějž  mohou uplatnit nárok na inzerci zdarma.-MIC

Soudce operátorů

Systém  NiceUniverse 4.2, který dokáže změřit a objektivně vyhodnotit  kvalitu práce jednotlivých operátorů call centra, představila  trhu společnost Lucent Technologies. Tento systém založený na  CTI aplikaci plně automatizuje proces nahrávání a monitorování  telefonních hovorů, a současně poskytuje manažerovi call centra  možnost nestranně vyhodnotit naměřené údaje. Nahrávací programy  systému pracují na principu náhodného výběru telefonních hovorů,  které společně se záznamem obrazovky operátora vyhodnotí podle  zadaných kritérií.-MIC


Acrobat Capture 3.0 - Digitalizace papíru  pokračuje

Michal Chautur

Tak nějak bychom mohli uvést nový  program společnost Adobe Systems, která ohlásila dostupnost softwaru  Adobe Acrobat Capture 3.0, jenž by měl podnikům pomoci zpřístupnit  znalosti obsažené v papírových dokumentech. Nejnovější přírůstek  do rodiny řešení Adobe ePaper Solutions Acrobat Capture digitálně  zachycuje přesný výběr papírových dokumentů a transformuje je  na kompaktní prohledávatelné a na platformě nezávislé soubory  ve formátu Adobe PDF (Portable Document Format). Pokud potřebujete  sjednotit velké množství dokumentace a zpráv, podepsaných právních  dohod a lékařských záznamů, odstraní software odstup mezi pracovními  postupy s papírovými a digitálními dokumenty.

Nechte zmizet  stohy papíru

Není pochyb o tom, že se Internet stal kritickou  součástí v provozu dnešních podniků a státních organizací. Ale  přesto hraje i nadále papír hlavní roli v jejich každodenní činnosti.  Většina organizací se potýká s ohromným množstvím papírů, a to  vyžaduje řešení mnoha problémů s ukládáním, přístupem a vyhledáváním.  Software Acrobat Capture díky mnoha výkonným novým schopnostem,  které automatizují pracovní postupy, zlepšují rozpoznání obsahu  dokumentu, ověřují a opravují informace a snadno je lze rozšířit  na více procesorů, aby uspokojily vysoké požadavky na výkon,  zjednodušuje proces převodu z papíru do digitální formy od začátku  do konce.

"Protože fyzické papíry v krátké době nezmizí, existuje  jasná potřeba efektivní integrace papírů do existujících digitálních  pracovních postupů," řekl Claude Ezran, ředitel pro ePaper Solutions,  Adobe Systems Incorporated. "Pro každou organizaci, která pracuje  s kritickými papírovými dokumenty, dovoluje Acrobat Capture 3.0  snadno převést strategické podnikové informace uložené na papíře  do digitálních dokumentů, které jsou snadno přístupné a opakovaně  využitelné pro každého, kdo je potřebuje. To je nabídka s neodolatelně  přesvědčivou hodnotou."

Sdílejte své papírové dokumenty

Nová  verze Acrobat Capture se ideálně hodí pro obory intenzivně pracující  s papíry, jako například: farmacie, právo, obrana, letectví a  kosmonautika, lékařství, a také pro státní organizace, protože  nabízí převratnou rychlost zpracování. Rozdělením úloh na více  pracovních stanic (včetně víceprocesorových počítačů) a vyvážením  zatížení mezi nimi se Acrobat Capture 3.0 může snadno přizpůsobit  libovolné úloze bez ohledu na její velikost. Protože Acrobat  Capture 3.0 představuje řešení založené na formátu Adobe PDF,  jedná se o lepší řešení pro dokumenty z báze znalostí než formát  TIFF. Přestože oba formáty zachovávají vzhled originálních papírových  dokumentů, Acrobat Capture 3.0 produkuje soubory Adobe PDF, které  jsou menší a lze v nich snadněji vyhledávat a listovat než v  souborech TIFF.

Software Acrobat Capture 3.0 se dodává ve dvou  verzích navržených tak, aby uspokojily odlišné požadavky trhu.  Acrobat Capture 3.0 Personal Edition, jenž běží na jednom počítači  jako samostatná aplikace, dovoluje uživatelům převést až 20 000  stránek Adobe PDF, ve kterých lze vyhledávat. Zákazníci si mohou  přikoupit další stránky. Acrobat Capture 3.0 Cluster Edition  běží na skupině pracovních stanic, na něž je rovnoměrně rozložena  výpočetní zátěž, čímž se uspokojí požadavky na vysoké objemy  dat. Verze Cluster Edition poskytuje možnost převést neomezený  počet stránek.

S robustním softwarovým vývojovým kitem (SDK)  a aplikačním programovým rozhraním (API) je snadné integrovat  Acrobat Capture 3.0 a software pro zpracování dokumentů, faxové  a emailové aplikace a programy na skenování.

Cena a dostupnost

Doporučená  koncová cena programu Acrobat Capture 3.0 Personal Edition je  35 220 Kč. Cena Acrobat Capture 3.0 Cluster Edition bude 368  480 Kč na jeden procesor. Oba produkty vyžadují Windows NT Workstation  a jsou k dispozici pouze s anglickým uživatelským rozhraním (OCR  podporuje slovníky pro 16 jazyků). Software Acrobat Capture 2.0  se bude uživatelům Windows 95/98 i nadále nabízet jako základní  řešení jednoduché úrovně.


Periferie s FireWire - Nové produkty  od firmy Western Digital

Michal Chautur

Společnost Western  Digital Corporation zveřejnila svůj záměr vstoupit na trh počítačových  periferií s rozhraním 1394 (známé také jako FireWire), uvedením  série výrobků a příslušenství pro osobní počítače. První zařízení  Western Digital s rozhraním 1394 budou dostupná počátkem dubna.  Nové možnosti propojení a ukládání dat přinesou počítačům PC  a Macintosh tyto nové výrobky externí pevný disk WD 1394 WD PCI  adaptér 1394, pro stolní počítače a pro notebooky pak karta WD  PC Card CardBus 1394.

Předností: rychlost

Rozhraní 1394 je standardizovaná  technologie vysokorychlostního sériového rozhraní s možností  snadného připojení (plug-and-play) rozličných zařízení s vysokou  rychlostí přenosu dat pevných disků, digitálních videokamer,  tiskáren a skenerů. S rychlostí přenosu až 400 Mb/s, což je více  než 30-násobek přenosových schopností USB (universal serial bus),  je ideálním rozhraním pro přenos obrazových a zvukových dat v  reálném čase do počítače nebo notebooku.

K dalším výhodám technologie  1394 patří automatická konfigurace bez nutnosti přiřazení čísla  ID a bez terminátorů, možnost připojení periferií za chodu počítače  (hot swap) a podpora až 63 zařízení připojených kabely o délce  až 15 stop (cca 4,6 m). Snadnost připojení k rozhraní 1394 umožňuje  uživatelům takřka neomezeně zvyšovat úložnou kapacitu přidáváním  externích pevných disků WD 1394. Očekává se brzké zavedení technologie  1394 do digitálních zařízení spotřební elektroniky, jako jsou  televizní přijímače, videorekordéry a set-top boxy, a jejich  uvedení na trh v blízké budoucnosti. Všechna tato zařízení budou  kompatibilní s dnešními produkty s rozhraním 1394.

"Technologie  FireWire byla vyvinuta společností Apple a schválena komisí IEEE  jako průmyslový standard v roce 1995 a přináší obchodní příležitosti  firmám, které chtějí vyrábět periferie s plnou funkčností plug--and-play,"  říká Clent Richardson, vicepresident worldwide deveveloper relations  společnosti Apple. "Vítáme rozhodnutí společnosti Western Digital  podporovat standard FireWire, jenž skýtá možnost připojit nový  externí pevný disk Western Digital jednoduchým způsobem plug-and-play."

Kompatibilní  s PC i Mac

Externí pevné disky Western Digital s rozhraním 1394  jsou dostupné v kapacitách 10, 20 a 30 GB. Tyto pevné disky jsou  kompatibilní se všemi systémy PC nebo Macintosh s vestavěným  portem 1394 či s adaptérem pro 1394 a operačním systémem Windows  98 SE a Mac OS 8.6 nebo vyšším. Pro použití v počítačích bez  vestavěného portu 1394 nabízí Western Digital adaptéry pro rozhraní  1394 PCI adaptér pro stolní počítače a CardBus PC card pro notebooky.  Všechny výrobky Western Digital pro rozhraní 1394 mají záruční  dobu jeden rok.

Široká dostupnost je očekávána od počátku března  prostřednictvím maloobchodních partnerů společnosti Western Digital,  internetových resselerů, katalogových partnerů, vybraných distributorů  a elektronického obchodu společnosti. Ceny výrobků nebyly ještě  stanoveny.


Acer Power 4400 - Řešení pro profesionály

Michal  Chautur

Nejnovější přírůstek do úspěšné řady stolních PC, AcerPower  4400, je speciálně navržen pro potřeby profesionálních uživatelů.  Tyto počítače budou dodávány s nejnovějšími procesory Intel Pentium  III. Ty jsou osazeny na čipsetu NS-VIA Apollo Pro 133A, společně  vyvinutém firmami VIA Technologies a National Semiconductor.  Sběrnice, pracující na frekvenci 100/133 MHz, je základem vysokého  výkonu celého systému. Grafický čip 4xAGP, umístěný na základní  desce, má přímý přístup do systémové paměti, což zajišťuje vysoký  výkon v zobrazení 3D grafiky či videa.

Připraven pro práci v  síti

Acer Power 4400 je již v základní konfiguraci připraven  pro připojení do lokální sítě. Jeho robustní skříň disponuje  bohatým prostorem uvnitř a ventilací pro všechny komponenty systému,  a nový volitelný podstavec umožňuje vodorovnou i svislou polohu  PC. Díky této vlastnosti jsou PC Acer Power 4400 vhodná téměr  pro jakékoliv komerční prostředí.

Tradiční podpora vzdálené  správy

Rodina počítačů AcerPower obnovila tradici podpory vzdálené  správy systémů. U desktopů AcerPower 4400 si zákazníci mohou  vybrat ze čtyř různých síťových karet nebo volitelný modem. Působivým  doplňkem PC AcerPower jsou předinstalované utility pro správu  a ochranu systému a doplňky zajišťující ochranu, včetně jedinečného  nástroje pro obnovu systému Acer Time Machine. Novými doplňky  pro správu systému jsou ASM Pro Suite pro plný systémový management  a také Acer\s Easy Networking, rozhraní pro síťové připojení.


GoLive  Dynamic Link

Michal Chautur

Novou sadu výkonných modulů pro  elektronický obchod a dynamická data pro software Adobe GoLive  4.0, oceňovaný profesionální nástroj pro návrh webových stránek  a publikování na Internetu, představila firma Adobe Systems.  Touto sadou dále rozšiřuje svou integrovanou nabídku internetových  nástrojů. Adobe GoLive Dynamic Link je pro týmy, které tvoří  webové stránky, výkonným nástrojem pro vytváření vizuálně bohatých  stránek řízených daty, určena pro provádění obchodů na Internetu.

Na  rozdíl od existujících řešení, která vyžadují použití více nástrojů,  umožňuje GoLive Dynamic Link jak implementaci návrhu dynamických  stránek, tak navázání na databáze přímo v Adobe GoLive. To týmům,  jež tvoří webové stránky, dovolí soustředit se na složitější  programovací úlohy. GoLive Dynamic Link bude podporovat nejrozšířenější  systémy pro elektronický obchod společností Microsoft, Sun Microsystems,  Mercantec a Open Market.

Podpora Active Server Pages

Adobe  GoLive Dynamic Link pro ASP umožní tvorbu dynamických stránek  s použitím technologie Active Server Pages (ASP) společnosti  Microsoft. Technologie Active Server Pages je vyspělé, otevřené  a široce používané prostředí pro vývoj internetových stránek.  Stránky ASP mohou mít přístup do databází na lokální i podnikové  úrovni, jako jsou například FileMaker Pro, Informix, Microsoft  SQLServer, Microsoft Access, Oracle8i a Sybase. A jako část rodiny  Windows DNA, mohou být stránky ASP vytvořeny a použity pro obsluhu  prakticky libovolného internetového klienta na libovolném systému  a přitom poskytovat stabilní vývojové prostředí pro webové aplikace.  To také ochrání ohromné investice velkých podniků do softwaru.  GoLive bude zapisovat kód ASP, spolupracující se serverem Microsoft  Commerce Server, a také dovolí programátorům sestavit si své  vlastní, přizpůsobené řešení pro elektronické obchodování.

Podpora  JavaServer Pages

Adobe GoLive Dynamic Link pro JSP bude dodávat  dynamické stránky s použitím technologie JavaServer Pages (JSP)  firmy Sun Microsystem, která umožňuje jednoduchým, efektivním  způsobem vytvářet na platformě nezávislé aplikace používající  internetové stránky generované serverem. Technologie JSP je jediným  na serveru a platformě nezávislým řešením, které bylo vyvíjeno  otevřeně a umožňuje kombinovat obsah z téměř libovolného podnikového  zdroje dat, a tím vytvářet dynamické webové prezentace pro zákazníky  elektronických obchodů.

Dostupnost

Beta-verze modulu Adobe  GoLive Dynamic Link pro ASP je k dispozici výhradně z internetové  stránky adobe.com. Adobe GoLive Dynamic Link pro ASP vyžaduje  software Adobe GoLive 4.01 pro Macintosh nebo Windows a je již  nyní k dispozici pro registrované uživatele softwaru Adobe GoLive  4.0 ze stránek Adobe.com. Vydání Adobe GoLive Dynamic Link pro  technologii JSP se plánuje na příští jaro.


Kodak LFP 3043 - Tiskárna  pro profesionály

Michal Chautur

Novou velkoformátovou inkoustovou  tiskárnu Professional LFP 3043 uvedla na trh společnost Kodak.  Ta je určena především pro zpracovatelské fotolaboratoře, výrobce  velkoplošných reklam, plakátů a poutačů, reklamní agentury a  pre-press studia. Nová tiskárna vyniká především kombinací 6  tiskových barev a piezo technologií tisku (1 440 x 720 dpi).  Díky těmto vlastnostem dosahuje nová tiskárna Kodak vysoké produktivity  práce v kombinaci se skvělou kvalitou fotografického tisku ve  vysokém rozlišení.

Technická specifikace

Tiskárna disponuje  následujícími rozlišeními tiskové kvality: 1 440 x 720 dpi, 720  x 720 dpi a 360 x 360 dpi s použitím tiskové technologie piezo.  Rychlost tisku od 8 m2 za hodinu (360 x 360 dpi), 4 m2/h (720  x x 720 dpi) až do 2 m2 za hodinu (1 440 x 720 dpi). Maximální  šíře tiskového média je 109,2 cm, maximální šířka tisku až 107  cm. Tiskárna používá 6barevný systém CMYKClightMlight, 220ml.  tiskové hlavy pro rychlou a "čistou" manipulaci, systém sledování  inkoustů v tiskové hlavě. Kodak Professional LFP 3043 pracuje  s médii o gramáži od 90 do 400 g/m2.

Kapacita tiskové hlavy  je 220 ml. inkoustu (odděleně pro C,M,Y,K, Clight a Mlight).  Rozměry zařízení jsou 1 870 x 580 x 1 263 mm, jeho hmotnost je  63 kg včetně stojanu.

Cena

Kvalitě této profesionální tiskárny  odpovídá i její cena. Cena tiskárny vč. síťové karty, BestColor  4.0 RIPu, ColorMouseTool a ICC profilů pro všechny média a inkousty  Kodak Professional EI je 499 000 Kč bez DPH. Tiskárna byla poprvé  představena u příležitosti výstavy Reklama 2000 na pražském Výstavišti  v termínu 1. až 3. 3. 2000.


Server SGI 1200

Michal Chautur

Společnost  SGI uvedla na trh dalšího člena rodiny low-end serverů, nazvaného  SGI 1200. Nový server se dodává ve dvou variantách: SGI 1200L  pro operační systém Linux (SGI ProPack 1.2 s Red Hat 6.1 nebo  SuSE 6.2) a SGI 1200M pro Microsoft Windows NT 4.0 a Microsoft  Windows 2000.

SGI 1200 je škálovatelný stroj s jedním až dvěma  procesory Pentium III, optimalizovaný pro montáž do racků. Je  navržen tak, aby vyhověl jak náročným požadavkům internetových  aplikací, tak zapojení do clusterů při řešení složitých technických  výpočtů. Podporuje rychlý a předem neodhadnutelný růst tzv. serverových  farem. Díky nízké stavební výšce (2 U, tj. 3,5") jej lze snadno  umístit do standardního 19" racku. Ke stálým vlastnostem serveru  náleží dále za provozu vyměnitelné diskové jednotky a paměť se  zabezpečením ECC.

Dálková správa

Server SGI 1200 disponuje  nejmodernějšími možnostmi monitorování a dálkové správy, jejichž  cílem je dosažení optimálního výkonu. Jedním z těchto nástrojů  je tzv. emergency management port, na němž lze sledovat záznam  systémových událostí a další kritické informace o systému, případně  prostřednictvím sériového spojení provést i vzdálený restart.  Implementovaná podpora protokolu SMNP činí server snadno integrovatelným  se standardními systémy správy počítačových sítí.

Linuxové nástroje

Díky  společnému úsilí s Open Source komunitou přichází model SGI 1200L  s významnou inovací, kterou jsou linuxové nástroje pro sledování  výkonu kernel profiling, lock metering a kernel event tracing.  Prostředí Advanced Cluster Environment společnosti SGI obsahuje  navíc nástroje pro dálkovou instalaci softwaru, které usnadňují  správu rychle rostoucích serverových farem.

Celosvětová servisní  organizace SGI poskytuje pro linuxové prostředí širokou škálu  služeb. Na jediném kontaktním místě lze získat 24 hodin denně  7 dní v týdnu podporu pro hardware, operační systém Linux, instalaci  a konfiguraci systému, jsou zajištěny konzultační služby a kvalitní  školení zákazníků. Více informací lze nalézt na adrese www.sgi.com.


Barevný  FAX - Canon přináší barvu faxovým zařízením

Michal Chautur

Canon  představí v 1. polovině tohoto roku řadu multifunkčních strojů  pro potřeby malé a domácí kanceláře. Dvojice faxu a MultiPASSU  s barevnými výstupy bude navazovat na úspěchy Canonu na tomto  trhu. Silný posun tak zaznamená tento segment zejména v oblasti  multifunkčního využití.

Představeny budou dva multifunkční modely  MultiPASS MPC80 a MPC70. Model MPC70 bude vybaven modemem (33,6  Kb/s) o rychlosti 1 strana za 3 sec. a 8MB pamětí (až 426 stran).  Model MPC70 je schopen rychlosti přenosu 1strany za 6 sec. (14,4  Kb/s) a 2MB pamětí (až 42 stran). Oba stroje jsou ve své kategorii  zcela výjimečné. Dvanáct dotekových tlačítek funkcí, přes 100  adres kódovaného rychlovysílání a mnoho dalších vlastností vychází  vstříc potřebám skupinového a časově naprogramovatelného vysílání.  Navíc barevný fax je schopen pracovat, aniž by bylo spuštěno  PC s rychlostí přenosu 1 plnobarevné stránky za necelou minutu.

Barevné  faxování

MPC80 a MPC70 budou dodávány se softwarem Canonu, Desktop  Managerem (DTM). Ten umožňuje jednoduchou kontrolu všech funkcí  hardwaru ruku v ruce se softwarem, včetně snadného faxování přímo  z PC a barevného skenování. Základním výchozím bodem DTM je "nabídka",  která umožňuje jednoduchý a okamžitý přístup ke všem funkcím.  Její součástí je adresář, skupinové faxování z PC a přímá kontrola  všech hardwarových operací přímo z PC. Funkce okamžitého "scan  to mail" umožňuje uživateli připojit barevný naskenovaný materiál  do mailové zprávy, a to rychlostí 45 sec. Faxové zprávy mohou  být poslány z/do e-mailových aplikací (jako jsou Outlook nebo  Exchange), přičemž adresář je schopen evidence nejen faxových,  ale i e-mailových adres.

Z faxů s barevným přenosem budou uvedeny  na trh modely B230C a B210C. Model B230 nabízí nejvyšší analogovou  rychlost přenosu, jaká je možná 1 strana za 6 sec. (33,6Kb/s)  a paměť pro až 426 stran. Fax B210C přenáší rychlostí 1 strana  za 6 sec. Velikost paměti je 42 stran. S důrazem na komplexní  vlastnosti faxu mohou oba modely nabídnout skupinové vysílání,  odložené vysílání, rychlovysílání skupin adres přes jednu volbu  a navíc zcela novou možnost přenosu barevného dokumentu rychlostí  menší než 1 minuta.

Závěr

Všechny čtyři produkty nabízejí barevný  tisk fotorealistické kvality, stejně jako možnost výběru výstupních  médií, včetně transferové fólie a pohlednice. Barevné kopírování  vysoké kvality je specialitou každého modelu, neboť je nezávislé  na PC. Nový design a multifunkčnost všech těchto strojů jsou  zcela jedinečné, neboť šetří nejen čas, ale i pracovní prostor  dnešní malé kanceláře.


Pulsar Ellipse - Airbag pro váš počítač

Michal  Chautur

Firma MGE UPS SYSTEMS představila Pulsar Ellipse, novou  generaci UPS (deset modelů od 300 do 1200 VA) pro uživatele PC  a Maců pro domácí i kancelářské použití. Jaký tento nový zdroj  energie je?

Přitažlivý design

Svým novým atraktivním designem  Pulsar Ellipse dokazuje, že příslušenství počítače může zároveň  upoutat jak vynikajícími parametry, tak i pěkným vzhledem.

Je  charakterizován maximální ochranou a dobou zálohování na minimálním  prostoru.

Technologie vysokofrekvenční přeměny energie a nové  supertenké vysokokapacitní akumulátory snižují hmotnost a rozměry  vlastní UPS a účinně chrání vaše počítače.

První řada UPS s  komunikačním portem USB

Pulsar Ellipse, certifikovaný USB Implementers  Forum, nabízí snadné připojení k PC nebo k Macu a je dokonale  integrován do systému managementu napájení ve Windows 2000.

Pomocí  ochranného portu zbaví Pulsar Ellipse vaši datovou linku přepětí  a dalších rušivých vlivů, které se přenášejí po faxových či modemových  linkách nebo počítačové síti (Ethernet apod.).

Vlídný k uživateli

Jednoduše  zapojte přístroje, které chcete chránit (počítač, monitor, modem,  apod.) přímo do standardních zásuvek na Pulsaru Ellipse. Do zásuvek  lze bez problému zapojit i síťové adaptery. Periferní zařízení,  která nemusí být zálohována, je možno chránit proti přepětí zapojením  do speciálních zásuvek, vybavených pouze přepěťovou ochranou.  Pulsar Ellipse je možno postavit ve svislé poloze na stůl, nebo  umístit vodorovně pod monitor, čímž si uvolníte cenný pracovní  prostor (unese 14", 15", 17" i 19" monitory až do 25 kilogramů).

Vlídný  k životnímu prostředí

Pulsar Ellipse byl navržen a vyrábí se  v závodech MGE UPS SYSTEMS ve Francii a Spojených státech (všechny  jsou certifikovány dle ISO 14001). Je vyroben z recyklovatelných  materiálů. Akumulátory je možno snadno vyjmout a zjednodušuje  se tak jejich sběr na konci jejich životnosti.


Canon BJC 6500 - Tiskárna  pro šetřílky

Michal Chautur

Vysoká kvalita tisku, úsporná technologie  oddělených inkoustových zásobníků, USB podpora a schopnost pracovat  s formátem A3 staví tuto tiskárnu nesporně do dobré pozice vysoce  výkonného stroje na trhu A3 tiskáren.

Změny pracovních postupů  a nárůst potřeby grafických výstupů nejen v obchodní dokumentaci  vyvolávají nutnou potřebu A3 tiskárny. Zvláště takové, která  nabízí profesionální výstup umocněný vysokým výkonem a je kompatibilní  se systémy Windows i Mac. Z tohoto pohledu je tiskárna vhodná  zejména pro tisk CAD dokumentů, grafická studia, marketingová  i ekonomická odd. a všechna pracoviště potřebující kvalitní výstup,  reprezentující dané téma dokumentu.

Rychlá i v barvě

Nepřehlédnutelná  rychlost tisku v barvě i monochromaticky odlišuje BJC6500, A3  tiskárnu, od jejích pomalejších konkurentů. Konfigurace dvojice  cartridgí (BC30 + BC-31) podporuje výstup o rychlosti 9 stran  A4/min. monochromaticky a 6 stran A4/min. v barvě. Černý inkoust  při rozlišení 1 440 dpi nabízí výstup velmi blízký laserové kvalitě.

Užitím volitelné fotocartridge BC-32 (3 barvy) vytváří už tak  vynikající BJC-6500 nadstandardní 6barevný fototisk. Canon Drop  Modulation Technology zajišťuje, že proměnná velikost inkoustových  kapek je zatavena do povrchu média, což znamená, že fototiskárna  BJC-6500 nabízí nyní ostřejší obraz než kdykoli předtím.

Technologie  oddělených inkoustových zásobníků Canon je nedílnou součástí  BJC-6500. Oddělené inkoustové zásobníky pro každou barvu zvlášť  nabízejí výraznou cenovou úsporu díky redukci ztrát inkoustu  při barevném tisku. V okamžiku vyplýtvání jedné barvy může být  zásobník nahrazen zcela nezávisle na ostatních. Hladina každého  inkoustového zásobníku je monitorována světelným paprskem, který  uživatele včas upozorní na potřebu výměny jednotlivých zásobníků.

Volitelná skenerová hlava IS-32 dovoluje uživateli tiskárny BJC-6500  skenovat až A3 dokument nebo fotografii. Základní a snadno použitelný  software je součástí dodávky.

BJC-6500 je kompletně kompatibilní  s platformami iMac/G3 a Windows. Síťové zapojení BJC6500 je možné  přes Axis PrintPoint 140 BJC, tiskový server umožňující sdílení  síťového prostředí.


Stáhněte si kód - Další perla v linuxovém náhrdelníku

Michal  Chautur

Společnost SGI oznámila uvolnění svého zdrojového kódu  aplikačního programového rozhraní OpenGL Sample Implementation  do společenství Open Source. OpenGLSample Implementation v současné  době využívá většina předních dodavatelů hardwaru pro 3D grafiku  jako základnu pro grafickou akceleraci.

Uvolnění zdrojového  kódu

Po uvolnění OpenGL Sample Implementation budou k dispozici  i všechny komponenty potřebné pro implementaci ovladačů OpenGL  s hardwarovou akcelerací. Lepší dostupnost výkonných implementací  v Linuxu povede ke vzniku třídy profesionálních technických a  tvůrčích aplikací, jako jsou například počítačem podporované  konstruování (CAD), molekulární modelování, vědecká vizualizace,  architektonické 3D "procházky" a vizuální simulace. Rozšíření  dostupnosti implementací na principu OpenGL urychlí i proměnu  Linuxu na platformu pro počítačové hry.

Nejčastěji využívaná  aplikace 2D a 3D

Od svého představení v roce 1992 se OpenGL  od SGI stalo nejčastěji užívaným aplikačním programovým rozhraním  v oblasti 2D a 3D grafických aplikací. Je dostupné ve všech rozšířených  prostředích, jakými jsou IRIX, Solaris, HP-UX, Compaq Tru64 UNIX,  AIX, BeOS, Windows NT, Windows 98 a Mac OS.

Linux platformou  budoucnosti?

Výše uvedené uvolnění zdrojového kódu dále naplňuje  strategii SGI vzhledem k Linuxu, který je považován za platformu  budoucnosti. Společnost SGI v průběhu posledních let pro něj  vyvíjí kompletní řešení. Tato snaha již vedla ke zlepšení v oblasti  sítí i výkonnosti web-serverů. Dalším krokem je proto podpora  aplikačního programového rozhraní OpenGL, které by mělo zůstat  na špici profesionálních grafických aplikací i v nové oblasti  uplatnění. Zdrojový kód OpenGL Sample Implementation si lze stáhnout  na adrese oss.sgi.com.


Epson EPL-5700L - Ideální do menších kanceláří

Michal  Chautur

Epson uvádí na trh novou laserovou tiskárnu s názvem  EPL-5700L. Ačkoliv je prezentován spíše jako periferie pro uživatelé  počítačů Apple, mohou tento nový model samozřejmě využívat i  uživatelé pracující v prostředí Windows.

Epson EPL-5700L pracuje  s rychlostí 8 stránek za minutu v rozlišení 600 x 600 dpi. Při  použití technologie Micro Gray s originálním ovladačem EPSON  pak výstupní materiály odpovídají rozlišení 1 200 x 1 200 dpi.  Tiskárna je vybavena obousměrným (bi-directional) paralelním  portem a USB interfacem. Ovladače pro Windows 95, 98 Windows  NT a pro řadu Apple Macintosh jsou standardně dodávány s tiskárnou.

Ideální  pro malé kanceláře

Nový Epson EPL-5700L byl konstruován v první  řadě pro potřeby malých kanceláří a pro ty domácí uživatele,  kteří nechtějí ztratit výhody a přednosti rychlé laserové tiskárny.  Díky svým malým rozměrům tato tiskárna může být umístěna na nejmenších  psacích stolech či použita u kterýchkoliv pracovních stanic.  Takže jakýkoli uživatel může využít předností, které nabízí tiskárna  laserová. Vysoké rozlišení 600 x 600 dpi bylo dále zdokonaleno  vývojem speciální matematické techniky. Prověřená technologie  BiRITTECH, která je patentem společnosti, se využívá k zaoblení  hran, takže poskytuje výborné výsledky při tisku dopisů či zpráv,  kde by se jinak projevovaly "zuby" při vykreslování čar. Navíc  software MicroGray 1200, jenž je integrovanou součástí ovladače,  zajišťuje lepší dávkování toneru, aby se tím docílilo vykreslení  velice ostrých čar a obrysů. Díky této zdokonalené technologii  tištěný obraz z nové EPL-5700L je ekvivalentní s tiskem pocházejícím  z laserové tiskárny kategorie 1 200 dpi.

Příslušenství

Ten,  kdo chce používat novou laserovou tiskárnu Epson EPL-5700L pro  tisk velkých objemů, může využít výhody volitelného doplňkového  zásobníku na papír o kapacitě 500 listů. Paměť tiskárny může  být podle potřeby zvýšena standardním, lehce dostupným paměťovým  modulem PS/2. Zásobník toneru vydrží zhruba 6 000 stránek a odděleně  vyměnitelný fotoválec je nutno vyměnit po vytištění zhruba 20  000 stran.

Závěr

Ideálním využitím modelu Epson EPL-5700L mimo  domácích uživatelů je osobní tiskárna u pracovní stanice se zatížením  do 15 000 stránek za měsíc. Zamezí se tím zbytečnému běhání zaměstnanců  k daleké centrální síťové tiskárně v případě, že se tiskne individuální  dopis či dokument. Český dodavatel zařízení Epson uvádí cenu  této tiskárny na 12 800 Kč bez DPH.


Acer WT 300

Michal Chautur

Společnost  Acer Computer Česká a Slovenská republika oznámila, že v těchto  dnech uvádí na český trh Acer WT 300 Windows-based terminal.  Zařízení WT 300 poskytuje komerčním uživatelům výraznou alternativu  desktop PC pro síťové aplikace v prostředí Windows. WT 300 nabízí  firemním manažerům informačních systémů přesnou, bezproblémovou  a bezpečnou kontrolu celkových nákladů na pořízení a provoz (TCO).

Špičkový  terminál

Acer WT 300 je zajímavým řešením nejen z hlediska nákladového,  bezkonkurenční je rovněž správa a bezpečnost systému. Při použití  Acer WT 300 jako terminálů běží veškeré aplikace na serveru.  Správa souborů, instalace/upgrade softwaru a správa jednotlivých  uživatelů vše se děje na serveru, což eliminuje potřebu administrace  klientských stanic. Stejně tak, díky použití dobře známého a  plně funkčního prostředí Windows, jsou omezeny další náklady,  spojené se seznamováním uživatelů s novým operačním systémem.  Nejvýznamnější charakteristickou vlastností WT 300 je však Acer  Smart Card hardwarové řešení zabezpečení a kontroly, založené  na použití přístupových čipových karet.

Srdcem terminálu Acer  WT 300 je procesor MediaGX LV s taktovací frekvencí 200 MHz a  čipset Cx 5530, obojí od společnosti Cyrix. WT 300 využívá jeden  DIMM (Dual Inline Memory Module) a podporuje 32nebo 64MB non-ECC  RAM. Připojení do sítě je realizováno přes onboard síťovou kartu  AMD AM79C973 10/100 Base T Ethernet.

Karta Smart Card s administračním  softwarem Acer SmartPack dovoluje přístup do sítě přes Acer WT  300 pouze uživateli, na kterého je karta vystavena (s platným  PIN). Systémová architektura WT 300 je podobná jako u standartního  desktopu PC, zahrnujícího CPU, RAM, ROM a EPROM. Systém SmartPack  umožňuje administrátorům karty Smart Card plně programovat, ať  již s právy uživatelskými či správce systému.

Běží na Windows  CE

Operační systém pro WT 300 Windows CE je uložen na disku,  který je přímo na čipu. Vedle Windows CE je zde software od společnosti  Acer pro přihlášení do sítě, klient Citrix Independent Computing  Architecture (ICA) a klientský software Microsoft Remote Desktop  Protocol (RDP). Server a terminály WT 300 mohou být provozovány  pod různými operačními systémy. V současné době Citrix MetaFrame  podporuje ICA pod Windows NT verze 4.0 TSE, Service Pack 4, a  v budoucnu také Windows 2000 Server. Microsoft RDP je podporován  Windows NT 4.0 TSE a v budoucnu bude taktéž podporován operačním  systémem Windows 2000 Server. Díky možnosti umístit terminál  do vodorovné i svislé polohy jsou prostové nároky WT 300 minimální.


E-obchod  zdarma - Pořiďte si vlastní elektronický obchod

Michal Chautur

Český  internetový portál MSN.ATLAS.CZ ani ne půl roku po spuštění svého  katalogu elektronických obchodů na Internetu připravil pro uživatele  další příležitost, jak co nejlépe prezentovat výrobky nebo služby  možnost vytvořit si zdarma plnohodnotnou aplikaci elektronického  obchodu na adrese mujobchod.atlas.cz.

Důvodů pro zřízení elektronického  obchodu na Internetu je mnoho: Oslovení obrovského množství zákazníků,  snižování nákladů (a tím i cen), využitelnost geograficky vzdálených  poboček, lepší informování o výrobcích či službách s využitím  všech možností, které Internet poskytuje, možnost být zákazníkovi  k dispozici 24 hodin denně.

"Můj obchod" může být váš obchod

Nová  služba Můj obchod na internetovém portále MSN. ATLAS.CZ je realizována  ve spolupráci s dvěma partnery. Společnost Ecommerce, s. r. o.,  je producentem technického řešení vlastní aplikace. Služba, která  je na této aplikaci založena vytvořit si uživatelsky jednoduchým  způsobem bez programování vlastní elektronický obchod provozovaný  na internetovém serveru je poskytována dvěma provozovateli: společnostmi  ATLAS.CZ, a. s., a PVT, a. s. Kromě největšího katalogu elektronických  obchodů na českém Internetu (800 obchodů) a katalogu zboží s  možností výběru zboží podle ceny (750 000 položek) nabízí nyní  kvalitní zázemí pro ty zájemce o prodej na Internetu, kteří dosud  nemají vlastní elektronický obchod ani programátorské kapacity  pro jeho zřízení a provozování.

Zřiďte si svůj obchod zdarma

Zájemce  o elektronický obchod provozovaný na internetovém portále jistě  potěší fakt, že provoz obchodu je bez jakýchkoliv poplatků. Obchod  je zřízen na adrese mujobchod.atlas.cz/firma. Aplikace nabízí  zdarma rovněž možnost on-line nebo off-line editace nabídkového  katalogu prodejny, jakož i možnost přizpůsobení personalizace  grafiky a ovládání, což je pro obchodníka důležité kvůli vytvoření  vlastního specifického image obchodu.

Po splnění všech kritérií,  vyžadovaných standardně pro každou prodejnu, bude takto vytvořená  aplikace zdarma zařazena do největšího adresáře elektronických  obchodů v České republice obchody.atlas.cz.


Barracuda ATA II - Nejbytelnější  disková mechanika světa?

Michal Chautur

Nový přírůstek do nejpopulárnější  řady diskových mechanik pro PC uvedla nedávno společnost Seagate  Technology, Inc. Barracuda ATA II, chráněná ochranným systémem  3D od firmy Seagate, je disk nejrobustnější konstrukce na světě  se 7 200 otáčkami za minutu, který vydrží náraz až 300 G. Barracuda  ATA II, jež může mít kapacitu až 36 GB, je ATA disková mechanika  třetí generace se 7 200 otáčkami za minutu, cílená do oblasti  komerčních stolních systémů a všude tam, kde je potřeba maximální  užitná hodnota při vysokém výkonu. Vyznačuje se velmi krátkou  přístupovou dobou a vysokou rychlostí přenosu dat, zlepšenou  operačním systémem s novou elektronikou, čtyřnásobným zvětšením  paměti cache, padesátiprocentním zvýšením kapacity na jeden disk,  a až o 15 procent lepším výkonem ve srovnání se všemi předešlými  pevnými disky ATA. "Barracuda ATA II se vyznačuje špičkovou výkonností  v oblasti komerčně dodávaných disků pro podnikovou sféru a maximálním  výkonem pro počítačové nadšence z řad spotřebitelské veřejnosti,"  řekl Dave Wickersham, starší viceprezident produktové řady. Po  discích se 7 200 otáčkami roste poptávka úměrně tomu, jak si  uživatelé začínají osvojovat složitější aplikace pro Internet  a propracovanější hry, začínají zpracovávat digitální video a  fotografii, vytvářet vlastní hudební CD a připravovat nahrávky  pro své jukeboxy, zaznamenávat film a TV pořady v plné kvalitě,  modelovat s pomocí tabulkových kalkulátorů a využívat integrované  domácí účetnictví s homebankingem."

Bezpečnost dat především

Seagate  opět přichází ke svým zákazníkům s nejrobustnější diskovou mechanikou.  Všechny diskové mechaniky jsou vybaveny 3D ochranným systémem,  což je v komerční sféře nejúplnější balík prostředků pro ochranu  disků, jejich diagnózu a zabezpečení dat. Například díky ochraně  GeForce Barracuda ATA II vydrží největší ráz mimo provoz mezi  disky se 7 200 otáčkami za minutu. Firemní ochranný systém SeaShield  chrání citlivé části desky tištěných spojů a transportní obal  SeaShell chrání mechaniky během celého procesu montáže proti  rázu většímu než 1 000 G. Autodiagnostická funkce Safe Sparing  dohromady se systémem S.M.A.R.T. a systémem samoopravného chybového  kódu (ECC) chrání uživatelská data proti poškození. V případě,  že se systém počítače PC setká s problémy, grafický diagnostický  software SeaTools jednoznačně identifikuje, zda disk pracuje  správně, a pakliže ano, poskytne uživateli alternativní řešení.  Takto je uživatel zbaven potřeby demontovat disk, a redukuje  se tak riziko ztráty dat a urychluje diagnostika systémových  problémů. Bylo ukázáno, že SeaTools snižuje špatnou diagnostiku  diskové mechaniky na 30 procent, dále snižuje manipulační náklady  a zvyšuje efektivitu značkových výrobců, distributorů a resellerů.

Kapacita

Barracuda  ATA II je největším diskem s ATA rozhraním, který kdy společnost  Seagate vyrobila . Disk se dodává v populárních kapacitách 30,6,  20,4, 15,3 a 10,2 GB. Průměrná střední přístupová doba je 8,2  ms. Data z disku se čtou neuvěřitelnou rychlostí 45,5 MB/s, a  přitom může přenášet data z paměti cache nejvyšší rychlostí 66,6  MB/s přes rozhraní Ultra ATA/66. Zvětšená dvoumegabytová paměť  cache (oproti dřívějším produktům je čtyřnásobná) poskytuje uživatelům  rychlejší přístup ke specifické informaci. Barracuda ATA II má  rovněž velmi nízkou úroveň hlučnosti než jakýkoli jiný disk se  7 200 otáčkami za minutu. Testovací jednotky se již dodávají  a začátek hromadné výroby je plánován na březen 2000.

§§§§§


NVidia jednička mezi 3D akcelerátory

Lukáš Erben

c00p0184

NVidia současná jednička mezi 3D akcelerátory, připravila možná největší překvapení tím, že se na letošním CeBitu samostatně neprezentovala. Nejzajímavější novinky z oblasti 3D akcelerátorů tak byly zveřejněny až krátce po skončení CeBitu a později oficiálně povrzeny na GDC (Game Developers Conferrence).

Novou vlajkovou lodí firmy má být od letošního jara čip NV15, který nahradí velmi úspěšnou GeForce 256. Jádro čipu sice bude pracovat na "pouhých" 135 MHz (DDR paměť na 333 MHz), renderovací engine je ale 256 bitový, s výkonem 540 milionů pixelů (dual textured). Hlavní "inovací", kterou nový čip přinese, tak bude více než dvojnásobný výkon oproti GeForce 256. NV15 bude pracovat s až 128 MB paměti a kromě T&L podporuje i HW clipping. Zajímavá je podpora nestandardních velikostí paměti (48 a 96MB) i mnoho dalších drobností, jako jsou flat panely, HDTV encoding apod. NV 15 bude postavena na 0,18mikronové technologii a bude emitovat jen asi polovinu tepla oproti GeForce 256.

Další novinkou, kterou hodlá nVidia uvést na trh během letošního jara, je čip NV11. Jedná se o pomalejší variantu odvozenou od NV15 (dejme tomu analogie TNT2 M64 TNT2). Bude vyráběna technologií 0.18 mikronu, s pracovní frekvencí 160 MHz, pamětí na 183 MHz, podporou T&L, a maximálně 64MB SDRAM nebo DDR-SDRAM.

Čip NV11 bude určen pro počítače střední třídy budou vyráběny varianty se 32 a 64 MB paměti. Čip podporuje dva nezávislé displeje (monitory) s rozlišením 2 048 x 1 536, respektive 1 600 x 1 200 pro druhý monitor. NV11 bude plně softwarově kompatibilní s GeForce 256 a bude podporovat AGP 4x a HDTV. Produkce tepla by měla být asi o 30 procent nižší než u NV15 to vše při výkonu 320 megapixelů (dual-textured). Dalším možným využitím NV11 by mohly být hi-end notebooky, kterým by se tak konečně dostalo opravdu výkonné 3D grafiky.

ATI Charisma Engine

Celým jménem ATI Charisma Engine and Pixel Tapestry Architecture, není jen "další" T&L čipset. Obsahuje totiž některé nové, či neobvyklé funkce. Nové funkce jsou založené na rozšířené 3D pipeline již při letmém pohledu na její diagram je zřejmé, že přibylo pár novinek. Vedle "tradiční" transformace a nasvícení přidalo ATI keyframe interpolation a kvalitnější Vertex Skinning.

Keyframe Interpolation

Keyframe Interpolation je poměrně originální funkce, která umožňuje opravdu zajímavé efekty. Jedná se vlastně o technologii, jež dokáže morfovat 3D modely (mesh) z výchozí do finální podoby. V praxi to znamená, že dokáže automaticky vytvářet plynulejší animace například při pohybech v obličeji. Velmi zjednodušeně řečeno: stačí zadat výchozí stav modelu a stav konečný a o provedení potřebného počtu deformací modelu mezi oběma klíčovými fázemi se už postará hardware. Tuto technologii lze pochopitelně aplikovat spíše na lokální a drobné animace (detaily), o to větší efekt by ale měla přinést. Otázkou samozřejmě zůstává, zda vývojáři po této funkci sáhnou (což je pravděpodobné) a zda ji do budoucích čipsetů zakomponují i konkurenční firmy.

Pixel Tapestry Architecture

Pixel Tapestry Architecture ATI je založena zejména na schopnosti každé pipeline Rage6 nanášet tři textury současně. Významná je i podpora všech obvyklých druhů bump mappingu, jako je Emboss, Dot Product 3, Enviromental Mapped Bump Mapping a Cubic Enviromental Mapping. Podpora 3D textur pak umožňuje vytvářet různé typy volumetrické mlhy, kouře a tekutin. Při použití tří textur (či dvou s konečným trilineárním filtrováním) tak není čip penalizován nutností počítat každý obrazový bod ve dvou pracovních cyklech.

ATI zatím nic bližšího o výkonu Rage6 neprozradilo, a tak nám nezbývá než o všem tradičně spekulovat. V tiskové zprávě se mluví o "Gigapixel architecture". Vzhledem k tomu, že není jasné kolik pipeline bude Rage6 obsahovat, je těžké odhadnout skutečný výkon. Vzhledem k tomu, že ATI hovoří v souvislosti s Rage6 (zatím spíše neoficiálně) i o komplexním antialiasingu (vyhlazování hran) a motion blur efektech, je pravděpodobné, že Rage6 bude výkonem přímo konkurovat čipům NV15 a kartám Voodoo5.

Něco Low Endu

Rage6 není jedinou novinkou, kterou ATI v posledních dnech oznámila. Další 3D čip se však trochu překvapivě objevuje v oblasti grafiky integrované na základní desce. A zajímavé rozhodně je, že tato technologie má mimo jiné pohánět budoucí konzoli Nintenda. Čipset S1-370 TL je zaujme zejména svým (mezi integrovanými čipsety nevídaným) výkonem. Kromě 128bitové architektury nabízí i kompletní T&L engine, modifikované rozhraní pro komunikaci se systémovou sběrnicí (přenosová rychlost by měla být 2,1 GB/s, i přesto, že čipset používá sdílenou systémvou 66/100/133 MHz SDRAM). Výkon čipsetu je podle ATI 12.5 milionu polygonů (tedy je dvojnásobek Voodoo3 2000 a jen o trochu méně, než zvládne GeForce) a fillrate 330 megapixelů. S1-370 TL podporuje i motion compensation pro plynulé přehrávání DVD a všechny standardní 3D funkce. K dispozici jsou ovladače pro DirectX 7 a open GL ICD.ATI se tedy stane i "výrobcem" základních desek. Zatím sice není jasné, zda bude ArtX technologii dodávat jen integrátorům / OEM partnerům, či zda budou základní desky dány i do volného prodeje. Každopádně to ale znamená, že v low-end segmentu, který doposud okupoval (z grafického hlediska absolutně katastrofální) čipset i810, bude nyní existovat i relativně výkonná varianta podle ATI je S1-370 TL v 3D grafických operacích minimálně dvakrát rychlejší než i810 (měřeno v 3D Winbech a QuakeIII). S1-370 TL by měl být běžně k dostání ve druhém čtvrtletí, verze podporující 133 MHz sběrnici pak ve druhém pololetí.Rok 2000 se tedy ponese ve znamení gigahertzových procesorů a pravděpodobně i prvních gigapiexlových 3D akcelerátorů. Standardní velikost paměti na grafické kartě vzroste z 16-32 MB na 32-64 MB a můžeme se těšit na "filmové" efekty a kvalitu obrazu vše počítané v reálném čase. Co nás asi čeká v roce 2001?

Porovnání teoretického výkonu připravovaných 3D čipů

Voodoo 5 6000720 Megapixelů (bez záruky)*nVidia NV 15540 MegapixelůVoodoo 5 5000360 Megapixelů (bez záruky)*nVidia NV 11320 Megapixelů

GeFoce 256240 Megapixelů

Voodoo 4180 Megapixelů (bez záruky)*

S1 370-TL165 Megapixelů

TNT2 Ultra150 Megapixelů

Voodoo290 Megapixelů

TNT90 Megapixelů

* Záleží na konečné pracovní frekvenci čipů VSA100

§§§§§


Na prahu nového tisíciletí

Petr Felt

c00p0185

se hannoverské výstaviště stane centrem pozornosti celého světa bude se zde od 1. června do 31. října konat světová výstava EXPO 2000, které se zúčastní rekordní počet 194 států a mezinárodních společností. Ale ještě předtím (právě kvůli Expu 2000 o něco dříve než obvykle) se zde ve dnech 24. února až 1. března konal světový veletrh informačních technologií, telekomunikací a kancelářské techniky CeBIT 2000. Zúčastnilo se ho téměř 8 000 vystavovatelů ze 60 zemí, 700 000 návštěvníků, z toho 120 000 ze zahraničí a 10 000 novinářů. Proběhl na 420 000 čtverečních metrech výstavní plochy v 26 halách.

Rád bych připomněl ještě jednu zajímavou akci CeBIT HOME, kde uvidíte výrobky založené na nejnovějších technologiích, určené pro ryze spotřební oblast, a tedy dá se říci, pro domácnost. Tento veletrh se koná každé dva roky letos se na něj můžete těšit, poněvadž proběhne ve dnech od 30. srpna do 3. září na výstavišti v Lipsku. Podle přihlášených vystavovatelů to vypadá, že jeho nosným oborem bude on-line computing.

Trendy

"Žádný obchod bez Internetu" to byl dominantní trend letošního CeBITu. Počítače a sítě mají v celé průmyslové a obchodní sféře stále rostoucí vliv na výkonnost podniků. Všechny obchodní procesy získávání zákazníků, zajišťování objednávek, výroba, dodávky, fakturace, prodejní servis se nyní uskutečňují prostřednictvím elektronických médií a sítí. Odborníci zatím vidí větší možnosti v oblasti business-to-business, protože objem transakcí je zde několikanásobně vyšší než v oblasti business-to-consumer, ale co není, může být. Právě v těchto dnech se rozpoutala nová válka poskytovatelů Internetu (ISP) ve Velké Británii, na jejímž konci umožní její vítězové přístup všem obyvatelům přístup k Internetu za opravdu směšný paušál bez placení telefonních poplatků.

Výkonný hardware ulehčí přístup k Internetu

Většina uživatelů přistupuje k Internetu buď z desktopu, nebo výkonné pracovní stanice. To platí především v oblasti business-to-business. V loňském roce jsme byli svědky prudkého vzrůstu výkonu počítačů. Nyní jsou normou 500MHz procesory. Obvyklým se také stává mobilní přístup k Internetu, objevují se i telefony připojené k pevné síti se schopností přístupu k Internetu.

Přístup kdykoliv a kdekoliv

Výrobci zařízení pro přístup k Internetu předpovídají prudký nárůst výroby v nadcházejících měsících. Zákazníci si mohou vybrat mezi mobilními telefony nebo notebooky s telefony vestavěnými. Několik vystavovatelů představilo nová komunikační zařízení, jež mají displeje velkého formátu a jsou vybaveny softwarem pro přístup k Internetu. Různí telekomunikační operátoři se chystají provozovat široké portfolio služeb založených na protokolu WAP. Nemusíme chodit daleko oba naši provozovatelé mobilních sítí GSM EuroTel a Paegas již mají wapové služby ve své nabídce a počet nabízených služeb utěšeně roste (v oblasti aplikace nejmodernějších služeb v mobilní oblasti je Česká republika na špici světového pelotonu).

Výkonná přenosová infrastruktura

Nyní žijeme v době, kdy rostou geometricky požadavky zákazníků na datový provoz, takže je nutné odpovídající zvětšení šířky pásma. Provozovatelé odpověděli na požadavky zákazníků obrovskými investicemi do svých datových dálnic. Satelitní spoje a optické kabely obepínají hustě celou zeměkouli. Optické kabely byly položeny mezi velkoměsty, ale byly z nich vybudovány i místní sítě. Nové technologie, jako např. WDM (Wavelength Division Multiplexing), pomáhají bezezbytku využít dostupné kmitočtové pásmo. Ani běžné měděné kabely nezahálejí využívají nové technologie, např. ADSL (Asynchronous Digital Subscriber Line). Inovační technologie SDSL (Symmetric Digital Subscriber Line) přenáší data po měděných kabelech 35krát rychleji, než je možno dosáhnout u ISDN.

Pozadu nezůstávají ani provozovatelé televizních kabelových sítí. Protože tyto sítě byly vybudovány za účelem šíření televizního signálu pouze jedním směrem, snaží se je nyní jejich provozovatelé transformovat na duplexní. Pomocí nových modemů mohou nyní uživatelé telefonovat a stahovat velké balíky dat na svá PC. Nabízí se široké spektrum aplikací např. v oblasti školení a komunikaci mezi sídlem společnosti a pobočkami. Rádiové spoje jsou cenově efektivní alternativou tam, kde je pokládání kabelů ke koncovému uživateli příliš drahé nebo technicky nemožné. Také velké elektrárenské společnosti vylepšují své sítě a přizpůsobují je datovému přenosu. Z toho vyplývá, že zákazníci si budou moci vybrat jednak mezi různými poskytovateli služeb, jakož i mezi konkurenčními komunikačními infrastrukturami.

Softwarové nástroje pro e-commerce

Internet provedl zásadní převrat v obchodních vztazích. Dodavatelé a zákazníci zainteresovaní v elektronickém obchodu jsou závislí na efektivní výměně transakcí a na bezpečnostních nástrojích. Nezanedbatelnou výhodou je snadné ovládání aplikací elektronického obchodu.

Softwarový průmysl přichází s novými odpovídajícími řešeními. Webovská stránka není pouhá "virtuální výkladní skříň", kde společnosti jednoduše představují své výrobky a služby. Speciální programy umožňují zákazníkům konfigurovat výrobek (např. automobil) podle vlastních představ. Když si automobil sám sestaví, může si zákazník svůj výtvor prohlédnout na monitoru ze všech možných úhlů. Pokud má nějaké dotazy, může vejít ve styk s call centrem dodavatele, buď prostřednictvím e-mailu nebo telefonu, nebo kliknutím myší na příslušné tlačítko na monitoru počítače. Ve většině případů je středisko podpory zákazníků v provozu 24 hodin denně po 7 dní v týdnu.

Zákazník je na prvním místě

Některé společnosti využívají externí, jiné vlastní centra podpory svých zákazníků. Na celém světě bylo nainstalováno již na 3 miliardy telefonních přístrojů a 500 milionů faxů. Call centra musí být schopna přijmout a zpracovat zprávy různých typů faxy, telefonní volání, e-maily. Odpovědí na tento problém je "Unified Messaging". Prakticky to znamená, že všechny příchozí zprávy jsou dešifrovány a zpracovány integrovaným systémem počítačů.

Přechod k Internetovým aplikacím

Počítače vybavené softwarem na zpracování hlasu začaly vytlačovat konvenční telekomunikační systémy. Uživatel může telefonovat ze svého počítače kamkoliv. Hlas v datové podobě se šíří IP (Internet Protokolu). IP sítě automaticky určí priority pro datové pakety přenášené po lokální síti LAN. Data kritická na čas např. hlasové zprávy, jsou dopraveny okamžitě do místa určení, zatímco e-maily a faxové zprávy čekají ve frontě připraveny na postupné zpracování.

Konverzace s počítačem

Softwarový průmysl velice pokročil v oblasti rozpoznávání hlasu. Díky dostupnosti výkonných čipů, nejnovější systémy umí rozpoznat jednotlivé elementy přirozené řeči. S funkcemi rozpoznávání řeči se nyní můžeme nejvíce setkat u mobilních telefonů (např. při výběru jmen uložených v interním adresáři telefonu).

Chytré sítě

Více a více služeb je poskytováno prostřednictvím tzv. "chytrých sítí" (smart networks). Potřebné výpočetní zdroje jsou umístěny ve vlastních sítích a ne v terminálu uživatele. Seznam aplikací zahrnuje řízení hovorů, informační služby pro zákazníky, faxové služby, audioa videokonference. Ve vývoji jsou různé typy uživatelských terminálů: osobní počítače, konvenční telefony, IP nebo mobilní telefony. Rovněž jsou specifikovány nové standardy, např. H.323.

Integrace hraje rozhodující roli

Internet dnes funguje jako univerzální síť, jež spojuje dodavatele komponentů, výrobce, distributory a zákazníky. Může přenášet různé typy dat z různých zdrojů. Softwarový průmysl vyvinul sofistikované překladové a integrační nástroje, které umožňují příjemci dešifrovat a zpracovat tato data na jeho vlastních systémech. Např. internetové zprávy přijaté wapovým mobilním telefonem jsou automaticky zpracovány vestavěným překladačem. To platí i pro grafické soubory, nacházející se na webovských stránkách. Ty musí být předtím, než jsou prezentovány na malém displeji mobilního telefonu, patřičně zmenšeny. Vzhledem k omezením dnešních sítí mobilních telefonů mohou být webovské stránky přenášeny pouze ve velmi zjednodušené formě. Avšak příchod nových síťových infrastruktur jako je UMTS (Universal Mobile Telephone System) položí základ pro implementaci funkcí prohlížeče a přenos barevných obrázků funkce, které jsou v současnosti doménou desktopů.

Některé inovační produkty

Vysokokapacitní médium na ukládání dat

Společnost Sanyo vyvinula ve spolupráci s firmami Olympus Optical a Hitachi Maxwell nové médium na ukládání dat. Jmenuje se ID Photo a je určeno pro příští generaci digitálních fotoaparátů. Je to přepisovatelný optický disk s kapacitou 730 MB.

Osobní telefon s navigací

Benefon Esc! je velmi malý (129 x 49 x 23 mm) mobilní telefon s navigací. Váží pouhých 150 gramů. Je vodovzdorný a odolný nárazu, obsahuje elektronické mapy, GPS navigátor, osobní organizér a dvoupásmový mobilní GSM telefon. K zobrazení map a dalších navigačních informací slouží velký displej. Pojme do sebe několik map Evropy stačí k tomu jakékoli PC a prohlížeč. Kromě 12kanálového GPS přijímače má ještě telefonní seznam, kalendář, diář a budík. Vestavěný 14,4Kb/s GSM datový a faxový modem umožňuje přístup k e-mailu a na Web.

Duplikace osobního počítače

Sharedware od společnosti Realtime Distribution Technology Group je karta, která po zasunutí do PC umožňuje dvěma nebo více lidem používat pouze jedno PC. Jedno pécéčko s touto kartou, dalším monitorem, klávesnicí a myší funguje jako dvě PC. Uživatelé mohou najednou přistupovat ke všem souborům a aplikacím na pevném disku a ke všem periferím k CD-ROMu, DVD, tiskárně a skeneru, nebo najednou surfovat na Webu pomocí téhož modemu a telefonní linky.

K Webu přes satelit

Když se chcete vyhnout problémům, způsobeným tradičním přetíženým Internetem, využijte služeb společnosti infeurope, jež nyní nabízí příjem a broadcast přes satelit. Firma nabízí tři hlavní služby. Vysokorychlostní připojení k Internetu rychlostí až 400 Kb/s. Služba Package Delivery přenáší multimediální data rychlostí až 6,5 Mb/s bez drahé pozemní infrastruktury. Streaming pak umožňuje přenos dat v reálném čase pro infokanály, videokonference nebo dálkové vzdělávání.

Outsourcing aplikací

UUNET spolu s Windows Terminal Server test centrem nabízel testovací provoz s pronajatými aplikacemi ASP (Application Service Providing). Zákazníci a zaměstnanci mají přístup k aplikacím běžícím na hlavním serveru. Společnostem by měly pronájmem aplikací poklesnout náklady na IT. UUNET vybídl softwarové společnosti, které hodlají nabízet své aplikace přes Internet, ke spolupráci.

DECT modem pro PalmV

DECT modem umožňuje připojení bezdrátové palmtopu PalmV k základnové stanici až 300 metrů vzdálené a udržuje obousměrnou komunikaci. Až 16 palmtopů může komunikovat se základnovou stanicí naráz, kromě toho je možno propojit až základnových stanic mezi sebou, takže lze zprovoznit celkem rozsáhlé aplikace. Přestože je PalmV doplněn modulem SnapOn, zůstává lehký a útlý.

Quantum nabízí řadu produktů

Společnost Quantum představila úplně novou řadu síťových zařízení pro ukládání dat Snap Server, navazující na předchozí řady Snap Server 1000 a 2000. Snap Server 1000 s kapacitou 10 GB představuje nejlevnější a nejjednodušší způsob rozšíření úložného prostoru v počítačové síti. Výrobek obsahující jeden pevný disk Quantum se díky extrémně malým rozměrům snadno používá i přenáší. Snap Server 2000 je určen pro zákazníky, kteří vyžadují vyšší výkon a potřebují posílit kapacitu pro ukládání dat v síti o 20 či 40 GB. Společnost v poslední době představila rovněž několik významných přírůstků do své rodiny pevných disků a zároveň ohlásila další nové technologie v této oblasti. Za zmínku rovněž stojí technologie QuickView. Základním principem je využití speciálního pevného disku v zařízeních spotřební elektroniky, jako jsou digitální videorekordéry, televizory či přídavná zařízení pro zpracování digitálního TV signálu (tzv. TV set-top boxy).

Vše z multimédií

Společnost Creative, výrobce multimediálních produktů pro osobní multimediální zábavu, předvedla extravagantní inovace na poli grafiky, zvuku, komunikací, DVD, CD-RW a zvuku ve formátu MP3. Firma představila současný vývoj u následujících produktů: Lava!, CD-RW, WebCam a MP3 produktů. Poslední jmenovaný zahrnuje nejnovější MP3 přehrávače a revoluční jukebox, do nějž je možné uložit více než 2 000 skladeb jejich přehrání může znamenat hodiny a hodiny hudební produkce.

FireWire

Společnost Western Digital vstoupila na trh počítačových periferií s rozhraním 1394 (známé také jako FireWire), uvedením série výrobků a příslušenství pro osobní počítače. Nové možnosti propojení a ukládání dat přinesou počítačům PC a Macintosh tyto nové výrobky externí pevný disk WD 1394, WD PCI adaptér 1394, pro stolní počítače a pro notebooky pak karta WD PC CardBus 1394. Rozhraní 1394 je standardizovaná technologie vysokorychlostního sériového rozhraní s možností snadného připojení (plug-and-play) rozličných zařízení s vysokou rychlostí přenosu dat pevných disků, digitálních videokamer, tiskáren a skenerů. S rychlostí přenosu až 400 Mb/s, což je více než 30násobek přenosových schopností USB, je ideálním rozhraním pro přenos obrazových a zvukových dat v reálném čase.

Ochrana digitálního obsahu

Společnost Pan Amp vytvořila systém STAFT (Secure Trademark Added File Technology), jenž chrání copyright digitálního obsahu v e-commerce jakýkoliv digitální produkt, který je možno stáhnout z Internetu. Všechny druhy digitálních dat, aplikací a softwarových řešení jako např. text, audio, video, grafika a soubory MP3, HTML, Doc, Wave a Exe soubory mohou být chráněny. Po stažení získává uživatel nepřenositelné právo k užívání. To dává technologický základ potřebný pro ekonomický úspěch čistě digitálních prodejů.

Nová řada Vaio

Společnost Sony představila na CeBITu sedm nových notebooků řady Vaio. Vlajkovou lodí je notebook PCG-X18. Je v něm použit rychlý procesor Intel Pentium III 650 MHz, má 128 MB RAM a 18GB pevný disk, grafickou kartu NeoMagic s 3D grafickým akcelerátorem a rychlý FireWire sériový port. Notebook PCG-Z600RE je první notebook, který má integrovaný Memory Stick slot (pro paměti vyvinuté firmou Sony). Z600 má integrovaný Ethernet port a je dodáván s OS Windows 2000.

Bluetooth

Výrobky založené na technologii Bluetooth jsme nalezli především v sektorech telekomunikací a mobile computingu. Na jednom místě se sešlo 11 předních členů Bluetooth SIG (Special Interest Group) včetně firem 3Com, IBM, Intelu a Lucent Technologies. Nabídka produktů se v poslední době rychle rozšiřuje, nejvíce jsou vidění výrobky od Ericssonu.

Hewlett-Packard

Společnost Hewlett-Packard vystavovala v šesti halách e-služby, produkty a řešení pro tisk a digitální zobrazování, PC systémy, zařízení pro ukládání dat, HP bankovní systémy, finanční systémy a velkoformátové tiskárny.

Na svých stáncích společnost HP představila rozšířenou řadu tiskáren, multifunkčních zařízení, skenerů, CD vypalovaček a digitálních fotoaparátů. HP také představila přístroje řady All-in-One novou rodinu HP OfficeJet G-family. Některé HP OfficeJet G-modely mají plochý tvar (takže je možno bez problému naskenovat nebo kopírovat stránky knih) a umožňují faxování nezávislé na PC. Také rodina skenerů HP ScanJet-family má nového člena: rychlý HP ScanJet 5300C.Z oblasti mobile computingu nás zaujala rodina PC handheldů HP Jornada od tenkých kapesních organizérů a klasických palmtopů, až po univerzální subnotebooky kombinace barevných displejů se světem Windows CE. HP OmniBooky jsou ideálním řešením pro uživatele, kteří vyžadují na cestách plný výpočetní výkon.

Firma HP představila první profesionální PC řešení, vyvinuté podle nové koncepce HP Brio PC s integrovaným softwarem "Internet Center". Tento inteligentní e-commerce softwarový balík umožňuje uživatelům s pouze s minimální znalostí počítačů pracovat na Webu včetně vytváření vlastních webovských stránek, takže mohou nabízet své služby a produkty elektronicky na síti.

§§§§§


Novinky od Novellu

Jaroslav Fikker

c00p0186

V tomto článku bych vám chtěl představit novinky uvedené na trh firmou Novell v posledních několika měsících.

Operační systémy

Horkou aktualitou je nová verze síťového operačního systému NetWare 5.1, který byl uveden na trh 10. ledna 2000. V podstatě všechny novinky, včetně kolekce dodávaného softwaru, jsou zaměřeny na podporu Internetu a elektronické komerce. Vlastní jádro operačního systému se příliš neliší od předchozí verze NetWare 5. Rozdíl je zejména v rozšířené nabídce aplikací, které naleznete na instalačních médiích NDS eDirectory, NetWare Enterprise Web Server, NetWare News Server, NetWare FTP Server, NetWare Multimedia Server, NetWare Web Search Server, Novell Certificate Server 2.0, IBM WebSphere Application Server 3.0 Standard Edition (aplikační server), IBM WebSphere Studio 3.0 Entry Edition (vývojové prostředí), Oracle 8i (databázový server) a Oracle WebDB (tvorba databázových aplikací pro Web). NetWare 5.1 lze tedy bez problémů využít jako platformu pro vývoj a provoz aplikací založených na webových technologiích. Jádro operačního systému nyní také přímo podporuje protokol HTTP. Této vlastnosti využívá např. NetWare Management Portal, což je nástroj umožňující bezpečně spravovat jednotlivé servery kdykoliv a odkudkoliv prostřednictvím webového prohlížeče, ale také Microsoft Office 2000 při práci s webovými složkami, jejichž cílem je usnadnit publikování informací na Internetu.

Pokud byste pro takto bohatě vybavený operační systém zatím marně hledali uplatnění, můžete se i nadále rozhodnout pro některou ze starších novellovských platforem NetWare 4.2, NetWare 3.2 nebo pro Novell Small Business Suite 5, což je ucelený balík síťových aplikací využívající výhod systému NetWare 5, určený malým a středním organizacím do 50 uživatelů.

Adresářové služby

V současné době jsou k dispozici Novell Directory Services (NDS) ve verzi 8. Jedná se o adresářovou platformu podporující řadu operačních systémů (NetWare, Solaris, NT, v dohledné době také Linux a True64 Unix), která může obsahovat až desítky milionů objektů na serveru a miliardu v celém systému. Tato pokročilá technologie je základem produktů NDS eDirectory a NDS Corporate Edition.

NDS eDirectory zjednodušuje vytváření bezpečných a uživatelsky přizpůsobitelných obchodních vztahů mezi firmami prostřednictvím Internetu, rozšiřuje vliv stávající infrastruktury vaší sítě nejen na zaměstnance, ale i na zákazníky a partnery, a poskytuje vám tak kontrolu nad životně důležitými procesy elektronického podnikání.

NDS Corporate Edition je řešení pro správu síťových zdrojů postavené na NDS eDirectory, které organizacím přináší možnost integrovat všechny zdroje dostupné v počítačové síti, zjednodušit správu sítě a centralizovat administraci uživatelských účtů, profilů, přístupových politik, konfiguračních předvoleb a bezpečnostních parametrů (např. hesel a digitálních certifikátů) do jednoho místa sítě.

Uživatelům počítačových sítí může zjednodušit život další produkt založený na adresářových službách Single Sign-On. Tato aplikace odstraňuje potřebu opakovaně zadávat uživatelská jména a hesla pro připojení k různým aplikacím a službám. Uživatel se nyní přihlásí pouze jednou (do sítě) a automaticky získává přístup ke všem aplikacím, na které má oprávnění. Zatím jsou k dispozici aplikační připojení pouze pro několik málo produktů (PeopleSoft, Vantive, Novell Client for Windows NT, Novell SQL Integrator, GroupWise 5.5 Enhancement Pack, MS Access, Entrust, Continuus), ale jejich počet se bude zcela jistě poměrně rychle rozrůstat.

Pokud byste rádi upravili adresářové služby NDS tak, aby lépe vyhovovaly vašim specifickým potřebám, potřebujete ScheMax 1.1 nástroj určený nejen k detailnímu zkoumání jednotlivých komponent NDS, ale zejména k modifikaci stávajícího schématu NDS vytvářením nových tříd objektů nebo přidáváním či rušením jednotlivých atributů.

Internet

Asi nejznámějším produktem z této kategorie je Novell BorderManager Enterprise Edition 3.5. Jedná se o rozsáhlý systém, umožňující centrálně řídit přístupová práva uživatelů a zabezpečovat a urychlovat provoz mezi podnikovým intranetem a Internetem. Mezi hlavní výhody patří zejména snadná správa celého systému z jednoho místa, těsná integrace s NDS a z toho vyplývající zvýšená bezpečnost, vysoký výkon a úspora financí při komunikaci s okolním světem. Přítomnost runtime verze NetWaru 5 navíc umožňuje využít služeb BorderManageru nejen v sítích NetWare, ale i v sítích s operačními systémy Windows NT či UNIX. Nepotřebujete-li takto komplexní balík služeb, můžete zakoupit některý z dílčích produktů Firewall Services pro zajištění bezpečnosti (firewall, proxy), VPN Services (kompletní podpora VPN) nebo Authentication Services (centrální správa přístupu k síti).

Bezpečné připojení firemní sítě k Internetu na platformě Windows NT nabízí Novell FireWALL for NT, který umožňuje filtrovat síťový provoz na několika úrovních a na základě celé řady kritérií (např. uživatelé, skupiny, IP adresy, denní doba, aplikace, typy souborů). Správu celého systému usnadňuje integrace s doménami Windows NT a (volitelně) s NDS. Součástí produktu je také řešení pro řízení provozu (Traffic Manager) optimalizující přidělování šířky pásma podle požadavků uživatelů či aplikací.

Novell Internet Caching System je určen pro samostatná, specificky konstruovaná, hardwarově softwarová řešení zaměřená na zrychlení přístupu k informacím uloženým na webových serverech. Jako potenciální zákazníci tedy přicházejí v úvahu především poskytovatelé internetových služeb. Licenci na NICS mohou získat pouze OEM partneři Novellu, kteří tuto technologii zabudovávají do svého hardwaru a vytvářejí tak samostatná zařízení s funkcí vyrovnávací paměti. V současné době vlastní licenci např. Compaq, Dell, Hitachi, IBM, NEC či Toshiba.

Dalším produktem z této kategorie je Novell Internet Messaging System 2.1 nabízející díky využití NDS eDirectory centrálně spravovaný systém elektronické pošty pro miliony až miliardy uživatelů. Mezi vlastnosti této aplikace patří ochrana proti spammingu, služba mail proxy, přístup ke schránce a administrace systému z prostředí webového prohlížeče, správa ze strany uživatele (změna hesla, konfigurace přesměrování pošty atd.) a podpora celé řady standardů (např. POP3, IMAP4, LDAP, SSL).

Problematiku vytváření obsahu firemního web-serveru řeší Novell Net Publisher, který umožňuje i laickým uživatelům snadno publikovat vlastní webové dokumenty, rozšířit spolupráci uživatelů, centrálně řídit celý systém prostřednictvím NDS a zajistit bezpečnost již zveřejněných dokumentů. Novell Net Publisher lze provozovat i v heterogenním síťovém prostředí podporovány jsou systémy NetWare, Windows NT, UNIX a kancelářský software MS Office 2000.

Správa sítě

Stěžejním produktem této kategorie je zcela určitě ManageWise, který je od 26. ledna 2000 dostupný ve verzi 2.7. ManageWise nabízí ucelené řešení centralizované správy sítí NetWare a Windows NT. Administrátorům dává do ruky nástroj pro monitorování činnosti NDS, vzdálené ovládání klientských stanic i serverů (NetWare a Windows NT), antivirovou ochranu sítě (McAfee NetShield a VirusScan), analýzu síťového provozu a inventarizaci softwaru i hardwaru. O případných problémech v síti jsou správci informováni prostřednictvím více než 650 výstražných zpráv. Díky podpoře průmyslových standardů (SNMP, TCP/IP, IPX a RMON) může být ManageWise integrován s celou řadou dalších produktů.

Dalším velmi oblíbeným nástrojem jsou ZENworks 2. Jejich popularita je dána tím, že některé části Novell nabízí zdarma jako tzv. ZENworks Starter Pack. ZENworks využívají adresářových služeb NDS ke správě a distribuci aplikací v síti, k administraci pracovních stanic (včetně inventarizace hardwaru a softwaru) založené na politikách svázaných s konkrétními uživateli či počítači, a ke vzdálenému ovládání pracovních stanic připojených k síti. Součástí ZENworks je také odpovídající počet licencí na antivirový software McAfee VirusScan. ZENworks v brzké době čekají značné změny nově budou totiž existovat 3 samostatné produkty: ZENworks for Desktops, ZENworks for Servers a ZENworks for Networks.

Do této skupiny aplikací spadají ještě dva produkty Novell BranchManager for NT pro správu poboček a pracovních skupin využívajících Windows NT (součástí jsou BorderManager Authentication Services, ManageWise Agent for Windows NT, NDS for NT a ZENworks) a DirXML umožňující propojit adresářové služby NDS s nejrůznějšími aplikacemi, databázemi, operačními systémy atd.

Groupware

V poslední době si stále větší oblibu získávají nástroje pro podporu spolupráce v pracovních skupinách (groupware). Mezi produkty této kategorie patří i GroupWise 5.5, který je sice již nějakou dobu na trhu, ale od léta je k dispozici i česká verze klientské části systému. Vylepšení zahrnutá do nové verze se zaměřují zejména na zdokonalení bezpečnosti a správy dokumentů, zlepšení podpory internetových standardů (adresování, HTML) a práce s univerzální poštovní schránkou (rozšíření přizpůsobitelnosti uživatelského rozhraní, sdílení informací s ostatními uživateli). Některé nadstandardní funkce můžete získat zakoupením GroupWise 5.5 Enhancement Packu. Naopak zcela zdarma je k dispozici GroupWise Plug-in for Outlook, umožňující využít Outlook 98 jako klienta systému GroupWise.

Vysoká dostupnost

Společnost Novell nabízí i řešení pro vysokou dostupnost svých systémů. NetWare 5 je podporován 2 produkty NetWare Cluster Services for NetWare 5 a Novell Standby Serverem. První z nich nabízí klasické clusterové řešení s podporou až pro 8 uzlů, které zvyšuje spolehlivost sítě použitím několika serverů sdílejících jeden diskový subsystém. Během normálního provozu lze využívat všech výhod vyplývajících z přítomnosti více serverů v síti. V případě výpadku některého z nich převezmou jeho funkci zbývající stroje v clusteru, aniž by uživatel zaznamenal nějakou změnu. Jednodušším je řešení nabízené Standby Serverem. V tomto případě se vlastně jedná o jakési zrcadlení serveru v reálném čase jeden server poskytuje své služby klientům a druhý (věrná kopie prvního) čeká na jeho případné selhání. Starší verze systému NetWare jsou podporovány dalšími produkty jako Novell High Availability Server, Novell Standby Server Many-to-One a Novell SnapShotServer.

Závěr

Jak je vidět, firma Novell pro své zákazníky připravila celou řadu nových zajímavých aplikací. A nejinak tomu pravděpodobně bude i v následujícím období, kdy lze očekávat zejména novinky z oblasti adresářových služeb, Internetu a elektronického podnikání.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0187

Bezpečnost předevšímSymantec a L-3 Communications Network Security Systems oznámily podepsání finální smlouvy, kterou Symantec za jednorázově hotově zaplacenou částku 20 mil. USD kupuje jejich řešení pro hodnocení bezpečnostních rizik a jejich konzultační aktivity v oblasti bezpečnosti, jakož i zaměstnance společnosti L-3 Network Security.

"Spolu s tím, jak hackeři a autoři virů stále více kombinují typy útoků, rozpoutali válku na počítačích po celém světě, zákazníci z velkých společností a organizací hledají u svých bezpečnostních partnerů ucelenější bezpečnostní služby," řekl John W. Thompson, předseda správní rady, prezident a výkonný ředitel společnosti Symantec.-OK

SuSE a SGI oznámily spuštění společného projektu, jehož cílem je převedení clusterového softwaru IRIS FailSafe od SGI na operační systém Linux. Díky tomu budou moci zákazníci spojit dva nebo více linuxových serverů do jednoho clusteru tak, že jeden systém okamžitě přejímá zátěž ve chvíli, kdy druhý vypadne. Tyto vlastnosti jsou dnes třeba pro náročné obchodní aplikace či informační centra.-OK

QAD

oznámil další podporu svého nového řešení pro e-business, označovaného eQ. Jde o aplikaci rozšiřující funkcionalitu jejich ERP-systému MFG/PRO o internetové řízení zakázek a dodavatelsko-odběratelských vztahů. Produkty firmy QAD u nás distribuuje společnost Minerva ČR.-OK

§§§§§


Cyrix opět na scéně - Nová konkurence pro Celerony?

Lukáš Kurka

c00p0188

Už je tomu nějaký čas, co firma Cyrix oznámila, že končí s výrobou procesorů a byla odkoupena firmou VIA. Společnost VIA koupila také firmu Centaur Technology od IDT, která vyráběla procesory WinChip. Společnost VIA tak využila jejich potenciálu, znalostí a pokračovala ve vývoji procesoru pod kódovým jménem Joshua. Ten byl nyní oficiálně představen na CeBITu.

Procesory se na už tak dost nabitý trh pokusí dostat především díky nízké ceně a poměrně slušnému výkonu. Tyto by měly být převážně konkurencí procesorům Intel Celeron a mají i stejnou velikost a jdou zasadit do stejné desky, protože jsou vyráběny pro desky se Socket 370. Tím však podobnost končí. Externí frekvenci procesoru (FSB) by mělo být možné taktovat od 66-133 MHz, zatímco u procesorů Intel Celeron je externí frekvence procesoru pouze 66 MHz. Dále procesor obsahuje L1 cache o velikosti 64 KB (Celeron jen 32 KB) a L2 cache o velikosti 256 KB (tedy stejně jako Pentium III). Obě tyto cache pracují na stejné frekvenci jako jádro procesoru. Procesory mají také ve své instrukční sadě implementovány instrukce MMX a 3DNow!, ale bohužel nepodporují instrukce Pentií III, tedy KNI.

Společnost VIA se bude stále držet již zaběhnutého značení frekvencí u procesorů Cyrix, tedy PR (Performance Rating), jež nevyjadřuje skutečnou frekvenci, procesoru, ale frekvenci na jaké by měl běžet procesor Intel Celeron o stejném výkonu. Tudíž například procesor VIA Cyrix PR500 poběží na frekvenci jen 433 MHz a procesor Celeron, aby se s ním mohl výkonnostně rovnat, by měl běžet na 500 MHz. Toto značení je však dosti zavádějící a záludné. Procesory budou dodávány ve variantách PR433, PR466, PR500, PR533 a měly by být v prodeji již koncem března. Jsou vyráběny 0,18mikronovou technologií v továrně Nationals Semiconductor v South Portlandu.

Jen pro orientaci, ceny procesorů budou asi 84 USD za VIA Cyrix III PR500 při odběru nad 1 000 kusů. Na závěr jedna příjemná věc pro ty, kdo rádi přetaktovávají svůj procesor. Budou totiž podporovány násobky FSB od 2,5x do 7xFSB, a to po 0,5.


1 GHz pokořen - Bez přetaktování

Lukáš Kurka

No tak jsme nemuseli ani moc dlouho čekat, a už je to tady. Firma AMD představila svého Athlona na 1,1GHz. Nejedná se ale o stejný Athlon jak ho známe dosud. Hlavní změnou je, že je vyroben 0,18mikronovou technologií za použití mědi namísto doposud používaného hliníku. Další změnou je level 2 cache on-die stejně jako u procesorů Pentium III Coppermine, a znamená to, že cache pracuje na stejné frekvenci jako jádro procesoru. Což přináší značné zvýšení výkonu. Procesor byl vyroben v novém závodě v Drážďanech, ale pouze jako prototyp, takže si jej ještě nějakou dobu nebudete moci koupit v normálním obchodě s počítači. Do prodeje by se měl dostat nejdříve tak v dalším pololetí, ale je možné, že to bude i dříve. Konkurence mezi AMD a Intelem je teď veliká a tak se dá jen těžko odhadnout, co je jen marketingový tah a co je v nejbližší době opravdu reálné. Pokud máte o procesory na 1 GHz a výše zájem, už nyní si je můžete koupit u firmy Kryotech, která prodává, s trochou nadsázky řečeno, počítače kombinované s mrazákem. Procesory díky výkonnému chlazení, pak pracují na teplotě kolem -30 až -40 stupňů Celsia, což je optimální teplota pro činnost procesorů.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0190

StatSoft, Inc.Společnost Statsoft, Inc., jeden z největších světových výrobců programů pro analýzu dat, otevřela v Praze svou dceřinou firmu. Produkty společnosti zahrnují kompletní sadu nástrojů pro statistickou analýzu dat a jejich grafickou vizualizaci, neuronové sítě, prostředky pro exploraci dat, SPC, systémy pro řízení jakosti a podnikové integrované systémy.-PN

Sun podporuje vědu

Společnost Sum Microsystems Czech, s. r. o., a její partnerská firma VUMS Computers v lednu letošního roku zahájily pilotní projekt s cílem ověřit technologie Sun High Performance Computing v prostředí Fyzikálního ústavu AV ČR. Sun Microsystems poskytl bezplatně na dobu trvání projektu jeden ze svých výkonných serverů řady Enterprise, server Sun Enterprise 4500 se 14 procesory a s operačním prostředím Solaris, včetně demonstračních licencí nejnovějšího HPC softwaru své produkce. Systém obsahuje 14 procesorů o frekvenci 400 MHz a 14 GB paměti RAM.-PN

IBM slevuje

Společnost IBM oznamuje zásadní snížení cen hlavní řady svých produktů v oblasti osobních počítačů. Jedná se v průměru až o 22 %. "Tvrzení, že společnost IBM se orientuje jako dodavatel řešení výhradně na velké zákazníky, se nezakládá na pravdě," vysvětluje situaci marketingová manažerka společnosti v České republice, Monika Pavlíčková.

"IBM je zde i pro menší a střední podnikatele a jejich firmy. Neustále budeme hovořit o výhodách nového stylu podnikání e-businessu, ale zároveň chceme přicházet s konkrétními řešeními pro konkrétní oblasti trhu. Takový krok vidíme i ve skutečnosti, že v současné době lze naše počítače koupit i za cenu nižší než dvacet tisíc korun, a to v kvalitě, na kterou jsou naši zákazníci zvyklí."-PN

Burza v novém

Společnost Logos oznámila, že úspěšně dokončila a předala k užívání projekt webové aplikace společnosti Burza cenných papírů Praha, a. s. www.pse.cz. V rámci projektu byl změněna nejen grafický výraz webových stránek, ale také použita nová technologie. Není nic snazšího, než se podívat na internetovou adresu www.pse.cz.-PN

Infinity, a. s.

Na přelomu roku 1998 a roku 1999 bylo vypsáno historicky jedno z největších výběrových řízení na dodávku serverů a pracovních stanic pro Český úřad zeměměřičský a katastrální v celkovém objemu téměř 300 serverů různé výkonnosti, cca 4 200 pracovních stanic, a více než 100 racků včetně tzv. master konzoly a výkonné UPS. Z nabídky osmi firem, které se pokoušely uspět se svou nabídkou, byla nakonec vybrána nabídka společnosti Infinity.-PN

Phantom Shopper

Společnost APC na podzim loňského roku vyhlásila soutěž pro své partnery a distributory. A právě tato soutěž již zná svého výherce, přesněji výherkyni. Stala se jí Bohumila Koblicová, majitelka společnosti INTECO Computers. Jako cenu si odnesla zájezd do Dominikánské republiky.-PN

První 12x DVD v Čechách

V únoru 2000 uvedla distribuční společnost Abacus Computer na český trh vůbec první 12x DVD mechaniku. Mechanika NEC DV-5700 se pyšní 12x DVD/40x CD-ROM s přístupovou dobou 120 ms DVD, 100 ms CD-ROM, samozřejmostí je 12měsíční záruka. Doporučená maloobchodní cena byla stanovena na 4 025 Kč bez DPH.-PN

Contactel & CESNET

Zástupci společností Contactel, s. r. o., a CESNET, z. s. p. o., podepsali kupní smlouvu o převodu vlastnictví komerční sítě CESNET. Slavnostní podpis závěrečných dokumentů se předpokládá do poloviny března 2000. Smlouvou získává společnost Contactel páteřní síť s 90 přípojnými místy v celé ČR a několik tisíc zákazníků této sítě. Jde o jednu z největších sítí v ČR. Sdružení CESNET, z. s. p. o., se bude nadále přednostně věnovat dalšímu rozvoji nejnovějších technologií, zejména řešení výzkumného záměru "Vysokorychlostní síť národního výzkumu a její nové aplikace" a provozování sítě TEN-155 CZ pro vysoké školy, Akademii věd ČR a další výzkumná pracoviště.-PN

Lucent Technologies

Přechod na prodej Compact Call Centra (CCC) prostřednictvím nepřímých distribučních kanálů oznámila společnost Lucent Technologies (LT). Od dnešního dne si tak bude moci zájemce o CCC objednat produkt přímo u partnerů této společnosti. Mezi distributory budou v první fázi patřit společnosti Complus, s. r. o., (Ústí nad Labem, Liberec, Hradec Králové), Sinit, s. r. o., (Ostrava), Spojing, s. r. o., (Praha, Plzeň), Techniserv, s. r. o., (Praha, Brno) a Telecomspol, s. r. o., (Praha). Jejich počet se bude během roku zvyšovat. Přechod na prodej CCC prostřednictvím partnerů je odpovědí LT na rostoucí zájem českého trhu o call centra.-PN

Šablona od LBMS

LBMS oznámila v souvislosti s uvedením nové verze prostředku CASE SELECT Firma Enterprise, že vytvořila šablonu přeloženou do českého jazyka pro jeho generátor dokumentace. Pomocí této lokalizované šablony je nyní možné dokumentovat v českém jazyce celý projekt modelovaný v prostředí SELECT Enterprise. Šablona je k dispozici pro všechny uživatele v sekci Podpora na http://www. lbms.cz.-PN

IXOS Software

Na veletrhu CeBIT 2000 v Hannoveru, představila společnost IXOS SOFTWARE AG, přední světový poskytovatel řešení pro správu elektronických obchodních dokumentů v mezipodnikovém prostředí SAP, nová softwarová řešení pro celopodnikovou a mezipodnikovou správu obchodních dokumentů. V rámci tématu "WE M@KE OUR BUSINESS FASTER" představila společnost IXOS ve svém stánku B10 v hale 2 inovační softwarová řešení, založená na internetových technologiích, jako např. Java nebo XML, a celou řadu služeb pro obchodní zákazníky. Na prezentační show veletrhu CeBIT předvedla společnost IXOS nové řešení pro správu obchodních dokumentů přes Internet, které prostřednictvím inovačních technologií podporuje celý proces vývoje obchodních dokumentů.-PN

Sazka & Gtech

Společnost GTECH dnes oznámila, že na konci ledna 2000 dokončila rozsáhlou expanzi, když rozšířila síť on-line terminálů o více jak 110 procent z 2 200 na 5 700. Tato expanze proběhla na základě požadavku společnosti Sazka zdvojnásobit počet sázkových míst a umožnit tak sázení i obyvatelům lokalit s horší dostupností. Celý projekt byl zahájen na konci října 1999 a proběhl během krátkého období 3 měsíců při dosažení více než 95% pokrytí obyvatelstva naší republiky.-PN

PVT, a. s.

PVT, a. s, největší software-house v České republice, se rozhodl podniknout opatření pro další zvýšení kvality provádění a sledování svých projektů. PVT realizuje ročně řadu rozsáhlých projektů, na jejichž realizaci se podílí velké množství zdrojů z různých lokalit v ČR. Záměrem PVT je standardizovat metodiku pro řízení těchto projektů a zajistit snadnou a transparentní komunikaci mezi managementem, vedoucími projektů a výkonnými pracovníky. Poté, co bylo PVT certifikováno z hlediska ISO 9000, je cílem nadále pokračovat ve zvyšování kvality a efektivity práce.

§§§§§


No business without the Internet

Ivan Novotný

c00p0191

Tento slogan byl mottem letošního, již dvacátého prvního a opět rekordního CeBITu. Zúčastnilo se ho 7 800 vystavovatelů z 63 zemí a za poznámku stojí, že na dvě stovky dalších se nedostalo a zůstali na "čekačce". Počet diváků vrostl z loňských 700 000 na letos očekávaných 740 000. Z nich celých 85 % byli odborníci. Zatímco zájem vystavovatelů vzrostl za posledních 10 let téměř o 60 %, počet návštěvníků o pouhých 30 %.

CeBIT je jednak nepřehlédnutelným důkazem kvetoucí německé ekonomiky, nejenom technické vyspělostí německé společnosti, a zejména pak o stale se zrychlujícím rozvoji informačních a komunikačních technologií.

Ty už pevně prorostly celou společností, školáky počínaje a byznysmeny konče. Jestliže řeknu, že PC už nikoho nezajímá, není to zpráva špatná, ale naopak dobrá, znamenající že "pécéčko" se konečně vymanilo z věku "udělej si sám". Už to není produkt pouze pro zasvěcené, ale je možné si ho celkem bez obav koupit a začít efektivně užívat. Dvojnásob to platí o noteboocích A to nejenom po stránce hardwaru, ale i softwaru. V tom uživatelském "high endu" se stále viditelněji prosazuje trend "informatika je o řízení", takže (i) Microsoft měl významnou část výstavní plochy věnovanou tematice knowledge managementu.

Budiž mi prominuto, že se nebudu zmiňovat o tiskárnách, monitorech (`a propos, s trochou nadsázky mohu říct, že tam monitory žádné nebyly, protože drtivá většina vystavovatelů používala ploché displeje) a Windows 2000, ale převážně o telekomunikacích, protože žádné jiné pavilony než těch osm telekomunikačních jsem si vlastně nestačil pořádně prohlédnout. Zajímá-li nás nárůst podílu komunikací na CeBITu tak zjistíme, že za pouhé čtyři roky vzrostl podíl vystavovatelů v tomto oboru ze 190 na 1100 a podíl výstavní plochy z 11 na 25 %. Jen tak pro orientaci informační technologie nabízelo 1 450 vystavovatelů, síťové technologie 400, software, elektronický obchod a služby 3 100, kancelářskou techniku 400 a technologie pro bankovnictví 220 vystavovatelů.

Ale přece jenom ve stručnosti, o kterých produktech se asi nejvíce mluvilo. Pomineme-li, a to i v roce křestu Windows 2000, stále razantnější nástup Linuxu, tak to byla skládací klávesnice k Palm Pilotu (www.thinkoutside.com), optická myš Microsoft, Card Phone Nokia, bezdrátová sluchátka, organizer a pevný disk Ericsson postavený na standardu Bluetooth (www.ericsson.se), za 700 DEM budou vbrzku ke koupi MP3 hodinky Casio které dokážou podle kvality uložit 16-33 minut hudby, digitální kamera Casio s rozlišením 3,3 milionu pixelů nebo zase ePhoto kamera Agfa se 40 MB záznamovou jednotkou Iomega ( na jednu Zip disketu za 20 DEM můžete zaznamenat podle rozlišení 60-360 obrázků), kamera Minolta 3D 1500 s rozlišením 1,5 milionu pixelů na výrobu 3D obrázků pro vaši homepage (8 500 DEM) a také celá řada vysoce kvalitních 3D grafických a zvukových karet. Zřetelně bylo slyšet "Bye, bye VHS". Firmy Pioneer, Philips a Thomson představily prototypy DVD videorekorderů, a pochopitelně nechyběly ani přenosné DVD přehravače (Panasonic nebo Sharp za cca 3 500 DEM).

A na závěr samozřejmě novinky pro bezdrátovou komunikaci. Hodinky/telefon Samsung (na snímku) jsou sice již v prodeji, ale standardu GSM se budou muset teprve naučit. Spíše jako kuriozita působí kamera Casio o velikosti náramkových hodinek s miniaturním monitorem, velice nízkým rozlišením 28 000 pixelů, a paměťovou kapacitou 100 snímků, které se na PC mohou přenášet přes infraport.

Je to samozřejmě otázka pohledu, ale převládající názor je, že CeBIT 2000 byl charakterizován či poznamenán drtivým nástupem mobilních služeb a telefonů, protokolem WAP a jejich nejrůznějšími aplikacemi. Nadšenci hovoří dokonce o WAPové revoluci. Jisté je, že se nejedná jenom o hobby internetové mládeže. Většina velkých IT firem, jako jsou Siemens, Hewlett-Packard a další, představila i "velká řešení" postavená na WAPu. Produkty jako Handy Banking, W@P Finance; to bylo vidět zkrátka všude. Důvody jsou zřejmé. Odhady říkají, že celých 15 % z obratu generovaného mobilními službami bude z bankovnictví. 30 % má přicházet z e-mailu a faxování, a "internetové brouzdání" je až na čtvrtém místě s 13 procenty. Pravdou je, že současná přenosová rychlost 14,4 Kb/s a verze WAP 1.1 moc radosti nenadělají, ale to je všechno už jenom otázka, kolik peněz operátor věnuje na modernizaci sítě. Můžeme s potěšením konstatovat, že naši operátoři jsou v čele tohoto vývoje. Technologie, GPRS počínaje, už zde jsou. Tomu všemu odpovídala i přepestrá nabídka mobilních telefonů. Nejvíce mne zaujala nabídka pocházející od firem Ericsson, Motorola a Siemens. A to ne že by se lišily barevnými kryty. Vlastnosti jako "dual-band", modem a WAP začínají být v kategorii "business" standardem, řada z telefonů je vybavena lahůdkami jako je hlasové ovládání (Ericsson, Motorola), přídavný slot na Smart kartu pro elektronické obchodování (Motorola), externí "chat" klávesnice (obr. 2) (Ericsson), multimediální vlastnosti a synchronizace s desk-top organizérem (Siemens), kombinovaná souprava HPC/PDA s mobilním telefonem (Siemens+Casio) (obr. 1), "world-wide" tri-band modely 900/1800/1900 MHz (Motorola), lithium-polymerová baterie, velkoplošný displej (Ericsson) (obr. 5) nebo vestavěný UKW přijímač (Motorola, Ericsson). A konečně Ericsson T28s s MP3 modulem (obr. 3), jenž by se na trhu měl objevit už teď. Sada s bezdrátovým "hand-setem" bude asi následovat (obr. 4). A také produkty, které vám pod Windows 95/98 nebo Windows CE přenesou WAPové služby pomocí obyčejného mobilního telefonu na desktop či notebook nebo umožní propojení mobilu s počítačem bez PCM karty. Jejich recenze přineseme už brzo.

A tak bych mohl pokračovat dál a dál. Třeba co chystá aliance Deutsche Telekom T-D1, Compaq a Microsoft atd. Jen pro ilustraci: přestože jdou ceny stále dolů, zvýšil tento německý mobilní operátor v loňském roce obrat o 30 % na 9,8 mld. DEM a od loňského CeBITu stoupl počet jeho zákazníků z 3, 8 na 9,8 milionu (!!!). Zkrátka jsme už ve století komunikací a jde o obrovské peníze.

§§§§§


Carlos Santana pokřtil Windows 2000

Jana Pelikánová

c00p0192

Bezesporu největší marketingovou akcí Microsoftu v letošním roce bylo slavnostní uvedení operačního systému Windows 2000 na trh. K kuloárech se šuškalo, že jde vlastně o nejdůležitější oznámení v historii MS. Americká premiéra proběhla 17. února v San Franciscu, česká 22. února a na Slovensku se slavilo o 14 dní později.

Samotnému uvedení předcházela doprovodná konference, na které nejdůležitější výrobci hardwaru a partneři Microsoftu prezentovali svoji připravenost či aplikace postavené na W2K, a pro lepší orientaci byla rozdělena do čtyř sekcí: data management, upgrade na Windows 2000, bezpečnost a enterprise networking. Dva dny před samotným uvedením Windows 2000 vystoupili v rámci konference Michael Dell a Michael Capellas, kteří vyslovili novému operačnímu systému naprostou podporu. Koneckonců jak Dell, tak Compaq na systémech na platformě Wintel maximálně profitují.

Vystoupení Billa Gatese předcházela ranní fronta "fanoušků" u prodejního stanu, kteří si krabici s W2K chtěli "hřát na klíně" už během slavnostní show (dobře udělali, neboť pak již ke koupení přímo na místě nebylo nic). Samotná show se odehrávala v ryze americkém stylu jako protihráč Billu Gatesovi sekundoval Patrick Stewart, hlavní hrdina ze seriálu Star Trek. Zatímco ten byl zcela bezprostřední, musím na druhou stranu konstatovat, že Gates oplýval jistou škrobeností a bylo na něm vidět, že není ve formě. Nicméně americké publikum jásalo nadšením; novinářská sekce zachovávala střízlivost. Tečka za výčtem superlativů, kterou nový OS disponuje, byla vskutku úžasná maketa obrovského notebooku, na jehož displeji běžela prezentace, se zvedla a na pódiu vložil ruku do strun Carlos Santana. V tomto duchu pokračoval i večer, kdy tato žijící legenda desetkrát nominovaná na cenu Grammy, se spolu s kapelou zúčastnila charitativního koncertu Equal Access Program, jehož výtěžek byl věnován HSF (Hispanic Scholarship Fund). Tato organizace poskytuje peníze na studium na středních školách pro Američany mluvící španělsky. Divize Windows firmy Microsoft se podílí na programu "Stejně pro všechny" (Equal Access Program) od roku 1997. Koncert sponzorovalo i dalších 17 významných společností, které se prezentovaly na doprovodné konferenci, včetně naší firmy IDG (pořadatele konference), která na webovských stránkách poskytla inzertní prostor. Windows

2000 vystřídají NT 4.0

Vývoj Windows 2000 trval čtyři roky a délka jejich zdrojového kódu dosáhla 29 milionů řádek. Tento operační systém má usnadnit přerod Microsoftu z firmy zabývající se převážně kategorií PC na firmu směřující k lákavým trhům spojeným s tzv. "web-based computingem".

Představitelé Microsoftu odmítají kritiku tohoto produktu a jako příklad dávají více než 20 000 zákazníků, kteří Windows 2000 již používají a jsou s nimi naprosto spokojeni. Tvrdí dále, že v systému nejsou závažné problémy s bezpečností, i když je na něm samozřejmě ještě co vylepšovat.

Pro Microsoft je nyní velice důležité přesvědčit zákazníky, aby si i přes drobné problémy tento produkt zakoupili. Keith White, ředitel marketingu Windows, říká, že "se jedná o nejdůležitější produkt, který kdy vyšel z bran Microsoftu. Toto je produkt, na kterém budeme v budoucnu stavět všechny programy."

Windows 2000 je vlastně řada operačních systémů, určených pro stolní počítače, notebooky a servery zařízení, jež "pohánějí" webovské stránky a interní podnikové sítě. Nejedná se o produkt určený pro spotřební trh, ale je to upgrade pro podnikové počítače provozované pod Windows NT.

Tento operační systém představuje podle Whitea zvýšenou spolehlivost, škálovatelnost a lepší výkon. To je zvláště důležité pro Microsoft, který se chce zařadit do lukrativního trhu se softwarem určeným pro high--endové servery.

Jelikož trend výpočetní techniky směřuje od osobních počítačů k Webu, Microsoft chce dosáhnout toho, aby Internet běžel na jeho produktech. Microsoft migruje k webové strategii nazvané "Příští generace windowsovského softwaru", která klade hlavní důraz na vývoj platforem pro Internet a softwaru pro webové servery.

Až do teď byly šance Microsoftu dostat se na tento trh velice slabé, jelikož mu dominoval software od firmy Sun a Linux. William Epifiano ze společnosti J. P. Morgan tvrdí, že hlavní bude výkon Windows 2000, který umožní aby Microsoft, jež už nyní drží ruku nad stolními počítači, vylepšil i pozici v oblasti Back Office.

Windows 2000 jsou dodávány ve čtyřech verzích: Windows 2000 Professional, Windows 2000 Server, Windows 2000 Advanced Server a Windows 2000 Datacenter Server. Do češtiny je lokalizován desktop a poprvé v historii i server.

Fakta

Žádné jiné beta verzi produktu z dílny Microsoftu nebyla věnována tak velká pozornost tři beta verze a tři "release candidate" Windows 2000 se dostaly do rukou více než 750 000 testerů. Ň¦Windows 2000 sjíždějí z linek v šesti zemích: v USA, Singapuru, Irsku, Koreji, Tchaj-wanu a v Číně.

- Windows 2000 Professional jsou přeložena do 24 jazyků, W2K Server do 17 jazyků, W2K Advanced Server do 7 jazyků. Ň¦W2K pracují ve 130 dialektech.

- Windows 2000 podporují přes 8000 aplikací od více než 3000 společností. Každý měsíc jich přibude přibližně dalších 500. Ň¦Do školení zákazníků investoval Microsoft více než 40 milionů USD.

- V době uvedení W2K bylo pro práci s tímto systémem připraveno 226 počítačů PC od 27 výrobců, se systémem bylo kompatibilních např. 662 serverů, 782 notebooků, 4 207 desktopů, 4 200 modemů atd.

- Do projektu W2K bylo zapojeno téměř 5000 lidí včetně 2000 zaměstnanců MS.

- Windows 2000 byla přibližně 1,2 milionů hodin testována pod zátěží a 10 000 hodin testována na spolehlivost.

- Pro testování aplikací bylo použito 6 500 skriptů.

- Přes 10 milionů řádků testovacích kódů

- Každý měsíc bylo ukládáno více než 88 TB dat.

- Testovací laboratoř v sídle Microsoftu zabírala kolem 200 000 m2.

- V projektu denně běhalo 90 000 e-mailů. Ň¦Každé ráno se nad ranní kávou scházelo 50 až 60 manažerů.

- Každý den v 6 hodin večer byla vypouštěna do kanálu upravená verze W2K.

W2K s novými ochrannými prvky

Nový operační systém je uváděn na trh se dvěma novými ochrannými prvky, které by měly zdokonalit ochranu proti krádežím softwaru. Prvním z nich je štítek "Certifikát pravosti", který se nalepuje na počítač. Je protkán měděným holografickým vláknem, v němž se střídají slova "Microsoft" a "Genuine". Tento štítek odpovídá smlouvě EULA, která stanoví, že licence je vázána na počítač a nikoli na osobu či organizaci, a dále rozšiřuje možnost odepisovat nebo darovat na charitativní účely použité zařízení i se softwarem. Dalším prvkem je hologram na CD-ROMu, který pokrývá celé CD. Nakláněním na světle hologram zobrazuje název produktu a grafiku, která přísluší danému produktu.

Další informace o Windows 2000 naleznete v rubrice Software.

§§§§§


První ohebná obrazovka

Václav Větvička

c00p0193

Již příští měsíc přinese plody spolupráce hned tří firem, Seiko, Epson a Cambridge Display Technology. Půjde o "maličkost", o první ohebnou televizní obrazovku. Po dvouletém společném výzkumu a vývoji černobílé obrazovky se konečně podařilo překonat poslední potíže, a ohebná obrazovka je na světě. Principem je využití technologie tiskáren Epson k tištění tenoučkého filmu polymeru, emitujícího světlo (light emitting polymer). Molekuly polymeru mají velice rychlý přechod mezi vypnutým a zapnutým stavem. Vzniklý film je potom použit k výrobě ultratenké obrazovky, která může být opakovaně ohýbána, aniž by utrpěla kvalita či ostrost obrazu. Ta je natolik vysoká, že se na novou obrazovku můžeme dívat prakticky kompletně z úhlu 180 stupňů, což u klasické obrazovky lze jen stěží, a u LCD obrazovky si o nějakém větším úhlu můžeme nechat pouze zdát. Další výhodou je i skutečnost, že polymer vyžaduje pouze minimální napětí.

Černobílá obrazovka, představená v únoru 1998, nevzbudila žádnou mimořádnou pozornost, pravděpodobně proto, že o monochromatickou obrazovku o větší úhlopříčce není mezi výrobci periferií, televizí či monitorů žádný zvláštní zájem. O novou barevnou obrazovku však již projevilo zájem hned několik firem, uvažujících o zcela plochém monitoru počítače, televizi na stěně či třeba monitoru nalepeném na zadní straně sedadla v autě.


Palm už vidí i slyší - Nové technologie pro Palmy

Václav Větvička

Vždy ve chvíli, kdy už se zdá, že na dokonalosti palmtopu Palm nelze nic výrazně vylepšit ani pozměnit, přijde jedna z tisíců firem pracujících na softwarových a hardwarových aplikacích s něčím výrazně novým.Palmtopy vidíFirma Kodak představila miniaturní digitální kameru, kterou si můžeme připojit k Palmům řady III a VII. Kamera nazvaná PalmPix stojí 179 dolarů a je opravdu miniaturní, vždyť váží pouhých 45 gramů. Přes nepatrné rozměry nabízí i možnost dvojnásobného zoomu, fixního ohniska a autospouště. Obrázky si můžeme prohlížet buď v černobílé verzi přímo na displeji palmtopu, nebo po synchronizaci na počítač je můžeme uložit ve formátu JPEG nebo bitmap, samozřejmě v barvě. Před synchronizací zabere jedna fotografie zhruba 100 KB paměti, podle toho, který ze dvou kvalitativních formátů si zvolíme. Nevýhodou je poněkud pomalé fotografování a přenos souboru z kamery do palmtopu, takže při fotografování nevidíme obrázek v reálném čase rovnou na displeji, ale musíme využít nepatrný hledáček přímo na kameře. PalmPix je vedle pravých Palmů kompatibilní i s klony IBM Workpad a TRGPro, kupodivu byl vynechán superklon Visor, jenž má kameru od konkurenční firmy.

Fotografie přes e-mail

Je to pěkná hračka, se kterou si nový majitelé jistě pěkně vyhrají. Zvláště po připojení na Palm VII, jenž má bezdrátové spojení s Internetem, umožní okamžité odeslání fotografie přes elektronickou poštu. Spolupracovníci budou jistě překvapeni, když jim po vytažení palmtopu z kapsy budete za několik vteřin schopni ukázat i jejich fotografii, praktické použití je však poměrně sporné. Analytici se ale nemohou shodnout na tom, jestli po něčem takovém budoucí majitelé vůbec touží. Ostatně o tom se již přesvědčil Sharp, když zabudoval digitální kameru do svého Mobilionu, a nedočkal se žádného mimořádného zájmu. Rozlišení 640 x 480 pixelů není nijak závratné, ale co jiného můžeme od tak miniaturní kamery očekávat v porovnání s levnými digitálními kamerami je to však rozlišení mizerné. Otázku, zda se vůbec vyplatí investovat 179 dolarů do takto nekvalitních obrázků, když za 300 dolarů už máme velice kvalitní digitální kameru, odpoví pouze čas.

Ale i slyší

Jen pár týdnů potom, co první palmtopy získaly připojením miniaturních digitálních kamer možnost vidět, získávají i možnost slyšet. Na konferenci Demo 2000 byl totiž veřejnosti představen první prototyp palmtopu ovládaného hlasem. Kódové jméno nového palmtopu je Nuk, což je zkratka havajského slova Nukulu, znamenajícího ozvěnu. Přístroj používá operační systém Linux a k tomu, aby poznal hlas svého pána, používá software rozeznávající hlas a mající poměrně velkou zásobu slov. Jelikož převod řeči do počítačového kódu je náročný jak na množství paměti, tak i na energii, palmtop používá novou generaci čipů StrongArm II firmy Intel, které jsou chvalně známé malou potřebou energie.

Jedná se vlastně o další krok ve spojení s okolním světem. Vždyť to není tak dávno, kdy nás ohromovalo použití faxu. Potom nastoupily mobilní telefony. Třetí generace inteligentních mobilů s klávesnicí ještě není ani plně na trhu, a oblíbené palmtopy vypálily první odvetnou salvu. Pokud se můžeme s Internetem spojit přímo pomocí hlasového povelu, potom konečně máme přístroj, pro jehož ovládání nemusíme používat ruce. Představme si třeba takové vyplňování formulářů, kdy si přístroj sám přehazuje kolonky a zapisuje, co mu říkáme. Hotový formulář potom bezdrátově odešleme do ústředí nebo na patřičný úřad, a to všechno pěkně z pohodlí domácího křesla nebo z auta. Bez pracného mačkání miniaturní klávesnice, bez vyklepávání písmenek hrotem tužky na softwarové klávesnici, a bez nepříjemného učení softwaru Grafitti. A tak už zbývá jen počkat do srpna, vytáhnout z peněženky očekávaných 500 dolarů a novinka bude naše.


MoveIT 260 MB - Nový způsob ukládání

Václav Větvička

Pohodlný, jednoduchý a hlavně přenosný způsob ukládání většího množství dat je dávný sen všech majitelů přenosných počítačů a organizérů. Až do nedávné doby jsme si museli vystačit s přenosnými Zip Drivy, kartami PC Card Type III, nebo dokonce s externími drivy CD-RW. Žádná z těchto možností nebyla ani zdaleka ideální. Externí drivery byly poměrně veliké, jejich kapacita často omezená, a PC karty zase obsazovaly porty potřebné pro jiné aplikace či periferie. Zdá se, že firma Calluna Technology konečně kápla na to pravé. Její novinka se jmenuje MoveIT, a jedná se o 260MB pevný disk ve formě karty PC Card Type II. Kapacita je dostatečně vysoká na to, aby uspokojila i ty nejnáročnější, obsadí pouze jeden slot a obsluha je skutečně velice jednoduchá.

Dokumentací jediný list papíru

Při prvním pohledu mne zarazil nedostatek dokumentace, pokud za dokumentaci nehodláme považovat pouhý jeden list instrukcí, který jsem našel v krabici. Brzy se ale ukázalo, že jsem nepotřeboval ani tento list. Jediné, co bylo třeba, bylo strčit kartu do patřičného portu. Žádná kontrola potenciálních konfliktů, žádný disk plný driverů, žádné starosti o kontrolu přerušení. Windows 98 rozeznala kartu bez jakýchkoliv potíží jako nový pevný disk typu IDE, po pár kliknutích myší operační systém nalezl patřičný driver a můj notebook získal nový disk E.

Při použití notebooku nebo palmtopu s operačním systémem Windows CE je instalace ještě jednodušší, protože není potřeba žádný software, takže si ušetříme i těch pár kliknutí myší. Ti z nás, kteří si masochisticky nainstalovali na notebook operační systém Windows NT, mají pravděpodobně smůlu. A ještě důležitá maličkost, nový disk stojí zhruba 260 dolarů.


Přístup k Internetu

Václav Větvička

Přístup k Internetu začíná opouštět tradiční béžovou bednu a začíná se objevovat v přístrojích, u kterých bychom to ještě nedávno ani neočekávali. Jednou z prvních vlaštovek zvěstující příchod přístrojů nové generace byl palmtop Palm VII, umožňující štastným majitelům kombinaci kapesního organizátoru s bezdrátovým napojením k Internetu. Vývoj se ale nezastavil, napojení na Web a plné surfování po Internetu umožní i konzole počítačových her nové generace, které v letošním roce představí firmy Sony a Nintendo.

Výkonná ředitelka firmy Hewlett-Packard Carly Fiorina představila návštěvníkům počítačového veletrhu Comdex 99 své nové hodinky Swatch. Nebyly to hodinky jen tak obyčejné, zanedlouho budou svého pána schopné spojit s Internetem, přijímat a odesílat elektronickou poštu, a downloadovat datové soubory včetně nejnovějšího vývoje americké burzy.

Firma Casio představila své náramkové PC hodinky. Vedle ukazatele času fungují také jako bezdrátový příjemce nebo odesilatel infračerveného signálu, rozumí si s palmtopy řady Palm a Cassiopea, takže si s nimi na vzdálenost 2 metrů vyměňují data aplikace Microsoft Outlook. Za cenu 99 až 139 dolarů se na trhu objeví již v dubnu.

Organizátor nové generace Qbe si budeme moci koupit v březnu, pokud ovšem budeme ochotni a schopni sáhnout hluboko do kapsy předpokládaná cena bude závratných 4 495 dolarů. Za ně dostaneme organizátor poháněný procesorem typu Pentium III, který svého majitele bude doslova vidět i slyšet. Prohlížet si ho bude vestavenou miniaturní kamerou, program Lernout&Hauspie, rozeznávající hlas, zase umožňuje zadávání povelů hlasem. Pokud budeme tradičnější, k dispozici bude ještě kabelová a bezdrátová synchronizace s počítačem, a samozřejmě i softwarová klávesnice, jejíž velikost je upravitelná podle velikosti vašich prstů.

Compaq se zase pyšnil svým iPaqem, který si vzal již ve svém jménu vzor z komerčně úspěšného iMaca firmy Apple. Externí aplikace včetně myši či klávesnice se napojují pomocí dvou portů USB, takže baterie sériových, paralelních a dalších externích portů, které hyzdí zadní stranu počítače, konečně zmizí. Příjemnou novinkou je i společné umístění drivů, umožňující hot výměnu některého drivu třeba za CD-ROM nebo DVD-ROM, aniž bychom museli počítač vypnout nebo rebootovat. Novinku si můžeme koupit již od ledna za 499 až 850 dolarů.

V květnu se na trhu objeví i řada kapesních počítačů Vestel MSN Web Companion pracujících na bázi operačního systému Windows CE. Přístroj se při zapnutí automaticky spojí se sítí Microsoft Network. Přístroje s krycím jménem Mariner bude nabízet hned několik firem najednou (Acer, Phillips a Thomson), a v podstatě by se mělo jednat o další palmtop s přímým napojením na síť.

§§§§§

IDF Spring 2000

Patrik Malina

c00p0189

Řada menších či větších firem z oblasti informačních technologií pořádá konference, během nichž seznamuje své zákazníky, vývojáře a novináře s pokrokem, jejž dosáhla za uplynulé období. Dobře zavedenou tradici představuje mezi těmito setkáními také akce technologického giganta Intel Developer Forum, jehož první letošní dějství se odehrálo ve dnech 15. 2.-17. 2. v Palm Springs v Kalifornii. Podtitulem tohoto setkání bylo, naprosto v souladu s dobou, "Designing Solutions for the Internet Economy", tedy tvorba řešení pro internetovou ekonomiku. Pokud máte pocit, že s tím nové mikroprocesory a paměťové moduly až tak úzce nesouvisí, čtěte pečlivě!

Šíře záběru technologií firmy Intel je opravdu značná a vývoj, obzvláště v poslední době mimořádně silně stimulovaný také konkurencí, spěchá kupředu těžko zachytitelným tempem. Protože komponenty, jež firma vyvíjí a dodává, jsou podstatnou součástí nepřeberného množství zařízení, nemůže nás překvapit ani počet, ani rozsah profesního zaměření účastníků. Za poslední léta počet přítomných vzrostl až k letošním zhruba třem tisícovkám a na chodbách jste mezi přednáškami či laboratorními hodinami mohli potkat vývojáře firem jako ATI, 3Com či Motorola. Protože novinek a zajímavostí bylo nesmírné množství, nepředstíráme, že článek zachytí vše. Jedná se spíše o špičky ledovce a řadě témat se do podrobností budeme věnovat ve speciálnějších článcích, neboť Intel mohutně vykročil minimálně do dalšího pololetí.NovinkyVětšina běžných uživatelů počítačů třídy PC spojuje vcelku logicky firmu Intel s procesory, jež udávají rytmus jejich strojů. Tento fakt je samozřejmě dán historií společnosti a s velkým napětím tedy bylo očekáváno, co z tohoto oboru firma představí, obzvláště v souvislosti s mohutnou akcelerací vývoje na straně jejích konkurentů. Úkolu se chopili muži nejpovolanější Andy Grove (dnes již legendární šéf Intelu) a Albert Yu (generální manažer skupiny mikroprocesorových produktů) během své úvodní konferenční řeči 15. 2. představili "za běhu" procesor zcela nové technologické generace s pracovním označením "Willamette". Systém osazený touto CPU dosáhl za běžné "konferenční" teploty v sále bez potíží hranice kmitočtu 1,5 GHz, což jej v kategorii křemíkových soukmenovců samozřejmě zařadilo do čela pelotonu. Praktické nasazení těchto procesorů je otázkou budoucnosti (předpokládá se nejdříve druhá polovina roku 2000), z oblasti každodenní reality však oba pánové představili hned celou řadu systémů užívajících procesor Pentium III na kmitočtu 1 GHz, jimž nic nebrání v nasazení v praxi, neboť jejich vstup na trh doprovází také nová kompletní sada od základní desky přes čipset až po firmware a vývojářské kity.

Bezkonkurenčně nejvíce konferenčního času však bylo věnováno procesoru zcela jiné kategorie Itanium 64 je (jak napovídá číslo) procesorovou jednotkou postavenou na úplné 64bitové architektuře a svým výkonem je samozřejmě určena do světa serverů a velmi výkonných grafických stanic (pomalu se k tomu internetovému obchodování dostáváme...). V běhu přednášek se účastnící mohli důkladně seznámit s architekturou tohoto procesoru a následně s postupy portování aplikací pro operační systémy Windows 64, Linux 64 (Trillian) či IBM Monterey/64 UNIX. Dozvědět jste se mohli vše od obsahu tradičních vývojářských nástrojů DDK a SDK až po speciální optimalizační postupy. Jedna s expozicí pak byla zaměřena právě na praktickou demonstraci možností těchto systémů a mohli jste zde v praxi vidět použití všech zmíněných operačních systémů.

V souvislosti s trendem "domácího PC" pak zaujaly účastníky další související technologie, jež se úspěšně posouvají od rýsovacích prken do reality. Jeden z konferenčních bloků byl např. věnován standardu USB 2.0, jenž představuje obrovský potenciál v připojování periferních zařízení. Praktická ukázka této technologie tak následovala zhruba rok po sestavení vývojářského týmu a jasně prokázala, že Intel rozhodně při ohlašování podobných projektů nemluví do větru. Doufejme, že podobným způsobem bude postupovat i vývoj ohlášeného revolučního rozhraní Serial ATA, jež má v budoucnu zcela nahradit dnešní již pomalu nedostačující standard ATA pro připojení pevných disků. Podle slov Patricka Gelsingera, generálního manažera skupiny desktopových produktů, je právě současná technologie, jejíž základy byly položeny před 15 lety, potenciálním úzkým hrdlem dalšího vývoje. Dále je úsilí na cestě k PC zítřka napřeno v projektu spolupráce s tvůrci grafických karet, jenž byl premiérově uveden pod označením "Beyond AGP4x" Initiative.

Velmi rušno je také na poli mobilních zařízení a "bezdrátového" připojení periferií k počítačům. Z této oblasti byla v praxi prezentována např. novinka v podobě čipu s integrovanou technologií BlueTooth v mobilním telefonu, jenž byl pomocí speciálního ovladače do operačního systému Windows připojen k běžnému PC. Zvláště k pokroku na tomto poli se dostaneme časem v dalších článcích.

Velmi zajímavou novinkou se prezentoval Intel také zájemcům o vývojářský software, což jistě mnohé u tradičně hardwarové firmy překvapí. Pokud si však uvědomíme, že Intel zná své procesory nejlépe, je tvorba vlastních kompilátorů a optimalizačního nástroje logickým krokem. Jedním produktem je VTune Performance Analyzer V4.5, jenž pracuje s běžnými jazyky (C/C++ , JAVA, MS Visual Basic či Assembler), druhým pak sourozenci C/C++ Compiler V4.5 a Fortran Compiler V4.5, jež jsou určeny především pro integraci s prostředím MS Visual Studio.

O šíři záběru firmy Intel pak svědčí např. další novinka o spolupráci s firmou Mattel (nepletete se ani trochu, skutečně jde o tvůrce Barbie). Obě společnosti uvedly ruku v ruce v době konání IDF na americkém mezinárodním hračkářském veletrhu novou řadu Play Smart Toys, jež znamená naprosto bezprecedentní a definitivní vstup IT technologií do dětského života.

Vize

Velkým hitem doby je samozřejmě spojení Internetu s obchodováním a ani Intel, jako dodavatel klíčových komponent a technologií, nemůže zůstat stranou překotného vývoje tohoto trendu. Možná jste rychlému tempu místy nestačili, takže je pro vás novinkou, že dnes se stává realitou tzv. třetí generace internetového obchodování. Jedním z hlavních znaků dosažení této úrovně je naprosto individuální on-line přístup k jednotlivému zákazníkovi přesně podle jeho momentálních, ale také dřívějších potřeb. Tato strategie, bezpochyby směřující po časech internetového rovnostářství k opětovnému dosažení pocitu samostatnosti a "privátnosti" na straně zákazníka, samozřejmě nesmírně zvyšuje technologickou náročnost procesů v pozadí a otevírá dveře pro nasazení nejvýkonnějších komponent všeho druhu. Nutno říci, že s touto vizí se ztotožňuje řada dalších význačných dodavatelů technologií, a praktické výsledky můžeme spatřit v podobě produktů, jakými jsou např. MS Digital Dashboard, HP e-speak či mySAP.com.

Dalším tématem, bezprostředně souvisejícím s předchozím trendem, je vidina budoucí elektronické domácnosti. V průběhu konference byla např. k vidění modelová "e-domácnost" se vším všudy, ale samozřejmě, že za večerní pohodou obyvatel pohybujících se v županech bděla další záplava technologických novinek. Hlasatelem zpráv z této oblasti byl Patrick Gelsinger (výše zmíněný právě v souvislosti s jednotlivými technologiemi budoucích PC), jenž rovněž představil posun ve vizi tzv. konceptuálního PC. Tato myšlenka byla jím samotným definována již na jednom z dřívějších IDF a nyní se mohli účastníci seznámit s praktickými výsledky jak na poli jednotlivých technologií (viz výše), tak na úrovni celku (ona opravdová e-domácnost). Hlavním cílem je tedy, zjednodušeně řečeno, dostatečně výkonné "něco, co se bude používat stejně snadno jako opékač topinek" a možná to bude i dost podobně vypadat, a jen samotným úspěchům dosaženým v oblasti výroby co nejsnadněji použitelných PC bylo věnováno jedno sezení "u kulatého stolu".

Úhrnem

Nejen počet účastníků, ale i výběrový výčet novinek a zajímavostí, jež jsme vám v tomto článku zvládli podat, jasně ukazuje, že firma Intel si nezve zájemce na společenskou akci, ale na setkání, které pravidelně znamená řádný technologický krok vpřed. Na jedné straně jsou zde k vidění (doslova) hmatatelné výsledky vývoje v podobě nových součástek či komplexních ukázek nasazení nových řešení, na druhé straně zde bývají definovány iniciativy či směry, jež v žádném případě nelze považovat za planá slova. Pokud se o tom chcete přesvědčit, počkejte si půl roku na další IDF a uvidíte, jakým tempem se dnes vývoj pohybuje. Tedy alespoň u firmy Intel a těch, kteří ji chtějí stačit.

§§§§§


IDF Spring 2000

Patrik Malina

c00p0189

Řada menších či větších firem z oblasti informačních technologií pořádá konference, během nichž seznamuje své zákazníky, vývojáře a novináře s pokrokem, jejž dosáhla za uplynulé období. Dobře zavedenou tradici představuje mezi těmito setkáními také akce technologického giganta Intel Developer Forum, jehož první letošní dějství se odehrálo ve dnech 15. 2.-17. 2. v Palm Springs v Kalifornii. Podtitulem tohoto setkání bylo, naprosto v souladu s dobou, "Designing Solutions for the Internet Economy", tedy tvorba řešení pro internetovou ekonomiku. Pokud máte pocit, že s tím nové mikroprocesory a paměťové moduly až tak úzce nesouvisí, čtěte pečlivě!

Šíře záběru technologií firmy Intel je opravdu značná a vývoj, obzvláště v poslední době mimořádně silně stimulovaný také konkurencí, spěchá kupředu těžko zachytitelným tempem. Protože komponenty, jež firma vyvíjí a dodává, jsou podstatnou součástí nepřeberného množství zařízení, nemůže nás překvapit ani počet, ani rozsah profesního zaměření účastníků. Za poslední léta počet přítomných vzrostl až k letošním zhruba třem tisícovkám a na chodbách jste mezi přednáškami či laboratorními hodinami mohli potkat vývojáře firem jako ATI, 3Com či Motorola. Protože novinek a zajímavostí bylo nesmírné množství, nepředstíráme, že článek zachytí vše. Jedná se spíše o špičky ledovce a řadě témat se do podrobností budeme věnovat ve speciálnějších článcích, neboť Intel mohutně vykročil minimálně do dalšího pololetí.

Novinky

Většina běžných uživatelů počítačů třídy PC spojuje vcelku logicky firmu Intel s procesory, jež udávají rytmus jejich strojů. Tento fakt je samozřejmě dán historií společnosti a s velkým napětím tedy bylo očekáváno, co z tohoto oboru firma představí, obzvláště v souvislosti s mohutnou akcelerací vývoje na straně jejích konkurentů. Úkolu se chopili muži nejpovolanější Andy Grove (dnes již legendární šéf Intelu) a Albert Yu (generální manažer skupiny mikroprocesorových produktů) během své úvodní konferenční řeči 15. 2. představili "za běhu" procesor zcela nové technologické generace s pracovním označením "Willamette". Systém osazený touto CPU dosáhl za běžné "konferenční" teploty v sále bez potíží hranice kmitočtu 1,5 GHz, což jej v kategorii křemíkových soukmenovců samozřejmě zařadilo do čela pelotonu. Praktické nasazení těchto procesorů je otázkou budoucnosti (předpokládá se nejdříve druhá polovina roku 2000), z oblasti každodenní reality však oba pánové představili hned celou řadu systémů užívajících procesor Pentium III na kmitočtu 1 GHz, jimž nic nebrání v nasazení v praxi, neboť jejich vstup na trh doprovází také nová kompletní sada od základní desky přes čipset až po firmware a vývojářské kity.

Bezkonkurenčně nejvíce konferenčního času však bylo věnováno procesoru zcela jiné kategorie Itanium 64 je (jak napovídá číslo) procesorovou jednotkou postavenou na úplné 64bitové architektuře a svým výkonem je samozřejmě určena do světa serverů a velmi výkonných grafických stanic (pomalu se k tomu internetovému obchodování dostáváme...). V běhu přednášek se účastnící mohli důkladně seznámit s architekturou tohoto procesoru a následně s postupy portování aplikací pro operační systémy Windows 64, Linux 64 (Trillian) či IBM Monterey/64 UNIX. Dozvědět jste se mohli vše od obsahu tradičních vývojářských nástrojů DDK a SDK až po speciální optimalizační postupy. Jedna s expozicí pak byla zaměřena právě na praktickou demonstraci možností těchto systémů a mohli jste zde v praxi vidět použití všech zmíněných operačních systémů.

V souvislosti s trendem "domácího PC" pak zaujaly účastníky další související technologie, jež se úspěšně posouvají od rýsovacích prken do reality. Jeden z konferenčních bloků byl např. věnován standardu USB 2.0, jenž představuje obrovský potenciál v připojování periferních zařízení. Praktická ukázka této technologie tak následovala zhruba rok po sestavení vývojářského týmu a jasně prokázala, že Intel rozhodně při ohlašování podobných projektů nemluví do větru. Doufejme, že podobným způsobem bude postupovat i vývoj ohlášeného revolučního rozhraní Serial ATA, jež má v budoucnu zcela nahradit dnešní již pomalu nedostačující standard ATA pro připojení pevných disků. Podle slov Patricka Gelsingera, generálního manažera skupiny desktopových produktů, je právě současná technologie, jejíž základy byly položeny před 15 lety, potenciálním úzkým hrdlem dalšího vývoje. Dále je úsilí na cestě k PC zítřka napřeno v projektu spolupráce s tvůrci grafických karet, jenž byl premiérově uveden pod označením "Beyond AGP4x" Initiative.

Velmi rušno je také na poli mobilních zařízení a "bezdrátového" připojení periferií k počítačům. Z této oblasti byla v praxi prezentována např. novinka v podobě čipu s integrovanou technologií BlueTooth v mobilním telefonu, jenž byl pomocí speciálního ovladače do operačního systému Windows připojen k běžnému PC. Zvláště k pokroku na tomto poli se dostaneme časem v dalších článcích.

Velmi zajímavou novinkou se prezentoval Intel také zájemcům o vývojářský software, což jistě mnohé u tradičně hardwarové firmy překvapí. Pokud si však uvědomíme, že Intel zná své procesory nejlépe, je tvorba vlastních kompilátorů a optimalizačního nástroje logickým krokem. Jedním produktem je VTune Performance Analyzer V4.5, jenž pracuje s běžnými jazyky (C/C++ , JAVA, MS Visual Basic či Assembler), druhým pak sourozenci C/C++ Compiler V4.5 a Fortran Compiler V4.5, jež jsou určeny především pro integraci s prostředím MS Visual Studio.

O šíři záběru firmy Intel pak svědčí např. další novinka o spolupráci s firmou Mattel (nepletete se ani trochu, skutečně jde o tvůrce Barbie). Obě společnosti uvedly ruku v ruce v době konání IDF na americkém mezinárodním hračkářském veletrhu novou řadu Play Smart Toys, jež znamená naprosto bezprecedentní a definitivní vstup IT technologií do dětského života.

Vize

Velkým hitem doby je samozřejmě spojení Internetu s obchodováním a ani Intel, jako dodavatel klíčových komponent a technologií, nemůže zůstat stranou překotného vývoje tohoto trendu. Možná jste rychlému tempu místy nestačili, takže je pro vás novinkou, že dnes se stává realitou tzv. třetí generace internetového obchodování. Jedním z hlavních znaků dosažení této úrovně je naprosto individuální on-line přístup k jednotlivému zákazníkovi přesně podle jeho momentálních, ale také dřívějších potřeb. Tato strategie, bezpochyby směřující po časech internetového rovnostářství k opětovnému dosažení pocitu samostatnosti a "privátnosti" na straně zákazníka, samozřejmě nesmírně zvyšuje technologickou náročnost procesů v pozadí a otevírá dveře pro nasazení nejvýkonnějších komponent všeho druhu. Nutno říci, že s touto vizí se ztotožňuje řada dalších význačných dodavatelů technologií, a praktické výsledky můžeme spatřit v podobě produktů, jakými jsou např. MS Digital Dashboard, HP e-speak či mySAP.com.

Dalším tématem, bezprostředně souvisejícím s předchozím trendem, je vidina budoucí elektronické domácnosti. V průběhu konference byla např. k vidění modelová "e-domácnost" se vším všudy, ale samozřejmě, že za večerní pohodou obyvatel pohybujících se v županech bděla další záplava technologických novinek. Hlasatelem zpráv z této oblasti byl Patrick Gelsinger (výše zmíněný právě v souvislosti s jednotlivými technologiemi budoucích PC), jenž rovněž představil posun ve vizi tzv. konceptuálního PC. Tato myšlenka byla jím samotným definována již na jednom z dřívějších IDF a nyní se mohli účastníci seznámit s praktickými výsledky jak na poli jednotlivých technologií (viz výše), tak na úrovni celku (ona opravdová e-domácnost). Hlavním cílem je tedy, zjednodušeně řečeno, dostatečně výkonné "něco, co se bude používat stejně snadno jako opékač topinek" a možná to bude i dost podobně vypadat, a jen samotným úspěchům dosaženým v oblasti výroby co nejsnadněji použitelných PC bylo věnováno jedno sezení "u kulatého stolu".

Úhrnem

Nejen počet účastníků, ale i výběrový výčet novinek a zajímavostí, jež jsme vám v tomto článku zvládli podat, jasně ukazuje, že firma Intel si nezve zájemce na společenskou akci, ale na setkání, které pravidelně znamená řádný technologický krok vpřed. Na jedné straně jsou zde k vidění (doslova) hmatatelné výsledky vývoje v podobě nových součástek či komplexních ukázek nasazení nových řešení, na druhé straně zde bývají definovány iniciativy či směry, jež v žádném případě nelze považovat za planá slova. Pokud se o tom chcete přesvědčit, počkejte si půl roku na další IDF a uvidíte, jakým tempem se dnes vývoj pohybuje. Tedy alespoň u firmy Intel a těch, kteří ji chtějí stačit.

§§§§§


PC World CD


Na Internet!

Patrik Malina

c00p0189

V rubrice Novinky tentokrát došlo na dané slovo a přinášíme vám zdarma účetní program do Windows, navíc, jak jsem zmínil výše, s příručkou-manuálem. Další velmi zajímavou novinkou je start nového seriálu na výuku angličtiny English in Action, který vás bude provázet i v dalších číslech, a velice praktickou aplikací jistě bude také IDOS Univerzal s jízdními řády. O všech zmíněných produktech se dočtete v rámečcích, projektu s firmou EPA Dr. LANG group je pak věnována ještě jedna samostatná stránka. Rubriku doplňuje tradiční elektronická podoba čísla a přehled obsahu dřívějších CD-ROM příloh.

Neméně zajímavý obsah přináší rubrika Software. Jak bylo řečeno, Téma CD je věnováno Internetu, především z pohledu uživatele, takže jsou připraveny aplikace pro využívání prakticky všech rozšířenějších služeb. Můžete stahovat soubory (FTP), komunikovat přímo s jinými počítači (Telnet), vyzkoušet poštovní programy (tedy e-mail) či zvýšit bezpečnost vaší komunikace (PGP, ZoneAlarm). Zvídavějším zájemcům a správcům jsou určeny speciální nástroje (LinkView, NetInfo) a editory (WinEdit, EditPlus). Další související aplikace najdete i v jiných rubrikách. V části Servis se opět sešlo mnoho zajímavých nových verzí, takže upozorním především na skvělý stahovací nástroj Teleport Pro, grafický editor PaintShop Pro či přehrávač hudby WinAmp. Milovníky vědeckých projektů jistě potěší nová verze SETI a ve vývoji pokročili i tvůrci archivátoru WinRAR. Část Antiviry má obsah tradiční a z rubriky Vyzkoušejte si doporučuji např. mnohojazyčný slovník Dictionary 2000, nástroj pro fandy MP-trojek Napster či vědeckou kalkulačku einSTein. Všem uživatelům Windows je určena aplikace WindowBlinds pro změnu grafického rozhraní oken, dále zde najdete další pomůcky usnadňující práci s operačním systémem. Mezi Komerční programy jsme tentokrát zařadili pět produktů, o nichž se bez výjimky dočtete v rámečcích.

S tématem CD samozřejmě souvisí rubrika Komunikace. V ní naleznete poslední verze nástroje Netscape Communicator (v české i anglické lokalizaci) a tvůrčím povahám je určen výběr několika aplikací webových serverů do Windows (podrobnější informace o některých naleznete v jejich adresářích). Pokud se chystáte cestovat, pak nepřehlédněte článek v čísle a prohlédněte si zrcadlo zajímavého webového serveru informace by se vám před odjezdem mohly hodit.

V rubrice Hardware je především připraveno pokračování seriálku kolegů z Computerworldu o vlastnoručním sestavování počítače, jenž svižně pokročil k dalším dílům. Poněvadž se stále pracuje na "asanaci" našich webových stránek (jsme to ale ostudy), tabulky TOPů jsou připraveny pro změnu v excelovském sešitu (prohlížeč je samozřejmě přiložen), a nové ovladače jsou již samozřejmostí.

Jak můžete vidět, zajímavosti střídají novinky a slevy jdou ruku v ruce s produkty zdarma. Ani příště tomu nebude jinak, již na vás chystáme další překvapení, takže se máte nač těšit! Dobře si toto CD užijte a zachovejte nám přízeň!

Optim Access

Ochranné softwarové systémy firmy SODAT software, spol. s r. o., již od roku 1994 dokáží chránit práci a čas správcům výpočetní techniky proti nechtěnému nebo zcela záměrnému poškození operačního systému, komunikačních prostředků, již instalovaného softwaru a nastavení Windows ze strany uživatele. Aplikace OptimAccess dokáže minimalizovat servisní zásahy u uživatelů, přičemž je neomezuje v práci. Nespornou výhodou systému OptimAccess je jeho modularita a naprosto nenápadný provoz, při kterém běžný uživatel neregistruje žádné změny při práci s chráněným PC. Díky zajímavému "dvoufázovému zavádění" je dosahováno vysoké bezpečnosti a stability. Na tomto CD najdete prezentaci firmy, důkladné informace o produktech a časově omezené TRIAL verze. Případné aktuální informace získáte na adrese www.sodatsw.cz. Pro čtenáře PC WORLDu pak platí při koupi sleva 20 %, již můžete uplatnit známým způsobem pomocí kupónu.

ABRA Classic Free for Win

Firma AKTIS je uživatelům ekonomického softwaru jistě dobře známa. Před nedávnem dala k dispozici na svých internetových stránkách jeden z produktů zdarma, aby tak umožnila potenciálním zájemcům seznámení se svými nástroji. Pomocí aplikace ABRA Classic Free for Win můžete bez problémů vést účetnictví a skladové hospodaření s tím, že verze šířená bezplatně je omezena v počtu účetních dokladů v systému. Navíc vám připravil výrobce pro snazší start s touto aplikací brožurku, již jste u časopisu nalezli. Získáváte tak zdarma plně funkční aplikaci i s manuálem. Program užívá grafické uživatelské rozhraní a její funkčnost je prověřena několikaletým profesionálním nasazením v praxi. Pokud je tento nástroj tím, co potřebujete, a vaše nároky jsou vyšší, můžete si v rámci mimořádné akce do 30. 4. 2000 zakoupit plnou verzi programu ABRA Classic se slevou 20 %, a to buďto pomocí formuláře na webových stránkách nebo použitím přiloženého manuálu ve funkci kupónu. Podrobnosti o akci i o výrobci naleznete opět na CD.

Pro výuku

I tentokrát naleznete na našem CD řadu produktů zaměřených na vzdělávání. Některé aplikace jsou k dispozici ve zkušebních verzích, první z projektů, o kterém budeme mluvit, vám však přinášíme zcela zdarma.

Po krátké odmlce se na naše CD s výukovým programem na pokračování vrací producent multimediálních výukových produktů EPA Dr. LANG group. V tomto případě se nejedná o testy, jako minule, ale zaměříme se více na procvičování naučené angličtiny za pomocí programu English in Action. Seriál bude rozložen na pět částí, se čtyřmi "běžnými" díly se budeme setkávat do července a v srpnovém čísle vás čeká překvapení. Poněvadž se jedná o naprosto mimořádný projekt, můžete se o něm podrobněji dočíst na samostatné stránce (v redakčním bloku) a na stejném místě také najdete první otázky soutěže, jež bude souběžně po celou dobu probíhat.

Zůstaneme u jazyka tentokrát se zaměříme na rodnou češtinu. Jí je věnován multimediální titul TS Český jazyk, jehož určení je z názvu dostatečně zřejmé. Je věnován především dětem na základní škole, přesto nad ním neohrnujte nos a schválně si prověřte své znalosti rodného jazyka, možná vás čeká nejedno překvapení! Podrobněji se o produktu firmy Terasoft dočtete ve Stříbrných kotoučích, stejně jako o následujícím výukovém projektu. Nezapomeňte, že na TS Český jazyk můžete uplatnit pomocí kupónu slevu!

Tím je mnohým zájemcům o programování dobře známý SGP Baltík, tentokrát v poslední verzi 3.0. Pro neznalé uveďme, že se jedná o titul určený k výuce ovládání grafického rozhraní počítače a především programování za pomoci grafických objektů. Kromě dnešní krátké zmínky se v následujícím čísle setkáte s podrobnější recenzí tohoto produktu. Pro všechny zájemce o Baltíka je připravena speciální akce. Máte-li zájem výuku používat, můžete se jako předplatitel kteréhokoliv titulu vydavatelství IDG Czech, a. s. (PC WORLD, Computerworld, Gamestar) zaregistrovat a bude vám na dobu jednoho kalendářního roku poskytnuta licence zdarma, poté si budete moci Baltíka zakoupit za speciální cenu. Pro čtenáře bez předplatného platí již nyní nabídka na koupi se slevou pomocí kupónu. Podrobné informace (především o způsobu registrace) najdete přímo na CD.

Pro kancelář

Dobře známá tuzemská firma Software602 se před několika týdny odhodlala k dalšímu kroku, jenž by měl prosadit její produkty u uživatelů. U nás poměrně populární balík kancelářských aplikací Software602 PC Suite 2000 byl uvolněn v nové verzi pro všechny zájemce zdarma, proto i my vám jej na tomto CD přinášíme. K dispozici je jednak instalace vlastního balíku (obsahuje textový editor, tabulkový kalkulátor a editor fotografií), jednak instalace rozšiřujícího balíku 602Pro PLUS PACK 2000, jenž kancelář doplňuje o další moduly. Firma se i nadále bude zabývat podporou produktu a tato služba zůstává dle rozsahu komerční.

Dalším užitečným pomocníkem pro váš počítač je aplikace IDOS Univerzal, která poskytuje komplexní informaci zájemcům o cestování vlakem či autobusem po České republice. Produkt na našem CD je v podstatě plně funkční demoverzí s nejaktuálnějšími jízdními řády, jež budou platit do vydání nového grafikonu na konci května. I k tomuto produktu se v budoucnu vrátíme, takže se podívejte, kam firma DATIS (odštěpný závod Českých drah) dospěla možná budete příjemně překvapeni.

Linux

Pro příznivce tohoto operačního systému dnes přinášíme aplikaci firmy Software602, jejíž kancelářský balík pro Windows je zmíněn výše. Pro Linux byla portována jejich databáze WinBase602 SQL server, jež je umístěna v adresáři Linux našeho CD. Doporučenou distribucí je výhradně RedHat 6.1.

Našim patronem při přípravě linuxového softwaru je firma Šafář a Syn, s. r. o., která se specializuje na poskytování komplexních řešení na této platformě (safar@mbox.vol.cz). Tato firma také poskytla testovací počítač pro linuxové aplikace.

§§§§§


Trendy


Elektronický boom! aneb konec papírování v Čechách?

Petra Musílková

c00p0155

Používání moderních telekomunikačních prostředků, jakými jsou elektronická pošta, elektronická výměna dat, telefaxy a další prostředky umožňující dálkový přístup k uzavírání obchodů, se rapidně zvyšuje. Z odborných studií vyplývá, že letos dosáhne celosvětový obrat elektronického obchodu výše sto miliard dolarů a napřesrok dokonce dvojnásobek. Do pěti let se má 70 procent všech transakcí odehrávat jen prostřednictvím informačních technologií.

Česká republika už mohla být na tuto elektronickou revoluci dobře právně připravena, kdyby vláda ze stolu nesmetla poslanecký návrh zákona o elektronickém podpisu. (Je to škoda, protože podobný zákon dosud přijali jen v SRN a z jeho chyb se autoři českého návrhu zákona poučili. Navíc úzce spolupracovali s odbornou komisí EU, aby při případném vstupu ČR do EU bylo třeba novelizovat jen jediný paragraf.)

Informační společnost

V poslední době lze ve vyspělých státech pozorovat několik trendů v oblasti ekonomické, sociální i politické, které souvisí s rozvojem IT. Od elektronického obchodování přes poskytování informací o činnosti státní správy a samosprávy občanovi až po co nejjednodušší účast občana na demokratickém politickém systému. S tím vším souvisí především přesouvání místa výkonu zaměstnání domů (tzv. homeworking) a nahrazování papírové dokumentace a komunikace elektronickou. Obchodu s věcmi už rovnocenně konkuruje obchod s informacemi a všichni začínáme pozorovat, že se naše společnost pomalu mění z postindustriální v informační.

Co nás brzdí?

Nejasná legislativa a problematika bezpečnosti jsou momentálně dvěma největšími brzdami rozvoje elektronického obchodování u nás. Aby bylo možné provádět elektronické transakce, které by byly v souladu s platnými právními předpisy, a vybudovat plnohodnotnou elektronickou obchodní síť fungující oběma směry, tedy od zákazníka k prodávajícímu i naopak, je nutno zajistit splnění podmínek identifikace a autentizace. Identifikace znamená určení osoby, jež daný projev učinila, autentizace je pak vlastně ověřením její totožnosti. V souvislosti s klasickými papírovými dokumenty si tyto úkony umíme všichni představit, běžně se podepisujeme, připojujeme osobní údaje na důkaz své totožnosti a autentičnost si případě necháme ověřit třeba u notáře. Jakmile však začneme brát v úvahu pojem dokument jinak než pouze jako typickou písemnou listinu, je jasné, že už si s těmito tradičními nástroji nevystačíme. Ověření pravosti digitalizovaných písemných dokumentů je velmi problematické, a pokud jsou dokumenty vytvářeny přímo prostřednictvím výpočetní techniky, je situace ještě složitější. Potřebujeme proto najít prostředek, který nám zajistí již zmíněnou identifikaci i autentizaci a ověří i obsah celého dokumentu. Jde o to učinit dokumenty a podpisy na papíře i v elektronické podobě rovnoprávnými. Možnosti řešení jsou v podstatě dvě: zvláštní zákon např. o elektronickém podpisu nebo zakotvení elektronického podpisu v českém právním řádu.

Datové zprávy

Charakteristickým rysem elektronického obchodu je, že oproti tradičním dokumentům v tištěné formě zahrnuje datové zprávy. Na papíře má každý jistotu, že si mohou dokument všichni přečíst, každá strana může mít svou kopii, dokument nepodléhá změnám času, údaje se dají bez problémů ověřit a forma dokumentu umožňuje jeho předložení úřadům a soudům. Datová zpráva však vzhledem ke své povaze všechny tyto funkce nesplňuje. Bude-li ovšem splněna řada technických a právních požadavků, může elektronický záznam poskytnout stejnou úroveň jistoty jako papír a většinou i podstatně vyšší úroveň spolehlivosti a rychlosti, zejména pokud jde o identifikaci zdroje dat. Převratnou myšlenkou v dosavadním chápání dokumentace jakožto informací výlučně spjatých s papírovým nosičem, která se nedávno objevila a je prosazována i v návrzích zákonů, je názor, že informaci nelze upřít právní důsledky a platnost jen proto, že má formu datové zprávy. Uživatelé budou potřebovat ucelený soubor pravidel, použitelných na různé druhy komunikačních prostředků, které by bylo možné při jejich používání vzájemně zaměnit. Hlavně vzhledem k budoucímu technickému vývoji není dnes při navrhování předpisů pro elektronické úkony žádný z komunikačních prostředků vyloučen.

Možnosti řešení jsou v podstatě dvě: zvláštní zákon např. o elektronickém podpisu nebo jeho zakotvení v českém právním řádu. Zabudování elektronického podpisu do naší legislativy by vytvořilo dostatečné podmínky pro elektronický obchod i pro komunikaci v oblasti veřejnoprávní.Elektronické podpisy

Umožní každému přijímat data prostřednictvím komunikačních a informačních sítí včetně Internetu, a navíc pomohou určit původ dat i kontrolovat, zda nebyla během přenosu změněna či podvržena.

Digitálnímu podpisu je ve vyspělých zemích věnována pozornost už několik desetiletí. V poslední době se místo pojmu digitální začalo užívat označení elektronický podpis, které je obecnější a zahrnuje možnosti realizace podpisu jakoukoli technologií, od naskenovaného podpisu na papíře až k digitálnímu podpisu využívajícímu kryptografických metod. Tyto metody nyní fungují na základě asymetrického principu s délkou klíče 512 až 2 048 bytů a jsou spolehlivé na 99,99999 %. Rychlý technologický vývoj dešifrovacích postupů a zařízení si však samozřejmě žádá vylepšování šifrovacích algoritmů a případné prodlužování délky klíče.

Co je to vlastně elektronický podpis?

Jde o údaje v elektronické podobě, které jsou připojené k datové zprávě a jsou používané ke zjištění totožnosti oprávněné osoby ve vztahu k datové zprávě. Pro praxi je důležité, aby tento podpis byl tzv. bezpečný či zaručený. To znamená, že ho lze ověřit pomocí určitého bezpečnostního postupu. Musí být zajištěno, že je tento podpis naprosto jednoznačný a může být použit k identifikaci osoby, která jej vytvořila a oprávněně použila. K datové zprávě je nutné podpis připojit takovým způsobem, aby bylo možno odhalit jakoukoli následnou změnu dat. Hlavní účelem tzv. zaručeného elektronického podpisu, který je jakousi vyšší formou podpisu základního, je tedy zajistit, že zprávu podepsala opravdu oprávněná osoba. Vztah mezi zaručeným elektronickým podpisem a oprávněnou osobou by měl ověřovat nějaký ověřovatel informací, dříve označovaný jako certifikační autorita. Tento ověřovatel by měl vlastnit něco jako doložku, kterou bude v elektronické podobě svých podepisovacích dat připojovat k ověřované datové zprávě jako záruku její věrohodnosti. Vzhledem k rychlému technickému vývoji by měla být platnost certifikátu časově omezena (uvažuje se o době šesti až dvanácti měsíců), aby byla minimalizována potenciální možnost zneužití. Stát by měl poskytovat ověřovatelům něco jako akreditaci, jež by garantovala jejich schopnost a oprávněnost poskytovat odbornou ověřovací činnost.

Jaká bude praxe?

Zpráva, která má být podepsána, by měla být transformována pomocí signatářova soukromého klíče do posloupnosti znaků, tedy nějaké řady písmen a číslic připojené k vlastní zprávě jako její elektronický podpis. Můžeme si to představit tak, že si svou zprávu zamkneme jakýmsi klíčem a připojíme na konec textu označení, že je uzamčena. Ostatním lidem potom dáme k dispozici tzv. klíč veřejný, který se tak stane všeobecně známým dešifrovacím mechanismem našeho podpisu. Umožní komukoli, aby se přesvědčil, zda jsme autory zprávy skutečně my a zda nebyl dokument po našem odeslání nějak změněn. Jednoduše řečeno, ten kdo zprávu obdrží si ji bude moci odemknout a přesvědčit se, že dokument podepsala uvedená osoba a že text nebyl změněn. Propojení signatáře s jeho veřejným klíčem lze zajistit buď osobním předáním tohoto klíče, nebo ověřením jeho platnosti, pokud není možný bezprostřední kontakt s příjemcem zprávy (což je častější). V takovém případě vstupuje do hry veřejný ověřovatel, který o věrohodnosti klíče vystaví certifikát. Ověřením se zajistí, že daný veřejný klíč patří opravdu tomu, kdo je označen jako jeho vlastník.

A co na to právo?

Elektronický podpis je předpokladem právní závaznosti elektronických dokumentů a jejich rovnocennosti s běžnými papírovými, a proto byl odstartován složitý proces skloubení technologického řešení a právních aspektů. Nejdůležitější je hledání řešení umožňujícího identifikaci osob, důkaz jejich přítomnosti při podpisu a ověření jejich vztahu k podepsanému dokumentu. Komise OSN pro mezinárodní obchodní právo UNCITRAL zpracovala v roce 1998 návrh jednotlivých pravidel o elektronických podpisech a Evropský parlament vydal pro účely vybudování systému elektronických podpisů speciální směrnici. Do 18 měsíců od 1. 1. 2000 mají členské země EU za úkol zapracovat tyto předpisy do svých právních řádů. ČR i EU nyní na základě výchozích dokumentů připravují právní normy začleňující elektronický podpis do právního řádu. Nejvýznamnějším krokem vpřed byl u nás poslanecký návrh zákona o elektronickém podpisu, který však nedávno vláda i přes schválení parlamentem odmítla.

Na závěr

Elektronická komunikace si vynucuje zavedení elektronických podpisů a návazného certifikačního prostředí, které umožní ověření pravosti předávaných elektronických dat a zajištění kontroly oprávněné činnosti účastníků při vzájemných kontaktech. Požadavky na bezpečnost elektronických operací stále vzrůstají, především ve sféře elektronického obchodu, jenž se výrazně podílí na růstu ekonomiky ve světě a je i klíčovým aspektem konkurenceschopnosti ČR. Uspořádání certifikačního prostředí a používání elektronických podpisů se proto stává nejvyšší prioritou. Pokud budeme náš přístup synchronizovat s postupem EU a navážeme na zkušenosti členských států, můžeme efektivně využít výhody elektronizace společnosti. K tomu by velmi přispělo hlavně přijetí zákona o elektronickém podpisu, který by mohl dát dokumentům v elektronické podobě stejnou právní sílu jako dokumentům klasickým.§§§§§


Nová ekonomika

Martin Pumerac00p0157Při podrobnějším pohledu na hospodářský růst největší ekonomiky světa, USA, můžeme pozorovat vývoj, který v budoucnu zcela promění podobu ekonomiky celosvětově. Zisky firem, jejichž hlavním produktem jsou informace, prudce stoupají vzhůru, zatímco zbytek ekonomiky v zásadě stagnuje. Jedná se o hlubokou změnu, o skutečnou hospodářskou revoluci.

Nová a Stará ekonomika

Informační revoluce je hospodářskou revolucí v pravém slova smyslu, můžeme ji v mnoha ohledech srovnat s hospodářskou revolucí vrcholící v druhé polovině minulého století. Tehdy převládající zemědělskou produkci začala výrazně nahrazovat produkce průmyslová. Kola času se otočila a po více než sto letech jsou to informační produkty, co nahrazuje průmysl. Ekonomická odvětví založená na informačních technologiích rostou nebývalým způsobem, zatímco tradiční stagnují.

Spojené státy prožívají nejdelší období ekonomického růstu ve své historii, bez ohledu na to, jestli je to díky Billu Clintonovi, jak on sám rád tvrdívá, nebo zásluhou Ronalda Reagana, jak prohlašují racionálně uvažující ekonomové. Růst americké ekonomiky však není stejnoměrný ve všech jejích oblastech, jak tomu bylo při velkém ekonomickém boomu v letech šedesátých, ale týkají se jen některých jejích částí. Pokud pracujete v takových odvětvích, kde informační technologie dokáží výrazným způsobem zvýšit produktivitu práce, jako jsou komunikace, média, finanční služby či software, nemusíte se o svoji budoucnost strachovat tato zaměstnání patří do takzvané Nové ekonomiky, která prožívá velký růst. Naopak jestliže jste zaměstnáni v průmyslu, stavebnictví či zdravotnictví, ve Staré ekonomice, vaše příjmy budou nejspíše stagnovat. Ve výsledku budete relativně chudší v neustále bohatnoucí společnosti. Čísla mluví jasně. Od roku 1988 vzrostly v USA mzdy v odvětvích patřících do Nové ekonomiky o 12 %, ve zbytku ekonomiky klesly lehce pod průměr (po odečtení vlivu inflace). V Nové ekonomice je vyšší růst produktivity práce, vyšší ziskovost na pracovníka, a v neposlední řadě vyšší nabídka pracovních příležitostí.

O informace jde v první řadě

Na konci minulého a začátku tohoto století docházelo k velké změně způsobu života, k přechodu od zemědělské činnosti k výrobní a ti, kteří se rychle přizpůsobili, ze změny profitovali, ostatní živořili. To samé nás čeká i nyní. Záleží jen na nás, ve které skupině budeme. Jak poznat, na jakém břehu řeky se nacházíte? Klíčová je otázka: Jsou vaším hlavním produktem informace? Pokud zní vaše odpověď ANO, jste na správné straně. Všude tam, kde mohou informační technologie výrazně zvýšit produktivitu práce, je velký potenciál růstu, růstu firmy i vašich příjmů. Do Nové ekonomiky spadají například banky jejich služby jsou v principu informační. Informační technologie jim umožňují rychle vyvíjet nové produkty a služby, objevovat nové oblasti trhu bez velkých nákladů. Pro příklad oboru Staré ekonomiky nemusíme chodit daleko. V takovém stavebnictví, kde jsou hlavním produktem materiální statky, mohou sice informační technologie pomoci zvýšit produktivitu a snížit ceny, ale ne o mnoho, protože způsob výstavby se příliš nemění. Samozřejmě, tyto dvě škatulky nejsou striktně odděleny, do Staré ekonomiky patří klasický prodej z ruky do ruky, kdežto zásilkový prodej je z výše popsaných důvodů zřejmou součástí ekonomiky nové. Obdobně standardní vzdělávání s profesory ve třídách, kde na jednoho vyučujícího připadá jen fyzicky omezený počet žáků, je klasickým příkladem nepříliš perspektivní Staré ekonomiky, kdežto university a vzdělávací střediska využívající informačních technologií k dálkovému vzdělávání přes Internet, mají velké možnosti růstu, neboť jejich potenciální klientela není ničím omezena.

Samozřejmě nic není černobílé, růst v jedné části ekonomiky s sebou táhne nahoru i její zbytek. Odchodem schopnějších zaměstnanců do Nové ekonomiky se uvolňují místa a práci nacházejí lidé, kteří by ji jinak hledali těžko. Firmy Staré ekonomiky musí nabízet konkurenceschopné platy a tak i příjmy v této části rostou. Celkový vliv informační revoluce je tedy méně bolestivý než za revoluce průmyslové.

Evropa

Zatímco se Bill Clinton v USA potýká s problémy překlenutí rozdílů, otevírajících se mezi bohatými státy s velkým zastoupením firem Nové ekonomiky, jako jsou Kalifornie a Washington a státy chudými, například West Virginií nebo Pensylvánií, v nichž hrají společnosti Staré ekonomiky prim, na evropské frontě je klid. V lepším případě. Naprosté nepochopení své doby prokázala francouzská vláda, která snížila počet pracovních hodin na 35 týdně a snažila se tak vyřešit vysokou nezaměstnanost přerozdělením stávajících pracovních míst, místo aby stimulovala vznik míst nových podporou Nové ekonomiky. Evropským problémem jsou nízké investice do oborů Nové ekonomiky; i takový ekonomický obr jako Německo investuje do high-tech odvětví pouhé 2 % HDP, kdežto USA 4,2 %. Z toho zákonitě plyne, že v Evropě není mnoho úspěšných high-tech firem. Samozřejmě až na výjimky, jako je např. finská Nokia. Dalším evropským problémem je velmi rigidní trh práce a silné odbory, které nejsou s to pochopit, že nové technologie mění i pracovní podmínky a styl práce.

U nás za pecí

Jestliže Evropská unie mění kurs ekonomiky pomalu, u nás na tom nejsme o moc lépe. Odložení zákona o elektronickém podpisu (v době, kdy v USA zkouší možnost voleb přes Internet) nebo dohady o posunutí faktické demonopolizace telekomunikačního trhu o dva roky, které zpožďuje rozvoj Nové ekonomiky, jsou pro nás tragické. Pro poučení, jak bude probíhat další vývoj nezaměstnanosti a příjmů, pokud včas nezareagujeme na nové ekonomické trendy, stačí zalistovat v učebnicích dějepisu a podívat se, jak na tom hospodářsky byly země, které nestihly včas přejít ze zemědělsky orientované výroby na průmyslovou. Není to nijak příjemné čtení.

Vize 21. století

Internetoví misionáři tvrdí, že za několik desítek let bude svět vypadat jak vystřižený z děl C. Simaka, který popisoval zánik měst a stěhování do domů v přírodě, protože při propojení lidí komunikačními prostředky nebude fyzická přítomnost v zaměstnání nutná. Pesimisté naopak očekávají silný propad cen technologických akcií, zhroucení celé burzy a nástup velké krize, obdoby krize 30. let. Negativním předpovědím do ruky hraje to, že současné ceny technologických akcií a akcií internetových firem jsou opravdu nadhodnocené. Na předpovědi pesimistů doufejme nedojde, na "optimistické" předpovědi možná také ne. Jedinou jistotou je, že nástup Nové ekonomiky změní naše životy. Ať už chceme, nebo ne. Buďme připraveni.Nová ekonomikaKomunikace, Konzultační a finanční služby, Média, Software, Počítače, High-Tech průmysl

Stará ekonomika

Průmysl, Výroba, Stavebnictví, Doprava, Zdravotnictví, Vzdělávání, Prodej

§§§§§


Jak na to


S řidičákem do Evropy [III] - 2. modul ECDL: Práce s počítačem a správa souborů

Jan Dvořák

c00p0150

Jak jsme se již dozvěděli z přecházejících článků, mezinárodní certifikace European Computer Driving Licence (ECDL) je vhodná pro komplexní otestování znalostí a dovedností uživatele osobního počítače. V našem seriálu článků naleznete přehled nejdůležitějších požadovaných znalostí pro všech sedm modulů ECDL, do kterých jsou témata zkoušky rozdělena.

V dnešním, již třetím pokračování článků o ECDL se blíže seznámíme s druhým modulem, se zkouškou nazvanou Práce s počítačem a správa souborů.

Tento modul prověřuje praktické znalosti kandidáta o základních funkcích počítače nepůjde zde již o teoretická témata jako v přecházejícím modulu, ale o znalost konkrétních pracovních postupů.

Kandidát zkoušky by se měl dobře orientovat v prostředí počítače znát ikony na pracovní ploše a umět si pracovní plochu i přizpůsobit, dokázat si nastavit tiskárnu a zvládnout běžné postupy práce se soubory tedy kopírování, mazání, vyhledávání, editaci souborů atd. Při tréninku na zkoušku je tedy dobré uzavřít se s životně důležitými daty šéfa či manžela do prázdné místnosti, vypnout telefony a kopírovat a přesouvat vše tak dlouho tam a zpět, až zbudete v místnosti sami, bez nesympatických souborů či složek, jen s vytrženým síťovým kabelem v ruce...

Zkouška je určena pro zběhlého uživatele, nemějte tedy strach a chcete-li, podívejte se na podrobnější osnovu zkoušky. V další části článku rozebereme tato podtémata:

1. Začínáme pracovat s počítačem

2. Prostředí pracovní plochy

3. Práce se soubory

4. Jednoduchá editace

5. Řízení tisku

6. Ukázka testu

1. Začínáme pracovat s počítačem

V první části zkoušky půjde o základní úkony každého počítačového uživatele. Nejprve jak zapnout PC, a jak poté počítač to už je radostnější správně vypnout (volba Start Vypnout), nebo jak reagovat při problémech se zamrzlým softwarem (trojhmat CTRL+ALT+DELETE či tlačítko Reset totiž musí znát všichni...).

Dále je důležité vědět, kde v počítači najít informace o systému tedy jaký je používán procesor, jak velká je operační paměť počítače, který operační systém právě běží. Tyto informace jistě najdete pod ikonou Tento počítač na pracovní ploše, kliknete-li na ni pravým tlačítkem myši a zvolíte-li Vlastnosti.

K základním věcem patří i ovládání všech prvků hlavního panelu tedy vstup do hlavního menu Windows tlačítkem Start, změna národní klávesnice a nastavení správného systémového data a času.

Další částí prvního tématu zkoušky je určení jiných vlastností pracovní plochy. Kandidát by se měl vyznat ve volbách ovládacího panelu Obrazovka (je přístupný i pomocí kliknutí na volnou plochu obrazovky pravým tlačítkem myši a volbou Vlastnosti). Znamená to, že by si měl umět vybrat a správně nastavit rozlišení a počet barev obrazovky (záložka Nastavení), nebo znát možnosti změny pozadí (záložka Pozadí) či spořiče obrazovky (záložka Spořič obrazovky).

Poslední částí této části zkoušky je používání nápovědy. Uchazeč by měl být schopen vyhledat příslušné téma v nápovědě operačního systému (tlačítko Start, výběr Nápověda) a rozlišovat tři různé způsoby vyhledávání nápovědy dle obsahu, rejstříku a vyhledávání fulltextové.

Příklady otázek a úkolů k tomuto tématu:

- "Jaký je správný postup při vypnutí osobního počítače?"

- "Nastavte na svém počítači jiné pozadí a jiný spořič obrazovky."

2. Prostředí pracovní plochy

V druhé části se zkouška podrobněji zaměřuje na práci s ikonami a okny na pracovní ploše.

Je nutné odlišovat základní typy ikon na ploše (program, disk, složka, soubor, zástupce) a umět je vybírat (kliknutím myši), přejmenovávat (kliknutím do titulku označené ikony nebo tlačítkem F2), přesouvat (tažením myši) či spouštět (dvojitým klikem).

Dále musí kandidát umět nastartovat program pomocí tlačítka Start a výběrem Programy, a měl by též dokázat vytvořit pro program z menu Start vlastního zástupce tedy spouštěcí ikonku na plochu přetažením ikony z menu na volnou plochu pozadí.

Další nedílnou částí tohoto tématu je ovládání okének: nejen jejich zavírání a otevírání (pro ty odvážnější případně i rozbíjení a proskakování), ale samozřejmě i jejich maximalizace přes celou obrazovku, minimalizace do hlavního panelu, změna velikosti okna pomocí tažení za jeho okraj nebo přesun okna tažením za titulkový pruh.

Kandidát by měl také umět ovládat posuvníky (rolovací pruhy), vstoupit do hlavního menu spuštěného programu, znát pojem stavový řádek či panel nástrojů.

Posledním bodem této části zkoušky je možnost spouštění více programů najednou a přepínání se mezi nimi. Nejčastěji přecházíme mezi spuštěnými programy klepnutím myši na plochu neaktivního okna či na tlačítko programu na ovládacím panelu. Kdo zná klávesové zkratky ALT+TAB či ALT+ESC, může se přepínat i mezi programy, které skrývají hlavní panel i ovládací tlačítka oken, a nelze proto použít jednodušší způsob pomocí myši.

Příklady otázek a úkolů k tomuto tématu:

- "Jaký je rozdíl mezi souborem a zástupcem souboru?"- "Vytvořte na pracovní ploše zástupce programu Microsoft Word."

3. Práce se soubory

Práce se soubory je stěžejní téma celého druhého modulu ECDL. Toto téma otestuje schopnost kandidáta efektivně pracovat se složkami a soubory na discích. Naprostá většina praktických úkolů v této části zkoušky se řeší pomocí Průzkumníka.

Nejprve je nutné porozumět základní struktuře složek (adresářů) na discích, tedy umět se pohybovat v jejich stromové struktuře, přecházet z jedné složky do druhé a umět si zobrazit jejich obsah. Důležitá je i znalost postupu založení nové složky, případně jejích dalších podsložek (za použití pravého tlačítka myši nebo výběrem z menu Soubor Nový objekt Složka) včetně jejich správného umístění do existující hierarchie.

V další části půjde o změny způsobu zobrazení složek a souborů. Kandidát by měl umět v Průzkumníkovi zobrazit další atributy souboru či složky pomocí tlačítek na panelu nástrojů nebo za pomoci menu Zobrazit Detaily, a také řadit zobrazený seznam souborů a složek dle různých kritérií tedy dle názvu, typu, velikosti souboru či datumu poslední změny (kliknutím na šedé záhlaví sloupce v zobrazení detailů, nebo přes menu Zobrazit Seřadit ikony).

V testu je nutné umět rozpoznat a porovnávat velikosti několika souborů či najít celkovou velikost složky či složek (klikem na složku pravým tlačítkem myši a výběrem Vlastnosti).

Nejdůležitější částí tohoto tématu je však kopírování, přesouvání, přejmenovávání a mazání složek i souborů.

Pro tyto úkony je jistě užitečné nejprve znát postupy označení více souborů najednou a to jak v souvislé skupině pomocí myši a tlačítka Shift, tak i označení nesousedících souborů za pomoci myši a CTRL. A až zmodrají nejen všechny soubory, ale celá milá obrazovka a potažmo i vaše zaťatá tvář, vězte, vyhráli jste a můžete zmáčknout Reset...

Kopírování a přesouvání souborů mezi pevným diskem a disketou (tedy tvorba záložních dat a jejich obnova), ale také přesuny a kopie souborů jen v rámci jednoho disku, jsou základními úkony každého zběhlejšího uživatele PC. Tyto činnosti by měl kandidát zvládat nejen pouhým přetahováním označených souborů myší (s případným použitím tlačítek Ctrl pro kopii a Shift pro přesun), ale i pomocí schránky Windows tedy také za použití tlačítek Vyjmout, Kopírovat a Vložit na panelu nástrojů, nebo odpovídajícími klávesovými povely (Ctrl+X, Ctrl+C, Ctrl+V).

Při práci s disketou je někdy nutné její formátování ani to by neměl být pro uživatele určitě problém. Stačí kliknout na ikonu diskety pravým tlačítkem myši a zvolit příkaz Naformátovat.

Kandidát musí znát i postup pro přejmenování složky či souboru (klik do označeného názvu souboru, nebo použití tlačítka F2).

Měl by si být také vědom následků vymazání nebo přejmenování tříznakové přípony souboru. V této souvislosti je dobré umět zapnout či vypnout zobrazování těchto přípon, aby si méně zkušený uživatel nemohl svou neopatrností příponu vymazat, a naopak ten zkušenější měl možnost přípony změnit (menu Zobrazit Možnosti složky záložka Zobrazit a volba Skrýt přípony souborů známých typů).

Operace "vymazání" čehokoliv tlačítkem Delete určitě nikomu nečiní žádné problémy. V testu je možné setkat se s požadavkem na výmaz nejen jednoho či více souborů, ale i celé složky či několika složek najednou. Jednoduchou pomůckou je tu jen schopnost označit více věcí naráz (viz výše).

Základní znalost funkce Koše a práce s ním také jistě není v praxi zbytečná. Proto by kandidát měl umět přesunout či obnovit smazané soubory z koše zpět do původní složky, tedy za použití ikony Koš, kliknutím na vymazaný soubor v koši pravým tlačítkem myši a zadáním volby Obnovit. Druhou možností je soubor z Koše přesunout na libovolné místo pomocí schránky.

V poslední části tohoto tématu bude kandidát vyhledávat soubory a složky dle jejich různých atributů. Půjde zde o použití formuláře pro vyhledávání, který je možno vyvolat tlačítkem Start nebo z Průzkumníka volbou Nástroje Najít Soubory či složky. Tři záložky tohoto formuláře umožňují vyhledávat dle názvu (zde je nutno znát i použití zástupných znaků hvězdičky a otazníku pro zadání masky názvu souboru), dále je zde možno vyhledat soubory a složky obsahující určitý text, případně uložené jen na určitém disku či ve složce, a také soubory změněné v určitém časovém úseku či soubory jistého typu a velikosti. S těmito nalezenými soubory bude pak kandidát dále pracovat zjišťovat jejich počet, kopírovat, mazat a přesouvat je (nejrychlejším způsobem je zde zřejmě opět použití klávesových povelů pro práci se schránkou).

Příklady otázek a úkolů k tomuto tématu:

- "Najděte na disku C: složku Test. Ve složce Test vytvořte dvě podsložky s názvem Honza a Maruška."

- "Najděte na disku C: složku ECDL. Zkopírujte ze složky ECDL čtyři největší soubory do složky Honza."

- "Přesuňte ze složky ECDL všechny soubory typu *.TXT do složky Maruška."

- "Vymažte pět nejstarších souborů ze složky ECDL."

- "Spočítejte, kolik souborů je ve složce Test včetně všech vnořených podsložek."

- "Spočítejte, kolik souborů, které mají kdekoliv ve svém názvu slovo dopis, je ve složce Test včetně všech vnořených podsložek."

4. Jednoduchá editace

Některé úkoly tohoto modulu vyžadují i slovní odpovědi ty se zapisují do textových souborů, které kandidát v rámci jedné z prvních úloh sám vytvoří. Tedy pozor pokud testovaný uživatel nebude schopen založit např. v Poznámkovém bloku jednoduchý textový soubor, uložit ho do správné složky a následně ho použít k zápisu odpovědí, polovina bodů v testu je předem ztracená...

Kandidát tedy musí znát základy editace textu včetně použití jednoduchého textového editoru (nejlépe Poznámkového bloku). Měl by umět Poznámkový blok nastartovat, zapsat kus textu, případně ho jednoduše změnit (za pomoci mazání a vkládání textu) a poté ho uložit do souboru pod určitý název a do příslušné složky. Následně musí být kandidát schopen soubor znovu vyhledat, otevřít, dopsat další části textu a uložit případně i jinam, než kde byl soubor uložen původně např. na disketu volbou Soubor Uložit jako). Tedy opět běžné jednoduché úkony, které jsou vlastní snad každému počítačovému uživateli.

Příklady otázek a úkolů k tomuto tématu:

- "Vytvořte textový soubor, do kterého napíšete dnešní datum. Souboru dejte název TEST.TXT a uložte ho do složky ECDL."- "Odpovědi na následující otázky zapište na konec souboru TEST.TXT ...Soubor pak zavřete a uložte."- "Uložte soubor TEST.TXT na disketu."

5. Řízení tisku

V poslední části testu kandidát ukáže, zda dovede pracovat s nainstalovanými tiskárnami. Základem je jistě umět jednoduše vytisknout dokument např. z textového editoru. Dále je důležité znát i možnost změnit směrování tisku na jinou nainstalovanou tiskárnu, tedy nastavit pro tisk jinou než předvolenou tiskárnu. Toto se v běžných programech provádí výběrem z menu Soubor Tisk.

Není zde nutné umět např. nainstalovat novou tiskárnu, nebo ji vysdílet na síti z těchto složitějších témat je důležité jen orientovat se v ovládacím panelu Tiskárny (je možno se do něj dostat i tlačítkem Start Nastavení Tiskárny). Zde je dobré umět pozastavit tisk pro určitou tiskárnu (volba Soubor Pozastavit tisk) a v případě dvou a více nainstalovaných tiskáren nastavit si jistou tiskárnu jako výchozí pro běžný tisk (volba Soubor Nastavit jako výchozí).

V průběhu tisku by uživatel měl mít také přehled o stavu jedné konkrétní tiskové úlohy a měl by ji být schopen v průběhu tisku i pozastavit či vymazat dvojitým klikem na určitou tiskárnu v ovládacím panelu Tiskárny, nebo na ikonku tiskárny vpravo na hlavním panelu. Tady se otevírá tisková fronta konkrétní tiskárny, tedy seznam úloh odeslaných k tisku. Zde je pak možno určitou úlohu označit a vymazat tlačítkem Delete, nebo vyprázdnit celou frontu volbou Soubor Vyprázdnit tiskové dokumenty.

Příklady otázek a úkolů k tomuto tématu:

- "Jakým způsobem se změní předvolená (výchozí) tiskárna pro běžný tisk dokumentů?"- "Jakým způsobem zrušíte již odeslaný tisk dokumentu, který jste tisknout nechtěli (bez použití hrubé síly na tiskárně)?"

Jak na test

Test z druhého modulu zkoušky ECDL předpokládá praktické znalosti a návyky uchazečů v práci s osobním počítačem. Jen těžko lze uspět po několikadenní zběžné zkušenosti s počítačem. Základním předpokladem pro zdárné složení testu je schopnost editace textu pomocí počítače a orientace v Průzkumníkovi vše ostatní, co je uvedeno v přecházející osnově testu, je nutno si doplnit za dlouhých nocí a večerů, kdy jsou všichni známí včetně rodiny v bezpečné vzdálenosti (a zřejmě se bez vás baví na nejzdařenější akci století...).

Pokud místo individuálního studia zvolíte pro přípravu kurs kterékoliv ze známých počítačových škol, ptejte se po speciálně zaměřených kursech pro přípravu na certifikaci ECDL. Většina škol, která již má akreditaci pro provádění zkoušek ECDL, nabízí různé typy kursů od pouhého rychlého sladění poznatků kandidáta s požadavky ECDL přes kursy pro jednotlivé moduly až po komplexní přípravu na zkoušky ze všech modulů naráz. Aktuální seznam akreditovaných firem poskytujících přípravné kursy i samotné přezkušování naleznete na adrese www.ecdl.cz. Zde také naleznete podrobné informace o organizaci zkoušek a jejich ceně. Pro vaši informaci test ze všech sedmi modulů stojí 2 500 Kč, v této ceně je zahrnuto i vydání průkazu ECDL a jedna opravná zkouška (další opravné zkoušky vás přijdou na 300 Kč).

Zlomte vaz!

V příštím pokračování článků o ECDL se budeme zabývat třetím modulem ECDL s názvem Textový editor.

Ukázkový test ecdl pro modul 2

Používání počítače a práce se soubory je testem nejen znalostním. Vyžaduje, aby kandidát předvedl své znalosti a schopnosti při základní obsluze osobního počítače a při práci s jeho operačním systémem. Kandidát musí být schopen efektivní práce v rámci svého počítačového prostředí. Musí být schopen spravovat a organizovat soubory a složky a vědět jakým způsobem může jednotlivé soubory nebo složky kopírovat, přesouvat a mazat. Kandidát musí předvést svoji schopnost práce s ikonami a manipulace s okny na ploše obrazovky. Kandidát rovněž předvede schopnost využívat vyhledávací funkce, jednoduché nástroje editace a různé možnosti tisku, které nabízí operační systém.

Každý test obsahuje několik otázek z různých sekcí, které pokrývají následující náměty:

1 Začínáme pracovat s počítačem2 Prostředí pracovní plochy3 Práce se soubory4 Jednoduchá editace5 Řízení tiskuTest 2.1

Najděte na disku C: složku TESTY.

1.Ve složce TESTY vytvořte čtyři nové podsložky, pojmenujte je MNICHOV, TOKIO, PRAHA a MADRID.

2.Vytvořte textový soubor, který pojmenujte na základě vaší identifikace kandidáta a uveďte před ni písmeno "A". Například TESTY\A123456.XXX, jestliže je vaše identifikace kandidáta 123456. Napište vaši identifikaci kandidáta a dnešní datum na první řádek tohoto souboru. Na tento soubor bude později odkazováno jako na soubor TEST.

3.Spočítejte, kolik souborů (ne složek) majících v názvu výraz MODUL je ve složce TESTY (včetně podsložek). Napište odpověď do souboru TEST.

4.Zkopírujte všechny soubory typu *.TXT ze složky TESTY\MODUL2 (včetně podsložek) do složky MADRID.

5.Přeneste soubor TEST2 z TESTY\MODUL2 do TESTY\MODUL7.

6.Kterých 5 souborů je ve složce TESTY\MODUL3 nejmenších? Napište odpověď do souboru TEST.

7.Vysvětlete, jakým způsobem vyberete jinou než stávající tiskárnu jako výchozí pro tisk vašich dokumentů. Napište odpověď do souboru TEST.

8.Přejmenujte nejnovější soubor v TESTY\MODUL2 (včetně podsložek) na JUNIOR.

9.Smažte 5 nejmenších souborů v TEST\MODUL2\VERZE14.

10.Uložte a/nebo vytiskněte soubor TEST.

Možné zdroje informací

Knihy:

Jiří Hlavenka: Microsoft Windows 98 CZ Základní příručka, vydala firma Computer Press

Jiří Hlavenka: Jak na počítač Poprvé u počítače II., vydala firma Computer Press

Hrabaň Václav: Windows 98 základy systému, vydala firma GComp

Jiří Hlavenka, Petr Samšuk: První kroky s počítačem, 6. vydání, vydala firma Computer Press

Josef Steiner, Robert Valentin: Česká Windows 98 kompletní kapesní průvodce, vydala firma GRADA

Josef Pecinovský, Rudolf Pecinovský: Česká Windows 98 podrobný průvodce začínajícího uživatele, vydala firma GRADA.

§§§§§


WINDOWS 2000 - Jak na bezbolestný upgrade?

SCOTT SPANBAUER

c00p0162

Při přechodu na nový operační systém si můžete užít asi stejnou legraci, jako když během transatlantického letu vyfasujete sedadlo mezi dvěma zápasníky sumo. Z výsledků našeho testu se ale dozvíte jak to zařídit, aby se z instalace Windows 2000 stal poklidný, ničím nerušený výlet.

AŤ POVAŽUJETE MICROSOFT ZA Přítele či nepřítele, musíte uznat, že Windows 2000 Professional jsou zatím nejstabilnější a nejschopnější verzí Windows. Pokud vás nebavily nedostatky a omezení Windows 95 nebo 98 a nechce se vám zrovna naskočit do vlaku se jménem Linux budete si pravděpodobně chtít na své firemní PC pořídit Windows 2000.

V porovnání s NT 4.0 nabízejí Windows 2000 samozřejmě mnohem dokonalejší hardwarovou i softwarovou kompatibilitu, ovšem není to tak jednoduché jako u Windows 98. Uchvátaní "upgradisté" totiž mohou brzy když se jim s poklonkami odporoučí klíčové programy, zařízení a data skončit u zatrpklých nadávek. Fígl k úspěšným upgradům spočívá v tom, že si za domácí úkol předem zjistíte kompatibilitu svého systému. A necháte si otevřená zadní vrátka, díky nimž se pokud by se líbánky s dvoutisícovkami zvrtly v noční můru budete moci vrátit k Windows 9x nebo NT.

Abychom vám pomohli vyhnout se problémům, prováděli jsme testy s posledními beta-verzemi (Release Canditate 2 a 3) i s ostrou verzí Windows 2000 Professional. Zkoušeli jsme upgrady na 24 počítačových sestavách (počínaje PC s Pentiem 133 a konče stroji osazenými Pentiem III-550) a testovali jsme také kompatibilitu Windows 2000 s 29 periferiemi a 16 aplikacemi. Začali jsme upgrady Windows 95, 98, 98 Druhé vydání a Windows NT. V některých případech jsme instalovali Windows 2000 přes starší verze, a někdy jsme je přidali k nim.

Výsledek odhalil krutou pravdu: upgrade Windows 2000 se může stát jak čerstvým vánkem, tak zlým snem záleží na tom, jaký máte hardware a aplikace. Chcete-li se dozvědět něco o nejhladším možném upgradu, přečtěte si naše připomínky dále, a to ještě před tím, než si pořídíte software.

Chtít či nechtít?

JEŠTĚ JEDNO VAROVÁNÍ: Máte-li obstojně stabilní fungující systém Windows 9x, dobře si upgradování rozmyslete. Ušetříte si totiž nejen výdaje za jeho koupi, ale budete mít také zaručenu kompatibilitu jak s nejnovějším, tak se starodávným hardwarem a softwarem. Microsoft každopádně prohlašuje, že Windows 2000 se nejlépe hodí pro firemní účely, nikoliv pro uživatele doma. Společnost má v plánu nabídnout domácím uživatelům upgrade Windows 98 prozatím s pracovním názvem Millennium v druhé polovině letošního roku. Millennium slibuje téměř univerzální kompatibilitu s hardwarem a softwarem Windows 98, snadnou instalaci přes dosavadní verze Windows a lepší podporu vymožeností digitálních médií.

Někteří obchodní uživatelé Windows 2000 si nicméně možná budou chtít brát svůj pracovní operační systém i domů. A proč ne? Spousta jeho vlastností jako téměř pancéřové víceuživatelské bezpečnostní zajištění a jako skála pevná stabilita se pro domácí kancelář skvěle hodí a Millenium je možná obsahovat nebude.

Pokud v současné době využíváte NT 4.0, není upgrade vůbec na překážku. Windows 2000 jsou totiž jejich přímým pokračovatelem; zachovávají si všechny výhody entéček a zároveň překonávají nejkřiklavější nedostatky. Jsou bohatší o podporu USB, PCMCIA, AGP a DVD zařízení. Přinášejí do operačního systému NT technologii plug-and-play, kterou se pyšnila Windows 98 a která spočívá v automatickém rozpoznání a instalování periferií.

Windows 2000 byla také celkově malinko rychlejší než Windows 98 a NT 4.0, jak na 64MB, tak na 128MB systémech. Na rozdíl od "benevolentních" Windows 98, dvoutisícovky rozhodně nepřimhouří oko nad nesprávně fungujícími aplikacemi a zařízeními (např. aplikacemi s přímým přístupem k hardwaru). Výsledkem je ovšem mnohem stabilnější operační systém. Mnohé aplikace, které se nějak zamotaly v méně restriktivních Windows 98, se ale ve Windows 2000 bohužel zhroutí.

PŘIPRAVTE SI POČÍTAČ

POKUD SE PRO UPGRADE ROZHODNETE, přesvědčete se nejdřív, že vaše PC splňuje základní požadavky Windows 2000 Professional. Ta stejně jako Windows 9x a NT 4.0, vyžadují hodně paměti RAM. Nový OS je ale trochu náročnější než jeho předchůdci 32 MB je to nejskromnější minimum, a Microsoft doporučuje dokonce 64 MB. A opravdu, zjistili jsme, že pro většinu všedních operací s počítačem 64 MB RAM stačí (a se 128 MB není vylepšení nijak výrazné).

Požadavky procesoru nejsou tak přísné jako minimum Microsoft doporučuje Pentium-133. Upgradovali jsme tedy PC s procesorem Pentium-133, 32 MB RAM z Windows 95 na Windows 2000. Nový OS se nainstaloval bez problémů, ale rychlost byla tak akorát snesitelná. Spokojenější jsme byli s mašinou osazenou Pentiem-166 s 64 MB RAM, a ještě lepší to bylo se stroji užívajícími rychlejších CPU (kdo by to byl řekl).

Pro instalaci Windows 2000 Professional potřebujete minimálně 650 MB místa disku a některé systémy vyžadují i 1 GB. V konečném výsledku vám Windows 2000 zaberou na hard disku něco kolem 500 MB což je asi dvakrát víc než Windows 98 takže pokud máte disk už hodně zaplněný, popřemýšlejte o novém.

PROJDĚTE SI SEZNAM KOMPATIBILNÍCH PRODUKTŮ

DÁLE BYSTE MĚLI NAVŠTÍVIT microsoftskou webovou stránku Windows 2000 Product Compatibility (produkty kompatibilní s Windows 2000) na adrese www.microsoft.com/ windows/professional/deploy/compatible/

default.asp. Kromě informací o kompatibilitě s hardwarem a softwarem nabízí stránka i seznam speciálních modelů PC, o nichž je známo, že s Windows 2000 fungují nyní je jich 276 stránek. Pokud tam svůj systém najdete, máte větší šanci vyhnout se problémům. Pokud ne, nezačínejte hned zuřit pořád je jistá šance na upgrade bez zádrhelů.

Možná tady máte systém, o němž se Microsoft domnívá, že je s Windows 2000 kompatibilní, ale co přídavné periferie? Projděte soupis vnitřních doplňků svého PC (CD-R/WR mechaniky, jednotky pro výměnná média, modemy, zvukové karty, atd.). Zkontrolujte také externí periferie (tiskárny, skenery, apod). Přestože dvoutisícovky podporují mnohem více zařízení než NT 4.0, zaostávají za Windows 9x. Ze všech testovaných zařízení jsme měli problémy zvláště se skenery a některými digitálními foťáky na USB.

Chcete-li se po nainstalování vyhnout nepříjemnému překvapení, vypravte se na seznam kompatibilního hardwaru na www.microsoft.com/hcl/default.asp. Hledat můžete i na stránce seznamu produktů kompatibilních s Windows 2000, viz výše. Starší verze seznamu je na instalačním CD Windows 2000 v \support\hcl.txt. Pokud vaše zařízení na seznamu není, bylo buď testováno a nefunguje, nebo testováno nebylo. Poslední možností je zeptat se výrobce produktu.

Obecně se dá říci, že pokud existuje ovladač pro NT 4.0, budete jej moci nainstalovat i ve Windows 2000. (Můžete ale obdržet varování, že ovladač není pro použití s Windows 2000 ověřen.) Postupujte opatrně pokud nebude ovladač fungovat, budete možná muset spustit Windows 2000 v nouzovém režimu (a to tak, že během bootu stisknete klávesu F5) a nespolupracující ovladač odstranit.

UPDATUJTE SI BIOS

JE TŘEBA TAKÉ ověřit, jestli BIOS vašeho počítače poskytuje pro Windows 2000 dostatečně kompatibilní podporu ACPI. (BIOS je nízkoúrovňový program, který řídí komunikaci procesoru, paměti a dalších základních komponentů navzájem mezi sebou a mezi nimi a operačním systémem.)

Při instalaci Windows 2000 zjišťuje setupový program, jestli se váš BIOS nachází na seznamu těch, které umožňují ACPI, nebo alespoň na seznamu BIOSů nevyhovujících. Podle zjištěného výsledku nainstaluje setup buď ACPI verzi Windows 2000, nebo tu verzi, která podporuje starší APM (Adwanced Power Management). ACPI je vylepšením APM a poskytuje uživatelům notebooků lepší řízení spotřeby, všestrannější a spolehlivější šetřicí prvky a další vymoženosti.

V některých případech je BIOS umožňující ACPI jedinou cestou, jak na daný počítač Windows 2000 dostat. Pokud váš BIOS není ani na jednom ze seznamů dodaných Microsoftem, provedou Windows 2000 odhad kompatibility podle data BIOSu. A pokud neumožňuje plnou podporu ACPI, nebudete mít šanci se skrz instalaci dostat.

Jedním způsobem, jak se vyhnout problémům a ujistit se, že Windows 2000 používají ACPI, je stáhnou si a předem nainstalovat nejnovější update BIOSu z webové stránky výrobce. Webová stránka s updatem BIOSu pro Windows 2000 na www.hardwareupdate.com vám pomůže odpovídající verzi najít.

ZKONTROLUJTE SI SOFTWARE

JE TŘEBA TAKÉ dohlédnout na připravenost softwarových aplikací. (Tady je snadná rada: pokud máte aplikace, které už nepoužíváte, odinstalujte je. Usnadní to proces upgradování.) Seznam softwaru kompatibilního s Windows 2000 sice obsahuje tisíce položek, ale budou na něm zrovna vaše nejdůležitější aplikace? Vydejte se na stránku kompatibilních produktů na www.microsoft.com/windows/

professional/deploy/compatible/default.asp a klikněte na software. Pak můžete hledat aplikaci podle jména, výrobce nebo typu. My jsme měli se softwarem docela štěstí -většina hlavních aplikací chodila bez zádrhelů. Ale software, který je úzce propojen s hardwarem jako třeba hry a vypalovací programy pro CD pokaždé s dvoutisícovkami kompatibilní nebyl.

Pokud se vaše aplikace nacházejí na seznamu kompatibilního softwaru, budou rozděleny do kategorií Ověřené, Připravené nebo Plánované. Ověřené aplikace byly laboratorně testovány nezávislou organizací, a můžete si být jisti, že fungují. Připravené znamená, že testování kompatibility provedl výrobce programu a je ochoten dodat technickou podporu uživatelům, kteří jej s Windows 2000 využívají. Plánované znamená, že nemusíte tajit dech v napětí, jestli najdete verzi, jež bude pod Windows 2000 fungovat.

A i když programy na seznamu nenajdete, neznamená to, že je nerozchodíte. Většina softwaru (i hardwaru) vytvořená během posledních dvou, tří let bude docela slušně fungovat. Přesto opatrnosti nikdy nezbývá, a to především pokud jde o software nezbytný pro vaši práci. O kompatibilitě s Windows 2000 se můžete informovat u výrobce a na jeho webové stránce si případně stáhnout volně dostupné updaty.

POUŽÍVEJTE READINESS ANALYZER (ANALYZÁTOR PŘIPRAVENOSTI)

KDYŽ INSTALUJETE Windows 2000, analyzuje setup kompatibilitu hardwaru a softwaru, zobrazí zprávu o upgradu kterou si buď můžete vytisknout, nebo uložit na disk a pokud jsou výsledky testu kompatibility příliš divoké, umožní vám instalaci zrušit.

Nebylo by ale hezké dostat ony špatné zprávy o kompatibilitě ještě dříve, než zaplatíte za upgrade? Ta možnost existuje: Microsoft nabízí zdarma na adrese www.microsoft.com/windows2000/upgrade/compat/ Windows 2000 Readiness Analyzer (vy ho najdete na našem CD). Spustit tento kontrolní program je posledním testem, který můžete před položením bankovek na pult udělat. Pak už zbývá jen nekompatibilní aplikace risknout, updatovat nebo odinstalovat. Nekompatibilní hardware buď také odinstalujte, nebo se u výrobce poptejte na updaty ovladačů.

KUDY KAM?

ZA PŘEDPOKLADU, ŽE SE ROZHODNETE s upgradem pokračovat, musíte se rozhodnout, jestli máte provádět upgrade nebo instalaci čistou. Upgradování znamená, že Windows 2000 nainstalujete přes už existující operační systém Windows; čistá instalace nechá váš dosavadní operační systém nedotčený a nainstaluje dvoutisícovky do samostatného adresáře. Pokud chcete, aby váš nový OS zůstal zvlášť, můžete také nahrát Windows 2000 do volného diskového oddílu (partition).

Podívejme se na různá pro a proti možných voleb:

Instalace Windows 2000 přes Windows 9xWindows 2000 mohou, pokud je nainstalujete přes Windows 9x, utiskovat nekompatibilní hardware a software, ale přesto je to nejsnazší a nejrychlejší cesta, jak do Windows 2000 přesunout svoje nastavení, aplikace a zařízení z 9x. Mějte na paměti pouze to, že svůj starý operační systém nebudete moci používat zároveň s novým. A pokud vás něčím ošklivě překvapí, zjistíte, že vrátit se ke starší verzi Windows bude pěkná dřina.

Instalace Windows 2000 přes Windows NT 4.0Zkušenosti s upgradováním z Windows NT 4.0 na Windows 2000 budou podobné jako v případě Windows 98 popsaném výše. Krom toho aplikace, které fungovaly na NT, by měly chodit i na Windows 2000, takže budete mít méně problémů s kompatibilitou a díky tomu i malinko rychlejší instalaci. Pokud vaše stávající nastavení umožňuje bootovat Windows NT 4.0 i 9x, skončíte po upgradu u dual-bootu Windows 2000/9x.

Instalace Windows 2000 vedle starého OSČistá instalace vám po každém nastartování počítače dává možnost zvolit mezi Windows 2000 a dosavadním operačním systémem (nebo systémy). Tato instalace sice přizpůsobí hardware "k obrazu" Windows 2000, ale již existující aplikace a nastavení nebude z předchozí verze Windows přetahovat. Dvoutisícovky si budete muset nakonfigurovat a nainstalovat do nich programy.

Takový scénář vám umožňuje rozšířené ovládání jistých voleb při instalaci, jako např. tu, která kopíruje všechny instalační soubory na pevný disk (a značně tak urychluje reinstalaci). Na druhé straně je třeba většího počtu "ručních" zásahů než při instalaci přes původní OS. Budete muset sedět u počítače a doplňovat vaše uživatelské jméno, heslo, pracovní skupinu/název domény atd.

Pokud se rozhodnete ponechat na počítači pouze Windows 2000, zeptá se vás setup, zdali nechcete bootovací partition (užívající ve Windows 9x systém souborů FAT16 a FAT32) překonvertovat do NT File System 5. NTFS5 je dokonalejší verze systému souborů z NT, určená pro Windows 2000 zavádí šifrování a další nové prvky. Pokud se rozhodnete souhlasit s NTFS5, nezapomeňte, že bude později obtížné instalovat jiné operační systémy (jako třeba starší verze Windows).

NECHTE SI OTEVŘENÁ ZADNÍ VRÁTKA

VĚTŠINA VERZÍ Windows si ukládá klíčové soubory z předchozích instalací takže vždycky máte možnost odinstalovat upgrade a vrátit se ke starému OS. Windows 2000 žádné takové zabezpečení nenabízejí. Jak je jednou nainstalujete přes dřívější verzi, není jednoduché dostat se zpátky. I když je nainstalujete do jiné oblasti při čisté instalaci neexistuje žádná možnost odinstalování. OS můžete odstranit jedině manuálně (návod viz www.budja.

com/w2k/uninstall_w2k.html).

Nejjednodušší způsob, jak upgrade vrátit, je zálohovat si, dříve než s ním začnete, veškeré své diskové oddíly. Tak si zajistíte cestu pro návrat, kdybyste později zjistili, že Windows 2000 nejsou nic pro vás. Pokud se vám to podaří, můžete začít s upgradem.

NÁSLEDKY UPGRADU

I KDYŽ provedete všechna tato opatření a budete se držet našich rad, nemůže vám nikdo zaručit, že do vod Windows 2000 proplujete hladce. Abychom zjistili, jak se věci ve skutečnosti mají, testovali jsme stav produktů s novým operačním systémem. Přestože nás většinou zajímala stabilita a inteligence Windows 2000 při vyhledávání hardwaru, objevili jsme několik do nebe volajících problémů s kompatibilitou. (V době, kdy čtete tento článek, už jsou možná na stránce updatů Widnows www.windowsupdate.com k mání ovladače, jež beta-verze a ani konečný produkt neobsahovaly.)

- PC systémy. Překvapivé množství z 24 systémů, které jsme upgradovali, trpělo nedostatky v kompatibilitě. Zdá se, že nejvíce problémů měly novější systémy pravděpodobně proto, že obsahují komplikovaná zařízení.

- Grafické adaptéry a zvukové karty. Kromě nejnovějších testovaných karet, jsme v této oblasti žádné problémy neměli. Třeba na grafickou kartu Matrox G200s byla radost pohledět; dokonce i v režimu dual-display.

- Myši a klávesnice. Pro většinu testovaných vstupních zařízení jsme museli použít obecné ovladače, protože specifické nebyly ve většině případů k dispozici. Ukázalo se, že Windows 2000 samozřejmě reagují základní funkce myši, ale speciální prvky jako "kolečko" ne vždy fungují.

- Modemy a síťové karty. Po upgradu jsme s modemy a síťovými kartami téměř žádné problémy neměli.

- Tiskárny. Stejně jako modemy a síťové karty, i tiskárny nakonec po upgradu fungovaly. To ale neznamená, že vše proběhlo hladce a rychle. Při instalaci nás Windows 2000 u dvou tiskáren HP Deskjet 882C a Lexmark Optra M410n varovala, že nejsou kompatibilní. Když jsme ale systém spustili, fungovaly obě dobře.

- Skenery. Na rozdíl od tiskáren se v podpoře skenerů objevilo více zádrhelů. Třeba Hewlett-Pakard prý o podpoře USB rozhraní pro mnohé současné modely vůbec neuvažuje. Mezi ně patří i ScanJet 3300Cse a SCSI/USB ScanJet 6350C, které jsme testovali. Entéčka podporu USB nenabízejí, a tak ani ovladače z NT 4.0, jež většinou na Windows 2000 fungují, USB periferiím nijak napomůžou. Výrobci jako HP se rozhodli investovat raději do nových produktů, které vydělávají, než vyrábět nové ovladače pro stará zařízení. Pokud chcete pod Windows 2000 používat skener od HP, zeptejte se nejprve výrobce, jestli bude fungovat.

- Digitální fotoaparáty. Stejně jako u USB skenerů, výrobci digitálních fotoaparátů s USB rozhraním musejí dodat nové ovladače, jinak jejich výrobky s Windows 2000 spolupracovat nebudou.

- Software. S aplikacemi jsme měli mnohem méně problémů než s hardwarem. Nejběžnější aplikace, včetně všech tří hlavních kancelářských balíků, vyšly z upgradu s hlavou vztyčenou. Problémy mohou mít některé programy spojené s CD jednotkou či vypalovačkou.

WINDOWS 2000, VÍTEJTE

JEŠTĚ JSTE SI upgrade nerozmysleli? Pokud se budete řídit našimi radami jak systém připravit, můžete zredukovat problémy včetně těch s nekompatibilitou na minimum. Pokud však Windows 2000 zatím nepodporují zařízení nebo aplikaci, na které jste závislí, bude nejlepší, když ještě sezónu nebo dvě zůstanete u svého současného operačního systému.

Pro většinu z nás budou dvoutisícovky, oproti verzi, s níž pracujeme nyní, krokem kupředu. Není-li však digitální fotoaparát či skener (nebo jiné zařízení nezbytné pro vaši práci) s Windows 2000 kompatibilní, asi se vám nebude chtít přidělávat si problémy. Možná byste pak měli zauvažovat o dual-bootovém systému a zajistit si tak možnost nastartovat do starého operačního systému. Pokud se vám dual-boot nezamlouvá, budete muset ještě nějaký čas žít buď bez svých nepostradatelných zařízení, nebo bez Windows 2000.

Dobře si to promyslete, ať vyhraje lepší...

5 důvodů pro upgrade na Windows 2000Vaše Windows 9x se příliš často hroutí, tuhnou a vzniká spousta nečekaných konfliktů.

Chcete lepší uživatelské zabezpečení, než poskytují Windows 9x.

Patříte mezi uživatele trpící Windows NT 4.0 na notebooku.

Používáte Windows NT 4.0 na stolním počítači s DVD, USB a jinými zařízeními, kterým tento systém poskytuje pramalou nebo vůbec žádnou podporu.

Máte firemní počítač s nejstarší verzí Windows 95 (bez podpory USB a FAT32). Uvažujete o upgradu na Windows 98, ale chtěli byste více možností.

5 důvodů proti upgradu na Windows 2000Cena za upgrade z Windows 95/98 se vám zdá nepřiměřeně vysoká.

Vaše PC nemá alespoň 64 MB RAM a dost rychlý procesor Pentium.

Klíčové aplikace nebo hardwarová zařízení vašeho současného systému nejsou pod Windows 2000 podporovány.

Jste spokojeni se stabilitou i zabezpečením Windows 9x, a své PC používáte především na hry a jiné domácí aktivity. V takovém případě je určitě lepší počkat si na verzi Millennium.

Výrobce vašeho PC neposkytuje upgrade BIOSu pro Windows 2000.

Příběhy z upgradových cest

Instaloval jsem Windows 2000 ze spousty důvodů: chtěl jsem vidět, co je nového, jak kompatibilní budou s mým počítačem a softwarem, a abych zhodnotil, jestli se vyplatí. A vyplatila? Pořád vlastně nevím.

Během několika testovacích instalací jsem nenarazil na žádné problémy. Nicméně potom jsem zjistil, že můj U.S. Robotics Winmodem nebude fungovat nebyl na microsoftském seznamu kompatibilního hardwaru. Windows 2000 (Release Candidate 2) si nainstalovala obecný ovladač, který nespolupracoval, ale mně se podařilo najít jiný, fungující.

Zjistil jsem, že Windows 2000 jsou stabilnější než Windows 98 a NT. Oceňuji, že při instalaci nového softwaru a změnách v hardwaru je třeba méně restartů než u Windows 98 a NT. Dalším plus je, že Microsoft sloučil administrativní a údržbové funkce na Ovládacím panelu, takže přístup je teď jednodušší.

I když se Windows 2000 hodně podobají Windows 98, jsou zaměřena hlavně na obchodní aplikace a to není nic levného. Proto bych je nedoporučil pro využívání doma. A pokud vaše PC chodí hezky, nepotřebujete Windows 2000 hned teď. Nechejte nejprve výrobce hardwaru a softwaru dohánět. Musejí nejdřív zjistit, jaké problémy a úspěchy s nimi lidé mají.

Beta-tester: David Berry, specialista na plánování, úřad plánování a managementuProfil systému: procesor Pentium II-400 se 128 MB RAM, dva 10GB pevné disky

Typ upgradu: instalace vedle Windows 98 (s dual-bootem)


Zádrhele a překážky při přechodu na Windows 2000

Stan Miastkowski

Nehledě na složitost Windows 2000 Professional, je proces upgradování překvapivě snadný a z velké části automatický. Plný upgrade, při kterém se Windows 2000 přepíší přes starý operační systém, je jednodušší i když čistá instalace OS vedle Windows 95, 98 nebo NT je jen o málo složitější.

I přes jednoduchost instalace musíte předtím, než své CD s Windows 2000 vložíte do jednotky, udělat některé kroky:

1. Udělejte si kompletní zálohu systému. Budete provádět zásadní změny na svém PC. Zajistěte si tedy možnost návratu pro případ, že by se něco pokazilo během instalace (např. výpadek proudu) nebo poté, co už budou Windows 2000 nainstalována (třeba vážné problémy s kompatibilitou). Kromě toho můžete přijít o soubory v odpadkovém koši, proto zkontrolujte, že v něm není nic, co opravdu potřebujete. My jsme pro zálohování a uložení Windows 98 a Windows NT 4.0 použili utilitu Power Quest Drive Image. Dobrý nápad je také opatřit si spouštěcí disketu k dosavadním Windows, která obsahuje i ovladač pro CD-ROM.

Poznámka: Případné obnovení starého operačního systému bude později snazší, když vydělíte osobní dokumenty (textové soubory, tabulky, apod.) na samostatný diskový oddíl. Pak budete moci odstraňovat, formátovat a obnovovat ostatní části disku, aniž byste si poškodili osobní soubory. Do samostatného oddílu můžete nainstalovat i aplikace.

2. Zvolte si mezi upgradem a čistou instalací. Spusťte současnou verzi Windows a vložte do mechaniky instalační CD; měl by se automaticky spustit Windows 2000 Setup Wizard. Po spuštění instalace vás čeká první důležitý úkol, a to rozhodnout, jestli chcete upgradovat existující verzi Windows, nebo "čistou" instalaci (viz obr. 1).

3. Nainstalujte si upgrade pack (pokud existuje). Jestliže jste dosud pracovali s NT 4.0, ujistěte se před instalací Windows 2000, že máte Service Pack 4 nebo novější (a zálohu). Ať už se rozhodnete pro kterýkoliv druh instalace, Windows 2000 prohlížejí všechny pevné disky a upgradují NT systém souborů na NTFS5.

Service Pack je nezbytný, chcete-li mít zároveň NT a Windows 2000, protože původní verze Windows NT 4.0 neumí NTFS5 přečíst. To znamená, že se vaše původní instalace NT může zničit. (Microsoft sice říká, že Windows 2000 vás před konverzí varují, ale já jsem žádné varovné oznámení během četných upgradů s Windows 2000 Release Candidate 3 nedostal.) Windows NT 4.0 Service Pack 4 a novější (nejnovější je SP6) umožňují NT 4.0 číst oddíly NTFS5, a dovolí tak souběžné fungování obou OS. Pokud se do oddílu NT 4.0 chcete ještě někdy dostat, nainstalujte si service pack před instalací dvoutisícovek.

4. Zvolte si NTFS. NTFS má ve Windows 2000 Professional oproti staré alokační tabulce souborů (FAT), kterou využívají systémy Windows 9x, spoustu výhod. NTFS nabízí mnohem efektivnější využití místa na disku a lepší zabezpečení. Pokud upgradujete přes starý OS nebo provádíte čistou instalaci vedle NT, je rozumné zvolit NTFS. Pokud ale provádíte čistou instalaci, a plánujete dual-boot mezi Windows 2000 a 9x, můžete NTFS používat pouze na samostatném oddílu disku, který ale Windows 9x nerozpoznají (viz obr. 2).

5. Prohlédněte si zprávu o provedeném upgradu (Upgrade Report). Potom provedou Windows 2000 Professional analýzu konfigurace PC a připraví zprávu, kterou si můžete uložit nebo vytisknout. Pokud se budete řídit našimi prvními radami, neměli byste se dočkat větších překvapení. Všimněte si, že když upgradujete z Windows 95 nebo 98 (místo abyste prováděli instalaci vedle jiného OS), zpráva oznamuje, že některé položky v autoexec.bat a config.sys nejsou s Windows 2000 kompatibilní. Většinou vás to ale nemusí znepokojovat.

6. Sedněte si a čekejte. Teď je to jednoduché. Pokud provádíte upgrade, proces je od této chvíle fakticky automatický a může trvat hodinu i déle. Nová Windows budou několikrát restartovat počítač, nakopírují si všechny potřebné soubory a přetáhnou si z předchozí verze Windows všechna nastavení a aplikace. Přijdou dlouhé chvíle (5-10 minut), kdy se bude zdát, že se nic neděje a ani disk nebude vyvíjet žádnou aktivitu. Nepanikařte. Instalace probíhá dál (viz obr. 3).

7. Volby čisté instalace. Při čisté instalaci budete muset doplnit informace, jako je uživatelské jméno, heslo, datum a čas (viz obr. 4). Pokud je počítač připojen k síti, provede vás průvodce také procesem nastavení sítě.

8. Skoro hotovo: poslední kroky. Až poprvé spustíte Windows 2000, budete, dříve než si začnete s novým OS hrát, požádáni o vytvoření hesla pro nalogování (viz obr. 5). Po nalogování si projděte úvodní exkurzi a ujistěte se, že všechno funguje, tak jak má. Pokud se vyskytnou problémy, konzultujte oblast podpory na webové stránce www.microsoft.com/windows2000/professional.

Co a jak

Potřebný čas - 60-90 minut

Minimální vybavení - Windows 95, 98 nebo NT s procesorem Pentium-133 nebo rychlejším; 32 MB RAM (doporučeno je 64 MB); 2BG hard disk (s nejméně 650 volnými MB); mechanika CD-ROM

Úroveň zkušenosti - Začátečník-mírně pokročilý

Webová stránka Microsoftu - www.microsoft.com/winsows/professional

Příběhy z upgradových cest

Moje společnost testovala Windows a my na nich zkoušeli naše softwarové produkty. A výsledek? Celkově Windows 2000 umějí rozpoznávat hardware mnohem lépe než NT a v tomto ohledu se podobají spíše Windows 95/98.

Můj počítač není zrovna blesk, ale instalace proběhla zcela hladce. Všechno včetně sítě, videoa zvukových karet se nainstalovalo správně. Nemyslím, že by byla Windows 2000 extrémně náročná na paměť nebo CPU ani souběžná práce s několika aplikacemi nevyžaduje větší paměť. Nový OS je asi tak rychlý jako NT a je velice stabilní. Ale zatímco MS Office 97 funguje spolehlivě, pcAnywhere 8 od Symantecu se nechtěla ani nainstalovat. Než se pustíte do upgradování, ujistěte se, že výrobci vašich nejdůležitějších aplikací garantují, že budou pod novým systémem fungovat.

Špatná zpráva: mnohé funkce, které jsem hodně využíval ve Windows NT, jsou teď zahrabány, skryty nebo úplně pryč. Pokud třeba chcete v NT vidět či modifikovat název počítače nebo IP adresu, prostě kliknete pravým tlačítkem na Network Neighborhood, vyberete Vlastnosti a jste tam. Ve Windows 2000 musíte kliknout pravým tlačítkem na My Network Places, poté kliknout pravým tlačítkem na Local Area Connecting, a pak teprve vybrat Vlastnosti. Krom toho, když se chcete podívat na síť, musíte udělat pět kroků namísto jednoho. Jistěže si můžete vytvořit zástupce na ploše, ale proč to dělat jednoduše...

Beta-tester: David Pipe, systémový programátor

Profil systému: procesor ADM K6-350 se 128 MB RAM, 8,4GB pevný disk

Typ upgradu: samostatná instalace Windows 2000 na nově zformátovaný hard disk

8 webových stránek s názory na Windows

NEŽ (A POTÉ NEŽ) se vrhnete na upgragde, podívejte se na tyto nezávislé stránky, kde najdete informace, nejčastěji kladené dotazy, názory uživatelů, diskusní fóra, atd. (Nevynechejte také oficiální stránku Microsoftu na www.microsoft.com/windows2000)

- About.com\s Win 2000 PagelLabMice

windowsnt.about.com/compute/windowsnt/msub06.htmwww.labmice.net

- ActiveWindowslPaul Thurrott\s SuperSitewww.activewin.comwww.wugnet.com/wininfo/win2000

- BetaOSlWin2KWorldwww.betaos.comwww.win2kworl.com

- BHS.Com Windows NT/2000 Resource CenterlWinPortal.com

www.bhs.comwww.winportal.com

§§§§§

FAQ Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0167

? Po instalaci některých her počítač hlásí, že mu schází CD. Pro danou hru jej není třeba, ale i po vložení se hláška opakuje. Na jiných PC se toto neprojevuje, i když je vše stejné (CD, OS, PC).

Domnívám se, že požadavek na CD nevychází z her samotných, ale z nějakého programu, který běží na pozadí. Doporučuji vydat se tímto směrem při hledání příčiny takového chování počítače. Více nemohu poradit, protože dotaz neobsahuje bližší specifikaci zda je požadováno konkrétní CD, nebo vyskočí jen obecné hlášení. Některé hry i po plné instalaci na disk vyžadují přítomnost CD z licenčních důvodů občas se na něj podívají a kontrolují tak oprávněnost užívání hry. Ve vašem případě to není příčinou, uvádím to pro úplnost.

? Právě se učím v CGI a chci si výsledky svého snažení vyzkoušet v prohlížeči. Protože nemám připojení na Internet, nezprovozním WWW server. Zkoušel jsem MS Personal Web Server, TingWeb a PinkNet Webserver. Pomůže mi síťová karta, a jaký druh?

Předpokladem zprovoznění webserveru obecně je existence TCP/IP protokolu. Ten musí být na něčem navázán, nejlépe na síťové kartě. Není to ale nutné, měl by stačit pouze Dial-up adapter. Nainstalujte si Dial-up Networking a nakonfigurujte si TCP/IP protokol. Poté by měl jít webserver zprovoznit a používat z vaší stanice.

? Po instalaci Windows 98 na DOS se některé soubory špatně nainstalovaly (pokazily se české názvy). Instaloval jsem znovu. Tentokrát to bylo OK, ale ty špatné soubory tam zůstaly. ScanDisk mi dal možnost a já všechno uložil. Odstranit nejdou, objevuje se chyba systému "Soubor nelze odstranit". Ve Volkov Commanderu jsem smazal, co jsem našel. Co s tím? V registru Windows 98 je úplně vše dvakrát, i to co jsem smazal ve Volkov Commanderu. Nejde to odstranit, vždy to tam naskočí zpět. Jak mám odstranit Windows 98? Po odinstalaci tam zase byla! Jak se Windows 98 zbavit, abych si zachoval BIOS, DOS a Volkov Commander? Většina her šlape výborně. Občas se stane, že vyskočí tabulka "Výjimka z pravidla, chyba ochranného režimu" a musím restartovat. Dále strategické hry občas zadrhávají a někdy zamrznou.

Nevím z jakého důvodu se Windows 98 nainstalovala poprvé špatně, domnívám se, že to způsobila dosovská FAT. Ta byla při instalaci převedena na FAT32, a proto druhá instalace proběhla dobře. Problémem je, že nyní jsou v počítači zaregistrovány dvě instalace. Jelikož vyčištění nefunkčních souborů by vyšlo podstatně časově i technicky náročněji nežli nová instalace, doporučuji smazat celý adresář Windows + adresáře jako Program Files apod. Jinými slovy vyčistit disk od všeho, čím si jste jistý, že není vaše. Pak je třeba nabootovat ze záchranné diskety systému Windows 98 a provést sys a: c:. Tím se obnoví systém na pevném disku. Po restartu můžete znovu instalovat Windows 98. Máte-li bootovatelnou CD-ROM, nemusíte systém přenášet. BIOS ovlivněn nebude, stejně tak dosovská aplikace Volkov Commander. DOS jako takový bude nahrazen "DOSem" operačního systému Windows 98. Díky FAT32, kterou Windows 98 používají, není možná spolupráce s DOS 6, případně níže. K tomuto dojde vždy při instalaci Windows 98.

? Můj starý HDD 540 se zhroutil. Nejde přeformátovat jen 99 %, a pak napíše: "Nelze zapsat informace o formátování". ScanDisk ani NU, ani Partition Magic nepomohly. Pak jsem disk naformátoval pod Windows 98 a projel ScanDiskem. Vypadalo to dobře. Po dalším restartu mi ScanDisk oznámil, že nemůže rozeznat můj starý HDD, a po najetí Windows 98 se mi objevila další jednotka s nesmyslnými znaky a starý HDD, který měl jiné písmeno, ale fungoval normálně. Rozdělal jsem počítač, zkontroloval všechny spoje a počítač vyčistil. Zatím vše funguje, ale mám strach HDD používat, abych nepřišel o data.

Váš strach je oprávněný. Nikdo vám totiž nezaručí, že problém byl ve vadném spoji nebo zaprášeném konektoru. Chcete-li disk používat, projděte jej několikrát za sebou, např. v týdenním intervalu ScanDiskem pro Windows s kompletním testem povrchu. Pokud vše proběhne bez chyb, můžete disku začít důvěřovat. Stejně ale doporučuji důležitá data zálohovat častěji.

? Po vytvoření virtuální jednotky příkazem "subst" se jednotka pojmenovala po pevném disku (WINDOWS (D:)). Jak to změnit? Šel by můj 6,4GB hard disk rozdělit na část C: (tam by byla Windows) a na část E: (tam by byly např. programy) jiným způsobem? Potřeboval bych k tomu nějakou speciální utilitu?

Jelikož substituce vytváří pouze logický disk na dané partition, nese jméno této partition. S tím nelze nic dělat. Váš disk by rozdělit šel. Pokud přistoupíte na ztrátu dat, můžete použít prostředky systému fdisk. Pokud chcete data zachovat, musíte použít např. Partition Magic. Vždy ale budou jednotlivé partition dostávat písmena za sebou nelze přeskočit např. D:, jak uvádíte v dotazu. Zde si dovolím obecnější úvahu. Při rozdělování disku uživatelé procházejí určitým vývojem. Obvykle začínají s jedním diskem C:, na němž za chvíli vznikne "nepořádek", který by bylo vhodné nějak uspořádat. Na to jsou dvě metody. Buď rozdělení disku pomocí fdisku na více disků s pevnou kapacitou, nebo využití příkazu "subst". Většinou zvítězí fdisk. Je to totiž "čistší" rozdělení, nezávislé na systému. Po čase ale uživatel zjistí, že např. disk C: je téměř zaplněný, zatímco disk D: je ještě relativně prázdný. Kéž by šlo třeba 300 volných MB přesunout! Jenže to nejde (nyní s Partition Magic již ano). Proto při další manipulaci s diskem uživatel volí opět jediný disk C:, ale využívá substitucí pro virtuální rozdělení disku. Je třeba si totiž uvědomit, co se vlastně požaduje: systém zvlášť, software zvlášť a uživatelská data zvlášť? Nikoliv. S příchodem registru Windows nemá oddělení systému od aplikačního softwaru význam. Aplikace se včlení do systému takovým způsobem, že je zpravidla nelze řádně se vším všudy odinstalovat (společné knihovny, záznamy v registru). Při těchto překážkách je nalezení adresáře aplikace to nejmenší. Význam ale má oddělení uživatelských dat od systému a softwaru. Tato potřeba je hlavně ve firmách, kdy je třeba např. přenést data ze starého počítače na nový nebo data zálohovat a uživatel musí vědět, kam data ukládal. Podobné je to i na domácích počítačích. Proto je vhodné dát si práci s počátečním nastavením jedné nebo několika substitucí, a do tohoto "disku" ukládat všechna uživatelská data. Pochopitelně je nutné správnou cestu k souborům uživatele sdělit také aplikacím jako je MS Office apod.

? Měl výborný shareware Font Monster 3.5 pokračování ve vývoji? Sháním kontaktní adresu nebo dodavatele.

Při prohledávání Internetu jsem nenarazil na novější verzi, nicméně zde je adresa, na které je možné získat kontakt na autora: http://www.winsite.com/info/pc/win3/fonts/fmonst35.zip/. Máte-li program stažený regulérně, najdete tyto informace v souborech readme.txt, vendor.txt a file_id.diz.

? Každý používá klávesnici, ale málo lidí ví, k čemu jsou vlastně tři klávesy PrtScr/SysRq; ScrollLock; Pause/Break. Můžete, prosím, popsat jejich funkce a možnosti? Klávesou PrtScr dokážu sejmout například obrazovku do obrázku, ale co dělat, když chci obrazovku rovnou vytisknout?

Zmíněné klávesy mají speciální funkci, která však není určena samotnou existencí klávesy, ale operačním systémem nebo přímo aplikací. Některé tyto klávesy fungují pouze na UNIXu, Windows nebo DOS je nepodporují. Co jednotlivé klávesy dělají: PrtScr (Print Screen) je určena pro tisk obrazovky přímo na tiskárnu. Funguje již v samotném BIOSu a také v DOSu, avšak ve Windows už nikoliv. Tam je obrazovka sejmuta do schránky a z ní je pak možné obrázek přenést do libovolného grafického programu (což je výhodnější než přímý tisk). Klávesa SysRq (System Request) slouží v kombinaci s jinými klávesami (např. ALT + další klávesa) k vyvolání určité akce systému, primárně v UNIXu. Klávesa Scroll Lock ovlivňuje chování kurzorových šipek, opět záleží na konkrétním operačním systému a aplikaci. Zkuste si stisknout Scroll Lock, když pracujete v Excelu. Klávesa Pause slouží k dočasnému zastavení běhu programu. Ve Windows nefunguje co by se pozastavovalo při multitaskingu? V DOSu funguje (i v okně) lze např. pozastavit výpis textu na obrazovku, provádění dávky apod. Klávesa Break (respektive CTRL + Break) slouží k zastavení programu, opět v DOSu. K tomu lze použít i kombinaci CTRL + C.

? Když chci převést dokument z formátu T602 verze 3.00 (soubor *.602) do Wordu, písmena se promění ve čtverečky nebo chybí sudé řádky. Nevíte, jak převést text bezchybně?

K bezchybnému převodu souborů z T602 do MS Wordu je třeba splnit několik podmínek. Je lépe, je-li Word český, a musí mít nainstalován filtr pro T602. V případě českého Wordu se tento filtr instaluje automaticky, do anglického Wordu je nutné filtr doinstalovat ručně z české verze. Soubor v T602 musí mít příponu 602. V takovém případě po otevření souboru 602 z nabídky Soubor Otevřít (při volbě všechny typy souborů) se filtr dotáže na kódování a na to, jak naložit s formátovacími mezerami. Po potvrzení voleb se text překonvertuje správně. Neobjeví-li se české znaky, je třeba vybrat celý dokument (CTRL+A) a nastavit font, který umí CE (Central Europe) skript, případně u nižších verzí Wordu nastavit český font.

? Mám CD-ROM mechaniku BTC 40x a počítač P-II. Při vložení jakéhokoliv CD v mechanice akorát zapraská, ale CD se nenačte. V počítači je nastavení v pořádku. Zkoušel jsem snad všechny možnosti, i vyčistit mechaniku čistícím CD. Nic nepomohlo, protože se CD nespustí.

Z dotazu není patrné, zda se CD "jenom" nespustí, nebo zda nelze číst vůbec. Pokud se pouze nespustí, je třeba v ovládacích panelech zvolit Systém Správce zařízení CD-ROM a v záložce Nastavení zaškrtnout Automatické upozornění (Auto insert notification). Ne každé CD se musí poté spustit, záleží na tom, zda je k tomu uzpůsobené! Pokud mechanika nepracuje vůbec, tj. z Průzkumníku se na CD nelze podívat a nic otevřít nebo zkopírovat, je to důvod k překontrolování jejího připojení k počítači, a poté k reklamaci mechaniky.

? Mám Intel Celeron 300A, 64 MB NV-RAM, 9,1GB HDD. Chtěl jsem znovu nainstalovat Windows 98, a protože jsem je nechtěl přeinstalovat přímo ze systému, zformátoval jsem hard disk. Potom jsem vložil záchrannou disketu, kterou jsem předtím vytvořil. Vše naběhlo v pořádku, ale objevil se nápis "Systém Windows zjistil, že pevný disk není ve formátu FAT nebo FAT32". Nejprve jsem to ignoroval a říkal si, že se to vytvoří s instalací Windows 98. Spustil jsem instalaci, proběhl ScanDisk a potom se objevil nápis "Vytvořte spouštěcí oddíl MS-DOS a potom spusťte instalaci znovu". Co mám udělat? Může tam být i po zformátování nějaký vir, který to způsobuje?

Udělejte přesně to, co vám systém Windows radí "vytvořte spouštěcí oddíl MS-DOS a potom spusťte instalaci znovu". O co jde? Počítač po startu spustí BIOS, ve kterém se dozví, odkud má natáhnout systém. Zpravidla je to z primary partition HDD (lze ještě z diskety nebo z CD-ROMu). V tom případě BIOS předá řízení kódu, jenž je zapsán v Master Boot Record (MBR). Tam je záznam o aktuálním operačním systému jméno souboru, který dále přebírá řízení a startuje systém. Ve vašem případě chybí onen MBR, neboli spouštěcí oddíl. Ten vytvoříte pomocí programu fdisk. Po jeho spuštění na vás ihned začne varovně blikat s tím, že není vytvořena aktivní partition. Aktivní partition je právě ono vytvoření MBR. Pak je ještě třeba na disk přenést systém. To lze po startu ze záchranné diskety příkazem sys a: c:.

? Prosím vás o radu ohledně používání Internet Exploreru 5 US pod Windows 98 US verze. Prohlížím-li si stránky na Internetu on-line, potom vypnu spojení a chci si prohlížet tyto stránky off-line v History, jsou některé z nich přístupné k prohlížení a některé jsou vysvíceny světleji a off-line nepřístupné. Lze někde v IE5 nastavit, aby všechny zhlédnuté stránky on-line byly také zhlédnutelné off-line?

Váš postup není špatný, ale protože jsou některé HTML stránky dynamické (např. asp), neukládají se do "History" celé. Také zcela nestažené stránky se chovají tak, že při off-line přístupu k nim se chtějí připojovat. Aby byly všechny stránky zhlédnutelné off-line, je třeba danou adresu zavést do Favorites a odtud zvolit Make available off-line. Pak si můžete zvolit hloubku stahování do úrovně 3, a ještě můžete určit, zda se má obsah stránek stáhnout ihned nebo v danou hodinu, případně periodicky. Nevýhodou takovéhoto postupu je, že se stáhne úplně vše (pochopitelně za delší dobu a více peněz), což mnohdy ani nebudete potřebovat.

? Jakým způsobem lze nastavit v Outlook Express 5.0, Outlook 2000 nebo jiném vhodném poštovním klientovi, aby se po příchodu zprávy s přílohou (např. ve formátu *.txt), pomocí pravidel pro zprávy či jiným způsobem, tato příloha uložila do reálně existující složky ve stejném formátu jak přišla? Potřeboval bych totiž tyto přílohy v původním formátu dále přebírat a zpracovávat.

Přiznám se, že tomuto dotazu příliš nerozumím. Přijde-li do MS Outlook zpráva s přílohou, je tato označena ikonou podle aktuálního přiřazení ikon k typům souborů. Kliknutím pravým tlačítkem na tuto ikonu a volbou Uložit jako můžete soubor-přílohu uložit do libovolného adresáře na disku, samozřejmě v tom formátu, v jakém byl soubor před posláním. Pošta (jakýkoliv klient a server) nemodifikuje formát posílaného souboru. Chcete-li, aby se přílohy automaticky extrahovaly do adresářové struktury disku, určitě vás zklamu. Nevím o poštovním klientu, který by to dokázal, a nevidím ani důvod, proč by to klient měl umět. Přílohy bývají komentovány ve vlastní zprávě, a co by se dělo s těmito komentáři? Ještě pro ucelení informace i samotnou zprávu (včetně příloh) lze uložit na disk. Lze to provést pouhým přetažením zprávy z Outlooku do adresářové struktury Průzkumníka. K otevření této zprávy (např. na jiném počítači) musí být instalován odpovídající klient, zde tedy MS Outlook.

§§§§§


InterFAQ - Počítačové portály [II]

Jan Čáp

c00p0168

V dalším pokračování našeho okénka najdete slíbené dokončení přehledu "počítačových portálů". Kromě doplnění dalších tří všeobecně zaměřených webů v něm najdete servery, jejichž autoři se zaměřili v informačních technologiích pouze na určitou oblast.

Computing.Net

Centrála technické podpory pro všechny majoritní počítačové platformy.

http://computing.net/

NothingButComputers.com

"Nic než počítače" počítačový portál sítě NothingBut.

http://www.nothingbutcomputers.com/

TechJourney.com

Obšírný přehled stránek zaměřených na počítačové profesionály.

http://www.techjourney.com/

Úzce specializované portály

Cetus Links

Ke dni psaní článku zde bylo celkem 18 588 odkazů k objektovému programování a souvisejícím technologiím.

http://www.cetus-links.org/

Builder

Informace pro vývojáře zejména, ale nejenom o internetových aplikacích.

http://www.builder.cz/

CAD-Portal.com

Portál pro profesionální konstruktéry, respektive všechny uživatele technologií CAD/CAM/CAE.

http://www.cad-portal.com/

Computer Telephony Portal

Rozsáhlá kolekce zdrojů a informací o technologiích počítačové telefonie.

http://www.computertelephony.org/

FTPplanet

Skvělý informační server pro náruživé stahovače uživatele FTP (webmastery, herní fanatiky, MP3 šílence i nováčky).

http://www.ftpplanet.com/

GoodBookmarks

Komplexní kolekce informačních zdrojů pro webmastery.

http://www.goodbookmarks.com/

Digital Art Source

Centrála pro zájemce o počítačová umění.

http://www.digitalartsource.com/

Games4U

Katalog odkazů na herní servery.

http://www.games4u.cz/

interactivealliance.com

Adresář zdrojů z oblasti informačních technologií a elektronických her.

http://www.interactivealliance.com/

Internet.com

Rozsáhlý server, zaměřený na svět elektronické komerce a internetových technologií.

http://www.internet.com/

Linux Center

Katalog zdrojů zabývajících se tematikou nějak související s Linuxem.

http://www.portalux.com

LinuxInvestments.com

Portál pro zájemce o investování do oblasti linuxových firem a společností zabývajících se "Open Source" softwarem vůbec.

http://www.linuxinvestments.com/

MacLaunch

Portál určený pro všechny uživatele počítačů Apple Macintosh.

http://www.maclaunch.com/

NothingButSoftware.Net

"Nic než software" portál o softwaru v rámci sítě NothingBut.

http://www.nothingbutsoftware.net/

SecureRoot

Katalog zdrojů s tematikou počítačového undergroundu vše co potřebujete, chcete-li hackovat, crackovat, dešifrovat a přitom zůstat v anonymitě, respektive chcete-li podobným pokusům bránit :)

http://www.secureroot.com/

SecurityPortal.com

Komplexní zdroj informací určený těm, kteří se zabývají zabezpečením informací přenášených po Internetu.

http://securityportal.com/

Thinkmobile

Portál pro uživatele mobilních zařízení především handheldy, PDA a "wireless computing".

http://www.thinkmobile.com/

WinCEarch

Specializovaný vyhledávač stránek zaměřených na operační systém Windows CE.

http://www.wincearch.com/

Rodina portálů ITtoolbox

http://www.ittoolbox.com/

Skupina velmi úzce specializovaných portálů pro počítačové profesionály (odborníky na určitou oblast/produkt v rámci sféry podnikových informačních systémů), zahrnující zatím servery pro následující komunity:

Baan

http://baan.ittoolbox.com

CRM (Customer Relationship Management)

http://crm.ittoolbox.com

Data Warehousing

http://dw.ittoolbox.com

E-Business

http://ebiz.ittoolbox.com

EAI (Enterprise Application Integration)

http://eai.ittoolbox.com

SCM (Supply Chain Management)

http://scm.ittoolbox.com

Sap

http://sap.ittoolbox.com

Oracle

http://oracle.ittoolbox.com

PeopleSoft

http://ps.ittoolbox.com

§§§§§


Užite tipy a triky pro Windows 95/98

Jan Povolný

c00p0181

Máte před sebou sedmnáctý díl tipů a triků pro Windows, já mám před sebou povinnost stvořit sedmnáctý smysluplný úvod. Mohl bych ho začít, stejně jako u Intertipů, postesknutím nad situací kolem demonopolizace našeho telekomunikačního trhu, ale nebudu hned na úvod pesimista. Zkusíme třeba tohle. Slyšeli jste o projektu SETI@home (http://setiathome.ssl.berkeley.edu)? Pokud vám doma zahálí Athlon (AMD K7) na 700 MHz, podívejte se na příslušnou WWW stránku a připojte se do projektu. Je to věc (i přes její pochybnou užitečnost) přinejmenším zajímavá a vy konečně využijete výkon vašeho nadupaného počítače. Pokud vlastníte počítač mnohem slabší a k Internetu se dostanete jednou za měsíc při návštěvě městské knihovny, zkuste si přečíst alespoň tyto tipy a triky. Snad vám některý z nich bude k užitku v což "sebevědomě" doufám.

Tipy pro Windows

Nastavte si "okenní pozadí" (Win 98)

Již mnoho přemnoho tipů v průběhu našeho seriálu se týkalo všemožného nastavení a vylepšení Průzkumníka ve Windows. Nikdy jsme se ale nezmínili o možnosti vložení libovolného obrázku (bitmapy) na pozadí každého jednotlivého "průzkumného okna". Tato schopnost je dostupná od verze Windows 98 a byla tak trochu převzatá z unixových X-Window, kde je možnost tohoto zkrášlení velmi dlouho. Co tedy udělat pro nastavení toho správného pozadí vašich okének?

Otevřete okno, u kterého chcete vložit na pozadí obrázek. Jděte do menu Zobrazit a zvolte položku Vlastní nastavení této složky, nacházející se ve středu nabídkového menu. Nepleťte si to s položkou Vlastnosti, která je až dole, ale ve které pozadí nenastavíte. V následném dialogu zvolte možnost Zvolit obrázek pozadí a potom vyberte požadovanou bitmapu. Jelikož se obsah složky generuje jako klasická WWW stránka, můžete použít obrázky ve formátech BMP, GIF i JPG. Potvrďte vybranou volbu a obrázek bude vložen.

Jak jsem prohlásil výše, daný obsah složky se generuje jako WWW stránka, je tudíž čitelný jako klasický (i když poněkud komplikovanější) HTML kód. Windows 98 vám umožňují i tento kód změnit. Jen místo volby Zvolit obrázek na pozadí vyberete naopak položku Vytvořit nebo upravit dokument HTML. Potom získáte možnost buď upravit standardně vytvořený HTML kód, anebo (pokud si troufáte) vytvořit kód úplně nový a uložit ho pod stejným jménem (rozumějte přepsat ten originální od Microsoftu). Tím můžete vzhled složky naprosto změnit k obrazu svému.

Skryté utility podruhé (Win 98)

Již jednou jsme se v našem seriálu zabývali sadou utilit schovaných na instalačním disku Windows 98. V několika dalších tipech jsme pak zmínili i některé další utility, o kterých se běžně v manuálu nemluví. Ale přesto to nebylo všechno.

Například takový program hwinfo.exe. Pokud jste projížděli adresář Windows, možná jste na něj narazili, ale nespustili jste ho (on se jen tak nenechá). Pokud mu ale dodáte parametr /ui, Hardware Info vám poskytne barevně rozlišené informace o vašem počítači.

Jděte do menu Start a zvolte položku Spustit. Zadejte do příkazového řádku hwinfo /ui. Spustí se diagnostická utilita Hardware Info. Je to vlastně okno se stejnými informacemi, které poskytuje utilita Informace o systému, dostupná běžným způsobem z menu Start. Rozdíl je jen v barevném způsobu zobrazení. Zelenou barvou jsou zobrazeny informace z registru, růžovou atributy souborů, tmavě červenou informace, které poskytuje Správce zařízení, sytě červenou pak chybové hlášky a sytě modrou upozornění a výstražné informace. Výpis můžete různě filtrovat, například je možné zobrazit jen Zařízení s problémy (menu Zobrazit).

Další skrytou utilitkou je aplikace Link Check Wizard, umístěná samostatně na instalačním "cédéčku" vašich Windows. Ta slouží k prověření platnosti všech zástupců ve vašich Windows (respektive zda ukazují na existující aplikace). V přehledném dialogu vám LinkCheck nabídne seznam těch pochybných (dead links). Ty potom můžete smazat, nebo si o nich zobrazit podrobnější informace. LinkCheck je schovaný jako soubor chklnks.exe v adresáři /Tools/Reskit/Desktop.

Stop animaci (Win 95/98)

Všichni to znáte po nainstalování Windows jsou nabídky menu, minimalizace a maximalizace oken a další úkony animované. Ve Windows 98 můžeme vypnout animaci v dialogu Nastavení obrazovky, ve Windows 95 ale tato volba chyběla. Vypnutí a zapnutí animace lze provést velmi jednoduše editací registru (a to jsme přece ještě v dnešním dílu nedělali).

Spusťte program regedit z nabídky Start Spustit. Jděte do podklíče HKEY_CURRENT_USER Control Panel Desktop WindowMetrics a podívejte se na hodnotu položky MinAnimate v pravé části regeditu. Pokud je hodnota 0, je animace vypnutá, při hodnotě 1 je naopak zapnutá. Pokud položka chybí, můžete ji doplnit poklepáním pravým tlačítkem a volbou Vytvořit Nová textová hodnota. Zavřete regedit a restartujte Windows. Po restartu se změna projeví dle vašeho nastavení.

Šablony v Outlook Express (Win 98, Win 95 + IE4)

Spousta z vás, kteří užíváte Outlook, určitě už z názvu poznala, o co se bude v tomto tipu jednat. Každý z vás určitě měl možnost posílat ve svém životě nějaký e-mail. Pravděpodobně šlo o krátké nebo dlouhé, ale vždy textové zprávy. Outlook Express (dále jen OE) ale umí více. Vaši elektronickou poštu totiž může posílat jako WWW stránku ve formátu HTML a tím ji obohatit o grafické prvky, jako je pozadí, obrázky, nebo různé řezy a velikosti písma. Je pravdou (a je to jeden z hlavních důvodů, proč i já takové e-maily příliš nemiluji), že takto posílané zprávy jsou k přečtení většinou jen v nejnovějších e-mailových klientech, v převážné většině starších (a textových) se ale zobrazí špatně. Naštěstí OE posílá zároveň s grafickou podobou i verzi textovou, čímž možné potíže do jisté míry eliminuje (bohužel jen do jisté míry).

Pokud chcete posílat e-mail se šablonou, musíte mít povoleno odeslání pošty ve formátu HTML (standardně je povoleno). Je-li zakázáno, můžete je povolit v menu Nástroje a položce Nastavení. Zde jděte na záložku Odesílání a v dolní části správně označte formát odesílaní pošty na HTML. Nyní můžete přistoupit k tvorbě zprávy. Klikněte na tlačítko Nová pošta. V okně nové zprávy jděte do menu Formát a zvolte položku Použít šablonu. Dostanete na výběr několik málo šablon, další jsou dostupné po volbě Další šablony. Pokud zvolíte Další šablony, objeví se dialog s výběrem všech dostupných šablon a s možností vytvoření vlastní (tlačítko Vytvořit novou. vpravo dole). Při vytváření vlastní šablony vás povede průvodce, takže neváhejte a otestujte svoje tvůrčí schopnosti. Po zvolení vybrané šablony se radikálně změní vzhled vaší zprávy. Nyní již stačí dopsat text, případně upravit velikost a druh písma, a jste hotovi. Odešlete a doufejte, že adresát bude schopen vaši zprávu rozluštit. Pokud sami dostanete zprávu ve formátu HTML (bude grafická), můžete si samotný HTML kód zobrazit stiskem CTRL+F2.

Ještě poznámka na závěr. Někteří lidé tvrdí, že posílání e-mailu se šablonami zatěžuje síť, neboť takové zprávy jsou oproti textovým mnohonásobně větší. Zkoušel jsem poslat čistý text o velikosti 2 KB a pak ten samý vloženy do šablony, a nárůst kilobytu nebyl nijak závratný (10 KB). Pokud tedy použijete hotové šablony, zahlcení sítě se obávat nemusíte.

Tipy pro MS Office

Spisovatelem snadno a rychle (Word 2000)

A na závěr malá směs tipů pro Word 2000. Při instalaci MS Office máte možnost pro jednotlivé jazyky vybrat nástroje pro finální úpravu textu. Jedná se o kontrolu gramatiky, program na dělení slov a thesaurus. V české verzi jsou tyto vnitřní aplikace Wordu dostupné i pro češtinu. Pokud vás tedy trápí problémy s pravopisem, nebo se často opakujete a potřebovali byste nalézt ta správná slova, neváhejte tyto nástroje použít.

Spusťte Word a napište požadovaný text. Poté jděte do menu Nástroje a pokračujte na položku Jazyk. Zde je nutné nastavit správný jazyk v případě, že jste si nainstalovali podporu pro vícero jazyků. Poté můžete spustit thesaurus i utilitu na dělení slov. Jejich ovládání je snadné. Nad položkou Jazyk v menu Nástroje pak naleznete utilitu pro kontrolu pravopisu. Jedná se o silný nástroj a gramatiku zná (pokud vezmeme v úvahu její složitost oproti jiným světovým jazykům) poměrně dobře. Navíc neznámá slova máte přidat do slovníku a tím Word naučit i výrazivu, které ještě nezná.

Někdy může nastat i situace, že potřebujete zkontrolovat pravopis ve vícejazyčném dokumentu. Textový editor Word umožňuje již od verze 97 označit jednotlivé úseky textu a přiřadit jim napevno jazyk, kterým jsou napsány. Označte text, k němuž chcete přiřadit jazyk, a jděte do menu Nástroje. Zde zvolte položku Jazyk a potom možnost Nastavit jazyk. Druhou možností je označit úsek textu, poklepat na stavovou lištu Wordu v místě názvu jazyka a vybrat požadovanou mutaci. Až budete mít nastavené rozdílné mutace pro jednotlivé úseky textu, můžete provést kontrolu celého dokumentu. Předpokladem je instalace všech potřebných jazykových mutací (viz začátek tipu).

Stahujte přímo z FTP (Office 97 a vyšší)

A ještě tento malý tip, který není na první pohled vidět, a proto uživatele často nenapadne ho použít. Předpokládejme, že sedíte u počítače nepřetržitě připojeného na Internet. To už dnes není nic neobvyklého. Předpokládejme dále, že často stahujete soubory z Internetu (ftp) a pracujete s nimi v MS Office. To už je obvyklé méně. Pokud splňujete oba předpoklady, zkuste otevírat soubory z Internetu přímo v MS Wordu tak, že to vypadá, jakobyste je ani nestahovali. Microsoft se od verze Windows 98 chlubí, že nepoznáte, které disky jsou ve vašem počítači a které na Internetu. Internet a počítač prostě splývají v jeden celek. Této vlastnosti využijeme i my.

Spusťte Word nebo Excel a zvolte si klasické otevření dokumentu. Místo hledání na vašem pevném disku ale klikněte na šipku vedle kolonky Kde hledat a zvolte Přidat či upravit adresy FTP (File Transfer Protocol). Vyplňte následující dialog podle připojení na konkrétní FTP server. Pro pohodlnější přístup můžete zaškrtnout volbu Pamatovat heslo. Pak už se vás Word nebo Excel nebudou dotazovat. Tímto způsobem budete pracovat s dokumenty přímo na FTP serveru (on si je bude tahat k vám, ale to nepoznáte).

Dnešní tipy jsou napsané formou spíše rozsáhlejších pasáží, obsahujících vždy vícero drobných upozornění a pokusů o radu. Našlo se překvapivě hodně místa pro MS Office a již méně překvapivě pro Windows. V příštích týdnech na nás Microsoft chystá "poslední z definitivně posledních" verzí řady Windows 9x (Millennium Edition), takže uvidíme, jak to dopadne, a zda se v novém produktu objeví nové tipy a triky a tak vzácná "velikonoční vajíčka". Na shledanou příště.0 0181/OK o

Intertipy

Tak a jsou zde další Intertipy, další soubor snad zajímavých odkazů týkajících se tipů a triků pro Windows. Konec ledna provázelo hromadné "najíždění" na nový tarif Internet 2000, kdy nás v nejslabším pásmu připraví Český Telecom o přijatelných asi 14 Kč za hodinu. Bohužel i přes chlubení a proklamované prvenství Telecom zklamal, a mezi prvními se objevil přetížený VOL provozující populární službu Volny.cz. Nicméně se dočkali i ostatní, takže moje láteření poněkud ztrácí smysl. Příští rok se doufám situace pro nás surfaře opět vylepší.

Bryce 3D tips

http://www.bsmooth.de/BSolutions/

Stránka s tipy a triky pro velmi dobrý grafický software Bryce 3D. Stránka je sice mírně komerční, ale nápověda je provedena velmi kvalitně a nechybí (mimo slušného množství tipů a triků) ani spousta odkazů na Easter Egss v programu Bryce3D. Dokonce ani pro verzi pro Macy. Stránka je svojí podstatou textová, takže ji prohlédnete v kterémkoli prohlížeči. Stránka také není nijak aktivní ani generovaná, a proto s ní "webdownloadery" nebudou mít pražádné potíže.

HTML Tag List

http://comunidad.ciudad.com.ar/argentina/capital_federal/html/

Vše co ještě nevíte o HTML kódu. I když se nejedná právě o aktuální popis nejnovější verze HTML, díky svému rozsahu je tato stránka začínajícímu tvůrci více než užitečná. Najde zde popis HTML tagů, dále odkazy na FAQ, a samozřejmě nezbytné tipy a triky. Stránka má také mirrory i mimo americký kontinent, což i v dnešní době relativně prostupných linek může zkrátit nepříjemné čekací prodlevy. Z hlediska popisu jednotlivých tagů je stránka vytvořena velmi profesionálně prostě si vyberete příkaz ze seznamu a na příslušné stránce se dozvíte kompletní referenci.

Wugnet v novém

http://www.wugnet.com/

O této stránce jsme se zmiňovali v jednom z prvních intertipů (a to už je pár měsíců nazpět). Jelikož dostala nový kabát a příliv tipů a triků je na ni asi nejlepší, jaký jsem zatím viděl, rozhodl jsem se ji znovu připomenout. Na této stránce naleznete mimo jiné i "síň sharewarové slávy", softwarový obchod, diskusní skupiny, velmi dobře provedenou navigační mapu a index stránek. Vše se samozřejmě týká 32bitových Windows. Nechybí ani tisková prohlášení o novinkách, posbíraná u renomovaných firem.

Pivní tipy a triky

http://www.femsa.com/tips.html

Tak také trochu kuriózních stránek přidáme do dnešního dílu Intertipů. Tato se zabývá nejoblíbenější tekutinou v České republice, tedy PIVEM. O pivu se na této stránce dozvíte mnoho zajímavých informací, mě osobně velmi zaujala sekce s názvem "Vaříme s pivem". Co dodat, velmi povedené, velmi užitečné, a v neposlední řadě velmi vtipné.

LockerGnome

http://www.lockergnome.com/

Stránka, na které nenaleznete přímo tipy a triky, ale přesto se týká Windows ve všech verzí (včetně připravovaného updatu Windows 98 nazvaného Millennium). Najdete zde totiž databázi takzvaných "newsletters", což jsou vlastně rozesílané maily s novinkami s příslušné oblasti. Tyto se týkají právě Windows a obsahují odkazy na nový shareware i software pro Windows. Kdo je na "pevné lince", pro toho je tento způsob přísunu informací takřka ideální.

NT Domain Tips

http://www.albany.net/~capnt/domain_tips/index.htm

Stránka popisující dopodrobna problematiku vytváření a správy domén pod Windows NT, od založení serveru až po případné problémy při provozu. Stránka je statická a plně textová, takže se k ní dostanete i v nouzi z libovolného prohlížeče a libovolného "webdownloaderu".

Wild Bean Tips

http://www.wildbean.com/TIPS/tipsoday.htm

Graficky nenápadná, ale obsahově skvělá stránka s tipy pro Windows 95 a pro starší aplikace pro ně. Pokud ještě stále používáte starší aplikace tipu MS Word 6.0 a nehodláte se účastnit updatovací mánie Microsoftu, podívejte se na tuto stránku a budete si moci vybrat ze slušného množství tipů a triků určených právě pro vás.

HadPress

http://hadpress.ruxy.org.ru/links.html

Další stránka od našich východních sousedů, tentokrát věnovaná problematice kolem Internetu. Stránka je poměrně aktuální, což je u tohoto tématu velmi důležité. Naleznete zde odkazy na další zdroje, a samozřejmě nezbytné informace hodné pravého Internet guide.

List Soft Tips

http://base.dux.ru/guest/newbe/eng/tips/tips.htm

Velmi pěkná stránka od ruského tvůrce s tipy a triky pro Windows. Naleznete zde informace i o Windows NT a Windows CE, takže na své si přijde skutečně každý. Kromě tipů a triků nechybějí odkazy na další stránky a také články o novém softwaru a podobně. Neschází ani vyhledávací nástroj, přítomný hned v záhlaví úvodní stránky.

Wind Weaver

http://www.windweaver.com/

Stránka netýkající se pouze Windows, nýbrž "také" Windows. Naleznete zde odkazy na Windows 95 manuál, což je stránka s větším množstvím tipů popisujících práci ve Windows, a dále pak s tradičními tipy, které už jsou pro běžného uživatele mnohem přínosnější. Mimo tyto věci nevynechejte ani návody na nejlepší hledání po Internetu (takzvané Search Helpers and Guides) a nezapomeňte se podívat na nové knihy, kterým se věnuje sekce "Bookstore".

Windows NT Magazine

http://www.winntmag.com/

Výborně propracovaný elektronický magazín o Windows NT, který se pomalu ale jistě transformuje na magazín o Windows 2000 (což jsou vlastně nová NT 5.0). Naleznete zde mimo aktuálních tipů a triků z oblasti Windows NT také nejnovější zprávy, odkazy na software, diskusní skupiny, praktický archiv již vyšlých článků, odkazy na manuály, seznamy testovaného hardwaru kompatibilního s Windows NT, a mnoho dalších užitečných informací. Doporučuji k návštěvě.

NT FAQ

http://www.ntfaq.com/

Jak je již patrné z názvu domény, tato stránka (nebo spíše WWW server) se zabývá nejkladenějšími otázkami ohledně Windows NT a snaží se na ně odpovědět. FAQy jsou tematicky rozdělené a v momentě najetí této stránky uvidíte sami, kolik těch témat vlastně je. Jedním slovem, velmi mnoho.

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0197

Otázka: Pokud v dokumentech Wordu (Office 2000) počítám s číselnými údaji, používám tabulky. Někdy ale potřebuji počítat s čísly volně vloženými do textu dokumentu a užití tabulky mi nevyhovuje. Existuje taková možnost, pokud požaduji navíc aktualizaci spočtených výsledků při změně zdrojových čísel?

Odpověď: S čísly vloženými do běžného textu dokumentu můžete počítat, pokud tato čísla označíte jako záložky. Do vzorců potom vkládáte tyto záložky jako argumenty. Postupovat můžete takto: Označte myší číslo, se kterým chcete počítat. Zvolte nabídku Vložit/Záložka a v dialogovém okně Záložka zapište název nové záložky a klepněte na tlačítko Přidat (tato volba je pro Word 2000, ve starších verzích najdete záložku v nabídce Úpravy/Záložka). Jméno záložky by nemělo obsahovat mezery. Takto označíte jako záložky všechna potřebná čísla. V místě dokumentu, kde chcete vložit výpočet, zvolte nabídku Tabulka/Vzorec. V seznamu políčka Vložit záložku dialogového okna Vzorec vybíráte klepnutím záložky a zapisujete mezi ně požadované operátory. Záložky lze použít i jako argumenty standardních funkcí. Při změně zdrojových čísel výsledek označíte myší a aktualizujete například klávesou F9.

Poznámka 1: Pokud je políčko Vložit záložku nepřístupné, nemáte v dokumentu žádnou záložku.

Poznámka 2, velmi důležitá: Pozor musíte dát při změně zdrojových čísel, těch, co byla označena jako záložky. Kdybyste totiž číslo označili myší a přepsali najednou celé, zrušíte zdroj pro záložku a výpočet nebude možné aktualizovat. Možné je ale například nové číslo zapsat mezi cifry starého čísla, a potom teprve nepotřebné cifry vymazat.

Otázka: Koupil jsem si 10Gb disk Quantum Fireball. Podle rady známého jsem ho zapojil do počítače. Počítač disk normálně nadetekuje, ale pod DOSem ani pod Winodws 95 se mi ho nedaří naformátovat více než na 2 GB (program fdisk mi nedovolí vytvořit primární partition větší než 2 GB). Může to být tím, že je disk špatný?

Odpověď: Váš disk je s největší pravděpodobností v pořádku. Avšak systém souborů, který první verze Windows 95 a MS-DOS používají ( FAT16), neumožňuje vytvoření oddílu většího než 2 GB. Je to způsobeno tím, že kapacita pevných disků se během několika málo let zněkolikanásobila a software se nestačil přizpůsobit. Pokud nebudete chtít přejít na operační systém (Windows 95 OSR2, Windows 98, Windows 2000), který již umí používat systém souborů FAT32 (umí vytvářet oddíly o velikosti desítek TB), můžete si váš pevný disk rozdělit pomocí programu fdisk na několik logických jednotek. To uděláte následovně:

Spusťte si program fdisk, a v úvodním menu zmáčkněte volbu 1 (vytvořit oddíl DOS nebo logickou jednotku DOS). Dále opět vyberte volbu 1 (vytvořit primární oddíl systému DOS) a postupujte podle instrukcí (pokud již máte primární oddíl vytvořen, tento krok přeskočte). Až bude primární oddíl vytvořen a vy se znovu ocitnete v úvodním menu, vyberte opět volbu 1 (vytvořit oddíl DOS nebo logickou jednotku DOS) a poté zadejte volbu 2 (vytvořit rozšířený oddíl systému DOS). Na tento oddíl použijte zbytek kapacity disku (pokud jste dal primární oddíl 2 GB, zbude vám na něj 8 GB).

Až budete mít rozšířený oddíl vytvořený a budete opět v úvodním menu, vyberte volbu 1 (vytvořit oddíl DOS nebo logickou jednotku DOS) a poté volbu 3 (vytvořit logickou jednotku systému DOS v rozšířeném oddílu DOS). Zde budete vytvářet logické jednotky. Můžete jich vytvořit libovolný počet, budete však limitován jejich velikostí žádná z nich nemůže být větší než 2 GB. Až budou logické jednotky vytvořeny, ukončete program fdisk a restartujte počítač. Pokud budete chtít z disku bootovat, nezapomeňte nastavit aktivní partition volba 2 (nastavit aktivní oddíl), protože jinak by později zavedený systém nefungoval. Po restartu by se vám ve Windows měly objevit nové logické jednotky, které naformátujte. Myslím si však, že toto řešení je velice neúsporné, co se týče prostoru na disku, protože oddíl o velikosti 2 GB (na FAT 16) bude mít cluster o velikosti 64 KB. V praxi to znamená, že jakýkoliv soubor menší než 64 KB zabere právě 64 KB. Vzhledem k tomu, že dnešní programy mají veliké množství takových malých souborů, přicházíte o velkou část diskové kapacity. Proto bych doporučoval přejít na operační systém, jenž podporuje FAT 32, která kromě podpory velkých oddílů má i malou velikost clusteru (4 KB, od určité velikosti oddílu pak 8 KB), takže ušetříte spoustu místa na disku. Já sám jsem ušetřil asi 160 MB jen tím, že jsem 2 GB oddíl na FAT 16, na kterém jsem měl nainstalované pouze Windows 98 a Office 97, převedl na FAT 32.

Poznámka: před započetím práce s programem fdisk se ujistěte, že máte veškerá data na disku zálohovaná (pokud na něm nějaká máte), protože byste o ně přišel.

Otázka: Při tvorbě seznamu literatury za dokumenty vytvořenými ve Wordu potřebuji automatickou aktualizaci čísel odkazů, a proto používám Vysvětlivky a Křížové odkazy. Takto je ale možné připravit pouze seznam literatury, řazený podle pořadí výskytu odkazů v textu. Lze připravit seznam literatury tak, aby se čísla odkazů také automaticky aktualizovala při přidávání nových položek nebo při úpravách textu, ale seznam literatury by byl seřazený abecedně?

Odpověď: Pro úplnost uvedu nejprve váš postup používaný pro seznam literatury řazený podle pořadí výskytů odkazů v textu. Do místa dokumentu, kam chceme vložit odkaz, jej vkládáme volbou Vložit/Poznámka pod čarou a vybereme Vložit Vysvětlivku a na konec dokumentu zapíšeme položku seznamu literatury (autor, název knihy atd.). Odkazy na již zapsané knihy vkládáme volbou Vložit/Křížový odkaz s volbou Typ odkazu Vysvětlivka.

Pokud potřebujeme seznam literatury setřídit abecedně, můžeme postupovat následovně: Na konec dokumentu zapíšeme novou položku do seznamu literatury (to lze i zde provádět pomocí volby Vložit/Poznámka pod čarou/Vysvětlivka, ale v tomto případě by to mělo význam pouze pro rychlý pohyb na konec dokumentu). Na konec zapsané položky seznamu literatury vložíme záložku volbou Vložit/Záložka, zapíšeme název nové záložky (bez mezer, nejlépe název knihy pro snadné pozdější rozlišení) a klepneme na tlačítko Přidat. Seznam literatury s nově přidanou knihou označíme a automaticky očíslujeme. Do místa v textu, kde je třeba vložit odkaz na novou knihu, vkládáme křížový odkaz volbou Vložit/Křížový odkaz a v dialogovém okně nastavíme Typ odkazu Záložka, Vložit odkaz na číslo odstavce a vybereme vhodnou záložku v poli Pro záložku. Na každou záložku (položku ze seznamu literatury) můžeme takto připravit libovolný počet odkazů. Kdykoliv později můžeme vzniklý seznam literatury setřídit, a číselné odkazy se automaticky aktualizují podle nového pořadí.

Poznámka: Ve starších verzích Wordu jsou záložky pod volbou Úpravy/Záložka.

Otázka: Ve svém dokumentu napsaném ve Wordu mám vložené obrázky. Chtěla jsem je očíslovat volbou Vložit/Titulek a vytvořit jejich seznam. Volba Vložit/Titulek mi ale nabízí neustále popisek obrázek 1 a číslo se automaticky nemění s pořadím označeného obrázku. Kde dělám chybu?

Odpověď: Postup při vkládání titulků k obrázkům je správný. Problém bude pravděpodobně v tom, že obrázky jsou vložené samostatně v textových polích. Potom není možné je automaticky očíslovat. Pokud nemáte speciální důvod, obrázky nevkládejte do předem připravených textových polí. Většinu běžných potřebných vlastností obrázků je možné nastavit bez vložení do textového pole při prostém vložení do dokumentu v místní nabídce, ve volbě Formát obrázku.

Otázka: Mám doma dva počítače jedno stolní PC a jeden notebook. Na stolním PC mám operační systém Windows 95 a na notebooku jen MS-DOS. Potřebuji mezi nimi přenášet větší množství dat, ale můj notebook nemá zdířku na PCMCIA síťovou kartu, takže je nemohu propojit sítí. Slyšel jsem, že lze data přenášet i přes paralelní port, ovšem nevím jak to mám udělat.

Odpověď: Nejprve si musíte koupit kabel pro přenos dat mezi paralelními porty (paralelní port je ten , kde je zapojen datový kabel od tiskárny). V obchodě s výpočetní technikou ho seženete za cca 150-200 Kč. Vzhledem k tomu, že na každém počítači máte jiný operační systém, doporučoval bych počítač s Windows 95 restartovat v režimu MS-DOS. Poté na notebooku spustě program intersvr.exe (naleznete ho v adresáři DOS ve vašem notebooku). Na druhém počítači přidejte do souboru config.sys (naleznete ho v adresáři c:) řádku device=c:\dos\

interlnk.exe (pokud program interlnk.exe nemáte, bude opět v adresáři DOS ve vašem notebooku, a zkopírujte si ho do adresáře c:\dos na váš počítač s Windows 95). Restartujte tento počítač a opět jděte do režimu MS-DOS. Všechny jednotky notebooku (počítač, na kterém běží program intersvr) by se vám měly objevit jako písmena dalších disků, s nimž můžete normálně pracovat.

Otázka: Již několikrát jsem kopíroval přes schránku tabulky připravené v textovém editoru Word do sešitu Excelu, abych mohl využít výhod Excelu pro vytvoření grafu. Tabulky se vždy zkopírovaly dobře. Poslední tabulka, kterou jsem kopíroval, se ale rozdělila v Excelu do sloupců úplně jinak než ve Wordu, takže položky v jednotlivých buňkách si vůbec neodpovídaly. Kolega mi poradil, abych zkusil zavřít a znovu spustit Excel. Potom se podařilo tabulku zkopírovat normálně. Byla to chyba Excelu, nebo je problém v něčem jiném?

Odpověď: Excel rozkládá jednotlivé řádky kopírovaných údajů do sloupců standardně podle znaku tabulátoru (tj. i podle hranic sloupců v tabulce). V prostředí Excelu se dá navíc text zkopírovaný do jednoho sloupce rozložit do více sloupců podle stanoveného oddělovače, kterým může být například čárka, mezera, středník, pomlčka apod. Pokud někdo před vámi se spuštěným Excelem pracoval a nastavil si ve volbě Data/Text do sloupců jiný oddělovač než tabulátor, Excel si tuto volbu zapamatoval a použil ji i na vaši kopírovanou tabulku (třeba i v jiném souboru). Jestliže Excel zavřete a znovu spustíte, tento se vrací ke svému původnímu nastavení oddělovače (tj. tabulátor). Lepší je ale zapsat do nějaké buňky libovolný text, označit jej a zvolit Data/Text do sloupců. V dialogovém okně 1 ponecháte nastavení "Typ souboru s oddělovačem", v dialogovém okně 2 vymažete nastavené oddělovače a zadáte "oddělovač tabulátor". Po klepnutí na tlačítko Dokončit pomocný text vymažte, ale typ oddělovače zůstane nastaven již standardním způsobem.

Otázka: Dostal jsem od kamaráda pevný disk, ale nevím, jak ho zapojit do počítače. Potřebuji však počítač každý den, takže ho nemohu dát zapojit nějaké počítačové firmě, kde by jim to údajně trvalo dva až tři dny. Je přidání pevného disku opravdu tak složitá a časově náročná záležitost?

Odpověď: Přidání dalšího disku je pro zkušeného člověka otázka několika málo minut. Nejprve musíte odšroubovat kryt počítače. Doporučoval bych se předtím dotknout nějakého uzemněného předmětu, třeba topení, aby se zabránilo případnému elektrostatickému výboji. Poté se podívejte na kabely, jež vedou do vašeho pevného disku, který již máte v počítači. Jeden z nich je čtyřbarevný to je napájení. Druhý je plochý, šedivý to je datový kabel. Jedním koncem je zastrčen do základní desky vašeho počítače (do řadiče) a druhým do pevného disku. Každý EIDE řadič je schopen zapojení čtyř pevných disků (nebo tří pevných disků a jednoho CD-ROMu). Nezapojují se však na jeden datový kabel za sebou, ale na dva kabely (na každý se dají připojit dvě zařízení). Jeden kabel je primární (primary) a druhý sekundární (secondary). Zařízení na každém kabelu je buď master, nebo slave (dělá se to malými můstkovými přepínači poblíž datového kabelu tabulka nastavení je nakreslena někde na horní části pevného disku). Váš hlavní pevný disk bude pravděpodobně na prvním kabelu a nastaven jako master (primary master). Pokud je na tomto kabelu volné místo (nemáte na něm třeba CD-ROM), nastavte nový disk jako slave. Pokud je místo na primárním kabelu obsazeno, dejte nový disk na kabel sekundární. Pokud bude disk na sekundárním kabelu sám, je v podstatě jedno, jestli bude nastaven jako master nebo slave. Pokud tento druhý kabel nemáte, zakupte ho za pár desítek korun v obchodě s výpočetní technikou. Kdybyste dal datový kabel do disku náhodou obráceně, nic se nestane, pravděpodobně vám nenaběhne počítač. Stačí dát kabel správně, a vše poběží. Poté stačí připojit do disku přívod elektrického napájení, které na rozdíl od datového kabelu nelze zastrčit obráceně. Pokud nemáte volný napájecí kabel, zakupte v obchodě s výpočetní technikou rozdvojku napájecích kabelů (cca 50 Kč,-). Zapněte počítač a při startu zmáčkněte tlačítko Del dostanete se do CMOS setupu. Zde vyberte položku HDD IDE auto detection a počítač by měl váš disk nadetekovat. Vystupte ze setupu položkou save settings & exit. Pokud vše proběhlo tak, jak má, přišroubujte kryt počítače. Pokud ne, zkontrolujte si, jestli máte dobře zastrčený datový kabel nebo nastavený disk.

§§§§§


Komunikace


Affinity marketing - Spřízněné duše se musí podporovat

Jacqueline Emighová

c00p0015

Affinity marketing marketing využívající spřízněnosti se zaměřuje na vyhledávání zákazníků, kteří se zajímají o konkrétní produkt nebo téma. Následně jsou těmto zákazníkům nabízeny příslušné (i příbuzné) produkty nebo informace od dalších prodejců. V podmínkách elektronického obchodování prodávající posilují vzájemné vztahy mezi sebou vytvořením odkazů mezi svými sídly a tím, že marketingově působí jak na své zákazníky, tak na zákazníky dalších (spřízněných) prodejců.

Když finanční investoři navštíví např. Quote.com webové on-line společenství, které vyhovuje jejich zájmům, mohou klepnout myší na bannery, ikony či textové odkazy vedoucí k dalším službám patří k nim například bezplatné jednoměsíční obchodování prostřednictvím America First Trader. Všechny tyto služby poskytované partnery Quote.com jsou dobrým příkladem marketingu využívajícího spřízněnost.

Pozorovatelé souhlasí s názorem, že marketing využívající spřízněnost představuje zásadní odklon od tradičního masového marketingu. Namísto jednání na vlastní pěst při sdělování stejného poselství milionům zákazníků se organizace spojují dohromady, aby k sobě přilákaly zákazníky s určitými konkrétními zájmy. Ve světě elektronického obchodu se toto pojetí obecně projevuje sdílením referencí prostřednictvím používání bannerů, ikon a textových odkazů ve snaze zavést zákazníky i do jiných (spřízněných) sídel, která mohou rovněž uspokojit individuální sklony zákazníků. Cílem marketingu využívajícího spřízněnosti je tedy více zviditelnit webovské sídlo, nasměrovat do něj provoz a posílit odbyt.

Marketing

V některých případech webové sídlo prodává spřízněné odkazy, jindy si je sídla jen mezi sebou vyměňují. Marketing využívající spřízněnosti je obvyklý zejména v on-line společenstvích, mezi něž patří například America Online, a v těch, která jsou vytvářena vyhledávacími stroji, což je případ Lycosu nebo Yahoo. Dobře jej využívají i zvláštní zájmová sídla jako Quote.com a Sales.com společnosti Siebel Systems, což jsou on-line společenství profesionálních prodejců.

V mnoha případech se organizace pokoušejí přeměnit spřízněnost, kterou zákazník pociťuje vůči profesi nebo koníčku, na loajalitu spojenou s organizací. Kromě toho platí, že menší sídla, pokud se spojí s giganty v oboru, jakými jsou např. Microsoft nebo IBM, mohou nabýt na důvěryhodnosti.

Jedna z možností, kterou používají vyhledávací stroje, aby se zhostily své role v rámci marketingu využívajícího spřízněnosti, spočívá v prodeji odkazů na klíčová vyhledávaná hesla. Například Yahoo prodává bannery propojené s hesly např. home business, business opportunities a samozřejmě s množstvím dalších klíčových slov. Pokud si vaše společnost koupí banner pro jakékoliv takové klíčové slovo, objeví se váš inzerát na obrazovce PC internetového uživatele v okamžiku, kdy napíše toto heslo.

Abyste vešli ve známost

Jak sídla elektronického obchodu pokračují v budování své on-line komunity, nástroje pro marketing využívající spřízněnosti se stávají stále sofistikovanějšími. Například společnost Net.Genesis dává pod názvem net:Analysis k dispozici sadu komerčních nástrojů pro řešení analytických problémů, od hledání odpovědi na otázku, jak dlouho jednotlivým návštěvníkům trvá prohlídka domovské stránky, až po zjišťování, které části webovského sídla generují největší odbyt. Společnost Net.Perceptions zase využívá technologii umělé inteligence firmy Neural Applications, která podle vedoucích představitelů firmy Neural pomáhá společnosti "naservírovat správné reklamy webových sídel těm pravým návštěvníkům".

Webovská obchodní sídla se již dlouho usilovně snaží najít způsoby, jak zvýšit objem on-line nákupů. Máte-li pak k dispozici informace o on-line chování zákazníků, můžete se jim pomocí marketingu využívajícího spřízněnosti přizpůsobit. Ačkoliv nové technologie, například nástroje pro personalizaci a reklamní servery, jsou na trhu hojně zastoupeny a snadno se instalují, IT specialisté v organizacích by měli do tohoto vlaku nastoupit co nejdříve, aby zajistili, že si společnost bude vybírat takové nástroje, které se nejlépe hodí pro praktické provádění marketingu využívajícího spřízněnosti. Konzultace s IT odborníky je zvláště důležitá v situacích, kdy společnost stojí před úkolem integrovat podpůrné systémy, například databáze a transakční zpracování, s těmi prostředky, které používají spříznění partneři. Např. konzultační služba Sun.Com společnosti Sun Microsystems zajistila systémovou integraci několika takovým sídlům, včetně Sales.com.

Partnerství mezi elektronickými obchodními sídly a poskytovateli technologie však nevytváří vztah spřízněnosti, pokud poskytovatel technologie rovněž nezavede odkaz do svého vlastního sídla. V opačném případě je obvykle cílem udržet technologii použitou pro marketing využívající spřízněnosti tak neviditelnou pro koncové uživatele, jak je to jen možné.

Podle Alana Warmse, prezidenta a CEO společnosti Participate.com, jsou firmy, které pěstují úzké vztahy se svými zákazníky právě prostřednictvím personalizace, často v nejlepším výchozím postavení pro rozvoj marketingu využívajícího spřízněnosti. Nejúčinnějším prostředkem pro vytváření loajality mezi firmami a zákazníky je pak snaha poučit se o svých zákaznících a na základě těchto poznatků je co nejlépe uspokojit.

§§§§§


Danit nebo nedanit e-commerce? - Krátký pohled z druhé strany Atlantiku

Jennifer Jonesová

c00p0066

Při přípravě návrhů k diskusi o budoucí internetové daňové legislativě se vládní představitelé USA i zástupci oboru liší v názoru, jak zdaňovat elektronický obchod. Nasměrovat Kongres k internetovým daňovým řešením, která by uspokojila jak obor, tak i vládu, bylo cílem již v pořadí třetí schůzky skupiny vysoce postavených politiků, jež se nedávno konala z velké části proto, aby se na ní prodiskutovalo to, co se stalo novým impulsem pro řešení starých problémů s výběrem daní.

Zatím se daně nevybírají

V roce 1998 Kongres USA dočasně zakázal vládám států a místním orgánům vybírat jakékoliv nové nebo zvláštní daně za internetové obchodní transakce. Tento zákaz vyprší napřesrok na jaře, a zákonodárci uložili poradnímu orgánu Advisory Commission on Electronic Commerce (poradní orgán ve věcech elektronického obchodování) složenému z vysoce postavených vládních představitelů a vedoucích pracovníků velkých amerických společností zabývajících se elektronickým obchodováním vypracovat plán pro spravedlivé zdaňování internetových obchodů. Když však Kongres prostřednictvím Zákona o osvobození Internetu od daní (Internet Tax Freedom Act) uplatnil zákaz nových daní, jasně se vystříhal řešení následujícího problému: jakým způsobem a zda vůbec mohou státy vybírat standardní daně související s položkami nakoupenými prostřednictvím Internetu.

Je to dávný boj, který již celá léta vedou tradiční společnosti organizující objednávkový prodej podle katalogů, právě jemuž v podmínkách nové digitální ekonomiky věnují tolik pozornosti firmy, které většinu svých obchodů uskutečňují on-line. Bez ohledu na to, jak zákazník nakupuje nějaké zboží

(transakce business-to-business se neuvažují), 46 amerických států vyžaduje, aby byla uplatněna daň z obratu. V případě objednávek zasílaných poštou a nyní i nákupů uskutečňovaných v rámci elektronického obchodování, lze tyto daně stěží účtovat, neboť Nejvyšší soud již dvakrát rozhodl, že podniky nesmějí překračovat hranice států za účelem výběru daní. Ale problém mezistátních daní přetrvává již od šedesátých let.

Rozepře mezi lidmi z oboru a vládou USA

To, v čem se názory nejvíce různí, je daň z obratu nebo konkrétněji, "daň z užívání" problém týkající se toho, jak zdaňovat položku, je-li koupena od společnosti v jednom státě, ale používána spotřebitelem v jiném státě. Tímto problémem se detailně zabývají konkurenční návrhy předložené dvěma guvernéry. Konkrétně guvernér Michael Leavitt z Utahu podporuje vývoj celostátního systému, jenž by motivoval podniky k dobrovolnému výběru daní z internetových nákupů. Na druhé straně guvernér James Gilmore z Virginie navrhl povšechnou sadu sedmi doporučení, která by veškeré daně zatěžující e-komerční transakce sprovodila ze světa.

Podniky zejména společnosti provozující on-line obchod a kamenné obchody jsou obdobně rozděleny a nepřiklánějí se ke stejnému řešení problému daně z užívání. Tradiční společnosti reptají, že internetoví maloobchodní prodejci nemusí odvádět místní daně. Internetové společnosti zase namítají, že při výletu do nákupního střediska nenabíhají žádné přepravní náklady. Mezi tradičními a novými společnostmi tak probíhá tvrdý boj o spravedlnost, v němž hrají hlavní roli daňové a přepravní argumenty. Obchodní komora USA, která reprezentuje všechny podniky, dosud k internetovým daním oficiální stanovisko nezaujala.

Názory se různí

Svým názorem přispělo především 12 největších telefonních operátorů v USA. Společnosti jako AT&T, GTE a Sprint předložily dva plány: jeden, který by ukládal "jednoduchou státní daň z transakce", a druhý, jenž by zjednodušil existující metody zdaňování používané v různých jurisdikcích. Ve Spojených státech existuje totiž mnoho daňových jurisdikcí, což děsí společnosti, které se zabývají elektronickým obchodováním. Každý z až 7 600 místních správních orgánů by tudíž mohl vybírat nějakou daň.

eCommerce Coalition koalice, která sdružuje velké společnosti, k nimž patří Cisco Systems, America Online, Sears, Time Warner a Wal-Mart rovněž vyvíjela na komisi tlak směrem ke zjednodušení, signalizovala však, že členské společnosti aliance, z nichž mnoho je silně závislých na elektronickém obchodu, dávají přednost nulové dani. Tato koalice ve svém návrhu říká, že "současná situace, která významně neodčerpává státní příjmy, nic nestojí státy a správní celky přecenily své odhady ztrát příjmů v důsledku internetového prodeje a velké sektory ekonomiky díky elektronickému obchodování vzkvétají."

Tím, jak se situace vyvine, se necháme překvapit v nadcházejících měsících. Jedno je jasné nikdo nedá kůži zadarmo a každý hájí tvrdě své zájmy. Na druhé straně jsou ale všechny zúčastněné strany přístupné diskusi, protože vědí, že problém se musí co nejdříve vyřešit, aby se nepřibrzdil slibně se rozvíjející celosvětový elektronický obchod.

§§§§§


Neomezujte se pouze na poštu - GroupWise 5.5 CZ

Jaroslav Fikker

c00p0154

Když se řekne Novell, tak se asi většině z vás vybaví síťový operační systém NetWare. Nabídka produktů společnosti Novell je dnes ale mnohem širší. Jednou z nejpopulárnějších aplikací je i GroupWise, kterému je věnován tento článek.

GroupWise je software pro podporu spolupráce v pracovních skupinách, označovaný obvykle jako groupware. Jedná se o plně integrovaný systém založený na osvědčené architektuře, která uživatelům dává možnost spojit elektronickou poštu s řadou dalších funkcí včetně skupinového plánování, hlasové pošty, správy úkolů či dokumentů, práce s osobními kalendáři atd. Poslední verzí tohoto produktu je GroupWise 5.5, jenž je od konce minulého léta k dispozici i v češtině.

Architektura systému GroupWise

Podrobný popis architektury není cílem tohoto článku. Nicméně vysvětlení některých základních pojmů je důležité pro pochopení fungování GroupWise. Běžný uživatel na tyto pojmy pravděpodobně vůbec nenarazí, ale správce systému se bez jejich znalosti neobejde.

GroupWise se skládá z několika samostatných administrativních a výkonných komponent. Základní administrativní jednotkou je doména (Domain), která slouží k logickému uspořádání jednotlivých poštovních úřadů. Poštovní úřad (Post Office) představuje organizační jednotku, jejímiž členy jsou jednotliví uživatelé. Fyzicky existuje jako adresářová struktura na serveru, kam jsou ukládány zprávy a další informace uživatelů. Protože jsou při správě systému GroupWise využívány adresářové služby NDS, musí být v síti přítomen alespoň jeden server NetWare 4.1x nebo novější.

Samozřejmě kromě těchto administrativních komponent musí existovat také nějaké výkonné složky. Ty lze rozdělit do dvou skupin na agenty, zajišťující přenos a doručování zpráv uvnitř jednoho systému GroupWise (Message Transfer Agent, Post Office Agent a GroupWise Internet Agent), a brány (Gateway), které slouží k přenosu zpráv mezi několika nezávislými systémy GroupWise nebo mezi GroupWise a systémy jiných dodavatelů.

Poštovní schránka

Každý uživatel systému GroupWise je vlastníkem univerzální poštovní schránky (Universal Mailbox), která zajišťuje přístup k široké škále informací (např. elektronická pošta, osobní diář, skupinové plánování, úkoly, hlasová pošta, dokumenty). Jinými slovy řečeno vše, co potřebujete ke své práci, naleznete v této schránce. Pro práci s univerzální poštovní schránkou je k dispozici hned několik nástrojů.

Tím nejdůležitějším je samozřejmě klient GroupWise 5.5, který existuje v několika verzích určených pro operační systémy Windows 3.1, Windows 9x/NT, Macintosh a některé verze UNIXu. Navíc je k dispozici řada jazykových mutací, včetně češtiny. Popis této aplikace využiji také k představení všech nejvýznamnějších funkcí systému GroupWise.

Uživatelské rozhraní se příliš neliší od zaběhaného schématu poštovních klientů nahoře menu s panelem nástrojů a hlavní část aplikačního okna, rozdělená na levou část se seznamem dostupných složek a pravou část se seznamem položek, jejíž obsah závisí na typu vybrané složky (pošta, kalendář atd.). Navíc je možné ve spodní části okna otevřít zběžné zobrazení pro rychlý náhled příslušné položky. Někomu se může zdát provedení klienta GroupWise až příliš strohé (nehýří grafickými efekty), jiný naopak ocení přehlednost a nízké systémové nároky.

Klient GroupWise integruje do jedné aplikace několik různých funkcí. Tou nejdůležitější je bezesporu elektronická pošta. Její možnosti se příliš neliší od ostatních aplikací tohoto typu. Při odesílání zprávy lze použít jednoduché formátování textu, připojit soubory, nastavit prioritu zprávy nebo provést kontrolu pravopisu. Můžete si také vyžádat automatické zaslání informace o přečtení nebo vymazání vaší zprávy adresátem. Za méně obvyklé lze označit nastavení doby trvání zprávy (pokud nebude v určené lhůtě přečtena, dojde k jejímu automatickému vymazání ze schránky příjemce) nebo možnost smazat již odeslanou, ale adresátem ještě nepřečtenou zprávu. Silnými stránkami GroupWise jsou také podrobná evidence událostí u každé položky (odesílatel, příjemce, čas odeslání, přijetí, vymazání atd.) a pravidla umožňující automatizovat určité operace. Některé z výše zmíněných vlastností fungují pouze uvnitř GroupWise, jiné lze využít i při komunikaci s jinými poštovními systémy (např. Internet). Nová verze také nabízí možnost používat internetový způsob zápisu adres (např. fikker@test.cz) i v rámci GroupWise. Odpadá tím nutnost pamatovat si starší, poměrně složitý formát adres (např. fikker.test_po.test_dom).

Další funkcí GroupWise je kalendář sloužící k zobrazování informací svázaných s určitým datem. Po otevření složky Kalendář se v pravé části aplikačního okna zobrazí denní přehled s kalendářem, schůzkami, připomínkami (poznámkami) a úkoly. K dispozici máte ale celou řadu dalších předdefinovaných pohledů (celkem 14). Naplánovat schůzku je velmi snadné. GroupWise totiž považuje všechny typy položek (schůzka, úkol, připomínka atd.) za zprávu. Pokud tedy umíte vytvořit e-mail, zvládnete i zapsat schůzku do kalendáře. Postup je velice podobný, jenom je třeba zadat navíc časové údaje. Na problém nenarazíte ani v případě plánování schůzky více osob. Stačí použít vestavěný nástroj pro vyhledávání volných termínů, který vám umožní zvolit čas schůzky tak, aby vyhovoval všem zúčastněným. Další alternativou je skupinové zobrazení kalendáře, ukazující plány několika osob vedle sebe.

Již v předchozím odstavci jsem zmínil úkoly a připomínky, které lze využít nejen ke sledování svých povinností, ale také k úkolování ostatních uživatelů. Dialogy pro vytvoření úkolů i připomínek jsou si velmi podobné. Liší se pouze ve dvou věcech úkolu je možné přiřadit prioritu a datum splnění.

K informování uživatelů o telefonických hovorech uskutečněných v době jejich nepřítomnosti slouží telefonické vzkazy. Každý vzkaz obsahuje identifikaci volajícího (jméno, firma, telefon) a příslušnou textovou zprávu. Přijaté telefonické vzkazy lze také velmi snadno změnit na úkoly nebo připomínky a umístit je tak do kalendáře.

Velice užitečným doplňkem je GroupWise WorkFlow, usnadňující práci s různými oběžníky uvnitř firmy. Vybraný dokument včetně instrukcí můžete pomocí tohoto nástroje rozeslat všem adresátům najednou nebo můžete určit postup, jakým má toto sdělení mezi pracovníky kolovat.

GroupWise nabízí také systém pro správu dokumentů. Dokumenty jsou v komprimované a zašifrované podobě ukládány do tzv. knihoven. Autor dokumentu může určit, kteří uživatelé a na jaké úrovni (prohlížení, úpravy atd.) budou mít k dokumentu přístup. Samozřejmostí jsou funkce jako vytváření různých verzí jednoho dokumentu nebo možnost zobrazení historie změn. Navíc je možné díky aplikaci WebPublisher velmi snadno a rychle zveřejnit libovolný dokument na firemním webserveru. Stačí tento dokument zpřístupnit k tomu účelu zřízenému uživateli (např. WebAccess). Převod do HTML formátu provede systém zcela automaticky. Podporováno je podle dostupných údajů něco okolo 250 nejrozšířenějších formátů (textové a tabulkové procesory, prezentační, databázové a grafické aplikace, a kupodivu i EXE a DLL soubory). Navíc jsou všechny soubory zaindexovány a lze tedy kdykoliv bez problémů prohledávat jejich obsah.

Tím jsem pravděpodobně vyčerpal všechny základní funkce systému GroupWise. Nyní vám ještě velmi stručně přiblížím další nástroje pro práci s univerzální poštovní schránkou.

Téměř stejné možnosti jako klient GroupWise, vám může nabídnout také prohlížeč webových stránek. S GroupWise totiž zdarma získáte nástroj WebAccess, díky kterému se můžete ke své schránce připojit prakticky kdykoliv a odkudkoliv.

Pro sledování aktuálního stavu poštovní schránky jsou v nové verzi GroupWise k dispozici hned tři aplikace. První z nich (Správce upozornění) se po spuštění uhnízdí v pravé části hlavního panelu Windows. Jejím úkolem je v pravidelných intervalech kontrolovat obsah schránky a případně upozornit na novou poštu. Obdobnou funkci plní i Roleta GroupWise, kde v aplikačním okně rotují informace o nových položkách (ikona, odesílatel a předmět zprávy). Poslední aplikace (Pracovní plocha GroupWise) slouží pro rychlý přístup ke schůzkám, připomínkám a úkolům bez nutnosti spouštět klienta GroupWise. Navíc zobrazuje kalendář a roletu, která je umístěna ve spodní části okna.

Pro správu kontaktů je určen Adresář. Okno programu po instalaci obsahuje tři karty odpovídající jednotlivým samostatným adresářům systémový adresář (nelze ho modifikovat), uživatelský adresář (je zcela ve vaší moci) a časté kontakty (automaticky doplňován systémem, ale je možné ho upravit). Nic vám však nebrání vytvořit si dle potřeby adresáře další.

Telefonní operátor, jenž umožňuje telefonovat přímo z počítače, slouží k provázání telefonické komunikace s GroupWise. Informace o uskutečněných hovorech jsou automaticky ukládány do poštovní schránky. Tato nevelká aplikace nabízí i takové funkce jako je přepojování hovorů, konferenční hovory apod. Nicméně pro její plné využití je nutné vlastnit další technické vybavení (např. hlasový modem).

Poslední aplikací, kterou bych zde chtěl velmi stručně zmínit, je GroupWise Imaging umožňující prohlížet, ukládat, jednoduše modifikovat a rozesílat naskenované obrázky prostřednictvím systému GroupWise.

Vlastně lze pro práci s poštovní schránkou GroupWise použít ještě jednu aplikaci, přesněji řečeno jeden typ aplikací. Stačí, když na serveru zprovozníte GroupWise Internet Agenta s podporou POP3 a IMAP4 protokolu. Pak můžete pro práci s univerzální poštovní schránkou využít v podstatě libovolného klienta elektronické pošty (např. Outlook Express, Netscape Messenger).

Správa systému

Novell se i v případě systému GroupWise drží své strategie integrovat pomocí adresářových služeb NDS správu a údržbu všech svých produktů do jedné aplikace, kterou je NetWare Administrator. V průběhu instalace tedy dojde nejen k rozšíření schématu NDS o příslušné objekty, ale i k nainstalování tzv. snap-in modulu pro tuto aplikaci. Z jednoho místa tak můžete snadno řídit síťové prostředí NetWare i systém GroupWise. Pokud využíváte pro správu sítě produkt ManageWise, jistě uvítáte také existenci GroupWise Monitoru. Pomocí tohoto nástroje je možné sledovat a řídit činnost agentů GroupWise přímo z prostředí ManageWise.

Na závěr

Popsat v jednom krátkém článku všechny funkce GroupWise je zcela nemožné. Snažil jsem se proto vybrat alespoň ty vlastnosti, které považuji za nejzajímavější. Závěrem mi nezbývá nic jiného než konstatovat, že GroupWise je opravdu komplexní nástroj, schopný plně uspokojit požadavky i toho nejnáročnějšího zákazníka.

Novell GroupWise 5.5 CZ

jednoduché ovládánípodpora více platforempodpora internetových standardůlokalizace

K testu zapůjčila firma: Novell, Klimentská 46, Praha 1www.novell.czDoporučená cena: 25 000 Kč pro pět uživatelů

§§§§§


Cesta kolem světa s Internetem

Martin Pumera

c00p0156

I když je léto ještě daleko, je nejvyšší čas začít plánovat, jak strávíme své dovolené. Mnozí z nás si budou chtít odpočinout a tak svěří svůj osud některé cestovní kanceláři, ostatní zatouží si svůj volný čas zorganizovat sami. Internet je plný cestopisů, které napsali světoběžníci, valná část má však mizivou informační hodnotu. Nabízím výběr mnoha zajímavých internetových stránek, jež mohou cestování ulehčit. Nejde o náhodný výběr, sám jsem jejich informací na cestách velmi často používal.

Kam se vydat . . .

Vaše první kroky by měly zamířit na internetové stránky českého Ministerstva vnitra www.mvcr.cz/inf_turi/index.html, kde zjistíte základní informace o státě, jenž vás zajímá, jako jsou vstupní formality (víza), služby, adresy našich zastupitelství a podobně. Užitečný je i seznam zemí, se kterými máme bezvízový styk. Stránky MVČR najdete i na našem CD-ROMu.

V publikování dat o státech světa je nepřekonatelná americká vláda, respektive její aparát velmi obsáhlé stránky americké CIA (Central Intelligence Agency) na www.odci.gov/cia/publications/factbook nabídnou tak podrobné informace, že i náročný statistik bude uspokojen. Americké ministerstvo zahraničí uveřejňuje detailní informace na adrese www.state.gov/www/background_notes.

Pokud vám však nestačí přečíst si poněkud suchopárné informace z vládních zdrojů, ale chcete vědět, co vás doopravdy může potkat, při hledání údajů o zemi svých snů nesmíte zapomenout na známá vydavatelství, která na Internetu publikují souhrny svých publikací. Nejznámější a nejužitečnější je nyní již klasický vydavatel průvodců, Lonely Planet. Na www.lonelyplanet.com/dest dostanou cestovatelé poměrně dobrou představu, co mohou od té které země očekávat.

Nesmíme samozřejmě zapomenout na stránky National Geographic Society vydávající famózní National Geographic (www.nationalgeographic.com), velmi dobře zpracované reportáže z cest naleznete v českém časopise Koktejl a na www.koktejl.cz, (o posledně jmenovaných webech jsme psali v minulém čísle PC WORLDu). V případě zemí, jejichž politická nebo hospodářská situace je nestabilní, je nezbytným zdrojem aktuálních informací denní tisk, výborné fulltextové vyhledávání najdete na českém portálu Trafika, www.trafika.cz nebo na www.ceskenoviny.cz, kde jsou zprávy přímo od zdroje, od ČTK.

Zaostřeno na . . .

Obecné internetové zdroje vám dají základní představu, co můžete očekávat. Při cestování samotném vám ovšem příliš nepomohou musíte se zaměřit na zdroje lokální.

. . . Ameriku

Kterýkoli Američan vám potvrdí, že ať jedete do jakéhokoli národního parku USA, nemůžete být zklamáni. A mají naprostou pravdu. Pouze se musíte rozhodnout jen pro některé z nich, jinak většinu své návštěvy zde strávíte neustálými přesuny. Ve výběru vám mohou velmi pomoci informace vytvářené americkou Správou národních parků (The National Park Service), které najdete na www.nps.gov/parks.html. Tyto stránky obsahují velké množství praktických informací, možnost si rezervovat některé kempy či aktivity v dostatečném předstihu (nevěřili byste, jak je nacpáno na sjezdech Colorado River v Grand Canyonu!). Pokud necestujete sami, vyjde vás v USA nejlevněji pronájem automobilu, ten můžete uskutečnit i on-line, například u nejznámější společnosti Hertz, www.

hertz.com. Měsíční pronájem Ford Escorta vás tu vyjde na 900 USD. Pokud dáváte přednost pohodlí, ledničce plné dobrého jídla a několika pohodlným postelím, půjčte si karavan, zde nazývaný RV (Recreation Vehicle), např. u RVRent (www.rvrent.com). RV vás vyjde na více než 2 000 USD/měsíc, ale komfort je neporovnatelný. Třetí možnost, která se ovšem vyplatí ze všeho nejméně (vyzkoušel jsem všechny tři), je cestování americkou autobusovou společností Greyhound (www.greyhound.com), jež v létě nabízí velmi lákavé ceny: například jedna jízdenka odkudkoli kamkoli za 69 USD, takzvaná Ameripass měsíční jízdenka za 319 USD, dvojměsíční za 429 USD. Tato "permanentka" vás vyjde levněji, koupíte-li si ji v Čechách, např. u cestovní kanceláře GTS International. Problém je, že Greyhound má relativně řídkou dopravní síť, místní autobusová doprava je velmi drahá, pokud vůbec existuje, a tak se budete muset spolehnout na autostop.

. . . Eurasii

S Eurasií spojuje většina cestovatelů slova jako je "dobrodružství, romantika, exotika". Koho by nelákalo vidět nejvyšší horu světa, procházet se pouštními kamennými městy, v západu slunce pozorovat rýžová políčka, potápět se na korálových ostrovech a to při poměrně nízkých nákladech.

Mnoho krás Asie leží na území největší země světa, Ruska, potažmo SNS (Společenství nezávislých států). Pokud máte předsudky proti této oblasti, pokuste se je překonat to co uvidíte, bude stát za to. V orientaci v nepřeberných možnostech, které tato obrovská země nabízí, vám pomohou snad nejkvalitnější cestovatelské stránky, jaké jsem na Internetu našel, vytvořené ruským horolezcem Kopylovem. Na http://mountains.tos.ru/clmb.htm naleznete podrobné popisy mnoha horských pásem, od celkem běžného Kavkazu, přes Pamír a Tien-Shan až po dosud "neobjevenou" Kamčatku. Stránky plné fotografií, mapek a velmi kvalitních náčrtků vám nabízíme na našem CD-ROMu. Blízkost Kavkazu a průkopnické (a stále velmi dobré) webovské stránky Martina Mokrejše www.

natur.cuni.cz/~mmokrejs/vht.html způsobily, že je o této oblasti poměrně hodně sitů českých. Kromě http://welcome.to/kavkaz a http://www.

geocities.com/SiliconValley/Bridge/8805/Kavkaz však neoplývají velkou informační hodnotou, na výše uvedených adresách naleznete i popisy výstupu na nejvyšší horu Evropy, Elbrus (5 642 m).

Rozhodnete-li se raději navštívit teplejší oblasti tohoto kontinentu, pomohou vám při cestě do Turecka informace na http://sorry.vse.cz/ ~xhubt01/turecko, kde kromě údajů o samotném Turecku naleznete popis, jak se velmi levně dostat tam i zpět. Při návštěvě tajuplného Íránu neopomeňte navštívit stránku www.hory.applet.cz/iran/ir98.html, kde naleznete i popis výstupu na nejvyšší íránskou horu Damavand (5 670 m), o Íránu se dozvíte mnoho praktických informací i na www.mujweb.cz/cestovani/kotala/cestovani.htm a americké www.persia.org.

Indický subkontinent vždy lákal dobrodruhy, snílky, hledače moudrosti i kuřáky opia. Pro ty poslední jmenované bude možná nápomocna stránky J. X. Doležala www.dobruska.cz/pub/slik/indie_win.html, těm ostatním z nás, kteří od cestování čekají přeci jen něco jiného, doporučuji navštívit nejznámější silnici světa Karákóram Highway spojující Pákistán a Čínu na www.spinet.cz/kkh a http://home.hkstar.com/~roz/frames.htm, pákistánské Yahoo! pak naleznete na www.pak.org. Informací o nezapomenutelném asijském živlu, Indii, se na Internetu povalují obrovská množství a je obtížné si v nich vybrat. Doporučuji české stránky http://ship.sin.cvut.cz/~mik a slovenské ww.sazp.sk/ludia/kopecny/india.

. . . Austrálii

Zatímco do USA nebo Indie jezdí téměř každý, vydat se na cestu k protinožcům vyžaduje daleko více organizačních schopností. Chcete-li zde cestovat s vyšším komfortem, pomohou vám komerční stránky www.oztravel.com.au, patříte-li k těm, kdo rádi cestují dobrodružným způsobem, navštivte stránky baťůžkářů na www.backpackingaround.com; dozvíte se například, kde si můžete vydělat nějaké peníze. Informace v češtině s návodem, jak si zařídit studijní pobyt v Austrálii, kde sehnat zaměstnání, kam se za vydělané peníze podívat, najdete na www.geocities.com/TheTropics/Harbor/2086.

Cesta kolem světa

Vyrazit na několik měsíců do světa není nic náročného. Ale vydat se na cestu kolem světa, to už chce mít hodně odvahy, organizačního talentu a schopnosti improvizovat. Na českém Internetu jsou hned dvě webovská sídla nadšenců, kterým se to povedlo. David Kučera vytvořil výborné stránky, do nichž zařadil i tak užitečnou a nezbytnou věc, jako je rozpočet celé cesty kolik celkem utratil si přečtete na www.bbraun.cz/cesty/1998cks/cks.htm. Reportáže z podobného projektu, který v současnosti probíhá, si můžete přečíst na http://mujweb.cz/www/petrberan/cesta.

Vzhůru do světa a hodně štěstí!

§§§§§

Na sítěs Ritou - Moderní síťové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0158

První pokračování lokální sítě

V úvodní části seriálu jsme se ponořili do základů síťových architektur, jejich vrstvových protokolových struktur, které pomáhají řešit komplexní problém komunikace mezi systémy v síti. Uvedli jsme i konkrétní příklady protokolů z dnes nejrozšířenější používané architektury vůbec, tj. TCP/IP (o ní bude řeč podrobněji v některé z následujících částí seriálu). Jestliže jsme dobře porozuměli úkolům, které jednotlivé vrstvy řeší (včetně rozdílu mezi komunikací se spojením a bez spojení), můžeme se nyní podívat zblízka na konkrétní uplatnění sítí v lokálním a rozlehlém prostředí. Nejprve věnujeme pozornost sítím lokálním, LAN, a probereme jejich typy, vlastnosti, vývoj a využití, a v tomto dílu se podrobněji podíváme na sítě typu Ethernet.

Typy sítí

Na úvod si specifikujme ve stručnosti základní charakteristiky sítí podle obecně uznávaného dělení, tj. sítí:

- lokálních,- metropolitních,- rozlehlých.

Lokální sítě (Local Area Network, LAN) jsou komunikační sítě (dříve pouze datové, ale v současnosti již řada z nich, zejména díky rostoucí šířce pásma, umožňuje kromě dat i přenos hlasu a obrazu) propojující koncové uzly, jako jsou osobní počítače, pracovní stanice, servery, terminály a periferní zařízení (např. tiskárny) a umožňující jejich vzájemnou spolupráci (sdílení síťových zdrojů procesních i paměťových). Lokální sítě (vždy v soukromé správě) jsou omezeny, jak název napovídá, svým rozsahem maximálně do několika kilometrů, nejčastěji však působí v rámci jediné budovy nebo jediného patra. Lokální sítě pracují v režimu bez spojení (tj. zdrojová stanice před vysíláním nepotřebuje navázat přímé spojení s cílovou stanicí, ale samozřejmě ji musí správně identifikovat cílovou adresou), efektivně využívají sdílení jednoho přenosového prostředku (drátového nebo bezdrátového), k němuž umožňují mnohonásobný přístup všech připojených stanic. Po sdíleném přenosovém médiu se přenášejí datové jednotky (rámce) vysíláním signálu, který je k dispozici k "odposlechu" pro všechny aktivní připojené stanice. Přenosové rychlosti lokálních sítí se dlouho (po dobu své krátké existence) pohybovaly řádově kolem desítek Mb/s (výjimku tvořila síť typu FDDI, Fiber Distributed Data Interface, s rychlostí 100 Mb/s). V současnosti však 100 Mb/s již přestává stačit, a proto se realitou stávají sítě s rychlostí 1 Gb/s.

Metropolitní sítě (Metropolitan Area Network, MAN) se používají k propojení lokálních sítí v rámci městské zástavby a slouží k přenosu dat, hlasu a obrazu. Metropolitní sítě umožňují rozšíření působnosti lokálních sítí jejich prodloužením (do řádově desítek kilometrů mezi koncovými uzly), zvýšením celkového počtu připojených stanic i zvýšením rychlosti (při propojení pomalých lokálních sítí). Přestože svým účelem jsou přenosovými sítěmi o vysoké rychlosti, svým charakterem (i způsobem normalizace) se řadí k sítím lokálním. Na rozdíl od nich však mohou být jak soukromé (ve správě a užívání jednou organizací), tak veřejné (provozovatel sítě nebývá současně jejím uživatelem a pronajímá její využívání několika organizacím současně). Normalizovaná metropolitní síť existuje jediná, založená na protokolu DQDB (Distributed Queue Dual Bus, IEEE 802.6).

Rozlehlé sítě (Wide Area Networks, WAN) umožňují komunikaci mezi koncovými uzly, stanicemi, lokálními nebo metropolitními sítěmi, zpravidla na velkou vzdálenost. Rozlehlé sítě mohou být buď veřejné (jejich služby poskytuje zákazníkům provozovatel veřejné sítě a je za její chod plně zodpovědný), nebo soukromé (slouží výhradně majiteli podniku pro jeho účely). WAN jsou typicky sítě poskytující přenosové kapacity prostřednictvím komunikace se spojením (tj. vyžadují vyhrazený komunikační kanál pro celou dobu spojení, a to na základě navázání spojení mezi zdrojem a cílem), které nepoužívají sdílený přenosový prostředek, podporují omezeně vysílání na skupinovou adresu a nepodporují vysílání na všeobecnou adresu. Přenosové rychlosti se velmi liší podle typu sítě, výjimkou nejsou ani řádově stovky Mb/s (o rozlehlých sítích bude podrobněji řeč v některém příštím dílu seriálu).

Lokální sítě dneška

Dnešní uživatelé, či správci sítí mají na výběr z mnoha typů lokálních sítí.

V prvopočátcích lokálních sítí se budovala firemní řešení propojení počítačů v lokálním prostředí, která se postupně normalizovala. Některá z populárních firemních řešení se normalizace nedočkala (např. ArcNet), a v současné době tak prakticky vymizela. Normalizací lokálních sítí se zabývá zejména organizace IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers) a podle jejích jednotlivých podvýborů jsou označovány normy různých typů lokálních sítí (802.x). Normy IEEE jsou přebírány mezinárodní normalizační organizací ISO spolupracující s IEC (ISO/IEC, International Organization for Standardization/International Electrotechnical Commission), proto je lze také nalézt pod označením ISO 8802-x. Dva typy lokálních sítí nespecifikoval IEEE, ale ANSI (American National Standards Institute), jak je uvedeno dále ve výčtu typů sítí.

Mezi normalizované lokální sítě patří:

- Ethernet, Fast Ethernet, Gigabit Ethernet (IEEE 802.3),

- Token Bus (IEEE 802.4),

- Token Ring (IEEE 802.5),

- IsoEthernet (IEEE 802.9),

- bezdrátová lokální síť (IEEE 802.11),

- 100VG-AnyLAN (IEEE 802.12),

- Fiber Distributed Data Interface (FDDI) (ISO/IEC 9314, ANSI X3.x),

- Fibre Channel (ANSI X3.x)

Charakteristiky lokálních sítí

Je potřeba si uvědomit, v čem tkví v zásadě odlišnosti jednotlivých možných řešení. V zásadě se od sebe lokální sítě liší v následujících třech charakteristikách:

- metodě přístupu pro sítě se sdíleným elektrickým nebo optickým vedením, případně rádiovým kanálem, je třeba zajistit nerušené předávání dat mezi jednotlivými uživateli připojenými k síti. Proto vzniklo několik možných přístupových metod řídících přístup stanic ke sdílenému médiu (přenosovému prostředku). V lokálních sítích se lze nejčastěji setkat buď s náhodným přístupem na základě zjištění obsazenosti přenosového prostředku (CSMA/CD), nebo deterministickým přístupem na základě povolení (token) a/nebo priorit;

- topologii v zásadě sběrnice, hvězda nebo kruh pro jediný segment sítě, při propojování segmentů se pak topologie stává složitější, nejčastěji strom;

- přenosové rychlosti u jednotlivých typů sítí se velmi liší, od Mb/s až ke Gb/s. Většina lokálních sítí pracuje v základním pásmu (baseband), tzn. že celá šíře pásma je po dobu přidělení přístupu k médiu využívána právě jedinou stanicí a síť tak tvoří jediný komunikační kanál. Některé z nich umožňují variantu širokopásmové sítě (broadband), která vlastně podporuje současně více úzkopásmových sítí prostřednictvím několika komunikačních kanálů.

Typy lokálních sítí

V obecném povědomí (a nejširším používání) jsou především dva typy normalizovaných lokálních sítí, a to Ethernet/IEEE 802.3 a Token Ring/IEEE 802.5, přičemž v našich podmínkách (ale i celosvětově) silně převažuje implementace Ethernetu, a v souvislosti s jeho podporou postupně řádově vyšších rychlostí jeho obliba ještě roste (Fast Ethernet a Gigabit Ethernet sdílejí mnoho společného s původní specifikací pro Ethernet, proto jsou všechny označeny IEEE 802.3). V první části průhledu do světa lokálních sítí se zaměříme právě na sítě typu Ethernet.

Trochu ve stínu za těmito dvěma typy lokálních sítí zůstává FDDI (Fiber Distributed Data Interface), rozsahem, kapacitou a spolehlivostí plnící funkci vysoce spolehlivé vysokorychlostní páteřní sítě, v cenové relaci odpovídající svým schopnostem. Nicméně tím řada dnes existujících normalizovaných typů lokálních sítí zdaleka nekončí, jak naznačuje obr. Normy lokálních sítí (ukazuje porovnání jednotlivých normalizovaných typů z hlediska přenosových rychlostí, použitého přenosového prostředku i metody přístupu k němu).

Mezi lokální sítě s malou odezvou patří Token Bus/IEEE 802.4, ale i 100VG-AnyLAN/IEEE 802.12. V roce 1993 se rozhodovalo v IEEE o rozvoji lokálních sítí pro podporu vyšších rychlostí a (zcela výjimečně) přistoupilo se na paralelní vývoj dvou naprosto odlišných specifikací: 100BASE-T (Fast Ethernet, IEEE 802.3) a 100VG-AnyLAN, trh však dal za pravdu pokračovatelům Ethernetu na úkor zcela nové a zajímavé metody deterministického přístupu, vyvinuté pro 100VG-AnyLAN.

Začínají se prosazovat sítě bezdrátové (IEEE 802.11 a Hiperlan specifikovaný pod vedením ETSI, European Telecommunications Standards Institute). Bezdrátové (rádiové) lokální sítě nemohou sice konkurovat ostatním typům kvůli podporované přenosové rychlosti, která se u nich pohybuje pouze řádově v Mb/s, ale představují zajímavou alternativu vyhýbající se starostem s kabeláží. V době vzniku měly velkou šanci také sítě integrovaných služeb IsoEthernet (IEEE 802.9), určené nejen pro přenos dat, ale i hlasu a obrazu. Nicméně rychlý vývoj jednak v oblasti rychlého Ethernetu, a jednak možnost uplatnění ATM v lokálním prostředí potlačily nutnost zavádět zcela nový typ sítě, a tak tento pokus vyšel naprázdno.

V současnosti se z dosud méně používaných dalších možností řešení lokálních sítí největší pozornost upírá ke specifikaci ANSI, v originále nazývané Fibre Channel. Ta má pozoruhodnou strukturu, vyplývající z jeho původního určení pro velkokapacitní přenos dat mezi procesory, pamětí a periferiemi, a ze všech existujících specifikací lokálních sítí může nabídnout nejvyšší přenosovou rychlost. Sítě Fibre Channel se tak staly řešením pro nové podnikové potřeby z hlediska velkoobjemového ukládání a vyhledávání dat, v tzv. "skladových sítích" (SAN, Storage Area Network).

Rodina sítí typu Ethernet

Ethernet ve všech svých normalizovaných variantách (pod hlavičkou IEEE 802.3) se ve světě podnikových sítí prosadil v 80 % všech instalovaných sítí. Podívejme se, v čem tkví jeho popularita. Je to především jednoduchost protokolu a tím i samotné instalace. U lokálních sítí Ethernet/IEEE 802.3 se používá pro přístup ke sdílené sběrnici metoda mnohonásobného přístupu prostřednictvím naslouchání nosné (pro zjištění obsazenosti média) a s detekcí kolizí (Carrier Sense Multiple Access with Collision Detection, CSMA/CD).

Jak pracuje Ethernet

Stanice, která potřebuje vysílat, sleduje, co se děje na přenosovém prostředku. Pokud je médium v klidu, stanice začne vysílat. Pokud se několik stanic takto připravuje na vysílání, může se stát, že dvě z nich vyšlou svá data ve stejný okamžik. V tom případě dojde ke kolizi na médiu, neboť ani jeden signál nebude celým médiem přenesen bezchybně. Kolize jsou vlastně způsobeny přenosovým zpožděním, proto se obě vzdálené vysílající stanice mohou současně domnívat, že je médium volné, zatímco se signál od druhé z nich k nim teprve blíží. Největší zpoždění může nastat u nejvzdálenějších stanic.

Stanice vysílající svá data nadále naslouchají médiu, proto snadno detekují kolizi. Aby se zamezilo zbytečnému prodlužování možné kolizní situace na médiu, je třeba nejen ihned přestat s vysíláním, ale také všem stanicím sdělit, že ke kolizi došlo. Stanice, která první kolizi detekuje, vyšle speciální krátký signál oznamující kolizi (jam) o 32 bitech. Po přenosu tohoto signálu je médium opět volné a stanice mohou dále vysílat. Aby však nedošlo k opakování předchozí situace, účastníci kolize tentokrát nevysílají ihned po zjištění klidového režimu na médiu, ale po určité náhodně dlouhé době.

Omezení Ethernetu

Právě náhodnost vysílání a nejistota jeho úspěchu činí z CSMA/CD stochastickou, nedeterministickou metodu, která je velmi efektivní v sítích s menším zatížením (přibližně do 30 % využití šířky pásma), ale selhává v případě vyšší zátěže, zejména v souvislosti se zvyšováním počtu připojených stanic, kdy může dojít k exponenciálnímu nárůstu kolizí a minimalizaci skutečného využití sítě pro přenos uživatelských dat.

Pro rychlost 10 Mb/s se z celkového maximálního povoleného zpoždění mezi dvěma stanicemi v hodnotě 51,2 mikrosekundy (pro minimální rámec s délkou 64 oktetů, tj. 512 bitů) odvozuje maximální rozsah sítě Ethernet na 2 500 m, a to samozřejmě i pro případ propojování segmentů opakovači (o opakovačích jako prostředcích prodloužení síťového segmentu a o dalších propojovacích zařízeních bude jedna z následujících částí seriálu), které kolizní signál reprodukují dále (lze propojovat mezi sebou maximálně 5 segmentů pomocí 4 opakovačů tak, že pouze 3 segmenty slouží pro připojování stanic a zbylé 2 segmenty jsou propojovací pravidlo zkratkovitě označované jako "5-4-3"). Pro Fast Ethernet o 100 Mb/s se velikost minimálního rámce nemění, proto se řádově zmenšuje povolená maximální délka segmentu na 205 m a snižuje se počet opakovačů na jeden (opakovač třídy I umožňující převod signálů pro připojení různých médií k jedné kolizní doméně, 100BASE-X a 100BASE-T4) nebo dva (opakovače třídy II nepodporující převod signálů).

Maximální délky segmentů u Gigabit Ethernetu (tj. s šířkou pásma 1 Gb/s) a povolený počet opakovačů v síti se neodvozují jako u předchůdců, z doby přenosu rámce minimální délky 64 oktetů, protože tato hodnota by znamenala u gigabitové přenosové rychlosti skutečně nepoužitelně omezenou délku segmentu. Pro přijatelnou topologii se v tomto případě přistoupilo k "prodloužení" segmentu tím, že u rámců kratších než 512 oktetů (o něco méně než desetkrát 64 oktetů) musí následovat speciální signál, doplňující rámec do požadované délky (při přenosu velmi malých rámců to sice znamená značný pokles výkonnosti sítě z hlediska uživatelských dat, ale při průměrném provozu v síti by mělo být využito kolem 400 Mb/s). V režimu polovičního duplexu lze využít jediný opakovač, s omezením celkové maximální vzdálenosti mezi dvěma stanicemi na 200 m, po 100 m na každé straně opakovače. V režimu plného duplexu se používají rozbočovače s vyrovnávacími paměťmi (buffered distributors), využívající mechanismu řízení toku podle nové specifikace IEEE 802.3x.

Typy Ethernetu

Norma IEEE 802.3 dnes nabízí již několik možných přenosových rychlostí i fyzických řešení přenosových médií:

10 Mb/s realizuje se v šesti možných variantách (F/T/x ve zkratce označuje přenosový prostředek nebo maximální délku jednoho segmentu, tj. optika/symetrický kabel/2 nebo 5 jako délka segmentu ve stovkách metrů):

- 10BASE-T nejpopulárnější typ v topologii hvězda s centrálním rozbočovačem, k němuž se jednotlivé stanice připojují pomocí nestíněného symetrického kabelu, UTP, Unshielded Twisted Pair,

- 10BASE-5 a 10BASE-2 sběrnice na bázi koaxiálního kabelu s maximální délkou segmentu 500 m, resp. necelých 200 m, konkrétně 185 m,

- 1BASE-5 málo používaná varianta s přenosovou rychlostí jen 1 Mb/s,

- 10BROAD-36 širokopásmová obdoba 10BASE-5,

- 10BASE-F sběrnice s využitím optického kabelu;

100 Mb/s (IEEE 802.3u, y) realizuje se ve čtyřech možných variantách:

- 100BASE-TX nestíněný symetrický kabel UTP kategorie 5 a stíněný symetrický kabel STP, Shielded Twisted Pair, s využitím dvou párů,

- 100BASE-T2 UTP kategorie 3, 4, 5 s využitím dvou párů,

- 100BASE-T4 UTP kategorie 3, 4, 5 s využitím čtyř párů,

- 100BASE-FX využívající dvě optická vlákna;

1 Gb/s první tři fyzická uspořádání jsou předmětem normy IEEE 802.3z, poslední pak je předmětem normy IEEE 802.3ab (podporou rozvoje sítí typu Gigabit Ethernet se zabývá sdružení GEA, Gigabit Ethernet Alliance):

- 1000BASE-SX na bázi optického kabelu pro horizontální kabeláž v budovách,

- 1000BASE-LX pro páteřní propojení i mezi budovami, opět na bázi optického kabelu,

- 1000BASE-CX na bázi měděného vodiče do malé vzdálenosti podporuje propojení skupin zařízení,- 1000BASE-T čtyři páry nestíněného symetrického kabelu UTP kategorie 5 do vzdálenosti maximálně 100 m.

Sdílený Ethernet, bez ohledu na základní rychlost, kterou podporuje, je svým charakterem náchylný ke kolizím, neboť vždy probíhá "boj" o přístup ke sdílenému přenosovému prostředku na základě použité metody přístupu CSMA/CD. Ten může v jednom okamžiku využívat pouze jediná stanice pro vysílání. Navíc práce v jednodušším a běžnějším režimu polovičního duplexu znamená, že stanice pracuje buď ve vysílacím (Tx), nebo v přijímacím (Rx) režimu, neboť není možné současně podporovat na jednom kanálu oba směry komunikace, jak je tomu v režimu plného duplexu.

Plný duplex, kdy dvě komunikující zařízení mohou současně používat kanál pro vysílání i příjem, znamená vyloučení přístupové metody CSMA/CD, a tím možnosti detekce kolizí (proto jsou duplexní spoje v zásadě dvoubodové). Režim plného duplexu se používá pouze pro komunikaci mezi přepínači (o budování komplexních sítí prostřednictvím mostů a zejména přepínačů bude jedna z následujících částí seriálu) nebo mezi přepínačem a serverem (plný duplex je výhodný pouze v případě relativně symetrické komunikace). Někdy se uvádí maximální rychlost při použití režimu plného duplexu jako dvojnásobek základní rychlosti (např. 200 Mb/s pro Fast Ethernet), a to může být poněkud zavádějící: i nadále totiž platí, že lze vysílat data maximálně rychlostí 100 Mb/s u Fast Ethernetu (nikoli 200 Mb/s) a přijímat data také maximálně touto rychlostí, pouze lze obě tyto činnosti provádět současně (ale nelze si "půjčovat" nevyužitou kapacitu např. vysílacího kanálu pro příjem), takže 200 Mb/s se uvádí jako agregovaný výkon.

Specifikace pro Fast Ethernet umožňuje připojit k jednomu segmentu zařízení, která podporují nejen rychlost 100 Mb/s, ale i původních 10 Mb/s a pracují v režimu polovičního nebo plného duplexu. Pak je nezbytná automatická dohoda o rychlosti a režimu (specifikovaná v normě), aby se mezi sebou stanice dohodly na nejvyšší přípustné rychlosti práce, tj. zda se použije rychlost 10 Mb/s nebo 100 Mb/s. Duální adaptéry především na propojovacích síťových prvcích tak usnadňují konfigurace a zajišťují efektivní práci sítě. Podobně jako rychlost lze automaticky dohodnout také režim práce: buď plný nebo poloviční duplex.

Aplikace sítí typu Ethernet

Největší podíl na instalovaných sítích typu IEEE 802.3 má Ethernet o 10 Mb/s, ale velmi rychle se prosadil i Fast Ethernet (IEEE 802.3u) díky své snadné implementaci v sítích se stávajícím Ethernetem. Díky snadnému přechodu z Ethernetu na gigabitový Ethernet lze předpokládat jeho využití především jako velmi rychlé páteřní sítě v lokálním prostředí na bázi optiky, ale podpora symetrických kabelů UTP přispívá i k rychlému prosazení v připojení serverů k přepínači. Jako první aplikace se nabízejí modernizace spojů o 100 Mb/s mezi přepínači nebo mezi serverem a přepínačem na propustnost 1 Gb/s. To samozřejmě vyžaduje modernizaci samotných přepínačů o moduly podporující Gigabit Ethernet a také serverů o nové síťové karty. Nepředpokládá se, že musí všechny sítě typu Ethernet nutně přejít na gigabitové varianty, protože jejich využití by nebylo optimální ani z hlediska ceny, ani dalších omezení.

Terminologie

Síťový segment je lokální síť schopná samostatné existence, tj. bez prostředků propojování (s výjimkou rozbočovače).

Síť tvoří jeden nebo více síťových segmentů s opakovači, přepínači nebo mosty. Pro příklad: síť či segment s protokolem IP (Internet Protocol) budou sdílet stejnou (pod)síťovou IP adresu.

Intersíť (Internet) je taková síť, v níž jsou použity pro propojování jednotlivých segmentů směrovače. V intersíti se bude vyskytovat více než jedna (pod)síťová IP adresa.

V další části seriálu se podíváme na lokální sítě Token Ring a FDDI a také na perspektivní nové typy lokálních sítí, a to bezdrátové (IEEE 802.11 a Hiperlan) a typu Fibre Channel (používaný pro SAN, Storage Area Networks).0 0158/FEL o

Výhody rychlých sítí typu Ethernet

- velmi výkonná metoda při malém zatížení sítě

- jednoduchý protokol

- snadná modernizace z předchozích (pomalejších) verzí Ethernetu a možnost jejich kombinace

- cenově výhodné řádové zvyšování výkonnosti sítě- možnost segmentace sítě pomocí přepínačůNevýhody rychlých sítí typu Ethernet

- malá výkonnost při zvyšujícím se provozu v síti

- nezaručená délka čekání na přístup k médiu (nedeterministická metoda přístupu ke sdílenému médiu)

- omezení rozsahu v souvislosti s vyšší rychlostí

Seznam použitých zkratek

ANSI American National Standards Institute

CSMA/CD Carrier Sense Multiple Access with Collision Detection

DQDB Distributed Queue Dual Bus

ETSI European Telecommunications Standards InstituteFDDI Fiber Distributed Data Interface

GEA Gigabit Ethernet Alliance

IEC International Electrotechnical Commission

IEEE Institute of Electrical and Electronics Engineers

ISO International Organization for Standardization

LAN Local Area Network

MAN Metropolitan Area Network

SAN Storage Area Network

STP Shielded Twisted Pair

UTP Unshielded Twisted Pair

WAN Wide Area Network

Zdroje WWW

IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers) http://standards.ieee.org nebo http://www.ieee.org

ANSI (American National Standards Institute) http://www.ansi.org

GEA (Gigabit Ethernet Alliance) http://www.gigabit-ethernet.org

Další Zdroj

Komunikační sítě od A do Z, Rita Pužmanová, Computer Press, ISBN 80-7226-098-7, 446 s., 1998

§§§§§


Komise má prověřit vládní i oborové návrhy

c00p0159

Advisory Commission on Electronic Commerce prověřuje 37 návrhů, jež byly vybrány z návrhů zaslaných během období věnovaného sběru připomínek veřejnosti.

Komise návrhy posoudí a v některých případech bude hlasovat o tom, zda materiál získaný z těchto návrhů zahrnout do závěrečného dokumentu připravovaného pro Kongres.

Výběr některých návrhů:

- Plán virginského guvernéra Jima Gilmora na eliminaci internetových daní je širokým návrhem, jenž doporučuje nezatěžovat veškeré on-line nákupy žádnou daní z obratu. Tento plán navrhuje snížit daně za místní a dálkové telefonní služby a staví se na odpor mezinárodním daním a tarifům uvalovaným na US elektronický obchod.

- Systém zjednodušené daně z obratu pro 21. století guvernéra státu Utah Michaela Leavitta volá po vytvoření systému, jenž by motivoval internetové společnosti platit daně z prodaného zboží. Daně z obratu by měly počítat a vybírat "důvěryhodné třetí strany".

- eCommerce Coalition (v níž jsou, kromě jiných, zastoupeny společnosti Microsoft, America Online, Andersen Consulting, Bank One, Cisco Systems, Citygroup, First Data, Gap) volá po zjednodušeném výběru daně z užívání a odmítá tvrzení, že internetoví prodejci mohou použít software, aby snadno vypočítali a vybrali daň z obratu.

- Návrh na státní a místní zdanění v oboru telekomunikací (předložený společnostmi AT&T, Bell Atlantic, BellSouth, GTE, SBC, Sprint, US West a jinými) nabízí dvě alternativy zjednodušení současné struktury daně z obratu. Tento návrh rovněž volá po postupném odstranění jiných daní zatěžujících poskytovatele telekomunikačních služeb, které skupina považuje za vyšší než v jiných oborech.

- North American Retail Dealers Association předložila návrh doporučující, aby se od prodávajících vyžadovalo vybírat daně bez ohledu na fyzickou přítomnost společnosti. Státy by měly vybírat daně "dle jednotné koncepce pro všechny státy," takže státy s místními zdaňujícími jurisdikcemi by byly nuceny buď spolupracovat, nebo se daní zříci.

Více informací o Advisory Commission on Electronic Commerce, která má sídlo v Arlingtonu ve státě Virginia, lze nalézt na www.ecommercecommission.org.

Historie diskusí o zdanění elektronického obchodu v USA

8. října 1998

Senátní návrh zákona č. 442, Internet Tax Freedom Act (Zákon o osvobození Internetu od daní) byl schválen Senátem Spojených států poměrem 96:2. Uzákoňuje tříleté moratorium na ukládání nových internetových daní. Je vytvořen Advisory Commission on Electronic Commerce (poradní orgán ve věcech elektronického obchodování), aby prostudoval vliv federálního, státního, místního a mezinárodního zdaňování a tarifů na transakce uskutečňované prostřednictvím Internetu a přístupu k Internetu.

2. prosince 1998

Virginský guvernér Jim Gilmore je mluvčím Bílého domu Newtem Gingrichem jmenován do Advisory Commission on Electronic Commerce. Později je na první schůzi této devatenáctičlenné skupiny zvolen jejím předsedou.

21. a 22. června 1999

Advisory Commission on Electronic Commerce se poprvé schází ve Williamsburgu ve státě Virginia.

6. srpna 1999

Schází se Podvýbor pro pracovní plán Advisory Commission on Electronic Commerce, aby diskutoval o tom, čím se bude skupina zabývat během projednávání svých stanov.

12. srpna 1999

Komise formálně zve veřejnost, aby přispěla k diskusi o internetovém zdaňování a vyzývá přitom zainteresované strany, aby předložily písemná stanoviska. Konečný termín je stanoven na 15. listopadu.

14-15. září 1999

Komise se schází v New Yorku na své druhé schůzi. Schvaluje rezoluci podporující návrh Obchodní reprezentace USA učinit trvalým dočasné moratorium Světové obchodní organizace na cla z elektronických přenosů.

20. a 21. března 2000

V Dallasu se konala závěrečná schůze Advisory Commission on Electronic Commerce.

21. dubna 2000

Doporučení Advisory Commission on Electronic Commerce ohledně politiky v oblasti elektronického obchodu a daní mají být předložena Kongresu.


On-line daně hýbou světem - Červená nebo zelená daním na Internetu?

Václav Větvička

Problematika jestli a pokud ano jak zdanit miliardové obchody, které dnes probíhají prostřednictvím nakupování on-line, začíná být ve Spojených státech, ale i v dalších zemích, neobyčejně žhavá. Pochopitelně co komentátor, to názor, v podstatě však existují dvě základní mínění.

Nedanit

První názor, ke kterému se očividně přiklání i americký Kongres, říká nedanit. Většina členů Kongresu se přiklání k zákazu danění elektronického obchodování buď navždy, nebo alespoň na dlouhou dobu. V současné době platí tříletý zákaz danění obchodů on-line, a tento zákaz vyprší k říjnu roku 2001. K situaci ve Spojených státech je nutno podotknout, že každý stát má jinou daň z prodeje, která se v krámech platí. Situace je navíc komplikovaná tím, že každý stát daní různé věci: v některých státech kupříkladu nejsou daněny služby, jinde zase potraviny. Navíc větší města si někdy přidávají další daň k daním státním, což pochopitelně vede šetřily k tomu, že si houfně jezdí nakupovat za hranice města. Pokud by elektronické obchody byly daněny, platil bych jinou daň ve chvíli, kdy si u Amazon.com objednám knížku z kentuckého Louisvillu, kde je momentálně daň 6 procent, a jinou daň při objednání z počítače kamaráda v New Yorku, kde je dnes daň 11 procent.

Názor doporučující zákaz danění on-line vychází z toho, že se jedná o stále ještě nové a rozvíjející se odvětví, které prostě potřebuje maximální podporu. Američané se zkrátka bojí toho, že by v současné době stále ještě finančně křehké obchodování on-line mohlo podlehnout tlaku přidaných daní, byť se v podstatě jedná o daně, které by platili zákazníci. Navíc se v Americe blíží prezidentské volby, což je období, v němž nejen jednotliví kandidáti, ale i jednotliví členové Kongresu jsou neobyčejně citliví na jakoukoliv zmínku o možnosti zvyšovat nějaké daně. Dalším problémem jsou momentální zákony, které vyžadují, aby stát měl právo vybírat daně z obratu pouze od té firmy, jež je v daném státě fyzicky přítomna. Je jasné, že internetové firmy jsou ve velké většině přítomny pouze v jednom jediném státě, a pokud by právě obyvatelé daného státu byli jediní, kteří by dotyčné firmě měli platit daň z prodeje, jednoduše si od ní přestanou nakupovat.

Danit

Finanční mágové jednotlivých států naopak bědují, neboť státní kasy přicházejí o potenciální miliony dolarů, a snaží se přijít s nějakým společným plánem, aby dostávali alespoň nějaké daně. Celkem souhlasí s tím, aby se danil pouze prodej věcí a ne i vlastní připojení k Internetu. Danit připojení k nekonečnému Webu sice zní bláznivě, ale má určitý precedens v daních, které Američané platí telefonním společnostem. Tříprocentní daň na telefonování je jednou z nejstarších daní v Americe, původně připravenou jako daň pomáhající financovat válku se Španělskem, a dnes je mnohými považována za skrytou daň z Internetu.

Že se nejedná o žádné kapesné dosvědčuje fakt, že jednotlivé státy Unie vybírají v dani z prodeje v průměru 3 miliardy dolarů, což v mnoha případech představuje 60 procent jejich celkového příjmu.Čtyři návrhyPřed Kongresem letos leží hned čtyři návrhy. Prvním je trvalý zákaz danění obchodů on-line. Druhým je zrušit i daň z telefonování. Dalším pak je uzákonit rozhodnutí Nejvyššího soudu známé pod jménem Quill, které řídí způsob vybírání daní z prodeje. To by pro současnost udrželo dnešní zákaz danění Internetu, a v případě, že státy začnou prokazovat snižování příjmu z této daně, umožnilo dalším zákonem začít internetové obchodování danit. Posledním z předložených návrhů je přesněji definovat znění rozhodnutí Quill, jmenovitě upřesnit otázku fyzické existence firmy. Dnes totiž není jasné, jestli v případě podnikání on-line se za fyzickou přítomnost má považovat místo, kde má firma sklad, kde si pověsila na Web své stránky, nebo zda tam, kde sídlí její server či dokonce provider.

Internetové firmy versus zbytek světa

Na druhé straně spektra jsou názory, že obchodování po Internetu je v podstatě stejné jako kterékoliv jiné, a proto je nemorální, aby internetové firmy měly jakékoliv daňové úlevy, protože se tím vlastně jedná o nadržování určitému způsobu prodeje. Některé internetové firmy jsou si dobře vědomy toho, že daňové prázdniny mohou být dočasné, a snaží se proto přenést svá skladiště do států s minimální daní. Taková Amazon.com má proto většinu skladišť v Nevadě. Konkurenční Barnes and Noble raději svoji internetovou pobočku přihlásil jako firmu zcela nezávislou na mateřské společnosti, která má své obchody v každém větším městě Ameriky, a proto by se nemohla vyhnout placení daní v každém státě.

Další z názorů, tvrdící, že daně za obchody on-line by měly existovat, upozorňuje na to, že je nevhodné, aby bohatší Američané, kteří tvoří většinu zákazníků kupujících po Internetu, nejenže platili povětšinou levnější ceny, ale navíc jsou jim ještě odpuštěny daně z prodeje.

Nakupování on-line prostřednictvím firem nabízejících své výrobky na webových stránkách je pohodlné, spoustu věcí si nemusím nijak osahat, a kombinace levných cen a odpuštěných daní z prodeje je velice lákavá. Na druhé straně je nepříjemná představa, že jednotlivá města či okresy nebudou mít peníze na opravu silnic, místní hasiče nebo ambulance, což je normálně placeno z vybraných daní, mimo jiné i z daní z prodeje. Je pochopitelné, že okresy si nedostatek peněz v pokladnách budou muset nějak vynahradit, a jak jinak nežli zvýšením nějakých jiných daní. Celkový obrat internetového prodeje dosáhl ve Spojených státech v roce 1999 celých 20 miliard dolarů, což byl více než dvojnásobek předchozího roku. Předpovědi na rok 2000 se liší, nikdo však nepochybuje o tom, že obrat opět výrazně vzroste.

Netrpělivých přibývá

Státy se proto stále více a více dožadují svého podílu. Některé státy dokonce nehodlají čekat na výrok Kongresu, a začínají na internetové daně sahat z jiné strany. Daňoví poplatníci států Michigan a Severní Karolina se právě teď dočkaly nepříjemného překvapení. Na daňovém prohlášení totiž musí vyplnit kolonku, ve které musí přihlásit celkové množství věcí zakoupených on-line, a z celkové cifry zaplatit patřičnou daň. Několik dalších států již ohlásilo podobnou akci na příští rok a ostatní státy s velkým zájmem přihlíží, kolik dolarů se takto podaří vybrat.

Velikáni mají nápad

Šest velkých firem AT&T, America Online, Charles Schwab, MCI, Time Warner a Gateway, dokonce předložilo Kongresu návrh způsobu jak danit Internet, který by podle nich byl jednoduchý, spravedlivý a spolehlivý. V návrhu je na jedné straně jednotná daň pro nákup po Internetu pro všechny Američany bez ohledu na to, ve kterém státě bydlí, na druhé straně však i odstranění tříprocentní daně na telekomunikace a absolutní zákaz danění přístupu na Internet. Samotný návrh doporučuje další tříleté vyčkávací období, během něhož by se státy měly dohodnout na tom, jak vysoká by tato internetová daň měla být. V podstatě se tak jedná o to, že se velké firmy obávají, že k danění prodeje on-line stejně dříve nebo později dojde, a snaží se alespoň vybojovat další tři roky daňových prázdnin. Jestli jim to zákonodárci slupnou, to je jiná otázka.

Je jasné, že rozhodnutí nebude jednoduché, ostatně snaha aplikovat na dnešní digitální věk zákony vzniklé v době parního stroje je vždy ožehavá záležitost.

§§§§§


Dražit je moderní!

Václav Větvička

c00p0160

eBay

Pravým průkopníkem tohoto nového trendu je firma eBay, která od své původní nabídky krabiček na bonbóny urazila opravdu nevídaný krok kupředu. V čem je firma eBay dokonalá? Podařilo se jí vypracovat nejen obrovskou nabídku, ale díky statisícům spokojených zákazníků též síť zájemců. V současné době je u firmy zaregistrováno více než 2 miliony uživatelů, kteří si mohou vybrat z nabídky přesahující téměř nepředstavitelné 4 200 000 předmětů, rozdělených do 4 342 kategorií. Minulý týden bylo možné najít 6 127 památek na Beatles, přes 100 000 starožitností od kukaček přes porcelán z dynastie Ming až po figurky starých Mayů. Takovéto nabídce odpovídá i neuvěřitelný počet hitů, přes půl druhé miliardy za měsíc. A jelikož poplatky platí pouze prodávající, sázející neplatí nic, ať už vyhraje nebo prohraje. Finanční ztráta může nastat pouze v případě, že se v žáru dražby necháte vyhecovat k příliš vysoké ceně.

Celý systém funguje neuvěřitelně jednoduše. Registrace je bleskurychlá a zdarma, v podstatě na základě e-mailové adresy se můžeme pustit do dražby. Velice solidní vyhledávací software vás navede do oblasti zájmu, a potom už jenom zbývá přisadit. Kvalitu zboží nikdo nekontroluje, vše je závislé na serióznosti prodávajících. Každý registrovaný prodavač i kupující však má veřejně přístupnou stránku, do které ostatní posílají komentáře o kvalitě zboží, o rychlosti odpovědí či o tom, jestli byly nějaké potíže s placením. Zjistíme-li proto, že náš budoucí partner má již na svém kontě třeba 40 pochvalných záznamů od předchozích zákazníků, které navíc můžeme všechny kontaktovat, můžeme se spolehnout, že za pár dnů po úspěšně vybojované aukci pošťák skutečně přinese bednu s předmětem, který bude vypadat přesně tak jako na obrázku aukční stránky. Konečně máte vytoužené hodiny v ruce, postavíte je na poličku, natáhnete strojek a kocháte se krásným zvukem. Veřejně pochválíte prodávajícího a on pochválí vás za promptní zaplacení. Jste chyceni drápkem a budete využívat každé volné chvíle k tomu, abyste kontrolovali nabídku starožitných hodin.

Konkurence

Konkurenční firma uBid nabízí výhradně počítače a jejich hardwarové a softwarové příslušenství. Na rozdíl od neomezených dražeb u konkurence je zde maximální cena, neboť se nejedná o nabídku soukromníků, ale přímo firmy uBid, prodávající zboží nejmenovaných, zejména katalogových firem. Jen o něco širší nabídku má podobná firma Onsale, zatímco známý portál Yahoo se vrhá do nabídky klasických aukcí. Skutečnost, že společnosti nabízející možnost aukcí patří mezi to mizivé procento firem fungujících on--line, které skutečně vydělávají peníze, nedává samozřejmě spát ani zavedeným dražebním síním, a proto první úspěšné aukce proběhly už i pod hlavičkou slavné firmy Sotheby.

Cestovní ruch

Zcela jiným směrem se vydaly dražby v oblasti cestovního ruchu. Hned několik firem nabízí možnost dražit, tentokráte nikoliv nabídku, ale poptávku. Rozhodnete se, že chcete letět dejme tomu ze San Francisca do Washingtonu. Běžná letenka, koupená měsíc dopředu, stojí kolem 400 dolarů. Vyzbrojeni touto vědomostí nabídnete stovku a čekáte, jestli se někdo chytí. Pokud ne, máte smůlu a neletíte nikam, často se však buď přímo dočkáte velelevné letenky, nebo alespoň telefonu od firmy nabízející stejnou letenku za 150 dolarů. Totéž probíhá při hledání ubytování.

Ne vždy je však zlato všechno to, co se třpytí. V některých případech totiž levné letenky mají skryté další náklady, ať už přímo finanční, nebo zaplatíte alespoň časem a pohodlím. Klasickým příkladem je jeden novinář, který si přál letět s rodinou z Washingtonu do Orlanda. Nebyl si jist datem, a tak propásl v novinách inzerovanou cenu 118 dolarů za letenku. Než se rozhodl, cena vzrostla na 180. Zkusil tedy dražbu u firmy Priceline.com. Přímý let neexistoval, tak souhlasil s přestupováním. Potom zjistil, že není letenka do Orlanda, tak souhlasil s nejbližším letištěm. Druhý den dostal e-mail s gratulací. Ukázalo se ale, že koupil letenku nejdříve do New Yorku, což je naprosto opačným směrem, a místo do Orlanda do Tampy, což je o 120 kilometrů dál. Cena včetně všech poplatků byla 140 dolarů, takže za celou rodinu ušetřil dvě stovky. To nezní špatně, když ale připočítáme čas, jídlo na dvou letištích, kde by normálně nebyl, a cestu autem z Tampy do Orlanda, vyjde ho celá cesta pravděpodobně ještě dráž.

Výhled

Dražby on-line jsou prostě něčím mezi hrou a hazardem, jednou vyhrajete, příště prohrajete. Předpisy si píší jednotlivé firmy, a rozhodně se vyplatí důkladně přečíst všechna skrytá pravidla. V případě letenek prakticky neexistuje možnost levné letenky vrátit, takže se do letadla musíte dostat i se zlomenou nohou, nebo výdaj oželet. Obrovská popularita internetových dražebních síní je však zárukou, že se s fenoménem aukcí on-line budeme setkávat stále víc.0 0160/FEL o

§§§§§


Aukce klepou na dveře

Todd Coopee

c99p0827

On-line aukce, kdysi obvyklé jen ve spotřebitelské aréně, si nyní začínají seriózně razit cestu na trhy, na nichž mezi sebou obchodují podniky (trhy typu business-to-business) a na nichž podniky prodávají spotřebitelům (trhy typu business-to-consumer). Prostřednictvím využití výhod tohoto nového prodejního kanálu si organizace rychle uvědomují, že aukce organizované prostřednictvím Webu mohou mít významný a pozitivní vliv na jejich hospodářské výsledky.

Integrace aukční technologie do stávajících e-komerčních sídel kromě toho umožňuje odlišit se od konkurentů a generuje další webový provoz. Tento rostoucí aukční trend můžeme doložit čísly. Podle Forrester Research, společnosti, která se zabývá zkoumáním trhu, mezipodnikové aukce, jež se uskutečnily v roce 1998, vygenerovaly odhadem 8,7 miliard dolarů v transakcích. Forrester Research rovněž předpovídá, že do roku 2002 tento trh dosáhne obrovského objemu 52,6 miliardy dolarů tudíž mnohonásobně převýší odhadovaných 12,3 miliardy dolarů generovaných sídly typu consumer-to-consumer, mezi něž patří eBay, uBid a Bid.Com.

Analytici společnosti Forrester Research předpovídají růst odbytu v několika oblastech, včetně likvidace nadměrných zásob výrobců a distributorů, rovněž se počítá s prodejem komodit kromě jiného zemědělských produktů, zemního plynu a elektrické energie. Zbytek připadne na vrub soukromých aukcí mezi společnostmi a spolupracujícími firmami, kde probíhá opakovaný prodej.

Softwarové balíky

Dostaly se mi do rukou tři softwarové balíky dodávané na klíč produkt Auction 2.11 firmy Emaze Software, podniková verze produktu Auction Professional 4.0 od OpenSite Technologies a beta-verze programu LiveExchange 3.0 od Moai Technologies. Protože tyto tři zástupci představují software nižší, střední a vyšší třídy, rád bych vám na těchto produktech v krátkosti ukázal, co můžete v jednotlivých třídách očekávat. Kromě toho vás chci seznámit s nabídkou společnosti FairMarket, jež se specializuje na externí organizování aukcí.

Rozhodnutí

Jednotlivé přístupy k zajištění elektronických aukcí nabízejí různé soubory výhod a nevýhod. Úplné svěření vašeho zboží externí organizaci (outsourcing) vás zbaví starostí o zásoby a problémů s vývojem a údržbou systému, ovšem za cenu náročné kontroly a řízení. Balíky dodávané na klíč na druhé straně vyžadují technickou infrastrukturu a hostitelský hardware, při rozhodování máte ale maximální pravomoci.

Všechna tato řešení umožňují vaší společnosti pořádat veřejné aukce za účelem prodeje zboží a služeb s využitím nejrůznějších typů aukcí (viz rámeček), kromě toho zákazníkům umožňují automaticky předkládat nabídky, sledovat stavy aukcí a umožnit prodávajícímu zpětnou vazbu. Nabídky střední třídy vám umožní pořádat další typy aukcí, včetně soukromých, a rovněž poskytovat rozšířené prodejní služby třetím stranám, včetně provádění transakcí s kreditními kartami. A řešení vyšší třídy nabízejí robustní administrativní nástroje, možnost volit vyšší bezpečnost a vícenásobné schopnosti týkající se rozhraní prodejny.

Nižší vrstvu oslovuje společnost Emaze

Emaze je méně náročnou alternativou drahého aukčního softwaru a služeb. Základem tohoto řešení je verze 4.0 ColdFusion Serveru společnosti Allaire sloužící jako prostředník mezi aplikací, jakou je například Emaze, a koncovými ODBC databázemi typu Microsoft SQL Server. Ačkoliv není tak flexibilní jako jiná řešení, která jsme posuzovali nenabízí tolik typů aukcí, podporuje pouze zpracování transakcí třetí strany, vyžaduje přídavné moduly a dodatečné náklady, pokud mají být třetí straně nabídnuty prodejní služby, a vyžaduje ColdFusion Server. Společnosti, jejichž požadavky na aukce jsou spíše základní, si budou jistě přát se s tímto produktem seznámit.

Emaze Auction ve své ceně nabízí mnoho užitečných funkcí, včetně fakturace, základních prostředků pro zpracovávání kreditních karet a dopravních a manipulačních možností.

Jak již bylo řečeno, tento produkt nepodporuje takové bohatství aukčních typů, jaké nalezneme u dražších alternativ, podporuje však většinu oblíbených modelů, včetně anglické, holandské a rezervní aukce.

Model patřící do střední třídy

Velmi solidní alternativou, patřící do střední třídy, je OpenSite Auction 4.0. Toto řešení je dodáváno ve formě profesionální, obchodnické a podnikové edice, z nichž každá je nabízena za jinou cenu a je dostupná ve verzi pracující jak na platformě Windows NT, tak i UNIXu. Nabídka OpenSite Auction obsahuje několik aukčních formátů, umožňuje bezpečné transakce a je možné ji uživatelsky přizpůsobovat, což ji činí velmi flexibilní. Díky této nabídce, doplněné též o možnost profesionální konzultace s firmou OpenSite, stojí tato řada produktů vážně za pozornost.

Vstupní úroveň, Auction Professional, nabízí omezenou sadu funkcí, která zahrnuje zpracování nabídek v reálném čase, množství návrhových vzorů, automatickou fakturaci a mechanismus pro vyhledávání produktů.

Verze Auction Merchant cílená na poskytovatele internetových služeb, kteří se snaží svým klientům nabídnout on-line aukční prostředí, je doplněna o modul umožňující vícenásobný prodej, je do ní integrována možnost umisťovat reklamní proužky (bannery) a je schopna manipulovat s více webovými rozhraními prodejen.

Auction Corporate, luxusní nástroj z této skupiny, nabízí moře nových nebo vylepšených vlastností a představuje nejrobustnější on-line aukční řešení firmy OpenSite. Edice Corporate je například obohacena o následující typy aukcí: obrácenou, modifikovanou anglickou, obálkovou, soukromou a komisní.

Výstup na vrchol

Nepřekonaným ze strany OpenSite zůstává produkt LiveExchange od společnosti Moai, jenž je rovněž dodáván ve třech verzích: Enterprise, Marketplace a Application Service Provider (ASP poskytovatel aplikačních služeb). Každá z těchto verzí je určena pro konkrétní segment trhu. Verze ASP se zaměřuje na poskytovatele služeb, kteří se snaží o vytvoření elektronicky obchodujících společenství, a v centru pozornosti verze Marketplace se nacházejí společnosti, jež chtějí proniknout na jednotlivý trh s několika nakupujícími a prodávajícími. LiveExchange Enterprise je navržena pro potřeby podniků, které chtějí umístit své aukce na různých trzích za účelem generování dodatečných příjmů.

Stejně jako v případě produktů společnosti OpenSite i LiveExchange nabízí více formátů aukcí a stanovování cen, včetně anglické, holandské, obálkové a obrácené aukce, i možnosti držet pevnou cenu. Formáty lze rovněž směšovat a ztotožňovat v jednom aukčním sídle, což vám dává přístup k téměř stovce různých obměn.

Zprostředkované poskytování aukčních služeb

Společnost FairMarket se rychle stala jedním z významných hráčů v oboru značkového i neznačkového zprostředkovaného poskytování aukčních služeb třetím stranám. Tato společnost vypracovala a v současné době má k dispozici působivý sortiment aukčních nabídek, včetně Dell Computeru, CompUSA a Lycosu. Zcela nedávno se na seznamu FairMarketu objevily i společnosti Microsoft a Excite@Home.

K nejsilnějším stránkám firmy FairMarket patří rychlý přístup na trh jejích aukčních služeb. Společnost nabízí vybudování vašeho sídla a jeho uvedení do provozu 30 dní poté, co dojde k podpisu zákaznické smlouvy. Tento typ rychlé služby samozřejmě něco stojí. FairMarket účtuje poplatky za hostitelské služby, které se pohybují od několika tisíc až do 50 000 dolarů měsíčně, v závislosti na úrovni poskytovaných služeb. FairMarket rovněž účtuje poplatky za transakce ve výši 1 procenta z celkové hodnoty on-line aukčních tržeb.

Vzdálená správa vaší aukce se provádí prostřednictvím webového rozhraní. Z něho můžete řídit většinu aspektů uspořádání vaší aukce, včetně dispozice stránek, struktury poplatků, seznamů kategorií a cenových voleb. Nabyl jsem dojmu, že toto rozhraní je docela jednoduché a celkem snadno se používá.

Není-li vaše organizace vybavena pro zpracování e-komerčních transakcí, společnost FairMarket vám rovněž může poskytnout služby spojené s účtováním a sběrem dat, ochranou proti podvodům a bezpečnou manipulací s kreditními kartami. Spolu s třetí stranou však budete muset vybudovat svůj vlastní systém autorizace operací s kreditními kartami.

Pokud zajišťování aukčních služeb svěříte externí organizaci, plynou z toho obvyklé nevýhody. Nebude mít například žádnou možnost kontroly nad hostitelskými servery, a tak výkonnost a bezpečnost by mohly být problémem. V případě zhroucení systému budete závislí na podpoře poskytované personálem třetí strany. V případě většiny sídel však tato potenciální nebezpečí budou kompenzována tím, že budete zbaveni každodenních starostí o správu systému.

Pokud jde o aukční technologii, rozhodnutí o tom, jaké řešení má pro vaši společnost smysl, je z velké části důsledkem ceny, technického potenciálu, personální vybavenosti a problémů s hostitelskými službami. Ať již si vyberete řešení, které spoléhá na externího dodavatele, nebo řešení vlastními silami, aukce jsou ohromnou příležitostí, jak zvýšit ziskovost vašeho webového sídla.Co se skrývá za scénou?Dříve než budete moci vyhlásit vaši první webovou aukci, měli byste rozhodnout o nabídkové logice, která by se měla skrývat za scénou. Ve většině případů bude vaše rozhodnutí diktováno typem a množstvím zboží nebo služeb, jež budou nabízeny v aukci, vliv budou mít i provozní schémata generovaná vaším webovým sídlem. Flexibilní aukční služba nebo softwarový balík by vám měly umožnit namíchat a sjednotit dostupné modely v jakékoliv vámi požadované kombinaci.

Níže jsme popsali nejobvyklejší formy webových aukcí. Některé kombinace těchto typů aukcí se budou do vašeho aukčního prostředí určitě velmi dobře hodit.

Anglická aukce: Tento typ aukce má největší tradici a je neobvyklejší. Vždy v ní vyhrává nejvyšší nabídka.

Obrácená aukce: Tento typ se obvykle používá při aukcích typu "Žádost o návrh" (Request for Proposal). Nabídky klesají ve stanovených krocích, a vyhrává nabídka nejnižší ceny.

Obálková aukce: Tento typ je variantou anglické aukce, v níž vyhrává nejvyšší nabídka. Avšak nabízené částky nejsou zveřejněny, dokud aukce není uzavřena.

Vickreyova aukce: V tomto typu aukce všichni vítězové zaplatí neztrátovější nabídku. Všechny nabídky jsou utajeny, dokud aukce neskončí.

Holandská aukce: Jde v podstatě o aukci s klesající cenou. Nabídky začínají na nejvyšší hodnotě a postupně klesají, dokud kupující neuplatní nárok na příslušnou položku.

Aukce s rezervní cenou: Jde o vzestupnou aukci, jejímž cílem je dosáhnout nejnižší akceptovatelné nabídky, kterou si prodávající přeje akceptovat.

Komisní prodej: Této formy aukce se zúčastňuje několik prodávajících, kteří prodávají zboží na jednom aukčním místě. Aukci řídí administrátor, jenž obdrží provizi.

On-line aukce v blízké budoucnosti

Podle newyorské firmy Jupiter Communications webové aukce zatím pouze začínají získávat na popularitě. V roce 2002 se ve srovnání s rokem 1998 dramaticky zvýší počet nakupujících v on-line aukcích. Tento rok budeme též svědky nárůstu příjmů z aukcí typu business-to-consumer, které budou šestkrát vyšší než obdobné příjmy dosažené v roce 1998.

Udělejte si přehled

Moai Technologies

www.moai.com

LiveExchange, verze 3.0, beta

Cena: 50 000 USD za licenci na jeden rok, 100 000 USD za doživotní licenci

LiveExchange nabízí více aukčních formátů, zabudovanou bezpečnost, zpracování kreditních karet a zlepšenou databázovou integraci. Společnost Moai rovněž nabízí profesionální a hostitelské služby.

OpenSite Technologies

www.opensite.com

OpenSite Auction, verze 4.0

Cena: 5 000 USD (edice Professional), 15 000 USD (edice Merchant), 50 000 USD (edice Corporate)

Tento soubor programů začíná vstupní úrovní (edice Professional) a končí řešením dodávaným na klíč (edice Corporate). Nabízí všechny vymoženosti. Podporuje zpracování kreditních karet, více aukčních formátů, včetně fakturace, a rovněž integraci do stávajícího účetnictví a databázových systémů.

Emaze Software

www.emaze.com

Emaze Auction 2.11

Cena: 1 295 USD (edice Professional)

Tento aukční nástroj vstupní úrovně, založený na serveru ColdFusion, nabízí omezený počet aukčních formátů, základní kostru zpracování kreditních karet a volitelné funkce týkající se dopravy a manipulace.

FairMarket

www.fairmarket.com

Cena: proměnlivý měsíční poplatek za hostitelské služby, plus 1 procento ze všech on-line transakcí

Společnost FairMarket poskytuje plně externě zajišťované aukční služby třetím stranám. Podporuje dálkovou administraci, zpracování transakcí a více aukčních formátů.

Software podporující webové aukce

Krátce

Vyspělé produkty a zlepšená nabídka služeb činí on-line aukce přístupnějšími pro podniky. Vhodná řešení nabízejí uživatelsky přizpůsobitelné vzory, databázovou integraci, dálkovou správu a volitelné bezpečnostní funkce.

ÚčelOn-line aukce mohou akcelerovat ziskovost webových sídel, pokud však vaše společnost nemá jasno o službách, které chce poskytovat, a přesně neví, čeho chce dosáhnout, náklady na implementaci a rutinní údržbu se mohou stát omezujícími.

Výhody

aukce se integrují do stávajících nabídek elektronického obchodu generují nové příjmy jsou k dispozici dodavatelská řešení i řešení vlastními silami

Nevýhody

v případě dodavatelského řešení menší kontrola nad sídlem vývoj vlastními silami může být drahý a časové náročný §§§§§


Hardware


Cesta do hlubin monitoru

Adele Dyer

c00p0130

Pro někoho jsou monitory moc malé, pro někoho zas moc velké, většina uživatelů je považuje za příliš drahé (výrobci tvrdí opak), některé mají plochou obrazovku, jiné zas vypouklou a další prý mají v obrazovce vodu (nebo co jsou ty tekuté krystaly vlastně zač). Monitorů je zkrátka celá řada druhů, v řadě věcí se liší, ale něco mají naopak všechny společné. Podívejme se nyní, co se vlastně skrývá za obrazovkou.

Vraťme se nejprve zpět na začátek 80. let. V té době abychom monitor v domácnosti hledali špendlíčkem. Pokud jste náhodou byli šťastným majitelem osmibitových počítačových pionýrů (v českých podmínkách byly nejčastější Sinclairy ZX-81 a ZX Spectrum), víte že se v žádném případě nedodávaly s monitorem a připojovaly se k anténnímu vstupu obyčejného televizoru.

Monitory samozřejmě už v té době existovaly a nacházely se u většiny "pracovních" počítačů, ale byly většinou černobílé (ty barevné byly opravdu luxusní záležitostí) a většina domácích uživatelů si je nemohla dovolit. V porovnání se současností nebyla práce se starými monitory, na jejichž černém pozadí zuřivě blikal jasně zelený čtverec kurzoru, žádnou slastí. Navíc měly obrazovku s malou úhlopříčkou a skleněným povrchem, nápadně připomínajícím kulaté akvárium na rybičky.

Historie monitorů

Základní princip, na němž pracuje klasický CRT monitor, se od počátku století, kdy byl objeven, příliš nezměnil. Výrobci monitorů však udělali ohromný pokrok a vylepšili tuto technologii tak, že ji lze využít pro výrobu větších a plošších obrazovek s vyšším rozlišením, jež lze vyrobit za cenu umožňující masový prodej.

Navíc jsou dnes čím dál tím dostupnější monitory typu TFT v podobě plochých displejů, které vycházejí z principu dříve využívaného výhradně v noteboocích. Tento typ displejů je největším konkurentem klasických monitorů, a to především díky tomu, že zabírají na stole méně místa a jsou šetrnější na oči. Zatím se ještě používají hlavně v provozech, kde jde o prostor a design spíše než o peníze.

Předtím ale, než se oběma technologiím podíváme podrobněji na zoubek, zmíníme se podrobněji o třech základních hodnotách týkajících se monitorů: o rozlišení, obnovovací frekvenci a o barvě.

Rozlišení a obnovovací frekvence

Rozlišení obrazovky udává počet bodů (pixelů) na šířku a na výšku obrazovky. Pixel se skládá ze tří barevných bodů, na něž dopadá světlo: jeden je červený, jeden zelený a jeden modrý. Čím vyšší rozlišení váš monitor nabízí, tím více se vám na obrazovku vejde, ale zároveň se bude každý objekt jevit o to menší.

Velice důležitá je i dostatečně rychlá obnovovací frekvence. Od monitorů s nízkou frekvencí odcházíte většinou z bolavou hlavou a červenýma očima. Obnovovací frekvence udává, kolikrát za sekundu se obnoví (překreslí) obraz na obrazovce. Obrazovky CRT (s katodovým dělem) se při osvícení rozzáří pouze na kratičký okamžik, a poté rychle hasnou. Proto musí být opět rychle osvíceny. Obrazovka typu CRT by se měla obnovovat přinejmenším 75krát za sekundu, což se rovná hodnotě 75 Hz. Obrazovky typu LCD nepohasínají tak rychle, takže jim stačí obnovovací frekvence na úrovni 60 Hz.

Barevná čísla

Všechny monitory používají k vytvoření barvy směs tří barevných světelných paprsků červeného, zeleného a modrého. Z těchto tří součástí lze vytvořit miliony barev, a to za předpokladu, že stíny jednotlivých barevných složek lze zobrazit s různou světelnou intenzitou, tedy s rozdílným množstvím světla.

Aby monitor dokázal vytvořit miliony barev, musí umět z každé ze tří barevných složek vytvořit 256 odstínů. Kvalita zobrazených barev jednoznačně určuje kvalitu celého monitoru jak se ale taková barva vlastně tvoří?

Základní principy CRT monitorů:

CRT obrazovky pracují tak, že z elektronového děla vystřelují paprsky, jež procházejí skrze vakuovanou skleněnou trubici a dopadají na fosforovou vrstvu, která se rozsvítí a vznikne tak viditelný bod.

Celý tento proces začíná uvnitř počítače, konkrétně v jeho grafické kartě. Ta překládá data, jež ji zasílá procesor, a vytváří tak signál, který posílá do monitoru. Jelikož je tento signál v digitální podobě, je jej nejprve třeba převést do podoby analogové, které monitor dokáže porozumět. To zprostředkovává RAM digitálně-analogový konvertor (RAMDAC). Cesta analogového signálu pak pokračuje z počítače ven a vede přes kabel k samotnému monitoru. Srdcem, nebo lépe řečeno koncem každé katodové trubice je elektronové dělo. Již jeho název napovídá, že slouží k vystřelování elektronů směrem k přednímu konci trubice. Elektronové dělo uvolňuje pomocí tepla elektrony se záporné elektrody a to je také důvod, proč vždy musíme po zapnutí monitoru vyčkat několik sekund, než se objeví obraz. Na konci trubice není vlastně jen jedno dělo, ale jsou tu hned děla tři a každé z nich vystřeluje jeden paprsek elektronů. Podrobněji se o tomto procesu zmíníme dále.

Správné vychýlení

Poté, co jsou elektrony vystřeleny z elektronového děla, procházejí okolo vychylovací cívky. Toto vychylovací zařízení je vlastně silným magnetem, který ohýbá paprsek ve vertikálním i horizontálním směru a tím jej směřuje k určenému bodu na obrazovce. Cívka je složena z vláken magnetického materiálu, seřazených do určité podoby. Způsob, jakým jsou tato vlákna do sebe zavinuta, určuje i samotnou činnost vychylovače.

Anoda s vysokým napětím je umístěna na horním okraji trubice. Právě z důvodu velice vysokého napětí v této anodě byste se nikdy neměli pokoušet snímat kryt monitoru. Kladně nabitá anoda neustále "vytahuje" elektrony z elektronového děla. Tyto elektrony jsou k ní přitahovány a směřují k ní, ale nikdy se k ní nedostanou, jelikož je ze správné cesty svede právě magnetické pole, které je odklání směrem k fosforům na přední straně trubice.

Vychylovací cívka směřuje paprsky elektronů po šíři obrazovky a seshora dolů, takže ty začnou v levém horním rohu obrazovky, postupně dojdou na pravý horní roh, sníží se o jeden řádek a opět pokračují zleva doprava. Jakmile paprsek projde celou obrazovkou, přesune se z pravého spodního rohu opět na začátek, do levého horního rohu a začne další obnovovací cyklus.

Tento proces musí být tak rychlý, aby rozsvícené fosforové částečky nestihly zhasnout dříve, než k nim opět dorazí paprsek. Pokud zhasnou předčasně, vidíme na obrazovce blikání. Počet překreslení obrazovky za jednu sekundu je znám jako obnovovací frekvence monitoru, takže pokud má tato frekvence hodnotu 75 Hz, znamená to, že se obraz obnoví přesně 75krát za vteřinu.

Správné grilování

K přesnému umístění paprsku, tedy k tomu, aby paprsek zasáhl pouze požadovaný fosforeskující bod je třeba přidat zařízení, které blokuje "zběhlé" paprsky a usměrňuje je tam, kam patří. Nejběžnějším řešením je stínítko, tedy kovový plát, v němž jsou prostřednictvím kyseliny vypáleny drobné otvory, kterými paprsek prochází.

Stínítko se během této operace zahřívá a následně roztahuje, takže paprsky se hůře strefují do správného otvoru. Z tohoto důvodu je také stínítko zahnuté, což umožňuje předvídat a korigovat jeho pohyb při roztahování. Toto zakulacení stínítka bylo důvodem, proč muselo být i sklo, které jej překrývá, vypouklé.

Firma Sony pak vyvinula alternativní řešení ke stínítku. Zaměnila kovový plát stínítka za konstrukci z pevně natažených drátků, umístěných ve směru odshora obrazovky dolů. Tímto způsobem může k fosforu proniknout více elektronů, takže jednotlivé body září silněji. Tato technologie byla nazvána Trinitron a dnes ji používá více výrobců, například monitory Mitsubishi ji používají pod názvem Diamondtron.

Tato technologie má však i své nevýhody. K přesnému upevnění drátků je třeba použít dva další vertikální drátky, které udržují mřížku na místě. Zhruba ve třetině obrazovky jak seshora, tak zezdola jsou slabě viditelné dvě linky. Někdo si jich možná ani nevšimne, někdo je vidí a nevadí mu, ale najdou se i tací uživatelé, které neustále ruší do takové míry, že monitor s trinitronovou obrazovkou prostě na stole nesnesou. Pokud uvažujete o jeho nákupu, běžte se nejprve pořádně podívat, zda nejste jedněmi z nich.

Druhou nevýhodou je, že drátky tvořící mřížku jsou náchylné interferencím elektromagnetického pole. Takže pokud máte po stranách monitoru umístěné reproduktory nebo jiný zdroj elektromagnetického pole, může se obraz mihotat.

Firma NEC nabízí další alternativu, kterou je štěrbinová maska. Ta je vlastně něčím mezi mřížkou a stínítkem, jelikož má podobu kovového plátu, v němž však nejsou umístěny kulaté otvory, ale oválné mezery. Ty propouštějí více světla než kulaté otvory, avšak stále je u této technologie třeba prohnutého stínítka.

Zdravá záře

Jakmile pronikne paprsek skrz masku, naráží na fosfor, který se tím pádem rozsvítí a vydává barvu. Tato fosforová vrstva se na přední stranu monitoru nedostane jen tak. Vrstva fotorezistního materiálu je pomocí laseru vykrajována na místech, kam je třeba dostat fosfor. Ten se pak "položí" na tuto vrstvu a smyje se. Tam, kde vrstva fotorezistního materiálu zůstane, se fosfor neudrží.

Tento proces se opakuje třikrát, jelikož každá barevná obrazovka se skládá ze tří základních barev (červené, zelené a modré), které kombinací umožňují vznik milionů barev. Pokud se na obrazovku svého monitoru podíváte z dostatečné blízkosti, uvidíte drobné body tří barev, uspořádané do pravidelné struktury. U monitorů s klasickým stínítkem jsou tyto body uspořádány ve tvaru trojúhelníku, známého jako triáda, zatímco u monitorů s mřížkou jsou barevné body umístěny do delších proužků odpovídajících mezerám mezi drátky. Štěrbinová maska zarovnává červené, zelené a modré pruhy horizontálně další sada je pak umístěna o kousek dál. Tato fosforová triáda vytváří dohromady pixel. Jakmile se takový pixel osvítí, každá fosforová částečka je zasažena jedním paprskem, a proto je třeba výše zmíněných tří děl.

Nepřesná střelba

Nejdůležitějším problémem je přinutit paprsek, aby se správně strefoval na masku stínítka (mřížky). Pokud je toto "zaměřování" špatné, mohou vzniknout problémy s konvergencí zapříčiněné faktem, že se osvítí špatný barevný element. Může to také způsobovat problémy s ostřením obrazu v krajních bodech obrazovky.

V okamžiku, kdy se paprsek dostane až na přední část trubice, tak směřuje skrze otvor k masce pod úhlem 90 stupňů. Na okrajích obrazovky je však tento úhel posunut, takže tvar jednotlivého bodu není přesně kulatý, ale je spíše oválný.

Přitom se často stane, že je osvícen více než jeden fosforeskující bod, a tím se naruší ostrost obrazu. Až do nedávné doby bylo jediným řešením prohnutí masky, které umožňovalo, aby i v nejkrajnějších bodech dopadal paprsek pod úhlem 90 stupňů. Ke zmenšení tohoto problému (například u takzvaných plochých CRT obrazovek) lze použít lom paprsků (refrakci).

Hvězdičky před očima

Abychom okem postřehli pouze kombinovaný efekt tří zářících barevných bodů, a ne samotné jednotlivé body, musí být vzdálenost mezi jednotlivými částicemi bodu (bodová rozteč) kratší než 0,28 milimetru. Teoreticky platí, že čím je tato vzdálenost menší, tím lepší je obraz a to je také důvod, proč výrobci uvádějí jako jeden z nejdůležitějších parametrů monitoru jeho bodovou rozteč. Menší bodová rozteč ale sama o sobě neznamená, že monitor je skvělý, je třeba vzít v úvahu více faktorů.

Bodová rozteč se měří různými způsoby, což může vést k řadě nedorozumění. Všeobecně přijatým způsobem v případě klasického stínítka je změření vzdálenosti mezi dvěma body stejné barvy při úhlu 60 stupňů. Někteří výrobci však uvádějí horizontální rozteč, která znamená něco trošku jiného.

Měli byste si také uvědomit, že existuje rozdíl mezi bodovou roztečí a roztečí masky. Jelikož je maska umístěna až za světelnými body, je vzdálenost mezi otvory menší než vzdálenost fosforeskujících bodů na vnější straně obrazovky.

Bodová rozteč má určuje velikost rozlišení. Pokud je po šířce obrazovky umístěno méně než 1 600 barevných triád, nebude monitor schopen pracovat v rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. K vytvoření jednoho pixelu však lze využít více triád, takže rozlišení lze v případě CRT monitoru snižovat a zvyšovat (až do uvedeného maxima), a tato změna nemá význam pro kvalitu obrazu.

Ploché monitory: základy

Monitory CRT a LCD pracují odlišným způsobem. LCD displeje byly vyvinuty počátkem 70. let, a jak lze odvodit z jejich názvu (liquid crystal display, displej s tekutými krystaly), používají k rozsvěcení a zhasínání bodů na obrazovce tekutých krystalů. Zdroj světla je umístěn za těmito krystaly, a když se změní elektrický proud, jenž na ně působí, otočí se a toto světlo nepropustí.

Krystalové bludiště

Tekuté krystaly mají jak vlastnosti krystalické, tak vlastnosti tekutin. Pohybují se jako tekutina, ale za určité teploty se jejich molekuly seřadí stejným způsobem, tak jako u krystalů. Jsou také velice citlivé na elektromagnetické pole, díky němuž lze ovládat jejich natáčení. Tekuté krystaly navíc vedou po své délce světlo, což z nich činí ideální materiál pro použití v displejích.

V LCD jsou umístěny podlouhlé krystaly, jež jsou naskládány mezi dvěma speciálně upravenými vrstvami plastické hmoty, které je zároveň přidržují na správném místě. Zdrojem světla je fluorescentní trubice, jež je většinou umístěna na spodní straně obrazovky. Její světlo směřuje nahoru po celé šířce displeje a mezi ním a obrazovkou jsou umístěny dva polarizační filtry.

Filtry jsou složeny z velice drobných vertikálních linek, které do displeje propouštějí pouze polarizované nebo koherentní světlo (tedy světlo směřující správným směrem). Druhý polarizační filtr je umístěn na druhém konci krystalů. Tento filtr pak má seřazeny linky horizontálně.

Předtím, než je do nich vpuštěn elektrický proud, jsou krystaly otočeny v 90stupňovém úhlu, takže světlo prochází okolo nich a může cestovat přímo ze zadní strany displeje skrze filtry až na stranu přední. V okamžiku, kdy do krystalů přichází proud, se však pootočí a světlo je nasměrováno špatným směrem skrze druhý polarizační filtr, a světelný bod je tak zhasnut.

U barevných displejů se stejně jako u CRT obrazovek každý pixel skládá ze tří barevných částí z červené, zelené a modré. Na rozdíl od obrazovek CRT však používají LCD displeje pro tvorbu barev barevné filtry. Tyto barevné filtry jsou na vnější straně displeje, hned pod krycím sklem.

Pasivní a aktivní druhy

LCD displeje se dělí na dva hlaví druhy na displeje s aktivní matricí a na ty s pasivní matricí. Rozdíl mezi nimi spočívá v principu, jakým jsou adresovány jednotlivé krystaly, jinými slovy ve způsobu, jakým k nim dorazí elektrické napětí. Pixely v obrazovkách s aktivní matricí jsou adresovány přímo, zatímco v pasivních matricích nikoliv.

V obou případech jsou však základy stejné. Síť horizontálních a vertikálních drátků je zarovnána s krystaly obsahujícími napětí. Elektrický signál je přenášen po těchto drátcích a v místě, kde se setkává, se krystaly otáčejí.

Pasivní displeje (často označované jako STN, DSN, TSN a DSTN) jsou adresovány pouze místním napětím. Neexistuje však způsob, jak zabránit tomu, aby napětí v jednom místě neovlivňovalo i okolní krystaly. Toto je nejznámější problém pasivních displejů a jeho výsledkem je známé tvoření duchů. Například otevřené okno na pasivním displeji má vždy slabý stín, objevující se napravo a pod opravdovým oknem.

Aktivní matrice jsou známé jako TFT (Thin Film Transistor) displeje. Drobné tranzistory umístěné u každého pixelu sbírají napětí, uchovávají jej a zabraňují tak "propouštění" napětí k okolním pixelům. Každý tranzistor zásobuje požadovaným napětím pouze svůj vlastní světelný bod.

Tento princip zabraňuje tvoření duchů a "roztékání" obrazu, ale zároveň činí obrazovku mnohem složitější a tedy výrobně mnohem dražší. Jelikož je ke každému ze tří světelných bodů tvořících jeden pixel třeba vlastního tranzistoru, tak se displej s rozlišením 1 024 x 768 bodů musí skládat ze 2 359 296 tranzistorů. Pokud jen několik málo tranzistorů z tohoto množství selže, nelze displej použít a v praxi se okamžitě znehodnocuje.

LCD displeje mají pevně dané rozlišení, takže na displeji s rozlišením 1 024 x 768 bodů lze pracovat v rozlišení 800 x 600 pouze se zmenšeným obrazem. Větší rozlišení (např. 1 280 x 1 024) lze nastavit pouze virtuálně, takže jej nikdy nevidíte najednou a musíte obraz posouvat. Dnes již existují ploché displeje schopné s větším či menším úspěchem přepočítávat rozlišení, ale téměř vždy je znát deformace obrazu pouhým okem, takže delší práce v tomto modu je téměř vyloučena.

Jak pracuje monitor

U CRT obrazovek jsou elektrony vystřelovány elektronovým dělem a dále usměrňovány pomocí vychylovacího tělesa. To pracuje jako silný magnet a vyklání paprsek elektronů do všech stran, tak aby byl nasměrován na požadované místo na obrazovce. Tento vychylovač se skládá z vláken magnetického materiálu a usměrňuje paprsky ve směru z levého horního roku obrazovky do pravého. Pokaždé se paprsek posune o jednu řádku níže, až dorazí do nejspodnějšího pravého rohu obrazovky, odkud je opět nasměrován doleva nahoru. Tímto způsobem se obnovuje obraz mnohokrát za sekundu.

Rady pro nákup

Pokud uvažujete o koupi monitoru, nejprve se rozhodněte, jaké technologii dáte přednost: chcete TFT, nebo CRT? Tato volba může být dána i tím, kolik za monitor chcete zaplatit za CRT monitor dáte několikrát méně než za plochý displej.

- Ploché displeje zaberou méně místa na stole, nemají problémy s konvergencí a spotřebují méně energie než klasické monitory. Kvůli nízké obnovovací frekvenci však nejsou vhodné pro přehrávání videa a také nedokáží zobrazit tolik barev jako CRT monitory, což znamená, že pro grafickou práci nejsou právě nejvhodnější. Mají pevně dané rozlišení a práce v jiném rozlišení jim nevyhovuje. Vzhledem k menšímu zornému úhlu nejsou dále vhodné pro prezentace určené skupině lidí, usazených okolo displeje.

- CRT monitory jsou v porovnání s nimi mnohem větší a neohrabanější, ale jsou vhodnější pro grafickou práci a aplikace používající video. Mají proměnlivé rozlišení. Na druhou stranu mohou mít problémy s konvergencí, což má za následek neostrý obraz a nestejnoměrný jas. Jsou mnohem náročnější na spotřebu, takže se vždy vyplatí koupit monitor s dobrým energetickým řízením.

- Dále se zamyslete nad tím, jak velkou obrazovku chcete a v jakém rozlišení budete nejčastěji pracovat. U CRT monitorů je opravdová viditelná úhlopříčka menší, než uváděná velikost. 15palcový monitor má tuto viditelnou úhlopříčku většinou v rozsahu 13,5 až 14 palců, zatímco 17palcový monitor ji má v rozmezí 15-16 palců. Úhlopříčka LCD displejů odpovídá tomu, za co se vydává, takže 15palcový LCD displej bude mít stejnou velikost obrazu jako 17palcový CRT monitor.

- Čím větší monitor tedy máte, tím větší zobrazovací plochu máte k dispozici. Stejně tak čím větší rozlišení má obraz, tím větší máte plochu, předměty (ikony, okna atd.), jsou ale čím dál menší. Pokud máte 17palcový monitor a používáte rozlišení 1 280 x 1 024, měli byste raději přejít na větší, 19palcový model.

- Rozsah vaší pracovní plochy na obrazovce by měl odpovídat typu a množství aplikací, které používáte. Pokud většinou pracujete s jedním oknem, stačí vám klidně 15palcový monitor. Pokud však pracujete s více aplikacemi zároveň, nebo se občas zabýváte grafikou, je pro vás vhodnější spíše 17palcový monitor. Pracujete-li s grafikou velice často, zvažte i nákup většího monitoru.

- Obnovovací frekvence CRT obrazovek je velice zásadní. Pokud je příliš nízká, bude vám obraz blikat a velice pravděpodobně budete při delším používání trpět bolestí hlavy a očí. Přesvědčete se, že vámi požadovaný monitor zvládne vaše oblíbené rozlišení s minimální obnovovací frekvencí 75 Hz. TFT displeje nepotřebují vyšší obnovovací frekvenci než 60 Hz. Rozlišení a obnovovací frekvence jsou ovlivněny také grafickou kartou, takže pokud máte zájem o nákup velkého monitoru s vysokým rozlišením a obnovovací frekvencí, přesvědčte se, zdali je vaše grafická karta vůbec dokáže podporovat.

- Ujistěte se, že váš monitor splňuje nejdůležitější standardy: MPR a TCO. MPR-II je současnou verzí standardu hlídajícího limit elektromagnetické radiace, kterou může monitor vyzařovat. TCO-99 pokrývá celou škálu oblastí včetně radiace a obnovovací frekvence. Naprosto však stačí i standard TCO-95.

- Poslední radou je, abyste se podívali na obraz monitoru ještě předtím, než jej zaplatíte každý má přece jen jiné oči a jiné požadavky, a pokud pracujete s počítačem často, tak se investice do správného monitoru rozhodně vyplatí.

10 rad pro jasný obraz

1. Hrajte s dobrými kartami. Monitor je pouze tak dobrý, jak kvalitní je signál, jenž do něj směřuje. Pokud tedy chcete dobrý monitor, musíte k němu mít grafickou kartu s odpovídajícími parametry.

2. Vyladit. Pokud používáte spolu s LCD panelem analogovou videokartu, musíte tyto dva prvky správně zesynchronizovat a nastavit. Jelikož LCD displeje používají digitální adresaci pixelů, je třeba analogový signál převést zpět na signál digitální, což může způsobit právě problémy se synchronizací. Můžete si vytvořit tabulku a do každého jejího políčka napsat velké "H". Poté si v ovládacím menu displeje pohrajte s položkou "clock" až do té doby, dokud nebude každé písmeno vypadat stejně. Můžete si samozřejmě k takovémuto displeji pořídit digitální videokartu.

3. Nechtěné odrazy. Pečlivě umístěte monitor tak, aby se na povrchu obrazovku neodrážely žádné jiné světelné zdroje z okolí. Pokud se na obrazovce odráží moc světla, buď posuňte monitor, nebo zastiňte zdroj světla (žaluzie na okno, stínítko na lampu).

4. Umístění, umístění, umístění. Pozici monitoru na vašem pracovním stole věnujte velkou pozornost. Lidské oči zaostřují přirozeně na předměty umístěné ve vzdálenosti 90-100 centimetrů, takže pokud umístíte monitor příliš blízko, budete zbytečně namáhat zrak. Většina pracovních stolů je příliš krátká pro větší monitory, takže pokud si budete pořizovat nový, větší monitor, zauvažujte také o změně stolu.

5. Buďte trpěliví. Předtím, než začnete jakkoliv upravovat nastavení obrazu, vyčkejte alespoň 30 sekund, než se monitor zahřeje do provozní teploty. Pokud si nepočkáte, pravděpodobně budete muset za několik minut nastavovat obraz znovu.

6. Správné rozlišení. Čím větší rozlišení má obraz vašeho monitoru, tím menší jsou zobrazované předměty. Rozlišení by mělo v ideálním případě odpovídat velikosti úhlopříčky, doporučuje se používat: pro 15palcové monitory 800 x x 600 bodů, pro 17palcové 1 024 x 768 bodů a pro 19palcové monitory rozlišení 1 280 x 1 024 bodů.

7. Nekazte si oči. Ujistěte se, že obnovovací frekvence CRT monitoru je nastavena přinejmenším na 75 hertzů.

8. Čím dál, tím lépe. Máte-li monitor s mřížkou, nepokládejte reproduktory hned vedle něj, nebo bude obraz nepříznivě rušen jejich magnetickým polem.

9. Správný jas a kontrast. V případě CRT monitoru snižte kontrast na minimum a zvyšte jas na maximum. Tam, kde končí fosforová vrstva, uvidíte přechod mezi šedou a černou. Postupně snižujte jas až do té míry, kdy už tento rozdíl nerozpoznáte. Poté postupně zvyšujte kontrast až do doby, kdy bude bílý text dostatečně jasný, ale nebude se rozpíjet. U TFT displejů je manévrovací prostor menší, ale doporučuje se spíš snížit jas a zvýšit kontrast.

10. Změřte si obrazovku. Pro lepší nastavení obrazu použijte patřičný program. Řadu takových prográmků najdete například na Internetu.

Klasická nebo trinitronová?

Lidské oko bere drobné horizontální zahnutí za plochý povrch. Pokud je zakřivení moc silné, tak se obraz jeví jako konvexní, je-li zakřivení moc malé, jeví se jako konkávní.

Trinitron: Tato technologie optimalizuje zakřivení vnitřního povrchu monitoru a vytváří prakticky plochý vnější povrch. Obraz se tak zdá plochý.

Stínítko nebo mřížka

Trinitronová mřížka (dole) umožňuje přesnější průchod elektronových paprsků k obrazovce, než je tomu u klasického stínítka (nahoře). Výsledkem je čistější, ostřejší a jasnější obraz.

Slovníček

Anoda. Vysokonapěťová součást CRT monitoru, přitahující paprsky vystřelované elektronovým dělem.

Aperture grille Mřížka skládající se z tenkých drátků směřujících odshora dolů, jež zajišťuje, aby elektronový paprsek přesněji ozářil požadované místo CRT obrazovky. Monitory používající tuto technologii jsou často označovány jako trinitronové nebo diamondtronové.

BNC. Připojení monitoru, které odděluje vertikální a horizontální signály a signály červené, zelené a modré barvy. Poskytuje o něco lepší signál než D-Sub.

Bodová rozteč. Hodnota udávaná v milimetrech, která značí vzdálenost mezi jednotlivým body CRT monitoru, nebo mezi jednotlivými prvky LCD monitoru.

Čistota barev. Vyrovnaná kvalita barev po celé ploše obrazovky.

CRT (Cathode Ray Tube). Technologie CRT se používá v naprosté většině monitorů a televizorů.

Degauss. Způsob, jak zbavit monitor nastřádaného přebytečného elektromagnetického pole.

D-Sub. 15pinový konektor, jejž můžeme najít na grafiké kartě i na monitoru.

Fosfor. Materiál nacházející se uvnitř CRT obrazovky, který se rozzáří poté, co na něj dopadne paprsek elektronů.

Konvergence. Špatný světelný bod se rozsvítí v případě, že paprsky nedopadají přímo na určené místo.

LCD (Liquid Crystal Diaplay). Technologie Lcd je používána ve většině plochých displejů.

Obnovovací frekvence. Měří se v hertzích (Hz) a značí rychlost, kolikrát za sekundu je překreslen každý bod obrazovky. U CRT monitorů by se měla pohybovat minimálně nad úrovní 75 Hz, u LCD panelů nad úrovní 60 Hz.

Rozlišení. Rozlišení obrazovky uvádí počet bodů v horizontálním i vertikálním směru, například rozlišení 1 024 x 768 bodů. CRT monitory dokáží rozlišení měnit, vždy by však mělo odpovídat velikosti obrazovky. LCD displeje pracují s pevným rozlišením.

Stínítko. Lehce zakřivený kovový plát, do nějž jsou vytvořeny otvory, pomocí kterých je paprsek usměrňován tak, aby dopadl na správné místo.

TFT (Thin Film Transistor). TFT je LCD obrazovka s aktivní matricí. Je to v současnosti nejpoužívanější typ LCD displejů.

Vychylovací cívka. Elektromagnetická součástka, vychylující elektronové paprsky uvnitř u CRT monitorů.

§§§§§


Inkoust, kam se podíváš

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0163

Nové inkoustové Tiskárny václav maletínský, TestCentrum IDG

V dnešním krátkém přehledu se podíváme na několik nových výrobků, které pro náš trh připravily společnosti Hewlett-Packard a Canon. Produkty, s nimiž vás postupně seznámíme, budou v nové sezóně bojovat o přízeň uživatelů, a mají jeden společný rys jsou to inkoustové tiskárny. Liší se svou cenou, zaměřením na určitou skupinu zákazníků, a samozřejmě také výkonností. Pro nedočkavce dychtící po nových technických informacích jsme proto připravili krátké seznámení. Trpělivější skupina našich čtenářů pak může s případným nákupem počkat až na vydání dalšího čísla PC WORLDu. V něm budou uváděné novinky zařazeny podle dosažených výkonů do oblíbených tabulek TOP 100.

Hewlett-Packard

Společnost HP uvádí na pulty prodejen dvě novinky, jmenovitě HP DeskJet 930C a HP DeskJet 950C. Obě vycházejí z úspěšného modelu HP DeskJet 970 CXi, který způsobil pozdvižení zejména schopností automatického oboustranného tisku. Oba nové modely jsou konstrukčně uzpůsobeny tak, aby bylo možno duplexní jednotku dokoupit a instalovat, avšak žádný ji nenabízí ve standardní výbavě. Společným rysem je monochromatický tisk v rozlišení 300 a 600 dpi, barevné zpracování v režimech od 300 x 600 do 600 x 600 dpi s použitím nové technologie HP PhotoRet III, i maximální rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, využitelné při tisku na speciální fotopapíry.

HP DeskJet 930C pracuje rychlostí až 9 stran A4 za minutu v černobílém režimu, 7,5 strany při kombinovaném tisku textu a barevné grafiky a 2,9 strany za minutu v plnobarevném režimu. Tisk je řízen ovládacím jazykem HP PCL level 3. Vyrovnávací paměť tiskárny má kapacitu 4 MB, komunikační rozhraní tvoří paralelní Centronics IEEE 1284 B a USB port. Zařízení je určeno pro maximální zátěž 2 000 stran za měsíc. V prodejní síti se cena tohoto modelu pohybuje kolem 8 050 Kč včetně DPH.

HP DeskJet 950 C nabízí stejná rozlišení a technologii tisku, při monochromatickém tisku však dokáže zpracovat až 11 stran za minutu a v úlohách s textem a barevnou grafikou 8,5 strany za minutu. Kapacita vyrovnávací paměti je rovněž 4 MB. Paralelní rozhraní je opět doplněno portem Universal Serial Bus. Maximální počet výtisků by neměl překročit 3 000 stran za měsíc. Tiskárna je nabízena za 11 370 Kč včetně DPH.

Obě zařízení jsou vybavena tiskovými mechanikami s automatickým vyrovnáním tiskových hlav s černým inkoustem a barevnými inkousty i automatickou kontrolou stavu inkoustových zásobníků. Tiskárny jsou dodávány s ovladači pro PC s programovým vybavením DOS, Windows 3.11/95/98/NT, Windows 2000, ale také pro Macintoshe se systémem Mac OS 8.1 nebo vyšším. Dodávaná dokumentace i ovladače jsou zpracovány v českém jazyce.

Canon

Ani společnost Canon nezůstává v tomto roce s uváděním novinek pozadu. Představila totiž dvě tiskárny, které mají uživatele zaujmout zvláště zvýšením kvality tisku a úsporou při provozu. Té by reálně mělo napomoci zejména uspořádání tiskových zásobníků, v nichž jsou oddělené jednotlivé tiskové hlavy.

Canon BJC 3000 je podle základních údajů schopna za jednu minutu vytisknout 9 stran černobíle nebo 4 strany barevně při nejrychlejším nastavení. Zařízení nabízí maximální rozlišení 1 440 x 720 dpi a práci s médii formátu A4. Při běžném provozu je v tiskárně instalována hlava se základními barevnými inkousty CMYK, požadavky vyšší barevné přesnosti by pak měla dostatečně splňovat kazeta se zasunutými fotoinkousty. K propojení s počítačem je připraveno jak paralelní, tak USB rozhraní.

Canon BJC 6500 je robustnější model, který je určen pro zpracování médií formátu A3. Maximální rozlišení je shodné s předchozím modelem, rychlost tisku by se měla pohybovat na hranicích 6 stran A4 za minutu barevně a 9 stran černobíle.

Zatímco model BJC 3000 pracuje pouze se 4 současně založenými inkoustovými barvami, lze u BJC 6500 do tiskové mechaniky umístit 6 inkoustových zásobníků, které obsahují současně běžný inkoust i světlejší fotoodstíny.

Obě tiskárny Canon jsou určeny pro počítače PC i Macintosh.

Zajímavým doplňkem těchto zařízení je volitelná skenovací hlava, která se instaluje na místo inkoustových zásobníků.

Po instalaci se tak z tiskárny stane průchodový skener se schopností zpracování obrazu v rozlišení 720 x 720 dpi.

§§§§§


Práce všeho druhu - Memorex Tri-MAXX 200

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0164

V minulém čísle jsme vás upozornili na nový výrobek společnosti Memorex, který v sobě kombinuje DVD-ROM a CD-RW mechaniku. Protože jsme měli možnost provést krátký test tohoto zařízení, můžete se seznámit s jeho vlastnostmi a přínosem pro majitele.

Mechanika Memorex Tri-MAXX 200 je 5,25" zařízení, jež pracuje rychlostí 24 CD a 4 DVD. Zároveň dokáže šestinásobnou rychlostí zapisovat na disky CD-R a čtyřnásobnou rychlostí ukládat data na média CD-RW. Mechanika je vybavena vyrovnávací pamětí 2 MB a střední přístupová činí 120 ms. Na první pohled se od ostatních produktů odlišuje dvojicí symbolů DVD a CD-RW, umístěných na zásuvce disku. Čelní strana zařízení obsahuje kromě zásuvky také výstup pro sluchátka, potenciometr ovládání hlasitosti, tlačítko pro vysunutí disku a kontrolní diodu. Na zadní straně mechaniky jsou umístěny konektory pro napájení, IDE kabel, výstup audio a digital audio (CD-SPDIF) a jumpery pro nastavení pořadí IDE zařízení. Koncovému uživateli je kromě vlastního produktu k dispozici vícejazyčná dokumentace, dále propojovací kabel ke spojení se zvukovou kartou, montážní šroubky a instalační kompaktní disk. Vzhledem k tomu, že se jedná o "vypalovačku", jsou na tomto disku uloženy programy pro zálohování dat Easy CD Creator 3.5c a DirectCD 2.5d. Dalším programem, který však s vlastní činností zařízení nesouvisí, je grafický software MGI PhotoSuite.

Při krátkém testu jsme jednotku instalovali do počítačů AutoCont v konfiguraci Pentium II 350, 128 MB RAM a dvěma SCSI disky 2,1 GB a Yakumo s procesorem Celeron 500, 96 MB RAM a IDE pevným diskem 4,3 GB. V obou případech byla mechanika připojena na samostatný IDE kabel. Test na obou sestavách potvrdil technické údaje, které výrobce uvádí. Naměřili jsme maximální rychlost čtení DVD 3,97x, maximum práce s diskem 25,06x bylo dokonce vyšší. Celkové hodnocení mechaniky je velmi povzbudivé. Memorex Tri-MAXX 200 prokázal vysoký výkon, stabilitu při zálohování dat a bezchybnou práci s disky CD-ROM a DVD-ROM. Možnou překážkou spokojeného nákupu zatím zůstává jen vyšší cena 15 114 Kč včetně DPH. Společnost Actebis Computer, s. r. o., která mechaniku k testu zapůjčila, na zařízení poskytuje záruku 12 měsíců.

Memorex Tri-MAXX 200

podpora pro CD-ROM, CD-R, CD-RW a DVD-ROM

cena

Cena: 15 114 (včetně DPH)

K recenzi zapůjčila firma: Actebis Computer, s.r.o., Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Deskové skenery

Václav Maletínský

c00p0165

Po delší době jsme mohli změnit pořadí v tabulce skenerů, k testování se totiž sešlo celkem 6 zařízení. Dvojice skenerů nesla označení Mustek, stejný počet zastupoval značku Umax Astra a vše doplňovaly výrobky Hewlett-Packard a Epson. Během tří testovacích kol se celkový počet sledovaných zařízení rozrostl na 26. Majitele počítačů Macintosh jistě potěší, že nové modely Umax Astra, HP a Epson lze připojit i k jejich strojům.

Mustek 1200CP

Velmi levný skener, který je díky nízké provozní rychlosti vhodný spíše pro použití v domácnosti.

Tento skener pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi a 19 200 dpi s interpolací, základní 30bitová barevná hloubka je softwarově vylepšována na 48bitovou. S počítačem je zařízení spojeno paralelním kabelem. Společně se zařízením je dodáváno TWAIN rozhraní a softwarové vybavení pro práci s grafikou Ulead Photo Express. Nedílnou součástí je i OCR Xerox TextBridge. Lze-li porovnávat předchozí modely stejné značky, pak došlo k výraznému zlepšení přesnosti, ovšem za cenu podstatného zpomalení práce. Ze všech výrobků, které jsme dosud testovali, byl Mustek 1200 CP nejpomalejší. V celkovém hodnocení skončil i vzhledem k své ceně na 6. pozici.

Cena včetně DPH: 3 032 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Praha 5, Na Radosti 399

Mustek 1200 CU

Druhý skener Mustek je mírně dražší a rychlejší, neboť pro spojení s počítačem využívá USB rozhraní.

Druhý zástupce značky poskytuje stejné rozlišení a barevnou hloubku, k dispozici je také shodné programové vybavení. Rozdílem je připojení k počítači, neboť skener využívá pevně připojeného USB kabelu. Zařízení je vyrobeno z tmavého plastu, rozměrově i vahou patří k nejmenším a nejlehčím produktům. Proti předchozímu modelu lze sledovat podstatný nárůst rychlosti práce je přibližně třikrát rychlejší. Schopnost zachování barev i přesnost zpracování je celkem dobrá. Vyšší cena výrobku však ovlivnila celkové hodnocení a skener skončil na 16. příčce.

Cena včetně DPH: 4 136 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Praha 5, Na Radosti 399

Umax Astra 2400S

Poloprofesionální skener Umax Astra 2400S pracuje velmi rychle a přesně, k počítači je připojen rozhraním SCSI.

První ze zástupců značky Umax Astra nese označení 2400S. Přednostně je určen pro poloprofesionální využití. Společně se zařízením je dodáván SCSI adaptér pro pozici PCI, po jehož instalaci do počítače lze skener kabelem SCSI připojit. Zařízení pracuje v interpolovaném rozlišení 9 600 dpi a hardwarovém rozlišení 600 x 2 400 dpi ve 36bitové barvě (rozšíření pomocí Bit Enhancement Technology na 42bitové zpracování). Tento nový produkt je v řadě skenerů zajímavý především maximální pracovní plochou 216 356 mm. Volitelně lze instalovat adaptér pro transparentní fólie formátu A4, diapozitivy a podavač dokumentů. Domácí uživatele jistě potěší i česká verze ovládacího programu VistaScan, či grafická aplikace Adobe PhotoShop 5.0 CZ, případně OCR Recognita 4.0 s plnou podporou rozpoznávání české diakritiky. Přestože skener patří mezi nejdražší zařízení v testu, umístil se na 3. místě. Přispěla k tomu nejen vysoká přesnost barev a detailů, ale také výrazné zvýšení rychlostí práce oproti dříve testovaným modelům Umax.

Cena včetně DPH: 19 508 Kč

K testu poskytla firma: ConQuest, Areál VÚ, Praha 9

Umax Astra 4000U

Nejpřesnější podání barevných odstínů, přesnost díky vysokému rozlišení a česky zpracovaný ovládací program.

Další novinkou společnosti Umax je model 4000U. Jak již název napovídá, s počítačem je spojen prostřednictvím USB kabelu. Barevná hloubka je stejná jako u předchozího modelu, nezměněna je také maximální pracovní plocha. Toto zařízení ovšem uživateli nabízí maximální rozlišení 1 200 x 2 400 dpi. Model 4000U je při práci pomalejší než jeho předchůdce, avšak výsledné zpracování překvapuje maximální barevnou shodou, s níž jsme se dosud setkali jen u zařízení, jejichž pořizovací cena přesahuje 100 000 Kč. Přestože i tento model je v testu nejdražší, dosáhl díky své výkonnosti na 2. příčku v tabulce. Programové vybavení opět zahrnuje lokalizovanou verzi TWAIN rozhraní VistaScan, OCR Recognita 4.0 a Adobe PhotoShop 5.0 CZ.

Po dokoupení speciálního nástavce lze snímat i diapozitivy a transparentní materiály.

Cena včetně DPH: 19 508 Kč

K testu poskytla firma: ConQuest, Areál VÚ, Praha 9

§§§§§


Notebook s přehazovačkou - Dell Latitude CPx J650GT

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0166

Nedávno jsme měli možnost vyzkoušet jeden z prvních notebooků osazených technologií SpeedStep na našem trhu, výkonný Dell Latitude CPx J650GT. O tom, že tento stroj rozhodně není žádné ořezávátko, svědčí parametry, které nelze označit jinak než jako vynikající.

Středem našeho zájmu byla v tomto případě základní deska s čipsetem Intel Mobile 440BX. V patici procesoru jsme konečně objevili tiše vrnící 18mikronovou jednotku Pentium III na frekvenci 650 MHz. Obsažená technologie SpeedStep jí umožňuje v případě provozu na baterie snížit pracovní frekvenci procesoru na 500 MHz a ušetřit tak několik cenných minut provozu. Veškeré parametry týkající se frekvencí lze nastavit dodaným programem. Slušný výkon procesoru nesabotuje ani 128 MB operační paměti s 256KB cache L2. Zbývá jeden volný slot pro 256MB paměťový modul.

8MB grafická karta ATI Rage Mobility (AGP 2x) dokáže na externím monitoru obnovit 85krát za sekundu maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů v 16 bitových barvách. Truecolor podporuje pouze rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. Velmi kvalitní 14,1palcový TFT displej má fyzické rozlišení 1 024 x 768 bodů. Jakékoli vyšší rozlišení je již přepnuto do režimu "virtual desktop".

Standardní pevný disk s úložným prostorem 6 GB je možno zaměnit za 12nebo 18GB; do docking station lze zaparkovat ještě jeden disk, opět maximálně 18GB. Na přední straně notebooku najdeme dva sloty, jež mohou být obsazeny baterií a buď mechanikou CD-ROM (24x), DVD-ROM (20x/6x), CD-RW, nebo 3,5" disketovou jednotkou. FDD modul může být připojen také externě. Li-ion baterie mohou být narozdíl od mechanik instalovány dvě současně. Při práci s jednou baterií jsme dosahovali necelých dvou hodin při plné zátěži systému.

Zvuková karta je postavena na čipu ESS Maestro 3l a poskytuje poměrně kvalitní ozvučení. Nechybí ani linkový vstup/výstup a vstup pro mikrofon.

Tento notebook se svým vzhledem nijak neodlišuje od ostatních modelů řady CPx, což ostatně můžete posoudit z obrázku. Kromě standardních přípojných míst zde naleznete také S-video výstup obrazu na televizor.

Klávesnice se vyznačuje poměrně příjemným chodem, má český potisk a klávesy jsou rozmístěny s důrazem na co nejpříjemnější práci. Na notebooku jsou osazena dvě polohovací zařízení touchpad a touchpoint, přičemž oba jsou neustále v provozu. Každé z nich je vybaveno samostatnou dvojicí funkčních tlačítek.

Softwarová výbava působí poněkud zarážejícím dojmem. Na pevném disku je předinstalován, kromě sady ovladačů, systém Windows 95, což je již dnes rarita. Výrobce pro jistotu dodává i aplikaci pro bezproblémový přechod na rok 2000 (což je v březnu 2000 trošku zvláštní).

Co dodat na závěr? Za výbornou cenu dostanete opravdu nadupaný stroj, který v nabízeném výkonu prakticky nemá konkurenci. K tomu přidejte výborné možnosti rozšíření, technickou podporu a dobrou výdrž na baterie. A tyto vlastnosti jsou myslím přesně takové, aby si tento počítač zasloužil ocenění PC WORLD TOPPRODUKT.

Dell Latitude CPx J650GT

Špičkový notebook

výkon, rozšiřitelnost, podpora

software

Cena: 146 156 Kč (včetně DPH)

Záruka: 3 roky (garantovaný ukončený servis do 24 hodin u zákazníka)

K recenzi zapůjčila firma: Dell Computer, spol. s r. o.

Sokolovská 84-86, 180 00 Praha 8

www.dell.cz

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

I. Fiala, m. lanč, V. Maletínský, S. Borecký

c00p0169

Dubnové TOPy vás vítají. Po několika měsících se konečně věci trochu rozhýbaly, a tak vám dnes přinášíme testy hned sedmi druhů zařízení, s celkovým počtem 26 nově zkoumaných produktů.

Naše TestCentrum bylo minulý měsíc zaplněno převážně monitory, notebooky, skenery a pevnými disky. V rámci monitorů jsme se kromě dvou novinek s 19palcovou obrazovkou dívali na zoubek (nyní už i cenově) atraktivním 15palcovým LCD panelům, jichž se nám sešlo hned pět. Od doby, kdy jsme tato zařízení poprvé zařadili do TOPů, uplynulo sice pouze několik měsíců na kalendáři (pesimisté by řekli, že to bylo ještě v minulém století), ale v oblasti LCD monitorů jsme zaznamenali veliký pokrok, jak v technologické, tak i v cenové oblasti.

Dále popisujeme několik notebooků dva profesionální a tři spadající spíše mezi ekonomické modely, tedy přístroje, při jejichž testování více zohledňujeme poměr mezi cenou a výkonem.

Významný "upgrade" zaznamenala dále tabulka skenerů, z nichž jsme měli k dispozici šest modelů, z kterých hned pět se umístilo mezi první desítkou. V současné době tak již můžete i v oblasti levných skenerů pořídit zařízení s vysokým hardwarovým rozlišením. Pokud však požadujete nejlepší barevnou přesnost, musíte se stále ještě smířit s několika tisíci navíc.

U pevných disků je již delší dobu vývoj celkem jasný. Základem je velká kapacita a cena za jeden MB okolo 50 haléřů. Dražší disky se pak mohou pochlubit rychlejšími otáčkami a s nimi spojenou rychlejší přístupovou dobou.

Monitory

Stanislav Borecký

Dnešní kolo hitparády monitorů se po delší době vrací ke dvěma kategoriím, zaměřeným spíše na náročné uživatele. V rámci klasických monitorů jde konkrétně o verze s úhlopříčkou obrazovky devatenáct palců a u LCD monitorů o zařízení s úhlopříčku patnáct palců. V první z kategorií se po konečném účtování sice objevily pouze dvě opravdové novinky, ovšem v několika jiných případech došlo k celkem zajímavým cenovým posuvům ve prospěch uživatele. Obzvláště potěšující je však příliv novinek v kategorii LCD monitorů, která již hezkou řádku měsíců patřila k méně obměňovaným. Tentokrát bylo dodáno pět novinek, z nichž některé přinášejí různá zajímavá konstrukční řešení, jiné pak výrazně vylepšují stávající technologie.

Monitory 19" CRT

Targa Economy 1985A

Monitor s parametry "střední sedmnáctipalcové" třídy a velmi kvalitním obrazem.

Při pohledu na základní parametry s maximální horizontální frekvencí 85 kHz je patrné, že obdobné hodnoty jsou typické spíše pro tzv. střední sedmnáctipalcovou třídu. Ačkoli tedy výrobek nedosahuje zdaleka běžných frekvenčních standardů pro úhlopříčky 19", je uživateli schopen nabídnout maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, ovšem pouze do hodnot 1 280 x 1 024 bodů se pohybuje v ergonomickém pásmu nad 75 Hz. Čím však bezesporu upoutá, je výjimečně kvalitní obraz. Pro přesnější vyladění pak lze v obrazovkovém menu ovládat všechny běžné geometrické veličiny, včetně možnosti potlačení moaré, a nechybí ani funkce Zoom pro současné zvětšování obrazu v obou směrech. K výběru parametrů i jejich nastavení slouží jediný kombinovaný otočný prvek. Velmi příznivou prodejní cenu doplňuje tříletá záruční doba a splnění certifikátů dle normy TCO\95. Výsledné umístění ovšem přeci jen nejvýrazněji ovlivnily frekvenční parametry, které jsou u této kategorie jednou z nejdůležitějších hodnot. Pro mnoho uživatelů nicméně může monitor být velmi zajímavou volbou právě s ohledem na aktuálně nejnižší cenu ve své třídě.

Targa Business 19110A

Monitor s vynikajícími frekvenčními parametry za dostupnou cenu.

Druhá z novinek je sice o něco málo dražší, ovšem svému majiteli nabídne nejen stejně vysokou kvalitu obrazu, ale i výrazně lepší frekvenční parametry, které patří tentokráte ke špičce ve své třídě. Ačkoli je model schopen pracovat s nejvyšším rozlišením 1 600 x

x 1 200 bodů, samozřejmě v ergonomické oblasti, je patrné, že maximální hodnota horizontální frekvence 110 kHz by umožňovala použít i vyšší parametry rozlišení. Jinými slovy, monitor disponuje bohatou frekvenční rezervou. Ačkoli je doladění parametrů obrazu opět řešeno klasickým obrazovkovým menu, jeho ovládání zajišťuje v tomto případě několik ovládacích tlačítek. Stejně jako v minulém případě je k dispozici kompletní seznam geometrických korekčních veličin, včetně možnosti potlačení moaré. Shodné hodnocení pak monitor získal i z pohledu záruční doby a certifikace dle normy TCO\95. Technické parametry jsou bezesporu hlavní příčinou velmi dobrého umístění v tabulce, kde lépe dopadají již pouze modely, vybavené špičkovými plochými obrazovkami standardu Trinitron a podobně.

Monitory 15" LCD

Targa Image TD380-TFT

LCD monitor standardních parametrů za přístupnou cenu.

Stejně jako v případě klasických monitorů patří i Targa s LCD displejem k cenově dostupnějším modelům na trhu. V porovnání se standardem ve své třídě nabízí většinou běžné parametry, jak z hlediska rozlišení, zorných úhlů, úrovně jasu či rozteče bodů. Snad jedině zobrazovaná barevná hloubka s 18 bity je mírně pod standardem, i když to uživatel asi vůbec nezpozoruje. Frekvenční parametry obrazu se naopak drží velice vysoko. Ovládaní parametrů v obrazovkovém menu zahrnuje kromě možnosti automatického přizpůsobení signálu i řadu ručně laditelných parametrů (poloha a horizontální velikost obrazu, fázování, teplota barev). Užitečnou při práci v nižších rozlišeních než fyzických 1 024 x 768 bodů je možnost potlačení automatického expandování obrazu. Jednu z nejpříznivějších cen v kategorii doplňuje běžná tříletá záruční doba.

Sony CPD-M151

Výborné parametry obrazu doplňuje regulovatelné podsvícení panelu.

Vysokou kvalitu obrazu doplňuje v tomto případě ovšem i znatelně vyšší pořizovací cena, což sice plně odpovídá zaměření na náročnější uživatele, avšak zároveň to znamená odpovídající umístění v naší tabulce, byť cena není tím nejdůležitějším parametrem. Majitelům však nabízí nejen možnost zobrazení barev ve 24bitové hloubce, ale i viditelnou úhlopříčku 15,12". Frekvenční parametry, stejně jako hodnoty zorných úhlů patří v kategorii spíše ke standardu. Ovládání pomocí obrazovkového menu zahrnuje samozřejmě jak funkci pro automatické nastavení obrazu, tak volby pro jeho doladění. Jako u většiny zbývajících modelů je obraz trvale expandován na celou plochu displeje. Ojedinělou je jednak možnost ovládat intenzitu podsvícení, a dále odejmout podstavec a pracovat v poloze tzv. rámečku fotografie, kdy displej stojí spodní hranou přímo na desce stolu.

iiyama TXA3812JT

Monitor s vynikajícím podsvícením panelu a rovnoměrností obrazu.

První ze dvou modelů iiyama je základní verzí s parametry obrazu zachovávajícími standard své třídy. Maximální rozlišení je tedy standardních 1 024 x 768 bodů a viditelná úhlopříčka má hodnotu 15". K dispozici je i práce v režimu pravých barev, ovšem pouze při zapnutí funkce "Color Enhancer" v obrazovkovém menu. Jinak je nutné vystačit s barevnou hloubkou 18 bitů, a tedy 262 tisíci barev. Ovládání je samozřejmě založeno na obrazovkovém menu, ukrývajícím kromě automatického nastavení obrazu i funkce pro případné doladění polohy, či horizontální velikosti a teploty barev. Při práci v nižších rozlišeních je obraz automaticky expandován vždy na celou plochu displeje. Spíše mezi slabší parametry by se daly zařadit i hodnoty zorných úhlů, viz tabulka. Co je však u tohoto modelu největším přínosem, je zabudování čtyř místo běžných dvou osvětlovacích těles do panelu displeje. To samozřejmě představuje výrazně vyšší jas o hodnotě až 300 cd/m2 místo klasických 200 cd/m2, a rovněž tak o mnoho vyšší rovnoměrnost podsvícení plochy. Pro praxi to například znamená možnost pracovat i velmi intenzivním vnějším osvětlení. Pro úsporu místa je podobně jako u modelu EIZO i v tomto případě použito přímého zabudování napájecího zdroje do panelu displeje, což při případné manipulaci či umístění na stěnu zjednodušuje instalaci.

iiyama TXA3822JT

Multimediálně vybavený LCD monitor s vysokým jasem obrazu a USB hubem.

Druhý z modelů iiyama je velice blízkým příbuzným, neboť jej od předchozího modelu odlišuje pouze vybavení dvojicí reproduktorů o výkonu 2 x 1 W, umístěných v podstavci, a tamtéž umístěným USB hubem s jedním vstupním a čtveřicí výstupních portů. Jinak shodné samozřejmě zůstávají veškeré technické parametry, včetně zvýšené hodnoty jasu a rovněž způsob ovládání. Regulace intenzity zvuku je řešena samostatně otočným prvkem na spodní hraně panelu, kde je umístěn i konektor pro sluchátka. Zvýšenou cenu pak opět doprovází tříletá záruka.

EIZO FlexScan L350

Monitor s kvalitním obrazem a ojedinělým řešením podstavce.

Velmi vysoká kvalita obrazu je u tohoto modelu doprovázena sice také o něco vyšší cenou. Výhodou však je úsporná instalace napájecího zdroje přímo do tělesa LCD panelu, jež zjednodušuje případnou montáž na stěnu či manipulaci s monitorem jako celkem. Technické parametry jsou na běžném standardu v této skupině, a to jak z hlediska maximálního rozlišení 1 024 x 768 bodů, tak i možnosti zobrazovat pravé barvy, zorné úhly a ovládání obrazovkovým menu. To samozřejmě disponuje funkcí pro automatické nastavení obrazu a dalšími nástroji pro jeho případné doladění. Co monitor výrazně odlišuje, je konstrukce podstavce a uchycení panelu. Odstavec, vyrobený z hliníku, je sice k panelu přichycen běžným otočným způsobem, dovolující jeho naklápění, avšak osa se nenachází uprostřed výšky displeje, ale na jeho spodní hraně. Toto řešení zcela eliminuje při sklápění panelu jeho nepříjemné zdvihání, známé u běžných konstrukcí.0 0169/BAM o

Poznámka: Pro testy periférií používáme počítač AutoCont OfficePro 5000 a fotografie pořizujeme digitálním fotoaparátem Olympus C-1400L.

§§§§§


Pevné disky

Miroslav Lanč

c00p0170

Disky do 6000 Kč

Quantum Fireball Ict08 13,0 AT

Kvalitní model pevného disku s vyváženými parametry, jenž se umístil na 3. místě.První z dnes testovaných disků levnější kategorie do 6 000 Kč včetně DPH, který příliš nevyniká, ovšem ani nezaostává. Složen je z 3 ploten a jim odpovídajících 6 hlav. Komunikace probíhá s pomocí 512KB vyrovnávací paměti a lze využít rychlosti odpovídající UDMA/66 s pomocí 80žilového kabelu. Výhodou disku je také nižší úroveň hluku za provozu a slušných 12 397 MB prostoru.

Cena vč. DPH: 5 774 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

Quantum Fireball Ict10 15,0 AT

Do tohoto disku se podařilo vtěsnat zatím největší úložný prostor v této kategorii

Modelová řada lct10 je přímým nástupcem staršího bratříčka lct08. Jeho kvality se projevily jak ve zlepšeném výkonu, tak i ve snížení ceny na 1 MB, dosahující zatím vůbec nejnižší úrovně 40 haléřů. Zkompletován je opět z 3 ploten a 6 hlav. Menší nevýhodou je však snížená záruka na tento i předcházející model v délce 12 měsíců. Kapacita dosahuje 14 310 MB a je možné použít pro komunikaci i 80žilový kabel s UDMA/66.

Cena vč. DPH: 5 762 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

Seagate U8 ST38410A

Pevný disk řady Seagate U8, který však na nejvyšší příčky nestačil a dosáhl jen na 10. místo

Tento model má na firmu Seagate nezvykle vysoké náklady na 1 MB a ani výkon příliš nepřesvědčí, i když se zcela zatratit nedá. Problém je především v tom, že ačkoliv rychlost čtení je na odpovídající úrovni takřka 22 MB/s, zápis nepřesáhne polovinu této hodnoty. Kapacita uložitelných dat má 8 213 MB, které lze zapsat na 1 plotnu s pomocí 2 hlav. Komunikace je opět podporována i ve standardu UDMA/66.

Cena vč. DPH: 4 747 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

Seagate U8 ST313021A

Druhý disk z řady U8 s obdobnými vlastnostmi a větší kapacitou.

Sourozenec předcházejícího modelu Seagate U8 ST38410A má opět výrazně nižší rychlost zápisu oproti čtení, což celkové hodnocení sráží silně dolů.

Postaven je ze dvou ploten a příslušných třech hlav. Při komunikaci je využíván buffer o velikosti 512 KB a lze využít i standardu UDMA/66. Úložný prostor se zvětšil na hodnotu 12 405 MB, čímž klesla i cena za 1 MB na slušných 0,47 Kč a posunula tento disk na 4. místo.

Cena vč. DPH: 5 780 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

Samsung SV0431D

Výkon tohoto nováčka v našich testech je na slušné úrovni, celkové hodnocení je však sraženo dolů nepříznivými náklady na MB.

I přesto, že jeho cena je nejnižší co tu zatím byly, vzhledem k jeho kapacitě však náklady na MB dosáhly 90 haléřů. Složen je pouze z jedné čtecí/záznamové hlavy a plotny, na kterou se vejde objem dat o velikosti 4 102 MB. Při komunikaci je využívána vyrovnávací paměť o velikosti 512 KB a lze využít kvalit UDMA/66. Celkově však jeho vlastnosti nestačily na víc než 9. místo.

Náklady na MB: 0,90 Kč

Hlučnost: 34/36 dB(A)

Cena vč. DPH: 3 684 Kč

K testu poskytla firma: LIBRA Electronics, Chelčického 13A, České Budějovice

Samsung SV0842D

Druhý model od stejnojmenného výrobce, ale s vyšší kapacitou a o něco lepším výkonem.

Nejvýraznější změnou oproti modelu Samsung SV0431D je přívětivější cena za MB, která nepřesáhne 56 haléřů. Disk je zkonstruován opět z jediné plotny, tentokrát však již se 2 hlavami. Výkon dosáhl třetího nejlepšího výsledku v této kategorii a pomohl celkovému 6. místu v žebříčku. Kapacita úložného prostoru se dostala na hranici 8 040 MB. Data lze přenášet s využitím vyrovnávací paměti s velikostí 512 KB i standardu UDMA/66.

Náklady na MB: 0,56 Kč

Hlučnost: 34/36 dB(A)

Cena vč. DPH: 4 514 Kč

K testu poskytla firma: LIBRA Electronics, Chelčického 13A, České Budějovice

Samsung SV1363D

Vítězný model značky Samsung s výborným výkonem a cenou.

Kapacitou i výkonem je tento disk těsně za novou řadou Quantum lct10. Zvítězil však zásluhou obvyklejší záruky v délce 3 let. Složen je z 2 ploten a jim příslušných 3 hlav, které komunikují s řadičem přes vyrovnávací paměť o velikosti 512 KB. V případě zapojení 80žilového kabelu lze využít i standard UDMA/66. Velikost úložného prostoru dosáhla hranice 13 024 MB.

Náklady na MB: 0,42 Kč

Hlučnost: 34/36 dB(A)

Cena vč. DPH: 5 453 Kč

K testu poskytla firma: LIBRA Electronics, Chelčického 13A, České Budějovice

Disky nad 6000 Kč

Quantum Fireball Plus KX 13,6 AT

Poměrně hlučný disk, ale se slušným výkonem při 7200 ot./min.

Jediný dnešní zástupce dražší kategorie žebříčku TOP se umístil na 5. místě. Formátovatelná kapacita dosahuje dnes průměrných 13 056 MB a je podpořena výborným, 2. nejlepším výkonem. Fyzicky je složen ze 2 ploten a jim příslušných 4 hlav, a i u tohoto modelu je podporován již zaběhnutý komunikační standard UDMA/66, přičemž je využívána vyrovnávací paměť o velikosti 512 KB.

Náklady na MB: 0,51 Kč

Hlučnost: 36/43 dB(A)

Cena vč. DPH: 6 627 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Ekonomické notebooky

Miroslav Lanč, Ivo Fiala

c00p0171

HP Omnibook XE2

Notebook se slušným procesorem a grafikou, ale o to menším displejem.

Firma Hewlett-Packard nabídla do testů novinku HP Omnibook XE2, který kromě obvyklé kvalitní firemní podpory zaujme i dobrou výkonností za slušnou cenu. Výrazná změna přišla především s volbou nového grafického adaptéru, což se také podepsalo na dobrém výsledku.

Jádrem systému je procesor Intel Celeron s taktovací frekvencí 433 MHz, podpořený operační pamětí o kapacitě 64 MB, kterou však lze rozšířit až 256 MB RAM. Dále je nutné uvést kapacitu pevného disku 4,8 GB. To představuje na dnešní dobu velice slušný průměr, se kterým by mohl uživatel nějakou dobu určitě vystačit. V neposlední řadě je potřeba zmínit zabudovanou mechaniku pružných disků umístěnou na levé straně a mechaniku CD-ROM s maximální rychlostí 24x vystupující na straně opačné.

U multimédií se nesmí zapomenout především na instalovanou grafickou kartu a její možnosti zobrazení podmíněné kvalitou a velikostí displeje. Výkon karty Silicon Motion LynxEM je o něco lepší než její předchůdkyně, a tak je tento model schopen dosáhnout na externím monitoru nejvyššího rozlišení až 1280 x 1024 bodů při frekvenci 85 Hz. Na kvalitním interním displeji TFT s úhlopříčkou pouhých 12,1" je však možné využít maximální rozlišení 800 x 600 bodů. Kromě grafického výstupu je již běžným doplňkem i zvuková karta, jejíž výstup lze poslouchat přes vnitřní reproduktory uložené v levém a pravém předním rohu notebooku. Existuje samozřejmě i možnost připojení reproduktorů externích přes výstup umístěný na pravé straně společně se zdířkou pro mikrofon.

Nelze se nezmínit o prostoru na zasunutí dvou PCMCIA karet typu I nebo II či jedné typu III, které jsou kompatibilní s CardBus, ale pouze spodní z nich ovládá i Zoomed Video. Dále je dodáván HP Encryption Smart Card Security System, určený pro větší zabezpečení notebooku. Skládá se z PCMCIA karty, do které se zasunuje čipová karta s identifikačním kódem. Dá se používat jak osamoceně, tak i ve spolupráci s BIOSem, pokud to umožňuje. Pokud ne, je ho možné updatovat s pomocí webových stránek Hewlett Packard. V případě nevyužívání BIOSu je úroveň zabezpečení přirozeně nižší a karta se znalostí hesla je potřeba až při startu Windows. V opačném případě je vše vyžadováno již při startu samotného počítače. Dále se vytvoří na pevném disku při instalaci specifikovaný adresář, se kterým není možné bez potřebného hesla pracovat a zahesluje se také šetřič obrazovky. Celý vtip je ovšem v tom, že bez spolupráce s BIOSem je celý systém velice jednoduše napadnutelný. Stačí před startem Windows fyzicky vyndat obslužnou PC kartu a celý systém je okamžitě přístupný. Do zaheslovaného adresáře se lze také jednoduše dostat po odinstalování zabezpečení z Windows, které proběhne bez nutnosti zadávání jakéhokoliv hesla. V případě spolupráce s BIOSem je však systém chráněn na skutečně kvalitní úrovni.

Závěrem se nesmí zapomenout na předinstalovaný systém MS Windows 98 v anglické verzi, který je dodáván včetně CD, manuálu a licence. Podrobný popis sestavy je přiložen také, ovšem zase jen v anglické verzi. U modelů dodávaných na náš trh by však měl být již software lokalizovaný. Veškeré potřebné ovladače jsou dodány na přiloženém CD, s jehož pomocí je možné i zrekonstruovat původní instalaci.

DPH: 65 000 Kč (bez zab. systému)

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, Praha 4, Vyskočilova 1

TWINHEAD Slimnote VX B

Vcelku dobře vybavený notebook ve střední cenové kategorii.

Tento malý stříbrný přístroj je ideální pro práci v kancelářských aplikacích a na méně náročnou grafiku. Jeho srdce tvoří procesor Intel Celeron, taktovaný na 400MHz. Paměť o velikosti 64 MB odpovídá zaměření na Windows 98 a kancelářské aplikace. Počítač je dále vybaven 4,8GB pevným diskem, 3,5" disketovou jednotkou a mechanikou CD-ROM, které jsou napevno vestavěny. Vyměnitelný je pouze pevný disk. Grafická karta Silicon Motion Lynx EM+, vybavená 4 MB paměti, je schopna na externím monitoru zobrazit maximálně rozlišení 1 280 x 1 024 bodů na ergonomické frekvenci 85 Hz. Vestavěný barevný aktivní displej o úhlopříčce 12,1" má fyzické rozlišení 800 x 600 bodů. Ozvučení zajišťuje zvuková karta SoundMAX.

Dva stereofonní reproduktory jsou umístěny na čelní straně notebooku, kde se dělí o místo s indikátorem zapnutí. Před klávesnicí najdete touchpad se dvěmi tlačítky a kontrolky zámků klávesnice, práce pevného disku a stavu baterie. Na zadní straně našly své místo I/O porty, výstup VGA, PS/2 a USB port a konektory linkového vstupu/výstupu a vstupu pro mikrofon. Přístroj je samozřejmě vybaven interním mikrofonem, jehož vstup se nalézá ve víku pod displejem.

Softwarovou výbavu a dokumentaci tvoří Windows 98, sada ovladačů, zkušební verze AVG 6.0 a dokumentace v češtině.

Cena vč. DPH: 67 819 Kč

K testu poskytla firma: VT Data, U skládky 3, Praha 9

Notestar NP 5036 DC

Levný notebook se srdcem od Intelu.

Tento ekonomický notebook je opět osazen procesorem Intel Celeron, který běží na stejné frekvenci jako jeho kolega Twinhead tedy na 400 MHz. Instalováno je 64 MB paměti. Grafická karta S3 Virge MX+ je osazena 4 MB paměti. Displej o úhlopříčce 12,1" využívá pasivní technologii DSTN. Viditelnost v tmavém prostředí zajišťuje podsvětlení. Osobně bych pro pohodlnou práci doporučil spíše tmavé prostředí, protože na pasivních displejích toho za přímého slunečního světla není moc vidět. Fyzické rozlišení displeje činí 800 x 600 obrazových bodů. Nic však nebrání použití externího monitoru, na kterém můžete nastavit rozlišení 1 280 x 1 024 obrazových bodů na frekvenci 85 Hz.

Pro ukládání dat a programů máte na pevném disku k dispozici 4,8 GB místa. Disketová jednotka a mechanika CD-ROM jsou integrovány a nejsou vyměnitelné.

Zvuková karta pochází z dílen firmy ESS. Zvuky se linou z reproduktorů umístěných na ploše před klávesnicí. Přístroj má zabudován vstup pro mikrofon, výstup na sluchátka a nechybí zde ani interní mikrofon.

Instalovaná sada přípojných míst nijak nevybočuje ze zavedeného standardu. Sloty PC karet jsou bohužel umístěny tak, že nepojmou PC kartu typu III.

V testu výdrže na baterie jsme nezaznamenali příliš dobré výsledky. S delším používáním se však časy výrazně prodlužují. Baterii je totiž nutno nejprve zkalibrovat (několik úplných vybití a nabití). V našem případě, kdy tento cyklus proběhl dvakrát, jsme zřejmě nedosáhli nejlepších výsledků, jakých je baterie schopna.

Cena vč. DPH: 48 788 Kč

K testu poskytla firma: VT Data,

U skládky 3, Praha 9

§§§§§


Profesionální notebooky

Miroslav Lanč, Ivo Fiala

c00p0172

Notestar NP 6240TC

Notebook s výborným displejem  a grafickou kartou, osazený procesorem Intel Celeron.Designově  se jedná o výborně řešený přístroj. Stříbrný povrch a tvar a  rozmístění ovládacích prvků působí velmi elegantním dojmem.

Uvnitř  počítače tepe zmíněný procesor Intel Celeron frekvencí 400 MHz.  Paměť o kapacitě 64 MB postačí pro široké spektrum aplikací.  Grafická karta ATI Rage LT Pro nabízí 8 MB paměti. Aktivní TFT  displej má fyzické rozlišení 1 024 x x 768 bodů a při volbě menšího  rozlišení je obraz automaticky roztáhnut tak, aby pokryl celý  displej. Pro výstup obrazu lze použít jak externí monitor, tak  televizor, který připojíte přes konektor S-Video. Předinstalovaný  operační systém Windows 98 vám nabídne práci na jednom či více  zobrazovacích zařízení současně, přičemž můžete využít mod, kdy  jsou simulovány dvě grafické karty a plocha je na ně rozložena.

Pevný  disk má velikost 4,6 GB, což sice není moc, ale postačí. Zabudovány  jsou také moduly 3,5" FDD a CD-ROM.

Notebook je opět vybaven  standardní sadou přípojných míst, která jsou rozšířena o zmíněný  S-Video výstup. Zvuková karta (Crystal SoundFusion) je vybavena  vstupem pro externí mikrofon (interní najdete vlevo za klávesnicí)  a stereo line-out výstupem. Otočný potenciometr ovládání hlasitosti  je umístěn na levé straně. Zde najdete také dva sloty PC karet,  které pojmou dvě karty typu I nebo II, případně jednu kartu typu  III. Na pravé straně našla své místo výsuvná baterie, která má  navíc vlastní měřič nabití, viditelný i při práci.

Ploše před  klávesnicí vévodí touchpad se dvěma tlačítky. Naopak za klávesnicí  najdete tlačítko zapnutí, kontrolky a tři oddělené indikátory  napájení ze sítě a stavu baterie. Ty najdete i na vnější straně  víka displeje, takže jsou viditelné i při zavřeném přístroji.

TWINHEAD Slimnote GX 50T

Notebook  s Pentiem III, interní mechanikou DVD a prostorným pevným diskem,  jehož velikost se blíží 10 GB.

Tento notebook s sebou přináší  vysoký výkon a schopnosti. Matně šedý přístroj není žádný drobeček.  Hmotnost přesahující 3 kilogramy a nejdelší rozměr 31 centimetrů  však dozajista vyváží jeho výbava. Procesor Intel Pentium III  je taktován na 500 MHz, což bohatě postačuje pro většinu aplikací.  Grafická karta ATI Rage LT Pro disponuje 4 MB paměti a je schopna  na barevném TFT displeji fyzicky zobrazit rozlišení 1 024 x 768  bodů. Na externím monitoru činí maximální rozlišení 1 600 x 1  200 bodů na stále dobré obnovovací frekvenci 85 Hz. Zmíněný displej  o velikosti 14,1" téměř beze zbytku vyplňuje víko notebooku.  Obraz je viditelný i z poměrně velkého úhlu a při nižších rozlišeních  je roztáhnut na celou plochu displeje.

Kapacita pevného disku  (9,5 GB) vám jistě bude na nějakou dobu stačít. Instalovaná DVD--ROM  mechanika zase umožňuje sledování filmů, a to ve vynikající kvalitě.  Samotná grafická karta sice není vybavena hardwarovou akcelerací  videa, ale tento nedostatek vyváží vysoký výkon procesoru. DVD  mechanika je spolu s disketovou jednotkou umístěna v přední části  a obě jsou vyměnitelné. Disketovou jednotku můžete nahradit mechanikou  LS-120.

Notebook je vybaven standardními přípojnými místy. Navíc  jsou zde cinch a S-video výstupy obrazu. Dva sloty PC karet jsou  umístěny zvlášť po obou stranách přístroje. Nevýhodou tohoto  řešení je ale nemožnost používat PC karty typu III.

Další výbava  se skládá z manuálů, Windows 98, zkušební verze AVG 6.0, několika  utilit a sady ovladačů.

§§§§§


Dvojnásobný notebook - IBM ThinkPad 570

Marek Dědič

c00p0174

Nebudu se tím tajit notebook IBM ThinkPad 570 mne okouzlil. Tento model totiž velice vtipným způsobem kombinuje své možnosti s rozporuplnými představami zákazníků ohledně přenositelnosti a funkčnosti. TP570 má totiž "dvojí dno" přesněji řečeno dna dvě jedno cca 1,5 cm pod klávesnicí a druhé po připojení rozšiřující části, tzv. UltraBase, o 2,5 cm níže. Toto uspořádání neslouží k převážení tajných listin přes hranice, ale k rozdělení komponent na ty nezbytné a ty odložitelné, jež tašce majitele přenosného počítače během přenášení odlehčí, ve výsledku na 1,8 kg. Rozdělení komponent, jež inženýři IBM použili na součásti stále přítomné a ty oddělované (CD-ROM a disketová mechanika, příp. druhý disk či baterie), v 80 % reálného nasazení zcela vyhoví. Doma nebo v kanceláři máte kompletní sestavu obsahující všechny obvyklé porty (včetně dvou na PC karty), CD-ROM a disketovou mechaniku (případně DVD, ZIP, LS-120 či druhý disk). Když se chystáte na delší cestu do terénu, bude již pravděpodobně většina dat v notebooku nainstalována. Doplňovat případné aktualizace či nové zprávy pak budeme zřejmě prostřednictvím modemu nebo sítě a právě to jsou komponenty obsažené v základním těle TP 570.

Snad i těm nejnáročnějším vyhoví procesor Pentium II na 366 MHz, 6,4GB disk, 56K modem a 13,3palcový displej s brilantními barvami. Grafika notebooku též umožňuje výstup na externí monitor či televizi. Na venkovním monitoru lze použít rozlišení až do 1 024 x 1 280 bodů. Jak už bývá u notebooků IBM zvykem, uprostřed klávesnice vyčnívá malý červený bod ovladač kurzoru TrackPoint. Diskusí na toto téma proběhla celá řada a zvyknout se dá na všechno... Co by se snad dalo zlepšit, nebo spíše zkrásnit, je design drží se sice klasického vzhledu ThinkPadů, nicméně je spíše funkcionalistický než elegantní. Jak jsem ale uvedl, ta funkčnost je skutečně jedinečná. Trochu škoda, že se u IBM klasicky kloubí technická vyspělost s numericky vyspělými cenami. ThinkPad 570 v základní sestavě (s disketovou mechanikou, bez UltraBase) přijde na přibližně 110 000 Kč.

IBM ThinkPad 570

modulární řešení

kvalitní provedení

cena

Cena: 109 700 Kč (včetně DPH)

Krecenzi poskytla firma: Your System

§§§§§


Fotit nebo natáčet? - Video Blaster WebCam Go

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0175

Testovaná webkamera firmy Creative nabízí široké možnosti použití. Sami se můžete rozhodnout, zda využívat funkce webkamery, nebo digitálního fotoaparátu.

Dodané balení obsahuje poměrně podrobný manuál, dva instalační CD-ROMy, samotnou webkameru s propojovacím kablíkem USB a také mikrofon. Ten lze pomocí dodaného stojanu postavit na stůl, nebo třeba připevnit na boční stranu monitoru.

Pro úspěšnou instalaci potřebujete počítač s procesorem Pentium nebo kompatibilní na minimální frekvenci 166 MHz, 16 MB paměti a samozřejmě USB port. Po připojení kamery a vložení CD-ROMu s ovladači jsou tyto nainstalovány a můžete hned pracovat. Při prvním použití však ještě musíte zodpovědět dotaz na prostředí, ve kterém bude kamera používána. Jestliže kameru umístíte do místnosti s umělým osvětlením, je třeba vybrat mezi 50a 60Hz frekvencí síťového zdroje. Pokud tak neučiníte, výsledný obraz bude trpět nepříjemným blikáním.

Zařízení však nemusíte nutně využívat jen jako kameru. Po vložení dvou tužkových baterií se kamera promění ve fotoaparát. K dispozici máte hned několik modů: jednoduchá fotka, fotka se zpožděním, sekvence deseti snímků a sekvence se zpožděním. Do 4 MB paměti se vejde maximálně 72 snímků v rozlišení 640 x 480 bodů a ve formátu JPEG. Připojená kamera je schopna snímat obraz v rozlišeních 160 x 120, 176 x 144, 320 x 240 a 352 x 288 s frekvencí 30 fps. V rozlišení 640 x 480 bodů pak dosahuje maximálně 15 snímků za sekundu.

Možnosti použití jsou skutečně široké. Ovladače podporují standardy VfW, WDM a TWAIN. Kromě programů MS Internet Explorer a MS NetMeeting pro rozhovor na Internetu máte k dispozici aplikace WebCam Control. Druhé instalační CD-ROM obsahuje editační programy Polaroid PhotoMAX a ArcSoft VideoImpression, PhotoFantasy a PhotoPrinter.

Výborné možnosti, softwarová výbava a dobrý design dělají z této kamery všestranné zařízení, které si jistě najde své příznivce.0 0175/BAM o

Video Blaster - WebCam Go

Vícefunkční webová kamera

možnosti, kvalita obrazu

Záruka: 2 roky

Cena: 6 505 Kč (včetně DPH)

K recenzi zapůjčila firma: Actebis Compute,r s. r. o., Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Skutečnost nebo věrná iluze? - Sound Blaster Live! Player 1024

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0198

Vývoj se nevyhýbá ani multimediální oblasti počítačových periferií, čehož je příkladem i zvuková karta SoundBlaster Live! Player 1024. Od základního modelu Live! se liší především bohatším softwarovým vybavením a možností přehrávat až 1024 zvuků.

Na hraně karty je umístěna sada konektorů, mezi kterými nechybí ani digitální vstup signálu mechaniky CD-ROM. Přijímaný signál je možné dále poslat přes digitální výstup na jiná externí zařízení, jako je například nahrávací zařízení pro pásky DAT(Digital Audio Tape). Samozřejmá je i podpora prostorového zvuku. To vše ovšem ještě stále nepředstavuje všechny možnosti podporované kartou. Při připojení na Internet je možné použít zvukovku společně s mikrofonem také jako telefon, k čemuž je ovšem nutné použít obslužný software dodávaný ke kartě. Po nainstalování veškerého softwaru může uživatele mile překvapit i zajímavý prográmek Prody Parrot (Papoušek Prody) spolupracující s aplikací VoiceAssist a TextAssist. Jako další software je přiložen program pro vizualizaci zvuku, jehož realizace vypadá v praxi trochu rozpačitě. Jedná se vlastně o různé 3D objekty reagující na rytmus.

Pro účely testování byla použita sestava PC Works FourPointSurround, kterou doporučuje i samotný výrobce zvukové karty. S její pomocí se dal jednoduše rozpoznat rozdíl mezi "obyčejným" zvukem a zvukem s použitím efektů EAX (Enviromental Audio Extensions). Ty vytvářejí realističtější zvuk, který se mění podle druhu prostředí, jeho velikosti, vzdálenosti zdroje zvuku, a vliv má také jeho umístění kupříkladu v chodbě za rohem či za stěnou.

K balení je kromě příručky a ovladačů přiložen seznam her podporujících zvuky s efekty EAX. Jako příklad takové hry je přibalena plná verze Aliens versus Predator.

Sound Blaster Live! Player 1024

kvalita reprodukce, technické parametry, softwarové vybavení

nezaznamenali jsme

K recenzi zapůjčila firma: Actebis Computer, s. r. o., Na Radosti 399, Praha 5

www.actebis-sro.cz

Cena: 2 453 Kč (včetně DPH)

Záruka: 2 roky

§§§§§


Software


Účetnictví v pohodě - Ekonomický systém Pohoda 4 Komplet

Petra Musílková

c00p0127

Drtivá většina firem i podnikajících fyzických osob by si již patrně neuměla představit svoji existenci bez výhod účetnictví vedeného na počítači. Tytam jsou doby, kdy účetní vládli pouze perem, a ti dnešní by se jistě výhod účetnictví vedeného na počítači vzdávali jen velice neradi. V této recenzi bychom vám po dlouhé době rádi představili aktuální verzi poměrně rozšířeného ekonomického systému Pohoda 4.

Pohoda komplexně řeší ekonomické agendy jednoduchého i podvojného účetnictví, fakturace, skladového hospodářství, zpracování mezd do 25 zaměstnanců, evidence majetku, knihy jízd, správy adres a souvisejících obchodních informací. Program umožňuje vedení neomezeného počtu účetních agend jednoduchého účetnictví (verze Lite, Standard), podvojného účetnictví (verze Profi), nebo obou účetních soustav (verze Komplet). K účetnictví je možné zakoupit Návrhář sestav pro úpravu tiskových výstupů.

K recenzi jsme měli k dizpozici verzi nejkomplexnější Komplet, včetně Návrháře tiskových sestav. Jak jsme si již jistě zvykli, ovládání aplikace, standardizované do prostředí Windows, je uživatelsky přívětivé a navíc ho lze poměrně snadno optimalizovat. Rychlost zápisu dokladů, kterou můžeme u tohoto typu aplikací považovat za klíčovou vlastnost, je možné zvýšit užíváním šablon typových dokladů. Složitější akce se provádějí pomocí průvodců, jež řídí dialog s uživatelem a vedou jej k zadání správných údajů. Poměrně originálním prvkem tohoto účetnictví je informační plocha, která zobrazuje údaje týkající se právě otevřeného účetnictví a nejbližší termíny daňového kalendáře. Uživatel tak má neustále na očích stav finančních prostředků, pohledávek, závazků a další užitečné informace. Tlačítka nástrojových lišt a horké klávesy lze snadno definovat ve stylu MS Office. Dalším zajímavým prvkem je použití dynamických formulářů, které mění svůj vzhled dle reakcí uživatele, jenž vidí přesně ta pole, která potřebuje.

Peněžní deník v jednoduchém i účetní deník v podvojném účetnictví je vytvářen automaticky zápisem prvotních dokladů. Zaúčtování do deníku se provádí dle vyplněných předkontací, které značně omezují možnost zanesení chyby nesprávným zaúčtováním. Přesto lze v podvojném účetnictví vyplnit přímo účty M/D bez použití předkontace. Zajímavý je ten fakt, že pokud si uživatel-laik neví rady, může použít předkontaci "Nevím" a zaúčtování přenechat účetnímu. Vzhledem k tomu, že od 1. 1. 1999 jsou bezhotovostní platby s jedenácti evropskými státy prováděny v euru, je v systému Pohoda integrována podpora eura.

Zajímavým doplňkem tohoto ekonomického systému je podpora homebankingu. Každý účetní jistě ze zkušenosti ví, že zaúčtovat denně desítky až stovky položek bankovních výpisů zabere i v sebelepším programu spoustu času. Ovšem pokud bankovní výpis obdržíme ze své banky na disketě nebo rovnou pomocí modemu, stačí v agendě Banka zvolit funkci Homebanking, a Pohoda vykoná tuto úmornou práci za nás během několika vteřin provede import souboru, spárování, likvidaci a zaúčtování všech pohybů na účtu. Mezi podporované formáty patří třeba KB, IPB či Expandia banka.

Součástí systému je samozřejmě fakturace. Jednotlivé položky lze vkládat nejen ze skladu, ale i z příjemek, výdejek a objednávek. Kromě množství tiskových výstupů, soupisek a grafů je k dispozici řada poštovních sestav, které přijdou vhod, pokud fakturované zboží odesíláme hromadně poštou. Pro manažera je srdcem programu adresář, jenž umí kromě obvyklé evidence zákazníků zaznamenávat historii akcí, sledovat veškeré účetní doklady vybrané firmy. Samozřejmou součástí systému jsou také agendy Sklady, Personalistika, Investiční majetek. Ke snadnému podání daňového přiznání k dani z přidané hodnoty stačí poklepání myší v agendě Přiznání DPH.

Ačkoliv zpočátku vypadá celý systém trochu nepřehledně, používáním přejde postupně do krve i méně zkušeným uživatelům. Za menší nedostatek nebo spíše komplikaci by se dle mého nazoru dalo považovat trochu netradiční označení některých položek a akcí, například nepřesné a neintuitivní označení fakturace. Snadno nalezneme položku Přijaté faktury, na druhou stranu bychom marně pátrali po položce Vydané faktury. Tu nalezneme v menu Odbyt Faktury. Toto označení není příliš intuitivní, a zejména zpočátku může ztížit orientaci méně zkušeným uživatelům. Jinak lze ale produkt Pohoda 4 považovat za poměrně přehledný a uživatelský přívětivý.

Velkým plusem Pohody 4 je perfektně zpracovaná dokumentace, která je standardní součástí dodávky. Pohoda 4

komplexnost produktuprecizní dokumentace

přehlednost

místy nepřesné označení

položek

K recenzi poskytla firma:

STORMWARE, s. r. o.

Mahlerova 21, Jihlava

www.stormaware.cz

Cena: 9 980 Kč (Komplet),

5 980 Kč (Standard),

7 980 Kč (Profi) bez DPH

§§§§§


Internet Download Centrum - Multimédia a komunikace

Vladimír Drda & Michal Drdac00p0149Dnes se podíváme na program pro vzdálené ovládání počítače VNC zjistíme, že aplikace Photo Explorer není jen k prohlížení obrázků a uvidíme, že formát MP3 nebude na výsluní věčně. Mimo to nás také bude zajímat software na zabezpečení internetového připojení a poradíme jak nalézt volnou doménu podle vašeho přání. Na závěr si dáme 2 hry.

WinVNC (Virtual Networking Console)

986 KB; http://www.uk.research.att.com/vnc/download.html

WinVNC je nástroj pro dálkové ovládání PC od AT&T. Jedná se o kvalitní freeware, což jistě každý z vás ocení. Ovládaná stanice musí mít instalovaný VNC server (je součástí archivu) a nebo VNC Viewer v režimu "naslouchání". Na VNC se nejvíce ocení rychlost přenosu obrazovky, která je dosažena inteligentním algoritmem pro minimalizování průtoku dat. Heslo je posíláno šifrovaně (RSA algoritmus) a je vyžadováno při každém pokusu klienta o kontaktování serveru. K programu jsou dostupné i zdrojové kódy. A nakonec podotkněme, že patřičná modifikace běží i na UNIXu, Macintoshi a Java VM detaily naleznete na domovské stránce http://www.uk.research.att.com/vnc/.

Operační systém: 32bitová Windows, Windows CE, UNIX, Mac

Licence: Freeware

Yamaha SoundVQ 2.54 beta

1,6 MB; http://www.vqf.com/software/#3/

Pokud jste ještě neslyšeli o audioformátu VQF, tak to rychle napravte. Informace v angličině najdete na adrese http://www.vqf.com, v češtině si o tom můžete přečíst na http://www.mpx.cz/vqf/. Na výše uvedené adrese najdete jeden z mála prvních enkodérů do formátu VQF. V době, kdy toto čtete, bude určitě k dispozici už novější verze. Komprese je podstatně pomalejší než u běžných kompresorů do formátu MP3, výsledek však potom stojí za to jak co do kvality zvuku, tak velikosti výsledného souboru. A jak VQF přehrát? Stačí, když teď nepřestanete číst.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

Domain Name Analyzer

430 KB; http://www.freesoftware.org/

Program Domain Name Analyzer (DNA) vám umožní najít nejvhodnější volnou doménu pro váš produkt nebo firmu. Zadáte klíčové slovo, a DNA podle vašich kritérií a podle často používaných slovních spojení vyhledá potenciálně použitelné domény. Použitelnost není omezena jen v rámci jedné top level domény (TLD = doména nejvyšší úrovně cz, sk, com, to...), ale je celosvětová. Součástí DNA je také seznam všech doposud registrovaných TLD.

Jak tedy postupovat? Do DNA zadáte vaše stěžejní slovo a ze seznamu vyberete TLD, ve které se chcete zaregistrovat. Spustíte vyhledávání a po chvilce máte seznam různých kombinací vašeho slova a domén. Po prohlédnutí seznamu si vybranou doménu ihned prověříte, zda-li je volná. V případě, že volná je, si ji můžete ihned zaregistrovat. Součástí DNA jsou také veškeré kontaktní informace na provozovatele konkrétních TLD.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

Cube Master 2000 1.0

1,3 MB; http://w1.435.telia.com/~u43505134/games/cubemaster.zip

Hra ve stylu Tetris. Ovládání je buď z klávesnice, myší, nebo joystickem. Podklad a padající tvary jsou měnitelné. Při hře hraje relaxační MIDI hudba. Hra nevyžaduje ovladače DirectX, takže je spustitelná i na systému Windows NT 4. Bude určitě dobrým zpestřením pro volné chvilky.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

ZoneAlarm 2.0

1,6 MB; http://www.zonelabs.com/

ZoneAlarm zajišťuje bezpečnou komunikaci pro PC, která jsou jakýmkoliv způsobem připojena k Internetu. Speciálně těm, jež jsou neustále připojena pevnou linkou či kabelovým modemem.

ZoneAlarm vás ochrání proti nebezpečným programům Trojským koňům (nenápadně se tvářící programy, vykazující jinou záškodnou činnost než tu, kvůli níž jste si je nainstalovali), a programům typu Spyware (ty pracují na pozadí a informují útočníka o veškerých vašich aktivitách na počítači). Běží-li na vašem počítači některý z těchto programů, není pro útočníka problém převzít totální kontrolu nad celým vaším PC. ZoneAlarm vám zprostředkuje monitorování odchozích a příchozích dat a aplikací přistupujících k Internetu. Jakmile nějaký program bude chtít přistupovat k In ternetu, ZoneAlarm vás požádá o schválení, resp. o zamítnutí jeho žádosti. Zezačátku je nutné program vyladit pro běžné používané aplikace poštovní klient, FTP, webovský prohlížeč neboť musíte nastavit, kdy jde o korektní požadavek, a kdy o narušení systému, aby vás výstraha neupozorňovala např. na každé vybírání pošty.

Dalším rysem ZoneAlarm je Stealth mod. To je režim, ve kterém jste neviditelní pro ostatní uživatele Internetu, i když jste připojeni. Je to také jedna z dobrých metod, jak se vyhnout narušení systému.

Všechny popsané možnosti se skrývají za přehledným a snadným uživatelským rozhraním.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

PiMPed WinAmp VQF plugin 0.10

379 KB; ftp://ftp.vqf.com/winamp/vqfplugin10.exe

Instalací tohoto plug-inu do programu WinAmp (http://www.winamp.com) mu umožníte přehrávat soubory VQF. WinAMP není rozhodně jediným přehrávačem, jenž VQF podporuje, ale je poměrně rozšířený. Odkazy na jiné přehrávače naleznete na stránkách věnovaných formátu VQF, které jsme zmínili u programu Yamaha SoundVQ. Jsou to např. přehrávače K-jofol a Esprit.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

Photo Explorer 4.2 beta

3,38 MB; http://www.webutilities.com/products/pe/pe_downf.htm

Prohlížeč obrázků s několika významnými funkcemi, které jej staví mimo stín běžných prohlížečů. V jednom okně zobrazujícím adresářový strom vybíráme adresář, jehož obrázky se zobrazují jako miniatury v dalším okně. Toto zobrazování je velice rychlé a tudíž rychle získáme přehled o obsahu daného adresáře. Významnou je funkce Output HTML, která vygeneruje HTML stránku s tabulkou obsahující miniatury (tzv. thumbnail mode), anebo stránku, kde jeden soubor odkazuje na druhý (tzv. slideshow mode). Tímto velice rychle zkatalogizujeme adresář formou HTML stránky a urychlíme případný Web publishing. Specialitou je funkce "kalendář", s níž si vytvoříme kalendář s přitažlivým motivem dle vlastního výběru. Na vybranou je několik předdefinovaných vzhledů a kompletní uživatelská modifikace před tiskem. Program lze použít i ke tvorbě spořiče obrazovky.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware plně funkční trial 15 dní, 29,95 USD

Český shareware

NU PAGADI

945 KB; http://www.mtknet.com/nupagadi/

NU PAGADI je simulátor nám všem dobře známé digitální hry "Jen počkej!". Jste v roli vlka, který musí posbírat všechna vajíčka, jež padají ze 4 hnízd se slepicemi. Čím víc vajíček se vám podaří chytit, aniž by jiné spadlo na zem, tím více máte bodů. Za každé rozbité vajíčko je jeden trestný bod. Ale máte-li štěstí a v levém rohu obrazovky se dívá zajíček, dostanete pouze polovinu trestného bodu. Hra končí, jakmile máte 3 trestné body. Ovládání je rozmístěním ovládacích kláves podobné originálu levý Shift, levý Control a pravý Shift, pravý Control.

Neregistrovanou hru je možno hrát pouze do 50 bodů, nemáte v ní tabulku HighScore, speciální zvukové efekty, několik druhů pauzy (na WC, na pivo), a navíc v ní chybí vodní level s bublinkami.

Operační systém: DOS/Windows

Licence: Shareware, 150 Kč

§§§§§


Všechno v jednom - Sybase Enterprise Application Studio for Windows

Jiří Mičke

c00p0151Firma Sybase, která se již dlouhou dobu orientuje na vývoj programovacích prostředků určených k tvorbě vnitropodnikových databázových aplikací a databází, nabízí novou verzi svých vývojových nástrojů v rámci Enterprise Application Studia. Sada programových produktů obsažených v tomto balíku slouží k vývoji podnikových aplikací jakékoli velikosti a druhu, především však distribuovaných databázových aplikací typu klient/server s jasnou orientací na Internet a intranet. Vývojový pracovník tak dostává sadu univerzálních nástrojů k rychlému vývoji aplikací (programovací nástroje PowerBuilder a PowerJ), dále databázové prostředky v rámci Enterprise Application Serveru a řadu menších, ale velmi užitečných nástrojů.

Obsah krabice a nezbytné požadavky

Hlavním obsahem krabice Enterprise Application Studio je kolekce tří instalačních CD. První z nich obsahuje programy EAS, druhé a třetí potom podrobnou dokumentaci a různé ukázky kódu (HOW Lerning Edition 2.1, Online Books a další). Z vývojových nástrojů je k dispozici PowerBuilder 7, prostředí pro vývoj distribuovaných javovských klient/server aplikací PowerJ 3 a dále Enterprise Application Server 3, který v sobě integruje databázové nástroje Jaguar CTS 3, PowerDynamo 3, Adaptive Server Anywhere 6 a Application Integrator 3. Obsahem balíku je také řada menších, doplňujících produktů. Z tištěné dokumentace uživatel dostane úvodní příručky Getting Started pro PowerBuilder a PowerJ, Building Internet and Enterprise Applications a instalační příručku. I když různé programy studia mají různé nároky, obecně je vyžadován počítač s procesorem min. Pentium 90, 64 MB RAM, mechanika CD-ROM, Windows 95, 98, 2000 nebo Windows NT a podle instalovaných produktů dostatečný prostor na disku počítače.

PowerBuilder

PowerBuilder je již "klasický" programovací nástroj (původně firmy PowerSoft), který umožňuje rychlý vizuální vývoj (4GL RAD prostředí) především vícevrstevných klient/server databázových aplikací (ale i např. komponent ActiveX, COM/DCOM, CORBA a dalších) pro prostředí Windows, platformy UNIXu a Macintosh. Práci s programem usnadňuje řada průvodců při vytváření nové aplikace nebo komponenty jsou to např. Application nebo Automation Server Wizards. K vytvoření a úpravám objektů uživatelského rozhraní aplikace nabízí PowerBuider vizuální prostředí tzv. Painters. Tvorba oken se provádí v prostředí Window Painter, tvorba nabídek v prostředí Menu Painter, pro práci s databázemi jsou určeny nástroje Database Painter, SQL Select Painter apod. Celkovým záměrem tvůrců programu je urychlit a zefektivnit vývojovým pracovníkům práci při vytváření aplikace, z tohoto důvodu je maximálně podporována práce s myší. Požadované komponenty (vizuální nebo nevizuální) se přetahují z jednotlivých panelů a umísťují na formuláře, poklepáním na objekt je možno v okně Script zapsat nebo editovat kód vztahující se událostem aktuálního objektu. Při práci s větším počtem objektů je užitečné okno Control list se seznamem všech ovládacích prvků, které je synchronizováno s ostatními okny. Jako programovací jazyk nabízí PowerBuilder tzv. PowerScript, který i přes slovo skript v názvu představuje vyspělý, objektově orientovaný 4GL programovací jazyk (k dispozici je knihovna PowerBuilder Foundation Class), v němž lze používat vnořené příkazy SQL. Function Painter pak usnadňuje práci s funkcemi (deklarace, parametry). Protože vytváření klient/server databázových aplikací je jedno z hlavních určení programu, nabízí PowerBuilder bohaté prostředky konektivity. Kromě rozhraní ODBC obsahuje nativní ovladače pro Sybase Adaptive Server Enterprise 11.5, Oracle, Informix, Microsoft SQL Server a nyní i podporu rozhraní OLE DB a javovské JDBC. PowerBuilder používá pro vytváření databázových objektů velmi efektivní technologii DataWindow. Výhodou je také spolupráce PowerBuilderu a PowerJ skripty napsané v PowerScriptu lze použít pro tvorbu komponent JavaBean. Velká pozornost je také věnována vývoji internetovských a intranetovských aplikací.

PowerJ

PowerJ je nástroj určený k vizuálnímu vývoji aplikací a komponent v jazyce Java za použití knihoven SUN JDK (verze 1.02, 1.1 a 1.2) nebo Microsoft SDK for Java 3.1. Projekt (soubor wxj) se skládá z tzv. targets; vytváření nových objektů projektu (formulářů, apletů, tříd, komponent JavaBeans, ActiveX a dalších) je usnadněno množstvím průvodců (např. Class, Form, Target nebo New Bean Wizard). Návrh uživatelského rozhraní je vysoce vizualizován (uplatnění techniky drag and drop a vůbec práce s myší); k jeho vytvoření lze použít komponenty knihoven AWT 1.02, SUN JFC (Swing) nebo vlastních komponent PowerJ. Snadný je také přechod k vytváření a editaci programového kódu jednotlivých událostí; orientaci a práci s kódem zefektivňuje několik hierarchických oken s rozlišením barevnými symboly a rychlého přechodu v kódu pomocí myši. Užitečnými pomocníky jsou i tzv. Reference Card a Parametr Wizard. Při tvorbě aplikací lze využít i některé produkty třetích stran jako např. KL Group components for JDK 1.1, rozšiřující možnosti AWT nebo ObjectSpace library for JDK 1.1. Ke spouštění a testování aplikací je určen Applet Viewer; podle potřeby lze také standardně používat např. MS Internet Explorer, Netscape Navigator nebo jiný prohlížeč. Ladění programů probíhá ve vyspělém ladicím prostředí (například ladění distribuovaných aplikací, DynaScriptu apod.), využít lze i soubor debug log file, obsahující diagnostické zprávy zaznamenané při běhu programu. Pro přístup k databázím se používá rozhraní JDBC, a to buď prostřednictvím nativních ovladačů (např. jConnect), nebo ovladačů VisiChannel. Pro připojení datového zdroje je určen Database Wizard, k vytvoření konkrétních SQL dotazů pak okno Edit SQL Query. Vývojáři také mohou, na rozdíl od předchozí verze, pro práci s databázemi používat komponentu DataWindow, která pracuje se stejnými objekty (pbl, pbd, psr) jako PowerBuilder. Vícevrstevné distribuované aplikace se vytvářejí za pomoci transakčního serveru CTS Jaguar.

Další programy EAS

Kromě obou základních vývojářských programů (PowerBuilder a PowerJ) můžeme využít bohatou škálu dalších. PowerSite 7 je základním nástrojem pro vytváření dynamických HTML stránek a všeho ostatního spojeného s touto oblastí. Vizuální návrh stránek probíhá v režimu WYSIWIG, výhodou je možnost používání pracovních ploch a snadné napojení na databázové zdroje (s možností využití DataWindow prostřednictvím tzv. DataWindow Builderu) a dále nástroje určené k efektivní práci více pracovníků na projektu. Uživatelé ocení přehlednou práci s jednotlivými událostmi a vlastním kódem, i možnost použití JavaScriptu, apletů a servletů. Při práci s dynamickými www stránkami se uplatní další produkt studia PowerDynamo (PowerDynamo nabízí skriptovací jazyk DynaScript, který je svou syntaxí podobný JavaScriptu). Pro vytváření výstupních sestav lze použít nástroj InfoMaker, nyní ve verzi 7. Tvorba výstupních sestav je vizuální a zcela intuitivní, bohatou škálu možností tohoto nástroje dokumentují možnosti vytváření sestav, štítků, formulářů, kontingenčních tabulek, grafů a dalších objektů, a dále efektivní práce s heterogenními datovými zdroji (Database Painter, Data Pipeline). Výhodou je také možnost spolupráce na bázi standardu OLE 2. Návrh datového modelu a vytvoření objektů databáze může usnadnit jedna část produktu PowerDesigner obsažená v EAS AppModeler 6.1, který umožňuje i vytvoření obchodních pravidel, vygenerovat testovací data a programový kód v PowerBuilderu, dále vytvoření internetovského projektu; využít lze i tzv. reverzní engineering. Pro práci s databázemi obsahuje EAS SQL databázi Sybase Adaptive Server Anywhere v. 6.0.1., jež svým rozsahem sahá od počítačů s Windows CE přes použití pro pracovní stanice až po víceprocesorové servery s různými platformami. Velké uplatnění nyní při tvorbě objektů databáze a práci s nimi přísluší jazyku Java. Jako transakční server je k dispozici Jaguar CTS. Z dalších programů jmenujme ještě Application Integrator 3 (integrace a převod modulů různých informačních systémů) a ObjectCycle jako prostředek pro správu projektu, management různých verzí a řízení vývojového týmu.

Závěr

Enterprise Application Studio nabízí rozsáhlé možnosti pro vývoj prakticky všech typů aplikací určených především pro podnikovou sféru. Výhodou je vysoký stupeň integrace jednotlivých produktů studia, multiplatformní použití, bohaté možnosti programovacích nástrojů PowerBuilder a PowerJ a databáze Adaptive Server Anywhere s jejími osvědčenými i moderními (zejména integrace Javy, replikace či optimalizace dotazů) funkcemi.

Sybase Enterprise Application - Studio for Windows

vysoký stupeň integrace jednotlivých produktů multiplatformní vývoj

rozsáhlé možnosti práce s databázemi

K recenzi poskytla firma: Sybase ČR, s. r. o., Tychonova 2, Praha 6

§§§§§


Bezpečně a elegantně - WinRoute Pro 4.1

JAROSLAV FIKKER

c00p0152

Také hledáte vhodný způsob pro bezpečné, snadné a přitom cenově přijatelné připojení vaší počítačové sítě k Internetu? Jedno elegantní řešení nabízí aplikace WinRoute Pro české společnosti Tiny Software.

WinRoute je 32bitová aplikace s minimálními systémovými nároky určená pro operační systémy Windows 9x/NT/2000. Počítač pro instalaci musí být vybaven síťovou kartou k připojení do lokální sítě a nějakým zařízením pro připojení k Internetu (modem, ISDN adaptér, druhá síťová karta, kabelový modem, DirecPC apod.). Vlastní instalace je velmi jednoduchá (instalační soubor má pouhých 700 KB), trvá několik vteřin a jediným volitelným parametrem je cílový adresář. Po restartování počítače je WinRoute připraven plnit své úkoly, kterých je na tak malý program až neuvěřitelně mnoho.

Co to umí?

Všechny činnosti související se správou a údržbou programu se provádějí pomocí nástroje WinRoute Administration, který nemusíte používat pouze lokálně, ale můžete úpravy konfigurace provádět i na dálku z libovolného počítače v lokální síti nebo v Internetu. Bezpečnost přenášených dat je zajištěna šifrováním. Při spuštění aplikace je navíc nutné zadat jméno a heslo správce.

Základní funkcí WinRoute je směrování IP paketů mezi jednotlivými sítěmi. K tomu využívá směrovací tabulku operačního systému Windows. Pokud potřebujete provést nějaké úpravy směrovací tabulky, musíte použít systémový příkaz ROUTE.

K zabezpečení lokální sítě používá WinRoute hned několik služeb, jež dohromady plní funkci firewallu. Výhodou firewallových služeb WinRoute je skutečnost, že pracují na nejnižší možné vrstvě (ještě pod vrstvou protokolu TCP/IP) a tím získávají maximální kontrolu nad přenášenými daty a minimalizují možnost narušení ochrany.

První z těchto služeb, převod síťových adres (Network Address Translation NAT), umožňuje připojit lokální síť do Internetu přes jedinou IP adresu, která může být i dynamicky přidělovaná poskytovatelem připojení. Navíc lze díky NATu použít v lokální síti neregistrované IP adresy a skrýt tak strukturu firemní sítě před zvědavými uživateli Internetu. Nezanedbatelnou výhodou je i skutečnost, že NAT nevyžaduje žádná speciální nastavení na straně klienta ani serveru. Princip činnosti NATu ale znemožňuje zpřístupnit služby běžící na počítačích v lokální síti (např. web-server).

Na tento problém nabízí WinRoute lék v podobě tzv. mapování portů. Tato funkce umožňuje, aby pakety přicházející na určitý port protokolu TCP nebo UDP byly přesměrovány na konkrétní počítač uvnitř sítě. Pro zabezpečení takového spojení lze navíc určit, ze kterých IP adres mohou pakety pocházet.

Poslední z firewallových služeb je filtrování paketů. Tato služba vyžaduje správné nastavení bezpečnostních pravidel, rozhodujících o tom, které pakety budou vpuštěny do sítě a které ne. Při vytváření pravidel může správce využít celou řadu parametrů rozhraní sítě, typ protokolu, IP adresy, časové periody apod. Paketovou filtraci lze ale také využít obráceně k omezení přístupu uživatelů lokální sítě na určité služby nebo servery v Internetu. WinRoute navíc podporuje anti-spoofing zabraňující útokům, při nichž vetřelec používá falešnou IP adresu.

Pro zrychlení přístupu k informacím na Internetu se běžně používá Proxy Server, který ukládá navštívené stránky do vyrovnávací paměti (cache). Při opakovaném přístupu na tyto stránky je pak odezva mnohem rychlejší. Specialitou WinRoute je ukládání obsahu cache do jediného souboru. Spoří se tím místo na pevném disku a zároveň se zabraňuje jeho fragmentaci. Pomocí proxy serveru se ale dá také omezit přístup uživatelů k vybraným serverům v Internetu. Tato omezení lze nastavit pro jednotlivé uživatele nebo skupiny uživatelů. Při pokusu o přístup na server, jehož adresu správce systému zapsal do tzv. Access Listu, je vyžadováno zadání jména a hesla uživatele.

Další užitečnou součástí WinRoute je Mail Server, který lze použít jak pro výměnu elektronické pošty mezi lokální sítí a Internetem, tak i v rámci lokální sítě. Zajišťuje komplexní zpracování elektronické pošty: příjem a odesílání pošty protokolem SMTP, vyzvedávání pošty z různých POP3 účtů, automatické třídění pošty a další. Poštovní server podporuje také antispamovou kontrolu, jejímž cílem je zabránit nezvaným návštěvníkům ve zneužití vašeho serveru pro distribuci velkého množství např. reklamních zpráv.

Pro bezproblémový chod TCP/IP sítě je třeba, aby na všech počítačích byl tento protokol správně nakonfigurován. K tomu lze využít DHCP server, který je schopen všechny potřebné parametry stanicím přidělit zcela automaticky. S protokolem TCP/IP ještě souvisí služba DNS, zajišťující převod doménových jmen (např. www.test.cz) na IP adresy. WinRoute neobsahuje plnohodnotný DNS server, ale pouze DNS Forwarder, jehož úkolem je DNS dotazy klientů přímo zodpovídat (má-li potřebné údaje) či předat dotaz jinému DNS serveru (obvykle server poskytovatele připojení).

Závěr

WinRoute je vhodný zejména pro menší a střední firmy, které si nemohou dovolit připojení k Internetu prostřednictvím drahého softwarového a hardwarového vybavení. Mezi výhody tohoto systému patří především jednoduchá správa a široká nabídka služeb. Pokud WinRoute vzbudil vaši pozornost, můžete na adrese http://www.tinysoftware.cz získat zkušební verzi a celý systém dle libosti otestovat.

WinRoutePro 4.1

cena

snadná správa

množství služeb

K recenzi poskytla firma: Tiny Software ČR, s. r. o., Sedláčkova 16, Plzeň

www.tinysoftware.cz

Cena: 6 400 Kč (pro 5 uživatelů)

§§§§§


Ovládejte počítač hlasem! - Corel WordPerfect Office 2000 Voice Powered

Jaromír Luhan

c00p0153

V loňském PC WORLDu číslo 8 jsem se při představování nové verze zmínil o novém hlasovém vybavení varianty Voice Powered Edition. Vzhledem k tomu, že hlasové ovládání udělalo skutečný skok kupředu, nebude od věci podívat se na jeho schopnosti podrobněji.

Distribuční balení produktu určené pro Evropu obsahuje rozpoznávací software

FreeSpeech 2000 z dílny firmy Philips. Aby měl uživatel snadnější start, najde v krabici také sluchátka integrovaná s mikrofonem. Jako počítačové rozhraní je možné využít běžné zvukové karty, se kterými si poradí operační systém řady Windows 9x nebo NT.

FreeSpeech 2000 je do jisté míry integrován s programy Office, ale neomezuje se jen na ně, protože je do značné míry samostatný a funguje napříč celým operačním systémem. Může spolupracovat s každým programem používajícím vstup z klávesnice a ovládání přes menu a dialogová okna.

Celý program FreeSpeech zabírá jedno instalační CD, na druhém jsou pak specializované knihovny pro různé světové jazyky (bohužel čeština světovým jazykem není). Program tak může pracovat anglicky (podporuje britskou i americkou angličtinu), dále pak německy, francouzsky, italsky a španělsky. Vzhledem k tomu, že využívá rozsáhlé lexikony slov a frází a dále si vytváří individuální profily výslovnosti každého uživatele, je dobré počítat s tím, že z vašeho pevného disku ukousne okolo 300 MB prostoru.

Jak program pracuje

Hned na začátek musím přibrzdit nadšence, kteří předpokládají, že program nainstalují, spustí a hned začnou diktovat. Podobně jako jiné systémy pracující s nejednoznačným vstupem, musí se i FreeSpeech natrénovat, aby si "zvykl" na hlasové charakteristiky a výslovnost uživatele. Za tímto účelem je vybaven speciálním trénovacím programem, který zobrazuje texty s různou tematikou a čtená slova analyzuje a nahrává. Po nahrání 15 minut diktátu provádí program analýzu, učí se a podle výsledků nastavuje své parametry.

Jako každé učení, je i tato procedura zdlouhavá, časově náročná a není právě kreativní. Z vlastní zkušenosti však musím uznat, že už prvních patnáct minut tréninku rapidně zlepšilo schopnosti programu. Doporučuji proto věnovat trénování více času a hlavně volit texty z různých oblastí po absolvování jednoho, dvou témat mohou být schopnosti programu silně jednostranné a některá slova mu prostě nevnutíte. Učící proceduru musí absolvovat každý nový uživatel (program umí přepínat mezi více uživateli), protože je nutné vytvořit jeho individuální hlasový profil, a je doporučována také po instalaci nového jazyka.

Samotný program se během provozu příliš neprojevuje nevelká nástrojová lišta v horní části okna WordPerfectu, ikona ve stavovém pruhu Windows, a to je celá paráda. Rozpoznávaný text se objevuje v bublinách u kurzoru myši. Tlačítka na liště slouží hlavně k přepínání pracovních režimů. FreeSpeech 2000 totiž pracuje ve čtyřech: příkazovém, diktovacím, hláskovacím a umí také spát (jak lidské!).

Příkazový režim je asi základní. V něm program rozpoznává hlasové povely a provádí je, jako by byly psány na klávesnici nebo prováděny myší. Ve svém vnitřním katalogu eviduje několik set povelů včetně různých hovorových variant. Katalog je opravitelný, takže není problém přidat nové povely, případně natrénovat již existující, pokud při nich program trucuje.

Režim diktování je celkem zřejmý program se snaží převést do textu mluvenou řeč. Používá při tom rozsáhlé slovníky výrazů a vazeb, a musím poznamenat, že mu to jde celkem svižně i na ne právě špičkových zařízeních. Na Celeronem poháněném počítači zvládá průběžně zpracovávat běžné hovorové tempo řeči. Důležité je samozřejmě, jak se vám podařil trénink a jak zvládáte výslovnost použitého jazyka. Diktování musí obsahovat veškeré povely typu "přechod na nový řádek", interpunkce a podobně. Na druhou stranu je lze doplňovat i aktivními příkazy pro textový editor, takže můžete během diktování formátovat text.

Pokud narazíte na slovo, které program nerozpozná, přepnete do režimu hláskování a diktujete jej po písmenech. Zároveň jej můžete program naučit jako správný pilný žák se totiž učí průběžně a neustále. Pomáhají mu v tom dva speciální programy: ConText Editor a ConText Tuner. Zatímco Editor slouží k úpravám, přidávání a trénování slov ve slovnících, Tuner analyzuje již nadiktované dokumenty a vyhledává v nich charakteristické znaky a vzory, jež si zapamatuje pro další činnost.

Závěr

Ovládání programu je velice jednoduché, zvlášť když se naučíte těch několik povelů (samozřejmě hlasových), kterými se řídí. Chce to ovšem trénovat. Odměnou jsou zcela nové a nejspíš i efektivnější možnosti práce s počítačem.

Jistě slabým místem zůstává jazyková bariéra, na jejíž odstranění si určitě ještě dlouho počkáme (podobně jako na český gramatický korektor). Ale pro ty, kdo pracují v některém světovém jazyce, otevírá hlasem ovládaná kancelář WordPerfect Office 2000 netušené obzory.

Corel WordPerfect Office - 2000 Voice Powered

univerzální použití i mimo programy WP Office 2000

dostatečná rychlost

rozpoznávání

rozsáhlé slovníky

jednoduché ovládání

prakticky nelze použít

pro lokalizované programy

K recenzi poskytla firma:

Corel, Šaldova 34, Praha 8

Cena: 19 000 (bez DPH)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

c00p0176

SGP Baltík 3.0 CZ pro Windows

Baltík je, stručně řečeno, multimediální učebnicí základů práce s grafickým uživatelským rozhraním počítače a programování pro nejmenší. Ještě jednou zdůrazňuji slovo grafika, neboť ta je v podstatě nosným principem celé výuky. Snahou autorů je veškerou prováděnou činnost postihnout nabídkou grafických prvků, což je pochopitelné při orientaci na uživatele od čtyř let. Aplikace "obrázkového" principu je však velmi důsledná a postupuje až do ryze programátorské úrovně, jak se můžete pro orientaci přesvědčit výpisem jednoho z několika přiložených ukázkových programů.

Užívání aplikace je rozčleněno na tři základní úrovně. V nejjednodušší (režim "Skládat scénu") se uživatel seznamuje se základními principy práce na počítači v prostředí grafického uživatelského rozhraní a cílem je sestavení grafické scény, jejíž podoba závisí zcela na dětské fantazii. K dispozici jsou jak předem připravené grafické prvky, tak kreslicí nástroj, jenž dále dobře poslouží nespoutané fantazii. Dalšími kroky ke zvládnutí jsou operace ukládání či otevírání uložených dat.

Ve druhé úrovni ("Čarovat scénu") se konečně v akci objevuje budoucí průvodce čaroděj Baltík. Účelem této části výuky je absolvovat poměrně zásadní myšlenkový krok abstrakce vlastnoručně prováděného postupu do podoby pokynu, jejž čaroděj obdrží, aby akci provedl sám. Zde se samozřejmě "láme chleba", a pokud žáček tuto kapitolu úspěšně s nadhledem nezvládne, snaha o postup k samotné algoritmizaci je podle mne zbytečná.

Třetí (mnohými netrpělivě očekávanou) úrovní je vlastní programovací prostředí, jež nabízí nečekaně slušnou výbavu pro "seriózní" tvorbu. Zde nastává vlastní výuka algoritmizace, tedy umění formulovat a rozložit problém na stavební kameny, k jejichž následné reprezentaci nabízí Baltík důsledně grafické komponenty. Aby nedošlo k omylu grafickou komponentou rozumím prvek, jenž symbolizuje prováděnou operaci, takže na analogie např. s ActiveX prozatím pozapomeňte. Nejlepší nápovědou je ukázka "výpisu" (nebo spíše vykreslení) některé z přiložených aplikací, neboť rázem pochopíte, jak je věc udělána. Podrobnějším průzkumem si ověříte, že k dispozici je řada pokročilých příkazů a technik, jen vzhled je netradiční. V této chvíli doporučuji nahlédnout do nápovědy, kde je rovněž velmi dobře popsána reprezentace různých postupů (např. cykly či matematické funkce) v Baltíkovi.

Pokud v souvislosti s výukou programování něco málo pamatujete, neubráníte se jistě nápadné podobnosti s legendárním robotem Karlem. V tomto případě bych Baltíka rozhodně nechápal jako plagiát, ale spíše jako potvrzení úspěšnosti této pomůcky při výuce. Baltík na těchto principech staví, a díky svým dalším možnostem je výrazně rozšiřuje a posouvá k praktické použitelnosti, neboť s jeho pomocí můžete sestavit opravdu smysluplnou aplikaci. Otázkou je, zda by si programovací režim nezasloužil jakýsi "překládací" nástroj, jenž by obrázkovou formu zápisu převedl do ukázky kódu v "klasickém" programovacím jazyce. Tato možnost by byla velmi vhodná pro usnadnění přechodu k "tradičnímu" programování. Úkolem Baltíka však není učit programovací jazyk, ale opravdovou podstatu celého kumštu algoritmizaci. A k tomuto úkolu je velmi dobře vybaven a připraven.

SGP Baltík 3.0 CZ pro Windows

koncepce výuky

praktická použitelnost

nápověda

Producent: SGP SystemsŽánr: grafická výuka programování

Jazyk: český

OS: Windows 9x

Cena: 1 260 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: SGP Systems, s. r. o.

L. Janáčka 180, 686 01 Uherské Hradiště

TS Český jazyk I. a II.

Na otázku, který z produktů multimediální scény patří mezi nejprodávanější, byste asi i při neznalosti faktů instinktivně zamířili mezi hry, případně z kategorie výukových na učebnice angličtiny. Velkým překvapením tedy může být, že mezi nejúspěšnější tituly se zařadila i pomůcka pro výuku rodného jazyka firmy Terasoft, a protože se produkt dočkal po delší úspěšné "kariéře" verzí 1.0 a 1.5 nové verze 1.5, podívejme se na něj blíže.

Obsah titulu je dostatečně zřejmý z názvu, dodejme, že cílovou skupinou jsou především žáci základních škol, v jejichž "osnovách" je probíraná látka zařazena. Uživatelské rozhraní je, pokud znáte jiné produkty Terasoftu, standardní, tedy přehledné a snadno pochopitelné. K výuce a procvičování je připravena nejzákladnější gramatická látka, jejíž obtíže některé z nás pronásledují dodnes, jako např. vyjmenovaná slova, pravopis "s/z", pravopis "i/y", používání "ě" či psaní velkých písmen.

Velmi úspěšný titul se dočkal v nedávné době také svého pokračování v podobě produktu s pořadovým číslem dvě. Výuka byla rozšířena o další témata, jakými jsou větné rozbory či určování mluvnických kategorií podstatných jmen, přídavných jmen a sloves. Studijní a procvičovací materiál tak doznal značného rozšíření a samozřejmě výrazně zvýšil hodnotu produktu.

Za velkou přednost výuky považuji průběžné vysvětlování a zdůvodňování gramatických jevů, takže i při správně zvolené odpovědi při testování se vám dostane výkladu. Doceníte to např. při opakovaní po delší době, kdy již úkoly řešíte spíše intuitivně a princip je zapomenut. Dalším kladem je opravdu velký rozsah studijní a testovací látky aplikace poskytují ne desítky, ale stovky příkladů, jež se vám rozhodně po první půlhodině neokoukají, takže tituly mohou skutečně dlouhou dobu plnit svou výukovou funkci. Jsem přesvědčen, že děti se jeho používáním dříve naučí problému rozumět, než testy mechanicky úspěšně procházet na základě prostého zapamatování stále se opakujících příkladů. Velmi užitečná je rovněž možnost nastavení přesnějších parametrů při výuce, jimiž lze ovlivnit rozsah práce a podrobně selektovat tematiku učební látky.

Pokud se na Český jazyk od Terasoftu podívám pohledem potenciálního rodiče, s klidným svědomím jej vřele doporučuji. Přesně vím, kdy jsem tato témata zapomněl, a stejně tak jsem si vědom, že bych látku svým případným dětem dnes již jen těžko vysvětloval. Nechcete-li své potomky odbýt a nejste si jisti znalostmi, pak si určitě alespoň vyzkoušejte demoverzi z našeho CD. V postavení pedagoga již není její význam tak jednoznačný zde bych upřednostňoval osobní výklad a procvičování jinou formou, ale přesto produkt nabízí dobré možnosti i pro toto použití. Těžiště jeho využití však jednoznačně vidím při domácím procvičování.

TS Český jazyk I. a II.

rozsah látky

jednoduché ovládání

nenáročnost na systém

Producent: Terasoft

Žánr: výuka češtiny

Jazyk: český

OS: Windows 3.x, 9x

Cena: 600 Kč + 5 % DPH (za každý díl)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s.

Vísecké nám. 1280

268 01 Hořovice

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA

c00p0177

Druhá světová válka jakožto nejkrvavější, nejrozsáhlejší a všeobecně nejhorší válečný konflikt v historii lidstva je poměrně dobře dokumentována na stejnojmenném dvojcédéčku. Základní fakta o této ne zrovna hvězdné etapě lidské existence si leckdo pamatuje ze školních lavic. Podrobnější pohled optikou spojenců (zejména Britů a Američanů) nabízí něco trochu odlišného než interpretace ze starších učebnic dějepisu.

Celá aplikace je rozdělena na několik navzájem provázaných dílů. Nejdůležitější (podle mého mínění) je základní výuková část. Jedná se vlastně o dokumentární film, který divákovi poskytuje obraz nejen o průběhu vlastní války, ale i historicky příbuzných obdobích. Dozvíme se tak, jaké byly nejdůležizější stimuly pro vznik neměckého fašismu, data a význam smluv uzavřených před válkou i během ní. Nechybí ani údaje o nejdůležitějších osobách, které se vryly do dějin svým působením za světové války. Takovýto dokument přinese pozornému a trpělivému posluchači spoustu kvalitních informací.

Protože ale málokdo vydrží sledovat soustředěně proud faktů po delší dobu, je vhodné si některé údaje probrat osamoceně. Proto je zde přístup do databáze možný i podle různých kritérií. Je možno procházet historií války z pohledu významných bitev, stejně jako chronologicky řazených údajů, které umožní udělat si přesnější obraz v někdy nepřehledných dějstvích hrůzného divadla posledního celosvětového konfliktu. Nechybí ani faktografické údaje např. z oblastí valečné medicíny nebo používané výzbroje a výstroje. Tato část patří mezi dobře propracované, ačkoliv je poznamenána tak trochu zemí původu softwaru (je zde např. zmíněna jen trojice sovětských letadel, několik japonských, zbytek tvoří letadla západních spojenců).

Jinak je celé prostředí aplikace poněkud ponuré, jak je konečně vidět z obrázku. Ovládání je jednoduché a nebude činit nijaké problémy. Koneckonců jak je naznačeno výše, lze vše zhlédnout najednou v jednom filmu. Aby ale bylo možno od počítače vstát a třeba ho i vypnout (což se v mém případě děje velmi zřídka), je zde zapracována možnost pokračovat v místě, kde minule film skončil velmi užitečné, myslím. Trochu zklamáním je grafické provedení, ale obrázky jsou tak jako tak povětšinou černobílé, nebo pouze ilustrativní. Hlavní je ovšem dobrá kvalita mluvených komentářů i textových informací.

Pro zájemce o zmiňované období lidské historie je toto dvouCD rozhodně zajímavým počinem. Uplatnění by jistě našlo i ve školách jakožto zajímavý studijní materiál.

Dovolil bych si ještě malou poznámku: aplikace se pod Windows 98 chovala poněkud podivně (je zmíněno v dokumentaci), ale to je možná způsobeno mojí instalací tohoto operačního systému.

Druhá světová válka

přehledné a hodnotné informace

zmínění souvislostí

ponuré prostředí

Producent: Marshall Media, česká lokalizace JIMAZ, s. r. o.

Žánr: multimediální encyklopedie

Jazyk: česky

OS: Windows 3.x, 9x

Cena: 990 Kč (bez DPH)

K recenzi poskytla firma: JIMAZ, s. r. o.

Heřmanova 37, 170 00 Praha 7

www.jimaz.cz

CESTA ČASEM DO ROKU 1900

Nejedná se o závratný vynález stroje času s pokusem o změnu historie. Jde o velmi pěkně zpracovanou retrospektivu do sto let vzdálené minulosti, kde se můžete seznámit s dobovými materiály a reáliemi Čech, Moravy a Slezska v období existence Rakouska-Uherska. Obsaženy jsou materiály takřka ze všech oblastí tehdejšího (a v mnohém vlastně i dnešního) života. Počínaje domácností, přes několik článků o policii, armádě, poště, hasičích, anebo třeba o Sokole.

Podle kategorií lze pak zjišťovat, jak zněl zákon například o policii (lépe řečeno o četnictvu). Velmi zajímavý oddíl je věnován stavu technického pokroku. Jsou zde zobrazeny takové vymoženosti, jako třeba automobil nebo (považte!) motocykl. Navíc doprovodné texty jsou zhusta psány jazykem dobovým, který má zvláště dnes pro čtenáře svoji krásu. Celkový vzhled a právě použitý jazyk pak vytvářejí atmosféru začátku dvacáteho století.

Dobové materiály jsou zajímavé i z hlediska čistě faktického (nejen pokochání jazykem a grafickou úpravou listin). Lze se tak dozvědět, že už tehdy město Praha končilo účetní uzávěrkou skoro čtrnáctimilionovou ztrátou, a v důsledku toho nemělo na údržbu komunikací a kanalizační sítě. No prostě informace k nezaplacení.

Ale zapomněl jsem se zmínit, že do roku 1900 se cestuje hned na dvou stříbrných kotoučích. Na jednom se nachází výše zmíněný historicko-kulturně-politický přehled, druhý disk nabízí kompletní ročník Národních listů, což byl česky psaný deník za šest haléřů (ranní vydání) nebo dva haléře (odpolední výtisk). Je rozhodně zajímavé, co se tehdy psalo, co hýbalo mediální sférou tehdejší doby. Aby bylo možno se lépe zorientovat ve výtisku, lze použít funkci Kamelot, kde jsou názvy nejdůležitějších článku vyvolávány virtuálním prodavačem.

Program má (podle mne) velmi dobrou atmosféru. Co se mi ještě líbilo, je naprostá jednotnost ovládání všech částí aplikace, takže práce s ní je skutečně jednoduchá. Rovněž kvalita fotografií je velmi dobrá a jejich počet je také zajímavý. Možná by neškodilo pořídit soudobé fotografie ze stejných míst jako před sto lety, aby bylo možno srovnávat vývoj např. pražské aglomerace. Lze doporučit každému zájemci o historii, ale i těm, kteří se chtějí dozvědět nějakou zajímavost z doby před sto lety.

Cesta časem do roku 1900

zpracování

ovládání

Producent: Multimedia ART

Žánr: encyklopedie

českých zemí před sto lety

Jazyk: česky

OS: Windows 9x

Cena: 590 Kč

K recenzi poskytla firma:

Multimedia ART, Kamenická 4, Praha 7

www.cestacasem.cz

§§§§§


Windows 2000 naostro! Microsoft Windows 2000

Jan Povolný

c00p0194

Přesně 22. února roku 2000 byla v Pražském veletržním paláci uvedena oficiálně na český trh nová Windows 2000. Vzhledem k rozsáhlému testování jste se možná někteří setkali s jednou z beta-verzí jak vypadá verze finální se pokusím nastínit v této recenzi. Jelikož již v srpnovém PC WORLDu proběhlo malé preview obsahující celkem podrobný popis novinek a funkcí, zaměříme se nyní spíše na praktičtější zkušenosti, případně změny provedené od poslední beta-verze.

Verze dostupné na našem trhu

Windows 2000 jsou na český trh dodávána celkem ve čtyřech modifikacích lišících se hlavně způsobem nasazení. První z nich je verze Professional, určená zejména pro použití na firemních klientských stanicích, nebo pro mobilní a domácí počítače. Tato verze je schopna slušného běhu i na "pouhých" 64 MB paměti RAM a pomalejších procesorech. Součástí verze Professional je i MS IIS 5.0 (a další), přestože vám ho samotná instalace do počítače nenakopíruje. Druhou modifikací je verze Server, určená zejména pro menší podnikové sítě, které vystačí s maximální podporou čtyř procesorů. Hardwarová náročnost je v tomto případě přímo úměrná počtu služeb, jež budete na daném serveru provozovat, nicméně jako rozumné minimum bych viděl alespoň 96 MB paměti RAM. Třetí modifikací je verze Advanced Server, rozšiřující schopnosti serveru o podporu až osmi procesorů a podporu velké fyzické paměti RAM. Advanced server by měl postačit i pro velké podnikové sítě pracující s databázovými systémy, nechybí podpora clusteringu a load balancingu. Poslední, nejdražší a nejvýkonnější modifikací je pak Datacenter Server, určený pro nejnáročnější aplikace. V základním balení podporuje až 16 procesorů (po speciální hardwarové úpravě až 32) a velikost fyzické RAM až do 64 GB. Tato verze je přímo optimalizovaná pro data warehousing, nebo vědecké simulace a výpočty náročné na pamět a procesorový čas (a měla by obsahovat i příslušný software).

Instalace

Instalace je velmi podobná instalaci Windows NT 4.0, probíhá bez chyb a zvládne ji bez problémů i méně zkušený uživatel (u verze Professional). Podle typu instalace si vezmou nová Windows na vašem disku od 500 MB do řádově jednoho gigabytu místa. Vylepšena byla podpora plug and play, Windows 2000 bez problémů objeví vaší zvukovou či akcelerační 3D grafickou kartu (u mne docela nový čip TNT2 Vanta). Windows podporují i nové standardy, jako je USB nebo Firewire. Nechybí ovladače pro nejrůznější DVD mechaniky. Podpora SCSI řadičů a řadičů diskových polí je samozřejmostí. Pokud instalujete přes starší Windows 98, máte možnost zachování dualního startování obou systémů pomocí přehledného správce. Můžete samozřejmě instalovat jak na NTFS, tak i na FAT32, kde ovšem přijdete o některé výhody souborového systému NTFS.

Verze Professional jako klient

Verze Windows 2000 Professional usiluje o nasazení do dvou hlavních oblastí. Jednak pro domácí použití, a jednak jako klientská stanice v podnikové síti se stejnojmenným serverem.

Domácímu uživateli přináší nová verze hlavně stabilitu a bezpečnost systému NT. K zahození není ani opravdový preemptivní multitasking. Pro hráče her je zabudováno rozhraní DirectX 7 a nechybí ani podpora Open GL (ve Windows NT nechybí již delší dobu). Internetové požadavky pokrývá balík programů v rámci Internet Exploreru 5.0. Kromě nového vzhledu ikon apod. byla vylepšena i většina průvodců, jež by nyní měli pomoci i naprostým začátečníkům. Velmi příjemnou novinkou je rozšíření funkcí Power Managementu o možnost Hibernate, donedávna dostupnou jen pro Notebooky. Vylepšený je také systém nápovědy, který je nyní uživateli ještě blíže. Jednoduše řečeno, výhodou Windows 2000 je fakt, že s sebou nesou jak příjemné prostředí pro obyčejného uživatele (pracujícího v Office), tak i např. rozsáhlé možnosti nastavování přístupových práv nebo diskových kvót (oboje jen u NTFS), kterých si takový uživatel ani nevšimne.

Při klientském použití v podnikové síti pak přijde vhod mnoho dalších funkcí, mezi nimiž kralují novinky Active Directory a Intellimirror. První, jako nástupce entéčkovských domén, výrazně usnadňuje správu klientských stanic ze serveru Windows 2000 (např. hromadné řízení přístupových práv, či hromadná instalace libovolného softwaru) a druhá slouží k pohodlné synchronizaci a zálohování dat mezi klientem a serverem, nebo vaším notebookem.

Bohužel verze Professional neuspokojí i přes výše uvedenou podporu hráče her, neboť převážná většina nových her pod Windows 2000 prostě neběží. Zde nezbývá, než počkat na tituly, které již budou s novým systémem počítat. Potěší, že u aplikací je tomu přesně naopak a drtivá většina z nich vám pod Windows 2000 poběží bez problémů.

Verze Server na straně serveru

Na serverovou stranu lze v podstatě zařadit všechny tři zbylé verze Windows 2000. Ty se (jak již bylo řečeno) liší "jen" hardwarovou podporou a programovým vybavením. Samozřejmě jim nechybí nic z toho, co jsem uvedl u verze Professional. Komunikace je založena na protokolu TCP/IP, neschází ani podpora sdílení v sítích MS Network. Správa klientů v síti je řešena pomocí zmíněných "aktivních složek" (Active Directory) a z vlastní zkušenosti mohu prohlásit, že se potom jedná o příjemnou, funkční a jednoduchou činnost. Pomocí Active Directory můžete přímo ze serveru řídit systémovou politiku klientů a instalovat hromadně nový software, aniž byste museli vstávat ze své židle. Serverové služby zajišťuje nová verze IIS 5.0, obsahující standardní sadu internetových serverů a samozřejmě nástroje pro jejich plné využití. Za novinku lze označit nový a funkční telnet server pro dálkovou správu z příkazové řádky. Vzhledem k povaze řízení Windows pomocí grafických dialogů ale nepočítejte s tím, že z příkazového řádku budete ovládat váš server stejně jako to dělají správci UNIXu.

Do konečné podoby byl dopracován terminal server, umožňující běh Windows 2000 a aplikací pro ně i na naprosto zastaralém hardwaru. S dostatečně rychlým (jedním) serverem lze takto ovládat síť asi s 15 klienty (dle některých testů na Internetu). V praxi potom pracujete na stanici s procesorem 486 v náročných NT aplikacích běžících na serveru.

Pro správu serveru máte k dispozici některé nové nástroje, mezi něž patří hlavně Computer Management Console, kde naleznete pohromadě diskového správce, správce externích jednotek, defragmentátor, utilitu Informace o systému, nový Event Viewer, nebo utilitu na správu běžících služeb Component Service Console. Mohu jen dodat, že ve všech se pracuje velmi přehledně a někdy i příjemně (pokud to funguje).

Pro připojení serveru do hybridních sítí nechybí podpora Novel Netware (klient, IPX/SPX protokol), UNIX (přes TCP/IP), Apple a IBM (přes SNA server). Výměna dat je řešena tradičně pomocí ODBC (Open Database Conectivity).

Bezpečnost dat je zajištěna systémem přístupových práv a možností nastavení diskových kvót. Vylepšeny byly dialogy pro správu uživatelů a skupin. Autentifikace je zajištěna podporou Kerberos 5 nebo prostřednictvým public key. Komunikaci s klienty je možné ochránit protokolem IPsec, jako omezující nástroj můžete použít IP Filtering. Pokud komunikují stanice přes Internet, lze ochránit vaše data použitím VPN (Virtual Private Networking) nebo pomocí technologie Internet Company communication.

Shrnuto a podtrženo

Windows 2000 se odvažuji označit za dosavadní vrchol snažení Microsoftu v oblasti operačních systémů. Za dobu používání jsem nezpozoroval výraznější problém, v malé lokální síti s linuxovým serverem a několika stanicemi pracoval bez problémů. Jedná se tedy o stabilní systém, postavený na osvědčených Windows NT a doplněný o podporu multimédií (a později snad i her), které by ho měly prosadit na domácí počítače. Nicméně i Microsoft si je vědom možná zbytečné "dokonalosti" některých částí systému a připravil pro obyčejného uživatele snad už poslední verzi v řadě Windows 9x Millennium release. To samo o sobě poněkud potlačuje snahu prosazení Windows 2000 do všech segmentů trhu, od domácích stanic až po nejvýkonnější podnikové servery.

MS Windows 2000

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o.

Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: 12 500 Kč bez DPH za verzi Professional

Pro vaší firmu

Windows 2000 obsahují mnoho nových funkcí a vylepšení, které by měly přimět správce sítí k jejich instalaci na úkor alternativních síťových OS na bázi UNIXu (nyní se žene do popředí Linux s kvalitní komerční podporou, a oproti Win2000 i relativně nízkou cenou). Výhodou je podpora nového hardwaru a technologií, lepší správa sítí pomocí Active Directory, Intellimirror, větší stabilita systému a podpora multimédií. I přes rozsáhlé beta-testy se ale Windows 2000 nevyvarovala chyby hned po vypuštění a na stránce Windows Update můžete nalézt první critical update doplněný o krátký servispack, týkající se kompatibility se staršími aplikacemi. Proto lze konstatovat známou skutečnost, že jen čas ukáže, zda je nový systém lepší a zda se skutečně vyplatí finančně náročný upgrade softwaru i hardwaru.

§§§§§


Knihy


MS Office 2000

Jaroslav Poláček

c00p0178

Word 2000Autoři: Michal Palas, Jan Pechar

Počet stran: 140

Doporučená cena: 89 Kč

Excel 2000

Autor: Josef Hradský

Počet stran: 120

Doporučená cena: 99 Kč

Publisher 2000

Autor: Josef Pecinovský

Počet stran: 118

Doporučená cena: 118 Kč

Access 2000

Autor: Slavoj Písek

Počet stran: 115

Doporučená cena: 99 Kč

Outlook 2000

Autor: Rostislav Zedníček

Počet stran: 115

Doporučená cena: 99 Kč

Vydavatelství: Grada, Praha 1999

V první řadě musím na tomto místě čtenářům vysvětlit a nakladatelství Grada se omluvit za nadpis této recenze. Ve skutečnosti oficiální řada knih Microsoft Office neexistuje, respektive toto není napsáno v tiráži. Na druhou stranu jednotlivé knihy o produktech MS Office 2000 si nesou několik společných znaků, z nichž nejvýznamnějším je společná grafika na titulní straně v podobě číslovky 2000. Z toho důvodu jsem si dovolil recenzované tituly zařadit do jedné větší skupiny a doufám, že mi tento logický krok nebude vyčítán.

Edice Snadno a rychle má na českém trhu již své tradiční postavení. Je určena všem těm, kdo se s programy seznamují, začínají a nemíní se hned pustit do několikasetstránkových podrobných manuálů, pokud hodlají například vytvořit dopis ve Wordu. Edice je charakteristická několika rysy. Především nižší cenou, ze které se dají odvodit i další vlastnosti knížek malý počet stran, brožovaná vazba, dále dostatečně podrobným obsahem a rejstříkem, jenž usnadňuje jednorázové používání knihy. Vzhledem k rozsahu, který se pohybuje většinou těsně nad stem stran, nemají autoři příliš mnoho místa na experimenty. Jejich knihy musí být napsány hutně, ale přesně, s minimem terminologických překážek, aby je začátečník "skousnul". Největší problém je poněkud stranou. Spisovatelé si musí zvolit, které z mnoha funkcí poctí svojí pozorností, které z možností programů začátečníkům ukáží a které zatají. Tito učitelé také nepřímo rozhodují o oblíbenosti programů, protože špatně napsaná příručka může nezkušeného uživatele přesvědčit o naprosté nevhodnosti programu k jeho zamýšlené práci. Jinak řečeno, považuji manuály pro začátečníky za mnoha směrech obtížnější nejen pro autora, ale i pro nakladatelství. Výše označené recenzované tituly jsem hodnotil právě z těchto naznačených hledisek, s úhlem pohledu zaměřeným na zákazníka.

Všech pět knih dodržuje vnitřní konvenci edice Snadno a rychle, akceptování piktogramů jako je vztyčený ukazováček, usměváček a podobně pomůže k orientaci ve všech manuálech této řady. Na druhou stranu formalizováním značek dochází i k situacím, že jednotlivé tituly nedisponují danou značkou. Několik autorů se rozhodlo, že nebude "děsit" svoje čtenáře katastrofickou bombičkou, takže ji lze nalézt pouze v legendě, naopak jiní zvolili odlišný způsob psaní a tímto symbolem vybavili svoji knihu více než hojně. V každém případě lze doporučit postupovat s rozvahou a číst různá upozornění programu, nikoliv je "odklepávat" klávesou Enter.

Další obecné doporučení při samostatném výběru knihy se týká jejich úvodu. Čtěte úvod, protože Grada poskytla svým spisovatelům prostor na začátku, aby svoji knihu prezentovali. Těchto několik stránek mnohdy o celé publikaci, a hlavně o postoji a zodpovědnosti pisatele řekne více, než si autoři sami myslí.

Poslední poznámka se týká obecného vyznění těchto knih. Nakladatelství zvolilo pro každou knihu jiného autora, vyhnulo se tak jisté uniformitě a upřednostnilo tak různé informační naladění publikací.

Nyní již k jednotlivým titulům.

Word 2000 je nejobsáhlejší publikací. Poněkud zavádějící je úvod, kdy autoři nespecifikovali verzi Windows, ale při jednotném požadavku na Word 2000 a Windows je jasné, že se musí jednat o verze 95/98/2000. Doporučují také četbu s počítačem, tj. průběžné ověřování (učení se) navrhovaných postupů. Informačně je tato kniha pro začátečníky dostačující, obsahuje i informace, které jiné edice vůbec nezmiňují. Postup při čtení nečiní problémy, protože základní pojmy jsou dostatečně vysvětleny, dokonce jsem se setkal s definicí souboru, na niž mnozí zapomínají, protože jde o "samozřejmost". Své místo dostaly i programové součásti jako je WordArt a další. Word 2000 je formalizovanou, leč kvalitně zpracovanou a užitečnou knihou s množstvím informací, které jsou i začátečníkům "naservírovány" v dostatečně srozumitelné podobě.

Excel 2000 je příkladem knihy, jež dostatečně vysvětlí základní pojmy a dovede uživatele ke kýžené tabulce nebo grafu, ale zároveň se Josefu Hradskému podařilo i určitým způsobem navnadit budoucího uživatele k dalšímu studiu (nebo zakoupení knih z nakladatelství Grada). Neomezil se pouze na základní postupy, ale naznačil i využití programu pro sofistikované tabulky (zmínil použití kontingenčních tabulek). Knížečka obsahuje množství základních postupů práce s buňkou, které by v silnější knize mohly zaniknout a které výrazně usnadňují práci. Stejně jako předchozí Word 2000, i Excel 2000 obsahuje popis použití nových postupů Office 2000, to jest multischránky s dvanácti různými objekty a nových dialogových oken pro ukládání a otevírání souborů.

Outlook 2000 na rozdíl od svých kancelářských bratrů prošel zásadnější přestavbou. Jeho vylepšení se díky nové součásti "deník" dostala i do tak základních příruček jako je Outlook 2000 Rostislava Zedníčka. Autor si zvolil rozvrstvení knihy, jež odpovídá základním součástem Outlooku 2000. V základní podobě se věnoval každé součásti a uvedl příkazy a postupy, jež pomohou v základním nastavení a práci s Outlookem. Na závěr věnoval několik stran exportu dat do jiných aplikací. Kniha zcela jistě nepokryje všechny dovednosti, které Outlook umí, ale pro začátečníky a první orientaci je vhodnou příručkou.

Publisheru 2000 se ujal jeden z již vyzkoušených autorů nakladatelství Grada Josef Pecinovský. Jak sám píše v úvodu knihy, napsal manuál na DTP program z balíku Office 2000 a začal s vysvětlováním, co to je DTP a jak se liší od známějšího Wordu. Tato důkladnost a snaha přiblížit výhody Publisheru 2000 běžnému uživateli provází celou publikaci. Autor má zkušenosti s psaním manuálů Publisheru starších verzí, a tak i tento svazek nese punc zkušeného průvodce. Občas menší popisnost je zřejmě způsobena omezením počtu stran v edici Snadno a rychle a je rizikem, které si nese čtenář, pokud investuje do levné knihy. V knize mi pouze chyběla informace, jakým způsobem funguje přenos publikací do HTML kódu, což zrovna u tohoto typu programu považuji za důležité. I přes tento nedostatek lze tento manuál začínajícím pracovníkům v kanceláři doporučit.

Access 2000 je databázový program a jako takový podle mého názoru klade vyšší nároky na uživatele, o čemž také svědčí jeho zařazení do nejrozsáhlejší verze Office 2000. Ve své podstatě ale může velmi usnadnit práci, pokud uživatel ví, kde Access uplatnit. Slavoj Písek se zhostil nejednoduchého úkolu přiblížit tento program na příkladech, vysvětlit, co to jsou relace a další pojmy. Na rozdíl od předcházejících knih ve své práci věnoval i dostatečný prostor využití Accessu na Internetu. Osobně považuji tuto publikaci za náročnější než ostatní, ale domnívám se, že velká část tohoto zjištění je založena na náročnosti programu samotného.

Všechny popsané knihy z části odrážejí filosofii MS Office 2000 využití mnoha automatizovaných pomocníků styly počínaje a pomocníkem konče, které pomohou rychle, profesionálně a pohledně vytvořit žádaný soubor. Díky tomuto přístupu a pro malé procento nepřesností lze celou řadu jako celek začátečníkům vřele doporučit. Word a Excel 2000Jaroslav PoláčekWord 2000Autor: Martin KořínekPočet stran: 216

Doporučená cena: 119 Kč

Excel 2000

Autor: Martin Kořínek

Vydavatelství: KOPP, České Budějovice 1999

Počet stran: 168

Doporučená cena: 119 Kč

Nakladatelství KOPP zvolilo pro nejnovější řadu manuálů ke kancelářskému balíku MS Office 2000 poněkud jinou strategii než konkurenční Grada. Svěřilo napsání dvou základních manuálů k Wordu a Excelu jednomu autorovi, knihy dotovalo větším počtem stran, a to za poměrně příznivou cenu.

Obě publikace mají podle slov autora sloužit nejenom začátečníkům, ale i těm, kteří přecházejí na Office 2000 z nižších verzí. Bohužel, s tímto tvrzením nemohu souhlasit. Obě dvě knihy ve srovnání s obdobnými manuály jiných nakladatelství prokazují jeden základní aspekt, a tím je podrobný popis základních úkonů s programy bez zaměření se na nadstavbové prvky, které usnadňují práci především s velkým objemem dat, tedy při zpracovávání dlouhého textu nebo při práci s velkými tabulkami.

V případě programu MS Word 2000 autor sice postupuje od píky a postupně vysvětluje základní formátování, ale v jeho pojetí je kladen malý důraz na práci se styly, jež zvláště při zpracování delšího a členitého textu zásadně usnadňují práci. Pokud bych se vžil do situace začínajícího uživatele, pak mi chyběl pregnantnější popis pojmu "oddíl" a možnosti jeho využití. Také na průvodce nových dokumentů by mohl být podle mého názoru kladen větší důraz. Coby uživatel starší verze Office 97 jsem se, bohužel, z této knihy nedozvěděl takřka nic nového, navíc nové prvky nejsou v textu označeny. Zmínku si zaslouží práce s Wordem 2000 pro tvorbu WWW stránek. Tomuto postupu je věnováno přiměřené místo, a na rozdíl od jiných manuálů dává vyniknout nové síle Wordu 2000 na tomto poli.

Popisovaný Word 2000 bych doporučil těm uživatelům, kteří začínají s textovým editorem, ale s upozorněním, že pokud budou využívat tento program jako jistou nadstavbu psacího stroje, tak nedosáhnou výsledků, které jim jsou nabízeny. Práce s počítačem totiž vyžaduje poněkud jiný přístup k samotnému zpracování textů.

Mé výhrady ke knížečce o Excelu 2000 jsou podobného ražení. Pokud chcete využívat možností Excelu pro jeho primární funkci, tedy pro tvorbu tabulek a grafů, tak zřejmě budete spokojeni. Autor se velmi podrobně věnuje základním operacím. Poněkud jsem postrádal popis nových možností multischránky, zvláště když se v manuálu o Wordu 2000 Martin Kořínek tomuto tématu věnoval. V oblasti databází zmiňuje sice jisté možné filtrování záznamů, ale již nepřináší údaje o práci s kontingenčními tabulkami, které, pokud již databáze zmínil, považuji za podstatnou součást Excelu. Možná by bylo vhodnější připojit tyto údaje namísto popisování možností WordArtu, jehož využití bude přeci jenom asi někde jinde.

Domnívám se, že cílem recenze je konstatovat, zda se autorovi podařilo splnit cíl, který si na začátku knihy vytýčil. V tomto případě tedy napsat knihu pro začínající, ale i pokročilejší uživatele, jež přecházejí ze starších verzí MS Office. Martinovi Kořínkovi se toto zdařilo dle mého názoru pouze částečně. Podal zevrubný výklad pro začátečníky, v němž rezignoval na složitější, ale také rychlejší postupy, ale pochybuji, že jeho dvě knihy řeknou něco nového těm, kdo již mají oba programy trochu v krvi. HTML pro začátečníkyJaroslav PoláčekAutor: Miroslav MildaVydavatelství: Kopp, Praha 1999

Počet stran: 112

Doporučená cena: 89 Kč,

disketa 69 Kč

Na trhu s počítačovou literaturou se objevil další počin, který je určen tak těžko specifikovatelné skupině čtenářů jako jsou začátečníci. V tomto případě se pod slovem začátečník skrývá osoba, která sice programovat WWW stránky neumí, ale na druhou stranu je obeznámena s terminologií, a problémy ji nedělá základní orientace na Internetu.

Pokud tedy splňujete tyto předpoklady, chcete si napsat WWW stránku a nevíte jak, a navíc vás nebaví neustále stahovat nějaké návody z Internetu (chcete mít základní sumář pro programování neustále po ruce), nebo nemáte firemní tiskárnu s množstvím inkoustu :-), tak neváhejte. Přehled HTML pro začátečníky je hutným soupisem, pomocí kterého zvládnete vše potřebné k vytvoření velice pěkné stránky. Ke knize si navíc můžete dokoupit disketu, na níž jsou všechny inzerované postupy v elektronické podobě. Ušetříte si tedy zbytečnou práci s přepisováním koster příkladů a můžete hned tvořit s fantazií vám vlastní. Výhrady? Občas nešetrné zacházení s umístěním obrázků v knize snižuje orientaci. Autor má vlastní specifický druh humoru, takže po přečtení příkladů se i zasmějete (někteří z vás). Pozor si dejte na straně 23 a přemýšlejte dopředu, protože jinak byste se nemuseli dostat do prestižní kategorie "bystřejších čtenářů". Úvod je napsán stručně a pouze pro formu, takže jej s klidným srdcem vynechte, konečně, pokud si koupíte tuto knihu, měly byste tyto informace zcela jistě znát.


Linux Praktický průvodce

Michal Pohořelský

c00p0179

Autor: Mark G. SobellVydavatelství: Computer Press, 1999,

Počet stran: 946

Doporučená cena: 745 Kč

Kniha Praktický průvodce operačním systémem Linux se zabývá většinou témat potřebných pro práci s Linuxem. Obsah knihy je kompatibilní s každou distribucí operačního systému Linux.

Celá kniha se skládá ze dvou částí. První část (595 stran) tvoří patnáct kapitol, které vás krok za krokem provedou nejdůležitějšími oblastmi operačního systému Linux.

Druhá část (311 stran) obsahuje hodně podrobný popis 86 obslužných programů operačního systému se spoustou příkladů a čtyři důležité dodatky Regulární výrazy; Nápověda; Emulátory: Spouštění programového vybavení z jiných operačních systémů; Standard POSIX. Pokud již operační systém Linux nebo UNIX dobře znáte, bude pro vás druhá část této knihy výbornou referenční příručkou.

Ve čtyřech úvodních kapitolách (82 stran) je každý začínající uživatel citlivě seznámen se základními principy systému Linux. Postupně se naučí vytvářet, rušit, kopírovat, přesouvat soubory a vyhledávat informace v systému. Zjistí jak je organizována struktura souborů v operačním systémech UNIX a jak může své informace přehledně ukládat. Postupně se také naučí používat obslužné programy pro komunikaci v rámci počítačové sítě (např. pipe, write, talk).

V páté kapitole Příkazový procesor (20 stran) se naučíte přesměrovat výstupy z programů na tiskárnu, terminál nebo do souboru. Rovněž se naučíte používat roury a řešit složitější úlohy přímo z příkazového řádku.

Šestá kapitola Grafická a uživatelská rozhraní (38 stran) je věnována grafickému systému X-Window. Dozvíte se, jak otevírat okna, jak konfigurovat prostředí X-Window a správce oken fvwm.

Sedmá kapitola Práce v počítačové síti a Internet (44 stran) se věnuje počítačovým sítím, Internetu a World Wide Webu. Dozvíte se zde, jak počítačové sítě fungují. Hodně prostoru zabírá popis různých typů počítačových sítí, různých síťové implementací, prostředků pro komunikaci s ostatními uživateli a dalších základních obslužných programů pro práci v síti (telnet, ftp, gopher apod.). Nechybí samozřejmě základní informace o elektronické poště a WWW prohlížeči Netscape Navigator.

Celoobrázkový editor vi byl původně vyvinut jako součást operačního systému Berkeley UNIX. Osmá kapitola Editor vi (38 stran) začíná vysvětlováním základních pojmů a funkcí editoru, a pak jsou zde odstavce věnované pokročilejším technikám editování textových souborů. Na konci kapitoly najdete seznam příkazů editoru vi.

Editor emacs patří mezi stále populárnější nástroje uživatelů Linuxu. Devátá kapitola Editor emacs (53 stran) obsahuje informace o mírně zastaralé 19. verzi a o verzi pro systém X-Window. Dozvíte se zde vše od základů jak používat klávesové zkratky pro zadávání příkazů, jaké jsou vazby mezi klávesou a její odpovídající funkcí a jak se v editoru emacs pracuje s vyrovnávacími pamětmi. Speciální pozornost je věnována metodě vyhledávání řetězců v textu. V systému X-Window se naučíte používat myš k editování a zejména ke kopírování textů. Poslední část je věnována speciálním modům editoru.

Zkušeným uživatelům jsou určeny čtyři následující kapitoly (220 stran), které velmi detailně rozebírají možnosti interaktivního využívání i pokročilého programování výkonných příkazových procesorů Bourne Again Shell (bash), TC Shell (tcsh) a Z Shell (zsh).

Předposlední kapitola Programovací nástroje (41 stran) obsahuje informace o překladači jazyka C a výjimečném programátorském prostředí operačního systému Linux. Najdete zde popis užitečných programátorských nástrojů výkonný program make, systém CVS a systém RCS pro komplexní správu zdrojových souborů.

Poslední 15. kapitola Správa systému (49 stran) vysvětluje některé interní funkce Linuxu. Dozvíte se zde, jaká práva a povinnosti má superuživatel root, jak ukončit a znovu zavést operační systém, jak přidat do systému nového uživatele, nastavit periferní zařízení, zálohovat soubory, kontrolovat integritu souborových systémů a mnoho dalšího. Najdete zde podrobný popis souborového systému a souborů, které obsahují důležité informace z hlediska správy systému.

Samotný text knihy je doprovázen (vedle dodatků) velmi podrobným slovníkem pojmů, vyčerpávajícím rejstříkem a černobílými schematickými obrázky. Celkově jde o skutečně vynikající publikaci, kterou doporučuji všem uživatelům Linuxu.

§§§§§


Excel 97 tipy a triky

Jan Žďárek

c00p0180

Autor: JÖrg SchiebVydavatelství: Grada PublishingPočet stran: 200Doporučená cena: 240 Kč

Na našem knižním trhu je titulů o MS Excelu značný počet. Tato knížka do této skupiny též patří, přesto je od ostatních dosti odlišná. Nepopisuje totiž Excel jako takový, ale od začátku až do konce za sebou následují jednotlivé návody (tipy, chcete-li), jak provádět nejrůznější úkony v tomto programu. Tipy jsou rozděleny do čtrnácti skupin od nejjednodušších činností typu úpravy listů tabulky a přepínání oken až k použití funkcí, tvorbě grafů, tisku, oblíbené kontingenční tabulce až třeba k dynamickým textovým polím i dalším objektům, umožňujícím tabulky a grafy výrazně oživit. Pro vyhledávání je k dispozici podrobný obsah a rovněž stručný rejstřík.

Překlad je kvalitní, všechny obrázky byly vytvořeny v české verzi Excelu. Chyb se v textu objevuje minimální počet, vyskytla se i jedna drobná neshoda obrázku s textem, ale pozornému čtenáři to nezpůsobí potíže.

Lze s jistotou tvrdit, že tato knížka bude velmi užitečná jak úplným začátečníkům pro zrychlení práce s programem, tak i uživatelům zkušeným, kterým se jistě budou hodit zajímavá řešení s použitím různých funkcí nebo méně obvyklé triky při tvorbě a úpravě grafů. Celkem tato kniha obsahuje více než dost námětů pro zefektivnění práce s Excelem 97.


Počítačové sítě a jejich aplikace

Jan Žďárek

Autor: Doc., Ing. Fedor Kállay, PhD., Ing. Peter Peniak, PhD.Vydavatelství: Grada Publishing, 1999

Počet stran: 312

Doporučená cena: 290 Kč

O tom, že počítač nepřipojený do sítě v dnešní době již není plnohodnotným pracovním nástrojem, snad nikdo nepochybuje. Otázkou však i nadále zůstává, jakým způsobem to provést, jakou síťovou technologii zvolit a jak to zařídit co nejefektivněji po všech stránkách. Kladete-li si (nebo jsou--li vám kladeny) tyto a podobné otázky, pak se můžete s důvěrou obrátit na knihu Počítačové sítě a jejich aplikace slovenských autorů.

Jelikož kniha je česky a překladatel není uveden, mohu jen hádat, zda překlad provedli přímo autoři (pak oceňuji snahu a nemám námitek), nebo někdo jiný v tom případě se ale dotyčný překladatel mohl trochu více snažit, některé variace slov jsou vskutku pozoruhodné.

Hodnocení formální úrovně knihy zde však nebudu dále rozvádět, protože až na drobnosti je celkem v pořádku. Nesmíte ale čekat nic víc než přesný, podrobný a trochu suchopárný výklad, který je však doprovázen četnými obrázky, tabulkami a diagramy.

Mám-li nastínit její obsah, bude to trochu těžší. Není totiž časté, že by se mi dostala do rukou publikace, která vyžaduje skutečně plné soustředění při četbě. Chci tím říci, že "uživatelský" pohled na sítě byl zcela odbourán a text jde přímo k jádru věci. Kniha zahrnuje velmi ucelený soubor informací o dané problematice a poskytuje odborníkům možnost porovnat vlastní znalosti, opřené o různorodé zdroje, s jednou studnicí koncentrovaných informací, navíc s důrazem na jejich aktuálnost.

Obsah je mimořádně bohatý, proto se musím omezit jen na nejdůležitější témata. V celkem 11 kapitolách naleznete popis obecného modelu architektury počítačové sítě (OSI, SNA, TCP/IP), klasifikace a oblasti aplikace počítačových sítí (pojmy, vývoj, distribuovaná komunikace) a počítačové sítě v informačních systémech (různé typy serverů, architektury host-terminál, file-server, klient-server, multimediální služby). Obsáhlou část pochopitelně tvoří pojednání o normalizovaných počítačových sítích podle ANSI, resp. IEEE 802 (LLC, Ethernet všech možných typů, včetně Fast, Switched a gigabitového, Token Ring, Token Bus, DQDB, FDDI...). K fyzickým strukturám jsou uváděny i příslušné formáty protokolů nižších vrstev dle modelu OSI (fyzická, linková vrstva).

Další obsáhlá část rozebírá snad všechny protokoly vyšších vrstev jen namátkou z nejznámější rodiny TCP/IP IPv4, IPv6, TCP, UDP, ARP, ICMP, včetně aplikačních protokolů jako jsou Telnet, FTP, HTTP, DNS... Ale nejen to, také protokoly spojené se systémem NetWare, SMB, protokoly pro A/V komunikaci H.nnn, API NetBIOS a BSD Socket/Winsock.

Další část knihy je věnována počítačovým sítím v rozlehlých IS typu LAN-to-LAN, RIP, HDLC, Frame Relay, X.25; zvláštní kapitoly jsou vyhrazeny sítím ATM a počítačovým sítím pro globální IS podle ISO standardů (X.400, X.500, EDI ANSI X.12).

Velmi zajímavé je shrnutí možností nasazení sítí v průmyslových aplikacích (MAP, MMS, CAN) a různá firemní řešení (Allen Bradley), a jako chuťovku zde též najdete zmínku o neuronových sítích LON (firma Echelon).

Jelikož firma Corinex je sponzorem knihy, je 11. kapitola věnována popisu implementace LAN/WAN sítě pro Slovenské elektrárny. Domnívám se, že kniha by mohla být prospěšná všem, kdo nějakým způsobem počítačové sítě administrují, projektují či schvalují jejich budování.

§§§§§


04/2003

$$$$$


Novinky


Intel Developer Forum Spring 2003 – ve znamení mobility

Tomáš Bučina

c03p0179

Dvakrát ročně se v Kalifornii uskutečňuje setkání vývojářů a analytiků IT průmyslu, kteří pod taktovkou Intelu diskutují o nových trendech a produktech, jež budou informační technologie ovlivňovat v letech následujících. Také tentokrát, kdy konferenci hostilo slunné San José, byly jednotlivé příspěvky ve znamení pokračujících tendencí směřujících k rozsáhlým bezdrátovým komunikačním strukturám, novým procesorům a řešením, která se dotýkají prakticky všech oblastí IT.

Konvergence IT a spotřební elektroniky

Po velmi zajímavém veletrhu CES, který se týkal prakticky jen spotřební elektroniky, ukázalo také IDF, jakým směrem se bude dále vyvíjet funkce počítačů v domácnostech. Dávno pryč jsou ty nudné šedé krabice, které samostatně stojí kdesi v rohu místnosti. Dnes je PC považováno za nejdůležitější a integrální součást domácí elektronické výbavy. Je centrem, kde se zpracovávají pořízené fotografie, kde se stříhá natočené video, dovoluje velmi úzce spolupracovat s ostatními zařízeními. Demonstrováno bylo například bezdrátové spojení mezi počítačem a televizí vše pod taktovkou Windows XP Media Center a s využitím speciálního koncového bodu sítě 802.11b. Počítač v tomto případě pracoval jako videorekordér, umožňoval time-shifting, tedy pozastavení aktuálně vysílaného programu a jeho zpožděné pokračování a všechna dat z počítače do televize i zpět proudila bezdrátově, po WiFi. Není to ještě vize pro letošní léto, ale příslušné produkty, které by tento systém podporovaly, se už na trhu postupně objevují.

Velmi zajímavým konceptem byl Newport nový počítač na rozhraní Tablet PC a notebooku s velmi rozsáhlými možnostmi komunikace, vybavený všemi typy drátového i bezdrátového připojení. Více se o této myšlence dočtete v následující sekci.

A konečně to, co snad bude lákat běžné uživatele nejvíce koncept Powersville pro rok 2004 obsahuje mimo nejnovějších technologií a tedy i maximálního výkonu také důraz na malé rozměry a velmi tiché provedení skříně. Snad se tedy můžeme těšit na opravdu nehlučné a velmi výkonné počítače i v domácnostech.

Komunikace vždy a všude

Jedno z důležitých témat, které prorůstalo celou konferencí, byly komunikace za všech okolností. Myšlenka klientů, jež jsou trvale připojené k internetu a umožňují tak uživateli komunikovat a být ve styku s okolím v práci, ve městě i v přírodě, není úplně nová. Ale teprve masivní rozšíření pokrytí GSM signálem s datovými přenosy GPRS, raketově rostoucí nabídka veřejných bezdrátových hot-spotů a konečně i nabídka WiFi komponent pro budování vnitřní wireless infrastruktury dávají šanci na její uskutečnění.

Intel má pro tyto klienty, ať už jde o klasické notebooky, Tablet PC, PDA či Smart Phones, vlastní řešení centrální jednotky a v řadě případů se i významně podílí na tvorbě obecných standardů, podle kterých se dále formují vlastnosti konkrétních produktů. Všechny ale spojuje možnost bezdrátové komunikace především WiFi cestou. Právě norma IEEE 802.11 ve všech variantách písmen od "a" až po "i" je dnes jednoznačně mainstreamovým řešením, které láká vývojáře nejen kvůli poměrně laciné implementaci, ale také pro svou softwarovou kompatibilitu se stávajícím Ethernetem. Jednotlivé podnormy pak reprezentují iniciativy zjednodušující používání pro koncového uživatele (např. 802.11d automaticky využívající legální kanály podle země použití, 802.11d zlepšující přenos stramovaných médií, 802.11h automaticky přelaďující na lepší kanály) anebo přidávají důležité funkce, které v původní implementaci chyběly (např. 802.11g s rychlostí 54 Mb/s, 802.11i zvyšující bezpečnost, 802.11F pro komunikaci mezi dvěma access pointy).

Trvale připojené klientské stroje si také vynucují řešení problému s IP adresami, které jsou základní adresou počítače v síti Ethernet. Jde totiž o to, že pohybuje-li se zařízení, dochází k jeho přelaďování na jednotlivé WiFi hot-spoty, případně i k připojení prostřednictvím GPRS, avšak jednotliví poskytovatelé síťové konektivity mohou mít, a na různých místech na světě i mají rozdílné prostory, ze kterých poskytují připojeným klientům IP adresy. Na druhou stranu mnoho softwaru si není schopno poradit se situací, kdy se během komunikace IP adresa počítače změní. Proto si tento problém vyžádá ještě další vývoj, který se bude nést buď směrem k přepracování struktury internetu, kdy jedno zařízení bude mít svou navždy pevnou IP adresu, nebo naopak půjde o adresy variabilní, avšak software už bude připraven být stále připojen či komunikovat i v případě, že dojde ke změně IP adresy počítače.

Právě frekvence 2,4 GHz, na které pracují WiFi, se ale nepříjemně kryje s frekvencí technologie Bluetooth, takže při jejich současném užívání v jednom zařízení dochází k rušení a kvalita přenosu tak velmi trpí. Také k řešení tohoto problému byla ustanovena speciální norma 802.15.2, a jak jsme se mohli v praxi přesvědčit, funguje velmi dobře. Stojí totiž na principu, že jednotky Bluetooth a WiFi v zařízení spolu komunikují a předávají si informaci o tom, na jakém kanálu pracují, resp. které kanály jsou ještě volné pro použití. A právě koexistence všech komunikačních forem je jedním ze stavebních kamenů wireless části platformy Centrino.

Centrino a procesory

Velká pozornost byla pochopitelně věnovaná Centrinu. Ačkoliv bude tento soubor spolupracujících komponent uveden až na CeBITu v polovině března, je už nyní zcela jasné, že Intel musel do celého projektu investovat enormní objem práce. Výsledek ovšem stojí za to. Podařilo se vytvořit nízkopříkonový procesor Pentium-M, čipovou sadu Intel 855 a bezdrátové karty Intel Pro Wireless 2011, jejichž spolupráce dává notebooku možnost pracovat při vysokém výkonu dlouho z akumulátorů a současně maximálně těžit z bezdrátového připojení WiFi. Centrino ale nebude platformou pouze pro klasické notebooky, nýbrž Ultra Low Voltage varianty Pentia-M ocení i uživatelé subnotebooků a Tablet PC zařízení.

Z neveřejných informací je navíc patrné, že Intel hodlá Centrino masivně tlačit do všech oblastí notebooků a zcela jím nahradit už poměrně zastaralá mobilní Pentia III a Celerony s jádrem Tualatin. Na druhé straně, mobilní Pentia 4 pak uživatelé zřejmě opustí záhy sami, neboť jejich výkon bude stejný či dokonce horší než Pentia-M v Centrinu, zatímco výdrž při práci z akumulátorů bude neporovnatelně lepší. Anand Chandrasekher, viceprezident Intelu a generální manažer Mobile Platforms Group, hovořil o více než 5 hodinách výdrže, ale faktem zůstává, že nedokázal specifikovat, zda šlo o nějaký renomovaný test akumulátorů, nebo o zvlášť dobře nasimulované provozní podmínky. V každém případě to ale bude rozhodně mnohem déle, než kolik dnes vydrží zhruba stejně výkonné notebooky s Pentiem 4-M a zřejmě také více, než jaká je výdrž mobilních Celeronů s jádrem Tualatin. Chandrasekherova keynote se také dotkla následníka Pentia-M, jehož kódové jméno je Dothan, který by měl přinášet zmenšení výrobního procesu na 90 nm a plné využití 300mm wafferů. Výsledkem bude tedy další snížení energetické náročnosti, možnost lepšího frekvenčního škálování, a také nižší spotřeba křemíku a tím i výrobní náklady.

Z dalších procesorů jsme se dočkali také několika detailnějších informací o čipu s kódovým označením Prescott, který by měl ve 4. kvartálu nahradit Pentium 4 s jádrem Northwood. Ještě před jeho uvedením však bude na trhu Pentium 4 se systémovou sběrnicí na 800 MHz, které budou podporovat také čipové sady i865 (Springdale) a i875P (Canteerwood), uvedené v prvním pololetí.

Prescott bude první čip postavený na 90nm technologii výroby a jeho limitní frekvencí by mělo být zhruba 5 GHz, přičemž startovat by měl na 3,2-3,4 GHz. Výhodou bude rozhodně 1MB L2 cache přímo na čipu, lepší Hyper-Threading (HT2), a řada drobných vylepšení souvisejících s vyrovnávací pamětí. Mimo architektury čipu Intel radikálně vylepšil i výrobní proces, který nyní dovoluje lépe škálovat frekvenci, a přidá i 13 nových instrukcí, jež se budou týkat správy Hyper-Threadingu, komplexní aritmetiky či kódování videa. Intel zatím nebude přecházet na technologii výroby SOI, neboť ze standardního výrobního procesu je schopen vytěžit dostatečné možnosti škálování.

Také mobilní procesory XScale pro embedded systémy, PDA či Smart Phones jsou u Intelu velmi významnou komoditou. Dokazuje to nedávné uvedení čipu PXA800F (Manitoba), který v sobě integruje výkonné jádro XScale, flash paměť Intel Strata, SRAM paměť a nezbytné části pro GSM/GPRS komunikaci. Další produkty rodiny XScale (PXA26x) budou určeny ještě více pro PDA a jejich vysoký výkon dovolí provozovat jednak náročné korporátní aplikace, a pak také přehrávat video ve vysoké kvalitě.

PCI Express sběrnice budoucnosti

Všechny hlavní sběrnice v počítači už postupně dosluhují. AGP 8x je zřejmě poslední inkarnace oblíbeného portu pro grafické karty, 32bitová PCI na 33 MHz je na hranici svých sil v případě použití disku Serial ATA a například karty pro zachytávání videa, mezi north bridge (paměťovým kontrolérem) a south bridge (kontrolérem periferií) čipové sady jsou nataženy proprietární a obtížně škálovatelné spoje. Do této situace přichází PCI Express (dříve 3GIO) se svým sériovým spojením, možností sdružovat kanály do skupin a velmi dobrou škálovatelností.

Svou koncepcí připomíná PCI Express velmi oceňovaný Hyper Transport, který budou používat například 64bitové procesory AMD, ale PCI Express jde ve svém použití ještě dál. Nejenže bude možné spojovat jednotlivé komponenty přímo na základní desce a i procesory do multiprocesorových celků, ale zároveň půjde tuto sběrnici vyvést do karet, které budou zasunovány způsobem velmi podobným současným AGP kartám. Půjde tedy o plnou náhradu jak AGP, tak PCI, přičemž je ale velmi pravděpodobné, že na deskách starší PCI stále zůstane přítomná, jen se časem vytratí podobně, jako jsme se v druhé polovině 90. let zbavili sběrnice ISA.

Zajímavá je ale situace v serverech, kde standardní PCI nahrazuje její 66MHz varianta, případně PCI64 či PCI-X s frekvencí 166 MHz. A právě celý tento segment by měla sjednotit PCI Express, která nabízí 2,5 Gb/s na jednom kanálu s možností sloučení x2, x4, x8, x16 či x32. Například pro grafické karty se zpočátku bude používat PCI Express v konfiguraci x16, což bude postačovat na výkon 4 GB/s. Mimo slučování bude u nových revizí PCI Express docházet také ke škálování základní přenosové rychlosti. Časem by měla pokročit na 5 a finálně až na 10 Gb/s, což je podle vývojového oddělení Intelu zatím nejvyšší průtok, jehož lze na měděném vodiči dosáhnout. Pak bude mít ale x32 varianta neuvěřitelných 40 GB/s, což je dnes například 6x více, než kolik má paměť DDR400 při duálním přístupu, či rychlost srovnatelná s přístupem do L1 cache procesoru Pentium 4.

Důkazem naprosté univerzálnosti PCI Express je také to, že se s ní počítá i do notebooků, kde by měla nahradit PC karty. Implementace nových karet, zatím s kódovým označením NEWCARD, bude mimo PCI Express zahrnovat také USB 2.0 a fyzické rozměry kartiček se budou blížit spíš paměťovým CF kartám. Do slotu typu II stávající velikosti bude možné zasunout vedle sebe dva moduly NEWCARD, v případě nutnosti většího odběru proudu či prostorové náročnosti dokonce i jednu kartu dvojité šířky. Samozřejmostí musí být v tomto případě UniversalPlug&Play a pochopitelně i HotPlug technologie, které jsou klíčem k jednoduchému zasunování a vyjímání karet za provozu.

§§§§§


Esemesky v pevné síti

Petr Felt

c03p0180

Společnost Fincom přichází v těchto dnech na trh s novou službou esemeskami v pevné síti. Služba na straně provozovatele předpokládá vlastnictví a provozování sítě fixních SMS center v jednotlivých účastnických zemích. Budovat je začala německá firma Materna Germany centra jsou postupně spouštěna téměř ve všech evropských zemích. Společnost Fincom spustila fixní SMS centrum u nás a další plánuje v brzké době v Polsku.

Služba Fincom Fixed SMS Tato služba přináší těm uživatelům telefonní sítě, kteří si zakoupí některý z Microcom komunikátorů phoneBuddy (či jiná vhodná zařízení Microcom modemy analogové, ISDN nebo FunTom), možnost využívat služeb Fincom Fixního SMS centra pro zasílání SMS po pevné lince. Uživatel může posílat SMS z pevné linky na jinou pevnou linku, z pevné linky na mobilní telefony GSM operátorů, přijímat SMS na pevnou linku z jiné pevné linky, z mobilních telefonů GSM operátorů a posílat e-maily bez PC a internetu. Uživatel musí mít odblokován přístup k duhovým linkám (čísla začínající 90), komunikace s mobilními sítěmi závisí na dohodách s GSM operátory.

PhoneBuddy vysílá a přijímá SMS zprávy Komunikátory phoneBuddy doplňují běžný telefonní přístroj o nejdůležitější funkce, na které jsme zatím zvyklí spíše z mobilních telefonů telefonní adresář, zasílání SMS zpráv, identifikace volajícího (na displeji se zobrazí jméno nebo číslo právě volajícího), přehled zmeškaných hovorů, rychlá volba, atd. Existují v několika základních variantách: phoneBuddy Expert a Comfort, PhoneBuddy Classic, PhoneBuddy Walk a Walk SMS.

Příjem textových zpráv na pevné lince Možnost přijímat SMS zprávy na vaší pevné lince je podmíněna aktivací služby CLIP Identifikace volajícího (zatím není Českým Telecomem poskytována). Tato služba je automaticky aktivována v případě, že využíváte linku ISDN. V případě, že na vaší lince nebude služba CLIP aktivována, zprávy SMS vám budou doručeny v hlasové podobě zpráva vám bude přečtena. Stejným způsobem budou zprávy doručeny v případě, že na straně příjemce nebude zařízení, které podporuje SMS zprávy, tzn. příjemce bude mít pouze klasický telefonní přístroj.

Cena, platby a další drobnosti Cena za odeslání jedné SMS zprávy byla stanovena na 2 Kč včetně DPH. Služba Fincom Fixed SMS se bude platit pomocí telefonního účtu operátora pevné linky, kde bude služba vyúčtována v rámci služeb duhových linek. Zatím nebude oddělena od ostatních volání na tyto linky, je to však v plánu ČTc. Služba CLIP by měla být dostupná za cca 2 měsíce. Její aktivace bude zpoplatněna.

Odkaz: http://www.phoneBuddy.cz

§§§§§


AEC digitální podpis

Martin Voigts

c03p0189

Společnost AEC představuje další krok v začlenění technologie digitálního podpisu do každodenní praxe autoritu časové značky.

AEC TrustPort TimeStamp Authority slouží k vydávání tzv. časových razítek. Ta jsou nutná k jednoznačnému určení času, ve kterém byl např. vytvořen elektronický podpis nebo kdyby existoval určitý dokument. Pomocí tohoto řešení lze účinně zabránit možnému zneužití digitálního podpisu. Princip vydání časové značky je relativně jednoduchý a spočívá ve svázání číselného otisku, který určená data jednoznačně charakterizuje, a časového údaje za pomoci technologie digitálního podpisu. Pokud bude "orazítkovaný" soubor následně modifikován, změní se i jeho číselný otisk, a časové razítko se tím pádem stane neplatným.

Autoritu časové značky najdete na webových stránkách AEC TrustPort CA (www.trustport.cz) v záložce označené "TSA". Práci s časovými značkami si může každý vyzkoušet pomocí aplikace AEC TS Client, která je na uvedené stránce k dispozici volně ke stažení. Stejně tak zde najdete i příslušnou dokumentaci.

Odkaz: http://www.aec.cz

eTRUST ANTIVIRUS V7

Martin Voigts

Společnost Computer Associates International, Inc. (CA), uvádí na trh eTrust Antivirus v7. Jedná se o výkonné, nákladově efektivní a cenově dostupné řešení ochrany podnikových dat před celou škálou virů.

eTrust využívá duální skenování, čímž nabízí spolehlivější ochranu před všemi druhy virů. Podle společnosti META Group antivirové programy obvykle nezachytí 1-3 % virů. Využití vícenásobného skenování výrazně omezuje riziko takového selhání. Tím se zvyšuje míra zabezpečení podniků a přitom se zároveň předchází šíření samoreprodukujících se virů k zákazníkům či obchodním partnerům. Tato aplikace zajišťuje pokrytí celé sítě podniku od potenciálně kritických přístupových bodů na obvodu sítě až po mobilní zařízení užívaná v terénu.

Po omezenou dobu nabízí CA eTrust Antivirus v7 s údržbou po dobu dvou let za cenu jednoho roku pro ty zákazníky, kteří opustí konkurenční antivirové programy. Výměnu lze snadno provést po síti.

Odkaz: http://www.ca.com

Kriminalita na ústupu

Martin Voigts

Legalizaci softwaru začala poprvé systematicky a účelně řešit státní správa. Komerční sektor ji následoval po několika měsících. Míra softwarového pirátství, která je odhadovaná v ČR na 43 %, může i díky softwarovým auditům v následujících letech ještě výrazně klesnout. Od zahájení prodeje v dubnu 2002 bylo prodáno více než 55 tisíc licencí AuditPro. Mezi typické komerční klienty patřily firmy s cca 50 a 100 až 300 počítači.

Míra používání ilegálního softwaru se v ČR mezi lety 1994 a 2001 snížila z 63 na 43 %, tedy o celých 20 %. Snížení míry pirátství není jen důsledek postihu prodejců kopírovaného softwaru. Důležitý podíl sehrály právě aplikace softwarového managementu nasazované ve firmách. Vzniká nové odvětví, které pomáhá organizacím řešit softwarové pirátství. Firem, jež chtějí tento problém aktivně řešit, stále přibývá. Jenom za leden 2003 dosáhl objem prodeje 15 tisíc licencí. Používání legálního softwaru začíná být důležitou součástí firemní kultury.

AuditPro umožňuje komerčním podnikům a státní správě elegantně a hlavně diskrétně napravit licenční nesrovnalosti. Evidenci a správu softwaru lze provádět na jednom až desítkách tisíc počítačů. AuditPro celý proces auditu automatizuje to, co zabralo před dvěma lety týdny práce, se dnes zvládne za několik minut.

Odkaz: http://www.auditpro.cz

EPSON Stylus Photo 900

Martin Voigts

Společnost Epson uvedla v únoru tohoto roku na trh velice zajímavou fotografickou tiskárnu pro formát A4. Jedná se o model pro začátečníky, jeho vybavení však nemá ve své cenové třídě obdoby. Uživatele zcela jistě zaujme možnost přímého tisku na CD a DVD ve fotografické kvalitě, tiskové rozlišení až 5 760 dpi, systém šesti inkoustových zásobníků a schopnost tisknout bez okrajů až do velikosti DIN A4.

K tiskárně je přibalen i software, s jehož pomocí můžete jednoduše vytvořit obrázek či popis určený pro potisk médií CD a DVD. Pro výtisk digitálních záznamů je EPSON Stylus Photo 900 kompatibilní s EPSON P.I.M. II (Print Image Matching) a Exif Print. Program EPSON PhotoQuicker, který je rovněž obsažen v dodávce, zjednodušuje rozvržení tisku a následné zpracování obrazu. Software Print Image Framer nabízí nástroje a obsahy pro zábavné fotografické výtisky, například lze obrázky opatřit mnoha variantami rámečku.

Technologie Variable Sized Droplet podle firmy EPSON garantuje maximální přesnost, rychlost a precizní reprodukci i těch nejmenších detailů. Minimální velikost kapiček o objemu 4 pikolitrů zajišťuje jemné přechody barev. Co se týče inkoustu, EPSON Stylus Photo 900 má podle výrobce ještě další přednosti: inkoustové zásobníky jsou vybaveny čipem EPSON Intellidge Chip k ukládání přesných stavů inkoustu do paměti pro kontrolu spotřeby inkoustu.

Výrobce doporučuje cenu 6 770 Kč bez DPH.

Odkaz: www.epson.cz

Fotka jako kreditní karta?

Martin Voigts

Japonská společnost Matsushita Electric Industrial představuje kompaktní přenosnou tiskárnu Panasonic SV-P20 vybavenou barevným LCD displejem. Zařízení s rozměry 110 x 34 x 68 mm a hmotností 265 g umožňuje tisknout obrázky z digitálních fotoaparátů a videokamer i v terénu. Výstupem z SV-P20 jsou fotografie o velikosti kreditní karty (5,4 x 8,6 cm), ochranná vrstva zajišťuje jejich dlouhodobou trvanlivost a stálobarevnost.

Displej o úhlopříčce 1,5 palce umožňuje okamžité prohlédnutí snímků pořízených digitální kamerou a ulehčuje jejich výběr pro tisk. Díky slotu pro paměťovou kartu SD je zaručen pohodlný tisk obrázků ze zařízení, která používají SD karty jako záznamové médium. Pomocí rozhraní USB je možné tiskárnu připojit také k počítači.

Tiskárna SV-P20 pracuje na principu termálního tisku s proměnnou velikostí bodu. Schopnost tisku obrázků velkých až 25 MP (6,144 x 4,096 obrazových bodů) zaručuje možnost použití SV-P20 i s těmi nejnovějšími digitálními fotoaparáty a skenery.

Tuto tiskárnu je možné napájet ze sítě nebo pomocí Li-Ion baterie, která při plné kapacitě postačí na vytištění 24 snímků.

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0190

Eurotel tiskovka

Z nedávné tiskové konference společnosti Eurotel bylo zveřejněno hned několik zajímavých informací. Jednou z nich je i statistika poslaných SMS/MMS v síti Eurotel za rok 2002. "Esemesek" se v síti ET poslalo přes dvě miliardy, to v přepočtu znamená ročně asi 200 zpráv na každého občana ČR nebo také třiašedesát SMS za sekundu po celý rok 2002. Obrázkových MMS bylo posláno cca 900 000, i to se však dá považovat za úspěch, zvláště vezmeme-li v úvahu termín spuštění této služby (říjen). Celkový počet uživatelů s aktivovanou službou MMS dosáhl na konci roku 2002 stavu 22 000 MMSkářů. Bude zajímavé sledovat, jak se tyto údaje vyvinou v letošním roce, kdy máme k dispozici daleko širší nabídku telefonů s podporou MMS. Pokud se Eurotel neodhodlá k uzavření internetové brány pro posílání textovek zdarma, je možné očekávat další zvyšování obliby SMS v jeho síti.-CZ

Co se kutí u LG?

Společnost LG Electronics má v plánu na letošním CEBITu demonstrovat první vypalovačku na světě, která zvládne zapisovat jak všechny standardizované formáty DVD (DVD-R/RW, DVD-RAM, DVD+R/RW), tak i CD (CD-R/RW). Tento malý technologický zázrak ponese označení GMA-4040B. Další optická mechanika od LG, tentokráte s názvem GCC-4520B, představuje typického zástupce kombinovaných (combo) mechanik a zvládá zápis CD-R až 52x rychlostí či čtení DVD 16x.-CZ

Siemens A55

Čestmír Žák

Jak jistě dobře víte, písmenkem A značí u Siemensu nejnižší (low-end) řadu telefonů s velmi dobrým poměrem cena/výkon. První mobily této řady (A35, A36 nebo i novější A40) nenabízely svému majiteli kromě samotného volání a posílání SMS prakticky žádné další možnosti, to se však zásadně změnilo s příchodem A50. Po výrazném úspěchu tohoto loňského modelu pokračuje i letos Siemens s jeho nástupcem, který se bude nazývat A55. Novinka sice nepřináší mnoho nového, ale pro nenáročné zákazníky s omezeným rozpočtem může být i tak velice zajímavá. A55 se na první pohled od starší A50 designem příliš neliší, nezainteresovaný jedinec si je tedy může snadno splést. Telefon má rozměry 102 x 43 x 21 mm a hmotnost 84 gramů (tudíž o 11 gramů méně než A50). Z podstatných změn oproti A50 musíme v první řadě vyzdvihnout nově implementovanou podporu polyfonního vyzvánění, která zaručeně potěší především mladší generaci. Monochromatický displej s rozlišením 101 x 64 pixelů nabízí 5 řádků, to jsou s ohledem na nejnižší cenovou kategorii poměrně slušná čísla. Co se dalších funkcí týče, nabízí Siemens pouze ty nejzákladnější: kalkulačka, budík, spořič displeje, vibrační vyzvánění, T9, WAP (1.2.1). Uživatele nepochybně potěší i možnost posílání SMS delších než 160 znaků nebo obrázkových zpráv EMS. A55 nabídne též vlastní paměť na 50 telefonních čísel, k nimž si můžete přiřadit obrázky nebo animace. 700 mAh baterie Li-Ion poskytne (v ideálním případě) dostatek energie pro 250 hodin na příjmu nebo až 300 minut hovoru. Jak se již ukázalo v případě modelu A50, podobný koncept levného telefonu s pouze základními funkcemi má na trhu nezanedbatelnou šanci na úspěch. V prodeji se setkáte se dvěma barevně odlišnými variantami Garnet (červená) a Biscaya (modrá). Konkrétní prodejní suma dosud nebyla stanovena.

Odkaz: http://www.siemens.cz

Seznam.cz válí

Čestmír Žák

Z výzkumu společnosti iAudit MARIN, s.r.o., provozující statistiky návštěvnosti internetových serverů, vyplývá, že jen za měsíc leden letošního roku navštívilo internetový portál Seznam.cz 2 174 647 unikátních uživatelů. Největšího konkurenta Seznam.cz, portál Atlas.cz, přitom navštívilo "pouhých" 998 398 návštěvníků. Průměrný čas strávený jedním takovýmto uživatelem činil u portálu Seznam.cz asi 100 minut, u Centrum.cz asi 87 minut a u Atlas.cz jen 34 minut. Ivo Lukačevič, duchovní otec a zakladatel Seznamu, považuje za důvod neustálého růstu návštěvnosti loňské investice, nasměrované především do vývoje a zdokonalování služeb.

Lehký kombík

Čestmír Žák

Samsung oznamuje nový model kombinované CD-RW/DVD mechaniky pro notebooky (9,5 mm na výšku). Tato informace sama o sobě není nikterak zajímavá, patřičný lesk jí dodává až údaj o hmotnosti této vypalovačky: pouhých 145 gramů! SU-408, právě takové dostala novinka označení, je totiž nejlehčí takto koncipovanou mechanikou na světě. Integruje pokročilé technologie, sloužící ke snížení spotřeby energie a k eliminaci hlučnosti. V rychlosti zápisu dosahuje maximální hodnoty 8x jak pro CD-R, tak i pro CD-RW. Stejnou rychlostí probíhá i čtení disků DVD, data z CD pak toto combo načítá rychlostí 24x. Přístupovou dobou 100/110 ms (CD/DVD) se může směle rovnat i několikrát hmotnějším kolegyním, na druhou stranu ale podporuje pouze pomalé rozhraní UltraDMA4 (16 MB/s). Mechanika SU-408 se zatím neprodává, v blízké budoucnosti se však plánuje její integrace do notebooků renomovaných výrobců.

Odkaz: http://www.samsung.com

Sony Ericsson T610

ČESTMÍR ŽÁK

Sony Ericsson T68i lze již dnes považovat za jakousi malou legendu ve světě mobilních telefonů. Ve své době nabídl převratné možnosti, které konkurence odkoukala až po mnoha měsících. Nástupcem SE T68i se podle nejnovějších informací stane tribandový (900/1800/1900 MHz) model T610, v mnoha ohledech výjimečný mobilní přístroj.

Jednoduchý, ale o to pohlednější hranatý design (102 x 44 x 19 mm, 95 gramů), displej s rozlišením 128 x 160 bodů a barevnou hloubkou 16 bitů (65 536 barev), tělo mobilu vyrobené z hliníku, taková jsou hlavní lákadla novinky. Krásně prokreslené menu výrazně připomíná prostředí používané u počítačů Apple, změnou prošla i samotná struktura uspořádání jeho položek. Pro milovníky zábavy má T610 připravenu podporu Java aplikací i Mophun platformy (mobilní jazyk C++). Dle vyjádření výrobce se dají tyto propracované hry s Force Feedbackem a kvalitním polyfonním ozvučením hrát dokonce i v režimu multiplayer. K pořízení fotografií slouží integrovaný fotoaparát, šikovně umístěný na zadní straně přístroje. Hotové snímky lze kromě obvyklého odeslání formou MMS také libovolně přenášet mezi telefonem a dalšími zařízeními, která si rozumí s technologií Bluetooth nebo IrDA. Kvalitu fotek můžete navíc podstatně zvýšit přídavným modulem Phone Flash tedy "bleskem". Jako samozřejmost se dnes bere podpora WAPu, ten je u T610 nabízen ve verzi 2.0. Protokol GPRS zvládá velmi svižné stahování dat pomocí 4+1 kanálu. Kalendář, další z brilantně provedených trumfů T610, umožňuje snadné ukládání schůzek či poznámek do sdílené paměti přístroje (2 MB). Vývoj se nezastavil ani u polyfonního vyzvánění, T610 nabídne komfortní 32 hlasé MIDI kompatibilní melodie.

U mobilů s barevným displejem nebývá výdrž na jedno nabití nijak oslnivá, na tento předsudek však s telefonem SE T610 velmi rychle zapomenete, podle oficiálních specifikací se totiž v pohotovosti udrží až po dobu 13 dnů (315 hodin)! Podobně neuvěřitelně působí i údaj o maximální délce hovoru 14 hodin. Sony Ericsson pro novou řadu přichystal rovněž rozmanité příslušenství jako Bluetooth sluchátka či MP3 přehrávač. Na pultech obchodů se s tímto přírůstkem setkáme patrně již ve druhém čtvrtletí 2003.

Sony Memory Stick Pro

Čestmír Žák

Z malých mobilních zařízeních, jako jsou například digitální fotoaparáty, handheldy nebo MP3 přehrávače, se k uchovávání dat používají flash paměti. Mezi jejich obrovské výhody patří například nízká hmotnost a rozměry, naopak nepříznivě se jeví nízká rychlost a značné pořizovací náklady. Projekt Memory Stick Pro je výsledkem spolupráce mezi Sony a společností SanDisk, v současnosti největším výrobcem flash pamětí. Memory Stick Pro dosahuje díky implementaci nové technologie paralelního přenosu dat rychlostí až kolem 20 MB/s, což jistě velkou měrou přispěje k celkovému zrychlení práce s výše zmíněnými zařízeními. Pro přístroje, které nový formát nepodporují, připravila společnost Sony náhradní řešení: Memory Stick s funkcí Select. To není nic jiného než dva samostatné 128MB moduly, mezi kterými se přeskakuje pomocí manuálního přepínače, a lze tím dosáhnout kapacity 128+128 MB, tedy dříve nevídaných 256 MB. Do prodeje se na konci dubna postupně dostanou tyto varianty: Memory Stick Pro 256 MB 215 eur (7 000 Kč), Memory Stick PRO 512 MB 475 eur (15 500 Kč), Memory Stick PRO 1 GB 950 eur (31 000 Kč), Memory Stick s funkcí "Select" 185 eur. Jak vidno, startovací prodejní ceny byly nasazeny dost vysoko, ale tak je tomu ostatně téměř u všech novinek...

§§§§§


Krátké zprávy

Tomáš Jirásko

c03p0181

Zámek na disk

Zajímavým produktem se jeví karta MagicCard nabízející ochranu před poškozením, nechtěnou změnou pevného disku, hackery, nežádoucími uživatelskými zásahy a dokonce i před zformátováním pevného disku. Karta Card je nainstalována ve velmi krátkém čase, bez nutnosti uložení dat na samotné kartě. Systém MagicCard, který nabízí několik úrovní ochrany, je založen na PCI sběrnici počítače a původním algoritmu, který převádí systémová data do binárního kódu, a na dynamické vyrovnávací pamětí. Tyto ukládají informace na optimálním místě pevného disku, kde jsou k dispozici pro jeho obnovu. Aktualizace původního stavu disku se poté provede při každém restartu PC. Kromě ochrany a obnovy pevného disku umí karta zjistit a opravit případnou modifikaci CMOS. Využití karta nalezne jak v obchodních společnostech, tak například i v internetových kavárnách, školicích střediscích apod.-TJi

Odkaz: http://www.magic-card.cz

Asus D1500T

je plně přenosný počítač, jehož hlavními přednostmi jsou vysoký výkon, plně srovnatelný s klasickým stolním PC, bohatá výbava a přijatelná cena. Tento DeskBook je na první pohled k nerozeznání od klasického notebooku, rozdíl je pouze v tom, že nemá integrovanou baterii, díky čemuž je lehčí a levnější. Absence baterie nikterak neomezuje jeho přenositelnost a použitelnost, protože jen málo uživatelů opravdu potřebuje pracovat v terénu, kde není k dispozici elektrická síť. Pro většinu uživatelů notebooků je tedy baterie zbytečná, jen zabírá místo a zvyšuje hmotnost a cenu. A právě pro takovéto uživatele je určen Asus D1500T. A pokud by byla baterie v ojedinělých případech přeci jen potřebná, je možné si ji dokoupit. Varianta tohoto počítače s procesorem Intel Celeron 1,7 GHz, 256 MB RAM, 20 GB HDD, Combo mechanikou, 15" LCD a Windows XP Home je k dispozici za cenu 29 900 Kč bez DPH.

Coolpix SQ

Tomáš Jirásko

Designérům Nikonu se zadařilo, a nový třímegapixel Nikon Coolpix SQ mezi ostatními fotoaparáty prostě nepřehlédnete. Uvnitř čtvercového celokovového těla kompaktních rozměrů (82 x 82 x 25,5 mm) s otočným kloubem je skryt objektiv Zoom-Nikkor s 3x optickým zoomem (rozsah ohniskových vzdáleností 5,6-16,8 mm; ekvivalent 37 až 111 mm u kinofilmu) a 4x digitálním zoomem (12 x v kombinaci s optickým), využívá vylepšený algoritmus pro zpracování obrazu a nově vyvinuté měření Matrix s přesahy jednotlivých segmentů a automatickým vyvážením bílé barvy. Při manuálním vyvážení bílé umožňuje 5 režimů jemné doladění, změření hodnoty bílé barvy, a expozici řady snímků pro vyvážení. Použitý 1/2,7" CCD snímač s vysokou hustotou obsahuje 3,1 efektivních megapixelů (snímky o velikosti až 2 016 x 1 512 pixelů). Ergonomicky řešené ovládání nabízí univerzální plně automatický režim a 15 motivových programů (portrét, párty/interiér, makro apod.). Režim záznamu videosekvence pak dovoluje zaznamenat až 40 s dlouhé ozvučené nahrávky. Zhotovené snímky jsou ukládány na kartu typu CompactFlash a do počítače lze soubory přenést pomocí dodávané USB kolébky Cool-Station MV-10, přičemž tato slouží i jako nabíječka baterií. SQ je vybaven i A/V výstupem a 1,5" nízkoteplotním TFT LCD monitorem z polymorfního křemíku (117 600 pixelů).

Odkaz: http://www.nikon.cz

Acer TravelMate 530

Tomáš Jirásko

TravelMate 530 patří v nabídce Aceru mezi notebooky používané jako náhrada desktopů. Jsou osazeny procesory Pentium 4-M s technologií SpeedStep s integrovanou 512KB L2 cache s minimální taktovací frekvencí 2,0 GHz. Pro ukládání dat jsou nabízeny disky Ultra ATA-100 s kapacitou od 30 GB. Samozřejmostí je i kombo DVD/CD-RW. Standardní operační paměť 256/512 MB DDR je možno rozšířit až na 1 GB. O zobrazení informací se postarají 14,1" a 15" TFT displeje s rozlišením XGA 1 024 x 768 bodů a grafická karta 4x AGP integrovaná na základní desce využívající technologie Intel DVMT s dynamicky přidělovanou videopamětí 64 MB DDR. Počítač je osazen síťovou kartou 10/100 Ethernet a modemem V.90. Vybrané modely budou vybaveny bezdrátovou síťovou kartou Wireless LAN 802.11b a rozšiřitelnost lze předpokládat i ze sestavy rozhraní dvojice CardBus slotů typu II (nebo jeden typu III), paralelní, infračervené, tři USB 2.0, FireWire IEEE 1394, S-Video TV out (NTSC/PAL) porty a VGA konektor.

Odkaz: http://www.acer.cz

(Ne)důvěryhodná autorita

Tomáš Přibyl

Elektronický podpis je technologie, která nám v mnohém usnadňuje život a která má před sebou budoucnost. Nicméně jeho zavádění do praxe neprobíhá tak rychle, jak by si mnozí přáli. Proč? Důvodů je několik a bylo by příliš krátkozraké ukázat prstem na jeden: to je hlavní viník!

Technologie elektronického podpisu je především relativně náročná na uživatelské znalosti. Ne že by byla nějak mimořádně komplikovaná, ale její správné používání vyžaduje pochopení alespoň základních principů. To třeba neplatí u textových editorů tam si člověk vystačí s jejich spuštěním, základními znalostmi psaní a zvolením tlačítka "tisk" nebo "uložit". U elektronického podpisu je nezbytné mít alespoň základní představu o fungování. Nelze např. elektronicky podepsat data a poté je ještě modifikovat (v tu chvíli se podpis stává automaticky neplatným, i když modifikace byla provedena původním autorem). Je zapotřebí si "jako oko v hlavě" střežit soukromou část podepisovacího klíče, aby nedošlo k jejímu zneužití neoprávněnou osobou apod.

Mnoho otázek přitom vyvstává ve spojitosti s certifikačními autoritami, které vystavují certifikáty, jimiž se ověřuje identita jednotlivých podepisujících stran. Mnohdy je činnost a důvěryhodnost certifikačních autorit zpochybňována často bohužel na základě zcela nepravdivých nebo smyšlených faktů.

Certifikační autorita funguje tak, že dostatečným způsobem ověří totožnost žadatele o certifikát (předložení "papírových" dokladů občanský průkaz, pas aj.), a až poté jej vystaví. Přitom žadatel musí prokázat vlastnictví soukromé i veřejné části podepisovacího klíče (s pomocí soukromé žádost podepíše, veřejnou naopak podepisuje certifikační autorita). Důvěra či nedůvěra k jednotlivým osobám je tímto "redukována" na důvěru či nedůvěru k několika certifikačním autoritám které navíc poskytují záruky za jednotlivé uživatele svých certifikátů (resp. jejich totožnost).

V souvislosti s elektronickým podpisem je přitom často zapomínáno na potřebu technologie časových razítek, neboť určit přesný čas vzniku podpisu je mnohdy velmi důležité (leč obtížné či nemožné). Časová razítka najdou své uplatnění třeba při předávání termínově ohraničených podání, při dědickém řízení (která závěť je nejaktuálnější), v autorském právu apod.

Technologie časových razítek je ovšem nesmírně náročná. Časové razítko musí opět vydávat nezávislá třetí strana (certifikační autorita), která ručí za jeho správnost. "Časové razítkování" probíhá (zjednodušeně řečeno) tak, že žadatel pošle na certifikační autoritu elektronický podpis příslušného dokumentu (tedy nikoliv vlastní dokument!), tento je mu neprodleně podepsán certifikační autoritou a vrácen žadateli. Tento "podpis podpisu" přitom obsahuje informace nejen jako běžný elektronický podpis, ale též další údaje o čase apod.

Problémů je v tomto případě samozřejmě hodně: jak získat dostatečně spolehlivý časový zdroj? Podle kterého časového pásma (časových jednotek apod.) by se měl řídit, aby byl univerzálně použitelný celosvětově? Jak zajistit dostatečně rychlou a spolehlivou odezvu ze strany certifikační autority? Takto bychom mohli pokračovat a právě tyto a další technologické výzvy stojí za skutečností, že časová razítka zatím nedošla přílišného rozšíření (v ČR se je zatím chystá vydávat jen certifikační autorita AEC TrustPort CA).

Časová razítka se dříve či později budou muset stát plnohodnotnou součástí kybernetického prostoru. Bez nich totiž bude elektronický podpis pouze "půlpodpisem"...

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0182

WordPerfect Office 11

S novou verzí kancelářského balíku by se měla v blízké době pochlubit společnost Corel, která chce tento rok zvýšit svůj podíl na trhu a zaujmout především cenou výrobku, jež by měla být výrazně nižší než u konkurenčního produktu Microsoft Office 2003. WordPerfect Office 11 bude podporovat prostředí textového procesoru WordPerfect 5.1, tabulkového procesoru Quattro Pro, dále bude obsahovat nástroje pro dávkovou konvenci formátů, pro přímé publikování do formátů PDF, HTML a XML nebo také aplikaci pro tvorbu prezentací Presentation, která je ve speciální verzi WordPerfectu rozšířena o relační databázi Paradox. Pro usnadnění kancelářských činností jsou určeny nástroje Document Map pro navigaci nebo Collaborative Review pro revizi dokumentů. Pomocí SMS bude na dálku také možná změna obsahu buněk v tabulkovém editoru Quatro Pro. Cena standardního balíku je necelých 300 USD, upgrade starších verzí bude stát asi 150 USD. Studenti pak zaplatí 100 USD.

Odkaz: www.corel.com

Paint Shop Pro 8

Grafický editor Paint Shop Pro 8 společnosti JASC má svou druhou beta-verzi. Produkt konkurující Photoshopu se každou svou novou verzí vylepšuje a je příznivý pro většinu uživatelů také díky ceně, která je podstatně nižší než u Photoshopu. Vývojáři se na novém Paint Shop Pro 8 (32 MB) snažili a nejenže odstranili problémy se spouštěním aplikace, vylepšili správu paměti a především kompatibilitu s různými verzemi Windows, ale také upravili vzhled nástrojové palety. K novinkám dále patří přepracované uživatelské rozhraní, přepracované menu, vylepšený tiskový výstup, který však i nadále může způsobovat některým uživatelům nepříjemnosti, podpora nových grafických formátů a implementace JPEG 2000 umožňující bezeztrátovou kompresi, další specializované kreslicí nástroje a nástroje pro úpravu digitálních fotografií, skriptování pomocí jazyka Python, nové efekty a mnohá další vylepšení.

Odkaz: www.jasc.com

AutoCAD se zrychluje

Přechod od papírových plánů k přímému a jednoduchému sdílení elektronických dat připravuje společnost Autodesk ve svých nových produktech určených pro vývojáře a konstruktéry s označením 2004. Pro software založený na AutoCADu bude charakteristický nový formát Design Web Format 6 (DWF 6), který zvyšuje produktivitu vytváření dat, umožňuje šířit CAD soubory s povolením prohlížení, tisku a připomínkování. Otevřený formát DWF 6, vyvinutý pro bezpečný přenos přes síť nebo internet, by měl nabídnout také vysokou kompresi. Soubory jsou tak optimalizovány až o 50 % oproti souborům AutoCADu 2000 nebo 2002. Novým nástrojem je licencování softwaru pro výkonnější správu dat. AutoCAD 2004 podle dostupných informací vytváří navrhovaná data nejrychleji ze všech verzí, je flexibilnější, má přidané komunikační nástroje a snaží se o intuitivnější ovládání díky panelům, a také využitím všech tlačítek myši a další. Práci se soubory DWF umožňuje volně dostupná, úsporná aplikace Autodesk Express Viewer, která může být distribuována všem členům podílejícím se na projektu pro prohlížení nebo tisk souborů. Posílání prostřednictvím e-mailu zajišťuje eTransmit. Dříve existující doplňkové aplikace nemusí vždy spolupracovat s AutoCADem 2004. V nynější době jsou zatím kompatibilní produkty Archibus/FM, CADWorx, AutoMAnager Meridian a VIA Wiring, avšak kompatibilita s produkty od Autodesku je zajištěna.

Odkaz: www.autodesk.cz

Hyperobrazovka

Lenka Karlíková

Produktem společnosti Hyperionics je profesionální nástroj pro ukládání obrazovky HyperSnap-DX 5.04, jejíž poslední aktualizace byla představena počátkem měsíce března. Program umožňuje zachytit DirectX, Direct3D, 3Dfx Voodoo a Glide. Spolupracuje také s některými DVD nebo videopřehrávači, bez problémů by měl pracovat se zařízeními dostupnými přes TWAIN. Přehledné ovládání HyperSnapu, který umí dělat profesionální screenshoty z prostředí Windows, je jednoduché a velmi intuitivní a jeho možnosti jsou široké. Vytvořené produkty lze ukládat do několika desítek formátů. Při práci s obrázky program podporuje klasické formáty GIF, JPEG a GIF. K hlavním novinkách verze patří spolupráce s webovým prohlížečem Opera 7, objevily se nové metody snímání screenhotů, byla vylepšena možnost práce s FTP servery a dále bylo rozšířeno menu programu. Jedná se o položku Images a novou komponentu Stamps. Také byla přepracována nápověda aplikace. Neregistrovaná verze HyperSnapu-DX, která má velikost 2,8 MB, však do obrázků ukládá logo společnosti a její hypertextový odkaz. K dispozici je rovněž jednodušší a levnější verze. Aplikace poběží na OS WIN 95/98/2000/NT.

Odkaz: http://www.hyperionics.com

ThreeDegrees

Lenka Karlíková

Software pro komunikaci je velmi oblíbený. Produkt Microsoftu ThreeDegrees (s označením 3?) je určen pro komunikaci mezi uzavřenou skupinou a pro omezení sdílení dat. Microsoft se tímto zaměřil především na mladší část populace, které je chatování bližší. Co s sebou beta-verze peer-to-peer programu, jenž je nadstavbou MSN Messengera 5.0 a využívající IPv6, přinese? Možnost tvorby skupin lidí se stejnými zájmy, kteří mohou spolu chatovat, dále sdílet fotografie, video a kteří se snaží o zlegalizování sdílení hudebních souborů v rámci této skupiny. Nevýhodou ThreeDegrees je určitě to, že jedna skupina může obsahovat maximálně 10 členů, čož je při výměně například MP3 hodně omezující. Každý uživatel však může být členem několika skupin. Taktéž sdílení hudby je pro členy skupiny složitější. Microsoft se tím snaží vyhnout problémům týkající se kopírování a přehrávání hudebních souborů. Podpora IPv6 umožňuje komunikovat i skrze firewally, proto ThreeDegrees obsahuje vestavěný firewall jako Win XP, který zatím vychází z bezpečnostních studií jako spolehlivý prostředek. Program ThreeDegrees poběží na Windows XP se Service Packem 1, P2P Update a MSM Messenger 5.

Odkaz: www.threedegrees.com

§§§§§


Krátké zprávy

Jaroslav Kasal

c03p0183

EIZO L985EX 21,3"

Japonská společnost Eizo Nanao, která se řadí mezi nejuznávanější výrobce CRT a LCD monitorů představuje v současné době nový hi-end LCD panel. Produkt bude disponovat aktivní úhlopříčkou o rozměru 21,3 ", což je v přepočtu cca 54 cm. Kvalita generovaného obrazu by měla být zajištěna vysokým rozlišením UXGA 1 600 x 1 200 bodů, jasem 250 cd/cm2 a vysokým kontrastem o poměru 400 : 1. Úhel pohledu by měl být 170 stupňů jak ve směru vertikálním, tak i horizontálním. Rozteč obrazových bodů bude 0,27 x x 0,27 mm a doba odezvy monitoru 20 ms.

Nabídka firmware by měla být podle výrobce na stejně vysoké úrovni jako kvalita obrazu. Mezi nejzajímavější služby by měla patřit funkce pro přesnou korekci barev v jednotlivých složkách RGB-CMY, automatické seřízení obrazu pro různé účely, např. pro sledování filmů, práci s textem, grafikou nebo prohlížení webových stránek. Vyjma toho, je možné veškeré důležité parametry LCD monitoru řídit myší přímo z operačního systému Windows. Stačí pouze propojit monitor Eizo L98EX s počítačem pomocí USB kabelu. Systém ScreenManager Pro se o spolupráci Windows a plochého panelu postará již sám a uživateli nabídne příjemné grafické rozhraní.

Z konstrukčního hlediska je monitor také zajímavý, ani ne tak originalitou vzhledu, jako tenkým rámečkem, který umožní snadné spojování více monitorů do velkých obrazových ploch. Ty se nejvíce uplatňují na vysoce profesionálních pracovištích, např. při řízení provozu, návrzích projektů a podobně. Pokud se spokojíte pouze z jedním produktem na svém stole, můžete si jej pro změnu obohatit o přídavný nástavec v podobě lišty, která je vybavena reproduktorovou soustavou.-kas

Nové projektory Epson

Mezi nově uvedené produkty společnosti Epson patří i moderně vybavený datový projektor Epson EMP-53. Jedná se o zařízení, které by mělo uživatelům nabídnout nejen dostatečný výkon, ale i příjemnou pořizovací cenu.

Zařízení je vybaveno zobrazovacím systémem LCD s aktivní maticí o rozlišení SVGA, tedy 800 x 600 bodů. Všechny ostatní grafické režimy ze škály VGA (640 x 480 pixelů) až XGA (1 024 x 768 pixelů) dokáže projektor zpracovávat pomocí převzorkování obrazu (do nativního rozlišení) v reálném čase.

O dobrý světelný výkon se bude starat 165 W výkonná projekční lampa. S níž dokáže produkt generovat obraz se světelností 1 700 ANSI lm. Vysokého jasu bude možné s úspěchem využívat nejen v sestavách domácích kin, ale např. i v kavárnách nebo na videoprezentacích. Zde všude bude nativní rozlišení SVGA plně dostačovat. Pro připojení videosignálu bude možné využít klasický konektor cinch i signál S-Video. Pokud budete mít zájem připojit obraz z počítače, bude možné použít klasický VGA vstup (RGB 15pin D-Sub) nebo složkový vstup v podobě konektoru RCA.

Mezi nejzajímavější funkce, které firmware projektoru nabídne, bude patřit plně automatický systém pro vyrovnání lichoběžníkové odchylky (keystone).

Druhou novinkou společnosti Epson je zařízení Epson EMP-73, které na rozdíl od předchozího modelu disponuje LCD maticí s rozlišením XGA režim 1 024 x 768 bodů. Datový projektor je osazen lampou o výkonu 165 W, s jejíž pomocí dosahuje svítivosti 1 500 ANSI lm. V dalších parametrech se EMP-73 velmi podobá zařízení EMP-53. Produkt EMP-73 se uplatní zejména při prezentacích, které dokáží využít výhod XGA rozlišení.

Posledním zajímavým produktem společnosti Epson je zařízení EMP-735. Zařízení je totiž vybaveno, kromě schopnosti generovat obraz světelným tokem 2 000 Ansi lm, i bezdrátovou síťovou kartou (Wireless-LAN-Card) a slotem PCMCIA. Tato výbava umožňuje pracovat datovému projektoru bez nutného propojení datového kabelu s počítačem. S příslušnou PCMCIA redukcí a paměťovou kartou je navíc možné používat projektor zcela samostatně. Celá prezentace jde ve speciálním formátu integrovaného editoru EasyMP vytvářet, editovat i spouštět přímo v prostoru paměťové karty. K okořenění prezentace je možné využít nejen textů a obrázků jpg, ale i zvuků ve formátu wav. Zařízení EMP-735 je určeno především do rukou náročných uživatelů, kteří budou chtít využít nejen vysoký světelný výkon, ale i pokročilé služby nových technologií.

Kapesní biják

Jaroslav Kasal

Pokud patříte mezi filmové fanoušky a rádi sledujete filmy, jistě se vám bude líbit zbrusu nový produkt, který vyvinula světově známá společnost Matsushita. Miniaturní zařízení bude distribuováno pod značkou Panasonic a ponese označení PalmTheater DVD-LX9.

Digitální přehrávač je navržen tak, aby i při malých rozměrech, které usnadní jeho používání na cestách, dokázal nabídnout maximum pohodlí a širokou podporu audioa videoformátů, ať již půjde o audiosoubory MP3, VideoCD nebo klasický film na DVD.

PalmTheater DVD-LX9 je vyroben v podobě podstatně zmenšeného notebooku. Na rozdíl od něj je však navržen v lehce futuristickém, a nutno podotknout, že velmi přitažlivém vzhledu. Veškeré ovládací prvky jsou zákonitě navrženy pro snadnou práci s multimediálními daty.

Přenosný přehrávač je pro zajištění co nejvyššího uživatelského komfortu vybaven systémem HighMAT. Tato nová technologie byla vyvinuta ve spolupráci s firmou Microsoft a podle společnosti Matsushita by měla nabízet mnohem pokročilejší služby, než tomu bylo u audioči videopřehrávačů doposud. Systém HighMAT by měl dokázat spravovat mnoho různých formátů. Ve spojitosti s hardwarem PalmTheater DVD-LX9 nabídne uživateli možnost pracovat se záznamy ve standardech DVD-Video, Video CD, DVD-Audio, CD-Audio, DVD-RAM, DVD-R a CD-R i CD-RW. K této nemalé nabídce služeb lze ovšem připočíst i další. Přehrávač je totiž výrobcem obohacen o slot na paměťovou kartu SD (Secure Digital), a zřejmě bude možné jeho zdířku využít i pro typ MMC (Multimedia Card). Vzhledem k tomu není problém využít PalmTheater i v roli přenosného prohlížeče fotografií, které pořídíte svým digitálním fotoaparátem nebo kamerou. Správa multimediálních dat, např. práce s alby či tříděním MP3 záznamů, by měla být pro systém HighMAT přirozenou záležitostí.

Aby bylo možné sledovat obrazová data např. filmy či digitální fotografie přímo na PalmTheatru, je produkt osazen devítipalcovým VGA displejem, samozřejmě barevným. Poměr stran je 16 : 9, což nabízí uživateli příjemnou podívanou při sledování širokoúhlých titulů DVD.

Jestliže se stane, že budete chtít větší obraz, než dokáže poskytnout interní LCD displej, není nic snazšího než využít zabudovaný TV výstup v podobě konektoru Cinch. Signálem kompozitního videa snadno připojíte libovolný televizor, který je vybaven vstupem AV, či jakýkoliv videorekordér. Šikovný univerzální kapesní přehrávač by se měl na světovém trhu objevit v průběhu března. Uvidíme, zda bude výrobek tak dobrý, jak se z technického popisu zatím zdá. Pokud ano a bude možné produkt pořídit za přijatelnou cenu, pak má PalmTheater DVD-LX9 šanci stát se úspěšným zařízením.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

Čtyři rány do klobouku

Jaroslav Kasal

Digitální věk vstupuje do běžného lidského života takřka na každém kroku. Mobilní telefony jsou dnes pomůckou téměř každého jedince ve společnosti a MP3many se začínají stávat stejně rozšířené jako dříve hitové walkmany nebo později discmany. O digitálních kamerách a fotoaparátech, které v budoucnosti analogové zařízení z trhu vytlačí, ani nemluvě.

Zřejmě proto dnes nikoho nepřekvapí rostoucí zájem o miniaturní chytrá zařízení, která svým uživatelům nabízejí rozmanité služby. Jedním z těchto produktů je i výrobek pocházející od společnosti Matsushita. Nese označení D-Snap SV-AV20 a volně navazuje na předchozí modely, které zapadaly do stejnojmenné série. Oproti nim však toto multifunkční zařízení přináší mnohá vylepšení a chytřejší služby.

SV-AV20, je jak uvádí výrobce, chytrá hračka nabízející svému majiteli čtyři funkce v jednom balení. Malý produkt, vzhledem nejvíce podobný miniaturní kamerce s výklopným LCD displejem, dokáže snímat statické snímky (fotografie JPG) v (bohužel nepříliš vysokém) rozlišení 640 x 480 bodů, zaznamenávat film ve formátu MPEG4 se snímkováním 15 okének za sekundu a pracovat v roli digitálního diktafonu. Poslední, v pořadí čtvrtou, službou je přehrávání audioformátů MP3 a AAC.

Protože je značka Matsushita úzce spojena s vývojem karet SD (Secure Digital), je logické, že produkt D-Snap SV-AV20 tato digitální média využívá pro ukládání veškerých dat. Jak videozáznamů, tak obrazových dat a audiosouborů, přičemž pro přenos informací mezi vlastním zařízením D-Snap a počítačem slouží rozhraní USB. To znamená, že pořizovat si externí čtecí a zapisovací jednotku SD karet pro PC není potřeba.

Při pořizování statických fotografií za nepříznivých světelných podmínek bude uživateli práci zjednodušovat integrovaný blesk a k dispozici by měl být i dvojnásobný digitální zoom. Poslední příjemnou záležitostí, kterou ohledně produktu zmíníme, by měl být dodávaný software SD Jubox. Jeho posláním bude usnadňovat správu MP3 a AAC hudebních souborů v SV-AV20. Doufejme jen, že nová verze SD Juboxu bude přívětivější než jeho předchůdci, jejichž služby byly mnohdy doslova medvědí.

Celkovým shrnutím parametrů, které výrobce uveřejnil, lze předpokládat, že se výrobek D-Snap zařadí spíše jen mezi další hračky pro movité, než mezi revoluční produkty. Zařízení SV-AV20 pravděpodobně nabídne dobrou podporu MP3, AAC a plnohodnotnou funkci diktafonu, nicméně v žádném případě nebude plnit funkci fotoaparátu s dostatečně vysokým rozlišením snímků. To samé lze předpokládat i o službě kamery, jejíž záznam MPEG4 bude použitelný maximálně pro účely internetu, a nikoliv pro pozdější převedení do formátů VHS, SVCD nebo dokonce DVD.

Zda se výrobek SV-AV20 na českém trhu výrazněji prosadí, bude záležet především na pořizovací ceně. V každém případě je možné značku Panasonic pochválit za vývoj nových multimediálních produktů, které jednoho dne nahradí jak plnohodnotné domácí kamery, fotoaparáty, tak i mnohé další výrobky, jež zatím existují pouze jednotlivě.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

Disk s hořícím kabelem

Jaroslav Kasal

Potřebu přenášet objemná data mezi počítačovými sestavami pociťují uživatelé čím dál tím častěji. Vzhledem k tomu, že diskety již dosti dlouhou dobu nedostačují, a dokonce i kapacita CD-R médií se ukazuje být stále častěji nedostatečná, začínají se na trhu objevovat zcela nové produkty. Jedná se o přenosné pevné disky, které jsou speciálně navržené pro připojování i odpojování za chodu počítače.

Nejčastěji se pro komunikaci externích pevných disků s počítači využívá služeb některého z již existujících rozhraní, které běžné počítače nativně nebo alespoň s jednoduchým rozšířením (upgradem) podporují. Ve hře jsou tedy dnešní plug&play standardy USB 1, USB 2 a FireWire.

Mezi výrobce, kteří se pustili do vývoje a následně i výroby těchto šikovných produktů, se řadí i společnost Western Digital. Její nejnovější zařízení patří do skupiny externích disků a nese ve svém označení popisek FIREWIRE/USB 2.0 COMBO. Společnost Western Digital se totiž rozhodla vytvořit pevný disk, který bude možné užívat zcela univerzálně. Pro připojení k počítači lze proto použít nejen rozhraní USB 1.x s propustností sběrnice 12 Mb/s (cca 1,5 MB/s), ale i USB 2, jehož využití zvýší výkon na 480 Mb/s, to je teoretických 60 MB/s. Pokud není vaše PC vybaveno podporou USB verze 2.0 a nechcete se spokojit pouze s nízkou přenosovou rychlostí, kterou nabízí pomalé USB 1, je nasnadě využít konektoru FireWire. Ohnivý drát dokáže přenášet data s rychlostí 400 MB/s, což je při přepočtu na megabajty přibližně 50 MB/s. Takováto hodnota k plnému využití kontinuální přenosové rychlosti disku s rezervou postačí.

Externí produkt společnosti Western Digital bude dostupný s kapacitou 120 GB a 200 GB. Výrobce předpokládá, že se zařízení uplatní především pro účely přenosů objemných dat ve firmách, k zálohování dat z počítačových stanic a zřejmě i pro snadné manipulace s objemnými daty digitálního videa. Vzhledem ke skutečnosti, že je produkt vybaven rotací ploten 7 200 otáček za minutu, lze usuzovat, že výkon zařízení by mohl být docela solidní. Prozatím jen můžeme konstatovat, že vzhled výrobku je, alespoň podle fotografií, povedený.

Z dostupných informací o novém produktu vyplývá, že pokud společnost Western Digital nasadí pro zařízení přitažlivou pořizovací cenu, má tento externí disk naději stát se silným konkurentem ostatním výrobkům jiných producentů.

Odkaz: http://www.westerndigital.com

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0184

Nový MIS

Společnost Scoperius software uvedla na trh novou verzi svého marketingového informačního systému MIS 2.70. Jedná se o původní české CRM řešení (Customer Relationship Management) pro malé a střední podniky distribuované jako shareware na internetové adrese www.scoperius.cz.-OK

§§§§§


Pět tiskáren Canon

Václav Maletínský

c03p0185

Uvedením pěti nových inkoustových tiskáren pro domácí i profesionální využití podstatně rozšířila své produktové portfolio společnost Canon. Její zařízení s označením Canon Bubble Jet i9100 a Canon Bubble Jet i6500 vyhoví náročným zákazníkům, kteří potřebují tiskárny pro potisk médií formátu A3+. Model i9100 přitom pracuje s šesti samostatnými inkoustovými barvami a inkoust nanáší v kapkách o objemu 4 pl, rychlejší Canon Bubble Jet i6500 vystačí se 4 oddělenými inkoustovými zásobníky a proměnlivou velikostí kapek včetně minimálního objemu 5 pikolitrů. Pro obě zařízení je společné maximální dostupné rozlišení 4 800 x 1 200 dpi při tisku na speciální média a počítá se s nimi pro specializovaná fotografická, reklamní a DTP pracoviště.

Poloviční tiskový formát, tedy A4, mohou potisknout tři zbývající tiskárny Canonu Bubble Jet i450 s černým samostatným zásobníkem a sdruženou tříbarevnou cartdidgí, model Bubble Jet i470D s vestavěnými sloty pro paměťové karty digitálních fotoaparátů, i přenosná tiskárna Canon i70, která překvapí malými vnějšími rozměry a nízkou hmotností. Pracovní rozlišení těchto tiskáren je stejné jako u modelů pro tisk na formát A3, připojení pomocí USB portu rovněž. Rozdíly lze naopak najít v dávkování inkoustu s proměnlivými kapkami v minimálním objemu 2 pikolitry. Zatímco Canon Bubble Jet i450 nebo přenosný Canon i70 pro svou práci potřebují připojený počítač, dokáže model i470D pracovat i bez něj. Díky informačnímu displeji totiž nabídne uživateli přímé zpracování fotografií z paměťových médií SmartMedia, Compact Flash, MemoryStick a MMC.

Společným rysem všech představených tiskáren je podpora systémů Windows a MacOS. Přestože v době uzávěrky nebyly známy pořizovací ceny, lze předpokládat, že se model i450 zařadí mezi levné produkty, zatímco zařízení pro formát A3 zřejmě překročí 10 000 Kč.

Odkaz: http://www.canon.cz

Epson Perfection 3200

Václav Maletínský

Světovým prvenstvím se od konce letošního února chlubí společnost Epson představila totiž zajímavý deskový skener s vysokým optickým rozlišením 3 200 x 6 400 ppi, který dokáže pracovat ve 48bitové hloubce. Zařízení s názvem Epson Perfection 3200 Photo bude s počítači komunikovat prostřednictvím USB 2.0 a FireWire portů, je připraveno nejen pro snímání běžných odrazových předloh, ale díky vestavěné prosvětlovací jednotce a již zmíněnému vysokému rozlišení si poradí i se širokou škálou transparentních materiálů. Vedle negativů od rozměrů 12 x 35 mm či svitkového filmu 6 x 9 cm jsou podporovány také diapozitivy 4 " x 5 ". Vysoké rozlišení by mělo být zárukou kvalitního snímání celých obrázků, ale také jejich částí. Širší prosvětlovací jednotka i speciální předlohy pro dva filmové pásy s celkem 12 políčky nebo pro 8 negativů podle výrobce přispívá k pohodlnější a rychlejší práci se skenerem. Dodávané programové vybavení samozřejmě zahrnuje řídicí programy pro snímání obrázků do otevřené aplikace, na disk počítače či pro internetovou prezentaci. Nechybí ani příkaz pro skenování do PDA nebo do elektronické pošty. Epson Perfection 3200 Photo se chystá konkurovat speciálním filmovým skenerům, a proto je pro uživatele připraven i skenovací software SilverFast SE 6, které pomáhá lepšímu vyvážení barev, dokáže například softwarově zmírnit stopy prachu či škrábanců na filmových předlohách. Programové vybavení je připraveno pro počítače PC i Macintosh, kromě již zmíněných produktů obsahuje také software Adobe Photoshop Element k editaci sejmutých snímků a Presto! OCR k rozpoznání a převodu textů. Pořizovací cena byla předběžně stanovena na 17 700 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.epson.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Jana Pelikánová

c03p0186

Společnost HP

oznámila, že rozšiřuje nabídku svých outsourcingových služeb o aplikace firmy SAP. Nabízí nyní uživatelům systému SAP možnost převést provoz a správu svých mySAP.com systémů na své specialisty. A výhody? Alespoň namátkou: úspora nákladů, soustředění volných zdrojů na hlavní obor podnikání dané firmy, zvýšení efektivity správy systému, není nutnost vázat na provoz IS vlastní lidské zdroje atd.-jp

LLP přináší řešení Axapta

Společnost LLP Group uzavřela smlouvu s Microsoft Business Solutions, podle které se stává dodavatelem IS Microsoft Business Solutions Axapta pro ČR a Slovensko. -jp

Interkamera po 21.

Stalo se již tradicí, že jaro se na holešovickém výstavišti nese ve znamení Interkamery. Nejinak tomu bude i letos od 15. do 18. května. Na 12 000 m2 bude na stáncích více než 70 firem vidět to, co se v oblasti fota, videa, imagingu a prezentace obrazu za rok stalo. Součástí výstavy bude i řada doprovodných akcí, včetně expozice fotografií. Každý návštěvník výstavy si může v praxi vyzkoušet úpravu digitální fotografie a videa, poslat MMS, vyzkoušet si přenos obrázku z mobilu na PC a promítnout jej pak na projektoru. Více informací získáte na www.interkamera2003.cz.-jp

Rok růstu

zaznamenala i společnost T-Mobile. Celkové tržby dosáhly 21,6 miliardy Kč, což představuje oproti minulému roku nárůst o více než 2 %. Rok 2002 ukončil tento operátor s 3 509 593 zákazníky.-jp

1 179 800 Oskarů

Finanční výsledky zveřejnila i společnost Český Mobil. Podle sdělení firmy Oskarovy tržby v roce 2002 vzrostly o 81 % na 227,3 milionu USD a podíl tarifních zákazníků z 29 % na 36 %. Udávaný počet zákazníků se vztahuje na ty, kteří aktivně používají SIM karty. Po půlročním nepoužívání karty zákazník automaticky z tohoto výčtu vypadává. Nejsilnější nárůst zaznamenal Oskar v segmentu firemních zákazníků. Počet klientů z oblasti středně velkých firem (10-49 SIM karet) narostl o 154 %; u společností nad 50 SIM karet o 227 %.-jp

Make a Connection

Nokia a Nadace rozvoje občanské společnosti (NROS) spustily 2. ročník programu Make a Connection. Cílem je podpora pozitivního rozvoje mladých lidí. Program umožňuje prostřednictvím grantů ohodnotit a podpořit nejlepší projekty, které zájemci (16 až 24 let) mohou v pěti regionech do konce března podat. Více informací naleznete na www.pripojse.cz-jp

§§§§§


Více místa pro všechny

Zdeněk Rusek

c03p0187

Znáte to surfujete na internetu, čtete si dokument, posloucháte hudbu, odesíláte e-maily a ještě stahujete soubor od kamaráda pomocí downloaderu. Dnes už nemají počítače s takovým počtem současně běžících aplikací problém, ale hlavní panel Windows (taskbar) připomíná svojí barevností auta z doby hippies a je naprosto nepřehledný. S řešením tohoto problému přichází šikovný prográmek AllToTray 4.1 od firmy DNTSoft. Po nainstalování AllToTray přibude do menu po stisknutí pravého tlačítka volba "Minimize To Tray", po jejímž spuštění se okno minimalizuje do systémové oblasti (system tray), odkud může být opět jednoduše maximalizováno. AllToTray nabízí možnost výběru zda bude každé okno prezentováno vlastní ikonou, nebo bude-li jedna ikona pro všechna minimalizovaná okna, popřípadě jedna ikona pro vybranou skupinu. AllToTray se zapíná ihned po spuštění, a je kompatibilní se všemi verzemi Windows. AllToTray je velký 570 KB a stojí 9,99 USD.

Odkaz: http://www.dntsoft.com/alltotray/index.html

§§§§§


Intergraph ČR

Hynek Vácha

c03p0188

Společnost Intergraph ČR pořádala 25. února v Praze tiskovou konferenci, kde prezentovala své hospodářské výsledky a aktuální uspořádání Intergraph Corporation. Firma dále prezentovala vývoj v oblasti kooperace systémů pracujících s geoprostorovými daty a využití otevřených standardů v této oblasti. Vytváření těchto standardů probíhá v rámci konsorcia Open GIS (OGC, www.opengis.org), jehož je Intergraph strategickým členem. Ukázkou práce tohoto konsorcia je projekt www.wmsviewer.com, kde si může každý zájemce vyzkoušet propojení geografických dat z různých serverů pomocí webového prohlížeče. Tento projekt by mohl být zajímavý i pro širší veřejnost, protože není vázán na nákup relativně drahého prohlížeče. Tisková konference byla zakončena ukázkou desktopového prohlížeče GeoMedia, který umožňuje práci s heterogenními geografickými daty, bez nutnosti jejich předchozí konverze, což značně zrychluje práci s těmito daty. Jak zástupci společnosti uvedli, GeoMedia je komplexní nástroj pro sběr, údržbu, analýzu a vizualizaci geoprostorových dat.

Kyocera Mita

Hynek Vácha

Díky společnosti Complet, spol. s r. o., se na náš trh dostává multifunkční zařízení KM-6330 pro velkokapacitní kopírování, tisk a skenovaní dokumentů. Tento model zachovává filozofii nízkých provozních nákladů a dlouhé životnosti spotřebních dílů náklady na 1 stranu A4 činí přijatelných 0,11, resp. 0,10 Kč a pravidelný servis se provádí po 500 000 kopiích/stranách. Ve standardní výbavě najdete 20GB HDD pro kopírovací úlohy, zásobníky na 4 200 listů papíru, duplexní jednotku pro oboustranné kopírování a tisk a oboustranný podavač originálů. Stroj je možné rozšířit o další zásobníky listů, po rozšíření max. 8 200 listů, vestavný tiskový modul (standardně podpora PCL 6, PostScript III), díky kterému je možné stroj využít jako síťovou tiskárnu s rozlišením do 2 400 x 600 dpi. Po doplnění o skenovací modul je možné, pomocí funkcí scan-to-PC/e-mail nebo přes rozhraní TWAIN, snímat předlohy do rozlišení 600 dpi.

Pro zvýšení produktivity je navíc možné zapojit dva stroje do tandemu, a zvýšit tak rychlost až na 126 stran za minutu více na www.kyoceamita.cz.

Voda v počítači

Hynek Vácha

Pro ty, kteří rádi experimentují s přetaktováváním, nebo ty, jimž vadí hluk produkovaný počítačem, je určen chladicí systém procesoru od firmy Thermaltake, Aquarius II. Nespornou výhodou je kompatibilita s dnes nejprodávanějšími typy procesorů, tedy Pentiem 4 a Athlonem, a dokonce s připravovanými 64bitovými procesory od AMD.

Systém se skládá z několika částí. Jedná se o měděný chladicí blok, taktéž měděný chladič, kde probíhá vlastní ochlazování kapaliny, vodní pumpičku a volitelně o zásobník vody. Chladicí blok se na procesor upevňuje pomocí univerzální spony. Typické umístění chladiče je pod prostorem pro upevnění pevných disků, ale je možné i umístění mimo skříň. Na chladiči je připevněn tichý větráček (22dB) s 2400 otáčkami za minutu. Velkou výhodou tohoto systému je vodní pumpička napájená 12 volty. Tím odpadá nutnost pořizování dalšího zdroje. Kvůli co nejnižší produkované hladině zvuku je vybavena ložisky s keramickými ložisky, který přizpůsobuje svoji rychlost (1800 a 2500 otáček za minutu) podle odporu vody. Použijete-li externí zásobník vody, budete mít neustále přehled o stavu vody v systému, a při poklesu úrovně vody v oběhu dojde k jejímu automatickému dorovnání.

Před vlastní koupí tohoto zařízení si raději zkontrolujte rozměry vaší skříně. Dle údajů výrobce je možná montáž do libovolné ATX skříně o rozměrech 523x206x473 mm (výška x šířka x hloubka).

§§§§§


Krátké zprávy

Aleš Zika

c03p0191

Dell v síti

Firma Dell vstoupila do vod síťových prvků teprve před půl rokem, ale již opětovně rozšiřuje svoji nabídku, tentokráte o čtveřici nových přepínačů. Uváděná čtveřice spadá do kategorie určené pro malé firmy a domácnosti (SOHO). Jedná se o neadministrovatelné switche PowerConnect 2016, 2024, 2124 a 2508. Modely PowerConnect 2016 a 2024 mají 16, respektive 24 10/100Mbit portů. Model PowerConnect 2124 je stejný jako 2024, ale má navíc jeden Gigabitový port určený pro připojení počítačů do rychlé páteřní sítě. Nejvyšší přepínač PowerConnect 2508 obsahuje 8 plně přepínatelných portů 10/100/ /1 000Mbit, a plně postačí v menší firmě jako páteřní přepínač. Ceny jsou nastaveny velmi přijatelně a pohybují se od 4 900 Kč za PowerConnect 2016 a cena za nejvyšší model PowerConnect 2508 nepřesáhne do 20 000 Kč. Všechny přepínače jsou pro Dell opět vyráběny jako OEM společností Delta Networks.-zik

Odkaz: http://www.dell.cz

§§§§§

$$$$$


CD


Profesionální WWW stránky

Jan Šplíchal

c03pcd

V tomto čísle uděláme radost zejména těm, kteří se snaží o to, aby jejich webové stránky vypadaly co nejlépe. Proto jsme vám přinesli plnou verzi programu na jejich úpravu. Téma CD zaujme zejména uživatele digitálních fotoaparátů, kteří nejsou spokojeni s kvalitou svých fotografií a dávají přednost jejich dalšímu zpracování a vylepšení. V dalších rubrikách najdete kolekce programů, jež jsme shledali zajímavými a přínosnými.

Akce a novinky

Vzhled webových stránek patří mezi důležité faktory, které ovlivňují jejich zajímavost a výjimečnost. Pro každého, kdo se snaží o to, aby jeho stránky vypadaly z vizuálního pohledu co nejlépe, je připraven program Xara Webstyle 2, který vám jednoduchým způsobem ulehčí vytváření webové grafiky. Více informací naleznete v rámečku. V rubrice Novinky naleznete, jak je již zvykem, elektronickou verzi časopisu, jež vám umožňuje fulltextové vyhledávání, dále pak kompletní přehled obsahů starších CD, který dobře poslouží v případě, že hledáte nějaký starší program a nevíte na kterém z našich CD byl umístěn. Příznivci platformy Linux ani tentokráte nebudou ošizeni o magazín Abíčko, v němž naleznete např. nový seriál o praktických nasazeních Linuxu. Neochudíme vás ani o přehled zajímavých článků internetového magazínu Interval, a nezapomněli jsme ani na aktualizační kódy antivirového programu Panda Antivirus. Také je pro vás připravena sada aktualizací pro MS Outlook 2002, Servicepack pro MS Internet Explorer 6 a přímé odkazy na instalaci softwaru k článkům uvnitř čísla.

Software

Nahlédněme do části Komerční software. U řady příspěvků najdete doplňující informace v rámečku, takže zde o nich pojednáme stručněji. Zajímavou novinkou je zajisté nová verze kancelářského balíku programů OpenOffice, který vám přinášíme v plně lokalizované edici. Domácí firma AV Software k vám přichází s nabídkou dvacetiletého kalendáře s jednoduchým ovládáním a společnost Aktis vám nabídne ekonomický software. Následuje prezentace firmy Hope Group (datová média), a pokud se chcete připojit zdarma k internetu, možná si vyberete Tiscali.

Téma CD je v tomto čísle orientováno zejména k digitálním fotografiím, jejich zpracování, úpravám, přehledné archivaci a prezentaci. Zřejmě největším lákadlem je demoverze profesionálního grafického editoru Adobe Photoshop verze 7.0.1 pro tvorbu, úpravu a vylepšení digitálních obrazů, retušování fotografií a obrazovou montáž, ale potěší zajisté i např. ACDsee 5.0, výkonný prohlížeč grafických souborů, umožňující zobrazování obrázků ve vysokém rozlišení. Zaujme i prográmek SurroundPhoto 2.1, jenž umožňuje vytvářet panoramatické záběry, které lze následovně přehrát pomocí QuickTime přehrávače. Pokud chcete své digitální fotografie prezentovat, zkuste PhotoPlayer 3.2.5.1, který slouží pro prezentaci fotografií ať už z CD, nebo pevného disku.

Rubrika Vyzkoušejte si obsahuje doprovodné programy k článkům v časopise: naleznete zde kolekci programů pro přehrávání oblíbeného formátu MP3, další soubor utilit pro váš MS Internet Explorer, programy PaintShop Pro a Exifer 2.1.5 v souboru programů ke článku Digitální fotoaparát prakticky a mnoho dalších. Dále v této sekci naleznete například utilitu Test Monitoru 1.0, sadu kodeků pro přehrávání DivX a XviD videa Codec Pack All in 1, přehrávač, jenž dokáže nejen přehrát veškeré známé přípony zvukových souborů a animací, ale funguje i jako jednoduchý prohlížeč obrázků MV2 Player, či program Jetvoice 1.111, který vám umožní nahrát přes mikrofon sadu příkazů. Pak již jen stačí daný příkaz vyslovit, a program ho provede. Nechybí ani trocha zábavy, připravili jsme pro vás zdařilou modifikaci dnes už klasické hry Had (housenka), jenž požírá různé předměty a tím postupně roste. Výhodou této modifikace je možnost hraní ve dvou, což ji dělá atraktivnější a zábavnější, než její předchůdce.

V části Topware najdete osvědčené programy jako např. nové verze známých a oblíbených programů pro stahování dat z internetu: Getright 5.0 beta 5 a Go!Zilla 4.11.39, grafický editor XnView, či velmi pěkně udělaný prográmek Irfan View, který obsahuje nejen všechny funkce, potřebné pro správu obrázkových souborů, ale zvládá i přehrávání zvukových souborů a CD. Velmi dobře vám poslouží i Power Archiver 2002 verze 8.0, který podporuje např. formáty ZIP, RAR, CAB, a využijete jej zejména při archivaci a zálohování souborů.

Rubriky Servis a Antiviry obsahují tradičně poslední verze Windows Installeru, nejnovější definice antivirových aplikací a plnohodnotné programy, jež jsou zdarma.

Komunikace a hardware

Jelikož práce na poli internetových prohlížečů neustávají ani na okamžik, nabízíme vám nejnovější beta-verzi známého prohlížeče Mozilla 1.3. Dále v této sekci najdete FTP klienta LeechFTP 1.3, mezi jehož zajímavé funkce patří testování integrity ZIP a RAR archivů, či nastavení rychlostního limitu v případě, že stahujete více souborů. Webové programátory potěší nová edice PHP 4.3.1. V rubrice Hardware jsou připraveny ovladače pro grafické karty Hercules, vybavené čipem ATI, dále utilita pro lepší využití zařízení, připojených přes USB či AGP.

I tentokrát nám dalo hodně práce, abychom různorodou a zajímavou náplň na našeho CD shromáždili. Doufáme, že to oceníte a dobře ji užijete, neboť věříme, že obsah CD osloví každého z vás. Máte-li náměty a připomínky, pište a v každém případě nám zachovejte přízeň.

Vzhledem k tomu že každý měsíc dostáváme několik dopisů či e-mailů na téma virus na našem CD, chceme vás uklidnit, že při tvorbě CD dochází několikrát k jeho kompletní kontrole různými antivirovými programy, které obsahují vždy nejnovější edice virových aplikací. Na CD se čas od času objeví soubor, jenž svými nestandardními funkcemi způsobí, že vám váš antivirový program hlásí nalezený virus. Zůstaňte v klidu, jedná se o planý poplach.

Zdarma a se slevou na našem cd

Xara Webstyle 2.0

Program Xara Webstyle lze nazvat speciálním nástrojem pro tvorbu webové grafiky, který umožňuje svojí jednoduchostí a rychlostí vytvářet kvalitní tlačítka, různá pozadí, 2D a 3D nadpisy, dělicí čáry a odrážky. Vše lze upravovat a měnit, aby výsledek co nejvíce vyhovoval vašim představám. Je potřeba říci, že tento program neumožňuje klasickou tvorbu grafiky ve formě přímého kreslení apod., ale pouze výběr grafiky z předem připravených předloh, které lze upravovat několika funkcemi. Na úvodní obrazovce si volíte jednotlivé sekce pro výběr a úpravu různých grafických prvků, mezi něž patří navigační a DHTML menu, základní zpracování fotografií, úprava animovaných bannerů, 2D a 3D nadpisy, různá tlačítka, bullety, oddělovníky, loga, pozadí/textury pro webové stránky a další typy prezentací, a také komplexní témata pro rychlou změnu designu jednotlivých grafických prvků.

AKTIS ABRA G3

Pokud jste pravidelnými čtenáři našeho magazínu, je vám společnost Aktis jistě dobře známa z dřívějších článků i příspěvků na CD. Se svým podílem na tuzemském trhu ekonomického softwaru patří mezi největší a dodává svá řešení především pro malé a střední firmy. Právě nároky středně velkých společností, jež vyžadují pro pokročilou agendu řešení klient/server s výkonnou databází, splňuje nejnovější produkt s označením ABRA G3. Mezi přednosti též určitě patří silné servisní zázemí firmy Aktis po celém území České republiky.

AV Software

Tuzemská firma AV Software vám nabízí dvacetiletý praktický kalendář s jednoduchým ovládáním. Zobrazuje vždy celý měsíc i s měsíčními fázemi. Umožňuje vytvářet libovolné množství kalendářů, zapisovat různé barevně odlišené typy svátků, poznámky, fultextově vyhledávat text v poznámkách, zaheslovat kalendář, exportovat celý kalendář nebo jeho část do textového souboru.

Tiscali

Tato společnost patří mezi nejsilnější subjekty na tuzemském telekomunikačním trhu. Pokud byste rádi využili internetové připojení zdarma, jež tato firma nabízí, můžete si usnadnit konfiguraci počítače díky automatickému nastavení, které najdete na CD. Po spuštění programu dojde k bezzásahové proceduře, jejímž výsledkem je zavedení potřebných nastavení operačního systému tak, abyste bezplatné připojení mohli rovnou začít využívat.

OpenOffice

Jedná se o nejnovější, plně lokalizovanou verzi tohoto zdarma šířeného plně funkčního kancelářského balíku, který obsahuje textový editor "Writer", tabulkový procesor "Calc", program na tvorbu prezentací "Impress" a kreslicí nástroj "Draw". Počeštění se, jako u minulých verzí, vztahuje na instalační program i celé uživatelské rozhraní (včetně nápovědy).

§§§§§

$$$$$


Trendy


Kdyţ modem p¸estvá stačit – konkurence kabelových televizí je na obzoru

Dagmar Ruščáková

c03p0070

V poslední době se stále více hovoří o potřebě zprostředkovat většímu okruhu uživatelů využívání širokopásmového přenosu dat. Při této příležitosti se míchá dohromady řada různých pohledů na věc od čistě technologického, přes problémy s reálnou konkurencí na našem telekomunikačním trhu až po tu nejzávažnější otázku: K čemu nám to vlastně bude. Zkusme proto dnes toto klubko trošku rozmotat a zodpovědět alespoň ty nejdůležitější otázky.

Během devatenáctého a dvacátého století prošly komunikační nástroje neuvěřitelně rychlým vývojem, který charakterizovaly dva základní trendy: rostly způsoby jak rychle a účelně přenášet informace a zároveň se tyto možnosti nabízely stále širšímu okruhu uživatelů. Vynecháme-li rozvoj médií komunikujících pouze jednosměrně, jako jsou rozhlas či televize, nejvíce nás ve dvacátém století uchvátily telefony a služby z nich vyvinuté. Opravdový komunikační boom však přinesl až internet a o několik let později mobilní telefony.

Průmysl pro každého

Telekomunikační průmysl se tak stal v devadesátých letech minulého století jedním ze spolehlivých tahounů ekonomiky. A kdyby jenom to tisíce možností skrývajících se v potenciálu světové sítě daly vzniknout dokonce i vizi významného předělu ve vývoji světového hospodářství. Začalo se mluvit o staré a nové ekonomice a akcie internetových firem nazývaných dot.com prozářily akciové trhy jako meteority. Bohužel s podobnou životností. I tentokrát se potvrdilo, že založit něco tak "přízemního" jako je obchod na vysněných nových pravidlech se nevyplácí. Bublina praskla a rachot následujících bankrotů byl slyšet ještě velmi dlouho. Přesto se neztratilo jedno velmi důležité poznání bez moderních a výkonných telekomunikací není možný další vývoj světového hospodářství. Či z druhé strany: Lze prokázat, že to byly právě komunikační nástroje, jakými jsou např. internet a bezdrátové sítě, které významně podpořily ekonomický růst v druhé polovině 90. let a změkčily dopad cyklického ekonomického poklesu, ve kterém se nyní nachází světová ekonomika. Je proto zřejmé, že dopad vývoje a implementace komunikačních technologií sahá daleko za rámec tohoto odvětví.

Co bylo dřív: poptávka nebo nabídka?

Podnikání v telekomunikacích čelí oproti většině jiných odvětví jedné základní nejistotě: budou lidé a firmy stát o služby, do jejichž přípravy právě teď investují obrovské peníze? Ono vybudování technologické infrastruktury určené pro provoz nových služeb je podstatně větší problém, než iniciace výrobního provozu. Mám-li např. postavenu novou továrnu na výrobu konfekce, může mi být do jisté míry jedno, jestli se zákazníci na poslední chvíli rozhodnou, zda chtějí kalhoty široké nahoře, uprostřed nebo dole. Pokud nebudu úplně mimo, dokážu se na trhu uplatnit. Představte si však situaci takového telekomunikačního operátora: myšlenka na mobilní telefony a jejich využití je lákavá a určitě v sobě skrývá potenciál nemalých zisků. Ale předtím, než si lidé tuto službu vůbec vyzkoušejí, musí být postavena síť s dostatečným výkonem a pokrytím, musí být vyrobeno a dodáno alespoň několik druhů potřebných přístrojů, je třeba vymyslet rozumnou nabídku služeb a tomu odpovídající tarify. Teprve po investicích, na kterých se společnosti obvykle krvavě zadluží, mohou zjišťovat, zda se jim podařilo zákazníkům kápnout do noty. Pokud ne, je to velký průšvih. Není divu, že podnikatelé v tomto oboru musejí vidět daleko a poptávku po svých službách vytvářet podstatně dříve než jinde.

Proč se připojovat na internet

Zpočátku nás internet lákal pouze jako novinka, jako něco, co tu ještě nebylo a kam mají přístup jenom vyvolení. Těch ostatně nebylo moc firmy u nás přijímaly vymoženosti plynoucí ze světové sítě jenom pomalu, a co si budeme povídat, dosovské poštovní programy obvykle zaujaly pouze zasvěcené. Ale jak šel čas, internet rozkvetl nebývalým množstvím zajímavých informací a služeb a nekontrolovaně se rozrůstal. Informace ze všech možných oborů, chaty, hry, seznamky, on-line bankovnictví, internetové obchody, tržiště a bazary každý si dokázal najít to, co ho bavilo a co potřeboval. E-mail prorážel cestu a zvědavost dokonávala ostatní. Jako zákazníci jsme tedy přijali něco, na co telekomunikační operátoři vsadili již dávno datové služby.

Pro budoucnost providerů je nyní životně důležité přicházet s novými a lákavými nabídkami, které si přes jednoduchý modem nebudeme moci dopřát. Říkají tomu služby nové generace a znamená to rozšiřující se nabídka především multimediální zábavy. Cílem je převést co nejvíce uživatelů právě na širokopásmový přístup (broadband access) k internetu.

Co je to širokopásmový přístup

Širokopásmový přístup k internetu je vlastně přístup vysokorychlostní. Definice se však velmi různí jde především o stanovení oné hranice rychlosti přenosu dat, za kterou již můžeme o broadbandu hovořit. Všeobecně se za hraniční považují rychlosti dosahované na ISDN linkách, což jsou v Evropě 2 Mb/s a v Americe 1,5 Mb/s. Většina studií zabývajících se širokopásmovým přístupem však nebývá v tomto ohledu nijak přísná cílem je většinou zmapovat počátky šíření širokopásmového přístupu a při striktních požadavcích by se do statistik většina současných předplatitelů nejspíš nedostala. Dále je zajímavé sledovat, jak nabízené rychlosti rostou. Ostatně s dostupností modemů přizpůsobených pro různé přenosové rychlosti budou moci být nabízené kapacity zvyšovány, aniž by to u současných zákazníků znamenalo nutnost kupovat nové zařízení.

Firemní zákazníci

Již od začátku pochopitelně vznikaly velké rozdíly mezi tím, jakým způsobem a jakou rychlostí se na internet připojovaly větší podniky a jak malé firmy a domácí uživatelé. O velké firmy se u nás starají sami operátoři především potom nové společnosti podnikající v oblasti fixních sítí. Ostatně je to pro ně jediná oblast, kde mohou účinně konkurovat Českému Telecomu (ČTc) jako dominantnímu operátorovi vlastnícímu v podstatě celou existující telekomunikační infrastrukturu. Právě zde můžeme vidět, jak důležitá je v tomto oboru konkurence operátoři (včetně ČTc) se předhánějí v personalizovaných nabídkách, takže firmy si mohou nejen vybírat, ale i ušetřit. Technická řešení mohou být různá, jako např. položení optické trasy, zřízení pronajatého přenosového okruhu či využití bezdrátů.

Středně velké firmy se musejí obvykle poohlédnout po svém působišti, aby zjistily, co se nabízí. Není toho zase tak málo pokud sídlí ve větším městě, přicházejí v úvahu přenosové okruhy od různých operátorů a navíc zde přibyla velmi zajímavá nabídka pevných bezdrátových sítí FWA (Fixed Wireless Access). Tyto sítě jsou budovány tak, aby pokryly určené území, takže jde jenom o to nacházet se v jejich dosahu. Na venkově je situace komplikovanější a zvolená řešení se buď prodraží, nebo se firma musí spokojit se službami na nižší úrovni.

Koncoví uživatelé

Jejich situace je dnes v podstatě jednoduchá kdo nemá přístup k internetu poskytovaném prostřednictvím sítí operátorů kabelové televize, ten má prostě smůlu. Druhé nejlepší a cenově dostupné řešení, kterým je DSL (Digital Subscriber Line), začíná být v České republice právě v těchto týdnech komerčně poskytováno. ČTc a další alternativní operátoři začínají připojení pomocí ADSL technologie nabízet zpočátku ve velkých městech, ale je předpoklad, že se nabídka této služby brzy rozšíří i do dalších lokalit.

Proč jsou s poskytováním těchto služeb takové průtahy? Vše vyplývá z faktu, že Český Telecom jako nástupce původního monopolního operátora zdědil národní telekomunikační síť. Tím nejcennějším jsou takzvané místní smyčky, tedy rozvody "drátů" vedoucích do většiny českých domácností a firem. Duplikovat tyto rozvody je pro nové alternativní operátory nejen neekonomické, ale je to i neekologické. Proč rozkopávat naši zemi a krmit ji spoustou kabelů, když operátoři mohou poskytovat služby na těch, které jsou již dnes k dispozici?

Konkurence a sdílení sítí

Ve studii Organizace pro spolupráci a rozvoj (OECD) se autoři pokusili definovat předpoklady, které vedou k rychlejšímu rozšíření širokopásmového přístupu. Zásadní pro rozvoj je otázka, zda v dané zemi existuje konkurence v oblasti telekomunikační infrastruktury mezi DSL a kabelovými sítěmi, jestli je zde konkurence mezi operátory poskytujícími služby prostřednictvím stejných technologií a na vlastní infrastruktuře, a zda je na trhu zavedeno sdílení místních smyček, sdílení sítí nebo politika otevřeného přístupu k existující infrastruktuře.

Klíčovými slovy tedy jsou konkurence a sdílení sítí (celých, nebo jejich částí). Oba tyto pojmy jsou spolu velmi těsně svázány právě faktem, že na území jednotlivých států sice lze bez větších problémů vybudovat několik páteřních sítí, ale nikoliv už místní smyčky. Regulační orgány tak mají před sebou nelehkou úlohu: donutit dominantního operátora spolupracovat se svou konkurencí a nastavit vzájemné poplatky za propojení a sdílení sítí na takové úrovni, aby vznikla zdravá konkurence produkující nové služby a přitom přirozeně regulující jejich ceny.

DSL kontra kabely

Pro většinu malých firem a koncových zákazníků přicházejí v úvahu dvě základní technologie umožňující širokopásmový přístup na internet (A)DSL a kabelové modemy. Podíl těchto technologií se ve vyspělých zemích postupně vyrovnává: zatímco v roce 1999 vedly kabelové modemy v poměru 84 : 16 %, o rok později již byl poměr 55 : 45 %, a v polovině roku 2001 došlo k těsnému vyrovnání na úroveň 51 % pro kabel a 49 % pro DSL. Na jednotlivých trzích se začínají objevovat i další technologie, nicméně jejich podíl je (s výjimkou Švédska) příliš malý, než aby se dal zahrnout do statistik. Počty předplatitelů širokopásmového internetu rychle rostou zatímco na konci roku 1999 jich bylo v zemích OECD zhruba 10,9 milionu, o rok později to bylo již 14 milionů, a v polovině roku 2001 již tento počet dosáhl 22 milionů lidí.

Mezi "ostatní" technologie nabízející širokopásmové připojení patří v zemích OECD především sítě FWA a end-to-end připojení prostřednictvím optických kabelů. Ve vyspělých zemích začínají být oblíbené tzv. "property networks", což jsou sítě postavené na optických kabelech (Ethernet LAN), které připojují k páteřní síti moderní obytné komplexy.

Proč chtít širokopásmový přístup?

Důležitá otázka co z toho vlastně budeme mít, když si zajistíme rychlý internet? Pohodlí při brouzdání světovou sítí, snadnější a rychlejší stahování písniček a filmů, či možnost přehrávat si nějaké to video-on-demand. Je otázkou, zda se to internautům-amatérům zatím vyplatí. Kdo však širokopásmové připojení ocení ihned, jsou lidé pracující z domova (teleworkeři) a malé firmy. Celodenní přístup na internet, slušná přenosová rychlost a akceptovatelný paušál. Co víc si mohou přát?

Přesto je to jenom začátek. Ve chvíli, kdy se objeví poskytovatelé obsahu a domluví se na spolupráci s telekomunikačními operátory, nabídka služeb se znásobí. Personalizované a interaktivní televizní a rozhlasové vysílání promění domácí počítač v ještě hovornějšího a zábavnějšího společníka, než je dnes. Takže, kdy se už konečně dočkáme?

§§§§§


Rok 2003: Co nás čeká? – Pohled do budoucnosti I.

Sean Captain

c03p0158

Už po více než deset let přináší PC WORLD čtenářům aktuální informace o inovacích v oblasti počítačových a informačních technologií pro práci i zábavu, pro kancelář i domácí použití. O čem tedy budeme psát v roce 2003?

Požádali jsme celou řadu vývojářů, analytiků a výzkumníků z jednotlivých odvětví, aby se s námi podělili o své předpovědi pro několik příštích let. A i když se nám v minulosti věštění z křišťálové koule občas vymstilo, tentokrát se všichni shodují na několika zásadních trendech.

Hlavní trendy

Spotřební elektronika, například televize nebo audiosystémy, by měla v dohledné době začít s automatickou bezdrátovou komunikací. Jedním z nejdůležitějších vývojových skoků v příštím roce bude rozhodně hladká, rychlá, neviditelná a především všudypřítomná konektivita.

Také krabice, ve kterých si přístroje přinesete domů, se budou zmenšovat. Počítače budou zabírat čím dál méně místa a čím dál více jich nakonec bude nahrazeno notebooky.

Výkon procesorů i grafiky u PDA a mobilních telefonů se přiblíží standardu, na jaký jsme ještě před pár lety byli zvyklí pouze u počítačů. I handheldy budou inteligentnější budou například schopné zjistit, kde se právě nacházíte, a podle toho odhadnout, jaké potřebujete informace. Třeba budete-li procházet okolo obchodu s elektronikou, nabídnou vám ceny plazmových televizorů. (Nepřipomíná vám to Minority Report?) Internet pronikne už docela všude, můžete mít i hodinky on-line, ale připojení bude automatické a nenápadné.

Přestože řada z těchto věcí nebude koncem roku 2004 všeobecně rozšířená, náruživí fanoušci moderních technologií si budou moci podobné přístroje koupit. A ke konci desetiletí se stanou běžnou součástí každodenního života, která změní soužití s elektronikou v kanceláři, na cestách i doma.

V kanceláři

Po letech, kdy LCD obrazovky zdobily především kanceláře firemních manažerů, se konečně stávají dostupnými pro všechny. "Cena, cena a zase cena. To je dneska v tomto oboru nejdůležitější," říká William Wang, ředitel firmy Princeton Graphics zabývající se výrobou monitorů. Pan Wang očekává, že v roce 2004 klesnou ceny 15palcových LCD monitorů pod 200 dolarů a 17palcových monitorů pod 300 dolarů. Christian Brantley z konkurenční firmy Eizo Nanao Technologies předpovídá, že tou dobou převýší prodej LCD monitorů prodej klasických CRT obrazovek.

Dnes ještě CRT monitory nabízejí především grafikům plnější a přesnější barevnou paletu. Ale i to se může koncem roku změnit. Objevují se první high-endové LCD monitory, které by mohly hardwarovou kalibrací a podsvícením displeje dosáhnout kvality barevné reprodukce CRT monitorů, nebo ji dokonce překonat.

Miniaturní desktopy

Stejně jako neohrabané monitory, vyjdou z módy i rozměrné počítače především v kancelářích. Stále více firem bude přecházet na notebooky. A vzhledem k tomu, že většina firem stejně většinou neprovádí upgrade svých kancelářských počítačů, administrátoři, kteří se rozhodnou vybavit firmu stolními počítači, budou stále častěji volit menší počítače namísto rozměrných krabic, plných nevyužitých PCI slotů a prázdných pozic pro mechaniky. A bude-li přece jen nutné přidat k některému z počítačů další zařízení, stále rozšířenější USB 2.0 porty to umožní, aniž by bylo nutné otevírat kryt počítače. "Všichni budou nabízet ,trpaslíky\," tvrdí Roger Kay, analytik IDC. "A budou tvořit větší procento z celkového prodeje." Většina domácích i kancelářských počítačů bude nejspíš i nadále používat jako operační systém Windows buď Windows XP, nebo novější verzi (zatím známou pod označením Longhorn).

Nejbezpečnější věštba pro tento rok zní: procesory budou rychlejší a rychlejší. Ke konci roku by se Intelu mohlo podařit vyhnat Pentium 4 až na 4 GHz. Konkurenční nový procesor od AMD, nazývaný ClawHammer, zatím přinese přechod od 32bitových k 64bitovým procesorům pro stolní počítače. Pokud se tento procesor uchytí, mohlo by to podle Deana McCarrona, hlavního analytika od Mercury Research, znamenat, že také Intel přijde s vlastním 64bitovým procesorem pro desktopy, který se podle neoficiálních zpráv již vyvíjí pod prozatímním označením Yamhill. I Apple by se mohl přidat: mnoho odborníků, kteří sledují vývoj v této oblasti, očekává, že Apple využije nový 64bitový procesor PowerPC 970 od IBM, jenž má být na trh uveden ve druhé polovině tohoto roku.

Nové technologie v oblasti pevných disků, například Serial ATA s tenkými, půl centimetru širokými kabely, pomohou počítačům ještě více zhubnout. Dave Reinsel, analytik IDC specializující se na pevné disky, očekává, že se v roce 2003 využití technologie Serial ATA prudce rozšíří, a koncem roku 2004 by tato technologie měla docela převládnout. Tou dobou už ji možná uvidíme i u optických disků. Stále více stolních počítačů bude odkládat 3,5palcové pevné disky a používat namísto nich menší, 2,5palcové typy podobné diskům, které známe z notebooků. Výkon disků se zlepší místo dnes ještě obvyklých 5 400 otáček za minutu jich bude již naprostá většina pracovat při 7 200 otáčkách.

V roce 2004 se mohou objevit 3,5palcové pevné disky s rychlostí 10 000 otáček za minutu a kapacitou až 500 GB. Tyto rychlejší disky dokáží také využít větší datové propustnosti, kterou přináší rozhraní Serial ATA, a to jim umožní konkurovat drahým SCSI diskům i v oblasti profesionálních počítačů a low-endových serverů. Pokud jde o optické disky, DVD technologie s modrým laserem (s kapacitou až 30 GB na jeden disk) ještě koncem roku 2004 nejspíš nebudou. Naproti tomu dvojvrstvé DVD+RW disky a mechaniky už by na trhu měly být k dostání.

Na cestách

I když se budou stolní počítače zmenšovat, nikdy samozřejmě nedosáhnou portability notebooků. A přestože notebooky nejsou tak výkonné, mají již dnes několikagigahertzové procesory, integrovanou 3D grafiku a displeje s vysokým rozlišením, což ve výsledku přináší dostatečný výkon a kvalitu na to, aby nahradily většinu desktopů. "Když lidem začne odumírat stolní počítač, uvažují o koupi notebooku," říká k tomu Roger Kay z IDC. Stephen Baker, vedoucí výzkumu informačních technologií u NPD Techworld, očekává, že během roku 2004 nebo 2005 malooobchodní prodej notebooků překoná objem prodeje desktopů.

Dokonce i Intel při své posedlosti gigahertzy nepřehlédl, že zákazníci čím dál častěji dávají před hrubou silou výkonu přednost portabilitě. Přestože Pentium 4 pro desktopy možná koncem roku 2003 dosáhne 4 GHz, společnost Intel letos na jaře uvádí nový procesor pro notebooky a základní desku s novou architekturou zvanou Centrino Mobile Technology (viz čl. v rubrice Hardware), která před taktovací frekvencí upřednostňuje úsporu energie. Ale ani Centrino nebude samozřejmě žádný chudý příbuzný: Intel již specifikoval rychlost procesoru a mluvčí firmy Shannon Johnsonová tvrdí, že nový čip bude mít "lepší výkon, než jaký je k dispozici dnes."

Tento vývoj, spolu s dalšími novými technologiemi, pomůže prodloužit dobu, po kterou vydrží baterie notebooků. Howard Locker z IBM říká, že jeho společnost počítá s tím, že by během příštích dvaceti měsíců mohla vyvinout notebooky na bázi Centrina, které vydrží až osm hodin bez nabití oproti dnešním čtyřem až pěti hodinám poskytovaným notebooky od IBM. V tomto roce také Transmeta uvede nový úsporný procesor nazývaný Astro, jenž slibuje zvládnout dvakrát více operací za jeden cyklus nežli jejich dnešní, poněkud pomalý procesor Crusoe.

Bezdrátově kamkoli se hnete

Dalším klíčovým prvkem Centrina je integrovaná bezdrátová technologie na bázi 802.11 (takzvaná Wi-Fi). Analytici očekávají, že v roce 2004 ji najdeme doslova ve všech přenosných zařízeních. Kromě stále rostoucí úlohy, kterou tato technologie hraje v kanceláři i doma, měla by se stát i důležitou složkou bezdrátového přístupu pro všechny ostatní lokace a vyplnit tak prázdný prostor, vzniklý zpožděným uvedením mobilních sítí třetí generace (3G) schopných přenosové rychlosti až 2 Mb za sekundu. Několik společností spolupracuje na vytvoření Wi-Fi sítě "hot spotů", která by měla ve velkých městech vytvořit kobercové pokrytí. "Naším cílem je být do podzimu roku 2005 v padesáti největších metropolích," říká Steve Harris z Cometa Networks, společnosti založené firmami Apax Capital, AT&T, IBM a Intel.

John Ankcorn, hlavní vědecký výzkumník laboratoří HP, předpovídá, že budoucí notebooky a handheldy budou schopné se bezdrátově připojit k jakémukoli právě dostupnému poskytovateli, a budou tak "přeskakovat" nejenom od jedné Wi-Fi sítě ke druhé, ale i mezi Wi-Fi, mobilními a bluetoothovými sítěmi. V souvislosti s rostoucím počtem zařízení, která tak budou připojena neustále nebo velmi často, John Ankcorn očekává i příliv služeb poskytujících lokální informace.

Doma budete přenášet video a hudbu bezdrátově na televizní obrazovku nebo do HiFi soupravy.

Počítače zůstanou v centru digitálního světa ještě po mnoho let. I za dalších deset nebo dvacet let budeme ještě stále psát o počítačích.

"Představte si, že jdete po ulici a automaticky dostanete hodnocení restaurace nebo obchodu s hudebními cédéčky, aniž byste museli vstoupit dovnitř," dodává k tomu Hank Nothhaft, výkonný ředitel společnosti Danger, která vyvinula a poskytuje internetové služby pro handheld Sidekick od T-Mobile. Hank Nothhaft očekává, že ceny za bezdrátové služby budou trvale klesat až na nějakých 15 dolarů měsíčně (dnešní cena je 40 dolarů) za 10 MB dat.

K tomu, abyste získali přístup k informacím, nebudete ale nutně potřebovat PDA a vysokorychlostní datové připojení. Koncem tohoto roku má Microsoft v úmyslu aktivovat svou síť DirectBand, která bude využívat běžné rádiové frekvence k rozesílání informací na celou řadu každodenních zařízení hodinky, pera, peněženky, přívěsky ke klíčům a podobně. Síťové a přenosové protokoly, spolu s minipřijímači vyvinutými společností National Semiconductor, tvoří novou platformu nazývanou SPOT (Smart Personal Object Technology). Několik výrobců hodinek, například Citizen, Fossil a Suunto, už ohlásilo, že mají v úmyslu vyrábět modely podporující tuto technologii, které dokáží prezentovat třeba předpověď počasí nebo informovat o dopravní situaci v okolí.

Microsoft sází na to, že větší důraz na mobilitu zvýší poptávku po jeho iniciativě .Net, jednoho z několika výpadů do oblasti webových služeb, poskytujících centralizované informace dostupné odkudkoliv a z jakéhokoliv zařízení. Představte si například, že při nehodě budete moci autorizovat přenos své lékařské karty do nemocnice, kde jste ošetřováni. Pochopitelně, s ohledem na to, že Microsoft zatím nedokázal vyrobit bezpečný webový prohlížeč, vám možná vyhlídka na to, že byste této společnosti měli svěřit své osobní informace, zrovna neimponuje.

I bez použití webových služeb můžete mít neustále přístup ke všem datům ve vašem počítači pokud ho nosíte s sebou. V loňském roce předvedla firma OQO svůj stejně pojmenovaný kapesní počítač s Windows, který je jen o málo větší nežli IPod (6 x 10 cm). Další společnost, Vulcan, pracuje na uvedení podobně malého počítače.

Ale zatímco se některé počítače budou stále více podobat handheldům, mnoho handheldů dosáhne funkčnosti počítačů. Někdy v tomto roce chce Intel představit čip pro mobilní telefony zvaný Manitoba, který má integrovaný procesor XScale pro PDA s pamětí flash a dokonce analogovými obvody. Mluvčí Intelu Manny Vara očekává, že telefony s tímto čipem by se mohly objevit v příštím roce. Integrované čipy přinesou další zmenšení telefonů i úsporu energie což je rozhodně důležité, protože v blízké budoucnosti se neočekává velký postup v technologii baterií.

Čip XScale od Intelu se spolu s novou platformou Microsoftu zvanou Media2Go objeví i v kapesních osobních videopřehrávačích (od firem Samsung, Sonciblue, ViewSonic a možná i dalších), které by měly být uvedeny koncem tohoto roku. "Berte to jako příruční video pro cestu autobusem, dvouhodinový let, nebo způsob, jak zabavit děti při cestě autem," přibližuje smysl těchto zařízení mluvčí Intelu Bryan Peebler. Čipy od jiných výrobců se objeví v podobných přehrávačích od firem, jako je např. RCA.

Doma

Některé nejzajímavější technologické změny nás ale čekají doma. Nové produkty na bázi pevných disků i počítače budou bezdrátově přenášet video a hudbu na obrazovku televize nebo do reproduktorů kdekoliv v bytě či domě.

Přehrávače jako je ReplayTV nebo konkurenční TiVo se budou i nadále dobře prodávat, ale budou mít stále tvrdší konkurenci v multimediálních počítačích vybavených televizními kartami a Windows XP Media Center Edition nebo softwarem GigaPocket od Sony. Tyto systémy vám umožní přepínat mezi televizními programy, nahrávat pořady, přehrávat hudbu nebo prohlížet alba digitálních fotografií pomocí dálkového ovládání podobného tomu, které používáte na televizi.

Domácí vysílání

Většina lidí se nechce dívat na televizi nebo poslouchat hudbu přímo na počítači stejně jako se jim nechce tahat počítač do obývacího pokoje. Ale vysokorychlostní domácí sítě mohou tyto problémy odstranit, a zkombinovat tak výpočetní sílu a datovou kapacitu počítače s pohodlím a jednoduchostí, které očekáváme od spotřební elektroniky.

Tento trend byl zjevný na veletrhu spotřební elektroniky CES začátkem roku (viz PC WORLD 3/2003), kde HP, Linksys, Motorola, Pioneer, Prismiq, Rockford Fosgate, Sony, Yamaha a další firmy uvedly produkty, přenášející digitální hudbu či obraz na televizi nebo audiosystém.

Společnosti budou muset brát v této oblasti stále větší ohledy na zákazníky, kteří nestojí o to strávit hodiny konfigurací domácí sítě. Naštěstí technologie Universal Plug and Play, představená v první generaci mediálních přijímačů umožňuje, všem zařízením na ethernetové nebo bezdrátové síti, aby se navzájem detekovala a automaticky si nastavila vzájemné vztahy.

Časem by se technologie UPnP měla objevit v široké řadě zařízení, od tiskáren a skenerů, přes digitální fotoaparáty až po televize a audiosystémy.

Ale ještě předtím a rozhodně před koncem roku 2004 má Intel v úmyslu představit bezdrátový mediální adaptér, který bude možné použít v produktech, sloužících k propojení starších počítačů a elektroniky s využitím standardních výstupů. Společnost Linksys jako první nedávno oznámila, že připravuje zařízení založené na tomto adaptéru.

První vlna bezdrátových zařízení, která se již začala objevovat na trhu, používá standard 802.11b s přenosovou rychlostí 11 Mb za sekundu. To ještě nestačí na přenos videa, ale s hudbou a fotografiemi si poradí bez potíží. Až se ale v příštím roce objeví druhá generace, založená na rychlejším standardu 802.11a nebo 802.11g (druhý z nich má zpětnou kompatibilitu se standardem 802.11b), neměl by přenos videa představovat žádný problém. Nové notebooky Apple uvedené letos v lednu již mají zabudovanou technologii 802.11g.


Rok 2003: Co nás čeká? – Pohled do budoucnosti II.

Celkový pohled

S použitím UPnP a Wi-Fi sítě nebo sítě Bluetooth budete moci posílat fotografie z digitálního fotoaparátu přímo na tiskárnu, vypalovat je na CD a DVD, nebo si je prohlížet na obrazovce televize a nebudete se muset k počítači ani přiblížit. Tím pochopitelně obejdete i softwarovou úpravu fotografií, některé její základní funkce ale najdete přímo v digitálních fotoaparátech, které budou obsahovat programy pro barevnou korekci nebo zvýraznění detailů.

Rozšíření digitálních fotoaparátů bude mít na svědomí mimo jiné dramatický pokles cen. Greg Young, ředitel imaging divize firmy Sony, očekává, že koncem tohoto roku se budou 5megapixelové modely prodávat za méně než 500 dolarů a cena bude ještě dále klesat v roce 2004. Tou dobou už bude většina lepších digitálních fotoaparátů zhruba 8megapixelová.

Nicméně profesionální fotografové budou nejspíš i nadále dolaďovat a archivovat snímky pomocí počítače. A tím se dostáváme k naší poslední, možná odvážné, předpovědi: Ještě po mnoho let budou počítače v centru digitálního světa. Nejenom proto, že poskytují největší výpočetní výkon, ale dokáží flexibilně reagovat na příliv nových technologií. Až budeme za dalších deset nebo dvacet let předpovídat ještě převratnější změny, budeme stále psát o počítačích.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Digitální fotoaparát prakticky I.

David Čepička, Christoph Metzger

c03p0142

Digitální fotoaparáty jsou sice vybaveny snímači v řádu megapixelů a spoustou funkcí pro optimalizaci obrazu, ale přes všechnu tuto techniku zázraky nedokáží. Důležité jsou i zkušenosti uživatelů. Několik námětů pro vytvoření co nejlepších fotografií vám přinášíme právě v tomto článku.

Digitální fotoaparáty v sobě kombinují optické vlastnosti obyčejných fotografických přístrojů s možnostmi digitálního zpracování obrázků. To všechno je podřízeno jedinému cíli získání co možná nejdokonalejších obrázků stiskem jednoho tlačítka. Ten, kdo se nechce zabývat někdy skutečně složitými nastavováními jednotlivých parametrů pro vytvoření snímku, může dosáhnout poměrně slušných výsledků i s různými automatickými či standardními nastaveními. My vám prozradíme několik triků, jak můžete získat z vašeho fotoaparátu ještě lepší obrázky, než jste doposud měli.

1. Obnovení zmizelých informací EXIF

Společně s obrázkem si každý fotoaparát poznamenává celou řadu informací, které nazýváme EXIF. Jedná se o datum a čas, clonu, dobu expozice, nastavení ISO a blesku, rozlišení, formát, komprimaci, velikost obrázku a typ přístroje. Tyto údaje se pak hodí například pro archivování obrázků a jsou také využívány nejrůznějšími fotoslužbami.

Prakticky všechny programy pro úpravu obrázků při novém ukládání snímku pořízeného digitálním fotoaparátem údaje EXIF zničí. To však má několik ne zrovna příjemných důsledků. Tak například ten, kdo si upravené obrázky zpět do přístroje nahraje, aby je mohl přes obyčejný kabel ukázat na televizoru, povětšinou dostane jen černou obrazovku kvůli chybějícím údajům EXIF odmítá fotoaparát snímek zobrazit.

Prostřednictvím freewarového programu Exifer for Windows 2.1.5 se dají údaje EXIF a IPTC uložit a po úpravě snímku zase zapsat zpět. Aplikaci naleznete (EXIFERSETUP.EXE, 1,62 MB), případně ji lze také stáhnout z internetové adresy www.friedemann-schmidt.com/software/exifer/. Program umožňuje zobrazit údaje zapisované k obrázkům v závislosti na výrobci přístroje (k dispozici jsou značky Canon, Casio, Fuji, Nikon a Olympus) a většinu údajů si můžete za účelem dalšího zpracování vyexportovat.

2. Poškozené body na CCD a jak odstranit drobné vady na snímcích

CCD (Charge Coupled Device) je v digitálním fotoaparátu jakýmsi senzorem, kde se vytváří vyfotografovaný obrázek. Na CCD totiž dopadá světlo, které se přeměňuje na elektrické impulsy. CCD se skládá z tisíců na světlo citlivých fotobuněk, které reagují rozdílně podle množství světla, jež na ně dopadá. Čím větší je intenzita světla, tím větší je vzniklé napětí.

Podobně jako u TFT monitorů se rovněž i u CCD prvků může tu a tam vyskytnout jedna či více vadných diod. Na tomto místě pak CCD snímá bod, který je na množství světla nezávislý, a ten se projevuje buď jako bod světlý, či jako tmavý. Za normálních podmínek není tento tzv. Hot pixel pouhým okem viditelný a při komprimaci obrázku do formátu JPG stejně zmizí. Pokud však ukládáte svůj obrázek do formátu TIF, může tento Hot pixel zvláště u velmi tmavých či velmi světlých snímků vadit.

Za pomoci freewarového programu Black Frame NR se vám dozajista podaří výše zmiňované špatné body odstranit. Utilitu naleznete , případně na internetové adrese www.mediachance.com (BLACKFRAME.ZIP, 371 KB). Je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Při práci s touto utilitou využijete dva snímky. Jeden z nich bude obsahovat nějaký klasický motiv a druhým bude absolutně černý snímek, jenž bude obsahovat pouze ony poškozené body. Pro získání posledně jmenovaného snímku stačí nasadit na objektiv kryt a stisknout spoušť. Na takto vzniklém obrázku pak budou vadné body zobrazeny jako bílé tečky. Pokud by i přes objektiv na CCD dopadalo světlo, je nutné kryt objektivu dodatečně přikrýt kouskem látky. Pokud váš přístroj vykazuje tmavé Hot pixely, pak vyfotografujte nějaké čistě bílé pozadí, kupříkladu desku pěnového polystyrénu.

Konečně do programu Black Frame NR nahrajte jak váš původní motiv s vadnými body, tak i druhý obrázek (černý nebo bílý). Program na základě těchto dvou snímků stanoví vadné body a navrhne v poli Method několik variant, jak je odstranit. Nejvhodnější metodu získáte nejlépe pokusně. Vylepšený obrázek pak můžete uložit na pevný disk. Tímto způsobem lze vylepšit i snímky s rozsáhlejším poškozením.

3. Nastavte si správnou hodnotu ISO

U většiny digitálních fotoaparátů se dá změnit nastavení hodnoty ISO. Tento parametr se týká citlivosti na světlo a udává, jak přesně CCD prvek v přístroji pracuje. Základním pravidlem je, že ke zdvojnásobení citlivosti na světlo je třeba hodnotu ISO zvětšit třikrát.

V nejčastějším standardním nastavení je ISO rovno 100. Pro obyčejné fotografování, kdy fotoaparát automaticky nastavuje clonu a dobu expozice, tato hodnota postačí. Při špatném osvětlení, například když se fotografuje při světle svíčky, musí závěrka fotoaparátu při ISO 100 zůstat velmi dlouho otevřená, aby do přístroje pronikl dostatek světla. Jestliže ale nepoužijete stativ, musíte se spokojit se snímky rozmazanými.

Alternativou k použití stativu je nastavení vyšší hodnoty ISO, kupříkladu 400. Tím se podstatně zvýší citlivost CCD prvku a fotoaparát bude opět mít dostatek prostoru pro nastavení optimální velikosti clony při krátké době závěrky, takže k žádnému rozmazání nedojde. Zvyšování citlivosti ke světlu je ale vykoupeno jednou nevýhodou snížením kvality snímku. Výsledný obrázek je položen na hrubším rastru a některé obrazové body nemusí vykazovat tu správnou barvu. Barevný šum obrázku je tím vyšší, čím je u přístroje nastavena větší citlivost. Z výše uvedeného tedy vyplývá, že je lepší pracovat při nižší hodnotě ISO, a jen tehdy, kdy je to skutečně třeba, tuto hodnotu zvýšit.

4. Jak udělat rozostřené pozadí

Povedené portrétní fotografie upoutají pohled pozorovatele přímo na hlavní motiv. Trik, který se zde používá, je schválně rozostřené pozadí. Abyste tohoto efektu dosáhli, musíte vypnout automatické nastavení osvitu a toto nastavit manuálně.

Plně automatické nastavování parametrů pro fotografování snímků za normálních podmínek nastavuje jak velikost clony, tak čas závěrky. Jeho cílem je dosáhnout toho, aby popředí i pozadí bylo stejně ostře vyobrazeno. Abyste obrátili pozornost přístroje pouze na popředí, vyberte v menu přístroje program pro výběr clony.

Při použití velké clony je ostrost pozadí do značné míry menší než u clony malé. Z toho vyplývá, že abychom dosáhli námi stanoveného cíle, musíme hodnotu clony nastavit co možná nejvyšší. Výběr vhodného času závěrky pak necháme na automatice aparátu.

5. Profesionální použití blesku prostřednictvím studiových blesků

Většina lidí, kteří fotografují amatérsky či mají fotografování jako svůj koníček, používá prakticky výlučně blesk zabudovaný ve fotoaparátu. Ten sice postačí pro obyčejné snímky z rodinných oslav, momentky nebo pro pořízení reportážních snímků. Ovšem pro pořízení vysoce kvalitních portrétů, velkých fotografií apod. výkon zabudovaného blesku nestačí.

Velké výhody nabízejí studiové blesky. První výhodou jsou vyměnitelné reflektory. S jejich pomocí můžete dosáhnout prakticky libovolné světelné charakteristiky od jemné přes jasnou až po efekt bodového světla, a to navíc s možností nastavení intenzity světla. K přesnému zaměření blesku se použije pomocné světlo, jež přesně ukáže, co blesk osvítí. Při použití několika blesků se pak vyhnete vytvoření nežádoucích stínů a tmavých částí snímku.

Studiové blesky tedy dovolují úplnou kontrolu nad osvícením a tím splňují všechny předpoklady pro pořízení profesionálních snímků. Některá z těchto zařízení se zapínají pomocí kabelu, jiná se spouští automaticky přes fotosenzor. Na trhu se dají sehnat komplety zahrnující dva nebo tři blesky, stativ a několik reflektorů, jakož i brašnu na přenos celého zařízení. Pro použití popisovaného zařízení musí váš digitální fotoaparát splňovat dva předpoklady jedním je vybavení fotoaparátu zástrčkou pro připojení kabelu a druhým je možnost manuálního nastavení clony a času.

6. Kvalitnější reprodukce barev díky správně nastavené korekci bílé barvy

Světlo má rozdílnou teplotu barev, neboli podle toho, v jakých světelných podmínkách pracujeme, může ta samá scenérie vypadat naprosto odlišně. Zatímco při západu slunce dominují červené barevné tóny, vytváří přímé sluneční světlo barevné odstíny chladnější. Například fotografie zasněžené krajiny bude v prvním případě dožluta, zatímco u prudkého slunečního světla bude mít nádech domodra.

Digitální fotoaparáty zmíněný nežádoucí barevný efekt opravují tzv. korekcí bílé barvy. Tato funkce se má postarat o to, aby bílá barva na fotografii zůstala bílou a aby i ostatní barvy zůstaly přirozenými. Všechny přístroje zmíněnou funkci používají automaticky, mnohé z nich umožňují i manuální nastavení pro standardní situace, jako "Denní světlo", "Slunce", "Zářivka" či "Žárovka". Vlastníte-li poloprofesionální model fotoaparátu, můžete si dokonce tuto funkci nastavit plynule podle intenzity a druhu světla. Vezměte si nějakou bílou předlohu, třeba list papíru, a dejte ji před objektiv. Nyní stiskněte odpovídající tlačítko na přístroji, čímž si stanovíte stupeň korekce bílé barvy. Když nyní začnete fotografovat, budou mít všechny tyto snímky přesně nastavenou úroveň korekce bílé barvy pro danou scénu.

Retušování fotografií

David Čepička, Eva Ruland

Jestliže chcete ze svých snímků dostat pomocí počítače to nejlepší, pak existuje osvědčený prostředek: program pro úpravu obrázků. Přečtěte si, jak odstranit nejběžnější vady na vašich fotografiích.

Dříve člověk potřeboval pro retušování fotografií prakticky téměř vždy temnou komoru, ale časy se mění. Dnes stejnou operaci můžete provést bez větších problémů za pomoci programu pro úpravu obrázků klasickým představitelem tohoto druhu je aplikace Paint Shop Pro. Nejnovější testovací verzi naleznete , případně na internetové adrese www.jasc.com (PSP704EV.EXE, 30,1 MB).

1. Zesvětlení příliš tmavě vypadajících snímků

Zvláště při fotografování v protisvětle může vzniknout fotografie, která se jeví poněkud tmavší. Nastavení světlosti je pro Paint Shop Pro jedna z nejsnazších úloh. Otevřete si onen ponurý obrázek a v menu Colors klepněte na položku Adjust/Brightness/Contrast. Nyní stačí úroveň světlosti nastavit v poli Brightness buď přímým napsáním hodnoty v procentech, nebo klepáním na šipky vedle zadávacího políčka.

Pokud změny parametrů obrázků provádíte raději v originálním snímku než v malém náhledovém okně, klepněte na tlačítko s obrázkem oka. Pro trvalé nastavení této volby stačí klepnout na symbol šipky vedle tlačítka oka.

U opravdu extrémně tmavých obrázků, které potřebují zesvětlení větší jak 20 %, pomůže o něco zvýšit hodnotu kontrastu (políčko Contrast). Pak doporučujeme hodnoty světlosti v řádu 10-20 % jejich původní úrovně.

2. Zesvětlení tmavých oblastí snímku

Dosti často jsou u fotografií příliš tmavé pouze určité oblasti snímku, zatímco ostatní části jsou takříkajíc v pořádku. Jako příklad lze uvést snímek osoby stojící před osvětleným oknem. Stejný problém vidíte i na našem obrázku. Vše důležité na snímku je dobře vidět, až na osobu, která nastupuje do auta. Když použijeme funkci zesvětlení snímku podobně jako v minulém tipu, dotkne se tato úprava celého snímku, takže už tak světlé nebe se promění na ještě světlejší, skoro bílé. Abychom mohli zesvětlit pouze ty části snímku, které chceme a aby u těch ostatních zůstaly původní parametry, musíme tu oblast, jejíž parametry měnit nehodláme, před prováděnými změnami ochránit. To nejlépe uděláme výběrem. Klepněte v panelu nástrojů vlevo na funkci Magic Wand. V paletě Tool Options (pokud ji nemáte zobrazenou, označte v menu View/Toolbars položku Tool Options Palette) nastavte následující parametry takto: Match mode: RGB Value, Feather: 0, Tolerance: 10. Klepnutím na auto s člověkem ve snímku by se toto mělo označit. Pokud se snad neoznačilo, můžete k vybrané oblasti přidávat další, a to tak, že na další objekty budete klepat se stisknutou klávesou <Shift>. Druhou možností je zvýšení parametru Tolerance a nový pokus o označení. Pokud se stane, že budete chtít v nějakém snímku pracovat se všemi objekty kromě jednoho, vyplatí se tento objekt označit a pak provést inverzi označení. Tím velmi pohodlně označíte všechny objekty, kromě toho jednoho. Inverze označení se provádí přes menu Selections/Invert. Po označení objektů můžete provést jejich zesvětlení. Celý postup je stejný jako u úlohy č. 1, avšak týká se pouze vámi vybraných objektů.

3. Retušování špatně zabarvené oblohy

Když u digitálního fotoaparátu selže kvůli extrémním světelným podmínkám nebo špatnému nastavení uživatele funkce vyrovnání bílé barvy a namísto zářivě modrého letního nebe se objeví žalostně vyhlížející, šedivá podzimní obloha, můžete pomocí Paint Shopu Pro tuto chybu elegantně opravit a vzhled oblohy nastavit takový, jaký má skutečně být.

Označte si celou oblohu pomocí funkce Magic Wand u typicky nepovedených snímků se šedou oblohou bude stačit nastavení položky Tolerance na 10 až 20. Potom vyberte z menu Colors položku Adjust/Red/Green/Blue. Hodnoty postupně nastavte na 70-90 % Blue a nějaké záporné číslo u položek Red a Green. Většinou je nutné odebrat více červené než zelené, aby obloha nedostala rušivý světlefialový nádech.


Digitální fotoaparát prakticky II.

4. Dodatečná korekce ostrosti snímku

Lehce rozmazané nebo neostré fotografie můžete v Paint Shopu Pro dát zase do pořádku pomocí několika klepnutí myši. Jednoduše si ve zmíněném programu otevřete daný obrázek a z menu Effects zvolíte položku Sharpen/Sharpen More. Pro velmi rozostřené snímky můžete funkci zaostření zopakovat několikrát. K tomuto účelu použijte filtr v menu Effects/Sharpen/Sharpen, neboť opakované použití funkce Sharpen More s sebou nese vznik nehezkých a hrubých obrysů, nehledě k tomu, že dochází k deformaci barev.

Jestliže obyčejné zaostření snímku nepřinese kýžený efekt, pak se musí použít tzv. High-End Filter s trochu zavádějícím označením jako Unsharp Mask. Najdete jej opět ve stejném menu jako předchozí položky. Tato funkce zesiluje kontrast a tím i ostrost, protože dochází k cílenému zvyšování světlosti vedle sebe ležících pixelů. Při této operaci platí základní pravidlo čím větší je hodnota u položek Radius a Strength a čím menší je údaj v poli Clipping, tím je obrázek ostřejší. Velmi nízké nebo naopak velmi vysoké hodnoty pro Radius a Strength mají bohužel stejný nežádoucí vedlejší efekt jako u funkce Sharpen More. Těchto vedlejších efektů se ale zbavíte pouze tím, že budete tak dlouho zkoušet různé kombinace, až se přiblížíte k ideálnímu nastavení tj. ostrému obrázku s co možná nejméně deformacemi.

5. Korekce "červených očí"

Velmi ošklivé jsou na fotografiích, zvláště pak na portrétech tzv. červené oči. Ovšem i v tomto případě dokáže Paint Shop Pro pomoci. V menu Effects v položce Enhance Photo se úplně dole skrývá velmi praktická funkce Red-eye Removal. Nenechte se odradit mnoha možnostmi nastavení samotná konfigurace není složitá.

Přesuňte kurzor v levém náhledovém okně přesně na místo, kde se nachází ona červená skvrna. Při stisknutém tlačítku myši zmenšete rámeček tak, aby červená skvrna byla přesně v kolečku uvnitř rámečku. Nyní vyberte v poli Hue odpovídající základní barvu očí a v poli Color přesný odstín duhovky oka. Teď můžete v pravém náhledovém okně pozorovat, jak se Paint Shop Pro s problémem červených očí vypořádal.

Pokud nebudete s výsledkem spokojeni, lze ještě spoustu věcí "doladit". Tak si můžete v poli Iris size navolit velikost duhovky, dále je možné nakonfigurovat úroveň ohraničení oka (Feather) či rozkrytí barvy oka do sousedních pixelů, aby oko nevypadalo zrnitě (Blur). Položkami Glint lightness a Glint size můžete oku dodat přirozený lesk. Konečný výsledek můžete vidět doslova vlastníma očima.

6. Jak udělat z matných barev zářivé

Pokud si to budete přát, ukáže vám Paint Shop Pro cestu z matných a zašlých barev do království barev pestrých a zářivých. K živým barvám vedou dvě cesty automatická korekce nasycenosti a manuální nastavení barev.

Náš příklad uvedený na obrázku ukazuje snímek krajiny s poněkud matnými barvami. Prostřednictvím funkce Automatické korekce nasycení (Automatic Saturation Enhancement) z menu Effects/Enhance Photo se fotografický snímek přemění na barvami zářící motiv. V poli Strength zadáváte, zda chcete, aby se barvy jevily jako decentní (Weak), vyrovnané (Normal) či jasné (Strong). Tři přepínače v poli Bias vlevo zase nastavují, zda se mají ve fotografii použít barevné tóny slabé (Less colorful), normální (Normal), nebo silné (More colorful). Jestliže zatrhnete položku Skintones present, dá Paint Shop Pro pozor na to, aby lidé na snímcích vypadali přirozeně.

Pomocí automatické korekce nasycení můžete vytvořit i velmi křiklavý motiv. Když ale budete chtít vytvořit vyvážený obrázek, který má působit přirozeně, musíte si jej upravit ručně. Položka Hue/Saturation/Lightness z menu Colors/Adjust vám dává možnost nastavit stupeň sytosti pro každou základní barvu zvlášť. Zmíněná metoda je vhodná i pro naše ukázkové foto.

Výhled na budovy i oblohu je decentní, ale přirozený, jen bychom chtěli na snímku zvýraznit zeleň. S pomocí manuální korektury to nebude nic složitého. Pokud v poli Edit zvolíte položku Master, změníte parametry všech barevných tónů na snímku co se týče jejich světlosti, nasycenosti a barevného tónu. My ale potřebujeme změnit pouze tu zeleň, proto v poli Edit vybereme položku Greens a nasycenost (Saturation) zvýšíme na 30. Nakonec ještě přece jen ubereme na sytosti barvy modré (položka Blues), u níž nastavíme zápornou hodnotu např. -60. A tím máme manuální úpravu s hojnou zelení a decentní oblohou hotovu.

7. Oprava zkreslených fotografií

Speciálně u momentek se stává, že fotoaparát není držen zpříma a vznikají snímky, které jsou poněkud zkreslené. Stejná situace však může nastat i u skenování fotografií. Pro narovnání takového obrázku slouží funkce Rotate, již najdete v menu Image. Tady si můžete nastavit směr a úhel otočení. Pokud je snímek zkreslený jen nepatrně, zkoušejte nejprve otočení jen o velmi malý úhel v rozsahu 1-5 stupňů.

Při otočení snímku vznikají okolo celého obrázku přebytečné plochy, které jsou vyplněny aktuální barvou pozadí. Ať chcete či ne, musíte na některé oblasti na okrajích snímku zapomenout proto, abyste tyto přebytečné plochy odstranili. Pomocí nástroje Obdélník (Selection) označte plochu snímku bez pozadí a přes volbu Crop to Selection v menu Image se nežádoucích oblastí zbavíte.

Označování výřezu je ještě jednodušší, když použijete funkci zobrazení vodicích čar a pravítka. Naleznete je v menu View pod položkou Guides a Rulers. Nové vodicí čáry můžete pak umístit do obrázku tak, že je vytáhnete se stisknutým tlačítkem myši přímo z pravítka. Pod položkou Change Grid and Guide Properties si můžete mimo jiné nastavit, zda nástroj pro výběr oblasti (Selection) má k těmto čarám zarovnávat. Pokud ano, je třeba umístit zatržítko před volbu Snap to Guide.

8. Odstranění škrábanců, ohybů a otisků prstů

Tyto problémy se objevují obzvláště při skenování starých fotografií: okraje obrázků jsou roztřepené, zpřehýbané nebo utržené, světlé části fotografií jsou "vyzdobeny" otisky prstů, anebo jsou poškrábány. Celkem vzato máte tři možnosti, jak takové snímky dát do pořádku:

1. Zmenšit obrázek ustřihnutím. Pokud se poškození vyskytují pouze na okrajích obrázku, což bývá nejčastěji, vyberte jednoduše v Paint Shopu Pro nástroj obdélník a jeho prostřednictvím označte co největší část snímku bez poškození. Poté klepněte do menu Image/Crop to Selection. Vytvoří se nový obrázek, jenž bude obsahovat pouze tu část obrázku, kterou jste vybrali.

2. Odstranit poškození. Pokud se nějaký ten škrábanec nebo šmouha nachází uprostřed obrázku v nějaké relativně homogenní oblasti, může dokázat funkce automatického odstranění pravé divy. Zmíněnou funkci naleznete v menu Effects pod položkou Enhance Photo/Automatic Small Scratch Removal. Označte poškozené místo nástrojem Obdélník (Selection) a vyvolejte výše zmíněnou funkci. Pokud se stane, že funkce eliminuje i ty části obrázku, které tam měly být, zmenšete "mohutnost" opravování v poli Strength a rovněž snižte parametry v poli Local contrast limits.

3. Použít manuální retušování. Pokud je snímek umazaný někde uprostřed celého motivu, měli byste použít nástroj Clone Brush (štětec pro kopírování) a s jeho pomocí provést retuši manuální. Clone Brush totiž dokáže přenést oblast snímku z jednoho místa na druhé. Platí, že čím složitější je místo, které chceme opravit, tím menší by se měla v paletě Tool Options zvolit velikost štětce, a samozřejmě byste měli pracovat také při úměrně větším zobrazení poškozeného místa snímku.

Klepněte pravým tlačítkem myši na světlou oblast snímku v bezprostřední blízkosti poškozeného místa. Nyní při stisknutém levém tlačítku myši pečlivě přeneste grafickou informaci z označeného místa na to poškozené. Tímto způsobem překreslíte škrábanec, šmouhu nebo otisk prstu body z výchozí oblasti, kterou vám Paint Shop Pro označí kurzorem ve tvaru křížku.

V případě tmavého fleku přenášejte nepoškozenou oblast, která se nachází těsně vedle místa poškození. To, jestli zvolíte místo nad, pod, vlevo či vpravo, závisí na druhu obrázku. Větší poškozené oblasti homogenních ploch můžete samozřejmě opravovat daleko větším štětcem.

Originál a padělek

David Čepička, Michael Schmitthäuser

Mnohé z chyb, které při fotografování uděláte a později vám kazí pohled na snímky, se dají napravit. Tak např. Paint Shop Pro 7 disponuje všemi nástroji pro zkrášlování a manipulaci s obrázky vůbec. Když je využijete, budou vaše snímky takové, že by se za ně nemusel stydět ani profesionál.

Zdaleka ne každý člověk ví, že fotografie uveřejňované v časopisech či v novinách projdou často dříve, než se dostanou do rukou veřejnosti, rukama odborníků na retušování fotografií. Ti fotografie vylepšují prostřednictvím nejrůznějších programů pro úpravu obrázků. Tak se běžně odstraňují ze snímků rušivé prvky, zkrášlují lidé či mění obsahy celých fotografií. Pokud se takové manipulace dělají dobře, pak obyčejný člověk nic nepozná. S pomocí programu Paint Shop Pro 7, který najdete , případně na internetové adrese www.jasc.com (PSP704EV.EXE, 30,1 MB), si můžete takové retušování zkusit sami.

1. Základní konfigurace pro optimalizaci Paint Shopu Pro

Předtím, než se pustíte do práce, měli byste si Paint Shop Pro nastavit tak, aby se vám úpravy jednotlivých snímků dělaly co nejpohodlněji:

1. Klepněte do menu View, kde aktivujte položky Rulers a Guides. Tím si zajistíte zobrazení pravítka a vodicích čar. Kromě toho klepněte na položku Grid and Guide Properties, kde zatržením položky Snap to guide zaktivujete funkci přichycení k vodicí čáře (použije se při označování objektů nebo výběru části obrázku).

2. Klepněte v menu View na příkaz Toolbars a ujistěte se, že máte zatržítka u těchto položek: Standard Toolbar, Tool Palette, Color Palette, Status Bar, Tool Options Palette, Layer Palette a Overview Window.

Nyní byste si měli obsah okna programu Paint Shop Pro uspořádat asi tak, jak vidíte na našem obrázku. Jednotlivé panely si samozřejmě můžete uspořádat podle svého.

2. Analýza problémových oblastí na snímku

Nyní otevřete přes menu File/Open Paint Shop Pro obrázek, jenž budete chtít upravovat. Předtím, než začnete s obrázkem cokoliv dělat, si najděte všechny chyby, které byste chtěli ve snímku opravit. Zkuste si jednoduše představit, jak by tento snímek měl ideálně vypadat! Na našich snímcích, které jsou v tomto článku, jsme se zaměřili na ty nejčastější chyby při fotografování:

- Snímek je kvůli špatnému držení přístroje vyfotografován trochu nakřivo.

- Na snímku jsou tmavé skvrny, vzniklé z palce položeného před objektiv.

- Rozměry snímku nejsou optimální, případně snímek obsahuje věci, které kazí dojem vzhledem k tomu hlavnímu, co má ukazovat.

- Zatažená a šedá obloha kazí dojem ze snímku.

- Věci, budovy apod. v pozadí netvoří pro fotografovaný objekt vhodnou kulisu.

3. Nezapomeňte si vytvořit alespoň jednu kopii upravovaného obrázku

Dříve, než začnete jakékoliv manipulace s obrázkem, uložte si snímek pod nějakým jiným jménem. V originálu neprovádějte žádné změny. Jakmile totiž změny v originálu jednou uložíte, nedají se v něm provedené opravy už vrátit nazpět, takže originál snímku je jednou provždy ztracen.

Vzhledem k tomu, že většina digitálních fotoaparátů pracuje s formátem JPG, jenž má vysoký stupeň komprese, není nutno provádět žádné změny formátu. Když totiž nějaký soubor ukládáte znova do formátu JPG, komprimuje jej Paint Shop Pro pokaždé nanovo, čímž se kvalita snímku zhoršuje. Pro vytvoření kopie snímku v bezztrátovém TIF formátu postupujte následovně: Klepněte do menu File/Save As, zadejte složku, do níž budete soubor ukládat, a do políčka Název souboru zadejte nové jméno souboru pro snímek. Z rozevíracího menu Uložit jako typ pak vyberte položku Tagged Image File Format (*.tif, *.tiff).

4. Posunování a otáčení objektů, výběr oblasti snímku

Pokud jste při fotografování drželi přístroj trochu nakřivo, objeví se vám všechny prvky na snímku poněkud vychýlené doprava či doleva. Do velké míry se to projeví u fotografií obsahujících hodně vertikálních linií, například u snímků budov. Stačí fotoaparát vychýlit jen o pár stupňů, a na celém snímku je to dostatečně poznat. Naštěstí prostřednictvím funkce Rotate v Paint Shopu Pro se dá tato chyba velmi lehce opravit.

Ze všeho nejdříve umístěte dvě svislé vodicí čáry na nějaké svislé objekty na snímku. To uděláte tak, že klepnete na levé pravítko a se stisknutým levým tlačítkem myši se přesunete doprava. Tyto vodicí čáry vám pomohou pro přesné natočení fotografie, které se vyvolá z menu Image/Rotate. V našem případě stačí pro narovnání snímku otočení o 1,4 stupně vlevo. Pro přesnou kontrolu můžete použít právě vodicí čáry, které budete přesunovat po svislých liniích předmětů na snímku.

Při otáčení snímku vznikají na okrajích nerovnosti, kterých je třeba se zbavit. To učiníte tak, že si vytvoříte výřez snímku. Klepněte na nástroj Selection a udělejte kýžený obdélníkový výřez okolo celého snímku. Celou práci ukončíte tím, že z menu Image zvolíte příkaz Crop to Selection, čímž opravený snímek vložíte do nového okna.


Digitální fotoaparát prakticky III.

5. Příprava nového pozadí pro vložení do snímku

Představte si úkol, kdy máme krásné modré nebe na obrázku vlevo použít jako nové pozadí pro obrázek budovy vpravo. I tento úkol Paint Shop Pro hravě zvládne. Nejprve si otevřeme oba soubory v již zmíněném Paint Shopu Pro, zaktivujeme okno s obrázkem budovy klepnutím na lištu okna a přes menu Edit/Copy jej zkopírujeme do schránky.

Pak zaktivujeme druhý obrázek a z menu Edit vybereme příkaz Paste/As New Layer. Nyní fotografie s budovou leží přes obrázek s hezkou modrou oblohou a v paletě Layer se objevila další položka Layer 1. Abyste mohli pracovat s jednotlivými vrstvami (Layer), uložte si tento soubor pod libovolným jménem s příponou PSP, která odpovídá souborům typu Paint Shop Pro Image. Práce s vrstvami totiž nejsou formátem TIFF ani dalšími podporovány.

6. Nastavení teploty barev pro hřejivé snímky

V dalším kroku se zaměříme na problém, kdy má šedá obloha na snímku ustoupit modrému nebi se slunečním svitem. Pokud je snímek pořízen za špatného počasí, působí na něm barvy velmi studeně a stroze. Proto se pokusíme do snímku vnést trochu tepla, a to pomocí funkce Automatic Color Balance, jež se nachází v menu Effects/Enhance Photo.

Přednastavená standardní hodnota pro teplotu barev je 6 500 kelvinů, což odpovídá přímému slunečnímu světlu. Čím nižší bude teplota barev, tím teplejší vám budou barvy na obrázku připadat. Pro náš zkušební snímek nám kupříkladu jako ideální hodnota vyšlo 5 500 kelvinů při úrovni korekce (políčko Strength) 30.

7. Označení nevhodných oblastí snímku a jejich odstranění

Vrstva Background nyní obsahuje novou oblohu a na vrstvě 1 (Layer 1) leží náš výchozí obrázek budovy. Obě vrstvy jsou na sobě navzájem nezávislé, takže když se na vrstvě Layer 1 provede nějaká změna, vůbec nijak se to nedotkne vrstvy ležící pod ní. Tuto skutečnost využijeme nyní k tomu, abychom zamračenou oblohu za budovou smazali, čímž se nám zviditelní obloha nová.

Nástroj kouzelnické hůlky (Magic Wand) automaticky označuje na snímku oblasti stejného druhu, takže se ideálně hodí k oddělení jednotlivých objektů. V našem případě od sebe oddělujeme zamračenou oblohu a budovu. A protože zamračená obloha tvoří homogenní oblast, funguje tento nástroj dokonale.

Jakmile klepnete v panelu nástrojů na symbol Magic Wand, objeví se vám paleta Tool Options, v níž si nakonfigurujte: Match mode: Brightness, Feather: 0 a Tolerance: 10. Pro parametr Tolerance platí základní pravidlo čím je jeho hodnota vyšší, tím rozdílnější barvy či světlosti barev mohou být zahrnuty do jednoho společného výběru. Nyní klepněte ukazatelem myši do šedé oblasti oblohy. Paint Shop Pro označí celou rozsáhlou oblast obsahující oblohu. Vzhledem k vysokému kontrastu mezi stavbami a jejich pozadím se do výběru zahrne skutečně pouze obloha.

Abyste si opravdu byli jisti, že mezi oblohou a budovou nezůstaly žádné šedivé pixely, rozšiřte pro jistotu výběr celé oblasti o 1 pixel. Provedete to příkazem Expand z menu Selections/Modify. Když nyní stiskněte klávesu <Delete>, označená oblast zmizí a místo ní se objeví modrá obloha ze spodní vrstvy. Stejným způsobem označte další šedou oblast a tento postup opakujte tak dlouho, dokud všechny takové oblasti neodstraníte. Několik oblastí naráz vyberete, když při jednotlivých akcích budete držet klávesu <Shift>. Bohužel asi nikdy se vám nepodaří odstranit úplně všechny pixely z původního obrázku. Pokud nějaké naleznete, můžete je buď označit nástrojem Selection a následně stiskem klávesy <Delete> smazat, anebo použít nástroj Eraser (guma).

8. Jemné doladění pod fotografickou lupou

Velmi drobné, částečně průhledné oblasti na obrázku, jakési zbytky, vyžadují samostatnou úpravu při vysokém zvětšení. Pro jejich odstranění nejprve zvyšte parametr Tolerance u funkce Magic Wand na 20 a postupně označujte myší ty části obrázku, které prosvítají.

Na mnoha místech snímku mezi budovou a pozadím jsou celé řady zbytků často se jedná právě o světlé pixely z původního obrázku, částečně to mají na svědomí šikmé hrany, které vytvářejí útvary podobné schodům. Dokonce i neškolené oko na základě těchto jevů pozná, že se jedná o fotomontáž. Pro naprosto dokonalý přechod mezi budovou a pozadím pak musíte použít nástroje Retouch a Eraser.

Přepněte si tedy na nástroj Eraser (guma) a jeho velikost nastavte mezi 8 a 15 pixely. Při velikosti okolo 30 je u gumy nastaven měkký okraj, což znamená, že pixely na její vnější hraně nebudou odstraněny dokonale, ale jejich barevná intenzita bude snížena. Pro lepší viditelnost tohoto nástroje klepněte v paletě Tool Options na záložku Cursor and Tablet Options a zde zatrhněte volbu Show brush outlines. Když si nyní pomocí nástroje Zoom nebo jednodušeji kolečkem myši obrázek zvětšíte, můžete opatrně gumovat podél hran objektů. Dávejte přitom pozor na to, abyste se gumou dotýkali pouze vnějším okrajem. Tím se zbavíte ostrých přechodů, které způsobuje právě Magic Wand.

Jakmile jste odstranili všechny ostré hrany, vezměte si nástroj Retouch a pusťte se do posledních úprav. V paletě Tool Options si zvolte úplně dole režim Soften a velikost nástroje zvolte asi 30. S takto nastaveným nástrojem se pak posunujte podél problematických míst, kde jste předtím používali Eraser (gumu).

9. Výměna pozadí za nové

Celá práce se povedla, neboť nyní leží na vrstvě Layer 1 perfektně upravená verze budovy. Když si v paletě Layer klepnete na symbol brýlí u položky Background, celé nebe zmizí a vy uvidíte pouze samotnou budovu. Nyní můžete do spodní vrstvy dát jiné snímky jako pozadí, a tak budovu umístit třeba mezi mrakodrapy v New Yorku.

Fotomontáž

David Čepička, Michael Schmitthäuser

Spojte dva obrázky do jednoho! S programem Paint Shop Pro si můžete udělat fascinující fotomontáže. V tomto článku vám ukážeme, jak s pomocí objektů a vrstev můžete vytvořit profesionálně vyhlížející obrázkové kompozice.

Lepidlo a nůžky jsou dnes už pasé v dnešním světě digitálních fotografií jsou fotomontáže vytvářeny prostřednictvím počítače. Když použijete tak výkonný program pro práci s obrázky, jako je Paint Shop Pro 7, pak se vám dozajista podaří udělat velmi složité fotomontáže s řadou různých objektů prakticky za okamžik. V tomto článku naleznete návody pro vytváření koláží prostřednictvím práce s vrstvami.

1. Výchozí bod: Balón a mrakodrap

Jako výchozí obrázek pro pozadí naší ukázkové fotomontáže poslouží snímek mrakodrapů. Do něj budeme chtít vložit obrázek horkovzdušného balónu, který letí v popředí snímku. Řadu ukázkových fotografií včetně obrázku balónu naleznete (FOTO.ZIP, 54,8 MB). Fotografii balónu naleznete jako soubor BALON.JPG (17,5 KB). Díky kontrastu mezi balónem a pozadím a také vzhledem k tomu, že je pozadí jednolité, se tato fotografie jeví pro práci s nástroji v Paint Shopu Pro jako ideální (podrobnější informace jsou v rámečku s názvem Označování oblastí ve snímcích: Který nástroj použít?). A aby hotová fotomontáž působila skutečně věrohodně, bude balón vrhat stín na budovu za ním.

2. Výběr balónu ze snímku

Pro označení balónu v původním snímku použijeme v Paint Shopu Pro nástroj Magic Wand. V paletě Tool Options zvolte v poli Match Mode položku Brightness a parametr Tolerance nastavte na 40. Nyní klepněte na libovolnou část oblohy tvořící pozadí a za několik sekund již můžete vidět, že Paint Shop Pro rozeznal obrysy balónu naprosto perfektně. Ovšem označilo se pouze pozadí a balón zůstal neoznačený. My však potřebujeme pravý opak. Proto je nyní třeba z menu Selections zvolit příkaz Invert, čímž označíme balón a pozadí zůstane neoznačené.

Díky nástroji Magic Wand je označení balónu takřka primitivní. Jako problém se ale může jevit koš balónu. Lana mezi košem a obalem balónu jsou příliš drobná, takže je nástroj Magic Wand má problém vůbec poznat, a natož označit. V tomto případě je nutná trocha manuální práce.

Zvětšete si pomocí nástroje Zoom koš balónu asi pětinásobně. Důležité je, abyste viděli všechny detaily. Až při tomto zvětšení uvidíte, že mnoho oblastí zůstalo neoznačeno například již zmíněná lana, případně také části osob v koši. K označení osob v koši použijeme nástroj Freehand. Na paletě Tool Options zvolíme v poli Selection type položku Freehand a stiskneme klávesu <Shift>. Vedle symbolu lana se objeví znaménko plus. Nyní oblast osoby objedeme dokola při stisknutém levém tlačítku myši. Jakmile je oblast výběru zvolena a levé tlačítko myši puštěno, přidá Paint Shop Pro takto označenou oblast do celkového výběru.

Další problém, který je nutno vyřešit, se objevuje přímo v koši. Zde se totiž vyskytují oblasti, jež v sobě obsahují pozadí. Tyto samozřejmě ve výběru nechceme, a proto se musí vyloučit. Vyberte proto nástroj Magic Wand, nastavte položku Tolerance na nějakou nízkou hodnotu, například 15 a při stisknuté klávese <Ctrl> klepejte na oblasti, u nichž chcete, aby v celkovém výběru nebyly. Tento režim poznáte tak, že vedle ukazatele myši se vám zobrazuje znaménko minus.

V posledním kroku tohoto jemného vylaďování výběru obrázku balónu se zaměříme na lana mezi košem a balónem. Ty musíme do výběru opět zahrnout. Znovu použijeme nástroj Freehand, tentokrát ale v poli Selection type zvolíme parametr Point to Point. Držte stisknutou klávesu <Shift> a podél lan vytahujte čáry. Pro položení bodu stačí klepnout myší, pro ukončení kreslení stačí poklepání, při němž se nakreslené čáry spojí a přemění na označenou oblast.

3. Vložení části snímku do jiného obrázku

Po označení balónu jej nyní přeneste pomocí příkazu Edit/Copy do schránky. Otevřete si obrázek, do nějž budete balón vkládat, a v menu Edit zvolte příkaz Paste/As New Layer. Balón se objeví na pozadí snímku s mrakodrapy a dá se za stisknutého levého tlačítka myši libovolně přesouvat. V paletě vrstev (Layer Palette) nyní k vrstvě Background přibyla nová položka s názvem Layer1. Tato právě obsahuje výše zmíněný balón. Klepněte v Layer Palette na vrstvu Layer1 pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Rename. Teď můžete vrstvu pojmenovat nějakým výstižnějším jménem, kupříkladu Balón. Všechny úpravy objektů se vždy týkají pouze té právě vybrané vrstvy. Takže když například provádíte úpravy ve vrstvě Balón, vlastnosti vrstvy obsahující oblohu a mrakodrapy zůstávají nedotčeny.

Na základě toho, co bylo psáno výše, tedy můžeme na balónu provést některá vylepšení. Nejprve si ztmavíme lana, která vypadají jako bílá, protože na minulém obrázku bylo pozadí přece jen světlejší. Na pomoc si vezmeme nástroj Retouch a volbu Lightness Down (je v paletě Tool Options v rozevírací nabídce úplně dole). Při stisknutém levém tlačítku myši přejíždíme znovu a znovu po bílých místech tak dlouho, dokud nejsou dostatečně tmavá.

Nakonec je třeba zahladit ostré hrany mezi balónem a oblohou. To uděláte pomocí nástrojů Eraser a Retouch v režimu Soften. Přesné instrukce naleznete v článku Originál a padělek.

4. Dobrá kombinace: Vložení stínu na správné místo

K tomu, aby naše fotomontáž působila realističtěji a aby na člověka působila dojmem skutečnosti, že balón opravdu letí v popředí, vložíme do snímku stín balónu. Tvar stínu si převezmeme z originálního obrázku, kde je svým způsobem již pro nás připraven. Klepněte v původním obrázku na paletu barev pozadí a vyberte barvu černou. Poté stiskněte klávesu <Delete> a už vidíte, že místo balónu zbyla pouze černá plocha. Abychom dosáhli pro stín typické, velmi jemné kontury, klepneme do menu Selections/Modify a zde vybereme příkaz Contract. V následujícím okně zvolíme zmenšení o 5 pixelů. Nakonec z menu Selections/Modify vybereme příkaz Feather a nastavíme zde opět hodnotu 5 pixelů. Tím dosáhneme zjemnění barvy stínu.

V dalším kroku zkopírujeme stín do schránky a vložíme jej jako novou vrstvu do obrázku mrakodrapu. Stejným způsobem, jak bylo popsáno výše, novou vrstvu přejmenujeme na Stín.

Objekty v jednotlivých vrstvách se dají nejenom přesunovat, nýbrž i libovolně tvarovat nebo měnit jejich velikost. Aby se nám balón na budově lépe vyjímal, použijeme nástroj Deformation. Po klepnutí na něj se nám okolo objektu vytvoří rámeček se čtverečky okolo. Pomocí čtverečků uvnitř můžete měnit natočení objektu, prostřednictvím čtverečků vnějších se mění velikost a tvar objektu. Pokud při posunu se čtverečky držíte klávesu <Ctrl>, měníte perspektivu objektu, zatímco při stisknuté klávese <Shift> se provádí zešikmení. Takto tedy můžete velmi pohodlně a rychle nastavit stín tak, aby skutečně odpovídal stínu vrženému balónem. Pro ukončení režimu úprav pak stačí poklepat dovnitř rámečku s balónem.

Nyní sice máte stín správně co se týče perspektivy, ale díky jeho opravdu černé barvě to vypadá, jako by byla v budově díra. Tomu odpomůžeme kombinací funkcí Layer Opacity a Layer Blend Mode, které jsou k dispozici v paletě vrstev (Layer Palette). Layer Opacity se nastavuje pomocí posuvníku, pro náš snímek nastavíme hodnotu 60 procent. Konečně v paletě úplně vpravo zvolíme pro Layer Blend Mode položku Soft Light. Výsledkem je to, že černá díra ve střeše budovy zmizela a místo ní se objevil jemný stín balónu.

5. Kopírování: Další balón do snímku

Aby se náš horkovzdušný balón necítil na obloze tak osamocený, vložíme mu do obrázku ještě jiný. Vzhledem k tomu, že nové vkládání balónu stejným způsobem by bylo zdlouhavé, použijeme jednoduše duplikát již vloženého balónu a jenom mu změníme barvu.

Klepněte v Layer Palette pravým tlačítkem myši na vrstvu Balón a z kontextového menu zvolte příkaz Duplicate. V Layer Palette se objeví nová vrstva s názvem Copy of Balón. Pomocí nástroje Mover umístěte balón vpravo od originálu a nástrojem Deformation jej zmenšete asi o 30 procent. Nakonec jej obarvěte třeba nazeleno. Z menu Colors zvolte příkaz Colorize a pro volbu barevného tónu (Hue) zadejte hodnotu 80 a pro sytost barvy (Saturation) 90. Tím získáte zářivě zelenou barvu.


Digitální fotoaparát prakticky IV.

6. Prostorový dojem: Vytvoření nové vrstvy budovou

Když si umístíte nový balón přes vrchol mrakodrapu, překrývá vám samozřejmě pod ní ležící budovu. Vy byste nyní chtěli, aby balón letěl za budovou a ne před ní, jak je tomu nyní. V takových případech, kdy se snažíme vyvolat dojem prostorovosti, případně když chceme nějaký objekt nechat zakrýt objektem dalším, si musíme vytvořit další, volně pohyblivou vrstvu. Pomocí pořadí vrstev pak můžeme jednoduše určit, která vrstva leží na které, a naopak která je jakou překrývána. V našem případě se pokusíme oddělit budovu, která je za balónem, od oblohy.

Vzhledem k tomu, že se na našem snímku nachází už poměrně mnoho objektů, nemusí se vám podařit označit mrakodrap napoprvé. Proto si pomůžeme v paletě Layer malým symbolem brýlí, jenž se nachází vpravo vedle názvu vrstvy. Klepnutím na tento symbol můžeme libovolnou vrstvu učinit neviditelnou, anebo ji naopak zviditelnit. Klepněte si proto na symboly všech vrstev tak, aby vám zůstala viditelná pouze vrstva Background.

Budova se vzhledem ke svým obrysům dá označit v Paint Shopu Pro pomocí nástroje Freehand v režimu Point to Point. Otevřete si původní obrázek s mrakodrapem, označte si budovu a po jejím označení ji zkopírujte do schránky a vložte do snímku jako novou vrstvu s názvem Budova. Umístěte ji tak, aby přesně překrývala budovu na vrstvě Background.

Zelený balón se ale stále ještě nachází před budovou. Vzhled obrázku je dán, jak jsme již zmínili, pořadím jednotlivých vrstev v paletě Layer první v pořadí je umístěna v popředí, poslední v pořadí je na pozadí, vrstvy mezi nimi jsou na sobě poskládány tak, že v pořadí od první vrstvy k poslední jsou uspořádány odshora dolů. V našem snímku tedy musí vrstva Copy of Balón ležet pod vrstvou Budova, pokud má mrakodrap balón překrývat. Vrstvy můžeme přeuspořádat tak, že v našem případě klepneme na vrstvu Copy of Balón, držíme stisknuté levé tlačítko myši a přesuneme ji mezi vrstvy Budova a Background. Kvůli lepšímu přehledu jsme vrstvy Background a Stín učinili neviditelnými (symbolem brýlí viz popis nahoře). Proto také to šedobílé kostičkované pozadí.

Námi vytvořenou téměř dokonalou iluzi však přece jen něco ruší. Zkopírovaný zelený balón je na obrázku tak ostrý, jako by byl od pozorovatele vzdálený dva metry. To se ale spraví několika klepnutími myší, když aplikujete filtr s názvem Gaussian Blur a poté Soften, oba z menu Effects/Blur.

7. Přehlídka balónů: Obloha plná pestrobarevných duplikátů balónů

Pokud budete chtít balónový provoz na obloze ještě divácky zatraktivnit, můžete do snímku umístit další duplikáty původního balónu, přičemž je umístíte vždy na různé vrstvy. Samozřejmostí je použití funkce Manual Color Correction z menu Effects/Enhance Photo, která vám umožní každý z balónů neotřele obarvit.

Pokud chcete obarvit pouze obal balónu a nikoliv koš, jednoduše označte pouze obal. Klepněte na nástroj Selection a označte obal balónu, poté stiskněte nástroj Magic Wand při stisknuté klávese <Ctrl> do volné oblasti mezi obrys obalu balónu a hranici označení obdélníku.

V dialogovém okně Manual Color Correction deaktivujte volby Preserve lightness a Preserve saturation. V náhledovém okně vlevo pak vyberte na obalu balónu nějakou tmavou oblast. V poli Color Category si nastavte požadovaný styl barev a pod položkou Preset Colors žádanou barvu. Nyní uvidíte, že se celý snímek úplně přebarví, s někdy možná až překvapivými výsledky.

Opakujte duplikování a obarvování balónů různými odstíny tak dlouho, dokud se vám to bude zamlouvat. Hotový snímek pak uložte ve formátu Paint Shop Pro Image s příponou *.PSP. Pouze tento formát totiž zachová všechny vrstvy v obrázku oddělené, takže je můžete později kdykoliv znovu upravit. Jakmile obrázek uložíte ve formátu TIFF, JPEG nebo jiném, sloučí Paint Shop Pro automaticky všechny vrstvy dohromady tak, aby jej mohly zobrazit i jiné aplikace.

JPEG, TIFF nebo RAW? Správný formát pro vaše snímky (I)

Formát JPEG (přípona souboru JPG) je standardním typem souborů používaným v digitálních fotoaparátech a je tedy podporován všemi typy těchto přístrojů. Umožňuje ukládat fotografie věrné originálu při co možná nejmenší velikosti výsledných grafických souborů. Prostřednictvím komprese JPEG se dá místo požadované fotografickým snímkem zredukovat na minimum. Slabinou formátu JPG z pohledu využití je to, že jednotlivé barevné odstíny se rozeznávají hůře než například celková světlost snímku.

Bez komprimace potřebuje každý pixel obrázku s 24bitovou barevnou hloubkou, která odpovídá 16,7 milionu barev, 3 bajty místa. Tak například u snímku pořízeného fotoaparátem disponujícím 4 megapixely při jeho typickém rozlišení 2 240 x 1 680 bodů dosahuje velikost obrázku asi 11 MB. Na paměťovou kartu o kapacitě 64 MB se tedy vejde pouze 5 snímků, což bezesporu pro nějaké smysluplnější použití fotoaparátu nestačí.

Komprese JPEG silně zredukuje skutečné informace o barvách na snímku, a tím se zmenší i velikost souboru. Čím bude komprese silnější, tím více informací se v obrázku ztratí a tím větší bude i pokles jeho kvality.

Provedením komprese pak soubor o velikosti 11 MB zabere na disku pouze 750 KB. Skutečná úroveň komprimace kolísá v závislosti na množství barevných odstínů v každém snímku.

JPEG, TIFF nebo RAW? Správný formát pro vaše snímky (II)

Dalším z celé řady podporovaných formátů je kromě již zmíněného JPEG také formát TIFF (Tagged Image File Format, s příponou souborů TIF). TIF soubory mají za normálních okolností barevnou hloubků 24 bitů, dají se však uložit i v barevné hloubce 48 bitů, pokud má být zachyceno ještě více barevných odstínů. K tomu všemu se dají ještě přidat informace o průsvitnosti. Formát TIFF vybírejte vždy, pokud chcete mít na obrázcích zachyceny ty nejjemnější detaily beze ztrát způsobených kompresí.

Co se týče kvality, na rozdíl od JPEG formátu se dají obrázky ve formátu TIFF komprimovat beze ztráty jejich kvality. Digitální fotoaparáty však bohužel tuto komprimaci nepodporují.

Dobré fotografické přístroje dokáží vaše snímky ukládat i do formátu RAW. Zde se jedná o čistá hrubá data, která nejsou fotoaparátem nijak upravena ani komprimována. Není zde provedena ani korekce bílé barvy, ani následné zaostření nasnímaných dat.

Výhoda tohoto formátu spočívá v tom, že na rozdíl od formátu TIFF vycházejí z CCD pro každý bod obrázku skutečně získané hodnoty pro červenou, zelenou a modrou barvu. Tyto hodnoty jsou totiž v CCD získávány ze tří diod. Při ukládání ve formátu TIFF jsou naproti tomu údaje barvy pro každý bod spočítány jako střední hodnota ze všech informací poskytnutých jednotlivými diodami.

Soubor obrázků se ve formátu RAW vytváří rychleji, neboť se data nemusejí posílat do procesoru fotoaparátu. Vzhledem k tomu, že jsou fotografie absolutně neupravené, přenáší se úkol provedení dalších individuálních úprav kompletně na počítač.

Jedinou nevýhodou RAW formátu je to, že pro něj neexistuje žádný platný standard, a proto musíte obrázky v tomto formátu upravovat a případně konvertovat pouze prostřednictvím softwaru dodaného s digitálním fotoaparátem.

Skenování z novin a časopisů: Jak vylepšit kvalitu

Ten, kdo už se někdy pokoušel skenovat nějaký barevný obrázek z novin či z časopisu, to určitě zná: při prohlížení naskenovaného materiálu se na monitoru objeví překryvy, připomínající vlny nebo kříže a svým způsobem způsobující optický klam.

Tyto rušivé elementy byly nazvány podle francouzského fyzika jako "moaré". Jsou způsobeny rozdílností mřížky bodů, ze které se skládá obrázek v časopisu a CCD mřížky skeneru. Interferencí bodů těchto dvou mřížek pak vzniká moaré. Paint Shop Pro má podobně jako celá řada jiných programů pro úpravu obrázků k dispozici funkci, jež dovede tyto interference potlačit. Stačí v menu Effects/Enhance Photo zvolit příkaz Moiré Pattern Removal a v poli Fine Details postupně zvyšovat hodnotu tak dlouho, dokud moaré nezmizí.

Působivé efekty: Jak vytvořit snímky ve stylu pop-artu

Zatrhnutím volby Colorize v dialogovém okně Hue/Saturation/Lightness, jež můžete otevřít přes menu Colors/Adjust, přeměníte svoje fotografie na vtipné pop-artové obrázky. Umístěte zatržítko před výše zmíněnou volbu, nastavte hodnotu Saturation na 50 a posunujte posuvníkem pro parametr Hue. Celý obrázek bude kolorován jednou barvou. K dispozici je barevné spektrum od tmavě červené (hodnota 0) přes hnědou (30, ideální pro konverzi moderních fotografií do jakoby starých snímků v sépiových barevných tónech) a zelenou (100) až k modré (200) a fialové (300). Nejlepších výsledků ale dosáhnete jen tak, že si to sami vyzkoušíte.

Klonování a úprava objektů: Manipulace s kopírovacím štětcem

Kopírovací štětec (Clone Brush) je jedním z nejmohutnějších nástrojů na retušování a manipulaci v Paint Shopu Pro. S jeho pomocí odstraníte v okamžiku poškození obrázku rušivé prvky, nebo dokonce jak můžete vidět na našem ukázkovém obrázku celý automobil. Ostatně zmíněná funkce je dostupná i v jiných programech pro úpravu obrázků a často se pojmenovává názvy, jako klonovací štětec nebo razítko. Její použití je jednoduché:

1. Klepněte pravým tlačítkem myši na oblast obrázku, která se má kopírovat.

2. Umístěte ukazatel myši přesně na místo v obrázku, kam budete chtít umístit kopii objektu.

3. Při stisknutém levém tlačítku myši můžete kompletně překopírovat celou oblast výchozí oblast v obrázku se mění podle pohybů myši.

Jak je možné vidět na našem ukázkovém obrázku, označuje se výchozí oblast malým křížkem a cílová oblast špičkou štětce nebo obrysu zvoleného nástroje. Tak kupříkladu můžeme přemalovat nákladní auto, které nám překrývá budovu. Aby se nám taková retuše perfektně podařila, musíme dost často měnit výchozí oblast. To znamená, že klepneme těsně vlevo od okraje nákladního auta, pak nahoru, vpravo, pod něj atd. Tím se vyhneme opakujícím se částem obrázku v cílové oblasti, které hotové umělecké dílo okamžitě prozradí jako dodatečně upravované.

Kolorování objektů na snímcích: Změníme vám barvy!

Pomocí funkce změny barev v Paint Shopu Pro můžete v okamžiku vyměnit barvy u objektů za jiné. Dále je možné přeměňovat struktury povrchu či nastavovat barevné tóny. V našem ukázkovém příkladu zkusíme přelakovat žluté auto na modré. A tady je návod, jak na to:

1. Pomocí příkazu Copy z menu Edit přesuňte celý snímek do schránky.

2. Klepněte do menu Edit a zvolte příkaz Paste/As New Layer. Tím vytvoříte přesnou kopii snímku jako novou vrstvu, která překryje obrázek původní.

3. Úroveň překrytí nové vrstvy Layer 1 snížíte pomocí černošedého posuvníku v paletě Layer. Nastavte jej u vrstvy Layer 1 na 50 %, tak aby jemnější struktury obrázku ze spodní vrstvy prosvítaly přes něj.

4. Pomocí nástroje Dropper si klepněte levým tlačítkem myši doprostřed části obrázku, u níž budete měnit barvu (v našem případě žlutou), čímž si ji nastavíte jako barvu popředí.

5. V paletě Colors si vyberte barvu, kterou budete zaměňovat barvu původní (v našem případě modrou), a nastavte si ji jako barvu pozadí. To uděláte tak, že si klepnete na obdélníček vpravo nahoře v paletě Colors.

6. Nyní si zvolte nástroj Color Replacer a v paletě Tool Options nastavte následující parametry takto: Shape: Round, Size: 100, Step: 25 a Density: 100. Na záložce Color Replacer Options pak poli Tolerance přiřaďte parametr 50.

7. Nyní můžete nanášet novou barvu pozadí. Držte stisknuté pravé tlačítko myši a přejíždějte ukazatelem myši po objektu, jehož barvu chcete měnit. Paint Shop Pro nyní postupně mění původní barvu za vámi vybranou. Všechny ostatní oblasti, jejichž barva leží mimo nastavenou toleranci, zůstávají nedotčeny.

8. Pokud by se vám některé oblasti nepřekryly novou barvou, naberte jednoduše nástrojem Dropper barvu z této oblasti jako novou barvu popředí a zopakujte krok č. 7.

Označování oblastí v Paint Shopu Pro: Který nástroj použít?

Paint Shop Pro vám nabízí pro označení oblasti na snímku čtyři možnosti. Tři z nich se skrývají za nástrojem Freehand a jeden za nástrojem Magic Wand. Výhody toho či onoho způsobu závisí na situaci a samotném snímku i objektu, který chceme označit.

1. Freehand Selection Type: Point to Point. V tomto případě vytváříte výběr tak, že klepnete na začátek označované oblasti; objeví se čára, kterou vedete k dalšímu bodu, klepnete, vedete čáru atd. Tuto činnost provádíte podél hran objektu. Počet klepnutí určuje složitost objektu. Tento způsob je ideální pro geometrické objekty, jež mají mnoho rovných linií.

2. Freehand Selection Type: Smart Edge. Tady se označení objektu provádí klepnutím na počátek oblasti a tažením se stisknutým levým tlačítkem myši. Přitom se vytváří úzký obdélník. Pokud se v tomto obdélníku nachází nějaký rozpoznatelný obrys objektu, je po klepnutí tlačítkem myši označen. Tento způsob se hodí zejména pro objekty s jasnými obrysy, které se navíc značně liší od pozadí.

3. Freehand Freehand. Označení objektu se v tomto případě vytvoří přímo vyznačením oblasti tažením myší se stisknutým tlačítkem. Tento způsob byste měli použít u nepravidelných oblastí, u nichž se uspokojivě nedaří označení objektu žádným z dříve zmíněných tří způsobů. Výběr tímto způsobem je však velmi náročný na cit v rukou, vyžaduje kvalitní podložku a myš. Při splnění těchto podmínek se ale dá dosáhnout velmi slušných výsledků.

4. Magic Wand. Tento nástroj zkouší při klepnutí myší do nějaké oblasti nalézt automaticky obrysy objektu a označit jej. Funkce Magic Wand přesto nejlépe funguje u snímků s vysokým kontrastem a s jasnými obrysy jednotlivých objektů.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný, Martin Koníček

c03p0093

? Pokusil jsem se nahrát češtinu do Open Office podle vašeho návodu, ale systém hlásí, že potřebné soubory jsou užívány jiným programem. Žádný jiný program však neběží.

Asi se budete divit, ale operační systém vám tentokrát poskytl správnou odpověď. Jiný program totiž opravdu běží, jedná se o skrytou utilitu (zobrazenou v systémové liště vpravo dole), která má urychlit start Open Office. Právě tato utilita vám znemožňuje provést aktualizaci souborů. Pokud ji ukončíte, zcela jistě se vám počeštění povede, a kdyby ani potom ne, zkuste spustit systém v nouzovém režimu (při startu počítače několikrát stiskněte klávesu F8), pak už to určitě půjde.

? Pokud pracuji na počítači nebo poslouchám nahrávky ve formátu MP3, po vložení CD do mechaniky se počítač zastaví, dokud se celé CD nenačte. Lze tento neduh nějak deaktivovat?

Bohužel vás zklamu, zaseknutí počítače po vložení CD do mechaniky nelze žádným způsobem zabránit. Existují však určitá řešení, která tento problém mohou zmírnit. Tím prvním je nákup kvalitní čtecí mechaniky, jež tímto problémem v takové míře netrpí (prakticky ověřeno). Další možností je použití jiného operačního systému, například Windows 2000 či XP jsou ohledně zamrzání mnohem odolnější než Windows 95, 98 či ME. Tou poslední a nejsnazší radou je vypnutí volby "automatického spouštění CD po vložení".

? Vlastním reproduktory typu 5.1, které podle speciálního testovacího programu fungují tak jak mají. Ovšem když spustím hudbu ve formátu MP3, tak nefunguje centrální reproduktor a ozve se pouze při nastavení "Digital output only". To samé se opakuje například při spuštění hry Mafia, kde se mi v dané utilitě přepne systém z 5.1 na dvoureproduktorový.

Na podrobnou odpověď bych potřeboval konkrétnější informace o vašem systému, ale váš problém může být bude způsoben faktem, že si "empétrojky" pravděpodobně pouštíte v přehrávači WinAmp, který k výstupu standardně používá ovladač DirectX (zde lze snadno poradit přepnutím tohoto přehrávače do kompatibilnějšího režimu WaveOut). Hra Mafia je na tom velice obdobně, také pro zvuk používá ovladače DirectX, ale tuším že v této hře je možno nastavit počet využívaných reproduktorů. Nicméně většina aplikací si tyto údaje obvykle bere z přímo nastavení systému Windows. I to musíte mít v pořádku, proto je třeba v panelu Multimédia (Tento počítač Ovládací panely Zvuky a Multimédia Zvuk Upřesnit) nastavit správný počet reproduktorů.

? Mám problém se systémem Windows 98, který během provozu čas od času spustí disketovou jednotku. Vše začalo to při hraní hry, ale nyní se to děje kdykoliv. V PC WORLDu, čísle 7/8 také bylo uvedeno, že k programu SiSoft Sandra je obrázkový návod na odesílání dat do rubriky FAQ. Bohužel se mi jej nepodařilo najít. Nevíte, ve kterém souboru je obsažen?

Neustále "ošahávání" disketové mechaniky je obvykle způsobeno tím, že v souboru autoexec.bat je uveden jako jeden z pracovních adresářů ($PATH, $TEMP, popřípadě $TMP) adresář uložený na disketové jednotce (A:,B:). Poté systém při spouštění aplikací nejprve prohledá všechny pracovní složky (tedy včetně diskety), a teprve poté spustí aplikaci. Řešením je odstranění zápisů o disketové mechanice v souboru autoexec.bat. Další možností je, že kontrolu diskety kvůli virům provádí antivirový program. Ten lze na chvilku zkusit deaktivovat, a zkontrolovat, zdali problém nepřestal. Zmíněný návod se na našem CD nachází v rubrice Hardware.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy I.

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný, Martin Koníček

c03p0143

? Potřebuji si zpracovat přehled o hardwaru PC. Ve Windows je to možné pomocí možnosti Tento počítač Vlastnosti Správce zařízení Tisk. Takto se vytiskne množství informací, resp. je tu možnost tisknout do souboru jméno.prn. Tento soubor bych chtěl po uložení editovat a odstranit z něho informace, které mě nezajímají informace jsou velmi podrobné. Problém je v otevření souboru po jeho uložení. Žádný program neumí otevřít soubor s koncovkou prn. Také bych chtěl získat automatizovanou formou přehled o nainstalovaných programech v PC, abych je nemusel ručně přepisovat, jen nevím jak na to.

Soubor .prn je určen pouze k dodatečnému poslání na stejný typ tiskárny, pro jakou byl vytvořen. V systému neexistuje nástroj, jakým tento soubor editovat. Existuje software třetích stran, jako např. Monarch (http://hallogram.com/monarch/) nebo GhostScript, ale mnoho jich není a nejsou zadarmo. K inventarizaci počítačů na síti existují také různé nástroje, od těch robustních pro podnikové sítě (např. Microsoft SMS Server) až po malé prográmky, které lze spustit jednorázově a dobrat se nějakého reportu. Opět zde platí, že nic není zadarmo. Vybrat si můžete na internetu po zadání textu "PC Inventory" např. do vyhledávače Altavista.

? V PC WORLDu 2/2003 jste uvedli FAQ ohledně vypínání PC ze sítě (odpojení ze sítě) a možnosti vybití baterie a poškození BIOSu. Přiznám se, že jsem právě popsaným způsobem vypínal své PC, protože když jsem jej nechal zapnuté v síti, občas se samovolně spustilo. Na základě vaší odpovědi v PC WORLDu jsem zjistil, že se PC samovolně zapíná v souvislosti se zapnutím jiného spotřebiče v obvodu, např. lednice, žárovky apod. Vyzkoušel jsem jej tedy v jiném elektrickém obvodu (bytě), a dělalo to samé. Je problém v nastavení BIOSu? Pokud ano, jak jej změnit?

Samovolné zapínání PC špičkou po síti může signalizovat závadu ve zdroji. Může ale také docházet k různým interferencím, např. že se špička naindukuje na telefonní kabel nebo na kabel LAN, a interní modem, resp. síťová karta pak falešně probudí počítač. Je tedy nutné odlišit případy, kdy počítač probouzí (vlivem elektromagnetické špičky) periferní zařízení, nebo zda spustí samotný zdroj. Pokud dojdete k závěru, že je to zdroj, nechte si jej opravit. Mohlo by dojít k rozsáhlejší poruše a ke zničení např. základní desky apod. Ještě poznámka síťová karta nebo modem dokáží probudit počítač, i když je vypnutý způsobem ShutDown (a ne jen Standby). Kdyby servis seznal, že zdroj je v pořádku, máte pravděpodobně nestabilní síť 230 V. V tom případě doporučuji předřadit před počítač nějakou levnou UPS, která špičky spolehlivě zastaví. Tím si ochráníte počítač před možným zničením. Uvádíte ale, že jste počítač zkoušel v různých sítích, takže toto doporučení spíš bude pro ostatní čtenáře s podobným problémem.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Můj problém spočívá v tom, že když se přes normální telefonní linku připojím k internetu, tak se mi v oznamovací oblasti vedle hodin neobjeví ikona připojení. Z toho důvodu nemůžu zjistit, jaký je konkrétní přenos, nebo se nemůžu okamžitě odpojit. Dá se to nějakým způsobem nastavit, nebo Windows XP Professional tuto funkci vůbec neobsahují?

Windows XP tuto funkci obsahují, pouze ji standardně neindikují známou ikonou. Otevřete si vámi nadefinované telefonické připojení (Start Nastavení Síťová připojení ...). Zvolte Vlastnosti a dole zaškrtněte okénko "Po připojení zobrazit ikonu v oznamovací oblasti".

? Vážená redakce, prosím, poraďte mi, jak bych mohl sdílet soubory s někým přes internet (pouze s určitými lidmi!!!). Nechci, aby tomu bylo jako např. u Napsteru, ve kterém se mohl každý ke mně připojit. Zkrátka potřebuji mít soubory na svém PC a pouze umožnit některým dobrým známým stáhnutí mých nasdílených souborů přes internet (nebo naopak), např. po zadání IP, uživatelského jména, hesla apod. Nechci to dávat někam na server. Existuje na to nějaká utilita (i pro jiná PC)?

Abyste mohl přes internet sdílet svá data, musíte provozovat ftp nebo web server. To se dá poměrně snadno, buď si z internetu stáhnete software pro provozování ftp nebo web serveru, nebo si z Windows nainstalujete Personal Web Server. V různých verzích Windows se tyto služby jmenují jinak, pod Windows XP je naleznete pod názvem "Internetová informační služba". Konfigurace těchto služeb však není jednoduchá a vyžaduje aspoň základní znalosti o síťové struktuře a o zabezpečení sdílených dat (pro různé uživatele jak potřebujete). Vyskytuje se zde totiž mnoho komponent, které do sebe zapadají a navazují jedna na druhou. Když se vše podaří, musíte dát vědět druhé straně, že jste na internetu. To lze buď jednorázově (například mobilním telefonem nebo e-mailem) při každém připojení se na poskytovatele, nebo je možné využít DNS služeb určitých serverů, kde se vašemu stroji jednou přidělí jméno a automaticky se udržuje platná IP adresa, která se mění s každým připojením k poskytovateli. Pro orientaci lze uvést např. adresu www.dns2go.com. Ještě se zmíním o variantě umístit svá data pro sdílení na cizí server. Vy sice tuto možnost odmítáte, má však své výhody. Předně uživatele zajímající se o vaše data netrápí, zda jste momentálně on-line. Vás nemusí naopak trápit problémy se zabezpečením vašeho počítače proti neoprávněnému vstupu a zejména s konfigurací přístupu "pouze pro někoho". Nevím jak je to se zaheslováním obsahu na veřejném (myšleno bezplatném) datovém serveru, ale domnívám se, že byste našel poskytovatele, který toto umí. Obvykle se také dostanete k log-záznamům, kde máte jakýsi přehled o provozu na vašem datovém prostoru.

? Vlastním stařičký počítač s BIOSem, který nepodporuje bootování z CD-ROM. Potřeboval bych do něj ale nahrát nějaký operační systém. CD-ROM nedetektuje ani BIOS, ani DOS.

V některých případech nevadí, že CD-ROM není v BIOSu detekována. Zkuste použít spouštěcí disketu systému Windows 98, tam se zkouší několik "standardních" ovladačů CD-mechanik, snad se něco ujme. Pokud ne, pak musíte vyhledat webstránky výrobce mechaniky a stáhnout si odtud driver pro DOS, bude-li k dispozici.

? Obracím se na vás s jednou malou prosbou. Chtěl bych vás požádat, jestli byste mi nemohli vysvětlit pojem DMA přenos, jeho princip atd. Nebo mi aspoň sdělit adresu na stránky, kde bych se o tom mohl něco dočíst.

Princip přenosu DMA (Direct Memory Access) je v tom, že data z periferního zařízení tečou přímo do určité oblasti paměti RAM, bez přičinění procesoru. K tomu musí mít zařízení DMA kontrolér. Standardní periferie (FDD, COM porty apod.) tento kontrolér nemají, a proto musejí k přesunu dat do paměti využívat procesor. To samozřejmě zdržuje, a proto byl pro rychlejší periferie (CD, apod.) vymyšlen přístup DMA, který obchází procesor a umožňuje mu v tu chvíli dělat něco jiného (nesmí však přitom vstoupit na sběrnici, neboť tam tečou data z/do periferního zařízení). Proč to tak zdržuje, když procesor stejně nemůže komunikovat? Je to proto, že na přesun bloku dat z periferie do paměti je třeba několika instrukcí (adresovat I/O port, přečíst blok dat do procesoru, naadresovat paměť, přesunout data z procesoru do paměti a znovu dokola), zatímco u DMA je instrukcí nepoměrně méně a zajišťuje je DMA kontrolér (vyžádat si DMA přístup, naadresovat paměť, přesunout data, ohlásit konec přesunu).

Ohlasy čtenářů

? Reaguji na dotaz z PC WORLDu 02/03 týkající se instalace Windows XP Professional a chyby "Instalační program nemohl nainstalovat katalog produktů...". Před instalací je potřeba nastavit systémové datum na 1.2.2002. Instalace poté proběhne bez problémů. Při prvním spuštění Windows nastavte datum na aktuální.

Ondřej Pekárek

? Reaguji na dotaz čtenáře z čísla 12/2002, ohledně pomalu nabíhajících ikon na plochu ve Windows XP. Vaše připomínky jsou samozřejmě správné, ale v XP také existuje soubor IconCache.db, který se po smazání a restartu znovu vytvoří, a po dalším restartu už ikony nabíhají okamžitě. Stačí soubor vyhledat a smazat.

Richard Tetamenti

? Vážená redakcia, v čísle 1/2003 PC WORLDu som si prečítal na stránke 60 problém čitateía s trhaním obrazu pri používaní strihového programu Ulead Media Studio 6.5. Nakoíko sám tento program používam, mal by som k zverejnenej odpovedi pár pripomienok. Súhlasím s tým, čo bolo napísané v odpovedi. Z toho, ako bola napísaná otázka čitateía, ale usudzujem, že čitateí robí chybu v niečom inom. Program Ulead Media Studio dokáže prehrávať zostrihaný videosúbor dvoma spÖsobmi. Ak máte silný stroj, mÖžete prehrávať súbor do videokamery priamo z časovej osy. Vtedy počítač prevádza rendering a nadpájanie jednotlivých častí priamo pri prehrávaní. To podía mojich skúseností aj na silných strojoch spÖsobuje nepravidelné trhanie v obraze. Výhodnejšie je teda používať druhý spÖsob, ktorý garantuje kvalitný obraz bez trhania je to vygenerovanie celého výsledného súboru na disk. Výsledkom je jeden veíký súbor, ktorý potom mÖžete preniesť do kamery. Pri tomto druhom spÖsobe vÖbec nevadí, aký máte rýchly disk, či procesor. Samozrejme čím slabší stroj, tým to generovanie trvá dlhšie, ale inak je kvalita zaručená. Na transport tohoto súboru do kamery je v menu špeciálna položka. V tomto prípade sa už počítač nezaoberá renderingom a nadpájaním jednotlivých scén, transport na pásku je bez trhancov, ovplyvňuje ho iba rýchlosť pevného disku, ktorá by mala byť 7 200 rpm. Niektoré disky s 5 400 rpm nestíhajú dodávať potrebný datový tok na port FireWire, ktorým tečú videodáta do kmery, čo spÖsobuje výpadky obrazu. Je to ale dosť závislé aj na radiči FireWire. Kvalitnejšie radiče, ktoré majú aspoň malú vlastnú cache pamäť, to stíhajú aj na diskoch 5 400 rpm. Rozhodne ale odporúčam disk 7 200 rpm.

Robert Barát

? Měl bych na vás jeden dotaz. V posledním čísle vašeho časopisu jsem pročítal sekci FAQ nejčastěji kladené dotazy a v jedné odpovědi na dotaz se odpovídající zmiňuje o tom, že časem uživatel přijde na to, že je lepší disk nerozdělovat. Mohl bych se vás zeptat, jaká pro a proti jsou tedy u rozdělování disku na více oddílů? Já mám zkušenosti takové, že když mi spadne systém, tak zformátuji pouze C: a na ostatních discích nepřijdu o data, a i když musím většinu programů instalovat znova, tak si nemusím pamatovat, kde jsem jaký program měl a jen ho přeinstaluji do původní složky. Já to beru tak, že co člověk to názor (zkušenost), a proto bych byl rád kdyby mi člověk, který na tu otázku odpovídal, sdělil jeho zkušenosti a názory na toto téma.

Máte pravdu v tom, že co člověk to názor a zkušenost. Já jsem dospěl právě ke zkušenosti jednoho disku, a věřím, že se mi podaří zdůvodnit proč. Nejprve jsem byl zastáncem rozdělení disku, protože jsem ten typ uživatelů, kteří vyžadují důsledné oddělení svých dat od systému a softwaru. Jelikož jsem v té době působil jako správce sítě na univerzitě, bylo rozdělení výhodné i z toho důvodu, že se dal kontrolovat např. počet souborů na systémovém disku a jeho zaplnění, a tak se bránit nežádoucím zásahům studentů nebo virů. Jak i vy uvádíte, pokud se zhroutil systém, disk C: se zformátoval a po síti se na něj přelil správný obraz bez nutnosti instalace. Potud to vypadá výhodně. Každé rozdělení disku však s sebou nese i zásadní rozhodnutí "jak rozdělit", tj. kolik GB nechat pro C: a kolik pro data, případně další oddíly. Toto rozdělení je v zásadě nevratné. Můžete namítnout, že dnes existují programy jako Partition Magic apod., které umějí měnit velikosti partitions beze ztráty dat, já zase mohu oponovat, že už jsem se setkal (i zde v dotazech) s tím, že po takovém přelití dotyčný přišel o všechna data. Zde dodržuji zásadu, že pokud systém sám (Microsoft, Novell, Linux atd.) nenabízí nástroj na přesouvání partitions i s daty, nepouštím na disk software třetích stran. Jak obecně platí (viz licenční ujednání), výrobce softwaru nikdy za nic nemůže, a o svá data přijít nechci. Z toho důvodu jsem se stal zastáncem jedné partition na disku. Tento způsob totiž má jen výhody. Důsledného oddělení dat od systému lze jednoduše docílit použitím substituce nad jeden zvolený adresář (např. C:\DATA). Příkaz subst existuje ve všech systémech Windows, jen u NT a XP je třeba vytvořit dávku a tuto spouštět v All Users\Startup, jinde jej lze v zadat v autoexec.bat. Obrovskou výhodou je, že při instalaci nového softwaru vás nepálí hranice velikosti systémové partition. Teď co s problémem, když spadne systém nelze formátovat disk. Je to ale nutné? Moje odpověď zní, že není. Všechna data mám v C:\DATA a zbytek můžu nekompromisně vymazat. Uznávám, že se to dělá hůř z DOSu, obvykle je dobré mít na disketě např. Volkov Commander apod. a mazat pomocí něj. Instalace nového systému neporuší data, u NT a XP je třeba dát pozor, abychom zvolili instalaci na již existující partition. Závěrem chci říci, že každé řešení je kompromisem a něco stojí, tudíž některým vyhovuje jeden systém a jiným zase druhý právě podle toho, co oni sami považují za složitější nebo jednodušší.


FAQ – nejčastěji kladené dotazy II.

? Chtěl bych se vás zeptat na pár věcí ohledně Windows 2000: Je pravda, že Windows 2000 jsou stabilnější než Windows Me? Na svém PC mám Me, jak můžu nahrát Windows 2000 bez toho, abych musel formátovat disk? (Chci aby všechny programy na mém disku zůstaly, jen chci místo Me nahrát Windows 2000). V čem jsou Windows 2000 lepší než Me? Pojede bez problému ISDN linka (myslím pod Windows 2000)? Kolik místa zabírají? Je herní výkon pod 2000 stejný, jako pod Me? Se sousedem máme místní síť. On má XP. Viděla by se naše PC, kdybych si místo Me nahrál 2000? Pojedou mi pod 2000 hry jako NHL 2003, FIFA 2003, Hitman 2 nebo The Sims?

Windows 2000 jsou postavena na technologii NT, čímž jsou předurčena spíše pro podniky a organizace se sítí LAN. Co se týká stability, mohu z vlastní zkušenosti říci, že jsou stabilnější než systémy Windows 9x/ Me. Pokud už dojde k chybě aplikace, je tato bezpečně odstavena od systému a nezasáhne do dalších běžících aplikací. U Windows 9x/Me dojde zpravidla k nabourání nějaké části systému, a k obnovení správné činnosti je nutno restartovat. Windows 2000 se nemají příliš ráda s hrami. Neodpovím vám konkrétně, které hry jedou a které ne, ale na Windows 2000 oproti "ne NT" systémům zdaleka neběží všechny hry. Je to dáno tím, že požadavek stability s sebou nese důslednější kontrolu činnosti aplikací a systém zamezí nekorektním přístupům k periferiím nebo nestabilním programovým smyčkám. Co se týká ISDN linky, zde není problém. Windows 2000 stejně jako Windows Me jsou PnP a ovladače k oběma systémům pro různé periferie jsou běžně dostupné. Místní síť s Windows 2000 také není problém, jenom nastavení je trochu jiné nežli ve Windows 9x/Me. Co se týká velikosti, Windows 2000 a XP se instalují celá, na rozdíl od Windows 9x/Me. Je to proto, aby odpadla "diskotéka" při doinstalaci např. tiskárny nebo modemu. Zaberou tedy o trochu víc místa, ale kolik přesně nevím. Ostatně není to příliš důležité, při instalaci si setup zjistí potřebnou velikost a informuje uživatele. Nyní k vašemu požadavku "záměny" Windows Me za Windows 2000 bez nutnosti instalovat aplikace. Uvědomte si, že Windows jsou operační systém, na kterém běží aplikace. Při jeho změně je tedy vše jinak a aplikace se musejí nainstalovat znovu. Bez toho to nejde. Pokud chcete Windows 2000 vyzkoušet a máte velký disk, můžete spustit instalaci pod současnými Windows Me. Dojde k tomu, že se vás instalátor zeptá, zda chcete Windows upgradovat, nebo zda si chcete zachovat původní Windows a Windows 2000 nainstalovat do jiného adresáře. Nesmíte povolit provedení upgradu partition na NTFS. Po instalaci se nastartuje bootmanager z Windows 2000 a nabídne volbu operačního systému. Nicméně aplikace musíte nainstalovat znovu, aby je systém znal. Zejména jde o MS Office. Ostatní aplikace můžete pod Windows 2000 zkusit spustit, a pouze pokud nepoběží, je třeba je nainstalovat. Pozor na to, že na disku už jednou jsou pro systém Windows Me, a jejich instalace do stejného adresáře pro Windows 2000 je může pro systém Windows Me zneprovoznit.

? Občas si kupuji váš časopis PC WORLD, a pokaždé tam najdu nějakou užitečnou věc. Tak se vás chci zeptat jestli jste vydali, nebo ještě vydáte nějaký program, abych mohl přes modem, mikrofon a zvukovou kartu volat na nějaké číslo telefonní linky nebo i mobilu. Důležité je, abych nemusel zdvihat sluchátko od normálního telefonu, ale abych mohl hovořit s účastníkem rovnou přes zvukovou kartu, mikrofon a modem.

Musíte mít tzv. "Voice" modem, to je hardwarový předpoklad. Pak můžete použít aplikaci Phone Dialer z Windows, nebo můžete využít programy dodávané s modemem či si nějaký takový program můžete stáhnout z internetu. Více se dozvíte z Nápovědy k daným programům, kde zjistíte, jak s programy pracovat (aspoň v případě aplikace Phone Dialer).

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný, Martin Koníček

c03p0144

? Koupil jsem si 256MB RAM a deska mi ji dělí 4x. Takže mám jen 64 MB. Je to DIMM a mám i 2 x 16 MB SIMM, zkusil jsem je odebrat, ale nepomáhá to. Vždy je vidět jen 64 MB. Myslím si, že by mi pomohl upgrade BIOSu, ale nevím, kde ho mám sehnat a jaký. Moje sestava: deska GEMLIGHT 50-0100-2A5LDG39-V1.00, BIOS Award Software, VERSION 4.51 PG 09/11/97-580VPX-W887-2A5LDG39C-00, čipset VIA Technologies Inc VT82C585 Apollo VP, VPX-97 System controller.

Novou verzi BIOSu můžete získat na internetu (http://www.wimsbios.com/index.htm?/HTML1/gemlight.html), ale váš problém je pravděpodobně v samotné paměti. Zkuste použít jiný typ od jiného výrobce. S výběrem vhodného typu paměti pro starší model základní desky je to vždy trochu alchymie a musíte mít hodně trpělivosti, abyste byl s volbou úspěšný.

? Mám oční vadu, a tak se rodina domluvila a složila se mi na monitor. Dali jsme dohromady 15 tisíc s tím, že si koupím 19" Iiyamu VisionMaster Pro 454. Vybral jsem si monitor CRT, protože jsem o LCD panelech prakticky nic nevěděl a jejich parametry jsou pro mě tabu ještě dnes. Proto vás prosím o radu, zdali by bylo lepší koupit si 19" CRT s vlastnostmi, jaké má uvedená Iiyama, nebo se poohlédnout po nějakém, třeba i trochu dražším LCD monitoru? Zároveň vás prosím o uvedení některých možných alternativ, co se týče CRT i LCD monitorů.

Z vlastní zkušenosti mohu říci, že rozdíl mezi CRT a LCD monitorem je značný. Koupíte-li si LCD, myslím, že určitě nebudete litovat. Zvláště pak sedíte-li u počítače delší dobu, je velký rozdíl, zda koukáte na klasický monitor či na LCD, nemluvě o vaší oční vadě. Určitě doporučuji LCD monitor. Na trhu je spousta kvalitních monitorů od různých výrobců a jejich modely se neustále mění proto doporučujeme sledovat nejen testy uveřejňované v našem časopise, ale i recenze z jiných zdrojů.

? Zajímalo by mě, zda existuje program nebo makro, které vyplní údaje do přihlášek na střední školu. Vyplní údaje, ale nenatiskne celý formulář.

Programů existuje několik. Já osobně mám zkušenost s programem Formfiller. Všechny informace o programu i jak jej objednat můžete zjistit na webu: http://www.ff.cz/. Zde také naleznete velké množství předpřipravených formulářů z různých oblastí lidské činnosti.

? Chci si k notebooku pořídit rychlejší CD-RW, než mám nyní. Proto uvažuji o koupi ViPower Smart Dock VP 8056-7, a ten se vyrábí ve dvou provedeních: PCMCIA a CardBUS. Distributor však má už pouze PCMCIA verzi. Chci se tedy zeptat, jestli bude stačit pro připojení IDE CD-RW Combo drivu Plextor pouze PCMCIA provedení Smart Docku. Chtěl bych vypalovat alespoň 12x. Moje konfigurace je: notebook Compaq, Pentium III 750 MHz, 128 MB RAM, Win 2000 Pro, Service Pack 3.

Nemám zkušenost se zařízeními od ViPoweru, ale všeobecně platí, že CD-RW mechaniky zapojené přes PCMCIA dosahují rychlosti zápisu až 20x (u CardBusu je to až 72x). Nevidím tedy důvod, proč byste požadovanou rychlost neměl dosáhnout. Doporučuji vám však, abyste od prodejce zakoupil vše i s CD-RW mechanikou, kterou vám k Smart Docku doporučí. Ušetříte si tak problémy s hledáním vhodné mechaniky a předpokládám, že se vám dostane i další pomoci se zprovozněním celého zařízení.

? Vlastním notebook s nainstalovanými Windows XP Professional a rád bych provedl reinstalaci, ale nevím přesně, jak funguje registrace systému na stránkách Microsoftu (kvůli prodloužení funkčnosti na neurčito). Jde o to, že tenhle systém už tam zaregistrovaný je a já nevím, jestli po reinstalaci na webu Microsoftu s novou registrací nebudou problémy. Mohli byste mi prosím vysvětlit, co je potřeba udělat, aby zmiňovaná reinstalace proběhla v pohodě?

Samozřejmě, že tato situace je ze strany Microsoftu ošetřena a počítá se s tím, že uživatel potřebuje počítač čas od času přeinstalovat. Jde o to, že při registraci systému se pro konkrétní klíč operačního systému přiřadí i informace o hardwaru, na který je systém instalován. Při nové instalaci pak server ověří i hardwarové informace, a nedojde-li k nějaké zásadní změně, dostanete přiřazený instalační kód bez jakýchkoliv problémů. Jedná-li se o notebook, tak je situace s ověřováním hardwarových informací jednodušší, než je tomu u standardního PC.

? Vlastním 6 měsíců starou mechaniku CD-ROM Lite-On LTN526. Výrobce udává rychlost mechaniky 52x max., ale když spustím program Nero CD Speed, tak mi tento program naměří průměrnou rychlost 8x a maximální 13x. Zdá se mi to poněkud málo. Tato mechanika byla také v jednom testu CD mechanik a naměřili u ní průměrnou přenosovou rychlost 34x a maximální 42x. Tuto rychlost moje CD mechanika dosahuje už od zakoupení, nejedná se tedy o opotřebení. Chtěl bych se zeptat, jestli to je na reklamaci, nebo jak rychlost mechaniky zvýšit. Nemám možnost ji vyzkoušet na jiném PC. Udávám ještě konfiguraci PC: MS Windows XP, 128 MB RAM, zákl. deska MSI 694T. Mechanika je připojena přes disk Seagate Barracuda (HDD-Master, CD-ROM-Slave).

Dále bych se chtěl zeptat, jestli není pro Windows XP 128 MB RAM málo, a jestli by se dokoupením RAM zvýšil grafický výkon karty Nvidia GeForce2/MX400 64 MB.

Váš problém mohlo zapříčinit několik různých aspektů. Nejprve bych vám doporučil zapojit mechaniku jako Master na druhý IDE kanál. Tím se zlepší propustnost dat k samotnému zařízení a přenášení dat by se tím mělo urychlit. Dalším problém může být v datovém kabelu, zkuste ho vyměnit. Jiný důležitý faktor je používání DMA. Pokuste se používání přímého přístupu do paměti aktivovat. Bohužel neznám ani tuto mechaniku, ani základní desku a nevím, zda reálně DMA (Direct Memory Access) podporují. Pro tuto operaci bych vám doporučil obrátit se o pomoc na někoho zkušeného. V případě, že DMA nastavíte a instalovaná zařízení jej nepodporují, může to způsobit kolaps operačního systému a dá velice mnoho práce uvést vše do původního stavu. V neposlední řadě se může stát, že základní deska s instalovanou mechanikou úplně ideálně nespolupracuje. Existuje nespočet případů, kdy hardware není stoprocentně kompatibilní.

Na druhou část dotazu vám můžu odpovědět ANO. Přidáním paměti určitě zvýšíte výkon vašeho počítače. Nemá to sice vliv na výkon grafické karty, jak jste se dotazoval, ale globálně to zlepší práci s operačním systémem. V podstatě se dá říci, že na výkon počítače už nemá takový vliv zvýšení frekvence procesoru, ale spíše velikost operační a videopaměti.

? Mám 2 HDD (2 x 80 GB) na raidovém řadiči, oba jako Mastery zapojené do zrcadla. Na nich mám vytvořené 2 oddíly. Na IDE řadič základní desky mám připojené CD-ROM a CD-RW také jako Mastery. Na IDE Primary Slave mám šuplík. Jakmile vložím do šuplíku nějaký jiný disk, tak se mi nepodaří spustit systém, i když zkouším všechny možné kombinace na IDE i na HDD. Jednou se mi spustil systém, ale zase mi nenašel nový disk. Jediné možné řešení, na které jsem přišel, je, že přidávaný disk nastavím jako Slave na raidovém řadiči. V BIOSu mám nastaveno bootování z raidu. Jak tedy nastavit přidávaný HDD, aby byl aktivní na IDE?

Stejně jako je tomu s jinými komponenty, tak i u IDE řadičů platí ne vždy je vše stoprocentně kompatibilní. Stejný řadič se může různým způsobem chovat v různých počítačích, se stejnou deskou či disky. Ideální je dotázat se u prodejce, který řadič je vhodný pro vaší základní desku, a zda se nechová nestandardně v kombinaci s jinými komponenty. Za normálních okolností by neměl být problém s provozem disků ve vámi popsané kombinaci. V nedávné době jsem také strávil spoustu času výběrem vhodného raidového řadiče, a úspěšný jsem byl až u čtvrtého typu od třetího výrobce. Jednalo se o počítač mého známého, a jelikož jsem neznal použité komponenty, musel jsem přistoupit k systému pokusů a omylů. V případě mého PC jsem byl poměrně úspěšnější. U svého distributora jsem dostal typ na konkrétní řadič a za pár minut vše pracovalo dle mých představ.

? Mám problém s taktovací rychlostí operační paměti. Vlastním jeden neznačkový modul 256 MB DDR 333-PC2700 na desce MSI 845PE Max2 (BIOS v.3.31A). Používám Windows XP Home. V programu SiSoft Sandra 2002 jsem zjistil, že paměť běží jen na 266 MHz (2 x 133). Jelikož nemám pochyb, že deska má podporu DDR333, myslel jsem, že dám vše do pořádku v BIOSu, ale zde na mě čekalo překvapení. V DRAM timing jsou jen volby taktu 200, 266, AUTO. V manuálu k desce se píše, že v DRAM timing se dá přiřadit hodnota bySPD, 200, 266, 333, AUTO, ale mně stejná verze BIOSU jako v manuálu nabízí jen výše uvedené hodnoty. Pokud nastavím hodnotu AUTO, takt je stále 266 MHz. Když jsem přetaktoval sběrnici FSB, dostal jsem takt 2 x 170 MHz při CL2 a šla stabilně, tím jsem chtěl vyloučit možnost, že by mi prodali horší model PC2100 s nálepkou PC2700. Můžete mi prosím poradit, jak mám dosáhnout toho, za co jsem zaplatil, čili aby paměť běžela na správném taktu a nezpomalovala mi počítač?

Dle dostupných informací výrobce základní desky je paměť DDR 333 skutečně podporována. Pokuste se problém řešit s prodejcem dodaných komponent a nechte si doporučit nějaký typ paměti, který s dodanou deskou zaručeně běží. Je vždy lepší kupovat komponenty u jednoho prodejce, třeba i na úkor ceny. V tomto případě se nevyplatí šetřit a je lepší koupit vše u jednoho zdroje. Prodejci mají s prodávanými komponenty každodenní zkušenost a pomohou vám k požadované desce vybrat vhodný typ paměti, grafické karty atd.

? Mám na vás malou prosbu, zda byste mi mohli poradit s novou sestavou. Jsem omezen částkou 17 000 Kč. Potřeboval bych základní desku, procesor, paměť a grafickou kartu. Nechal bych si asi ještě zvukovou kartu SB 16 (pokud by ještě vydržela). Case mám ATX (230W zdroj) i monitor 15" Mag. A ještě něco je pravda, že je AMD hlučnější než Intel? Nechtěl bych doma ohluchnout.

I na tomto poli platí, co člověk to názor. Určitě se nevyplatí šetřit, kupovat levné komponenty a přivodit si tak množství problémů. Já osobně mám v kategorii střední cenové třídy velice dobré zkušenosti se základními deskami QDI, paměťovými moduly Transcend či Kingmax a grafickými kartami ATI. Počítače s těmito komponenty sestavuji už několik let a bez jakýchkoli problémů na nich chodí všechny operační systémy.

Co se procesorů týče, tak já osobně mám zkušenosti hlavně s počítači na platformě firmy Intel. Zkušenost je taková, že výkon procesorů není tak podstatný jako jejich spolehlivost. Velice důležité je i chlazení. Na chladiči nešetřete. Špatně chlazený procesor může hodně chybovat. Ze zkušenosti mohu říci, že upečený Intel stačí nechat odpočinout, ale CPU od AMD se nezřídka poškodí. Optimální je pořídit si "boxovaný" procesor, kde je přiložen i kvalitní chladič, a kromě toho získáte i delší záruku.

? Mám jeden velký problém. Někdy (jako například dnes) mi nejdou spustit Windows. Teď vám píši z nouzového režimu, který bez problemů jde. Prostě jednou nebo dvakrát za měsíc se mi zasekne počítač. Proběhne obrazovka Win 98 a potom se vypisují nějaké informace, jako mode con codepage prepare, a na této straně se počítač zasekne. Vypnu jej a po uplynutí nějaké doby se zase bez problémů nastartuje. Dělá to od té doby, co jsem si koupil novou RAMku 256 MB, ale zakladní deska mi bere jen 131 a navíc starý paměťový modul o kapacitě 32 MB (100 MHz). Nová paměť má frekvenci 133 MHz. Může být problém v paměti RAM? Není třeba něco nastavit v BIOSu? Nouzový režim se spustí bez problémů vždy napoprvé!

Nejpravděpodobnější bude chyba paměti. Kromě toho, že není dobré kombinovat různé typy paměťových modulů, tak paměť, kterou jste zakoupil, nebude vhodná pro vaši základní desku. Vyzkoušejte jiný typ od jiného výrobce. Windows 98 nejsou zdaleka tak náročná na paměť jako Windows založená na bázi NT, a chyby se u Windows 98 nemusí projevovat tak často. Je možné, že s novou pamětí by se vám například Windows 2000 vůbec nepodařilo nainstalovat.

? Můj dotaz se týká článku o možnostech připojení na internet mimo jiné jste uvedli možnost přístupu prostřednictvím kabelové televize. Nevíte, kde bych mohl získat více informací o tomto druhu připojení?

Přístup k internetu prostřednictvím kabelové televize poskytuje firma UPC. Všechny potřebné informace naleznete na webové stránce http://www.upc.cz/internet/internet.htm, kde můžete zároveň zjistit, zda je tato služba dostupná ve vaší lokalitě.

? Po koupi nového PC (Athlon XP 1800+, 256 DDR[224], 40 GB Maxtor, integrovaná grafika Geforce 2 MX400-32 MB na Asus AN7 266nforce) jsem nainstaloval Windows 98 SE, kde mi vše až na zvuk fungovalo výborně. Poté jsem nainstaloval Windows XP Home Edition, kde se mi konečně podařil zprovoznit zvuk, ale např. GTA3 mi najednou seká, i když nastavím nejmenší rozlišení a viditelnost. To samé platí i u Mafie. Když jsem měl nainstalována Windows 98 SE, obě hry jsem spustil s rozlišením 800 x 600 bez problémů. Mohli byste mi poradit s nastavením systému? Mohou za to XPéčka? Nic nepomáhá.

Windows XP jsou nepoměrně náročnější na hardware, než je tomu u Windows 98. Proto méně výkonný počítač může mít se zobrazováním grafiky v náročnějších hrách velké problémy a rozdíl mezi oběma operačními systémy může být značný. Váš problém bych ale viděl v ovladačích. Zkuste nainstalovat nové ovladače a DirectX pro daný operační systém. Než spustíte hru, vyřaďte antivirový program, případně další rezidentní programy. Nainstalováním správných ovladačů můžete vyřešit velké množství takovýchto problémů a zlepšíte celkový výkon vašeho PC.

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c03p0164

? Lze předělat, popřípadě kde, mobil Nokia 3310 na Nokii 5510?

Mobilní telefony Nokia 3310 a 5510 jsou natolik vzhledově a funkčně rozdílné, že je nemyslitelné, aby v sobě měly totožné součástky. Z toho vyplývá, že nelze jeden typ mobilního telefonu upravit na druhý.

U některých mobilů však taková možnost existuje: Nahráním nového softwaru do mobilu, získá přístroj nové funkce svého schopnějšího kolegy. Pokusili jsme se vytvořit tabulku, která popisuje mobilní telefony, u nichž lze nahráním firmwaru změnit typ přístroje. Vhodný firmware ve vašem mobilu přehraje bezpečně kterýkoliv autorizovaný servis nebo zkušený obchodník s mobilními přístroji.

? Do mého mobilu Alcatel OT 501 se vejde 100 SMS. Jak mohu vymazat celý seznam zpráv najednou? Po jedné zprávě to jde velmi pomalu.

Mobilní telefon Alcatel OT 501 (ale i OT 701) dovoluje uložit až 90 SMS zpráv do paměti přístroje (zbylých deset jich zůstává uloženo na SIM kartě). Bohužel, menu tohoto mobilu neumožňuje mazat všechny esemesky současně.

Řešení pro hromadné mazání SMS zpráv však existuje: Každá esemeska v mobilu Alcatel OT 501 se totiž sama smaže 3 měsíce po jejím přijmutí. Problém lze tedy vyřešit tak, že dočasně v mobilu nastavíte datum o několik měsíců dopředu například o celý jeden rok. Pak mobilní telefon vypněte a opět zapněte. Všechny SMS zprávy budou vymazány. Nakonec nezapomeňte vrátit datum do správného stavu.

? Mám velký problém nastavit službu WAP na Nokii 6310i s použitím GPRS. Jak tuto službu použít při připojení mobilu k PC? Mám T-Mobile.

Využívat GPRS pro připojení k WAPu je nejen pohodlné, ale i finančně výhodné. Uživatel totiž neplatí za čas strávený připojením, ale za objem přenesených dat. Současná cenová politika našich operátorů tuto technologii upřednostňuje před vytáčenými CSD nebo HSCSD datovými službami. GPRS začíná být nepostradatelným standardem u mobilních telefonů vyšší, ale i střední třídy.

Nastavení mobilního telefonu pro GPRS je podobné, jako u CSD datových služeb, navíc je ale nutné zadat několik dalších položek. Všechny potřebné údaje pro sítě T-Mobile, Eurotel i Oskar jsou uvedeny v následující tabulce. Podotýkáme, že před samotným využíváním služby GPRS je nutná bezplatná registrace na infolince vašeho operátora. Chcete-li technologii GPRS využívat pro připojení vašeho počítače k internetu, musí být vhodně nastaven i váš počítač.

Nejdříve nainstalujte spojení mezi počítačem a mobilem: Připojte mobil k PC pomocí datového kabelu, infraportu nebo Bluetooth. Vhodný software naleznete například na internetových stránkách výrobce svého mobilního telefonu nebo na CD, které jste dostali při koupi mobilu. Pokud nedisponujete vhodnými ovladači, pokuste se donutit počítač, aby pro spojení s mobilem používal ovladače pro "Standardní modem", které obsahuje instalační CD Windows.

Po nainstalování potřebného spojení mezi počítačem a mobilem můžeme přistoupit k vlastnímu nastavení telefonického připojení: Vytvořte nové připojení (Tento počítač Telefonické připojení sítě), zvolte vhodné zařízení a na následující stránce zadejte vytáčené telefonní číslo. Nyní je třeba upravit nastavení TCP/IP serverů (přes položky Typy serverů Nastavení TCP/IP), inicializační řetězec v poli Zvláštní nastavení (Konfigurovat... Připojení Upřesnit), popřípadě proxy server.

- U T-Mobilu je možné zakázat proxy server tím dojde k aktivaci služby GPRS Speed připojení by mělo být rychlejší.

- U operátora T-Mobilu je možné jako inicializační řetězec uvést AT+ CGDCONT=1,"IP","profil.t-mobile.cz" v tom případě je možné přistupovat pouze ke stránkám www.t-mobile.cz a www.t-zones.cz 2 MB dat stahujete zcela zdarma. Pro toto připojení nelze aplikovat GPRS Speed ani GPRS Speed Plus.

- U některých mobilů (např. Motorola) je nutné začít inicializační parametr příkazem ATZ+... (například ATZ+CGDCONT=1,"IP","internet"). V případě problémů se obraťte na infolinku svého operátora. U T-Mobile budete přes bezplatné číslo 4684 spojeni se specializovanou infolinkou pro nehlasové služby, kde vám odborně poradí.

? Pokud upgraduji firmware u svého mobilu C35i, (například jak je popsáno v PCW 12/2002), dojde k jeho odblokování?

Mobilní operátoři sítí T-Mobile a Eurotel z určitých důvodů zablokovávají mobilní telefony zakoupené v předplacených sadách a dotovaných mobilech tak, aby tyto přístroje bylo možné použít pouze v jejich síti. Při vložení SIM karty jiného operátora do takového mobilu telefon tuto SIM kartu nepřijme. Zablokování mobilního telefonu se provádí softwarově. Odblokovat mobilní telefon lze buď zadáním speciálně vypočítaného kódu (to je časté u mobilů Siemens), nebo pomocí kabelu a odblokovávacího programu (u ostatních výrobců).

Přehráním firmwaru, popřípadě jeho upgradem nedojde k přepsání té části paměti, kde jsou uloženy informace o zablokování mobilu. Ovšem mobilní telefon musí být ještě před nahráváním firmwaru odblokovaný (to se vztahuje i k firmwaru pro Siemens C35i). V opačném případě nebude upgrade úspěšný a mobil se může značně poškodit.

? Když použiji funkci "naučit" v T9, kam se tato nová slova zapisují u mobilu Siemens M50?

Většina mobilních telefonů vybavených funkcí prediktivního zápisu textu (T9 a Zi), umožňuje ukládat slova, která dosud mobil nezná, do své paměti. Tato slova jsou zapisována do vnitřní paměti mobilu. V ní je, bohužel, paměť pro nově naučená slova značně omezená, a tak se do tohoto uživatelského slovníku vtěsná "pouze" zhruba 150-200 slov.

Mobilní telefony Siemens M50 (i MT50 a mnoho dalších) disponují rozšířenou pamětí, do které lze ukládat například loga a melodie či Java hry. Tato paměť je však striktně přidělena vybraným aplikacím. Nová slova pro slovník T9 do něho ukládat nelze.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Rychlokurz: Net Activity Diagram  - Využíváte svou linku na maximum?

Karel Šredl

c03p0171

Šéfe vytížení na lince 99 % 95 % 90 %, a klesá... Všichni připraveni? ...83 % 78 % ...Ano! ...65 % 50 %...

Spusťte další stahování! ...Spuštěno! ...99 %, a drží...

Zdravím vás opět v novém dílu vašeho průvodce světem malých pomocníků v Rychlokurzu. V dnešní době málokdo z vás má svůj počítač připojený do internetu linkami závratných kapacit spíše (tak jako já) počítáte každý bajtík protékající linkou. Častokrát jsem se zlobil, proč se sakra ta stránka načítá tak dlouho, a chtěl jsem vědět, jestli svoji linku opravdu využívám naplno, nebo jestli by se tam ještě něco "vešlo".

Začal jsem se tedy shánět po nějaké utilitě, která by mi ukázala, jak moc svou linku zatěžuji, a jestli zrovna stahuji "na plné pecky" nebo jestli chuděra prohlížeč čeká na odezvu serveru (která nepřichází). Chtěl jsem jednoduchý a spolehlivý program a ten jsem také našel! Jmenuje se Net Activity Diagram.

Už vlastně název říká o zaměření tohoto programu vše. Umí však ještě něco malého navíc jako bonus. Pojďme se tedy na to podívat.

INSTALACE

Ta opět patří mezi standardní tedy dobré. Spustíte exe-soubor, následně budete dotázáni na požadované umístění instalace programu (nechte předvolené a stiskněte [Next >]). Na další stránce opět [Next >], a spustí se vlastní kopírování souborů. Po dokončení kopírování ještě nastavíte rychlost vašeho připojení k internetu (pokud ji neznáte, je tu i univerzální volba I do not know) a tlačítkem [Finish >] vše završíte.

START

Pokud jste v závěrečném okně instalace ponechali zaškrtnutou volbu Run N.A.D now, potom se vám program rovnou spustí a ihned se vám předvede. Kromě nastavovacího řidicího okna se vám ukážou všechny tři možnosti zobrazení. Jsou to dvě ikony v systray (což je oblast v dolním pravém rohu vedle hodin). První ikona ukazuje pouze to, zda síťovou kartou nebo modemem tečou data z internetu do vašeho stroje (žlutý vzdálenější počítač), nebo naopak posíláte data do internetu (zelený bližší počítač). Tuto ikonu asi příliš nevyužijete... později si ukážeme, jak ji vypnout. Zato druhá ikona už je zajímavější. Ukazuje totiž graf zatížení vaší linky v čase. Tady jedním pohledem zjistíte, zda vaše linka jede naplno, nebo jestli můžete s klidem pustit další stahování nebo se podívat na webovou stránku. Stejné údaje (ale ve větším) ukazuje i třetí zobrazovaný graf, umístěný v okně nazvaném výstižně Window graph.

NASTAVENÍ

Co teď? Je na vás, které z grafů využijete, já osobně využívám pouze a jen Tray Graph, tedy právě ten čtvereček v liště dole u hodin. Nijak mi nepřekáží a mám ho stále na očích. Přepněme se tedy do nastavovacího okna a zaškrtnutím zde zvolte grafy, které chcete používat (a které ne). Podle tlačítek jste jistě pochopili, že můžete klidně i další grafy přidat... to se hodí v případě, že chcete mít zobrazeno více grafů na různé síťové zdroje (tedy např. když máte v počítači síťovou kartu i modem). Zde jsem chtěl uvést i další příklad, a to zobrazení přijímaných a vysílaných dat zvlášť do oddělených grafů... avšak ukázalo se, že i když nastavíte zobrazení jen jednoho směru (ukážeme si později jak), tak v grafu se vám stejně objeví směry oba. Pro takovéto použití si buď musíme tedy počkat na další, snad opravenou verzi, nebo si pomoci fintou, kterou opět zmíníme později.

Spokojme se tedy s předpřipravenými grafy. Zvolte vámi vybraný graf ze seznamu a klikněte na tlačítko [Properties]. Zde si můžete nastavit dopodrobna, jak chcete, aby váš graf vypadal.

Jak vidíte na obrázcích vlevo, k dispozici jsou čtyři listy pro nastavení.

General - Hlavní nastavovací list. Zde nastavujete vlastní typ grafu, zdroj dat i měřítko grafu.

Appearance - aneb nastavování barviček. Zde přiřazujete barvy zobrazované v grafu. Pokud chcete vypnout zobrazování přenášených dat v jednom směru, nestačí jen patřičnou barvu "odškrtnout". Musíte si pomoci fintou. Nastavte ji nejdříve na stejnou barvu jako je pozadí grafu, potvrďte, a teprve následně ji vypněte. Bude se sice stále zobrazovat, ale nebude vidět a "v-vo t-to de" .

Statistics - V tomto listě nenastavujete nic. Je to list informační, který vám ukáže souhrnnou statistiku linky, tedy kolik dat jste přenesli jednotlivými směry. Tlačítkem [Reset] můžete počitadla vynulovat.

Notifications - Tady jsme právě u slibované třešničky na dortu. Program nám zde umožní nastavit alarmy navázané na váš graf. Kliknutím na tlačítko [Add] takový alarm přidáte, tlačítko [Edit] vám ho umožní upravit a [Delete] ho smaže. Stiskněte tedy [Add].

Jak vidíte, možností je spousta a můžete takto nechat sledovat mnoho typů podmínek. Ať už upozornění na konec stahování souborů z internetu (podmínka Average speed LESS then DURING 1kbps 30 sec, tedy že přenášíte méně než 1 kb/s dat po dobu 30 sekund) nebo třeba upozornění, že brzy budete mít vyčerpaný limit pro přenesená data na počítaných linkách (podmínka Received data MORE then 1MB, tedy že od posledního vyresetování čítače v listu Statistics jste přenesli více než 1 MB dat). Další možnosti potenciálního využití vás jistě napadnou.

Zatím jsme se věnovali pouze listu Diagrams v hlavním nastavovacím okně. Pokud se přepnete do druhého listu Settings, budete mít k dispozici nastavení globálního chování programu (budete-li mít zvolenu kategorii [Program settings]), nebo nastavení grafů společně pro všechny definované grafy (kategorie Diagrams).

ZÁVĚR

I přes zmíněný nedostatek v zobrazování pouze jednoho směru přenosu dat mě program Net Activity Diagram nadchl svou jednoduchostí a účelností. V okamžiku, kdy chci pracovat s internetem, ho automaticky zapínám a díky němu vím, jak to zrovna v danou chvíli vypadá s mojí linkou. A někdy je tato informace neocenitelná.

URL: www.metaproducts.com/mp/mpProducts_Detail.asp?id=20

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

c03p0176

Dnešní tipy a triky opět po delší odmlce přinesou dvě drobná velikonoční vajíčka. K tomu pár triků z oblasti Windows a Office. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Zálohujte nastavení připojení (Win 98 + IE4)

Společně jsme se v našem seriálu už několikrát zabývali zálohováním nastavení různých služeb Windows 98. Jelikož Windows vyžadují pravidelné reinstalace, zvláště pokud je používáte velmi intenzivně, je postup zálohování nastavení vždy užitečný. V tomto tipu si ukážeme, jak zazálohovat nastavení připojení na internet. Všechny potřebné informace o tomto připojení jsou uloženy, jak jinak, v systémovém registru. Stačí tedy provést zálohu příslušného klíče a v nově nainstalovaném systému ji opětovně obnovit.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit.exe. Informace o nastavení připojení jsou uloženy v podklíči HKEY_CURRENT_USER RemoteAccess. Označte podklíč RemoteAccess a jděte do roletového menu Registr a zvolte Exportovat soubor registr. V následujícím dialogu vyberte umístění a název záložního souboru, jenž po potvrzení dialogu dostane příponu .reg. Tento soubor si můžete posléze prohlédnout například v Poznámkovém bloku a přesvědčit se, že skutečně obsahuje požadované informace.

V případě potřeby obnovíte nastavení připojení a informace o vašem ISP (Internet Service Provider) pouhým poklepáním na tento soubor.reg. Windows poznají automaticky, že jej mají přidat na původní místo v systémovém registru. Tím je obnova ze zálohy dokončena. Podmínkou je použití stejné verze Windows, což se při pouhém přeinstalování systému dá předpokládat. V pozdějších verzích Windows Me, případně Windows XP, je použita i jiná verze regeditu.

Zrušte Scandisk (Win 98)

Ve svém okolí asi neznám člověka, který by nemusel jednou za čas ukončovat svá Windows tlačítkem RESET. Windows (hlavně exempláře připojené do sítě) jsou velmi náchylná k "tuhnutí", případně nedokončeném ukončování, kdy jsme nuceni počítač násilně vypínat.

Po restartu potom spatříme důvěrně známou modrou obrazovku programu Scandisk, která nám trochu "přidrzle" říká, že máme příště vypínat Windows řádně volbou z nabídky Start, a neuchylovat se k výše uvedeným metodám. Což nepotěší.

Pokud se vám Windows nedaří často vypínat regulérním způsobem a neustále spouštěný Scandisk vás otravuje (zvláště otravný je u velkých pevných disků) a zdržuje, můžete jej jednoduchým způsobem vypnout. Pozor ale, občas je nutné provést kontrolu disku alespoň pomocí grafické verze Scandisku.

Spusťte program Systémové informace z menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Pomůcka systémové konfigurace. Zde na první záložce Obecné stiskněte tlačítko Upřesnit vpravo dole. Zde již stačí zaškrtnout položku Zakázat použití programu Scandisk po chybném vypnutí, a po restartování počítače už se s "modrým" Scandiskem nepotkáte.

Trace Internet routes (Win 98/95)

Angličtinou vládnoucí čtenáři možná už tuší, o čem bude v tomto tipu řeč. Stejně jako všechny unixové systémy, obsahují i Windows některé velmi efektní a užitečné síťové diagnostické (a už nevím jaké) nástroje. Mezi nejznámější a velmi užitečné patří známý ping.

Pro ty, co vůbec netuší, o co jde, například příkaz ping 192.168.1.1 posílá periodicky malé kousky dat (datagramy, nebo též pakety) k počítači s IP adresou 192.168.1.1, a na základě použitého síťového protokolu dostává nazpět potvrzení. Tímto způsobem se zjišťuje funkčnost propojení mezi počítači na protokolu TCP/IP.

V tomto tipu chci ale hovořit o jiném diagnostickém nástroji. Jmenuje se tracert (od spojení slov traceroute) a zobrazí vám kompletní cestu síťového paketu (kousek dat běžící po internetu od počítače k počítači) z vašeho počítače až do cíle. Někdy se až podivíte, jakou cestu může paket konat na své pouti k cílovému serveru. Spusťte Příkazový řádek (například z menu Start Programy) a v něm zadejte třeba tento příkaz:

tracert www.microsoft.com

Pokud jste připojeni do internetu, můžete nyní sledovat přesnou cestu paketu směrem k serveru Microsoftu.

Tento program je nejen atraktivní, ale poslouží hlavně jako diagnostický nástroj při řešení problémů se směrováním paketů při pomalé odezvě na síti, kdy pomocí něj můžete odhalit nějakou překážku na cestě k požadovaným datům. Pro program tracert existují i grafické nadstavby, které cestu zobrazují přehledně na mapě světa.

Sledujte připojení (Win 95/98)

Mnozí z vás ho možná znají a někteří o něm nemají ani potuchy. Mluvím o programu Sledování systému, jenž se nevinně a trochu nenápadně nainstaluje do Windows, a vy o něm mnohdy ani nevíte.

Tento program umožňuje pomocí přehledných grafů sledovat mnoho položek vašeho systému. Obsahuje nezávislé moduly, které si můžete libovolně přidávat a odebírat, a tak sledovat jen subsystémy, jež skutečně sledovat chcete. To samo o sobě není nic převratného a zvídavý uživatel, zajímající se o chod svého systému, už jistě tento program použil minimálně pro sledování zatížení procesoru.

Pokud ale vlastníte také modem a připojujete se přes něj do internetu, můžete sledovat i samotné připojení. Například kolik přesně prochází kilobajtů za sekundu v obou směrech a další zajímavé skutečnosti. Jistě někteří namítnete, že pro tyto účely existují jiné a určitě dokonalejší (opravdu?) externí programy, proč ale používat něco jiného, pokud máme schopnou aplikaci přímo ve Windows?

Program Sledování systému naleznete v menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje. Jednotlivé moduly potom přidáváte volbou Přidat položku z roletového menu Úpravy. V seznamu položek vyberte v průběhu aktivního připojení (jinak ji tam nenajdete) položku podle adaptéru vašeho modemu (dial-up adaptér), a můžete monitorovat. Za zmínku stojí ještě volby v roletovém menu Zobrazit, obnovovací frekvenci grafů nastavíte v menu Možnosti.

Tipy pro MS Office

Vertikální nastavení textu (Word 2000)

Dnešní tipy zahájíme praktickým využitím jedné drobné funkce ve Wordu 2000. Představme si modelovou situaci, ve které vytváříte dokument s malým množstvím textu, např. ve formě nadpisu. Typicky se jedná o titulní stránku, jež zpravidla obsahuje název celého dokumentu, případně ještě datum a jméno. V případě velkého nadpisu není problém jej vycentrovat doprostřed stránky. K tomu slouží přímo funkce pro horizontální centrování v nástrojové liště Wordu, kterou nejspíš každý z nás použil již mnohokrát. Co když ale chcete tento velký název vycentrovat vertikálně? Zde už nic na liště nenajdete a musíte sáhnout hlouběji do menu.

Řešení se nachází v roletovém menu Soubor pod položkou Vzhled stránky. Zde nejen že nastavujete klasické atributy, ale na poslední záložce Rozvržení můžete nadefinovat i vertikální umístění textu na stránce. Stačí si vybrat v kolonce Svislé zarovnání v levé části dialogu.

Pozor, před tímto nastavení umístěte kurzor na začátek příslušné stránky, a potom na záložce rozvržení zvolte možnost aplikace změn až od tohoto místa dále. Po vytvoření nadpisu se přesuňte na další stránku a opět stejným způsobem změňte nastavení stránky na původní hodnoty, tedy zarovnání textu odshora dolů. Opět nechte aplikovat až od tohoto místa dále. Tím zajistíte nastavení vertikálního rozvržení jen na konkrétní stránku s nadpisem, a nikoliv na celý dokument.

Víte, jak Word formátuje? (Word 2000)

Mezi největší slabiny (je-li možné to tak nadneseně nazvat) Wordu patřila vždy naprostá neprůhlednost užitého formátování. Pokud jste se striktně nedrželi předem definovaných stylů (což byste měli), často se vám mohlo stát, že jste u určité části textu vůbec netušili, jak je zformátovaná, a proto jste se marně snažili upravit ji k obrazu svému. Ještě markantnější je a byl tento problém u cizího textu, který jste se pokoušeli upravit pro vaše potřeby.

Naštěstí v sobě Word 2000 obsahuje funkce, jak původní formátování zjistit a dobrat se tak výsledku, po kterém prahnete. V tomto tipu si popíšeme dva způsoby, jak způsob formátování textu zobrazit.

Prvním způsobem je přímo aktivace funkce zobrazení formátovacích značek. Ikona této funkce není standardně na liště přítomna, musíte ji tam nejprve přidat. Přesný název ikony je Zobrazit vše a nachází se v panelu nástrojů Standardní. Součástí tohoto panelu jsou ikony pro otevření a uložení dokumentu a další. Pokud zde ikonu funkce Zobrazit vše nenajdete, poklepejte myší na malou šipku na pravém okraji panelu Standardní a zvolte Přidat či odebrat tlačítka. V seznamu funkcí pak vyberte příslušnou ikonu (poznáte ji podle popisku vpravo) a přidejte ji do panelu.

Po stisku této ikony dojde ke zobrazení formátovacích značek, které značně zpřehlední celou stavbu dokumentu.

Druhou možností je zjistit formátování pouze u některé z částí textu. Potom jděte do roletového menu Nápověda a zvolte položku Co je to?, nebo pouze stiskněte klávesovou kombinaci SHIFT+F1. Kurzor se změní v otazník. Nyní stačí ukázat na část textu, a dostanete kompletní informace o použitém formátu.

Pro návrat zpět do "psacího" režimu stiskněte opět SHIFT+F1.

Easter Eggs

V dnešním dílu našeho seriálu se opět dostalo na nějaká ta velikonoční vajíčka, snad vás pobaví.

Máte procesor od Intelu? (Win 98)

Tento trik je bohužel proveditelný jen ve Windows běžících na počítači s procesorem (nebo několika procesory) fy Intel. Netuším, zda šlo o úmysl, ale malou změnou v registrech lze mírně změnit informace o procesoru, které se zobrazují v dialogu Systém v Ovládacích panelech.

Máte-li procesor Intel, jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely, a v nich poklepejte na ikonu Systém. Hned na první záložce Obecné najdete v dolní části dialogu dvouřádkovou informaci o vašem procesoru. S touto informací lze manipulovat.

Nyní spusťte regedit a jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE Hardware Description System CentralProcessor 0. Zde v pravé části regeditu dvakrát poklepejte myší na položku VendorIdentifier a změňte její hodnotu z GenuineIntel na Genuine Intel, tedy vložte mezi ta dvě slova jednu mezeru. Zavřete regedit a podívejte se znovu na dialog Systém z Ovládacích panelů. Identifikace a popis procesoru se poněkud změní.

Rychlé hledání (Office)

Spolu s balíkem MS Office se distribuuje také aplikace Rychlé hledání, která se vám přidá ve formě ikony do Ovládacích panelů. I ta skrývá jedno velikonoční vejce. Otevřete tedy Ovládací panely a poklepejte na ikonu rychlého vyhledávání. V okně jděte do menu O aplikaci, stiskněte dohromady CTRL a SHIFT a zároveň klikněte myší na logo. Měla by se vám zobrazit jména autorů této aplikace.3 0176/OK o

InterTipy

Po měsíci vás opět čeká několik užitečných a snad i zajímavých odkazů ze světa Windows a jejich aplikací. Přejděme rovnou k samotným odkazům nastartujte svůj oblíbený prohlížeč a dejte se do práce. Ať již v textu, nebo v režimu plně grafickém.

Geek.com tips and tricks

www.geek.com/tipstrix/

Stránka pro všechny správné "geeky" ve všech možných oblastech IT technologií. Od geeku kapesních počítačů až po přívržence Applu. Výše uvedený odkaz však směřuje přímo na stránku s tipy a triky pro všechny možné operační systémy, dostupné verze Windows nevyjímaje.

Stránky jsou profesionálně a velmi pěkně zpracované. Výše uvedená stránka je rozdělena na dva hlavní oddíly, jednak tipy pro všechny verze Windows, dále triky pro tytéž verze, které obsahují hlavně různé legrácky a schované zvláštnosti ve Windows (Easter Eggs). Po volbě OS se dostanete na přehlednou tabulku s dalším dělením tipů dle tématu. Nechybí zde oblasti desktopu, systémového registru a ostatních témat obvyklých i na jiných stránkách. Samotné tipy jsou zpracovány přehledně a podrobně, někdy jsou (pokud je to nutné) doplněny ilustračními obrázky. Zkrátka zde nelze nic moc vytknout. Vše v angličtině.


Užite tipy & triky pro Windows II.

Windows 98 tips and tricks

www.windowsgalore.com/windows.98/

Stránka poněkud více textová, což ji v mých očích činí velmi sympatickou. Stejně se zajisté bude cítit i fanda textového prohlížeče, který si tuto stránku bez problémů přečte.

Ihned v úvodu máte před sebou právě nejnovější tip pro Windows 98, v pravé části stránky najdete přehled publikací pro tento operační systém, v levé pak podrobné menu, o kterém si níže povíme více.

První část menu obsahuje tematicky rozdělené tipy. Najdete zde odkazy s názvy "Performance", "Desktop tips", "Easter Eggs" a další. Druhá část menu se zabývá konkrétním řešením problémů, jak s registrem, tak řešení, ostatních situací, na které ve Windows můžete narazit. Ostatní části menu už nejsou tak zajímavé, jelikož jsou zaměřené komerčně v souvislosti s tvůrci stránek. Jednotlivé tipy jsou opět zpracovány velmi podrobně, většinou ovšem bez obrázků. Vše anglicky.

Windows 98 nad NT

www.cs.umb.edu/~alilley/tips.html

Stránky Angely Lilleystonové vás zajisté také potěší. Jedná se o velmi podobný styl tvorby, jako u předchozích stránek. Důraz je kladen na text a obsah, nikoliv na tuny grafiky.

Ihned v úvodu se dostanete na seznam tipů a triků, který je přehlednými barevnými pruhy rozdělen do obvyklých sekcí, jejichž názvy zde nebudu opakovat. Jednotlivé tipy jsou zpracovány ve stejném stylu jako menu, přehledně. Kromě tipů najdete na stránkách další rubriky. První jsou novinky ze světa Windows, v dalších najdete postupně odkazy na podporu jak od Microsoftu, tak od jiných firem, odkazy na užitečné programy pro Windows, odkazy na shareware a ovladače, a samozřejmě odkazy na další stránky s podobným zaměřením. Vše v angličtině.

W98 Questions and answers

www.baycongroup.com/win98/win9800.htm

Na závěr se podíváme na zajímavou stránku otázek a odpovědí ze světa Windows 98. Stránka je koncipována převážně textově a velmi přehledně. Ihned v úvodu se dostanete na seznam otázek, odpovědi se dozvíte poklepáním na příslušné odkazy. Otázky a hlavně odpovědi jsou zpracovány velmi přehledně a doplněny spoustou obrázků. Dotazy jsou opět členěny do tradičních oddílů dle zaměření a není jich málo. Na své by si měl přijít každý uživatel.

Tento způsob zpracování tipů a triků pro Windows se jeví velmi použitelně zejména pro začátečníky, kteří neumějí problém často pojmenovat. Při klasické konstrukci tipů pak ani nenaleznou ten svůj potřebný. V našem případě je ale konkrétní dotaz mnohem srozumitelnější a uživatel se snadno zorientuje.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


ADSL je tady pro vás – dálnic do domácností

Vojtěch Bednář

c03p0159

Jak se zdá, české ADSL přichází za velkých porodních bolestí konečně na svět. Tuto technologii přístupu k datovým službám, v našich podmínkách především k internetu, jsme vám představili v jednom z předchozích čísel PC WORLDu. Tehdy se jednalo o teoretickou záležitost, která byla předmětem jednání a která se nacházela ve zvláštním stavu částečně kvůli chování Českého Telecomu, částečně také vzhledem k zásahům ze strany státního telekomunikačního regulátora, ČTÚ. Dnes je ovšem situace o něco jiná.

Co to je a co k tomu potřebujeme

ADSL je zkratka pro Asymetric Digital Subscriber Line. Tato technologie, jednoduše řečeno, využívá stávajících rozvodů pevné telefonní sítě k vysokorychlostním datovým přenosům. Využití klasického modemu je omezeno velmi nízkou přístupovou rychlostí, danou možnostmi modulovat data na audiosignál a zpět. ISDN je zase pro současné potřeby připojení k síti nevyhovující. Poskytuje sice relativně dobrou přístupovou rychlost i propustnost, avšak metody jeho tarifikace jsou pro domácího uživatele jaksi nešťastné. Do ADSL jsou vkládány veliké naděje ze dvou hlavních důvodů. Prvním z nich je rychlé a solidní připojení k síti. Druhým, mnohem důležitějším, je explicitní požadavek na vyloučení časové tarifikace (detaily najdete v rámečku).

Abychom mohli ADSL využívat, potřebujeme dvě věci. První z nich je adaptovaná telefonní linka, druhou pak specializovaný ADSL modem. Ten si bude možné buďto koupit, anebo pronajmout od ISP. Přestože se předpokládá využití pevné linky ČTc, naším provozovatelem může být libovolná společnost, která má s Telecomem uzavřenu odpovídající dohodu.

Fyzické zařízení, tedy ADSL modem, je připojeno k počítači buďto pomocí rozhraní USB, nebo síťovou kartou. Zatím bylo málo možností otestovat funkci systémů v praxi, dá se ale předpokládat, že druhá varianta bude technicky vhodnější. Za přístup na síť se budou platit měsíční poplatky. Jejich výše se bude měnit v závislosti na rychlosti provozu. Protože je ADSL již z názvu asymetrický systém, bude možné přenášet data ve směru k uživateli obvykle rychleji než ve směru od něj. Jako základní varianta se zde bere 192/64 Kb, maximum je 1 024/256 (první číslo je vždy rychlost na downloadu, druhé na uploadu). Zde je nutné poznamenat, že i nejlevnější varianta je pro standardní využití internetových služeb naprosto vyhovující a více než třikrát rychlejší než nejlepší modem. Těžiště technologie leží v permanentnosti připojení, a tak budeme on-line prakticky neustále.

S kým to bude a kde to bude

Pokud máme telefonní linku v oblasti, kde je možné ji transformovat na ADSL, potřebujeme ještě ISP. Firma Imaginet, divize ČTc, se pro připojení přímo nabízí. I tak ale existuje konkurence, lze uvažovat minimálně o dvou dalších společnostech Skynetu a IPEXu. Další společnosti budou postupně následovat.

ADSL lze zatím provozovat ve velkých centrech, v Praze, v Brně a v Ostravě. Přesný seznam míst, kde technologie funguje, naleznete na webových stránkách Telecomu. Dá se předpokládat, že penetrace ADSL do telefonní sítě bude stoupat, to je pochopitelně jen a jen dobře. Bohužel, možnost instalace technologie závisí na více faktorech.

Nejdůležitějšími z nich jsou vybavenost ústředny (lze upgradovat) a způsobilost místní smyčky, tedy vedení mezi ústřednou a účastníkem. Ta musí splňovat požadavky na kvalitu, které jsou nemalé. Je proto pravděpodobné, že do některých míst nebude ADSL možné zavést vůbec. Nějakou dobu navíc bude trvat, než se jednotlivé nabídky připojení zkonsolidují, než se odstraní technické problémy a než začne služba skutečně využitelně fungovat. Již nyní (začátek března 2003) se hovoří o potenciálních problémech s přidělováním IP adres, nebo s některými protokoly. Ty by mohly využitelnost této technologie výrazně omezovat, doufejme však, že nakonec tomu tak nebude.

Kolik za to zaplatíme?

Tak jako každou jinou telekomunikační službu, bude i ADSL nutné nejprve nainstalovat. Cena instalace se bude zřejmě pohybovat v závislosti na zvoleném typu od cca 1 500 do 5 000 Kč. Následně bude zákazník platit měsíční poplatky podle zvolené rychlosti. Pokud bude mít zájem o pevnou IP adresu, bude si muset pochopitelně připlatit i za ni. Poslední částkou do rozpočtu ADSL přispěje pronájem koncového zařízení modemu. Je samozřejmě možné spekulovat, nakolik bude tento pronájem výhodnější než nákup vlastního zařízení, tento problém je analogický s připojením pomocí kabelové televize nebo Breezenetu.

Nejlacinější nabídka měsíčního poplatku za připojení (192/64) by nás měla v podání Českého Telecomu, respektive Imaginetu stát asi 1 600 Kč po započítání všech položek a DPH za měsíc. S vyššími nabídkami připojení cena stoupá až na nějakých dvanáct tisíc měsíčně za maximální variantu. U konkurenčních ISP můžeme očekávat o něco nižší ceny a také více přidaných služeb (e-mail, WWW prostor), které budou analogické jako v případě libovolného jiného připojení.

Je otázkou, zda těch asi 1 600 Kč za měsíc je hodně, nebo málo je to prostě téměř 20 000 Kč za rok. Pro malé firmy je ADSL rozhodně lepší variantou než klasický modem, ISDN nebo pevná linka. Ve srovnání s využitím mikrovlnných technologií by ADSL mělo být dostupnější. Skutečnost, že není omezeno terénními podmínkami, je pozitivem, bohužel omezení jsou dosud jinde a jsou zatím zásadního charakteru. Pro domácnost se úvahy o přechodu k ADSL budou nejspíše ubírat dvěma směry. Za prvé, kolik zaplatíme za dial-up, za druhé, co nám to přinese. Konverzi k ADSL zřejmě nemůžeme očekávat tam, kde se přístup na internet realizuje jinak než pomocí vytáčeného připojení nebo ISDN. Požadavek rychlosti totiž v domácích podmínkách nebývá zase až tak zásadním, byť z komerčního hlediska má, hlavně pro poskytování obsahu, důležitou prioritu.

ADSL se, tak jak je připravováno, ideálně hodí pro účely sdílení souborů (P2P). Rychlý download, obstojný upload, dobrá prostupnost a možnost mít pevnou IP adresu. Otázkou je, zda se P2P nepokusí provozovatelé blokovat. Pro práci s elektronickou poštou a standardním WWW je ADSL silně naddimenzováno.

Pro stahování velkých objemů dat se však hodí skvěle, především ve vyšších cenových variantách. Smysl a účel této služby ovšem leží jinde. V poskytování interaktivního (a placeného) obsahu, filmů a hudby na přání (VoD), elektronických knihoven, interaktivních obchodů nové generace. Můžeme se ovšem obávat, že všechna tato krásná využití zatím leží v budoucnosti, o které nevíme, jak je daleko.

Základní informace:

Technologie ADSL

- Asymetric Digital Subscriber Line

- Tato technologie využívá standardních telefonních rozvodů (způsobilých) a ústředen dovybavených k rychlému přenosu dat

- Informace jsou přenášeny asymetrickou rychlostí, download je rychlejší než upload

- Pokud je možné konvertovat telefonní linku, připravte si cca 2 000 Kč pro instalaci

- Měsíční poplatky začínají podle ISP okolo 1 500 Kč, v cenách je pronájem modemu (koncového bodu)

Funkce

- ADSL zajišťuje permanentní rychlé připojení k internetu

- Hodí se pro práci s WWW, pro stahování větších objemů dat, P2P, Instant Messaging

- Zachovává funkce telefonní linkys

Kde to funguje

- ADSL funguje zatím ve velkých městech

- Bližší seznam míst a ceníky najdete na www.telecom.cz

- Dalšími poskytovateli jsou www.skynet.cz, www.ipex.cz, www.nextra.cz, www.czechonline.cz/

Kde najdu další informace?

Technologií ADSL se zabývají specializované časopisy na webu, www.lupa.cz, www.digiweb.cz, www.isdn.cz

Dilema Českého Telecomu

Neutuchající debaty o různých modelech připojení a zpoplatnění přístupu na internet se vedou mezi provozovateli (ISP), Českým Telecomem i dalšími telekomunikačními společnostmi a státním regulátorem (ČTÚ) minimálně od roku 1999. I když probíhají na různých úrovních, s různými výsledky a týkají se různých technologií, jedna věc je pro ně příslovečná. Je zřejmé, že uživatelé, ať už malé firmy nebo domácnosti, požadují permanentní připojení k síti, které nebude placeno v závislosti na čase nebo přeneseném objemu dat. ISP si toho jsou vědomi a byli by schopni i ochotni se přizpůsobit. Jak se ale zdá (a možná, že to není pravda), ČTc se "flat rate" v jakékoliv podobě a s využitím jakékoliv technologie doslova křečovitě vyhýbá.

To je na jednu stranu logické, na druhou zajímavé. Komerční společnost se musí chovat tak, aby zvyšovala svou efektivitu a zisky. Každá společnost musí ovšem ve vlastním zájmu respektovat přání zákazníků. Navíc bývalý monopolní operátor, a tudíž největší telekomunikační firma nese za moře svých klientů, jejichž možnosti vybrat si jsou zatím omezené, sociální zodpovědnost. Vypadá to, že v dilematu paušální přístup vs. hledání problémů zatím vítězilo to druhé. Naštěstí nic není navěky a nástup ADSL je toho ukázkou.

§§§§§


Budeme platit za odeslaný e-mail? – Analogie s dopisy více než náhodná

Vojtěch Bednář

c03p0160

Nadpis tohoto článku zní možná děsivě. Představa, že v současné vlně zpoplatňování služeb na internetu přijde řada i na e-mailové schránky, jistě příliš lákavá není. Přesto je možné, že se doba, kdy za použití elektronické pošty budeme muset nějakým způsobem platit, pomalu blíží. A nikoliv samoúčelně.

Dvě pojetí e-mailu

Abychom mohli využívat elektronickou poštu, potřebujeme přinejmenším dvě věci. První z nich je samotná schránka, tedy místo na serveru provozovatele, kam se nám budou ukládat došlé zprávy a které má svůj vlastní, unikátní název adresu. To nám umožní e-maily přijímat, pro jejich odesílání ještě potřebujeme přístup k SMTP serveru. Obojí je na sobě nezávislé, většinou se však poskytuje jako jednolitý balík.

K e-mailové schránce můžeme přijít různě. Tradičně se e-mail poskytuje jako doplňková služba ISP, tedy fyzického připojení k internetu. Není to náhodou, ISP musí být vybaven patřičným serverem. Název jeho domény v e-mailové adrese klienta působí jako skrytá reklama, klient má jistotu, že jeho schránka je s ohledem na topologii sítě "blízko" a že bude spolehlivě fungovat. V případě potřeby přestěhovat se, nebo změnit providera je s takovýmto e-mailem ovšem velký problém. Obvykle si jej totiž nelze vzít s sebou. Spolu s dalšími nedostatky tak mohou existovat specializované e-mailové služby, v našich podmínkách freemaily.

Principem freemailu je kombinace základních funkcí schránky elektronické pošty s aplikací, která umožňuje její management. Díky této aplikaci, webovému rozhraní, můžeme pracovat se svou poštovní schránkou prakticky odkudkoliv, a nejsme vázáni na obslužné aplikace. Podobné aplikace nabízejí v rámci svých schránek i někteří ISP, ve skutečnosti ale nejsou příliš rozšířené.

Bezplatná (freemailová) schránka může existovat díky přítomnosti reklamy. Krátký reklamní text se vkládá do každé zprávy, která je jejím prostřednictvím zpracována. Reklamní proužky různých velikostí a tvarů můžeme najít v obslužném rozhraní. Je proto pochopitelné, že majitelé těchto schránek, kteří využívají konvenční klienty, si jich příliš neužijí. Kromě toho může provozovatel freemailu čas od času vysílat do svých schránek specializované, reklamní zprávy. Smyslem reklamy je zaplatit udržení služby, její provoz, a ještě něco vydělat.

Provoz a ne-provoz

Zajímavou, ale velmi individuální otázkou je, jak jsou vlastně freemailové adresy využívány. Dá se předpokládat, že adresu přidělenou zaměstnavatelem nebo domácím ISP dáme jen známým s tím, aby ji nešířili dál. Je to totiž schránka, která je s námi mnohem více svázána, již nemůžeme jen tak snadno opustit a za kterou si mnohdy platíme. Freemailová tuto hodnotu nemá. Teoreticky si jich na různých serverech můžeme zřídit nepočítaně. Bezplatné schránky si mohou zprávy mezi sebou přeposílat, mnoho jich tak můžeme vybírat pomocí jednoho účtu. Odesilatel zprávy dokáže z názvu bezplatného e-mailu jen velmi stěží vyvodit, kdo je doopravdy jeho majitelem, ten je taky prakticky nedohledatelný. Velmi stěží se určuje, zda dotyčná osoba svůj freemail ještě vůbec používá, nebo ne. To komplikuje život uživatelům pošty, ale také provozovatelům těchto služeb. Objem provozu na serverech narůstá, využití jejich diskové kapacity jakbysmet, množství zpracované reklamy stoupá. Otázkou je, zda to platí i o její účinnosti, a tedy i ceně. Freemailové schránky jsou tradičním cílem spamu, nevyžádané reklamy přicházející povětšinou ze zámoří, čas od času i z našich končin. Takový spam firmě provozující freemail pochopitelně nic nezaplatí, naopak ještě ubere. Efektu ani nepřidává, když se díky mnohonásobnému přeposílání, například v konferenci začnou reklamní zprávy na konci e-mailu hromadit. Počet uživatelů, kteří na ně mohou kladně zareagovat, tak samozřejmě klesá. Navíc, ve značném objemu provozu automaticky generovaných zpráv, spamu, odpovědí, potvrzení a chybových hlášení je stále obtížnější hledat to důležité, tedy původní elektronickou komunikaci uživatel uživatel, člověk člověk.

Dneska zdarma, zítra za peníze

V poslední době dochází k pozvolné transformaci webových služeb všeho druhu od bezplatných nebo sponzorovaných k placeným. Je to logické. Mnohé z toho, co dnes na internetu funguje, vzniklo bez konkrétní představy, jak se to zaplatí. Moderní technologie umožňovala vytvořit zpravodajský server nebo komunikační systém a tak tyto služby vznikaly s tím, že někdy v budoucnu začnou svým tvůrcům vracet nemalé vložené náklady. Dnes, kdy pro stále více uživatelů přestává být cena za pevné připojení do sítě problematickou částkou, nastává okamžik, kdy je třeba si investice nějak vybrat. Využití reklamy je sice efektivní, ale není to samospasitelné řešení. Pokud je jí moc, stává se ignorovanou, respektive snadněji ignorovatelnou. Může kromě toho působit technické problémy na straně uživatele. Nároky na místo nejsou rovněž malé, uživatelé je u freemailů i u ISP schránek využívají k archivaci starých zpráv, nepotřebně dlouhého adresáře a tak dále. Proto již před nějakou dobou nastal čas omezování.

Zřejmě nejpoužívanější freemailová služba na světě, Hotmail patřící společnosti Microsoft, již před nějakou dobou zavedla omezení v bezplatné verzi svých služeb s tím, že většině uživatelů postačí. Některé freemaily si vyhrazují dobu, po které zruší účet, pokud je neaktivní. To by jim mělo pomoci udržet na serverech pořádek, protože jsou ale schránky cílem spamu, příliš toto opatření pomáhat nebude. Uživatelů, kteří vlastní několik schránek u různých poskytovatelů, je spousta a tak se není co divit, pokud systém vytvořený původně k tomu, aby byl jednoduchý a přehledný, poněkud přesycují. Postupné zavádění různých druhů restrikcí, jež mají oddělit vedlejší nepoužívané schránky od těch aktivních, je sice v pořádku ze strany provozovatele, pro uživatele však může být velmi znepříjemňující.

Hrozící peníze

Zástupci provozovatelů českých freemailových služeb zatím tvrdí, že jim bezplatnost používání vyhovuje. Je otázkou, jak dlouho bude vyhovovat samotným uživatelům. Představa schránky, která by za malý měsíční poplatek byla provozovatelem, respektive smluvním vztahem s ním garantována, není zase tak špatná. Také odstínění vůči spamu, kvalitnější antivirová kontrola na serveru a vyšší bezpečnost stojí za úvahu. To vše jsou zajímavě znějící lákadla, jimž typický zákazník, který svůj freemail skutečně využívá, jistě jednou podlehne. Tím se ale sníží počet schránek, jež používá, zvýší se provázanost jeho osoby se schránkou, umožní se jeho jednoznačná identifikace. Jinými slovy, původní účel freemailů zvolna vymizí.

Kromě toho se testují i systémy, které by umožnily nějakým způsobem platit za odeslaný, respektive přijatý e-mail. Ačkoliv jsou v současné době spíše utopické, a v našich podmínkách po zrušení mikroplatebních systémů také nerealizovatelné, jsou zde. Tak jako jsme ochotni platit za informační SMS na mobilní telefon, proč bychom nemohli i za zprávy z nějakého serveru? Nebo za příspěvek do konference, odpověď na dotaz? Internet je zde pro své uživatele, aby je ale měl, musí být poskytovatelé služeb. A služby jako takové. Bez nich by nebyl ničím. A protože průkopnické období již dávno skončilo, doby, kdy se pád serveru a ztráta dat uživatelů promíjely, jsou ty tam a zákazník žádá kvalitu, je čas sáhnout si pro ni do peněženek. Prozatím formou placení za obsah zpravodajství nebo inzertních novin, již brzy ale i za použití věcí tak jasných a na první pohled zcela bezplatných, jako je e-mail. I když toto téma způsobí ještě hodně nářků, zcela jistě na ně dojde.

Co je to?

Freemail - e-mailové služby poskytované zdarma pro uživatele, dotované reklamou

ISP - Internet Service Provider, firma poskytující připojení k internetu

SMTP - protokol pro přenos e-mailových zpráv

Spam - nevyžádaná, obtěžující reklamní pošta

Budeme platit za e-mail?

- Freemaily nelze provozovat donekončena

- Jedna osoba může mít hodně účtů, některé z nich jsou "spící"

- S přílivem spamu dochází k akumulaci provozu

- Zatěžování systémů, sporná hodnota reklamy a požadavky na kvalitu zvyšují náklady

- Přesunutí části nákladů na uživatele je jen otázkou času

§§§§§


Malá domácí sí – užite prográmky

Michal Doleček

c03p0161

Poté, co jsme si nainstalovali síť, bylo by dobré podívat se po nějakém softwaru, který by nám práce zpříjemnil a zjednodušil. V tomto článku si pár takovýchto programů ukážeme. V první řadě to bude pár komunikačních programů.

Komunikační programy

Net send

Prográmek net send je přímo součástí Windows a s jeho pomocí můžete posílat krátké zprávy po síti. Používá se z příkazového řádku a jeho syntaxe je následující: net send jmeno_pocitace zprava. Místo jmeno_pocitace musíte samozřejmě doplnit jméno počítače, na který chcete zprávu zaslat. Tento prográmek je skutečně tím nejjednodušším, co můžete pro tyto účely použít; existují komfortnější a přehlednější programy s více možnostmi, k nimž se dostaneme za chvíli, ale v sítích, kde nemáte jinou možnost komunikace, může být velice užitečný.

LANChat Pro

LANChat Pro je právě ten program, který jsem měl o něco výše na mysli. Po instalaci a spuštění můžete okamžitě komunikovat s kýmkoliv na síti, kdo má spuštěného klienta. Chatování probíhá v klasickém okně, máte možnost privátních zpráv, je to prostě takové ethernetové ICQ. Stahovat můžete na stránkách výrobce http://republika.pl/lanchat, k dispozici je i české prostředí programu, a co je nejlepší, tento prográmek je úplně zdarma! Vřele doporučuji.

Team Sound

Pokud byste snad z nějakého důvodu opovrhovali prostou textovou komunikací, pak máte možnost za pomoci tohoto prográmku komunikovat prostřednictvím hlasu. Konfigurace je sice drobet nepřehledná a zabere vám pěkných pár minut, ale po jejím úspěšném dokončení si můžete povídat, co hrdlo ráčí. Ke stažení jej naleznete na http://www.teamsound.com.

LANTalk XP

LANTalk XP je zajímavou alternativou na poli sharewaru. Za cenu okolo 15 dolarů získáte nástroj pro zasílání zpráv, jenž automaticky skenuje počítače v síti, na kterých je spuštěn klient, využívá protokolů TCP/IP, IPX/SPX a SMB, což umožňuje zasílání zpráv i na unixové či linuxové systémy. K dispozici je demoverze na http://www.lantalk.net.

Výše uvedené prográmky jsou pouze vrcholky na špičce ledovce, existuje jich strašná spousta. Pokud byste si chtěli nějaký najít a nevíte kde začít, zkuste se podívat například na webovou stránku www.slunecnice.cz nebo ze světových serverů na adresu http://download.com.com/?legacy=cnet.

Remote Disconnection Utility

Dále se podívejme na neméně užitečný prográmek, který má bohaté využití hlavně v případě, kdy používáte pro připojení svého Ethernetu do sítě internet sdílený modem či ISDN. Tato utilitka se jmenuje Remote Disconnection Utility, a můžete ji stáhnout na http://www.twiga.ltd.uk. Distribuční archiv obsahuje dvě možnosti instalace, buďto jako server, nebo klient. Použití je nasnadě a konfigurace je též velice jednoduchá. Na PC, které vytáčí spojení, nainstalujete serverovou část aplikace a na všechny ostatní PC potom klientskou aplikaci. V systémové liště se vám objeví nová ikonka, a pokud na ni kliknete pravým tlačítkem myši a zvolíte "Configure", objeví se konfigurační okno, ve kterém zadáte buď jméno, nebo IP adresu serveru, na němž běží serverová část aplikace. Tento prográmek používá standardně port 1000, ale můžete si ho libovolně změnit v tom samém okně. Tato utilita je freeware a myslím si, že pro případy, kdy připojujete síť k internetu přes vytáčené připojení, je její použití nutností. S její pomocí se můžete kdykoliv připojit a odpojit z jakéhokoliv počítače, na kterém běží klient této aplikace. Lze přes ni také posílat krátké zprávy mezi klienty a na serverové části můžete kdykoliv zatrhnout volbu "Nepovolit serveru připojení", což krásně zamezí nechtěnému připojení. Docela vážně považuji tuto utilitu za naprostý poklad, a pokud se bude líbit i vám a budete ji využívat, pošlete autorům děkovný mail.

602 LanSuite

Tento program od firmy Software602 je také zdarma, i když s omezeními. Po bezplatné registraci můžete software používat zdarma pouze pro tři uživatele, což je pro valnou většinu domácích sítí dostačující. Tento program pracuje jako síťový proxy server, zároveň jej lze nakonfigurovat jako poštovní, ale třeba i webový server. Současně slouží jako firewall a dokáže spolupracovat s nainstalovaným antivirovým programem AVG. Zvládá tedy obsloužit všechny klientské stanice při připojení na internet, zároveň vám stáhne poštu ze všech zadaných účtů a roztřídí je do schránek na serveru, odkud si je už po lokální síti stáhnete do vašeho poštovního klientu, přičemž vám všechny maily prověří antivirem. Potěšující hlavně pro uživatele, kteří jsou připojeni přes modem či nekřesťansky drahé ISDN, je určitě možnost detailního nastavení doby, ve kterou je povolen proxy či POP3 přístup. 602 Lan Suite je softwarem s bohatými možnostmi nastavení a rozhodnutí autorů, že do tří uživatelů je možné program používat zdarma, je zaručeně chvályhodným počinem. Opět mi nezbývá, než tento program doporučit. Konfigurace je jednoduchá, rychlá a přehledná, navíc s vámi program komunikuje kompletně česky. Stahujte na http://www.software602.cz.

Sniffery

Na úvod pouze krátké vysvětlení, co je to vlastně sniffer. Sniffer (od slova sniff -¦čenichat) je prográmek, který sleduje provoz na síťové kartě a shromažďuje údaje o všech paketech, jež přes tuto síťovou kartu projdou. K čemu to je dobré? Podívejme se na pár příkladů těchto velice důležitých a užitečných prográmků.

Network Active Sniffer

Tento freewarový čmuchal je vynikajícím nástrojem pro pochopení principů sítě, protokolů a paketů. Zobrazuje dopodrobna veškerou komunikaci mezi vaší síťovou kartou a zbytkem sítě a nechá vás nahlédnout i do samotného nitra paketů. Přidejte k tomu možnost prohledávání paketů na klíčová slova a máte dokonalý nástroj, navíc zcela zdarma.

Zx Sniffer

Je podstatně jednodušší variací na stejné téma, zobrazuje pouze nejzákladnější údaje, jako například typ protokolu, adresy síťových karet, na kterých komunikace probíhá, datum a čas komunikace, ale navíc obsahuje jako jeden z mála freeware snifferů zajímavou vychytávku, kdy dekóduje loginy tedy uživatelská jména a hesla, která jsou posílána různými protokoly. Nevýhodou je, že dokáže skenovat pouze síťovou kartu počítače, na kterém je spuštěn (z nedostatku času jsem bohužel nemohl zkusit nastavit síťovou kartu do promiskuitního režimu, což by potom teoreticky fungovat mělo). Na rozdíl od něj kupříkladu shareware program WinSniffer (cca 45 USD) umí sledovat provoz na kterékoliv síťové kartě ve vaší síti pouhým zadáním její síťové adresy. Tento sniffer umí také dekódovat různá hesla, ale ukáže vám je pouze pokud si koupíte plnou verzi.

PC Anywhere od Symantecu

Posledním programem, který si dnes představíme, je sice placený, ale v určitých situacích neocenitelný PC Anywhere od firmy Symantec. Tento program umožňuje vzdálenou správu libovolného množství počítačů s bohatými možnostmi konfigurace. Zjednodušeně můžeme prohlásit, že pokud k nějakému počítači vede buď síťový kabel, či pokud je připojený k internetu modemem (ať už klasickým analogovým nebo ISDN), pro PC Anywhere to nečiní sebemenší problém. Samozřejmostí je vysoké zabezpečení, přístup k jednotlivým stanicím můžete mít chráněný uživatelským jménem a heslem, ovšem lze celou přihlašovací proceduru zautomatizovat přednastavením těchto údajů a pak je připojení libovolné stanice záležitostí dvou kliků myši. Veškerou konfiguraci počítačů nespokojených (nebo nešikovných) uživatelů pak zvládnete ze svého vyhřátého administrátorského křesla.

Tak, to je pro dnešek vše, pečlivě si svoji novou síť vyzkoušejte, pokud vládnete anglickým jazykem, doporučuji si pozorně prostudovat již uvedenou stránku www.webattack.com, kde se užitečných věcí nachází doslova tuny, a to jak ve freewarové, tak sharewarové oblasti.

§§§§§


Svět kapesních počítačů – zajímavé adresy na Internetu

Pavel Hrbáček

c03p0162

Právě jste si zakoupili nové PDA, vyzkoušeli nainstalovaný software, a nevíte co dál? Tak právě vám je věnován tento článek. Na dalších řádcích se sice nedozvíte, jak vyřešit ten či onen konkrétní problém, ale spíše získáte přehled o užitečných stránkách na Internetu, které vám pomohou vaše problémy vyřešit.

Nemusíte však mít zrovna potíže, abyste pokračovali ve čtení. Většina popisovaných serverů také nabízí zajímavé informace ze světa PDA a to, co potřebujete asi nejvíce, tj. download softwaru, který vám spolu s vaším novým strojem snad trochu ulehčí život. Jak asi již víte, ve světě PDA existují dva hlavní operační systémy, mezi nimiž probíhá největší boj o přízeň uživatelů Palm OS od firmy Palm a Pocket PC od Microsoftu. Protože jsou obě platformy navzájem nekompatibilní, budu se na dalších řádkách snažit oddělit stránky podle jednotlivých systémů. Občas to však nepůjde, protože některé servery podporují obě strany.

Dělení podle výrobce

Pokud tedy máte nový přístroj a sháníte další informace, určitě se nejdříve podívejte na stránky jeho výrobce. Jejich adresy jsou naštěstí většinou velmi jednoduše odhadnutelné www.palm.com, www.sonystyle.com, www.handspring.com. U firem, které mají v portfoliu řadu různých výrobků, je hledání cesty ke stránce věnované jejich PDA trochu složitější, např. Hewlett-Packard na adrese welcome.hp.com/country/us/eng/prodserv/handheld.html nebo Dell na www. dell.com/us/en/gen/topics/segtopic_ axim.htm.

U www.toshiba.com nezbývá, než otevřít hlavní stránku a hledat část věnovanou PDA, nejlépe přes přehled produktů. Dalším dobrým zdrojem informací jsou stránky věnované pouze modelům konkrétní firmy, avšak nezávislé na jejich výrobci.

Ty jsou většinou provozovány nadšenými uživateli PDA a mívají vysokou úroveň. Mezi takové patří CliePlanet na www.clieuk. co.uk/index.shtml a www. cliesource. com, které se zabývají PDA od firmy Sony. Na serveru ClieSource jsou umístěny obsáhlé diskusní skupiny věnované jednotlivým modelům Sony. V části Shop server prodává zajímavě vypadající pouzdra a mnoho dalšího příslušenství. Pro zájemce z Čech je důležitá skutečnost, že zde přijímají i zahraniční objednávky.

Výrobkům firmy Handspring, která je v současné době poměrně dost známá díky své řadě komunikátorů Treo, jsou věnovány stránky www.visorcentral.com a www.treocentral.com.

Na poslední jmenované adrese také najdete přehledy příslušenství všech kategorií a vyzváněcí tóny včetně polyfonních (ty lze využít pouze na Treo 300). Každý nový tón vás přijde na poměrně rozumných 1,49 USD. Přístrojům iPAQ původně vyráběným firmou Compaq, nyní HP, je věnována stránka www.ipaqabilities.com. Webové sídlo IPAQabilities obsahuje recenze jednotlivých modelů, downloady a samozřejmě přísun nejnovějších zpráv.

Adresa www.interpug.com skrývá mezinárodní stránku zastřešující jednotlivé Palm User Groups, tj. organizované skupiny příznivců operačního systému Palm. Ty svým členům slouží především pro výměnu softwaru a zkušeností s denním provozem Palmů. V současné době existuje ve světě více než 160 Palm User Groups.

Zpravodajství z domova

Pro dobrou orientaci v každém oboru je důležité sledovat aktuální dění. Serverů zaměřených na zpravodajství ze světa PDA existuje celá řada, a to i na českém internetu. U nás je zřejmě nejlepším Palmare na adrese www.palmare.cz, který patří do rodiny serverů idnes. Vzdor slovíčku palm ve svému názvu je zaměřen hned na tři platformy, a to Palm OS, Pocket PC a EPOC. Každodenní zpravodajství přináší opravdu nejčerstvější novinky. Vedle nich zde najdete originální recenze psané na základě vlastních zkušeností s popisovaným produktem.

Pro méně jazykově vybavené uživatele se zde objevují zkrácené překlady důležitých článků na zahraničních serverech. Začínající uživatele také potěší sekce věnované právě začátečníkům, a to včetně pomoci při výběru přístroje. Asi nutnou součástí stránek je sekce Stahuj, kde je k dispozici databáze softwaru s českými popisy. Stránky lze číst i na vlastním PDA, a to pomocí freeware programu AvantGo (www.avantgo.com). S menším odstupem z hlediska obsáhlosti informací následuje SvetPDA na www.svetpda.cz. I tento server má denní zpravodajství a řadu diskusních skupin.

Pokud je snad na serveru Palmare lehce znát větší příklon autorů k platformě Palm, zde je to obráceně a mírně favorizovaným systémem je Pocket PC. I zde naleznete rady pro začínající uživatele a pomoc při výběru toho správného zařízení. Na více platforem je orientovaný Palmserver (www.palmserver.cz). Najdete zde řadu zajímavých článků a aktuálních zpráv. Potěší i přehled českých kanálů AvantGo. Českých stránek věnovaných PDA však existuje mnohem více, mezi další zajímavé patří například www.mobilmania.cz a www.ce4you.cz.

Platforma Pocket PC

Pokud hledáte spíše obecně zaměřené informace o platformě Pocket PC/Windows CE, začněte určitě na firemních stránkách společnosti Microsoft (zkuste jít zkratkou přes adresu www.pocketpc.com), kde najdete i databázi komerčních programů. Server Pocket PC for You na adrese www.ppc4you.com nabízí majitelům PDA ke stažení nová schémata, komerční i volně šiřitelné programy včetně her a také elektronické knihy.

Ty jsou většinou zdarma a najdete zde i v současné době velmi populárního Pána prstenů. Takže pokud nechcete platit za knihy v angličtině, stahujte. Několik programů zdarma ke stažení naleznete i na stránkách PocketPCCity(www.pocketpccity.com). Ty jsou součástí projektu PDAStreet a vedle přehledu nového softwaru jsou zde k dispozici i elektronické knihy.

Dalším serverem v řadě je POCKET PC Thoughts (www.pocketpcthoughts.com). Opět podobný výčet služeb: denní novinky, články, diskuse, návody pro začátečníky, tipy a triky, recenze.

Jak vidíte, stránky věnované Pocket PC se svým obsahem více než trochu podobají. Proto posledním serverem tohoto druhu, o kterém se zmíním, bude PDAgold (www.pdagold.com). Ten tak trochu mate názvem, protože je výhradně věnován přístrojům se systémem od Microsoftu.

Vedle zmiňovaných obvyklých rubrik nabízí přece jen méně častou možnost vložit soukromý inzerát na prodej vašeho PDA.

Zpravodajství ze světa

Na celém světě je provozována řada kvalitních zpravodajských serverů věnovaných PDA. Ty nejzajímavější pochází především z USA, kde mají k informacím přece jen blíže, vzhledem k tomu, že mnoho firem z oboru odtud pochází. Výborný je např. PDABuzz (www.pdabuzz.com), kde najdete zaručeně nejčerstvější informace. Vedle toho nabízí recenze a další články, a jak je pravidlem, i diskuse a sekci tipy a triky. Neobvyklou funkcí a speciálním lákadlem serveru je však v Javě vytvořený PDA Chat. Protože je v Javě, funguje bez ohledu na platformu a pro jeho zprovoznění se jen potřebujete zde zaregistrovat. Druhým serverem, na který se lze spolehnout, je Palm Infocenter na stejnojmenné adrese, tedy (www.palminfocenter.com). Nabízí jednodušší design a opravdu nejnovější zprávy ze světa Palm OS. Recenze a další vlastní články jsou zde samozřejmostí a můžete je opět číst v AvantGo. Posledním z trojice nejznámějších serverů je PDAGeek na adrese www.geek.com/pdageek. Vedle aktuálního zpravodajství zde opět najdete recenze, tipy a triky a další užitečné informace.

E-knihy pro Palmy

Určitě užitečnou aplikací pro dlouhé chvíle jsou elektronické knihy, tzv. e-books. Místem, kde seženete velké množství elektronických knih v angličtině, je Blackmask Online na adrese www.blackmask.com. V nabídce je přes tisíc elektronických knih. Nemusíte se bát, že soubor na svém zařízení nepřečtete, protože je podporováno hned několik formátů včetně MS Reader, Acrobat, Isillo, Mobipocket a dalších. Většina českých uživatelů však bude dávat přednost čtení ve svém rodném jazyce. Naštěstí existuje v češtině server Palmknihy.cz (www.palmknihy.cz). V současné době nabízí téměř 1400 knih a jejich seznam se neustále rozšiřuje. Najdete zde klasické trháky jako je Stopařův průvodce po galaxii, ale i úplně nové knihy, kterých je ovšem znatelná menšina. Jak sami tvůrci o sobě tvrdí, je server zaměřen na popularizaci a distribuci elektronických knih.

V současné době jsou všechny knihy zdarma. V nabídce jsou jak veřejně přístupné texty, např. zákony, a podobně jako v projektu Gutenberg, i zde najdete knihy, na které se již autorský zákon nevztahuje. Mimo to jsou také přístupné texty od několika osvícených autorů, kteří souhlasí s tímto způsobem šíření svých děl.

Stáhněte si software!

Až si prohlédnete předchozí stránky, budete už pravděpodobně vědět, které programy jsou pro vás ty pravé, a rozhodnete se je sehnat. Naštěstí existuje velmi jednoduché řešení. Právě k tomuto účelu totiž slouží servery palmgear.com a handango.com. Zde najdete snad všechen komerční software, který existuje, a na PalmGearu i řadu volně šiřitelných aplikací. Oba servery jsou věnovány hned několika platformám, včetně Psionů a nově i "smartfounům" od Microsoftu.

Ceny softwaru v porovnání s cenami programů pro stolní počítače nejsou vysoké. Částky za jejich nákup se většinou pohybují do 30 USD. V případě, že máte problémy s angličtinou a nedokážete si dostatečně přeložit popis programu, podívejte se na palm.stahuj.cz, kde najdete české popisy k řadě programů pro platformu Palm OS. Software pro PDA nabízí i známý server CNET. Otevřete jeho stránku na adrese download.com.com, a klikněte na záložku Mobile a vyberte si platformu (Palm OS nebo Pocket PC). Software pro řadu platforem včetně EPOC (Psion, chytré telefony se systémem Symbian) také nabízí server pdatopsoft.com. Potěšující je, že je zde umístěno i hodně volně šiřitelných programů. Jen na ně je zaměřen Pocket Download. Na webové adrese www.pocketdownload.com najdete téměř 800 programů pro všechny hlavní platformy kapesních počítačů (mimo Linuxu). Pouze na freeware jsou také specializovány dva partnerské weby FreewarePalm. com (www.freewarepalm.com) a FreewarePocketPC.com (www.freewareppc.com). Pro zkoušení nového softwaru na platformě Palm OS lze využít simulátor operačního systému pro MS Windows. Ten je volně přístupný na firemních stránkách Palmu, a i když je původně zamýšlen jako nástroj pro vývojáře, vy jej můžete využít tímto způsobem. Program se nijak neinstaluje, jen při prvním spuštění bude od vás vyžadovat nahrání souboru s ROM, který je k programu přibalen v podadresáři. Nové balíčky nahrajete do virtuálního Palmu jednoduše jen je přetáhněte na plochu aplikace. A ještě adresa: (www.palmos.com/dev/tools/simulator).

Nakonec něco pro Palm OS

Na konec jsem si nechal několik stránek o Palm OS, jež se zabývají vybranými konkrétními tématy. Např. správné nastavení komunikačních vlastností vysvětluje stránka www.palm.com/europe/mobile. Nastavení GPRS v českých podmínkách je popsáno na palm.aktualne.cz/nastavenie.htm, resp. www.hubalek.net/index.php?section=palm.

Především majitelé starších modelů mohou být v některých případech nespokojeni s rychlostí svého stroje. Ti ostatní vzhledem ke svým výkonným, ale energii žeroucím procesorům zase přemýšlejí, jak prodloužit výdrž akumulátorů. Způsobem, který umí vyřešit oba problémy, je přetaktování procesoru. To dovoluje program FastCPU, jehož zkušební verzi si stáhněte z webové adresy www.megasoft2000.com/palm_division/fastcpu.htm. Pro Palm OS verze 5 však zatím tento software neexistuje. Praktické zkušenosti s jeho používáním najdete na stránce tom.steripak.cz/palm.htm. Zde autor jednoduchým, ale všeříkajícím způsobem prezentuje výsledky svých pokusů. Pokud jste si zakoupili svoje PDA v zámoří, určitě nebyla součástí dodávky česká lokalizace. V tomto případě se vydejte na stránku www.redgrep.cz/palmos.html.

Počeštění systému existuje jako tzv. velká nebo malá lokalizace. Malá lokalizace umožňuje pracovat s českými texty včetně diakritiky. Lokalizovány jsou fonty, Graffiti, softwarová klávesnice a další části. Velká lokalizace v sobě navíc obsahuje plné počeštění systému včetně vestavěných aplikací.

Jak je vidět, s rozvojem trhu kapesních počítačů PDA se odpovídajícím způsobem zvýšilo i množství jim věnovaných webových stránek. Ve skutečnosti existuje ještě větší počet dalších stránek, kterým jsme se dnes nevěnovali.

Vyčerpávající přehled o PDA přístrojích by však vydal téměř na celý časopis. Nemusíte toho však zbytečně litovat, protože je zároveň pravda, že velká řada z nich si je velmi podobná, a zabývá se stejnou tematikou, takže jejich popis by tak trochu postrádal smysl.

§§§§§


Autentizace a identifikace – vylepšete si bezpečnost vlastními silami I.

Martin Ignjatovic?

c03p0163

Každý, kdo používá počítač připojený k sítí, se téměř neustále hlásí k různým síťovým službám a využívá cizí zdroje, jinak by ostatně ani počítačové sítě neměly smysl. Většina služeb v dnešní době využívá jistou formu autentizace uživatele, a to různými metodami. Málokdo se však zamýšlí nad tím, jak taková autentizace vlastně funguje a jak je bezpečná. Toto malé zamyšlení je cílem dnešního článku.

Šifrované versus nešifrované přenosy

Mnoho síťových autentizačních metod používá různé kryptografické algoritmy k šifrování vzájemné komunikace. Bohužel jsou i takové, které tak nečiní. Nyní se podíváme na ty protokoly, které k autentizaci šifrování nepoužívají.

Každý z vás již jistě dobře ví, že protokoly jako je FTP, POP, Telnet nebo HTTP šifrování téměř nevyužívají. Většina uživatelů ale nad tímto faktem mávne rukou a řekne si, že s tím nemůže osobně nic udělat, a dále se problémem netrápí. Situace však není tak růžová a jednoduchá, jak by se na první pohled mohlo zdát. Zejména v komerční sféře může mít takové ignorování faktů kritické následky, nemluvě o narušení soukromí, které není jistě příjemné nikomu. Na následujících několika řádcích si ukážeme, jaké může mít používání nešifrovaných protokolů následky, a co vše lze s trochou šikovnosti zjistit. Nakonec se podíváme na některé bezpečné alternativy nešifrovaných služeb a povíme si, jak pomocí nich řešit stávající situaci.

Identifikace serveru a služeb

První věcí, kterou je třeba zjistit, je, jakou vlastně verzi a typ služby provozujete nebo využíváte. Pokusíme se identifikovat různé služby a jak jistě uvidíte, pokud nejsou správně nastaveny, prozradí tyto služby o sobě velmi mnoho. Prvním krokem by měla být identifikace cílového systému, který službu nabízí. Může jít o poštovní server, FTP server nebo webový server. Jako příklad jsem vybral systémy, které nabízejí mnoho služeb (což mimochodem není příliš šťastné a bezpečné řešení). V praxi se můžete setkat (je to velmi pravděpodobné) s tím, že služby budou nainstalovány na různých systémech. Uvedené služby běžely pod těmito operačními systémy: Linux RedHat 7.3 a Windows 2000 Professional. Na systémech byly spuštěny tyto služby: SMTP server, FTP server a HTTP server. Na systému Linux ještě SSH server a na systému Windows telnet server. Nyní se podíváme, jak vypadal portscan každého systému a jaké služby identifikoval. Ke skenování portů byl použit nástroj nmap (www.insecure.org/nmap), který platí za jeden z nejlepších produktů své třídy.

Jak vidíme na obrázcích na vedlejší straně, nabízí každý systém podobné služby. Nyní se pomocí nástroje telnet podíváme na to, jak se jednotlivé služby identifikují. Alternativně lze použít i nástroj netcat, který je součástí většiny linuxových distribucí a je k dispozici i pro operační systém Windows.

Z pohledu správce

Nyní uděláme malou odbočku a podíváme se na problém ze strany správce systému. Z výpisu je vidět, že se většina služeb identifikuje celkem obsáhle, což ale nemusí být vždy dobře. Pokud útočník zná druh a verzi dané služby, může zjistit, byla-li v té které konkrétní verzi dané služby objevena nějaká chyba, a případně takovou chybu zneužít. S tím souvisí sledování změn a pravidelná aktualizace softwaru. Jak můžete vidět z výpisů, testované systémy jsou zprovozněny v základní konfiguraci a ke všemu ještě neaktualizované, což by se u systémů připojených k síti (a nejen u nich) stávat nemělo.

Nyní si tedy povíme, jak znesnadnit útočníkovi identifikaci běžících služeb. První a základní věcí je vůbec nespouštět služby, které nepotřebujeme. Proč mít na své lokální stanici spuštěnu službu telnet, když nechceme, aby náš počítač využíval někdo jiný? Další věcí je oddělení služeb, které slouží uživatelům vnitřní sítě, a služeb, jež chceme nabídnout veřejnosti. Zde přicházejí ke slovu firewally a směrovače. Rovněž není od věci uvažovat o implementaci takzvané DMZ neboli demilitarizované zóny, do které jsou umístěny služby nabízené veřejnosti, jež chceme oddělit od naší vnitřní sítě. Do DMZ můžeme umístit poštovní servery, FTP server nebo webové servery. Konfigurace a strategie firewallu však není tématem tohoto článku, a tak se raději vrátíme k našemu tématu a povíme si, jak znesnadnit identifikaci běžících služeb.

Jako první si ukážeme, jak odstranit hlavičku poštovního serveru Sendmail. Tuto změnu můžete provést pomocí konfiguračních maker m4 nebo přímou editací souboru sendmail.cf, což je jednodušší, neboť jde o změnu jednoho řádku, a to konkrétně o změnu řádku obsahujícího direktivu SMTPGreetingMessage=j Sendmail $v/$Z; $b. Tuto direktivu můžete libovolně měnit, můžete se dokonce vydávat za jiný poštovní server. Možností je mnoho a rozhodnutí leží jen na vás. Pozor ale na situaci, kdy se o poštovní server stará více správců a nastavení se provádí pomocí maker m4. Potom je důležité, aby změna byla provedena i v makru, aby nedošlo k situaci, kdy druhý správce změní nějaké konfigurační direktivy, znovu vygeneruje a zavede konfigurační soubor, a všechny změny pak přijdou nazmar. Dalším velice často používaným poštovní serverem je Postfix. I u něj si ukážeme, jak změnit jeho hlavičku. Změnu provedete v konfiguračním souboru Postfixu main.cf, kde je třeba upravit direktivu smtpd_banner. Další službou, kde je žádoucí změnit hlavičku, je FTP. Povíme si, jak to udělat u nejrozšířenějšího FTP serveru wu-ftpd. V konfiguračním souboru ftpaccess editujte direktivy greeting full, greeting brief, greeting terse, greeting test, banner a hostname. Pokuste se s těmito direktivami experimentovat a zvolte tu, která vám bude nejvíce vyhovovat. U HTTP serveru, což je v unixovém světě nejčastěji server Apache a ve světě Microsoftu nejčastěji IIS, je situace poněkud obtížnější. Například u serveru Apache se při změně hlavičky nevyhneme editaci zdrojového kódu a následné kompilaci. Změnu hlavičky provedete v hlavičkovém souboru httpd.h, který je uložen v adresáři apachesource/include, kde apachesource je adresář, v němž máte uloženy zdrojové kódy serveru. V tomto souboru změňte hodnotu makra SERVER_BASEPRODUCT a SERVER_BASEVERSION. Verzi HTTP serveru zjistíte velice snadno zasláním následujícího požadavku na port, na kterém HTTP server běží: HEAD /HTTP/1.0. Nyní se vraťme do pozice uživatele, jenž se snaží identifikovat běžící služby a zjišťuje jejich vlastnosti.

Z pohledu uživatele

Dejme tomu, že se vám podařilo více či méně úspěšně identifikovat služby, které využíváte, a z dostupných informací, jimiž bývají nejčastěji domovské stránky jednotlivých produktů, jste zjistili, zda služba šifruje komunikaci a na jakém principu provádí autentizaci. Nyní se budeme zabývat postupem pro případ, kdy zjistíte, že služba šifrování nevyužívá. Abyste pochopili význam nebezpečí, které vám hrozí, uděláte nejlépe, když si sami zkusíte, čeho je potenciální útočník schopen. Nejjednodušším způsobem, jak obejít síťovou autentizaci, je použití snifferu a odchycení hesla právoplatného uživatele. To je mnohem snazší, než by se mohlo zdát. Jako sniffer je použit produkt ettercap (sourceforge.net/ettercap), který nabízí špičkový výkon, mnoho standardních funkcí, další užitečné plug-iny, a navíc využívá GTK interface pro uživatele, kteří mají rádi grafické prostředí. Pro konzolové uživatele je vedle klasického rozhraní přichystáno i rozhraní využívající ncurses. Program umí různé druhy sniffu, ať již jde o ARP sniffing užitečný zejména na přepínaných sítích, IP sniffing nebo MAC sniffing. V případě, že na vaší síti běží služba arpwatch, která sleduje změny na síti, a vy se pokusíte o ARP sniffing, bude arpwatch hlásit spoustu nestandardních situací, zejména flip-flop sniffovaného stroje. Proto raději na své aktivity předem upozorněte správce sítě.

Nyní již tedy k samotnému testování nešifrovaných služeb. Myslíte si, že je vaše pošta v bezpečí před cizími zraky? Zkuste zapnout sniffer, a jako source adresu vyberte poštovní server a jako destination vyberte svůj systém a zapněte sniffování (typ zvolte podle požadavků sítě). Nyní na svém stroji zkuste přijmout/odeslat poštu. Vidíte výsledky? To, co vidíte, může vidět kdokoliv na vaší sítí, případně každý, kdo má do vaší sítě přistup. Situace však může být ještě horší. Podívejte se na obrázek vlevo dole. Zde jsme spuštěním příslušného plug-inu zaznamenali celou komunikaci mezi serverem a klientem, jinými slovy udělali jsme si kopii e-mailu. Co se stane v případě, kdy poštou posíláte citlivé informace, mající zásadní vliv na fungování vaší firmy?

Nyní se podíváme na protokol ftp. Opět si zapněte sniffer a pokuste se připojit k libovolnému ftp serveru. Vidíte vaše jméno a heslo? Pokud ano, může ho vidět i kdokoliv ve vaší síti, případně na cestě mezi vámi a serverem, ale tuto situaci již opravdu asi neovlivníte. Co se stane v případě, kdy stahujete citlivá data z firemního ftp serveru, o kterém si myslíte nebo o němž vám bylo tvrzeno, že je zabezpečen?

Dobře, řeknou si někteří lidé, a co když omezím přístup jen na povolené IP adresy? I proti tomuto lze vznést námitku, neboť IP adresa může být velice snadno zfalšována či podvržena. Nyní se ještě podíváme na HTTP komunikaci, abychom si ukázali, že ani tento druh přenosu není příliš bezpečný. V prostředí webu se používá mnoho autentizačních metod. Některé jsou založené na funkcích serveru, některé na skriptovacích jazycích, jež na serveru fungují. Velice často se však používá HTTP autentizace, nejčastěji pak typu basic. S tímto druhem autentizace se jistě každý již někdy setkal.

Bohužel i tento typ autentizace lze velice snadno obejít a překonat. Opět spustíme náš oblíbený ettercap a budeme chytat veškerý provoz mezi webovým serverem a klientem. V okně prohlížeče otevřeme stránku a pokusíme se vstoupit do nějaké autorizované oblasti, která je chráněna HTTP autentizací. Pokud nemáme takový komfortní nástroj jako je ettercap, jenž nám naservíruje všechna hesla jako na podnose, ale máme k dispozici "pouze" starý dobrý sniffer, dostaneme výstup podobný tomuto:

GET /adresar1/adresar2 HTTP/1.0

Autorization: Basic upravena podoba hesla

Jelikož heslo není šifrované, ale pouze upravené pro přenos po síti, je získání jeho podoby otázkou několika sekund. Stačí nám k tomu například skriptovací jazyk PHP, Perl atd. Zkuste Perl a base_decode64 nebo její obdobu v PHP. Další perličkou (slovo nemá souvislost se skriptovacím jazykem Perl ) programu ettercap je plug-in, který umožňuje zachytávat všechny kopírované soubory přes protokol HTTP.

Existují také různé autentizační metody, jež využívají sessions, cookies nebo například hashů md5 algoritmu. Všechny uvedené metody jsou více či méně bezpečné, ale nemá cenu je zde podrobně rozebírat. Za malou chvilku se podíváme na metodu, která je při správné implementaci ze všech uvedených nejbezpečnější.

Alternativy

Jestli vás předchozí řádky dostaly do deprese a zoufáte kvůli tomu, že žádná data nejsou v bezpečí, tak buďte v klidu. Existují metody, jak svá data chránit a jak nahradit stávající nebezpečné služby jejich bezpečnější alternativou. Nyní si uvedeme krátký přehled alternativních služeb.

POP, IMAP

Většina poštovních klientů ani POP nebo IMAP serverů šifrování nepodporuje. Řešením jsou servery APOP a KPOP, které fungují na trochu odlišném principu než klasický POP server. Princip komunikace spočívá v tom, že server pošle klientovi požadavek, tento požadavek klient zpracuje tak, že pomocí hesla vygeneruje odpověď, kterou odešle zpět serveru. K přenosu hesla přes síť tak vůbec nedochází. Nasazení těchto serverů je bohužel velmi malé. Pokud však máte vliv a zájem na bezpečnosti dat, nebude pro vás problém daný systém prosadit. To jsme však řešili pouze otázku autorizace serveru a ne samotného obsahu elektronické pošty. Pokud si chcete být jisti, že vaši poštu nikdo číst nebude, sáhněte po kryptografickém nástroji GPG nebo PGP.

FTP

V dnešní době existuje bezpečná náhrada k FTP, a tou je například SCP. SCP využívá šifrovaného protokolu SSH, a je tudíž daleko bezpečnější než klasické FTP. Implementace SCP jako náhrada za FTP nese svá rizika. Pokud o tom uvažujete v prostředí lokální sítě, kterou znáte a ovládáte, není to takový problém. Pokud uvažujete o náhradě FTP na serveru, jenž je veřejně přístupný, nese to určitá rizika, zejména v oblasti klientů, které neznáte a neznáte ani jejich požadavky. Ještě lze říci, že náhrada FTP serveru je vhodnější tam, kde jsou k dispozici citlivá data, než na serverech, které nenabízejí nic tajného a mají vysoký bandwidth.

HTTP

Protokol HTTP má svou bezpečnou náhradu v protokolu HTTPS. Ten využívá pro šifrování dat SSL a celou komunikaci tak činí mnohem bezpečnější. Implementace SSL je celkem snadná a výrazně zlepší, zkvalitní a učiní důvěryhodnějším vaše webové sídlo.

"Bezpečné protokoly"

Nyní se podíváme na protokoly, které využívají při přenosu dat šifrování a další bezpečné metody, a můžeme je tudíž označit jako bezpečné. Půjde zejména o SSH, SSL a Kerberos. Popíšeme si, na jakém principu fungují, kde se s nimi můžeme setkat, na co si je třeba při jejich používání dávat pozor. Začneme protokolem SSH.


Autentizace a identifikace – vylepšete si bezpečnost vlastními silami II.

SSH

Secure Shell alias SSH je založen na principu šifrování veřejným klíčem. To v praxi znamená, že pracuje s dvojicí klíčů soukromým a veřejným. V praxi se nejčastěji setkáme s volnou implementací SSH protokolu OpenSSH, vyvíjenou v rámci projektu OpenBSD. OpenSSH je dnes standardem ke komunikaci mezi unixovými systémy. Najdete jej v instalaci všech(?) linuxových distribucí, v xBSD implementacích a dalších mnoha unix-like systémech. Ve Windows, a to ani ve verzi 2000 a XP, není žádný šifrovaný protokol standardně implementován a implicitním nástrojem pro vzdálenou správu (hned po vašem autě) je klasický telnet, se všemi jeho nevýhodami.

Instalace a práce s SSH je velmi snadná. Nejprve musíme nainstalovat serverovou část. Záleží na tom, jak program instalujete. Pokud například používáte Linux RedHat, nabídnou se vám ze standardní instalace k nainstalovaní soubory openssh-client, openssh-server a openssh. Pokud používáte jinou distribuci nebo instalujete ze zdrojového kódu, pravděpodobně si stáhnete jen jeden balíček a ten vám nainstaluje všechny potřebné součásti. Po nainstalování máte jako klient k dispozici tyto tři nástroje: slogin, scp a ssh. Více o jednotlivých nástrojích se dozvíte z jejich manuálových stránek.

Další věcí, kterou by měl každý uživatel počítače udělat, je vygenerování svého privátního a veřejného klíče. To lze učinit pomocí příkazu ssh-keygen. Globální konfigurační soubor pro klienty se nachází typicky v adresáři /etc/ssh/ssh_config a konfigurační soubor pro server v souboru /etc/ssh/sshd_config. Doporučuji řádně přečíst dokumentaci předtím, než začnete ssh používat, a dát si pozor na změny klíčů, které často svědčí o něčem nestandardním. Pokud se vám zobrazí hláška o změně klíče, nepište slepě, že si přejete klíč přijmout, ale raději si zkontrolujte systém fyzicky, pokud k němu máte přístup, případně kontaktujte svého systémového administrátora a na případnou změnu ho upozorněte.

SSL

SSL (Secure Socket Layer) je podobně jako SSH založeno na kryptografii s použitím veřejných klíčů. SSL můžete stejně dobře (stejně nejspíš ne ) implementovat do webového serveru Apache, stejně jako do serveru IIS. Pokud používáte webový server Apache z nějaké standardní distribuce, budete mít pravděpodobně zabudovánu podporu SSL přímo do kódu programu. Stačí ji pak pouze aktivovat v konfiguračním souboru httpd.conf a nechat takto změněný konfigurační soubor serverem načíst. Většina direktiv je velmi dobře okomentována a vysvětlena. Pokud instalujete Apache ze zdrojového kódu, budete muset pomocí direktiv přidat podporu SSL. Více vám napoví příkaz ./configure -help. Po nainstalování budete muset ještě vygenerovat certifikáty pro váš server. Tyto certifikáty musí být podepsány certifikační autoritou. Pokud nechcete platit za podpis certifikátu, který jste si vytvořili jen pro vlastní testovací účely, můžete si jej sami podepsat. Počítejte ale s tím, že prohlížeč vás bude při každém otevření certifikátu upozorňovat na to, že jde o samopodepsaný certifikát.

Stejně jako u SSH, se i zde můžete stát obětí útoku. Aby byl útočník v napadení systému úspěšný, bude potřebovat vaši spolupráci. Pokud se vám tedy někdy zobrazí varovná hláška o tom, že byl certifikát změněn, okamžitě věc prošetřete a neklikejte bezhlavě na OK.

Kerberos

Kerberos je velmi zajímavý projekt, který je určen ke zvýšení bezpečnosti, a proto se na něj podíváme podrobněji a vysvětlíme si jeho princip a funkce.

Počátky systému Kerberos sahají až do roku 1983, kdy se na MIT (Massachussets Institute of Technolgy) ve spolupráci s firmami IBM a Digital začalo pracovat na projektu Athena, jehož cílem bylo zapojení počítačů do sítě a jejich následné využití k výuce. Vývojáři systému narazili během vývoje na mnoho problémů, zejména s bezpečností dat a autentizací. Výsledek byl systém Kerberos, který pracuje jako síťový autentifikační systém. V současné době je Kerberos k dispozici ve dvou hlavních verzích, a to ve verzi 4 a 5 (přesněji IV a V). My si nejdříve popíšeme, na jakém principu Kerberos pracuje, a pak se podíváme na rozdíly mezi verzemi.

Autentifikace je v systému Kerberos založena na znalosti hesel. Tato hesla jsou uložena na serveru Kerberos a kryptována standardním algoritmem DES, takže mohou být v případě potřeby dešifrována. Z toho logicky plyne, že server musí být nejen fyzicky, ale i programově naprosto bezpečný. Na serveru by neměly běžet žádné jiné služby, a rovněž by měl být umístěn na místě, kde k němu nebudou mít přístup nepovolané osoby. A jak tedy vypadá následná autentizace v případě, že používáte server Kerberos? Pro uživatele se naprosto nic nemění. Těm se zobrazí standardní přihlašovací dialog typu login: a password:. Důležité je, jak vnitřně Kerberos pracuje, a co z toho pro uživatele plyne. Zde rovněž vyvstávají rozdíly mezi verzemi IV a V. Podíváme se na obě varianty.

Kerberos IV.

Po zadání jména (login: ) odešle stanice serveru Kerberos zprávu s vaším uživatelským jménem a informací o tom, že se chcete přihlásit do systému. Server, jelikož zná vaše heslo a jméno, ověří vaše uživatelské jméno ve své databázi, a pokud je v pořádku, odešle vám tiket, jejž zašifruje vaším heslem, které také zná. Když tento tiket dorazí do vašeho systému, požádá vás systém o zadání hesla. Pokud zadáte správné heslo, dešifruje jím systém tiket a přihlásí vás do systému. V momentě, kdy vám systém povolí přihlášení, zlikviduje informaci o vašem heslu a dále výhradně pracuje s tiketem.

Kerberos V.

V této verzi serveru Kerberos čeká stanice až do doby, kdy zadáte své heslo. Až poté kontaktuje server a odešle mu zprávu s vaším uživatelským jménem a aktuálním časem, který je šifrován vaším heslem. Server po obdržení této zprávy zjistí ve své databázi vaše jméno a heslo, a pokusí se dešifrovat časový údaj. Pokud vše proběhne v pořádku, pošle vám server tiket zašifrovaný vaším heslem.

Z informací tedy v praxi plyne následující:

- Hesla nejsou uložena na žádné stanici v síti kromě serveru Kerberos

- Hesla se při procesu autentizace nepřenáší po síti, pracuje se výhradně s tikety.

Implementace Kerbera do stávající sítě

Implementace systému Kerberos není jednoduchou záležitostí. Je třeba si rozmyslet všechny potřeby sítě, vzít v potaz každý detail. Ne pro každého je použití systému Kerberos vhodným řešením. Samotná instalace již tak složitá není.

Závěrem

Na závěr lze říci, že používání autentizačních mechanismů není snadná věc. Pokud to s bezpečností myslíte vážně, musíte začít uvažovat o nahrazení standardních mechanismů jejich bezpečnějšími alternativami. Proces přechodu na bezpečnější alternativy není jednoduchou záležitostí a vyžaduje mnoho změn současného systému. Tento přechod se vám však bohatě vyplatí a nakonec bude sloužit ke spokojenosti správců sítě a uživatelů.

Nápady, dotazy, návrhy témat, jež vás zajímají a připomínky zasílejte na adresu igm@centrum.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpovědi.

§§§§§


Nebojte se t-zones – webové stránky operátorů: T-mobile I.

Josef Kulhavý

c03p0165

Používáte mobilní telefon? Máte k dispozici připojením k internetu? Myslíte, že jediným využitím webových stránek T-Mobilu je posílání dvaceti bezplatných SMS zpráv? Omyl! Portál t-zones nabízí daleko širší a zajímavější možnosti!

Časy, kdy byla registrace na portálu určeném pro zákazníky T-Mobilu (dříve Paegasu) zbytečným a nespolehlivým řešením, jsou dávno pryč. Operátor od základů změnil design, zvýšil spolehlivost a rozsah nabízených služeb a koneckonců i internetovou adresu. Původní portál "Click" změnil jméno tak, aby bylo poplatné nadnárodní skupině stal se z něj t-zones (www.t-zones.cz, čti [tý zouns]) v růžové a šedé barvě.

Operátor v polovině ledna oznámil, že po zrušení bezplatné SMS brány na jeho stránkách zůstává pro uživatele t-zones možnost odeslat zdarma 20 (případně 100) SMS do vlastní sítě právě z tohoto portálu. Tím pro t-zones nastal pravý boom. Portál byl několik dní velmi špatně dostupný, ale po krátkém čase, především zásluhou posílení kapacity systému, se vše vrátilo do normálu a od té doby portál bez potíží zvládá zvýšený zájem svých uživatelů.

REGISTRACE

Abyste mohli služeb t-zones využívat, je třeba nejprve zvládnout registraci. Ještě před ní zjistěte bezpečnostní kód PUK2 vaší SIM karty. Ten naleznete na čtvercové obálce, kterou jste dostali se svou SIMkou. Kód PUK2 je možné zjistit i na infolince operátora (4603). Samotnou registraci začněte kliknutím na stejnojmenný nápis umístěný v horním pravém rohu na internetové stránce www.t-zones.cz. Při registraci si můžete vybrat mezi několika typy t-zones schránky:

- MobileBox komfortní e-mailová schránka s mnoha možnostmi, kterou mohou používat pouze tarifní zákazníci za cenu 90 Kč za měsíc.

- MobileBox Easy odlehčená, bezplatná verze schránky t-zones, která ovšem disponuje všemi potřebnými funkcemi.

- MobilePager t-zones bez e-mailové schránky. Lze nastavit, aby příchozí e-maily byly přeposílány na váš mobilní telefon. E-maily je možné dostávat jako klasické SMS (na SIM), nebo jako tzv. Flash SMS (na displej). MobilePager je vhodný pro ty, kteří chtějí využívat portál t-zones pouze pro odesílání SMS zpráv.

Pokud se při registraci nebo kdykoliv později setkáte s hlášením typu "Uživatel nebyl úspěšně autentizován!", pokuste se pokračovat přes odkaz "Pomoc", který se objeví v pravém horním rohu webové stránky. Zadejte své telefonní číslo a platné první 4 číslice kódu PUK2. Tímto postupem "resetujete" své stávající heslo.

E-MAIL

Jak již bylo řečeno v předchozí části, na portálu t-zones lze aktivovat tři druhy schránek. Dvě z nich (MobileBox a MobileBox Easy) jsou plnohodnotné e-mailové schránky, třetí MobilePager zajišťuje pouze přeposílání došlých e-mailů na mobilní telefon v podobě SMS zpráv.

E-mailová adresa ve tvaru jméno@t-email.cz se aktivuje hned při registraci. Uživatelé, kteří se registrovali před spuštěním t-zones na portálu Click, mají adresu ve tvaru jméno@click.cz. Pokud její jméno, ať už je v jakémkoliv tvaru, chcete změnit, klikněte na odkaz "Nastavení" v horním pravém rohu webové stránky.

MobileBox

Pro placenou schránku MobileBox se mohou rozhodnout pouze uživatelé tarifních programů. Aktivací schránky MobileBox se automaticky zapne i vaše hlasová schránka, a případně deaktivuje registr zmeškaných hovorů. MobileBox nabízí vše, co každá obstojná e-mailová schránka se 20 MB místa pro přijaté a odeslané e-maily, ale i množství dalších služeb:

- Příjem hlasových zpráv a faxů s každou takovou zprávou můžete pracovat přímo v prostředí MobileBoxu.

- Oznámení o příchodu nového e-mailu, faxu, nebo hlasové zprávy do MobileBoxu v SMS zprávě na mobilní telefon. V bezplatné SMS zprávě je oznámen celkový počet nepřečtených e-mailů, faxů a hlasových zpráv v MobileBoxu.

- Přeposílání příchozích e-mailů nejen na další e-mail a SMS, ale též na fax a jako hlasové volání na určené telefonní číslo.

Ke schránce MobileBox se lze taktéž připojit přes mobilní telefon. Vytočením bezplatného čísla 3322 můžete být informováni o obsahu všech došlých e-mailů a hlasových zpráv. Systém je umí přečíst nebo celé přehrát přímo do sluchátka, přeposlat na jiný e-mail, popřípadě smazat. Další možností, jak zjistit aktuální náplň vaší MobileBox schránky, je připojení přes WAP.

MobileBox Easy

MobileBox Easy lze považovat za obyčejnou e-mailovou schránku. Její velikost je omezena na 10 MB, oproti MobileBoxu nezvládne příjem ani odesílání hlasových zpráv a faxů. Alternativou pro výběr e-mailových zpráv přes internet je wapové připojení a hlasový systém na čísle 3312. Volání na toto číslo je placené podle platného ceníku. Běžnému uživateli, který chce na t-zones pracovat pouze s e-maily, bude verze MobileBox Easy plně vyhovovat.

Nastavení filtrů

Především po zpoplatnění přeposílání e-mailů v SMS zprávách na mobil se filtry staly pro mnohého uživatele portálu t-zones nepostradatelným pomocníkem. Vhodným nastavením filtrů lze účinně zabránit tomu, aby na váš mobil docházely placené zprávy, o které nemáte zájem.

Pro nastavování filtrů klikněte na odkazy "Nastavení" "Filtry". Zde zvolte položku "Nový filtr". Uveďme si nyní několik příkladů, jak vhodně nastavit filtry pro různé příležitosti:

- Na mobil nechci přeposílat žádné placené SMS ani notifikaci o nově příchozích e-mailech: Smažte všechny případné filtry a nezadávejte žádné nové. E-maily zůstanou pouze ve schránce, nikam se přeposílat nebudou.

- Na mobil chci posílat pouze bezplatnou notifikaci o každé příchozí zprávě: Vytvořte nový filtr s těmito parametry: Název filtru: libovolný název například "Na mobil"; Pokud: "odesílatel" "obsahuje" "@"; Další pole ponechejte tak, jak jsou, v rozevírací nabídce Proveď akci vyberte: "pošli SMS notifikaci na číslo 00420xxxyyyyyy".

- Na mobil chci posílat bezplatnou notifikaci a navíc všechny zprávy od mého zaměstnavatele a manželky: Vytvořte stejný filtr jako v předchozím případě a navíc další filtr s těmito parametry: Název filtru: libovolný název například "Zaměstnání"; Pokud: "odesílatel" "obsahuje", v dalším poli uveďte buď celou e-mailovou adresu zaměstnavatele nebo například doménu: "firma.cz". Následující pole změňte na "nebo" a další pole vyplňte tak, aby odpovídala e-mailové adrese manželky: "odesílatel" "obsahuje" "manzelka@email.cz". V rozevírací nabídce Proveď akci vyberte: "pošli jako SMS na SIM kartu telefonu 00420xxxyyyyyy".

- Na mobil chci dostávat všechny příchozí zprávy, pokud možno bez spamu: Dalo by se říci, že takový filtr neexistuje, jeho řešení nikdy nebude stoprocentní. Buď nebudou zprávy dostatečně filtrovány a na mobil někdy dorazí i nevyžádaná zpráva, nebo naopak filtr někdy nepropustí e-mail, který není spamem. Pokud například víme, že většina spamu přichází z domény .com a má přílohu, můžeme nadefinovat jediný filtr následujícím způsobem: Název filtru: libovolný název například "Odmítni spam"; Pokud: "odesílatel" "neobsahuje" ".com". Další pole změňte na "a zároveň" a dále nastavte: "zpráva přílohu" "neobsahuje". V rozevírací nabídce Proveď akci vyberte: "pošli jako SMS na SIM kartu telefonu 00420xxxyyyyyy".

PROFIL

Jestliže jste při registraci ponechali zaškrtávací políčko "Profil" aktivní, máte možnost přes t-zones přistupovat k některým informacím a nastavením.

- Informace: Pod tímto odkazem naleznete základní informace o svém tarifním programu. Položky zde uvedené nelze, až na výjimky, měnit ani upravovat: Aktivované služby, Fakturační adresa, Korespondenční jazyk, Opis vyúčtování a Vyúčtování služeb.

- T-Mobile Bonus a Club: Tarifní zákazníci zde mají možnost zjistit aktuální stav T-Mobile Bonus bodů a možnost bezplatné registrace do T-Mobile Clubu.

- Nastavení: Pod položkou "Nastavení" naleznete několik odkazů, přes které můžete aktivovat a deaktivovat některé služby operátora: Identifikace volajícího (CLIR), Konferenční hovory, Mezinárodní hovory, m-platba (nápojové automaty a myčky automobilů), T-Mobile Asistent 333, T-Mobile Holiday Roaming, T-Mobile Partner, Podrobné výpisy, Registr zmeškaných hovorů, Hlasová schránka, Změna tarifu a Privátní síť.

- SMS služby: Pod touto položkou lze pracovat s některými službami, které souvisí se SMS zprávami: Nastavení zkratek (pro odesílání faxů a e-mailů v esemeskách z mobilu), T-Mobile Info, T-Mobile Info Plus a Objednat Moje Info (aktivace a deaktivace informačních SMS služeb), Mobile Pager (nastavení filtrů), Moje Info.

- Ostatní: Odkaz "Moje služby" umožňuje uložit vlastní odkazy na WWW a WAP stránky. "Telefonní seznam" dovoluje vyhledávat v telefonním seznamu zákazníků sítě T-Mobile.

WAP

Portál t-zones umožňuje připravit se na pohodlnou práci s WAPem. Pod stejnojmennou položkou naleznete odkazy, pomocí nichž lze ukládat vlastní odkazy na WWW a wapové stránky (Moje služby), zjišťovat nastavení telefonů podporujících WAP, prohlížet strukturu wapového portálu t-zones a vkládat nové odkazy do veřejného katalogu wapových stránek.

SMS

Tato položka bude zřejmě nejnavštěvovanějším místem z celého t-zones. Umožňuje totiž odesílat SMS zprávy do všech českých i zahraničních sítí. Odesíláte-li esemesku do vlastní sítě T-Mobile, máte jich k dispozici 20 (nebo 100) zdarma. Poplatek za odeslání dalších je vám odúčtován z kreditu nebo přičten k faktuře. Textovka může být dlouhá až 745 znaků taková by byla rozdělena do pěti samostatných SMS zpráv. Odeslaná esemeska je doručena na mobil příjemce přesně tak, jako by byla odesílána z mobilního telefonu tedy včetně telefonního čísla přihlášeného uživatele t-zones (mimo Flash SMS). Rozhraní webové SMS brány na t-zones umožňuje odeslat SMS zprávu i více příjemců najednou. Mezi jednotlivými telefonními čísly se vkládá čárka.

DOWNLOADS

Z kategorie Downloads lze stahovat loga a obrázkové SMS, zvonění a Java hry. I když cena za jeden odeslaný motiv je vcelku vysoká, tento způsob odesílání obrázků a melodií je velmi snadný a pohodlný. Před samotným odesláním melodie, obrázku nebo Java hry je třeba vybrat správný typ vašeho telefonu. Standardně je v systému navolen mobil Nokia. Pro změnu na jiný typ telefonu klikněte na odkaz "Nokia".

Pro nejrozšířenější značku mobilních telefonů Nokii nabízí t-zones odesílání vyzváněcích melodií, log a obrázkových SMS. Dále můžete vybírat z témat (tematicky jednotných vyzvánění, log a obrázkových SMS) a screensaverů (spořičů displeje statických i animovaných). Poslední kategorií odesílaných dat jsou Java hry. Ty je, pochopitelně, možné odeslat pouze na mobilní telefony, které podporují technologii Java.

Pokud používáte mobilní přístroj Nokia, nabízí pro vás t-zones ještě další zajímavou službu: Pomocí intuitivně ovládané aplikace si můžete vytvořit vlastní loga nebo melodie a ty si pak poslat na svůj nebo jiný mobilní telefon. I za odeslání vlastní rukou vytvořeného loga nebo melodie si operátor strhne z vašeho kreditu příslušný poplatek.

MMS

Poslední název kategorie na t-zones MMS je naprosto jednoznačný. Umožňuje totiž pracovat s MMS (multimediálními) zprávami. Nabídka mobilních telefonů, které podporují tuto technologii, je sice zatím omezená, ovšem neustále se rozšiřuje. Pokud dojde na váš mobil upozornění o nově přijaté MMS zprávě, ale váš mobil příjem multimediálních zpráv nepodporuje, můžete si ji vyzvednout pod odkazem "Vyzvednout MMS". Před přístupem k MMS zprávě budete vyzváni k zadání telefonního čísla a číselného hesla. To je uvedeno v SMS zprávě, oznamující příchod MMS.

Z t-zones lze rovněž odesílat multimediální motivy (polyfonní zvonění, polyfonní zvuky, pohlednice, animované screensavery, zvuky a tapety).


Nebojte se t-zones – webové stránky operátorů: T-mobile II.

T-MOBILE RECEPCE

Pro uživatele MobileBox nabízí t-zones zajímavou službu, připravenou především pro menší a středně velké firmy, nazvanou T-mobile Recepce. Tato aplikace umožňuje vytvořit vlastní hlasový systém, jaký známe například při volání na infolinku operátora: Po vstoupení do systému se v něm můžeme pohybovat stisknutím tlačítek na klávesnici mobilního telefonu. Různým tlačítkům můžeme přiřazovat tyto funkce:

- Přehrání hlasové zprávy libovolného obsahu

- Přepojení na libovolné telefonní číslo

- Vstup do hlasové schránky

Pokud kdokoliv vytočí vaše telefonní číslo, a vy budete mít momentálně vypnutý mobil, dostane se volající právě do systému vaší T-Mobile Recepce. Zde bude uvítán vámi nahraným pozdravem a bude vyzván ke stisknutí tlačítka, podle toho, jakou akci chce provést. Tak například: Na pozici klávesy 1 uložíte hlasovou zprávu o vaší firmě, na pozici klávesy 2 informace o vašich produktech. Po zvolení klávesy 3 bude uživatel přepojen na jiné telefonní číslo (to nemusí být pouze do sítě T-Mobile), na stisknutí klávesy 4 bude moci volající zanechat vzkaz.

Stránku s nastavením této aplikace naleznete kliknutím na odkazy Email, T-Mobile Recepce. Otevře se před vámi okno s množstvím textových polí a přepínačů. Nyní je třeba nahrát hlasové soubory. Ty musí být ve formátu WAV. Můžete jej vytvořit jakkoliv na svém počítači, ale i například tak, že zavoláte do své hlasové schránky, tam potřebný zvukový záznam namluvíte a následně si jej ve formátu WAV vyzvednete ve své schránce MobileBox.

MOJE INFO

Poslední zastávku tohoto článku uděláme u služby Moje Info. Ta umožňuje vytvořit k jednomu účtu až 5 vlastních SMS informačních služeb. SMS zprávami můžete informovat registrované uživatele o dění v nejrůznějších oblastech lidské činnosti. Pro aktivaci nového SMS kanálu služby Moje Info postupujte přes odkazy Profil SMS služby Moje Info a tlačítko Přidat kanál.

Název vaší SMS info služby může být dlouhý 3 až 9 znaků. V průběhu aktivace lze volit podrobné parametry služby: Možnost vyžádání zprávy (určuje, zda je dovoleno požádat SMS zprávou o poslední odesílaný text), automatické rozesílání (určuje, zda každá SMS bude doručena ihned po odeslání do systému, nebo zda bude doručena pouze po vyžádání příjemcem), obsah zpráv ("Statický" SMS je odeslána v podobě, ve které je uložena v systému, nebo "Dynamicky generovaný" text SMS zprávy zjistí sám systém z externí webové stránky na adrese zadané administrátorem), přístupnost kanálu (určuje, zda je název kanálu veřejně dostupný na stránkách portálu t-zones), placení příchozích zpráv (určuje, zda za SMS bude platit vlastník kanálu, nebo uživatelé jako příjemci. V obou případech je cena za jednu doručenou SMS 1,58 Kč), automaticky prodloužit platnost kanálu (určuje, zda po 1 roce od aktivace kanálu dojde automaticky k prodloužení jeho chodu). Nastavení kanálu služby Moje Info můžete kdykoliv změnit přes odkazy Profil SMS služby Moje Info a odkaz s názvem kanálu. Přes stejný link se dostanete do oblasti, kde je možné vkládat nové texty.

Ke kanálům, ze kterých jsou informace rozesílány pravidelně, se mohou uživatelé ze sítě T-Mobile registrovat SMS zprávou (znak "+" a jméno kanálu, například +PCWORLD). SMS zprávu budou zasílat přímo operátorovi na číslo 5566. Registraci (ale i zrušení registrace) je také možné uskutečnit přes web přímo na portálu t-zones. Seznam kanálů, které lze aktivovat, je k nalezení pod odkazy Profil SMS služby Objednat Moje Info.

Jak je patrné z množství možností, které portál t-zones umožňuje, je T-Mobile co do provázanosti mobilní komunikace s internetem v českých končinách nejdále. T-zones nabízí nadstandardní e-mailovou schránku, možnost aktivace a deaktivace služeb, pohodlné posílání obrázků a melodií (včetně MMS) na mobilní telefony. Webové stránky portálu jsou vytvořeny vkusně, množství grafických prvků je úměrné vytíženosti serveru, takže práce je i na pomalejším připojení vcelku rychlá.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Squatteři a jak na ně – do boje!

Radim Polčák

c03p0166

Minule jsme si stručně pověděli o tom, co po squatterech a nejrůznějších jiných podvratných živlech chtít, a nyní se zaměříme na jednotlivé způsoby, jak toho dosáhnout. Na úvod je třeba připomenout, že zatímco doposud jsme se pohybovali v intencích takzvaného hmotného práva, které, stručně řečeno, odpovídá na otázky "co?" a "komu?", přesouváme se nyní do bouřlivých vod takzvaného práva procesního. To pro změnu odpovídá na otázku "jak?" a v podstatě nám dává návody k tomu, jak použít státního donucení, abychom ochránili svá práva a vynutili si na ostatních splnění jejich povinností.

Pro subjekt, který se začne u státních orgánů domáhat ochrany svých práv, je důležité uvědomit si, že proces uplatnění nároků je samostatnou právní oblastí, v níž subjekty nabývají zvláštní práva a mají zvláštní povinnosti. Oddělení "hmoty" od "procesu" je přitom prastarým a propracovaným principem, rozvinutým téměř k dokonalosti již v antických dobách římským právním systémem.

Znát procesní práva a povinnosti je přinejmenším stejně důležité, jako znát práva a povinnosti práva hmotného. Neznalost procesu totiž může vést k tomu, že nárok není uplatněn správně, a dotyčný o své právo (byť objektivně existující) prostě a jednoduše přijde. Naopak skvělá znalost procesní úpravy vede u špičkových odborníků z právní praxe i k tomu, že jsou schopni vymoci splnění takových právních povinností, které objektivně vůbec neexistují. Mnohdy přitom nejsou důvodem, jak je to někdy nesprávně interpretováno, mezery právního řádu nebo neschopnost či úplatnost soudů, ale pouze a jen rozdílná úroveň procesních znalostí soupeřících stran.

Sebeobrana, svémoc

Nepříliš šťastnou možností, jak odolávat výpadům squattera, je obrana vlastními silami, v soukromém právu označovaná jako svémoc nebo též někdy svépomoc. Mechanismy, které zde v našem případě fungují, však nejsou k sebeobraně příliš vhodné a de iure ji v podstatě vylučují. Bránit se útokem proti samotné registraci je dle práva vyloučeno, neboť squatter se schovává za doménovou autoritu. Útok proti němu by pak musel být v podstatě veden proti DNS, tedy proti systému provozovanému právě doménovou autoritou ta by se ale v případě, kdybychom se o napadení DNS pokusili, mohla ozvat a je třeba dodat, že oprávněně. Občanský zákoník sice v ! 6 možnost užití sebeobrany v případě bezprostředně hrozícího zásahu do práva připouští, je třeba si však uvědomit, že takový zásah nesmí mít povahu útoku proti 3. osobě, v tomto případě proti doménové autoritě.

Nepřímou sebeobranu nabízí v podstatě pouze obchodní zákoník v ! 50 odst. 2, a to jen pro případy, kdy jsme okolnostmi (zde typicky jednáním squattera) donuceni k tomu, abychom se bránili ve formě zlehčování. V praxi je však opět aplikace tohoto ustanovení poněkud problematická a s ohledem na vlastní dobrou pověst a i s ohledem na to, že taková obrana nemusí být efektivní, opět není vhodné ji doporučit.

Paragrafy rychlého nasazení

Při současném stavu našeho soudnictví, kdy se spisy hromadí a projednávání i triviálních případů se neúnosně vleče, je použití takzvaných paragrafů rychlého nasazení (jak o nich hovoří Hajn) vhodnou a zejména efektivní metodou okamžité obrany. Je však třeba postesknout si nad tím, že první z těchto paragrafů, tedy ! 5 občanského zákoníku, se v praxi uplatňuje minimálně. Toto ustanovení nám v podstatě dává možnost v případě, že někdo očividně poruší pokojný stav (zde formou registrace doménového jména), zajít k místně příslušnému orgánu veřejné správy a požadovat, aby takový zásah zakázal nebo uložil obnovení předchozího stavu. Nedovolil bych si samozřejmě čtenáře od toho zákonného postupu odrazovat, je však faktem, že místně příslušné orgány veřejné správy (typicky radnice) o existenci citovaného ustanovení buďto vůbec nevědí, nebo nejsou schopny či ochotny je naplňovat. V praxi to tedy funguje v podstatě tak, že domáhat ochrany se sice lze, ochrana však zpravidla nepřichází.

Předběžná opatření jsou naproti tomu velice vhodným a v praxi často užívaným způsobem, jak zmírnit nebo omezit negativní dopady jednání squattera. Požádat o vydání předběžného opatření je třeba u místně příslušného soudu a taková žádost musí mít formu podání (o tom, jak by podání mělo vypadat, si povíme příště). V případě, že vydání předběžného opatření shledá soud důvodným, může nařídit druhé straně, aby příkladně přestala doménového jména užívat, nebo aby na cílovém místě zamezila přístup k závadnému obsahu oporu k tomu dává ! 76 odst. 1 písm. f) občanského soudního řádu. Důležité je, že se vydání předběžného opatření můžeme domáhat i vůči 3. osobě, zde vůči doménové autoritě, a to na základě ustanovení ! 76 odst. 2 občanského soudního řádu.

Je však třeba si uvědomit, že předběžné opatření samo má dočasnou a zatímní povahu neřeší tedy náš spor se squatterem, jen dočasně omezuje nepříznivé dopady jeho útoku. Je tedy nutné dávat pozor zejména na to, abychom předběžné opatření navrhovali tak, aby nemělo trvalý charakter. Nelze tedy požadovat vydání předběžného opatření například na zrušení nebo převod registrace, ale například pouze na zdržení se užívání nebo o blokaci přesměrování DNS. Zrušení nebo převod registrace můžeme žádat až ve vlastním sporu.

Předběžné opatření je nástrojem, který je v praxi velice oblíben. Soudy přitom předběžná opatření nařizují ochotně a ku prospěchu věci, a dobré praktické zkušenosti s předběžnými opatřeními máme již i v otázkách doménových jmen.

Nyní jsme se o soud jen letmo "otřeli", příště se už po hlavě pustíme do vlastního sporu.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – březnová nabídka

Tomáš Varoščák

c03p0167

Klidné vody našeho trhu s mobilními telefony asi trochu rozčeří příchod modelu Sony Ericsson P800. Ten sice není určen pro každého, ale určitě je to investice, která se díky získaným možnostem a funkcím rozhodně vyplatí. Ostatní telefony sice také patří mezi manažerské a nabízejí hodně funkcí, s P800 se však rovnat nemohou.

Motorola T720i

Jen velmi krátký čas nechala společnost Motorola na našem trhu své první barevné véčko s označením T720. Ani ne po dvou měsících jej vystřídala upravená verze, která by měla odstranit největší problémy, avšak za cenu bolestivých zásahů do stávajících funkcí.

Všechny změny, vyjma třech oranžových čtverců pod vnějším displejem, se tedy odehrávají v útrobách tohoto nového mobilního telefonu. Ten v nové verzi disponuje především podporou MMS zpráv.

Ty ale mohou být pouze obrázkové, takže ještě není možné mluvit o úplné podpoře multimediálních zpráv. Motorola T720i má navíc zvýšenou kapacitu paměti pro obrázky apod. na 700 KB.

Daní za tato vylepšení je ovšem odebrání hlasového záznamníku, omezení hlasových jmenovek na třetinu, redukce kapacity telefonního seznamu na pouhých 100 jmen a absence mailového klienta. Toho si však můžete nahrát zpět v podobě Java aplikace.

Nová Motorola T720i se u některých prodejců a operátorů dodává s přídavným fotoaparátem s otočným objektivem a mezi další příslušenství patří i MP3 přehrávač na výměnné SD karty. Pokud nám u tohoto telefonu něco výrazněji chybělo, pak je to v této chvíli u většiny výrobců poněkud přehlížený Bluetooth.

Nokia 6100

Finská Nokia, která se u nás stále bezkonkurenčně drží na prvním místě v prodeji mobilních telefonů, zaplavuje pulty obchodů stále dalšími a dalšími modely, jejichž rozdíly by se daly spočítat na prstech jedné ruky. Po dvojčatech (myšleno funkcemi, ne vzhledem) 7210 a 6610 se nám do ruky dostal další telefon s téměř identickou výbavou, tentokrát označený poněkud netradičně 6100.

Novinka je na první pohled podobná svému předchůdci 6610, má však kulatější hrany, díky nové baterii je užší a díky odděleným klávesám se na ní i lépe píše. Stejně jako se vzhledem, je to i s výbavou telefonu. Model 6100 disponuje téměř identickými funkcemi jako jeho předchůdci, jsou zde však jisté změny. Zmizelo pro některé nepostradatelné, ale pro většinu uživatelů zcela zbytečné rádio, naopak přibyla elektronická peněženka.

Vzhledem k frekvenci používání této funkce v našich zeměpisných šířkách je to ale změna zatím nepodstatná. Mimo zmíněné peněženky tedy telefon nabízí barevný displej s rozlišením 128 x 128 pixelů schopný zobrazit až 4 096 barev, podporu MMS zpráv, rychlých dat GPRS a HSCSD, kalendář a další funkce. Stejně jako u modelů 7210 a 6610 však chybí Bluetooth, což je velká škoda.

Sony Ericsson P800

Nejnovější a dlouho očekávaný model P800 od firmy Sony Ericsson asi nelze posuzovat stejným metrem, jakým se díváme na ostatní produkty na této dvojstránce. Vzhledem k tomu, že ale stále jde o mobilní telefon, nemůžeme jej přehlédnout a budeme se mu zde věnovat. Abychom ale popsali všechny klady a zápory tohoto malého zázraku, přineseme v příštím čísle PC Worldu podrobnější samostatný test.

Pokud ale nechcete na informace čekat další měsíc, pak vězte, že ač na první pohled vypadá P800 poněkud neohrabaně a nepříliš atraktivně, rychle si jej oblíbíte. Běžné funkce telefonu, tedy volání a psaní SMS zpráv, totiž zvládá při zavřeném flipu, a pokud jej odklopíte, čeká vás velké překvapení.

Na dotykovém barevném displeji s rozlišením 208 x x 320 obr. bodů jsou k dispozici veškeré funkce manažerských telefonů, můžete prohlížet a editovat dokumenty nejpoužívanějších kancelářských aplikací, telefon podporuje veškeré zprávy včetně e-mailových a data přenáší přes HCSD, GPRS, IrDA i Bluetooth. Důležitá je i možnost nahrát si do paměti (8 MB + médium MemoriStick Duo) jakoukoli aplikaci napsanou pro tento telefon v jazyce Symbian či Java a přítomnost fotoaparátu.

Motorola C330

Po dlouhé době se na trhu objevil nový zástupce low-endové kategorie od Motoroly. Umožňuje novými kryty změnit nejen barvu, ale i tvar telefonu. Z funkcí nabízí rychlá data GPRS (4+1) a polyfonní vyzvánění.

Nokia 3510i

Inovovaná verze low-endového modelu 3510 nabízí krom standardních funkcí i barevný displej se schopností zobrazit až 4 096 barev, plnohodnotnou podporu MMS zpráv a Javu.

Nokia 6610

Nástupce populárních modelů 6310 a 6310i sice splňuje některá kritéria manažerské kategorie, avšak absence Bluetooth a důraz na multimediální stránku jej posouvá blíže k hranicím poněkud jiného segmentu.

Nokia 7210

Extravagantní Nokia 7210 nabízí krom neobvyklého vzhledu i barevný displej, podporu MMS a Java aplikací. Poněkud odlišné ovládání spolu s nedokonalostí některých kláves však může být na obtíž.

Nokia 7650

Nokia 7650 je v současné době jedním z nejzajímavějších telefonů na našem trhu. Podpora MMS, Javy, GPRS, HSCSD, Bluetooth a vestavěný fotoaprát, IrDA port či mailový klient mluví za vše.

Panasonic GD67

Low-endový telefon Panasonic s barevným displejem, českým slovníkem T9 a podporou GPRS si díky jeho ceně pravděpodobně koupí velké množství uživatelů, kteří prostě chtějí dobrý telefon. Nic víc, a nic míň.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od Siemensu potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sony Ericsson T300

Na první pohled placatý telefon skrývá ve svých útrobách velmi zajímavé funkce, včetně podpory rychlých dat GPRS a HSCSD multimediálních zpráv MMS. Užitečný je i IrDA port a mailový klient.

Sony Ericsson T600

Nástupce modelu T66 nabízí především malé rozměry, avšak po stránce designu a funkcí je oproti konkurenci hodně pozadu. Chybí mu dnes stále běžnější podpora Javy a pro přenos dat nabízí pouze HSCSD.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Nová krev pro notebooky – Intel Centrino Mobilní Technologie

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0141

Jednoznačný lídr na trhu notebookových procesorů a čipových sad, společnost Intel, uvedl 12. března zcela novou platformu Centrino, která by se měla stát zastřešující značkou přenosných počítačů s vysokým výkonem, výbornou konektivitou a dlouhou dobou práce z akumulátorů. My jsme se s předstihem mohli podívat a také důkladně vyzkoušet, čím se Centrino liší od svých konkurentů a co přináší uživatelům.

Procesor, čipset a bezdrát

Doposud byli uživatelé při nákupu notebooku přesvědčováni značkou výrobce, typem procesoru, výdrží při práci z akumulátorů, velikostí displeje a mnoha dalšími parametry. Společnost Intel uvedla zcela nový koncept přenosných počítačů, u kterých jsou hlavní vlastnosti, mezi něž patří vysoký výkon, výdrž a bezdrátová konektivita, souhrnně označeny jako Centrino. V praxi to tedy znamená, že pokud si pořídíte notebook s přízviskem Centrino, bude vám tato značka garantovat, že všechny zmíněné vlastnosti notebook skutečně má.

Centrino se skládá ze základní trojice komponent. První z nich je nový procesor vyvíjený pod kódovým označením Banias, jehož oficiální jméno je Pentium-M. Druhou pak certifikovaná čipová sada, což je v současnosti Intel 855 (kódová jména Odem či Montara-GM), a konečně třetí bezdrátové síťové připojení Intel Pro Wireless, což je dnes model Pro/Wireless 2011. Pouze notebook, který bude obsahovat všechny tyto součásti, se může legitimně označit jako "Centrino Notebook".

Od píky Pentium-M

Při návrhu nového procesoru Pentium-M vycházel Intel přednostně ze splnění požadavků na malou spotřebu a vysoký výkon, zatímco dříve byly mobilní procesory v podstatě jen trochu úspornější variantou desktopových čipů. Velmi zhruba se dá říci, že Pentium-M je vzdáleně podobné Pentiu 4, ze kterého si bere jak 400MHz systémovou sběrnici, tak 130nm technologii a pochopitelně také upravenou architekturu včetně rozšíření instrukční sady o multimediální instrukce SSE2. Nově byla zvýšena L2 cache integrovaná v čipu na 1 MB, zlepšila se práce při zpracování podmíněného větvení programu, přidána byla technologie Micro-Op Fusion pro lepší zpracování jednotlivých instrukcí rozdrobených na Micro-Op jednotky a novinkou je i dedikovaný manažer zásobníku.

Všechny tyto podivně znějící technologie se podílejí na tom, že Pentium-M potřebuje k dosažení stejného výkonu jako Pentium 4 mnohem nižší takt procesoru. To má samozřejmě hned několik výhod nižší frekvence je snazší na výrobu, má vyšší výtěžnost a konečně také dovoluje mnohem pružnější škálování dobudoucna.

V praxi, jak ostatně prokázaly i naše testy, je rovnocenným partnerem Pentia-M na frekvenci 1,6 GHz (což je zatím nejvyšší kmitočet tohoto procesoru) starší Pentium 4-M na více než 2,2 GHz. Zajímavé je, že ve výsledcích testů BAPCo SYSMark 2001 je patrné přiblížení hodnot Office Productivity a Internet Content Creation, v němž se projevuje právě zvýšená L2 cache.

Čipová sada a spotřeba

Stejně jako procesor, byla také čipová sada odladěna pro minimální energetické požadavky, takže vznikla nová rodina čipsetů Intel 855. Dnes se skládá ze dvou variant northbridgů (Intel toto označení nerad slyší, tak řekněme třeba MCH), jimiž jsou Intel 855PM a Intel 855GM. Ty se od sebe liší v oblasti grafického rozhraní, které je na modelu 855PM dedikované, zatímco 855GM má grafickou součást integrovanou. Zcela logicky bude tedy 855PM určen do výkonnějších strojů s dedikovanou grafikou typu ATI Mobility Radeon či nVidia GeForce Go, zatímco veškeré ostatní typy notebooků by si měly vystačit s grafickým jádrem integrovaným v 855GM. Cenový rozdíl pro výrobce mezi implementací čipů 855PM a 855GM se očekává zhruba na 5 dolarech, takže vestavěné grafické jádro vyjde i koncového zákazníka velmi levně.

Periferiový kontroler ICH-4M, který má v čipsetu Intel 855 na starost spolupráci například s řadičem IDE, porty USB 2.0 či klávesnicí, je variantou často používaného ICH-4, ovšem také se sníženou spotřebou. Mimo toho řídí i procesy spojené s power managementem, tedy usínání, mody Deep Sleep či Deeper Sleep a další speciální energetické postupy.

Z hlediska spotřeby byly provedeny také důležité zásahy dovnitř procesoru, mezi něž patří vylepšení systémové sběrnice, úpravy napájecího napětí či optimalizovaná cache. Ta má nyní možnost se selektivně vypnout, takže své části, které neposílají data do procesoru, převede do režimu spánku. Změnila se také struktura pracovních frekvencí i napájení, takže procesor je nyní schopen reagovat přesně na požadavky spuštěných programů a měnit svou frekvenci i napájecí napětí podle požadovaného výkonu. Radikálně byla snížena také nejnižší frekvence, na kterou se čip může dostat, takže u 1,6GHz Pentia-M činí jen 600 MHz.

Komunikační možnosti

Jaký by to byl notebook, kdyby neposkytoval dostatečné možnosti komunikace s okolím. Centrino obsahuje komponentu Intel Pro Wireless, zajišťující připojení k sítím typu 802.11, resp. WiFi. Na trhu jsou sice dvě varianty této součásti Intel Pro Wireless 2100 a Intel Pro Wireless 2100A ale lze očekávat, že v evropských zemích se bude distribuovat zejména ta bez "A" na konci. 2100A je totiž duální komponenta, zahrnující v sobě podporu jak bezdrátových sítí IEEE 802.11b, tak 802.11a, ovšem 802.11a má v Evropě problémy s dodržením regulačních nařízení a telekomunikačních zákonů. V každém případě je ale Intel Pro Wireless 2100 plnohodnotným klientem pro připojení k bezdrátovým sítím WiFi a můžete ho použít jak ve firmě, pokud máte pokryté kanceláře pomocí nějakého přístupového bodu, tak např. v nově se objevujících kavárnách s WiFi spoty.

Velmi důležitým problémem, jenž se bude s rozvojem obou technologií dále prohlubovat, je možnost koexistence 802.11b (případně dalších typů) a Bluetoothu, protože obě tyto technologie pracují s obdobnou frekvencí bezdrátového pásma kolem 2,4 GHz. Úkolem vývojářů zůstává kombinaci obou bezdrátových spojení dále propracovat tak, aby nedocházelo k rušení. Přesně tímto směrem míří nová norma IEEE 802.15.2, jejíž implementace do stávajících notebooků s Centrinem bude relativně snadná, a tak se na trhu snad velmi brzy setkáme s přístroji, které budou schopné být současně spojené prostřednictvím technologií Bluetooth i Wireless LAN, aniž by během přenosu docházelo k rušení.

Je ale jasné, že WiFi klient nenahradí klasická síťová rozhraní 10/100 BaseT ethernetu, a tak se známé konekory RJ-45 budou objevovat na přenosných počítačích i dále. Možná se, stejně jako u některých základních desek stolních počítačů, dočkáme také integrace gigabitového ethernetu po metalické lince. Podobný osud čeká i klasické modemy, které mají svůj kodek zabudován přímo v ICH-4, takže je prakticky stačí pouze vyvést na některou ze stran notebooku.

Ceny a nástup na trh

Intel připravil pro novou platformu také odpovídající cenovou politiku. Notebooky s Centrinem budou hned na počátku díky poměrně vysoké ceně procesorů směřovány především do středního a vyššího segmentu trhu. Intel ale plánuje jejich velmi rychlý rozmach, který se vyhne snad jen těm nejlevnějším domácím notebookům. Tam je stále jako trvalé řešení očekáván Intel Mobile Celeron, odvozený od Pentia 4. Oblíbené a cenově velmi přijatelné Celerony s jádrem Tualatin budou bohužel v polovině roku definitivně opuštěny a další notebooky s nimi se už vyrábět nebudou. Na jejich místo nastoupí sice stejně pojmenovaná, ale výrazně výkonnější Pentia-M buď samostatně, anebo už přímo v platformě Centrino.

Podle plánů Intelu bude trh velmi agresivně zavalen Centrinem, které prakticky odsune všechna mobilní Pentia 4 do domácích notebooků. Celá konverze by neměla trvat déle než půl roku a svou roli bude hrát určitě cena platformy, která se během následujícího kvartálu citelně sníží.

Centrino v akci!

Platformu Centrino jsme měli možnost vyzkoušet ve vzorku ze zcela nové řady Acer TravelMate 800, která svou koncepcí míří mezi nejnáročnější uživatele. Testovaný notebook byl vybaven právě procesorem Pentium-M na frekvenci 1,6 GHz, čipovou sadou Intel 855 a také bezdrátovou kartou Intel Pro Wireless 2011, a splňoval tedy podmínky pro certifikaci Centrino. Pro hladký běh aplikací bylo nainstalováno 256 MB paměti DDR266 a dále pak 40GB disk značky Hitachi. Vzhledem k tomu, že šlo ještě o kus, jenž nebyl určen ke koncovému prodeji, některými detaily se lišil od varianty, kterou si zákazníci budou moc zakoupit podle předběžných odhadů přibližně za 70 tisíc korun bez DPH.

V každém případě je ale TravelMate 800 ambiciózní notebook, kterému nechybí kombinovaná DVD/CD-RW mechanika, 4 porty USB 2.0 či obě dvě bezdrátové technologie Bluetooth a 802.11b (WiFi). V našem vzorku ještě Bluetooth nebyl zapojen, ale v prodávaných kusech již snad bude pracovat současně s WiFi, což byl doposud velký problém, kvůli překrývání frekvencí obou technologií.

Acer už tradičně ve výkonných modelech klade velký důraz na bezpečnost uložených dat, a tak i v TravelMate 800 se můžeme setkat se čtečkou čipových karet, jejíž vyjmutí může volitelně celý notebook zcela zablokovat. Nad nejsvrchnější řadou kláves se pak nacházejí 4 programovatelná tlačítka pro spouštění aplikací, touchpad je vybaven čtyřsměrným pohybovým ovládacím prvkem. Drobnou výhradu lze mít jen k rozměrům klávesnice, která je výrazně menší, než jaká je volná plocha pod displejem, ergonomické prohnutí známé s řady TravelMate 6xx však zůstává a ulehčuje dlouhodobé používání.

Na přední hraně notebooku jsou umístěny jak reproduktory, tak uprostřed též ovládací panel s výstupen IrDA portu a tlačítky pro hardwarové odpojení Bluetooth modulu a WiFi karty. To je důležité například v letadle, kdy předpisy nedovolují použití rádiových zařízení. Stav obou dvou rozhraní je indikován hned vedle jejich ovládacích prvků.

Displej je tentokrát velmi příjemný 15" LCD panel s rozlišením SXGA+ (1 400 x 1 050 bodů), o vytváření obrazu se stará grafický adaptér ATI Mobility Radeon 9000 (M9). Zajímavostí tohoto grafického čipu je určitě systém šetření energie PowerPlay, dovolující v době, kdy je třeba co nejvíce prodloužit spotřebu, pracovat úspornějším způsobem a šetřit tak baterie. Panel je ohraničen poměrně širokým rámem, který naznačuje, že se do řady TravelMate 800 asi počítá také s 16" LCD displejem.

Implementace Centrina a rovněž stabilita systému od Aceru byly na velmi vysoké úrovni, nezaznamenali jsme žádné vážnější problémy. Celý notebook váží 2,75 kg, což je na tak velký displej a při naměřené výdrži velmi dobrá hmotnost.

Notebook Acer TravelMate 800 poskytla společnost Acer Czech Republic (www.acer.cz).

Co na to konkurence?

Centrino přináší značné problémy pro všechny konkurenty na poli procesorů a řešení pro přenosné počítače. Podle informací, které máme k dispozici, nemá například AMD v dohledné době připravenu žádnou pádnou odpověď a bude během následujících čtvrtletí dále nabízet mobilní Athlony XP s modelovými označeními až do 2800+ s využitím vlastností nového jádra Barton. Skutečným ohrožením mohutného výkonu Pentia-M bude nejdříve ke konci tohoto roku uvedený mobilní čip postavený na architektuře K7 Hammer. Zajímavé je také to, že některé techniky použité v energetické implementaci Improved Enhanced SpeedStep Pentia-M jsou podobné možnostem variabilní změny pracovní frekvence i napájecího napětí, které AMD nabízí ve své technologii PowerNow!

§§§§§


Z kamery na DVD – průvodce vypalováním DVD

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0145

Digitální éra přinesla do každodenního života řadu nových technologií. Spousta zařízení, včetně spotřební elektroniky, je dnes vybavena miniaturními počítači, které jim dovolují nabízet širší škálu služeb dokonce tolik, že skutečně jen málokdo zvládne využít všechny. Ať již se jedná o mikrovlnnou troubu s programovatelnými režimy, inteligentní videorekordéry, digitální kamery, fotoaparáty nebo DVD přehrávače, ve většině případů si majitel nastuduje jemu blízké funkce, a těch se nadále pevně drží. Některé funkce jsou dokonce opředeny tajemstvím a mýty tak silně, že o jejich využití většina uživatelů ani nezačne přemýšlet. Klasickým příkladem je možnost vytvořit si v domácím prostředí funkční DVD videotitul, obsahující sestřih z dovolené či rodinné oslavy. Bohužel cestu, jak převést data do formátu DVD, nezná ani mnoho majitelů digitálních kamer.

Co je třeba?

Kromě chuti a nadšení je v první řadě nutné vlastnit kameru s natočeným materiálem. Pro výrobu DVD je možné využít nejen kameru digitální, ale stačí i starší analogová (např. typu Video8, Hi8, SVHS i VHS). Disponujete-li ale digitálním handycamem se záznamem typu DV (miniDV) nebo Digital8, máte situaci mnohem jednodušší. Pro připojení kamery k počítači je třeba vlastnit řadič Firewire (IEEE-1394), jehož prostřednictvím můžete z počítače kameru ovládat, tedy převíjet pásku, vyhledávat timecode, a hlavně kopírovat obrazová i zvuková data, tedy videozáznam. Záleží na typu kamery, zda disponuje nejen DV výstupem, ale i DV vstupem. Pokud ano, budete moci později sestříhaný materiál uložit zpět na miniDV kazetu, či propojením kamery s běžným videorekordérem i na VHS kazetu. Pro výrobu DVD nosiče však není DV vstup potřebný.

Vlastníte-li analogovou kameru, máte situaci poněkud ztíženou. Většinou budete muset vystačit s horší kvalitou obrazu než u digitálního záznamu, který se pouze zkopíruje a nebude se převzorkovávat. Jelikož analogová zařízení celkem logicky nepodporují Firewire, je nutné vybavit PC střihací kartou s A/D převodníkem, který umožní počítači zpracovat analogový vstup. Střihací karty bývají řádově dražší než obyčejný firewire řadič a v mnoha případech pracují s nepříliš kompatibilními souborovými formáty (např. speciální mjpeg).

Zapisovací DVD mechanika

Další klíčovou součástí pro výrobu vlastního DVD je počítač s DVD zapisovací mechanikou. Vzhledem k tomu, že na počítači nebudete video jen vypalovat, ale i zpracovávat, je samozřejmě vhodná co nejvýkonnější sestava. Minimální kmitočet procesoru by v žádném případě neměl poklesnout pod hladinu 500 MHz a kapacita paměti musí činit alespoň 128 MB. Pokud si při editaci videa chcete užít i trochu zábavy, doporučujeme sestavu s procesorem taktovaným nad 1,5 GHz, s 512 MB paměti a volným diskovým prostorem o kapacitě alespoň 100 GB. Vzhledem k tomu, že při zpracování videa proudí počítačem slušný datový tok, doporučujeme pevný disk s rotací ploten 7 200 ot./min., a skuteční nadšenci uživí i diskové pole, ať již založené na rozhraní ATA nebo SCSI.

Volba zapisovací DVD mechaniky je poněkud obtížnější výrobci totiž stále bojují o to, který ze dvou zavedených formátů se stane standardem, a uživatel tím trpí. Vynecháme-li formát DVD-RAM, který nemá příliš šancí se prosadit, budeme se rozhodovat mezi formáty DVD-R a DVD+R. Aby věc nebyla zase tak jednoduchá, tábor příznivců jednotlivých formátů se rozdělil dosti vyrovnaně.

Technologii DVD-R využívají ve svých zařízeních mimo jiné společnosti Pioneer, Asus, Toshiba, Panasonic a Hitachi. Proti nim stojí aliance DVD+RW, složená ze společností Dell, HP, Mitsubishi Chemical, Philips, Ricoh, Sony, Thomson a Yamaha, k nimž se nedávno připojil i Microsoft.

Zatím tedy není jasné, jaký formát v budoucnosti vyhraje, a tak je vhodné vybírat DVD vypalovačku především podle vašeho stolního DVD přehrávače. Kompatibilitu zařízení byste měli být schopni zjistit z dokumentace či z webových stránek výrobce. Starší stolní přehrávače DVD nemusí zvládnout přehrát žádné vypálené médium, novější jeden ze standardů DVD+R nebo DVD-R, a některé chytré produkty poslední generace si poradí i s přepisovatelnými formáty DVD+RW či DVD-RW. Jestliže si nejste jisti, co je pro budoucnost výhodnější investicí, můžete například vsadit na zapisovací mechaniku značek Sony a Nec, které umějí zapisovat jak na média DVD-R, tak na DVD+R. Zde ovšem musíte počítat s vyšší pořizovací cenou mechaniky.

Vhodný software

Pokud si nachystáte vše, co jsme uvedli v předchozím textu, neměl by už být problém pustit se do vlastní práce s videem a tvorbou DVD filmu. Nyní je už jen na vás, jaké softwarové nástroje budete chtít využít.

Na dnešním trhu najdeme dvě skupiny editačního softwaru. Jedna je určena pouze pro editaci a zpracování videa do finálního pořadu a druhá je rozšířena o schopnost exportovat sestřih na DVD disk. Je jasné, že pokud zvolíte nástroj z první skupiny, budete muset pro výrobu DVD využít služeb ještě další aplikace, která připravený a sestříhaný materiál na DVD vypálí. Jak už tomu bývá, každá volba má svá pro i proti. Obecně platí, že externí samostatné aplikace většinou nabízejí širší možnosti při tvorbě menu, animovaných nabídek, tlačítek, šablon, grafiky a zvuků. Integrovaná podpora tvorby DVD v softwarové střižně na druhou stranu umožňuje vytvořit DVD rychleji a jednodušeji.

Střižny s DVD výstupem

Pokud patříte mezi relativní začátečníky v oboru a nemáte ambice konstruovat DVD videodisky se složitější strukturou, může vám přijít vhod program Pinnacle Studio 8. Ten existuje i v plně počeštěné verzi a za solidní cenu nabízí všechny potřebné služby. Zvládne digitalizovat video, editovat je a obohatit o grafiku, titulky, efekty, zvuky i hudbu, a navíc obsahuje modul pro export na nosiče VideoCD, SVCD a především DVD. Obdobné služby získáte i u produktu společnosti Ulead, která pro začátečníky připravila Ulead Video Studio 7. Tento program je profilován zejména pro začátečníky, a stejně jako Pinnacle Studio 8 dokáže exportovat videodata na DVD. Možnosti jsou ovšem také značně omezené a vyhovují především domácím uživatelům.

Jestliže toužíte stříhat na vyšší úrovni a s vyšší svobodou, můžete se rozhodnout pro aplikaci Ulead Media Studio Pro, které v poslední verzi 6.5 také podporuje DVD vypalovačky. S tímto střihacím systémem je možné tvořit daleko svobodněji a na profesionálnější úrovni. Aplikace však logicky vyžaduje hlubší znalosti než aplikace určené pro začátečníky a její pořizovací hodnota je o něco vyšší.

Samostatné aplikace pro tvorbu DVD titulů

Jak již bylo řečeno, existují i střihací aplikace, které výstupem na DVD nosič vybaveny nejsou. Pokud tedy používáte střižnu spadající do této kategorie, nebo nejste s omezenými službami exportu vaší střižny spokojeni, je nasnadě poohlédnout se po samostatném programu pro tvorbu DVD titulů. Nemusíte mít strach, že samostatný DVD autoringový program nebude umět pracovat se sestříhaným materiálem ze střižny. Stačí si jen ohlídat, aby autoringový program uměl pracovat s typem souborů videa, který používáte pro export ze střižny. U digitálních kamer je situace snadná, pokud používáte nativní kodek DV, jenž je standardně obsažen ve Windows. Cesta, jak si s obrazovými formáty poradit, by se vždy měla nalézt. Elegantním způsobem je využít exportu videa ze střižny přímo v kompatibilním formátu mpeg2. Šikovnější střižny jej totiž jen zkontrolují a bez další konverze (a tedy i ztráty dat) použijí. Použijete-li jiný formát dat než mpeg kompatibilní se softwarem pro vypalování na DVD, bude jej muset aplikace ještě jednou zkonvertovat do patřičného tvaru.

Autoringové DVD aplikace

Na trhu je dostupná celá řéada autoringových aplikací. Jestliže patříte mezi začátečníky, je možné vyzkoušet aplikaci Sonic DVDIt! 2.5, která umožňuje jednoduchým způsobem vytvořit DVD titul včetně nabídek a funkčních menu i úplnému laikovi. Připravené šablony se nováčkům v oboru jistě budou hodit, a i když program sám není vůbec pružný, k cíli majitele dovede. Aplikace DVDIt! se ve verzi SE přidává často jako bonusový software k větším střihacím systémům. Dokonce jej obsahuje i CD s poslední verzí Adobe Premiere 6.5.

Obdobou DVDIt! je program Ulead DVD MovieFactory, jenž je určen především laikům požadujícím alespoň minimální pocit svobody při výrobě DVD. V jednoduchém programu lze využít základní funkce pro tvorbu menu, tlačítek a práci s grafikou.

Abychom se také podívali na pokročilejší nástroje, zmíníme program Ulead DVD Workshop. Tento nástroj je pro zkušenější uživatele a nabízí daleko větší možnosti než předchozí tituly. Je poměrně jednoduchý na ovládání a v edici DVD Workshop AC-3 dokáže vyrábět DVD Video i s šestikanálovým zvukem 5.1. Mezi další pokročilé aplikace se řadí např. DVD Junior, který navíc umí i vytvářet titulky, nebo systém Gear Pro, jenž existuje v několika modifikacích Standard, Professional a Mastering Edition.

Samozřejmě, že pokud mluvíme o "profesionálních" aplikacích, pohybujeme se v měřítku běžné tvorby existují i skutečně specializované DVD masteringové programy, které jsou ovšem finančně velice drahé a na znalosti uživatele více než náročné.

Naprostým opakem je poslední kategorie produktů, které nabízejí tvorbu formátu DVD Video spíše jako bonusovou záležitost. Mezi ně patří i známý vypalovací software Ahead Nero Burning Rom v posledních verzích nebo např. Roxio WinOnCD. Služby takovýchto aplikací jsou sice maximálně strohé, nicméně vytvořit funkční DVD video také dokáží. Pokud vás problematika tvorby DVD titulů zaujala, můžete se podívat např. na stránky http:// www.softlandmark.com/DVDRWriting.htm, kde lze najít popisy a odkazy na různé autoringové aplikace.

Užitečné odkazy:

Pinnacle Studio 8

http://www.pinnaclesys.com

DVD Junior

http://www.authoringware.com/junior.htm

GEAR DVD

http://www.gearsoftware.com

Produkty společnosti Ulead

http://www.ulead.com

Win DVD creator

http://www.intervideo.com/jsp/Product_Profile.jsp?p=WinDVDCreator

Win DVD recorder

http://www.intervideo.com/jsp/Product_Profile.jsp?p=WinDVDRecorder

Další software na tvorbu DVD

http://www.softlandmark.com/DVDRWriting.htm

§§§§§


Blýskněte se s digitálem – digitální fotoaparáty do 20 000 Kč I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0146

Hlavní články v tomto čísle PC WORLDu týkají digitálního pořizování obrazu, takže mezi nimi nesmí chybět ani test digitálních fotoaparátů. Protože je na trhu velmi široká nabídka těchto zařízení, snažili jsme se najít takovou skupinu produktů, která by reprezentovala současný střední proud. Naše požadavky pro zástupce firem tedy byly jasné nejméně dvoumegapixelový přístroj se zoomem, maximálně za 20 tisíc korun.

Co se týká rozlišení, jsme přesvědčeni, že 2 miliony obrazových bodů je v současnosti minimum, které ale vyhovuje pro běžný tisk do rozměrů 10 x 15 cm, a za určitých okolností a po úpravách lze tisknout i na větší formáty. Rozměry fotografií 9 x 13 a 10 x 15 cm považujeme za zcela dominující mezi spotřebiteli a dvoumegapixelové fotoaparáty dovedou pořídit snímky této velikosti bez problémů.

Zoom, tedy objektiv s proměnným ohniskem jsme vyžadovali také, poněvadž digitální fotoaparát by vzhledem ke své ceně měl nabízet minimálně stejné, ale spíše lepší možnosti fotografování, jako klasické kompakty, které leckdy zoom poskytují. O tom, že proměnlivé ohnisko je jednoznačně přínosem zejména pro pohodlí uživatele, že výrazně ulehčuje kompozici snímku, se zřejmě nemá smysl vůbec bavit, to je prostý fakt.

A konečně cenová hranice 20 000 Kč včetně daně je podle našeho názoru stropem, přes který pro běžného spotřebitele nemá cenu vůbec jít. Nedávné a neustále pokračující cenové poklesy a nástup nových snímacích čipů jsou jednoznačným důkazem, že dobudoucna se již nikdy tato hladina zvyšovat nebude. Navíc už současné přístroje do 20 tisíc korun zahrnují vyjma profesionálních fotoaparátů prakticky všechny segmenty digitálů, od laciných přes střední třídu až po ty, které můžeme nazvat poloprofesionální.

V našem přehledu jsme rozdělili testované přístroje právě do takových kategorií. První z nich jsou "ekonomické fotoaparáty", pro něž je typické rozlišení 2 MP (megapixely) a cena zhruba do 10 tisíc korun. Tyto digitály se hodí pro uživatele, kteří s digitální fotografií chtějí teprve začínat, je to vhodný dárek pro teenagery a naopak i pro aktivní seniory, neboť už ze své podstaty nevyžadují prakticky žádné ovládání. Základním režimem je plně automatický provoz, kde se elektronika stará o veškeré parametry snímání scény. K němu se přidává dále tzv. "scénická automatika", tedy procesy, které na základě uživatelem zadaného typu scény nastaví parametry a další zpracování obrazu v elektronice fotoaparátu tak, aby výsledek co nejlépe odpovídal zadání. Z typických scénických režimů lze jmenovat například "portrét", kde se s využitím malé hloubky ostrosti nechává rozmazat pozadí fotografovaného objektu a elektronika preferuje spíše pleťové tóny pro věrné zachycení obličeje. V dalším typickém režimu "krajina" se přístroj snaží zachytit hloubku ostrosti co největší, aby byla ostře prokreslena celá kompozice snímku, v některých přístrojích dokonce dává důraz na modré odstíny oblohy, které mají vypadat co nejživěji.

Druhou kategorií je "střední třída", tedy fotoaparáty určené pro zákazníky, kteří vědí, co chtějí, vyžadují 3 MP snímače a širší nabídku funkcí. Typický zákazník takového fotoaparátu je dlouholetý aktivní uživatel klasického přístroje, zhruba lepšího kompaktu, pro kterého je volba jasná chce vysoce funkční přístroj v ceně kolem 15 tisíc korun. Tyto digitály svými schopnostmi vycházejí z ekonomické třídy, ale často ji obohacují o možnosti manuálního nastavení parametrů snímku. Někdy je k dispozici také volba citlivosti ISO, takže s trochou praxe se dá fotografovat i za obtížných světelných podmínek nebo v situaci, kdy nelze použít blesk.

Třetí skupina zahrnuje přístroje nazvané "poloprofesionální". Jde o fotoaparáty s rozlišením nejméně 3, ale spíše 4 megapixely, s plnou podporou manuálních funkcí a za cenu těsně pod 20 tisíc korun. Dá se říci, že tyto fotoaparáty jsou alternativou jednodušších a levnějších klasických zrcadlovek a jsou určeny pro zkušenější uživatele. Vzhledem k poměrně velkému rozlišené snímače lze obrázky dále zpracovávat na počítači a reálně je možné fotografie tisknout při dostatečné kvalitě původního snímku až do rozměrů 20 x 30 cm. Tyto fotoparáty jsou ale často větší a těžší, takže se nehodí jako digitální zápisníčky na cesty.

Konečně poslední skupina v tomto segmentu trhu jsou přístroje "stylové". U nich je velký důraz kladen na celkové mechanické zpracování, jsou bez výjimky kovové a jejich zákazníci se rekrutují z řad uživatelů, kteří chtějí nejen dobře fotit, ale vlastnit také velmi zajímavý fotoaparát. Z pohledu rozlišení zde není nějak jasně specifikovaný požadavek, ale velmi často jsou to 3a více megapixelové přístroje. Funkčně jsou stylové fotoaparáty spíše chudší a paradoxně se tak přibližují ekonomické třídě. Nenajdeme zde speciální fotografické režimy, většinou je velký důraz kladen na automatiku. Ceny tohoto typu fotoaparátů jsou mezi 15 a 20 tisíci korunami.

Pří výběru fotoaparátu je třeba hledět nejen na rozlišení snímače, ale také na jeho funkce. Základní fotografické režimy, které jsou u každého přístroje popsány v souhrnné tabulce, zahrnují mod "P", tedy plnou automatiku, případně s možností drobných manuálních korekcí, režim "A", tedy prioritu clony, mod "T" zahrnující prioritu času a "M", což znamená plně manuální nastavení clony i času. Pro běžné fotografování stačí mod P, který automaticky volí příslušné expoziční parametry a předává informace do elektroniky pro další zpracování snímku. Režimy A a T jsou určeny k tomu, aby uživatel mohl nastavit jeden ze dvou hlavních parametrů expozice rychlost závěrky či clonové číslo ručně, a elektronika na základě změření scény nastavila druhý z parametrů korektně. V plně manuálním režimu jsou clona i čas voleny ručně a fotoaparát pouze může ukazovat, jak moc se liší nastavené údaje od jím změřených parametrů expozice.

V tabulce je také popsán počet scénických programů. Pro běžné potřeby stačí přibližně 4 programy, tedy "portrét", "krajina", "noční portrét" a "sport", další jsou určeny pro speciální činnosti, jako je fotografování v místnosti, na pláži či na sněhu, či pro autoportrétování. Dá se také říci, že aktivně zvládnout a používat více jak deset, a pro leckoho i více než 5 programů může být problematické a zhoršuje to celkové ovládání fotoaparátu.

Všechny testované přístroje jsou vybaveny zoomem, většinou trojnásobným, což je dnes naprosto standardní parametr. Menší lze najít pouze u některých stylových fotoaparátů, větší rozsah nabízí také pouze pár přístrojů. Obecně je velký optický zoom výhodou, i když je třeba si uvědomit, že při jeho použití klesá světelnost objektivu a současně rostou nároky na stabilizaci přístroje. Proto by uživatelé neměli bezhlavě hledat jen maximální hodnotu ohniska.

Všechny testované fotoaparáty jsou vybaveny také vestavěným bleskem, který může osvětlit tmavší scénu. Je ale faktem, že jeho reálná použitelnost je zhruba do 3 metrů, a leckdy také vytváří nepříjemné "červené oči".

Teplota chromatičnosti (white ballance, WB) je parametrem, který ovlivňuje barevné podání celé scény. Jde o to, že lidské oko přizpůsobuje své barevné vnímání barvě osvětlení, a stejný proces podstupuje také fotoaparát. Představené teploty odpovídají žárovce, zářivce, slunečnému počasí či situaci "pod mrakem" a někdy je možné nastavit bílou barvu i podle předlohy, například bílé stěny, ze které fotoaparát odvodí barvu dopadajícího světla.

Hodnota citlivosti ISO způsobuje, že fotoaparát digitálně v průběhu barevného processingu zvýší jas celého snímku. S tím už ale expoziční automatika počítá a tak nastavuje parametry takové, že snímek je na počátku podexponován, zatímco na kartu se ukládá ve své správné formě. Laicky řečeno, při zvýšení ISO lze fotografovat snadněji za zhoršených světelných podmínek. Bohužel ale zvyšování citlivosti s sebou přináší také zvýšení úrovně šumu.

Všechny fotoaparáty v testu umožňují používat paměťovou kartu, i když je faktem, že některé z nich ve standardní výbavě fotografují pouze na vestavěnou paměť. V současnosti je více technologií paměťových karet, a pokud pomineme v podstatě už přežité SmartMedia, je prakticky jedno, jaký typ karty fotoaparát používá. Důležitá je pouze její kapacita a ta v základu bohužel vystačí pouze na několik fotografií.

Nezbytnou součástí celého procesu pořizování a zpracovávání fotografií je jejich přenos do počítače. Testované fotoaparáty k tomu využívají sběrnici USB, ale liší se ve formě, v jaké nabízejí snímky na kartě hostitelskému systému. Někdy je fotoaparát vidět jako další výměnný disk, někdy software nainstaluje samostatné zařízení a někdy se snímky stahují s pomocí speciálního programu.

FujiFilm FinePix A203

Tento překvapivě malý a příjemný foťáček se ovládá především rotačním ovladačem na zadní straně přístroje. Nad ním je ještě čtyřsměrný volič pro zoomování (směr nahoru a dolů) a kompletní pohyb v nabídkách menu. To je poměrně chudé, ale i tak si v něm našlo místo alespoň vyvážení bílé barvy a komfortní nastavení kvality snímků, které ukazuje i to, kolik takových fotografií se ještě vejde na kartu. Při testech nám vyšly vzhledem k ceně fotoaparátu velmi dobré snímky, které nejsou ani příliš pronásledovány barevným šumem. Jediným vážnějším problémem je malá citlivost snímače, takže vždy, když se fotí v tmavším interiéru je nutné používat blesk, jinak dojde k rozmazání fotografie. Stejně problematické je při horším světle také ostření, protože fotoaparát vzhledem ke své ceně pochopitelně neobsahuje přisvětlení pasivního autofokusu. Také automatické nastavení bílé ne vždy zareaguje dobře, takže se vyplatí jeho ruční ovládání. Na testovacích snímcích jsou tmavé partie solidně prokresleny, jen pružnost CCD snímače by mohla být větší, neboť až příliš brzy má tendenci přecházet do čistě bílé či zcela černé barvy. Komunikace s PC probíhá ve dvou režimech PC Camera a Storage Class zařízení, a fungovala bez problémů. Celkově je to ale velmi dobrý startovní fotoaparát s jednoduchým ovládáním a povedeným designem, jehož nákupem rozhodně neuděláte chybu.

Cena vč. DPH: 10 390 Kč

HP PhotoSmart 620

Společnost HP je v digitálních fotoaparátech symbolem velmi jednoduchých a hlavně levných přístrojů. Nejinak je tomu i v případě PhotoSmartu 620, který se v pohodě dá pořídit za méně něž 10 tisíc korun. Za ně zákazník obdrží opravdu velmi prostý 2megapixelový fotoaparát, u něhož je možné nastavit prakticky jen funkci blesku (běžný, červené oči, nucený) a kvalitu fotografie. Ta se u HP udává v hvězdičkové stupnici, přičemž při použití jakékoliv volby se na obrazovce mimo zvoleného nastavení objeví také aktuální počet snímků, jež je možné ještě pořídit. Paměť, na kterou se fotografie ukládají, je organizována dvoustupňově. Jako základ slouží interní 16MB flash, dále je možné doplnit ještě SD/MMC kartou. Testovací snímky byly především velmi špatně barevně vyváženy, protože fotoaparát neumožňuje nastavit teplotu chromatičnosti. Zároveň je na nich patrný také šum, ještě zvětšený použitím agresivního způsobu komprese. I přesto, že na rozhraních tmavých a světlých ploch jsou patrné kompresní artefakty, nedá se říci, že by výsledné soubory byly výrazně menší jejich velikost se pohybuje, stejně jako u konkurence, kolem 600 KB. Slabší je také výkon displeje, který při použití místo hledáčku evidentně nestíhá rychle reagovat. A konečně i start fotoaparátu by mohl být o poznání rychlejší, a stejně tak větší hbitost by HP PhotoSmart 620 mohl projevit při fotografování.

Cena vč. DPH: 9 690 Kč

Nikon CoolPix 2000

Dvoumegapixelový CoolPix 2000 je typickým fotoaparátem pro amatéry. Nabízí pět předpřipravených programů, které zahrnují jak obvyklý portrét, speciální interiérové fotografie, noční portrét, fotografování v protisvětle a snímky na pláži či na sněhu. V menu, které je poměrně snadno ovladatelné, se dají nastavit všechny důležité parametry, včetně systému zaostřování, korekce expozice či funkce Best Shot Selector (BSS). BSS je jednoduchým systémem, jak získat ostrou fotografii. Přístroj v tomto režimu fotografuje kontinuálně za sebou, dokud uživatel drží spoušť a na paměťovou kartu je pak uložena ta fotografie, která byla ze všech snímků největší. Je to logické čím ostřejší je obraz, tím hůře jej lze zkomprimovat a proto je i výsledný JPEG obrázek větší. V tomto režimu pochopitelně nelze použít blesk, neboť mezi jednotlivými snímky je jen zhruba sekundová prodleva, což nestačí k jeho nabití. Testované fotografie jsou barevně velmi živé a ve světlejších partiích absolutně postrádají šum. V případě ale, že uživatel snímky pořizuje v interiéru za horších podmínek, snaží se elektronika pomoci zesvětlením snímku, neboť blesk příliš velký dosah nemá. Výsledkem je tedy výrazný barevný šum, vznikající zejména na tmavých částech fotografie. Celkový dojem je ještě lehce zkalen evidentně plastovým designem, i když nelze vyloučit, že modrostříbrnou barevnou kombinací nepohrdnete.

Cena vč. DPH: 7 990 Kč

Nikon CoolPix 2100

Novinkou letošního února je CoolPix 2100 od Nikonu. Už na první pohled zaujme svým designem. Je prostě neuvěřitelně malý a sympatický, jako by byl určen pro ženy. Ale i mužské ruce jej mohou v pohodě ovládat, i když možná bude trochu vadit to, že otočný spínač celého fotoaparátu je umístěn v takové pozici, kde lze očekávat ovládání optického transfokátoru. Hlavní funkce se aktivují rotačním voličem na horní straně přístroje, na kterém je možný rychlý přístup do plně automatického režimu i automatického režimu s možností zásahů uživatele do některých parametrů. Zároveň jsou tak rychle přístupné čtyři nejčastější scénické programy, tedy portrét, krajina, sportovní akce a noční portrét. Dalších 9 programů lze nastavit z menu, takže i přes jejich celkově vysoký počet zůstává ovládání velmi příjemné a snadné. Testovací fotografie byly velmi dobře, a jak už u Nikonu bývá zvykem, i velmi živě prokresleny, šum při dostatku světla je nepatrný. Opět je horší situace v momentě, kdy je světla málo a elektronika zvyšuje citlivost snímače. Tehdy se v tmavých partiích objevují klasické barevné "vločky", ale je třeba uznat, že jejich intenzita je menší než u předchozího modelu. Velmi dobře vychází také automatické nastavení bílé, které, i když není zcela dokonalé, je v praktickém provozu použitelné s dobrými výsledky. Celkově tedy malý a příjemný fotoaparát.

Cena vč. DPH: 10 990 Kč

Nikon CoolPix 2500

Charakteristickým znakem tohoto Nikonu je jeho otočný objektiv. Jak říká na svých stránkách výrobce, tento přístroj se nejdříve designoval, a pak se řešilo, jak se provedou jeho vnitřnosti. V běžné situaci je fotoaparát zcela plochý a kompaktní, pořizování snímků však vyžaduje celou jednotku objektivu otočit kupředu. Vedlejším produktem této koncepce je to, že přístroj neobsahuje průhledový hledáček, ale místo něj se používá pouze displej. Aby akumulátor zvýšenou zátěž zvládl, je místo běžných tužkových článků v tomto případě použit lithium-iontový článek, který se nabíjí v externí, standardně dodávané nabíječce. Ovládací prvky na povrchu přístroje jsou poměrně omezeny a většina zásahů a nastavení se provádí ve strukturách menu. Prohlížení pořízených snímků je zpříjemněno detailním a rychlým displejem a stejně tak i hbitým firmwarem, který umožňuje rychle zvětšovat i zmenšovat fotografie. Volby scénické automatiky jsou všechny zobrazovány na displeji, naštěstí přes rychlé tlačítko SCENE hned pod ním. Je jich celkem 12, pokud počítáme také makrorežim s možností snímání už od 4 cm, který spolu s otočným objektivem ulehčuje třeba snímky v přírodě. Takto vysoký počet programů ale trochu ztěžuje ovládání fotoaparátu. Výsledné fotografie jsou průměrné, s tendencí k šumu, a se zvláštními efekty na ostrých rozhraních světlých a tmavých partií.

Cena vč. DPH: 9 890 Kč


Blýskněte se s digitálem – digitální fotoaparáty do 20 000 Kč II.

Canon PowerShot A70

Tato teprve několik týdnů stará novinka Canonu navazuje na velmi úspěšné typy rodiny PowerShot A, kterou Canon směřuje mezi začínající i lehce pokročilé fotografy. PowerShot A70 je vybaven třímegapixelovým CCD snímačem, s nímž úzce spolupracuje procesor DIGIC, jenž se stará nejen o grafický processing, ale také o ostření i prohlížení snímků na displeji. Výsledkem této spolupráce jsou fotografie, které nejen v této cenové kategorii, ale i obecně lze považovat za vynikající a v režimu superfine na nich nelze najít prakticky žádné chyby. Ponecháme-li citlivost na automatice, je možné dosahovat velmi slušných snímků s minimem šumu (i když při extrémně podexponovaných částech obrazu je patrný), při využití maxima, tedy ISO 400, vliv šumu pochopitelně roste. Běžné snímky jsou však barevně velmi věrné s mírnou tendencí k živějším odstínům, což není na škodu. Impozantní je pružnost CCD snímače a vícebitové zpracování barevných informací, které generuje obraz s velmi širokou paletou odstínů jak v oblasti extrémně tmavých, tak i velmi světlých barev. Ovládání je klasický Canon, tedy velmi logické a snadné, avšak s miniaturními ikonkami. Celkově se nedá říci nic jiného, než že za ty peníze je to skvělá volba prakticky pro každého. Amatéři ocení scénické programy či automatiku, zkušenější fotografové pak preferenci clony, času i plně manuální režim. Všichni ale budou smutní ze složitějšího připojování fotoaparátu k počítači.

Cena vč. DPH: 14 490 Kč

FujiFilm FinePix A303

Fotoaparát FinePix A303 je dvojčetem dvoumegapixelového modelu A203, od něhož se liší CCD snímačem s vyšším rozlišením a pak také jinou elektronikou. Vnější rozdíly jsou omezeny na jiný odstín velmi stylového pláště a modrý proužek, který jej obepíná. Funkce tohoto přístroje bohužel příliš rozsáhlé nejsou, a tak, přestože je možné nastavovat šest režimů vyvážení bílé, jde o přístroj především pro méně zkušené fotografy. Výsledné snímky, které se ukládají na paměťovou CompactFlash, jsou průměrné kvality s jasně patrným šedým šumem při běžně nastavené citlivosti a s barevným šumem v momentě, kdy je scéna nedostatečně osvětlena. Opět je použit méně pružný CCD snímač a elektronika není schopna zpracovat signály z pixelů v dostatečné barevné hloubce, a tak světlé partie scény splývají v čistě bílou barvu, bez možnosti rozlišit jednotlivé odstínové úrovně. Také podání ostatních barev je spíše plošší, takže nutností při fotografování je dostatek vnějšího světla. Blesk je poměrně výkonný a ve spolupráci s automatickým zvýšením citlivosti lze fotografovat i tmavší a rozlehlejší prostory, ale za této situace se jen těžko snímky zbaví barevného šumu. Celkově je to tedy přístroj s pohodovým ovládáním, který své slabší stránky kompenzuje velmi příjemnou cenou a tak, chcete-li vážně laciný třímegapixel, můžete uvažovat právě o FinePixu A303 od FujiFilmu.

Cena vč. DPH: 13 300 Kč

FujiFilm FinePix S304

Řada FinePix S reprezentuje v nabídce FujiFilmu přístroje kompaktního vzhledu, které se vyznačují zejména velmi bohatě dimenzovaným zoomem. S ohniskem ekvivalentním 38 až 228 mm je FinePix S304 jedním z nejvýkonnějších přístrojů tohoto testu a právem si odnáší zájem uživatelů. Jeho ovládání je velmi podobné dalším přístrojům stejné značky, opět čtyřsměrný ovladač s pohyby nahoru a dolů určenými pro zoomování a pod ním trojice tlačítek OK, BACK a DISP pro snadné potvrzování nabídek v menu. Hledáček je elektronický, a je dokladem rozšířeného názoru, že na kvalitní LCD hledáčky si budeme muset ještě nějakou dobu počkat. I přesto, že obsahuje pryžovou ochranu proti pronikajícímu vnějšímu světlu, je jeho obraz citelně zpožděn za skutečností a chybí mu automatické zapínání a vypínání při přiložení či oddálení obličeje. Obrazová kvalita snímků je však velmi dobrá, snad jen barevné podání by mohlo být o něco živější. Šum se podařilo udržet na velmi nízké úrovni a možná jen lehký šedý rastr patrně komprimačního původu je jedinou nepříjemností na výsledných fotografiích. Také ostření spoře osvětlených scén není bez problémů, i když jde výrazně lépe, než jak si je s touto situací schopen poradit například model FinePix A303. Dojem kompaktnosti je bohužel lehce kalen celkovou hmotností, jež se až nebezpečně blíží nepříliš komfortním 400 gramům, ale je zřejmé, že to je daň za skvělou optiku.

Cena vč. DPH: 15 990 Kč

HP PhotoSmart 720

Třímegapixelový PhotoSmart 720 je univerzálním fotoaparátem s velmi jednoduchým ovládáním. Základní funkce se volí trojicí tlačítek na horní straně přístroje, která sousedí se stavovým displejem. Ten ukazuje nejen aktuálně zvolenou kvalitu fotografie (opět 1 až 3 hvězdičky, jako u jiných modelů HP), zbývající počet snímků do paměti, funkci blesku a stav baterií. Celkový design fotoaparátu je ale, citlivě řečeno, zvláštní. I když se pogumovaná část drží velmi dobře v ruce, ani v nejmenším se nedá HP PhotoSmart 720 označit za stylový přístroj, ačkoliv to tvrdí výrobce na svém webu. K nedobrému fyzickému dojmu přispívá také hmotnost 370 gramů a opravdu zvláštní, jen těžko popsatelné proporce fotoaparátu. Pořízené snímky mají ale jen velmi slabý nádech šumu, zatímco barevnost je zcela v normě. Ani tmavší fotografie nejsou výrazně zašuměné, jen se na nich objevuje velmi zvláštní lineární rastr, jehož původ jsme nedokázali určit. Zajímavostí je určitě, stejně jako u jiných modelů HP, sympatická kolébka, která umožňuje jak dobíjet akumulátory uvnitř přístroje, tak také komunikovat s počítačem a stahovat do něj pořízené fotografie. Hodnocení je jasné pokud vám příliš nezáleží na tom, jak váš fotoaparát vypadá a místo jakéhokoliv nastavování chcete hlavně mačkat spoušť, pak směle do něj, zvlášť když jeho cena se pohybuje dokonce pod 12 tisíci korun. A to je na třímegapixel velmi dobré skóre.

Cena vč. DPH: 11 990 Kč

HP PhotoSmart 850

Modelem HP PhotoSmart 850 ukazuje HP, že není jen výrobcem laciných přístrojů pro naprosté amatéry, ale že dokáže stvořit také bohatě vybavený fotoaparát, který uspokojí i náročnější zákazníky. Ostatně není to poprvé, co HP přichází s podobným konceptem, už dříve byl na trhu PhotoSmart 912, zaměřený na obdobný sektor uživatelů. Z "hvězdičkového" ovládání jiných produktů HP zbylo pouhé torzo, zde jsou hvězdičky použity čistě jako volba úrovně komprese, zatímco rozlišení se volí odděleně. Firmware je velmi rychlý, na čemž má podíl i speciální operační systém. Bohužel mu nesedí příliš vybité baterie a má tendenci při jejich používání padat. Výsledné testovací fotografie jsou doslova skvělé, s nepatrným, ale prakticky neznatelným nádechem šumu mezi stíny. Desetibitové zpracování každé barvy v obrazovém procesoru je však zárukou dostatečné pružnosti a barevné věrnosti pořízených snímků. Automatické vyvážení bílé pracuje stoprocentně a lze se na něj spolehnout. V tmavých scénách se objevuje zřetelný barevný šum, neboť si přístroj pomáhá zvýšením citlivosti. Velmi bohaté jsou možnosti nastavení parametrů, i když je fakt, že některé opravdu špičkové funkce, jako je bracketing či citlivost do ISO 400, zde chybí. Pro koho je tedy HP PhotoSmart 850 určen? Pro všechny, kteří chtějí přístroj s 8násobným optickým zoomem a mají hlubší znalosti o fotografických postupech. Těm všem udělá PhotoSmart 850 dobrou službu.

Cena vč. DPH: 19 990 Kč

Minolta Dimage F100

Další čtyřmegapixel nese označení Dimage F100 a do našeho testu jej nominovala Minolta. F100 je svým designem někde na pomezí mezi stylovými fotoaparáty a poloprofesionálními přístroji, ale velmi detailní snímač i rozsáhlé možnosti práce s expozičními parametry, včetně preference clony či času a plně manuálního režimu, ji jednoznačně řadí do této kategorie. Ovládání tohoto fotoaparátu je poměrně snadné, základní funkční režimy lze zvolit rotačním ovladačem na vrchní straně přístroje, detaily funkcí pak v obrazovkovém menu. Pořízené fotografie se řadí k velmi solidnímu nadprůměru s minimem šumu, dokonce i tmavé snímky, u nichž došlo ke zvýšení citlivosti, jsou velmi dobře provedeny. Problematické je pouze ostření, které za horších světelných podmínek ne vždy dobře odhadne parametry scény, a pak také automatické vyvážení bílé, jehož výsledky jsou zejména za umělého osvětlení velmi slabé. Celek doplňuje ještě pětice scénických programů, jež lze dokonce volit s využitím elektroniky automaticky. Bohužel v tomto případě se výsledky od běžného automatického režimu prakticky neliší. Minolta Dimage F100 je fotoaparát určený opět prakticky pro každého, neboť obsahuje režimy jak zcela, tak poloautomatické, scénické programy a konečně i výhradně manuální mod. Jeho cena pak odpovídá tomu, co zákazník za své peníze obdrží.

Cena vč. DPH: 19 990 Kč

Olympus C-4000 Zoom

Klasický zástupce značky Olympus v tomto testu je čtyřmegapixelový C-4000 Zoom. Jeho koncepce a do značné míry i ovládání vychází z mnoha předchozích typů "kompaktních zoomů", které dopomohly Olympusu stát se jedničkou nejen na českém trhu. Ovládací prvky přístroje opět rozmístěny částečně na horní straně, částečně také na zadní. Velkým kruhovým voličem funkcí se nastavují pouze základní mody, zatímco detaily snímání lze vždy změnit až v menu. Důležitou konkurenční výhodou jsou programovatelné fotografické režimy, které umožňují uložit například nastavenou citlivost snímače, vyvážení bílé a další parametry až do čtyř různých slotů a ty pak vyvolávat podle aktuální potřeby. Testovací snímky sice prokázaly minimální přítomnost šumu, avšak ostrost detailů výstavní rozhodně není, zvláště porovnáme-li ji s konkurenty v této třídě. Minimálně zašuměné jsou také velmi obtížně zvládnutelné tmavé scény s významným podílem černých objektů. Také tam se šum drží na minimální úrovni. Celkový dojem scény lze navíc zkontrolovat také integrovaným histogramem. Olympus C-4000 Zoom je zcela univerzální fotoaparát, i když svou koncepcí ovládání je určen spíše zkušenějším uživatelům, kteří z jeho možností budou schopni vytěžit maximum. Výsledky testů kvality obrazu jsou důkazem, že pro něj není žádným problémem zvládnout i tmavší scény.

Cena vč. DPH: 17 490 Kč

Olympus C-720 UltraZoom

Druhým Olympusem v našem testu je zástupce řady UltraZoom, tedy přístrojů s extrémně velkým rozsahem ohniskové vzdálenosti. Tento fotoaparát je vybaven objektivem s 8násobným transfokátorem, což je hodnota dostatečná pro maximální přiblížení, které běžný fotograf zvládne udržet v ruce bez rozmazání. Ovládání pochází z rodiny Olympus a nezapře tedy některé významné styčné body. Nechybí v něm ani oblíbená funkce My Camera, která zastřešuje uživatelská nastavení jednotlivých parametrů expozice. Hledáček je stejně jako u dalších produktů elektronický, ani zde technologie ještě nedosáhla kvalit běžné optické cesty, a tak se uživatel musí spokojit s relativně pomalu překreslovaným obrazem. Fotografická kvalita snímků na testovacích motivech je nadprůměrná, šum je výrazně redukován, jen opět chybí ostrost detailů. Pochvalu si rozhodně zaslouží automatické nastavení bílé, které pracuje znamenitě. Spolu s C-4000 je právě C-720 UltraZoom jedním z posledních dvou mohykánů v tomto testu, kteří využívají paměťové karty typu SmartMedia, a ani hmotnost tohoto přístroje není zanedbatelná. V plné výbavě, tedy včetně akumulátorů a paměťové karty, váží celá sestava nepřehlédnutelných 426 g. C-720 UltraZoom je díky své velmi agresivní ceně zajímavým přístrojem pro ekonomicky smýšlející zákazníky. Není schopen jim nabídnout novinky, ale časem prověřenou a vysoce funkční koncepci.

Cena vč. DPH: 14 490 Kč

Canon Digital IXUS V3

První přístrojem v kategorii tzv. stylových fotoaparátů je IXUS V3 od Canonu. Svým pojetím i možnostmi přesně naplňuje představu o stylovém modelu. Je celokovový, lehký, vysoce kompaktní, má velmi dobře zvládnutý design a poskytuje nadprůměrné fotografie. Na testovacím snímku je jako vždy u fotoaparátů značky Canon patrné celkově jasnější, veselejší a živější barevné podání, a stejně tak hladina šumu je za běžného osvětlení nepatrná. Horší je to už ale v momentě fotografování tmavší scény, kdy sice autofokus díky integrované lampičce v pohodě zaostří, ale barevný processing zvládá situaci pouze za cenu navýšení barevného šumu na snímku. Ovládání přístroje je velmi logické a snadné, drobným problémem mohou být pouze miniaturní ikonky, které určují aktuální funkci. IXUS nemá dobře zvládnutou redukci červených očí, proti níž bojuje ostře svítícím bodem, namířeným na fotografovaný objekt hned nad objektivem. V praxi se ale tato metoda chová nepříliš účinně a nezbývá, než červené oči odstranit v některém z grafických editorů. Tradičně ne zcela zvládnuté je připojování k počítači, které vyžaduje ovladače dodávané na CD. V menu IXUSu V3 chybí řada pokročilých funkcí, z nichž nejcitelnější je absence scénických programů a pouze dvojnásobný optický zoom. I tak je to ale neuvěřitelně příjemný fotoaparát, se kterým pořídíte velmi hezké a živé snímky a který vás ani příliš nezatíží.

Cena vč. DPH: 16 990 Kč

HP PhotoSmart 812

Tento fotoaparát je také na rozhraní několika kategorií, ale my jsme se jej rozhodli zařadit mezi stylové. Jeho možnosti nastavení nejsou příliš rozsáhlé, avšak i tak poskytuje HP PhotoSmart 812 solidní fotografie. Za dobrých světelných podmínek dosahuje HP PhotoSmart silou svých 4 megapixelů ve spolupráci s vyspělou elektronikou skvělých výsledků beze stop šumu na fotografiích. Snímky jsou jasné, barevně neutrální, a dostatečně kontrastní. Tmavé scény jsou ale viditelně zašuměné, a navíc není výjimkou, má-li fotoaparát za takových okolností problémy s ostřením. V menu lze z hlavních voleb nastavovat především kvalitu snímků udávanou v hvězdičkové stupnici. Další parametry je možné volit opět v menu, pro funkce blesku a rychlé vyvolání makrozáběrů se používá dvojice tlačítek vedle průhledového hledáčku. Na tlačítkách jsou natištěné piktogramy příslušných funkcí, avšak na našem vzorku byly tyto obrázky již notně setřené a bylo jen těžko k poznání, co která z nich ovládá. Doufejme, že se tento problém na produkčních kusech vyskytovat nebude. Také k HP PhotoSmartu 812 lze získat kolébku pro snadné přehrání pořízených fotografií do počítače, jednoduchý tisk a další funkce, jež zároveň slouží k nabíjení tužkových akumulátorů uvnitř fotoaparátu. Po HP PhotoSmart 812 sáhnou především uživatelé zvyklí na jednoduché ovládání, kteří chtějí levnější, ale hezky vypadající přístroj.

Cena vč. DPH: 15 990 Kč


Blýskněte se s digitálem – digitální fotoaparáty do 20 000 Kč III.

Minolta Dimage X

Velmi zajímavě řešený fotoaparát, se kterým Minolta zaujala celou fotografickou veřejnost, nese označení Dimage X. Jeho hlavní devizou jsou především miniaturní rozměry ve spojení se skutečným optickým trojnásobným zoomem. Vnitřní konstrukce fotoaparátu dovolila ukrýt optické členy v přístroji vertikálně, přičemž světlo je do této struktury přiváděno hranolem hned za ochranným sklem objektivu. Vyjma spouště a tlačítka pro vypnutí a zapnutí fotoaparátu jsou všecny ovládací prvky soustředěny na zadní stranu přístroje. Ovládání je velmi jednoduché, neboť fotoaparát neumožňuje příliš mnoho voleb. Případné detaily či technické podrobnosti jednotlivých funkcí lze nalézt v přehledném menu, přímými tlačítky se aktivují prakticky jen funkce blesku. Na testovacích fotografiích je patrné horší podání barev, a stejně tak ani obraz není dostatečně čistý. Při tmavších scénách se nelze ubránit barevnému šumu, který ale nepřesahuje únosnou mez. Jak zajímavě Minolta Dimage X vypadá, tak bezmála stejně zle se drží v ruce. Mohutný grip, tolik oceňovaný u profesionálních či poloprofesionálních přístrojů, zde nenajdeme, místo něj na prsty svírající přístroj čeká jen plochý a chladný hliník. V každém případě je ale Dimage X neuvěřitelná hračka, která svým vzhledem nenechá nikoho na pochybách, že její majitel si dává na své image hodně záležet.

Cena vč. DPH: 15 490 Kč

Minolta Dimage Xi

Jedinou významnější kritiku sklidila Dimage X na úkor svého 2megapixelového snímače. Minolta tedy začala nabízet také téměř identickou, třímegapixelovou variantu, nazvanou Dimage Xi. Hlavním rozdílem je tedy CCD snímací prvek, který dokáže vyprodukovat fotografie s rozlišením až 2 048 x 1 536 bodů, úpravy doznal pochopitelně i obrazový procesor a lehce se změnil rovněž firmware. Nyní je možné u Dimage Xi nastavovat ručně také citlivost v rozsahu od ISO 50 do ISO 400. Podle testovacích fotografií se zlepšilo rovněž barevné podání a živost scény, jednoznačný přínos z většího rozlišení je patrný v prokreslení detailů. Na druhou stranu snímek s tmavou scénou opět prokázal, že Dimage Xi trpí stejným problémem s barevným šumem na celistvých plochách, jaký trápil i Dimage X. Už tak velmi rychlý start Dimage X se ještě zrychlil a Dimage Xi je připravena k fotografování již za 1,2 sekundy. Stále je také k napájení využíván lithium-iontový článek, ke kterému je standardně v balení fotoaparátu přidána rovněž nabíječka, pro ukládání fotografií slouží karty SD/MMC. V porovnáním s modelem Dimage X je typ Xi jednoznačně dál, i když je ale fakt, že rozdíly nejsou tak patrné. Cenový rozdíl 2 500 korun mezi oběma typy tak poměrně dobře koresponduje se sumou inovací, které daly vzniknout právě Dimage Xi, ale i tak by se naše volba přikláněla spíše k novějšímu typu Dimage Xi.

Cena vč. DPH: 17 990 Kč

Olympus m[mju:] 300 Digital

Když před více než deseti lety uváděl Olympus první produkty řady mju, nikoho v té době nenapadlo, že v roce 2003 bude na trhu první digitální fotoaparát Olympus mju Digital. Ve skutečnosti jde o dva velmi podobné modely označené jako mju: 300 Digital a mju: 400, které se kromě jiné barvy krytu objektivu liší především rozlišením CCD čipu. Testovaný mju: 300 Digital je třímegapixelový kompakt uzavřený v kovovém těle, které chrání citlivou optiku i elektroniku nejen proti nešetrnému zacházení, ale také proti běžným povětrnostním vlivům. Ovládání je co nejvíce podobné běžným kompaktům Olympus, neboť k aktivaci přístroje v automatickém režimu stačí pouze posunou krytku objektivu. Mimo plné automatiky má mju: 300 Digital k dispozici také dalších pět scénických režimů, mezi nimiž najdeme třeba autoportrét či noční scénu. V testu kvality jsou výsledky lehce nadprůměrné, velmi dobře si fotoaparát poradil s tmavším obrázkem, kterému nepřidal příliš mnoho šumu. Barevné podání je věrné, i když snad trochu více sytosti by neškodilo. Automatické nastavení bílé pracuje uspokojivě, ale jsou situace, kdy se vyplatí zvolit jeden ze čtyř přednastavených zdrojů světla ručně. A teď to nejlepší: Olympus mju: 300 Digital je opravdu překrásný a skvěle provedený fotoaparát, který v současnosti aspiruje na titul nejstylovější digitál.

Cena vč. DPH: 15 990 Kč

§§§§§


Pohled skrz – 11 skenerů pro průhledné předlohy I.

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0147

Testy skenerů pro snímání transparentních předloh vám na stránkách našeho časopisu přinášíme poměrně pravidelně. V tomto čísle jsme však naši pozornost zaměřili na skenery pro práci s diapozitivy a negativy. Tyto výrobky nejsou zejména mezi domácími uživateli příliš rozšířeny, ne každý fotoamatér totiž cítí okamžitou potřebu převádět své archivy na průhledných materiálech do digitální podoby. Častější výskyt speciálních filmových skenerů lze objevit u různých profesionálních fotolaboratoří nebo DTP pracovišť.

Jaké jsou současné filmové skenery?

Před vlastním zpracováním celého tématu jsme se podívali na mnoho internetových stránek, abychom zmapovali počet filmových skenerů, které lze u různých prodejců získat. Šířka nabídky nás celkem zaskočila stejně jako cena některých profesionálních zařízení, rozhodli jsme se proto otestovat produkty, na jejichž pořízení nemusí zákazník vynaložit více než 60 000 Kč včetně DPH. Do testu jsme získali produkty od všech významných výrobců s výjimkou Nikonu, jehož prodejce nesouhlasil s logistickým zabezpečením průběhu testu.

Jediným výrobkem nám do testu přispěly firmy Canon a Minolta, po trojici zařízení jsme obdrželi od společností MacSource (skenery Microtek), ExcelFoto (výrobky Reflecta) a Umax. Ve startovním poli se objevily produkty s nízkou cenou a nízkým optickým rozlišením, zástupci nižší střední a střední cenové kategorie a nechyběl ani poloprofesionální produkt za více než 50 000 Kč. Konstrukční řešení filmových skenerů je u mnoha zařízení podobné a trh lze rozdělit do několika skupin. Mezi nejlevnější produkty patří skenery určené pro snímání jednotlivých diapozitivů nebo filmových políček, dražší zařízení poskytují podporu filmovým pásům se 3-36 okénky. Od nižší střední třídy lze nalézt také skenery pro dávkové snímání 4 diapozitivů a 6 negativů v samostatných podavačích, které buď vůbec nebo jen volitelně mohou sejmout filmový pás. Skenery v testované kategorii jsou určeny pro práci s 35mm filmem a neporadí si s větším formátem. Velmi levné výrobky pracují většinou rychleji než dražší produkty, protože vyšší rozlišení získávají interpolací.

Rozdíly mezi deskovými a filmovými skenery

Výrobci deskových skenerů v posledních letech často opatřují své produkty prosvětlovacími nástavci pro práci s transparentními předlohami a zvyšují optické rozlišení tak, aby bylo možné snímat diapozitivy a negativy ze skla skeneru. CCD prvky deskových skenerů jen zřídka pracují ve vyšším rozlišení než 2 400 x 2 400 ppi, mohou zachytit celý obraz, ale nejsou zcela vhodné pro výřezy některých částí předlohy. Filmové skenery s vyšším rozlišením bez problémů zvládnou i přesný výřez části diapozitivu či negativu a přinášejí uživatelům pokročilejší nástroje k získání perfektního snímku. Patří sem zejména automatické, manuální a bodové ostření, při němž se výškově nastavuje CCD snímač a jeho vzdálenost od předlohy, vícenásobné skenování pro zisk přesnějšího obrazu, softwarové nebo hardwarové odstraňování prachu či škrábanců, funkce pro snížení viditelné zrnitosti filmového materiálu, nebo změny celého barevného podání či jednotlivých barev. Technologií, které pomohou i ze špatného snímku získat velmi dobrý obrázek, je celá řada. Nemusí přitom automaticky platit, že dražší skener jich má více než levný produkt, ale finančně méně dostupný stroj zpravidla poskytuje hardwarovou podporu uvedených funkcí, zatímco většina levných zařízení se musí spolehnout na pomoc oblíbeného TWAIN rozhraní SilverFast 5.5 nebo 6, nebo na funkce vylepšení obrazu v jiném dodávaném řídicím programu skeneru.

Jak jsme testovali

Jednotlivé skenery jsme postupně připojovali k počítači v konfiguraci Pentium 4 3,06 GHz s pamětí 512 MB a operačním systémem Windows XP Professional. Pro připojení jsme volili nejrychlejší komunikační prostředek, který mohl skener nabídnout. Dali jsme tedy přednost SCSI nebo FireWire rozhraní před USB 1.1. (pokud byl takový výběr k dispozici). Při testu jsme měřili dobu potřebnou pro zpracování náhledu všech snímků i jednotlivého snímku jak v případě diapozitivů, tak negativů. Některé skenery nemohou dávkově zpracovat předlohy, proto se u nich v tabulkách objevuje údaj "nepodporuje" V tabulkách jsou uvedeny také časy zpracování snímků v nízkém, středním a vysokém rozlišení. Zde je třeba zdůraznit, že různé modely pracují v různých nastaveních, a tak nízké rozlišení odpovídá hodnotám 600-900 ppi, střední kvalita kolísá mezi 1 200-1 800 ppi a vysoké rozlišení je ohraničeno hodnotami 2 700-4 000 ppi. Pro měření práce s barvami jsme použili transparentní terč Kodak IT8, předlohy byly skenovány v nastavení 1 800 x 1 800 ppi a výsledky jsme vyhodnocovali programem Candela Color Synergy. U skenerů, které jsou s kalibračním terčem dodávány, byla před testem provedena kalibrace, u ostatních bylo provedeno měření v základním nastavení.

Který skener je pro vás nejlepší?

Na tuto otázku tentokrát není snadné jednoznačně odpovědět. Zejména cenové rozdíly mezi jednotlivými produkty jsou značné, a proto jsme hledali tip na dobrý nákup v jednotlivých cenových kategoriích. U zařízení do 10 000 Kč bychom vzhledem k nižší ceně dali přednost Microteku Filmscan 35 před obdobným strojem Reflecty. V rozpětí 10 000-20 000 Kč se nám nejvíce líbil Umax PowerLook 270. Minolta zde sice nabízí lepší ovladač skeneru, ale její barevné podání ji odsunulo na druhé místo. V kategorii za 20 000-40 000 Kč si nás získal skener Reflecta RPS 3600 Professional s lepšími barvami a lépe řešeným podáváním filmového pásu. Pokud však potřebujete dávkové zpracování diapozitivů, je velmi dobrou volbou Canon CanoScan FS 4000 US, který nabízí hardwarovou podporu odstranění prachu a škrábanců, ale jeho práce ve vysokém rozlišení je pomalá. Jestliže netrpíte nedostatkem peněz, pak si dopřejte Microtek Artixscan 4000tf, u kterého je vysoká cena v podstatě jedinou závažnou nevýhodou.

Kalibrační minitest

Zvídavost nás vedla k provedení doplňkového nesoutěžního měření po provedení testu jsme s terčem Kodak IT8 nakalibrovali i skenery s rozhraním SilverFast, ke kterým není při prodeji tato pomůcka dodávána. Výsledky měření barevné přesnosti jsou uvedeny v samostatné tabulce a můžete je porovnat s původními údaji. Z obou tabulek je zřejmé, že pokud si terč Kodak IT8 opatříte, můžete výrazně zlepšit barevnou shodu snímku a předlohy a odpadne vám tak mnoho práce s další editací obrázků.

Canon Canoscan FS 4000 US

V abecedním pořadí prvním přístrojem v našem testu filmových skenerů pro průhledné předlohy představuje výrobek společnosti Canon s modelovým označením Canoscan FS 4000 US. Nepatří mezi levné skenery, s pořizovací cenou přesahující 33 000 Kč jej budou vyhledávat spíše uživatelé, kteří mohou využít vysokého pracovního rozlišení 4 000 ppi a 42bitové barevné hloubky. Zařízení je dodáváno s PCI SCSI kartou a SCSI i USB propojovacím kabelem. Programové vybavení je k dispozici v angličtině, francouzštině či španělštině, a kromě TWAIN rozhraní FilmGet pro obsluhu přístroje obsahuje také software Adobe PhotoShop 5.0 LE pro editaci snímků, ArcSoft PhotoBase a Canon PhotoRecord k jejich ukládání na pevný disk počítače a Adobe Acrobat Reader, s nímž si uživatel může přečíst elektronickou dokumentaci a soubory nápovědy. Při práci skener dokáže postupně sejmout 4 diapozitivy nebo 6 políček negativu, k dispozici je i filmový adaptér. Náhled všech snímků byl při testu vypracován velmi rychle, do rozlišení 2 000 ppi docházelo ke zpomalení na úroveň ostatních přístrojů a maximální nastavení si vyžádalo nejdelší dobu čekání. Canon Canoscan FS 4000 US dokáže s technologií FARE odstranit prach a škrábance z filmů, výsledky skenování proto mají vysokou kvalitu a vysokou známkou jsme mohli hodnotit také přesný převod negativních materiálů.

Cena vč. DPH: 33 390 Kč

Microtek Artixscan 4000tf

Produkt společnosti Microtek s označením Artixscan 4000tf můžeme bez váhání zařadit mezi poloprofesionální přístroje. Jeho relativně vysoká pořizovací cena zákazníkům mnoho radosti neudělá, ale rychlost práce i ve vysokém hardwarovém rozlišení 4 000 ppi a perfektní zachování detailů by nákup skeneru mohly ospravedlnit. Programové vybavení, které je součástí standardní výbavy, obsahuje TWAIN rozhraní Microtek ScanWizard, zásuvné moduly Digital ROC a Digital SHO, které podstatně zlepšují barevné podání starších snímků nebo záběrů s méně povedenou expozicí. K dispozici je i Microtek Scanner ICC profiler, s nímž lze využít připravené profily pro různé typy monitorů a RGB či CMYK výstupních zařízení, nebo si vytvořit profil individuální. Další CD obsahuje program Panda Antivirus Software (u všech skenerů Microtek) a s vlastním skenováním nesouvisí, ale přijde vhod každému, kdo svůj počítač dosud nechrání před virovou nákazou. Ke skeneru byl dodán i program SilverFast 6 Ai s kalibračním terčem Kodak IT8, s nímž lze významně ovlivnit barevnou shodu. Microtek Artixscan 4000tf byl kromě softwaru vybaven také PCI FireWire kartou k instalaci do počítače a USB i FireWire propojovacími kabely. Při práci skenuje snímky z dodávaných podavačů pro 4 diapozitivy nebo 6 negativů. Profesionální práci vyhoví automatické a manuální ostření s velmi rychlou odezvou přístroje.

Cena vč. DPH: 57 327 Kč

Microtek Filmscan 35

Další výrobek Microteku je jednoduchým, nenáročným a hlavně velmi levným zařízením, které pracuje v přirozeném optickém rozlišení 1 800 x 1 800 ppi a 36bitové barevné hloubce. Pomocí interpolace je možné efektivně využít i nastavení 3 600 x 3 600 ppi, další volby až k rozlišení 19 200 ppi kvalitu sejmutého materiálu dále neovlivní, při uložení však podstatně ukousnou z volného místa na pevném disku. Na první pohled skener zaujme svým průsvitným krytem, pod nímž může zvědavý uživatel při práci sledovat pohybující se hlavu s CCD snímačem. Komunikaci s počítačem tentokrát zajišťuje jen USB kabel. Bohatá programová výbava na dodávaných kompaktních discích nás příjemně překvapila, uživatel si totiž kromě TWAIN rozhraní CyberView 1.72 může nainstalovat také programy Presto! Photo Album, Presto! Image Folio a Page Manager, které slouží pro zjednodušení následné úpravy a třídění sejmutých obrázků. Prodejce skeneru nabízí každému zákazníkovi sériové číslo k programu SilverFast 6 AE, takže je možné bez problémů z internetových stránek výrobce tohoto softwaru stáhnout a nainstalovat výkonnější TWAIN rozhraní. Microtek Fimscan 35 dokáže rychle zpracovat náhled, a díky nižšímu rozlišení i finální sejmutí snímku. Manipulace s jednotlivými diapozitivy či jedním políčkem filmového pásu naopak uživatele celkem zdržuje. V zachování detailů se skener nevyrovná drahým přístrojům.

Cena vč. DPH: 7 320 Kč

Microtek Filmscan 3600

Trojici zařízení se značkou Microtek, jež tento měsíc dorazila do našeho testu, uzavírá Filmscan 3600. Tento model disponuje dostupným optickým rozlišením 3 600 x x 3 600 ppi a 36bitovou barevnou hloubkou. Technické řešení tohoto produktu je poměrně zajímavé a výrobci filmových skenerů i oblíbené, takže se v našem testu objevilo několikrát. Skener je připraven pro práci s jedním diapozitivem, který se zasouvá do štěrbiny v přední části, nebo zvládne snímat nepřerušený filmový pás s délkou 3-36 snímků, pro nějž je připraven horní vstup na pravé straně výrobku. Zasunutí filmového pásu je velmi snadné u rovných dílů se 6 políčky, ale u svitku se jedná o poněkud dobrodružnou záležitost, která vyžaduje více trpělivosti. Odměnou je dávkové skenování všech políček, které může podstatně ušetřit čas. Microtek Filmscan 3600 je na cestě k zákazníkovi vybaven USB a FireWire kabelem i PCI FireWire kartou, zvládne proto bez problémů obě připojení. Program SilverFast 6 je standardně k dispozici, kromě něj si může uživatel nainstalovat i další samostatné TWAIN rozhraní Cyberview v novější verzi 1.74 a program pro editaci snímků Adobe Photoshop Elements 1.1. Při testu tento skener prokázal velmi dobré schopnosti zachování detailů a zároveň výbornou práci s barvami. Drobné problémy měl s rychlostí snímání náhledu všech snímků u filmového pásu se 6 políčky.

Cena vč. DPH: 28 000 Kč

Minolta Dimage Scan Dual III

Jediným výrobkem nám do našeho testu přispěla společnost Minolta. Její zařízení Minolta Dimage Scan Dual III s optickým rozlišením 2 820 x 2 820 ppi a 48bitovou barevnou hloubkou jako jediné dokáže pracovat s připojením USB 2.0. Skener je určen pro snímání 4 diapozitivů nebo 6 negativů připravených ve vlastních podavačích, volitelně lze využít také adaptéru pro snímání celých filmů. Dodávané programové vybavení uživateli nabízí výběr mezi dvěma způsoby použití skeneru. V prvním případě je k dispozici průvodce, který rychle provede majitele skeneru procesem skenování k vypracování snímku, jenž je vhodný například pro vytištění na stránku A4. Profesionálnější TWAIN rozhraní je naopak připraveno pro profesionálnější zájemce, kteří chtějí více ovlivnit kvalitu zpracování volbami rozlišení, vyvážení barev či změnou automatického a manuálního ostření. Softwarové odstranění stop prachu a škrábanců společně s nástrojem PixelPolish pro oživení barev a vyrovnání jasu podstatně zlepšují kvalitu snímků. Jejich využití se projeví ve zmenšení barevného šumu, méně však ovlivní celkové barevné podání testovacího terče. Při testování byl výrobek velmi rychlý v režimech zpracování náhledu a v práci s diapozitivy, nižší maximální rozlišení příznivě ovlivnilo i dobu snímání negativů. Při nákupu zákazníka může překvapit v této kategorii příznivá cena 13 490 Kč.

Cena vč. DPH: 13 490 Kč

Reflecta Silver SCAN 3600

Druhý skener v našem testu, jehož cena se nachází pod hranicí 10 000 Kč, nese označení společnosti Reflecta. Zařízení určené pro snímání jednoho diapozitivu, nebo jednoho pole z negativního filmu, je vzhledově totožné s dříve popisovaným Filmscanem 35. Skener Reflecta Silver SCAN 3600 je však zpracován v jiných barevných odstínech a jeho technická specifikace (s výjimkou přirozeného optického rozlišení 1 800 x 1 800 ppi) přímo vypovídá také o maximálním interpolovaném nastavení 3 600 x 3 600 ppi, vše ve 36bitové barevné hloubce. Obsluha skenerů je v obou případech stejná jednotlivé diapozitivy se vkládají do připraveného okénka s přítlačným rámečkem, stejný prostor slouží i ke snímání okének filmového pásu. Toto řešení je poměrně jednoduché, ale vylučuje jakékoliv dávkové zpracování obrázků. K zařízení nám byla dodána česká stručná dokumentace, programy Adobe Photoshop 5.0 LE k editaci obrázků a SilverFast 5.5 SE k přímé obsluze skeneru. Zařízení spolupracuje s operačními systémy Windows i Mac OS a k počítačům, na nichž jsou tyto platformy nainstalovány, se připojuje dodávaným USB kabelem. Přesnost při snímání předloh byla na průměrné úrovni, ne zcela spokojeni jsme mohli být s průměrnou či maximální barevnou odchylkou, příznivá byla naopak rychlost snímání, v níž produkt překonal konkurenční Microtek Film-Scan 35.

Cena vč. DPH: 7 320 Kč


Pohled skrz – 11 skenerů pro průhledné předlohy II.

Reflecta Proscan 3600

Maximální optické rozlišení 3 600 x 3 600 ppi a 36bitová barevná hloubka ovlivňují nejen přesnější snímání, ale také vyšší cenu druhého produktu, který do našeho testu dorazil od společnosti Reflecta. Přední štěrbina Reflecty Proscan 3600 je připravena na vložení jednoho diapozitivu, boční horní vstup naopak čeká na zavedení filmového pásu se 3-36 políčky. Tato Reflecta může s osobním počítačem komunikovat prostřednictvím USB nebo FireWire rozhraní, ke skeneru jsou dodány potřebné kabely, ale pokud není v PC zabudována FireWire karta, je na její nákup třeba vynaložit další finanční prostředky. K dispozici zákazníkovi je TWAIN rozhraní Cyberview 35, stejně jako druhý obslužný program SilverFast6 Ai. Pro následnou editaci snímků je ve standardní výbavě připraven také Adobe Photoshop Elements ve verzi 1.1. Během testu prokázal skener poměrně vysokou přesnost a neměl výrazné problémy se snímáním negativních materiálů. Barevné podání u diapozitivu bylo v porovnání s konkurencí spíše nadprůměrné. Rychlost snímání byla totožná s modelem Microtek Filmscan 3600, který je ale konstrukčně shodný. Vyšší pracovní rozlišení je vhodné nejen ke zpracování celých předloh, ale své využití najde i u výřezů části snímků. Přestože Reflecta Proscan 3600 pracuje ve vysokém rozlišení, se svou cenou 24 990 včetně DPH zřejmě odradí od nákupu domácí uživatele.

Cena vč. DPH: 24 990 Kč

Reflecta RPS 3600 Professional

Název posledního skeneru společnosti Reflecta by měl ke koupi pobídnout profesionály, kteří hledají zařízení pro přesné a barevně věrné zpracování obrázků. Tento výrobek se svým zpracováním odlišuje od ostatních zařízení v testu, protože nad štěrbinou pro uložení jednoho diapozitivu nebo průchodu negativního filmu je umístěno průhledné okno, ve kterém lze zkontrolovat správné uložení a nastavení předlohy. Skener není určen pro dávkové zpracování více diapozitivů, ale práci s filmovými pásy zvládá mnohem lépe než dříve popsaný Proscan 3600 nebo Filmscan 3600. Vstup pro filmy je totiž v jedné rovině s prostorem snímání, a zařízení tak mnohem přesněji zvládne posun svitkových materiálů. S počítači PC a Macintosh komunikuje Reflecta RPS 3600 Professional prostřednictvím USB 1.1 rozhraní nebo pomocí SCSI 2 kabelu, přičemž ve standardní dodávce nechybí ani rozšiřující karta SCSI pro volnou PCI pozici na základní desce. V testu jsme zjistili, že skener se přesností vyrovná i přístrojům s rozlišením 4 000 ppi, jeho ovladač SilverFast 6 nabízí větší počet přednastavených rozlišení a napomáhá perfektnímu zvládnutí barevného zpracování. Pokud bychom tomuto skeneru mohli něco vytknout, pak je to delší doba zpracování náhledu a prodloužené časy práce s negativními materiály. Přestože cena tohoto modelu se vyšplhala k hranici 30 000 Kč, můžeme jej doporučit všem uživatelům.

Cena vč. DPH: 29 990 Kč

Umax PowerLook 180

Popis trojice výrobků společnosti Umax začneme u levného modelu PowerLook 180, který stejně jako Microtek Filmscan 3600 nebo Reflecta Proscan 3600 dokáže pracovat s jednotlivými diapozitivními snímky nebo pásem negativního materiálu. Rozdílné je však maximální optické rozlišení 1 800 x 1 800 ppi (s interpolací 3 600 x 3 600 ppi), které sice zrychlí práci s filmovými pásy negativu, ale překvapivě neovlivní rychlost činnosti skeneru při snímání diapozitivů. Umax PowerLook 170 je nabízen za cenu, která přesahuje 10 000 Kč včetně DPH, ale zařízení, jež nám bylo dodáno k testování, nás o výrazných kvalitách bohužel nepřesvědčilo. Se zachycením detailů jen na průměrné úrovni jsme se vzhledem k nízkému rozlišení smířili poměrně rychle, méně spokojeni jsme ale byli s velkými barevným odchylkami. Zcela problematické se nakonec ukázalo být snímání negativů, protože skener všechny snímky z rozličných prostředí a různých filmových pásů zpracoval jako velmi tmavé. Přestože manuální nastavení jasu, kontrastu a vyvážení barev bylo v dodávaném ovládacím programu SilverFast 6 možné, ovlivnilo celkový výsledek jen částečně. Uživatel skeneru musí velmi mnoho času strávit dalšími doplňkovými úpravami, například v dodávaném editačním programu Adobe Photoshop Elements 1.1. Cena výrobku v tomto případě neodpovídá kvalitám, které zákazník od filmového skeneru očekává.

Cena vč. DPH: 14 627 Kč

Umax PowerLook 270

Další testovaný přístroj je jen o málo dražší než Umax Powerlook 180, ale uživateli nabízí vyšší optické rozlišení (jmenovitě 2 700 x x 2 700 ppi) a podstatně věrnější zachování jednotlivých barev při snímání negativních i diapozitivních materiálů. Umax PowerLook 270 je na cestě k zákazníkovi vybaven SCSI kartou pro PCI pozici počítače, propojovacím SCSI kabelem, TWAIN rozhraním SilverFast 5.5 a programem Adobe Photoshop Elements 1.1, v němž lze sejmuté snímky dále upravovat. Při instalaci jsme byli překvapeni, že se skenerem není dodáván žádný INF soubor, podle kterého by operační systém při instalaci správně zařadil zařízení do svých registrů. Ve výpisu hardwarového profilu se tedy zařízení objeví jako nerozpoznaná část. Na funkci skeneru ale tento fakt nemá žádný vliv, jeho řízení s nadstavbovým programem SilverFast je zcela bezproblémové. Zařízení dokáže pracovat s podavači pro 4 diapozitivy nebo 6 negativů, uživatel může vybírat jednotlivé snímky, nebo se rozhodnout pro dávkové zpracování všech obrázků. Práce s filmovými svitky není podporována. Přesnost detailů je na velmi dobré úrovni, barevná shoda patří k nejlepším mezi testovanými zařízeními a pochválit jsme skener mohli i za rychlost jednotlivých pracovních režimů. Ve srovnání s předchozím produktem je Umax PowerLook 270 výrazně výhodnější volbou, protože zpracovaný snímek není třeba dále barevně upravovat.

Cena vč. DPH: 15 847 Kč

Umax PowerLook 270 Plus

Závěr testu je vyhrazen nejdražšímu produktu z trojice zařízení společnosti Umax. Popis technických parametrů a možností snímání by mohl být téměř shodný, přesto je model PowerLook 270 Plus podstatně dražší. Důvodem zvýšení ceny je podpora hardwarové funkce odstranění prachu a škrábánců pomocí technologií ICE. Při ní je snímek skenován pomocí infračerveného světla a prach nebo podobné nečistoty jsou snadno odhaleny. Při druhém průchodu skenovací hlavy je zachycen obraz předlohy a skener po porovnání obou získaných snímků automaticky vyloučí zjištěné nečistoty a na uvolněný prostor interpolací doplní nejbližší barevný odstín. Společně s víceprůchodovým snímáním může skener vyhladit obraz z poškozených filmů a výsledkem je kvalitní obrázek bez viditelných defektů. Nutno objektivně dodat, že zapnutí ICE prodlužuje dobu skenování na 2-3násobek původního času. Další změnou proti Powerlooku 270 je doplnění výbavy o kalibrační terč Kodak IT8. Uživatel si tedy snadno skener připraví pro přesné zachování barevných odstínů při práci s transparentními předlohami. Výsledek je rozhodně znát, protože při samostatném hodnocení barevného podání by Umax Powerlook 270 Plus porazil všechny ostatní současně testované produkty. Naopak v hodnocení rychlosti zpracování diapozitivů by však přemožitele určitě našel. Na zařízení Umax je poskytována dvouletá záruka.

Cena vč. DPH: 15 847 Kč

§§§§§


Mamutí výkon a stylové satelity – dvě nové soupravy C

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0148

I v letošním roce uvádí společnost Creative na trh nové sestavy reproduktorů, které mají ještě více podpořit její postavení v oblasti zvukových periferií. V prvním případě jde o špičkovou 5.1 sestavu s velmi vysokým výkonem, která v nabídce střídá předchozí model Cambridge Soundworks Megaworks 510D. Druhým testovaným zařízením pak byly stylové 2.1 reproduktory určené především milovníkům netradičního designu, kterým tolik nejde o prostorový zvuk či hlasitou reprodukci.

Cambridge SoundWorks MegaWorks 550 5.1

Doslova mamutí výkon na poli sestav určených pro PC mají reproduktory Cambridge SoundWorks MegaWorks 550 5.1. Ty jsou na první pohled díky černé barvě a konzervativnímu designu poměrně nenápadné, ale každý ze satelitů je schopný vygenerovat 70 wattů, což spolu se 150 watty subwooferu dává úctyhodných 500 wattů. A to je pro domácí použití opravdu pekelný výkon.

Co se týče připojení, je u MegaWorks 550 realizováno analogovým kabelem buď k 5.1 zvukové kartě, nebo k jinému zařízení jako je např. MP3 přehrávač či walkman. Po této stránce tedy MegaWorks 550 mezi špičku ve své třídě nepatří. Konkurence, jmenovitě Logitech se svým modelem Z-680, nabízí po dvou digitálních a analogových vstupech. V případě, že ale pouze sháníte reproduktory ke svému PC, nemusela by vám tato nevýhoda zase tolik vadit. Propojení s jednotlivými satelity je řešeno stereofonními kabely s obnaženými konci, což oceníte především v okamžiku, kdy budete chtít běžně dodávané kabely vyměnit za delší nebo kvalitnější. Oproti předešlému modelu MegaWorks 510D doznalo značných změn dálkové ovládání, které je sice se subwooferem stále spojeno kabelem, ale nabízí možnost regulovat celkovou hlasitost a vyvážení jednotlivých kanálů a obsahuje též konektor pro připojení sluchátek. Na zmiňovanou konkurenci, která nabízí panel s displejem a dálkové ovládání, je to ale přeci jen poněkud málo. Navíc sestavě chybí dekodéry prostorového zvuku, a tak jsou MegaWorks 550 ideální spíše pro připojení ke zvukovým kartám Sound Blaster Live! či Audigy. Kvalita zvuku je velmi dobrá a díky masivnímu subwooferu poskytuje sestava výborné výsledky především u hlubokých tónů. Osvědčí se tedy spíše při hraní akčních či sportovních her, než při poslechu vážné hudby. Jako doplněk domácího kina lze tuto sestavu použít v kombinaci s PC či modernějším stolním DVD přehrávačem s integrovanými dekodéry Dolby Digital a DTS.

Cambridge SoundWorks

MegaWorks 550 5.1

výkon, kvalita zvuku

certifikace THX

možnosti připojení

dálkové ovládání

Cena vč. DPH 11 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.creative.cz

Creative I-Trigue 2.1 3300

Druhá sada je zajímavá zejména po stránce designu, neboť se jedná o jeden z nemnoha pokusů o nevšedně laděné hudební bedýnky. Firma Creative takovýto experiment nečiní poprvé, v minulosti již uvedla jiné atypické sestavy jako např. model PlayWorks PS2000 Digital, ale i ty byly spíše výjimkou v šedém poli průměru.

Co se týče jednotlivých komponent, je sestava mnohem prostší a skládá se ze subwooferu, dvou satelitů a dálkového ovládání. Basový reproduktor, který jako by z oka vypadl subwooferům jiných modelových řad Creativu, je oproti vykrášleným satelitům poměrně obyčejný a při rozměrech 24,5 x 26,5 x 24,2 cm nabízí RMS výkon 25 W. Zmíněné satelity jsou poměrně malé (4,4 x 6,8 x 21,2 cm) a na první pohled vypadají na stříbrných nožkách velmi nestabilně. Vzhledem k větší hmotnosti (300 g) a důmyslné konstrukci však nemusíte mít strach, že by se vám satelity ze stolu zhroutily na zem. Oba dva se skládají ze tří malých reproduktorů a disponují shodným výkonem 9 wattů.

Obsluhu reproduktorů umožňuje stříbrné dálkové ovládání, jež je k subwooferu také připojeno kabelem. Jeho prostřednictvím lze regulovat celkovou hlasitost sestavy a výšek a hloubek, naopak chybí možnost vyvážení pravého a levého kanálu. Plusem je přítomnost konektoru sluchátek, díky němuž není nutné odpojovat reproduktory.

Audiosignál lze do sestavy Creative I-Trigue 2.1 3300 přivést pouze jediným způsobem, přes 3,5mm konektor. Ideálně tedy lze tyto reproduktory připojit kromě počítače i k MP3 přehrávači či k jinému přenosnému zařízení. Kabel sloužící k propojení reproduktorů se subwooferem je v obou satelitech ukotven napevno, což prakticky znemožňuje jeho výměnu za delší či kvalitnější.

Kvalita zvuku sestavy je poměrně dobrá, zvláště v této cenové hladině. Výrazně úspěšnější je při přehrávání zvuků basový reproduktor, výšky znějí poněkud zastřeně. To ale zřejmě pro potenciální zákazníky nebude tak velký problém, neboť v tomto segmentu není kvalita reprodukce hlavním kritériem při výběru. Celkový RMS výkon 43 W není nijak ohromující, ale pro pořádání domácích koncertů si můžete na trhu vybrat jiný produkt.

Creative I-Trigue 2.1 3300

design

poměr výkon/cena

jednoduché dálkové ovládání

Cena vč. DPH: 3 100 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.creative.cz

§§§§§


19 lidových palců – Miro P19F98

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0149

Stejně tak jako jsou hodinová a minutová ručička nedílnou součástí hodinek, je neodmyslitelným doprovodem každé počítačové sestavy i monitor. Tato skutečnost je více než jasná, ale přesto se stále naleznou uživatelé, kteří investují raději do co možná nejvyššího výpočetního výkonu či do kapacity pamětí a pevného disku, ale na kvalitní zobrazovací jednotku zapomínají. Častým paradoxem se stává i skutečnost, že jsme ochotni zaplatit ohromné peníze za výkonnou grafickou kartu, ale obraz sledujeme na monitoru s malou úhlopříčkou a žalostně vypouklou obrazovkou, kde i ta nejdokonalejší grafika vypadá jak rozmazané stíny po noční oslavě. Rozdíl mezi obrazem reprodukovaným solidním monitorem s plochou obrazovkou, kvalitní elektronikou a dostatečně velkou úhlopříčkou, a mezi obrazem unaveného monitoru s malou úhlopříčkou je skutečně propastný.

O tom, že je dnes možné získat na českém trhu monitor dobré kvality za přiměřenou cenu, jsme se přesvědčili, když jsme na testování obdrželi miro P19F98. Barva tohoto CRT monitoru je standardně bílá a tvary nesou vcelku klasické křivky. Obrazovka disponuje plochým čelním sklem a úhlopříčkou 19", jejíž aktivní diagonálu jsme změřili na rovných 450 mm, což je v přepočtu 17,71 palce.

V testu kvality obrazu jsme byli svědky slušných výsledků, které sice nedosahovaly hodnot profesionálních monitorů (např. produktů Eizo), ale pro uživatele ve střední třídě jsou přijatelné. Výsledný dojem může trochu kazit tvar obrazovky, který není ani přes existenci čelního plochého skla plně rovný, ale je za předním sklem lehce zakulacený. Nicméně, i přesto je geometrie obrazu vcelku ucházející a podání barev je dokonce velmi dobré, stejně jako moaré, které jsme téměř nepozorovali.

Rozteč bodů na stínítku je 0,25 mm, což je v kategorii 19palcových zařízení docela běžný standard. Nejvyšší pracovní rozlišení, které miro P19F98 zvládne, je mod 1 600 x 1 200 s obnovovací frekvencí 78 Hz. Pokud se spokojíte s režimem 1 280 x 1 024 pixelů, lze využít frekvenci až 91 Hz. V případě, že jste navyklí na klasické a nejpoužívanější grafické rozlišení XGA (1 024 x 768 bodů), dokáže je monitor vykreslovat rychlostí 120 Hz.

Obrazovkové menu se ovládá pomocí čtveřice tlačítek umístěných do pomyslného kříže. Systém ovládání je vcelku jednoduchý a grafika menu až zbytečně strohá možná by tvůrci grafickému ztvárnění mohli v budoucnu věnovat více pozornosti. OSD však nabízí všechny základní funkce potřebné k nastavení monitoru.

Souhrnem můžeme monitor miro P19F98 zařadit mezi lehce nadprůměrné přístroje výsledky ukazují, že kvalita obrazu s rezervou splňuje nároky většiny domácích či náročnějších kancelářských úkonů. Výhodou je vedle úhlopříčky i pořizovací cena, která potěší hlavně s ohledem na kvalitu zobrazení.

miroP19F98

kvalita obrazu

cena

OSD

Cena vč. DPH: 7 100 Kč

K testu zapůjčila firma: Agora Plus, www.agora.cz

§§§§§


Když CDRQ nestaí... – DVD vypalovačka Teac DV-W50E

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0150

V dnešní době se řada robustních aplikací dodává na dvou CD nosičích a některé hry dokáží bez problému zaplnit i kotouče čtyři. Je tedy vidět, že nadešel čas podívat se po novém médiu, které by nedostačující CD dokázalo nahradit. Dříve, než se objeví zařízení založené na technologii Blue-Ray, nastoupí éra DVD. Jediným problémem zatím zůstává problém s kompatibilitou dvou táborů výrobců, kteří nezávisle na sobě prosazují konkurenční formáty DVD-RW a DVD+RW.

Mezi přívržence "mínusového" standardu se dnes řadí i společnost Teac, jež uvedla na trh zapisovací mechaniku DVD-R/W s označením Teac DV-W50E. Abychom hned v začátku uvedli na pravou míru skutečnou identitu výrobku, je třeba říci, že tento Teac je vlastně OEM výrobkem typu Pioneer DVR A05. Teac zakoupil zařízení Pioneer a obohatil jej o nový přední panel, firmware a slušnou výbavu v podobě přiloženého softwaru na CD discích.

V krabici naleznete spolu s mechanikou i šroubky, propojovací audiokabel a 40žilový IDE kabel ATA33. Ze softwarové výbavy na vás čekají celkem čtyři zajímavá CD. První obsahuje nejnovější aktualizaci souborů určených přímo pro Teac DV-W50E, druhé skrývá software Nero Express Burning Rom verze 5, který je zjednodušenou podobou klasického Nera 5. Třetí disk je zaplněn přehrávačem DVD filmů WinDVD ve verzi 4 a na posledním překvapivě naleznete program Pinnacle Studio 8 SE, jenž umožňuje pracovat s digitálním videem, spravovat záznamy z digitální kamery a dělat z nich sestřihy do podoby videopořadů. Hotová díla dokáže Pinnacle Studio 8 SE vyexportovat nejen do AVI souboru či zpět na miniDV pásku, ale i na DVD disk ve standardním formátu DVD Video. Hotový videodisk lze pak přehrát nejen v každé (modernější) počítačové DVD-ROM mechanice, ale i na řadě stolních přehrávačů DVD, podporujících média DVD-R, popřípadě DVD-RW.

Vlastní mechanika DVD-R/W je vyrobena v klasickém bílém provedení s rozměry 148,0 x 42,3 x 197,7 mm. Jako u většiny mechanik, i zde naleznete na čelním panelu výsuvný vozík pro DVD/CD média, sluchátkový audiovýstup, kolečko pro ovládání hlasitosti, LDE kontrolku informující o aktuálním stavu mechaniky a tlačítko "Eject".

Teac dokáže zapisovat na DVD-R disk až 4x rychlostí, což představuje výkon cca 5,5 MB/s. Pokud vám přijde hodnota 4x nízká, je třeba si uvědomit, že se jedná o rychlost odvozenou od standardní rychlosti DVD, nikoliv CD. Výkon 1x DVD lze zjednodušeně přepočíst na výkon 9x CD (přesněji 9,2x), ovšem tento přepočet je pouze orientační a nemusí vždy naprosto přesně platit záleží i na použitých technologiích zápisu (např. CLV,CAV a podobně). Zápis na médium DVD-RW je možné realizovat dvourychlostně. Pokud dostanete chuť pálit běžné CD nosiče, musíte se spokojit s rychlostí 16x při tvorbě CD-R a 8x během zápisu na CD-RW disk.

DVD-ROM tituly jsou čteny výkonem 12x a CD-ROM disky 32x. Budete-li chtít kopírovat data z vypálených DVD-R nebo DVD-RW nosičů, budete moci využívat šestinásobného výkonu nominální přenosové rychlosti DVD.

Jako všechny dnešní mechaniky, i Teac DV-W50E má ve svém firmwaru zaimplementovaný ochranný systém, který zabraňuje chybě podtečení zásobníku vyrovnávací paměti. Technologii lze dokonce využít nejen při zápisu na CD, ale i na DVD disky.

V testu jsme vyzkoušeli praktickou rychlost zápisu na DVD-R médium tak, že jsme zadali úkol vypálit na DVD-R médium velké množství relativně malých souborů (35 513) ve složité adresářové struktuře s 2 768 složkami. I když jsme nedodrželi pravidla pro zachování kompatibility se standardem ISO, pro účely testu byla datová konstrukce o kapacitě 4 466 MB vyhovující. Vypalovačka dokázala zaplnit DVD-R médium dvounásobným výkonem za 28 minut a 33 sekund. Touto rychlostí lze zapisovat i na DVD-RW. Použijete-li vysokorychlostní média DVD-R, pracující s 4x rychlostí, čas zápisu se zkrátí na přibližně 15 min. Při maximálním výkonu tedy mechanika dokáže zapisovat průměrným tokem cca 2 628 KB/s. Uvážíme-li, že teoretická rychlost by měla dosahovat hodnoty 2 760 KB/s, je výsledek skutečně velmi dobrý.

Teac DV-W50E

4x rychlost zápisu DVD-R

software, cena

pomalý zápis CD-RW

Cena vč. DPH: 10 800 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap, www.elap.cz

§§§§§


Ostrý kanón – Canon MVX2i

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0151

Společnost Canon se vývojem a výrobou zařízení pro záznam obrazu zabývá již pěknou řádku let a její výrobky z této oblasti nabízejí uživateli tradičně kvalitní služby. Jedním z produktů, které toto tvrzení dokládají, je malá digitální kamera standardu miniDV.

Označení Canon MVX2i možná některým čtenářům připomene komerčně úspěšného předchůdce MVX1i. Potomek na sebe bere vzhled, který se od předchůdce liší jen mírnými kosmetickými detaily. Produkt dosahuje sympaticky malých rozměrů 60 x 119 x 118 mm, u nichž trochu překvapí hmotnost 535 g, i přesto se však kamera celkem šikovně drží v ruce a lze ji i snadno ovládat. K lepší manipulaci s MVX2i přispívá i délkově nastavitelné poutko určené k navléknutí na dlaň, která svírá tělo kamery. Díky praktickému přichycení poutka k částečně otočnému kloubu pak uživatel získává vyšší svobodu při jejím ovládání.

Nejzajímavější je na vlastní kameře technická výbava. Produkt disponuje solidní optickou soustavou, která umožňuje dobrou průchodnost světla, a k redukci třasu obrazu slouží optický stabilizátor. Jeho přínos je pro celé zařízení vskutku zásadní, jelikož nabízí služby na daleko vyšší úrovni, než dokáže poskytnout systém založený principu klasické elektronické korekce, který najdeme u většiny domácích kamer nižších tříd.

Objektiv dokáže pracovat s maximálním 10násobným optickým přiblížením, což je trochu škoda, neboť optická stabilizace by jistě dokázala eliminovat nežádoucí chvění i při vyšším přiblížení. Lze sice pomoci digitálním zoomem, nastavitelným až na hodnotu 200násbného zvětšení, ale kvalita při vyšším digitálním přiblížení notně trpí.

Oproti optickému zvětšení můžeme pochválit výbavu firmwaru, podporu záznamu jak na klasické miniDV kazetky s šířkou pásku 6,5 mm, tak na paměťové karty Multimedia Card (MMC) a Secure Digital (SD).

Vzhledem k předchozím zkušenostem s kamerami Canon nás příliš nepřekvapila doslova "nadupaná" škála funkcí. Služby jsou nejen rozmanité, ale i snadno dostupné a užitečné. Za všechny telegraficky zmiňme DV výstup i vstup, analogový výstup i vstup, široké možnosti manuálního nastavení kamery, včetně využití manuálního ostření pomocí otočného kroužku na objektivu. Dále je možné využít "profilů" AE, vhodných pro určitý druh natáčení.

Kamera umí pracovat v režimu digitálního fotoaparátu s rozlišovací schopností 1,3 MP. Fotografovat lze v rastru SXGA (1 280 x 960 bodů) či v běžném rozlišení VGA. Na SD či MMC médium lze ukládat nejen statické snímky, ale i pohyblivý videozáznam v malém rozlišení, který se hodí zejména pro šíření po internetu. Ve spojení s počítačem můžeme za pomoci USB kabelu proměnit kameru v čtečku SD a MMC karet. Canon nabízí ve spojitosti s programem DV Messenger i funkci USB kamerky. Musíme ocenit noční režim Super Night, který naučí kameru s pomocí vestavěné infradiody nahrávat obraz i v absolutní tmě.

MVX2i hodnotíme jako povedený výrobek, který ocení především aktivní přívrženci počítačové techniky a internetu. Těm nabídne kamera Canon za přijatelnou cenu mnoho potěšení.

Canon MVX2I

kvalita obrazu

rozlišení CCD

optický stabilizátor

nízký optický zoom

Cena vč. DPH: 57 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon, www.canon.cz

§§§§§


Opravdu cestovní disk – Fujitsu Siemens StorageBird USB2 40 GB

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0152

Problémy s rychlým a snadným přenášením dat z jednoho místa na druhé jistě zná každý. Mnohdy nedostačující kapacitu diskety s úspěchem nahrazuje existence USB flash disků nebo CD-RW mechanik, jenže v případě, že se potýkáte s problémem přesunout řádově nikoliv megabajty, ale gigabajty, je to složitější. Ani nové technologie v podobě DVD zapisovacích mechanik, ať už DVD-RW nebo DVD+RW, nemusí být zvláště v dnešní době bojů o zavedení standardu ideálním řešením.

Mezeru na počítačovém trhu si uvědomilo několik firem, které připravily vcelku elegantní řešení. Je jím nová generace externích disků, určená pro rychlé připojení k rozhraní USB 1.x nebo dokonce k rychlému standardu USB 2.0.

Mezi výrobce externích disků se řadí i společnost Fujitsu Siemens Computers, která představila počítačovému světu pevný externí disk s označením StorageBird. Jedná se o zařízení s povedeným designem se sympaticky malými rozměry i hmotností. Velikost sama o sobě napovídá, že uvnitř byste jen stěží mohli čekat klasický 3,5" pevný disk, ten by se dovnitř nevtěsnal. StorageBird je ve skutečnosti vybaven 2,5palcovým hard diskem s kapacitou 40 GB série Travelstar, jenž pochází z dílny IBM, kde byl navržen především pro využití v noteboocích. Rozměrově malý disk proto nabízí několik výhod, kterých byste se u klasického 3,5" hard disku patrně nedočkali. Jde hlavně o odolnost proti otřesům, tichý chod a malou spotřebu energie. Poslední zmíněnou vlastnost jistě ocení vlastníci notebooků v terénu, kde není přístupná elektrická síť.

Napájení vlastního zařízení StorageBird lze řešit dvěma způsoby. Prvním řešením je využít běžného napájení z konektoru USB, které dodává dostačující energii pro chod disku. Druhý způsob umožňuje připojit k externímu disku navíc i síťový adaptér, jimž je pak StorageBird napájen. Velkou výhodou je, že pokud není vaše USB rozhraní příliš zatíženo odběrem energie z dalších spotřebičů, je možné StorageBird provozovat naprosto bez adaptéru.

Připojení přenosného disku s počítačem se realizuje pomocí klasického USB kabelu, toto je další výhoda. Neboť v mnoha případech jej nemusíte na cestu vůbec brát, protože na cílovém počítači pouze dočasně odpojíte např. USB tiskárnu nebo skener, a takto uvolněný kabel použijete ke snadnému připojení StorageBirdu.

Při přenášení dat můžete klidně zapomenout i na disketu nebo CD s ovladači. Produkt podporuje tzv. Storage Class protokol, a tudíž je jeho podpora v dnešních operačních systémech Windows (2K/XP) plně zajištěna. Přiložené ovladače k Storagebirdu jsou nutné pouze pro verzi Windows 98 SE.

Velkou výhodou této krabičky je nativní podpora jak rozhraní 1.x, tak i 2.0. Zařízení se samo připojí nejvyšší možnou rychlostí, tudíž pokud vaše PC není obohaceno o technologii 2.0, bude disk komunikovat s počítačem s maximální průchodností sběrnice 12 Mb/s (1,5 MB/s). Disponuje-li počítač standardem USB 2, rychlost připojení vzroste v maximu na solidních 480 Mb/s (60 MB/s). V podstatě lze říci, že pokud zvolíte druhou variantu, bude přenos limitován pouze výkonem samotného disku. My jsme naměřili poměrně dobré výkony, které jsou pro současná externí zařízení s jistotou uspokojivé. Při měření zápisu jsme zaznamenali výkon 10,5 MB/s a při čtení z povrchu média 16,8 MB/s. Průměrná přístupová doba k disku celkem logicky nedosahuje hodnot výkonných 7 200otáčkových IDE disků, ale pro externí disk je velmi dobrá 20 ms, přičemž čas je udán včetně načtení obsahu hledaného sektoru.

Celkově hodnotíme zařízení StorageBird velmi dobře, jak po stránce vzhledové, tak funkční i výkonové. Za jedinou podstatnější slabinu celého produktu považujeme pouze pořizovací cenu, která je sice vcelku logická, avšak při přepočtu na megabajt datového prostoru nepříliš příjemná.

StorageBird USB 2.0 40 GB

podpora USB 1.x i 2.0

práce bez externího napájení

cena za MB

Cena vč. DPH: 7 590 Kč

K testu zapůjčila firma: Fujitsu Siemens Computers, www.fujitsu-siemens.cz01

§§§§§


Klávesové trio Umax – nová řada multimediálních klávesnic

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0153

Recenze klávesnic u nás nejsou zas tak častým jevem, jak je tomu například u grafických karet, tiskáren či LCD panelů. Objeví-li se ale na trhu něco zajímavého, rádi o tom přinášíme informace. Společnost Umax představila na začátku tohoto roku trojici nových klávesnic určených hlavně pro kancelářské využití. Nabízejí především zajímavý design a větší či menší množství programovatelných funkčních kláves.

Umax My Office Keyboard for XP

Nejpodobnější běžným klávesnicím je svou koncepcí Umax My Office Keyboard for XP. Krom zcela klasicky rozestavených standardních kláves, nabízí ještě čtrnáct funkčních tlačítek pro ovládání různých aplikací a 7 + 2 multimediální klávesy. Na levé straně nejdeme shluk tlačítek a modrou čtyřsměrnou kolébku, kterou využijete především při práci s textovým editorem, ale i jinými programy. Software dodávaný ke klávesnici je podporován všemi dnes používanými verzemi Windows a umožňuje pouze přeprogramování dvanácti funkčních kláves, což rozhodně není příliš.

Umax Slim Media Keyboard

Nejméně výrazným modelem co do počtu funkčních tlačítek je klávesnice Umax Slim Media Keyboard. I když její pomocí nelze ovládat všemožné funkce počítače a jednotlivých aplikací, uživatelé na ní ocení menší robustnost, decentní design a především USB hub. Ten umožňuje připojit ke klávesnici dvě USB zařízení s nízkou spotřebou elektrické energie, jako jsou například čtečky paměťových karet.

Samotná klávesnice rozmístěním a tvarem kláves připomíná spíše notebook, nežli příslušenství klasického PC. Navíc ale nabízí 18 funkčních kláves, s nimiž je možné ovládat internetový prohlížeč nebo programy pro přehrávání zvuků a videa. Těmto klávesám by se dala vytknout zejména nemožnost jejich přeprogramování a použitý materiál, jímž je měkká guma připomínající starší digitální hry. Software dodávaný ke klávesnici je opět velice jednoduchý a v podstatě umožňuje pouze funkce ovladatelné klávesnicí aktivovat i kliknutím myši. Bohužel popisky jednotlivých funkcí jsou špatně čitelné, což se s vyšším rozlišením ještě zhoršuje.

Umax Turbo Office Keyboard for XP

Nejbizarnější tvary ze všech tří klávesnic má na první pohled právě Umax Turbo Office Keyboard for XP. Vaši pozornost upoutají především dvě masivní kolečka na obou krajích klávesnice a zajímavé, leč neprakticky řešené rozmístění kurzorových šipek. Ty jsou totiž příliš blízko u sebe a tak je nelze ovládat tak, jak jste zvyklí z běžných klávesnic.

Kromě běžných prvků klávesnice nabízí již zmiňovaná kolečka k rolování obrazovky a k úpravě hlasitosti a na tři desítky funkčních kláves určených pro spouštění programů a ovládání jejich funkcí. Nechybějí ani multimediální klávesy k práci s přehrávači zvuků a videa. Software dodávaný k tomuto modelu je identický s ovladači modelu My Office Keyboard for XP a umožňuje tedy pouze přeprogramování dvanácti funkčních kláves a změnu barvy a fontu OSD.

Umax Office Keyboard WK9000

funkční a multimediální klávesy

jednoduchý software

Cena vč. DPH: 1 190 Kč

Umax Turbo Office Keyboard PS2 WK9100

funkční a multimediální klávesy

jednoduchý software rozestavení kurzorových kláves

Cena vč. DPH: 1 490 Kč

Umax Media Keyboard WK711

design

funkční klávesy Cena vč. DPH: 1 890 Kč

K testu zapůjčila firma: Umax Czech, ww.umax.cz

§§§§§


Kapesní skener fotografií – HP PhotoSmart 1200

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0154

HP PhotoSmart 1200 je nový skener pro snímání fotografií v maximálním rozměru 10 x 15 cm, jehož provedení není podobné ničemu, co se zatím na trhu objevilo. Na rozdíl od ostatních zařízení je vybaven zásuvkou pro CF karty a sejmuté snímky na toto paměťové médium ukládá. Pro barevné obrázky používá kompresi JPEG, a v případě černobílých textových předloh využívá formát TIFF. Zařízení může být prostřednictvím USB 2.0 rozhraní připojeno k počítači a potom skener zasílá snímky do aplikace HP Photo & Imaging, která je společně s programy pro tisk obrázků nebo vytvoření vzpomínkového CD s fotografiemi dodávána na kompaktním disku. Z USB kabelu čerpá skener napájení, na cesty je třeba do jeho útrob naskládat 4 AA baterie. CF karta pro ukládání snímků ani baterie bohužel nejsou součástí dodávky, ale výrobek tak může být nabízen za příznivější cenu.

Vypínač je umístěn pod krytem snímací plochy, takže je skener dostatečně chráněn před nežádoucím spuštěním. Malý displej na levé straně víka společně s dvojicí tlačítek slouží k nastavení režimu skenování. Po stisku spodního prvku se na displeji objeví jedna, dvě nebo tři hvězdičky, které označují nízkou, střední a vysokou kvalitu snímání. Další stisk tlačítka připraví skener pro černobílé skenování. Druhý ovládací prvek na pravé straně displeje slouží k aktivaci režimu DPOF, ve kterém je zhotovovaný snímek označen pro přímý tisk. Máte-li k dispozici nějakou tiskárnu se zásuvkou pro CF karty, můžete si pak obrázek nebo text přímo vytisknout i bez zapnutí počítače.

Vlastní snímání začíná po stisku tlačítka v přední hraně skeneru a podle nastavení požadovaného rozlišení trvá 29 sekund až 2 minuty a 40 sekund. Výsledné snímky mají v nejnižším nastavení velikost 150-350 Kb podle barevnosti předlohy, ve střední režimu zaberou 350-550 Kb a v nejvyšším rozlišení jejich velikost při testu dosáhla 1,5 MB. Skener je sice primárně určen pro obrázky 10 x 15 cm, ale po odstranění víka můžete postupně naskenovat i části větších předloh. Doplňkový software ArcSoft Panorama Maker vám pak pomůže jednotlivé obrázky sestavit do jednoho celku. U formátu 10 x 30 cm nebo 20 x 15 cm je jeho činnost dobrá, větší předlohy ale zvládá hůře a navazující body spíše odhaduje. Formáty A4 nebo větší se proto snadněji sestavují v libovolném grafickém editoru s podporou práce s vrstvami.

Skener PhotoSmart 1200 je zajímavým doplňkem, který překvapí uživatele příznivou pořizovací cenou, snadnou obsluhou i zajímavým programovým vybavením. Jeho vnější rozměry 267 x 177 x 30 mm a hmotnost 0,64 kg jej předurčují ke snadnému přenášení, systém ukládání snímků usnadňuje jejich následnou archivaci a jejich kvalita je přitom vhodná i pro tisk na formát A3 při obrazovém rozlišení 300 dpi.

HP PhotoSmart 1200

kvalita snímků

podpora formátu DPOF

rychlost práce v max. nastavení

Cena vč. DPH: 3 190 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Nejmenší multifunkční stroj – Hewlett Packard PSC 1210

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0155

Multifunkční zařízení HP PSC 1210 bylo na trh uvedeno na začátku letošního března. Výrobek, který v sobě spojuje funkce skeneru, barevné inkoustové tiskárny a kopírky, je určen všem domácím uživatelům. Jeho pořizovací cena 5 790 Kč nebude výraznou překážkou v nákupu a nás proto zajímalo, jak bude zákazník s výrobkem spokojen.

HP PSC 1210 je malý a kompaktní produkt s rozměry 430 x 260 x x 170 mm a hmotností 4,2 kg, a podle výrobce se jedná o nejmenší multifunkční zařízení s vestavěným deskovým skenerem na světě. Tisková náplň HP 56 s černým inkoustem je doplněna tříbarevným zásobníkem HP 57 a při tisku na speciální fotopapíry umožňuje práci v maximálním rozlišení až 4 800 x 1 200 dpi. Vestavěný deskový skener s optickým rozlišením 1 200 x 1 200 dpi a pracovní plochou 210 x 297 mm slouží nejen ke kopírování předloh na tiskárně nebo jejich přenosu do počítače, ale dokáže také číst kalibrační stránku, vyhodnotit nátisk a podle výsledku pak zařízení upraví správné nastavení tiskových hlav pro přesný soutisk jednotlivých barev. Výklopná přihrádka spodního podavače pojme 50 listů A4, přičemž vystupující listy jsou vysouvány nad uložená nepotištěná média. Ovládací prvky na horní levé straně zařízení slouží k rychlému spuštění kopírování s možností zadání 9 kopií jednoho originálu a umožňují zvolit barevný nebo černobílý režim kopie, její velikost i druh použitého tiskového média. Programové vybavení je připraveno pro systémy Windows od verze 98 a kromě ovladačů tiskárny a TWAIN rozhraní skeneru obsahuje také řídicí utilitu HP Director, s níž je možné z pracovní plochy OS přímo ovládat všechny funkce výrobku. S využitím HP Directoru lze zadat i vyšší počet zpracovaných kopií, jmenovitě 50 výtisků s obrazem jednoho originálu. V dodávce nechybí HP Memories Disc Creator. Nové tiskové ovladače nabízejí zjednodušené nastavení ve třech stupních kvality a rychlosti zpracování jednotlivých úloh, uživatel v nich může nastavit na jaký materiál bude tisknout, ale je mu upřen výběr mezi černobílým a barevným zpracováním dokumentu. Zařízení tedy zcela samostatně rozhoduje o tom, kterou část výtisku zpracuje s použitím inkoustů CMY, a kde postačí jen černý text. Monochromatické kopírování textu je možné, ale u celostránkových grafických předloh využívá HP PSC 1210 všech barev. Při tisku na běžný papír postačí ke kvalitnímu zhotovení střední nastavení, vyšší pracovní rozlišení čas tisku zpomalí, ale výsledek výrazně nezlepší. Nejvyšší volbu lze doporučit jen pro speciální papíry nebo fotopapíry.

Tisk textu v náhledovém režimu zabere 10 sekund, rychlost opakování ve stejném nastavení nepřekročila 6 stran za minutu a drobná grafika s rozličnými fonty trvala 51 sekund. Celostránkovou grafiku ve stejné kvalitě tiskárna dokázala zpracovat za 1 minutu 45 sekund, ve vysokém rozlišení za 2 minuty a 42 sekund. Doba tisku fotografie A4 na speciální fotopapír o 5 sekund přesáhla hranici 5 minut.

HP PSC 1210 je zajímavé multifunkční zařízení, které se kvalitou tisku vyrovná dražším inkoustovým tiskárnám HP, a dokáže výtisky zpracovat ve stejném nebo rychlejším čase. Mezi jeho výhody patří malé rozměry, snadná obsluha a příznivá cena, k nevýhodám jsme jednoznačně zařadili dříve zmíněnou absenci nastavení černobílého tisku.

HP PSC 1210

malé rozměry

nepodporuje černobílý tisk

Cena vč. DPH: 5 790 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Česká krev – Notebook Premio 5010XN

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0156

Vedle mnoha známých světových značek mají na místním trhu podíl také domácí assembleři notebooků. V České republice je tato skupina zastoupena například Umaxem, Leem či Bravem, ale zcela nově se zde objevuje také značka zastřešená ostravskými AT Computers notebooky Premio. My jsme otestovali nejsilnější produkt z jejich nabídky.

Notebook Premio 5010XN je běžný modulárně koncipovaný přenosný počítač, takže uživatel má možnost do značné míry ovlivnit skladbu jednotlivých komponent. V testovaném stroji tepalo Pentium 4 na 1,9 GHz a spolu s 256 MB paměti tvořilo výkonné jádro systému. K ukládání dat a instalaci programů byl použit 30GB pevný disk s 4 200 ot./min., v sestavě nechyběla ani kombinovaná DVD/CD-RW mechanika.

Ze součástí, které nejsou vždy v základní výbavě, musíme vzpomenout také integrovanou kartu WiFi pro připojení k bezdrátové síti, konektory standardu IEEE1394 (Firewire) a dnes již prakticky nezbytné síťové a modemové rozhraní. Na místě operačního systému uživatel nalezne Windows XP ve verzi Professional. Zákazníky jistě potěší také drobnosti, kterými je výrobce zahrne a mezi nimiž nechybí například nylonová taška na notebook, či praktická fleeceová bunda. Celý notebook přijde na necelých 55 tisíc korun včetně DPH, což je za přenosný počítač se 14" displejem velmi sympatické.

Bohužel při nákupu tohoto stroje musí uživatel počítat s některými ne zcela dořešenými detaily, které právě oddělují významné nadnárodní výrobce počítačů a v porovnání s nimi menší firmy lokálního významu. V tomto směru nejde ani tak o záruku, tu má beztak Premio v délce 24 měsíců, ale spíše o detaily ovlivňující používání a práci. Nezjistili jsme například, proč designér notebookového šasi umístil ostře modrou blikající signálku aktivity WiFi připojení těsně nad displej, takže z práce v noci se při této formě osvětlení stává psychicky náročná řehole. Dále máme výhrady také ke klávesnici, které chybí jakkoliv oddělené šipkové klávesy, což objektivně zhoršuje používání, zatímco klávesnice u většiny ostatních notebooků tento prvek obsahují. Překvapil nás také proces System Recovery, při kterém by se měl notebook uvést do softwarově zcela čistého stavu. Realita v podání Premia je však taková, že jde o běžnou instalaci Windows XP a dokonce ovladače jednotlivých komponent se musí doinstalovávat ručně. Zklamaly nás už na první pohled zvláštně umístěná tlačítka pro rychlé spouštění několika oblíbených aplikací designér jim vyhradil místo na přední hraně počítače. Bohužel ale nepomyslel na to, že notebook v úsporném režimu se s jejich pomocí může při přenášení snadno probudit. Také výsledky výkonnostních testů ukazují, že použitá čipová sada VIA P4N je hluboko za možnostmi čipsetu Intel 845, který je používán konkurencí, a tak je teoretický výkon 1,9 GHz Pentia 4 degradován až na úroveň bezmála 1,5GHz čipu.

Není naším úkolem hodnotit samotný fenomén Premio, pouze jsme přesvědčeni o tom, že Premio 5010XN je notebook, který má k dokonalosti ještě velmi, velmi daleko.

Premio 5010XN

cena

horší konstrukce

umístění kontrolky WiFi

Cena vč. DPH: 54 000 Kč

K testu poskytla firma: AT Computers, www.premio.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Pavel Tůma

c03p0168

Škola hrou Přírodověda 1

Již druhým přírůstkem do řady M z kolekce titulů LANGMaster Škola hrou je Přírodověda 1. Jak tento titul, tak právě celá řada M jsou určeny žákům (9-12 let) a učitelům základních škol a nižších stupňů víceletých gymnázií. Žáci se dozvědí mnoho nových informací a učitelé mohou z tohoto produktu třeba čerpat látku pro své hodiny nebo pouštět dětem některé ze zvukových či videonahrávek.

Na čtyřech CD-ROMech naleznete základní průřez přírodními vědami, které se na druhém stupni základní školy vyučují. Přírodověda je samozřejmě stěžejní náplní výuky, ale v některých momentech se prolíná i s fyzikou nebo chemií. Kapitoly jsou rozčleněny na Vzduch, Vodu, Zemi, horniny a nerosty, Faunu a flóru a Člověk je kapitolou samostatnou a poslední. V části o vodě je látka zaměřena nejen na ryby a jiné živočichy, kteří v ní žijí, ale také na roztoky, emulze nebo jednotlivá skupenství vody. Ve druhé kapitole je popsáno složení vzduchu, vysvětleny změny počasí, jak vznikají mraky a proč prší, nebo např. proč je možné, že ptáci nebo netopýři mohou létat. Poslední část je zaměřena na člověka a je v ní pěkně znázorněn jeho vývoj od kojence přes batole, školní věk, pubertu až po dospělost a stáří. Velká pozornost je věnována ekologii a ochraně životního prostředí. Alespoň jednu lekci zaměřenou na tento obor najdeme v každé kapitole. Zjistíte tak, proč je důležité šetřit surovinami a zdroji nebo jak moc je na Zemi znečištěn vzduch a voda.

Grafické a uživatelské rozhraní je shodné s dřívějšími produkty firmy LANGMaster. Procházení stránkami je jednoduché a můžete přeskakovat z jedné na druhou, a to dokonce i v různých kapitolách. Musíte akorát počítat s tím, že po vás občas bude program chtít vyměnit CD. Již tradičně jsou důležitá multimediální data, velmi názorně demonstrující řadu jevů v přírodním prostředí.

Můžete se těšit na animace, videosekvence a hromadu barevných fotek. Při práci mohou žáci vkládat vlastní poznámky, definovat záložky nebo nahlížet do galerie druhů.

Ve škole mě přírodní vědy vždy zajímaly, ale pokud by tehdy učitelé využívali takovéto učební pomůcky, jistě bych byl okouzlen daleko víc. Já už se sice kvůli tomu na základní školu vracet nebudu, ale co takhle zpříjemnit učení vašim dětem...???

Škola hrou Přírodověda 1

výborný doplněk výuky

jednoduché ovládání

množství multimediálních dat

Producent: LANGMaster Internatinal, s. r. o.

Žánr: výukový program

Jazyk: český OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster, International, s. r. o., Branická 107 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

12 x OKO podruhé

Snad každý, kdo zná nakladatelství Albatros, se někdy setkal s jeho edicí OKO. Jsou to takové ty malé knížky, velké jako Rozum do kapsy a zaměřené vždy na jeden obor lidské činnosti nebo na jeden přírodní druh. Tato edice měla ve své době (a knižní podobě) velký úspěch, a proto se Albatros rozhodl vydat je i na CD-ROMu. Po první, ne moc povedené, verzi přichází OKO podruhé a jak si vede, se dočtete v následujících řádcích.

Jak už vyplývá z názvu, můžete se těšit na následujících dvanáct elektronicky zpracovaných knih. Ryby našich vod, Mořská fauna a flóra, Rostliny známé i neznámé, Indiánskou stezkou, Heraldika, Vlajky a znaky celého světa, Dějiny městské dopravy, Letadla československých pilotů, Jak se lidé dorozumívali, Cesty ke hvězdám, Malý průvodce olympijskými sporty a učebnice kouzelníka Abraka dabra.

Někdo si možná řekne, že by tyto knihy svým obsahem nemusely zrovna odpovídat pokroku doby, ale mohl jsem se na vlastní oči přesvědčit, že opak je pravdou. V olympijských sportech nechybí některé nové disciplíny, které byly zařazeny teprve na posledních dvou (zimních i letních) hrách. Dalším důkazem inovace může být třeba obrázek nových vozů pražského metra, které jezdí od roku 2001. Obsah jednotlivých knih je patrný z jejich názvů, a tak se raději podívejme spíše na uživatelské rozhraní produktu.

Po spuštění si můžete jedním kliknutím otevřít jakoukoli knihu z nabízených dvanácti, přičemž následná změna je stejně jednoduchá, jelikož všechny knihy neustále vidíte v podobě malých náhledů v pravém horním rohu. Prohlížet si je můžete buď po jednotlivých stránkách, nebo kliknout na odkazy v obsahu a přečíst si jen tu kapitolu, o kterou máte zájem. Pokud hledáte některé specifické téma, není nic snazšího než použít připravené fulltextové vyhledávání. A když se vám bude nalezený text líbit, můžete si ho zkopírovat do svého editoru. Podobné je to s obrázky (v obou případech standardní zkratka CTRL+C). Pro ty, kdo pracují ve vyšších rozlišeních než je použitých 800 x 600, jistě přijde vhod lupa, která dokáže malá písmenka přiblížit. Pro pobavení a vyzkoušení znalostí slouží připravený tříkolový kvíz ze všech výše zmíněných okruhů.

K obsahu opravdu není co dodat, a když přidáte jednoduché ovládání a funkce, které zvyšují uživatelský komfort, vyjde vám z této rovnice CD-ROM, jenž by rozhodně ve vaší sbírce neměl chybět.

12x OKO podruhé

kvíz 12 knih

na 1 CD-ROMu

malé rozlišení

Producent: nakladatelství Albatros

Žánr: elektronické knihy

Jazyk: český OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP

Cena: 595 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10, www.ben.cz

Česká encyklopedie vín

Víno již hodně dlouhou dobu patří k neodmyslitelným doplňkům dobrých jídel a romantických večerů při svíčkách. A proč také ne? Vždyť tento výrobek z hroznů dokáže např. zvýraznit chuť masa či dobrého sýra nebo uvolňovat napětí nebo zábrany a..., ale nezabíhejme do detailů. Zůstaňme u faktu, že se u nás víno začíná těšit skoro stejné oblibě jako tekutý chléb národa českého, a to i přes jeho poněkud vyšší cenu.

Obsah encyklopedie tvoří databáze vín, pocházejících z produkce významných vinařů z Čech a Moravy, a vín cizokrajných, která do se České republiky dostanou díky některému z jedenácti zmíněných dovozců. Mezi firmami samozřejmě nechybí známá jména jako je společnost Vinium, Valtické sklepy nebo Víno Mikulov, ale vydavatel nezapomněl ani na menší, a mezi laiky nepříliš známé, producenty tohoto lahodného moku.

Po spuštění databáze se otevře celkový seznam vín, a jelikož je opravdu rozsáhlý, mohlo by hledání určité lahve zabrat více času, než je zdrávo. Proto existuje způsob, jak se dopátrat přesně té značky, která vás zajímá, a to podle vámi stanovených kritérií. Tato možnost je zde nazvána výběr, a je opravdu z čeho vybírat. Vyhledávat totiž můžete nejen podle názvu vína a jeho výrobce (či dovozce), ale i podle odrůdy, roku sklizně nebo dokonce podle číselného kódu EAN (ten je uveden na etiketě pod čárovým kódem). Pokud si tak domů přinesete láhev a chtěli byste o jejím obsahu zjistit něco víc, nemělo by to zabrat více než pár sekund. A co že se to můžete dozvědět? Prakticky všechno, co potřebujete. Z jaké (nebo jakých) odrůdy je víno vyrobeno, jakou má charakteristiku (barva, vzhled, vůně, chuť), k jakému jídlu se hodí a při kolika stupních by mělo být podáváno.

Mimo to si můžete poznamenat kontakt na výrobce, přečíst si něco o historii firmy a hlavně se dozvíte, ve kterých obchodech se dá takové víno koupit. Pro úplnost je ke každému popisu připojena fotka láhve a viněty. Pokud jste opravdovým znalcem vín a pod domem máte v poličkách úhledně vyrovnány zaprášené láhve, můžete si díky připravenému souboru pořídit jednoduše vlastní vinotéku. A teď to nejdůležitější. Komu je tato encyklopedie určena?

Určitě ne tomu, kdo si dá víno jednou za týden, a navíc nehledí na značku a rozlišuje jen mezi bílým a červeným. Na své si naopak přijdou ti, pro něž je víno a vinařství koníčkem a dokáží bez zaváhání odpovědět na otázku, jaký charakter má odrůda Chardonnay či Sauvignon.

Česká encyklopedie vín

množství vín v databázi

možnost aktualizace přes WWW

jen pro vyhraněnou skupinu lidí

Producent: Straight Eforts, s. r. o.

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP

Cena: 449 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10, www.ben.cz

Q-Surf Angličtina pro (před)školáky

Před nedávnem jsme přinesli recenzi na Q-Steps 1, tedy angličtinu pro ty úplně nejmenší děti, které ještě ani neumějí číst, a přesto už je rodiče chtějí učit cizí jazyky. Pro ty, kdo již úspěšně zvládli první krůčky a cítí se být něčím víc než začátečníky, je připraveno pokračování pro děti předškolního věku nebo maximálně mladšího školního věku, nazvané Q-Surf 1.

Tentokrát už výrobce počítal s tím, že uživatel bude umět číst, a tak kromě obrázků přicházejí na řadu hlavně anglická slovíčka, která jsou základem, bez nějž se žádný žáček neobejde. Jsou procvičována opravdu hodně a většina vnořených her je s nimi nějak spojena. Gramatika je odsunuta kamsi stranou, ale vůbec to není na škodu, protože její výuka by tak malého uživatele těžko na celý den připoutala k monitoru. A navíc, později ve škole si jí každý užije, až mu to nebude milé. Záběr vyučované látky je dost široký a zahrnuje slovíčka např. z okruhů: zvířata, oblečení, barvy, sport či různé předměty, se kterými člověk přijde v každodenním životě do styku. Za zmínku jistě stojí grafické zpracování, s nímž programy této kategorie stojí a padají. V tomto případě opravdu stojí, protože všechny obrazovky hýří barvami a jsou plné interaktivních předmětů a postav, které s dětmi budou promlouvat a zadávat jim úkoly. Abyste si udělali obrázek, jak že to vlastně celý program ve skutečnosti vypadá, tak vám ho trošku nastíním. Výuka je členěna do šesti tematicky rozdělených ostrovů a mezi nimi se přejíždí na surfovém prkně. Dostanete se tak na Párty ostrov, Pirátský, Andělský nebo Poblázněný ostrov. Na každém z nich je možné se formou her naučit nová slovíčka a následně je opakovat tak dlouho, dokud se vám nedostanou pod kůži. Ke dvěma CD-ROMům jsou navíc přiloženy dvě učebnice, ve kterých je látka dále procvičována, i když ne tak zábavnou formou. Musím podotknout, že metoda neustálého opakování přináší velmi rychle své ovoce.

Jedná se o jednoduchý a zábavný program, který je sice primárně kompletně namluven v angličtině, ale pokud si děti nebudou vědět rady se zadáním některého z úkolů, mohou si přivolat pomoc ve formě české nápovědy. Mohou tak u počítače sedět samy a soustředit se jen na učení, zatímco vy si budete užívat zaslouženého klidu.

Q-Surf Angličtina pro (před)školáky

grafické zpracování

množství animací

mnohočetné opakování

přiložená "papírová" učebnice

Producent: Euromedia Group

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: anglický a český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 699 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5 100 00 Praha 10, www.ben.czP

§§§§§


Pořádný doping pro váš Internet Explorer [II] - Další dávka šikovných doplňků pro internetový prohlížeč I.

Pavel Tůma

c03p0169

V únorovém čísle jste mohli najít spousty programů a jiných vylepšení pro MS Internet Explorer. V hlubinách webu však lze nalézt další utility, které vám brouzdání po virtuálních světech více či méně ulehčí. Dnes se zaměříme hlavně na plug-iny v českém jazyce, ale nedalo mi to, abych nezmínil i některé cizojazyčné "zlepšováky", jež by mohly být někomu z vás užitečné.

Lišty a spol.

Přístup k službám snadno a rychle

V českých internetových luzích a hájích se někteří poskytovatelé internetu a vyhledávací či zábavné servery rozhodli, že zjednodušování není nikdy dost, a tak po chvilce proklikávání se stránkami s koncovkou .cz jistě na některý z doplňků pro váš prohlížeč narazíte. Většinou se jedná o lišty (anglicky tzv. "Bars" nebo "ToolBars") s různými schopnostmi. Každá umí něco jiného a každému samozřejmě něco jiného vyhovuje. Kromě vyhledávání v kyberprostoru umí jedna posílat SMS, druhá najít telefonní číslo, třetí zobrazovat aktuální informace z domova i ze světa, čtvrtá překládat do i z několika cizích jazyků, atd. Výběr té (nebo těch) nejvhodnější nemusí být zrovna nejlehčí, a tak by vám orientaci mezi nimi mohly ulehčit následující řádky. Podstatným požadavkem pro všechny zmiňované programy je jakékoli připojení k internetu, ale jelikož se jedná o článek věnující se Exploreru, asi to každý očekával. Jednotlivá tlačítka, ať už jsou jakákoli, totiž vždy obsahují odkazy na místa v síti a poskytují tak přímo služby, ke kterým byste se dostali až po několika načtených stránkách. Když nad tím tak přemýšlím, jde nejen o popis jednotlivých produktů, ale i samotných webů, s nimiž jsou lišty propojeny.

IOL Bar

Rychlejší telefonní seznam

Začněme třeba lištou, kterou pro časté návštěvníky svých stránek a pro všechny, kdo hledají telefonní čísla nejen ve Zlatých stránkách, ale i na internetu, připravila společnost Český Telecom. Instalace probíhá přímo ze sítě bez nutnosti cokoliv stahovat a připojení s rychlostí 56 KB/s trvá přibližně 30 sekund. Po skončení instalace je nutné aktivovat lištu v menu Zobrazit/Panely nástrojů nebo občas stačí jen otevřít nové okno Exploreru. A o jaké nové možnosti vás tento prográmek obohatí? Základem je vyhledávání telefonních čísel v databázi Telecomu. Pokud znáte příjmení a alespoň kousek adresy, máte vyhráno a dopracujete se ke zdárnému cíli. Škoda jen, že možnost vyhledávání opačným směrem, tedy podle telefonního čísla, zakomponována není. Třeba by někomu přišla vhod. Vedle virtuálního telefonního seznamu lze přímo z lišty posílat krátké textové zprávy, tzv. SMS. Bohužel ani majitel nejrozsáhlejší telefonní sítě v ČR není imunní vůči rozhodnutím managementu jednoho z mobilních operátorů, a proto se se svými přáteli v síti T-Mobile budete muset dorozumívat jiným způsobem. Když vám nebude vadit bezplatná registrace, obdržíte přístup k některým pokročilým funkcím, z nichž za zmínku jistě stojí adresář kontaktů nebo historie SMS. Cokoli, co prostřednictvím IOL Bar napíšete a odešlete, se uloží na serveru a vy se později můžete kochat výplody vaší fantazie. Posledním důležitým tlačítkem jsou Mapy. Abyste se nikde neztratili, skrývá se pod ním přímé propojení s mapami na www.quick.cz, který také patří do portfolia Telecomu. Ti, kdo používají služby tohoto portálu, jistě vědí o čem je řeč a vy ostatní vězte, že pokud hledáte ulici nebo snad konkrétní objekt v některém z větších měst v ČR, pak je najdete právě zde. Abych nezapomněl: s instalací je spojen jeden malý zádrhel ve spojení s MiniAtlasem. Jaký to je, se dozvíte dále, ale není to nic, čeho byste se měli bát.

Seznam lištička 2.0

Seznam se už dlouhou dobu drží na čele pelotonu v souboji se servery poskytujícími podobně komplexní služby a vypadá to, že tam ještě nějakou chvíli zůstane. Zvláště teď, kdy začal využívat vyhledávacích schopností Googlu. Přibližně od září roku 2000 si ze Seznamu můžete stáhnout vítaného pomocníka, který dokáže zastat spoustu práce. A co že to umí? Tak v první řadě to, co jde Seznamu nejlépe hledat. A nejenom v Googlu, ale i na AltaVistě, HotBotu či na AllTheWebu. Požadovaný výraz umí najít také v televizním seznamu nebo na mapě Prahy. Když už jsme u těch map, Seznam lištička disponuje tlačítkem, které vás přenese na stránku mapy.cz, kde se kromě hlavního města můžete zorientovat např. v Brně, Ostravě nebo Plzni. Pokud máte na seznamu e-mailovou schránku, jistě vás potěší fakt, že se k ní dostanete na jedno kliknutí (tedy skoro, zadávání jména a hesla bohužel neodpadá). Pod dalším, tentokrát rozbalovacím tlačítkem se skrývají další užitečné odkazy pro ty, kteří chtějí vědět třeba jaké bude počasí, jak si stojí koruna mezi ostatními měnami na trhu nebo co bude večer v televizi. Zábavu zde zastupují vtipy a horoskopy.

Pro hračičky je připravena možnost nastavení pozadí Exploreru. Pokud se vám nebude líbit ani jedno z pěti připravených, máte dvě následující možnosti. Buď si stáhnout dodatečná pozadí ze seznamu, nebo za tlačítka a lišty vložit jakýkoli obrázek. Při hledání vyhovujících, vzorů však musíte dávat pozor, aby vám ve změti barev nezmizela tlačítka, jejichž nápisy zůstávají neměnné, tj. černé, a při některých barevných kombinacích se stávají neviditelná.

Na konec musím zmínit i ten fakt, že některé funkce této lišty jsou integrovány i do jednoho tlačítka, které se v podobě červeného S po instalaci objeví v systémové liště. Pokud tedy nechcete, aby vám lišta ubírala prostor pro zobrazování obsahu internetu, můžete ji směle vypnout a používat ji tímto způsobem.

Tiscali Navigátor

Ani Tiscali nechce stát v pozadí, a proto i jeho uživatelé si přijdou na své. Jelikož Tiscali poskytuje nejen připojení k internetu, ale i nesčetně dalších funkcí, nesmí tyto chybět ani na jeho navigátoru. Ten se skládá z několika rozbalovacích menu a hned si řekneme, jaká to jsou. Na prvním místě, jako u všech podobně zaměřených serverů, nesmí chybět vyhledávání. To je u T-Navigátoru rozděleno na hledání pouze na českém internetu, v celé síti, na stránkách uživatelů Tiscali nebo ve zpravodajství ČTK. Pro ty, kdo často navštěvují cizojazyčné stránky, nechybí slovník, který zvládá oboustranné překlady v šesti jazycích. Zastoupeny tedy nejsou pouze angličtina a němčina, ale své místo si našly i francouzština, italština, španělština a dokonce i ruština. Opravdovým zlepšovákem, kterým jiní nedisponují, je možnost označit jakékoli slovo, jemuž nerozumíte, poklepat na pravé tlačítko a v kontextovém menu zvolit Přeložit z... Tady se sice dočkáte pouze dvou nejrozšířenějších jazyků (Aj a Nj), ale stejně má většina stránek svou anglickou mutaci, takže co...? Když teď zmíním tlačítko Mapy, mnoho z vás si asi řekne, že potřetí už tohle číst nemusí. Pravda mapy jsou pořád stejné, ať jsou na jakémkoli portálu. Tiscali je však o krůček dál, a tak kromě Prahy máte možnost vyhledávat ve světě, v autoatlase ČR, pro turisty a jejich kolegy na kolech jsou připraveny popisy pěšícha cyklostezek a hlavně kilometrovník, který přehledně zobrazí cestu a vzdálenost z bodu A do bodu B. Ti, kteří za svými známými nechodí, ale raději jim posílají SMS, jistě uvítají tuto možnost, přestože ani odsud už do sítě T-Mobile nenapíšete ani jeden znak. Kromě SMS do sítí tuzemských operátorů můžete dát vědět i známým do zahraničí nebo poslat zprávu na pager. V menu Sekce se skrývají položky, které je možné najít na serveru Tiscali, seřazené podle jednotlivých oborů lidské činnosti od AutoMoto přes Cestování nebo Hudbu až po sekci pro Ženy. Na konci Navigátora nejdete tlačítko Pošta. Jak již název napovídá, toto tlačítko vás přesměruje do vaší mailové schránky u Tiscali. Na rozdíl od Seznamu, tady ono vyřčené "na jedno kliknutí" opravdu platí. V nastavení je totiž možné zadat uživatelské jméno a heslo. E-maily si pak přečtete bez nutnosti psát tyto údaje znovu a znovu.

MiniATLAS 2.1

I server Atlas je už je na českém internetovém trhu dostatečně zaveden a povědomí o něm má většina "surfařů" uloženo hluboko v šedé kůře mozkové. Hned na začátek, abych dodržel slovo, musím zmínit jeden malý zádrhel. Pokud budete chtít provozovat MiniAtlas společně s IOL Bar, s největší pravděpodobností se vám to nepodaří. Pokud jako první nainstalujete IOL a pak MiniAtlas, najdete v menu Zobrazit/Panely nástrojů sice obě položky, pod oběma se však bude skrývat MiniAtlas. Pokud to zkusíte obráceně, IOL nenajdete vůbec. To je daň za to, že obě instalace probíhají shodně, bez nutnosti stahování, přímo ze síťového rozhraní.

Pro využití všech pokročilých možností MiniAtlasu (např. historie SMS nebo skiny) je nutné se zaregistrovat, ale jelikož je to zdarma a dodnes žádný spam nedorazil, nevidím v tomto kroku žádný větší problém. Při pohledu na lištu nemůžete přehlédnout obligátní vyhledávání, které je jako u všech předchozích plug-inů hlavním lákadlem. Přesunete-li svůj zrak doprava, narazíte na odkaz na poštu, či na SMS. U této položky existuje stejně zajímavá možnost jako u IOL Bar, tj. historie, která ukládá odchozí zprávy a umožňuje je editovat, mazat, seskupovat, atp. Stejné operace lze provádět s položkami v adresáři, se kterým je posílání textovek svázáno.

Když vaše oči přeskočí ještě o kousek dál doprava, spatříte dvě tlačítka Praktické a Zábava. Po tím prvním se skrývají položky jako mapy, počasí, slovníky, jobs, on-line obchody nebo spolužáci. Z jejich názvů je myslím dostatečně jasné, kam vás odkáží a není nutné, abych je popisoval. Snad jen pro ty, kdo neznají adresu www.spoluzaci.cz, bych přidal malou odbočku. Pokud byste chtěli znova vidět některého ze svých spolužáků ze základní nebo střední školy, zkuste ho kontaktovat. Jestli někdo založil vaši třídu, pak máte velikou šanci najít na této stránce alespoň e-mail na hledanou osobu. V sekci zábava si můžete přečíst pár bulvárních článků, "pokecat" na Pokecu, zhlédnout televizní program, atd.

Poslední třetinu lišty zabírají aktuální informace z domova i ze světa. V pravidelných intervalech se tam zobrazují titulky zpráv, a když vás některá z nich zaujme, není nic jednoduššího, než na odkaz kliknout a celý článek si přečíst. Mezi zprávičkami se čas od času objeví televizní program čtyř českých televizních stanic pro nejbližších pár hodin.

Mojelogo SMS Toolbar 3.2

Zatímco výše uvedené lišty nebyly specializované na konkrétní úkol, má tento doplněk pro Explorer pouze a jenom jediný cíl posílat SMS a tomu je vše podřízeno. Disponuje pouze dvěma okénky pro zápis čísla (respektive jména) adresáta a pro vlastní tělo zprávy. Tyto dva "editky" doplňují pouze dvě tlačítka Odeslat a Adresář. Ten je plně editovatelný a je ho možno exportovat a importovat (soubor txt s textem ve formátu: jméno; číslo). Při psaní SMS je vidět počet napsaných znaků a do kolika zpráv bude text rozdělen. Při překročení délky 153 znaků (jedna SMS) text zčervená a lišta vás tak upozorní, že bude výsledný text roztržen na více částí. Na pozdější odeslání to však žádný vliv nemá. Jde o funkci čistě informační. Všechny zprávy se zapisují do přehledu zpráv (soubor *.log) s datem a časem odeslání. Později je možné je smazat, zaslat nezměněné znovu nebo je editovat. Všechny zprávy lze smazat kombinací kláves CTRL+Del, když je současně kurzor na textu SMSky.

Tato lišta je ojedinělá také v tom, že nemusíte načítat žádnou stránku. Můžete tak brouzdat světem internetu a posílání zpráv vaši činnost nebude narušovat. Stačí být on-line, a můžete SMSkovat jak se vám zlíbí. Při odesílání textovek navíc nemusíte čekat, až se odešlou. Řadí se totiž do fronty a odcházejí postupně. Dokud bylo možné posílat SMS do sítě T-Mobile, nezatěžovala uživatele dvouminutová pauza. Teď už to bohužel možné není a psát můžete jen do Oskara nebo Eurotelu. Tedy aspoň zatím. Pracovníci serveru Mojelogo.cz prý usilovně pracují na nové SMS bráně, takže se nechte překvapit a sledujte dění na adrese sms.sluzba.cz.

Pamela Uzdroje

Chcete být u zdroje informací? Pak vám v tom Pamela (shoda jmen s jistou herečkou z Pobřežní hlídky je čistě náhodná) pomůže. Obsahuje přehledný souhrn všech oblastí internetového portálu Uzdroje.cz. Pokud rčení "být u zdroje" znamená vědět všechno a včas, pak při využíváním služeb této lišty (tedy tohoto portálu) se vám to může splnit. Pod rozbalovacími menu se totiž skrývá opravdu velké množství aktuálních zpráv, užitečných rad a informací nebo odkazů na zábavu, že vám bude trvat hodně dlouho, než se tím vším prokoušete. Obsah jednotlivých menu se navíc sám aktualizuje, takže o překvapení není nikdy nouze.

Ale vezměme to popořádku. I Pamela umí vyhledávat, a to kromě internetu také v jeho vybraných oblastech jako např. v aukcích, bazarech, zaměstnáních nebo diskusích. Pod složkou zprávy najdete abecedně seřazené obory lidského podnikání. K nim jsou v roletovém menu přiřazeny aktuální informace, které do daného oboru patří. Pokud se tedy zajímáte například pouze o počítače, můžete si být jisti, že pod touto položkou se skrývají jen novinky z této oblasti. Jak jsem již řekl, nové informace stále přicházejí a vytlačují zastaralé, takže budete pořád "in". Zprávy jsou schraňovány z různých informačních serverů jako jsou např. iDnes, České noviny či Hospodářské noviny a další a další. O některých jistě uslyšíte poprvé. S ostatními tlačítky je to stejné. Pod nákupy jsou skryty některé české internetové obchody rozdělené podle sortimentu, v sekci zábava najdete položky, které vám pomohou zbavit se stresu, prohlédnout si vtipné obrázky nebo si "zachatovat" v některé z připravených místností. Menu cestování s vámi vybere správnou cestovní kancelář, půjčí dobré auto, poradí restauraci, kde dobře vaří, nebo jenom najde vyhovující kemp. Tlačítko SMS hovoří samo za sebe a ani tady už bohužel T-Mobile není integrován. Tip dne přináší žhavé tipy, nápady a rady, a občas se vyplatí ho sledovat.

Kdyby se vám náhodou obsahy jednotlivých menu zdály neúplné, není problém je ručně doplnit o své oblíbené stránky, nebo naopak některé ze začleněných odstranit. Uživatelský komfort tu má velkou váhu. Pokud se vám nelíbila klasická šeď Exploreru, tak ani tady není problém použít některé z připravených pozadí.


Pořádný doping pro váš Internet Explorer [II] - Další dávka šikovných doplňků pro internetový prohlížeč II.

NetCross ToolBar 4.0

Tato lišta nese tlačítka s odkazy na služby portálu Netcross.cz. Tam najdete spoustu zajímavých věcí, a pokud jste ho ještě nenavštívili, pak mohu jen doporučit. Z odkazů, jež stojí za zmínku, jsou to hlavně Wallpapery (neboli pozadí na pracovní plochu) rozdělené do kategorií, pohlednice, které můžete zaslat svým známým, nebo plné hry (žádné novinky nečekejte). Z dalších služeb jmenujme třeba loga na Nokie, české jazykolamy nebo katalog softwaru. Hodně zábavy na jedné adrese, nic jiného se snad říci nedá.

Říci, která z uvedených lišt je lepší a která horší, jednoduše není možné. Každý server a každý portál nabízí úplně jiné služby a jak jsem již jednou zmínil, jednomu vyhovuje to a druhému ono. Bez některé se člověk obejde, druhou už nikdy nebude chtít odinstalovat. O odstranění lišt jsem se vlastně ještě nezmínil. Všech je možné se úplně zbavit. Pokud hledaný soubor nenajdete na jeho standardním místě, tj. v nabídce Nástroje/Přidat nebo odebrat program, nezoufejte a zkuste to v nabídce Start. Na jednom z těchto míst na něj jistě narazíte. Těm, kteří se budou rozhodovat déle, přijde vhod možnost danou lištu pouze skrýt a v případě potřeby znovu zobrazit (v obou případech Zobrazit/Nástrojové lišty).

"ToolBary" jsem sice vyčerpal (komu chybí lišta od Googlu, nechť hledá v čísle 2/2003), ale při jejich hledání jsem narazil na některé programy, které v prvním dílu nebyly zmíněny, a o které bych se s vámi chtěl podělit. Převážně se jedná o malá dílka, jež ale velkou měrou mohou přispět k větší uživatelské přívětivosti vašeho prohlížeče.

ConStop 1.0.0.

Konec připojení snadno a rychle

ConStop (Connection Stopper) slouží k ukončení internetového připojení přímo z rozhraní Exploreru. Pokud instalace proběhne úspěšně a v Nástrojových lištách máte zaškrtnutu volbu Standardní tlačítka, je vytvořeno nové tlačítko s ikonou "X". Pokud na něj kliknete, budete odpojeni a kamarádi se vám zase budou moci dovolat. Mohli byste si říci, že odpojení standardním způsobem moc času nezabere, ale představte si, že se vám někdo snaží nabourat do počítače a firewall na vás bliká ostošest, nebo váš modem zčistajasna začne vytáčet podivné číslo. Pak je každá vteřina drahá...

CloseIEx 2.6.05

Řekněme dost, pop-up oknům!

Je to sice malý program, ale svými schopnostmi svou velikost úspěšně dohání. Jeho instalace totiž vytvoří hned dvě tlačítka, která jsou velice nekompromisní k oknům, jež na nás občas vyskakují. Člověk si tak pěkně surfuje na napůl ilegálních stránkách a něco hledá, když vtom na něj začnou vyskakovat okna, jejichž obsah je téměř vždy reklamního charakteru, a snaží se ho přesvědčit, že právě slečny na této stránce jsou ty nejhezčí ze všech, nebo že hledaný software najdeme právě na tomto serveru. Ano, jedná se o známá pop-up okna, která dokáží vmžiku zaplnit programovou lištu ve Windows a značně znepříjemnit práci, o zpomalení nemluvě. A právě v tom okamžiku nastupuje CloseIEx. Instalace přidá do standardní tlačítkové lišty v Exploreru dvě tlačítka. Jedno z nich dokáže zavřít všechna otevřená okna prohlížeče (bez odpojení od internetu) a to druhé, podle mého názoru užitečnější, zavře všechna okna kromě toho aktivního, na které právě koukáte. Jistě se vám stalo, že poté, co jste zavřeli jedno okno, dvě nová vyskočila. I tohle CloseIEx eliminuje a vám zůstane otevřené opravdu jen jedno okno nebo nic.

Girafa 2.08.64

A nakonec něco opravdu užitečného. Kolikrát už jste něco hledali některým z vyhledávačů? A kolikrát se vám stalo, že než jste se dostali k tomu, co jste hledali, museli jste se proklikat několika nepoužitelnými nebo nefungujícími odkazy? Přiznám se, že něco takového se mi stává každý den a jistě nejsem sám. Ušetřit čas nám přichází program Girafa. Její dlouhý krk má z výšky dobrý přehled a poradí, jaký odkaz je opravdu užitečný. Tedy obrazně řečeno a poradí alespoň částečně.

Girafa dokáže vyhledávat v celkem devatenácti světových vyhledávačích, což by samo o sobě nebylo zas tak závratné (i když číslo 19 vypadá celkem dobře). Namátkou jsou to: Google, Yahoo, MSN, AltaVista, Excite, Hotbot a další. Ona ale dokáže nalezené stránky, na kterých se hledaný výraz vyskytuje, ukázat formou miniaturního zobrazení (tzv. thumbnailu). Můžete tak vidět náhledy webových stránek bez nutnosti otvírat je či dokonce stahovat. Při vyšších rozlišeních jsou to sice náhledy opravdu malé, ale jakýsi základní přehled poskytují, zvlášť je-li stránka nefunkční. Vybrané náhledy si navíc můžete uložit a získat tak obrazovou galerii oblíbených položek. V Internet Exploreru máte možnost uložit si jednu domovskou stránku. S Girafou toto číslo rozšíříte na pět. Tuto pětici lze kdykoliv změnit a nahradit. Poslední funkcí je roletové menu, nazvané Indexy. Předpřipraveno je deset kategorií jako je Ekonomika, Počítače, Děti či Noviny. Pod nimi se skrývají náhledy na vybrané stránky, které se k těmto sekcím vztahují. Ty lze samozřejmě také přidávat či mazat, takže časem si vytvoříte pěknou sbírku náhledů, jež vám podstatnou měrou usnadní orientaci v džungli internetu.

Možná vás už napadlo, že tohle všechno musí surfování zpomalovat. A máte pravdu. Jistý úbytek rychlosti tu je, ale není tak výrazný, aby vám Girafa začala vadit. Funkčnost zpomalení vyrovnává. Nejvíc toto negativum pocítí majitelé dial-up připojení. Ostatní si změny nejspíš ani nevšimnou.

IOL Bar

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: user.onebar.cz

Seznam lištička 2.0

integruje odkazy na standardní služby serveru Seznam.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: software.seznam.cz/listicka (seznam.exe, 976 KB)

Tiscali Navigátor

kromě jiného umožňuje opravdu přímý přístup do e-mailové schránky a ojedinělý kilometrovník.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer 5.0 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: moje.tiscali.cz/tbar_start.phtml (tnavigator.exe, 416 KB)

MiniATLAS

vás obohatí např. o skiny pro váš prohlížeče nebo pravidelný přísun aktuálních zpráv.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5.0 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: http://mini.atlas.cz (1 003,5 KB)

Mojelogo SMS Toolbar

vám umožní posílat SMS bez zbytečných obtíží.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5.0 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: www.mojelogo.cz/toolbar.asp (ml_setup.exe, 607 KB)

Pamela Uzdroje

přináší zaručeně čerstvé informace až na váš monitor.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT4/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: www.lista.uzdroje.cz (uzdroje.exe, 1 040 KB)

NetCross ToolBar

sice nevyhledává, ale vy díky ní najdete hodně zábavy.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 5 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: listicka.netcross.cz (netcross.exe, 446 KB)

ConStop

vás spolehlivě odpojí od internetu.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: lpsystem.hyperlink.cz (constop.zip, 1,4 MB)

CloseIEx

zavře i silně neodbytná okna.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.geocities.com/closeiex (clsiex26.exe, 1,8 MB)

Girafa

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Požadavky: Internet Explorer verze 4 a vyšší

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.girafa.com (girafa.exe, 1 330 KB)

§§§§§


PC World CD centrum I.

Martin Koníček

c03p0170

Diagram Editor 1.0

Licence: freewareDomovská stránka: web.iol.cz/benetka/progs.html

Jako obvykle vám přinášíme také popis produktu, který ještě není ve finální verzi, a možná proto mu nejedna funkce chybí. Program Diagram Editor totiž doposud umí jen základní funkce potřebné pro tvorbu diagramů, a prozatím pouze za pomoci dvou typů objektů (jsou zobrazeny na náhledu obrazovky). Do jednotlivě vytvořených objektů lze vkládat vlastní text (to je celkem samozřejmé, protože jinak by byla užitná hodnota produktu takřka nulová), nicméně trošku krkolomným způsobem přes menu (dvojí poklepání na objekt či stisk pravého tlačítka prozatím nejsou funkční). Celkově shrnuto se tedy jedná zatím o nekompletní, ovšem velice nadějnou aplikaci, která vám umožní rychlou tvorbu diagramu, jejž lze posléze pohodlně uložit či vytisknout. Ovládání aplikace, byť není zázračné, vypadá alespoň z programátorského hlediska opravdu nadějně.

Jetvoice 1.111

Licence: shareware, cena přes e-mail

Domovská stránka: sweb.cz/JS_soft

Hlasové ovládání vašeho počítače již není jen otázkou budoucnosti, ale aktuálních možností. Do tohoto článku zavítal amatérský program, který umožňuje vykonávat mnoho příkazů (spuštění programu, vypnutí počítače, posunutí myši apod.) zcela pomocí vašich hlasových povelů. Na to, že se jedná o seminární práci, je třeba zdůraznit, že kvalita programu je doslova ohromující. Ovládání je velice intuitivní, nastavení je poskrovnu i česká nápověda je plně použitelná. U aplikace zůstává snad jen jediná nevýhoda, je totiž nutné ji nejdříve naučit hlasové příkazy, které později budou závislé pouze na vašem hlasu. Pokud tedy budete mít rýmu, jen stěží můžete počítat s tím, že aplikace bude fungovat bez problémů. Tuto drobnou nevýhodu ovšem nelze aplikaci vyčítat, jelikož předpokládané nasazení spolehlivějších produktů můžeme vzhledem k prozatím "nízkému" výkonu dnešních počítačů očekávat teprve až za několik let. Nakonec si nesmím odpustit drobné upozornění, že tento produkt je dostupný pod licencí shareware, přičemž před jeho spuštěním je třeba zadat aktivační kód, který naleznete na webové stránce produktu. Aby vše samozřejmě nebylo tak lehké, aktivační kód je ve formě obrázku, jejž nelze běžným způsobem zkopírovat do okna aplikace.

KaZaA Preview Extractor (KPE) 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.ddsimoes.hpg.ig.com.br/kpe/

Takřka všichni uživatelé výměnných P2P sítí jsou jistě obeznámeni nejen s jejich potencionální nebezpečností, ale také nespolehlivostí. Je například možné, že film, který budete stahovat několik desítek hodin, nakonec bude ve zcela nevyhovující kvalitě, a ani zhola nebude odpovídat vašim představám. Jenomže jak si prohlédnout náhled souboru, když zabudovaný přehrávač v produktu firmy Sharman Networks Kazaa je schopen přehrát úryvky jen několika málo filmů? Stejnou otázku si jistě kladl i autor tohoto produktu, a možná právě proto pro vás vytvořil volně šiřitelnou utilitu, která jakýkoliv nekompletní soubor dokáže vyextrahovat. V případě videa typu DivX, QuickTime či RealPlayer je navíc možno opravit i index, čímž zajistíte, že tento nedokončený film bude možno bez problému přehrát například v Media Playeru. To je snad vše, co tento produkt nabízí ve svém přívětivém prostředí, které je určeno taktéž pro začátečníky (značnou výhodou je, že standardně není třeba nic zvláštního nastavovat).

Worms 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: worms.seiwin.cz

Oblíbená hra s "červíkama", popřípadě housenkami má za sebou již více než jedno desetiletí své plné oblíbenosti a neustále se hraje. Tato verze hry je ovšem patřičně upravená a připravená na dnešní větší nároky. Hned na začátek je vám samozřejmě přehráno působivé intro ve stylu agenta "Červa 007". Poté se již můžete dát do samotné hry. Nově je zde možnost hrát i ve dvou hráčích. Krom toho samotná hra obsahuje dále spoustu zajímavostí. Mimo dnes již oblíbeného procházení zdí je vše vylepšeno zcela novým grafickým vzhledem, který vás neomezuje na pár prostých řádků. Abyste přesněji rozuměli, v běžných hrách červíci jezdí v neviditelné síti po předem vyznačených řádcích či sloupcích, jenomže tady tomu tak není. Pokud tedy za chvilku zatočíte, a již byste měli být teoreticky v dalším řádku, zjistíte, že i tak se můžete nabourat. O to je vlastně hra i těžší, ostatně nezdržujte se vysvětlováním principu a dejte se sami do hraní, vždyť za zkoušku nic nedáte.

Kutilem ve Windows - Systémový kutil

Martin Koníček

V tomto čísle si můžete přečíst o spoustě zajímavých utilit, s nimiž byste se jinde možná jen stěží setkali. Jedná se takřka o samé novinky, které jsou samozřejmě k dispozici zdarma. Hned zezačátku musím vyzvednout zajímavou utilitu Autoclave, která by měla být součástí každého podniku (a možná i laického uživatele), jelikož dokáže velmi dobře pomoci při ochraně citlivých dat. Samozřejmě nesmím zapomenout ani na filmové fanoušky, kterým se hodí utility jako GSpot a CodecPack. Vše nakonec završí opravdu pěkný Test Monitoru, jenž je nyní v češtině a navíc zdarma.

Autoclave 0.3

Licence: GNU/GPL zdarma

Domovská stránka: staff.washington.edu/jdlarios/autoclave

Možná ani nevíte, že podle průzkumů jedné univerzity přibližně 80 % bazarových pevných disků obsahuje důvěrná data (osobní data, hesla k účtům, čísla kreditních karet apod.), která jsou s minimální námahou přístupná každému znalejšímu uživateli. Ponechme prozatím stranou situace, kdy například pojišťovna pevný disk ani nezformátuje, a ponechá tak přístup k nebezpečným datům několika tisíců klientů takřka komukoliv. Ale vraťme se do reality, kdy přepokládáme vaší částečnou zodpovědnost a minimálně alespoň zběžné zformátovaní pevného disku. Bohužel ani to není zárukou spolehlivého odstranění dat, jelikož s běžně dostupnými nástroji vše získáte zpět během pár hodin práce. Zatím jedinou spolehlivou metodou na odstranění dat pro stejně paranoidní lidi, jako jsem já, je kompletní přepsání disku zcela náhodnými daty pro odstranění zbytku magnetismu. Toto právě umožňuje tato jednodisketová distribuce Linuxu, po jejímž spuštění a výrazném potvrzování (rozhodně stěží spustíte likvidaci dat omylem, ledaže byste nešťastnou náhodou do klávesnice vyťukali text "I understand"), je vám umožněna kompletní likvidace dat. Na to existuje hned několik způsobů, od zběžného přepsání dat na disku samými nulami (silně nedoporučuji) až po přepsání obsahu disku 25x jakýmikoliv náhodnými daty. Tento (i když) zdlouhavý postup by vám měl zajistit, že k vašim datům se nedostane snad ani NSA (jak sám autor upozorňuje), což je známá agentura pro národní bezpečnost v Americe. Pro většinu nás smrtelníků a snad i bank a pojišťoven bude úplně pohodlně stačit běžné přepsání obsahu disku 3x náhodnými daty, které zavře vrátka k jejich obnově i velkému množství profesionálů.

Codec Pack All in 1 5.0.3.7

Licence: freeware

Domovská stránka: www.codecpack.com

Formát DivX se stává stále populárnějším, a jak se zdá, začínají ho brát na vědomí i komerční firmy. Jenomže bohužel, kdysi "hackerský" původ se v něm nezapře, a možná i proto existuje velké množství dekodérů tohoto formátu. Pro začátečníka je proto velmi složité se vyznat ve změti dekodérů, filtrů a utilit, které potřebuje pro přehrání jednoho videa. To již není tak jednoduché, jako zasunout videokazetu do přehrávače, který poté vše obstará sám. Možná i proto se autor produktu Codec Pack rozhodl začátečníkům vše ulehčit a vytvořit balík, který vše potřebné pro přehrávání filmů sám nainstaluje. Hned zezačátku si v té nejbohatší verzi (kterou samozřejmě najdete na našem CD) můžete vybrat, jaký dekodér kodeků DivX a případně XVid budete používat. Na výběr máte buďto originální, anebo oblíbenější filtr ffdshow, který obsahuje mnoho možností pro maximální využití výkonu vašeho počítače (spolehlivě dokáže zatížit i procesor s rychlostí nad 1,5 GHz), a tím i dosažení maximální kvality obrazu. Hned poté máte na výběr také speciální filtry, jež vám umožní zobrazovat titulky k filmu takřka v jakémkoliv přehrávači, včetně velmi oblíbeného Windows Media Playeru. Samozřejmostí je také automatická instalace dalších nezbytností, jako třeba podpory prostorového zvuku ve formátu AC3. To vše je nakonec doplněno jakousi třešničkou na dortu, tedy automatickými aktualizacemi, které dokáží zjistit přítomnost novější verze kodeku a nabídnout ji ke stažení.

GSpot 2.1

Licence: freeware

Domovská stránka: www.headbands.com/gspot

Jistě to znáte: dostane se vám do ruky multimediální záznam a v přehrávači Media Player se vám objeví ono známé hlášení, že nebyl nalezen potřebný kodek, a zda si ho přejete stáhnout z vln internetu. Po kliknutí na tlačítko OK obvykle následuje další hláška, že daný kodek nebyl nalezen ani tam. Potom tedy přichází na řadu utilita GSpot, která dokáže o jakémkoliv multimediálním souboru zjistit téměř všechny potřebné informace. Od skrytých dat, kde zjistíte jakým programem byl soubor vytvořen, přes použitý zvukový i obrazový kodek. Krom použitého kodeku je rovněž k dispozici informace o daném rozlišení, datovém toku, rychlosti snímků či délce sekvence. Aby toho nebylo málo, taktéž se zobrazí informace, zda je váš počítač schopen příslušný formát přehrát pomocí běžných filtrů DirectShow, a případně jaké k tomu využívá kodeky. Pro experty je navíc možno zobrazit úplný přehled kodeků a filtrů nainstalovaných na vašem počítači, popř. exportovat zobrazená data. Produkt taktéž umožňuje upravovat hlavičky AVI souboru, do nichž můžete ukládat mnoho dalších popisných informací úplně stejně, jako pomocí ID3 tagů do souborů MP3.

Test monitoru 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: home.tiscali.cz/cz727637/Download.htm

Tato utilita slouží na testování a nastavování správných parametrů běžných CRT monitorů. I když je program dostupný zdarma a navíc v češtině, poskytuje možnosti profesionálnějších nástrojů. Hned zezačátku se vám totiž zobrazí relativně přehledné menu, kde jsou všechny položky vyrovnány do skupin. První skupinou je test ostrosti a barevnosti, kde naleznete od základního obrazce (slouží pro nastavení správné geometrie a rozměrů obrazu) přes čitelnost textů také nejdůležitější test jasu a kontrastu (to je snad jedno z nejdůležitějších nastavení parametrů obrazů, které obvykle začátečníci nechávají bez povšimnutí). Poté je dále možno sledovat nikterak zajímavé moaré, které vám může maximálně pomoci při výběru správného typu monitoru, jeho odstranění dle mých zkušeností není ani sebelepším nastavením možné (u levnějších typů monitorů je obvykle lepší ponechat nastavení od výrobce). Poté se k vám již dostává také test přesnosti vykreslování, kde pohodlně zobrazíte potřebná kolečka (zde lze zjistit správné nastavení poměru stran) či konvergenci barev (s tou bohužel takřka nic nesvedete). Poslední test je zaměřen zejména na barvy a stabilitu. Test barev nemívá u CRT monitorů nikterak valný význam, ale u LCD panelu nabývá na důležitosti. Na barevných plochách totiž nejsnáze zjistíte i jeden jediný vadný pixel. Celý test je zakončen testem pumpování, který ověřuje kvalitu vysokonapěťového zdroje uvnitř monitoru. U levnějších monitorů je pumpování značné (já jsem někdy naměřil i 20 mm!), zatímco u mírně dražších se jedná sice o nezanedbatelnou, ale přehlédnutelnou vlastnost (například u běžného monitoru je pumpování menší než 5 mm). Takže stručně řečeno aplikace je povedená, přehledná, rychlá a bezproblémová. Jak by se tedy mohlo zdát, je bezvadná, jenomže bohužel jí autor zapomněl přidat jednu důležitou a podstatnou vlastnost nápovědu. Ta je právě kamenem úrazu celého produktu. Ostatně doufám, že to co autor vynechal, se mi alespoň částečně podařilo vměstnat do tohoto článku, a tak i začátečníci pochopí pár nejdůležitějších funkcí kalibrace a testování jejich zobrazovacího zařízení.

Nebojte se vyzkoušet - Svět videa a televize

Martin Koníček

J elikož se již po dlouhé měsíce setkáváte v této rubrice s rozmanitými tématy, musel jsem zabrousit, abych se neopakoval, do méně prozkoumaných oblastí, jako je práce s multimediálními daty. V této rubrice si nyní můžete přečíst o dvou zajímavých utilitách pro práci s televizní kartou, které se od sebe znatelně liší nejen kvalitou, ale samozřejmě také cenou. Pokud se navíc rozhodnete pracovat s již nahranými záběry, jistě vám přijde vhod utilita pro práci s již zpracovanými daty jako je VirtualDubMod, případně Stoik Video Converter. A pokud vás zpracování videa prozatím nezajímá, nebojte se vydat do obchodů a obhlédnout ceny televizních tunerů, jejich hladina šla totiž již ke hranici dvou tisíců korun.

bTV Professional 2.1

Licence: shareware (25 USD)

Domovská stránka: www.borgtech.org/btv

Tato aplikace je opravdu důstojnou náhradou veškerého softwaru, který byl přibalen k vaší televizní kartě. Pracuje bohužel pouze s televizními kartami, jež obsahují čip BT848/878, ale jelikož je takovýchto karet naprostá většina, jistě to pro mnoho našich čtenářů nebude velkým omezením. Ale dostaňme se k výhodám tohoto softwaru, tomu čím se liší od svých konkurentů. Tou hlavní výhodou a zároveň i nevýhodou je to, že aplikace si instaluje vlastní ovladače zařízení (podporována jsou i Windows 2000 a XP), které dokáží zajistit mnohdy i lepší parametry než ty, jež jsou k vaší grafické kartě dodávány standardně. Kupříkladu autor udává, že podporovaná obnovovací frekvence je 50, popřípadě 60 Hz (myslí se obnovovací frekvence televizního obrazu, nikoliv monitoru), dále je podporováno rozlišení až do 912 x 758 pixelů, a nakonec stereozvuk (tuším, že se nejedná o české stereo). Mezi zajímavější vlastnosti patří zcela jistě podpora českého teletextu, odstranění chyb vlivem prokládání řádků obrazu, a hlavně jedna z nejlepších podpor na zachytávání videa do jakéhokoliv AVI souboru (po spuštění nahrávání se totiž aktivuje panel, který vám nad vším co se právě děje umožní maximální kontrolu). Samozřejmostí je také podpora dálkových ovládání, takže svůj počítač si můžete pohodlně a v klidu ovládat například z vašeho křesla. Ale přejděme od výhod aplikace i k jejím drobným nevýhodám. To, čeho si hned napoprvé všimnete, je jistě tak trošku složitější ovládání. Všechny nabídky aplikace se totiž aktivují po stisknutí kláves F1-F12, což začátečníka může opravdu zmást. Na druhou stranu, pokud si na tento fakt zvyknete, bude vám časem takovéto ovládání připadat zajisté mnohem rychlejší. Další a již podstatnou nevýhodou byla určitá nestabilita vlastních ovladačů, instalovaných spolu s aplikací. Párkrát jsem totiž zpozoroval restart počítače, který jimi byl bohužel zapříčiněn. Nicméně po všech ostatních stránkách je produkt bezkonkurenční, a proto si myslím, že rozhodně stojí za vyzkoušení. Ostatně, pokud později budou i u vás ovladače nestabilní, není nic snadnějšího než aplikaci odinstalovat, což se alespoň mě povedlo bez sebemenších obtíží.


PC World CD centrum II.

CapTV 2.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.micromediaenterprises.com/captv

Mnoho majitelů televizních tunerů si láme hlavu, jak např. nahrát to či ono video do formátu DivX apod. Krom toho, že zezačátku musíte mít potřebný hardware (běžná capture carta by vás měla přijít přibližně na 2 000 Kč), je dále třeba vlastnit také nějaký software. Jak již to obvykle bývá, možná si nevystačíte jen s tím, který je k vaší grafické kartě běžně dodáván, a hodí se vám i jiný jako je například volně šiřitelný CapTV. Ten toho sice nijak mnoho neumožňuje, ale jeho ovládání je ryze kontextové (po stisku pravého tlačítka myši) a může vám pomoci aktivovat takové funkce, které nejsou ani u dodávaného softwaru běžné. Například jsem se z ohlasů uživatelů dočetl, že někomu se právě za pomoci tohoto softwaru podařilo aktivovat plné rozlišení PAL místo běžného VGA (640 x 480). Již to může být začáteční konkurenční výhoda. Ale vraťme se k základním funkcím: krom možností nastavení všech parametrů zachytávaného obrazu (například již dříve zmíněného rozlišení, počtu snímků, stereonebo mono-audiosignálu, či použitého kodeku) si můžete také nastavit libovolné chování po stisku libovolného tlačítka myši. To vlastně dělá aplikaci velmi rychle ovladatelnou, možná i rychleji než váš standardní videorekordér VHS. Mezi další zajímavé možnosti také patří funkce pro přepínání programů na TV kartě. Ta je podporována pouze pokud vlastníte hardware s čipem BT848/78. Majitelé ostatních grafických karet si, již jak bývá zvykem, musí nejdříve spustit originální software, který bývá přibalen ke kartě, pomocí něj naladit příslušný kanál a po jeho ukončení teprve spustit tuto aplikaci. Krom těchto základních funkcí aplikace samozřejmě podporuje takové maličkosti jako je například sejmutí aktuální obrazovky, a případně její okamžité uložení přímo do schránky. Jednoduše se dá shrnout, že tento program dokonale uspokojí uživatele, kteří od něj očekávají jen jednoduché zachytávání videa a nic víc. Mimochodem, nezapomeňte se podívat do kolonky "About" (O programu), ať poznáte autora produktu zaručeně ze všech stran.

VirtualDubMod 1.4

Licence: GNU/GPL zdarma

Domovská stránka: virtualdubmod.sourceforge.net

Vydařený videoeditor VirtualDub zná jistě kdekdo, ale o jeho upravené verzi, která vznikla pouze díky tomu, že tento produkt je volně dostupný i se zdrojovými kódy, slyšíte možná poprvé. Takže se hned podíváme, co přináší nového. Tou úplně nejzásadnější novinkou je podpora formátu OGM a OGG (jistě již vám něco říká otevřený formát Ogg Vorbis, tlačící na MP3). To možná každý nevyužije, ale jsou tu i další zajímavosti, jako například mírně problémová (kvůli synchronizaci) podpora MP3 s variabilním bitovým tokem (to vlastně zaručí vyšší kvalitu při menší velikosti výsledného souboru). Věcí, kterou jen tak každý neocení, je asi podpora prostorového zvuku ve formátu AC3 (pro opravdové "fajnšmekry") a clusterového zpracování videa. Díky němu je možno zpracovávat jeden filtr na několika počítačích (pomocí běžné TCP-IP sítě) zároveň. Jistá nevýhoda tohoto režimu je ovšem v tom, že neumožňuje aplikaci více filtrů zároveň, a už vůbec s ním nelze zpracovávat audiodata (což při dnešním výkonu počítačů snad ani není problém). Konečnou "perličkou" této aplikace je snad jen plná česká lokalizace, která všemu dodává ten správný nádech. Takže když to shrneme, po instalaci tohoto produktu dostanete dohromady sestavené ty nejlepší modifikace aplikace VirtualDub, okořeněné češtinou. A proč to všechno není běžně dostupné? Možná jen proto, že vývojáři opatrně vyčkávají, a chtějí mít finální produkt maximálně stabilní i za cenu menšího množství dostupných verzí. Sám totiž mohu potvrdit, že některé části této verze nejsou ještě plně stabilní, takže pokud nové funkce nevyužijete, bude možná lepší zůstat u té staré, kde vše funguje zcela bezproblémově.

STOIK Video Converter 1.1

Licence: freeware

Domovská stránka: www.stoik.com

Pokud vlastníte televizní kartu a nějaký software, který dokáže videa zachytávat pouze do formátu MPEG či WMV, jistě se vám bude hodit tento konvertor, který umí cokoliv zkonvertovat do standardního souboru AVI, zkomprimovaného libovolným kodekem. Např. aplikace VirtualDub nepodporuje editaci formátu WMV (jeho podpora z něj musela být kvůli patentům vyjmuta), ani formátu MPG (která by sice fungovat měla, ale mně se to záhadně nepodařilo). Pokud ovšem video překonvertujete pomocí této utility do formátu AVI (třeba s kodekem DivX), VirtualDub si s tím již hravě poradí. Ovšem samotná konverze není vše, co tato utilita dovede. S videem a audiem uloženým v souboru můžete totiž dělat mnohem více. Lze například změnit použité rozlišení, nebo v případě zvuku bitový tok, vzorkovací frekvenci apod.

§§§§§


Neohlížejte se, nse dívá... – Velký bratr

Vladimír Vondráček

c03p0172

Jak slyší našinec slova velký bratr, upře nejprve svůj zrak k Východu a posléze k Západu. Velký bratr tě sleduje, je v podtitulu i tohoto softwaru. Jedná se o systém pro sledování využívání počítačů a jejich ovládání. Takže výhrůžka sledováním je jenom slabý odvar toho, co systém skutečně umí.

Programový balík se skládá ze tří základních komponent. Srdcem je VBServer (VB není obvyklá zkratka pro Visual Basic, ale pro Velký Bratr...), na kterém je umístěna centrální databáze a soubor pravidel pro klienty. Součást VBManager slouží k ovládání celého systému a přístupu do přehledových statistik. Posledním základním kamenem, bez něhož by to zcela jistě nešlo, je VBClient, tedy komponenta, která se instaluje, jak název napovídá, na klientské stanice. Základní balík obsahuje licence pro pět klientských počítačů.

K samotné instalaci nejsou žádné speciální požadavky, pouze serverová část by měla být nainstalovaná na počítači, který je spuštěn stále a tedy pracuje pod stabilním operačním systémem. Je tudíž silně doporučeno, aby na VBServeru nebyly spouštěny takové programy, které by mohly způsobit jeho zhroucení. V balíku je obsažena i utilita s ovládacím rozhraním pro server. Zde je sledována souhrnná statistika využití, lze si prohlédnout serverové logy a záznamy o zprávách serveru od klientů. Je rovněž monitorována aktivita managerů. Je též možné měnit nastavení celého systému. Pokud ale je už jednou provedeno, asi by se měnit nemělo. Přestaví-li se například číslo portu, přes který Velký Bratr komunikuje, asi se již klientům nepodaří k serveru připojit.

Plavně se tak dostávám ke klientské části aplikace. Kromě ikonky v systémové liště se pro počítač nic zajímavého neděje. Byť lze zobrazení ikony zakázat, je přece jen férovější informovat uživatele, že jeho práce je monitorována. A že může být kdykoliv překontrolován managerem systému.

Velmi šikovně a takřka nepostřehnutelně tak přecházíme k tomu, proč vůbec Velkého Bratra do počítačové sítě nasadit. VBManager umožňuje sledovat detailně statistiky využití jednotlivých strojů v lokální firemní síti. Posbírané údaje pak zobrazuje přehledně ve formě grafů nebo tabulek. Dá se tak jednoduše zjistit, které programy byly na daném počítači spouštěny, jak dlouho běžely (resp. byly aktivní), kteří uživatelé k počítači přistupovali a jaké dokumenty používali. Kromě této pasivní komponenty je možný i aktivní vstup manageru do práce vybraného počítače. Lze rozesílat zprávy klientským stanicím, ať už jednotlivě nebo hromadně. Taktéž je možné na dálku spouštět programy nebo počítač vypnout. Spouštění programů je možné buď na základě připraveného kalendáře, nebo přímou aktivitou manageru. Podobně lze zakázat spouštění některých aplikacích na daném počítači nebo určitému uživateli. Teď už si možná říkáte, že tohle už je trochu moc, a že to hraničí s osobní svobodou a zásahem do soukromí. Bez ohledu na můj osobní názor na danou věc, aplikace vychází z filozofie, že počítač je pracovní pomůcka, která se má využívat pouze majitelem (tedy firmou) určeným způsobem. A pokud se tak děje, pak proč nemonitorovat aktivity na firemních počítačích. Ale jako ve všem, i tato problematika je spíše než o technologii o lidech. Monitorování lze nastavit tak, že v definovanou dobu je přerušeno nebo v daný čas ukončeno, a dát tak prostor k mimopracovní aktivitě.

Tento program je do jisté míry příbuzný se systémem PCinfo, oba ale fungují trochu jinak. Zatímco PCinfo spouští kompletní prohledání počítače a dává informaci nejen o instalovaném softwaru, ale i o hardwaru, Velký Bratr zkoumá pouze programy spouštěné a frekvenci jejich využití. Byť se v obou případech jedná o kontrolní systémy, oba pracují poněkud odlišným způsobem. A je věcí vedení organizace, který způsob monitorování pracovníků zvolí.

Podtrženo a shrnuto, Velký Bratr je bezesporu užitečný softwarový nástroj pro sledování využití počítačového času ve firmě. Není nikterak hardwarově náročný a je snadný na konfiguraci. Výsledky sledování jsou prezentovány přehlednou grafickou formou.

Velký Bratr

přehledná prezentace výsledků

snadná konfigurace

K recenzi poskytla firma: MagicWare, s. r. o., Novotného lávka 5, Praha 1, www.vbratr.cz

Cena: podle počtu licencí (například pro 5 počítačů 6 772 Kč, pro 50 počítačů 45 150 Kč)

§§§§§


Důvěřuj, ale prověřuj! – Audit Pro

Vladimír Vondráček

c03p0173

Ve firmách se zřejmě začíná rozmáhat problém zneužívání podnikových počítačů k aktivitám, pro které nebyly primárně pořízeny. Podobný trend zachytila i firma trueconneXion, a proto uvedla na trh svůj produkt Audit Pro.

Jedná se o klient-serverový systém pro evidenci a archivaci údajů o instalovaném softwaru a hardwaru v podnikové síti. Aplikace je založena na využití MS SQL serverové technologie. Runtime modul tohoto produktu musí být spuštěn na vybraném počítači, aby bylo možné rozběhnout serverovou část Audit Pro, nazvanou trefně Audit Pro Server. Databázový stroj nemusí nutně běžet na stejném počítači, na němž je instalován server Audit Pro, vyžaduje však možnost připojit se k němu prostřednictvím sítě. Klientskou část je možné instalovat jednak z instalačního média, nebo i přímo po síti. Ta musí být samozřejmě správně konfigurována a instalující osoba potřebuje mít administrátorská práva v systému. A v neposlední řadě je možné provést audit disketou (tedy fyzicky k počítači dojít, z diskety spustit skenovací modul výsledky jsou posléze uloženy na disketu a záznam naimportovat do databáze). Ztrácí se tím ovšem výhodnost celého konceptu, tedy možnost prokontrolovat celou síť, aniž by byl administrátor nucen vstát od svého počítače.

Samotná práce se systémem je poměrně jednoduchá a přehledná. Prostřednictvím grafického uživatelského rozhraní lze získávat všechny informace, posbírané během auditu počítačů v síti. V základní instalaci je k dispozici poměrně rozsáhlý seznam běžných produktů, které se obvykle vyskytují na firemních počítačích. Kromě produktů firmy Microsoft jsou to i rozšířené aplikace dalších firem. Číselníky je samozřejmě možno doplnit i o další programy, které jsou považovány za důležité ve strategii firmy. Pokud se daný software identifikuje i prostřednictvím čísla svojí verze, lze auditem zjistit i možný nesoulad ve verzích například nějakého firemního aplikačního softwaru. Výsledky jsou prezentovány poměrně přehledně, byť se jedná o čistě textovou informaci. O každém auditu je možné nechat vytisknout přehledný protokol. Ten může sloužit třeba jako evidenční list, který podepsán jednak vedoucím, a jednak pracovníkem může posléze posloužit jako důkaz při eventuálních sporech, týkajících se vybavení konkrétní stanice. Protokol je přímo vložen jako dokument do aplikace Word, takže s ním lze poté manipulovat jako s libovolným jiným dokumentem a přizpůsobit jeho uplatnění firemní politice. Škála možností použití je poměrně široká. Klientská část je spustitelná buď přímo příkazem administrátora, nebo ji lze naplánovat prostřednictvím Plánovače úloh systému Windows. Jestliže se stanice po spuštění přihlašuje do sítě, je možné vložit příkaz ke kontrole do login skriptu.

Systém Audit Pro sám o sobě netvoří novou aplikační vrstvu. Využívá pro svou práci stávající informace o hardwarovém a softwarovém prostředí, které má k dispozici operační systém, eventuálně BIOS. Z toho důvodu je možné sesbírat informace poměrně rychle a bez většího časového o systémového vytížení počítače. Z toho je ale patrné, že počítač musí být v "dobré kondici", tedy správně a korektně fungující a odpovídajícím způsobem konfigurovaný. Možnost používat disketového auditu otevírá cestu i pro kontrolu počítačů, které nejsou připojeny na síť, nebo neumožňují po ní korektně komunikovat. Prověřit lze i stanice se staršími verzemi operačních systémů Microsoft, počínaje již DOSem, a dokonce i počítače s operačními systémy UNIX/Linux.

Audit Pro

flexibilní a subtilní řešení

anglicky

K recenzi poskytla firma: truconneXion, s. r. o. S. K. Neumanna 449, Ml. Boleslav www.auditpro.cz

Cena: pro pět počítačů zdarma, pro sto 25 900 Kč

§§§§§


Velý Bratr vs. AuditPro vs. Pcinfo

Vladimír Vondráček

c03p0174

V poslední době se sešly v redakci celkem tři produkty, které mají podobnou náplň nějakým způsobem sledovat uživatele počítačové sítě ve firmě: Velký Bratr, Audit Pro a PCinfo (viz 12/02). Diskusi na téma, zda má zaměstnavatel právo "čmuchat" na počítačích svých zaměstnanců, nebudeme pro tento moment otevírat, zaměřím se výhradně na neformální porovnání v nadpise uvedených aplikací. Všechny spojuje podobná architektura, klient-serverový přístup je v této oblasti nutným přístupem. Rovněž jsou všechny nějak spojeny s databázovým zpracováním získaných výsledků a diferencovaným přístupem k různým skupinám uživatelů. Grafické uživatelské rozhraní však poskytuje rozdílné informace. Audit Pro a PCinfo používají metodu otisku stavu systému v jeden okamžik v době testu. Po jeho ukončení již v systému žádným způsobem není klientská část přítomná. Naproti tomu Velký Bratr sleduje využití počítače kontinuálně i s tím, které dokumenty jsou instalovaným softwarem používány. V systému je trvale přítomna rezidentní část programu.

Audit Pro má navíc proti PCinfu možnost auditovat i počítače s operačním systémem UNIX/Linux, naproti tomu PCinfo obsahuje utilitu pro virtuální převzetí pracovní plochy Windows na vzdáleném počítači. Obě tyto aplikace obsahují rozsáhlou databázi softwarových produktů. Jsou též schopny zjišťovat hardwarovou konfiguraci kontrolovaných počítačů. Zjistí veškerý instalovaný software bez ohledu na to, jak a jestli se používá.

Velký Bratr sleduje pouze spouštěné aplikace, délku jejich spuštění a přistupované dokumenty. Instalované, ale nepoužívané programy nedetekuje. Umožňuje zasílání zpráv na klientské počítače.

Zatímco v případě PCinfa a Auditu Pro se jedná o přímé konkurenty, Velký Bratr jde trochu jiným směrem. Rozhodně nelze říct, že některý produkt je jednoznačně lepší než druhý, závisí samozřejmě na více okolnostech, než jen na uvedeném shrnutí.

§§§§§


Přehrávače MP3 – srovnávací test I.

Marcel Flídr

c03p0175

MP3 jako formát pro kompresi zvukových dat, zejména pak hudby, je znám široké veřejnosti. Mezi uživateli je velice oblíbený, na druhou stranu je noční můrou autorů, vydavatelů i distributorů hudebních nahrávek, kterým se kvůli ilegálnímu stahování hudby z internetu snižují zisky z prodeje klasických nosičů. Dochází tak k mnoha sporům, o kterých často informujeme i v PC WORLDu.

Pro tentokrát však necháme spory stranou a zaměříme se na to, jaké softwarové nástroje lze použít k přehrávání MP3 souborů. Do testu jsme vybrali několik nejpoužívanějších programů, které jsme hodnotili z několika hledisek. V závěrečné tabulce jsou přehledně seřazeny základní informace, včetně údajů o podpoře několika testovaných schopností aplikací:

- podpora dalších formátů hodnotí spektrum podporovaných zvukových formátů kromě MP3

- skiny informace o možnosti změnit vzhled okna rozhraní

- databáze skladeb informace o tom, jestli program umí udržovat a spravovat databázi skladeb umístěných na lokálním disku počítače.

CoolPlayer 206

Autor: Niek Albers

Náš test zahajujeme jednoduchým přehrávačem CoolPlayer, který nenabízí téměř žádné pokročilé funkce.

Program nemá instalátor, a tak stačí pouze rozbalit archiv a aplikaci spustit. Při prvním spuštění se vytvoří ini-soubor, do nějž se ukládají všechny nastavené parametry. Bohužel však CoolPlayer při registraci přípon souborů provede také přidání položek do kontextové nabídky systému Windows, které nelze jednoduše odstranit.

Po funkční stránce se jedná o přehrávač vybavený jenom základními vlastnostmi pro přehrávání MP3, případně WAV souborů. K dispozici je pouze editor playlistů s možností přidání celé složky (nelze zadat samostatný soubor) a grafický ekvalizér bez možnosti uložit si nastavení. CoolPlayer podporuje změnu vzhledu pomocí skinů, kterých je na internetu poměrně mnoho. Přehrávač sice umí zobrazovat ID3 tagy ze souborů, nedokáže však zpracovat české znaky s diakritikou.

Pokud je někdo z uživatelů zarytý minimalista, může ho CoolPlayer možná oslovit. Pro ostatní je to aplikace vskutku nezajímavá.

Quintessential Player 3.40

Autor: Paul Quinn

Podstatně vyspělejší aplikací je Quintessential Player (známý pod zkratkou QCD). Obsahuje většinu funkcí, které může uživatel od přehrávače vyžadovat. Příjemnou vlastností je podpora několika zvukových formátů, včetně schopnosti přehrávat audio CD. K dispozici je i připojení na CDDB systém Gracenote, podmínkou je však předchozí registrace do této služby.

Program QCD se do systému Windows nijak nevnucuje a nechává na uživateli, jakou úroveň integrace zvolí. Všechna nastavení programu jsou přehledně strukturována a není problém se v nich orientovat. Jedinou slabinou v tomto ohledu tak může být absence české jazykové knihovny. S tím souvisí i neschopnost zobrazovat české znaky s diakritikou v názvech skladeb. Pokud by měl uživatel problém s některými funkcemi, může využít solidně zpracovanou nápovědu programu, pochopitelně opět v angličtině.

Prostředí programu je zpracováno velice dobře a ovládací prvky jsou umístěny intuitivně a přehledně. Zajímavě je řešeno používání skinů, každý z nich totiž může mít několik modů. Defaultní skin, dodávaný s programem, má tyto mody tři. V plném zobrazení obsahuje plocha přehrávače mnoho informací o přehrávané skladbě a playlistu, okno s vizualizací, ovládací prvky a tlačítka pro editaci nastavení ekvalizéru a playlistu. Nejmenší varianta skinu obsahuje pouze základní ovládací prvky a zabírá na monitoru opravdu minimální plochu. Nezávisle na zvoleném skinu lze QCD plně ovládat klávesovými zkratkami nebo z kontextového menu, které se nabídne rovněž po kliknutí na ikonu programu v systémové liště Windows.

Mezi pokročilejší funkce lze rozhodně zařadit například přímou editaci informací o přehrávané skladbě, možnost ukládání vlastních nastavení ekvalizéru nebo podporu plug-inů jak pro vstup, tak pro výstup zvuku. Pomocí výstupního plug-inu lze kupříkladu provádět konverzi přehrávané hudby do některého z mnoha podporovaných formátů (včetně MP3 nebo WAV). QCD představuje příjemný a zajímavý přehrávač, kterému k dokonalosti chybí jen málo. Uvítali bychom například přístup k CDDB bez nutnosti registrace, možnost spravovat databázi skladeb na lokálním disku nebo podporu češtiny. Pokud uživateli tyto drobnosti nechybí, rozhodně by měl QCD vyzkoušet.

Sonique 1.96

Autor: Lycos, Inc.

Po přečtení stručného popisu na WWW stránkách přehrávače Sonique jsme se na test opravdu těšili. Jak tedy tento populární software obstál?

Upřímně řečeno, byli jsme poměrně dost rozladěni, zejména komplikovaností ovládání aplikace. Zpočátku vše vypadalo velice slibně, prvním krokem instalace byla totiž volba jazyka. Mezi nabízenými mutacemi nechyběla čeština, a od její volby už celá další komunikace programu (včetně helpu!) probíhala v počeštěné podobě. A v některých situacích jsme byli i rádi, že můžeme služeb nápovědy využít.

Koncepce ovládání je totiž řešena poměrně nešťastně a komplikovaně. Hlavní okno sice obsahuje základní ovládací prvky pro přehrávání, ale přístup k většině dalších činností a nastavení je možný pouze přes zvláštní menu, umístěné v "navigační konzoli".

Pohyb v nabídkách je zdlouhavý a zvolené barevné nastavení ještě zhoršuje čitelnost. V nastaveních, kde je možný výběr z několika voleb, se mnohdy nenabídne jejich seznam, ale uživatel může pouze procházet jednotlivé parametry jeden za druhým.

Pokud se přeneseme přes komplikovanost ovládání, zjistíme, že funkčně je Sonique vybaven lehce nadprůměrně. Mezi podporovanými formáty jsou kromě MP3 také WAV, XM nebo audio CD. Bohužel chybí funkce získání informací o skladbách z databáze CDDB. U MP3 souborů, které již mají tyto informace uložené, je program samozřejmě zobrazí a dovolí jejich editaci. Další kvalitní funkcí, jež však trpí komplikovaným ovládáním, je ekvalizér. Všech dvacet posuvníků pro nastavení voleb ekvalizéru se zobrazí po kliknutí na velké tlačítko ve spodní části hlavního okna. Bohužel v této části není možno ovládat ukládání a načítání uživatelských nastavení. Potřebné funkce jsou dostupné opět pouze přes menu aplikace.

Podobně jako QCD i Sonique obsahuje tři varianty skinu, lišící se jak počtem ovládacích prvků, tak především velikostí. Pokud však uživatel potřebuje použít funkci, která ve zvoleném typu skinu není přímo ovládána tlačítkem, nezbývá mu nic jiného, než se přepnout do základního zobrazení a zde se proklikat v menu k potřebné funkci.

Podobných nedokonalostí je v tomto přehrávači bohužel až příliš mnoho a snižují hodnotu jinak celkem zdařilé aplikace. Určitě by pomohla třeba implementace kontextové nabídky, přístupné z kteréhokoliv skinu.

UltraPlayer 2.112

Autor: UltraCo, Inc.

UltraPlayer představuje zhruba střed výkonnostního spektra testovaných přehrávačů.

Z průměru vyčnívá snad jen množstvím podporovaných formátů. Neomezuje se pouze na zvukové soubory, umožňuje pracovat rovněž s videem. Vzhledem k podpoře přehrávání audio CD je škoda, že autoři neimplementovali možnost přístupu do CDDB databáze pro získání informací o přehrávané hudbě.

Prostředí přehrávače je zpracováno přívětivě a přehledně, k dispozici je plné a základní zobrazení. V jednodušší variantě jsou k dispozici ovládací prvky pro přehrávání a informace o přehrávané skladbě. Rozšířené zobrazení obsahuje nastavení ekvalizéru (bez možnosti uložení vlastního nastavení), vizualizace, playlistu a dalších parametrů programu. Konfigurace však není nijak rozsáhlá. Kdyby měl uživatel přesto nějaký problém s pochopením konkrétní volby nebo části aplikace, může využít stručnou nápovědu. Ta je, stejně jako celý program, pouze v anglickém jazyce. S programem se nainstalují i dva základní skiny, z nichž si lze udělat představu o možnostech vzhledu přehrávače.

Celkově je UltraPlayer programem, který určitě stojí za vyzkoušení, nicméně nepřináší nic nového a spíš mu některé drobnosti chybí.

Winamp3

Autor: Nullsoft, Inc.

Asi nejznámějším MP3 přehrávačem je Winamp. Autoři se jeho vývoji věnují již značnou dobu a na kvalitě aplikace je to poznat.

Ve své aktuální verzi již není Winamp "pouze" přehrávačem MP3 souborů. Spektrum podporovaných typů se postupně rozšířilo na několik dalších zvukových (WAV, MIDI, MOD, AU, SND, WMA...), ale i video (AVI, MPG, ASF, WMV...) formátů. Samozřejmostí je rovněž schopnost přehrávání audio CD s podporou získávání informací z databáze CDDB.

Jako první program našeho testu nabízí Winamp navíc knihovnu médií. Ta slouží jako přehledná databáze audio CD, skladeb a souborů uložených na počítači uživatele. Přidávání nových položek se děje automaticky při jejich přehrávání. Data lze samozřejmě doplnit i ručně s využitím automatického rekurzivního prohledávání složek na disku počítače. Pokud jsou k dispozici podrobné informace o skladbách (autor, album...), umožní Winamp odpovídající třídění. Podporováno je rovněž vyhledávání skladeb podle zadaného textu.

Pracovní prostředí přehrávače se drží dlouhodobě ověřeného schematu několika nezávislých oken (přehrávání, playlist, ekvalizér, knihovna medií, vizualizace atd.), které lze podle potřeby zapínat nebo vypínat. Vzhled programu se může samozřejmě přizpůsobit pomocí skinu. Navíc je implementována možnost zvětšení (scale) nebo nastavení průhlednosti kteréhokoliv okna. Škoda, že nelze zoom nastavit pro všechna okna současně. Standardně obsahuje instalace pouze anglickou verzi prostředí, ale na internetových stránkách lze stáhnout i českou lokalizaci.

Aplikace je velice flexibilní a každý uživatel si ji může jednoduše přizpůsobit svým potřebám. Aby neztratil přístup k některým funkcím (zejména v těch z menších variant zobrazení), může použít pro vládání klávesové zkratky nebo kontextové menu. To se zobrazí po kliknutí pravým tlačítkem téměř v kterékoliv části aplikace a obsahuje přehled všech dostupných funkcí.

Díky délce svého působení na poli hudebních přehrávačů a velké rozšířenosti mezi uživateli nabízí také nejrozsáhlejší možnosti doplnění funkčnosti pomocí přídavných modulů a personalizace s využitím skinů. Přestože jsme při testování narazili na pár drobností, které nejsou zcela ideálně propracovány (např. správa alb a interpretů v databázi médií), je Winamp rozhodě špičkou ve své kategorii.

Windows Media Player 9

Autor: Microsoft Corporation

Mezi čtenáři se asi nenajde nikdo, kdo by o této aplikaci dosud neslyšel. Media Player (dále jen MP) je totiž standardní součástí každé instalace operačního systému Windows.

Současná verze 9 je integrována do Windows XP, ale k dispozici je i pro starší vydání operačního systému Windows. Distribuovány jsou dva instalační soubory (pro XP a pro ostatní), a jednoznačně jsou to největší instalační balíky (cca 13 MB) z celého spektra testovaných přehrávačů. Rozhodně se jedná o nejobsáhlejší z testovaných aplikací.

Označit MP za "pouhý" MP3 přehrávač by tedy pochopitelně bylo chybou, neboť podpora formátů je mnohem širší. Kromě hudby a audio CD lze přehrávat také videosoubory, včetně podpory zobrazování titulků.

Pracovní prostředí programu dodržuje standardně konzervativní vzhled i členění, s několika drobnými změnami (např. možnost skrývání menu aplikace). Jednotlivé komponenty MP jsou umístěny na několika záložkách představujících základní schopnosti přehrávače. Mezi ně patří např. knihovna médií, umožňující automatické prohledání disku a následné setřídění nalezených skladeb.

Během testování se však párkrát stalo, že program odmítl provést nějakou činnost (např. přidání playlistu). Po vypnutí a opětovném spuštění se přehrávač umoudřil. Několik změn k lepšímu jsme zaznamenali u upravování parametrů zvuku, zejména ekvalizéru. K dispozici jsou některé nové funkce a zvýšil se rovněž počet předdefinovaných nastavení. Podpora skinů byla zahrnuta i u starších verzí přehrávače a zachovává ji i verze 9. Bohužel opět (jak bývá u tohoto programu zvykem) není formát skinu kompatibilní se staršími verzemi aplikace.

Vzhledem k ostatním přehrávačům v testu působí Windows Media Player jako kolos. Je znát velká vazba na internet (např. napojení na CDDB, poslech internetových rádií, aktualizace a stahování skinů) a zázemí obrovského programátorského týmu.

Není proto nijak překvapivé, že programu nelze (po stránce funkčnosti) prakticky nic vytknout. Trošku jiné je to s uživatelskou přívětivostí, kde je stále co vylepšovat. I přesto si Media Player zaslouží v našem testu plný počet bodů.


Přehrávače MP3 – srovnávací test II.

YeahPlayer 3.0

Autor: Nazasoft, Inc.

Přestože je YeahPlayer posledním přehrávačem našeho testu, jako první nabízí některé specifické vlastnosti. Ne vždy se však jedná o pozitiva. Nejvýraznější rozdíl od předchozích programů je v tom, že YeahPlayer není zdarma. Bezplatně lze používat pouze verzi s některými omezeními. Vzhledem ke kvalitě bezplatné konkurence je to přístup poměrně nepochopitelný.

Ze standardních funkcí pro přehrávání běžných audioi videosouborů nabízí YeahPlayer editor playlistu a ekvalizér. Navíc aplikace obsahuje databázi, do níž je možno k jednotlivým skladbám přidávat jejich texty. Dalším doplňkem je CD ripper, umožňující komprimování stop z audio CD přímo do formátu MP3. Tato funkce je však v neregistrované verzi omezena. Navíc se nám během testování stalo, že z neznámých důvodů program odmítl zvuková CD přehrávat. Pracovní prostředí aplikace i konfigurační dialog jsou velice jednoduché. Autoři avizují možnost změny vzhledu pomocí skinu, ovšem tato vlastnost není zdaleka plnohodnotně implementována. V programu je totiž pouze umožněn výběr jednoho ze šesti skinů (a jejich barevných variant), další nelze nijak doplnit.

Nepříliš zdařilý pokus o inovaci představuje zpracování menu. To sice obsahuje přístup k většině funkcí, ale jeho provedení je zvoleno nešikovně. Celá nabídka je totiž realizována poloprůhledně, takže mnohdy není patrno, jestli viditelný text je volba YeahPlayeru, nebo část pod ním zobrazeného okna jiné aplikace.

I když nabízí program některé zajímavé vlastnosti, při závěrečném hodnocení převážily negativní pocity. Chtít za plnou verzi bezmála třicet dolarů, je (mírně řečeno) odvaha.

Závěrem

Několik postřehů na závěr. Podobně jako ve srovnávacích testech jiných typů aplikací, i tentokrát je patrný postupný vývoj od jednoúčelových přehrávačů konkrétního typu souborů k univerzálnějším programům. Autoři se přitom neomezují pouze na zvuková data, ale doplňují také schopnost přehrávat video.

Přestože aplikace v této kategorii jsou množstvím i kvalitou funkcí srovnatelné, je stále patrný rozdíl mezi dvěma nejlepšími (Winamp a Windows Media Player) a ostatními dostupnými programy. Z pohledu uživatele je však určitě příjemné, že začíná být výběr i v kvalitních konkurentech těchto dvou gigantů. Neméně kladně lze hodnotit také licenční politiku autorů testovaného softwaru. Až na jedinou výjimku jsou všechny programy k dispozici uživatelům zcela zdarma, bez jakýchkoliv omezení.

Pravidelní čtenáři našich srovnávacích testů už jistě postřehli, že se vždy snažíme dát prostor také českým programátorům. Stejnou snahu jsme měli i při přípravě tohoto článku. Nepodařilo se nám však najít žádný odpovídající přehrávač z dílny českého autora. Snad příště.

§§§§§

$$$$$


Knihy


MS Windows XP Profesional Training Kit I.

Patrik Malina

c03p0157

Přestože od uvedení operačního systému Windows XP ve finální verzi uplynul už nějaký ten pátek, jsou desktopové verze Home Edition a Professional Edition prozatím osamoceny, neboť na serverová provedení dojde zřejmě v polovině tohoto roku. Tomu odpovídá i momentální nabídka certifikací společnosti Microsoft pokud dobudoucna uvažujete o zkouškách na řadu "XP", můžete prozatím v klidu začít právě od pracovní stanice. Velmi slušně vám k tomu poslouží tato obsáhlá publikace o celkem třech svazcích.

Nakladatelem původního díla je přímo Microsoft Press, a proto se jedná o informace přímo "od pramene". To je velmi cenné, jak zkušenější správně tuší, nejen co do obsažených vědomostí, ale především v oblasti metodiky ověřování znalostí, neboť to je přesně věc, jež by vás u reálného testu mohla nepěkně překvapit. Látka je rozdělena do samostatných svazků: první je výkladový a představuje poměrně tradiční učebnici všech základních znalostí o Windows XP. Vzhledem k tomu, že je v něm na více než 700 stranách pojednána verze OS pro pracovní stanici, jedná se o hodnotný a dosti úplný studijní zdroj. Za klíčový však, jak jsem již výše naznačil, považuji svazek druhý, jenž obsahuje typické otázky a odpovědi k certifikační zkoušce 70-270. Tedy nejen zjistíte, jak se vás budou ptát, ale také máte šanci pochopit logiku hledání správného řešení dle zde obsažených odpovědí. Aby simulace byla co nejvěrnější, můžete si z CD vyzkoušet cvičný test. Třetí, nejútlejší svazek obsahuje především glosář použitých pojmů, jejichž význam by vám nemusel být jasný.

Jak z výše uvedeného vyplývá, kniha je určena zájemcům o hlubší poznání systému. Pokud cítíte uživatelskou znalost jako dostačující, poohlédněte se po jiné brožuře. Naopak adepti administrátorské práce, neřku-li opravdoví zájemci o certifikace Microsoftu v této oblasti, by knihou mohli začít.

Autoři: kolektiv autorů

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 736+124+247 stran

Doporučená cena: 540 Kč

IPv6

Patrik Malina

Síťový protokol IP ve verzi 6 toho, vzhledem ke svému mládí, již zažil opravdu dost. Z období zbožného očekávání spasitele se přes léta úplného zapomnění opět dostává opatrně do popředí zájmu širší odborné veřejnosti a především také tvůrců programového vybavení, kteří pracují na implementacích do podoby užitečné pro všechny. Autor, jenž se této problematice velice podrobně již dlouho věnuje např. na stránkách internetových magazínů, připravil knihu, jež prozatím v tuzemsku nemá obdoby, a vzhledem k současné situaci ve vývoji operačních systémů se zdá být nakladatelský počin velmi dobře načasován.

Publikace představuje nejúplnější monografii o IPv6, jakou v češtině můžete sehnat. Tvůrce nevynechal prakticky žádnou důležitou věc, jež k tématu náleží: najdete zde kapitoly zaměřené na základní principy (formát datagramu, typy adres a jejich tvorba, ICMPv6), popis typických síťových procesů s novým protokolem (směrování, automatická konfigurace, DNS) i novinky, jež vývoj IPv6 přinesl (IPsec, mobilní uživatelé). Za obsáhlým teoretickým pojednáním následuje druhá část knihy, jež popisuje konkrétní implementace nového protokolu do různých operačních systémů právě tento oddíl velmi dobře poslouží k vlastním experimentům, neboť zachycuje aktuální možnosti velmi přesně. V přílohách pak nalezneme vyčerpávající přehled referenčních materiálů.

Ačkoliv se publikace věnuje problematice až trochu suchopárné, je napsána poměrně čtivě, řekl bych vzhledem k tématu až na hranicích možností. Rád bych vyzdvihl také autorovu snahu důsledně uvádět krom teoretických informací též co nejaktuálnější novinky "z terénu", takže kniha není souborem akademických pojednání, ale téměř reportáží o aktuálním stavu IPv6 ve světě. S její pomocí tedy nejen můžete velmi dobře pochopit, jak je vše vymyšleno, ale také zda a na čem to funguje. Ať již tedy máte chuť ke studiu či laborování, neváhejte a sáhněte po ní.

Autor: Pavel Satrapa

Vydavatelství: Neocortex,

Praha, 2002

Počet stran: 238

Doporučená cena: 220 Kč

Grafická úprava

Patrik Malina

Knih o typografii a grafické úpravě dokumentů se v poslední době objevilo vícero, což bezesporu souvisí i s aktivitou některých softwarových výrobců, mezi jejichž výtvory patří především aplikace pro počítačovou sazbu. Publikaci, kterou vám chci představit zde, však na rozdíl od jiných příruček vidím v trochu jiném světle. V první řadě se v ní totiž explicitně vůbec nemluví o počítačích a programech nejde tedy ani o manuál, ani o učebnici typografie s příklady v některém z oblíbených softwarových nástrojů. Jde o ryzí, krásnou příručku o grafické úpravě převážně textových dokumentů a o možnostech, jež se zde tvůrčím povahám nabízejí.

Pokud jste trochu znejistěli, zda je kniha pro vás, pak to spěchám napravit: toto dílko rozhodně není určeno profesionálům, kteří vytvářejí např. špičkovou časopiseckou úpravu, ale naopak právě pro začátečníky, kteří cítí, že dokument sestavený dle tisíckrát obehrané šablony z kancelářského softwaru není úplně to pravé. Je-li vaší prací či zábavou tvorba jednodušších tiskovin, pak právě zde můžete získat výborný základ, díky němuž brzy pocítíte vlastní tvůrčí pokroky.

Autorka výklad postavila jak jinak u sazby a grafické úpravy na jasných a zřetelných příkladech. Stránek bez názorných ukázek je pomálu, a to je dobře: krok za krokem tak můžete vnímat postupné drobné úpravy, jež však vedou k zásadnímu posunu v celkovém vzhledu dokumentů. Postupně dojde na řadu užitečných témat, jež tvůrkyně "zamaskovala" názvy kapitol jako jsou Blízkost, Zarovnání, Opakování či Kontrast. Jsou zde postiženy klíčové principy, jež podstatnou měrou ovlivňují výsledný vzhled. Ve druhé části knihy nechybí pojednání o typech písem a jejich používání.

Jedná se o knihu poměrně výjimečnou a velmi slušně zpracovanou. Nakladatel si na tuzemské poměry dobře poradil i s grafickou úpravou, což vhledem k obsahu opravdu stojí za řeč. Více než kdy jindy zde platí: alespoň nahlédněte!

Autor: Robin Williamsová

Vydavatelství: Mobil Media,

Praha, 2002

Počet stran: 144

Doporučená cena: 171 Kč

Java - Začínáme programovat

Patrik Malina

Java je sice více než jen módní záležitost, avšak chování tuzemských nakladatelství právě v případě tohoto programovacího jazyka potvrzuje, že i v knižní produkci módní trendy existují. Máte před sebou další učebnici pro začátečníky, a pokud jste si dosud obdobnou knihu nekoupili a začínáte vybírat, je to zase o něco těžší. Protože Java je přeci jen značné sousto, vyvolává poměrně útlá brožura otázku, jak že to autor vlastně provedl. V první řadě zde nehledejte podrobnější a obecnější výklad o objektově orientovaném programování, neb s touto věcí se zde rovnou pracuje a zbytečně se o ní nemluví. Za druhé, místy je autor opravdu poměrně strohý, takže pokud jste začátečníky v oblasti programování obecně, asi se hodně zapotíte a řadu odstavců si budete číst vícekrát. Místy jde spíše o referenční příručku, neboť některé stránky se více méně blíží komentovanému seznamu, a zájemce je tak hodně odkázán na vlastní experimentování. Protože se na stránky spousta věcí nevešla, slouží též tvůrci ke cti důsledné uvádění odkazů na internetové zdroje.

Obsah a rozvržení kapitol ani nemůže představovat nic převratného od první aplikace skočíte rovnou do neúprosného pojednání o datových typech či metodách a v rychlém sledu následují třídy a práce s nimi, tedy to, co dělá Javu zajímavou. Poměrně záhy přejde autor ke grafickému rozhraní a událostmi řízenému kódu, a poté se trochu telegraficky věnuje kontejnerům. Na můj vkus poměrně pozdě pak přijde řeč na výjimky a posléze se píše o vstupech a výstupech programů. Za zmínku rozhodně stojí desátá kapitola, v níž autor shromáždil jakési dobré rady pro "každou příležitost" při profesionálním psaní aplikací, a nechybí zde ani náznak tzv. extrémního programování.

Napsat učebnici Javy je těžké, a zvládnout to na 220 stranách je úkol na hranici možností. Autor dělal, co mohl jste-li trošku zběhlí třeba v C++, chytíte se určitě rychle.

Autor: Tomáš Pitner

Vydavatelství: Grada, Praha, 2002

Počet stran: 217

Doporučená cena: 225 Kč

Oracle 9i - Základy práce s databází

Patrik Malina

Pídíte-li se po knize o aplikačním balíku Oracle, předpokládám, že dobře víte, co chcete. Nazdařbůh se pojednáním o složitém relačním databázovém systému nikdo zabývat nebude, a tak bych rád hned zkraje upozornil, že i autoři očekávali čtenáře lehce poučeného. A to přesto, že kniha je vlastně pro začátečníky. Nemáte-li tedy prozatím přesnou představu, k čemu a jak by vám mohl databázový systém pomoci, zkuste prozatím jinou knihu tahle představuje až další stupeň.

Přestože autoři jsou určitě odborníky naslovo vzatí, úplný úvod publikace mne zaskočil přemírou marketingově-propagačních stránek. Už to vypadalo, že první kapitolu strávím, avšak jinak koncepčně velmi chvályhodné testy na jejím konci mne v tomto případě zaskočily. Zkrátka, propagandu přeskočte, dál už je to v pořádku.

Kniha je námětově velmi obsáhlá a tvůrci se v ní pokusili zachytit značnou tematickou šíři, jež postihuje většinu práce s balíkem Oracle. Své stránky zde tedy najdou jak adepti programování v jazyce PL/SQL, tak správci rutinních úloh a (ne)běžících procesů. Právě snaha alespoň "nakousnout" většinu podstatných otázek vedla dle mého názoru k jakési koncepční nesourodosti. Projevuje se to tím, že kniha se poměrně těžko čte v předkládaném sledu kapitol já jsem si posléze raději našel své pořadí, jež mi studium usnadnilo. Bohužel, tento přístup znamená častější dohledávání pojmů, jež byly vysvětleny "někde jinde".

Z podchycených témat uveďme např. základní popis struktury serveru z pohledu logického fungování i běhu jednotlivých konkrétních služeb, úvod do jazyků SQL* Plus či PL/SQL, seznámení s typicky databázovými strukturami (od tabulek po clustery) či vyloženě správcovskou kuchařku. Nechybí zmínka o internetových technologiích či náznak datových skladů.

Kniha obsahuje řadu cenných informací, rad a postupů. Musíte si ovšem najít svůj systém, jak ji budete číst.

Autoři: M. Abbey, M. Corey,

I. Abramson

Vydavatelství: SoftPress,

Praha, 2002

Počet stran: 480

Doporučená cena: 595 Kč

Řídíme projekty s MS Project 2002

Patrik Malina

Pokud jste byli účastníky některé z konferencí, pořádaných společností Microsoft pro uživatele a správce, mohli jste na autora této publikace poměrně snadno narazit. Jan Kališ přednáší nejen o Projectu a jeho výklad bývá pravidelně oceňován vděčným publikem pro svou názornost a mimo jiné i vkusný humor v přiměřené míře. Své zkušenosti, v tomto případě s Projectem, převedl do papírové učebnice, a ačkoli živá demonstrace je přeci jen něco jiného, nedopadlo to rozhodně špatně.

Ačkoliv styl výkladu a zahrnutá tematika tomu odpovídají, zdráhám se říci, že knížka je pro úplné začátečníky. Tedy, s Projectem nemusíte mít prakticky žádné zkušenosti, neb pojednání začíná jeho spuštěním, ale troška znalostí o práci s jinými aplikacemi rodiny MS Office by nezaškodila, a pokud máte alespoň rámcovou představu, k čemu vám projektové řízení bude, také to není k zahození. Jinak je látka rozvržena tak, že začnete opravdu "od píky" popisem uživatelského rozhraní (tuto část nepodceňujte) a prací se soubory, a poté přistoupíte k zásadním kapitolám o úkolech a zdrojích, jež představují základ práce s programem. Následuje obsáhlá část o zobrazeních, jichž aplikace nabízí celou řadu, poté autor představuje několik pokročilých technik, a po tematice tisku a publikování se ještě vrací na asi 20 stranách ke klíčovému předmětu sledování průběhu projektu.

Tvůrce naštěstí dokázal na papír přenést řadu předností, jež možná znáte z jeho osobního přednesu. Velmi se mi líbila volba výstižných příkladů (je jich několik desítek) a text se rovněž dobře čte, takže výklad je srozumitelný. Struktura kapitol i odstavců je zpracována přehledně, takže se neztratíte v souvislostech ani v hierarchii a stále budete mít pocit, že víte kde jste. Pokud přecházíte ze starší verze jako znalec, neztrácejte čas. Pokud však s Projectem začínáte a nemáte potíže při pohybu v prostředí Windows, kniha je přesně pro vás.

Autor: Jan Kališ

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 296

Doporučená cena: 349 Kč

§§§§§


5/2001


Novinky


Nové základní desky

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0273

Čtyři nové základní desky rozšířily už tak poměrně bohatou nabídku motherboardů pro procesory Intel i AMD. Už na tomto malém vzorku je patrné, jak mnoho variant čipových sad a konfigurací má zákazník k dispozici.

FIC FR31

První z desek je vybavena čipovou sadou VIA PM133, která obsahuje integrovanou grafickou kartu Savage4. Tento motherboard podporuje procesory Intel Celeron a Intel Pentium III ve frekvencích od 433 do 1 GHz, se sběrnicí pracující s kmitočtem 66, 100 či 133 MHz. Pro instalaci paměťových modulů jsou k dispozici tři sloty DIMM, maximálně je možné osadit až 1,5 GB operační paměti standardu PC133.

Grafické rozhraní postavené na čipu S3 Savage4 integrovaném v čipové sadě poskytuje znatelně vyšší 3D výkon, než běžné grafické akcelerátory v čipsetech, avšak je jasné, že s běžnými grafickými kartami například třídy nVidia GeForce2 MX se srovnávat nemůže. Pozitivní je však rozhodně to, že do instalovaného AGP 4x slotu lze v případě potřeby vložit jakoukoliv jinou grafickou kartu.

Kontrolér periferií obsažený v South Bridge VIA 686B je schopen připojit pevné disky s rozhraními ATA/33, ATA/66 a ATA/100. Integrován je také zvukový čip podle standardu AC97, s konektory vyvedenými na zadním štítku desky.

Deska je formátu Micro ATX, což se sice pozitivně projevuje na její ceně, avšak vycházejí z toho určitá omezení. Tím hlavním je malá možnost rozšíření, neboť kromě AGP slotu jsou k dispozici pouze 2 sloty standardu PCI a jeden slot AMR pro připojení modemu či zvukové karty. Tento motherboard distribuuje Libra Electronics a stojí kolem 2 900 Kč bez DPH.

FIC FS39

Deska FS39 od společnosti First International Computer je založena na čipsetu Intel 815EP. Ten vychází z řady Intel 815, avšak neobsahuje už integrované grafické rozhraní, jako tomu je například u i815E. Také tato deska je ve formátu Micro ATX a k dispozici tedy dává jeden slot AGP 4x, 3 sloty PCI a jeden rozšiřující slot CNR.

Paměťové moduly DIMM je možné nainstalovat do dvou slotů, celkem je podporováno maximálně 512 MB RAM standardu PC100 či PC133. Deska podporuje procesory Intel s frekvencí FSB 66, 100 i 133 MHz, a základním kmitočtem čipu až do 1 GHz. Chybí přirozeně podpora starších Celeronů ve formátu PPGA, které s čipovou sadou i815 spolupracovat nedovedou.

Také Intel integruje do čipové sady zvukový kodek, jenž je vyveden na zadním panelu mezi ostatními porty. Tak nechybí ani standardní skupina paralelního, dvou USB (na další je připraven konektor na desce) a dvou PS/2 portů. U desek s Intel815EP není vždy standardem také dvojice sériových portů COM, a v tomto případě je FIC FS39 světlou výjimkou.

Stejně jako u jiných základních desek FIC má i FS39 řadu vylepšení v BIOSu, mezi které patří BIOS Guardian pro ochranu proti virům či Overclock Partner zjednodušující přetaktování. Základní desky s čipovými sadami Intel obecně patří mezi dražší a tak nepřekvapí cena tohoto motherboardu s nejlepším čipsetem pro Pentia III, který je prodáván v síti Libra Electronic  4 490 Kč bez DPH.

Biostar M6VLB

Hledáte-li malou, levnou a vybavenou desku pro procesory Intel, může být jedním z řešení Biostar M6VLB. Implementace čipové sady VIA PLE a South Bridge VIA 686A určuje to, že deska obsahuje integrované grafické rozhraní a podporu pouze pro přenos DMA/66. Grafický adaptér v North Bridge je ideálním řešením pro kancelářské aplikace, avšak ve hrách příliš výkonu ukázat neumí. Logickým doplňkem této desky je tedy některý z nízko taktovaných Celeronů.

Deska je formátu Micro ATX, což dává uživateli k dispozici 3 sloty PCI, jeden slot AMR a poměrně překvapivě také jeden slot zastaralého standardu ISA. Do dvou slotů DIMM je možné nainstalovat až 768 MB paměti, ze kterých si však 28 MB ukousne integrované grafické rozhraní. Je pochopitelné, že u desky této cenové kategorie chybí vyvedený AGP slot, takže případný upgrade grafické karty možný není.

Samozřejmostí je integrovaný zvukový kodek AC97, a zmíněné vysokorychlostní IDE rozhraní, tentokrát podporují nejvýše DMA/66. Příslušný kabel pro pevný disk je přirozeně přiložen v balení. Tuto desku zapůjčila a distribuuje společnost ABACUS Computer.

Biostar M7MIA

Na závěr se pojďme seznámit s jednou z nejvýkonnějších desek pro procesory AMD Athlon či Duron. Biostar M7MIA je vybaven čipsetem složeným z AMD 761 jako North Bridge a VIA 686B na pozici South Bridge. To určuje, že deska podporuje procesory do frekvence 1,3 či 1,33 GHz se sběrnicí, která pracuje na 200 i 266 MHz datového toku. Kontrolér periferí VIA 686B má integrovaný dvoukanálový IDE řadič s podporou DMA/33, DMA/66 i DMA/100 a zároveň obsahuje také integrovaný zvukový kodek standardu AC97.

Velmi zajímavé je to, že deska podporuje paměti typu DDR. Do dvou slotů je možné nainstalovat až 768 MB operační paměti standardů PC1600 i PC2100.

Rozšiřující sloty jsou k dispozici v konfiguraci 1x AGP Pro, 5x PCI, 1x AMR, a dokonce také 1x ISA.

Celkově je Biostar M7MIA výkonná deska určená pro nastupující generaci pamětí typu DDR SDRAM. V posledních dnech jsme mohli zaznamenat opakovaná velmi výrazná snížení jejich cen, a proto lze předpokládat, že se v budoucnu stanou standardní součástí počítačů. Biostar }7MIA je tedy prvním krokem k budoucímu snadnému upgradu. Tato základní deska figuruje v nabídce společnosti ABACUS Computer.

§§§§§


Nový Acrobat - Už pátá ada na světě

Michal Chautur

c01p0274

Už pátou verzi populárního programu pro práci se soubory typu PDF

 Acrobat Reader 5.0  uvedla na trh firma Adobe Systems. Nejnovější verze přináší pozměněnou pracovní plochu, jež se nyní více podobá kancelářským programům typu Office.

Kromě pozměněného vzhledu lišt přináší Acrobat 5.0 další novinky. Není jich sice zase tolik, většinou se jedná o vylepšení původních nástrojů, ale to na druhé straně vede k větši integraci s ostatními aplikacemi. Novinkou je možnost ukládat celé PDF dokumenty přímo do RTF, tedy do formátu, v němž můžete přímo editovat text i v MS Wordu či jakémkoliv jiném editoru na různých platformách. To samo o sobě potěší řadů uživatelů, zvláště pokud bude korektně fungovat čeština. Do bitmapového grafického formátu JPEG, PNG a TIFF lze ukládat jak jednotlivé obrázky z dokumentu, tak kompletní dokument.

Adobe Acrobat 5.0 také přináší podporu PDF verze 1.4, tedy verze, která již umožňuje uložení průsvitných prvků při zachované editovatelnosti. Další vylepšení umožňuje lepší práci s dokumentem v týmu a také lepší integraci s internetem, jež je založena na technologiích WebDAV a ODBC. Různí spolupracovníci tak mohou zároveň přidávat poznámky, komentáře či vyznačovat texty, a to za pomocí webového prohlížeče. Novinkou je také možnost ukládat formuláře do formátu XML. Vylepšení se dočkala i oblast zabezpečení - k dřívějším možnostem šifrování přibylo nově 128bitové kryptování a také více typů elektronického podpisu. Uživatel navíc může opatřit např. odesílaný formulář přímo z prohlížeče svou elektronickou pečetí. Adobe navíc chystá i úplnou lokalizaci pro Českou republiku a Slovensko.

Závěr

Bdobe Acrobat 5.0 je určen pro systémy Windows 95 (Service Release 2)/ 98/Millenium Edition/NT (Service Pack 5 nebo 6)/2000 a Macintosh OS 8.6, 9.0.4 a 9.1. Odhadovaná koncová cena na českém trhu je 11 700 Kč. Upgrade z nižších verzí bude u registrovaných uživatelů možný za 4 680 Kč.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0275

Time

Počátkem dubna proběhla v Praze konference TIME, zaměřená na telekomunikace, informační technologie, média a zábavní průmysl. Zúčastnili se jí švédský velvyslanec v Praze Ingmar Karlsson, ministr a vedoucí Úřadu vlády ČR Karel Březina a švédský obchodní rada v České republice Jan Stocklassa. Cílem konference bylo vytvořit prostor pro rozvoj spolupráce mezi českými a švédskými podnikatelskými subjekty a navázání nových vztahů ve veřejné i soukromé sféře. -FEL-

Broadnet zahájil

Společnost Broadnet Czech, a. s., jedna z držitelů licence FWA 26 GHz začala nabízet své služby. Broadnet bude v Čechách nabízet rozsáhlé spektrum širokopásmových služeb prostřednictvím bezdrátových místních okruhů. Dodavatelem použitých technologií je společnost Lucent Technologies. -FEL-

Oskarovo Hi-Tech Centrum

Síť Oskar zahájila zkušební provoz nového Hi-Tech Centra. Centrum, které bude tvořit technologické zázemí Oskarovy infrastruktury včetně zajištění provozu sítě, se nachází v Říčanech u Prahy. Je vybaveno nejmodernějšími technologiemi od společností Siemens, Ericsson, IBM, Sun Microsystems a Watchmark. -FEL-

Tandem

Společnost EuroTel Praha, s. r. o. začala nabízet službu EuroTel Tandem, díky které mají zákazníci možnost získat až 3 SIM karty k jedinému programu služeb EuroTel. Za cenu jedné aktivace, jednoho měsíčního poplatku dostanou zákazníci až tři nezávislá telefonní čísla s 25% cenovým zvýhodněním vzájemného volání a odesílání SMS zpráv.

Noví i současní zákazníci společnosti EuroTel mají možnost dodatečně aktivovat ke svému stávajícímu telefonnímu číslu až dvě nové SIM karty Tandem. Nejenže za ně nezaplatí žádné aktivační poplatky, ale jejich majitelé budou moci navzájem telefonovat a posílat SMS zprávy o 25% levněji. Přestože každá ze SIM karet Tandem má zcela nezávislé telefonní číslo, zákazník zaplatí měsíční paušál pouze ke svému stávajícímu telefonnímu číslu. -FEL-

ASP

Společnosti Aliatel a asp1000 oznámily uzavření smluvní spolupráce při poskytování aplikačních služeb (ASP) pro malé a střední firmy. asp 1000 poskytuje aplikační služby zaměřené na obchod, marketing, péči o zákazníky a týmovou práci. Jsou veřejně přístupné na Internetu, bez nutnosti práce programátorů, bez instalace jakéhokoli softwaru i hardwaru  pouze s použitím webového prohlížeče. Pro zaručení kvality a konzistentnosti služeb bylo třeba zajistit spolehlivé technické a komunikační zázemí. Společnost asp1000 si jako svého partnera k zajištění aplikační infrastruktury zvolila Speedbone od společnosti Aliatel. -FEL-

§§§§§


Víc než oby pero

Pavel Kalouš

c01p0276

Našli jste si pracně kontakt v telefoním seznamu a ke vší smůle nemáte po ruce ani kousek papíru na poznamenání? Nezoufejte, společnost C ľechnologies vám přináší řešení. Tato firma totiž představila nejnovějšího člena rodiny C-Pen, tedy řady digitalních per, který zdaleka neumí jen psát. Nový C-Pen 800 je miniaturní počítač s integrovanou digitální kamerou s frekvencí 100 snímků za sekundu, kterou dokáže skenovat text, a to až s 99,5% přesností rozpoznání. S Xímto perem tedy stačí pouze přejet přes text, který následně můžete uložit do paměti C--Penu v +XT formátu, poslat ho do svého notebooku k dalšímu zpracování nebo si můžete text nechat přeložit pomocí slovníku. C-Pen 800 navíc slouží i jako digitální diář, neboť si můžete vytvořit databází kontaktů.

Specifikace a dovednosti

C-Pen 800 má rozměry 140 x 35 x 20 mm a hmotnost 85 g včetně baterií. Právě v hmotnosti je jeho jediná nevýhoda  je o 5 g težší než levnější modely C-Pen. O výkon se stará 100MHz procesor, 512 KB paměti RAM a u C Technologies již tradiční operační systém ARIPOS. Kapacita pro ukládání naskenovaného textu je také dostatečná, do flash paměti můžete uložit až 8 MB textu. Počet řádků displeje se zvýšil na 7. Změn však nedoznala rychlost, kterou lze text číst, a zůstala na 15 cm/s. Pero dokáže přečíst text o velikosti 522 pt.

Nejzákladnější funkcí C-Penu je C Read. Pomocí již zmiňované digitální kamery se text nasnímá a výslednou fotografii automaticky převádí integrovaný OCR software do formátu TXT. Výrobce udává, že je možno uložit až 3 000 stránek A4. Každé slovo si navíc můžete nechat přeložit slovníkem, který je pro C-Pen zdarma. Další možností, jak zdigitalizovat text, je funkce C Direct, jež dovede přenášet snímaný text přímo na místo kurzoru ve vašem textovém editoru. Tímto způsobem můžete přenášet písmenko po písmenku, ale také i několik řádků najednou.

C-Pen 800 dokáže prostřednictvím infraportu a sériového kabelu oboustraně komunikovat s PC, ale i s Palmtopem a Psionem. Další zajímavou funkcí je C Address, která promění C-Pen v malý digitální diář. Umožňuje totiž ukládat adresy, telefony a další kontakty přímo v C-Penu. Následně v nich můžete vyhledávat, editovat je a synchronizovat s MS Outlookem. Zde ale výčet všech možností C-Penu nekončí. Pohybem pera po rastrovaném podkladu je možné psát jednotlivé znaky, což ve spojení s C Dictionary (slovník) a C Address přináší fantastické možnosti.

Cena

C-Pen 800 je opravdu ještě horkou novinkou, a tak nelze s přesností říci, zda bude hned od začátku podporována čeština a známa zatím není ani jeho cena. Pozitivní informací jistě je, že společnost C Technologies má v České republice oficiálního distributora, kterým je firma ICE, spol. s r. o.


Krátké zprávy

IBM investuje v Brně

Společnost IBM oznámila svoji investici v oblasti služeb, která míří do ČR. IBM hodlá v Brně vybudovat své zákaznické centrum, které by mělo v budoucnu také poskytovat podporu v oblasti databázových informačních systémů, serverových produktů, produktů pro řízení prodeje a distribuce. Počítá se se zaměstnáním 200 IT specialistů, především počítačových operátorů a odborníků na softwarové a zálohovací systémy. Společnost hodlá v průběhu pěti let investovat do nového centra 360 milionů Kč. Kromě České republiky se uvažovalo o Maďarsku, Slovensku a Estonsku. -kas-

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0277

B2B Centrum a Progress Software

oznámily uzavření spolupráce při implementaci softwaru pro b2b tržiště určeného českým podnikům. Cílem je - kromě provozování vlastního e-tržiště pro obchodování business to business - nabízet rovněž i samotnou platformu B2B Systém. Software, na němž Intelligo běží, je nabízen v podobě privátního tržiště zákazníkům, kteří chtějí provozovat vlastní nákupní (e-procurement) nebo prodejní (e-sales) b2b tržiště. Jako JMS server je používán Progress SonicMQ. -OK-

pcAnywhere 10

Nová verze aplikace pro vzdálený přístup přichází se zdokonalenými zabezpečovacími prvky. K původním komponentám nabízí ještě povinnou ochranu heslem, rozsáhlou tvorbu logů a průvodce šifrováním (zjednoduší šifrování pomocí soukromých a veřejných klíčů). Nově má také podporou osmi nových typů autentifikace, včetně LDAP, NDS a ADS. Ve verzi 10.0 je také komponenta pcAnywhere Remote Access Perimeter Scanner, která prověřuje podnikové sítě a zjišťuje, zda jsou všechny na dálku připojené počítače bezpečně nakonfigurovány. K dispozici je též průvodce optimalizací, jenž pomůže vzdálené připojení urychlit. -OK-

DICOM Data Management CZ

přišla s rozšířením funkčnosti produktu Kofax Ascent Capture - nástroje pro zajištění vstupu dokumentů a dat do nejrůznějších systémů správy dokumentů. Od nynějška podporují rozpoznávací programy Ascent Capture češtinu a slovenštinu, a to jak písmo tištěné, tak i ručně psané. -OK-

Borland a SWS jsou opět v pohodě

Možná si vzpomínáte na řinčení zbraní obou uvedených firem, o němž jsme se zmiňovali v minulém čísle (str. 4). Tak dnes se mají věci následovně: "Borland, s. r. o., prohlašuje, že obvinění vznesená vůči společnosti SWS, a. s., týkající se porušování autorských práv společnosti Borland Software Corporation a softwarového pirátství se nezakládají na pravdě, tudíž se za tato obvinění společnosti SWS, a. s., omlouvá." Zároveň "SWS, a. s., přiznává pochybení své obchodní sítě při distribuci produktů Borland Software Corporation na území České a Slovenské republiky." A co je konkrétně pro Borland asi nejdůležitější? Oba "se dohodli, že SWS, a. s., nebude provádět import produktů Borland Software Corporation ze zahraničí, neboť to je zcela v rozporu s obchodní politikou společnosti Borland Software Corporation." Jak rychle válka začala, tak rychle skončila_ ale to je asi dobře, ne? -OK-

§§§§§


XML od pramene

Patrik Malina

c01p0278

Fenomén XML je v současné době na silném postupu. Mezi hlavní příčiny patří bezesporu kvalita návrhu této technologie jako takové, univerzalita napříč operačními systémy a dnes již poměrně dobře prověřená praktická použitelnost. Zkrátka XML se stalo nejen technologií s obřím potenciálem, ale také módou a často i marketingovým zaklínadlem.

Ani dobře známý softwarový gigant z Redmondu nezůstal stranou a možnosti nových technologií pevně uchopil. Protože řada vývojářů a programátorských firem pracuje na platformě nástrojů firmy Microsoft, představují bezesporu dobrou reklamu jak pro samotný XML, tak pro uvedeného výrobce, a i tohle bylo bezesporu důvodem, proč česká pobočka připravila zhruba v polovině března dva zajímavé semináře s neméně zajímavými přednášejícími. Témata byla nasnadě  .NET Framework a XML (15. 3.) a BizTalk a XML (20. 3.).

Názvy dostatečně výmluvně pokazují na produkty Microsoftu, o nichž byla řeč  první přednáška byla zaměřena na zcela novou verzi vývojářského balíku MS Visual .NET Studio, druhá směřovala do obecnějších sfér použití XML a zmiňovala aktivitu BizTalk a stejnojmennou rodinu produktů. Přednášejícími nebyli žádní zelenáči (viz rámeček) a bylo vidět, že za sebou mají nespočet akcí tohoto druhu. Přestože semináře byly samozřejmě v angličtině (bez tlumočení), sešla se poměrně hojná skupina zájemců o tyto technologie, kteří mohli docenit nesporný praktický přínos akce.

Přednáška Dona Boxe byla zaměřena na možnosti nového .NET Studia, knihovnu CLR (Common Language Runtime), SOAP technologii a implementaci XML do nových vývojářských produktů vůbec. Oproti tomu Brian Travis hovořil v obecnější rovině  nastínil možnosti použití XML, vyložil základy syntaxe a použití DTD (soubory definování typů dokumentů) a přes různé iniciativy došel až k implementaci BizTalk serveru na platformě Microsoftu. Možná mohli pořadatelé pořadí přednášek prohodit, aby na sebe logičtěji navazovaly. Sympatické na obou přednášejících bylo, že nepochlebovali pořádající firmě, a obzvláště Don Box se nerozpakoval o některých marketingových aktivitách či technologiích Microsoftu (např. ASP) hovořit dle vlastního svědomí a svých (často nedobrých) zkušeností. Zkrátka, bude-li se něco podobného opakovat a je=li vám téma blízké, příště neváhejte (účast byla zdarma)!

O Autorech

Don Box

Spoluzakladatel firmy DevelopMentor (specializace na objektové technologie). www.develop.com

Knihy: Effective COM, Essential COM (oboje u Addison-Wesley)

Spoluautor specifikace SOAP a člen pracovní skupiny pro XML schémata W3C.

Brian Travis

Zakladatel firmy Architag (vývoj SGML a XML aplikací). www.architag.com

Knihy: The SGML Implementation Guide (Springer-Verlag), XML a KOAP Programming for BizTalk Servers (Microsoft Press, česky ComputerPress)


Bezpečnost dat 2001

Patrik Malina

Není vám bezpečnost vašich dat a elektronické komunikace lhostejná? Možná se stále domníváte, že jediné potenciální nebezpečí představují počítačové viry, a dosud jste nevěnovali pozornost např. hrozbám útoku zevnitř vaší společnosti. Nastupují rovněž nové technologie a s nimi související legislativa (typicky elektronický podpis), o jejichž možnostech byste se třeba rádi dozvěděli. Věnujte v tomto případě pozornost následující nabídce seminářů, jež v rámci letošního cyklu pořádá společnost AEC.

Každý seminář z cyklu Bezpečnost dat 2001 se skládá z šesti přednášek týkajících se problematiky antivirové ochrany, elektronického podpisu, modelových příkladů, tipů a triků, souvisejících právních otázek, šifrování, ochrany dat a dalších otázek souvisejících s bezpečností dat a informací.

Jak je patrné z následujícího programu přednášek, témata se během ročního cyklu neopakují, ale jsou rozložena postupně do všech akcí tak, aby pokryla související témata v dostatečném rozsahu. Můžete tak získat přehled jak z oblasti legislativy, tak přímo z praxe, a rovnou porovnat zkušenosti své a dalších účastníků.

První seminář (již proběhl)

Druhý seminář (24. května):

- elektronický podpis a související právní úpravy

- ekonomická analýza: Vyplatí se data chránit?

- vPN a její místo v bezpečnostním systému

- FAQ  hot-line viry a antiviry

- rekapitulace počítačových virů za rok 2000

- novinky mezi počítačovými viry

Třetí seminář (14. září):

- elektronický podpis v Evropské unii

- spam a hoax  co to je, boj proti nim

- ručení certifikační autority a její důvěryhodnost

- možnost zabezpečení přenosu dat přes HTTP

- ochrana dat na internetu ve vztahu k zákonu 101/2000 Sb.

- novinky mezi počítačovými viry

Čtvrtý seminář (22. listopadu):

- bezpečnost pod taktovkou PGP

- WAP  příležitosti a hrozby

- bezpečná skartace dat, možnosti obnovování

- el. podpis v boji proti počítačovým virům

- zřízení certifikační a registrační autority

- novinky mezi počítačovými viry

Všechna témata jsou zpracována špičkovými odborníky nejen z naší firmy, ale i ze specializovaných konzultačních firem a odborníky z praxe. Tam, kde to je možné, jsou přednášky doprovázeny i praktickými ukázkami. Součástí každého semináře jsou také informační materiály. Po skončení cyklu seminářů dostanou jeho účastníci osvědčení o jeho úspěšném dokončení.

V Praze se řada seminářů Bezpečnost dat 2001 koná v budově Stimbuildingu (Vinohradská 184, stanice metra Želivského).

Semináře pořádá společnost AEC, spol. s r. o., specialista na bezpečnostní technologie (www.aec.cz).

§§§§§


Delphi 6 míří na trh

Jindřich Zelený

Před nedávnem uvedla firma Borland na trh verzi svého vývojového prostředí Delphi, určenou pro operační systém Linux. Produkt s obchodním jménem Kylix v mnoha ohledech přesně kopíruje svého staršího sourozence pro Windows, ale v některých oblastech, kde je s nimi stávající řešení příliš spojeno, si razí vlastní cestu. Jedná se zejména o oblast grafického uživatelského rozhraní a o přístupy do databáze, kde Kylix představil jiné technologické řešení, než které je implementováno v současné verzi pro Windows. Nová verze Delphi s číslem 6 může uskutečnit sen mnoha vývojářů v podobě jediné verze zdrojového kódu aplikace, jejž lze zkompilovat do nativního kódu pro Windows i Linux. V současnosti chybí již jen několik týdnů do uvedení této nové verze Delphi na náš trh.

Kompatibilita s produktem Kylix je však jen jedním ze zamýšlených přínosů nové verze.

Vizuální komponenty CLX

Za obecný a platformě nezávislý základ (namísto VCL, úzce spjaté s WinAPI) posloužila grafická knihovna Qt, již Borland licencoval od firmy Trolltech. Nad ní byla vybudována komponentní objektová obálku v jazyce Object Pascal označovaná CLX (čti klix), jež je již součástí produktu Kylix. Knihovny CLX obsahují základní množinu vizuálních komponent se stejným jménem i funkcionalitou jako jejich protějšky ve VCL. Kterou knihovnu grafických komponent bude vyvíjená aplikace používat, určuje vývojář při zakládání nového projektu, a všechny následně vytvářené formuláře i komponenty s ní pracují.

Nový přístup k databázi  dbExpress

Delphi na Windows využívají databázový stroj BDE nebo na COMu založených ADO komponent. S portací technologie ADO firmy Microsoft na Linux zřejmě v dohledné době počítat nemůžeme a způsob práce BDE s daty také není z hlediska dnešních potřeb vždy optimální, a proto přišla nová sada komponent pro přístup k libovolné databázi označovaná jako dbExpress. Fyzické propojení s databází a transformaci jejího specifického rozhraní zajišťuje pro každou podporovanou databázi ovladač, jenž se musí následně šířit i s vytvořenou aplikací. V současné době jsou dostupné ovladače pro Oracle, MySQL, DB2 a InterBase, a díky otevřené architektuře dbExpress na sebe další ovladače nenechají dlouho čekat.

Vylepšení IDE

V oblasti integrovaného vývojového prostředí došlo hned k několika zajímavým změnám. Na pracovní ploše přibylo nové okno s hierarchickým pohledem na objekty definované v editované knihovně, inspektor objektů umožňuje editovat i vlastnosti řetězově podřízených komponent a editor kódu nově zvýrazňuje klíčové konstrukty jazyka OMG IDL, HTML, XML a XSL dokumentů. Velikost okna, zobrazujícího seznam přípustných dokončení psaného zdrojového kódu, lze libovolně nastavit myší a položky zobrazovaného seznamu jsou filtrovány již napsaným textem.

Podpora XML

Rozmachu využívání standardu XML v praxi odpovídá i podpora práce s XML dokumenty v Delphi 6. Nová komponenta XMLDocument zapouzdřuje externí XML parser a zpřístupňuje jeho funkcionalitu pomocí rozhraní DOM. V praxi se k tomuto účelu obvykle využívá velmi rozšířeného parseru firmy Microsoft, umožňujícího i XSL transformace. Pro práci s XML dokumentem, jenž má pevnou strukturu, lze použít i uživatelsky příjemnější formu  nově je integrován průvodce, který ze zadaného XML či DTD souboru vygeneruje zdrojovou knihovnu v jazyce Object Pascal, v níž je definována sada rozhraní a tříd reprezentujících uzly v XML dokumentu. S určitým XML dokumentem tak výsledně pracujeme pomocí hierarchické struktury smysluplně pojmenovaných objektů a jejich atributů.

V praxi se můžeme také často setkat s potřebou vytvořit XML dokument z určitých dat uložených v databázi, k čemuž Delphi nabízí speciální komponentu XMLTransformClient, provádějící transformaci dat z datové množiny do libovolného XML dokumentu a zpět. Pro vytvoření popisu transformace slouží nový vizuální nástroj.

Budování distribuovaných systémů

Komunikaci mezi vzdálenými programovými komponentami v budovaném distribuovaném systému lze v Delphi 6 snadno zajistit pomocí technologie COM, CORBA nebo protokolu SOAP (který je v Delphi novinkou). Nástroje pro práci s technologií COM (resp. COM+) nyní obsahují nové průvodce pro vytváření objektů, zajišťujících šíření událostí (tzv. Event Objects) a COM+ transakčních objektů. Editor knihoven typů dále umožňuje každému vytvářenému COM objektu nastavit atributy definované technologií COM+ určující charakter prostředí, ve kterém bude objekt operovat. Velkých změn v Delphi 6 doznal způsob vývoje CORBA aplikací  projekt lze začít definicí rozhraní distribuovaných komponent v popisném jazyce OMG IDL a pomocí integrovaného IDL kompilátoru, označeného jako idl2pas, vygenerovat vazební procedury pro stranu klienta i serveru a vzorovou implementaci definovaného CORBA objektu. Nová implementace standardu CORBA umožňuje kupříkladu pracovat s CORBA typy array a sequence, vyvolávat na straně serveru uživatelské výjimky, podporuje vícenásobnou dědičnost, atd.

Na závěr jen dodejme, že tento článek vzhledem k svému omezenému rozsahu zmiňuje pouze ty nejzásadnější novinky a vylepšení, které Delphi 6 přináší. Stranou zůstává velký počet drobných vylepšení, nových vizuálních i nevizuálních komponent a knihoven poskytujících novou funkcionalitu  jen jejich prostý výčet by zabral několik stran. Novou verzi Delphi lze doporučit všem vývojářům, kteří hledají komfortní způsob vývoje vizuálních, databázových, webových či distribuovaných aplikací, a kteří chtějí své aplikace vyvíjet jak pro operační systém Windows, tak pro operační systém Linux.

Webové aplikace snadno a rychle

Zcela nová koncepce ztělesněná technologií SiteExpress vychází z předpokladu, že je každá dynamická HTML stránka reprezentována samostatnou zdrojovou knihovnou, která má přiřazen soubor s HTML šablonou stránky. Šablona může obsahovat kromě uživatelských značek i příkazy skriptovacího jazyka, jež jsou prováděny na straně serveru. Skriptovací jazyk má přístup k několika symbolickým objektům reprezentujícím aplikaci, požadavek uživatele, vytvářenou stránku, relaci s aktuálním uživatelem apod. Vývojář může dále nadefinovat vlastní objekty (tzv. adaptéry), kterými zpřístupní skriptům jakákoliv data či funkcionalitu. Některé obecné adaptéry jsou již připraveny ve formě komponent k použití, např. adaptér pro procházení a aktualizaci libovolné datové množiny. Další usnadnění vytváření dynamických stránek zpřístupňujících data z databáze nabízí speciální vizuální editor, který umožňuje vývojáři příjemnou formou editovat datové a ovládací prvky formulářů včetně automatického vytváření kódu skriptovacího jazyka pro dynamické plnění obsahu vytvářených stránek z databáze. Dynamické stránky lze alternativně vytvářet také z XML dokumentů pomocí XSL transformace. Technologie SiteExpress automaticky zajišťuje sledování seance s klientem, umožňuje vizuální formou definovat uživatelské účty a přístupová práva, automaticky kontroluje tato práva při přístupu k dynamickým stránkám atd. Spolu s prostředím Delphi je dodáván i testovací webserver, v němž přibyla možnost vytváření webových modulů pro Apache.

§§§§§


CD


Nechte účtovat stroje!

Patrik Malina

c01p0278

Stejně jako loni i toto jaro je na našem CD ve znamení ekonomických systémů. Se svou nabídkou přicházejí Aktis (ABRAOne) a Prodiss (WinStrom), jež nabízejí mimo jiné verze zdarma (oba programy lze používat s omezením počtu dokladů bezplatně), a také firma Janouch se svým poměrně unikátním rozsáhlým modulárním systémem ECONPro. Tím výčet výhodných koupí samozřejmě nekončí  dále je připraven antivirus, překladový nástroj,

astronomický atlas, poštovní program či encyklopedie. V části Software pak naleznete kompletní výbavu programů ke článkům v nově uspořádané rubrice PC WORLD CD Centrum.

V ekonomickém, resp. účetním duchu se tentokrát nese obsah rubriky Akce, v níž vám nabízíme program ABRAOne firmy Aktis. S jejími produkty jste se mohli setkat již loni  nyní je připravena novinka a s ní exkluzivní cenová nabídka. Pokud se program po vyzkoušení rozhodnete zakoupit a nadále používat, čeká vás nejen 25% sleva, ale také roční předplatné PC WORLDu v ceně! Výpočet celkové výše úspory nechám na vás a pokud vám není vše jasné, nalistujte si speciální stránku v tomto čísle, jež obsahuje podrobné informace a potřebný objednávkový kupón.

Další zajímavou nabídkou z okruhu účetnictví je aplikace WinStrom firmy Prodiss, již najdete v rubrice Software v části Komerční. I tento program je při používání vymezeného počtu účetních dokladů zdarma a při koupi nabízíme slevu 20 %.

Obsah rubriky, do níž jsme tímto vstoupili, je na CD poměrně bohatý. Stejně jako minule i v tomto čísle je připraven produkt firmy Sodat software  tentokrát je jím OptimAccess, což je systém pro zabezpečení konfigurace vašeho počítače. Podruhé je na našem disku i firma AION, jež vám přináší jedinečné dílo v podobě elektronické verze Ottovy encyklopedie, a stejně tak virtuální planetárium Skytech 3 jste již u nás mohli vyzkoušet. Mezi nováčky pak patří firma Janouch s velmi zajímavým systémem ECON Pro, který slouží jako pokročilý nástroj pro řízení a rozhodování. Obsahuje širokou škálu modulů, jež bezesporu uspokojí drtivou většinu zájemců z oblasti managementu a ekonomie. Dalším premiérovým příspěvkem jsou systémy pro překlady textů PC Translator 2001, jež mimo jiné integrují slovníky a výuku cizích jazyků, a rovněž všestranný statistický balík Unistat (mimo jiné s českým uživatelským rozhraním) je na našem CD poprvé. Na závěr výčtu bych rád upozornil na mimořádný poštovní klient The Bat!  s iímto programem můžete dát vašemu e-mailování zcela nový rozměr, takže jej neváhejte vyzkoušet. Přehlednou informaci o výše uvedených aplikacích opět naleznete v rámečku na této dvoustraně, a tento rovněž obsahuje veškeré nabízené slevy.

Rubriku Novinky začneme již dobře zavedeným příspěvkem  elektronickou knihou. V tomto případě jsme se zaměřili na tvůrce HTML stránek a spolu s nakladatelstvím UNIS jim přinášíme výběr různých rad a tipů od profesionálních tvůrců. Připomínám, že plnou verzi knihy (je umístěna na tomto CD) lze otevřít s použitím hesla po zaplacení a že k elektronické publikaci je možno, upřednostňujete-li tradiční papírovou formu, rovnou objednat také tištěnou brožovanou variantu. Knihu na disku doprovázejí dva editory HTML stránek, takže své experimenty budete moci bez problému ihned započít. Oba programy jsou dosti kvalitní a navíc zdarma.

Další položkou, již byste neměli přehlédnout, je novinka z dílny Kaspersky Labs. Antivirový program Kaspersky AV 3.5 Platinum v české lokalizaci je poslední verzí nejvyšší ediční řady a představuje opravdu velmi dobré řešení pro váš počítač, pokud nechcete riziko virové infiltrace ignorovat (což vřele nedoporučuji). Na program je možno u distributora a autora lokalizace (AEC Brno) uplatnit slevu.

Popisovanou část CD doplňují tradiční položky, mezi něž patří čtvrtá část aplikací ke článku 365 tipů a triků…, elektronická podoba našeho magazínu s fulltextovým vyhledáváním a přehled obsahu dříve vydaných disků.

Pojďme zpět k rubrice Software, resp. k části Vyzkoušejte si. Jak jsem zmínil výše, snažíme se obsahem co nejvíce přiblížit tištěné části, a tomuto odpovídá složení i tentokrát. Rád bych upozornil, že od tohoto čísla budete nacházet popisy programů, umístěných na CD, ve speciální zastřešující rubrice. Začněme článkem DownLoad Centrum, v němž určitě nepřehlédněte zajímavý antivirový program Central Command AVX, a také příspěvek z tuzemských zdrojů s názvem Hlídací pes, jenž v souladu s pojmenováním koná důkladnou službu při ochraně vašeho počítače. Dalším článkem je Nebojte se vyzkoušet, v němž vás tentokrát autor nabádá k otestování několika zdařilých (a volně použitelných) programátorských prostředí (pro jazyky Object Pascal, C++, Java či Basic). Potřebný JDK (základní balík pro vývoj v Javě) je rovněž připraven. Zbývají stati Kutilem ve Windows a Najdete na CD, jež nabízejí širší výběr různých užitečných programů  vše samozřejmě bylo vyzkoušeno autorem, takže ani v tomto případě se nemusíte obávat číhajícího nebezpečí.

Rubrika Topware obsahuje, jako obvykle, poslední verze aplikací v základní kolekci PC WORLD Core, jež by neměla nikomu chybět. V nové verzi je připraven testovací nástroj Sandra, přehrávač WinAmp či komprimační stroj WinRAR. Z dalších programů určitě vyzkoušejte výborný ZipMagic, jenž nabízí zcela jiný rozměr práce s archivy, stále se zlepšující Paint Shop Pro 7.02 či zajímavý PHP Coder (zdarma). Pro uživatele StarOffice přinášíme záplaty na verzi 5.2 jak pro Windows, tak pro Linux.

Téma CD je dnes velmi úzce spjato s bezpečností a šifrováním  v čísle naleznete zajímavý článek o tom, která hesla a za jakých podmínek jsou bezpečná, a v této rubrice jsou připraveny všechny programy, o nichž je řeč. Určitě si nejdříve přečtěte text, než přistoupíte k experimentům. Na závěr jsou zde samozřejmě Antiviry, kde lze využít jak nové updatovací soubory pro vaše stroje, tak dva plně funkční a zdarma šířené programy  InoculateIT Personal Edition a Antidote. Upozorňuji, že aplikace AVG 5.0 a InoculateIT 5.1x už nejsou výrobci podporovány, takže další občerstvovací soubory již zde nenaleznete a musíte v souladu s doporučením tvůrců upgradovat.

V rubrice Komunikace pochopitelně opět dominují prohlížeče. Firma Netscape uvolnila další verzi svého populárního balíku Communicator s označením 4.77, takže všichni příznivci této řady se mohou radovat a dál pracovat bez obav z přechodu na šestkovou edici. Dalším výborným produktem v nové verzi je Amaya, což je nejen prohlížeč, ale také slušný editor, podporující mimo jiné XML. Jako úplnou novinku vám představujeme CipherNet, což je zajímavá alternativa k zavedeným internetovým nástrojům. Obsahuje nejen prohlížeč, ale také plně funkční FTP klient (umožňuje download i upload), jednoduchý přehrávač MP3 souborů, vestavěný e-mailový odesílač či prohledávací stroj. Zahrnuje rovněž plug-in pro aplikace typu Flash.

Pokud jde o hledání na internetu, určitě nepřehlédněte nástroj Copernic v Zoslední verzi. Jeho přednostmi jsou rychlost, množství použitých prohledávacích serverů a také přehlednost a užitečnost nalezených dat. Samozřejmostí je kvalitní uživatelské rozhraní a pohodlná práce s dokumenty. Rubriku doplňuje program XML Cooktop pro tvorbu aplikací pomocí zmíněného jazyka. Editor je zdarma a k lepší orientaci ve světě technologií pro výměnu dat jsme vám připravili řadu odkazů na webové stránky, jež obsahují těžko vyčerpatelnou zásobárnu informací.

V rubrice Hardware, jejíž struktura je zcela tradiční, jsou připraveny jednak nové ovladače (tentokrát pro grafické karty rodiny Radeon), jednak aktuální rozšířené příspěvky v tabulkách TOPů. Technici v TestCentru IDG si posvítili na kategorie levnějších pevných disků (do 6 000 Kč), inkoustových tiskáren, profesionálních pracovních stanic a CD-ROM mechanik.

Pevně věříme, že i v tomto případě budete obsahem potěšeni. Máte-li připomínky, tak pište, a jste-li spokojeni, pak také. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

ABRAOne (Free)

Ekonomický systém ve speciální edici pro menší a střední firmy, jež využívají systém podvojného účetnictví. Verze Free je zdarma a na plnou edici platí akční sleva s ročním předplatným PC WORLDu v ceně.

WinStrom (Start)

Moderní ekonomický software pro malé a střední firmy, jež pracují rovněž se systémem podvojného účetnictví. Plně funkční verze Start je zdarma a v případě zájmu o koupi kompletní verze můžete využít slevu ve výši 20 %.

Kaspersky AV 3.5 Cz Platinum

Výborný antivirový program v poslední edici s kompletní českou lokalizací. Pokud neváháte vsadit na bezpečnost, pak u distributora AEC můžete uplatnit nárok na slevu ve výši 20 %.

ECON Pro

Systém pro komplexní analýzy a řízení, založený na nejmodernějších algoritmech a analytických metodách. Při realizaci objednávky konkrétní sestavy produktu lze uplatnit úhrnnou slevu ve výši 20 %.

Ottova encyklopedie obecných vědomostí

Legendární české encyklopedické dílo ve formě elektronické knihy, s hypertextovými odkazy, fulltextovým vyhledáváním a v původní grafické úpravě. Při koupi platí sleva ve výši 25 %.

The Bat! 1.51/Cz

Velmi kvalitní a funkčně výborně vybavený poštovní program v plně lokalizované podobě. Návod naleznete v rubrice Rychlokurs a nakoupit můžete s 15% slevou.

OptimAccess 6.0

Ochranný systém pro váš počítač, operační systém a veškerá nastavení z dílny firmy Sodat software. Pokud vám není osud vašich dat lhostejný, můžete nakoupit s 20% slevou.

Unistat 5.1

Kvalitní komplexní nástroj pro zpracování statistických dat, obsahující české i anglické uživatelské rozhraní a kvalitní českou uživatelskou příručku. Nakupujte se slevou 12 %.

Skytech 3.0

Jeden z mála kvalitních českých astronomických programů, jenž v sobě zahrnuje hvězdný atlas, planetárium a katalog vesmírných objektů. Pokud se vám zalíbí, můžete uplatnit slevu ve výši 10 %.

PC Translator 2001

Seznamte se s jedním ze zdařilých programů pro komplexní překlad textů z cizích jazyků. Při objednání po internetu platí 10% sleva, pokud zašlete kupón poštou, pak využijete 7% slevu.

§§§§§


Trendy


Telemedicína

Internet vás vyléčí

Jan Novák

c01p0143

Výraz telemedicína lze přeložit jako léčení na dálku. Jde tedy o postupy, při nichž pacienta a lékaře dělí velká vzdálenost. Nejjednodušší formou mohou být konzultace po internetu, předpokládá se však, že tak půjde dokonce i operovat či provádět jiné složité zákroky. V telemedicíně se vedle internetu uplatní také telekomunikační technologie, obrazová technika s vysokým rozlišením a jemné robotické manipulátory.

Čistý pohled do operačního pole

Základní podmínkou pro zavedení telemedicíny do praxe je dokonalý přenos obrazu. Dnešní internet z Žohoto hlediska zatím nevyhovuje. Při medicínských přenosech obrazu se uplatňují především sítě ATM (Asynchronous Transfer Mode). Zkušenosti z jejich využití jsou i z České republiky. První takový přenos u nás proběhl již v květnu roku 1998 mezi operačním sálem Ústřední vojenské nemocnice v Praze-Střešovicích a nedalekou kongresovou aulou, jako součást kongresu Multimediální medicínská data v počítačových sítích.

Sítě ATM jsou sice výkonné, avšak zatím drahé, a jejich linky zdaleka nevedou všude. Naděje telemedicíny spočívají především v tzv. internetu druhé generace (New Generation Internet, NGI). V USA se jeho vybudování stalo součástí vládního programu vědeckotechnického rozvoje, na němž se kromě celé řady špičkových pracovišť podílí i NASA. Na počátku roku 1999 připravila demonstrační pokus, během kterého mohli výzkumníci na pěti navzájem vzdálených pracovištích nejen vidět, ale také na dálku manipulovat trojrozměrnými obrazy srdce a lidské lebky prostřednictvím testovacího provozu pokusných linek NGI. Jedním z cílů NASA je vypracovat technologie, které by lékařům v �ozemských řídících střediscích dovolily provádět lékařské zákroky na astronautech ve vesmíru, přičemž tyto technologie bude samozřejmě možné využívat i zde na Zemi.

Přenos obrazu pro medicínské účely je mimořádně náročný na objem dat. Je potřeba dosáhnout vysokého rozlišení a barevné věrnosti, především však zde musí být interaktivita  lékař si pomocí metod virtuální reality na dálku sám určuje, kam se kamera podívá, jak bude obraz zvětšen atd. Přenos dat tedy probíhá v obou směrech.

Kromě NASA se o rozvoj telemedicíny zajímají také vojáci. Cílem jejich úsilí jsou mobilní operační sály (třeba v obrněných vozech) pohybující se poblíž bojiště, v nichž by mohli na dálku operovat chirurgové ze špičkových pracovišť daleko v zázemí.

Ani běžní pacienti nevyjdou zkrátka  i když asi přijdou na řadu až dlouho po vojácích a astronautech. Dálkově ovládaní chirurgové jednou udělají i z nejzapadlejších nemocnic pracoviště schopné provádět zákroky špičkových fakultních klinik.

Operuje robot

Představa, že místo chirurga operuje stroj, asi v mnoha lidech vyvolá mrazení v zádech. Ve skutečnosti však již dnes nejde o nic nemožného. Při špičkových neurochirurgických, očních a dalších operacích náročných na mimořádnou přesnost se na předních pracovištích běžně používají mechanické manipulátory řízené pomocí elektrických povelů  asi jako když u počítačové hry ovládáte postavu na obrazovce pomocí joysticku. Propojit navzájem vzdálený operační sál a ovladače mikromanipulátoru není v Ůou- ‹asnosti žádný neřešitelný problém. Pokud navíc ještě existuje možnost přenosu dat virtuální reality, pak je systém pro dálkové operace v podstatě hotový. Otázkou je (kromě financí) právě jen přenosová kapacita a spolehlivost sítě, přes kterou se tak stane.

Je-li to nutné, lze nahradit chirurga manipulátory i u běžných operací  samozřejmě zejména v aplikacích telemedicíny. První operací realizovanou na dálku robotem byla náhrada kyčle provedená roku 1998 v USA. Zde se o 6yto aplikace intenzívně zajímá též armáda, což vede k opravdu rychlému rozvoji telemedicíny.

Technologie dálkově ovládaných chirurgických nástrojů nedávno vyzkoušel také tým Eugena Grossiho na University School of Medicine v New Yorku. Šesti psům zde byly pomocí robotických manipulátorů zařízení Zeus Robotics System vyměněny srdeční chlopně.

Výsledky pokusů byly zveřejněny Společností hrudních chirurgů (Society of Thoracic Surgeon) při jejím výročním zasedání ve Fort Lauderdale na Floridě a odborná veřejnost je přijala s velkými nadějemi.

Nové postupy by mohly pomoci nejen tisícům pacientů, kteří čekají na operaci chlopní, ale také těm, kdo potřebují přemostit poškozené nebo ucpané srdeční cévy pomocí bypassů (voperováním cév přenesených z jiných míst těla). Vysoká přesnost manipulátoru, větší rychlost a _enší operační rány jsou k pacientovi mnohem šetrnější, než dosud používané postupy.

Spolkněte svého chirurga

Manipulátor jako pomocník chirurga může mít i příznivý ekonomický dopad. Šetrnější provedení operace zkracuje dobu pobytu pacienta v nemocnici, takže klesají náklady na zákrok a další péči. Masové rozšíření robotických nástrojů pak povede i ke snížení jejich ceny.

V budoucnosti se patrně budou operující stroje zapojené do technologií telemedicíny podobat klasickým chirurgům stále méně. Už nepůjde o manipulátor držící chirurgické nástroje  předpokládá se, že díky miniaturizaci a nanotechnologiím vzniknou miniaturní roboti, kteří budou působit uvnitř organismu, kam proniknou neinvazními metodami. Zpočátku půjde především o trávicí trakt, s postupující miniaturizací se však budou moci pohybovat také krevními cestami. Mohou například odstraňovat nánosy cholesterolu z ucpaných cév, vyhledávat a ničit rakovinné buňky a podobně. Také tyto roboty půjde kontrolovat a úkolovat prostřednictví NGI na jakoukoliv vzdálenost.

V USA se telemedicína stále více přesouvá z výzkumných pracovišť do každodenní lékařské praxe  byť zatím většinou v poměrně jednoduché podobě. Platí to zejména v extrémních podmínkách činnosti armády, polárního výzkumu, těžby ropy a v řídce obydlených oblastech, například na Aljašce. Pro tyto účely se zatím obvykle používají speciální chráněné linky s vysokou kapacitou.

Zákrok silou myšlenky

Lze si však představit ještě neobvyklejší postup: chirurg už nebude rukama ovládat joystick, ale operaci si bude pouze představovat. Na druhém konci sítě tyto představy přesně zrealizuje manipulátor nebo nanorobot. Jakkoliv to vyhlíží na první pohled zcela utopicky, i na takovéto technologii pracuje několik univerzit a ústavů v USA. Podařilo se například docílit, aby signály z mozku opice přes internet ovládaly vzdáleného robota.

Zatímco se opice umístěná na Medical Centre of Duke University (Durham, North Carolina) natahuje po ovoci, počítačem řízená umělá končetina vykonává úplně stejný pohyb na 1 000 kilometrů vzdáleném MIT. Mozek opice a počítač na MIT jsou totiž propojeny prostřednictvím internetu.

Opice mají voperované elektrody, snímající napětí v oblastech mozku zodpovědných za koordinaci pohybů zvířete. Tyto nepatrné impulsy jsou vyvedeny z hlavy zvířete drátky o síle poloviny průměru lidského vlasu, zesilovány a přes internet odesílány na druhé pracoviště. Tam počítač kombinaci signálu vyhodnotí a přeloží do programu ovládajícího robotickou končetinu.

První opice má do mozku voperováno 96 drátků vedoucích ze 6 oblastí mozku, u druhé opice je drátků 32 a monitorují dvě oblasti mozku. Potvrdilo se tak to, co vědci předvídali: více snímacích bodů zajišťuje lepší prostorovou koordinaci pohybů umělé ruky.

Vytvoření počítačového algoritmu, který vyhodnocuje impulsy z mozku opice a převádí na signály řídící umělou robotickou ruku, představovalo nejtěžší část problému. Počítačový program se musel naučit předvídat trojrozměrný pohyb ruky podle toho, jaký soubor signálů přicházel. Každá složitá kombinace impulsů představovala určitý typ pohybu, bylo proto nutné vypracovat jakýsi překladový slovník. Teprve poté mohl být systém propojen tak, že se choval, jako by umělou ruku skutečně ovládala opice.

V současnosti vědci pracují na vývoji čipu, který by byl voperován pod kůží opic a nahradil tak externí počítač. Systém by se díky tomu stal jednodušší a použitelný v praxi.

Má to jeden háček, říká však Sandro Mussa Ivaldi z Northwestern University Medical School v Chicagu. Zatím sice umíme předávat z mozku příkazy, neumíme však posílat informace zpět do mozku. Systému tak chybí nezbytná zpětná vazba.

Telemedicína je jen jednou z možných uplatnění této technologie. Uvažuje se rovněž o jejím využití v dokonalejších protézách a při léčbě ochrnutí, při ovládání kosmických a podmořských automatů, průzkumných či bojových robotů ve válečných konfliktech, operování na dálku, nebo třeba řízení chodu složité výrobní linky. Tudy rovněž vede cesta ke skutečným kyborgům ze sci-fi  mimořádně odolným a schopným tvorům, kombinujícím v sobě výhody biologických a mechanických bytostí.

Telemedicínská legislativa a etika

Už od roku 1993 v USA působí The American Telemedicine Associations (Americká společnost pro telemedicínu, ATA, www.atmeda.org), která se snaží napomáhat rozvoji těchto technologií, podporovat výzkum a vzdělávání lékařů a řešit problémy spojené s uplatňováním telemedicíny v praxi.

V aktivitách ATA se stále více promítá skutečnost, že telemedicína dnes již nejsou jenom technologické postupy, ale také celá řada normativních, legislativních a etických problémů k řešení. Je například třeba zajistit, aby byla za všech okolností zajištěna dokonalá součinnost mezi navzájem vzdálenými zařízeními. Součástí této snahy je proto i vytváření norem kompatibility použitých přístrojů a spolehlivosti přenosových linek.

S nástupem telemedicíny do každodenní praxe se také začínají objevovat nové etické a právní problémy. Vznikla například otázka utajení důvěrných lékařských informací přenášených po telekomunikačních trasách, nebo zabezpečení těchto tras proti zásahu nepovolaných osob. V USA velmi oblíbené soudní spory pacient versus ošetřující lékař také dostávají nové téma: kdo je vinen (kdo tedy bude platit odškodné), když neúspěch zákroku způsobilo zhroucení spojení nebo selhání manipulátoru. V neposlední řadě se tu také řeší otázky financování zatím velmi nákladných zákroků telemedicíny. Zdravotní pojišťovny se totiž do jejich proplácení z pochopitelných důvodů příliš nehrnou.

Dříve nebo později ovšem výhody telemedicíny patrně převáží i v běžném životě. Možnosti jsou obrovské, od zásahů špičkových chirurgů s dokonalým zázemím jejich pracoviště i v té nejzapadlejší okresní nemocnici, až po shromažďování virtuálních operačních týmů navzájem vzdálených odborníků z celého světa ke kterékoliv operaci. Lze si také představit chirurgy a další specialisty působící na volné noze, kteří se i se svým notebookem, brýlemi virtuální reality a jednoduchým ovládacím zařízením nechávají přes NGI najímat pro konkrétní zákroky ze své branže. Mnoho nemocnic by se tak mohlo změnit v jakési chirurgické terminály, jejichž personál by byl zaměřený spíše na obsluhu techniky, než na lékařské výkony. Přesto by poskytovaly úroveň, jaká zatím byla vyhrazena jen vrcholným pracovištím.

§§§§§


Kupujete Mac? - kompletní přehled nových Maců

Markus Schelhorn, Bohumil Klouda

Apple kompletně přepracoval celou paletu počítačů, od iMaců a iBooků, přes Power Macy G4 Cube až k Power Macům G4 a PowerBookům G4. V tomto článku se pokusíme poradit, kdo by měl zvolit jaký počítač.

Na první pohled vypadá volba docela jednoduše  kdo potřebuje počítač na doma, ten sáhne po iMacovi. Kdo chce být soukromě mobilní, zvolí iBook. Pro profesionální oblast jsou bezesporu myšleny Power Macy G4 a na pracovní cesty PowerBook G4. G4 Cube se hodí pro domácí práci ambicióznějšího uživatele a rovněž pro labužníka, který si nedělá příliš starostí z rozšiřitelností počítače. Poměrně značnou motivací pro koupi této krychle je její poněkud extravagantní design.

Kdo se však najednou octne před prodejcem Applů, tomu již rozhodování nebude připadat tak jednoduché, jak si dosud myslel. Dohromady Apple nabízí pět různých typů počítačů v 15 konfiguracích. Navíc si sám zákazník může u řady prodejců objednat konfiguraci podle svého přání.

Kompaktní: iMacy

Již přes dva a půl roku se prodává iMac v téměř nezměněné podobě. V podobě 15palcového monitoru nezabírá tento kompaktní počítač na psacím stole příliš mnoho místa. Další výhodou je jeho cena, která je nejnižší ze všech Applů. Tak se hodí převážně pro domácnosti, ve kterých by koupě Maca G4 mohla příliš vyždímat rozpočet. U G4 navíc musíte počítat s dalšími výdaji v podobě koupě monitoru.

Modely iMaců

Základní verzi iMaca pořídíme již od částky 37_300_Kč. Již nejmenší varianta se může pochlubit dvěma FireWire, USB rozhraním a modemem. Kromě toho má 10GB hard disk, 64_MB pracovní paměti a CD mechaniku. Základní verze je skoupá na velikost pevného disku a operační paměti. Alespoň že se dá pracovní paměť rozšířit přídavným 128MB modulem. Stejný problém má rovněž model střední třídy s taktovací frekvencí 500 MHz.

U obou silnějších modelů přibyla CD vypalovačka, která se například ve spojení s programem iTunes hodí k vyrobení vlastního audio CD. Rovněž ji lze využít k zálohování dat. Jakmile se do mechaniky CD vloží nosič, rozšíření iBurn jej rozpozná jako další harddisk, na který se dá kopírovat vše, co má být později vypáleno. CD bude následně uzavřeno po přetažení symbolu CD na koš.

Špičkový 600MHz model se může pochlubit dvěma zvláštnostmi. První je 16MB videopaměť, kterou využívá grafický čip ATI; slabší verze iMaců mají k dispozici pouze 8MB videopaměť. Tato videopaměť u iMaců SE pomůže grafice v oblasti 3D pouze k trochu lepším hodnotám, v oblasti 2D 2emá větší videpaměť na výkon grafiky žádný vliv.

Druhou zvláštností je nový G3 procesor PowerPC 750 cx. Ten má již nyní v čipu integrovanou level 2 cache pracující s plným procesorovým taktem. Proto může být level 2 cache pouze poloviční ve srovnání s 512KB vyrovnávací pamětí menších iMaců, která pracuje méně než s poloviční taktovací frekvencí. Výhoda rychlejší cache a vyšší taktovací frekvence překvapivě nepomáhá této vlajkové lodi iMaců k nejvyšší rychlosti, a tak 500MHz iMac nabízí vyšší celkový výkon. I přes větší hard disk a pracovní paměť se tak zdá navýšení ceny o 13_000 Kč oproti 500MHz iMacu jako mírně přehnané.

Najít ten správný iMac

Tomu, kdo se vyžívá v surfování po internetu, vyřizuje kancelářské práce, nebo zhotovuje domácí wwwstránky, plně postačí výkon nejmenšího iMacu. Díky svému síťovému rozhraní se tento kompaktní počítač hodí rovněž pro kancelářské pracoviště. Za 37_300 Kč lze na něm celkem v klidu upravovat i jednodušší obrázky. Pro tyto úlohy by se vyplatilo připlatit si za zvětšení pracovní paměti. Nejmenší Mac se hodí i pro videoamatéry. S přibaleným programem iMovie nabízí dostatečný výkon pro digitální videostřih, jen s velikostí hard disku nastanou brzy potíže.

Kdo hledá cenově výhodný iMac pro stříhání digitálního videa a dokáže oželet CD vypalovačku, tomu lze tento nejmenší iMac s procesorem 400 MHz doporučit, avšak za zvážení stojí dovybavení 40GB hard diskem namísto standardního 10MB. Rovněž by neuškodilo připlatit si za 128MB přídavný paměťový modul.

Nejvyššího výkonu procesoru ze všech iMaců nedosahuje, jak by se očekávalo, 600MHz špičkový model, nýbrž střední model s 500 MHz. Kromě velikosti hard disku a pracovní paměti se zde ambiciózní videoamatér dostane na dobrou platformu ke stříhání svých pohybujících se obrázků. iMac SE je tedy vhodný pro uživatele požadující plné vybavení, kteří by se neradi setkali s výkonnostním omezením.

Alternativy k iMacu

Často se stává, že domácí počítač nevyužíváme k ničemu jinému, než k surfování po internetu a k provozu základních kancelářských aplikací. Kdo nechce, aby mu kvůli tomu doma zabíral počítač stálé místo, pro něj se vyplatí zvolit jako alternativu k iMacu některý z iBooků, jenž se dá po práci pohodlně odložit do šuplíku nebo do skříně.

Najdou se přirozeně i tací, kteří vyžadují od počítače vyšší výkon, než dokáží nabídnout iMacy, jež mají kvůli menšímu monitoru a pomalejší grafické kartě poněkud zúžené uplatnění hlavně u 3D aplikací. Procesor G3 rovněž není zamýšlen pro nejnáročnější úlohy. Použít iMacy pro profesionální zpracování obrázků a videa lze pouze v omezené míře a také úlohy DTP se na nich budou plnit hůře než na Macu s 21palcovým monitorem.

I když se dá k iMacu připojit externí monitor, výsledkem je pouze stejné rozlišení a stejný obsah obrazovky, který je viditelný na samotném iMacu. Proto tedy nelze vůbec iMac s externím monitorem doporučit pro použití na DTP pracovištích.

Moderní 3D hry, jako jsou například1Unreal Tournament nebo Quake III, běhají sice na iMacu použitelnou rychlostí, avšak pouze v maximálním rozlišení 800_´_600 bodů. Pro ty, kteří tráví dlouhé hodiny v zajetí podobných her, lze doporučit spíše Power Mac G4 Cube s 450 MHz a vestavěnou grafickou kartou ATI Radeon. Zvláště vysoký výkon tato karta prokáže u 3D akcelerace Open GL, kterou používá Quake III Arena. Pro toho, kdo nutně potřebuje výkonného a snadno rozšiřitelného Maca, je výhodnější pořídit si rychlý Power Mac G4. Na každý pád by pro tyto účely měl mít k dispozici nejméně 192 MB operační paměti.

Křišťálová kostka: Cube

Po lehce neúspěšném startu prvních Power Maců G4 Cube zareagoval nyní Apple tím, že tuto kostku nabízí podstatně výhodněji a ve třech konfiguracích. Teď se již tento počítač vyplatí nejen milovníkům extravagantního designu, kteří příliš nehledí na peníze. Stal se vážnou alternativou pro ty, kteří se rozhodují mezi iMacem a Power Macem G4.

Cube modely

Cenově nejvýhodnější počítač G4, který je nyní na našem trhu k mání, je nejmenší Power Mac G4 Cube. Jako jediný desktopový Mac je vybaven mechanikou DVD-ROM, jeho větší dva bratři disponují vypalovačkou CD. Kromě této nejslabší kostky se dají DVD média přehrávat už jenom na 733MHz Power Macu G4.

Vedle tří pozic pro pracovní paměti a jedné pozice AGP pro grafickou kartu nabízí Cube připojení pro zařízení FireWire a USB. Přítomno je zde také rozhraní Ethernet, ne však s gigabitovou rychlostí jako je tomu u jeho velkého bratra. Zatímco nejvyšší model Cube obsahuje 60GB harddisk, ostatní kostky jsou vybaveny pouze diskem 20gigabajtovým. Tomu, kdo chce zpracovávat videa, obrázky, nebo vlastní obsáhlou sbírku MP3, lze jen doporučit minimálně 40GB hard disk. V každém ze tří počítačů Cube je jiná grafická karta. V nejnižším modelu je již starší ATI Rage 128 Pro, střední model dostal do vínku kartu ATI Radeon a špičkový model G4 Cube se může pochlubit grafickou kartou Nvidia Geforce 2 MX. V našem testu stanula na nejvyšším stupni grafická karta ATI Radeon, následována kartou Nvidia Geforce 2 MX. Aktuální monitory Apple se k počítačům Cube dobře hodí a dají se připojit novým applovským videorozhraním ADC (Apple Display Connector). Pro připojení jiných monitorů poslouží běžné rozhraní VGA.

Cube: dobrá alternativa

Je-li vám iMac příliš málo, ať už co do výkonu grafické karty nebo velikosti monitoru, ale přesto nechcete investovat do pravého Maca G4, je Cube jednou z rozumných alternativ. Za nejmenší kostku s nějakým cenově výhodným monitorem, který ani nemusí úplně ladit k fešáckému designu počítače, zaplatíme méně než za nejlacinějšího pravého Power Maca G4.

Pro náročného uživatele grafiky je určena střední varianta Power Macu G4 Cube. Jen doporučujeme si připlatit za rozšíření pracovní paměti. Tento počítač stojí o 7_000 korun méně než nejslabší Power Mac G4, a k tomu má ještě podstatně lepší grafickou kartu ATI Radeon.

Pro toho, kdo si chce pořídit Cube především pro jeho design, je připraven špičkový model s 500MHz procesorem. Komu není na překážku cena, tomu jistě káže dobrý mrav přikoupit rovnou také displej Apple Cinema.

Tahoun: Power Mac G4

Používáte-li Mac jako pracovní nástroj a finanční možnosti vám nepřidělávají vrásky, nebudete mít lehkou roli najít mezi pěti modely Power Maců G4 ten pravý.

Co je uvnitř?

Pro Power Macy G4 použil Apple dva různé procesory G4. Špičkové modely se 667 a 733 MHz obsahují procesor MPC-7450, s integrovanou vyrovnávací pamětí level 2 cache 256 KB. Z tohoto důvodu může cache pracovat s plným výkonem taktovací frekvence CPU. K tomu procesor využívá ještě 1 024 KB velkou cache level 3, která pracuje na třetině taktu procesoru. V %raxi je tento typ rychlejší než MPC--7410, který běhá v Macích G4 do 533 MHz a zůstal trochu za očekáváním.

Až na nejmenšího Maca G4, jehož hard disk zvládne maximálně 5_400 otáček za minutu, dosahují pevné disky ostatních G4 7_200 otáček. Pomalejší počet otáček se v testu ukazuje jako poměrně značná nevýhoda. Ve srovnání s ostatními Macy G4 je 30GB hard disk u nejlevnější G4 přibližně o třetinu pomalejší při čtení a je dokonce dvakrát tak pomalý při zápisu. Kromě nejvýkonnějšího 733MHz modelu, mají všechny ostatní Macy G4 vypalovačku CD. DVD filmy můžeme sledovat pouze s modelem 733 MHz, který dokáže rovněž na DVD média zapisovat. Disky lze pak přehrávat na běžných DVD přehrávačích  kromě toho dokáže tato univerzální mechanika vypalovat na CD-R i CD-RW.

DVD vypalování v testu

DVD vypalovačka čte CD-ROMy a DVD-ROMy jen pomalu. Navíc si ještě musíme nějakou dobu počkat, než se nám do mechaniky vložený nosič zobrazí na ploše. Například pro zobrazení systémového CD potřebuje tato mechanika přibližně 20 sekund. Pro srovnání: Power Mac G4 667 MHz s CD vypalovačkou potřebuje k tomu úkolu pouhých 12 sekund. Pro čtení CD-R potřebuje tato DVD mechanika dvojnásobný čas než ostatní počítače G4. Při zápisu na CD dokáže DVD vypalovačka pracovat srovnatelně rychle s ostatními, velmi dobré hodnoty vykázala při zapisování DVD  ve srovnání s délkou přehrávání, potřebuje k zapsání toho samého filmu pouze dvojnásobnou dobu.

Macy G4 snesou hodně

Při testování nás přesvědčily obzvláště následující tři Macy G4. Nejmenší Mac G4 velmi dobrou cenou. Mac G4 dual se dvěma 533MHz procesory kvůli skutečně zdatnému výkonu při plnění optimalizovaných aplikací. Třetím favoritem je tažný kůň Applu Power Mac G4 se 733 MHz, který je jako první sériový počítač na světě vybaven DVD vypalovačkou.

Pro použití v oblasti DTP se ukazují jako optimální oba menší Macy G4 s 466 a 533 MHz. Jen je nutné tyto počítače pro DTP pracoviště, na nichž bývá najednou otevřeno více aplikací, dovybavit odpovídající kapacitou pracovní pamětí. Jako minimum je považována hranice 256 MB RAM.

Pro náročnější zpracovávání videa a obrázků se nabízí jediný dvouprocesorový Mac, který má Apple na své výrobní paletě. Používané programy jako Photoshop, Cinema 4D nebo Final Cut Pro umějí využívat tyto víceprocesorové počítače, což pak staví v rychlosti tohoto Maca na první místo před vlajkovou loď se 733 MHz. Obzvláště zajímavým se jeví tento multiprocesorový počítač ve spojení s Mac OS X. Tento nový operační systém totiž již umí podporovat více procesorů. Tak může jeden program v pozadí využívat výkon jednoho procesoru, zatímco v popředí plní úlohu druhý procesor pro aplikaci jinou.

DVD vypalovačka zařazuje nejsilnějšího Maca na úplně zvláštní místo. Dosud stála samotná DVD vypalovačka s komprimační technologií stejně jako nyní stojí kompletní Mac G4. Pro většinu domácích uživatelů je sice Power Mac G4 se 733MHz procesorem poněkud drahý, své využití však jistě najde například v oblasti servisu pro amatérské filmaře. Pro ambicióznější filmaře a pro profesionály představuje tato G4 malou revoluci.

Mobilní: iBook a PowerBook G4

O co větší mohou být potíže při volbě počítače u desktopů, o to snadnější se jeví výběr u mobilních Maců. Apple nabízí dva mobilní počítače, a Öo vždy ve dvou variantách. Pro domácí využití nebo jako přenosný druhý počítač plně vyhovuje iBook. Profesionál, který na cestách potřebuje předvádět prezentace nebo zpracovávat obrázky, sáhne po PowerBooku G4.

Výbava iBooku

Již vzhled tohoto počítače prozrazuje, že je určen pro domácí využití. Jeho připojovací možnosti jsou poměrně omezeny. Marně bychom hledali zásuvku PC Card, výstup VGA nebo infra-rozhraní. Výše jmenovanými položkami nelze iBook ani dovybavit.

Jelikož oba iBooky mají rozhraní FireWire, lze je použít pro digitální videostřih. Apple věnoval do vínku iBooku videovýstup ve formátu FBAS, který umožňuje sledování filmů v televizi. iBook SE se 466 MHz má mechaniku DVD.

Stejně jako ve výkonném 600MHz modelu iMacu pracuje v iBooku procesor G3 Power-PC 750 cx, u kterého je integrovaná level 2 cache. Proto pracuje s plnou procesorovou rychlostí  366, popř. 466 MHz. Oproti tomu musí tato cache vystačit s kapacitním poměrem 5:2 vzhledem ke staršímu typu iBooku.

Praktický test ukázal, že nový iBook pracuje při stejné taktovací frekvenci o trochu pomaleji než jeho předchůdce. Rozdíl je však tak malý, že se při praktickém využití téměř nepozná, takže se s ním dá docela dobře žít. V dobrém světle se ukázala grafická karta ATI Rage Mobility 128. Jedná se o stejnou kartu, která pracuje v PowerBooku G4. Stejně jako u profikolegů najdeme také v iBooku 8 MB videopaměti. Z toho profitují především 3D aplikace. Pevný disk má u obou typů iBooku kapacitu 10 GB. V testu byl hard disk Fujitsu u iBooku SE přibližně o třetinu rychlejší než Toshiba u iBooku 366 MHz.

Výbava PowerBooku G4

Navrch huj a uvnitř huj, toto lehce přizpůsobené rčení trefně vystihuje nové applovské PowerBooky. Až na procesor G4 macovský výrobce nic zásadnějšího oproti jeho předchůdci nezměnil, zřejmě proto je počítačový výkon zabalen do značně tenkého prostoru. Matně stříbrný kryt v lehkém technologickém designu 70. let propůjčuje tomuto přenosnému počítači ušlechtilé vzezření.

PowerBook G4 nabízí všechna rozhraní, která se od přenosného počítače očekávají. Vedle FireWire a USB má též infra-rozhraní a jednu zásuvku pro PC Card typu I a II. K tomu může nabídnout výstupy pro S-VHS a VGA, na kterých se dá provozovat externí monitor. Co se týče výpočetního výkonu lze jen z obtížemi nalézt rozdíl mezi novým PowerBookem G4 a starým PowerBookem G3, ten nový je o poznání rychlejší až u aplikací optimalizovaných pro G4.

Zatímco slabší PowerBook má k dispozici 10GB hard disk, jeho silnější bratříček má disk 20GB. To je například pro zpracování videa málo. Řešením je větší interní hard disk nebo externí s rozhraním FireWire. Pracovní paměť 256 MB u špičkového PowerBooku je vcelku ucházející, u PowerBooku se 400 MHz lze jen doporučit jeho 128 MHz standardní paměti nejméně zdvojnásobit.

§§§§§


Jak na to


ABRAOne - co umí a jak pracuje I.

c01p0218

Na našem CD v tomto čísle naleznete nový produkt firmy Aktis, jejž vám přinášíme v exkluzivní cenové nabídce. V tomto článku se můžete podrobněji seznámit s funkcemi programu a odpovídajícími položkami ovládacího rozhraní. ABRAOne je software určený pro jednu firmu s jedním počítačem a nabízí následující konfiguraci: Sklad a odbyt, Podvojné účetnictví, Fakturace a pokladna a Adresář.

A. Globální nastavení

Nejprve vyberte menu Definice  Firemní údaje. Zde je v první řadě nutné zadat základní údaje o vaší firmě. Další důležitou věcí je vyplnění údajů o bankovních účtech firmy, jež budete používat. Podobně potom zadejte také pokladny firmy, v nichž se budou vystavovat hotovostní účtenky. Od Firemních údajů se přesunete do nabídky Organizační struktura, kde si můžete nadefinovat více středisek, řad dokladů a skladů.

B. Podvojné účetnictví

1. Inicializace

1.1 Osnova

Při prvním vstupu do modulu Podvojné účetnictví je většina agend v menu nepřístupná. Bude možný pouze vstup do agendy Inicializace  Definice účetní osnovy.

Program vám nabídne tři základní typy účetní osnovy.

1.2 Předkontace

Hlavním účelem předkontací je co nejvíce zautomatizovat účtování. Podrobnější informace naleznete v nápovědě, kterou vyvoláte stiskem klávesy F1.

2. Vstupy

2.1 Platební příkazy

Nevyřízené požadované platby. Jedná se o jakousi databázi požadavků z ostatních modulů, seznam všeho, co se má zaplatit. Všechny již dříve vystavené platební příkazy najdete ve funkci Vytvořené platební příkazy. Zde je možné je znovu tisknout a prohlížet. Poslední z agendy platebních příkazů je funkce Zadání opakovaných plateb.

2.2 Bankovní výpisy

Vlastní funkcí pro práci s nimi je položka Zadání/oprava bankovních výpisů. Po aktivaci této funkce budete dotázání na číslo bankovního výpisu, s nímž chcete pracovat. Podle něj se pak bude jednat buď o opravu výpisu (zvolíte-li číslo již existujícího výpisu), nebo o zadání výpisu nového.

2.3 Ostatní doklady

Poslední agenda, již v modulu Podvojné účetnictví najdete. Slouží k vystavování zejména interních dokladů, ale i jakýchkoliv dalších, pro něž nemáte v programu speciální agendu.

2.4 Žádosti ostatních modulů

V této agendě najdete jednak doklady, jejichž definice říká, že se do žádostí účtují, jednak doklady, které by se sice měly účtovat přímo do deníku, ale chyběl u nich nějaký údaj pro správné zaúčtování (číslo účtu MD nebo D), a proto místo v deníku skončily rovněž v žádostech.

3. Účetní deník

Jakožto ústřední agenda modulu Podvojné účetnictví má deník své vlastní menu, v němž jsou sdruženy funkce oprava a párování, prohlížení a auditace.

4. Uzávěrka

Po spuštění této funkce se vám nastaví nové počáteční stavy účetního období na jednotlivých účtech. Velkou výhodou je opakovatelnost této funkce v případě, že je potřeba ještě cokoliv doplnit do minulého roku. Samozřejmě je možné paralelně pracovat v novém roce a doplňovat doklady i do roku minulého.

5. Výstupy

V zásadě zde najdete dva druhy výstupů  prvním jsou různé kontrolní přehledy, jež budete jistě využívat při zběžném ověřování účetnictví. Sem patří např. Zobrazení účetního dokladu, Výpis 1 účtu časově nebo souvztažně, Obraty účtů a Předvaha. Druhým typem jsou oficiální výstupy z účetnictví, jež budete muset předkládat  ať už například auditorovi, tak finančnímu úřadu či jiným institucím. Mezi ně patří hlavně Přehled DPH a Definovatelné výkazy  tj. rozvaha, výkaz zisků a ztrát, cash flow a další.

C. Adresář

Do Adresáře lze vstoupit buď jako do samostatného modulu z hlavního menu, anebo se dá kdykoliv vyvolat klávesovou zkratkou Alt+F2. Kdykoliv můžete novou firmu rovněž opravit a doplnit.


ABRAOne - co umí a jak pracuje II.

D. Fakturace a pokladna

Modul Fakturace a pokladna slouží k vystavování faktur odeslaných a došlých, s nimi souvisejících dokladů (dobropisy, kursové rozdíly, JCD atd.), zálohových listů a hotovostních účtenek.

1. Faktury odeslané

Menu tohoto jména sdružuje veškeré funkce pro práci s tímto typem dokladu, a rovněž všechny možnosti pro vystavování dokladů souvisejících (zálohové listy, dobropisy, kursové rozdíly, upomínky, penalizační faktury).

1.1 Nová faktura odeslaná

Vyplníte hlavičku dokladu, jež obsahuje datum vystavení dokladu, údaje o firmě, platebních podmínkách, měně dokladu a další. Po potvrzení hlavičky se zobrazí řádky dokladu. Při sestavování řádků používejte funkci Typ řádku pro přepínání mezi možnými druhy řádků  nabízejí se čtyři možnosti:

­ textový řádek

­ řádek s textem a částkou

­ řádek s textem, počtem a částkou

­ řádek skladový (zobrazí se pouze při fakturaci z modulu Sklad a odbyt)

1.2 Zaplacení faktury

Po vstupu do funkce a výběru konkrétní faktury se vám zobrazí seznam dosavadních plateb této faktury, samozřejmě pokud již nějaké existovaly. Do seznamu lze přidat novou platbu z účtu, v hotovosti nebo interním dokladem.

1.3 Kniha faktur, přehledy

V menu Faktury odeslané jsou dále k dispozici výstupní přehledy, a sice Kniha faktur, Kniha faktur zpětně k datu, Fakturace podle odběratelů, Faktury podle zaplacení a nakonec funkce Hromadný tisk, která umožňuje vytisknout najednou všechny vybrané faktury.

1.4 Dobropisy faktur odeslaných

Dobropis budete vystavovat ve chvíli, kdy potřebujete zrušit již vystavenou fakturu nebo alespoň snížit její částku, a oprava nebo smazání již není možné. Dále budete dobropis vystavovat k fakturám, které již odběratel zaplatil, ale nyní žádá peníze (nebo jejich část) zpět, obvykle z důvodu reklamace.

Upozornění: Pokud byla původní faktura vystavena v modulu Sklad a odbyt a obsahuje skladové řádky, nebude zde možné dobropis vystavit. Použijte funkci Dobropis a vratka v menu Doklady modulu Sklad a odbyt.

1.5 Zálohové listy faktur odeslaných

Zálohový list je předpisem platby předem. Daňový doklad, tedy faktura, bude vystaven až po zaplacení zálohového listu odběratelem. Nejedná se tedy o daňový doklad, ale pouze o předpis k zaplacení určité částky.

2. Faktury došlé

Hlavní odlišností při vystavování faktury došlé je samozřejmě to, že tato faktura již existuje (dostali jste ji od dodavatele) a její položky tedy vlastně opisujete. Při vyplňování řádků faktury můžete opět vybírat z různých typů  u faktur došlých se to však týká způsobu, jakým budete zadávat částku na jednotlivých řádcích:

- zadávat částku s daní a částku DPH

­ zadávat částku s daní a bez daně

­ zadávat částku DPH a bez daně

­ pouze částka s daní (zjednodušený daňový doklad)

Při ukládání faktury se kontroluje, zda sazby DPH a částky DPH odpovídají ve vztahu k částkám celkovým, na případný nesoulad program upozorní. Faktura se zaúčtuje a protože se jedná o fakturu došlou, nabídne se vygenerování požadavku na platební příkaz.

3. Pokladna

Hned v úvodu si řekněme, že program ABRA One umožňuje vystavovat příjmové účtenky, které jsou právoplatným daňovým dokladem. V případě prodeje za hotové tedy vůbec nemusíte vystavovat fakturu a poté provádět její platbu v hotovosti, ale vystavujete rovnou příjmovou účtenku, která obsahuje stejné náležitosti jako faktura odeslaná. Její vyplnění je ostatně velmi podobné zadávání faktury odeslané. Práce s výdajovými hotovostními účtenkami je podobná jako vystavování faktur přijatých.

K pokladně si budete chtít samozřejmě tisknout pokladní knihu. Funkci pro její tisk najdete v menu Výstupy.

E. Sklad a odbyt

Modul Sklad a odbyt slouží k evidenci zboží na skladě, k jeho naskladňování a vyskladňování. Lze však z něj vystavit rovněž fakturu nebo účtenku na expedované zboží. Navíc obsahuje agendu objednávek došlých (s podporou systému rezervací zboží a s možností vystavovat na objednané zboží zálohové listy) a objednávek odeslaných.

1. Skladové karty

Skladové karty se dělí na karty hlavní a karty dílčí. Karta hlavní je vždy jedna pro každý druh zboží, který vedete na skladě. Dílčí karty se váží k jednotlivým skladům a obsahují údaje jako je nákupní a prodejní cena, umístění ve skladu a stav zboží na skladě.

Tip: Zvláštním případem je ještě tzv. makrokarta. Jedná se vlastně o soubor několika hlavních karet, s nímž lze pracovat jako s kartou jednou. Sklad ABRAOne umožňuje vést karty i se sériovými čísly a karty se šaržemi. Zda se jedná o některý z těchto druhů, určuje položka Třída karty na hlavní skladové kartě.

Poznámka:

Jednotky na skladových kartách

1) Základní jednotka  jde o jakousi fiktivní jednotku, vnitřní jednotku systému. Její převodní vztah je vždy 1 : 1.

2) Hlavní jednotka  pokud máte nadefinováno více jednotek, vyberete jednu z nich jako hlavní. Tato jednotka se pak bude předvyplňovat na dokladech.

Úpravy prodejních cen

Vyberte sklad, zobrazí se seznam dílčích karet. Označte karty, jichž se bude úprava cen týkat. Poté zvolte funkci Hromadná změna. Možností je několik: změnit lze typ ceny (s daní nebo bez daně), měnu prodejních cen nebo některou z cen vynulovat. A samozřejmě je zde funkce pro přepočet ceny.

2. Skladové doklady

2.1 Příjem do skladu  příjemka

Po spuštění funkce Příjem se program ptá, zda si přejete do příjemky importovat objednávku odeslanou. Pokud na právě přijímané zboží byla dříve vystavena objednávka, nechte ji do příjemky načíst. Řada položek příjemky už v tom případě bude předvyplněna podle této objednávky. Po vyplnění a potvrzení hlavičky se zobrazí druhá část příjemky  řádky. Funkce Vybrat vám nabídne seznam skladových karet, v němž vyberete zboží, jehož příjem na sklad chcete provést.

2.2 Doplnění příjmu

Tato funkce umožňuje u již dříve zadaných příjemek zadat nebo měnit ceny. Využijete ji zejména u poměrně častých případů, kdy zboží je naskladněno, ale cena bude známa až později, poté co přijde od dodavatele faktura.

2.3 Expedice ze skladu

Funkce Dodávka neboli expedice slouží k vyskladnění zboží a vystavení příslušného dokladu, tedy dodacího listu. K němu je možné vystavit zároveň fakturu odeslanou nebo příjmovou účtenku (pokud se jedná o prodej zboží ze skladu), a to přímo ve funkci Dodávka  podle potřeby vybíráte z možností: jen expedice, expedice s účtenkou a expedice s fakturou. Samotný dodací list obsahuje pouze údaj o množství vyskladněného zboží, nikoliv však o ceně tohoto zboží. V této agendě lze zadat vytváření dokladů na základě dokladů již hotových: objednávka, zálohový list, dříve vytvořený dodací list.

2.4 Vrácení do skladu

Funkce Vrácení dodávky jsou inverzní k operacím expedice, a proto se opět nabízejí tři možnosti: jen vrácení na sklad (vystaví se pouze vratka), vrácení peněz a vratka, dobropis a vratka.

2.5 Absolutní zápis a zaúčtování

V programu ABRA One nedochází k výpočtu skladové ceny po každém pohybu a skladové doklady se také rovnou neúčtují. K výpočtu cen slouží právě funkce Absolutní zápis. Ten projde veškeré pohyby s daným zbožím od posledního absolutního zápisu a podle vámi zvoleného způsobu oceňování. Funkce Zrušení absolutního zápisu umožní zrušit poslední absolutní zápis a vše, co s ním souvisí, tedy i související doklady z účetnictví.

2.6 Zaúčtování

Tato funkce slouží k bezprostřednímu zaúčtování veškerých dokladů, které již prošly absolutním zápisem, avšak nebyly ještě řádně za-

účtovány.

3. Objednávky

Kromě skladových dokladů je v modulu Sklad a odbyt možné vystavovat také objednávky odeslané a došlé. Způsob jejich vystavování se nijak neliší od vystavování jiných dokladů v programu ABRA One.

Objednávky došlé slouží k evidenci objednávek, které jste obdrželi od svých odběratelů. K jednotlivým řádkům objednávky je možné ihned provádět rezervace daného zboží, a to buď do plné výše objednávky, nebo i částečně. Objednávky odeslané slouží k vystavení objednávek pro vaše dodavatele. Lze je vystavovat bez cen nebo s cenami. Pokud některé zboží objednáváte častěji, můžete mít u objednávek došlých připraveny předdefinované formuláře.

4. Výstupy

Sklad obsahuje tisk ceníku, dvojí přehled stavu skladu (stav skladu k datu, aktuální stav skladu) a obratovku. Funkce Doklady umožňuje prohlížení a případný opětovný tisk jednotlivých, již vytvořených skladových dokladů.

Užitečné rady

­ základní ovládání a další informace se dozvíte po zmáčknutí F1 v kterémkoliv místě programu

­ pro provoz systému ABRA One doporučujeme použít počítače Pentium 200 a vyšší, alespoň 32 MB paměti RAM a OS Windows 95/98/NT/2000.

­ zálohujte data! Pravidelně, pečlivě, důkladně!

­ věnujte pozornost přístupovým právům a nastavení programu. Dobré nastavení umožní práci s programem zjednodušit a zrychlit.

­ prohlédněte si tiskové sestavy. Pro každý tiskový výstup je v programu ABRA nadefinována řada sestav a vy si je můžete dále upravovat podle svých představ.

§§§§§


365 tipů Pro rok 2001 - IV. díl (říjen-prosinec) I.

David Čepička, Hermann Apfelböck, Daniel Behrens, Thorsten Eggeling, Andreas Helmiss, Thomas Henkel, Andreas Kroschel, Christian Löbering, Cornelia Neft, Verena Nialein, Andreas Perband, Michael Schmelzle a Jorg Thoma

c01p0223

Chcete se dozvědět, jak získat ze své grafické karty maximum? Víte, jakým způsobem se správně instalují nové verze ovladačů pro vaši grafickou kartu? Říká vám něco operační systém Linux? Zdalipak je vám známo, že součástí operačního systému Windows je nástroj pro psaní jednoduchých programů? A co takhle využít několik jednoduchých skriptů pro zefektivnění vaší každodenní práce na počítači? Pokud jsme těmito několika dotazy ve vás vzbudili alespoň trochu zvědavosti, pak si určitě přečtěte tento článek, neboť je určen právě pro vás.

Čtvrtým dílem našeho seriálu 365 tipů a triků pro rok 2001 končíme celou řadu, ve které jsme se vám snažili zpříjemnit vaši každodenní práci s počítačem. Ani poslední díl nebude jiný. Najdete tedy i tentokrát pro každý den jeden tip pro vylepšení výkonu svého počítače a řadu nástrojů pro ulehčení a zpříjemnění práce na počítači. V minulých číslech našeho časopisu jsme probrali témata internet a jeho bezpečnost, elektronickou poštu, BIOS, tvorbu WWW stránek, práci v síti, nepočítaje v to celou řadu nejrůznějších utilit vhodných opravdu pro každou příležitost. V tomto článku naleznete tipy pro měsíce říjen až prosinec. V těchto měsících se budeme postupně věnovat grafické kartě a všemu, co s ní souvisí - to bude v říjnu, v listopadu bude předmětem zájmu operační systém Linux a závěr roku bude ve znamení dávkových souborů, skriptů a jednoduchých programů.

Grafická karta. V říjnu se podíváme na zoubek grafické kartě. Bude nás zejména zajímat, jak zvýšit její výkon. Jinými slovy zjistíme, za jakých podmínek a jak se dá přetaktovat. Ukážeme si také několik drobných nástrojů vhodných pro úpravu nastavení parametrů grafické karty. Protože s jejím nastavením úzce souvisí i parametry monitoru, podíváme se i na ty.

Linux. Určitě jste se mnozí z vás s tímto pojmem setkali. Toto slovo označuje operační systém, který se velmi rychle proniká do povědomí všech uživatelů výpočetní techniky. Pro nebývale velký ohlas, se kterým se tento operační systém setkal, si právem zaslouží, abychom se mu také věnovali. V listopadu budou proto jednotlivé tipy zaměřeny na základní vlastnosti a ovládání tohoto systému.

Dávkové soubory, skripty a drobné programy. Poslední měsíc roku 2001 bude v našem seriálu zaměřen na vytváření jednoduchých programů, a to ať už se jedná o dávkové soubory nebo skripty. Ukážeme vám možnosti, které nabízejí Windows pro vytváření takových programů, a samozřejmě jich máme pro vás několik připravených.

Vše potřebné vám dodáme. Všechen software, který budete potřebovat pro práci, vám samozřejmě bude k dispozici na našem CD nebo na internetu.

Předtím než začneme, tak ještě několik zmínek o konfiguraci počítače, pro nějž jsou naše tipy určeny. Pokud není uvedeno jinak, předpokládáme, že na počítači je nainstalován operační systém Windows 98 nebo Windows 95/NT4 s rozšířením Active Desktop programu Internet Explorer verze 4-5.5. Většina tipů funguje i na jiných systémech Windows (např. Windows ME nebo 2000), avšak v těchto případech se mohou některé položky menu nepatrně odlišovat od těch zadaných v tomto článku.

Podobně jako u článku v minulých číslech našeho časopisu najdete u některých dní zajímavosti ze světa výpočetní techniky, a u jednoho dne tip měsíce. U každé zajímavosti opět bude odkaz na internetovou stránku, která o takové události vypovídá podrobněji. Jsme přesvědčeni, že si zde každý najde to své, co jej bude zajímat.

Říjen

Téma: grafická karta

Na co si dát pozor při přetaktování grafické karty - Pondělí 1. 10.

Přetaktování grafické karty se opravdu vyplatí. Zvýšíte-li frekvenci grafického čipu (viz tip ke 3. 10. 2001) a paměti (viz tip ke 4. 10. 2001), obraz na monitoru se vykresluje rychleji, kvalita obrazu je také lepší a vůbec výkon systému jako takového je celkově vyšší. Při přetaktování však buďte nanejvýš opatrní a frekvenci měňte pouze po malých krocích, asi po 3 MHz. Po každém kroku vyzkoušejte kvalitu obrazu a stabilitu celého systému například na nějaké 3D-hře náročné na vykreslování grafiky, jakou je například Star Trek nebo Eliteforce. Pokud nemáte žádnou takovou hru k dispozici, můžete si demoverzi některých her stáhnout z internetu na adrese www.gamestar.cz. Chcete se dozvědět, jak daleko smíte s přetaktováním zajít bez použití dodatečného chlazení, nebo naopak po instalaci dalšího chladiče? Pro tento účel jsme pro vás připravili tabulku, ve které najdete prakticky všechny dostupné grafické karty. V této tabulce jsou uvedeny pouze průměrné hodnoty, neboť každá grafická karta má svoje vlastní výkonové rezervy. Pokud se vám po přetaktování začnou objevovat poruchy obrazu nebo počítač často "zatuhne", měli byste frekvence na grafické kartě snížit na takové hodnoty, při kterých bude systém běžet bezproblémově.

Ladění výkonu grafické karty - Úterý 2. 10.

Výkon vaší grafické karty nejpohodlněji vyladíte pomocí specializovaného softwaru. Doporučit vám můžeme třebas sharewarovou utilitu Powerstrip 2.75, která je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji , případně na internetové adrese www.entechtaiwan.com/ps.htm (PSTRIP.EXE, 645 KB). Program je sice dostupný ve třinácti jazykových mutacích, bohužel čeština chybí. Stejně ale i u ostatních jazykových verzí zůstávají některé volby stále v angličtině.

Utilita Powerstrip se velmi snadno ovládá a podporuje všechny grafické čipy výrobců 3Dfx, 3D Labs, ATI, Intel, Matrox, Nvidia, S3 a Trident, vyrobené v posledních třech letech. Zvláště dobře si rozumí s nejmodernějšími čipy, jako jsou Radeon nebo Geforce 2 GTS. A "ak funguje? Po instalaci se automaticky otevře okno, které vám postupně objasní nejdůležitější funkce tohoto programu. Jakmile stisknete tlačítko Close, objeví se nástrojová lišta programu Powerstrip. Klepněte pravým tlačítkem myši na ikonku s písmenkem "i", jež se nachází zcela vpravo. Objeví se nabídka, ve které klepněte na kartu Appearance. V poli Language si můžete vybrat jazyk, v němž s vámi bude program komunikovat. Možnosti ladění grafické karty vyvoláte stejným způsobem jako v případě volby jazyka, pouze však klepnete na kartu Performance. Můžete také použít ikonu v pravé části Hlavního panelu. Stačí na ni klepnout pravým tlačítkem myši a z kontextového menu Advanced Options vybrat položku Performance. Tento program však dovede i celou řadu dalších věcí. S jeho pomocí můžete několika klepnutími myší změnit nastavení obrazovky, zvyšovat frekvenci grafického čipu (viz tip ke 3. 10. 2001) a paměti (viz tip ke 4. 10. 2001) po krocích o velikosti 1 MHz.

Upozornění: Neregistrovaná sharewarová verze po několika nových spuštěních počítače postupně v nepravidelných intervalech "zapomíná" nastavení, která jste pomocí tohoto programu udělali.

Vyšší výkon grafické karty: Přetaktování čipu - Středa 3. 10.

Nejefektivnější metodou, jak zvýšit rychlost vaší grafické karty, je obyčejné zvýšení frekvence grafického čipu. K tomuto účelu lze využít například utilitu Powerstrip (viz tip ke 2. 10. 2001), případně aplikaci NVmax (viz tip ke 5. 10. 2001). Pomocí programu Powerstrip to lze provést tak, že klepnete pravým tlačítkem myši na ikonu programu v pravé části Hlavního panelu a z kontextového menu Advanced Options vyberete položku Performance. Frekvenci čipu zvýšíte pomocí posuvníku v poli Engine clock. Od této chvíle bude grafická karta vypočítávat informace pro zobrazení na monitoru rychleji. Ve vaší práci se to projeví tak, že se vám budou při úpravách obrázků tyto zobrazovat rychleji a 3D hry poběží plynuleji.

Upozornění: Zvýšení frekvence o několik MHz zcela postačí. Pokud však chcete ze své karty dostat maximum, měli byste se postarat o důkladnější chlazení grafického čipu (viz tipy ke 6-12. 10. 2001).

Vyšší výkon grafické karty: Přetaktování paměti - Čtvrtek 4. 10.

Z grafické karty lze "vymáčknout" ještě více, zvýšíte-li frekvenci paměti grafické karty. To můžete provést pomocí utility Powerstrip (viz tip ke 2. 10. 2001) nebo pomocí vlastního ovladače grafické karty (viz tip ke 5. 10. 2001). Tímto způsobem se totiž informace pro zobrazení dostanou na monitor rychleji. Je to dáno tím, že všechny informace potřebné pro zobrazení, které čip grafické karty spočítá, jdou nejprve do paměti této karty. Odtud směřují do paměti RAM-DAC, kde se přemění na analogový obrazový signál a ten se posílá do monitoru. U nových grafických čipů paměť grafické karty často brzdí zobrazování již při standardním rozlišení 1 024 ´ 768 bodů. Jestliže použijete k přetaktování program Powerstrip, klepněte pravým tlačítkem na ikonu programu, která se nachází v pravé části Hlavního panelu. Z kontextového menu vyberte položku Advanced Options a tam příkaz Performance. Přetaktování paměti grafické karty pak jednoduše provedete pomocí posuvníku v poli Memory clock.

Upozornění: Příliš vysoká hodnota frekvence může v nejhorším případě vést až ke zničení paměti. Proto dbejte našich doporučení, uvedených v tabulce, v níž jsou uvedeny hodnoty pro většinu grafických čipů. Pokud chcete s hodnotami jít až na samou hranici výkonu, musíte mít zajištěno dostatečné chlazení (viz tip ke 11. 10. 2001).

Jak chladit čip grafické karty - Sobota 6. 10.

Abyste mohli svoji grafickou kartu ladit bez obav z poškození, měli byste čip karty co možná nejlépe chladit. To, jakým způsobem postupovat, záleží zejména na tom, jak moc se výrobce vašeho počítače o chlazení grafické karty postaral. Starší typy grafických karet většinou nemívají žádný chladič. V tomto případě je naše doporučení jednoznačné: opatřete čip karty aktivním chladičem (viz tip ke 7. 10. 2001). Pokud je čip vybaven pasivním chladičem, měli byste jej vyměnit za aktivní, přičemž jej vybavíte větráčkem (viz tip ke 8. 10. 2001). Jestliže máte na čipu aktivní chladič, ale tento nezvládá odvádět veškeré teplo uvolněné přetaktovaným čipem, nezbývá, než tento chladič vyměnit za výkonnější. (viz tip ke 9. a 10. 10. 2001). U chladiče však většinou nerozhoduje ani tak velikost, jako spíše materiál a provedení žebrování, jakož i množství vzduchu procházejícího ventilátorem.

Jak optimálně vybavit čip grafické karty bez chladiče - Neděle 7. 10.

Váš výrobce počítače šetřil, a tak nemáte na grafické kartě žádný chladič? V tomto případě byste měli ze všeho nejdříve vyzkoušet, zdali by na čip grafické karty nešel nasadit chladič na procesor typu 486. Snad ještě nějaký najdete v bedně se staršími součástkami, nebo jednoduše rozeberte nějaký starší počítač. Další možností je i koupě nového chladiče.

Jakmile máte chladič k dispozici, připevníte jej takto: Nejprve vyndejte grafickou kartu z počítače. Naneste na čip tenkou vrstvu tepelně vodivého lepidla a přitiskněte chladič na čip. Jakmile je čip spojen s chladičem, můžete kartu zasunout zpět do počítače. Jen tak na okraj - to, jestli máte chladič s větráčkem nebo bez něj, je zcela lhostejné. Starší grafické karty - neboť výše uvedená procedura se týká jenom jich - budou spokojeny se kteroukoliv z obou variant.

Upozornění: Při rozebírání počítače byste se měli bezpodmínečně uzemnit, dříve než začnete cokoliv provádět. Stačí se pouze dotknout například kovové části topení, abyste odvedli statickou elektřinu, jež by mohla některé elektronické součástky poškodit.

Jak optimálně vybavit čip grafické karty s pasivním chladičem - Pondělí 8. 10.

Máte kartu vybavenou pasivním chladičem? Před přetaktováním této karty vybavte chladič starším větráčkem na mikroprocesor, a to tak, že jej na chladič přilepíte. Nemáte-li zrovna k dispozici žádný větráček nebo dostatek místa, pak si zakupte minivětráček speciálně vyvinutý pro grafické karty.

Větráček na chladič připevníte tak, že nejprve vyndáte grafickou kartu. Položíte větráček doprostřed chladiče a tužkou si označíte, kam zasahují jeho rohy. Na tato místa nanesete tenkou vrstvu tepelně vodivého lepidla (viz tip k 7. 10. 2001). Větráček opět položíte na chladič a lehkým tlakem jej zafixujete. Přebytečné lepidlo odstraníte suchým hadříkem. Po zaschnutí lepidla kartu opět zasuňte do počítače a připojte větráček ke zdroji elektrického proudu. Větráček s třípólovou zásuvkou se připojuje na základní desku, v případě větráčků určených přímo pro grafické karty postupujte podle návodu.

Pro připevnění větráčku vám doporučujeme použití tepelně vodivého lepidla, protože je velmi odolné vůči velmi vysokým teplotám. V nouzi však můžete použít i obyčejné vteřinové lepidlo.

Jak optimálně vybavit čip grafické karty s aktivním chladičem (I) - Úterý 9. 10.

Má vaše karta aktivní chladič? Pak vás ze všeho nejdříve bude zajímat jeho výkon, jinými slovy jak dobrý je větráček a jak je velké žebrování na chladiči. Pokud nejste s jeho výkonem spokojeni, nezbývá než jej vyměnit za výkonnější. Je-li chladič na čipu přilepen, pak si přečtěte tip ke 10. 10. 2001. Pokud je chladič k čipu připevněn klipsami nebo šroubky, můžete jej lehce odstranit. Poté měkkým hadříkem namočeným v lihu odstraňte z čipu zbytky tepelně vodivé pasty nebo fólie. Nový chladič se namontuje zpravidla velmi snadno, jelikož zároveň s chladičem se většinou dodává samolepící tepelně vodivá fólie.

Jak optimálně vybavit čip grafické karty s aktivním chladičem (II) - Středa 10. 10.

Chcete vyměnit aktivní chladič za výkonnější variantu, ale ten starý je pevně přilepený na čipu karty? Pak musíte použít trochu násilí. Budete potřebovat úzký, ale stabilní předmět, třeba kuchyňský nůž, dále kousek látky a list papíru. Vyndejte grafickou kartu a položte ji na kus látky. Tak zabráníte poškození spodních částí karty. Vložte list papíru mezi podstavec čipu a chladiče tak, aby byl čip při pokusu o odpáčení chráněný. Položte na papír kuchyňský nůž, zasuňte jej mezi čip a chladič a opatrně se pokuste chladič odpáčit. Poté postupujte stejně jako u tipu k 9. 10. 2001.

Chlaďte i paměť grafické karty - Čtvrtek 11. 10.

Jestliže se rozhodnete přetaktovat i paměť grafické karty, pak byste ji měli také chladit. K tomuto účelu existují zvláštní chladiče včetně samolepících tepelně vodivých fólií. O něco levněji vás pak vyjde způsob, kdy použijete chladič určený původně pro čip karty. Tento způsob však jde použít jen tehdy, pokud máte pro takový chladič okolo paměti dost místa - zabírá totiž poměrně velkou plochu (až 19,8 ´ 12,6 ´ 8 mm).

Optimální chlazení grafických karet - Pátek 12. 10.

Vyzkoušejte si někdy, jak horko je na druhé straně karty v místě, kde je čip. Pokud tam neudržíte ruku, pak by to mělo být pro vás signálem, že musíte čip v každém případě chladit. K tomu potřebujete čtyři plastové držáky, lepidlo odolné vůči vysokým teplotám a chladič. V případě chladiče můžete použít i starší chladič určený pro mikroprocesor. Nejprve vyzkoušejte, zda máte ve skříni počítače dost místa - nesmí totiž překážet žádné součástce uvnitř skříně (například slotu mikroprocesoru). Potom namontujte níže uvedeným způsobem chladič do úrovně čipu karty, kde je vývoj tepla největší.

Vyndejte grafickou kartu ze skříně a přilepte na ni čtyři plastové držáky tak, aby se kryly se čtyřmi rohy chladiče. Potom na tyto držáky přilepte chladič. Počkejte, až lepidlo zaschne, a kartu opatrně zasuňte zpět do počítače.

Aktualizovat ovladače se vyplácí - Sobota 13. 10.

I když jste ten typ lidí, kteří neradi instalují nový software a vůbec jakkoli zasahují do dobře fungujícího systému, v případě ovladačů grafické karty byste měli udělat výjimku. Update těchto ovladačů se prakticky vždy vyplatí. Tlak konkurence je na tomto poli tak veliký, že výrobci grafických karet neustále produkují nové čipy grafických karet a teprve později dodávají propracované a rychlé ovladače.

Ideální pro hráče: Ovladače přímo od výrobců čipů grafických karet - Neděle 14. 10.

Na novém počítači bývají zpravidla nainstalovány ovladače od výrobce grafické karty. Ten, kdo si později koupí novou grafickou kartu, samozřejmě nejprve instaluje ovladače dodané na přiloženém CD disku. Tyto ovladače jsou však od výrobce grafické karty, který sází spíše na co největší stabilitu, a jsou založeny na starších verzích ovladačů výrobce čipu karty. Jen velmi málo výrobců si dělá to násilí, že svoje ovladače dále rozšiřuje a vylepšuje, neboť tou dobou již většinou všichni pracují na novém typu grafické karty. Z těchto důvodů se vyplatí instalovat ovladače přímo od výrobců čipu dané grafické karty.

Kupříkladu výrobce čipů Nvidia neustále zkouší dostat z nich co možná největší výkon a svoje ovladače inovuje téměř každý týden. Takže v období od 1. do 19. října 2000 tak uvolnil tři verze ovladačů Detonator 3 určené pro různé operační systémy. My vám nabízíme verzi 6.50 a najdete i nebo na internetové adrese www.nvidia.com (verze pro Windows 95/98/ME - W9X_650.ZIP, 1959 KB, verze pro Windows NT4 - NT4_650.ZIP, 1675 KB, verze pro Windows 2000 - W2K_650.ZIP, 1979 KB).

Zvláště pro hráče počítačových her jsou nové ovladače požehnáním. Nemusíte samozřejmě na internetu hledat nové ovladače a instalovat je každý týden, ale jednou měsíčně se to dozajista vyplatí.

Zajímavost na říjen 2001 - Pondělí 15. 10.

Zajímavost na říjen 2001 - Úterý 16. 10.

Odinstalování ovladače grafické karty: Instalace standardního ovladače - Středa 17. 10.

Hledáte aktualizovaný ovladač pro svoji grafickou kartu? Pak se nejprve podívejte na CD disk v našem časopise nebo prozkoumejte internetovou stránku výrobce vaší karty, případně čipu (viz tip ke 14.10. 2001). Před instalací nového ovladače však bezpodmínečně musíte odinstalovat ovladač starý, jinak mohou nastat s ovladači problémy. Jak postupovat? Pro odinstalování starého ovladače stačí jednoduše nainstalovat ovladač s názvem Standardní grafický adaptér (VGA), jenž je integrovaný ve Windows. V následujících odstavcích vám ukážeme postup, jak nejlépe tuto akci provést na různých operačních systémech Windows, neboť postup je v každém případě trochu odlišný.

Windows 95: Klepněte na tlačítko Start/Nastavení/Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Obrazovka a přemístěte se na kartu Nastavení. Zde klepněte na tlačítko Změnit typ monitoru a adaptéru. V poli Typ adaptéru klepněte na tlačítko Změnit a v dialogovém okně zvolte položku Zobrazit všechna zařízení. V poli Výrobci zvolte položku (Standardní typy obrazovek) a v poli Modely zvolte položku Standardní grafický adaptér (VGA). Změny potvrďte klepnutím na tlačítko OK.

Windows 98: Klepněte na tlačítko Start/Nastavení/Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Obrazovka a přemístěte se na kartu Nastavení. Zde klepněte na tlačítko Upřesnit. Přesuňte se na kartu Adaptér a klepněte na tlačítko Změnit. Objeví se Průvodce aktualizací ovladače zařízení. Nyní klepněte na tlačítko Další a v následujícím okně zvolte položku Zobrazit seznam všech ovladačů v daném umístění a vybrat ovladač. Klepněte opět na tlačítko Další. V následujícím okně zvolte položku Zobrazit všechna zařízení, v poli Výrobci zvolte položku (Standardní typy adaptérů) a v poli Modely zvolte položku Standardní grafický adaptér (VGA). Změny potvrďte klepnutím na tlačítko OK.

Windows ME: Klepněte na tlačítko Start/Nastavení/Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Obrazovka a přemístěte se na kartu Nastavení. Zde klepněte na tlačítko Upřesnit. Přesuňte se na kartu Adaptér a klepněte na tlačítko Změnit. V následujícím okně zvolte položku Zadat umístění ovladače a klepněte na tlačítko Další. V následujícím okně zvolte položku Zobrazit seznam všech ovladačů v daném umístění a vybrat ovladač a znovu klepněte na tlačítko Další. Nyní vyberte položku Zobrazit všechen hardware, v poli Výrobci zvolte položku (Standardní typy adaptérů) a v poli Modely zvolte položku Standardní grafický adaptér (VGA). Změny potvrďte klepnutím na tlačítko OK.

Upozornění: Pro všechny výše uvedené operační systémy platí, že staré ovladače jsou odstraněny až po restartování počítače, a teprve poté Windows začnou používat Standardní grafický adaptér.

Odinstalování ovladače grafické karty: Odstranění starého ovladače - Středa 18. 10.

Po instalaci standardního VGA ovladače již Windows staré ovladače nepotřebují, a můžete je tedy bez obav odstranit. K tomu je nejlépe použít položku Přidat nebo odebrat programy. K ní se dostanete pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely. Ve výše uvedené položce najděte odkaz na ovladače, označte jej a klepněte na tlačítko Přidat či odebrat. Pokud je tento postup bezúspěšný, klepněte na pracovní ploše pravým tlačítkem na ikonu Tento počítač a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Přesuňte se na kartu Správce zařízení a klepněte na znaménko + u položky Grafické adaptéry. Označte zde položku ukazující na starý ovladač a klepněte na tlačítko Odebrat. Tím ovladač odstraníte z pevného disku a můžete bez obav podle návodu nainstalovat ovladače nové.

Grafické karty typu AGP 4x: Jak aktivovat režim Turbo - Pátek 19. 10.

Jestliže vlastníte základní desku, která je osazena čipovou sadou VIA podporující AGP 4x, tj. Pro 133A, KT133 nebo KX133, pak byste měli při instalaci ovladačů dodávaných se základní deskou dát pozor na to, aby byl aktivován i ovladač pro podporu AGP 4x. Proto spusťte instalaci ovladače. Jeho aktuální verzi můžete nalézt nebo na internetu na adrese www.via.com.tw/drivers pod položkou VIA 4-in-1 Driver (4IN1425(1)A.ZIP, 828 KB). Tento instalační program podporuje všechny čipové sady VIA a pracuje v operačních systémech Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Při instalaci klepněte v poli AGP na položku Turbo a po restartu počítače máte AGP 4x aktivované.

Obnovovací frekvence: Při hraní her může být nižší - Sobota 20. 10.

Při hraní 3D her hraje vysoká hodnota obnovovací frekvence monitoru bezvýznamnou roli, na rozdíl od plynulosti, která je u her velmi podstatná. Ověřte si proto, zda při hrách používáte menší hodnotu obnovovací frekvence, například 70 Hz. Při nižší hodnotě obnovovací frekvence nemusí paměť RAMDAC už tak často přenášet data z paměti grafické karty tak jako v případě vysoké obnovovací frekvence. Paměť grafické karty je pak lépe využita pro vykreslování 3D objektů.

Obnovovací frekvenci monitoru můžete pro každé rozlišení velmi snadno stanovit s pomocí nejrůznějších utilit. Jako příklad zde uvádíme freewarovou utilitu HZ Tool určenou pro Windows 95/98 a ME, která je k nalezení buď nebo na internetové adrese http://hem.spray.se/doxx/ (HZTOOL14.ZIP, 244 KB). Zkopírujte si tuto utilitu do vámi zadané složky a poklepáním ji spusťte. Nyní klepněte na požadované rozlišení pro hru, například 640 ´ 480, vyberte obnovovací frekvenci a klepněte na tlačítko Save. Při dalším spuštění bude mít každý program běžící v rozlišení 640 ´ 480 nastavenou vámi zadanou hodnotu obnovovací frekvence.

Benchmarkový test vše objasní - Neděle 21. 10.

Benchmarkovým programem (to je program, který testuje výkon počítače) si můžete snadno ověřit, zda vaše snaha o zvýšení výkonu grafické karty měla nějaký efekt. K tomuto účelu se hodí například freeewarový program 3D Mark 2000, jenž je určen pro Windows 95/98/ME a 2000. Najdete jej nebo na internetové adrese www.madonion.com (3DMARK2000V11.EXE, 19 MB). Tento program určí číselně výkon vašeho počítače po desetiminutovém testu. Pokud se tato hodnota po vašich úpravách na grafické kartě nezvedne, neházejte hned flintu do žita. S největší pravděpodobností za to může procesor, který brání plnému využití výkonu vaší grafické karty. Máte-li ve svém počítači některý z relativně slabých procesorů, jakými jsou třeba Celeron 400 nebo Pentium III 500, měli byste buď přemýšlet o zakoupení procesoru výkonnějšího, nebo ten stávající přetaktovat.

Hlučnost grafické karty: Nejčastějším viníkem je prach - Pondělí 22. 10.

Rozčiluje vás počítač svou hlučností? Velmi často je viníkem právě větráček umístěný na grafické kartě. Pro snížení hluku však většinou stačí jej a pod ním umístěný chladič vyčistit. Vyndejte grafickou kartu z počítače a opatrně odšroubujte šroubky, kterými je větráček připevněn k chladiči. Usazený prach z chladiče a větráčku buď jednoduše odfoukněte nebo odstraňte štětečkem, je také možné použít i vysavač. Po vyčištění větráček pečlivě přišroubujte na chladič.

Ještě stále není klid? Pak je to vina větráčku - Úterý 23. 10.

Ani po vyčištění větráčku a chladiče (viz tip ke 22. 10. 2001) není počítač tichý? Pak je zřejmě poškozeno ložisko větráčku. Na nějaký čas sice můžete tento problém odstranit, ale raději se rovnou poohlédněte po nějakém novém větráčku, nejlépe rovnou po aktivním chladiči (viz tip ke 9. 10. 2001).

Nejprve sundejte větráček ze chladiče (viz tip ke 22. 10. 2001). Dále odlepte papírovou nálepku, která se nachází na druhé straně větráčku, než se přikládá ke chladiči. Pokud to nepůjde rukou, vezměte si na pomoc nůž. Pod papírovou nálepkou se nachází ložisko větráčku. Sem kápněte několik kapek oleje nebo trochu vazelíny a nálepku přilepte zpět.

Problém s větráčky spočívá v tom, že mnozí výrobci grafických karet šetřili na nesprávném místě a dávali větráčky, které byly na starších grafických kartách, na karty nové generace. Jako příklad je možné uvést větráček, který bez problémů funguje na čipu Nvidia TNT 2, bude při umístění na čip Geforce 256 (2 GTS) kvůli většímu uvolňování tepla přetěžován. Olej nebo vazelína v ložisku za poměrně krátkou dobu vyschne a větráček začne být hlučný. Výrobci grafických karet se zpočátku tímto problémem vůbec nezabývali a hlučné větráčky beze všeho vyměňují. Jenomže to musíte grafickou kartu vyjmout z počítače, poslat ji poštou a na počítači bez grafické karty toho moc neuděláte_

Nová grafická karta nefunguje - Středa 24. 10.

Koupili jste si novou AGP grafickou kartu a po spuštění počítače se vám neobjevuje ani hlášení BIOSu? V tomto případě ze všeho nejdříve vyzkoušejte, zdali je grafická karta řádně zasunuta ve slotu. Uvolněte šroubky, kterými je karta připevněna ke skříni. Potom pevně přitiskněte kartu do slotu a opatrně ji připevňujte šroubkem ke skříni počítače. Sledujte přitom, zdali se karta posunuje. Pokud ano, znovu kartu vyndejte a plech karty upravte tak, aby se při zasunutí do slotu a následném přišroubování nehýbala. AGP karty jsou na montáž poměrně citlivé, neboť kontakty v AGP slotu leží velmi těsně u sebe. Proto stačí sotva viditelné nepřesné zasunutí k tomu, aby jednotlivé piny ztratily kontakt.

Nová grafická karta: U 3D her monitor zčerná (I) - Čtvrtek 25. 10.

Kvůli hraní 3D her jste si pořídili na svůj starý počítač novou výkonnou AGP kartu s čipem Nvidia nebo 3Dfx. Po spuštění 3D hry však vidíte pouze černou obrazovku. Čím to je? Velmi často je příčina ve slabém zdroji. Zdali tomu tak opravdu je, vyzkoušíme tak, že odpojíme všechny přídavné karty ze slotů (síťová, zvuková, ISDN). Jesliže to nestačí, odpojíme napájení i u mechaniky CD-ROM a vypalovačky. Pokud ani tento postup nezabere, je zdroj opravdu přetížený a je třeba zakoupit výkonnější - pro dobře vybavený počítač postačí zdroj o příkonu 300 W.

Nová grafická karta: U 3D her monitor zčerná (II) - Pátek 26. 10.

Vlastníte základní desku Gigabyte typu 6BA Revision 3.0 a vyšší, 6BXC nebo 6BXE Revision 2.0 a vyšší, případně BX2000(+) verze 1.1 a vyšší? Pak pro bezchybnou funkci nové AGP karty musíte upravit nastavení dvou jumperů na základní desce. Konkrétně se jedná o JP11 a JP12 (6BA), JP12 a JP13 (6BXC), JP18 a JP19 (6BXE) a JP20 a JP21 (BX2000(+)).

Nová grafická karta: U 3D her monitor zčerná (III) - Sobota 27. 10.

Také vám nepomohl uvedený v tipu ke dni 25. 10. 2001? Pak je viníkem základní deska, jež dodává AGP kartě příliš málo proudu. Stačí ale malá mechanická úprava, aby se tato chybička napravila. K tomu prakticky potřebujete jen kus drátu a musíte odstranit jeden pin na základní desce. Detailní návod najdete na internetu, částečně i na internetové adrese výrobce základní desky. Tak například pro desku Asus P2L97 platí adresa www.asus.com.tw/products/techref/misc/rivatntrework.html a pro desku Abit LX6 hledejte na adrese http://hem.fyristorg.com/redtop.

Upozornění: Při úpravách použijte drát typu AWG 18 (American Wire Gauge) nebo tlustší. Tento drát má příčný řez tloušťky asi 1,2 mm. Tenčí dráty by mohly při průchodu vysokého elektrického proudu shořet.

Zajímavost na říjen 2001 - Neděle 28. 10.

Grafická karta není stabilní: Zde pomůže úprava nastavení BIOSu - Pondělí 29. 10.

Pracuje vaše grafická karta při obyčejných aplikacích bezchybně a při 3D hrách se občas bez nějakého zvláštního důvodu zasekne?

Pak si zjistěte, jakou máte v BIOSu v položce AGP Aperture Size nastavenou hodnotu. Měli byste tam totiž mít minimálně 32 MB. Tato položka totiž určuje, kolik paměti RAM počítače může grafická karta maximálně využívat. Pokud máte počítač se 128 MB RAM a více, můžete bez obav dovolit grafické paměti obsadit dvě třetiny paměti RAM. Máte-li paměti méně, zvolte pro jistotu jen poloviční hodnotu.

Jak na to: (značka <Y> zde znamená hodnotu paměti RAM, například 32 MB)

AMI: Advanced Chipset Setup, Graphics Aperture Size, <Y> MB

Award: Advanced Chipset Setup, AGP Aperture Size (MB), <Y>

Phoenix: Advanced, Advanced System Configuration, Graphics Aperture, <Y> MB.

Grafická karta není stabilní: Pomozte si sami - Úterý 30. 10.

V případě, že se vám grafická karta nechová stabilně zejména při 3D hrách, může být příčinou i to, že jste grafickou kartu nebo procesor přetaktovali na příliš vysoké hodnoty. Proto nejprve snižte frekvenci grafické karty na původní hodnotu. Pokud problém přetrvává, nezbude nic jiného, než procesor také vrátit na původní frekvenci anebo přetaktovaný procesor lépe chladit. (Frekvence viz tabulku vlevo.)

Jen na okraj: Typickým znakem pro příliš přetaktované grafické karty jsou body na obrazovce ve špatné barvě. Pokud vidíte 3D scény po přetaktování grafické karty jinak než předtím, nastavte na grafické kartě původní hodnotu frekvence.

Zajímavost na říjen 2001 - Středa 31. 10.

Tip měsíce

Grafické karty s čipem Nvidia: Přetaktování pomocí aplikace Nvmax - Pátek 5. 10.

Všechny grafické karty, jenž obsahují čip Nvidia, se dají také přetaktovat pomocí utility zvané NVmax (určena pro Windows 95/98/ME a 2000). Tato utilita byla vyvinuta speciálně pro tyto čipy a při tom správném nastavení dokáže "vymáčknout" z grafické karty opravdu maximum. Dává vám totiž možnost naprosté kontroly nad všemi funkcemi grafických karet tohoto typu.

Dále nabízí možnost uložení několika typů konfigurace podle typů spouštěných aplikací (tzv. funkce Preset) a pohodlné přetaktování. Pro využití všech možností konfigurace tato aplikace vyžaduje instalované ovladače verze 6.47 a vyšší. vám nabízíme verzi 6.50, můžete si však tyto a aktuálnější verze stáhnout na internetové adrese www.nvidia.com (verze pro Windows 95/98/ME - W9X_650.ZIP, 1959 KB, verze pro Windows NT4 - NT4_650.ZIP, 1675 KB, verze pro Windows 2000 - W2K_650.ZIP, 1979 KB).

Po odinstalování starých ovladačů a instalaci nových (viz tip ke 17. a 18.10.2001) si spusťte instalaci programu _Vmax poklepáním na soubor NVMAX.EXE (734 KB), jenž také najdete .

Jakmile program spustíte, objeví se vám v pravé části Hlavního panelu ikonka grafické karty. Klepnete-li na ni pravým tlačítkem, objeví se kontextové menu, v němž můžete postupně volit možnosti konfigurace. Přetaktování aktivujete zaškrtnutím políčka Overclocking v menu System.

Zajímavosti na říjen

Pondělí 15. 10.

Dne 15. října 1956 se objevila první příručka k Fortranu. Na tomto programovacím jazyku pracoval John Backus a jeho tým od roku 1953. Další informace na adrese www.ruku.com/backus.html.

Úterý 16. 10.

V roce 1983 se objevilo první číslo časopisu PC WORLD. Internetové stránky našeho časopisu najdete na adrese www.pcworld.cz.

Neděle 28. 10.

Bill Gates, spoluzakladatel firmy Microsoft, oslaví dnešního dne své 46. narozeniny. V roce 1975 založil společně s Paulem Allenem softwarovou firmu Microsoft. Podrobnosti k životu jednoho z nejbohatších lidí na světě jsou na internetu na adrese www.microsoft.com/billgates/bio.asp.

Středa 31. 10.

Dne 31. října 1987 se objevila první verze tabulkového procesoru firmy Microsoft s názvem Excel. Svého času to byla samozřejmě verze pro operační systém MS-DOS. Oproti tehdejšímu softwaru Lotus 1-2-3 byl ale naprosto bez šance. Tehdejší verze Excelu vyžadovala pro svůj běh 640 KB paměti a vešla se na jednu 720KB disketu. Další informace najdete na internetové adrese http://support.microsoft.com/support/kb/articles/Q66/9/13.asp.

Listopad

Téma: linux

Suse Linux a spol. aneb není distribuce jako distribuce - Čtvrtek 1. 11.

Samotný Linux se vpodstatě skládá pouze z jádra (kernel), které řídí činnost hardwaru počítače. Rozliční distributoři potom pouze sbírají a konfigurují software pro Linux a nabízí jej společně s jádrem. Předtím, než se rozhodnete zakoupit si tu či onu distribuci Linuxu, byste se měli důkladně seznámit s jejími silnými a slabými stránkami. Například distribuce zvaná Red Hat je určena zejména pro USA. Proto doposud nabízí například pouze elementární podporu ISDN, neboť ta se v USA používá jen zřídka. Tipy uvedené v tomto měsíci jsou obecně platné pro většinu distribucí, nicméně jsme vycházeli především z distribuce Suse Linux 7.0.

Zajímavost na listopad 2001 - Pátek 2. 11.

Označení jednotlivých zařízení: Pevné disky a CD-ROM mechanika - Sobota 3. 11.

Veškeré disky jsou v operačním systému Linux označena řetězcem znaků, přičemž první část obsahuje řetězec /dev/ (device) a druhá část se skládá z dalších tří znaků. Pořadí je určeno pomocí písmen. Konkrétně první IDE pevný disk má označení /dev/hda, druhý disk se označuje jako /dev/hdb apod. Disketa se značí /dev/fd0. Zařízení SCSI, pevné disky nebo SCSI skenery dostávají označení /dev/sda atd. Záleží na tom, v jak jsou zapojeny v SCSI řadiči. Pokud jsou pevné disky rozděleny na jednotlivé oddíly (partition), jsou tyto očíslovány (například /dev/hda1, /dev/hda2 apod.).

Vytváření oddílů pevného disku pomocí programu fdisk - Neděle 4. 11.

Pevné disky a jednotlivé oddíly na nich se obvykle spravují pomocí programu fdisk. Seznam všech oddílů a mechanik, které Linux při startu rozpoznal, se dají zobrazit příkazem fdisk -l <název disku> (např. fdisk -l /dev/hda). Pokud chcete program fdisk spustit v režimu pro úpravy, musíte dodatečně zadat název disku, ke kterému se má příkaz fdisk vztahovat, například

fdisk /dev/hda

Stiskem klávesy <P> si lze zobrazit všechny oddíly na tomto disku. Klávesa <M> zobrazí vysvětlivky k ostatním parametrům příkazu fdisk.

Připojení disků: Příkaz mount - Pondělí 5. 11.

V operačním systému Linux jsou všechny diskové oddíly připojeny do systému souborů jako složky. Samotný oddíl Linuxu má přiděleno označení kořenového adresáře (znak /). Vyměnitelná média a složky operačního systému Windows Linux automaticky nepřipojuje, ale musíte je do systému souborů integrovat sami. Tato integrace se provádí příkazem mount. Jako parametr musíte zadat označení oddílu, zjištěné pomocí programu fdisk, a libovolnou složku, do které chcete tento oddíl připojit. Kupříkladu chcete připojit oddíl /windows, jenž se nachází na prvním IDE pevném disku a na prvním oddílu tohoto disku, a chcete, aby byl tento oddíl v Linuxu dostupný jako složka /windows. V tomto případě zadáte příkaz

mount /dev/hda1 /windows

Obsah složky windows najdete potom na prvním oddílu ve složce /windows. Připojení disku však funguje pouze tehdy, jestliže jste připojeni jako administrátor, tj. pod uživatelským jménem root.

Automatické připojení: Startovací soubor /etc/fstab - Úterý 6. 11.

Linux při startu mimo jiné načítá i obsah souboru /etc/fstab. V něm jsou zaneseny všechny oddíly, které se mají standardně připojovat, v prvé řadě samozřejmě oddíl, kde je Linux nainstalovaný. Tím vám Linux ušetří spoustu času, který byste jinak museli trávit manuálním připojováním disků. Tento soubor můžete upravit podle svého a dodatečně tam definovat, které oddíly mají být po startu Linuxu připojeny. Označení jednotlivých oddílů získáte použitím programu fdisk (viz tip ke 4. 11. 2001) a libovolná prázdná složka poslouží jako místo, pod kterým bude tento oddíl v Linuxu přístupný. Při konfiguraci oddílů se pokud možno orientujte podle již existujících, nebo si vyvolejte nápovědu příkazem man fstab (viz tip ke 15.11.2001).

Časově omezené připojení disků - Středa 7. 11.

Pomocí funkce Automount můžete do systému dočasně připojit některá vyměnitelná média, jakými jsou kupříkladu CD-ROM nebo ZIP mechaniky, a to bez použití příkazu mount. Jakmile se na toto médium určitou dobu nepřistupuje, samo se odpojí.

Pro aktivaci této funkce si otevřete soubor /etc/rc.config a nastavte hodnotu proměnné START_AUTOFS na hodnotu yes. Poté zaneste odkaz na zařízení, které se má pomocí funkce Automount připojit, do souboru /etc/auto.misc. Řiďte se přitom syntaxí zde již uvedených příkladů. Takže řádek

cdrom -fstype=iso9660,ro:/dev/hdc

připojí CD disk umístěný v první CD-ROM mechanice, která je připojena na druhém IDE rozhraní.

Příkazem

zipdisk -fstype=vfat,rw:/dev/sda1

se připojí médium umístěné v ZIP mechanice připojené na SCSI řadiči s ID 1.

Nyní vytvořte složku /misc. Pokud se přepnete pomocí příkazu cd do složky /misc/cdrom, získáte okamžitý přístup na CD disk vložený v mechanice.

Linux bez Lilo, aneb start Linuxu přes Loadlin - Čtvrtek 8. 11.

Máte-li na svém počítači kromě Linuxu nainstalována Windows 95 nebo 98, můžete namísto standardního bootovacího manažeru Lilo použít také Loadlin a Linux spouštět přímo z operačního systému MS-DOS.

Poznamenejte si, na kterém oddílu leží instalace Linuxu a Windows (viz tip ke 4. 11. 2001). Nyní připojte oddíl Windows příkazem mount do systému souborů jako složku /mnt (viz tip ke 5.11.2001). Příkazem

mkdir /mnt/loadlin

vytvořte na oddílu Windows novou složku a do ní zkopírujte jádro Linuxu příkazem

cp /boot/vmlinuz /mnt/loadlin/zimage

Nyní restartujte počítač a spusťte Windows. Vložte první instalační CD disk do mechaniky a spusťte soubor SETUP.EXE. Spustí se instalace Loadlin. Příště tak můžete Linux spouštět příkazem linux hd??, kde ?? je přesné označení linuxového oddílu. V souboru LINUX.PAR pak můžete dodatečně nastavit některé další spouštěcí parametry.

Lilo pracuje skrytě: Linux a Windows NT/2000 - Pátek 9. 11.

Jestliže chcete Linux spouštět pomocí spouštěcího manažeru Windows NT nebo 2000, musíte do oddílu Linuxu nainstalovat Lilo. Příkazem systému Linux

dd if=/dev/hd?? bs=512 count=1 of=/tmp/bootsek.lin

zapíšete bootovací informaci pro Linux do souboru (místo znaků ?? doplňte přesné označení oddílu Linuxu). Zkopírujte soubor bootsek.lin na disketu a spusťte Windows NT/2000 a tento soubor zkopírujte do startovacího oddílu Windows NT/2000. Odstraňte u souboru BOOT.INI v hlavním adresáři ochranu proti zápisu a přidejte tam řádek

c:\bootsek.lin="linux"

Při příštím spuštění bootovacího manažeru NT/2000 se vám v něm objeví nová položka s názvem Linux.

Zajímavost na listopad 2001 - Sobota 10. 11.

První pomoc: Záchranný systém v Linuxu - Neděle 11. 11.

Téměř všechny distribuce Linuxu mají zabudovaný jakýsi záchranný systém, s jehož pomocí můžete provádět opravy celého operačního systému. Je to něco podobného jako nouzový režim ve Windows. Pro tento případ slouží startovací disketa, která obsahuje pouze jádro a standardní rozhraní bash (viz tip ke 13. 11. 2001). Zde se přihlásíte jako administrátor (root) a systém ani nevyžaduje heslo. Pro zpřístupnění všech položek je nutné připojit všechny oddíly (viz tip ke 5. 11. 2001). V případě Suse Linuxu můžete záchranný systém spustit také z druhého instalačního CD.

Víceúlohový systém bez grafiky: Příkazové konzoly - Pondělí 12. 11.

Linux se dá používat nejen v grafickém prostředí, ale nabízí i typické konzoly sytému UNIX. Mezi šesti konzolami přepínáte kombinacemi <Alt><F1> až <Alt><F6>. Můžete tedy v jedné konzole spustit program a přepnout se do jiné.

Příkazový řádek v Linuxu - Úterý 13. 11.

Na příkazovém řádku uživatele Linuxu přivítá bash. Bash je zkratka Bourne again shell a je pojmenována podle programátora jménem Bourne. Podobně jako COMMAND.COM v systému MS-DOS, bash představuje prostředí pro spouštění textově orientovaných programů. Bash navíc dokáže i skripty, což jsou v podstatě obdoby dávkových souborů v systému MS-DOS, a navíc je mnohem dokonalejší. Toto prostředí se může tvářit buď jako konzola (viz tip ke 12. 11. 2001), nebo jako okno v grafickém prostředí X Window. V tomto případě se potom nazývá X Terminal.

Manažer souborů: Midnight Commander - Středa 14. 11.

Zabudováním manažeru souborů s názvem Midnight Commander do distribucí Linuxu dostali uživatele do rukou mocný nástroj pro správu svých dat. Tento program běží jak v konzole, tak v X Terminálu. Kdo někdy pracoval v systému MS-DOS s programem Norton Commander, nalezne zde jeho obdobu. Spouští se příkazem mc a umožňuje kopírování, mazání, hledání souborů a dokonce i editaci textových souborů. Dokáže zadávat i měnit přístupová práva k souborům. Klávesami <Esc> a <Enter> můžete označené soubory přenášet do příkazové řádky, což vám ušetří spoustu namáhavé práce.

Kde je ukrytá nápověda? - Čtvrtek 15. 11.

I když každá distribuce Linuxu má v sobě zabudované grafické prostředí, jsou stále mnohé užitečné programy založené na textovém základě. Tak příkazem <příkaz> -h nebo <příkaz> -help dostanete krátký návod k vámi požadovanému příkazu. Příkazem

man <příkaz>

(man je zkratka od slova manual) obdržíte podrobný popis daného příkazu, který můžete ukončit stiskem klávesy <Q>. V grafickém prostředí můžete manuál vyvolat příkazem xman.


365 tipů Pro rok 2001 - IV. díl (říjen-prosinec) II.

Pozor na psaní příkazů v Linuxu - Pátek 16. 11.

Na rozdíl od systému MS-DOS rozlišuje Linux mezi malými a velkými písmeny. Napíšete-li příkaz ls, což je obdoba k příkazu dir z operačního systému MS-DOS, je to v pořádku. Naproti tomu příkaz LS Linux nezná.

Parametry příkazů se neoddělují lomítkem (/), nýbrž pomlčkou (-) a i zde se činí rozdíl mezi velkými a malými písmeny (-s proti -S).

Kromě toho existují ještě parametry, které se skládají z celých slov. Ty oddělujeme dvěma pomlčkami (- -). Příkladem může být -help.

Některé programy mají parametry, jež musíme zadávat bez pomlčky.

Příkazy operačního systému Linux (I): Programy na pozadí - Sobota 17. 11.

Při spouštění programu z příkazového řádku musíte za normálních okolností vždy počkat, dokud spuštěný program neskončí a dokud se příkazový řádek znovu neobjeví. Nyní zadejte příkaz a na konec tohoto příkazu udělejte mezeru a pak zadejte znak &. Program vám nyní poběží na pozadí a ýy na stejné konzole můžete dále pracovat. Všimnete-li si, že vykonání vámi zadaného příkazu trvá déle, než jste předpokládali (týká se to zejména takových operací jako kopírování, přesouvání, komprimování apod.), můžete jej stiskem <Ctrl><Z> pozastavit a příkazem bg (Background) se postarat o to, aby jeho běh pokračoval na pozadí. Spuštěním programu z okna X Terminaltse mají věci obdobně. Bez přidání znaku & na konec příkazu uvidíte příkazový řádek až po vykonání daného příkazu, s použitím znaku & spustíte vykonání příkazu na pozadí a příkazový řádek se ukáže okamžitě.

Příkazy operačního systému Linux (II): Přenos programů do popředí - Neděle 18. 11.

Spouštění textově orientovaných programů na pozadí (viz tip ke 17. 11. 2001) má jeden háček: Vyžaduje-li program v průběhu své činnosti od vás nějaká data, může na ně také čekat celou věčnost. Úlevu přináší příkaz fg. Ten přenáší programy běžící na pozadí zpět do popředí. Pokud na pozadí běží programů vícero, přenáší se do popředí nejprve ty, které byly na pozadí spuštěny nejdříve. Přehled o všech procesech běžících na pozadí si učiníte příkazem jobs.

Archivy TAR: Zálohování a obnova - Pondělí 19. 11.

Pro zálohování vašich důležitých dat používá Linux standardně archiv TAR. Tyto archivy se vytvářejí nebo prohlížejí pomocí programu tar a poznají se podle koncovky tar. Daleko rozšířenějším komprimačním programem je gzip. Jím vytvořené archivy TAR rozeznáte podle přípony tar.gz. Následujícím příkazem vytvoříte komprimovaný archiv ve složce /etc, v níž se ukládají téměř všechna nastavení konfigurace Linuxu:

tar -czf etc.tar.gz /etc

Parametr c udává, že se má archiv vytvořit, parametr z _íká, že se bude jednat o komprimaci pomocí gzip a písmeno f musí stát bezprostředně před názvem souboru, neboť jej určuje. Pokud navíc přidáte například parametr v obdržíte podrobné informace o průběhu komprese. Rozbalení archivu se provede pomocí příkazu

tar -xzf etc.tar.gz

K rozbalení archivu zde slouží parametr x0 Oba příkazy jsou koneckonců přímo předurčeny k tomu, aby byly spouštěny na pozadí (viz tip ke 17. 11. 2001).

Výstup z programu - Úterý 20. 11.

V Linuxu podobně jako v systému MS-DOS můžete zadat, aby se výstup programu nezobrazoval na obrazovku, nýbrž do souboru. K tomu slouží znak >, takže například

příkaz > výstupní soubor.

Pokud výstupní soubor již existuje, bude jeho obsah přepsán. Má-li být výstup z programu připojen k obsahu souboru stávajícího, použijeme znak >>.

Můžeme také zařídit, aby výstup jednoho příkazu sloužil jako vstup pro druhý. K tomu použijeme znak |, takže zadáme

příkaz 1 | příkaz 2

Obsah souboru se dá také použít jako parametr k příkazu. K tomu použijeme znak <, tedy

příkaz < soubor

Konečně pokud má být výstup z výše uvedeného příkazu uložen do souboru s jiným jménem, použijeme

příkaz < vstupní soubor > výstupní soubor

Komprimované archivy: Výstup z jednoho programu slouží jako vstup pro druhý - Středa 21. 11.

Výstup do souboru rozšiřuje příkazy Linuxu o funkce, které za normálních okolností nemají. Jedním příkladem za všechny jsou komprimované archivy TAR (viz tip k 19. 11. 2001), které jsou ve všech variantách UNIXu běžným prostředkem pro archivaci. Za normálního stavu tyto archivy rozbalíte postupem popsaným v tipu k 19. 11. 2001. Nyní ale existují TAR archivy, které s komprimačními programy nechtějí spolupracovat. Pokud takový archiv máte, můžete jej rozbalit pouze tak, že použijete výstup z jednoho souboru jako vstup pro druhý, například

gzip -cd archiv.tar.gz | tar -xf-

V poslední době se stává stále oblíbenějším komprimační program bzip2, a to zejména díky výborné kompresi. Pokud jej chcete používat k vytváření TAR archivů, nezbývá vám opět nic jiného, než použít výše zmíněný postup, neboť TAR nemá žádnou podporu pro bzip2. Pomocí bzip2 můžete archivovat složku /etc například takto:

tar -cf /etc | bzip2 > etc.tar.bz2

Rozbalení provedete tímto způsobem:

bzip2 -cd etc.tar.bz2 | tar -xf-

V každém případě je potěšitelné, že jak gzip, tak i bzip2 mají stejné parametry, a tedy i stejnou syntaxi.

Instalace KDE 2 - Čtvrtek 22. 11.

Právě před nedávnem se objevila nová verze pracovní plochy KDE s označením KDE 2. Najdete ji na internetové adrese www.suse.com/us/suse/news/PressReleases/kde2.html a myslíme si, že se dozajista vyplatí věnovat jí pozornost. Pro nainstalování nejprve zkopírujte do složky /tmp RPM soubory. Přihlašte se jako uživatel root a zadejte příkaz yast. Poté nainstalujte všechny balíčky. Nové rozhraní po instalaci spustíte příkazem

startx kde2.

Alternativním zdrojem informací může být i adresa http://www.root.cz/clanek.phtml?id=608.

Počítač pro více uživatelů (I): Uživatelé a hesla - Pátek 23. 11.

Linux je systém určený pro používání více uživateli. Přístup na počítač s Linuxem je možný pouze na základě uživatelského jména a hesla. Po instalaci Linuxu existuje alespoň jeden uživatel s $ázvem root - to je administrátor. I ten, kdo používá počítač jako jediný uživatel, by se měl přihlašovat jako root, jinak nemá možnost provádět žádnou konfiguraci systému, protože pouze root má přístup ke všem souborům. Pokud je uživatel přihlášený jako root, celý systém není bezpečnější než Windows 95/98/ME. Obyčejný uživatel pracuje ve své vlastní složce a jeho chybná nastavení nikdy neovlivní chování celého systému.

Doporučujeme proto vždy vytvořit alespoň jednoho uživatele se standardními právy. Tuto možnost máte při instalaci Linuxu, případně později, pokud se přihlásíte jako root a zadáte příkaz

useradd -m <uživatelské jméno>

Nezapomeňte příkazem passwd <uživatelské jméno> nastavit heslo, jinak se nebude moci tento uživatel přihlásit.

Počítač pro více uživatelů (II): Zapomněli jste heslo pro uživatele root? - Sobota 24. 11.

Jakmile zapomenete heslo uživatele root, je situace kritická, protože nemůžete Linux spravovat. Jedním ze způsobů, jak situaci zachránit, je zpětné nastavení tohoto hesla. Spusťte záchranný systém (viz tip k 11. 11. 2001) a příkazem mount připojte linuxový oddíl (viz tip k 5. 11. 2001). V libovolném editoru otevřete soubor /etc/shadow. V prvním řádku se nachází mezi dvěma dvojtečkami zakódované heslo uživatele root. Smažte všechny znaky mezi dvojtečkami a soubor uložte. Po spuštění Linuxu se můžete přihlásit jako uživatel root bez hesla. Nové heslo potom nastavte pomocí příkazu passwd.

Počítač pro více uživatelů (III): Vytváření uživatelských skupin - Neděle 25. 11.

Každý uživatel patří do jedné či více uživatelských skupin. Pomocí příkazu id -nG zjistíte, do jaké skupiny patříte. První skupina se označuje jako primární (viz tip ke 26. 11. 2001). Pouze uživatel root může měnit příslušnost ke skupině, a to příkazem usermod. Může také skupiny vytvářet a mazat (příkazy groupadd a groupdel).

Počítač pro více uživatelů (IV): Práva k souborům - Pondělí 26. 11.

V Linuxu má každý soubor svého majitele - většinou je to uživatel, který jej vytvořil. Dále patří do určité skupiny, která je za normálních okolností shodná se skupinou, do níž patří uživatel. Kdo jak smí se souborem nakládat, je dáno právě přístupovými právy.

Příkazem ls -l si zobrazíte seznam všech souborů v aktuální složce. Takže například nápis

-rwxr-xr-x 1 cep users 41 Okt 25 12:09 soubor

znamená, že soubor patří uživateli cep, jenž náleží do skupiny users, a velikost tohoto souboru je 41 bytů. Písmena na začátku označují přístupová práva. Začneme-li od druhého písmene zleva, platí tři písmena pro majitele, další pro skupinu a pak pro ostatní uživatele (písmeno r znamená soubor pro čtení, w pro zápis, x pro spuštění (u složek je to právo jejího otevření)). Pokud je místo písmene pomlčka, pak právo není přiděleno. V našem případě má majitel právo pro čtení, zápis a spuštění, členové skupiny pro spuštění a čtení a ostatní uživatelé pouze pro spuštění.

Počítač pro více uživatelů (V): Předávání práv - Úterý 27. 11.

Každý majitel souboru může tento předat jinému uživateli systému, a to příkazem chown. Kupříkladu příkazem chown te <název souboru> se uživatel te stane jeho majitelem a bývalý majitel už do tohoto souboru nemůže nijak zasahovat. Podobně, pouze s tou změnou, že se jedná o skupiny, pracuje příkaz chgrp.

Počítač pro více uživatelů (VI): Změna práv - Středa 28. 11.

Jako majitel souboru si můžete stanovit, kdo a jak bude s vaším souborem nakládat. Práva k souboru nastavujete příkazem chmod. Pro jednotlivé skupiny uživatelů jsou definovány tyto zkratky: u ¶e majitel souboru, g jsou všichni členové skupiny, o jsou ostatní uživatelé a písmeno a označuje všechny uživatele. Přidání práva se označuje znakem +, odebrání znakem - .

Příklad: Pokud uživatel cep chce, aby pouze on a jeho skupina mohli číst jeho soubor, odebere ostatním uživatelům právo ke čtení příkazem

chmod o-r <název souboru>

Chce-li umožnit členům své skupiny modifikovat svůj soubor, učiní tak příkazem

chmod g+w <název souboru>

Jestliže není soubor spustitelný, měl by majitel odebrat právo ke spuštění, a to takto:

chmod a-x <název souboru>

Linux rozeznává spustitelnost souboru pouze znakem x. Přípony jako COM nebo EXE nemají v tomto případě žádný smysl.

Zajímavost na listopad 2001 - Čtvrtek 29. 11.

Zajímavosti na listopad

Pátek 2. 11.

Alan Turing uveřejnil v roce 1936 studii, ve které poprvé vysvětlil teoretickou konstrukci počítače. Tato konstrukce se stala známou pod názvem Turing Machine. Více o životě tohoto matematika se dozvíte na internetové adrese www.turing.org.uk/turing.

Sobota 10. 11.

Dne 10.11.1983 v hotelu Plaza v New Yorku oznámil Bill Gates grafické uživatelské rozhraní pro systém MS-DOS s názvem Microsoft Windows. Téměř přesně o dva roky později se pak dne 20.11.1985 objevila na světě Microsoft Windows 1.0. Celé povídání o Windows naleznete na internetu na adrese http://inventors.about.com/science/inventors/library/weekly/aa 080499.htm.

Čtvrtek 29. 11.

V listopadu roku 1972 uvedla firma Atari na trh první počítačovou hru s názvem Pong. Mnohem dříve než nastala éra domácích počítačů, existovala tato hra v mnohem ranější verzi. V roce 1958 ji vymyslel jaderný fyzik Willy Higinbotham, aby s ní mohl bavit návštěvníky atomové elektrárny. Další informace jsou dostupné na adrese www.emugames.com/history/games/pong.htm.

Tip měsíce

Složka s omezeným přístupem - Pátek 30. 11.

Pomocí ochranných mechanismů zmíněných v tipu ke 23. 11. 2001 můžete jako administrátor systému zřídit složku pro dokumenty, do které budou mít přístup pouze jen pracovníci zapojení do nějakého společného projektu. Uvažujme pro jednoduchost členy cep, ok, fel jako členy skupiny users.

Nejprve se přihlaste jako uživatel root a příkazem roupadd projekt vytvořte skupinu projekt. Příkazem usermod nastavte, že tito tři spolupracovníci patří jak do skupiny users, tak do skupiny projekt, a to příkazy:

usermod -G users,projekt cep

usermod -G users,projekt ok

usermod -G users,projekt fel

Nyní vytvořte složku dokumenty, například takto:

mkdir /vol/dokumenty/proj

Dále změňte příslušnost složky:

chgrp projekt /vol/dokumenty/proj

Jako vedoucího projektu ustavíme uživatele cep:

chown cep /vol/dokumenty/proj

Nakonec zakažte uživatelům, kteří do skupiny nepatří, přístup:

chmod o-rwx /vol/dokumenty/proj

Prosinec

Téma: dávkové soubory, skripty a drobné programy

Tvorba skriptů ve Windows (I): Potřebné vybavení zdarma - Sobota 1. 12.

Chtěli byste si sami programovat malé utility, ale nechce se vám utrácet peníze za programovací jazyky? Vedle vlastních jazyků pro tvorbu maker, které jsou vlastní každé aplikaci (např. Microsoft Office) existují tři alternativy, které se dodávají s operačním systémem Windows - velmi jednoduchá tvorba dávkových souborů pro MS-DOS, programovací jazyk Qbasic a Windows Scripting Host (WSH). Scripting Host je u Windows 98/ME a 2000 standardní částí systému, v případě Windows 95 a NT 4 si jej musíte doinstalovat. Je součástí programu Internet Explorer. najdete balík Microsoft Windows Script 5.5, v němž je Windows Scripting Host také obsažen, anebo si tento balík můžete zdarma stáhnout z internetu na adrese www.microsoft.com/msdownload/vbscript/ (SCR55CS.EXE, 626 KB).

Qbasic je obsažen ve verzi systému MS-DOS 5.0 a vyšších a je součástí také všech systémů Windows (kromě Windows NT a 2000). Musí se však instalovat manuálně z instalačního disku Windows. Soubory s koncovkou BAT jsou pokládány příkazovým interpreterem systému MS-DOS (COMMAND.COM) již od raných verzí jako spustitelné skripty.

Se všemi třemi nástroji můžete pracovat tak, že v textovém editoru např. v programu Poznámkový blok vytvoříte textové soubory, kterým nakonec dáte příslušné přípony (VBS pro Windows Scripting Host, BAS pro Qbasic nebo BAT pro dávkové soubory). Ladění napsaných prográmků nabízí pouze Qbasic, u obou ostatních typů nezbývá, než poklepat na soubory a zjistit, zda daný skript funguje nebo ne.

Tvorba skriptů ve Windows (II): Výhody a nevýhody jednotlivých nástrojů - Neděle 2. 12.

Velkou výhodou dávkových souborů je to, že jsou poměrně krátké a pokud jsou dobře napsané, tak se dají bez větších problémů použít ve všech verzích Windows. Na druhou stranu svými příkazy IF, GOTO, FOR nabízejí jen velmi primitivní nástroj pro větvení či cykly. Hodí se tedy jen pro nejjednodušší úpravy jako je kopírování, odstraňování souborů nebo úpravy registru.

Při tvorbě VB skriptů můžeme využít všech podstatných nástrojů na programování, kromě toho i nějaké dialogy Windows pro interakci s uživatelem. Ty zaručují nejlepší integraci s Windows. Zcela jasnou slabou stránkou je jejich neochota pracovat s velkým množstvím souborů nebo třebas i jen názvů souborů. Zároveň nezvládají některé další funkce, jako je například změna systémového času.

Qbasic dodávaný s Windows nemá žádná podobná omezení a pracuje se všemi důležitějšími logickými strukturami. Ale nemůžeme po něm jakožto po programu určeném pro systém MS-DOS chtít dialogová okna Windows, podporu dlouhých jmen souborů apod. Navíc je Qbasic jen interpreter a nikoliv compiler (překladač), což znamená, že nedokáže ze souborů BAS vytvářet spustitelné soubory EXE. Proto při spouštění BAS souborů se vždy musí znovu nahrát a v případě, že se v průběhu programu spouští další externí programy jsou na operační paměť kladeny poměrně velké nároky.

Plnohodnotné programování: Alternativa ke skriptům - Pondělí 3. 12.

Ačkoliv pochopení a vpravení do programovacího jazyka je poměrně časově náročné, přesto je nejlepší poznat pokud možno co nejvíce možností a na základě svých zkušeností a toho, co chci programovat, se rozhodnout. Třeba nakonec zjistíte, že námi tři uvedené možnosti na programování pro vaše účely bohatě stačí a budete s nimi spokojeni. Pro ty, co budou chtít jít dál, nezbude než utratit nějakou částku peněz.

Nejblíže k programování dávkových souborů má příkazový interpreter 4DOS - firma Jpsoft (www.jpsoft.com). Pro vytváření plnohodnotných aplikací pro Windows vám můžeme doporučit Visual Basic firmy Microsoft nebo Delphi firmy Borland. Zakoupením programu Powerbasic pak získáte dobrý MS- DOS překladač pro své BAS skripty.

Zajímavost na prosinec 2001 - Úterý 4. 12.

Síla dávkových souborů: Kontrola souborů - Středa 5. 12.

Chcete automaticky kontrolovat, zdali se během vaší nepřítomnosti na váš počítač nepřihlásil jiný uživatel? Toto se dá nejlépe zjistit přes existenci souborů hesel (PWL soubory), jež se nacházejí ve složce Windows. Pomocí následující řádky si můžete nechat zobrazit i jeho přihlašovací jméno.

for %%x in (%windir%\*.pwl)

do if not %%x==%windir%\<vaše uživatelské jméno>.pwl

echo Nekdo jiny (%%x) se nalogoval!!!

(Celý příkaz musí být napsaný na jednom řádku!)

Cyklus For zpracovává všechny prvky (soubory, číslice, disky) pro argument uvedený v závorce (zde to jsou všechny PWL soubory ve složce Windows) a všechny tyto prvky vypisuje na obrazovku - kromě <vaše uživatelské jméno>.pwl. A na to stačí jediný, i když trochu složitější dávkový soubor.

Síla programu Qbasic: Úprava řetězců a opravy souborů - Čtvrtek 6. 12.

Program Qbasic je ideální, pokud potřebujete v souboru nahradit nebo změnit nějaký řetězec - může to být slovo nebo řádek. Především u binárních souborů jste na Qbasic odkázáni, jestliže se omezujete na programy dodávané se systémem Windows.

V následující příkladu si otevřeme soubor COMMAND.COM v binárním tvaru a na předdefinovanou adresu zapíšeme znak "x", což povede k tomu, že se příkaz pro mazání souborů nebude jmenovat DEL, ale XEL.

DIM byte as STRING* 1

byte="x"

OPEN ENVIRON $ ("windir") +"\command.com" for BINARY AS #1

IF LOF (1) = 95504 THEN

PUT #1, 70901, byte

END IF

CLOSE

Příkazem lof ("length of file") zajišťujeme správnou verzi Windows. Tento příklad je napsán pro Windows ME.

Ukázkový skript QB-REG.BAS: Přímé spouštění BAS souborů - Pátek 7. 12.

Firma Microsoft sice dodává interpreter Qbasic společně s Windows, o integraci BAS souborů do prostředí Windows se již nestará. najdete zdrojový soubor QB-REG.BAS. Tento soubor slouží k tomu, aby po poklepání na libovolný BAS soubor se provedl příkaz qbasic /run <soubor.BAS> a aby se do kontextového menu přidala položka Editovat. Aby se tento příkaz v pořádku provedl, je třeba soubor QBASIC.BAS umístit na libovolném místě disku, kde jsou nainstalována Windows.

Skript MAKEFILE.BAS: Vytváření testovacích souborů o libovolné velikosti - Sobota 8. 12.

Pro testovací účely je nutné vytvářet testovací soubory o určité velikosti - někdy soubory o velikosti 0 bytů, nebo naopak hodně velké soubory, abychom uměle zaplnili nějaké datové médium. Soubor MAKEFILE.BAS vám ukáže, jak je to jednoduché. Tento soubor také názorně ukazuje, jak se vypořádat s nejčastějšími chybami pomocí nástroje na jejich vyhledávání.

Zajímavost na prosinec 2001 - Neděle 9. 12.

Prohledávání souborů pomocí skriptu (II): Omezení - Úterý 11. 12.

Program PWSEARCH.BAS je aplikace systému MS-DOS, a má proto dvě omezení, na která je třeba dávat pozor.

1. Prohledávané soubory nesmí ležet ve složkách, jež mají dlouhé názvy (více než osm znaků). Dlouhé názvy souborů přitom nevadí. Pokud chcete vždy pracovat se stejnou složkou (archivem vašich textů), vyhnete se všem problémům tím, že program poprvé spustíte v režimu MS-DOS. Soubor PWSEARCH.INI pak bude obsahovat pouze složky s krátkými jmény podle konvence systému MS-DOS. Tento program však obecně bez problémů běží i pod Windows.

2. Ideální výsledky obdržíte tehdy, pokud budete prohledávat čistě textové soubory (přípona TXT). Při prohledávání například DOC souborů se mohou vyskytovat speciální znaky.

Prohledávání souborů pomocí skriptu (III): Omezení  - Úterý 11. 12.

Program Pwsearch po skončení vyhledávání automaticky spouští příkazem start c:\pwsearch.doc otevření souboru s výsledky. Jako prohlížeč se na většině počítačů spustí program Microsoft Word. To je výhodné, protože tento program při správném nastavení dovoluje uživateli vybrat si filtr pro konverzi (v menu Nástroje/Možnosti klepněte na kartu Obecné - zde zatrhněte políčko Při otevírání potvrdit převod). Tím si podle druhu textu můžete volit mezi filtry Jen text nebo MS-DOS text tak, aby se vám všechny znaky zobrazily správně. Ve zdrojovém kódu si samozřejmě můžete nastavit prohlížeč souborů jiný. V režimu MS-DOS není nastaven žádný standardní prohlížeč, ale také toto nastavení si můžete změnit.

Prohledávání souborů pomocí skriptu (IV): Otevírání souborů z jejich úryvků - Čtvrtek 13. 12.

Už jste si zvykli na velmi hbité vyhledávání pomocí aplikace Pwsearch? Pak si svoje pátrání můžete ulehčit tím, že do programu Microsoft Word zabudujete jedno malé makro. Ve většině případů vám nebude stačit úryvek omezený na 1 024 znaků, ale budete chtít vidět celý soubor. A protože úplná cesta k souboru je uvedena nad úryvkem, stačí ji označit a spustit následující makro:

Sub LoadMarked ()

FileName = Selection

Documents.Open FileName:=FileName

End Sub

Toto makro napište do editoru programu Microsoft Visual Basic (spustíte jej z programu Microsoft Word klávesovou zkratkou <Alt><F11>) do složky Normal\Moduly tím způsobem, že klepnete na složku Moduly a z menu Vložit zvolíte příkaz Modul. Poté můžete opět v programu Microsoft Word přiřadit volání maker klávesovou zkratku pomocí menu Nástroje/Vlastní/ tlačítko Klávesnice.

I jednoduché programy musí dobře vypadat - Pátek 14. 12.

Tak jednoduchý úkol, jakým je vyrobit program, který by zobrazil všechny ASCII znaky, by se dal pomocí cyklu typu For napsat na deseti řádcích. Chcete-li, aby výstup, který program poskytne, vypadal trochu na úrovni, pak musíte počítat s tím, že vylepšení vizáže bude potřebovat minimálně tolik času, jako sestavení programu do stadia, kdy pouze funguje.

Zajímavost na prosinec 2001 - Sobota 15. 12.

Příkazový řádek MS-DOS (I): Co všechno se s ním ještě dá dělat - Neděle 16. 12.

Příkazový řádek MS-DOS je ve Windows často nepostradatelný, jeho používání ale komfortem neoplývá. My si jej však vylepšíme natolik, že bude reagovat dokonce i na příkazy typu drag&drop. Naše tipy k 16. až 18.12 se budou vztahovat na standardní příkazový interpreter Windows, kterým je COMMAND.COM. Vytvořte si na pracovní ploše zástupce k dávkovému souboru PROMPT.BAT. Samotný dávkový soubor pak může mít třeba tento obsah:

%1\

cd %1\

doskey \insert

doskey 1=edit.com %1

doskey 2=attrib -r -s -h %1

...

doskey /m

command.com /k

Rozhodující je to, že pomocí příkazů %1\ a cd %1\ se po upuštění složky na zástupce dávkového souboru se otevře program Příkazový řádek s promptem, jehož cesta bude odpovídat cestě k upuštěné složce. Tato forma má však jednu nevýhodu, a to že při upuštění souboru ke výše zmiňované změně složky nedojde.

Příkazový řádek MS-DOS (II): Komfortní ovládání - Pondělí 17. 12.

Pokud si zkopírujete soubor PW-CD.EXE (najdete jej v souboru PW_CD.ZIP, 20 KB společně se zdrojovým souborem PW- CD.BAS) do složky Command, jež se nachází ve složce Windows, používání technologie drag&drop u programu Příkazový řádek MS- DOS si zase o něco vylepšíte. Tento soubor totiž odstraňuje problém, který nastával při upuštění souboru na zástupce dávkového souboru, kdy nedošlo ke změně složky (viz tip k 16.12. 2001). Odkaz na tento soubor můžete vložit do každého dávkového souboru, jenž bude mít co do činění s technologií drag & drop. Odkaz můžete zapsat například takto:

set dropfile=%1

pw-cd.exe

call pw-cd.bat

Upuštěný objekt (=%1) se zapíše do proměnné dropfile a předá se programu PW-CD.EXE. Ten zjistí, zda se jedná o soubor či složku, a vytvoří dávkový soubor PW-CD.BAT (ve složce Windows\Command). Ten pak zařídí nastavení příkazového řádku na cestu odpovídající upuštěné složce, případně souboru. U souboru potom ještě vyhodnotí jeho příponu, což se může hodit v dalších případech (viz tip k 18. 12. 2001).

Příkazový řádek MS-DOS (III): Ještě lepší ovládání pomocí souboru Powerprompt - Úterý 18. 12.

Použitím dávkového souboru POWERPROMPT.BAT (najdete jej nebo jeho zástupce na pracovní ploše získáte alespoň co do zvládnutí technologie drag&drop téměř pohodlí systému 4DOS, ale zadarmo. Tento soubor využívá programu PW-CD.EXE (viz tip ke 17. 12. 2001) pro automatickou změnu složky při upuštění složky či souboru na ikonu dávkového souboru a aplikaci Doskey. Podle uvedeného vzoru můžete přidávat některé další funkce a zároveň využít i proměnné %EXT%, která v tomto případě obsahuje příponu upuštěného souboru.

Při použití VB skriptu bez starosti s pamětí - Středa 19. 12.

Qbasic je aplikace systému MS-DOS a musí vystačit s omezenými systémovými prostředky. To se týká zvláště textových proměnných, jejichž velikost je omezena na 32 000 znaků. Programovací jazyky pracující v prostředí Windows taková omezení neznají. Pro VB skripty není žádný problém vytvářet znakové řetězce o velikosti několika milionů bytů:

Set Myshell = CreateObject ("WScript.Shell")

myshell.run "sysmon.exe"

i=inputbox ("Kolik MB paměti chcete uvolnit?")

i=i*1024*1024

t=string(i,"R")

msgbox len(t) & "bytů"

Tímto trochu násilným zásahem můžete uvolnit operační paměť. Do dialogového okna skriptu stačí zapsat velikost paměti, jakou chceme uvolnit, a potvrdit tlačítkem OK. Windows poté paměť okamžitě přeuspořádají.

Hledání na internetu pomocí skriptu - Čtvrtek 20. 12.

V jednoduchých případech mohou skripty posloužit i pro získávání informací z internetových stránek. Lze je použít jako vyhledávací nebo dotazovací služby, aniž bychom museli nahrávat internetové stránky. Náš ukázkový skript ASEARCH.VBS (najdete jej na našem CD) využívá služeb internetové stránky www.chemie.fu-berlin.del pomocí níž umí vyhledávat zkratky. Po spuštění skriptu zadáte do dialogového okna zkratku například ISDN a Plepnutím na tlačítko OK dotaz odešlete. Skript zjistí adresu výsledné stránky a zapíše vám ji do dialogového okna. Předpokladem pro správnou funkci tohoto skriptu je připojení na internet a používání programu Internet Explorer verze 4 a vyšší jako prohlížeče.

Jak pohodlně používat příkaz "Odeslat" - Pátek 21. 12.

Příkaz Odeslat, který je dostupný, klepneme-li pravým tlačítkem na nějaký soubor nebo složku, je neobyčejně praktický. Pomocí tohoto příkazu můžete nejen kopírovat soubory do jiných složek, ale můžete je i spustit, pokud je odešlete na zástupce programu. Nabízíme vám skript !SENDHERE.VBS, který vám umožní co možná nejkomfortnější využití tohoto příkazu. Pomocí něj budete moci velmi snadno vytvářet v nabídce tohoto příkazu nové zástupce a mazat nepotřebné.

Pokud například budete chtít rozšířit nabídku příkazu Odeslat o zástupce programu Poznámkový blok, můžete postupovat následujícím způsobem: Klepněte v programu Průzkumník pravým tlačítkem na soubor "NOTEPAD.EXE", který je standardně umístěný ve složce C:\Windows, případně C:\Win98, a z menu zvolte příkaz Odeslat a z dalšího seznamu vyberte položku !Sendhere.VBS. Objeví se dialogové okno se jménem objektu, jejž chcete vložit. Potvrďte tlačítkem OK, a tím vytvoříte v seznamu položky Odeslat nového zástupce. Jeho název samozřejmě můžete změnit. Pokud naopak chcete ze seznamu některého zástupce odebrat, postupujte stejně, avšak u dialogového okna se jménem zástupce stiskněte tlačítko Zrušit. Objeví se seznam zástupců, v němž si můžete libovolně listovat a smazat kteréhokoliv ze zde umístěných zástupců označením a potvrzením klepnutím na tlačítko Ano. Tento užitečný skript samozřejmě naleznete .

Zablokování složek ve Windows - Sobota 22. 12.

Jistě jste se již setkali s problémem, jak ve Windows zabezpečit složky tak, aby nepovolané osoby neměly přístup k jejich obsahu, nemohly je kopírovat, přesunovat apod. Nabízíme vám nyní možnost ochrany vašich složek tím, že je dočasně znepřístupníme všem uživatelům vašeho PC, takže při práci ve Windows k nim nikdo nebude mít přístup.

Přitom využijeme toho, že obecně Windows 95/98 mají problémy s jistými ASCII znaky. Pomocí našeho skriptu CLOSE.VBS, který najdete , můžete pohodlně spravovat všechny složky přítomné ve vašem systému. Zkopírujte soubor CLOSE.VBS do libovolné složky. Tato složka nesmí být nikdy pomocí tohoto skriptu zablokována a totéž platí i pro složky, ve kterých daná složka leží. Podobně nikdy nesmí být zablokována složka obsahující interpreter skriptu - soubor WSCRIPT.EXE a soubor COMMAND.COM (oba soubory se obvykle nacházejí ve složce \Windows a \Windows\Command).

Skript CLOSE.VBS v námi předkládané verzi funguje se všemi složkami na místním disku, se složkami s dlouhými názvy, na síťových discích, u kterých je nastaveno právo zápisu, i na disketách. Výjimka platí pro složky, jež mají nastavený atribut Skrytý.

Zásahy do konfigurace skriptu doporučujeme jen lidem, kteří mají jisté zkušenosti s programováním. Skript se dá sice nastavit tak, aby ukládal původní jména složek, ovšem stačí malá chyba, jež způsobí to, že už se vám nepodaří kód programu vrátit zpět do původního stavu.

Po spuštění programu se objeví dialogové okno, jež vás požádá o zadání cesty ke složce, kterou chcete zablokovat. Pokud již nějaké složky zablokované máte, objeví se okno, jež se vás zeptá, zdali chcete zablokovat další složku. Pokud ano, opět zadáte cestu ke složce, kterou chcete zablokovat. Pokud ne, objeví se okno s dotazem, zda chcete odblokovat všechny chráněné složky. Pokud ano, pak se odblokují. Zvolíte-li ne, budou se vám postupně klást dotazy o odblokování jednotlivých složek. Pokud při zadání omylem zapíšete chybnou cestu, zobrazí se hlášení o nesprávném zadání cesty.

Zde vidíte, jak zdánlivě neškodné přejmenování složky vede k tomu, že Windows 95/98 už nemají na takovou složku přístup. Pokud by se vám někdy stalo, že jste si nějakou složku zablokovali a nepodařilo se vám ji ve Windows odblokovat, pak je zde poslední šance, a to přejít do režimu MS-DOS a přejmenovat složku pomocí příkazu ren. Podobným způsobem si ji však můžete i zablokovat, takže bude přístupná v režimu MS- DOS, ale nepřístupná ve Windows. Opět použijete příkaz ren, ASCII znak vložíte klávesovou zkratkou <Alt><2><2><3> a za něj napíšete název složky.

Automatické stahování updatů - Neděle 23. 12.

Někdy je potřebné stahovat z internetu určité soubory v pravidelných intervalech. Týká se to například databází virů pro antivirové programy. Skript GETDATS.VBS, jejž najdete , se o tuto činnost postará automaticky, přičemž je jen a jen na vás, jak často jej budete spouštět. Tento skript je třeba před použitím upravit. Otevřete jej v programu Poznámkový blok a nastavte si řádky s komentáři. Po spuštění skript nejprve zkontroluje - musí být navázáno připojení k internetu - zdali jsou nějaké updaty k dispozici. Pokud ano, stáhne je přes FTP. V našem případě máme nastaveno stahování ze serveru McAfee. Skript stahuje soubory do složky LocalDirectory a DownloadDirectory a poté automaticky spouští update.

Editor skriptů: Ještě pohodlnější vytváření - Pondělí 24. 12.

Kancelářský balík Microsoft Office obsahuje od verze 97 výše aplikaci Visual Basic for Applications (VBA). S jeho pomocí můžete přes programy Microsoft Word nebo Microsoft Excel také vytvářet skripty. V obou programech spustíte tuto aplikaci klepnutím na menu Nástroje/Makro/Editor jazyka Visual Basic. Do něj zapíšete text programu a uložíte jej jako soubor s příponou VBS. Velkou výhodou je nápověda - stačí část textu programu označit a stisknout klávesu <F1>.

Hledání chyb ve VB skriptech (I): Jak zabránit přerušení běhu skriptu - Úterý 25. 12.

VB skript při výskytu chyby obvykle ukáže chybové hlášení a přeruší se. Jestliže jste si jisti, že pokračování takového chybného skriptu nezpůsobí žádnou katastrofu, můžete takové případy ignorovat zapsáním řetězce On Error Resume Next, a sice přesně od tohoto řádku.

Chyba, se kterou už od začátku počítáte, může být naproti tomu užitečná, jelikož vám napovídá, že někde chybí konec cyklu nebo je potřeba program dále rozvětvit.

K dispozici také máte zabudované chybové kódy, na které se můžete případně odvolat. Tak chyba 58 jednoznačně určuje, že soubor již existuje:

Do While Err.number <> 58

...

Loop

Wscript.quit

Tak nějak by měl vypadat cyklus, při němž již předem počítáte s určitou chybou. Při chybě 58 se skript ukončí, zatímco při jiných chybách běží skript dále.

Hledání chyb ve VB skriptech (II): Ohlášení čísla a popisu chyby - Středa 26. 12.

Hledání chyb ve skriptu si ulehčíte, jestliže za řádek On Error Resume Next zadáte následující řádky:

MsgBox ("Chyba # " & Cstr (Err.Number) & " " & Err.Description)

Tento příkaz zobrazí dialogové okno, jež bude udávat číslo chyby a její stručný popis. Vysvětlení k číslům chyb najdete v rejstříku nápovědy Visual Basic Scripting (soubory VBSCRIP5.CHM a WSH.CHM) pod heslem Error Messages.

Přerušení běhu VB skriptu: Program KILL.EXE - Čtvrtek 27. 12.

Nedá se úplně vyloučit, že při spuštění toho či onoho skriptu nemůže dojít k nekonečné smyčce. Proto si před spuštěním skriptu pro všechny případy spusťte program Příkazový řádek a do složky Windows\Command si umístěte soubor KILL.EXE (najdete jej na našem CD). V nouzi pak můžete na příkazový řádek napsat příkaz kill /f wscript.exe a tím skript ukončit. Pro skutečné fandy skriptů jistě nebude problémem vytvoření makra aplikace Doskey s obsahem doskey k=kill /f wscript.exe. Těm stačí na příkazový řádek napsat pouze písmenko "k".

Zajímavost na prosinec 2001 - Pátek 28. 12.

ASCII soubory ve VB skriptu - Sobota 29. 12.

Při přístupu do systému souborů je Scripting Host až nepříjemně pomalý. Seznam souborů pomocí příkazu DIR v prostředí MS-DOS je desetkrát rychlejší. Příčina je v tom, že skriptovací jazyky převádí ASCII seznamy do formátu ANSI, což při některých znacích (písmena s háčky a čárkami) jde velmi obtížně. Skript STARTER.VBS, který najdete , se stará o rychlejší přístup na seznam souborů tím, že automaticky převádí kritické znaky do ANSI kódování. Tento skript také uchovává seznam systému souborů a každých 14 dnů jej aktualizuje a tak umožňuje snadné spouštění EXE souborů.

Rychleji to nejde: Telefonní seznam - Neděle 30. 12.

Pro rychlé vyhledání adresy nebo telefonního čísla potřebujete minimálně nějaký textový procesor nebo databázi. Velmi jednoduché, i pro začátečníky ve skriptech vhodné řešení, nabízí skript s názvem TELEFON.VBS, jejž najdete . Ten vám názorně předvede, jak jednoduché je dostat ze seznamu telefonních čísel to pravé. Váš telefonní seznam ale musí být ve formátu ANSI, tedy jako prostý text. Před spuštěním tohoto skriptu je ale nutné nastavit správnou cestu k seznamu telefonních čísel na druhém řádku.

Alternativní pracovní plocha: Jednoduchá změna pomocí skriptu - Pondělí 31. 12.

Poměrně nešikovná možnost Windows vytvářet uživatelské profily nabízí možnost nastavení několika variant pracovních ploch. Pokud ale použijete skript ALTDESKTOP.VBS, vytvoříte si svoji druhou, alternativní plochu pro své zástupce, a dokonce budete moci mezi oběma přepínat.

Nejprve zkopírujte skript ALTDESKTOP.VBS do nabídky Start. Tam na něj klepněte pravým tlačítkem a z kontextového menu zvolte položku Úpravy. Alternativní pracovní plocha bude uložena ve složce Windows jako složka Desktop1. Do položek Color 2 a Wallpaper2 zadejte barvu pozadí, respektive soubor obrázku, který má být na pracovní ploše zobrazen.

Upozornění: V tomto okamžiku zavřete všechny spuštěné aplikace. Spusťte skript a na novou pracovní plochu si umístěte vámi vybrané zástupce programů. Příště můžete poklepáním na skript přepínat mezi oběma pracovními plochami, ale nezapomeňte předtím vždy pozavírat všechny spuštěné aplikace.

Tip měsíce

Prohledávání souborů pomocí skriptu (I): Včetně kontextového hledání - Pondělí 10. 12.

Ke hledání určitého slova v nějakém souboru můžeme například v programu Microsoft Word použít standardní příkaz Najít. Pokud však v textu hledáme třebas slovo "jablko", které se má vyskytovat v blízkosti slova "hruška", tak to už je skutečně problém. Ten však můžete vyřešit tak, že použijete náš skript PWSEARCH.BAS (najdete jej na našem CD), jenž vám rovněž může posloužit pro případné úpravy. V námi předložené formě umožňuje hledání slov nejen v kontextu čtyř pojmů, nýbrž dokáže hledat až osm na sobě nezávislých slov včetně dalších slov v kontextu. Můžete tedy hledat zároveň slovo "jablko" v kontextu slov "hruška" a "banán", a zároveň třeba slovo "Mozart" v kontextu se slovem "Chopin". Při spuštění programu zadáte složku, ve které máte soubory, jež chcete, aby se prohledávaly. Zadáte ji podle konvence systému MS-DOS (například C:\Texty\*.txt-. Podsložky budou přitom prohledávány také.

Soubor BAS může ležet v libovolné složce. Ke správnému běhu programu je třeba vytvořit ve složce Command, která se nachází ve složce Windows, prázdný soubor s názvem PWSEARCH.INI. Ten vytvoříte například v programu Poznámkový blok a uložíte příkazem Uložit jako_. V poli Název souboru napíšete PWSEARCH.INI a v poli Uložit jako typ zvolíte položku Všechny soubory. Do tohoto souboru se zapíše seznam souborů zadaný při prvním spuštění tohoto programu.

Výsledky hledání se zobrazí v souboru PWSEARCH.DOC uloženém přímo ve složce C:\.

Zajímavosti na prosinec

Úterý 4. 12.

V jedné studii uveřejněné 4. prosince 1974 představil Robert Kahn a jeho spolupracovníci poprvé síťový protokol, který dokázal společně spojit několik sítí. TCP/IP (Transmission Control Protocol / Internet Protocol) - tak byl totiž v této práci poprvé nazván, slouží dnes jako základ pro výměnu dat na internetu. Další informace najdete na internetové adrese www.iig.uni-freiburg.de/~mhartman/tcpip/vorwort2.html.

Neděle 9. 12.

Dne 9. prosince 1968 představil Douglas Engelbart světu první počítačovou myš. Vynálezce chtěl pomocí myši a miniklávesnice nahradit tehdejší klávesnice. Nakonec se myš prosadila jako přídavné zařízení počítače. Na internetové adrese www.cnn.com/TECH/computing/9812/09/mouse.turns30.02/ se o historii používání počítačové myši dozvíte více.

Sobota 15. 12.

Dne 15. prosince 1999 dodala firma Microsoft na trh konečnou verzi operačního systému Microsoft Windows 2000. Windows 2000 jsou pokračovateli operačního systému Windows NT4. Další informace jsou dostupné na internetu na adrese www.microsoft.com/presspass/press/1999/Dec99/W2KrtmPR.asp.

Pátek 28. 12.

Dnes oslaví své 32. narozeniny zakladatel operačního systému Linux Linus Torvalds. Tento operační systém si velmi rychle získal své příznivce a představuje dnes alternativu k Windows. Základní informace a novinky ze světa Linuxu najdete na internetové adrese www.linux.cz.

§§§§§


Rychlokurz: The BAT! - KLIENT ELEKTRONICKÉ POŠTY

Karel Šredl

c01p0228

Tentokrát si představíme jednoho z úspěšných konkurentů microsoftích produktů na poli práce s elektronickou poštou. Je to program The BAT!. Pro neangličtináře  The Bat znamená netopýr. A ještě jedna informace pro ty, kteří nejsou v angličtině pečení vaření  The Bat je vaše poslední setkání s angličtinou v tomto programu. Ano, The BAT! je kompletně počeštěný.

Trocha nezbytné teorie

Aby v dnešní době Microsoft Outlooků a Outlook Expresů prorazil nějaký jiný program, navíc ještě komerční a tedy placený, musí být dokonalý. A pokud není dokonalý, musí mít k dokonalosti velmi blízko. Podívejme se, jak se to podařilo našemu Netopýrovi.

Co tedy The BAT! umí? Inu… vzhledem k omezené délce tohoto článku musím vytrhnout ze všech vlastností a vylepšení pouze základ  zkrátka by se mi to sem všechno prostě nevešlo. Jako e-mailový program samozřejmě umí elektronickou poštu přijímat (protokoly POP3, IMAP4, APOP) a posílat (protokoly SMTP, IMAP4). E-mailové adresy je potřeba někde uložit (kdo by si je taky pamatoval). The BAT! dokáže nejen vaše kontakty sám spravovat, ale umí je i ukládat na speciální LDAP servery. Rozumí si s digitálními certifikáty S/MIME i s šifrováním PGP. Vaše maily mohou obsahovat i české znaky, různé fonty a řezy písem, obrázky atd. (díky integrované podpoře protokolu HTML). A další a další funkce.

Že nevíte, co jednotlivé zkratky znamenají? Upřímně řečeno  nemusíte. Váš poskytovatel e-mailu vám řekne (mimo jiné), kterým protokolem musíte s e-mailovým serverem komunikovat. Vy pak onu zkratku vyplníte na správné místo, a je vystaráno. Ubezpečuji vás, že program podporuje nejen standardní protokoly, s nimiž se nejspíše setkáte, ale i spoustu dalších, které ani z dálky nezahlédnete. The BAT! se prostě domluví vždy…

Po instalaci máme před sebou připravený program, kterému ovšem musíme říci, co od něj vlastně budeme chtít. Čím začneme? Třeba:

E-mail

K tomu, abychom si s někým mohli začít posílat maily, musíme mít někde založený a aktivní e-mailový účet. Buď vám ho zřídí váš zaměstnavatel, nebo ho dostanete spolu s vaším účtem pro připojení k internetu nebo si ho můžete zřídit zdarma na mnoha místech v 2íti (HotMail.com, Yahoo.com, Atlas.cz, Quick.cz a sousty dalších)… nebo vše najednou  účtů můžete mít kolik chcete.

Každopádně se založením účtu musíte obdržet několik informací: adresu serveru pro odesílání pošty, adresu serveru pro přijímání pošty (mohou být shodné), přihlašovací jméno a heslo a jména protokolů pro komunikaci se servery (vida, to jsou ony zkratky). Máte tyto informace napsané na lístečku? Výborně, tedy vzhůru do práce…

Zvolíme menu Účet ® Nový a průvodce nás provede cestou až k zaregistrování účtu. Zadáte jméno účtu (to si můžete vymyslet, mělo by však být alespoň trochu informativní, třeba Tajné konto agent007@po_ta.cz), osobní informace a e-mailovou adresu. Teď si vezměte k ruce papírek s informacemi o vašem e-mailovém účtu. Opište jméno serveru pro odesílání (SMTP) a serveru pro příjem (POP3 nebo IMAP4) a v dalším dialogu zapište přihlašovací jméno a heslo. Pokud heslo vynecháte, budete na něj dotazováni později.

Následná kontrola vám ukáže nastavení účtu mnohem podrobněji (pravý klik na účet ® Nastavení). Pokud nejste odborník, nechte vše tak, jak vám průvodce navrhl. Pokud máte rád vše šité vám na míru, zkuste zaexperimentovat.

Účty máme nastavené, zkusíme poslat a přijmout mail. CTRL+N nebo otevře okno nové zprávy. Vyplňte e-mailovou adresu příjemce a předmět zprávy. Všimněte si, že máte v těle zprávy nastavené oslovení a pozdrav  takzvanou šablonu. Takto si můžete připravit několik běžných dopisů  oslovení, podpisů.

Hotový dopis můžeme odeslat okamžitě (pokud jste zrovna připojeni k internetu), nebo založit k pozdějšímu odeslání . Při odložení bude vaše zpráva uložena do adresáře Outbox. Po připojení k internetu přikažte odeslání připravených mailů pomocí menu Nástroje ® Odeslat zprávy ze všech Front (SHIFT+ALT+F2). Máte-li navíc správně nakonfigurován oddíl Síť v nastavení účtu, odpadne vám zdlouhavé připojování a zavěšování modemu a celá práce se zredukuje na jedno kliknutí na tlačítko .

Příjem zpráv je ještě jednodušší. Při nastaveném automatickém připojení k internetu stačí stisknout pouze ikonku . Program se připojí k internetu, stáhne nepřečtené zprávy a zavěsí. Pozornější z vás zbystřili  Co když mám na svém serveru už nějaké přečtené zprávy. To se mi nestáhnou?. Odpověď je prostá  ne. Ale neklesejte na mysli. S Netopýrem dokážete všechno. Zapnete si mod práce s e-maily na serveru, menu Účet ® Zobrazit zprávy na serveru ® Všechny zprávy (SHIFT+CTRL+F2), a v tomto okně nastavíte zprávy, které chcete mít u sebe na počítači, byť už jsou přečtené.

Nastavíte u každé zprávy požadovanou akci (Přijmout, Smazat, Zobrazit) a celé to spustíte tlačítkem . Akce se provedou, zprávy se přenesou na váš počítač.

Takže zprávu máte staženu a chcete si ji zobrazit. Ale ouha… místo českých znaků se nám u některých zpráv objeví ošklivé čtverečky. I v tomto případě nám může The BAT! pomoci. V me_u Zobrazit ® Kódování zkusíte jiné kódování češtiny. Tyto převodní tabulky můžete přidávat a upravovat v menu Nastavení ® Převodní tabulky.

Šablony

Existenci šablon jsem již naťukl a teď se na ně podíváme pěkně zblízka  tedy ne až tak úplně podrobně, to bychom tu byli do rána. Šablony jsou předpřipravené zprávy pro různé příležitosti (oficiální dopis, nabídka, rychlé odmítnutí nabídky :-). Avšak šablony Netopýra nejsou pouze statické. Šablona může obsahovat takzvaná makra, což jsou položky, jež program zjistí až ve chvíli, kdy chcete šablonu použít. Může to být například aktuální datum (%DATE), datum odeslání zprávy, na kterou odpovídáme (%ODATE), ale třeba také křestní jméno odesilatele původní zprávy (%FROMNAME) nebo dokonce můžete říci, aby po dokončení zprávy Netopýr tuto automaticky podepsal pomocí PGP klíče (%SIGNCOMPLETE).

Makro (%CURSOR) umístí kurzor na určené místo ve zprávě, takže pak nemusíte šipkami přeskakovat text oslovení. Maker je opravdu nepřeberné množství, zajímavé je i to pro automatické vkládání přísloví do odesílaných zpráv (%COOKIE).

Nadefinování šablon se nejlépe provádí z nastavení vlastností účtu (klikneme pravým tlačítkem na e-mailový účet a z menu zvolíme Nastavení). Zde máme celou složku Šablony zpráv, kde lze šablony vytvářet i upravovat, ale také nastavit jako aktivní, např. pro nové zprávy, odpovědi… Šablona je takto spojena s konkrétním účtem, takže pokud máte jeden poštovní účet soukromý a druhý oficiální, vaše odpovědi budou tomu přizpůsobené. Šablonu také můžete spojit se Skupinou kontaktů, nebo i s jedním konkrétním účtem (třeba oslovení Ahoj miláčku pro zprávy určené pro jednu konkrétní osobu… tedy většinou jen jednu :-). Šablony také vyžijete pro hromadné rozesílání mailů.

Kartotéka kontaktů

Další z hlavních součástí každého lepšího e-mailového klienta je správce kontaktů. Pro nás sklerotičtější je to součást přímo nezbytná. V Netopýrovi si kartotéku vyvoláte stiskem klávesy F8.

Jak vidíte, v kartotéce máte hned několik adresářů se záznamy o lidech. Buď to jsou adresáře místní , uložené na vašem disku, nebo může jít o adresář kontaktů spojený s databází LDAP (což je zkratka označující standard mezi protokoly pro ukládání a prohledávání sdílených kontaktů) . Toto vám umožní sdílet vaše kontakty s kolegy z firmy, se známými na internetu, nebo mít své kontakty k dispozici odkudkoli ze Sítě.

Neděste se zkratek jako LDAP a podobných. Pro začátek si vystačíte s místní kartotékou kontaktů a časem, ale až o těchto věcech budete vědět více, můžete v astavování pokročit dál. Jak si tedy zaznamenat kolegu/kamaráda do kartotéky? Pokud vám např. pošle mail, otevřete jej (dvojklik) a v menu Speciální funkce zvolte _řidat odesilatele do KartotékyĄ(nebo jednoduše stiskněte CTRL+W). Ve vaäí Osobní kartotéce přibyla karta odesilatele mailu. Ostatní informace změníte, když kliknete pravým tlačítkem na kontakt a z menu zvolíte lastnostiq(klávesy ALT+ENTER). Objeví se před vámi kompletní karta kontaktu, kde nastavujete nejen osobní informace, ale i šablony, které se mají použít při posílání e-mailů (vzhledy zpráv), nebo certifikáty spojené s kontaktem pro šifrovanou komunikaci.

Vaše kontakty můěete sdružovat do skupin (např. Soukromé, Pracovní, Kamarádi…). Jeden kontakt může patřit do více skupin. Skupinu vytvoříte v Kartotéce kliknutím na ikonku nebo klávesou CTRL+G. Pamatujte na přiřazování nových do patřičných skupin. Ušetříte si tím spoustu práce později a v množství kontaktů neztratíte přehled.

Jak už jsem psal, v kartě kontaktu (případně skupiny) můžeme nastavit používání specifických šablon pro novou zprávu, odpověď a pro přeposlání mailu dále. K tomu slouží záložky Nová zpráva, Odpověď, Předání v kartě kontaktu.

Bezpečnost

V současnosti již téměř každý, kdo usedá k internetu, ví, že internet je médium velmi nebezpečné. Nebezpečné jednak kvůli virům (vzpomeňme na vir I LOVE YOU z nedávné doby), jednak i vzhledem k možnosti odposlechnout cizí komunikaci, cizí e-maily. Nejen je odposlechnout, ale i podvrhnout falešné informace a tím způsobit nedozírné škody. Nemusí však jít přímo o poškození vašich dat, ale taková schránka plná nevyžádaných reklamních mailů (tak zvaný SPAM) dokáže pěkně otrávit. To však věděli autoři Netopýra také a rozhodli se s tím něco udělat.

Viry

The BAT! vás chrání před mnoha typy e-mailových virů. Upozorní vás na nebezpečné soubory v přílohách mailů, na přílohy s dvojitými příponami (ty se vydávají za něco jiného, než ve skutečnosti jsou), brání se zneužívání Kartotéky pro šíření viru a zahrnuje spoustu další fint, kterými se snaží znepříjemnit virům život a neudělat z vás pouhou oběť. Nemůžete však Netopýra využívat jako úplnou antivirovou ochranu (je to přeci jen e-mailový klient), ale ve spojení se skutečným antivirovým programem a trochou opatrnosti budete v bezpečí i v nebezpečném světě internetu.

Šifrování

V současnosti existují na internetu dva hlavní standardy pro šifrovanou komunikaci. PGP (Prety Good Privacy) i S/MIME certifikáty (známý digitální podpis, který nyní už můžeme  teoreticky  použít při styku s úřady) pracují na principu veřejných a tajných klíčů. Oba můžete přímo používat v Netopýrovi  to znamená, že nemusíte žádný jiný software doinstalovávat ani nastavovat, prostě to The BAT! zvládne sám.

Pro práci s PGP nám slouží Manager PGP dostupný z menu Nástroje ® PGP Šifrování ® Manager Digitálních PGP klíčů. Zde máte shromážděny všechny PGP klíče, zde s nimi můžete pracovat, zde si můžete vytvořit i svůj vlastní pár PGP klíčů (v Manageru stisknete CTRL+N). Každý pár klíčů je spjat s konkrétní e-mailovou adresou. Chcete-li tedy poslat kolegovi šifrovanou zprávu, musí vám on nejdříve předat svůj veřejný PGP klíč, a vy si ho zaevidujete do Manageru. Nyní, když budete vytvářet e-mail, můžete přejít do menu Šifrování ® PGP a zde zvolit Šifrovat nebo i Digitálně podepsat. The BAT! vyhledá podle e-mailové adresy příjemce ten správný veřejný klíč a pomocí něho zprávu zašifruje či podepíše. Nyní už nikdo jiný než právě váš kolega, kterému je mail určený, si zprávu nepřečte ani ji nepozmění, aniž by to adresát nepoznal.

I když se principem S/MIME Digitální certifikát neliší od PGP klíče, práce s ním je trochu odlišná. Digitální certifikát nemůžete jen tak vytvořit a rovnou používat. Musíte se obrátit na oprávněnou Certifikační autoritu (CA), té prokázat svou totožnost a na oplátku vám CA vystaví Digitální certifikát  tedy vlastně starý známý pár klíčů  soukromý a veřejný. Tyto certifikáty však nebudete shromažďovat na jednom místě v Manageru jako PGP klíče, ale připojíte je k patřičným kartám v Kartotéce. Každá karta má oddíl Certifikáty, do kterého naimportujete veřejný Digitální certifikát, který vám kolega pošle. Pokud potom máte při psaní nové zprávy zaškrtnuto v menu Šifrování volby Aplikovat S/MIME a Zašifrovat nebo Podepsat při dokončení, váš program opět vezme automaticky správný certifikát a zprávu s ním zašifruje a následně odešle.

Spam

Myslím, že se každý z vás setkal ve své schránce s e-mailem, který vám nabízel zaručeně neskvělejší výrobek za nejlepší cenu, pokud možno s extra dárkem… Pokud se to stane poprvé, přečtete si ho. Stane se to podesáté, a vy ho smažete bez čtení. Když to bude posté, začnete přemýšlet, co s tím. Jednou z cest, jak takovou situaci vyřešit, je nastavení takzvaných Filtrů (menu Účet ® Konfigurace filtrů; klávesy SHIFT+CTRL+S). Existují dva typy filtrů  filtry na straně klienta, nebo na straně serveru.

Filtr na straně klienta stáhne e-mail na váš počítač a podle nastavených podmínek provede nějakou akci. Toto je vhodné třeba pro různé kategorizování a řazení došlých zpráv nebo úpravu zpráv odesílaných. Avšak před nevyžádanými zprávami vás neochrání, protože je nejdříve budete muset stáhnout k sobě na počítač. To vás bude samozřejmě stát čas i peníze za spojení k internetu. Na to máme určené filtry na straně serveru. Ty se provedou ještě před stažením zpráv na váš počítač. Takže pokud vás bude někdo z adresy reklama@spam.cz zahlcovat nechtěnými maily, nastavíte Filtr na straně serveru tak, aby všechny maily odeslané z této adresy byly automaticky vymazány. A protože jsou odesilatelé takových zpráv velmi chytří a mění často adresu odesilatele, je lepší nastavit filtr tak, aby kontroloval například server, který byl použit pro odeslání mailu. Ten je možné zjistit z hlavičky zprávy. S tímto by vám měl pomoci někdo zkušenější, avšak vězte, že The BAT! umí v této oblasti mnohem více než drtivá většina jeho konkurentů.

Závěr

Jako téměř v každém Rychlokurzu musím upozornit, že jsem zdaleka nevyčerpal všechny funkce, které Netopýr zvládá. Nezmínil jsem se o posílání elektronických formulářů, jež vám umožní vyplnit pouze zadaná políčka žádaným způsobem a takto získané informace následně odešle zašifrovaně (cítíte ty možnosti využití v dotaznících, testech?). Nezbyl čas na detailnější popis vytváření maker v kombinaci se šablonami, kde můžete jedním stisknutím tlačítka získat předpřipravený aktualizovaný mail. Nezbylo místo na popis dalších a dalších možnosti malého Netopýra. Alespoň vám dopřeji tu slast, když ve své oblíbeném programu po čase objevíte další, dosud netušené možnosti…

Co říci úplným závěrem? Mohl bych možná použít slova mého kolegy z práce, když jsem se ho zeptal, zda zná program The BAT!. Podíval se na mě skrz brýle a řekl Počůvaj, je to ten najlepší e-mailový klient, ktorý si z tej hrôzy pod Oknami môžeš vybrať (otázky autorských práv za citát s ním proberu někde v klidu hospůdky).

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0229

Byl jsem naposledy lyžovat, oteplilo se a sníh zmizel už i z míst, která se pro lyžování jevila více než spolehlivá. Dvěma slovy přichází jaro a s ním i další díl tipů a triků, tentokráte již dvacátý osmý.

V době psaní tohoto článku (tedy v březnu) se stalo mnoho zajímavých věcí. Předně byl březen měsícem internetu a po celé naší krásné zemi proběhlo několik internetově propagačních akcí. V souvislosti s nepochybným rozvojem Sítě sítí se ale vyrojila i první soudní rozhodnutí v této oblasti. Ukončena byla kauza Napster (prohrou/výhrou? zmíněné společnosti) a v některých internetové vyspělých zemí se začíná uvažovat o prosazení zákonů zakazujících prohlížení stránek s pornografickou tematikou s hrozícím několikaletým trestem. K tomu všemu se propadl americký technologický akciový trh NASDAQ a s ním i míra důvěry v internetové a počítačové společnosti jako takové.

Nicméně v době, kdy tento úvod čtete, již může být všechno úplně jinak, a proto se raději věnujme pravé náplni našeho seriálu, tipům a trikům pro Windows a Microsoft Office.

Tipy pro Windows

1. Okenní zkratky (Win 98)

Začneme trochu volnějším tempem, to znamená, že nebudeme hned od začátku editovat systémový registr. Nicméně i přes relativní jednoduchost mě tento tip, nebo spíše dvojice tipů zaujala, a proto vám je také nyní předkládáme v tištěné podobě.

Tematicky jsme na podobný trik narazili v _ednom z prvních dílů tohoto seriálu. Jedná se o ‰ytvoření zkratky, neboli ikony na pracovní ploše, která restartuje nebo ukon‹í vaše Windows bez nutnosti vyvolat ukončení nebo restart z menu Start. Prostě jen poklepete na ikonu a Windows se restartují (případně ukončí).

Poklepejte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a zvolte Nový objekt a potom Zástupce. Vyhledejte tlačítkem Procházet soubor c:\windows\rundll.exe a stiskněte Otevřít. Do kolonky Příkazový řádek se vám vloží kompletní cesta k souboru. Za tuto cestu vložte mezeru a text user.exe,ExitWindowsExec tak, že výsledný příkaz bude vypadat jako na obrázku. Potom pokračujte stiskem Další a zvolte libovolný název pro zástupce. Stiskněte Dokončit a na pracovní ploše se objeví nová ikona s vámi nadefinovaným názvem. Pro jistotu proveďte kontrolu nastavení tak, že poklepáte na ikonu pravým tlačítkem myši a zvolíte Vlastnosti. V kolonce Cíl byste měli vidět tento příkaz:

C:\WINDOWS\RUNDLL.EXE user.exe,ExitWindowsExec

Stiskem tlačítka Změnit ikonu můžete pro zástupce zvolit i jinou, více vypovídající ikonu. Vše potvrďte stiskem tlačítka OKP Pokud nyní na ikonu poklepete, Windows se restartují. Malou výhodou může být i to, že se jedná o takzvaný lehký restart (docílíte ho také klasickým restartem, při němž podržíte stisknutou klávesu SHIFT), který nerestartuje celý počítač (přes BIOS), ale jen samotná Windows a je tedy významně rychlejší.

Druhou částí tohoto dvojtipu je vytvoření obdobného zástupce pro ukončení Windows podle podobného postupu, jaký jsem uvedl výše. Vytvoříte tedy na vaší pracovní ploše dalšího zástupce, který ale tentokrát bude mít v kolonce Cíl tento příkaz:

C:\WINDOWS\RUNDLL.EXE user.exe,exitwindows

Opět si zástupce libovolně nazvěte a zvolte odpovídající ikonu. Po poklepání na tohoto zástupce se Windows ukončí; pokud vlastníte moderní počítač s ATX napájením, tak se celý počítač sám vypne.

2. Sledujte připojení (Win 95/98)

Mnozí z vás ho možná znají a někteří o něm nemají ani potuchy. Mluvím o programu Sledování systému, který se nevinně a tak trochu nenápadně nainstaluje do vašich Windows, a vy o něm mnohdy ani nevíte.

Tento program umožňuje pomocí přehledných grafů sledovat mnoho položek vašeho systému. Obsahuje nezávislé moduly, jež si můžete libovolně přidávat a odebírat, a tak sledovat jen subsystémy, které skutečně sledovat chcete. To samo o sobě není nic převratného a zvídavý uživatel, zajímající se o chod svého systému, už jistě tento program použil minimálně pro sledování zatížení procesoru.

Pokud ale vlastníte také modem a připojujete se přes něj do internetu, můžete sledovat i samotné připojení. Například kolik přesně prochází kilobajtů za sekundu v obou směrech a další zajímavé skutečnosti. Jistě někteří namítnete, že pro tyto účely existují jiné a jistě dokonalejší (opravdu?) externí programy, proč ale používat něco jiného, pokud máme schopnou aplikaci přímo ve Windows.

Program Sledování _ystému naleznete v menu Start  Programy  Příslušenství  Systémové nástroje. Jednotlivé moduly potom přidáváte volbou Přidat položku z roletového menu Úpravy. V seznamu položek vyberte v průjěhu aktivního připojení (jinak ji tam nenajdete) položku podle adaptéru vašeho modemu (dial-up adaptér) a můžete monitorovat. Za zmínku stojí ještě volby v roletovém menu Zobrazit, obnovovací frekvenci grafů nastavíte v menu Možnosti.

3. Zbavte se nadobro dokumentů (Win 98)

Otravuje vás položka Dokumenty v menu Start? Patříte mezi uživatele, kteří tuto složku s několika posledně používanými soubory nepoužívají, nebo jim je snad dokonce na obtíž? Potom čtěte následující tip, ve kterém se dozvíte, jak se této volby v menu Start zbavit nadobro. Tento tip lze mimo zde uvedenou editaci registrů též provést pomocí aplikace Policy editor (součást Windows), nebo některé z dalších externích aplikací (např. TweakIU).

Jděte do menu Start  Spustit a spusťte program regedit.exe. Pokračujte až do podklíče HKEY_CURRENT_USER  Software  Microsoft  Windows  CurrentVersion  Policies  Explorer. Zde založte novou položku tak, že poklepete pravým tlačítkem myši do pravé části regeditu a z kontextového menu vyberete Vytvořit a Novou hodnotu DWORD. Tuto hodnotu nazvěte _oRecentDocsMenu. Potom na ni poklepejte a změňte číslo v kolonce Údaj hodnoty na 1. Číselná soustava musí být nastavena na šestnáctkovou. Potom vše potvrďte a zavřete regedit.

Po restartu Windows bude v menu Start o položku Dokumenty méně.

Stejným způsobem se můžete také zbavit menu nejoblíbenějších odkazů (Favorites) a menu Odhlášení uživatele. Pokud například používáte Windows pouze jako jediný uživatel, je vám menu Odhlášení k ničemu a jenom zvyšuje nepřehlednost menu Start.

Zmizení výše uvedených dvou položek docílíte naprosto stejným způsobem, akorát pro zmizení oblíbených odkazů vytvoříte novou hodnotu DWORD s názvem NoFavoritesMenu, jejíž číselnou hodnotu opět změníte na 1. Pro zmizení položky Odhlášení uživatele vytvoříte novou hodnotu DWORD s názvem NoLogOff, jejíž číselnou hodnotu taktéž nastavíte na 1.

4. Přejmenujte si koš (Win 95/98)

No a nyní pro změnu trochu zásahů do systémového registru. Nebude to nic hrozného. Nainstalovali jste si svoje Windows a začínáte si je upravovat k obrazu svému. Pojmenujete si ikony po vašem, doplníte si zástupce na pracovní plochu, nastavíte velikost odkládacího souboru, změníte název ikony odpadkového koše… a ejhle, ono to nejde. V kontextovém menu totiž chybí položka Přejmenovat, která je jinak u všech ostatních zástupců k dispozici. Jak tam tuto položku přesto mít, se dozvíte v tomto tipu.

Jděte do menu Start  Spustit a spusťte program regedit.exe. V něm pokračujte do podklíče HKEY_CLASSES_ROOT  CLSID  {645FF040-5081-101B-9F08-00AA002F954E}. Jelikož je trochu problematické ho v seznamu najít, je výhodné použít vyhledávač. Jděte do roletového menu Úpravy a zvolte Najít. Do kolonky vepište číslo včetně složených závorek a potvrďte. Vyhledávač vás bez námahy zavede přímo do požadovaného podklíče.

Nyní klikněte v levé části regeditu na malé plus u vybraného podklíče a rozbalí se vám další složky. Vyberte ShellFolder a poklepejte na ni. V pravé části regeditu uvidíte ve složce ShellFolder jediný atribut Attributes._Poklepejte na něj myší a změňte číselnou hodnotu z původní 40 01 00 20 na novou 50 01 00 20. Vše potvrďte a zavřete regedit.

Nyní po poklepání pravým tlačítkem na ikonu odpadkového koše získáte i možnost Přejmenovat.

5. Zálohujte nastavení připojení (Win 98+IE4)

 V minulém dílu tipů a triků jsme si ukázali, jak účinně zálohovat seznam kontaktů a kompletní nastavení Outlook Expressu. Dnes si v tomto tipu ukážeme, jak zálohovat nastavení poskytovatele internetu (ISP). Opět se bude jednat (jako minule) o uložení části registrů do souboru.

Jděte do menu Start  Spustit a spusťte egedit.exe. Informace o nastavení připojení jsou uloženy v podklíči HKEY_ CURRENT_USER  RemoteAccess. Označte podklíč RemoteAccess a _děte do roletového menu Registr a zvolte Exportovat soubor registr. V následujícím dialogu vyberte umístění a <ázev záložního souboru, který po potvrzení dialogu dostane příponu .reg. Tento soubor si můžete posléze prohlédnout například v _oznámkovém bloku a přesvědčit se, že skutečně obsahuje požadované informace.

V případě potřeby obnovíte nastavení připojení a informace o vašem ISP (Internet Service Provider) pouhým poklepáním na tento soubor.reg. Windows poznají automaticky, že jej mají přidat na původní místo v systémovém registru. Tím je obnova ze zálohy dokončena.

6. Kiosk mode (Win 98+IE5)

Tento tip bude poslední z části tipů pro Windows. Je sice spíše o Internet Explorer 5.x, ten je ale nedílnou součástí Windows a proto jej i zařadíme do této části našeho seriálu.

Troufám si tvrdit, že jen málo uživatelům něco říká název tohoto tipu, přiznám se, že i já jsem byl poněkud zaskočen. Kiosk mode je název pro takzvaný full screen (neboli celoobrazovkové) zobrazení Internet Exploreru (dále jen IE). Ale pozor, nejedná se o mod, který vyvoláte běžně klávesou F11. Ten totiž obsahuje navrchu lištu, z níž se dá alespoň trochu ovládat. Kiosk mode je úplný fullscreen, bez jakýchkoliv lišt nebo ikon. Vidět je pouze zobrazená WWW stránka. Zkuste sami a uvidíte. Jak na to?

IE spustíte v tomto modu, jestliže zadáte u spouštěcího souboru iexplore.exe parametr -k. Jděte tedy do menu Start  Spustit a vepište příkaz iexplore.exe -k. Po potvrzení naběhne prohlížeč s přednastavenou stránkou v úplném celoobrazovkovém režimu. Kromě zobrazení aktuální stránky a samozřejmě klikání na hypertextové odkazy nemůžete dělat vůbec nic. Prohlížeč ukončíte stiskem kláves CTRL+ALT+DELETE a volbou Internet Explorer ze seznamu běžících aplikací. Tlačítko Ukončit úlohu IE spolehlivě pošle do věčných lovišť.

Obdobným způsobem, jakým jsme upravovali zástupce na pracovní ploše, můžete upravit i zástupce pro IE (tedy doplnit do příkazového řádku parametr -k) a spouštět ho tak v celoobrazovkovém režimu nepřetržitě. Tato volba je velmi užitečná zejména pro různé prezentace a ukázky, třeba i v kombinaci s projektorem.

Tipy pro MS Office

7. Vertikální nastavení textu (Word 2000)

Představme si modelovou situaci, ve které vytváříte dokument s malým množstvím textu, například ve formě nadpisu. Typicky se jedná o titulní stránku, jež zpravidla obsahuje název celého dokumentu, případně ještě datum a jméno. V případě velkého nadpisu není problém jej vycentrovat doprostřed stránky. K tomu slouží přímo funkce pro horizontální centrování v nástrojové liště Wordu. Co když ale chcete tento velký název vycentrovat vertikálně? Zde už nic na liště nenajdete a musíte sáhnout hlouběji do menu. Řešení se nachází v roletovém menu Soubor pod položkou Vzhled stránky. Zde nejenže nastavujete klasické atributy, ale na poslední záložce Rozvržení můžete nadefinovat i vertikální umístění textu na stránce. Stačí si vybrat v kolonce Svislé zarovnání v levé části dialogu. Pozor, před tímto nastavení umístěte kurzor na začátek příslušné stránky a ;otom na záložce rozvržení zvolte možnost aplikace změn až od tohoto místa dále. Po vytvoření nadpisu se přesuňte na další stránku a pět stejným způsobem změňte nastavení stránky na původní hodnoty, tedy zarovnání textu odshora dolů. Opět nechte aplikovat až od tohoto místa dále.

8. I Excel má přepínače (Excel 2000)

Již jsme o tom mluvili mnohokrát, dokonce i v dnešním dílu u tipů pro IE 5.x jsme se zmínili o něčem, co se nazývá parametry, nebo také přepínači aplikace. Tyto parametry se zadávají zpravidla za spouštěcí soubor konkrétní aplikace a je nutné je vypisovat na příkazovém řádku. Proto se přepínače vyskytují hlavně u programů pro DOS, kde je spouštění z příkazového řádku naprosto přirozené. Naproti tomu ve Windows zpravidla spouštíme aplikace poklepáním na ikonu a proto se u programů pro Windows přepínače nevyskytují, nebo je tam ani nehledáme.

Nehledali bychom je ani u takového programu, jakým je MS Excel 2000. I ten má totiž přepínače, které ovlivňují stav, v jakém Excel nastartuje. Tyto přepínače musíte zadávat na příkazovém řádku. Ideální je použít volbu Spustit v menu Start. Pomocí tlačítka Procházet vyhledejte startovací soubor Excelu excel.exe, který je při standardní instalaci umístěn zde:

C:\Program Files\Microsoft Office\Office\Excel.exe

Za tento soubor vložte mezeru a jeden z parametrů zobrazený ve vložené tabulce. Samozřejmě ten, který chcete použít.

Tímto tipem zakončíme dnešní díl, ve kterém se nedostalo na více tipů pro Microsoft Office. Příště se to pokusím kompenzovat, neboť mi zbyly některé kancelářské tipy v záloze. Bohužel jsem neobjevil žádnou novou revoluční legrácku, asi se humor autorů pomalu vytrácí, nebo je obecně málo nového softwaru. Dnešní díl tedy končí a já se těším za měsíc opět na shledanou.


InterTipy

Zima skončila, jaro je tu a my vám přinášíme další mix z těch lepších internetových stránek, na kterých naleznete tipy a triky pro rozličné aplikace Windows a pro Windows samotná. Jelikož se v každém úvodu pokouším o jakési shrnutí internetu z mého pohledu, dnes tomu nebude jinak. Internetovou událostí je jistě fakt, že tento článek tvořím v březnu, měsíci internetu přímo věnovanému. Snad i tento další ročník pomůže rozšíření sítě síti do více domácností. Vláda se také zavázala zavést internet do většiny středních a základních škol. Vyhlídky to jsou docela růžové, uvidíme, jak bude celá věc vypadat za pár let. Nyní již k samotným internetovým stránkám - zapněte oblíbené prohlížeče a jdeme na to.

Windows Planet

http://www.winplanet.com/

Graficky skvěle ztvárněná stránka se širokým záběrem informací. Obsahuje odkazy na diskusní skupiny, ovladače, shareware pro Windows, novinky a články, technickou podporu a samozřejmě tipy a triky pro Windows (včetně Win 2000). Mezi další zajímavé nabízené funkce patří možnost objednání Windows Magazinu, který vám bude zasílán formou e-mailu pravidelně až do domu. Mezi dalšími odkazy naleznete trochu paradoxně i link na linuxovou stránku, mimochodem také velmi pěkně zpracovanou.

Angelina Windows stránka

http://www.cs.umb.edu/~alilley/win.html

Osobní stránka s velkou fotografii samotné Angely, věnovaná mimo jiné z velké části právě námi hledaným operačním systémům, tedy Windows 98/95 a Windows NT. Naleznete zde kromě tipů a triků i nezbytné odkazy na jiné stránky a odkaz na Klub Windows, do kterého je tato stránka zařazena. Po grafické stránce ji lze zařadit do slušného průměru.

Active Windows

http://www.activewin.com/frames/frmhome.shtml

Opět WWW site slušného rozsahu zabývající se kompletně tématem Windows. K příjemnému prohlížení také velkou měrou přispívá i luxusní grafické provedení. Úvodní stránka je věnována novinkám ve sledované oblasti. V menu potom naleznete mimo jiné články o Windows, informace o vývoji DirectX, nová témata pro váš desktop, FAQy z oblasti Windows 98, NT, 2000. Dále FAQy pro Internet Explorer verze 4 a 5, a samozřejmě nezbytné tipy a triky ze všech oblastí. Výčet menu zakončuje nabídka ke stažení různých utilit a ovladačů pro nejrůznější zařízení pro Windows

Win Stuff

http://www.winstuff.de/

Německá stránka na německém webu, ovšem v angličtině. Podle informací v úvodu je poněkud zastaralá (reklama na CeBIT 98), nicméně odkazy na software a tipy pro Windows zde naleznete, a to je to hlavní. Tipy jsou věčné a mohou být užitečné a aktuální (v případě jistého softwarového domu) i několik let. Nehledě na velmi kvalitní grafické zpracování, které potěší.

Club IE a Windows

http://www.supernet.net/edtiley/win95/

Tato stránka funguje jako jakýsi rozdělovník na další velké WWW servery. Najdete zde odkaz na ClubWin, což je velmi líbivě a profesionálně zpracovaná stránka s informacemi o Windows 98/95, Windows NT a 2000 a o aplikacích známých z Windows (Outlook Express). Pro plné zobrazení ale budete potřebovat co nejnovější verzi nejmenovaného prohlížeče (IE).

World of Windows

http://www.conitech.com/windows/

Svět Windows nazval svoje WWW stránky Frank Condron. Opět se jedná o velmi slušně provedený site o Windows s velkým množstvím tematických odkazů na navigační liště. Dokonce naleznete i odkazy určené pro uživatele handheldu s Windows CE. Nechybí Frankův komentář. Stránka zahrnuje i aktuální sekci obsahující nejnovější zprávy a stránku si můžete nechat posílat i via PUSH kanálovou technologii. Co dodat více...

Můj (váš) desktop

http://www.mydesktop.com/

Tato stránka patří do stejné rodiny se stránkou uvedenou výše. Má stejný design a některé odkazy směřují na stejná místa. Nicméně se natolik liší od té předchozí, že si jistě právem zaslouží vlastní DNS záznam. Najdete na ní vše co se týká desktopu, a to nejen toho windowsového, ale i desktopu Linuxu. Opět nechybí diskusní fórum (ohledně desktopů) a další spousta tematických odkazů. Tak trochu předesktopováno.

Windows 95 FAQ

http://walden.mo.net/~rymabry/95winfaq.html#FAQ

Doufám, že tímto odkazem příliš nezasahuji do jiné rubriky tohoto časopisu, ale i FAQy (Frequently Asked Questions) určitě souvisí s tipy pro Windows. Mnoho triků totiž naleznete právě v diskusích o funkčnosti Windows, některé vyvstanou jako součást nějaké hardwarové či softwarové rady. Seznam FAQů na této stránce je přehledný a dobře strukturovaný.

Windows 95 page

http://www.annoyances.org/win95/

Stránka sice poněkud staršího data, ale zato plná informací o Windows 95. V úvodu máte možnost výběru mezi klasickým tabulkovým uspořádáním, či uspořádáním pomocí rámečků. Na tomto WWW naleznete množství tipů a triků pro zlepšení vašeho desktopu. Stránka je vhodná jak pro středně pokročilé uživatele, tak i pro pokročilé. Nechybí ani odkazy na utility a ovladače pro Windows. Připojeny jsou také různé návody. Malým nedostatkem je absence vyhledávače.

Touto stránkou o Windows 95 se pro tento měsíc rozloučíme. Na více adres už opravdu není místo. Takže přeji mnoho štěstí při hledání zajímavých informací a příště na shledanou.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0252

? Většina počítačových tiskáren je řiditelná tzv. Escape sekvencemi  u těch starších byl seznam příkazů pro řízení tiskárny často součástí návodu k použití, u nových slušně řečeno tomu tak není. Je nějakým způsobem dostupná informace o normě jazyků PCL, Postscript apod. (různé verze)? Kde ji hledat?

Je tomu skutečně tak, výrobci si nechávají tajemství jazyka pro sebe nebo pro třetí strany, které s ním potřebují pracovat. Nicméně občas se dají najít technické specifikace, většinou na serverech universit technického směru. Popis jazyka PCL najdete na stránkách http://www.nefec.org/UPM/ccPCLfrm.htm, zde však nejde o universitu.

? Jelikož využívá jeden počítač (Windows 98) celá rodina, dovolil jsem každému členu vytvoření vlastního uživatelského nastavení (Ovládací panely/Uživatelé). Nyní jsem všechny uživatele odhlásil a zbyl tam jen jeden. Posledního uživatele jsem odhlásil tak, že jsem spustil systém v Nouzovém režimu, jelikož při běžném startu mi toto nedovolil. Potíž je v tom, že při startování systému neustále zdržuje okno s výběrem uživatele, ale protože již žádný není, je nabídka prázdná. Musím tedy stisknout klávesu Esc, aby systém startoval dále. Mohu se tohoto okna nějak zbavit?

Postup zrušení uživatele v nouzovém režimu nebyl korektní. Windows se tomu v normálním režimu ubránila, v nouzovém režimu pak obranné mechanismy nefungují, takže se vám to povedlo. Důsledkem je právě výše zmíněné prázdné okno. Systém Windows musí mít aspoň jednoho uživatele, heslo podmínkou není. Aby se systém neptal a startoval, musíte zrušit Windows Family logon (Rodinné přihlašování) a nahradit jej přihlášením do Windows v síťových vlastnostech. Okno by tak mělo zmizet.

? Nainstaloval jsem si Windows ME CZ. Po jejich nainstalování a restartování fungují dobře, akorát při vypínání počítače z nabídky Start/vypnout se mi po chvíli na monitoru objeví nápis Chyba ochrany Windows, je nutné restartovat počítač. Systém byl zastaven. Po restartu se tento nápis objeví znovu. Nápis počítač můžete vypnout… se neobjevuje vůbec. Mohli byste mi poradit, co s tím mám dělat?

U některých počítačů má tlačítko vypínače dvojí funkci (např. Compaq). Když jej zmáčknete krátce, počítač zahibernuje. Teprve dlouhé stlačení (35 sekund) počítač definitivně vypne (dvojí funkci lze nastavit nebo vypnout v BIOSu). Možná že toto je příčina potíží, kdy zapnutím počítače pouze obnovíte původní (zhroucený) stav. Poznáte to bezpečně tak, že při tomto zapnutí nenabíhá BIOS, nebo pouze ve velmi zkráceném modu, doplněném větičkou Restoring hibernated state nebo podobně. Pokud tomu tak je, dlouze vypněte počítač a po chvíli jej zapněte. Měl by pak startovat normálně.

? Co je to softwarový modem a jak ho poznám od modemu plnohodnotného? Konkrétně se mi jedná o modem s čipem Conexant HCF pro sběrnici PCI.

Plnohodnotný modem sestává z hardwarového čipu, jenž zajišťuje fyzické propojení telefonní sítě s počítačem, z firmwaru, ve kterém je nahraný řídicí program, a z jednoduchého procesoru. Ten pomocí firmwaru řídí modemový čip. Softwarový modem neobsahuje firmware ani procesor, ale pouze hardwarový čip. Ten je řízen počítačem, ke kterému je modem připojen. Řízení zajišťuje driver, jenž je ovšem složitější nežli běžný ovladač plnohodnotného modemu. Jelikož je modemový čip řízen de facto procesorem počítače, je třeba dodržet minimální požadovanou konfiguraci počítače, aby to procesor lidově řečeno stíhal. Informace o tom, že jde o softwarový modem, by měla (ale nemusí) být uvedena v návodu. Co ale v návodu být musí, je právě minimální konfigurace počítače. Plnohodnotný modem připojíte k jakémukoliv PC (na kterém běží Windows nebo jiný OS podporující modemy), softwarový nikoliv. Více informací lze nalézt na http://808hi.com/56k/hcf1.htm.

? Používám IE 5.0. Nějakým způsobem se mi nastavila jako úvodní (domovská) stránka při spouštění IE následující adresa: http://www.gohip.com/browser/? pid=AAAAAAAAAAAADG&ence=&pnce-&sid_ atd. Když jí odstraním, zavřu IE a pak znovu spustím, jako domovská stránka se výše uvedená nenatáhne. Avšak po restartu nebo vypnutí a zapnutí se tato adresa opět objeví jako domovská. Můžete poradit jak ji úplně odstranit, či dát tip jak problém s jejím odstraněním řešit?

S tímto problémem jsem se také setkal a řešil jsem jej tak, že jsem zvolil jinou web-stránku, na kterou jsem se připojil, a poté jsem ji zadal jako domovskou pomocí menu Nástroje/Možnosti sítě Internet, záložka Obecné (viz obrázek), tlačítko Použít aktuální. Poté jsem vyzkoušel, zda tam tato stránka opravdu drží (držela). Chcete-li stránku prázdnou, stačí zvolit tlačítko Použít prázdnou ve zmíněném menu. Těmito tlačítky se zcela jistě doberete úspěchu. Nedoporučuji v okénku adresy něco měnit přímo klávesnicí. To většinou nevede k cíli.

? Vlastním počítač s Windows 98 a OEM USB myší Intellimouse od Microsoftu. Při instalaci Windows nebyly potřeba žádné externí ovladače (myš byla zjištěna a zprovozněna automaticky). Mám ale problém, jak používat tuto USB myš v čistém DOSu (MS-DOS režim Windows 98). Protože k myši nemám žádné speciální ovladače pro DOS, nevím jak ji zprovoznit. Pokud by se jednalo o myš sériovou, snad bych použil nějaké jiné ovladače. Ale v případě USB myši nevím jak postupovat, či zda vůbec DOS rozhraní USB podporuje.

DOS nepodporuje rozhraní USB z jednoho prostého důvodu  DOS je starší než USB port. Jelikož myš USB je relativně nová, není ještě vyvíjen dostatečný tlak na výrobce software, kteří by vytvořili USB driver pro DOS a připojili jej k myši automaticky. Zatím lze situaci řešit pouze zakoupením USB driveru od několika málo výrobců, nejlépe přes internet.

? Mám Windows 95 a postupně jsem přidal IE4 a IE5. V IE5 se mi větší písmena zobrazují jakoby chlupatá a musím oknem nějak pohnout, aby se to spravilo. Zkoušel jsem IE odinstalovávat na starou verzi a znova nainstalovávat i samoopravovat, a je to stále stejné. IE4 zobrazoval písmena správně. Když používám malé fonty TTF (pod 10), zobrazují se a tisknou pro každou velikost velmi odlišně, a někdy i neproporcionálně. Stejné programy a stejné fonty se na starém Pentiu 75 chovaly řádně. Nyní mám procesor AMD K6-2 450 na desce OCTEC. Když otevřu dokument PDF, zobrazí se správně, ale jak jím pohnu, některé řádky se jakoby ušpiní zbytky jiných řádek. Když změním velikost zobrazení, tak se to spraví, ale jen do dalšího posunu dokumentu. Zkoušel jsem několikrát Acrobat přeinstalovávat, ale nepomohlo to. Čím to je a jak to spravit?

Domnívám se, že při upgradu na IE5 došlo k nějakému poškození nebo přenastavení parametrů videokarty, případně fontů. Při upgradu Internet Exploreru nezískáváte jen nový prohlížeč, ale do systému jako celku se dostávají různé opravy starých chyb a nové knihovny, které přinášejí nové funkce. Přitom mohlo dojít i k modernizaci té části, která komunikuje s videokartou, a mohla zde nastat malá nekompatibilita. Ta se projevuje tak jak popisujete. Pomoc vidím v reinstalaci videokarty, nejlépe tak, že ji odstraníte ze Správce zařízení a po restartu ji systém najde. Pokud to nebude stačit, použijte nejnovější ovladače z internetu.

? Jak lze ve Windows 98 zrušit uživatele, tak aby nedošlo ke ztrátě dokumentů, pošty a uživatelských nastavení plochy, nabídky start atd. uložených v C:/Windows/Profiles… ?

Uživatelský profil (adresář) právě nepřipojeného uživatele lze okopírovat na jiné místo a fo zrušení uživatele lze tento profil po-

užít (nakopírovat) pro uživatele jiné. Pozor však na poštu v Outlook Expressu  ta nezůstane zachována. Používá totiž adresář s názvem podobným klíčům v registru. Jelikož nový uživatel dostane přidělen jiný klíč (a tím nový adresář), nebude pošta fungovat. Buďto lze manipulovat přímo se soubory pod tímto adresářem, nebo je lepší poštu vyexportovat a pak ji zase naexportovat novému uživateli. Další, co se rozpadne, je plocha. Vše co na ní je, tam bude, ale seřazené zleva jako když zapnete Auto Arrange.

? Počítač mi opakovaně náhodně přestává reagovat na standardní klávesové zkratky. Nefunguje mi pravý Alt pro psaní znaků kombinací ALt+F4… Problém se objevuje náhodně po zapnutí počítače. Klávesnice funguje jinak bez problému, stále mám nastavenou českou klávesnici. Zmiňovaný problém se objevil nedávno, pak sám od sebe zmizel a nyní se opět objevil (nevzpomínám si na žádnou instalaci hw nebo sw, která by to mohla způsobit). Klávesnice je běžná, CZ, rozšířená pouze o 2 tlačítka Win/menu a 3 vypínací/zapínací tlačítka. Existuje nějaká tlačítková kombinace, která přepíná tento podivný režim? Jakým způsobem lze nastavit správné chování klávesnice?

Domnívám se, že chyba je v klávesnici, která špatně vyhodnocuje stisky tlačítek a neposílá správné kódy počítači. Může jít o mechanickou i o elektronickou závadu. Zkuste klávesnici vyměnit (zapůjčit si jinou), a uvidíte.

? Mám PC 750 MHz Duron, 256 MB RAM, 40 GB HDD. Po delší práci na PC mi počítač zamrzne. Mám podezření na zahlcení RAM. Jaký uvolňovač RAM je podle vás nejlepší?

Problém nevidím ve vlastním zahlcení RAM, jedině že byste neměl aktivován swapovací soubor. To by ale počítač signalizoval výstražným hlášením, že má nedostatek virtuální paměti. Domnívám se, že paměť je poškozená (nebo nekompatibilní) až někde na horních adresách. Proto trvá delší dobu, než se na tuto poškozenou oblast začnou ukládat data. Pak dojde k zatuhnutí. Doporučuji provést komplexní test paměti (trvá několik hodin). Ten patrně odhalí, že je problém opravdu v ní (i tím, že zatuhne po dosažení vadné oblasti).

? Mohli byste doporučit nějaký program, který předělá mp3 na midi (nebo wav) a obráceně? (Něco, co je i na některém vašem CD.)

Bez delšího váhání mohu doporučit CoolEdit 2000, který je skutečně cool, zvláště po zaplacení plné verze. Shareware najdete na CD PC WORLD 7/2000.

? Je nějak na závadu, že mi po ukončení Windows stále svítí dioda, která signalizuje, že je HDD v provozu? Nijak to neškodí, ale předtím než jsem přeinstaloval Windows to nedělalo. Co s tím?

Nic. Tento jev je naprosto normální a není vůbec na závadu. To, že na některých počítačích LED zhasne a na některých zůstane svítit, může mít mnoho příčin. Domnívám se, že novější Windows disk jakoby zablokují, čímž se dostane do stavu busy. Dioda navíc může indikovat naprosto cokoliv. Se čtením/zápisem HDD je svázána pouze softwarově, tudíž lze její stav programovat. Vzpomínám si, jak jsme s kolegy asi před 15 lety zírali na indikační diodu externí dvojité disketové mechaniky k počítači Commodore 64, která indikovala kopírování z jedné diskety na druhou tak, že neblikala, ale pozvolna se rozsvěcela a zhasínala v rytmu cca 2 sekund. Na svědomí to mělo její šířkově pulsní řízení naprosto nezávislé na procesech, které probíhaly v disketových jednotkách.

? Díky mé neopatrnosti se mi podařilo na svou grafickou kartu (nVidia TNT2 M64) nahrát BIOS původně určený pro grafickou kartu osazenou čipem GeForce 2 GTS. Po restartu systému už karta (tím pádem celý systém) nenaběhla. Chtěl bych se proto zeptat, jestli existuje nějaká cesta jak nahrát zpět BIOS, s nímž by karta byla funkční?

Šance je mizivá, ale zkusil bych následující oživovací kroky. Nejprve zjistěte, zda počítač nastartuje, i když není nic vidět na kartě. Jinými slovy, jestli karta neblokuje sběrnici a umožní práci ostatních komponentů počítače. V takovém případě lze do počítače přidat druhou, jednoduchou videokartu a počítač s ní zprovoznit. Nefunkční karta zůstane v počítači. Pokud ji Windows budou znát, bude to dobré. Nyní je třeba sehnat originální BIOS a zkusit jej do karty nahrát. Tady může nastat problém, že program pro upgrade kartu nenalezne. V tom případě je zle a jediná možnost je kartu nechat přeprogramovat v servisu, potažmo u výrobce, což se může prodražit. Pokud upgrade proběhne, máte vyhráno.

? Píši vám jako čtenář vašeho časopisu a počítačový amatér. Sice nijak nezjišťuji nějaké mezírky v programech (asi to žádná mezera není, záleží možná na nějakém nastavení), ale na něco jsem přišel. Jedná se o %rogram Outlook Express. Problém je v tom, že někdo může zneužít nějakou cizí e-mailovou adresu a odeslat poštu pod cizí adresou ze svého počítače, a nemusí znát ani heslo majitele pošty, protože heslo je potřebné pouze pro vybrání nové pošty, ale ne pro odeslání. Takže když se v Outlooku přidá nová pošta a zadá se nějaká cizí existující elektronická adresa, potom se dá z tohoto účtu odesílat a komu to pošlete, tomu to přijde pod zadanou adresou. Dá se tomu nějak zabránit?

Takováto situace nemůže vůbec nastat, proto není možné bavit se o jejímu zabránění. Tazatel zde zaměnil dva pojmy  adresu odesilatele a jeho účet na poštovním serveru. Do hry navíc ještě přistupuje připojení k poštovnímu serveru. Obvykle se uživatel připojuje nejprve k síti providera, kde musí použít svoje username (uživatelské jméno) a heslo. Tyto položky zadává v telefonickém připojení. Po navázaní spojení se teprve připojuje poštovní program (zde Outlook Express) k poštovnímu serveru, a to opět pomocí username a hesla. Teprve pak dojde k přebírání a �desílání pošty. Tyto operace probíhají vždy současně. Lze je sice oddělit například neuvedením POP3 serveru, ale stejně je heslo a username vyžadováno, a to serverem. Poštovní program uživatele neověřuje, tudíž v něm nemůže být tato mezírka! Autentifikaci vždy provádí server, a když si do poštovního programu napíšete jinou adresu, nepřipojíte se. Pokud by bylo možné to, co autor dotazu nastiňuje, bylo by to vinou špatně nastaveného zabezpečení serveru. Outlook Express ani jiné poštovní klienty nemohou toto ovlivnit  nemají na to prostředky.

? Při přehrávání DVD je obraz na monitoru perfektní, ale při vytažení do televizoru nebo videorekordéru má kvalitu páté kopie VHS. Je jedno, použije-li se výstup kompozitní nebo S-VHS (hosiden). Dodavatelem počítače mi bylo řečeno, že se jedná o normální jev, neboť systém zobrazení monitorem a TV je rozdílný. Domnívám se, že jestliže má karta TV výstup a k tomu ještě i výstup S-VHS, měla by být kvalita minimálně zachována.

Domníváte se naprosto správně. Systém zobrazení monitorem a TV je sice rozdílný, ale právě proto existují standardy přenosu videosignálu, jakým je např. S-VHS, RGBI, kompozitní video apod. Kvalitu může znehodnotit převodník signálu (např. PAL/NTSC), ale nikoliv kódování z digitálního obrazu do nějaké normy. Ve vašem případě se tedy jedná o závadu buď ve videokartě, nebo v koncovém zařízení (TV, videorekordér). To zjistíte jednoduše tak, že zkusíte k počítači připojit několik výstupních zařízení. Pokud bude kvalita všude stejně špatná, příčina je ve videokartě.

Hledáme odpověď:

Doma mám několik hudebních CD (například CD  generátor, jenž nahrazuje skutečný nízkofrekvenční generátor, sloužící ke kontrole a nastavení zvukové aparatury), které používají kromě hlavního číslování položek na CD (skladeb), jejichž počet je omezen normou, ještě takzvané indexy, jež mohou každé položce (číslu skladby) přiřadit řadu podpoložek (například u vážné hudby věty skladby). S touto strukturou hudebního CD umí pracovat (to znamená kromě volby položek dovoluje i volbu indexů) starší CD přehrávač, který doma vlastním. Přehrávač, jenž je součástí novější mikrověže, již ve svém návodu ani na displeji nebo ovládacích prvcích nemá o indexech ani zmínku, skladbu s indexy přehrává jako jeden kus. Obdobně u žádného přehrávače hudebních CD pod Windows jsem žádnou zmínku o indexech neviděl. Umí některý přehrávač hudebních CD pod Windows pracovat s indexy, nebo byla norma pro hudební CD změněna a indexy z ní vypuštěny?

§§§§§


Komunikace


Široké pásmo přichází z nebe - satelity dosáhnou všude

Tom Spring

c01p0107

Toužíte po širokopásmovém přístupu, žijete v USA, jste unaveni čekáním na DSL nebo kabelovou přípojku domů či do práce? Vypadá to nadějně, alespoň pokud máte nezakrytý výhled na jižní nebe. Satelitní přístup k Síti není novinkou, avšak donedávna tyto služby působily spíše jako slepenec technologií. Například existující služba DirecPC, kterou poskytuje společnost Hughes Network System, disponuje rychlým downloadem 400 Kb/s, ale vyžaduje modemový upload.

Nyní však dvě satelitní služby  včetně jedné od firmy Hughes  umožňují přijímat i vysílat data prostřednictvím satelitu podobnými rychlostmi jako DSL. Služba StarBand (www.starband.com) nabízí rychlosti downloadu až 500 Kb/s a uploadu 150 Kb/s. Nová služba DirecPC 4.0 firmy Hughes (www.direcpc.com) slibuje přenosové rychlosti 400 Kb/s při přenosech směrem ze Sítě a 125 Kb/s při přenosech v opačném směru.

StarBand nabízí USB modem a anténu za 400 dolarů  za instalaci požaduje dalších 200 dolarů a službu prodává za 70 dolarů měsíčně. EchoStar, partner StarBandu, zprostředkovává prodej hardwaru a služeb StarBand za stejné ceny. Microsoft nabízí službu StarBand v jednom balíčku s MSN za 60 dolarů měsíčně a spolupracuje s firmou RadioShack, která prodává předem nakonfigurované PC Compaq a satelitní anténu za 1 200 dolarů (instalace je do dubna bezplatná).

Hughes, spolu se svým partnerem Pegasus Communications, prodává DirecPC 4.0 pro existující PC. Hardware v současné době přijde také na 400 dolarů a instalace na 200 dolarů. Pegasus si účtuje 70 dolarů měsíčně, Hughes pak 60 dolarů za měsíc. Jak StarBand, tak i Hughes nabízejí za příplatek též satelitní televizi s vybranými službami, včetně patřičného hardwaru.

Šířka pásma z nebeských výšin

Testovali jsme předprodukční verzi služby DirecPC 4.0 v kancelářích firmy Hughes a k testu služby StarBand nám byly zapůjčena PCI karty, jež jsme nainstalovali do domácího počítače. V našich neformálních testech rychlosti downloadu imponujícím způsobem zvítězil StarBand nad DirecPC 4.0: v průměru 600 Kb/s oproti 200 Kb/s. Žádná ze služeb se nepřiblížila inzerovaným rychlostem uploadu  obě dosahovaly průměru kolem 50 Kb/s, tedy méně, než jsme očekávali.

Dvoucestný satelitní přístup je tedy výrazným zlepšením oproti vytáčenému uploadu. Obě služby podstatně vylepšily rychlost prohlížení a učinily hodně pro download souborů MP3 a streamingového videa. Kromě toho takovéto trvalé připojení usnadňuje přístup a současně uvolňuje vaši telefonní linku, dříve nutně potřebnou pro upload.

Avšak zatím relativně pomalé uploady mohou být překážkou, zejména tehdy, je-li tento problém násoben ještě něčím jiným, kupříkladu latencí (čekací dobou nutnou k přenesení signálu). Například on-line hra, kterou hraje více hráčů současně, nepůjde dobře, neboť rychlost uploadu ve spojení s dobou, kterou signál potřebuje na překonání trasy Země  satelit  Země, činí hru příliš línou.

Některé technické potíže mohou nastat při prvním uvedení systému do provozu. V jedné chvíli jsme například úplně ztratili službu a ĚtarBand nám poradil odinstalovat náš software Napster, abychom dosáhli nápravy. Byli jsme též varováni, že službu může zhoršit špatné počasí, ale malá dešťová přeháňka se na rychlosti nijak neprojevila.

Uživatelé by také měli vědět o Eom, že obě společnosti mohou brzdit rychlost, aby udržely své sítě v hladkém provozu. Rychlost downloadu u StarBandu značně klesne, použijete-li nějaký program pro sdílení souborů, například Napster. A Hughes může potlačit vaši surfovací rychlost až na celou jednu hodinu, použijete-li příliš široké pásmo během krátkého časového období.

Závěrem

Kterou z těchto služeb tedy doporučit? Hughes má delší zákaznickou historii, ale testy jeho služby před uvedením do provozu odhalily některé problémy s rychlostí. StarBand byl rychlejší, v jeho případě jsme se však setkali s výpadkem.

Obě služby jsou prvními verzemi a zdají se být ušité poněkud horkou jehlou. Žijete-li však v jedné z 50 milionů amerických domácností bez konvenčního širokého pásma (jak o tom hovoří odhady), pak vysoká rychlost satelitních služeb  omezení a závady nechme stranou  pravděpodobně probudí surfaře, jenž se mezi nimi ukrývá.

§§§§§


Komunikační systém pro každého - mail602 messaging server 4.0

Jaroslav Fikker

c01p0135

V dnešní době stále více IT specialistů stojí před problémem, jak uspokojit požadavky svých nadřízených na vybudování systému pro bezpečnou výměnu zpráv. Jedním z možných řešení je nový komunikační server od Software602.

Poštovní úřad

je jádrem celého systému. V jeho rámci jsou zakládány jednotlivé poštovní schránky, které shromažďují zásilky adresované příslušným uživatelům. Zprávy lze vybírat prostřednictvím vhodného klientského programu přímo z lokální sítě nebo z internetu. Pro správu poštovního úřadu je určena aplikace Administrátor, kde můžete v jednoduché stromové struktuře pracovat s jednotlivými konfiguračními parametry, vytvářet poštovní schránky a definovat práva pro práci s poštou. Administrátor má dvě části: klientskou a serverovou, které mohou pracovat společně na jednom nebo odděleně na LAN, ale také z libovolného místa na internetu. Ve druhém případě lze provádět změny konfigurace nejen v rámci LAN, ale také z kibovolného místa na internetu. Další zajímavou vlastností je možnost asociace uživatelů poštovního úřadu s uživateli operačního systému.

Komunikační server

poskytuje své služby uživatelům poštovního úřadu. Jedná se o plně 32bitový server určený pro prostředí Windows 9x/ME a Windows NT/2000.

Komunikační funkce serveru se konfigurují prostřednictvím jednotlivých služeb a jejich nastavení. Nepotřebnou službu je možné dočasně vypnout nebo ji trvale odstranit. Pro správnou činnost systému je nutné nejprve vše správně nakonfigurovat. Detailnější možnosti konfigurace nabízejí tzv. karty pro odborníky, kde je možné, kromě základního nastavení, provádět i jemné doladění celého systému. Prakticky stejné možnosti nabízí také vzdálená správa z prostředí webového prohlížeče.

Nabídka služeb

Služba Mail602 zajišťuje propojení a přenos zásilek mezi poštovními úřady nebo mezi programem Mail602 Klient a komunikačním serverem. Pro přenos dat se používá protokol Mail602 vyznačující se šifrováním, možností komprimace a schopností navázání přenosu po přerušení.

Díky službě Fax mohou všichni uživatelé sítě sdílet faxové linky připojené ke komunikačnímu serveru. Faxovat lze nejenom z každého počítače v lokální síti i internetu, ale díky virtuálnímu faxovému ovladači, který se tváří jako tiskárna, také z libovolné aplikace pro Windows.

Součástí Mail602 Messaging Serveru je i podpora služby SMS. Na výběr máte dvě možnosti nasazení. První z nich může využívat v podstatě každý, a to zcela zdarma. Bohužel je tato varianta omezena pouze na odesílání zpráv. Druhá alternativa sice vyžaduje propojení komunikačního serveru s mobilním telefonem (GSM bránou), ale na druhou stranu můžete SMS nejen odesílat, ale také přijímat. Po aktivaci služby Hlas pracuje komunikační server také jako centrální telefonní záznamník.

Mail602 Messaging Server může plnit také roli plnohodnotného poštovního serveru (služby SMTP a POP3). SMTP zajišťuje přímé doručování zásilek mezi internetem a Mail602 poštovním úřadem. Server dále dokáže vybírat POP3 schránky uživatelů umístěné na libovolném počítači v internetu. Bezpečnost přenášených dat je možné zvýšit použitím šifrovaného protokolu SSL, který je k dispozici pro SMTP i POP3 server.

K provozování intranetu nebo veřejné prezentace na internetu lze využít služeb standardního WWW serveru nebo bezpečnějšího SSL WWW serveru. Pro tvorbu dynamických stránek můžete využít vestavěnou podporu rozhraní CGI, FastCGI nebo ISAPI.

Sdílení jedné linky do internetu více klienty zajišťuje služba Proxy, jež chrání LAN před neoprávněnými přístupy. Podporuje protokoly HTTP/HTTPS, FTP, Telnet, RealAudio, Net2Phone a DNS. Pro protokoly HTTP a FTP zajišťuje i funkci vyrovnávací paměti. K zabezpečení firemního intranetu lze využít také služeb SOCKS proxy, jež je nezávislá na použitém komunikačním protokolu. Organizace s vytáčeným připojením se neobejdou bez služby Dial-up umožňující detailně definovat pravidla, kdy se má navázat spojení do internetu.

Bezpečnost

Všechny zásilky (včetně faxů) uložené v souborech poštovního úřadu jsou uchovávány v zašifrované podobě. Přenos dat mezi serverem a klientem je možné zabezpečit využíváním protokolu SSL, který je podporován servery SMTP, POP3 a WWW. Bezpečnost elektronické pošty lze dále zvýšit nasazením elektronického podpisu, pokud vyžadujete, aby si zprávu nemohl přečíst nikdo nepovolaný, můžete zásilku zašifrovat. V poslední době ohrožují bezpečnost našich dat stále zákeřnější počítačové viry. Mail602 Messaging Server nabízí, ve spolupráci s AVG 6 firmy Grisoft, automatickou antivirovou kontrolu všech zásilek přímo na serveru.

Na straně klienta

Pro práci s poštovní schránkou systému Mail602 nejste omezeni na jeden jediný program, ale máte na výběr hned z několika variant. Největší možnosti nabízí Mail602 Klient, dodávaný jako součást kompletu Mail602 Messaging Serveru. Kromě klasických zpráv elektronické pošty lze v prostředí Mail602 klienta vysílat a přijímat zásilky protokolem ZModem, pracovat s faxovými, SMS a hlasovými zprávami a se seznamy adresátů.

Další alternativou je přístup k poštovnímu úřadu pomocí univerzálního rozhraní MAPI, jež je podporováno např. programem MS Outlook. S poštovním úřadem lze komunikovat také prostřednictvím libovolného POP3 klienta (Outlook Express, Netscape Messenger apod.).

Mail602 Messaging Server

počet služeb

podpora klientů

služba Následuj mě

vzdálená správa

aplikace Administrátor

K recenzi poskytla firma: Software602, a. s., Praha 4

www.software602.cz

Cena: zdarma

§§§§§


Information on your fingertips - mobilní internet

Antonín J. Hájek

c01p0136

Ne, titulek opravdu není z mé hlavy. Ale zcela přesně vystihuje to, co mobilní připojení k internetu přináší  informace doslova na konečcích prstů. A to kdekoliv, kdykoliv a v takové formě, jakou potřebujete. A, marná sláva, jde to bezdrátově daleko lépe.

Díky novým technologiím pro přenos dat (GPRS a HSCSD) již při přístupu na Síť nejste omezeni maximální přenosovou rychlostí  tedy pokud se nechcete dívat na televizi přes internet nebo stahovat stovky megabajtů dat.

To, jaké služby z internetu budete chtít využívat, tak určují spíš vaše potřeby a pohodlí, resp. jaká zařízení budete s sebou nosit. Drtivá většina dnešních telefonů s datovými přenosy totiž podporuje jen protokol WAP  programy pro práci se schránkou elektronické pošty, prohlížení webových stránek apod. už musíte mít nainstalovány na nějakém dalším zařízení. S postupnou implementací nových technologií pro přenos dat se pochopitelně dají očekávat i nová zařízení, která internet budou využívat i samostatně (např. řada Motorola Accompli nebo Nokia 9210). Zatím však na trhu nejsou a otázkou zůstává, kdy doopravdy si je budeme moci koupit (stačí připomenout např. dodávky telefonů Motorola Timeport 7389i na český trh).

Velká a malá mobilní řešení

Co vše tedy můžeme na cestách pro připojení k Síti použít? V zásadě platí, že právě zvolené koncové zařízení (notebook nebo PDA) určuje, jaké služby internetu budeme moci využívat.

Typickým velkým řešením pro mobilní přístup k internetu je notebook s Windows (Mac OS, Linux, BeOS, jak je libo). Základní výhodou je, že pro práci s internetem můžete používat stejné programy jako na stolním počítači a často i se stejným komfortem obsluhy. Nevýhodou je velikost a hmotnost celého řešení  vlastní notebook váží od asi 1,2 do 4 kg.

Skromnější cestovatelé mohou s úspěchem sáhnout po osobním organizéru. Ty mívají různou velikost: od rozměrů subnotebooku (např. Psion Series 7 nebo Compaq Aero 8000) přes kapesní přístroje (byť některé vyžadují kapsu na míru jako např. HP Jornada 720) až po přístroje do dlaně, které obvykle ani nemají klávesnici (např. Palm m505). Od sebe se kromě velikosti liší i používaným operačním systémem a programovým vybavením. Velikostí displeje a kvalitou klávesnice se sice nemohou s notebooky měřit, na druhou stranu jejich velikost, pohotovost a také doba práce bez vnějšího napájení jsou těmi klady, proč jsou tyto přístroje (hlavně v USA) stále populárnější. Pro kapesní platformy navíc existuje obrovské množství programů, takže si můžete každý přístroj víceméně přizpůsobit vlastním potřebám.

Specifickým (a do značné míry uzavřeným) řešením jsou stávající komunikátory. Dnes jsou na trhu prakticky jen dva modely  Ericsson R380s s operačním systémem EPOC a Nokia 9110, která používá systém Geos. Oba přístroje mají z pohledu uživatele jednu vadu, a to velmi omezený výběr dalších programů. Na druhou stranu některým uživatelům vyhovuje, že mají jen jeden přístroj se všemi funkcemi, které potřebují pro svoji práci.

Internet pro luka, lesy a stráně

Pokud tedy nechcete stahovat z internetu gigabajty dat, můžete se na své oblíbené stránky dívat vlastně odkudkoliv (resp. z místa, kde má váš oblíbený mobilní operátor signál). Kromě prakticky všech služeb, jež můžete používat na stolním počítači (Web, FTP, elektronická pošta, diskusní skupiny, ICQ, real-audio.), byly pro mobilní přístroje vyvinuty i další dva způsoby, jak se dostat k informacím. Oba spojuje daleko úspornější formát, než mají např. klasické webové stránky, kde 200KB stránka dnes rozhodně není výjimkou. Kromě protokolu WAP, který je mohutně propagován našimi operátory, stojí za to zmínit i informační kanály.

WAP: užitečná technologie, nebo nafouklá bublina?

Můj dosavadní dojem z WAPu je prostě smíšený. Na jednu stranu se jedná o poměrně efektivní způsob, jak z mobilního telefonu připravit poměrně mocný nástroj, na druhou stranu se nás reklamní kampaně snaží přesvědčit, že WAP = mobilní internet (což je v lepším případě velmi hrubé zjednodušení).

WAP (Wireless Application Protocol, protokol pro bezdrátová zařízení, aplikace) dovoluje poměrně efektivní obousměrný přenos informací. Přístup k WAPu přes standardní vytáčené spojení je tak docela drahý, resp. se zbytečně platí čas, po který nejste připojeni. Osobně jsem přesvědčen, že boom WAPu nastane až po rozšíření GPRS terminálů. Právě WAP v kombinaci s GPRS by se měl dočkat daleko širšího použití. Již dnes se ve světě používají nejrůznější aplikace na něm postavené  od práce s bankovními účty, obchodování s akciemi po nákup letenek nebo sázení na dostihy.

Pro klasické brouzdání po internetu se však podle mého hodí jiné metody.

Internet vhodný do ruky

Princip kanálů je poměrně jednoduchý  do svého organizéru si stáhnete zjednodušené stránky, které si čtete tam, kde vás napadne. Nejedná se tedy o mobilní internet v pravém slova smyslu, ale vzhledem k popularitě, jakou si mezi majiteli organizérů tyto kanály získaly, má zde tato služba své místo. Nejpoužívanějšími jsou kanály AvantGo.

Mobilní internet a české mobilní sítě

Pro české uživatele je přirozeně nejdůležitější, jak přistupují k mobilnímu internetu jednotliví operátoři. Každý z nich volí trochu jinou strategii, jejichž porovnání jistě stojí za to.

1. Rychlost spojení

Ač se podle loňských mediálních přestřelek mohlo zdát, že GPRS bude součástí každé české mobilní sítě, implementace nové služby je docela zapeklitý proces  zkrátka technologii GPRS si dnes můžete osahat pouze u EuroTelu. Také počet přístrojů, které mohou s GPRS pracovat, je velmi omezen. Dodávky telefonu Motorola Timeport 7389i byly velmi sporadické, následný typ Timeport 260 se od svého předchůdce prakticky liší jen barvou. Ostatní výrobci se omezují maximálně na předvádění vzorků  na českém trhu ale zatím není žádný další model v dohledu. Je (doufejme) jen otázkou času, kdy se prolomí ledy a technologie GPRS se stane běžnou službou v sítích GSM. Další z možností, jak rychle přenášet data v sítích GSM, je technologie HSCSD. Tu však nabízí pouze EuroTel a není známo, že by se implementovala i v sítích Paegas či Oskar.

Shrnuto: Rychlé připojení k internetu nabízí EuroTel, kde si navíc můžete vybrat, jakou technologii pro spojení použijete. U Paegasu a Oskara se zatím musíte smířit s maximální rychlostí 9,6 Kb/s, oba operátoři jistě intenzivně pracují na spuštění GPRS i ve svých sítích. Ve všech sítích můžete využít kompresních protokolů  jejich účinnost (podobně jako u pakovacích programů) však závisí na typu přenášených souborů.

2. Přístupové body k internetu

Pro uživatele je optimální, aby měl ve své síti přístupový bod k internetu  ceny za spojení v rámci jedné sítě jsou obvykle nejnižší, takže je levnější i připojení na internet.

V této disciplíně vyhrává Paegas  svým zákazníkům nabízí přípojné body hned dvou providerů  PVT a Video OnLine. EuroTel pak nabízí přístupový bod jediný (Internet OnLine), u Oskara pak pro připojení k internetu musíte volat mimo vlastní síť, neboť Český Mobil nenabízí žádný přípojný bod, který by byl vyladěn pro použití v síti GSM.

3. Ceny za připojení

V síti Oskar sice nemáte k dispozici žádný přístupový bod, jako jediný však u svých běžných tarifů započítává datová volání i do volných minut. Pokud však tento limit překročíte, účtují se stejně, jako volání mimo síť Oskar. U výherních tarifů (tj. Dohoda s Oskarem a Slyším Vás) však doporučuji zevrubné prostudování ceníku. Vlastní přístupový bod k internetu by Oskar mohl mít (podle mého odhadu) nejpozději se spuštěním GPRS. Aktivace datových služeb je zdarma, neplatíte ani žádný měsíční poplatek. Datové služby mohou využívat i majitelé předplacených karet.

RadioMobil nabízí přístupové body dvou providerů, přístup na ně je účtován jako volání v rámci sítě Paegas. Do volných minut se však (kromě tarifu Paegas 300, v jehož rámci máte 100 minut k dobru právě pro přístup k internetu) nezapočítávají. A stejně jako Oskar ani RadioMobil nebude vyžadovat platbu za aktivaci, ani měsíční poplatek za využívání datových služeb. Datové služby jsou k dispozici i pro majitele karet Twist.

EuroTel svým zákazníkům již kromě standardního přenosu dat nabízí i technologii HSCSD i GPRS. Struktura cen je poněkud složitější, a je proto uvedena v přehledné tabulce. Jako jediný nabízí EuroTel speciální cenu za přístup na internet, a to 2 Kč/min. Nezáleží přitom, zda se připojujete jen základní rychlostí 9,6 Kb/s, nebo s technologií HSCSD budete data přijímat rychlostí až 43,2 Kb/s  cena zůstává stejná.

Technologie GPRS dovoluje účtovat datové přenosy podle objemu přenesených dat. Ceny, které si účtuje EuroTel, jsou uvedeny v ýabulce. Příjemné je, EuroTel účtuje používání GPRS pouze podle objemu přenesených dat. Někteří evropští operátoři, kteří již také technologii GPRS implementovali, si totiž účtují poplatek za každý den, během nějž využijete přenos dat přes GPRS. Nezbývá než čekat na to, s jakými cenami přijde Paegas a Oskar, až GPRS spustí ve svých sítích.

Mobilní internet: ano, či ne?

Vyplatí se tedy mobilní připojení k internetu? Záleží na tom, jak moc si ceníte hodnotu informací. A také na tom, jakou síť chcete používat.

Každý z operátorů tak nabízí trochu jiný přístup. Pro intenzivní využívání internetu je asi optimální EuroTel  nabízí nejrychlejší mobilní připojení, výběr ze dvou progresivních technologií a nízkou cenu za připojení. Pro občasné stahování elektronické pošty bych doporučoval Oskara  pokud se ovšem vejdete do svých volných minut a stačí vám rychlost 9,6 Kb/s. Nabídka Paegasu se pohybuje někde uprostřed. Máte sice k dispozici dva přístupové body k internetu, ale 9,6 Kb/s je dnes prostě málo. Uvidíme, jak se změní stav po spuštění GPRS v další české GSM síti.

§§§§§


Ušetřete za hovory! - gsm brána ateus umí isdn

Martin Kybal

c01p0138

S tím, jak roste počet uživatelů mobilních telefonů u nás, je stále častější volání do sítí mobilních operátorů. Pokud má volající také mobilní telefon, není cena hovoru až tak dramatická. Ale volání z pevné linky zatím stále de facto monopolního Českého Telecomu je zejména v pracovní době velmi drahé. A nevolat na mobily v dnešní době prostě již nelze. Jak tedy snížit vysoké telefonní poplatky? Řešením je spojovat si hovory do mobilních sítí vlastní GSM bránou. Zdá se vám to složité, drahé a nad vaše síly? Opak je pravdou.

GSM brána je zařízení které zprostředkuje spojení mezi vaší telefonní ústřednou a sítí mobilního operátora. Hovor tedy nejde do veřejné telefonní sítě a cena, za kterou se uskuteční, odpovídá ceně volání z mobilu na mobil. Výrobců těchto bran je několik, my jsme měli možnost seznámit se v výrobkem firmy 2N, bránou GSM Kompakt 2000.

Mezi hlavní vlastnosti této brány patří možnost spojování hovorů, a to jak odchozích, tak příchozích, přenos dat a příjem a odesílání SMS zpráv. Zajímavou vlastností je pak možnost řízení a dohledu nad různými zařízeními a informování uživatele o jejich stavu SMS zprávami. To znamená, že na GSM bránu může být napojen například bezpečnostní systém, a při porušení ochrany může být odeslána SMS zpráva majiteli, že došlo k arušení.

Plánování

Předtím než začnete uvažovat o použití brány, je potřeba se zamyslet nad následujícími otázkami:

- Kolik hovorů měsíčně směřuje na mobilní telefony?

- Na které operátory nejčastěji volám?

- Dochází k souběhu dvou nebo více volajících současně?

Námi testovaná brána totiž může být použita jen na jeden hovor současně, ale v nabídce 2N jsou brány pro více hovorů zároveň. Také je potřeba zvážit, jakého operátora bude brána používat. Brána je vybavena SIM kartou jako mobilní telefon a přihlašuje se do sítě mobilního operátora jako každý jiný uživatel se svým telefonem. Při velkém počtu volání a častém souběhu dvou nebo více hovorů se vyplatí pořídit brány dvě, nebo jednu s možností více hovorů. To dovoluje například zvolit i dva mobilní operátory a kombinovat tak volání vždy s co nejnižším tarifem. Při použití optimálního tarifu je možné dosáhnout úspory až 80 % oproti volání přes pevnou linku Telecomu.

Instalace

GSM brána Kompakt je dodávána s podrobným návodem pro instalaci, programování a provoz, externí anténou a programovým vybavením. Zařízení se zapojí do sítě 220V, na konektor RJ45 se připojí linka z pobočkové ústředny. Dalším krokem je instalace SIM karty mobilního operátora. Tu si uživatel musí koupit sám, stejně jako si musí u operátora zvolit daný tarifní program, který nejvíce vyhovuje jeho potřebám. Po instalaci karty a zapojení do ústředny je brána připravena k provozu. Do sériového portu počítače se připojí propojovací kabel od brány a nainstaluje se řídicí program. Ten dovoluje komfortně nastavovat všechny parametry brány, sledovat její provoz a vyhodnocovat její stav.

Brány se dodávají s rozhraním pro analogové a digitální pobočkové telefonní ústředny, nejnovější modely jsou určeny pro ISDN linky. Možnosti využití brány jsou velmi různorodé a od prostého přepojování hovorů se nabízejí desítky dalších využití. Od dálkového ovládání a sledování připojených zařízení až po budování a provoz mobilních pracovišť všude tam, kde nejsou pevné linky.

Závěrem

GSM brána Ateus nabízí velké množství funkcí a použití. Kromě úspory nákladů za hovory získá uživatel i nové možnosti, které jsou velmi zajímavé. Záleží na objemu volání na mobilní telefony, ale již provozovateli malé pobočkové ústředny s deseti účastníky se náklady na pořízení a provoz vrátí velmi brzy. O firmě se stovkou zaměstnanců ani nemluvě. Když jsme prováděli výpočet v našich podmínkách došli jsme k závěru, že náklady na instalaci brány se vrátí za 3 měsíce. Co dodat více?

GSM brána Ateus - Kompakt 2000

funkčnost

poměr cena/výkon

Cena: dle typu od 14 9000 Kč

K recenzi zapůjčila firma: 2N, Modřanská 621, Praha 4

www.tel-2n.cz 1 0138/FEL o

§§§§§


Opravdu spolehlivý firewall - gnatbox podruhé

Lumír Lindovský

c01p0140

Minulý rok na jaře jsem psal o malém, ale výborném firewallu nesoucím název GnatBox (www.gnatbox.com). Tenkrát jsme dostali tehdy novou, zcela přepracovanou verzi. Jejího nástupce, verzi číslo 3.1.1, jsme pak obdrželi vloni v listopadu. Nechtěl jsem psát článek okamžitě, ale nejprve pořádně otestovat především jeho spolehlivost. Firewall GnatBox se dodává v podstatě ve třech verzích. Buď se jedná čistě o verzi softwarovou (náš případ), nebo jde o flash kartu, kterou zasunete do PC do sběrnice IDE. Firma GTA, jež firewall vyrábí, dodává rovněž hardwarové zařízení založené na tomto softwaru. Jaké jsou v lěchto verzích rozdíly? Verze softwarová se nainstaluje na jednu disketu, na které je uložen celý firewall i s konfigurací. Flash a hardware verze mají pak větší kapacitu a logicky i některé funkce navíc, například DHCP, DNS server a E-Mail proxy server.

Instalace

Instalace je velmi jednoduchá. Stačí vám pouze počítač 486 a vyšší s 16MB RAM (32 MB maximálně pro 32 tisíc simultánních spojení, což je i maximum firewallu), disketová mechanika 3,5" a 3 síťové karty. Žádný hard disk, monitor ani klávesnici nepotřebujete. Celý systém se dá totiž ovládat buď pomocí WWW prohlížeče, nebo pomocí přehlednějšího a bezpečnějšího klientského softwaru. Instalace diskety s runtimem a nastavením je velmi jednoduchá. K vytvoření image diskety se používá instalační program, dodávaný s aplikací. Poté již můžete zasunout disketu do vašeho nového firewallu a spustit počítač. V téhle chvíli je poprvé a nejspíš i naposledy nutné mít u firewallu klávesnici a monitor. Po prvním spuštění se totiž automaticky spustí instalační wizard, který vás provede základním nastavením  vypsání IP adres, gateway (brány) apod. Ale pokud máte s GNATBOXem již zkušenost, můžete i tento krok přeskočit a celé nastavení udělat v prostředí Windows pomocí konzole, kde vše nastavíte a potom nastavení uložíte na disketu firewallu.

Co všechno GNATBOX umí?

Především podporuje funkci NAT (Network Address Translation), díky které vám pro připojení na internet stačí pouze jedna IP adresa. Umožňuje zcela transparentní přístup pro všechny standardní TCP, UDP a jiné moderní aplikace typu Net2Phone.

Firewall je logicky rozdělen do třech rozhraní  EXTERNAL, PROTECTED a PSN. Každé z těchto rozhraní představuje vlastně jedna ze síťových karet, ke každé z nich může být připojena jedna síť. Firewall potom tvoří jakýsi filtr, který řídí, odkud kam mohou pakety projít. Na rozhraní EXTERNAL je připojena vnější síť  většinou internet, ale může to být rovněž pojítko rozsáhlých WAN sítí. PROTECTED, je rozhraní, kam se připojí vaše síť, a na PSN by měly být připojeny případné webové servery. Servery s webovými aplikacemi by měly být na jiném rozhraní než vlastní síť počítačových stanic, kvůli bezpečnosti  obecně lze říci, že k těmto serverům jsou jinak nastavena pravidla a filtry připojení.

V okamžiku, kdy jste nastavili IP adresy pro jednotlivá rozhraní, následuje ta obtížnější část  nastavení všech pravidel pro povolení jednotlivých protokolů a portů. Obecně platí, že to co není povoleno, je zakázáno. Proto je po instalaci firewall nastaven na maximální zabezpečení. Tzn., že se z rozhraní EXTERNAL do PROTECTED nebo PSN nedostane prakticky nic.

Nepřeberné množství funkcí

Firewall se může do externí sítě připojovat buď pomocí Ethernetu, nebo pomocí modemového PPP spojení a podporován je i multi-link PPP.

Server má možnost spustit rovněž služby, o kterých by se dalo říct, že jsou spíše nadstandardním vybavením (hardwarové zařízení a flash provedení). Jedná se o již výše zmiňované funkce DHCP, DNS a E-Mail proxy server. Další významnou servisní funkcí je logování. Tato funkce posílá na předurčený počítač log pomocí protokolu syslog, takže pro zachytávání takového logování vám postačí jakýkoli počítač, na němž běží servis nebo daemon, který toto logování umí zachytit a zpracovat.

Další, řekl bych dneska často používaná funkce, je filtrování stránek s nepovoleným obsahem. Filtrování obsahu je podporováno pomocí seznamu nepovolených stránek  funkce CyberNOT. Za tuto funkci si musí zákazník připlatit. Více informací o tom, jakým způsobem filtrování funguje, se dozvíte na www.cyberpatrol.com. Zatímco tento servis běží po aktivování přímo na serveru, další možnost jak filtrovat webový obsah je pomocí serveru Websense, který musíte mít zakoupený a nainstalovaný na dalším počítači. Firewall se při pokusech o stáhnutí nějaké WWW stránky zkontaktuje se serverem WebSense a zjistí, zda je stránka povolena či nikoliv. O serveru WebSense se dozvíte více na www.websense.com.

Server GnatBox může sloužit i jako VPN brána do sítě. Pro použití VPN bych však osobně raději zvolil řešení RAS serveru na platformě NT a vytvoření příslušných tunelů na firewallu, aby spojení mohlo fungovat.

GnatBox podporuje i routovací protokoly RIP, a to jak staticky nastavené routování, tak i dynamické routování. Toto se může hodit například v okamžiku, kdy se chcete lehce dostat ze sítě PROTECTED na síť PSN a naopak. Protože pokud by vaše síť PROTECTED měla adresu 192.168.2.0 a paket směroval na síť 192.168.1.0, což by byla vaše PSN síť, tak by byl paket za normálních okolností nasměrován na gateway, tam by však byl zahozen. Pokud na firewallu zapnete routování mezi sítěmi PSN a PROTECTED, pakety budou bez potíží mezi sítěmi putovat.

NAT

Nejdůležitější i nejpoužívanější funkcí firewallu je funkce NAT. Ta slouží vlastně pro transparentní přístup mnoha počítačů přes jednu registrovanou IP adresu na síť internet. Pokud by vám funkce NAT nevyhovovala, tak můžete použít IP Pass Through. Tato funkce je vlastně výraz pro NO NAT, neboli pro vypsané IP adresy se nepoužije překlad adres. Na tyto adresy může být stále aplikované filtrování. 1 0140/FEL o

Firewall GnatBox

spolehlivost

stabilita

jednoduchá instalace

snadná administrace

cena

Cena: 37 810 Kč bez DPH

K recenzi poskytla firma: Infima, Velflíkova 8, Praha 6

www.infima.cz

§§§§§


Zajímavé adresy na internetu - Software

Jozef Petro

c01p0226

V posledních týdnech poklidnou atmosféru našeho internetu opět rozčeřila BSA (Business Software Aliance), sdružení na ochranu autorských práv. Ano, jednalo se o videokazety s natočeným jakoby zásahem policie. Dnes se proto budeme věnovat hledání bezplatného softwaru, který se na internetu nachází. Než se pustíme do práce, měli bychom si udělat jasno v terminologii. Začneme pojmem freeware, který označuje software, jenž je k dispozici zcela bezplatně. Pod pojmem shareware se schovávají programy, jež autoři nabízejí k otestovaní jejich funkčnosti. Můžete je po nějakou dobu bezplatně užívat, pak byste je měli ze svého počítače odinstalovat, nebo byste měli autorovi zaslat částku, kterou za program požaduje. Dalším typem bezplatných aplikací jsou programy typu addware. Tyto programy jsou zdarma, autor generuje zisk tím, že do programu integruje reklamní pásky nebo nápisy. Pro vás to znamená, že aplikaci můžete užívat bezplatně, život vám však trochu znepříjemňuje reklama.

Katalogy vás navedou tím správným směrem

Z názvu Slunečnice těžko odvodíme, co se tady nabízí. Vězte, že to není ani návod jak pěstovat slunečnice, ani elektronická prodejna slunečnicových semínek. Slunečnice  www.slunečnice.cz  je katalogem stránek, kde najdete většinou linky na bezplatný software. Kromě katalogu najdete na homepage zprávy, informace o novinkách a nejžádanějších programech. Software je rozdělen na tyto rubriky: Drivery, Grafika a web-design, Hry, Multimedia, Obchod a kancelář, Osobní a domácí, Sítě a internet, Utility, Vývojářské nástroje a konečně Vzdělání.

Našim dalším katalogem je iSoftware, který najdete na adrese www.isoftware.cz. Strukturou své prezentace je podobný jako ostatní. Jednotlivé rubriky mají tyto názvy: Ovladače, Internet, Multimédia, Utility, Hry, Vzdělání, Vývojové nástroje, Domácnost, Linux a Ostatní. Také tady najdete žebříček nejstahovanějších a nejoblíbenějších programů. Českou verzi katalogu Comms4free najdete na adrese comms4free.hyperlink.cz. Výhodou tohoto katalogu je, že nabízí pouze freeware, tedy žádny shareware, nebo placené programy. Programy ke stažení najdete také na Atlasu  download.atlas.cz/default.asp?id=internet.

Pokud vám naše katalogy nestačí, podívejte se nejdříve za velikou louži. Katalogů nabízejících odkazy na stránky s bezplatným softwarem je tam více než dost. Tady jsou některé z nich. freewareguide  www.freeware-guide.com  mluví zcela jasnou řečí. Software na tomto serveru je rozdělen podle toho, jestli se jedná o freeware, nebo shareware. Dále tady najdeme odkazy na servery nabízející bezplatně volné místo na disku a podobně.

Další katalog se jmenuje Freewarestop a je k nalezení na www.freewarestop.com, podívat se můžete také na server Freewareweb, který najdete na www.freewareweb.com/.

Chronické stahovače programů a utilit přitahuje také server Download.com  download.cnet. com , další katalog s programy, dělenými podle jednotlivých kategorií. A pokud je vám to pořád málo, podívejte se ještě na Freeware Files  www.freewarefiles.com.

Katalog FreestuffCentral.com  www.freestuffcentral.com  se od těch výše jmenovaných trochu liší v tom, že nabízí linky ne pouze na software, ale na vše, co je na webu zdarma.

Neztrácejte čas stahováním

Server Vypal CD.cz  www.vypalcd.cz  mluví zcela jasnou řečí. Úvodní strana nabízí katalog jednotlivých oddělení  Hudba, Multimedia, Hry, Internet a Operační systémy. Navíc se tady nachází oddělení placeného softwaru. Orientaci v kvalitě jednotlivých programů vám nabízí žebříček TOP 10 a LAST 10. Vybrané programy, které si chcete nechat vypálit na cédečko, si nemusíte vybrat najednou. Do nákupního košíku je můžete ukládat postupně. Tato možnost platí pouze pro registrované uživatele.

Bezplatné kancelářské balíky

Těžko se pracuje s počítačem bez kancelářského balíku. Tím minimem, které každý uživatel dnes potřebuje, je textový editor a tabulkový kalkulátor. Co ale dělat, když nemáte 18 000 korun českých, jež Microsoft za svůj kancelářský balík Office požaduje. Nebo je máte, ale cena se vám zdá příliš vysoká. Zatímco ještě před asi dvěma lety jste nemohli dělat nic, dnes máte na výběr dvě bezplatné aplikace. Jednou z nich je produkt firmy Software602, který se nazývá 602 Pro PC Suite 2000. Druhý kancelářský balík se nazývá StarOffice a nabízí ho firma Sun.

Firemní internetová adresa společnosti Software 602 je celkem jednoduchá  www.software602.cz. Pokud hledáte kancelářský balík, klikněte hned na homepage na rubriku PC Suite Zdarma. Přesná adresa, z níž si tento kancelářský balík můžete stáhnout, je: www.software602.cz/download/suite.htm. Balík se skládá ze 3 aplikací. Tou první je textový editor 602Text, tabulkový kalkulátor se nazývá 602Tab, a pod názvem 602Photo se skrývá editor fotografií. PC Suite je plnou verzi kancelářského balíku bez omezení, pokud se ještě u firmy zaregistrujete, získáte služby navíc. Pokud nemíníte aplikaci stáhnout, můžete si ji u šestsetdvojky objednat na CD-ROMu nebo sáhnout po CD PC WORLDu 7/2000.

A teď pohled do světa. Na stránkách firmy Sun  www.sun.com  si můžete bezplatně stáhnout kancelářský balík StarOffice. Najdete ho, když na homepage kliknete na oddíl Products and Solutions. Přesná adresa zní: www.sun.com/staroffice/get.html. StarOffice je kancelářský balík, který je srovnatelný s podobným balíkem od Microsoftu. Obsahuje textový editor StarWriter, tabulkový kalkulátor StarCalc, program na přípravu prezentací StarImpress, organizátor času StarSchedule, dva grafické editory (vektorový a bitmapové) a konečně program na tvorbu grafů. Jedinou jeho nevýhodou pro některé uživatele bude, že není lokalizován. Alespoň minimální znalosti angličtiny přijdou tedy vhod. (K mání je i na CD PC WORLDu 8/2000)

Programy pro e-knihy

Problematika elektronických knih se pomalu dostává z odborné literatury také na stránky denního tisku. Podívejte se tedy závěrem na to, kde si můžete stáhnout prohlížeče e-knih, bez kterých si nic nepřečtete. Nejznámějším a nejstarším prohlížečem elektronických knih je Acrobate Reader, jejž si můžete stáhnout ze stránek společnosti Adobe  www.adobe.com. K stažení je tady také novinka v oblasti čtecího softwaru určeného ke čtení e-knih. Program se jmenuje Acrobat eBook Reader a do boje byl nasazen jako protivník mikrosoftího programu MS Reader. Program si můžete stáhnout z URL www.adobe.com/products/ebookreader/main.html. Když už máte prohlížeče e-knih, potřebujete ještě něco ke čtení. Na stránkách významného amerického knihkupectví Barnes and Noble  www.bn.com  najdete volně k stažení několik desítek e-books. Jedná se především o klasickou anglickou a americkou literaturu. K stažení jsou tady elektronické knihy pro oba formáty, tedy pro MS Reader a Acrobat eBook Reader. Softwarový prohlížeč e-knih z dílny Microsoftu si můžete stáhnout jednak ze stránek Microsoftu, najdete ho ale také na stránkách americké firmy Overdrive  www.overdrive.com. Všechny, kdo chtějí vydávat elektronické knihy ve formátu MS Reader, potěší asi zpráva, že na těchto stránkách je ke stažení také program umožňující výrobu elektronických knih. Program se jmenuje ReaderWorks a má pouze 1,38 MB. A to nejdůležitější závěrem, základní verze je k dispozici zdarma.

§§§§§


Elektronické tržišt Intelligo - B2B e-commerce v čr

Jan Sekula

c01p0227

Zkratka B2B pochází z anglického sousloví business to business, které se používá zejména v souvislosti s termínem e-commerce a označuje elektronický obchod mezi firmami. Nejznámějším modelem B2B e-commerce jsou zejména různé druhy elektronických tržišť (e-marketplace).

Slovo marketplace znamená v angličtině tržiště, tedy místo, kam se chodí nakupovat. Při použití magické předpony e- je to místo virtuální. Na takovém tržišti najdete mnoho prodejců různého zboží a většinou jsou zde také prodejci, kteří nabízejí zboží konkurenční nebo přímo identické, takže si můžete vybrat nejenom co nakoupíte, ale také od koho nakoupíte.

S prvním elektronickým tržištěm v ČR přišla společnost B2B Centrum, která v říjnu loňského roku představila systém pro obchodování mezi firmami prostřednictvím internetu  elektronické tržiště s názvem Intelligo.cz. Jeho cílem je zvýšení efektivity při nákupu a prodeji nevýrobních zdrojů, které firmy potřebují ke své činnosti. Sortiment obchodovaného zboží tvoří nepřímý materiál, tj. výrobky jež nepodléhají dalšímu zpracování, ale slouží k přímé spotřebě. Jedná se především o kancelářské potřeby, kancelářskou techniku, výpočetní techniku, kancelářský nábytek, čisticí prostředky, pracovní pomůcky, občerstvení apod.

Elektronické tržiště Intelligo.cz nabízí několik služeb, mezi něž patří Poptávky, Výběrová řízení, Aukce a Privátní obchody.

Poptávky

Poptávky slouží k vyhledání vhodného dodavatele a k rychlému nákupu požadovaného zboží. Odběratel nejprve sestaví seznam poptávaného zboží pomocí strukturovaného katalogu výrobků. Dále má odběratel možnost nastavit preferované obchodní podmínky (např. platbu fakturou, dodání do 24 hodin od objednání), a poté je poptávka rozeslána relevantním dodavatelům. Vhodní dodavatelé jsou vybráni z rozsáhlé databáze podle detailních informací o skladbě jejich produktového portfolia. Dodavatelé, pokud mají o daný obchod zájem, se přihlásí do obchodního systému Intelligo.cz k příslušné poptávce a sestaví prostřednictvím připravených nástrojů svou individuální nabídku. Pro odběratele jsou na serveru pro změnu připraveny různé funkce pro srovnávání přijatých nabídek a samozřejmě také možnost zaslání následné objednávky.

Výběrová řízení

Výběrová řízení se funkčně nijak neliší od již zmiňované služby Poptávky. Jediný rozdíl je v tom, že tato řízení jsou provozována pro velké objemy zboží, kde se celý proces nedá jednoduše zautomatizovat. B2B Centrum tak po dohodě s odběratelem nabízí svou osobní asistenci prakticky po celý průběh výběrového řízení. Tím se vlastně posouvá do role sourcingové firmy, která může zajistit nákup příslušných nevýrobních zdrojů.

Aukce

S aukcemi se již většina uživatelů internetu zcela určitě setkala, takže není potřeba detailně popisovat o co běží. Nutno jen říci, že v případě Intelliga se jedná o tzv. reverzní neboli zpětné aukce, kdy dodavatelé nabízejí nižší a nižší ceny a soupeří spolu o přislíbený kontrakt. Služby aukcí jsou přístupné pouze z výběrového řízení, jedná se tedy víceméně o nadstavbu výběrových řízení pro vyjednání cenových podmínek mezi dodavateli a odběratelem. Využití aukcí se tedy předpokládá především pro velké objemy nákupů.

Privátní obchody

Poslední službou, avšak první v pořadí, která byla serveru Intelligo.cz spuštěna, jsou privátní obchody. Zde je firmám-odběratelům nabízeno zprovoznění privátního a zcela personalizovaného obchodu, kde má nakupující permanentní cenovou nabídku od předem definovaných dodavatelů. Odběratel si nejprve sestaví seznam výrobků, které pravidelně z různých zdrojů nakupuje, a zařadí je do svého obchodu, dále určí dodavatele, od nichž chce mít v obchodě k dispozici aktuální nabídku (může se jednat např. o stávající dodavatele). Z této centrální adresy poté řídí veškeré své nákupní procesy.

Vstup do obchodu mají samozřejmě pouze oprávnění uživatelé. Sever rovněž umožňuje provázání takového obchodu přímo s informačním systémem odběratele, což významně zefektivní vzájemnou komunikaci s dodavateli a s tím související nákupní procesy.

Závěrem

Služeb je tedy na Intelligu připravena celá řada, a to jak pro dodavatele, tak i pro odběratele. Využitím některého z nabízených nástrojů získávají obě strany řadu výhod. Největšími přínosy pro odběratele je nepochybně soustředění nabídky několika konkurenčních dodavatelů na jednom místě a rychlý přístup ke komplexním informacím o zboží. Dodavatelé naopak přivítají nový odbytový kanál, kterým mohou získat řadu nových zákazníků a zajímavých dlouhodobějších kontraktů.

Intelligo.cz bylo prvním horizontálním elektronickým tržištěm v České republice, nicméně segment B2B obchodování je natolik široký a přínosný, že další tržiště na sebe nenechala a nenechají dlouho čekat.

§§§§§


Kapka CSS - Kaskádové styly – 4. díl

Jiří Kysela

c01p0270

Předchozí tři měsíce jsem vás zásoboval články o Kaskádových stylech I (neboli CSS 1. úrovně). Další články o CSS (to už bude ale jiná kapitola  totiž CSS II  CSS 2. úrovně, doplněné o velice užitečné vlastnosti, z nichž jsou leckteré už zcela běžně používané) se objeví za dva měsíce. Nyní vám tedy předkládám další díl seriálu o CSS I  poslední střípek mozaiky. Samozřejmě stále trvá moje nabídka, že mě můžete kontaktovat prostřednictvím e-mailu: j.kysela@centrum.cz.

V následujícím příkladu vyjadřují odrážky seznamu (jsou zastoupeny obrázky) zároveň status položky:

<HTML>

<HEAD>

<STYLE type=text/css>

<!-

LI.ano { list-style-image: url(ano.gif) }

LI.ne { list-style-image: url(ne.gif) }

>

</STYLE>

</HEAD>

<BODY>

Vlastnosti mikroprocesoru AMD K6-2:

<UL>

<LI class=ano>MMX technologie</LI>

<LI class=ano>instrukční sada 3Dnow!</LI>

<LI class=ne>architektura SSE</LI>

</UL>

</BODY>

</HTML>

Na obrázku vidíme výsledné zobrazení výše uvedeného příkladu v browseru:

Oprava: Vážení čtenáři, ve 3. dílu seriálu Kapka CSS v PC WORLDu 4/2001 na straně 86 v Tabulce VLASTNOSTI TEXTU, ve stylu Vertical-align si v řádku middle (na střed + @ výšky písmene x) nahraďte znak @ za znak 1/2.

§§§§§


Domácí sítě - vybudujte si vlastní sí – 4. díl

Vít Malinovský

c01p0271

V tomto závěrečném dílu seriálu o domácích sítích si povíme o propojování sítí pomocí modemu, stručně probereme problematiku připojení k internetu a doplníme příběh o pár praktických rad. Pokud toto skromné vademekum dalo podnět ke vzniku alespoň několika domácích sítí, které svým uživatelům přinesou radost i užitek, pak mi bude zadostiučiněním, že splnilo svůj účel.

V minulých třech dílech jsme se naučili navrhovat, fyzicky realizovat a oživovat malé sítě, a nyní to ještě doplníme informacemi o jejich provozu a údržbě, o propojení pomocí modemu a o sdílení síťových prostředků.

Záložní zdroje

V některých případech, zejména pracuje-li v síti souborový server (file server), je životně nutné, aby nedošlo k ěeho nepředvídanému vypnutí následkem výpadku elektrické sítě. Některé citlivé aplikace, zejména databázové, mohou na neočekávané přerušení reagovat zhroucením, tedy poškozením databázových souborů, které nebude již možné restaurovat, a bude tedy nevratné. Jedná se především o účetní nebo evidenční systémy, jež jsou produkty databázových vývojových prostředí pro DOS, jako např. FoxBase, FoxPro, dBase nebo Paradox (myslí se jejich dosovské verze) a které při některých operacích používají tzv. rushmore technologii. Tato technologie obchází standardní služby BIOSu pro zápis dat do operační paměti a využívá přímý zápis do paměti (Direct Memory Access  DMAr, čímž tyto operace sice výrazně zrychluje, ale činí zpracovávaná data zranitelnými. Komu se to někdy stalo, ví o čem mluvím. Proto je nutné zajistit, aby byl server i při výpadku proudu po určitou dobu napájen ze záložního zdroje, zvaného UPS (Uninterruptible Power Supply  nepřerušitelný záložní zdroj).

Záložní zdroj (UPS) je zařízení vybavené akumulátory, které se nepřetržitě dobíjí ze sítě a napájejí počítač. Zároveň také eliminuje přepětí i podpětí sítě. Kromě UPS existuje rovněž tzv. pohotovostní napájecí zdroj (Standby Power Supply  SPS), jenž současně nabíjí akumulátory a zároveň sleduje úroveň napětí. Při jeho poklesu sepne napájecí obvod a začne napájet počítač z akumulátorů. UPS je někdy nazýván on-line PS a SPS off-line PS. Důležitou součástí záložního zdroje je software, který nejenže graficky monitoruje charakteristiky síťového napětí, ale také může různými způsoby alarmovat správce a připojené uživatele sítě při výpadku napětí nebo spustit proces ukládání zpracovávaných dat.

Sdílení síťových prostředků

Periferní (externí i interní) zařízení (tj. tiskárny, modemy, plottery nebo skenery) mohou být v provedení lokálním nebo síťovém (popř. mohou být použity obojím způsobem). Pokud je zařízení síťové, pak na ně vidí a může s nimi pracovat každý uživatel, který je připojený na síti eventuálně na síťové zóně (Apple) či fragmentu (PC) a má na ně povolený přístup. Pokud je periferní zařízení připojeno k počítači lokálně (přes sériovou [ev. USB], paralelní nebo SCSi sběrnici), pak je pro něj na daném počítači nutné povolit sdílení dalšími uživateli. To se provádí ve Windows z dialogu Síť nebo u MAC OS z dialogu Pravidla sdílení. Jako prostředek lze také sdílet diskové jednotky: u PC jakoukoliv diskovou jednotku tak, že v aplikaci Průzkumník označíte příslušnou jednotku a vyvoláte dialog Sdílení (viz obrázek), ze kterého provedete požadovaná nastavení, a u počítačů Apple Macintosh vyvoláte dialog Pravidla sdílení, kde můžete nastavit nejen sdílení disků, ale také propojení programů. U počítačů Apple Macintosh nelze sdílet disketovou mechaniku, což může být někdy škoda (ale nijak velká). Podrobnosti byly probrány v předchozím dílu. Pro některá zařízení je při instalaci SW nutné rozlišovat lokální či síťový ovladač (local/network driver).

Připojení k internetu

Připojení k inernetu je dnes zřejmě nejožehavější otázka všech uživatelů, neboť to v době informační společnosti a elektronické ekonomiky začíná být nejen samozřejmostí, ale pomalu již i nutností. Aspekty, které nás k potřebě připojení se k internetu vedou, zde nebudeme probírat, neboť si je jistě dokážeme uvědomit a také o nich existuje nepřeberné množství více či méně kvalitní literatury.

Nás budou především zajímat způsoby připojení, jež můžeme rozdělit do dvou hlavních kategorií, a to na bezdrátové a erátové. Bezdrátové připojení pomocí mikrovlnných modemů nebudeme podrobně probírat, neboť se jedná o záležitost prozatím nesmírně finančně náročnou, a ,ro domácí síťaře tedy nepříliš dostupnou. Z drátových technologií budeme (z podobných důvodů) moci vypustit připojení via optický kabel na jinou lokální síť, jež si mohou dovolit jen velké podniky a instituce. Nejčastěji se tedy budeme potýkat s připojením přes telefonní síť, televizní kabel nebo prostřednictvím ISDN-přípojky.

V případě ISDN (Integrated Services Digital Network  služby integrovaných digitálních sítí), si musíme zažádat o zvláštní přípojku, ze které pak ISDN-kabelem připojíme počítač. Počítač může být vybaven interní (ISA/PCI) kartou nebo externím ISDN-terminálovým adaptérem (sériová nebo USB sběrnice). Komunikace probíhá plně digitálně. Na jednu přípojku můžeme připojit 4 až 8 ISDN zařízení, kromě počítačů existuje např. ISDN-telefonní aparát nebo ISDN-fax. Rychlost ISDN připojení je 64 Kb/s na jednom kanálu.

Pokud máme v domě instalované rozvody kabelové televize, mohli jsme se v některých lokalitách setkat s nabídkou přístupu na internet prostřednictvím těchto kabelů, jejichž kapacita umožňuje současný přenos televizního i datového signálu. K tomu budeme potřebovat speciální vysokofrekvenční modem a ethernetovou síťovou kartu (zpočátku stačilo sériové rozhraní RS-232C pro PC či RS-422 pro Apple). Propojení přípojky, modemu a počítače je provedeno koaxiálním kabelem. Toto propojení je poměrně rychlé a finančně únosné a nazývá se připojení kabelovým modemem. Přenosová rychlost je 128 Kb/s.

Nejčastěji se však setkáváme s komutovaným připojením přes telefonní síť. Ta v současné době umožňuje přenosovou rychlost do 56,6 Kb/s. Modemy máme k dispozici interní (ISA, PCI) nebo externí (sériová nebo USB sběrnice). Názory na provedení modemů se různí  jedni tvrdí, že externí modem je komfortnější a bezpečnější (např. v případě úderu blesku do telefonního vedení, kdy může nárazový proud procházející modemem zničit celý počítač), druzí jsou zase rádi, že v případě (fax)modemové karty ušetří místo a v okolí počítače jim neleží žádný další přístroj.

Důležité je nastavení modemu, jež se v případě Windows provádí z Ovládacích panelů pomocí služby Modemy (viz obrázek), a v případě Apple Macintosh pomocí dialogu Doplňky.

Pokud se modem ve Windows po prvním startu po instalaci nenainstaluje sám pomocí technologie plug&play, spustíme z Ovládacích panelů dialog Modemy a potom po stisku tlačítka Přidat vybereme příslušný typ, případně zadáme cestu k instalačnímu CD/FD. V dialogu Vlastnosti/Připojení pak pouze odstraníme označení pole před vytáčením počkat na _znamovací tón, neboť české telefonní sítě negenerují tento signál v normě, kterou by byl standardní modem schopen rozeznat. Položek Obecné, Rozpoznávání volání a Předávání, zrovna tak jako Nastavení zásuvky a Upřesnění si nemusíme všímat. Důležitý je však dialog Vlastnosti vytáčení, ve kterém je nutné správně nastavit pulsní versus tónovou volbu, ostatních položek v tomto dialogu si opět nemusíme všímat. Kromě nastavení si můžete pro kontrolu spustit funkci Diagnostika. Po úspěšném oživení modemu musíme nastavit konfiguraci poštovního programu a internetového prohlížeče. Všechny programy tohoto typu požadují vesměs stejné informace, např.: celé jméno (uživatelské jméno, zobrazované jméno apod.)  josef.vydra, elektronická adresa  josef.vydra@volny.cz, název účtu  josef.vydra, server příchozí pošty (server Internet Mail, POP3 server)  pop3.volny.cz, server odchozí pošty (smtp server)  smtp.volny.cz, formát zprávy (MIME  komprimovaný formát pro elektronickou poštu  nedoporučuji, každý jej nemá nastavený)  nezaškrtnuto, připojení  zde vybereme připojení, máme-li jich více, typ připojení  pomocí modemu nebo sítě LAN. Výčet možností není samozřejmě vyčerpávající, ale ve většině případů stačí znát tyto položky (např. pro MS Exchange 95).

Internet a intranet

Pokud se nám síť rozroste trochu víc a budeme potřebovat rychlejší a efektivnější přístup na internet, elektronickou poštu či fax pro více uživatelů prostřednictvím jednoho (fax)modemu najednou, vybudujeme si podsíť LAN zvanou intranet, která bude od vnějšího světa oddělena branou realizovanou pomocí zvláštního počítače, zvaného proxy server (dalo by se to přeložit např. jako zastupitelský server). Pro vytvoření proxy serveru existuje řada specializovaných softwarových balíků. Proxy server zpravidla obsahuje ochranu před zmíněným vnějším světem, zvanou firewall, která znemožní vetřelcům procházet se po naší síti a škodit.

Ochrana před viry

V případě počítačové sítě je z pochopitelných důvodů třeba dbát zvýšené opatrnosti na počítačové viry. Ideální jsou takové antivirové programy, které nejdříve zkontrolují obsah každé diskety nebo přenosného paměťového média, než k němu povolí přístup a také je vhodné nainstalovat ochranu elektronické pošty nebo přenosu internetových dat. Takových programů existuje celá řada a některé jsou dokonce typu shareware.

Tím jsme zhruba vyčerpali základní aspekty týkající se domácích počítačových sítí a mně již nezbývá, než se s vámi posíťařsku rozloučit  Brzy na spojenou a Enjoy networking!

Redakční poznámka k minulému, tj. 3. dílu seriálu: Hned na začátku článku v odstavci DVA PŘÍSTUPY jsme uvedli peer-to-peer (každý s každým). Podle definice peer-to-peer je přesnější původní autorův výraz rovný s rovným.

Definice peer-to-peer: Peer je v komunikacích zařízení, které je považováno za rovnocenné jinému zařízení s ohledem na jeho komunikační schopnosti. Síť peer-to-peer je síť, ve které každý uzel umožňuje vlastní zpracování úkolu. Funkčně jsou uzly rovnocenné. V síti peer-to-peer mohou uzly využívat zdroje jiných uzlů. To je opakem k síti typu klient-server, kde má jeden nebo více počítačů status vyhrazených serverů.

Doporučená literatura:

Ondřej Čada  Apple Macintosh  Grada 1992

PC WORLD kolektiv  ISDN  Rychlejší spojení se světem  IDG Czech 2001

Mark Minasi  IBM PC  Velký průvodce hardwarem  Grada 1992

Autorem seriálu o sítích je Ing. Vít Malinovský, malinovsky@fd.cvut.cz.

§§§§§


Konec softwaru v krabicích - Smete jej web ze stolu?

Eric Dahl

c01p0272

Pokud vás ještě nezasáhla vlna reklamy, valící se před nově představovanými webovými aplikacemi, raději se na ni připravte  protože v následujících měsících o těchto programech určitě hodně uslyšíte. Mnoho společností v poslední době uvedlo na trh programy na internetovém základě, nebo jejich uvedení alespoň oznámilo, a tyto programy jsou často označovány za nástupce softwaru, který si můžete koupit v obchodech.

Webová aplikace je program  může jít o cokoli od kompletního balíku účetních aplikací až po antivirový program  který se používá výhradně pomocí připojení na internet, v mnoha případech prostřednictvím běžného internetového prohlížeče jako je Internet Explorer nebo Netscape Navigator. Společnosti nabízející tyto programy se nazývají poskytovatelé webových aplikací, zkráceně ASP (Application Service Providers). Tyto společnosti provozují na svých serverech jednu nebo více webových aplikací, které je možné používat za měsíční nebo roční poplatek, někdy i zdarma.

Používání webových aplikací má své výhody: k programu i uloženým datům (která jsou průběžně zálohována) máte přístup z kteréhokoli počítače s internetovým připojením. Cena je většinou nižší nežli u obdobného programu zakoupeného v obchodě (většina webových aplikací nestojí více než dvacet dolarů měsíčně na osobu, a některé programy jsou k dispozici i zadarmo). Nemusíte platit za upgradování programu, které je považováno za automatickou součást nabízených služeb. A v neposlední řadě jsou tyto programy ideálním nástrojem pro spolupráci více uživatelů pracujících na různých místech, neboť jim umožňují simultánní přístup k rozpracovanému projektu, kdykoliv a odkudkoliv.

Ale práce s webovými aplikacemi má i své stinné stránky. Celková suma za poplatky se může při větším množství uživatelů vyšplhat na cenu srovnatelnou nebo dokonce vyšší než u programu v krabici. Poplatky musíte platit po celou dobu používání programu, a pokud dojde k výpadku na hostitelském serveru, ztrácíte dočasně přístup k programu i uloženým datům. Většina webových aplikací navíc funguje pouze tehdy, jste-li připojeni k internetu  což může práci s nimi znepříjemnit především tehdy, připojujete-li se prostřednictvím nepříliš rychlého modemu. Svěření obchodních dat třetí společnosti, především tehdy, jedná-li se o společnost nepříliš známou nebo začínající, může být také riskantním krokem. Pokud poskytovatelská společnost zkrachuje, nebo pokud se dostanete s poskytovateli programu do sporu ohledně placení, mohou se vaše data stát rukojmím nebo dokonce zbraní použitelnou proti vám. A i pokud k tomuto extrémnímu případu nedojde, svěřujete přeci jenom veškerá svá data cizímu serveru, i přes ujišťování většiny poskytovatelů ohledně zabezpečení jejich domény.

KRABICE JEŠTĚ NEVYHAZUJTE

Vezmeme-li v potaz všechny tyto otazníky, je vůbec pravděpodobné, že by webové aplikace nahradily v dohledné době dosud běžný software z obchodu? Ve většině případů odpověď zní: zatím ještě ne. Podívali jsme se blíže na internetové balíky kancelářských aplikací, několik utilit, účetnické programy a jeden program pro správu projektů, abychom se přesvědčili, jak si povedou v porovnání se svými klasickými protějšky. Zjistili jsme, že většina z Jich může být vhodným doplněním krabicových programů nebo alternativou v případě, že k těmto tradičním programům nemáte z nějakého důvodu přístup, a objevili jsme dokonce pár aplikací, jež jsou plně s běžnými programy srovnatelné. Svoboda přístupu k datům odkudkoli, která je největší výhodou webových aplikací, však může být často převážena výkyvy ve výkonnosti nebo absencí některých základních funkcí, jež krabicové programy nabízejí. Nesmíme však zapomínat, že webové aplikace jsou ještě stále víceméně v plenkách, a bude zapotřebí několik dalších nezbytných kroků v jejich vývoji, nežli budeme moci krabice s tradičním softwarem vyhodit.

KANCELÁŘSKÉ BALÍKY NA WEBU: v patách Microsoft Office

Atraktivnost webových kancelářských balíků je zřejmá na první pohled: k programu i uloženým souborům máte přístup, ať jste kdekoliv  doma, v zaměstnání, v hotelu, nebo třeba na letišti. Ale první vlaštovky na tomto poli mají některé vady na kráse pokud jde o uživatelskou příjemnost, výkon a kompatibilitu.

To je rozhodně případ internetových verzí Microsoft Office 2000 a 7orel WordPerfect Office 2000. Pro používání programů z obou balíků musíte mít v počítači nahranou malou WTS (Windows Terminal Services) aplikaci. Tato aplikace se sice automaticky stáhne z internetu při používání programu, znamená to ovšem, že nemáte k programu přístup tehdy, používáte-li některé z internetových zařízení jako je třeba Netpliance I-Opener. Chcete-li tyto programy používat v jiném operačním systému nežli ve Windows, například v Linuxu, budete navíc potřebovat program MetaFrame společnosti Citrix (www.citrix.com).

Dobrou zprávou rozhodně je, že příští verze Microsoft Office Online (měla by se objevit někdy v polovině tohoto roku) nebude vyžadovat přítomnost WTS aplikace na klientském počítači. To sice neznamená, že bude možné k přístupu k programům používat kterékoli z existujících internetových zařízení (většinu z nich dokonce používat možné nebude), jedná se ale bezesporu o krok správným směrem.

I další velké společnosti mezitím připravují internetové verze svých programů. V Bejbližší době by se měla objevit webová verze Lotus SmartSuite, a zhruba v polovině roku se chystá uvést společnost Sun Microsystems on-line verzi svého freewarového balíku StarOffice nazvanou StarPortal.

MALÉ, ALE ROZTOMILÉ

Vzhledem k tomu, že jsme neměli k dispozici pro testování internetové verze balíků od Lotusu a Sun Microsystems, a že balíky společností Microsoft a Corel procházejí v současné době řadou změn, vyzkoušeli jsme trojici programů od nově vzniklých firem  z nichž některé poskytují přístup k programům zadarmo, jste-li ochotni tolerovat reklamní bannery na jejich stránkách.

U každého z programů jsme hodnotili rychlost, uživatelskou náročnost a kompatibilitu s Microsoft Office, jenž je bezkonkurenčně nejrozšířenějším běžně užívaným kancelářským programem.

Rychlost je obzvláště důležitá, protože tyto kancelářské balíky spouštíte na hostitelském serveru. Všeobecně se dá říci, že čím rychlejší máte připojení k internetu, tím rychleji a lépe se vám bude s programem pracovat  pokud ovšem nespouštíte program ve skutečnosti ze svého pevného disku.

To je případ balíku ThinkFree Office (www.thinkfree.com), který při prvním spuštění nahraje na váš pevný disk své javové aplikace a umožní vám tak s programy pracovat i tehdy, nejste-li právě připojeni k internetu. Dalo by se namítat, že ThinkFree Office proto není klasickou webovou aplikací, ale my jsme se tento program rozhodli zde posuzovat, protože některé jeho funkce jej mezi webové aplikace řadí. Umožňuje např. ukládat data na internetu, odkud jsou přístupná z jakéhokoli počítače vybaveného Windows. (Kromě Windows je pro přístup k souborům zapotřebí mít na počítači nainstalován ThinkFree Office nebo Microsoft Office.) ThinkFree také  jste-li připojeni k internetu  automaticky stahuje ze svého domácího serveru nejnovější upgrade.

Naproti tomu FreeDesk (www.freedesk.com) a NuoMedia (www.nuomedia.com) pro práci s programy vyžadují, aby byl uživatel k internetu připojen. Oba balíky programů se také zdály pomalejší a 7éně spolehlivé nežli ThinkFree Office, ale měli jsme k dispozici pro testování pouze jejich beta-verze. Při připojení na internet prostřednictvím 56Kb modemu programům trvalo dvě až čtyři minuty, nežli se načetly, a někdy se nám nepodařilo je načíst vůbec (aniž by se objevilo jakékoli chybové hlášení, zdůvodňující proč). Při práci s programem NuoMedia také docházelo k nepříjemnému jednovteřinovému zpomalení mezi stisknutím klávesy na klávesnici a objevením se písmena na monitoru. NuoMedia celkem rozumně doporučuje pro používání programu širokopásmové připojení. To samé by mělo platit i pro FreeDesk, přestože výrobce doporučuje pouze připojení 28,8 Kb/s a rychlejší. Pochopitelně, ani s velmi rychlým připojením se nevyhnete občasnému zpomalení či výpadkům, ale ve většině případů se vám s aplikacemi i soubory bude pracovat lépe.

PODLE VZORU MICROSOFT

Vzhledem k tomu, že většina uživatelů zná Microsoft Office a umí s ním pracovat, je pochopitelné, že se ostatní kancelářské aplikace včetně těch webových snaží rozhraní Microsoft Office napodobit. Podobou i umístěním ikon a nástrojových panelů se tomuto vzoru nejvíce blíží ThinkFree Office. Nejlépe také převádí soubory MS Office a poskytuje množství stejných či podobných funkcí  textový editor, tabulkový editor (měli jsme k dispozici pouze v beta-verzi) a nástroje pro vytváření prezentací. Některé funkce MS Office, jako například excelová makra, však v programech ThinkFree Office nefungovaly.

Také rozhraní programů FreeDesk připomíná Microsoft Office, ale příliš se nám nelíbil neohrabaný způsob převádění souborů MS Office do formátu FreeDesk pomocí funkcí Import a Export. NuoMedia se, narozdíl od obou ostatních programů, vydává odlišnou cestou  namísto přehršle ikon a nástrojových panelů, jak jsme na ně zvyklí z MS Office, používá střízlivé rozhraní s pop-up menu ve spodní části obrazovky. Některé základní funkce, jako například kontrola pravopisu nebo tvorba grafů, však často nefungovaly.

PLATIT, ČI NEPLATIT?

Je pochopitelné, že žádný z uvedených programů se neshoduje s Microsoft Office do poslední funkce. Ani jeden z nich také zatím nepředstavuje reálné řešení pro každodenní používání  jsou buď příliš pomalé, nebo nejsou dostatečně kompatibilní s některými funkcemi MS Office. Tyto aplikace však mohou být užitečné tehdy, nemáte-li z nějakého důvodu přístup k programům, jež běžně používáte. Dobrou zprávou je, že některé z nich nabízejí verze pro používání zdarma  špatnou zprávou je, že při používání těchto verzí jste pochopitelně obtěžováni (a zpomalováni) reklamními bannery.

FreeDesk například nabízí na výběr ze dvou verzí, freewarové verze, podporované reklamními bannery, a placené verze bez reklamy v ceně deseti až dvaceti dolarů měsíčně podle velikosti firmy. V době, kdy budete číst tento článek, zdraží již ThinkFree svůj balík aplikací ze současných třiceti dolarů na padesát. NuoMedia nabízí používání svých aplikací zdarma (a bez reklamních bannerů), za některé funkce (například finanční programy) si však musíte připlatit. Firma Sun Microsystems tvrdí, že její připravovaný balík aplikací s ·ázvem StarPortal bude také zdarma. Rozhodnete-li se pro webové verze programů od Corelu, Lotusu nebo Microsoftu, připravte se, že zaplatíte přibližně deset až dvacet dolarů měsíčně.

Jak si tedy stojí webové aplikace ve srovnání se svými krabicovými protějšky cenově? Některé z nich jsou dražší  například na serveru Personable.com je k ispozici Microsoft Office 2000 Professional za 27 dolarů měsíčně, to jest více než 300 dolarů za rok, zatímco některé internetové obchody nabízejí CD--ROM verzi téhož programu již za 220 dolarů. (Jedná se ovšem o cenu za upgrade, pokud nemáte koupenou jinou verzi Office 2000, verze Professional vás přijde na zhruba 500 dolarů.)

Máme-li rozhodnout, která z testovaných kancelářských aplikací je nejlepší, nebude to rozhodně v současné době ani FreeDesk, ani NuoMedia  oba programy jsou zatím nespolehlivé a ilné chyb. Zbývá tedy ThinkFree Office. Přestože nenabízí freewarovou verzi, je dostatečně kompatibilní s Microsoft Office, který připomíná i svým rozhraním, a poskytuje 20 MB prostoru pro ukládání dat chráněného heslem. Navíc se brzy objeví verze této aplikace pro platformy Macintosh a Linux. Menším nedostatkem je, že program není stoprocentně kompatibilní se všemi funkcemi Microsoft Office.

Náš závěr tedy zatím zní: webové aplikace ještě nevyřadí z boje běžné programy. Mohou jim konkurovat, ale nežli si budou moci sáhnout na první příčku, musí ujít ještě dlouhou cestu.

On-line nástroje a utility stále dostupné

Každý počítač potřebuje utility pro ochranu proti virům, optimalizaci místa na pevném disku a další úkony, které umožňují jeho spolehlivé a efektivní fungování. Mnoho z těchto nástrojů je však omezeno na jednu nebo dvě funkce  a čím větší množství utilit nasbíráte, tím více místa na disku a systémových kapacit vám blokují. Dalším problémem je častá potřeba jejich aktualizace: antivirový program bez definic nejnovějších virů je téměř k ničemu.

To všechno mohou změnit webové utility. Pravda, zatím je těchto programů jen pár a většina z nich má jen omezené množství funkcí, ale nabízejí snadný přístup a automatickou aktualizaci  a některé z nich jsou zdarma.

Testovali jsme celkem pět webových nástrojů, od jednoduchých antivirových aplikací až po zcela plnoprávné balíky utilit. Celkově jsme byli příjemně překvapeni jejich výkonem a uživatelskou jednoduchostí. Ale ne vždy tyto programy obstály ve srovnání s běžnými programy z obchodu, zvláště je-li vaším cílem získat jednoduchý a snadno srozumitelný balík nástrojů.

JAK TO FUNGUJE?

Mnoho webových utilit používá jako rozhraní internetový prohlížeč a pro vykonání požadovaného úkolu nahraje do vašeho počítače ovladače ActiveX, které se postarají o všechnu práci (jako je antivirová kontrola pevného disku nebo ověření bezpečnosti vašeho systému). To znamená, že jsou tyto programy kompatibilní pouze s Internet Explorerem, nikoli s Netscapem, nebo jinými prohlížeči. Kladem je, že ovladače ActiveX se nahrávají rychle a 6ětšinou po sobě nezanechají ve vašem počítači stopy.

Utility, které musí běžet na pozadí neustále (například antivirové programy nebo firewally), je pochopitelně nutné z internetu stáhnout a instalovat je na pevný disk  jediným rozdílem oproti krabicovým programům zde je, že instalace neprobíhá z CD-ROMu, ale z internetu prostřednictvím prohlížeče.

Jediným poskytovatelem, který vyžaduje za utility platit, je McAfee.com (www.mcafee.com), ale nemusíte se bát, že byste si za vynaložené peníze nepřišli na své. McAfee nabízí celkem čtyři balíky: Clinic, Personal Firewall, Wireless Security Center (pro handheldy) a Privacy Service (pro blokování internetových stránek s nevhodným obsahem). Každá z uvedených služeb přijde na 30 dolarů ročně a u většiny z nich je k dispozici desetidenní zkušební verze. (V době, kdy budete číst tento článek, by měla firma McAfee.com nabízet i verzi pro menší firmy, ale tu jsme neměli možnost otestovat.)

Nejvšestrannější ze služeb McAfee je balík Clinic. Nabízí jednorázovou antivirovou kontrolu i možnost nepřetržité kontroly běžící na pozadí. K dalším funkcím tohoto balíku patří webová aplikace pro odinstalování programů a odstranění nepoužívaných souborů z pevného disku, nástroj pro optimalizaci výkonu vašeho systému pod Windows, utilita, jež analyzuje komponenty ve vašem počítači, a ˝indows Advisor, který vám poradí, jak vylepšit fungování vašeho systému. Clinic je tak vlastně protějškem krabicového balíku utilit McAfee Office 2000 Pro, jenž se prodává za 60 dolarů.

Která volba je tedy lepší? To je rozhodně těžká otázka, protože webová verze není zcela identická s verzí Office 2000 Pro. McAfee Office 2000 Pro v sobě zahrnuje některé funkce, které Clinic postrádá, například firewall (ta vás na McAfee.com přijde na dalších 30 dolarů), kódování elektronické pošty a pokročilejší nástroje pro opravu a obnovu dat. Na druhou stranu se ale ani při používání Office 2000 Pro neubráníte každoročním platbám za update, budete-li chtít držet krok z dobou.

Proto rozhodnutí, zda zvolit tradiční nebo webovou verzi utilit od McAfee, závisí na několika faktorech. Na jednu stranu, dáváte-li přednost kompletnímu balíku utilit a nevadí--li vám ta trocha manuální práce při spouštění programů a jejich aktualizaci, je pro vás pravděpodobně stále lepší volbou klasická verze programu. Téměř automatické fungování webové verze z McAfee.com je však výhodou tehdy, dáváte-li přednost nástrojům, jež stačí spustit jednou a pak na ně v klidu zapomenout  jen se připravte na to, že za svou pohodlnost zaplatíte o něco více.

CO MŮŽETE MÍT ZADARMO

Mezi bezplatnými poskytovateli webových utilit nabízí zajímavou kombinaci služeb včetně antivirové kontroly, optimizace výkonu, programů pro analyzování disku a monitorování internetového připojení a nástroje, který vystopuje na vašem počítači vadné ovladače ActiveX, firma PC Pitstop (www.pcpitstop.com).

S použitím vlastních ovladačů ActiveX vytvoří tato služba takzvaný Pitcrew Summary, který analyzuje výkon vašeho počítače a vaši konfiguraci, a podle zjištěných výsledků nabízí řešení pro zlepšení výkonu. Možnosti nabízené aplikací PC Pitstop nejsou tak vyčerpávající jako u McAfee.com (a firma nenabízí služby pro firewall a zabezpečení systémů), ale jedná se o velmi dobré řešení pro analýzu vašeho systému a zlepšení jeho výkonu. A cena (respektive její absence) je pochopitelně dalším kladem.

Také jsme se blíže podívali na dva poskytovatele antivirových nástrojů. Housecall je relativně efektivní a snadno ovladatelný webový program pro antivirovou kontrolu od firmy Trend Micro, který je možné zdarma nalézt na adrese housecall.antivirus.com. Společnost Symantec nabízí zdarma utilitu Security Check (www.symantec.com/securitycheck), jež, podobně jako Housecall, nabízí antivirovou kontrolu a navíc kontroluje zabezpečení vašeho systému proti možným útokům zvenčí a sleduje, kolik informací o vás (například vaši e-mailovou adresu) poskytuje váš prohlížeč webovým serverům. Přestože se v obou případech jedná o užitečné služby, klasický antivirový program, jako je například Norton Antivirus, nenahradí. Housecall dokáže odstranit většinu virů, které identifikuje, ale Security Check vás pouze informuje o jejich přítomnosti. Ani jeden z programů neposkytuje stálou antivirovou ochranu. Jedná se v podstatě o marketingové nástroje, jež mají za cíl přilákat pozornost zákazníků k off-line programům obou firem.

DIAGNOSTIKA NA DÁLKU

Bezplatná služba Attune firmy Aveo (www.aveo.com) jde ještě o krok dále nežli zmíněné antivirové utility. Tento program plně využívá možnosti internetu pro poskytování nejčerstvějších informací  jedná se o jediný z námi testovaných programů, který nemá konkurenci mezi tradičními programy z obchodu.

Attune si musíte nejprve stáhnout z internetu a nainstalovat ho jako kterýkoli běžný program. Po instalaci běží Attune na vašem počítači nepřetržitě na pozadí a analyzuje výkonnost a zabezpečení vašeho systému. Odhalí-li nějaké nedostatky, objeví se na monitoru zpráva s návrhem na jejich odstranění. Attune vám například sdělí, chybí-li vám důležitý softwarový komponent k některé z aplikací, nebo vás upozorní na nedostatečné zabezpečení internetového prohlížeče či e-mailového programu a navrhne způsob odstranění bezpečnostních nedostatků. Navíc vás upozorní, objeví-li se na internetu update pro vámi používané programy a nabídne vám jejich automatické stažení a nainstalování.

Jak si může firma Aveo dovolit nabízet tento program zdarma? Její příjmy plynou od společností, s nimiž spolupracuje  zjistí-li například Attune, že vám v tiskárně brzy dojde cartridge, upozorní vás na tuto skutečnost a navrhne vám možného dodavatele nové cartridge vybraného právě mezi těmito společnostmi. Pokud si prostřednictvím Attune novou cartridge od doporučeného dodavatele zakoupíte, Aveo získá určitou část ze zaplacené ceny.

Jedná se bezesporu o dobrý a užitečný nápad, ale Aveo zatím navázalo spolupráci pouze s omezeným množstvím softwarových firem, což v praxi znamená, že v současné době dokáže Attune vyhledávat updaty a patche pouze pro limitované množství programů. Nakolik všestrannou se tato služba stane, se teprve ukáže.

Řízení projektů přes Internet - koordinace  žádný problém

Řízení a správa projektu může být složitou záležitostí, zvláště tehdy, musíte-li koordinovat spolupráci většího množství lidí a zároveň je vyžadováno dodržování přesných termínů. Dobře navržený software vám tento úkol může značně ulehčit tím, že vám pomůže přehledně organizovat všechny části projektu a umožní vám sledovat jeho vývoj. Řízení projektu ale může být ještě náročnější tehdy, spolupracují-li na něm lidé z různých měst nebo dokonce zemí.

Webové aplikace zaměřené na správu projektů umožňují managerům i ostatním účastníkům průběžné plánování projektu a sledování jeho vývoje. Vyzkoušeli jsme jednu z nich, abychom se přesvědčili, jak si povede ve srovnání s programem Microsoft Project 2000, který patří k nejoblíbenějším programům v této kategorii. Zjistili jsme, že přes některé výhody mají webové aplikace oproti tomuto krabicovému programu ještě stále co dohánět.

DO RINGU S ONPROJECTEM

Pokud jste v oblasti řízení projektů začátečníky, dobrý poměr výkon/cena a většinu funkcí programu Project 2000 nabízí aplikace OnProject (www.onproject.com). OnProject má jednoduché rozhraní, které vám umožní vytvořit projekt během několika minut, a přehledný systém zadávání úkolů a činností prostřednictvím šablonových formulářů (vhodných pro různé druhy projektů). Předem definovaná pole pro položky jako je datum začátku a konce projektu, rozpočet a současný stav rozpracování umožňují zadání základních údajů o projektu bez větších problémů. Nečekejte ale funkce jako jsou průvodci nebo pull-down menu, jak je znáte z programu Project 2000.

Manažeři mají možnost nastavit pro uživatele různé úrovně přístupu a zaměstnanci pak mohou zadávat nové informace sami. Obzvláště se nám líbilo automatické e-mailové upozornění pro manažery pokaždé, zadá-li někdo do projektu nové informace nebo dojde k opoždění projektu za předpokládaným plánem. OnProject navíc usnadňuje komunikaci s klienty a prodejci, kterým je možné poskytnout přístup k diskusi nebo ke zprávám a výkazům, což přináší značnou úsporu času. A protože se jedná o webovou aplikaci, klient či prodejce nemusí mít program instalován na svém počítači. OnProject dále umožňuje vytvářet okamžité přehledy stavu projektu zaměřené na časový či finanční rozvrh a jeho plnění. Navíc poskytuje takzvaný Gantt chart (grafický indikátor postupu projektu) a varovné indikátory, které vás upozorní tehdy, hrozí-li opoždění projektu. Pro jednodušší projekty může být OnProject zajímavou alternativou k MS Projectu 2000.

Za program zaplatíte 50 USD měsíčně, čímž získáte přístup pro až 20 uživatelů (a neomezené množství projektů) spolu s 30 MB úložného prostoru (za každý další MB připlatíte 6 centů). Na internetových stránkách OnProject.com je navíc k dispozici třicetidenní zkušební verze programu. Jen pro srovnání  MS Project 2000 vás v obchodě přijde na 249 dolarů.

Tipy při výběru webové komunikace

- Pořádně si prověřte všechny funkce. Nežli se rozhodnete zcela přejít od doposud používaného programu k webové aplikaci, přesvědčte se, že má tato aplikace všechny funkce, na které jste zvyklí ze svého programu.

- Přečtěte si nápovědu. I tehdy, jste-li přesvědčeni, že je webová verze vašeho programu identická s verzí z krabice, pročtěte si pro jistotu nápovědu nežli se ponoříte do práce.

- Informujte se o podmínkách technické podpory. Je podpora zdarma nebo se za ni musí platit? Nabízí poskytovatel telefonickou podporu a podporu e-mailem? Nabízí poskytovatel finanční náhradu pro případ, že by došlo k výpadku serveru ve chvíli pro váš projekt kritickou?

- Opatrně s novými firmami. Trh s webovými aplikacemi se teprve rodí a mnoho firem, které na něj dnes existují, zapadne do neznáma. Vždy je lepší spolupracovat se zavedenou firmou  pokud chcete vyzkoušet některého z nových poskytovatelů, a zvláště tehdy, nabízí-li poskytovatel program zdarma, přesvědčte se jakým způsobem je firma financována.

- Zálohujte. Zjistěte si, jak často vámi vybraná služba zálohuje vaše data a máte-li možnost data stahovat pro vlastní zálohování na pevném disku.

- Program si nejprve vyzkoušejte. Většina webových aplikací nabízí bezplatnou zkušební verzi programu  nežli se upíšete k měsíčním poplatkům, vyzkoušejte si, co vlastně kupujete.

Vyhodil jsem krabici aneb život s webovým programem

Mohl by typický uživatel pro fungování firmy skutečně vystačit s bezplatnou webovou aplikací namísto Microsoft Office? Zní to zajisté lákavě a možná i trochu nebezpečně. Jistě, milióny lidí používají každodenně MS Office  včetně mě. Ale balík programů od Microsoftu není nejlevnější a zabírá nezanedbatelné množství místa na pevném disku. Navíc jsem měl vždycky pocit, že u Microsoftu platím  penězi i kapacitou harddisku  za funkce a aplikace, bez nichž bych se klidně obešel.

Proto jsem se s nadšením vrhnul do pokusu, který měl otestovat životaschopnost webových aplikací. Na jeden týden jsem zapomněl, že existují programy jako Word, Excel či PowerPoint a namísto nich jsem používal jejich internetovou alternativu: ThinkFree Office. Tento program s povzbudivě povědomým uživatelským rozhraním a bezchybnou kompatibilitou souborů sliboval, že by mi mohl pomoci obstát i v tomto microsoftcentrickém světě.

Bez problémů...

První dojem z ThinkFree byl rozhodně kladný  jako uživatel zvyklý na práci s Microsoft Office jsem se naučil program ovládat za malou chvíli. Všechna menu byla tam, kde jsem je hledal a program reagoval i na klávesové zkratky, které mi už za ta léta užívání MS Office přešly do krve. Díky téměř integrovaným 20 MB úložného prostoru jsem mohl ke svým souborům získat přístup z jakéhokoli počítače připojeného k internetu.

Během zkušebního týdne jsem ovšem narazil i na hranice tohoto programu. Ano, program je kompatibilní s Microsoft Office 2000. Při otvírání souborů v textovém editoru však někdy zmizela zalomení stránek a program pro tvorbu prezentací nedokázal převést všechny efekty vytvořené v PowerPointu. A i když aplikace nabízely většinu funkcí, některé funkce, které jsem si v Microsoft Office oblíbil, scházely  například thesaurus, počet slov nebo kontrola pravopisu během psaní.

...ale nikoliv bez chyb

Zpočátku mi tyto nedostatky v práci nijak zvlášť nebránily. Třetí den odpoledne mi však jeden z mých spolupracovníků poslal e-mailem dokument s vyznačenými opravami ve Wordu. Textový editor ThinkFree některé opravy převedl, ale některé opomenul. Porušil jsem tedy na chvíli svou týdenní abstinenci od Microsoft Office a opravený dokument si prohlédl ve Wordu.

Po návratu do ThinkFree jsem narazil na problém při používání tabulkového editoru, který byl v té době ještě k dispozici pouze v beta-verzi. Vyhledal jsem si na Internetu on-line nápovědu, ale poskytnuté informace nebyly dostačující. Rozhodl jsem se zavolat na číslo telefonické podpory ThinkFree a zjistil jsem  že firma telefonickou podporu vůbec neposkytuje. Podporu je možné získat pouze prostřednictvím e-mailu.

Zkrátka: právě to, co je na ThinkFree tolik atraktivní, tedy nízká cena, malé kapacitní nároky a důraz na internet, zatím programu brání, aby se stal plnohodnotným konkurentem MS Office. Vrátil jsem se k MS Office 2000 s radostí, téměř s nadšením. Přesto se obracím k ÔhinkOffice tehdy, potřebuji-li pracovat na počítači, kde není plný balík kancelářských programů. Je to něco jako skládací žehlička na cesty  nikoli plnohodnotná náhrada standardní verze, ale užitečný pomocník v nouzi.


Asp v Čechách: Informační služby budoucnosti

Martin Tax

Ve volném překladu je termínem ASP (Application Service Providing) nazýván dodavatelský model, ve kterém uživatel  zákazník řeší potřeby automatizace svých činností  procesů prostřednictvím pronájmu aplikací jako služby od ASP operátora. Služba je zpravidla nějakou formou zpoplatněna, existují i služby poskytované zákazníkům zdarma, ty pak vydělávají nepřímo  zpravidla na reklamě. Přenosovým médiem služby je datová síť, nejčastěji ve formě služeb sítě internet (Internet delivered business solution). Typickým představitelem ASP aplikací jsou opakovaně uplatnitelné, tedy do značné míry univerzální aplikace (packaged solutions), nikoli unikátní aplikace vyvinuté na míru pro konkrétního zákazníka (v tom případě se jedná o formu outsourcingu  tzv. outhosting).

Vize

Jak bude vypadat informační systém většího podniku v prostředí aplikačních služeb? Jednotným uživatelským rozhraním bude webovský prohlížeč, v některých případech wap rozhraní mobilního telefonu. Vedoucí informatiky bude plánovat, jaké aplikace/služby bude podnik odebírat. Například dodavatel portálu dodá možnost nastavení individualizovaného uživatelského rozhraní  to umožní každému uživateli spouštět jen takové aplikace, které potřebuje, s příslušným nastavením úrovně přístupových práv. Pracovník marketingu si tak bude např. schopen otevřít databázi všech firem (v budoucnu nejen českých), přenést výběr vhodné skupiny potenciálních zákazníků do aplikace určené pro průzkum poptávky a v něm tyto klienty oslovit elektronickou poštou, www dotazníkem, či pouze telefonem s možností dokumentovat v aplikaci zákaznickou odezvu. Potenciální zákazníky, procházející se po firemních www stránkách, budou pomocí jiné aplikace obchodníci schopní kontaktovat v reálném čase a podiskutovat s nimi prostřednictvím chatu. V aplikaci pro podporu obchodování si obchodníci budou moci zaznamenávat historické i budoucí události a optimalizovat své plánování času, aby bylo co nejefektivnější. Určitá část obchodování bude probíhat poloautomaticky až automaticky na specializovaných tržištích (marketplace) či v internetových obchodech. Výstupy z nákupu, prodeje i personalistiky se budou automaticky předávat do finančního systému (účetnictví, controlling), kde je účetní zaúčtují. Jiné aplikace se budou starat o podporu vzniku, oběhu a archivace dokumentů, řízení výroby, údržbu atd. Všechna data budou jednotně zaindexována a budou poskytovat manažerům příslušné agregované přehledy jako funkce podpory rozhodování. Vzhledem k rychlému postupu technologie vysokorychlostního připojení k internetu, i vzhledem ke standardizaci technologií, není tato představa nijak nereálná ani v případě, že jednotlivé aplikace poskytují různí operátoři a primární data tedy mohou být geograficky distribuovaná. Řada zmíněných aplikačních služeb (zatím v podobě samostatných aplikací), je již v současnosti dostupná přímo u nás v Čechách od lokálních operátorů jako např. ASP1000, B2B Centrum, DELTAX Systems a dalších, mnohonásobně větší nabídka je k dispozici přirozeně v USA, Velké Británii a dalších zemích.

Klady a zápory

Přesto na cestě k této vizi musí být překonána ještě řada dílčích překážek. Zopakujme si nicméně nejdříve přínosy, které model vzdáleného přístupu k aplikacím přináší. Obecný přínos tohoto modelu je vcelku známý, avšak jistě se vyplatí hlavní hodnoty stručně zrekapitulovat:

1. Vyšší funkcionalita IT podpory  tj. efektivnější podpora činností, tím pádem vyšší produktivita a konkurenceschopnost, zejména na poli mezipodnikových (B2B), ale i vnitropodnikových systémů.

2. Zásadní zvýšení efektivity lidských zdrojů  odborných IT specialistů. Odborníci se shodují, že pouze masivní rozvoj ASP a outsourcingu může alespoň částečně vyřešit celosvětový nedostatek odborných IT specialistů (zejména technicky orientovaných profesí).

3. Rychlejší implementační cyklus a související snížení nákladů na vlastnictví informačního systému (zdroje udávají možné úspory 35-65 %).

4. Kvalitnější plánování a vyšší řiditelnost nákladů na informační systém. Kvalitní plánování a znalost celkových nákladů jsou nezbytné pro určení přínosů informačního systému, se kterým si dnes láme hlavu mnoho IT manažerů.

5. Širší přístup k informačním zdrojům (aplikacím, datům) bez ohledu na dislokaci pracovníků.

6. Lepší provozní spolehlivost a lepší škálovatelnost výkonu. Jednoduchá úvaha říká, že je snazší spolehlivě provozovat centralizovanou infrastrukturu pro desítky či stovky zákazníků, než jeden, navíc často distribuovaný systém.

To je sice hezké, ale skeptik řekne  v čem je háček? Rizika, která se nejčastěji skloňují v souvislosti ASP, jsou čtyři: dvě mají spíše technologický charakter, zbývající představují spíše mentální bariéru a oříšek pro právníky:

1. Obava z nízkého výkonu a omezené dostupnosti aplikací. S postupem rychlostí připojení a rostoucí kvalitou datových center, kterým běžný podnik interně nemůže konkurovat, se tato nevýhoda rychle mění ve výhodu ASP modelu, kde outhostované služby velmi často vykazují lepší provozní parametry než interní systémy.

2. Problémy s datovou integrací mezi službami různých poskytovatelů. Na tento problém neexistuje jednoduchá odpověď. Jsou k dispozici technologie, které integraci umožňují a usnadňují. Ne všechny aplikace bude nicméně možné jednoduše propojit na kliknutí myši. V této oblasti se budou hodně uplatňovat individuální služby implementačních firem, integrátorů a portálů.

3. Obava ze ztráty kontroly nad informačními službami. Tento problém má dvě stránky. První je obava informatiků z možnosti ztráty vlastní nezastupitelnosti  tuto lze eliminovat pokud se nám podaří podnikovým informatikům vysvětlit, že strategický význam plánování, které služby jsou pro podnik optimální, vždy zůstane jejich klíčovou strategickou výhodou a ztrátu provozních starostí typu kříšení padlého serveru, leží-li hlavní technik v horečkách, si každý vedoucí informatiky rád nechá odebrat. Obavu z nespolehlivosti dodavatele lze řešit dobře navrženým kontraktem, např. s garancí převzetí služby třetí stranou.

4. Největším problémem zůstává obava ze zneužití dat. Nikoli věcně-technickým, ale zejména psychologickým. Přiznejme si otevřeně, že mnoho z nás považuje tunelování a rozkrádání za náš národní sport. Firmy poskytující ASP si budou dávat pozor, aby data zabezpečily lépe než vlastní podniky  jedna mediální kauza se zneužitím dat takovou ASP firmu rychle a elegantně zlikviduje. Bude však tento selský princip záruky v kontraktu, vysoké technické zabezpečení a prověření klíčových lidí stačit k tomu, aby si firmy poskytující ASP získaly důvěru zákazníků? Doufejme, že ano. Jinak nám bude v moderní podnikové informatice v porovnání s rozvinutými zeměmi stále více ujíždět vlak...1 0272/FEL o

K 31. 1. 2001 oficiálně zahájil svou činnost první informační server a portál zaměřený na poskytování aplikací prostřednictvím internetu (ASP  Application Service Providing) pod jménem www.sluzbyASP.cz. Společný projekt 14 předních IT firem na našem trhu tvoří nezávislou redakční radu portálu: Aliatel, ASP1000, B2B Centrum, Compaq, DELTAX Systems, Exact Software, Expert&Partner Engineering, Ixos, IBM, KPNQwest, Microsoft, Progress Software, SAP, SUN Microsystems. Portál je otevřený všem IT subjektům i zákazníkům, kterým umožňuje publikovat zdarma nabídku, poptávku, články i aktuality. Postupně budou přibývat další portálové funkce. Na vedoucího projektu Ing. Martina Taxe se můžete obracet s dotazy na adrese martin.tax@aspcentrum.cz.

Doporučujeme

Jsou webové aplikace připraveny konkurovat tradičním programům? V některých případech ano. Tyto programy patří k našim favoritům:

- ThinkFree Office: zatím ještě ne plnohodnotná náhrada za Microsoft Office. Za rozumnou cenu 40 dolarů ročně a díky podobnému uživatelskému rozhraní se může stát šikovným doplňkem MS Office. www.thinkfree.com

- McAfee.com: balík utilit zahrnující antivirovou kontrolu, diagnostické programy, filtry pro internet a další nástroje. Cena o něco vyšší nežli u krabicové verze, ale to pohodlí za ni stojí. www.mcafee.com

- OnProject: má většinu funkcí, které naleznete v Microsoft Projectu, a umožní vám sdílet data, aniž byste potřebovali vlastní server. www.onproject.com

§§§§§


Hardware


Athlony či Durony najdou svůj domov - Test základních desek pro procesory AMD

Tomáš Bučina, Testcentrum IDG

c01p0154

Základní deska je základem celého počítače... Ale to přece každý už ví! Jaký si tedy konkrétně zvolit motherboard? Snad vám pomůže test trojice nových produktů, do kterých snadno zapadnou stovky nedočkavých nožek vašeho Athlonu či Duronu.

Biostar M7VKB

Šikovná deska, konstrukčně pěkně zvládnutá. Dobře umístěný napájecí konektor, který zaručuje snadnou montáž. K desce se dodává Bonus CD s Norton Ghostem a Norton Antivirem 2000. Antivirus má zaručenou 30denní aktualizaci virů, pak sice nepřestane pracovat, ale nepůjde už updatovat. Milovníky relikvií potěší jeden 16bitový ISA slot, my ostatní zvolíme buď 5 PCI, nebo případně jeden AMR. Trochu chybí DIP switche na změny frekvence a násobitele, takže ortodoxní přetaktovávači se budou muset spokojit s volbami v BIOSu.

FIC AZ11E

Konstrukce poměrně dobrá, kolem patice procesoru je dost místa na manipulaci s chladičem. Chvíli jsme hledali napájecí konektor k ventilátoru procesoru. Ten je až za konektorem napájení desky, takže se uživatel jen těžko vyhne pletencům vodičů. Mohutné chladiče u napěťového regulátoru a rozměrné kondenzátory naznačují, že AZ11E ocení také přetaktovávači. Integrované DIP switche posunují AZ11E do vyšší kategorie základních desek, a proto je velmi potěšující také její cena. Bohužel zatím je North Bridgem jen VIA KT133. Spousta softwarových vychytralostí, od možnosti downloadovat logo zobrazované při startu PC až po další drobnosti. CD nacpané utilitami.

ECS K7VZA

Méně domyšlená deska co se týká konstrukce. Napájecí konektor ATX je až u AMR slotu a spletenec vodičů tak často přemostí vrtulku větráku, což Athlon kolem 1 GHz nevidí rád. Jinak průměrná deska, kdyby však nestála tak málo. Vzhledem k ceně je to skutečně ideální platforma pro Durony na nízkých frekvencích. Windows 98 SE sice chvíli trvalo, než se deskou smířila, ale poté byly výkony plně srovnatelné s jinými deskami. Když nebudete chtít přetaktovávat, neuděláte nákupem ECS K7VZA chybu.

Kterou tedy zvolit?

Jak je vidět z výsledků testů, rozdíly mezi deskami pro Athlony či Durony nejsou příliš velké. To je dáno implementací stejné čipové sady VIA KT133A, resp. jen KT133 v případě FIC AZ11E. KT133 je čipset staršího data a od novějšího KT133A se liší tím, že podporuje frekvenci FSB pouze 100/200 MHz. S KT133A pak dosáhnete snadno také 133/266 MHz.

Všechny kmitočty mezi a kolem těchto dvou jsou obecně považovány za nepodporované. Faktem však zůstává, že na drtivé většině desek (a naše tři testované nevyjímaje) je možné tyto hodnoty nastavit, i když to klade vyšší nároky na čipovou sadu, paměti, procesor i komponenty vložené do motherboardu.

KT133 nebo KT133A?

Přestože je čipset KT133A novější než KT133, výkonový rozdíl mezi nimi je minimální. Plánujete-li provozovat procesor Athlon či Duron s FSB na 100/200 MHz (a takových Athlonů je dnes většina), má pro vás KT133A pramálo výhod. Snad jedinou je implementace South Bridge s VIA 686B, který obsahuje podporu pro IDE zařízení pracující na rozhraní ATA/100. Nicméně i zde se často setkáme s kombinací KT133 jako North Bridge a 686B jako South Bridge, případně KT133A jako Nort Bridge a pouze 686A jako South Bridge. Proto je při nákupu desky třeba dávat velký pozor, jakou kombinaci čipové sady obsahuje a nespolehnout se jen na leckdy zjednodušující ceníkové označení. Na druhou stranu je však KT133A rozhodně dobrou investicí do budoucnosti. Při minimálním cenovém rozdílu proti KT133 dostanete základní desku, která za několik let bude mít rozhodně vyšší cenu, a samozřejmě bude zajišťovat širší kompatibilitu s novými procesory. Plánujete-li tedy spíš nákup lowendového procesoru s výhledem na brzký upgrade, je KT133A nejlepším řešením. Stejně tak oceníte inovovaný North Bridge při pokusech o přetaktovávání procesoru, kdy se KT133A chová výrazně lépe a snese vyšší frekvence FSB než čipová sada VIA KT133.

Zvuková karta je standardem

Všechny testované základní desky pro Athlony a Durony obsahují integrované zvukové rozhraní standardu AC'97. South Bridge čipové sady VIA 686A i 686B obsahuje podporu pro zvukový kodek, který svými výkony odpovídá těm levnější audiokartám. Nic však nebrání, v případě nákupu nové zvukové karty, vypnutí kodeku integrovaného na desce a používání nového zvukového rozhraní.

Cenové zamyšlení

Není možné neocenit, že byla prolomená hranice 4 000 Kč bez DPH za desku pro Athlon či Duron. Takové řešení zcela jasně prospívá platformě AMD jako celku a nutí jak Intel, tak přirozeně také AMD k dalšímu snižování cen procesorů. Druhou pozitivní zprávou je fakt, že za nadprůměrnou deskou, kterou například FIC AZ11E je, dáte jen málo přes 4 000 Kč. Je jasné, že ne každý si může dovolit sáhnout po Asusu či Abitu, jejichž cena je v současnosti poměrně obtížně obhajitelná. Když chcete provozovat několik disků v RAID poli, je Asus A7V133 nebo Abit KT7-RAID určitě zajímavým řešením, ale do drtivé většiny ostatních PC?...

Podmínky testu

Na závěr malé shrnutí testovacího prostředí: Procesor AMD Athlon 800 (8x 100) MHz, 128 MB PC 133 SDRAM, Creative 3DBlaster s GeForce2 GTS, softwarově Windows 98 SE CZ, ovladače Detonator 3 verze 6.31 a VIA 4in1 verze 4.28.

Biostar M7VKB

BAPCo SYSmark 2000: 151,0

Office Productivity: 148,0

Internet Content Creation: 154,0

Quake III lowres (640 x 480, detaily normal, 16bit): 118,6

Quake III highres (1 024 x 768, detaily high, 32bit): 88,3

Zapůjčil: Abacus Computer, s. r. o., Praha, www.abacus.cz

Cena vč. DPH: 5 200 Kč

FIC AZ11E

BAPCo SYSmark 2000: 151,0

Office Productivity: 149,0

Internet Content Creation: 153,0

Quake III lowres (640 x 480, detaily normal, 16bit): 117,8

Quake III highres (1 024 x 768, detaily high, 32bit): 87,6

Zapůjčil: Libra Electronics, s. r. o., České Budějovice, www.libra.cz

Cena vč. DPH: 5 100 Kč

ECS K7VZA

BAPCo SYSmark 2000: 152,0

Office Productivity: 150,0

Internet Content Creation: 154,0

Quake III lowres (640 x 480, detaily normal, 16bit): 118,3

Quake III highres (1 024 x 768, detaily high, 32bit): 88,1

Zapůjčil: Actebis Computer, Pra

Cena vč. DPH: 4 150 Kč

Jak zvolit dobrou desku?

Začněme tím nejjednodušším - deska musí podporovat procesor, který máte nebo si hodláte koupit. Důležitá je nejen celková frekvence procesoru, ale také frekvence sběrnice. Ta se udává v hodnotách 200 a 266, resp. 100 a 133 MHz. Obě dvě hodnoty jsou správně, ta první ukazuje, že data se po FSB přenášejí 200 či 266milionkrát za sekundu, ta druhá pak to, že sběrnice tepe na 100 nebo 133 MHz. Na jedno tiknutí frekvence připadají dva přenosy dat. Kupujete-li si procesor, mělo by být zřejmé na jaké frekvenci sběrnice pracuje.

Další důležitou věcí je počet slotů na příslušné rozšiřující karty. Často lze ušetřit nákupem motherboardu ve formátu Micro ATX. Ten je rozměrově menší než standardní ATX, ale obsahuje menší počet slotů PCI. Je dobré si tedy rozmyslet, jaké další karty do počítače budete dávat, a podle toho se rozhodnout. Micro ATX základní desky mívají někdy jinak konstruovanou čipovou sadu, a ta je ve své podstatě méně výkonná než čipset na stejné desce formátu ATX. Není to pravidlem, avšak hledáte-li maximální výkon, Micro ATX není dobrá volba.

Deska by měla mít kolem patice procesoru dost místa na uchycení větráku. Je třeba si uvědomit, že větší síla vynakládaná při umisťování chladiče s větrákem může často způsobit poškození desky. Je proto vhodné, když v těsné blízkosti patice, zejména na straně, kde se nachází zajišťovací výstupek pro upevňovací plech větráku, zůstává volné místo.

Z konstrukčního hlediska je také důležitá poloha konektoru napájení na desce. Je-li příliš daleko od horního okraje desky (bráno podle polohy v počítači), je možné, že svazek kabelů od zdroje k desce bude výrazně zhoršovat proudění vzduchu kolem procesoru. Tento problém je obzvlášť častý u méně kvalitních desek a vyžaduje značnou vynalézavost od uživatelů, neboť uchycení silného smotku kabelů ve skříní mimo cesty proudění vzduchu bývá často nemalým problémem.

Jednou z nejdůležitějších vlastností při volbě základní desky je podpora ze strany výrobce. To je přesně ten rozdíl mezi značkovými a no-name výrobky. Výrobce desky by měl poskytovat kompletní servis od nových flashů BIOSu, přes různé patche až například po možnost stažení dokumentace k motherboardu.ha, www.actebis.cz

§§§§§


Přenosný počítač pro každého - Notebook IBM ThinkPad i1200

DAVID ZAJÍC

c01p0163

Na trhu nejlevnějších notebooků je doslova nabito a značkový přenosný počítač této kategorie v solidní výbavě (včetně CD-ROM mechaniky a modemu) dnes pořídíte za necelých čtyřicet tisíc korun bez DPH, tedy za cenu různých nonamů. IBM ThinkPad i1200 pod tuto hranici sice neklesá, avšak může se pochlubit cestovní hmotností pouhých 2,7 kg a originálním designem.

Jeho cena začíná na 43 380 Kč bez DPH v základní konfiguraci: Celeron 500 MHz, 32 MB operační paměti, 24rychlostní CD-ROM mechanika, integrovaný modem, 6GB pevný disk (jak jinak IBM) a 12,1" HPA displej. Testovaný ThinkPad byl o něco vybavenější, osazený výkonnějším procesorem Celeron 600 MHz, 64 MB paměti, větším 13,3" displejem s aktivní matricí  TFT, 10GB pevným diskem, samozřejmě také modemem a DVD jednotkou s 8násobnou rychlostí čtení (se 24rychlostním čtením CD-ROM), za to všechno však již zaplatíte 65 950 Kč. IBM iSerie nabízí širokou škálu modelů, které jsou vybaveny např. také procesory PIII a mimo modemu také integrovanou síťovou 10/100Mb kartou nebo bezdrátovým řešením 802.11b.

ThinkPad i1200 byl navržen pro práci s kancelářskými balíky typu MS Office nebo běžnými multimediálními aplikacemi včetně možnosti přehrávání DVD filmů. Na notebooku jsou předinstalována Windows Millennium, a pokud se vám míčka zhroutí, můžete v pohodě pomocí IBM Recovery cédéčka (jež je součástí balení) systém obnovit.

Klávesnice ThinkPadu je jednou z nejlepších (podle mého názoru dokonce nejlepší vůbec), klávesy jsou skvěle rozvrženy a je dostatečně pevná. Klávesnicí lze pohodlně regulovat jas a kontrast, a také ovládat hudební cédéčko uvnitř mechaniky. Nad klávesnicí vlevo jsou umístěny ještě čtyři programovatelné klávesy, které IBM pojmenovala Easy Launch. Jednou z nich, klávesou ThinkPad, se dostanete k on-line informacím na Webu IBM. Další tři si můžete nakonfigurovat např. k otvírání browseru či pošty. Jako polohovacího zařízení je, jak jinak u IBM, použito TrackPointu (v této kategorii málo vídaného), čudlík uprostřed klávesnice doplňují ještě tři tlačítka.

Z hlediska konektorů má uživatel k dispozici dva USB porty, PC Card slot, s přehledem můžete také připojit myš k PS/2 konektoru umístěnému na zadní straně notebooku, kde je také umístěn paralelní port pro připojení např. tiskárny, konektor pro připojení k modemu a zdířky pro mikrofon a sluchátka. Z přehrávání DVD jsem měl trochu obavu, avšak zvolená konfigurace spolu s DVD mechanikou a předinstalovaným DVD přehrávačem nás přesvědčila o opaku. Při přehrávání DVD videodisků (DVD filmů) byl obraz na aktivním 13,3" displeji plynulý, k čemuž se významnou měrou také přičinil grafický čip LynxEM+ (4 MB, Silicon Motion) disponující hardwarovou podporou dekomprimace signálu MPEG-2.

Ve standardní dodávce ThinkPadu nenajdete disketovou mechaniku. Tu si v podobě externího zařízení budete muset za příplatek 3 500 Kč dokoupit. Na levé straně je pro její připojení vhodně připraven USB konektor. Také výdrž na baterii lze hodnotit kladně, ThinkPad (osazen NiMH baterií o kapacitě 4 500 mAH) vydržel při běžné kancelářské práci dvě a půl hodiny v provozu. Pokud však budete provozovat DVD, klesne zcela jistě pod dvě hodiny.

Co říci na závěr? Pokud uvažujete o spolehlivém notebooku low-endové kategorie, preferujete stroj prestižního výrobce, který vám neudělá ostudu svým vzhledem ani výkonem, je ThinkPad i1200 právě takovým přenosným počítačem.

IBM ThinkPad i1200

design

klávesnice

DVD

nemá disketovou mechaniku

Cena vč. DPH: 80 400 Kč

K testu zapůjčila firma:  YOUR SYSTEM, Bělehradská 126, Praha 2

§§§§§


Hudební kolotoč na vašem stole - cambridge soundworks dtt 2200

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0168

Kdo by v dnešní době neznal výrobce multimediálních součástí, grafických karet, periferií a jiných zařízení pro počítače, společnost Creative. Do jejího portfolia spadají také výrobky firmy Cambridge SoundWorks, jejíž sestavu reproduktorů s označením DTT 2200 se nám podařilo získat na test.

V úvodu je nutno podotknout, že multimediální reproduktorový systém DTT 2200 vykazuje nejlepší vlastnosti při kombinaci se zvukovou kartou, která disponuje výstupem jak pro přední, tak pro zadní reproduktory. Ještě lepších výsledků dosahuje se zvukovými kartami podporujícími EAX a Dolby Digital 5.1. Naše testy jsme prováděli se zvukovou kartou Sound Blaster Live! Platinum 5.1.

Sestava DTT 2200 se skládá z jednoho subwooferu, pěti satelitních reproduktorů, stejnosměrného napájecího adaptéru, jednoho stojánku k monitoru a pěti stojánků na pracovní plochu, trojitého audiokabelu, linkového stereovstupu a ostatní kabeláže, identifikačních štítků, velice podrobného českého manuálu, šroubků s hmoždinkami a pásky s gumovými polštářky. Stručně řečeno, naleznete zde úplně vše, co je potřeba pro bezproblémovou instalaci soupravy.

Páteř této zvukové soupravy tvoří černý masivní dřevěný subwoofer o výkonu 17 W, který rovněž disponuje audiovstupy pro připojení plastových pasivních 5W satelitů a zvukové karty. Zároveň funguje jako zesilovač a to je při stávajících rozměrech (V x S x H) 203 x 165 x 168 milimetrů opravdu pozitivní vlastnost. Bohužel není magneticky stíněn, proto jej nedoporučujeme umisťovat do blízkosti monitoru.

Desktop Theater 5.1 - DTT2200

český manuál

kvalitní zvuk

dálkový ovladač (kabelový)

absence SPDIF

Cena vč. DPH: 5 567 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Opticky stabilizovaný digiák - olympus c-2100 ultra zoom

Ondřej Neff

c01p0170

Jádrem tohoto aparátu je objektiv s rozsahem zoomu 1:10, odpovídající rozsahu 38380 mm klasického kinofilmového přístroje. Je zde však něco navíc, a to optický stabilizátor. V zákulisí se hovoří o tom, že jde o stabilizátor vyvinutý Canonem; naopak, objektiv o stejných optických vlastnostech nalezneme v Canonu Pro90. Tyto spekulace však ztrácí příchuť senzačnosti ohledně tématu kdo co vyrobil, a to proto, že Olympus v únoru naprosto otevřeně uzavřel dohodu s Kodakem.

Zabývejme se tedy aparátem, který bez jakýchkoli pochyb sídlí v kategorii kvalitativní špičky, a se svou cenou kolem 38 tisíc tam nebude trůnit jako nějaká nedostupná princezna.

Chová se jako přítulná jednooká zrcadlovka: obraz pozorujeme elektronickým hledáčkem, takže máme dojem, že jde o skutečnou SRL  jako bychom se dívali do prizmatického hledáčku nějakého klasického modelu Olympusu. Hned při prvním seznámení si vyzkoušíme zoom. Ovládá se páčkou pod spouští, takže ho ovládáme spoušťovým prstem  jak je tradicí u modelové řady Olympusu dva a tři tisíce, a jak to tradičně kritizuji (věřím, že v příští řadě bude od tohoto neblahého řešení upuštěno a já budu říkat na moje slova došlo). Zoom se pohybuje svižně  ostatně, tento aparát zvládá svižně všechno: po zapnutí jím lze fotit už po vteřině a fous, aparát rychle zaostřuje (přirozeně, že rychleji při nastaveném širším ohnisku) a ukládá na kartu (SmartMedia).

Samozřejmě, že nejvíce zvědav jsem byl na obrazové výsledky a na funkci stabilizátoru. Aparát má totiž CCD o dvou milionech efektivních pixelů. Použití dvoumegového CCD (úhlopříčka půl palce) je diktováno vlastnostmi objektivu. Ten je vypočítán na použití v digitální fotografii. Z jeho posledního optického členu jdou paprsky prakticky rovnoběžně  to proto, aby dopadaly na CCD kolmo a tím se zajistí ideální zpracování ve světlocitlivých buňkách, které vězí v mikroskopických jamkách. Podobně je řešen objektiv čtyřmegového Olympusu E-10, ovšem tam se dostáváme do zcela jiné cenové kategorie. Takže, jaké výsledky má moderní dvoumegový CCD?

Při snímání kontrolního obrazce odpovídají výsledky výkonu dvoumegových CCD z přelomu let 19992000. Ale obrazové výsledky, tedy vytištěné fotografie, jsou podstatně lepší. Ne všechno se dá zřejmě na diagramu změřit. Nemůžeme oddělovat čistě mechanické (v přeneseném smyslu) vlastnosti objektivu od schopností zpracování digitálního obrazu. Obrázky byly velmi dobře prokreslené, nedocházelo k žádným úletům v barevnosti (např. modravé kontury u výrazných černých linií)  a v režimu nastavené vysoké citlivosti ISO 400 nebyl viditelný žádný rušivý šum.

Pokud jde o optický stabilizátor, jeho efekt je přesvědčivý. I se zoomem vyjetým naplno máte šanci udržet z ruky jednu desetinu vteřiny s dosti vysokou pravděpodobností na úspěch  zkoušel jsem i třetinu z ruky a vyšla z toho použitelná fotka!

Svou koncepcí připomíná úspěšnou dvouapůltisícovku  zde lituji jen absence slotu pro karty CompactFlash. Oplývá důmyslnými funkcemi, jako je například možnost bodového proměřování a následného způměrování až osmi naměřených hodnot. Je možno připojit nejen externí blesk, ale i externí mikrofon a pořizovat takto hlasové poznámky. Nahrávání videosekvencí je dnes samozřejmostí u vyšší třídy, stejně jako videovýstup na televizor, příjemný je určitě i dálkový ovladač.

Olympus C-2100 Ultra Zoom

širokorozsahový zoom

se stabilizátorem

vynikající obraz

rozumná cena

Cena vč. DPH: 38 000 Kč

K testu zapůjčila firma: C&S, V Jirchářích 10, Praha 1

§§§§§


Vylaďte si Duron a Athlon

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0248

maximální výkon

Mnoho uživatelů, kteří si koupili nový počítač s Athlonem či Duronem, není spokojeno s tím, jaký výkon jejich stroje poskytují. Často je pomoc velmi snadná.

K základním deskám pro Athlony či Durony, které jsou vybaveny čipovou sadou VIA (a to jsou v podstatě všechny), je dodáváno CD s řadou ovladačů. Mezi nimi je zcela stěžejním programem balík VIA 4-in-1, obsahující čtyři nejdůležitější drivery pro základní desku. Máte-li problémy s nižším výkonem, stáhněte si poslední verzi ovladačů ze stránek společnosti VIA (www.viatech.com). Najdete je v Uekci uživatelské podpory. 4-in-1 obsahuje ovladač AGP, IRQ routing, Bus master IDE a INF soubory.

1. Malý výkon při práci s CD či DVD jednotkou, trhané přehrávání filmů apod.

Pravděpodobně není zapnuta podpora DMA u jednotky, ze které se přehrává. Běžně používané zapnutí ve Správci zařízení nepomůže, ale problém řeší ovladač DMA z 4-in-1 balíku. Po jeho instalaci by vše mělo pracovat na maximální výkon.

V případě, že by se instalace nepovedla nebo by změna nebyla patrná, existuje ještě možnost stáhnout ze stránek VIA Technologies samostatný ovladač na DMA režim. Povolení či zakázání DMA se pak trvale přesune ze Správce zařízení do zvláštního ovládacího prvku, který se nachází v instalační složce DMA ovladače.

V této souvislosti určitě stojí za kontrolu také stav DMA u všech ostatních diskových zařízení. Výkonový nárůst přenosové rychlosti disku v tomto případě nebude tak radikální, ale především se zcela brutálně sníží zátěž procesoru. A to má samozřejmě vliv na celkový výkon počítače.

2. Grafická karta neposkytuje odpovídající výkon. Ve hrách se špatně zobrazují scény, případně se grafická karta ve hrách zasekává.

Opět často pomůže VIA 4-in-1, konkrétně ovladač AGP. Pokud je to možné, instalujete jej v turbo režimu (volba při instalaci). Dále pak zkontrolujte nastavení grafické karty v Lprávci zařízení, žádné vykřičníky signalizující problémy nejsou přípustné!

Od výrobce získejte aktuální verzi ovladačů (je k dispozici na internetu), v případě karet s čipy nVidia použijte ovladače Detonator přímo ze stránek www.nvidia.com. Máte-li grafickou kartu s jiným čipem, hledejte přímo u výrobce. Obecně preferujte ovladače s certifikátem laboratoří Microsoftu (WHQL) pro stabilitu, nejaktuálnější ovladače používejte pouze tehdy, když máte zvládnutou techniku jejich přeinstalování. Novější ovladače nemusí být vždy rychlejší!

Na některých základních deskách je grafická karta přímo integrována. Takto postiženy jsou zejména desky s čipy i810 a i815 (vyjma varianty EP) a některé z desek s čipsety VIA (PLE, PM a KM 133). Ovladače ke grafickým akcelerátorům pak najdete buď na stránkách výrobce desky, nebo přímo u výrobce čipové sady.

Akutalizujte ovladače rozhraní DirectX. V Nobě psaní tohoto článku existuje aktuální verze DirectX 8.0a, tak neváhejte s návštěvou stránek Microsoftu a získejte poslední verzi. DirectX je poměrně důvěryhodný balík ovladačů, tak se neobávejte a směle instalujte vždy poslední verzi. Jen tak naokraj: neexistuje běžně dostupný způsob, jak se jej zbavit nebo třeba snížit verzi z 8.0 na 7.0. Ale znovu opakuji  není čeho se bát.

Po těchto zásazích by měla být situace vyřešena. Shrnu-li to: Poslední verze VIA 4-in-1, poslední DirectX, dobrá verze ovladačů grafické karty, u nVidií je to poslední verze driveru Detonator.

Občas se stane, že i v této situaci není problém s grafickou kartou zcela vyřešen. Zkuste ještě pár fíglů, které ale vyžadují více zkušeností; při spuštění počítače aktivujte SETUP (nejčastěji klávesou Delete), zvolte položku Chipset features či nějakou podobnou volbu a zde zakažte AGP Fast Write. Pokud máte starší kartu bez podpory AGP 4x (např. TNT2), zakažte také čtyřnásobnou rychlost AGP v SETUPu.

3. Počítač není dost stabilní. Při větší zátěži se hroutí, programy hlásí chyby.

Objevují-li se tyto problémy u staršího stroje, je to neklamným znamením, že smutně žadoní o přeinstalování. Je to proces zcela přirozený a souvisí s živým chováním Windows, která taky postupem času stárnou a nemocní. Ale co když váš počítač ještě před několika týdny cestoval z Tchaj-wanu do Evropy a na faktuře od dodavatele ještě nezaschla barva razítka?

Pokud jste počítač koupili jako hotovou sestavu, určitě si problémy nenechejte pro sebe a svěřte se svému dodavateli. Nemusíte hned dávat počítač do reklamačního řízení, často stačí jen kontakt s technickou podporou a potíže mohou být odstraněny třeba nějakou softwarovou záplatou. V každém případě nejdříve ověřte, zda máte nové ovladače ke všem komponentům, zejména k základní desce a ke grafické kartě.

Může se stát, že budete nuceni problémy se stabilitou řešit sami. Jak tedy na to? Pomineme--li potíže způsobené softwarovými důvody, které většinou vyřeší různé nové verze ovladačů, je jednou z nejčastějších příčin teplo. V souvislosti s tím, jak roste výkon procesorů, zvětšuje se také produkce odpadního tepla na procesoru. A při vyšší teplotě začínají čipy dělat chyby.

Začněme u procesoru. Kvalitní chladič s větrákem zajistí dostatečné rozptýlení tepla do prostoru skříně. Doporučené jsou rozhodně značkové výrobky, vzhledem k śeně poskytuje výbornou službu například Cooler Master DP5-6H51. Je certifikován AMD (na rozdíl například od mnoha předražených produktů se značkou Titan) a poskytuje vysoce nadprůměrný výkon.

Mezi procesorem a chladičem bohužel nelze zcela eliminovat malou škvírku, která má ale značný vliv na zhoršení přenosu tepla mezi čipem a plochou chladiče. K jejímu vyplnění stačí malý objem teplovodivé pasty, zaručující vytěsnání vzduchových kapes. Celkem sporná je volba pasty s kousky stříbra (Arctic Silver a další), neboť přes nesporně výborné vlastnosti je s jinými pastami nesrovnatelná především finančně. Dát za malou tubičku na dvě desítky procesorů téměř 500 Kč je opravdu mnoho. Teplovodivá pasta však je v celém procesu chlazení procesoru poměrně klíčovou záležitostí.

Řada chladičů má na spodní straně už nanesenu plošku teplovodivého materiálu od výrobce. Ta má horší vlastnosti než speciální pasta, a proto se, zvlášť u výkonnějších modelů, vyplatí ji raději odstranit a nahradit právě pastou.

Teplo, které chladič převezme od procesoru, musí mít možnost uniknout do prostoru. Proto jsou v nevýhodě menší skříně a obecně skříně, kde je zdroj umístěn naplocho přímo nad větrákem chladiče. Malá vzdálenost mezi lopatkami větráku a obalem zdroje nedovoluje dostatečné proudění vzduchu.

Teplotu na procesoru a ve skříni lze poměrně snadno zjistit v SETUPu počítače v položce Health status. Bohužel u základních desek s čipsety VIA není vždy uváděná teplota zcela přesná, rozdíl leckdy činí až desítky stupňů. VIA poskytuje ke svým čipovým sadám utilitu VIA Hardware Monitor, která v prostředí Windows dovoluje zjistit jak teplotu procesoru, tak teplotu na základní desce (tedy obecně ve skříni počítače). Navíc poměrně přesně. Lze tak snadno sledovat, jak se zvedá teplota od zapnutí počítače, případně jaký vliv na ni má spuštění jednotlivých aplikací.

Obecně vzato je limitní teplotou pro Athlony a Durony asi 90 oC. Při vyšších teplotách dojde nezvratně k zastavení počítače. Běžná teplota by se měla pohybovat pod 70 oC, přirozeně záleží na tom, o jakou frekvenci procesoru se jedná. Bohužel často se stává (souvisí to s různou implementaci teplotního senzoru pod procesorem na různých modelech základních desek), že udávaná teplota je nižší než teplota skutečná, a proto je třeba brát veškeré údaje o teplotách, které poskytuje systém, jako informativní.

Dalším zdrojem problémů s teplem může být grafická karta. Zde platí jednoduché pravidlo, že mezi grafickým akcelerátorem (nejčastěji ve slotu AGP) a první PCI kartou by měla být mezera nejméně na jednu volnou pozici.

Durony a Athlony jsou výborné procesory s výhodným poměrem mezi cenou a nabízenou hodnotou. Přesto je třeba se o ně alespoň trochu starat, aby poskytovaly opravdu ten nejvyšší možný výkon.

§§§§§


Hardwarové střípky z CEBITu - to nejlepší z Hannoveru

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0249

Letošní CeBIT v byl největší akci tohoto typu na starém kontinentě. Dalo se proto odhadovat, že výrobci tam uvedou ty největší novinky, na které se už nějakou dobu čekalo. Většina z nich sice nezklamala, ale žádné opravdové překvapení se v Hannoveru nekonalo.

GeForce3  revoluce ano, ale za ty peníze?!

Ia čip GeForce3 vulgo NV-20 od nVidie se čekalo už pár měsíců. Vzhledem k situaci na trhu, kdy nVidia s přehledem dominuje sektoru grafických čipů, bylo zřejmé, že právě ona si zpoždění může dovolit. Nelze popřít, že GeForce3 je převrat v grafických procesorech, který přináší podobně revoluční změny, jako kdysi původní GeForce oproti oblíbeným TNT2. Hrubý výkon nového čipu je sice zhruba stejný jako síla GeForce2 GTS, ale s použitím řady technik pro zvýšení reálného frameratu v hrách se nárůst výkonu v 32bitové barevné hloubce pohybuje mezi 20 až 50 %. Zcela přepracovaná vnitřní renderovací jednotka s integrovaným Pixel Shaderem umožňuje doposud nikdy nespatřené realtimové úpravy scény a mnoho inovací ve vnitřní sběrnice poskytuje velký nárůst přenosové kapacity.

nVidia se drží osvědčeného způsobu distribuce, kdy OEM partnerům dodává pouze čipy a produkci samotných karet nechává na firmách, které s nimi mají velké zkušenosti. Tak se vzorky karet s mnoha různými názvy, ale vždy poháně?ými GeForce3, objevily na stáncích společností Hercules-Guillemot, Elsa, Leadtek, Asus a několika dalších. Bohužel velkým problémem je oznámená cena, která v korunách bezpochyby překročí _0tisícovou hranici.

AMD Athlon a Palomino

Na stánku AMD bylo živo. Bojovné transparenty You have the power vynášely do nebes sílu nových 1,3- a 1,33GHz Athlonů a v nastalém nadšení si málo kdo uvědomil, že tyto novinky byly již několik týdnů k dispozici v Japonsku a pár dní před CeBITem se objevily také v nabídkách českých distributorů.

Mnohem zajímavější kousky přivezli dva zástupci firmy přímo z texaského Austinu. V malé klimatizované místnosti předváděli novinářům a významným partnerům jak bude vypadat budoucnost v podání AMD. Na ploše několika metrů čtverečních se zde tísnily stroje s procesory Athlon postavené na novém jádru Palomino s frekvencemi od 900 MHz do 1,5 GHz. Fascinující byly vzorky chladičů na gigahertzovém Palominu  nízký plochý chladič bez jakéhokoliv větráku! Nová technologie vyvinutá ve spolupráci s Motorolou dovoluje výrazně omezit produkci zbytkového tepla a zároveň snadno teplo odvádí pryč od polovodičových přechodů.

Palomino je budoucností AMD, o tom není pochyb. Současná technologie Athlonů nedovoluje dostatečně zvýšit frekvenci, anebo se dokonce dostat až ke 2 GHz. Pentium IV je na takové frekvence připravené a ještě letos jich dosáhne. Frekvence sice neimplikuje odpovídající výkon, ale ukazuje na pokročilost technologie. A právě Palominem AMD potvrzuje, že dnes jsou dva největší výrobci procesorů technologicky vyrovnaní.

Palm a jeho masivní nástup v čele PDA

CeBIT ukázal, že PDA letí strmou křivkou vzhůru a na čele pelotonu jsou stroje Palm. Tržní podíly v segmentu osobních digitálních asistentů (PDA), které Palm uvádí, jej staví do role lídra celého odvětví a tomu také odpovídá velmi jasná, avšak poněkud rezervovaná politika inovací.

Palm si konečně zvolil paměťové karty. Výběr trval poměrně dlouho a nejisté přešlapování na místě nevěstilo nic dobrého. O to zajímavější byl výsledek. Palm, účastník konsorcia Secure Digital, si jako své výměnné paměťové médium zvolil právě malé, ale houževnaté SD karty. Partneři v konsorciu, tedy například Toshiba či Matsushita (Panasonic), ukazovali s SD kartami řadu nových produktů. Pro Palm je však místo kapacity či rychlosti klíčová jiná vlastnost SD rozhraní. Tím, co bude mít největší vliv, je schopnost využívat SD interface nejen pro paměťové, ale též pro komunikační a jiné karty. V budoucnu se proto bezpochyby dočkáme jak modemů, tak možná třeba i digitálních fotoaparátů nebo GPS přijímače, který bude svá data do Palmu předávat právě prostřednictvím SD rozhraním.

V porovnání s úspěchy Palmu vypadaly produkty jeho konkurentů poněkud skryté, přesto řada z nich stála za povšimnutí. Japonské Casio ukázalo novou Cassiopeiu, stejně jako její speciálně zodolněnou variantu, vybavenou pryžovými tlumiči nárazů. Handspring zase předvedl nové zásuvné moduly pro svého Visora.

Hercules s Kyrem

Francouzsko-americký Hercules (vlastněný koncernem Guillemot) se na své silné pozici odhodlal k odvážnému činu. Dvě ze svých grafických karet nižší třídy vybavil čipy Kyro2 od málo známé, avšak rozhodně ne nevýznamné společnosti STmicroelectronics. Co to znamená pro trh a jaký to má vliv na koncové uživatele?

V nižší třídě, tedy na úrovni GeForce2 MX, je zřejmé, že zde má nVidia konkurenci v podobě velmi schopného produktu. Benchmarky naznačují, že Kyro2 s přehledem GeForce2 MX předčí, a to i přestože mu chybí například hardwarová Transform & Lightning technologie. Svým výkonem se spíše rovná GeForce2 GTS, a ve vyšších rozlišeních jej dokonce překonává.

Jinou otázkou, a pro koncového uživatele snad ještě důležitější než pár procent výkonu v benchmarcích, je podpora ze strany výrobce. nVidia se svými Detonatory ukázala, že lze mít k dispozici kvalitní, výkonné a neustále aktualizované ovladače. Hercules má sice zkušenosti s podporou jiných zařízení, ale právě u grafických karet dnes rozhodují i zdánlivé maličkosti v instalačním programu nebo v jednoduchosti upgradu ovladačů. Brzy uvidíme.

ATI Radeon pro každý počítač

Dnes v podstatě jediný vážnější konkurent grafických čipů GeForce2 GTS, GeForce2 Pro a GeForce2 Ultra, Radeon kanadské společnosti ATI, dostal malého bratříčka. Radeon VE je směřován jako platforma pro ekonomicky méně nácočné hraní her, tedy přibližně do stejného segmentu trhu, jakému dnes kraluje GeForce2 MX. Za zmín#u rozhodně stojí kombinovaný VGA a DVI-D výstup, který umožňuje ke kartě připojit mimo běžného monitoru také digitální zobLazovací LCD panel. Cena se bude pohybovat přibližně na úrovni GeForce2 MX.

Zajímavé je v této souvislosti si připomenout obecný jev nástupu nižší herní kategorie karet, kam patří jak Radeon VE, tak GeForce2 MX, ale také dříve zmiňované Kyro2. Je znát citelný odklon od té nejlevnější třídy, které dominovaly ještě před několika lety čipy S3 Trio, směrem vzhůru, kde za nepříliš značný nárůst ceny lze dosáhnout obrovského pokroku ve 3D výkonu. To obecně souvisí se zvyšujícím se výkonem procesorů, které si vynucují implementaci nových grafických karet. Na druhé straně spektra pak stojí karty formátu GeForce2 Ultra či nové GeForce3, jejichž výkon je velmi draze zaplacen přemrštěnou cenou. Mezi těmito dvěma okraji trhu je poměrně volno, a tak zde nacházejí místo karty GeForce2 GTS, GeForce2 Pro či ATI Radeon.

Nerozlučná dvojka VIA a DDR

VIA neukázala žádné tajné zbraně, spíš jen potvrdila, že je dospělou firmou, která si nemůže dovolit nějaké partyzánské činy. Jak se dalo očekávat, neuvedla na truc čipovou sadu pro Pentium IV, přestože je zřejmé, že pouze z důvodů obstrukcí od Intelu ještě nezískala potřebnou licenci na sběrnici procesoru, kterou už má například jiná tchajwanská firma SIS. Místo toho byly prezentovány nové čipové sady pro Pentia III, Celerony, Athlony a Durony. Dlouho oznamované čipsety KM a PM133 s integrovaným grafickým čipem Savage4 konečně spatřily světlo světa, i když zatím jen v testovacích motherboardech se značkou VIA. Novinkou nebyla ani VIA PLE, ultralowendový čipset pro Celerony a C3, ani VIA Apollo Pro 266, velmi sporná čipová sada pro Pentia III s podporou DDR pamětí.

Všeobecně nastupuje čipová sada KT266 pro Athlony a případně i Durony s podporou DDR pamětí. Situace kolem DDR se však jeví velmi neutěšená. Ceny neustále neklesají a drží se na více jak dvojnásobku SDRAM PC133 paměťových modulů. A uvědomíme-li si, že implementace DDR znamená pro celý počítač nárůst výkon v řádu jednotek, maximálně desítky procent, je to stav, který půjde nadále udržet jen velmi těžko. S cílovou cifrou, tedy cenou DDR pamětí maximálně 10 % nad cenou PC133 SDRAM, se setkáme letos zřejmě teprve na podzim a ani toto datum není zcela jisté. V každém případě je dnes investice do DDR pamětí vším, jen ne dobrou volbou. A to si moc dobře uvědomují jak zákazníci, tak i výrobci.

VIA uvedla také svůj procesor Cyrix III Samuel 2 s finálním názvem VIA C3. V PC WORLDu jsme jej již recenzovali, proto pouze jednou větou: lowendové řešení s poměrně rozporuplným výkonem a zcela konkurenceschopnou cenou. Jen těžko si však lze představit, že by C3 mohl nějak výrazně zamíchat trhem a vytlačit například Durony.

Nové rychlé vypalovačky

Spousta nových produktů se objevila v kategorii přepisovacích CD-RW mechanik. Těžko mluvit o překročení nějaké magické hranice, takových hranic už byla spousta a z dnešního pohledu nám žádná jako magická už nepřipadá, ale v každém případě je dnešním maximem vypalovacích mechanik rychlost zápisu 20x až 24x a rychlost přepisu CD-RW médií 10x: Takové mechaniky uvedla Yamaha (model 2200), Sanyo (CDR-1500) nebo Ricoh (MP7200A). Jediným trochu vážným problémem je zatím malá dostupnost příslušných CD médií. CD-RW s rychlostí 10x (High Speed) už na trhu jsou, ale na CD-R disky s garantovaným 20rychlostním zápisem si ještě budeme muset chvíli počkat.

Za zmínku rozhodně stojí také to, že i Yamaha implementovala do svého stroje techniku pro zamezení chyby podtečení (Buffer Underrun), kterou nazvala SafeBurn. Je tedy zcela jasné, že v blízké budoucnosti už vypalovací mechaniky bez BURN-Proofu, JustLinku, SafeBurnu či jiné podobné technologie trh pomalu opustí.

Kam kráčí USB?

O High Speed USB, tedy USB verze 2.0 se hodně mluví. Mělo by rozdrtit FireWire, neboť výkonově je na tom lépe a cena implementace bude, díky zachování shodných mechanických parametrů jako má současné USB 1.1, nižší. Na letošním CeBITu se však nástup řady zařízení na USB 2.0 ještě nekonal. K vidění byla řada karet postavená na jediném řadiči firmy NEC, takže také jejich cena byla velmi nízká. Bohužel vyjma několika zařízení, které jsou již k dispozici, k masovému rozšíření ještě nedošlo. Čeká se na implementaci USB 2.0 do základních desek, takže na tahu jsou především firmy Intel, VIA, SIS a další, jež produkují příslušné čipové sady. Technicky je zabudování USB 2.0 do motherboardů poměrně snadná záležitost, neboť koncepce North Bridge  South Bridge umožňuje snadnou záměnu pouze kontroleru periferií (South Bridge) za novou verzi s podporou High Speed USB. Nových desek s USB 2.0 bychom se mohli dočkat v létě či na počátku podzimu letošního roku.

Pro USB je zcela stěžejní již zmíněná kompatibilita se stávajícím řešením. Na novém USB budou tedy pracovat veškeré periferie, které fungovaly na USB doposud, a nové možnosti, tedy zejména rychlost a nezávislost jednotlivých zařízení, využije až hardware pro USB 2.0.

Doplňková technologie k USB, tedy IEEE 1394 (FireWire), se měla čile k světu. Byla představena řada zařízení využívající tuto sběrnici od kamer, před skenery, pevné disky, zapisovací mechaniky až po roztodivné čtečky paměťových karet. Také mezi tchajwanskými OEM výrobci se našlo mnoho těch, kteří předváděli velmi levné čtyřportové IEEE 1394 karty.

Notebookové inovace

Intel ukázal spolu s nVidií svou sílu také na poli přenosných počítačů. Uvedení 1GHz mobilního Pentia III znamená další zvýšení výkonu v sektoru high-end notebooků a spolu s některými inovacemi, které předvedla například Toshiba a další výrobci, opět přibližuje přenosné počítače stolním kolegům. Za zmínku rozhodně stojí nové displeje s rozlišením až 1 400 x 1 050 bodů, a zejména pak nová grafický čip GeForce2 Go!. Ten by se měl postarat o snížení propastného rozdílu mezi 3D výkonem desktopů a notebooků.

Toshiba též implementovala rozhraní pro bezdrátovou lokální sít s označením Wi-Fi, které využívají protokol IEEE 802.11b. Zároveň však v notebooku ponechává standardní síťovou kartou 10/100 Mb/s a faxmodem. Je zajímavé, že se  na rozdíl od mnoha jiných výrobců  příliš nehrne do univerzálního bezdrátového rozhraní Bluetooth.

§§§§§


Příjemné drobnosti na USB - vše na jednom rozhraní

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0251

Každé nové PC je dnes vybavenou USB sběrnicí. Málo kdo však ví, že k této moderní sběrnici je možné připojit také mnohem menší, civilnější a také levnější zařízení, než všechny ty velké tiskárny či skenery. Podívejme se na pár drobností, které můžou ulehčit život.

USB propojovací kabel

Jestliže se často trápíte otázkou jak snadno, lacino a výkonně spojit dva počítače, může být řešením právě USB propojovací kabel. S pomocí tohoto 3 metry dlouhého kabelu, který má na obou koncích USB A konektory (to jsou právě ty, na které máte zdířky na zadní straně skříně počítače), můžete pohodlně přenášet data mezi oběma stroji. Na nic složitějšího si nehraje. Nelze z něj tisknout, nemůžete určovat práva k čemu můžete či nemůžete z druhého počítače přistoupit. Instalace snad nemůže být prostší. Zasunete kabel do počítače, systém si vyžádá ovladače, poskytnete mu je na disketě, nainstalujete obslužný program. Žádný restart není potřeba a celá instalace netrvá déle než 2 minuty. Totéž je třeba udělat na druhém počítači, aby se pak v obslužném programu PC-Linq objevily v oknech oba stroje. V jednoduchém souborovém manažeru, který připomíná poněkud obstarožní variantu Průzkumníka z Win(ows můžete kopírovat, přenášet, mazat a prohlížet si soubory rychlostí bezmála 700 KB/s.

Úžasné na celé věci je také to, že jednoduchým pokynem z menu můžete z nainstalovaného programu PC-Linq nechat vytvořit novou instalační disketu, která obsahuje jak vlastní přenosový program, tak ovladače pro kabel. A při tom všem se žádným způsobem nezasahuje do nastavené sítě, do protokolů ani síťových služeb.

USB Centronics kabel

Zajímavou pomůckou je USB Centronics kabel. Na jedné straně je zakončen standardním USB konektorem, který se zasouvá do USB portu v počítači, zatímco na druhé straně je konektor Centronics. Tím je vybavena většina tiskáren. Snadno tak můžete připojit tiskárnu vyžadující paralelní spojení prostřednictvím USB portu.

Takové spojení se hodí například u řady subnotebooků, které v základní sestavě nedisponují paralelním portem, avšak USB je jejich nedílnou součástí. Stejně tak lze například připojit tiskárnu až za USB hub a lépe tak zorganizovat datové kabely na pracovním stole či v kanceláři. Funkčnost takového celku se nijak neliší od paralelního kabelu Centronics, dokonce mu odpovídá i běžně dosahovaná přenosová rychlost.

4portový USB hub

S přibývajícím počtem zařízení, která se dychtivě dožadují volného USB portu dramaticky roste šance na to, že již žádný volný nebude k dispozici. To lze řešit buď připojováním a odpojováním jednotlivých zařízení podle potřeby, což USB většinou bez problémů umožňuje, avšak z dlouhodobého hlediska je rozhodně lepším řešením pořízení USB rozbočovače  hubu.

Jedním z nejjednodušších řešení je 4portový rozbočovač bez externího napájení. Ten využívá jedné ze základních vlastností USB, tedy distribuce napájecí energie. Je samozřejmé, že celkové proudové zatížení všech větví za hubem nemůže překročit limit energie dodávané do rozbočovače ze sběrnice a proto se takové zařízení hodí zejména pro periferie, které mají buď malý odběr (myši, klávesnice atd.) případně používají USB pouze k přenosu dat (tiskárny apod.). Přesto je USB hub, zejména vzhledem ke své relativně nízké pořizovací ceně, téměř nevyhnutelným řešením u Sákladních desek, dodávaných pouze se dvěma USB porty na zadním ATX panelu skříně.

USB infračervený adaptér

Rozhraní standardu IrDA je vlastní drtivé většině mobilních zařízení, ale jeho implementace chybí v klasických desktopových počítačích. Řešením, jak snadno připojit mobilní telefon, notebook či PDA ke stolnímu PC je právě infračervený adaptér. Vzhledem k tomu, že Windows 98 a vyšší podporu infraportu v sobě nativně obsahují, je instalace velmi snadnou záležitostí. Po jejím završení se v operačním systému objeví všechny volby a rozšíření, které souvisejí s rozhraním IrDA a jež je možné vidět například ve většině notebooků.

Výhodou adaptéru, který je připojen na USB sběrnici je především jeho přenosová rychlost. Standardní adaptéry na sériový port byly schopné využívat maximální rychlosti dané sériovým portem, tedy 115 Kb/s (Standard InfraRed port  SIR), oproti tomu USB arianta dovoluje dosáhnout až 4 Mb/s (Fast InfraRed port  FIR). Infraport v režimu SIR používají mobilní telefony a menší PDA, FIR je pak doménou notebooků a větších PDA. IrDA je samozřejmě zpětně kompatibilní a tak i tento adaptér standardu FIR dovede spolupracovat se zařízeními, která jsou schopna využívat pouze parametry SIR přenosu.

Všechna zařízení zapůjčila společnost KOBE, www.kobe.cz.

§§§§§


Projektor téměř do kapsy - Compaq mp2800

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0253

Nedávo jsme na stránkách PC WORLDu představili supermalý projektor ASK M3, který byl se svojí váhou nejlehčím a zároveň i nejmenším DLP zařízením na našem trhu. Neuplynulo mnoho času a už máme tu čest seznámit vás s novým výrobkem od společnosti Compaq, který svojí hmotností 1,36 kg přebírá žezlo nejlehčího DLP projektoru.

Compaq MP2800 je nejen extrémně lehký, ale příjemně překvapí i svými rozměry 180,6 x 68,9 x 221,3 mm. Takováto velikost jistě potěší nejednoho manažera, který bez prezentační techniky na dlouhých služebních cestách nedá ani ránu.

Světelný výkon projektoru je 1 000 ANSI lm., což pro běžné účely naprosto dostačuje.

O kvalitu obrazu se stará mimo jiné i mikrozrcátkový DLP (Digital Light Processing) systém zkonstruovaný společností Texas Instruments, s jehož pomocí dokáže MP2800 vyloudit na projekční ploše až truecolorové barvy (16,7 milionu) při nativním rozlišení XGA, to znamená 1 024 x 768 bodů. Ostatní grafické režimy (VGA, SVGA, SXGA) jsou automaticky převáděny do základního XGA modu. Majitelé Macintoshů nepřijdou zkrátka, mohou využít i režim 832 x 624.

Nicméně v případě, že vám k ;řipojení videosignálu nedostačuje klasický VGA konektor (D-sub), máte k dispozici také DVI, kompozitní video i S-Video. Zásuvky, vyjma základního DVI, jsou společně s malým reproduktorem součástí přídavného modulu, který je jednoduše připojitelný na zadní stranu zařízení. Pro připojení audiovstupu slouží klasický jack (3,5), ozvučení je sice mono, ale pro účely prezentací při troše skromnosti postačí.

Velmi příjemnou záležitostí je dálkové ovládání: nejenže je vzhledově pěkně navržené, ale také s ním po krátkém tréninku svedete snadno ovládat všechny potřebné funkce, které projektor nabízí. Navíc lze infraovladač použít i jako myš pro ovládání PC, k tomu je samozřejmě potřebné propojit MP2800 s počítačem pomocí (přiloženého) datového kabelu zakončeného konektorem USB a RS232. Je jen na vás, kterému rozhraní dáte při ovládání PC přednost.

Compaqu patří za projektor MP2800 v každém ohledu chvála, svými parametry výrobek dokázal, že si své uživatele na trhu najde a pro nejednoho z nich se stane i velmi přínosným pomocníkem.

Compaq MP2800

rozměry a hmotnost

mono reproduktor

Cena vč. DPH: 255 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Compaq Computer ČR, Na Pankráci 26, Praha 4

§§§§§


Dell v černém - Dell optiplex gx150

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0254

Světoznámá firma Dell zvolila pro svůj typ GX150 nový design podpořený provedením veškerého příslušenství počítače v černé variantě. Na pohled je to opravdu působivé, jak ale vypadá konfigurace a výkon počítače?

Dell. Tímto označením se honosí všechny komponenty dodávané k sestavě GX150.

Tedy podivně velká černá klávesnice, černá myš Dell by Microsoft s rolovacím kolečkem. Stejné označení nesou také monitor a skříň charakterizující trendy dnešní doby  kompaktnost, výkon, značku.

Sestava je osazena procesorem Intel Pentium III na frekvenci 733 MHz spolupracujícím s čipsetem Intel 815E; sběrnice (FSB) pracuje na 133 MHz. S pamětí není žádný problém, jelikož GX150 disponuje 128 MB RAM. Do dvou slotů DIMM umístíte maximálně 512 MB paměti.

Grafika a zvuk jsou integrovány do základní desky, a tomu odpovídají také jejich vlastnosti. Maximální rozlišení s dodávaným 17" monitorem typu Dell E770P je 1 280 ´ 1 024 bodů při 60 Hz, optimální 1 024 ´ 768 bodů při 85 Hz. Výkon 3D grafiky pokládá tento počítač do oblasti určené pro kancelářské aplikace, a tomu také odpovídá výsledek 867 3DMark bodů v programu 3DMarku 2000. Podobných výsledků dosahuje také v syntetickém testovacím programu BABCo Sysmark. Zvukový čip společnosti Yamaha poskytuje kvalitní kulisu a nezapochybuje v žádných tónech.

Zajímavostí je přítomnost dvou síťových karet. Jednou je integrovaná síťová karta 3Com 3C920 Fast Ethernet a druhou síťová karta do PCI pozice, rovněž značky 3Com s označením EtherLink TPC NIC. S připojením do sítě si tedy nemusíte dělat sebemenší starosti, máte na výběr hned ze dvou karet.

Jednotka CD-ROM se pochází z dílen Samsungu (typ SC-148F). Disketová mechanika je důmyslně ukrytá pod předním krytem skříně počítače. Celou skříň Small Desktop, provedenou v černé barvě s rozměry 108 ´ 390 ´ 431 milimetrů, můžete postavit vedle počítače nebo ji položit a postavit na ni monitor. Úkryt pod šedým panelem s logem Dell skrývá dva USB porty a výstup pro sluchátka. Postrádat budete tlačítko pro restart, jelikož GX150 OptiPlex má pouze jedno a to pro zapnutí, resp. vypnutí.

Jak vyplývá z uvedených údajů, jedná se hlavně o business počítač, postavený pro využívání kancelářských aplikací. Značka Dell vám garantuje potřebný kvalifikovaný servis a odbornou radu v nesnázích. Pokud tedy chcete změnit image počítače na vašem stole, zkuste GX150 v černém provedení a budete určitě spokojeni.

Dell OptiPlex GX150

design

servisní podpora

cena

Cena vč. DPH: 53 700 Kč

K testu zapůjčila firma: DELL Computers, Sokolovská 8486, Praha 8

§§§§§


Kyro II na scéně - Hercules 3D prophet 4500

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0255

Společnost Hercules, spadající pod korporaci Guillemot, představila zcela nový grafický čip Kyro II, který má konkurovat stávajícím typům GeForce2 MX a GTS. Hercules pokročil zase o kousek kupředu.

Nový čip Kyro II poskytuje za pomoci unikátní technologie PowerVRt Tile Based Rendering neobvykle vysoký výkon při velmi příznivě ceně. To je částečně způsobeno využitím zmiňované technologie, která zcela jinak přistupuje k 3D algoritmům a snaží se omezovat zbytečné zatěžování procesoru a problém tzv. úzkého hrdla paměti. U Kyra II se plní opravdu jen to, co je absolutně nezbytné, přičemž co nejvíce možných operací zůstává zpracováno přímo na čipu. To umožňuje vytěžit maximum z průtoku dat pamětí.

Přítomny jsou i nadále procesy jako Full Scene Antialiasing (FSAA), který karta dokáže zvládat až čtyřnásobně. Podpora je zajištěna také pro Environmental Bump Mapping a Dot3 Bump Mapping, jež zajišťují širokou škálu efektů zobrazovaných povrchů. Pozoruhodná je funkce Internal True Color, jež je zrychluje vykreslování 32bitového režimu. Novinkou je také stále aktivní Stencil Buffer s pomocí funkce ConstantStencil, u jiných karet je aktivní pouze u 32bitového renderování. Standardem dnešních dnů se stává plná podpora rozhraní Direct-X8. Možná nás trochu udiví absence hardwarového T&L (Transform&Lightning), které je řešeno pouze softwarově. Kupodivu se to nijak neprojevuje na výkonu, ba právě naopak. Karta si z hlediska výkonu může bez problému změřit síly s jakoukoliv GeForce2 MX a silně konkuruje typu GTS. Ve 32bitových režimech je dokonce daleko silnější.

3D Prophet 4500 obsahuje kromě čipu Kyro II 4500 také 64 MB SDR RAM paměti pracující na 175 MHz, přičemž převodník RAMDAC pracuje na 300 MHz. Podporovány jsou rozhraní DirectX a OpenGL. Není opomenuta ani podpora DVD formátů, to je taky již v dnešní době standardem. Nejvyšší možné rozlišení akcelerátoru je 1 920 x 1 440 při 75 Hz. Příjemnější obnovovací frekvence 95 MHz dosáhnete už při rozlišení 1 600 x 1 200.

Ve výsledných testech se Kyro II pohybuje na úrovni karet GeForce2 GTS, leckdy dokonce i nad nimi. Výsledek 3DMarku 2000 v 16 bitech je 5 052 bodů, což je pod hranicí dosaženou kartami GTS. Jinak je tomu při 32bitovém režimu, kdy gétéesky zaostávají o celých 500 bodů. Ve hře Evolva šlape vrstevníkům se jménem GTS na paty, ale se svými 71 snímky za sekundu je asi o 20 % pomalejší. V Quaku III je však viditelně převyšuje ve 32bitové hloubce a ve vyšším rozlišení. 3D Prophet dosahuje v rozlišení 1 280 x 1 024 a ve 32bitové hloubce kolem 80 snímků za sekundu, v těchto partiích pokulhávají karty GTS o 20 snímků.

Rozhodně se jedná o výjimečnou kartu. Za tuto cenu těžko najdete podobný výkon. Žádné MX ji nedostihne a kartám GTS představuje rovnocenného partnera. Že by byl na obzoru nový konkurent?

Hercules 3D Prophet 4500

slušný výkon

Power VR

Cena vč. DPH: 8 170 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, Štefánikova 21, Praha 5

§§§§§


GeForce na třetí Hercules 3D prophet III

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0256

Silnější, výkonnější, lepší. Král je mrtev, ať žije král! Nástupce grafického čipu GeForce2 nese stejné označení, jen končí jiným číslem. Takže se připravte na opravdovou rychlost, protože GeForce3 je konečně tady.

Vezměme to hned od začátku zostra. GPU GeForce3 společnosti nVidia integruje speciální engine nVidia nfiniteFX, který akceleruje dynamicky převratné realistické efekty 3D grafiky. Zároveň se stává nejvýkonnějším čipem v historii grafických akcelerátorů. S pomocí funkcí Vertex Shader (vdechuje osobnost jednotlivým charakterům) a Pixel Shader (vytváří charakteristiky různých materiálů) se zase obraz přibližuje o kousek blíž reálnosti skutečného světa. Za zmínku stojí také funkce HRAA (High Resolution Antialiasing), která vyhlazuje hrany kostkovaného světa téměř k dokonalosti. Novinkou je rovněž speciální funkce antialiasingu s názvem Quincunx, jež vyhlazuje hrany snímků, avšak několikrát rychleji. Samozřejmostí je plná podpora nejnovějšího rozhraní DirectX8, zajištující plnou kompatibilitu se stávajícími aplikacemi a programy.

Kódové označení pro GeForce3 zní NV20. Tuto informaci jsme mohli získat již několik měsíců před uvedením samotného čipu. Vše bylo částečně pozdrženo dokončováním rozhraní DirectX8 a přechodem z výrobní technologie 0,18 m na 0,15 m. Tento čip údajně obsahuje více tranzistorů než Pentium 4.

Dlouho očekávaný Hercules s označením 3D Prophet III se zmiňovaným čipem GeForce3 dává znát svou sílu ve všech možných oblastech herního světa. Jádro pracuje na frekvenci 200 MHz, přičemž RAMDAC pohodlně tiká na vyšších 350 MHz. S těmito parametry zvládá akcelerátor 800 bilionů operací za sekundu, a to už si pozornost zaslouží!!! Tato téměř až neuvěřitelná hodnota je dána tím, že čip GeForce3 obsahuje při stejném taktování jako GeForce2 GTS až dvakrát více tranzistorů. Paměť 64 MB DDR pracuje na 460 MHz, přičemž propustnost dat činí až 7,36 GB za sekundu. Samozřejmostí je sběrnice 4x AGP a plná podpora AGP texturování. Kompatibilitu zachovávají rozhraní Direct3D a OpenGL.

3D Prophet III má včetně standardního VGA výstupu (nejvyšší rozlišení 2 048 x 1 536 v 60 Hz a 16 milionech barev) také výstup pro S-Video, kompozitní video a DVI. DVI neboli Digital Visual Interface je konektor (obsahuje 24 pinů) pro přenos jak digitálního, tak analogového signálu. Ten je schopen digitálně zobrazit až 1 600 x 1 200 bodů při 85 Hz v 16 milionech barev.

Procesor GeForce3 zcela naplnil naše očekávání. Zřetelně vykazuje navýšení výkonu ve všech testovaných aplikacích. Výkon stoupl zejména ve vyšších rozlišeních. V 3DMarku 2000 získal grafický akcelerátor 3D Prophet III v 16bitovém režimu 7 083 3DMark bodů, což je srovnatelné s kartami osazenými čipem GeForce2 Ultra. Vše se však mění při 32bitovém režimu, kdy se svými 6 916 3DMark body předstihuje Ultru o necelých 800 bodů. Stejně tak v testu hry Evolva získala karta navrch s průměrným frameratem 151,1. Při aktivaci funkce Dot Bumping (vytlačování bodů za účelem 3D dimenzování) dosahuje 101 snímků za vteřinu. Nároky této funkce jsou vskutku velké, což jen upevňuje náš názor, že se jedná o opravdu výkonový skvost. Quake III při rozlišení 1 600 x 1 200 s nastavením nejvyšších detailů v 32bitovém režimu zobrazil 64,9 snímku za sekundu.

Nemůžete se proto divit, že při těchto výsledcích se stává Hercules 3D Prophet III s čipem GeForce3 králem mezi současnými grafickými akcelerátory. Bez výčitek svědomí můžeme prohlasit, že je nejvýkonnější kartou, kterou jsme měli zatím k dispozici. Král je tedy ohlášen se skvělými ovacemi. Nadšence herního světa ale možná zamrzí pořizovací cena karty, jež činí 20 300 korun.

Hercules 3D Prophet III

DVI výstup

zatím nejlevnější GeForce 3 čip

Cena vč. DPH: 20 300 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, Štefánikova 21, Praha 5

§§§§§


Souboj černých pásek - je lepší travan nebo dat?

Lumír Lindovský

c01p0257

V tomto článku bych vám chtěl krátce přiblížit zálohovací mechaniky společnosti Seagate. Obě jsou přibližně stejně rychlé s podobnou kapacitou, ale použitou technologií se úplně liší. Jedná se o mechaniky DAT a Travan.

Testovaná mechanika Travan k nám přišla v balíku nazvaném TapeStore Travan, který kromě mechaniky obsahoval i jednu datovou cartridge, zálohovací software Backup Exec firmy Veritas a diagnostické nástroje. Travan se běžně dodává v IDE nebo SCSI. Kapacita se podle verze pohybuje od 4 do 10 GB dat bez komprese. My jsme měli model s SCSI rozhraním a kapacitou záznamu 10 GB bez komprese. Instalace je velmi jednoduchá, nesmí se zapomenout nastavit SCSI ID a terminátor, a mechanika se může používat. Windows tuto mechaniku rozeznají pouze jako neznámé zařízení, to však vůbec nebrání funkčnosti. Zálohovací software s ní umí bez problémů pracovat.

Mechanika DAT Scorpion pro zápis na pásky DDS3 k nám byla dodána v balení nazvaném Tapestore DAT. Balení obsahuje rovněž zálohovací software Backup Exec i nástroje pro nastavení a diagnostiku mechaniky. Scorpion je určen pro pásky DDS3 o kapacitě 12 GB dat bez komprese, ale může také pracovat s DDS-2, DDS-DC a DDS. Mechaniku lze koupit také s rozhraním IDE. Instalace a používání jsou obdobné jako u mechaniky Travan. A v čem se tedy tyto mechaniky liší?

Travan používá k zápisu technologii lineárního zápisu (linear recording). Tato technologie zapisuje data do stop souběžných s páskou, a čtecí hlava zůstává nehybná. Jakmile je páska na konci, hlava přejde o stopu níž a zapisuje v opačném směru. Tím se vytvoří klikatá cesta dat sem a tam, a tak to jde dokud nejsou zaplněny všechny stopy. Výhodou této technologie je možnost přidání dalších lineárních kanálů pro další zapisovací hlavy. Tím vznikne další lineární stopa a zvýší se tak počet stop nahrávaných paralelně. Výsledkem je zvýšení průtoku dat bez zrychlení rotace pásky.

Mechaniky DAT používají k zápisu a čtení technologii spirálovitého nebo šroubovitého skenování (helical scanning). Mechaniky používající tuto technologii zapisují data na pásku v diagonálních pruzích šikmo napříč páskou. Čtecí hlavy jsou připevněny k vysokorychlostnímu bubnu, který se točí rychlostí mezi dvěma až šesti tisíci otáčkami za minutu. Tato metoda by měla být rychlejší při čtení, neboť kromě kratší stopy používá i větší hustotu zápisu. Z toho ovšem vyplývá i větší sklon k chybovosti. Při vysoké hustotě zápisu může totiž i malý defekt ohrozit data. Technologie lineárního zápisu může díky menší hustotě zapisování použít více redundantních dat pro korekci při chybě čtení.

Obě mechaniky mohou použít hardwarovou kompresi, která by měla být až 2 : 1. Při zálohování našich firemních dat se reálná komprese pohybovala vždy mezi 1,5 : 1 až 1,6 : 1, s rychlostí zápisu 66 MB/min. Komprese je hardwarová a nezatěžuje procesor počítače.

Tapestore Travan se dodává i se zálohovacím softwarem a nástroji pro diagnostiku za 19 980 Kč bez DPH. Tapestore DAT se dodává rovněž se softwarem za cenu 32 200 Kč bez DPH.

Mechanika DAT je proti Travanu o něco dražší  rozdíl je zhruba 30 %. Travan je dle známých testů spolehlivější a levnější. Má však menší kapacitu, a co je podstatné  pásky jsou mnohem dražší než pro mechaniky DAT. Páska DAT stojí kolem 550 Kč, zatímco médium Travan stojí až 1 600 Kč. Pro pravidelné zálohování potřebujete pro menší firmu většinou jednu pásku na jeden nebo dva dny. Například naše firma používá při měsíčním cyklu 12 pásek na měsíc. Pokud si přepočtete cenu vynaloženou za média u obou mechanik, vyjde vám, že ať se rozhodnete pro kteroukoli variantu, přijdou vás cenově skoro stejně.

§§§§§


Šestinásobný zoom - Fuji finepix 4900zoom

Ondřej Neff

c01p0260

Tak tohle není foťák, který by nebudil pozornost. Chcete-li si koupit digi ke své Corvettě, měli byste tuhle Fujinu vzít do úvahy. Stručná charakteristika: přístroj typu jednooká zrcadlovka (ve smyslu funkce, nikoli technického řešení), s optickým zoomem s rozsahem 1 : 6 a superCCD, řadou funkcí a s interpolovaným rozlišením 4,3 megapixelu a fyzickým rozlišením Mp. To vše v mohutně stavěném stříbřitěšedém těle.

Jakmile má přístroj mnoho volitelných funkcí, musí se konstruktéři rozhodnout, kudy se k těmto funkcím uživatel dostane. Jeden přístup poskytuje menu. Fuji šla jinou cestou: přístroj má ovládací prvky vyvedené do tlačítek a šoupátek a v samotném menu toho moc nezbylo. Tímto směrem řešení jdou dnes i profesionální přístroje. Po krátkém zacvičení si na rozložení ovládacích prvků zvyknete a za pár dní budete na přístroj hrát jak na tahací harmoniku.

Hlavním ovladačem je kotouč vpravo nahoře  tím se nastavují režimy fotografování a setup, vlevo od něj je tlačítko vypínače a přepínač prohlížení/focení. Pod volicím kotoučem je ještě jeden kolečko  tím se ovládá kompenzace expozice do plusu a do mínusu, a v jednotlivých režimech čas a clona. Zde bych rád upozornil na geniální novinku tohoto přístroje: jakmile ho nastavíte na P (jako program), volíte spodním kotoučem kombinace času a clony (tedy např. 100/4; 50/5,6). Čistě teoreticky by tedy stačil tento program P, a pak plný manuál a priorita času nebo clony by nemusela být. Správná expozice je vždycky v kombinaci clony a času. Jako když chcete obléct kalhoty  je jedno, jestli lezete nejdřív do levé nebo do pravé nohavice.

Finepix 4900 má objektiv se šestinásobným optickým zoomem (odpovídá 35210 u kinofilmového aparátu). Ten se ovládá kolébkou po levé straně objektivu, což mi připadá jako velmi dobré řešení, protože nutí ke správnému, tedy pevnému držení aparátu. Hned poblíž je přepínání manuálního a automatického ostření, přičemž manuál je skutečně ruční, tedy ovládaný kroužkem (byť kontrolovaným elektronikou).

Bylo řečeno, že jde o typ zrcadlovka. Tento termín se ujal pro řešení, kde je v místech běžného hranolu umístěn miniaturní displej. Tak je tomu i zde, a opět jsem postrádal optickou korekci. V okamžiku procesu ostření obraz strne, což pokládám za nedostatek tohoto technického řešení. Vyskytuje se i u jiných přístrojů, zřejmě LCD do hledáčků dodává sakumpikum jedna firma. Blesk je vyskakovací a budiž pochváleno, že neskáče sám od sebe, když je nízká světelná hladina. Pouze v hledáčku (na displeji) vidíte varovná červená čísla, hlásajícící hrozící podexpozici.

Ovládání menu probíhá přes hledáček či přes displej na zadní stěně. V každém případě si můžete do hledáčku pustit i menu. To je celkem strohé a jakmile ho zapnete, je už rozbalené (díky tomu, že funkcí z menu ovládaných je vcelku málo). Ze zajímavých funkcí se tam zapíná jen volba bílé (šest předvoleb plus plný manuál) a citlivost. Ta je v rozmezí ISO 125 až ISO 800. Ano, zde oceníme vlastnosti superCCD. Je to skutečná osmistovka s velmi slušným odstupem od šumu, která zvládá pozoruhodné rozpětí jasů  není náchylná k vypalování silněji osvětlených partií.

V přístroji je použita specialita Fuji  voštinově uspořádané SuperCCD, umožňující generovat obrázky o dvojnásobném počtu zobrazovacích bodů, než kolik je zde fyzicky světlocitlivých buněk. Při snímání kontrolního diagramu kvalita obrazu odpovídá třímegovému CCD, přičemž lépe jsou zobrazeny vertikály než horizontály. Každopádně tedy získáme fotoaparát s kvalitou klasického 3Mp CCD, ale s objektivem o rozsahu 1 : 6. Citlivost ke světlu a expoziční pružnost je ovšem podivuhodná a plně ospravedlňuje koncepci superCCD.

Jde o vysoce kvalitní přístroj, připravený plnit širokou škálu fotografických úkolů. Koncepce vše ven do knoflíků je poněkud náročná na zaškolení (ještě se mi nestalo, abych musel tolikrát koukat do manuálu), ale jakmile si člověk zvykne, co je k čemu a kde to je, prsty mu po knoflících jen hrají. Na jedno nabití lithium-iontového akumulátoru pořídíte zhruba sto fotek. Závit na osazení objektivu (55 mm) umožňuje nasazení širokoúhlého konvertoru (0,79´), teleobjektiv asi nebudete potřebovat. Spojení s počítačem je přes USB  a pokud jde o doprovodný software, upozornil bych hlavně na prohlížeč obrázků, vybavený prohlížečem EXIF souborů nové generace.

Fuji Finepix 4900Zoom

široký rozsah použití

zoom 1 : 6

superCCD

snad jen mrtvolka v hledáčku při ostření

Cena vč. DPH: 49 000 Kč

K testu zapůjčila firma: FujiFilm CZ, U nákl. nádraží 2/1949, Praha

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

c01p0265

V květnovém kole srovnávacích testů PC WORLD TOP jsme pro vás připravili recenze 15 nových produktů. Velice zajímavé je srovnání nových modelů inkoustových tiskáren, které se na jaře objevily v nabídkových listech nejdůležitějších hráčů na tomto trhu. O tom, že je z čeho vybírat, se můžete přesvědčit i v tabulkách, které jasně ukazují kvalitu jednotlivých tiskáren.

Poprvé v tomto roce jsme měli možnost otestovat inkoustové tiskárny, jež se v uplynulých měsících objevily na trhu. Do našich tabulek jsme proto mohli zařadit další pětici produktů. Při aktualizaci cen dříve testovaných výrobků došlo k podstatnému pročištění jednotlivých pozic, neboť z našich záznamů byla vypuštěna celá řada tiskáren, které se na našem trhu již neobjeví.

Kromě inkoustovek jsme pro vás otestovali také pět pevných disků z cenové kategorie do 6 000 Kč. I když jsme minule uvedli novou kategorii vypalovacích mechanik, nezapomínáme ani na klasické mechaniky CD-ROM. Přinášíme vám proto test tří představitelů této kategorie. Minulý měsíc nám do TestCentra dorazily také dvě zajímavé počítačové sestavy, které vás jistě zaujmou jak dobrým výkonem, tak i cenou.

Inkoustové tiskárny

Canon S400

Všestranná tiskárna pro domácí uživatele, kteří uvítají možnost použití speciální skenovací hlavy.

Nová tiskárna Canon S 400 používá osvědčenou technologii tisku s oddělenými inkoustovými zásobníky, v nichž jsou samostatně umístěny také jednotlivé tiskové barvy. Uváděné náklady na tisk jsou tedy skutečně reálné, neboť při provozu je třeba doplnit jen tu barvu, která právě došla. Tiskárna pracuje v rozlišení 1 440 x 720 dpi v monochromatickém, barevném i fotografickém režimu práce. Ve standardní výbavě je pouze barevná tisková hlava, volitelně však lze dokoupit pouze hlavu s černým inkoustem nebo speciální fotoinkousty.

Rychlost tisku by se podle výrobce měla pohybovat v rozmezí od 4 stran za minutu barevně do maximálních 9 stran za minutu monochromaticky. V ovladači tiskárny lze zvolit 5 předvolených režimů práce, nebo nastavit a uložit vlastní volbu, která bude nejvhodnější pro jednotlivé typy dokumentů. Tiskárna je dodávána s ovladači pro PC i pro Macintosh, k počítači je připojena paralelním rozhraním nebo USB kabelem. Horní zadní zásobník papíru je připraven pro založení 100 listů formátu A4, kromě běžného papíru lze tisknout na širokou škálu speciálních médií z nabídky společnosti. Potištěné papíry vystupují na přední odkládací plochu, která pojme maximálně 50 listů. Kvalita tisku celkem odpovídá cenové kategorii. S ýychlým zpracováním dokumentů lze počítat při použití samostatné černé inkoustové cartridge. Barevné zásobníky jsou vhodné pro běžný tisk dokumentů, avšak ne zcela vhodné pro zpracování fotografií na speciální média. Výsledný výtisk totiž vychází tmavší a přechody jednotlivých barev končí u hranice 60 %. Pro kvalitní výtisk rastrové či vektorové grafiky lze jednoznačně doporučit volitelnou hlavu pro fotorealistický tisk.

HP DeskJet 959 C

HP DeskJet 959 C poskytuje rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, a má i speciální zásobník pro média na tisk fotografií.

Zřejmě nejčerstvější novinkou v 9estech byla tiskárna HP DeskJet 959 C. Produkt vychází z předchozího modelu s označením HP DeskJet 950C a má téměř shodné technické parametry. Maximální rozlišení pro barevný tisk je udáváno hodnotami 2 400 x 1 200 dpi, při monochromatickém zpracování pak lze tisknout v rozlišení 600 x 600 dpi. Černobíle je možné zpracovat až 11 stran A4 za minutu, barevně pak 9 stran za minutu. Vestavěná vyrovnávací paměť má kapacitu 4 MB, komunikaci s počítačem zajišťují USB a paralelní rozhraní. Oddělenou černou inkoustovou kazetu v tiskové hlavě doplňuje tříbarevný zásobník s barvami CMY. Optické čidlo v tiskové mechanice automaticky vyrovnává inkoustové hlavy pro správný soutisk barev, kontroluje zasunutý papír a podle jeho druhu volí odpovídající tiskový režim. Tyto skutečnosti však uživateli nebrání, aby v ovladači tiskárny vybral správný druh tiskového média a vnutil tiskárně svoji volbu. Vstupní spodní podavač pojme až 100 listů v gramáži 6490 g/m2 nebo menší počet speciálních médií, obálek či štítků. Samostatně lze obálky vkládat také do štěrbiny nad uvedeným podavačem. Podstatnou změnou oproti modelu 950 je zabudování zásobníku pro speciální fotopapíry. Přihrádka na 20 fotografií o rozměrech 10 x 15 cm je umístěna pod výklopnou odkládací deskou výstupního podavače. Tiskárna je dodávána s ovladači pro PC se systémy Windows 3.1 a vyšší a pro počítače Macintosh s 0S 8.1 nebo vyššími. Součástí balení je přehledná česká dokumentace a plakát s názorným obrazovým průvodcem připojením tiskárny. Zařízení je určeno pro zpracování 3 000 stran měsíčně. Pořizovací cena byla stanovena na 8 813 Kč včetně DPH.

Epson Stylus Color 480

Jedna z nejlevnějších tiskáren na trhu překvapí uživatele svým designem i zpracováním tisku.

Zcela přepracovaný vnější vzhled levných tiskáren Epson se někomu zalíbí a běkomu připomene spíše hračku do dětského pokojíku. Epson Stylus Color 480 je mnohem zaoblenější a kompaktnější než jeho předchůdci. Jednolitý šedavý kryt doplňuje průsvitná opěrka podavače papíru a víko tiskové hlavy ze stejně průsvitného materiálu. Tiskárna, na níž nelze najít jediný ovládací prvek, nabídne svému majiteli rozlišení 720 x 720 dpi pro barevný i černobílý tisk. Rychlost zpracování tiskových úloh není nijak závratná, podle údajů výrobce se pohybuje na hranici 4 stran za minutu monochromaticky a 2,5 strany barevně. Jediné paralelní rozhraní napovídá, že tiskárna je určena výhradně pro počítače PC. V ovladači nabízí celkem tři stupně kvality tisku, přičemž je mezi nimi skutečně propastný rozdíl. Rychlý ekonomický tisk slouží jen ke zpracování náhledu, standardní kvalita 360 x 360 dpi sice zatěžuje zařízení delší dobu, avšak výsledek je celkem ucházející. Maximální rozlišení s sebou přináší velmi pěkný výtisk, ovšem za cenu dlouhých minut čekání. Jen pro srovnání  v nejvyšším rozlišení byla rastrová fotografie A4 zpracována za 1 minutu a 37 sekund černobíle a za více než 9 minut barevně. Při použití speciálního fotopapíru se pak doba výtisku uvedené fotografie vyšplhala až na 18 minut. Potom však tiskárnu opustil snímek, za nějž by se nemusely stydět ani mnohem dražší produkty. Takovou kvalitu jsem u ýohoto zařízení skutečně neočekával. Pro občasné použití lze Epson Stylus Color 480 doporučit, při požadavcích na rychlejší tisk je lépe se poohlédnout po výkonnějších modelech. Kladnou stránkou produktu je pořizovací cena, ne zcela výhodné jsou však provozní náklady.

Epson Stylus Color 680

Druhý přepracovaný model Epson s označením 680 je levnou vstupenkou do světa vysokého pracovního rozlišení.

Rychlejší Epson Stylus Color 680 překvapí uživatele nejen přepracovaným vzhledem, ale také vysokým pracovním rozlišením 2 880 x 720 dpi a rychlostí tisku. Ta se pohybuje v rozmezí 8 stran za minutu černobíle a 7,7 strany za minutu barevně.

Zařízení dokáže díky paralelnímu a USB rozhraní komunikovat s PC i počítači Macintosh, pro obě platformy jsou proto dodávány potřebné ovladače. Po jejich instalaci má uživatel k Oispozici tři běžně přístupné režimy tisku, další dva  ekonomické zpracování a vysoce kvalitní tisk  jsou ukryty v ňabídce pro pokročilé. Horní vstupní zásobník slouží pro založení až 100 listů papíru formátu A4, přední výstupní podložka postačí pro uložení 30 listů stejného formátu. Podporovány jsou také další materiály pro tisk, kromě obálek, štítků a fólií tiskárna pracuje i se speciálním potahovým papírem nebo fotopapírem. Tiskárna je navržena tak, aby při nečinnosti zabírala velmi málo místa. Výstupní podavač je proto vyroben z ohebného materiálu a lze jej po sklopení přichytit ke speciálním trnům, které jsou umístěny vedle víka inkoustových zásobníků. Toto řešení je sice nezvyklé, ale velmi praktické.

Během testu prokázal Epson Stylus Color 680 vysokou rychlost práce, přičemž kvalita výtisků vyšším tempem nijak neutrpěla. Ke zpomalení práce lze tento produkt donutit jen vložením lesklých fotopapírů. Vysokému výkonu odpovídá i velmi dobré umístění v našich tabulkách, kde obsadila výborné třetí místo.

Epson Stylus Color 880 TR

Pro milovníky iMaců a dalších průhledných počítačů je určena tiskárna Epson Stylus Color 880 TR. Kromě zajímavého vzhledu nabídne i vysoké rozlišení a rychlost.

Pokud vlastníte iMaca, G3 či G4, nemůžete si prostě nechat Epson Stylus Color 880 TR ujít. Tento model byl totiž navržen tak, aby vašeho průhledného miláčka co nejlépe doplňoval. Stylová čistota došla tak daleko, že k tiskárně je dodáván i speciální průhledný napájecí kabel. Vzhledem vám tedy rozhodně ostudu neudělá. A jaký je výkon? Více než dostačující. Maximální rozlišení 2 880 x 720 dpi při barevném i černobílém tisku, rychlost mezi 11 a 12 stranami A4 za minutu. Režimy tisku v ovladači tiskárny jsou shodné s modelem Epson 680, stejné je i vybavení ovladači pro platformy Macintosh a PC. Komunikaci zajišťuje všudypřítomný paralelní kabel i univerzální sériové rozhraní.

Horní vstupní automatický podavač má kapacitu 100 listů papíru, spodní výstup směřuje na otevřenou výsuvnou přední stěnu produktu. Tiskárna je určena pro kancelářské využití s požadavky na rychlý a kvalitní tisk.

§§§§§


Novinky na trhu a v ţeb¸čcích TOP

c01p0263

CD-rom

ASUS CD-S500

Velice zdařilá mechanika předvedla opravdu pěkné výsledky.

Tento kousek pochází z dílny Asus, výrobce, jehož produkty, převážně počítačové komponenty, jsou uznávány jako jedny z nejkvalitnějších. Nutno podotknout hned na začátku, že přestože tato CD-ROM mechanika s označením CD-S500 svým výkonem z portfolia ostatních top produktů výrazně nevybočuje, tak se v tabulce CD-ROM ladně vyšvihla na první místo a za velice příznivou pořizovací cenu prokázala výborné výsledky. Zajímavý je i fakt, že i když je výrobek prezentován jako 50x, svou rychlostí při čtení CD médií porazil i některá zařízení ze skupiny 52násobných CD-ROM. Pokud chcete kvalitní mechaniku, zvolte si bez obav CD-S500, získáte tím nejen výkonný, ale i designově velmi zdařilý produkt.

SAMSUNG SC-152

U Samsungu SC-152 jsme naměřili rychlost v maximu až 52, 28 x

CD-ROM mechanika skrývající se pod označením SC-152 je zařízením, které v dnešních testech disponuje nevyšším výkonem. Na předním panelu, jenž je vybaven standardním audiovýstupem, ovládáním hlasitosti a tlačítkem Eject, je uvedena mimo jiné i informace inzerující 52násobnou rychlost, kterou by mělo zařízení CD nosiče číst. V testech jsme naměřili maximální výkon dokonce 52,28x, což je pro společnost Samsung v každém ohledu chvályhodné. Snad jedinou výtkou proti SC-152 by se mohla na první pohled stát absence tlačítka Play na předním panelu, ovšem ruku na srdce  jestli si ještě vzpomenete, kdy jste tuto vymoženost na své staré CD-ROM mechanice využili naposled, pak před vámi klobouk dolů.

SONY CDU5211

S pěkným designem a slušivou nálepkou na předním panelu jde do boje o zákazníka Sony CDU5211.

Mechanika CDU5211 je klasickým představitelem současné nabídky na počítačovém trhu. Standardní bílý audiopanel, osazený audiovýstupem (jack), ovládáním hlasitosti, kontrolkou činnosti a dvěma tlačítky sloužícími ve funkcích Eject, Play, Stop a Skip. Zajímavým oživením je bezpochyby (úsměv vyvolávající) nálepka na čelní straně vozíku pro CD, která v anglickém jazyce hlásá upozornění o možné ztrátě záruky při používání nekvalitních či poškozených médií.

Ve výkonovém testu se mechanika prezentovala na dnešní dobu relativně dobře; je sice pravda, že maximální přenosovou rychlost (52x) jsme při měření nezaznamenali, ale i přesto se za tento výrobek ve svém PC nemusíte stydět.

§§§§§

c01p0264


Pevné disky

Western Digital WD300AB-OBPA1

Zdá se, že 30GB disk již není finančně nákladnou záležitostí.

Western Digital je dalším pevným diskem, který se u nás v testech objevil s kapacitou 30 GB v kategorii pod 6 000 Kč. Je vidět, že vyrobit IDE zařízení s velkou kapacitou a navíc za rozumnou cenu není v dnešní době velký problém, alespoň pro Western Digital určitě ne. Pokud vás nepřesvědčí dobré jméno WD a poměr 16 hal. za megabajt prostoru, pak zřejmě už nic. Za takto příznivou cenu ovšem musíte přijmout pouze průměrný výkon, který disk v testu vykázal. Rychlost zápisu se ukázala jako lehce nadprůměrná, čtení dopadlo o trochu hůře, přesto však je tento výrobek pro běžné domácí i kancelářské použití s jistotou dostačující.

Samsung SV2042H

Disk od Samsungu nabízí solidní cenu a obsahuje zajímavé technologie.

Tento pevný disk od korejského výrobce nabízí přesně to, co od běžného IDE zařízení očekává většina běžných uživatelů. Příjemnou pořizovací cenu, výkony v zápisu i čtení, které neurazí, ale spíše potěší, a dokonce i �ěco navíc. Technologie patentované Samsungem slouží pro zajištění tichého chodu disku (NoiseGuard), pro zvýšení ochrany proti nárazům a otřesům slouží SSB (Shock Skin Bumper) a pro zamezení negativního vlivu vibrací disku zase ochrana uložení čtecích hlaviček nazvaná ImpactGuard. Spolu s dalším diskem Samsung se jedná o nejlevnější disky v dnešních testech.

Samsung SV1021H

SV1021H je jedním z nejlevnějších disků na trhu (3 820 Kč). Jeho kapacita tomu odpovídá  10,2 GB.

Menší bráška z rodiny Samsungu nese označení SV1021H, tím také prozrazuje i svoji kapacitu, která činí 10,2 GB. V současnosti to sice není mnoho, ale pokud nemáte peněz nazbyt a trochu se uskrovníte, bude vám toto zařízení říkat pane za pouhých 3 820 Kč. Protože tento pevný disk je konstrukčně příbuzný s SV2042H, může se pochlubit i stejnými technologickými lahůdkami. Nechybí NoiseGuard, Shock Skin Bumber ani ImpactGuard. Na druhou stranu však od tohoto disku nečekejte žádné zázraky, do nadupaného PC si ho s jistotou nepořizujte, doporučit ho lze spíše jen pro méně náročné uživatele, kteří jej potřebují převážně pro kancelářské práce.

Seagate U5 ST 340823 A

Seagate úspěšně zaútočil se svým 40GB diskem na třetí místo Topů.

Na poslední chvíli se nám do testů podařilo zařadit zařízení od společnosti Seagate, disk pocházející ze série označené U5. Ve většině případů tato série zahrnovala pevné disky, které spíše než maximální výkon nabízely uživatelům přívětivou pořizovací cenu či poměr cena/výkon. V případě ST340823A se v testech ukázalo, že výkon tohoto disku je na velmi dobré úrovni, zvláště v kontinuálních přenosových rychlostech. O něco horší je v přístupové době a také maximální propustnost sběrnice by mohla být o něco lepší. Nicméně poměr ceny za megabajt datového prostoru s jistotou přesvědčí nejednoho uživatele.

Quantum Fireball Lct20 40

Tento disk nabízí naprosto nejpříznivější cenu za megabajt datového prostoru  13 haléřů/MB.

Pevný disk Fireball Lct20 je zaměřen jednoznačně na uživatele, kteří budou chtít za málo peněz hodně muziky, alespoň co se datového prostoru týče. Výkonově tento disk ke špičce rozhodně nepatří, ostatně to ani jeho posláním není. Lct20 lze doporučit především méně náročným uživatelům, kteří nebudou vyžadovat brutální výkon, ale naopak kladně ohodnotí pořizovací cenu za megabajt prostoru, jež se v našich testech ukázala jako jednoznačně nejpříznivější. Tyto vlastnosti dělají z disku ideální médium pro využívání např. ve funkci přenosného či odkládacího (sekundárního) disku, anebo pro osazení do PC určených pro méně náročné úkoly.

Sirotci na IDE

Nemálo uživatelů se snaží při upgradech počítače použít ze starého PC co nejvíce ještě dostačujících komponent. Jedním z těchto vděčných dílů bývá i ještě dech lapající CD-ROM mechanika. Pro co nejoptimálnější využití výkonu počítače je pak nejvhodnějším řešením připojit pevný (bootovací) disk na primární EIDE konektor pomocí 80žilového datového kabelu (pro ATA/66 a ATA/100) a jednotku CD-ROM na sekundární konektor, klasickým 40žilovým kabelem. Pokud budete nuceni připojit na sekundární kabel další disk společně s CD-ROM mechanikou, nastavte disk jako master a mechaniku jako slave. Při opačném zapojení může nastat problém při přístupu k pevnému disku či k jednotce CD-ROM.

Přehřívání pevných disků

S rostoucím výkonem všech komponent v PC mohou nastat nové, občas i nečekané problémy. Jedním z těchto trablů může být i přehřívání některých součástí počítače, zvláště pokud spadáte do stále se rozrůstající skupiny overclockerů. Obzvláště v tomto případě by neměla být problematika vhodného chlazení opomíjena (pokud nechcete vaše PC pasovat do funkce sporáku).

Teplota uvnitř výkonného PC může v blízkosti některých komponent (čipset, procesor, grafický adaptér) dosahovat i 40 °C, což není málo a samotný procesor také vydává nemálo tepla, např. na 1GHz Athlonu jsme naměřili při zátěži až 63 °C. V těchto podmínkách mají pevné disky nesnadnou úlohu, zvlášť proto, že i ony svých pár stupňů k celkové teplotě přidají. Pokud tedy budete mít ve výkonném PC hard disk umístěn na špatně větrané pozici, po dvaceti minutách chodu na něm stěží udržíte ruku. Je nasnadě, že bude-li teplota kritická, začne disk vykazovat chyby  většinou se jedná o špatně přečtená/zapsaná data anebo i záhadné kousání PC, projevující se ve zdánlivě nelogických souvislostech.

Řešení jak se zbavit těchto problémů je hned několik, nejsnazším je umístit pevný disk na lépe větrané místo, a Xamozřejmě rovněž do větší vzdálenosti od ostatních teplo sálajících zařízení (CD-RW, CD-ROM, jiný HDD). Dalším vysvobozením z problematické situace se může stát integrace přídavného větráku do PC (např. do 5,25" pozice), toto řešení vás sice nějakou tu korunu stát bude, ale přehřívání bude učiněna přítrž.

§§§§§


Profesionální PC

c01p0266

Leo Media Xpress 733

Pokud hledáte kompromis mezi výkonem, zárukou a cenou, tato sestava by vás mohla zaujmout.

Sestava určená jak pro domácí, tak i kancelářské využití je postavena na základní desce FIC FS-35, jejíž součástí je i integrovaná zvuková a grafická karta. Čipset tvoří Intel 815e; sběrnice pracuje na frekvenci 133 MHz. Deska obsahuje nový port pro modemy a zvukové karty CNR (obdoba AMR). Výkon dostačující pro většinu aplikací poskytuje procesor Intel Celeron kmitající na 733 MHz. Paměť 64 MB je dnes již slabším standardem, nicméně máte možnost ji lehce rozšířit. Vše je vsazeno do ATX skříně typu minitower  Leo Design.

Grafická karta Riva TNT Vanta s 16 MB paměti je opět kompromisem ceny a výkonu. Nedá se říct, že tento grafický akcelerátor oplývá nadměrným výkonem, ale běžné aplikace multimediálního či kancelářského typu zvládá lehce. Pokud si však budete chtít zahrát nějakou novodobou hru, je opět na místě se poohlédnout po silnější kartě.

Veškeré mechaniky použité v sestavě mají značku Samsung. Je zde disketová mechanika, jednotka CD-ROM SC-152 s až 52násobnou rychlostí čtení a pevný disk SV2042H o kapacitě 20,4 GB. Jeho vyrovnávací paměť činí 512 KB, a přispívá na rychlosti při práci s daty.

Zvuková 16bitová karta VIBRA je zajímavá tím, že má integrované rádio. Nejenže tedy poskytuje kvalitní zvukovou kulisu, ale poslouží vám také jako příjemné osvěžení při poslechu oblíbené rádiové stanice. Označení Samsung nesou také dodávané stereofonní bedničky typu SMS-7631.

Dodávaný je 15" monitor Samtron 55E s viditelnou úhlopříčkou 13,8", jeho parametry jej předurčují ke kancelářskému použití. Při frekvenci 72 Hz nabízí rozlišení 1 024 x 768.

Dalším užitečným komponentem sestavy je interní faxmodem 56k který vám snadno zprostředkuje připojení do sítě internet.

V testu rychlosti 3D grafiky při hře Quake III dokázala tato sestava při nižším rozlišení 640 x 480 s nízkými detaily vyvinout 51,3 snímku za vteřinu, při 1 024 x 768 a nejvyšších detailech již jen 7,1. Ve hře Evolva získala 17,5 snímku za vteřinu. 3DMark 2000 v 16bitovém nastavení ohodnotil výkon na 1768 3DMark bodů. BABCo Sysmark ukázal 101 bodů.

Předinstalován je operační systém Windows Millenium Edition. Zároveň získáváte licenci a manuál, standardně je dodávána také příručka První kroky s počítačem Leo. Dále naleznete programy jako Avast32 3.0, účetní program EKONOM, 602proPC Suite, slovník WinGED a další užitečné programy.

Leo Multi Media 1G1

Chcete-li sestavu s frekvencí vyšší než jeden GHz, mohla by vás zaujmout sestava Leo Multi Media 1G1.

Do skříně ATX Minitower S320  Leo je vsazena základní deska FIC AZ-11E, která oplývá pěti PCI pozicemi, CNR portem a AGP (2´/4´) portem. Může se pochlubit veškerými nenovějäími vymoženostmi dnešní doby  ACPI funkcemi, hardwarovým monitorováním, WOLWOR, UDMA/100 a dalšími. Do tří volných banků pro paměť je možno vsadit až 1 536 MB, deska disponuje pouze 128 MB paměti (PC133). V soketu A je výkonný procesor AMD Athlon, který si pohodlně vrní na sympatické frekvenci 1,1 GHz. Chlazení zajišťuje masivní chladič značky Titan TCC-M5AB, jenž působí na první pohled více než velkolepě.

Všemu skvěle asistuje velmi rychlý a tichý pevný disk Seagate Barracuda ATA III (UltraATA/100) o velikosti 20 GB. Se svými 7 200 otáčkami za minutu a 2 MB vyrovnávací paměti poskytuje spolehlivý přenos dat.

Dodávaný grafický akcelerátor PowerColor GeForce2 GTS s 64 MB paměti a televizním výstupem jen posílil celkový výkon sestavy. Se svými vlastnostmi a plnou podporou DX7 zvládá bez potíží lahůdky dnešní doby, jimiž je míněno multi-texturování, multi-buffering nebo hardwarové FSAA (Full Scene Anti-Aliasing). RAMDAC pracující na 350 MHz posunuje hranici maximálního rozlišení až na 2 048 x 1 536 bodů a při rozlišení 1 024 x 768 oku neškodící frekvenci nad 100 MHz.

Síťová karta Micronet SP2500RW do PCI slotu je schopna přenášet data rychlostí 100/10 Mb za sekundu, přičemž disponuje různými funkcemi, například Wake-On-Lan. Tato možnost dokáže počítač vzdáleně uvést do provozu a ovládat jej.

Dodávaný je 17" monitor značky Samsung 750p SyncMaster. Maximálním rozlišením 1 600 x 1 200 poskytuje skvělou pracovní plochu, přičemž rozteč bodů činí 0,26 mm. Splňuje také certifikaci TCO99 a řadu dalších (EPA Energy Star, VCCI).

Díky modemu Microcom Inporte 56k se snadno připojíte do sítě internet, což je v dnešní době naprostou nezbytností při kontaktu se světem informací a služeb. Speciálně je k sestavě dodáván i-Phone kit sestávající se ze sluchátek, mikrofonu a softwaru, se kterým můžete telefonovat přes internet. Pokud si zřídíte u eBanky účet, nabízí k tomuto balíčku 3měsíční vedení účtu zdarma.

Zvuk zajišťuje integrovaná zvuková karta AC97, zprostředkovávají jej reprobedny Samsung SMS-5100. Ty se skládají ze dvou klasických beden a jednoho subwooferu.

Označení Samsung nese rovněž DVD mechanika. Ta čte 40x rychlostí CD média a 16x rychlostí DVD disky.

Operační systém zajistil Windows ME. Předinstalován je antivirový program AVAST3.0, účetní program Ekonom a kancelářský balík 602Pro PC Suite. Naleznete zde také další programy jako slovník, zákony pro PC a jiné.

Výkon sestavy charakterizují čísla našich testů. Quake III a Evolvu hravě zvládá, přičemž hranice snímků za vteřinu neklesá pod hodnotu 70! 3DMark2000 ohodnotil sestavu na 6 750 3DMarků v 16bitovém režimu (4 565 ve 32bitovém). V testovacím programu BABCo Sysmark získal počítač 183 bodů. Zmíněná čísla poukazují na skvělé výkonové vlastnosti, umožňující naprosto bezproblémový provoz veškerých aplikací či her.

§§§§§


Vyřešte problémy s hardwarem - Se šroubovákem, ale i bez něj

Kirk Steers, Michal Bareš

Ano, občas zkrátka nastane chvíle, kdy musíte, ať již chcete nebo ne, vzít do ruky šroubovák a otevřít skříň počítače. Většinu problémů ale můžete vyřešit i jinak: odložte na chvíli šroubovák a přečtěte si místo toho tyto řádky, na nichž vám krok po kroku poradíme jak na to.

Migréna z monitoru

Problém: Váš monitor bliká jako policejní siréna. Když se pokoušíte přepnout na vyšší obnovovací frekvenci, nabízí vám pouze nastavení na 60 Hz.

Řešení: Víme, jak to bolí. Blikající monitor dokáže zkazit pracovní den hůř, než šéfův návrat z dovolené. Nastavení obnovovací frekvence je vlastně určení toho, kolikrát za sekundu vyšle grafická karta do monitoru celý snímek obrazovky. Pokud je tato hodnota menší než 75 Hz, postavte si vedle monitoru krabičku s ibuprofenem, budete ho určitě potřebovat. Podle toho, jaký máte monitor a grafickou kartu či čip, můžete se pokusit nastavit obnovovací frekvenci ještě na příjemnější hodnotu. Ve Windows 9x, 2000 a Me stačí pravým tlačítkem myši kliknout kdekoliv na pracovní plochu a z položky Vlastnosti vybrat list Nastavení. Zde pak klikněte na tlačítko Upřesnit a na listu Adaptér (ve Windows 2000 se jmenuje Monitor) najdete seznam dostupných nastavení obnovovací frekvence. Vyberte si z ní nejvyšší nabízenou možnost, v ideálním případě nejméně 75 Hz.

Občas se stane, že vám Windows nabídnou pouze volbu 60 Hz, a to tehdy, když nedokáží nalézt konfiguraci plug and play monitoru. (To proto, že pokud vnutíte monitoru vyšší obnovovací frekvenci, než dokáže zvládnout, můžete jej vážně poškodit.) Aby počítač tuto konfiguraci našel, musíte přejít do listu Monitor, zaškrtnout možnost Automaticky rozpoznávat monitory typu plug and play a restartovat počítač. Můžete také ručně nastavit typ vašeho monitoru, a to tak, že kliknete na tlačítko Změnit. Pokud vám i poté Windows nabízejí pouze možnost 60 Hz, zkuste snížit rozlišení a opakovat postup.

Podobný problém může nastat i po změně grafické karty. Potíže poznáte tak, že se vám najednou sníží rozlišení a barevná hloubka. Pokoušíte-li se změnit nastavení, nejde to, i když vám počítač říká, že zná typ vaší karty. V tom případě ručně přepněte ovladač vaší grafiky na standardní ovladač Windows  na listu Adaptér klikněte na tlačítko Změnit, zvolte možnost Další a vyberte zobrazení všech ovladačů v daném umístění. Zde pak vyberte zobrazení všech ovladačů a u výrobce (Standardní typy adaptérů) zvolte požadované rozlišení. S tímto nastavením počítač restartujte (pro jistotu můžete dvakrát :-)), a pak teprve stejným způsobem vyberete opravdu ten typ karty, který v počítači máte. Problémy by se takto měly vyřešit.

Nespolehlivé USB porty

Problém: USB port na vaší klávesnici je velice chytré řešení, ale bohužel pracuje jen někdy. Některá zařízení s ním spolupracují, jiná ne.

Řešení: Tak zde jste narazili na nedostatek proudu. USB port neslouží pouze pro připojení periferie k počítači, ale zprostředkovává i její napájení. Některé porty USB, například ty přímo ve skříni počítače či na monitoru, jsou samostatně napájené a spolehlivě fungují se všemi USB periferiemi. Existují však i porty bez vlastního napájení (jako například ty na klávesnici), které napájené nejsou a disponují pouze omezeným napětím. Pokud k nim připojíte zařízení méně náročné na napájení (například myš), je vše v pořádku, ale některé periferie jsou na napájení náročnější, a ty musíte zkrátka připojit na napájený USB port. Máte tedy dvě možnosti  buď je připojíte k počítači, nebo si budete muset dokoupit samostatně napájený USB rozbočovač (hub). O takovém například píšeme v článku Příjemné drobnosti na USB.

Posedlé PC

Problém: Váš počítač si dělá co chce. Kurzor roste a zmenšuje se, písmenka se objevují a zase mizí, a grafika vypadá celkově dost psychedelicky.

Řešení: Pokud se obrazovka chová takto divně, začněte podezírat ovladač grafické karty. V tomto případě pomůže stejně jako u nastavení obnovovací frekvence změna ovladače. Nejprve nainstalujte (výše popsaným způsobem) standardní ovladač VGA. Pokud toto vyřeší váš problém, stáhněte si nejnovější ovladače vaší grafické karty ze stránek výrobce, nebo alespoň přeinstalujte vaše staré ovladače, dodané s kartou.

Adresáře plné červíků

Problém: Některé soubory a adresáře vypadají, jako by vypadly z učebnice řečtiny. Co je ale horší, některé adresáře dokonce zmizely!

Řešení: Vidět to na svém počítači, tak mi ztuhne v žilách krev, jelikož to je neklamná známka toho, že část vašeho pevného disku již zřejmě opustila tento svět a zbytek se ji hodlá zakrátko následovat. Ze všeho nejdříve zazálohujte důležitá data na jiný pevný disk, CD, Zipku nebo na diskety  jen je dostaňte pryč. Poté bych doporučil spustit program ScanDisk (Start  Programy  Příslušenství  Systémové nástroje Î ScanDisk). Před započetím prohlídky zaškrtněte možnost Úplný (tak se zkontroluje fyzické poškození disku). Pokud ScanDisk najde několik ztracených clusterů, smažte je  jsou to zbytky ztracených souborů a již vám na nic nebudou. To samé s vadnými sektory  pár jich může být způsobeno dlouhodobým používáním disku. Pokud se však poškozené sektory začnou objevovat znovu (každý týden disk zkontrolujte), tak již nemůžete svému disku věřit. Dosluhuje a raději si rychle pořiďte nový.

Pokud nastane situace, kdy jste již nestačili zazálohovat důležitá data, o která opravdu stojíte, a disk již nefunguje, nezbývá než vymontovat jej z počítače a odnést jej do specializovaného servisu zabývajícího se obnovou dat (ale připravte se, že to není levné ani stoprocentní řešení).

Nenechte se odmítnout

Problém: Najednou přestane fungovat připojení na internet.

Řešení: To je velice nepříjemná situace. To mám vždy chuť se připojit a objednat si nový modem přes internet, ale nevěšte hlavu, možná to nebude nutné. Předtím, než začnete panikařit, si poslechněte v telefonu zda není problém na straně Telecomu, případně se zkuste nalogovat skrze jiný účet u jiného poskytovatele. Pokud ani to nepomůže, zkuste následující řešení.

Modem mohl být pouze zahlcen velkou spoustou dat. Ve Windows 9x se podívejte do položky Start  Nastavení  Ovládací panely  Modemy. Na listu Obecné by měl být zvýrazněn váš používaný modem. Klikněte na tlačítko Vlastnosti a ve vysouvací položce Nejvyšší rychlost zvolte o jeden stupeň nižší možnost, než je ta, kterou máte právě nastavenou. I když to zpomalí váš přístup, pomůže to v případě častého vypadávání spojení. Poté přejděte na tabulku Připojení, klikněte na tlačítko Nastavení portu a proveďte to samé. Oba posuvné ukazatele přetáhněte o dva dílky níže a zkuste, zda to nevyřešilo váš problém.

Ve Windows Me otevřete Ovládací panely, zvolte Nástroje  Možnosti složky, přejděte na list Zobrazení a zaškrtněte možnost zobrazení všech možností a položek. Zde najdete dvě vysouvací menu, v nichž můžete nastavit rychlost připojení.

Došla vám paměť

Problém: Systém najednou začal pracovat o mnoho pomaleji, častěji padá a objevují se hlášky o nedostatku paměti.

Řešení: Co mě napadne nejdříve: dokupte paměť, popřípadě upgradujte procesor. Ale i zde se nabízí řešení bez použití šroubováku.

Uživatelé Windows 98 či ME by měli disponovat alespoň 64 MB paměti. Máte-li spuštěno více aplikací zároveň, je 64 MB naprostým minimem. Pokud však máte paměti dostatek, nabízejí se dva způsoby řešení: pohrajte si s nastavením virtuální paměti, nebo se podívejte, kde vám paměť uchází.

Virtuální paměť je zvláštní soubor na pevném disku (někdy se mu také říká swapovací soubor), do něhož počítač ukládá přebytečná data, která se nevejdou do operační paměti. Windows upravují velikost swapovacího souboru podle toho, jak vzrůstají a klesají požadavky na paměť. Pokud však dochází místo na pevném disku, může nastat situace, kdy tento soubor nedokáže najít potřebný prostor a výsledkem je zpomalení systému. Buď smažte nějaké soubory a vyčistěte tak dostatečný prostor na systémovém disku, nebo nastavte ukládání swapovacího souboru na jiný diskový oddíl s dostatečným volným místem. Ve Windows 9x a Me klikněte na ploše pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač, zvolte Vlastnosti, přejděte na list Výkon a zvolte tlačítko Virtuální paměť. Chcete-li zvolit oddíl k ukládání swapovacího souboru, zaškrtněte možnost Virtuální paměť nastaví uživatel.

Druhou možností je podívat se, kudy nám paměť odtéká. Někdy se stane, že určitý software (proto, že je poškozený nebo špatně napsaný) nedokáže po skončení práce s ním uvolnit prostor, který měl v paměti vymezen. Pokud se navíc jedná o aplikaci, jež často otevíráte a zavíráte, zabírá stále další a další paměť a neuvolňuje ji, což skončí až pádem systému nebo restartováním. To dočasně vyřeší problém, tedy do té doby, než se paměť opět zaplní.

Nalézt zdroj tohoto problému je složitější. Z položky Start  Programy  Příslušenství  Systémové nástroje vyberte utilitu Sledování systému, která dokáže sledovat využití paměti. Pokud zde tento program nenajdete, musíte si jej pomocí položky Přidat nebo obrat programy/Instalace Windows doinstalovat z instalačního disku Windows. Zmenšete okno této utility na snesitelnou velikost a vyberte možnost Zobrazit  Číselné grafy a Zobrazit  Vždy navrchu. Poté přidejte další položky pomocí cesty Úpravy  Přidat položky. Zde vyberte z okna Kategorie možnost Správce paměti, a se stisknutým tlačítkem Control (na klávesnici) vyberte z vedlejšího okna následující položky: Nepoužitá fyzická paměť, Velikost odkládacího souboru, Odkládací soubor je používán. Když pak budete otevírat a zavírat jednotlivé aplikace, můžete zjistit, která z nich se po zavření zapomene v paměti. K výše zmíněným položkám si ještě z kategorie Jádro můžete doinstalovat funkci Podprocesy, její hodnota by se po uzavření aplikace měla zmenšit.

Zmatená tiskárna

Problém: Vaše tiskárna hlásí chybu při posílání dat na port LPT1.

Řešení: Toto je velice běžná chyba tiskáren a lze se jí zbavit několika způsoby. Nejprve si samozřejmě zkontrolujte, že je vaše tiskárna připojena a on-line, a že je v jejím zásobníku papír. Poté ji vypněte, počkejte několik sekund a opět ji zapněte, takto vymažete její paměť. Zkontrolujte, že je kabel správně připojen jak k tiskárně, tak k počítači. Pokud je tento kabel moc starý či moc dlouhý, může se stát, že data odeslaná z počítače nedojdou do tiskárny v pořádku. Možná by stálo za to koupit nový kabel typu IEEE 1284  není tak drahý a umožní obousměrnou komunikaci mezi tiskárnou a počítačem, takže tiskárna (pokud to dokáže) bude moci posílat do počítače hlášení o nedostatku papíru, toneru atd.

Předtím, než ale koupíte nový kabel, přeinstalujte ovladač tiskárny (může být přece jen starý nebo poškozený). Stáhněte si nejnovější ovladače z internetových stránek výrobce. Poté následujte cestu Start  Nastavení  Tiskárny. Zde pravým tlačítkem klikněte na tiskárnu a vyberte možnost Odstranit. Pak ji znova nainstalujte kliknutím na ikonu Přidat tiskárnu.

Pokud stále nemůžete tisknout, zkontrolujte nastavení paralelního portu vašeho počítače. Pravým tlačítkem myši klikněte na ikonu Tento počítač, zvolte Vlastnosti a přejděte do listu Správce zařízení. Zde rozbalte položku Porty (COM A LPT), dvakrát klikněte na řádku Port tiskárny (LPT1), přejděte na list Prostředky a podívejte se na výpis Seznam konfliktních zařízení. Pokud zde najdete nějaké konflikty IRQ nebo DMA, či zařízení používající stejné IRQ, odstraňte jej nebo mu přiřaďte nové IRQ. Zařízení se odstraní ve Správci zařízení, a to tak, že v jeho Vlastnostech zaškrtnete možnost Zakázat v tomto hardwarovém profilu.

V případě konfliktu DMA se nejprve ujistěte, že je váš port tiskárny nakonfigurován jako ECP port (nejnovější technologie paralelního portu, urychlující tisk prostřednictvím DMA, starší nastavení jsou Standardní, Obousměrný a EPP). Pokud tiskárna podporuje ECP, přiřaďte paralelní port nevyužité DMA  to se většinou provádí v Setupu v ćiosu. Pokud tiskárna ECP nepodporuje, nastavte paralelní port na pomalejší, kompatibilní hodnotu. Nejlepší bude možnost EPP. Pokud vaše tiskárna nepodporuje ani to, zvolte nejjednodušší, ale nejkompatibilnější nastavení Standard. 1 0000/BAM o


PC chirurgie krok za krokem

Jak jsme již řekli, některé potíže nevyřešíte jinak, než že si budete muset vyhrnout rukávy, odstranit kryt počítače a podívat se na jeho vnitřnosti. Připadá vám výměna karty nebo nastavení jumperů na základní desce jako velký problém? Nebojte, nic těžkého to není, stačí se řídit následujícími kroky.

1. Udělejte si místo

Důležitý je dostatek světla a volného prostoru. Z omezeného prostoru může v tomto případě mít radost buď váš lékař, nebo místní opravna počítačů.

2. Pozor na výboje

Vytáhněte počítač z proudu. Do některých počítačů totiž přichází napětí, i když jsou vypnuté. Napětí na motherboardu může poranit jak vás, tak desku. Nezapomeňte se uzemnit; statický výboj může poškodit řadu součástek. Buď si na zápěstí připněte uzemňovací náramek, nebo se dotkněte (nenatřeného) kovového rámu počítače předtím, než jej vypnete z proudu.

3. Odstraňte kryt

Skříně některých počítačů jdou otevřít bez nutnosti použití nástrojů, na jiné musíte vzít šroubovák. Odstraněné šroubky (stejně jako každou další součástku) vložte do krabičky.

4. Uvolněte si cestu

Pokud vám v pohodlném přístupu k součástkám překáží změť kabelů, nejprve je odpojte. Označení každého kabelu a místa, kam patří, vám může usnadnit následnou montáž.

5. Opatrně vyndejte kartu

Nejprve odstraňte šroubek, který drží kartu ke skříni počítače. Kartu držte vždy pouze za okraje a vyvarujte se přímého kontaktu s elektronikou desky. Při vyndavání a zandavání karty vždy opatrně a rovnoměrně tlačte/tahejte za oba konce, a dejte pozor, abyste příliš neprohýbali motherboard.

6. Změna nastavení jumperu

Pokud nemáte k ruce správnou dokumentaci o umístění, funkci a nastavení jumperů na základní desce, nezkoušejte experimentovat. Stačí jediná chyba, a můžete usmažit motherboard. Postupujte opatrně, nožičky jumperů se snadno ohýbají.

7. Přidání a odebrání jednotky

Připravte si jednotku a správně nastavte všechny switche, a to předtím, než ji zamontujete do skříně. IDE zařízení musí mít správně nastavenou polohu Master/Slave, SCSI jednotky musí mít správně nastavené SCSI ID  podrobnosti naleznete v dokumentaci k jednotkám.

8. Zkontrolujte propojení

Ještě předtím, než uzavřete a zašroubujete počítač, překontrolujte, zda jsou všechny kabely zpět na svých místech.

§§§§§


David a Goliáš - dvě reproduktorové sestavy creative

Lukáš Erben

Kvalitní zvuk je pro mne stejně důležitý jako perfektní obraz, říká na adresu svých filmů George Lucas. Zamysleli jste se někdy, zda se této zlaté zásady držíte i u svého PC? Rychlý procesor, dost paměti, velký disk, výkonnou grafickou kartu a kvalitní monitor  to jsou parametry, které si všichni u nového PC hlídají, na kvalitní ozvučení je většinou pamatováno až v té úplně poslední řadě. Přitom většina současných her i multimediálních aplikací disponuje tak kvalitním ozvučením, že je doslova hřích cpát tu nádhernou hudbu a nákladné efekty do miniaturních počítačových bedýnek. Není tomu dlouho co byla škála reproduktorových sad, navržených nejen pro použití s moderními zvukovými kartami a hrami, ale i pro kvalitní zážitek při poslechu hudby, obohacena o dva nové přírůstky z dílen Creative. Pojďme se na ně podívat blíže.

FPS1500

Až donedávna nabízela společnost Creative jediný entry model čtyřbodových reproduktorů FPS1000. Přestože pro solidní ozvučení her tisícovky bez problému postačovaly, byl jejich výkon i přednes vhodný spíše pro méně náročné uživatele. Nový model zdědil dobré vlastnosti (tedy kvalitu zvuku) z mnohem dražších digitálních FPS2000, ovšem nabízí to za mnohem příznivější cenu.

Patnáctistovky jsou klasická 4+1 reproduktorová sestava. V balení tedy dostanete čtyři satelitní reproduktory (přední a zadní pár), subwoofer, potenciometr k ovládání hlasitosti, podstavce pro zadní pár reproduktorů a sadu propojovacích kabelů, vše v počítačové bílé barvě. Výkon satelitů je 4 x 6 W, subwoofer nabízí 17 W RMS (celkem 41 W RMS). Přestože subwoofer má pouze plastový kryt, nabízí překvapivě syté a poměrně prokreslené basy a spolu se satelity vytváří více než solidní sestavu pro hraní her i poslech hudby u počítače. Absenci digitálního vstupu nepovažuji, zejména s ohledem na cenu, za nedostatek, jen škoda že zmizela možnost ovládat poměr předních a zadních reproduktorů, která je u dražšího modelu. Stejně tak stále chybí možnost připojení sluchátek (ideální by byl konektor u ovládání hlasitosti).

FPS 1500 jsou ideální reproduktory pro využití u domácího PC. Neztratí se ani v kanceláři, ovšem za předpokladu, že nebudete hlasitým vyhráváním rušit své kolegy, a že si po pracovní době budete moci občas zahrát nějakou tu hru, abyste naplno využili zadní pár reproduktorů. Před jejich koupí se ale ujistěte, že máte zvukovou kartu se čtyřbodovým výstupem (například SB Live!), jinak byste jejich možnosti nemohli využít naplno.

DTT 3500

Zatímco předchozí model patřil o něco níže, co se ceny i výbavy týče, DTT 3500 jsou v současné době nejvyšším modelem, který Creative dodává na trh. Reprosoustava navazuje na vcelku úspěšný model DTT 2500, uvedený před dvěma lety  přidává ovšem nové funkce, mnohem lepší design, vyšší výkon a kvalitnější zvuk.

Podobně jako u předchozího modelu, má i tentokrát reproduktorová sestava celkem sedm částí  vedle čtyř satelitních reproduktorů, o něco výkonnějšího reproduktoru středového a masivního subwooferu je tu ještě centrální jednotka obsahující AC3 dekodér, zesilovač a ovládací prvky. Výkon satelitů je 4 x 7 W, centrální reproduktor nabízí 21 W a subwoofer 30 W RMS (celkem tedy bezmála 80 W >MS). Na multimediální poměry bohatá je vybavenost vstupy. K dispozici máte celkem 4  digitální koaxiální, optický a DIN (ten slouží pro karty SB Live!), plus čtyřbodový analogový vstup. Analogový vstup je asi jedinou slabinou reproduktorů  je škoda, že není v provedení 5.1, takže není možné připojit libovolný 5.1 analogový zdroj (například zvukové karty 5.1, které nepatří do rodiny SB Live!). Zesilovač dokáže zpracovat signál ve formátech stereo, Dolby ProLogic, Dolby Digital a MultiChannel (vícekanálový výstup zvukových karet).

Ovládací prvky na centrální jednotce umožňují volbu vstupu, zpracovávaného signálu a nastavení hlasitosti, dále hlasitosti subwooferu, středového reproduktoru a satelitů. Bohužel není možné nastavit poměr váhy předních a zadních reproduktorů (což je funkce, která se při rozmisťování okolo pracovního stolu docela hodí). Výborným doplňkem, jenž u předchozího modelu mnoha uživatelům chyběl, je dálkový ovladač kontrolující většinu funkcí. Bohužel na centrální jednotce i nadále chybí výstup pro sluchátka, což je na první pohled malý, ale v konečném součtu možná největší nedostatek celé sestavy. Po zvukové stránce lze totiž třiapůltisícovkám jen stěží něco vyčítat  výkon je více než dostatečný nejen pro použití u PC, ale i v menší místnosti pro jednoduché domácí kino. Příznivci Hi-Fi by asi se zvukem (zejména při hudebním poslechu) zcela spokojeni nebyli, ovšem pro hraní her či sledování filmů (DVD, DivX) jsou možnosti reprosoustavy více než dostačující.

Creative FPS 1500

poměr cena/výkon

kvalitní zvuk

chybí váha přední/zadní repro

Cena vč. DPH: 2 700 Kč

K testu poskytla firma: Creative Labs, www.europe.creative.com

Creative DTT 3500

výborný zvuk a výbava

cena

Cena vč. DPH: 12 800 Kč

K testu poskytla firma: Creative Labs, www.europe.creative.com

§§§§§


Software


PC World CD Centrum

Martin Koníček

c01p0215

AdaURL

Propagace stránek na internetu je velká věda a ani nejlepší výtvory nebude nikdo navštěvovat, pokud o nich nebude vědět. V případě, že budete chtít stránky zaregistrovat do více vyhledávačů (abyste měli více návštěvníků ;-), určitě zjistíte, že je to doslova mravenčí práce, jež mnohdy zabere hodiny času. Ovšem nyní vám bude stačit všechny údaje o vašich stránkách vyplnit pouze jednou. Zadat můžete popis, klíčová slova, jazyk atd., poté pouze zaškrtnete jména katalogů, do kterých chcete stránky přidat (doporučuji hned všechny ;-) a zuřivě kliknete na tlačítko Submit. V tu chvíli se objeví důležité okénko, informující o posílání informací, a asi tak za 1 minutu o vás bude vědět minimálně 20 vyhledávačů. Dle mých testů bohužel registrace asi do 30 % katalogů nefungovala, což mě nemrzelo tolik, jako to, že chyběla možnost registrace do českých vyhledávačů (takže na vás stejně nějaká ta práce zůstane).

AdaURL PRO v2.01

Automatická registrace webových stránek do vyhledávačů

Domovská stránka: http://www.adaurl.com

Licence: dle licenčního ujednání, volně k použití

BlockCad 2.12

Ani v dnešním čísle jsem nezapomněl napsat recenzi nějaké hry. Tentokrát se bude jednat o emulátor známé stavebnice Lego. Pokud se do hry pustíte, možná si ani nevšimnete, že se vracíte do svých dětských let ;-). BlockCad umožňuje velmi jednoduše postavit prakticky cokoliv z Lega. Na výběr máte hned několik kostiček v jakýchkoliv barvách. Ovládání je velmi jednoduché  levým tlačítkem vybíráte a umisťujete kostičku a pravým ji otáčíte. Pokud se vám cihla na místě nelíbí, můžete ji vymazat intuitivní klávesou Delete.

Svým výtvorem navíc můžete velmi jednoduše otáčet a samozřejmě ho ukládat do souborů s příponou lgo. Pro začátek máte také připraveno hned několik zajímavých staveb, jež jsou opravdu bláznivé, a autor si s nimi musel dát mnoho zábavné práce.

Doslova nepostradatelná je možnost ukládat náhledy ve formátu BMP a JPEG pomocí umístění speciálního průhledného okna. Také si můžete vypnout zobrazení ploch kostiček (vykreslí se pouze jejich hranice).

BlockCad 2.12

Hra s kostkami Lego

Domovská stránka: http://user.tninet.se/~hbh828t/anders.htm

Licence: freeware

SearchIt

Každý modemář určitě zná neustálé stahování stránek na disk. V praxi se používá mnoho nástrojů na přenos stránek, ale většina jich má jednu společnou vlastnost  v té uložené patlanici se opravdu jen tak někdo nevyzná. Tento problém přišel rychle vyřešit jednoduchý program SearchIt, jenž je velký (resp. malý) neuvěřitelných 60 KB. Po jeho spuštění se vám zobrazí okénko, do něhož stačí zadat hledaný text (můžete používat i oparátory jako And či Or), pak si trošku pohrát s nastavením (můžete ignorovat malá a velká písmena, hledat jen slova, hledat v souborech se zadanými příponami) a nakonec kliknout na magické tlačítko Start, kterým spustíte vyhledávání. Po skončení se vygeneruje HTML stránka, jež bude obsahovat jména souborů a případně název dokumentu (tag title). Vygenerovaný dokument může samozřejmě obsahovat i rámy, takže prohlíženou stránku uvidíte v horním okně a dole bude seznam vyhledaných souborů. Celkově vzato je SearchIt jeden z nejlepších programů na vyhledávání textů v HTML stránkách, který jsem testoval.

SearchIt 1.11

Program na vyhledávání výrazů v textových souborech

Licence: freeware

Domovská stránka: http://rvas.webzdarma.cz/

Timer Exit 1.0

V dnešní době není vůbec neobvyklý požadavek na automatické načasované vypnutí počítače. Tuto operaci v určitý čas můžete využít samozřejmě pouze u základních desek typu ATX, tedy u těch počítačů, jež se opravdu zastaví po stisku tlačítka Vypnout (mimochodem, víte že Windows jsou jediný operační systém, který se vypíná tlačítkem Start?). Vypnutí v nastavený čas využijete hned v několika případech  třeba pokud posloucháte hudbu předtím, než usnete, nebo v době své nepřítomnosti spouštíte defragmentaci disku…

Ale teď již k popisu  Timer Exit je celý v češtině a umožňuje vypnout napájení (tím je asi myšleno poslat příkaz základní desce k odpojení napájení), přebootovat (tedy restartovat počítač), vypnout počítač (standardní vypnutí) nebo odlogovat, tedy odhlásit uživatele. Pokud navíc zatrhnete políčko Násilné ukončení, všechny aplikace budou doslova sestřeleny.

Tak, to byla dřina to vyjmenovat, a nyní již jen stačí jednoduše nastavit čas a datum vypnutí a pak kliknout na tlačítko Zapnout časování. Nyní je vše hotovo a okno programu začne jednoduše blikat (minimalizace do systémového panelu či úplné skrytí aplikace bohužel nejsou možné).

Timer Exit 1.0

Software na načasované ukončení činnosti počítače

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.novosoft.cz/freeware.htm

Masca 3.9

Možná také vlastníte některou databanku od firmy Casio a napadlo vás, že byste ji mohli propojit s vaším počítačem. Jako první, poměrně zvládnutelná investice je nákup kabelu, jejž můžete pořídit už od 400 Kč.

Donedávna byl však problém se sehnáním softwaru za rozumnou cenu (samozřejmě myslím zdarma). Tento fakt změnila firma Merz, jež vyvinula program pro komunikaci s databankou, a to ještě navíc v češtině.

Masca umožňuje importovat a exportovat poznámky, psát je přímo v programu na PC, přidávat schůzky a dokonce importovat databázi pomocí ODBC. Velmi mě navíc zaujala bezchybná konverze české diakritiky. Abych nezůstal jen u chvály, musím upozornit na několik drobných nedostatků, jako třeba nemožnost rozdělení větších textů (jak mám pak importovat delší vtipy než 384 znaků ;-), absenci exportu do MS Outlooku či Lotus Organizeru a také fakt, že program není dále vyvíjen a obsahuje chybu, jež způsobuje zatížení procesoru na téměř 100 % (což naštěstí nevede k pádům systému).

Masca 3.9

Komunikační program pro databanky Casio

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.merz.cz

MyNapster

Před nedávnem bylo oznámeno, že Napster už definitivně přestane poskytovat bezplatný výměnný systém hudebních nahrávek. Hudební společnosti se asi velmi radují (i když trochu předčasně, internet je totiž svobodný a chytáním jedinců se nic nevyřeší), ale nemají ani trochu vyhráno. Aplikace MyNapster totiž není vůbec závislá na přednastavených serverech, ale stále funguje na principu centrálních bodů (tím je zajištěna vyšší rychlost oproti programu Gnutella). Program je stylem velice podobný Napsteru, tedy obsahuje všechny výhody, jako třeba možnost chatovat s ostatními uživateli (což je téměř nutnost, pokud nechcete, aby vaše stahování bylo neočekávaně ukončeno). Navíc umožňuje sledovat aktuální zatíženost vaší linky, a to na velmi pěkném grafu. Na horní liště také mate hned několik odkazů na hudební weby. MyNapsteru lze naštěstí vytknout jen velmi málo věcí  jediné, co mě trochu zaskočilo, byla zajímavá reklama z Altavisty, jež nabádá k zadání hledaného výrazu, ale bohužel se jedná jen o obrázek, který spustí prohlížeč.

MyNapster 2.10

Software pro komunikaci v síti peer-to-peer

Licence: adware

Domovská stránka:

http://www.mynapster.org

TreePad

Jaký jen to byl odkaz? Určitě to bylo v tomhle časopise, anebo ne? Tak tohle jsou typické otázky, jež si trošku zapomnětlivý člověk klade prakticky denně. Není přeci možné si pamatovat informace dva roky staré, ale když je teď zrovna potřebujete vědět, tak co máte dělat? Všechny takovéto problémy velmi jednoduše vyřeší TreePad, jenž umožňuje zapisovat data do stromové struktury. Vkládání údajů je velice snadné  stačí pouze kliknout na zadanou ikonku, napsat jméno poznámky a text. Samozřejmě si v nastavení můžete definovat barvu pozadí, velikost fontu, automatické ukládání, ostatní znakové sady a minimalizaci do systémového panelu. Program navíc podporuje drag&drop, takže data můžete velmi jednoduše ve stromové struktuře přesouvat. Asi nejvíce mě zaujala možnost Auto Paste, jež při vytvoření nové poznámky automaticky vloží text ze schránky. Celou stromovou strukturu samozřejmě můžete importovat a exportovat do textového souboru nebo HTML stránky. Velmi zajímavá je položka Backup to, jež umožňuje vytvoření zálohy na zadané médium, což prakticky u všech ostatních programů chybí.

TreePad 2.7

Jednoduchý notes

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.treepad.com

X-Ray

Tento malý a užitečný prográmek je určen pro úpravu hlaviček zasílaných pomocí poštovních programů. Jeho princip je podobný jako u proxy serveru  je tedy spuštěn při odebírání pošty a e-mailový klient se ho dotazuje na nové zprávy. On se potom na oplátku na danou informaci zeptá poštovního serveru na internetu. Výhod je v tom hned několik, protože pokud používáte více poskytovatelů internetu, zcela jistě také využíváte jejich SMTP serverů, jež se za normálních podmínek musí v každém programu složitě přenastavovat. Když máte X-Ray, stačí ve vašem programu jednoduše nastavit SMTP server na adresu localhost a pak se mezi servery můžete velmi jednoduše přepínat pomocí aktivace ikonky v systémovém panelu. Totéž lze udělat i s POP servery (jež se můžou navíc pravidelně střídat). Utilitka ještě umí spravovat zadaná schémata a nahrazovat text v odesílaných a přijímaných hlavičkách, ve kterých je někdy zbytečně mnoho informací o vás.

Start programu je navíc extrémně rychlý a jeho velikost více než vyhovující.

XRay 0.007c

Software pro filtrování e-mailů

Licence: freeware

Domovská stránka: http://xraysoft.cjb.net/

§§§§§


Kutilem ve Windows - kontrola hardwaru a zálohování

Martin Koníček

c01p0216

Pro dnešní rubriku systémového kutila jsem si opět připravil pár prográmků, které se vám určitě budou líbit. První dva jsou určeny pro ovládání a testování hardwaru vašeho počítače a patří mezi to nejlepší, co jsem našel. Třetí prográmek vám zase pomůže při zálohování důležitých složek na disku. Jelikož dobrých programů je jen malé procento a není v silách jednoho redaktora všechny nejlepší zachytit, budu rád, když mi zašlete tipy na adresu pcwcdsoft@idg.cz.

CD Speed (http://www.jhk.sk/j_downld.htm)

Při sledování filmů či poslechu hudby vám někdy může vadit hluk mecha-

niky CD-ROM. Ten je většinou způsoben zcela zbytečně, protože i když při čtení hudby nebo filmu stačí rychlost 4´ bez sebemenších problémů, moderní mechanika se roztočí třeba na rychlost 30´ při deseti tisíci otáčkách, rychle načte do cache (vyrovnávací paměti) 2 MB filmu, pak se točí dalších 30 sekund jen tak, a nakonec se vše opakuje. Program CD Speed ale vše změní  umožňuje totiž nastavit rychlost mechaniky pomocí příkazového řádku (přesněji řečeno pomocí parametrů aplikace). To je velice výhodné, protože si na ploše můžete třeba vytvořit zástupce pro rychlost 4´ a Max. Ti zručnější si program vypálí na CD a v souboru autorun.inf spustí dávku s příponou .bat, v níž si nadefinují zmenšení otáček mechaniky, spuštění filmu a po jeho ukončení návrat zpět. Tento malý užitečný prográmek navíc podporuje i DOS, takže bude spolehlivě fungovat i na starších počítačích, kde občas bývají hodně hlučné mechaniky (bohužel i pomalé, takže pokud nebude co zpomalovat, hlučnosti se asi nezbavíte). Bojácné uživatele musím upozornit na to, že po restartu počítače se vrací nastavení do původních hodnot a nemůžete tedy nic zkazit.

Mem Test (http://www.hcidesign.com/memtest/)

Tato malá utilita slouží k testování rozšířené paměti, a to přímo pod Windows. Kontrola paměti je takřka nezbytná při nákupu nových modulů (některé zásilky mají až 50% reklamaci a prodejci někdy dávají svým zákazníkům už jednou reklamovaný čip). Případně může být vaše deska nekompatibilní s danými moduly, nebo se paměti navzájem nesnesou (tohle není výmysl ze starých časů, můj počítač mi to pěkně potvrdil). Prověřovat paměť se také vyplatí v případě, kdy vám Windows velmi často padají (i když je těžké rozlišit, jestli je to chyba systému). Ale pojďme k věci.

Po spuštění programu se objeví malé okénko, kde máte možnost zadat počet MB paměti, jež se budou testovat. Pokud nevíte, jakou hodnotu zvolit, věřte, že nejlepší je zadat velikost vaší paměti minus 20 MB (před spuštěním programu samozřejmě zavřete, co se dá, rozhodně není rozumné surfovat v danou dobu po vlnách internetu). Pak stisknete tlačítko Start a můžete čekat. Pokud program nenajde ani jednu chybu do půl hodiny, lze věřit, že vaše paměti jsou v pořádku. Pak je zde druhá kontrolní doba  3 hodiny, a pokud prográmek nějakou chybu do tří hodin nalezne, pravděpodobně máte špatně chlazen počítač, nebo jsou paměti taktovány na příliš vysokou frekvenci. A nakonec test samozřejmě ukončíte tlačítkem Stop.

SecurDat (http://www.pa-soft.com/frameenglish.htm)

Windows standardně neumožňují automaticky vytvářet záložní kopie několika souborů, a pokud něco definitivně změníte, nejde to již vzít zpět (pokud si aplikace sama nevytváří záložní kopie). SecurDat je pomůcka, jež umožňuje sledovat změny v předem daných adresářích. Položku přidáte kliknutím na ikonku New Entry, nastavíte parametry a přidáte složku. Pak stačí jen spuštěný rezidentní modul v systémovém panelu a zálohy jsou prováděny automaticky.


Internetové tipy

http://code.box.sk

Jedná se o jednu z nejlepších stránek zabývajících se programováním. K dispozici jsou zde informace prakticky o všech programovacích jazycích, které existují. Odkazy jsou přímočaré a k potřebným informacím jsem se pokaždé dostal takřka bleskově. Navíc u každého jazyka je k dispozici několik knih a příkladů zdarma, případně několik odkazů na další velmi dobré zdroje.

http://www.webmonkey.com

je stránka, která obsahuje obrovské množství manuálů určených k programování. Všechny materiály jsou sice v angličtině, ale dle mého názoru, kdyby byly vydány jako knížky, staly by se zcela jistě bestsellery. Alespoň pokud budu hodnotit manuál o Perlu, který byl velmi čtivý a nemohl jsem se od něj doslova odtrhnout, což mě velmi příjemně překvapilo. Popravdě musím uznat, že autoři jsou opravdu profíci, protože vyprávět něco tak nudného zábavně je opravdové umění.

http://free-soft.org/guitool

Na této stránce je velké množství vývojových prostředí pro programování a naprostá většina z nich je volně šiřitelných. Bohužel jsem nemohl všechny nástroje testovat a už vůbec je zrecenzovat, protože by se nevešly ani do celého čísla PC WORLDu.

§§§§§


Nebojte se vyzkoušet - Programujeme s nástroji zdarma

Martin Koníček

c01p0217

Mnohé z vás jistě někdy napadlo vytvořit si vlastní aplikaci. Bohužel se vždy po chvíli ukáže, že to není vůbec jednoduché a v mnoha dostupných materiálech spíše neustále čtete o komerčních (a velmi drahých) vývojových produktech. Já jsem se rozhodl, že vás programování nebude stát ani korunu, a k recenzi jsem zvolil na platformě nezávislé produkty. Ke každému jazyku jsem vzal jeden kvalitní volně šiřitelný nástroj, a jako zajímavé programovací jazyky jsem vybral Pascal, C++, Java a XBasic. Také jsem vám na CD přibalil učebnici C++, a některé další kursy (velmi dobrý je C++ za 21 dnů) naleznete na internetu.

Free Pascal

Pokud začínáte programovat, či chcete vytvářet jednoduché aplikace, jistě nepohrdnete tradičním Pascalem. Free Pascal je velmi podobný známému Turbo Pascalu od Borlandu, ale odlišuje se hned v několika věcech. Začnu-li těmi dobrými, jistě se zaměřím na perfektní cenu (samozřejmě je zdarma), podporu několika operačních systémů (Win 32, DOS, Linux, Free-BSD) a vynikající dokumentaci. Bohužel, Free Pascal má i své nevýhody, jako třeba trošku složité kompilování aplikací. Celkově vzato, programování v Pascalu je velice jednoduché, rychlé a výsledný kód není vůbec špatný. Hlavní výtky by spíše směřovaly k samotnému vývojovému prostředí, ale to se dá snadno nahradit jiným, spolehlivějším a výkonnějším.

Dev C++

Programovací jazyk C++ zcela jistě dobývá svět a Dev C++ je vynikající nástroj pro tvorbu velmi rychlých aplikací. Prostředí je poměrně jednoduché, přehledné a k dispozici pro Linux a Windows. Jediná výtka by vlastně poukázala pouze k rozsahem malé (ale přehledné) dokumentaci. Tento vývojový nástroj zcela jistě doporučuji všem začátečníkům.

Java Creator

Programovací jazyk Java je velmi známý svou platformovou nezávislostí a tak se dobře ujal v prostředí internetu. Většina vývojových nástrojů je k mání hlavně v samotné Javě, což se uživatelům Windows určitě nebude líbit kvůli malé rychlosti virtuálního počítače na této platformě. Proto jsem našel program, jenž běží jen ve Windows a jeho rychlost je více než dostatečná. Ovládání je navíc velice intuitivní a uživatelský přívětivé, což se o většině vývojových prostředí říct nedá. K tvorbě aplikací samozřejmě musíte mít nainstalováno JDK, jež není součástí programu, a musíte si je tedy nainstalovat zvlášť.

DJGPP C++

je velmi známý (nejen) překladač pro C++, který vychází z GNU C++. Jedná se o profesionální nástroj na tvorbu aplikací ve velkém množství operačních systémů. Bohužel je jeho instalace a konfigurace složitá a zdlouhavá, a tak ho v žádném případě nedoporučuji začátečníkům.

GameBasic

Pokud se rozhodnete vyvíjet hry, určitě zjistíte, že na to existuje nespočetné množství nástrojů. GameBasic je jedním z nich a pro programování používá jazyk podobný Basicu. Tvorba her v ýomto jazyce musí být doslova legrace, neboť GameBasic obsahuje řadu jednoduchých funkcí, jež jsou velmi užitečné. Vývojové prostředí je zatím ve verzi Alpha, ale při mém testování bylo celkem stabilní (až na drobnou výjimku při ukončování programu, kdy se zobrazilo chybové hlášení).

XBasic

Tento programovací jazyk slouží k vývoji aplikací pro operační systémy Windows i Linux. Asi nejzajímavější na tomto prostředí je vývoj grafických aplikací pro oba systémy, což rozhodně není běžné. XBasic doporučuji minimálně vyzkoušet, protože se vám snadno zalíbí. Při jeho instalaci doporučuji archiv rozbalit v každém případě do kořenového adresáře, jinak vám nebude fungovat.

Licenční podmínky

Pokud se už stanete programátory, musíte vyřešit podmínky šíření vaší aplikace (nejsou-li uvedeny, vytváří to velký zmatek při dalším kopírování programu nebo uveřejnění třeba na našem CD). Zde si samozřejmě nejdříve musíte uvědomit, kde se bude program užívat, a licence přizpůsobit daným státům, poradit se s právníkem a dát do toho spoustu času, i když je váš program freeware. Tento problém za nás naštěstí vyřešila organizace Free Soft, která uvolnila tzv. licenci GNU. Takže do programu pak stačí jednoduše napsat šířen pod veřejnou licencí GNU, a máte licence do několika zemí na světě, jež jsou právně podloženy. Toto bohužel do letošního roku neplatilo v ČR , protože anglická licence není plně přizpůsobena naším právním podmínkám. Proto jsem na CD tuto licenci uveřejnil v češtině. Připravil ji pro vás server http://www.zastudena.cz.

§§§§§


Spolehlivý lovec -Kaspersky anti-virus 3.5 (avp) cz

Igor Hák

c01p0219

Počítačová infiltrace (viry, červi, trojani atd.) je v dnešní době velikým problémem každého uživatele PC. Naštěstí tu máme řadu nástrojů, kterými se lze před nákazou chránit. Takovým prostředkem může být právě antivirový systém, jehož jméno zní Kaspersky Anti-Virus 3.5 (AVP) CZ.

Za vznikem české lokalizace stojí brněnská společnost AEC, spol. s r. o., jež je zároveň distributorem tohoto antiviru (ale i dalších) na českém i slovenském trhu. AVP existuje pro řadu různých operačních systémů, do rukou se mi dostala nej verze pro Windows 9x/Me/NT/2000, označená jako Platinum. Jádro antiviru tvoří velice kvalitní motor, který dokáže spolehlivě detekovat snad všechny druhy infiltrace (boot viry, souborové viry, makroviry, červy, polymorfní viry atd.). Už tak kvalitní detekci lze rozšířit o heuristickou analýzu, která dokáže odhalit dosud neznámé viry pro DOS i Win 32 (boot, souborové viry, VBS). Prohlížení archivů (RAR, ZIP, ARJ, LHA atd.) a interně komprimovaných souborů (PKLITE, LZEXE atd.) je samozřejmostí. Jistým nadstandardem je prohlížení souborů s elektronickou poštou (.PST,.PAB,.MBX  využívané MS Outlookem apod.). Funkce Inteligentní (Smart) zajistí, že motor antiviru analyzuje i hlavičky souborů, díky čemuž testu neuniknou ani soubory, které by eventuálně mohly obsahovat virus, ale mají nestandardní příponu. Jde tak o více než rozumný kompromis mezi prohlížením všech souborů (příliš pomalé) a prohlížením podle přípon (rychlé, ale riziko průniku infiltrace). V případě infekce lze ocenit skvělé schopnosti antiviru při léčení infikovaných souborů. V tomto ohledu lze jen velice těžko hledat vážnou konkurenci. Zmiňovaný motor využívají dvě části antiviru AVP:

AVP Skener  jednoduchý antivirový skener, který vyhledává viry v uživatelem definovaných oblastech (on-demand). Oblastí rozumíme například adresář, cédéčko, pevný disk.

AVP Monitor  rezidentní antivirový skener (on-access), který sleduje nepřetržitě veškeré dění shora, tj. z operační paměti. Hlavní výhodou AVP Monitoru oproti AVP Skeneru je to, že na případný virus je uživatel upozorněn dříve, než dojde k jeho aktivaci  spuštění. Další výhodou je skutečnost, že uživatel se o chod AVP Monitoru nemusí vůbec starat. Naběhne společně se startem Windows a svůj dohled nad systémem ukončí společně s jejich vypnutím. Infiltrace je hledána automaticky ve všech spouštěných a kopírovaných souborech. Pokud je nějaký ten virus nalezen, AVP Monitor zobrazí výstražné okno a přístup k souboru do rozhodnutí uživatele zablokuje. Uživatel může infikovaný soubor vyléčit za letu (on-fly), popřípadě ho rovnou smazat. Jako jeden z mála on-access skenerů dokáže AVP Monitor prohlížet interně komprimované soubory a archivy (!). Heuristická analýza a funkce Inteligentní jsou opět samozřejmostí.

AVP Updater  část antiviru, jež se stará o aktualizaci celého antivirového systému prostřednictvím internetu. Výrobce antiviru AVP, společnost Kaspersky Lab, vydává aktualizace virové databanky každý den (!), a to ve formě dodatků. Díky tomu není nutné stahovat každý den celou databanku virů, ale pouze několik posledních KB dat, která v databance přibyly od poslední aktualizace. Takovou rychlou aktualizaci ocení především surfaři s dial-up připojením. Po aktualizaci databanky není nutné restartovat počítač, AVP se občerství za letu.

AVP Řídicí Centrum (Control Center)  uživatel může z tohoto místa ovládat a sledovat činnost výše zmíněných částí. Mezi nejvýznamnější vlastnosti řídicího centra patří:

- definování vlastních antivirových testů (spolupráce s AVP Skenerem)

- plánování testů (tři typy kalendářů  den, týden, měsíc), lze samozřejmě naplánovat i automatické stahování aktualizace

- stav antiviru AVP (běžící části, verze jednotlivých částí, aktuálnost aktualizace)

- možnost prohlížení reportůjednotlivých částí (tj. záznamy o průběhu činností, které proběhly v minulosti)

- zasílání hlášení přes SMTP (informace o infekci si lze nechat zasílat el. poštou), popřípadě AVP Server

- zajišťuje vzájemnou komunikaci mezi stanicí a AVP Serverem.

V posledních dvou bodech jsem nakousl možnosti antiviru KAV v síťovém prostředí. Síťové stanice s antivirem AVP 3.5 Platinum lze ovládat z jednoho místa v síti. Komunikace je velice rychlá, probíhá přes protokol TCP/IP. Komunikaci mezi stanicí a ,entrálním počíta‹em zajišťuje AVP Server, a samotnou správu vzdálených stanic lze jednoduše provádět aplikací AVP Network Control Center (zatím pouze v Hngličtině). Vzniká tak magický řetězec programů AVP Řídicí Centrum (stanice) ę AVP Server ę AVP Network Control Center (administrátor).

Specialitou verze 3.5 je funkce Rescue Disk Set. Ta v prostředí Windows vytvoří speciální bootovací disketu, jejíž základ je tvořen operačním systému Linux. Na další diskety rozloží antivirový systém AVP pro Linux. Účel této vymoženosti je jednoduchý: v případě problémové infekce z této diskety nastartujeme OS Linux, který ve spojení s antivirem AVP pro Linux pronikne i do jinak nepřístupných oblastí disku, souborového systému NTFS (Windows NT) apod.!

Celkově je tedy Kaspersky Anti-Virus 3.5 (AVP) program více než povedený, a pokud se po nějakém antiviru právě ohlížíte, může být tento horkým kandidátem.

MKaspersky Anti-Virus 3.5 - Platinum CZ

velice kvalitní detekce

bootovací diskety na Linuxu (bez problémů i NTFS)

neuškodila by bohatší výbava, (karanténa atd.)

K recenzi poskytla firma: AEC, Bayerova 30, 602 00 Brno, www.aec.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina

c01p0221

Skytech 3

Přestože astronomie je velmi populárním oborem s řadou příznivců a na internetu naleznete desítky odkazů na profesionálně vyvedený i amatérský software pro všechny skupiny uživatelů, v tuzemsku patří společnost AtlantaSoft svým produktem spíše mezi výjimky. Její aplikace, určená jak zkušeným, tak začínajícím pozorovatelům, dospěla ke třetí verzi a v mezinárodní tlačenici rozhodně není ztracena.

Program Skytech v sobě spojuje vlastnosti hvězdné mapy, katalogů hvězdných i nehvězdných objektů a pozorovacího deníku. Samozřejmostí je časová synchronizace veškerého dění na obrazovce s reálným pohybem na obloze a možnost posunovat zobrazení ve směru do minulosti i budoucnosti. Formy pohledu na objekty jsou také dobře zavedené  aplikace implementuje jak mapové zobrazení (analogie papírového atlasu), tak simulaci obzorového pohledu (lze volit světové strany, avšak přesnější nastavení azimutu na určitou hodnotu jsem nenašel). Zajímavým prvkem je Noční zobrazení, jež nastaví decentní kombinaci barev ovládacího rozhraní, takže vaše oči neruší světelné kontrasty při současném pozorování za tmy. Další možností je simulování zorného pole dalekohledu  vyberete si z řady okulárů a objektivů, a aplikace vykreslí mapu s objekty v odpovídajícím zobrazení (limitní hvězdná velikost pro dané zařízení) včetně průmětu zorného pole.

Dalším prvkem je rozhraní pro zobrazování databázových informací  lze je vyvolat jednak pomocí menu Hledat, jednak pomocí kontextového menu po výběru objektu přímo v mapě, a také je můžete aktivovat z položek menu Katalog. Kromě faktografických informací (jež jsou kompilovány z několika přesně definovaných zdrojů) se vám v případě běžnějších objektů dostane i náhledu fotografie. Nalezenou položku lze vycentrovat do středu mapy, opatřit vlastní poznámkou či vytisknout. Zajímavá je volba Pozorování, jež umožňuje zápis vlastních zkušeností z přímého pozorování a jejich procházení.

Pojďme se podívat na některé zádrhele. Přestože na CD je uložen dokument s návodem ovládání i letmým úvodem do astronomie a na webu výrobce je spousta informací, v nápovědě je nenajdete. Ta totiž obsahuje pouze jednoduchý popis ovládání aplikace, což považuji u takto sofistikovaného programu za fatální nedostatek. Nedozvěděl jsem se tedy např. proč katalog u položky Komety neobsahuje žádný záznam, čím se liší jednotlivé varianty instalace nebo proč dialog pro nastavení pozice pozorovatele obsahuje přednastavení pouze pro dvě města  Prahu a St. Peterburg.

Závěrem chci říci, že se bezesporu jedná o Pynikající aplikaci, jež může velmi dobře posloužit všem kategoriím zájemcům.

Skytech 3

ovládací rozhraní

množství dat

spolehlivá funkčnost

nápověda

místy neintuitivní

Producent: AtlantaSoft

Žánr: astronomie

OS: Windows 9x/NT/2000

Jazyk: český

Cena: 1 680 Kč + poštovné

K recenzi poskytla firma: AtlantaSoft, Pernerova 8, Praha 8

www.atlantasoft.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

c01p0222

Mistr rovnic 2.0

Pro základní školy je určen program Mistr rovnic, který umožňuje procvičovat řešení rovnic o jedné neznámé.

Jednoduché uživatelské rozhraní umožňuje jedním kliknutím zvolit složitost řešených příkladů, od nejjednodušších až po nejsložitější typy rovnic o jedné neznámé, které se na základní škole vyskytují. Je přidán i stupeň Přijímací zkoušky, jenž simuluje vykonávání příslušné procedury ve snaze postoupit do dalšího procesu vzdělávání na středních školách.

Po kliknutí na zvolenou obtížnost je zobrazena rovnice, kterou je třeba vyřešit. Samotné rozlouskávání matematické úlohy probíhá v části okna, jež svým vzhledem evokuje představu školního linkovaného sešitu. Jednotlivé řádky pak slouží k postupným ekvivalentním úpravám rovnice. Každý krok řešení je zkontrolován, a posun na další řádek je umožněn až po správně provedené početní operaci na řádku aktuálním. Počet možných úprav je omezen, ale příklad lze vyřešit ještě před vyčerpáním tohoto limitu. Je možný i extrémní případ, kdy na první řádek rovnou napíšeme správnou hodnotu. Po nalezení kořene rovnice je automaticky zobrazeno okno, ve kterém je nutné provést zkoušku. V případě, že se pravá i levá strana shodují, je zobrazen další příklad.

V pravém horním rohu okna je zobrazen měřič úspěšnosti, stylově ukazující na stupnici od jedné do pěti, takže svůj výkon si můžete rovnou oznámkovat. Při stoupajícím počtu chyb se ručička pomalu přesouvá do červeného pole poblíž hodnoty pět, naopak při bezchybném výkonu zůstává ukazatel ponořen v zeleni, indikující že uživatel počítá opravdu dobře.

Nyní přistoupím k mému osobnímu hodnocení: Předně musím napsat, že zpracování je graficky nevalné grafika má podobu takřka amatérskou. Uvědomíme-li si ale, že se nejedná o hru, ale výukový program, tento nedostatek lze pominout. Co považuji za závadné, je možnost zkoušku odfláknout tím, že jednoduše vepíšeme přímo příslušnou hodnotu, aniž k ní dojdeme výpočtem. Na druhou stranu je provádění zkoušky zbytečné, neboť program při výpočtu nedovolí uživateli udělat chybu. Kdybychom u hodnocení mohli dělat kromě smajlíků i otazník, tak by se objevil před slovem zkouška.

Mistr rovnic 2.0

jednoduchost

zpracování

prostředí

zkoušky

Producent: SOFTER

Žánr: procvičování řešení rovnic

Jazyk: česky

OS: Windows 9x

Cena: 390 Kč, multilicence pro školy 890 Kč

K recenzi poskytla firma: SOFTER, Parkány 235, Polička

První světová válka

Úvodem je třeba říct, že anglický originál vznikl již před pěti lety a je tudíž poplatný tehdejšímu stavu výpočetní techniky, což se podepsalo na vizáži aplikace. Ale byla by velká chyba zahazovat tuto encyklopedii jenom kvůli jejímu hávu. Na druhou stranu je třeba říct, že tento program spustíte takřka na jakémkoliv počítači.

Vydejme se tedy zkoumat útroby a náplň. Jak jsme již zvyklí u produktů řady Flagtower, je CD naplněno až po okraj zajímavými dokumenty, komentáři a texty. Nechybí ani krátké videosekvence, které oživují výklad.

Celá encyklopedie je rozdělena na jednotlivé kapitoly, jež obsahují další členění. Jak se s programem pracuje a jak se ovládá, pomáhá uživateli osvětlit mluvené úvodní slovo. Prohlížení témat je podbarveno náladovou hudbou, grafické zpracování pak působí poněkud ponuře a temně. Myslím si, že je to tak správné, protože líčení válečných hrůz by rozhodně nemělo být vyvedeno v jásavých barvách a s oslavnými fanfárami.

Kapitoly jsou spolu věcně provázány, takže při prohlížení jedné části encyklopedie se jediným kliknutím lze přenést do části, která osvětluje některé použité termíny, argumenty a podobně. Tematické okruhy jsou podávány formou dokumentárních filmů a obsahují plně česky mluvený komentář. Vyprávění je doprovázeno řadou dobových fotografií, citací a textů. Zhlédnutí několika takových filmečků vyvolává pocit lehkého mrazení v zádech a konsternovaného přemýšlení o tomto lidském počínání. Jak je třeba možné, aby během několika dnů a za

účelem sedmikilometrového územního zisku (dobytými územími byly především bažiny a močál) neváhali generálové utratit šedesát tisíc (!!) lidských životů? Podrobné prostudování této encyklopedie lze vřele doporučit zejména těm, pro které je válka dobrou zábavou.

Encyklopedie má sugestivní atmosféru. Přidáme-li k tomu ještě spoustu faktografických údajů, mezi nimž nechybí samozřejmě mapy bojišť s vyznačenými frontovými liniemi, nebo třeba rozbor nově používané válečné techniky a bojových prostředků, získáváme poměrně velice slušný produkt

První světová válka

obsažnost

zpracování

postarší uživatelské rozhraní

Producent: JIMAZ, s. r. o.

Žánr: multimediální encyklopedie

Jazyk: česky

OS: Win 9x

Cena: 790 Kč

K recenzi poskytla firma: JIMAZ, s. r. o., Heřmanova 37, Praha 7

www.jimaz.cz

Slavní generálové 20. století

Další multimediální CD-ROM s válečnou tematikou. Volně tak navazuje na tituly První světová válka a Druhá světová válka. Nejedná se však pouze o výtah z těchto dvou multimediálních encyklopedií, ale o takřka kompletní životopisy důležitých a zajímavých vojevůdců minulého století, které bylo kromě stoletím informačních technologií i stoletím válek, nejmasovějších a nejbrutálnějších, jaké kdy lidstvo vedlo.

Kromě generálů, kteří se ať už slavně nebo neslavně zapsali do dějin světových válek, jsou přidáni i slavní generálové z období po druhé světové, generálové kteří se účastnili pozdějších konfliktů, jakými byli například policejní akce ve Vietnamu, Koreji nebo Indočíně.

Vzhedem k prostředí, kde encyklopedie vznikla, je zaostřeno především na osobnosti, rekrutující se z oblastí na západ od našich hranic, i když nejsou opomenuti ani ruští (nebo spíše sovětští) vojevůdci.

Je zajímavé a poučné sledovat životní poutě jednotlivých mužů. Ve vysokých vojenských funkcích se objevovali lidé, kteří pocházeli z nejrůznějších sociálních a vzdělanostních vrstev, projevovaly se u nich stejné vlastnosti a vrtochy, jako u každého člověka. Ale zřejmě právě zdůraznění vlastních předností a jejich rozvoj je vedlo do čela armád a někdy i států. Jak mohou být sláva a obdiv vrtošivé a nestálé, o tom se řada vojevůdců přesvědčila na vlastní kůži. Také zmiňované vlohy pro taktiku a strategii někdy přerostly až v osobnostní minus. Uveďme pro příklad francouzského generála Petaina, který se chytrou taktikou a opatrným vedením boje stal hrdinou první světové války, když se mu podařilo zastavit mrhání vojáky a taktiku frontálních masových útoků nahradil rychlými a účinnými výpady. Opatrnost na lidské životy ho pak dovedla až do úřadu francouzského premiéra v období kolaborantské vlády za druhé světové války. Po ní byly jeho úspěchy ve válce první zapomenuty a nyní v turistické průvodci najdeme obrat nechvalně proslulý gen. Petain.

Ke zpracování samotnému: uživatelské rozhraní je propracované a srozumitelně organizované, podobně jako v případě titulu První světová válka.

Jak asi vyplynulo z recenze (alespoň tedy mělo), tento CD-ROM je určen spíše pro zájemce o historii a o širší souvislosti světových dějin.

Slavní generálové 20. století

zpracování, podrobnosti

cena

Producent: JIMAZ, s. r. o.

Žánr: multimediální encyklopedie

Jazyk: česky

OS: Win 9x, 3.1x

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: JIMAZ, s. r. o., Heřmanova 37, Praha 7

www.jimaz.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0224

Central Command AVX 5.9 Professional

AVX Professional je antivirový program, který si zaslouží pozornost i mezi konkurencí zvučných jmen. Nebudete postrádat moderní funkce pro současné antiviry běžné a překvapí i vlastnostmi zcela mimořádnými. ScriptWall je speciální modul pro sledování skriptů jako např. VBS (Visual Basic Script), nositel viru I love you. Download control sleduje vaše downloady, Virus Shield monitoruje v reálném čase celý systém. Postupně se podívejme  někdy stručně, jindy detailněji  na funkce AVX.

- Target selection  výběr cílové skupiny pro skenování. Mohou to být lokální disky, síťové svazky, diskety a konkrétní adresáře v adresářové struktuře svazku.

- Detection  V podobě zaškrtávacích boxů si zvolíte doplňující údaje o cílové skupině, kterou chcete analyzovat. Jsou to prověřování: paměti, zaváděcího sektoru disku (boot sektor), souborů, vnitřně komprimovaných programů, archivů (komprimovaných souborů), e-mailu, internetových portů a bezpečnosti systému.

Poslední dvě volby nejsou u antivirových produktů běžné. Otestování otevřených portů může odhalit neznámé trojské koně, které mohou být ovládány, nebo nějakým způsobem přistupují do internetu. Pod pojem bezpečnost systému je ukryto reportování potenciálně nebezpečných služeb, jež jsou na PC spuštěny. Je už jen na uživateli, jestli ponechá služby v původním stavu, nebo je překonfiguruje, odebere. V našem PC našel AVX spuštěné služby: podpora ActiveX a plug-inů, podpora cookies a active scripting. To neznamená žádný poplach, ale tyto služby mohou být podhoubím pro šíření některých virů. Např. virus I love you nemůže infikovat systém, pokud nemáte zapnuté active scripting.

Dodatečně lze nastavit typy souborů (podle přípony), jež se budou a nebudou prověřovat.

- Action  V sekci akcí nastavíte jak se bude AVX chovat, pokud objeví virus. Může jej jen ohlásit, vyzvat uživatele, automaticky léčit objekt nebo objekt automaticky smazat.

Infikované soubory je také možné přesunout z původního umístění do bezpečné oblasti. Totéž platí i pro podezřelé soubory.

- Internet (Download control)  kliknutím této volby se spustí vyhledávání internetových prohlížečů na vašich discích. Po dokončení jste vyzváni k vybrání těch nalezených prohlížečů, které si přejete monitorovat. Monitorování spočívá v kontrole stahovaných dat. Je to vhodný krok k posílení prevence proti zanesení infekce z internetu. S objekty klasifikovanými jako infikované je odmítnuta jakákoliv interakce, podezřelé objekty jsou přesunuty do karantény, speciálně vyhrazené oblasti na vašem disku. Dodatečně si můžete kdykoliv prohlédnout záznam o všech stažených souborech zpětně až k datu nainstalování produktu AVX nebo poslednímu vyčištění souboru s těmito záznamy.

- Mail  nastavte si kontrolu příchozí i odchozí pošty (pro odchozí podporuje jen MS Outlook a MS Exchange). AVX je v tomto ohledu řešen obdobně jako většina konkurenčních antivirů. Vytvoří si svůj virtuální POP3 server (analogie proxy serveru), a díky tomu je schopen efektivně blokovat nakažené e-maily a spolupracuje v podstatě s libovolným poštovním klientem. Není podporován server IMAP. Jeho výjimečnou vlastností je schopnost upozornit odesílatele nakaženého mailu na nákazu od něj pocházející. Stejně tak umí automaticky poslat podezřelý vzorek do laboratoří SOFTWIN, kde se vzorek dále zkoumá.

- LiveUpGrade  tato součást zajišťuje kontinuální aktuálnost virové databáze a programu samotného díky internetu. Stahování upgradů je rychlé a bezproblémové.

- Plug-in pro Office 2000  provádí kontrolu souborů otevíraných libovolným programem z balíku Office 2000. Díky svojí plné integraci do Office se tento plug-in tváří, jako by tam odjakživa patřil.

- Script Wall  technologie Script Wall je úzce integrována s modulem Windows Scripting Host a bezpečně tedy zamezí virovému útoku přes tento modul (jako např. útok viru I love you). Analýza probíhá ve 3 krocích. Nejprve je skript porovnán se známými vzorky virů, a poté předán heuristické analýze. Finálně se zkoumají objekty, s nimiž se skript snaží komunikovat a spouštět. Expertům je k dispozici volba pro nahlédnutí na podezřelý skript.

- AVX Virus Shield  díky antivirovému štítu (virus shield) získáte trvalý dozor nad chováním systému a aplikací. Podle předem daných a uživatelsky modifikovatelných nastavení se kontrolují objekty (soubory) předtím, než je dovoleno aplikacím s nimi manipulovat. Štít je mnohostranně účinný, ale zaplatíte za to mírnou degradací výkonu systému.

Central Command AVX 5.9 Professional

Velikost souboru: 7,5 MB

Domovská stránka: http://www.avx.com/trial.html

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 38,95 USD

Mousometer

Kdyby se vás někdo zeptal, kolik metrů urazí kurzor vaší myši na obrazovce za den, odpověď by nebyla snadná. Mousometer je jedním z programů, které vám tuto informaci poskytnou. Výsledek je v ujetých kilometrech, metrech a centimetrech, a nechybí ani údaj o maximální dosažené rychlosti. Program se dá nastavit, aby se automaticky spouštěl s operačním systémem, přičemž navazuje na hodnoty měření z předchozích spuštění. Program na obrazovce nezabírá moc místa a může běžet i minimalizovaný na liště u hodin.

Mousometer

Velikost souboru: 393 KB

Domovská stránka: http://www.helmutbader.de/mm2000.exe

Licence: freeawre, po zaplacení 69 DEM lze mít v programu vlastní skin

TaskInfo

TaskInfo 2000 je velmi užitečná utilita pro lidi, kteří chtějí mít přehled o stavu systému a jeho běh ovlivňovat. Tento, dle ZDNetu, pětihvězdičkový program lze použít pro systémy Windows 95/98 jako náhradu za Správce úloh, podobný tomu jaký znají uživatelé systému Windows 2000. TaskInfo zobrazí všechny běžící procesy včetně procesorového výkonu, který odebírají. Nezatají ani dobu aktivity, zabranou pamět a spoustu dalších užitečných informací, jež ocení i programátoři ladící svoje aplikace pod uvedenými systémy. Každý proces lze samostatně ukončit a měnit jeho prioritu. U informací a manipulace s procesy však TaskInfo nekončí. Monitoruje stavové veličiny operačního systému, jako je obsazení paměti, aktuální rychlost čtení i zápisu na disk či tok dat přes síťovou službu SMB. Důkladný report o vlastnostech a pracovních podmínkách procesoru, zběžné informace o operačním systému a informace o všech otevřených souborech dotvářejí přehled nad vaším systémem.

TaskInfo

Velikost souboru: 597 KB

Domovská stránka: http://www.iarsn.com

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 12 USD (single user)

Easy Mail Plus

Easy Mail Plus je software pro časté zasílání personifikovaných e-mailových nabídek vašim zákazníkům a známým. Do vnitřní databáze programu lze importovat společnosti, osoby, adresy, e-mailové adresy a další údaje ve formátu CSV nebo dBase. Databáze obsahuje navíc 20 textových polí, jejichž názvy si můžete definovat sami a tím ovlivnit, co chcete evidovat. Na základě těchto dat můžete vybírat pouze správné příjemce vašich mailů. Výběr lze provádět buď pomocí propracovaného systému dotazů, nebo manuálně. Všechny dotazy mohou být následně uloženy pro další použití. Přímo do těla mailu lze také vkládat pole rovnou z databáze  tímto můžete automaticky každý mail personifikovat a vybrané osoby oslovit osobně rozepsanou e-mailovou nabídkou. Výsledkem je, že připravíte pouze jednu šablonu e-mailu, ale poslat ji můžete automaticky na tisíce klientů s tím, že každý dostane svůj osobní mail se svými daty.

Program je také dostupný v anglické verzi.

Easy Mail Plus

Velikost souboru: 912 KB

Domovská stránka: http://www.scoperius.cz

Licence: shareware  do registrace je databáze omezena pouze na 10 záznamů; 795 Kč

Hlídací pes 1

Program Hlídací pes se může stát zajímavým nástrojem k zabezpečení a zaznamenávání aktivit, probíhajících na vašem počítači. Automaticky se spouští po startu počítače a nelze ho bez expertních znalostí Windows žádným dostupným způsobem vyřadit. Je kompletně skrytý, není vytvořen žádný viditelný instalační adresář, ani položka v menu Start. Do administrace programu Hlídací pes lze vstoupit pouze za pomoci klávesové zkratky, což je samozřejmě chráněno heslem. Omezení výkonu vašeho systému je závislé na nastavení vlastního programu a na tom, s jakým programem právě pracujete. Zaznamenané informace se dají přehledně graficky zobrazit, vytvářet z nich statistiky, vyhledávat a exportovat do tabulkových procesorů.

Hlídací pes 1

Velikost souboru: 1 859 KB

Domovská stránka: http://www.novosoft.cz

Licence: shareware, demoverze je funkčně omezena, 485 Kč

§§§§§


Jak prolomit heslo? - (pomoc v nouzi)

Marcel Flídr

c01p0225

Při práci s počítačem si musíte pamatovat spoustu hesel.

Není nic divného, pokud některé z nich zapomenete. V tomto článku

vám představíme několik programů, s jejichž pomocí můžete znovu zjistit svá hesla pro Windows, BIOS a komprimované soubory.

Hesla jsou klíčem k vašim skrytým datům. Měla by být zvolena tak, aby se jednak dobře pamatovala, ale aby je na druhou stranu nemohl nikdo snadno uhádnout. Často se stane, že uživatel zapomene důležité heslo, a pak se nemůže připojit k internetu nebo otevřít zakódované soubory. Přitom aplikací, kde můžete nebo dokonce musíte zadávat heslo, je celá řada. Nabídneme vám programy, jež mohou pomoci při ztrátě hesla ve Windows, v BIOSu nebo u komprimovaných souborů. Na úvod několik typických situací, kdy je potřeba zjistit zapomenuté heslo:

Příklad pro Windows: Můj kolega notoricky zapomíná svá hesla. Proto si u telefonického připojení sítě ve Windows aktivoval možnost Uložit heslo. Když se chce připojit k internetu, nemusí své heslo zadávat vždy znovu.

Před několika dny si instaloval modem i doma, aby mohl surfovat i soukromě. Při zadávání svých dat pro připojení se zarazil nad tím, jaké tak asi bylo jeho heslo.

Naštěstí měl své heslo uloženo také na svém počítači v práci. Aby se mohl podívat pod hvězdičky, které Windows zobrazují místo hesla, použil utilitu Snadboys Revelation (viz dále).

Příklad pro BIOS: Jeden můj známý koupil na inzerát před nějakou dobou svým dětem počítač. Nebyl zrovna nejnovější, ale o to byl levnější. Fungoval velice spolehlivě a stačil. Po čase známý zjistil, že přestává vyhovovat kapacita pevného disku. Zakoupil tedy disk věší a zapojil jej do počítače. Při zapnutí počítače chtěl zadat parametry nového disku v BIOSu. Byl však nemile překvapen, neboť po něm bylo vyžadováno heslo, které měl v BIOSu nastaveno původní majitel. Kontakt na něj však již neměl a tak zanesl PC do servisu, aby mu pomohli.

Technik si při startu počítače na úvodní obrazovce přečetl, že na základní desce je nainstalován Award BIOS. V dialogu pro zadání hesla pak napsal lkwpeter, čímž otevřel BIOS a mého známého naprosto ohromil.

Jak mohl servisní technik znát správné heslo? Odpověď je velmi jednoduchá. Ve starších verzích Award BIOSu fungovala tzv. univerzální hesla (např. 589589 nebo právě lkwpeter). Ať už si uživatel nastavil v BIOSu jakékoliv vlastní heslo, bylo vždy možné pro přístup k nastavení počítače využít toto heslo univerzální. Na následujících stranách si můžete přečíst, jak je možné překonat zablokování BIOSu, když jste zapomněli heslo.

Příklad pro komprimované soubory: V reklamní agentuře H. panuje mezi zaměstnanci hektická atmosféra. Telefonoval jeden zákazník, že pevný disk jeho počítače přestal fungovat, a že ještě jednou potřebuje všechny texty i grafické soubory. Zaměstnanec pan F. má uložena všechna potřebná data jako ZIP archiv na svém počítači. Při dekompresi se však program ZIP dožaduje zadání hesla. Pan F. si vzpomněl, že kdysi zabezpečil archiv heslem. Bohužel jej nenapadá jakým. Co teď?

Na internetu existují programy dekódující hesla v archivech běžných formátů ARJ, RAR a ZIP. Jejich použití však není vždy bezproblémové. Zaheslování archivů není tak nejisté, jak se mnohdy uvádí. Proto sázejí dekódovače na použití hrubé síly. Při tomto postupu se tak dlouho zkoušejí všechny možné kombinace znaků, až se najde to správné heslo. Jde o proces, který je časově hodně náročný. Doba dekódování je závislá na mnoha faktorech  na rychlosti počítače, na délce hesla a také na použitém formátu archivu. Dnes vám představíme dekodéry pro formáty ARJ, RAR a ZIP.

Chraňte si svá hesla: Programy pro zjišťování hesel jsou praktické především pro ty zapomnětlivější z nás. Mnohdy se z nich však stávají nebezpečné nástroje hackerů a crackerů. Stále znovu ukazují, jak primitivní je ochrana heslem u některých programů. Pokud se obáváte, že se někdo cizí zajímá o vaše důvěrná data, měli byste používat nějaký kryptografický software. Příkladem takových programů jsou například F-Secure Desktop (www.datafellows.com) nebo Pretty Good Privacy (naleznete pravidelně na našem CD nebo na www.pgpi.com). Kromě toho vám nabídneme tipy, jak se chránit proti útokům crackerů. Ty by vám měly pomoci bránit se proti zneužití programů pro zjišťování hesel.

WINDOWS (I).

Pwl Tool

Určeno pro: interní hesla Windows (telefonické připojení sítě, zabezpečené internetové stránky, sdílení prostředků v místní síti)

Zdroj: Vitas Ramanchauskas, soft4you.com/vitas/pwltool.htm, demoverze na našem CD

Cena: 75 dolarů (v době tvorby článku dočasná sleva na 45 dolarů)

Info: Volbu Zapamatovat heslo nabízejí Windows na mnoha místech. Pwl Tool zviditelní takto uložená hesla.

Pwl Tool je program, s jehož pomocí lze opět získat zapomenutá hesla zadaná v různých situacích v systému Windows 95/98.

Typickým příkladem je telefonické připojení k internetu. Pokud v dialogu pro připojení zvolíte možnost Zapamatovat heslo, bude vámi zadaný text uložen na pevném disku počítače.

Při brouzdání internetem často narazíte na zabezpečené stránky. Pro jejich zobrazení musíte v dialogovém okně zadat své přihlašovací jméno a heslo. Pokud používáte Internet Explorer, můžete i v tomto případě nastavit, aby se vaše přístupové údaje uložily. Při opětovném navštívení této stránky již pak nemusíte své údaje vypisovat.

Pracujete-li v lokální počítačové síti, budete pro používání sdílených prostředků rovněž muset zadat heslo. Také v tomto případě vám Windows nabídnou uložení hesla.

Výše zmíněné příklady mají společný předpoklad  v nastavení sítě nainstalovaný klient sítě Microsoft.

Všechna tato hesla jsou uložena dohromady v jednom souboru. Jeho název je tvořen přihlašovacím jménem uživatele a příponou PWL. Takže soubor s hesly pana Nováka by byl Novák.pwl. Pomocí programu Pwl Tool si můžete takto uložená hesla zobrazit. To však funguje bez problému pouze tehdy, znáte-li přihlašovací heslo, které se zadává při spuštění Windows. Je to proto, že právě tímto heslem jsou chráněna všechna další data v souboru PWL. Pro případ, že byste zapomněli i toto heslo, nabízí Pwl Tool možnost použití hrubé síly. Program pak zkouší všechny kombinace písmen a číslic, dokud heslo nenajde. Sami si můžete nastavit, které znaky se mají zkoušet. Víte-li například, že je vaše heslo složeno pouze z číslic, zadejte do řádku Charset string pouze znaky 0 až 9. Takové heslo by mělo být nalezeno během několika málo sekund. Pokud si nevzpomenete na žádné podrobnosti, musí program vyzkoušet všechny možné kombinace písmen a číslic. Nalezení velmi dlouhého hesla by tak mohlo v nejhorším případě trvat i několik desítek let.

Demoverze programu Pwl Tool, kterou vám nabízíme na CD, je však schopna rozkódovat pouze hesla kratší než 5 znaků.

Jak se chránit: Vzdejte se trochy pohodlnosti a neukládejte si v programech vůbec žádná hesla.

Abyste si byli stoprocentně jisti, že se ani nedopatřením do PWL souboru neuloží žádné heslo, můžete zapamatování hesel (tzv. password caching) zcela vypnout. Spusťte program REGEDIT (z nabídky Start, příkazem Spustit) a otevřete klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Polices\Network. Přes nabídku Úpravy/Nový/Hodnota DWORD vložte novou položku s názvem DisablePwdCaching a hodnotou 1. Od této chvíle již nebudou Windows ukládat žádná hesla.

WINDOWS (II).

Snadboys Revelation

Určeno pro: dialogová okna pro zadání hesla ve Windows nebo v aplikacích

Zdroj: Snadboy, www.snadboy.com, naleznete

na našem CD

Cena: freeware

Info: s pomocí tohoto programu můžete nahlédnout pod hvězdičky, které se zobrazují místo hesla.

Další možností, jak znovu objevit zapomenuté heslo, je Snadboys Revelation. Tato utilita využívá bezpečnostní trhlinu ve Windows a umožňuje okamžitě uložené heslo zobrazit. Jak tedy postupovat, abyste znovu získali uložené heslo, které jste zapomněli?

Spusťte program nebo dialogové okno, ve kterém je ve formě hvězdiček zobrazeno zapomenuté heslo. Otevřete Snadboys Revelation. V jeho okně klikněte myší na zaměřovací kříž. Podržte tlačítko myši stisknuté a přesuňte kurzor myši nad hvězdičky v poli pro zadání hesla. V tuto chvíli vám Snadboys mevelation ve svém okně přímo zobrazí skrytý text. Tento nástroj však nefunguje ve všech dialozích. Zejména v případě 16bitových aplikací může program selhat.

Jak se chránit: Také v tomto případě platí stejné doporučení jako u předchozího programu Pwl Tool.

BIOS.

Bios 3.20

Určeno pro: hesla pro přístup do BIOSu

Zdroj: www.11a.nu, naleznete na našem CD

Cena: freeware

Info: Pokud jste zapomněli heslo, kterým máte zabezpečený setup vašeho BIOSu, pomůže vám utilita Bios 3.20.

Pomocí hesla pro BIOS můžete lehce a rychle zabezpečit váš počítač proti nežádoucímu přístupu. Například v Award BIOSu můžete zadat své heslo v nabídce User Password (u novějších verzí BIOSu také Supervisor Password). V nabídce Bios Features Setup a Security Option určíte, zda se má heslo vyžadovat při každém spuštění počítače nebo pouze při vyvolání setupu.

Co ale v případě, kdy jste své heslo zapomněli nebo jste počítač koupili z druhé ruky a heslo neznáte. Pro většinu BIOSů (Ami BIOS, Award BIOS atd.) vám poslouží utilita Bios 3.20. Nesmíte však být v situaci, kdy je heslo vyžadováno ihned při spouštění počítače, protože program můžete spustit až v běžícím operačním systému.

Poté, co jste program spustili (ať již v režimu MS DOS, nebo v příkazovém řádku ve Windows), vyberte si v nabídce volbu Crackers. V pravé části obrazovky pak určete, jaký typ BIOSu používáte. Pokud si nejste jisti, můžete si typ a verzi vašeho BIOSu přečíst na úvodní obrazovce při startu počítače. Rovněž lze zkoušet postupně všechny typy BIOSů, ale pak hrozí, že vám program vypíše heslo nesprávné. Na současných počítačích jsou nejčastější Ami BIOS a Award BIOS.

Po výběru se v dolní části okna ihned zobrazí heslo. V případě, že používáte Award BIOS, zobrazí se další nabídka. V ní si lze vybrat, jaký typ hesla (v závislosti na verzi BIOSu) se má hledat. Nedivte se, pokud bude zobrazeno jiné heslo, než které jste zadávali. I s tímto heslem se do setupu dostanete. BIOS si totiž ukládá heslo ve formě 2bytového kontrolního součtu. Jiné heslo, které bude dávat stejný kontrolní součet, bude rovněž přijato jako platné.

Pod položkou menu Blasters nabízí Bios 3.20 několik riskantních funkcí, jako třeba smazání veškerých nastavení BIOSu. S nimi se odstraní také heslo. Použití této funkce si však velmi pečlivě rozmyslete, neboť po její aktivaci nebude na vašem počítači vůbec nic fungovat. Budete muset v setupu sami ručně nastavit potřebné informace o hardwaru svého počítače (pevné disky, základní deska, procesor, porty a další). Proto tuto funkci použijte až poté, co selhaly všechny ostatní pokusy o zjištění hesla.

Musíte-li zadat heslo ihned při spuštění počítače, je opětovné získání přístupu komplikovanější. V následujících dodatcích vám ukážeme možná řešení tohoto problému.

- Dodatek č. 1:

Univerzální hesla pro Award BIOS

V několika verzích BIOSu od firmy Award fungují tzv. univerzální (default, master) hesla. Nezávisle na tom, jaké vlastní heslo jste zadali, můžete se po zadání univerzálního hesla dostat do setupu BIOSu. Doporučujeme vyzkoušet tuto možnost dříve, než sáhnete po drastičtějších metodách, jako například otevření skříně počítače (viz dodatek č. 2). Především u starších BIOSů byste měli být úspěšní. Nejčastěji fungující univerzální hesla pro Award BIOS jsou lkwpeter, award_sw, biostar nebo 589589. Podrobnější seznam univerzálních hesel i pro jiné typy BIOSů naleznete v programu Bios 3.20 v nabídce Docs a Passwords. Při zadávání hesel pamatujte i na to, že se rozlišují velká a malá písmena.

- Dodatek č. 2:

Smazání nastavení BIOSu

Veškerá nastavení v BIOSu, včetně hesla, je možno smazat zásahem do hardwaru. K tomu budete potřebovat otevřít skříň počítače. Téměř na všech základních deskách naleznete propojku (jumper), s popisem Clear CMOS, která přeruší přísun elektrického proudu do BIOSu. Pokud je propojka přepnuta do polohy Clear CMOS, ztratí se všechna nastavení BIOSu včetně hesla.

Postupujte takto: Vypněte počítač, odpojte jej od napájení, a po otevření hledejte výše zmíněnou propojku. V případě pochybností pomůže příručka k základní desce. Nastavte propojku do polohy Clear CMOS a ponechejte vaše PC 60 minut vypnuté. Po této době vraťte propojku do původní polohy. Pokud vše proběhlo správně, objeví se po zapnutí počítače chybové hlášení BIOSu a budete vyzváni, abyste v setupu zadali příslušná nastavení.

Jak se chránit: Proti smazání nastavení BIOSu pomocí propojky Clear CMOS se můžete bránit pouze uzamykatelnou skříní vašeho počítače.

Archivátor ARJ (I).

ARJ Password Solver

Určeno pro: ARJ archivy všech verzí

Zdroj: Anatoly Skoblov, www.password-crackers.com/crack.html , naleznete na našem CD

Cena: freeware

Info: S využitím analýzy nešifrovaného textu zjistí program ARJ Password Solver heslo v archivu.

Pomocí utility ARJ Password Solver můžete díky analýze nešifrovaného textu zjistit heslo v archivu ARJ o mnoho rychleji a snadněji než programem Yaac (viz dále). Předpokladem však je, že data, která jsou zaheslována v archivu, máte na disku ještě jednou v nezašifrované podobě. Příkazem arj l <jméno_archivu> si zobrazíte obsah zaheslovaného souboru, následně pomocí vyhledávací funkce Windows můžete zjistit, zda máte tytéž soubory na disku i v nearchivované podobě. Pokud totožné soubory naleznete, zkomprimujte je pomocí ARJ do jiného souboru bez hesla. Pak spusťte ARJ Password Solver následujícím příkazem:

solvepwd <nový_archiv> <původní_zaheslovaný_archiv>

Za okamžik získáte zapomenuté heslo.

Jak se chránit: Smažte z disku originální soubory, poté co jste je zkomprimovali do zaheslovaného archivu.

Archivátor ARJ (II).

Yaac

Určeno pro: archivy ARJ od verze 2.30, včetně ARJ 32 s podporou dlouhých názvů

Zdroj: Pavel Semjanov, www.password-crackers.

com/crack.html, naleznete na našem CD

Cena: freeware

Info: Yaac (Yet Another ARJ Cracker) zjišťuje heslo

použitím hrubé síly nebo pomocí vyhledávacího slovníku. Při vyhledávání je možno určit množiny znaků, které se mají používat pro zjištění hesla.

Aby mohl program spolehlivě určit zapomenuté heslo, je třeba splnit určité předpoklady. Především musí platit, že všechny soubory v archivu byly komprimovány stejným heslem. Při archivaci také nesměly být použity přepínače -hg, -jh, -m0, -m4. Například přepínač -m4 nastavuje nejrychlejší, ale nejméně účinnou kompresi.

Yaac je schopen zjišťovat hesla s maximální délkou 255 znaků. Doba hledání takto dlouhého hesla by však byla obrovská. V rozumném čase lze uhádnout hesla dlouhá 1214 znaků. Parametry pro zjišťování hesla se programu zadávají v textovém souboru Password.def. Vzor toho, jak má určení parametrů vypadat, obsahuje soubor English.def, který je součástí distribuce. Nejjednodušší bude, když tuto předlohu přejmenujete na Password.def a otevřete v libovolném textovém editoru. Tato definice je primárně určena pro hesla obsahující pouze znaky anglické abecedy. Pokud chcete, aby se při zkoušení kombinací pro heslo používaly i české znaky s diakritikou, musíte je dopsat mezi závorky do příkazu # $i = []. Vepište zde pouze malá písmena, velká se zapisují na následujícím řádku do příkazu # $I = []. Po zapsání znaků smažte úvodní křížky (#) obou řádků.

Ve druhé části souboru Password.def, po řádku obsahujícím pouze znaky ##, se nachází vlastní definice způsobu vyhledávání hesla. Přímo od autora je k dispozici několik nastavení. V programu se použije ta definice, která nezačíná křížkem (#). Standardní nastavení od autora vyhledává pouze hesla složená z malých písmen anglické abecedy. Pokud byste chtěli rozšířit definici i o další znaky, napište místo $a hranaté závorky obsahující příslušné znakové sady. Např. definice [$a $A $1 $i $I] určuje po řadě použití malých a velkých písmen anglické abecedy, číslic, malých a velkých znaků s českou diakritikou. Při určování znaků, jež se mají použít, však myslete na to, že čím více písmen se bude zkoušet, tím déle potrvá vyhledání hesla. Vlastní vyhledávání se spustí tímto příkazem v DOSu:

yaac <jméno_souboru.arj>

Kromě testování všech možných kombinací znaků, nabízí Yaac také použití slovníku slov, které by mohly být heslem. Abyste tuto funkci aktivovali, smažte nejdříve v souboru Password.def značku komentáře (#) na řádku začínajícím $w. Dále na tomto řádku upravte cestu k souboru tak, aby označovala soubor se slovy. Samotný slovník se s programem Yaac nedodává. Ve spodní části souboru Password.def napište křížek před řádek s definicí hesla, a naopak jej smažte na řádku obsahujícím $w. Pokud slovníkový soubor obsahuje správné heslo, bude nalezeno rychleji než s použitím hrubé síly.

Jak se chránit: Jestliže při komprimaci použijete některý z přepínačů -hg, -jh, -m0, -m4, nemůže Yaac použité heslo zjistit.

Archivátor RAR.

Crark

Určeno pro: archivy RAR verze 2.00 až 2.50

Zdroj: Pavel Semjanov, www.password-crackers.com/crack.html, naleznete na našem CD

Cena: freeware

Info: Crark vyhledává hesla v archivech RAR.

Pracujete-li s archivy ve formátu RAR a zapomněli jste heslo, pomůže vám utilita Crark. Program je od téhož autora jako Yaac a p

oužívá stejné postupy. Nastavení je opět uloženo v souboru Password.def, kde jej lze také upravovat. Hledání hesla zahájíte zadáním příkazu v DOSu:

crark <jméno_souboru.arj>

Při rozpoznávání stejného hesla v archivu ARJ programem Yaac a v archivu RAR utilitou Crark se ukázalo, že uhádnutí hesla v souboru komprimovaném ARJ bylo o něco rychlejší.

Archivátor ZIP.

fast ZIP Cracker

Určeno pro: archivy ZIP od verze 2.x

Zdroj: Fernando Papa Budzyn, na našem CD

Cena: freeware

Info: Fast ZIP Cracker vyhledává zapomenutá hesla v ZIP archivech pomocí hrubé síly či slovníku.

Když spustíte program Fast ZIP Cracker (FZC) bez parametrů, zobrazí se vám menu s nápovědou (anglicky). Pro spuštění vyhledávání hrubou silou zadejte v okně MS DOS příkaz:

fzc b <jméno_archivu> <délka_hesla> <znaková_sada>

Pro znakovou sadu můžete zvolit hodnotu a (malá písmena anglické abecedy), A (velká písmena anglické abecedy), 1 (číslice), ! (speciální znaky) nebo kombinaci těchto hodnot. Zadáním A1 se tedy bude hledat heslo tvořené kombinací velkých písmen a číslic. Pokud jako hodnotu zadáte #, bude program vyhledávat všechny možné kombinace. Parametrem <délka_hesla> můžete určit počáteční stav vyhledávání. Chcete-li hledat heslo, o němž víte, že nemá méně než 4 znaky, zadáte délku hesla 4+.

FZC umožňuje rovněž vyhledávat heslo ze slovníku. Tuto variantu spustíte příkazem:

fzc w1 <jméno_archivu> <soubor_slovníku>

Součástí instalace je i soubor obsahující odkazy na soubory slovníků na internetu.

FZC pracuje s archivy ve formátu ZIP od verze 2.x. Aby utilita pracovala spolehlivě, je potřeba, aby zaheslovaný archiv obsahoval alespoň tři soubory.

Zjišťování hesel  základní pojmy

Algoritmus

Při uzamykání dat popisuje algoritmus postup, pomocí něhož se mají soubory kódovat. Čím je algoritmus propracovanější, tím spolehlivější je zabezpečení dat.

Heslo v BIOSu

Po zapnutí PC a ještě před startem Windows se aktivuje BIOS (Basic Input Output System) počítače. Nastavíte-li v setupu BIOSu heslo, nastartuje operační systém až po správném zadání hesla.

Setup BIOSu

V setupu BIOSu se zadávají důležité hardwarové nastavení vašeho počítače. Mimo jiné se určují parametry pevných disků. Můžete zde také nastavit heslo pro BIOS. Způsob, jak vyvolat setup, se na různých počítačích liší. Sledujte hlášení, která se na monitoru zobrazují při startu, nejčastěji Press DEL to enter Setup. Pokud žádnou podobnou nápovědu nezaregistrujete a stisk klávesy DEL nevede ke spuštění setupu, zkuste při startu stisknout některou z kláves F1, F2, F10, nebo kombinací Alt+F1 nebo Ctrl+Alt+Esc.

Hrubá síla

V anglicky komunikujících programech je tato technika označována Brute Force. Při použití této dešifrovací metody se zkoušejí všechny možné kombinace znaků do té doby, než je nalezeno správné heslo. Hrubá síla přichází na řadu ve chvíli, kdy selhaly všechny další postupy. V závislosti na výpočetním výkonu počítače a délce hesla může být tato metoda časově velice náročná. Pokud použijete 74 znaků (velká a malá písmena anglické abecedy, číslice a interpunkční znaménka), bude celkový počet všech možností roven číslu 74n, kde n je délka hesla.

Analýza prostého textu

Při této metodě (anglicky označované jako plain text attack) je potřeba mít k dispozici část nezakódovaných dat. Porovnáním zaheslovaného a nekódovaného souboru lze pak zjistit příslušné heslo. Například utilita ARJ Password Solver popisovaná v textu potřebuje pro zjištění hesla nezaheslovaný soubor, který se nachází i v komprimovaném archivu.

Heslo při komprimaci

Každý běžně používaný komprimační program nabízí možnost chránit archivovaná data heslem. Opětovné obnovení souborů z archivu je možné jen po zadání správného hesla. Zadání hesla pro archiv ARJ se provádí přepínačem -g např. takto:

arj a -gHeslo <jméno_archivu>

U programu Pkzip slouží k zadání hesla přepínač -s, archivy RAR můžete zabezpečit volbou -p.

Slovníkové vyhledávání

Tento způsob vyhledávání hesla je rychlejší variantou metody hrubé síly. Vyžaduje však, aby k zakódování bylo použito přirozené slovo, a nikoliv nesmyslná kombinace znaků. Pak je možno postupně zkoušet slova z nějakého lexikonu. Na internetu lze najít soubory se slovníky v mnoha jazycích. Jedná se většinou o jednoduché textové soubory, které je možno libovolně editovat. Hackeři často rozšiřují slovníky o výrazy z okolí osoby, která data zakódovala. Bývají to především jména rodinných příslušníků nebo státní poznávací značky automobilů.

Špioni na vašem počítači  monitorující programy

Šikovný hacker nedělá nic jiného, než že si najde vhodný softwarový crack. Pak vás jednoduše sleduje již při zadávání hesla. Pochopitelně to nevypadá tak, že by hacker stál vedle vás. Místo toho zavleče na váš počítač určitý program. Tento monitorovací (tzv. log) program nepozorovaně sleduje všechny stisky kláves a ukládá je do jednoho souboru. V něm jsou pak i texty, které jste napsali třeba ve svém textovém editoru. Proto není pro hackera jednoduché nalézt v té spoustě dat hesla. Ovšem existují i obzvláště rafinované programy, které protokolují pouze zápisy do dialogových polí pro hesla. Takový program však často ztroskotá na polích, jež nevyužívají standard Windows.

Další oblíbenou činností hackerů je kopírování vstupních polí pro zadávání hesla. Představte si, že nastartujete svůj počítač a tak jako vždycky budete vyzváni k zadání přihlašovacího jména a hesla. Nic netušíce zadáte požadované informace. Náhle se objeví hlášení Špatné heslo a vy jste vyzváni, abyste přihlášení provedli znovu. Na druhý pokus proběhne vše bez problémů. Asi tomu nebudete věnovat velkou pozornost a budete dál normálně pracovat. Co však nevíte je to, že jste se právě stali obětí útoku hackera. Heslo je teď uloženo v nezakódované podobě v nějakém textovém souboru na vašem pevném disku. Jak je to možné? První výzva k zadání hesla nepocházela od systému Windows, ale od programu hackera. Poté, co jste svá data zadali, uložil je program do textového souboru a zobrazil hlášení o chybném hesle. Až potom se zobrazí originální přihlašovací dialog Windows. Záškodnický program se mezitím již smazal, takže jej nikdo nemůže najít.

Jak se takovým programům bránit?ÎFalešný dialog se na první pohled od originálního nijak neliší. Rovněž nemá smysl být přehnaně podezíravý pokaždé, když se objeví zpráva Špatné heslo. Koneckonců jste se mohli opravdu pouze překlepnout.

Mnohé programy tohoto typu lze však rozeznat v seznamu spuštěných aplikací. Jste-li dobře obeznámeni s Windows a obáváte se útoku na vaše data, můžete si jej pravidelně zobrazovat (kombinací kláves Ctrl+Alt+Del). Hledejte v něm položky jako Password Thief, Actmon nebo Keylogger, případně programy, o kterých víte, že by tam být neměly. Tento postup je však poměrně zdlouhavý a nepřesný. Kromě toho se některé programy spouštějí skrytě nebo pod nějakým neutrálním názvem, takže je v seznamu spuštěných aplikací nerozeznáte.

Každopádně nejlépe se budete bránit, když hacker nebude mít žádný přístup k vašemu počítači, kde na němž mohl spustit nějaký zákeřný program.

Máte-li počítač doma, jste před útoky relativně v bezpečí. Ovšem pokud máte připojení k internetu a na svém PC máte citlivá data, dbejte na to, aby v nastavení sítě bylo vypnuto sdílení souborů a tiskáren. Čistě teoreticky by bylo možné, že by vám hacker touto formou mohl nainstalovat na váš počítač svůj program. V praxi však není znám žádný takový případ. V neposlední řadě je potřeba věnovat zvýšenou pozornost podezřelým přílohám k elektronickým dopisům.

§§§§§


Knihy


Informatika a výpočetní technika, 1. a 2. díl

JAN ŽĎÁREK

c01p0268

Informatika a výpočetní technika je název dvoudílné učebnice pro střední školy, která odpovídá pojetí a osnovám stejnojmenného předmětu. Je napsána tak, aby byla použitelná při výuce na různém HW/SW vybavení, ale příklady a cvičení jsou zaměřené na nejběžnější systémy, tj. Wintel.

První díl je zaměřen zejména prakticky. Obsahuje pouze krátký úvod do pojmů a principů práce počítače, který je ihned následován návodem na použití Windows (98). Zbytek 1. dílu je věnován různým tématům, jež mohou nebo nemusí být zařazena do výuky  podle dostupného vybavení školy. Jedná se o využití internetu (WWW, e-mail), práce s textem, tabulky a grafy, grafika, databáze, prezentace.

Díl druhý je zaměřen naopak více teoreticky, umožňuje tak učiteli podle potřeby zařadit do výuky něco z historie počítačů, vysvětlení dvojkové soustavy a principu digitálních zařízení, HW, SW, počítačové sítě, internet a vyhledávání informací, programování, ochrana dat (viry), autorské právo a další právní úpravy v souvislosti s počítači, a též vliv práce s počítačem na zdraví. Oba díly končí malým rejstříkem.

Na mnoha místech v textu je zdůrazňována nutnost dodržování typografických pravidel, přičemž v učebnici jsou použity na několika místech místo uvozovek znaky pro palec. Ačkoliv se na korekturách podíleli čtyři lidé, nalezl jsem zde několik nepřesností a dokonce nesrovnalostí mezi 1. a 2. dílem. Např. v kapitole o tvorbě HTML stránek (str. 146) se tvrdí, že název souboru by měl dodržovat konvenci 8+3 znaky, protože WWW servery internetu používají UNIX! V druhém dílu (str. 76) je to ovšem popřeno, neboť zde je konvence 8+3 vysvětlena s poukazem na DOS.

Jak je vidět, v podstatě se jedná o detaily, tvrdím však, že právě tyto drobnosti rozhodují o úspěchu či zapadnutí libovolné knihy, tím spíše učebnice.

§§§§§


Office 2000 - Učebnice pro pokročilé

JAROSLAV POLÁČEK

c01p0269

Tato příručka se nezabývá pouze MS Office 2000, ale obsahuje i základní postupy a návody k ovládání operačního systému MS Windows 98. Autoři zařadili právě tuto první část o MS Windows 98 ve snaze vytvořit kompletní studijní materiál pro uživatele, kteří využívají svůj počítač pro základní kancelářské operace. Zbylé tři části se věnují obsahu MS Office 2000 Standard, tedy MS Wordu, Excelu a Outlooku.

Nyní již ke konkrétním kapitolám. MS Windows 98 je věnováno zhruba sto stran. Nesouhlasil bych s tvrzením autorů, že po smazaní dat z diskety jsou tato data nenávratně ztracena (s. 55). Poměrně málo prostoru bylo věnováno složkám a vysvětlení tohoto pojmu, ale vzhledem k tomu, že kniha je pro pokročilé, by to bylo asi zbytečné. V kapitole věnované systémovým utilitám (konkrétně prohlížeči obsahu schránky) není uvedena možnost, že daný doplněk vůbec nemusí být nainstalován (s. 70).

Kapitoly o Excelu a Wordu patří mezi nejlepší, které jsem v posledním roce četl. V dílu věnovaném programu MS Word 2000 byl použit styl otázka (problém nebo úkol)  odpověď. Autoři se nebáli upozornit na zásadní nedostatky MS Wordu, jako je jeho převodní filtr do HTML.

Kapitola o MS Excelu je velmi dobrým uvedením do problematiky tabulkového procesoru. Prostor v ní nebyl věnován podrobným postupům základních operací, ale nastínění toho, co všechno Excel umí, včetně libůstek jako jsou analytické nástroje nebo kontingenční tabulky. Autorům se podle mého názoru podařilo podat MS Excel velmi napínavě a tato část učebnice jistě dodá inspiraci všem uživatelům. MS Outlooku se již nebudu tolik věnovat, protože bych se pouze opakoval. Kniha Office 2000 mě velmi příjemně překvapila, a i když není zrovna určena začínajícím uživatelům, věřím, že si najde své čtenáře.


Microsoft Word 2000 CZ

Jaroslav Poláček

Nakladatelství Computer Press a jeho autor Tomáš Šimek věnovali svůj tradiční manuál i nové verzi MS Wordu 2000. Podoba této tradiční učebnice spočívá v neobvyklé volbě obsahů jednotlivých kapitol. Ty se totiž jmenují podle jednotlivých typů dokumentů (zpráva, obchodní korespondence, kniha, noviny a diplomová práce) a probírá se v nich látka, která bezprostředně souvisí s těmito oddíly. Kniha obsahuje obecný úvod, velmi stručnou kapitolu věnovanou automatizaci práce a část, která se zabývá týmovou prací a internetem.

Publikace obsahuje i jisté nepřesnosti a chyby. Jeho tvrzení, že všechna dialogová okna v MS Wordu obsahují tlačítka OK a Storno, je nepravdivé (s. 10). Dále se zde zbytečně poukazuje na klávesové zkratky, které nejsou používané, a zcela zanedbává jejich snazší (rozuměj jednoúhozovou) variantu, například CTRL-G místo F5 nebo CTRL-Y místo F4. O tom, že některé věci považujeme za samozřejmé, svědčí nepřesnost na straně 29, kde autor při označování textu zapomněl uvést, kterým tlačítkem myši se ohraničení provádí. Nepřesné údaje jsou i o schránce, kde došlo k mnoha zjednodušením, není uveden maximální počet možných objektů ve schránce a schránka je označena jako schránka Windows  přitom je popisovaná schránka spíše svázána s balíkem MS Office 2000, nikoliv se samotným operačním systémem. Tip na straně 43 je správný, ale při častějším používání příkazu Zavřít (respektive Uložit) vše bych doporučoval přidat tlačítko do lišty, postup však v této knize nenaleznete, takže vás musím odkázat na nápovědu, jinou učebnici nebo na tipy a triky z našeho časopisu.

Manuál Tomáše Šimka i přes množství chyb doporučuji především začínajícím uživatelům. Musím ocenit kapitolu věnovanou internetu, jež v mnoha manuálech chybí, a zejména cenu, která činí knihu přístupnou pro širší čtenářskou obec.


Linux – Praktický průvodce

JAROSLAV POLÁČEK

Nachází se ve vašem okolí počítač s operačním systémem Linux a vy se snažíte zjistit, jak by vám mohl být užitečný? V tom případě je pro vás tato kniha velmi dobrým tipem. Právě o to jejímu autorovi šlo  ukázat čtenáři, jak Linux používat k řešení každodenních úkolů.

Dočteme se, jak v textovém editoru napsat několik odstavců, jak si přečíst a poslat e-mail, jak prohlédnout WWW stránku. K posledně uvedenému úkonu asi málokdo potřebuje podrobný návod, jenže pan Sobell je důsledný a vše se dozvídáme pěkně od začátku. V inohých případech je to jistě namístě, někdy to autor snad přece jen trochu přehání. Především kapitola o grafickém prostředí je psána pro velmi nezkušené uživatele, a i jim přinese jen málo užitku. Nepředpokládám totiž, že by ze všech dnes dostupných okenních manažerů byli nuceni pracovat právě s těmi, o nichž autor píše a které patří mezi nejméně příjemné.

Postoupíme-li však dále a vrátíme se zpět na textovou konzoli, jsme přesně tam, kde se knize dá vytknout jen máloco. Provede nás vlastnostmi příkazového procesoru a my zjistíme, že umí mnohem víc, než co známe z příkazového řádku DOSu. A pozor: Ať už to ze Sobellovy knihy vyzní nebo ne, i v X Window se bez konzole jen těžko obejdeme. To konečně, na rozdíl od jiných OS, ani cílem grafického prostředí Linuxu není. I proto je velmi užitečná druhá část knihy obsahující podrobný popis 86 řádkových utilit, jejichž vhodné použití naši práci velmi zefektivní. (Na obálce se sice dočteme, že jich je 87, ale vydavatelé zřejmě započítali i neexistující utilitu sample.)

Závěrem: Pokud se chcete naučit pracovat se základním programovým vybavením Linuxu, neváhejte, těžko najdete na našem trhu něco srozumitelnějšího a úplnějšího. Potřebujete-li nakonfigurovat hardware nebo Linux instalovat, pro radu se k této knize neobracejte.


Mistrovství v Transact-SQL

JAROSLAV POLÁČEK

Tato kniha je určena pro vývojové programátory pracující v jazyce Transact-SQL. Nevěnuje se návrhu a správě databází, nezaobírá se laděním serveru ani vývojem aplikací pro koncové uživatele. Všímá si pouze práce s kódem v 3azyce Transact-SQL. Proto ji zcela jistě využijí i vývojáři pracující v jiných verzích jazyka SQL.

Po základech SQL následuje rozbor datových typů a funkcí. Další kapitoly poskytují tipy pro práci s příkazy jazyka DDL (definice dat) a DML (manipulace s daty). Naleznete zde techniku použití příkazů v reálných dotazech. Samostatný oddíl je o příkazu SELECT, jako pilíři všech verzí SQL. Autor se zaobírá statistickými funkcemi. Dokazuje jak mocný je jazyk SQL, a že jeho využití umožňuje provádět i složité statistické výpočty. V části o kurzorových tabulkách se věnuje problémům při jejich nesprávném použití. Dalším tématem jsou transakce. Dozvíte se o principu jejich fungování a na závěr několik rad pro jejich používání. Potom jsou na řadě uložené procedury a spouště, jejich možnosti a záludnosti. Dvě nejrozsáhlejší kapitoly poskytují typy pro ladění výkonu kódu Transact-SQL a využití jazyka pro správu serveru. Následuje rozbor funkcí pro fulltextové prohledávání a procedur pro automatizaci OLE. Kniha je zakončena kapitolami s výčtem nedokumentovaných prvků jazyka a o funkcích, které se tematicky do publikace nevešly.

Cílem není výčet jednotlivých příkazů jazyka s uvedením všemožných parametrů, to uživatel najde v dokumentaci k SQL Serveru. Kniha má sloužit jako její doplněk. Probíraná témata jsou vysvětlena na názorných příkladech kódů, kterých tu najdete na 600. Nechybí upozornění na časté chyby. Důraz je kladen na praktičnost příkladů, jejich srozumitelnému zápisu a optimálnímu výkonu. Na přiloženém CD jsou použité zdrojové kódy spolu s editorem Sequin SQL.


Chráníme počítač antivirovým programem AVG 6.0

JAROSLAV POLÁČEK

Antivirový program je v některých případech tím nejcennějším softwarem, který útroby našich hard disků skrývají. Úplné ovládání vybraného antivirového programu pak může mnoho práce a dat zachránit, neznalost naopak může napadenému počítači velmi uškodit.

Chráníme počítač antivirovým programem AVG je útlá knížka z per autorů, kteří jsou nějakým způsobem spřízněni s firmou Grisoft (výrobce AVG). Tento základní fakt bohužel poněkud snižuje kvalitu publikace samotné, protože objektivita autorů vzhledem k popisovanému produktu se může jevit jako pochybná.

Kniha si s sebou nese charakteristiku odborného manuálu, čtenář není šetřen ze strany odborné terminologie. Nicméně bych kupující chtěl uklidnit, že natolik odborné věci, jako je rozbor heuristické analýzy, se vyskytují pouze na začátku knihy. Přes zainteresovanost autorů se podařilo občas zaměnit některé termíny (inteligentní vyhledávání  procházení; s. 46).

Celá kniha je koncipována do třech základních částí. První je určena pro uživatele, obsahuje popis programu, jeho instalace a základní postupy spolu s vysvětlením pojmů a postupů. Druhá část je určena pro správce sítí. V této části je uveřejněn velmi detailní popis jak síťové instalace, tak dialogových oken a jednotlivých hlášení. Podle mého názoru jde o nejlépe zpracovanou kapitolu celé publikace. Aby však samotní uživatelé nepřišli zkrátka, byla připojena poslední stať věnovaná klasifikaci virů a radám, jak zabránit virové nákaze. Nechybí ani vtipné popisy obtěžujícího chování, které způsobují některé viry.

Antivirový program AVG je stavěn jako velmi uživatelsky přívětivý, takže pochybuji, že uživatel nalezne překvapující informace. To souvisí s tím, že obsah knihy je rozdělen na tři části, z nichž pouze jedna třetina se zabývá AVG z pohledu uživatele.

§§§§§


5/2002

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

c02p0269

Webové služby v Office XP

V rámci své strategie.NET dal Microsoft  programátorům k dispozici dva nástroje, jejichž prostřednictvím  bude možné pomocí XML webových služeb spojovat data s MS Office  XP. Office XP Web Services Toolkit umožňuje integrovat webové  služby přímo z editoru Visual Basic for Applications. Toolkit  je zdarma ke stažení namsdn.microsoft.com/office/. Smart Tag  Enterprise Resources Toolkit poskytuje návod, jak co nejlépe  navrhnout, naprogramovat a nasadit inteligentní značky. Toolkit  je rovněž dostupný zdarma na stejné adrese.-OKŠablony do Office  XP

připravil Microsoft pro uživatele kancelářského balíku Office  XP. K dispozici je přes 40 českých a téměř 70 slovenských šablon  v 11 kategoriích: Daně daň z příjmů, Finance, Nemovitosti a byty,  Obchodní korespondence, Osobní zájmy, společnost a politika,  Šablony elektronické pošty, štítky a pohlednice, Schůzky, kalendáře  a projekty, Sociální pojištění, Účetnictví, Zdravotní pojištění  a Zprávy, bulletiny a publikace. Ke stažení jsou zdarma na adrese  office.microsoft.com/cze/TemplateGallery/, resp. office.microsoft.com/slovakia/TemplateGallery/.-OK

SuSE  a IBM společně

Společnosti SuSE a IBM uzavřely globální dohodu  za účelem společného postupu při poskytování služeb a odborné  podpory v oblasti Linuxu. Jednou z klíčových součástí při realizaci  společných aktivit se stane produkt SuSE Linux Enterprise Server  (SLES), který IBM ve spolupráci s odbornými týmy SuSE učiní základem  komplexních dodávek vlastních řešení. Dohoda s celosvětovou platností  dále vymezuje společný postup při nabídce řešení zákazníkům a  vytváří předpoklady pro vzájemnou výměnu znalostí a dovedností  expertů obou společností. V krátké době oznámí společnosti IBM  a SuSE řadu nových aktivit v oblastech systémové integrace, konzultačních  a implementačních služeb, zakázkového vývoje či nepřetržité odborné  správy počítačových systémů.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0270

Expanze Rambusu?

Podle neoficiální zprávy z internetu hodlá  firma Silicon Integrated Systems (SiS) představit čipovou sadu  s názvem R650. Ta má být prvním čipsetem pro počítače x86 s pamětí  RDRAM, která nepochází od Intelu. Má být určena pro procesory  Intel Pentium 4 s externím taktem 533 MHz (neboli 4x 133 MHz).  Stejný základní kmitočet má používat i RDRAM, která díky tomu  docílí virtuální frekvence 1 066 MHz.

Odkaz: www.sis.com.tw  -PVe

Lentilky!

Společnost Nestlé vytvořila dětský zábavní portál  se všeříkající adresou www.lentilky.cz. Jeho cílovou skupinou  jsou děti a mládež do 16 let. Vedle statických částí informace  o baleních a další promo materiálů společnosti Nestle ČR obsahuje  aplikace řadu uživatelsky atraktivních částí, počínaje množstvím  her, přes hudební školu, diskusní fóra, objekty ke stažení (tapety,  spořiče obrazovky), elektronické omalovánky, výukový program  cizí řeči, až po pravidelné soutěže. Jak je vidět z přiloženého  snímku, server je určen nejen pro česky, ale též pro slovensky  hovořící uživatele.

Součástí aplikace je Redakční a aktualizační  systém druhé generace, umožňující 100% správu aplikace ze strany  klienta. Tento systém mimo jiné umožňuje vedle aktualizace textu  a obměňování obrázků, šablon a dalších i správu příspěvků diskusního  fóra. Je zde nastavena tzv. databáze neslušných slov. Pokud by  snad nějaký vkládaný příspěvek některé z těchto slov obsahoval,  není možné ho publikovat. Celá aplikace byla vytvořena na dvou  platformách Microsoft a Linux.

Odkaz: www.lentilky.cz-PVe

Virtuální  Tatry

Webová stránka o slovenských Vysokých Tatrách představuje  příjemnou formu seznámení s těmito nejvyššími slovenskými horami.  Ve spolupráci s prohlížečem si lze prohlédnout několik desítek  míst, a to "trojrozměrně" a s možností vlastního ovládání virtuální  kamery (otáčení, přibližování atd.). Aplikace není ušitá na míru  tradičnímu prohlížeči MSIE, podporovány jsou rovněž Netscape  Navigator a Opera. Koho snímky skutečně uchvátí, má zde možnost  si některé pohledy uložit v rozlišení 800 x 600 nebo 1 024 x  768 jako pozadí na plochu MS Windows. Kdo neporozumí blízké slovenštině,  může zkusit štěstí s němčinou.

Odkaz: www.panowelt.com/tatry/-PVe

Playstation  III

Svět zaplavují herní konzole Xbox firmy Microsoft, což si  Sony rozhodně nechce nechat líbit. Spojila své síly se společnostmi  IBM a Toshiba, přičemž výsledkem má být procesor použitý v nové  konzoli, zřejmě pojmenované Playstation III. Ten má integrovat  co nejvíce částí, tak aby pokud možno nebyla zapotřebí čipová  sada. Jen IBM investovala 400 pracovníků, Toshiba a Sony vložily  shodně po stovce vlastních zaměstnanců.

Odkaz: www.sony.com-PVe

Intel  Pentium 4 na 2,4 GHz

Firma Intel představila 2. dubna (tedy  2. 4.) procesor Intel Pentium 4 na taktu 2,4 GHz. Stejně jako  jeho několik předchůdců, je i tento model vyráběn 0,13mikronovou  technologií a rovněž obsahuje 512 KB rychlé vyrovnávací paměti  L2. Jeho prvenství tkví nejen v použití 300mm křemíkových řezů,  ale též v dosaženém taktu. Předchozí modely byly těženy z 200mm  waferů. Přechodem na větší průměr se má zvýšit počet vyrobených  procesorů a zároveň snížit jejich cena.

Odkaz: www.intel.com-PVe

Panasonic  + NEC = 3G

Společnosti Matsushita Electric Industrial Co., Ltd.  (MEI), Matsushita Communication Industrial Co., Ltd. (MCI) a  NEC spojily své síly při vývoji mobilních telefonů třetí generace.  První dvě firmy prodávají své výrobky pod obchodními názvy Technics  a Panasonic.

Spojení sil bylo poprvé oznámeno v srpnu 2001,  nyní se dá hovořit o prvních výsledcích, o dokončení vývoje základní  architektury platformy 3G. Použití dvouprocesorové konfigurace  podle tvůrců znamená, že vývoj a přizpůsobování softwaru pro  komunikační a aplikační CPU může probíhat nezávisle na sobě,  a tedy jednodušeji. Matsushita a NEC se též zaměřily na vývoj  softwarových aplikací. Pro tyto účely bylo v japonské Jokohamě  zřízeno společné vývojové středisko "3G Mobile Collaboration  Office". Telefony 3G budou předběžně uvedeny na trh v druhé polovině  fiskálního roku (končícího v březnu 2003).

Odkazy: www.mci.panasonic.co.jp/english/,  www.mei.co.jp, www.nec.co.jp-PVe

Adobe InDesign 2.0 česky

Společnost  Adobe dokončila lokalizaci softwaru Adobe? InDesign? 2.0 CZ,  programu pro sazbu a design. Tato verze je nyní dostupná s plně  českým uživatelským rozhraním. Kontroluje také český i slovenský  pravopis, posiluje import textu pro výběr původu souboru a specifikaci  kódu stránky a platformy, dále má zlepšovat filtry pro RTF, Word,  Excel, Pagemaker a Xpress soubory zahrnující český text. Při  exportu do HTML umožňuje výběr příslušného českého kódování.  Adobe InDesign 2.0 CZ je dostupný za odhadovanou koncovou cenu  35 100 Kč za plný produkt. Dosavadní uživatelé InDesignu mohou  upgradovat za 7 090 Kč.

Odkaz: www.adobece.com/products/CE/indesig-PVe

Tento

krátký článek díky monstrózní reklamní akci není pro většinu  novinkou, ale psát se o tom musí. Společnost RadioMobil se rozhodla  přejmenovat svou mobilní telefonní síť z nynějšího názvu Paegas  na T-Mobile. Vedle současných webových stránek www.paegas.cz  již existují nové www.t-mobile.cz se stejným obsahem. Přelomovým  dnem se stává 18. duben 2002. RadioMobil totiž nebude jediný,  kdo změní jméno dalšími jsou rakouský max.mobil a britský One  2 One.

Odkazy: www.paegas.cz, www.t-mobile.cz, www.t-mobile-day.com

RSA  pro Palm OS 5

Softwarová firma PalmSource, Inc., zahájila tvorbu  šifrovacího prostředí pro operační systém Palm OS, používaný  v počítačích PDA. Jako partnera si zvolila společnost RSA Security  a její produkty RSA BSAFE Crypto-C Micro Edition a RSA BSAFE  SSL-C Micro Edition. Takové zabezpečení lze využít pro přenos  citlivých dat, typicky v obchodním styku. PalmSource, Inc., je  dceřiná firma společnosti Palm, Inc., výrobce PDA počítačů Palm.

Odkazy:  www.palmsource.com, www.rsasecurity.com-PVe

500miliontý SETI

Dne  2. dubna 2002 obdržel server projektu SETI@home výsledek výpočtů  s pořadovým číslem 500 000 000. Tento projekt zpracováváním dat  radioteleskopu vyhledává jakoukoli zmínku mimozemské civilizace.  Zaznamenal poměrně mnoho rekordů (např. 26. září 2001 byl poprvé  překročen výkon v řádu ZettaFLOPS 1021 operací v plovoucí desetinné  čárce za sekundu dále 16. května 2001 se zaregistroval třímiliontý  uživatel). Mimochodem zkratka SETI znamená The Search of Extraterrestrial  Intelligence.

Odkaz: http://setiathome.ssl.berkeley.edu/-PVe

1000  Gb/s v Čechách

Společnost Aliatel ukončila výstavbu nové vrstvy  páteřní transportní sítě, založené na technologii DWDM (Dense  Wavelength Division Multiplexing). V současné době má Aliatel  k dispozici DWDM síť, která pokrývá nejvýznamnější města v ČR  a jejíž kapacita v každém úseku převyšuje jeden terabit za sekundu  (1 000 Gb/s).

Odkaz: www.aliatel.cz-PVe

Žabička ze Spectra

Hru  Frogger mnozí pamatují z 8bitových počítačů, spolupracujících  s kazetovým magnetofonem. Nyní se objevila verze 1.3 hry s názvem  Pocket Frogger, navazující na historickou verzi. Jak název napovídá,  jde o program pro přenosné počítače, přesněji počítače používající  operační systém MS Windows CE. Podporovány jsou procesory ARM  (Compaq iPAQ 36xx, 37xx, 38xx, HP Jornada 568, Casio E200, Genio  e570, Audiovox Maestro atd.), MIPS32 (Cassiopeia E125, BE300)  a Hitachi SH3 (HP Jornada 52x, 54x).

Odkaz: http://pages.sprint.ca/pocketgames/-PVe

Mobil  zakázán

Čínská lidová republika má doposud některé zákony poněkud  svérázné. To potvrdil příkaz, zakazující používat mobilní telefony  v čínské armádě. Ten přišel nikoli z armádního velení v pravém  slova smyslu, ale přímo od prezidenta Ťiang Ce-mina. A proč?  Prostřednictvím mobilního telefonu může být prozrazeno vojenské  tajemství.-PVe

Karlovy Vary internetové

Krajský úřad v Karlových  Varech hodlá do letošního léta uskutečnit smělou myšlenku přímé  přenosy z jednání zastupitelstva. Případné návštěvníky stránek  s běžnými modemy upozorňuji na mírnou náročnost stránek na přenosovou  kapacitu.

Odkaz: www.kr-karlovarsky.cz-PVe

Forum eTIME

Ve dnech  20. a 21. května 2002 se bude v pražském hotelu Diplomat konat  odborná konference o elektronickém businessu a telekomunikacích.  Ta má navazovat na předchozí konference Vize 21 a Elektronický  business. Pořadateli jsou společnosti IDG Czech, a. s., (přesněji  týdeník Computerworld) a CNG, s. r. o. (měsíčník Convergence).

Sekce  Elektronický business zahrne témata Podnikové e-strategie, Technologie  pro e-business, Důvěryhodné systémy a bezpečnost IT, Legislativa  e-businessu, Informační manažer podniku a Webové služby. V sekci  Telekomunikace budou tématy Konvergence mobilních a pevných sítí,  Volba operátora událost roku, Inteligentní sítě nové generace,  Multimediální komunikace, Mobilní internet a Implementace zákonů  a předpisů EC pro elektronické komunikace v ČR.

Mezi padesáti  řečníky budou též Garry Beach (CXO, U.S.A.), Paul Verhoef (DG  Information Society, EC), Bernd Eylert (prezident UMTS Forum)  a Santiago Sánchez Palomino (twinningový předvstupní poradce  EU). O konferenci si lze na e-mailu forum-etime@idg.cz vyžádat  brožuru.

Odkaz: www.forum-etime.cz-PVe

Foťák v USB konektoru

Patrik  Veselík

Firma BenQ uvedla na trh digitální fotoaparát s názvem  Digital Camera 300mini, který jsme měli poprvé možnost spatřit  na letošním CeBITu. Ten kromě rozměrů a hmotnosti pouhých 49  gramů zaujme i vtipně vyřešeným připojením k počítači.

Parametry  přístroje jasně ukazují na to, že se jedná o nenáročný přístroj  s důrazem na rozměry a cenu. CMOS snímací prvek disponuje pouze  350 tisíci body, což umožňuje snímky s maximálním rozlišením  640 x x 480. Ty lze ukládat do vestavěné paměti SDRAM velikosti  8 MB, kam se jich podle výrobce vejde až 107. Pro použití ve  funkci webové kamery se využije též rozlišení 320 x 240. Objektiv  zaměřuje automaticky od jednoho metru do nekonečna. Elektronická  závěrka se nastavuje od 1/6 do 1/100000 sekundy. Přístroj se  napájí z USB portu počítače nebo jedné mikrotužkové baterie (neboli  typ AAA či S podle novějšího značení). Podporovány jsou operační  systémy MS Windows 98/ME/2000/XP na počítačích minimálně s procesorem  s MMX, 32 MB paměti a USB rozhraním.

Co že je na přístroji tak  vtipného? Rozhodně USB připojení k počítači. To bývá běžně řešeno  speciálním kabelem, kde na straně digitálního fotoaparátu bývá  osazen firemní konektor. Zde není zapotřebí kabel žádný, natož  speciální. Přímo z těla fotoaparátu totiž vyčnívá klasický USB  konektor, který se zasune přímo do svého protějšku v počítači.  Přenos snímků do počítače tedy nevyžaduje žádný kabel, takže  je možné s sebou nosit jen fotoaparát a to je vše. Pokud hodlá  uživatel připojovat fotoaparát přes USB, může v některých případech  vtipně umístěný konektor vadit (stolní počítače s USB jen vzadu).  Tento problém překoná USB prodlužovací kabel. Rozměry fotoaparátu  činí pouhých 85 x 40 x 19,8 mm, takže se vejde do kabelky i kapsy  u košile. Velikost (nebo malost?) vynikne též při porovnání s  USB konektorem.

Odkaz: www.benq.com

Desetiletý Amper

Patrik  Veselík

Veletrh Amper se konal v letošním roce již podesáté,  a to v termínu od 9. do 12. dubna 2002. Ten je určen primárně  pro oblast elektrotechniky a elektroniky, ovšem výpočetní technika  prorůstá i do těchto oblastí, proto Amper přilákal i naši pozornost.

Veletrh  byl pro letošní rok umístěn do Pražského veletržního areálu Letňany  v Praze, kde byl poprvé. Minulý rok se konal na výstavišti v  Praze Holešovicích, kde díky velkému množství firem bylo nutno  přistavět i několik montovaných hal. Letos se využilo větších  prostor areálu v Letňanech, který se navíc stále rozšiřuje, takže  toto stěhování je zřejmě již posledním. Využily se všechny tři  haly, boční hala a pro firmu Enika přibyla hala na konci areálu  (bohužel ji pořadatelé vůbec nezanesli do plánku, takže na rozdíl  od hal ostatních zela expozice Eniky návštěvnickou prázdnotou).

Celkově  zabrala plocha veletrhu téměř 30 tisíc m2. Účast potvrdilo na  300 vystavujících firem z 15 zemí (kromě všech okolních zemí  též Francie, Itálie, Jihoafrická republika, Jižní Korea, Nizozemí,  Rumunsko, Švýcarsko, Ukrajina, U.S.A. a Velká Británie). Vystavovatelé  byli uspořádáni podle zaměření do skupin, což se především u  široce zaměřených firem daří jen těžko.

Vedle spousty kabelů  pro proud podobný tomu na základních deskách směrem k procesoru  (hranice 100 A je již na dohled, tím se dá i svařovat) se tu  a tam objevila firma či výrobek, oslovující uživatele osobních  počítačů.

Snad poprvé na českém trhu se objevil operační systém  MS Windows XP. Ano, čtete dobře, ovšem chybí zde ještě jedno  slůvko Embedded. Tato speciálně upravená verze Windows je určena  pro průmyslové počítače, kde je mnoho aplikací z běžných MS Windows  XP zbytečností. MS Windows XP Embedded se objevila na stáncích  dokonce více firem.

Společnost Esselte představila tiskárnu  LaserMANAGER PC firmy Dymo. Ta je určena pro tisk štítků na pásky  šířky 6, 9, 12, 19 nebo 24 mm. K počítači se připojuje přes USB  rozhraní. Mezi firemními specialitkami z oblasti klávesnic se  našel prostor pro modely, určené menšinám (pro uživatele s motorickými  vadami či vadami zraku, ale též pro leváky), či různé verze samostatných  numerických klávesnic. Firma Micronix prezentovala zajímavý multimetr  Metex M3890 (měření napětí, proudu, odporu atd.) nebyl totiž  vybaven obvyklým sériovým portem, ale modernějším USB. Když jsme  u měření firma PaPouch elektronika se blýskla vlastním výrobkem,  jímž je digitální teploměr připojitelný na sériový port a doprovázený  programem pro MS Windows a kitem pro vývoj vlastních aplikací,  a to v ceně do 500 Kč.

Nakonec několik perliček. Na veletrhu  byly předvedeny kabely firmy Molex, nabízející mimo jiné celou  náruč výrobků se společným jmenovatelem DVI. Výrobce poskytuje  kabely PVI-I nebo DVI-D (popř. všechny možné kombinace mezi druhy  DVI a 15pinovým VGA) různých délek v barvě černé nebo bílé včetně  redukcí. Firma OREO Praha, s. r. o., zde poprvé na světě uvedla  držák čtyř SIM karet. Mezi zvláštní bonbónky patřil digitální  mikroskop Sony TW--TL5M, představený britskou firmou Production  Design & Supply, Ltd., připojitelný na USB a vybavený jedním  slotem pro Memory Stick (viz snímek).

Veletrh Amper 2002 měl  jednu světovou premiéru poprvé byl právě zde představen firmou  OREO Praha, s. r. o., nosič SIM karet velikosti kreditní karty,  který vymyslela a zrealizovala jedna chytrá česká hlavička. Proč  vlastně držák SIMek? Důvodů je celá řada a většina z nás některý  z nich zažila na vlastní kůži. Někomu se podařilo SIM kartu ztratit,  jiný ji zničil (typicky zlomil v kapse), dalšímu se vlivem statické  elektřiny zničila sama. Kromě podobně tragických konců SIM karet  může držák jen držet určitou "štábní kulturu" SIMek, kdy jsou  všechny pohromadě v peněžence.

Interní UPS firmy APS představila  společnost Schmachtl, a to modely SI-300 (300 VA, délka 242 mm  a hmotnost 3,5 kg) a SI-550 (400 VA, Ni-MH akumulátor, délka  210 mm a hmotnost 3 kg). Označení "interní" získala UPS díky  schopnosti instalace do prostoru pro 5,25" mechaniku. Napájení  je dovnitř i ven z počítače přivedeno průvlakem ve slotu pro  PCI kartu. Podporuje napájení od 100 do 240 V a frekvenci 48  až 68 Hz. Podle výrobce může UPS napájet počítač včetně 15" monitoru  po dobu 8 nebo 15 minut.

Výše uvedené příklady jsou snad dostatečným  důkazem toho, že možnosti počítačů se stále zvětšují i do oblastí,  kde by to uživatel nečekal.

Odkaz: www.amper.cz

Zlatko.exe - Opět  jsme se nechali napálit?

Patrik Veselík

Přestože množství počítačových  virů neustále stoupá, roste také množství falešných poplachů,  jež si s velkou oblibou přeposílají právě ti, kteří vědí o virech  jen málo. Takovým zprávám se říká "hoax". V dubnu 2002 se opět  dostal mezi "oblíbené" Zlatko.exe s textem

Date: Fri, 10 Nov  2000 08:47:34 CET

Subject: FW: pozor NOVY VIR !

Importance:  High

VIRUS

Subject: Virove varovani

Aktualni varovani!

Virove  varovani nemeckeho telekomu.

Prosim, sdelte dalsim osobam,ktere  znate a maji pripojeni na Internet.

Je mozne, ze obdrzite E-mail  setric obrazovky s nazvem

"ZLATKO"(Zlatko.exe).

V zadnem pripade  neotvirat!!!!Ihned smazat! Pri rozbaleni dat, ztratite

vsechna  data, disk se kompletne vymaze a osoba, ktera Vam poslala tento

E-mail,  ziska pristup na Vasi internetovou adresu a k ni prislusejicimu

heslu.  Tento virus je od nedele v obehu a je velmi nebezpecny. Poslete

varovani  na vsechny osoby z Vaseho adresare. AOL potvrzuje, ze virus je

nebezpecny  a ze neexistuje zatim zadny antivirovy program, ktery by ho

odstranil.  Prosim, poslete tuto zpravu vsem Vasim kolegum, znamym a pratelum.

Jak  je vidět, zpráva je dva roky stará (poprvé byla odchycena v květnu  2000), přesto opět páchá v řadách běžných uživatelů pořádný zmatek.  Ti v lepším případě jen tuší, že firma AOL existuje, ovšem málokdo  ví, že je to americká firma, která na českém území nepůsobí (navíc  se nejedná o firmu, specializující se na virovou problematiku).

Květen  2001 byl měsícem opětného šílenství Zlatka, kdy bylo "postiženo"  i ČVUT v Praze. Smutné je, že zprávu o Zlatku si umístili na  své webové stránky nejen jednotlivci, ale též firmy. Aktuální  verze však byla nyní vylepšena o následující text:

Krizové řízení  varování před novým virem v síti Internet

www.krizove-rizeni.cz  Vážení přátelé, předejte prosím dalším osobám, které mají připojení  k Internetu, následující varování:

(vlastní text) Proto Vás  tímto na nebezpečí upozorňujeme s žádostí o předání této zprávy  Vašim kolegům a známým.

Česká republika však "v tom" nebyla  sama. Existuje též německá verze, jež zaplavila Německo a Rakousko  a vyvolala obdobnou reakci běžných nic netušících uživatelů.

Lepší  než automaticky přeposílat, je kontaktovat příslušného pracovníka  firemní počítačové sítě, případně navštívit webové stránky výrobců  antivirových programů a pro jistotu zkontrolovat stránky o hoaxech.  I kdyby se jednalo o upozornění na skutečný virus, každý den  jich vzniká tolik, že tento postup není rozumný. Daleko lepší  než podobné zprávy je mít nainstalovaný účinný antivirový systém  s denní automatickou aktualizací přes internet.

Odkazy: http://jmu.vse.cz/www/postmast/retezy/,  www.hoax.cz, www.viry.cz

PDA partner kamionu - Scania propojila kamion, mobil a PDA

Patrik  Veselík

Vysoké Mýto bylo 12. dubna 2002 svědkem představení  kombinace nejrůznějších oborů do systému, skládajícího se z Fleet  Analysis System verze 2, Fleet Management Portal a Vehicle Data  Communicator.

Srdcem systému je PDA počítač Casio Cassiopeia  E125 s instalovaným programem FAS 2.0. Ten je základem obousměrné  komunikace mezi řidičem, vozidlem a dispečinkem. PDA komunikuje  se světem zasíláním SMS zpráv. Právě k tomu účelu je v systému  přítomen GSM modul, do kterého si uživatel vloží SIM kartu. Cassiopeia  je pomocí speciální základny připojena k vozidlové sběrnici CAN,  ze které čerpá aktuální data o vozidle (např. momentální spotřebu  paliva a rychlost). Získaná data analyzuje a ukládá s tím, že  umožňuje odeslat informaci ve formě zašifrované SMS zprávy. Údaje  si ovšem nenechává pro sebe a zároveň je zobrazuje na displeji  Casia. Stejnou cestou lze využívat tlačítek, pomocí nichž lze  jedním stiskem odeslat SMS zprávu s předpřipravenou zprávou (např.  přijetí či odmítnutí zaslaného úkolu). Na displeji PDA je možné  zobrazit číselník telefonu a využít funkci hands free.

Drive  Time neboli deník jízdy pomáhá řidiči s plánováním času a dodržováním  mezinárodních předpisů ATR. Další program zvaný Plánovač cest  není z dílny Scanie, ale od firmy Tom Tom. K dispozici jsou podrobné  mapy všech evropských států a průjezdní mapy všech měst, která  tvůrci považují za významná. Přesnou polohu vozidla PDA určuje  pomocí GPS přijímače právě v součinnosti s mapou. Program může  zaslat aktuální polohu vozidla automaticky po určitém časovém  úseku (např. po hodině) nebo na vyžádání dispečerem (tj. na dálku).  FAS 2.0 podporuje více vozidel a/nebo řidičů (např. jeden řidič  má jedno PDA, které přenáší do více vozidel).

Scania přes všechny  vymoženosti programu dbá na bezpečnost řidiče. Casiopeiu lze  pomocí dotykového displeje ovládat jen do rychlosti 8 km/h. Po  překročení této rychlosti přestává dotyková funkce displeje reagovat.

Použití  PDA počítače Cassiopeia E125 má však v současné době velkou nevýhodu  používá totiž procesor rodiny MIPS32, která je poměrně dlouho  na silném ústupu (v době výběru platformy však kralovala). Dnes  válcuje trh procesor ARM, takže přechodem na PDA počítač s tímto  procesorem je nutno kompletně program FAS přepsat. Toho si je  výrobce vědom.

Fleet Management portál je druhou stranou systému.  Právě ten získává informace z vozidel a zpracovává je pro každého  zákazníka zvlášť. Přístup je přes internet po zadání jména a  hesla (optimalizováno pro MS Internet Explorer 5 a výše, jiný  prohlížeč odmítne). Právě přes prohlížeč webu komunikuje dispečer  se svěřeným vozovým parkem. Systém dokáže vygenerovat zprávu  ve formátu PDF, na které jsou téměř všechna data o jízdě (jméno  řidiče a vozidla, začátek a konec jízdy, průměrná a celková spotřeba,  průměrná a maximální rychlost, dokonce i kolikrát řidič zabrzdil).

Na  trh by měl Fleet Analysis System verze 2 přijít od září 2002  (anglicky, holandsky, francouzsky, německy a švédsky) s tím,  že česká verze bude k dispozici v průběhu 3. čtvrtletí. Cena  má být zhruba od 2 700 eur na jedno vozidlo.

Odkazy: www.scania.com,  www.infotronics.scania.com, www.fleetperformance.com

Šťastná  třináctka AMD

Patrik Veselík

Firma AMD provedla v polovině  dubna 2002 sérii změn, měnící poměry na procesorovém nebi. V  kalendáři si tak můžeme označit 17. duben 2002 za den, kdy po  firmách Intel a VIA Technologies se AMD stal třetím výrobcem  x86 procesorů s využitím 0,13mikronové technologie; právě 0,13mikronová  technologie je příčinou současných úspěchů procesorů Intel.

Co  se stalo? AMD představila 0,13mikronový procesor Mobile AMD Athlon  XP (kódový název jádra je Thoroughbred). První várka byla rozdělena  na dvě části verze 1400+ a 1500+ se prodávají nyní, verze 1600+  a 1700+ mají následovat podle AMD až ke konci 2. čtvrtletí 2002  (v ceníku již jsou, ovšem zmizely z něj pro změnu 1500+ a 1600+  verze Mobile AMD Athlonu 4). Je určen stejně jako jeho 0,18mikronový  předchůdce Mobile AMD Athlon 4 pro Socket A, avšak připravuje  se i varianta s pouzdrem mPGA. Uvedení tohoto modelu právě v  tomto období překvapilo i některé pracovníky AMD, protože bylo  plánováno na pozdější dobu. Možná i z tohoto důvodu nejsou téměř  žádné údaje; snad se dozvíme více oficiálních informací po uklidnění  situace.

Procesor Mobile AMD Athlon XP podporuje AMD PowerNow!  technologii pro snížení spotřeby a zároveň produkce tepla. Dalšími  důležitými vlastnostmi jsou QuantiSpeed architektura, hardwarový  data pre-fetch nebo podpora AMD 3DNow! Professional instrukční  sady.

Podle mapy procesorů ze stejného data přibyl další údaj  k připravovaným procesorům Athlon s jádrem "Barton" (má se vyskytovat  v 0,13mikronovém AMD Athlonu pro stolní počítače i Mobile AMD  Athlon u XP). Cache L2 se zvětší ze současných 256 KB na 512  KB, což stejně jako u konkurenčního 0,13mikronového Pentia 4  bude mít za následek zvýšení výkonu.

Mnoho laiků i odborníků  považuje firmy AMD a Intel za kruté konkurenty, ovšem zapomíná  se, že procesory x86 jsou jen částí obou impérií. Počet kolbišť,  na kterých si tyto firmy konkurují, se 8. dubna 2002 rozrostl  o stále diskutovanější PDA a handheldy. Tam Intel s přehledem  kraluje "svým" ARM procesorem (po nákupu britské stejnojmenné  firmy), když vytlačil konkurenční Hitachi SH3 a SH4 a všechny  verze s jádrem MIPS; od těch odstoupila i firma Casio, zřejmě  poslední bašta MIPS32 procesorů v PDA. Firma AMD v tento den  uvedla "vlastní" procesor Au1100 (díly firmy Alchemy Semiconductor,  která je od 6. února 2002 majetkem společnosti AMD). Ten dosahuje  interního taktu od 333 do 500 MHz, přičemž je instrukčně shodný  s již jmenovanou MIPS32 příkazovou sadou. Procesor je to pokrokový  umožňuje tvůrcům PDA přímou podporu SDRAM PC100, FLASH ROM pro  sběrnici PC100, USB, IrDA (infračervené rozhraní), SD karet,  PCMCIA (potažmo CompactFlash), ale také audiorozhraní AC\97,  třech sériových portů s podporou Bluetooth nebo MAC řadiče 10/100  Fast Ethernetu. Je podporován operačními systémy MS Windows CE  a CE.NET, Linux a VxWorks. Programy však musí být psány právě  pro MIPS32 jádro; tisíce současných aplikací pro StrongARM procesor  se zde tedy nespustí, ačkoli rovněž podporují MS Windows CE a  CE.NET. Po několika letech se však zdá, že MIPS32 v mobilních  počítačích nezemřel, ale díky AMD se z popela opět rodí. O všem  rozhodnou výrobci a uživatelé PDA a handheldů.

Odkazy: www.amd.com,  www.alchemysemi.com

§§§§§


Krátké zprávy

c02p02711

O&O BlueCon pro XP

Přestože nová Windows XP mají být ještě stabilnější a ještě lépe schopná obnovy ze zálohy, společnost O&O Software neponechává nic náhodě a uvedla na trh novou verzi svého nástroje BlueCon. Tato aktuální edice je speciálně optimalizována pro použití s Windows XP a zaručuje tak svým uživatelům, že zůstanou chráněni před následky nestability operačního systému i v případě, že používají nejnovější Windows.

Pozadu nezůstává ani vývoj dalšího řešení, kterým je O&O Defrag, tedy nástroj pro účinnou defragmentaci pevných disků. Stejně jako dřívější verze, je i edice V4 nabízena v provedení Server Edition (pro síťová prostředí) a Professional Edition (pro jednotlivé stanice).

Odkaz: http://www.oo-software.com-PAT

Změny u LANGMasteru

Společnost LANGMaster, jež patří mezi přední tuzemské výrobce multimediálních výukových titulů, oznámila zajímavé změny ve své organizační struktuře a plány pro nejbližší budoucnost. Samotná firma je v současné době transformována na dva subjekty LANGMaster GROUP, s. r. o. (zanedlouho akciová společnost) bude nadále výhradním vlastníkem autorských práv na obsah i technologie, a LANGMaster International, s. r. o., se stává výhradním zástupcem pro distribuci a prodej. Nové trendy ve snaze oslovit zákazníky podporuje i příchod klíčové posily z Polska (Tomasz Dalach) výrobce se chce více zaměřit na masové prodejní kanály (např. hypermarkety), vstupuje razantněji do OEM hardwarového kanálu (produkt Dobrodružství poznání, nově spolu s modemy Microcom) a navíc se stal poprvé přímým účastníkem a zároveň hlavním partnerem veletrhu Svět knihy 2002.

Odkaz: www.langmaster.cz-PAT

Stát přijímá elektronický podpis

K zásadnímu posunu došlo v průběhu minulého měsíce v životě elektronického podpisu ve vztahu ke státním úřadům. Po velmi dlouhém schvalovacím procesu posvětil Úřad pro ochranu osobních údajů první firmě v tuzemsku právo na vydávání tzv. kvalifikovaných certifikátů. Tyto jsou technologickou a především právní nezbytností pro komunikaci se státními institucemi, neboť ačkoliv je elektronický podpis již řadu let samozřejmostí, bez kvalifikovaného certifikátu státní správa jeho platnost nemohla (na základě příslušného zákona) uznávat. Nyní již většímu rozšíření skutečně brání pouze nepřipravenost příslušných institucí přijímat elektronická podání. Firma, jež byla akreditována, nese příznačný název První certifikační autorita, a. s., a je dceřinou společností známého PVT. Investice na vybudování příslušné infrastruktury dosáhly řádově desítek milionů korun.

Odkaz: www.uoou.cz, www.ica.cz-PAT

Borland zavádí certifikace znalostí

Společnost Borland, přední dodavatel vývojových nástrojů a infrastruktury pro provozování distribuovaných aplikací, přistoupila k praxi, provozované již po řadu let jinými výrobci softwaru i hardwaru v oblasti odborného vzdělávání. Vývojáři i další IT specialisté mají nově i v Praze šanci prostřednictvím Autorizovaného školicího střediska získat ohodnocení svých znalostí, certifikát Borland Professional Product

Certified. Tento status je vydáván pro libovolný nástroj z nabídky firmy, a zaručuje potenciálním zaměstnavatelům jeho držitele vysokou úroveň a objektivní zhodnocení dosažených schopností. Nabídka platí pro území České republiky a Slovenské republiky, a získaný certifikát má celosvětovou, univerzální platnost.

Odkaz: www.borland.cz/sk_certifikace.html -PAT

Novinky od Adobe

Společnost Adobe, jeden z předních tvůrců softwaru pro publikování, oznamuje další novinky mezi svými produkty. Pro české uživatele bude jistě atraktivní především aktuální verze sázecího programu Adobe InDesign 2.0, jež poprvé přichází v plné české lokalizaci, včetně upravené funkcionality pro české texty. Znamená to tak značný posun oproti dřívějšímu provedení, kde byla podpora češtiny řešena pomocí plug-inu. Lokální přizpůsobení nezahrnuje jen dělení slov či fulltextové vyhledávání, ale také generování obsahů či importy jiných dokumentů.

Odkaz: www.adobe.com-PAT

KDE znovu uzrálo

Projekt KDE, zaměřený na vývoj plnohodnotného grafického desktopového řešení pro operační systémy Linux a UNIX, dospěl k dalšímu postupnému cíli v podobě verze 3.0. Nová generace softwaru byla po měsících veřejného testování definitivně oznámena počátkem dubna, a zahrnuje mimo jiné na 50 jazykových lokalizací. Součástí platformy je nejen desktopové prostředí, ale také nástroje pro tvorbu příslušných aplikací, řada již hotových a optimalizovaných programů a mimo jiné také kancelářský balík KDE Office Suite.

Odkaz: www.kde.org-PAT

Oracle pro nejmenší

Společnost Oracle, jež úspěšně rozšiřuje těžiště svých aktivit od databázových technologií k podnikovým aplikacím, připravila vývojové nástroje, jež podporují tvorbu aplikací pomocí standardu Java 2 Micro Edition firmy Sun Microsystems. Tato podmnožina Javy je určena k tvorbě aplikací pro přenosná zařízení typu chytrých telefonů a kapesních počítačů, a ve strategii (nejen) Oraclu zaujímá silné postavení jako značně perspektivní rozhraní pro komunikaci zaměstnanců a zákazníků s firemními daty. Nástroje s označením Oracle9i JDeveloper J2ME Add-In a Oracle9i Application Server (Oracle9iAS) J2ME Developer Kit jsou pro vývojáře, kteří jsou členy Oracle komunity, ke stažení zdarma.

Odkaz: www.oracle.com-PAT

AutoDesk Akademia

Již po osmé se sešli studenti středních škol a pedagogičtí pracovníci na soutěži AutodeskAkademia DESIGN 2002. Jak název napovídá, jde o soutěžní klání mezi nejschopnějšími konstruktéry, kteří používají při návrhu moderních technologií typu CAD. Soutěžilo se ve třech kategoriích - 2D kreslení,3D modelování a3D konstruování, acelého klání se účastnilo několik desítek středoškoláků. I tentokrát patřila mezi hlavní sponzory akce společnost Autodeskj jejíž jméno je s těmito technologiemi nerozlučně spjato. Odkaz: http://www.214design.cz/A Academia/

Novinky od Microsoftu

Patrik Malina

Za poslední měsíc připravila společnost z Redmondu některé zajímavé novinky. Druhá polovina března se nesla především v duchu oficiálního uvedení definitivní verze platformy MS.NET a souvisejícího vývojového nástroje MS Visual Studio.NET. S tímto všestranným produktem pro vývoj jak desktopových, tak webových aplikací se setkáte v některé z budoucích recenzí. Naznačme jen, že čekání bylo ukončeno po zhruba třech letech, a stálo to za to. Další zajímavý krok rovněž souvisí s platformou .NET. Výrobce se rozhodl, že po úspěšné standardizaci jazyka C# a technologie CLI (Common Language Infrastructure) u organizace ECMA uvolní potřebnou související část zdrojových kódů mimo jiné pro platformu FreeBSD, a umožní tak další vývoj v rámci Shared Source Initiative řadě zájemců.

Od počátku dubna došlo k důležitému posunu rovněž na poli výroby počítačů. V České republice a Slovenské republice vešla v platnost nová smlouva Microsoft OEM System Builder, jež upravuje podmínky mezi dodavatelem softwaru a výrobci počítačů, kteří jej implementují v OEM verzích. Zajímavostí, jež se bezprostředně týká uživatelů operačního systému MS Windows XP, je zlevnění balíku MS Plus! pro XP na cenu pod 1 000 Kč. Tento balík je doplňující kolekcí, jež rozšiřuje možnosti OS a obohacuje jeho základní výbavu.

Přehled uzavřeme novinkou, zaměřenou na návrháře a správce firemních sítí. Nový produkt MS Mobile Information Server 2002 byl představen jako integrované řešení pro přístup k zaměstnaneckým informacím pro pracovníky, kteří užívají přenosná zařízení. Není bez zajímavosti, že u tohoto produktu platíte pouze za klientské licence, a nikoli za serverovou instalaci. Implementace odpovídajících technologií u všech mobilních operátorů v tuzemsku je údajně na velmi dobré cestě, takže např. GPRS je prostředkem, jehož můžete v této souvislosti plně využít.

Odkaz: www.microsoft.cz

§§§§§


Sun chce miliardu USD

Jakub Moc

c02p0272

Počátkem března 2002 firma Sun Microsystems podala u kalifornského soudu žalobu proti Microsoftu a domáhá se odškodnění ve výši jedné miliardy dolarů, mimo jiné za porušení antimonopolní legislativy. Vyvrcholily tak letité neshody mezi oběma stranami.

O co v žalobě jde? Podle Sunu se Microsoft v rozporu s článkem 2 tzv. Shermanova zákona podílel na nelegální monopolizaci a udržování monopolního postavení na trhu operačních systémů pro PC, prohlížečů a kancelářských balíků. Kromě toho viní Sun svého rivala z pokusu o nezákonné ovládnutí trhu také na poli serverových operačních systémů. Microsoft měl porušit rovněž článek 1 zmiňovaného zákona tím, že integroval Internet Explorer do Windows, serverové funkce do Windows 2000 Professional a Windows XP Professional, webový IIS server do Windows NT 4.0 a Windows 2000 Server.

Za vším hledej Javu

Obě společnosti vedly o Javu, hýčkané dítě Sunu, spory po celá léta, přičemž trnem v oku Sunu byla snaha Microsoftu o specifická rozšíření funkčnosti Javy, což je v rozporu s její základní filozofií kompatibility s ostatními platformami. I když v lednu 2001 uzavřeli rivalové vzájemnou dohodu, podle níž byla ukončena předchozí licenční smlouvu na Javu, Sun dostal od Microsoftu 20 milionů dolarů a nesměl již dále používat na svých produktech obchodní známku "Java Compatible", neshody přetrvávaly i dále. Podle dohody totiž mohl Microsoft distribuovat pouze stávající verze Javy za předpokladu, že všechny budoucí verze projdou testováním firmy Sun ohledně jejich kompatibility. Tím měla být zajištěna integrita a konzistence javové platformy. Tuto možnost ale Microsoft odmítl.

Spory tak nakonec vedly k tomu, že Java nebyla v nejnovějších produktech Microsoftu a operačních systémech Windows XP Home a Windows XP Professional obsažena vůbec, a Microsoft ji pouze umožňoval dodatečně stáhnout jako doplněk ze svých webových stránek. Že tento výsledek bezesporu nevedl k cíli, jímž podle uzavřeného smíru měla být mimo jiné ochrana zákazníka, to je více než zřejmé. Spor tak začal znovu vřít a spekulace o soudní žalobě postupně nabývaly na síle, zvláště po rozhodnutí v kauze Microsoft vs. DOJ, ve kterém byl redmondský gigant uznán vinným ze zneužívání monopolního postavení.

Sun žaluje Microsoft za uzavření exkluzivních smluv s firmami Apple Computer a Intel, s účelem zamezit vývoji a distribuci kompatibilní implementace platformy Java nezávislé na Microsoftu. Chce také uvolnění zdrojového kódu Internetu Exploreru a rozhraní mezi Windows a dalším Microsoft softwarem.

Kudy z toho ven?

Kromě náhrady škody, jejíž výši odhaduje až na miliardu dolarů, žádá Sun o vydání předběžného opatření, které by donutilo Microsoft dodávat nejnovější Java plug-in spolu s Windows XP a Internet Explorerem a dále zakázalo nelicencovanou distribuci Javy formou samostatného stahování z webů Microsoftu.

V souvislosti s tím obvinil Sun svého konkurenta z porušení federálních zákonů na ochranu autorských práv a dále z omezování obchodu a nekalé soutěže. Sun dále v žalobě napadl i novou platformu .NET, která je přímým soupeřem jeho produktů Java a Java 2 Enterprise Edition.

Záběr celé žaloby, jak je z výše uvedených skutečností zřejmé je daleko širší, než tomu je v kauze Microsoft vs. Department of Justice. Z celkem dvanácti bodů žaloby bude Sun takříkajíc "nejsilnější v kramflecích" v té její části, která se týká i zneužívání monopolu ze strany Microsoftu.

Pokračování kauzy Microsoft vs. DOJ?

Sun se snaží pokračovat v soudním řešení otázek, kde americké ministerstvo spravedlnosti neuspělo například v oblasti integrace Internet Exploreru do operačních systémů Windows. Nespokojil se ale jen s tím a napadl také integraci dalších komponent, jako je IIS a v neposlední řadě platforma .NET. Některé z nápravných kroků, jichž se Sun domáhá, by přitom podstatným způsobem změnily způsob, jakým Microsoft vyvíjí své produkty. To je oblast, ve které jsou soudy obvykle konzervativnější než kdy jindy.

Žalobu Sunu by podle expertů mohla také do značné míry ohrozit právě zmiňovaná dohoda z ledna 2001, která by se dala vykládat i tak, že se Sun vzdal svého práva na soudní řešení monopolních praktik Microsoftu. V části týkající se kancelářských balíků není pak žaloba nepodobná té, kterou nakonec vzdalo 19 amerických států v roce 1998.

Silné stránky žaloby představují podle právníků specializujících se na antitrustové právo body, kde žaloba spočívá na kalifornských zákonech. Ty jsou totiž v oblasti hospodářské soutěže liberálnější než federální Shermanův zákon. Podle některých názorů by do karet Sunu mohla hrát například i místní porota.

Širší souvislosti

Tak či onak, všichni se shodují na tom, že soudní spor bude velmi komplikovaný a bude trvat velmi dlouho, možná až deset let. Na jeho rozuzlení si tedy budeme muset ještě drahnou chvíli počkat. Jisté je, že Sun se cítí Microsoftem ohrožen. Případný úspěch platformy .NET na úkor jeho vlastních produktů by pro něj totiž mohl znamenat vážné, až existenční potíže. Bill Gates již Sun v této souvislosti kritizoval, že se nepřipojil k průmyslové koalici usilující o zajištění kompatibility webových služeb.

Do poloviny 90. let byl Sun především hardwarovou firmou, i když se rád prohlašoval za konkurenta Microsoftu. S příchodem Javy ke konci 90. let minulého století se situace změnila a rivalita mezi firmami dále vzrostla. Java byla označována za technologii, která by mohla výrazně ovlivnit budoucnost Microsoftu, neboť dovolovala vývojářům tvořit aplikace fungující pod libovolným operačním systémem. I když se předpoklady odklonu od aplikacích vázaných na Windows ukázaly jako značně nadsazené, Java se uchytila.

Během následných letitých sporů o Javu vytvořil Sun spojenectví s dalšími firmami a za pomoci IBM, Oraclu či BEA Systems začala Java pronikat i do oblasti serverů, palmtopů a mobilních telefonů. Sun a Microsoft spolu nyní soutěží na poli infrastruktury pro e-business: Sun propaguje nástroje pro webové služby založené na platformě Java, zatímco Microsoft míří k zákazníkům s vlastní strategií .NET a vytvořil konkurenční obdobu Javy jazyk C#.

Letos v únoru se Sun pustil také na pole Linuxu a začal dodávat servery s tímto operačním systémem. Právě rostoucí popularita Linuxu v oblasti serverů ohrožuje monopol Windows. Mike Gilpin, analytik Giga Information Group, označil boj mezi těmito dvěma firmami dokonce za studenou válku. "Sun vidí Microsoft jako impérium zla. Proto považuje za nutné bránit se proti všemu, co Microsoft dělá."

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0273

Otázka dne

Podpora konkurenční nabídky širokopásmového přístupu k internetu má vést k lepší kvalitě služeb a nižším cenám. Cílem je nabídnout rychlý přístup k internetu všem Američanům, za předpokladu takové federální regulace, která povede k dalším investicím a inovacím v informačních kabelových službách.

FCC, podobně jako politici, soudí, že možnost výběru informační služby (připojení k internetu) mezi alternativami a mezi konkurenčními firmami je správná. Ale ještě se neshodli na tom, jak takovou možnost výběru zajistit. Pro poskytovatele a provozovatele samotné, a to na jedné straně stávající (téměř monopolní) a na straně druhé nastupující konkurenty, je otázka postavena takto: zda přinutit stávající provozovatele otevřít přístup k jejich sítím pro konkurenci.-PUŽ

Sítě 3G jedou

KDDI, Corp., spolu s Okinawa Cellular Telephone, Co., od 1. dubna 2002 v Japonsku zahajuje provoz mobilní sítě třetí generace pro svoje telefony, poskytující rychlé datové přenosy. KDDI bude konkurovat svému silnějšímu rivalovi NTT DoCoMo, Inc. Celonárodní služba CDMA2000 1x má nabízet rychlosti 144 Kb/s, na rozdíl od současné nabídky, dosahující pouze 64 Kb/s. CDMA2000 1x je již v běhu v šesti zemích (včetně Spojených států, Jižní Koreje, Rumunska Telemobil), a v 12 dalších zemích (Austrálie, Čína, Nový Zéland, Ukrajina) se připravuje. Dohromady na světě tuto službu již nabízí nebo v nejbližší době chystá 40 mobilních provozovatelů.

Služba CDMA2000 1x od KDDI zahájila v 33 prefekturách z celkových 47 (70% pokrytí) a do konce tohoto roku má dosáhnout 90% pokrytí. KDDI předpokládá, že do jednoho roku prodá 7 milionů koncových zařízení pro CDMA2000 1x.

NTT DoCoMo zahájil provoz své sítě 3G (FOMA) vloni v říjnu. Třetí provozovatel, J-Phone Communications, Co., (součást britské společnosti Vodafone Group PLC) plánuje zahájení služby mobilní sítě 3G letos v červnu.

Odkaz: http://www.kddi.com/english/index.html-PUŽ

§§§§§


Cebitovský Logitech

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0274

Hannoverský CeBIT není jen o počítačích a noteboocích, ale samozřejmě také o různých periferiích. Mezi řadou výrobců zaujal svou nevšední nabídkou například Logitech, jenž uvedl hned několik zajímavých novinek.

Tou první, o které je obrazně i skutečně slyšet nejvíc, je bezesporu nová reproduktorová sestava Z-560. Je koncipována jako počítačový systém se čtyřmi satelity a jedním subwooferem (4.1) s celkovým hudebním výkonem 400 W, ze kterého velmi slušných 188 W ubírá právě subwoofer. Kvality hudební produkce byly dokonce oceněny Lucasovým THX certifikátem, což je ve třídě "počítačových" reproduktorů unikát a skutečných poslech nenechává nikoho na pochybách, že udávaným parametrům se v případě Logitechu dá opravdu věřit. Ke kvalitě zvuku přispívá také v této třídě výjimečná konstrukce satelitů s vnitřními fázovými kaloty z leštěného hliníku. Jejich agresivní vzhled je možné odhalit odstraněním mřížky, která je jako obvykle odnímatelná.

Další novinkou, jež rozšiřuje už tak dost rozsáhlé myší impérium Logitechu, je nový kombinovaný prezentační ukazatel Cordless Presenter. Položíte-li jej na stůl, chová se jako běžná bezdrátová myš, jen s tím rozdílem, že k přenosu dat používá Bluetooth spojení. Právě dosah Bluetoothu umožňuje druhou funkci, kterou je ovládání prezentace. Při přepnutí do prezentačního režimu fungují myší tlačítka jako příkaz "předcházející slide" a "následující slide" a účinným dosahem až 10 metrů. Nadto je uvnitř Cordless Presenteru integrováno také laserové ukazovátko. V balení tohoto produktu je navíc jednoúčelový Bluetooth USB adaptér a velmi příjemné cestovní pouzdro.

O tom, že se periferie nevyrábějí pouze k osobním počítačům, nás mohou přesvědčit další produkty, k nimž patří dvojice klávesnic pro PDA Palm. KeyCase a TypeAway jsou názvy vstupních zařízení, jež si jsou tak vzdálená, jak jen to u klávesnic je vůbec možné. Zatímco TypeAway je klasická externí klávesnice s velmi příjemným a přesným používáním, KeyCase je kombinovaná plátěná klávesnička s možností zabalení celého PDA. Kvality TypeAway jsou v oblasti PDA opravdu převratné. Pokud bereme za etalon klávesnic pro osobní digitální asistenty ty, které jsou vestavěné v handheldech Psion Series 5 či v HP Jornada 720, pak nezbývá než připustit, že s TypeAway se na Palmu píše snad ještě lépe. Doslova notebookový pocit získáte již po prvních dotycích a přesnost spolu s velmi realistickým zdvihem jednotlivých kláves je nepřehlédnutelná. Navíc lze TypeAway snadno složit, takže vedle Palmu (kompatibilní je s modely m125, m500, m505 a m515) nezabírá ani moc místa.

Naproti tomu KeyCase je něco ze zcela jiného soudku. Klávesnička je vestavěna do plátěného svršku, téměř džínového vzhledu, což dovoluje rolování, skládání či ohýbání. To ale úplná novinka není, neboť na loňském CeBITu byly i klávesnice v igelitu. KeyCase však boduje kvalitou svého provedení. I na takové klávesničce je totiž možné psát běžným způsobem, bez větších problémů s rozpoznáváním jednotlivých kláves. Logitech totiž pouze nezašil běžné membránové senzory z klávesnice do džínoviny, ale místo toho vytvořil zcela nový materiál s vpletenými vodiči, jejichž pozice je z matice převáděna na odpovídající písmeno. Do KeyCase je možné Palm (série m125, m130, m500, m505, m515 či i705) také zabalit a chránit jej tak před údery či poškozením v zavazadle.

Odkaz: www.logitech.com

Intel kontra AMD - Válka marketingu procesorových špiček

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Po několika letech relativního klidu, kdy se úspěšně uklidnila naprostá většina soudních bitev a firmy si dokonce začaly opět vyměňovat některé patenty a technologie, se opět rozhořela válka vedená bez jakýchkoliv pravidel. Poslední týdny se objevují dvě témata, která dokazují, jak daleko došla marketingová řež Intelu a AMD. Prvním subjektem je situace kolem zprávy konzultační firmy Aberdeen Group a druhým pak spekulace na téma nové verze testovacího softwaru SYSmark 2002.

Aberdeengate

Koncem března vydala nezávislá konzultační a analytická společnost Aberdeen Group zprávu o tom, jak špatný čin byl od AMD nazývat své procesory nikoliv podle skutečné frekvence, jak to činí Intel, ale jistým neurčitým Model Numberingem. Aberdeen poměrně logicky argumentuje, že přijmeme-li přepočet Model Numberingu na frekvenci odpovídajícího Pentia 4, může výsledek dostačovat u staršího typu s jádrem Willamette, ale u novějšího Northwoodu již ne. Northwood má oproti Willamettu vyšší výkon, daný odlišnou vnitřní strukturou a navíc větší vyrovnávací pamětí.

Aberdeen dále uvádí i několik případů, kdy podle jeho názoru nesouhlasí výsledky výkonnostních testů, jež auditovala společnost Arthur Andersen, na základě kterých byl právě Model Numbering Athlonu XP určen. Zprávu pak uzavírají poměrně odvážná a těžce obhájitelná tvrzení o tom, že "Aberdeen není sám, kdo se ptá na přepočty gigahertzů. Při čtení médií zabývajících se trhem osobních počítačů, a stejně i na stránkách zaměřených na testy výkonnosti počítačů je cítit sílící skepse a nemohli bychom se divit, kdyby to tisk časem omrzelo úplně."

Ve své podstatě není jádro zprávy od Aberdeen Group nějakou převratnou bombou. Nahlas říká to, co si už leckdo na straně Intelu myslel delší dobu a samozřejmě to už dával najevo svým dealerům. Že prodávat Athlon XP je prostě hloupost, a když už si zákazník přijde pro počítač s Athlonem XP, je dobré mu to vymluvit. Problém tkví v tom, že podobná prohlášení říkají firmy o své konkurenci, ale z materiálů nezávislé agentury dostávají tato slova zcela nový rozměr.

Za nezávislostí Aberdeenu však stojí několik otazníků, které daly podnět k obecnější spekulaci, zda si zmíněnou zprávu neobjednal a nezaplatil přímo Intel.

Otazník 1: Proč se nevyjádřilo AMD?

Prvním logickým dotazem je to, proč k uvedené zprávě nebyl dotázán nikdo z AMD. Lidé z evropského marketingu AMD oficiálně popřeli jakékoliv jednání s Aberdeen Group před datem uveřejnění zprávy, a až dodatečně došlo ke schůzce, která měla vyjasnit vzájemné pozice. Tato situace je poměrně zvláštní, a pokud není dokladem tendenčnosti agentury, svědčí alespoň o neprofesionální práci při zpracovávání samotné analýzy.

Otazník 2: Jak to, že Aberdeengate přesně zapadá do kampaně Intelu?

Druhá zajímavost se váže k delší strategii Intelu ve smyslu boje proti Model Numberingu Athlonu XP. Přestože zpráva Aberdeen Group spatřila světlo světa až poté, co Intel začal poučovat své dealery vlastními materiály o špatnosti Model Numberingu (zde je jeden, který vyplaval na počátku března: http://www.theinquirer.net/modelperf.pdf), přesně zapadá do celkové mozaiky kroků. Je velmi zajímavé, že ačkoliv se Intel nikdy nevyjadřoval o své konkurenci, letos se vyjadřuje poměrně často a pochopitelně dost nevybíravě.

Otazník 3: Nakolik je Aberdeen nezávislá agentura?

Faktem je, že řada zpráv, které Aberdeen Group vydala, se týká Intelu. A přiznejme si, že v mnohých případech Aberdeen vrhá produkty Intelu do velmi dobrého světla. Na stránkách Intelu či přímo Aberdeen Group lze najít řadu zpráv silně lobujících za produkty Intelu, zejména Itanium. Například zde (http://www.aberdeen.com/ab_company/press/02-07-01itanium.htm) je tisková zpráva o tom, jak už od první poloviny roku 2002 budou systémy s Itaniem masově dostupné s řadou operačních systémů i aplikací. Bez ohledu na to, že dnes je situace zcela odlišná, přišla tato zpráva v době, kdy mezi analytiky panovala všeobecná shoda o tom, že Itanium bude prvním stupněm 64bitové architektury a jako takové nebude rozhodně komerčně úspěšným produktem. Takové ambice si klade až nový procesor s jádrem McKinley, uvedený do konce letošního roku.

Oprostěme se nyní od spekulací, zda za zprávou Aberdeenu stojí Intel a nakolik jsou závěry v ní uvedené nezávislým stanoviskem. Z celé této kauzy vypývá jediný fakt: Intel chápe AMD jako konkurenci.

V době, kdy celosvětový PC procesorový market share AMD dostoupil k 25 procentům a v některých zemích či segmentech trhu je až polovina prodaných čipů od AMD, začal Intel (konečně) chápat AMD jako konkurenci. Z firmy, o které se vypráví, že lidé z vrcholného managementu Intelu ji nazývali "kopírovači", se nyní stal opravdový rival uznaný Intelem. A to je bezesporu úspěch pro AMD.

Vyjádření Aberdeen Group pro server The Inquirer: "Intel nepřispěl do tohoto dokumentu jediným slovem, vše je založeno na našich výzkumech a závěrech. ... Našimi klienty jsou firmy Intel, AMD, stejně jako řada dalších IT společností. Pokud by toto bylo překážkou pro to, o nich psát, pak bychom nemohli psát nic. ... Faktem je, že Intel neměl s dokumentem co do činění a nepřidal jediné slovo."

Vyjádření Intelu: "Intel žádným způsobem neovlivňoval zprávu Aberdeen Group. Zpráva Aberdeen Group nebyla Intelem zaplacena ani objednána."

Odkazy: http://www.aberdeen.com/ab_company/hottopics/amd/default.htm, http://www.theinquirer.net/29030216.htm,

http://developer.intel.ru/download/design/ia-64/ia64rev2.pdf

SYSmarkgate

Nejpoužívanějším programem testujícím výkonnost systému na platformě PC/Windows je v současnosti bezesporu SYSmark z produkce konsorcia BAPCo. SYSmark je aplikační výkonnostní test (neboli benchmark), který používá jak řada tištěných periodik, tak drtivá většina seriózních webových magazínů (Tom\s Hardware Guide, AnandTech a další). Předností SYSmarku je použití skutečných aplikací pro testování výkonu počítačů v reálných podmínkách. Přesně podle firemního hesla: Real world, real benchmarks.

BAPCo pravidelně uveřejňuje nové verze svého softwaru, jenž obsahuje vždy aktuální verze příslušných aplikací, na kterých se výkon měří. V posledním SYSmarku 2002 však došlo k pozoruhodné situaci, kdy procesory Pentium 4 s novým jádrem Northwood drtivě porážejí nejen konkurenční Athlony XP, ale také starší Pentia 4 typu Willamette. A rozdíl to opravdu není malý. Podle závěrů renomovaného serveru Tom\s Hardware Guide drtí v celkovém výsledku jedno z nejslabších Pentií 4 s jádrem Northwood, běžícím na 1,8 GHz, s přehledem nejsilnější Athlon XP 2100+. V oblasti Content Creation zaměřené na tvorbu webového obsahu je dokonce pro vůbec nejslabší Northwood 1,6 GHz důstojným soupeřem až doposud neexistující Athlon XP 2400+!

Je opravdu Pentium 4 Northwood tak dobrý procesor? Nebo byly pouze vybrány aplikace tak dovedně, aby přidaných 256 KB cache 2. úrovně předvedlo svůj maximální efekt? Těžko říci. Faktem však zůstává, že ještě v předchozí verzi BAPCo SYSmark 2001 (která vznikala v době, kdy Athlon XP či Pentium 4 Northwood vůbec neexistovaly) byl výkonový nárůst jádra Nortwood oproti staršímu Wilammette do 10 % a XP Model Numbering Athlonů přesně odpovídal frekvencím Pentia 4.

Spekulace nakolik je BAPCo nezávislá instituce se projevily už dříve. Opět existuje několik zajímavých detailů, které stojí za povšimnutí:

1. AMD není součástí konsorcia BAPCo

Ačkoli v současnosti BAPCo zahrnuje 22 firem, které udávají směr na trhu IT, AMD mezi nimi chybí, přestože například Adaptec součástí BAPCo je. Samozřejmě nic proti Adaptecu, je to bezesporu světová jednička v oblasti SCSI řadičů, ale otevřeně si řekněme, že jejich ovladače a celkový vliv na výkon systému jsou řádově nižší, než vliv procesorů od AMD. Ačkoliv nejsou k dispozici důkazy pro to, že by někdy žádost o členství AMD v BAPCo konzorciu byla zamítnuta, je nezpochybnitelné, že na to, co se děje v BAPCo má mnohem větší vliv právě Intel. V současnosti AMD o členství v BAPCo ani neusiluje, dokud se nerozptýlí pochybnosti o regulérnosti testů a než se znovu vybuduje důvěra k systému testů.

Zajímavé je určitě to, že AMD se obecně nebrání účasti na podnicích porovnávající výkon systémů, například je součástí BETA programu MadOnion, tvůrce testů 3DMark č PC Mark. Paradoxně v seznamu 32 firem, které se takto podílejí na nových testovacích programech, se nachází hned vedle zmíněného Intelu.

2. Ještě nedávno sídlily Intel i BAPCo na stejné adrese

Zní to šíleně, ale je to pravda. Poprvé se tyto informace objevily už v roce 2000, kdy bylo některými webovými magazíny BAPCo nařčeno z neobjektivní konstrukce testů, která údajně záměrně poškozovala výsledky AMD. V té době byla dokonce doména intel.com a bapco.com registrována na osoby se stejným sídlem. Ovšem i dnes se lze k této informaci dostat více než snadno. Na stránkách MadOnion, což je firma oficiálně zastupující obchodní zájmy BAPCo, se v sekci "Jak se stát členem" (http://www.madonion.com/bapco/?membership) lze dočíst, aby zájemci kontaktovali BAPCo na adrese 2200 Mission College Blvd, Santa Clara, CA 95052. A na stránkách Intelu (např. http://www.intel.com/pressroom/CorpOverview.htm) pak nechybí jako adresa do sídla firmy: 2200 Mission College Blvd., P.O. Box 58119 Santa Clara, CA 95052-8119. Zvláštní, že?

3. Verze Windows Media Encoderu bez podpory AMD

Popusťme nyní uzdu fantazii a vraťme se na počátek loňského roku. Tehdy byl uveden Windows Media Encoder ve verzi 7.0. Kvůli některým chybám byla tato verze záhy nahrazena 7.1, která kromě vyšší stability přinášela například podporu pro SSE instrukce v procesorech AMD. Windows Media Encoder byl jako součást SYSmarku 2001 silnou zbraní Intelu proti AMD, neboť kódování videa bez podpory SSE je silně problematické. Ačkoliv Athlony XP v sobě rozšíření o SSE obsahovaly, stále, vlivem chyby v Media Encoderu, nebyly tyto instrukce pro AMD povoleny.

BAPCo pravidelně své produkty aktualizuje množstvím patchů, aby se zvýšila stabilita systému a objektivita výsledků. Přesto nebyla oprava Windows Media Encoderu nikdy do SYSmarku 2001 zahrnuta, ačkoliv by výsledkům AMD velmi pomohla. Bylo to záměrně? Kdo ví.

Samotný SYSmark 2002 není jediným testem, u kterého není zcela nezpochybnitelná objektivita. Namátkou lze poukázat například na konkurenční ZD Winbench. Celý ZD je v současnosti vlastněný společností CNet, v níž má majetkový podíl právě Intel. A dalších paradoxů lze nalézt celou řadu. Proč se stále k testům využívá a Quake III, který, ačkoliv je to bezesporu kvalitní engine, už je několik let starý? Je pravda, že v něm dobře vycházejí Pentia 4, na čemž by možná mohl mít podíl fakt, že ID Soft úzce s Intelem spolupracoval a proto je samotný Quake III optimalizovaný pro procesory od Intelu. Zajímavé je, že v dalších hrách vzniklých na bázi enginu Quake III (například Return To Castle Wolfenstein) už tak zřejmá převaha Intelu není, a přesto se standardem k testování nestaly. Přesto, nebo právě proto?

Smutné je, že tento článek nastolil mnohem více otázek, než kolik nabídl odpovědí. Právě takový je současný svět kolem Intelu a AMD. V souvislosti s tím, jak se obě architektury odlišují je stále obtížnější najít nějaký jasný a přehledný metr. Jak vybrat aplikace, které budou součástí benchmarku? Jaké váhy jim dát v celkovém hodnocení? Které z nových technologií jednotlivých výrobců procesorů používat, a které ne? To všechno jsou doposud otázky, na něž je obtížné odpovědět. V každém případě je v této situaci těžké uvěřit, že všechno čisté je bílé i ve skutečnosti. Za nás, kteří se snaží samotné procesory i počítač hodnot pokud možno tím nejvíce objektivním způsobem, a samozřejmě i za zákazníky, kteří chtějí ten nejlepší produkt za nejlepší cenu, si přeji, aby těch nejasností kolem testů bylo do budoucna čím dál tím méně.

Jaké aplikace SYSmark 2002 používá? Pro multimediální účely spojené s internetem se jedná o Macromedia Dreamweaver v4.0 (tvorba webových stránek), Adobe Photoshop 6.0.1 (digitální úprava snímků), Adobe Premiere 6.0 (digitální video), Macromedia Flash v5 (animace) a Microsoft Windows Media Encoder 7.1 (kódování audiovidea). Testování kancelářsky zaměřené produktivity využívá SYSmark 2002 Microsoft Word 2002 (textový editor), MS Excel 2002 (tabulkový kalkulátor), MS PowerPoint 2002 (prezentace), MS Outlook 2002 (e-mailový klient), MS Access 2002 (databáze), Netscape Navigator 6.0 (prohlížení webu), NaturallySpeaking v5 (konverze řeči na text), McAfee VirusScan 5.13 (antivirus) a WinZip 8.0 (komprese dokumentu).

Vyjádření AMD: "AMD se nikdy nepokoušelo stát členem BAPCo. ... Dokud nebude opět vybudována důvěra k testům, AMD se o členství ucházet nebude."

Vyjádření BAPCo: "BAPCo je neziskové konzorcium skládající se z 9 členů. Benchmarky jsou tvořeny ve shodě všech členských společností. Každá společnost má stejná hlasovací práva. ... K výběru aplikací v benchmarku používá BAPCo průzkumy třetích firem. Zdroje jsou k dispozici na http://www.bapco.com/SYSmark2002Methodology.pdf. ... Runtime modul SYSMarku neprovádí žádné zásahy či úpravy získaných výsledků." Na náš zbývající dotaz, zda se AMD někdy pokoušelo přistoupit do konsorcia, zástupci BAPCo neodpověděli.

Vyjádření Intelu: "Intel je členem BAPCo, jehož práva jsou shodná s právy ostatních členů. ... Intel sám nemůže rozhodnout o přijetí či odmítnutí členství jiné společnosti."

Odkazy: http://www.vanshardware.com/articles/2001/august/010814_Intel_SysMark/010814_Intel_SysMark.htm,

http://www.amdzone.com/articleview.cfm?ArticleID=836,

http://computers.cnet.com/hardware/0-8079207-8-8133100-3.html

Hardwarový CeBIT 2002

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Jako každoročně se i letos stal sychravý a chladný severoněmecký Hannover hostitelem největšího evropského veletrhu informačních a telekomunikačních technologií CeBIT 2002. A stejně jako v předchozích letech zde nebyly k vidění ani tak převratné novinky či tajné projekty, ale spíše trendy, které budou v počítačových technologiích panovat během letošního roku.

Procesory

Mezi procesory se na CeBITu často novinářům a velkým partnerům ukazují připravované, nebo dokonce ještě experimentální produkty. V případě AMD to loni bylo Palomino (Athlon XP), jež přišlo na trh až půl roku poté, letos to byly zajímavosti dokonce tři. Tou nám časově nejbližší je bezesporu Thoroughbred, tedy 0,13mikronová varianta Athlonu XP. AMD však v tomto směru pouze dohání Intel, který už 0,13mikronovou technologii má a u několika produktů ji úspěšně použil (Pentium III Tualatin či Pentium 4 Northwood).

Na první pohled je Thoroughbred velmi podobný stávajícímu Athlonu XP, zaujme však jeho výrazně menší plocha jádra čipu. AMD tímto způsobem řeší několik problémů: Takto vyrábění čipy budou mít nižší spotřebu a menší tepelnou emisi, což dovolí dále zvyšovat frekvenci. Zároveň bude ze stávajícího objemu křemíku možné vyrobit vyšší počet čipů a to samozřejmě zlevní výrobu, zvýší výtěžnost z jednoho wafferu (křemíkového plátu) a konečně také zvýší produkci továren AMD. Není vyloučeno, že Thoroughbredy budou mít sběrnici pracující na 333 MHz (v režimu DDR), což by podporovala také práce jiných výrobců na odpovídajících čipových sadách. Stejně tak lze očekávat i 512 KB L2 cache paměti, což přinese další výkon navíc.

Vzhledem k intenzivní podobnosti Thoroughbredu s Athlonem XP nedojde ani ke změně jména, opět to bude Athlon XP jeho startovací rating bude nejméně XP 2200+ a plynule se tak připojí ke stávajícím modelům. S uvedením na trh se počítá ještě do prázdnin a jeho příchod nejspíše odsune stávající a v té době již pomalejší Athlony XP do pozice současných Duronů. Navíc není zcela vyloučené, že plánovaná reinkarnace Duronu s novým jádrem Appaloosa bude zcela zapomenuta právě s ohledem na poměrně dobrou cenovou pozici nejslabších modelů Athlon XP.

Dvě překvapení pocházejí z nové rodiny Hammer. Jsou to procesory ClawHammer, určený pro desktopové stanice, a Sledge Hammer, jehož cílem jsou víceprocesorové servery. S Hammery chce AMD zamířit také na nejlukrativnější trh serverů a pracovních stanic, kde doposud chybí. Do malých serverů lze používat Athlony MP, ale mnoho řešení v současnosti nabízeno není, a to i přesto, že tyto procesory jsou na trhu už delší dobu. Situaci by měl však změnit právě Hammer.

Tento nový 64a současně také 32bitový čip bude pro AMD znamenat 8. generaci procesorů a přinese řadu inovativních postupů jak co se týká výroby, tak především architektury. To, že uvnitř Hammeru bude integrován kontroler pamětí, poněkud změní pohled na základní desky a účely čipových sad. Navíc půjde na takto vybaveném počítači spouštět jak 64bitové, tak 32bitové aplikace, přičemž v těch 32bitových by měl být výkon Hammeru snad o 30 % větší než Thoroughbredu. I když v současné době, kdy jsou k vidění pouze vzorky procesoru a masová distribuce připadá až na podzim, resp. přelom let 2002 a 2003, je ještě poměrně brzo na benchmarky.

Intel oproti AMD rozhodně tolik novinek neukázal. Zklamáni byli všichni, kdo čekali Pentium 5, i když je zřejmé, že to by už bývalo bylo předvedeno na nedávném Intel Developer Foru. Masivní propagaci si tak užil především procesor určený pro notebooky Pentium 4 M. Jde o velmi moderní čip postavený na 0,13mikronové technologii s 512 KB L2 cache. Stejně jako u Tualatinu (Intel Pentium III M) Intel dál piluje metody pro snížení spotřeby energie, a tak v režimu neaktivity si procesor vezme jen několik wattů. Jakkoliv je tato snaha pozitivní a chvályhodná (stejně jako odpovídající postup PowerNow! od AMD), je třeba si uvědomit, že na celé spotřebě notebooku se procesory podílejí pouze 20 %, což nedává výrobcům příliš šancí na manévrování. Nečekejte tedy, že s novým čipem vydrží akumulátory běžného přenosného počítače místo třech hodin třeba šest.

Pěkná prezentace možností NetBurst architektury Pentia 4 byla vidět u přetaktovaných strojů chlazených různými nekonvenčními formami. S tekutým dusíkem, což samozřejmě není návod pro domácí konverzi mrazničky, se lze dostat až ke 4,1 GHz, zatímco obdobně terorizovaný Athlon XP končí u 2 200 MHz. V každém případě AMD už na tento problém má dvě odpovědi Thoroughbred a Hammer, takže další krok je teď na Intelu.

Z dalších intelovských novinek stojí za povšimnutí procesory určené pro serverový trh. Pryč jsou časy "starých" Xeonů, když teď jsou na trhu "nové", vycházející z technologií použitých v Pentiu 4. Zcela nový je Xeon postavený na 0,13mikronové architektuře s podporou HyperThreadingu, která dovoluje lepším způsobem rozdělovat zátěž mezi jednotlivé čipy ve víceprocesorových řešeních. Druhou novinkou je sice 0,18mikronový, ale maximálně vybavený Xeon MP, jejž lze škálovat až do 32 procesorů v jednom systému. Oba dva využívají pamětí DDR200 se samozřejmou podporou korekčních kódů pro opravu chyb ECC.

Poslední zajímavostí, která rozhodně není určena pro domácí uživatele, je procesor McKinley. Ten by měl nahrazovat poněkud přeceňované Itanium, a nasadit tak laťku v oblasti 64bitových procesorů čistě pro servery a nejsilnější pracovní stanice. Zatím není tak problémem výroba či architektura, jako spíše absence příslušného 64bitového softwaru, což ostatně bude nějakou dobu trápit i konkurenční SledgeHammer od AMD.

Třetím výrobcem procesorů, jehož podíl na celosvětovém trhu se však pochybuje hluboko pod 5 %, je VIA. Protože loňský marketingový nápor "cool" procesorů nepřinesl odpovídající tržní odezvu, orientace se změnila z čistě desktopové alternativy, kde lze jen těžko konkurovat Celeronům či Duronům, na vestavěné (embeded) modely. Nové čipy budou tedy určeny pro tenké kancelářské počítače bez hlučných větráků, kde nevadí o něco nižší výkon.

K procesorům bezesporu patří i příslušná zařízení pro rozptyl tepla, tedy chladiče a větráky. V tomto segementu, který zcela opanovávají tchajwanští výrobci, lze nalézt řadu zajímavých řešení. Například CoolerMaster uvedl dvě nové řady chladičů, jejichž přínosem je redukce hluku. Prvním typem je masivnější Low Noise série, s menšími otáčkami a tím i menším hlukem. Druhou pak Speed Control modely, jejichž otáčky se mění podle naměřené teploty, a tím lépe odpovídají zatížení procesoru. Přestože tyto produkty nejsou žádným průlomem a někteří další výrobci už takové chladiče nabízejí, ze strany CoolerMasteru jde o příjemné zpestření produktového portfolia.

Základní desky a čipové sady

Pěknou přehlídkou produktů, které ještě zdaleka nejsou na trhu, byly stánky právě výrobců základních desek. Jednotliví výrobci ukazovali dohromady možná stovky základních desek a tak velká část hal věnovaných právě těmto součástem počítačů byla naplněna miniaturními stánky asijských výrobců značek nevalné nebo vůbec žádné pověsti. Mezi nimi samozřejmě vyčnívaly produkty firem zavedených, od kterých se dá očekávat nejen výkon, ale i stabilita a do jisté míry i podpora.

K vidění byly čipsety VIA KT333 s novým southbridgem obsahujícím USB 2.0, Intel 845E s ICH 4 opět s USB 2.0, Intel 850E s vyšší propustností pamětí Rambus, SiS 645 pro Pentia 4 či SiS 745 pro Athlony. Snad největší novinkou celého CeBITu se stalo očekávané, ale přece jen přelomové uvedení čipových sad od ATI. Ty jsou stavěny konkurenčně například proti nForce od nVidie a postupně budou dostupné jak pro desktopovou, tak notebookovou platofmu Intel i AMD. Z velkých firem obdržela ATI podporu nejdříve od společnosti Gigabyte, ale je velmi pravděpodobné, že se přidají další.

Přesto nad zaváděním nových čipových sad visí citelný otazník. Jak dlouho bude trvat situace, kdy zákazníci hodlají utratit za novou základní desku značný balík peněz, aby dostali pouze o pár procent vyšší výkon? Potřebují jej vlastně vůbec ty desítky až stovky milionů domácích uživatelů, kteří chtějí mít jen internet a občas si zahrát nějakou tu hru?

Typickým představitelem takových čipových sad je VIA KT333, jejíž přínos k celkovému výkonu oproti stávající KT266A je zhruba šestiprocentní. Proto se výrobci snaží k těmto novým modelům přidávat také technologické či zcela jiné bonusy, které zákazníka přesvědčí k volbě té či oné značky. V případě MSI je to třeba možnost propojení pomocí Bluetooth technologie nebo USB klíče pro autentifikaci, Soltek či ASUS vylepšují ochranu proti poškození či zničení procesoru přehřátím, EPoX a další zlepšují možnosti přetaktování, ECS útočí příjemnou cenou.

Grafické karty

Situace v grafických kartách a čipech je poměrně neutěšená. Na jedné straně stojí kolos nVidia s maximálně výkonnými grafickými procesory GeForce 4, které nabízela celá paleta výrobců od nejsilnějších firem jako je Leadtek, MSI, Asus či Inno, až po zcela zapomenuté východoasijské tygříky. Situace tedy velmi podobná jako u základních desek, navíc s tím rozdílem, že veškerá podpora karet se vzhledem k unifikovanému systému ovladačů Detonator může omezit jen na webovou stránku s fotografiemi produktové řady. Proto je v současnosti tak obrovské množství firem, jež nabízejí grafické karty.

Na druhé straně je velmi smutné prázdno reprezentované právě ATI. Ta na CeBITu, vyjma zmíněného čipsetu, nepředvedla nic nového a tak jejím maximem je Radeon 8500. Za situace, kdy je GeForce 4 v nejvyšší konfiguraci výrazně výkonnější než nejsilnější model od ATI, vyvstává otázka, kam vlastně tato kanadsko-tchajwanská firma směřuje.

Paradoxní ukázku situace na trhu grafických adaptérů nabízí francouzský Guillemot, vlastnící značku Hercules. Spekuluje se, že Hercules se s nVidií nedohodl na cenách, za které bude nakupovat nové čipy, a tak se (snad dočasně) přiklonil výhradně na stranu ATI. Řada z vás si jistě vzpomene na úspěšné a velmi levné čipy Kyro z produkce ST Microelectronics, které právě Hercules ve svých kartách nabízel. Ostatně byl by to vedle ATI velmi cenný druhý pilíř tohoto "grafického rebela".

Bohužel STM se grafických čipů zřeklo jako neproduktivní sekce celého koncernu, a kompletní divizi právě prodává firmě VIA Technologies. A vztah VIA ke grafickým kartám je jasný žádný; vzpomeňme na labutí píseň S3 patřící před Viou holdingu Sonic Blue a několika dalším firmám. VIA implementuje jádra nového Kyra do integrovaných čipových sad pro základní desky, a tak Guillemotu zbývá jen ATI a oči pro pláč. Jistěže pozice karet ATI je silná a není vyloučené, že se do budoucna zlepší, ale stále je tu nVidia s 66% podílem na trhu desktopových grafických čipů, jež Hercules vůbec nenabízí.

Jakou důvěru ATI do Herculesu vkládá a zlé jazyky by mohly tvrdit, za jaké záchranné lano je Guillemot ze strany ATI považován svědčí i to, že všechny produkty třídy Radeon All-In-Wonder (kombinovaná karta s televizním tunerem) budou dále prodávány pouze pod značkou Hercules. A nový čip od ATI, vyvíjený pod kódovým označením R300, je zatím v nedohlednu.

Pevné disky

Dále, výše, k větším kapacitám, to je neustálé krédo výrobců pevných disků. Všichni se jej také pevně drží a uvádějí stále mohutnější skladiště pro data. CeBIT v tomto směru nepřinesl žádnou doposud nevídanou a několik následujících let ještě neviděnou kapacitu, a tak pozornost zaujala spíš záležitost více méně komorní. Tou bylo uvedení a skutečná ukázka fungujícího rozhraní Serial ATA, tedy diskové sběrnice, jejímž úkolem je plně nahradit dosluhující UltraATA v režimech DMA/100 či DMA/133. Maximem přenosové rychlosti Serial ATA je 150 MB/s, což je sice více než u stávajících ATA standardů, ale stále ještě je třeba mít na zřeteli, že skutečná rychlost toku dat z pevného disku může být sotva třetinová. Serial ATA tedy není nějakou výkonnostní bombou, za kterou je možné považovat například USB 2.0 oproti běžné verzi 1.1. Spíše než na výkon je orientováno na snadnost používání, menší problémy s kabely, a samozřejmě s ohledem do budoucna je možná jeho snadná škálovatelnost.

Konektory, stejně jako kabely pro Serial ATA jsou výrazně menší než stávající platforma, což umožňuje nechat více místa ve skříni pro snadné proudění vzduchu. Na druhou stranu je možné je nechat natáhnout na více než metrovou vzdálenost, a to je velmi cenné pro větší počítačové skříně. V budoucích specifikacích Serial ATA se dokonce počítá s možností externích disků, ale stále je třeba vyřešit napájení takových zařízení. V současné podobě je napájení pouze interní a je třeba kladně kvitovat, že nová norma je elektricky kompatibilní se starou. V praxi tedy stačí pouze instalovat přechodku mezi stávajícím napájecím konektorem a konektorem pro Serial ATA, a je jen otázkou času, kdy výrobci zdrojů pro počítače budou těmito konektory vybavovat i své produkty.

Další vlastností Serial ATA je to, že neexistuje hierarchie master slave, která je dobře známá svými úskalími v současných ATAPI zařízeních. Serial ATA je čistě point to point řešení, kde jedna koncovka kabelu vede do řadiče a druhá do disku. Žádné jumpery, prostě to cvakne a pracuje.

Serial ATA v praxi ukázala společnost Seagate, která je v implementaci zřejmě nejdále. Přesto bude trvat nejméně do konce roku, než se s těmito zařízeními setkáme. V současnosti se čeká na základní desky či řadiče s příslušnými konektory. Momentálně uváděné southbridge Intel ICH 4 a VIA 8235 podporu nativně neobsahují, a tak prvním řešením pro Serial ATA budou nejspíše dodatečné karty výrobců Promise, Highpoint a dalších.

V každém případě klasické ATA ještě nějakou dobu zůstane paralelně se Serial ATA, neboť CD-RW či DVD mechaniky Serial ATA zatím na trhu nebudou. Proto lze na deskách očekávat konfiguraci třeba 2x konektor Serial ATA a 1x či 2x konektor UltraATA pro 2 či 4 starší zařízení.

Optické mechaniky DVD/CD/RW

Klasické CD mechaniky už jsou v podstatě mrtvé, do vývoje se neinvestuje už zhola nic, čehož důkazem je třeba už roční přešlapování na 52rychlostních produktech. Naproti tomu situace DVD se relativně stabilizovala a tyto jednotky zcela nahradily CD ve smyslu funkce v počítači. Současnost je tedy taková, že uživatelé obdrží v PC novou DVD mechaniku, která umí vše, co uměla CD-ROM jednotka, a ještě navíc přehrávat filmy.

CD-RW je ve zdrcujícím nástupu, rychlosti se dostávají na 40x 12x 40 a na konečnou stanici to ještě nevypadá. Jediným problémem je absence 40rychlostních CD-R médií, ale i to by se mělo v brzké době změnit. Plextor, Teac, Lite-On a další výrobci mají ve svých nabídkách 40rychlostní zapisovačky a leckdy se proslýchá, že předchozí stupeň, tedy 32rychlostní mechaniky, byly často pouze firmwarově zpomalené čtyřicítky. To naznačuje blížící se stagnaci na trhu, kdy budou tyto mechaniky zhruba stejně výkonné a velmi levné.

Všude na CeBITu byly k vidění zapisovací DVD mechaniky, radost nám však může kalit doslova přehršel formátů, které jsou dnes "standardní". Doufejme, že situace vykrystalizuje během tohoto roku, protože už na dveře téměř klepe čistá novinka v podání Toshiby.

Ta uvedla a v praxi ukázala Blue-ray Disc, (viz PC WORLD 4/2002 str. 24) nový formát optického záznamu na bázi technologie phase change, známé z CD-RW disků. Předností Blue-ray je především kapacita, která na jednu vrstvu odpovídá zhruba 30 GB, a disky lze, stejně jako DVD, vrstvit a dělit na strany. Celkem může disk tedy obsahovat až 110 GB dat, což je v současnosti doslova famózní kapacita. Otázkou však zůstává, zda se Toshibě podaří Blue-ray prosadit jako budoucí DVD standard a jak rychle naběhne výroba. Snadno by se totiž mohlo stát, že požadavky uživatelů na kapacitu dostihnou nabízené parametry nového disku.

Blue-ray vypadá velmi zajímavě i z cenového hlediska. Samotná zapisovací mechanika bude při uvedení stát přibližně 2 500 eur (něco přes 75 000 Kč), ale cena média by v dlouhodobém horizontu neměla překročit 10 eur (zhruba 300 Kč)! Je třeba si uvědomit, že přibližně stejně stojí dnes DVD-R média a Blue-ray je pouhou evolucí postavenou na běžně dostupných technologiích, takže cena může být nakonec skutečně dodržena.

Monitory a zobrazovací jednotky

Při pohledu na stánky výrobců monitorů vyvstávala v mysli neintenzivněji tři písmena: LCD. Ploché monitory z tekutých krystalů totiž zcela zamíchaly situací na trhu, a i přes hrozící a dokonce i probíhající zdražování se skvěle uchytily. Velcí výrobci je akceptovali jako jednoznačnou náhradu klasické CRT technologie a tomu přizpůsobili také své nabídky. Do budoucna to tedy vypadá tak, že nejlevnější variantou zůstanou laciné sedmnáctky, pak jako střední třída budou 15" a 17" LCD monitory, jako vyšší třída profesionální CRT monitory s vysokou kvalitou obrazu a naprostou špičku bude tvořit nabídka 19", 20" či dokonce větších LCD panelů.

Stejným způsobem koncipovaly své nabídky monitoroví giganti jako NEC, LG, iiyama, ViewSonic, miro, Philips a řada dalších. Například ViewSonic ukazoval více než dvě desítky LCD panelů a vedle nich pouze dva, sice opravdu špičkové, ale pouhopouhé dva CRT monitory. Navíc LCD panelům větších rozměrů pomáhá také to, že nové grafické karty už bývají standardně vybaveny DVI rozhraním pro digitální přenos dat k zobrazení.

U LCD monitorů je zcela zřetelně se rýsující rozhraní mezi značkovými a kvalitními výrobci na straně jedné, a vysloveně budgetovými producenty na straně druhé. Zatímco kvalitní panely dosahují kontrast až 550 : 1, svítivost 450 cd/m2 a dobu responze v některých případech i 16 milisekund, řada východoasijských výrobců málo známých jmen stojí na 250 : 1, 200 cd/m2 a udávanou responzí 30 ms. Navíc není tajemstvím, že údaje u těchto "no-name", dá-li se to takto říci, producentů se leckdy nezakládají na pravdě.

Nové a velmi kvalitní panely typů IPS či MVA se skvělou responzí velmi širokými úhly do svých produktů nabízejí pouze největší výrobci, ostatní se spokojují s TN panely s povrchovou úpravou pro zvýšení úhlů pohledu.

Mezi opravdovou špičku patřila bezesporu expozice japonské iiyamy, která předvedla dva pozoruhodné produkty. Tím prvním je model AS4637, velmi příjemná osmnáctka s panelem typu IPS. Pozorovací úhly 170 ? v obou směrech, responze 35 ms a kontrast 350 : 1 dávají dohromady solidní obraz, navíc podpořený možností připojit monitor digitálním rozhraním DVI. V době, kdy se všichni honí za tenkým rámečkem pro příjemnější design a snadné spojení panelů do větších celků, nabízí iiyama AS4637 rámeček tenký pouhých 12 mm.

Druhou, snad ještě zajímavější novinkou je monitor s označením W-QUXGA o úhlopříčce 22,2 ". Monitor využívá panel IBM IPS s kontrastem 400 : 1, responzí 25 ms a úhly 170 ? v obou směrech. Bezprecedentní je však u tohoto monitoru rozlišení, které činí 3 840 x 2 400 bodů! To je možné využívat v lékařských aplikacích, GIS systémem a všude tam, kde je potřeba maximálně detailního zobrazení.

I přes velmi nadějně vypadající vyhlídky je zatím realita, a to zejména ta česká, poněkud chladnější. V loňském roce byl podíl LCD monitorů oproti CRT kolem 30 %, na letošek se očekává nárůst až někam k 50 %. U nás jsou údaje poněkud nejednoznačné a pohybují se od 3,1 % do téměř 15 %. Realita byla zřejmě mezi 8-10 % a tento rok by samozřejmě měla stoupat, i když je otázkou na kolik procentních bodů.

Stejný nárůst jako LCD zažívají i plazmové displeje a projektory. Téměř na každém stánku byl k vidění plazmový monitor s prezentací firmy, a stejně tak bude stoupat tento rok i prodej. Západní Evropa očekává letos 81% nárůst prodeje plazmových monitorů, a to i navzdory poměrně nákladné technologii výroby a tím i relativně vysokým cenám samotných displejů.

$$$$$


CD


Máte již sve-obchod?

Patrik Malina

c02p02712

Aplikace Zoner inShop Designer 3, s jejíž pomocí lze snadno zrealizovat výše uvedenou výzvu, je samozřejmě pouze jedním z řady zajímavých příspěvků. Téma CD je zaměřeno na programování, a mimo jiné přináší definitivní verzi Microsoft .NET Framework SDK, tedy platformy pro tvorbu a provozování zcela nových aplikací. Nechybí zajímavost pro Linux v podobě Kylixu 2 či nástroj pro modelování databází, ale také software pro "běžné" uživatele, např. v podobě domácího účetnictví HomeEKO.

Pevně věřím, že minulé CD vám udělalo radost a těšíte se na to čerstvé. Pojďme se tedy rovnou podívat, co vás čeká. Rubrika Akce je opět zaměřena na kancelářský software koneckonců, jsou to aplikace, s nimiž pracujeme každý den a potřebujeme je většinou ze všeho nejvíce. Vracíme se tímto k projektu StarOffice a podrobnosti naleznete ve vloženém rámečku na této straně. Dodejme, že v případě OpenOffice se jedná o vesměs vyzrálý produkt s vysokou užitnou hodnotou, jenž vám umožní plynule pokračovat v práci se StarOffice.

Poměrně stabilní strukturu si již zachovává rubrika Novinky. Opět zde najdete ukázku multimediálního výukového programu z dílny nakladatelství Grada Publishing, a i tentokrát zůstaneme mimo vody IT. Program demonstruje zajímavou výuku sexuální výchovy, což byl a stále zůstává na tuzemské scéně poměrně ojedinělý projekt, jenž byl navíc oceněn jako Nejlepší exponát výstavy Schola Nova 2000. Dalším příspěvkem je květnové číslo filmového magazínu Shot!, v němž nepřehlédněte seriál o Agentu 007 či setkání s filmovými duchy. Velmi důležité jsou opět bezpečnostní záplaty pro MS Internet Explorer (určitě nepodceňujte jejich význam), a na závěr připomenu obligátní aktuální elektronickou formu časopisu a obsah dosavadních CD.

Pojďme do důkladně naplněné rubriky Software. S Tématem CD tentokráte úzce souvisí také nabídka v části Komerční, takže od těchto příspěvků začneme. Mimochodem, o řadě z nich se dočtete ve vloženém článku. Pro všechny příznivce je určen produkt Borland Kylix 2, což je aktuální verze nástroje pro RAD vývoj v jazyce Object Pascal, tedy vlastně linuxový klon Delphi. Předkládaná edice je zdarma a slouží hlavně k výuce. Dalším zajímavým nástrojem je CASE Studio 2 pro modelování databází, jehož českou verzi nám tuzemský výrobce nabídl se slevou. Do třetice si připomeňme vývojové prostředí Runtime Revolution, jehož aktuální verzi 1.1.1 vám po několikaměsíční přestávce opět předkládáme k experimentování.

Další příspěvky jsou již pro všechny uživatele jedním z nich je grafický editor z dílny tvůrců minule prezentované kanceláře Ability Office, a to ve zcela nové verzi, dalším pak velmi pěkný program HomeEKO pro domácí účetnictví se zajímavou slevou. Na závěr jsem si ponechal projekt firmy ZONER Software, jenž vám umožní vyzkoušet si prodej na internetu. Máte-li zájem, vyhledejte si článek uvnitř čísla.

Jak jsme již zmínili, Téma CD je zaměřeno na programátory. Co do množství dat je nejpodstatnější položkou MS.NET Framework SDK pro vývoj a provozování .NET aplikací. O principech fungování a možnostech tvorby nových programů, stejně jako o řadě dalších novinek ohledně této platformy jste se mohli podrobně dočíst v čísle 2/2002. Dále je připravena řada editorů (některé z nich jsou speciálně zaměřeny právě na nové jazyky platformy .NET, z nichž nejvíce rozruchu jistě vzbudil C#) a překladače pro jazyky C, C++, Python či Pascal. Nechybí vývojové prostředí pro jazyk Java, pěkný český editor zdarma a také program pro práci s dnes velmi frekventovanými soubory XML. V části Topware bych rád upozornil na aktuální verze komunikačního nástroje ICQ a editor "povrchů" ICQ Plus, dále velmi pěkný komprimační program WinACE, aktuální edici chytré pomůcky pro boj se špióny Ad-aware (včetně české lokalizace) či výborný, zdarma dostupný program pro práci s videem VirtualDub. Určitě nepřehlédněte, především v souvislosti s předchozí částí, také program UltraEdit, o němž se podrobněji dočtete uvnitř časopisu. Jedná se o velmi všestranný editor, a možná budete překvapeni, co tento na první pohled jednoduchý program dokáže. V části Vyzkoušejte si upozorňuji na kolekci zajímavého softwaru pro zkoumání zabezpečení sítě (při experimentování nezapomeňte vše konzultovat se správci, neboť se nejedná o pouhé hračky), s nimi související Application Protocol Sniffer & Analyzer či zcela nový MS Baseline Security Analyzer pro kontrolu bezpečnostního stavu operačního systému Windows. Posledně zmíněná aplikace mimo jiné sleduje, zda máte nainstalovány všechny potřebné záplaty a zda "nevystavujete" již známé bezpečnostní mezery. Pokud se rádi bavíte, jistě také přijde vhod osvědčená hra Moorhuhn, a notorickým sklerotikům je určena nová verze programu Nezmeškej. Tradiční Antiviry jsou opět zásobárnou updatů pro antivirové programy, stejně jako poskytují několik programů zdarma.

V rubrice Komunikace jsme se v případě prohlížečů zaměřili na software firmy Netscape, resp. jeho klon. V nové verzi přichází starší řada Netscape Communicator 4.79, a velmi těsně prvnímu "plnému" uvedení se přiblížil projekt Mozilla, jehož poslední milník nese označení 0.9.9. Dále si přijdou na své správci webových serverů a aplikací v aktuálních edicích jsou na CD umístěny skriptovací jazyk PHP (upgrade je doporučen, neboť předchozí verze obsahovaly bezpečnostní mezery), webový server Sambar a jeho nepoměrně slavnější sourozenec Apache, oba v provedení pro OS Windows. A ještě připomeňme rubriku Hardware. Ovladačům opět dominuje software pro grafické karty, a tentokrát jsme u adaptérů nVidia mysleli i na uživatele Linuxu. Pokud pracujete se svou CD-RW mechanikou pomocí přímého přístupu (např. s DirectCD), přijde vám jistě vhod aktuální verze UDF ovladače.

Pevně věřím, že i květen strávíte s naším CD, a převládajícím pocitem bude spokojenost a radost z toho, co jsme vám připravili. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň.

Co se StarOffice?

Před časem jste na našem CD mohli najít instalaci velmi zdařilého kancelářského balíku StarOffice z dílny firmy SUN Microsystems. Jednalo se o vývojovou verzi, jejíž funkčnost v posledním měsíci vypršela (což jsme, bohužel, dříve nevěděli). Redakce se vám nejen tímto omlouvá za případné způsobené problémy, ale zároveň vám ihned nabízíme řešení. Na CD je připravena instalace balíku OpenOffice, jenž výše zmíněný plně nahrazuje.

O co vlastně jde? Firma SUN poskytla zdrojové kódy StarOffice vývojářům, takže postupně se vyvíjející aplikace jsou uvolňovány zdarma pod licencí GNU/GPL. Čas od času toho samotný výrobce využije a sestaví vlastní verzi, doplněnou o dodatečné vymoženosti, a toto se jmenuje StarOffice. Pod jménem OpenOffice tedy máte k dispozici prakticky totožný kancelářský software, jejž můžete nadále, bez omezení používat.

Zdarma a se slevou

Zoner inShop 3

Po vývojové přestávce na našem CD opět prezentuje firma ZONER Software svůj integrovaný systém pro tvorbu a provoz internetové prodejny inShop, a to v nové verzi 3. Protože v aplikaci přibyla řada zajímavých vlastností, věnovali jsme jak novinkám, tak celému návrhu internetového obchodu samostatný článek v rubrice Software, v němž naleznete řadu zajímavostí. I tentokrát máme připravenu pro zájemce zajímavou nabídku: pokud si objednáte zřízení obchodu pomocí tzv. varianty "T" (zahrnuje zřízení doménového jména dle vzoru firma.inshop.cz), bude vám zkušební doba pro bezplatný provoz prodloužena na dvojnásobek, tedy dva měsíce. Registraci pro získání této výhody můžete provést na speciální stránce www.inshop.cz/pcworld.

CASE Studio 2

Jedna z oblastí, kterou bychom neradi v rámci Tématu CD opomněli, je databázová problematika, a proto vám přinášíme k vyzkoušení a případné výhodné koupi tuto aplikaci. Jedná se o velmi zdařilý nástroj pro vizuální modelování databází, a to pro všechny kategorie programátorů či uživatelů. Z mnoha zajímavých vlastností zmíním např. reversní engineering (zpětné zhotovení modelu z hotové databáze) i pro aplikace MS Access 97 a 2000. Pomocí kupónu lze uplatnit nárok na 10% slevu.

HomeEko 1SR7

Protože správa financí nemusí být pouze záležitost ryze firemní, přinášíme vám tentokrát zajímavý program pro domácí účetnictví. Stejně jako v případě "klasických" účetních programů i zde můžete spravovat příjmy a výdaje, sledovat trendy a vyhodnocovat rizika. Navíc při jeho koupi rozhodně nijak drasticky nezatížíte svůj rozpočet, neboť můžete příznivou cenu ještě vylepšit využitím zajímavé 50% slevy. Kupón najdete v tomto čísle, a nezapomeňte jej přiložit k objednávce.

Kylix 2

Firma Borland a její produkty jsou i z našich CD velmi dobře známy. Rádi bychom v této souvislosti opět udělali radost příznivcům Linuxu, a proto přinášíme novou verzi špičkového RAD vývojářského nástroje pro tuto platformu. Kylix, tedy integrovaná platforma pro rychlý, komponentově orientovaný návrh aplikací v jazyce Object Pascal, se dočkal druhé verze, a k dispozici je vám znovu tzv. Open Edition tuto variantu lze po registraci na stránkách výrobce užívat zdarma.

Ability Photopaint 2002

Zajímavý kancelářský balík Ability Office 2000 jste mohli najít již na minulém CD pokud jste jej nezastihli, najdete jej znovu zdarma na tomto CD. Jednou z jeho součástí je i pěkný grafický editor, o nějž půjde tentokrát. Výrobce vám představuje zcela novou, značně vylepšenou verzi Photopaint 2002, neboť nově bude tento produkt nabízen samostatně. Můžete si vyzkoušet jeho mimořádné schopnosti a případně využít možnost registrace. Stejná nabídka stále platí i pro upgrade z kancelářského balíku verze 2000 na verzi 2002. Více informací najdete na: http://

www.ability.com/sales/pcworldcr.php

Revolution 1.1.1

Velmi zajímavý vývojářský nástroj tohoto názvu jste již na našem CD mohli najít, a to zhruba před čtvrtrokem. Že se jedná o nadějný projekt potvrzuje jak tato nová verze, tak aktivita výrobce, jenž svůj projekt prezentoval s úspěchem na řadě veletrhů. Připomínám, že velkou předností je především návrh graficky orientovaných aplikací pro více platforem v jediném vývojářském nástroji můžete tak ve Windows vytvořit program, jejž lze zkompilovat jak pro tutéž platformu, tak např. pro Linux či MacOS. Program doprovází velmi kvalitní dokumentace, s níž vše dobře zvládnete. Základní verze produktu, jež velmi dobře postačuje pro výuku či jednodušší programy, je zdarma.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Paličův rádce [II] – jak zkopírovat cokoli – jak na problémy I.

Jaromír Luhan, Margit Kuther

c02p0231

Všechno se zdá v pořádku: vypalovací mechanika je zapojena podle návodu, software je korektně nainstalován a nakonfigurován. A přesto se na vás sypou chybová hlášení nebo mechanika stávkuje úplně. Následující řádky možná vaše problémy pomohou vyřešit.

1. Vypalovačka náhle přeruší zápis dat

Problém: Vypalovačka přeruší bez zjevné příčiny zápis dat a objeví se chybové hlášení typu: "Write Blocks failed" nebo "ASPI reported an error: Invalid buffer size".

Příčina: Patrně není v pořádku ovladač ASPI, který tvoří rozhraní mezi vypalovacím programem a vypalovacím zařízením. Příčinou mohou být také pozůstatky ASPI ovladačů, které jste nainstalovali dříve nebo s jinými zařízeními a které nyní kolidují s tím, co používá vypalovací program. Je třeba si uvědomit, že ovladače ASPI jsou instalovány jak zařízeními ATAPI, tak i SCSI.

Řešení 1: Otestujte nastavení ovladačů ASPI pomocí utility ASPI Installation Verification (ASPICHK). Tato freewarová utilita pochází z dílny firmy Adaptec a je schopna prověřit všechny soubory, které se podílejí na komunikaci ASPI (informace v tabulce).

Pokud program hlásí "ASPI is not properly installed", je jasné, že něco není v pořádku, a patrně leccos vyřeší nová instalace ovladačů k vaší vypalovačce. Dobrým tipem je samozřejmě nejdřív prověřit na internetu, jestli výrobce nevydal nějakou opravu.

Řešení 2: Prověřte, zda nemáte v počítači pozůstatky ASPI ovladačů z minulosti. Pokud nějaké najdete, raději je odstraňte. Jejich nalezení nemusí být úplně triviální, nicméně jejich jména většinou obsahují řetězce "aspi" nebo "apix" a obvykle mají příponu .VXD nebo .DLL. Mohou vypadat například takto: WINASPI.DLL, WINASPI32.DLL nebo APIX.VXD. Ve Windows řady 9x/ME je nejspíš najdete v podadresářích Windows\System a Windows\System\Iosubsys. Ve Windows NT a 2000 budou pravděpodobně ve Windows\System, Windows\System32 Windows\System\Drivers.

Pokud je najdete, zkuste prověřit, jestli nepatří k zařízením, která jste již z počítače odstranili. Neodhadnete-li výrobce ze jména souboru, můžete tuto informaci zjistit z informací o souboru. V programu Průzkumník klikněte na jméno souboru pravým tlačítkem myši a vyberte "Vlastnosti". Pokud je ovladač 32bitový, zobrazí se vedle záložky "Obecné" také záložka "Verze", na které najdete název produktu a jméno výrobce.

2. Software hlásí chybu ASPI

Problém: Nainstalovali jste druhý vypalovací program a dostáváte chybová hlášení typu "Neočekávaná chyba ASPI", nebo první instalovaný program nemůže najít vypalovací zařízení.

Příčina: Patrně došlo k přepsání starého ASPI ovladače novým a programy používají různé verze ovladačů ASPI. Potom má samozřejmě dříve nainstalovaný program těžkosti.

Řešení: Člověk nemůže mít všechno odinstalujte starší program, nejlépe podle příručky.

Nechcete-li se však z nějakého důvodu vzdát možnosti používat oba vypalovací programy, můžete vyzkoušet následující postup: vytvořte na pevném disku nejprve adresáře "Aspi1" a "Aspi2". Ve Windows 9x/Me vytvořte v každém z nich podadresáře "System" a "Iosubsys". Ve Windows NT/2000 založte opět v obou podadresáře "System" "System32" a "Sytem32\Drivers".

Nakopírujte Průzkumníkem funkční ovladače do příslušných podadresářů adresáře "Aspi1". Znovu nainstalujte ASPI ovladače staršího programu (z instalačního CD nebo z webových stránek výrobce vypalovacího softwaru). Zazálohujte opět ASPI ovladače do příslušných podadresářů v adresáři "Aspi2". Nyní můžete používat oba vypalovací programy s tím, že před použitím nakopírujete vždy příslušnou sadu ovladačů do odpovídajících adresářů s instalací Windows a vymažete přebytečné ovladače, které zanechává druhý program. O příslušnosti k programu se můžete přesvědčit pomocí Průzkumníka (viz bod 1).

Popsaná procedura vám může připadat poněkud komplikovaná. Pak lze sáhnout po programech, které používají stejné ovladače ASPI. Takto fungují například Easy CD Creator od verze 3 výš a WinOnCD od verze 3.7, jež spolu mohou koexistovat. V žádném případě však nemohou běžet zároveň.

3. Zápis se náhle přeruší

Problém: Nainstalovali jste druhý vypalovací software. Od té doby přerušují oba programy z neznámých důvodů vypalování nebo není možné vypálená CD přečíst.

Příčina: Každý vypalovací program si nainstaluje svůj ovladač, který poznáte podle přípony .VXD. Tento ovladač zařízení přebírá od Windows funkce, jež potřebuje vypalovačka ke své práci. Mezi ně patří i "Automatické oznámení o vložení CD". Při zahájení procesu vypalování nerozpoznají Windows, kterému ovladači mají systémové funkce přidělit. Pokud je náhodou přidělí programu, který právě není aktivní, je chyba na světě.

Řešení: Nejjednodušším řešením problému je samozřejmě rozhodnout se pro jeden z programů a druhý odinstalovat. Pokud však potřebujete oba programy, nezbývá vám než vyzkoušet některý z následujících postupů.

Možnost 1: Je-li jedním z programů Ahead Nero Burning ROM a druhým programem třeba některé dílo od Adaptecu, Cequadratu nebo Gearu, můžete zkusit využít speciální startovací menu pro Windows 95/98 od firmy Ahead. Tato utilita se vždy při startu ptá, který vypalovací program chcete použít, a podstrčí zavaděči Windows pouze jeho ovladače.

Rada: Zkoušeli jste nainstalovat bootovací menu z vlastního adresáře (jak je popsáno v návodu), a ono se to nepodařilo? Zkuste tedy překopírovat všechny vybalené soubory přímo do hlavního adresáře C:\. Následně nainstalujte z příkazové řádky bootovací menu, ve kterém vyvoláte soubor UPDATE.BAT z adresáře C:\.

Možnost 2: Používáte jiný program, s nímž si bootovací menu firmy Ahead neporadí? Potom musíte jeho funkci nahradit ruční prací a přesunout nepoužívané ovladače do zvláštního adresáře, který jste za tímto účelem vytvořili. Ovladače zařízení najdete ve Windows 9x/Me v podadresáři instalace Windows\System\Iosubsys. Pod Windows NT 4/2000 je nejspíš schovávají do System\System32 nebo System32\Drivers.

Bohužel ne vždy se dají tyto ovladače najít úplně jednoduše. Například zmíněný Nero Burning ROM ve verzích 5.x používá obvykle název podobný NEROCD95.VXD. Pro WinOnCD od verze 3.7 zase vymyslel výrobce CDR4VSD.VXD. Pokud ovladač nepoznáte podle jména, musíte zkusit štěstí pomocí Průzkumníka Windows (viz bod 1).

4. DVD mechanika přestala číst

DVD média Problém: Po nainstalování vypalovacího programu začala DVD mechanika fungovat pouze jako CD-ROM přístroj a odmítá číst DVD média.

Příčina: Ovladač některých vypalovacích programů koliduje s interním ovladačem Windows pro řízení DVD mechaniky, čímž jej připravuje o podporu funkcí DVD (např. paketový ovladač Direkt CD firmy Adaptec).

Řešení: Nejdřív zkuste najít na internetu novější verzi ovladače, nejlépe přímo u výrobce softwaru. Pokud neuspějete, zkuste následující postup: najděte pomocí Průzkumníka ovladač s příponou MPD (Mini Port Driver). U Direct CD se například jmenuje přibližně C2SCSI.MPD.

Přesuňte tento soubor do jiného adresáře nebo jej přejmenujte (například na C2SCSI.MP_). Nyní by měla DVD mechanika opět začít fungovat správně. Bohužel tím přestane fungovat vypalovací software, ale jen do chvíle, než mu ovladač vrátíte zpět.

5. Zápis dat byl přerušen hlášením Buffer Underrun (I)

Problém: Po aktivaci režimu DMA (přímého přístupu k paměti) pro vypalovačku, CD mechaniku a pevný disk se začala množit hlášení Buffer Underrun (chyba podtečení zásobníku).

Příčina: Na vině může být mechanika, která nepodporuje přímý DMA přenos, nebo chyba v ovladači sběrnice. Zejména je potřeba brát v úvahu, že starší počítače nastavovaly stejnou přenosovou rychlost pro komponenty, jež byly připojeny k jednomu IDE kanálu, a to nezávisle na režimu DMA nebo PIO.

Řešení: Ověřte (nejlépe v dokumentaci), zda všechna zařízení, u kterých jste zapnuli režim DMA, tento režim skutečně podporují. Pokud jej některé z nich nepodporuje, musíte se vrátit k původnímu nastavení.

Pokud všechna zařízení režim podporují, zkuste najít na internetu a nainstalovat nový ovladač hlavní sběrnice. Pomoci by měly webové stránky výrobce počítače nebo základní desky. Pokud ani teď neuspějete, zkuste se podívat ještě na bod 6.


Paličův rádce [II] – jak zkopírovat cokoli – jak na problémy II.

6. Zápis dat byl přerušen hlášením Buffer Underrun (II)

Problém: Při vypalování bývá často přerušován datový tok a objevuje se chybové hlášení "Buffer Underrun".

Příčina: Nepomůže-li bod 5, může být viníkem operační systém, jmenovitě funkce čtení dat napřed (Read-Ahead).

Občas zapříčiní výpadek také chybná spolupráce mezi vypalovacím zařízením, vypalovacím programem a Windows. V režimu DMA může operační systém přerušit přístup k disku pro čtení a zápis kvůli jiným aktivitám, a nevrátí jej včas tak, aby byl k dispozici pro vypalování dat.

Řešení: Přibrzděte ve Windows funkci "čtení napřed" z pevného disku. Ve Windows 95/98/Me ji najdete v Ovládacích panelech pod ikonou Systém. Přepněte na záložku "Výkon" a stiskněte tlačítko "Systém souborů". Pak na záložce "Pevný disk" přesuňte posuvník "Optimalizace čtením napřed" do polohy "Žádná".

Pokud vypalujete hodně souborů z pevného disku, zkuste nejdřív všechny prověřit programem Scandisk (ve Windows 95/98/Me jej najdete ve skupině "Příslušenství" "Systémové nástroje"). Poškozené soubory prodlužují proces vypalování.

Nenajdete-li žádnou příčinu těžkostí s podtečením zásobníku, nezbude, než deaktivovat režim DMA. Potom bude moci disk v klidu pracovat.

7. Data zapsaná na CD nelze přečíst

Problém: Stalo se vám, že jste vypálili velice důležitá data na CD, která následně nemůžete přečíst. Systém hlásí, že jsou data nečitelná, přestože CD není zjevně nijak poškozeno.

Příčina: CD bylo patrně špatně vypáleno nebo nekorektně uzavřeno (finalized).

Řešení: Zkuste si vzít na pomoc sharewarový program Winhex. Program testuje fyzickou existenci dat a dokáže tak najít i data, která jsou pro operační systém nebo běžné programy nečitelná. Pokud se mu je podaří načíst, je schopen takováto data zálohovat na pevný disk, kde se k nim opět dostanete.

8. Zápis se po krátké chvíli přerušíProblém: Vypalovačka přeruší po krátké době práci a program zobrazí nic neříkající chybové hlášení.

Příčina: Vypalovačka si neporadí správně s informacemi na záznamovém médiu a špatně nastaví parametry, čímž selže test zápisu. Přístroj to nahlásí programu, což vyvolá chybové hlášení, ze kterého nemusí být obsluze jasné téměř nic. Někdy totiž může znít jako z jiného světa: "Kalibrační paměť přeplněna", jindy naopak lapidárně jako "defekt média".

Řešení: Snižte rychlost zápisu. Pokud to problém nevyřeší, zkuste média od jiného výrobce. Občas situaci zachrání update firmwaru vypalovačky, který pomůže mechanice vypořádat se s novými informacemi na záznamovém médiu.

9. Podivné hlášení "Illegal copy"

Problém: Při přehrávání hudebního CD vlastní výroby se náhle skladba přeruší, ozve se pípnutí a nakonec uslyšíte slova "Illegal copy".

Příčina: Toto mysteriózní hlášení má na svědomí sharewarový program Feurio, pokud nebyl správně zaregistrován oficiálně, nýbrž použitím nějakého generátoru sériových čísel.

Tyto nástroje vyrábějí registrační čísla pro neregistrované kopie softwaru. Výrobce programu se snažil znechutit uživatelům těchto "nástrojů" život tak, že vybavil svůj program speciální funkcí. Ta při aplikaci nelegálního sériového čísla znehodnotí zhruba každé patnácté CD právě zmíněným hlášením.

Řešení: Řešení je snadné zaregistrujte Feurio legálně (v menu "Help") a pak můžete sharewarovou verzi libovolně dlouho testovat. Pokud se však rozhodnete program používat trvale, patří k dobrým mravům si jej zaregistrovat jako plnou verzi za poplatek odpovídající necelým 1 000 Kč na webových stránkách www.feurio.com.

10. Nestejná hlasitost zvukových dat

Problém: Písničky na vámi sestaveném hudebním CD mají nestejnou hlasitost, a vás nebaví její neustálé regulování.

Příčina: Písničky byly vybrány z různých zdrojů s nejednotným nastavením hlasitosti, a v tomto stavu také vypáleny na CD.

Řešení: Některé vypalovací programy (např. Nero Burning ROM od verze 4.0.9.1) nabízejí možnost nastavit při zápisu zvukových CD jednotnou hlasitost pomocí speciálních filtrů. Pokud to váš vypalovací program neumožňuje, což se týká především starších verzí a exotičtějších záležitostí, můžete si vypomoci programem Audiograbber.

Jak je to s prodlouženými CD?l

Určitě jste si v cenících CD-R médií povšimli, že existují nosiče s jinou kapacitou, než je standardních 74 minut. V maximálních hodnotách může jít až o 30 minut navíc. Kdy a za jakých okolností je můžete používat to se dozvíte v následujícím článku.

Malá odbočka do teorie

Můžete se setkat s nosiči 18 či 21, které mají menší průměr (8 cm) oproti běžným 12 cm. Existují však i nosiče s kapacitou 80, 90, a dokonce i 99 minut. Jak je to možné, vždyť se větší průměr CD nevejde do mechaniky? Princip je celkem jednoduchý výrobce předlisuje vodicí drážky hustěji, takže se jich na stejný průměr vejde více. To však může působit problémy už při zápisu nebo v některých mechanikách při následujícím čtení.

Možná jste se setkali také s pojmem "Overburn" nebo "Oversize". Ten však ve své podstatě nemá nic společného se zmiňovanou prodlouženou kapacitou dosaženou hustějším drážkováním. I když bráno do důsledků i CD s větší kapacitou se vlastně zapisují Overburnem, protože tento formát neodpovídá specifikaci uvedenou v Red Book. A aby byla situace ještě komplikovanější i u prodloužených CD lze překročit deklarovanou kapacitu, čímž se dostáváme zpět k pravému pojmu "Overburn". Tím je myšleno překročení deklarované kapacity CD prováděné na úkor ukončovací sekce, tzv. lead-out. Tak se na CD vejde nějakých 5 minut záznamu navíc, což se může hodit v případech, kdy se vám na disk nevejde pár MB dat a je škoda na ně vyplýtvat další médium.

Předpoklady

1. Vypalovačka musí být schopna prodloužené CD zapsat

Než zakoupíte balík prodloužených médií, zjistěte si, zda je bude vaše vypalovačka schopna vypálit. Informace najdete v dokumentaci k vypalovačce, na webových stránkách výrobce nebo na portálech o vypalování (www.cdr.cz). 90a 99minutová média neodpovídají specifikaci CD. A dokonce ani 80minutová média, která se do specifikace jakžtakž ještě vejdou, nemusejí být kůli vyšší hustotě drážek pro některé vypalovačky použitelná. Dokonce se mnoho výrobců vypalovacích programů chrání různými varováními, že mohou prodloužená média poškodit vypalovačku (i když zatím s tím nejsou konkrétní zkušenosti). Proto je opatrnost namístě.

Pokud o své vypalovačce nic nenajdete, zbývá vám metoda pokusu a omylu: zkuste nejdřív vypálit 80minutové CD, povede-li se, zkuste 90minutové a nakonec 99minutové, které má na vypalovačku nejvyšší nároky.

2. Na prodloužená média platí upgrade firmwaru

V testech vypalovaček se často setkáte s informací, že prodloužená média zvládne vypalovačka pouze s firmwarem od určité verze. Neplatí to zcela obecně, ale s upgradem vyřešíte opravdu nejeden problém. Týká se to např. některých vypalovaček Mitsumi nebo Plextor.

Výrobci často opomíjejí v dokumentaci k novému firmware zmínit schopnost zapisovat prodloužená média. Potom vám nezbyde, než upgrade provést a zapisování vyzkoušet.

3. Také software musí podporovat prodloužená média

I když hardware zvládne zápis prodlouženého média, jsme teprve v polovině cesty. Bez softwaru to totiž nejde. Prodloužená média zvládnou vypálit programy CDR-Win od firmy Golden Hawk verze 3.8c, DiscJuggler (Padus) od verze 3.0, Nero Burning ROM (Ahead) od verze 5.0.1.3, WinOnCD (Cequadrat) od verze 3.8 a sharewarový program Feurio od verze 1.51. S jistým zpožděním zareagoval také Easy CD Creator (Adaptec) od verze 4.

4. Některé programy vyžadují zvláštní nastavení

Tak tedy vypalovačka prodloužená média podporuje a program jste také našli v našem seznamu. Můžeme už začít? Ještě moment malou výjimku tvoří Nero Burning ROM, který vyžaduje zvláštní nastavení. Nejprve zaškrtněte v nastavení projektu na záložce "Vypálit" box "Vypálit disk najednou". Potom si otevřete panel "Předvolby" (v menu "Soubor"), přejděte na záložku "Pro odborníky", aktivujte položku "Povolit přeplňování CD při vypalování disku najednou" a do položky "Maximální velikost" zapište odpovídající hodnotu v minutách (například při použití média 99 minut zapište hodnotu "99").

5. Prodloužená CD se musejí také dát přehrát

Tak jste překonali všechny překážky a první médium je vypáleno? Ještě se neradujte zbývá cílová rovinka. Dříve než budete s pálením pokračovat, otestuje čitelnost záznamu jak v CD mechanice, tak i ve vašem CD přehrávači. Podle všech předpokladů by si s prodlouženými CD měly poradit dokonce i staré přístroje výrobci to alespoň tvrdí (byť bez záruky). Podle zkušeností bývá však někdy praxe dost daleko od teorie. I mezi moderními přístroji najdete modely zejména "bezejmenné" provenience" které si na těchto nosičích vylámou zuby. Tedy přesněji krokový motor, jenž má nedostatečnou přesnost a neudrží laser v hustější stopě, z čehož plynou chyby při čtení a výpadky. V horším případě dokonce pokus skončí chybovým hlášením o nečitelnosti vloženého média.


Paličův rádce [II] – jak zkopírovat cokoli – jak na problémy III.

Problémy

6. Pálení přes UDF: 90 minut je příliš

Paketový zápis dat na CD není bohužel parketou pro prodloužená média s délkou 90 nebo 99 minut. Tento zápis umožňuje programům zapisovat data přímo na vypalovačku ve speciálním formátu a s pomocí speciálního ovladače. Tady vás nechají na holičkách jak UDF ovladače Direkt CD od Adaptecu, tak Packet CD od Cequadratu, jakož i InCD od Aheadu. Posledně jmenovaný si poradí alespoň s 80minutovými médii (a to dokonce bez zvláštního nastavení), ostatní se nechytají.

7. Datové zálohy jenom 74 minut

Důležitá data a zálohy vypalujte pouze na 74minutová média. Jenom u nich máte totiž jakousi garanci, že je následně přečtete v každé jiné vypalovačce nebo CD mechanice. Jedině tato média odpovídají stoprocentně standardům. Už 80minutá média mohou některým zařízením dělat problémy.

Obzvlášť problematická mohou být 99minutová média některé přístroje nedokážou přímo přečíst data za hranicí 90 minut. Důvod je jednoduchý: od této kapacity musí být čísla sektorů přidělována duplicitně, se znaménkem plus a mínus. Toto některé přístroje přivádí k zoufalství a data tak zůstávají navždy nečitelná.

8. Nezvěstné skladby u 99minutových médií

Váš hudební výběr se krásně vešel na 99minutové CD. Na rozdíl od datového CD se zvukové bez problémů přehraje od začátku až do konce. Těžkosti mohou nastat, pouze chcete-li si přehrát jednotlivou skladbu v kritické oblasti. Tady může mechanika selhat ze stejného důvodu jako v bodě 7. Pomoc je však jednoduchá začnete prostě přehrávat od skladby těsně před hranicí 90 minut.

9. Prodloužená média se hlásí jako 80minutová

Nenechte se znepokojit tím, že vypalovací programy diagnostikují 90nebo 99minutová CD jenom jako 80minutová. Zápis proběhne bez problémů až do konce, takže software a hardware se ošálit nenechají. Výrobci záměrně maskují tato média jako 80minutová. Většina přehrávačů totiž akceptuje pouze média, která mají v úvodní drážce uvedenu maximální záznamovou dobu 79:59 minut. Platí to i pro přehrávače, jež bez problémů přehrají i CD s kapacitou větší.

A na závěr

10. Nákup

Obchodníci nabízejí celkem běžně 80minutová CD a to jak "bezejmenná", tak od renomovaných výrobců. Občas se dokonce setkáme s tím, se tatáž 80minutová CD prodávají jako 74i 80minutová. 90minutová CD jsou také celkem slušně k dostání, nicméně většinou nejsou takzvaně značková renomované firmy se do této oblasti pouštějí jenom váhavě, protože hustější drážkování odporuje specifikaci Red Book. 99minutových výrobků je zatím jako šafránu, ale sehnat se dají také.

§§§§§


Filmy z DVD na CD I.

David Čepička, Michael Schmelzle

c02p0232

Přehrávání filmů na DVD vám v případě, že vlastníte domácí kino, bezpochyby připraví fantastický zážitek, a to už jen vzhledem ke kvalitě obrazu a zvuku, jež poskytuje. Současné technologie nabízejí možnosti, jak vaše draze pořízené DVD filmy ochránit před poškozením. Přečtěte si, jaké možnosti jsou dnes k dispozici v oblasti zálohování DVD filmů a kdy se vyplatí jich využít.

Formát DVD se v současné době prosazuje stále více. DVD mechaniky se pomalu, ale jistě dostávají mezi standardní komponenty počítačů, a jen málokterý výrobce počítačů vám dnes svůj produkt nabídne bez nich.

Patřičné využití formátu DVD je zejména záležitostí filmového průmyslu. Počet filmů dostupných na DVD discích se v dnešní době pohybuje okolo několika tisíc, což oproti roku 2000 představuje nárůst o několik set procent. Není proto divu, že i mnoho našich čtenářů se bude zcela jistě vážně zajímat o možnosti zálohování DVD filmů. To bylo ještě loni poměrně komplikované a předpokládalo použití několika programů.

Dnes se postup vytváření záložních kopií DVD filmů razantně zjednodušil. V článku s názvem "Zálohování DVD filmů na CD disky" vám postup zálohování podrobně popíšeme a sami uvidíte, že za pomoci moderního softwaru se vám provádění této operace stane hračkou.

V tomto článku naleznete kromě dalších, doufejme zajímavých informací, odpovědi na otázky typu: Kdy má vůbec vytváření kopií smysl? Jak výkonný počítač potřebuji? Které metody kopírování jsou pro tento účel vhodné? Na kolik Kč celá legrace přijde?

1. Využití

Kdy se vyplatí vytvořit záložní kopii?

Záložní kopie DVD filmů na CD discích vám nabízejí větší míru flexibility. Můžete je např. velmi snadno přehrávat na počítači nebo notebooku vybaveném pouze CD-ROM mechanikou. Tuto možnost využije hlavně ten, kdo velmi často cestuje, nebo se často pohybuje mezi svým trvalým a přechodným bydlištěm a chce filmy sledovat na obou místech, aniž by s sebou musel brát drahý originál.

Software, potřebný pro vytvoření záložních kopií, je k dostání zdarma na internetu. Abyste jej však nemuseli hledat, připravili jsme vám všechny potřebné nástroje a utility . Podrobnější informace naleznete v tabulce s názvem "Vytváření záložních kopií na CD disky: Potřebný software".

2. Zákony

Vytváření záložních kopií je dovoleno jen pro soukromé použití

Podle zákona si smíte legálně získaný DVD film pro své soukromé použití zkopírovat na jiné médium ať se jedná o pevný disk či CD disk. A toto právo platí i pro DVD filmy opatřené ochranou proti kopírování. Problematické a dosud ne zcela přehledné je použití programů umožňujících prolomení ochrany proti kopírování (nazývaných také jako Ripper Tool). Tyto programy prolomí ochranu proti kopírování DVD, která se nazývá CSS (zkratka z anglického Content Scrambling System). Údajně asi ne zcela korektní je rozšiřování tohoto softwaru uveřejňováním na WWW stránkách, ale případné použití těchto utilit pro soukromé účely je prý v souladu se zákonem.

3. Výkon počítače

Rychlý procesor a dostatek místa na pevném disku

Pro vypálení DVD filmu na CD disk musíte z DVD převést gigabajty dat, což jinak řečeno znamená tato data zkomprimovat. Hlavní zátěž při této náročné operaci spočívá na mikroprocesoru. Ten by měl být taktován alespoň na frekvenci 500 MHz. Pak celá komprimace videodat probíhá stabilně a bez přerušení jinak totiž musíte celý proces ve většině případů pustit znovu. Další výhoda je samozřejmě v rychlosti celého procesu čím větší bude taktovací frekvence mikroprocesoru, tím rychleji bude komprimace dat probíhat.

Doba, po kterou bude komprimace probíhat, závisí rovněž na délce filmu, způsobu komprimace a také na druhu použitého softwaru. Podle našich měření trvala celá procedura u počítače s procesorem na frekvenci 1 GHz podle druhu filmu 5-8 hodin, zatímco počítač s procesorem o taktovací frekvenci 500 MHz potřeboval asi 16 hodin.

V závislosti na způsobu komprimace budete také potřebovat až 2 GB volného místa na pevném disku. Dostatek prostoru na pevném disku vám tak zajistí bezproblémové ukládání zkomprimovaných souborů.

4. Náklady

Záložní kopie již od 25 Kč

Pokud budete převádět svůj DVD film pomocí videokodeku s vysokou rychlostí komprimace takovým je např. videokodek Divx Pro vejde se vám celý film na jedno CD. Když uvážíme, že jeden CD disk stojí okolo 25 Kč, vyjde nám za stejnou cenu pořízení jedné kopie jednoho filmu. Kvůli vysoké rychlosti komprimace sice dochází ke ztrátě kvality zvuku či obrazu, ta je však poměrně malá. Navíc je potřebný software k dispozici zdarma.

Jestliže však zvolíte komprimaci ve formátu čitelném pro DVD přehrávač, budete potřebovat v závislosti na délce filmu dva až tři CD disky. Zato vám tento způsob komprimace nabídne kvalitu obrazu a zvuku téměř takovou, jako na DVD disku. Software, který k tomuto účelu potřebujete, je rovněž k dispozici zdarma. Jedna záložní kopie vás pak vyjde asi na 75 Kč za jeden film.

5. Výstupní data (I)

Konfigurace pro vytvoření kopie ve formátu MPEG 4 Doposud bylo považováno vytváření kopií DVD filmů za věc obestřenou tajemstvím, které rozumělo pouze několik technikou posedlých filmových fandů. Pro získání jakéhos takéhos výsledku bylo třeba použít celou řadu různých utilit, a kromě toho bylo nutné proniknout do nejmenších detailů jejich konfigurace. Nyní potřebujete nějaký videokodek, např. Divx Pro, k němu jeden audiokodek, postačí ten, jenž je dodáván s Windows, a také nějaký, nejlépe freewarový program. jsme pro vás vybrali utilitu s názvem Dvdx. Samozřejmě není zdaleka jediná, ale je jednoduchá a univerzální, a tak začneme právě s ní.

S těmito nástroji může i úplný začátečník bez problémů zhotovit zálohu svých dévédéček. Detailní postup bude popsán ve stati "Zálohování DVD filmů na CD disky".

6. Vypalování na dvě až tři CD

Vhodné pro přehrávání v počítači a DVD přehrávači: Celý film na několika CD discích

Pro přehrávání záložních kopií vašeho DVD filmu v DVD přehrávači musíte data na CD uložit v kompatibilním formátu, to znamená v takovém formátu, který DVD přehrávač přečte. Mezi ty nejčastěji používané patří Video-CD (VCD) a Super-Video-CD (SVCD). Dnes všechny přehrávače podporují formát VCD, s kvalitativně lepším formátem SVCD je kompatibilní asi polovina ze všech dnes dostupných zařízení. Vše, co potřebujete, je freewarový program Dvdx, který naleznete ve verzi 1.8 (DVDX_1_8.ZIP, 2,03 MB) a dále ve verzi 1.6 (DVDX_1_6.ZIP, 1,10 MB). Starší verzi uveřejňujeme pouze z důvodu spolehlivosti, neboť během testování se u nové verze v několika případech objevily potíže s kódováním. Bude-li to také případ vašeho počítače, doporučujeme použít starší verzi 1.6. Dále budete potřebovat program Win on CD od verze 3.8 a vyšší, nebo Nero Burning ROM od verze 5.0 demoverzi 5.5.7.2 naleznete (NERO5572.ZIP, 11,3 MB). Podrobný postup, jak vytvořit záložní kopie tohoto typu, naleznete ve stati "Zálohování DVD filmů na CD disky".

7. Vypalování na DVD disky

Drahé a přitom nejisté: Záložní kopie vypálené na DVD disk

Daleko jednodušší je, když si film na DVD zkopírujete pomocí DVD vypalovačky na DVD disk. Jelikož se ale většina filmů na disk o velikosti 4,37 GB nevejde, musíte použít daleko dražší médium s kapacitou 8,7 GB. Alternativou je možnost nakopírovat DVD film na 4,37GB médium, ovšem ne jako kopii 1 : 1, nýbrž s poněkud omezeným rozsahem funkcí, případně nižší bitovou rychlostí. Často ale stačí pouze vynechat titulky a alternativní zvukové stopy. K výše uvedeným výdajům musíte dále započítat poměrně vysokou cenu DVD vypalovačky. Mimo to se ještě dnes ani nedá předvídat, který ze tří standardů DVD vypalovaček (boj se vede mezi standardy DVD-RAM, DVD-RW, DVD+RW) se v budoucnu prosadí. Když to tedy vše shrneme, tak se může stát, že za spoustu peněz dnes koupíte zařízení, které už zakrátko může být pasé.


Filmy z DVD na CD II.

Zálohování DVD filmů na CD disky

David Čepička, Michael Schmelzle

Ještě donedávna se daly záložní kopie filmů na DVD vytvořit zdlouhavým a komplikovaným způsobem, spočívajícím ve vypalování na CD disky. Nyní můžete celé filmy zálohovat na CD disky pohodlně a hlavně jednoduše. A co víc i tyto zálohy se dají přehrávat ve vašem počítači, případně v DVD přehrávači, a to téměř bez ztráty kvality obrazu a zvuku.

1. Velký objem dat

Proč vlastně musíme při zálohování film uložený na DVD komprimovat?

Představte si následující situaci: Koupili jste si DVD, na němž je váš oblíbený film, a nyní si chcete od něj vytvořit na CD disk záložní kopii. Po prozkoumání DVD disku ale zjišťujete, že většina souborů filmu se pohybuje svou velikostí okolo hranice 1 GB. Je vám tudíž jasné, že na se na jeden CD disk nevejde ani jeden. Celý film tak zabere na DVD disku mezi 4-8 GB místa. Když tuto velikost přepočítáme na CD disky o kapacitě 700 MB, jednoduchou matematikou nám vyjde, že na jeden film budeme potřebovat alespoň 6 kusů CD disků, v nejhorším případě až 12 kusů. Ale takové pouštění filmu z těchto CD disků by vám moc požitku z filmu nepřineslo, jelikož byste asi každých 15 minut museli chodit disky vyměňovat, a to jen kvůli až enormní velikosti filmových souborů. Takže shrnuto a podtrženo: Z výše uvedených důvodů musíte data na DVD disku zkomprimovat, a to prostřednictvím softwaru, kterému se říká De-/Encoder.

2. Software

Které programy jsou potřebné pro vypalování filmů

Pro vypálení kopie DVD filmu na CD disk musíte podstoupit níže uvedených pět kroků. Filmová data, jež jsou chráněná proti kopírování, se musí dekódovat, dekomprimovat a současně znovu zkomprimovat, uložit na pevný disk a nakonec vypálit na CD. První čtyři kroky zajistí jeden program freewarová utilita Dvdx 1.8, kterou naleznete ve verzi 1.8 (DVDX_1_8.ZIP, 2,03 MB) a verzi 1.6 (DVDX_1_6.ZIP, 1,10 MB). Pouze v případě, že chcete svoji záložní kopii uložit ve formátu MPEG 4, je nutné ještě doinstalovat některý z kodeků Divx, např. Divx Pro 5.0. Tento kodek rovněž naleznete (DIVXPRO5GAINBUNDLE.EXE, 2,86 MB). Ostatní informace týkající se softwaru uvedeného v tomto článku budou uvedeny v tabulce s názvem "Vytváření záložních kopií na CD disky: Potřebný software".

Co se týče posledního kroku, jímž je vlastní vypalování na CD disk, pak u filmů ve formátu MPEG 4 nepotřebujete žádný speciální software. Avšak pro vytvoření filmových kopií ve formátu MPEG 1 a MPEG 2 je nutné použít buď program Win on CD od verze 8.3 a vyšší, nebo program Nero Burning ROM od verze 5.0 a vyšší demoverzi 5.5.7.2 naleznete na našem CD (NERO5572.ZIP, 11,3 MB). Co se týče parametrů vašeho počítače, ty byly uvedeny v článku Filmy: Z DVD disků na CD v bodě č.3.

3Formát videa

Vyberte si tu správnou variantu

Než se pustíte do práce, měli byste se alespoň stručně seznámit s nejpoužívanějšími druhy formátů videa, s jejich výhodami a nevýhodami. Na základě těchto poznatků si potom zvolíte ten správný.

MPEG 1 (VCD): Vyberte si tento formát videa (Video CD) jen tehdy, když budete chtít vaši záložní kopii přehrávat jak na počítači, tak na DVD přehrávači. Platí to ovšem pouze v případě, kdy váš přehrávač nepodporuje formát Super Video CD (SVCD). Ze všeho nejdříve si tedy ujasněte, zdali vaše DVD zařízení SVCD podporuje, či ne. Nenaleznete-li patřičné informace v manuálu, podívejte se na internetovou adresu www.vcdhelp.com/dvdplayers.php, kde naleznete rozsáhlý seznam nejrůznějších DVD přehrávačů a u každého poznámky k jeho kompatibilitě s nejrůznějšími formáty videa.

Pokud porovnáme tento formát s formátem SVCD, pak je kvalita u formátu VCD horší, a navíc musíte zapomenout pokud je v DVD filmu k dispozici na podporu technologie Dolby Surround. Kvůli standardní bitové rychlosti 1 150 Kb/s pro video a 224 Kb/s pro zvukovou stopu se vám na jeden CD disk o kapacitě 700 MB vejde pouze asi 81 minut filmu. Na jeden film tedy budete potřebovat alespoň disky dva a kvůli konstantní bitové rychlosti ani nemůžete místo na discích nijak optimálně využít. Bitová rychlost se sice dá změnit, pak ovšem riskujete to, že celá řada DVD přehrávačů vám záložní kopii odmítne přehrát.

MPEG 2 (SVCD): Když chcete záložní kopie vašich DVD disků přehrávat jak ve svém počítači, tak na DVD přehrávači, který ovšem podporuje formát SVCD, pak byste se měli rozhodnout právě pro tento formát. Díky proměnné bitové rychlosti videa a podpoře prostorového zvuku nabízejí kopie typu SVCD takovou kvalitu obrazu i zvuku, jež má ke skutečnému DVD opravdu velmi blízko. Na jeden film budete potřebovat zpravidla pouze dva CD disky, jejichž kapacita může být do posledního bajtu optimálně využita (viz rámeček s nadpisem SVCD: Přesný výpočet obsazeného místa).

MPEG 4: Tento formát poskytuje nejvyšší kompresi, díky níž se vám může celý film vejít na jedno CD. Postup a další programy, které dokáží zálohovat DVD do tohoto formátu, si popíšeme v některém z příštích čísel.

4. Vstupní data

Nastavení pro softwarové dekódování dat na DVD disku

Data videa leží na DVD disku zkomprimovaná ve formátu MPEG 2 (a sice s velmi vysokou hodnotou bitové rychlosti, obvykle více než 6 000 Kb/s). Z tohoto důvodu je nutné tok videodat nejprve dekódovat. K tomuto účelu potřebuje aplikace Dvdx znát technické údaje o DVD disku, například jaké obrazové a zvukové stopy má k dispozici apod.

Pro zjištění těchto parametrů stačí pouze vložit daný DVD disk do mechaniky a spustit program Dvdx. Přes menu File a položku Open DVD root nyní vyberte nejdelší stopu filmu. Po klepnutí na tlačítko Select se automaticky otevře dialogové okno Input setting. Pro většinu DVD pracujících v televizní normě PAL jsou nastavení navolená tak, jak ukazuje obrázek, uváděna jako optimální. Pouze v závislosti na druhu filmu se mění položky, jež jsou v obrázku červeně orámovány. Podle typu DVD jsou v políčku Audio a položce Track k dispozici zvukové stopy Dolby Digital AC3 1.0 ("AC3 1ch"), 2.0 ("AC3 2ch"), 4.0 ("AC3 4ch"), 5.0 ("AC3 5ch"), 5.1 ("AC3 6ch"), DTS Digital Surround ("DTS 5ch") a (nebo) Dolby Digital Surround ("SDDS 6ch"). Na prvním místě by se vždy měla volit ta nejlepší možnost Dolby, v ideálním případě "SDDS 6ch", respektive "AC3 6ch". Pokud budete chtít mít film s titulky, vyberte v políčku Subtitle jazyk, v němž mají být titulky zobrazovány.

Upozornění: Jestliže zvolíte tvorbu záložní kopie tak, aby obsahovala titulky, pak se v ní tyto titulky budou zobrazovat trvale a nedají se nijak odstranit. Lepší proto bude titulky vyřešit později (jak, o tom zas někdy příště).

Jestliže jste se rozhodli pro vytvoření záložní kopie ve formátu MPEG 4, pak se další podrobnosti dozvíte pod bodem č. 5. Pokud naopak chcete vytvořit záložní kopii svého DVD filmu ve formátu VCD či SVCD, pokračujte ve čtení bodem č. 6.

5. Výstupní data (1)

Konfigurace pro vytvoření kopie ve formátu MPGE 4

Rozhodli jste se pro vytvoření záložní kopie ve formátu MPEG 4 a rovněž jste nastavili parametry pro zdrojová data umístěná na DVD disku (viz bod č.4). Nyní musíte ještě nastavit parametry pro vlastní záložní kopii.

Klepněte na menu Settings, z něj zvolte položku Output settings a v dialogovém okně, jež se vám otevře, nastavte stejné parametry jako na našem obrázku. V první řadě nezapomeňte nastavit položku AVI (DivX, YUV,...). Pouze červeně orámované položky se mohou případ od případu lišit. Podle toho, jaké CD chcete pro uložení zálohy použít, nastavte maximální přípustnou velikost souboru. Vyberte tedy v poli Volume don\t exceed položku Custom size a stiskněte Settings. Sem zadejte kapacitu média minus 5 MB. Rovněž hodnota uvedená v položce Max frame se liší film od filmu proto jednoduše klepněte na tlačítko Whole, čímž tento parametr nastavíte automaticky.

Další proměnlivou položkou je nastavení audiokodeku. Ideální nastavení je Use Lame. Klepněte proto na tlačítko Audio Lame a v dialogovém okně můžete nastavit další vlastnosti kodeku.

V dalším kroku je nutné nastavení kodeku videa. Klepněte proto na tlačítko Video Codec, ze seznamu kodeků vyberte položku Divx Pro 5.0 a klepněte na tlačítko Configure. Pokud výše zmíněný kodek nemáte v seznamu kodeků uveden, je nutné jej nainstalovat. Najdete jej , případně na internetové adrese www.divx.com. Možná budete muset což je dost krkolomné zároveň některé kodeky odinstalovat, aby se vám ten požadovaný v nabídce vůbec objevil.

Méně zkušeným uživatelům doporučujeme provést konfiguraci kodeku tak, jak máme nastaveno na našem obrázku. Další návrhy a tipy ke všem možnostem konfigurace naleznou experimentováníchtiví uživatelé po klepnutí na odkaz Support na www.divx.com. V červeně orámovaném políčku na obrázku zadáváte bitovou rychlost videa, kterou si můžete spočítat na základě údajů o délce filmu a kapacitě nosiče třeba pomocí programu Advanced Divx Bitrate Calculator. Najdete jej samozřejmě (ADV.ZIP, 345 KB). Další nastavení proveďte podle našeho obrázku, jak již ostatně bylo řečeno výše. Celou konfiguraci videokodeku potvrdíte tak, že dvakrát stisknete tlačítko OK. Konečně stiskněte tlačítko Apply, kterým všechna nastavení pro kódování potvrdíte. V bodě č.7 se dozvíte něco o samotném procesu převodu DVD filmu na CD.

6. Výstupní data (II)

Konfigurace pro vytvoření kopie ve formátu SVCD

Rozhodli jste se právě pro vytvoření záložní kopie ve formátu VCD či SVCD a právě jste nastavili parametry pro dekódování dat na DVD disku? Pak nakonfigurujte program Dvdx pro kódování ve formátu VCD (SVCD). Klepněte na menu Settings a z něj vyberte položku Output settings. Zcela vlevo nahoře vyberte vámi požadovaný výstupní formát. Na výběr máte možnost Video CD (MPEG1) nebo Super Video CD (MPEG2). Ostatní nastavení proveďte tak, aby se shodovala s těmi na našem obrázku. Pouze ty parametry v červeně ohraničených políčkách se mohou odlišovat. V případě volby formátu Video CD (MPEG 1) volí program Dvdx automaticky bitovou rychlost (Video Bitrate) v jednotce Kb/s o hodnotě 1 150, stejně jako údaj o rozlišení Resolution o velikosti 352 x 288. Parametr Max Frame se mění v závislosti na filmu. Po klepnutí na tlačítko Whole se nastaví hodnota automaticky. Program Dvdx pak opět automaticky spočítá a v políčku Estimated Size zobrazí téměř přesný údaj o velikosti výsledné záložní kopie podle našich zkušeností se zde uvedená hodnota liší od skutečné okolo 1,5 až 3 procenta. Pro optimální využití kapacity vašeho nosiče můžete v případě vytváření kopie ve formátu SVCD nastavit velikost souboru pomocí položky Video Bitrate (Kb/s). Zde lze zadat maximální hodnotu 2 600 Kb/s, a pokud má být vzniklá kopie dostatečně kvalitní, neměl by zde uvedený údaj klesnout pod 1 700 Kb/s.

Všimněte si jedné zajímavé skutečnosti. Filmový soubor ve formátu VCD nebo SVCD, jenž má velikost 740-800 MB, se vejde na médium o velikosti 650 MB, případně 700 MB. Příčina je objasněna v rámečku SVCD: PŘESNÝ VÝPOČET OBSAZENÉHO MÍSTA. Můžete tedy bez rozmýšlení takto velkou hodnotu zadat do políčka Settings. Program Dvdx totiž při rozdělování záložní kopie na soubory o zadané velikosti tuto hodnotu naprosto přesně dodrží což ovšem neplatí například u vytváření kopie ve formátu MPEG 4 (viz bod č. 5).

Upozornění: Mnohé DVD přehrávače kompatibilní s formátem SVCD si nedokáží s cédéčky o velikosti 700 MB poradit. V tomto případě vám nemůžeme poskytnout žádnou radu, zde je nutné to jednoduše vyzkoušet.

Pro majitele počítačů s mikroprocesorem od firmy AMD doporučujeme v položce Calculation zvolit možnost MMX + 3DNow, zatímco u počítačů s procesorem od firmy Intel je optimální nastavení MMX. Všechna nastavení uložíte stiskem tlačítka Apply.


Filmy z DVD na CD III.

7. Konverze

Poslední nastavení před spuštěním programu

Nyní jsme úspěšně absolvovali nastavení programu Dvdx pro dekódování zdrojových dat DVD filmu, jakož i nastavení pro zpětné zakódování do formátu MPEG 4 (viz bod č. 5), případně do formátu VCD nebo SVCD (viz bod č. 6). Předtím, než spustíme vlastní proces konverze, je potřeba programu umožnit neomezený přístup ke všem systémovým prostředkům. To provedete pomocí menu Settings, kde klepnete na položku Priority a zvolíte možnost Real Time. Dále je nutné zadat umístění a název výsledného souboru představujícího záložní kopii DVD filmu. K tomu stačí vyvolat příkaz Select Output z menu File a stisknout tlačítko Browse.

Nyní klepněte na tlačítko Encode, čímž celý proces konverze odstartujete. Program Dvdx začíná postupně do operační paměti načítat data DVD filmu, dále je dekóduje a hned současně kóduje do námi nastaveného formátu. Po několika minutách uvidíte vpravo nahoře údaje o přibližném trvání celého procesu. V tomto případě záleží na výkonu procesoru a délce filmu. Obvyklé jsou časy někde mezi třemi (procesor Athlon XP 1900+) a patnácti hodinami (Pentium III 500).

Na pevný disk program ukládá pouze výsledek své činnosti. Podle délky filmu, zvolené bitové rychlosti a formátu leží na disku záložní kopie buď ve formátu AVI souboru (v případě zvoleného formátu MPEG 4), nebo ve formě dvou až tří souborů s názvy například FILMNAME.MPG a FILMNAME_02.MPG (to pro případ kopie ve formátu VCD či SVCD).

8. Vypalování kopie ve formátu MPEG 4

Bohatě vystačíte se standardním softwarem pro vypalování

Jakmile se dokončí konverze DVD filmu do formátu MPEG 4, vyskytuje se záložní kopie na vašem pevném disku ve formě souboru s příponou AVI. Tu můžete přenést na CD disk standardním způsobem, jako kdybyste vypalovali jakýkoliv jiný soubor. Na rozdíl od formátu VCD nebo SVCD se vám na CD disk o délce záznamu 80 minut vejde maximálně 700 MB velký AVI soubor. Pro větší soubory je možné použít CD disky o délce záznamu 90, případně 99 minut to ovšem za předpokladu, tato média vaše vypalovačka podporuje. Tuto informaci nejsnáze získáte z manuálu ke své vypalovačce.

9. Vypalování ve formátu VCD (SVCD) (I)

Postup při použití programu Win on CD

Podařilo se vám převést svůj DVD film do formátu VCD, případně SVCD. Na disku máte soubory s příponou MPG. Ty se ale dají přenést na CD disk pouze prostřednictvím dvou aplikací Win on CD od verze 3.8 a vyšší, nebo pomocí programu Nero Burning ROM od verze 5.0 a vyšší (viz bod č. 10).

Nyní vám popíšeme postup, jež vám vypálí váš film na CD disk pomocí programu Win on CD verze 3.8 (jedná se o produkt německé firmy, proto dále popisujeme jednotlivé položky menu v němčině). Klepněte na menu Datei a zde zvolte položku Neu a poté Neues Projekt. Dále se přesuňte na kartu Video a zde zvolte odpovídající formát videa Video CD 2.0 pro formát VCD, Super Video CD pro formát SVCD. Potvrďte volbu stiskem tlačítka OK. Ve spodní polovině okna vyberte položku, jež začíná výrazem ISO 9660. Pomocí příkazu Eigenschaften z menu Bearbeiten otevřete menu ISO 9660/Joliet Eigenschaften. Zde na kartě Allgemein aktivujte možnost Zeige Joliet/UDFDateisystem an a Erzeuge das Joliet-Dateisystem, aby se dala záložní kopie přehrávat i na počítači. Program Win on CD nabízí možnost při vypalování přenést na CD kromě záložní kopie i software potřebný pro přehrávání ve Windows (428 KB) anebo v přehrávači CD-I (Compact Disc Interactive předchůdce dnešního DVD). Pro aktivaci této volby označte ve spodní polovině okna na položku 01: Video CD 2.0 Dateisystem, klepněte vlevo dole na ikonu Eigenschaften a zatrhněte odpovídající možnost.

V horní polovině okna se ve stromu složek přesuňte na místo na pevném disku, kde máte uložený první filmový soubor, označte jej a přetáhněte do spodní poloviny okna. Pomocí příkazu CD schreiben z menu Recorder proveďte nastavení parametrů pro vypalování. Disponuje--li vaše vypalovačka podporou ochranných mechanismů typu Burn-Proof, Just Link, nebo Seamless Link, aktivujte volbu Buffer Underrun verhindern. Není-li tomu tak, měli byste pro jistotu nastavit rychlost vypalování maximálně na čtyřnásobnou. Klepnutím na tlačítko Schreiben konečně spustíte samotný proces vypalování.

10. Vypalování ve formátu VCD (SVCD) (II)

Postup při použití programu Nero Burning ROM

Převod DVD filmu do formátu VCD, případně SVCD, je hotov. Nyní chcete soubory filmu vypálit na CD disk pomocí programu Nero Burning ROM. Z menu Soubor zvolte položku Nový. Objeví se dialogové okno s názvem Nová kompilace. Pomocí posuvníku vyhledejte v levé části okna ikonu s popiskem Video-CD nebo Super Video CD. V poli Rozlišení kódování vyberte televizní normu originálního DVD disku. Nyní klepněte vpravo nahoře na tlačítko Nové. Otevře se vám dialogové okno s názvem Prohlížeč souborů. Ve stromu složek vyhledejte první soubor filmu a se stisknutým levým tlačítkem myši jej přetáhněte do levého spodního okna. Dialogové okno týkající se samotného vypalování nyní vyvoláte přes menu Soubor a příkaz Vypálit CD. V něm se přesuňte na kartu ISO a tam v poli Délka názvů souborů a složek zvolte přepínač ISO Level 2 (max. 31 znaků) a v poli Znaková sada přepínač ISO 9660. Budete-li chtít záložní kopii svého filmu provozovat i na počítači, zatrhněte ještě položku Joliet. Na kartě Jmenovka si můžete v jednotlivých políčkách dopsat podrobnější popis k vytvářenému CD disku. Pokud vaše vypalovačka nepodporuje technologie chránící před podtečením bufferu (Buffer Underrun), jako jsou např. Burn Proof, Just Link, případně Seamless Link, měli byste na kartě Vypálit upřesnit rychlost vypalování na maximálně čtyřnásobnou. Klepnutím na tlačítko Vypálit vpravo nahoře zahájíte proces vypalování na CD disk.

11. Přehrávání

Přehrávání záložních kopií filmů na vašem počítači

Pro přehrávání záložních kopií filmů ve formátu MPEG 4 je možné pomocí prostřednictvím příslušného softwaru. Jestliže jste použili, ostatně jak jsme doporučovali, kodek videa s názvem Divx Pro 5.0, pak byste měli rozhodně použít přehrávač DivX Player 2.0 Alpha. Naleznete jej jako soubor DIVXPRO5GAINBUNDLE.EXE (2,86 MB). Výše zmíněný přehrávač je dodáván jako součást instalačního programu pro kodek Divx 5.0 Pro. Přehrávač Windows Media Player se pro přehrávání kopií ve formátu Open Divx příliš nehodí, neboť reprodukce zvuku a obrazu není většinou synchronizovaná. Další možností pro přehrávání filmů ve formátu MPEG 4, jež stojí za doporučení, je aplikace Bsplayer. Jedná se o freewarový program, který naleznete (BPLAY084.EXE, 851 KB). Upoutá zejména velmi bohatými možnostmi nastavení, takže se dá říci, že z hlediska komfortu uživatele zcela určitě splní očekávání do něj vkládaná.

I pro přehrávání záložních kopií ve formátu MPEG 4 je vyžadován velmi rychlý mikroprocesor. Bohužel ve většině případů je počítač s procesorem taktovaným na 500 MHz slabý na to, aby byl z CD disku přehráván zvuk a obraz synchronizovaně a bez zasekávání. V tomto případě je řada na již zmíněném přehrávači Bsplayer a jeho možnostech konfigurace. Pokud se vám ani v tomto případě nepodaří nalézt takové nastavení, při němž je přehrávání plynulé, pak nezbývá než záložní kopii filmu zkopírovat na pevný disk a spouštět ji odtud.

Co se týče přehrávání záložních kopií ve formátu VCD či SVCD, ty pak samozřejmě můžete přehrávat na svém DVD přehrávači. Abyste je však mohli přehrávat i na svém počítači, potřebujete filmové soubory nejprve operačnímu systému zviditelnit. K tomu účelu je nezbytně nutné před zahájením vypalování aktivovat podporu Joliet (viz body č. 9 a 10). Na vypáleném médiu pak naleznete složku Mpeg1 (to platí pro formát VCD) nebo složku Mpeg2 (to pro formát SVCD) a v ní soubor AVSEQ01. Soubor ve formátu VCD můžete přehrát například v přehrávači Windows Media Player. V případě formátu SVCD musíte zvolit některý z přehrávačů DVD disků, jakými jsou například Win DVD nebo Power DVD, a to v režimu přehrávání souborů. Tento software je zpravidla dodáván současně s kupovanou DVD mechanikou. U aplikace Power DVD se do režimu přehrávání souborů dostanete stiskem klávesy <O>, a klávesou <L> otevřete seznam pro přehrání souborů. Zde si vyberete soubor či soubory s příponou MPG ve složce Mpeg1, respektive Mpeg2, klepnete na tlačítko Add a potvrdíte stiskem tlačítka OK. Nyní můžete přehrávání filmu spustit klepnutím na tlačítko s ikonou Play.

12. FLASK-MPEG

Převod videa z formátu MPEG 1 a MPEG 2 do MPEG 4

Utilitu Flask-MPEG na tomto místě uvádíme jako příklad prográmku pro převod formátu MPEG 1 nebo MPEG 2 do formátu MPEG 4. Naleznete ji rovněž jako soubor FLASKMPEG_060_PREVIEW.EXE (velikost souboru 1,38 MB) nebo na internetu na adrese www.flaskmpeg.net. Výše zmíněná konverze umožní soubory zkomprimovat tak, že se vám vejdou na CD disk, a to bez výraznější ztráty kvality videa. Tak můžete například jednohodinový film zkomprimovat do té míry, že se vám vejde na 700MB CD médium. Při kompresi ale počítejte s tím, že trvá poměrně dlouho podle délky filmu až osm hodin. Přitom máte možnost volby kodeku. Mezi nejvýkonnější se řadí kodek Divx, jenž dokonce už při bitové rychlosti 900 Kb/s poskytuje dobrou kvalitu obrazu. Kromě toho ještě můžete využít nastavení parametrů jako rozlišení a bitová rychlost a nakonfigurovat tyto parametry tak, aby se vám výsledný soubor právě vešel na CD disk. To, jaké hodnoty přesně nastavit, si můžete zjistit například pomocí aplikace Advanced Bitrate Calculator, o níž již byla zmínka (ADV.ZIP, 345 KB).

Program Flask-MPEG spustíte poklepáním na soubor FLASKMPEG.EXE. Při prvním spuštění si můžete zvolit některou ze 23 řečí, kterými je program schopen s vámi komunikovat. Nechybí mezi nimi ani čeština, ale není vhodné jásat předčasně, program není přeložen kompletně, takže komunikace nakonec stejně bude probíhat směsicí češtiny a angličtiny. Jakmile zvolíte pomocí příkazu Otevřít z menu Soubor odpovídající MPEG soubor, objeví se dialogové okno Možnosti FlasK MPEG. S jeho pomocí můžete soubor videa prověřit a následovně zkomprimovat. Vyberte si k tomu účelu výstupní formát souboru (položka Vyber výstupní formát), například AVI Output, dále nastavte parametry pro video a zvuk. Stiskem tlačítka FlasK it! spustíte vlastní komprimaci.

Ti, kdo si nechtějí odpustit poněkud komplikovanější zacházení, mohou zkusit utilitu MPEG2AVI. Komprimace při použití tohoto programu běží podstatně rychleji.


Filmy z DVD na CD IV.

SVCD: Přesný výpočet obsazeného místa

SVCD má k dispozici o něco větší kapacitu oproti datovým CD diskům. Při správném výpočtu můžete tuto kapacitu vašich disků optimálně využít.

Nejmenší jednotkou pro ukládání dat je na CD disku jeden sektor. Do tohoto sektoru se v případě datového CD disku dá teoreticky umístit až 2 352 bajtů dat. Standard pro datová CD, definovaný v takzvané "Žluté knize", však dovoluje do jednoho sektoru umístit pouze 2 048 bajtů dat uživatelských. 280 bajtů je vyhrazeno pro rozpoznání a opravu chyb, 24 bajtů slouží pro adresu sektoru a synchronizaci a jako tzv. "fill" bajty. Naproti tomu specifikace SVCD definuje pro uživatelská data 2 324 bajtů a 28 bajtů je rezervováno pro korekci dat.

Když tedy chcete svůj disk co možná nejoptimálněji využít pro záložní kopii ve formátu SVCD, můžete si velmi snadno a přesně vypočítat jeho skutečnou kapacitu. S pomocí programu CDR Identifier, jenž naleznete (CDRID163.ZIP, 108 KB), si zjistíte přesnou délku záznamu, který se na daný disk vejde. Tento údaj pak dosadíte do vztahu:

Délka záznamu v sekundách x 75 x 2324

Vyjde vám kapacita disku v bajtech. Nyní vypočtený údaj podělte číslem 1 048 576. Tak získáte kapacitu disku v MB. Tuto hodnotu zaokrouhlete na celé megabajty a zadejte ji v programu Dvdx do políčka Volume don\t exceed, když zvolíte položku Custom size a stisknete tlačítko Settings.

(Na)hrajte si kodek a (pře)hrajte si film!

David Čepička, JÖrg Thoma

Pokud poklepete na nějaký soubor obsahující video, mělo by v ideálním případě dojít k otevření odpovídající aplikace a k přehrání videa na vašem monitoru. Ale co dělat v případě, když přehrávač videa začne stávkovat, protože mu chybí vhodný kodek? Přečtěte si, jak zařídit, abyste si mohli ve vašem počítači přehrát jakýkoliv soubor obsahující film.

Proces tvorby standardů pro digitální video je ještě stále ve stadiu nedosažitelnosti. Dnes existuje vedle už i tak dost početných formátů, jakými jsou například AVI, MPEG, Quicktime MOV a Realplayer (například RM či RMA), ještě celá řada jakýchsi "podformátů", jež se dají vytvořit různými metodami komprese videa. To se týká zvláště formátů AVI a MPEG. Standardní program pro přehrávání videa ve Windows aplikace Windows Media Player je pro práci s formáty s výše uvedenou příponou připraven, stávkovat ale začíná v případech "podformátů". Aby byl program Windows Media Player schopen nějaké video přehrát, musí mít operační systém k dispozici odpovídající kodek.

V tomto článku se vám pokusíme objasnit, čím je způsobeno to, že programy pro přehrávání odmítají s některými soubory videa pracovat, ale především se zaměříme na způsob, jakým takové soubory přesto na vašem monitoru přehrát. V textu se soustředíme na program Windows Media Player, ovšem naše tipy platí bez omezení i pro ostatní programy pro přehrávání, například i pro aplikaci Winamp, jež trpí podobnými problémy.

1. Základy

K čemu slouží takový kodek?

Čím objemnější je formát obrazu a čím více detailů obrazová data obsahují, tím větší jsou nejen požadavky na místo na pevném disku, nýbrž i na výpočetní výkon počítače. U sestavené videosekvence samozřejmě vyžadujeme její plynulé přehrávání. K tomu ještě navíc přichází audiosekvence, kterou musí přehrávač pouštět synchronizovaně s obrázky. Pro zredukování enormních požadavků na kapacitu pevného disku a výkon počítače byla vymyšlena metoda, jak videodata co možná nejvíce zkomprimovat při co možná nejmenší ztrátě kvality. Zkomprimované soubory musí přehrávač během přehrávání dekomprimovat. Oba úkoly komprimaci a dekomprimaci na sebe bere právě kodek. Už samotný jeho název vznikl sloučením slov komprese a dekomprese. U starších počítačů s mikroprocesorem taktovaným na méně než 400 MHz je plynulé přehrávání videí vyřešeno dodatečným hardwarem. Jedná se o tzv. MPEG 2 dekódovací kartu, která obsahuje speciální čip pro dekódování, čímž umožní zobrazení a přehrání vysoce kvalitních MPEG videí.

Starší softwarové kodeky, například od firmy Cinepack, které jsou dodávány s operačním systémem Windows, sice také umožňují slabším počítačům plynulé přehrávání videa, ovšem vždy je to na úkor kvality obrazu a velikosti přehrávacího okna.

Nejlépe bude potřebný výkon počítače pro přehrávání videa ukázat na příkladu. Představme si, že chceme na počítači dosáhnout přehrávání ve kvalitě VHS. Jako standardní velikost okna pro obrazový výstup zvolíme hodnotu 640 x 480 pixelů, což představuje 307 200 bajtů na jeden obrázek. Tuto velikost musíme vynásobit třemi, to pro tři základní barvy. Velikost každého obrázku nyní vzrostla na 921 600 bajtů. Rychlost přehrávání videa by měla činit minimálně 30 obrázků za sekundu. U nekomprimovaného videa to představuje za jednu sekundu tok asi 27 MB dat, a to nepočítáme zvuk. Dnešní moderní pevné disky zvládají tok asi 20 MB za sekundu, což je oproti požadovaným 27 MB/s o dost méně, než by bylo potřeba, aby se mohla videodata plynule přehrávat.

2. Kodeky

Rozšířené jsou formáty MPEG ASF a AVI

Motion Pictures Expert Group (MPEG) vyvinula stejnojmennou metodu, jak komprimovat soubory videa ve kvalitě VHS tak, aby se vešly na jedno CD o kapacitě 650 MB. Další výhodou bylo, že tento formát zajistil přehrávání na CD mechanikách s jednonásobnou rychlostí, a to dokonce v celoobrazovkovém režimu. Byl to velmi ambiciózní projekt, když si uvědomíme, jak velmi malá je přenosová rychlost u takové CD mechaniky v porovnání s přenosovou rychlostí pevného disku. Tento standard byl pojmenován MPEG 1 a dá se bez problémů přehrávat na většině počítačů. Příslušný kodek pro přehrávání souborů v tomto formátu je standardní součástí Windows od verze 98. Výše zmíněný formát je také znám pod názvem Video CD (VCD). Jeho nástupcem se stal formát MPEG 2, označovaný také jako Super Video CD (SVCD). Rozšířil se zejména u DVD videí a pro jeho přehrávání potřebujete mít v počítači nainstalovaný speciální software, například Power DVD XP 4.0 určený pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Podrobnější informace o tomto programu naleznete na internetové adrese www.gocyberlink.com. Další z formátů nazvaný MPEG 3 se příliš neprosadil, neboť v porovnání se svým předchůdcem nabídl jen velmi málo vylepšení. V současné době nejnovější formát MPEG 4 zaměřil svoji pozornost na využití v internetu, a z toho vyplývající požadavek co možná největší komprese. Právě nyní společnost MPEG pracuje na dvou nových standardech, jež by oba měly nabídnout i při velké kompresi zachování vysoké kvality záznamu.

Další z rozšířených standardů Advanced Streaming Format (ASF), jehož autorem je firma Microsoft, je založen na formátu MPEG 4. Odpovídající kodek je součástí aplikace Windows Media Player, ovšem od verze 8, která je součástí Windows XP. Můžete ovšem verzi nainstalovanou na svém počítači o tento kodek rozšířit, a to tak, že si z internetu stáhnete soubor WMPCDCS8.EXE, jenž je k dispozici na adrese www.microsoft.com/downloads/release.asp?ReleaseID=31921 (734 KB). I tento soubor naleznete připravený .

Firma Microsoft nabízí s tímto kodekem vysokou kvalitu obrazu při velmi malých požadavcích na velikost souboru. A to je pro použití na internetu ten základní předpoklad.

Relativně rozšířený formát AVI (Audio Video Interleaved) pochází původně rovněž z dílny firmy Microsoft, a byl jedním z jejich prvních. Pracoval nejprve bez jakékoliv komprese a obsahoval pouze animované sekvence obrazů jako proud videodat. Velkou inovací tenkrát bylo zabudování audiosekvencí.

Formát AVI však postupem času stále více inklinoval k formě nazývané jako "Wrapper". Znamená to asi tolik, že za univerzální příponou souboru se mezitím ukryla celá řada nejrůznějších formátů videa. Přehrávání takových souborů je bohužel možné pouze za předpokladu, že v systému máte nainstalovaný patřičný kodek, kterým byl soubor původně zakódován.

Aby se program Windows Media Player mohl nějakým způsobem dozvědět, který kodek je pro daný soubor videa ten pravý, začala firma Microsoft spolupracovat s celou řadou výrobců kodeků na vývoji patřičných identifikačních kódů. Ty byly nazvány jako kódy Four-CC. Takový kód je nyní zapisován při kódování do zdrojového textu každého souboru videa.

3. Kód FOUR-CC

Identifikace pro kodeky videa

Každý výrobce kodeku může svůj produkt zaregistrovat u firmy Microsoft, která mu přidělí čtyřmístný identifikační znak (Four-CC znamená Four Character Code). Tento kód se při komprimaci videosouboru zapíše do zdrojového textu souboru. Program Windows Media Player při otevření takového souboru nejprve přečte právě tento kód, a na základě této informace zkusí nahrát odpovídající kodek. Pokud tento není k dispozici, zkouší jej Windows Media Player najít na internetové stránce firmy Microsoft bohužel velmi často bez-úspěšně. Pak se zobrazí chybové hlášení typu "Video není k dispozici" nebo Vids:<xxxx>: Program pro dekomprimaci nebyl nalezen". Zkratka Vids má význam Video Decompression Stream, parametr <xxxx> označuje kodek videa, nebo přesněji čtyřmístný Four-CC kód.

Obyčejným uživatelům pomůže takové chybové hlášení ke zjištění informací o druhu chybějícího kodeku, ovšem tato informace je jim užitečná jen ve velmi málo případech. Proto jsme pro vás připravili seznam takových kódů ve formě tabulky programu MS Excel v souboru MULTCODE.XLS. První sloupec obsahuje Four-CC kód odpovídajícího kodeku, druhý sloupec výrobce a třetí jeho internetovou adresu, pokud ovšem je k dispozici.

4. Určení správného kodeku

Jak naleznete kodeky pomocí utilit či skriptů

Často zjistíte, že program Windows Media Player si s Four-CC kódem neporadí, neboť jej jeho autor u firmy Microsoft nezaregistroval, případně tento kód samotný program špatně interpretuje. V prvním případě se objeví prosté hlášení typu "Formát není podporován". V druhém případě se stane to, že se přehrávání sice spustí, ale buď bez obrazu, nebo bez zvuku.

Ve výše uvedeném případě je potřeba si trochu zahrát na detektiva. Jako skvělý pomocník vám zcela jistě poslouží freewarová utilita s názvem AVI Four-CC Code Changer, jež je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Verzi 1.0 vám nabízíme , případně si ji lze stáhnout z internetu na adrese www.inmatrix.com (AVIC100.ZIP, 138 KB). Tento prográmek dokáže načíst Four-CC kód, obsažený uvnitř souboru videa. Když výsledek jeho činnosti porovnáte s údaji v souboru MULTCODE.XLS, což je, jak již bylo výše popsáno, tabulka s přehledem kódů vytvořená v programu MS Excel, snadno zjistíte výrobce kodeku, jímž byl soubor videa kódován.

Upozornění: Tato utilita umí kromě načtení Four-CC kódů také tyto kódy změnit. Tím by se však soubory videa mohly snadno stát nepoužitelnými.

Ostatně existuje poměrně jednoduchý způsob, jak zjistit, které kodeky máte na vašem počítači nainstalovány. Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely a zde poklepejte na ikonu Multimédia (pro Windows 95/98, NT4), případně na ikonu Zvuky a multimédia (Windows ME). Zde se přesuňte na kartu Zařízení a poklepejte na položku Kodeky pro kompresi videa. Pokud používáte operační systém Windows 2000 či XP, naleznete potřebné informace pod ikonou Zvuky a multimédia. Poklepáním na tuto ikonu se objeví dialogové okno Zvuky a multimédia vlastnosti. Zde se přesuňte na kartu Hardware a v poli Zařízení poklepejte na položku Videokodeky. Nyní klepněte myší na kartu Vlastnosti a uvidíte seznam nainstalovaných videokodeků. Úplně stejný seznam, ale s daleko podrobnějšími informacemi získáte, když použijete naši utilitu CODEC.VBS. Tento skript naleznete . Při poklepání na něj se vytvoří soubor s názvem C:\CODEC.TXT, v němž budou obsaženy všechny kodeky nainstalované ve vašem systému.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0233

Není to ještě tak dávno, kdy jsem vymýšlel text úvodníku pro předchozí díl našeho seriálu. Měsíc utekl jako voda a jaro by už mělo pomalu klepat na dveře. Bohužel, počasí se příliš neliší od toho měsíc starého. Zima jako by se nechtěla vdát a stále bojuje o svou existenci.

Díl, který právě čtete, završí už čtvrtou desítku tipů a triků pro Windows. Vypovídá to mimo jiné o poměrně velkém úspěchu Windows řady 9x/Me mezi uživateli, a o nepříliš důrazném nástupu nových technologií ve Windows XP. V mém okolí se stále vyskytuje mnoho uživatelů, kteří si svoje staré "pětadevadesátky" nenechají vymluvit.

Ačkoliv se tento měsíc vyskytlo mnoho nového, nebudeme dnešní úvodník (oproti mým běžným zvyklostem) zbytečně protahovat a přejdeme rovnou k obvyklé dávce tipů pro Windows. Dostane se i na další velikonoční vajíčka, a protože tento díl vzniká na Velikonoce, bude jich tentokrát trochu více. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Odstraňte systémové adresáře (Win 95/98)

Na úvod dnešního dílu si dáme něco lehčího, spíše kosmetickou změnu a další ukázku toho, co lze provádět soustavným pozměňováním systémového registru.

Po poklepání na ikonu Tento počítač se vám zpravidla otevře okno, které obsahuje nejen diskové jednotky, ale také další systémové složky, jako je Telefonické připojení do sítě, či složka naplánovaných úloh. Jestliže považujete tyto složky za zbytečné, nebo je chcete odstranit z důvodů bezpečnostních, přečtěte si následující řádky.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte editor registru regedit. V něm směle pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows CurrentVersion explorer MyComputer NameSpace. V tomto klíči naleznete tři další podklíče, reprezentující tři systémové adresáře. Jejich popis můžete vidět vždy v pravé části regeditu jako hodnotu proměnné default, umístěné v každém z těchto tří podklíčů.

Vyberte si ty, které chcete ve Windows učinit neviditelnými, a jednoduše je smažte. Zde pozor, pokud smažete složku Telefonického připojení, nebudete moci později toto připojení nakonfigurovat. Proto si své kroky řádně promyslete. Ukončete regedit a otravné složky budou navždy pryč.

Informace o procesoru

(Windows 98) Další z řady kosmetických tipů dnešního dílu se bude týkat informací, které vám Windows dávají k dispozici o vašem procesoru v dialogu Vlastností počítače. Tento dialog vyvoláte poklepáním pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač a volbou Vlastnosti z kontextového menu.

Jestliže vlastníte procesor Pentium, dozvíte se pouze jeho název, zda jde o Celeron nebo Pentium II atd. Drobnou editací registru vám Windows poodhalí trochu více informací ve stejném dialogu.

Spusťte editor registru regedit z menu Start Spustit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE\Hardware Description Systém CentralProcessor 0 (nebo jiné číslo, pokud máte více procesorů). V pravé části regeditu poklepejte na proměnnou VendorIdentifier a vložte mezeru mezi slova Genuine a Intel tak, aby vznikl řetězec Genuine Intel.

Ukončete program regedit a jděte zpět do dialogu Vlastností počítače. Namísto jména procesoru spatříte informace trochu jiného rázu. Po restartu počítače se vše samo vrátí do původního stavu. Jestli se jedná o velikonoční vejce, anebo je to jenom trochu podivná hříčka Windows, skutečně netuším, to musíte posoudit sami.

Kovový kufřík(Win 95/98)

Posledním tipem bude opět pouze kosmetická úprava, nicméně někoho třeba potěší. Se standardní instalací Windows dostanete také k dispozici aplikaci Aktovka, která slouží k synchronizaci dokumentů mezi vaším stolním a například přenosným počítačem. Nebudeme se nyní věnovat nastavení a provozování této aplikace, ale spíše jejímu vzhledu.

Aktovka je prezentována na pracovní ploše ikonou hnědého kufříku. Jednoduchou editací systémového registru můžete tento hnědý kufřík proměnit na krásný aluminiový kufr.

Spusťte editor registru regedit z menu Start Spustit a jděte do klíče HKEY_CLASSES_ROOT CLSID {85BBD920-42A0-1069-A2E4-08002B30309D} -DefaultIcon. V pravé části regeditu poklepejte na proměnnou default a její dosavadní hodnotu syncui.dll,0 změňte na novou syncui.dll,1. Knihovna syncui.dll totiž obsahuje hned dvě varianty příslušného kufříku.

Zavřete regedit a stiskněte klávesu F5 pro obnovení pracovní plochy. Kufřík dostane požadovanou barvu.

Zapomenuté heslo (Outlook Express 4, 5)

Je to patrné už z názvu tohoto tipu, ale přesto to ještě vysvětlím. Nebudeme se tentokrát zabývat zadáváním hesel do Outlook Expressu, ale naopak jejich odstraňováním.

Outlook Express se ve svých novějších verzích pokouší o jakýsi pseudofunkční víceuživatelský přístup pomocí takzvaných uživatelských identit. V praxi to vypadá tak, že vytvoříte několik identit s různými složkami pro poštu a s různým nastavením poštovních účtů. Do každé identity se poté přihlašujete pomocí jména a hesla (pokud to funguje tak, jak má). Ihned po instalaci OE, a také v případě, že jste žádnou identitu nevytvářeli, se přihlašujete do takzvané default identity jako jeden jediný uživatel.

Problém nastane ve chvíli, kdy své heslo zapomenete, a přesto se chcete dostat ke své poště a ke svému nastavení. Jednoduchou editací registru lze heslo odstranit a potom zadat nové (které si opět budete pamatovat). Postup si ukážeme níže.

Spusťte program regedit pomocí menu Start Spustit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Protected Storage System Provider. Zde se nachází několik dalších klíčů, reprezentujících přihlašovací jména do Windows. Měli byste zde nalézt minimálně klíč *default*. Vy musíte vybrat ten, pod kterým jste ve Windows přihlášeni a pod kterým jste prováděli konfiguraci a nastavování identit v Outlook Expressu.

Pro lepší pochopení uvedu příklad. Dejme tomu, že se běžně přihlašuji do Windows pod jménem HONZA. Pod tímto jménem jsem si nastavil identitu v OE a zapomněl jsem heslo. Musím tedy vybrat klíč HONZA a vymazat veškeré položky, jež se nacházejí v klíči HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Protected Storage Systém Provider HONZA Data {89c39569-6841-11d2-9f59-0000f8085266}.

Obvykle se do Windows pod žádným jménem nepřihlašujeme, proto musíme pokračovat do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Protected Storage System Provider *Default* Data -{89c39569-6841-11d2-9f59-0000f8085266}, a v něm opět neohroženě smazat vše, co najdeme.

Po úspěšném promazání správného klíče zavřete regedit a nastartuje Outlook Express. Sice se ještě zeptá na přihlašovací jméno (identitu pokud jich máte více), ale heslo po vás vyžadovat nebude.

Easter Eggs

Dnešní velikonoční easter eggs věnujeme převážně internetovým prohlížečům, a proto vřele doporučuji připojit se před zkoušením jednotlivých triků na internet. Některé jsou ovšem funkční i ve stavu off-line.

Internet Explorer 5.5 a vyšší

K prvnímu triku budete výše zmíněné připojení bezpodmínečně potřebovat. Jste-li připojeni na internet, postupujte přesně podle níže uvedeného textu a dočkáte se zajímavého představení programátorského týmu.

Spusťte program Internet Explorer. Jděte do roletového menu Nápověda a zvolte položku O aplikaci Internet Explorer. Stiskněte dohromady klávesy levý CTRL+ALT+SHIFT a držte. Poklepejte myší na nápis Poděkování, který je umístěn přímo pod nápisem "copyrightu". Budete přesměrováni na internetovou stránku Thank You ., kde vám společnost Microsoft děkuje za použití jejich prohlížeče. Pokud jste celý trik provedli správně, otevře se po chvíli další okénko, kde se objeví hledané informace o programátorském týmu.

Upozornění na závěr. Toto vajíčko potřebuje pro svůj běh několik podpůrných plug-inů, mezi něž patří podpora JavaScriptu 1.1, Java apletů, ActiveX a Shockwave Flash. Já osobně jsem zkoušel tento trik na standardní instalaci Internet Exploreru 6.0, a vše pracovalo tak jak mělo. Pokud máte nainstalované příslušné balíčky a jste stále neúspěšní, zkontrolujte si, zda nemáte Javu či ActiveX zakázané z bezpečnostních důvodů.

MS Word 2000

Jako vsuvku mezi internetovými prohlížeči si uvedeme jeden krátký tip pro oblíbený textový editor Microsoft Word 2000. Jedná se pouze o programátorskou hříčku, která jinak nemá žádný smysl (alespoň v to doufám).

Spusťte MS Word a otevřete nový dokument. Poté jděte do roletového menu Nápověda a zvolte položku O aplikaci Microsoft Word. Stiskněte najednou klávesy CTRL+ALT+SHIFT a držte je stisknuté. Poté poklepejte levým tlačítkem myši na tenkou linku, která dělí informační okno vodorovně zhruba v poměru 2 : 1. Zobrazí se takzvaný "splash screen", který můžete spatřit vždy při startu Wordu.

Netscape Navigator 3.x a vyšší

Vrátíme se zpět mezi prohlížeče, tentokrát do oblasti, kde operuje konkurenční Netscape Navigator (v současnosti je součástí balíku programů Netscape Communicator). Níže uvedený trik je mimo jiné zajímavý tím, že se v každé verzi Navigatoru projevuje jiným způsobem, proto stojí za to jej vyzkoušet hned v několika najednou.

Spusťte Netscape a do kolonky pro zapsání adresy napište příkaz about:mozilla. Získáte krátkou textovou ukázku na červenohnědém pozadí, která se opravdu verzi od verze liší svým obsahem.

K tomuto triku si neodpustím dodatek. Jestliže máte k dispozici také starší Internet Explorer ve verzi 4.x nebo 5.x, zkuste jej spustit a do kolonky pro adresu také vepište příkaz about:mozilla. Proti všemu očekávání i Internet Explorer na tento příkaz zareaguje, nicméně vám toho neukáže tolik, jako výše zmíněný Netscape. Zkuste sami, a uvidíte.

Netscape Navigator 2.x, 3.x, 4.x podruhé

V předchozím triku jsem měl v úmyslu vypíchnout konkrétní aplikaci příkazu about:, který má ale spoustu dalších možností, z nichž některé lze považovat za povedená velikonoční vajíčka. Na následujících řádcích naleznete výpis těch nejzajímavějších přepínačů. Stačí je vepsat do kolonky pro URL (adresu internetové stránky) a získáte potřebné informace.

about: - samotný příkaz bez hodnoty vypíše základní informace o verzi použitého prohlížeče a informace o výrobci.

about:authors  - vypíše seznam tvůrců Navigatoru. U některých verzí (Linux) je tato volba prázdná.

about:cache - je funkční ve všech verzích Navigatoru/Communicatoru a zobrazí informace o zaplnění a velikosti diskové a paměťové cache.

about:document - zobrazí informace o právě zobrazeném dokumentu v Navigatoru. V novějších verzích má tato funkce alternativu přímo v roletovém menu.

about:global - zobrazí kompletní seznam záznamů v historii.

about:globalhistory - alternativa k předchozímu příkazu pro jiné verze Navigatoru.

about:image-cache - seznam všech obrázků v paměti cache a zobrazení informací o použitém diskovém prostoru.

about:license - zobrazí licenční podmínky použití Navigatoru.

about: logo - zobrazí logo výrobce prohlížeče.

about:NAMElogo - zobrazí loga jednotlivých firem. Stačí nahradit NAME příslušným řetězcem z následujícího výběru: fc, hs, inso, java, mc, mm, ncc, odi, qt, rsa, sym, td, visi.

about:NAME - pro tento trik potřebujete být připojeni na internet. Poté nahraďte NAME příslušným jménem programátora a obdržíte zajímavé informace. Zkuste například tato jména: ari, atotic, blythe, chouck, dmose, dp, ebina, hagan, jeff, jg, jsw, jwz, karlton, kipp, marca, mlm, montulli, mtoy, paquin, robm, sharoni, terry, timm.

about:plugins - opět příkaz, který je funkční ve všech verzích Navigatoru nebo Communicatoru. Zobrazí všechny nainstalované plug-iny včetně některých informací o nich.

about:URL - nahraďte URL jakoukoliv číselnou nebo jmennou adresou, a dostanete informace o konkrétním serveru. Je nutné být připojen na internet.

Sami vidíte, že možnosti příkazu about: jsou poměrně rozsáhlé. Úplně naposled zkuste ještě do kolonky pro adresu zapsat příkaz Mocha:. No, a zobrazí se vám... a to už si zkuste sami.

Velikonočních vajíček bylo pro dnešek dost a dost, proto se pomalu rozloučíme. Snad vás alespoň některý z příspěvků potěšil, nebo ještě lépe pomohl vyřešit starý problém s Windows. Pokud ano, je šance, že se spolu u dalšího dílu opět setkáme.

InterTipy

Už jsem to nakousl v úvodníku k tomuto dílu tipů a triků, venku je stále zima, i když měsíce jsou (alespoň podle čísla) už jistě jarní. Internetové připojení se však zatím drží, problémy možná mohou nastat jen u bezdrátových technologií, ale snad to nebude tak kritické. Jubilejní čtyřicátý díl internetových tipů se nebude opět nijak lišit od předchozích, prostor jsme dali tentokrát tipům z jiných oblastí než ze samotných Windows.

Web tips and tricks

www.tips-tricks.com

Dnešní internetové tipy začneme stránkou, které se zatím moje hledáčky zdatně vyhýbaly, ačkoli její URL vypovídá dokonale o obsahu. Je to tím, že se přímo netýká Windows, ba ani Microsoft Office. Konkrétně zde naleznete tipy týkající se tvorby WWW stránek a webdesignu jako takového. Stránka je celkem přehledně rozdělena do několika oddílů. Logicky začíná u samotného HTML a pokračuje přes grafiku a design až k webovému programování. Nechybí odkaz na příslušnou diskusní skupinu, odkazy na další stránky podobného zaměření, či možnost přidat vlastní poznámku a příspěvek. Vše v jednoduché grafice a trochu do zelena.

Photoshop tips and tricks

www.graphic-design.com/Photoshop/

Další stránka s tipy a triky, která se přímo netýká Windows a Office. Tentokráte na ní naleznete spoustu tipů a triků pro práci s programem Photoshop, a to i v nejnovějších verzích. Tipy jsou popsány stylem "krok za krokem", a proto jsou velmi přehledné. Hned na úvodní stránce je jich několik, po poklepání na příslušné odkazy v pravém menu se dostanete na ještě rozsáhlejší seznam. Nechybí odkazy na publikace, nebo například rozhovory s některými osobnostmi. Pouze nepřítomnost vyhledávače je na těchto stránkách poněkud na škodu. I jejich design by snesl výhrady, ale obsahem vám jistě vše vynahradí.

Office XP tips and tricks

www.microsoft.com/office/using/tips/default.asp

I samotný výrobce Office XP vám na svých oficiálních stránkách nabízí rady a tipy pro práci s tímto kancelářským balíkem. Jedná se sice spíše o tipy pro začátečníky a mírně pokročilé uživatele, nicméně design všech microsoftích stránek je velmi povedený, a tím i uveřejněné tipy jsou přehledné a snadno čitelné. Nechybí naprosto samozřejmý vyhledávač a ani základní naváděcí lišta, pomocí které se dostanete pohodlně i do jiných částí webu firmy Microsoft.

Web Tips

www.web-source.net/html_tips.htm

Stejně jako první dnešní příspěvek, se i tato stránka zabývá výhradně tipy pro tvorbu a design WWW stránek a také obecně tipy pro internet. Výše uvedené URL vás zavede konkrétně na stránku s tipy pro HTML. Poté můžete pomocí přehledné lišty pokračovat na ostatní témata, mezi nimiž nechybí stránky o Javaskriptu, HTML codes a další. Každá část s sebou přináší diskusní fórum, nezbytný vyhledávač, odkazy na další stránky, elektronické publikace a podobně tematicky zaměřené články a recenze. Vše je zpracováno velmi přehledně s jednodušší grafikou.

PowerPix graphic tips

www.powerpix.net/tips/photoshop/saturn/tip_saturn_page1.html

Výše uvedený odkaz míří přímo na jeden z tipů pro Photoshop, nicméně pomocí rolovacího menu v pravé části této výborně zpracované webové stránky se dostanete i na ostatní tipy, nejen pro Photoshop, ale také pro jiné grafické aplikace. Tipy jsou opět zpracované metodou "krok za krokem" a bohatě doplněné ilustračními obrázky, které vás bez problémů provedou vytvořením toho kterého grafického efektu. Na domovské stránce pak máte možnost využít služeb diskusní skupiny, případně si nechat zasílat tipy na vaší e-mailovou adresu.

Lunar Eclipse

www.lunareclipse.net

Tento až poetický název skrývá množství tipů pro navrhování internetových stránek. Jedná se hlavně o tipy pro různé grafické programy a obecně tipy pro webdesign. Autor upřednostňuje Adobe Illustrator, pro nějž na stránkách nechybí ani podrobná recenze. Pokud vám obsah stránek nebude stačit, poohlédněte se po dalších v části "resources".

Torry\s Delphi tips

www.swissdelphicenter.ch/torry/

V naší dnešní nabídce všehochuti kromě samotných Windows budeme pokračovat na tentokrát programátorskou stránku o Delphi. Jedná se o velmi dobře graficky provedenou stránku se spoustou tipů pro toto programátorské prostředí. Autor při tvorbě nezapomněl ani na obdobu Delphi pro Linux, prostředí Kylix, a přidal pro něj také několik tipů. Kromě samotných tipů najdete na stránkách spoustu dalších zajímavých dokumentů, ukázek a recenzí na knihy. Do databáze můžete přidat i vlastní tip. Pokud se budete chtít poradit s podobně smýšlející komunitou, můžete použít diskusní fórum.

PageMaker Tips

home.earthlink.net/~phojo/eclectic/pages/PMtips.html

Jednou z posledních stránek dnešního výčtu bude stránka s tipy pro Adobe PageMaker. Tento program, používaný zejména pro lámání textu na počítačích Macintosh, najdete samozřejmě i pod Windows na PC. Tipy jsou zde rozděleny do několika základních tematicky zaměřených kategorií. Celá stránka je čistě textová, jen s několika obrázky a obsahuje všechny tipy pohromadě. Není tedy problém ji uložit a poté prohlížet a zkoušet off-line bez nutnosti připojení na internet. Díky svému provedení je jako jedna z mála čitelná i v textových internetových prohlížečích. Tipy jsou bohužel (bohudík) popsány jen textem, nicméně i tak jsou velmi dobře srozumitelné.

HTML and JAVA tips

freespace.virgin.net/sizzling.jalfrezi/frames/fchars.htm

Posledním dnešním příspěvkem bude stránka s tipy pro tvorbu a design WWW stránek. Tyto tipy jsou rozděleny na HTML a Java. V první části naleznete podrobný popis jazyka HTML se spoustou doporučení a rad. V druhé části se autoři stránek zabývají hlavně jazykem Java a jeho použitím pro rozhýbání vašich budoucích WWW stránek. Stejně jako v předchozím případě jsou tipy textové a vždy všechny na jediné stránce. Proto pro ně platí výše uvedené výhody a nevýhody.

§§§§§


Jak ”p¸eţt” XP

Jakub Povolný

c02p0234

Už je to několik měsíců, co se na trhu operačních systému objevila nová verze Windows, a na stránkách našeho časopisu vyšlo hned několik pohledů. Od popisu jejich vývoje, přes samotnou recenzi až k popisu instalace. Nyní přichází na řadu článek s tipy a triky.

Pravidelným čtenářům PC WORLDu je obsah rubriky "Jak na to" jistě notoricky známý. Proto jej nemusím nijak představovat. Níže uvedený text tematicky do této rubriky přesně zapadá. Klade si totiž podobné cíle jako už dlouho vycházející seriál Užitečných tipů a triků pro Windows. I jeho struktura je stejná. Najdete zde jak vybrané a podrobněji popsané tipy, tak i internetové odkazy na stránky zabývající se stejným tématem. Pojďme na to.

Chybějící ikony

Začneme poněkud volnějším tempem. První věc, kterou po instalaci a přihlášení do systému Windows XP spatříte, je nová pracovní plocha s příjemným pozadím "venkovského" rázu. Na druhý pohled neuvidíte klasické systémové ikony, jež byly zatím přítomny na ploše v každé dosavadní verzi Windows. Lidé v Microsoftu totiž usoudili, že ikony mohou působit rušivě a neznalého uživatele odvedou od skutečného problému, kvůli kterému zapnul počítač a nastartoval Windows.

Jestliže s názorem výrobce nesouhlasíte, můžete pomocí následujícího postupu zobrazit klasický set systémových ikon, tak jak jste byli zvyklí u předchozích verzí Windows. Postup je velmi jednoduchý.

Jděte do menu Start a spusťte Ovládací panely. V nich pokračujte na volbu Vzhled a motivy. V následujících dialogu zvolte možnost Zobrazení (nachází se až úplně dole). Získaný dialog se příliš neliší od klasického dialogu nastavení obrazovky ve verzích Windows 9x/Me. Stejný dialog vyvoláte i poklepáním pravým tlačítkem kdekoliv na pracovní ploše a volbou Vlastnosti z kontextového menu.

Pokračujte na záložku Plocha a zde zvolte tlačítko Vlastní nastavení plochy umístěné v dolní části dialogu. Získáte možnost volby systémových ikon, které se mají zobrazit na pracovní ploše. Vyberte vámi požadované a potvrďte. Ikony budou na svém místě.

Zkratkové klávesy

Ačkoli se ovládání počítače myší stalo naprostým standardem na celém světě, profesionální uživatelé stále hojně používají ve svých oblíbených aplikacích zkratkové klávesy, se kterými ovládají počítač ještě rychleji a přesněji. Zvláště pokud tvoříte pomocí klávesnice (a oběma rukama najednou), bývá zdlouhavé neustále hledat na stole myš kvůli sebemenší akci, kterou potřebujete provést.

Stejně jako ve starších verzích Windows je i ve Windows XP hojně užívaná klávesa s logem oken (tzv. Winkey), kterou dnes obsahuje snad každá klávesnice a na niž nadávají uživatele zvyklí na "dlouhý Control". V tabulce můžete vidět základní sadu zkratek používajících tuto klávesu.

Autologin

Jak je všeobecně známo, Windows XP slučují dvě dosavadní řady Windows, řadu pro domácí použití reprezentovanou Windows 9x/Me a řadu pro sítě a servery reprezentovanou Windows 2000. Zatímco z domácí řady si Windows XP vzala hlavně multimediální schopnosti, z řady síťové si toho přinesla podstatně více.

Jednou ze základních schopností síťového operačního systému je i přihlašování uživatelů. Je to jednak z důvodů přidělení patřičných práv ze síťového serveru, a jednak kvůli víceuživatelskému přístupu k síťové pracovní stanici. Jestliže ale používáte Windows XP pouze doma a jste jediným uživatelem počítače (případně svěříte přítelkyni nebo manželce vaši pracovní plochu), ztrácí přihlašování svůj smysl a spíše obtěžuje.

Ve Windows XP existuje ne zrovna snadno přístupný dialog, který vás zbytečného přihlašování zbaví. Je třeba dodat, že tento dialog je ve Windows 2000 naprosto obvyklý, ale v nových Windows se jej autoři snaží před uživateli z neznámých důvodů schovat. Proto je otevřeme trochu netradičním, ale nejrychlejším způsobem.

Jděte do menu Start a zvolte položku Spustit. Do příkazové řádky vepište tento příkaz:

control userpasswords2

V následujícím dialogu, který obsahuje seznam existujících uživatelů, stačí odškrtnout volbu Před použitím počítače musí uživatelé... Po jejím potvrzení tlačítkem Použít musíte ještě určit, na který účet se budou Windows XP automaticky přihlašovat. Po této volbě vás již přihlašování nebude obtěžovat.

Starší programy pod XP

Následující tip se nebude týkat spouštění starších programů pod Windows XP obecně, to by bylo na celý článek, zaměříme se toliko na software, který by mohl pod Windows XP běžet, ale odmítá se nainstalovat pouze z důvodu, že jde právě o Windows XP.

Typicky se jedná o ovladače k hardwaru, který jste pod staršími Windows 2000 bez problémů používali, ale jehož ovladače při instalaci zkolabují s oznámením, že jsou určeny pro Windows 2000 a ve Windows XP prostě nepoběží. Uživatel je pak v koncích v případě, že výrobce ovladače určené přímo pro XP ještě neuvedl, nebo s jejich uvedením dokonce ani nepočítá.

Jestliže jste narazili na tento problém, zkuste na vlastní nebezpečí níže popsaný postup, který někdy výše uvedené problémy snadno vyřeší. Záleží ale na konkrétní aplikaci a na míře její odmítavosti k Windows XP.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Jeho ovládání je shodné se stejnou aplikací v jiných verzích Windows. Zde se nic podstatného nezměnilo. Pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE SOFTWARE Microsoft Windows NT CurrentVersion. V tomto klíči můžete měnit mnoho základních informací o Windows XP. Pro nás je rozhodující položka ProductName. Zkuste změnit její hodnotu (poklepáním na ni) na Microsoft Windows 2000 a znovu spusťte instalaci inkriminovaných ovladačů, nebo jiného programu. Některým z nich tato drobná změna stačí, aby se nechaly ošálit. Pokud ani toto nezabere, zkuste ještě změnit hodnoty položek CurrentBuildNumber a VersionNumber dle hodnot známých pro Windows 2000.

Po úspěšné či neúspěšné instalaci nezapomeňte příslušné hodnoty vrátit do původního stavu.

Zamykání počítače

Zamykání počítače patří mezi další vymoženosti Windows XP přinesené z Windows 2000. I tato funkce se uplatní spíše v kanceláři, kde přistupuje k počítačům více osob, než v domácnostech, kde je přístup k počítači spíše volnější. Nicméně i zde si může najít své místo, např. jako účinná ochrana proti stále zvídavějším a počítačově gramotnějším dětem.

Zamknout počítač lze ve Windows XP několika způsoby. Pokud jste neudělali po instalaci vůbec nic, zamkne se vám počítač sám po přechodu do úsporného režimu (monitoru). Poté musíte pro obnovu zadat vaše přihlašovací heslo, máte-li je aktivované.

Druhým způsobem, jak počítač zamykat, je stisk kombinace kláves Winkey (speciální klávesa Windows) a L. Pokud vstáváte od počítače a potřebujete jej zamknout ihned, není rychlejší volby, než stisk těchto dvou kláves.

Třetí způsob je určen pro uživatele, kteří také touží po možnosti rychlého zamykání, ale jejich postarší klávesnice Winkey neobsahuje. Potom je vhodné vytvořit na ploše zástupce, jenž po poklepání počítač uzamkne.

Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a z kontextového menu zvolte možnost Nový Zástupce. V prvním okně průvodce zadejte do příkazové řádky tento příkaz:

rundll32.exe user32.dll,LockWorkStation

Po potvrzení ještě zvolte jméno zástupce, a vše je hotovo. Vhodnější ikonu pro zástupce vyberete takto. Poklepejte na něj pravým tlačítkem a zvolte Vlastnosti. Na záložce Zástupce stiskněte tlačítko Změnit ikonu a pomocí tlačítka Procházet vyhledejte soubor shell32.dll. Ten obsahuje velké množství různých ikon, stačí si jen vybrat a vše potvrdit tlačítkem OK. Po poklepání na zástupce se počítač uzamkne.

Optimalizace instalace

Následující tip je určen opravdu spíše zkušenějším uživatelům. Pokud jste si svá "xpčka" instalovali sami a nechybí vám zkušenosti z instalací předchozích verzí Windows, jistě vás zarazila nemožnost výběru instalovaných součástí Windows. Instalace Windows XP je opravdu velmi přímočará a nenechá vás vybrat téměř nic.

Jednou z možností, jak upravit výsledný seznam nainstalovaných součástí systému, je dialog Přidání a odebrání součástí systému. Bohužel ani zde si administrátor nepřijde na své, jelikož seznam nainstalovaných součástí je zoufale krátký a neúplný. Existuje poměrně jednoduchý způsob, jak jej obohatit i o skryté komponenty a mít tak seznam součástí Windows plně pod kontrolou.

Soubor, který obsa-huje kompletní seznam komponent, se jmenuje sysoc.inf a je v adresáři c:\windows\inf (písmeno disku si sami změňte dle vaší instalace). Otevřete tento soubor v Poznámkovém bloku pro editaci. Na první pohled jsou patrné řádky obsahující slovo HIDE, které obsahují skryté komponenty (hide=skrytý). Jděte do roletového menu Poznámkového bloku Úpravy a zvolte položku Nahradit. Do kolonky Najít vepište řetězec ,HIDE (čárka s HIDE) a do kolonky Nahradit vepište, (čárka). Poté vše nahrad\te a soubor uložte. Je vhodné si před samotnou editací provést zálohu souboru sysoc.inf pro pozdější řešení problémů. Pokud ale provedete editaci podle výše uvedeného návodu, nemusíte se ničeho obávat.

Jděte do menu Start a zvolte Ovládací panely. Poté zvolte možnost Přidat nebo ubrat programy a stiskněte tlačítko Přidat nebo odebrat součásti systému. Seznam v nabídce bude podstatně delší než před úpravou příslušného souboru.

Snad vám alespoň jeden z příspěvků pomohl při poznávání Windows XP, případně i pomohl vyřešit nějaký problém. Více se nám na tři stránky nevešlo. Windows XP jsou teprve na začátku své cesty, uvidíme, jaké neduhy je na té cestě čekají. Tipy a triky tu jsou také proto, aby se pokusily tyto neduhy léčit.

WinkeyMenu Start

Winkey+D - Minimalizace a maximalizace oken

Winkey+E - Otevře Tento počítač

Winkey+F - Otevře vyhledávač souborů

Winkey+CTRL+F - Otevře vyhledávač počítačů

Winkey+F1 - Otevře Centrum pro nápovědu

Winkey+R - Otevře dialog Start-Spustit

Winkey+Break - Otevře dialog Vlastnosti systému

Winkey+M - Minimalizace všech oken

Winkey+SHIFT+M - Zpět minimalizace všech oken

Winkey+L - Uzamkne pracovní stanici

Winkey+U - Otevře dialog Správce nástrojů

Intertipy pro XP

Čtenáře pravidelného seriálu tipů a triků pro Windows jistě nepřekvapilo, že článek s tipy pro Windows XP s sebou přináší i tuto vloženou část, věnovanou internetovým stránkám se stejnou tematikou. Nezbývá, než nastartovat internetové prohlížeče a pustit se do procházení níže uvedených adres. Přeji rychlou linku.

Registry hacks

www.jsiinc.com/reghack.htm

Začneme poměrně zostra a ihned se vrhneme na editaci systémového registru Windows XP. Na výše uvedené stránce totiž najdete opravdu dost tipů pro změny v registrech Windows XP, Windows 2000 a nejstarších Windows NT. Tipů je velmi mnoho, a proto se nevyhnete použití nezbytného vyhledávače. Stránka je sice poměrně graficky strohá, ale její obsah je tak naditý, že vám ta trocha nedostatku grafiky ani nepřijde.

Tweak XP

www.tweakxp.com/tweakxp/

Tato stránka je velmi hezky zpracovaná přesně ve stylu Windows XP, kterým se výhradně věnuje. Najdete zde nejenom velké množství tipů a triků pro XP, ale také spoustu recenzí a postřehů k tomuto systému, diskusní fórum se stále novými příspěvky, nebo jen odkazy na software pro zlepšení Windows XP, kterého už se objevilo docela velké množství. Nechybí v tomto případě nezbytný vyhledávací nástroj a ani odkazy na další stránky s obdobným obsahem. Tipy jsou tematicky rozděleny do několika kategorií, ze kterých si jistě vybere každý z vás.

Windows XP tips and tricks

www.winsupersite.com/showcase/windowsxp_tips.asp

Tato pouze jediná stránka obsahuje několik velmi povedených tipů přímo a výhradně pro Windows XP. Stránka je součástí obrovského webu věnovaného všem verzím Windows, proto neváhejte a navštivte i ostatní sekce. Tipy pro XP jsou velmi podrobně popsány a pro ten nejlepší je k dispozici i krátké video.

WindowsXP.nu

www.windowsxp.nu

Další stránka věnovaná výhradně Windows XP. Graficky ani obsahově nedosahuje svého předchůdce, nicméně i tak může být přínosem pro uživatele těchto nejnovějších Windows. Na jedné stránce (opět výhoda pro off-line download) najdete několik tipů a triků, dále několik velmi zajímavých odkazů na programy a videa týkající se Windows XP. Vše je zpracováno poněkud chaoticky, ale nakonec se v tom zorientujete. Nakonec nechybějí ani odkazy na další stránky, které lze považovat za bezkonkurenčně nejrozsáhlejší část tohoto serveru.

Windows XP Pro

www.win-xp.cc

Opět stránka pro Windows XP, jak jinak v tomto článku, tentokráte výhradně o Windows XP Professional. Na velmi přehledné a graficky povedené stránce najdete odkazy na aplikace pro Windows XP, nejnovější service packy, recenze WinXP a Office XP, tipy pro Windows i Office ve verzi XP, Windows XP howto a mnoho dalších. Klikejte, klikejte, klikejte a uvidíte sami.

ThemeXP

www.themexp.org

Ano, jak již název stránky napovídá, jedná se o web tentokrát výhradně věnovaný grafice pro Windows XP. Jestliže hledáte podklady, nové startovací obrazovky (boot screens), ikony, nové přihlašovací obrazovky, potom jste na správné adrese. Zde jich naleznete doslova tisíce pro každé téma, které si zvolíte. Stránka obsahuje absolutně nezbytný vyhledávací nástroj, velmi důležité žebříčky oblíbenosti jednotlivých prvků pro Windows XP, ale také návody, jak si potřebnou novou grafiku doma nainstalovat a zprovoznit. Po vzhledové stránce je web naprosto dokonalý, plně respektuje vzhled Windows XP, naopak je ještě hezčí díky své střízlivosti a nepřeplácanosti.

WindowsXP tips podruhé

www.tipsdr.com

Podruhé, a určitě ne naposled. Další stránka, která se kromě Windows XP věnuje i všem ostatním verzím Windows a MS Office. Nicméně výše uvedené URL směřuje právě výhradně na stránky s Windows XP. Tipy jsou opět pohromadě na jednom jediném odkazu, a proto nemusíte složitě procházet dlouhé seznamy jednotlivých triků. Bohužel tato výhoda je zase nevýhodou v případě, že cosi hledáte a nemůžete nalézt. Kromě samotných tipů najdete na stránce opět odkazy na loginy, boot screeny a podklady do Windows XP, odkazy na XP utility a mnoho dalšího textu.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0235

? Používám program Outlook Express. Když pošlu slepou kopii (Bcc) zprávy, nemohu později zjistit, komu jsem ji poslal. Pošlu-li normální kopii (cc), počítač si adresáta zapamatuje a když si starou zprávu otevřu, vidím, komu jsem kopie poslal. Jak mohu přimět počítač, aby mi ukázal, komu jsem poslal slepé kopie?

Účel slepých kopií e-mailových zpráv je, aby ostatní příjemci zprávy neměli možnost zjistit, kdo tyto kopie obdržel. Z toho důvodu se také adresát slepé kopie ve zprávě neobjevuje. Outlook Express však uchovává informace o adresátech těchto kopií v původní zprávě na vašem pevném disku v té zprávě, která se přemístí mezi odeslanou poštu. Ve složce Odeslaná pošta klikněte na zprávu pravým tlačítkem myši a z menu vyberte položku Vlastnosti. Na záložce Podrobnosti byste potom měl najít informace o této zprávě, včetně adresátů slepých kopií.

? Obracím se na vás s dotazem na téma Můj zkažený disk. Vše začalo tím, že jsem nainstaloval Windows XP a jaksi omylem jsem změnil tabulku FAT na NTFS. Teď když jsem se rozhodl systém přeinstalovat, zjistil jsem, že v OS Windows ME je disk nečitelný stejně tak jako v DOSu. Moc vás prosím o radu, jak se vrátit do starého dobrého systému FAT.

NTFS formáty umí Windows NT, 2000 a XP. Tudíž při návratu ke starším systémům je třeba zrušit Fdiskem "jinou" partition, disk naformátovat a začít znovu. Lze také disk zkonvertovat pod běžícím systémem (není-li již zhroucený) zpět na FAT. Pak nepřijdete o data, nicméně instalace nižší verze operačního systému je potom náročnější nežli na čistý disk.

? Mám problém se čtením disků CD-RW. Máme ve dvou stejných PC naprosto stejné CD mechaniky: jedna nemá potíže se čtením CD-RW, ale druhá je ignoruje.

Problém bude, že PC asi nebudou úplně stejná (včetně softwaru). Zkuste mechaniky mezi sebou prohodit. Bude-li ta "vadná" stále vadná, odneste ji do servisu. Bude-li chodit dobře, je problém v počítači. Já se přikláním spíše k závadě mechaniky, ale tímto postupem si to 100% ověříte.

? Provedl jsem kontrolu povrchu pevného disku, a program mi nahlásil vadné clustery. Co to znamená? Měl bych disk vyměnit, když je ještě v záruce?

Určité množství vadných clusterů na pevném disku je normální. Nijak neškodí, protože systém o nich ví a nevyužívá je pro ukládání dat. Pouze pokud tvoří několik procent celkové kapacity disku (nebo ještě více) či pokud se jejich množství zvětšuje, je důvod k obavám.

? Mám v Outlook Expressu zařízené tři identity je možné, abych nějak nastavila načítání nových zpráv po telefonickém připojení pro obě? Aby nebylo nutno přepínat mezi jednotlivými a přijímat pro každou zvlášť?

Načítání zpráv je podřízeno identitám (uživatelům), takže není možné načítat zprávy pro více identit, i kdyby byly na stejném serveru. Není zkrátka možné přihlásit více uživatelů pomocí jedné linky v ten samý čas.

Ohlasy čtenářů:

V PC WORLDu č.4 na straně 44, zhruba uprostřed, se čtenář ptá na důvod, proč mu mechanika TEAC 540E grabuje audio pouze 4násobnou rychlostí. Vaše odpověď je zcela chybná. Důvod je v tom, že mechaniky TEAC mají od výroby firmware verze 1.0, a ten podporuje grabování pouze rychlostí 4x. Jedná se o softwarové omezení, které lze zcela legálně odblokovat upgradem firmwaru na verzi 3.0 . Po upgradu je třeba ještě přiloženým prográmkem (funguje pod Windows 9x) nastavit požadovanou rychlost grabování. Prográmek to umožňuje ve třech krocích, záleží jenom na rychlosti PC. Lze taktéž nastavit tzv. Spin-Down, tj. dobu "usínání" mechaniky. Software i nová verze firmwaru jsou ke stažení na stránkách výrobce nebo na http://redman.zde.cz sekce Download. Oba programy mají jednoduché ovládání jedinou věcí, na kterou je třeba upozornit, je fakt, že upgrade firmwaru musí proběhnou celý a počítač nesmí být během práce restartován, jinak dojde ke zničení mechaniky. Upgrade se projeví až po následném restartu. Mechanika TEAC 540E fw. 3.0 je schopna grabovat až 40x, a to naprosto v pohodě a čistě. Žádné lupance a podobně. V současné době je to asi nejlepší mechanika na trhu.

Lukáš "redman" Randák

? Ve snaze získat co nejlepší kopii leteckého snímku jsem ho naskenoval v rozlišení 1 200 dpi a skončil jsem s 398MB bitmapou na pevném disku. Když jsem se pokoušel soubor smazat, Windows mi nahlásila, že je soubor využíván. Jak se mohu tohoto souboru zbavit?

Systém hlásí, že je soubor využíván, protože se Windows snaží zobrazit náhled obrázku v Průzkumníku. A vzhledem k velikosti souboru jim to pochopitelně bude trvat delší dobu. Buď musíte počkat, až Windows tento náhled načtou, nebo můžete v Průzkumníku změnit pro složku, která obrázek obsahuje, nastavení. V menu Zobrazit odškrtněte položku "Jako stránku WWW", a poté soubor vymažte. Dalším řešením je smazat soubor z příkazového řádku DOS pomocí příkazu Del.

? Existuje počítačová tiskárna, která by byla schopna potiskovat velikonoční vajíčka (kraslice), popřípadě i nějaký speciální program na tvorbu vzorů?

P.S. Berte to s humorem (jako všechna "velikonoční vajíčka" z vašich Tipů a triků), ale vážně: napadlo to už někoho?

I když se jedná o trochu nestandardní dotaz, odpověď musí být :-)) Opravdu o žádné tiskárně určené přímo pro velikonoční vajíčka nevíme (i když jsou tiskárny, které je mají v jejich obslužném softwaru jsou ukryty drobné vtípky od jejich autorů), ale nějaké velikonoční obrázky k vytištění a vybarvení můžete nalézt na této adrese: http://www.garvick.com/annual/easter/fr/eg-ColoringProjects.htm.

? Pomocí Disk Manageru od Seagate jsem nainstaloval druhý disk (40 GB, rozdělený na 4 oddíly, FAT 32) jako master na secondary konektor. S disky se dá pracovat jak z DOSu, tak z Windows. Pokud ovšem nastavím BIOS jinak než None None, detekce na novém disku zmrzne. Poraďte mi prosím, jak donutit BIOS, aby nový disk viděl.

Váš BIOS neumí zpracovat disky větší než 8 GB. Použitím Disk Managera tuto slabinu BIOSu obcházíte, takže to funguje. Je tedy logické, že BIOS při detekci neuspěje. Doporučuji provést upgrade BIOSu, pokud je to možné. Není to ale nutné, disk funguje (ve Windows) tak jak má, a vy víte, že BIOS s velkým diskem spolupracovat nebude.

? Pomocí programu XrX Logo Utility jsem si změnil startovací logo systému Windows 98 SE. Prosím o radu, jakým způsobem můžu vrátit zpět původní startovací logo systému Windows 98 SE, případně kde se původní startovací logo nachází.

Startovací logo systému Windows 9x je uloženo v souboru logo.sys v kořenovém adresáři zaváděcího disku (obvykle tedy C:\logo.sys). Jde o bitmapu o velikosti 320 x 400 pixelů, 256 barev. Při zobrazování loga dojde ke kompresi vertikálního rozměru na polovinu, takže při vytváření loga je potřeba s tím počítat. Původní logo, pokud jste jej nezálohoval, najdete určitě na instalačním CD Windows buď přímo jako soubor, nebo komprimovaný v nějakém CAB souboru.

? Mám skener HP ScanJet 3400C, který mi fungoval do chvíle, než jsem přeinstaloval Windows ME. Od té doby se při spuštění skeneru objeví informace, že skener nebyl nalezen. USB je v pořádku, lampa také svítí. Nemyslím si, že by byl problém ve skeneru. Ve správci zařízení se mi objevil žlutý otázník USB Device. Pravděpodobně je to spojeno s mým problémem. Ale když jsem přeinstaloval ovladač, tak nedošlo k nápravě.

Z dotazu není jasné, zda jste přeinstaloval ovladač skeneru z dodaného CD, nebo zda jste použil ovladač pro Windows ME. Ten najdete na stránce http://www.hp.com/cposupport/swindexes/hpscanjet320506_swen.html. Pokud by to nepomohlo, podívejte se na stránky výrobce vašeho počítače, a tam byste měl najít podporu (ovladače) pro specifická zařízení (videokarta, zvuková karta, USB atd.) pro různé operační systémy. Odsud si stáhněte ovladač USB, a problém by měl zmizet.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0236

? Při nastavení mé CD-ROM mechaniky do režimu DMA, místo obvyklého  PIO4 se při kopírování dat z kompaktního disku na pevný disk  zasekne počítač. Zajímalo by mě, jak lze tento problém odstranit?

Nastavení  režimu DMA dělá některým hardwarovým komponentám velké problémy,  o čemž se můžete často dozvědět při instalaci některých distribucí  Linuxu, které z tohoto důvodu DMA standardně neaktivují. Ve vašem  případě je možno zkusit problém vyřešit několika pokusy, jako  třeba přehozením disků a mechanik CD-ROM na IDE kabelech a jednotlivých  kanálech. Je totiž možné, že dvě zařízení na jednom kanálu (kabelu)  odmítají spolupracovat. Také bych zkusil aktualizovat BIOS, a  hlavně nahrát nejnovější ovladače k základní desce, které tyto  problémy nejčastěji vyřeší.

? Mám systém Windows XP na platformě  Athlon 750 MHz, 580MB RAM se základní deskou Abit KT7-Raid. Problém  je v tom, že všechno toto příslušenství má ve Windows XP přiřazeno  stejné IRQ, a při větším zatížení systém spadne. Bohužel přiřazování  IRQ ručně jako ve Windows 98 nejde nebo nevím jak. Zkoušel jsem  tedy Windows přeinstalovat, ale bylo to stejné.

Podle našeho  názoru máte problém s ACPI, kdy je tradiční množství přerušení  15, virtuálně rozšířeno na počet 255. Pro vás by to mělo vypadat  tak, že všechny součásti počítače budou mít přiděleno přerušení  11, ale v podstatě těch možných přerušení bude mnohem více. Proto  bych doporučoval jak ve Windows, tak v BIOSu ACPI zakázat. Podrobný  popis řešení problému (který by byl pro tuto rubriku až příliš  obsáhlý) naleznete na adrese http://www.doupe.cz/vaulty/amd/faq/acpi/acpi.htm.

? Instaloval jsem Windows 2000 a první instalace se mi přerušila, proto jsem  instaloval znovu. Nyní mi při spuštění počítače nabíhá výběr  ze dvou Windows 2000, i když jedna nejsou funkční. Potřeboval  bych poradit, jak zbylý operační systém odinstalovat.

Neúplnou  instalaci systému zpravidla nelze odebrat. Pro její odstranění  je třeba buďto smazat soubory, které byly vytvořeny, nebo odstranit  celý oddíl například pomocí programu Fdisk. Odstranění přebytečného  systému ze startovací nabídky je konečnou fází odstraňování,  kdy je třeba na bootovacím disku (zpravidla c:) vyhledat soubor  BOOT.INI (může být i skrytý), a v něm ruční editací odstranit  přebytečnou položku. Při odebírání špatně nainstalovaného systému  si ovšem dávejte pozor, abyste omylem neodebral ten fungující!

? Nedávno jsem si zakoupil 19" monitor, který umožňuje v mnou používaném  rozlišení provozovat obnovovací frekvence vyšší než 85 Hz. Jediný  problém je v tom, že s mojí grafickou kartu a nejnovějšími ovladači  nelze nastavit vyšší frekvence než právě dříve zmiňovaných 85  Hz (testováno na systémech Windows 98, 2000 a XP).

Maximální  obnovovací frekvence je dána možnostmi monitoru, grafickou kartou  (zde hlavně závisí na rychlosti čipu RAMDAC), používaným rozlišením  a barevnou hloubkou. Právě proto bychom vám v tomto případě,  kdy pravděpodobně vaše grafická karta nezvládá v daném rozlišení  vyšší obnovovací frekvenci, doporučili její výměnu za novější,  či snížení používané barevné hloubky (pro většinu aplikací je  přijatelný režim High Color 16 bit). Existuje zde však ještě  jedna možnost, a to v systému Windows 2000 (předpokládám, že  i v XP), kdy při nastavování obnovovací frekvence odškrtnete  kolonku "Skrýt režimy, které nemůže monitor zobrazit". To má  ovšem spíše význam u starších monitorů, jež nepodporují DDC (protokol,  který říká systému, jaké obnovovací frekvence monitor podporuje).

? Vlastním  procesor AMD Duron 800 MHz s chladičem, jenž je značně hlučný.  Mohli byste mi poradit chladič, který je tichý a je k dostání  za rozumnou cenu?

Hlučnost chladičů závisí zejména na rychlosti  jejich otáčení (čím méně otáček, tím tišší), jejich úpravě (speciální  lopatky apod.) a možné regulaci otáček dle teploty. V každém  případě vám nedoporučujeme nakupovat chladiče, které jsou určeny  zejména pro přetaktování a mají na sobě připevněné mohutné větráky.  Taktéž se vyvarujte použití turbín, alespoň pokud si nepřejete,  aby start vašeho počítače nepřipomínal start dopravního letadla.  Přejete-li si tichý a levný chladič, doporučujeme koupit takový,  který je dostatečně rozměrný (chladicí žebra jsou v tomto případě  hodně velká, a proto jsou schopna dobře odvádět přebytečné teplo)  a jeho otáčky jsou nízké. Velmi dobrým informačním zdrojem je  článek na stránce http://www6.tomshardware.com/cpu/01q2/010521/cooler-30.html,  kde je porovnána hlučnost 46 běžných chladičů. Dále lze na této  adrese: http://www.zive.cz/h/Uzivatel/AR.asp?ARI=31900&CAI=2104  najít vynikající návod, jak si levně ztišit počítač například  tím, že chladič procesoru umístíme do speciální trubky, která  odvede ohřátý vzduch až ke zdroji, přičemž pohltí velké množství  hluku, jejž větrák vydává.

? K mému monitoru byl dodán USB kabel  pro propojení s počítačem. Zajímalo by mě, k čemu je to dobré,  a kde se dají sehnat k tomu potřebné ovladače.

Dražší a kvalitnější  monitory mají ve standardní výbavě USB kabel k tomu, aby bylo  možno nastavovat jejich parametry přímo na počítači. To je výhodné,  když například kalibrujete monitor a software dodávaný od výrobce  vám to takto může znatelně usnadnit. Nyní se dokonce na trh dostává  novinka, kdy si potřebný ovládací program zjistí, že jste spustil  například hru, a podle toho automaticky nastaví vysoký jas, který  by vám za normálních okolností (například při čtení textů) mohl  překážet. Ovládací program by měl být dodáván spolu z monitorem,  nebo by měl být ke stažení na internetových stránkách výrobce.

Některé  monitory také pracují jako USB rozbočovače, aby se k nim dala  připojit klávesnice, myš apod., ale zde nelze řídit přímo jejich  parametry, a proto není třeba vlastnit žádný přídavný software.

? Zajímám  se o propojení dvou počítačů přes internet. Již jsem zkoušel  službu "Připojení ke vzdálené ploše", ale nepodařilo se mi ji  zprovoznit. Proto by mě zajímalo, jak se dá toto spojení zrealizovat,  podle mého názoru to určitě nebude jen tak. Konfigurace mého  počítače je: Celeron 500 MHz, modemové připojení, Windows XP  Professional.

Při připojení ke vzdálenému PC na plochu je vaším  nepřítelem číslo jedna firewall. Pokud je počítač, ke kterému  se připojujete, za firewallem, je třeba na firewallu poupravit  routovací tabulky tak, aby všechna příchozí připojení na daném  portu byla směřována na tu "mašinu", kam se přejete připojit.  Pokud se budeme bavit o službě "Připojení ke vzdálené ploše",  zde vám nemohu poradit, protože nemám zkušenosti s Windows XP.  Přesto vám mohu doporučit vynikající utilitu VNC, s kterou se  často setkáváte na našich CD, a jež umožňuje velmi jednoduše  navázat spojení mezi dvěma počítači se systémem Windows nebo  Linux přes síť s protokolem TCP/IP (tedy i přes internet). Pokud  by se vám jednalo o kompletní propojení počítačů (včetně sdílení  souborů a mnoha dalších služeb), doporučuji vytvořit VPN (Virtuální  Privátní Síť), kde se vám bude zdát, jako by byl daný počítač  propojený s vaším přímo síťovou kartou.

? Pokud zapnu počítač,  a nebyl alespoň před 20 minutami v provozu, ozývá se z něho zvláštní  hluk (je vydáván odněkud zevnitř, možná i z pevného disku), který  zmizí přibližně s naskočením plochy ve Windows. Nevím, jestli  to nemůže být tím, že můj procesor je přetaktovaný.

Přetaktovaný  procesor rozhodně nemůže mít na hluku, vydávaném počítačem, jakýkoliv  podíl. Pokud by hluk vydával pevný disk, asi byste za dva týdny  o svá data přišel, ale spíše tento úkaz připisuji větráčku uvnitř  zdroje. Dle vlastních zkušeností je to jev obvyklý (i když ne  příjemný), a neměl by mít žádný vliv na funkčnost počítače. Lze  se ho zbavit výměnou větráčku ve zdroji za tišší a spolehlivější  (doporučuji se zabudovanou regulací otáček podle teploty). Spojitost  se startem Windows zde není pravděpodobně žádná, spíše jenom  v tom, že než se větráček "zahřeje" uběhne pár desítek sekund.

? Mám webové stránky vytvořené v programu FrontPage a umístěné  na serveru www.webpark.cz. Jak a kam lze umístit adresu stránek,  tak aby byla přístupná i jiným, případně k nalezení webovým vyhledávačem?

Takřka  každý vyhledávač nabízí možnost přidání vašich odkazů, stačí  jenom jít na jeho stránku, vejít do kategorie, kam chcete odkaz  přidat, a poté jednoduše kliknout na odkaz sloužící k přidání  odkazu. Mezi nejvýznamnější české vyhledávače a katalogy určitě  patří www.seznam.cz, www.centrum.cz a www.redbox.cz. Také se  nebojte přidat vaši stránku do dnes stále nejoblíbenějšího vyhledávače  www.google.cz, čímž si rozhodně zvýšíte popularitu. Můžete také  přidat adresu stránek na vizitku, na konec e-mailu, a všude tam  kde je to jednoduše možné. Pokud se dále zajímáte o webdesign  a metody zvýšení návštěvnosti, můžete zkusit navštívit zajímavý  český e-zine na adrese www.interval.cz2

§§§§§


XHTML – nástupce HTML 4.01 – zkuste nový jazyk

Jakub Němeček

c02p0265

Jazyk pro tvorbu HTML stránek, respektive jeho poslední verze, pomalu začíná být zastaralá a na webu se objevují stránky vytvářené v novém jazyku, jeho nástupci XHTML. Jazyk XHTML je vlastně HTML verze 4.01 upravená jako aplikace XML. Má přísnější pravidla a klade větší důraz na čistotu a správnost zdrojového kódu. Jeho název vznikl z anglického eXtensible HyperText Markup Language, a jeho tvůrcem je W3C (http://www.w3c.org). XHTML by mělo postupem času nahradit stávající HTML stránky a umožnit tak přenositelnost dat mezi všemi platformami i technologiemi (mobilní telefony, palmtopy, webové kiosky). Ta je zajištěna tím, že XHTML je aplikace XML.

ZMĚNY OPROTI HTML 4.01

Co udělat pro to, abych měl své stránky kompatibilní se standardem XHTML 1.0? Zde jsou pravidla, která musíte dodržovat, aby byly stránky validní: Všechny tagy musí být uzavřené. Už tedy neexistuje formulace:

<p>ahoj

Nyní jenom:

<p>ahoj</p>

Jednopárové tagy musí být též uzavřeny, čili už ne:

<br>

ale:

<br />, <br/>, popř. <br></br>

Formulaci <br /> zkousnou jak nové prohlížeče, tak ty, které nejsou pro zobrazování XHTML tvořeny. I když jsou všechny tři formulace správné, důrazně doporučuji používat <br />, jelikož zbylé dva tagy interpretují starší browsery odlišně.

Všechny atributy musí mít svou hodnotu, a nesmí být použity jenom jako přepínače. Takže ne:

<hr noshade />

ale:

<hr noshade="noshade" />

Dále si je třeba dát pozor na správné vnořování tagů. Špatný zápis je:

<p><b>ahoj</p></b>

Správně by to bylo:

<p><b>ahoj</b></p>

Tagy i atributy musíte psát malými písmeny. Tak praví definice XML. Tedy ne:

<P>ahoj</P>

ale: <p>ahoj</p>

Všechny hodnoty atributů musí být v uvozovkách. Pokud toto nedodržíte, je možné, že stávající prohlížeče tento problém zkousnou, ale modernější verze už nikoliv.

Je třeba si uvědomit, že XHTML je nositel informací, ne však grafického vzhledu. K tomu daleko lépe poslouží jiné jazyky (CSS, XSL...)

Pokud už máte své stránky napsány a nechce se vám všechno ručně přepisovat, můžete si pomocí prográmku TIDY HTML převést dokument do XHTML. Najdete ho na http://www.w3.org/status.html#tidy.

NAŠE PRVNÍ XHTML STRÁNKA

Každá XHTML stránka musí začínat hlavičkou, ve které je deklarováno DTD, použité kódování a informace o verzi XHTML. Takže hlavička by mohla vypadat nějak takhle:

<?xml version="1.0" encoding="iso-8859-2"?>

Tato hlavička prohlížeči říká, že stránky jsou napsány v jazyce XML a používají znakovou sadu iso-8859-2 standardní kódování písma pro češtinu. Pokud jste dosud tvořili stránky v kódování windows-1250, je nejvyšší čas na změnu. XML totiž kódování windows-1250 nepodporuje.

<!DOCTYPE html PUBLIC "-//W3C//DTD XHTML 1.0 Transitional//EN"

"www.w3.org/tr/xhtml1/dtd/xhtml1-transitional.dtd">

Tady se prohlížeč dozví, že se jedná o jazyk XHTML verzi 1.0, a kde najde DTD (Document Type Definition). V současné době je k dispozici už i verze XHTML 1.1, což je ale jenom verze XHTML 1.0 se striktní definicí DTD (neobsahuje odmítnuté deprecated tagy). Pokud děláte složitější web a nejste zkušení webdesigneři, tak na tuhle definici radši zapomeňte. Moc stránek, které by byly napsány v této definici, neznám, snad jen www.insoma.cz, která je tak skvěle napsaná, že neobsahuje jediný tag <br> všechna čest!

<html xmlns="www.w3.org/1999/xhtml" xml:lang="cz" lang="cz">

No a zde je uložena informace o tom, v jakém národním jazyce jsou stránky napsány.

Celá definice by tedy mohla vypadat nějak takhle:

<?xml version="1.0" encoding="iso-8859-2"?>

<!DOCTYPE html PUBLIC "-//W3C//DTD XHTML 1.0 Strict//EN"

"www.w3.org/tr/xhtml1/dtd/xhtml1-strict.dtd">

<html xmlns="www.w3.org/1999/xhtml" xml:lang="cz" lang="cz">

<head> <title>titulek</title>

</head>

<body> tělo dokumentu

</body>

</html>

Velmi důležité je taky uvést do hlavičky meta-tag, obsahující informace o použitém kódování, kvůli starším prohlížečům. Bude vypadat takhle:

<meta http-equiv="content-type" content="text/html; charset=iso-8859-2" />

Na stránkách W3C lze nalézt taky XHTML validator, který vám vypíše chyby ve vašem XHTML souboru. Tímto lze efektivně odstranit všechny chyby.

ZÁVĚREM PROČ PŘEJÍT NA XHTML?

Postupem času a s vývojem prohlížečů se kompletně přejde na jazyky založené na XML. Staré HTML 4.01 už nám nic nového nenabídne. S takovou by se rozvoj internetových stránek zastavil na jednom bodě a stagnoval by. Je třeba si uvědomit, že moderní internet nemůže existovat bez moderně napsaných stránek. Vím, že hodně lidí si bude dál vytvářet své stránky ve FrontPage, nebo ještě hůř ve Wordu, ale doufám, že se mi podařilo oslovit alespoň ty, kteří se o webdesign opravdu zajímají. Pokud umíte HTML, není problém zvládnout XHTML. Rozdíly jsou minimální, výsledky nedozírné. I starší prohlížeče celkem správně zobrazí XHTML, poněvadž je zpětně kompatibilní s HTML.

UŽITEČNÉ ODKAZY

Mnoho zajímavých informací v češtině získáte na xhtml.euweb.cz. Zde je i seznam stránek vytvořených v jazyce XHTML, popř. si můžete zaregistrovat tu svou. Další informace jsou na www.w3c.org/tr/xhtml1. Něco o XML a XHML lze nalézt i na stránkách Jirky Koska www.kosek.cz. Jinak si spusťte http://www.google.com a napište XHTML. Uvidíte, kolik užitečných odkazů vám nalezne.

§§§§§


Tipy pro mobilní telefony – získejte z mobilu maximum

Michal Doleček

c02p0259

Jak jsem slíbil v posledním čísle, dnes se budu věnovat přímo konkrétním typům mobilních telefonů a uvedu v tomto článku několik tipů, triků a fint, jak právě z vašeho mobilního telefonu dostat maximum, ať už se to týče funkcí, ovládání nebo jiných možností využití. A začneme tipy pro mobilní telefony značky Nokia.

Nokia

1. Pokud hledáte způsob, jak co nejrychleji uložit nové číslo do vašeho telefonního seznamu, pak vězte, že stačí v pohotovostním stavu naťukat číslo z klávesnice tak, aby se zobrazilo na displeji, poté zmáčknout šipku nahoru či dolů a nato zmáčknout tlačítko Navi Key (to největší tlačítko přímo pod displejem), popřípadě potvrzovací tlačítko úplně vlevo nahoře (u vyšších modelů této značky 6110, 7110, 6210 atd.) Posledním krokem při ukládání potom bude pouze pojmenování nově vytvořeného kontaktu a opětovné potvrzení.

2. Tento tip už určitě všichni majitelé Nokií znají, ale pro úplnost si jej zde uvedeme. Pokud si chcete rychle uzamknout klávesnici proti nechtěnému zmáčknutí nějakého tlačítka, provedete to stisknutím tlačítka pro vstup do menu (u nižších modelů je to Navi Key, u vyšších opět to tlačítko nahoře vlevo) a následným stiskem klávesy * (hvězdička). Klávesnici poté odblokujete naprosto identickým postupem.

3. Stejně jednoduché je i odmítnutí hovoru u nižších typů Nokií. Jak jistě víte, u těchto telefonů (jedná se například o typy 5110, 2310, 3310 atd.) není přímo tlačítko pro položení či odmítnutí hovoru, ale jeho funkci supluje tlačítko Navi Key. To má ovšem v okamžiku, kdy vám mobil vyzvání, nastavenu funkci pro přijetí hovoru. Chcete-li tedy položit příchozí hovor, stačí zmáčknout tlačítko C.

4. Používáte-li u své Nokie hlasové vytáčení, to se z pohotovostního stavu aktivuje delším přidržením klávesy Navi Key. Po zaznění signálu zadejte do mikrofonu hlasový povel, který jste si předtím pro daný kontakt nahráli do telefonu (přes Menu Tel. Seznam Záznamy), a spojení bude navázáno. K tomuto tématu se pojí ještě jeden malý trik, a to nejen pro uživatele Nokií. Rozpoznávání hlasu nepatří zrovna mezi silné stránky mobilních telefonů, a tak se vám zcela určitě nepodaří vytočit číslo hlasem na první pokus. Zde pomůže, když při vytváření hlasového záznamu povel "zazpíváte". Mobil lépe mezi sebou rozpozná povely s rozdílnou intonací, takže procento úspěšnosti vytáčení hlasem roste. Na druhou stranu, pokud půjdete po ulici a do telefonu budete zpívat např. Ko-kó-škááá, asi vám to na serióznosti nepřidá.

5. Vlastníte-li adaptér na více SIM karet, popřípadě baterii se stejnou vymožeností a vadí vám, že pokaždé, když chcete přejít na jinou SIM kartu, musíte vypnout telefon, zkuste v pohotovostním stavu navolit kód *3370#. Vaše Nokie se restartuje, a tím pádem dojde i k přeskočení na druhou SIM kartu.

6. Samotné vypínací tlačítko můžete využít k jinému účelu. Zatímco totiž dlouhý stisk tohoto tlačítka vede k vypnutí telefonu, případně jeho zapnutí, krátkým stiskem docílíte rychlou změnu vyzváněcího profilu. Jednoduše krátce zmáčkněte a šipkami si navolíte profil, který chcete momentálně použít.

7. Další plejáda různých vychytávek se dá využít při psaní SMS zpráv. Chcete-li například smazat naráz celou zprávu, pomůže delší přidržení klávesy C. Vkládáte-li často do textu speciální znaky (přes tlačítko *) a vadí vám dlouhé listování mezi znaky pomocí šipek, vězte, že můžete v tomto seznamu zvláštních znaků za pomoci tlačítka mřížka (#) přeskakovat o celý řádek. Další malý trik přijde vhod, chcete-li psát místo znaků čísla. Delším přidržením libovolné alfanumerické klávesy se napíše číslo, které je jí přiřazeno. Chcete-li psát delší řadu čísel (např. telefonní číslo), dlouze podržte klávesu mřížka (#), čímž se přepnete do modu psaní číslic.

Siemens

Další tipy a triky budou určeny pro majitele mobilních telefonů Siemens. Tyto velice rozšířené telefony sice na první pohled nedisponují tolika možnostmi jako například modely od finské Nokie, ale opak je pravdou. Pomineme-li úplně ty nejzákladnější low-endové modely jako je A35/36, tyto přístroje nabízejí takřka všechny funkce a možnosti, jaké kdy budete potřebovat. A k tomu, abyste je mohli využít co nejefektivněji, slouží i tyto tipy a triky.

8. Určitě jste se už dostali do situace, kdy se chcete podívat na displej telefonu ve tmě (například na hodiny, či datum), a máte zamknuté klávesy. Pokud je nechcete odblokovávat a opětovně blokovat, zkuste dlouze podržet červené tlačítko na pokládání hovoru. Displej se na okamžik rozsvítí a po chvíli opět zhasne. Tento trik je odzkoušen na telefonech řady 35 (tj. C35i, M35i a S35), ale je možné, že bude fungovat i u jiných modelů.

9. Podobný fígl nabízí i dlouhý stisk hvězdičky v řadě Siemensů 35. Po provedení tohoto příkazu se telefon přepne do tichého režimu, kdy nevydává absolutně žádné zvuky (zvonění, hry apod.) Vhodné pro školáky, při dlouhých pracovních poradách, na nudném představení. Avšak pozor! Jediná výjimka, kdy mobil začne vyluzovat hlasité zvuky vždy a navíc v pravidelných intervalech, je situace, kdy vám začne docházet baterie. Telefon takto se projevující umlčíte pouze jeho vypnutím.

10. Poslední tip je pouze pro majitele telefonu Siemens SL 45. Jak možná víte, před nedávnem se objevila jeho aktualizovaná verze SL 45i, která podporuje standard Wireless Java a umožňuje ukládání javovských aplikací přímo do paměti MMC karty a jejich následné spouštění (taková malá 9210.). Nemůžete-li bez tohoto vylepšení žít, pak vás jistě potěší zpráva, že tyto modely se liší pouze ve firmwaru, takže upgrade si můžete s trochou odvahy zajistit sami. Doporučuji podívat se na stránky www.mwdesigns.de, kde si můžete stáhnout software s updatem firmwaru a kde se také dozvíte všechny podrobnosti o celé operaci. Celý zákrok trvá necelých deset minut a budete k němu potřebovat ještě datový kabel a nějaké to PC.

Sony

11. Vlastníte-li povedený Sony CMD-Z5, vězte, že tento model má skryté servisní menu. To se dá aktivovat kódem *#6664867# (mnemotechnická pomůcka: *#MONITOR#). Není ovšem jisté, zdali je toto servisní menu přístupné v každé verzi firmwaru.

Bosch

12. Když už jsme tu zmínili servisní menu u Sony CMD Z5, možná potěším i majitele mobilního telefonu Bosch Com 608. U něho se aktivuje podobné menu zapsáním kódu *#32622558378# (opět zde platí pomůcka pro snadnější zapamatování: *#dancall*test#).

Philips

13. Zde jen velice stručně. Ačkoliv mobilní telefony Philips jsou co se týče jakýchkoliv servisních údajů velice skoupé, může jejich uživatele namlsat následující tip. Opravdu miniaturní servisní menu se dá aktivovat u modelu Philips Savvy (u novějšího modelu Philips Savvy Vogue jsem tuto funkci neměl možnost vyzkoušet) následujícím kódem: #2355#

Ericsson

14. U modelů Ericsson T39m, R520 a T68 se dají pomocí tajných kódů zpřístupnit nové hry. Záleží ale na verzi firmwaru, kterou disponujete, ne všechny totiž aktivaci skrytých her umožňují. První z trojice skrytých her je klasický had, známý spíše z mobilních telefonů značky Nokia. Jak si tedy zahrát hada i na vašem Ericssonu? Spusťte hru Erix, vyberte položku Nová hra. Přesně v momentě, kdy se objeví celé logo Erixu, napište 123. Objeví se naprosto klasický had, kterého můžete ovládat klávesami 5, 7, 9, 0, u Ericssonu T68 pak joystickem (pozn.: u verze firmwaru R2K musíte zadat kód 123456789*0#12). Další hrou je Puzzle, ke které se dostanete takto: Spusťte hru Q, a v okamžiku objevení se loga této hry namačkejte kombinaci 134679*#5. Třetí a poslední utajenou hrou jsou Karty. K jejich aktivaci po-užijte následující postup. Spusťte hru Ripple, a jakmile se objeví úvodní nápis, napište na klávesnici kód 456654456.

Samsung

15. Ačkoliv mobilní telefony Samsung jsou u nás stále více či méně exotické (což se snad změní nyní, když Paegas nabízí jeden model v sadě Twist), jedná se jednoznačně o povedené přístroje. Snad se vám bude hodit následující tip. U modelu Samsung SGH-2100 zadejte kód #9998*523#, načež budete moci nastavit a otestovat kontrast displeje.

Panasonic

16. U některých verzí firmwaru pro typ Panasonic GD 90 je rovněž ukryté servisní menu. Aktivujete jej tak, že těsně po zapnutí (některé zdroje uvádějí čas 10 sekund od zapnutí přístroje) vložte kód *#9999. Toto servisní menu je možné aktivovat i u typu GD 93.

Tak, to by bylo vše, alespoň co se dnešních tipů a triků pro mobilní telefony týče. Doufám, že se vám líbily a že jste v nich našli něco zajímavého právě pro ten váš. V blízké budoucnosti se můžete těšit na komplexní přehled všech mobilních telefonů značky Siemens a na podrobný článek o problematice datových přenosů, což se jistě bude hodit vám všem, co přemýšlíte o propojení mobilu s počítačem či notebookem, abyste mohli využívat všech vymožeností, které tato služba nabízí. U těchto (a nejenom u nich) se těším na shledanou.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Motorola od A do Z – přehled mobilních telefonů

Michal Doleček

c02p0258

Dnes se budeme zabývat mobilními telefony značky Motorola, které si získaly svoje místo mezi českými uživateli. Při pohledu na letošní novinky lze říci, že Motorola nabrala nový směr a dere se do popředí zájmu mezi uživateli všech kategorií. Že by se rok 2002 stal rokem Motoroly? Uvidíme. Zatím se však můžeme seznámit s většinou modelů této firmy, které se kdy objevily na našem trhu.

Motorola 8400

Motorola 8400 je prvním z telefonů této značky, jenž se objevil na českém trhu. S rozměry 130 x 57 x 38 mm a váhou 216 g včetně 1 200 mAh Li-Ion akumulátoru se rozhodně nedal považovat za drobečka, ale díky flipu, paměti na 100 čísel, možnosti příjmu i posílání SMS zpráv, a hlavně vibračnímu vyzvánění se řadil k lepšímu průměru. Tento telefon používal SIM kartu standard a lepšímu příjmu napomáhala vysouvací anténa. K zemi tento přístroj tlačila zejména nízká výdrž, která činila 31 hodin ve stand-by režimu, popř. 180 minut hovoru.

Motorola TX 770

Zde se jedná o světový unikát, neboť tento mobil nabízel jako jediný operátor na světě český Radiomobil jako svůj první dotovaný telefon. Motorola zmíněný telefon nikdy neměla ve své nabídce a tento přístroj si vysloužil přezdívku "žehlička", zejména kvůli tvaru a nejspíše také kvůli teplotě telefonu při hovoru. Jinak nabízel kontrastní čtyřřádkový displej, přičemž dva řádky byly čistě informační, dále teleskopickou anténu a vnitřní telefonní seznam na 99 čísel. Přístroj neumožňoval psaní SMS zpráv, pouze jejich čtení.

Motorola 8700 MicroTAC

Telefon Motorola 8700 MicroTAC disponoval na svoji dobu nezvyklým vibračním vyzváněním, grafickým displejem, a jako první přišel s koncepcí tzv. Quick menu, což je dodnes poznávací znamení téměř všech telefonů značky Motorola. Jedná se o grafické znázornění nejpoužívanějších funkcí pomocí ikon, určených ke snadnému spuštění. Displej telefonu byl pětiřádkový, ovšem dva řádky opět sloužily pouze pro zobrazení stavových informací. Baterie nabízela 70 hodin v pohotovostním režimu, popřípadě 160 minut hovoru. Dále byla k dispozici vnitřní paměť na 100 telefonních čísel, při psaní esemesek jste ovšem museli číslo zadat ručně, nebyla zde možnost vybrat je ze seznamu.

Motorola StarTac 85

Tento model (někdy také označovaný jako StarTac 80) byl ve své době nejdražším mobilním telefonem na světě. A není také divu, když v době gigantických skoro-vysílaček vypustila firma Motorola takového trpaslíka mezi mobilními telefony. Cena na českém trhu jen tak pro zajímavost činila něco okolo 60 000 Kč! Telefon Motorola StarTac 85 měl plně grafický displej, atraktivní design, kdy se odklápělo horní víčko telefonu, které odhalilo displej a klávesnici, a punc exkluzivity. O energii se starala Li-Ion baterie, telefon také nabízel inteligentní vibrační vyzvánění (nejdříve vibrace, poté klasické zvonění).

Motorola StarTac 70

Tento model byl poněkud očesanější verzí předchozího typu mobilního telefonu. Nabízel pouze dvouřádkový textový displej, baterii Ni-MH, šedivou barvu a postrádal vibrační vyzvánění. Klesla i cena na tehdy přijatelných zhruba 30 000 Kč.

Motorola d160

Poněkud větší kousek nežli trpasličí StarTacy představoval tento model. Svými rozměry 159 x 58 x 30 mm a váhou 235 gramů se mezi zakrslíky zrovna neřadil, zvláště s vytaženou anténou působil dojmem, že je o dost větší, než ve skutečnosti byl. Třířádkový textový displej s horním řádkem vyhrazeným pro systémové ikony nabízel možnost zobrazení 2 x 12 znaků, baterie byla typu Ni-MH o kapacitě 950 mAh, která nabízela 4,5 hodiny hovoru a zhruba 50 hodin pohotovostního režimu. Tento mobilní telefon uměl odesílat i přijímat textové zprávy, s jedinou nevýhodou číslo adresáta jste si ale prostě museli pamatovat.

Motorola d170

Tento přístroj je navlas stejný jako starší model d160. Jediné, v čem se liší, je přítomnost flipu u d170. Jinak veškeré parametry zůstávají naprosto totožné. Jen tak pro zajímavost: tento telefon byl první v nabídce Paegas Twist, to znamená, že byl prvním přístrojem v předplacené sadě Paegasu.

Motorola d460

Rozměry 140 x 57 x 30 mm, hmotnost 200 gramů, obligátní displej se dvěma řádky textu a dvěma pro servisní údaje a baterie Ni-MH s kapacitou 600 mAh. Co dodat? Snad jen paměť na 100 čísel přímo v telefonu, o něco vyšší citlivost na signál než předchozí modely. Jinak nástupce populární "žehličky".

Motorola cd 920/930

Telefon pro fajnšmekry, neboť byl duální (jen tak pro pořádek: oba typy jsou naprosto identické, až na flip, který byl dán do vínku typu 930) a nabitý funkcemi. Tento typ patřil mezi manažerské modely, čemuž odpovídala i baterie Li-Ion o kapacitě 1 000 mAh, stand-by čas okolo 70 hodin a doba volání zhruba 2 hodiny. Dále telefon obsahoval záznamník na tři minuty hovoru, podporu datových přenosů a vysoce kontrastní displej, podlepený holografickou fólií.

Motorola d520

Další "klasik" mezi mobilními telefony této značky. Pro většinu lidí byla tato Motorola prvním typem, který kdy viděli. Hmotnost 175 gramů, pohotovostní doba 50 hodin, hovorový čas 2 hodiny. Dva řádky textu plus jeden řádek servisních údajů. Možnost příjmu i odesílání SMS zpráv, prostě klasický low-end.

Motorola StarTac 130

Nástupce miniaturních telefonků StarTac 85 a StarTac 70. Vzhled zůstal naprosto totožný, změnilo se ovšem dílenské zpracování, které působilo daleko kvalitnějším dojmem, displej se vrátil zpět ke grafice a Quick menu jste si mohli nakonfigurovat zcela podle svých představ. Baterie 500 mAh typu Li-Ion nabízela pohotovostní režim cca 2 dny při hodině hovoru. Cenou opět patřil tento přístroj do nejvyšší kategorie, ale lidem, jimž byl určen, to zcela jistě nevadilo. Získali totiž telefon, který v době uvedení na trh (konec roku 1998) působil jako z hodně futuristického filmu.

Motorola Amio

Jeden z nejjednodušších telefonů od firmy Motorola. Byl určený primárně jako absolutní low-end těm nejméně náročným zákazníkům. Displej a veškeré funkce převzal beze změny z modelu d520, jen barva se změnila na stříbrnou a přibyla podpora SIM Toolkitu. Jinak nenabízel ani hodiny, ani budík, prostě to byl telefon jen na občasné zavolání/přijmutí hovoru a na pár SMS zpráv (na čísla, která jste si pamatovali, samozřejmě...)

Motorola m3888

Nástupce laciného Amia byl ještě o něco větší (140 x 50 x x 27 mm), váha zůstala na 170 gramech a baterie typu Ni--MH měla kapacitu 700 mAh. Oproti předchozímu modelu ovšem nabízel grafický třířádkový displej + další dva řádky pro stavové ikony. Navíc byl oproti předchůdci už duální. Tento telefon se stal populární hlavně proto, poněvadž jej firma Radiomobil prodávala v rámci Valentýnské akce v roce 2000 se dvěma SIM kartami Twist, a to za lidovou cenu 5 500 Kč.

Motorola Timeport L7089

První telefon z manažerské řady Timeport byl zároveň prvním tri-bandovým (to znamená podporujícím pásma 900, 1 800 a 1 900 MHz) přístrojem na trhu. Dále nabízel 100 telefonních čísel v interním seznamu, datové i faxové přenosy, IrDa port, hlasový záznamník a vibrační vyzvánění

Motorola Timeport P7389/P7389i

Tento telefon je naprosto identický s předchozím modelem, jediné co nabízí navíc, je podpora WAPu. Jinak zůstává vše při starém. Model 7389i byl potom prvním telefonem podporujícím technologii paketového datového přenosu GPRS.

Motorola T2288/T2288R

Tento telefon byl prvním low-endovým typem, který podporoval WAP. S rozměry 130 x 47 x 27 mm a hmotností 140 gramů nabízel se standardní baterií typu Ni-MH zhruba 3 hodiny hovoru nebo 100 hodin pohotovostní doby. Vibrační vyzvánění nebylo implementováno, zato však nechyběl interní telefonní seznam s kapacitou 100 čísel. Dualita byla v té době (červen 2000) samozřejmostí. Po určité době se objevila mírně vylepšená verze T2288R, která nabízela navíc několik funkcí, jako třeba hodiny, budík a hry.

Motorola T180

Jedná se o naprosto klasický low-end, který nenabízí naprosto nic nadstandardního. Ideální přístroj pro ty, jimž stačí být na příjmu, sem tam někomu zavolat a občas poslat či přečíst SMS zprávu. Telefon je vybaven 2řádkovým textovým displejem, pevnou anténou a Ni-MH baterií, která dovoluje stand-by čas cca 135 hodin a dobu hovoru 210 minut.

Motorola Timeport 250

Tímto modelem se Motorola oprostila od tradičního ovládání starších modelů telefonů a vykročila směrem k modernějšímu ovládacímu rozhraní. Displej získal nádherné modré podsvícení, k příchozí SMS zprávě se automaticky přiřadí jméno odesílatele (máte-li ho ovšem v telefonním seznamu). Pětiřádkový displej společně s velkokapacitním telefonním seznamem na 450 čísel, diářem, slovníkem T9, hlasovým záznamníkem a hlasovým ovládáním činí z Timeportu 250 sympatický manažerský telefon pro nejširší vrstvy.

Motorola Timeport 260

V podstatě se jedná o nástupce modelu Timeport P7389i, s nímž má naprosto stejnou konfiguraci. Hlavním tahákem je zřejmě podpora GPRS v konfiguraci 3+1 timeslot (předchozí model P7389i měl původně 2+1 timeslot, a až po úpravě firmwaru nabízel stejnou konfiguraci jako model 260), což značí tři kanály pro download a jeden kanál pro upload. Veškeré ostatní funkce zůstaly beze změn.

Motorola V2288

Tento telefon nepřímo navazuje na populární model T2288, od kterého se funkčně příliš neliší, až na zabudované FM rádio. Telefon dále nabízí možnost výměnných krytů, či spíše jakýchsi gumových "návleků". Vzhledově je tento model hybridem mezi T2288 a T180, je duální a podporuje i WAP. Jinak klasická low-endová Motorola se vším všudy.

Motorola V.100

Model V.100 si klidně může nezasvěcený pozorovatel splést s diářem. Křiklavý fosforově zelený či modrý design se nedá přehlédnout, a když na vás po otevření přístroje vykoukne veliký displej a plná klávesnice QWERTY, poslední co vás napadne, je mobilní telefon. Tento přístroj je primárně určen k psaní SMS zpráv a k wapování, koneckonců k telefonování je nutné mít připojenou hands-free sadu, neboť telefon sám o sobě neobsahuje sluchátko ani mikrofon. Ideální volba pro teenagery, kteří se nespokojí s běžným standardem. Ku prospěchu jim budiž Li-Ion baterie s pohotovostní dobou 40-150 hodin a s dobou hovoru 210 minut, jakož i malé rozměry tohoto telefonku (92 x 72 x 25 mm). Telefonní seznam na 100 čísel přijde také určitě vhod.

Motorola T205

Tento telefon nevyvinula přímo společnost Motorola, ale asijská firma Acer a je to vidět hlavně na odlišném designu i ovládání. Přístroj je dosti malý (112 x 46 x 18,5 mm) a hmotnost činí pouhých 90 gramů. Baterie je typu Li-Ion o kapacitě 600 mAh s výdrží v pohotovostním režimu okolo 80 hodin a dobou hovoru 150-300 minut. Displej je čtyřřádkový, plně grafický s nastavitelnou intenzitou osvětlení. K ovládání dlužno dodat, že je velmi intuitivní a příjemné. Telefonní seznam na 100 čísel je již samozřejmostí, podpora WAPu rovněž. Mezi další použitelné funkce patří zejména dobře zpracovaný kalendář, dále počítadlo znaků při psaní SMS zpráv. Ačkoliv se jedná o low-endový přístroj, je rozhodně na úrovni a může se směle rovnat konkurenčním přístrojům stojícím o třídu výš.

Motorola Timeport 280

Tento přístroj je nyní vrcholným manažerským telefonem ze stáje Motorola (nepočítáme-li ovšem model Accompli 008, který je však více PDA nežli mobilní telefon, takže jej nenajdete ani v tomto přehledu). Pokračuje v tradici Timeportů a jako správný následovník si bere z předchozích modelů to nejlepší, ať už je to podpora všech tří GSM pásem (900, 1 800 a 1 900 MHz), přehledné ovládání, WAP a v neposlední řadě podporuje GPRS v konfiguraci 4 + 1 timeslot. Dále nabízí 500 míst v interním telefonním seznamu, obrovský, plně grafický displej, na kterém se podle velikosti fontu zobrazí 4-6 řádků textu, a přepracované ovládání pomocí joysticku (podobně jako u Alcatelu OT 501/701 či Ericssonu T68). Mezi další důležité funkce patří zejména kalendář a infraport. Tento telefon není v typové řadě Motoroly určen k oslnění veřejnosti, k tomu jsou určeny modely řady V, ale s povděkem jej přijmou za svůj všichni, kteří žádají od mobilního telefonu maximální pracovní nasazení 24 hodin denně.

Motorola T192

Motorola v tomto roce přišla s inovovaným vzhledem svých low-endových modelů a výsledek má podobu modelu T192. Na první pohled vás zarazí absence antény, která se poprvé u této firmy integrovala přímo do telefonu, dále vás zcela určitě překvapí přepracované menu, v němž najdete i takové vychytávky jako jsou profily, ale největší překvapení se skrývá v podpoře GPRS, čímž se Motorola T192 stává prvním low-endem s podporou tohoto typu přenosu dat. Bohužel se však GPRS u tohoto telefonu dá využít pouze k wapování, neboť na přístroji nenajdete infraport, Bluetooth ani jediný systémový konektor (tedy ten respektive najít můžete, ale stejně jako například u modelu T2288 je ukryt pod baterií, což jeho použití v tomto případě vylučuje). Hledáte-li ovšem levný a funkcemi nabitý uživatelsky příjemný telefon, nemůžete sáhnout vedle.

Motorola T191

Perla mezi low-endovými telefony se jmenuje T191. Na první pohled se může zdát, že jde o chudého příbuzného Timeportů, ovšem na druhý pohled zjistíte, že jde jednak o jeden z nejmenších low-endových telefonů (106 x 46 x x 16 mm, hmotnost 99 gramů), který je ještě navíc doslova nabit funkcemi. Nepodporuje sice GPRS, ale klasický WAP ano, umí dlouhé SMS zprávy (765 znaků), smajlíky ve zprávách, chat, obsahuje kalendář, vyzváněcí profily, vnitřní paměť na sto čísel, 6 povedených her včetně hada a tetrisu, a tak bychom mohli pokračovat ještě nějakou chvíli. Vzhled přístroje je taktéž velice povedený a rozhodně se neztratí ani ve společnosti mobilních telefonů vyšší třídy.

Motorola V3688

Jedná se o přímého následovníka série StarTac, ovšem s ještě menšími rozměry a váhou. Ty činí 82 x 43 x 26 mm, hmotnost potom 85 gramů. Koncepce telefonu je designově zcela totožná s řadou StarTac, rozdílem je potom displej s vyšším rozlišením, přepracované menu telefonu a dualita (900 a 1 800 MHz). Miniaturní rozměry jsou vykoupeny vyšší cenou (v době uvedení na trh stál tento mobil kolem 25 000 Kč) a sníženým komfortem ovládání, ostatně jako u všech miniaturních telefonů různých značek.

Motorola V3690

Další model ve "véčkové" řadě Motorol dostal označení V3690. Vzhledově se od předchozího typu nijak neliší, pomineme-li drobné designové finesy. Navíc dostal do vínku hlasové ovládání a hlasové vytáčení čísel z telefonního seznamu. Žádnou jinou změnu zde již nehledejte, vše ostatní zůstalo při starém: rozměry, Li-Ion baterie o kapacitě 500 mAh s výdrží v pohotovostním stavu 150 hodin a hovorovým časem maximálně 210 minut i struktura menu. Opět se jedná o velice vkusný a vytříbený telefon, který vám ostudu určitě neudělá.

Motorola V50

I když se u tohoto přístroje podstatně zkrátilo typové označení, základ zůstává stejný jako u předchozích modelů. Přibyla podpora WAPu, takže V50 je prvním telefonem z této série, která se umí připojit na internet. Podstatnou inovací prošel i displej, jenž je nyní pětiřádkový a navíc vybavený holografickou fólií, která dramaticky zvyšuje čitelnost údajů za špatných světelných podmínek. Z dalších funkcí jmenujme hodiny, datum, budík (jenž vás však nevzbudí, pokud telefon vypnete), kalkulačku a tři hry.

Motorola V66

Tento mobilní telefon nabízí v této řadě zatím největší počet inovací. Za prvé disponuje zcela odlišným menu (stejně jako Motorola Timeport 280), vzhled a provedení telefonu je ještě více luxusnější, a v neposlední řadě podporuje GPRS v konfiguraci 4+1 timeslot. Další funkce zůstávají beze změn z předchozích modelů, jen kapacita hlasového záznamníku se smrskla ze tří minut na minutu jedinou. Posledními změnami je umístění SIM karty, která není pod baterií, ale pod ozdobným krytem navrchu přístroje, zcela nové rozmístění ovládacích tlačítek (což si vyžádala změna struktury menu) a nakonec možnost výběru ze tří barev podsvícení displeje (červená, zelená a oranžová).

Motorola V60

Nejluxusnější telefon, který je v současnosti na trhu (do doby, než jej nahradí model V70 nebo Nokia 8910), nese název Motorola V60. Kryt přístroje je z leštěného kovu s chromovanými doplňky, což se sice nepříznivě projevilo na váze, jež činí 103 gramů, ale o to více přidalo telefonu na atraktivnosti. Dalším konstruktérským "špekem" je přidání druhého displeje do horního víčka telefonu, takže nyní již máte přehled o tom, kdo vám volá, aniž byste museli odklopit flip (a zákonitě tak hovor přijmout pokud jste si ovšem možnost přijímat hovory otevřením flipu nedeaktivovali). Podporován je jak WAP, tak i GPRS v identické konfiguraci jako u modelu V66, tudíž 4+1 timeslot.

Motorola V70

Zcela převratný design představuje nejžhavější novinka mezi kolibřími telefony. Motorola V70 nabízí jedinečnou koncepci otáčecího flipu, který v kombinaci s inverzním displejem (zelený text na černém pozadí) a s modrým podsvícením kláves vytváří originální a neokoukanou podívanou. Technicky se bude jednat o tri-bandový telefon s podporou GPRS v konfiguraci 4+1 timeslot a pravděpodobnou podporou multimediálních textových zpráv standardu MMS. Myslím že nejsem zdaleka jediný, kdo se na uvedení tohoto přístroje těší, a dovoluji si předpovědět, že rok 2002 bude mezi mobilními telefony rokem americké firmy Motorola.

Po dnešním poněkud hutném článku se s vámi loučím a těším se na vás v některém z dalších čísel PC WORLDu. Pokud máte na mne nějaké dotazy nebo náměty na článek, napište mi na adresu mobil.poradna@seznam.cz.2 0258/FEL o

§§§§§


Časy se mění – modely od Motoroly pro rok 2002

Petr Felt

c02p0260

Ty tam jsou časy, kdy designeři a výrobci mobilních telefonů uvažovali o jednom kompaktním přístroji, jakémsi hybridu mobilního telefonu a počítače. Podle výsledků mnoha výzkumů prováděných v posledních dvou letech se zjistilo, že různí zákazníci mají na mobilní telefony poměrně odlišné požadavky. A poněvadž to dnes technologie již umožňuje a výrobci a operátoři chtějí svým zákazníkům vyhovět co možná nejlépe, dali se návrháři cestou vývoje více druhů mobilních přístrojů přesně nasměrovaných na určitou cílovou skupinu zákazníků. Vzniklo tak zhruba pět základních tříd mobilních telefonů, které by měly uspokojit téměř každého. Během roku 2002 bychom se měli se zástupci těchto kategorií setkat na našem trhu.

Mobilní telefony nové generace si můžeme rozdělit zhruba do těchto tříd:

1.Profesionální využití v zaměstnání

podnikový e-mail

synchronizace dat

univerzální messaging

2.Využití pro práci (méně náročné než předcházející třída)

e-mail

messaging

synchronizace

kalendář

diář

navigace

3.Personalizace a cenová dostupnost pro široké vrstvy obyvatelstva

instant messaging

služba určení geografické polohy v nouzi

personalizace

4.Zábava na síti

chatování

messaging

hraní her po síti

hudba

určení geografické polohy

5.Špičkový design a nejvyspělejší technologie

špičkový vzhled a elegance

personalizace na nejvyšší úrovni

m-commerce

určení geografické polohy

Další služby, jež nabízejí či budou nabízet buď všechny, nebo jen některé mobilní přístroje: jízdní řády, nepřeberná nabídka vyzváněcích tónů včetně jejich vytváření, šetřiče obrazovky, slovníky a překladače mezi různými jazyky, mobilní e-commerce, služby týkající se geografické polohy, telefonní seznamy, určování směru (např. při jízdě vozem) včetně 3D zobrazení pohledu určeným směrem, oznámení veškerých služeb v dosahu telefonu (restaurace, úřady, hotely atd.)

Podpora inovací a designu

Kolekce Motorola 2002 staví na zavádění moderních technologií, jako jsou J2ME, EMS, MMS, GPRS a technologie 3G. V novém portfoliu naleznete šest telefonů s podporou technologie J2ME, která umožňuje uživatelům přidávat do telefonů nové aplikace podle vlastních potřeb. Několik telefonů z nové nabídky rovněž podporuje multimediálními technologie pro zasílání zpráv, díky kterým lze k SMS zprávám přidávat zvukový, grafický, textový a obrazový obsah. Uživatelé mohou využívat rychlejší datová spojení a připojení k internetu díky technologii GPRS, kterou všechny nové telefony podporují.

Představené portfolio je ukázkou nového směru v oblasti designu, kde spojuje eleganci a funkčnost. Motorola přetváří design mobilního telefonu s využitím nápaditých tvarů a barev od průsvitných krytů přes výrazné barvy až po zcela nový přístup k otevírání telefonů.

Co Motorola pro rok 2002 připravila?

Přestože máme Motorolu V70 (1) stručně popsanou v našem pohledu do minulosti, musíme ji pro úplnost uvést i v tomto přehledu novinek, připravovaných pro tento rok.

Je určena spotřebitelům, kteří dbají na styl a chtějí hypermoderní telefon. Otočný kryt a kulatý displej telefonu Motorola V70 představují splynutí futuristického tvaru a elegance. Kryt lze pootočit jednou rukou. Stiskem aktivační hlasové klávesy a vyslovením jména volaného jej máte okamžitě na lince. Elegantní je i modré elektroluminiscenční osvětlení prosvítající klávesnicí. Ozdobné kroužky kolem displeje je možno vyměnit, můžete si vyrobit 32 vlastních vyzváněcích tónů.

Motorola V70 podporuje konferenční hovory, případně můžete poslat SMS zprávu až deseti přátelům najednou. Telefonní seznam v telefonu má 1 000 položek, přístroj umožňuje hrát hry, má kalkulačku a konvertor měn. Podporuje GPRS, umožňuje synchronizaci s notebookem či organizérem, lze k němu připojit FM stereofonní přijímač.

Nová Motorola A388 (2) je navržena zejména pro uživatele, kteří chtějí komunikační přístroj typu "vše v jednom". Telefon podporuje technologii J2ME, jež umožňuje snadné přidávání aplikací na míru, od podnikatelských řešení až po různé druhy zábavy. Nabízí elektronickou poštu, funkce rozpoznávání rukopisu, správu informací, faxů, přístup k internetu a funkce PIM/PDA.

Má místo na pět e-mailových profilů, můžete dálkově ovládat e-mail na desktopu. Dále je možno použít virtuální číselnou klávesnici pro rychlé vytáčení. Na externím displeji vidíte kdo vám volá, takže se hned rozhodnete, zda chcete hovor přijmout či nikoliv.

Motorola A388 umí k SMS zprávám přidat grafiku, animované ikony a hudbu, můžete si složit vlastní vyzváněcí tóny na virtuální klávesnici, vlastní grafické výtvory si můžete vytvořit na obrazovce ty můžete zaslat několika svým přátelům najednou. A388 si mohou mezi sebou posílat data rovněž prostřednictvím infračervených portů.

Přístroj podporuje GPRS, poslouží jako bezdrátový modem vašemu PC. Má všechny PIM/PDA funkce jako kalendář, budík, úkolníček, jeho adresář nabízí 28 různých polí pro vkládání informací.

Řada telefonů Motorola C330 (3,4,5) nabízí vysokou míru personalizace, je určena pro nejširší veřejnost. Telefony řady Motorola C330 mají být cenově dostupné a staví personalizaci na zcela novou úroveň lze vyměňovat přední i zadní kryty, nahrávat spořiče displeje, tapety a ikony a skládat unikátní vyzváněcí melodie se skutečnými akordy. Motorola C330 spojuje možnosti personalizace s ohledem na nejnovější trendy.

Nová EMS 5.0 (Enhanced Messaging Service) služba umožní přidat melodie, animované ikony, šetřiče obrazovek a tapety do odchozích zpráv. Pomocí telefonů řady Motorola C330 můžete textově chatovat. Několik posledních odeslaných a přijatých zpráv vidíte stále na svém displeji, spolu se jmény přátel, se kterými chatujete.

Motorola T720 (6) je zároveň komunikační i zábavný pomocník pro uživatele v digitální éře. Displej s ikonkami a podporou 4 096 barev je klíčem k celé řadě funkcí pro úsporu času i zábavu. Přístroj mimo jiné umožňuje nepřetržitý vysokorychlostní přístup k internetu pomocí technologie GPRS (tyto funkce závisí na druhu sítě, účastnické smlouvy a karty SIM nebo na poskytovateli služby), podporuje technologii J2ME, opět využité pro přidávání na míru přizpůsobených aplikací a her. Elegantní vzhled modelu T720 též představuje další krok ve vývoji již klasického vyklápěcího telefonu.

Barevný displej je velmi dobře čitelný a některé přední kryty jsou skutečně zvláštní. Výhodou rozvíracích telefonů je klávesnice standardních rozměrů, díky níž se telefon velmi dobře ovládá.

Chcete přidat finanční kalkulátor, kalendář či nejnovější hru? U T720 to není problém. Přístup k e-mailu kdekoliv je zajištěn vestavěným POP3 e-mailovým klientem, poštu můžete poslat na jakýkoliv mobil či e-mailovou adresu. Multi-task vám umožní přeskočit z prohlížení e-mailů k přijímání hovorů a odtud zase k surfování po webu nebo k odesílání faxu bez čekání a bez vytáčení nového čísla. K Motorole T720 můžete připojit MP3 přehrávač, nebo stereofonní FM přijímač.

Motorola A820 (7) je prvním produktem třetí generace společnosti Motorola, který uživatelům poskytne maximální rozsah komunikačních a zábavních funkcí. Má vestavěnou videokameru, umožňuje nahrávat vyzváněcí tóny a hry, podporuje vysokorychlostní přenos dat a hlasu, MMS, bezdrátovou technologii Bluetooth a funkci Multi-call, která umožňuje telefonovat a zároveň používat ostatní aplikace, jako třeba surfování po internetu. Na rozdíl od tradičních telefonů umožňuje Motorola A820 uživatelům načítání filmových klipů a rozšiřování zpráv o obrazové nebo zvukové soubory, což je známkou skutečně osobního přístupu ke komunikaci.

Model A820, telefon kombinující triband GSM a sítě třetí generace, je přístroj, o němž se v poslední době hodně mluví. Můžete do něho nahrát nejnovější hry a aplikace, pobavit se s animovanou grafikou, která vynikne na barevném displeji, podporujícím 4 000 barev. MP3 přehrávač je do přístroje vestavěn, ten má též plnou funkčnost GPS.

Motorola A820 je schopný provozu v 2G, 2,5G a 3G sítích, takže jej budete moci použít ve více než 170 zemích po celém světě.

Motorola T280i (8) je telefon business třídy umožňuje přístup na internet, má hlasovou aktivaci, bezdrátový modem, konvertor měn a další multimediální vymoženosti. Využívá J2ME download oblíbených aplikací, her a obchodních nástrojů, vyzváněcích tónů, ikon, tapet a šetřičů obrazovky. Podporuje GPRS, chatování, pro surfování na internetu používá WAP 1.2.1 mikroprohlížeč.

Motorola V60i (9) má externí displej, takže vidíte co se děje, aniž byste museli telefon otevřít. Můžete do něho natáhnout vyzváněcí tóny, J2ME hry, podporuje chat v reálném čase a zároveň hlasem aktivované vytáčení a surfování po internetu.

Lze k němu připojit MP3 přehrávač nebo FM rádio.

Motorola V66i (10) má stálý přístup na internet, můžete posílat animované zprávy, vytvářet si vlastní vyzváněcí tóny, využívat hlasovou aktivaci, centrum zpráv a kalkulačku s konvertorem měn. Jednotlivým volajícím můžete přiřadit různé vyzváněcí melodie, takže hned víte, kdo vám volá.

Motorola V66i má ve své paměti 1000 volných položek pro ukládání kontaktů, adresář, úkolníček, synchronizace s PC a PDA je pohodlná. Je vybavena devíti hrami čtyřmi přednastavenými J2ME hrami a pěti vestavěnými.

Příslušenství Kolekci doplňuje celá řada příslušenství, které poskytne všem uživatelům vyšší úroveň zábavy a větší efektivitu. K příslušenství pro rok 2002 patří přehrávač souborů MP3, hands-free sada a instalační sada do automobilu s podporou technologie Bluetooth, stolní hlasité hands-free, nabíječky na principu ručního dobíjení, stolní nabíječky, samonavíjecí osobní hands-free nebo hands-free typu one-touch.

Příznivci vysílaček se značkou Motorola se mohou těšit na velmi levné modely Talkabout.

Motorola klade důraz na personalizaci telefonu podle individuálních přání uživatelů, a to ve všech kategoriích svých nových modelů.

§§§§§


Co čeká uživatele telekomunikací? - VOLBA OPERÁTORA A PŘEČÍSLOVÁNÍ

c02p0261

Letos a v příštím roce by mělo dojít v telekomunikacích v České republice k podstatným změnám. Mezi nejdůležitější patří zavedení volby operátora, přenositelnost čísel, a samozřejmě přečíslování telefonních stanic. Pracovníci společnosti Aliatel nám poskytli mnoho podrobných a užitečných informací, a my se s vámi nyní o ně podělíme.

Co přinese uživatelům rok 2002 a 2003

Důležitá data v nadcházejícím období

1. 7. 2002 \ Zavedení volby operátora Call--by-call (volba operátora formou čtyřmístné předvolby).

21.-22. 9. 2002 \ Přečíslování telefonních čísel. Česká republika se rozdělí do 14 telefonních obvodů a všechna nová telefonní čísla budou devítimístná.

1. 1. 2003 \ Zavedení druhé možnosti volby operátora Carrier Pre-Selection. Tato forma volby operátora umožňuje pevně si nastavit operátora pro určitý typ hovorů (např. mezinárodní hovory). V tomto případě odpadá nutnost vytáčet přístupovou předvolbu před každým uskutečňovaným hovorem.

1. 1. 2003 \ Zavedení přenositelnosti čísel.

Přečíslování telefonních stanic

Přečíslování veřejných telefonních stanic proběhne v noci z 21. na 22. září 2002. Přečíslování přinese nejen změnu telefonního čísla, ale také zavede nový způsob telefonování. V zásadě lze celý proces shrnout do 4 zásadních změn:

1. dojde ke zrušení uzlových telefonních obvodů (UTO), kterých je dnes 159. Uzlové telefonní obvody (UTO) nahradí telefonní obvody (TO), jichž bude pouze 14. Jejich rozloha bude odpovídat zhruba dnešním krajům a číselné označení bude následující:

2. výše uvedené číselné označení telefonních obvodů (TO) se stane nedílnou součástí každého telefonního čísla. Telefonní číslo se tedy již nebude skládat z předvolby (označení uzlového telefonního obvodu) a z účastnického čísla, ale bude tvořit jednotu devíti číslic. Označení telefonního obvodu tak automaticky budeme volit i při volání v rámci telefonního obvodu. Nové telefonní číslo je již několik měsíců uváděno na vyúčtování hovorů Českého Telecomu, které dostáváte každý měsíc domů.

3. z nového značení telefonních obvodů vyplývá, že bude zrušena také "0", kterou dnes volíme vždy, když přestupujeme do meziměstské sítě nebo z mobilní do pevné sítě a naopak.

4. všechna telefonní čísla v ČR budou mít jednotnou délku 9 číslic.

Pro běžnou praxi jsou důležité následující skutečnosti:

- každému účastníkovi se změní jeho telefonní číslo, kdy minimální změnou bude trvalé přiřazení číselného označení telefonního obvodu k účastníkovu telefonnímu číslu;

- budeme si muset zvykat na nový způsob telefonování vždy budeme volit 9 číslic, bez ohledu na to, zda voláme v rámci svého telefonního obvodu či vně;

- s větší rozlohou telefonních obvodů vzroste i počet místních volání, což může mít pozitivní dopad pro koncového účastníka

Co znamená volba operátora?

Volba operátora je funkcí veřejné telekomunikační sítě, umožňující telefonujícímu účastníkovi využívat služeb několika operátorů. Účastník platí za volání podle ceníku jednotlivých operátorů. Volba operátora existuje ve dvou formách:

První způsob, tzv. Call-by-call, umožní účastníkovi pomocí čtyřmístné předvolby (např. 1012 pro Aliatel) vytočené před číslem volané stanice vybrat si operátora pro jeden hovor u dalšího volání může předvolením jiné čtyřmístné kombinace zvolit operátora jiného. Tato událost poprvé v historii umožní všem zákazníkům, tedy i domácnostem, v praxi využívat přínosů liberalizace telekomunikačního trhu v ČR. Zákazníci si od tohoto dne budou moci vybrat operátora, jehož prostřednictvím chtějí uskutečňovat jednotlivé hovory.

Druhou možností je pevné nastavení operátora, tzv. Carrier Pre-Selection. Účastník určí, že např. všechny jeho meziměstské a/nebo mezinárodní hovory budou směrovány přes vybraného operátora. Toto pevné nastavení však může kdykoli "překonat" vytočením čtyřmístné předvolby a jeden určitý hovor uskutečnit prostřednictvím jiného operátora.

Možnost zvolit si poskytovatele telefonní služby je z pohledu zákazníka (i z pohledu Evropské unie) klíčovou a nezbytnou podmínkou využívání výhod liberalizovaného telekomunikačního trhu. Zákazník bude mít možnost a právo volby bez nutnosti nechat si operátorem budovat do svého bytu či kanceláře další přístupová vedení, což je významné zejména pro domácnosti, u kterých je objem provozu malý a náklady na zavedení další přístupové linky by byly neúnosně drahé. Každý bude mít umožněno vybrat si právě toho poskytovatele telefonní služby, který mu bude nejvíce vyhovovat. Tento stav povede k tomu, že operátoři budou soutěžit v nabídkách svých služeb, což by se mělo odrazit v rozumném snížení cen, v růstu kvality a v rostoucím uživatelském komfortu.

Co znamená "přenositelnost" čísla?

Přenositelnost čísla je funkcí veřejné telekomunikační sítě, která bude ve všech sítích dostupná od 1. 1. 2003. Umožňuje účastníkovi ponechat si stávající telefonní číslo, pokud změní poskytovatele připojení, typ služby nebo pokud změní své geografické umístění (tzv. geografická přenositelnost). Tyto formy přenositelnosti čísel lze vzájemně kombinovat (např. změna služby spolu se změnou poskytovatele). Určité omezení nastává při geografické přenositelnosti, kdy možnost ponechat si své číslo je omezena pouze při přenesení v rámci jednoho telefonního obvodu. Přenesení účastnického telefonního čísla do jiného telefonního obvodu není možné, jelikož účastnické číslo nese informaci o tarifu.

Jak proběhne dokončení liberalizace?

I přesto, že existuje akademická definice liberalizovaného trhu, je v prostředí českých telekomunikací velice obtížné tento zlomový okamžik určit. Podle definice Evropské komise, která za "liberalizovaný" považuje takový telekomunikační trh, na němž existují "rozumné a přiměřené podmínky pro propojování sítí a všichni účastníci mají právo volby", se zdá, že máme ještě mnoho rezerv. Za významný krok na cestě k plné liberalizaci lze tudíž považovat volbu operátora formou Call-by-call. Dalším opatřením podporujícím konkurenci a právo volby bude možnost zvolit si poskytovatele telefonní služby formou pevného nastavení (Carrier Pre-Selection) a umožnění přenositelnosti čísel. Obecně platí, že konkurence funguje tím lépe, čím má zákazník menší transakční náklady, tj. náklady, časovou újmu a problémy s přechodem k jinému poskytovateli služeb. Možnost ponechat si své telefonní číslo tyto náklady výrazně snižuje.

Zcela novou kapitolu v českých telekomunikacích bude představovat zpřístupnění místní smyčky dominantního operátora konkurenci, tzv. Local Loop Unbundling (LLU). Možnost LLU znamená, že alternativní operátor si od dominantního operátora pronajme stávající měděné vedení mezi ústřednou a účastnickou zásuvkou, a po drobné technické úpravě (osazení modemy na obou koncích vedení) poskytuje na tomto vedení vysokorychlostní služby (multimédia, telefonii, video-on-demand, internet vše v jednom). Pro nové alternativní operátory představuje LLU obrovskou příležitost poskytovat stávajícím zákazníkům dominantního operátora nové a inovativní služby, a to vše bez nutnosti nákladně budovat nová alternativní přístupová vedení.

Klíčová data ve vývoji telekomunikací v ČR

1964 (12. března) - Vznik prvního zákona o telekomunikacích v ČR.

1991 - Založena společnost Eurotel Praha, s. r. o., působící v oblasti mobilních telekomunikací jako společný podnik SPT Praha a konsorcia Atlantic West B.V.

1992 - Přijetí novely zákona, umožňující demonopolizaci a liberalizaci telekomunikací. Zahájení postupného sbližování telekomunikační politiky ČR a Evropských společenství. Došlo k oddělení státní správy od samotné provozní činnosti, a tím i k vytvoření prvních předpokladů pro tržní chování v oblasti telekomunikačních služeb.

1993 (1. ledna) - Rozdělení podniku SPT Praha na dvě části: SPT Telecom, s. p. a Česká pošta, s. p. Došlo tak k oddělení spojů od poštovních služeb.

1993 (1. března) - Vznik Českého telekomunikačního úřadu (ČTÚ). Tento úřad vznikl z rozhodnutí ministra hospodářství ČR jako 6. sekce Ministerstva hospodářství ČR. V letech 1996 2000 spadal ČTÚ pod Ministerstvo dopravy a spojů ČR.

1994 (1. ledna) - SPT Telecom se přeměňuje na akciovou společnost.

1995 \ Spojení SPT Telecom se strategickým partnerem, mezinárodním konsorciem TelSource.

2000 \ SPT Telecom mění své jméno na Český Telecom.

2000 (1. července) - Přijetí nového telekomunikačního zákona (č. 151/2000). Po tomto datu mohl Český telekomunikační úřad začít udělovat licence na provozování hlasových telekomunikačních služeb. Tímto zákonem se rovněž zřizuje ČTÚ jako správní úřad pro výkon státní správy, včetně regulace ve věcech telekomunikací.

2000 (25. září) - Prvními společnostmi, kterým ČTÚ udělil licence nezbytné ke vstupu na trh veřejných hlasových služeb, se staly Aliatel a Contactel.

2000 (20. listopadu) - Český Telecom zveřejnil Referenční nabídku propojení (RIO), která upravuje podmínky propojení veřejných telekomunikačních sítí začínajících konkurenčních operátorů se sítí Českého Telecomu.

2000 (24. listopadu) - Alternativní telekomunikační operátoři protestují proti cenám Českého Telecomu za propojení sítí a žádají ČTÚ o zásah při kontrole cen za propojení sítí s Českým Telecomem.

2000 (27. prosince) - ČTÚ vydává cenovou metodiku pro výpočet cen za propojení. Metodika používá modifikovanou metodu plně alokovaných nákladů (FAC), již dříve použitou Českým Telecomem pro stanovení cen v původní referenční nabídce a rozporovanou alternativními operátory.

2001 (1. ledna) - Počátek oficiální liberalizace telekomunikací v ČR jde však pouze o formální krok, protože služba volby operátora a přenositelnosti čísla se stane aktuální až v roce 2002 a 2003.

2001 (12. ledna) - ČTÚ vydal cenové rozhodnutí, kterým stanovil maximální ceny za propojení veřejných pevných telekomunikačních sítí. Toto rozhodnutí bylo nezbytným předpokladem pro uzavření smluv o propojení mezi dominantním a alternativními operátory.

2001 (28. února, 1. března) - Český Telecom podepisuje smlouvu o propojení sítí s prvními dvěma operátory, Contactelem a Aliatelem.

2001 (5. března) - Aliatel, jako první z alternativních operátorů, oficiálně spouští služby mezinárodních, národních a místních hovorů na bázi klasické telefonie.

2001 (4. září) - ČTÚ vydal cenové rozhodnutí, kterým stanovil způsob výpočtu cen za propojení veřejných pevných telekomunikačních sítí pro zprostředkování přístupu uživatelům k internetu.

2001 (23. říjen) - ČTÚ vydal poslední rozhodnutí ze série týkající se cen za propojení v oblasti tzv. barevných linek. Jedná se např. o linky 0800 nebo o linky se sdílenými náklady.

2001 (27. listopadu) - Český telekomunikační úřad vydal cenové rozhodnutí stanovující maximální propojovací cenu za volání z pevné do mobilní sítě na 3,66 Kč za minutu.

2002 (1. července) - Na základě telekomunikačního zákona musí být od tohoto data uživatelům umožněno individuálně si zvolit operátora pomocí Call-by-call.

2002 (21. 22. září) - Proběhne plošné přečíslování veřejných telefonních stanic.

2003 (1. ledna) - Od tohoto data je umožněna přenositelnost čísla a další způsob volby operátora Carrier Pre-selection.2 0261/FEL o

Číslo telefonního obvodu (TO) - Kraj

2 - Hlavní město Praha

31, 32 - Středočeský kraj

35 - Karlovarský kraj

37 - Plzeňský kraj

38, 39 - Budějovický kraj

41, 47 - Ústecký kraj

46 - Pardubický kraj

48 - Liberecký kraj

49 - Královéhradecký kraj

51, 53, 54 - Brněnský kraj

55, 59 - Ostravský kraj

56 - Jihlavský kraj

57 - Zlínský kraj

58 - Olomoucký kraj

Významní tuzemští i zahraniční operátoři poskytující telekomunikační služby v ČR

Aliatel (www.aliatel.cz)

Společnost Aliatel byla založena v roce 1996. V současné době poskytuje kompletní hlasové služby zejména podnikatelské klientele a rovněž tak služby datové a internetové. Aliatel pracuje s nejmodernějšími technologiemi a jako jediný z alternativních operátorů disponuje páteřní celoplošnou sítí.

Broadnet (www.broadnet.cz)

Poskytovatel bezdrátových širokopásmových služeb.

Contactel (www.contactel.cz)

Společnost Contactel vznikla v roce 1999 jako společný projekt dánské společnosti TeleDanmark A/S a Českých Radiokomunikací. Do liberalizace trhu v roce 2001 Contactel uváděl na trh pouze datové a internetové služby, poté svou působnost rozšířil také do oblasti poskytování hlasových služeb.

Czech On Line (www.jet2web.cz)

Provozovatel služeb jet2web a volny.cz.

České radiokomunikace (www.cra.cz)

Dominantní telekomunikační společnost v oblasti televizního a rozhlasového vysílání.

Český Telecom (www.ct.cz)

Český Telecom je poskytovatelem telekomunikačních služeb v celé ČR s rozhodujícím podílem na trhu. Vznikl transformací společnosti SPT Telecom Praha v roce 2000.

eTel (www.etel-group.cz)

Společnost vznikla v roce 1997. Je orientována zejména na firemní zahraniční klientelu. Nabídku svých služeb rozšířila o poskytování přístupu k internetu.

Euroweb (www.euroweb.cz)

Společnost EuroWeb Czech Republic je poskytovatelem datových a telekomunikačních služeb se zaměřením na firemní sféru. Působí na našem trhu od roku 1995.

GiTy (www.gity.cz)

Poskytovatel komplexního řešení komunikačních systémů. Společnost GiTy nabízí služby aplikované telekomunikace a poskytuje plnou šíři telekomunikačních služeb v oblasti výkonných datových sítí.

Global One Equant (www.equant.com)

Poskytovatel mezinárodních telekomunikačních služeb.

GlobalTel (www.globaltel.cz)

GlobalTel, a. s., nabízí kompletní portfolio hlasových, datových a multimediálních služeb a provozuje optickou páteřní síť.

GTS (www.gts.cz)

GTS je alternativním telekomunikačním operátorem v České republice. Poskytuje komplexní nabídku hlasových, datových, internetových, operátorských a integrovaných služeb. Společnost GTS vznikla v únoru 2000 spojením tří předních telekomunikačních firem DATTEL, GTS Czech Net a GTS INEC.

Internet On Line (www.iol.cz)

Poskytovatel internetového připojení.

In Way (www.inway.cz)

Poskytovatel služeb a obsahu internetu. V roce 2001 rozšířila svou nabídku o poskytování hlasových služeb.

KPNQwest (www.kpnqwest.cz)

Poskytovatel datových služeb založených na IP. Svým klientům poskytuje připojení k vysokorychlostní optické datové síti.

Nextra (www.nextra.cz)

Společnost Nextra je poskytovatelem telekomunikačních služeb a provozovatelem vlastní mezinárodní páteřní sítě.

PragoNet (www.pragonet.cz)

Pražský metropolitní telekomunikační operátor. Vlastní a pronajímá optické sítě.

SkyNet (www.skynet.cz)

Systémový integrátor na trhu internetových služeb, zaměřující se zejména na bezpečnostní řešení pro komerční klientelu.

Tele2 (www.tele2.cz)

Poskytovatel připojení k internetu.

Telenor (www.telenor.cz)

Poskytovatel telekomunikačních služeb.

Tiscali (www.tiscali.cz)

Tiscali je internetová komunikační společnost, která se na českém trhu objevila v říjnu 2001 transformací z původní společnosti World Online, s. r. o. Poskytuje připojení k internetu, komplexní řešení pro firmy a portál tiscali.cz.

Worldcom (www1.worldcom.com)

Mezinárodní společnost, zahrnující společnost UUNET, poskytuje internetové komunikační služby. Je poskytovatelem komplexních telekomunikačních a datových služeb.

UPC (www.upc.cz)

Poskytovatel služeb kabelové a satelitní televize a připojení k internetu po sítích kabelové televize.

Důležité adresy v oblasti českých telekomunikací

Zpravodajské servery zabývající se telekomunikacemi

ISDN (www.isdn.cz)

Server zaměřený na pevné linky i mobilní komunikace. Zahrnuje jak koncepční témata z oblasti telekomunikací, tak i aktuální zpravodajství o vývoji na telekomunikačním a IT trhu.

Mobil server (www.mobil.cz)

Server orientovaný zejména na mobilní komunikace a na drobné uživatele.

LUPA (www.lupa.cz)

Server mapující především oblast internetu.

Telefonie (www.telefonie.cz)

Server přinášející informace zejména z oblasti pevných linek. Umožňuje snadnou orientaci mezi dodavateli telekomunikačních služeb.

Total Telecom (www.totaltele.com)

Cizojazyčný server zastřešující zpravodajství ze serverů na téma internetu, e-commerce a mobilní komunikace.

Státní správa a členské organizace

Asociace provozovatelů veřejných telekomunikačních sítí (www.apvts.cz)

APVTS byla založena v květnu 1999, členství v organizaci je dobrovolné. V současné době asociace sdružuje devět řádných členů.

Český telekomunikační úřad (www.ctupraha.cz)

ČTÚ je správním úřadem pro výkon státní správy. Působí jako regulátor českého telekomunikačního trhu. Zajišťuje dodržování zákona o telekomunikacích a právních předpisů vydaných k jeho provádění, tzn. rozhoduje o právech a povinnostech fyzických nebo právnických osob v oboru telekomunikací v ČR.

Evropská komise v ČR (www.evropska-unie.cz)

Evropská komise, výkonný orgán EU, je v ČR reprezentována od roku 1992 Delegací Evropské komise. Evropská komise dohlíží prostřednictvím své delegace v ČR nad uplatňováním smluv uzavřených mezi ČR a EU a zároveň nad plněním programu Phare.

Ministerstvo dopravy a spojů ČR (www.mdcr.cz)

Spravuje telekomunikační sektor na úrovni vlády České republiky. Do kompetence Ministerstva dopravy a spojů spadá legislativa a politika v oblasti telekomunikací, stanovování principů regulace telekomunikací a rovněž integrace ČR do EU v telekomunikačním sektoru.

Sdružení pro informační společnost (www.spis.cz)

Občanské sdružení působící na území ČR. Sdružuje subjekty na poli informačních technologií za účelem zvyšování povědomí o nárocích a přínosech rozvoje informační společnosti.

§§§§§


Ochraňte si svůj operační systém - Díl první Windows 9x/ME

Martin Ignjatovic?

c02p0262

Tímto článkem začíná další seriál o bezpečnosti počítačových systémů. V průběhu několika dílů se budeme věnovat zabezpečení jednotlivých operačních systémů. Pokusíme se poukázat na bezpečnostní problémy jednotlivých operačních systému, a zároveň si povíme, jak systémy co nejlépe chránit. V dnešním dílu se budeme věnovat operačním systémům Windows 9x/ME.

Trocha teorie

Systémy Windows 95, 98 a ME (dále jen 9x) byly od začátku konstruovány jako jednouživatelské systémy, u kterých je kladen důraz zejména na uživatelskou přívětivost a jednoduchost, z čehož vyplývá, že bezpečnost není u těchto systémů prioritou. To má samozřejmě velké výhody, ale i nevýhody. Nevýhodou je, že tyto systémy může ovládat prakticky každý, kdo k nim má fyzický přístup. Neexistuje zde žádné rozlišení uživatelů, takže konfigurovat systém může prakticky kdokoliv, včetně nezkušených uživatelů, kteří mohou systém ohrozit, aniž by o tom věděli nebo to chtěli. Na druhou stranu tyto systémy nepodporují mnoho síťových funkcí, nelze je dálkově spravovat (v základní instalaci) ani jinak ovládat. Z toho vyplývá, že největší nebezpečí hrozí při použití softwaru třetích stran, který může tyto funkce obsahovat.

Využití systémů 9x

Se systémy 9x se můžeme setkat prakticky všude. Používají se ve školách, menších i větších firmách, a samozřejmě jsou velmi rozšířené i mezi domácími uživateli. Nejčastější je nasazení těchto systémů v takzvaném kancelářském prostředí. Obliba těchto systémů je způsobena jak jejich jednoduchostí, výše zmíněnou uživatelskou přívětivostí, a v neposlední řadě také marketingem společnosti Microsoft. To, jestli je to dobře nebo špatně, proč tomu tak je, nebo jak by tomu mělo být, necháme stranou a podíváme se na bezpečnost těchto systémů z ryze praktického hlediska.

Jelikož nejsou tyto systémy využívány jako servery, budou následující řádky užitečné zejména běžným uživatelům. V příštích dílech se budeme věnovat dalším operačním systémům, které lze využívat i jako servery, a na své si tedy přijdou i správci sítí. Důležité ale je, aby povědomí o bezpečnosti měli i běžní uživatelé. K čemu by byl extrémně zabezpečený server, kdyby uživatelé posílali hesla a informace elektronickou poštou, nechávali svůj počítač bez dozoru nebo neustále stahovali a instalovali rádoby užitečné programy (nejčastěji viry, trojské koně, backdoory)? A platí to i obráceně. K čemu by uživatelům bylo, kdyby dodržovali všechna bezpečnostní opatření, pravidelně zálohovali svá data, šifrovali soubory, používali silná hesla, kdyby byl server, který umožňuje vzdálenou administraci a jsou na něm uloženy citlivé soubory, přístupný komukoliv?

Útoky na systémy 9x

Útoky na tyto systémy můžeme rozdělit na dvě skupiny (v podstatě jako všechny útoky bez ohledu na operační systém), na síťové a lokální. Jste--li např. připojeni k internetu z domova (nikdo kromě vás nemá fyzicky k počítači přístup), tak pokud vás nevykradou, bude pro vás prioritní obrana před síťovými útoky, a nutno podotknout, že ta je celkem jednoduchá. Pokud je ale váš počítač s tímto systémem součástí nějaké LAN sítě, a nemůžete zabezpečit počítač fyzicky, bude pro vás prioritní obrana proti lokálním útokům. Nejdříve se tedy podíváme na to, jaké nebezpečí nám hrozí, pokud se někdo pokusí kompromitovat náš systém, ke kterému má fyzický přístup.

Lokální útoky

Je-li váš systém součástí nějaké, ať již větší či menší sítě (LAN), pravděpodobně nebudete jediní, kdo k němu mají přístup. Typicky je tento počítač umístěn v nějaké kanceláři či učebně a pracuje na něm vícero uživatelů. I kdybyste byli jedinými uživateli tohoto systému, pravděpodobně nemůžete zajistit, aby se k němu někdo nedostal v době vaší nepřítomnosti. Musíte tedy vymyslet, jak takový počítač zabezpečit. Nyní si probereme slabá místa systému od okamžiku jeho spuštění. Budeme předpokládat, že na disku jsou nějaká data, o která stojíte, a že útočník se je snaží zcizit nebo alespoň poškodit.

BIOS

Po zapnutí počítače je jako první aktivuje BIOS. BIOS (Basic Input Ouput System) tvoří rozhraní mezi hardwarem počítače a vyššími vrstvami programového vybavení. BIOSem je vybaven každý počítač třídy PC. Jak jistě všichni víte, lze v BIOSu nastavovat základní parametry počítače počítač je bohužel zranitelný již v této úvodní fázi. V BIOSu se dá napáchat velká škoda, a nemusí jít často ani o úmysl. Útočník může například změnit rychlost procesoru, může deaktivovat pevný disk, znemožnit používání CD mechaniky a mnoho dalších, pro běžného uživatele velmi nepříjemných věcí. Jednou z vůbec nejhorších věcí, která mě napadá, je nahrání BIOSu, jenž není určen pro typ vaší základní desky. Poté by vám pravděpodobně nezbývalo nic jiného, než návštěva servisu. BIOS lze samozřejmě zaheslovat. Možná si říkáte, že tím se vše vyřeší, ale není to zdaleka pravda. Toto heslo lze totiž snadno překonat. Za prvé mají některé BIOSy univerzální hesla, například nejpoužívanější AWARD má univerzální hesla jako AWARD_SW, BIOSTAR, j262, AW a další. AMI BIOSy používají například AMI, AMIDECODE, AMI?SW. Z vlastní zkušenosti mohu potvrdit, že univerzální hesla fungují spolehlivě. Pokud BIOS univerzální heslo nemá, lze jej resetovat pomocí jumperu, což jsou přepínače na základní desce. Některé desky obsahují jumpery, jež slouží kromě jiného i k resetu BIOSu, tedy i případného hesla, které jej chrání. Pokud si nejste jisti, podívejte se do dokumentace k vaší základní desce. Třetí možnost, jak toto heslo obejít, je nadmíru jednoduchá. Podobně jako u jumperů sice vyžaduje přístup k základní desce (tedy otevření počítače). Prakticky každý BIOS je napájen malou baterií umístěnou na základní desce. Pokud ji vyjmeme, dojde k resetu BIOSu. No, a nakonec je tady ještě jedna možnost, ta ale vyžaduje podporu operačního systému, takže pro nás není v této chvíli podstatná. Z této první části si tedy zapamatujeme, že zaheslovat BIOS je dobrý nápad, ale prakticky nic neřeší.

V neposlední řadě spouští BIOS také operační systém. Součástí BIOSu je MBR (Master Boot Record), do kterého je při instalaci nahrán zavaděč operačního systému a který se stará o správné zavedení operačního systému(ů). Existuje několik speciálních zavaděčů, jako například Lilo nebo Grub, jež jsou součástí Linuxu, ale existují i jiné. Zmínil bych například XOSL (Extended Operating System Loader), který si můžete stáhnout z www.xosl.org. Tento zavaděč je velmi komplexní a bez problémů zvládne zavést téměř jakýkoliv operační systém. Co je pro nás ale důležitější, lze ho zaheslovat, takže operační systém bude moci spustit jen ten, kdo zná správné heslo. Nevyskytují se zde rovněž žádná univerzální hesla a reset BIOSu zavaděč nezničí. Na druhou stranu je třeba říci, že útočník může v BIOSu změnit pořadí médií, ze kterých je systém zaváděn, a může klidně zavést systém z diskety nebo CD-ROMu.

Z výše uvedeného tedy vyplývá, že za použití standardních prostředků útočníkovi nezabráníme systém spustit, můžeme mu to jen zkomplikovat. To může být užitečné v prostředí, kdy má útočník málo času, a musel by například otevřít skříň počítače a resetovat BIOS. Jestliže tedy nemůžeme útočníkovi zabránit ve spuštění operačního systému, musíme systém zabezpečit jinak.

Spuštění z diskety

Zde je jedna z velkých slabin systémů 9x. Útočník může spustit operační systém z diskety a má pak nad systémem neomezenou kontrolu. Může libovolně procházet pevný disk, mazat nebo kopírovat soubory atd. Nemůže ale spouštět a instalovat aplikace určené pro systém Windows, neboť se pohybuje v systému MS-DOS. Pokud zapne systém Windows (příkazem win), spustí se systém Windows, který však již může mít implementovány nějaké bezpečnostní prvky. Proti spuštění systému z diskety tedy v podstatě neexistuje účinná obrana, snad jen šifrování souborů na pevném disku nebo odpojení disketových mechanik (což ale nezaručuje, že útočník nemůže mít vlastní). Ztrátě nezabráníme, a proto je dobré udržovat si pravidelné zálohy, ze kterých by pro nás neměl být problém systém obnovit. Dejme ale tomu, že útočník nestojí o to vymazat nám obsah pevného disku, ale chce na náš systém nainstalovat nějakou škodlivou utilitku, například trojského koně nebo backdoor. K tomu bude třeba spustit systém Windows. A nyní se dostáváme k otázce zabezpečení samotného systému. Ještě si ale uveďme stručnou tabulku, ve které shrneme předchozí řádky.

Přihlášení

Pokud počítač používá více uživatelů, pravděpodobně bude mít každý z nich zřízen nějaký profil a bude se muset systému před použitím identifikovat. Bohužel je to jen jakási parodie na skutečnou autentizaci, kterou známe například z prostředí systémů UNIX/Linux nebo Windows NT, 2000, XP. Stačí jednoduše stisknout ESC, popřípadě vložit libovolné jméno a heslo, a systém se nám otevře dokořán. Máme pro vás dobrou zprávu. Systém Windows lze nastavit tak, aby se k němu nemohl přihlásit nikdo neoprávněný (alespoň částečně). Bohužel má tento postup několik podmínek, a v důsledku bude u počítače sedět stejně kdo chce a bude si dělat co chce. Ale myslím, že ze standardních prostředků, které nám Windows nabízejí, je tento způsob asi nejúčinnější. Nyní však se vraťme k oněm podmínkám. Za prvé je třeba, aby byl počítač součástí nějaké sítě typu klient-server. To je v prostředí podniků či škol celkem běžný jev. Za druhé server musí provádět autentizaci pro domény, musí tedy fungovat jako PDC (Primary Domain Controller). Za třetí klienty je nutno nakonfigurovat tak, aby se přihlašovaly do domény Windows NT (Ovládací panely Síť, Klient sítě Microsoft Vlastnosti). Dobrá zpráva je, že jako PDC může fungovat jak server s operačním systémem Windows NT, tak UNIX, na kterém běží Samba server. Více o konfiguraci Samby jako PDC naleznete v dokumentaci. Pokud tedy splňuje náš systém všechny uvedené podmínky, stačí do registrů na klientských počítačích přidat následující položku: Spusťte editor registru a přejděte na položku HKEY_LOCAL_MACHINE\Network\Logon. Zde pak vytvořte novou položku typu DWORD s názvem MustBeValidated a změňte její hodnotu na 1. Poté počítač restartujte. Pokud se teď někdo pokusí přihlásit do systému a zadá neplatné jméno či heslo, případně se pokusí přihlašovací dialog stornovat (česky zrušit), bude mu přístup odepřen. Bohužel i tento mechanismus lze obejít. Jak? Naprosto jednoduše. Stačí spustit Windows v nouzovém režimu, a všechny autentizační metody jsou k ničemu. Útočník pak může v klidu nainstalovat potřebný software a klidně odejít. Naštěstí ale tímto postupem znemožníme útočníkovi přístup k síti, kde by se mohl pokusit napáchat další škody.

Existuje ještě jedna možnost, jak případnému útočníkovi ztížit poškození systému, a tou je Policy editor. Je to malá utilitka, která nám umožňuje definovat pravidla pro jednotlivé uživatele. Lze pomocí ní například definovat, které aplikace budou moci jednotliví uživatelé spouštět nebo které položky jim budou přístupné v Ovládacích panelech. Bohužel i tato utilitka je imunní vůči nouzovému režimu. Naleznete ji na instalačním CD (tools\reskit\poledit) vašeho systému nebo si ji můžete stáhnout ze stránek www.microsoft.com.

Spořič obrazovky

U spořiče obrazovky lze nastavit heslo. To je dobré bezpečnostní opatření pouze v případě, že opouštíte počítač jen na malou chvilku, neboť útočník může kromě jiného systém vždy restartovat.

Další pomůcky

Existuje i software třetích stran, který slouží k autorizaci uživatelů, či k definici jejich oprávnění. Některé takovéto aplikace jsou celkem propracované, ale všechny bez výjimky mají jeden společný nedostatek. Jsou spouštěny spolu s operačním systémem, často ale až po jeho spuštění. Nepřijde vám na tom nic divného? V systémech 9x může bohužel útočník ovlivňovat, které aplikace se po startu systému nahrají. Může to provést přepsáním registrů ze systému MS-DOS vymazáním zástupců ze složky Po spuštění ze stejného prostředí nebo prostým zakázáním jejich natažení, pokud startuje systém v nouzovém režimu a zvolí, že chce potvrzovat jednotlivé kroky.

Z výše uvedeného tedy vyplývá, že systémy 9x nelze zabezpečit před lokálními útoky. Poslední a nejdůležitější obranou linií, a to jak proti lokálním tak síťovým útokům, je šifrování. K němu se vrátíme poté, co probereme nebezpečí, která nám hrozí po síti.

Síťové útoky

Dobrá zpráva pro uživatele systémů 9x je, že tyto systémy síťovými funkcemi příliš neoplývají, a nejsou tedy tolik náchylné k útokům po síti. Mluvíme teď samozřejmě o výchozí konfiguraci systému. Problém vzniká ve chvíli, kdy používáme produkty třetích stran nebo se rozhodne zpřístupnit svoje soubory ostatním uživatelům pomocí sdílení. Pokud se i přesto pokusí někdo na váš systém zaútočit, bude o něm nejprve potřebovat získat nějaké informace.

Zkoumání systému

Potenciální útočník bude nejdříve potřebovat zjistit, jaký operační systém na vašem počítači běží, a které aplikace a v jaké verzi provozujete. Nejdříve však bude chtít zjistit, zdali je váš systém vůbec aktivní. To zjistí pomocí utility ping, která je součástí snad každého operačního systému. Existují však i sofistikovanější verze tohoto programu, jež nabízejí rozšířené funkce. V tabulce je uveden přehled několika z nich. Pokud útočník zjistí, že je váš systém aktivní, bude se snažit zjistit druh a verzi operačního systému. Naneštěstí jsou systémy 9x velice sdílné, pokud jde o identifikaci systému. S použitím nástroje jako je například unixový nmap dokáže útočník cílový systém velice snadno identifikovat. Pokud navštívíte nějakou webovou stránku, která obsahuje příslušný Javascript, lze operační systém identifikovat rovněž. Další věcí, kterou bude chtít útočník zjistit, je jaké aplikace používáte. To není tak jednoduché, zejména pokud jde o "čistokrevný" útok po síti. Prvním krokem bude zřejmě skenování portů, protože každá síťová služba musí naslouchat na nějakém portu. To, jaké služby na jakých portech naslouchají, zjistíte jak jinak, než skenováním. Zde je přehled několika port scannerů, pomocí kterých to můžete zkusit. Skenujte však pouze svůj systém, a pokud nevíte, co děláte, raději se tomu vyhněte. Všechny zde zmíněné programy jsou zdarma a je jich zastoupen jen zlomek. Podobných nástrojů existují stovky a můžete je nalézt na velkých webech, jako například www.packetstormsecurity.org, kde se nalézá zřejmě největší archiv bezpečnostních utilit pro všechny operační systémy.

Síťové útoky na systémy 9x můžeme v podstatě rozdělit do dvou hlavních skupin. Za prvé jde o útoky na sdílené prostředky, a za druhé o využití chyby v aplikacích.

Sdílení

Aby bylo možno na sdílené prostředky zaútočit, je třeba je nejdříve vyhledat a identifikovat. K tomu můžeme použít několik utilit. Jedním z takových nástrojů je například NBTscan. Tato utilitka zkoumá síť a zjišťuje u klientů IP adresu, jméno počítače, uživatelské jméno přihlášeného uživatele a MAC adresu síťové karty. Můžete jí získat na adrese www.inetcat.org. Existuje verze pro UNIX i Windows. Dalším nástrojem může být například smbclient, který je součástí Samba serveru. Dále existují utilitky, jež se pokouší připojovat ke sdíleným prostředkům a hádat hesla pomocí brute force attack nebo pomocí slovníkového útoku. Jedním z takovýchto nástrojů je Legion, vytvořený skupinou Rhino9. Tento program umí kromě skenování určitého intervalu IP adres a vyhledávání systémů se sdílenými prostředky i útok na sdílené prostředky právě pomocí výše uvedených metod. Tento nástroj můžete získat na serveru www.packetstormsecurity.org.

Jaká je tedy nejlepší obrana? Patrně nejbezpečnější je sdílení vůbec nepoužívat. Pokud se ale bez něj neobejdete, každý sdílený prostředek řádně zakódujte. Bohužel délka hesla je maximálně 8 znaků. Přesto se snažte heslo vybrat co nejlépe. Můžete používat i speciální znaky jako * $ # atd. Dobrým nápadem je umístit na konec sdílného prostředku znak dolaru $. Sdílený prostředek se pak ostatním klientů nezobrazí v okně Okolní počítače a funguje i proti nástroji Legion. Ale pozor, například vůči utilitě smbclient je to neúčinné. Dále také dobře zvažte, které adresáře či soubory nabízíte ke sdílení. Je jistě velkou chybou poskytnout ke sdílení celý disk. Lepší je vytvořit speciální adresář a do něj umístit věci, které potřebujete sdílet.

Útoky na síťové aplikace

Tento druh útoků je patrně nejrozšířenější. Útočit lze prakticky na všechny aplikace, jež ke své činnosti používají síť. My si ukážeme ty nejčastěji napadané a pokusíme se o jejich zabezpečení. Na úvod je však třeba říct, že proti těmto útokům moc dělat nemůžeme, snad jen sledovat vývoj a instalovat opravy.

Internet Explorer

O chybách v tomto oblíbeném webovém browseru by se daly psát romány. Během posledního zhruba půl roku neuplyne týden, aby se v aplikaci neobjevila alespoň jedna chyba, která umožňuje číst soubory z lokálního disku nebo by neumožňovala spuštění libovolného programu na cílovém systému.

Většina těchto chyb vychází z technologie ActiveX, mnohé ale ne. Pokud chcete mít přehled o všech chybách IE, navštivte stránky www.www.guninski.com Tyto stránky provozuje Georgi Guninski, který stojí za odhalením většiny bezpečnostních chyb IE. Princip těchto chyb je pro běžného uživatele často nepochopitelný a nemá cenu je zde ani popisovat. Důležitější je zaměřit se obranu.

Asi nejjednodušší by bylo říci, nepoužívejte IE. Bohužel z vlastních zkušeností mohu potvrdit, že s takovouto radou příliš nepochodíte. Mnoho uživatelů nemá chuť zkoušet a instalovat nové produkty, ať již z pohodlnosti nebo kvůli oblibě IE. Přesto bych doporučit spíše jiné prohlížeče jako například Mozillu nebo Operu. Jde o velmi podařené produkty, jsou dostupné zdarma a také můžete sehnat verze pro většinou operačních systémů. V rámci objektivity je však třeba upozornit i na některé nedostatky, jimiž tyto produkty trpí. U Mozilly je to především velká náročnost na systémové zdroje, takže pokud máte 32MB nebo méně RAM, budete potřebovat i značnou dávku trpělivosti. U Opery, která je mimochodem nejméně náročná na systémové zdroje, se občas vyskytnou problémy s podporou novějších standardů a funkcí, a také s podporou češtiny.

Pokud se tedy rozhodnete používat i nadále IE, je třeba jej správně nakonfigurovat. Především zakažte všechny ActiveX, chcete-li mít klidný spánek. Doporučuje se co možná nejvíce paranoidní konfigurace. Dále také nestahujte a neinstalujte nejrůznější plug-iny a "udělátka", kterých je na síti k dispozici velké množství. Ve většině případů půjde minimálně o spyware. Nejdůležitější je však včasná instalace oprav vydaných společností Microsoft.

Outlook

Z hlediska bezpečnosti je na tom Outlook podobně jako IE. Bezpečnostních děr je také požehnaně a dají se celkem snadno zneužít. Asi nejvážnější chybou těchto produktů je automatické spouštění příloh elektronické pošty. Tato chyba také umožnila šíření nejrůznějších virů a červů. V poslední záplatě firmy Microsoft už by mělo být vše odstraněno, ale je jen otázka času, kdy se objeví něco podobného. Pokud tedy nechcete používat jiné produkty jako je Eudora, The Bat a další, řiďte se stejnou radou, jaká platí pro IE.

Další produkty

Mezi nejpoužívanější produkty patří různé komunikační prográmky jako je ICQ, AIM nebo mIRC. V každém z těchto programů byly objeveny nejrůznější chyby, které ve svém důsledku vedly až ke kompromitaci celého systému. Chyby se mohou vyskytnout prakticky v jakémkoliv softwaru. Proto vždy moudře zvažte, jaké programy na systému instalujete a není-li to občas na úkor bezpečnosti, stability a kvality. Jak se říká: "není všechno zlato, co se třpytí".

Cíle na systému

Důležité je také, jaké cíle na systému útočník sleduje. Pokud se snaží na váš počítač útočit cíleně, pravděpodobně bude vědět, co se na něm ukrývá, a měli byste to tušit i vy. Pokud budete náhodným cílem, půjde pravděpodobně po souboru .PWL, kde jsou uložena všechna systémová hesla. Ukládání hesel můžete zakázat použitím Policy editoru nebo změnou následující položky v registru\HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Windows\Current\Version\Policies\NetworkDisablePwdCaching na hodnotu 1. Útočníka mohou zajímat i jiné soubory, zejména ty zaheslované. O prolamování hesel si však povíme někdy jindy.

Zálohování

Ať již se o svůj systém staráte sebelíp, vždy může nastat situace, kdy bude váš systém někým ovládnut čí poškozen. Aby mohl být poté systém uveden do původního stavu, musí být odkud. Proto je tak důležité data zálohovat. Pokud ale používáte svůj počítač jen pro brouzdání po internetu, občas si zahrajete nějakou hru a nic jiného na počítači neděláte, nemají pro vás zálohy příliš velký význam, neboť systém můžete obnovit jednoduše novou instalací. Pokud ale například vytváříte webové stránky, grafiku, programujete nebo píšete texty, je třeba zálohovat. A to pravidelně. Nemůžeme vám dát univerzální návod, jak zálohovat, to záleží na konkrétní situaci. Pokud například denně vytvoříte několik grafických návrhů nebo napíšete několik stovek řádků zdrojových kódů, měli byste vždy na konci pracovní doby provést zálohu svých dat. Na druhou stranu, vytvoříte-li jeden dopis nebo jiný text za týden, bylo by pro vás denní zálohování celkem zbytečné. Důležité je také postup a médium, které na zálohování používáte. Pokud píšete již výše zmíněné texty, vystačí vám na zálohy prostá disketa. Potřebujete-li ale zálohovat velké množství dat, budete potřebovat jiné médium, například CD-R. Pokud nemáte vypalovačku či jiné záznamové zařízení o velké kapacitě, máte problém. Řešení je několik.

Za prvé můžete svá data zálohovat na server, jste-li součástí nějaké sítě typu klient-server. Pokud máte rychlé připojení k internetu, můžete si zřídit prostor na nějakém serveru a data ukládat tam. Pokud máte rozdělen disk na několik oblastí a na jedné oblasti vám běží dejme tomu Linux, můžete data zálohovat tam, neboť neexistuje způsob, jak z prostředí systémů 9x zapisovat na linuxové diskové oddíly. Pozor ale, aby útočník na vašem systému nespustil nějaký program, který přepíše tabulku oddílů.

Šifrování

Pokud tedy máte vyřešen problém se zálohováním, jistě nebudete chtít, aby si data mohl kdokoliv číst. A zde přichází ke slovu šifrování. O šifrách a algoritmech jste si mohli přečíst v minulých číslech PC WORLDu. Nebudeme se jimi tedy již více zabývat a vrhneme se rovnou na věc. Za prvé pro vás máme dobrou zprávu. Nemusíte pracně shánět nějaký program, který šifruje, a lámat si hlavu s jeho ovládáním nebo s tím, jaký algoritmus používá. Na všechno nám bude bohatě stačit PGP, které máte jistě všichni po přečtení minulého čísla PC WORLDu nainstalované.

PGP ve verzi pro Windows 9x zvládá kromě šifrování elektronické pošty rovněž šifrování souborů na pevném disku nebo rovnou celých diskových oblastí. Jistě jste si všimli, že po instalaci programu se vám v kontextové nabídce objevila nová položka PGP, která nabízí několik možností. Pokud kliknete pravým tlačítkem na nějaký soubor, složku či disk, a najedete na PGP, otevře se vám další nabídka, jež nabízí několik možností. Předně můžete soubor zaheslovat (Encrypt), podepsat (Sign) zašifrovat a podepsat (Encrypt and Sign), bezpečně vymazat (Wipe) a nakonec vytvořit spustitelný zašifrovaný soubor (Create SDA). První tři možnosti jsou nejpoužívanější. Ke své činnosti však takto zašifrované soubory potřebují PGP. Pokud chcete soubor zaheslovat a poté jej spustit na systému, který PGP neobsahuje, zvolte poslední možnost (Create SDA).

Existují i jiné programy, jež umožňují šifrovat soubory, ale PGP je více než dostatečné. Navíc je zdarma, což se o ostatních kvalitních produktech tohoto typu říci nedá. Rozhodně však svoje soubory neheslujte pomocí Winzipu, Wordu, Excelu a podobných programů. Tato hesla jsou poměrně slabá a lehce prolomitelná pomocí brute force attack. K tématu prolamování hesel se ještě v budoucnu vrátíme.

Na závěr si ještě uveďme jakousi bezpečnostní kuchařku, do které shrneme všechny nezbytné body pro správné zabezpečení počítače se systémem 9x. Pokud některý bod nemůžete z nejrůznějších důvodů aplikovat, naleznete odpověď v článku.

Správně zabezpečený systém

1. Zaheslovaný BIOS

2. Zaheslovaný zavaděč operačního systému

3. Vyžaduje autentizaci domény

4. Nainstalovaný Poledit

5. Aplikované záplaty

6. Nemožnost vzdálené administrace

7. Neobsahuje zbytečné aplikace

8. Kvalitní firewall

9. Pravidelně zálohovaný

10. Citlivá data šifrována

V příštím dílu seriálu začne ta "opravdová zábava", protože se podíváme na bezpečnost systémů Windows NT/2000. Jelikož se tyto systémy používají i jako servery a běží na nich spousta služeb, existuje zde nepřeberně více možností, jak tyto systémy napadnout a tím pádem i více věcí, které je třeba udělat pro jejich zabezpečení.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0263

? Nedá se nějakou fintou poslat na Oskara SMS z e-mailu bez znalosti mobilní e-mailové adresy?

Tak to, bohužel, nepůjde. Oskarova SMS brána přijme e-mail na mobilní e-mailovou adresu (ta je ve tvaru ), v interní databázi zjistí, ke kterému mobilu se vztahuje, a text v SMS zprávě na tento mobil odešle. Do esemesky navíc doplní údaje o odesílateli e-mailu a předmět (subject) zprávy. Pokud se celý text zprávy do jedné SMS nevejde, rozdělí jej do dvou esemesek.

Jedinou možností, jak zaslat na Oskara SMS z e-mailu bez znalosti adresy, je navštívit webové rozhraní na stránce operátora zde není znalost mobilní e-mailové adresy nutná. Do příslušného políčka stačí vyplnit pouze telefonní číslo.

Pokud by některý z vás věděl, jak doručit SMS z e-mailu na mobil bez znalosti mobilní e-mailové adresy (a to nejen do sítě Oskara), napište nám.

? Pokud vložím do svého mobilního telefonu SIM kartu Oskara, bliká mi v rohu číslice 1 nebo 2. Se SIM kartou Paegasu ani Eurotelu se tak neděje. Čím to je?

Oskar chce v budoucnu spustit podporu dvou telefonních čísel na jedné SIM kartě (tzv. ALS). Na svém mobilním telefonu tedy budete mít dvě telefonní čísla, bez nutnosti mobil vypínat a znovu zapínat. ALS je ideální pro ty, kteří chtějí mít jedno telefonní číslo pro firemní a druhé pro své osobní účely, ale nechtějí při sobě nosit dva mobilní přístroje. Mezi linkami lze jednoduše přepínat v menu telefonu.

Odchozí hovor je účtován pouze aktivnímu číslu. Při příchozím hovoru se lze kdykoliv dovolat na obě telefonní čísla. Na displeji se přitom ukáže, na jakou linku je voláno.

Oskar však podporu dvou čísel svým klientům doposud nenabízí. V praxi se tak s nimi mohou setkat pouze starostové obecních úřadů, kterým taková SIM karta byla poskytnuta v rámci zajištění spolupráce při řešení krizových situací řízených složkami státu. Pro ně tuto službu nabízí Eurotel. Na jedné SIM kartě lze přitom mít pouze dvě čísla stejného operátora. Nelze provést to, aby např. na první lince fungoval Oskar a na druhé Paegas!

? Ukradli mi mobil. Co mohu dělat, abych minimalizoval škody?

Je rozdíl, zda máte "pouze" předplacenou kartu, nebo mobil s paušálním tarifem.

Pokud vlastníte paušál, je třeba okamžitě kontaktovat svého operátora, aby vaši SIM kartu zablokoval. Se zablokovanou SIMkou zloděj nic nenadělá volat s ní nadále nelze a to ani v případě, že by se mobil buď našel, nebo vrátil původnímu majiteli. To ostatně zloději většinou vědí, a tak kartu zahodí a snaží se prodat samotný mobilní telefon.

S předplacenou kartou nenaděláte vůbec nic. Zloděj vám může zbývající kredit provolat a pak opět kartu zahodí, jako nepoužitelnou. Ztrátou SIMky neztratíte tedy obvykle víc než několik stokorun.

Co opravdu zamrzí, je ztráta telefonu. Nový přístroj má vyšší hodnotu než SIM karta a zloděj si tak může velmi slušně "přivydělat". S ukradeným mobilním přístrojem vám bohužel operátoři nepomůžou. Ani Policie České republiky není všemocná když se obrátíte na ni, je jen velmi málo pravděpodobné, že se jí podaří ukradený mobil dopátrat.

Určitým řešením by mohlo být prozvánění ukradeného mobilního telefonu. Jak ale "nového majitele" přesvědčit, že vám byl mobil ukraden a že jej chcete zpět, zatím nikdo spolehlivě nepopsal.

Eurotel nabízí svým klientům možnost zařadit mobil na tzv. "blacklist" tedy do databáze odcizených mobilních telefonů. Pro to je třeba nahlásit číslo IMEI (zjistíte jej u každého mobilu vytočením *#06#). Pokouší-li se kdokoliv přihlásit s takovým mobilem do sítě Eurotel, síť tento přístroj odmítne a nebude možné s ním volat. Pokud však kdokoliv tento mobil odblokuje pro použití ve všech sítích a vloží do něj SIM kartu konkurenčního operátora, nebudou mu ve volání kladeny žádné překážky.

Blacklist by měl své plné opodstatnění v případě, že by jej měli všichni operátoři a navzájem si je doplňovali. To je však v naší republice zatím hudba vzdálené budoucnosti. Nicméně v Itálii se již operátoři dohodli a celorepubliková databáze kradených mobilů na Apeninském poloostrově funguje.

V České republice se naproti tomu připravuje centrální seznam kradených mobilních telefonů. Vytváří jej internetový server MOBIL.CZ ve spolupráci se všemi operátory, a kdokoliv do něj již dnes může vložit IMEI svého ukradeného mobilu. Pokud budete kupovat mobil z bazaru, můžete se právě na uvedeném serveru přesvědčit, zda není nahlášený jako zcizený. Nicméně ani tehdy nemůžete mít jistotu, že mobil není kradený ne všichni umí pracovat s internetem. A navíc, mobil lze nastavit tak, aby se místo skutečného čísla IMEI zobrazovalo na displeji zcela jiné číslo.

Každým rokem zloději ukradnou 20 000 mobilních telefonů. To je vysoké číslo. Jak zminimalizovat riziko krádeže? Mobil nepůjčujte nikomu neznámému. Mějte jej neustále při těle, nejlépe pod bundou. Určitým znesnadněním práce pro zloděje může být zablokování SIM karty a mobilního telefonu PINem. Pak tu ještě může být reálná šance, že zloděj mobil odhodí do příkopu a vy se s ním setkáte.

? Kde seženu program Logomanager a kolik stojí?

Utilita LogoManager umožňuje vytvářet loga a melodie pro mobilní telefony Nokia, které s tímto programem umí pracovat. Vytvořit lze v něm logo operátora, logo skupiny volajících, startovací motiv i obrázkovou esemesku. Program samozřejmě umožňuje tyto obrázky přes kabel nebo infraport do vašeho mobilu nahrát.

Demoverzi LogoManageru můžete nalézt například na CD PC WORLDu číslo 9/2001. Funkční demoverze má jedinou slabinu nápis "DEMO" ve vytvořeném logu. Po zaregistrování (registrace stojí 25 USD nebo 35 eur) tento nápis zmizí a program je možné využívat naplno.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/

/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

§§§§§


2x 3Com U.S.Robotics a ISDN - Připojte se k internetu

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0264

Z nabídky společnosti 3Com U.S.Robotics jsme si ke krátkému testu vybrali dvojici produktů určenou pro připojení k ISDN lince. Zatímco první z výrobků najde své uplatnění v kancelářích menších firem, druhý si hledá cestu spíše k domácímu uživateli.

3Com U.S.Robotics Courier I-Modem

Zařízení, které kombinuje terminálový adaptér ISDN a hardwarový analogový modem, je na našem trhu zcela výjimečné. Na rozdíl od většiny koncových ISDN zařízení, která pro spojení s analogovým protějškem využívají simulaci softmodemu, totiž dokáže bez problémů pracovat i po připojení k počítači s procesorem 486DX a nijak výrazně jej nezatíží. První výrobky s označením Courier I-Modem with ISDN/V.34 byly uvedeny na trh již v roce 1997, později se objevila i zařízení, jejichž hardwarový modem je kompatibilní se standardem V.90 a technologií X2. U těchto modelů bylo označení /V.34 v názvu změněno na /V.Everything. Původní diskety s ovladači pro DOS, Windows 3.11, 95 a NT byly nahrazeny kompaktním diskem a drivery doplněny o verze pro Windows 98/ME/2000 a XP. Výčet podporovaných systémů však zahrnuje i Macintosh OS 7.5 a vyšší verze, UNIX a Linux.

Courier I-Modem je externí zařízení s odděleným napájecím adaptérem, které s počítačem komunikuje prostřednictvím sériového rozhraní RS-232. Celkem 13 kontrolních diod informuje uživatele o provozu při spojení. Na zadní straně je umístěn vypínač, konektor napájení, 25pinová zásuvka sériového portu, S/T rozhraní pro připojení ISDN a POTS port k připojení analogových zařízení.

Po nainstalování ovladačů a programu Configuration Manager je nutné nastavit režimy provozu. Uživatel se může rozhodnout mezi PPP a MLPPP režimem ISDN, nastavit funkce BOD (Bandwith on Demand zapojení a vypnutí druhého B-kanálu), zkontrolovat správnou instalaci a průchodnost linky prostřednictvím jednoduchého Linetestu. Při navazování spojení Courier I-modem automaticky rozpoznává ISDN nebo analogového zařízení, a zjištěným požadavkům se přizpůsobuje.

Při našich testech na spojení 64 Kb/s Courier I-Modem překvapil rychlým odesíláním dat. Rychlost se pohybovala v rozmezí 7,26 až 7,53 KB/s. Naopak stahování souborů bylo s hodnotami 6,7 až 7,1 KB/s bez komprese spíše jen průměrné. Při využití obou B-kanálů se negativně projevila nižší datová propustnost sériového portu, a přenosová rychlost se zvýšila jen o třetinu. Přestože 3Com U.S. Robotics Courier I-Modem není primárně určen pro on-line hraní, dosahoval velmi nízký ping 25 až 32 ms.

3Com U.S.Robotics ISDN Pro TA

Dáváte-li přednost levnějším zařízením, pak by vás mohl zaujmout druhý testovaný výrobek. Terminálový adaptér ISDN Pro v sobě sice neukrývá hardwarový modem, umožňuje však díky dvěma POTS portům současně připojit větší počet koncových analogových zařízení. Také možnosti připojení k počítači jsou o něco lepší, neboť sériové rozhraní RS-232 na zadní straně výrobku doplňuje rychlejší USB port. Signalizaci přístroje při provozu obstarává 8 diod na předním panelu. ISDN Pro TA podporuje stejné operační systémy jako dříve popsaný Courier I-Modem.

Programová nabídka dodávaná s výrobkem je poměrně bohatá, kromě ovladačů je k dispozici instalace RVS-COM Lite, s jehož pomocí může uživatel svůj počítač proměnit na fax, telefonní záznamník, využít IP telefonii a prostřednictvím emulace softmodemu navazovat spojení se staršími analogovými modemy. Některé zákazníky snad potěší zkušební verze MediaRing Talk, nebo třeba RealPlayer, jiné instalace MS Internet Exploreru či NetScape Navigatoru.

Průvodce konfigurací ISDN Pro TA přehledně představí připojení jedním nebo dvěma B-kanály i podporu MLPPP+BOD a ponechá na rozvaze uživatele, pro kterou se rozhodne. V programu ControlCenter je možné zvolené parametry kdykoliv změnit, zkontrolovat záznamy o uskutečněných spojeních, prověřit průchodnost linky nebo nahrát do zařízení nový firmware.

Výkonnost 3Com U.S.Robotics ISDN Pro TA je při propojení prostřednictvím sériového kabelu v podstatě shodná s dříve popsaným modelem. Pokud se však rozhodnete využít USB rozhraní, změní se odezva herního serveru (ping) na 22-28 ms a při spojení dvojicí B-kanálů můžete využít přenosovou rychlost uploadu až 14,6 KB/s a download 13,5 KB/s.

Závěrečné hodnocení

Z naměřených hodnot vyplývá, že oba výrobky 3Com U.S.Robotics si s linkami ISDN velmi dobře rozumějí. U Courier I-Modemu je sice přenosová rychlost omezována pomalejším sériovým rozhraním, ale pokud potřebujete ve své firmě využívat i plně kompatibilní analogový modem, může vás tento výrobek zaujmout. Bohužel velmi nevýhodná je jeho pořizovací cena 15 558 Kč včetně DPH. Do kanceláře, ale spíše do domácnosti se díky příznivější ceně 6 816 Kč včetně DPH zřejmě prosadí ISDN Pro TA, který analogový modem jen emuluje, ale s rychlejším USB portem nabízí vyšší přenosovou rychlost dat.

Courirer I-Modem

vestavěný analog. modem

rychlý upload, ping

pořizovací cena

Cena: 15 558 Kč

K testu zapůjčila firma: 3Com Praha www.3com.cz

ISDN pro TA

rychlý ping

nižší rychlost downloadu

Cena: 6 816 Kč

K testu zapůjčila firma: 3Com Praha www.3com.cz

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – o škole a pro školu

Alexandr Růzha

c02p0266

Většina z nás tím již prošla, přesto někteří tím stále procházejí vzdělání střední, vyšší odborné a vysoké, maturity a přijímačky na vysoké školy. Proto se tentokrát zaměříme na stránky s obsahem ulehčujícím studium a absolvování zkoušek, testů a jiných přelomových bodů, z pohledu absolventů možná banálních a až nostalgických. Z pohledu studentů nikoli.

Internet je vynikajícím zdrojem informací pro studium, od primárních informací, až po zpracovaná díla včetně ilustrací a grafů. Není samozřejmě možné pokrýt všechny stránky s daným tématem, mnohdy se jedná o osobní weby s několika (často velmi kvalitními) pracemi, proto se nebojte používat vyhledávače (viz starší vydání PC WORLDu).

Servery s referáty a seminárkami nemusí sloužit jen školou povinným, využít se dají i jako zajímavý informační zdroj, pokud se zajímáte o nějaké téma a nechce se vám kvůli němu číst celou knihu, přičemž encyklopedie je příliš stručná.

Předem jen upozornění na internetu nemusíte najít hotové práce na úplně všechna témata, často slouží pouze jako vodítko, pomocný zdroj informací. Potom pozor na chronicky známé výtvory, někteří pečlivější učitelé by nemuseli dobře snášet, že jim pět žáků ze třídy přinese totéž. Vždy tedy aplikujte přinejmenším grafické a drobné stylistické a obsahové úpravy.

Referáty, seminárky, maturitní otázky

Jedním z nejznámějších serverů s danou tematikou je www.referaty.cz (resp. www.maturita.cz). Na této adrese naleznete velice rozsáhlou databázi maturitních otázek ze všech oborů, včetně biologie, francouzštiny, účetnictví, informatiky, stejně tak nepřeberné množství referátů, které se sice nedají použít jako vysokoškolské seminární práce, ale pro vysokoškoláky mohou tvořit osnovu jejich díla a mladším ušetří alespoň jednu bezesnou noc. Je možno prohlížet, stahovat a tisknout.

Mnoho seminárek je zprostředkováno jako odkazy, zvláště sekce čtenářských deníků je velice silná. Zahrnuty jsou základní informace o přijímacích řízeních na VŠ včetně linků, data maturitních plesů pro zábavychtivé, odkazy na servery pojednávající o tom, co po škole, kde začít, jak nejít na vojnu, naopak jak jít na brigády, menší diskuse, seznamka a jiné drobnosti. Server umožňuje rychle nahrát vaše vlastní práce (pomozte mladším kolegům), pobavit se u příhod z maturit, podat inzerát, když nemůžete najít zrovna to, co sháníte. Rozhodně doporučuji.

Vstup do vyšší, vysokoškolské tvorby, ačkoli mnoho je použitelné i na školách středních. Podobně jako maturita.cz se i www.seminarky.cz rychle rozrůstají, jak co do šíře záběru, tak co do počtu prací ekonomie, technické i humanitní vědy, lékařství, umění, to vše s pohodlným vyhledáváním. Krom seminárních prací seženete i několik ucelený zápisů z přednášek, diplomové práce. Vkládání je o něco méně pohodlné než na předchozí adrese, ale už to má být brzy vyřešeno. Když budete hodně aktivní, dostanete tričko a tým serveru vás bude mít rád.

Práce se neprohlížejí přímo, ale stahují se jako dokument, nicméně každá je popsána stručnou charakteristikou; celkově nepovažuji absenci on-line prohlížení za nevýhodu.

Velkou databází je www.ereferaty.cz, na rozdíl od referaty.cz jsou všechny práce uloženy přímo na serveru délkou a kvalitou jsou výborné, předurčené tedy k spíše náročnějším zadáním a často je možno je použít i jako seminárky na vysoké škole. Okruhy zahrnují takřka vše ekonomii, matematiku, filosofii atd. Práce se dají prohlížet ve formě HTML, bez problému tisknout či stáhnout jako archiv, každé dílo lze oznámkovat. Vzhled je příjemný, celkově působí server profesionálním dojmem, samozřejmě tam můžete zaslat svou tvorbu.

Výborným zdrojem prací a maturitních otázek z oblasti biologie je web studuj.jinak.cz/referaty. Samozřejmě obsahuje i to, na co jsme zvyklí odjinud, ale zmíněná oblast jediná vyčnívá, protože jinak server vykazuje spíše méně položek. Texty se stahují přímo jako dokument, nelze je tedy zobrazovat on-line, což by ale neměl být až takový problém.

Maturita.czechia.com příjemný server s dobře a přehledně zpracovanými otázkami; není sice tak rozsáhlý jako předchozí, ale přesto stojí za pozornost, praktické jsou ukázky přijímaček na některé vysoké školy.

Nepříliš rozsáhlým serverem je www.maturitniotazky.cz, popravdě se teprve rozjíždí, takže obsah je malý, některé kategorie jsou prázdné, za pozornost zatím stojí sekce angličtiny. Ale věřme, že se časem určitě zlepší.

Web www.fw.cz/michael neobsahuje otázky jednotlivě setříděné, ale velké množství otázek z několika málo základních témat (ČJ, matematika) zkompilovaných do jednotlivých archivů. Nejvíce zastoupeny jsou maturitní otázky z češtiny, pokud se tedy nechcete prohrabovat v množství odkazů a chcete jen ČJ, zkuste určitě tuto adresu.

Přijímačky na VŠ

Vynikající místem s všemožnými informacemi o přijímacím řízení na vysoké školy je web www.scio.cz. Kromě VŠ pokrývají i přijímačky na střední školy, víceletá gymnázia a vyšší odborné školy. Obsah serveru je možno rozdělit na tři části odpovědi na základní otázky jako "Mám vůbec šanci dostat se na tu a tu školu?" "Co potřebuji vědět?" Dále zde naleznete podrobný seznam škol a fakult, včetně základních charakteristik, popis přijímacího procesu, termíny, statistiky přijatých, je tu i hodnocení kvality testů, souhrnné statistiky, dojmy, srovnání. Třetí část je zpoplatněná, tvoří ji internetové přípravné kursy a objednávka cvičných testů, určitě je to pohodlnější než běhat po obchodech, či jezdit do jiného města pro sbírky příkladů a otázek.

Server je profesionálně postaven, obsahuje i části pro rodiče, jak dovést děti k vytouženému vzdělání s co nejméně oběťmi, jakou školu a dle čeho zvolit, zahrnuje i živou diskusi pro všechny.

Čtenářské deníky

Zcela určitě prvním místem pro hledání charakteristik literárních děl je come.to/denik. Skoro tisíc položek s přehledným uspořádáním podle abecedy, vyhledávání dle autorů či názvu, vše od antické až po moderní tvorbu. Převažuje stručný, někdy heslovitý popis, což by mělo většině středoškoláků (a jejich učitelům) vyhovovat. Nedostatkem je zobrazování pouze v HTML, nemožnost stažení ve formátu doc, z čehož vyplývá méně pohodlné následné zpracování.

Literatura.kvalitne.cz naproti tomu nepojednává o obsahu literatury, ale představuje velikou databázi 2 000 autorů, vždy se stručnou charakteristikou, úplnou bibliografií a odkazem na další informace v knižní či internetové podobě. Abecedně uspořádané záznamy se opět prohlížejí přímo v HTML.

Bazary učebnic

Bazary jsou užitečnou věcí, když se vám nechce kupovat stále dražší a dražší nové učebnice. Jejich dosah ale nelze přeceňovat, nejlepším zdrojem stále zůstávají starší spolužáci ve škole, případně školní antikvariáty. Rozvoj elektronických bazarů lze předpokládat spolu s rozvojem internetového obchodování obecně, zatím slouží jako inzertní servery, obvykle ne moc naplněné. Nicméně v případě učebnic je to lepší volba než obecné inzertní systémy typu Annonce. Uveďme si některé adresy:

www.kauf.cz nepříliš velká nabídka (zatím), nicméně když něco nemůžete sehnat, zkuste se sem podívat, výhodou je přehledné katalogové členění a celkově příjemný vzhled. Zaměření na vysokoškolskou a vyšší středoškolskou literaturu.

student.contactel.cz krom novinek a informací ze studentského a o studentském životě je i zde sekce s bazarem učebnic. Není roztříděna do katalogu, hledání je založeno na zadávání klíčových slov. Pokrývá vše od učebnic pro ZŠ až po VŠ.

studuj.jinak.cz/burza pečlivě a přehledně uspořádaný systém, s převažujícím množstvím středoškolských učebnic. Jako i u předchozích webů, nabídka není příliš rozsáhlá, ale vzhledem k profesionálnímu provedení lze předpokládat zvýšení nabídky i poptávky.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – dubnová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0267

Poněkud stagnující trh s mobilními telefony snad v příštích měsících obohatí novinky předvedené na veletrhu CeBIT 2002. Než se tak stane, podíváme se na zoubek několika přístrojům od společností Sony Ericsson, Nokia a Siemens.

Siemens SL45i

Po poměrně dlouhé pauze, která uplynula od testování Siemensu C45, se konečně objevuje na trhu další model tohoto německého výrobce. Nejde však o zcela nový přístroj, ale o vylepšenou verzi mobilního telefonu SL45.

V podstatě se dá říci, že SL45i nejen vypadá navlas stejně jako jeho předchůdce, ale nabízí též identické funkce. Obsáhlou paměť pro kontakty a SMS zprávy, absenci českého slovníku T9, MP3 přehrávač, digitální záznamník, WAP a mnoho drobností. Bohužel stejně jako v případě SL45 telefon nepodporuje ani GPRS ani HSCSD, a tak se při datové komunikaci budete muset obejít s CSD přenosem o rychlosti 9,6 Kb/s. Jediným a poměrně velkým plusem navíc je podpora aplikací v programovacím jazyku Java.

Co tato v podstatě nic neříkající formulka znamená? Telefon na svou 32MB MMC kartu ukládá aplikace, které můžete posléze používat. V základní výbavě modelu SL45i je několik více či méně kvalitních her, poštovní klient Micromail, kalkulačka schopná pracovat např. s goniometrickými funkcemi a logaritmy, a pár drobností. Vzhledem k tomu, že Siemens uvolnil vývojové prostředí, se možná brzy na internetu začnou objevovat nejrůznější aplikace od samotných uživatelů telefonu. Pokud ano, hodnota Siemensu SL45i notně stoupne.

Ericsson T66

Výrobci se podařilo do přístroje o rozměrech 92 x 41 x x 18 mm vměstnat plnohodnotný stylový telefon. I když slovo plnohodnotný asi není úplně na místě. Zhýčkáni posledními stylovými přístroji Nokie (8310 a 6510) a telefony T68 a T65 od Ericssonu bychom asi čekali od tohoto mobilu poněkud větší sortiment funkcí.

Telefon nabízí v podstatě jen o málo více než běžné low-endy. Do telefonního seznamu uložíte 250 kontaktů, ale ke každému pouze jediné číslo a bez poznámek. Umí pracovat jak s čísly na kartě, tak i s těmi v přístroji a dokáže kontakty odesílat jako SMS. Stejně jako všechny nové Ericssony podporuje T66 formát EMS a tak můžete ke zprávám připojovat obrázky, zvonění a jiné drobnosti. Neumí dlouhé zprávy a český slovník T9 byste hledali marně. Z ostatních funkcí telefonu stojí za zmínku především kalendář, kalkulačka, WAP ve verzi 1.2.1 a samozřejmě hry. U T66 máte na výběr hned ze tří: karetní pyramidy, klasického mlýnu a jakéhosi Arkanoidu. T66 nepodporuje ani GPRS, ani HSCSD, a jediný způsob komunikace s PC je sériový kabel.

Nový Ericsson T66 je malý, lehký a při funkcích, kterými disponuje poněkud drahý stylový telefon.

Nokia 5210

Nový telefon je na první pohled dosti netradiční a nebýt malého loga nad displejem, jen málokdo by si tipnul, že jde o počin Nokie. Vnitřek přístroje je ukryt v pogumovaném plastovém obalu, který by měl zabránit veškeré vodě, prachu a jiným nečistotám v poškození citlivých součástí. Kryt je rozdělen na dvě poloviny, přičemž k mání je pět barevných kombinací.

Po stránce funkcí nabízí Nokia 5210 interní telefonní seznam pro 250 čísel (neumí pracovat s čísly v seznamu a na kartě zároveň), podporu vkládání textu T9 (testovaný model neměl český slovník), psaní dlouhých zpráv (max. 459 znaků) a vkládání obrázků do SMS. V přístroji samozřejmě nechybí ani čtyři předdefinované a dva prázdné profily, hry, kalkulačka, organizér a WAP. Poněkud navíc je u této kategorie telefonů infračervený port a úplnou novinkou je teploměr a obrázkový editor, v němž můžete upravovat stávající nebo tvořit nové obrázky.

Nokia 5210 se výbavou dá zařadit mezi vyšší low-endy, ale cenou rozhodně nepatří k nejlevnějším telefonům. Nabízí odolnost vůči vodě a prachu a obvyklý komfort telefonů této značky, z jejichž nových modelů je jednoznačně nejlevnější. Pokud bychom něco chtěli vytknout, pak jednoznačně nejobtížnější manipulaci s vypínacím tlačítkem ze všech dnes dostupných Nokií.

Alcatel OT 311

Nový low-endový Alcatel nabízí přijatelné rozměry a hmotnost, integrovanou anténu, výměnné kryty, snadné ovládání klávesou DriveKey a možnost psát dlouhé SMS, ale také poměrně pomalé vyhledávání jmen na SIM kartě.

Ericsson T65

Ericsson T65 je klasickým telefonem, který nezapadá do žádné kategorie. Podporuje GPRS a HSCSD, nemá však IrDA port. Umí psát dlouhé SMS, ale nezná český slovník T9. Navíc je poněkud širší, než jsme u klasických telefonů zvyklí.

Ericsson T68

Jednoznačně jeden z nejelegantnějších telefonů na trhu v sobě skrývá slušnou škálu nejmodernějších technologií a užitečných funkcí. Daní za komfort je ale cena, jež se mnohým z vás může zdát dosti vysoká.

Motorola Timeport 191

Velmi sympatický low-end představila Motorola pod označením T191. Jde o malý a lehký přístroj s vnitřní pamětí na sto jmen, prediktivním vkládáním textu T9 (prozatím bez českého slovníku) a grafickým menu.

Motorola Talkabout 192

Low-endová Motorola s integrovanou anténou překvapuje především podporou GPRS (pouze pro WAP) a poměrně velkým displejem. Ostatními funkcemi a výbavou nepřekračuje rámec své kategorie.

Nokia 6310

Nástupce populární Nokie 6210 má vše, co jste u tohoto telefonu ocenili, a navíc i podporu GPRS, bezdrátového spojení Bluetooth a Li-Pol baterii, která by měla v provozu vydržet déle než týden.

Nokia 6510

Pokud máte rádi malé telefony od Nokie a poslední model 8310 byl na váš vkus až příliš barevný, pak doporučujeme Nokii 6510. Má ty samé funkce a je přece jen o pořádný kus konzervativnější.

Panasonic GD35

Low-endový Panasonic GD35 je určen především těm, kteří od mobilního telefonu krom telefonování a psaní SMS zpráv nevyžadují žádné speciální funkce. Otázkou je, zdali to není v dnešní době přece jen málo.

Panasonic GD 75

Prvním modelem Panasonicu bez antény je elegantní GD 75, jenž potěší především pamětí na 200 kontaktů a českým slovníkem T9. Pokud jej čeští operátoři zařadí do nabídky svých předplacených sad, mohl by se stát hitem letošního léta.

Siemens C45

Nástupce populárního modelu C35 je sice modernější co do vzhledu a některých funkcí (český slovník T9), avšak smutné je, že se kapacita telefonního seznamu smrskla oproti C35 na polovinu.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Mobilní pracovní stanice – Notebook Dell Precision M40

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0172

Řada přenosných počítačů nejvyšší třídy je označována jako "mobilní pracovní stanice", především kvůli nadstandardní výbavě a dostatečnému výkonu. Dell Precision M40 je však jiný. On totiž pracovní stanicí skutečně je a váží přitom jen 3 a půl kila.

Technické specifikace u notebooku snad nemohou být (v současnosti) bohatší a lepší. Jádrem je 1,2GHz procesor Mobile Intel Pentium III-M, dnes to nejrychlejší, co notebooky s intelovskými procesory mohou mít. K tomu náleží 512 MB paměti, 48GB pevný disk a solidní grafická karta. To, že opravdu jde o pracovní stanici, ilustruje například ten fakt, že operační paměť je ve dvou 256MB modulech, které mají vestavěnou kontrolu chyb typu ECC. Výrazně se tím omezují chyby operačního systému plynoucí z problémů právě s pamětí. Pevný disk IBM řady IC25 (Travelstar 48GH) je připojen na sběrnici UltraDMA/100, a kromě pro notebooky impozantní kapacity bezmála 50 GB disponuje také řadou technologií pro snížení zátěže akumulátorů hostitelského stroje.

Páteří notebooku je čipová sada Intel815. Její volba není náhodná, neboť k ní lze snadno připojit grafický akcelerátor nVidia Quadro2 Go, kterým je notebook vybaven. Quadro2 Go je mobilní varianta čipu nVidia Quadro2, profesionálního grafického procesoru pro pracovní stanice z produkce firmy nVidia. Quadro2 vychází z možností a parametrů GeForce2, a stejně tak i Quadro2 Go je blízce příbuzné mobilnímu čipu GeForce2 Go. Navíc tato implementace čipu v notebooku Dell Precision M40 disponuje řadou certifikátů od producentů vizualizačního a grafického softwaru.

Zobrazení se uskutečňuje na 15palcovém LCD displeji s rozlišením 1 600 x 1 200 bodů (UXGA), tedy v současnosti na tom nejlepším, co je pro notebooky k dispozici. Obraz je velmi detailní a přitom jasný a kontrastní, i když pro běžné sledování jsou poměrně malé ikonky problémem.

Stejným maximem je též vestavěná optická jednotka Toshiba SDR2120, sdružující v sobě funkci DVD mechaniky s rychlostí 8x a přepisovací CD--RW jednotky s parametry 8/8/24. Jednotka je instalována v bočním bayi, zatímco v předních modulárních šachtách je umístěn akumulátor a floppy mechanika. Tu je v případě potřeby možné nahradit dalším akumulátorem a prodloužit tak dobu práce.

Zajímavé jsou možnosti připojení externích zařízení. Vestavěné modemové a síťové rozhraní (tentokrát obojí pod značkou 3Com ve formě mini-PCI karty) je dnes v podstatě standardem, stejně jako dvojice USB portů. Na straně jsou navíc 3 jacky pro zvukový výstup a vstup z mikrofonu či line-in, vedle kterých je dovedně ukryt malý konektor 4pinového FireWire (IEEE1394). Není tedy problémem k M40 připojit třeba digitální videokameru či rychlý skener.

S grafickou kartou úzce souvisí další výstupy, jimiž jsou klasický D-sub VGA konektor pro výstup na externím monitoru a kombinovaný S-Video/kompozitní konektor. Po zapojení redukce, či spíše expandéru, se z proprietárního konektoru stane plnohodnotné S-Video pro složkový videovýstup a Cinch pro kompozitní video.

Klávesnice je poměrně příjemná, pohodlnost psaní lze ohodnotit zhruba jako "vyšší třídu". Ovládání dále ulehčuje jedno tlačítko, určené pro rychlé připojení k internetu nad nejsvrchnější řadou kláves. Další programovatelná tlačítka, obvyklá u jiných notebooků, zde chybí.

Příjemným vylepšením je duální polohovací systém, který Dell tak rád používá i u jiných modelů. Vestavěn je totiž jak trackpoint se samostatnými tlačítky, tak touchpad. Ten navíc obsahuje ovladače Synaptics, jež umožňují rolovat v dokumentech ve vertikálním i horizontálním směru.

Záporů lze na Dell Precision M40 nalézt opravdu málo. Pomineme-li relativně vysokou cenu, která ale odpovídá směřování tohoto produktu, nepotěší vysoká hmotnost. Je to samozřejmě daň za maximální výbavu a velký displej, ale přeci jenom je 3,5 kilogramu poměrně dost.

Slabší je celkový design stroje. Dell při návrhu vycházel ze skříně používané u notebooku Latitude C810, což je v podstatě ještě Latitude C800, čili stroj uvedený na asijský trh již na podzim 2000. Proto nám může být líto, že ačkoliv ostatní notebooky disponují často například řadou programovatelných uživatelských tlačítek, Precision M40/Latitude C810 má pouze jedno. Podobný problém je s klávesnicí, která tak úplně neodpovídá současné špičce.

Přesto jsou to právě vnitřnosti, jež zákazníky bezesporu zaujmou. Zejména grafický čip Quadro2 Go prokázal, že i na notebooku lze provozovat OpenGL v solidní výkonové třídě. Není to sice plná náhrada stolních strojů, ale například v OpenGL herním benchmarku Quake III Arena není problém obdržet v rozlišení 1 024 x 768 bodů při středních detailech až 74 snímků za sekundu a v maximu 1 600 x 1 200 bodů stále ještě přijatelných 31 fps. Dědictví GeForce2 samozřejmě zůstává patrné i zde, takže jakmile využijete 32bitový barevný výstup, výrazně klesá framerate.

V každém případě je Quadro2 Go v současnosti nejvýkonnějším grafickým akcelerátorem pro notebooky a dělá z Precision M40 nejen solidní pracovní stanici s grafickým výkonem pro profesionální využití, ale též přenosnou herní alternativu. A díky silnému procesoru se výkon příliš nemění ani v případě chodu z akumulátorů, kdy technologie SpeedStep snižuje pracovní frekvenci procesoru.

Dell Precision M40

vysoký výkon

kvalitní displej

touchpad i trackpoint

design, hmotnost

Cena vč. DPH: 170 600 Kč

K testu poskytla firma: Dell Computer, Sokolovská 84-86, Praha 8, www.dell.cz

§§§§§


Budeme velmocí 3D filmů? – technologie trojrozměrného obrazu

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0237

Že od pradávna lidi fascinovaly příběhy, zkazky a legendy. Nejprve se předávaly ústně u ohňů, při dlouhých večerních sezeních a podobně. S objevem písma se šířily opisy pergamenů či knih, a když se konečně objevil celuloidový pás, nastoupila éra filmu. "Pohyblivé obrázky" se staly běžnou součástí našich životů a život bez televizoru si v dnešní době někteří z nás už ani nedokáží představit. Ostatně o tom svědčí i všudypřítomné televizní obrazovky, a to nejen v domácnostech, ale i v barech, restauracích a obdobně.

Možná se na první pohled zdá, že televizor zprostředkovává divákovi téměř všechny vjemy, které jsou jen možné. Při hlubším zamyšlení však dojdete k závěru, že obrazu na báječně ploché obrazovce přeci jen něco chybí. A skutečně ano: placatý 2D obraz, i přes barvu a pohyb, postrádá třetí rozměr hloubku.

Nejdříve se objevily, relativně před dlouhou dobou, prostorové fotografie, což vlastně byly dvě obyčejné fotografie umístěné vedle sebe, které divák sledoval skrz kukátka, tak aby každé oko sledovalo jen jednu z nich. Pro snímky platila pravidla, že musely být pořízeny ze dvou mírně rozdílných pohledů, jež suplovaly rozteč lidských očí. Celkově mozek vnímal obraz jako prostorový a divák byl schopen i určit, které objekty se nalézají skutečně blíž a které dál.

První pokusy o prezentaci prostorového (tzv. stereoskopického) pohyblivého obrazu jsou spojeny se vznikem filmu jako takového. V historických dobách byly pro tento účel používány primitivní techniky, založené na kódování obrazu pro levé a pravé oko do dvou barev (tzv. anaglyph). 3D stereoskopické kino, založené na projekci pomocí polarizovaného světla, prožilo dobu slávy v padesátých letech. Natáčením stereoskopických filmů ze zabýval dokonce i sám Alfred Hitchckok. Technické problémy byly ale natolik veliké, že tento způsob projekce brzo téměř vymizel.

V domácím prostředí nebyla situace také příliš růžová, pokusy o použití standardní TV techniky pro tento účel narazily na jeden zásadní problém. Obnovovací frekvence televizoru je podle vysílací normy buď 50 (PAL), nebo 60 (NTSC) Hz, což je pro účely stereoskopického zobrazování dosti málo. Trojrozměrné zobrazení totiž potřebuje zobrazovat pro každé oko oddělený snímek, z čehož plyne poloviční frekvence na každé oko. K uspokojivému generování stabilního (neblikavého) obrazu na TV obrazovce by bylo potřeba frekvence cca 100 až 120 Hz, tedy dvojnásobné, než jsou nominální hodnoty norem PAL nebo NTSC. Pro dosažení kvalitního výsledku za přijatelnou cenu je nutné zkombinovat několik pokročilých technologií, které se plně rozšířily teprve v poslední době.

První oblastí, v níž došlo k pokroku, jsou systémy použité pro natáčení na videopásky. Elektronicky synchronizovat práci dvou digitálních videokamer je totiž mnohem jednoduší, než používat drahé speciální filmové kamery se dvěma objektivy. Existuje i speciální nástavec na jednu digitální videokameru, který umožňuje záznam ze dvou pohledů na standardní videopásek. Požadovaného efektu je v tomto případě dosaženo pomocí zrcadel a LCD filtru. Dalším zdrojem dat pro třírozměrné filmy jsou 3D počítačové animace. K dispozici jsou dostupné komponenty 3D animačních programů jako 3D Studio Max nebo Maya, které nahradí jednu virtuální kameru dvěma a postarají se o uložení dvou animací z různého pevně nastaveného pohledu, tak jako by je viděl člověk pomocí dvou očí.

Jako ukládací médium pro stereo-videosignál je již dnes a pro budoucnost použitelný i standardní formát DVD. Jedno z normalizovaných natavení Mpeg2 komprese (režim separátní komprese půlsnímků) umožňuje oddělený záznam videosignálu pro pravé a levé oko. Z hlediska dalšího vývoje je možné využít k ukládání dvou různých obrazů některých méně standardních nastavení Mpeg2, a tak pro komprimaci využít podobnosti obou obrazových signálů. Pro ukládaní stereoskopického signálu v plném rozlišní pro každé oko by ale bylo nutné používat formát HDTV nebo vytvořit nový standard, protože jinak je pro každé oko obraz složen pouze z poloviny horizontálních řádků než u plného DVD snímku, složeného ze dvou běžných půlsnímků.

Pro zobrazení lze s velkým úspěchem využít vlastností posledních verzí karet typu GeForce a Quadro (jimiž jsou podporovány funkce pro stereoskopický HW page flipping v režimu DirectDraw nebo OpenGl) v kombinaci s tzv. LCD 3D (přepínacími) brýlemi. Tímto způsobem je možné doručit oběma lidským očím rozdílný obraz v plné barvě a vysoké kvalitě, aniž by obraz blikal. Technika vyžívá velice rychlého střídání dvou obrazů na monitoru. LCD brýle střídavě zakrývají pohled pravého a levého oka na základě synchronizace s činností monitoru (je použit speciální infračervený vysílač, připojený na grafickou kartu). Na stejném principu je možné uskutečnit i stereoskopickou projekci s pomocí dostatečně rychlého CRT projektoru.

Další novou zobrazovací technikou jsou speciální autostereoskopické monitory. Tyto promítají pomocí svého optického systému do různých směrů dva odlišné obrazy. Na základě sledování polohy očí pozorovatele (analýzou signálu z videokamery nebo jiného pozičního detektoru) je pak opět možné dosáhnout toho, aby každé oko dostávalo správný signál.

Využití těchto techniky pro třírozměrné prezentace filmů dosud ještě navíc bránila absence specializovaného přehrávacího softwaru a dostatek stereoskopických filmů ve vhodném formátu. Většina stereoskopických aplikací byly doposud buďto profesionální programy (CAD aplikace, programy pro modelování molekul, atd.), nebo počítačové hry. Tato situace by se ale mohla brzo změnit.

Na trhu se objevily již první DVD, založené na konverzi 3D filmů pro kina IMAX, které obsahují jednu stopu ve stereoskopickém formátu. Konverzí a distribucí těchto filmů se zabývá např. firma Slingshot. Tato DVD jsou primárně určena pro přehrávaní na televizních přijímačích, a dosud nebylo možné je přehrát na PC a využít pro lepší stereoskopické zobrazení s vyšší obnovovací frekvencí, kterou PC monitor oproti běžné televizi nabízí. Přímě přehrávání tohoto typu DVD na PC včetně dalších formátů stereoskopického videa by měla umožnit technika založená na modifikovaném Video Rendereru, který je součástí technologie Microsoft DirectShow. Bez zajímavosti jistě není, že v České republice se výzkumem této techniky a daších metod prostorového zobrazení, na velmi vysoké úrovni, zabývá např. dr. Michal Hušák. Zájem o licenci na jím vyvinutý software projevila např. i americká firma LightspeedDesign v rámci přípravy 3D projekční technologie DepthQ. Česká republika se tak možná stane technologickou velmocí v systému stereoskopického zobrazení filmů na počítačích. Jen čas ukáže, zda se na našem trhu objeví dostatečně silný partner, který by dokázal marketingově zužitkovat jedinečnou 3D technologii dr. Hušáka, anebo se tak jako v případě mnoha českých objevů a vynálezů "napakuje" zahraničí. V každém případě je namístě říci, že využití 3D technologií má velmi široké uplatnění, jen na lidské fantazii záleží, kde všude se může trojrozměrný obraz objevit a nemusí to být jen vědecký výzkum či zábavní průmysl. Pro zvídavější zájemce o 3D technologii můžeme závěrem ještě doporučit návštěvu internetových stránek http://mysak.umbr.cas.cz/~husakm/Public/GLSRenderer/GLSRenderer.html.2

§§§§§


Neztrate se v BIOSu! – nastavení BIOSu základní desky

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0238

BIOS vyslovován "bajos", zkratka pro "basic input/output system (základní vstupně-výstupní systém)". BIOS je zabudovaný software, který umožňuje počítači pracovat, aniž by k tomu užíval programy na disku. V osobních počítačích obsahuje BIOS veškerý kód potřebný k ovládání klávesnice, obrazovky, diskových jednotek, sériové komunikace a řadu dalších funkcí. (Encyklopedie Webopaedia)

K BIOSu se úzce váže jeho Setup, tedy speciální aplikace k nastavování nejrůznějších parametrů a funkcí dostupných v BIOSu. Například u notebooků bývá leckdy dostupná jako aplikace v prostředí Windows, u klasických stolních PC je to až na výjimky vždy program naprosto nezávislý na operačním systému. Vstoupit do setupu BIOSu je možné těsně po startu počítače, tedy poté, co jej skutečně zapnete tlačítkem na skříni.

Ke vstupu do Setupu se používá nejčastěji klávesa Delete, ale může to být třeba i F10, F1, F2, případně exotičtější kombinace kláves jako Ctrl-S, Ctrl-Alt-S a podobně. Pokud by tyto způsoby nefungovaly, je nejlepší volbou se podívat do manuálu k počítači (případně k základní desce) či kontaktovat výrobce nebo prodejce počítače.

Těchto programů je obecně více druhů, ale naprostá většina se ovládá velmi podobným způsobem a obsahuje podobné položky. V našich příkladech jsme užili jednu z verzí Award BIOSu, dostupnou například na deskch Asus či Intel.2 0238/BAM o

A. Hlavní obrazovka Setupu

1 Systémové datum a čas: v počítači jsou dvoje hodiny, o jejichž synchronizaci se Windows starají. Těmito položkami měníte systémové hodnoty. Používejte například při instalaci nového počítače nebo v případě, že hodiny ukazují špatně.

2 Nastavení disketových mechanik: lze určit typ mechaniky (3,5", resp. 5,25") i její kapacitu (1,44 MB či 720 KB). Vzhledem k současnému stavu však nejčastější volbou bude ta na ukázkovém obrázku.

3 Podporovat režim 3 u disket: zvláštní forma zápisu podle japonské normy. Na jednu disketu se vejde cca 1,2 MB, ale už ji nikdo nepřečte. V našich krajích volte Disabled.

4 Nastavení disků: vlastnosti a názvy všech disketových zařízení na integrované IDE sběrnici. Vstupem do jednotlivých položek lze nastavit další parametry. Buď nechte nastavené tak, jak to je, případně zvolte režimy Auto.

5 Nastavení klávesnice: rychlost opakování stisku kláves a doba, po které se začne opakovat. Nemá cenu nastavovat, Windows umožňují nastavit také.

6 Jazyk: jazyková verze, v níž k vám Setup BIOSu promlouvá. Čeština tam není nikdy.

7 Supervizorské heslo: heslo pro vstup do Setupu.

8 Uživatelské heslo: heslo pro spuštění počítače. Poměrně účinná ochrana proti neoprávněnému užití, ale lze ji překonat.

9 Kdy zastavit načítání počítače: zda zastavit při chybách s klávesnicí nebo při jiných chybách, případně nikdy. Standardně je zastavit při všech typech chyb.

10 Nainstalovaná paměť: kapacita funkční paměti. Hodí se třeba pro ověření si funkčnosti nově instalovaného paměťového modulu.

B. Nastavení zapínání počítače

1 Zapnout poté, co došlo k odpojení napájení: zapne počítač automaticky, když byl před tím vypnut buď vypadnutím pojistek, nebo třeba vytržení šňůry.

2 Zapnout počítač při práci modemu: může zapnout počítač, když někdo volá na modem.

3 Probudit počítač přes síť nebo PCI modem: probudí počítač z režimu spánku příkazem ze sítě, či modemem. Účinné pro dálkovou správu, doma se příliš nehodí.

4 Probudit při aktivitě USB zařízení: kontroluje USB, např. modem, a probudí počítač.

5 Probudit klávesnicí: v nabídce se pak volí, jaká klávesa počítač probudí.

6 Zapnout klávesnicí nebo myší na PS/2: dovolí zapnout počítač klávesnicí či myší. Velmi efektní!

7 Automatické zapnutí: lze zapínat každý den nebo jednou za měsíc.

8 Datum a čas zapnutí: příp. pouze čas, pokud se počítač automaticky zapíná každý den.

C. Monitor stavu hardwaru

1 Teplota základní desky: čidlo je umístěno ve volném prostoru jakoby "za" sloty, směrem k přední části skříně. Bývá to malá modrá kapka na dvou drátcích. Teplota přes 50 stupňů ukazuje na problémy s cirkulací vzduchu uvnitř skříně.

2 Teplota procesoru: čidlo je pod procesorem a téměř či úplně se ho dotýká. Teplota by neměla překročit zhruba 80 stupňů, vyšší už signalizuje vážné problémy s chlazením. Softwarové utility někdy odhadují teplotu záměrně vyšší, aby vyrovnaly to, že senzor není až těsně u procesoru.

3 Rychlost otáčení větráku CPU: kontroluje otáčky větráku procesoru. Tento senzor se pozná podle konektoru, do kterého je větrák připojen na desce. Stavíte-li si počítač sami, pozorně kontrolujte, který konektor použijete!

4 Rychlost otáčení větráku zdroje: opět vyžaduje speciální zdroj.

5 Rychlost otáčení větráku skříně: znovu záleží, do kterého konektoru na desce je příslušný větrák připojen. Často v počítači vůbec není. Někdy je označován jen jako FAN1, a další pak FAN2. Stejně bývají označeny konektory přímo na desce.

6 Hodnoty napětí: kolísání, nebo zvláštní hodnoty ukazují na problémy se zdrojem. VCORE je napětí jádra procesoru a jeho změna se používá při přetaktování.

7 Teplota ve zdroji: specialita některých desek teplotní čidlo ve zdroji. Ke své funkci však vyžaduje speciální zdroj.

D. Zavádění systému (boot)

1 Pořadí jednotlivých zařízení: lze nastavit, kde BIOS bude hledat operační systém. Pro instalaci systému je dobré mít pořadí disketa, CD-ROM, pevný disk. Jinak stačí nechat jen pevný disk.

2 Operační systém s plug&play: u Windows nastavuje Ano. Někdy tato volba může dělat problémy při vkládání nových karet, pak dejte Ne.

3 Smazat konfigurační data: při dalším restartu bude znovu detekovat jednotlivé karty a přidělovat jim přerušení. Občas může pomoct po instalaci nové karty.

4 Ochrana proti virům: blokuje přístup do Master Boot Recordu pevného disku. Chrání tedy před některými viry. Při instalaci systému musí být vždy vypnuto, později v provozu lze zapnout.

5 Rychlý test: zrychlí test při zapnutí počítače tím, že spoustu věcí netestuje. V běžném provozu stabilního počítače lze povolit.

6 Hledat floppy mechaniku: při startu systému se pokouší sahat na disketovou mechaniku. V běžném provozu stabilního počítače lze zakázat.

E. Konec

1 Ukončit Setup s uložením provedených změn.

2 Ukončit Setup bez uložení změn.

3 Načíst standardní hodnoty BIOSu.

4 Zrušit změny.

5 Uložit změny.

Jak si nerozladit BIOS

1. Měňte jen položky, u kterých bezpečně víte, co způsobují.

2. Vytiskněte si původní nastavení na tiskárně (Print-Screen).

3. Opište si původní hodnoty.

4. Konzultujte vše s dokumentací základní desky.

5. Na nic nespěchejte a u všeho přemýšlejte.

Jak napravit špatné nastavení BIOSu

1. Opravte vše podle poznámek nebo výtisků.

2. Zvolte v setupu Load Default Settings.

3. Při startu držte Insert a počítač se pokusí nastartovat.

4. Podle manuálu smažte CMOS paměť.

5. Na nic nespěchejte a u všeho přemýšlejte.

§§§§§


Stříbrný Spacewalker – Brave BlueLine 21G2

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0239

V březnovém čísle jsme vám představili velmi zajímavé a elegantní řešení pro malé PC od společnosti Shuttle. Skříň se základní deskou nabízející integrovanou grafickou, zvukovou a síťovou kartou a firewire řadič jsme měli zapůjčenou přímo od výrobce, a bylo jen otázkou času, kdy sestavy založené na tomto řešení začnou dodávat i tuzemští assembleři. Jako první představila svůj model určený pro kancelářské prostředí společnost ProCA.

Brave BlueLine 21G2 ale není postaven ve skříni Spacewalker SV24, kterou jsme vám představili, ale v novější verzi SV25. Ta se kromě podpory rychlejších procesorů a odlišných výrobců či modelů integrovaných komponent (síťová karta, firewire řadič) od svého předchůdce příliš neliší. Na první pohled tedy pro jádro sestavy platí to, co bylo řečeno o Spacewalkeru SV24. Jde o malý a elegantní stříbrný case s širokými možnostmi konektivity. Na předním panelu naleznete dva USB porty a výstup na sluchátka a mikrofonní vstup, vzadu pak zbylé dva USB porty, zástrčku pro síťový kabel, firewire konektory a výstupy integrované grafické karty s čipem S3 Savage4 a zvukové karty (kodek AC97).

Uvnitř elegantní skříně naleznete procesor Intel Celeron pracující na frekvenci 1,2 GHz a 256 MB operační paměti SDRAM. Jako pevný disk je použit model Western Digital WD400BB s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 otáček za minutu. V sestavě nechybí ani disketová jednotka a DVD-ROM Sony DDU 1621 (16x). Přesně podle našich předpokladů však firma ProCA umístila do skříně mechaniky klasických barev, a poněkud tak narušila kompaktní hliníkové provedení skříně.

Brave BlueLine 21G2 je dodáván s bezdrátovou klávesnicí a myší značky Dexxa. Zatímco někdo absenci kabelů uvítá, naše zkušenosti s některými periferiemi méně známých značek jsou spíše negativní. 15" LCD displej LG nabízí poměrně kvalitní obraz, barevně ladí se zbytkem sestavy a je dodáván s připojitelnými reproduktory. Co se týče výkonu, není na tom tato Brave BlueLine 21G2 nijak špatně. Celkové skóre 125 bodů v testu SYSMark2001 sice není světový rekord, ale vzhledem ke konfiguraci a směřování sestavy je to velmi slušný výsledek, dokazující že při běžné práci s kancelářskými aplikacemi nebudete mít sebemenší problémy.

Brave BlueLine 21G2

design, rozměry počítače

konektivita

klávesnice a myš

Cena vč. DPH: 54 474 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, V Lužích 818, Praha www.proca.cz

§§§§§


Digitál nejen pro začátečníky – Canon PowerShot A40

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0240

Pomineme-li 1,3megapixelový PowerShot A30, bude tento aparát zanedlouho nejlevnější vstupenkou Canonu do světa digitální fotografie. Ovšem s překvapivě pěknými snímky a solidní sbírkou funkcí.

PowerShot A40 je v podstatě výrazně inovovanou verzí úspěšného modelu A20, na nějž koncepčně i technicky navazuje. Opět je jeho jádrem CCD snímač o velikosti 1/2,7", který je vybaven dvěma miliony efektivních pixelů. Použit je objektiv s proměnnou ohniskovou vzdáleností 5,4-16,2 mm, což odpovídá ohniskům 35-105 mm na kinofilmu. Pozitivní je také solidní světelnost F2,8 v režimu wide a F4,8 při maximálním ohnisku, která se spolu s citlivým CCD prvkem podílí na tom, že i při nižší úrovni osvětlení jsou snímky bez větší stopy šumu. Ten přichází až u opravdu tmavých scén, kde ani pružnost elektroniky, ani firmware starající se o "citlivost" CCD už mnoho nesvedou.

I tento model je vybaven kvalitním ovládáním a na cenovou kategorii, ve které se pohybuje, až překvapivě bohatou paletou funkcí. Samozřejmě, že lze fotografovat v režimu plné automatiky (tento mod je označený na rotačním ovladači jako "AUTO"), kdy elektronika určuje jak parametry expozice, tak citlivost ISO. Dále je k dispozici režim automatický, s možností zasáhnout do větší škály vlastností snímání (označen "P"), a konečně plně manuální program ("M"). Z dalších možností ještě zbývá načtení videoklipů (symbolizované na ovladači malou kamerkou), které je v současnosti a zvláště v této třídě fotoaparátů téměř nezbytné, a to i přes malé možnosti a spornou kvalitu výsledků.

Zajímavé jsou na tomto Canonu možnosti ostření. Standardně (v režimu AUTO) je použito systému AiAF, čili autofokus s jistou dávkou umělé inteligence. Místo běžného středového ostření jsou při tomto režimu využity tři ostřící body v horizontální rovině. Tato koncepce přináší možnost ostřit na dva objekty vedle sebe, mezi kterými bude na výsledném snímku volný prostor s pozadím. Běžně se tento problém řeší zaostřením na jednu postavu, zablokováním naměřených parametrů částečným namáčknutím spouště, dokomponováním obrazu a domáčknutím spouště. Další aplikací je ostření objektu, který není v centru snímku, například osoby, vedle níž je vzdálenější pozadí. Slabinou AiAF je bohužel vcelku nepříliš sofistikovaná logika, která jednoduše řečeno "ostří na to, co je blíže", a tak se dostává do problémů například při vertikálním fotografování portrétu či profilu z boku, kdy často chybně zaostří na objektivu bližší rameno než obličej. V každém případě ale při běžných podmínkách přináší AiAF zjednodušení fotografování zvláště začínajícím či méně zkušeným uživatelům, neboť za ně řeší některé svízelné situace při ostření.

Samozřejmostí je v současnosti i v této třídě ukládání snímků na paměťovou kartu; s fotoaparátem se dodává 8MB.

Za necelých 16 tisíc korun je takhle vybavený dvoumegapixel opravdu skvělá nabídka. Ke kladům musíme přičíst výbornou kvalitu snímků beze stop šumu, poměrně bohaté možnosti nastavení parametrů pro zkušenější uživatele, a současně také ovládání a funkce přístupné naprostým laikům. Ti si přepnou do režimu AUTO a bez jakéhokoliv zásahu mohou produkovat opravdu technicky zvládnuté fotografie.

Canon PowerShot A40

kvalita snímků, příjemné ovládání

automatický provoz,

cena

někdy problémy s AiAF

Cena vč. DPH: 15 990 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ, nám. Na Santince 2440, Praha 6, www.canon.cz

§§§§§


Dvě kreativní GeForce4 - Creative 3D Blaster MX420/440

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0241

Stejně jako většina ostatních výrobců grafických karet, i firma Creative dodává na náš trh nejprve MX verze karet s nejnovějším čipem od společnosti nVidia. Tyto mnohem levnější a výkonově o poznání slabší karty jako by měly připravit uživatele na příchod opravdových titánů, karet s čipem GeForce4 Titanium.

Na testy jsme si půjčili modely 3D Blaster4 MX420 a 3D Blaster4 MX440, tedy dvě nejslabší karty z rodiny akcelerátorů GeForce4. Základní informace o kartách GeForce4 jsme přinesli v novinkách čísla 3/2002, a tak jen přikládáme tabulku znázorňující rozdíly mezi jednotlivými modely rodiny MX.

3D Blaster4 MX420

Grafický adaptér 3D Blaster4 MX420 nás hned při vybalení poněkud překvapil svými malými rozměry. Na první pohled je téměř k nerozeznání od starších modelů GeForce2 MX a ničím nedává najevo, že jde o horkou novinku, kterou si především díky výhodným pořizovacím nákladům mnozí uživatelé koupí.

Jak je patrno z tabulky, jádro čipu GeForce4 MX420 pracuje na frekvenci 250 MHz, je tedy o jednu čtvrtinu rychlejší nežli jádro čipu GeForce2 MX400. Naopak žádného posunu se nedočkaly paměti, které pracují na 166 MHz. Karta nabízí krom klasického D-SUB výstupu i S-Video konektor pro případ, že byste k ní chtěli připojit namísto monitoru televizi.

Softwarová výbava 3D Blasteru4 MX420 je identická s ostatními modely. V balení najdeme CD s ovladači pro veškeré běžné operační systémy a s několika demoverzemi programů ukazujícími schopnosti karty a CD s hrami Incoming Forces: Deliverance a eRacer.

Výkon karty je úměrný ceně a parametrům. V 3DMarku2001 získala při rozlišení 1 024 x 768 bodů a 16bitové a 32bitové barevné hloubce skóre 3 773, resp. 4 777. V demoverzi Evolvy zobrazil akcelerátor při stejném rozlišení 69,2 snímku za vteřinu v normálním režimu a o třicet snímků méně při zapnutém dotbumpingu. U Maxe Payna byl výsledek v rozlišení 1 024 x 768 x 32 při minimu detailů 41,4 fps a u Quaka III pak při 16bitové hloubce 131,8 fps.

Po stránce výkonu není tahle karta žádný zázrak, ale to od ní také nikdo neočekává. Až se prozatím poněkud vyšší cena propadne na hranici tří až tří a půl tisíc, stane se 3D Blaster4 MX420 vyhledávaným nástupcem karet s čipem GeForce2 MX a bude nedílnou součástí nejednoho levnějšího domácího PC.

3D Blaster4 MX440

Jen velmi málo pojí první testovanou kartu s modelem MX440. Ta je totiž o poznání širší a zdobí ji stříbrný chladič, nesoucí logo společnosti Creative. I tak jde ale v porovnání s modelem GeForce4 Ti 4600 stále o poněkud střízlivou grafickou kartu.

V porovnání konfigurací mluví čísla v tabulce jasnou řečí. 3D Blaster4 MX440 má o 8 procent vyšší taktovací frekvenci jádra a o 141 procent vyšší frekvenci pamětí, což se výrazně podepisuje na průtoku dat po sběrnici. V konfiguraci výstupů není mezi oběma karty žádný rozdíl a 3D Blaster4 MX440 tak nabízí klasický D-SUB a S-Video výstup včetně krátkého S-Video kabelu s redukcí na cinch. V softwarovém balíku karty naleznete stejné ovladače, identická dema a tytéž plné hry.

Při měření výkonu jsme očekávali výraznější rozdíly, ale v některých aplikacích jsme byli mile překvapeni. Zatímco u Quaka III se rozdíly mezi oběma kartami v nižším rozlišení blížily 30 procentům, u Evolvy je náskok modelu MX440 téměř dvojnásobný. V 3DMarku2001 získal 3D Blaster4 MX440 v rozlišení 1 024 x 768 a při 32bitové barevné hloubce 5 333 bodů.

V současné době a při současných cenách má tahle karta šanci na trhu uspět. Nabízí totiž mnohem vyšší výkon nežli model MX420, přičemž jeho cena je vyšší o necelých tisíc korun. Hranici 5 000 Kč se však blíží i akcelerátory s čipem GeForce2 Ti, které disponují ještě o trochu vyšším výkonem.

Creative 3D Blaster4 MX420

nižší cena, TV-OUT

výkon, absence DVD přehrávače

Cena vč. DPH: 4 300 Kč

Creative 3D Blaster4 MX440

poměr cena/výkon, TV-OUT

absence DVD přehrávače

Cena vč. DPH: 5 200 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative Europe

§§§§§


120 Giga od IBM – IBM Deskstar IC35L120AVVA07

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0242

Snad jen málokdo by neznal značku IBM. Právě společnost IBM byla tím, kdo dal digitálnímu světu zelenou, když před více než dvěmi desítkami let představila první "pécéčko".

IBM již dávno nemá monopol na PC, ale výrobky, jež produkuje, stále patří do technologické špičky. To se ostatně týká i tohoto pevného disku, který se k nám dostal na prozkoumání. Jedná se o novinku určenou pro rozhraní EIDE. Výrobek nese označení IBM Deskstar IC35L120AVVA07 a ukrývá se pod ním zařízení s celkovou kapacitou 120 GB. Na první pohled vypadá stejně jako menší kolegové a tak si jeho skutečného objemu všimnete až po nahlédnutí na popisný štítek nebo po připojení k počítači.

Instalace je naprosto stejná jako u každého jiného disku: pro připojení je samozřejmě nejvhodnější použít 80žilový EIDE datový kabel, tak aby bylo možno využít výhod rozhraní Ultra DMA ATA/100. Pokud totiž použijete pouze 40žilový, pojede disk maximálně v režimu DMA 2, tedy ATA/33, což je rozhodně škoda. Pozornost musíte zaměřit také na skutečnost, zda si s velkým diskem poradí i váš motherboard. Ne totiž každá základní deska takto velký disk dokáže adresovat. Pokud však vlastníte počítač relativně nový, nebo jste v nedávnu upgradovali BIOS, je nasnadě, že žádný problém nenastane. No, a to je k instalaci asi vše.

Z technologického hlediska je disk osazen třemi plotnami. Hustota dat na plotnu je solidních 40 GB, čímž je ve výsledku zajištěno celkových 120 GB datového prostoru. Pro zrychlení komunikace a přenosu dat mezi vlastním zařízením a počítačem je hard disk osazen 2MB vyrovnávací pamětí. Samozřejmá je rychlost otáčení 7 200 rpm, což přímo ovlivňuje ve spojitosti s hustotou dat na plotnách i výsledný výkon, který se v testech ukázal velmi příznivě.

Disk IBM se ukázal jako výkonný kousek, jenž si své uživatele najde nejen v řadách správců serverů, ale i domácích uživatelů, kteří touží po rychlém a kapacitně velkém IDE disku. Při testu přenosového výkonu dokázal např. ve špičce číst data rychlostí až 46 MB/s.

Jediné, co si snad všichni majitelé budou přát, je, aby 120GB sérii nepotkal stejně smutný osud, jako jednu nejmenovanou nepovedenou sérii, údajně vyráběnou v Maďarsku.

IBM Deskstar IC35L120AVVA07

výkon

kapacita

cena

Cena vč. DPH: 11 076 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap, Záběhlická 31, Praha 10, www.elap.cz

§§§§§


Dva z jednoho těsta – 2x Compaq Evo N115

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0243

Jedním z posledních přírůstků do palety notebooků na našem trhu je Evo N115. Koncepčně jde o all-in-one model zaměřený do segmentu malých firem a pro soukromé užití, který se od řady jiných strojů odlišuje zvláště tím, že je vybaven procesory AMD Athlon a Duron. Překvapivé je, že se do tak odvážného kroku jako první v Česku pustila tak velká společnost, jako je Compaq.

Doposud byla situace na českém notebookovém trhu poměrně jednoznačná. Levné modely využívaly procesory Intel Celeron, střední a vyšší třída pak Mobile Pentium III-M, a nejvýkonnější stroje s uvedením Pentia 4 pro notebooky začaly přecházet na něj. Přestože tu už od května loňského roku byl k dispozici procesor pro mobilní počítače od AMD, výrobci se příliš nepředháněli s jeho implementaci. Teprve v druhé polovině roku začal podíl notebooků s čipy AMD v USA prudce stoupat a čekalo se, jak zareagují čeští distributoři.

Compaq Evo N115 je v současné době distribuován ve dvou konfiguracích. Ta první je založena na procesoru Duron, tikajícím na 1 GHz, kterému sekunduje 128 MB paměti na desce. Druhý model má v sobě 1,2GHz Athlon a 256 MB paměti RAM. Dalšími rozdíly jsou mechaniky, u Duronu je to 24rychlostní CD-ROM jednotka, Athlon je doplněn kombem 24x CD/8x DVD.

Páteří N115 je čipová sada VIA ProSavage KN133 (Twister K) s integrovaným grafickým akcelerátorem. Jeho klíčovou vlastností, a přiznejme si i největší slabinou, je využití sdílené základní paměti, standardně nastavené jako 16MB. V duronové variantě N115 je tedy skutečně použitelná paměť 112 MB, a to samozřejmě má též vliv na celkový výkon systému. Athlonová verze N115 už pak tento problém nepociťuje, redukce kapacity paměti z 256 na 240 MB je spíše kosmetická záležitost. Navíc je pomocí jednoho paměťového slotu SO-DIMM možné podle dokumentace rozšířit kapacitu až na 384 MB. V praxi jsme se bez problémů dostali u Duronu na 640 MB a u Athlonu až na 768 MB, proto nezbývá než udávaná maxima chápat pouze jako doporučení.

K připojení periferií jsou určeny dva USB porty, jeden paralelní port IEEE-1284 Centronics, PS/2 rozhraní pro myš či klávesnici a S-Video konektor, snadno využitelný pro analogové videopřístroje. Na boku pak nechybí slot pro PC karty typu II i III. Integrovaný modem a síťové rozhraní pak doplňují poměrně slušnou nabídku konektivity. K dokonalosti chybí už jen standardní sériové či infračervené rozhraní, které by ulehčovalo spojení například s PDA typu Psion. Klávesnice nemá zcela ideální rozložení, celkově dobrému pocitu z ovládání stroje pak přispívají tři programovatelná tlačítka nad nejsvrchnější řadou kláves, spolu s oddělenou digitální regulací hlasitosti a přímým tlačítkem pro funkci "mute". Pod touchpadem se standardními dvěma tlačítky je navíc čtyřsměrný ovladač posunu v oknech s lištami.

Domácí použití podporují na notebook velmi kvalitní reproduktory JBL. Design je inovativní a odpovídá celkovému pojetí notebooku, tedy jako domácího či poloprofesionálního stroje. Hmotnost se naštěstí podařilo udržet těsně kolem 3 kilogramů, což sice není málo, ale na druhou stranu to v all-in-one kategorii není hodnota ani přehnaná. Rozměry jsou pak dány 14" LCD displejem vestavěným do víka notebooku.

Jádrem softwarového vybavení jsou Windows XP, u Duronu v Home Edition, u Athlonu ve verzi Professional. Mimo nich se v balení nachází řada dalších programů, z nichž nejzajímavější je User Recovery. U značkových počítačů se běžně dodávají utility pro obnovu disku, ale Compaq jde ještě dál a umožňuje udělat snapshot systému v akci, s nainstalovanými programy a nastavením. Celá aplikace pracuje s rozšířeným oddílem původně 20GB pevného disku, kam ukládá komprimovaný obraz disku C. Software je tak chytrý, že pokud na disku D není dost místa, sám zmenší a zvětší oba oddíly tak, aby User Recovery šlo použít. A to vše bez vlivu na data a instalované programy!

K testování výkonu jsme použili aplikační benchmark BAPCo SYSmark 2001 a přidali jsme i obvyklý test výdrže akumulátorů. Z výsledků vyplývají dvě zjištění. Evo N115 s Duronem se chová jako zcela běžný low-endový notebook, výsledky příliš nepřekvapuje. Athlonová varianta naproti tomu dává jeden z vůbec nejvyšších výkonů notebooků, které jsme měli v testech. Větší hodnoty (celkové skóre 138 bodů) dosáhly pouze dvě mobilní pracovní stanice v ceně vysoko nad 100 000 Kč. Také podobné výsledky testu akumulátorů ukazují, že PowerNow! procesorů AMD může konkurovat, a možná i překonává konkurenční SpeedStep od Intelu.

Compaq Evo N115 je v současnosti adeptem na post nejzajímavějšího notebooku třídy "small business". Přispívá k tomu nejen dobrá konfigurace, ale především vysoký výkon daný použitými procesory. S klidem tedy můžeme říci, že Compaq s podporou AMD premiéru zvládl na jedničku.

Compaq Evo N115 Duron 1 GHz

konfigurace

výdrž akumulátorů

cena

bez sériového portu a infraportu

Cena vč. DPH: 48 800 Kč

Compaq Evo N115 Athlon 4 1,2 GHz

výkon

konfigurace

výdrž akumulátorů

bez sériového portu a infraportu

Cena vč. DPH: 67 100 Kč

K testu poskytla firma: Compaq Computer, Na Pankráci 26, Praha 4, www.compaq.cz

§§§§§


Digitální kamera do kapsy – Canon MV4i MC

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0245

Společnost Canon se již dlouhou dobu zabývá vývojem a prodejem fotoaparátů a kamer. V poslední době, kdy světem hýbe digitální záznam, se ani u Canonu nespí na vavřínech slávy a díky tomu jsme nyní svědky nově představené digitální kamery.

Canon MV4i MC je miniaturní digitální kamerka, jejíž základní rozměry 48 x 106 x 86 mm ji předurčují pro ideální využití na cestách či o dovolené. Rozhodně vám nebude nikde překážet a ani se nemusíte bát, že by vám s hmotností 390 g nějak výrazně trhala kapsu.

O kvalitní obraz se stará objektiv umožňující až desetinásobné optické zvětšení, a také srdce kamery v podobě CCD prvku o úhlopříčce 1/4". Jednotka CCD, na jejíchž bedrech z velké části leží kvalita výsledného záznamu, disponuje rozlišením 800 000 pixelů, ze kterých zůstane po elektronické stabilizaci obrazu aktivních cca 420 000. Samotný systém elektronické stabilizace je na slušné úrovni a při pořizování videozáznamu to je znát. Samozřejmě od něj nemůžete očekávat zázraky (kvalit optického stabilizátoru elektronika nikdy nedosáhne).

Natáčený obraz je možné sledovat jak v barevném hledáčku o úhlopříčce 0,44", tvořeném 113 000 obrazovými body, tak i na 2,5" LCD výklopném displeji, složeném z 200 000 pixelů.

Jako záznamové médium je zde využita kazeta miniDV. Z toho plyne i DV záznam, kterým se data na pásku kódují. Vyjma standardního formátu DV (SP) však tvůrci naučili kameru i dalším, úspornějším záznamům. V režimu LP (Long Play) uložíte na jednu klasickou (jinak 60minutovou) kazetu cca 90 minut videa. Pokud vám to ještě bude málo, není nic jednoduššího než nastavit na kameře formát záznamu ELP, s jehož pomocí vtěsnáte na 60min. pásku až tři hodiny videa. Je samozřejmé, že kvalita obrazu musí být o něco nižší než u specifikace SP, ale při běžném sledování záběrů si nijak významně zhoršeného obrazu nevšimnete. Režim ELP je možné velmi dobře využívat, když nebudete mít nazbyt kazet a budete nuceni vystačit s málem. Pak asi oceníte, že 80minutová kazeta miniDV unese v ELP až čtyři hodiny videa.

Dalším záznamovým médiem, s nimž si Canon MV4i MC poradí, jsou paměťové karty SD (Secure Digital) a MMC (MultiMedia Card). Malá a nenápadná kartička, velikosti téměř poštovní známky, se do útrob kamery zasouvá ze spodní strany, takže si na první pohled ani nemusíte všimnout, že MV4i MC vůbec operace s paměťovou kartou zvládá. Nicméně funkce, které díky SD nebo MMC kartičce dokáže, jsou příjemné.

První z nich je klasicky funkce fotoaparátu sice je trochu škoda, že snímky budou pouze v televizním rozlišení, v našich podmínkách tedy 768 x 576 bodů (PAL), ale na druhé straně jako ilustrační fota např. pro internet a posílání mailem dostačují. Ukládány jsou ve formátu JPEG s nastavitelnou kompresí ve dvou stupních.

Druhou službou je mixování grafické masky (např. i fotografie) a pořizovaného videozáznamu v reálném čase. Tuto bezesporu užitečnou funkci lze využít pro přimíchání loga, obrázku nebo i grafických titulků do záběrů, které chcete pořizovat. Klíčování lze nastavit v několika režimech a s plynulým nastavením intenzity prolnutí masky a videa.

Při testování se model MV4i MC choval slušně, bez námitek plnil naše náročná přání, ani při připojení k PC pomocí Firewiru nenastaly žádné problémy. Střihací software Adobe Premiere 6.0 dokázal bez problémů kameru ovládat a přenášet data jak z pásky kamery na disk, tak i obráceně exportovat již zpracovaný sestřih na miniDV pásku. Ve spojitosti se střihem je vhodné upozornit na skutečnost, že kamera MV4i MC je mimo digitálního vstupu vybavena i vstupem analogovým, takže ji využijete nejen jako kameru, ale i jako videorekordér nebo plně průchodný převodník AD/DA videosignálu. Posledně zmíněná vlastnost je užitečná zvlášť pokud vlastníte starší záznamy analogového videa, které byste chtěli digitálně zpracovat, ale nevlastníte analogovou střihací kartu.

Canon MV4i MC

rozměry

obraz

digitální i analogový vstup

rozlišení fotografií

cena

Cena vč. DPH: 48 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, nám. na Santince 5, Praha 6, www.canon.cz

§§§§§


Stříbrný klenot do kapsy – Minolta Dimage X

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0246

Nová Minolta Dimage X vás upoutá už na první pohled, mohlo by stát v reklamním letáku, a rozhodně by to byla pravda. Dimage X je tak moc odlišná od všeho, co jste doposud měli možnost vidět. Ne že by byla nějak extravagantní, jen to předtím moc firem nezkusilo. Dimage X je totiž kvádřík s hloubkou pouhých 20 mm a celkovou hmotností jen 155 gramů.

Další šok čeká při pohledu do materiálů, kde je uváděn trojnásobný optický zoom (ekvivalentní 37-111 mm na 35mm filmu). Jak se může tolik čoček, a navíc s motorickým posunem, směstnat do tak malého prostoru? Designéři si trochu pohráli a chytře umístili hned za první čočku objektivu hranol, který světlo odráží směrem dolů na vodorovně umístěný CCD snímač, takže vzhledem k objektivu není situován horizontálně, jak je to běžné, ale vertikálně uvnitř fotoaparátu. Toto řešení dovoluje zachovat neuvěřitelně kompaktní rozměry i v běžném provozu. Zatímco ostatní kompakty vysunují objektiv jako kladélko kupředu, Dimage X jen odsune kovové krycí víčko. Kov je ostatně materiálem, ze kterého je vyroben celý povrch přístroje. Kombinace dvou slitin pak efektně dotváří povedený design fotoaparátu.

Ovládací prvky jsou redukovány na naprosté minimum, velmi příjemně je vyřešen čtyřsměrný ovladač v pravém horním rohu zadní strany. S jeho pomocí lze zoomovat, a současně také ovlivňovat kompenzaci expozice v rozsahu +/2EV. Pod displejem jsou další čtyři tlačítka pro nastavení blesku, vstup do menu, tlačítko ekvivalentní "Enter" a tlačítko pro displej. Zbytek ovládání obstarává menu s přehlednými, i když relativně drobnými nabídkami, které poskytují nepříliš bohatou nabídku funkcí. Na druhou stranu velmi potěšitelná je rychlá odezva při snímání, při měření autofokusem a velmi rychlý start celého přístroje.

CCD prvek obsahuje přes 2 miliony pixelů, které vytvářejí obraz s maximálním rozlišením 1 600 x 1 200 bodů (1,92 megapixelu efektivně) a elektronika produkuje soubory typu TIFF a tří úrovní JPEG komprese. I při použití bezztrátového formátu TIFF a solidní úrovni osvětlení scény se Dimage X nevyhne šumu na fotografiích, který je obzvlášť patrný při zobrazení na LCD monitorech. Je to trochu škoda, neboť světelnost objektivu F2,8 by měla zaručovat dostatek světla k vykreslení obrazu i bez účasti automatické úpravy citlivosti ISO 100 až 200.

Problematičtějším faktorem je cena přístroje. Je jasné, že jde o kousek jednoznačně výjimečný, u kterého je vyšší suma omluvitelná. Ale bezmála 25 tisíc korun za opravdu designově zvládnutý, ale stále jenom dvoumegapixelový přístroj s citlivě řečeno spornou kvalitou snímků, není právě málo. Navíc při pohledu na ceníky obchodů v zahraničí se lze dozvědět, že se identický přístroj prodává za 340-400 dolarů (USA), či 530 až 550 eur (Německo), což by byla hodnota výrazně přijatelnější. Doufejme, že český distributor a konkrétní obchodníci během několika týdnů či měsíců cenu pro uživatele zpříjemní.

I přes zmíněné vyšší pořizovací náklady jde o kousek rozhodně stylový, ukazující čisté designérské a i technologické mistrovství v podání Minolty. Bude se vyjímat stejně dobře jako drobný fotografický zápisník na cesty či ve formě ozdoby dámských kabelek.

Minolta Dimage X

miniaturní rozměry, design

technologie objektivu

kvalita snímků

rozsah funkcí

cena

Cena včetně DPH: 24 990 Kč

K testu poskytla firma: Minolta, Veveří 102, Brno, www.minolta.cz

§§§§§


Barevné laserovky pro formát A3+ - Velkoformátový laserový tisk

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0247

Přehled kancelářských pomocníků, s nimiž se na stránkách tohoto PC WORLDu setkáte, začneme u velkoformátových zařízení pro barevné zpracování dokumentů. Společným rysem obou zařízení je potištěný papír, na nějž byl nejprve nanesen a později zapečen jemný tonerový prášek tiskových barev CMYK. Pořizovací ceny výrobků, náklady na tisk, rychlost opakování tisku i doba nutná ke zpracování prvního výtisku jsou zcela rozdílné.

Xerox Phaser 7700 DN

Rychlejším a dražším zařízením, určeným pro odlišnou skupinu koncových zákazníků, je Phaser 7700 společnosti Xerox. Maximální formát papíru A3+ je shodný jako u tiskárny Tally 8406, tisková mechanika však dokáže pracovat v hardwarovém rozlišení 1 200 x 1 200 dpi při rychlosti opakování 22 stran A4 za minutu barevně i černobíle. Tiskárna Phaser 7700 je vybavena procesorem Power PC G4 s frekvencí 500 MHz a pamětí 128 MB s volitelným rozšířením na 512 MB. Standardně využívá emulace PCL 5C a Adobe PostScript 3 a dokáže potisknout média v gramáži 64-220 g/m2. Komunikační paralelní rozhraní doplňuje nejen USB, ale také ethernetová karta 10/100 Base TX. Na cestě k zákazníkovi je tiskárna vybavena spodním podavačem se zásuvkou na 500 listů A3, dalších 150 archů A3+ je možné vložit do víceúčelového zásobníku na levé straně zařízení. Horní výstup tiskárny je připraven pro uložení 500 výtisků. V tiskárně je instalován duplexní modul pro oboustranný tisk a 5GB pevný disk. Volitelná výbava zahrnuje další spodní podavače s kapacitou 1 500 až 2 500 listů, výstupní třídicí jednotku či zásobník se sešíváním a děrováním dokumentů. Ovládací panel tiskárny s grafickým displejem a vestavěnou nápovědou je barevně podsvícen: zelená, oranžová a červená barva upozorňují na připravenost k tisku, drobné provozní změny (například nutnost doplnit papír), nebo vážnější poruchu. Vestavěný webový server s podporou automatického zasílání zpráv o stavu tiskárny usnadňuje dálkovou správu zařízení, ale také instalaci ovladačů. U Phaseru 7700 jsou ovladače dodávány na kompaktním disku a současně uloženy na pevném disku tiskárny. Po nastavení IP adresy a jejím zadání ve webovém prohlížeči je možné přímo volit instalaci driverů i nástrojů pro administraci. Díky pevnému disku jsou k dispozici funkce zabezpečeného tisku dokumentů, a zároveň je možné čerpat informace z výborně zpracovaného přehledu o zpracovaných tiskových úlohách. Administrátor může bez problémů zjistit nejen počet vytištěných stran, adresu počítače, z něhož byla úloha zaslána, ale získává i informace o použití jednotlivých tonerů a opotřebení spotřebního materiálu. V měsíčním vyúčtování nákladů pak může rozepsat provozní výdaje na jednotlivé pracovníky nebo skupiny.

Výsledky testů nás přesvědčily, že Phaser 7700 své uživatele rozhodně zdržovat nebude. První výtisk prostého ASCII textu tiskárnu opustil již za 13 sekund, u kontrolního dokumentu textu a grafiky jsme si počkali 17 sekund při černobílém i barevném zpracování dokumentů. Stejně rychlá byla tiskárna při zpracování vektorové grafiky, zpomalit se ji podařilo jen zadáním barevného rastrového snímku na straně A4. Maximální rozlišení 1 200 x 1 200 dpi zaměstnalo Phaser 7700 po dobu 44 sekund, následné výtisky však dopadaly na výstupní podavač v přesně stanovených intervalech rychlostí 22 stran A4 za minutu. Kvalita zpracování písma i grafiky byla výborná, ovšem k dosažení takového výsledku bylo třeba po instalaci změnit tovární nastavení sytosti barev. Příznivě můžeme ohodnotit náklady na monochromatický provoz 0,93 Kč včetně DPH, spíše průměrná je cena barevného zpracování dokumentů 5,28 Kč včetně daně. A kde jsou nějaké stinné stránky produktu? Za rychlost se platí, a nejen při silničních kontrolách. Cena tiskárny Phaser 7700DN 439 195 Kč včetně DPH sice odpovídá kvalitě, ale přesto vyvolává mrazení v zádech.

Tally 8406

Druhým testovaným strojem, který vám představíme, je typická laserová tiskárna Tally 8406. Zařízení s rozlišením 600 x 600 dpi fyzicky a 1 200 x 600 dpi s vyhlazováním dokáže vyvinout rychlost 24 str./min. při černobílém tisku a 6 str./min. barevně. Při zpracování formátu A3 klesají tyto údaje na polovinu. Rychlost prvního výtisku ovlivňuje procesor PowerPC 740 s frekvencí 200 MHz a paměť 64 MB, rozšiřitelná na 256 MB. Standardní výbava představuje tiskárnu se spodním podavačem pro 250 archů papíru maximálního formátu A3+. Výstupní přihrádka na horní straně tiskárny pojme stejné množství dokumentů. Mezi volitelné doplňky lze zahrnout další dvojici spodních podavačů s kapacitou 500 listů, duplexní modul pro oboustranné zpracování dokumentů, ale také interní pevný disk pro uložení tiskových úloh, fontů a maker. Tiskárna je dodávána s ovladači pro Windows 95, 98, ME, NT 4.0 a 2000 i pro Apple Macintosh. Podle potřeby si lze vybrat instalaci driverů PCL 5e, PCL 6 a PostScript Level 3. Komunikaci zajišťuje paralelní rozhraní Centronics IEEE-1284B a vestavěná 100Mb ethernetová karta. Pro vzdálenou správu je možné využít vestavěný webserver, nebo zvolit instalaci PrintServer Monitoru. Ovládací panel umožňuje změnu rozlišení, orientace a velikosti papíru, i volbu monochromatického nebo barevného zpracování dokumentů. V případě barevného tisku je možné ovlivnit nastavení v režimech foto, prezentace a barevná shoda s obrazovkou.

Při testování tiskárna bez problémů dosáhla proklamované rychlosti opakování. První výtisk černobílého dokumentu dokáže Tally 8406 zpracovat za 21,5 sekundy při tisku textu a za 1 minutu a 47 sekund při tisku celostránkové rastrové grafiky v maximálním rozlišení. Barevný režim čas prodlouží na 49 sekund u dokumentu a 1 minutu a 55 sekund u grafiky. Kvalita černého písma byla výborná, vektorová grafika zpracovaná s ovladačem PostScriptu také. Zpracování rastrové fotografie můžeme hodnotit jako dobré. Tiskárna měla při testu problém se správnou interpretací odstínů žluté barvy v barevném podání odstíny od 40% pokrytí žlutou splývaly, během monochromatického tisku původně žlutého písma nebylo naopak vytištěno vůbec nic. Problém je možné částečně řešit nastavením volby "všechny barvy jako odstíny šedé". Pak je písmo vytištěno správně.

Patříte-li mezi zákazníky, kteří chtějí využít rychlejšího černobílého a občasného barevného tisku, může vám Tally 8406 vyhovět. Měsíční zatížení by však nemělo překročit 75 000 výtisků A4. Provozní náklady jsme vypočítali na 1,06 Kč při 5% pokrytí černou barvou a 4,85 Kč při 20% barevném tisku. Pořizovací cena tiskárny je 181 916 Kč, všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH. Na Tally 8406 je poskytována záruka 12 měsíců, po registraci u prodejce je možné poskytnout prodlouženou záruku na 5 let nebo 600 000 výtisků (podle toho, který případ nastane dříve).

Phaser 7700 DN

rychlost tisku

cena

Cena vč. DPH: 439 195 Kč

K testu zapůjčila firma: Xerox ČR, Na Maninách 7, Praha 7

Tally 8406

rychlost

problémy s tiskem žluté

Cena vč. DPH: 181 916 Kč

K testu zapůjčila firma: Tecoma, Branická 43, Praha 4, www.tecoma.cz

§§§§§


Velkoformátové kopírování – Kyocera Mita KM-2530

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0248

Pokud nepotřebujete barevné zpracování dokumentů, ale neobejdete se bez formátu A3, mohla by vás zaujmout Kyocera Mita KM-2530. Výrobek s tímto označením v sobě spojuje funkce rychlého kopírování dokumentů, skenování, odesílání sejmutých snímků na zvolenou IP nebo e-mailovou adresu a umožňuje i tisk dokumentů.

Robustní zařízení je určeno pro formáty A3 a menší. Maximální rychlost kopírování a tisku je 25 stran A4 za minutu, při volbě formátu A3 klesá na 15 stran za minutu. KM-2530 je vybaven automatickým duplexním podavačem skenovaných dokumentů formátu A3, tisková mechanika také umožňuje oboustranné zpracování dokumentů. Snadnému ovládání napomáhá podsvícený monochromatický velkoplošný dotykový displej, který je doplněn numerickou klávesnicí a funkčními klávesami pro volbu kopírování, skenování, odeslání snímku a faxu (ten však nebyl nainstalován). Přehledné grafické zpracování společně s jednoduchou strukturou a instalovanou češtinou přispívá k rychlému pochopení všech funkcí. Uživatel si může vybrat formát papíru, měnit velikost kopie v rozsahu zmenšení a zvětšení od 25 do 400 %. Kvalitu zpracování ovlivňuje volba textového nebo fotografického režimu. Skenovací jednotka s hardwarovým rozlišením 600 x 600 dpi pracuje ve 256 stupních šedé barvy. Skener je samostatně vybaven síťovým rozhraním a s dodávaným TWAIN ovladačem je možné jej ovládat z připojeného počítače. Tím však nejsou jeho možnosti vyčerpány. Pokud správce multifunkčního zařízení při instalaci využije i software Kyocera Mita Address Editor, může v něm nakonfigurovat adresy připojených uživatelů a zaslat je do kopírky. Příchozí uživatel pak místo kopírování může odeslat kopii do počítače označeného jeho jménem nebo IP adresou. Vysokou rychlost zpracování a kvalitu kopií neovlivňuje jen skener, ale i tisková mechanika. Ta pracuje v maximálním pracovním rozlišení 1 800 x 600 dpi. Základní paměť 32 MB lze rozšířit až na 288 MB, zařízení je vybaveno také slotem pro čtení CompactFlash karet. Kapacita dvou spodních podavačů se zásuvkami 500 listů A3 je rozšířena o dalších 200 archů, ukládaných do bočního víceúčelového zásobníku papíru. Volitelně dokoupit další zásobníky a výstupní prostor pro 500 kopií rozšířit o finišer s možností děrování a sešívání. S ovladači PCL6 a KPDL3 (firemní PostScript3) a emulacemi LinePrinter, IBM ProPrinter X24E, Epson LQ-850, Diablo 630 a KC-GL dokáže zpracovat i úlohy zasílané z počítače připojeného skrze obousměrné paralelní, sériové, nebo síťové rozhraní. Ovladače jsou dodávány pro Windows 95/98/2000, další lze stáhmout z webu. Síťově připojené zařízení lze dálkově sledovat a spravovat pomocí programu KM-Net Viewer nebo vestavěného webového rozhraní.

Při práci vás KM-2530 dlouho nezdrží, během testu jsme zjistili, že na zpracování kopie listu A4 přístroji postačí jen 3,6 sekundy a fotokopii formátu A4 udělá za 5,2 sekundy. Rychlost tisku je v porovnání s kopírováním nižší. Podle složitosti tiskové úlohy a nastavení kvality se pohybuje od 8,6 sekundy u prostého textu přes 11 sekund u dokumentu s logem až po 18 sekund u rastrové grafiky. Výrobce sice skromně uvádí rychlost 25 stran A4 za minutu, ale u nás byl tisk rychlejší. Při jednostranném zpracování jsme naměřili 27,2 a při duplexním provozu 13,5 listu, tedy 27 stran za minutu. Během tisku A3 jsme za minutu zpracovali 14,9 výtisku.

V celkovém hodnocení dopadla Kyocera Mita KM-2530 velmi dobře. Její základní cena je 150 000 Kč, námi testovaná konfigurace je nabízena za 206 180 Kč. Provozní náklady se při 5% pokrytí a započítání cen toneru i servisního kitu pohybují na hranici 0,30 Kč. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Kyocera Mita KM-2530

rychlost zpracování kopie a prvního výtisku

nízké provozní náklady

snadná obsluha a administrace

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 206 180 Kč

K testu poskytla firma: Complet, U Nikolajky 15, Praha 5

www.kyoceramita.cz

§§§§§


Multifunkční přístroje pro formát A4 – praktičtí pomocníci do kanceláře

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0249

Nové all-in-one produkty společnosti Hewlett-Packard, představené již v minulém PC WORLDu, jsme mohli krátce po jejich uvedení na náš trh otestovat. Společně s nimi jsme vyzkoušeli i multifunkční zařízení Canon SmartBase MPC 600F, které se ukázalo být zdatným soupeřem.

HP LaserJet 3320 mfp

Přehled produktů začneme u zástupce monochromatického laserového zpracování dokumentů. HP LaserJet 3320 mfp dokáže tisknout a kopírovat rychlostí 14 stran A4 za minutu, nabízí jednostranné zpracování dokumentů a oboustranný tisk jen s jednotlivě zakládanými papíry. Pracovní rozlišení tiskárny je 1 200 x 1 200 dpi, skener s možností barevného snímání dokumentů využívá snímací jednotku s rozlišením 600 x 600 dpi. Komunikaci s počítačem zajišťuje USB, paralelní a síťové rozhraní. Ovládací panel s tlačítky a alfanumerickým displejem promlouvá k uživateli česky, kromě kopírování je možné zasílat sejmuté snímky do připojených počítačů s nainstalovaným programovým vybavením. Z pracovní stanice lze s využitím dodávaného programového vybavení skenovat přímo do zvolené aplikace, s pomocí OCR programu převádět tištěné dokumenty do elektronické podoby nebo zasílat na tiskárnu jednotlivé úlohy ke zpracování. Z přehledného ovládacího centra HP LaserJet Director je možné řídit kopírování, odesílání snímku elektronickou poštou či připojeným faxem. Zařízení bylo vybaveno spodním podavačem pro 150 listů papíru A4, ke skeneru standardně patří i automatický podavač pro 50 archů stejného formátu. Měsíční zatížení skeneru by nemělo překročit 2 000 snímaných dokumentů, na tiskárně je možné zpracovat až 10 000 kopií či výtisků. Při testech dokázal HP LaserJet 3320 mfp zpracovat kopii formátu A4 za 14-21 sekund podle volby kopírování fotografie či textu. Při tisku textových dokumentů byl první výtisk zpracován za 10-21 sekund, vektorové celostránková grafika v maximálním nastavení opustila tiskárnu za 39 sekund. Hardwarové rozlišení 1 200 x x 1 200 dpi sice příznivě ovlivňuje výbornou kvalitu tisku, ale na rastrový obrázek na stránce A4 jsme čekali po dobu 1 minuty a 57 sekund. Pokud dáváte přednost rychlejšímu tisku, vyhoví vám spíše režim 600 x 600 dpi, který s ovladačem PCL6 nebo PCL5e čekání zkrátí na 35-40 sekund. Pořizovací cena v současné době činí 27 353 Kč včetně DPH, náklady na tisk při 5% pokrytí jsme vypočítali na 0,73 Kč včetně DPH.

HP Officejet d155

Inkoustovou technologii tisku či zpracování kopií v sobě ukrývá HP Officejet d155. Nejvýkonnější, ale také nejlépe vybavený model z řady d125-d155 je připraven pro zákazníky, kteří kromě tisku, skenování, kopírování či faxování využijí i možnosti čtečky paměťových karet digitálních fotoaparátů.

Ze základních technických parametrů připomeneme alespoň rozlišení barevného skeneru 1 200 x 4 800 dpi a režimy tisku 1 200 x x 1 200 při monochromatickém i barevném zpracování na kancelářský papír, nebo speciální barevný tisk na fotopapíry, při němž lze nastavit i volbu 2 400 x 1 200 dpi.

Rychlost tisku by podle výrobce měla dosáhnout až 19 stran A4 za minutu černobíle nebo 16 stran stejného formátu s využitím barev. Tisk zajišťují oddělené inkoustové hlavy se samostatným černým zásobníkem a cartridgí obsahující barvy CMY. S počítačem komunikuje HP OfficeJet prostřednictvím obousměrného paralelního či USB rozhraní, k dispozici je i síťové připojení HP Jetdirect printserver s vestavěným internetovým rozhraním. Zařízení s měsíčním zatížením 5 000 výtisků je vybaveno standardním podavačem pro 150 archů papíru a druhým spodním zásobníkem se zvýšenou kapacitou 250 listů formátu A4. HP Officejet d155 dokáže zpracovat tištěné i kopírované dokumenty jednostranně a oboustranně. Uživatelská volba zahrnuje jak nastavení pro složený duplexní tisk původních jednostránkových dokumentů, tak i rozložení oboustranně potištěného materiálu na samostatné stránky. Kromě tisku či kopírování je i u tohoto přístroje podporováno převádění předloh do elektronických dokumentů, nebo ukládání části nebo celých snímků na pevný disk počítače. Ovládací panel i programové vybavení jsou zatím zpracovány jen v angličtině, přesto lze zejména při řízení práce z počítače snadno pochopit a využít jednotlivé funkce zařízení. Na začátku popisné části jsme se zmínili o schopnostech zpracovat digitální snímky uložené na paměťových kartách fotoaparátů. Kromě ukládání obrázků na pevný disk počítače je možné s využitím technologie HP Photo Proof Sheet vytisknout listy s náhledy fotografií a po označení snímků k tisku je přímo zpracovat. Zařízení podporuje i DPOF (Digital Print Output Format) značení snímků, takže vybrat záběry k tisku lze přímo v digitálním fotoaparátu.

Před začátkem testu jsme opětovně provedli automatické seřízení tiskové hlavy a využili možnost barevné kalibrace zařízení s vytištěním kontrolního terče a případnou uživatelskou opravou nastavených hodnot. Během testování jsme vyzkoušeli schopnosti barevného i černobílého kopírování a stejné režimy zpracování tisku. Společným rysem uvedených činností je schopnost zvolit ze tří úrovní kvality, které ovlivňují i celkovou rychlost prvního výtisku. Náhledový režim, při němž se časy tisku a kopírování pohybují od 8 do 15 sekund v černobílém i barevném nastavení, je vhodný pro spěchající uživatele, kterým vyhoví poměrně ostrý text, ale nepozastaví se nad vyváženou, avšak zrnitou grafikou. Střední kvalita tisku si vyžádá 22 sekund u textových dokumentů a 40 sekund u celostránkové grafiky, opět v obou režimech. Kopírování ve standardním středním nastavení se prodlouží jen o 3 sekundy. Nejvyšší nastavení pro zájemce o kvalitní tisk si při zpracování kopie vyžádá 1 minutu a 54 sekund černobíle, a s další minutou je třeba počítat při barevném režimu. Samostatný tisk ve vysokém rozlišení je přitom rychlejší, color i mono tisk byl zpracován za 1 minutu a 24 sekund. K prodloužení doby prvního výtisku může přispět volba speciálního média na fotopapír byly barvy v maximálním formátu nanášeny 4 minuty a 14 sekund.

Naměřené údaje byly dosaženy při tisku s vypnutím funkce automatického rozpoznávání tiskového média. Ta sice šetří uživatelům starost o to, zda správně nastavili režim pro tisk na kancelářské papíry, speciální potahované listy nebo fotopapíry, ale rozpoznání listu vestavěným čidlem čas výtisku prodlouží o 10-12 sekund. Náklady na tisk se pohybují od 1,30 Kč včetně DPH při 5% černobílém tisku do 4,18 Kč včetně DPH v barevném 20% pokrytí stránky. HP Officejet d155 je v prodeji za 26 779 Kč včetně DPH.

Canon SmartBase MPC 600F

Odlišným uspořádáním multifunkčního zařízení se zadním šikmým podavačem papíru může zákazníky překvapit nový Canon SmartBase MPC 600F. Produkt, který pracuje s formátem A4 a za minutu dokáže vytisknout 17 stran černobíle nebo 12 barevně, využívá pět stupňů rozlišení od 360 x 360 do 2 400 x 1 200 dpi. Nejnižší a nejvyšší volba je však dostupná jen v nastavení pro pokročilé a maximální rozlišení lze smysluplně využít pouze při tisku na lesklé nebo matné fotopapíry. Tisková hlava s oddělenými zásobníky jednotlivých barev přispívá k ekonomickému provozu. All-in-one produkt společnosti Canon dokáže stejně jako konkurent od HP tisknout, skenovat a kopírovat. Nenabízí sice vestavěnou čtečku paměťových karet, ale navíc má instalovaný faxový přístroj s pamětí pro uložení až 270 stran. Pro příjem faxu nebo jeho odesílání nemusí být počítač zapnut, jednotlivé stránky mohou být po spuštění PC nahrány na pevný disk k dalšímu zpracování, nebo přímo vytištěny. Komunikační rozhraní zahrnuje oblíbený USB port i paralelní Centronics IEEE-1284B. Zadní šikmý podavač je připraven pro uložení 100 archů formátu A4, výstupní přední přihrádka pojme polovinu uvedených listů. Deskový skener s rozlišením 600 x 1 200 dpi dokáže snímat samostatné listy, nebo z automatického podavače zpracovat až 30 dokumentů. Oboustranný tisk nebo kopírování jsou možné jen s ručním zakládáním a otáčením dokumentů. Programové vybavení na kompaktním disku obsahuje český ovladač tiskárny a anglicky zpracovaný ovladač skeneru a PC Fax. Kromě toho umožňuje nainstalovat řídicí programy pro skenování do e-mailu, přímé spouštění předvolených aplikací po příjmu a nastavení zařízení. Ovládací panel výrobku s numerickými klávesami, šipkami a funkčními tlačítky je doplněn o alfanumerický displej s instalovanou angličtinou a klávesy rychlé volby, využitelné jen při faxovém provozu.

Ani Canon MPC 600F se našemu zájmu o zjištění výkonu nevyhnul. Kopírování předlohy ve stupních šedé barvy jej zaměstnalo v různých nastaveních 29-55 sekund, požadavky na barevné zpracování vyzkoušely naši trpělivost v rozmezí od 1 minuty 22 sekund do 2 minut a 1 sekundy. Při kopírování vyšších předloh, například knih nebo obálek časopisů, se projevila vysoká citlivost skenovací mechaniky, která zachytává dopadající světlo a následně je interpretuje jako tmavé šedé barvy v okolí snímaného materiálu. Tento nepříjemný fakt lze částečně eliminovat změnou nastavení jasu a kontrastu zpracovaného snímku, nebo "brutálnějším" přitlačením víka. Při testu rychlosti Canon MPC 600F nijak nezaostával. Dokumenty a vektorová grafika byly monochromaticky zpracovány za 10-15 sekund, rastrová fotografie zatížila produkt po dobu 37 sekund. Barevné výtisky dokumentů jsme mohli obdivovat za 21-30 sekund, grafické výtisky si však vyžádaly čekání po dobu 2 minuty a 5 sekund. Přestože jednotlivá nastavení dodaná výrobcem mohou vyhovět většině uživatelů, vyplatí se občas experimentovat s ovladačem tiskárny. Běžně nastavený režim draft je poměrně rychlý, avšak nabídka pro pokročilé obsahuje i ekonomicky tisk, jehož kvalita není nižší a při tisku je rychlejší. Stejně lze ovlivnit standardní a velmi kvalitní volbu. Doba zpracování výtisku je u obou režimů velmi podobná, avšak ve standardu jen s průměrnou kvalitou, i když při drobné úspoře inkoustu. Provozní náklady na barevný tisk s 20% pokrytím byly z cen spotřebního materiálu vypočítány na 3,70 Kč vč. DPH. 5procentní pokrytí černým inkoustem na stránce A4 si vyžádá částku 1,28 včetně daně. Pořizovací cena Canon SmartBase MPC 600F byla v době uzávěrky 17 990 Kč.

HP LaserJet

3320 mfp

nižší náklady

monochromatický tisk

Cena vč. DPH: 27 300 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett Packard, Vyskočilova 1/1410, Praha 4, www.hp.cz

HP Officejet d155

barevné kopírování

anglický software

Cena vč. DPH: 26 779 Kč

K testu zapůjčila firma:

Hewlett Packard, Vyskočilova 1/1410, Praha 4, www.hp.cz

Canon Smart Base MPC 600F

obsahuje fax

anglický software

Cena vč. DPH: 17 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, nám. Na Santince 2440, Praha 6, www.canon.cz

§§§§§


Domácí videoprojektor? – Sony VPL-HS1

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0250

Bývá zvykem, že od výrobků Sony očekáváme při testech tu nejlepší kvalitu a výkon. Nejinak je tomu i u nového videoprojektoru, označeného VPL-HS1, jenž na sebe bere podobu naprosto odlišnou od všech zavedených standardů, na které jsme doposud byli zvyklí. Ostatně to také koresponduje s jeho zaměřením. VPL-HS1 je totiž primárně určen pro domácí použití, konkrétně pro domácí kino, přičemž není problém připojit jej ke všem možným domácím elektronickým zařízením. Nejvíce se počítá s videorekordérem, DVD přehrávačem, herními konzolami (např. Playstation 1/2) a podobně.

Svou konstrukcí připomíná modře laděný projektor futuristických tvarů částečně létající talíř na pohyblivě nastavitelném podstavci. Řešení podstavce je mimochodem velmi dobré, protože i na nerovném podkladu není problém nastavit projektor do požadované polohy. V horní části zařízení jsou umístěny ovládací prvky, s jejichž pomocí lze po krátkém tréninku celkem snadno využívat všechny potřebné funkce. Ovládání by sice mohlo být ještě o něco přívětivější, ale i takto s ním dokážete pracovat, aniž byste museli studovat manuál. Firmware projektoru je poutavě graficky zpracován a nabízí docela pěkné služby. Dokonce díky tomu, že se v přední části výrobku nachází i slot na paměťovou kartu MemoryStick, není problémem pustit si doma na plátno např. fotografie z dovolené, které jste pořídili pomocí digitálního fotoaparátu. Při promítání obrázků (JPEG) z paměťové karty si můžete nastavit nejen prodlevu mezi snímky, ale i efekt přechodu. Mezi další zajímavosti patří i digitální korekce lichoběžníkového obrazu jak ve vertikální, tak v horizontální ose, což oceníte zvlášť v případě, když nelze promítat kolmo na projekční plochu. Za zmínku stojí i audiosystém, který disponuje výkonem reproduktorů 2 x 2 W. Strahov s tím sice neozvučíte, ale pro běžnou místnost je výkon dostačující.

Velkou slabinou je oproti tomu nemožnost připojení PC. V základní sadě se totiž speciální kabel pro propojení projektoru a PC nedodává. Vysvobozením se vám může stát jedině možnost dokoupit jej v podobě příslušenství. Druhým neduhem VPL-HS1 je jeho dosti vysoká pořizovací cena. A tak si zřejmě většina z nás rozmyslí, zda sáhne do své kapsy tak hluboko.

Sony VPL-HS1

design

prezentace z paměťové karty

standardně nelze připojit PC

cena

Cena vč. DPH: 134 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech, Vinohradská 174, Praha 3, www.sony.cz

§§§§§


Kouzelná deska – Tablet Wacom Graphire 2

Jaroslav Zapletal

c02p0251

Podíváme-li se kritickým okem na současné počítače, zjistíme, že jejich slabinou není velikost paměti, rychlost procesoru či stabilita operačního systému, ale vlastní produktivita zadávání či modifikace dat. Je to tím výraznější, čím více by měla ta vlastní práce být kreativnější. Zejména u tvořivé grafické práce je očividné, nakolik je klávesnice či myš "umělé" zařízení, příliš se lišící od běžných nástrojů, jako jsou tužka, pero, guma...

Tuto nepřirozenost zdůrazňují zařízení, která naopak od samotného počátku imitují běžné pracovní postupy. Typickým příkladem jsou grafické tablety jeden z nich, nazvaný Wacom Graphire 2, jsme měli možnost otestovat.

Jak určitě dnes každý ví, tablet je principiálně vstupní zařízení tvořené pracovní deskou, která dokáže snímat a do počítače předávat polohu pera. To je ovšem hodně suchý popis, a přinejmenším u testovaného modelu zdaleka není namístě. Wacom je dnes nejznámější výrobce tabletů, a to zaslouženě. Model Graphire 2 sice není žádnou vlajkovou lodí určenou profesionálům naopak leží v nejnižší cenové skupině představuje ale dnes technologicky to nejlepší, co si můžeme přát. Od vyšších řad výrobků se liší pouze svou velikostí, která může být výhodou i nevýhodou, k tomu se ale dostaneme.

Sada Wacom Graphire 2 ("2" označuje novou variantu staršího modelu) obsahuje tablet, tlakově senzitivní pero se dvěma programovatelnými tlačítky (s 512stupňovou citlivostí přítlaku) a "gumou" umístěnou na konci pera. Součástí dodávky je bezkuličková myš se třemi tlačítky a skrolovacím kolečkem, a malý balík softwaru (ovladače, kontrolní panel, Corel Painter Classic). Vlastní zařízení je veliké 216 x 218 x 9,3 mm, a neliší se tedy příliš od běžné podložky pod myš a na stole příliš místa nezabere.

Testovaný kousek byl ocelově modrý, s poloprůhledným povrchem a stříbrným USB kabelem. Musím říci, že zatímco nejsem přítelem designu typu iMac (pohled na elektronické vnitřnosti mne skutečně neuvádí do vytržení), stal se Graphire ozdobou mého stolu. Stejně nadšen jsem byl i kvalitou provedení a dotažeností použitých technologií.

Princip je založen na elektromagnetické rezonanci, kdy zařízení pomocí rádiového signálu velmi malého výkonu lokalizuje nástroje nad povrchem tabletu. Podstatné je, že aktivní částí je vlastní povrch tabletu. Nástroje jsou tedy pasivní a fungují pouze nad aktivní oblastí, která má rozměry cca 4 x 5 palců (tedy 10 x 12,5 cm) a citlivost 1 000 dpi. Pero či myš se vůbec nemusejí dotýkat tabletu, a není proto problém si na desku položit obkreslované dokumenty. Musíme také ocenit fakt, že obě polohovací zařízení jsou bezdrátová a nevyžadují baterie.

Jak používání, tak instalace jsou bezproblémové: zařízení vám bude fungovat i bez driverů počítač bude pero vnímat jako obyčejnou dvoutlačítkovou myš. Přiložená myš funguje obdobně jako jakákoliv obyčejná myš, jen s tím rozdílem, že pohyb není snímán vzhledem k vestavěným senzorům, ale vzhledem k mřížce tabletu.

Teprve s ovládacím panelem Wacom ovšem získáte možnost jednoduše přiřazovat funkce jednotlivým tlačítkům pera i myši. Opačný konec pera je zařízením odlišen a může být využít pro jiné funkce, typicky a velmi intuitivně poslouží jako mazací guma. Plné využití možností tabletu, především citlivost na přítlak, však vyžaduje uzpůsobené programy. Typickým představitelem je právě dodávaný Painter jeho možnost měnit hloubku mazání či množství nanášené barvy podle tlaku na pero je nereprodukovatelná pomocí běžné myši a pro grafika je skutečně neocenitelná.

Aktivní plochu tabletu lze nastavit buď relativně, kde okraje aktivní plochy odpovídají okrajům monitoru, nebo absolutně, kdy 1 cm plochy tabletu bude korespondovat s 1 cm plochy monitoru. (Wacom mimochodem v lednu uvedl interaktivní LCD tablet s 15" LCD obrazovkou, který tyto problémy principiálně řeší.) V případě prvním budou u velkých monitorů drobné pohyby pera odpovídat "obrovským" vzdálenostem na obrazovce, v případě druhém dostanete ekvivalent práce s myší na velmi malé podložce. Tahle nevýhoda je očividná zejména u dodávané bezdrátové myši, kterou v recenzi neberu jako podstatnou součást tabletu. Lidé s většími nároky ovšem mohou kdykoli sáhnout po vyšších (a rozměrnějších) modelech, ležících pochopitelně v jiné cenové kategorii.

Co dodat? Graphire je mimořádný nástroj, svou povahou intuitivnější než klasická myš či klávesnice. Pro tvůrčí grafickou práci jsou tablety asi nenahraditelné, ale jejich použití nemusí být omezeno pouze na grafické, video či CAD programy, kde jsou jeho výhody očividné. U řady programů představuje přirozenou náhradu myši, ideální je v aplikacích pracujících s rozpoznáváním rukopisu. Mimo systémy přímo umožňující zadávat texty tímto způsobem existují i systémové extenze, které na základě určitých tahů perem spouštějí přiřazené akce/makra. Nemůžeme opomenout ani zdánlivě vzdálené oblasti použití počítače, třeba výuku exotičtějších jazyků pochopí každý, kdo zkoušel kreslit znaky japonské hiragany myší.

V dané cenové relaci je Graphire vhodný pro grafiky s malým rozpočtem, profesionálové zřejmě sáhnou spíše po nějakém větším bratříčkovi. Tenhle svým designem a provedením mimořádně povedený tablet je ale dostupný i pro uživatele, který příležitostně upravuje své digitální fotografie, a pro každého počítačového fandu s touhami ovládat programy alternativním způsobem.

Wacom Graphire 2

intuitivní nástroj, grafickými možnostmi nenahraditelný běžnou myší či klávesnicí

design

nejmodernější technologie

za danou cenu? Žádné!

Cena bez DPH: cca 3 300 Kč

K testu poskytla firma:

Karma Czech, Pospíchalova 1093,Praha 9, www.karma.cz

§§§§§


Praktický zviditelňovač - Samsung SDP-900P

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0252

Před nedávnem jsme vám měli příležitost představit velmi zajímavé zařízení od společnosti Samsung. Jednalo se tehdy o výrobek z kategorie vizualizérů, nesoucí produktové označení SVP-5500. Dnes jsme se rozhodli, pro možnost porovnání, vám ukázat další kousek. Na rozdíl od předchozího je tento jakýsi "starší bráška", který uživateli nabídne ještě více komfortu než model SVP-5500.

Vizualizér SDP-900P slouží pro snímání jak plochých předloh, tak i prostorových předmětů. Jako ideální příklad můžeme uvést například mobilní telefon nebo jiný rozměrově drobnější předmět. Vzhledově je na zařízení nejobjemnější černý nosný podstavec, který slouží nejen jako podložka pro snímaný materiál, ale i jako základna pro uchycení výklopného ramene s digitální kamerou, a pozičně stavitelná přídavná světla sloužící k přisvícení snímané scény.

Principiálně pracuje vizualizér na systému kamery, jejíž signál je v digitální podobě zpracováván vnitřními obvody podle přání uživatele, a posléze přiveden na výstup, který lze připojit na datový projektor, videosystém či monitor. Výhodou kamerového snímání je, jak již bylo řečeno, možnost zobrazovat vše, co se vám podaří před objektiv umístit. Samsung si poradí, díky možnosti podsvítit předlohu, i s diapozitivy a dokonce i s negativy. Ty je možné zobrazovat, pomocí funkce "inverze", ve standardních barvách. O kvalitu obrazu se stará nejen optická část kamery, disponující až dvanáctinásobným zoomem, ale i snímací prvek. Na rozdíl od minulého modelu je SDP-900P vybaven CCD prvkem s velmi vysokou rozlišovací schopností 850 000 bodů.

Samsung SDP-900P

vizualizace 3D objektů

konektivita

cena

Cena vč. DPH: 182 878 Kč

K testu zapůjčila firma: Nowatron Elektronik, Ohradské nám. 1621/5, Praha 5, www.nowatron.cz

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák, Michal Bareš

c02p0253

Pro květnové kolo TOPů jsme pro vás připravili srovnávací test počítačů určených především pro domácí použití a pro malé kanceláře. Tato kategorie je poměrně rozsáhlá a spadají do ní tradičně jak stroje určené pro hraní her, které by leckdy mohly s klidným svědomím nahradit výkonné grafické pracovní stanice, tak menší sestavy s LCD displejem a zajímavým designem. Další test se týká právě LCD displejů. Zde jsme si již téměř zvykli na neustále padající ceny a parametry, které se přibližují CRT monitorům. Po předchozích silně obsazených kolech v kategorii inkoustových tiskáren se nám tentokrát podařilo získat jen dvě zařízení, ale nemusíte být zklamáni, protože více tiskáren, o nichž bychom informace dosud neuveřejnili, prostě na trhu není.

Brave BlackLine 61G7+

U obou počítačových sestav ProCA si na první pohled můžeme všimnout designové změny. Namísto klasických světlých skříní jsou vyvedena PC v sympatických barevných skříních od firmy KSM. Stále ale platí, že černé skříně obsahují procesory firmy AMD, modré pak intelovské modely. Pod snadno odnímatelnou boční stěnou skříně se skrývá deska Shuttle AK312 s čipsetem VIA KT266A, do níž je vsazen procesor AMD Athlon XP 1700+. Sestava je osazena 256 MB paměti DDR SDRAM a pevným diskem Western Digital WD400BB s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 ot./min. O přehrávání CD a DVD disků se stará mechanika Sony DDU 1621 (16x), zvuky má pod palcem PCI karta Sound Blaster Live! 5.1. V AGP slotu naleznete grafickou kartu Leadtek WinFast A170 s čipem nVidia GeForce4 MX440, a nechybí ani interní PCI modem Microcom InPorte 56k. Zajímavostí sestavy je vyvedení dvou USB a tří audiokonektorů na přední panel skříně. Jejich technické provedení je ale poněkud netradiční, neboť k předním konektorům připojené USB a audiokabely je nutné zastrčít do konektorů na zadní stěně skříně. V testovaném modelu navíc nebyly připojeny a podle vyjádření výrobce si toto propojení musí udělat každý uživatel sám doma, jen aby tím nepoškodil ochranné známky a nepřišel tak o záruku. Za zmínku také stojí široké možnosti rozšiřitelnosti. Pro případné změny konfigurace totiž máte k dispozici tři paměťové banky a čtyři PCI sloty.

Cena vč. DPH: 52 566 Kč

Brave BlueLine 71G8

Stejně elegantním dojmem jako první sestava od firmy ProCA působí i Brave BlueLine 71G8. Navíc u tohoto PC naleznete monitor LG 774, jehož světle modrá přední maska barevně ladí s miditower skříní KSM, která je také vybavena výše zmiňovanými USB a audiovýstupy. Jádrem sestavy je procesor Intel Pentium 4 s frekvencí 1,8 GHz vsazený do základní desky Shuttle AB40 s čipovou sadou Intel 845D, pevný disk Western Digital WD400BB s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 ot./min. a DVD (Sony DDU 1612) a CD-RW (Sony CRX175-10) mechaniky. Grafická karta Leadtek A250 TD s čipem nVidia GeForce 4 Ti4400 a 128 MB paměti je zajímavá především dvěma chladicími jednotkami a poskytuje vysoký výkon v 3D grafice. Krom PCI modemu Microcom InPorte 56k stojí za pozornost USB periferie a reproduktory (4.1) od společnosti Logitech. Ve výkonnostních testech si sestava odnesla poměrně rozdílné výsledky. Zatímco v testovacím programu 3DMark2001 dosáhla nejvyššího výkonu (8163 bodů) a zvítězila, v SYSMarku2001 zaostala za vítězným PC o 17 bodů, což při velmi vyrovnaných výsledcích znamená až šesté místo. Pokud si můžete dovolit investovat do domácího PC poněkud vyšší částku, pak v případě Brave BlueLine 71G8 dostanete za vynaložené peníze velice slušný výkon v oblasti klasických aplikací a vynikající výsledky na poli 3D grafiky, což bezpochyby ocení vaše děti.

Cena vč. DPH: 66 890 Kč

LYNX eXpress XXL

Velmi nenápadná sestava od společnosti Levi International se sice v žádné kategorii neprojevila jako absolutní suverén, ale právě vyváženost všech kritérií, spojená s vysokým hodnocením v kategorii podpory a kvality, jí vynesla prvenství mezi všemi testovanými počítači. Sestava je tvořena základní deskou ASUS A7V266-EX s čipsetem VIA KT266A, procesorem AMD Athlon XP-1700+ a 256 MB DDR operační paměti. Jako pevný disk byl zvolen poměrně oblíbený model Barracuda IV od firmy Seagate s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 ot./min. V sestavě nechybí DVD mechanika Toshiba (16x), CD-RW Benq (50/24/10), zvuková karta Sound Blaster Live! 5.1, grafický adaptér s čipem GeForce2 MX400 s 64 MB paměti a v podobných sestavách ojedinělá karta pro příjem TV signálu. Z příslušenství stojí za pozornost optická myš a multimediální klávesnice Geinus, na druhou stranu však rozpačitý dojem budí reprosoustava Encore. Je sice v konfiguraci 5.1, avšak o kvalitě plastových reproduktorů vypovídá celkový RMS výkon 35 W. Po stránce výkonu je zajímavý především výsledek 177 bodů v SYSMarku2001, kde sestava LYNX eXpress XXL obsadila druhou příčku. V 3D grafice tak impozantní výkon nepředvedla a 2 957 bodů získaných v 3DMarku2001 ji řadí do kategorie podprůměrných. Spíše než kvality a možnosti zobrazení tak hráčům udělá radost hra NHL 2002, která je ke všem sestavám LYNX dodávána.

Cena vč. DPH: 45 000 Kč

Gigamax Speedy 7XE

Společnost DTK se svou sestavou na první pohled od konkurence výrazně odlišuje. Namísto klasického katodového monitoru totiž dodává s modelem Gigamax Speedy 7XE 15" LCD panel Lite-On, což je díky malým rozměrům velmi atraktivní především pro uživatele s menším prostorem na stole. Uvnitř klasické béžové skříně se ukrývá procesor AMD Athlon XP1700+, který je vložen do základní desky Gigabyte GA-7VTXH se známou čipovou sadou VIA KT266A a integrovanou zvukovou a síťovou kartou. O dostatečný výkon se dále stará 256 MB operační paměti a pevný disk IBM Deskstar 120GXP s kapacitou 40 GB, rychlostí 7 200 ot./min. a nejnižší přístupovou dobou ze všech testovaných sestav (8,5 ms). Abychom ve výčtu komponent nic neopomenuli, zbývá zmínit osazenou DVD mechaniku Sony DDU--1621 (16x), grafický akcelerátor Sparkle s čipem GeForce2 MX-400 a TV-OUT výstupem a interní PCI modem od firmy U.S.Robotics. Při testování výkonu v běžných aplikacích prostřednictvím standardního testovacího benchmarku SYSMark2001 se sestava Gigamax Speedy 7XE držela výsledkem 173 bodů kdesi uprostřed pelotonu. V 3D grafice si se skóre 2 813 v 3DMarku2001 zajistila šestou příčku, což nás jen dále utvrzuje v tom, že tuto sestavu užijí především ti, kteří namísto animovaných hrdinů akčních her hodlají po displeji povětšinou prohánět znaky, čísla, grafy a nějaké ty obrázky.

Cena vč. DPH: 46 436 Kč

Comfor Diablo Hit 51

Společnost COM4 CZ dodala do testů sestavu s názvem Comfor Diablo Hit 51, zajímavou hned z několika důvodů. Nejen že je k ní dodáván 19" monitor Hyundai P910+, ale základní deska Asus A7V266-EX podporuje rozhraní USB 2.0, pro něž se již začínají objevovat první zařízení, a který krom jiného nabízí několikanásobně vyšší rychlost než klasické USB. Do zmiňované základní desky je vsazen procesor AMD Athlon XP 1700+ a 256 MB DDR operační paměti, přičemž pro možný upgrade zůstávají k dispozici dva volné banky. Data se ukládají na pevném disku Western Digital WD400BB s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 ot./min. V jedné ze dvou volných vnějších 5,25" pozic je umístěna 16rychlostní DVD mechanika Toshiba M1612. Zajímavou volbou grafického adaptéru s čipem nVidia GeForce3 Titanium 200 je zajištěn o poznání vyšší výkon v 3D aplikacích, než je tomu u hojně používaných GeForce2 MX400 karet. O reprodukci zvuků se stará integrovaná karta C-Media 8738 a 5.1 reproduktory SurfSound. V sestavě samozřejmě nechybí PCI modem Microcom InPorte 56k. Při testu výkonu získal Comfor Diablo Hit 51 při 16bitové hloubce v rozlišení 1 024 x 768 celkem 175 bodů v SYSMarku2001 a při stejném rozlišení a 32bitové barevné hloubce 6 464 bodů v 3DMarku2001. Druhé, resp. třetí místo v testech jej tak výkonově řadí na přední místa mezi všemi testovanými PC.

Cena vč. DPH: 57 096 Kč

Mironet 5058

Soudním sporem s firmou Microsoft a výrobou tichých počítačů proslulá společnost Mironet dodala do TOPů sestavu s označením 5058. Ta sice boduje snížením hladiny hluku díky vnitřní izolaci, na druhou stranu však body ztrácí vyšší hmotností skříně, která je na trhu navíc přibližně od doby, kdy se začala dodávat první Pentia. Jádrem sestavy je v této kategorii velmi populární procesor AMD Athlon XP 1700+ vsazený do základní desky Soltek SL75DRV4 s 256 MB operační paměti typu DDR. Osazený pevný disk Seagate Barracuda IV pojme 40 GB dat a jeho plotny se otáčejí rychlostí 7 200 ot./min. Pro zpříjemnění práce i zábavy obsahuje sestava jak mechaniku DVD (16x), tak CD-RW (24x/10x/40x), obě od společnosti NEC, zvukovou kartu Sound Blaster Live! 5.1 a PCI modem Motorola. Chytrým tahem je použití grafického adaptéru Hercules 8500 LE s čipem ATI Radeon 8500. Ten nejen že nabízí za málo peněz hodně muziky, ale s technologií HydraVision umožňuje k PC připojit dva monitory. Po výkonové stránce je Mironet 5058 jednoznačně jedním z vítězů. Prvenství získal v SYSMarku2001 a od první příčky v 3DMarku2001 jej dělilo pouhých 300 bodů. Krom snadné práce s běžnými aplikacemi a zábavy při nejmodernějších 3D hrách se nabízí ještě jedna možnost využití tohoto PC. Díky kombinaci kvalitní reprosoustavy, zvukové karty, DVD mechaniky a 19" monitoru může sestava sloužit jako domácí kino.

Cena vč. DPH: 47 490 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák, Michal Bareš

c02p0254

HP L1520

Pomalu se začínají i mezi LCD monitory prosazovat značkoví výrobci počítačů. To, že ve většině případů nejde o OEM modely s nalepeným štítkem firmy, potvrzuje svými pozoruhodnými kvalitami například HP L1520. Začněme kvalitou obrazu, která je u tohoto monitoru opravdu výborná. Neshledali jsme žádné problémy, jež by se týkaly automatického nastavení parametrů, kvalita obrazu po stránce čistoty byla bez jakýchkoliv závad a stejně kladně jsme museli ohodnotit podsvícení. Jasné a rovnoměrné po celé ploše. Parametry panelu jsou více či méně průměrné a použití klasického typu obrazovky TN dokazuje, že v současnosti jsou i běžné panely s podporou dobré elektroniky po stránce kvalitativní rovnocenným soupeřem IPS či MVA displejů. Je samozřejmé, že zejména menší úhly pohledu odlišují běžné TN od jiných systému tvorby matice, ale i tak lze pokládat 250 cd/m2 a kontrast 350 : 1 za výborné hodnoty v této kategorii displejů. Tím skutečně pozoruhodným parametrem monitoru HP L1520 je přítomnost sekundárního konektoru pro připojení digitálního signálu typu DVI. Pochopitelně, je-li na monitoru standardní analogový D-Sub konektor, druhým vstupem je čistě digitální varianta DVI-D. K této překvapivé kombinaci se však přidává neméně překvapivá i cena, a tak HP L1520 jednoznačně míří do skupiny favoritů na titul technologické jedničky s přijatelnými pořizovacími náklady.

Cena vč. DPH: 19 923 Kč

Hansol H530

Po nepříliš přesvědčivém předchozím modelu Hansol H500 přichází korejský koncern s dalším přírůstkem do skupiny plochých monitorů. Tentokrát designéři použili panel od Samsungu a rozhodně udělali dobře. Značné změny v elektronice jednak zaručily téměř stoprocentní funkci automatického nastavení, ale zároveň poskytly odpovídající čistotu obrazu. K tomu se samozřejmě přidávají i kontrast a jas (300 : 1, resp. 250 cd/m2) a spolu s dobou responze 40 ms tvoří kompaktní celek s velmi dobrými výkony. Na tomto Hansolu není problémem sledovat video na plné obrazovce, stejně tak si v pohodě můžete zahrát hry. Efekt zbytků předchozího obrazu, který by byl způsobem nízkou obnovovací dobou, chybí úplně, lehké barevné rozladění dokumentuje ještě rezervy v časové hodnotě fall time. Opět bylo vylepšeno také ovládání, které je dnes na standardní úrovni jiných monitorů v této kategorii, a nechybí mu tedy již téměř nezbytné tlačítko automatického nastavení parametrů. V menu lze nalézt některé zajímavé volby, mezi nimiž zaujme funkce Sharpenize (doostření obrazu). Na našich testovacích obrazcích jsme sice nepřišli na nějaké změny způsobené nastavením Sharpenize, v každém případě je běžné zobrazení už dost ostré a kontrastní samo o sobě. Cenné body získal Hansol za fyzické provedení panelu, který, ačkoli designově nepříliš inovativní, poskytuje velmi nízkou hmotnost a malou hloubku.

Cena vč. DPH: 17 989 Kč

LG Flatron LCD 575LM

Korejské LG vybavuje své LCD monitory vlastními panely, na nichž pracuje spolu s firmou Philips. Tentokrát výrobce implementoval displej s kontrastním poměrem 300 : 1 a jasem 250 cd/m2, což je velmi dobrý základ pro kvalitní produkt. Skutečný obraz je velmi dobrý, čistý a kontrastní, automatické nastavené přístupné přímo tlačítkem pod displejem poskytuje odpovídající výsledky, i když drobná ruční korekce neuškodí. Nádherně měkce vyhlíží barevná paleta bez sebemenších známek omezení počtu zobrazitelných barev, a stejně kvalitní je též drobné písmo bez tendence k modrému stínu. Ten je obvyklý u panelů, jejichž elektronika má problémy s přesným zaměřením analogového signálu do digitální matice TFT. Rychlost elektroniky i panelu dovoluje dobu odezvy obrazu na úrovni 25 ms a při takové hodnotě se v klidu dá sledovat DVD i hrát hry, neboť odpovídá 40 zobrazitelným snímkům za sekundu. Součástí monitoru jsou také oddělitelné reproduktory po stranách, jejichž výhodou je vyšší kvalita zvuku, než tomu bývá obdobných zařízeních, jež jsou vestavěna v kostře panelu. V ovládání LG nezklame nikdy. Velmi jasné a snadno ovladatelné menu je dostupné prostřednictvím čtyř směrových šipek a tlačítka na potvrzení volby. Přesně tak by to mělo vypadat u všech produktů! Celek korunuje cena sice vyšší, ale zcela odpovídající technickému provedení i kvalitám monitoru.

Cena vč. DPH: 20 496 Kč

NEC MultiSync 1550V

Další černý panel nese značku NEC a vychází ze společné produkce korporací NEC a Mitsubishi. Jako první na jeho vzhledu zaujmou zejména tenké bočnice rámečku. Ty dovolují více monitorů snadno složit do většího celku, k čemuž přispívá také sada montážních otvorů na zadní straně panelu. Celá konstrukce monitoru je velmi lehká a nezabírá příliš velkou hloubku, což přineslo modelu 1550V body v oblasti provedení. Jediným způsobem vstupu signálu je běžný analogový kabel prostřednictvím D-Sub konektoru. Jak už u těchto monitorů bývá zvykem, napájecí zdroj je externí, což má nezanedbatelný vliv na zmíněnou nižší hmotnost. Kvalita obrazu je velmi dobrá, a i přes kontrast 300 : 1 a průměrný jas 200 cd/m2 nečiní práci ani ve světlejších prostorách sebemenší problémy. Doba responze opět není udávána, ale podle našich zjištění se bude pohybovat kolem 30 ms, neboť NEC MultiSync 1550V dovoluje nejen věrně přehrávat videosnímky, ale bez sebemenších problémů na něm lze úspěšně vítězit v nejnovějších akčních herních titulech. Za zmínku určitě stojí automatické nastavení, vyvolávané samočinně v momentech zapnutí či vypnutí monitoru. Jeho funkce je na velmi vysoké úrovni, a máte-li alespoň nadprůměrně kvalitní analogový signál (karty GeForce3), dostanete jasný obraz bez viditelných anomálií. Snad jen smutnější tečkou za jinak výborným dojmem z tohoto monitoru je ostře svítící vadný červený bod ve střední části displeje.

Cena vč. DPH: 19 752 Kč

UMAX Prisma 1500A

Na LCD monitorech firmy UMAX vždy zaujme design. Tentokrát jsou to velmi oblé a doslova příjemné tvary rámečku, stejně jako zvlněná křivka ve spodní části panelu. Použitý displej má udávaný jas 220 cd/m2 a kontrastní poměr 250 : 1, a tyto hodnoty nelze považovat za lepší než pouze průměrné. Při době odezvy 40 ms v praxi lze bez problémů sledovat video a s občasnými anomáliemi obrazu hrát rychlé akční hry. Zobrazení je celkově příjemné, ale zejména slabší kontrast je jeho citelnou slabinou, která je ještě posílena nerovnoměrným podsvícením. Naopak mezi přednosti monitoru Prisma 1500A patří integrované stereoreproduktory. Možnost připojení dodatečných sluchátek sice existuje, ale příslušný konektor je na zadní straně panelu, což rozhodně jejich případné zapojení neusnadňuje. Každého, kdo má málo místa na stole, potěší skutečně trpasličí hloubka monitoru daná spíše subtilnější opěrnou nohou. Velmi snadno jej tedy můžete přenášet. Nemalou výtku si zaslouží ovládání. Monitor neobsahuje tlačítko přímého přístupu a automatického nastavení parametrů obrazu, jako je fáze a časování. Buď se musí jít do menu a vyvolat jej tak, nebo použít klávesovou "zkratku" současného stisku kláves DOWN a MENU. Tento postup je ale popsán jen v dokumentaci, a ne přímo na monitoru. Hezká je bezesporu cena zařízení, jíž se Prisma 1500A řadí k nejlevnějším produktům na trhu.

Cena vč. DPH: 18 288 Kč

IBM T540

Jestliže o jiných produktech IBM můžeme tvrdit, že ač velmi značkové výrobky, mají příjemnou cenu, o plochém monitoru T540 to bohužel neplatí. Parametry panelu odpovídají dnes střední třídě patnáctipalcových LCD montorů, tedy jas 200 cd/m2 a kontrastní poměr 300 : 1. Dobu odezvy se nám zjistit nepodařilo, i celý internet je na tento údaj poměrně chudý. V praxi se na T540 dá v pohodě sledovat video z DVD i z DivX, a stejně tak dobře lze hrát i hry. V těch je cítit slabý posun k šedým odstínům, z čehož vyplývá, že responze se bude pohybovat kolem 40 ms. Automatika pracuje u IBM též bez sebemenších problémů, ať už jde o plochu Windows nebo testovací obrazce, vždy je třeba minimální nebo vůbec žádní korekce k nejlepšímu stavu obrazu. Fascinující je však na IBM především design. Není to sice jediný černý panel, ale v každém případě vypadá nejvíc jako naprostá špička. Ostré hrany spolu s jasně řezanými ostrými úhly nohy dávají dohromady úžasnou podívanou, která se stane bezpochyby ozdobou každého stolu. Jak už bylo naznačeno, je cena T540 opravdu vyšší. Za zhruba 5 000 korun rozdílu oproti jiným značkovým a obdobně kvalitním panelům však dostanete designérsky špičkový produkt s parametry a podporou, která nezklame. K tomu se samozřejmě připočítává ještě ne zcela běžná tříletá záruční doba, a hned máme řadu argumentů, pro volbu tohoto displeje.

Cena vč. DPH: 26 174 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Bučina, Tomáš Varoščák, Michal Bareš

c02p0255

Canon S750

Nejrychlejší Canon S750 patří s opakováním 20 stran A4 za minutu černobíle a 13 stran A4 za minutu barevně skutečně ke špičce. Tiskárna může pracovat v rozlišení 2 400 x 1 200 dpi při zpracování tiskových úloh na speciální fotopapíry, nebo v rozsahu od 300 x 300 do 1 200 x 1 200 při tisku na běžný kancelářský papír. Ve většině režimů dokáže potisknout papír rychleji než ostatní konkurenční produkty. Na stránku A4 s běžným ASCII textem tiskárně postačilo 10 sekund, dokument Word s logem a různými fonty písma vytiskla za 14 sekund černobíle a 21 sekund barevně. Celostránkové tisky vektorové nebo rastrové grafiky byly zpracovány za 40 sekund monochromaticky a za 1 minutu a 29 sekund v barvě. Kvalita tisku je přitom výborná u textů a velmi dobrá u grafiky. Použitím speciálních fotopapírů lze docílit podstatného zlepšení tisku, doba zpracování úloh se přitom prodlouží na 2 minuty a 3 sekundy. Pro připojení k počítači je zařízení vybaveno paralelním obousměrným rozhraním a USB portem. Ovladače jsou připraveny pro operační systém Windows 95 a jeho novější verze na počítačích PC a systém MacOS 8.6 nebo vyšší u strojů Macintosh. Tisková hlava nese oddělené inkousty čtyř tiskových barev CMYK, reálné náklady na tisk jedné strany A4 se pohybují na hranici 1,28 Kč u monochromatického zpracování a 3,70 Kč při barevném tisku. Tiskárna je v současné době v prodeji za 9 017 Kč.

Cena vč. DPH: 9 017 Kč

HP DeskJet 940C

Testovaná tiskárna HP DeskJet 940C je se svou měsíční zátěží 2 000 výtisků vhodná jak pro náročnějšího domácího uživatele, tak pro běžnou kancelářskou práci. Rychlost tisku 12 stran A4 za minutu černobíle a 10 stran A4 za minutu barevně by měla oběma zmíněným skupinám uživatelů vyhovět. Kvalitu výtisků ovlivňuje pracovní rozlišení 600 x 600 dpi pro černobílý tisk, technologie PhotoREt III a 1200 x x 1200 dpi platí pro barevné zpracování dokumentů. Při použití fotopapírů lze nastavit i režim 2 400 x 1 200 dpi. Zařízení je vybaveno spodním automatickým podavačem s možností uložení 150 archů papíru a štěrbinou pro samostatné vkládání obálek nebo listů fotopapíru HP v rozměru 10 x 15 cm. Potištěné archy jsou vysouvány na odkládací plochu s kapacitou až 50 výtisků. USB a paralelní rozhraní zpřístupní tisk zákazníkům, jejichž počítač ovládá MS Windows 95 a novější, nebo Mac OS 8.6 a vyšší verze. Omezené funkce tisku jsou dostupné i pro počítače s MS DOS od verze 3.3. Rychlost tisku se pohybuje od 8 sekund u běžného textu, přes 43 sekund u kombinace barevného textu a grafiky až po 3 minuty a 2 sekundy na výtisk celostránkové fotografie. Náklady jsme vypočítali na 1,69 pro černobílý tisk a 4,11 Kč pro barevné zpracování. Aktuální pořizovací cena činí 4 690 Kč. Všechny ceny jsou vypočítány včetně DPH. 2 0255/BAM o

Cena vč. DPH: 4 690 Kč

§§§§§


Luxusní plochý panel - NEC MultiSync LCD1850X

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0275

Mezi 18palcovými LCD displeji se dá už velmi snadno najít řada špičkových modelů, které mají jak výborné technické parametry, tak poskytují odpovídající kvalitu obrazu. Jedním z těch nejlepších je bezesporu testovaný MultiSync LCD1850X.

Vestavěný SuperFine TFT panel poskytuje výborné úhly pohledu v horizontálním i vertikálním směru 170?, jas na úrovni 240 cd/m2, spolu s kontrastním poměrem 300:1 dávají dohromady solidní základ pro vysoce kvalitní obraz. Ať už přivedete signál digitálním rozhraním DVI-I, nebo prostřednictvím klasického analogového D-Sub konektoru, vždy se dostanete k výbornému obrazu jak po strán-ce kontrastu, tak jeho čistoty. Samozřejmě při rozlišení 1 280 x 1 024 bodů, ve kterém LCD1850X nativně pracuje, už jsou možnosti analogového přenosu dat jejich následné digitalizace na hranici, a tak stále platí doporučení používat spíše digitální rozhraní.

Obraz jsme testovali jak v běžných obrazcích pro kontrolu kvality, tak jsme samozřejmě ověřili i možnost sledování videa a hraní her. Vlivem krátké doby odezvy, která se podle našich informací pohybuje kolem 30 ms, je jak dojem ze sledování DVD, tak z jiných typů videosouborů velmi konzistentní a kvalitní. Svůj podíl na tom má čistá a měkká paleta 16 milonů barev, ve které se neobjevují výraznější barevné anomálie či ostré přechody mezi odstíny.

Na monitoru NEC MultiSync LCD1850X se dají bez sebemenších problémů hrát také moderní akční hry, které vyžadují vysokou snímkovou frekvenci a v nichž se často projeví poklesky obrazu dané dlouhou responzí displeje. U testovaného produktu však k ničemu takovému nedocházelo, neboť zmíněných 30 ms odezvy je zárukou dostatečně rychlého překreslování obrazu.

Výborný dojem z displeje potvrzuje solidně provedené ovládání, které samozřejmě obsahuje tlačítka pro rychlý přístup k automatickému nastavení parametrů fáze či časování. Ty pochopitelně pracují pouze v analogovém režimu, bez ohledu na to, zda je signál zaveden prostřednictvím čistě analogového D-Sub vstupu či analogovou složkou kombinovaného DVI-I konektoru. V momentě, kdy je připojen digitální DVI kabel, veškeré řízení monitoru přebírá grafická karta a není třeba nic nastavovat.

Na zadní straně samotného panelu se nachází čtveřice otvorů s roztečí 100 mm pro montáž ramene či držáku podle specifikace VESA FPMPMI, které jsou běžně překryty standardním stojanem. Ten umožňuje nejen displej naklápět, ale též otáčet v rozsahu 350 ?. Pro zobrazení v režimu portrétu, tedy na výšku, lze displejem též rotovat o 90 stupňů a případně jej i výškově nastavit.

Profesionální uživatelé přivítají nejen zmíněnou vysokou kvalitu obrazu, ale jistě též standardizovaný barevný prostor sRGB, který umožňuje zachovávat věrnost barev i na plochém displeji.

Zřejmě jediným problémem montioru NEC MultiSync LCD1850X je cena. Pořizovací náklady na tento panel jsou totiž opravdu vyšší, než je tomu u řady konkurenčních produktů. Za necelých 60 000 korun s daní však uživatel dostane produkt, který dnes patří ke skupině nejlepších a nejvyspělejších své třídy.

NEC MultiSync LCD

1850X

výborná kvalita obrazu

možnosti připojení

variabilita stojanu

vyšší cena

Cena vč. DPH: 59 475 Kč

K testu poskytla firma: Konsigna, Jana Růžičky 1165, Praha 4, www.konsigna.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Nic neběží jako liška (tm) – Čím je dnes Visual FoxPro

Igor Vít

c02p0222

FoxPro? To ještě existuje?

Takové reakce nejsou ojedinělé. Vynechme ty případy, kdy jde o jízlivý pokus urazit foxaře, kterému je strojený údiv určen. I tak zbývá řada skutečných situací, kdy je podivení zcela upřímné. Dobrou zprávou zůstává, že i tehdy tazatel reaguje na něco, co je mu povědomé: na produkt, který zažil vrchol své popularity u nás někdy v roce 1991. Jako však v mnoha dalších případech, rozhodující je povědomí, publicita, marketing, a technologické vlastnosti jsou v pozadí. Zároveň platí, že negativní dojem, který se jednou do mysli vetkne, je trvalý a těžko ho vymazávají přicházející útržky dobrých zpráv. Taková je i historie FoxPro, a to nejen u nás, ale i ve světě.

Rád bych tímto článkem všem, kteří se o FoxPro dnes zajímají, podal vysvětlení některých důležitých historických okamžiků, uvedl zdroje informací, kde je možné zjistit více, a zejména bych rád uvedl na pravou míru dnešní postavení Visual FoxPro mezi ostatními podobnými softwarovými nástroji.

Proč tolik řečí

Slavná éra nejrychlejšího kompilátoru a datového jádra rodiny Xbase (jak bývají někdy označovány klony dBASE) jako by skončila okamžikem, kdy původního producenta, americkou firmu Fox Software, koupil Microsoft za 170 mil. dolarů. To se stalo v roce 1992. Přestože hned první verze (FoxPro 2.5) pod hlavičkou Microsoftu přinesla tolik novinek, na které by původní Fox Software nikdy neměla sílu, panoval obecný názor, že motivací Microsoftu k převzetí FoxPro byl pokus zlikvidovat konkurenci svému Accessu. Zajímavé je, že kvůli neobratnosti Microsoftu uspokojivě své plány vysvětlit, žije část méně zasvěcených odborníků IT v tomto omylu dodnes. Důkazem je např. to, že i dnes je mezi často kladenými dotazy na webu Visual FoxPro uvedena otázka "Jaké je postavení Visual FoxPro ve vztahu k Accessu"? Odpověď se opírá o to, že Access je databázový nástroj pro Office, zatímco Visual FoxPro je vývojovým nástrojem k psaní databázových aplikací. Úplné znění je na adrese [1].

A jak to tedy bylo doopravdy, když Access nebyl tím pravým důvodem? Nejlepší odpovědí je přehled faktů. Na nich se ukazuje, že navzdory řečem o mrtvém produktu (jak se občas rádobyznalci o FoxPro vyjadřují) je nedávná historie FoxPro překvapivě bohatá na příznivé jevy.

Pestrá historie a nadějná budoucnost

Z hlediska technologické výbavy stojí za zmínku, že:

- v roce 1995 poskytl Microsoft foxařům Visual FoxPro 3.0: šlo o první objektovou verzi FoxPro (na rozdíl např. od Visual Basicu však opravdu objektovou tedy včetně dědičnosti tříd, které se Visual Basic dočkal teprve nedávno, ve verzi 6.0)

- další dvě verze Visual FoxPro (5.0 a 6.0) se staly součástí Visual Studia, a ve Visual FoxPro se díky této integraci objevil např. zcela nový Debugger

- současná verze 7.0 v sobě má IntelliSense, spolupracuje s COM+ a stala vůbec prvním vývojovým nástrojem od Microsoftu, který umožňuje plnou spolupráci s XML Web Services a má integrovánu podporu pro SOAP/WSDL do svého prostředí a do IntelliSense

- Microsoft ohlásil už na počátku roku 2001 záměry pro verzi Visual FoxPro, která má přijít po verzi 7.0 (dále v článku)

K "netechnologické výbavě" patří např. to, že již 10 let probíhá každoročně americká konference zaměřená výlučně na FoxPro, kde se schází 1 000 až 2 000 účastníků. Přitom tato konference v USA není jediná. Během roku se konají obvykle další 2 až 3. Více než 10 let také vycházejí 2 nezávislé časopisy, jež se věnují výlučně FoxPro (FoxPro Advisor a FoxTalk).

A nejvíce pozitivních zpráv začalo přicházet od loňského léta. Troufám si tvrdit, že jejich dosah má podobný význam jako svého času vznik Visual FoxPro 3.0 a že současnost lze považovat za nejlepší období pro foxaře, a to dokonce nejen za období pod hlavičkou Microsoft, ale za celou dobu existence. Proč tomu tak je? Vše bylo paradoxně odstartováno ohlášením, které na první pohled vypadalo jako další špatná zpráva: Microsoft se v únoru 2001 rozhodl, že Visual FoxPro 7.0 nebude součástí připravovaného Visual Studia .NET. Samozřejmě že následovala diskuse, jaký je dopad takového rozhodnutí. Mělo jít o poslední hřebíček do rakve? Tentokrát se Microsoft vynasnažil podat vysvětlení včas a konsistentně a i s odstupem času je zřetelné, že rozhodnutí nezařadit FoxPro pod Visual Studio.NET bylo správné. Základem byla úvaha o možnostech integrovat Visual FoxPro do CLR (Common Language Runtime), který je jádrem Visual Studia .NET. Runtime CLR je navržen tak, aby obsloužil programovací jazyky, jimž můžeme říkat "syntaktické". V arzenálu Visual FoxPro je ovšem od samého počátku vedle "syntaktických" příkazů a funkcí celá řada specializovaných funkcí, zaměřených na data. V CLR by zkrátka nebyl prostor na to, na co jsou foxaři zvyklí: SEEK, LOOKUP, a vůbec vše, co se týká přístupu k DBF. Integrovat Visual FoxPro do CLR za cenu omezení této funkčnosti by znamenalo opravdové zničení FoxPro.

Snaha podat vysvětlení ke vztahu Visual FoxPro a .NET byla doprovázena novou vlnou aktivity jak na straně Microsoftu, tak i v rámci foxařské komunity. Tato aktivita spustila lavinu příznivých zpráv:

- ukončením úvah o integraci Visual FoxPro s Visual Studiem .NET se foxovskému týmu uvolnily ruce a Visual FoxPro 7.0 mohla být uvedena na trh bez ohledu na termíny pro Visual Studio .NET (to se také stalo byla k dispozici od léta 2001, na rozdíl od Studia, kterého jsme se dočkali až v únoru 2002)

- byly ohlášeny přípravy na příští verzi Visual FoxPro (a poprvé v historii mohli pracovní název pro příští verzi volit sami foxaři po webu; nakonec zvítězilo jméno města, kde sídlila firma Fox Software: Toledo)

- klíčovou událostí se stal nástup respektovaného odborníka a foxaře Kena Levyho do Microsoftu na pozici Product Manager (více informací je na adrese [2]); následující zprávy lze považovat právě za jeho zásluhu

- po letech zarytého mlčení se najednou objevují zprávy o Visual FoxPro v nejrůznějších materiálech Microsoftu určených vývojářům (časopis MSDN Journal, nefoxovské webové stránky, elektronické rozesílky apod.)

- v září se stala věc dosud zcela nevídaná: jasná slova podpory Visual FoxPro přišla od nejvyššího vedení Microsoftu! Steve Ballmer, výkonný ředitel firmy, vystupuje ve videozáznamu s poselstvím k Visual FoxPro. Překlad jeho projevu je uveden v rámečku a originální zvukový záznam je na adrese [3]

- Visual FoxPro 7.0 se stává součástí předplatného MSDN v úrovni Professional tedy té, která je primárně určena vývojářům a která obsahuje také Visual Studio .NET

- na podzim 2001 se Microsoft obrací v USA rozsáhlým direct-mailem na vývojáře s nabídkou Visual FoxPro 7.0

- Ken Levy píše články pro odborné časopisy, vysvětluje uvnitř Microsoftu těm méně zasvěceným, jaké je současné postavení Visual FoxPro a kam směřuje. Tato osvětová kampaň má i své pojmenování říká se jí "Visual FoxPro Awareness"

Myslím si, že uvedená fakta svědčí o životaschopnosti FoxPro, kterou tomuto produktu leckterý jiný software může jedině závidět.

Foxaři se mají na co těšit

Bez nadsázky lze říci, že pro foxaře nastává éra, jež přináší nový přístup Microsoftu k Visual FoxPro. Jeden důležitý cíl, jenž si foxovský tým v Microsoftu vytyčil, je vylepšený marketing. Právě nedostatek publicity a špatná informovanost o Visual FoxPro uvnitř Microsoftu byly v minulosti hlavní příčinou rozporuplnosti kolem FoxPro. To vše se začalo měnit loni a trvale jsme svědky dalších pokroků v tomto směru. Jde samozřejmě o běh na dlouhou trať a bude hodně záležet na tom, jak své plány, o kterých Microsoft hovoří při různých příležitostech (např. během úvodní přednášky na loňské konferenci v San Diegu, jejíž zvukový záznam je i na webu [4]), bude foxovský tým naplňovat. Zatím se mu to daří. V technologické oblasti, tedy co bude obsahovat příští verze, Microsoft naznačil tyto směry:

- zařadit do produktu především to, co od něj očekávají uživatelé vývojáři

- zaměřit se více na nováčky programátory, kteří s Visual FoxPro začínají

- vylepšit zásadně dokumentaci

Konkrétní technické novinky pro novou verzi už se v náznaku také objevily a roušku poodhaluje např. již výše zmíněný zvukový záznam z loňské konference [4].

K tomu, co je možné již dnes ve Visual FoxPro 7.0, patří téma vztahu Visual FoxPro a platformy .NET. Velmi zjednodušeně lze říci, že Visual FoxPro 7.0 spolupracuje s .NET automaticky. Ve Visual FoxPro je možné tvořit aplikace, které lze provozovat jako XML Web Services, a zároveň se dají tyto služby ve Visual FoxPro používat. Jako ukázkové příklady takového využití jsou uváděny např. dva webové servery, jež jsou nejznámějšími centry on-line komunikace mezi foxaři. Jak http://foxcentral.net, tak http://www.universalthread.com nabízejí XML Web Services, které lze používat již dnes. Oba servery mají přitom postaveny tyto XML Web Services právě na Visual FoxPro.

Co se týká dnešního zařazení Visual FoxPro mezi ostatními softwarovými nástroji, nemusíme hádat: stačí se informovat u výrobce [1]. Microsoft označuje Visual FoxPro za "nástroj k vytváření databázových aplikací všech velikostí, od jednouživatelské verze přes aplikace klient/server až po tvorbu datově zaměřených komponent COM a XML Web Services". Pro foxaře nic nového. Nadále je to "vývoj databázových aplikací". Nové může být ono široké pojetí od "desktopu" po uplatnění na webu.

Jak jsme na tom u nás?

Několik tisíc tuzemských foxařů je stejně výjimečnou komunitou, jakou je ta světová. Důkazem je atmosféra, v jaké se odehrává domácí konference Visual FoxPro DevCon v Praze, nebo např. existence velmi živé diskusní skupiny na webu [5]. Konference Visual FoxPro DevCon, Praha 2002 bude letos 5. ročníkem a uskutečňuje se za výrazné podpory místního zastoupení společnosti Microsoft. Je to ostatně pochopitelné: mít možnost být v bezprostředním kontaktu po dobu 2,5 dne s pěti či více stovkami svých zákazníků, potěšit je a předat jim svá důležitá sdělení je přáním každého dodavatele. Organizátoři letošního ročníku konference očekávají podobnou návštěvu jako v minulých letech (tedy přes 500) a slibují okolo 30 odborných přednášek, včetně těch, které přednesou špičkoví světoví foxaři. Navíc na důkaz toho, jak důležitá je místní komunita foxařů, přijíždějí letos se svým vystoupením nejvyšší představitelé foxovského vývojového týmu: Ricardo Wenger (Visual FoxPro Group Manager) a Ken Levy (Visual FoxPro Product Manager). Bližší informace o konferenci jsou na adrese [6].

[1]http://msdn.microsoft.com/vfoxpro/

prodinfoqa.asp

[2]http://www.universalthread.com/News/

000001.asp

[3]http://msdn.microsoft.com/vfoxpro/

prodinfo/ballmer.asp

[4]http://msdn.microsoft.com/vfoxpro

[5]http://www.pandora.cz/

[6]http://daquas.cz/fox/devcon2002

Poznámka redakce k názvu článku:

Text, jenž jsme převzali jako opravdu výstižný a vhodný název pro tento článek, byl poprvé využit v "pravěku" tuzemské počítačové žurnalistiky, a to v publikaci edice Start z dílny nakladatelství Mladá fronta v roce 1990. Právě tehdy uvozoval článek o skvělém systému FoxPro. Vyjadřujeme tím úctu tehdejšímu autorovi, neboť se domníváme, že lepší titul dosud v této souvislosti nebyl vymyšlen.2 0222/PAT o

Projev Steva Ballmera

výkonného ředitele společnosti Microsoft, k Visual FoxPro 7.0 (léto 2001):

"Dobrý den, jsem Steve Ballmer z Microsoftu. Velice mě těší, že vám mohu povyprávět o nové verzi Visual FoxPro, verzi 7. Visual FoxPro 7 je skvělý nástroj pro vývoj databázových řešení všech rozměrů, od vícevrstvých databázových aplikací přes komponenty COM s intenzivním přístupem k datům až po XML Web Services.

Předpokládám, že jste již slyšeli o .NET, platformě společnosti Microsoft pro novou generaci webových služeb XML Web Services. Visual FoxPro 7 podporuje standardy XML, jako SOAP a WSDL, a tak usnadňuje tvorbu .NET Web Services ve stejném prostředí, jaké znáte a s oblibou používáte už dnes.

Podobně jako Visual FoxPro 7 spolupracuje s Windows XP, umožňuje podpora XML ve Visual FoxPro 7 integraci s podnikovými servery .NET, jako jsou SQL Server 2000 a BizTalk Server. Podpora XML v Office XP znamená, že pro programátory ve Visual FoxPro 7 je import a export tabulek Excelu mnohem snadnější než dříve. Microsoft se zavazuje, že bude vylepšovat Visual FoxPro a nadále sloužit potřebám vývojářů ve FoxPro po celém světě.

Komunita programátorů je naším základem. Vážíme si toho, že jste vsadili na nás, vašeho času i energie, kterou věnujete budování skvělých aplikací pro Windows ve Visual FoxPro, a my vás nenecháme na holičkách.

Je naším posláním neustále vylepšovat nástroje tak, aby vyhovovaly rozvíjejícím se požadavkům vás, kteří vytváříte aplikace. Myslíme si, že Visual FoxPro a Visual Studio .NET tvoří tu pravou sestavu, jež umožní pokračovat v inovacích a vytvářet senzační řešení pro zákazníky, kterým všichni sloužíme.

Doufám, že s námi budete souhlasit, že Visual FoxPro 7 je verze, která vzbuzuje nadšení. Rovněž doufám, že se ke mně připojíte v podpoře Kena Levyho a ostatních členů týmu FoxPro tady v Microsoftu při budování ještě větší, lepší a úspěšnější komunity FoxPro. Velice vám děkuji."

Souvislosti

Abychom zasadili život databáze (Visual) FoxPro do jistých časových souvislostí, připravili jsme přehled důležitých či zajímavých mezníků nejen ve vývoji tohoto produktu.

1984: uveden MS DOS 3.0 pro IBM PC AT

1984: Fox Software uvolňuje první verzi FoxBASE

1985: uvedena Windows 1.0 1986:uvolněna FoxBASE+ MSDOS

1987: uvedena Windows 2.0 1987:uvolněna FoxBASE+ pro Mac. Během několika měsíců po uvedení se stává vedoucím produktem na trhu pro tento operační systém.

1989: uvolněna zcela nová verze FoxPro 1.0 MSDOS

1990: uvedena Windows 3.0

1991: uveden MS DOS 5.0 1991:uvolněna verze FoxPro 2.0 MSDOS. V této edici je poprvé zabudována technologie dotazovacího jazyka SQL a podpůrná technologie Rushmore pro optimalizaci provádění dotazů.

1992: uvedena Windows 3.1

1992: firma Microsoft kupuje Fox Software

1993: uvolnění verze FoxPro 2.5, první pro Windows. Obsahovala nástroj pro tvorbu samostatně funkčních EXE souborů pro následnou distribuci zákazníkům.

1993: uvolněny verze 2.6 pro Unix a Macintosh

1993: uvedena MS Windows 3.11 for Workgroups

1994: uveden MS DOS 6.22, poslední verze tohoto operačního systému

1994: uvolněna verze 2.6 pro Windows.

1995: uvedena Windows 95

1995: uvolněna Visual FoxPro 3.0. Zásadním posunem byl přechod k objektově orientovanému programovacímu jazyku. 1995:uvolněna verze 3 pro Macintosh 1996: uvolněna verze Visual FoxPro 5.0 (edice 4 byla vynechána z důvodu zařazení mezi další vývojové produkty a jejich číslování). 1997:Visual FoxPro se stává součástí Visual Studia 97

1998: uvedena Windows 98

1998: uvolněna verze Visual FoxPro 6.0 2000:uvedena Windows 2000 2001:27. června byla po dlouhém očekávání uvolněna verze 7.0, tentokrát znovu samostatně mimo balík Visual Studio, jehož cíle směřují poněkud jiným směrem.

§§§§§


Internetový obchod, jaký jste si přáli – Zoner inShop 3

Patrik Malina

c02p0223

Jste-li našimi věrnými čtenáři, pak jistě dobře znáte produkty moravské firmy ZONER Software. Méně znalým připomenu, že tato společnost je mimo jiné autorem úspěšného grafického vektorového editoru Zoner Callisto či vývojového prostředí pro tvorbu elektronických publikací Zoner Context. Do této rodiny patří rovněž technologie, kterou si (znovu)představíme v tomto článku.

Zoner inShop je prostředí pro snadnou a rychlou tvorbu internetových obchodů. Ačkoliv si takovouto aplikaci jistě můžete napsat či nechat vytvořit sami (koneckonců, i kancelářský balík si můžete naprogramovat sami), chcete-li raději obchodovat, než shánět a popohánět programátory, nabízí se vám zde řešení, s jehož pomocí můžete být rychle připraveni na nával on-line zákazníků. Opravdu to není nic složitého. Zoner inShop jsme již v dřívějších ročnících představovali, a v následujících odstavcích bychom se rádi zaměřili především na novinky poslední verze 3 a na důkladné vysvětlení, jak celý proces provozování internetového obchodu vlastně funguje.

Jak to celé pracuje

Chcete-li nabízet a prodávat vaše zboží prostřednictvím internetu, asi tušíte, že "to někde na té síti" musí být umístěno. Jinak řečeno, celý obchod sestává z části serverové (to je ten stroj v pozadí, co obsluhuje zákazníky) a klientské (to je váš editor, v němž navrhujete vzhled, vyřizujete agendu či počítáte výdělek). Je zřejmé, že mezi těmito částmi je potřeba vyměňovat data (uvidíme dále) a serverovou komponentu musí někdo provozovat. I v tomto případě vám pomůže firma ZONER Software, neboť nabízí snadnou a rychlou registraci vašeho vlastního jména na webu (např. www.skvelezvykacky.cz) a zároveň poskytne prostor k reálnému provozu prodejny, tedy onen serverový stroj. Podrobněji se můžete informovat (a okouknout, jak to dělá konkurence) na adrese www.inshop.cz. Pojďme ze serveru ke klientu, tedy k vám na stůl. K ruce vám bude všestranná aplikace s názvem Zoner inShop Designer ta právě slouží k návrhu vzhledu prodejny, nastavení způsobů objednávání a placení či kontrole chodu celého systému. Tento software se instaluje na váš počítač a pracuje podobně, jako jiné editory grafiky či webu. Ve chvíli, kdy máte dílo rozmyšleno a připraveno, provedete zásadní proces přenos dat na server (tedy předhodíte hotový obchod webovému stroji), a zákazníci mohou vstoupit. I tento krok je automatizován a netřeba se jej obávat.

Řídící centrum

Jak jsem zmínil, správce obchodu si při sestavování a provozu může vystačit s jedinou aplikací Zoner inShop Designer. Název sice naznačuje, že slouží k návrhu prodejny, avšak je nutno zdůraznit, že je rovněž určena k následnému vyřizování objednávek, nastavování cen zboží, různých slev apod. Zahrnuje též nástroje pro kompletní konfiguraci, takže se vlastně ve výsledku jedná o jakési centrální řídící rozhraní. Pojďme se na ně podívat blíže.

Chystáte-li se prodávat, předpokládám, že máte zboží, resp. jeho katalog. Tento v první fázi importujte (natáhněte) do návrháře, abychom měli s čím pracovat. Samozřejmě lze vytvářet různé kategorie a podkategorie, a nabídku tak přehledně, hierarchicky uspořádat. Jednotlivé položky lze též doplnit popisy. Protože Designer obsahuje vlastní databázový stroj, nebudete nadále závislí na původním zdroji dat o zboží. Tím jste uskutečnili první důležitý krok.

K dalšímu postupu zvolte rozhraní s názvem Servis právě tato část nabízí řadu klíčových nastavení, jež jsou k reálnému zprovoznění nezbytná. Zmíním některá, abyste měli představu, o jak úplný a propracovaný systém se jedná.

Karty "Připojení sítě" a "Server" jsou určeny pro komunikaci se serverovým strojem, jenž bude běh obchodu zajišťovat. Máte-li ve firmě správce sítě (či podobně znalého odborníka), jedná se o sousto pro něj. Dodám jen, že právě zde využijete informace získané při registraci výše zmíněného doménového jména a při zpřístupnění serverového zázemí.

Další karty jsou již více pro obchodníky. Položka "Obecné" zahrnuje základní nastavení, jako jsou DPH, způsob číslování objednávek či zálohování dat. Karta "Zákazníci" specifikuje možnosti přistupujících kupujících, a položky "Poštovné, balné" či "Slevy, platby" hovoří samy za sebe. Těm, kdož jsou zodpovědní za to, jak obchod bude vypadat, náleží karty "Vzhled" a "Zobrazit", a již zmíněným technickým odborníkům pak doporučuji nepodceňovat význam nastavení "Bezpečnost".

Klíčovou funkcí, jež se objevila v poslední verzi Designeru, je "Náhled". Právě díky ní můžete v klidu svého počítače nezávazně experimentovat a vše zdokonalit předtím, než cokoli předhodíte zákazníkovi. O co jde? Po provedení jakýchkoliv nastavení vám tato funkce lokálně, tedy na vašem počítači, prodejnu sestaví a zobrazí, aniž jste se připojili či cokoliv přenesli na server. Naleznete-li chyby, vmžiku je můžete odstranit a znovu si vše prohlédnout. Poté, co budete spokojeni, můžete obchod přenést na stranu serveru.

Jedeme naostro

Předpokládejme, že obchod jste vytvořili, vychytali jste chyby, máte zajištěno jméno i prostor na serveru a chcete přistoupit k přesunu souborů. Zde je na místě zdůraznit, že veškerý transport prodejny a souvisejících dat na server je plně automatizován, takže se nemusíte obávat, že na nějaký "zpropadený soubůrek" zapomenete, a aplikace se zhroutí. Chcete-li se ujistit (např. po vytočení telefonického připojení), že máte dobré spojení, zvolte kartu Servis Server, a použijte tlačítko "Test spojení". Je-li vše v pořádku, pak stačí stisknout "F5" nebo v kterémkoliv pohledu myší klepnout na ikonu zeměkoule, a přenos se provede. Umíte si to představit ještě jednodušší? Máte-li drahou a slabou linku do internetu, můžete se pochopitelně ihned po přesunu dat odpojit, a šetřit tak za připojení. Na serveru vše samozřejmě poběží.

Pokud přišli zákazníci, nastane čas vyřídit jejich požadavky, k čemuž slouží, jak jinak, karta "Objednávky". I zde je možno v jednoduchém a přehledném rozhraní pracovat s potřebnými údaji a následně expedovat zboží a vystavovat faktury. Přehled o kupujících poskytuje karta "Adresář". Samozřejmě i zde platí, že lokální databázový stroj vše zpracovává, takže pokud se připojíte a přenesete data (v obou směrech), objednávky i zákazníci se fyzicky uloží na vašem počítači. I zde funguje klávesa "F5" či ikona zeměkoule.

Jako správný obchodník asi tušíte, že bez komunikace se zákazníky a zpětné vazby to jaksi není úplně ono, neboť tyto informace lze velmi efektivně využívat. Ani v tomto ohledu neponechal výrobce nic náhodě a připravil v nové verzi systému funkce, jež uvedenou komunikaci realizují. Zvolíte-li v menu "Zobrazit" položku "Diskuse, hodnocení výrobků...", dostanete možnost provádět poměrně detailní nastavení, jež přesně specifikuje několik funkcí na stránkách s produkty. Zákazník má k dispozici hlasování, v němž sděluje subjektivní hodnocení jednotlivých nabízených položek, a dále zaslání diskusního či anketního příspěvku, v němž předá svou zkušenost či připomínku. Z hlediska správy je rovněž ošetřeno, jak bude s těmito informacemi naloženo a kdo bude mít právo odpovídat či údaje vyhodnocovat. Lze rovněž zvolit míru autentifikace zákazníka na základě vynucení vkládání nezbytných identifikačních informací.

Jak zaplatit?

Krom tradičního problému jak dopravit zboží zákazníkovi (neprodáváte-li software či třeba hudbu ve formátu MP3) je zde ještě jeden související oříšek, a to způsob platby. Samozřejmě se nabízí možnost dobírky, ale jistě cítíte, že by to chtělo modernější řešení. I v tomto ohledu jde Zoner inShop hodně rychle dopředu, a z řady on-line platebních systémů zmíním např. komfortní využití služeb eBanky, populární OK karty od GE Capital, mobilní Paegas GSM Banking či zcela nový, zajímavý nezávislý systém Monetka (www.monetka.cz). Je zřejmé, že právě v tomto směru firma ZONER Software svůj produkt pružně vylepšuje, a nabízí díky tomu obchodníkům opravdový komfort.

Kde všechno najdu?

Jak jsem zmínil, klíčovým nástrojem pro první pokusy i následnou plně kvalifikovanou správu reálné prodejny "naostro" je aplikace Zoner inShop Designer. Tento program, jenž se běžně instaluje na lokální počítač, lze najít na stránkách firmy nebo . Aplikace je zcela zdarma, a její použití vás k ničemu nenutí ani nezavazuje. Prostě se ničeho nebojte nainstalujte, prohlédněte si a vyzkoušejte, co je libo, a uvidíte sami.

Pro reálný provoz je nezbytná příprava serverového prostoru proto opakuji adresu centra, kde lze tyto úkony provést: www.inshop.cz. Jsou zde také k vidění hotové existující prodejny, takže se nebojte inspirace.

Zde uvedený text je samozřejmě pouze letmý exkurs do světa systému Zoner inShop a měl by vás přesvědčit, že je to pro každého. Pokud chcete problematiku nastudovat podrobněji, je k dispozici úplná elektronická příručka, s jejíž pomocí si poradíte i se složitějšími situacemi. Najdete ji opět na stránkách výrobce či .

Speciální akce PC WORLDu

Pokud jste našimi věrnými čtenáři, určitě si pamatujete, že s uvedením předchozích verzí byly spojeny i zajímavé akce, zvýhodňující naše čtenáře, kteří projevili zájem systém vyzkoušet a nadále provozovat. Je tomu tak i v tomto případě a podrobnosti naleznete v přední části časopisu na pravidelné dvojstraně, věnované obsahu CD.

§§§§§


Profi-distribuce v další verzi – SuSE Linux 7.3. CZ

Vladimír Vondráček

c02p0224

Oproti "pravěkým" metodám instalace Linuxu, tedy kompilace jádra a všech programů na příkazové řádce, došlo k výraznému posunu v uživatelském rozhraní. SuSE Linux 7.3 CZ je instalován pomocí grafického, plně lokalizovaného prostředí. Instalaci tak zvládne bez větších problémů de facto každý. Rovněž vylepšená verze rozpoznání instalovaného hardwaru usnadní instalujícímu práci. Zde je třeba dodat, že tato verze SuSE Linuxu podporuje a umí pracovat i s tzv. winmodemy (ne úplně se všemi!), tedy softwarovými modemy určenými původně, jak konečně název napovídá, pro operační systém Windows.

Seznam podporovaného hardwaru je možné najít na internetových stránkách SuSE. Pokud ale nenajdete v této databázi svoje konkrétní zařízení, nemusíte ještě rezignovaně házet palnou zbraň do osení. Řada výrobců hardwaru totiž dodává přímo na doprovodném médiu ovladače nejen pro Windows, ale i pro Linux.

Celá distribuce se nachází na 8 (!) kompaktních discích. Jistě si říkáte, tak tohle je ten vychvalovaný flexibilní a snadno spravovatelný systém, úspornější nežli konkurence? Osm stříbrných kotoučů však neobsahuje pouze vlastní operační systém, ale i řadu dalších aplikací, kancelářským balíkem Star Office počínaje a vývojovými nástroji konče. Paleta možností je skutečně široká a svoje si najde v instalační sadě takřka určitě každý.

Proč SuSE Linux?

Dřívější verze měly někdy problémy s lokalizací a vyžadovaly zásah zkušené osoby, aby systém vyladila pro používání české znakové sady. Verzi 7.3 se podařilo tyto potíže takřka úplně odstranit, systém teď podporuje řadu lokalizovaných rozložení klávesnice a zobrazováných znakových sad. Zabudována je i podpora USB rozhraní.

Druhým jménem této distribuce je škálovatelnost. Jak již řečeno výše, vybere si každý. Ať už stavíte internetový server, vnitropodnikové řešení, chcete kancelářský systém nebo výkonnou pracovní stanici, na zmiňovaných 8 CD najdete produkty, které uspokojí vaše potřeby.

Nastavení nakonfigurovaného systému je poměrně snadné pomocí utility YaST2, grafického rozhraní, jež umožňuje změnu konfiguračních souborů bez jejich přímé editace.

Přesnější specifikace

Pro ty, kteří již s linuxem pracují nebo se v problematice orientují: distribuce je postavena nad jádrem 2.4.10, knihovnou glibc 2.2.4 a XFree86 ve verzi 4.1.0 (umí tedy pracovat s moderními 3D akcelerátory na sběrnici AGP). Rovněž je podporována nová verze souborového systému Ext3 a JFS, umožňující žurnálovací služby. Pro korektní konfiguraci systému XWindows slouží vylepšená utilita SaX2. Pro zvýšení výkonu diskového subsystému je možno použít softwarového RAID. Zabudovaný a poměrně snadno konfigurovatelný Personal Firewall ochrání váš počítač proti útokům elektronických pirátů. Samba 2.2 zase umožňuje stanicím s operačním systémem Windows autentifikaci a sdílený diskový prostor na linuxovém stroji (pro stanice se počítač se spuštěným Samba serverem tváří jako Windows NT server).

Samozřejmá je též podpora všemožných síťových protokolů, takže se pravděpodobně neocitnete v situaci, kdy se kvůli softwarovým překážkám nebudete moci připojit k síti. S tím souvisí i větší škála podporovaných zařízení, typických pro přenosné počítače. Ani se svým notebookem pak nebudete mít s připojením větší potíže. Ale zde je větší nebezpečí například u zabudovaných modemů, často specifických pro daného výrobce, je proto lepší konzultovat databázi podporovaných strojů, než se dožít trpkého vystřízlivění.

Podpora

Pokud zakoupíte originální balení a zaregistrujete se, máte k dispozici devadesátidenní instalační podporu, zahrnutou v prodejní ceně. Tedy v případě, že byste odpověď na svoje dotazy nenašli v poměrně obsáhlé tištěné, česky psané dokumentaci.

Navíc máte šanci najít pomoc pro svoje problémy přímo na internetu. Exituje řada diskusních skupin, kde jsou soustředěny odpovědi na nejčastěji kladené otázky.

Shrnutí

Není cílem tohoto článku srovnávat různé verze operačních systémů ani jednotlivých linuxových distribucí. Nicméně pokud hledáte univerzální a komplexní řešení pro svoje potřeby, ať už jsou jakékoliv, pak sáhnout po krabici se SuSE Linuxem 7.3 CZ není v žádném případě chyba. Distribuci lze "zdarma" (díky Telecome :-)) stáhnout z internetu, nebudete mít ovšem k dispozici tištěnou dokumentaci (tedy pokud si ji sami nevytisknete) ani podporu od výrobce. Navíc stahování osmi plných CD (jestli dobře počítám, je to bratru 5 GB) zabere modemu poměrně dost času. A prodejní cena celého kompletu je mnohem nižší než holý operační systém konkurence.

Pokud tedy např. kupujete nový hardware a ještě nevíte, který operační systém zvolit, pouvažujte i o SuSE Linuxu 7.3 CZ. Zvolíte-li, neprohloupíte.

SuSE Linux 7.3 CZ

existují i verze pro PowerPC a AXP

uživatelská přívětivost

škálovatelnost

K recenzi poskytla firma: SuSE CR, s. r. o., Drahobejlova 27, Praha 9, www.suse.cz

Cena: 2 310 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Vývojářský balík pro Javu – Borland JBuilder 6 Enterprise

Vladimír Vondráček

c02p0225

Představovat firmu Borland jakožto tvůrce aplikací pro psaní programů, je asi zbytečné. Již na středních a možná některých základních školách se kdysi dávno vyučovaly programovací jazyky právě na produktech této firmy, vzpomeňme třeba Turbo Pascal nebo Turbo C++. Na svou dobu měly propracované uživatelské rozhraní a nabízely snadné využití všech možností jazyka a tvůrčího přístupu.

Poté, co společnost Sun Microsystems uvedla na trh novinku, programovací jazyk Java, začal se o tento moderní trend zajímat i Borland. Postupně se jejich JBuilder propracoval až k verzi 6. Možná ještě stojí za zmínku, že JBuilder 4 Foundation byl dokonce po registraci zdarma.

Balík

Kromě CD se samotnou instalací JBuilderu 6 je v objemné krabici ještě další trojice disků, které lze velice dobře použít v souvislosti s vývojem aplikací. Stříbrný kotouč s nápisem Companion Tools obsahuje užitečné utility pro práci v integrovaném vývojovém prostředí, jsou zde programy třetích stran, tedy firem jiných nežli Borland sám.

Další dva disky pak poskytují velice užitečné a mocné nástroje. Jsou jimi univerzální řešení pro distribuované aplikace Borland Enterprise Server a databázový stroj InterBase. Enterprise Server integruje mimo jiné i webový server. Oba tyto produkty jsou takřka nutností, jestliže vývojář pracuje jednak v týmu svých kolegů na společných projektech, jednak když tvoří internetové aplikace.

Když už popisuji balení, pak musím ještě dodat, že podstatnou část zabírají objemné a obsažné manuály k jednotlivým softwarovým produktům.

Samotný JBuilder

Jak asi lze očekávat od renomované firmy, tvořící vývojářský software, uživatelské rozhraní je kvalitně propracované a promyšlené. Na první pohled je jasné rozložení jednotlivých oken aplikace. Pokud jste pracovali s některou z předchozích verzí, pak na úplně první pohled nebude patrných mnoho změn. Koneckonců, proč měnit zaběhnutou a kvalitně navrženou tvář uživatelského rozhraní. O to milejší pak bude vlastní práce s programem, neboť výrobce podporuje nejnovější standardy jazyka Java. Řada průvodců umožňuje bezproblémovou tvorbu nových částí budoucího díla.

V Javě lze přirozeně vytvářet nejen samostatné aplikace, ale zejména pak internetově orientované programy. Nejznámějším místem zapojení je JavaScript, kterýžto prvek se vyskytuje na drtivé většině internetových stránek. I tyto skriptíky nebo prográmky je možné vytvářet pomocí JBuilderu. Stejně jako servlety nebo java server page (na rozdíl od HTML stránek s JavaScriptem, který je interpretován přímo prohlížečem), uvedené dva typy kódů jsou zpracovány na straně serveru a klientskému browseru je předána již jen čistě HTML verze.

Podporován je i vývoj Enterprise Java Beans (EJB 2.0) spolu s bližší integrací s aplikačními servery, jako je například zmíněný Borland Enterprise Server. Většinou je aplikační server nějakým způsobem provázán se serverem databázovým, který poskytuje potřebná data. Rozhraní mezi těmito dvěma pilíři distribuovaných aplikací je tvořeno JDBC ovladači a umožňuje snadnou konektivitu stejně jako jednotný přístup. Práce se standardem XML je rovněž plně integrována, takže prezentovat na webu data z hlubin databází je vcelku přímočaře možné.

Zcela přepracována a renovována je oblast kompilace a testování aplikací. Byly přidány další nezbytné komponenty pro snazší ověřování práce napsaného kódu. Též vytváření Javadoc bylo zjednodušeno pomocí průvodce.

Protože rozsáhlejší projekty má na starosti obvykle skupina vývojářů, je užitečnou součástí JBuilderu i podpora týmové práce. Je tak možné připojit poznámky k jednotlivým částem zdrojového kódů a rovněž kontrola verzí jednotlivých komponent aplikace.

Co dodat

Není v silách mých popsat úplně všechna vylepšení oproti starším verzím, tím méně popsat všechny možnosti. Programujete-li v Javě, pak pravděpodobně není tento článek prvním kontaktem s JBuilderem. Protože vylepšení je celá řada, nelze než doporučit návštěvu internetových stránek Borlandu, jestli se v nejnovější verzi nalézá něco, co stojí ve vašem případě za upgrade nebo migraci od konkurence.

Jestliže nechcete pracovat v proprietární modifikaci standardu Java, tedy v mutaci J#, pak je JBuilder skutečně dobrou volbou. Za svoje peníze dostanete kvalitu se zázemím v mnohaletých zkušenostech výrobce. Propracované uživatelské rozhraní spolu s přibaleným přídavným softwarem tvoří výkonný celek pro vývoj. Zde je naprosto namístě zdůraznit, že zas až tak nezáleží, pod jakým operačním systémem jste zvyklí pracovat, balík obsahuje verze pro Windows, Linux, Solaris a Mac OS X. V povaze jazyka Java je, že aplikace pak budou jednoduše přenositelné a uvedená volnost ve volbě systému je příslibem bezproblémového zapojení vývojářů, bez ohledu na jejich oblíbený "okenní manažer".

Jediným stínem tak zůstává fakt, že pořizovací cena tohoto produktu několikanásobně překračuje hodnotu průměrného měsíčního platu v naší republice.

Borland JBuilder 6 Enterprise

kvalitní a propracovaný nástroj

možnosti a schopnosti

cena

K recenzi poskytla firma: Borland ČR, Francouzská 30, Praha 2

Cena: verze Enterprise viz shop.borland cz (verze Pro 35 900 Kč)

§§§§§


Snadno použitelný kreslící program – Deneba Canvas 8 professional

Vladimír Vondráček

c02p0226

Program Canvas od firmy Deneba (www.deneba.cz) je určen pro uživatele, kteří chtějí vytvářet solidně vypadající obrázky. Již při instalaci je třeba zvolit, jaká činnost bude převažovat, jestli cílem vašeho snažení bude webová prezentace nebo klasická tiskárna a barevným systémem RGB či profesionální tiskárny nebo třeba osvitové jednotky s kódováním CMYK.

Schopnosti

Canvas 8 umí dá se říct všechno, co by od kreslicího produktu mohl neprofesionální uživatel očekávat. Předně je třeba napsat, že program pracuje s jednotlivými komponenty jako s objekty. Díky dobře konstruované nástrojové liště je usnadněno vkládání různých tvarů a obrazců. Poměrně malé okno je rozděleno do přehledného počtu tlačítek se snadno pochopitelnou funkcí. Poklepáním levým tlačítkem na příslušnou ikonku se přepínají jednotlivé mody kurzoru. Stisknete-li ovšem na daném prvku pravé tlačítko svého polohovacího zařízení, otevře se přehledné submenu, kde lze přepnout režimy daného prvku. Protože jsem to napsal poněkud nesrozumitelně, pokusím se příkladem vrhnout světlo na předcházející řádky.

Konkrétní příkládek

Po založení nového dokumentu se před vašimi zraky objeví prázdný virtuální papír. Jste od počátku pevně rozhodnuti, že vytvoříte tzv. klikací mapu, tedy obrázek, jehož jednotlivé části představují aktivní odkazy na jiné webové stránky. Tvorbu takových dokumentů Canvas 8 umožňuje stejně jako jejich přímé odeslání na příslušné místo v síti.

Před vašima očima se již rozehrává ohňostroj barev a tvarů, které učiní vaši internetovou prezentaci neodolatelnou a návštěvníci se na ni budou jenom hrnout. K převodu své představy do hmatatelnější (nebo alespoň přenositelné :-) podoby však potřebujete, aby některé rámečky měly zaoblené rohy a některé vypadaly tak trochu jako brambora. Ale ouvej, v nástrojové liště jsou pouze tvary geometrické a obdélník jenom z ostrými rohy. Po chvilce rezignace a paniky však klepnete na obrázek obdélníku pravým tlačítkem, objeví se maličké podmenu, které dovolí vybrat obdélníky se zakulacenými rohy. V náhle nabyté euforii podobně jednoduchým způsobem zvolíte barvu výplně a barvu a typ obrysové čáry a slavnostně umístíte do dokumentu celou řadu různě velkých obdélníků.

Ke zbramborovatění se spíše hodí tvary kulatější, proto vyměníte nástroj pro kreslení obdélníků za podobný ke kreslení kruhů. Až sem jde všechno jako na drátkách, lehce ovšem znervózníte při představě nutných následných úprav. Díky oprávněnému tušení, že Canvas vám ani v tomto případě nebude klást překážky, ze sebe nejistotu shodíte a odvážně poklepete přímo na objekt vašeho zájmu. Objeví se reprezentativní body, účelně rozmístěné po délce křivky. Jejich jednoduchým posouvání lze měnit přímo tvar obrysu, který ovšem zůstává spojitý. Rovněž lze měnit i směrnici tečny v daném bodě a tím dále modifikovat tvar k obrazu svému.

Vzhledem k tomu, že Canvas podporuje zpracování po vrstvách, je možné jednotlivé objekty pod sebe různě podsouvat a překrývat. Lze také vytvořit efekt přecházení jednoho objektu v druhý pomocí vhodné volby výplní a transparentnosti jednotlivých barevných složek.

A nakonec přímo v rozhraní Canvasu nadefinujete příslušné dokumenty a jedním tlačítkem (v případě, že jste vše správně nakonfigurovali) je odešlete přímo na svůj website.

Obecný popis

Uvedený příklad je jen jednou z možností, jak Canvas použít. Lze vytvářet nejen webové prezentace. Pro základní, ale rozhodně ne vyčerpávající, orientaci poslouží kouzelník (nebo jak přeložit poměrně vžitý termín wizard), nabízející pomoc při asi nejčastějších tvůrčích úkolech. Tím je myšlena například zmiňovaná tvorba klikací mapy nebo třeba ilustrace či kalendáře. Pro webové grafiky bude jistě zajímavou možností schopnost vytvářet přímo animované gify, tedy jedny z vůbec prvních dynamických součástí internetových stránek.

Popisovat úplně všechny možnosti programu je prostě nemožné, přidám tedy jen krátký a zdaleka ne vyčerpávající výčet vlastností. Samozřejmě se nelze nezmínit o schopnosti vkládání klipartů a aplikace různých efektů na objekty. Tím mám na mysli třeba rozmazání původně ostrých obrysů různými algoritmy, stejně jako zvýraznění obrysů nebo naopak jejich potlačení.

V Canvasu je možné každému objektu připsat jeho vlastnosti pomocí speciálního textového rozhraní. Každému objektu lze přidat stínování a nastavit vlastnosti stínu. Pro vylepšení efektu je možno zvolit směr nasvícení.

Možností a schopností je jak vidno dlouhá řádka. Když se na jejím konci ohlédnete, zjistíte, že pokud chcete vytvářet kvalitní grafiku na počítači a nemáte přehnané nároky, pak Canvas 8 je produkt přesně pro vás. Nemohu si odpustit poznámku, že i v případě přehnaných nároků stěží najdete něco, co Canvas 8 nenabízí. Při nejhorším lze přidat plug--in, který i tento nedostatek odstraní.

Deneba Canvas 8

možnosti

uživatelské rozhraní

K recenzi poskytla firma: Abakus Distribution, a. s., Křižíkova 35, Praha 8, www.abakus.cz

Cena: 17 910 Kč (bez DPH)

§§§§§


Lék na fragmentaci – Diskeeper 7.0

Vladimír Vondráček

c02p0227

Při běžné práci na počítači si ani moc nevšímáte, že postupem času se jeho práce zpomaluje. A když už si všimnete, pak to přisuzujete zřejmě větší náročnosti nových programů a aplikací, jež jste v poslední době instalovali.

Ale i konzervativci, kteří se spokojí se stále stejným softwarem, mohou po jisté době přijít na to, že jejich data se již nepřelévají z aplikace do aplikace tak rychle jako kdysi. A za tímto pomalejším tokem dat stojí v řadě případů jev zvaný fragmentace disku.

Ačkoliv mnoho z běžných uživatelů se s tímto termínem již setkalo, stručně shrnu, oč se jedná. Při běžné práci počítač nahrává svá data z disku do operační paměti, kde jsou prostřednictvím nějakého programu upravována. Typickým případem je třeba práce v tabulkovém editoru. Svoji tabulku načtete do aplikace, přidáte pár nových údajů a vzorců. Zcela logicky tak dojde k zvětšení objemu dat v souboru, takže na disku bude zabírat více místa než předtím. Operační systém se s problémem, kam s ním, vyrovnává jednoduše. Na konec předtím používaného prostoru na disku uloží odkaz, kde soubor pokračuje. Při čtení pak musí disk vyhledat začátek druhé (a případně třetí, čtvrté...) části téhož souboru. Tyto diskové operace jsou náročné na čas, a odtud plyne i viditelné zpomalení práce PC. Odborníci jistě prominou drobné zjednodušení, princip je ale jasný.

Defragmentuji, defragmentuješ

Vědom si výše popisovaného jevu, zakomponoval Microsoft do svého operačního systému utilitu Defragmentace disku spolu s doporučením, jak často ji spouštět. Pokud jste ovšem v pracovním shonu pozapomněli několik měsíců tuto aplikaci spustit, čekalo vás několik hodin, kdy byl počítač zaměstnán urovnáváním souborů na pevném disku s tou komplikací, že během této doby nebylo možné počítač používat. Při práci totiž dochází k průběžnému zapisování a čtení dat, a tím pádem musí defragmentátor začínat znovu a znovu.

Alternativou k nativní pomůcce ve Windows je program Diskeeper 7.0. Na jediném CD se ukrývají dvě verze aplikace, a to řešení pro pracovní stanici nebo pro server. Důležité je zmínit, že během instalace je detekováno, pod jakými Windows počítač pracuje a podle toho je zvolen mod. Zde je třeba říci, že sedmý Diskeeper je určen pro Windows řady 95 od verze OSR2 výše (tedy 98 a Me) a pro Windows NT od verze 4.0 (ServicePack 3 a vyšší), 2000 a XP.

Co umí a jak

V minulém odstavci uvedený seznam podporovaných operačních systémů Windows napovídá něco i o podporovaných souborových systémech. Diskeeper umí srovnat data, zapsaná na disk ve formátu NTFS, FAT32 a FAT16. Neporadí si se systémem FAT12 (starší typ, používaný pro malé diskové kapacity, např. diskety) a se systémy NTFS s velikostí bloku větší než 4 KB (pod operačním systémem Windows XP jsou podporovány bloky do velikosti 64 KB).

Samotná práce s programem je velice jednoduchá a přímočará. Po bezproblémové instalaci příslušné verze programu a jeho spuštění se objeví okno se seznamem všech nalezených logických disků, naformátovaných v některém z uvedených souborových systémů.

Po stisknutí tlačítka provede Diskeeper analýzu daného oddílu na jeho strukturu, a hlavně na stav roztříštěnosti souborů. Informační okno pak uživateli poreferuje o kondici příslušného logického disku. Na základě této zprávy pak může uživatel rozhodnout o dalším postupu. Pokud se rozhodne skoncovat s červenými úseky, které v barevném schématu disku představují fragmentované úseky, jednoduše stiskne příslušné tlačítko a v domnění, že zajistil svému počítači práci nejméně na tři hodiny, odejde ke kávovaru flirtovat s kolegyněmi. S Diskeeperem se mu ovšem již po deseti minutách může stát, že se ho jeho nadřízený zeptá, proč nesedí u svého pracovního stolu a nedělá to, zač ho firma platí. Defragmentace probíhá poměrně rychle a může tak způsobit uvedené "problémy". Grafické znázornění pak změní barvu z alarmující rudé do uklidňující modré. Pokud červené bylo v proužcích opravdu hodně, pak po uspořádání určitě zjistíte, že počítač je vyloženě rychlejší, a také kontrolka indikující práci pevného disku si výrazně odpočine.

Další možnosti

Protože i rychlá defragmentace disku spotřebovává značné množství systémových prostředků, je výhodné přece jen spouštět uhlazování souborů v čase, kdy je počítač minimálně zatížen. Samozřejmou nutností je toto řešení v případě síťového serveru, jehož vytížení tímto procesem by zpomalilo práci všech uživatelů, kteří k počítači přistupují. Jednoduchým plánovacím rozhraním lze stanovit, kdy se aplikace spustí, aby co nejméně narušovala běžný chod pracovních či jiných činností.

Pokud z nějakých důvodů nechcete, aby byly defragmentovány soubory dejme tomu s určitou příponou, pak lze vytvořit seznam filtrů, které jsou aplikovány během práce Diskeeperu.

Dá se říct, že Diskeeper neumí víc ani míň. Pokud hledáte výkonnou alternativu k současnému defragmentátoru, který si udělá svou práci a nemá přehnané nároky na obsluhu, pak je Diskeeper dobrou volbou.

Diskeeper 7.0

rychlost aplikace

jednoduchost

K recenzi poskytla firma: Abakus Distribution, a. s., Křižíkova 35, Praha 8,

Cena: 2 830 Kč (bez DPH)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík

c02p0228

Hugo Putování časem

Nový zábavný titul s postavičkou Huga, kompletně namluvený do češtiny, je na světě. Podle názvu snadno odvodíme, že tentokrát půjde o zábavnou výuku dějepisu.

Příběh, jenž má za úkol hráče vtáhnout do víru událostí, je následovný Hugova rodina se rozhodla jít na procházku, zakončenou návštěvou lunaparku. Jejich radost však rychle skončila, lunapark je prázdný a žádná atrakce nefunguje. Naštěstí potkají mouchu Bzučku, která vysvětlí co se vlastně stalo. Kdo zná Huga a jeho kamarády jistě ví, že v tom bude mít prsty, nebo lépe kouzla zlá čarodějnice Scylla. Ta poškodila větrný mlýn dodávající energii celému parku. Vše lze opravit, jen je nutné sehnat osm součástek roztroušených po celém světě. Jako dopravní prostředek slouží tentokrát kouzelná horská dráha, jež jako jediná z atrakcí funguje.

Hra začíná, vozíky na dráze se rozjíždějí a je jen na vás, do jaké doby se vydáte. Dříve nebo později se stejně podíváte do všech. Navštívíte třeba Divoký západ, kde pomůžete prasátku pochytat krávy ocejchované specifickým symbolem. Nejprve musíte krávu zaměřit, pak hodit lasem přímo na její hlavu, a to všechno v pohybu. Možné je též vyzkoušet si přistání na Měsíci. Raketa se ovládá za pomoci šipek v závislosti na benzínu. A co tu máme dál? Kdo by nechtěl navštívit pyramidy? S Hugem je to možné, a navíc se třeba podaří objevit starodávný poklad. V cestě však stojí mumie a její pomocníci, kterým se musí uhýbat. K dispozici je pouze pět pokusů. Vedle toho všeho navštívíme třeba středověk, 60. léta minulého století, starý Řím, starověké Řecko, dobu kamennou... a to není zadaleka úplný výčet toho, co se dá s Hugem a jeho kamarády prožít. Je toho spousta a o zábavu je předem postaráno.

Hugo - Putování časem

témata her

hudba a zvuky

Producent: ITE Media

Žánr: Výuková hra

Jazyk: Český

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7 Ostrava, www.topcd.cz

Celá rodina milionářem Všeobecný přehled

Hořovická firma Terasoft, známá především díky tvorbě výukových titulů, opět zabodovala. Podařilo se jí totiž skloubit zábavné s užitečným a především jedná o "hru" určenou opravdu celé rodině.

Na začátku si vybereme ze čtyř her s odlišnými pravidly. První se jmenuje Hop nebo trop, je rozdělena na dvě kola po třiceti otázkách a vyhrává hráč s největším počtem bodů. Určena je pro více hráčů (maximálně čtyři). V případě, že poblíž není nikdo, kdo by si s vámi zahrál, role protihráče připadne počítači a věřte, že se jedná o velmi nebezpečného soupeře (lze mu nastavit míru inteligence). Velmi vzdáleně to připomíná televizní soutěžní hru Riskuj. Dalšími dvěma hrami je Miliardář pro více hráčů a pro jednotlivce. Ten se nejvíce podobá populární soutěži Kdo chce být milionářem, a dokonce byl zachován i systém záchytných bodů a tří nápověd Nápověda od publika, Změna otázky a 1 : 1 aneb "Milionářské" 50 : 50. Hráč dostává otázky a musí je zodpovědět správně. V případě, že se tak nestane, je vyřazen. Vyhrává ten, kdo zodpoví otázku za jednu miliardu, nebo alespoň zůstane jako jediný ve hře. Poslední hrou je Deset kol. Ta je určena výhradně pro jednotlivce, jenž dostává postupně třicet otázek, zařazených do deseti kol a k úspěšnému konci může špatně odpovědět jen 5krát. Otázky jsou rozděleny do šesti tematických okruhů český jazyk a literatura, dějepis, význam slov, zeměpis, všeobecné znalosti a přírodopis, chemie, fyzika. Lze je prohlížet ve speciálním programu, též dodaném v balení. Ten se hodí především k učení otázek, na které neznáte odpověď. Je jich neuvěřitelných 1 374, takže při hraní se opakovat nebudou, nebo alespoň ne tak často.

Titul rozhodně rozveselí i dospělé, a navíc díky spolupráci s nakladatelstvím SPN je možné ho doporučit jako doplnění výuky či spíše opakování látky.

Celá rodina milionářem - Všeobecný přehled

druhy soutěží

otázky

Producent: Terasoft, a. s.

Žánr: Vědomostní soutěž

Jazyk: Český

Cena: 600 Kč bez DPH oba tituly stojí stejně

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké náměstí 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

My first english - Tajemství zlatého šperku

Další z nekonečné řady titulů interaktivně vyučujících angličtinu je na světě. Tentokrát je primárně určen mladším uživatelům od šesti let. Krabice obsahuje dva disky, barevný manuál a bonus v podobě kartónové krabičky s jedním bodem. Při určitém počtu bodů si uživatel může na internetových stránkách distributora vybrat nějaký produkt či dárek zdarma.

Pro optimální využití cédéčka je doporučena zvuková karta a hlavně mikrofon. Je totiž důležité, aby uživatel opakoval slovíčka a fráze. Počítač rozpoznává hlas a pomáhá tak k dokonalé výslovnosti. Během instalace je též možné vyplnit formulář a v případě, že máte přístup na internet, lze zažít spoustu dalších dodatečně dotvořených scén a situací.

Nejprve zhlédneme úvodní příběh o vesmírných cestovatelích se jmény Gumma, robot Zoom a kocour Sam. Ti si tentokrát pro svůj výlet vybrali naši planetu. Ihned po přistání se stane něco neočekávaného kocoura zahnali výrostci neznámo kam. Úvodní animace končí a do robota Zooma, fungujícího jako obrázkový slovníček, se zapisují první anglická slovíčka použitá ve výkladu. Ty musí uživatel zopakovat do mikrofonu. Pak příběh pokračuje dál. Když skončí určitá jeho část, lze navštívit vesmírnou stanici, a z ní pak planetu zábavy. Na tu jedinou se nedá dostat v průběhu hry. S ostatními šesti planetami je to jednodušší lze je navštívit kdykoliv stisknutím příslušného tlačítka. Planety mají stejné názvy jako činnosti, které se na nich provádějí. Na planetě Psaní si uživatel může procvičit psaní písmen a slov v angličtině. O planetě Internet jsem se již zmiňoval v úvodu umožňuje přístup do klubu My first english a dovoluje prožívat nová dobrodružsví s hlavními hrdiny. Na planetě Slov se nachází multimediální slovník s možností přidání nových slovíček. Planeta Video přehrává filmy, díky nimž je výuka zábavnější. K malování slouží i stejnojmenná planeta obrázky lze uložit do alba a vytisknout. Při kliknutí na planetu Zemi, jedinou opravdu existující planetu ve fiktivní galaxii, se obrazovka přepne zpět na hlavní dějovou linii příběhu. Titul jistě ocení i rodiče. Ti mohou na grafu v Rodičovském koutku pozorovat, jak se jejich dítěti daří. Rovněž si lze prohlédnout návod, jak dokončit určitou část hry, a poradit ratolesti, když si neví rady jak dál.

My first english - tajemství zlatého šperku

planety

podpora mikrofonu

Producent: EDU soft

Žánr: Výuka angličtiny

Jazyk: Český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova 7, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Záhady a tajemství

Jedním z přírůstků do řady Světová multimédia, kterou pravidelně doplňuje firma Jimaz, se stal počin Záhady a tajemství, jenž se snaží poodhalit roušku nevysvětlitelného či zdánlivě nemožného.

Po krátkém úvodu a seznámení s ovládáním se obrazovka přepne do úhledného menu se šesti základními kapitolami. Názvy jsou více než lákavé: Zvláštní fenomény obsahují případy objevení magických aur, údajně zářících kolem každého člověka, a případy samovznícení. Za hranicí vědy rozhodně zůstává levitace aneb pohyb ve vzduchu odporující všem zákonitostem, nebo třeba opuštění vlastního těla. Mezi nejčastější Pozemské záhady patří všem dobře známé kruhy v obilí, pyramidy, anebo třeba obří krajinné obrazce. UFO a ufologie vám přiblíží nepozemské bytosti, výzkum a osoby, jež byly uneseny a zkoumány cizími civilizacemi. Tajemné bytosti, to jsou zombie, andělé, Yetti či Lochneská příšera. Duchové a přízraky děsí obyvatele naší planety již odpradávna jsou temné přízraky jen výplodem lidské fantazie? Přicházejí k nám ze záhrobí? O tom se pokusí podat svědectví poslední kapitola. Mimochodem, všechny informace jsou kvalitně česky přeloženy i namluveny.

Tím ale obrovský výčet možností nekončí, každá podkapitola zahrnuje totiž další tři části, rozebírající konkrétní záhady, a tři až pět odkazů na relevantní fakta, krátké filmy, fotografie a další zajímavé věci. Pro lepší ovladatelnost je na každé obrazovce umístěno tlačítko vyvolávající panel, jenž obsahuje regulaci hlasitosti, a lze ho použít i ke spuštění návodu, jednoho ze dvou rejstříků (obsahového a abecedního), prohledávání historie a slovníčku.

V Jimazu odvedli opravdu skvělou práci, a i přes poměrně vysokou pořizovací cenu se tento titul vyplatí. Každý fanoušek záhad a tajemna si v něm totiž přijde na své, a to je nejdůležitější.

Záhady a tajemství

celkový dojem

tři hodiny mluveného slova

ovládací prostředí

Producent:First

Information Group

Žánr: Dokument

Jazyk: Český

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Jimaz, s.r.o., Heřmanova 37, 1700 Praha 7, www.jimaz.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda

c02p0229

UltraEdit 32, verze 9.00a

Jestliže bychom měli rychle charakterizovat program UltraEdit, pak lze jednoduše říci, že jde o všem jistě známý Notepad, ovšem jde o "Notepad", který toho umí minimálně 100krát více. UltraEdit je určen všem, kdo jsou nuceni editovat textové soubory. Programátorům a webdesignérům (pravděpodobně tuto skupinu uživatelů program nejvíce osloví) nabídne barevné zvýraznění syntaxe (PHP, C++, C#, VB, HTML, Java, Perl a další), kontrolu parity závorek, HEX kód, makra a uživatelské funkce. Chybí-li vám ve výčtu váš oblíbený programovací jazyk, můžete si pro něj z webu výrobce stáhnout podporu. Pokud ani na těchto stránkách nenaleznete pomoc, vězte, že si můžete definovat vlastní pravidla pro zvýraznění syntaxe. Už vás jistě nepřekvapí ASCII tabulka, interní FTP klient, spouštění externích programů, automatické doplňování a opravování klíčových slov. Pokud pracujete s velkými soubory, popřípadě soubory databázovými, pak vás program potěší, neboť UltraEdit dokáže otevřít soubory až do velikosti 2 GB, s délkou řádku 9 KB. Na rozdíl od Notepadu umí pracovat s textem také ve sloupcových blocích. Ve velkých souborech s výhodou využijete vyhledávaní podle regulárních výrazů unixového typu a prohledávání více souborů najednou. Díky tomu, že Ultra Edit má v paměti vždy jen právě editovaný kousek textu (nenahrává tedy celý soubor do pamětí), jeho paměťové nároky proto se vzrůstající velikostí editovaných souborů nevzrůstají. Pracujete-li s velkými počty souborů, ani tehdy vás program nezklame. Chcete-li, můžete si otevřít více souborů, rozmístit je vhodně po pracovní ploše a editovat je najednou. Z důvodu pouhého jednoho páru rukou a jedné klávesnice jsme tuto funkci nemohli plně odzkoušet. Program podporuje textové formáty OEM (DOS), ANSI (Windows), UNIX, MAC a EBCDIC. Mezi tuto podporu patři (chcete-li automatická) konverze mezi těmito formáty.

Jistě potěší několikanásobné UNDO/REDO, které vám ušetří mnoho horkých chvilek. Autoři programu nezapomněli na kontrolu pravopisu (na výběr je několik světových jazyků, čeština bohužel chybí, to však zřejmě nikoho ani nepřekvapí). Program obsahuje i obdobu vícenásobné schránky z nejnovějších MS Office. Oceníte také schopnost programu připojit vybraný text k obsahu schránky. Potřebujete-li vložit do textu obsah jiného textového souboru, nemusíte soubor otevírat a za použití schránky text vložit. Stačí použít jednu z funkcí programu. Se schránkou dokáží pracovat i uživatelská makra, ale o tom až dále.

Aby se člověk ve všech těch funkcích vyznal, a hlavně je dokázal najít, dovolí vám UltraEdit "vyrobit" si libovolný počet lišt nástrojů a nakonfigurovat si stávající k vaší spokojenosti. Potřebujete-li se na práci soustředit, můžete program přepnout do celoobrazovkového modu, ve kterém vás už krom okolního světa nebude nic rušit. Celá pracovní plocha se dá nastavit tak dobře, že člověk brzo narazí na limitaci obrazovky, tj. možnost využití pouze dvourozměrné plochy. Minimalisté si mohou všechny tyto "vymoženosti" vypnout a soustředit se na práci samotnou. Tu jim usnadní zvýraznění právě editovaného řádku. Zvláště programátoři ocení výběr celého aktuálně editovaného slova, možnost smazaní obsahu řádku před a za kurzorem.

Velmi užitečnou vlastností programu UltraEdit jsou inteligentní makra. S jejich pomocí ušetříte spoustu práce. Pokud na dokumenty aplikujete stále stejné funkce, stačí zapnout nahrávání, provést požadovanou operaci, zastavit záznam, přiřadit makru klávesu (Hot Key) a děkovat programátorům tohoto programu. Makra se neomezují jen na podobné jednoduché úkony. Dokáží vyhledávat v textu výrazy, měnit je a pracovat se schránkou (clipboard). Makra můžete spouštět prostřednictvím menu, kombinací kláves, popřípadě lze makra nastavit tak, aby se spouštěla např. při otevírání a zavírání souboru. Nestačí-li vám makra, využijte dosového příkazového řádku, jejž můžete v UltraEditu dále zpracovávat.

Z programu lze pochopitelně pohodlně tisknout. Náhled souboru před tiskem je samozřejmostí, stejně tak tisk očíslovaných stránek. Již méně samozřejmé (u programů obdobného rozsahu) je nastavení záhlaví a zápatí, okrajů a zalamování stránek. Pro přehlednost nám program umožní vytisknout text i s barevnou syntaxí.

Práce s programem je velmi příjemná a intuitivní. Jednotlivé funkce jsou přesně tam, kde by je člověk očekával. UltraEdit vám za nízkou cenu nabídne tolik možností, že je možná ani nevyužijete, ale budete mít dobrý pocit, že jsou tam, kde mají být ve vzdálenosti pár kliknutí myší.

UltraEdit -32, verze 9.00a

Textový editor nejen pro programátory.

Velikost souboru: 1,6 MB

Domovská stránka: www.ultraedit.com

Licence: shareware, zkušební doba 45 dní, 35 USD

Keyboard Express 2000

Tento jednoduchý prográmek vám nabídne snadnou cestu k nadefinování klávesových zkratek nejen pro spouštění aplikací, ale i pro spouštění jednoduchých maker, která si lze přímo v Keyboard Expressu vytvořit. Pro vytvoření klávesové zkratky vám stačí vybrat kombinaci kláves a pak zadáte jednoduchý název, popisující co daná klávesová zkratka dělá. V dalším kroku se můžete rozhodnout, zda tato zkratka bude buďto spouštět vámi zvolenou aplikaci, anebo může reprezentovat jednoduché makro, které si v programu nadefinujete. Pokud se rozhodnete pro první z možností, pak už jen zadáte cestu, kde se spouštěná aplikace nachází. Nebo můžete vytvořit např. jednoduché makro pro vkládání předem definovaného textu. Součástí je i možnost nastavení časového intervalu, po jehož uplynutí se daná klávesová zkratka (makro) provede automaticky sama.

Keyboard Express 2000

Nadefinujte si klávesové zkratky.

Velikost souboru: 569 KB

Domovská stránka: www.keyboardexpress.com/download.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 24,95 USD

FlashGet 1.2

FlashGet se pro vás může stát jakousi centrálou, odkud si budete řídit stahování souborů a jejich následné ukládání a kategorizaci na pevném disku. Samotné stahování dokáže podstatně urychlit rozdělením stahovaného souboru na části a současným stahováním těchto částí najednou. Rovněž umí automaticky vyhledat a vybrat nejrychlejší servery s kopiemi příslušného souboru ke stažení. V případě, že je spojení přerušeno, dokáže na započatý download plynule navázat (resume). K snadno pochopitelnému uživatelskému rozhraní lze podle nálady přiřadit i nějaký z připravených skinů. Stranou více než 30 jazyků, kterými FlashGet komunikuje, nezůstává ani čeština!

FlashGet 1.2

Snazší download velkých souborů.

Velikost souboru: 1,32 MB

Domovská stránka: www.amazesoft.com/download.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 29,95 USD

IncrediMail

IncrediMail je klasický poštovní klient, který svým vzhledem a uspořádáním připomíná Outlook Express (OE). Avšak na první pohled upoutá svým grafickým zpracováním uživatelského rozhraní, které je ale daleko příjemnější (z webu se dají stáhnout ještě další). Ovládání programu je stejné jako u OE. Snad jedinou jeho nevýhodou je to, že nepodporuje protokol IMAP a práci s diskusními skupinami. Při vytváření nové zprávy můžete využít integrovaného rozhraní pro záznam zvuku, který je uložen do zprávy jako příloha. Tento záznam je možné uložit jako kompresovaný nebo nekompresovaný soubor wav ve dvou různých úrovních kvality. Jednotlivé události (přijímání, odesílání pošty) jsou doprovázeny animacemi a zvukovými efekty, jež lze dodatečně změnit. Pokud vás omrzí vzhled programu, není problém si vybrat a nastavit nový skin. Součástí je také průvodce, který vám nabídne již připravené, tematicky seřazené šablony.

IncrediMail

Zpříjemněte si mailování.

Velikost souboru: 5,5 MB

Domovská stránka: www.incredimail.com/english/download.html

Licence: freeware

BSplayer

BSplayer je přehrávač, který je hlavně určen pro přehrávání běžných videosouborů, ale snadno si poradí i se soubory zvukovými. Takže v mnohém vám bude jistě připomínat obyčejné multimediální přehrávače. Jeho hlavní předností je přehlednost ovládacích menu, které vyvoláte kliknutím na pravé tlačítko myši. Zde najdete všechny potřebné příkazy pro práci se soubory jako je načtení videa, titulků atp. V části pro nastavení programu lze měnit velikost obrazovky, poměr stran, rychlost přehrávání atd. Velmi jsme uvítali, že titulky lze jednoduše umístit tažením myši, takže si je vložíte přesně tam, kde vám to nejlépe vyhovuje. Další velmi ocenitelnou možností tohoto programu je podpora třiceti různých jazykových alternativ (nechybí ani čeština), což dělá BSplayer ještě přístupnějším. Snad jedinou nevýhodou je to, že nepodporuje přehrávání souborů ve formátu DVD. Také absence helpu není nijak kritická, neboť vzhledem k jeho jednoduchosti není nápověda nutná.

BSplayer

Přehrajte si videozáznam včetně titulků.

Velikost souboru: 785 KB

Domovská stránka: www.bsplayer.org

Licence: freeware

Connect Watch

Chodí-li vám už účet za telefon v krabicích, možná si budete přát ho nějakým razantním způsobem snížit. První možností je přestat používat internet, nebo třeba můžete zkusit jeho využívání omezit. Právě k té druhé variantě se kloní aplikace ConnectWatch, protože umožňuje sledování využití internetového připojení. Krom této standardní činnosti nabízí i další ne vždy vídané funkce, jako tvorbu grafů využití připojení, odesílání SMS zpráv či dokonce změnu vzhledu a tvorbu vlastních skinů. Autor jako vždy myslel i na počítače, na nichž pracuje více uživatelů, takže si můžete v aplikaci nadefinovat několik samostatných profilů. Zajímavým doplňkem je také integrovaný "připomínač" akcí, jenž vám pomůže vybavit si vše, kvůli čemu jste se chtěli připojit k internetu. Pro uživatele, kteří na internetu tráví delší čas, a nechtějí neustále kontrolovat došlé zprávy, dobře poslouží kvalitní integrovaný systém pro kontrolu přijaté pošty. Vše je doplněno zobrazením té nejpotřebnější informace, kterou je zcela jistě vaše IP adresa.

Connect Watch 1.4

Kompletní hlídač dial-up připojení k síti.

Velikost po instalaci: 2 MB

Domovská stránka: sls.zde.cz

Licence: freeware

Moorhuhn 2

Po krátké odmlce k nám zase přichází velmi oblíbená hra se střílením slepic. Tato zábava, pocházející z Německa, patří k nejoblíbenějším z těch, co se po internetu šíří, a má také proč. Pro vás, kdo hru neznáte hned po rozbalení spustitelného RAR archivu a startu aplikace je zobrazena scéna, k níž na pozadí hraje hudba se zajímavým doplněním slepičího kokokodák... Poté již jen kliknete a dáte se do hry. Myš vám poslouží jako zaměřovač, přičemž levým tlačítkem střílíte a pravým nabíjíte pušku. K postřílení co největšího počtu slepic máte jenom jeden a půl minuty, kdy největší skóre získáte tím, že sestřelíte skryté bonusy (mohl bych vám poradit, na které se máte soustředit, ale to by potom nebyla hra) a za velmi vzdálené slepice (které je také pochopitelně těžké trefit). I když náplň hry vypadá jednoduše, a možná i trochu hloupě, vše vyvažuje naprosto dokonalé grafické a zvukové zpracování, jež takřka nemá konkurenci. Také máte hned pro začátek připraveno několik vytvořených rekordů (pravděpodobně od autorů hry), abyste nezískali tak snadno první místo a s hrou okamžitě neskončili, takže se nebojte a hru si rychle vyzkoušejte.

Moorhuhn 2

Sestřelte si co nejvíce letících slepic.

Velikost po instalaci: 16 MB

Domovská stránka: www.abadoor.com/moorhuhn.shtml

Licence: freeware

HeHa\s Dhcp/Bootp Server

Dynamické přidělování adres je jednou z moderních možností pro snadné spravování lokální ethernetové sítě při používání protokolu TCP/IP. Pokud si představíte, že na menší síti máte třeba 100 počítačů, a o každém byste si pracně museli vést záznam jeho IP adresy a sledovat, jestli dva počítače nevyužívají tutéž, mohlo by vám to velmi ztížit práci. Navíc například majitelé notebooků rádi přecházejí z jedné sítě (nebo jejího segmentu) do jiné, a zkuste jim vysvětlit, že při každém přemístění si musí jinak nastavit jejich IP adresu či další parametry. Tento server však vše rychle změní po jeho prvním spuštění zjistíte, že jeho ovládání je velmi intuitivní (poprvé jsem konfiguroval DHCP server a trvalo mi to necelých pět minut) a snadno pochopitelné pro toho, kdo se v sítích alespoň trochu vyzná. Samozřejmě také můžete přidělovat statické adresy (závislé na hardwarové adrese síťové karty, tzv. rezervace), či nastavit server tak, že se v případě nalezení jiného DHCP serveru nespustí. Můžete dokonce nechat počítače z tohoto serveru "bootovat" pomocí jednoduchého protokolu TFTP, jenž je vlastně jednodušší variantou standardního protokolu FTP pro přenášení souborů.

HeHa\s DHCP/BOOTP Server 1.7.14

Kvalitní a jednoduchý DHCP server.

Velikost po instalaci: 362 KB

Domovská stránka: www.hanewin.de

Licence: shareware

PocoMail

Tento poštovní klient nabízí takřka nevídané množství možností a funkcí, jež se dají využívat k velmi efektivnímu třídění a filtrování pošty. Nejenom vám to usnadní každodenní práci, ale také bylo myšleno i na automatické pravidelné zálohování zpráv či zvýšenou bezpečnost použitím interního prohlížeče zpráv ve formátu HTML. Takřka samozřejmostí již byla integrace rychlého nahlížení zpráv při on-line komunikaci s POP3 serverem (zprávy se nestahují na váš počítač, ale pracuje se s nimi na serveru). Další zajímavou možností je tvorba či používání skinů, jež umožňují drobně pozměnit vzhled aplikace. Také je zde možnost šifrování jednotlivých zpráv, aby bylo maximálně ochráněno vaše soukromí. Abych se ovšem nezabýval jen těmi dobrými vlastnostmi, musím bohužel konstatovat, že ovládání programu je trochu nepřehledné a celý vzhled je spíše ve stylu Windows 3.11 než moderní aplikace. Pokud bych mohl tento produkt někomu doporučit, tak zejména zkušenějším uživatelům, kteří dostávají do schránky více než sto zpráv denně.

PocoMail 2.6

Kvalitní poštovní klient s širokými možnostmi třídění

Velikost po instalaci: 5,5 MB

Domovská stránka: www.pocomail.com

Licence: shareware, 25 USD

§§§§§


Kutilem ve Windows – tvařte se, jak je libo

Martin Koníček

c02p0230

V dnešním čísle jsem se rozhodl uposlechnout rad z řad našich čtenářů, a jako téma rubriky zvolit změnu designu Windows. I když mnohé z recenzovaných aplikací mohou razantně vylepšit vzhled, doporučuji před jejich instalací co největší opatrnost. Uvědomte si prosím, že se jedná o programy, jež v mnoha případech znatelným způsobem zasahují do stěžejních rutin operačního systému Windows a mohou způsobit nestabilitu, zpomalení či úplné zhroucení celého systému. Před instalací náhrady shellu doporučuji zazálohovat soubor system.ini (v DOSu zadejte příkaz copy \c:%winbootdir%\system.ini c:\sys.bak), jejž lze posléze jednoduše obnovit (zadáním copy sys.bak c:\%winbootdir%\system.ini).

Aston www.astonshell.com

shareware, 28 USD

Tento program je jednoduchá, ale velmi povedená náhražka standardního shellu programu "explorer.exe". Aston podporuje nejen různé skiny (povrchy, vzhledy), ale umožňuje nastavit i mnoho parametrů a speciálních menu, jež by vám mohla velmi zpříjemnit práci s počítačem. I když tento manažer vypadá na první pohled báječně, mohl bych trochu namítnout, že jeho kvalita není rozhodně nejlepší. To ovšem do značné míry vyvažuje fakt, že tento program je velice spolehlivý, a jeho případná odinstalace (či vypnutí za běhu Windows) je zcela bezproblémová. Proto bych jej doporučil spíše odborně zdatnějším uživatelům, kterým pravděpodobně budou více vyhovovat četné možnosti nastavení a vlastní styl, a nezastaví se před reálnou složitostí konfigurace a místy "nedodělaným" designem.

LiteStep

www.beyondconvention.net/ohussain/installer_downloads.shtml

Tato aplikace je jedním z mála volně šiřitelných otevřených projektů pro kompletní změnu vzhledu Windows. Nahrazuje totiž standardního správce plochy, aplikaci "explorer.exe". Hned po rychlé a přehledné instalaci, která je zajišťována kvalitním instalátorem NSIS (existuje několik distribucí tohoto grafického prostředí, já jsem se vám ovšem pokusil nabídnou tu nejjednodušší na instalaci), a restartu systému se dostanete do zcela nového grafického světa, jenž má několik zajímavých funkcí. Snad nejvíce mě překvapila vlastnost, na kterou již roky čekám u Windows v menu START se totiž dá prohlížet obsah disku. Jak to funguje? Docela jednoduše. Po otevření podnabídky "My Computer Můj počítač" je zobrazen seznam disků, jež můžete v okamžiku otevřít, a nechat si zobrazit další nabídku se seznamem adresářů v nich. To ovšem není jediná vymoženost tohoto prostředí. Máte totiž standardně k dispozici hned několik pracovních ploch, mezi kterými se můžete nezávisle přepínat (systém známější více z grafických prostředí v Linuxu). Vcelku kvalitní vzhled poté doplňují nemalé možnosti nastavení, kdy je možno vytvořit si pracovní plochu přesně podle vašich představ, ovšem pouze v případě, že máte potřebné znalosti. Tento produkt, i když je svou kvalitou výjimečný, totiž neoplývá jednoduchým a logickým ovládáním, takže mnoho podrobnějších údajů je třeba zadávat do nepříjemných textových souborů, což příliš neocení ani pokročilejší uživatelé.

ObjectBar www.stardock.com/products/objectbar

shareware, 19,95 USD

Tento produkt, pocházející od stejné firmy, jež vyvinula takřka legendární Windows Blinds (viz dále), slouží k nahrazení standardního správce plochy. Jeho konfigurace je vcelku jednoduchá a vzhled opravdu příjemný. Po zcela bezproblémové instalaci, kterou zvládne i začátečník, se vám do rukou dostane mocný nástroj k úpravě vašeho menu. Také proto, že je tento produkt tak flexibilní (a spolupracuje s Windows Blinds), si můžete změnit vzhled Windows tak, aby vypadala jako třeba systém MacOS, QNX nebo dokonce Windows XP.

WebShots

www.webshots.com

Chcete mít neustále jiný obrázek na pozadí plochy, a nechce se vám trávit hodiny jeho hledáním? Tak právě pro vás je určena tato jednoduchá utilita, která jednoduše každý den otevře svou stránku, a po vybrání toho nejaktuálnějšího pozadí, jež se vám zalíbí, je automaticky stáhne z internetu a použije. To ovšem není vše, neboť obrázky v pozadí si můžete nastavit dokonce i jako spořič obrazovky, takže se vám budou, pokud si na chvíli odběhnete od počítače, pravidelně měnit. Co se týká výjimečnosti aplikace, musím kladně hodnotit jednoduchost ovládání, četné možnosti nastavení, a hlavně velkou kolekci opravdu kvalitních fotek, jež jsou volně ke stažení na domovských stránkách programu.

WindowsBlinds

www.windowblinds.net

shareware, 19,95 USD

Tento produkt je asi nejznámějším zástupcem utilit pro změnu vzhledu Windows. Od ostatních zde uvedených programů se liší hlavně tím, že nemění standardního správce plochy, ale pouze vzhled oken aplikací. Díky tomu, a to ocení zejména začátečníci, se tedy jakkoli nezmění systém ovládání počítače, pouze se vylepší design. Také nastavování aplikace není složité, neboť se vám jednoduše v nastavení obrazovky přidá záložka "Skins", na níž takřka jedním kliknutím myši změníte celý vzhled Windows k nepoznání. Samozřejmě vždy je něco za něco, a tak některé aplikace nemusí tuto změnu tak lehce strávit, zvláště jedná-li se o programy, jež samy využívají skiny, ale to už je, jak známo, rizikem podnikání. Pokud si ovšem tento produkt takřka za dvacet dolarů zakoupíte, můžete si být jisti, že vás výrobce nenechá pouze u pár předdefinovaných skinů. Na jeho stránkách jich totiž naleznete více než dvě stovky, a to už je pak opravdu z čeho vybírat.

Nebojte se vyzkoušet Skvělé digitální fotografie

Martin Koníček

Věk digitální fotografie právě přichází, a počítám s tím, že tomu nehodláte nečinně přihlížet. I když kvalita fotografií pořízených dnešními digitálními fotoaparáty často ještě není tak dobrá jako při pořizování snímků klasickými přístroji, vše se dá neuvěřitelně napravit na počítači. Jakoukoliv chybu, nerovnost, rozostření či jiný problém, jichž se na standardní fotce hned tak nezbavíte, lze u digitální fotografie korigovat během desítek vteřin, a právě o tom budou pojednávat následující odstavce.

Dead/Hot Pixel Test

www.mediachance.com/digicam/

Jak je známo z LCD monitorů, ne každý polovodič je zcela bezchybný. To je případ i digitálních fotoaparátů a jejich CCD prvků, jež občas mívají vadné body (dead pixels), nebo také tzv. horké body (hot pixels). Tyto na fotce způsobují šum, a jsou patrné jen při delších expozicích, a hlavně nočních snímcích. K tomu, abyste si otestovali funkčnost vašeho fotoaparátu a případně špatné body vyřadili ve svém obrazovém editoru (některé programy umožňují uložit informaci o vadných bodech a jejich souřadnicích do textového souboru), slouží tento prográmek. Hned po otevření obrázku vám vyjede graf, znázorňující přítomnost špatných bodů spolu s jejich seznamem a souřadnicemi. Vpravo od seznamu také vidíte získaný obrázek, kde můžete zaměřit místo s vadným bodem pouhým kliknutím na jeho pozici v seznamu. Co se týče nastavení této aplikace, nemáte zde příliš mnoho možností, ale více jich také nepotřebujete. Můžete si pouze změnit rozeznávání tzv. horkých a zničených pixelů podle jejich jasu. Zničený pixel má například jas standardně na maximální úrovni (tedy hodnotě 250 a více), zatímco horký pixel běžně překračuje hodnotu 60.

BlackFrame

www.mediachance.com/digicam/

Fotografování nočních snímků s digitálními fotoaparáty je kapitola sama o sobě. Já jsem se však rozhodl dotknout pouze okrajově tohoto problému recenzí zajímavého filtru, jenž má za úkol eliminovat vliv tzv. horkých pixelů, jež při delších expozicích způsobují kazy na snímku (obzvláště večerním). Princip, jak potlačit tyto nepříjemně zářící body, je vcelku jednoduchý. Nejdříve vyfotografujete digitálním přístrojem snímek při absolutní tmě, tedy např. pokud je objektiv přikryt krytkou (v případě, že krytku na čočku nemáte, je třeba ji nějak zakrýt, či vyfotit snímek třeba v komoře samozřejmě musíte napřed deaktivovat blesk, a nastavit co nejdelší dobu expozice). Poté už jen "vyfotíte" kýžený noční snímek, a do této utility zanesete jak žádaný záběr, tak "absolutně" černý snímek, jenž díky srovnání podá informace o špatných bodech. Protože však můj snímací prvek CCD žádné špatné body neobsahoval, pokusil jsem se je ručně v grafickém editoru vytvořit sám. Při testech dopadl program více než dobře při použití složitějšího dopočítávaní bodů šum takřka zmizel, a místo něj byly pouze vidět drobné neostrosti způsobené tím, že se informace o špatném bodě dopočítala z okolních pixelů. Celkově mohu tuto utilitu hodnotit velmi kladně, neboť ušetří nemalé finanční částky, když je občas potřeba fotoaparát v opravně nastavit tak, aby nebral informace právě z poškozených pixelů.

HotPixels

www.mediachance.com/digicam/

Tato aplikace slouží k úplně stejnému účelu jako utilita BlackFrame, dokonce je i od stejného výrobce, ale přesto dělá něco úplně jiného. Zatímco utilita BlackFrame k odstranění vadných pixelů používá kontrolní snímek, vytvořený fotoaparátem při zakryté čočce, tento program nevyužívá k odstranění nežádoucího šumu žádný obrázek navíc. Fígl je zde celkem jednoduchý vyhledají se velké plochy se stejnou barvou, a v nich se odstraní hodně odlišné body. Takže pokud bude obrázek takřka celý černý, a uprostřed bude bílý bod, tato utilita ho jednoduše odstraní. To je výhodné zejména v případě, kdy není šum způsoben poškozením snímacího prvku, ale je náhodně způsoben světelnými podmínkami, tedy kdy porovnávání dvou obrázku zcela selhává.

ClearSkin

www.mediachance.com/digicam/

Možná víte, že pokud chcete velmi dobře vypadat před kamerou, musíte se nalíčit, aby na vaší tváři nebyly vidět nerovnosti, jež vyniknou zvláště při silném světle. Obdobně to kupodivu platí i u digitálních fotoaparátů, kde osvětlení bleskem způsobí, že vaše tvář nevypadá nejlépe. Pokud se ovšem nechcete před každým focením líčit, či mít snímky, jež nejsou dostatečně kvalitní, musíte si trochu pomoci při retuši výsledné fotky. V obyčejném grafickém editoru se k tomu využívá nástroj rozostření, který aplikujete pouze na ty části obličeje, kde vynikne nějaký nepříjemný detail. To je zdlouhavé, pracné a náročné na přesnost, a právě proto si můžete práci značně usnadnit tím, že použijete tento jednoduchý filtr, jenž vaši tvář jako zázrakem vyhladí. Také vás zbaví nepříjemných odlesků, a to jak na vlasech, tak na tváři. Asi nejlepší na tom všem je, že nemusíte vůbec nic nastavovat, takže ovládání této aplikace zvládne i naprostý laik.

ExifReader

www.takenet.or.jp/~ryuuji/minisoft/exifread/english/

Při pořizování digitálních snímků je možno si na běžném fotoaparátu nechat zobrazit podrobné informace o pořízené fotce, jako třeba čas, kdy byla zhotovena, jak byla nastavena uzávěrka, clona, či jestli byl použit blesk. Všechny tyto informace se vám mohou hodit, pokud chcete v budoucnu dále zkoumat, jakým stylem byl váš snímek pořízen. Ovšem jen málo uživatelů ví, že tyto údaje jsou uloženy i v jejich snímcích, které si stáhli z paměťové karty k sobě do počítače na pevný disk. Jsou ve speciálním formátu EXIF, jenž je součástí souborů JPEG. Tato aplikace pak logicky slouží k jeho čtení a prohlížení, kdy zobrazuje mnoho informací o snímku, včetně typu fotoaparátu, rozlišení, kvality, datumu pořízení a také zabudovaného náhledu (digitální fotoaparáty si do snímku totiž zapíší rovněž náhled). Všechny tyto informace lze navíc uložit do univerzálního formátu CSV (text, oddělený středníky ten umožňuje načíst snad každý tabulkový kalkulátor), což je užitečné, zejména pokud fotografie dále upravujete, a tyto informace se z nich konverzí formátu vytratí.

RGB Light

www.mediachance.com/digicam/

Někdy je třeba, aby scéna byla osvětlena několika barevnými zdroji, čímž lze dosáhnout zajímavého efektu. To je sice pěkné, ale kde má vzít amatérský fotograf hned tři barevná světla, když má s bídou jen jedno. Jak se ovšem s této recenze dozvíte, postačí vám právě i toto jediné bílé světlo. Celý fígl spočívá v tom, že fotoaparátem, jenž je umístěn na stativu (je důležité, aby se nezměnila pozice "foťáku" při pořizování snímků), vyfotíte jeden předmět při osvětlení ze tří různých stran. Poté všechny tři fotky přenese do počítače a uvedená aplikace vám z nich udělá snímek, jenž bude vypadat přesně jako kdyby na scénu svítily tři barevné lampičky (vy jste použili samozřejmě pouze jednu). Navíc je využití filtru velmi jednoduché a díky přiloženým náčrtkům také přehledné.

Digital Camera Enhance 1.3

www.mediachance.com/digicam/

Fotografie získané za pomoci digitálních fotoaparátů je často potřeba doma u počítače poupravit tak, aby jejich kvalita byla přijatelná. K tomu vám hravě dopomůže následující utilita, jež ze zašedlé fotky plné šumu (patrného hlavně při nižším osvětlení) udělá nádherně barevný snímek s čistými a jasnými barvami a minimálním šumem. Podobného efektu samozřejmě můžete dosáhnout také v kvalitním grafickém editoru, jenomže zde již musíte aplikovat několik filtrů, čímž naprosto zbytečně ztrácíte čas. Digital Enhance totiž udělá vše za vás pouze si zvolíte typ fotografovaného předmětu, a pak si již můžete navolit jas, kontrast, barevnost či aplikaci speciálního filtru k potlačení šumu. Nakonec si lze prohlédnout svůj výtvor a uložit ho pod novým jménem ve formátu JPG. Výsledek mé chvilkové práce si můžete prohlédnout na obrázku dole. Vlevo je vidět výsledek při standardním pořízení fotografie digitálním fotoaparátem bez korekce, a vpravo s opravou v této utilitě. K celé aplikaci bych měl asi nejzásadnější připomínku k tomu, že neumožňuje dávkově upravit několik snímků, pořízených ve stejných světelných podmínkách.

§§§§§

$$$$$


Knihy


Administrace systému Linux – průvodce začínajícího administrátora

PATRIK MALINA

c02p0257

Abych řekl pravdu, na vydání knihy tohoto druhu jsem se dlouho těšil, a jsem si jist, že nejsem sám. Ne že by na našem trhu publikace, zaměřené na Linux, chyběly, ale doposud jste si mohli vybrat ze dvou extrémních poloh buďto příručku pro běžné uživatele, nebo obsáhlé dokumentační materiály s všestranně vyčerpávajícím obsahem.

Autor této knihy postupoval jinak, a domnívám se, že logika výkladu bude blízká řadě začínajících i pokročilých správců. Kapitoly jsou sestaveny, především v první polovině knihy, zhruba v pořadí, jež odpovídá reálným potřebám zájemce, jenž má jisté zkušenosti jako uživatel (a např. jako správce systému Windows). Postupně se seznamuje s administrací v logických krocích od základní instalace přes grafická rozhraní, zavádění programů, správu uživatelů či využití příkazové řádky. Následují pokročilejší témata, z nichž můžeme zmínit konfiguraci zavaděče systému LILO, realizaci systému souborů či překlad vlastního jádra Linuxu. Dále přijdou na řadu zásadní kapitoly, související se síťovou infrastrukturou, jako jsou servery DNS, FTP, WWW, SMTP či POP, či správa síťového prostředí pomocí služby NIS a souborového systému NFS. Autor neopomíjí bezpečnostní otázky, zálohování nebo tisk, a v hrubých rysech se také zmiňuje o spolupráci se sítěmi Microsoftu pomocí produktu Samba.

Opravdu se mi líbil způsob výkladu, neboť kniha je psána velmi pochopitelně a jasně. Tvůrce si nekladl nároky postihnout všemožné detaily, ale naopak se rozhodl pro přiměřeně obsáhlý text, jenž dostatečně vysvětluje potřebné základy a naznačuje cestu, kterou je potřeba se nadále při experimentování ubírat. Autor zachycuje širokou škálu témat, jež postihují nejběžnější potřeby síťové správy, a opravdu dobře vás do platformy Linux zasvětí. Chystáte-li se spustit první linuxový server, pak mohu knihu pouze vřele doporučit.

Autor: Steve Shah

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 533

Doporučená cena: 540 Kč

Web a databáze - Programujeme internetové aplikace

Propojení webových stránek či aplikací s databází je dnes již prakticky denní chléb většiny tvůrců internetových či intranetových stránek. Tato nezbytnost nutí často adepty zvládat jak problematiku prezentace dat, tak techniky jejich správného zpracování pomocí databázového serveru. Pokud patříte mezi zájemce o syntézu potřebných znalostí pro řešení popsaného typu úloh, mohla by se vám následující kniha hodit.

Příručku lze označit za stručné seznámení s problémy, jež propojení internetu a databáze přináší, včetně základních ukázek jejich řešení. Autor začíná od principu aplikace jako takové, a i další kapitoly jsou řazeny v logickém postupu, jejž by zřejmě zájemce intuitivně zvolil. Důležitým faktem je "multiplatformní" přístup ukázková řešení jsou demonstrována na řadě běžně využívaných databázových platforem, včetně zdarma dostupných.

Při letmém pohledu na rozsah vyložených témat návrh databáze, normalizace, relace, přehled jazyka SQL, připojení k databázovému stroji a šíři předvedených platforem (např. MS SQL, Oracle, DB2, My SQL) je zřejmé, že výklad je pojat opravdu velmi úsporně. Probíraná témata jsou podána velmi stručně a představují tak dle mého soudu spíše vodítko k dalšímu studiu. Zájemce je především upozorněn na existenci jistých problémů, jež s budováním dynamicky generovaných stránek souvisejí, a v případě hlubšího zájmu se nevyhne studiu další literatury. Přesto je výklad, obsahující velkou řadu názorných příkladů, dostatečnou inspirací k mnoha experimentům a motivací k další práci. Po obsahové stránce bych ještě rád zdůraznil, že látka je určena jak vývojářům, tak správcům samotných databázových serverů či hotových aplikací.

Kniha je dle mého názoru vhodná pro zájemce, kteří se rozhodli seznámit s úskalími, jež jsou s moderním webem spojeny. Považujte ji za slušnou vstupní bránu či obsáhlou osnovu k prohlubujícímu studiu.

Autor: Luboslav Lacko

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2001

Počet stran: 250

Doporučená cena: 297 Kč

Java 2 - Příručka programátora

Popularita programovacího jazyka Java je v současné době nesporná, a tomu odpovídá i dostupná slušná nabídka publikací. Přesto Grada uvedla na trh další knihu, jež hledá své čtenáře, a my se pokusíme nastínit, kdo by mezi ně mohl patřit.

V první řadě tento titul není učebnicí programování či jazyka Java jako takového, a její obsah přesně vystihuje podtitul jedná se spíše o příručku pro zkušenějšího programátora, jenž např. zná starší verze Javy nebo přechází z jiného, pokud možno objektově orientovaného jazyka. V tomto pojetí pak působí kapitola o základech objektově orientovaného programování rozpačitě, ale jen na první pohled, neboť obsahuje důležitá specifika, jež jsou implementaci OOP v Javě vlastní.

Pominu zběžné úvodní stati s přehledem některých vývojových nástrojů a základními informacemi o Javě, a postoupím ke čtvrté kapitole, v níž autor shrnul syntaktická pravidla Javy 2. Jedná se o stručný přehled, s nutným minimem příkladů a řadou upozornění na nejběžnější zádrhele.

Poté tvůrce přistupuje k podrobnějšímu popisu jednotlivých tříd, jež jsou vývojáři v jazyce Java verze 2 k dispozici, v závislosti na té které edici. Po stručném přehledu je pozornost zaměřena na vstupně/výstupní operace, síťovou komunikaci, práci s databázemi či tvorbu servletů. Poměrně obsáhlá část je zasvěcena tvorbě uživatelského rozhraní, a to jak pomocí starší kolekce AWT, tak novější SWING. Následuje popis apletů a stručnější zpracování dalších témat, jako jsou např. výjimky. Nechybí též kapitola o optimalizaci.

Za opravdu zdařilé považuji grafické zpracování a sazbu. Autor velmi hojně používá jak zavedených diagramů UML, tak dalších názorných ilustrací, a činí tak ve spojení s četnými tabulkami, přehledy a příklady výklad velmi přístupným. V knize se dobře orientuje a jako referenční příručka velmi slušně vyhovuje. To je také její optimální využití.

Autor: Florian Hawlitzek

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 315

Doporučená cena: 330 Kč

Profesionální design na webu

Tvorba webových stránek (a rovněž dalších elektronických "publikací") je v současném pojetí prostorem jak pro pokročilé technologie při práci s daty, tak pro tvůrce grafiky, kteří si nijak nezadají např. s návrháři klasických, tištěných publikací či reklamních tiskovin. Vývojáři dělají vše pro to, aby technologická omezení nebránila kvalitě provedení, a grafici se rádi své možnosti chápou. A právě o nespoutaném a originálním grafickém návrhu webových stránek je zde představovaná kniha. Není na našem trhu úplnou novinkou, avšak stále bezesporu představuje jeden z mála kvalitních materiálů svého druhu.

Jak je zřejmé, publikace rozhodně není učebnicí HTML, ani žádného skriptovacího jazyka. Ne že byste v knize na žádný kód nenarazili, ale snaha autora je postupovat opačně nejdříve popisuje grafické a funkční prvky z hlediska cílového provedení, a poté ukazuje cesty, jak se výslednému stavu přiblížit. Tematika jednotlivých kapitol zahrnuje syntézu jak grafického, tak funkčního návrhu, takže zde najdeme problematiku volby a používání barev, typy písma, návrh úpravy sazby stránek či navigační systémy, ale také zpracování formulářů, přidávání dynamických prvků či organizaci rozsáhlejších webových sídel. Nechybí ani pojednání o formátech internetové reklamy, což je jedna z mála kapitol, u níž lze předpokládat jistou ztrátu na aktuálnosti.

Jedním z velkých kladů knihy je názornost. Výklad je doslova nabit řadou příkladů a konkrétních ukázek, jež demonstrují vhodná řešení. Vzhledem k tomu, že důležitými tématy jsou barevnost či komprimace a kvalita obrázků, považuji za velmi zdařilé umístění křídové přílohy, jež umožňuje u souvisejících příkladů věrně zachovat kvalitní rozlišovací znaky.

Přestože kniha není učebnicí žádného konkrétního produktu ani technologie, všichni návrháři stránek by ji měli alespoň zběžně prolistovat. Bezesporu narazí na řadu zajímavých, inspirujících momentů.

Autor: Daniel Gray

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2000

Počet stran: 223

Doporučená cena: 295 Kč

Nauč se sám C

Přestože jazyk C je některými současnými programátory považován spíše za tvůrčí prostředek pro "alchymisty", existuje jistě řada nových zájemců, kteří se chtějí dobrat zvládnutí tohoto silného nástroje. Na neutuchající zájem mladých adeptů "opravdového" programování spoléhal i vydavatel v tomto případě, když zhruba před půlrokem uvedl na trh překlad moderní učebnice z vydavatelství Osborne. Protože se domnívám, že dobrým prubířským kamenem učebnic "céčka" je vysvětlení problematiky ukazatelů, začal jsem text zkoumat kdesi uprostřed. A zodpovědně tvrdím, že autor svou práci odvedl dobře.

Publikace je jednoznačně zaměřena na začátečníky, kteří se rozhodli jazyku C propadnout a především jej důkladně pochopit. Hledáte-li referenční příručku či učebnici velmi pokročilých programátorských technik, nejste zde na správné adrese. Autor skutečně začíná od píky a žádné zkušenosti s céčkem nepředpokládá. První část tedy zahrnuje základní prvky jazyka, některé řídící příkazy, úvod do datových typů, a dále pole a řetězce. Další, náročnější studium uvozují již zmíněné ukazatele, důkladnější pojednání o funkcích a problematika vstupně-výstupních operací. Zhruba v poslední třetině je pak řeč o složitějších datových typech, strukturách či preprocesoru. Pozor na jednu věc kniha není učebnicí programování grafických aplikací ve Windows tato záležitost je sice pojednána, ale až v jedné z příloh. Naopak velkou předností knihy je výklad jazyka C dle normy ANSI, takže je do značné míry zachována nezávislost na budoucí platformě.

Za velký klad považuji pedagogickou hodnotu publikace. Autor používá řadu krátkých, ale zřejmých příkladů, vše názorně vysvětluje, a nutí zájemce vědomosti upevňovat a důkladně zvládat před dalším postupem. Budete-li důslední a nevynecháte spoustu zdařilých cvičení, máte velkou šanci základy céčka dobře zvládnout. Navíc má kniha přehlednou a názornou sazbu, což studium opět usnadňuje.

Autor: Herbert Schildt

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2001

Počet stran: 620 stran

Doporučená cena: 595 Kč

SQL Server 2000 - Programujeme profesionálně

Databáze dnes patří, zcela logicky, k základním kamenům většiny aplikací, internet či intranet nevyjímaje. Proto se jeví jako logický krok, že nakladatel přistoupil při volbě jednoho z překladů k problematice programování databázového serveru, v tomto případě z dílny firmy Microsoft. Autor patří k opravdovým znalcům a problematiku pojal důkladně "od podlahy", o čemž svědčí rozsah knihy.

Přestože název knihy může na první pohled evokovat nutnost předchozích znalostí, není tomu tak. Pokud máte dostatek vůle, zvládnete problematiku i coby začátečník, umíte-li se pohybovat ve Windows. Autor věnuje značný prostor základním tématům, bez nichž další výklad programování databázového serveru nemá smysl začíná od historicko-teoretického výkladu databázových modelů, pojedná o architektuře aplikací a poměrně důkladně čtenáře seznámí s nástroji na správu samotného databázového stroje.

Následují již části věnované jazyku Transact-SQL, což je varianta databázového dotazovacího jazyka z dílny Microsoftu. I zde autor začíná výklad od úplných základů a věnuje všem pojmům a postupům značný prostor, takže se začátečník nemusí ničeho obávat. To, že Vieira klade značný důraz na pochopení principů, dokazují stati o normalizaci databáze, indexování dat či transakcích. Možnosti programování SQL Serveru jsou probrány opravdu vyčerpávajícím způsobem. V dalších částech publikace jsou zpracována témata jako spouště, uložené procedury, distribuované zpracování či XML. Nechybí problematika replikace databází, bezpečnosti, využití pokročilých analytických nástrojů (OLAP) a řada dalších.

Přestože je kniha zaměřena primárně na tvůrce databázových aplikací, obsahuje řadu témat, jež by měl dobře zvládnout i správce samotného serveru. Právě pro důkladné a názorné zpracování teoretického zázemí a pochopitelný, pozvolný výklad ji považuji za velmi užitečnou.

Autor: Robert Vieira

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2001

Počet stran: 1 170

Doporučená cena: 1 590 Kč

§§§§§

$$$$$


5/2000


Novinky


Nákupy přes Internet šetří čas

Michal Chautur

c00p0255

Úkolem průzkumu společnosti Intel bylo ukázat, jak čeští spotřebitelé vnímají Internet jako nástroj nakupování. Výsledky dokládají, že prostřednictvím Internetu by kupovalo zboží (například vánoční dárky) stále více lidí. Většina respondentů však stále dává přednost tradičním obchodům.

Přínosy nakupování prostřednictvím Internetu

25,2 % českých spotřebitelů se domnívá, že nákupy realizované prostřednictvím Internetu šetří čas (32,7 % mužů a 18,2 % žen). Skutečnost, že mohou "nakupovat na poslední chvíli", vnímá jako přínos 15,6 % mužů. Široký výběr zahraničního zboží uvedlo mezi hlavními pozitivy 9,2 % respondentů. Průzkum rovněž zjistil, že 43,6 % účastníků by si přes Internet nezakoupilo žádné zboží, zatímco 28 % respondentů Internet vůbec nezná.

Jaké zboží kupujeme

K nejoblíbenějším druhům zboží, které čeští zákazníci nakupují přes Internet, patří CD a knížky (17,3 %), vstupenky do divadla (10,1 %) a elektronika (8,5 %). Elektroniku (například PC nebo hi-fi zařízení) by si koupilo 13,8 % mužů a 3,6 % žen. Na seznam produktů nakupovaných on-line se dostaly i potraviny a nápoje (5,4 % respondentů), parfémy (5,9 %), dovolené u příležitosti konce tisíciletí nebo víkendové pobyty (4,7 %) a domácí spotřebiče (6,4 %).


Superpočítač pro zemi květin

Michal Chautur

Dvě holandské vědecké instituce, Netherlands Organization for Scientific Research a Netherlands Computing Facilities Foundation, zvolily po výběrovém řízení společnost SGI jako dodavatele superpočítače nové generace, jemuž celkový počet 1 024 procesorů MIPS RISC poskytne špičkový výkon jednoho teraflopu, tj. 1012 operací za vteřinu. Systém bude vybaven 10TB (104 GB) on-line paměti a 100 TB near-line paměti StorageTek.

Superpočítač SGI, s jehož instalací ve středisku pro akademické výpočetní služby v Amsterodamu se počítá v druhé polovině tohoto roku, bude využíván holandskými vědci při řešení komplexních otázek náročných na výpočetní výkon v oboru lékařství, vědy a techniky.

Holandsko je první zemí v Evropě, kam bude dodán vysoce výkonný škálovatelný server třetí generace architektury ccNUMA, vyvinuté a zdokonalené společností SGI. Předností uvedené architektury, která navazuje na úspěšné servery SGI Origin, je to, že se jeví uživateli jako celek s jedinou pamětí a programuje se podobně snadno jako systémy s jedním procesorem. Systém vyniká jednoduchou správou srovnatelnou s jednoduchostí správy pracovní stanice. Na rozdíl od MPP (masivně paralelních) systémů a clusterů se pro něj mnohem snáze, a tedy levněji, píší a provozují aplikace. Modulární architektura dále umožňuje přizpůsobit systém přesně požadavkům zákazníka z hlediska výkonu a oblasti použití. Vrcholný výkon systému by měl v horizontu tří let dosáhnout hodnoty 3 Tflopsů.


SGI vede vývojáře mediálních aplikací k Linuxu

Michal Chautur

Společnost SGI představila nový softwarový nástroj s názvem "Digital media software development kit 2.0" (dmSDK) pro operační systémy IRIX a Linux. Tento software usnadní vývojářům v oblasti digitálních médií přenos jejich aplikací do prostředí Linuxu, případně zkrátí dobu potřebnou k vývoji nové aplikace u softwarových partnerů SGI tím, že mohou použít jednotné aplikační programové rozhraní (API).

SGI je prvním výrobcem hardwaru pro grafické aplikace, který přichází s jednotným API v oboru digitálních médií pro Linux. Existence dmSDK dovolí exportovat řadu mediálních aplikací do tohoto stále oblíbenějšího prostředí. Vytvoření dmSDK 2.0 signalizuje trvalou podporu SGI jak procesorům MIPS, tak snahu dovést systémy s mikroprocesory IA-32 na podobnou úroveň.

Beta-verze představeného softwarového nástroje by měla být k dispozici v květnu tohoto roku. dmSDK 2.0 bude poskytován bezplatně prostřednictvím programu na podporu vývoje jednak partnerům (SGI reseller), a také nezávislým tvůrcům softwaru.


Propuste kurýra Acrobat Messenger

Michal Chautur

Společnost Adobe Systems ohlásila software Adobe Acrobat Messenger, který vyrovnává rychlost distribuce papírových dokumentů s rychlostí Internetu. Acrobat Messenger je navržen tak, aby se standardním PC a připojeným skenerem nebo digitální kopírkou vytvořil kompletní stanici pro komunikaci pracovní skupiny. Stanice převede libovolný papírový dokument nebo fotografii do formátu Adobe PDF. Pracovníci v kancelářích budou, kromě mnoha jiných voleb, schopni efektivně rozesílat dokumenty přes e-mail, Web a fax. Acrobat Messenger, nejnovější přírůstek do rodiny produktů řešení Adobe ePaper, dává zaměstnancům efektivní a snadno dostupný způsob, jak integrovat informace z papírových dokumentů do světa, který se stává stále více digitální.

"Zaměstnanci v kancelářích si zvykli na okamžité doručování informací e-mailem nebo přes Internet, ale zasílání papírových dokumentů je stále velmi pomalé," řekl John Warnock, vrchní výkonný ředitel Adobe Systems. "Nikdo nemá rád kopírování dokumentů, jejich vkládání do obálek pro doručení uvnitř organizace, vyplňování formulářů kurýrních služeb nebo posílání faxů. Software Adobe Acrobat Messenger je navržen tak, aby jeho používání bylo pro kancelářské pracovníky intuitivní a klade velmi malé nároky na IT. Nebude to dlouho trvat a Acrobat Messenger bude stejně všudypřítomný jako kopírky a může úplně nahradit jednoúčelové faxové přístroje."

Acrobat Messenger je odpovědí pro pracovníky, kteří hledají rychlý, snadný a levný způsob distribuce papírových dokumentů kolegům, zákazníkům nebo partnerům. Jednoduše se přihlásí k pracovní stanici se svým uživatelským jménem a heslem, a naskenují stránky. Software Acrobat Messenger umožňuje uživatelům zobrazit náhled dokumentu, přerovnat stránky, natočit dokument nebo jej opatřit poznámkami pomocí elektronických "poznámkových papírků", poznámek od ruky nebo značek. Nakonec si uživatelé mohou vybrat způsob doručení dokumentu: jako příloha e-mailu, e-mail s adresou URL nebo fax, pokud není k dispozici e-mail. Mohou také uložit soubor na přenosné médium nebo ho vytisknout. K prohlížení dokumentů příjemcům stačí pouze software Acrobat Readera, který je dostupný zdarma.

Doporučená koncová cena softwaru Adobe Acrobat Messenger je 75 540 Kč. S anglickým uživatelským rozhraním je okamžitě k dispozici přes standardní distribuční kanály Adobe. Produkt vyžaduje Windows NT Workstation.


eAukce.cz

Michal Chautur

Internetová eAukce.cz byla obohacena o tři nové funkce, které udělají aukční obchodování na Internetu zajímavějším a dynamičtějším. První z nich je "Multiple items", tedy možnost vložit do aukce více shodných předmětů za stejnou cenu. Dále byla uvedena do provozu "Proxy Bid", tedy aukční kurýr automatický mechanismus, jehož pomocí určíte maximální cenu, kterou jako účastník aukce chcete za zboží zaplatit, a on za vás potom aukci sleduje, a pokud někdo přehodí váš příhoz, zvýší vaši nabídku o hodnotu jednoho minimálního příhozu. Pokud nepřihazujete, ale naopak zakládáte aukci, můžete využít funkce "Winnind bid", neboli "vyhrávající příhoz." Znamená to, že při založení aukce můžete určit cenu, která je-li dosažena vás uspokojí, a již není nutné, aby aukce pokračovala dále. Pokud jí někdo z účastníků aukce dosáhne, stává se vítězem dražby, kterou zároveň ukončí.

Již měsíc můžete využívat nového druhu charitativní aukce. V tuto chvíli můžete aukcí pomoci SOS dětským vesničkám (http://www. sos-vesnicky.cz). Zahájili jsme také dvě nové soutěže. Každý nový registrovaný uživatel získává za svou registraci tričko eAukce.cz. Pokud chce toto tričko získat i již registrovaný uživatel, není nic snazšího. Stačí, když nám poskytne pět e-mailových adres svých přátel, kterým by rád řekl o eAukci, a získává jej taktéž.


Otestujte si svůj e-business

Michal Chautur

Společnost Mercury Interactive, světový dodavatel nástrojů pro testování internetovských aplikací, zveřejnila v souvislosti s nedávnými hackerskými útoky na známé e-business servery nabídku provedení zátěžových testů e-business aplikací zdarma.

Akce s názvem "Test Your Limits" umožňuje bezplatné využití populární služby ActiveTest k otestování chování e-business aplikací při současném přístupu stovek až tisíců uživatelů z celého světa. Zájemci se mohou neprodleně obracet na http://testyourlimits.merc-int.com, kde získají podrobné informace o organizaci akce.

Využitím akce "Test Your Limits" získává zákazník možnost ověření zabezpečení vlastní e-business aplikace před útokem provedeným přístupem velkého množství "pirátských uživatelů". Po registraci do "Test Your Limits" vytvoří specialisté Mercury Interactive testovací skripty pro emulaci zátěže serveru. Po provedení testu je zákazník seznámen s hodnotami naměřenými v jeho průběhu, získává tak zprávu o výkonnosti své webové stránky při postupné zátěži.

ActiveTest je služba poskytovaná přes Internet pomocí nástroje LoadRunner. ActiveTest vytváří definovanou zátěž webové stránky. LoadRunner emuluje přístupy uživatelů ze vzdálených míst rozmístěných na Internetu a zaznamenává doby odezvy pro jednotlivé virtuální uživatele. Dokáže emulovat až 4 000 transakcí za vteřinu. ActiveTest napomáhá odhalit úzká místa v systému a nalézt hranice jeho výkonnosti. Využití služby vede ke zlepšení chodu systému a ke zjištění jeho budoucího chování při náhlém zvýšení počtu přístupů řádných uživatelů.

LoadRunner je nástroj určený pro tvorbu a řízení zátěžových testů. Na základě jejich výsledků lze předpovídat chování a výkonnost systémů. Prověřuje celou podnikovou infrastrukturu, když emuluje tisíce uživatelů, aby vymezil problémy, pomohl optimalizovat výkonnost a urychlil nasazení systémů do provozu. LoadRunner podporuje nejširší řadu podnikových aplikačních prostředí, včetně zakázkových systémů klient/server, aplikací pro plánování podnikových zdrojů, elektronického obchodování a starších systémů. LoadRunner je jediný nástroj zátěžového testování, který podporuje všechna významná řešení plánování podnikových zdrojů: Baan, Oracle, PeopleSoft a SAP.

Mercury Interactive Corp. se specializuje na vývoj nástrojů pro testování softwarových aplikací. Produkuje celosvětově vůbec nejprodávanější soubor nástrojů pro automatizované funkční i zátěžové testy a pro řízení celého procesu testování aplikací.

Význam těchto nástrojů je dán tím, že umožňují identifikovat softwarové chyby rychleji, účinněji a přesněji než s použitím tradičních metod, čímž pomáhají výrazně zvýšit produktivitu práce vývojářů, systémových integrátorů i nezávislých výrobců softwaru.


X-Box - Microsoft a svět videoher?

Michal Chautur

Na každoroční konferenci Game Developers Conference Bill Gates oznámil, že společnost Microsoft Corp. představí jednoúčelovou konzolu videoher, která v současné době nese kódový název X-Box a je určena pro vytváření složitých akčních her. Microsoft tak vstoupí do světa videoher. Při vývoji vysoce výkonné a snadno použitelné platformy, jež vývojářům umožní rychleji vytvářet lepší hry, chce Microsoft využít své zkušenosti s vývojem softwaru a nejmodernějšími technologiemi osobních počítačů, jako je např. trojrozměrná grafika a možnost propojení s Internetem.

Díky dobře známým nástrojům, jako např. DirectX API společnosti Microsoft, budou hry příští generace moci nabídnout filmovou kvalitu, zdokonalený zážitek ze hry prostřednictvím Internetu a vynikající zvuk. X-Box zvýší kvalitu počítačových her zejména díky následujícím vlastnostem Nová generace herní konzoly bude mít trojnásobný grafický výkon. Grafický čip, který byl vyvinut dle potřeb zákazníků ve spolupráci s odborníky společnosti nVidia Corp., zpracuje více než 300 milionů polygonů za vteřinu. Pevný disk X-Boxu umožní bohaté, akční a realistické zážitky. Zážitek ze hry posílí i možnost širokopásmového připojení k Internetu.

Díky kombinaci výkonu technologie osobního počítače a přístupu k špičkovým vývojářským nástrojům DirectX poskytne společnost Microsoft vývojářům her kreativní médium s maximálním výkonem, které umožní vytvoření lepších her.

Specifikace X-Box600MHz x86-kompatibilní CPU

Vlastní 3-D NVIDIA grafický

procesor 64 MB RAM

(jednotná architektura paměti)

Vlastní 3-D audioprocesor

8GB pevný disk

4X DVD disk

s přehráváním obrazu

Čtyři porty herního řadiče

Rozšiřující port

Proprietární A/V konektor

100MB/s Ethernet


Malá a rychlá - Aficio 150

Michal Chautur

Společnost Ricoh uvedla na náš trh nové multifunkční digitální zařízení pro malé a střední kanceláře Aficio 150. Pod tímto označením se skrývá kompaktní kopírka s možností rychlé síťové tiskárny. Obě zařízení pracují rychlostí 15 stránek za minutu a jsou jednoduše začlenitelné do většiny počítačových sítí.

Kvalitní dokumenty

Aficio 150 produkuje černobílé kopie s rozlišením 600 dpi a 256 odstíny šedi, což spolu s jemným tonerem dává uživateli záruku kvalitní dokumentace. Co nejvěrnější reprodukci originálu zajišťují tři mody textový, text/foto a foto-mod. Díky digitálnímu principu je každá předloha snímána pouze jednou. Snižuje se tak riziko poškození originálu oproti modelům, které musí předlohu neustále znovu nechat projíždět podavačem.

Snadná manipulace

Funkce Auto Image Rotation (automatické otočení předlohy) eliminuje chybné kopie, protože sejmutá předloha je vždy otočena tak, aby odpovídala uložení papíru v zásobníku. K dispozici je volitelný pevný disk, který umožní tisk několika sad dokumentů již někdy v minulosti nasnímaných. Zmenšování a zvětšování (zoom) může nabývat hodnot od 50 % do 200 % po jednoprocentních krocích a je předdefinováno šest hodnot pro zmenšování a zvětšování.

Závěr

Celková kapacita zásobníku papíru činí 250 listů plus 100 listů bočního zásobníku. Jako přídavné zařízení lze pořídit automatický podavač pro padesát listů. Nový model svou konstrukcí vyhovuje standardu pro úsporu elektrické energie EnergyStar. Zákazníkům je k dispozici od března u firmy Impromat i u všech jejích poboček.


Ryzí e-povídka od Stephena Kinga

Michal Chautur

Jeden z nejpopulárnějších autorů na světě vydal svou nejnovější práci, ale knihkupecké pulty zejí prázdnotou. Ačkoliv to zní jako zlý sen autorů, vydavatelů i čtenářů, je to odrazem síly, kterou Internet přináší do knižního průmyslu.

Vydavatelství Simon & Schuster totiž oznámilo, že nový příběh od Stephena Kinga bude dostupný výhradně jako elektronická kniha, eBook. Povídka Riding the Bullet (Jízda na projektilu) bude distribuována internetovými knihkupci, včetně SoftLock.com, Amazon.com a Chapters Online.

Vydavatelství Simon & Schuster a Stephen King udělalo odvážný krok vpřed, do budoucnosti čtenářství. Využívají rychlosti Internetu k tomu, aby nabídli elektronické knihy zákazníkům. S více než 120 miliony kopií programu Acrobat Reader, které se používají na celém světě, je šíření povídky Riding the Bullet v Adobe PDF jistě zajímavou volbou. Knižní průmysl čekal na moment, kdy nejprodávanější autor začne vydávat, prodávat a distribuovat svou nejnovější práci výhradně jako e-knihu. Uvidíme, zda se tohoto originálního nápadu chytí i další populární autoři a zda se dočkáme skutečného boomu elektronických knih.

E-knihy, prezentující obsah tradičních knih v digitální formě, lze číst na různých typech hardwarových zařízení. Ať už na stolním počítači, na speciálním čtecím zařízení pro e-knihy nebo na dalších osobních elektronických zařízeních, může být vaše oblíbená elektronická kniha vždy s vámi. Zákazníci kupující e-knihu si elektronický obsah obvykle stáhnou přímo z webových stránek na jedno z těchto zařízení.


ViewSonic VP151 - Na něm můžete sledovat cokoliv

Michal Chautur

ViewSonic VP151 je unikátní především svou multifunkčností. Pomocí OptiSync lze nyní volit mezi připojením analogovým, digitálním či S-video. Díky technologii Picture In Picture lze při práci s počítačem zároveň sledovat video z jiného vstupu v okně zvolené velikosti. Podporováno je připojení DVD, VCR, videokamery a ostatních zařízení všech videostandardů.

Technologická lahůdka

Tento 15" TFT disponuje kontrastním poměrem 200 : 1, jasem 200 cd/m2. Pracuje při frekvencích 30-95 kHz, 50-100 Hz. Nativní rozlišení je 1 024 x 768, maximálně pak 1 280 x 1 024 (interpolovaně).

Displej je vybaven digitálním vstupem VESA, DFP, DVI, vstup S-video: NTSC, PAL, SECAM, HDTV. Pozorovací úhel je 160 ? v obou směrech. Zařízení je vybaveno systémem ViewMatch pro optimální řízení barev a technologií OptiSync pro přizpůsobení různých vstupů. Vnější rozměry jsou 416 x 431 x 239 mm a hmotnost 8,5 kg.

Závěr

Použitý displej je otočný o 90 ?, obsahuje 5portový USB rozbočovač a reproduktory. Podporuje technologii Auto Tune, která za uživatele provede automatické naladění parametrů obrazu. Svým určením spadá především do oblasti živých multimediálních prezentací a pro náročnější domácí použití. ViewSonic VP151 splňuje nejpřísnější normu vyzařování TCO \99. Jeho doporučená koncová cena činí 69 990 Kč bez DPH, včetně tříleté záruční doby.


18mikronový Celeron

Michal Chautur

Nové procesory Intel Celeron vycházející z progresivní firemní technologie 0,18 mikronu, která umožňuje vyšší rychlost, větší objem výroby a celkově nižší výrobní náklady, představila společnost Intel Corporation. Procesory Intel Celeron s frekvencí 600 a 566 MHz jsou vůbec nejrychlejší procesory společnosti Intel, které jsou určeny pro osobní počítače s cenou pod 1 000 dolarů.

Nové procesory Celeron mají sadu instrukcí Internet Streaming SIMD, jež spolu s vyšší rychlostí CPU zajišťují ve srovnání s předchozími verzemi výrazně vyšší výkonnost. Nové procesory se vyrábějí v cenově velmi dostupném balení FC-PGA (Flip Chip Pin Grid Array) a i ony podporují 128 KB rychlé vyrovnávací paměti na úrovni 2 a systémovou sběrnici 66 MHz.

Procesory Intel Celeron jsou nyní k dispozici ve velkých objemech s rychlostmi 600, 566, 500 a 466 MHz. V balení po tisíci kusech stojí procesor Intel Celeron 600 MHz 181 dolarů, Intel Celeron 566 MHz pak 167 dolarů.


Další LCD high-end - Tentokrát 18palcový od firmy iiyama

Michal Chautur

S počátkem roku 2000 byla série TSA dříve série Pro Lite od firmy iiyama rozšířena o další High-End model. Nový barevný displej 18,1" TFT TSA4634JT, otočný o 90 ?, je vybaven NEC-panelem a nabízí vysoký kontrast a současně velký využitelný zorný úhel 85 ? ze všech směrů. Přes Double D-Sub vstup lze k displeji připojit dva počítače a tyto je možno ovládat odděleně přes separátní funkci přepínání. Další světlou stránku představuje schopnost zachovat při zvětšení obrazu (Zoom) poměr rozlišení.

Špičkové parametry

Stejně jako u jeho 18palcového protějšku je v TSA4634JT použita technologie IPS, která zajišťuje u displeje věrnost barev při větších zorných úhlech a v rámci určitého zorného úhlu je udržuje konstantní. S rozlišením 1 280 x 1 024 při 75Hz, rovnoměrným rozložením jasu 200 cd/m2 a poměrem kontrastu 150 se tak TSA4634JT velmi dobře hodí pro profesionální použití v oblasti DTPa PrePress, stejně jako pro použití na úseku médií (noviny, televize, vydavatelství), pro grafiku (reklamní agentury a tiskárny), ale i pro kanceláře, kde ho lze navíc s úspěchem využít i pro účely reprezentace.

Panel TSA4634JT se nastavuje interně digitálně, což se vedle automatického správného umístění a jemného seřízení obrazu (Auto Set-up) postará při prvním nastavení monitoru i o Linear Smoothing, takže při zvětšených zobrazeních s rozlišením obrazu menším jak 1 152 x x 864 pixelů se dá obraz reprodukovat s výrazně lepší kvalitou.

Nové řešení má TSA4634JT připraveno pro zvětšeniny obrazu. Zde displej umožňuje jak zoom na celou velikost obrazovky, tak i zoom na maximální možnou velikost při zachování původních poměrů stran. Tím je odstraněn jak problém černých okrajů, tak i problém chybné geometrie plochy.

Dostupnost a cena

Ve specializovaných prodejnách je TSA4634JT k dostání od března. Doporučená cena pro konečné zákazníky je 105 999 Kč bez DPH.


Powerware 9315 - Chrání životn důležité aplikace

Michal Chautur

Zcela nový třífázový UPS, jeden z nejspolehlivějších systémů v průmyslu, určený pro životně důležité aplikace v sektoru bankovnictví a na Internetu, uvedla na trh společnost Powerware.

Powerware 9315 je UPS série 9, pracující s dvojitou on-line konverzí, který se dodává ve výkonnostních třídách 500-625 kVA. UPS je navržen pro použití ve finančních institucích, jako například v dealerských místnostech, nebo u poskytovatelů Internetu, tedy všude tam, kde je absolutně nezbytná nepřetržitá dodávka elektrické energie. UPS 9315 je výjimečný zejména svým určením pro těžkou službu, zajišťuje nejvyšší úroveň spolehlivosti při ochraně elektrického napájení životně důležitých zařízení, jako jsou servery a dealerské stanice na přepážce.

Jednotky používají nejnovější technologii IGBT, která zajišťuje až 94procentní účinnost při provozu v on-line modu. UPS 9315 je ideální pro ochranu velkých internetových serverových systémů, dosahuje vysoké účinnosti při zatížení počítači i v případě redundantních konfigurací. Unikátní systém správy akumulátorů (ABM Advanced Battery Management), využívající softwarově řízené dobíjení akumulátorů v časových úsecích, zajišťuje, že UPS dobíjí akumulátory pouze tehdy, kdy je to skutečně potřeba, což vede až k padesátiprocentnímu prodloužení jejich životnosti a menší korozi. Součástí je program DC Expert, který umožňuje testování akumulátorů za provozu.


Blaster CD-studio

Michal Chautur

Svoji nejrychlejší CD-RW mechaniku, jež umožňuje uživatelům kopírovat, ukládat a distribuovat datové soubory s použitím CD-R nebo CD-RW disků, dala do prodeje společnost Creative Labs Europe.

Tento produkt, jenž se nazývá Creative CD-RW Blaster CD-Studio (8 x 4 x 32), je možno použít pro uložení až 640 MB dat (až 450 disket), čímž se z něho stává ideální prostředek pro různé aplikace, jako například pro archivaci informací, ukládání digitálních fotografií, pro bezpečnou archivaci naskenovaných důležitých dokumentů nebo pro záznam videa. Uživatelé tím, že zarchivují data na CD, mohou také ušetřit drahý diskový prostor. CD-RW Blaster CD-Studio se chová jako jakékoliv jiné vnější výměnné paměťové zařízení a umožňuje tedy uživatelům zapisovat a mazat soubory tak, jak jsou na to zvyklí (mazání je možno pouze při použití CD-RW média). Creative CD-RW Blaster CD-Studio (8 x 4 x 32), také umožňuje uživatelům uložit na jeden CD-R nebo CD-RW disk více než 74 minut zvukového záznamu. Tento fakt z něj činí ideální řešení pro vytváření vlastních hudebních kolekcí nebo vytváření hudebních mixů s použitím MP3 souborů stažených z Internetu.

Společnost Creative přidala do prodávaného balení též CD-R a CD-RW disky, úplnou etiketovací soupravu včetně softwaru a několika ukázkových samolepek, jež vám umožní profesionální úpravu vašeho CD pomocí etikety, kterou si sami navrhnete.

Technické parametry

Maximální rychlost přenosu dat z CD-ROM jen 4 800 KB/s (32x), maximální rychlost záznamu je 1 200 KB/s (8x) a maximální rychlost přepisu je pak 600 KB/s (4x). Střední přístupový čas je 170 ms, mechanika v sobě obsahuje 2 MB integrované paměti cache.

Na předním panelu disponuje konektorem jack pro sluchátka, ovládáním hlasitosti, indikátorem provozu a samozřejmě tlačítkem zavřít/otevřít. Mechanika podporuje DMA (Direct Memory Access), přístupový mod, zajišťující rychlejší přenos dat a menší zátěž CPU.

Příslušenství

Balení obsahuje mechaniku CD-RW, 10 kusů médií CD-R a 1 kus média CD-RW. Dále v balení nalezneme štítkovací soupravu obsahující štítkovač, software a samolepky. Balení obsahuje vypalovací software od společnosti Prassi a Nero. NERO 4.0 Creator umožňuje vytvářet vlastní datová, hudební nebo multimediální CD. Je možno zálohovat vlastní soubory na CD a číst je na standardních mechanikách CD-ROM nebo vytvářet vlastní standardní audio CD přímo na svém stolním počítači.

Prassi abCD je program pro paketový zápis na přepisovatelné CD disky. Umožňuje uživateli zapisovat soubory metodu táhni a pusť na přepisovatelný disk stejně snadno, jako by používal pružný nebo pevný disk. Jedná se o ideální řešení pro čistě datové aplikace. Koncová cena byla stanovena na 12 650 Kč včetně DPH.


Acer TravelMate 505

Michal Chautur

Notebooky řady Acer TravelMate 505 jsou vybaveny nejnovějšími procesory Intel Mobile Celeron s integrovanou 128KB L2 cache, a taktovací frekvencí 466, 433, a 400 MHz. Operační paměť on-board má velikost 32 MB SD-RAM, a díky jednomu slotu soDIMM je možné rozšíření až na 160 MB. Řada 505 je vybavena 12,1" displejem TFT nebo HPA s SVGA grafickou kartou a 128bitovým grafickým akcelerátorem s 2 MB videopaměti, který umožňuje rozlišení 800 x 600/TrueColor na interním LCD. Počítač nabízí uživatelům možnost jednoduše a účinně prezentovat či analyzovat data, přičemž podporuje technologii současného používání LCD displeje a externího monitoru či projektoru. Acer TravelMate 505 o hmotnosti pouze 2,85 kg a s méně než 45 cm délky je ideálním mobilním počítačem. Kompaktní a stabilní výkon tohoto PC je zaručen velmi přísným a dlouhodobým testováním výkonu i trvanlivosti. Řada 505 má integrovány všechny důležité mechaniky, vestavěný 24x CD--ROM, 1,44MB 3,5" FDD, a standardně interní 56Kb/s data/fax modem.

Tradičně silnou stránkou všech notebooků Acer je jejich výborná výdrž při práci na baterie. TravelMate 505 je vybaven speciálním Acer Heuristic Power Management, díky kterému je možné na jednu NiMH baterii pracovat až 2 hodiny a 45 minut. TravelMate 505 má vestavěný data/fax modem V.90 56Kb/s, jenž nabízí jednoduchou připojitelnost do světa Internetu. Samozřejmě je zde 32bitový CardBus PC-Card slot typu II nebo 1x PC-Card slot III.

TravelMate 505 má standardní velikost klávesnice s 84/85/88 klávesami a klávesou Windows. Klávesy pro pohyb kurzoru jsou uspořádány do tvaru obráceného "T". Tradičně příjemný touchpad je doplněn dvěma tlačítky. Ve spojení s displejem 12,1" nabízí TravelMate 505 komfortní a efektivní využití na cestách i v kanceláři. TravelMate 505 nabízí unikátní software TimeMachine, který při případných problémech dokáže vrátit systém notebooku do počátečního stavu.

Standardním operačním systémem, dodávaným s notebookem, jsou Microsoft Windows 98 SE v české verzi, předinstalovaná na pevném disku. Společnost Acer poskytuje v České republice na řadu TravelMate 505, stejně jako na všechny notebooky, tříletou záruku; rok platí záruka mezinárodní.

Prvním notebookem řady TravelMate 505 bude Acer TravelMate 506T, vybavený procesorem Intel Mobile Celeron, 433 MHz, operační pamětí 32 MB, pevným diskem 4,8 GB a aktivním displejem 12,1" TFT SVGA. Doporučená koncová cena modelu TravelMate 506 bude 55 990 Kč bez DPH. Operační paměť on-board má velikost 32 MB SD-RAM, a díky jednomu slotu soDIMM je možné rozšíření až na 160 MB. Řada 505 je vybavena 12,1" displejem.

Adobe LiveMotion - To pravé pro působivý Web

Michal Chautur

Adobe Systems, vedoucí firma v oblasti digitálního publikování na Internetu, v tisku a dynamických médiích uvedla software Adobe LiveMotion. LiveMotion rozšiřuje integrovanou sadu profesionálních produktů Adobe pro návrh internetových stránek a dává návrhářům pružný nástroj pro vytváření působivých interaktivních grafik a přitažlivých animací pro Internet. Software Adobe LiveMotion se dnes dostal do fáze veřejné beta-verze, lze ji získat na stránkách Adobe.com.

Vytvoříte cokoliv

Adobe LiveMotion dovoluje návrhářům vytvářet cokoliv, od jednotlivých dynamických webových grafik po kompletní stránky, které obsahují animace, zvuky a interaktivitu, vše v objektově orientovaném, vektorovém prostředí. Kromě toho Adobe LiveMotion exportuje do široké řady grafických formátů, včetně GIF, JPEG, PNG, Adobe Photoshopu a populárního formátu Flash (.swf). LiveMotion bude v příští verzi také podporovat formát SVG (Scalable Vector Graphics) konsorcia W3C. Tato neobyčejná pružnost výstupních možností umožní návrhářům pracovat maximálně efektivně a produktivně při zachování neomezené tvůrčí svobody.

LiveMotion je těsně integrovaný s kompletním řešení Adobe pro návrh internetových stránek Adobe GoLive, Photoshop a Illustrator což zjednodušuje vytváření zábavných a přitažlivých webových prezentací. LiveMotion využívá známé uživatelské rozhraní Adobe s nabídkami a volbami, na které jsou zvyklí návrháři, pracující často s dalšími produkty Adobe jako Photoshop a Illustrator. Tím se zkrátí proces učení a hned od začátku se umožní návrhářům a vývojářům přechod na produktivní a efektivní pracovní postup.

Dokonalá integrace a pružnost

Live Motion podporuje formáty souborů Photoshop a Illustrator s využitím základního grafického modulu Adobe. Importovaný obsah lze pozměnit a animovat s použitím širokého výběru funkcí. Návrháři mohou umístit soubory ve vlastním formátu Photoshopu nebo Illustratoru přímo do LiveMotion, nebo mohou tyto soubory otevřít včetně vrstev jako sekvence klíčových snímků, složené objekty nebo jako řadu nezávislých objektů. Návrháři již nejsou nuceni obětovat pružnost vrstev jako v jiných prostředích vytvářejících Flash (.swf), která vyžadují sloučení vrstev souborů a jejich převedení do souboru složeného, aby s nimi bylo možné pracovat.

Dostupnost

Software Adobe LiveMotion je nyní k dispozici jako veřejná beta-verze pro Macintosh a Windows včetně Windows 2000 na webové stránce www.adobe.com/products/livemotion/main.html. Očekává se, že Adobe LiveMotion bude k dispozici ve druhém čtvrtletí roku 2000, odhadovaná prodejní cena je 18 790 Kč.


MultiSync LCD 1525X

Michal Chautur

Patentovanou technologii ambix, která umožňuje jak klasický analogový videovstup, tak i novou normu pro digitální propojení monitoru s osobním počítačem DVI-I, obsahuje nový 15" LCD monitor NEC MultiSync LCD1525X. Ten uvedla nedávno na český trh společnost NEC.

LCD monitory jsou digitální zobrazovací zařízení, která zpracovávají příchozí videosignál interně v čistě digitální podobě. Současné standardní grafické karty, jež jsou součástí osobních počítačů, převádějí digitální video do analogové formy a tento analogový signál přenášejí do monitoru. Pokud je připojen k osobnímu počítači monitor, který používá jako zobrazovací prvek obrazovku, je další zpracování signálu prováděno analogově. Pokud je ale připojen LCD panel, je příchozí analogový signál znovu převeden do digitální podoby a vlastní řízení zobrazení je prováděno digitálně. Při této několikanásobné konverzi dochází ke ztrátě některých informací, a navíc je třeba vyřešit problémy spojené s vycentrováním obrazu, jeho velikostí a jasností.

Pro připojení LCD monitorů k osobním počítačům se postupně prosazuje nová norma DVI-I, která specifikuje, že přenos dat bude probíhat v plně digitální formě. Při použití čistě digitálního propojení monitoru s osobním počítačem nedochází ke ztrátám informací a odpadají problémy s kalibrací monitorů. Norma DVI-I je však poměrně nová a její rozšíření zatím rozhodně není masové.

Společnost NEC proto vyvinula patentovanou technologii ambix, která plně podporuje moderní a pokrokové digitální propojení podle standardu DVI-I a současně umožňuje využít i běžného a rozšířeného analogového propojení. Prvním komerčně dostupným monitorem, jenž technologie ambix využívá, je právě nově uváděný 15" LCD panel NEC MultiSync LCD1525X.

NEC MultiSync LCD1525X je plochý LCD monitor s aktivním TFT panelem o úhlopříčce 15" (aktivní plocha obrazovky je 304 x 228 mm). Panel používá pixely o velikosti 0,297 mm a pozorovací úhel je 120 O ve vertikálním směru a 100 O horizontálně. Jas monitoru dosahuje vynikající hodnoty 200 cd/m2 a maximální kontrast je až 350 : 1. Monitor podporuje až 16,77 milionu barev při rozlišení 1 024 x 768 bodů. Horizontální obnovovací frekvence se může pohybovat v rozmezí 24 až 60 kHz a vertikální v rozsahu 56 až 75 Hz. Kromě standardního analogového VGA vstupu a digitálního DVI-I je monitor navíc vybaven rozhraním USB. Monitor podporuje plug-and-play podle norem VESA DDC1, DDC2B a EDID, a inteligentní správa napájení odpovídá normám VESA, EPA a NUTEK.

Nový monitor NEC MultiSync LCD1525X je prvním monitorem, který umožňuje připojit osobní počítač jak prostřednictvím analogového, tak i digitálního signálu. Nabízí tedy vynikající obraz bez zkreslení způsobených několikanásobnou konverzí signálu a přitom je plně kompatibilní se stávajícím typickým vybavením osobních počítačů. Obrazové parametry plně odpovídají špičkovému standardu ostatních monitorů NEC. Na monitor je standardně poskytována záruka po dobu 3 let.


Internet Raz Dva - Přístup zdarma od Contactelu

Michal Chautur

Společnost Contactel pokračuje v rozšiřování nabídky svých služeb. Od 13. března nabízí zdarma službu Internet Raz Dva, určenou zejména soukromým osobám, malým a středním firmám.

V rámci nové služby Internet Raz Dva získají uživatelé zdarma přístup jak prostřednictvím klasické telefonní linky a modemu, tak i ISDN, rychlostí až 64kb/s, e-mailovou schránku o velikosti 10 MB a prostor pro vlastní www prezentaci o kapacitě 10 MB. Součástí e-mailové schránky je navíc i řada speciálních služeb, jako např. zasílání vzkazů v nepřítomnosti (AutoReplay), poslání kopie příchozí pošty do jiné e-mailové schránky (Mail AutoForward), SMS notifikace o příchozí zprávě či možnost vytvoření až 5 různých adres (aliasů) pro e-mailovou schránku.

Internet Raz Dva od Contactelu nabízí možnost připojení odkudkoliv na území ČR přes celonárodní přístupové číslo 097 110 12 11 s tarifem Internet 2000. Používání služby Raz Dva je zcela zdarma a zákazník platí jen telefonní poplatky Českému Telecomu. Při režimu Internet 2000 se zákazník připojuje kdekoliv v republice za cenu místních telefonních hovorů a jedna hodina připojení k Internetu stojí jen 15,60 Kč (v nejlevnějším tarifním pásmu).

Internet Raz Dva navazuje na službu Internet Active, kterou Contactel nabízel od září 1999. Dosavadní uživatelé placené služby Internet Active budou automaticky převedeni na režim bezplatné služby Internet Raz Dva, nebo budou mít možnost zdarma rozšířit své připojení a přejít na vyšší typ placené služby Internet ProActive. Bližší informace je možno získat na bezplatných infolinkách Contactelu 0800 101 800, 0800 102 800 nebo na internetové adrese www. contactel.cz.

Při poskytování svých služeb využívá Contactel páteřní sítě ČESKÝCH RADIOKOMUNIKACÍ, a. s., která pracuje o rychlosti až 155 Mb/s. Rychlost připojení k propojovacímu uzlu NIX.CZ je 100 Mb/s a kapacita připojení do zahraničí je 8 Mb/s. Připojení je poskytováno přes kapacity TELE DANMARK (Tele Danmark Carrier Services) nebo přes síť Ebone (celoevropského poskytovatele internetových služeb). Každá část sítě je nepřetržitě monitorována a optimalizována, což umožňuje udržovat vysokou přenosovou kapacitu a spolehlivost.


Mustek Be@rPaw - Skener s tlapkou

Michal Chautur

Při vývoji nové generace skenerů, jejíž první zástupce byl nedávno představen celosvětovému publiku, udělali odborníci společnosti Mustek radikální řez. Odložili dosavadní design i uživatelské rozhraní, důkladně prozkoumali požadavky zákazníků, a na tomto základě vytvořili novou řadu skenerů s vtipným označením Be@rPaw (medvědí tlapka). Tento název upozorňuje na zcela nový, obsluhu zjednodušující ovládací prvek pět tlačítek, která jsou uspořádána právě do tvaru otisku medvědí tlapky. Klíčové požadavky, jež zákazníci vyjadřovali, totiž zněly: snazší ovládání a zajímavější vzhled.

Skener do každé domácnosti?

Proč tento vývoj? Snižující se ceny skenerů a zvyšující se možnosti počítačů a tiskáren totiž přilákaly pozornost nové skupiny zákazníků. Se vzrůstajícím počtem domácností vybavených osobním počítačem a barevnou inkoustovou tiskárnou, vzrůstá i počet uživatelů, kteří pro zábavu nebo pro práci chtějí ke svému počítači připojit i skener. Právě tito zákazníci narážejí na složitosti ovládání většiny skenerů ovládání zpravidla zahrnující různé programy pro různé funkce, vyžadující jejich postupné spouštění, přenášení obrázků přes schránku, hledání výsledných souborů, různorodé nastavování atd. Jiným hlediskem, jež většina firemních nákupčí pomine, ale domácí uživatel sleduje, je vnější vzhled. Ve chvíli, kdy se má dotyčné zařízení položit na stolek v obýváku nebo dětském pokoji, hraje jeho design velkou roli. Estetiky milovný člověk doplní, že právem.

Medvědí tlapka usnadní ovládání

V této situaci přichází nová generace skenerů Mustek Be@rPaw se svou ovládací medvědí tlapkou, elegantním, lehce zaobleným vzhledem a USB rozhraním. Pět ovládacích tlačítek ve spolupráci s integrovaným softwarem umožňuje jedním stisknutím zahájit snímání, faxování, kopírování a odeslání předlohy e-mailem. Uživatelské rozhraní v počítači je potom stejně jednoduché jako oněch pět tlačítek; intuitivnost programu umožňuje měnit vzhled ovládacích obrazovek podle přání uživatele. Díky USB rozhraní, jež je hot-swap neboli za běhu připojitelné, umožňuje Be@rPaw pod Windows 98 bezproblémové připojení a odpojení kdykoliv během práce, v případě potřeby nebo chuti. Kromě toho je USB rozhraní daleko rychlejší než paralelní přenáší obrazová data rychlostí až 12 MB/s. Be@rPaw zpříjemní svému majiteli jak práci, tak i pracovní prostředí.

Nezapomeňme na technické parametry

Ačkoliv tento model upoutá především zmíněným ovládáním a vzhledem, stranou pozornosti vývoje nezůstaly ani vnitřní technické parametry, které, přiznejme si, mají na výsledek vliv daleko větší. Skener pracuje v hardwarovém rozlišení 600 x 1 200 dpi se 36bitovými barvami, což lze interpolovat až na 19 200 dpi a díky patentované technologii B.D.I.T (Bit Depth Increased Technology) prohloubit barvy na 48bitové (to obnáší přes 281 bil. odstínů). Protože mnoho monitorů a grafických karet pracuje s barvami 24bitovými, lze skutečně 48bitové barvy zpracovávat jen v programech toto podporujících, mezi něž přiložený grafický editor Ulead Photo Express SE patří. Be@rPaw pochopitelně komunikuje i s TWAIN rozhraním.

Ke skeneru zákazník obdrží již zmíněný Ulead Photo Express SE, který umožňuje mimo jiné rychlou tvorbu pohlednic, pozvánek, kalendářů a dalších kombinací sejmutých obrázků, spolu s jejich automatickým vylepšením. Při snímání textu lze využít funkcí OCR programu Xerox TextBridge Pro a vložit jej přímo do textového editoru. Ovládací program zahrnuje též funkci uložení obrázků pro Web, ve formátu GIF či JPEG.


HDD s 15GB plotnou - První pevný disk s 15 GB

Michal Chautur

Přední výrobce pevných disků Quantum Corporation oznámil, že prostřednictvím své divize pevných disků uvádí na trh první pevný disk s hustotou záznamu 15 GB na jedné magnetické plotně. Kromě toho díky technologii QDT je disk, označovaný jako Fireball lct15 v kategorii kancelářských disků, nejtišším produktem na světě. Společnost Quantum tímto modelem vychází vstříc požadavkům největší skupiny zákazníků a uživatelů, která podle průzkumů vyžaduje nenákladné a spolehlivé řešení pro ukládání dat.

Předností spolehlivost

Nový disk Fireball lct15 je vybaven technologiemi QDT, SPS II a DPS (tichý chod, ochrana proti otřesům, ochrana dat). Disk používá rozhraní Ultra ATA/66, má 4 400 ot./min., 512KB vyrovnávací paměť a jeho přístupová doba činí 12 ms. Fireball lct15 se vyznačuje menším počtem součástek, což má pozitivní vliv nejen na cenu, ale spolu s nižším objemem vyzařovaného tepla při nižší spotřebě energie přispívá i k vyšší spolehlivosti disku.

Ideální pro běžné použití

Podle studie zaměřené na způsob využívání počítačů uživateli v domácnostech a v kancelářích, kterou pro Quantum připravila společnost Gartner Group, používá většina uživatelů na svém počítači každodenně především elektronickou poštu, internetový prohlížeč a textový editor. Analýzy předních výrobců počítačů potvrdily, že při používání těchto běžných aplikací (start systému, zavádění softwaru, otevírání a zavírání aplikací) je výkon disku Fireball lct15 v zásadě stejný jako u disků s 5 400 otáčkami za minutu.

Závěrem

Disk Fireball lct15, jehož první dodávky se uskuteční již v dubnu, budou do svých počítačů z jarní nabídky montovat i přední výrobci výpočetní techniky. Disky řady Fireball lct15 se budou vyrábět v kapacitě 7,5 GB, 15 GB, 20,4 GB a 30 GB. Doporučená maloobchodní cena modelu s kapacitou 30 GB činí 240 USD.


Komplexní mechanika - Přečte úplně cokoliv?

Michal Chautur

Nedávno uvedla společnost Ricoh na trh mechaniku s označením MP9060, která umožňuje pracovat se čtyřmi typy médií najednou DVD-ROM, CD-R, CD-RW a CD-ROM. Funkce DVD-ROM nabízí uživateli přehrávání DVD videa a kompatibilita s CD-ROM možnost standardních instalací softwaru. Média CD-R a CD-RW mohou napomoci uživateli jako výborný systém pro archivaci dat, tvorbu hudebních CD nebo ukládání fotografií.

Vybavení

Bylo by nesprávné, kdyby se dodávka omezila pouze na samotný hardware, a proto je k dispozici kompletní produkt. To zahrnuje mimo mechaniku také vhodná média, příručky a software. Balení čítá jeden CD-R HR 100 PREMIUM, jeden CD-RW 74 MULTI SPEED, dále samozřejmě Quick start příručku a CD-ROM uživatelskou příručku. Ze softwarového vybavení je dodáván AHEAD nero BURNING ROM (PreMastering/Audio/Backup software)a AHEAD InCD (UDF Drag&Drop software).

Parametry

Pro úplnost je nutno uvést i parametry samotného přístroje. Šestinásobná rychlost při zapisování (4x pro CD-RW média), 24násobná pro čtení a čtyřnásobná pro DVD je dostatečná pro kvalitní práci se všemi typy médií. Plynulý provoz videa zajišťuje velmi rozsáhlá vyrovnávací paměť o velikosti 2 MB. Práce se čtyřmi médii je po technické stránce zabezpečena dvěma laserovými diodami o různé vlnové délce.

Závěr

Velkou spolehlivost nového výrobku při provozu zabezpečuje protiprachová konstrukce, která umožní dlouhou dobu provozu i v relativně prašném prostředí. Díky nízké spotřebě není také nutno používat ventilátor, což snižuje počet pohyblivých částí a prodlužuje dobu bezproblémového chodu. Mechaniku lze instalovat ve vertikální i horizontální poloze a při své činnosti spotřebuje pouze 12 W elektrické energie.

Nové obchodní balení v ceně 13 500 Kč bez DPH je okamžitě k dispozici prostřednictvím poboček firmy Impromat a jejich distributorů.


Protect pro W2K - Bezpečnost nadevše

Michal Chautur

S nástupem Windows 2000 musela samozřejmě i společnost Decros přivést na trh novou verzi svého produktu Protect tentokrát tedy pro Windows 2000. Stěžejní technologií je integrace DECROS SAPI (Security Application Program Interface) s technologií MS CAPI (Cryptographic Application Program Interface). Tato integrace umožňuje chránit Key Containers (místa pro ukládání šifrovacích klíčů) MS CAPI pomocí široké škály předmětů, které má v portfoliu firma DECROS a které jsou implementovány pod DECROS SAPI.

Stávajícím i budoucím uživatelům systému Protect se tak otevírá možnost používat předměty dodávané firmou DECROS i pro šifrování v oblíbených aplikacích firmy Microsoft. Stejný předmět, který uživatel používá k přihlášení do systému MS Windows (95, 98, NT, 2000) pomocí produktu Protect, může použít pro autentizaci k WWW v IE 5.0 nebo k šifrování a podepsání pošty pomocí Outlooku 2000. Samozřejmostí je ukládání šifrovacích klíčů pro on-line šifrování ve stejném předmětu a novinkou je pak podepisování chráněných archivů systému Protect.

On-line šifrování OS

Protect se stává jedním z prvních produktů nabízejících on-line šifrování integrované přímo do jádra nového operačního systému. Z mnoha vylepšení je vhodné upozornit na jedno pro bezpečnost velice podstatné. Protect 3.0 umožňuje nastavení, při kterém jsou načítány klíče v průběhu přihlášení do OS v takzvaném Secure Desktop.

Tento způsob je bezpečnější, protože k přepnutí do Secure Desktop dochází po tzv. SAS (Security Authentication Sequence). SAS je akce, která vzniká výhradně interakcí uživatele a je neinfiltrovatelná aplikacemi pod OS. Je tak zajištěno, že uživatel zadává PIN k předmětu v definovaném bezpečném prostředí a zároveň je uživatelsky příjemné, že předmět již není dále vyžadován pro načítání šifrovacích klíčů v průběhu session.

Absolutní bezpečnost

WCD šifrovaný archiv a technologie šifrování on-line X off-line jsou další zajímavou novou vlastností. Protect umožňuje vytváření takzvaných bezpečných archivů souborů, které je nyní možné i podepsat. Jedná se o velmi mocný nástroj například pro automatizované dávkové rozesílání šifrovaných dat. Čím se ale tato technologie odlišuje od konkurenčních řešení?

Vkládá zašifrovaně

Při práci se souborem v archivu (např. otevření v některé aplikaci MS Office) se musí tento soubor nejdříve extrahovat z archivu a uložit na disk v dešifrované podobě, aby s ním aplikace mohla pracovat.

Na disku tak i po smazání lokální kopie vznikají zbytková nešifrovaná data. V systému Protect je pracovní kopie ukládaná na disk v zašifrované podobě a je dešifrovaná pouze při otevření do operační paměti počítače. Po skončení session je pak přemazána dostupná paměť, a tak zaručena likvidace všech zbytkových informací.


Asus L7000E - Zajímavé řešení z kategorie low-end

Michal Chautur

Nové modely notebooků značky ASUS sérii L7000E uvedla na český trh společnost AT Computers, a.s. Série L7000E bude dostupná ve dvou provedeních, modelech L7200E a L7300E. Lišit se budou velikostí obrazovky 12,1" u levnějšího modelu L7200E a 13,3" u dražšího modelu L7300E.

Technické parametry

Notebooky podporují procesory od úrovně Intel Celeron 450 MHz/Pentium III 450 MHz výše a technologii Intel SpeedStep. Obě série mají integrováno 64 MB SD-RAM, jeden rozšiřující slot umožní tuto kapacitu zvýšit podle potřeby na 96, 128 či 198 MB SD-RAM. Pevný disk se standardní kapacitou 6GB lze vyměnit za 12GB. Notebooky disponují interní 24rychlostní mechanikou CD-ROM a interní mechanikou 3,5". Udávaná doba provozu s Li-Ion baterií činí 3-3,5 hod. Oba modely budou v distribuční síti společnosti AT Computers dostupné koncem dubna za doporučené koncové ceny 59 990 Kč (L7200E s procesorem Celeron 450 MHz) a 67 990 Kč (L7300E s procesorem Celeron 500 MHz).

Grafika a zvuk

Notebooky obsahují grafickou kartu SMI 710 2D 4MB SG-RAM. Jejich konstrukce All-In-One je ve stříbrné barvě s černou klávesnicí. Systém je vybaven polohovacím zařízením typu touchpad a rozhraními 1x sériové, 1x paralelní, PS/2, USB, line-in/out/sluchátka, VGA out. Též je možné dokoupit modem 56k V.90. O kvalitní ozvučení se stará PCI full duplex Sound Blaster Pro kompatibilní 3D stereo, vestavěné stereoreproduktory a mikrofon.

Váha se liší dle modelu: 2,75 kg (L7200E) a 2,85 kg (L7300E). Vnější rozměry jsou typické pro tuto kategorii mobilních zařízení 294 x x 232 x 38,5 mm. Notebook se dodává s příslušenstvím, konkrétně s přenosnou taškou a AC adaptérem.

Softwarové vybavení

Obsahuje předinstalovaná Windows 98 CZ (volitelně Windows 98 Euro, Windows 98 SLK, Windows NT CZ, Windows 2000 Euro), MS Works, Zoner Callisto 3.0, Lingea Lexicon, Adobe Acrobat Reader, CD LangMaster in Action, CD Hotel Guide+Pohoda Start+Econ. Záruka je poskytována na 2 roky.


A ještě hustěji - Tak zapisuje nový WD Caviar

Michal Chautur

Společnost Western Digital Corporation oznámila uvedení nové řady pevných disků WD Caviar s kapacitou 15,3 GB na plotnu, rychlostí otáčení 5 400 ot./min. a rozhraním Enhanced IDE (EIDE), určené pro zákazníky požadující vysokou kapacitu. Nový pevný disk WD Caviar pro stolní počítače je v současné době podrobován testování u předních světových výrobců počítačů a pro distribuci a maloobchodní prodej bude dostupný ke konci měsíce dubna. Je nabízen v kapacitách od 7,5 do 45,0 GB a předpokládaná maloobchodní prodejní cena disku s kapacitou 45,0 GB je odhadována na 299 USD.

Nová řada pevných disků s kapacitou 15,3 GB na plotnu pokračuje v tradici špičkového výkonu, který je zde přičítán vylepšenému algoritmu cache pro rychlejší přístup k datům. K dalším přednostem patří přístupová doba 9,5 ms, vyrovnávací paměť o kapacitě 2 MB a podpora rozhraní Ultra ATA/66 pro větší průchodnost a integritu dat.

Komfort pro uživatele

U nové série pevných disků WD Caviar je také použita technologie snížení hlučnosti Sound Logic, uvedená nedávno u řady disků s kapacitou 10,3 GB na plotnu a rychlostí otáčení 7 200 ot./min. Technologie Sound Logic optimalizuje množství akustického vyzařování, což vede k mnohem tiššímu chodu disku pro ideální použití v domácím prostředí a v obchodních aplikacích.

Bezpečí pro data

V souladu se závazkem společnosti Western Digital chránit data uživatele a dále zvyšovat spolehlivost jejich uložení, byla u nových disků WD Caviar použita technologie Data Lifeguard. K této sadě bezpečnostních funkcí patří softwarové nástroje pro diagnostiku a opravu chyb na disku, systém ochrany prostředí, kód korekce chyb (ECC-error correction code) a technologie S.M.A.R.T. (Self-Monitoring, Analysis and Reporting Technology), stejně jako zabudované funkce, které automaticky detekují, vymezí a opraví potenciální problémové oblasti na pevném disku dříve, než může dojít k možné chybě.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0256

Seminář partnerů 3ComSpolečnost 3Com, zastoupení pro Českou a Slovenskou republiku, uspořádala jarní část Technických dnů firmy 3Com Partners3. Představeny byly novinky ze všech produktových řad od modemů všech typů pro analogové i digitální linky přes řešení pro malé a střední kanceláře. Hlavní důraz byl kladen na rozsáhlá zařízení pro sítě typu LAN a WAN, nové L3 moduly pro řadu přepínačů SuperStack II, zajímavé bylo praktické předvedení PathBuilderu S400 a dalších řešení přenosu hlasu a dat přes IP.

Úzkou spolupráci s partnery a oboustrannou výměnu informací považuje firma za nezbytnou součást obchodního úspěchu. Semináře Partners3 jsou určeny pro autorizované i neautorizované partnery prodejce produktů firmy 3Com. Autorizační testy probíhají vždy při podzimní části technických dnů, partnerské firmy, které test úspěšně složí, získávají certifikát "Networking Partner" pro následující kalendářní rok.

Více informací naleznete na webových stránkách společnosti 3Com na adresách www. 3com.cz a www.3 com. com.-FEL

Oracle prošel

Společnost Oracle oznámila, že produkt Oracle Advanced Security prošel jednou z nejpřísnějších certifikací, jež má vysoké požadavky na ochranu pro vládní organizace.

Oracle Advanced Security for Oracle8i Release 8.1.6 nástroj, který chrání velké sítě a rozšiřuje ochranu při přístupu k Internetu obdržel Federal Infromation Processing Standard 140-1 Level 2 validation. FIPS 140-1 Level 2 certifikuje, že data přenášená do databáze a publikovaná z databáze jsou chráněna silnými kryptografickými algoritmy.

Oracle Advanced Security chrání proti hrozbám, kterým jsou vystaveny firemní sítě. Zajišťuje integritu dat, soukromí, ověení a autorizaci při přenosu dat přes interní a externí sítě. Oracle Advance Security Option pak šifruje data, ověřuje uživatelovu identitu a pracuje s digitálními podpisy, vede soukromé klíče a poskytuje další služby, jež jsou schváleny vládními autorizovanými laboratořemi.-FEL

Ocenění

Sybase SQL Anywhere Studio, mobilní řešení společnosti Sybase, získalo na šesté konferenci Mobile Insights Conference nejvyšší ocenění v kategorii databází. Porota skládající se z 35 předních analytiků z oblasti mobilní výpočetní techniky a zástupců tisku udělila společnosti Sybase cenu Mobile Insights Mobility Award.-FEL

Síťové řešení Kyocera

Jedna z posledních novinek z dílny společnosti Kyocera, jejímž výhradním zástupcem u nás je firma Janus, s. r. o. (www.janus.cz), je tiskárna střední třídy FS-1750/N24. Tiskne rychlostí 14 stránek A4 za minutu ve skutečném rozlišení 1 200 dpi a je pohotovým pomocníkem ve všech typech sítí.

Pro síť FastEthernet používá tiskový server SB-110. Ten podporuje deset protokolů a pro tisk na PC používá standardní TCP/IP protokol. Přenáší data rychlostí 2 MB/s. Základem technologie karty je čip S5-ASIC. Podstatně zrychluje práci tiskárny a vyplatí se zejména při tisku rozsáhlých dokumentů s vysokým rozlišením. Zabezpečení přístupu k tisku probíhá pomocí služby IP Security Printing. Funkce je založena na rozpoznávání IP adres a umožňuje definovat omezení přístupu, práva uživatelům tiskáren a podobně.-FEL

Intel podporujeSpolečnost Intel oznámila podporu operačnímu systému Microsoft Windows 2000. Firmy Intel a Microsoft společně pracovaly na tom, aby byl operační systém Windows 2000 optimalizován pro platformy procesorů Pentium III a Pentium III Xeon. Servery založené na architektuře Intel a na procesorech Pentium III přinášejí v kombinaci s Windows 2000 vyrovnané prostředí, které se dobře adaptuje na neustálý vývoj Internetu a které snadněji pracuje s aplikacemi a službami e-businessu.


Sítě světovou ekonomiku rozhodně nezabrzdí

Petr Felt

Na mezinárodní tiskové konferenci, kterou nedávno uspořádala společnost Allied Telesyn ve Vídni, jsem měl možnost setkat se s obchodní manažerkou firmy Allied Telesyn pro východní Evropu Libuší Schneider a zeptat se na její názory, týkající se trendů v oblasti rozvoje sítí blízké budoucnosti. Zde jsou některé z nich:

Síťové produkty

Trh síťových prvků má stále rostoucí tendenci. Za rok 1999 vzrostl o 6,8 % a předpoklad pro rok 2000 je 8,2% nárůst. Výrobci, kteří byli dříve zaměřeni na produkci telefonních ústředen a dalších telekomunikačních zařízení, se snaží rychle etablovat na nových trzích s produkty pro hlasovou, datovou a videokomunikaci. K dosažení růstu využívají zejména akvizice a samozřejmě vlastní výzkum a vývoj.

Všichni současní provozovatelé sítí jakož i nově příchozí investují obrovské částky, s cílem podstatně zvýšit kapacitu sítí, aby tyto byly schopny přenášet data vysokou rychlostí. Dále jim jde o vylepšení inteligence pevných sítí, aby jejich zákazníci mohli plně využít nových služeb.

Klíčové oblasti inovací zahrnují:

- přijetí síťových zařízení založených na IP protokolu včetně Frame Relay, ATM a IP produktů pro páteřní datové sítě. Síťová zařízení včetně přepínačů a softwaru pro řízení sítí a řešení, jež nabídnou různé úrovně kvality služeb (Quality of Services),

- přijetí otevřených standardů rozhraní pro zúčtování služeb,

- přijetí integrovaných a inteligentních řešení pro spínané hlasové a mobilní celulární sítě,

- vývoj optických síťových infrastruktur používajících SDH (Synchronous Digital Hierarchy) technologii pro přenos po optickém vláknu a rovněž řídicích systémů pro centralizovaný management sítí.

Pokud jde o infrastrukturu a spínací zařízení, půjde v blízké budoucnosti o následující trendy:

- prudké zvýšení investic předních poskytovatelů telekomunikačních služeb, nevylučuji prudkou cenovou válku,

- snížení počtu objednávek na budování nových sítí, spíše nastane modernizace sítí stávajících,

- prudký nárůst výkonnosti podmořských přenosových systémů, přičemž satelitní aktivity by si měly zachovat stabilní růst.

Sítě LAN

Sítě LAN se rozvíjejí rok od roku rychleji. Tomuto prostředí dominuje Ethernet největší změny můžeme zaznamenat v oblasti Fast Ethernetu (100 Mb/s) a Gigabit Ethernetu (1 Gb/s). Tyto trendy vedou ve světě k rychlé výměně pomalých LAN za vysokorychlostní, kde nastupují právě výše zmíněný Fast a Gigabit Ethernet. Z technologického pohledu jsou novými oblastmi bezdrátové LAN a přenosy dat po elektrorozvodné síti. Pokud jde o produkty, tak roste odbyt spínačů na třetí vrstvě, a to díky jejich vysokému výkonu a škálovatelnosti, tedy vlastnostem typickým pro směrovače, a dále díky nižším pořizovacím cenám, typickým pro přepínače.

Sítě WAN a VPN

V této oblasti pokračuje trend vývoje nových generací sítí zajišťujících různorodé služby založené na IP protokolech, důraz je kladen na zlepšování kvality služeb (QoS), na pořadu dne jsou superrychlé směrovače a přepínače a zvyšující se integrace mezi pevnými a mobilními službami. Kromě probíhající konvergence dat a telefonních sítí také nastává konvergence sítí veřejných a privátních. Privátní sítě se stávají virtuálními privátními sítěmi (VPN), založenými na veřejných sítích s různorodými službami, a hlasové a datové virtuální privátní sítě jsou technicky integrovány, což je důsledek růstu "paketové telefonie", která zahrnuje přenos hlasu přes paketové sítě (nespojově orientované), jako jsou např. VoATM (Voice over ATM), VoFR (Voice over Frame Relay) a VoIP (Voice over IP).

Za klíčové charakteristiky nových generací síti WAN považuji:

- sdílení optických páteřních sítí založených na paketovém přenosu,

- soubor vysokorychlostních přístupových technik k pevným a bezdrátovým sítím,

- inteligentní řízení sítí.

Virtuální privátní sítě (VPN) se v počátku začaly objevovat u Frame Relay, nedávno byly s úspěchem aplikovány u technologie ATM, zvláště pro její zabezpečení a kvalitu služeb (QoS). Nové virtuální privátní sítě budou podporovány novými nespojově orientovanými veřejnými sítěmi, založenými na IP protokolech, které poběží na řízených páteřních sítích s garantovanou průchodností pro různé typy provozu. Oblíbený Internet má dnes vedoucí postavení jako levná alternativa virtuální privátní sítě Virtual Private Internet (VPI).

Optika

Celosvětovým trendem je přenos dat po optických kabelech, zvláště u páteřních sítí a sítí WAN. Kapacita optických vláken roste rychleji než výkon integrovaných obvodů. Za posledních deset let vzrostla rychlost integrovaných obvodů 60x, přičemž kapacita optických vláken až 200x. Podle expertů z Bellových laboratoří je šířka pásma optického vlákna nyní využívána pouze částečně a může dosáhnout 50 THz, a možná i více.

Skleněné vlákno nahrazuje měď především u dálkových sítí, ale také se používá u sítí lokálních, převážně u páteří LAN. Zatím se kvůli pořizovací ceně neinstaluje až ke koncovému uživateli ten navíc zatím nepotřebuje takovou šířku pásma kromě toho kroucená dvoulinka a technologie xDSL zajišťují dostatečnou rychlost přenosu. Nyní jsou na výsluní technologie WDM (Wavelength Division Multiplexing) a DWDM (Dense Wavelength Division Multiplexing), kde jedno optické vlákno najednou přenáší několik desítek paprsků, umístěných těsně vedle sebe. Ve vývoji také hrají podstatnou roli podpůrné technologie jako např. optické zesilovače, úzkopásmové lasery, nové světelné zdroje. Nyní je situace taková, že DWDM a příslušné zesilovače umožňují dálkové přenosy rychlostí 1,6 Tb/s.

Technologie Chirped-pulse Wavelength Division Multiplexing (CPWDM) dokáže multiplexovat a přenést po jednom vláknu několik set kanálů, přičemž každý z nich nese desítky megabitů za vteřinu.

Na závěr obchod

Na závěr bych se ráda zmínila o situaci ve střední a východní Evropě. Z produktů, které dodáváme na tyto trhy, prodáváme 30 % do Ruska, 22 % do Rumunska, 15 % do Polska, 10 % do České republiky, 10 % na Ukrajinu a zbývajících 13 % připadá na ostatní země v regionu. Trh zde má stále rostoucí tendenci, je poměrně dost orientován na dodávky komplexních řešení a služby, požadovány jsou high-tech technologie, a samozřejmě důležitou roli zde hrají ceny.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0257

Legalizujte si CorelV období od 1. 4. do 30. 6. 2000 si mohou všichni čeští a slovenští uživatelé zlegalizovat své nelegálně vlastněné grafické produkty. Společnost Corel nabízí nákup softwaru CorelDRAW 9 Upgrade (v české nebo anglické verzi) za zvýhodněnou cenu, která je o 25 % nižší, než jsou jeho standardní prodejní ceny. Jedinou podmínkou je předložení jakékoli knihy o CorelDRAW při nákupu.-OK

SuSE Linux v ČR

Dne 28. 3. 2000 představila společnost SuSE CR na tiskové konferenci novou verzi svého Linuxu. Tu ocení především linuxoví začátečníci pro instalátor YaST2 se snadnou konfigurací internetového připojení, zvukové karty, sítě či tiskárny. SuSE Linux nabízí uživatelům na šesti CD více než 1 500 programů, včetně systému Broadcast 2000, který umožňuje videostřih, a grafického programu MOONLIGHT 3D Atelier. Pozornost byla také věnována multimédím, obzvláště podpoře grafických karet s 3D čipsety Intel, NVIDIA, Matrox, ATI a S3.-OK

PCS SOFTWARE

uvádí na český trh plně lokalizovanou verzi antivirového programu AntiViral Toolkit Pro (AVP) od společnosti Kaspersky Lab. AntiViral Toolkit Pro poskytuje antivirovou ochranu na několika úrovních, chrání veškerá možná přístupová místa virové nákazy a podporuje nejpoužívanější operační systémy, poštovní systémy a firewally. Podle svých požadavků a náročnosti nasazení mohou zákazníci volit ze tří základních verzí, které se liší rozsahem poskytovaných služeb a nároky na znalosti uživatele: AVP Silver, AVP Gold a AVP Platinium. Svou optimální volbu tak naleznou domácí uživatelé, zdatní odborníci i profesionálové spravující rozsáhlé počítačové sítě.-OK

Sybase a soft-tronik na společné tiskové konferenci oznámily uzavření distribuční smlouvy. Smlouva opravňuje soft-tronik distribuovat v České republice kompletní sortiment produktů společnosti Sybase. Ta od tohoto kroku očekává především rozšíření prodejního kanálu, zefektivnění logistiky distribuce produktů a vytvoření nových obchodních příležitostí.-OK

Interfacing Technologies a LBMS oznámily uvedení na trh FirstSTEP Designer 4.0 oblíbený prostředek pro modelování a optimalizaci firemních procesů. Tato nejnovější verze je lokalizována do českého jazyka a obsahuje mnohá vylepšení a rozšíření. Je to především vylepšený editor procesních map, rozšířené možnosti exportu modelu procesů do MS Projectu a XML, dále pak zrychlení simulací, možnost jemnějšího nastavení pravidel pro spouštění aktivit, a další.-OK

Symantec oznámil nový WinFax PRO 10.0, software pro posílání, přijímání a správu faxů. Program se snadno integruje s obchodními aplikacemi, a jeho nastavení a následná obsluha jsou tradičně jednoduché. WinFax např. umí posílat fax i na e-mailové adresy, a to v samoprohlížecím formátu, či postoupit přijatý fax jako vlastní e-mailovou přílohu. Můžete využít i vlastnost drag-and-drop, tj. faxovat pouhým přetažením dokumentu myší na ikonu. Podrobněji vás s WinFaxem PRO seznámíme v některém z příštích čísel v chystané recenzi.-OK

Inprise/Borland

oznámila produkt JBuilder 3.5 novou verzi populárního vývojového nástroje pro jazyk Java. Balík zdarma obsahuje vývojovou licenci integrovaného produktu Inprise Application Server, jenž plně podporuje technologický standard J2EE (Java 2 Platform, Enterprise Edition) pro vývoj a šíření aplikací typu e-business. Nová verze JBuilderu též vývojářům dává širokou možnost využití vývojových platforem Linux, Windows a Solaris.-OK

IFS v ČR

Prodejce rozsáhlých podnikových aplikací Industrial & Financial Systems (IFS) získal českou společnost působící v oblasti systémů ERP Elanor. Švédská IFS tak otevírá v Praze svou 60. pobočku ve světě. "Český průmysl v současné době uskutečňuje významné investice do tradičních komerčních aplikací a do řešení e-businessu. IFS Applications má dobrou pozici, aby uspokojila potřeby trhu v České republice", prohlásil při této příležitosti Petr Homolka, obchodní ředitel IFS Czech.-OK

§§§§§


Na Web!

Patrik Malina

c00p0258

Kam směřuje novými produkty Adobe?Vývojářská firma výše uvedeného jména je již po dlouhá léta synonymem nástrojů profesionální grafické práce. Mezi svými uživateli proslula nejen vynikajícími programy např. pro zpracování bitmapové a vektorové grafiky (Photoshop, Illustrator), ale také řadou inovačních technologií, z nichž mnohé se staly standardem (Postscript, PDF). Přestože nabídkou svých produktů široce pokrývala potřeby kompletní předtiskové přípravy či elektronické výměny dokumentů, existoval v jejím portfoliu stále prostor pro nasazení nových produktů.

Přestože hlavním trendem vývoje je v poslední době orientace na webovou tvorbu, Adobe posílila i v oblasti "klasické" sazby. Nejzajímavější novinkou loňského roku v této oblasti byl jednoznačně Adobe InDesign, profesionální sázecí program, jehož ambice sahají do míst dosud pevně svázaných s aplikacemi firmy Quark. Přestože jeho oficiální uvedení na trh proběhlo relativně nedávno, v těchto dnech je již v pokročilém stádiu testování verze 1.5 a její uvedení do distribuce je na spadnutí. Aplikace se dočkala velkého množství vylepšení, především na základě silné zpětné vazby prvních uživatelů, a v nové verzi již bude rozhodně představovat nástroj pro reálné profesionální nasazení (od první verze si mimo jiné umí poradit i s dokumenty "quarkového" formátu). Nikoho také jistě nepřekvapí silná orientace na formát PDF, jehož úspěšný postup dokládá i fakt, že se stal nativním formátem připravované verze Illustratoru 9. V této souvislosti je třeba poznamenat, že česká podpora (existuje i pro verzi 1.0) je rovněž ve vývoji, a ani není vyloučeno, že by InDesign mohl být lokalizován do češtiny.

Na poli aplikací pro webovou tvorbu je nejzásadnějším počinem uvedení nového produktu Adobe LiveMotion, jenž je zaměřen speciálně na produkci grafiky a animací pro internetové stránky. Jedná se v podstatě o editor s důsledně uplatněnou metodou tvorby WYSIWYG se silnou podporou dynamických prvků, v níž je samozřejmostí prolínaní vektorové a bitmapové grafiky s animacemi. Zásadním přínosem je pochopitelně integrace s ostatními produkty (Photoshop, Illustrator, GoLive), jejíž výhody se silně projeví při importu připravených komponent z výše uvedených aplikací. Vzájemná podpora řady formátů je vůbec silnou zbraní nových produktů Adobe a při tvorbě webové grafiky velmi oceníte např. import bitmapových obrázků z Photoshopu se zachováním vrstev, jejichž úpravou lze následně dosahovat velmi zajímavých výsledků. Samozřejmě i tento produkt šlape na paty existujícímu a dobře zavedenému konkurentovi tím je známý Macromedia Flash (v kombinaci se sourozencem Fireworks), s jehož formátem si ovšem LiveMotion umí poradit (včetně exportu), takže odpadá nutnost nových plug-inů. Ve fázi beta-testování se rovněž nachází "klasický" editor webových stránek z dílny Adobe GoLive ve verzi 5.0. Tento nástroj se nejvíce blíží "tradiční" podobě HTML nástrojů, jež umožňují tvůrci nejen pracovat s WYSIWYG návrhem, ale zároveň důsledně kontrolovat výsledek jak po stránce editační (přímá optimalizace HTML kódu), tak po stránce funkční (generování a úprava skriptů). Obsahuje rovněž nástroje, jež umožňují přímou správu webového serveru a integraci projektů s databázovými zdroji, bez níž si dnes stránky lze jen těžko představit. O jednotlivých produktech vás budeme postupně podrobněji informovat.

 Soutěžte s Baltíkem!

Patrik Malina

Na minulém i tomto CD můžete nalézt ukázkovou verzi učební pomůcky SGP Baltík 3, jež slouží nejmenším zájemcům k seznámení s principem ovládání počítače pomocí grafického uživatelského rozhraní, a především k výuce základů programování. Duchovní otec projektu, pan Soukup, zvolil výukovou metodu s "totálním" využitím grafiky a rozvinul své aktivity do nebývalé šíře. Jednou z tradičních akcí je soutěž programátorů, kteří používají Baltíka (a jeho silnějšího sourozence Baltazara). Podmínky pro letošní ročník byly čerstvě zveřejněny, a proto vám je zde přinášíme.

Prezentační tvůrčí programátorská soutěž BALTÍK+BALTAZAR 2000 (BB2000) bude organizována podobně jako vloni (viz Baltazar \99), tj. bude mít opět dvě postupová kola (korespondenční a semifinále) a závěrečné slavnostní prezentační finále. To se bude konat opět v říjnu 2000 na Invexu v Brně. Úvodní propozice soutěže pro rok 2000:

1. Novinkou je, že soutěžící mohou svůj soutěžní program vytvořit v libovolném nástroji SGP, tj. buď v Baltíkovi nebo v Baltazarovi, nebo v kombinaci obou těchto programovacích nástrojů.

Soutěž není věkově omezena, rozhraní věkových kategorií bude určeno po uzávěrce předběžných přihlášek, případně až po zaslání všech soutěžních prací. V případě většího počtu účastníků do 10 let budeme uvažovat o vytvoření nové kategorie pro nejmladší účastníky a stejně tak i pro účastníky nejstarší (nad 50 let).

2. Veškerá výměna informací mezi organizátory soutěže a soutěžícími (včetně zasílání soutěžních úloh) bude výhradně pomocí Internetu. Pro soutěžící jsou směrodatné ty informace, které jsou uvedeny na stránkách firmy SGP Systems, http://www.sgp.cz, to znamená, že tyto informace mají přednost před jinými (zveřejněnými např. v tisku, rozhlase či televizi, případně na webových stránkách jiných firem či institucí).

3. Uzávěrka předběžných přihlášek do soutěže je 30. 6. 2000, 24:00 hod. Přihláškou do soutěže se rozumí zaslání zdrojového textu soutěžního programu (i nedokončeného, ale spustitelného) spolu s osobními údaji. Na přihlášky přijaté po tomto termínu nebude brán zřetel. Doporučujeme proto přihlásit se včas, i když ještě nejste úplně rozhodnuti, zda se soutěže zúčastníte, či zda stihnete dokončit svůj soutěžní program do uzávěrky finálních verzí. Přihlašovací formulář naleznete na Internetu, nejpozději do konce měsíce května.

4. Uzávěrka finálních verzí soutěžních prací je 30. 8. 2000, 24:00 hod.

5. Ze zaslaných soutěžních prací budou vybrány nejlepší práce (maximálně 500), jejich autoři obdrží zdarma vstupenku na Invex v den konání slavnostního finále.

6. Organizátor soutěže (SGP Systems, s. r. o.) si vyhrazuje právo tyto propozice v zájmu hladkého průběhu soutěže upravovat nebo doplňovat (termín a místo konání semifinále, ceny pro soutěžící, poskytnutí ubytování atd.). Bližší informace budou průběžně zveřejňovány na stránkách firmy SGP Systems, s. r. o. http://www.sgp.cz.

V souvislosti se soutěží a uvedením Baltíka 3 na PC WORLD CD bych rád upozornil, že případné další informace a registrace produktů provádí výhradně firma SGP Systems, nikoliv firma IDG Czech časopis PC WORLD. Děkujeme za pochopení a přejeme příjemné soutěžení.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0259

CA už i na SlovenskuSpoločnosť Computer Associates oznamuje otvorenie pobočky na Slovensku. CA Bratislava bude slovenským zákazníkom ponúkať kompletný rad CA softvéru, podpory a integrovaných služieb. Ponuka CA oslovuje spoločnosti všetkých veíkostí, ktorým CA poskytuje úplnú infraštruktúru pre eBusiness. CA pÖsobí na slovenskom trhu už od začiatku 90. rokov. Slovenské zastúpenie bude fungovať ako pobočka CA Praha a spadá pod viedenské riaditeístvo zodpovedné za región strednej a východnej Európy.-man

Jubilejný ročník výstavy COFAX

Stanislav Manca

Najväčšia slovenská výstava hardvéru, softvéru, telekomunikácií a kancelárskeho vybavenia Cofax 2000 sa dostala do 10. ročníka. 6. ročník medzinárodnej konferencie Telekomunikácie 2000 je zameraný na problematiku informačnej spoločnosti, multimediálnych telekomunikácií a televzdelávania. Ťažiskovými témami ďalšieho rozvoja telekomunikácií je konvergencia komunikačných, mediálnych a informačných systémov. Cieíom konferencie je oboznámiť odbornú, ale aj laickú verejnosť s novými poznatkami v tejto oblasti, ako aj reagovať na najnovšie trendy v telekomunikačných službách, technológiách a multimediálnych systémoch. Priestor dostanú témy z oblasti legislatívy, štandardizácie, procesov deregulácie, televzdelávania, tvorby infraštruktúry a jej vplyvu na rozvoj informačnej spoločnosti.

IT Forum 2000 si dalo za cieí mapovať vývojové trendy, predstavovať progresívne technológie, produkty a služby a priniesť názory a vízie popredných predstaviteíov IT priemyslu na Slovensku. Súčasťou budú aj panelové diskusie s témami ako Distribučný trh na Slovensku, Vývoj a zmeny slovenského Internetu, Vírusy a boj proti nim, Princípy Open Source tvorby softvéru, Mobilný Internet, komunikácia tretej generácia a Súčasnosť a budúcnosť IT na Slovensku. Konferenciu pripravuje redakcia odborného časopisu PC Revue. V súťaži Počítadlo 2000 cenu za mieru prínosu a inovatívnosti udelia zástupcovia odbornej tlače z Českej a Slovenskej republiky.

SCCG je v strednej Európe najstarším každoročným stretnutím vedeckej komunity z oblasti počítačovej grafiky a jej aplikácií, a v máji 2000 bude už 16. ročník. Filozofiou konferencie je umožniť najlepším študentom a mladým výskumným pracovníkom stretnutie so špičkovými odborníkmi svetovej úrovne. V tohoročnom medzinárodnom programovom výbore pÖsobia desiatky globálne renomovaných expertov. Doplnkom konferencie je 4. Stredoeurópsky študentský seminár z počítačovej grafiky, kde odznejú prednášky z piatich stredoeurópskych krajín. Inováciou v roku 2000 bude prvá pozvaná prednáška o histórii používania 3D grafiky pre počítačové hry.

Celoslovenská programátorská súťaž družstev Programujem s Cofaxom sa tradične koná v rámci výstavy Cofax, a toho roku to bude už 7. ročník. Odbornú garanciu a regulárny priebeh zabezpečujú pracovníci a študenti Matematicko-fyzikálnej fakulty UK. Na adresu Ústavu informatiky MFF UK prišlo do uzávierky prvého korešpondenčného kola vyše 70 riešení.

Nad výstavou prevzali záštitu predseda vlády Mikuláš Dzurinda, minister dopravy a spojov Jozef Macejko a predseda SOPK Peter Mihók. Výstava Cofax 2000 bude vo výstavnom a kongresovom centre Incheba v halách A1 a D, 2.-5. mája 2000. Prvý deň výstavy bude vyhradený pre odbornú verejnosť, pre vystavovateíov a novinárov bude pripravené tlačové stredisko.


Krátké zprávy

Lacnejší Internet od STOd 1. marca Slovenské telekomunikácie ponúkajú lacnejšie pripojenie dial-up Internet. Pre menej náročných zákazníkov ponúkajú teraz ST program Kontakt. Služba je prístupná v pracovných dňoch od 18.00 do 8.00 ráno a nepretržite počas víkendu, pričom doba pripojenia nie je obmedzená. Druhým programom je Kontakt plus, ktorý poskytuje neobmedzené pripojenie počas celého týždňa. V obidvoch prípadoch dostane zákazník emailovú adresu v tvare meno@xx.telecom.sk v rozsahu 4 MB a pri programe Kontakt plus aj 2 MB priestoru pre prezentáciu svojej firmy na adrese www.xx.telecom.sk/meno. Pre náročnejších zákazníkov sú určené služby Profit a Profit plus, ktoré ponúkajú emailové adresy v tvare meno@firma.sk a 2 MB priestoru pre prezentáciu firiem na adrese www.firma.sk. Zriadenie týchto služieb je bezplatné.-man

§§§§§


Festival Enter Multimediale

Petra Musílková

c00p0260

První ročník tohoto mezinárodního festivalu umění na Internetu a nových médií se bude konat od 31. května do 3. června 2000 v Praze. Festival bude mít celkem čtyři sekce, pro každou z nich bude vyhrazeno speciální místo konání a všechny budou jednotně označeny zvláštními upoutávacími dekoracemi.

Internetová galerie

V Paláci Akropolis pořadatelé umístí sekci věnovanou umění na Internetu a vybudují zde internetovou galerii, sestávající z patnácti až dvaceti počítačů. V této galerii budou umístěny na počítačích nejzajímavější díla českých i zahraničních umělců a skupin, kteří si jako výrazový prostředek pro vyjádření jejich umění vybrali Internet. Po celou dobu konání festivalu bude otevřena od 11.00 do 20.00 hod. galerie CD-ROMů, která bude tvořit jednu část multimediální sekce festivalu. Zde má být pro návštěvníky příchystáno na šest až osm počítačů, kde budou umístěny nejzajímavější světové i české CD-ROMy.

Multimédia na Pražském hradě

K multimédiím dále patří výstava interaktivních instalací na Pražském hradě. Pro tuto výstavu si organizátoři vybrali dva netradiční prostory Hradu románské podlaží pod Vladislavským sálem a prostor pod Plečnikovým schodištěm, protože věří, že výstava instalací se zvukovými, světelnými a počítačovými efekty bude v těchto historických prostorech velmi působivá. Můžeme se těšit, že si zde prohlédneme díla Tomáše Walického, Bruno Cohena a dalších umělců.

Experimentální film a video

Třetí sekcí je sekce experimentálního filmu a videa. Umístěna je do promítacího sálu Francouzského institutu, kde budou po celou dobu konání festivalu promítány experimentální filmy a videoart, a to v promítacích blocích vždy od 12.00-14.00, 14.30-6.30, 17.00-19.00, 20.0022.00 hod. Tato sekce je připravována ve spolupráci s muzeem moderního umění ZKM v Německu i s dalšími evropskými institucemi a videotékami, takže se máme rozhodně na co těšit.

Multimediální performance

Poslední, čtvrtou sekci budou tvořit multimediální performance. Jednak ty, které vycházejí z hudebních kořenů, tak i ty, jež mají svůj původ v divadle a tanci. Hudební část bude umístěna do Paláce Akropolis a vystoupí zde například Alexandr Mihalič se svým ojedinělým nástrojem pedalofon, nebo francouzská skupina C.I.T., což je formace progresivních DJů, kteří používají multimediální výrazové prostředky (hrající koberečky pro tanečníky apod.). Tyto performance uvidíme ve dnech 1. 6 a 2. 6. vždy od 19.30. Ty multimediální, které mají své kořeny v divadle a tanci, se budou odehrávat v Divadle Archa. Se světelnými a zvukovými elektronickými efekty zde bude tančit světoznámá kanadská umělkyně Isabelle Choinieredále, představí se i skupinu Anonymous Bosch a další. Performance v Arše se budou konat 31. 5. a 2. 6., vždy od 20:00.

Závěrem

Součástí festivalu je také řada doprovodných akcí, které budou neméně zajímavé: ve čtvrtek 1. 6. v 11. 00 proběhne v Divadle Archa seminář o kreativitě a reklamě na Internetu, v pátek 2. 6. od 8.00 do 10.00 pak můžete své ratolesti přivést do internetové galerie, kde budou moci tvořit pod uměleckým vedením svá vlastní výtvarná díla na téma "Čím budu v síti".

Zahajovacího večera s recepcí se můžete zúčastnit 31. 5. ve 20.00 v Divadle Archa, závěrečný večer, spojený s vyhlášením divácké soutěže a předáním cen partnerů festivalu, pak proběhne v Míčovně Pražského hradu dne 3. 6. ve 20.00. Součástí obou večerů budou samozřejmě performance tak přijďte a staňte se jedním z 8 000 očekávaných návštěvníků.


Láska přes Internet

Petra Musílková

Taky jste se celou zimu těšili, až se příroda opět probudí a na vás zase začne "lézt jaro"? Teď už ho tu konečně máme snad definitivně a můžeme se oklepat ze všech zimních depresí, které nás tížily stejně jako teplé bundy a kožichy. Je máj a to je, jak praví klasik, lásky čas, tak se nechme inspirovat a věnujme se všemu příjemnému, co nám jaro přináší!

Zajímalo mě, co může těm, na které "opravdu leze jaro" a kteří náhodou nebudou moci vyrazit se svým vyvoleným či vyvolenou někam pod rozkvetlou třešeň, nabídnout Internet. Vydala jsem se místo do přírody na procházku po internetové síti, abych zjistila, jestli už na ni to jaro vlezlo taky.

Myslím, že rozhodně nenechá na holičkách nikoho, kdo je právě sám a truchlí při pohledu na všechny ty šťastně spárované dvojice v parku, protože díky nejrůznějším chatovým stránkám, nezůstane rozhodně nikdo o samotě.

Asi nejvíce vám toho z českých stránek může nabídnout inzertní a zábavní server www.seznamka.cz, který vás na jaře rozhodně nezklame. Nemáte-li zatím koho políbit pod onou rozkvetlou třešní, máte nejvyšší čas podat si na seznamce inzerát a pak už jen vybírat z došlých odpovědí, s kým pod strom nejraději zajdete. Pro ty, co to myslí opravdu vážně a nechtějí se po setkání pod třešní jen tak rozejít, je tu rubrika Vážná seznámení, zatímco pro jarní "sběratele polibků" je určena seznamka flirtovací.

Nejen seznamka

Dokonce se tu můžete zkontaktovat i s lidmi, kteří by s vámi zašli jen tak do kina, divadla, na ples atd. našli byste je v rubrice nazvané Pojďme, kde si přesně vyberete spřízněnou duši podle svých zájmů. Stránka seznamky vám sežene i přátele na dopisování nebo na sport, stejně jako si přes ni můžete lehce opatřit i spolubydlícího nebo se stát členem nějakého sběratelského kroužku. Snadno tu seženete i posádku na výlet nebo společnost na prázdniny, pokud zabrousíte pod heslo Cestujme spolu. Bude-li vám náhodou snad chvíli smutno a venku zrovna zaprší nějaký májový deštík, rozhodně vás pobaví vtipy, kterých je na stánkách seznamky dost a dost. Ve volné chvilce se můžete zapojit třeba do ankety na aktuální téma, jež na seznamce nikdy nechybí, nebo si počíst v magazínu, o životním stylu, kultuře, zdraví i podnikání, kam přispívá také populární doktor Radim Uzel (ten má dokonce svůj speciální server pro partnerské vztahy, na nějž se dostanete přes www.cervenani.cz). Pokud by vás napadlo, že už je na čase vyměnit váš starý zimník za něco jarnějšího, máte možnost ze seznamky odbočit přímo na inzertní server bazar.cz, kde určitě najdete i někoho, kdo právě odjíždí na dovolenou někam za polární kruh a kabát od vás rád koupí.

Pohlednice a přáníčka

Čerstvé květiny jsou sice jako dárek nenahraditelné, ale pokud sedíte celý den v práci a nemáte čas zajít do květinářství, pošlete svým milým aspoň jarní přání nebo pozdrav pro radost přes Internet. Vedle zahraničních stránek, které vám nabídnou doslova stovky nejrůznějších typů blahopřání a motivů na pohlednice, najdete už i spoustu českých, jež od nich všechno velmi rychle odkoukávají. Na adresách jako: www.postcard.cz, www.pohlednice.cz, www.qnet.cz/pohlednice nebo www.mupy.com/cz/cards vám každý den připomenou, kdo má právě svátek a nechají vás vybrat a napsat to pravé jarní přání, které určitě zahřeje u srdce. Mezi spoustou motivů se rychle zorientujete díky přehlednému rozdělení do tematických skupin, takže budete moct rovnou kliknout na heslo "zamilované" a poslat svůj vzkaz po tom nejrychlejším pošťákovi, kterým je Internet.

Byl pozdní večer

Ani s obstaráváním večerního programu na květen určitě nebudete mít moc starostí. Kromě romantických procházek rozkvétající přírodou se vám nabídne i spousta kulturních akcí, pokud se podíváte do programů na Internetu. Nejrychleji vám pomůže odkaz na Kam dnes večer, který je umístěn přímo na www.seznam.cz, nebo kterýkoli průvodce kulturou jako je např. www.downtown.cz. Tak kam dnes vyrazíte? Je přece jaro a příroda volá!


Verdikt století? - Microsoft porušil zákony USA

Petra Musílková

5. dubna byl ve Washingtonu vynesen tento rozsudek: ,,Softwarový gigant Microsoft porušil antimonopolní zákony Spojených států amerických"

Ve své žalobě podané proti společnosti už v roce 1998 tvrdila vláda USA spolu s dalšími 19 americkými státy, že Microsoft je monopol, chová se špatně vůči spotřebitelům, uzávírá nečestné a protizákonné smlouvy s výrobci PS, ISP i webovými společnostmi. Zabudování IE do Windows 98 bylo vládou USA označeno jako nezákonné, a Microsoft byl navíc obviněn ze sabotáže Javy. Žaloba obsahovala i obvinění, že Microsoft se pokoušel přesvědčit Netscape o rozdělení trhu mezi obě společnosti, stejně tak jako že se pokoušel přesvědčit Apple, aby ukončilo vývoj Quicktime přehrávače.

Jak je vidět z tohoto dlouhého seznamu, jde o velmi komplikovanou záležitost...

Marná snaha

Obě strany usilovaly o urovnání celého sporu mimosoudní cestou a souhlasili se jmenováním jakéhosi mediátora, který by s nimi vyjednával a měl se snažit zprostředkovat smír tak, aby to nepoškodilo spotřebitele ani ekonomické zájmy. Složitá jednání mezi společností Microsoft, DOJ (Department Of Justice, čili oddělení ministerstva spravedlnosti) a devatenácti státy USA však skončila na mrtvém bodě. Snaha o dosažení mimosoudního řešení narazila podle všech příznaků na nemožnost najít společné řešení přijatelné jak pro Microsoft, tak pro druhou stranu. Velkou komplikací navíc byla, podle zveřejněných informací, značná nejednotnost hlavně na straně 19 US států. Zúčastněné strany prostudovaly téměř dvacet postupných návrhů možné dohody, vytvořených během několika měsíců, než začalo být pozdě v noci na 1. dubna jasné, že k dohodě nedojde. "Učinili jsme všechny kroky k tomu, abychom vyřešili tento spor, avšak státní orgány s čestnou a rozumnou dohodou, která by spor vyřešila k nejlepšímu prospěchu zákazníků i průmyslu, nesouhlasí," řekl Gates. "Vláda se nechtěla shodnout na férovém a přijatelném řešení, jež by vyřešilo tento případ s ohledem na zájmy spotřebitelů a průmyslu", uvedl dále. Společnost Microsoft nabídla v zájmu ukončení sporu značné ústupky, ale dohoda se nakonec stala nemožnou, neboť ministerstvo spravedlnosti a další státy USA navzájem nespolupracovaly. "Kromě toho se zdálo, že požadují buď rozdělení naší společnosti, nebo jiné extrémní ústupky z naší strany, jež by šly daleko za rámce sporných bodů procesu," dodal Gates. Přes obrovské úsilí zachovat důvěrnost vyjednávání prý došlo i k mnoha únikům informací a spekulacím, na základě kterých zprávy v médiích vytvořily nesprávný a zavádějící dojem z některých aspektů procesu.

Když to nejde po dobrém

5. dubna 2000 byl ve Washingtonu vynesen tento rozsudek: ,,Softwarový gigant Microsoft porušil antimonopolní zákony Spojených států amerických." Tak zněl verdikt federálního soudce Thomase Jacksona. "Microsoft porušil pravidla hospodářské soutěže svým monopolním chováním, kdy zneužil své monopolní síly, aby bránil konkurenci jiných firem. Tím současně poškodil i spotřebitele, kteří tak přišli o možnost výběru mezi více konkurenčními softwarovými produkty," uvedl v prohlášení ve více než čtyřicetistránkovém verdiktu Jackson. Softwarový gigant se podle soudu prohřešil tím, že zákazníkům nabízel zároveň s operačním systémem Windows zdarma i internetový prohlížeč. Soudce Jackson však ve svém rozhodnutí také uvádí, že marketingové dohody společnosti Microsoft s ostatními firmami byly zákonné. "Mnohostranné dohody Microsoftu s distributory nezbavovaly apriori Netscape možnosti přístupu ke kterémukoliv uživateli PC na světě s nabídkou instalace Navigatoru," konstatuje ve svém rozhodnutí. "Netscape byl schopen rozdistribuovat 16 milionů kopií Navigatoru, což přispělo k rozšíření počtu jeho instalací z 15 milionů v roce 1996 na 33 milionů v prosinci 1998."

Tvrdá ruka státu

Z celého případu je patrné, jak v USA tvrdá ruka státu bez milosti trestá kohokoli, byť to je jedna z největších firem na světě, kdo se pokusí porušit pravidla hospodářské soutěže. Podobnými příklady z minulosti jsou případy, kdy byl antitrustový zákon namířen proti na společnosti IBM (IBM) mezi lety 1969 a 1982, AT&T (T) v letech 1974 až 1982 nebo povinné rozdělení gigantického ropného seskupení Standard Oil v roce 1911. Rozdělení společnosti magnáta Johna D. Rockeffellera z něj však udělalo vlivem vyšší hodnoty menších společností ještě většího boháče, než byl před verdiktem. Musíme se však zamyslet na tím, zda je tak přísná vládní regulace v případě vývoje softwarových produktů namístě, a jestli tvrdá ruka státu svými zásahy nezpomalí další inovace, a poškodí spotřebitele více než monopol. Odvětví špičkových technologií je už samo o sobě polem pro neustálý konkurenční boj plodící neustále nové inovace, které přinášejí nové a výkonnější produkty pro spotřebitele za ceny nižší než kdykoliv dříve. Proto se někteří liberálnější odborníci domnívají, že by na tomto poli mohl nechat stát větší volnost a prostor pro rychlý vývoj, protože neuvěřitelné tempo technologických změn samo vytváří obrovsky konkurenční prostředí, ve kterém Microsoft a kterákoliv jiná firma musí své produkty neustále inovovat, chce-li přežít a prosperovat. Nikdy by však, a to je třeba zdůraznit, neměla porušovat zákony. Pokud se tak v případě Microsoftu stalo, je nepochybně namístě, aby soud společnost potrestal.

Jaký bude postih?

Podle odborníků připadají v úvahu nejméně dvě možnosti, jak soudce s Microsoftem naloží. Buď jej rozdrobí do několika společností, nebo jej přinutí povolit konkurentům prodávat a modifikovat operační systém Windows. Pravděpodobnější je přitom podle nich druhá možnost, která by vlastně znamenala zveřejnění dosud "tajného receptu" na Windows a dala by dalším firmám možnost vytvářet operační systémy s nimi kompatibilní. Zastánci strukturálních změn ve společnosti Microsoft se často rozcházejí v tom, na kolik částí by měla být rozdělena a zda to nepřinese spotřebitelům více škody než užitku. Na jedné straně je možné, že by rozdělení a vznik konkurence mezi více společnostmi přinesla více inovací, ovšem pak by se mohlo stát, že budou spotřebitelé najednou nuceni pracovat s mnoha novými, vzájemně nekompatibilními operačními systémy, které by tyto společnosti vytvářely. Skeptici předpovídají, že by se pak celý trh s operačními systémy zhroutil a nakonec by zbyl stejně zase jen jeden vítěz, podle pravidla: nejsilnější vyhrává.

Jsou slyšet i názory, že by rozdělení vlastně vůbec nemuselo mít negativní dopad, což dokládají investiční doporučení některých brokerských domů, které ihned zvýšily svá investiční doporučení na akcie Microsoftu v očekávání, že ať dopadne celý proces jakkoli, mohl by Microsoftu pouze pomoci. Pravděpodobně tak narážejí na možnou větší flexibilitu a dravost jeho pokračujících nástupců.

Ještě není všemu konec!

Jakémukoliv postihu se však chce Microsoft samozřejmě vyhnout, a proto okamžitě po vynesení rozsudku oznámil, že se hodlá odvolat. Bitva je prý sice prohraná, ale válka nikoli. Je jasné, že vedení společnosti hodlá nadále hledat všechny schůdné cesty, jak nepřizeň soudu odvrátit. V odvolání má být zdůrazněno rozhodnutí odvolacího soudu z roku 1998, které potvrdilo právo společnosti Microsoft podporovat Internet v operačním systému Windows. Nynější předseda představenstva společnosti Bill Gates uvedl, že zatímco budeme sledovat odvolací proces, Microsoft bude pokračovat inovacích, jež pro něj budou stále prioritou číslo 1. Všichni čelní představitelé společnosti věří, že v odvolacím řízení má Microsoft velmi dobrou pozici, vzhledem k tomu, že odvolací soud již jednou Microsoftu potvrdil právo zabudovat funkce pro práci s Internetem do operačního systému Windows jako přínos pro jeho uživatele. Prodlužováním sporu s americkou vládou si však Microsoft může také velmi uškodit, protože to byla právě nejistota z výsledku mimosoudního jednaní, která byla hlavním faktorem srážejícím nedávno jeho akcie čím dál tím níže.

Jak to s Microsoftem dopadne, můžeme zatím jen předvídat. Prospěje mu celá kauza, nebo mu naopak znemožní další rozvoj technologií? Zůstane Bill Gates i nadále jedním z nejbohatších mužů na světě, jako se to i přes antimonopolní zásah státu podařilo Rockeffellerov?

§§§§§


Bojujte proti odcizení - svého mobilního telefonu!

Petr Novák

c00p0261

V případě, že ztratíte anebo vám byl odcizen mobilní telefon, nedá se toho již příliš zachránit. Jediné, co jste doteď mohli udělat, je kontaktovat svého operátora a požádat o zablokování telefonního čísla, aby vám někdo nepovolaný neprotelefonoval horentní částky. Ale nabízí se ještě jedna možnost, jak svůj přístroj zabezpečit.

Vytočíte-li na vašem mobilním telefonu kombinaci kláves * # 0 6 #, zobrazí se na displeji 15místné výrobní číslo vašeho přístroje. Někam si ho poznamenejte a v případě, že telefon ztratíte nebo že vám byl odcizen, nahlaste toto výrobní číslo vašemu operátorovi. Ten bude schopen váš přístroj zablokovat, a i po případné výměně SIM karty bude přístroj nepoužitelný.

Pravděpodobně i tak svůj telefon již nikdy neuvidíte, ale alespoň si můžete být jistí, že ať už má váš telefon kdokoliv, nemůže ho používat ani dále prodat. Nabízí se myšlenka, že udělá-li to takto každý majitel mobilního telefonu, nebude už důvodu, proč mobilní telefony krást.

A abyste nenabyli dojmu, že to je fikce, která funguje pouze v USA či západní Evropě, pak vězte, že toho můžete skutečně využít, pokud je vaším operátorem společnost EuroTel. K tomu, aby vám takovýmto způsobem telefon zablokovali, musíte mít s EuroTelem uzavřenou smlovu (tzn. že tato služba se nevztahuje na předplacené služby GO). Dále stačí už jen zafaxovat do centrály doklad o nahlášení krádeže na policii, záruční list přístroje a vlastnoručně podepsanou žádost. Do 24 hodin pak bude váš ukradený telefon zablokován a "nový" majitel si z něj již zaručeně nezavolá.

Jediné co zbývá dodat je, že uvedené možnosti mohou využít pouze klienti EuroTelu, zákazníci Radiomobilu mají v tomto ohledu smůlu, síť Paegas podobnou službu zatím nenabízí.


Krátké zprávy

Dohledové centrumSpolečnost Infinity, a. s., jako jedna z prvních společností na českém trhu zřídila na bázi non-stop servisního centra potřebnou infrastrukturu pro rozšíření nabídky o služby dálkového monitoringu a nově i help-desk. Součástí pracoviště servisní linky je "Dohledové centrum". Jsou zde soustředěny koncové monitorovací stanice všech dohledových lokalit. Funkcemi dohledového centra je monitorování a optimalizace WAN a LAN sítí, pravidelná diagnostika a monitorování předporuchového varování serverů a stanic, monitorování zátěže databází, vzdálená správa SW a HW a celá řada dalších činností. Okamžitě je možné zajistit servisní zásahy, zásahy v konfiguracích a programové poplachy a hlášení. Jsou také podávány souhrnné informace o poruchách, grafy zátěže linek WAN a vytížení jednotlivých LAN spolu s návrhy na optimalizaci. Pro běžného zákazníka je celá řada možností nahlášení poruch, telefonickým hlášením počínaje a vyplněním internetového formuláře konče. Firma Infinity, a. s., která působí na trhu sedm let, má řadu významných zakázek pro společnosti jako jsou např. ČNB, ČEDOK nebo Škoda Auto Mladá Boleslav.-PN

KPNQwest & Telia

KPNQwest, přední panevropská společnost v oblasti datových komunikací, oznámila uzavření kontraktu v objemu 2,1 milionu euro s firmou Telia. Tento významný skandinávský telekomunikační poskytovatel informačních služeb využije pro své přenosy vysoké kapacity optické sítě EuroRingů společnosti KPNQwest s technologií Colour Fibre.-PN

Moderní kancelář

Společnost Comfor, s. r. o., představila "Moderní kancelář pro menší firmy". Spojením ekonomického systému Money 2000 (verze Lite), balíku kancelářských aplikací Microsoft Office 2000 (verze Small Business), počítače s připojením do sítě Internet (Comfor Contact 466) vzniklo optimální řešení pro efektivní vedení agendy menších firem, které dovoluje využívat možností Internetu včetně elektronického obchodu. Money 2000 Lite je ekonomický systém určený pro jakoukoli menší firmu, která nemá mnoho dokladů, ale její agenda je strukturovaná, vede sklady a zpracovává mzdy. Microsoft Office 2000 Small Business obsahuje textový procesor Word 2000, tabulkový kalkulátor Excel 2000, organizátor a komunikační program Outlook 2000, program pro publikování na PC Publisher 2000 a Správce zákazníků. Digital Dashboard Money Dnes (který je součástí "Moderní kanceláře") umožňuje sloučit v prostředí Microsoft Outlook osobní, týmová, podniková a externí data se snadným přístupem k analytickým nástrojům.

-PN

W2K prodáno milion kopií

Společnost Microsoft Corp. 14. března oznámila, že podle jejich odhadů se od okamžiku, kdy před necelým měsícem byly v celosvětovém měřítku uvedeny na trh operační systémy Microsoft Windows 2000 Professional, Server a Advanced Server, se různým zákazníkům dostalo již více než jednoho milionu jejich kopií. Do tohoto údaje se promítly i odhady dalších prodejců, maloobchodních prodejen a výrobců osobních počítačů. Společnost Microsoft ještě musí připočíst své největší zákazníky na celém světě, kteří obdrželi licence na základě společných dohod.-PN


Devět firem z deseti je už na Internetu

Petr Novák

Podle výsledků nejnovějšího výzkumu, jehož iniciátorem bylo Sdružení Březen měsíc Internetu, využívá Internet v současné době 91 procent českých podniků. Ještě před dvěma roky přitom tvořily připojené podniky menšinu, pouhých 43 % všech českých podniků využívalo služeb Sítě.

Z průzkumu vyplývá, že nejvíce připojených podniků působí v oblasti dopravy, v elektrotechnickém a potravinářském průmyslu, nejméně pak v průmyslu sklářském, keramickém a ve stavebnictví.

Převládá e-mail a WWW

Nejčastěji využívanou službou je elektronická pošta a WWW. Ty využívá drtivá většina připojených podniků. Většinou však k těmto službám nemají přístup všichni zaměstnanci, ale pouze úzká skupina, zejména z řad managerů.

Nicméně pomalu se prosazují i nejrůznější formy elektronického obchodu, od zřizování virtuálních obchodních domů až po aplikace business-to-business.Petr Novák

§§§§§


Vyhlášení výsledků Gammy 2000

Václav Valeš, GameStar

c00p0262

V patnáctém čísle herně orientovaného časopisu GameStar redakce oslovila čtenáře s anketou o nejpopulárnější hry minulého roku. Nyní, když jsou již všechny hlasovací lístky posčítány a vyhodnoceny, vás všechny můžeme seznámit s výsledky této akce. Nejprve bychom chtěli poděkovat všem zúčastněným: hlasujícím za jejich hlasy, našemu hlavnímu partnerovi firmě iiyama, i mediálním partnerům (BonusWebu, Atlasu, Neviditelnému Psu, Seznamce, Bazaru.CZ, Technu.CZ a diskusnímu serveru Mageo), bez jejichž podpory by se celá akce jistě nesetkala s takovou odezvou. Celkem se hlasování zúčastnilo přes dva tisíce čtenářů, přičemž více než tři čtvrtiny respondentů daly přesnost vyplnění hlasovacího formuláře po Internetu (www.gamestar.cz/gammy) před klasickým korespondenčním lístkem. Ceny Gammy 2000 byly uděleny v několika kategoriích. Hlasování o nejlepší zástupce jednotlivých herních žánru dopadlo takto:

Za nejlepší akční hru loňského roku byl jednoznačně zvolen Quake III Arena (860 hlasů). Zanechal za sebou i takové tituly jako Unreal Tournament (459 hlasů), Driver (288 hlasů) a další, čímž dal jasně najevo, že pojetí akčních her se do budoucna odkloní od zaběhlé "single player" struktury a orientovat se bude spíše na multiplayerová klání po Internetu a hru s inteligentními boty. Zlaté vavříny nejlepší strategie si zaslouženě odnesl fenomenální počin ze stáje Microsoftu Age of Empires II (1294 hlasů), jehož se prodalo přes dva miliony kopií a stále se ještě prodává. O králi v oblasti sporotvních her nebylo třeba pochybovat, NHL 2000 (1112 hlasů) částečně lokalizované do naší mateřštiny zvítězilo na celé čáře, a dokonce ani jeho největšímu konkurentovi, hře FIFA 2000 se nepodařilo získat ani polovinu jeho hlasů. Prestižním titulem "nejlepší Adventure/RPG roku 1999" se může honosit System Shock 2 (863 hlasů). Pětici nejúspěšnějších her uplynulého roku nakonec uzavírá kategorie simulátorů, kde čelnou pozici zaujal vizuálně famózní Falcon 4.0 (1137 hlasů).

Výherce v tvůrčích oblastech určili (po vleklých, několik hodin trvajících debatách) redaktoři GameStaru následovně:

Objevem roku byl shledán kanadský vývojový tým Relic Entertainment, mající na svědomí inovativní vesmírnou strategii Homeworld. Při hledání nejlepšího hardwaru pro hraní her padla naše volba jednoznačně na GeForce256 podpora hardwarové transformace a nasvícení spolu s nejvyšším výkonem (ve verzi DDR) hovoří jasně. Za hru s nejlepším zvukem a hudbou jsme nakonec zvolili Outcast, i když padala jména her firmy Cryo, jejichž propracovaná zvuková stránka je pověstná. Nejlepší grafiku jsme shledali u již zmiňované Quake III Areny, nejlepší příběh u Discworldu Noir a nejoriginálnějším zpracováním oplývá Homeworld. A ocenění nejlepší hra roku 1999? To si zaslouženě (i s přihlédnutím ke čtenářskému hlasování) po vydobytí úspěchů na všech frontách odnáší Age of Empires II: The Age of Kings.

§§§§§


Krátké zprávy

Čeká nás levnější tisk?Na trhu malých inkoustových tiskáren se očekává další lítý boj o zákazníka. Společnosti Xerox, Sharp a Fuji Xerox totiž oznámily uzavření dvoumiliardové aliance pro vývoj, výrobu a distribuci inkoustových tiskáren určených drobným klientům. Každá z uvedených společností uvede během několika měsíců kompletní řadu inkoustových tiskáren pro malé kanceláře a domácnosti. Xerox například spouští významný závod v irském Dundalku, který prakticky ztrojnásobí dnešní kapacitu výroby inkoustových zásobníků Xeroxu.-or

§§§§§


Vážené tenářky, vážení čtenáři,

BSA nedávno vydala tiskovou zprávu, ve které se holedbá, že byl u nás vynesen první rozsudek proti koncovému uživateli, který ke své práci používal nelegálně nabytý software. Z úst zástupce Agentury pro ochranu softwaru dokonce zaznělo, že považuje tento rozsudek za důkaz přibližování se České republiky ke standardu vyspělých zemí. Musím přiznat, ze po přečtení této zprávy jsem nevěděla, zda se mám děsit či smát. O co vlastně šlo? Na firmu X "přišlo" na patřičná místa (nevím, třeba to bylo na server www.zatepla.cz) upozornění, že ve firmě je na počítačích nainstalován nelegální software (od Microsoftu). Začalo vyšetřování, které skončilo tím, že pan Y (provozní programátor) byl odsouzen. To jsou fakta, ovšem teď začne komedie. Dotyčný pan Y neměl ve své pracovní smlouvě ani náznak toho, že by nesl za provoz počítačové sítě a za to, co na ní běží, jakoukoli odpovědnost (rozumějme nerozhodoval o nákupu, nepodepisoval faktury atd.). Ovšem jeho nadřízení ústně vypověděli, že opak je pravdou. Takže byl odsouzen. Dalším paradoxem je, že pan Y, i když na něj nadřízení ušili tuto "habaďůru", v této firmě zůstává a přijal povýšení (tak tomu bylo v době konání tiskové konference). A dále společnost Microsoft mu škodu ve výši téměř 500 000 Kč odpustila (protože se jedná o první exemplární případ) a stačí jí, když pan Y odpracuje 10 hodin "nucených prací" na dobročinné účely. (Záměrně neuvádím jméno a název firmy, protože si myslím, že je to zcela nepodstatné).

Příběh má pokračování. Minulý týden dostal můj kolega v redakci (definujme přesně podřízený, který je zodpovědný za software) osobní dopis od BSA, ve kterém je na tento rozsudek upozorněn a zároveň je mu "hozena rukavice", aby se v případě, že má "jakési pocity" (třeba, že nadřízení ho nutí používat nelegální software) nebál obrátit o pomoc právě na BSA.

Ano, software se rozhodně krást nemá (a vůbec nic se krást nemá), ale je tento způsob honění zlodějů či konání tolik potřebné osvěty skutečně ten pravý? Strašně moc mě tyto manýry něco připomínají. A nejsem si jista, že právě takto se "společné Evropě" přiblížíme.

§§§§§


Krátké zprávy

Slevy v Cstore

Společnost Comfor, s. r. o., nabízí zákazníkům elektronického obchodního centra Cstore (http://www.comfor.cz) novou možnost výhodného nákupu až 6% slevu na většinu sortimentu. Podmínkou je založení zákaznického účtu (registrace) nebo členství v programu Comfor Club. Zákazník po registraci automaticky obdrží kartu Comfor Clubu, která mu zaručuje až 6% slevy na většinu sortimentu. Tyto slevy navíc platí nejen na Internetu, ale také v celé síti maloobchodních a servisních středisek Comfor. Každý zákazník, který zakoupí zboží v minimální hodnotě 5 000 Kč bez DPH, a který vyplní vstupní dotazník Comfor Clubu se automaticky stává jeho členem a získává tak nárok na základní 3% slevu.-MIC

CESNET prodán za 775 mil.V minulých dnech byly podepsány závěrečné dokumenty potvrzující uzavřenou smlouvu o koupi komerční sítě CESNET. Prodávající, zájmové sdružení právnických osob CESNET, získá z prodeje své komerční sítě CESNET částku 775 miliónů korun. Contactel může díky akvizici sítě výrazně rozšířit rozsah a kvalitu svých poskytovaných služeb. Prodejem komerční sítě CESNET vědecké týmy sdružené v CESNET, z.s.p.o. výrazně zhodnotily původní grant 20 miliónů Kč, se kterými bylo budování sítě CESNET zahájeno. Síť CESNET je jednou s nejrozsáhlejších počítačových sítí v ČR umožňující na svých více než 90-ti přístupových místech poskytovat dokonalý servis především v datových a internetových službách. Jejími klienty jsou jak drobní uživatelé využívající komutované připojení, tak velké společnosti pracující na pevných datových okruzích.-MIC

§§§§§


PC World CD


Pojďme si malovat!

Patrik Malina

Přestože se mi podařilo zážitek z minulého CD vám důkladně zkomplikovat (za což se velmi omlouvám), čtete-li toto číslo, znamená to, že jste na nás nezanevřeli. Pokusím se vše napravit - pokračujeme druhým dílem English in Action (na programu je Bill Clinton), zdarma jsou antivirus InoculateIT PE 5.0, marketingový informační systém Supreme Contact 2.5 Start a databázový nástroj 602 WinBase 6.1. Skvělou nabídku vám přinášíme také od firmy ZONER, ještě jednou "si přiložili" Supreme a slevu můžete využít např. i na antivirový nástroj AVG 6.0. Abych v té záplavě nezapomněl, Tématem CD je grafika, a od ZONERu máte jako dárek dvě stovky skvělých klipartů jak jinak, než zdarma!

V rubrice Novinky narazíte, stejně jako minule, především na projekt firmy EPA Dr. Lang group pro výuku angličtiny. Dnes, jak jsem zmiňoval, se můžete přiučit na projevu Billa Clintona, a podrobnější informace a kupón pro soutěž jsou opět k nalezení ve zvláštním článku v Redakčním bloku. Firma Computer Associates již delší dobu nabízí na svých stránkách volně ke stažení antivirový program InoculateIT Personal Edition, a tentokrát si jej konečně můžete nainstalovat zdarma i z našeho CD. Znovu se budete moci setkat s aplikací IDOS Univerzal (ještě jednou se omlouvám za nedopatření v minulém čísle), a nyní je licenční číslo uvedeno přímo na CD. Rád bych upozornil, že nová verze grafikonu, jež přijde na konci května, přinese také inovovaný IDOS, a v současné době jednáme, abyste mohli být s PC WORLDem u toho. Nepřehlédněte prezentaci projektu Dejme šanci dětem a také tradiční přehled obsahu minulých CD a elektronickou podobu našich článků.

Velmi "nabito" je tentokrát v rubrice Software, kde si budete moci opravdu vybrat. O komerčních a výukových programech se dočtete ve vloženém článku, upozorňuji tedy především na programy zdarma a dobré možnosti slev u ostatních produktů. Téma CD je zaměřeno na grafiku a nejpřednější místo zaujímá svým příspěvkem firma Adobe. Můžete si vyzkoušet profesionální aplikaci InDesign, jež je určena ke zlomu tiskových stran, a představuje jednu z největších novinek z dílny tradičního výrobce v poslední době. Pro příznivce "technické "grafiky jsou určeny aplikace TommyCAD, Minos, CADStd Lite či Thinking2D, s nimiž můžete zvládnou i poměrně složité konstrukce. Pro náročnější tvůrčí práci jsou určeny především výborné editory GIMP (zdarma, v české lokalizaci!), PaintShop Pro či WebPainter. Pro generování trojrozměrných scén a krajin jsou určeny skvělé aplikace PovRay (imaginární scény a tělesa) a Terragen (reálné i sci-fi krajiny), obě dvě zdarma. Samozřejmě nechybí různé zásuvné moduly (plug-iny), další jednodušší editory, prohlížeče a na závěr bych zmínil skvělou aplikaci SmartDraw pro kreslení diagramů a vědeckých ilustrací.

Další nástroje pro grafiku naleznete i v části Vyzkoušejte si, ze které doporučuji např. elektronický atlas Amiglobe či ekonomický software Faktury. Velmi hezká je i pomůcka TestCPU z dílny jednoho českého studenta. V části Servis pak nepřehlédněte prohlížeče Irfan View, Thumbs Plus a Image Explorer, z "negrafických" programů např. poslední WinAmp, Sambar Server, Systém Mechanic či CRT 3.0. Mezi Antiviry najdete nejen updaty definičních souborů (včetně nového produktu od CA, viz Novinky), ale znovu skvělý Antidote (tentokrát opravdu funkční, omlouvám se za minulou chybu).

V rubrice Hardware jsou připraveny z nových příspěvků opět především ovladače grafických karet, "občerstveny" jsou tabulky TOPů a znovu jsme zařadili elektronickou podobu zajímavého seriálu článků o vlastnoručním sestavování PC pro případné nové čtenáře. V rubrice Komunikace je nejzajímavějším objektem k experimentování zřejmě editor a prohlížeč Amaya (je zdarma), s nímž můžete směle vykročit do světa XHTML, resp. XML. Pro hlubší zájemce o správu sítí je určena technologie VNC firmy AT&T, s níž je dálková správa počítačů hračkou.

Věřím, že obsah našeho CD bude i tentokrát dostatečnou zásobou inspirace na celý měsíc. Naposled se omlouvám za případná nedopatření a doufám, že s přihlédnutím k množství zajímavých příspěvků ke mně budete shovívaví. Dobře si CD užijte a zachovejte nám přízeň!

Hledejte na Webu!

Na minulém CD a v doprovodném článku se mi podařilo "spáchat" několik chybiček a nepřesností. Přestože řada z vás, čtenářů, si zavolá či napíše e-mail, jen velmi těžko se nám daří zjednat nápravu. Proto bych rád upozornil, že od tohoto čísla již budete moci nacházet na našich webových stránkách www.pcworld.cz doplňující informace, vysvětlení či opravy různých nedopatření, jež se v budoucnu vyskytnou. Protože příprava CD je náročná, mnohým problémům se zabránit nepodaří a jejich řešení vám však můžeme nejrychleji sdělit právě pomocí Internetu. Za všechny chyby se samozřejmě všem omlouvám.

ZONER Software

Jak jistě víte, Téma CD je počítačová grafika, a proto jsme nemohli opomenout produkci této brněnské společnosti, s jejímiž produkty jste se v minulosti setkali i na našich CD. Vlajkovou lodí firmy zůstává velmi kvalitní vektorový grafický editor Callisto 3, jehož poslední verzi si můžete z CD nainstalovat. Jste-li již řádným uživatelem programu, můžete si nainstalovat upgrade na poslední verzi, a pro všechny je také k dispozici manuál v elektronické podobě (lze jej buďto nainstalovat, nebo spustit rovnou z CD). Pokud po vyzkoušení budete uvažovat o koupi, nabízíme našim čtenářům slevu 30 % a aplikaci tak můžete získat za skvělých 1 592 Kč (včetně DPH). Chcete-li obohatit svou tvorbu či načerpat inspiraci, připravila vám dále firma ZONER výběr dvou stovek originálních klipartů, jež představují vzorek z dvoutisícového kompletu České kliparty. Kolekci na našem CD můžete volně bezplatně využívat, a pokud máte zájem o úplnou sestavu, můžete při její koupi opět uplatnit slevu ve výši 20 % a získáte ji tak za 392 Kč (včetně DPH). Více se o firmě ZONER a jejích produktech dočtete v samostatném článku v Redakčním bloku, kde také najdete kupóny k uplatnění slev.

SUPREME Contact 2.5

S produktem výše uvedeného jména jste se na podzim loňského roku setkali na našich CD dvakrát a můžete tedy sami posoudit, jak tento nástroj postoupil ve vývoji vpřed. V dnešní podobě se zdaleka již nejedná jen o správce kontaktů na obchodní partnery, dodavatele či prodejce, ale o poměrně rozsáhlý marketingový systém s napojením na širokou agendu. Firma SUPREME také zajímavě změnila distribuční model, což mimo jiné znamená, že základní verzi CONTACT 2.5 Start můžeme vám, všem čtenářům PC WORLDu, nabídnout zdarma. Ani u vyšších verzí Standard a Premium však nepřijdete zkrátka můžete při jejich koupi uplatnit nárok na slevu ve výši 30 %. Z nových schopností uveďme rozšíření např. o fakturaci, základní skladovou evidenci či evidenci objednávek. Produkt se tak stává komplexní sadou, jež může v prostředí malých a středních firem zastat úlohu úplného informačního systému. Podrobnější informace, včetně důkladného porovnání schopností jednotlivých verzí, naleznete v prezentaci na CD, kde si také můžete ověřit, že i nejnižší volná verze Start je velmi dobře vybavenou aplikací. Samozřejmě v této prezentaci najdete podrobný postup registrace a uplatnění slev.

Terasoft

Tohoto tvůrce výukových multimediálních učebnic již z našich CD a recenzí také dobře znáte. V tomto čísle si můžete vyzkoušet opravdu horkou novinku, jíž je kurs Němčina II. Navazuje na obdobnou, také velice populární řadu učebnic anglického jazyka, a demoverze byla připravena speciálně pro náš časopis, takže jste prvními uživateli, kteří si ji mohou prohlédnout. Recenzi naleznete opět uvnitř čísla a při koupi platí, jak je u této firmy a jejích produktů zvykem, sleva 10 %.

Skytech 2

Tímto programem bychom rádi potěšili všechny příznivce astronomie a milovníky hvězdné oblohy. Pochází z dílny české firmy, a jeho velkou výhodou je tudíž kompletní provedení v rodném jazyce. Pokud znáte obdobné aplikace (některé byly uvedeny i na našich CD), jistě budete tímto elektronickým planetáriem a katalogem vesmírných objektů příjemně překvapeni. Mezi jeho velké přednosti patří mimo jiné možnost rozšíření o importované soubory s mapovými údaji či velké množství obsažených informací. Recenzi naleznete v časopise a budete-li mít zájem program zakoupit, můžete uplatnit nárok na slevu ve výši 10 %.

SGP Baltík 3

Na minulém CD 4/2000 jste se poprvé mohli setkat s čarodějem Baltíkem a jeho světem, jenž je určen nejmenším uživatelům počítače a dětským zájemcům o programování. Připomínám, že již měsíc běží akce, v rámci níž mohou naši předplatitelé získat na jeden rok licenci Baltíka s velmi výraznou slevou 75 %. I na tomto CD, stejně jako minule, najdete ukázkovou verzi programu, a v redakčním bloku časopisu se pak můžete dočíst o podmínkách nedávno vyhlášeného letošního ročníku soutěže Baltík+Baltazar 2000. Žádosti o registraci produktu a soutěžních programů nezasílejte do redakce, ale firmě SGP Systems! Pokud se chcete soutěže zúčastnit, určitě neztrácejte čas a zkontrolujte si hned termín odevzdání soutěžních úkolů pro první, kvalifikační kolo. Nezapomeňte také sledovat novinky na www.sgp.cz.

AVG 6.0

Ani s tímto programem se na našem CD nesetkáváte poprvé. Firma Grisoft Software samozřejmě neustále pracuje na vývoji svého "pronásledovatele virů" a jistě není náhoda, že dle neoficiálních průzkumů patří AVG k nejoblíbenějším u nás. Na našem CD mimo jiné každý měsíc přinášíme aktualizační soubory "virové" databáze pro verze 5 i 6 (pro českou i slovenskou lokalizaci), takže řádně zaregistrovaní uživatelé mají možnost být neustále ve střehu. Na tomto CD naleznete zkušební verzi (představuje poslední "sestavení", tedy rozhodně žádná vykopávka!) a máte-li zájem, při koupi platí sleva 10 %. Nezapomeňte, že virová nehoda nikdy není náhoda!

602 WinBase

Kromě svého kancelářského balíku uvolnila firma Software602 k volnému použití také databázový stroj, jejž naleznete na tomto CD. Poněvadž se jedná o aplikaci poněkud komplikovanější struktury než kancelářský balík, doporučuji před instalací v přiložených dokumentech nastudovat jednotlivé komponenty, způsob registrace a následného použití.


Nástroje od Zoneru

Patrik Malina

Počítačová grafika a elektronické publikování jsou oblasti, jež se tradičně těší velké přízni mezi nejširšími vrstvami počítačových nadšenců. Značným dílem k tomu přispěl a přispívá, jak jinak, také Internet, a to nejen jako zásobárna samotných fotografií, grafik či písem, ale také jako zdroj nástrojů všeho druhu od nejjednodušších prohlížečů po profesionální aplikace. Mnohé z nich jistě znáte z našich CD, od freewarového IrfanView po geniální Adobe Photoshop. Možná také nevíte, že přímo v Česku se zrodil vynikající program, jenž se schopnostmi řadí mezi špičku a cenou mezi všem dostupný shareware.

Před více než pěti lety započal vývoj aplikace, jež dnes představuje vlajkovou loď brněnské firmy ZONER software. Nástroj ZONER Callisto (v současné době ve verzi 3) je velmi dobře vybaveným grafickým editorem s výraznou orientací pro vektorovou grafiku. Jedná se o moderní, plně 32bitovou aplikaci, jejíž ovládání je vytvořeno zcela v souladu se zvyklostmi a standardy světa Windows (resp. MS Office).

Přestože Callisto výborně využívá principů zobrazení pomocí křivek ve vlastním nativním formátu, je samozřejmostí (a dnes nezbytností) možnost importu a exportu řady formátů, včetně širokého výběru bitmapových. Na vysoké úrovni jsou možnosti využití principů vektorové grafiky k dispozici jsou jak standardní operace s objekty (změny rozměrů a tvaru), tak pokročilejší funkce, často ve vhodné kombinaci s grafikou bitmapovou (texty na křivce, fraktálové i vkládané bitmapové výplně). Navíc Callisto podporuje používání zásuvných modulů (plug-inů) firmy Adobe, čímž značně rozšiřuje svůj potenciál. Tvůrci programu se však neomezili jen na uživatelské rozhraní či grafické nástroje a vybavili Callisto také původní technologií SmartFresh, jež se snaží maximálně urychlit překreslování obrázků při změnách, a šetří tak váš drahocenný čas. Možností a funkcí je samozřejmě obrovské množství, vždyť se jedná o profesionální nástroj doporučuji proto nahlédnout do manuálu na CD.

Kromě vlastního editoru Callisto získá uživatel koupí i další dvě úzce svázané aplikace pro práci s multimediálními soubory. Jednou z nich je Zoner Media Explorer 3.1, jenž slouží ke správě multimediálních souborů. Svým provedením bych jej přirovnal k aplikaci typu ACDSee Browser slouží především k rychlé práci s náhledy. V těsné návaznosti s ním při zobrazování spolupracuje Zoner Viewer, který obstojně snese srovnání s výše jmenovaným sharewarovým programem jak svou rychlostí, tak množstvím podporovaných formátů.

Aby se pro uživatele stal návrh grafického díla ještě snazším, sestavila také firma ZONER vlastní kolekci klipartů, jež mohou vnést do vašeho "grafického" projevu prvek neokoukanosti a originality. Původní kolekce České kliparty, sestávající z celkem zhruba dvou tisícovek zcela nových obrázků, je nejen svěžím větrem v záplavě motivů `a la Corel, ale také vnesením českých reálií do vaší grafické práce.

Dalším zajímavým programem ze své "stáje" zasahuje ZONER do oblasti elektronického publikování program ZONER Context je plnohodnotným nástrojem pro tvorbu manuálů, dokumentace či rozsáhlých multimediálních publikací. Okruh nabízených řešení uzavírá ZONER inShop komplexní program určený k tvorbě a provozování elektronického obchodu na Webu. Mohli jste se s ním setkat loni na jednom z našich CD a není vyloučeno, že do budoucna tomu tak bude znovu. Přímo s tímto produktem souvisí provozování serveru Czechia.com, jenž se může stát vhodným prostorem pro vaši elektronickou prodejnou či firemní prezentaci, včetně zřízení vaší domény. Podívejte se sami na www.czechia. com.

Na CD v tomto čísle vám přinášíme hned několik ukázek z produkce ZONER softwaru. V první řadě si můžete vyzkoušet ZONER Callisto 3 bez jakéhokoliv funkčního omezení, aplikace je však jako demoverze použitelná pouze 60 dnů či při 15 spuštěních. Budete-li mít zájem o koupi produktu, pak určitě nepřehlédněte, že jako čtenáři PC WORLDu můžete i při skvělé ceně navíc uplatnit slevu ve výši 30 %. Abyste nemuseli při zjišťování možností programu tápat, vše můžete nastudovat v přiloženém elektronickém manuálu, jenž zároveň ilustruje možnosti nasazení publikačního nástroje Context. A na závěr na CD najdete od ZONERu dárek v podobě výběru zhruba dvou stovek obrázků, jenž představuje zhruba 10 % obsahu celého CD České kliparty. Tyto soubory můžete používat zdarma (jako byste si produkt zakoupili), a pokud se vám zalíbí a budete mít zájem o celou kolekci, vězte, že i na její koupi se vztahuje sleva 20 %. Podrobné informace o firmě a produktech hledejte na našem CD.

§§§§§


Trendy


Internet v oblacích aneb o chytrých mobilních telefonech

Martin Pumera

c00p0237

Mobilní komunikace. Technologická oblast, ve které jsou přední firmy Starého kontinentu před dravci amerického Křemíkového údolí. Oblast, která je může postupně pohřbít. Mobilní telefony se stávají čím dál chytřejší, slučování Internetu a mobilní komunikace se stává hitem dne. A je na co se těšit.

Hlas je minulostí

Procházíte se po městě a najednou se vám ozve mobil. Na displeji se vám zobrazí zpráva, že vaši dva přátelé, které máte v seznamu, se procházejí nedaleko. Chcete jim poslat vzkaz a zajít si někam sednout? Zvolíte ANO, a "chytrý" telefon jim pošle zprávu. Vy dostanete elektronický kupón na 10% slevu v místní kavárně. Vypadá to jako fantazie marketingových mágů? Dozajista ne. Technologie již tady jsou. S telefony se dá dělat daleko více, než do nich jen mluvit.

Internet v ruce

Internet bez těžké a drahé krabice na stole, bez drátů a nejrůznějších složitostí pro běžného uživatele, to je něco, po čem je neobyčejný hlad. Drtivá většina lidí totiž dokáže ovládat telefon o ovládání počítače to již s takovou jistotou tvrdit nemůže. A jestliže se má Internet stát základním prostředím Nové ekonomiky, bez oproštění se od počítače to zřejmě nepůjde. S mobilním telefonem kromě brouzdání zpravodajskými informacemi můžete platit přes Internet své účty, nakupovat knížky, cédéčka nebo třeba oblečení v největším obchoďáku na světě, Amazon.com, můžete zjišťovat pozici svých přátel (dovolí-li vám to, samozřejmě), nechat se informovat o aktuálním stavu dopravy a o dopravních zácpách, dostávat a odesílat e-maily. Můžete toho daleko víc a nepotřebujete při tom drahý osobní počítač. To vše s dnešními technologiemi. A je toho mnohem víc. S nástupem mobilních telefonů třetí generace (přibližně za rok) se dostanete na Internet s vysokorychlostním datovým spojením a vysoce kvalitním videem, podpořeným velkým plnobarevným displejem, což je ten pravý ráj pro reklamu. Operátoři se snaží a budou snažit držet svůj přístupový bod portál, pro sebe, ale budou muset bojovat s takovými obry, jako je Yahoo! nebo AOL. V Japonsku, které je v těsném závěsu za vedoucí Evropou, většina mladých lidí preferuje připojení na Síť sítí přes mobilní přístroj, protože klasické PC jim připadá neohrabané a (pochopitelně) nemobilní. Japonci mají ovšem tu výhodu, že jejich operátoři jim nabízejí přístup na Web přes mobilní telefony za paušální poplatek ve výši několika set korun. To znamená, že mohou být 24 hodin on-line.

Dohnat a předehnat

Evropská unie vydává prohlášení, že k dohnání technologického náskoku USA je nutné do roku 2003 zvýšit počítačovou gramotnost, zavést Internet do všech škol... a přitom vůbec nebere v úvahu to, že za tři roky může být vše úplně jinak. Do roku 2003 se penetrace mobilních telefonů v Evropě zvýší na 60 % celé populace (po vzoru Finska, které tohoto průniku dosahuje již dnes), z dnešních 160 milionů na 250, což po odečtení dětí předškolního věku znamená, že mobilní telefon bude mít téměř každý Evropan. Z toho plyne další příliv peněz do vývoje nových a nových technologií. A to je pro Evropu obrovská příležitost vytvářet vlastní verzi Nové ekonomiky a e-businessu. Po zmeškané šanci stát se špičkou v éře osobních počítačů v osmdesátých letech přichází šance druhá. A Evropa, potažmo Skandinávie, se ji rozhodly nepropást. Standard GSM je velmi dobrý, používá jej více než 120 zemí. Máme tak několikaletý náskok před americkým kontinentem, jehož trh je rozbitý do různých navzájem soupeřících standardů, o kousek napřed jsme před Japonskem, které bylo dlouho izolováno svým zvláštním standardem.

Mobilní revoluci v Evropě sledují velmi pečlivě firmy z Křemíkového údolí. Operační systémy mobilních telefonů vyvíjené společností Symbian, založené Motorolou, Nokií, Ericssonem a japonskou DoCoMo, jsou vážným konkurentem operačního systému Microsoftu, firma STMicroelectronics zase dodává do většiny mobilních telefonů neintelovské čipy. A je to velký byznys. Vždyť v západní Evropě lidé mobilní telefony obnovují každý rok, což je čtyřikrát častěji, než se obnovují počítače.

§§§§§


Budeme volat zadarmo?

Martin Pumera

c00p0238

Pád monopolů a nástup nových technologií do telekomunikací tyto extrémně zlevní a dostanou se k nám služby, které nám ani nepřišly na mysl. A stane se to rychleji, než si myslíme.

Monopoly

Je to jako bychom žili v jiném světě. Český Telecom má problémy se zaváděním přenositelnosti telefonního čísla, zatímco telekomunikační firmy "svobodné ekonomiky" zavádějí celosvětovou přenositelnost jste k zastižení na jednom telefonním čísle po celém světě. Na pevné lince, samozřejmě. Zatímco se u nás zdražují hovory, na západ od našich hranic ceny padají dolů a mnozí analytici celosvětových telekomunikačních trhů považují zahraniční volání za nepodstatný zdroj příjmů a předpokládají, že v krátkém časovém období může být zadarmo hlavní zdroj příjmů budou poplatky za datové přenosy. Opravdu žijeme v jiném světě? Nebo jen ve světě, kde monopoly ukazují svou sílu? Podívejme se o pár let zpátky.

Na přelomu let 1992/93 začala v Saúdské Arábii provozovat své služby v doposavad monopolním prostředí americká telekomunikační firma IDT, a za volání do zahraničí si účtovala zlomek ceny místního monopolu. O šest měsíců později do její pobočky vtrhli saúdskoarabští vojáci, sebrali zařízení a odjeli. A když po několika týdnech bylo vše vráceno do původního stavu, jasně vyplynulo, kdo za celou akcí stál v pozadí národní monopolní provozovatel. Dnes je v Saúdské Arábii telekomunikační trh již úplně jinde v dnešní době je totiž sedm let jako v minulém století sedmdesát.

Když už jsme v historii současné schéma, kdy v každém státě byl státem kontrolovaný telekomunikační úřad, tenkrát telegraf, je staré 135 let. Od té doby si mohou státní monopoly určovat ceny jak za vnitrostátní volání, tak za volání mezinárodní na základě bilaterálních smluv, přičemž ani jedna strana přirozeně nemá zájem na tvorbě nízkých cen. Demonopolizace v evropském prostředí způsobila, že v sousedním Německu můžete v určité době volat zadarmo, a když si MCI, jedna z největších amerických telekomunikačních firem, vybírala partnera pro mezinárodní hovory v Německu, nemusela jednat jen s firmou Deutsche Telecom, ale mohla si vybírat z více než stovky menších telekomunikačních firem, které se jedna přes druhou snažily nabídnout co nejnižší ceny ve snaze dostat tuto výbornou zakázku.

Další příklad? Cena telefonního spojení mezi USA a Velkou Británií spadla za poslední tři roky z 58 centů (20 Kč) na centů 12 (4,20 Kč) za minutu volání.

Technologie

Pokud se k pádu monopolů přidá nástup nových vyspělých technologií, ze současného cenového schématu nezůstane kámen na kameni. V současnosti je to nástup internetových technologií, v blízké budoucnosti to mohou být satelitní komunikace. V roce 1993, kdy internetová telefonie začínala, byl potřeba k volání zdarma počítač na obou koncích drátu. Možnosti volat přes Internet se však rychle ujaly telekomunikační firmy, a i když telefonování zdarma není, nepotřebujete k němu žádné další složité vybavení. A ceny jsou daleko nižší než na klasických telekomunikačních obvodech. Minuta volání z USA do Francie přes firmu Net2Phone, jedničku mezi internetovými telekomunikačními společnostmi dneška, spadající pod zmiňované IDT, vás vyjde na 9 centů (3,20 Kč, srovnejte s vnitrostátní cenou hovoru z Prahy do Ústí nad Labem, nebo z Brna do Přerova!), stejný čas vás přijde u klasické mamutí americké společnosti na více než dvojnásobek (22 centů, 7,70 Kč). A pokud se zatím klasické společnosti nemusely internetového volání obávat, neboť ač v roce 1999 činilo něco málo přes jednu miliardu provolaných minut, v celkovém objemu to bylo jen okolo 1%, v roce 2002 to bude podle odhadu analytiků 7 %. A to už je pořádné sousto.

Ve hře není jen Internet. Pokud se podaří naplnit Boeingu a společnosti Elipso jejich záměr s jejich satelitním systémem, mohly by nás hovory odkudkoli kamkoli stát pouhých 12 centů (4,20 Kč) za 1 minutu. Ale to už je téma jiného článku.

U nás?

Pokud by někdo čerpal jen z českých informačních zdrojů, mohl by snadno propadnout dojmu, že ne my, ale ostatní svět to dělá špatně. Od některých státních úředníků a nezávislých "odborníků" lze na dotaz, proč může být v paušálu (okolo 20 USD) placeném telekomunikačním společnostem v USA neomezený počet lokálních volání zdarma tedy i připojení k Internetu a proč to nejde i u nás, slyšet odpověď, že telekomunikační firmy v USA mají s tímto systémem problémy a že uvažují o systému evropském. Uvidíme, jak se cenová politika změní po 1. lednu 2001 už je to prakticky za dveřmi. V letech 2001 a 2002 budeme v oblasti komunikací určitě svědky dalších velmi zajímavých změn.

§§§§§


Jak na to


WINDOWS 2000 - První kroky

SCOTT SPANBAUER

c00p0204

Pokud si nainstaluje upgrade, zjistíte, že Windows 2000 jsou "zemí příležitostí". Poradíme vám jak si přizpůsobit plochu, uspořádat soubory, zajistit zabezpečení, připojit se k Internetu a mnohé další.

Co je to s Windows 2000?

Na první pohled vypadají jako Windows 95/98 staré známé Menu tlačítka Start, Koš i Hlavní panel. Když si s nimi ale budete chvíli hrát, objevíte ve vzhledu i funkcích někeré rozdíly. To, že se Windows 2000 od 95/98 liší, asi překvapí málokoho, protože jsou přímým pokračováním Windows NT. Na druhou stranu nevypadají a ani nepracují jako NT. Takže ať upgradujete z jakéhokoliv systému, budete se moci v jejich rozdílech pěkně "povrtat". Své produktivitě však prozatím sbohem nedávejte. I když se poslední Windows v ledasčem s dvěma předešlými verzemi překrývají, přinášejí i pár úskalí. Následující rady vám pomohou nenechat se jimi nijak "vykolejit".

Přizpůsobení Plochy

POKUD PLOCHA vypadá jako ve Windows 9x, pak se také musí jako ve Windows 9x chovat, že ano? Ale to není tak jisté. Některé části fungují stejně, jiné ne. Takže důvěřuj, ale prověřuj...

UPRAVTE SI MENU TLAČÍTKA START K OBRAZU SVÉMU

Menu tlačítka Start se ve Windows 9x protivným způsobem rozrůstá do přílišných rozměrů tím, že vytváří nemotorná kaskádová menu. V Personalized Menu se ve Windows 2000 žádné stupňování jednotlivých menu pod tlačítkem Start nekoná a objeví se jen položky, které byste mohli teoreticky potřebovat. Windows to provedou tak, že rozpoznají aplikace, jež jste používali nebo instalovali v poslední době, a zobrazí pouze ty ostatní spadnou mimo viditelnou část menu.

Chcete-li se dostat k celému obsahu menu, ťukněte na symbol dvojité šipky dolů na konci seznamu. Celé menu se přeskupí podle abecedního pořádku a ukáže vám všechny položky; ty původně zobrazené se navíc zvýrazní.

Pokud nevíte, kde se položka skrývá, můžete Personalized Menu vypnout a zobrazit si celé startovací menu. Vyberte Start/Settings/ Taskbar & Startmenu a pod kartou General zrušte volbu Use Personalized Menu.

[98] VYTVOŘTE SI VHODNÝ PANEL NÁSTROJŮ

Panel Snadné spuštění (na Hlavním panelu mezi tlačítkem Start a tlačítky momentálně aktivních programů) umožňuje pohotové spouštění několika vybraných položek pomocí jednoho ťuknutí nejsou to však jediné možnosti, které máte. Chcete-li na panel nástrojů přidat program, dokument nebo ikonu souboru, přetáhněte ji prostě z Průzkumníka na zvolené místo na panelu. Chcete-li naopak položku z nástrojové lišty odstranit, ťukněte na ni pravým tlačítkem a zvolte Delete (Odstranit). Chcete-li panel nahradit jiným, již nakonfigurovaným, ťukněte pravým tlačítkem na prázdné místo na Hlavním panelu, zvolte Toolbars (Panely) a vyberte jednu z alternativních možností pro panely nástrojů.

[98] ZAPNĚTE SI SYSTÉM ACTIVE DESKTOP

Po ZAPNUTÍ VOLBY aktivní DESKTOP si můžete vzhled a činnost plochy Windows přizpůsobit tak, aby se chovala jako webovská stránka a mít tak třeba k dispozici spouštěcí ikony reagující na jediné ťuknutí. Důležitější ale je, že si přímo na plochu můžete z Webu stáhnout věci jako vyhledávací formulář AltaVisty nebo aplety v JavaScriptu a zařídit, aby se tento obsah pravidelně updatoval. Aktivní Desktop je sice známý už z Windows 95, ale ve Windows 2000 je mnohem snazší upravit si jeho nastavení.

Dvoutisícovky dovolují zapnout Aktivní Desktop následující cestou: vyberte Control Panel/Folder Options (najdete též pod menu Tools v jakémkoliv oknu Exploreru). V oblasti Aktivního Desktopu vyberte kartu General, pak vyberte volbu Enable Web content on my desktop. Dva další způsoby zapnutí Aktivního Desktopu přetrvávají z Windows 98. Můžete ťuknout pravým tlačítkem na prázdné místo na ploše, vybrat Systém Aktivní Desktop/Zobrazit jako stránku WWW. Nebo můžete ťuknout pravým tlačítkem na prázdné místo na ploše, vybrat Vlastnosti a na kartě Síť WWW zvolit Zobrazit aktivní plochu jako stránku WWW.

[98] PŘIDEJTE AKTIVNÍ POLOŽKY

KDYŽ si poprvé zapnete aktivní plochu, objeví se pouze jediná položka obsahu Webu Panel kanálů aplikace Internet Explorer. Chcete-li přidat nové položky, ťukněte pravým tlačítkem na prázdné místo na ploše a zvolte Active Desktop/New Desktop Item (Ve Windows 98 Systém Active Desktop/Vlastnosti/Síť WWW/

Nová). Dialogové okno vám nabídne možnost prohlížet si on-line galerii systému Active Desktop na serveru Microsoftu a nainstalovat si nové položky, nebo se podívat na webovou adresu, disk nebo na síť, a najít položku, kterou chcete přidat, zde. Za prohlédnutí stojí Microsoft Desktop Gallery především tehdy, zajímají-li vás burzovní zprávy, předpověď počasí nebo AudioNet jukebox.

[98] PŘIZPŮSOBTE SI AKTIVNÍ PLOCHU

ABYSTE SI s obsahem mohli hrát a upravovat ho, ťukněte pravým tlačítkem na prázdné místo na ploše a zvolte Systém Active Desktop/Upravit plochu. Zobrazí se karta Síť WWW se seznamem aktuálních položek Aktivní plochy, které můžete povolit tak, že je ťuknutím zatrhnete. Ťuknutím na tlačítko Nová můžete také přidávat další aktivní položky (viz tip "Přidejte aktivní položky").

ABY SE VÁM POLOŽKY AKTIVNÍ PLOCHY NETOULALY

POKUD JSTE SI Aktivní plochu upravili podle svých preferencí, můžete se nyní zabezpečit proti nechtěnému přenastavení nebo přesunutí položek tím, že je zamknete na místě. Ťukněte pravým tlačítkem na prázdné místo na ploše a zvolte Active Desktop. Pokud je zatržena volba Lock Desktop Items, nemůžete vaši plochu upravovat. Ale co když ji budete chtít upravovat později? Ťukněte pravým tlačítkem na prázdné místo na ploše, vyberte opět Active Desktop a ťukněte na Lock Desktop Items a odstraňte zatržení této volby.

[98] ABY SE DO OKNA PRŮZKUMNÍKA VEŠLO VÍCE SOUBORŮ

RÁMEC po levé straně okna Průzkumníka je sice šikovný pro náhled informací ale zabírá také spoustu místa. Pokud byste před sebou raději viděli více souborů, změňte v Průzkumníkovi nastavení Web-view: vyberte Tools/Folder Options a v oblasti Web-view vyberte Use Windows classic folders a ťukněte na OK.

VELICE UŽITEČNÝ POPIS ADRESÁŘŮ

PŘESTOŽE můžete dávat adresářům dlouhé názvy, není v nich dostatek prostoru pro podrobné rozepsání toho, co adresář vlastně obsahuje, kdo tam co dal a co je k čemu dobré. Ve dvoutisícovkách ale máte možnost si jednotlivé adresáře opoznámkovat a to pomocí jednoduchého textu nebo HTML. Otevřete adresář, k němuž chcete připojit poznámky, a ťukněte v něm pravým tlačítkem na prázdné místo. Vyberte Customize This Folder, ťukněte na Next a prostě zatrhněte Add Folder Comment a ťukněte na Next. Do oblasti pro komentář vepište text nebo vložte kód HTML. Ťukněte na Next a potom na Finish. Výsledek se objeví v levém rámci u okomentovaného adresáře (pokud máte Průzkumníka/Explorer nastaveného na Web-view).

SLOŽKA S NÁHLEDEM

CHCETE SE PODÍVAT NA velikost všech souborů? Nebylo by logické zobrazovat komprimované soubory jinou barvou? Windows 2000 tohle všechno umějí ale musíte jim to nejdřív nařídit. Otevřete Folder Options, ať už z Control panelu nebo z menu Tools v Průzkumníkovi/Exploreru. Ťukněte na kartu View, pak projeďte seznam a kde je to potřeba, zadejte ťuknutím znaménko pro přidání nebo odstranění položky. Ťukněte na OK, aby se provedly změny v konkrétním adresáři, nebo ťukněte na políčko Like Current Folder, aby se změny aplikovaly na všechny adresáře. (Pokud otevřete Folder Options z Control panelu, nebude tato možnost aktivní implicitně se změny provedné odsud provedou ve všech adresářích) Chcete-li se později vrátit ke standardnímu nastavení, otevřete znovu Folder Options a ťukněte na Restore Defaults.

JAK SNÁZE NA ZÁSTUPCE

VYTVOŘENÍ ZÁSTUPCE na ploše (nebo v kterémkoliv adresáři) bylo vždycky dost snadné: (ťuknout pravým tlačítkem na prázdné místo a zvolit Nový objekt/Zástupce (New/Shortcut), a pak vložit zástupce. Tento poslední krok v minulosti většinou znamenal ťuknout na tlačítko Procházet (Browse), a pak prohlížet soubory dokud nenajdete ten správný. Windows 2000 ale automaticky cestu dokončí: Vepište C: a objeví se seznam všech položek v kořenovém adresáři C:, včetně složek první úrovně. Vepište C:\d a zobrazí se všechny soubory kořenového adresáře, začínající na M, a také všechny adresáře (např. Dokumenty). Čím víc toho napíšete, tím užší bude výběr. Tato možnost automatického dokončení funguje i pod Start/Spustit (Run), ale zobrazí se pouze spustitelné soubory a adresáře.

Práce se soubory

WINDOWS 2000 pracují se soubory jinak než Windows 95 nebo 98. Jsou vytvořena tak, aby uchovávala adresáře jiným způsobem, pomocí NTFS NT File Systemu. NTFS však není nezbytný Windows 2000 si dokáží poradit i se starou alokační tabulkou souborů DOS/Windows a vylepšenou FAT32 (32bitovou alokační tabulkou souborů) pro 98. Ale právě tady začínají rozdíly...

KDO HLEDÁ, NAJDE

WINDOWS 2000 nahrazují jednoduchou funkci Najít soubory či složky novou funkcí Search (Hledat), připomínající spíše okno Internet Exploreru. Jsou tu k dispozici efektivnější možnosti, než je prosté vyhledávání, ale pro jejich správné užívání je třeba trochu šikovnosti. V menu Start zvolte Search/For Files or Folders, a objeví se na dvě části rozdělené okno s formulářem pro hledání. První tři políčka formuláře přehledně kombinují tři nejběžnější kritéria hledání název souboru nebo složky, text v souboru a složku nebo disk k prohledání. Hledání standardně prochází i vnořené složky.

Hledání používá dosti jednoduchá kritéria prosté klíčové slovo nebo frázi namísto sofistikovanější booleovské logiky. Můžete ale použít hvězdičku (*) nebo otazník (?) jako "žolíka". Hvězdičku lze užít jako předponu (*.doc), příponu (boo* by našlo boogie, boolean nebo bootstrap) uprostřed znaků (po tr*ble by se objevilo trainable, tribble a trouble) nebo v kombinaci těchto možností (např. *My*). Každý otazník zastupuje jeden znak (boo? by našlo book, boot).

Chcete-li inteligentnější vyhledávání podle datumu, typu nebo velikosti souboru ťukněte na Search Options a zatrhněte příslušné kritérium. Ťuknete-li např. na Date, dostanete seznam, který vám umožní zúžit výběr na soubory vytvořené, modifikované nebo naposled používané během určitých dní nebo měsíců či v časovém rozmezí. Kritéria Type (typ) a Size (velikost) vám umožní specifikovat výběr na jakýkoliv registrovaný typ nebo danou velikost. Kromě toho nabízejí Advanced options (pokročilé možnosti) schopnost vyloučit prohlížení vnořených složek, rozlišovat velká a malá písmena, a prohlížet tzv. "pomalé soubory" tedy ty, které jsou uloženy na přenosných paměťových médiích.

UKLÁDEJTE SI PROHLÍŽENÍ K OPAKOVANÉMU POUŽITÍ

HLEDÁTE často stejný typ souboru nebo specifický adresář na pevném disku? Nemrhejte úsilím uložte si kritéria, která při hledání používáte, abyste je nemuseli stále nastavovat. Až dokončíte nastavování požadavků, ťukněte pravým tlačítkem na okno pro výsledky hledání (nebo zvolte menu File) a vyberte Save Search. Budete dotázáni na název souboru a jeho umístění, a Hledání uloží výsledky jako soubor s příponou fnd. Chcete-li hledání provést znovu, vyhledejte v Průzkumníkovi soubor s příponou fnd a dvakrát na něj ťukněte. Tak se spustí Hledání s již dříve nastavenými a uloženými kritérii.

VYTVOŘENÍ INDEXU PRO POHOTOVĚJŠÍ HLEDÁNÍ

CHCETE-LI URYCHLIT fungování funkce Search a rozšířit její schopnosti (jako je třeba vyhledání dokumentu MS Office podle autora), využijte možnost indexování. Ťukněte na Indexing Service v dialogovém okně Search a postupujte podle instrukcí na obrazovce. Takhle začíná proces, který analyzuje všechny dokumenty na celém počítači nebo na vybraném diskovém oddílu, a jenž si shromáždí různé vlastnosti jako jsou informace o autorovi v dokumentech Office, v e-mailu či newsgroupových zprávách a v dokumentech HTML. Interpretuje jazyk dokumentu a vytáhne si z něj klíčová slova. Tyto detaily jsou indexovány ve zkomprimovaném souboru, který může vyhledávací funkce snadno procházet.

Indexování celého počítače vyžaduje čas a zaměstnává systém první index si můžete nechat udělat přes noc, kdy s počítačem nepracujete. Pozdější doplňování indexu už není pro systém tak náročné a provádí se automaticky. Indexy ani nezabírají moc místa na disku náš index asi 1 700 dokumentů zabral nějaký 1 MB.

Když si všimnete, že se výkon vašeho počítače začíná najednou snižovat, vypněte na chvíli indexování. Vyberte Start/Search/For Files and Folders, ťukněte na Indexing Service, a pak na No, do not enable Indexing Service.

PŘIZPŮSOBTE SI PANEL NÁSTROJŮ PRŮZKUMNÍKA

Panely nástrojů Průzkumníka/Exploreru nejsou tesané do kamene. Takže chcete-li přidat nebo odstranit některá tlačítka, vyberte View/Toolbars/Customize. Dialogové okno přizpůsobení obsahuje dva seznamy tlačítek tlačítka k dispozici a tlačítka momentálně užívaná. Chcete-li některé z nich odstranit, ťukněte na jeho název mezi momentálně používanými tlačítky, a pak na Remove. Chcete-li nějaké přidat, ťukněte mezi momentálně používanými tlačítky na místo, kam se má vložit nové tlačítko se objeví nad označeným vyberte tlačítko, které chcete doplnit, a ťukněte Add. Pokud chcete změnit pozici tlačítka, označte jej a ťukněte na Move up nebo Move down. Krom toho můžete k přetahování, přemisťování, přidávání a odstraňování položek používat i myš. Když to s úpravami lišty poněkud přeženete, můžete se snadno vrátit k jejímu standardnímu nastavení ťuknutím na tlačítko Reset v dialogovém okně Customize Toolbar.

[98] ULOŽTE SI OBLAST NÁSTROJOVÉ LIŠTY

UŽ VÁS UNAVUJE neustálé ťukání na šipky, když se chcete podívat na ikony, jež jsou úplně vpravo na nástrojové liště Průzkumníka? Zrušte textové popisky, tak aby horizontálně nezabíraly plochu.

Nemějte strach když zapomenete, co které tlačítko dělá, najeďte na něj kurzorem myši a brzy se objeví popiska. Vyberte View/Toolbars/Customize. V Text Options vyberte No text labels. Tlačítko Reset v Custonize Toolbar toto nastavení neovlivní.

(Ve Windows 98 stačí zrušit zaškrtnutí u Zobrazit/Panely nástrojů/Textové popisky.)

RYCHLÁ KOMPRIMACE

ŠETŘÍTE-LI místem na pevném disku, proč si nezkomprimovat soubory a složky, jež moc často nepoužíváte? Může to být třeba program, který nespouštíte příliš často, nebo stará data, která nemáte čas zarchivovat prostě všechno, co pak lze nahrávat malinko pomaleji než obvykle (ano, to je daň za komprimaci souborů).

V Průzkumníkovi/Exploreru ťukněte pravým tlačítkem na soubor nebo složku a vyberte Properties. Na kartě General ťukněte na tlačítko Advanced a zaškrtněte volbu Compress contents to save disk space.

ZOBRAZENÍ MULTIMEDIÁLNÍCH SOUBORŮ

V KTERÉMKOLI PRŮZKUMNÍKOVI/EXPLORERU, který využívá zobrazení jako stránku WWW včetně těch s výsledky hledání si můžete spouštět zvukové nebo videosoubory bez přehrávacího programu. V případě souborů avi, mpg a wav dejte pozor, aby bylo v Tools/Folder Options/General zatrženo Enable Web content in folders, a ujistěte se, že máte nainstalovaný MediaPlayer nebo RealPlayer. Pak vyberte multimediální soubor. V info-rámci se objeví náhled s prvním snímkem videosekvence a posuvná lišta s ovladači přehrávače. Pro přehrávání ťukněte na Play. Jednotlivé snímky videa si lze prohlédnout klasicky posouváním lišty pod náhledem.

UPRAVTE SI FAT

POKUD jste si pro správu souborů ve Windows 2000 zvolili systém FAT nebo FAT32, a přesto chcete využívat lepší a bezpečnější správu založenou na Windows NT File System, je tu řešení.

Můžete si disk nebo diskový oddíl (partition) zkonvertovat ovšem zabere to spoustu času. Nejprve musíte nabootovat z jiného disku nebo oddílu, což nejsnadněji provedete tak, že použijete spouštěcí disketu. (Viz Údržba systému Vytvořte si spouštěcí diskety.)

Spusťte systém v režimu příkazové řádky tato volba se objeví během nabíhání Windows 2000. Syntaxe konverze vypadá takto: convert [drive] /fs:ntfs [/v].

Abyste na NTFS převedli konkrétně disk C:, zadejte convert c: /fs:ntfs, nepovinně s /v na konci (to určuje, že se budou při konverzi zobrazovat všechna hlášení).

Ale pozor, nezapomeňte, že jakmile jednou kompletně přejdete na NTFS, nebude váš počítač už schopen spustit DOS ani Windows 9x!

ZMĚNA MENU "SEND TO"

POKUD "posíláte položky na určité místo" třeba na disketu nebo do složky je jedním z nejrychlejších způsobů, jak to provést, ťuknout pravým tlačítkem na zvolené soubory a vybrat Sent to (Odeslat).

Toto menu obsahuje standardně běžné cíle jako je třeba Briefcase/Aktovka. Je ale jednoduché do tohoto menu přidávat nebo z něj vyndavat položky. V Průzkumníku/Exploreru dvakrát ťukněte na disk, kde jsou nainstalována Windows 2000, a otevřete složku Documents and Settings. Ťukněte dvakrát na vaši složku. Ťukněte dvakrát na složku Send to, a přidejte nebo odstraňte podle potřeby nové zástupce (vyberte File/New/Shortcut a najděte položku, kterou chcete vložit jako nového zástupce).

Poznámka: Na rozdíl od Windows 95/98 má složka Send to ve Windows 2000 atribut Skrytý, takže pokud ji nevidíte, zvolte v jakémkoliv okně Průzkumníka/Exploreru Tools/Folder Options, ťukněte na kartu View a vyberete Show hidden files and folders.

Práce se soubory

WINDOWS 2000 VĚDÍ, kdo jste. Než s nimi začnete pracovat, musíte mít uživatelské konto a heslo. I implicitní uživatelé mohou použít heslo bez znaků, ale to musí existovat dříve, než se na něj zalogujete. Nicméně tato taktika zapříčiňuje, že nastavení plochy a historie dokumentů zůstanou skryty různým slídivým očím protože nastavení každého uživatele je uchováváno v samostatné složce v Documents and Settings na pevném disku s instalací Windows.

UCHOVEJTE SI TAJEMSTVÍ

EXISTUJÍ DVA rychlé způsoby, jak si udržet lidi dál od své plochy, když své PC musíte nechat chvíli o samotě. V obou případech musíte zmáčknout <Ctrl>-<Alt>-<Delete>. Ve Windows 9x se objeví okno Task Manageru. Ve Windows 2000 vyvolá tento trojhmat dialogové okno s možností mnoha voleb. Ťukněte na Lock Computer, a plocha se zatemní, dokud znovu nezadáte své uživatelské jméno a heslo. V případě, že chcete práci ukončit, ťukněte na tlačítko Log Off.

VYTVOŘENÍ NOVÉHO UŽIVATELE

POKUD CHCETE umožnit přístup k vašemu počítači, ale ne ke své ploše, dokumentům atd., vytvořte nové uživatelské konto. Tato konta mohou být omezována na mnoha úrovních a vytvoříte je v položce Users and Passwords v Ovládacích panelech. Zmáčkněte tlačítko Add a vepište uživatelské jméno, případně i plné jméno a popis uživatele. Ťukněte na Next a vepište heslo nového uživatele.

Na další stránce vás čeká volba mezi třemi úrovněmi zabezpečení: Standardní uživatel (Standard user), Omezený uživatel (Restricted user) a Ostatní (Other). Standardní a Omezení uživatelé mají přístup k programům a mohou ukládat dokumenty, ale žádný z nich nemá bez dovolení přístup k souborům někoho jiného. Omezení uživatelé nemohou instalovat software. Nastavení Ostatní dovoluje širší škálu povolení od všemohoucího Administrátora po Zálohovače (Backup operator), který může spouštět jen zálohovací software. Zvolte omezení pro nového uživatele, ťukněte Finish a OK.

OMEZENÍ PRIVILEGIÍ UŽIVATELŮ

AŤ UŽ PRACUJETE doma nebo v práci, existují vždy jisté soubory a nastavení, které chcete skrýt před něčíma očima a uchránit před neopatrným zacházením. Windows 2000 vám dávají možnost specifikovat privilegia každého uživatele.

Nalogujte se do Windows 2000 na administrátorské úrovni a vyberte Start/Settings/Control Panels/Users and Passwords. Vyberte uživatelské jméno a ťukněte na Properties. Ťukněte na kartu Group Membership a vyberte příslušnou úroveň, např. Restricted users nebo na seznamu Other třeba Guests.

ZAKÓDUJTE SI SOUBORY NEBO SLOŽKY

SYSTÉM UCHOVÁVÁNÍ SOUBORŮ Windows 2000 NTFS vám umožňuje zakódovat soubory a složky na disku. Dosáhnete toho ťuknutím pravým tlačítkem na soubor či složku, kterou chcete zašifrovat, a zvolením Properties. Pod kartou General pak vyberete Advanced. Zaškrtnete volbu Encrypt contents to secure data. Při kódování složky se vás systém zeptá, zda chcete zakódovat všechny její soubory včetně vnořených složek. Ať už zvolíte cokoliv, systém zakóduje všechny soubory, které do složky od té doby vložíte.

Tato technika má některá omezení. Nemůžete zakódovat složky obsahující systémové nebo komprimované soubory a složky. Pokud jste zaškrtli volbu Compress, musíte ji dříve než začnete s kódováním odznačit.

ZAMKNĚTE SI DVEŘE

POD NT 4.0, a teď i pod Windows 2000, musejí všichni noví uživatelé logující se do systému zmáčknout pro bezpečné nabootování <Ctrl>-<Alt>-<Delete>. Tento proces, pro uživatele Windows 9x poněkud neobvyklý, ale dodává jistý stupeň zabezpečení proti příležitostným "čmuchalům". Krom toho je pro Windows 2000 doporučen Microsoftem. Pro jeho aktivaci vyberte Start/Settings/Control Panels/Users and Passwords. Ťukněte na kartu Advanced a na políčko nadepsané jako Require users to press <Ctrl>-<Alt>-<Delete> before logging on.

Práce s hardwarem a softwarem

NEJVĚTŠÍ CHLOUBA plug and play, která skoro fungovala pod Windows 95/98, stále skoro funguje i pod Windows 2000. Není ale ani automatická, ani bezchybná. Windows 2000 mají svůj idiosynkratický způsob, jak se vypořádat s potížemi.

MODLENÍ NEPOMŮŽE, PLUG AND PLAY ANO

S TAK ZVANÝM hardwarem plug and play to vždycky nebylo tak jednoduché, jak se uvádělo. Často se stalo, že když jste pod Windows 98 poprvé zapojili USB zařízení, museli jste procházet soubory na instalačním CD-ROMu a hledat správný ovladač. Windows 2000 jsou při hledání ovladačů chytřejší: Projíždějí během instalace všechny složky disku, na který je navedete. V průvodci Found New Hardware, zvolte zdroj pro ovladače (řekněme třeba disketová jednotka A: nebo mechanika CD-ROM) a počkejte, až si Windows 2000 příslušný ovladač najdou. Přestože třeba nemáte instalační disk, neznamená to, že budete mít nutně smůlu. Dvoutisícovky obsahují ovladače pro spoustu druhů hardwaru, které Windows 98 neměla např. ovladače pro Imation SuperDisk. I když Windows 2000 potřebný ovladač neobsahují a výrobce jej nedodává, pořád je tu šance, že se vám jej podaří nahradit driverem pro Windows 98.

KONFIGURACE TISKÁRNY

V PŘEDCHOZÍCH verzích Windows se složka Tiskárny/Printers nacházela na dvou místech pod Start/Nastavení (Settings) a pod ikonou Tento počítač (My computer). I ve Windows 2000 ji naleznete pod Start/Settings, ale už ne přímo pod ikonou Tento počítač. Místo toho se nachází spolu s ostatními konfiguračními nástroji v Control panelech. Chcete-li přidat tiskárnu, ťukněte, stejně jako u předchozích verzí, dvakrát na ikonu Add Printer. Chcete-li nastavit jinou výchozí tiskárnu, ťukněte na ni pravým tlačítkem a vyberte Set as Default Printer. Na ikoně nové tiskárny se objeví maličký zatrhovací znak.

INSTALACE ZAŘÍZENÍ BEZ PODPORY PLUG AND PLAY

POLOŽKA PŘIDAT NOVÝ HARDWARE v Ovládacích (Control) panelech funguje ve Windows 2000 jinak a lépe než v předchozích verzích. Spusťte ji, a dostanete dvě možnosti přidat zařízení nebo doladit jeho nastavení, anebo nějaké odstranit a odpojit. Zvolte Add/Troubleshoot a Device a průvodce se pokusí najít plug and play hardware. Pokud žádný nenajde, objeví se seznam nainstalovaných zařízení (pro případ, že chcete dolaďovat). Zvolte Add a New Device a ťukněte Next. Průvodce se pokusí najít nový hardware, a pokud se mu to nepodaří, dá vám k dispozici seznam hardwarových kategorií, z něhož si můžete vybrat. Jestliže svůj hardware na seznamu nenajdete, zvolte Other devices, a pak Next. Ťukněte na tlačítko Have Disk, a použijte ovladače od výrobce.

Pokud ovladače od výrobce nemáte, stáhněte si je z webové stránky prodejce, a odkažte průvodce na složku, kam je uložíte.

ŘÁDNÉ ODSTRANĚNÍ ODSTRANITELNÝCH ZAŘÍZENÍ

DÍKY velkému rozšíření USB hardwaru je teď odstranění zařízení jednodušší než kdy dříve Windows 2000 ale na rozdíl od 98 někdy odstranění odmítají. Odstraňování záznamových zařízení, modemů a síťových karet může způsobit problémy aplikacím, které mohou počítat s přístupem k nim Windows 2000 proto, když se o jejich odstranění pokoušíte, podají varovnou hlášku.

Ve Windows 2000 je naštěstí program Unplug or Eject Hardware, jehož ikonu najdeme na systémové liště. Ten obsahuje seznam veškerého rizikového hardwaru, který se pokoušíte odstranit. Takže předtím spusťte utilitu Unplug or Eject Hardware a konkrétní položku v něm zrušte.

VYLAĎOVANÍ HARDWARU

Aplikace ADD/REMOVE hardware z Control panelů ve Windows 2000 zjednodušuje vylaďování problémů s hardwarem. Spusťte ji a vyberte Add/Troubleshoot a Device. Všechna zařízení, která Windows 2000 označí jako problematická, se objeví na začátku seznamu se žlutými nebo červenými znaménky, jež určují závažnost problému. Ťukněte na zvolenené hardwarové zařízení, a pak na Next. Zobrazí se vám analýza problému; ťukněte na Finish a spustí se průvodce.

NAJDĚTE, KDE JE ZAKOPANÝ PES

POUŽÍVÁTE JEN NĚKOLIK aplikací, ale výkon vašeho PC se zpomaluje. Windows 2000 nabízejí jednoduchý způsob, jak najít viníka. Stiskněte <Ctrl>-<Alt>-<Delete> a ťukněte na tlačítko Task Manager. Pod kartou Aplikace najdete seznam spuštěných programů víc o zdrojích svého systému najde ťuknutím na kartu Procesy. Tady jsou vypsány všechny systémové procesy a aplikace s údajem o jimi používaném množství paměti a CPU. Pokud najdete jednu aplikaci, která si křečkuje paměť nebo čas CPU, zavřete ji a osvobodíte tak ostatní. Ale pozor na toto rozhodování pomocí jediného ťuknutí: mohli byste zničit nebo přijít o neuložená data. Místo toho se do aplikace přepněte pomocí <Alt>-<Tab>, uložte si data a pak normálně program ukončete. Některé programy stačí minimalizovat na ploše ve formě ikon.

ODSTRAŇTE NEVYUŽÍVANÝ SOFTWARE

MÁTE MÁLO místa na disku? Windows 2000 vám poskytují větší podporu při rozhodování, které programy odstranit, než předchozí verze. Zatímco Windows 95/98 pod ikonou Přidat nebo odebrat programy v Ovládacích panelech nabízela jen seznam názvů aplikací, dvoutisícovky podávají detailnější informace.

Vyberte program ťuknutím na jeho název, a ukážou se vám podrobnosti: přesný čas, kdy jste program naposled používali, shrnutí, je-li používán často nebo jen sporadicky, a ve většině případů i kolik místa na disku zabírá.

Přehled také obsahuje tlačítka Change a Remove, pomocí nichž můžete určit příští osud programu. Ale pozor, v některých případech se po jejich stisknutí program automaticky odstraní často bez jakéhokoli varování. Mnohý kancelářský software vám však sám o sobě dává možnost přizpůsobit si konfiguraci programu přidáním nebo odebráním komponent.

MNOHOJAZYČNÁ PODPORA

SPRECHEN SIE DEUTSCHE? Se habla espaňol? Což si takhle v těchto jazycích napsat dopis nebo si přečíst dokument napsaný v nějaké jiné řeči? Windows 2000 vám dávají možnost lokalizovat rozložení klávesnice a ostatní systémová nastavení tak, abyste měli přístup k jazykům a abecedám tak rozmanitým jako je cyrilice, hebrejština a thajština. Tato nastavení také zahrnují alternativní formáty pro převádění dat, měny a čísel. A co je nejlepší, můžete si nainstalovat podporu pro spoustu jazyků a podle potřeby se mezi nimi přepínat.

Chcete-li do svého systému přidat nový jazyk, nalogujte se jako Administrátor, pak otevřte Control panely a Regional Options. Poté ťukněte na kartu Input Locales, tam na tlačítko Přidat a vyberte za seznamu nový jazyk a příslušné rozložení klávesnice. Na seznamu Installed Input Locales se vedle přidaného jazyka objeví zatržení.

Až dokončíte instalaci nastavení jazyka, který chcete používat, přesvědčete se, že je zatržená možnost Enable indicator on taskbar. Pak stiskněte Apply nebo OK. Na systémové liště se vedle hodin objeví ikonka Regional Settings v podobě modrého čtverečku se dvěma vepsanými písmeny.

Když chcete pracovat s dokumentem v cizím jazyce, ťukněte na tuto modrou ikonku. Z objevivšího se seznamu vyberte příslušný jazyk. Menu, panely nástrojů a dialogová okna si zachovají původní nastavení, ale ve většině aplikací budete moci číst a psát dokumenty v různých jazycích a s použitím různých abeced.

Jak na sítě a Internet

Ve Windows 2000 se připojení k lokální síti i k síti největší Internetu nastavuje pomocí formuláře v Ovládacích panelech. Panel Sítě a Telefonické připojení sítě je však jen základ opravdová legrace začíná teprve ve chvíli, kdy se připojíte...

Sdílení internetové přípojky

Stejně jako ve Windows 98, lze i ve Windows 2000 napojit všechny počítače domácí či malé podnikové sítě na Internet pomocí jedné jediné přípojky. Abyste toho dosáhli, budete muset nastavit sdílené připojení, což není nijak složité. Na počítači, který je na Internet napojen, ťukněte na Start/Settings/Network/

Dial-up Connections. Z nabízených připojení ťukněte pravým tlačítkem na to, které chcete sdílet, vyberte položku Properties a na kartě Sharing zaškrtněte Enable Internet connection sharing for this connection. Chcete, aby mohl vytáčet spojení na Internet i druhý počítač? Tak prostě zaškrtněte volbu Enable on-demand dialing.

Chcete-li pak sdílené připojení využívat, spusťte na zasíťovaných počítačích Průvodce připojením k Internetu a zvolte Connect through LAN.

Poznámka: Při nastavování sdíleného síťového přístupu přidělí Windows 2000 počítači s fyzickou internetovou přípojkou IP adresu nelze to proto doporučit v případě, že počítače ve vaší síti mají statickou IP adresu přidělenou poskytovatelem Internetu (což je typické pro kabelové připojení). Nezkoušejte to ani tehdy, jestliže provozujete síť s doménovými správci Windows 2000 Server či Windows NT, DNS servery, bránami či DHCP servery.

Namapujte si sdílenou složku jako disk

Pokud často využíváte sdílenou složku na jiném počítači, není důvod ztrácet čas neustálým prohledáváním Síťového okolí (My Network Places). Mnohem pohodlnější je přidělit složce písmenko jako obyčejnému disku snadno ji pak naleznete např. v dialogovém okně Otevřít soubor či v Průzkumníkovi. Sdílenou složku můžete namapovat jako disk, pokud v Průzkumníkovi zvolíte Tools/Map Network Drive. Vyberte si dosud neobsazené písmenko, ťukněte na tlačítko Browse vedle pole Složka a sdílenou složku vyhledejte. Nakonec ťukněte na OK a Finish.

Synchronizace off-line

Síťové disky jsou skvělým místem pro ukládání datových souborů o zálohování se stará správce sítě, a pokud se vám váš počítač porouchá, snadno se k datům dostanete z cizího PC. Co však dělat v případě, že spadne síť? Windows 2000 poskytují skvělou možnost označit složky či soubory jako dostupné off-line (Available Offline). V okně My Computer či My Network Places vyhledejte složku či soubor, jenž má být neustále dostupný, a zvolte File/Make Available Offline. Pokud počítač tuto volbu nezobrazuje, bude zapotřebí nastavit využívání souborů off-line. V okně My Computer vyberte Tools/Folder Options, ťukněte na kartu Offline Files a zaškrtněte políčko Enable Offline Files.

Při prvním pokusu o zpřístupnění souboru či složky off-line vám bude nápomocen průvodce off-line soubory, který se také postará o synchronizaci souborů uložených na vašem disku, a těch na síti. Pokud spadne síť, objeví se ve stavové řádce na Hlavním panelu ikona s balónkem, jenž vám signalizuje, že se nacházíte v režimu off-line. Se soubory však můžete pracovat i nadále. Když se pak opětovně připojíte, Windows 2000 sladí soubory, s nimiž jste pracovali, s těmi síťovými.

Synchronizace off-line souborů je takzvaně "blbovzdorná". Pokud někdo pozměnil soubor, který jste využívali off-line, budete moci vybírat ze tří možností: Zachovat soubor ze sítě, zachovat soubor na vašem hard disku, či zachovat oba. Pokud off-line soubor smažete, ale někdo jiný pozmění jeho síťový protějšek, zůstane na síti i po synchronizaci. Při slaďování složek budou nově přidané soubory zkopírovány ze sítě na váš disk.

 2000 v pohybu - Mobilní tipy

Problém s mobilním systémem s možností připojení na Internet na vašem stole je ten, že ne vždy ho na tom stole máte. A když notebook odpojíte ze sítě LAN, vyndáte z dokovací stanice a vytáhnete napájecí kabel, je nutné provést změny v konfiguraci. Dvoutisícovky ale nabízejí nové fígle, díky nimž z notebooku vyždímáte víc než dřív.

POWER PLAY

KDYŽ NOTEBOOK vyndáte z dokovací stanice, měli byste změnit schéma spotřeby energie, aby váš počítač pracoval s optimálním výkonem. V Control panelech vyberte Power Options. Na standardní kartě Power Schemes vyberte vyberte na seznamu Portable/Laptop nebo Max Battery, chcete-li šetřit energií. Až se s počítačem vrátíte zpět ke stolu, vyberte schéma Home/Office Desk.

POZOR NA SYNCHRONIZACI

SOUBORY NA SÍTI nebo na záznamových zařízení připojených k dokovací stanici nebudou když se z doku odpojíte přístupné. O jejich přístupnosti se můžete přesvědčit tak, že je označíte jako Available Offline a zkontrolujte, jestli jsou synchronizované (viz tip Synchronizace Offline). Následuje nejdůležitější krok dříve než vyndáte počítač ze stanice, udělejte Start/Log Off.

SBALTE SI AKTOVKU

POKUD PŘENÁŠÍTE informace s použitím Zipu apod., použijte My Briefcase (Aktovku), abyste měli kontrolu nad verzemi souborů. Stejně jako ve Windows 9x, není ani tady snadné se s touto funkcí naučit zacházet, ale funguje celkem spolehlivě: Nejprve vložte do hlavního počítače přenosný "kyvadlový" disk. Otevřete My Briefcase a přetáhněte do ní všechny soubory, které chcete přenášet. Pak tuto složku přetáhněte na "kyvadlový" disk. Až se úplně zkopíruje, vyndejte disk, a vložte ho do svého přenosného (nebo domácího) počítače. Pak můžete začít se soubory normálně pracovat.

Až budete chtít soubory synchronizovat s "hlavním" stolním počítačem, vyjměte z notebooku přenosný disk a vložte jej znovu do stolního počítače. Teď je třeba dávat pozor: Na přenosném disku otevřete Briefcase, a pak v menu Aktovky vyberte buď Update All (pak se aktualizují všechny soubory), nebo pokud chcete aktualizovat pouze jeden nebo dva soubory, je ťuknutím označte, a pak vyberte Update Selection.

Nástroje pro přístupnost

PRO LIDI S VADOU vidění, sluchu nebo pohyblivosti nemusí být grafické operační prostředí darem z nebes. Proto Windows obsahují nástroje pro usnadnění práce (Vyberte Start/Programs/Accesories/Accessibility). Některé z těchto nástrojů jsou užitečné také pro ty, kteří žádnou vadou netrpí. Tady je několik ukázek, ale na www.microsoft.com/

enable si můžete stáhnout spoustu dalších.

Lupa: Tento nástroj, jenž byl poprvé použit ve Windows 98, využívá horní šestinu obrazovky pro zobrazení oblasti kolem kurzoru myši ve dvojaž devítinásobném zvětšení.

Windows Narrator: Tento převodník textu na mluvené slovo vysvětluje, kde se nacházíte jestli se pohybujete na ploše, v dialogovém okně nebo v aplikaci. Počítačem generovaný hlas předčítá text na tlačítkách a v menu, popisuje, které volby jsou zatrženy, a na klávesnici provádí operace nezbytné pro zavření dialogových oken. Chcete-li upravit hlasitost a rychlost hlasu, ťukněte na tlačítko Voice.

Klávesnice na obrazovce: Pro ty, kdo nemohou pracovat s normální mechanickou klávesnicí, mají Windows 2000 přizpůsobitelnou klávesnici na obrazovce, na níž se dá psát pomocí myši, trackballu nebo joysticku. Jejím prostřednictvím můžete psát v jakékoli spuštěné aplikaci pomocí ťukání na jednotlivé klávesy nebo, pokud je pro vás ťukání příliš náročné, stačí setrváte-li na klávese určitou dobu (tu si snadno nastavíte v dialogovém okně pod Settings/Typing Mode).

Utility Manager: Pokud chcete spustit kteroukoliv z výše jmenovaných aplikací, použijte Utility Manager (vyberte Start/Programs/Accessories/Accessibility). Jakmile se program spustí, spustí se i Narrator. Kteroukoli z předchozích aplikací ale můžete nakonfigurovat také tak, že se bude spouštět zároveň s Windows nebo Utility Managerem.

Údržba systému

AŤ JE VÁŠ OPERAČNÍ SYSTÉM sebedokonalejší, poruchám počítače zabránit nemůže. Je samozřejmé, že ve Windows 2000 se systém nehroutí tak často, ale občas se to stane a vy musíte být na takové případy připraveni. Dvoutisícovky nabízejí na rozdíl od předchozích verzí řešení, které vám pomůže natáhnout zálohu a pracovat dál. Tady je několik rad.

VYTVOŘTE SI SPOUŠTĚCÍ DISKETU

TADY VIDÍTE, JAK SE ČASY ZMĚNILY: Windows 2000 místo aby jim stačila jedna bootovací disketa stejně jako všem ostatním systémům od dob DOSu 1.0 nyní potřebují čtyři 1,44MB diskety. Dvoutisícovky mohou samozřejmě naběhnout i z CD-ROMu a opravit porušenou instalaci Windows. Ale pokud potřebujete vytvořit spouštěcí disketu pro notebooky nebo pro PC bez mechaniky CD-ROM, jsou nutné právě diskety. Nejprve založte do mechaniky CD s Windows 2000 Pro a do floppy jednotky vložte jednu ze čtyř naformátovaných disket. Pak vyberte Start/Run (nebo stiskněte klávesu <Windows> a zároveň R na windovsovské klávesnici). V dialogovém okně ťukněte na Browse a vyberte CD-ROM s Windows. Teď se přepněte do složky BOOTDISK a dvakrát ťukněte na makeboot.exe. Ťukněte na OK, a program se spustí. Odpovězte na dotaz na písmeno vaší disketové jednotky. Windows 2000 začnou kopírovat bootovací soubory na disketu a po jejím zaplnění si automaticky vyžádají novou.

POŘIĎTE SI ZÁLOHU KONFIGURACE SYSTÉMU

ŽIJETE VE STRACHU, že se vám vážně poškodí konfigurace systému? Využijte nové funkce programu Backup, a zazálohujte si důležitá systémová data. Můžete jím obnovit nastavení Registru, systémové bootovací soubory či uživatelská nastavení. Je to opravdu skvělé opatření pro ty, kteří oplývají spíš nadšením než technickými znalostmi.

Chcete-li zálohovat data, vyberte Start/Programs/Accesories/System/Tools/Backup. V dialogovém okně ťukněte na Backup Wizard, pak Next, a v seznamu možností zatrhněte Only backup the Systém State data. Pak dokončete průvodce, tj. potažmo zálohování. Pro obnovu dat systémového stavu vložte do příslušné jednotky vaši zálohu, z karty Welcome spusťte Restore Wizard a vyberte ze seznamu příslušnou zálohovou sadu.

§§§§§


S řidičákem do Evropy [IV] - 3. modul ECDL: Pracujeme s MS Wordem

Jan Dvořák

c00p0209

V tomto dílu našeho seriálu bychom vám rádi pomohli s přípravou pro úspěšné složení zkoušky ze třetího modulu ECDL, zaměřeného na textový editor. Protože je v současné době možné tuto zkoušku absolvovat pouze prostřednictvím textového editoru Microsoft Word, zaměříme se v tomto článku převážně na tento produkt.

STRUČNĚ O VÝVOJI TEXTOVÝCH EDITORŮ

Textové editory (procesory) začaly pronikat mezi širokou veřejnost ihned po nástupu osobních počítačů. Šťastlivci, kteří měli k počítači přístup, poznali jejich nesporné výhody oproti psacím strojům. Jsou to především:

- snadné úpravy psaného textu (nikdy se vám nestane, že byste napsali jedno písmenko přes druhé)

- bezprostřední ukládání textu do paměti počítače (můžeme z jednoho místa dokumentu na druhé kopírovat či přemisťovat text i další objekty)

- tvorba diskového souboru, v němž může být text dlouhodobě uložen (s tím souvisí snadné přenášení vytvořeného dokumentu)

- možnost kdykoli si obsah souboru zobrazit, editovat i vytisknout.

Díky prvotní orientaci osobních počítačů na práci v textovém režimu byly soubory, v nichž byl uložen napsaný text, zprvu čistě znakové (textové soubory). Tyto soubory obsahují pouze kódy znaků vložených z klávesnice.

Příkladem jednoduchého textového editoru pracujícího výlučně se znakovými soubory je program Poznámkový blok (Notepad) ve Windows. Ten dnes však již slouží ponejvíce počítačovým odborníkům pro práci s různými speciálními soubory, jako jsou soubory dávkové, známý AUTOEXEC.BAT, či zdrojové texty webových stránek (soubory htm, resp. html). Běžný uživatel s těmito editory pracuje málokdy.

Protože byl do procesu tvorby textu zapojen počítač, bylo možno zvýšit nároky na úpravu i obsah textu. Ve vytvořených souborech se začala uchovávat i jejich struktura (např. parametry stránky) a formát odstavců a znaků a různé další informace (ve formě různých řídících znaků). Zkuste si v Poznámkovém bloku otevřít nějaký soubor napsaný nestorem českých textových editorů Text602, a ihned vám tyto znaky padnou do oka. Původní psaný text zde sice též naleznete, ale po vynaložení určitého úsilí.

Díky pokroku ve výrobě hardwaru a i softwaru počítačů bylo možno práci v textovém režimu počítače nahradit prací v režimu grafickém. Současný uživatel Windows je proto dnes již zhýčkán okny, místními nabídkami a panely s nástroji. Grafika vstoupila i do prostředí dokumentů moderních textových editorů. Do napsaného textu lze nyní vkládat nejrůznější objekty počínaje běžnými tabulkami a obrázky, které vytvoříme přímo v editoru, a konče objekty vytvořenými v jiných programech a poté importovanými. Moderní textové editory dnes umějí exportovat vytvořený dokument i do formátu webových stránek (htm).

Abychom si rozuměli

Vysvětleme si nyní význam důležitých pojmů, které budeme v dalším textu používat. Klepnutí myši je český výraz pro click, poklepání potom znamená dvojí klepnutí-doubleclick. Neuvedeme-li přitom, o které tlačítko se jedná, míníme levé tlačítko myši. Bude-li třeba použít pravé tlačítko, vždy to výslovně uvedeme. Tah myši znamená stisknout tlačítko myši a přitom ji posouvat po podložce. Tah končíme uvolněním tlačítka.

Budeme-li chtít vyjádřit skutečnost, že je třeba z hlavní nabídky příkazů rozvinout určitou nabídku, například Vložit a v ní klepnout na jistý příkaz, např. Pole, uvedeme nejdříve název příkazu hlavní nabídky, jejž oddělíme lomítkem od příkazu, který je v této nabídce třeba použít, např. Vložit/Pole. Názvy příkazů budeme přitom zapisovat kurzívou.

Pracovní prostředí Wordu

Po spuštění Wordu se na obrazovce objeví okno tohoto programu. Pod titulním proužkem okna vidíme hlavní nabídku. Pod ní se obvykle nacházejí panely s nástroji (tlačítky). Spustíte-li čerstvě nainstalovaný Word, budou tam panely dva, Standardní a Formátovací. Všechny panely včetně panelu hlavní nabídky se dají v okně Wordu tahem myši přesouvat. Nejlépe přesun realizujete tahem za svislý výstupek na levém konci panelu.

Mnohem důležitější než přesun je však možnost skrývat a zobrazovat panely s nástroji. Klepnete-li na libovolném panelu pravým tlačítkem myši, získáte místní nabídku, v níž jsou uvedeny názvy panelů. Zaškrtnuté názvy znamenají, že příslušné panely jsou na obrazovce. Klepnutím na takovýto název panel skryjete, klepnutím na nezaškrtnutý název příslušný panel zobrazíte. Nabídku pro práci s panely získáme též příkazem Zobrazit/Panely nástrojů.

Ve Wordu 2000 se pro práci s nabídkami a panely objevily nové možnosti. V nabídkách nemusíte zobrazovat všechny příkazy, ale pouze základní a z ostatních jen posledně použité. Panely Standardní a Formát lze umístit vedle sebe. Obě tyto možnosti lze přepínat v dialogovém okně příkazu Zobrazit/Panely nástrojů/Vlastní.

Pod panely je prostor pro práci s dokumenty. Každý dokument je přitom v samostatném okně. Příkazem Okno/Uspořádat lze okna s otevřenými dokumenty uspořádat nad sebe.

Novinkou Wordu 2000 je, že každý otevřený dokument má k dispozici samostatné okno aplikace Wordu včetně všech jeho nástrojů (panely nástrojů, stavový řádek apod.).

V okně s dokumentem Wordu je k dispozici pravítko. Příkazem Zobrazit/Pravítko jej lze skrýt či opět zobrazit. Dále zde nacházíme vodorovný a svislý rolovací pruh. Vlevo od vodorovného rolovacího pruhu jsou tlačítka pro přepínání mezi různými způsoby zobrazování dokumentu. Dole po svislým rolovacím pruhem jsou tlačítka, kterými uskutečňujeme pohyb mezi různými výskyty určitého objektu v dokumentu. Prostředním z nich vybereme typ objektu. Krajními potom přecházíme na další a předchozí výskyt objektu tohoto typu.

V dolní části okna Wordu je stavový řádek. Lze jej skrýt či zobrazit pomocí volby Stavový řádek na kartě Nástroje/Možnosti/Zobrazení. Stavový řádek je rozdělen na několik panelů. V prvním zleva vidíme údaje o zobrazované stránce a v dalším údaje o poloze kurzoru na stránce. Zkuste si na každém z těchto panelů poklepat myší a uhodnout, co jste způsobili. Potom následují panely zobrazující možné režimy Wordu (Záznam makra, Revize, Rozšířený výběr, Přepisování). Poklepáním na některý z těchto panelů lze jemu příslušný režim zapnout či vypnout. Poslední tři panely ukazují jazyk nastavený pro kontrolu pravopisu, stav pravopisu a gramatiky a ukládání na pozadí. Jsou též citlivé na poklepání (vyzkoušejte si). V pravé části stavového řádku je rovněž indikován tisk dokumentu.

Otevření a uložení dokumentu

Základní jednotkou, s níž Word pracuje, je dokument. Každý dokument je umístěn v samostatném okně Wordu a ukládáme ho zpravidla do jednoho souboru. Jinými slovy, jakýkoli text, který v nějakém okně prostředí Wordu vytvoříme, je umístěn v dokumentu a ten se ukládá do samostatného souboru. Výjimkou je tzv. hromadný dokument, jenž se ukládá do více souborů. K práci s hromadnými dokumenty však obvykle přikročíme až při tvorbě rozsáhlých dokumentů zpracovávaných více uživateli.

Po spuštění Wordu je v něm již připraven prázdný dokument. Chceme-li uložit změny provedené v dokumentu, použijeme příkaz Soubor/Uložit či Soubor/Uložit jako, nebo tlačítko Uložit na standardním panelu s nástroji. Není-li dokument ještě uložen v souboru, objeví se po použití kteréhokoli z těchto příkazů dialogové okno příkazu Soubor/Uložit jako. V něm specifikujeme složku pro uložení a název souboru. Ukládáme-li dokument do pro něj již založeného souboru (příkaz Soubor/Uložit či tlačítko Uložit), není ukládání předcházeno žádným dialogovým oknem. Kdykoli chceme uložit dokument v novém souboru, použijeme příkaz Soubor/Uložit jako.

Chceme-li ve Wordu pracovat s dokumentem uloženým v souboru, otevřeme jej příkazem Soubor/Otevřít či klepnutím na tlačítko Otevřít Standardního panelu s nástroji. Dialogové okno tohoto příkazu je velice podobné oknu pro ukládání souboru. Určíme v něm, ze které složky a který soubor chceme otevřít.

K vytvoření nového prázdného dokumentu slouží tlačítko Nový výchozí soubor, umístěné jako první zleva na Standardním panelu s nástroji. V tom případě vytvoříme běžný dokument Wordu založený na šabloně Normal.

Chceme-li si vybrat, ze které šablony (vzoru) vytvoříme dokument, vykonáme příkaz Soubor/Nový. V jeho dialogovém okně si šablonu zvolíme (nestrachujte se, o šablonách si řekneme více).

Způsoby zobrazování dokumentu

Při práci s Wordem máme k dispozici dva základní režimy zobrazování dokumentu, režim Normální a Stránkový.

Normální režim slouží k vkládání textu do dokumentu a k úpravám tohoto textu. Tento režim není WYSIWYG (What You See Is What You Get), to znamená, že nezobrazuje obsah dokumentu tak jak se vytiskne, ale tak, aby byl co nejlépe uzpůsoben k editaci textu v něm. V normálním režimu chybí např. okraje stránky, nezobrazuje se obtékání textu kolem objektů, sloupcová sazba apod.

Stránkový režim (ve Wordu 2000 se nazývá Rozvržení při tisku) je určen ke vkládání různých objektů do textu, proto je ve své podstatě WYSIWYG. Navíc se v tomto režimu mohou zobrazovat další pomocné informace, jako netisknutelné znaky, hranice objektů apod.

V obou těchto režimech si můžeme pomocí seznamu Měřítko zobrazení, umístěného na Standardním panelu s nástroji, určit vhodné zvětšení dokumentu v okně.

Dalšími důležitými režimy zobrazování dokumentu je Osnova a Náhled.

V režimu Osnova zobrazuje Word logickou strukturu dokumentu, určenou názvy kapitol či odstavců, a umožňuje ji též snadno měnit. Podrobněji se o něm ještě zmíníme.

Režim Náhled je čistě WYSIWYG (nelze v něm zobrazit ani netisknutelné znaky) a slouží ke konečné prohlídce a úpravám dokumentu před tiskem.

Netisknutelné znaky

Ve všech zobrazeních dokumentu, kromě Náhledu, lze tlačítkem Zobrazit nebo skrýt umístěným na Standardním panelu s nástroji navolit zobrazování, či skrytí netisknutelných znaků. Netisknutelné znaky se opravdu netisknou, jsou však důležitým nástrojem k formátování dokumentu. Proto naléhavě doporučuji pracujte ve Wordu vždy se zobrazenými netisknutelnými znaky.

Známým netisknutelným znakem je značka konce odstavce. Odstavcem ve Wordu je text ukončený touto značkou. Konec odstavce uděláme stisknutím klávesy ENTER.

Každý uživatel by měl vědět, že ve Wordu jsou dva typy mezer. Normální mezery děláme mezerníkem, přísluší jim netisknutelný znak tečka, umístěný vertikálně uprostřed řádku. Znaky oddělené normálními mezerami chápe Word jako samostatná slova. Další druh mezer jsou mezery pevné. Po vytisknutí se jeví jako běžné mezery, znaky spojené pevnou mezerou však Word chápe jako jedno slovo. Na kartě Při psaní dialogu Nástroje/Automatické opravy lze navolit jejich automatické vkládání po k, s, v, z. Potom nezůstanou nikdy tato slůvka na konci řádku. Je-li třeba pevnou mezeru vložit do textu z klávesnice (například jako oddělovač tisíců v číslech), uděláme to kombinací Ctrl+Shift+mezerník.

Z dalších netisknutelných znaků jmenujme např. znak tabulátoru, znaky konce textu v buňce při práci s tabulkou apod.

Český nebo anglický Word?

Na tuto otázku dnes snad již každý odpoví, že český Word. Hlavní důvody jsou následující. České názvy příkazů v nabídkách, česká nápověda. Ihned po nainstalování je k dispozici česká kontrola pravopisu i tezaurus. Automatické opravy chybně napsaného textu jsou uzpůsobeny češtině. Lze nastavit psaní pevných mezer po k, s, v, z. Spolu s Wordem získáme i sadu českých šablon, z nichž můžeme vytvářet nové dokumenty (příkazem Soubor/Nový).

Nastavení parametrů stránky dokumentu

Pokud jste někdy pozorovali písařku, která začíná pracovat na psacím stroji, viděli jste, že si nejdříve zvolí papír vhodné velikosti. Po jeho zasunutí do stroje určí velikost okrajů stránky, a pak teprve začne psát. Ve Wordu lidé často napíšou mnoho textu, aniž by se o tyto důležité parametry vůbec starali. Jsou to zásadní charakteristiky dokumentu (přesněji řečeno oddílu dokumentu), a proto si v dalším si řekneme, jak se nastavují.

Vykonáme příkaz Soubor/Vzhled stránky. V jeho dialogovém okně nastavíme na kartě Formát papíru velikost papíru a jeho orientaci (na výšku/na šířku), a na kartě Okraje velikost okrajů.

Veličiny, které v dialogovém okně Vzhled stránky nastavujeme, nazýváme parametry stránky. V jednoduchých a krátkých dokumentech jsou parametry stránky obvykle v celém dokumentu konstantní. Chceme-li v určitém úseku dokumentu nastavit jinou hodnotu některého parametru stránky, musíme z této části dokumentu vytvořit samostatný oddíl. Jinými slovy, oddíl je část dokumentu, v němž jsou parametry stránky stejné.

Jak v dokumentu založíme nový oddíl?

- Vyznačíme úsek dokumentu, v němž chceme změnit parametry stránky, a v dialogovém okně příkazu Soubor/Vzhled stránky změnu provedeme.V seznamu Použít přitom volíme položku na vybraný text, která se zde objeví. Word sám vytvoří z vyznačeného textu samostatný oddíl.

- Umístíme kurzor na začátek budoucího oddílu a v dialogovém okně příkazu Vložit/Konec volíme konec oddílu.

Oddíl v dokumentu končí značkou konce oddílu. Chceme-li oddíl odstranit, smažeme jeho značku konce oddílu. Pozor však! Ve značce konce oddílu se uchovávají nastavení parametrů stránky. Po jejím odstranění přebírá text, který v oddílu byl, formát oddílu následujícího.

Chceme-li v oddílu změnit hodnoty parametrů stránky, umístíme do něj kurzor a navolíme nové hodnoty parametrů v dialogu Soubor/Vzhled stránky. V seznamu Použít volíme přitom položku na tento oddíl. Chceme-li tuto změnu provést ve více oddílech, vyznačíme je a postupujeme stejně. V seznamu Použít volíme na vybrané oddíly.

Obrovsky důležitou funkci má v dialogu Soubor/Vzhled stránky tlačítko Výchozí, umístěné v levé dolní části okna. Tímto tlačítkem si totiž můžeme uložit právě nastavené parametry stránky do šablony, která je k dokumentu připojena. Děláme-li pak z této šablony nové dokumenty, obsahují již toto nově navolené nastavení stránky.

Ptáte se, co je šablona? Je to vzor, z něhož se nový dokument vytvoří. Šablonu zhotovíme tak, že vhodně naformátujeme dokument, vložíme do něj vše, co mají dokumenty z budoucí šablony vytvořené obsahovat, a potom uložíme tento dokument (příkazem Soubor/Uložit jako) jako šablonu Wordu (v dialogovém okně pro ukládání souboru volíme typ souboru šablona dokumentu). Vytváříme-li dokument příkazem Soubor/Nový, můžete si šablonu, na níž ho založíme, vybrat z dialogového okna příkazu. Děláme-li nový dokument tlačítkem Nový výchozí soubor, pak vzniká z nejběžnější šablony Wordu, nazvané Normal. Ze šablony se do dokumentu zkopíruje základní nastavení dokumentu, styly i eventuální text či objekty, které jsme do ní umístili. Více se můžete o šablonách dozvědět z citované literatury.

Záhlaví a zápatí stránky, pole Wordu

Každý by měl umět opatřit svůj dokument alespoň elementárním záhlavím či zápatím, kde je např. číslo stránky a počet stránek dokumentu.

Do editačního režimu záhlaví a zápatí se dostaneme příkazem Zobrazit/Záhlaví a zápatí. Word přitom automaticky nastaví zobrazení dokumentu jako stránkové.

Na obrazovce se objeví panel Záhlaví a zápatí, jehož tlačítka poskytují nejčastěji používané nástroje pro editaci záhlaví a zápatí.

Záhlaví a zápatí však nemusí být v celém dokumentu stejné. Word umožňuje nadefinovat jiné záhlaví a zápatí pro každý oddíl. Vytvoříme-li v dokumentu oddíly, jsou zprvu záhlaví všech oddílů a nezávisle na nich zápatí ve všech oddílech propojena. Předpokládá se totiž, že běžný uživatel bude chtít většinou ve všech oddílech stejné záhlaví či zápatí, což zmíněné propojení zajistí. Na netisknutelné obrysové čáře záhlaví či zápatí můžeme číst nápis Stejné jako minulé. Tlačítkem Stejné jako minulé panelu Záhlaví a zápatí však můžeme toto propojení zrušit. V tom případě se již záhlaví/zápatí předchozího oddílu nepřenáší do oddílu následujícího. V každém oddíle můžeme navíc nadefinovat různé záhlaví/zápatí pro liché a sudé stránky, a jiné pro stránku první. Děláme to na kartě Rozvržení příkazu Soubor/Vzhled stránky.

Nejčastěji umisťujeme do záhlaví či zápatí číslo stránky a celkový počet stran dokumentu. Použijeme k tomu opět tlačítek panelu Záhlaví a zápatí. Klepnete-li na takto vloženou informaci, podbarví se šedě. Tím Word detekuje pole, jednu z jeho velice důležitých struktur. Šedé podbarvení polí lze ovlivnit na kartě Zobrazení příkazu Nástroje/Možnosti.

Pole Wordu je příkaz, kterým do dokumentu vkládáme určitou hodnotu. Každé pole má výslednou hodnotu a kód. Mezi těmito dvěma způsoby zobrazení pole přepínáme klávesou Shift+F9 (po klepnutí na pole). Tlačítkem pro vložení čísla stránky jsme vlastně do dokumentu vložili pole, které má kód PAGE, a jeho hodnotou na každé stránce je její číslo. Tlačítkem Vložit počet stránek vkládáme pole NUMPAGES, jehož hodnotou je počet stránek v dokumentu.

Pole můžeme vložit na libovolné místo v dokumentu. Obecný příkaz k tomu je Vložit/Pole. Z jeho dialogového okna poznáme, že Word má něco kolem sedmdesáti polí. Běžným je např. pole Formula, sloužící k výpočtu vzorců v tabulkách. Pole je jedním z elementárních prostředků Wordu pro automatizaci práce s dokumentem. Lze je přirovnat ke vzorci v tabulkovém procesoru.

Jak je to s aktualizací (přepočítáváním) polí ve Wordu? Víme, že vzorce v Excelu se po změně dat, na která se odkazují, obvykle přepočítávají automaticky. U polí Wordu platí toto pravidlo pouze pro pole vkládaná do záhlaví a zápatí. Jejich automatické přepočítání se provede nejpozději před vytisknutím dokumentu (též při změně zobrazení dokumentu). Pole umístěná do textu dokumentu nutno přepočíst manuálně. Stačí je vyznačit a stisknout klávesu F9. Chceme-li, aby se před vytisknutím dokumentu automaticky přepočetla všechna pole, aktivujeme volbu Aktualizovat pole na kartě Tisk příkazu Nástroje možnosti.

Tlačítky pro vložení datumu a času na panelu Záhlaví a zápatí vkládáme do dokumentu též pole, jejichž hodnotou je datum, resp. čas. Proto se tyto hodnoty aktualizují tak, jak jsme si řekli. Neměnnou hodnotu datumu či času vkládáme do dokumentu z dialogového okna Vložit/Datum a čas. Nesmíme zde však zaškrtnout volbu pro automatickou aktualizaci. To bychom získali opět pole.

Co ví o formátování znaků a odstavců kdekdo

Zásadním příkazem pro formátování znaků je Formát/Písmo, pro formátování odstavců Formát/Odstavec. Každý uživatel Wordu ví, že často používané příkazy (tlačítka) pro formátování znaků i odstavců najdeme na formátovacím panelu s nástroji. Dalšími důležitými příkazy k formátování odstavců jsou Formát/Odrážky a číslování, Formát/Ohraničení a stínování a Formát/Tabulátory.

Automatické formátování textu děláme pomocí stylů Wordu (viz dále). Seznam pro aplikaci stylů je první zleva na Formátovacím panelu. Dodatečné (ruční) formátování textu děláme jednotlivými k tomu určenými příkazy.

Co ví o formátování znaků a odstavců málokdo

Formátujeme-li jedno slovo, resp. odstavec, netřeba provést předem jeho vyznačení. Stačí do něj pouze umístit kurzor a začít formátovat (znaky ovšem formátujeme jinými příkazy než odstavce).

Formátujeme-li více slov, resp. odstavců, je jejich předchozí vyznačení nutné.

Znak, který napíšeme do dokumentu, automaticky přebírá formát znaku předchozího.

Odstavec, který napíšeme do dokumentu, přebírá automaticky formát předchozího odstavce pouze tehdy, je-li ve stylu předchozího odstavce stanoveno, že styl následujícího odstavce je tentýž. Tak je to např. u Normálního stylu. Je-li určen pro následující odstavec jiný styl, nepřechází dodatečné formátování odstavce do odstavce následujícího, ale jeho formát je určen pouze specifikovaným stylem. Tak je to např. u původní definice stylů Nadpis. Objasněme pro jistotu tento důležitý a v mnoha příručkách neuváděný rys Wordu na příkladě.

Vložíme-li např. do odstavce formátovaného stylem Normálním několik zarážek tabulátorů, přecházejí tyto zarážky automaticky při psaní textu do dalších odstavců. Vložíme-li však zarážky do odstavce formátovaného stylem Nadpis 1, nepřecházejí automaticky do dalšího odstavce, protože jeho styl je stanoven jako Normální. To je určeno v definici stylu Nadpis 1.

Jakoukoli kombinaci dodatečného formátování znaků odstraníme příkazem Ctrl+mezerník. Zpracovávané znaky potom nabývají formátu, který je pro ně nadefinován ve stylu odstavce tyto znaky obsahujícího. Pozor! Z tohoto pohledu patří styl znaku do dodatečného formátu odstavce. Příkazem Ctrl+mezerník ho lze ze zpracovávaných znaků odstranit.

Jakoukoli kombinaci dodatečného formátování odstavců odstraníme příkazem Ctrl+Q. Zpracovávané odstavce potom nabývají formátu daného stylem odstavce.

Klávesové zkratky

Každý zkušenější vám řekne: používejte při práci s počítačovými programy klávesové zkratky. Samo sebou, má pravdu. Nemusíte hledat myš na stole. Až ji najdete, možná jejím posunutím shodíte haldu papírů. Když už myš máte v ruce, zjistíte, že na obrazovce není příslušný panel s tlačítky, apod. Další čas strávíte rozbalováním nabídek a hledáním příkazů. Užíváte-li klávesové zkratky, pak tyto potíže odpadají.

Seznam předdefinovaných klávesových zkratek najdete přehledně uvedený v nápovědě, proto jej sem nebudu přepisovat. Zmíním jen ty zkratky, které často ve Wordu používám. Proto jsem si je zapamatoval jaksi mimoděk. Myslím si totiž, že bychom se klávesové zkratky, jakkoli jsou užitečné, neměli učit jako básničku nazpaměť. Spíše bychom si měli vytipovat ty příkazy, které často používáme, a pro ně si vyhledat klávesové zkratky. Tento způsob jsem použil já, a tady máte výsledky.

Pro vyznačení obsahu dokumentu je vhodné použít zkratku Ctrl+A. Pozor, nevyznačíte ale záhlaví a zápatí dokumentu.

Otevření nového dokumentu zajistí zkratka Ctrl+N, otevření uloženého dokumentu Ctrl+O. Ukládání dokumentu dělejte zkratkou Ctrl+S.

Každý by měl znát zkratky pro práci se schránkou. Ctrl+C do schránky kopírujeme, Ctrl+X do ní přemisťujeme, Ctrl+V ze schránky vkládáme.

Často se mi hodí zkratka Shift+F3. Zkuste klepnout do slova a několikrát aplikovat tuto zkratku. Zjistíte, že dochází k cyklické změně písmen ve slově na první velké, všechna velká a všechna malá písmena. Měníme-li ve větě slovosled (jako zkušení wordisté tahem myši), často je potom třeba tuto zkratku použít.

Pro úplnost zmíním již diskutované klávesové zkratky Ctrl+mezerník a Ctrl+Q. První slouží k odstraněné dodatečného formátování znaků, druhá k odstranění dodatečného formátu odstavce.

Je-li zapotřebí ukončit řádek textu dřív, než to automaticky udělá Word, ale zůstat přitom v tomtéž odstavci, aplikujeme zkratku Shift+Enter. Do dokumentu tak vložíme tvrdý konec řádku, jehož netisknutelný znak je +.

Je-li zapotřebí ukončit stránku textu dříve, než to učiní Word, provedeme příkaz Ctrl+Enter, čímž do dokumentu vložíme tvrdý konec stránky.

Obrovsky užitečná je i klávesová zkratka Shift+F5. Po otevření dokumentu je kurzor na jeho začátku. Shift+F5 jej přemístí tam, kde jsme přestali před posledním uložením dokumentu pracovat (obvykle tam, kde jsme včera skončili). Při práci s dokumentem uchovává Word poslední tři pozice kurzoru. Povelem Shift+F5 se na ně lze přemístit.

Často musíte přecházet na začátek či konec dokumentu. K tomu slouží zkratky Ctrl+Home (začátek) a Ctrl+End (konec). K rychlému přechodu na začátek řádku slouží klávesa Home, na konec textu v řádku se dostanete klávesou End.

Styly

Styl ve Wordu představuje pojmenovaný formát odstavce nebo znaku. Každý dokument je ihned po vytvoření vybaven počáteční sadou stylů kopírují se do něj ze šablony, z níž dokument vytváříme.

Se styly se uživatel setká ihned, jakmile poprvé otevře Word a začne psát. Píše totiž Normálním stylem. Mnohem později si však uživatel uvědomí důležitost stylů, a ještě mnohem později se naučí se styly pracovat a využívat jejich výhod.

Seznam stylů je umístěn na formátovacím panelu, první zleva. V novém dokumentu je tam však pouze 5 nejběžnějších stylů. Rozbalíte-li jej však se stisknutou klávesou Shift, uvidíte zde všechny dostupné styly. Všechny styly dokumentu jsou k dispozici též v seznamu dialogového okna příkazu Formát/Styl.

V seznamech zobrazujících styly poznáme styly odstavce podle značky konce odstavce, umístěné u názvu stylu, a styly znaku podle podtrženého písmena a u jejich názvu. Styl aplikujeme na vyznačený text snadno. Stačí zvolit jeho název v seznamu stylů formátovacího panelu, nebo použít příslušnou klávesovou zkratku.

Styly lze rozdělit na standardní (ve Wordu jsou již obsaženy) a styly zhotovené uživatelem. Standardní styly nelze odstranit, nelíbí-li se nám jejich vzhled, můžeme je však modifikovat.

Nejjednodušší metoda tvorby vlastního stylu odstavce je následující. Zformátujeme odstavec podle svých představ. Umístíme do něj kurzor, klepneme do seznamu stylů na formátovacím panelu, napíšeme sem název nového stylu odstavce a klávesou Enter celý proces ukončíme. Až neskutečně snadné, co?

Zásadním příkazem pro tvorbu stylů je příkaz Formát/Styl. Zde klepneme na tlačítko Nový. Objeví se dialog Nový styl. V něm určíme název budoucího stylu a jeho typ odstavec či znak. Styly znaků ani jinou metodou, než touto, nelze zhotovit. V seznamu Založit na vybereme styl, jehož úpravou dostaneme styl nový. V seznamu Styl následujícího odstavce určíme styl, který bude mít odstavec následující. Připomeňme, že specifikujeme-li zde jiný styl, než má náš odstavec, nepřechází dodatečné formátování našeho odstavce do odstavce nového. Po klepnutí na tlačítko Formát potom určujeme jednotlivé složky formátu našeho stylu. Stylu lze též přiřadit klávesovou zkratku. Aktivujeme-li přepínač Přidat do šablony, uloží se vytvářený styl do šablony připojené k dokumentu. Je tedy k dispozici i v dokumentech, které potom z této šablony vytvoříme.

Styly lze též kopírovat mezi šablonami i dokumenty pomocí Organizátoru (příkaz Formát/Styl, tlačítko Organizátor)

Děláme-li formátování dokumentu styly, bude formát v celém dokumentu jednotný. Při ručním formátování můžeme po určité době opomenout některé vlastnosti k formátu vyjadřujícímu určitý význam textu přidat, či je změníme. Výsledný efekt nepůsobí potom dobrým dojmem.

Děláme-li formátování dokumentu styly, bude formát dokumentu snadno modifikovatelný. Změníme-li totiž formát stylu, promítne se tato změna do všech částí dokumentu, kde je tento styl použit. Takto např. přeformátujeme desítky odstavců najednou, aniž je musíme v dokumentu hledat a formátovat jeden po druhém.

Základními styly Wordu je styl Normální a styly typu nadpis.

Styl Normální v sobě obsahuje všechny vlastnosti formátu běžného odstavce, např. písmo, zarovnání odstavce, jazyk pro kontrolu pravopisu apod. Na tomto stylu je založena celá řada stylů dalších. To znamená, že změníme-li Normální styl, dojde k odpovídající změně i ve všech stylech, které z něj vycházejí (pokud v nich ovšem není právě změněná vlastnost předdefinována).

Stylů typu nadpis je devět. Jejich názvy jsou Nadpis 1, Nadpis 2, ..., Nadpis 9. Jsou určeny k formátování nadpisů v dokumentu. Nejdůležitější nadpisy (např. kapitol) formátujeme stylem Nadpis 1, méně důležité (např. podkapitol či odstavců) stylem Nadpis 2 atd.

Formátujeme-li nadpisy dokumentu styly typu nadpis, získáme kontrolu nad logickou stavbou dokumentu. Přejdeme-li totiž v takovémto dokumentu do zobrazení Osnova, můžeme snadno pracovat s logickými celky dokumentu (kapitoly, podkapitoly apod.).

V tomto zobrazení máme k dispozici panel Osnova. Klepneme-li v něm na tlačítko s číslem jedna (jmenuje se Zobrazit Nadpis 1), objeví se v dokumentu pouze nadpisy formátované stylem Nadpis 1 (jsou to např. nadpisy kapitol). Text jednotlivých kapitol je přitom skrytý, tyto nadpisy jej však zastupují. To znamená, že jejich přemístěním můžeme přesouvat celé kapitoly apod. Klepneme-li na tlačítko s číslem dvě, budou zobrazeny pouze nadpisy stylů Nadpis 1 a Nadpis 2. Další tlačítka s čísly mají obdobnou funkci. K přemisťování logických celků dokumentu slouží tlačítka Přesunout nahoru, resp. Přesunout dolů. Jsou na nich zobrazeny zelené šipky směrem nahoru a dolů. Ke snížení či zvýšení úrovně nadpisu v dokumentu slouží tlačítka s šipkami doprava a doleva.

Logické celky dokumentu lze přesouvat i tahem myši za znaménko, které se nachází před příslušným nadpisem.

Používání stylů typu nadpis v dokumentu usnadní dále tvorbu obsahu dokumentu (příkazem Vložit/Rejstřík a seznamy) a též číslování nadpisů (Formát/Odrážky a číslování). Zdůrazněme však, že styly nadpis nesmíme přitom používat k formátování jiných částí dokumentu. Mohli bychom se potom dočkat například zařazení tohoto úseku dokumentu do obsahu, či podobných nepříjemných překvapení.

Na závěr kapitolky o stylech zmíníme ještě jedno důležité pole. Jmenuje se STYLEREF, neboli odkaz na styl. Jako povinný parametr tohoto pole nutno uvést název stylu, na nějž odkaz děláme. Toto pole většinou umisťujeme do záhlaví dokumentu. Jeho hodnotou je text prvního odstavce formátovaného odkazovaným stylem, který je na této stránce. Další z parametrů pole určuje, zda se stránky prohledává shora či zdola. Neobsahuje-li určitá stránka žádný odstavec tímto stylem formátovaný, pak se do záhlaví přenáší hodnota pole ze stránky předchozí. Tímto způsobem řeší Word úlohu uvést v záhlaví každé stránky název příslušné kapitoly.

Objekty

Do textu dokumentu můžeme vkládat celou řadu objektů (obrázky, grafy, tabulky Excelu apod.). Obecný příkaz ke vložení objektu do dokumentu je Vložit/Objekt. V jeho dialogovém okně si již běžný uživatel snadno poradí. Nejdříve volí správnou kartu dialogu (Vytvořit nový nebo Vytvořit ze souboru). Názvy těchto karet samy naznačují další postup. Chce-li dělat nový objekt, potom v seznamu Typ objektu nalezne názvy objektů, které může do dokumentu při stávající paletě na počítači nainstalovaných programů vložit.

Často vkládáme objekt do dokumentu pomocí schránky. Ve zdrojovém programu jej do schránky kopírujeme, ve Wordu potom ze schránky vkládáme. V nabídce Úpravy/Vložit jinak lze specifikovat vložení s propojením. Měníme-li potom zdrojový objekt, přenášejí se tyto změny i do jeho "kopie" uložené v dokumentu Wordu.

Jak umožníme obtékání objektu textem? Z místní nabídky objektu (získáme ji klepnutím pravým tlačítkem myši na objekt) odešleme příkaz pro formátování objektu. Na kartě Pozice dialogového okna tohoto příkazu určíme styl obtékání. Lze též klepnout na tlačítko Upřesnit a z jeho dialogu volit další z možností.

Jinou variantou je tento postup. Zobrazíme panel Obrázek, vyznačíme náš objekt a klepneme na tlačítko Obtékání textu panelu Obrázek. Objeví se řada variant obtékání. Jedna je zde velice zajímavá. Jmenuje se Upravit hraniční body. Po její aplikaci se na hranici objektu objeví černým čtvercovým táhlem vyznačené hraniční body. Klepnutím na jejich spojnici se stisknutou klávesou Ctrl další bod vytvoříme, klepnutím na bodu se stisknutou klávesou Ctrl jej odstraníme. Tahem myši za zvolený bod lze volit vzdálenost textu od objektu, a to v místě tohoto bodu. Tímto způsobem přizpůsobíme obtékání přímo na míru našemu objektu.

Co by měl dnes umět každý moderní textový editor

Závěrem tohoto článku si uveďme, jaké základní charakteristiky by měl dnešní moderní textový editor mít. V závorce za jednotlivými vlastnostmi uvedeme konkrétní příkazy, kterými je program Microsoft Word realizuje.

- Formátování textu by měl textový editor umět řešit pomocí stylů (Formát/Styl).

- Automatická kontrola pravopisu (Nástroje/Možnosti, karta Pravopis) a gramatické skladby textu. Česká verze Wordu gramatiku kontrolovat zatím neumí.

- Automatické opravy často se vyskytujících chyb překlepů apod. (Nástroje/Automatické opravy).

- Schopnost uchovávat časti používané úseky textu či jiné objekty a kdykoli je na požádání vložit do dokumentu (Nástroje/Automatické opravy/Automatický text).

- Rychlé vyhledávání a nahrazování nejen zadaného textu, ale i zadaného formátu (Úpravy/Najít, Úpravy/Nahradit)

- Automaticky vypracovat obsah a rejstřík zhotoveného dokumentu (Vložit/Rejstřík a seznamy).

- Umět pracovat s tabulkami tvorba tabulek, jejich formátování, výpočty v tabulkách (nabídka Tabulka).

- Vkládání různých objektů do textu (Vložit/Objekt) a jejich obtékání textem.

- Opatřovat vložené objekty automaticky číslovanými titulky (Vložit/Titulek) a umět vytvářet seznamy jednotlivých druhů objektů (tabulek, obrázků) vložených do dokumentu (Vložit/Rejstřík a seznamy).

- Práce s hromadnou korespondencí (Nástroje/Hromadná korespondence). Hromadná korespondence řeší problém zaslání dopisu velkému množství adresátů.

- Snadné odesílání dokumentu elektronickou poštou.

- Orientace textového editoru i na práci s webovskými stránkami (Word může ukládat dokumenty ve formátu HTML Soubor/Uložit jako stránku WWW).0 0209/OK o

Přehled základních pojmů používaných ve wordu

Automatický konec strany: Vkládá Word do dokumentu automaticky na základě nastavených parametrů strany a formátování dokumentu.

Bod: Typografická jednotka. Jeden palec = 72 bodů. Běžná velikost písma je 10 až 12 bodů.

Dokument: Data vytvořená textovým editorem (procesorem). Dokument ukládáme do souboru.

Hromadná korespondence: Úloha spočívající v rozeslání dopisu velkému počtu adresátů.

Mezera: Odděluje slova. Vkládáme ji do textu mezerníkem. Je-li aktivní zobrazování netisknutelných znaků, zobrazuje se jako tečka uprostřed řádku.

Neoddělitelná pomlčka: Vkládáme do dokumentu klávesovou kombinací Ctrl+znak podtržení. Za touto pomlčkou se slovo nikdy nedělí.

Netisknutelné znaky: Znaky, které se netisknou a zásadním způsobem určují formátování dokumentu (značka konce odstavce, znak tabulátoru apod.). Jejich zobrazování je volitelné (tlačítko Zobrazit nebo Skrýt, příkaz Nástroje/Možnosti/Zobrazení).

Oddíl: Část textu ukončená příslušnou značkou konce oddílu. Z části dokumentu vytváříme samostatný oddíl tehdy, je-li zde zapotřebí změnit parametry strany tohoto úseku textu. Není-li v dokumentu značka konce oddílu, tvoří dokument jeden oddíl.

Odstavec: Text končící příslušnou značkou konce odstavce.

Osamocený řádek: První řádek odstavce poslední na straně, či poslední řádek odstavce první na straně.

Párování znaků (kerning): Znaky, mezi nimiž se jeví větší mezera, budou blíže u sebe. Nastavuje se příkazem Formát/Písmo, karta Proložení znaků.

Pevná (neoddělující, tvrdá) mezera: Vkládáme ji do dokumentu klávesovou kombinací Ctrl+Shift+mezerník. Je-li aktivní zobrazování netisknutelných znaků, zobrazuje se jako kroužek v horní části znaku. Slova spojená pevnou mezerou chápe Word jako slovo jediné.

Pevný (tvrdý) konec řádku: Vkládáme do dokumentu klávesovou kombinací Shift+Enter. Slouží k zalomení řádku uživatelem, k přechodu na nový řádek, aniž ukončíme odstavec.

Pevný (tvrdý) konec strany: Vkládá do dokumentu uživatel klávesovou kombinací Ctrl+Enter, či příkazem Vložit/Konec.

Pika: 1 pika = 12 bodů.

Pole Wordu: Příkaz, kterým vkládáme na zvolené místo dokumentu určitou hodnotu (číslo aktuální strany, počet stran, apod.).

Rám: Obdélníková konstrukce Wordu, kterou lze obtékat textem a umístit na libovolné místo na straně. Do rámu dáváme často obrázky, tabulky, text a další objekty. Rám lze umisťovat pouze do textové roviny.

Slučovací pole: Pole, jejichž prostřednictvím řešíme úlohu hromadné korespondence.

Schránka (Clipboard): Paměť, určená v prostředí Windows k výměně dat mezi programy. Pomocí Schránky lze ve Wordu kopírovat a přemisťovat.

Styl: Pojmenovaný formát objektu, který je uložen v dokumentu či v šabloně. Ve Wordu rozeznáváme styly odstavců a znaků. Běžným stylem odstavce je styl Normální.

Šablona: Vzor, předloha, pro nové dokumenty. Parametry strany, text a styly v ní uložené se kopírují do dokumentu z ní vytvořeného, nástroje v ní obsažené (makra, položky Autotextu, panely nástrojů a změny v nich, klávesové kombinace, změny v nabídkách) jsou dostupné při práci s dokumentem na ní založeným.

Šablona Normal: Šablona, z níž vytváříme dokument tlačítkem Nový. Šablona Normal je vždy globální, to znamená, že nástroje v ní uložené (makra, panely nástrojů, položky Autotextu, příkazy nabídky, klávesové příkazy) jsou dostupné i z dokumentů založených na jiných šablonách.

Textové pole: Obdélníková konstrukce Wordu, kterou lze obtékat textem a umístit na libovolné místo na straně. Do textového pole dáváme často obrázky, tabulky i text a další objekty. Textové pole lze umístit nad text a před text, bohatě formátovat a převést na rám.

Vodící znaky: Slouží pro vedení oka při čtení textu k nejbližší pravé zarážce tabulátoru. Pro tuto zarážku je definujeme příkazem Formát/Tabulátory.

Volitelné rozdělení: Vkládáme do dokumentu klávesovou kombinací Ctrl+pomlčka. Je-li třeba slovo, v němž je tento znak, rozdělit, rozdělí se v tomto místě a znak se vytiskne jako dělítko (pomlčka) na konci řádku. Jinak se tento znak netiskne a zobrazuje se jako +.

WYSIWYG: Zobrazení dokumentu tak, jak se vytiskne (What You See Is What You Get). WYSIWYG je zobrazení stránkové a ukázka před tiskem.

Záložka: Pojmenovaný úsek dokumentu. Vytváříme příkazem Vložit/Záložka.

Zarážky tabulátorů: Slouží k zarovnávání textu do sloupců. Na pravém rohu pravítka volíme typ zarážky (levá, pravá, středová, desetinná) a klepnutím na pravítko ji vložíme do formátovaného odstavce dokumentu. Zarážku odstraníme tak, že ji stáhneme myší pod pravítko. Se zarážkami lze pracovat též pomocí příkazu Formát/Tabulátory.

Značka konce oddílu: Ukončuje oddíl, vkládáme ji do dokumentu příkazem Vložit/Zalomení. Uchovává formátování oddílu. Patří mezi netisknutelné znaky.

Značka konce odstavce: Ukončuje odstavec, vkládáme ji do dokumentu klávesou Enter. Patří mezi netisknutelné znaky.

Znak tabulátoru: Slouží k přemístění kurzoru na nejbližší zarážku tabulátorů směrem doprava. Vkládáme jej do dokumentu klávesou TAB. Patří mezi netisknutelné znaky.

Seznam literatury

Již úvodu jsme řekli, že začínající uživatel by si měl o Wordu něco vhodného přečíst. Proto zde uvádíme tři knížky z dílny zkušených autorů.

Tomáš Šimek: Microsoft Word 2000 CZ Praktický průvodce tvorbou dokumentů, Computer Press 1999

Martin Kořínek: Word 2000, KOPP 1999

Milan Brož: Microsoft Word 2000 CZ Základní příručka, Computer Press 1999

Ukázkový test ECDL pro modul 3

Textový editor modul prověřuje schopnost kandidáta používat textový editor na osobním počítači. Musí znát základní operace spojené s tvorbou, formátováním a úpravou dokumentu připraveného k distribuci, a musí je umět používat. Kandidát by měl být schopen předvést použití některých pokročilejších funkcí souvisejících s ovládáním textového editoru, jako je tvorba tabulek, používání obrázků a grafických objektů v rámci dokumentu, vkládání objektů a využívání nástrojů ke slučování textu a informací z databáze.

Jednotlivá témata modulu jsou rozdělena do šesti oblastí:

1.Začínáme s textovým editorem:

a)První kroky s textovým editoremb)Úprava základních nastaveníc)Změny v dokumentech

2.Základní operace:

a)Vkládání datb)Kopírování, přesouvání a mazáníc)Vyhledávání a nahrazování

3.Formátování:

a)Formátování textub)Obecné formátováníc)Šablony

4.Dokončení dokumentu:

a)Styly a stránkováníb)Záhlaví a zápatíc)Pravopis a gramatikad)Celkový vzhled dokumentu

5.Tisk:

a)Příprava dokumentů pro tisk

6. Složitější funkce:

a)Tabulkyb)Obrázky a grafické objektyc)Vkládání objektůd)Hromadná korespondence

Test

3.1.1. Jednoduché úlohy

1.Otevřete dokument SKI.XXX1). Tento dokument je věnován Vasovu běhu.

2.Uložte dokument s použitím identifikace kandidáta.

3.Do záhlaví dokumentu vlevo vložte dnešní datum.

4.Vložte nad text slova "Vasův běh" jako nadpis dokumentu.

5.Zarovnejte nadpis na střed.

6.Zvýrazněte nadpis pomocí tučného písma.

7.Vložte mezeru o velikosti dvou prázdných řádků mezi nadpis a vlastní text dokumentu.

8.Přidejte do dokumentu jako třetí odstavec text, který je v uvozovkách uveden pod těmito řádky (nad odstavec začínající slovy: Je zajímavé...). "Dnes se tento závod běhá podstatně rychleji a vítěz prvního ročníku by dnes skončil hluboko v poli poražených, neboť časy nejlepších se dnes v závislosti na počasí pohybují těsně okolo čtyř hodin."

9.Přesuňte text věty: "Poněvadž všichni startují najednou, bylo nutno vykácet v Sälenu les o rozloze deseti hektarů." v rámci druhého odstavce hned za třetí větu: "Účast v tomto běhu, který začíná v Sälenu a končí v Moře, je opravdu rekordní."

10.Změňte všechna slova psaná tučně na kurzívu.

11.Otevřete dokument SKI2.XXX1) a přidejte text tohoto dokumentu na konec dokumentu uloženého pod názvem identifikace kandidáta.

12.Změňte typ písma v celém původním dokumentu uloženém pod názvem identifikace kandidáta (kromě záhlaví a zápatí) na Times New Roman, velikosti 12 bodů.

13.Změňte typ písma nadpisu na Arial.

14.Změňte velikost písma v nadpisu na 14 bodů.

15.Vymažte z dokumentu text: "a složit další zálohu na vydané nápoje a občerstvení".

16.Použitím nahrazovací funkce nahraďte slovo sportovců slovem "závodníků".

17.Vlevo do zápatí dokumentu vložte text: "Tento test složil: Identifikace kandidáta".

18.Vpravo do zápatí dokumentu vložte automatické číslování stránek.

19.Změňte řádkování v dokumentu (vyjma záhlaví a zápatí) na 1,5.

20.Použijte funkci Kontrola pravopisu a proveďte potřebné změny (některá slova nebudou pravděpodobně v kontrole pravopisu obsažena názvy, jména).

3.1.2 Složitější úlohy

1.Před automaticky vkládané číslo stránky v zápatí vpravo vložte text tak, aby se na každé stránce objevilo: c ECDL strana zz (kde zz znamená automatické stránkování číslo strany).

2.Odsaďte první řádek každého odstavce o 2 cm.

3.Posuňte nadpis dokumentu na druhý řádek (odstavec) a na první řádek (odstavec) vložte dvě slova "Copyright" a "ECDL". Tato slova umístěte pomocí tabulátorů a tabulátorových zarážek se zarovnáním na střed do vzdálenosti 4 a 10 cm od levého okraje.

4.Vyberte vhodný obrázek z knihovny obrázků a vložte ho na konec dokumentu. Velikost obrázku přizpůsobte tak, aby se celý dokument (včetně vloženého obrázku) vešel právě na jednu stránku (byl na ní optimálně rozložen).

5.Uložte takto zpracované dokumenty a ukončete práci s textovým editorem.

1) Koncovka XXX určuje typ textového editoru, ve kterém byl dokument vytvořen a v němž probíhá test.

Pracovní soubory SKI.doc a SKI2.doc naleznete na CD-ROMu v tomto čísle.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0243

Mám problémy s CD-ROM mechanikou. Odmítá číst soubory ve formátu pdf (například elektronickou podobu vašeho časopisu). Mám nainstalovaný Acrobat Reader 4, a když zkusím otevřít kterýkoliv soubor pdf na CD, objeví se hláška: "There was an error opening this document. A temporary file could not be opened". Mechanika je dva měsíce stará a vyčištěná. Pokud stejný soubor zkopíruji na disk, Acrobat jej bez problémů přečte.

Váš problém vůbec nesouvisí s mechanikou, ale s nastavením systému, resp. existencí temporary adresáře. Mnoho programů totiž potřebuje ke své činnosti odkládací soubor, který se správně vytváří v adresáři Temp nebo, když neexistuje, přímo tam, kde leží otevíraný soubor. Jenomže na CD nelze nic zapsat, a problém je na světě. V příkazovém řádku DOS si pomocí příkazu SET zjistěte, je-li nastavena proměnná TEMP (TMP) a kam. Nastavena patrně bude, ale možná došlo k fyzickému vymazání adresáře, na který tato proměnná ukazuje. V tom případě jej vytvořte, a problém s CD zmizí.

Počítač (Pentium II 350 MHz, 32 MB RAM, 3,2 GB HDD, Windows 98) mi občas hlásí, že v některém programu jsou potíže s pamětí. Např. v MS Wordu 97 Professional mi nelze vytvořit graf že prý je nedostatek paměti a abych uložil dokument. Ale ani to nepomůže. V programu Záznam zvuku (Sndrec32) při nahrávání zvuku z mikrofonu o velikosti kolem deseti MB (i méně) a poté při změně nastavení efektů (např. zpomalení záznamu) se objeví tabulka: "Není dostatek paměti, ukončete některé běžící programy a akci zopakujte". Žádné jiné programy ale spuštěny nejsou. Při nastavení efektů u nahraného zvuku (např. zrychlit o 100 %) je všechno v pořádku. Nevím, jestli si mám rozšířit RAM, anebo jestli se tento problém vyskytuje jen u některých programů.

Odpověď ohledně MS Wordu naleznete v rubrice Ohlasy čtenářů v tomto čísle, máte-li zmiňovanou jazykovou verzi softwaru. Pokud se týká SndRec32, může se tento problém ztratit aplikováním postupu zmíněného v této rubrice, nebo může jít o zcela nesouvisející problém. V tom případě doporučuji podívat se na nastavení virtuální paměti nastavte, aby byla manipulace s virtuální pamětí ponechána systému Windows. Co se týká paměti RAM, 32 MB je pro Windows 98 dostačujících, pokud neděláte s grafickými aplikacemi.

Lze znemožnit (zablokovat heslem) jakékoliv kopírování a přesuny souborů a složek? Na počítači (Windows 98) pracují děti.

Bohužel pod Windows 9x nelze účinně chránit systém souborů. Teprve Windows NT rozlišují jednotlivé uživatele se vším všudy a umožňují jim chránit si své soubory pomocí práv ke složkám a souborům. Musí však být instalovány s volbou NTFS partitions.

Je možno v PC WORLDu zveřejnit přehled složek a souborů, které slouží k práci v síti a na Internetu? Chtěl bych je smazat.

Domnívám se, že nikoli. Nelze totiž postihnout všechny možnosti instalace sítě, ovladačů karet apod. Pokusím se však pomoci aspoň touto radou. Předpokládám, že zápasíte s místem na disku a chcete se těchto souborů zbavit. Jedná se o dvě oblasti soubory Internet Exploreru a soubory (ovladače) sítě. Pokud chcete mít z nějakého důvodu na svém počítači IE (např. prohlížení obrázků nebo přinesených HTML dokumentů), doporučuji jej nainstalovat v minimální konfiguraci. Co se týká sítě, pokud nebyla instalována při instalaci Windows, nejsou ovladače sítě na disku přítomny. Jestliže však jednou instalaci (resp. nastavení) sítě provedete (volba klienta, protokolu, adaptéru, služby), překopírují se potřebné soubory většinou do adresáře C:\Windows nebo C:\Windows\System. I když pak síť zcela zrušíte, předtím nainstalované soubory nezmizí. Mohu vás ale ubezpečit, že ovladače sítě u běžné konfigurace (TCPIP, Netbeui) nepřesáhnou 2 MB.

Nainstaloval jsem si pod slovenskými Windows 98 český MS Office 97 Professional. Při importu např. excelovské tabulky do MS Access mi v typu souborů byla nabídnuta možnost jen pro soubory Access a ODBC. Byl jsem vyzván, abych doplnil ovladače pro import z MS Excelu z instalačního disku MS Office Pro. Tak jsem učinil, ale narazil jsem na problém, že mi daný ovladač (ale také další ovladače, např. pro dBase, FoxPro) nejde zaškrtnout a tedy ani nainstalovat. Co mám dělat?

Tento problém jsem řešil na několika nových počítačích s anglickými Windows 95 a anglickou Office 97 Professional SR1. Nepomáhala odinstalace ani reinstalace jednotlivých aplikací. Pomohla pouze instalace (upgrade) na Office 97 Professional SR2. V této verzi je evidentní chyba Microsoftu již odstraněna a export z databáze je možné provádět bez problémů. Sežeňte si tedy verzi se Service Release 2 (SR2).

Po zapnutí počítače začne divně vrčet jeho zadní část tam, kde je zdroj, nicméně při nabíhání Windows 98 vrčení zmizí. Zajímalo by mne čím to je, a jak se toho zbavit.

Na tuto otázku je těžká odpověď, obecně se nepravidelné nebo krátce trvající závady špatně odhalují. Příčina bude mechanická; tipoval bych na ventilátor, který má trochu zadřená ložiska a při rozběhu se to projevuje vibracemi. Když se ložiska zbytkem maziva promažou, vibrace ustanou. Jelikož se jedná o zdroj, nebudu vás z bezpečnostních důvodů navádět, co byste mohl vyzkoušet a spíše doporučím obrátit se na servis. Vrčení mohou způsobovat také uvolněné transformátorové plechy v jádrech cívek nebo transformátoru při přetížení, které je běžné po zapnutí. Tady bych se ale ze stejných důvodů zdržel jakékoliv rady a opět odkazuji na servis.

Před časem jsem měnil grafickou kartu Creative Labs Riva TNT za ASUS V68000. Poté mi MS AutoRoute 2000 způsobuje zamrzání počítače. Všechny ostatní programy i hry jsou v pořádku, a proto si to nedovedu nijak vysvětlit. Rovněž velmi podobný software Encarta 98 chodí na 100 %.

Vzhledem k tomu, že všechno ostatní funguje, je velice těžké najít uspokojivou odpověď. Domnívám se, že při instalaci MS AutoRoute 2000 si tento software sám osahá grafickou kartu (a možná i další hardware) a při činnosti obchází standardní procesy Windows za účelem urychlení zobrazování. Při změně hardwaru se snaží ovládat zařízení, které je nahrazeno jiným, čímž dojde k zatuhnutí. Zkuste program odinstalovat a pak znovu nainstalovat.

Potřebuji uložit poněkud rozsáhlejší dokument MS Word z pevného disku na více disket. Mám nainstalovaný WinZip 7.0, který by toto měl umět. Můžete přesně popsat, jak to udělat?

Pokud chcete udělat vícemédiový archiv, jednoduše vytvořte archivní soubor přímo na disketě a pak do něj přidávejte soubory, tak jak jste normálně zvyklý. Pokud disketa přeteče, budete požádáni o novou. Vložte ji a klikněte OK. Rozdělení archivu na více disket nelze provádět na již existujícím archivu. To je možné pouze při založení nového. Rovněž nelze vyjmout soubory z archivu vícemédiového. Tento text v angličtině, navíc s příkladem, naleznete v nápovědě WinZip.

Po nainstalování IE 5.0 se při každém spuštění počítače objeví okno MS-DOS s hláškou "Chybný vyhledávací adresář pro Command". Po zavření tohoto okna počítač normálně funguje. Co s tím? Odinstalování IE 5.0 nepomohlo.

Při startu počítače se spouští nějaký program, jenž způsobuje toto hlášení. Projděte si programy, které se spouštějí po startu, tj. jsou v menu Programy Po spuštění. Je také možné, že se program spouští pomocí záznamu v registru. Projděte větve HKLM-Software-Microsoft-Windows-CurrentVersion-Run a RunServices. Problematický program určitě najdete. Pokud ne, je ještě jedna možnost Task Scheduler. Najdete jej na liště vpravo (je-li aktivní). V něm může být nastavena akce spustit určitý program v nějakou dobu nebo po nějaké události. Protože program neproběhne, nedá hlášení že už se vykonal, a úkol se nezruší.

Proč nelze přetaktovat procesor na vyšší hodnotu (nyní 60 x 2,5 = 150)? Při nastavení 60 x 3 = 180 hlásí Windows chybu aplikace.

Každé technické zařízení má svoji funkci zaručenou v určitém rozsahu, který je dán fyzikálními zákony. Asi nikdo nepochybuje, že nelze nějakým zázračným benzínem vytáhnout z běžného Trabanta 200 km/h. Když se však o totéž pokouší s procesorem tím, že mu nutí vyšší pracovní frekvenci, než na kterou je vyroben, diví se, že to nejde. Inu, ta fyzika na čipu není jaksi vidět, málokdo ví, co se vůbec v čipu procesoru odehrává a na jakém principu. Zvyšováním frekvence procesoru jednak narůstá jeho teplota (zvětší se počet přechodů L/H za jednotku času, kdy každý přechod představuje určitý tepelný výkon), a dále pak se zvětšuje interference mezi jednotlivými prvky čipu. Teplota není až takový problém, je třeba zajistit dostatečné chlazení. Interferenci však zamezit nelze. Jejím důsledkem se při zvyšování frekvence začnou deformovat hrany signálů a dochází k nedodržení délky trvání impulsu, na který čeká další zařízení. To, že Windows hlásí chybu, je jen potvrzením špatné práce procesoru, jenž vlivem tohoto jevu posílá na sběrnici zkreslené signály, na něž ostatní prvky nereagují správně.

Po restartování PC naskočí údaj: "Floppy disk fail (40)." Jde o mechaniku 5,25 ". Poraďte mi co s tím mám udělat, protože mám více disket tohoto formátu s údaji, které bych potřeboval.

Zde může být několik příčin. Může být vadná vlastní mechanika nebo může být chyba v zapojení kabeláže. Bylo by vhodné mechaniku vyzkoušet na jiném počítači. Pokud bude pracovat dobře, závada může být v řadiči. Problém bych ale nejprve hledal v nastavení BIOSu a následně v připojení mechaniky. Tady si totiž můžete pomoci sám. Bude-li závada hardwarová, musíte se obrátit na servis.

Když jsem si zakoupil nový počítač, nainstaloval jsem na něj Windows 98. V nastavení obrazovky jsem si vybral 1 024 x 768, 256 barev a vše fungovalo. Poté jsem si koupil nový monitor PnP a vyměnil jej za starý. Monitor byl zapsán jako "Neznámý monitor", ale nastavení zůstalo při starém. Pak jsem musel zformátovat disk a Windows 98 nainstalovat znovu. Monitor se nainstaloval jako plug and play s rozlišením 640 x 480, 16 barev, které nelze měnit. Nainstaloval se standardní adaptér PCI (VGA). Pokusil jsem se nainstalovat monitor jako Super VGA 1 024 x 768 s adaptérem "Standardní adaptér Super VGA". Tato změna počítači nevadí. Po restartu si zadám rozlišení 1 024 x 768, 256 barev, avšak mou změnu v nastavení obrazovky počítač absolutně ignoruje. Objeví se hláška "Nastavení hardwaru neodpovídá.", a samo si to vezme 16 barev. Prosím o pomoc.

Pomoc je jednoduchá. Windows 9x poněkud matou uživatele tím, že při zapojení nového monitoru zobrazují informaci o instalaci nového hardwaru, přičemž ale vlastní monitor činnost Windows vůbec neovlivňuje, pomineme-li možnost nastavení zobrazovací frekvence a DPMS. Daleko důležitější je nastavení grafické karty. Při nové instalaci Windows nedokázal systém rozpoznat vaši grafickou kartu, a tak nainstaloval standardní adaptér. Ten toho příliš nedovolí, jak sám popisujete. Abyste dosáhl původního stavu grafiky, musíte nainstalovat do systému Windows grafickou kartu, kterou máte v počítači. Lze to buď z disket dodaných ke kartě, nebo z Internetu. Po instalaci si pomocí Vlastností obrazovky nastavíte požadované rozlišení. Ještě pár slov k nastavení monitoru do systému. Většině uživatelů vyhoví plug and play monitor. Pokud máte nějaký lepší, který umí vyšší frekvence, je vhodné "nainstalovat" monitor ADI, poslední nabízenou verzi (předpokládám, že i jiné značky umožňují totéž, já jsem zvyklý takto a mám to vyzkoušené). Potom si můžete vybírat řádkové frekvence z docela široké nabídky, a tak zajistit zobrazování bez chvění obrazu. Windows jakoby s tímto manévrem počítala a při změně monitoru vždy žádají potvrzení o změně. Pokud je nedostanou (třeba proto, že monitor není schopen zobrazování na daných parametrech), vrátí se po chvíli k původním hodnotám. Proto se není čeho bát při změně monitoru nebo jeho nastavení.

Lze pod Windows NT 4.0 zprovoznit USB port?

Windows NT nepodporují USB port, ten je začleněn až ve Windows 2000. Nicméně třetí strany částečně podporují USB pro Windows NT, více informací se lze (v angličtině) dozvědět na adresách http://www.bluewatersystems.com/, http://www.ionetworks.com.

Jaká přídavná grafická karta je vhodná ke kartě Diamond Fire 1000 GL AGP, aby byl vyšší výkon ve 3D aplikacích (Rhino, Maya, 3DS MAX)?

Přestože nejsem hardwarový odborník, domnívám se, že přídavnou kartou nedocílíte zvýšení výkonu ve 3D aplikacích. Karta samotná obsahuje 3D akcelerátor, a pokud v návodu není výslovně uvedena možnost expandovatelnosti, nemyslím si, že by vůbec bylo možné připojit na tuto kartu ještě další. V technickém popisu na WWW stránce jednoho z mnoha prodejců je zmíněna možnost hardwarového upgradu pouze pro DVD video "cinema quality".

 Ohlasy čtenářů

V PC WORLDu 1/2000 (str. 35) jste hledali odpověď na to, jakým způsobem lze změnit ikonu v samorozbalovacím zip archivu vytvořeném ve Windows Commanderu. Odpověď je velice jednoduchá. Po vytvoření samorozbalovacího archivu lze ikonu změnit jakýmkoliv programem, který umí modifikovat ikony v .exe souborech (Axialis Icons, Microangelo). Samotným nastavením Windows Commanderu, či změnou jeho vlastní ikony to není možné.

Ing. Jiří Hanák, Brno

Při pročítání starších čísel PC WORLDu jsem narazil na dotaz jednoho čtenáře, co s padajícím PC AMD K6-2 po vložení média do mechaniky CD či DVD. Setkal jsem se se stejným problémem, a v mém případě stačilo vypnout u CD-ROM mechaniky (Toshiba 48x) DMA mod. Poté vše fungovalo bez nejmenších problémů.

Jiří Marek

Ještě k šetřiči obrazovky. Šetřiče obrazovky (soubory s příponou *.scr) jsou vlastně normální soubory *.exe, avšak s příponou *.scr. Váš program přejmenujte na *.scr a v ovládacích panelech si jej už jen nastavte. Kdyby si někdo chtěl vytvořit vlastní šetřič obrazovky, tak systém tento program volá buď s parametrem /C, nebo /S. Mimochodem, aby mohl být šetřič rozpoznaný Control Panelem, tak jeho Module Description musí začínat řetězcem "SCRNSAVE".

/C = konfigurace šetřiče

/S = spuštění šetřiče

Zdroj: http://www.czechia.cz/studna/, soubor helpu: 1000ff.h1p (1000 File Formats 3.0)

Kiri(kiri@nextra.sk)

V PC WORLDu 2/2000, v části FAQ na straně 67, byla položena otázka "Při volbě Graf v MS Office se objeví hlášení: Nejprve uložte dokument, je nedostatek paměti". Problém se vyskytuje při použití MS Office 97 CZ nebo MS Office 97 SK pod Windows 98. Řešení pro MS Office 97 CZ: V adresáři C:\PROGRAM FILES\MICROSOFT OFFICE\OFFICE\ najděte soubor GR8405.DLL. Z něj vytvořte kopii (ve stejném adresáři) a tuto přejmenujte na GR8805.DLL. Řešení pro MS Office 97 SK: Ve zmíněném adresáři najděte soubor GR841B.DLL, vytvořte kopii a tuto přejmenujte na GR881B.DLL.

Peter Fajkoš

V PC WORLDu 2/2000 na str. 62 uvádíte tip, jak změnit standardní šablonu ve StarrOffice. Podle mne je nejjednodušší následující postup. Ve StarOffice Exploreru (Beameru) zvolíme dokument, který chceme nastavit jako standardní šablonu. Klikneme na něj pravým tlačítkem myši a zvolíme položku Set Default Template. Podle typu zvoleného dokumentu se otevře další nabídka, kterou potvrdíme. Od této chvíle se při volbě File New bude používat naše šablona.

Pavel Hlavatý, Hořice

Chtěl bych reagovat na dotaz (či odpověď) v čísle 3/2000 ohledně přehrávání video (avi, dat) aplikací z CD-ROMu. Svého času jsem řešil podobný problém. Po zdlouhavém přenastavování systému a instalacích nových urychlujících programů, jsem koupí nové CD-ROM mechaniky přišel na to, že jakmile zapojíte CD-ROM jako MASTER (samozřejmě na secondary IDE řadič), chodí vše bez problémů. Ve chvíli, kdy je CD ROM mechanika nastavena jako SLAVE, projevuje se přehrávání právě tím, že se chvíli ozývá zvuk, který se střídá s trhanými obrázky z videa. Netvrdím, že je to přímo řešení, ale opravdu to fungovalo. Od té doby mám na všech počítačích nastavenu jednotku CD-ROM na secondary master a vše jde bez problémů. Pracuji jako lektor výpočetní techniky a tento problém jsem řešil již několikrát v praxi, a opravdu to pomohlo.Petr Krejčiřík, Kralupy nad Vltavou

Hledáme odpověď

Jakým způsobem lze jednoduše spojit dva počítače pomocí USB portů se záměrem přenosu dat? Něco na způsob Laplinku v Norton Commanderu.

§§§§§


Taháky z počítačové školy - Tentokrát o Linuxu

c00p0244

? Používal jsem na svém počítači operační systémy Windows 98 a Linux (na stejném disku). Pro bootování obou systémů jsem používal LILO. Nedávno jsem systém Windows 98 přeinstaloval, ale po LILO teď není ani památky a ke svému Linuxu se nemohu dostat.

Pokud jste používal zavaděč LILO pro nastartování obou systémů, znamená to, že LILO bylo uloženo v MBR vašeho pevného disku. Při instalaci Windows 98 byl ovšem MBR přepsán, tím pádem bylo zrušeno i LILO. Pomocí zavaděče LILO se tedy teď k Linuxu nedostanete, náprava je ale snadná.

Na váš windowsovský disk si nahrajte program LOADLIN.EXE (bývá dostupný snad ve všech distribucích Linuxu) a binární obraz jádra Linuxu, který používáte (často je označován vmlinuz nebo podobně). Nyní doporučuji ukončit Windows přechodem do DOSu a napsat "loadlin.exe vmlinuz root=/dev/hdXY ro", kde /dev/hdXY označuje nativní kořenovou partition Linuxu (pokud se jedná o IDE disk, pokud jde o SCSI disk tak /dev/sdXY atp.).

Linux by měl bezproblémově nastartovat, tak jak tomu bylo před reinstalací Windows. Nyní stačí jen obnovit zavaděč LILO v MBR spuštěním programu /sbin/lilo. Toto musíte samozřejmě provést jako uživatel "root".

? V naší firmě používáme jako WWW server počítač s OS Linux RedHat 5.2. V lokální síti máme několik Novell Netware serverů. Často potřebuji různá data, zejména obrazovou a textovou dokumentaci připravovanou kolegy, dostat z novellového serveru na náš WWW server.

Zatím jsem vše řešil pomocí FTP, ale slyšel jsem, že v Linuxu je možné k novellovským serverům přistupovat elegantněji.

Ano, tak to jste slyšel dobře. Linux už dlouhou dobu obsahuje podporu protokolu IPX.

Říkáte že používáte RH Linux 5.2, takže pokud jste na systému neprováděl žádné velké změny, podpora IPX a NCP by měla být v jádře zapnuta. Budete potřebovat doinstalovat balík ncpfs, v případě RedHatu nejsnáze ve tvaru RPM. Dále předpokládám, že ve vaší síti používáte Ethernet. Budete muset nastavit IPX pro ethernetovou kartu. Jestliže ve vaší síti již běží IPX provoz, lze rozhraní nastavit automaticky odposlechem. Automatické nastavení provedete takto: "ipx_configure -auto_interface=on -auto_primary=on".

Upozorňuji, že tento postup není vždy korektní. Ruční nastavení rozhraní provedeme takto: "ipx_interface add -p eth0 802.3" pro ethernetovou kartu eth0 a ethernetové rámce 802.3.

Programem ifconfig zkontrolujte, zda je IPX pro vaši ethernetovou kartu skutečně nastaveno. Nyní je možné programem ncpmount připojit novellový síťový svazek takto: "ncpmount -S novell_server -U user /mnt/novell".

? Jsem začínající uživatel Linuxu. Zajímalo by mne, zda existují WWW servery se sharewarovými programy pro Linux podobně jako www.winfiles.com pro systém Windows.

Vzhledem k tomu, že na drtivou většinu programů pro Linux se vztahuje licenční ujednání GPL, je poměrně nepřesné hovořit ve většině případů o sharewaru. Tyto programy jsou volně šiřitelné včetně zdrojových kódů, i když samozřejmě pro Linux vznikají programy na komerční bázi, případně sharewarové. Pokud se ptáte na WWW servery s databází programového vybavení pro Linux, jmenujme www.

linuxberg.com nebo slibně se rozvíjející www.linuxapps.com. Tyto servery jsou svou strukturou velmi podobné vámi jmenovanému www.

winfiles.com, tzn. programy jsou tříděny do kategorií podle funkce, je zde uveden stručný popis, odkazy na domácí stránky atd.

? Zajímalo by mne, jaké jsou možnosti programování pod OS Linux.

Vaše otázka je velmi široká a není možné na ni v krátkosti odpovědět. Neuvádíte co vlastně chcete programovat, případně jaký programovací jazyk chcete použít. Podívejme se tedy nejdříve na kompilované jazyky. Jedním ze základních pilířů operačního systému Linux je, tak jako i v jiných UNIXech, překladač jazyka C. V případě Linuxu se jedná o překladač GCC, který byl vyvinut v rámci projektu GNU, jako spousta jiných programů. Je tedy k dispozici zdarma. GCC je jedním z nejlepších překladačů, jaké kdy byly vytvořeny. GCC obsahuje moderní standardy jazyka C, vychází tedy z ANSI-C, ale má řadu dalších rozšíření. GCC je i překladačem jazyka C++, včetně vlastností AT&T 3.0 C++ a podporuje i objektová rozšíření Objective-C a Object-oriented-C. Pro příznivce jazyka Pascal jmenujme dva překladače, a to GPC a FreePascal. Oba jsou moderní překladače jazyka Pascal, vycházející z normy ANSI Pascal. GPC navíc obsahuje řadu rozšíření definovaných normou ANSI Extended Pascal a mnohá další. Pro složité numerické výpočty se stále používá jazyk Fortran. Jeho GNU verze nese název G77. Všechny překladače GNU jsou 32bitové. Další informace na www.gnu.cz. V Linuxu jsou k dispozici i kompletní programátorská prostředí. Zde jmenujme systémy RHIDE a WPE. Jste-li zvyklí pracovat s Turbo překladači Borland, nebude vám práce v těchto systémech dělat problémy.

Samozřejmě existují více či méně povedená prostředí pro systém X-Window. Pro odlaďování programů, vytvořených překladači GNU, byl v rámci projektu GNU napsán velmi efektivní a mocný debugger GDB.

Prostředí typu WPE nebo RHIDE s ním samozřejmě spolupracují a umožňují tak pohodlné ladění kódu programu.

Pokud se zajímáte o interpretované jazyky, najdete jich na Linuxu celou řadu, od PERLu, Tcl/Tk přes Pythoon až k dnes poměrně oblíbenému PHP a mnoho dalších.

? Stáhl jsem si z Internetu distribuci RedHat Linuxu a vypálil ji na CD. Z tohoto CD mi ale bohužel nejde nainstalovat. Pokud obsah CD prohlížím ve WINDOWS, vše vypadá normálně. Jestliže obsah CD překopíruji na pevný disk, instalace z něj proběhne bez problémů. Jak tomu mám rozumět?

Bohužel se nezmiňujete o tom, jak jste vlastně CD vypálil. Budu předpokládat, že nějakým standardním programem v systému Windows.

Na CD-ROM se používá jednoduchý normalizovaný souborový systém ISO9660. Tento systém má spoustu omezení, proto byl rozšířen systémem RRE (Rock Ridge Extension). RRE se běžně používá v mnoha operačních systémech a je standardizován. Ovšem Windows přicházejí se svým vlastním standardem Joliet, případně Romeo. Takže pokud jste CD vypálil, tak pravděpodobně některým z výše uvedených souborových systémů.

Tento souborový systém ovšem jádro na instalační disketě nepodporuje. Doporučuji stáhnout z Internetu přímo ISO file dané distribuce, který se na serverech velice často vyskytuje, nebo nechat ISO file vytvořit někým zkušenějším (použít program mkisofs atd.).

Pokud ale Linux nainstalujete, máte vyhráno. S CD-ROMy se souborovými systémy Joliet a Romeo budete moci pracovat v Linuxu bez problémů.

? Slyšel jsem, že je možné nainstalovat Linux na PC bez toho, abych pro něj vytvářel speciální oddíly na disku.

Ano, tato možnost tu skutečně je. Linux podporuje speciální souborový systém UMSDos, který umožňuje přistupovat k dosovskému oddílu, tak jako by se jednalo o linuxový datový souborový systém. Umožňuje tedy poměrně jednoduchým způsobem vytvářet dlouhé názvy souborů, vlastnická práva a další důležité parametry linuxového souborového systému.

Z tohoto vyplývá, že je možné do dosové partition nainstalovat systém Linux (nějakou speciální distribuci, která toto umožňuje). Tuto metodu instalace doporučuji spíše pro základní seznámení se systémem, rozhodně ne pro náročnější praktické využití. Vyzkoušejte třeba Monkey Linux, jehož instalace se vejde na zhruba pět disket (obsahuje ale například i systém X-Window), takže si ji můžete pohodlně odnést domů a vyzkoušet.

? Používám již dlouhou dobu na svém počítači RedHat Linux 5.1 ke své plné spokojenosti. Nedávno jsem vyměnil grafickou kartu za novou s čipem S3 Trio3D. Nepodařilo se mi kartu kvalitně rozchodit v X-Window a používám ji pouze s VGA16 X-serverem, tedy s velmi omezenými možnostmi.

Pokud jste systém RH 5.1 neupgradoval, pak verze systému X v této distribuci je XFree86 3.3.2, což je verze poměrně stará. Naproti tomu karty s čipem S3 Trio3D jsou vcelku novou záležitostí.

Z uvedeného vyplývá, že X-server v distribuci RH 5.1 tuto kartu nepodporuje. Musíte použít XFree86 ve verzi alespoň 3.3.5 a provést změny v souboru /etc/X11/XF86Config. Sekce "Device" bude pro vaši kartu obsahovat tyto položky: "VideoRam 4096" a "ChipID 0x8a10". Pro tuto kartu používejte server XF86_SVGA. Nyní by měla "X-ka" fungovat bez problému. Bližší informace o systému XFree86 a používaných grafických kartách pro tento systém najdete na www.xfree86.org.

? Zajímalo by mne, jak je to s Linuxem na jiných platformách než PC. Konkrétně se mi jedná o starší pracovní stanici SUN.

Operační systém Linux byl převeden na mnoho platforem, počítače s procesory SPARC nevyjímaje.

Osobně používám SparcLINUX na počítači SPARC Station 20 s procesorem SuperSparc již více než rok, k plné spokojenosti své i ostatních, kteří ho využívají. Počítač má 96 MB RAM, obsahuje dva SCSI disky (1GB a 2GB Barracuda) a SCSI CD mechaniku. Běží na něm Apache web server, MySQL server, SMTP server (sendmail), PPP server pro komutované připojení modemem zvenčí a mnoho dalších aplikací.

Se systémem jsem velmi spokojen a mohu Linux pro stanici SUN vřele doporučit.

V současnosti lze použít kompletní distribuci Linuxu právě pro počítače SUN. Podobně je např. připravena RH distribuce pro stroje s procesory Alpha.

§§§§§

Užitečné tipy a triky pro Windows 95/98

Jan Povolný

c00p0264

Ačkoli je to pro mne skoro neuvěřitelné, nadpis skutečně uvozuje už osmnáctý díl tipů a triků pro Windows. Již více než rok a půl se na stránkách PC WORLDu pokoušíme vám uživatelům Windows sdělit finty a triky pro tento nejrozšířenější operační systém. A po stejně dlouhou dobu trvá i snaha o pokud možno vtipné uvození každého dílu tipů. Snad se to podaří i dnes, protože tento úvod tvořím pod vlivem teplého jarního počasí, které konečně vystřídalo ukrutnou (zas ne tak moc v našem mírném pásu) a dlouhou zimu. Uvidíme, jak vyšší teploty ovlivní stabilitu mého nepatrně urychleného (Celeron 333 na 500 MHz) domácího počítače. Nezbývá, než doufat v těch několik přidaných větráků, které sice dělají z tichého chodu PC učiněný hurikán, ale zato přivádějí v letním období k zadýchanému Celeronu trochu toho chladnějšího vzduchu. No nic, pod tlakem oblíbeného rčení mého otce "Kdo nepracuje, ať nejí" se podíváme na další dávku tipů a triků. Snad vám budou (opět) některé k užitku.

Tipy pro Windows

1. Lepší Quick View (Win 98)

Určitě všichni znáte z Windows 98 QuickView, neboli v češtině Zběžné zobrazení. Tato utilita se skládá z jednoho spouštěcího programu a spousty dll knihoven obsahujících prohlížeče pro mnoho formátů. Pokud tedy chcete prohlédnout např. dokument Wordu, nebo v horším případě nějaký obrázek, nemusíte mít nutně nainstalovaný MS Office a aplikace Zběžné zobrazení vám jej v hrubých rysech předvede. Použití je snadné, prostě poklepejte na daný soubor pravým tlačítkem a zvolte položku Zběžné zobrazení z kontextového menu.

Nicméně tento postup má jednu nevýhodu. Položka Zběžné zobrazení se vám objeví jen u souborů, jejichž koncovka je zaregistrovaná k prohlédnutí v programu QuickView. Tento program kupodivu umí ale někdy zobrazit také soubory, které zaregistrované nejsou, a vy k němu potom nemáte z kontextového menu přístup.

Nejlepší nápravou tohoto "problému" je doplnit aplikaci Zběžné zobrazení přímo do podmenu Odeslat, k němuž se dostanete také stiskem pravého tlačítka na libovolném souboru. Spusťte program Průzkumníka (Start Programy Průzkumník) a jděte do adresáře Windows System Viewers. Zde naleznete program quikview.exe. Chytněte jej pravým tlačítkem myši a přetáhněte z pravé části Průzkumníka do stromu v levé části přímo na podadresář Send To v adresáři Windows. V následném kontextovém menu zvolte položku Vytvořit zde zástupce. Hotového zástupce pak klávesou F2 přejmenujte na libovolné jméno (třeba QuickView) a ukončete Průzkumníka. Pokud nyní poklepáte na zvolený soubor pravým tlačítkem a zvolíte v kontextovém menu Odeslat QuickView, program se vás dotáže, zda ho skutečně chcete použít i v případě neznámé přípony; potvrďte stiskem OK a doufejte, že Quick View váš soubor prohlédne.

2. Jak využít mapu znaků (Win 98)

Nyní prosím zkušené písaře, aby zavřeli oči a uši, neboť již určitě tuší, o čem bude v tomto tipu řeč. Spousta uživatelů volí při instalaci Windows přednastavenou skladbu doplňkových programů, která ovšem neobsahuje utilitu takové síly jako je Mapa znaků.

Mapa znaků umí jen jednu věc, ale umí jí velmi dobře. Dokáže zobrazit rozložení znaků vybraného druhu písma, srozumitelněji řečeno, pokud nevíte, jak napsat nějaký znak, použijte mapu znaků a máte po problému. Mapu znaků doinstalujete pomocí dialogu Přidat a ubrat programy, který naleznete v menu Start Nastavení Ovládací panely. V tomto dialogu zvolte záložku Instalace Windows a vyberte skupinu aplikací s názvem Systémové nástroje. Zde zaškrtněte Mapu znaků a potvrďte vše stiskem OK. Nyní můžete spustit program z menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje, nebo z přímo jako soubor charmap.exe z adresáře Windows.

Po spuštění se objeví tabulka znaků ve tvaru klávesnice s možností výběru druhu písma. Zvolte např. řez písma Symbol, a uvidíte rozložení speciálních symbolů na klávesnici. Poklepejte na zvolený symbol, a vpravo dole se objeví kombinace kláves nutná pro jeho napsání např. v MS Wordu. Dvojitým poklepáním na vybraný znak ho zkopírujete do schránky, jejíž obsah pak můžete vložit do libovolného textového (či jiného) editoru.

3. Jak obnovit "zobrazení plochy" (Win 98)

S uvedením Windows 98 a Internet Exploreru 4.0 se objevila nová a celkem použitelná utilita "Show Desktop", neboli česky Zobrazit plochu. Tuto spíše funkci Exploreru vyvoláte stiskem ikony umístěné na liště přímo vedle tlačítka Start. Funkce minimalizuje všechny běžící aplikace tak, abyste ihned viděli vaši pracovní plochu. Po opětovném stisku vrátí rozložení oken do původního stavu. Co ale dělat, pokud si tuto ikonu smažete? Řešení jsou dvě.

Skript, který provádí minimalizaci oken, se nachází v adresáři Windows System. Naleznete ho zde pod názvem Zobrazit plochu. Ikony vedle tlačítka Start se zase nacházejí v adresáři Windows Application Data Microsoft Internet Explorer Quick Launch. Prvním řešením je tedy prosté vytvoření zástupce skriptu Zobrazit plochu ve výše uvedeném adresáři Quick Launch. Spusťte tedy Průzkumníka a jděte do adresáře Windows System. Spusťte v druhém okně dalšího Průzkumníka, tak abyste viděli oba dva, a jděte v něm do adresáře Quick Launch (viz výše). Potom přetáhněte pravým tlačítkem soubor Zobrazit plochu ze systému do Quick Launch a zvolte Vytvořit zde zástupce. Tím jste obnovili ikonu vedle tlačítka Start.

Komplikace nastane v případě, že se v systémovém adresáři žádný skript nenachází. Potom nezbývá, než si ho sám vyrobit. Otevřete Poznámkový blok (Start Programy Příslušenství) a napište do něj tento skript:

[Shell]

Command=2

IconFile=explorer.exe,3

[Taskbar]

Command=ToggleDesktop

Vše uložte do adresáře Windows Systém pod názvem Zobrazit plochu.scf. Potom proveďte úkony uvedené v první části tipu a budete mít ikonu Zobrazení plochy opět vedle tlačítka Start.

4. Lepší schránka (Win 95)

Tip hlavně pro uživatele postarších Windows 95. Ve Windows 3.x i ve Windows 98 máte k dispozici aplikaci Prohlížeč schránky (Clipboard viewer), nicméně např. ve Windows 98 umí tento prohlížeč zobrazit jen jednu věc ve schránce (alespoň jsem nepřišel na způsob, jak zobrazit více).

Ve Windows 95 žádný prohlížeč schránky není, ale na instalačním CD ho naleznete odděleně v adresáři Other Clipbook. Zde můžete přímo spustit aplikaci poklepáním na soubor clipbrd.exe, nebo si prohlížeč nainstalovat do Windows. To provedete následujícím způsobem. Jděte v menu Start do Nastavení Ovládací panely a zvolte ikonu Přidat nebo ubrat programy. V následném dialogu pokračujte na záložku Instalace Windows a stiskněte tlačítko Z diskety v dolní části dialogu. Nalistujte instalační CD a příslušný adresář a doinstalujte ClipBook do vašeho systému. Nyní bude spustitelný i přímo z menu Start.

Aplikace ClipBook se skládá ze dvou oken. První je klasický prohlížeč schránky, zobrazující vždy jen aktuální obsah (jeden) a druhá je takzvaná lokální vícenásobná schránka, která může obsahovat více útržků textu nebo obrázků. Do lokálního ClipBooku přesunete věci k úschově právě z klasického prohlížeče schránky. Tímto způsobem můžete mít uschováno více fragmentů vaší práce a tak je mít v případě potřeby rychle k dispozici.

Obsah vícenásobné schránky můžete listovat pomocí šipek v dolním levém rohu (zobrazte jednu z položek na celou obrazovku a pak budete moci posouvat), nebo pomocí klasického zobrazení Thumbnail z roletového menu Zobrazit.

Tipy pro MS Office

5. Ochrana dat (Word/Excel 2000)

S příchodem nové verze Excelu se opět zlepšila ochrana dat vašich tabulek. Zkušení tvůrci asi dávno tuto funkci používají a dokáží ocenit její důležitost. Excel vám totiž umožňuje zamykat nejen obsah buněk, ale také skrývat vzorce v tabulkách, nebo umožnit přístup k tabulce více osobám pod společným heslem.

V Excelu jděte do roletového menu Formát a zvolte položku Buňky. Zde pokračujte na záložku Zámek. V následném dialogu máte možnost zamknout vzorce nebo data v buňkách. Pozor, tento zámek se neprojeví, dokud neuzamknete celý list. To provedete v roletovém menu Nástroje v podmenu Zámek volbou Zamknout list. Zbývá jen zvolit příslušné heslo, na které budete dotázáni při zpětném odemykání listu. Pokud uzamknete list, nemůžete měnit pravidla pro zamykání buněk. Proto při každé změně budete nuceni opět odemykat celý list. Z vlastní zkušenosti mohu jen dodat, že toto zamykání je důležité spíše jako ochrana před vlastními, než před cizími chybami.

Výše popsaná ochrana je k dispozici pro vaše texty napsané v MS Wordu. Pokud např. píšete práci, která je revidována několika dalšími lidmi, je vhodné tuto práci zamknout pod heslem a všechny změny provedené korektory budete mít plně pod svojí kontrolou. Uzamčení provedete volbou Zámek v roletovém menu Nástroje. Zde máte na výběr několik způsobů uzamčení: dokument lze měnit jen se sledovanými změnami, komentáři, nebo formuláři, u kterých můžete navíc definovat jednotlivé oddíly (pokud existují).

6. Zarovnání čísla pomocí nul (Excel 2000)

Je velmi těžké definovat srozumitelně náplň tohoto tipu tak krátkým názvem, proto asi většina z vás nepochopila, o co tu vlastně půjde. Je to ale úplně jednoduché. Někdy je v tabulce potřeba použít takzvané uvození nulami. Tato potřeba nastane v situaci, kdy máte pod sebou velké množství čísel a víte, že nejvyšší hodnota má např. pět platných číslic. Hodnoty, které mají platných číslic méně, je třeba uvést nulami tak, jak byste to měli vidět na obrázku u tohoto tipu.

Takového efektu dosáhneme pomocí funkce ZPRAVA (anglicky Right), která ze zadaného řetězce ořízne zprava požadovaný počet číslic. Funkce zapsaná ve tvaru =ZPRAVA(40+"100000";5) tedy vypíše hodnotu 00040, funkce =ZPRAVA(150+"100000";5) potom vypíše 00150 a tak dále. Pokud bychom chtěli zarovnat na šest platných číslic, použili bychom místo hodnoty 5 hodnotu o jedno vyšší a museli bychom analogicky zvýšit i počet dostupných nul (tedy 100000 zaměnit za 1000000).

7. Více oken (Word 2000)

Od dob vzniku Windows 95 umějí programy pro ně běžet nejen multitaskově (s více úlohami najednou), ale také multithreadově. To znamená, že pod jednou aplikací může běžet několik threadů neboli podprocesů, nezávislých na sobě. Tato schopnost s sebou nese pár užitečných vlastností Wordu a Excelu, které se ve verzích 2000 ještě zdokonalily. Samozřejmostí je více otevřených dokumentů v rámci jedno spuštěného Wordu, ještě užitečnější je ale možnost vidět jeden dokument ve více oknech.

Pokud pracujete s rozsáhlými dokumenty, určitě této možnosti rádi využijete. Otevřete dokument v MS Wordu. Jděte do roletového menu Okno a zvolte Nové okno. Otevře se vám další okno se stejným dokumentem uvnitř. Okna můžete mít uspořádána několika způsoby, jejichž volbu provádíte v roletovém menu Okno. Nyní pracujete v jednom okně s části dokumentu na straně 50 a v druhém třeba na straně 175. Obě tyto části můžete vidět v případě potřeby najednou. Ale pozor! Nejedná se o dvě nebo více kopií stejného dokumentu. Pokud něco v prvním okně upravíte, projeví se změna i ve všech ostatních.

8. Symboly místo obrázků (Word 2000)

Dalo by se říci, že užitečnost tohoto tipu roste s typem použité tiskárny ve vaší kanceláři, případně u vás doma. Představte si, že vytváříte grafické dokumenty se spoustou obrázků a grafů. Pak si představte, že musíte provést několik předběžných výtisků pro nejrůznější účely. Prostě pracovní kopie nehotového dokumentu. Potom využijte možnosti Wordu, a místo grafiky a obrázku vložte jen jejich rámečky. Tyto rámečky přesně definují polohu i velikost obrázku, a můžete proto otestovat sazbu dokumentu i bez samotné grafiky, která zbytečně vyprazdňuje inkoustové náplně (případně toner, dle užité tiskárny).

Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte Možnosti. Jděte na záložku zobrazit a zatrhněte položku Symboly obrázků. Ve vašem dokumentu se obrázky nahradí rámečky. V případě, že již tisknete finální dokument, odškrtněte stejné pole zpět a obrázky se objeví v původní kráse (náročné na inkoust a toner...).

Tímto tipem z MS Office ukončíme dnešní skoro jubilejní díl, který byl, stejně jako ten předchozí, věnován spíše kancelářskému balíku MS Office než samotným Windows. Tato skutečnost je logicky daná nepřítomností nové verze Windows Millenium (Windows 2000 jako nástupce NT nebudou pravděpodobně předmětem zájmu našeho seriálu), na kterou se stále ještě čeká (a ještě chvíli čekat bude). Naproti tomu MS Office 2000 se teprve nyní dostávají do podvědomí uživatelů a z toho plyne také větší množství tipů na Internetu. Uvidíme, jak to bude vypadat příští měsíc. Nechme se překvapit.0 0264/OK o

InterTipy

Minul další měsíc, a my se opět scházíme u dalšího vloženého článku plného internetových odkazů na stránky týkající se Windows. Tentokrát, až na jednu českou výjimku, Windows NT a Windows 2000. A co nového na českém komunikačním trhu? Nic moc, snad jen pár dalších ISP poskytujících Internet zadarmo, pomalu se rozšiřující W@P telefony, nebo totální komunikační šílenství na CeBITu (více jste se mohli dočíst v dubnovém čísle). Nyní ale již k samotným intertipům neváhejte a surfujte.

Developer SKhttp://www.developer.sk/

Výborně a hlavně přehledně zpracovaná WWW stránka, věnovaná hlavně vývojářům v oblasti skriptování a programování pro Web. Pro naši rubriku je zajímavá část Tipy a triky, kde naleznete tipy z oblasti programování v Javascriptu, Javě, VBS, ASP, HTML nebo dynamickém HTML. Na stránce dále naleznete odkazy týkající se návrhu stránek, řešení webovských serverů, a samozřejmě i odkazy na další informace po celém světě. V této záplavě nemůže chybět vyhledávací nástroj. Pokud chcete sami přispět, navštivte diskusní fórum, případně se jako návštěvník můžete zvěčnit v Guestbooku. Navíc je celý server ve slovenštině, tedy srozumitelný i pro neanglicky mluvící surfaře. Nezbývá než pochválit tvůrce a podpořit je v další činnosti.

You Greek.comhttp://www.yougeek.com/tips&tricks/w95tips.htm

Velmi zdařile graficky provedená stránka s tipy pro Windows 95 (a pak že už nejsou), které samozřejmě nejsou příliš aktuální, nicméně i zde naleznete ještě pár kousků, jež jsme nezmiňovali, a spousta z nás ještě stále stará Windows 95 nadšeně používá (např. na starším hardwaru). Tipy jsou přehledně rozdělené do tabulky do srozumitelných kategorií. Vůbec celý server Geek.com je docela zajímavý, takže ho s klidným svědomím můžete navštívit.

About Win NThttp://windowsnt.miningco.com/compute/windowsnt/

Opět graficky velmi zdařilá WWW stránka věnující se Windows NT a potažmo Windows 2000. Jedná se vlastně o tematicky rozdělené články týkající se jednotlivých oblastí Windows NT. Jako příklad je možné uvést Active Directory, DHCP, DNS & WINS, Performance, Printing, Security a mnoho dalších. Kromě těchto článků zde naleznete takzvané Spotlights, ukazující na novinky a změny v oblasti Windows NT/2000. Stránka je samozřejmě v angličtině.

Support Center for WinNThttp://www.paperbits.com/

Výborná stránka pro uživatele a správce Windows NT (nikoliv Windows 2000). Naleznete zde v nepříliš přitažlivé grafice aktuální informace a odkazy na ovladače, service packy, hotfixy a ostatní software pro Windows NT. Nechybí vyhledávací nástroj a ani spousta odkazů na další servery s podobným zaměřením. Pokud hledáte nejnovější ovladač pro váš hardware, rozhodně se na toto WWW podívejte.

Windows Millhttp://people.atl.mediaone.net/grantking/pages/windmill.htm

Stránka týkající se obou millenniových vydání Windows. Jedná se o čistě textový souhrn nejnovějších událostí týkajících se Windows 2000 a Windows Millennium. Nechybí relevantní odkazy. Obsahově nepříliš rozsáhlé, ale zase bez problémů odkudkoliv čitelné.

Information NThttp://www.informationnt.com/

Slušně graficky a přehledně provedená stránka s informacemi o Windows NT, týkajícími se zejména softwaru pro tento systém. Naleznete zde velmi dobře provedenou softwarovou databanku, takzvaný Application Center, FAQ o Windows NT, odkazy na mailing listy, USENET diskusní skupiny, odkaz věnující se speciálně IIS a mnoho dalších. Nechybí ani Guestbook, ve kterém můžete autorům sdělit vaše kladné či záporné dojmy z této stránky. Zajímavé jsou odkazy věnující se bezpečnosti ve Windows NT, a to i z hlediska virového napadení. Navštivte a uvidíte.

Server Xtrashttp://www.serverxtras.com/

Výborně zpracovaná stránka, honosící se sloganem "The Ultimate Product Reference Guide for Windows NT and BackOffice". Nutno jen dodat, že se jí daří tento slogan celkem dobře plnit. Kromě nezbytného vyhledávací nástroje zde naleznete možnost nechat si posílat nejnovější informace na svůj e-mail. Z jednotlivých témat, kterým se stránka věnuje, bych vyzdvihl Lists of Products, obsahující vyhledávač softwaru podpořený vlastní databankou, Internet Resources, v nichž naleznete odkazy na mnoho dalších FTP a WWW serverů, navíc pěkně tematicky rozdělených.

WinNT Resourceshttp://www.chancellor.com/Ntmain.html

Stránka věnující se výhradně prezentaci zdrojů o Windows NT na Internetu. V celkem přehledné textové podobě zde naleznete odkazy na FTP servery, diskusní a news listy, zdroje přímo od Microsoftu, odkazy na tréninkové kursy a možnosti získání certifikátů, odkazy na WWW stránky týkající se programování a sharewaru (jak jde tohle dohromady) pro Windows NT. Nic víc, nic méně.

Windows NT Linshttp://www.activexserver.com/bbs1/links.asp

Server s velmi podobným zaměřením jako ten předchozí. Jedná se o jakýsi portál k informacím o Windows NT, tentokrát však ještě rozsáhlejší. Odkazy jsou tematicky rozdělené do skupin s názvy jako Books and Magazines, Client side apps, Computer telephony, FAQ, Net programming, Internet Servers, Security a mnoho dalších. Za každým z těchto odkazů se pak skrývá seznam jakýchsi podtémat a pod nimi již naleznete dlouhý seznam odkazů na internetové zdroje. Vše toto je navíc velmi dobře graficky provedeno.

Windows NT Resourceshttp://www.bhs.com/default.asp

Výborná stránka týkající se Windows NT a Windows 2000. Obsahově velmi rozsáhlá, a proto doplněná o nezbytný vyhledávač. Hlavní stránka je rozdělena do tří základních oblastí. Jedná se o seznam nejstahovanějšího softwaru, o jakýsi přehled nabídky práce nazvaný "New tech jobs" a do třetice o seznam nejnovějších aktualit z oblasti Windows NT. Tato trojice je doplněna o okénko s takzvanou "Application of the week", doplněnou o podrobný popis. Na levé straně pak naleznete tradiční menu s neméně tradičními odkazy na stažení softwaru, technickou podporu, práci a třeba často viděný guestbook na vaše připomínky autorům. Rozhodně stojí za návštěvu.

Tímto odkazem ukončíme dnešní, výhradně Windows NT věnované Intertipy. Pro ty, kteří v NT pracují a některé odkazy jim byly užitečné, mám dobrou zprávu. Příště se ještě na pár stránek podobného ražení podíváme.

§§§§§


Komunikace


Iridium se řítí k zemi

Martin Pumera

c00p0236

Celosvětový systém satelitních komunikací Iridium má kariéru podobnou meteoritu. Krátce zazáří, přitáhne pozornost médií a pak stejně rychle pohasne. Obraz, který zanechá na oční sítnici, nevydrží o nic déle. Nemusíme používat jen příměru. Meteority bude v blízké budoucnosti zřejmě připomínat všech 72 družic. Systém v hodnotě mnoha miliard dolarů bude totiž s největší pravděpodobností řízeně naveden do zemské atmosféry, kde shoří.

Co se vlastně stalo?

Po půl roce komerčního běhu se Iridium ukázalo jako silně ztrátové: na konci roku 1999 plánovalo mít okolo půl milionu zákazníků, avšak těch získalo pouhých několik desítek tisíc. V tu dobu však již bylo v bankrotním řízení, a protože se nenašel nikdo, kdo by o celou satelitní síť stál, byl dne 17. 3. 2000 celý projekt, který vyšel na více než 5 miliard dolarů, ukončen. Bez spojení v tu dobu zůstalo přes padesát tisíc uživatelů Iridia Americké ministerstvo obrany, Pentagon, norští polárníci, snažící se vlastními silami přejít přes severní pól ze Sibiře do Ameriky. Všem zůstaly v rukou pouze nepotřebné hračky v hodnotě 100 000 Kč.

Zastaralá koncepce

Hlavní problém celého projektu bylo, že je na naši dobu příliš zastaralý. První koncept se narodil před 15 lety, tedy z pohledu informační revoluce v šerém dávnověku. V roce 1990 bylo Iridium představeno veřejnosti a za dalších osm let zahájilo svůj ostrý komerční provoz. Za tu dobu nastoupily první osobní počítače, stačily se rozšířit po celé ekonomice, začaly fungovat pozemní celulární sítě, datový přenos se díky Internetu ohromě zlevnil a do tohoto rozjetého vlaku vpadlo Iridium, jež v tu dobu už vlastně nevyhovovalo téměř nikomu. S výhodou jej používali snad jen polární badatelé, kteří se mohli přes jeho síť satelitů na nízké oběžné dráze dovolat opravdu odkudkoli, na rozdíl od konkurenčního Inmarsatu, který nepokrývá svým signálem právě polární oblasti. V ostatních oblastech se použití Iridia příliš neosvědčilo, o tom se můžete dočíst například v PCWORLDu 7/1999.

Satelity? Zbytečnost?

Z technického hlediska je satelitní komunikace lahůdkou. Ale nejdůležitější je obchodní stránka věci. A ta říká, že satelitní telekomunikaci využije ve skutečnosti ke své práci malé množství lidí, vždyť bezdrátově se ve vyspělých zemích dovoláte prakticky všude na pozemní stanici za ceny tomu odpovídající, a to se zařízením s vysokou úrovní služeb. Většina lidí s ekonomickým potenciálem má možnost využívat "pozemní" bezdrátové komunikace. Satelitní systémy jsou výborné v rozvojových zemích, kde neexistuje potřebná infrastruktura tam ale nežije příliš lidí, kteří by si tento způsob komunikace mohli finančně dovolit. Jistě, je zde určitá skupina dobrodruhů, jež tento způsob komunikace využijí, ale nikdy jich nebude tolik, aby na ně mohl být orientovaný marketing. Zkrátka ti, kteří na ni mají, satelitní komunikaci nevyužijí. Ti, kteří by ji i využili, si ji nemohou dovolit. Iridium není samozřejmě jediným systémem, jehož výstavba začala ve vzdálené minulosti satelitní systémy se však nevybudují ze dne na den a je do nich třeba investovat nebetyčné sumy dolarů. To, zda bude mít větší úspěch satelitní systémy Skybridge či Teledesic, které se hodlají soustředit na datovou komunikaci, je ve hvězdách. Naději přinášejí snad jen výsledky projektu Globalstar. Pokrok v "pozemních" komunikacích však ze všech projektů může nakonec udělat nepotřebnou hračku.

Historie kolapsu iridia

1998, listopad - Zahájení komerčního provozu systému.

1999, duben - Ředitel Iridia rezignuje po uvedení očekávané ztráty.

1999, červenec - Varování Motoroly, hlavního akcionáře, že nebude-li nalezeno východisko, bude Iridium řízeně zbankrotováno.

1999, srpen - Naplnění kapitoly 11 o ochraně akcionářů amerického práva. Zahájení řízeného bankrotu společnosti Iridium. To ještě ovšem neznamená zánik.

2000, začátek března - Oznámení společnosti Teledesic, která staví svůj satelitní systém, že uvažuje o odkoupení Iridia.

2000, začátek dubna - Jednání mezi Motorolou a Teledesicem končí neúspěchem.

2000, 17. 3. - Ukončení činnosti společnosti Iridium. Společnost Motorola, hlavní akcionář, hodlá Iridium provozovat na vlastní náklady po omezenou dobu, aby klienti využívající přístroje v extrémních situacích nebyli ohroženi na životech.

2000, léto? - Navedení družic Iridia do atmosféry, kde shoří.

§§§§§


Na sítě s Ritou - Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0239

DRUHé pokračování lokální sítě

V minulé části seriálu o sítích jsme se začali věnovat sítím lokálním. Kromě úvodní specifikace pojmu lokální síť a zejména uplatnění těchto sítí v praxi jsme se zabývali výhradně nejrozšířenějším typem lokální sítě vůbec, tj. Ethernetem a všemi jeho současnými variantami. V dnešní části seriálu se podíváme na ostatní "klasické" lokální sítě: Token Ring a FDDI, které používají naprosto jiný princip práce než Ethernet. Kromě toho naše pozornost bude také patřit novým perspektivním typům lokálních sítí, a to bezdrátové síti (IEEE 802.11 a Hiperlan) a síti typu Fibre Channel. Vzhledem k malému zájmu a nepatrné naději na "revitalizaci" opomineme ostatní existující normalizované lokální sítě, Token Bus, 100VG-AnyLAN a síť integrovaných služeb IsoEthernet (zmínka o nich byla v minulém čísle).

Token Ring

Ze všech typů lokálních sítí je kruhová síť Token Ring druhou nejrozšířenější po síti Ethernet/IEEE 802.3. Token Ring vyvinula firma IBM v sedmdesátých letech a na základě této firemní specifikace byla síť normalizována i v rámci IEEE. Na rozdíl od náhodného přístupu používaného u Ethernetu a IEEE 802.3 využívá Token Ring deterministického přidělování práva na vysílání jednotlivým stanicím v kruhu, a to prostřednictvím speciálního rámce, tzv. tokenu.

Největší výhodou deterministické metody přístupu k médiu pomocí předávání tokenu je, že každá stanice ve spočitatelném konečném čase získá možnost vysílat a nemusí o ni "bojovat" s ostatními připojenými stanicemi. Tak metoda také zamezuje výskytu kolizí, které mohou nastat u Ethernetu. Předávání tokenu se provádí ve specifikovaném pořadí stanic na kruhu. Pokud stanice po obdržení tokenu vysílá datové rámce, pak je také sama zodpovědná za vrácení tokenu do kruhu poté, kdy datový rámec se po oběhu celého kruhu vrátil k vysílající stanici s informací, zda byl úspěšně přijat cílovou stanicí (zdrojová stanice musí tento rámec z kruhu odebrat).

Za zjištění a nápravu chybových stavů při činnosti sítě je zodpovědná jedna ze stanic, aktivní monitor, která vykonává monitorovací funkce sítě a je dynamicky nahraditelná v případě výpadku libovolnou jinou stanicí v síti. Funkce monitoru je transparentní vůči uživateli stanice. Funkci monitoru přijímá první aktivní stanice na kruhu, ostatní stanice se stávají záložními monitory. Aktivní monitor generuje hodinový signál a sleduje všechny rámce na kruhu: odebírá rámce, které obíhají v kruhu podruhé (zdrojová stanice je z nějakého důvodu neodstranila z kruhu), generuje nový rámec token při zotavení kruhu po poruše a každých sedm sekund iniciuje proces výzvy na kruhu (ring poll), kterým se všechny stanice ujišťují o svých nejbližších sousedech na síti proti a po směru oběhu dat po kruhu (upstream a downstream neighbour).

Znalost sousedů slouží stanicím ke zjištění pravděpodobné příčiny poruchy na kruhu: pokud po určitou dobu nedostanou žádný rámec ani token od svého souseda, předpokládají, že právě soused má problém, a tuto skutečnost oznamují speciálním rámcem (beacon) stanicím v kruhu. Stanice podezřelá z toho, že způsobuje "otevření" kruhu (data neobíhají po celém kruhu), se musí sama odpojit z kruhu a provést vlastní otestování.

Topologie Token Ring

Topologie logického kruhu je ve skutečnosti realizována jako fyzická hvězda (viz obrázek: Fyzická [hvězda] a logická [kruh] topologie sítě Token Ring) s centrem v tzv. jednotce pro připojení mnoha stanic (Multistation Attachment Unit, MAU nebo méně zaměnitelné MSAU), která bývá také označována jako koncentrátor nebo rozbočovač. Několik jednotek MSAU lze mezi sebou propojit, vždy do formy logického kruhu. Informace se po kruhu předává bit po bitu, kdy každá stanice kopíruje každý bit, a tak vlastně funguje jako opakovač. Fyzicky se jednosměrný kruh skládá z řady dvoubodových spojů mezi stanicí a MSAU.

Fyzická vrstva Token Ring

Přenosová rychlost Token Ring je buď 4 Mb/s, nebo 16 Mb/s. Token Ring využívá jako fyzického prostředku stíněný (typ 1, 2, 6 a 9) i nestíněný symetrický kabel (kategorie 3, 4 a 5) nebo optický kabel (jednovidový i mnohovidový). Norma specifikuje maximální počet stanic na jednom segmentu 255 (pro UTP méně, 100-150 stanic podle kategorie kabelu).

Vzdálenosti stanic od jednotky MSAU se pohybují kolem 100-200 m, výjimkou je optický kabel umožňující vzdálenost vyšší. Koncentrátory MSAU mohou být při propojování od sebe maximálně vzdáleny (v závislosti na propojovacím kabelu a přenosové rychlosti) od 350 m do 10 km.

Vysokorychlostní Token Ring

Snaha o zvyšování propustnosti sítí se nevyhnula ani lokální sítí typu Token Ring. Práce na nové specifikaci (High-Speed Token Ring, HSTR) se podle vzoru konkurenčního rychlého či gigabitového Ethernetu zaměřila na dosažení rychlostí 100 Mb/s a 1Gb/s. Výhodněji se zejména uplatní maximální povolená délka rámce 18 000 bytů, čímž odpadne značná režie při přenosu kratších rámců (pro srovnání, maximální povolený rámec u všech typů Ethernetu je "pouze" 1 518 bytů).

Pro snadný přechod k síti typu 100 Mbit/s Token Ring je nejvýznamnější sdílení stejných charakteristik práce jako má původní Token Ring, navíc s rozšířením pro plně duplexní provoz na dvoubodových spojích (specifikované v normě IEEE 802.5r). Na fyzické vrstvě se využívá specifikace IEEE 802.3 pro Fast Ethernet na bázi stíněného i nestíněného symetrického kabelu (STP i UTP) nebo na bázi optických vláken. Gigabitový Token Ring využije svoji klasickou podvrstvu MAC a na fyzické úrovni pak specifikace z gigabitového Ethernetu. O specifikace i prosazování rychlého Token Ringu se stará organizace High-Speed Token Ring Alliance (HSTRA).

FDDI

Distribuované datové rozhraní s optickými vlákny (Fiber Distributed Data Interface, FDDI, ANSI X3T9.5/ ISO/IEC 9314-3) je založeno na dvojité kruhové síti s optickými vlákny o vysoké rychlosti. FDDI se svým charakterem práce velmi podobá Token Ringu, s podstatným rozdílem v přenosové rychlosti a zálohování. FDDI byla první lokální síť nabízející přenosovou rychlost 100 Mb/s a metoda přístupu k přenosovému prostředku prostřednictvím předávání tokenu navíc umožňuje téměř 100% využití šířky pásma. Samotná kruhová síť nemusí být zdvojená pro plně duplexní přenos, a proto se v síti FDDI používá druhého kruhu jako záložního pro zvětšení spolehlivosti, a teprve v druhé řadě pro zvýšení přenosové kapacity.

Fyzické charakteristiky FDDI

Maximální délka kruhu je 100 km (jediný kruh) až 200 km (dva kruhy po řešení poruchy), s maximálně 1 000 připojeními (tj. maximálně 500 uzlů sítě, každý se dvěma připojeními) vzdálenými až 2 km (mnohovidový optický kabel) nebo až 20 km (jednovidový optický kabel).

FDDI je založeno především na využití optických kabelů, ale současná specifikace umožňuje i použití stíněného (typ 1) a nestíněného symetrického kabelu kategorie 5, dříve označované jako CDDI (Copper Distributed Data Interface), dnes SDDI (STP based Distributed Data Interface).

Topologie sítě FDDI

Síťová topologie FDDI je tvořena dvěma protisměrnými kruhy, primárním a sekundárním (viz obrázek: Topologie sítě FDDI), k nimž jsou připojeny jednotlivé koncentrátory (s přípojkou k jednomu nebo oběma kruhům) a stanice (se dvěma nebo jednou přípojkou ke koncentrátoru).

Dvojí kruh se využívá v zásadě jako ochrana proti poruchám, protože jeden kruh slouží jako primární pro přenos dat, druhý se využívá jen v případě poruchy některé ze stanic nebo části fyzického spojení. Pak stanice připojené k oběma kruhům (Dual Attached Station, DAS) mohou překlenout problém přesměrováním na druhý, záložní kruh, kde pak datový přenos probíhá v opačném směru. Při poruchách na více místech dojde k rozpadu kruhu, ale komunikace v oddělených částech bude fungovat bezproblémově mezi dostupnými stanicemi. Mnohotvárnost stanic umožňuje také různorodou topologii sítí FDDI, tedy nejen kruhovou, ale i stromovou nebo kombinaci kruhu se stromy. Ve všech případech se však zachovává logický kruh.

Bezdrátové lokální sítě

Jednou z novějších aktivit podvýboru IEEE 802.11 je zaměření na alternativní provedení lokálních sítí oproti běžnému provedení kabeláží, s použitím přenosu signálu prostřednictvím rádiového rozhraní (air interface). Řešení propojení jednotlivých stanic elektromagnetickými vlnami poskytuje větší pružnost při připojování stanice do sítě a podporuje pohyblivost koncových uživatelů a jejich přenosných počítačů. Odstranění nebo podstatné omezení kabeláže se netýká jen propojení mezi jednotlivými zařízeními, ale je pamatováno i na podporu bateriového napájení stanic pro jejich co nejsnadnější přenos a pohyb za využití lokální komunikace. Bezdrátové technologie jsou zvláště vhodné pro dočasné pracovní prostory, oblasti s obtížným přístupem ke kabelům, tovární prostory, skladové prostory apod.

Nicméně ani bezdrátové řešení není zdaleka bez problémů. Rádiové vysílání je samozřejmě náchylné na rušení, a to všemi zařízeními, která mohou na příslušných kmitočtech pracovat (např. to mohou být i mikrovlnné trouby). Může také dojít k nežádoucímu překryvu dvou nebo více takových lokálních sítí a následné nezajištěné komunikaci. Bezpečnosti vysílání je třeba věnovat prvořadou pozornost, a svou roli v kvalitě komunikace hraje i vzdálenost komunikujících zařízení.

Bezdrátové lokální sítě lze výhodně využít pro rozšíření sítí stávajících a v některých případech i k jejich plnohodnotné náhradě. Prozatím malé rozšíření bezdrátových sítí souvisí s jejich teprve nedávnou normalizací (1997), nižšími přenosovými rychlostmi a také dražšími zařízeními. Ale trh se začíná rozšiřovat, vedle dosud firemních řešení přibývá normalizovaných lokálních sítí a se snižující se cenou lze předpokládat stále vyšší zájem o tuto alternativní technologii.

Konfigurace bezdrátové lokální sítě

Stanice bezdrátové lokální sítě, vybavená příslušným adaptérem, může pracovat ve dvou konfiguracích. V nezávislé konfiguraci mezi sebou stanice komunikují přímo a není třeba instalovat žádnou podpůrnou infrastrukturu. Taková konfigurace je mimořádně vhodná pro náhodná uspořádání (trvající podle potřeby hodiny, ale i měsíce), avšak nehodí se pro rozsáhlé sítě. Konfigurace s distribučním systémem (Distribution System, DS, viz obrázek: Bezdrátová lokální síť s distribučním systémem) předpokládá existenci přístupového bodu. Přístupový bod je vlastně komunikačním mostem vybaveným příslušným transceiverem. Počet přístupových bodů souvisí s požadovaným rozsahem příslušné sítě. Každá stanice si vybere "svůj" přístupový bod a s ním si udržuje kontakt. Norma pak definuje způsob řešení přesunu stanice z dosahu jednoho přístupového bodu do pole působnosti jiného.

Distribuční systém si lze představit jako páteřní síť, která může být realizována nejrůznějším způsobem. Norma totiž definuje jen "vzdušné" rozhraní, tj. rozhraní mezi stanicemi a přístupovými body. S distribučními systémy se rozsah lokální sítě zvětšuje. Vnitřní uspořádání distribučního systému může být řešeno různým způsobem, např. běžnou, drátovou, lokální sítí připojenou prostřednictvím mostu. Každá stanice může komunikovat buď přímo s jinou stanicí (v obou konfiguracích), nebo může stanice vysílat rámce přístupovému bodu, s nímž navázala relaci.

Fyzické charakteristiky bezdrátové sítě

Bezdrátové lokální sítě mohou být fyzicky řešeny jedním ze tří způsobů poskytujících rychlost 1 Mb/s, volitelně 2 Mb/s. Dva z nich využívají pro komunikaci rádiových vln o kmitočtech v pásmu od 2,4 do 2,4835 GHz a třetí používá infračervené záření. Rádiové lokální sítě mohou dosáhnout průměru až 100 m (ve vnitřním prostředí, v závislosti na topologii) a jsou v příznivé cenové relaci pro koncové zákazníky. Infračervená varianta lokální datové komunikace je zásadně omezena do jediné kanceláře nebo jiného souvislého prostoru, neboť infračervené paprsky neprocházejí pevným materiálem, naopak dochází k odrazu. Řešení na bázi infračerveného záření je také téměř dvojnásobně drahé (zatím) než u rádiových sítí.

Požadavek na vyšší přenosové rychlosti vedl, za dodržení zpětné slučitelnosti a možné podpory i nižších rychlostí, k dalšímu rozvoji normalizace dvěma směry: pro přenosovou rychlost 5,5 nebo 11 Mb/s a pro přenosové rychlosti 6 až 54 Mb/s. Tyto přenosové rychlosti již slibují podstatně zajímavější uplatnění bezdrátových lokálních sítí.

Propagací a podporou specifikací pro bezdrátové lokální sítě se zabývají sdružení WLANA a IRDA. Kromě IEEE se jako alternativní řešení rádiové lokální sítě nabízí HiPerLan (specifikace ETSI). Na rozdíl od IEEE 802.11, které používá metodu náhodného přístupu s vyloučením kolizí (Carrier Sense Multiple Access With Collision Avoidance, CSMA/CA), je specifikace HIPERLAN založena na bezdrátovém ATM.

Fibre Channel

Fibre Channel (do češtiny přeložitelný, leč obtížně použitelný vláknový kanál) je jedna z technologií, které se zvláště v poslední době věnuje stále větší pozornost. Specifikace vznikla sice již před několika lety pod záštitou v ANSI, ale teprve v souvislosti s rozvojem gigabitového Ethernetu, kde byla technologie využita, se zkoumala možnost použít čistý Fibre Channel jako lokální síť. O prosazování technologie se stará sdružení FCA (Fibre Channel Association).

Nejstručněji lze Fibre Channel definovat jako rozhraní o vysoké propustnosti mezi vstupními/výstupními zařízeními a procesory. Zajišťuje podporu aplikací, které vyžadují přenos značného objemu dat, jako např. vědecké a technické výpočty nebo lékařské aplikace, či řešení problematiky typické pro zpracování transakcí ve spřaženém režimu (on-line). Proto měl Fibre Channel především řešit propojení pracovních stanic se superpočítači na omezenou vzdálenost (až několika kilometrů). Původně se tedy nejednalo o síťové řešení, ale výsledkem specifikace byla generická architektura, která v sobě kombinovala síťovou technologii a propojení kanálů, zajišťující spolehlivý přenos dat o vysokých rychlostech (řádově od 100 Mb/s do několika Gb/s).

Právě tyto charakteristiky učinily z Fibre Channel velmi zajímavý základ pro vysokorychlostní sítě s relativně malým rozsahem jak pro přístup k datovým centrům, tak pro spolehlivou vzájemnou komunikaci mezi připojenými systémy. Dnes se o těchto sítích hovoří jako o sítích pro ukládání dat (Storage Area Network, SAN). Fibre Channel je navíc jako čistě transportní infrastruktura naprosto nezávislý na použitých protokolech, proto podporuje jak přímo síťové protokoly (např. IP a jeho podpůrný protokol ARP Address Resolution Protocol pro mapování síťových a fyzických adres), tak ATM, ale i inteligentní periferní rozhraní (Intelligent Peripheral Interface, IPI), výkonné paralelní rozhraní (High Performance Parallel Interface, HIPPI) a hlavně rozhraní malých výpočetních systémů (Small Computer System Interface, SCSI).

Komunikace po kanálech

Fibre Channel má svůj základ v komunikaci prostřednictvím kanálů. Kanál je přímý nebo přepínaný dvoubodový spoj mezi dvěma zařízeními, jehož úkolem je přenášet data co nejrychleji mezi těmito dvěma body. Vzhledem k omezeným nárokům na zpracování mohou být kanálové spoje realizovány nejčastěji přímo v hardwaru, a to znamená snížení režie. Výsledná kombinace u síťové technologie Fibre Channel umožňuje připojení zařízení vysokorychlostním kanálem k síti pro nejrůznější koncové aplikace. Samotný název technologie nesmí mýlit v tom, že by využívala pouze optické kabely, lze totiž použít i koaxiální kabel nebo stíněný symetrický kabel STP.

Doposud jsme se věnovali lokálním sítím, proto se v dalším dílu budeme věnovat sítím rozlehlým, jejich vlastnostem, typům, způsobu práce a jejich využití jako přenosového prostředí pro koncové uživatele.

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialistka na propojování komunikačních sítí (rita@ieee.org).

Výhody SÍTÍ typu TOKEN RING

deterministická přístupová metodamanagement sítě začleněn v protokoluvýkonná síť odolná proti poruchám

Nevýhody SÍTÍ typu TOKEN RING

složitý protokolméně rozšířená lokální síť než Ethernetvysoká cena (zvl. propojení sítí)

Výhody FDDI

deterministická přístupová metodaprotokol odolný proti poruchámzálohování sekundárním kruhemověřená rychlá lokální síťpoužití v páteřní síti

Nevýhody FDDI

vysoká cena média a síťových prostředkůsložitý protokol

vysoké nároky na instalaci

Výhody BEZDRÁTOVÉ LOKÁLNÍ SÍTĚ

minimální nároky na pokládání kabelů a jejich údržbuvhodné pro skladové a tovární prostory, maloobchod, malé (domácí) kanceláře, nemocnice, učebny a zasedací místnostivhodné pro malá koncová zařízení (přenosné počítače, osobní digitální asistenti PDA) napájená z baterií

Nevýhody BEZDRÁTOVÉ LOKÁLNÍ SÍTĚ

nízká přenosová rychlostomezený rozsah sítě (v rámci tzv. pico-buňky do 60 m)nespolehlivá kvalita (rušení, sdílení pásma)

Výhody SÍTĚ Fibre Chanel

vysokorychlostní technologie (řádově Gb/s) vhodná pro malé sítěvysoká spolehlivost (žádná ztráta dat díky řízení toku) nízké zpožděnízabudovaný management sítěvhodné pro sítě přenosu digitálního obrazu a hlasu, skupiny serverů a datové "sklady"

Nevýhody SÍTĚ Fibre Chanel

malá podpora výrobcůmalá znalost technologie

Seznam použitých zkratek

ANSI American National Standards InstituteARP Address Resolution ProtocolATMA Asynchronous Transfer ModeCDDI Copper Distributed Data Interface

CSMA/CA Carrier Sense Multiple Access With Collision Avoidance

CSMA/CD Carrier Sense Multiple Access with Collision Detection

DAC Dual Attached Concentrator

DAS Dual Attached Station

DS Distribution System

ETSI European Telecommunications Standards Institute

FCIA Fibre Channel Industry Association

FDDI Fiber Distributed Data Interface

HIPERLAN High-Performance LAN

HIPPI High Performance Parallel Interface

HSTR High-Speed Token Ring

HSTRA High-Speed Token Ring Alliance

IEC International Electrotechnical Commission

IEEE Institute of Electrical and Electronics Engineers

IPI Intelligent Peripheral Interface

IRDA Infrared Data Association

ISO International Organization for Standardization

LAN Local Area Network

MAU Multistation Attachment Unit

MSAU MultiStation Attachment Unit

SAC Single Attached Concentrator

SAN Storage Area Network

SAS Single Attached Station

SCSI Small Computer System Interface

SDDI STP based Distributed Data Interface

SNIA Storage Networking Industry Association

STA SCSI Trade Association

STP Shielded Twisted Pair

UTP Unshielded Twisted Pair

WLANA Wireless LANs Association

Zdroje WWW

IEEE (Institute of Electrical and Electronics Engineers) http://standards.ieee.org nebo http://www.ieee.org

ANSI (American National Standards Institute) http://www.ansi.org

HSTRA (High-Speed Token Ring Alliance) http://www.hstra.com

ETSI (European Telecommunications Standards Institute) http://www.etsi.org

HIPERLAN2 http://www.hiperlan2.com

WLANA (Wireless LANs Association) http://www.wlana.com

IRDA (Infrared Data Association) http://www.irda.org

SNIA (Storage Networking Industry Association) http://www.snia.org

FCIA (Fibre Channel Industry Association) http://www.fibrechannel.com

STA(SCSI Trade Association) http://www.scsita.org

§§§§§


Informační podnikové portály - sybase má řešení

Martin Schiller

c00p0240

Vývoj v oblasti informačních systémů kráčí nezadržitelně kupředu. Zanechává za sebou milníky, které výrazně ovlivnily způsob, jakým zacházíme s informacemi. Technologie jako relační databáze, spreadsheet, e-mail a Web urychlily obchodování způsobem, jaký jsme si jen stěží dovedli představit. Dnes představují naprostou samozřejmost a při pohledu do minulosti se divíme, jak jsme se mohli bez nich obejít. Jedním z takových milníků je Enterprise Information Portal (EIP). Pro poskytovatele řešení EIP se otevírají příležitosti, které lze srovnat s trhem relačních databází v polovině osmdesátých let.

Co je EIP

Většina z nás se již setkala s pojmem Internet Portal, jakýmsi výchozím bodem našich cest po Internetu. Na začátku tyto portály nepředstavovaly nic víc než oblíbenou vyhledávací službu, nebo dokonce jen nastavenou domovskou stránku v prohlížeči či stránku našeho poskytovatele internetového připojení. V průběhu času, přidáním nových služeb a personalizací (my news, my weather) se tyto portály vyvinuly v osobní vstupní bránu do celého Webu. Podobně je záměrem Enterprise Portálu stát se osobní vstupní bránou k podnikovým informacím a systémům pro zákazníky, partnery i zaměstnance organizace.

Rozdíl mezi Internet Portálem a Enterprise Information Portálem spočívá především v charakteru poskytovaných informací a služeb. Zatímco Internet Portál poskytuje personalizovaný pohled na informace dostupné z Webu, Enterprise Information Portal představuje kvalitativně jiné řešení, které umožní integrovat interní a externí data organizace, podchytit události celopodnikového informačního systému a poskytnout cílené informace zpracované podle osobního profilu konkrétního uživatele. Mezi datové zdroje, z nichž jsou informace získávány a integrovány, lze zařadit všechny informační systémy a služby, kterými organizace disponuje. Počínaje mainframe systémy, databázovými aplikacemi, textovými soubory, elektronickou poštou až po datové sklady.

Přínosy EIP

Z hlediska obchodu jsou přínosy více než jasné snížení nákladů, zvýšení obratu. Je bez pochyb, že investice do EIP se organizaci vrátí v krátké době, už jen tím, že zprostředkuje managementu všechna data organizace pro podporu strategických rozhodnutí. Hlavní důvody pro nasazení EIP by se daly shrnout do tří bodů:

- konkurenční výhody portál transformuje informace uložené v podnikových databázích, datových skladech, dokumentech nebo získané z Internetu do požadovaného tvaru a dodá je uživateli. V rámci transformace provádí filtraci informací přesně podle profilu daného uživatele, tak aby uživatel dostal relevantní data a nemusel se probírat závalem nepodstatných informací. Uživatel získá snadným způsobem kompaktní data s vysokou informační hodnotou, což znamená zřejmou konkurenční výhodu.

- přístup k informacím pro všechny Internet představuje spolehlivý a nenákladný distribuční kanál, který umožňuje organizaci poskytovat své informace všem typům uživatelů: zaměstnancům, zákazníkům, partnerům i dodavatelům.

- snížení nákladů využitím získaného informačního bohatství lze snadněji a s menší námahou získat nové zákazníky a zvýšit loajalitu stávajících.

Architektura EIP

Když organizace začíná budovat svůj Enterprise Portal, měl by ve výsledku podporovat řadu uživatelů a zpřístupňovat širokou škálu informací. Z hlediska těchto faktorů je důležité stanovit strategii budování EIP. Bez jasně definované strategie se může projekt rozmělnit do několika více nebo méně nezávislých, čímž vyvstanou problémy s integrací informací a tím se potlačí klíčová vlastnost portálu poskytnutí jednoho rozhraní pro přístup ke všem informacím a službám. Eliminovat toto nebezpečí je možné pouze na základě volby architektury, jež pro skutečně integrované prostředí vytvoří potřebnou infrastrukturu. Architekturu EIP lze rozdělit do tří základních kategorií: integrace, služby a aplikace.

Integrace

Pro maximální využití potenciálu všech informací v organizaci a tím i investic je potřeba propojit izolované datové zdroje celého podniku. EIP je schopen efektivně integrovat data, aplikace a události, ať už se jedná o systémy klient/server, mainframe systémy, nestrukturovaný text, e-mailové systémy všechno co v organizaci nalezneme. Technologie EIP poskytuje:

- jednotný integrovaný pohled na všechna data distribuovaná po celé organizaci

- jednotný integrovaný způsob řízení, správy a automatizace obchodních procesů uvnitř organizace

- jednotný integrovaný způsob využití externích služeb

- jednotný integrovaný způsob řízení a sledování událostí v celém systému.

Služby

Důležitou komponentou robustního EIP systému jsou služby (services). Hlavním úkolem služeb je integrace operativních systémů, nestrukturovaných dokumentů a procesních informací, a poskytnutí integračních služeb prostřednictvím modifikovatelného aplikačního rozhraní. Jako příklad služeb je možno uvést zabezpečení, katalog metadat, indexování, autorizace, atd. Tyto aplikace musí poskytnout infrastrukturu, schopnou spolupracovat s velkými podnikovými systémy a splňující vysoké nároky na spolehlivost, dostupnost a škálovatelnost. Základem technologie pro zajištění služeb je:

- robustní a škálovatelný aplikační server (schopnost škálovatelnosti s růstem uživatelů),

- nepřetržitá dostupnost (výpadek systému může znamenat nejen ztrátu zákazníků, ale i poškození pověsti organizace),

- flexibilita a otevřenost (možnost jednoduše provádět úpravy systému).

Aplikace

Aplikační vrstva EIP představuje softwarové moduly, se kterými uživatel komunikuje, ve většině případů s použitím standardního webového prohlížeče. Aplikace EIP poskytují integrované uživatelské prostředí, optimalizované pro efektivní poskytování požadovaných informací. Aplikace musí splňovat několik základních kritérií:

- snadné použití i pro příležitostného a nezkušeného uživatele

- snadná upravitelnost a možnost přizpůsobení konkrétnímu uživateli nebo kategorii uživatelů (personalizace)

- jednoduchý způsob třídění, vyhledávání a filtrování informací

- přijatelná cena a podpora mobilních uživatelů

- integrace aplikací Business Intelligence.

Řešení Sybase

Společnost Sybase zaujímá přední místo mezi dodavateli technologie pro podnikové informační systémy a internetové aplikace. Působí v oblasti nástrojů, konektivivy a mobilních zařízení. Zároveň nabízí širokou škálu aplikací pro oblast Business Intelligence a specifická vertikální řešení pro celou řadu odvětví.

Zúročením bohatých zkušeností získaných při integraci dat a aplikací a ve spolupráci s partnery nabízí Sybase kompletní řešení EIP, které pokrývá všechny oblasti architektury EIP, tj. integrační vrstvu, služby i aplikace.

Oblast integrace

Technologie firmy Sybase umožňuje integrovat data, aplikace i události. Hlavními produkty pro tuto oblast jsou EnterpriseConnect, zajišťující nativní konektivitu do celé řady systémů (databázové servery, mainframe systémy, lokální databáze, atd.), a Enterprise Event Broker pro integraci se zprávovými systémy. Navíc sám databázový server Sybase Adaptive Server Enterprise 12 obsahuje prvky pro integraci operativních systémů s aplikacemi EIP.

Oblast služeb

Základem řešení EIP je produkt Sybase Enterprise Application Server, který slouží jako platforma pro všechny komponenty zprostředkovávající jednotlivé služby portálu, jako autorizace, autentizace, generování profilu, atd. EAServer je zároveň napojen na integrační vrstvu a poskytuje data, události a aplikace portálu.

Oblast aplikací

Ve sféře aplikací se Sybase zaměřuje na dodávání svých nebo partnerských aplikací pro specifické vertikální oblasti (finančnictví, telekomunikace, atd.). Pro usnadnění vývoje vlastních EIP aplikací poskytuje Sybase hotové komponenty, zajišťující jednotlivé služby (zabezpečení, personalizace, definice rolí, atd.) Mimo uvedenou technologii nabízí firma v rámci konzultačních služeb zkušenosti svých odborníků, kteří jsou schopni přispět k efektivní a rychlé implementaci EIP u zákazníka.

Shrnutí

Význam Enterprise Information Portálu spočívá v poskytování univerzálního, jednotného, samoobslužného přístupu ke všem podnikovým systémům a zvýšení efektivity individuálního uživatele díky získaným informacím. Konec konců, je to právě efektivita jednotlivce, která se promítá do celkové konkurenceschopnosti celé organizace.

§§§§§


Televize & Rádio pro nové tisíciletí

Václav Větvička

c00p0241

Klasická televize, jak ji všichni známe, prožívá v posledních desetiletích výrazné změny. Rozvoj kabelové televize a v poslední době zejména televize satelitní přinesly do našich TV bedniček doslova stovky programů. Teď se na televizi upírá nenasytné oko Internetu. Internetovým společnostem již delší dobu nedá spát myšlenka, jak nejlépe spojit nové médium s tradiční televizí. Brouzdání Internetem dlouho znamenalo bezbřehé prohledávání textu jen občas obměněného nějakou grafikou či obrázkem. O něco později se rozhýbaly gify, a velké společnosti nabídly pohyblivé obrázky, ať už ze záznamu nebo dokonce v reálném čase. Pokud se však nejedná přímo o film nebo software, kvalita televizního záznamu v miniaturním okně na monitoru počítače je prachmizerná. Tudy cesta očividně nevede.

WebTV

Systém WebTV vznikl ve spolupráci firem Microsoft, Philips a Magnavox. Jedná se v podstatě o televizní přijímač napojený na Internet, který vedle klasického sledování televize umožňuje i pohodlné surfování po Síti a přijímání a odesílání elektronické pošty. Pro pohodlnější servis existuje dokonce i bezdrátová klávesnice, která umožňuje spojení i na vzdálenost 20 metrů. Před tím, kdo na takovou dálku vidí na televizní obrazovce co píše, klobouk dolů. Nepříjemným nedostatkem je nemožnost posílání a přijímání souborů ve formě attachmentu, neboť přístroj nemá žádnou možnost na vkládání disket nebo jiných přenosných médií. Zprávy jsou uchovány pouhých 14 dnů, a pokud si speciálně nezažádáme o prodloužení, neodvratně zmizí.

Jelikož Microsoft není pověstný tím, že by spal na vavřínech, nejnovější verze bude nabízet možnost digitálního nahrávání televizních programů, takže přibude i funkce videopřístroje. Nejdříve se bude jednat o pouhou půlhodinku, začátkem příštího roku již však nový set top box nabídne celých 14 hodin záznamu. Microsoft, který kompletně vlastní systém WebTV, nedávno ohlásil spolupráci s koncernem Thomson/RCA (Microsoft vlastní 7 procent firmy Thomson) na vývoji řady televizních produktů, nejdále je zatím vývoj digitálního videopřístroje. Podle všeho bude nový přístroj určitou kombinací WebTV a osobního digitálního videa, které již známe v podobě TiVo a ReplayTV. Tyto přístroje jsou schopné nahrávat televizní signál na pevný disk (místo na klasické videokazety), hlavním trhákem je však možnost oddělit nahrávání a přehrávání (při přehrávání se dále nahrává), takže si můžeme odskočit uvařit kávu a nepřijdeme přitom o důležitý gól. Z poměrně mlhavých zpráv, které mluvčí Microsoftu nabídl, není jasné, jestli se jedná o rozšíření nabídky systému WebTV, nebo jestli Microsoft hodlá dělat konkurenci sám sobě. Je však možné, že Microsoft se pouze snaží nabídnout celou škálu produktů, lišících se servisem a samozřejmě i cenou. Nejlevnější je dnes WebTV Classic za pouhých 100 dolarů, na opačné straně cenové škály bude stát nový Dish Player, který by měl stát kolem 500 dolarů. Samotný provoz není o nic levnější nežli kabelová nebo satelitní televize, nejlevnější kombinace stojí 20 dolarů měsíčně, a každá další kombinace znamená sáhnout hlouběji a hlouběji do kapsy. A možností je opravdu dost, nabídka 500 kanálů je věru více než dostatečná.

Současně se jedná i o co možná největší propojení dvou systémů, WebTV a MSN. Jelikož však počet zákazníků stagnuje, je Microsoft nucen k nejrůznějším reklamním akcím, snažícím se přilákat další zákazníky. V poslední době se o to snaží především odpuštěním dvou měsíčních poplatků za připojení k Internetu (25 dolarů měsíčně).

Gigant v pohybu

Velice podobnou cestou se vydává také America Online. Snaží se dostat své zákazníky od počítače k televiznímu přijímači. Ve spolupráci s firmou Philips připravuje set top box, jenž by spojil klasický televizní signál se službou on-line, která firmu AOL proslavila. První přístroj, nazvaný AOLTV, by se na trhu měl objevit letos v létě. Bedýnku připojíme k televizní, kabelové nebo satelitní anténě, další dráty povedou k telefonní zásuvce a televizi. Potom se už jen nalogujeme do sítě AOL a můžeme současně pozorovat televizi a posílat e-mail kamarádovi na Nový Zéland. O obraz nepřijdeme, pouze se o něco smrskne. Pokud se ovšem v té samé chvilce chce manželka dívat na oblíbenou soutěž, nebude asi nadšená, když si před jejíma očima budeme korespondovat s blonďatou přítelkyní. Celý systém je založen na pečlivých statistikách, informujících o tom, že celých 25 procent uživatelů sítě AOL touží po spojení televize a Internetu. Lidé očividně prahnou po současné možnosti slyšet ve zprávách, že nějaká společnost přichází s novým revolučním produktem, a kliknutím myši si koupit akcie dotyčné firmy. America Online se dušuje, že její novinka se fundamentálně liší od konkurenčního systému WebTV, podle dosud dostupných informací se však zdá, že se jedná v podstatě o totéž. Jeden trumf však AOL skutečně třímá 20 milionů spokojených zákazníků, což je více než 20x více nežli necelý milion lidí napojených na WebTV.

Řešení od MeTV.com

Dalším pokusem, jak spojit televizi s počítačem, je pokus firmy MeTV. com. V současné době se přenášejí úryvky filmů v kvalitě, která je pozoruhodně dobrá i při připojení pomocí 56 Kb/s modemu. V červnu navíc zahájí provoz firemní portál, ze kterého si budou zákazníci s kabelovým nebo satelitním připojením moci stahovat celé filmy a prohlížet je na televizi přijde to na zhruba 5 dolarů za film. Cena je pouze o něco vyšší nežli cena kazety v půjčovně, a odpadnou dvě cesty tam a zpět. Ve firemní databázi je momentálně kolem 1 500 filmů, což je mnohem víc, než má na skladě běžná půjčovna videokazet.

V současné době je internetový přenos videa vzhledem k omezené šířce pásma redukován na celkem nepatrný obrázek, který se krčí někde v rohu obrazovky. MeTV spolupracuje s firmou Encoding.com na přenosu o rychlosti 100 až 700 Kb/s. I tak si ale budeme od firmy MeTV.com muset zakoupit přístroj, jenž bude bezdrátově přenášet videozáznam z počítače do konvenční televize. A to bude znamenat sáhnout do kapsy pro dalších 200 dolarů. Dohoda s kabelovou a satelitní televizí je přislíbena, ale k podepsání smlouvy je ještě daleko. V plánu je i nová televize, která by měla mít zabudovaný miniaturní počítač, takže dodatečná investice by odpadla. Je ovšem velice pravděpodobné, že nová televize bude o ty dvě stovky dražší.

Broadband Box

Firma Broadcast.com se naopak snaží prosadit s novým přístrojem Broadband Box, který je ve skutečnosti kombinací silného počítače s bezdrátovým širokopásmovým přístupem k Internetu pomocí digitálního přenosu televizního signálu. Pod kapotou se skrývá 600MHz procesor, mechanika DVD, 27GB pevný disk, karta Ethernet a TV tuner. Tato novinka by současně fungovala také jako klasická televize, její místo by proto bylo spíše v obýváku nežli v pracovně, i když by přístroj bylo možné také používat jako výkonný počítač. Celá řada vývodů umožňuje připojení digitální kamery, reproduktorů a druhého monitoru. Podle tvrzení výrobce TV tunerové karty je systém připraven na příjem signálu o rychlosti 2,5 MB za sekundu, což v praxi znamená zhruba 1 CD za pět minut. Při takovéto rychlosti je video minimálně v kvalitě běžné televize. Celý systém se zalíbil firmě Yahoo, která se připravuje firmu Broadcast.com koupit.

Prakticky se stejnou myšlenkou přichází firma Hauppage Digital, nabízející kombinaci analogového a digitálního přijímače ve formě počítačové karty, kterou zasuneme do existujícího počítače. Musíme sice hrábnout do kapsy pro 299 dolarů, ale po připojení kabelu kabelové televize a digitální antény můžeme chytat jak kabelovou televizi, tak i program vysílaný digitálně firmou Advanced Television Systems Committee nebo některou z 78 stanic vysílajících v USA digitálně. K tomu ale musíme mít štěstí a bydlet poblíž některé z těchto stanic. Software umožňuje měnit velikost obrazu na monitoru, takže se najde i místo na současné prohlížení e-mailu.

Evropa vede

Digitální televize činí kupodivu výraznější pokroky v Evropě nežli v Americe. Speciálně Anglie, která nepochopitelně zaostala ve vývoji kabelové a satelitní televize, je odhodlaná tentokrát nezaspat dobu. Britské televizní stanice se připravují na přechod od současných 5 analogových kanálů na 30 až 36 plně digitálních kanálů. A při současném připojení televize na telefonní linku na sebe nenechá příliš dlouho čekat ani dlouho předpovídaná interaktivní televize. Celá akce má plnou podporu britské vlády. Tato podpora samozřejmě není nijak idealistická, neboť vláda očekává tučné zisky (uvádí se částka kolem 8 miliard liber) z prodeje náhle uvolněných frekvencí novým stanicím. Ale i tak se nepředpokládá, že by přechod na digitální televizi začal před rokem 2006, jeho dokončení se očekává kolem roku 2010.

Některé britské televize přitom už digitálně vysílají. První veřejná ukázka byla již v roce 1993, a v současné době přijímá digitální záznam kolem 390 000 britských domácností. Plný rozvoj digitální televize současně bude neúprosným konkurentem televize kabelové a satelitní, protože pro dokonalý obraz nebude potřeba hyzdit dům přítomností satelitní antény. Dokud nebudou k dispozici nové televizní přijímače, musí se zájemci o digitální televizi spokojit s dodatečnou krabicí posazenou na televizním přijímači, což ale není pro mnohé příjemce kabelové televize nic nového.

Sem tam nějaká žaloba

Na americkém kontinentu se o internetový přenos televizního signálu postarala kanadská firma iCraveTV.com, když začala po Internetu vysílat zdarma hned 17 kanálů najednou, včetně hlavních amerických stanic ABC, CBS a NBC a kanadské CBC. Nudící se osazenstvo kanceláří možná přivítalo možnost nenápadně sledovat oblíbenou odpolední show, americké televizní společnosti vzaly novou službu vážně a prostřednictvím Severoamerické asociace televizního vysílání vyhrožují soudem. Podle jejich podání totiž iCraveTV.com porušuje autorská práva, neboť nikdy nezažádala dotyčné společnosti o povolení, a samozřejmě neplatí žádné licenční poplatky. A o to ve chvíli, kdy společnosti platí také 5 milionů dolarů za jednu půlhodinovou show, jde především. K hrozícímu soudu se hodlá připojit i Asociace amerického fotbalu, protože ta z důvodů udržení vysoké návštěvnosti zakazuje vysílat určitá utkání v blízkých městech. Firma iCraveTV.com se brání tím, že nemůže žádné licenční poplatky platit, neboť neexistuje žádný zákon, který by omezoval vysílání po Webu, a tudíž ani nejde licenční poplatky vypočítat. Nedávno vydaný americký zákon, zakazující přenos po Internetu a jakékoliv další úpravy pořadů, se firma iCraveTV.com snaží obejít tím, že omezila možnost připojení ze strany Američanů. Zákazníci totiž musí pro spojení použít kanadské telefonní číslo. Zatím se jen hrnou, za první týden se jich přihlásilo 360 000, byť kvalita obrazu kolísá od výtečné po mizernou, obraz je zmenšený a doslova obalený všudypřítomnými reklamami. S hrozící záplavou žalob je však budoucnost značně chmurná.

Interaktivní televize

Václav Větvička

Televizi blízké budoucnosti čekají hned tři významné změny. Jednou z nich je přechod z analogového signálu na signál digitální, druhou je přechod na televizi s vysokou rozlišovací schopností (HDTV) a třetí je pak nástup interaktivní televize.

HDTV

HDTV není žádnou mimořádnou novinkou, prototypy jsou známy již řadu let a v některých zemích jsou již patřičné televizní přístroje na trhu. Jedná se v podstatě o rozlišení 1 280 x 720 nebo dokonce 1 920 x 1 080 pixelů. K nějakému masovějšímu rozvoji však zatím nedošlo, televizní stanice se celkem úspěšně brání změnit celé zařízení, neboť není jasné, kdo by pokryl obrovské náklady, a jednotliví zákazníci se také zrovna nehrnou do nákupu nových, výrazně dražších přijímačů. Až donedávna to znamenalo zaplatit 600 dolarů za dekodér a dalších nejméně 3 000 dolarů (ceny se pohybují podle velikosti obrazovky od 2 700 dolarů až po neuvěřitelných 100 000 dolarů) za vhodnou televizi. Normální modernější televizní přijímače jsou sice schopny zobrazit HDTV signál v téměř dokonalé podobě, nicméně dojde ke zmenšení obrazu, takže ten připomíná širokoúhlý film.

Celou situaci se dnes snaží změnit firma ATI Technologies, známá jako největší světový výrobce grafických čipů. Její nový čip Rage HDTV umožňuje totiž po namontování do běžných set top boxů, nutných pro příjem kabelové televize, příjem pravého digitální signálu s výrazně větším rozlišením. Samotný čip stojí pouze 30 dolarů a celý digitální top box pak jen 199 USD.

Celý problém HDTV je ve Spojených státech poměrně složitý. O své místo na slunci se hlásí hned 18 různých formátů, takže finanční nároky na set top box schopný konvertovat všechny formáty jsou stále příliš vysoké. Celých 67 procent amerických televizních diváků je napojeno na kabelovou televizi, takže dokud se do systému HDTV nepustí kabelové společnosti, k masovému rozšíření nemůže dojít. A kabelové televize zatím nejsou nuceny přidat vyšší rozlišení ke své nabídce. Kabelové společnosti navíc nehodlají vyvinout své krabice pouze pro HDTV, ale chtějí současně nabídnout i plně interaktivní televizi včetně možnosti brouzdání po Internetu, posílání elektronické pošty a her on-line. K tomu pochopitelně potřebují vysoce výkonné grafické čipy. A to je hlavní důvod, proč se do tohoto odvětví hrne firma ATI Technologies. Její marketingové oddělení totiž vypočítalo, že počet set top boxů vzroste z 13 milionů prodaných v roce 1998 na 47 milionů již v roce 2003.

Prakticky o totéž se snaží i další firmy Ravisent Technologies a Conextant Systems, které podepsaly smlouvu o spolupráci na společném vývoji čipu Fusion 878A, schopného převádět videosignál na streaming formát a dále na softwaru CineMaster HDTV, dekódujícím formát MPEG-2. I tento systém však zatím musí využívat čip Rage HDTV.

Interakce v USA

Interaktivní televize není v Americe také nic nového. První pokusy však skončily značným krachem, vzpomeňme třeba Full Service Network, se kterým přišel v devadesátých letech Time Warner v Orlandu. Divákům tehdy nabídl možnost objednávat filmy, nakupování a další služby, po pouhých šesti měsících však systém zkrachoval pro naprostý nezájem diváků. Jedním z důvodů byla pochopitelně i cena set top boxu, která dosáhla 2 500 dolarů.

První salvu směrem k interaktivní televizi vypálila firma General Instruments, když koncem minulého roku představila svůj nejnovější set top box Surfview. S cenou pod 100 dolarů se jedná o nejlevnější set top box na trhu, a to nemluvíme o zcela unikátních možnostech. Za zatím neurčené, nicméně prý nízké měsíční poplatky, bude možno počátkem dubna zažít první komerční interaktivní televizní vysílání. General Instruments se pravděpodobně spojí s Motorolou, smlouva s firmou WorldGate Internet Service je již podepsaná, takže se jistě máme na co těšit.

Zájem o interaktivní televizi však začíná být patrný i u větších firem. WebTV ve spolupráci s firmou Sony připravuje první pokusné vysílání, a díky popularitě některých televizních soutěží je celkem pochopitelné, že prvními pořady budou televizní soutěže Wheel of Fortune a Jeopardy. Sony nehodlá Microsoftu přenechat monopol a připravuje vlastní set top box. Ostatní satelitní stanice chystají podobný systém.

Miliony diváků jsou připraveny

Zdá se, že skutečně pořádně se do toho hodlá pustit internetový gigant America Online (AOL). O novém televizním systému AOLTV, připravovaném na léto, jsem se již zmínil. Spojení s firmou Time Warner (ano, s tou, která s podobnou myšlenkou zkrachovala na Floridě) totiž AOL dodalo patřičnou zásobu filmů, show a dalších televizních pořadů. Time Warner vlastní ledacos, od CNN až po všechny nejpopulárnější show americké televize posledních desetiletí, takže naděje na rychlý přesun milionů zákazníků je opravdu velká. Mluvčí AOL slibují hodně diváci sledující finanční pořad CNNfn si budou moci nejen prohlížet v reálném čase jak jsou na tom jednotlivé akcie na burzách, ale rovnou akcie koupit nebo prodat, podle toho, jakou zprávu právě slyšeli z obrazovky. Diváci přihlížející poslednímu dílu show Pohotovost si zase budou moci prohlédnout, o co přišli v minulém dílu, nebo přečíst nejnovější novinky o hvězdách seriálu. Miliony lidí platících AOL za připojení budou pravděpodobně mít zájem o nový systém, už jenom proto, že se s jeho pomocí budou moci spojit se všemi kluby, které znají z internetové AOL. A i rozhraní nové televize bude to staré dobré známé z jejich počítače. A aby měla AOL krytá záda, investovala 1,5 miliardy dolarů do rozvoje satelitní firmy Hughes Electronics Corp., která mimo jiné vyvinula pro AOL nový set top box.

Microsoft vidí v televizi budoucnost

Microsoft se samozřejmě nehodlá vzdát bez boje, a jelikož má oprávněný pocit, že má díky zavedenému systému WebTV náskok, bojuje dál. V prosinci minulého roku oznámil spolupráci s firmou Excite@Home, a současně investoval závratných 5 miliard dolarů do firmy AT&T. Tato firma vedle toho, že je největší americkou společností na trhu dálkových telefonních hovorů, vlastní i většinu firmy Excite@Home a navíc je jednou z největších firem, zabývajících se kabelovou televizí. A díky své investici má Microsoft přislíbeno, že v nové generaci set top boxů od AT&T bude operační systém Microsoft CE. Celá tato spolupráce je poněkud zvláštní. Firma Excite@Home sice získala možnost stavět svůj nový systém na vyzkoušené platformě Microsoftu, na druhé straně si ale softwarový gigant z Redmondu musel přístup ke kabelové televizi vlastně koupit, neboť od samého počátku kabelové firmy odmítaly s Microsoftem spolupracovat. Samotný Bill Gates tvrdí, že interaktivní televize je jediná televize budoucnosti, a set top box nové generace bude již brzy hrát neodmyslitelnou roli v našem obývacím pokoji. Přinese nám totiž interaktivní televizi, hudbu, on-line hry, digitální fotografie a elektronickou poštu, a to vše v jedné krabici s jedinou televizní obrazovkou. Microsoft proto vidí televizi jako oblast svého největšího potenciálního růstu.

Představy se různí

Myšlenka interaktivní televize je jistě krásná, nicméně problémy, které ji prakticky od začátku stíhají, stále ještě nejsou vyřešeny. Jedním z nich je neexistence pravých interaktivních programů: možnost číst si při poslechu zpráv e-mail nebo se po straně obrazovky dočíst, že se hvězda seriálu bude rozvádět, nemá s interakcí mnoho společného. Celý systém nutně musí být zabezpečen patřičnou infrastrukturou: k takové AOL se např. během špičky napojí až 1,2 milionu zákazníků najednou, a přidejme si k tomu dobrých 15 až 20 milionů diváků, kteří pravidelně sledují nejpopulárnější pořady. Když jenom každý čtvrtý vznese nějaký dotaz, dokáží to firemní servery zvládnout?

Otázkou také zůstává to, co si vlastně lidé pod pojmem interaktivní televize představují. Některým stačí, aby se mohli na oblíbený pořad dívat v kteroukoliv dobu, bez ohledu na to, co je na programu. Těm vlastně stačí systémy jako TiVo nebo ReplayTV, které jim dotyčné programy automaticky nahrají nebo dokonce vysílají pouze vybrané pořady. Jiní si naopak představují, že jim televizní společnosti budou připravovat show na míru, něco jako býval Kinoautomat na světové výstavě v Montrealu. A ti co se pohybují nejvíce v budoucnosti očekávají, že budou moci pomocí interaktivní televize ovlivnit i výsledek utkání ve fotbale, takže domácí tým vyhraje bez jakéhokoliv ohledu na realitu na hřišti.


Rádio žije a vede se mu dobře

Václav Větvička

Na každém kroku

Rádio je přes svůj kmetský věk stále ještě nejpopulárnějším americkým médiem. Američané vlastní neuvěřitelných šest rozhlasových přijímačů na jednu domácnost, celkově více než 550 milionů. V Americe se vám také jen výjimečně podaří vstoupit někam, kde by rádio nehrálo, od auta po výtah, kancelář nebo podnikový záchod. Rozhlasové přijímače jsou doslova všudypřítomné, od budíků na nočním stolku až po walkmany. A všechna tato rádia vysílají analogově, takže i když poslech zrovna nepřipomíná dědečkovu krystalku, k dokonalému zvuku to má zcela určitě daleko. Je tedy jasné, že musí dojít ke změně.

Některé stanice již začínají testovat použití digitální technologie a předpokládá se, že by k prvnímu digitálnímu vysílání mělo dojít zhruba v polovině příštího roku. Není tomu ani tak proto, že by se jednotlivým stanicím nechtělo investovat do nové technologie, spíše se jedná o snahu dát jednotlivým výrobcům rozhlasových přijímačů čas na vývoj nových přijímačů, schopných využít výhod digitálního přenosu. Není daleko doba, kdy digitální radiopřijímač najdeme v palmtopu nebo mobilním telefonu.

Nové možnosti

Digitální rádio bude využívat technologii IBOC, přičemž bude pracovat na dnes běžně využívaných frekvencích středních vln a VKV. Díky tomu zůstanou vlnové délky stanic (které spolu se čtyřpísmennou zkratkou tvoří reklamní logo stanice) zachovány. Co nezůstane zachováno, bude kvalita; u středních vln dosáhne dnešní kvality VKV, u VKV se očekává kvalita odpovídající CD. A to bude pouhý začátek, přenos e-mailu, kalendáře nebo paging na sebe nenechají dlouho čekat. Samozřejmě nic není tak jednoduché, jak by se zdálo nebo jak by mohlo být. Dvě společnosti, Lucent Digital Radio a USA Digital Radio vyvíjejí dvě odlišné verze technologie IBOC, a bude na komisi federální vlády, aby rozhodla, který systém bude použit. Jelikož USA Digital Radio je společně vlastněna dvěma ze tří hlavních amerických stanic (ABC a CBC), přisadil bych si na to, že se komise přikloní k jejich nabídce.

A pokud to někomu není dost, sesterské pobočky Lucent Digital Radio vzhlížejí vzhůru a připravují digitální přenos rádia přes síť satelitů. Nejdříve se zaměřili na autorádia a za měsíční poplatek 9,95 USD nabízejí signál v digitální kvalitě. Tato myšlenka má něco do sebe, protože místní stanice živené výhradně příjmy z reklam nijak nestojí o to, aby je bylo slyšet dál než za hranicemi města, v nejlepším případě okresu, takže při delší cestě neděláme nic jiného, nežli lovíme nové a nové stanice. Možnost poslouchat jednu oblíbenou stanici po celé cestě z New Yorku do San Franciska je rozhodně lákavá.

Na Internetu je rušno

Internet samozřejmě nemůže nečinně přihlížet tomu, jak v oblasti rozhlasového vysílání začíná konečně vyšlehávat plamínek digitální revoluce. Poslouchat rádio prostřednictvím počítače napojeného na Internet není nic nového. I moji američtí spolupracovníci si dávno přivykli nezvyklému jazyku, který zní z reproduktorů na mém stole. Celkový počet dostupných stanic však není nijak velký a kvalita, nezbytný faktor pro skutečné rozšíření, je povětšinou nevalná, zvláště ve chvíli, kdy počítač použijeme k současnému brouzdání po webové grafice. Co si budeme povídat, jsme odkázáni na dostupnou šířku pásma. Jednotlivým čiperům to však nedá spát, takže se stále rozrůstá nabídka nejrůznějších speciálních možností jak poslouchat mluvené slovo a hudbu linoucí se z prostředí Internetu.

Rádio na ulici

Zvláštní obdobu internetového rádia si mohou prohlédnout turisté, courající se jednou z hlavních atrakcí amerického města New Orleans. Uprostřed Bourbon Street narazí na diskžokeje ve skleněné boudě, která je ověšená webovými kamerami jako vánoční stromeček ozdobami. A tak si posluchači nového webového rádia FastBand GlobalCast mohou současně poslouchat hudbu a prohlížet zvědavce, kteří okukují diskžokeje. Někteří šťastlivci z řad turistů se dokonce mohou dostat dovnitř budky a pobesedovat si na téma, které se v rádiu právě probírá. Majitelem stanice je ambiciózní internetový server FastBand, Inc., jenž plánuje ještě letos otevřít pobočky v Los Angeles, Amsterdamu, Edinburghu, Rio de Janeiru, Bangkoku a Sydney. Ve chvíli, kdy se podaří otevřít všech 7 poboček, firma plánuje vysílat z každé pobočky živě tři hodiny a tím vlastně pokrývat celý svět. A jelikož se jedná o firmu čipernou, nahrávky místních autorů je možné stáhnout z webové stránky za relativně lidovou cenu 1,5 dolaru.

Úplně jinak

Zcela opačný přístup k problematice rádia a Internetu zvolila firma Sonicbox. Místo aby se snažila nějakou mimořádně zajímavou službou přikovat posluchače k počítačům, rozhodla se nabídnout možnost poslouchat oblíbené webové stanice prostřednictvím domácí stereosoupravy. Za padesát dolarů si můžeme zakoupit zařízení nazvané Sonicbox Tuner, které po zapojení na širokopásmové internetové spojení posílá signál internetového rádia do tradičního sterea. Zatímco nová krabička velikosti hokejového kotouče je pevně připojena k počítači, posluchač může rejdit po bytě s bezdrátovým dálkovým ovládačem v ruce. Základna vysílá signál ve vlnové délce normálně americkými stanicemi nepoužívané, takže nedochází k rušení.

Jak jde na to Kerbango

S další novinkou přichází firma Kerbango. Plánuje totiž představit veřejnosti samostatné internetové rádio, které nebude potřebovat počítač. Vzhledově se bude jednat o klasicky vypadající přijímač, pouze místo antény bude celá tato digitální vymoženost prostřednictvím modemu napojena na Internet. Točením knoflíku si budeme moci volit jednotlivé webové stanice stejně pohodlně, jako to dnes děláme u normálního rádia. Příjemnou novinkou bude možnost nastavení nahrávání některých pořadů. Předpokládá se též možnost stahování vybraných zvukových souborů ve formátu MP3, což by jistě potěšilo majitele MP3 přehrávačů. Pokud se někomu zdá, že se v tomto případě jedná o digitální znovuzrození populárního rozhlasu po drátě, není zřejmě daleko od pravdy. Pouze cena bude poněkud větší, do kapsy budeme muset sáhnout nejméně pro 300 dolarů. Za své peníze však nedostaneme jednu stanici, jako tomu bylo za zlatých časů dráťáku, ale závratných 3 000 stanic.

Značně podobný systém konkurenční firmy AudioRamp.com, nazvaný iRad, stojí ještě více (399 dolarů) a je kompatibilní hned se dvěma systémy s RealPlayerem od RealNetworks a Windows Media Playerem od Microsoftu. A kdyby se nám náhodou nic z Internetu nelíbilo, iRad nabízí i místní stanice na středních a VKV vlnách. Pokud se však stále ještě napojujeme na Internet pomocí 56Kb/s modemu, moc si asi neužijeme. Díky procesoru StrongARM SA-100 můžeme přehrávat i nahranou muziku, zabudovaný CD přehrávač potom ukazuje na to, že se firma snaží nahradit klasickou stereosoupravu.

Rádio a reklama

Internetová rádia samozřejmě magicky přitahují i firmy, které je chtějí využít k reklamním účelům. Internetové knihkupectví Barnes and Noble, jež se zatím marně snaží doběhnout vlak, ve kterém jí ujela konkurenční firma Amazon.com, přichází se stanicí nazvanou BN Radio. Je to vlastně rozhlasový on-line tuner, jenž posluchačům umožní naslouchat tomu druhu hudby, která je jim příjemná. A ve chvíli, kdy se jim něco mimořádně zalíbí, kliknutím si CD mohou zakoupit. Samozřejmě od firmy Barnes and Noble. K poslechu nepotřebujeme nic víc nežli poslední verzi softwaru Netscape 4.7 nebo IE 5.0 a Real Audi 7. Na rozdíl od většiny stanic však vždy vidíme název písničky a jméno zpěváka, jedním kliknutím myši se dozvíme i kompletní seznam CD dotyčného umělce. Na výběr je hned 17 různých stanic, takže hudební zážitek je řádně rozškatulkován a toužíme-li třeba po folku, nemusíme poslouchat pro naše duševní zdraví škodlivý rap.

Digitální kvalita

Firma Psion se naopak snaží nabídnout prostřednictvím Internetu klasické rádio v digitální kvalitě. Za několik měsíců by se pod jménem Wavefinder měl na trhu objevit digitální audioreceiver. A jelikož je digitální audio přenášeno jako datový soubor, vedle hudby uvidíme i spoustu dalších informací o zpěvácích a skupinách, včetně jejich diskografie, současného turné nebo nejnovějších fotografií. Možnost nahrávání v populárním formátu MP3 bude samozřejmostí, takže po zakoupení nového přístroje si každý s PC a přístupem k Internetu bude moci nahrát libovolný počet písniček z normální komerční stanice přímo jako soubory MP3.

§§§§§


Nákup přes TV proč ne?

Jaikumar Vijayan

c00p0254

Britská firma Open Interactive, používající software pro posílání zpráv a inteligentní informační přepínač, umožňuje nákupy pomocí televizního přijímače více než 2 milionům domácností.

Směs softwaru pro posílání zpráv a integrovaných technologií umožňuje londýnské společnosti Open Interactive zajišťovat služby, jež poskytují spotřebitelům možnost nakupovat vše od čerstvé pizzy až po hypotéky na dům prostřednictvím svých televizorů. Diváci mohou platit účty, věnovat se domácímu bankovnictví, nakupovat potraviny, šaty nebo nábytek pomocí bezdrátové klávesnice mohou posílat své e-maily. Chce to jen dát dohromady síťové on-line a satelitní přenosy, databázové technologie a software pro posílání zpráv. Tato služba je příkladem toho, jak přidat např. k televizi nové funkce, založené na nových technologiích, s minimálními změnami vzhledu a funkčnosti rozhraní v tomto případě zůstává televizní rozhraní nedotčeno.

Bez námahy

Klíčovou věcí zde je, že se nejedná o Internet v televizi, ale o televizi takovou, na jakou jsou lidé zvyklí. Pro ty, kdo nejsou s pécéčky velcí kamarádi, je to velmi potěšitelné. Uživatelské rozhraní je příjemné set top box vytváří televizní obraz, který se skládá z videa, jednotlivých obrázků a animací vše je možno ovládat pohodlně a s přehledem dálkovým ovladačem.

Za společností Open Interactive, dříve známou jako British Interactive Broadcasting stojí firmy British Sky Broadcasting Group PLC (BSkyB), British Telecommunications a Matsushita Electric Europe. Nákupy přes TV jsou nyní dostupné pro více než 2 000 000 domácností a do pěti let by jich měly oslovit více než 14 milionů.

Při vybudování kompletního systému bylo zapotřebí integrovat dohromady různé dílčí subsystémy, které jsou schopny pracovat jak s objednávkami v reálném čase, tak i s příkazy sdruženými do dávek. 36 prodávajících organizací v systému má samozřejmě různé nároky. Například firma Domino Pizza vyžaduje, aby jí objednávky na pizzu chodily okamžitě, jiným stačí, když obdrží nashromážděné objednávky po dávkách v předem stanovených intervalech.

Struktura

Právě v centru architektury je umístěn "informační přepínač", který je velmi flexibilní a řídí se předem danými pravidly. Sbírá, provádí, převádí a směruje zprávy mezi uživateli (televizními diváky) a prodávajícími organizacemi. Uživatelé provádějí transakce s Open Interactive přes zabezpečené satelitní spojení mezi svými set top boxy a firemními on-line servery. Set top boxy v sobě udržují informace o zákaznících včetně čísel jejich kreditních karet a poštovních adres. Objednávky jsou shromažďovány a posléze nasměrovány ze set top boxu na informační přepínač pojmenovaný Getaway Central Systém na němž běží databáze Oracle a technologie Oracle Advanced Queuing. Tento software objednávky přečte a nasměruje zprávy k jednotlivým obchodníkům podle předem daných pravidel a podmínek. Software, který směruje a formátuje informace, pochází od firmy New Era of Networks (NEON) a pracuje na podobném principu, jako když přepínače směrují síťový provoz. U informačního přepínače mohou být pravidla jednoduše modifikována nebo přidána, takže je velmi flexibilní.

Bezpečné transakce

Firma Open Interactive používá software pro posílání zpráv MQSeries od společnosti IBM. Každá zpráva opouštějící Getaway Central System je zakódována v systému Tripple DES, u příjemce probíhá rozkódování a autentizace.

Na závěr

Společnost Open Interactive se nesnaží přivést zákazníky k pécéčkům, ale nabízí nákupy prostřednictvím TV všem televizním divákům a dalším zájemcům. Spoléhá na jednoduché a přehledné rozhraní, na které si diváci okamžitě zvyknou, a nemusí mít z oblasti PC žádné znalosti a zkušenosti. Uvidíme, kam se budou technologie v oboru nakupování na dálku ubírat, zda vzniknou další služby pro běžné uživatele jako např. zde nákupy prostřednictvím TV nebo zda se budou všichni zákazníci muset přizpůsobit světu PC.

§§§§§


Hardware


Cesta do hlubin pevného disku - Jak vypadá zálohování dat zevnitř

Adele Dyer

c00p0119

Strach často pramení z nevědomosti, a tak jestli se přibližujete ke svému pevnému disku jen s nábožnou úctou a při pomyšlení na to, co by se mohlo stát, vám vyvstává na čele studený pot, možná se s námi rádi podíváte, jak to vlastně všechno je. Kromě pevného disku nahlédneme pod povrch i CD-ROM a DVD diskům a dalším zálohovacím médiím.

K čemu by nám byl počítač, kdyby neměl pevný disk. Bez jeho ukládací kapacity by dnešní počítače nemohly vůbec fungovat. Na pevném disku jsou trvale uloženy všechny systémové soubory a programy, ať už máme počítač zrovna zapnutý nebo vypnutý. Když ještě pevné disky nebyly běžnou součástí každého počítače, bylo nutné tyto soubory nahrávat z pásku nebo z diskety při každém spuštění, což zabralo často nepříjemně velké množství času.

Zapnete-li dnes svůj počítač, okamžitě uslyšíte, jak se jeho hard disk pustí do práce to je ten bručivý zvuk, který všichni dobře známe. Pevný disk se začíná otáčet a připravuje se na přenos informací do paměti počítače, odkud k nim má přístup procesor.

Poté, co zapnete počítač, začne tedy okamžitě přenos potřebných dat, včetně operačního systému a jeho podpůrných programů, z pevného disku do paměti. Později, jak otevíráte další soubory a aplikace, jsou tato data přenášena do operační paměti. Uložíte-li nějaký soubor, zapíše se jeho kopie zároveň na pevný disk a do operační paměti, takže pokud počítač spadne, máte k dispozici trvale uloženou záložní kopii.

Mnoha uživatelům samotný pevný disk nestačí, a k ukládání, zálohování či snadnému přenášení dat mezi více počítači potřebují i jiná média. V dobách, kdy běžná kapacita pevného disku nepřesahovala 20 MB, byla disketa se svými 1,44 MB více než dostatečným doplňujícím médiem.

Dnes je ovšem situace jiná. Zatímco disketa ještě stále může posloužit pro přenesení několika textových či tabulkových souborů z domova do zaměstnání a naopak, na většinu ostatních souborů její kapacita nestačí. Grafické nebo multimediální soubory s největší pravděpodobností limit 1,44 MB překročí.

Bylo tedy zapotřebí nalézt alternativní média, která by tuto nevýhodu odstranila. Přenosných disků je dnes nespočet, a stále se objevují nové. Jejich kapacita se pohybuje od 100 MB do 70 GB, v závislosti na tom, potřebuje-li uživatel zálohovat pouze jeden větší soubor nebo celý obsah pevného disku. V tomto článku se na některé z nich blíže podíváme, abychom vám usnadnili rozhodnutí, budete-li potřebovat některý z nich zakoupit.

JAK PRACUJE PEVNÝ DISK?

Pevný disk se skládá z řady tvrdých "ploten" tvořených keramickým nebo skleněným základem, který je po obou stranách pokryt magnetickou vrstvou. Data zapisovaná na pevný disk jsou uložena právě v této magnetické vrstvě. Většina pevných disků se skládá v závislosti na kapacitě disku ze dvou až šesti ploten připojených k centrální ose, která jimi otáčí.

Mezi plotnami se pohybuje soustava čtecích a zapisovacích hlav, jejichž prostřednictvím jsou data na pevný disk ukládána a opět načítána. Celý disk je uložen v neprodyšně uzavřeném ochranném krytu, zabraňujícím vniknutí prachu a dalších nečistot, které by mohly poškodit hlavy a povrch disku. Kryt také udržuje tlak vzduchu kolem pevného disku na stabilní hodnotě.

Po instalaci pevného disku do počítače je zapotřebí disk naformátovat, aby bylo možno na něj ukládat data. Formátováním se disk nejprve rozdělí do oblastí, v nichž se budou data ukládat, a poté se vytvoří tabulka FAT (file allocation table), která toto rozdělení zaznamenává. Tabulka FAT by se dala přirovnat k obsahu knihy jsou v ní uloženy informace o tom, co se kde na pevném disku nachází. Oblasti pro ukládání dat jsou dále rozděleny do stop a sektorů.

Stopa je úsek na pevném disku, který tvoří kruh, aby se usnadnil přístup k datům a jejich čtení čtecí hlava může přečíst všechna data náležející do stejné stopy, aniž by musela změnit polohu. Rozdělení stopy do sektorů potom usnadňuje čtecí hlavě orientaci v rámci stopy. Každá stopa je rozdělena do sektorů, z nichž každý má kapacitu 512 KB. Sektory obsahují určité značky, s jejichž pomocí hlavy rozpoznají kde začít se čtením potřebných dat.

Aby se zrychlilo a usnadnilo načítání velkých objemů dat, jsou stopy na pevném disku sdruženy do takzvaných "cylindrů". Cylindr tvoří všechny stopy, které zaujímají na jednotlivých plotnách vertikálně stejnou polohu, a které tedy může sestava čtecích hlav postupně přečíst, aniž by se musela pohnout.

Přijde-li řeč na pevné disky, určitě se dříve nebo později setkáte také s termínem "cluster". Cluster je skupina sektorů, respektive vyjádření jejich poloh či adres na pevném disku. V tabulce FAT je zaznamenán seznam souborů spolu se seznamem clusterů, které jim odpovídají, tj. míst, kde jsou tyto soubory uloženy. Velikost clusteru závisí na způsobu rozdělení pevného disku. Více informací o tomto tématu najdete v rámečku "10 TIPŮ PRO LEPŠÍ PRÁCI S DISKY".

Dostane-li pevný disk pokyn k vyhledávání dat, vyhledá nejprve požadovaný soubor v tabulce FAT. Poté řadič pevného disku (mikroprocesor, který je trvalou součástí disku) nasměruje čtecí hlavu k danému sektoru. Při otáčení ploten jsou čtecí hlavy udržovány mimo kontakt s povrchem disku proudem vzduchu, jenž je vytvářen pohybem ploten. Když se otáčení disku zpomalí, čtecí hlavy se dostanou do kontaktu s magnetickou vrstvou.

KDO SI TO MÁ VŠECHNO PAMATOVAT

Po přečtení jsou informace z pevného disku převedeny do digitální formy, aby jim počítač rozuměl, a poté jsou poslány do vyrovnávací paměti disku. Vyrovnávací paměť tvoří součást systému pevného disku, kde jsou data uchována před další cestou k procesoru nebo k paměti počítače.

Nesmíme si však plést vyrovnávací paměť disku s "kešováním" na disk, které nastává v okamžiku, kdy je na něj třeba uložit část operační paměti počítače. Do této oblasti se však mohou ukládat data, jichž bude třeba v nejbližším okamžiku, například následující sektory na disku. Tímto způsobem se výrazně urychluje práce s daty uloženými na pevném disku.

Někdy je ovšem těžké přesně vysvětlit, proč je pevný disk rychlejší nebo pomalejší. Záleží to většinou na více faktorech, především na rychlosti, kterou jsou data načítána z povrchu pevného disku (toto je nazýváno stálá rychlost přenosu dat), a na rychlosti přenosu dat do procesoru nebo paměti počítače (přenosová rychlost). Stálá rychlost přenosu dat je největší měrou ovlivněna rychlostí otáčení ploten, vyhledávací dobou a latencí pevného disku.

U každého pevného disku je uvedena rychlost otáčení, která určuje, jakou rychlostí se otáčí osa, k níž jsou plotny připojeny. Mnoho EIDE (enhanced IDE) pevných disků uvádí rychlost otáčení od 5 200 do 5 400 rpm (revolutions per minute, otáček za minutu), ale nejmodernější EIDE disky dosahují až 7 200 rpm. SCSI (small computer system interface) disky jsou ještě o dost rychlejší, mnohé z nich dosahují 10 000 rpm.

Vyhledávací dobou se rozumí množství času, jejž potřebují čtecí hlavy, aby se dostaly k potřebné stopě na plotně. Latence potom znamená časový úsek, za který se plotna natočí tak, aby se pod čtecí hlavou ocitl požadovaný sektor. Je zřejmé, že čím rychleji se disk otáčí, tím méně času bude zapotřebí k tomu, aby se tento sektor dostal do kontaktu s čtecí hlavou. Sečteme-li vyhledávací dobu a latenci pevného disku, dostaneme jeho přístupovou dobu. Vyhledávací doba, latence i přístupová doba se pohybují v rozmezí milisekund.

Přenosová rychlost závisí na typu interface, který pevný disk používá, a na modu, ve kterém pracuje. Většina pevných disků dnes podporuje mod PIO 4 a Multiword DMA (direct memory access) 2. PIO (programmable input output) zařizuje načítání dat do procesoru počítače, zatímco DMA má na starosti přenos dat přímo do operační paměti, aniž by docházelo k zbytečnému zatěžování procesoru. Jak PIO, tak DMA mají přenosovou rychlost až 16,6 MB/s (megabytů za sekundu).

Setkáte se nejspíš také s označením pevných disků jako UltraDMA-33 a UltraDMA-66 (někdy nazývaných ATA-66). Tyto disky podporují maximální přenosovou rychlost až 33 nebo 66 MB/s. Moderní motherboardy mají podporu UltraDMA-33 disků, ale s podporou UltraDMA-66 disků se ještě setkáte jen zřídka. Pokud váš motherboard UltraDMA-66 disky nepodporuje, rychlost takového disku se automaticky omezí na 33 MB/s.

Je ovšem dobré si uvědomit, že přenosová rychlost je často jen teoretickým údajem. Má-li disk kupříkladu stálou rychlost přenosu dat 7,9 MB/s, není většinou zapotřebí ani 16,6MB přenosová rychlost, pokud nepracujeme s většími objemy dat uložených ve vyrovnávací paměti.

RADY PŘI NÁKUPU

Chystáte-li se zakoupit jakýkoli druh disku, měli byste vzít v úvahu čtyři věci: velikost disku, jeho výkon, kompatibilitu se systémem vašeho počítače, a konečně spolehlivost disku.

Při nákupu nového pevného disku záleží ze všeho nejvíce na konfiguraci vašeho počítače. V dokumentaci k vašemu počítači a v BIOSu si ověřte, které druhy pevných disků váš motherboard podporuje.

Dále uvažte, jakou kapacitu pevného disku potřebujete. Vzhledem k relativně nízkým cenám disků v současné době a k minimálním cenovým rozdílům mezi různými velikostmi disků, je pochopitelně výhodné zvolit disk o větší kapacitě. Chystáte-li se tedy vyměnit svůj starý pevný disk za nový, bylo by nejlepší zvolit disk o kapacitě 19-20 GB rozhodnete-li se disk rozdělit, získáte tak oddíly (partitions) s dostatečně velkou kapacitou a váš pevný disk bude pracovat efektivně. V případě, že se jedná o nákup druhého pevného disku, který chcete pouze ke stávajícímu disku přidat, můžete zvolit disk menší.

Spolehlivost pevného disku se většinou liší kus od kusu, což ztěžuje hodnocení výkonnosti disků. Jak již bylo řečeno, můžete se řídit rychlostí otáčení a přístupovými dobami, ale není radno považovat přístupové doby za neochvějnou záruku skutečné výkonnosti hard disku.

Jiným způsobem posouzení výkonnosti pevného disku je jeho interface, tedy způsob připojení k počítači. Všechny PC motherboardy mají EIDE výstup, ale jen poměrně malé množství jich má vestavěný řadič SCSI. Pokud váš motherboard nemá podporu SCSI, budete muset dokoupit SCSI kartu, což značně zvýší náklady na pořízení disku.

Kvalitní SCSI pevné disky jsou ovšem o dost rychlejší než EIDE disky jejich rychlost otáčení často dosahuje až 10 000 rpm. Existuje mnoho druhů SCSI disků s různou rychlostí připojení. Jejich přehled najdete na adrese www.hardwarecentral.com/hardwarecentral/print/36/.

PŘENOSNÉ DISKY

Interface přenosných disků je ještě rozmanitější. Například mechaniky Zip je možné připojit interně přes rozhraní EIDE či k řadiči SCSI, nebo externě pomocí SCSI, paralelního portu nebo USB (universal serial bus).

Druh rozhraní určuje rychlost připojení zařízení. Mechaniky Zip jsou nejpomalejší při připojení pomocí paralelního portu, ale při připojení přes USB, nebo dokonce přes SCSI či interně přes sběrnici IDE, dosahují vyšší rychlosti. Iomega uvádí pro tato připojení rychlosti o hodnotách 0,8 MB/s, 0,9 MB/s a 2,4 MB/s.

Mechaniky Jaz je možné připojit pouze externě k SCSI. Iomega uvádí maximální stálou rychlost přenosu dat 8,7 MB/s, minimální potom 4,9 MB/s. Uváděná přenosová rychlost je 20 MB/s, což je maximální rychlost UltraSCSI připojení. Pořizujete-li si přenosný disk převážně pro přenášení větších souborů, grafiky či prezentací z domova do zaměstnání a naopak, tedy nemáte-li v úmyslu ukládat větší množství dat najednou, bude pro vás nejvýhodnější koupit mechaniku LS-120 nebo Zip. U mechanik Zip je dobré si uvědomit, že 100MB mechaniky je možné používat pouze pro čtení 100MB disků. Chcete-li používat novější Zip disky o kapacitě 250 MB, budete potřebovat 250MB mechaniky u obou počítačů, mezi nimiž data přenášíte.

Máte-li v úmyslu zálohovat velké objemy dat přesahující 500 MB, potřebujete přenosné disky o větší kapacitě, například Jaz. Tak ušetříte čas nejenom tím, že nebudete muset disky v mechanice často měnit, ale i zvýšením rychlosti přenosu dat.

Detailní informace o přenosných discích najdete ve vloženém článku.

10 tipů pro lepší práci s disky

1.Pokud pevný disk zrovna pracuje, nepohybujte s ním. Čtecí hlavy by mohly narazit na povrch disku a mohlo by dojít k jeho poškození.

2.Disk zbytečně nepřeplňujte. Je-li na disku nedostatek volného místa, nebude pracovat efektivně.

3.Pravidelně pevný disk prověřujte. Nejběžnějším programem k prověřování disku je Windows Scandisk. Pravidelným používáním tohoto programu si udržíte přehled o stavu vašeho disku a odhalíte případné vadné sektory.

4.Disk pravidelně defragmentujte. Windows Disk Defragmenter uspořádá data na vašem pevném disku tak, aby na sebe navazovala, a tím zrychlí k těmto datům přístup.

5.Rozdělte si disk. Tabulka FAT16 (používaná Windows 3.1/95) nedokáže pracovat s oddíly většími než 2,1 GB, takže disky s vyšší kapacitou jej třeba rozdělit na více oddílů. Novější verze Windows 95 OSR2 a Windows 98 již pracují s FAT32, která zachází s prostorem na disku mnohem efektivněji.

6.Trocha magie. Chcete-li provozovat více než jeden operační systém nebo rozdělit data do několika diskových oddílů, mohou vám pomoci různé utility. Pro lepší práci s oddíly můžete zkusit třeba PartitionMagic a pro práci s více operačními systémy program SystemCommander.

7.S přenosnými disky zacházejte opatrně. CD-ROM, CD-R, CD-RW a DVD disky jsou náchylné k mechanickému poškození.

8.Nenechávejte přenosné disky ležet na slunci. Sluneční záření může disky CD-ROM, CD-R, CD-RW a DVD nenávratně poškodit.

9.Přenosné disky čitelně označujte. Jen tak budete vždy vědět, co se na kterém disku nachází.

10.Všechna data pravidelně zálohujte. Každý disk může selhat, měli byste proto mít důležité soubory uloženy alespoň ve dvou kopiích.

Jak pracuje pevný disk

Pevný disk se skládá z řady ploten pokrytých magnetickou vrstvou, na niž se ukládají data. Kapacita jednotlivých ploten se v dnes rychle zvyšuje, ale pokud chce výrobce dosáhnout maximální kapacity disku, musí do jeho vnitřku uložit ploten více. Rozložení struktury dat na těchto plotnách je naznačeno na spodním obrázku.

Mezi jednotlivými plotnami je umístěna soustava čtecích a zapisovacích hlav, pomocí nichž se data dostávají na disk a z něj. Hlavy jsou uloženy tak, aby je při práci disku udržoval proud vzduchu, vytvářený rychlými otáčkami ploten, bezpečně nad magnetickým povrchem. Celý mechanismus pevného disku je uložen v ochranném krytu, který nejenže brání přístupu prachových částeček na povrch disku, ale také slouží pro odhlučnění disku a udržení stabilní tlakové hladiny vzduchu kolem pevného disku.

Disky do kapsy

Pevný disk je nezbytnou součástí každého počítače většina uživatelů by se ale jen stěží obešla také bez CD-ROM či DVD (digital versatile disc) disků. Jak CD-ROM, tak DVD mechaniky používají ke čtení dat z povrchu disku laserový paprsek. Data jsou vypálena na lesklé straně disku a analyzována pomocí odrazu laserového paprsku od jeho povrchu.

CD-ROM disky jsou vyrobeny z polykarbonového substrátu, do jehož povrchu jsou vyleptány jamky. Ty jsou na disku uspořádány do stopy ve tvaru spirály, směrem od okraje disku ke středu.

Laserový paprsek je po dopadu na aluminiový povrch odražen, ale je rozptýlen jamkami. Odražené světlo je dále analyzováno čočkou jednotky, převedeno analogově-digitálním konvertorem a ve formě digitálních dat je pak signál odeslán do počítače.

ČTECÍ A ZAPISOVACÍ RYCHLOST

První CD-ROM mechaniky měly čtecí rychlost dat 150 KB/s, ale 32rychlostní mechaniky dokáží číst data až rychlostí 4,8 MB/s. Tohoto zrychlení bylo dosaženo zvýšením rychlosti otáčení disku. Rychlost otáčení není ovšem možné zvyšovat donekonečna otáčí-li se disk příliš rychle, začíná vibrovat, což ztěžuje přesné čtení dat. U starších mechanik se disk otáčel rychleji při čtení dat na vnitřní části disku, než při čtení dat po obvodu.

Tato technologie, nazývaná CLV (constant linear velocity) měla za cíl dosáhnout rovnoměrné rychlosti přenosu dat při větším množství jamek na vnější nežli na vnitřní části disku. Novější technologie, která ji nahradila, CAV (constant angular velocity), naopak při stálé rychlosti otáčení umožňuje rychlejší čtení dat umístěných po obvodu disku.

Zpočátku bylo možné vyrábět CD-ROM disky pouze průmyslově. Později byly vyvinuty zapisovací disky, CD-R, které umožňují ukládání dat běžnému uživateli. CD-R disky se od CD-ROM liší v tom, že aluminiová vrstva je nahrazena vrstvou speciální vrstvou, do níž jsou pomocí laseru vypalovány jamky. Reflexní povrch je tvořen buď tenkou vrstvou stříbrné slitiny, nebo 24karátového zlata. Vzhledem k tomu, že disky CD-R používají stejný systém jamek a stejné uspořádání do stopy jako disky CD-ROM, je možné pro jejich čtení používat standardní CD-ROM mechaniky. Tento systém umožňuje levné a pohodlné zaznamenávání dat, která navíc dokáže přečíst téměř každý počítač CD-ROM mechaniky už dnes patří k běžně používanému standardu.

Nevýhodou CD-R disků je, že není možné data na nich uložená přepisovat. Proto byly vyvinuty přepisovatelné CD-RW disky. Data na těchto discích je teoreticky možné přepsat více než tisíckrát. Jsou vyrobeny ze stejného materiálu, jenž je v tomto případě potažen vrstvou chemické látky, která při zahřátí na určitou teplotu vytváří krystalickou strukturu.

Při zahřátí na ještě vyšší teplotu se struktura této látky mění na amorfní. Místa, kde zůstala struktura krystalická, odrážejí laserový paprsek stejným způsobem jako povrch na CD-ROM discích, místa s amorfní strukturou ho rozptylují obdobně jako jamky.

Aby bylo možné data zapisovat, mazat i číst, musí být mechanika schopná vysílat laserový paprsek ve třech různých intenzitách. Při nejnižší intenzitě paprsek data na disku čte, aniž by je měnil. Prostřední intenzita zahřívá disk na teplotu potřebnou ke vzniku krystalické struktury tím zarovnává povrch a maže data uložená v místech s amorfní strukturou. Při nejvyšším stupni intenzity se potom povrch disku zahřívá na teplotu nutnou k přeměně krystalické struktury v amorfní, což umožňuje zapisování dat. Aby bylo možné číst CD--RW disky v CD-ROM mechanice, musí být tato mechanika vybavena hlavou typu MultiRead. Starší typy CD-ROM mechanik a první generace DVD mechanik CD-RW disky číst nedokáží.

DVD DISK S OBŘÍMI PARAMETRY

Hlavní příčinou úspěšnosti DVD disků je jejich velká kapacita. DVD disky existují ve čtyřech velikostech o kapacitě 4,7 GB, 8,5 GB, 9,4 GB a 17 GB.

Tyto disky umožňují ukládat tak velké množství dat díky větší hustotě stop jamky na discích jsou vypáleny ve spirále s menšími rozestupy a velikost jamek je ve srovnání s CD disky také menší. Navíc je možné data na DVD disky vypalovat ve dvou vrstvách, s tím, že druhá stopa je tvořena spirálou odvíjející se od středu disku k jeho okraji. Tím se kapacita disku téměř zdvojnásobí, z 4,7 GB na 8,5 GB.

Data je také možno zapisovat na obě strany disku, čímž se dosáhne skutečného zdvojnásobení kapacity z 4,7 GB na 9,4 GB. Největší DVD disky mají kapacitu 17 GB. Tyto disky se skládají ze dvou DVD disků "nalepených" na sebe, což umožňuje kombinaci obou způsobů zvětšení kapacity. Na disky je pak možno zapisovat ve dvou vrstvách na každé straně.

Rychlost otáčení DVD disků se může na první pohled zdát nižší ve srovnání s CD disky, ale při větší hustotě dat dosahuje šestirychlostní DVD disk stejných přenosových dob jako 32rychlostní CD-ROM. Nově se začínají na trhu objevovat DVD-R disky, na které je možno data vypalovat, a DVD-RAM disky, které umožňují přepisování dat.

Vše lze zazipovat

Pokud chcete používat výměnné disky stejným způsobem jako klasickou disketu, musíte použít disk s velkou kapacitou, jenž navíc umožňuje rychlý zápis a je dostatečně robustní, aby vydržel trošku tvrdší zacházení. V současné době existují tři druhy takovýchto disků: jsou to mechaniky a média Zip a Jaz (obě zařízení pocházejí od firmy Iomega) a dále diskety LS-120 (známé také jako Superdisk), jejichž mechaniky mají tu výhodu, že čtou i "obyčejné" 3 1/2palcové diskety.

Zatímco novější média Zip mají v nenaformátovaném stavu kapacitu 250 MB (ta starší měla kapacitu "pouze" 100 MB), tak disky Jaz nabízejí nesrovnatelně vyšší prostor 2 GB. Posledně zmiňované nosiče LS-120 poskytnou uživateli, jak název napovídá, úložný prostor o velikosti 120 MB. Z takto rozdílných kapacit také vyplývá rozdílné použití těchto médií.

Mechaniky Zip a LS-120 lze použít i k zálohování dat, ale nejčastěji slouží jako prostředek ke sdílení a vyměňování souborů mezi uživateli nebo k přenášení dat z jednoho počítače na druhý to se týká především objemných multimediálních aplikací, které by se kvůli své velikosti nevešly na běžnou disketu. Disky Jaz se na druhou stranu používají stejným způsobem jako přenosné pevné disky, převážně pak slouží k zálohování a kopírování celého obsahu pevných disků.

Disky Jaz pracují podobným způsobem jako pevné disky mají dvě plotny a zápis dat se provádí magneticky. Jejich výhodou je však odolný a robustní obal, jenž chrání obsah disku před mechanickým poškozením.

Média Zip pracují obdobným způsobem jako klasické diskety (i když jsou větší a tlustší) a data jsou zapisována magneticky. Na rozdíl od disket se však při zápisu a čtení nepohybuje hlava směrem k povrchu diskety, ale naopak.

Diskety LS-120 vypadají na první pohled stejně jako běžné 3 1/2palcové diskety a vyhledávání dat pro čtení a zápis se u nich využívá laserového paprsku. Data se opět zapisují magneticky, takže práce s nimi je obdobná jako u disket či pevných disků.

Slovníček pojmů

Cluster: skupina sektorů

Čtecí a zapisovací hlavy: zařízení, které umožňuje čtení a zapisování dat na pevný disk

DMA (direct memory access): umožňuje přenos dat přímo do paměti, aniž by docházelo ke zbytečnému zatěžování procesoru

EIDE (enhanced integrated drive electronics): standard umožňující připojení čtyř disků k jednomu počítači

FAT (file allocation table): část disku uchovávající informace o umístění dat na pevném disku a na disketách; tabulka FAT je jediným způsobem, jak může DOS lokalizovat data v počítači

Osa: střední část pevného disku, k níž jsou připojeny plotny a která jimi otáčí

Plotny: tvrdé kulaté desky, na nichž jsou uvnitř pevného disku uložena data

Přenosová rychlost: rychlost, kterou se data přenášejí z disku do paměti počítače nebo do procesoru

Rychlost otáčení: rychlost, kterou se otáčí osa, k níž jsou připojeny plotny pevného disku

Řadič pevného disku: mikročip kontrolující chod pevného disku

SCSI (small computer systems interface): typ rychlého připojení pevných disků, mechanik a dalších zařízení, např. skenerů

Stálá rychlost přenosu dat: celkový čas, potřebný k přečtení dat z pevného disku

UltraDMA a UltraATA: standardy, které musí váš disk podporovat, aby dosáhl přenosové rychlosti 33 MB/s (megabytů za sekundu)

Vyhledávací doba: čas, který potřebují čtecí hlavy k vyhledání dat na disku

Vyrovnávací paměť: paměť tvořící součást pevného disku. Slouží k ukládání dat před jejich přenosem do procesoru nebo paměti počítače.

§§§§§


Omlazovací kúra pro vaše PC

Jason Whittaker

c00p0200

Nestárnoucí počítače bohužel neexistují. I ty dnes nové, rychlé a spolehlivé stroje budou za pár let v zápase se stále náročnějšími aplikacemi sotva pobírat dech, a i když se vám to dnes nezdá, tak budete jednoho dne stát před otázkou zdali milovaný starý počítač pohřbít,anebo se pokusit jej resuscitovat.Pokud před podobnou otázkou stojíte již dnes, možná vám přijde vhod náš článek.

Jednou z největších výhod počítačových sestav založených na otevřené architektuře PC je vcelku bezproblémový a jednoduchý upgrade jednotlivých částí. V praxi to však funguje tak, že některé firmy občas pozměňují specifikace součástek, aby tak zabránily využívání konkurenčních produktů. Proto taky nemůžete zasunout nejnovější procesor do starší "čtyřiosmšestkové" desky, a pokud byste snad chtěli zaplnit ISA sloty vašeho starého počítače nějakými převratnými kartami, budete mít s největší pravděpodobností smůlu.

V tomto článku se budeme věnovat tomu, jaké součástky počítače lze omladit, a podíváme se také na to, jak která z nich ovlivňuje výkon počítače (a také kolik stojí). Samotný fakt, že součástky lze vyměnit ještě neznamená, že bychom chtěli jejich výměnu někomu doporučovat nebo dokonce nutit, proto se také na konci každé kapitolky souhrnně zmíníme o složitosti zákroku a o nárůstu výkonnosti, který změna dané součástky slibuje.

Procesor a základní deska

Většina lidí uvažujících o upgradu počítače nejprve upne svou pozornost k procesoru. O procesoru se hovoří jako o srdci počítače, a je pravda, že bez něj by byl počítač jen mrtvou hromadou kovu a umělé hmoty. Upgrade procesoru, i když je to velice jednoduchá záležitost, však nemusí slibovat nejefektivnější zrychlení systému.

Výměna procesoru většinou neznamená jen vzít starý procesor, koupit nový a vsunout jej na jeho místo. Největším problémem je fakt, že starší motherboardy často nepodporují nejnovější procesory, v současné době je tomu tak prakticky vždy. Například desky určené pro Pentia II nebudou s největší pravděpodobností podporovat Pentia III. Zjistíte také, že váš starší intelovský čip těžko nahradíte za procesor AMD (nebo naopak, tedy v případě, že oba využívají jinou patici než Socket 7; Intel později přešel na Slot 1 a Socket 370, zatímco AMD na Super Socket 7 a Slot A).

Dívejte se dopředu

V řadě počítačových sestav na současném trhu najdeme pokusy o řešení tohoto problému. Některé počítače například obsahují konverzi Socketu 370 pro Celeron, pomocí které lze tento procesor zastrčit do desky se Slotem 1, takže v budoucnu bude možné bez větších problémů přejít na silnější Pentium III.

Přednedávnem se na trhu objevily procesory AMD Athlon, jež od těch dob kralují všem výkonnostním žebříčkům. Intel na tento krok odpověděl nástupem procesorů Coppermine. Pokud byste snad do svého počítače chtěli zastrčit srdce takovéhoto kalibru, budete stoprocentně potřebovat nový motherboard, což znamená již zásadnější zásah do vnitřností počítače.

Pokud se výměny desky bojíte, zkuste se podívat po nějakém "overdrivu", z nichž ty nejlepší dokáží starší počítač výkonově postrčit až na úroveň slušnějších Pentií II.

Generační problémy

Poté, co vyměníte stařičký procesor za novější, tak si jistě pouhým okem povšimnete výkonnostního nárůstu. Zvláště pak, pokud přesedláváte z procesoru 486 na Pentium, nebo dokonce na PII. Samotná výměna však neřeší problém "úzkých hrdel" systému, která omezují výkon počítače nezávisle na rychlosti procesoru. K maximálnímu využití výkonu potřebují moderní procesory také rychlejší paměť nejčastěji 100MHz RAM, v případě rychlejších procesorů 133MHz RAM a u nejnovějších 733a 750MHz čipů potřebujete paměť ještě rychlejší. Starší motherboardy nemusejí podporovat nové technologie, jako například USB, sloužící k jednoduššímu připojení periferií nebo AGP, určené pro výkonné grafické karty.

Základ upgradu

Instalace základní desky je celkem složitá. U starších strojů obnáší výměna motherboardu i výměnu ostatních částí, například paměťových karet. Paměti typu SIMM, běžně používané u Pentií, nahradily u Pentií II paměti typu DIMM. Dále je většinou třeba zaměnit staré ISA karty za zařízení PCI. PCI komunikuje rychleji se základní deskou a navíc mnohem lépe podporuje technologii plug and play, takže vám odpadnou problémy s konflikty IRQ.

Při nákupu nové základní desky věnujte pozornost i jejímu čipsetu. Ten obsahuje funkce kontrolující a zajišťující komunikaci mezi dalšími komponenty počítače. Nový čipset Intel 820, který měl podporovat právě rychlejší paměti a procesory, je trošku problematický, takže bude u nejvýkonnějších sestav pravděpodobně nahrazen čipsetem Intel 840. Pokud prostě strčíte rychlejší procesor do desky se starým a pomalým čipsetem, nevyužijete plně všechny jeho možnosti.

U základních desek také hraje roli jejich tvar a velikost. Motherboardy existují v podstatě ve dvou provedeních v podobě AT a ATX obě provedení se pak vyrábějí v malé a větší velikosti. Specifikace ATX je novější a obsahuje funkce pro lepší chlazení procesoru, má méně slotů ISA a více slotů PCI a používá menší napětí. Předtím, než desku koupíte, si změřte rozměry té staré (tedy pokud již předem neuvažujete i o nákupu nové skříně).

Skříň a zdroj

Může nastat situace, kdy budete chtít pořídit v rámci omlazovací kůry počítače i novou skříň. Buď vás ta stará omrzela, nebo zlobí zdroj, nebo se vám do ní nevejde dostatečné množství zařízení.

Ať již máte jakýkoliv důvod, nezapomeňte, že asi nejdůležitější částí počítačové skříně je zdroj. Stejně jako desky, existují i skříně v provedení AT a ATX, v každé však může být jinak silný zdroj. Nejlevnější skříně se dodávají s 200wattovým zdrojem, který vám stačí na základní provoz počítače a diskových jednotek. Pokud však již od začátku víte, že budete používat víc pevných disků a dalších periferií, jako je CD-RW, Zip nebo Jaz, a navíc vám okolo počítače stojí několik zařízení připojených přes USB (USB používá napájení ze zdroje počítače), měli byste se poohlédnout po skříni s 230nebo 235wattovým zdrojem.

Nikdy bez proudu

Asi nejnudnějším upgradem je přidání zálohovacího zdroje, známého jako UPS (Uninterruptible Power Supply, zdroj nepřerušitelného napájení). Jeho výhodu neoceníte, pokud vám nikdy během důležité práce nevypnuli proud, nebo pokud vám do počítače neuhodil blesk. Pro domácí počítače může být UPS drobným luxusem, pro servery je to však nezbytná věc.

Existují dva hlavní typy UPS: standby (off-line) a on-line. Off-line UPS je jakýmsi filtrem mezi zdrojem napětí a osobním počítačem. Slouží nejen jako pojistka před přepětím a kolísáním proudu, ale v případě, kdy je přerušena dodávka proudu, se automaticky zapne a napájí počítač po určitou dobu z vnitřní baterie.

On-line UPS je dražší, ale na rozdíl od předchozího typu záložního zdroje pracuje neustále. Sbírá proud ze sítě, ukládá jej do baterie a počítač si jej bere pouze ze zmíněné baterie. Ochrana před jakýmkoliv nečekaným výkyvem v dodávce proudu je tak mnohem dokonalejší.

Dobrá paměť je důležitá

Jednoduchá, ale dost nejasná poučka říká, že čím víc paměti máte, tím lépe. Cenový skok, který trh s paměťmi zažil po loňském zemětřesení na Tchaj-wanu, se již pomalu začíná srovnávat a tak je po pevném disku nákup větší paměti druhou nejvýhodnější formou upgradu počítače.

Opravdu však potřebujete více paměti? Pokud používáte Windows 95 a máte osazeno méně než 16 MB paměti, tak byste se měli zamyslet, jestli vám ty minuty, po které čekáte, než se vám otevře další okno, opravdu stojí za to. Ve vašem případě je 32 MB paměti prakticky minimem pro provoz základních aplikací, jako je textový procesor nebo e-mail. Pokud používáte Internet Explorer 4.0 nebo vyšší, je 32 MB paměti absolutním minimem.

Větší paměť vždy závisí na tom, k čemu budete počítač používat. Pro intenzivní grafickou práci, renderování 3D objektů, úpravu obrázků nebo střih videa opravdu platí, že čím více paměti máte, tím lépe. Existuje zde drobný problém starší motherboardy (s čipsety 430VX a 430TX) dokáží ukládat do vyrovnávací paměti pouze prvních 64 MB paměti. Windows však při startu nejprve sahají po té nejvzdálenější (nejvyšší) paměti, takže vám vlastně větší paměť než 64 MB může v tomto případě počítač zpomalit. Pokud máte desku s čipsetem VX, nebude rozpoznávat 64MB paměťové moduly SIMM ani DIMM.

A jak zrychlit o něco novější počítače? Většina moderních strojů používá paměť DIMM (Dual-inline Memory Modules), která má větší kapacitu než SIMM (Single-inline Memory Modules) a běží na rychlosti 66 nebo 100 MHz. Nejnovější procesory od Intelu či AMD však požadují paměť pracující na 133 MHz (nebo vyšší), protože pomalejší paměť by v systému tvořila "úzké hrdlo".

Intel spoléhá na paměti typu RAMBUS, které mají nabídnout potenciální rychlost až 800 MHz, jejich plnému využití však brání problémy v čipsetu i820, takže bude pravděpodobně třeba počkat až na očekávaný čipset i840. Mezitím se u sestav s 733MHz a 750MHz Pentii III používají čipsety třetích stran, které podporují 133MHz moduly SD-RAM. Možná i proto je AMD stále na vrcholu výkonnostních žebříčků.

Monitor

Monitor je z hlediska uživatele snad nejdůležitější součást počítače, bohužel si to spousta lidí ještě neuvědomuje. Není tomu tak dávno, kdy se k základním sestavám dodávaly 14palcové monitory, i ty nejlevnější sestavy dneška však obsahují alespoň monitor 15palcový. Pokud stále pracujete s malým monitorem, může vás upgrade této součástky potěšit více, než modernizace čehokoliv jiného.

Uvažujete-li tedy o novém monitoru, podívejte se do našich srovnávacích testů, v nichž určitě najdete ten model, který vám bude vyhovovat nejlépe. Mějte však na paměti, že i když jsou monitory poměrně drahé, tak se vám možná vyplatí přidat pár stokorun a koupit raději zařízení s lepšími parametry.

Pokud nejste omezeni místem na pracovním stole, tak si kupte raději monitor s větší úhlopříčkou. V cenovém rozmezí 10 až 15 tisíc korun (včetně DPH) najdete monitory, jež jsou dobrým kompromisem mezi cenou a velikostí obrazovky. Za 19palcový monitor zaplatíte o nějakých 5 000 Kč více. Velikost obrazovky v sobě skrývá drobný háček, takže byste se měli raději podívat na viditelnou úhlopříčku. Velikost udávaná výrobcem totiž zahrnuje okraj trubice, který je skrytý za maskou monitoru, a na němž žádný obraz neuvidíte. Rozdíl většinou bývá okolo dvou palců, takže se může stát, že slabší 17palcový monitor nabízí jen o trošku větší úhlopříčku než vynikající monitor 15palcový.

Větší monitory nabízejí běžně vyšší rozlišení (větší počet zobrazovaných bodů) 15palcové monitory jsou určeny pro rozlišení 800 x 600 bodů, 17palcové pak pro rozlišení 1 024 x 768 bodů. Maximální rozlišení monitoru je dáno velikostí bodové rozteče, tedy vzdáleností mezi jednotlivými obrazovými body. Zařízení s bodovou roztečí 0,26 milimetru budou mít přesnější obraz a zobrazí větší rozlišení než zařízení s bodovou roztečí 0,28 milimetru.

Schopnost zobrazení co největšího rozlišení však není nejdůležitější, kvalitu obrazu také ovlivňuje obnovovací frekvence, tedy rychlost, s jakou se obraz na monitoru překresluje. Rozumným minimem je 75 Hz, což je považováno i za spodní hranici vhodné zátěže pro váš zrak.

Pokud se vám z nějakého důvodu nelíbí klasické monitory, můžete se porozhlédnout i po LCD displejích. V poslední době padají u tohoto typu monitorů ceny velice rychle dolů, a tak můžete vidět i nabídky 14palcových LCD displejů za cenu okolo 25 000 Kč. Výhody jsou jasné: ušetříte více místa na stole, spotřebujete méně elektrické energie a budou vás méně bolet oči. Nevýhodou je horší kvalita obrazu při přehrávání videa, DVD a počítačových her, tady aplikací vyžadujících rychlé změny obrazu.

Modem

Interní modemy s rychlostí 56 Kb/s seženete již od 1 500 Kč. Pokud máte starší modem s rychlostí 33,6 Kb/s a požíváte jej pouze ke stahávání pošty, tak se s jeho upgradem nezatěžujte.

Alternativou k analogovému modemu může být ISDN, které však již dnes ohrožuje rychlejší ADSL, nebo kabelový modem. Tyto možnosti (pomineme-li bezdrátové připojení) vám mohou zajistit rychlejší připojení na Internet.

Jednu radu si však neodpustíme u interních modemů se můžete při instalaci setkat s nepříjemnými problémy a většina "56kilových" modemů vyžaduje ke správné funkci a rychlosti přítomnost Windows.

Grafická karta

Výměna zastaralé grafické karty je efektivním řešením, jak zrychlit váš počítač. Během posledních let se na přední místo počítačového vývoje dostala 3D grafika. Pokud chcete vyměnit grafickou kartu u počítače mladšího než dva roky, tak utratíte peníze jen za lepší hry.

Výkonné grafické karty mají sice své výhody pro modelování 3D objektů, pro systémy CAD a pro střih videa, ale nejdůležitější hybnou silou jejich vývoje jsou právě počítačové hry. Máme dobrou zprávu pro majitele výkonných procesorů PII: výpočetní výkon vašeho stroje by měl stačit i na hry, které přijdou za několik let, jedinou věcí, již budete muset čas od času vyměnit, je právě grafická karta.

Ještě do doby před dvěma lety jste potřebovali dvě grafické karty jednu pro běžný provoz aplikací a druhou pro hry. Moderní grafické karty však poskytují dostatčný výkon jak pro 2D, tak i pro 3D aplikace. Většina grafických karet dnes také podporuje standard Microsoft DirectX.

Běžná kapacita dnešních karet je 16 MB paměti, některé z nich, jako například RIVA TNT2 Ultra od Creative Labs však obsahuji i 32 MB paměti. To je důležité především pro zobrazení pravých barev při vysokém rozlišení. Pokud však váš monitor nepodporuje takový grafický výkon, může se stát, že jej ani nebudete moci plně využít.

Dalším problémem je fakt, že starší základní desky nemusejí podporovat veškeré vymoženosti standardu AGP. PCI karty také existují, ale z výkonnostního hlediska se kartám založeným na AGP nemohou vyrovnat. Některé čipsety, jako například Intel 440LX podporují pouze AGP 1x, a ne už novější AGP 2x nebo 4x.

Pevné disky IDE

Stejně jako u paměti zde platí, že čím větší prostor na pevném disku máte, tím lépe. Cena za úložný prostor je tu však oproti paměti mnohem menší, a navíc neustále padá. 10GB pevné disky můžete dnes koupit za méně než 6 000 Kč (jen se podívejte do tabulek našich TOPů).

Interní pevné disky se dodávají ve dvou provedeních IDE a SCSI. IDE disky jsou u domácíchh počítačů běžnější (a levnější) a teoreticky nabízejí přenosovou rychlost až 66 MB/s (megabajtů za sekundu). Bez ovladače Ultra DMA-66 (rozhraní mezi diskem a základní deskou) však ani u nejnovějších pevných disků této rychlosti nedosáhnete.

Starší verze Windows 95 a starší BIOSy (před zavedením FAT 32) ovšem mají problémy s rozpoznáváním disků s větší kapacitou než 8,4 GB, případně 2 GB a někdy i 512 MB. Pokud byste do takovéhoto počítače chtěli namontovat větší disk, budete jej muset rozdělit do několika oddílů.

Pevné disky SCSI

Existují dvě hlavní verze disků SCSI Ultra a Ultra2 z nichž každá má dále dva formáty Normal (8bitový) a Wide (16bitový). Ultra2 je dvakrát rychlejší než SCSI Ultra a Wide je dvakrát rychlejší než Normal. To znamená, že zatímco má SCSI Ultra teoretickou přenosovou rychlost 20 MB/s, SCSI Ultra2 Wide má rychlost 80 MB/s.

Za takovéto skvělé parametry však zaplatíte mnohem více než za disky IDE a navíc se většina obyčejných počítačů nedodává s převodníkem SCSI, což znamená, že pokud chcete takový disk zakoupit, musíte si připravit i pár stokorun navíc za rozhraní. Je tedy celkem zbytečné pořizovat si SCSI disk, neprovozujete-li opravdu náročné aplikace, nebo pokud váš počítač neslouží jako server, do kterého přistupuje více uživatelů najednou.

Pokud disponujete omezenými financemi, tak se místo nákupu nového pevného disku můžete pokusit "uklidit" ten starý. Téměř každý počítač obsahuje řadu zbytečných aplikací či souborů, které používáte tak jednou za rok. Máte-li na disku množství malých souborů, tak uvažujte i o přechodu z FAT16 na FAT32.

Výměnná média: mechaniky CD

Pokud máte pomalejší než 8rychlostní mechaniku, je čas na změnu. Za 1 500 Kč seženete bez problémů 32rychlostní nebo i rychlejší jednotku, která vám zajistí lepší výkon pro multimediální provoz, hry i pro instalaci větších objemů dat. Pokud vaše mechanika běží větší než 10násobnou rychlostí, je pravděpodobně zbytečné utrácet peníze, vyplatí se to jen v případě, kdy často pracujete s vypálenými nebo dokonce přepisovatelnými médii.

Další možností upgradu tohoto zařízení je nákup vypalovačky (buď pouze CD-R, ale dnes již spíše CD-RW, tedy mechanika umožňující opakovaný zápis na disky CD-RW), která vám může pomoci i v případě, kdy je na vašem pevném disku poněkud těsno.

CD disky mají 400krát větší kapacitu než diskety, a mechaniky určené pro jejich čtení jsou již dnes nainstalovány na 90 procentech všech osobních počítačů. "Vypalovačky" kompaktních disků stojí dnes méně než 8 000 Kč a dovolí vám vypálit 600 MB dat na disk, který koupíte za 30 až 50 Kč, "přepisovačky" jsou o něco dražší, stejně jako disky CD-RW (dají se sehnat za méně než 100 Kč), avšak umožňují vám zapisovat na jeden disk dokonce až 1 000krát.

Výměnná média: mechaniky DVD

Pokud opravdu požadujete rychlý výkon a velikou kapacitu, pak si možná místo jednotky CD-ROM pořídíte jednotku DVD-ROM. Cena těchto mechanik neustále klesá, což znamená, že se i tato technologická vymoženost pomalu, ale jistě dostává i do levnějších počítačových sestav. Bohužel stále ještě neexistuje dostatečné množství softwaru plně využívajícího schopnosti DVD (světlou výjimkou je například MS Encarta nebo Encyclopedia Britannica).

Nejsilnějším trhákem DVD jsou však filmy. Je sice lepší si je pouštět na samostatném přehravači, ale mnohem levnějším způsobem je PC. Pokud vlastníte počítač s PII na 300 MHz, neměli byste mít problémy s jejich spouštěním pouze prostřednictvím softwaru, pokud máte pomalejší počítač, budete kromě DVD mechaniky nuceni zainvestovat ještě do hardwarového dekodéru MPEG-2.

Zařízení na úpravu videa

Pokud dostatečně zvýšíte výpočetní výkon vašeho počítače, paměť i úložný prostor na disku, možná budete také v pokušení zlepšit jeho multimediální schopnosti a moci si tak zkusit pohrát s pohyblivými obrázky. I když není většina osobních počítačů schopná zpracovávat video s dostatečnou kvalitou na vysílání, tak je vždy možné natáčet a upravovat videa amatérská.

Některé grafické karty, jako například Matrox G400, Voodoo3 a All-in-Wonder, přímo obsahují funkce pro zpracovávání videa. Speciální karty, jako například Iomega Buz a Pinnacle DC10, stojí od deseti tisíc více a ty nejlepší pořídíte stejně draho, jako například celé nové pécéčko.

Ty dražší karty se dodávají i s poloprofesionálním softwarem, jako je například Adobe Premiere nebo Ulead Media Studio. Některé karty však obsahují i hardware na okamžitou kompresi videa za chodu, což jim umožňuje sejmou více obrázků za sekundu.

Instalace takovýchto karet již není tak ďábelsky složitá, jak tomu bývalo v minulosti, a i jejich cena za posledních pár měsíců poněkud poklesla. Externích modelů, připojovaných pomocí paralelního portu, se radši vyvarujte, jejich přenosová kapacita je již pro dnešní dobu nedostatečná.

Zvuková karta a reproduktory

Počátkem 90. let byly zvukové karty tak vzácné, že na jejich vývoji a prodeji vyrostly takové kolosy jako Creative Labs, pokud však máte alepoň počítač s procesorem, budete v něm již zvukovou kartu pravděpodobně mít.

Kromě jedné nebo dvou výjimek (o nichž se zmíníme později) je nejspíše upgrade zvukové karty zbytečný, jinak tomu však je s reproduktory. Systém s dobrou zvukovkou a vynikajícími reproduktory udělá z vašeho počítače zdatného konkurenta specializované zvukové aparatury. Reproduktory by měly být nejméně dva, a k nim již dnes bezpodmínečně patří i subwoofer.

Nejlevnější soupravy neobsahují samostatný subwoofer, který bývá v těchto případech součástí obyčejných reproduktorů. Nejluxusnější reproduktory používají surround systém 4.1, sestávající ze čtyřech reproduktorů a subwooferu. Pokud k nim přidáte potřebný software a zařízení pro přehrávání DVD filmů, tak máte doma malé kino. Upgrade je v tomto případě triviální pouze zastrčíte reproduktory do správné zdířky zvukové karty a rozestavíte je po místnosti.

Pro účely her a DVD si nemusíte pořizovat novou zvukovou kartu, alespoň pokud podporuje 3D audio (nebo surround audio). Jinak tomu však je se skládáním hudby. Karty jako SoundBlaster Live! (z toho levnějšího konce) nebo Turtle Beach Pinnacle nabízejí vysoce kvalitní digitální vstup a výstup, stejně jako podporu pro MIDI zařízení. Instalace takovýchto karet může být o něco složitější, jelikož se přece jen jedná o zařízení určené pro profesionály nebo pro velice nadšené amatéry.

Ovládací zařízení

Levné a nepohodlné myši mohou být zdrojem mnoha nepříjemností, takže je vždy lepší je zaměnit za pohodlnější a kvalitnější zařízení například od firem Microsoft, Logitech nebo Boeder.

V případě, že se na vaší osvědčené klávesnici nezasekávají tlačítka, nestojí za to ji měnit snad se jen poohlédněte po vhodné podložce pod zápěstí. Ergonomické klávesnice mohou usnadnit život lidem, kteří dokáží psát profesionálně všemi deseti, ale na druhou stranu, jakmile si na ně zvyknete, tak se budete muset vyrovnat s tím, že psaní na jakémkoliv jiném počítači pro vás bude nepohodlné. Skončíte tak, že si budete klávesnici přenášet z domova do práce a zpět.

Existuje také celá řada zařízení určených pro snazší ovládání počítačových her. I u těch však platí, že nejlevnější produkty nenabízejí velkou zábavu. Levný joystick umí měnit směr a střílet, ale ovladače s force feedbackem poskytnou mnohem lepší iluzi simulace.

V tomto odvětví se velice dobře uchytila technologie USB, pomocí níž mohou být ovladače obohaceny o větší množství funkcí, než je zvykem u klasického připojení.

Software a operační systém

Pokaždé, když instalujete do počítače nový software, zmenšujete tím prostor na pevném disku. Dnes však už nebývá kapacita disku nejsilnějším argumentem proti upgradu běžných programů. Jinak je tomu ale s operačním systémem, bez něj je počítač jen celkem drahou hromádkou železa a plastu.

Ta pravá okna

Jako součást nových sestav se v naprosté většině případů dodávají Windows 98, starší Windows 95 nalezneme už jen minimálně. Operačním systémem pracovních stanic pak bývají Windows NT4 nebo nová Windows 2000. Kam se poděla stará verze Windows 3.1? Ta můžeme najít u starých strojů, pro něž však dodnes představují nejrozumnější alternativu. Pokud je váš počítač slabší než 486 s 16 MB RAM, raději neupgradujte. Windows 95 a 98 by na něm běžela velice pomalu (pokud vůbec).

Windows NT4 nezkoušejte usadit do sestavy s méně jak 32MB pamětí a 100MHz procesorem. Požadavky Windows 98 jsou podobné jako u verze 95, nabízejí však některé funkce navíc, jako třeba podporu pro USB, DVD a FAT32. Snazší je i instalace přídavných karet a práce s Internetem. Nová Windows 2000 mají za uváděnou minimální konfiguraci sestavu s 300MHz procesorem PII a 64MB pamětí, takže jsou opravdu vhodné pouze pro moderní počítače. Jejich výhodou je vysoká stabilita, ale pro běžné uživatele, kteří čas od času nepohrdnou nějakou hrou či multimediálním programem, jsou stále vhodnější "devadesátosmičky"; uvidíme, co přinese očekávaný Millenium Pack.

Upgrade aplikací

Rok co rok přinášejí nejznámější výrobci aplikačního softwaru nové verze svých produktů. Ty pak pravidelně poskytují kromě oprav starších chyb i nové funkce, které však jen málokdy bývají tak zásadní, že se vyplatí okamžitě běžet a koupit novou verzi. Pokud jste legálním vlastníkem staršího kancelářského balíku nebo například drahého grafického programu, jenž vám vyhovuje, není třeba bezhlavě upgradovat.

Procesor a základní deskaObtížnost: procesor začátečník;základní deska pouze expertHodnota upgradu: procesor 8/10; motherboard 9/10

Skříň a zdrojObtížnost: expertHodnota upgradu: -/-Zdroj nepřerušitelného napájeníObtížnost: začátečníkHodnota upgradu: 5/10

PaměťObtížnost: začátečníkHodnota upgradu: 7/10

MonitorObtížnost: začátečníkHodnota upgradu: 7/10

Grafická kartaObtížnost: pokročilýHodnota upgradu: 7/10

Pevný diskObtížnost: pokročilýHodnota upgradu: 9/10

CD-ROM, DVD-ROMObtížnost: začátečníkHodnota upgradu: CD-ROM 4/10; DVD-ROM 6/10

Zařízení na úpravu videa

Obtížnost: začátečník až pokročilý

Hodnota upgradu: 5/10

Zvuková karta a reproduktoryObtížnost: zvuková karta pokročilý; reproduktory začátečníkHodnota upgradu: karta 3/10; reproduktory 7/10

Klávesnice, myš a joystickObtížnost: začátečník

Hodnota upgradu: 5/10

Operační systém a softwareObtížnost: začátečník pokročilýHodnota upgradu: 7/10

Upgrade na pentium II

Upgrade na PII je vcelku snadný, jeho výměna však nemusí znamenat zas takový výkonnostní nárůst. K ideálnímu provozu potřebují nové procesory také dostatečně rychlou paměť.

Základní deska určená pro PII asi nebude podporovat nový PIII. Obtíže bývají také s podporou pro procesory rozdílných výrobců (procesor AMD nevstrčíte tam, kam se vejde Intel).

Až nainstalujete nový procesor, nezapomeňte odpovídajícím způsobem

změnit nastavení jumperů.

Upgrade paměti

Zjistěte si, jaký typ paměti podporuje váš motherboard: DIMM nebo SIMM?s Paměť instalujete tak, že ji prostě zastrčíte dovnitř a zajistíte úchytkami.

Upgrade notebooku?

Vlastníte-li notebook, tak je velice pravděpodobné, že jste se do něj nikdy neodvážili podívat zevnitř, a to i pokud se celkem obstojně vyznáte ve vnitřnostech stolního počítače. Už dávno předtím, než spatřily světlo světa novodobé "nedobytné" počítače typu iMac, totiž výrobci notebooků opatřili své produkty dobrými šrouby a pečetěmi naznačujícími každému zvědavci, že dovnitř se opravdu nevyplatí dobývat.

To ale vůbec neznamená, že notebooky nelze upgradovat! Některé přenosné počítače si kvůli malé kapacitě osazené paměti o upgrade tohoto komponentu zrovna říkají. Dvířka skrývající přístup k malým paměťovým kartám typu SODIMM bývají umístěna buď pod klávesnicí, nebo na spodní straně notebooku. Většina notebooků má obdobným způsobem volně přístupný pevný disk, který lze snadno zaměnit za větší.

PC karty

Díky standardu PC Card je upgrade u notebooků vlastně o mnoho jednodušší než u stolních počítačů. Na trhu existuje celá řada zařízení připojitelných právě tímto způsobem počínaje síťovými kartami (LAN a modem), přes pevné disky, rozhraní SCSI a konče externími mechanikami CD-ROM, Zip apod. Velikou výhodou těchto karet je jejich snadná instalace způsobem plug and play. Nevýhodou je však poměrně vysoká cena.

Kromě hardwaru lze upgradovat i software: většina přenosných počítačů se dodává s Windows 95 nebo 98, s tím, že novější verze vždy znamená vylepšenou správu spotřeby a lepší konektivitu. Některé profesionální notebooky se dodávají s Windows NT4, jež mají své výhody i nevýhody, které z větší části odstraňuje nový operační systém Windows 2000.

Upgrade HANDHELDU?

Handheldy, palmtopy a PDA se během posledních let celkem rozšířily i mezi obyčejné smrtelníky. Podle některých dohadů dokonce má dokonce brzy jejich prodej předstihnout plnohodnotné osobní počítače. Tato relativně velice specializovaná zařízení nenabízejí mnoho prostoru pro upgrade, jelikož veškerý software bývá někdy uložen v paměti BIOS.

Nějaké možnosti upgradu však přece jen existují. První z nich je nákup paměťové karty CompactFlash, jíž bývají tato zařízení často osazena. Náklady na takovýto upgrade jsou vzhledem k poměrně vysoké ceně karet nezanedbatelné; alternativou může být například zařízení Microdrive od IBM nebo Click! od Iomegy. Některé přenosné mašinky založené na Windows CE umožňují i upgrade operačního systému.

§§§§§


Olivetti a jejich "psací stroje" - Olivetti Artjet 10, JP 192, Artjet 20

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0245

Kdykoliv je slyšet název Olivetti, mnohým se vybaví klasické psací stroje, s nimiž se mohli často setkávat. Na náš trh jsou ale v současné době uváděny pokračovatelé klasiky, tedy tiskárny stejnojmenné značky. Ke krátkému testu se nám tentokráte sešly hned tři výrobky, které patří do skupiny barevných inkoustových zařízení. Mohli jsme se alespoň v rychlosti seznámit s jejich technickými parametry a vyzkoušet je při zpracování dokumentů. A jaké skutečně jsou?

Olivetti Artjet 10

První ze startovního pole, Olivetti Artjet 10, pracuje v maximálním rozlišení 1 200 x 600 dpi a nabízí rychlost až 7,5 strany za minutu v černobílém režimu a 4 strany za minutu barevně. Tisková média samozřejmě mohou být v jednom z běžných rozměrům, tedy A4, Letter či Legal. Unikátní tiskový zásobník (monoblok) v sobě nese všechny čtyři základní barvy CMYK. Černá barva se tedy netiskne soutiskem, ale samostatně, což má výrazný vliv na kvalitu černého písma v barevném dokumentu. Zásobník je nabízen za 2 024 Kč a je určen pro 300 monochromatických stran a 200 barevných výtisků. Náklady na tisk přitom vycházejí na 4,04 Kč v 5% monochromatickém režimu a barevné zpracování s pokrytím cca 20 % vyjde přibližně na 10 Kč. Volitelně lze použít velkokapacitní cartridgi s černou náplní, která je určena jen pro monochromatický provoz. Zásobník se prodává za 1 450 Kč a je určen pro zpracování 1 500 stran, náklady na tisk pak vycházejí podstatně výhodnější 1 strana s pokrytím 5 procent stojí pouze 0,96 Kč. K počítači je tiskárna připojena paralelním kabelem a kapacita vyrovnávací paměti je 256 KB. Zařízení s vnějšími rozměry 350 x x 165 x 210 mm a hmotností 2,7 kg je vybaveno automatickým podavačem na 50 listů papíru běžné gramáže 60-90 g/m2, pro materiály s vyšší gramáží je možné využít ručního zadního podavače na samostatné listy, čímž lze docílit přímého průchodu papíru. Potištěné materiály přitom vystupují na pracovní desku stolu před tiskárnou. Zařízení je určeno pro připojení k počítačům PC se systémem Windows 3.xx, 9x nebo NT. Při testech dokázala tiskárna se čtyřbarevným zásobníkem pracovat rychlostí od 25 sekund do 1 minuty na stránku A4 v běžném mononastavení. Tisk barevné fotografie na běžný papír se však pohybuje okolo 12 až 13 minut. Při použití speciálního papíru pro inkoustové tiskárny se ale celkový čas může vyšplhat i za hranici 17 minut. V monochromatickém režimu s instalovaným černým inkoustovým zásobníkem je ovšem tiskárna až o 80 % rychlejší. Z hlediska uživatele je jistě velmi zajímavá pořizovací cena 4 260 Kč vč. DPH.

Olivetti JP 192

Další nový výrobek, nesoucí označení JP 192, nabízí maximální rozlišení zpracovaného tisku 600 x 300 dpi. Rychlost přitom nepřesahuje 3 stránky A4 za minutu. I tento produkt je s počítačem spojen pouze paralelním kabelem a vyrovnávací paměť má kapacitu 128 KB. Podavač v zadní části tiskárny dokáže v tomto případě pojmout maximálně 40 listů běžného kancelářského papíru v gramáži 64-130 g/m2. Tiskárna nepodporuje přímý průchod papírů. Tisková mechanika je osazena buď zásobníkem se třemi barvami CMY, nebo zásobníkem s černým inkoustem. Barevný zásobník je určen pro 190 výtisků a stojí 1 690 Kč, náklady na stranu s 20% pokrytím tak vycházejí na 8,90 Kč. Při zpracování barevného dokumentu s částí monochromatického textu či obrázku a využití trojbarevného zásobníku se černá barva tiskne soutiskem ostatních odstínů. Tento fakt se může projevit nejen nižší v kvalitě podání černé, ale i na kratší životnosti barevných náplní. Černý zásobník je k dispozici buď jako monoblok, nebo jako hlava s prodlouženou životností, do které lze postupně doplnit až šest náplně pro 500 výtisků. Toto cenově nejvýhodnější balení 1+4 je nabízeno za 2 490 Kč. Náklady na monochromatické zpracování pak vyjdou na 1,24 Kč při 5% pokrytí. Olivetti JP 192 je určena pro připojení k počítačům se systémem Windows 3x/9x/NT. Při nastavení nízké kvality tisku dokáže zpracovat výtisk ASCII textu za 20 sekund. Náročnější tiskové úlohy, např. rastrové fotografie, si však vyžádají čas 3 minuty v černobílém a kolem 6 minut v barevném režimu tisku. Kvalita tisku je pouze průměrná. Při koupi zákazník může vybírat mezi modelem, který je dodáván s tříbarevnou inkoustovou kazetou a balením, jež obsahuje i černý zásobník. Vybavenější z obou modelů je v prodeji za 2 990 Kč vč. DPH.

Olivetti Artjet 20

Třetí zástupce značky je sice nejdražším, ale také nejvýkonnějším modelem. Nabízí rozlišení 1 200 x 1 200 dpi pro monochromatický i barevný tisk. Dokáže pracovat maximální rychlostí 10 stran za jednu minutu černobíle a 5 stran barevně. Zařízení s vnějšími rozměry 436 x x 170 x 210 mm, hmotností 4,7 kg a vyrovnávací pamětí 2 MB se k počítači připojuje výhradně paralelním portem. Zajímavá konstrukce a design dávají možnost dvojího polohování tiskárny. Pokud je na stole málo pracovního místa, lze ArtJet 20 umístit tak, aby vstupní podavač pro 100 listů papíru i výstup pro cca 60 archů papíru A4 směřovaly šikmo vzhůru. Samozřejmě lze tiskárnu i klasicky "položit", takže podavače v takovém případě leží nad pracovní deskou stolu. Automatický podavač je doplněn i štěrbinou pro ruční zakládání jednotlivých listů. Lze proto zpracovat i média s gramáží 200 g/m2. Tisková mechanika je konstruována pro současné osazení velkokapacitním černým zásobníkem inkoustu, umístěným v sousedství tříbarevné CMY cartridge. Zásobník černého inkoustu za 1 450 Kč vystačí pro zpracování 1 500 stran s 5% pokrytím. Barevné inkousty jsou určeny pro vytištění 600 listů a tato cartridge se prodává za 1 990 Kč. Náklady na barevný tisk ve 20% pokrytí tak vycházejí na 4,28 Kč, monochromatický tisk je levnější 0,96 Kč. Ovladače zařízení jsou připraveny k instalaci pro systémy DOS, Windows 3x a 9X. Tiskárna je v monochromatickém nastavení velmi rychlá, při běžné kvalitě tisku dokáže zpracovat dokument A4 za 17 sekund. Náročná fotografie si však může vyžádat i 2 minuty. Barevný tisk je podstatně pomalejší, je možné sledovat až trojnásobné časové hodnoty v porovnání s monochromatickým režimem. Kvalita textu je srovnatelná s výstupy z laserové tiskárny, ovšem při zpracování barevného obrázku docházelo v testu k menším odchylkám ve správném zobrazení barevných přechodů. Tiskárna se prodává za 9 990 Kč vč. DPH a náklady na stranu A4 při černobílém režimu činí přibližně 97 haléřů. Zpracování barevné předlohy pak vyjde přibližně na 4,30 Kč.

Tiskárny Olivetti ArtJet 10 a JP 192 jsou velmi levné. Kvalita tisku odpovídá jejich zaměření, tedy tisku v domácnosti. Při nákupu lze doporučit i nákup samostatných černých inkoustových zásobníků. Tisk s nimi je jednak podstatně rychlejší a navíc i levnější. Nevýhodou jmenovaných zařízení jsou vysoké náklady na barevný tisk.

Na opačný konec kategorie inkoustových tiskáren lze zařadit zbývající produkt, tedy Olivetti ArtJet 20. Tato tiskárna je určena spíše pro rychlé a náročné tiskové operace. Z hlediska nákladů se vyrovná ostatním výrobkům na trhu a kvalitou černobílého zpracování leckteré z nich překoná.

Testované tiskárny byly dodány s ovladači na CD-ROM. Produkt Olivetti ArtJet 10 doprovází na cestě k zákazníkovi i CD s programem WindowsDraw, což je nástroj pro zpracování fotografií, textů, pozvánek, banerů apod. Olivetti AjrtJet 20 je rovněž dodávána se softwarem WindowsDraw, avšak k dispozici jsou i programy Picture Publisher a Media Manager.

Tiskárny Olivetti

Nízká pořizovací cenaVyšší náklady na tisk

K recenzi poskytla firma: Trédl Co, s. r. o., Radlická 2, Praha 5

§§§§§


Filmový notebook - Toshiba Satellite 2710XDVD

Michal Bareš

c00p0248

Nedávno jsme psali o nových modelech notebooků Toshiba pro letošní rok. V redakci jsme měli zapůjčen jeden velice zajímavý kousek z této řady notebook Toshiba Satellite 2710XDVD.

Již podle označení je zřejmé, že tento model je osazen jednotkou DVD-ROM, mnohem zajímavější však je, že se nejedná jen o další notebook, do nějž výrobce vsadil místo běžného "cédéčka" mechaniku DVD a vypustil jej na trh. Tento stroj je totiž pro provoz DVD optimalizován a vyladěn, takže se zde nesetkáme s klasickými nešvary, jako je přehřívání počítače a jeho následný pád, popřípadě slabá grafika nebo absence potřebných ovladačů. Tato Toshiba se k přehrávání oblíbených filmů na DVD jen nabízí. Na čelním panelu se nacházejí tlačítka pro přímé ovládání mechaniky, která nejenže umožňují přehrávání hudebních CD i při "vypnutém" notebooku (tuto funkci nabízí již řada přenosných počítačů o některých z nich jsme již na stránkách PC WORLDu psali), ale díky předinstalovanému softwarovému přehrávači lze pomocí těchto tlačítek ovládat i filmovou projekci. Přehrávání tak lze kdykoliv pozastavit, spustit a přeskakování na jednotlivé scény je také záležitostí jednoho pohybu ruky. Přítomnost a funkčnost ovládacích tlačítek je velice příjemná, jediná výhrada by mohla směřovat k jejich umístění, jež občas způsobí náhodné zapnutí přehrávání při práci s klávesnicí.

Pro multimediální provoz je dále notebook vybaven výborným 14,1palcovým TFT displejem s rozlišením 1 024 x 768 bodů a dostatečným výpočetním výkonem procesoru PIII na 500 MHz. Grafický čip je bohužel osazen pouze 2,5MB pamětí, což se na přehrávání filmu nijak záporně neprojevilo, nedostatky by se však mohly projevit při hraní her. Multimédia dále podtrhují dva reproduktory, umístěné tak, aby byl zvuk dobře slyšitelný i při zavřeném notebooku, hlasitost lze ovládat zvenčí otočným potenciometrem. Pevný disk nabízí v této oblasti průměrných 6 GB místa. Standardně se počítač dodává s 64MB pamětí, kterou lze rozšířit maximálně na 192 MB. Výrobce nezapomněl ani na interní 56kilový modem, opatřený českou homologací.

Toshiba 2710XDVD není žádný mrňous, ale ve svém obalu s rozměry 316 x 262 x 47 milimetrů musí skrýt již zmíněný veliký displej. Díky těmto rozměrům bylo možné přístroj osadit všemi potřebnými porty (paralelní, sériový, zvukový, video, USB, PC Card III, USB, IrDA a PS/2.)

Ovládání je v podstatě intuitivní, ke klávesnici nemáme žádné připomínky a za zmínku určitě stojí 4 funkční tlačítka (levé a pravé tlačítko myši a programovatelná skrolovací tlačítka) pro AcuPoint II.

V balení najdeme kromě potřebných propojovacích kabelů čtyři disky s textovým editorem Corel WordPerfect Suite 8, programem MS Works, ovladači a je zde i "záchranný" disk, který lze použít pro obnovení tovární konfigurace. Dobrá je i uživatelská příručka (bohuže ne v češtině), kde najdeme kromě pokynů k ovládání a popisu notebooku také například slovník základních pojmů z počítačové oblasti.

Jedná se o dobře řešený přenosný počítač s vyvedeným designem a na dotyk příjemným materiálem, s propracovanými detaily a dobře vyváženým výkonem a chlazením. Vzhledem k těmto vlastnostem si bezesporu notebook Toshiba 2710XDVD zaslouží ocenění redakce PC WORLD.

Toshiba 2710XDVD

atraktivní design

výborné chlazení

umístění ovládacích tlačítek přehrávače

malá grafická paměť

K recenzi poskytla firma: CHG Toshiba,Šumavská 31, BrnoCena: 128 000 Kč včetně DPH

§§§§§


Televizní karta - Media Forte TV Vision

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0249

Media Forte TV Vision je zásuvná PCI karta, která umožňuje příjem televizního signálu a jeho zobrazení na monitoru počítače. Možná si položíte otázku, zda něco takového skutečně potřebujete. Je pravdou, že vybavení počítače televizní kartou stále patří k určitému nadstandardu. Přesvědčili jsme se však, že investice do tohoto doplňku se v podstatě vyplatí. Nová barevná televize s úhlopříčkou přes 30 cm se dá koupit v některých obchodech již za 6 000 Kč. Pokud se však rozhodnete pro rozšíření možností vašeho PC, můžete až polovinu této částky ušetřit.

V nevelkém balíčku naleznete vlastní PCI kartu, dálkové ovládání, čidlo IrDA pro přenos signálu z ovladače do karty, krátký audiokabel, dokumentaci a software na CD disku. Přiložená příručka není nijak obsáhlá, v podstatě jen popisuje základní kroky ke správné instalaci karty do počítače a propojení s ostatními částmi. Instalace spočívá v zasunutí karty do volného PCI slotu, připojení anténního vstupu a propojení audiokabelu se zvukovou kartou. Do audiovýstupu však lze zasunout i samostatné reproduktory nebo sluchátka. Předávání informací mezi TV kartou a videokartou probíhá přes sběrnice počítače, kabel k monitoru proto zůstává připojen k původní grafické kartě.

Při startu počítače operační systém najde nové zařízení a nainstaluje ovladače pro video i zvuk. Jejich přesnější popis najde zvídavý uživatel ve složce Systém vlastnosti, správně zařazené do skupiny ovladačů zvuku, her a videa. Kromě toho je nainstalován také program Remote Controler, nezbytně nutný pro správné ovládání TV programů.

Při prvním spuštění programu je třeba zvolit region a normu vysílání. Následuje výběr mezi kabelovou nebo běžnou anténou a automatické prohlédávání vysílacího pásma. Po ukončení tohoto ladění je k dispozici seznam nalezených programů. V něm lze programy libovolně mazat, přidávat či použít jemné doladění.

K zapnutí a vypnutí televizní obrazovky na pracovní ploše počítače je připraven graficky dobře zpracovaný dálkový ovladač. Uživatel na něm najde prvky k volbě kanálů, anténního vstupu, ladění, změně úrovní jasu, kontrastu i hlasitosti. Velikost okna s "obrazovkou" lze libovolně měnit a přesouvat. Podporováno je zobrazení na celé ploše monitoru, obraz lze využít i jako tapetu ve Windows. Pokud nebudete spokojeni s přítomností "remote controlleru" na pracovní ploše, můžete jej minimalizovat a jednotlivé funkce pro nastavení vyvolávat kliknutím pravého tlačítka do obrazového okna. Pro rychlý výběr programu je možné zvolit přehled 16 kanálů současně a kliknutím vybrat některý z nich.

Samostatně je k dispozici program pro sledování teletextu na jednotlivých stanicích. Vyvoláním této funkce se na pracovní ploše objeví další okno s teletextovými informacemi. Potěšilo mne, že jednotlivé textové odkazy lze ovládat i přímým kliknutím tlačítka myši, podobně jako v internetovém prohlížeči. Stejně mile jsem byl překvapen bezchybným zobrazením českých znaků.

Originální dálkový ovladač, z nějž je signál přenášen již zmíněným IrDA vstupem, vypadá stejně jako ten virtuální a má samozřejmě i stejné funkce. Při změně sledovaného programu proto uživatel nemusí sedět u počítače, ale z větší vzdálenosti může volit dálkovým ovládáním. Podporováno je sledování obrazu jak v předvoleném okně, tak i přepnutí na celou obrazovku.

Pokud se budete pro koupi rozhodovat, měl by váš počítač mít procesor alespoň Pentium 100 a k tomu minimálně 16 MB operační paměti. Podmínkou je také volný slot PCI a samozřejmě zvuková karta. TV Vision funguje s grafickými kartami PCI nebo AGP. Při testu jsem zkoušel spolupráci s videokartami VooDoo3 2000, Ati Xpert 2000, NVidia Riva TNT, TNT 2 či GeForce a nesetkal jsem se s žádnými problémy. I s podstatně slabšími grafikami Cirrus Logic 5434 a Diamond Stealth 3D 2000 fungovalo zařízení bezchybně.

Výhodou TV Vision karty je právě její nezávislost na grafické kartě. Při upgradu počítače se tak nemusíte loučit se sledováním televize, jak to bývá u videokaret s pevně zabudovaným TV tunerem. Mezi další klady patří snadné ovládání myší i dálkovým ovladačem, jemné ladění a širší volba pásma. Na trhu jsou v současné době dva modely karet. První z nich nabízí jen TV tuner, u druhého se setkáte i s možností příjmu rozhlasových stanic v pásmu FM. Oba modely podporují stereovýstup do zvukové karty nebo přímo připojených reproduktorů či sluchátek. A nevýhody? Přivítal bych možnost zmenšit zobrazený "remote controller" na pracovní ploše, případně měnit i jeho vzhled. Vážnější však je možnost propojení TV Vision se zvukovou kartou pouze prostřednictvím vnějšího propojovacího kabelu. To znamená trvalé obsazení konektoru Line In na zvukové kartě a u jejich moderních verzí nevyužití často až tří (CD, TAD, Tuner) dostupných vnitřních vstupních konektorů.

TV Vision Media Forte

Televizní karta s teletextem a podporou norem PAL/ NTSCdálkové ovládáníjemné doladění stanic

pouze exter. prop. audia

K recenzi poskytla firma:Abacus Electric, s. r. o.Planá 2, České BudějoviceCena: 3 000 Kč včetně DPH

§§§§§


S počítačem na zádech - Acer Veriton FP-T500A

Michal Bareš

c00p0250

Ano, na první pohled vypadá jako obyčejný plochý displej, ale při podrobnějším pozorování zjistíme, že "na zádech" tohoto monitoru je umístěn počítač, a ne jen tak ledajaký. Acer Veriton představuje svým řešením a rozměry (je jen o několik centimetrů hlubší než 15palcový LCD panel) směr, kterým se bude v nastávajícím desetiletí ubírat vývoj osobních počítačů, a to jak pracovních, tak i domácích. Samozřejmě že klasickým "skříňovým" počítačům nebude odzvoněno, ale budou více než dosud záležitostí pouze těch uživatelů, kteří potřebují (anebo si to myslí) čas od času změnit konfiguraci. Počítače "v kostce" (tedy počítače obsahující i obrazovku, umožňující minimální nebo žádný zásah do konfigurace a provedené v zajímavém designu) budou sice ještě několik let doménou bohatých pracovišť, ale díky své snadné obsluze a kompaktním rozměrům se časem jistě dostanou i do obývacích pokojů nebo pracoven soukromých bytů. Stane se tak přibližně v okamžiku, kdy se z dnešních "pařanů" stanou manažeři, kteří vymění pohodlný joystick za příjemný nástroj k získávání a tvorbě informací. Zanechme ale vizí a podívejme se této vlaštovce pod křídla.

Ona to vlastně vlaštovka ani tak není, podobné řešení počítače se objevilo již před několika lety, ale kvůli vysokým cenám plochých displejů se takto ustrojené počítače příliš nerozšířily. Každý však zná kontroverzní iMac, který se na trzích celého světa usídlil asi před dvěma roky, a který udělal díru do počítačového světa. Uživatele (a to nejen zaryté "mackisty") zaujal nejen zářivými barvami a zajímavým designem, ale hlavně svým komplexním a jednoduchým řešením, jímž omámil a k této značce přetáhl řadu do té doby stejně zarytých "pécéčkářů". Počítačovou veřejnost dále obdařil žhavým tématem, jež od té doby neustále visí ve vzduchu. Je dobré obětovat "svobodu upgradu" na oltář jednoduchosti a účelnosti? Nebudou znamenat "uzavřené" počítače konec "otevřené" architektury PC? Nestane se (proboha) z tabuizovaného počítače nástroj tak jednoduchý na ovládání jako mixér?

Odpověď na tyto otázky jistě přinese příští desetiletí, takže se nechme překvapit a přistupme konečně k prohlídce Veritonu. Jak již bylo řečeno, z tohoto počítače uvidí uživatel pouze 15palcový TFT displej s rozlišením 1 024 x 768 bodů a s viditelným úhlem 160 stupňů. Obraz je jasný a ostrý, na testovaném přístroji jsme objevili pouze jediný "vypálený" bod, takže lze s klidem říci, že výrobce nepoužil z důvodů ceny žádný "levnější" či druhořadý displej. Intenzitu obrazu je možno ovládat jedním potenciometrem umístěným na levém boku počítače (vedle něj se nachází stejný ovladač hlasitosti). Na čelním panelu, pod displejem je umístěna 24rychlostní jednotka CD-ROM s vertikálním vkládáním disků, pod níž je disketová mechanika a infračervený port. Jinak je zepředu počítače viditelný pouze vypínač, kontrolka pevného disku a dva reproduktory. Veškeré porty se nacházejí po stranách počítače a ty nejdůležitější jsou barevně odlišeny, takže manipulovat s nimi může jakýkoliv počítačový laik. Z pravé strany vedou vývody typu PS/2 pro klávesnici a myš a vedle nich jsou umístěna dvě rozhraní USB. Více portů nalezneme na pravé straně volně přístupné jsou zdířky pro paralelní a sériový port, herní ovladač a vstup a výstup zvukové karty. Ze stejné strany vede do počítače také napájení, vedle nějž je umístěn hlavní vypínač. Nalevo najdeme navíc kryt, po jehož odejmutí máme přístup k výstupu pro druhý monitor, síťovou kartu a jednu pozici pro případnou další PCI kartu (takže s tím omezeným upgradem to není zas tak horké).

Standardní konfiguraci nelze z hlediska výkonu nic vytknout procesor Pentium III s kmitočtem 500 MHz je sekundován 128MB pamětí (rozšiřitelnou na 256 MB), 13GB pevným diskem a 8MB grafikou Ati Rage LT Pro. Dále se ve vnitřnostech skrývá čipset Intel 82443 BX, integrovaná síťová karta 10/100 a také integrovaná 16bitová zvuková karta ESS Solo 1.

Co dodat? S Veritonem se pracuje opravdu příjemně. Na stole zabere pouze necelých 38 x 20 centimetrů a jeho výška je i s otočným podstavcem také přibližně 38 centimetrů. Při přenášení (hmotnost 9,5 kg) přijde vhod držadlo na zadní straně počítače. Výhody jsou tedy jasné: kompaktní rozměry, ergonomický provoz, podařený design a dostatečný výkon. Za nevýhodu bychom mohli považovat absenci modemu a poněkud nesnadné zandavání a vyjímání disket z mechaniky. Možná, že se u takto futuristického zařízení časem dočkáme i bezdrátové klávesnice a myši. Toto jsou ale jen drobnosti celkově jsme byli s tímto Acerem velice spokojeni, a jako důkaz toho mu udělujeme ocenění časopisu PC WORLD.

Acer Veriton FP-T500A

celkové řešení a design

IrDA port

absence modemu

K testu poskytla firma: Acer Computer, Novodvorská 1010/14, Praha 4Cena: 128 000 Kč včetně DPH

§§§§§

Novinky na trhu TOP a v žebříčcích

Miroslav Lanč, Václav Maletínský, Stanislav Borecký

c00p0251

Květnové kolo naší hitparády se nese v duchu barev (a inkoustu). Po nějaké době jsme měli příležitost postavit na startovní čáru našich testů pět inkoustových tiskáren. Jedná se o produkty nové modelové řady Hewlett-Packard a dále o dvě novinky ze stáje Canon. Jejich recenze vyšla již v minulém čísle, dnes se však můžete seznámit s čísly ukazujícími jejich rychlost, výkonnost a kvalitu tisku nezapomeňte se podívat do aktualizovaných tabulek těchto produktů.

Další kategorií zkoumanou tento měsíc byly mechaniky CD-ROM. Objevily se zde sice jen tři modely, všechny se však umístily v první desítce a jedna z nich díky nejvyšší rychlosti a příznivé ceně obsadila dokonce první příčku.

Naši dnešní nabídku uzavírají dva testované modely osobních počítačů, řadící se do kategorie domácích strojů. Oba z nich se také umístily v rámci první desítky, oba jsou poháněny 433MHz procesorem a jeden z nich v ceně obsahuje i 17palcový monitor.

Příští měsíc se v rámci testů setkáme s grafickými kartami, monitory a tiskárnami pro kancelářský provoz.

CD-ROM

TOSHIBA XM-6702B

Mechanika s velmi dobrým výkonem za přijatelnou cenu.První z testovaných mechanik nabízí uživateli čtyřicetiosminásobnou rychlost otáčení, což představuje teoretickou hodnotu přenosové rychlosti 7 200 KB/s. K té přidává střední přístupovou dobu 78 ms a 128 KB vyrovnávací paměti cache. Osazené rozhraní EIDE dovoluje s řadičem komunikovat v režimu UDMA-33, zaručujícím dostatečnou rezervu výkonu. K datům na lisovaném CD disku lze přistupovat od vložení média do jednotky přibližně po uplynutí 11,4 sekundy. čímž se z tohoto pohledu řadí spíše mezi pomalejší v rámci své rychlostní skupiny. Podporovány jsou všechny běžné datové formáty, včetně médií typu R a RW. Obsluha se ovšem při ovládání musí spokojit pouze s možností vysunutí média tlačítkem na čelním panelu. Konektivita je zajištěna všemi běžnými způsoby, tedy analogovým i digitálním výstupem zvuku na zadní straně jednotky a konektorem a regulátorem pro sluchátka na čele.

DELTA OIP-CD4800A

Zajímavá cena za velmi dobrý výkon.

Druhá z jednotek opět patří do již početné skupiny čtyřicetiosminásobných mechanik CD-ROM. Z toho stejně jako v předchozím případě vycházejí základní výkonnostní parametry. Odlišná ovšem je hodnota střední přístupové doby, která v tomto případě činí až 85 ms. Naopak téměř identický je čas, potřebný pro zpřístupnění dat, jenž dosahuje 11,3 sekundy. Obdobné jsou i mnohé konstrukční parametry, včetně použitého typu rozhraní EIDE (UDMA-33) a kapacity vyrovnávací paměti 128 KB. Zachovány jsou i výše uváděné možnosti konektivity, a nechybí samozřejmě ani podpora všech základních datových formátů, včetně vypalovaných médií. Odlišnost však pro uživatele spočívá v přítomnosti úplnější sady ovládacích prvků na čelním panelu, dovolující používat mechaniku k přehrávání audio CD i bez odpovídajícího programového vybavení.

LITE-ON LTN-525

Doposud nejrychlejší mechanika v testu za velmi zajímavou cenu.

Poslední z dnešních novinek zdaleka nepatří mezi poslední ve startovním poli, o čemž svědčí i její čelné umístění. K němu přispěl především vynikající výkon, založený na padesátidvounásobné rychlosti otáčení, doprovázený i přitažlivou cenou. Uvedený parametr dovoluje dosahovat přenosových rychlostí až 7 800 KB/s, při střední přístupové rychlosti 85 ms. Kapacita vyrovnávací paměti je u tohoto modelu 256 KB. Po vložení média do jednotky je možné data začít zpracovávat již za pouhých 8,9 sekundy, což ji řadí rovněž k lepším účastníkům hitparády. Stejně jako v minulých případech je použito rozhraní EIDE (UDMA-33) s maximálním výkonem 33 Mb/s. Podporovány jsou samozřejmě všechny běžné datové formáty, včetně médií typu R a RW. Stejně jako u druhé z testovaných jednotek může i zde obsluha využívat komfortního ovládání audio CD pomocí tlačítek na čelním panelu.

§§§§§


Abacus Arch5500

Miroslav Lanč

c00p0252

Sestava dosahující nejlepšího výkonu v této kategorii, za přiměřenou cenu.Výborný výkon celé sestavy je doplněn zajímavým monitorem MAG o velikosti 17 ". Pozitivní je i standardní podpora zákazníka na vysoké úrovni.

To, co každého uživatele u podobného počítače zajímá nejvíce, je ústřední bod celé konfigurace procesor. Ten firma Abacus zvolila ve formě intelovského Celeronu s taktovací frekvencí 433 MHz, který je dále podpořen operační pamětí o velikosti 64 MB. S tím se samozřejmě není nutné spokojit a lze použít procesor s frekvencí až 800 MHz s pamětí 256 MB RAM.

Zpracovávaná data lze ukládat na pevný disk NEC DJNA-351010 s úložným prostorem o uváděné velikosti 10 200 MB. Trochu nezvyklé je připojení pomocí pouze 40žilového kabelu k řadiči, namísto využití rychlosti poskytované standardem UDMA/66. Podobným způsobem je připojena i mechanika CD--ROM, která je schopna číst záznam až 40násobnou rychlostí. Nesmí se zapomenout ani na mechaniku pružných disků o velikosti 1,44 MB.

Nyní je na řadě popis oblasti multimédií přítomných v této počítačové sestavě, přičemž na prvním místě je určitě použitá grafická karta Voodoo 3 2000 s instalovanou pamětí o velikosti 16 MB. Tato karta, i když na dnešní absolutní špičku nestačí, uživateli velice dobře poslouží. Nejvyšší rozlišení, jež lze u ní použít, je 2 046 x 1 536 bodů při 60 Hz. Vyšší frekvenci nezatěžující tolik oči lze využít při rozlišení 800 x 600 bodů až do 160 Hz. S jejími kvalitami souvisí i k ní dodávaný 17" monitor MAG XJ796. Viditelná úhlopříčka má délku slušných 16", což společně s roztečí bodů 0,26 mm, maximální horizontální frekvencí 96 kHz a nejvyšším rozlišením 1 600 x 1 200 dává předpoklady pro kvalitní zobrazení šetřící oči. Do multimédií určitě spadá i kvalitní zvuková karta QuadXtreme, která umožňuje čtyřkanálový výstup na prostorovou sestavu reproduktorů. U této sestavy je však pouze chudší vybavení ve formě modelu Yamaha M20DSP.

Ke zprostředkování komunikace mezi uživatelem a počítačem slouží obvyklá myš a klávesnice připojená do portu PS-2. Pro lepší přístup do světa je v sestavě namontován i interní faxmodem MicroCom 56K.

Co se týče softwarového vybavení, s tím to není příliš slavné. V balení se nalézá vlastně jen operační systém Windows 98 společně se všemi potřebnými ovladači. Celkově se tato sestava dokázala vyhoupnout až na vysoké 4. místo v hodnocení žebříčku TOP domácí kategorie.

PC Lintec 2000

Slušná počítačová sestava se zajímavou cenou a průměrným výkonem.

Firma SHL Bohemia nám do žebříčku TOP nabídla tímto modelem druhou sestavu, se kterou dosáhla tentokrát již na 9. místo v celkovém hodnocení kategorie domácích počítačů.

Na prvním místě je nutné zmínit nejdůležitější část celé sestavy, na níž je závislé vše ostatní. Stejně jako u výše popsané sestavy, byl vybrán procesor Celeron firmy Intel s taktovací frekvencí 433 MHz, podpořený operační pamětí o velikosti 64 MB. S tím se opět nemusí uživatel spokojit a může si svou sestavu rozšířit na procesor s frekvencí až 500 MHz, společně s operační pamětí o velikosti až 512 MB.

S používanými daty lze pracovat s využitím instalovaného pevného disku Fujitsu MPE3064AT o udávané velikosti 6 200 MB. Ten je již připojen pomocí standardu UDMA/ /66 na rozdíl od mechaniky CD-ROM, které stále postačuje rychlost poskytnutá 40žilovým kabelem. Také se nesmí zapomenout na samozřejmou 3,5" mechaniku pružných disků.

Multimédia jsou zastoupena především integrovanou grafikou čipové sady i810. Její kvalita rozhodně předchozí model nepředčí, ale pro běžné kancelářské aplikace by měla postačovat. Nejvyšší rozlišení lze u ní využít 1 280 x 1 024 bodů při obnovovací frekvenci 75 Hz. Přibalený 15" monitor s viditelnou úhlopříčkou pouhých 13,7 " a roztečí bodů 0,28 mm zvládne rozlišení odpovídající možnostem grafické karty při maximální horizontální frekvenci 64 kHz. Nesmí se ani zapomenout na instalované ozvučení, provedené pomocí integrované karty SoundMax a připojených reproduktorů Asound AS-898.

Komunikace mezi uživatelem a počítačem je zprostředkována opět za pomoci klávesnice a myši připojené do portu PS-2.

Software je u tohoto modelu zastoupen poměrně bohatě. Je zde operační systém Windows 98, který je doplněn antivirovým systémem F-PROT, překladovým slovníkem Millenium a mapou České republiky.

§§§§§


Inkoustové tiskárny

Václav Maletínský

c00p0253

HP DeskJet 950C

Tiskárna s maximálním rozlišením

2 400 x 1 200 dpi a využívá nové technologie tisku HP PhotoRet III.

První testovanou tiskárnou byla HP DeskJet 950 C, která pracuje v rozlišení 600 dpi při černobílém a maximálně 2 400 x 1 200 dpi při barevném tisku, při němž využívá technologie HP PhotoRet III. Maximální rychlost opakování se pohybuje na hranicích 11 stran A4 za minutu monochromaticky, resp. 9 stran barevně. Kapacita vyrovnávací paměti je 4 MB, pro spojení s počítačem může uživatel použít paralelní kabel nebo USB. Tiskárna má samostatně umístěn zásobník s černým inkoustem, vedle něj je tříbarevná kazeta s inkousty CMY. Vyrovnání tiskových hlav před tiskem probíhá automaticky, pomocí optické jednotky si tiskárna sama "přečte" zpracovaný výtisk a srovná hlavy pro správný soutisk barev. Spodní vstupní podavač pro 150 listů papíru v gramáži 64-90 g/m2 může sloužit i k založení menšího množství karet, obálek, transparentních fólií atd. Maximální gramáž jednotlivě zakládaných listů může dosáhnout až 200 g/m2. Volitelně lze tiskárnu doplnit duplexní jednotkou pro oboustranný tisk. Zařízení je dodáváno s českou dokumentací a ovladači pro operační systémy Windows 9x/NT na počítačích PC. Zkrátka nezůstanou ani majitelé Maciontoshů, vybavených USB rozhraním a odpovídajícím operačním systémem. Tiskárna je určena pro maximální zatížení 3 000 stran měsíčně. Kvalita tisku je výborná, při nejvyšším rozlišení a použití speciálních médií si však vyžádá delší dobu na zpracování. Jedinou stinnou stránkou je podle mého názoru pořizovací cena 11 358 Kč včetně DPH. Z celkového počtu 61 produktů skončila tiskárna na 19. místě.

HP DeskJet 930C

HP DJ 930 C nabízí stejnou kvalitu tisku, nepatrně nižší rychlost práce a úsporu pořizovacích nákladů.

Druhý model z řady 9xx, který jsme testovali, nese označení HP DeskJet 930 C. Tato tiskárna nabízí stejné rozlišení a technologii tisku, při práci je však pomalejší maximálně 9 stran za minutu černobíle a 7,5 strany barevně. Pro připojení lze využít USB nebo paralelní kabel. Vstupní zásobník s kapacitou 150 listů papírů A4 je řešen trochu netradičně, protože jej lze v době nečinnosti sklopit k přednímu čelu zařízení. K tisku je možno použít média od 60 do 200 g/m2.

Z cen spotřebního materiálu jsme vypočítali náklady 1,40 pro černobílý a 3,83 Kč pro barevný tisk. Tyto údaje platí pro model 930 C i 950 C. Vzhledem k tomu, že toto zařízení může směřovat do kanceláří i do domácností, je proti předchozímu modelu levnější. V prodejní síti lze tiskárnu koupit za 8 259 Kč včetně DPH. V našich tabulkách zařízení skončilo na 10. pozici.

HP DeskJet 840C

Tento produkt lze označit slovy "osvědčená kvalita za přijatelné peníze".

Překvapí příznivou pořizovací cenou a výbornými výtisky.

Třetí zařízení značky Hewlett-Packard je označeno číslicemi 840. Pracuje v maximálním rozlišení 1 200 x 600 dpi, barevně dokáže vytisknout až 5 stran za minutu, černobíle až 8 stran za minutu. Kapacita vyrovnávací paměti je 2 MB, stejně jako ostatní tiskárny v testu lze i HP DeskJet 840 C k počítači připojit USB nebo paralelním kabelem. Spodní podavač je určen pro 100 listů papíru, výstupní čelní podavač pojme maximálně 50 stránek. Zařízení je určeno pro zátěž 1 000 stran měsíčně. Inkoustové zásobníky nesou oddělenou černou barvu a základní odstíny CMY. Tiskárna pracuje s médii gramáže od 60 do 200 g/m2, přičemž dokáže kromě běžných listů tisknout i na transparentní fólie, karty, obálky apod. Zařízení poskytuje slušnou rychlost při nastavení monochromatického režimu a standardní kvality zpracování. S nároky na barevný tisk a vyšší rozlišení se časy na zpracování celobarevné stránky vyšplhají až za hranici 4 minut. Vypočítané náklady na tisk se pohybují kolem 2,30 Kč monochromaticky (5% pokrytí) a 5,18 Kč barevně (20% pokrytí). Z hlediska těchto nákladů tiskárna nepatří k nejúspornějším. Příznivá je však její cena 5 941 Kč včetně DPH, která budu s potěšením přijata zejména mezi domácími uživateli.

Canon BJC 3000

Novinka společnosti Canon využívá samostatné inkoustové zásobníky pro každou tiskovou barvu.

Menší z dvojice tiskáren společnosti Canon poskytuje uživateli rozlišení 1 440 x 720 dpi barevně a černobíle a maximální rychlost 9 stran za minutu v monochromatickém a 4 strany za minutu v barevném režimu.

Tisková mechanika nese oddělené hlavy s černým a barevnými inkousty. Každá z barev má vlastní zásobník, což kladně ovlivňuje náklady na tisk. Volitelně lze do zařízení zasunout fotokazetu s odstíny světlé azurové a purpurové barvy, doplněné černým fotoinkoustem. Zařízení využívá tzv. Drop Modulation Technology, při které jsou dávkovány různě velké kapky inkoustu. Canon BJC-3000 je rovněž vybavena Image Optimizerem pro zlepšení kvality obrázků s nižším rozlišením. Technologie Photo Optimizer umožňuje mimořádně snadnou korekci barev.

S počítačem komunikuje zařízení USB kabelem či paralelním rozhraním. Zásobník pojme 100 listů papíru formátu A4 nebo menší množství speciálních fotopapírů, potahových papírů či transparentních listů.

Na celkovém hodnocení tiskárny se příznivě projevuje rychlost zpracování tiskové úlohy, méně příznivě pak kvalita tisku, která je při tisku na běžné papíry pouze dobrá. S použitím speciálních médií či dokonce fotoinkoustů lze zařízení využít i pro tisk fotografií. Tiskárna je nabízena za 7 308 Kč včetně DPH. Náklady na tisk černobílé stránky při 5% pokrytí vyjdou na 1,40 Kč, barevná strana v celkovém 20% pokrytí pak na 5,11 Kč. Při využití fotoinkoustů je třeba při 20% pokrytí počítat s náklady 5,50 Kč na stránku. Prodejce poskytuje záruku 24 měsíců. V celkovém hodnocení skončil tento produkt na 6. místě.

Canon BJC 6500

Rozměrnější z obou zařízení Canon pracuje s obdobným uspořádáním tiskových hlav a tiskne i na média formátu A3

Druhá tiskárna Canon je určena pro zpracování tiskovin v maximálním formátu A3. Pracuje rychlostí 9 stran černobíle a 6 stran barevně za minutu. Maximální rozlišení je 1 440 x 720 dpi. Kazety s inkousty CMY jsou doplněny velkokapacitním zásobníkem pro černý inkoust nebo volitelnou tiskovou cartridgí s fotoinkousty. Tiskárna používá stejné technologie tisku jako model BJC 3000. Shodně nabízí také USB a paralelní rozhraní. Ve standardních nastaveních překvapuje vysokou rychlostí tisku i kvalitou v monochromatickém zpracování. Zde patří k nejrychlejším tiskárnám z hlediska sledování doby zpracování prvního výtisku. Při volbě barevného zpracování se časy prodlouží na trojnásobek, přesto se výtisk v nejvyšší kvalitě podaří zpracovat do 2 minut a 7 sekund.

Tiskárna stojí 18 288 Kč včetně DPH, prodejce poskytuje záruku 24 měsíců. V testu se umístila na 5. místě.0 0253/BAM o

Fotografie pořízeny digitálním fotoaparátem Olympus C-1400L, výkonnostnítesty realizovány na počítači Autocont OfficePro 500.

§§§§§


Software


Robolab - programování robotů ze stavebnic LEGO

Tomáš Kulhánek

c00p0196

Roboti v továrenských halách už řadu let vykonávají práci za člověka mnohem lépe, kvalitněji a rychleji. Poslední dobou se objevují malí mobilní roboti, kteří mají vlastní zdroj energie, sami se pohybují a reagují na okolní měnící se prostředí. Začínají se vyrábět jako automatické sekačky na trávu, myčky podlah na velké plochy hal. Dokonce se už prodávají umělí psí mazlíčci roboti, kteří při pohlazení vrtí ocáskem, chodí a štěkají jako živý pes. Nad tím se mnozí lidé zamýšlejí a kladou si otázku hodnoty života, či otázku o nahrazování zvířat a lidí roboty. Slovo robot vyvolává pořád v mnohých lidech rozpačité pocity.

Jako podnět ke vzdělávání o robotech lze označit iniciativu dánské společnosti LEGO. Její divize LEGO-DACTA se více jak deset let zabývá podporou organizované výchovy a vzdělávání. Její produkt Robolab je učební pomůckou pro základní a střední školy, která má přiblížit žákům a studentům pojem robotizace a programování. Robolab vznikl za spolupráce Massachusettského institutu techniky v Bostonu a je založen na dobře známé filosofii LEGO kostky, z níž lze postavit modely prakticky všeho. Je ale něco víc než jen pouhou učební pomůckou. Následující řádky obsahují stručný popis Robolabu a technik programování robotů pomocí tohoto produktu, a možná i částečné vysvětlení, proč se nemusí Robolab chápat jen jako "hračka" pro děti.

Robolab

Skládá se z RCX kostky, doplňkové soupravy, infračervené věže (dále jen IR věž) a Robolab Softwaru na CD-ROMu.

Základem celé soupravy je RCX kostka. Jedná se o malý počítač který je uvnitř velké LEGO kostky. Je vybaven třemi vstupními porty pro senzory označenými čísly 1, 2, 3 a třemi výstupními porty pro motorky a světla označenými písmeny A, B, C. Kostka má v sobě pískátko, které dokáže vyluzovat tóny.

Infračervený (IR) panel na čelní stěně přijímá a vysílá data, tím komunikuje s jinou RCX kostkou nebo s IR věží napojenou na počítač. Kostka je napájena 6 tužkovými baterkami nebo adaptérem z elektrické sítě. Nové baterie by měly vydržet asi 6 hodin plného provozu. Pro častější provoz je dobré si rozmyslet, zda nepoužít tužkové akumulátory. Po zapnutí má kostka předprogramováno několik demoprogramů, které testují funkčnost portů.

Doplňkových souprav existuje několik, liší se cenou, možnostmi a rozmanitostí robotů, jež se z nich dají vyrobit. Doplňková souprava obecně obsahuje materiál na stavbu modelů vozítek, vstupní a výstupní zařízení, která lze připojit na porty RCX kostky. Modely se dají použít k práci, hře, učení. K dispozici jsou tato vstupní zařízení:

- dotykový senzor kostička, zepředu obsahuje kuličku, která se dá zamáčknout

- světelný senzor rozlišující hodnoty 1 až 100 podle množství dopadajícího světla, navíc si na cestu svítí červenou vysoce svítivou diodou

- tepelný senzor měřící teplotu od -20 do +50 ?C

- polohový senzor rozlišuje 16 pozic při otáčení osy kol

Výstupní zařízení jsou tato:

- elektromotorky mohou se pohybovat 2 směry 5 různými rychlostmi

- světelná kostka žárovka

IR věž ke komunikaci počítač RCX kostka je napájena 9voltovou baterkou, jež vydrží asi 30 vysílacích hodin. Připojuje se k sériovému portu počítače.

Pomocí Robolab Softwaru lze ve vizuálním jazyce naprogramovat chování kostky na různé podněty. Software je založen na prostředí LabView firmy National Instruments, které např. použilo NASA v misi Mars Pathfinder k programování sond a robotů. K produktu jsou dodávány manuály k použití softwaru a metodika výuky částečně v češtině, jinak vše zatím anglicky.

Robot

První krok je postavit robota ze stavebnice. Měl jsem k dispozici starší doplňkovou sadu Zábavný park (Amusement Park), z něhož jsem použil první model ze čtyř různých Bumper Car vozítko s nárazníky, viz obrázek. Stavbu podle návodu zvládne opravdu i dítě. Na portech RCX kostky jsou zapojeny motorky a dotykové senzory. Pokud vozítko narazí na překážku, nárazník stlačí dotykový senzor. Sám jsem k tomuto vozítku navíc připojil světelný senzor, kterým se robot díval před sebe.

Druhý krok je vymyslet program řešící nějaký úkol robota a naprogramovat ho v prostředí Robolab Software instalovaném na PC. Programování v Robolabu je rozděleno na 2 úrovně Pilot a Inventor a každá z nich na 4 podúrovně, které sledují jak metodiku výuky, tak stupeň vyspělosti v programování. Ukázky v tomto článku jsou v Inventor Level 4, jenž má nejmenší počet omezení a využívá všechny dostupné funkce. Program je posloupnost příkazů v podobě ikon spojených vláknem od zeleného k červenému semaforu, což je vidět na obrázku. Každá ikona odpovídá tomu, co má robot dělat. Např. první s písmenem A znamená, že se motorek na portu A zapne a bude se otáčet ve směru šipky rychlostí 1.

Třetí krok je program nahrát do RCX kostky. Ta musí být zapnuta a v dohledu IR věže. Při prvním použití se do kostky musí ještě nahrát tzv. firmware, to trvá několik minut, a teprve pak lze nahrávat programy naprogramované v Robolabu. Čtvrtý a poslední krok je program spustit na RCX kostce zeleným tlačítkem Run.

RCX kostka může obsahovat až 5 různých programů. Každý z nich může mít až 10 různých vláken, která mohou běžet současně multitasking. Dohromady se do RCX kostky vejde 1 500 příkazů.

Chytří roboti

Robolab Software verze 1.x umožňuje naprogramovat pouze reaktivní chování, robot jenom reaguje na podněty podle programu, nepoužívá žádné plánování nevytváří si mapy svého prozkoumaného okolí, aby se v něm mohl lépe a rychleji orientovat. Na to ani RCX kostka neposkytuje dostatek datových struktur.

Oproti verzi Robolab Software 1.x přináší jisté vylepšení Robolab Software 2.0. Umožní naprogramovat zpětnou komunikaci z RCX kostky do IR věže. RCX kostka pošle naměřené hodnoty počítači, ten je zpracuje a analyzuje, a třeba pošle zpět RCX kostce výsledek. Bohužel jsem neměl příležitost Robolab Software 2.0 otestovat, protože se teprve v těchto chvílích začíná distribuovat. Určitě se zde otevírá možnost programovat plánování a už o něco chytřejší chování robota. Jak ale zdůrazňují představitelé firmy LEGO: "Nechceme vyrábět inteligentní hračky, nýbrž hračky, které činí inteligentním svého uživatele." Při programování skutečných robotů se využívá spousta poznatků z různých vědních oborů. Robot si "osahá" své okolí pomocí svých senzorů, jež mu vracejí hodnoty naměřených fyzikálních veličin. Robot se jako každý jiný předmět řídí při pohybu i v klidu různými fyzikálními zákony. Proto Robolab může sloužit nejen k výuce programování, ale i fyziky nebo techniky.

Univerzální robot?

Když se prodávaly první domácí osmibitové počítače, existovalo mnoho výrobců. Mnoho různých systémů nebylo vzájemně kompatibilních. Co bylo vyrobeno pro jeden počítač, nedalo se použít pro druhý. Za to vše člověk docela draze zaplatil. Dnes jsou skoro všechna PC kompatibilní, procesory používají stejné nebo podobné instrukce, můžeme si vybrat periferní zařízení od různých výrobců, a až na výjimky bez obav o funkčnost na našem konkrétním PC.

Podobný vývoj, k jakému došlo u PC, by se mohl odehrát i v oblasti robotiky. Jádro každého robota by mohlo být univerzální s vstupními a výstupními porty pro připojení obecných zařízení, a teprve podle druhu nasazení se k jádru robota dodají nářadí, potřebná čidla, software, servis. S touto myšlenkou se Robolab vyrábí a dodává jako učební pomůcka. Zatím nejsou roboti nijak levní a jejich chování je málo inteligentní. Budoucnost bude určitě složitá. Ale už dnes si s nimi mohou hrát na základních a středních školách děti a studenti, a tím se skoro nevědomky učit spoustě nových věcí.

LEGO-DACTA Robolab

http://www.lego.com/dacta/

Distributor pro ČR: Eduxe, s. r. o.

Cena: celé soupravy pro 16 dětí (4 skupiny po 4) se pohybuje kolem 33 000 Kč, což obsahuje 4 RCX kostky, 1 doplňkovou soupravu, 4 nebo 2 IR věže a software.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

SKYTECH 2 HVĚZDNÉ NEBE NADE MNOU...

Vladimír Vondráček

c00p0201

Astronomie patří tradičně k oborům, jež velmi rychle a dobře dokázaly využít možností výpočetní techniky. Velké oblibě se těší rovněž aplikace, jež bychom mohli nazvat "virtuálním planetáriem". Jejich účel je z názvu zřejmý přenést dění z oblohy na monitor počítače s využitím všech jeho možností, takže dnes můžete bez problémů tisknou např. detaily hvězdných map, vztažené na libovolný časový okamžik kdekoliv na světě. Přestože nabídka softwaru tohoto druhu ze zahraničí je již dlouhou dobu bohatá (mnohé byly k nalezení i na našich CD), tuzemský či lokalizovaný produkt srovnatelné kvality býval vzácností. Podívejme se na zajímavý počin na tomto poli, jenž se jmenuje Skytech 2.

Pokud již znáte některý z programů tohoto druhu, řada funkcí a možností této aplikace vám bude připadat důvěrně známých. Základem je volba zobrazení grafické interpretace hvězdné oblohy, kde si můžete vybrat z klasického "atlasového" vzhledu (barevně vymalovaná mapa se symboly hvězdných i nehvězdných objektů), obzorového pohledu (simulace pro běžné pozorování a orientaci) a teleskopického (simulace reálného pohledu dalekohledem, včetně možnosti vložení CCD kamery). Samozřejmostí je precizní nastavení parametrů pozorování (čas, poloha pozorovatele, parametry simulace konkrétního teleskopu) či barevného vzhledu mapy. Velmi dobře je zpracován dialog celkové konfigurace, kde můžete velmi podrobně a přesně specifikovat výběr vyobrazených objektů, charakter jejich vykreslení, vzhled popisek atd. Jednotlivé takto vytvořené "šablony" lze rovněž uložit a opakovaně použít. Velmi slušně jsou zpracovány rovněž možnosti hledání objektů, a obzvláště doporučuji vyzkoušet prohledávač zajímavých úkazů (konjunkce těles, zatmění atd.).

Kromě zobrazení oblohy je aplikace samozřejmě také velmi bohatým zdrojem informací. Přímo z mapy můžete zjišťovat podrobné informace o objektech pomocí kontextového menu, a pokud vstoupíte do nabídky Katalog, lze přímo pracovat a prohledávat zdrojové databáze (z nejznámějších zmíním tradiční Messier a NGC). Pokud považujete "rozlišení" za nedostatečné, aplikace přímo nabízí možnost integrovat další údaje z databáze USNO 2.0 na Internetu, jež vaše pozorovací možnosti hravě rozšíří nad magnitudo +20. Z mnoha dalších funkcí zmíním např. užitečný export mapy do formátu BMP, reálný posun oblohy v čase včetně možnosti automatického posunu dalekohledu v rektascenzi a deklinaci či doprovodnou galerii obrázků.

Skytech 2 je aplikací, jež se v konkurenci ostatních produktů své kategorie určitě nemá za co stydět. Obsahuje všechny nezbytné funkce, velmi dobře se ovládá, a především poskytuje široké možnosti konfigurace a doplňování o externí data. Ve spojení s českým uživatelským rozhraním se jistě jedná o špičku na našem trhu.

Skytech 2

bohaté databáze objektů

možnosti nastavení

české rozhraní

Producent: AtlantaSoftŽánr: astronomie atlasJazyk: českýOS: Windows 9xCena: 820 Kč (vč. DPH)K recenzi poskytla firma: AtlantaSoft, Za Poříčskou branou 18/390, Praha 8

Těšíme se do školy

Vladimír Vondráček

Pro mladší čtenáře, kteří do školy míří po ranním vynuceném vstávání, může vypadat nadpis tohoto článku poněkud zcestně. Pro budoucí čtenáře (ty, co ještě neumějí číst) je to ale poměrně reálná náplň dne. Protože naši nejmenší (titul je určen pro věkovou skupinu dětí 4-7 let) se do školy i těší. A jestliže se dostanou k tomuto CD, pak se jistě těšit nepřestanou.

Poměrně přehledné uživatelské rozhraní je plně kreslené, pravděpodobně ručně. Pomocí jednoduchých her je možno s dětmi procvičovat základní znalosti.

Mezi základní znalosti je zde počítána schopnost rozeznat barvy, rozlišit rozdíly na obrázcích, jednoduché počty nebo třeba rozeznávání různých částí lidského těla. Koneckonců celkový přehled o počtu her lze nahlédnout z přiloženého obrázku. Jak vidno, rozeznat lze toliko množství, obrázky na jednotlivých hrách nejsou příliš ilustrativní. V programu je nicméně kvalitní nápověda, která objasní princip jednotlivých her. Nápověda psaná je přirozeně spíše pro dospěláky, kteří by měli dítě vést (no nechte mu na hraní počítač za několik desítek tisíc...) a případně mu i pomáhat. Jestliže rodič nemá čas (a je to hazardér viz poznámka v minulé závorce), pak dítě provede úskalími ovládání programu mluvená nápověda. O zvuku se sice nedá mluvit v profesionálním kontextu, ale je zcela srozumitelný, navíc asi částečně namluven dětmi.

Zatím lze tedy konstatovat, že se jedná o solidní program pro předškolní děti s ambicemi něco drobotinu přiučit. Co je ovšem velmi zajímavé, je systém bonifikace za znalosti. Za každou správně zodpovězenou otázku dostane dítě část koruny. Po nastřádání dostatku peněz může zakoupit plnou nádrž autíčka (ze života), aby mohlo jet sbírat hříbky mezi muchomůrkami. Za nasbírání celé obrazovky hub pak získá dítě nějakou školní pomůcku (pero, tužku a tak). Někdy ale kromě mince (hodnotí se i poměr dobrých a špatných odpovědí) poví Kašpárek humornou historku, až vtip. Co ovšem zaslouží další ocenění, jsou jakési vložené legrácky. Při kliknutí na okraje obrazovky najednou vběhne na scénu slepice křížená se žábou a s rohama, vydávajíc divné zvuky. A takových zlepšováčků je tam více. Výsledkem je pak to, že se uživatel (zde dítě) nezačne nudit a pokračuje v práci s počítačem. A tak si hraje a přitom procvičuje, z čehož mají radost všichni zúčastnění.

Zpracování je poměrně zvláštní a působí až amatérským dojmem. Na druhou stranu je třeba přiznat, že barvami hýřící animovaná tlačítka by byla pro děti nepřehledná. Celá aplikace působí dojmem (viz zmínka o ozvučení výše), že byla vyrobena na koleně. Vytváří tak jednoduchou a klidnou atmosféru domova, přičemž vnitřní struktura je velmi solidní a promyšlená.

Těšíme se do školy

propracovanost"legrácky"

zpracování

Producent: Grada PublishingŽánr: pomocník malého školáka

Jazyk: česky

OS: Win 3.x a výše

Cena: 590 Kč (multilicence pro školy 990 Kč)

K recenzi poskytla firma: GRADA Publishing, s. r. o.

U Průhonu 22, Praha 7

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

TS němčina I a II

Patrik Malina

c00p0202

Přestože bezkonkurenčně nejoblíbenějším jazykovým titulem firmy Terasoft je dosud Český jazyk (recenze a demoverze byly v minulém čísle), ani cizí jazyky nepřicházejí zkrátka. Přestože náskok má v poslední době velmi populární angličtina, po loňském zahájení se úplně čerstvého druhého dílu dočkala také němčina.

Nový titul (zdaleka ne poslední v této řadě) je logickým pokračováním loňského produktu, jenž je zaměřen na výuku německého jazyka pro úplné začátečníky, a to jak v rámci výuky na základní škole, tak v jiných kursech či při samostudiu. Obsahovým podkladem pro slovní zásobu jsou tradiční a osvědčené studijní materiály (Němčina 1. a 2. část od Marouškové, Wer? Wie? Was? 2, Das Deutschmobil 2, Heute haben wir Deutsch 2) je právě dostatečné množství slovíček. Jejich procvičování při výuce je doprovázeno jak obrazovým materiálem pro lepší zapamatování, tak velmi cenným zvukovým doprovodem. Kromě tematických okruhů z běžného života můžeme slovíčka procvičovat pomocí přiřazování dvojic a výběrem z několika pravopisných variant. Také procvičování gramatiky je orientováno graficky, pomocí techniky doplňování.

Ovládací prostředí je rovněž tradiční, jak jsme u Terasoftu zvyklí. Přestože lze pomocí parametrů dobře formovat průběh výuky, některé žádoucí možnosti, bohužel, nejsou dostupné. Za velmi užitečnou bych např. považoval možnost opakovat vícekrát zvukový doprovod při procvičování slovíček, kde jsme po jediném pokusu následně odkázání pouze na psanou formu.

Prvořadou předností produktu je velmi bohatá zásoba studijní látky. Slovní zásoba postihuje širokou škálu témat z běžného života a poskytne každému začátečníkovi dobrý potenciál pro další studium. Při studiu gramatiky lze zvolit návaznost témat v souladu s tištěnou předlohou a tak velmi dobře sladit studium ve škole s návazným procvičováním látky. K tomuto velmi dobře přispívá i fakt, že na CD naleznete perfektně zdokumentovánu zdrojovou literaturu, takže nemusíte zoufale pátrat, co bylo předobrazem, a rovnou můžete studenta vybavit potřebnými učebnicemi. Produkt lze doporučit především pedagogům základních škol, velmi dobře se však uplatní také při jiné formě výuky. Předcházet by však měl (hlavně u gramatiky) důkladnější výklad problematiky.

TS Němčina I. a II.

množství studijní látkykompletní ozvučení

existence tištěných ekvivalentů

Producent: TerasoftŽánr: výuka němčinyJazyk: českýOS: Windows 3.x, 9xCena: 630 Kč (vč. DPH) za každý dílK recenzi poskytla firma:Terasoft, a. s.Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice

HRAJEME SI S PÍSMENKY

Patrik Malina

Pro začínající školáky je určen program společnosti Grada Publishing. Tímto titulem zamířil vydavatel do oblasti dětí ve věku pěti až devíti let.

Jak již název prozrazuje, jedná se o hraní si s písmenky. Není to pochopitelně nějaká akční hra či snad písmenkový Doom, ale jsou to výukové programy.

Hry nejsou odstupňovány podle obtížnosti, ani není systém výuky nijak konsekventní (pro postup do další úrovně je třeba splnit podmínky všech nižších úrovní). Lze si jednoduše vybrat to, na co má dítě právě chuť a pak jen procvičovat.

Koncepce her je jednoduchá a úkoly zcela zřejmé. Pro dokonalé porozumění zadané úloze je každá doplněna o mluvený komentář.

Princip hry je shánět benzín do autíčka, které projížděním písmenkového bludiště sbírá body. Auto má poměrně značnou spotřebu a tak je třeba často tankovat, aby hráč mohl posbírat více a více písmenek v bludišti. Za kvalitní výkon je odměněn mluvenou pochvalou, která je různě obměňována. Program je jednoduše ovládán pomocí myši, jenom hra s autíčkem se ovládá kurzorovými klávesami. Čili cíle a prostředky jasné, ovládání také průhledné, takže zbývá okomentovat poslední: zpracování.

Tady bych totiž viděl slabší místo. Prakticky žádné animace a fádní prostředí pro plnění jednotlivých úkolů na atraktivitě nepřidávají. Na program pro dospělé uživatele bych tak přísný nebyl, ale udržet dětskou pozornost alespoň na nějakou dobu vyžaduje větší dávku vynalézavosti, než stále stejné bílé obláčky nad zeleným pozadím. Navíc uspořádání možných odpovědí mi připadá velmi nepřehledné, neškodilo by např. na úkor počtu možností zvolit větší písmo apod. Jinými slovy, práce s tímto programem se značně blíží normální školní výuce, jen místo černé tabule a bílé křídy jsou k dispozici malá černá písmenka v bílých obláčcích, ve kterých se člověk velmi snadno ztratí.

Na druhou stranu musím s uzarděním přiznat, že jsem pramalý pedagog a možná, že tohle je cesta, jak do dětí nějakou tu vědomost vpravit.

Určitě je tenhle program možnou variantou při výuce citu pro mateřský jazyk. Dále lze také konstatovat, že je tímto způsobem rozvíjena mysl směrem k možným kombinacím a k logickému myšlení.

Kdyby se snad zdály úlohy okoukané a dobře poznané, je možno editovat všechna nastavení hry, včetně editace obrázků ve hře a namluvení vlastní výslovnosti slov (pochopitelně pouze tehdy, máte-li zvukovou kartu a připojený mikrofon) buď již používaných, nebo úplně nových.

Celkový dojem je poněkud rozpačitý. Záporům je věnováno poměrně dost řádek, klady lze také nalézt. Nicméně jsem přesvědčen, že si CD svého zákazníka najde.

Hrajeme si s písmenky

výukové možnostizpracování

Producent: Grada PublishingŽánr: pomocník malého školákaJazyk: českyOS: Win 3.x a výšeCena: 575 Kč (multilicence pro školy 900 Kč)K recenzi poskytla firma:

GRADA Publishing, s. r. o. U Průhonu 22, Praha 7

§§§§§


Instalaci, jak je libo! - InstallShield Professional 2000 Second Edition

Patrik Malina

c00p0203

Aby Microsoft zabránil nekontrolovatelným procesům v systému při instalacích aplikací, vyvinul pro Windows 2000 novou technologii s názvem MS Installer (např. již u Office 2000). Úkolem tohoto rozšíření je univerzální správa prakticky všeho, co se pokusíte na počítač nainstalovat, a užívání tohoto rozhraní by mělo zamezit nekontrolovanému růstu systémového adresáře, konfliktům DLL souborů a podobným nešvarům. Jste-li vývojářem a toužíte-li po certifikaci, že váš produkt je kovaný pro nový operační systém, musíte mimo jiné právě tuto instalační technologii podporovat. A k vytvoření takového balíku můžete použít produkt, o jehož nejnovějších verzích zde bude řeč.

Program InstallShield Professional (existuje několik typů Express, JavaEdition, for Windows CE atd. zde je řeč o Professionalu) stejnojmenné firmy je velmi dobře zavedeným nástrojem pro sestavování instalačních balíků a zaváděcích sekvencí (z pohledu uživatele jej můžete znát z instalace např. Netscape Navigatoru). Při sestavování distribučních balíků můžete plně využívat různých průvodců, přednastavených šablon a vzorových skriptů. Celá procedura tak představuje spíše skládačku, i když pro zdárné sestavení se samozřejmě bez jisté teoretické výbavy neobejdete. Zajímavou novinkou v IS Pro 6.1 je např. nástroj ODK (Object Development Kit), jenž slouží k tvorbě vlastních objektů, které mohou být znovu využívány v libovolných dalších projektech či distribuovány. Jednou z velmi podařených pomůcek je také Media Wizard, jenž vám usnadní tvorbu výsledné instalační sady v závislosti na cílovém médiu (CD, diskety, Internet). Můžete si vybírat mezi klasickým instalačním CD, zaváděcí disketou či např. optimalizovaným distribučním balíkem pro stažení z Internetu.

Klíčovou novinkou, o niž především nám nyní jde, je rozšíření balíku o další aplikaci InstallShield for Windows Installer. Právě tento nástroj (jedná se o plnohodnotný produkt, což je třeba zdůraznit) je určen pro tvorbu nových či správu již hotových instalačních balíků na základě nového standardu a nabízí opravdu komfortní možnosti. Samotná technologie MSI (MS Installer) je přímo integrována do Windows 2000 a programátorům poskytuje vlastní API pro tvorbu uživatelsky stravitelných nadstaveb. S novými instalačními balíky (jejich startovací soubory se vyznačují příponou "msi", viz např. zmíněná MS Office 2000) lze tak opakovaně pracovat, upravovat potřebné sekvence, přemisťovat soubory atd. ISWI samozřejmě nabízí nejen profesionální rozhraní (řekl bych, že oproti klasickému InstallShieldu ještě vylepšené), s jehož pomocí si prohlédnete či upravíte hotové balíčky, ale především prostředí pro sestavení instalace vašich vlastních výtvorů dle nového standardu.

Začnete-li s ISWI experimentovat, doporučuji nejdříve otevřít jakýkoliv již hotový instalační balík, abyste dobře viděli, jaká je organizace všech informací uvnitř. Pro převod do podoby tradičního IS projektu bude spuštěn průvodce (ti jsou opravdu všude) a po úspěšné konverzi se dostanete do editačního rozhraní. Jeho organizace je důsledně vizuální (jak jinak), "objektově orientovaná", a díky oknu s on-line komentáři a návody okamžitě dobře použitelná. Pokud rovnou začnete s tvorbou nového instalačního balíku, přivítá vás opravdu perfektní průvodce, jenž obsahuje v úvodu stručný popis všech postupných kroků a umožňuje i relativně nezkušenému uživateli zdárný postup k cíli. Pokud se chcete zaměřit především na grafickou stránku uživatelské přívětivosti, je možno každý dialogový "formulář" upravit dle chuti pomocí Dialog Editoru v části User Interface. Velmi přehledná je rovněž práce s dialogovými okny v případě, že připravujete více jazykových verzí zároveň. Bez problémů se rovněž budete pohybovat v části věnované konkrétním akcím při instalaci a přiřazeným skriptům. Z dalších zajímavostí bych zmínil podporu jazyků, jež umožňuje prakticky bez zábran vytvářet instalace ve více lokalizovaných verzích s odpovídajícími dialogy. Volbu lze provést jak pomocí průvodce při tvorbě nového projektu, tak v editačním rozhraní, kde najdete kompletní tabulku textových řetězců. Export do textového souboru a import upravené jazykové verze pochopitelně není problémem.

Ze zásadních vlastností verze 1.1, jež představuje horkou novinku, bych zmínil podporu pro poslední verze MSWI a především možnost instalovat toto vývojové prostředí na platformu Windows 9x, což dosud nebylo možné (museli jste pracovat na Windows NT 4 nebo NT 5 2000, což bylo do jisté míry nelogické). Další novinkou je např. Destination View pomůcka umožňující prohlížet a upravovat výslednou podobu instalace na cílovém počítači. Poslední významnou novinkou, kterou přivítají především již stávající uživatelé IS Pro, je zavedení podpory skriptování pomocí známého jazyka InstallScript, jenž je již několik let součástí nástrojů Professional.

Oba tyto nástroje InstallShield Professional 6.1 a InstallShield for Windows Installer 1.1 jsou dodávány ve formě programového balíku pod názvem InstallShield Professional 2000 Second Edition, a to ve čtyřech verzích dle jazykové podpory.

InstallShield Professional2000 Second Editionvýborné vývojové prostředípráce s jazykovými verzemicena

K recenzi poskytla firma:Unicorn Distribution, s. r. o.V Kapslovně 2767/2, Praha 3Cena: InstallShield Professional 2000 za 39 900 Kč, verze Bilingual za 47 800 Kč

§§§§§


Grafika všeho druhu - MICROSOFT PHOTODRAW 2000 CZ, VERZE 2

Vladimír Vondráček

c00p0205

Nebudu se zde zabývat instalací produktu, tato fáze je natolik standardní, že možná nestála ani za tuhle větu. Program je instalován z jednoho CD, datové soubory pro běžnou práci jsou umístěny na druhém disku ten musí být během práce neustále v mechanice. Třetí disk pak obsahuje obsáhlejší galerie klipartů a různých grafických objektů.

Názvem PhotoDraw chtěli zřejmě autoři ukázat, že propojili možnosti jednak klasického windowsového Kreslení, a rovněž zdařilé součásti starších verzí kancelářského balíku Office pod názvem Photo Editor. Ten má ale jednu zásadní vadu, nešlo v něm nové obrázky vytvářet a též paleta aplikovatelných efektů nebyla nejširší. Práce byla jednoduchá a snadná. Podobně se dá krátce pohovořit o výhodách (snadnost obsluhy a transparentní zpracování) a nevýhodách (škálování a efekty) programu Kreslení. Photo Draw spojuje výhody obou těchto programů, bez viditelných nevýhod.

Postup práce

Nejprve je třeba rozmyslet si, zda chceme použít již jednou vytvořený obrázek (ať už pochází z Internetu, skeneru či digitálního fotoaparátu), nebo se rozhodnout pro vlastní tvorbu (pozor, je třeba mít výtvarný talent). Po tomto prvním závažném kroku následují další, také významné, leč reverzibilní úpravy. Program vede uživatele doslova za ruku, nasvědčuje tomu i uspořádání ikon na panelu aplikace. Nejprve jakoby uživatele nabádala: vlož do obrázku nějaký instruktivní text, aby každý věděl, oč se jedná. Podlehne-li uživatel pokušení a na inkriminovanou ikonu klikne, otevře se jednoduché a přehledné okno, které obsahuje mnoho pomůcek, s jejichž pomocí se dají nastavit vlastnosti zobrazovaného textu. Podobná okna se otevřou při ťuknutí na kteroukoliv ikonu z hlavní lišty.

Možných variant je u každého objektu vždy spousta, takže i náročný uživatel s největší pravděpodobností nalezne vyhovující stav.

Možnosti

Již minulý odstavec hodně naznačil. Nyní se podrobněji podíváme na rozsah použití a nasazení. Zastavme se hned u shopností práce s textem. Kromě výběru fontu, velikosti písma a jeho barvy lze aplikovat nejrůznější efekty, počínaje různým zkosením písma, jeho zkroucením do různých tvarů až po velmi pěkně vypadající trojrozměrné efekty, které opět poskytují několik nastavitelných parametrů. Toto několikastupňové nastavování dovoluje skutečně projevit vlastní invenci a neomezuje tvůrce na několik málo základních a okoukaných možností. Každý do obrázku vkládaný prvek je zároveň objektem, který lze později opět kliknutím aktivovat. Objekty je možno libovolně posouvat a natáčet interaktivním způsobem pomocí myši. Pěkných výsledků lze dosáhnout i nastavováním rozdílné průhlednosti jednotlivých objektů. Samozřejmostí je též vyplňování texturou, rámování do různorodých okrajů nebo vkládání zajímavých pozadí. Části obrázku je možno také aktivovat jakožto hypertextový odkaz, což otevírá dílům uživatele možnost použití ve webovských stránkách (tzv. klikací mapa). Vytvořenou "stránku" lze rovněž nahlédnout přímo v prohlížeči, i s vyzkoušením funkčnosti. Kromě čisté práce s obrázky lze tedy PhotoDraw využít i jako editor na grafiku bohatých webovských stránek. Výhodnější (alespoň podle mého mínění) je ovšem použít PhotoDraw k přípravě grafických součásti do webovské prezentace, a na vlastní tvorbu pak použít nástroj jiný.

Použití

Jedná se o produkt pro širokou veřejnost. V brzké budoucnosti se dá očekávat masivnější nástup např. digitálních fotoaparátů, a skener se též pomalu stává běžným příslušenstvím počítače. Tyto periferie zásobují vaše PC množstvím obrazových dat. Na jejich zpracování nejsou většinou kladeny nijak přehnané nároky a stačí běžné retuše a úpravy pro vylepšení originálu. Právě zde bych viděl optimální nasazení tohoto produktu. Výhodou je i velké množství podporovaných formátů pro import obrázků. Program ale nepracuje s vektorovou grafikou, proto není schopen takovou grafiku ani ukládát, a ani zcela korektně zpracovávat. Pro běžné použití ovšem nebývá takových jemností třeba.

Závěrem ještě něco o potřebném hardwaru. Obecně platí o práci s grafikou to, že je velmi náročná zejména co se týče velikosti operační paměti, kvality grafické karty a výkonu procesoru. Pro dosažení optimálního provozu (zvláště při aplikaci některých složitějších efektů) je tedy třeba pamatovat, že čím výkonnější počítač máte, tím lépe.

§§§§§


Internet Download Centrum - Multimédia a komunikace

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0206

Internet Download Centrum, které právě čtete, vám nabídne pohled na žánrově velice různé programy. Začneme softwarem na vytváření spořičů obrazovky, přejdeme na software, který vám pomůže hromadně editovat ID3 tagy u MP3 souborů, a skončíme novou verzí známého grafického prohlížeče ACDSee. Český shareware vám přinese zajímavý program, monitorující veškeré aktivity na vybraných počítačích. Jestli se zase těšíte na nějakou hru, tak příště se určitě dočkáte.

Screen Saver Builder 2.20(1,23 MB);(http://www.kagi.com/giunti);

Máte-li zájem si vytvořit vlastní screen saver (spořič obrazovky), existuje jednoduché řešení nainstalujte si Screen Saver Builder (SSB). Tento program dokáže sloučit multimediální soubory do jednoho standardního windowsovského spořiče. Obrazová část může být tvořena zdroji typu jpg, gif, bmp, ppm a zvukovou část dotvářejí soubory typu wav a mid. Po vybrání patřičných obrázků a zvuků necháte program vygenerovat výsledný soubor buď jako scr, nebo jako samospustitelný exe soubor. Po spuštění exe souboru z něj bude extrahován onen scr soubor, který bude zkopírován do Windows a bude nastaven jako aktuální spořič obrazovky.

Jak vidíte, není třeba žádné programování a máte zajímavý screen saver, jehož parametry jste nadefinovali pouhým kliknutím myši.

SSB je distribuován ve dvou verzích Standard a Professional. Verze Standard je určená pro osobní použití a s verzí Professional můžete vytvářet a distribuovat vlastní sharewarové screen savery. U verze Professional si v dialogovém okně ještě můžete nastavit vlastní "otravný text" vybízející k registraci, jenž zmizí až po vložení registračního klíče, který si od vás potenciální uživatel musí zakoupit.

Pokud si SSB zaregistrovat nechcete a budete jej používat jen ve zkušební době, tak také musíte počítat s tím, že veškeré vámi vyrobené spořiče bude rušit onen "otravný text" od autora programu.

Operační systém: 32bitová WindowsLicence: shareware, zkušební doba 21 dní; 10 USD za verzi Standard, 20 USD za verzi Professional

MP3 Renamer 2.002(992 KB);(http://www.worldonline.dk/~ironman_)

V řadě programů pro přehrávání MP3 souborů také můžete editovat jejich ID3 tagy, které se ale většinou nechají editovat po jednom viz oblíbený WinAmp. Tento problém řeší freewarový prográmek MP3 Renamer, zjednodušující dávkovou editaci ID3 tagů u MP3 souborů. Možnosti MP3 Renameru jsou následující:

- Jedním kliknutím modifikujete všechny ozna-čené soubory

- Podporuje ID3 tagy verzí 1.0, 1.1 a 2.0

- Nemusíte pracovat přímo se soubory MP3, ale stačí programu poskytnout play list (m3u, pls), podle kterého budou změny provedeny na fyzických souborech

- Vytváření ID3 tagů podle jmen souborů

- Konverzní nástroj pro odstraňování nechtěných znaků z ID3 tagů; např. převede veškerá podtržítka nebo tečky na mezery, odstraní přebytečné mezery, atd.

S programem se příjemně a rychle pracuje, a navíc je freeware, což nemá chybu.

Operační systém: 32bitová WindowsLicence: freeware

ACDSee 3.0(3,94 MB),(http://www.acdsystems.com/products/acdsee/index.htm)

ACDSee jsme sice v Internet Download Centru jednou měli, ale nová verze 3.0 stojí za povšimnutí znovu. Pro zopakování: ACDSee je prohlížeč, který rychle a ve vysoké kvalitě zobrazí vámi prohlížené obrázky. Další neopominutelnou předností tohoto programu je efektivní a snadná práce s obrázky třídění, mazání, kopírování, přesouvání... atp.).

ACDSee podporuje širokou škálu obrazových formátů BMP, GIF, IFF, JPEG, KDC, PCD, PCX, PIC, PIX, PNG, PSD, SGI, DCX, EMF, TGA, TIFF a WMF. Obrázky si následně můžete posouvat, zvětšovat, rotovat a prohlížet v režimu full-screen (celá obrazovka) nebo auto-window size (okno se přizpůsobí obrázku). Funkce Slide show vám zprostředkuje automatické prohlížení vybraných obrázků jako diapozitivů. V režimu Thumbnail mode uvidíte všechny obrázky jako ikony, jejichž velikost si můžete nastavit. Favourites lists umožňuje uživateli rychle přesunovat a kopírovat soubory do jím nakonfigurovaného seznamu nejčastěji užívaných složek, nebo lze tento seznam využívat k jejich prohlížení. Popisováním souborů lze tyto opatřit uživatelskými poznámkami, aniž by se změnil obsah nebo jméno popisovaného souboru. Pomocí ACDSee rovněž můžete snadno měnit pozadí pracovní plochy Windows. Samozřejmostí je také konverze souborů mezi formáty BMP, GIF, JPG, PCX, PNG, TGA, TIFF, a to buď jednotlivě, či po více souborech najednou.

Program dále uživateli nabízí dvě novinky, které předchozí verze neobsahují. Novinkou číslo 1 je takzvaný HTML Album Generator, jenž umožňuje prohlížení obrázků pomocí např. Internet Exploreru, Netscapu, atp. Uživatel si vybere soubory, které chce exportovat do HTML stránek, a v nastavení HTML generátoru si nastaví formát, velikost, počet náhledů obrázků na jedné stránce a jméno stránky. Z těchto údajů generátor vytvoří soubor formátu HTML, jejž lze otevřít libovolným webovským prohlížečem. Uživatelem vybrané soubory se vyobrazí jako ikony, které se na poklikání otevřou. Druhou novinkou je Photo Enhancer, jenž u editovaných obrázků umožňuje měnit velikost, rotovat, zrcadlově převracet, dále pak upravovat barvy a provádět různé efekty (např.: rozostřovat, zaostřovat, změnit nastavení barev, jasu a kontrastu).

Operační systém: 32bitová WindowsLicence: shareware, 49,95 USD, zkušební doba 30 dní0 0206/OK o

Český shareware

BlackBox 2.0(985 KB),(www.mujweb.cz/pocitace/blackbox)

BlackBoxII je program, který vám pomůže kontrolovat aktivity uživatelů na vašem počítači. Předně není určen k nějakému tvrdému hlídání uživatelů, protože na to ani nebyl navržen vyplývá to z toho, že pro zdatnější uživatele nebude problém některé jeho funkce obejít. Primárně je určen pro domácí použití a do firem, kde si BlackBox nainstalují kvůli tomu, aby měli přehled o čase stráveném u počítače a o využití firemních počítačů.

Program se skládá ze tří modulů nastavení, zaznamenávání a prohlížení.

Nastavení

Podrobně nastavuje funkce každé události v počítači, která se zaznamenává. Obsahuje také stručné popisy těchto událostí a přehled jejich stavu. Navíc obsahuje Systémové zabezpečení, jímž můžete na úrovni samotných Windows omezit určité systémové položky. Můžete si zde samozřejmě změnit přístupové heslo do systému BlackBox a nastavit adresář, do kterého se mají ukládat vytvořené záznamy. Tento modul je chráněn proti neoprávněnému vstupu heslem. Po nastavení příslušných atributů již máte program připraven k zaznamenávání.

Zaznamenávání

Podle nastavení zaznamenává uživatelské aktivity v počítači. Tyto záznamy ukládá do souborů, kdy každý den je na to vytvořen nový soubor. Běží stále na pozadí a po spuštění jej nelze žádným jednoduše dostupným způsobem vyřadit. To například znamená, že ho nelze vypnout pomocí CTRL+ALT+DEL, schovává se totiž do systémového programu samotných Windows. Zaznamenávány jsou tyto položky:

- čas strávený u počítače, všechny časové oddíly, ve kterých byl počítač spuštěn se dají přehledně zobrazit podle přihlášených uživatelů

- přibližné využití procesoru v %

- počet přečtených a zapsaných KB dat za minutu i za každé tři sekundy

- počet kliknutí myší pro levé a pravé tlačítko (pro levé i dvojité kliknutí)

- počet úhozů za minutu a všechny úhozy v každém programu. Takže když si neuložíte důležitý text, můžete ho částečně rekonstruovat ze záznamu.

- jméno přihlášeného uživatele

- volné místo na všech pevných discích v systému (nesledují se síťové disky u nich je monitorován jejich název a čas připojení nebo odpojení

- čas a název vysunutého nebo zasunutého CD

- čas a vložený text do schránky (zaznamená se maximálně 256 znaků textu, zbytek se ořízne)

- novou zprávu ve frontě tiskových úloh, tzn. pokaždé když uživatel zadá tisk

- čas a jméno souboru vymazaného do Koše. Čas a jméno souboru vymazaného/vytvořeného/změněného v adresáři Dokumenty a čas a jméno souboru vymazaného/vytvořeného/změněného ve vámi definovaném adresáři. Tyto položky je možné filtrovat podle přípon souborů.

- čas a název spuštěného/ukončeného programu, čas přepnutí na jiný program

- čas a jméno otevřeného souboru z titulku v aplikaci

- čas a název spuštěného programu, který uživatel označil za zakázaný

- dovoluje zakázat spouštět vámi zadaný program (např. hru), a to tak, že jej nelze spustit nikdy. Pomocí časového omezení, lze tento program zakázat jen na určitý den, určitou hodinu, nebo maximální čas denně.

Tento modul také zobrazuje malou ikonu na hlavním panelu. Po najetí myší nad tuto ikonu se zobrazí okénko s aktuálním počtem úhozů, kliků levým a pravým tlačítkem. Pod touto ikonou se také skrývá nastavení programu a historie schránky, ve které jsou uloženy poslední tři texty do schránky vložené.

Ke kontrole a prohlížení zaznamenaných údajů slouží modul Prohlížení. Ten vám dává ucelený pohled na všechny zaznamenané události s možností uživatelských filtrů, statistik, vyhledávaní, exportů, atd.

Jako negativní vlastnost, co se nám na programu nelíbilo, je nemožnost dočasného úplného vypnutí monitorování autorizovanou osobou.

Operační systém: 32bitová WindowsLicence: shareware, 299 Kč, sharewarová verze není plně funkční

§§§§§


Antivirus z dílny Kaspersky Lab - Antiviral Toolkit pro 3.0 platinum cz

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0207

Česká firma PCS software, s. r. o., jakožto distributor společnosti Kaspersky Lab, přináší na český trh lokalizovanou verzi produktu Antiviral Toolkit Pro. Jedná se o kompletní antivirovou ochranu PC obsahující skener i rezidentní hlídač.

Platformy

AVP je nabízeno ve variantách pro Windows 95/98, Windows NT Workstation, Windows NT Server, Novell Netware, Linux (Intel), DOS a OS/2. My jsme testovali AVP na systému Windows 98. Pokus o instalaci na Windows 2000 selhal, což potvrdilo, že ne vše co funguje na Windows NT, funguje i na Windows 2000.

Obsah balíku

Verze Platinum je multiuživatelská licence pro soubor podprogramů AVP, které jsou spustitelné na platformách DOS, Windows 95/98 a NT. K dispozici jsou komponenty AVP Monitor (Windows 95/98/NT), AVP Skener (Windows (95/98/

/NT), AVP Skener pro DOS Lite, AVP Skener pro DOS 16, AVP Skener pro DOS 32 a AVP Řidící Centrum.

Co to dělá?

AVP testuje systém na přítomnost virů v paměti, souborech (včetně komprimovaných) a systémových oblastech. Komprimované soubory jsou prohledávány rekurzivně to znamená, že každý další archiv v archivu je rovněž prohledáván (zanořování do archivů). Heuristická analýza detekuje neznámé viry zkoumá podezřelý kód. AVP pracuje i v infikovaném prostředí a dokáže v něm viry dezaktivovat.

Aktualizace

Aby byly virové definice stále aktuální, spolupracuje program pomocí vestavěného FTP se serverem, na němž se v týdenních intervalech objevují nové antivirové databáze. Alternativou je aktualizace z lokálního AVP serveru nebo ze sdílené síťové složky.

Nastavení

Nastavení prostředí programu může být uloženo a načteno. Dobré je to v případě, že antivirus používá na jednom počítači více uživatelů, nebo chceme-li pohodlně a rychle přepínat mezi skupinami nastavení. Některá nastavení mohou být blokována heslem proti neautorizované modifikaci.

Plánování

AVP je založeno na seznamu úloh, které bývají načasovány a mohou být ručně spustitelné. Pomocí tohoto seznamu jsou kontrolovány pravidelné kontroly systému, aktualizace virových definic a podobně. Úlohy mohou být nastaveny i kondicionálně tj. úloha se spustí v závislosti na výsledku předchozí úlohy.

Statistika

Údaje o spuštění úloh a jejich výsledky jsou zaznamenávány do statistik, které je možné pohodlně prohlížet z prostředí AVP.

Čeho si všimneme

Nápověda je řešena hypertextově a je poměrně přehledná. Negativní je ale skutečnost, že ačkoli je poměrně rozsáhlá, je příliš obecná a málo kontextově senzitivní např. nápověda k položkám dialogů je často příliš strohá.

Závěr

AVP je konkurenceschopný antivirus, se kterým se dobře pracuje. Snad nejvíce zaujme tím, že je dostupný pro mnoho platforem PC. Zúžíme-li náš pohled na verzi pro Windows 9x (jinou jsme na testování neměli), zhodnotíme kvalitu produktu jako uspokojivou.

Antiviral Toolkit Pro 3.0Platinum CZrychlý a spolehlivýstahování aktualizací z Internetu

nápověda

K recenzi poskytla firma:PCS Software, s. r. o.Na Dvorcích 18, Praha 4Cena: 2 220 Kč (bez DPH)

§§§§§


Klasika opět česky- Norton Antivirus 2000 CZ

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0208

Norton Antivirus od Symantecu je úspěšný antivirový nástroj, a proto není divu, že je nyní k dispozici i lokalizovaná, česká verze. Recenze anglické verze tohoto produktu byla zveřejněna v prosincovém čísle ročníku 1999 našeho časopisu.

Instalace

Pro instalaci aplikace Norton Antivirus 2000 (dále jen NAV) potřebujete Windows 95/98/2000/NT, min. 16 MB operační paměti, 45 MB místa na pevném disku a jednotku CD-ROM. Během instalace lze nastavit nepřetržitou ochranu před viry díky funkci "Auto-Protect", která kontroluje kritické soubory a systémové oblasti. Tuto funkci lze manuálně vypnout.

Užitečnou novinkou NAV 2000 je přímá kontrola e-mailových zpráv. V podstatě to znamená, že před uložením zprávy do vaší pošty je zpráva filtrována poštovní přihrádkou NAV, kde je prověřena a následně propouštěna nebo zablokována. NAV spolupracuje s naprostou většinou POP3 klientů včetně nejznámějších, jako MS Outlook Express, Eudora a Netscape Mail.

Při instalaci se inicializuje program "Záchranná Disketa", který v případě havárie systému pomůže s jeho zotavením. Po restartu počítače vám "Záchranná Disketa" nabídne vytvoření zálohy na několik disket nebo na jednu disketu ZIP. Na zálohované diskety se uloží zásadní informace (systémové soubory, záloha registru a NAV pro DOS), které jsou nutné pro správné spuštění a funkčnost počítače.

Součásti

Nejdůležitější součástí NAV je "skener", jenž prozkoumává soubory a zjišťuje, zda soubor není infikován virem. Skener lze spustit manuálně nebo jej lze naplánovat, tak aby se sám spouštěl podle potřeb uživatele. Aplikace NAV zahrnuje novou technologii nazvanou "Bloodhound". Jedná se o heuristickou analýzu, která výrazně zvyšuje ochranu proti novým a neznámým virům. Bloodhound vyhledává a izoluje různé logické oblasti souboru a zkoumá v logice programu, nechová-li se program jako virus. NAV navíc zjišťuje neznámé viry sledováním činností počítače, které jsou pro viry typické. Je-li zjištěna podezřelá činnost, zabrání jejímu pokračování.

Pro větší bezpečí a klid při práci s počítačem je tu funkce "Auto-Protect", jež je předem nastavena tak, že je aktivována při každém spuštění počítače. Tato funkce neustále pracuje na pozadí, prohledává programové soubory a dokumenty, které se používají. Pro zvýšení efektivnosti této funkce se používá již zmíněná heuristická analýza "Bloodhound".

"Inokulace" (očkování) je další způsob, jak zjistit neznámé viry nebo viry, jejichž definice aplikace NAV ještě nezná. NAV automaticky provede inokulaci nebo zaznamená důležité údaje o zaváděcích záznamech, které počítač používá při spuštění. Tato činnost se podobá sejmutí otisku prstu. Při pozdějším prověřování porovná aplikace Norton AntiVirus tento záznam s "otiskem prstu" a upozorní vás, zda došlo k nějakým změnám, jež by mohly znamenat přítomnost neznámého viru.

NAV občas zjistí neznámý virus, který nelze odstranit pomocí aktuální sady definic virů. Můžete se také domnívat, že některý soubor je napaden, ačkoli nebyl označen za napadený. Soubory jsou izolovány do zvláštní oblasti nazvané "Karanténa". Soubory v karanténě nemohou ovlivnit zbytek systému, takže pokud jsou nakaženy, virus se již nebude šířit. Pomocí programu Norton AntiVirus Quarantine lze takový soubor odeslat prostřednictvím Internetu přímo do výzkumného střediska Symantec AntiVirus Research Center k dalšímu rozboru. Středisko SARC zjistí, zda je soubor napaden. Je-li napaden, středisko SARC vám tento výsledek oznámí. Pokud je v odeslaném souboru odhalen nový virus, vytvoří středisko SARC speciální aktualizované definice virů a odešle vám je, abyste nový virus mohli v počítači zjistit a odstranit. K odeslání souboru je nutné připojení k síti Internet, k obdržení odpovědi je nutná elektronická adresa. Výsledky rozboru vám budou elektronickou poštou oznámeny do týdne.

Další zajímavou novinkou je zlepšené prohledávání komprimovaných souborů. NAV může nyní najít a opravit viry a další nebezpečný kód uvnitř komprimovaných souborů typu ZIP, LHA, CAB a jiných běžně používaných komprimačních formátech. Umí dokonce odstranit virus z komprimovaného souboru, který je sám obsažen v jiném komprimovaném souboru.

Mezi zajímavé novinky bezesporu patří služby "Live Advisor" a "Live Update". Je-li uživatel zaregistrován přes Internet, může se přihlásit ke službě "Live Advisor", což je služba zprostředkující dvoucestnou komunikaci mezi uživatelem a firmou Symantec. Pracuje jako váš osobní agent a sleduje zprávy s informacemi o produktech, novinkách, updatech a upgradech firmy Symantec.

Služba "Live Update" aktualizuje programy NAV a ochranu proti virům. Tato služba se připojí k WWW serveru Symantec a zjistí, zda jsou dostupné aktualizace pro aplikaci NAV a také vyhledá aktualizace protivirové ochrany. Na WWW serveru Symantec jsou každý týden uváděny nové definice virů, takže můžete týdně aktualizovat ochranu proti virům. Služba "Live Update" může využívat k připojení modem nebo přímé připojení k síti Internet.

Závěr

Program NAV plně uspokojí i nejnáročnějšího uživatele. Přitom ho snadno zvládnou i ti méně zdatní, neboť je vybaven užitečnými průvodci. Takže jej doporučujeme všem uživatelům, kteří chtějí mít svá data a počítač spolehlivě ochráněny před viry a jejich nežádoucími účinky.

Norton Antivirus 2000 CZ

rychlý a spolehlivý

inteligentní průvodci, kteří pomohou začátečníkovi, ale

pokročilého uživatele neobtěžují

přehledné uživatelské rozhraní snadná a rychlá práce

optimalizované detekční algoritmy

LiveUpdate

K recenzi poskytla firma:

Symantec ČR a SR

Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

Cena: 3 250 Kč (bez DPH)

§§§§§


Knihy


Programování ve Windows

Patrik Malina

c00p0231

Autor: Charles PetzoldVydavatelství: Computer Press, Praha, 1999Počet stran: 1 216Doporučená cena: 990 Kč

Pokud již nějakou dobu vyvíjíte aplikace pro Windows, nebude vám jméno autora neznámé. Při studiu originální literatury v angličtině (což je často nezbytné) jste jistě na jeho publikace narazili a řada z vás bude určitě souhlasit, že ne nadarmo je jeho kniha označována za bibli programátorů pro operační systém firmy Microsoft. Desáté vydání jeho díla se tedy dočkalo i české podoby.

Nemáte-li ve zvyku číst úvodní kapitoly, v tomto případě to určitě udělejte (alespoň v obchodě, než si knihu koupíte). Petzold vás totiž hned zpočátku velmi jasně upozorní, co v knize nenajdete. Publikace je určena zájemcům o tvorbu aplikací pro Windows pomocí API (rozhraní pro tvorbu aplikací) nic víc, nic míň. Není obecnou učebnicí ani programování, ani jazyka C/C++. Naopak, předchozí programátorská zkušenost je žádoucí. Základní znalost práce v prostředí Windows či vybavení překladačem programovacího jazyka jsou předpokládány jaksi mimochodem. Oceňuji autorův přístup, neboť vám umožňuje nekupovat zajíce v pytli. Poměrně zásadní informací je také autorovo cílené zaměření na platformu NT, neboť dle jeho vlastních slov desktopové verze (Win 9x) neposkytují programátorům tolik možností (v knize však na rozdíly důsledně upozorňuje a udržuje dualitu výkladu).

Hned zpočátku nabírá kniha svižné studijní tempo a vyžaduje značné soustředění, tedy nic na čtení do autobusu. Po nezbytném teoretickém vstupu přistoupí autor k prvnímu "programu", aby vás posléze důkladně seznámil s standardem UNICODE a jeho významem. Následuje již opravdové programování v podobě základů vytváření oken aplikací a tvorby jejich procedur. Upozorňuji, že při chabých znalostech jazyka C++ se brzy ztratíte, takže tento předpoklad nepodceňujte. Přes zprávy Windows se dostanete k dalším rozsáhlejším příkladům a studijní tempo pozvolna stoupá. Po zvládnutí základů vytvoření okna aplikace autor pokračuje kapitolou o funkcích pro kreslení grafiky, následují statě o zpracování vstupu pomocí klávesnice a myši, časování a využití funkcí pro dceřiné ovládací prvky okna. Vše po sobě následuje logicky a v jasných souvislostech, v knižní podobě na mne Petzold udělal jako pedagog velmi dobrý dojem. Postupně se tak dostanete až k pokročilým tématům jako je správa více "vláken" aplikací (multithreading), dynamicky linkované knihovny (DLL) či zvuk a hudba. Počítejte však rozhodně s tím, že to při důkladném studiu nebude za čtrnáct dní (kniha má cca 1 200 stran). Nezbytností se také jeví přiložené CD se zdrojovými texty ukázkových aplikací.

Na závěr potvrzuji, že pověsti o Petzoldově knize určitě nelžou. Víte-li přesně, že chcete programovat pomocí Windows API na úrovni jazyka C++, pak s koupí neváhejte, neboť ve vaší výbavě nesmí chybět! Na druhou stranu, nevíte-li to jistě, radši si knihu několikrát důkladně prohlédněte, abyste nebyli obsahem zklamáni.

§§§§§


Nástroje pro Windows

JAROSLAV POLÁČEK

c00p0232

Autor: Pavel MacekVydavatelství: KOPP, České Budějovice 1999

Počet stran: 116

Doporučená cena: 89 Kč

Internet je mocný nástroj, který poskytuje svým uživatelům spoustu výkonných programů a utilit. Kniha Pavla Macka je právě zaměřena na tyto nástroje, jež lze stáhnout z Internetu a které již uživatelé vyzkoušeli a shledali je hodnými prostoru na jejich pevných discích. Tyto programy jsou charakteristické nejenom jejich distribucí po Internetu, ale i cenou, která bývá zanedbatelná, a tím, že většinu z nich si naši uživatelé mohou stáhnout z CD-ROMů PC WORLDu.

Svoji pozornost autor zaměřil na následující produkty: Windows Commander, WinRAR, FastZIP 98, ACD See, NotePad Plus, WinAMP a Ghost Script View. Mně samotnému ve výčtu poněkud chyběl prohlížeč souborů typu PDF, tedy Acrobat Reader, ale jinak je tento výběr velmi povedený z hlediska užitečnosti produktů.

Otázkou zůstává, pro koho je kniha určena, protože z počtu stran je jasné, že každému programu může být vyhrazeno jen velmi skromné místo a Pavel Macek zdaleka neobsáhl všechny funkce programů. Jde tedy o jakousi první orientaci, seznámení s levnou variantou, která mnohdy pomůže, aniž by se člověk musel obávat, kdy mu na dveře zaklepe softwarová policie. Zvláště v případech, kdy uživatel nezná (například u Windows Commanderu) dražší předchůdce těchto nástrojů, je možné využít tuto knihu jako základ práce a pak rozhodnout, zda bude pohodlnější využívat standardu, jejž poskytují Windows, nebo popisovaných prográmků.

Mé výhrady směřují k občasným nepřesnostem, které mohou zejména začátečníkům řádně zatopit. Autor občas směšuje anglickou a českou terminologii (s. 13 extenze a přípona, respektive koncovka), chybělo mi vysvětlení některých pojmů, jež považuji za základní, například konvence 8.3 (zvláště pokud je tato volba na vzorovém obrázku zaškrtnuta). Obě výhrady se týkaly kapitoly Windows Commander. K popisu pracovních oken by se asi spíše hodil grafický popis, než pouhé vyjmenování komponentů (ACD See).

Útlou levnou knížečku bych rád doporučil začínajícím uživatelům, ale vzhledem ke způsobu zpracování nemohu. Jde o pokus vytvořit učebnici, která by svou cenou vhodně doplnila programy, jež jsou takřka zadarmo. Znamená to ovšem, že její využitelnost je pro velmi malou skupinu lidí, kteří s "nástroji pro Windows" začínají pracovat a při tom se neztratí v množství mnohdy trochu zavádějících informací.

Český Internet Explorer 5

JAROSLAV POLÁČEK

Autor: Miroslav Renda

Vydavatelství: Grada, Praha, 1999

Počet stran: 128

Doporučená cena: 99 Kč

Tak k této knize by se hodilo napsat, že nakladatelství Grada je zavedené a má nezanedbatelné zkušenosti v oblasti počítačových manuálů. Že edice Snadno a rychle také není žádnou novinkou na trhu, takže čtenář ví, že jde o snahu za málo peněz dodat největší počet základnách informací. Že Miroslav Renda nenapsal svoji první knihu a že o Internetu zejména českém píše již delší dobu. A nakonec, že Internet se za posledních stal mnohem všednějším, než by si leckteré firmy přály.

Zpět k recenzi. Pokud jste dostali nový počítač nebo takový, na kterém je nainstalován Microsoft Internet Explorer (dále MSIE) ve verzi 5.0, máte připojení na Internet a prakticky nevíte o těchto věcech nic moc, tak bych pro vás měl tip zajděte do prodejny a vyžadujte knihu Miroslava Rendy. V této učebnici je základní popis programu, jednoduchý průvodce po českém Internetu. Uživatelé MSIE starších verzí v manuálu nenaleznou údaje o posledních novinkách nebo o postupech k novým doplňkům (například Microsoft Vallet) ani zřejmě nic, co by nevěděli o českém Internetu, ale jim tato kniha není určena.

Miroslav Renda zvolil vcelku tradiční strukturu svého dílka. Postupuje od obecného terminologického základu k instalaci. Dále projde základní příkazy programu, které se nejčastěji používají při prohlížení Internetu. Několik stran je věnováno orientaci na Síti. Druhou polovinu již z valné části netvoří popis samotného Exploreru, ale jeho součástí, tedy Microsoft Outlooku Express. Pro mnohé uživatele bude užitečná "kuchařka práce off-line", která přináší několik základních typů na zvýšení efektivity při minimu protelefonovaných finančních prostředků.

Velká část této knihy byla již publikována ve starších titulech tohoto autora, což vzhledem k jejímu určení není na škodu. Terminologicky se však díky přenosu dat ze starších verzí pojednává o operačním systému MS Windows 95, přičemž je logické, že uvedené informace platí i pro MS Windows 98. Až na tento nedostatek lze knihu doporučit všem těm, kteří se světem informací na Internetu začínají pracovat.

§§§§§


Jazyky C a C++ podle ANSI/ISO - Kompletní kapesní průvodce

JAN ŽĎÁREK

c00p0233

Autoři: Dirk Louis, Petr Mejzlík, Miroslav ViriusVydavatelství: Grada Publishing, 1999Počet stran: 644Doporučená cena: 390 Kč

Přestože je knížka s názvem Jazyky C a C++ zařazena mezi kapesní průvodce, mohu vás ujistit, že co jí chybí na šířce a výšce, to si bohatě vynahrazuje hloubkou, jak fyzickou, tak i rozebráním tématu. Kniha totiž vznikla přepracováním a důkladnou revizí dnes již, vzhledem k rychlému vývoji C++, zastaralé původní publikace za účasti Ing. Viriuse. Výsledkem je knížka, která předčí původní specifikaci kompletních kapesních průvodců dá se totiž považovat za referenční manuál k výše uvedeným jazykům.

Výklad v knize si bere za základ jazyk C++, ale věci specifické pro C samozřejmě nechybí. V ostatních případech jsou eventuální rozdíly vždy pečlivě označeny a vysvětleny. Popisovat obsah reference k programovacímu jazyku je asi zbytečné, přesto alespoň pro představu: po úvodním vysvětlení základních pojmů (co to je jazyk C, norma ANSI, apod.) je jedna rozsáhlá kapitola věnována proměnným a datovým typům, další pak operátorům, řídicím strukturám, preprocesoru a výjimkám (i výjimkám v C).

Po kapitole o funkcích a vývoji programu následuje objasnění vlastností OOP (dědičnost, polymorfismus, abstraktní třídy). Kapitola o šablonách toto téma vystihla vcelku pěkně a uzavírá výkladovou část knihy. Následuje výčet prvků obsažených ve standardní knihovně (makra, funkce, datové typy...) spolu se stručným popisem, o třídách z této knihovny je pak rozsáhlá kapitola, kde jsou tyto třídy rozděleny podle jejich funkce a popis odpovídá standardu ANSI C++. V dodatku pak můžete nalézt seznam klíčových slov jazyků C a C++ a základní rozdíly mezi nimi. Rejstřík je vyřešen prakticky je rozdělen na rejstřík funkcí a rejstřík "běžný".

Je třeba podotknout, že k většině základních témat z výkladové části knihy je uveden alespoň ideový příklad (fragment kódu), vzhledem k omezení rozsahu publikace zde ale není místo pro příklady obsáhlejší. Proto bych nedoporučoval četbu této knížky začátečníkům, ale spíše až programátorům mírně pokročilým, kteří si v ní mohou rozšířit své znalosti. Nejen vzhledem k popisu standardní knihovny se určitě bude hodit i programátorům zkušenějším, kteří by např. chtěli vědět, co všechno jejich překladač jazyka C++ oproti normě ještě neumí.

Chyb je v této knize naštěstí dost málo, dokonce se kromě překlepů tentokrát vyskytly jen výjimečně přehmaty faktického rázu (asi jen dva zásadní!), i mírně zkušený programátor je však lehce odhalí. Mezi spíše úsměvné chyby pak patří "překřtění" jména spoluautora původního jazyka C v knize tak naleznete tvar Kerighan, Keringhan, i Kernighan. Dále mi není jasné, zda se někdo chtěl autorům, případně všem "céčkařům" hrubě pomstít, ale na přední straně obálky (možná to z její reprodukce umístěné u tohoto článku nerozeznáte) je sice seznam kapitol z knížky Jazyky C a C++, ale v nadpise stojí bíle na tmavě modrém Visual Basic 5 kompletní kapesní průvodce. (A teď mi tvrďte, že Microsoft nemá prsty všude.)

Tato knížka není tradiční nezáživný referenční manuál, naopak svojí orientací na praxi se mnohým může stát užitečným pomocníkem. A nebojte se, o Visual Basicu v ní nenajdete ani slovo.

§§§§§


05/2003

$$$$$


Novinky


Platforma Centrino I.

Tomáš Bučina

c03p0263

Centrino v sobě spojuje procesor Pentium M, čipovou sadu a bezdrátovou kartu WiFi, které se dohromady vyznačují vysokým výkonem a velmi nízkou spotřebou. Notebooky, které Centrino využívají, byly uvedeny na CeBITu taktéž a to prakticky u všech výrobců včetně ODM (Original Design Manufacturer) producentů. Je jisté, že v průběhu dubna a května se i na našem trhu objeví množství přenosných počítačů, které budou Centrino obsahovat, a díky velmi zajímavé cenové politice Intelu budou dosažitelné i běžným zákazníkům.

Centrino není určeno pro entry-level notebooky za nejnižší ceny, ale vyjma této kategorie jím hodlá Intel nahradit všechny ostatní varianty Mobile Pentium 4-M. Zajímavé je také srovnání ceny platformy s a bez příslušné WiFi karty, při jejíž absenci se nemůže notebook označovat jako Centrino Technology. Vzhledem k minimálnímu cenovému rozdílu pro výrobce lze očekávat, že prakticky každý notebook s Pentiem M bude zároveň i Centrino kompatibilní.

Stmívá se nad CeBITem? - Cebit 2003

Tomáš Bučina

Každým rokem hned několik dní po ukončení velkých výstav nastává diskuse o jejich smyslu a dalším směřování. CeBIT v tomto směru není výjimkou a některé indicie skutečně ukazují, že zájem vystavovatelů o tuto dnes už největší světovou akci poněkud ochabuje. I přesto jsme na stáncích našli dost inspirací pro tento článek.

Na CeBITu jsou běžně k vidění zajímavé detaily a trendy, které se zřejmě uplatní v budoucnosti. U řady z těchto směrů lze vypozorovat tříletý cyklus v prvním roce se koncept představí veřejnosti na specializovaných výstavách a několik výrobců produkuje pilotní zařízení. Druhý rok je ve znamení intenzivní přípravy trhu na příchod nové technologie, marketing pracuje na plné obrátky, objevuje se řada výrobků, výrazně se redukuje cena za ně požadovaná, dokončují se případné úpravy standardů. A konečně třetí rok technologie zaplaví trh výbornou cenou a velkým množstvím produktů, které jsou rámcově spolu kompatibilní.

Sítě bez drátů

Přesně stejným způsobem můžeme zhodnotit i největší trendy, jako jsou bezdrátová řešení. Zatímco Bluetooth, sloužící k vytváření malých osobných sítí spojujících mobilní telefony, PDA, osobní počítače a příslušenství, je dnes v průběhu 2. fáze, technologie WiFi se letos přesune do 3. stupně. V roce 2003 se tedy dočkáme jednak uvedení několika důležitých standardů této bezdrátové komunikační infrastruktury, a současně můžeme počítat s masivním nástupem nových produktů na trh. Je jen otázkou času, kdy si podmaní i české zákazníky.

Právě na trendu "connected home", o kterém se zmiňuje Lukáš Erben, je dobře vidět, jak vypadá první stupeň je nemnoho skutečně prodávaných produktů, ale všechny firmy v oboru dobře cítí tržní potenciál tohoto řešení a nechtějí jej propást.

Již jednou zmíněné WiFi bylo na CeBITu zastoupeno velmi výrazně. Stačilo jen projít mezi stánky a bylo možné nalézt hned několik sítí, kterými si vystavující firmy pokryly své prostory a okolí. Jistěže jde o technicky zaměřený veletrh, jenž ne zcela přesně ukazuje aktuální tržní situaci, ale Wireless LAN je zcela jistě produkt, který letos a zejména v roce 2004 bude dominujícím prvkem síťových řešení domácích uživatelů i firem.

S nástupem WiFi přípojných bodů (hotspotů) na veřejných místech spolu ve spojení s GPRS technologií vyvstává problém, jak v internetu pracovat s pohybujícími se klientskými počítači, kterým se mění IP adresa základní identifikace počítače v internetu. O tomto problému se nemluví příliš nahlas, ale například Toshiba už na něj našla lék. A z minulých let je jasné, že vývojáři Toshiby velmi přesně odhadují budoucí trendy, takže se jistě časem objeví další možná řešení této situace.

LCD si podmaňuje trh

S úžasem jsme sledovali loňské stánky výrobců monitorů, ale i jiných firem, vybavené převážně LCD panely. Zatímco loni to bylo ještě víceméně pozlátko a CRT monitory byly stále pevnou součástí nabídek producentů, pro letošní rok se karta výrazně obrací. Drtivá většina firem dnes nabízí CRT pouze ve dvou větvích entry level, tedy přesněji naprostý cenový, ale i kvalitativní lowend a vedle toho profesionální klasické monitory, určené pro grafiky a další uživatele, kteří si budou ochotni za "luxus" CRT připlatit. Midrange je doménou LCD, o tom není sporu. Dnešek, kdy jsou nejlevnější 15" LCD u nás k dispozici hluboko pod 10 000 korunami i s DPH, je toho jednoznačným důkazem. Jestli si letos chcete koupit nový monitor, moc přemýšlejte, zda už nejít právě do plochého panelu!

Druhým zajímavým segmentem, který se dnes začíná dramaticky rozvíjet (podle analytiků DispleaySearch v letošním roce odhadovaný meziroční nárůst o 182 %), jsou LCD TV. Řada výrobců představila odpovídající produkty, které jednak svou cenou deklasují technologicky příliš náročné plazmové obrazovky, a zároveň nabízejí uživatelům mnohem větší komfort v užívání. Na zásadní vstup na trh spotřební elektroniky si ještě LCD TV budou muset nejméně rok počkat, ale už dnes je zřejmé, že zákazníci si v roce 2004 budou mít z čeho vybírat.

Opět u Toshiby byl k vidění prototyp displeje vyrobeného technologií OLED, o které se už asi 4 roky tvrdí, že do dvou let nahradí LCD. Výsledek vypadá opravdu skvěle, ale stále jde jen o malý displej na fiktivním prototypu mobilního telefonu, takže... zase za rok.

Fenomén: Media PC

O konvergenci mezi spotřební elektronikou a IT jsme v uplynulém desetiletí slyšeli už tolik pohádek, že většina z nás v něco podobného buď přestala věřit, nebo jsme celou záležitost vyřešili prostým umístěním PC pro přehrávání MP3 či DivX a DVD obsahu do obývacího pokoje.

Jenže zatímco dříve se o konvergenci mluvilo jako o pronikání IT technologií do televizoru či obývacího pokoje (formou set-top boxu), letošní CeBit přinesl zásadní obrat centrální jednotkou už není zoufale pomalý a neohrabaný set-top box, ale upravené PC stylizované coby hi-fi komponenta, které zvládá vedle zvuku a videa i rádio, pozemní analogové (či digitální) vysílání či příjem ze satelitu. Výhody takového řešení jsou zejména v širokých možnostech a snadné podpoře nových standardů a technologií (upgrade ovladačů či kodeků je otázkou vteřin), nevýhody pak zejména v komplikovaném uživatelském rozhraní, náročné konfiguraci a prozatím i vyšších pořizovacích nákladech.

Zatímco firmy, které se tradičně soustředí na spotřební elektroniku, jako je LG či Phillips předváděly své vize komplexních domácích řešení (propojené domácnosti Philipsu se věnujeme samostatně), výrobci PC komponent a barebone systémů nabízeli zejména miniaturní PC formátu ITX či uATX mezi tradiční značky v této oblasti patří Shuttle, produkty v této kategorii představil ale například Soltek či Microstar, jenž vystavoval koncept "Media PC", které integruje RDS tuner či televizní kartu. VIA předváděla své řešení Media PC postavené na platformě EDEN se softwarem eBios.

Windows XP Media Center Edition Někteří výrobci se problém uživatelského rozhraní snaží řešit speciálními aplikacemi pracujícími pod běžným operačním systémem či pomocí "Embedded" verze WindowsXP, existuje ovšem i "univerzální" řešení v podobně upravené verzi Windows XP "Media Center Edition", která je od konce minulého roku k dispozici v USA. Rozšíření Media Center Edition v podstatě obsahuje jednoduché rozhraní pro ovládání funkcí jako je přehrávání hudby, videa, prohlížení fotografií, nahrávání TV pořadů či timeshifting (současné nahrávání a přehrávání jiné části stejného pořadu). K provozu XP Media Center je ovšem nutné mít v PC televizní tuner, který je schopný kódovat do formátu MPEG-2 bez spoluúčasti procesoru Media Center Edition se tak často prodává jako balík obsahující jak software, tak i potřebný hardware (TV tuner a dálkové ovládání).

Masovému rozšíření PC do obývacích pokojů stojí ovšem v Evropě v cestě velká překážka: roztříštěnost trhu. XP Media Center totiž získává informace o televizním programu z internetu zmapovat přitom v Evropě situaci okolo poskytovatelů kabelové či pozemní televize a vytvořit celoevropský televizní program, jehož segmenty by si uživatelé, podle svého bydliště, stahovali do počítače (tak je tomu v USA) je prakticky nemožné. Existují navíc i technické překážky zatímco v USA je například situace okolo obrazu s vysokým rozlišením jasná a standardy HDTV jsou jednoznačně definovány, Evropa se doposud nebyla schopna dohodnout jedinou společnou platformou je pravěký PAL se všemi myslitelnými nedostatky. I když je možné pro zobrazení použít digitální projektory, velkoformátová LCD či plasmové obrazovky, jedná se o velmi drahá řešení (zejména ve srovnání s HDTV televizory, které jsou dostupné ve Spojených státech).

Propojená domácnost

Dalším trendem, který úzce souvisí se splynutím spotřební elektroniky a IT, je koncept tzv. "connected home" představený na letošním CeBitu v různých podobách. Propojená domácnost je založena na přenosu nejrůznějších informací počínaje obrazem a zvukem (ve formátu streaming video či audio) a konče komunikací mezi domácími spotřebiči pomocí technologií Wireless Lan. Centrem je multimediální server (v podání Phillipsu se jednalo o speciální zařízení stylizované do podoby hi-fi komponenty), který vedle pevného disku, na nějž mohou být ukládány zvukové a obrazové nahrávky, obsahuje hardware pro kódování MPEG-2 videa, které je následně streamováno přes bezdrátovou síť (a můžete je tak zobrazit kdekoliv v domě či bytě). Přestože samotný server představuje proprietární řešení, formáty streamovaného zvuku či videa jsou univerzální není tedy problém sledovat je na notebooku, stolním PC, smart displeji či televizoru vybaveném příslušným hardwarem, bez ohledu na značku. Server přitom může teoreticky poskytovat několik streamů současně (pro každý videostream je ovšem nutné osadit samostatný modul pro kompresi do MPEG-2). Zakomponování technologií jako je DVD sice přináší jisté absurdity obraz z DVD je třeba, kvůli šifrování CSS, nejprve převést do analogového formátu a poté opět digitalizovat (to je typický příklad, kdy kódování obsahu a americká legislativa DMCA, chránící systémy jako je CSS, brání technologickému rozvoji), celkově se ale podle našeho názoru jedná o koncept s dobrými vyhlídkami. Je velmi pravděpodobné, že v horizontu jednoho až dvou let se dočkáme komplexních řešení postavených na filozofii propojené domácnosti ostatně už na letošním CeBitu uvedl Philips první zařízení tohoto typu Philips Wireless Multimedia Reciever, tedy zařízení, které se pomocí Wi-Fi spojí s vaším PC a umožňuje v pohodlí vašeho obýváku přehrávat hudbu ve formátu MP3, videa MPEG-1 a DivX a rovněž streamovaná média přímo z internetu na vaší hi-fi soupravě a televizoru.

Každopádně jsou pojmy jako "digitální domácnosti" či "propojená domácnost" realitou, která během několika let zaplaví trh. CeBIT v tomto směru ukázal, že je zde jak vůle ze strany výrobců zejména spotřební elektroniky, tak i neutuchající zájem zákazníků.

Zahlédli jsme na CeBITu - zajímavé výrobky letošního jara

Tomáš Bučina

CeBIT 2003 byl celkově na produktové novinky chudší, než v předchozích letech, ale i tak se objevilo několik zásadních uvedení nových výrobků. Tím nejdůležitějším je zřejmě platforma Centrino z dílny Intelu, které se věnujeme v samostatném článku.

Procesory a čipsety

AMD svým už mnohokrát propíraným odložením uvedení 64bitových procesorů řady Hammer (Athlon 64 a Opteron), dostalo do velmi svízelné situace výrobce základních desek. Ti totiž počítali s premiérou Athlonu 64 už na CeBITu a měli připraveny i příslušné platformy. Stala se tak velmi kuriózní situace, kdy na stáncích mnoha firem byly vidět motherboardy, které se budou prodávat až za půl roku. Bez jakéhokoliv tajnůstkaření, zcela otevřeně. Samotní výrobci nechtěli oficiálně tento stav komentovat, ale z jejich prohlášení bylo zřejmé, že jak investice do vývoje, tak zcela zbytečná produkce a vyvázání výrobních prostředků i peněz na marketing jsou pro ně velmi bolestivé.

AMD se týkal také další detail, a to, zda zanedlouho uvedený Opteron bude k dispozici také pro koncové uživatele, anebo z něj budou pouze velké firmy stavět servery a pracovní stanice. Přítomnost základních desek značky MSI ale naznačuje, že by se tyto čipy mohly tu a tam objevit i v retailu. Samozřejmě s cenou kolem několika desítek tisíc korun.

Příjemným soustem pro lovce zajímavostí, byly tu a tam objevivší se základní desky s doposud neuvedenými čipovými sadami kódově značenými Intel Springdale a Intel Canterwood, které budou nástupci i7205 (Granite Bay) pro vysoce výkonné počítače s dvoukanálovou paměťovou sběrnicí.


Platforma Centrino II.

Útok na cenu

Hezkým příkladem jak mohou výrobci reagovat na problémy s prodejem, je masivní uvádění nových PDA produktů s překvapivými cenami. Tím, jak se implementace jednotlivých zařízení příliš neliší a do značné míry zjednodušuje, rozšiřuje se počet výrobců, kteří PDA nabízejí. Etablovaní producenti naopak přicházejí s odlehčenými a lacinějšími verzemi svých stávajících produktů, a tak na trhu můžeme najít například Axim A5 od Dellu, Toshibu e350, Asus MyPal, či HP iPaq H1910. Nové produkty nabízejí také pro koncové uživatele nepříliš známé značky, jež ale mají významné slovo na ODM/OEM trhu, jako třeba tchajwanský Mitac.

A konečně ani Palm nezůstává pozadu a po příjemném snížení ceny high-endového Tungstenu T, kterým si ale spíš udělal prostor pro nový model Tungsten C vybavený i WiFi rozhraním, uvedl barevnou a výkonnou variantu entry-level PDA Zire 71. A platformě postavené na Palm OS zůstává věrné i Sony se svými ekonomickými modely Clié SJ22 a SJ33.

Také Bluetooth se úspěšně rozšiřuje mezi východoasijské výrobce a v jejich nabídkách lze nalézt velkou spoustu drobotiny s využitím tohoto rozhraní. Jsou to jednak USB dongly, které vůbec Bluetooth poskytují, a pak také další periferie, například modemy, handsfree k mobilům a podobně.

Letošní rok bude rokem zapisovatelných a přepisovatelných DVD, to je jasné všem výrobcům. Na CeBITu jsme ale našli také velmi příjemně cenově posazená DVD média, balená na "spindlech" pro zachování dobré ceny. Jestli se předpovědi a sliby zainteresovaných firem potvrdí, můžeme se letos těšit na to, že různé typy DVD médií budou stát jen zhruba 2x tolik, než kolik stojí odpovídající CD-R(W) disky.

Ona i situace s DVD zapisovačkami je, dá se říci, poměrně trapná. Doposud není jasné, jaký systém zápisu bude standardem, zda DVD+ preferované DVD + RW Alliancí nebo DVD-, za kterým stojí DVD Forum, a tak si výrobci poradili po svém. Po Sony nabízí DVD vypalovačku s podporou jak DVD+, tak DVD--formátů LG, a svůj vzorek předvedlo i MSI. Problém je ale s cenou, protože souhra obou standardů v jednom produktu není zcela bez komplikací a implementace něco stojí. Výrobci už letos potřebovali mít jisto a zaplavit trh novými produkty se skvělými cenami, což je současnou situací poněkud komplikováno.

Flash a foto

Skutečné novinky uvedli výrobci flash produktů, tedy zejména SanDisk. Ten spolu s Toshibou, Matsushitou a dalšími firmami, stojícími v konsorciu SecureDigital, představil nový formát SD karty nazvaný MiniSD. Jde o doposud nejmenší flashovou kartu na trhu, jejímž cílovým trhem jsou mobilní telefony. Vzhledem k tomu, že je pinově kompabilní se stávajícím SD rozhraním a opravdu maličká, existuje dokonce SD redukce, do které se MiniSD karta vloží, a je tak možné ji používat v SD kompatibilních zařízeních.

Dalšími novinkami z dílny SanDisku jsou nové vysokokapacitní SD karty (maximálně 1 GB), CF typu I (2 GB) a CF typu II (4 GB). Je ale pravdou, že s komerční dostupností těchto modelů to nebude zdaleka tak horké a ještě si na ni nějakou dobu počkáme. Pro zařízení, která mají k dispozici pouze jeden SDIO, resp. CFIO slot (zejména PDA), nabídne SanDisk zanedlouho kombinované karty slučující v sobě paměťovou kapacitu až 128 MB spolu s WiFi připojením. Jejich ceny zatím nebudou příliš lidové, ale je to určitě vývoj správným směrem. A konečně pokud máte doma digitální fotoaparát a chcete si snímky prohlížet na televizní obrazovce, kde vypadají opravdu dobře, můžete sáhnout po jednom z mnoha "picture viewerů". SanDisk předvedl Digital Photo Viewer s dálkovým ovládáním, který podporuje prakticky všechny typy paměťových karet na trhu.

Také mezi digitálními fotoaparáty se objevila řada nových produktů. Nechyběl Canon s modely IXUS 400 (4MP stylový kovový fotoaparát s 3násobným optickým zoomem) a EOS 10D, který je velmi zajímavě cenově posazeným profesionálním přístrojem se skvělým výkonem. Olympus prozradil mnohem více o svém Systému 4/3, jenž by se měl stát standardem pro digitální zrcadlovky, Minolta ukázala například Dimage F200, zajímavého zástupce střední třídy fotoaparátů.

Velký rozmach zažívali také výrobci laciných 2-3 megapixelových fotoaparátů silně plastového vzhledu, o jejichž úspěchu na trhu nelze pochybovat řada zákazníků se bude rozhodovat právě podle ceny, za kterou si nástupce svých dosluhujících kompaktů klasické koncepce pořídí.

§§§§§


Grafické karty na CeBITu

Lukáš Erben

c03p0264

V oblasti grafických karet pro stolní počítače nebyly na letošním CeBitu uvedeny prakticky žádné novinky. Stalo se tak zejména díky akci GDC (Game Developers Conferrence), pořádané krátce před veletrhem v Hannoveru, na které byly představeny nové grafické čipy firem ATI a nVidia určené pro stolní počítače na CeBitu tak byly ohlášeny pouze nové čipy a technologie určené pro mobilní počítače. Prakticky všechny čipy ohlášené krátce před CeBitem byly ale na výstavě předváděny na stáncích drtivé většiny výrobců a OEM.

Kanadská společnost ATI tak spolu s výrobci, kteří osazují její grafické čipy, předváděla nové karty Radeon 9800 Ultra, jež představují současnou špičku, i nové VPU střední třídy Radeon 9600, které by mělo přijít na trh v nejbližších týdnech. Zatímco karty řady Radeon 9800 jsou postaveny na jádru R300 známém z Radeonu 9700 (taktovaném na vyšší frekvenci), VPU na kartách Radeon 9600 vychází ze pomalejšího Radeonu 9500 (opět je ovšem taktováno na vyšší frekvenci). Oba nové modely ATI jsou pochopitelně kompatibilní s DirectX 9 a podporují AGP 8x.

Mnozí výrobci představili taktéž své verze grafických karet postavených na nových GPU nVidia střední (NV31) a nižší (NV34) třídy. Karty řady GeForce FX 5600 (NV31) by měly nahradit modely GeForce 4 Ti4200 a 4800SE, zatímco GeForce FX 5200 (NV 34) nahradí řadu GeForce 4 MX. Nové grafické karty pochopitelně podporují DirectX 9 cena nejlevnějších karet GeForce FX 5200 přitom na necelé 3 000 Kč bez DPH. K vidění byly pochopitelně i nejvýkonnější karty GeForceFX 5800 a 5800 Ultra, jejichž dostupnost je prozatím (na rozdíl od konkurenčních karet Radeon 9700) problematická.

Zatímco předváděné grafické karty pro stolní počítače představují evoluci předchozích technologií a jsou zajímavé zejména masivní podporou rozhraní DirectX 9, nové produkty oznámené pro mobilní počítače jsou svým způsobem revoluční. Zatímco v minulosti bylo zvykem, že mobilní grafika zaostávala o jednu či spíše o dvě generace pozadu za technologiemi dostupnými pro stolní počítače, nová GPU či VPU (rozdílné značení grafických čipů jejich výrobci) pro notebooky se výkonem i možnostmi vyrovnají střední třídě současných grafických karet. Uvědomíte-li si ale celkový posun trhu směrem k notebookům a "desknote" počítačům (zatímco trh stolních PC víceméně stagnuje, prodej přenosných počítačů neustále roste), je strategie výrobců grafických karet pochopitelná. I když v současné době stále drtivá většina notebooků používá grafické funkce integrované v čipsetu, někteří výrobci (např. Dell či Toshiba) osazují speciální grafické moduly s čipy ATI či nVidia coby standard do většiny svých modelů. Nová hybridní řešení typu desknote či portable desktop (výkonné, levné, ale velké a těžké notebooky s díly ze stolních PC, externí baterií či dokonce 17" LCD a klávesnicí plné velikosti) navíc budou ideálním trhem pro výkonné grafické moduly.

ATI pro nadcházející rok sjednotila značení svých VPU pro mobilní počítače a mobilních čipsetů Radeon IGP. Nově byl představen Mobility Radeon 9600, který přináší na mobilní PC nejnovější generaci grafických čipů, podporujících DirectX 9. ATI vyrábí čipy s pamětí DDR II (přesněji GDDR2-M) o maximální velikosti 128 MB, integrovanou v pouzdře s GPU.

nVidia představila světu mobilní variantu karet GeForceFX 5200 a 5600 s přídomkem Go. Nová mobilní GPU se vedle vysokého výkonu a podpory rozhraní DirectX 9 mohou pochlubit i vyspělými technologiemi pro úsporu energie (PowerMizer), které se v mnoha směrech vyrovnají nejnovějším mobilním procesorům jednotlivé obvody grafických čipů se aktivují, pouze jsou-li využity.

Velkým oříškem pravděpodobně bude porovnat, které z mobilních řešení (Mobility Radeon 9600 či GeForce FX 5600 Go) je výkonnější nezbývá než doufat, že se najde výrobce, který bude nabízet jediný model notebooku s volitelným grafickým modulem.

§§§§§


Krátké zprávy

Petr Felt

c03p0265

Něco pro studenty

Studentské stránky (www.studentskestranky.cz) se převlékly do nového kabátu. Návštěvníci mohou i nadále využívat denního zpravodajství, bazaru učebnic a skript, nabídky brigád, nejrozsáhlejší databáze referátů na českém internetu, finančního poradenství a informační sekce o studiu v zahraničí, přičemž na bazar učebnic, skript a do referátů budou moci přistupovat přímo z titulní stránky.

V rubrice Student v zahraničí se dozvíte mnoho užitečných rad od studentů, kteří v zahraničí již studovali či studují, a pokud jste v zahraničí studovali, můžete se o své poznatky a zážitky na těchto stránkách podělit.

Studentské stránky rozšířily spolupráci v rámci sekce Referáty o dalšího partnera. Stal se jím server www.ctenarsky-denik.cz. Nyní mohou uživatelé vyhledávat až v 15 000 záznamech. Studentské stránky nenabízejí pouze referáty, ale i maturitní otázky a povinnou četbu.-FEL

§§§§§


eTime se blíží I.

Tomáš Jirásko

c03p0266

Letošní ročník prestižní konference eTime se uskuteční pod záštitou ministra informatiky Vladimíra Mlynáře v Praze 19.-20. května v hotelu Andel\s Praha. Návštěvníci konference se setkají s řadou osobností z České republiky i zahraničí, které v oblasti informačních a telekomunikačních technologií úspěšně působí již několik let. Padesát přednášejících podá ucelený přehled o technických, ekonomických, legislativních a společenských aspektech současného stavu vývoje telekomunikačních technologií a elektronického obchodu. Samotné přednášky jsou voleny tak, aby zaujaly výkonné ředitele, vedoucí podnikové informatiky, odborníky z oblasti ITC, manažery z oblastí finančnictví, průmyslu, obchodu a státní správy, kteří s těmito technologiemi pracují nebo plánují jejich zavedení ve své společnosti. V rámci konference budou předána ocenění Český CIO roku 2003 a Telekomunikační All Stars. "Na této prestižní konferenci by odborník nebo zájemce o informační technologie rozhodně neměl chybět," dodává Ivan Novotný, výkonný ředitel vydavatelství IDG.

Odkaz: www.forum-etime.cz.

Český Lahváč 2003

Tomáš Jirásko

Pravidelný Občasník Originálního Humoru (POOH) je místem, kde píší lidé pod přezdívkami Medvídek Pú, Kiwi, Kostěj, Mahulena své postřehy, poznámky a humorné články. Jednotliví obyvatelé stokorcového lesa, jak se mezi sebou tito nadšenci nazývají, sledují také významné události na českém internetu. Když byly vyhlášeny nominace ankety Český Zavináč, rozhodli se bloggeři z Pooh.cz uspořádat vlastní anketu nazvanou Český Lahváč 2003. Všichni uživatelé internetu mohou do této ankety nominovat své tři nejoblíbenější stránky, ke kterým je možné navíc přidat i krátký vzkaz. "Kdo jiný je schopný posoudit navštěvované stránky, než ten kdo je navštěvuje, sleduje, čte a vyhledává na nich informace. Proto je Český Lahváč pro český internet novou formou k vyjádření názorů každého z nás." vysvětluje Daniel Dočekal, publicista, zakladatel legendárního Světa Namodro a serveru Pooh.cz. Výsledky ankety Český Lahváč budou slavnostně vyhlášeny 6. 5. 2003 za účasti mediálních partnerů a autoři deseti nejlepších stránek obdrží zajímavou cenu.

Odkaz: http://lahvac.pooh.cz

Pro filmy nonstop

Tomáš Jirásko

Možná to znáte vracíte se v pozdních hodinách domů, ale na spánek ani pomyšlení co teď? Jedním východiskem je automatická videopůjčovna. Toto řešení jste sice mohli znát zatím pouze ze zahraničí, ale potěšíme vás v Čechách již první je, přesněji v Praze 13, ve Volutově ulici ovšem zanedlouho k ní přibudou další. Princip samoobsuhy je jednoduchý. Řídicí počítač, zákaznické terminály a rameno, ne nepodobné systémům používaných v datových skladech. S lidskou obsluhou se setkáte pouze jednou, při registraci, Při ní je vám vystavena karta s dvojicí PINů s jedním "dospěláckým", druhým "dětským" (vyblokuje z nabídky nevhodné filmy). A nyní již nic nebrání tomu půjčit si kazetu či DVD kdykoliv, neboť půjčovna "jede" 24 hodin. Výběr, půjčování i vracení převezmou obslužné terminály, které dokáží provádět i rezervace titulů, zobrazovat přehled filmů podle klíčů (např. novinky, nejpůjčovanější apod.), a samozřejmě vás informovat o vámi zvoleném titulu. Tyto informace jsou navíc aktualizovány z centrálního serveru, www.24selfvideo.sk

Banka v kapesním počítači

Tomáš Jirásko

První bankou na českém trhu, která přenesla část svých služeb i na platformu kapesních počítačů, se stala eBanka, kdy klientům je nyní nabízena možnost částečného ovládání finančních prostředků na jejich účtech. K využívání této služby stačí pouze kapesní počítač s HTML prohlížečem podporujícím 128bitový SSL protokol a přístup z PDA na internet Skripty nejsou vyžadovány, a další parametry jako rozlišení obrazovky, počet barev, procesor atd. nejsou pro funkčnost podstatné.

K autentizaci a certifikaci vstupu na účet se používá pouze Osobní nebo Mobilní Elektronický klíč. Internetový Elektronický klíč není podporován, neboť pro PDA není použitelný plug-in. V současném schématu se autentizuje nebo certifikuje každá stránka, na kterou klient vstupuje, nelze se tedy jedním kódem přihlásit a potom s účtem libovolně pracovat jedna operace, jedna autorizace což sice není nejpohodlnější, ale pro zachování širší kompatibility se jedná o nezbytnost, v opačném případě by se klient nevyhnul nutnosti instalovat doplňkové programy. Klientský systém pro PDA zařízení byl testován na zařízeních s operačním systémem PocketPC, PalmOS, Nokia 9x10, a také na T-Mobile MDA. Odzkoušeli jsme přistup s Pocket LOOXem a iPAQem h5450, které přistupovaly přes Sony-Ericsson T68i s Oskarovým GPRS, i klasickým způsobem pomocí datového kabelu k lokální síti a dále do internetu, a vše fungovalo k naší naprosté spokojenosti.

Klientský systém však není plnohodnotný. Podporovány jsou pouze vybrané operace historie účtu + zůstatek, přehled blokací platební karty, zadání a přehled jednorázových i trvalých platebních příkazů, založení termínovaných vkladů a přehled TV. Služby pro PDA a smartphony jsou přístupny na internetových adresách, http://pda.ebanka.cz a http://pda.ebanka.com.

Jak (ne)ušetřit na internetu

Tomáš Jirásko

Zda při nákupu přes internet skutečně ušetříme, jsme se rozhodli ověřit namátkově na pěti webech společností, které nabízejí touto cestou své zboží v našem případě nás zajímaly handheldy. Pro srovnání jsme zvolili PDA Fujitsu-Siemens PocketLOOX 600, Palm Tungsten T (m550) a HP iPAQ 5450. Ceny v tabulce jsou uvedeny bez 22% DPH, a získány byly z jednotlivých internetových obchodů v časných ranních hodinách 14. dubna. Platnost cen nebyla telefonicky ověřována, předpokládáme, že každý dobrý obchodník své stránky pravidelně aktualizuje, jinak ztrácí internetová nabídka svůj smysl, že?

Jak zjistíte z tabulky, rozptyl cen je vcelku značný, a to až na jednu výjimku se jedná o identická balení alespoň ze specifikací uváděných na jednotlivých webech to vyplývá.

Jak vidno, ušetřit lze, ale nakupujte s chladnou hlavu. Obecně totiž platí, že v případě, kdy je vyšší cena zboží vysvětlována prodejcem jako přidaná hodnota (např. bonusový software, příslušenství navíc, lokalizace apod.) důkladně zvažte, zda vám skutečně ono navýšení přinese užitek neseriozní prodejci se takto v poklidu často snaží "vystřílet" sklad ležáků. Mnohdy může jít u softwaru o freeware či shareware, mající pro vás hodnotu nosiče.

Komunikační virtuos

Tomáš Jirásko

i PAQ Pocket PC h5450 představuje současnou vlajkovou loď na poli handheldů se značkou HP. Nová generace 54xx je zároveň určitým skokem především díky implementaci bezdrátových technologií. Základem PDA je intelovský 400MHz procesor XScale s 64 MB SDRAM a 48 MB Flash ROM. Displej je náš starý známý transreflektivní (65 000 barev) z řady 39xx s rozlišením 320 x 240 bodů, podpořený grafickým akcelerátorem. Vyhovující je i podsvětlení s automatickou regulací světelným čidlem, které lze samozřejmě nastavit rovněž manuálně. Zcela jistě na první pohled upoutá na horní stěně vyvedená anténa, která je zde z velice dobrého důvodu v 5450 jsou integrovány Bluetooth a Wi-Fi (802.11b), čímž se stává tento model komunikačním králem propojíte ho prostě s čímkoliv, co připojit jde IrDA port rovněž nechybí a také kdekoliv to jde (pokryty jsou dnes letiště, hotely, ale i benzínové pumpy atd.). V případě užívání bezdrátů musíte ovšem počítat s nikterak malou spotřebou energie. Na přední straní nalezneme pod pětisměrným tlačítkem další novinku, snímač prstů. PDA lze tak nyní zabezpečit kromě statického hesla i otiskem prstů (nebo všech deseti) a kombinací obou metod. Na zadní straně je inovací vyměnitelná baterie koupit tedy druhou pro prodloužení pracovní doby se přímo nabízí. Na spodní straně přibyl ke komunikačnímu portu konektor na přídavný jacket (přídavný modul např. GPS, digitální foťoaparát apod.) Z hlediska umístění dalších prvků jde o klasický iPAQ od LEDky indikující stav zařízení, IR portu, slotu pro karty Secure Digital (SD)/Multi Media Card (MMC) až po mikrofon.

U takto vybaveného PDA pak asi není překvapením, že patří mezi ty těžší (209 g,) a pomineme-li malý výběžek na levé straně skrývající tlačítko hlasitosti, tak se rozměrově (133 x 84 x 16 mm) neliší od předcházejících iPAQů. Mezi dodávaným příslušenstvím (synchronizační kolébka USB/RS232, napájecí adaptér, umělohmotné pouzdro co byste chtěli za ty peníze :-) bohatý výběr softwaru na CD, náhradní stylus a manuály) nalezneme i redukci napájení do systémového konektoru PDA a cestovní nabíječka je na světě.

Z hlediska výkonu procesoru je h5450 bezproblémový, s aplikacemi si poradí hravě, to včetně her a přehrávání MPEGů. Nastavení Wi-Fi je jednoduchou záležitostí, pokud váháte, mrkněte do přehledného manuálu, český je k dispozici i na webu HP. Slabinou se ovšem jeví baterie; ne že by její kapacita byla malá použita je 1 250mAh Li-ion, ale prostě je toho na ní moc. S 50% podsvětlením vydržel iPAQ přehrávat MP3 soubory okolo 3,15 hod. (očekával bych tak o hodinku déle), se zapnutým Wi-Fi se baterie vyčerpaly ovšem již po 1,45 hod. A nakonec stará bolístka většiny PDA cena. I když jde o manažerský hi-end, nabitý šikovnými technologiemi a řešeními, nikdo po mně nemůže chtít, abych nad cenou tančil radostí. Takto totiž model patřící do rukou technických nadšenců bude ve většině případů plnit podřadnou úlohu telefonního seznamu, neboť bude zakoupen spíše "pro ten pocit síly", než s jasnou představou o jeho skutečné využitelnosti. Cena: 27 264 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.hp.cz

Modrá klíčenka

Tomáš Jirásko

S technologií Bluetooth se setkáváme stále častěji, za což vděčíme především záplavě nových mobilních telefonů, ale ani zařízení jako jsou handheldy či tiskárny v množství nezaostávají. Při současném stavu věcí se tak mnohde stává kritickým místem pro užívání Bluetoothu samotný počítač, jehož životní cyklus je v našich krajinách přece jenom delší, než výrobci všeobecně počítají, a tak integrovaný bluetoothový čip na desce bude v mnoha domácnostech nějakou tu dobu chybět. V případě, že však Bluetooth potřebujete, nemusíte si přesto zoufat. Neviditelná ruka trhu tentokráte zafungovala spolehlivě, a Bluetooth je k dispozici i v podobě přídavné Compact Flash karty či USB modulu, což jsou již přijatelné alternativy řešení pro drtivou většinu uživatelů. Modely na trhu se samozřejmě z technologického hlediska mnoho lišit nemohou, spíše rozměry, ale především pak dodávaným softwarem u některých byste jej dokonce hledali marně. Poslední uváděná varianta se však netýká modulu i-Tec Bluetooth USB Dongle. Součástí zakoupené krabice je samotný modul, prodlužovací USB kabel, manuál a CD, na kterém kromě manuálů a dalšího nalezneme programy XTNDConnectManager a mobile PhoneTools. V případě prvního se jedná o v podstatě manager bluetothového připojení, pomocí kterého jednotlivá zařízení dokážete k počítači velice lehce připojit, a pak již plně využívat jejich služeb, provádět synchronizaci, výměnu vizitek VCF atd. zároveň se instalují i další nezbytnosti jako jsou telefonické a síťové připojení, kdy zvláště konfigurace GPRS připojení (pokud se řídíte manuálem) je velice jednoduchou záležitostí, neboť jsou u zde uvedeny konfigurace přímo pro jednotlivé operátory. Pro připojení jsem používal Oskaří GPRS, s nímž má mnou pro testy užívaný Sony-Ericsson T68i občas problémy, nicméně Blue Manager jej tentokráte použil jako modem, jehož čip sám řídí. PhoneTools představují pak jakýsi bonus pro mobilní telefony, umožňující odeslat a přijmout SMS, e-mail, spravovat tel. čísla z mobilního telefonu i SIM karty, synchronizovat s Outlookem.

Výsledná kombinace USB modulu a přibaleného softwaru plně ukázala svoji sílu v okamžiku, kdy jsem byl nucen nějaký čas spočinout na nemocničním lůžku. Společně s GPRS a T68i mi bezproblémově zajistila spojení s okolním světem (zvláště s naší redakcí) bez jakýchkoliv problémů a známek nestability. Totéž se dá prohlásit i o synchronizaci s PDA, či o připojení tiskárny. Jde o řešení, které se skutečně povedlo. Cena: 2 233 Kč

Odkaz: www.profitec.cz


eTime se blíží II.

Lehká váha

Tomáš Jirásko

Bojovat svého zástupce o podíl na stále vzrůstajícím trhu PDA vyslal i Asus (ASUStek). Jeho model MyPal A600 je směřován do kategorie "dostupných" PDA. A600 je osazen prozatím nejrychlejším reálně dostupným XScale procesorem Intel PXA250 na frekvenci 400 MHz, 64 MB RAM a 32MB Flash ROM pamětí. Standardem je u této kategorie 3,5" displej s rozlišením 320 x 240 bodů (65 536 barev), jehož podsvícení bylo vyhovující, i když mírně nerovnoměrné subjektivně bych uvítal vyšší ostrost i jas, ale je otázkou, jak by se toto přání promítlo do celkové ceny.

To, čím se A600 odlišuje, je design. Typický zástupce PDA v podobě iPAQu vedle něho působí dojmem mastodonta, ani jiné značky z tohoto vizuálního souboje (snad až na Toshibu) nevyjdou bez ztráty kytičky. I co do hmotnosti A600 vítězí, neboť díky hliníkovému tělu a malým rozměrům váží okolo 140 gramů.

Zapínání je umístěno na levé straně, pod ním najdeme jog-dial, který lze použít jako náhradu kurzorové klávesy, a tlačítko pro nahrávání přes vestavěný mikrofon. Rozvržení dalších ovládacích prvků je standardní, pod displejem na přední straně je umístěna pětice tlačítek velká kurzorová klávesa a čtyři funkční tlačítka (plocha, kalendář, úkoly, kontakty), která lze samozřejmě přenastavit. Umělohmotný stylus (až moc lehký) je u A600 umístěn vpravo vzadu, a na rozdíl od většiny přístrojů nevyskočí po zatlačení na vršek, musí se vytáhnout za výstupek. Na horní straně přístroje jsou umístěny slot SD/MMC karet a sluchátkový jack. Na dolní nalezneme datový konektor a zdířku nabíječky. Život dodává tomuto přístroji 1 200mAh Li-Pol akumulátor, který dle výrobce vydrží 15-16 hodin v provozním režimu (zapnutý přístroj). Při běžném používání je to již jiný příběh, počítejte spíše s 12 hodinami v šetřicím modu což ovšem je i tak vynikající číslo, na plný výkon při kontinuálním přehrávání MP3 souborů vydržel MyPal 3 hodiny při 50% podsvětlení displeje. Základní přeinstalovaný software je téměř u všech PocketPC shodný, a tak zajímavostí spíše je utilita umožňující čtyři mody nastavení výkonu procesoru.

A600 je dodáván ve dvojím balení Standard a DeLuxe. DeLuxe se liší od standardního především tím, že kromě synchronizačního USB kabelu dostanete i kolébku, a navíc druhé CD s doplňkovým SW a hrami a čisticí utěrku na displej.

MyPal A600 je dobrý produkt za rozumnou cenu, zvláště pak u standardního bale-ní je poměr cena/výkon vynikající.

Cena: 11 300 Kč bez DPH (Standard), 14 030 Kč bez DPH (DeLuxe)

Odkaz: www.atcomp.cz

Flashující Plextor

Tomáš Jirásko

Svůj první neoptický produkt představil Plextor. V nabídce této společnosti se objevil USB 2.0 Flash Memory Drive. Tento flash disk bude nabízen v kapacitách 128 MB (PX-F128), 256 MB (PX-F256) a 512 MB (PX-F512). Tyto disky mají již rozhraní USB 2.0 (Hi-Speed USB) a dosahují rychlosti zápisu 4,0 MB/s a čtení 5,0 MB/s. Součástí balení je i prodlužovací kabel a šňůrka na krk.

Odkaz: http://www.servodata.cz

SWEEX u nás

Tomáš Jirásko

Na českém trhu jsou nyní dostupné i výrobky společnosti Sweex, v jejímž portfoliu nalezneme nejen síťové produkty včetně stále oblíbenějších bezdrátových řešení pro domácnost počítačové příslušenství jako jsou myši, klávesnice, webkamery, ale i rozšiřující karty (USB + FireWire porty, zvukové karty), čtečky paměťových karet a modemy. Produkty by měly oslovit zájemce především poměrem cena/výkon a svým zpracováním.

Odkaz: http://www 100mega.cz

Nová liška do revíru

Roman Procházka

Na jaře tohoto roku byla uvedena na trh další verze vývojového nástroje Visual FoxPro verze 8.0. Hlavní oblastí nasazení tohoto vývojového nástroje jsou aplikace databázového charakteru. Historie verzí "visual" sahá do roku 1995, kdy začala společnost Microsoft dodávat první variantu "visual", s označením 3.0. Zásadním přínosem této verze tehdy bylo objektové programování.

O současné novince klonu "visual", verzi 8.0, se říká, že měla oproti předchozím verzím Visual FoxPro nejdéle testovanou beta-verzi. Ta byla navíc od určité doby dostupná ke stažení i všem programátorům po celém světě. Tato verze tedy přichází již řádně prozkoušená nezávislými vývojáři.

Visual FoxPro 8.0 přichází v době, kdy slyšíme neustále ze všech stran slova jako databáze, internet, SQL, COM, DCOM, COM+, XML, Web Services, ODBC, ADO, OLE DB, atd. Visual FoxPro 8.0 všechny tyto a řadu dalších "technologií" umí a zvládne, přičemž podpora těchto technologií je implementována tak, aby se s nimi vývojáři vypořádali v co nejkratší době. Visual FoxPro se uplatní od jednoduché aplikace s využitím nativního formátu ukládání dat (DBF), přes dvouvrstvé aplikace klient/server až po aplikace vícevrstvé, kde může vystupovat v roli komponenty pro aplikační logiku.

Novinek je opravdu spousta a ten, kdo chce začít používat Visual FoxPro 8.0 efektivně, udělá dobře, když nejprve prostuduje sekci What\s New elektronické příručky. Visual FoxPro 8.0 přináší nové vlastnosti, vylepšení či zrychlení práce skoro ve všech oblastech možného nasazení. Nejzajímavějšími novinkami oproti předchozím verzím jsou Práce s databázemi. Celkově je rozšířen návrhář tabulek, kde je možné definovat položku Autoincrement, u indexů lze přímo určit způsob národního řazení. Pro práci s datovými pohledy je upraven a rozšířen návrhář datových pohledů. Díky přímé editaci příkazu SQL lze definovat a měnit další vlastnosti pohledu, dříve dostupné jen u pohledů vytvářených zápisem do programu. Je vylepšena definice klauzule JOIN. Ve vývojovém prostředí jsou přidány nové nástroje TaskPanel a Toolbox. Přidán je i nástroj Code References "prohledávač" projektů, adresářů, atd. na výskyt požadovaného řetězce. Chyby lze lépe zpracovávat metodou TRY...CATCH...FINALLY (THROW), tak jak je známa např. z C++ či Javy. Nová třída CursorAdapter představuje univerzální objektový přístup k datům, ať jde o standardní tabulky, ODBC, ADO nebo XML. Umožňuje "za letu" měnit datové zdroje ovládacích prvků.

Vylepšen je ovládací prvek Grid (mřížka). Nyní např. umožňuje zvýraznit celý řádek, i když není mřížka aktivní, dále je možné skrýt či uzamknout sloupec, automaticky nastavit nejlepší šířku sloupce, centrovat checkbox ve sloupci, apod. Některé třídy dosud nebylo možné vytvářet vizuálně, nová verze to umí např. u tříd Page, Column, DataEnvironment, OptionButton atd. Z těchto tříd lze vizuálně vytvářet i podtřídy.

Mnohem lepší je i podpora XML a podpora GDI+. V Textboxu a Editboxu je podporován hyperlink. Mnohem rychlejší, až 100x, je vytváření instancí tříd (CREATEOBJECT(), NEWOBJECT(), atd.), hlavně při mnohonásobném vytváření mnoha objektů stejné třídy.

Z praktických zkušeností vývojářů z celého světa a s novými možnostmi je jasné, že se tato liška opravdu povedla. Osmička je stabilní a slušně kompatibilní se "starým" kódem aplikací. Visual FoxPro je výjimečný i tím, že není závislý na jiném nástroji či prostředí, zároveň však může být integrován do prostředí ostatních nástrojů společnosti Microsoft.

Domů i do práce

Tomáš Jirásko

Pokud bych se měl v novinkách spolehnout na nějakého výrobce, že nezklame, byl by to Acer. Neuplynul snad měsíc, kdy tato značka nepřišla na trh s novým modelem. Svému "stereotypu" zůstala věrna i tentokrát, a tak se s vámi mohu podělit o informace o modelu Aspire 1600. Použití desktopových procesorů namísto mobilních "emek" jej předurčuje stát se náhradou běžných desktopů, tedy řešením pro uživatele, který hodlá používat pouze jeden počítač jak doma, tak i v práci potřebuje jej tedy přenášet.

Aspire 1600 tak bude osazován Pentii 4 s frekvencí od 2,4 GHz, a u výše taktovaných deska s čipsetem SiS645DX a 533MHz sběrnice procesoru podporují i Hyper-Threading. Spokojenost s multimédii by měly zajistit 15" TFT displej XGA (1 024 x 768 bodů), 32MB grafika Radeon 9000, disky Ultra ATA-100, kombo DVD/CD-RW. Samozřejmostí jsou modem a síťová karta 10/100 Fast Ethernet, umožňující komunikovat s okolním světem sestavu notebooku Wi-Fi (IEEE 802.11b) nebo Bluetoothem jsou volitelné. Vybavení doplňují dva 32bitové CardBus sloty typu II (1 typu III) 4x USB 2.0 sloty, S-Video out (NTSC/PAL), IEEE 1394, line-in, line-out a VGA port. Notebook by měl se standardním Li-Ion akumulátorem běžet až 2 hodiny.

Cena Aspire 1601LC s P4/2,4 GHz, DVD/CD-RW, 30GB HDD a displejem 15" TFT je 43 990 Kč bez daně. Model 1604LC s P4/2,8 GHz koupíte za 52 990 Kč.

Odkaz: http://www.acer.cz

S ulitou na zádech

Tomáš Jirásko

Notebook, šikovná věc, ale při mém způsobu cestování tedy spíše jde o prostředky, kterými cestuji se několikráte stalo, že mě zamrazilo ze zvuku, který jasně značil setkání mého pracovního nástroje s něčím tvrdším, než je on sám. Snaha ochránit jej se tak stala celkem primární záležitostí, a tak jsem vystřídal již několik brašen, aktovek a batohů, s větší či menší spokojeností. Kolega mne proto upozornil na skořepinový batoh Boblbe-e. Tento koncept designéra Jonase Blankinga se stal doslova kultovní záležitostí, a tak můj okamžitý postoj byl jasný zase "imidžovka", která mi má vytáhnout peníz z kapsy. Nicméně jsem neodolal vyzkoušet vše v praxi volba padla na řadu Megalopolis, určenou do města.

Skořepina je z materiálu, používaného na motoristické přilby, a při střetu s okolím batoh prokázal, že je tvrďák. Nárazů a otřesů si totiž vytrpěl mnoho, avšak bez výraznější újmy na jeho povrchu, nedej bože, aby se něco stalo věcem, které chránil. Základní model nabízí místo pro volné uložení notebooku a dalších nezbytností do jedné vložky lze například dát bez obav i náhradní košili ovšem pokud používáte úchytný prostor vyhrazený přímo pro počítač, doporučuji u větších modelů (16") či při nestandardních rozměrech raději funkčnost ověřit.

K základu lze dokoupit i další doplňky jako jsou vložky, externí držáky a kapsy, takže vzhled i funkčnost ovlivňujete sami, přičemž užitný objem lze takto asi 2-3x "nafouknout". Díky tomu jsem pouze s Boblbeem přežil pohodlně i pracovní víkend, a díky jeho odolnosti mám takový větší pocit bezpečí a ochrany mých křehkostí.

Odkaz: http://www.boblmania.cz

UMAX AstraPix 470

Tomáš Jirásko

Nový 2megapixelový "stříbrňák" AstraPix s vestavěným TFT displejem o úhlopříčce 3,8 cm může v rozlišení 320 x 240 pracovat i jako videokamera (včetně zvuku) nebo jej lze použít jako webkameru. Fotoaparát umí ukládat i zvukové poznámky, které lze podobně jako ozvučený videozáznam poslouchat pomocí vestavěného reproduktoru. Pro zhoršené světelné podmínky je k dispozici blesk, při pořizování detailních snímků pak využijete makrorežim. Fotoaparát umožňuje nastavení kompenzace expozice i vyvážení bílé barvy. Kapacita paměti činí 9-115 snímků v závislosti na požadované kvalitě a je rozšiřitelná pomocí SD karet. AstraPix 470 je dodáván s ovladačem a programy pro úpravu fotografií, českým návodem, USB kabelem, pouzdrem, řemínkem a alkalickými bateriemi za cenu 3 270 Kč bez DPH. K dispozici je za cenu 3 690 Kč bez DPH i verze PowerPack jejíž součástí je rychlonabíječka a 4 AAA 750 mAh akumulátory.

Odkaz: http://www.umax.cz


eTime se blíží III.

Nové cesty počítačových virů

Tomáš Přibyl

Oblast počítačových virů a škodlivých kódů není bohužel statická naopak, je velmi dynamická s tím, že budoucí vývoj lze jen nesmírně obtížně predikovat. Důsledkem toho je smutné konstatování, že zajištění odpovídající antivirové ochrany je čím dále složitější a klade stále větší nároky na uživatele, administrátory i bezpečnostní software.

Před deseti lety byly hlavním zdrojem rizika pro počítače diskety. S rozvojem elektronické pošty se staly největším nebezpečím e-mailové zprávy. V poslední době se noční můrou počítačů stává nebezpečí přicházející ze sítí, a to lokálních i globálních. Škodlivé kódy si totiž našly novou cestu k cíli využívání nejrůznějších bezpečnostních děr a nedostatků.

Zpravidla přitom jde o nedostatky známé, zdokumentované a na které zpravidla existuje "lék" v podobě příslušné záplaty. Autoři virů využívají skutečnosti, že uživatelé i administrátoři nevěnují udržování počítačů, operačních systémů a aplikací na příslušné úrovni odpovídající pozornost (ať již z neznalosti nebo z pohodlnosti).

Jednu z prvních epidemií síťového červa představoval CodeRed, který se objevil v červenci 2001. Využíval slabinu počítačových serverů (tedy nikoliv všech počítačů!) s instalovaným softwarem IIS (Internet Information Server). Šlo sice o bezpečnostní chybu již řadu týdnů známou, leč ponechávanou správci serverů bez povšimnutí. CodeRed se tak mohl dočkat velmi značného rozšíření odhaduje se, že celosvětově napadl 300 tisíc počítačů!

Pohromu pro běžné uživatele ale představoval až Opasoft (zkráceně Opas), který byl zaregistrovaný na přelomu září a října 2002. Ten už nepředstavoval nebezpečí pouze pro servery, ale pro všechny stanice běžící pod systémem Win 9X. Přitom i on využíval známý bezpečnostní nedostatek. A ne jeden, ale hned několik mj. dokázal napadnout nezabezpečené počítače v lokální síti i v případě, že byly chráněny heslem!

Ostatně, samotné šíření po lokální síti je pro škodlivý kód zpravidla jednodušší, než průnik do ní z vnějšího prostředí. Resp. když už se jednou virus do lokální sítě dostane, může se zpravidla šířit nikým a ničím nerušen. Často je z bezpečnostního hlediska chráněn především "vnější perimetr", útok "zevnitř" se neočekává/nepředpokládá.

Jaké jsou tedy prostředky sebeobrany před novými způsoby útoků škodlivých kódů? V prvé řadě je to prevence pokud je schopen se škodlivý kód po síti šířit, kam uzná za vhodné a dělat si tam, co se mu zlíbí, není z bezpečnostního hlediska všechno v pořádku.

Základní bezpečnostní poučka praví, že bezpečnostní nedostatek, o kterém nikdo neví, neexistuje. Skutečným problémem se stává až v okamžiku, kdy je odhalen. Úplně nejhorší situace přitom nastává, když o jeho existenci mají ponětí nepovolané osoby, ale nikoliv člověk, který by se měl věnovat jeho odstranění. A to je častý případ různých bezpečnostních nedostatků ve světě softwaru.

Přestože jsou vydávány nejrůznější záplaty a opravné balíčky, uživatelé jejich aplikaci nevěnují dostatečnou pozornost pokud jí věnují vůbec nějakou. Zveřejňování bezpečnostních nedostatků se pak stává dvojsečnou zbraní slouží nejen k varování uživatelům, ale též jako tip hackerům. To rozhodně neznamená, že by bezpečnostní nedostatky měly být tajené a nezveřejňované spíše by bylo vhodnější, kdyby uživatelé změnili své chování a návyky.

Záplatování operačního systému a aplikací není luxusem, ale stává se stejnou nezbytností jako třeba antivirový program.

§§§§§


Winamp 2.9

Lenka Karlíková

c03p0268

Mnozí byli jistě překvapeni, když se objevila verze přehrávače Winamp 2.9, zatímco její trojková následnice je již nějaký čas k dispozici. Tvůrci se rozhodli, že ji přepracují a vytvoří z ní stabilnější a rychlejší produkt, který bude více zaměřen k verzi Winampu 2.81. Podařilo se jim to a pravděpodobně většina uživatelů sáhne raději po "starší" verzi, která přehrává také videoformáty MPEG, AVI, WMA, ASF nebo Direct Show, má k dispozici řadu nových skinů, vyznačuje se vylepšením prostředí přehrávače a novými funkcemi. Vývojáři dále propracovali knihovny, skinování, vypalování CD, podporu přenosných přehrávačů, kompatibilitu s některými platformami a další. Rozdíly těchto dvou verzí se projevily především v uživatelském rozhraní, při přehrávání audia je funkce cross-fading stále výsadou jen verze 3.x, avšak kvality přehrávání by měly být u obou verzí téměř totožné. Přehrávání videa lépe zvládá verze 2.9, která využívá nová ovládací tlačítka ve Winamp Videu. Počty modulů pro organizování nahrávek a jejich úpravy jsou u obou variant shodné. V dvouapůldevítce, která při běhu zabírá méně systémových prostředků, je nový modul Knihovna médií určený pro správu playlistů, rádií a televize. Winamp 2.9, jenž je ke stáhnutí zdarma na domovských stránkách společnosti Nullsoft, je dostupný ve třech verzích: Lite (560 KB), Standard (1,6 MB) a Full (2,2 MB).

Odkaz: http://www.winamp.com

§§§§§


VDR-M30

Jaroslav Kasal

c03p0269

Mezi výrobce digitálních kamer, které jako záznamové médium nevyužívají služeb klasického magnetického pásku miniDV, ale lesklého kotouče osmicentimetrového DVD, se zařadila i společnost Matsushita Electric Industrial Co, Ltd.

Produkt VDR-M30 je na první pohled vzhledově poutavé zařízení, jež nabývá příjemně malých rozměrů 89 x 56 x 133 mm a hmotnosti cca 500 g. Záznam, který je na celé kameře nejzajímavější, je určen pro spolupráci se zapisovatelnými disky typu CD-R a dokáže zapisovat i na média DVD-RAM.

Vzhledem k tomu, že zápis dat probíhá ve formátu MPEG-2, tedy v podobě, v jaké jsou ukládána videodata na klasických nosičích DVD Video, je možné natočený materiál na osmicentimetrových discích přehrávat nejen v počítačových DVD-ROM mechanikách, ale i na mnoha stolních DVD-R či DVD-RAM kompatibilních přehrávačích.

Uživatel může pořizovat nahrávky v několika stupních kvality. Nejvyšší kvalita obrazu vyžaduje datový tok 10 Mb/s, a je tudíž nejnáročnější na datový prostor. Odhadujeme, že se v tomto režimu vejde na jeden povrch DVD nosiče cca 30 min. záznamu. Při využití obou stran DVD média je to 60 minut velmi dobrého záznamu. Pokud se uživatel spokojí s nižší úrovní obrazu, bude moci použít vyšší stupeň komprese a pak bude moci zaznamenat na DVD médium až 120 min. Předpokládáme, že tato nejnižší kvalita bude srovnatelná s obrazem generovaným kazetou standardu VHS.

Výhodou DVD zápisu je i nelineární přístup k datům na disku. To umožnilo tvůrcům vybavit firmware kamery i funkcemi pro střih. Zařízení totiž dokáže vytvořit "Playlist" neboli soupisku záběrů podle přání uživatele. Obohatit sestřih je možné i o několik digitálních efektů, např. stmívačky, prolínačky a podobně.

Pro úplnost ještě uveďme, že pro komunikaci kamery s počítačem není použito rozhraní firewire, ale USB. To slouží jak pro správu obsahu DVD nosiče, tak i pro přístup ke statickým fotografiím, které lze pořizovat na paměťovou kartu typu SD.

Jak se začíná ukazovat, digitální kamery s DVD záznamem nejsou jen módním výstřelkem. Důkazem tohoto tvrzení by mohla být i existence VDR-M30, která, jak se z technické specifikace zdá, posune možnosti kamer znovu o značný krok vpřed.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

§§§§§


Bezdrát zítřka

Tomáš Kuchařík

c03p0270

V poslední době se u nás dosti rozšiřují mikrovlnné sítě pro připojení na internet, tzn. bezdrátové připojení, které se uskutečňuje ve frekvenčním pásmu 2,4 GHz. Jedním z nových produktů na trhu je i bezdrátová PCI karta NET Linksys WMP54G PCI 802.11g s přenosovou rychlostí až 54 Mb/s a 100Mb/s Ethernetem. Podporuje síťové protokoly TCP/IP, IPX/SPX, NetBEUI, NDIS 4, NDIS 5, NDIS 5.1. Standardní rozměry 122 x 220 x 23 mm a hmotnost 0,13 kg. Kvalitu zaručuje certifikace FCC. Pro Evropu je 13 kanálů, pro USA 11 a pro Japonsko 14 kanálů se zabezpečením 64/128bitového šifrování.

Odkaz: http://www.linksys.com

Allied pro doma

Tomáš Kuchařík

Allied Telesyn začíná nabízet nové zařízení pro širokopásmový přístup k síti s vysokým počtem uživatelů brány pro bytovou zástavbu z řady RG (Residential Gateways). Tato zařízení vycházejí vstříc novým požadavkům na poskytovatele služeb, týkajícím se vysokorychlostního internetu, videa v reálném čase, videa na vyžádání a telefonních VoIP služeb, a to vše za velmi limitovanou cenu. Dva modely řady RG600, AT-RG613 a AT-RG623, lze připojit k xDSL, kabelové televizi nebo širokopásmovému bezdrátovému spoji. Tato zařízení jsou vhodná jako zákaznická zakončení (CPE) podporující moderní VoIP a přepínací technologie, což umožní snížení investičních nákladů při maximálním využití dostupných funkcí.

Odkaz: http://www.alliedtelesyn.com

§§§§§


Nové tiskárny Lexmark

Václav Maletínský

c03p0271

Od 10. dubna 2003 je náš trh bohatší o nové modely tiskáren Lexmark. Na tiskové konferenci společností Lexmark a CEEMark byly představeny dva výrobky určené pro jednotlivce a tři zařízení, jejichž výkon a vybavení vyhoví i větší pracovním skupinám.

Lexmark E321 je nástupcem modelu E320, pracuje v rozlišení 300, 600 a Image Quality 1 200 dpi a za minutu dokáže potisknout 19 stran A4. Kapacita vstupního podavače 150 listů může být doplněna o další zásobník pro 250 archů formátu A4, výstupní přihrádku na 100 výtisků však nelze dále rozšířit. Tiskárna je vybavena procesorem s pracovní frekvencí 100 MHz a také pamětí 8 MB. Ovladače budou určeny nejen pro PC s operačním systémem Windows od verze 95, ale také Linux. Zkrátka nepřijdou ani uživatelé Macintoshů, neboť i pro Mac OS jsou drivery připraveny. Druhý nový model Lexmark E323 pracuje ve stejném rozlišení a se shodnou rychlostí tisku jako Lexmark E321, v jeho útrobách je však zabudován rychlejší 200MHz procesor a 16 MB paměti. Kromě paralelního a USB rozhraní je na jeho zadní straně vyvedena také zásuvka pro síťové připojení.

Skupinu tiskáren pro zapojení do počítačové sítě obohacují tiskárny Lexmark T630, T632 a T634. Všechny mohou být zákazníkům dodány v základní konfiguraci nebo s duplexním modulem pro oboustranné zpracování dokumentů a přídavnými zásuvkami podavačů papíru. Shodně pracují v rozlišení 300, 600 a hardwarových 1 200 dpi, rychlost tisku je však odlišná. Lexmark T630 může za minutu zpracovat 33 stran A4, model s označením T632 zvládne za stejnou dobu 38 výtisků a nejrychlejší Lexmark T634 nabídne rychlost opakování 43 stran A4 za minutu. Lišit by se měla i doba zpracování prvního výtisku, protože v tiskárnách jsou zabudovány různě výkonné procesory s frekvencí 300, 350 a 500 MHz. Jednotlivé produkty mohou být vybaveny pamětí 32, 64 či 80 MB s volitelným rozšířením, Lexmark T632 a T634 mohou být obohaceny o pevný disk k uložení fontů, maker a jednotlivých tiskových úloh. Ovladače PCL a PostScript Level 3 jsou samozřejmou součástí dodávky, a na kompaktním disku je doplní i software pro vzdálenou správu jednotlivých zařízení. Změny tiskáren se netýkají jen jejich vnitřního uspořádání jednotlivé produkty zaujmou panelem s displejem a ovládacími tlačítky, jenž byl z levé strany přesunut do středové části výrobků. Zajímavým doplněním mohou být nástavce se skenerem, které změní tiskárny v multifunkční přístroj s možností kopírování.

Pokud vás zajímají změny v oblasti barevného zpracování dokumentů především v oblasti kancelářských aplikací, pak i zde můžete najít nový výkonný přístroj. Je jím Lexmark C912 s rychlostí tisku 29 A4 barevných nebo černobílých stran za minutu. Tiskárna však může pracovat také s formátem A3, rychlost opakování ale v takovém případě klesá na polovinu. Nový výrobek bude vybaven procesorem s taktem 600 MHz a standardně 128 MB paměti. Vysoké měsíční zatížení 100 000 výtisků předurčuje tiskárnu k zařazení do náročných kancelářských provozů, maximální rozlišení 2 400 Image Quality by však mohlo vyhovovat i různým grafickým pracovištím. Po doplnění volitelných zásobníků papírů může tiskárna bez doplnění médií zpracovat až 5 300 výtisků, vícestránkové materiály přitom mohou být děrovány, sešity a rozřazeny do jednotlivých přihrádek finisheru.

Odkaz: http://www.lexmark.cz

§§§§§


LANGMaster vítal jaro

Patrik Malina

c03p0272

První jarní den proběhla tisková konference společnosti LANGMaster International, jež patří mezi přední tuzemské tvůrce multimediálních výukových titulů. Víceméně hlavním bodem programu bylo oznámení účasti na projektu Národní program počítačové gramotnosti a jeho podrobné představení. LANGMaster je jedním z mála subjektů, jenž se na celé akci podílí hlavním partnerem je z komerční sféry firma Intel a na straně veřejné pak nově zřízené Ministerstvo informatiky ČR. Hostem byl také Pavel Komárek, duchovní otec společnosti Centra internetu (zajišťuje realizaci projektu), který pohovořil nejen o celém programu, ale rovněž o prvních zkušenostech s konkrétní výukou, která je dostupná všem zájemcům na území ČR na necelých 300 místech za velmi přijatelnou cenu. Tvůrci rovněž představili první letošní novinku s názvem LANGMaster Škola hrou Biologie 1 (12-16 let). Ta je pokračováním rozsáhlé řady titulů pro všeobecné vzdělávání, zaměřené především na žáky základních škol, a v letošním roce by ji mělo následovat stejně jako loni alespoň 5 dalších produktů. Zástupci firmy dále pohovořili o účasti na letošních veletrzích (u nás např. Svět knihy v Praze) a přípravě zcela nových jazykových kursů (angličtina, němčina, španělština), na něž se mohou domácí zájemci těšit zhruba v průběhu června.

Odkaz: http://www.langmaster.cz

§§§§§


Room Arranger 3.11

Zdeněk Rusek

c03p0273

Chcete si zařídit svůj pokoj/byt/dům k obrazu vaší plné spokojenosti a máte strach, že se dílo nepovede, nebo bude připomínat surealistický obraz? Pokud chcete všem těmto komplikacím předejít, stačí jenom nainstalovat Room Arranger a pomocí několika kliknutí myši si svoji vizi přenést do virtuální reality.

Nová verze obsahuje všechny potřebné objekty a nástroje pro vytvoření nejenom kuchyně, obývacího pokoje nebo koupelny, ale i zahrady, sklepu či garáže (jako objekt je zde dokonce i tank, nebo spitfire). Vámi upravené objekty lze snadno uložit do uživatelské knihovny, bohužel není možné vkládat vlastní složité objekty. Poté co si vytvoříte místnost, určíte tloušťku a polohu zdí, stačí už jenom vkládat objekty a upravovat jim jejich hodnoty. Arranger umožňuje rovněž rozvrstvení, pokud máte v pokoji mnoho objektů (hodí se u poliček, nebo koberců). Docela zajímavá je možnost naplánovat si rozvody elektřiny nebo vody. Jako třešnička na závěr je zde možnost prohlédnout si vámi vytvořené dílo v 3D, bohužel program tuto funkci přímo nepodporuje, a tak je nutné stáhnout si z webu VRML prohlížeč (např. CosmoPlayer nebo Cortonu). Room Arranger je plně český a zcela zadarmo.

Odkaz: http://www.roomarranger.com

Vždy přesný čas

Zdeněk Rusek

Pro každého, kdo potřebuje ke svému životu naprosto přesný čas, připravila firma AltrixSoft opravdu impozantní možnost "seřídit si hodinky" pomocí atomových hodin provozovaných agenturou National Institute of Standards and Technology (dále NIST). Přesnost těchto hodin je jistě plně dostačující pro každého smrtelníka. Informaci o přesném čase z NIST můžete získat pomocí prográmku Chronograph ve třech režimech činnosti, a to buď Manual (ruční poslání dotazu), nebo Periodical (automatické poslání dotazu vždy v určený čas), či Wait-for-Connection (poslání dotazu při každém připojení). Pokud se stane, že NIST server bude mimo provoz, dokáže Chronograph navázat kontakt s více než 10 jinými NIST servery vybavenými podobnými hodinami.

Ovšem Chronograph upravuje jenom minuty a vteřiny, aby nebyl závislý na časových pásmech. Pokud máte zapojeny počítače do lokální sítě, bude u všech automaticky nastaven aktuální čas. Bohužel kvůli přenosu po internetu bude jistá odchylka neustále, naštěstí nepřesáhne 0,5 vteřiny (v závislosti na kvalitě připojení).

Samotný interface Chronographu je velmi zdařile zpracovaný (v případě, že se vám nebude líbit, lze stáhnout skin) a intuitivně ovladatelný. Chronograph se nachází ve verzi 2.73 a po uplynutí 30 denní lhůty jej lze zakoupit za 14,95 USD.

§§§§§


Modrozubé véčko

Čestmír Žák

c03p0274

Ve stánku Panasonicu byl na CeBITu k prohlédnutí mimo jiných exponátů připraven také Panasonic X70, technickými vymoženostmi přímo nabitý mobil ve stylu véčka. Oproti dnes úspěšně prodávanému Panasonicu GD 87 je nově představený model lehčí, pohlednější, a v neposlední řadě také vybavenější. Výrobce si jeho představení nechal jako eso v rukávě právě pro veletrh CeBIT. Vnější rozměry přístroje 87 x 47 x 23 mm zaručují uživateli pohodlné nošení v kapse, kde by ho nemusela tlačit ani maličká externí anténa. Telefon se drží již osvědčené koncepce dvou displejů; zatímco ten menší vnější zobrazuje vtipně řešené analogové hodiny, vnitřní TFT displej s rozlišením 132 x 176 pixelů v 65 000 barvách vás téměř určitě uchvátí svým dokonalým zobrazením. Malá výtka směřuje k řešení podsvícení displeje, to je v neaktivním stavu bohužel nedostatečné a zapříčiňuje občasnou nečitelnost zobrazovaných položek. Menu zůstalo stejné jako u GD87, a nutno říci, že je provedeno dostatečně intuitivně a logicky při zachování grafické přitažlivosti. K pořizování fotografií pro multimediální zprávy MMS slouží integrovaná digitální kamera s rozlišením až 110 000 bodů. Kromě MMS můžete obrázky posílat také přes Bluetooth, za tuto vymoženost však na druhou stranu zaplatíte absencí infračerveného portu. Také fanouškům mobilních Java aplikací poskytne Panasonic X70 prostor pro plné vyžití. Design klávesnice X70 se pyšní nevšedním osvětlením několika výraznými diodami, výsledný dojem se podobá např. výstřední Motorole V70. Telefon se na trhu objeví v letních měsících.

Odkaz: http://www.panasonic.com

Mobilní UFO

Čestmír Žák

Na letošním CeBITu bylo představeno mnoho pozoruhodných novinek od výrobců mobilních telefonů. Jednou z nich je i Nokia 3300 (GSM 900/1 800 MHz), zjevně nekonvenční přístroj se vzezřením připomínajícím mobilní herní konzoli N-Gage. Přístroj s rozměry 114 x 63 x 20 mm a hmotností 125 gramů vám padne akorát do ruky, z níž ho budete později jen neradi pouštět. Všimněte si typického čtyřsměrného tlačítka pro ovládání herních aplikací, umístěného nalevo od displeje fanoušci hraní na mobilu tak zajisté náležitě ocení 4,5 MB integrované paměti pro Java aplikace. Srdcem Nokie 3300 je kvalitní barevný displej (4 096 barev) s rozlišením 128 x 128 bodů, který nenechá v klidu snad žádného správného hráče. Jako malá samozřejmost se u moderních Nokií vládnoucích barvami bere podpora technologie MMS, stejně jako dnes již všudypřítomné polyfonní melodie. Dalším tahákem nového modelu se stanou možnosti hudebního vyžití, ať již se jedná o poslech MP3/AAC skladeb z podporované MMC karty (64MB MMC karta je součástí balení) nebo integrovaného stereo FM rádia. Baterie Li-Ion (720 mAh) umožní Nokii 3300 vydržet až 230 hodin na příjmu, uskutečnit 220 minut hovoru, poslouchat 9 hodin rádio nebo až po dobu 11 hodin přehrávat skladby ve formátech MP3/AAC. Co se správy kontaktů a organizace času týče, tak i tady nabízí N3300 dostatek potenciálu. Konkrétní čísla hovoří o vnitřní paměti přístroje na 250 telefonních čísel, 250 záznamů v kalendáři či 30 klasických úkolů. Své příznivce si Nokia 3300 pravděpodobně najde především mezi mladší generací, která dostatečně ocení její nekonformitu a vybavenost funkcemi. Nezbývá než popřát Nokii 3300 více štěstí, než měl obdobně koncipovaný, avšak na trhu nepříliš úspěšný model 5510. O ceně novinky nejsou bohužel k dispozici žádné oficiální informace, podle všech indicií by se ale měla stěsnat pod psychologickou hranici 15 000 Kč.

Odkaz: http://www.nokia.cz

Černý kůň závodu

Čestmír Žák

Přestože je Xabre II teprve druhou generací moderních grafických čipů z produkce společnosti Silicon Integrated Systems, neklade si menší cíle než přímý útok na místa nejvyšší, hodlá totiž pokořit ATI i nVidii. Původní čip Xabre měl ještě jisté dětské nemoci (nepříliš kvalitní ovladače, chyby při vykreslování), ty ale budou u Xabre II již eliminovány. SiS tvrdí, že se při vývoji Xabre II zaměřil zejména na optimalizaci výkonu a kvalitu samotné 3D scény, což by ve výsledku mělo přinést nezanedbatelné zlepšení výsledného zobrazení. Nedávno byly zveřejněny zajímavé informace v podobě neoficiálních specifikací tohoto čipu, které vám nyní přinášíme. GPU Xabre II je založen na 0,13mikronové výrobní technologii, samozřejmě spolupracuje se slotem AGP 8x (přenosová rychlost až 2 GB/s) a pracuje na frekvenci 350 MHz (některé zdroje hovoří o 375 MHz). Paměť o velikosti 128 nebo 256 MB (podporovány jsou typy DDR I, II i III) poběží minimálně na kmitočtu 500/1 000 MHz DDR. Připravují se dvě cenou i výkonem odlišné varianty Xabre II, konkrétně hi-endová verze SiS 340 s osmi pipeline a její slabší sourozenec SiS 341 s pouhými čtyřmi pipeline. Celá architektura čipu vyhovuje specifikacím DirectX 9, a tedy i Pixel Shader 2.0 či Vertex Shader 2.0. Pokud se Xabre II opravdu podaří překonat výkon Radeonu 9800 Pro a GeForce FX 5800 Ultra, stane se nejvýkonnějším čipem na trhu nejméně do příchodu nVidia NV 35 nebo ATI R400. Čip má být oficiálně představen na veletrhu Computex v červnu tohoto roku, kdy se také nejspíše dozvíme jeho prodejní cenu. Do výroby, kterou zajišťuje firma UMC, se karty s Xabre II dostanou pravděpodobně v červenci.

Odkaz: http://www.sis.com

§§§§§


uWízlo W paWučině

Martin Voigts

c03p0275

www.3dscena.cz

Nový webmag, zaměřený na 3D grafiku. Uživatelé by zde měli nalézt dosud nejucelenější kolekci informací týkající se této oblasti na českém internetu. Naleznou zde několik set původních tutoriálů a recenzí, diskusní fórum obsahující archiv tří tisíc příspěvků, emailové konference a novou galerii 3D obrázků. Do začátku 3Dscéna.cz totiž čerpala z archivu serveru grafika.cz, a je připravena se stejným technickým zázemím jako server Grafika.cz, s nímž v budoucnu bude část obsahu sdílet. Ovšem aktuální zpravodajství z 3D světa bude 3Dscéna.cz poskytovat exkluzivně. Jednou z forem zatraktivnění webu čtenářům jsou pravidelné soutěže.

WWW.PRAHA.CZ

Internetové stránky našeho hlavního města se dočkaly nového, mnohem přitažlivějšího kabátku. Webová prezentace české metropole byla skutečně od podlahy přepracována, a lze konstatovat, že opravdu k lepšímu. Design stránek je poměrně jednoduchý, ale funkční. Na stránkách nyní naleznete pravidelně aktualizované zprávy o dění v Praze, pozvánky na různé kulturní akce (do divadla, kina, galerií, klubů, na koncerty, atd.), informace o sportu, sekci "krimi," což je obdoba černé kroniky, a zprávy o počasí. Turisté jistě ocení informace o ubytování, mapu Prahy nebo seznam cyklostezek a náměty na procházky. Milovníci webových kamer určitě nepohrdnou živým pohledem na město, a většina lidí ocení velice pěknou fotogalerii.

WWW.WMPLUGINS.COM

Server nabízí různé doplňky, kterými si můžete vylepšit svůj Windows Media Player 9 pro Windows XP. Naleznete zde například komerční i volné plug-iny, vizualizace, dekodéry, různé užitečné nástroje a utility, nástroje pro jednoduchou správu playlistů a nepřeberné množství skinů. Samozřejmostí je pohodlné vyhledávání či rubrika nejvíce žádaných plug-inů. Společnost Microsoft hodlá ze svého serveru vytvořit místo pro vývojáře zásuvných modulů a koncového uživatele. Tomu odpovídá i členění sekcí a jejich obsah, protože například tvůrce plugi-nu může na stránkách najít velké množství vývojových nástrojů nebo třeba diskusní fóra.

WWW.COCKY.CZ

Tento web je věnován poměrně specifické cílové skupině. Podává totiž informace o kontaktních čočkách. Zajímavě designované stránky nabízejí poučení o očních vadách, druzích kontaktních čoček, jejich výhodách a péči o ně. Největším přínosem tohoto serveru je však virtuální aplikátor, který vám po vyplnění základních údajů o vašich očích pomůže vybrat kontaktní čočky na míru přesně pro vás. Pokud si už vyberete konkrétní čočky, můžete se v další sekci podívat, ke kterému optikovi to máte od domu nejblíže. Máte-li ještě pořád, i po přečtení informací uvedených v Častých otázkách, nějaké nejasnosti, nabízí tento server Poradnu, ve které máte možnost zaslat váš dotaz přímo odborníkům z České kotaktologické společnosti.

WWW.ATLETIKA.CZ

Také stránky Českého atletického svazu dostaly nový vzhled. Najdete zde nejen mnoho aktualit z oblasti tohoto sportu, ale také kalendář akcí, a to jak hlavní, tak i halové soutěže. Pro všechny příznivce atletiky jsou připraveny také výsledkové listiny a statistiky průběžné i dlouhodobé tabulky. Samozřejmostí jsou rovněž informace o rekordech. Dalším zajímavým počinem, jenž se na těchto stránkách objevil, jsou medailony českých atletů. Pokud vás zajímá i atletika v zahraničí, oceníte jistě odkazy na stránky mezinárodních atletických svazů. Trenérům, rozhodčím a novinářům je věnována samostatná sekce Servis, kde najdou informace potřebné pro svou práci.

WWW.PARIME.CZ

Stránky Paříme s podtitulem Generation web nabízejí, zavítáte-li na ně, příjemně strávené chvíle. Ze všech možností, které nabízejí, jmenujme například fotogalerii, seznamku, pohlednice, hudbu či oblast pojmenovanou jednoduše "Sranda". Mezi sekce, jejichž obsah je obtížné poznat podle názvu, patří například Stohorní ulice. Plní funkci jakéhosi adresáře různých klubů. Najdete tu nejen jejich adresy, ale také fotografie a články i diskuse o nich. Za odkazem Člověci se skrývají fotky návštěvníků tohoto webu, mnohdy i s jejich adresami. Nejpříjemnější součástí těchto stránek ale je diskusní fórum, které je opravdu povedené a příspěvky v něm jsou také velmi hezké.

DESIGN.STRANEK.CZ

Pokud se chystáte vytvořit internetovou prezentaci své firmy, nemusíte nutně zadávat tvorbu jejího designu grafickému studiu. Mnoho již bylo vymyšleno a vytvořeno a hodně z toho je dostupné právě na těchto stránkách. Za určitý poplatek tu je k dispozici přes 2 200 hotových návrhů webových stránek, webových prezentací, flashových inter a logotypů, které jsou rozděleny do mnoha oddělení podle svého určení. Pokud si některý návrh vyberete a zaplatíte za něj, získáte předpřipravenou HTML stránku i s grafikou bez konkrétního obsahu, díky čemuž se vám otevírá cesta k vytvoření zajímavého webu s nízkými pořizovacími náklady.

§§§§§


ADSL důvod k radosti?

Hynek Vácha

c03p0276

Tak jsme se tedy dočkali v České republice je konečně dostupné ADSL. V tomto článku bychom rádi shrnuli všechna pro a proti nabídky ADSL u nás. První reakcí většiny internetuchtivých uživatelů bylo "No sláva!". Je však nabídka služeb ADSL výhodná? Vezměme to tedy pěkně popořádku. První rozčarování se dostavilo v podobě ceny, která je na tuto technologii nasazena. V případě, že ji porovnáme s ostatními postkomunistickými státy, zjistíme, že cena je v přepočtu na dostupnou přenosovou rychlost podstatně vyšší. Jedním z argumentů Českého Telecomu, proč tomu tak je, byla pokročilejší liberalizace v telekomunikacích na našem trhu. Popravdě, toto vysvětlení mne moc neuspokojuje. Nechápu totiž, jakou to má spojitost s náklady operátora na zřízení služby, když se použitá technologie kupuje za podobnou cenu, nehledě na to, že podle neoficiálních informací Telecom zakoupil ne zrovna nejnovější DSLAMy a platy těch, kteří mají s touto službou co do činění, budou jistě velice podobné u nás i v okolních státech (v západní Evropě určitě vyšší).

Další omezení možností služby je zapříčiněno použitím NATu u variant určených pro širokou veřejnost. Ten bohužel znemožňuje využívání některých služeb, jako je internetová telefonie nebo spuštění vlastního web-serveru. Rozhodně nepotěší ani zavedený overbooking (neboli agregace), k němuž ani z oficiálních míst Telecomu není možné získat přesné informace, jak vlastně bude ve skutečnosti vypadat. Telecomem uváděný maximální pokles rychlosti o 20 % je totiž pouhým teoretickým výpočtem, který vychází z modelu chování uživatelů ADSL. Opět z neoficiálních informací vyplývá, že pro základní rychlost ADSL přípojky bude situace vypadat následovně: z jedné strany bude na DSLAM připojeno až 50 uživatelů, kdy součet všech maximálních rychlostí pro stahování dat je 9 600 kb/s, ovšem směrem do internetu bude připojení s rychlostí 2 048 kb/s. Tedy rychlost přenosu může, při stahování dat všemi účastníky, poklesnout až na 40,96 kb/s. Pravdou je, že pravděpodobnost stahování dat všemi uživateli najednou není moc vysoká, ovšem já se domnívám, že uživatelů stahujících data (programy, filmy atd.) bude podstatně více, než kolik jich Telecom předpokládá. Zároveň ze zkušeností prvních zákazníků vyplývá, že PING tedy doba mezi dotazem na určitý server a přijetím jeho odpovědi značně kolísá, a to až ke značně vysokým hodnotám (stovky milisekund), což činí například hraní her na internetu skoro nepoužitelným.

Chtěl bych ovšem podotknout, že pro ty, kteří internet opravdu hodně využívají, nemají přístup ke kabelové televizi nebo rozumnému bezdrátovému připojení a platí tak za telefonní poplatky nemalé peníze, je přes všechny obstrukce ze strany Telecomu tato alternativa jediným možným řešením pro trvalé připojení k Síti.

Kerio pro VoIP

Hynek Vácha

Společnost Kerio Technologies, která je u nás známá především velice kvalitními firewally, uvede v krátké době na náš trh softwarová řešení pro komunikaci s podporou VoIP. Tato technologie využívá pro přenos hlasu datové sítě a její největší výhodou mohou být značné úspory na platbách za telefonní spojení. Řešení společnosti Kerio Technologies se skládá ze tří produktů Kerio VoiceMail, Kerio GateKeeper a Kerio SoftPhone.

Kerio VoiceMail je záznamník telefonních hovorů podporující "Unified Messaging" a technologii Text-to-speech. Může spolupracovat s nejrozšířenějšími poštovními servery a samozřejmě i s firemním produktem Kerio MailServer a poskytuje jednotný přístup k hlasovým a e-mailovým zprávám. Možná je integrace se stávající pobočkovou ústřednou, či s ostatními produkty z oblasti VoIP s využitím protokolů Cisco SCCP, SIP nebo H.323. Kerio VoiceMail také poskytuje běžné funkce klasického záznamníku hovorů.

Kerio GateKeeper je softwarová telefonní ústředna využívající VoIP. Díky podpoře protokolu H.323 je snadno slučitelný s VoIP produkty jiných firem. S běžnou pobočkovou ústřednou může komunikovat pomocí bran s podporou ISDN protokolu.

Posledním představeným produktem je Kerio SoftPhone plnohodnotný softwarový telefon, který je možné využít pro komunikaci prostřednictvím VoIP nebo ISDN. Kombinuje výhody klasického telefonu a možnosti počítače. Také nabízí snadnou integraci se stávajícím řešením díky podpoře protokolů H.323, SIP a Cisco SCCP.

Odkaz: http://www.kerio.cz

Testovali jsme T-Mobile

Hynek Vácha

T-Mobile uvedl nové služby a my jsme je, díky zapůjčení testovací karty, podrobili zkoušce. První se napaškál dostalo on-line zpravodajství, kdy jsme pomocí "přímého přenosu" sledovali finálové utkání naší extraligy. Kdo by pod pojmem přímý přenos čekal přehrávání videa, bude zklamán, se současnými telefony nám musí stačit textový popis vývoje utkání. Pro základní nástin situace utkání však celkem postačuje. Také je zde možnost přesměrováním na portál wap.idnes.cz sledovat aktuální vývoj v Iráku. Zajímavou novinkou WAPu je položka t-guide, přenesení služeb t-info do prostředí WAPu, které je přece jen pružnější pro nastavování. Řidiče určitě potěší dopravní zpravodajství, jež přináší aktuální situaci v dopravě a hlavně zprávy o umístění radarů, které mohou ušetřit i značné peníze. Vyhledávání sportovního a kulturního vyžití je rozšířeno o možnost volby místa, kde chcete hledání nechat provést. Polohu vyhledaných objektů můžete snadno zjistit ze zobrazené mapy.

Sekci MMS downloads již lze využít se širším spektrem telefonů nyní je podporována většina nejrozšířenějších značek. Ke stažení máte položky ze tří kategorií: pohlednice, tapety a zvuky. Všechny položky jsou bohužel popsány pouze slovně, takže přesný výsledek lze jen odhadovat.

S uváděním nových telefonů budou jistě zajímavé i další služby, jako MMS Video Downloads nebo Video streaming. Dalším důležitým krokem pro zpřístupnění těchto služeb širokému spektru uživatelů je již avizovaná úprava GPRS tarifů.

Odkaz: http://t-mobile.cz

§§§§§

$$$$$


Trendy


Nejen o volbě pevného operátora – liberalizace telekomunikací na postupu

Karel Šotkovský

c03p0277

V tomto článku bych na problematiku volby operátora a přenositelnosti čísla rád pohlédl v poněkud širších souvislostech. Pokud tento hrubý náčrt vzbudí zájem o podrobnější technický popis, může mít článek pokračování zaměřené spíše na technickou stránku věci, neboť zejména co se přenositelnosti čísla týká, vedou k realizaci stejného cíle různé cesty.

Po úvodním stručném popisu obou uvedených témat ve vztahu ke koncovému uživateli tedy "co mi to přinese" z pohledu každého z nás, bych rád uvedl příklad implementace ze Švédska, země, odkud pochází má "mateřská" společnost a také země, kde přenositelnost čísla je již delší dobu realitou. V závěru bych rád porovnal předmět dnešního tématu s ostatními aspekty reálné liberalizace telekomunikačního trhu v České republice. Mám na mysli především "uvolnění" lokálních smyček (poslední míle) a s tím související přístup k moderním komunikačním technologiím a zdrojům informací.

Co nám to přinese?

Co konkrétně přinesou služby CS/CPS z anglického Carrier Selection (Výběr provozovatele) a Carrier Pre-Selection (Výběr provozovatele pevným přednastavením), koncovým uživatelům? Za poněkud kostrbatý překlad pojmů z angličtiny se omlouvám, toto označení však používá Český telekomunikační úřad (ČTÚ) a považuji za vhodné se oficiálního označení držet. Služba CS zákazníkovi přináší možnost před každým voláním "vytočit" před volaným číslem kód alternativního operátora, v jehož režii hovor včetně vyúčtování poté proběhne.

Služba CPS pak na základě smlouvy mezi takovým operátorem a Českým Telecomem (ČTc) umožňuje takovéto "přesměrování" automaticky, bez nutnosti zadávat kód před každým voláním. Jak z výše uvedeného vyplývá, nezbytným mezičlánkem mezi většinou koncových uživatelů a zvoleným alternativním operátorem je ČTc. Tento fakt je naprosto klíčový a v dalším textu, zejména v jeho poslední části, mu bude opět věnována pozornost.

Hlavní přínos CS/CPS pro koncového uživatele je v možnosti relativně svobodné volby poskytovatele telekomunikačních služeb. Obrazně řečeno: pokud se mi nelíbí žluto-modrá, podpisem jedné smlouvy bude účet za má volání vytištěn na "modrém", "červeném", "modro-oranžovém" nebo i jinak barevném formuláři.

Předpokládám, že samotná změna barvy papíru však není tím hlavním impulsem k využívání CS/CPS. Magnetem většiny reklamních spotů našich alternativních operátorů jsou nižší ceny a zákaznicky orientovaný přístup. Zatímco druhý z argumentů je plně v rukou každého operátora, respektive jeho zaměstnanců, a v tomto článku nechci úroveň, s jakou operátoři hýčkají své zákazníky, posuzovat (i když mi ještě stále v uších zní slogan "business tvrdých hochů"...), výše ceny, tj. první důvod nebudeme si nic nalhávat, v České kotlině (a samozřejmě na Moravě a ve Slezsku) to je hlavní rozhodovací argument. Výše ceny je z valné části ovlivněna poplatky, které účtuje ČTc například za upgrade softwaru svých ústředen, což je mimochodem část poplatků, kterou alternativci snad nejvíce kritizují. Dále jde také o poplatky za zřízení služby, poplatky za aktivaci služby a náklady na realizaci volání (originaci). Zákazník pak nejvíce ušetří především na službách, které nejsou ukončeny v síti ČTc tj. zejména na mezinárodním volání, hovorech do mobilních sítí a za služby využívající páteřní infrastrukturu alternativního operátora, tj. meziměstská volání.

Velkou skvrnou na veskrze úspěšné implementaci CS/CPS je nutnost stále platit paušální poplatek ČTc. Chtěl bych se vzdát možnosti polemizovat o jeho oprávněnosti a výši, nicméně možnost úhrady tohoto poplatku alternativním operátorem, který jej potom zahrne do jediného účtu hrazeného koncovým uživatelem, je přinejmenším logická.

Shrnuto: jak výběr provozovatele, tak výběr provozovatele pevným přednastavením může znamenat úsporu i pro koncového uživatele, jehož účet nemusí převyšovat tisícikorunové částky.

Přenositelnost čísla

Přenositelnost čísla (Number Portability, NP) je služba umožňující zachování telefonních čísel například při změně operátora a s jistými omezeními také při přestěhování. Samozřejmě je možné zachovat si i takzvaná negeografická čísla, jako jsou například čísla začínající 800, 900, 906, 909 a podobně. Možnost NP u tzv. geografických čísel předpokládá zřízení fyzické přípojky novým operátorem.

Zachována mohou být čísla fixních linek i čísla využívaná mobilními operátory.

Tuto službu budou však preferovat spíše firmy než koncoví uživatelé. Náklady spojené s oznámením změny čísla bytové stanice jsou minimální vzhledem k okruhu potenciálních volajících. A v dnešní době si troufám tvrdit, že většina obyvatel této země nemá problém s ověřením aktuálního telefonního čísla buď prostřednictvím informačních linek, nebo internetu. Finanční přínos plynoucí z uchování si stále stejného čísla pro jednotlivce či rodinu je tak minimální.

Naopak u společností se stovkami telefonních čísel by v případě zájmu o přechod k jinému telekomunikačnímu operátorovi výše nákladů na přečíslování pravděpodobně významně ovlivnila jejich rozhodování. Nejlepším příkladem je tisková zpráva o změně poskytovatele služeb společnosti Škoda IT Systems. Dle vyjádření jejího generálního ředitele právě přenositelnost čísla tuto změnu umožnila.

Centrální databáze

Jak jsem se již zmínil výše, existuje několik různých možností evidence a správy telefonních čísel. Zřejmě nejrozšířenější je varianta s centrální databází, kterou poté využívají všichni operátoři.

V České republice za zřízení a správu Národní referenční databáze pro přenositelnost čísel (RPNDB) na základě pověření ČTÚ zodpovídá dceřiná společnost Asociace provozovatelů veřejných telekomunikačních sítí (APVTS) CNPAC, s. r. o.

Myšlenka přenositelnosti čísla jako jednoho ze znaků liberalizovaných telekomunikačních trhů je samozřejmě také předmětem zájmu orgánů Evropské unie. Závazek členů Evropské unie zavést přenositelnost čísla je obsažen v direktivách 97/33/EG a 98/61/EG Evropského parlamentu. Před několika lety tak byla i ve Švédsku, jedné z členských zemí EU, implementace přenositelnosti čísla jedním z prioritních úkolů.

V prosinci roku 2000 operátoři přítomní na švédském telekomunikačním trhu vytvořili jimi vlastněnou společnost (SNPAC Swedish Number Portability Administrative Centre) jako správce Centrální referenční databáze (CRD). Tato společnost je samozřejmě otevřena také dalším subjektům, které budou na švédský telekomunikační trh teprve vstupovat.

Projekt CRD, a tedy vlastně i přenositelnosti čísla, byl uveden do provozu v září 2001. V tu dobu bylo do CRD připojeno 21 subjektů.

Technicky probíhá komunikace mezi jednotlivými operátory a CRD přes bod-bod VPN spojení (v rámci internetu), přičemž výměna informací může probíhat buď automatizovaně na základě informací ve formátu XML přes proprietární rozhraní, nebo "manuálně" přes webové rozhraní (formuláře). Pro SNPAC je typická struktura jedné centrální databáze a diferenciace variant přístupu a formy poskytovaných informací, od sofistikované verze určené velkým operátorům pevných a mobilních sítí (přímé propojení do CRD přes proprietární rozhraní, zpřístupnění referenčních dat pro směrování hovorů, podpora výměny informací mezi telekomunikačními operátory, podpora informací pro účtování a clearing mezi operátory) až po jednoduché služby (pouze webové rozhraní s možností "nahlížení" do referenčních dat) určené například poskytovatelům SMS služeb.

Zajímavá jsou čísla o využívání CRD. V době jejího spuštění, v září 2001, bylo v systému evidováno 6 476 transakcí. Do února letošního roku to již bylo celkem 252 292 transakcí, přičemž rekordním měsícem byl listopad 2002, kdy bylo zaregistrováno 22 094 transakcí. Troufám si říci, že alespoň co se týče telekomunikačních služeb, to ve Švédsku skutečně žije.

Liberalizace

Jedním z hlavních znaků a pravděpodobně základním předpokladem skutečné liberalizace ve Švédsku však určitě "přenositelnost čísla" a ani "výběr provozovatele" nebyly a nejsou. Oním základním stavebním kamenem bylo zřejmě prozíravé rozhodnutí managementu monopolního operátora Telia uvolnit přístupové vedení alternativním operátorům ještě dříve, než tento liberalizační krok začne vyžadovat vláda nebo EU.

S odstupem času jsou zřejmé výhody takového postupu, a to pro všechny subjekty na trhu. Telia si udržela svoji pozici zejména tím, že nabídla přístupové vedení za ceny, za které se konkurenci nevyplatilo nákladně budovat vlastní sítě. V portfoliu služeb tak sice vzrostl význam služeb z nižších pater "hodnotového řetězce", nicméně pro akcionáře je významnější hospodářský výsledek společnosti a Telia je dnes jedním z nemnoha významných telekomunikačních operátorů, kteří nejsou zatíženi obrovskými dluhy. Alternativní operátoři mohli své finance použít na rozvoj moderních služeb a péči o zákazníky.

A v konečném výsledku právě koncoví zákazníci těží z výhod nejmodernějších telekomunikačních služeb za ceny, o kterých se nám v České republice může jen zdát.

Závěrem

Na závěr bych se rád vrátil k myšlence z úvodu článku. Klíčem k moderním komunikacím v ČR je jednoznačně Český Telecom. Nemyslím si, že je namístě a priori odsuzovat vše spojené s logem ČTc. Ostatně každý z nás je prostřednictvím Fondu národního majetku spoluvlastníkem této společnosti. Na rozdíl od let minulých je po neúspěšném prodeji cítit jistá změna kursu z přístupu "po nás potopa" k pragmatičtějšímu vztahu k okolnímu světu.

Zcela evidentní podíl na této změně má ministr Mlynář, jehož "razantnější uchopení akcionářských práv" přináší první ovoce. Zástupci alternativních operátorů prokázali jednoznačně svou schopnost spolupracovat, přičemž doufám, že jediným motivem pro tento aktivní až proaktivní přístup nebylo jedno výběrové řízení.

Nezbývá než věřit, že změny v managementu Českého Telecomu povedou i díky politické podpoře k výraznějším krokům v oblasti zpřístupnění poslední míle, a služby jako "Přenositelnost čísla" a zejména "Výběr provozovatele" budou svým uživatelům přinášet více než jen dobrý pocit z možnosti volby operátora.

Autor článku, Karel Šotkovský, pracuje ve společnosti Telia IC Czech Republic jako obchodní ředitel.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0191

? Jak rozdělit menu Programy do sloupců?

Obsahuje vaše menu Programy v nabídce Start tolik položek, že musíte zdlouhavě skrolovat, nežli se k některým z nich dostanete? Pro ty z vás, kteří se s tímto problémem každodenně potýkají, tu máme tip, jak rozdělit menu Programy do sloupců a usnadnit přístup ke všem jeho položkám tak jako tomu bylo ve Windows 95.

Spusťte editor registrů (klikněte na Start, Spustit, vepište regedit a stiskněte Enter). V editoru se přesuňte do složky Hkey_Local_Machine\Software\MicrosoftWindows\CurrentVersion\Explorer. Klikněte na složku Advanced. V pravém poli editoru klikněte pravým tlačítkem a z kontextového menu zvolte Vytvořit, Nová textová hodnota. Nově vytvořenou hodnotu nazvěte StartMenuScrollPrograms, poté na ni poklepte myší a do pole Údaj hodnoty vepište False. Zavřete editor registru. Pokud se změna neprojeví ihned, budete se možná muset odhlásit ze systému a opět se přihlásit.

? Mám notebook a chtěl bych ho propojit se svým stolním počítačem, abych mohl sdílet tiskárnu a modem a kopírovat soubory z jednoho počítače do druhého. Stolní počítač, který obsahuje modem, je vybaven antivirovým programem a firewallem. Budou tyto programy chránit i můj notebook, připojím-li se k internetu, nebo je budu muset nainstalovat i do něj?

Firewall potřebujete pouze v počítači, který se přímo připojuje k internetu. Antivirový program ve vašem stolním počítači ochrání sice notebook do jisté míry před viry stáhnutými z internetu prostřednictvím modemu, ale protože se nejedná o jediný způsob, jak se do vašeho notebooku viry mohou dostat, doporučujeme instalovat antivirový program u obou počítačů.

? Používám Windows 98 a setkal jsem se s problémem, který se projevuje v programech Microsoft Word a Excel (verze 97). Když chci otevřít soubor a v okně Otevřít kliknu na seznam označený jako Kde hledat, objeví se mi zpráva, že program provedl neplatnou operaci a program se zavře. Proč k tomu dochází, a jak to lze odstranit?

Tato chyba se může objevit, obsahuje-li váš seznam Kde hledat neplatnou FTP adresu. Řešením je tuto adresu odstranit, k tomu však musíte provést úpravy v editoru registru. Protože jde o riskantní operaci, která vám může přinést mnohem horší potíže, rozhodně doporučujeme nejprve registr zálohovat.

Samotné odstranění neplatné adresy provedete následujícím způsobem. Spusťte pomocí nabídky Start editor registru a přesuňte se v něm do složky Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Office 8.0\Common\Internet and FTP Sites. V této složce najdete podsložky pojmenované Site_0, Site_1 a tak dále, které obsahují informace o FTP připojeních. Jednu po druhé tyto podsložky smažte a zavřete editor registru.

§§§§§


Rychlokurz: SMS Gate Keeper – textové zprávy po Internetu ”den poté”

Karel Šredl

c03p0216

A je to tady... T-Mobile skočil do temných vod a jal se zpoplatňovat SMS na internetu. Službu, která byla původně jako dodatková, která využívala "zbytkovou část" přenosového pásma a která asi největší měrou přispěla k rozšíření mobilních telefonů mezi běžné obyvatelstvo. Mnozí křičeli "fúúúúj", někteří křičeli "bojkóóót" a pár jich vzalo svoji telefoní kartu, na protest ji snědlo a po nezbytném ošetření v nemocnici a po propuštění do domácího ošetřování šli do obchodu a koupili si kartu od konkurence. T-Mobile s hmotností kolosu toto ustál.

Eurotel, vida že se nekonaly žádné demostrace, že na náměstích nejsou hromádky popela od upálených katet a reklamních materiálů T-Mobilu, si řekl: "Tak jemu to prošlo, proč tedy ne mně". A s filištínem českým vyhlásil: "U nás stále můžete posílat SMS z internetu zdarma, jen na konec připojíme reklamu". Že reklama bude začínat již ve třetině, to překvapilo opravdu mnohé. A sen se rozplynul...

S tímto zajisté smutným koncem esemesek zdarma však dostaly také smrtelný zásah programy, které (čím dál dokonaleji) nám odesílání SMS po internetu zjednodušovaly. Co s nimi, když sice je komu, ale není jak odesílat. Nutno ovšem přiznat, že tyto programy mají tuhý kořínek a oklepaly se opravdu rychle. Takže ti z vás, kteří razí heslo buď zadarmo, nebo nic, nyní mohou přestat číst, protože tato doba už bohužel asi opravdu skončila. Vy ostatní, kteří jste ochotni obětovat "kačku pade za kus", vítejte v dalším Rychlokurzu. Dnes se podíváme, jak v této nové situaci můžeme odesílat SMS přes internet utilitou SMS GateKeeper.

INSTALACE

Instalace je zcela jednoduchá, jak už jsme si u dobrých programů zvykli. Stáhněte si instalační exe-soubor a spusťe ho. Pak jen klikejte na tlačítko [Next >]. Nakonec se vám nainstalovaný program sám spustí. Jednoduché, že? Příště asi kapitolu INSTALACE zruším.

PRVNÍ START A NASTAVENÍ

Ihned po prvním startu se ocitneme v sekci pro nastavení uživatelů. Jakých uživatelů, ptáte se? Přeci těch, kteří chtějí používat tuto aplikaci. Každý z nich si totiž může svůj telefonní seznam a seznam odeslaných SMS chránit heslem a uložit si je i se svým nastavením na vybrané místo. Pokud chcete GateKeeper používat sami, odškrtněte políčko [ ] Zobrazit při startu a stiskněte tlačítko [Zrušit]. Ti z vás, co chtějí rozlišení na uživatele využít, si musejí uživatele nejprve nadefinovat. Klikněte na ikonku a vyplňte následující formulář:

Uživatel - jméno uživatele (stačí přezdívka)

Umístění dat - místo na disku, kam se uživateli budou ukládat jeho data (adresář, SMSky, atd). Pohodlněji toto místo můžete vybrat kliknutím na ikonu .

Ještě zaškrtněte volbu Zkopírovat výchozí data. Kliknutím na [OK] uživatele přidáte. V okamžiku, kdy se bude uživatel poprvé přihlašovat, bude vyzván ke zvolení hesla.

Při prvním spuštění budete také automaticky přesunuti do okna pro nastavení parametrů (toto okno můžete kdykoli vyvolat kliknutím na ikonu ). Zmíněné okno obsahuje 6 "oušek" odpovídajících jednotlivým oblastem. My si popíšeme ta nejdůležitější nastavení.

Hlavní - V této sekci nastavujeme globální chování programu; volby jsou to celkem prosté a jasné, můžete s klidem experimentovat. Vysvětleny jsou na obrázku.

Placený účet - Největší změnou celého programu je právě tato sekce. Zde uvedete identifikační údaje účtu, který vám umožní odesílat SMS do placených sítí či do zahraničí. Jak ho získáte? Do vašeho internetového prohlížeče zapište adresu sms.mobilem.cz a v prostřední části stránky ve žlutém okně klikněte na registrovat >. Dostanete se na stránku s přihlašovacím formulářem. Údajů vyplňujete skutečně minimum. Na další stránce budete vyzváni, abyste si zadané údaje po sobě překontrolovali, a tlačítkem [Registrovat] dokončíte vytvoření účtu. Účet máte vytvořený, avšak má jednu podstatnou nevýhodu je prázdný. Tedy přesněji, není na něm ani korunka. Tu tam za vás nikdo jiný nevloží (pokud byste o někom věděli, pošlete mi mail). Pro to, aby vám fungovalo i odesílání placených SMS, musíte na tento váš účet zaslat nějaké peníze. K dispozici jsou cesty dvě: elektronická platba pro klienty eBanky nebo bankovní převod pro všechny ostatní. Než se však peníze převedou, můžeme pokračovat v nastavení. Do formuláře v našem programu v sekci Placený účet zapište přihlašovací jméno a heslo právě vytvořeného účtu u sms.mobilem.cz. Tyto údaje jsou naštěstí uloženy šifrovaně na pevném disku na místě, které jste uvedli při definici uživatele, avšak přesto vám radím být na ně opatrný.

Zpráva - Tato sekce slouží pro nastavení nakládání programu se zprávami. Možnosti jsou následující:

[X] Automaticky opravovat diakritiku Ze zprávy budou před odesláním odstraněna interpunkční znaménka což většnina mobilů jistě uvítá. Doporučuji zaškrtnout.

[ ] Všechny znaky velké Před odesláním převede znaky zprávy na velká písmena. Vzhledem k tomu, že většina mobilů umí malá i velká písmena, můžete nechat volbu nezaškrtnutou.

[ ] Uložit do odeslaných každého příjemce zvlášť Při odeslání zprávy více příjemcům ji budeme mít uloženou v Odeslaných zvlášť pro každého adresáta.

[ ] Zakázat nepodepsané zprávy Pokud zaškrtnete tuto volbu, program po vás bude při odeslání vyžadovat zvolit podpis ke zprávě.

[X] Smazat zprávu po odeslání Po odeslání se vyčistí pole pro zápis zprávy.

Vzhled - Zde nastavujete použité písmo. Zaškrtávací box ve střední části [X] Zobrazit ikonu v pruhu úloh určuje, zda se má ikona programu objevit ve stavové liště vpravo dole u hodin, nebo jestli se má program chovat jako běžná aplikace. Zde také můžeme nastavit pozici reklamního banneru. V tomto místě je jistě zajímavé podotknout, že ve chvíli, kdy na váš účet na sms.mobilem.cz dorazí pětistá koruna, získáváte právo na plnou bezreklamovou verzi SMS GateKeeperu. To je opravdu milé.

Připojení - Zde nastavujete chování programu vzhledem k typu vašeho internetového připojení. Připojujete-li se modemem, zaškrtněte volbu [X] Automaticky detekovat připojení. Pokud jste připojeni pevnou linkou, můžete s úsměvem programu oznámit, že jste [X] Vždy online.

Speciální - V této sekci můžete nadefinovat své telefoní číslo, které se (pokud to SMS brána podporuje) objeví jako číslo odesilatele. Také je zde políčko, jímž můžete změnit umístění definičních souborů programu vhodné především pro situaci, kdy jej sdílíte po síti.

Aby nebylo nastavování dost, můžete se kliknutím na tlačítko přesunout do speciální sekce, kde nastavujete jednak volby týkající se vzhledu aplikace (konkrétně použité písmo), či podrobnější volby týkající se připojení k internetu (můžete zjistit z nastavení vašeho webovského prohlížeče) či nastavení odesílání e-mailů (lze zjistit z nastavení poštovního klienta).

FUNKCE

Nastavování již bylo dost, pojďme konečně k poslání nějaké té SMSky. Nejdříve si předpřipravíme Telefonní seznam. Kliknutím na tlačítko v tomto okně nadefinujeme nejdříve skupiny, do kterých potom budeme kontakty sdružovat. Doporučuji vytvořit si např. skupiny "Práce", "Kamarádi", atd. Skupinu vytvoříte kliknutím na ikonu .

Jak již bylo řečeno, do jednotlivých skupin potom přidávejte vaše telefonní kontakty. Můžete je přidat buď v tomto okně Telefony kliknutím na ikonu , nebo v hlavním okně, když vyplníte telefoní číslo, zpřístupní se vám ta samá ikona hned vedle.

Jak tedy odeslat SMS. Zapište telefonní číslo do patřičných políček, nebo ho ještě lépe zvolte kliknutím na ikonu . Pokud chcete tu samou zprávu odeslat více lidem naráz, zaškrtněte políčko [X] Odeslat více příjemcům. Nastavte ostatní volby, jako třeba čas odeslání (ihned, v zadaný čas nebo někdy později). Pokud zvolíte čas, musí být SMS GateKeeper v tento čas aktivní a musí mít přístup na internet. Napište zprávu. Na vedle umístěných sloupcích můžete sledovat, kolik místa ještě zbývá, než bude nutno vaši zprávu rozdělit do více SMSsek. Zprávu lze kliknutím podepsat některým z vámi předpřipravených podpisů. Když budete mít vše hotovo, ještě jednou vše překontrolujte a tlačítkem dáte zprávu k odeslání. V sekci Fronta můžete sledovat, jak odesílání pokročilo a také tam uvidíte zprávy, které na své odeslání teprve čekají. Vedlejší sekce Odeslané slouží pro evidenci již odeslaných zpráv (pokud byla zaškrtnuta volba [X] Uložit do odeslaných).

ZÁVĚR

Vlastně již není moc co dodat. Operátoři nám svojí pochopitelnou snahou zvýšit si přísun peněz situaci s posíláním SMS po internetu poněkud zkomplikovali, ale ihned se vynořilo několik náhrad, které ani tolik nebolí. Vlastně potom ani nebudete tolik vnímat, že posíláte SMS placené. Ačkoli... počkejte... co tím myslí, že můj kredit už je vyčerpán...?!

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

c03p0218

V době, kdy se snažím stvořit tento již devětačtyřicátý úvodník k tipům a trikům pro Windows, proběhlo světem několik dobrých i špatných zpráv. Právě probíhá další ročník nejproslulejšího evropského veletrhu informačních technologii a elektroniky CeBITu. Přinesl opět mnoho novinek i přesto, že je většina vyspělých technologií zpravidla k vidění mnohem dříve někde na internetu. I to je změna, kterou s sebou informační dálnice přináší.

Microsoft také testuje nový operační systém pro rok 2003, jehož původní název v sobě nesl technologii .NET. Zajímavé je, že tento systém nebude podporovat nové 64bitové procesory Opteron od AMD. Nu což, snad je to jen dočasná situace.

Jinak v dnešním dílu naleznete opět klasickou snůšku tipů a triků pro Windows a MS Office, internetové tipy jsme tentokrát nasměrovali do českých zemí.

Tipy pro Windows

Ještě něco pro MS-DOS

(Win 9x) Snad nikoho neurazím, když i v dnešní době uveřejním tip užitečný pro Příkazový řádek ve Windows, tedy pro MS-DOS. Stále se ještě občas setkám s uživatelem, který sice pracuje ve Windows, nezřídka ve Windows 95, a přesto používá například pro programování příkazový řádek DOSu.

Jestliže půjdete do menu Start Programy a spustíte Příkazový řádek, objeví se vám takzvaný command prompt, neboli výzva k zadání příkazu. Ten standardně zobrazuje aktuální adresář zakončený znakem >. Například u mne vypadá prompt takto: c:\windows>.

Toto nastavení promptu je ale poměrně nudné a málokdo ví, že pomocí určitých přepínačů můžete zobrazit v promptu mnoho dalších užitečných informací, nejen aktuální adresář. Jak na to?

Nastavení DOSu se provádí příkazem set. Jestliže na příkazovém řádku napíšete příkaz set, objeví se vám seznam již nastavených voleb. V tomto seznamu najdete i aktuální nastavení promptu, které vypadá nějak takto: PROMPT=$p$g. Proměnné hodnoty $p a $g právě definují jednak aktuální adresář, a jednak koncový znak >. Jestliže chcete, aby váš prompt obsahoval například i aktuální čas, stačí na příkazovém řádku nastavit novou hodnotu proměnné PROMPT takto:

PROMPT=$p$t$g

kde proměnná $t zajistí právě zobrazení času. Další proměnné, jež můžete do promptu přidat, naleznete ve vložené tabulce, jež by měla být někde poblíž.

Z tabulky je patrné, že u posledních znaků není až zas tak zřejmé, co se vlastně stane. Pro vysvětlení poslouží malý příklad na závěr našeho tipu. Nadefinujte prompt takto a odentrujte.

PROMPT=$q$t$h$h$h$h$h$h$_$p$g

Získáte aktuální čas, a poté se prompt vrátí do původního stavu.

Automatická velikost obrázku

(IE 5 a vyšší) Abychom nevyšli ze cviku, dáme si malou editaci systémového registru. V dnešní době digitální fotografie již není neobvyklé mít na svém pevném disku stovky různých fotografií, většinou ve velkém formátu, dle rozlišení fotoaparátu, který jste použili. Proč také snímky zmenšovat a přicházet tak zbytečně o pracně nabytou kvalitu.

Tyto fotky je potřeba někde prohlédnout. Většina lidí používá některý ze standardních prohlížečů fotografií, jako je notoricky známé ACDSee. Někdy však, zpravidla uživatel začátečník, žádný z těchto specializovaných programů nevlastní a poté musí vzít za vděk Internet Explorerem, který se ve Windows pro prohlížení fotek standardně spouští.

Internet Explorer (dále jen IE) není zrovna příjemný prohlížeč, nicméně od verze páté umí automaticky přizpůsobit velikost obrázku velikosti okna prohlížeče, což určitě prospěje rychlosti a přehlednosti prohlížení. Jednoduchou editací registru můžete tuto funkci zapnout, nebo vypnout.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USERSoftware Microsoft Internet Explorer Main. V klíči Main najdete v pravé části mnoho položek, pro vás je důležitá tato: Enable AutoImageResize (ano, i s tou mezerou mezi slovy). Pokud zde tato položka je, stačí poklepáním její hodnotu změnit na yes zapnuto, nebo no vypnuto, podobně jako je tomu u ostatních položek. Pokud zde tuto položku nenajdete (což je vysoce pravděpodobné), poklepejte pravým tlačítkem v pravé části regeditu a z kontextového menu zvolte Vytvořit Nová textová hodnota a nazvěte ji, jak je uvedeno výše. Poté na ni poklepejte a vepište její hodnotu (yes, nebo no).

Změny se projeví ihned, není potřeba restartovat Windows. Stačí jen znovu spustit IE.

Hladké rolování

(IE 5 a vyšší) Tento trik jako by z oka vypadl předchozímu, proto jej poněkud zestručníme. Internet Explorer je primárně určen k prohlížení stránek, což znamená potažmo hledání informací a čtení textu.

K tomu slouží i speciální "internetové" myši s kolečkem, které dnes již běžně používáme. Původně ovšem vznikly právě kvůli lepšímu prohlížení internetových stránek. Posun na stránce byl vždy klasický, trhaný. Proto přišla pátá verze IE s takzvaným smooth scrollingem, tedy hladkým, souvislým rolováním, které významně přispívá k ergonomii prohlížení stránek a čtení textu. Jestliže vlastníte tuto verzi IE a nemáte zapnuté hladké rolování, čtěte následující řádky.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USERSoftware Microsoft Internet Explorer Main. Opět nahlédněte do pravé části regeditu a zkuste vyhledat položku SmoothScroll. Tentokrát ji zajisté objevíte. Pokud ne, vytvořte ji podobně, jako položku v předchozím tipu s tím rozdílem, že tentokrát zvolíte v menu Vytvořit Nová hodnota DWORD. Hodnota položky je buď 1 pro zapnuté hladké rolování, nebo 0 pro vypnuté. Zvolte vámi požadovanou hodnotu a zavřete regedit. Změny jsou ihned platné i bez restartu Windows.

Poškozené ikony na ploše

(Win 9x) Možná se to stalo i vám, možná jste tuto situaci nikdy nezažili. Každopádně já na ni už narazil mnohokrát. Výskyt tohoto problému je nejčastější u herních počítačů, kde je zpravidla nutné jednou za půl roku kompletně přeinstalovat Windows. Plocha takového počítače se pozná podle obrovského množství ikon a Windows zde startují několik desítek vteřin i přesto, že se obyčejně jedná o velmi výkonné stroje.

O co tedy jde. Při startu takového počítače dochází k jevu, kdy všem ikonám na ploše chybí jejich skutečný vzhled a jsou na okamžik nahrazeny pouze univerzálním obrázkem z Windows. Po několika vteřinách za usilovné podpory ze strany pevného disku se tyto ikony uvedou do pořádku. Po patřičném zdržení.

Ikony má na starost soubor ShellIconCache, který se nachází ve složce Windows a který má tendenci se samopoškozovat, zejména v systémech popsaných v prvním odstavci. Tento soubor je bez přípony a skrytý. Musíte si tedy pro jeho zobrazení povolit "zobrazování skrytých souborů" ve vašem souborovém manažeru. Tento soubor může dosáhnout i megabajtových rozměrů.

Řešení problému s ikonami je po nalezení souboru snadné. Prostě jej smažte a restartujte Windows. Ty si tuto cache pro ikony na ploše vytvoří znovu, tentokrát čistou a nepoškozenou. Přeji vám, ať vydrží co nejdéle.

Tipy pro MS Office

Vodotisk

(Word 2000) Plynule přejdeme od Windows na nejpoužívanější kancelářský balík. A začneme i jeho nejpoužívanější aplikací, MS Wordem.

Je všeobecně známo, že Word není zrovna profesionální nástroj na tvorbu dokumentů, nicméně už jsme si na mnoha tipech ukázali, jak se dobrat požadovaného cíle, i když někdy poněkud krkolomně. Možnosti, o kterých se dočtete níže, jsou však Wordu vlastní, jen je málo uživatelů využívá, nebo o nich přímo neví.

Každý z nás asi ví, co je to vodotisk. Každý z nás ho alespoň jednou viděl, a to na základní škole na svém vysvědčení (někteří i vícekrát). Takový vodotisk lze ve Wordu celkem bez problémů vyrobit, a my si právě nyní ukážeme, jak na to.

Spusťte program MS Word. Jděte do roletového menu Zobrazit a zvolte Záhlaví a zápatí. Objeví se vám panel s nástroji. Vyhledejte ikonu s názvem Zobrazit či skrýt text dokumentu. Tuto ikonu stiskněte a uzavřete panel.

Nyní jděte do roletového menu Vložit a zvolte Obrázek, patrně budete vkládat obrázek ze souboru. Nebo samozřejmě můžete použít připravený klipart. Upravte obrázek, zejména jeho rozměry tak, jak je chcete na stránce mít. Poté poklepejte na obrázek pravým tlačítkem a v kontextovém menu zvolte položku Formát obrázku. V dialogu nastavení jděte nejprve na záložku Pozice a zvolte jako styl obtékání Za textem. Poté klikněte na tlačítko Upřesnit a zkontrolujte, že je skutečně aktivní styl Za textem a ostatní volby nejsou vysvícené. Poté jděte na záložku Obrázek do sekce Ovládání obrázku. A v kolonce Barva vyberte Vodoznak. Vše potvrďte.

Nyní již zbývá vložit do dokumentu text, který by se měl krásně rozprostřít přes obrázek. Pokud odsune obrázek dolů pod text, zkontrolujte opět obtékání obrázku, tak jak bylo popsáno výše. Word se totiž někdy snaží přemýšlet trochu více za vás (resp. velmi často).

Neprohlížejte dokumenty v IE

(Win 9x + MS Office) Jen málokdo dnes používá počítač bez toho, aby alespoň jednou zakusil možnosti internetu. Prostě kdo má v práci nebo doma počítač, určitě už přišel s internetem do styku.

V dnešní době na něm lze na Síti provádět spoustu operací a najít mnoho informací. Ty jsou ale často pouze ke stažení buď jako archivy, nebo přímo ve formátech programů, ve kterých byly vytvořeny. Například ve státní správě se často setkáte s dokumenty ve formátu DOC a XLS, neboť tyto formáty byly před lety zvoleny jako standardní.

Vzhledem k výše uvedenému se často dostanete do situace, kdy poklepáte na nějaký dokument na internetové stránce, a ten, pokud je nearchivovaný, se otevře přímo v okně vašeho prohlížeče. Tuto operaci provází hojné "hrabání" vašeho hard disku a vy byste přitom raději dokument otevřeli přímo ve Wordu nebo Excelu, a prohlížeč internetu nechali volný pro další "surfování".

Fakt, že se vám vlastně otevře okno Wordu nebo jiné aplikace přímo v prohlížeči, mají na svědomí souborové asociace, které na základě přípony provedou nastavené operace. Proto je nutné tyto asociace přenastavit tak, aby se chovaly dle vašeho gusta.

Spusťte Průzkumník, nebo otevřete libovolné okno s obsahem diskových jednotek, například poklepáním na ikonu Tento počítač. Zde jděte do roletového menu Zobrazit a vyberte položku Možnosti složky. V dialogu pokračujte na záložku Typy souborů, kde najdete jednotlivá nastavení pro jednotlivé přípony. Vyberte v seznamu typ souboru, pro který nechcete, aby se otevíral přímo v prohlížeči, například dokument Microsoft Word (případně list Microsoft Excel, nebo prezentace Microsoft PowerPoint). Klikněte na tlačítko Upravit. V následujícím dialogu vidíte seznam akcí, je důležité, aby byla aktivní akce Otevřít, kterou chceme nastavit. Pokud je tomu tak, stačí odškrtnout volbu Procházet v jednom okně, která je umístěna v dolní části dialogu a je aktivní. Vše potvrďte, a od této chvíle se po poklepání v prohlížeči na dokument Wordu (Excelu, PowerPointu) otevře přímo nové okno s aplikací.

Snazší kreslení

(Word 2000) Několikrát jsme se v našem seriálu věnovali tipům pro lepší využití panelu kreslení ve Wordu. Jestliže chcete nakreslit jednoduché schéma, je tento panel se svými schopnostmi plně dostačující a není nutné vkládat schéma z jiné aplikace.

Bohužel panel kreslení má jeden malý neduh. Jestliže na něm zvolíte například kreslení obdélníku, můžete nakreslit pouze jeden. Pokud jich chcete víc, je nutné neustále vybírat obdélník na panelu, což je otravné. Naštěstí má tento problém snadné řešení.

Jestliže chcete kreslit více stejných objektů po sobě, prostě si tlačítko s objektem přilepte tak, aby zůstalo neustále zmačknuté až do té doby, než jej sami odmačknete.


Užite tipy & triky pro Windows II.

Easter Eggs

PowerPoint 2000

Na závěr jen jedno jednoduché velikonoční vajíčko, o kterém jsme se ještě nezmiňovali. Opět se jedná o docela pěkně a ve 3D provedený seznam autorů této aplikace.

Spusťte PowerPoint ve verzi 2000, zvolte prázdnou prezentaci a vyberte kteroukoliv šablonu. Poté jděte do roletového menu Nápověda a zvolte O aplikaci Microsoft PowerPoint. Nyní stiskněte dohromady klávesy levý CTRL, levý ALT a levý SHIFT a dvakrát poklepejte na ikonu PowerPointu v levém horním rohu. Zbytek uvidíte sami.

Tímto malým vajíčkem se dnes rozloučíme, snad vám byl některý z tipů ku prospěchu při práci s Windows nebo MS Office. Za měsíc u padesátého dílu na shledanou.

InterTipy

Jak začít po měsíci další z úvodníků, když už se jedná v pořadí o čtyřicátý devátý? Asi stejně "dobře", jako ty minulé. Tento měsíc máme opravdu důvod k radosti. Tedy alespoň částečně. Konečně totiž přichází v českých zemích éra ADSL, nebo potažmo xDSL jako takového.

Ceny byly stanoveny, nabídky učiněny. Nyní praxe ukáže, jak rychlé vlastně spojení přes ADSL bude. Nejočekávanější je asi míra ztráty kapacity linky důsledkem takzvané agregace. I ve variantách PROFI, které už zdaleka nejsou tak cenově příznivé, se totiž bude o cca 2Mbitovou linku dělit přesně 20 uživatelů. Dovoluji si tvrdit, že v počátcích ADSL půjde hlavně o uživatele "stahovače", kteří za své peníze budou chtít maximum.

Ale zpět k tématu. Dnešní internetové tipy budou české, převážně věnované kancelářským produktům. Přeji příjemné a rychle surfování.

Tipy Davida Zbírala

mujweb.cz/www/david.zbiral/pocitac.htm

Tato stránka vás asi nezaujme na první pohled, její zpracování se nese v textovém jednoduchém stylu, nenajdete zde žádná úžasná menu ani vyhledávače. Obsahově vás však nezklame ani v nejmenším.

Prvním odkazem jsou tipy pro práci s počítačem. Najdete zde rozsáhlý odkaz na články a tipy týkající se práce s počítačem v nejrůznějších oblastech. Od prostého vysvětlování pojmů přes podrobné tutoriály a konkrétní průvodce při řešení konkrétních problémů až po postupy vytváření maker v MS Excelu.

Pod druhým odkazem úvodní stránky najdete zazipovaná makra pro MS Word. Je jich opravdu slušné množství a autor jim jistě věnoval dost svého volného času. Většina maker je užitečných pro obecné použití, takže si zde najde každý to své.

Poslední odkaz vás nasměruje na užitečné skripty, které autor stvořil pro své potřeby. Opět se jedná o velmi použitelné věci, najdete zde například skript pro hromadné vytváření zástupců a další.

Jak bylo řečeno v úvodu, ačkoliv je stránka jednoduchá a textová bez zbytečné grafiky, což kladně přispívá k její zobrazitelnosti v různých systémech a browserech, obsahově vás nezklame. Vše je samozřejmě v češtině, což může být nemalou výhodou.

Tipy pro Office od Microsoftu

www.microsoft.com/cze/office/using/tips/default.asp

Zůstaneme věrni našemu rodnému jazyku a ukážeme si na následujícím odkazu, že i samotný výrobce kancelářského balíku může pomoci svým uživatelům nějakým tím tipem a trikem. Na výše uvedeném odkazu najdete profesionálně zpracované stránky s tipy výhradně pro MS Office XP.

Tipy jsou tematicky rozděleny na jednotlivé aplikace, které jsou součástí plné verze Office. Najdete zde proto také tipy pro Visio, nebo pro Publisher. Celý systém pomoci je organizován formou jakési kombinace FAQ (Frequently Asked Questions) a moderované diskuse. Nejde tedy o nic zvláště přehledného, orientace ale možná určitě je, zejména díky výstižnému pojmenování jednotlivých tipů. Ty jsou poté zpracovány velmi dobře a přehledně.

Na své si na těchto českých stránkách přijdou jak pokročilí uživatelé, tak začátečníci.

Pooh.cz tipy a triky

www.pooh.cz/1001/

Další česká výborně provedená stránka s tipy a triky nejen pro MS Office. Tak by se jednou větou daly charakterizovat stránky na výše uvedeném odkazu.

Najdete zde opravdu velké množství tipů a triků, vše tematicky rozdělené. U každého odkazu směřujícího do určité oblasti tipů a triků najdete v závorce číslo charakterizující počet dostupných příspěvků na toto téma. Oblastí je opravdu mnoho, přes všechny verze Windows a Office až po tipy zabývající se programováním SQL aplikací. Jednotlivé tipy jsou dostatečně vysvětleny a přehledně graficky zpracovány. Dost pro každého uživatele, začátečníka i pokročilého, vše samozřejmě v češtině.

Tipy a triky ze Slovenska

www.ehs.sk/tipy/

Doufám, že příliš neporuším rozběhnutý český seznam stránek uvedením jedné stránky slovenské. Myslím, že s porozuměním textu na této stránce nebude mít žádný Čech významnější problémy. Stránka je opět zpracovaná bez přílišné nápaditosti, převažuje text, což je výhodou při čtení pod jinými OS v jiných než grafických režimech. Tipy jsou rozděleny do základních kategorií: Windows 95, Windows NT, Linux, Ostatní, a samostatná je sekce Hardware. Pod těmito odkazy pak najdete přehledně zpracované tipy a triky. Ty jsou určeny spíše začátečníkům.

Software602 Tipy

www.602.cz/tipy/

I výrobce českého konkurenčního kancelářského balíku věnuje část svého úsilí zákazníkům a nabízí jim na svém webu stránku s tipy a triky pro své produkty. Stránka je zpracována velmi dobře, jak se na softwarovou firmu sluší a patří. Tipy jsou rozděleny primárně podle produktů, pro naše čtenáře asi bude nejzajímavější oddíl věnovaný kancelářskému balíku PC Suite. Nechybí ale ani tipy pro integraci databázového řešení pod OS Linux a další.

Po stisknutí příslušného odkazu se dostanete na další podrobnější výběr, například u PC Suite máte k dispozici každý měsíc pět nových tipů pro tento kancelářský balík. Samotné tipy jsou zpracovány velmi dobře stylem "krok za krokem" a bohatě ilustrovány. Vše samozřejmě česky.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se ptáte, my  odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c03p0230

? Dá se zjistit kolik jsem provolal, pokud mám paušál u Eurotelu? Existuje na to nějaký kód?

U předplacených karet Twistu, Go a Oskarty nechybí možnost kdykoliv zjistit výši kreditu, a to pomocí kódů, které navolíte na klávesnici a odešlete tlačítkem pro běžný hovor. Mobilní telefon vyšle požadavek na zjištění kreditu do centrálního počítače operátora, kde jsou všechny platební údaje shromažďovány. Zbývající částku, kterou lze disponovat, server vrátí zpět mobilnímu telefonu a ten ji zobrazí na displeji.

U paušálních programů je situace zcela odlišná. Žádný z českých operátorů neumožňuje svým paušálním zákazníkům zjišťovat aktuální provolanou částku. A to i přesto, že je tento proces technicky zvládnutelný. Malou výjimkou v tomto směru je Oskar, který umožňuje vlastníkům svých paušálů navolit jednu určitou částku. Po jejím dosažení bude uživatel paušálního programu Oskara na tuto skutečnost upozorněn v SMS zprávě.

? Bude někdy možné k mobilnímu telefonu Nokia 3510i dokoupit fotoaparát? Jaká bude jeho cena?

Nokia 3510i je jistě zajímavý mobilní telefon. Podporuje technologii GPRS, Java, pro ukládání dat lze využít jeho sdílenou paměť, a v neposlední řadě umí přijímat i odesílat multimediální zprávy (MMS). To, co Nokii 3510i schází, jsou konektory. Mobilní telefon nelze připojit ani k počítači, bohužel místo není ani pro připojení digitálního fotoaparátu.

Výrobce mobilních telefonů Nokia nedávno uvedl na trh externí digitální fotoaparát Nokia Camera Headset HS-1C. Ten lze připojit pomocí kabelů k vybraným mobilním telefonům Nokia pomocí konektoru tzv. Pop-Port. Cena tohoto digitálního fotoaparátu s rozlišením 640 x 480 bodů je cca 2 500 Kč. Bohužel Nokia 3510i konektorem Pop-Port není vybavena. Proto nelze předpokládat, že někdy bude možné k tomuto mobilnímu telefonu připojit tento, nebo jiný fotoaparát.

Mobilní telefony Nokia, ke kterým lze připojit externí digitální fotoaparát: Nokia 5100, Nokia 6100, Nokia 6610, Nokia 6800 a Nokia 7210.

? Je možné, že se podsvícení telefonu opotřebuje, jestliže se mobilní telefon často používá (na hry, kalendář.)? Je vhodné podsvícení občas vypínat?

Za zhoršených světelných podmínek je podsvícení displeje a kláves nutností. Podsvícení většinou zajišťuje soustava LED diod, které jsou umístěny v blízkosti displeje a pod klávesnicí mobilu. Světlo je pak dále rozváděno optickými členy rovnoměrně do všech částí mobilu. LED diody jsou takřka bezporuchové elektronické součástky, takže se nemusíme obávat jejich zničení (zničí se snad jenom zvýšeným napětím, což u dobře fungujícího mobilního telefonu nehrozí). Podsvícení displeje mobilu tedy nelze "opotřebovat".

Přesto však podsvícení displeje není pro mobil bezproblémovou procedurou. Značně totiž vyčerpává kapacitu akumulátoru. Jediná minuta podsvícení sníží pohotovostní dobu mobilu zhruba o celých 30 minut. A baterie v mobilním telefonu se již opotřebuje velmi snadno. Například baterie typu Li-Ion lze nabít a naplno vybít zhruba ve 200 cyklech. Pokud není podsvícení nezbytné, při méně důležitých činnostech s mobilním telefonem například při hraní her by se mělo podsvícení displeje vypínat.

? Jaký význam má u telefonů Siemens položka "rychlé hledání"?

Po zapnutí mobilního telefonu se přístroj nejprve snaží připojit k síti. Spojí se proto se všemi vysílači v okolí a těm vyšle kód SIM karty (IMSI) a svůj kód IMEI. Informace pak postupuje k operátorům sítí mobilních telefonů. U všech operátorů, s jejichž vysílači je mobil v kontaktu, se zaslané kódy ověří a zpět k mobilnímu telefonu se vrátí autorizační informace. Ta mobilu napoví, zda je možné se k dané síti připojit a navazovat v ní spojení. Pokud nebudete se svým mobilem v zahraničí nebo v pohraničních částech republiky, dojde k úspěšné autorizaci nanejvýš s jedinou sítí tedy tou, jejíž SIM kartu máte vloženou v přístroji.

Celá popsaná procedura trvá určitý čas. Volba "rychlé hledání" se snaží celý postup urychlit. Ovšem v praxi se hodnoty vyhledání sítě se zapnutou funkcí rychlého hledání příliš neliší. Při našich pokusech našel mobil se zapnutou funkcí "rychlé hledání" tři české sítě za 7 sekund, bez této funkce mobilu celý proces trval pouze o jedinou sekundu déle. Navíc rychlé hledání vede ke zvýšenému odběru proudu z baterie v mobilu. Proto příliš nedoporučujeme mít položku "rychlé hledání" zaškrtnutou.

? U přijatých e-mailů na Oskarovu SMS e-mailovou adresu je zpráva zkrácena na délku dvou SMS. Jak získám celou nezkrácenou zprávu?

V době psaní tohoto článku je Oskar jediným operátorem, který dovoluje přijímat e-maily na mobilní telefon v SMS zprávách zdarma a bez jakýchkoliv omezení. Uživatel jakéhokoliv Oskarova paušálního programu i předplacené Oskarty musí nejdříve provést bezplatnou registraci své mobilní e-mailové adresy ve tvaru jméno@mujoskar.cz. Od té chvíle mu budou doručovány všechny zprávy, které přijdou na jeho zaregistrovanou adresu. Celý text e-mailu bude zkrácen na prvních cca 280 znaků a pak rozdělen do dvou SMS zpráv. Ty budou zdarma doručeny na mobilní telefon uživatele.

Oskarův e-mail je koncipován pouze pro čtení e-mailů, tak jak je popsáno výše. Nelze jej tedy považovat za plnohodnotný e-mail, jako tomu je například u T-Mobile. Celou došlou zprávu přečíst nelze. Řešením by mohla být registrace jakékoliv bezplatné e-mailové schránky (například na email.centrum.cz) a tam nastavení zasílání kopií na vaši adresu u Oskara. Oskarova e-mailová adresa nalezne své uplatnění i při odesílání e-mailů v SMS zprávách ukáže se příjemci v hlavičce takto odeslaného e-mailu.

? V PC WORLDu jste psali o tom, že jdou EMS posílat i přes IrDA port. Je tomu tak i u Nokie 6310?

Jako první přišla s opravdovými obrázkovými SMS zprávami Nokia. Zakrátko se staly natolik úspěšnými, že i ostatní výrobci mobilních telefonů chtěli obrázkové esemesky ve svých nových přístrojích nabídnout. Žádali tedy Nokii o uvolnění technologie Smart Messagingu obrázkových zpráv a melodií. Ta však všechny jejich nabídky zprvu odmítala, a proto se společnosti Alcatel, Ericsson (Sony-Ericsson), Motorola, Siemens spojily a vytvořily vlastní standard EMS Enhanced Messaging Service. Pomocí EMS lze posílat nejen obrázky a melodie, ale i jednoduché animace a formátovaný text. Bohužel původní záměr se ne zcela zdařil, a tak lze většinou posílat EMS zprávy pouze mezi mobilními telefony stejné značky.

Výrobce mobilních telefonů Nokia mezitím uvolnil svůj Smart Messaging, ovšem nikdo z dalších výrobců se k prosazování tohoto formátu nepřidal. Dál se tedy můžeme setkávat u Nokie s jejími obrázkovými zprávami a u ostatních výrobců s EMS zprávami, přičemž tyto dvě technologie nejsou kompatibilní.

U mobilního telefonu Nokia 6310 se setkáváme výhradně s "nokiáckými" obrázkovými zprávami, o EMS nemůže být tedy řeč. Naproti tomu obrázkové zprávy Nokie můžete z počítače do mobilního telefonu běžně stáhnou pomocí IrDA portu (popřípadě kabelu) a vhodného programu.

? Z jaké webové adresy lze stáhnout flash pro Siemens S35 v. 2501? Na stránce, kterou uvádíte v PC WORLDu (havanacb.misto.cz), je odkaz nefunkční.

Autor těchto stránek počátkem letošního roku přesunul celý web na novou adresu http://honzahavana.com. Struktura a design celého webu zůstávají i nadále stejné. Pokusně jsme vyzkoušeli přístupnost odkazů na stáhnutelné soubory s flashemi mobilních telefonů, a všechny by měly být dostupné.

Je vidět, že se autor tomuto webu naplno věnuje, neboť od mé předchozí návštěvy těchto internetových stránek přibylo několik dalších zajímavých příspěvků. Například: update firmwaru pro S45 a ME45 verze 30, návod na update typu SL45 na SL45i, nejnovější flashky pro mobily Siemens M50 a MT50 a mnoho dalších.

S nahráváním nového firmwaru do mobilního telefonu je nutno pracovat nanejvýš obezřetně. Neúspěšným pokusem o přehrání firmwaru by mohlo dojít k totálnímu kolapsu mobilního telefonu.

? Lze mobilní telefon Ericsson A2628s rozšířit o vibrační vyzvánění?

Mobilní telefon Ericsson A2628s patří k osvědčeným typům přístrojů této značky. Nabízí WAP, datové funkce, kalkulačku, hry, hlasové vytáčení a mnoho dalších základních funkcí. Vibrační vyzvánění mezi jeho možnostmi chybí.

Pro některé mobilní telefony přímo jejich výrobci nebo výrobci příslušenství dodávají baterii, která má v sobě zabudovanou vibrační cívku. Bohužel, po důkladném prohledání internetu jsme na takový výrobek pro mobilní telefon Ericsson A2628s nenarazili.

Pokud přesto chcete být vibracemi upozorněn na příchozí hovor nebo SMS zprávu, doporučujeme pořídit si samostatnou vibrační jednotku. Ta může mít různé podoby nejčastěji se používá jako klip, který lze připnout například na řemínek u hodinek. Při příchodu SMS zprávy, před začátkem hovoru, ale i při kontrole mobilu sítí operátora dochází k vyzařování elektromagnetického vlnění z mobilního telefonu. Toto záření je indikátor příchozího hovoru schopen zachytit, a tak rozkmitá svou vibrační jednotku. Zároveň se rozsvítí LED dioda. Použití klipu je zcela univerzální a lze jej využít se všemi mobilními telefony všech značek.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


O 45 procent rychlejší I.

David Čepička, Michael Schmelzle

c03p0240

Zdá se vám procesor na váš vkus moc pomalý? Dříve než sáhnete do peněženky, zkuste, zda by se nedal přetaktovat. V tomto článku vám prozradíme, kdy se přetaktování vyplatí a na co si přitom dát pozor.

Také patříte k těm řadám uživatelů, jimž se žádný procesor nezdá dost rychlý? Nebo to cítíte jako výzvu, schválně jestli se vám podaří ze svého procesoru vymáčknout doslova poslední rezervy, které jsou v něm ukryty? Ať je to tak či onak, v každém případě čtete na správné stránce. Pokusíme se totiž poněkud zvednout výkon současných procesorů firem AMD a Intel.

Je sice třeba hned na počátku přiznat, že snad kromě programů pro kopírování DVD disků, programů pro modelování přírodních jevů a vývojářů softwaru dosud žádná aplikace nevyužije rychlost procesoru taktovaného výše než na 2 GHz. Grafické karty s luxusními čipy Radeon 9700 Pro a GeForce FX si sice s nejrychlejšími procesory velmi dobře rozumějí, ovšem zatím neexistuje žádná odpovídající 3D hra, která by tohoto výkonu využila.

Ve skutečnosti ale vůbec nezáleží na tom, co vás k přetaktování podnítí. Prozradíme vám krok za krokem, jak si máte počínat, a jaké výsledky týkající se nárůstu frekvence či výkonu můžete očekávat. Než se pustíte do práce, je nutno vás upozornit, že vše podnikáte na vlastní riziko a prováděním jakýchkoliv úprav na procesoru ztrácíte právo na reklamaci.

INTEL PENTIUM 4

Pentium 4 je pro přetaktování naprosto ideální procesor. Zvláště procesory s 512 KB L2 cache paměti a s taktovací frekvencí 1,6-2,0 GHz snesou přetaktování až o 60 procent.

1. Úroveň přetaktování závisí na jádře procesoru

První generace Pentií 4 s taktovací frekvencí 1,3-2,0 GHz byla založena na jádře Willamette obsahujícím 256 KB L2 cache paměti. Tyto procesory se však pro přetaktování příliš nehodí, poněvadž už tak produkují mnoho tepla.

Daleko lépe však vypadá situace u procesorů s jádrem Northwood. Ty jsou vybaveny 512 KB L2 cache paměti a dají se velmi snadno od svých předchůdců odlišit. Procesory s jádrem Northwood mají díky menším tranzistorům nižší nároky na napájení a bez problémů snášejí vyšší taktovací frekvence. Tyto procesory v současnosti nabízí Intel ve variantách taktovaných od 1,6-3,06 GHz.

Největší potenciál co se týče přetaktování mají varianty pracující s frekvencí sběrnice (Front Side Bus FSB) o velikosti 100 MHz, označované jako Pentium 4 1600A, 1800A, 2000A (písmenko A slouží k odlišení oproti stejně taktovaným procesorům s jádrem Willamette). Tak se nám podařilo procesor o frekvenci 2 GHz stabilně provozovat na hranici 2,9 GHz, což činí nárůst výkonu o 45 %. V tabulce s názvem Co přináší přetaktování procesoru si můžete prohlédnout výsledky, kterých jsme dosáhli při přetaktování různých procesorů.

Upozornění: Prakticky všichni výrobci počítačů a prodejci procesorů udávají u Pentia 4 hodnotu frekvence FSB rovnu 400 nebo 533 MHz. To je tzv. "efektivní hodnota" frekvence systémové sběrnice. Pro účely přetaktování je však daleko důležitější "fyzikální frekvence", která je buď 100, nebo 133 MHz.

2. Podmínky, které musí splňovat vaše základní deska pro Pentium 4

U procesorů Intel je násobič frekvence nastaven pevně. Výslednou frekvenci procesoru udává součin frekvence sběrnice (FSB) a právě násobiče frekvence. Z výše uvedeného vyplývá, že frekvenci procesoru lze měnit pouze přes FSB. U většiny základních desek s paticí 478 se dá hodnota FSB měnit v BIOSu v menu Frequency/Voltage Control, a to po krocích o velikosti 1 MHz. Ovšem pozor, v některých případech je nutno výše zmíněnou funkci nejprve aktivovat, například přes menu CPU Linear Freq, Enabled nebo CPU Host Clock Control, Enabled.

Pokud váš BIOS takovou funkci nenabízí, můžete svoje Pentium 4 přetaktovat softwarově, například prostřednictvím sharewarového programu CPU Cool 7.1.10, který je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Naleznete jej , případně jej lze stáhnout z internetové adresy www.podien.onlinehome.de (CPUCOOL9.EXE, 1,62 MB). Po spuštění programu si vyberte typ vaší základní desky, a frekvenci sběrnice (FSB) pak můžete zvýšit přes menu Funkce a položku Změnit Front Side Bus/Změnit rychlost CPU.

3. Chlaďte svůj procesor a čipovou sadu dostatečně

Čím vyšší je taktovací frekvence, tím více se procesor zahřívá. Nehrozí sice žádné nebezpečí, že by se přetaktované Pentium 4 zničilo, protože se automaticky vypne, když teplota jádra procesoru překročí 65 ?C. Ovšem pro to, aby procesor po přetaktování pracoval skutečně rychleji než před ním, je nutné jej více chladit. Jako jedna z variant, kterou lze doporučit, je kombinace chladiče s větráčkem s označením Thermalright AX 478 Extreme/YS-Tech NFD 1281259B-2F. S tímto typem chladiče jsme bez problémů mohli provozovat Pentium 4 s původní taktovací frekvencí 2 GHz, přetaktované na 2,9 GHz.

Kromě procesoru je také nutné dbát o dostatečné chlazení Northbridge, respektive intelovské obdoby MCH (Memory Controller Hub) čipové sady základní desky. Při zvýšení frekvence systémové sběrnice o více než 30 procent byste měli pasivně chlazený nebo ještě častěji vůbec nechlazený čip opatřit aktivním chladičem. Jako jeden příklad za všechny se můžeme doporučit výkonný a navíc lehce namontovatelný chladič Thermaltakes Crystal Orb.

4. Jak vyměnit chladič u procesoru

Vytáhněte zástrčku ze zásuvky a otevřete skříň počítače. Položte nebo postavte si počítač tak, abyste seshora viděli na váš starý větráček na procesoru. Tlačte obě povětšinou šedé jisticí páčky na protilehlou stranu. Uvolněte obě černé svorky ve tvaru písmene U chladiče ze čtyř míst držáku chladiče. Vytáhněte napájecí kabel větráčku. Nyní konečně můžete váš starý chladič vyjmout.

Nato jemným hadříkem odstraňte z povrchu procesoru zbytky staré teplovodivé pasty. Potom naneste novou tenkou vrstvu teplovodivé pasty a nasaďte do držáku nový chladič. Tento upevněte přiloženými svorkami. Nyní přišroubujte na chladič větráček, a napájecí kabel od větráčku zastrčte do příslušné zásuvky na základní desce (většinou je označena CPU Fan, případně FAN).

5. Chlazení čipové sady na základní desce

V případě, že si budete chtít namontovat aktivní chladič na Northbridge/MCH, musíte nejprve odstranit chladič starý. Uvolněte obě plastové zarážky nebo příchytné svorky, pomocí nichž je chladič připevněn k základní desce.

Ovšem pozor na to, že někdy je chladič a Northbridge/MCH spojen teplovodivým lepidlem. V tomto případě byste měli čip ze všeho nejdříve zahřát kupříkladu tím, že hned začnete s přetaktováním, nebo tak, že na počítači spustíte alespoň na hodinu nějakou aplikaci, která jej do značné míry zatíží.

Potom můžete opatrnými pohyby chladič bez problémů sejmout. Nyní pečlivě očistěte povrch čipu. Jestliže vaše základní deska nemá žádné vyvrtané otvory pro přichycení chladiče, jako je již v tipu č.3 zmíněný Crystal Orb, pak použijte teplovodivé lepidlo, které je většinou dodáváno s chladičem. Také můžete North-bridge nebo MCH potřít tenkou vrstvou teplovodivé pasty a chladič nakonec připevněte přiloženými umělohmotnými úchyty.

Tip: Starý chladič, který byl původně na Northbridge/MCH, nevyhazujte, ale připevněte jej na Southbridge, případně na jeho intelovskou obdobu ICH (I/O Controller Hub). Tím zvýšíte stabilitu celého systému. Pokud musíte přetaktovat i PCI sloty, je toto opatření prakticky povinné. K připevnění budete potřebovat teplovodivou fólii.

6. Optimální nastavení BIOSu pro maximální rychlost počítače

Spusťte počítač a otevřete si BIOS Setup. Do Setupu se dostanete stiskem klávesy <Delete>, nebo sledujte upozornění na obrazovce při startu počítače. Nyní se přesuňte do menu Frequency/Voltage Control. Ověřte si, zda se dá frekvence AGP, případně PCI slotu nastavit na 66 MHz, případně 33 MHz. Tuto volbu naleznete většinou pod položkou AGP/PCI Clock, popř. PCI/AGP Frequency.

Nenalezli jste v BIOSu žádnou z výše popisovaných voleb? Pak určení hodnoty frekvence, kterou můžete nastavit, aniž by docházelo k problémům s kartami v PCI slotech, záleží na čipové sadě. U čipových sad Intel 845E, 845G, 845GE, 845PE, dále u 850E, SIS 645DX, 648, 648DX, 651, 655 a 658, jakož i u VIA P4X333, P4X400 a P4M333 se dá zpravidla nastavit frekvence až na 145 MHz, u všech ostatních čipových sad potom na 112 MHz.

Kromě toho je třeba oddělit od sebe frekvenci, na níž pracuje operační paměť a sběrnice. Proto v závislosti na typu BIOSu zvolte v menu Memory Frequency, případně DRAM Clock buď položku Auto, nebo By SPD.

Vzhledem k tomu, že se zvyšující se frekvencí roste náročnost procesoru na zásobení elektrickým proudem, můžete frekvenci sběrnice o hodně zvýšit, když poskytnete procesoru více "šťávy". To provedete tak, že v menu CPU Vcore Voltage, CPU Vcore Select, případně v CPU Voltage Control zvýšíte napětí procesoru. Ovšem o víc než o 0,2 V byste napětí zvedat neměli, neboť by mohlo dojít ke spálení procesoru.

7. Přetaktování Pentia 4

Vyberte v BIOS Setupu položku CPU FSB/SPEED, případně CPU Clock, a zvyšte frekvenci sběrnice zpočátku o 5 MHz. Uložte změny provedené v BIOSu a prověřte, zda se operační systém spouští bez potíží. Nyní pokračujte se zvyšováním frekvence znovu o 5 MHz tak dlouho, dokud se nedostanete na hranici přetaktování vašeho procesoru. Začnou-li se objevovat chybová hlášení, zamrzá-li zničehonic obraz na monitoru, případně nedá-li se číst obsah souborů, máte procesor přetaktovaný příliš. Jestliže vám počítač nenabootuje vůbec, vytáhněte šňůru ze zásuvky a v manuálu k základní desce si přečtěte, jak pomocí jumperů (přepínačů) vymazat paměť CMOS (funkce Clear CMOS). Provedením zmíněné funkce se vrátí BIOS do svého výchozího nastavení a počítač opět začne bootovat. Teď samozřejmě musíte znovu nastavit frekvence pro AGP a PCI, dále zvýšit hodnotu napětí pro napájení procesoru a hodnotu frekvence systémové sběrnice nastavit na poslední stabilní hodnotu. Pomocí programů 3D Mark 2001 SE anebo PC Mark 2002 si můžete snadno prověřit, zda je váš počítač plně vytížený. Obě aplikace najdete , případně na internetové adrese www.madonion.com (3DMARK2001SE.

EXE, 39,8 MB a PCMARK2002.EXE, 8,47 MB).

ATHLON XP

V případě Athlonu XP závisí možnost přetaktování do značné míry na typu procesoru. Jako nejvhodnější se pro účely přetaktování hodí typy 1500+, 1600+ a 1700+, a stejně tak i procesory s jádrem Thoroughbred.


O 45 procent rychlejší II.

1. Jak poznat dobře přetaktovatelné procesory Athlon XP

Jádra procesoru s názvem Palomino a Thoroughbred se dají dobře poznat podle tzv. Ordering Part Number (OPN). V rámečku OPN: Jak poznat typ Athlonu XP naleznete podrobné vysvětlení pojmu OPN včetně ukázkových příkladů.

Procesory s jádrem Thoroughbred se vyskytují ve dvou variantách: tou první je verze A (1700+ až 2200+) a druhou pak verze B (2200+ až 2800+). Z technického hlediska by měla mít pro přetaktovávání větší potenciál verze B. Tento typ procesoru poznáte právě podle OPN v tomto označení se musí vyskytovat písmenko U. U procesorů 1500+ až 1700+ s jádrem Palomino a 1700+ až 1900+ s jádrem Thoroughbred můžete počítat při přetaktování se zvětšením výkonu o 10-20 procent. U jiných Athlonů XP se vám zřídka podaří zvýšit výkon o více než 10 procent.

2. Jaké podmínky musí splňovat patice A na vaší základní desce

U Athlonu XP stejně jako u Pentia 4 je násobič frekvence zpravidla nastaven pevně. Výjimky z tohoto pravidla poznáte podle uzavřených můstků. Jestliže vaše základní deska neumožňuje nastavení frekvence systémové sběrnice, můžete si s trochou šikovnosti měnit násobič přímo na procesoru.

Vše, co budete potřebovat, a návod jak přesně postupovat, najdete v rámečku Zvyšování násobiče frekvence na procesoru. Dále vám nabízíme interaktivní návod na přetaktování procesoru s jádrem Thoroughbred od specialistů na přetaktovávání procesorů. Naleznete jej v archivu OVCLOCK.ZIP (40,9 KB). Stačí si zvolit požadovaný násobič frekvence a napětí pro jádro procesoru, a hned uvidíte, které kontakty máte otevřít či naopak uzavřít. Pohodlněji už to snad ani nejde!

3. Athlon XP: Dobré chlazení je nezbytností

Athlon XP se v počítači velmi silně zahřívá a bohužel nemá žádnou ochranu proti přehřátí. Abyste jej při svých experimentech s přetaktováním nezničili, je třeba se postarat o dobré chlazení. Jako jedna z variant za všechny poslouží například kombinace chladiče s větráčkem s označením Thermalright SLK 800/YS-Tech NFD 1281259B-2F. Jestliže přetaktováváte změnou frekvence systémové sběrnice, měli byste intenzivněji rovněž chladit i North-bridge na základní desce.

4. Jak přetaktovat Athlon XP od firmy AMD

Spusťte počítač a přesuňte se do Setupu BIOSu. Zde nás bude zajímat menu Frequency/Voltage Control. V případě, že budete chtít změnit násobič frekvence, zvyšte v menu CPU Ratio (Select), CPU Clock Ratio nebo CPU Multiplier Factor hodnotu multiplikátoru o 0,5. Dále doporučujeme při každém zvýšení multiplikátoru o 0,5 zvýšit i napětí procesoru o 0,05 V. Změnu napájení procesoru provedete v menu CPU Vcore Voltage, CPU Vcore Select, popřípadě CPU Voltage Control. Celkové zvýšení napětí na procesoru by ovšem nemělo překročit hranici 0,2 V, jinak hrozí spálení procesoru.

Po provedení všech nastavení uložte změny a po každé změně multiplikátoru prověřte, zda se bez problémů spouští operační systém. Pokud tomu tak není, postupujte podobně, jak je popsáno v bodě č. 7 u Pentia 4.

Alternativou ke zde popsanému postupu je přetaktování Athlonu XP přes systémovou sběrnici (popis je uveden u bodů č. 6 a 7 v části věnované Pentiu 4).

Tip: Někteří výrobci BIOSu dávají do svých produktů možnost Watching-Dog Timer. Pokud nastavíte tuto volbu na Enabled, tak se počítač při nevhodných nastaveních po spuštění nezasekne, nýbrž se automaticky restartuje se standardními nastaveními BIOSu.

Zvyšování násobiče frekvence na procesoru

Firma AMD vyrábí své procesory Athlon také již s pevným násobičem taktovací frekvence. Přesto se dá hodnota zmíněného násobiče pomocí jednoho triku měnit. Vyžaduje to ovšem trochu šikovnosti. Také byste měli vědět, že prováděním jakýchkoliv úprav na procesoru přicházíte o možnost záruky.

Je pravdou, že procesor Athlon pro Slot A zde představuje jakousi výjimku. Pro jeho přetaktování potřebujete speciální modul.

Co se týče procesorů pro Socket A a pro rodinu procesorů Duron do 950 MHz, vám pak stačí obyčejná tužka. Některé procesory tohoto typu se dokonce dodávaly na trh bez pevně nastaveného násobiče. Jednalo se tu o typy s uzavřenými můstky L1. Nejsou u vašeho procesoru můstky spojené? Pak je můžete spojit obyčejnou tužkou. Vezměte si obyčejnou tužku (nejlepší je typ HB) a udělejte tenkou nepřerušovanou čáru od jednoho kontaktu ke druhému. Oba kontakty by měly být pokryty vrstvičkou tuhy. Vrstvička tuhy je vodivá a zabezpečuje tak vodivé spojení mezi oběma kontakty. Dávejte pozor, abyste takto spojili vždy pouze dva kontakty a vytvořili jeden pár. Případné chyby opravte vygumováním tuhy pryží.

Poněkud komplikovanější situace nastává u procesorů Athlon XP a Duron s taktovacími frekvencemi 1 000 MHz a výše. U nich se totiž mezi oběma kontakty nachází prohloubenina. Tu musíte nejprve vyplnit nějakým nevodivým materiálem, například vrstvičkou vteřinového lepidla. Před jeho nanesením je ovšem potřeba ochránit jednotlivé můstky, tak aby se na ně lepidlo nedostalo. Jakmile lepidlo zatuhne, spojíte můstky tak, že přes ně nastříkáte vrstvičku stříbřenky.

Bez přehřívání: Teplota procesoru vždy pod kontrolou

Athlon XP i Pentium 4 mají ve svém jádře zabudovanou diodu snímající teplotu. Teplotní senzor je umístěn i na slotu pro zasunutí procesoru. Zmíněná dioda ale zjišťuje teplotu přesněji, neboť je umístěna takříkajíc přímo v centru dění. Naneštěstí ne všechny základní desky dokáží přečíst údaje poskytované diodou, a tudíž se musí spoléhat na údaje poskytnuté senzorem. Některé základní desky, kupříkladu Asus A7V266-E, se dají pomocí jumperu nastavit tak, aby byly schopny přečíst i údaje poskytované diodou.

Zjištěná hodnota teploty na procesoru však závisí na několika faktorech: Jsou jimi teplota uvnitř počítačové skříně, přesnost měření měřicího zařízení, jakož i pracovní zatížení procesoru, typ jádra procesoru, chladiče, a v neposlední řadě i frekvence procesoru. Následující údaje jsou jen hrubými odhady: Dioda by měla při normálním provozu u Athlonu XP ukazovat teplotu mezi 45 a 65 ?C, u Pentia 4 mezi 40 a 50 ?C. Teplota získaná ze senzoru umístěného na patici procesoru bývá většinou o 10 až 20 stupňů nižší.

Z naposledy uvedených hodnot vytvářejí výrobci "smysluplné" hodnoty tak, že k těm naměřeným přidávají právě oněch 10 až 20 stupňů. Proto by se měly údaje získané z patice procesoru brát jako hrubé odhady, a nemělo by se na ně až tak moc spoléhat. Jako kritická teplota jádra procesoru se bere 90 ?C (výjimkou je Thoroughbred, kde se uvažuje už 85 ?C).

Jakmile se u Athlonu XP překročí výše uvedená hranice, hrozí mu zničení přehřátím. U Pentia 4 díky zabudované funkci automatického snížení frekvence nic takového nehrozí. Na základě přesnosti měření z diody a senzoru se doporučuje nastavit automatické vypnutí počítače (popř. vyhlášení poplachu) při teplotách mezi 70 a 75 ?C. V BIOSu můžete v menu PC Health Status (občas Hardware Monitor Status) ověřit hodnoty zjištěné diodou anebo senzorem, a to pod položkami CPU Temperature, popřípadě Current CPU Temp. Chcete-li mít teplotu procesoru pod kontrolou i ve Windows, můžete si nainstalovat program Motherboard Monitor. Verzi 5.2.2.0 určenou pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP i s řadou jazykových modulů (včetně češtiny) naleznete , popřípadě na internetové adrese http://mbm.livewiredev.com (MBM5220.EXE, 1,69 MB, jazykové moduly jsou v souboru MBM5220LANGUAGE.EXE, 316 KB).

Instalace této aplikace je velmi jednoduchá, stačí poklepat na soubor MBM5220.EXE. Tím se vám nainstaluje anglická verze aplikace a po jejím spuštění se vám do pravé části Hlavního panelu umístí ikonka programu. Nyní poklepejte na spouštěcí soubor s jazykovými moduly. Znovu se spustí instalační program, v němž zatrhnete všechny jazyky, jejichž podporu si přejete nainstalovat. Po skončení instalace modulů stačí poklepat na již zmíněnou ikonku v Hlavním panelu, a v menu General si v poli The language you want to use MBM5 in zvolit v rozevíracím menu položku Czech a stiskem tlačítka Použít provedenou změnu potvrdíte. Okno programu, ve kterém se nyní nacházíte, se nazývá Nastavení. Zde si můžete provést konfiguraci všech možných parametrů, například teploty, a to tak, že si stanovíte, která čidla má Motherboard Monitor snímat. Velmi podrobnou nápovědu, ovšem bohužel v angličtině, naleznete pod tlačítkem otazníku v pravém horním rohu okna programu. Jakmile máte vše nastaveno, můžete si všechny hodnoty nechat zobrazit pomocí příkazu Palubovka z kontextového menu ikonky na Hlavním panelu.

Nyní je třeba nastavit hraniční hodnoty pro všechny sledované parametry, aby vás program mohl v případě, že se přestane točit větráček, nebo se nenadále zvýší teplota, včas varovat. Nastavení provedete v hlavním okně programu pod položkou Teploty/Alarm, popřípadě Ventilátory/Alarm tak, že zde zadáte kritické hodnoty. Zde rovněž zadáte způsob hlášení překročení hraničních hodnot.

Ještě jednou je třeba připomenout, že je důležité si uvědomit, že hodnoty hlášené jednotlivými senzory je třeba brát s rezervou, protože záleží na jejich umístění z toho vyplývá i nutnost stanovení odpovídajících hraničních hodnot.

Stejně tak je dobré informovat se u výrobců základních desek na počet a umístění senzorů. Dosti často se lze dozvědět i hraniční teploty. Kupříkladu firma Fujitsu-Siemens doporučuje pro základní desku D1327 maximální teplotu 57 ?C, přičemž autor Motherboard Monitoru doporučuje pro základní desky maximální teplotu 30 ?C a pro procesory 60 ?C.

Co přináší přetaktování procesoru

Příklad: Athlon XP 2000+ je z výroby taktován na 1 666 MHz. Tento údaj ze získá vynásobením frekvence sběrnice (v tomto případě 133 MHz) a pevně nastaveným násobičem (multiplikátorem v našem případě 12,5). Tento procesor jsme dvakrát přetaktovali; nejprve jsme zvýšili frekvenci sběrnice na 148 MHz, při druhém pokusu jsme zvýšili multiplikátor na 14. V druhém sloupci je uvedeno, o kolik procent se zvýšila frekvence procesoru Athlon XP 2000+ v porovnání s hodnotou nastavenou z výroby. Ve třetím sloupci naleznete výsledky získané benchmarkovým programem PC Mark 2002 Pro (v jednotkách CPU score) před a po přetaktování. V závorkách je uvedeno, o kolik procent se zvýšil výkon přetaktovaného procesoru oproti výkonu při standardním nastavení. Ve čtvrtém sloupci naleznete výsledky získané benchmarkovým programem 3D Mark 2001 SE (v jednotkách 3D Marks) před a po přetaktování. V závorkách je uvedeno, o kolik procent se zvýšil výkon přetaktovaného procesoru oproti výkonu při standardním nastavení.

Konfigurace pro testování: Základní deska Socket 478 Epox EP-4BEAR (čipová sada Intel 845E), základní deska Socket A Epox 8K5A3+ (čipová sada VIA KT333), 256 MB PC 266 DDR SDRAM, MSI Geforce 4 Ti 4600, Maxtor 33073H4, operační systém Windows XP Professional.

§§§§§


Průvodce pevnými disky I.

David Čepička, Richard Coppola, Margit Kuther, Michael Schmelzle

c03p0241

Jejich kapacita se stále zvětšuje, jsou stále rychlejší, občas jsou také jen pro zlost ano, mluví se o pevných discích. Na následujících stránkách si můžete přečíst něco o tom, jak vyřešit nejčastější problémy týkající se právě pevných disků.

Ještě nikdy nebylo k mání takové množství megabajtů za tak málo peněz. Dnes je také daleko lákavější představa koupě nového pevného disku, než každodenní uklízení a mazání přebytečných souborů. Konečně bude klid od toho věčného huštění dat na malé disky, a také rychlost počítače se díky větší kapacitě zvýší.

Jakmile pevný disk koupíte, ze začátku asi moc důvodů k radosti mít nebudete. Často počítač s novým pevným diskem vůbec nespustíte, jelikož překročíte horní hranici kapacity disku, se kterou je počítač ochoten pracovat (viz tabulka Pevné disky: Nejdůležitější hranice kapacit pevných disků). Také vás mohou začít sužovat podivná chybová hlášení BIOSu, jež se začnou objevovat po zdánlivě úspěšné instalaci disku (viz tip č. 2). Nebo se třeba nemůžete rozhodnout, který disk koupit, protože nevíte, k jakému standardu musí patřit, aby správně pracoval s vaší základní deskou (viz tip č. 1). Rozhodli jste se do vašeho systému integrovat systém Raid, a instalace Windows se vám nezdařila (viz tip č. 10)? Pomocí našich tipů všechny problémy snadno vyřešíte.

Možná ale patříte do té skupiny šťastlivců, kteří když poprvé spustí svůj nový pevný disk, nemají s ním žádné problémy. Jestliže je vám to líto, nebuďte smutní. I pro vás máme něco v záloze. V tipu č. 6 se kupříkladu dočtete o tom, jak si zoptimalizovat odkládací soubor. To, jak si ve Windows XP urychlíte svůj SCSI disk, vám prozradíme v tipu č. 7. Dokonce ani když se budete trápit s poškozením svého pevného disku, vás nenecháme naholičkách přitom nezáleží na tom, zda se jedná o problém, jehož pravděpodobnou příčinou je počítačový virus, či jde o fyzické poškození pevného disku.

1. Pevný disk s podporou Ultra-DMA 133 na řadiči Ultra-DMA 66

Problém: Vaše základní deska podle manuálu podporuje pouze disky s podporou Ultra-DMA 66. Vy byste si ale k ní chtěli připojit pevný disk s podporou Ultra-DMA 133.

Řešení: Rozhraní EIDE s podporou Ultra-DMA je zpětně kompatibilní, takže můžete pevný disk s podporou Ultra-DMA 133 připojit k řadiči na základní desce bez obav. Musíte se ale smířit s tím, že tento disk nebude na EIDE řadiči s podporou pouze Ultra-DMA 66 pracovat s teoreticky maximální přenosovou rychlostí 133 MB/s. V praxi to ale zas až tak moc nevadí, jelikož dnešní pevné disky s podporou Ultra-DMA 133 stejně při vysokém zatížení zřídka přenášejí více než 40 MB/s. Zvýšení přenosové rychlosti dosáhnete pouze použitím systému Raid 0, a to výrazněji teprve až při použití tří a více pevných disků. Počítejte s námi: Když vám jeden disk přinese přenosovou rychlost maximálně 40 MB/s, pak u dvou disků navzájem propojených můžete počítat asi s 50 MB/s a tři disky vám přinesou rychlost okolo 75 MB/s. Máte-li tedy pouze řadič s podporou Ultra-DMA 66, pak vaše disky bude brzdit až při použití systému Raid 0 minimálně se třemi disky.

2. Při startu počítače se objevují podivná hlášení

Problém: Instalovali jste do systému nový pevný disk. Počítač se sice bez problémů spustí, uprostřed bootování se však objeví hlášení typu "Primary IDE Channel no 80 Conductor Cable Installed". Přesto se ale dá s počítačem bez problémů pracovat.

Řešení: Přečtěte si to hlášení pořádně slovo od slova! Říká vám, že na svém primárním EIDE kanálu nemáte připojený 80žilový kabel, nýbrž s největší pravděpodobností kabel 40žilový. Ten se však hodí pouze pro režim přenosu s Ultra-DMA 33. Váš BIOS rozpoznal, že přenosová rychlost je velmi malá a informuje vás o tom, že vaše konfigurace není tou optimální. Plnou rychlost vám pevný disk poskytne pouze při použití 80žilového kabelu a ten pořídíte v každém obchodě s počítačovými komponentami.

Pozor však při připojování zmíněného kabelu. Jeho modrý konec se připojuje k EIDE řadiči na základní desce, zatímco černý konec je určen pro připojení pevného disku Master a šedý pro pevný disk v zapojení Slave. 40žilové kabely toto barevné značení nemají. Nemusíte tedy na kabelu pracně počítat, o jaký druh se jedná, barevné značení vám to prozradí zcela spolehlivě.

3. Počítač neukazuje celou kapacitu pevného disku

Problém: Podle výrobce má váš nový pevný disk větší kapacitu, než jakou ukazuje BIOS či Windows.

Řešení: To, že u vašeho pevného disku nebyla rozeznána jeho správná kapacita, může mít několikero příčin.

1. příčina: Činí rozdíl mezi zobrazenou a výrobcem udávanou kapacitou asi 7,4 procenta? Pak je problém pravděpodobně jen v rozdílném způsobu výpočtu kapacity. Výrobci pevných disků počítají kapacitu svých výrobků zpravidla tak, jak jsme běžně zvyklí. Předpona kilo znamená tisíc (103), mega má význam milionu (106) a pro předponu giga se přiřazuje ekvivalent miliardy (109). U firmy Microsoft ale znamená předpona kilo hodnotu 1 024 (210), mega má význam 1 048 576 (220) a giga je totéž co 1 073 741 824 (230). Když vezmeme v úvahu odlišný výpočet, který ostatně nebyl u menších kapacit tak markantní, zjistíme u hodnot pohybujících se v řádech gigabajtů sice stejný, ale mnohem znatelnější rozdíl 7,4 procenta.

2. příčina: Všechny ostatní rozdíly poukazují na to, že jste nějakým způsobem ztratili na pevném disku místo. V nejhorším případě dokonce riskujete ztrátu svých dat. Kapacity pevných disků se totiž tak razantně zvyšují, že často leží na hranicích možností počítače. V již zmíněné tabulce Pevné disky: Nejdůležitější hranice kapacit pevných disků jsme vypsali možná řešení tohoto problému. Abyste snáze poznali, kde je u vašeho počítače onen problém, zmiňujeme u potíží vyvolaných BIOSem také datum, do něhož byla ta daná hranice velmi rozšířená. Při ostatních chybových hlášeních je ale naproti tomu lepší zaměřit se na verzi Windows, kterou používáte. Pokud se dá váš problém řešit updatem BIOSu, pak byste neměli váhat a na internetových stránkách výrobce počítače či základní desky vyhledat jeho aktuální verzi.

Jestliže žádný update BIOSu nenaleznete, existuje ještě jedno východisko: Nainstalujte si diskový manažer, který často výrobci pevných disků nabízejí zdarma na svých internetových stránkách. Tyto utility bohužel mají někdy problémy v komunikaci s bootovacími manažery nebo při spouštění počítače z diskety, když se nato chcete dostat k datům na pevném disku. Vzhledem k těmto obtížím se potom zdá lepším řešením použití karty s EIDE řadičem, jenž obsahuje vlastní BIOS. Příkladem takové karty je třeba výrobek Promise Ultra 100 TX2, podporující standard Ultra-DMA 100.

4. Zásadní problém: Poškozená tabulka souborů

Problém: Krátce po startu počítače spustila Windows program Scandisk. Ten se ale přerušil s hlášením, že je poškozená tabulka souborů. Nyní není možné ani spustit operační systém, ani se dostat ke svým datům uloženým na pevném disku.

Řešení: V tomto případě pomůže pouze profesionální zásah odborných firem, které se zabývají záchranou dat z poškozených disků. Sami bohužel nemáte v tomto případě šanci se ke svým datům dostat. Windows NT4, 2000 a XP vždy vytvářejí k originální tabulce souborů, jež obsahuje seznam všech složek a souborů na daném disku, ještě její kopii, kterou automaticky nahradí originální tabulku v tom okamžiku, kdy dojde k jejímu poškození. V tomto případě se ale naneštěstí poškodila i kopie tabulky souborů, což ukazuje na neopravitelné fyzické poškození celého disku. Všechna data na disku uložená jsou ztracena, jelikož bez tabulky souborů se k nim dostat jednoduše nedá. Jak již bylo zmíněno, zbývá pouze možnost profesionální záchrany dat, kterou nabízí třeba firma Ontrack Data Recovery. Tato služba je ale velmi drahá a vyplatí se pouze tehdy, pokud jsou na disku uložena nějaká velmi důležitá data.

5. Pozor na viry: Oprava Master Boot Record (MBR)

Problém: Objevilo se vám chybové hlášení typu "Non-system disk or disk error", případně se vám stala neobyčejná věc, kdy počítač zničehonic začal vydávat zvuky. Antivirové programy vám tímto oznamují, že se v MBR vašeho pevného disku uhnízdil virus.

Řešení: Pro odstranění viru musíte ještě opravit Master Boot Record.

Ve Windows 2000 a XP je nutné nejdříve se dostat do BIOSu a zde vybrat položku First Boot Device/ CD-ROM. V dalším kroku je pak na vás, abyste do CD-ROM mechaniky vložili instalační CD disk operačního systému a restartovali počítač. Po uvítací obrazovce Microsoftu stiskněte klávesu <F10> nebo <R>, čímž spustíte Konzoli pro zotavení. V ní se vám zobrazí všechny fyzické diskové jednotky, na nichž je nainstalován operační systém Windows. Stačí jen zadat číslo odpovídající jednotky. Potom zadáním příkazu fixmbr vrátíte Master Boot Record zpět do původního stavu. Další a podrobnější informace ke Konzoli pro zotavení získáte v anglickém jazyce na adrese http://support.microsoft.com/default.aspx?scid=kb;en-us;314058.

Ve verzích Windows 95/98/ME je rovněž potřeba nejdříve upravit nastavení BIOSu, a to tak, že zde vyberete položku First Boot Device/Floppy. Vložte spouštěcí disketu do mechaniky a restartujte počítač. Pokud spouštěcí disketu nemáte, můžete se do režimu MS-DOS dostat i pomocí instalačního CD disku. V režimu MS-DOS pak zadejte na příkazový řádek příkaz fdisk /mbr.

6. Optimalizace odkládacího souboru

Problém: Často pracujete s velmi velkými soubory, takže odkládací soubor je velmi intenzivně využíván. To však dosti negativně ovlivňuje výkon celého počítače.

Řešení: Samozřejmě asi nejlepším řešením by bylo zvýšit operační paměť systému, ale existuje i jiný způsob, jak bez dalších investic do počítače zvednout jeho výkon. Předpokládejme, že máte na počítači několikero pevných disků a pracujete v operačním systému Windows 2000 nebo XP. U těchto operačních systémů totiž můžete odkládací soubor rozdělit na několik disků v tom nejpříznivějším případě se tak rozdělí rovněž počet přístupů na tyto disky. Nastavení týkající se odkládacího souboru naleznete v Ovládacích panelech ve Windows 2000 tak, že poklepete na ikonu Systém a zde se přesunete na záložku Upřesnit. Na zmíněné záložce stisknete tlačítko Možnosti výkonu a v poli Virtuální paměť konečně stisknete tlačítko Změnit. Ve Windows XP postupujete opět z Ovládacích panelů poklepáním na ikonu Systém, dále přesunutím na záložku Upřesnit. V poli Výkon stisknete tlačítko Nastavení a v dialogovém okně Možnosti výkonu se přesunete na záložku Upřesnit. Zde v poli Virtuální paměť stisknete tlačítko Změnit.

Pokud je to jen trochu možné, neměli byste odkládací soubor ani jeho části umisťovat na disk, v němž máte nainstalována Windows. Jako minimální velikost zmíněného souboru se doporučuje alespoň 1,5násobek velikosti operační paměti.

Jestliže budete uvažovat o rozdělení odkládacího souboru na několik disků, bude to mít efekt jen tehdy, pokud jej rozdělíte na několik fyzických disků, ne na několik diskových oddílů na jednom disku. Jinak budete svůj systém brzdit dále. Jestliže máte v počítači pouze jeden disk, měli byste odkládací soubor umístit do prvního diskového oddílu, neboť ten obecně bývá nejrychlejší.


Průvodce pevnými disky II.

7. Pevný disk pracuje velmi pomalu

Problém: Když jste si otestovali svůj nový pevný disk benchmarkovým programem, jako je například Sandra 2003, našli jste pod položkou "Drive Index" hodnotu 30 MB/s. Když si ale měříte čas při kopírování dat z nového disku na váš starý, docházíte k údaji maximálně okolo 5 MB/s. Stejné hodnoty dostáváte i v případě, když kopírujete soubory v rámci nového pevného disku.

Řešení: Tento problém může mít celou řadu příčin, a tedy i několik možností řešení.

1. příčina: Pracujete ve Windows XP a jedná se u vašeho nového disku o pevný disk SCSI se souborovým systémem NTFS? Pak aby váš disk pracoval rychleji, je třeba si nainstalovat Service Pack 1 od Microsoftu. Naleznete jej na internetové adrese http://www.microsoft.com/cze/windows/xp/pro/downloads/sp1/ a má velikost asi 135 MB. Zejména při kopírování velkého množství malých souborů potřebují Windows XP daleko více času, než je třeba.

2. příčina: Váš starý pevný disk je pomalejší než ten nový, čímž při kopírování omezuje rychlost přenosu dat.

3. příčina: Výsledky testů benchmarkových programů byste neměli brát bezpodmínečně za ty jediné správné. Zvláště u programu Sandra se upozorňuje na to, že se jedná o tzv. "syntetický" benchmark, který podle zkušeností s reálnými aplikacemi nemusí odpovídat pravdě. Anglickou verzi programu Sandra 2003 Standard určenou pro Windows 98/ME, 2000 a XP naleznete , případně na internetové adrese www.sisoftware.co.uk (SANDRA2003.EXE, 5,06 MB).

Takzvaný "Drive Index" je hodnota, jež je počítána blíže nespecifikovaným způsobem z přenosových rychlostí získaných při náhodném a sekvenčním čtení a zápisu na disk. Na našem testovacím počítači jsme se například dostali při standardním nastavení programu Sandra na index o hodnotě asi 30 MB/s, hodnota získaná pro sekvenční čtení byla 42 MB/s, pro náhodné čtení pouze 6 MB/s, hodnoty pro zápis byly 38 MB/s, resp. 10 MB/s.

Získané výsledky představují mezní hodnoty, údaje naměřené v praxi se pohybují v intervalu mezi nimi. Kupříkladu při kopírování jednoho souboru o velikosti 1 GB na jiný, stejně rychlý disk můžete dosáhnout rychlosti 30 MB/s. Pokud ale vezmete 10 000 souborů o celkové velikosti opět 1 GB, můžete na počítači naměřit pouze 6 MB/s. Zmíněná hodnota může při ještě větším počtu souborů ještě klesnout, jelikož s narůstajícím počtem souborů rostou nároky na správu samotného systému souborů Windows. Zatěžuje se tak nejen disk, ale i procesor, operační paměť a odkládací soubor. Nehledě k tomu, že jistou roli zde hraje i stupeň fragmentace souborů na disku.

4. příčina: Při kopírování dat v rámci jednoho disku je rychlost přenosu dat ještě nižší žádný disk totiž nedokáže současně číst a zapisovat. Při kopírování jednoho velkého souboru v rámci jednoho disku jsme na našem testovacím počítači dosáhli přenosové rychlosti přibližně 7 MB/s, u kopírování mnoha malých souborů pouze 4 MB/s.

8. Po odstranění složek a souborů pořád není na disku dostatek místa

Problém: Když ze svého pevného disku odstraníte spoustu nepotřebných dat, množství volného místa se nezvýší vůbec, anebo jen nepatrně.

Řešení: Při standardním nastavení Windows data, která se rozhodnete smazat, neodstraňují, nýbrž je přesouvají do koše. Pokud v Průzkumníku povolíte funkci Zobrazovat skryté soubory a složky (ve Windows XP tuto volbu naleznete například v menu Nástroje/Možnosti složky na kartě Zobrazení), ukáže se vám ve stromové struktuře každého diskového oddílu složka Recycled, případně Recycler. Abyste si na disku udělali více místa, potřebujete koš vysypat. Klepněte pravým tlačítkem na pracovní ploše nebo v Průzkumníku na ikonu koše a z kontextového menu vyberte příkaz Vysypat koš. Celý tento přístup k mazání souborů můžete změnit, když si klepnete pravým tlačítkem myši na ikonu koše a z kontextového menu zvolíte příkaz Vlastnosti. Když zde kupříkladu zaktivujete položku Nepřesouvat soubory do koše, ihned je odstraňovat, koš vlastně nikdy nepoužijete. Chcete-li z důvodu úspory místa, bezpečnosti či rychlosti jednotlivé soubory vždy kompletně odstraňovat, je další možností používání klávesové zkratky <Shift><Delete>.

9. Pevný disk pracuje jen několik hodin

Problém: Váš pevný disk začíná po dvou až čtyřech hodinách vydávat podivné zvuky. Krátce nato zatuhne počítač. Po novém spuštění počítače BIOS pevný disk nerozpozná a operační systém nenastartuje. Teprve až poté, co horký pevný disk ochladíte, začne počítač znovu fungovat ovšem zase jen dvě až čtyři hodiny, pak vše začíná nanovo.

Řešení: Nejprve je třeba vyloučit fyzické poškození disku. K tomu účelu použijte testovací program výrobce vašeho pevného disku získáte jej téměř vždy na jeho internetových stránkách. Ten vám umožní prostřednictvím vašeho operačního systému vytvoření spouštěcí diskety na bázi operačního systému MS-DOS, která navíc bude obsahovat diagnostický program. jsme pro vás připravili následující utility:

1. IBM Drive Fitness Test 3.20 (DFT32V320.EXE, 2,09 MB), najdete jej i na internetu na adrese www.storage.ibm.com/hdd/support/download.htm#DFT

2. Maxtor Powermax 3.04 (POWERMAX.EXE, 2,26 MB), na internetu je na adrese www.maxtor.com/en/support/downloads/powermax.htm

3. Seagate Seatools Disc Diagnostic 1.05 (SEATOOLD.EXE, 1,61 MB), k dispozici i na adrese http://download.seagate.com/seatools/registration.nsf/d_file_return?openform

4. Western Digital Data Lifeguard 10.0 (DLGINSTALL_10_0.EXE, 1,41 MB), který je k dispozici na internetové adrese http://support.wdc.com/download/index.asp

5. Fujitsu ATA Diagnostic Tool 6.01 (FJDT6_01.ZIP, 158 KB), ten se dá stáhnout na adrese http://www.fdg.fujitsu.com/home/product.asp?L=en&PID=225&INFO=swr

6. Samsung DOS-Tool Shdiag 1.25 (SHDIAG.EXE, 166 KB) pro starší pevné disky a Hutil 1.08, který je představován dvěma soubory (HUTIL.EXE, 297 KB a HUTIL111.CFG, 1,33 KB) pro modernější varianty, oba na internetové adrese www.samsungelectronics.com/hdd/support/utilities/utilities_index.html

Pokud diagnostický program nenalezne žádné poškození disku, pak se zřejmě váš disk během provozu přehřívá. Zkuste proto zlepšit odvod tepla. Máte-li v počítačové skříni dostatek místa, postarejte se o to, aby byl disk umístěn tak, že pod i nad ním bude volný prostor. Máte počítačovou skříň už přeplněnou, případně vám výše zmíněná rada nepomohla? Pak zkuste použít čelní stěnu nebo výměnný rámeček se zabudovaným větráčkem. Jestliže váš počítač nemá ve skříni žádný větráček, můžete vylepšit proudění vzduchu pomocí větráčku namontovatelného do slotu počítače.

10. Na disky zapojené do systému Raid nelze instalovat operační systém

Problém: Chtěli byste použít pevné disky zapojené v systému Raid jako bootovací. Instalace operačního systému však vždy skončí předčasně s chybou.

Řešení: Pro úspěšnou instalaci operačního systému na pevné disky zapojené do systému Raid musí být splněno několik předpokladů.

Nejprve musí být řadič Raid nastaven jako bootovací zařízení. Vyhledejte proto v BIOSu položku jako Boot Sequence, Boot Order apod. Často se nachází v menu BIOS Features Setup. Zde jako bootovací disk vyberte položku Add-in board a v ní, pokud je to možné, zvolte přesně volbu Raid Controller. Pokud taková možnost k dispozici není, nastavte volbu SCSI. To ale platí pouze pro řadič Raid v provedení EIDE. Položka SCSI v tomto případě slouží jen k tomu, aby byl počítač donucen vyhledávat bootovací médium někde na kartě PCI a je jedno, zda se jedná o SCSI nebo EIDE. Jestliže váš počítač nemá k dispozici ani volbu SCSI, je třeba provést update BIOSu, který najdete buď na internetové stránce výrobce vašeho počítače, či vaší základní desky. Jestliže žádný update nenaleznete, pak se musíte smířit s tím, že z disků zapojených do systému Raid jednoduše počítač nespustíte.

Další problémy, které mohou nastat, se projevují tím, že BIOS sice dokáže rozeznat pevné disky zapojené v systému Raid, přesto při instalaci Windows dochází k hlášením typu "Setup did not find any hard disk drives installed in your system". Zde je očividně vina na straně operačního systému, který Raid systém nerozpoznal. Je tedy potřeba nainstalovat ovladač pro Raid systém. Jestliže jste tento nedostali společně s řadičem, určitě bude k dispozici na internetových stránkách výrobce. Po jeho stažení zopakujte instalaci operačního systému. Jakmile se zobrazí upozornění pro instalaci ovladačů SCSI nebo Raid, přerušte instalaci stiskem odpovídající klávesy většinou se jedná o <F6> či <F2> a ovladač nainstalujte. Nyní by měla instalace Windows proběhnout bez problémů.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0242

? Napište mi prosím, jak se bude chovat HDD Maxtor DiamondMax Plus 9 po připojení na UltraATA 100. Maxtor má rozhraní UltraATA 133. Přizpůsobí se přenosová rychlost HDD možnostem řadiče desky tak, že rychlost bude limitována někde kolem 100 MB/s, nebo dojde k výraznému poklesu přenosové rychlosti třeba na 50-60 MB/s? Netuším, zda časování UltraTA 133 je shodné s UltraATA 100 a přenosová rychlost je omezená nejpomalejším zařízením (v tomto případě to bude základní deska), nebo dojde také u disku Maxtor k přepnutí rozhraní na 100 MB/s?

Tento disk konkrétně neznám, ale všeobecně platí, že "rychlejší" disk by se měl plně přizpůsobit "pomalejší" desce. V tomto případě by měla být přenosová rychlost někde na hranici 100 MB/s. Existuje ale i možnost, že deska s diskem nebudou spolu pracovat vůbec. Je dobré se předem poradit s prodejce hardwaru.

? Mám v síti přes switch zapojená čtyři PC. Jedno z nich je připojeno na internet přes externí USB 3Com ISDN modem, ve vlastnostech TCP/IP je nastavena adresa 192.168.0.1, u ostatních je automaticky přidělována, jak je doporučeno. Na všech PC je nastaveno plné sdílení. Připojení na internet z jednotlivých PC pracuje bez problémů, jednotlivá PC sdílejí svoje obsahy disků také bez problémů, s výjimkou případu, kdy se z některého PC bez připojení na internet chci dostat na disk PC s připojením. Explorer zamrzne. Problém se vyřeší tak, že na tomto počítači spustím ve složce "Místa v síti" proceduru "Network Setup Wizard". Nesnáz se opakuje znovu po restartu PC. V systémech jako Windows 98/Me se mi tento problém nevyskytoval. Na kofiguracii PC sestav v tomto případě asi nezáleží, proto ji neuvádím. Myslím, že je to standardní problém nějakého mně neznámého nastavení ve Windows XP.

Řešením vašeho problému by mohlo být nastavení konkrétních IP adres na jednotlivých počítačích. Ve vlastnostech TPC/IP protokolu v síťovém nastavení zadejte u jednotlivých počítačů adresu ve tvaru 192.168.0.xx. Maska podsítě bude 255.255.255.0 a jako gateway zadáte adresu počítače připojeného na internet. Současně tím i využijete více vlastností svého switche a zrychlíte tak práci v síti.

? Teac CD-W540EK prý umí zapisovat na 99minutová CD, a proto jsem si ji chtěl koupit. Ale v obchodech už nebyla. Všude měli jen novější modely Teac CD-W552E. Myslel jsem si, že když je "novější" mohla by umět to, co její předchůdkyně, ale zjistil jsem, že má o 6 MB méně vyrovnávací paměti. Nevíte prosím vás, jestli umí také zapisovat na 99min. CD a jak se to provádí?

Podle údajů výrobce by mechanika CD-W552E měla umět zapisovat data v XA 2 modu maximálně do 795 MB. Velikost bufferu je 2 MB. Jak přeplňovat CD média, je popsáno v odpovědi na jiný dotaz.

? Rád bych se zeptal, jaký je rozdíl mezi rozbočovačem (hub) a "přepínačem" (switch) v jejich použití. Dokonce jsem se setkal s pojmem switching hub, mohli byste mi tento pojem nějak objasnit nebo napsat čísla časopisů, ve kterých se zabýváte problematikou sítí a síťových prvků? Dále bych měl prosbu, jestli byste mi nemohli doporučit nějaký levnější, ale přesto kvalitní rozbočovač pro příležitostné hraní her (100Mb/s, 8xRJ45).

Hub rozbočovač slouží k vytvoření více přípojných míst a zesílení signálu. Switch (switching hub) přepínač je, řekněme, vylepšená varianta hubu. Rozdíl ve výkonnosti obou zařízení je dosti značný. V případě síťového propojení pomocí hubu může v jeden okamžik vysílat pouze jedna stanice. U switche toto omezení neplatí a v jeden okamžik může vysílat tolik stanic, kolik má switch portů. Switch navíc pracuje duplexně, takže všechny stanice mohou současně vysílat i přijímat. Další výhoda je spolehlivost. Přepínače mají několik ochranných funkcí, jako je kolizní oddělení portů a kontrola přenášených rámců. Inteligentní switche mají navíc ochranu proti zacyklení a všesměrovému nadměrnému vysílání. Moje zkušenost je taková, že se nevyplatí kupovat levná síťová zařízení. Chcete-li si ušetřit spoustu možných problémů, zvolte raději výrobky střední třídy. SMC, BenQ, Planet mají ve své nabídce zařízení, která jsou cenově přijatelná a kvalitou se přibližují výrobkům od 3Com, či Cisco.

? Mám problém s vypálením 800MB CD. Jak správně na věc? Vlastním vypalovačku Lite-On (48x/24x/48x) a používám vypalovací software Nero verze 5.5. 9.13 bundled. Zkoušel jsem zaškrtnout položky: "Vypálit CD najednou" a "Povolit přeplňování CD při vypalování najednou" s přednastavenou hodnotou 90 až 99 min. Po načtení souborů do vyrovnávací paměti se objevuje hlašení: "Na CD není dostatek místa pro vypálení kompilace". Při testování prázdného disku je přitom jeho skutečná kapacita 802 MB. Vypálení na 700MB médium proběhne bez problému. Kde může být chyba?

Pravděpodobně se jedná o model LTR-48246S a ten by, dle výrobce, měl s 99minutovými médii umět pracovat. Chyba bude tedy v nastavení Nera. Všeobecně je třeba postupovat takto. Nejprve si v menu Vypalovačka Zvolit vypalovačku zjistíte, zda vaše mechanika opravdu podporuje funkci přeplňování CD.

Následně v menu Soubor Předvolby Pro odborníky zvolíte funkci Povolit přeplňování CD při vypalování disku najednou. Zde také nastavíte maximální velikost disku. Nejvyšší hodnota, kterou lze nastavit, je 99 minut a 59 vteřin.

Při samotném vypalování CD již jen potvrdíte, že opravdu chcete vytvořit přeplňované CD a souhlasíte s rizikem, že se data nemusí uložit správně, či dokonce může dojít k poškození mechaniky.

? Můj problém spočívá v tom, že při hraní her nebo přehrávání DivX filmů systém spadne a objeví se obávaná BSoD (modrá obrazovka). Jako důvod je z 99 % udáván IRQL_NOT_LESS_OR_EQUAL a většinou je také uveden soubor ntoskrnl.exe, popř. emu10k1f.sys či nějaká DLL knihovna formátu ati*.dll. Měl jsem podezření na operační paměť, proto jsem si koupil nový, značkový modul 512 MB, přeinstaloval jsem operační systém, ale problém nezmizel. Zkoušel jsem i testovací programy, např. vámi doporučovaný CPU Stability Test jsem nechal běžet přes 22 hodin, 3DMark 2001SE 16 hodin. Všechny testy skončily k mému překvapení naprosto bez problémů. Nainstaloval jsem tedy Windows 98, jako dualboot k Windows 2000. Pod nimi mi hry mrznou také, i když po delší době. Ovšem objevil se zde nový problém, a to ten, že systém naprosto zatuhne během instalace jakýchkoli programů z CD. Pomůže jen tlačítko reset. Tento problém se ve Windows 2000 ani Windows XP nevyskytuje. Zkoušel jsem i nový BIOS, nahrát optimalizované nastavení BIOSu, nic nepomáhá.

Zjevně se jedná o nějaký hardwarový konflikt. Řešení takovýchto problémů je vždy trochu alchymie. Jednolivé komponenty mohou být v pořádku, ale jsou nevhodně zkombinovány. Testovací software nemusí být vždy průkazný, tak jako to je ve vašem případě. Problém je v tom, že testuje každý komponent zvlášť a chyba se projeví až při práci, v kombinaci s dalším zařízením. Nejvíce by vám asi pomohl prodejce vašeho hardwaru. Mohl by doporučit vhodný typ paměti a grafické karty pro vaši základní desku (u těchto komponent dochází nejčastěji ke konfliktům). Při koupi nových součástí je vždy dobré se informovat o vhodných kombinacích a možných problémech. Prodejci mají s prodávanými komponenty největší zkušenosti a většinou dokáží dobře poradit. Jak už bylo několikrát řečeno, ne vždy je vše stoprocentně kompatibilní.

? Na internetu jsem četl různé články o tom, že ceny pamětí jsou na několikaletém minimu, ale když jsem se díval na ceníky některých obchodů, tak se paměti podle mě spíše zdražily. Konkrétně 256 SDRAM-133 MHz stojí asi kolem 1 500 Kč, i když před Vánoci stála méně než 1 000 Kč. Je možné, že se zlevnily jen paměti DDR a ceny SDRAM stoupají?

Ceny paměťových modulů se opravdu dlouhodobě drží na velmi nízké úrovni. Cena se u jednotlivých prodejců mění na základě několika faktorů. Nejpodstatnější asi je, který výrobce paměť vyrobí, jaký distributor ji uvede na trh, a v neposlední řadě momentální kurs koruny vůči dolaru. Cenu také zásadně ovlivní dostupnost konkrétního typu paměti na trhu. To se týká především pamětí, které jsou typově starší a už o ně není takový zájem. Všechny tyto okolnosti mají za následek to, že ceny se mohou u jednotlivých prodejců lišit v řádu až několika desítek procent.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy I.

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0243

? Při surfování internetem se mi nechtěně nahrála do systémového adresáře na pevný disk (C:\) aplikace tak zní popis kterou jsem se pokoušel odstranit, ale Deletem to nejde. Opakovaně se mi objevuje hlášení, že to odstranit nelze, protože se pracuje se zdrojovým nebo cílovým souborem. Na dolní liště obrazovky se také zároveň objevila ikona této aplikace, a nejde ji rovněž odstranit. Zmíněná aplikace se nahrála do složky WINNT, kde se nacházejí jiné důležité věci. Prosím, poraďte mi, jak se té aplikace zbavit.

Takovéto aplikace mající povahu viru (protože i když třeba neškodí, nainstalují se bez souhlasu uživatele) se dají získat na různých (obvykle neslušných) webových stránkách. Do počítače se nainstalují do nějaké složky, nebo ještě lépe do systémového adresáře nebo také do adresáře Temp, a k tomu si do registru zapíší odkaz, aby se při startu program spustil. Často se jedná o malou aplikaci, která při startu přepíše v registru nastavení Home Page pro Internet Explorer, a uživatel má pak potíže (např. nemůže spustit IE před návštěvou...). Při odstraňování takovéhoto "viru" je třeba odstranit zápisy zajišťující jeho spuštění. Vše, co se spouští při startu, je kromě složky "Po spuštění" v registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*. V jednotlivých záznamech pak jsou cesty k programům, které se spouštějí. Stačí pak odpovídající záznam vymazat, a je po problému. Někdy se záznam zkopíruje i pod stejný klíč v HKCU, takže je třeba mazat i tam. Po tomto zásahu je třeba smazat soubory "viru". Pokud to nejde, protože aplikace běží, je třeba provést restart nebo program odstřelit pomocí Task Manageru.

? Mám nainstalovaná Windows 98. Problém nastal v nedávné době po přijetí jednoho e-mailu s virem I-Worm/Naith.C. Musel jsem spustit Windows v nouzovém režimu, abych se vůbec dostal k funkčnosti AVG-6. Vyléčení pomocí antiviru se podařilo. Zůstal však problém: Při spuštění PC po náběhu plochy s ikonami se mi na obrazovce objeví v rámečku varování: Soubor\Recycled\9A7BDC58.exe, nebo některou jeho část nelze najít. Ověřte, je-li správně zadán název a cesta souboru, a zda jsou k dispozici všechny knihovny. Po uzavření tohoto okna jinak vše běží OK. Nevím, jak si s tím poradit, jakým způsobem si od problému pomoci. Přeinstalace je to poslední, ale jediné, co mne napadá.

Tento dotaz má stejnou příčinu jako následující (vpravo nahoře), proto i odpověď je naprosto stejná. Zde si spouštěcí soubor sedl dokonce do koše a patrně se dobře ochránil, aby nešel smazat.

? Pokud chci používat modem, musím jej zapnout už před zapnutím počítače, resp. před naběhnutím Windows XP. Lze to odstranit, abych mohl zapnout modem kdykoli, a nemusel kvůli tomu restartovat počítač? Mám jej na COM 1.

Ve Windows XP se provádí detekce hardwaru během nabíhání systému, a to co je vypnuté, se v systému neobjeví. Modem tudíž musíte zapnout před startem systému. Tuto skutečnost lze obejít pokud je uživatel správcem počítače a to tak, že po zapnutí modemu je třeba otevřít Správce zařízení (Tento počítač Vlastnosti Hardware), pravou myší kliknout na název počítače a zvolit jedinou nabízenou možnost "Vyhledat změny hardware", viz obrázek.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Chtěl bych požádat o radu v následující věci: Mám možnost používat digitální fotoaparát a skener, které se připojují přes USB port, a také mě láká možnost propojení dvou počítačů přes porty USB. Já však mám starší počítač s Pentiem 100, 48 MB RAM, graf. kartou ATI Mach64/4 MB, rozlišení do 1 024 x 768, Windows 98. USB porty na základní desce nejsou, jen v BIOSu v sekci "Advanced Chipset Setup" jsou vypnuty položky "USB Function Enable" a "USB KeyBoard Support". Klávesnice používá starý konektor DIN, myš sériový port. Chtěl bych tedy poradit, jestli je vhodné a možné v této sestavě PC instalovat kartu PCI s porty USB a shora uvedené provozovat, jestli je paměť grafické karty pro toto použití dostatečná, případně jaká velikost paměti by byla s ohledem na sestavu ještě vhodná, a zda se po instalaci USB nezmění stabilita systému.

Domnívám se, že přidávání desky USB do této sestavy je zbytečné vyhazování peněz. Ne že by to nešlo, ale chcete-li používat grafické aplikace, Pentium 100 nestačí. Ještě nedávno jsem měl stroj podobných parametrů a daly se na něm tak akorát prohlížet fotky, a to mezi nimi byla pauza několik sec. O možnosti snímky nějak upravovat si můžete nechat jenom zdát. Co se týká propojení dvou počítačů přes USB, není to tak jednoduché. Musíte k tomu mít ještě USB HUB, protože přímo počítače nespojíte (naštěstí to ani nejde zkratoval byste zdroje). Vyčkejte s USB než si pořídíte výkonnější počítač, který už je má v sobě, na stávající sestavě byste skener ani foťák příliš nevyužil a bylo by to jen trápení.

? Chtěl bych se zeptat, co je tak složitého na restartování serveru? Jak často by se to mělo dělat? Proč kvůli tomu dělají administrátoři takové cavyky?

Složitého na restartování serveru z hlediska provedení restartu není v podstatě nic. Je to stejné, jako když restartujete počítač. Restarty by se měly dělat co nejméně a jen tehdy, když k tomu nutí software, který se instaluje, nebo když nějaká služba nepracuje tak jak má a nejde restartovat sama o sobě. A proč se dělají takové cavyky? Server slouží mnoha desítkám uživatelů, kteří na něm mají své dokumenty a používají různé aplikace, např. účetní software, různé databáze apod. Proto je enormně důležité, aby v okamžiku restartu serveru byli všichni uživatelé odpojeni, resp. nevyužívali žádnou službu serveru. Pokud nějaký uživatel pracuje na serveru a ten restartuje, má to stejné důsledky, jako kdyby vypnul svůj počítač hlavním vypínačem (okamžitě bez softwarové přípravy). Najednou se odkazuje na dokument, který není, což způsobí zamrznutí editoru (Word, Excel apod.), uživatel může také mít rozpracovanou účetní operaci, která se neuloží do všech položek účetní databáze (např. faktura se sice zaúčtuje, ale už se nevystaví platební příkaz) atd. Opravy takovýchto půloperací pak zaberou nejen administrátorům, ale hlavně účetním a správcům dalších aplikací mnoho času. Někdy musí přijít i servis dodavatele softwaru, aby opravil vzniklé škody, a to není nikdy levná záležitost. Padlé dokumenty si uživatelé musejí vytvořit sami znovu. Proto "tolik cavyků", aby restart nepřinesl zbytečné navýšení práce jak uživatelům samotným, tak i správcům systému a aplikací. Je to stejné, jako když se rozhodnete restartovat svůj domácí počítač také předtím uzavřete všechny rozpracované činnosti. U serveru tak musí učinit všichni uživatelé k serveru připojení.

? V počítači již delší dobu mám 2 soubory, které nemohu nijak odstranit. Jedná se o soubor N+POV|DA.err (840 bajtů), jenž je pravděpodobně pozůstatkem po souborech vytvořených programem AnetHelp Tool, s pomocí kterého jsem dělal nápovědu, a složku s názvem LLOV|LE (0 bajtů). Zkoušel jsem tyto soubory přejmenovat, ale ani to není možné. Při pokusu o odstranění nebo přejmenování těchto souborů se vždy zobrazí zpráva: "Soubor nelze odstranit, ani přejmenovat: Chyba systému souborů (1026).". Zkoušel jsem rovněž tyto soubory zkontrolovat antivirovým programem AVG, ale ten mi vir nenalezl. Zajímá mne proto, zda tyto soubory jsou v OS Windows 98 k něčemu potřebné, a zda je možno je nějakým způsobem odstranit.

Tyto soubory rozhodně nepatří systému Windows a vznikly patrně při používání jiné systémové znakové sady. Takové soubory odstraníte velmi těžko, protože v současném kódování fontů nejste schopen originální znaky napsat (navíc asi ani nevíte, co by tam mělo být). FAT tabulka se v tomto ohledu nechová zrovna korektně. Uvedu to na příkladu: pod nějakým kódováním napíšete do názvu např. "ž". Tento znak se do FAT tabulky zapíše jako ASCII kód, např. 108. Pak nabootujete s jinou znakovou sadou. Ve FAT tabulce je stále 108, ale ouha, v této sadě to neodpovídá žádnému znaku, použije se tedy substituce a zobrazí se např. "+". Když chcete jméno vymazat, snažíte se vymazat název se znakem "+", jenomže tomu v současné znakové sadě odpovídá např. kód 106. A to není 108, tudíž jméno je neplatné soubor neexistuje. Jediné řešení je nabootovat DOS disketu (nebo upravenou spouštěcí disketu Windows 98) a zkusit přepínat znakové sady, dokud se soubory nezjeví s "normálním" názvem. Pak je můžete smazat. Upravenou disketou míním dopsání několika znakových sad k příkazu mode con.

? Často dělám prezentace v PowerPointu s použitím obrázků a fotografií, a stává se mi, že výsledný soubor má několik desítek MB. Existuje nějaká možnost, aby výsledný soubor nebyl tak velký? Nedá se totiž poslat mailem a k jeho přenášení je třeba jej vypálit na CD.

Práce s obrázky má svoje specifické podmínky, při jejichž splnění autor dosáhne požadované kvality a přitom soubory nedosahují astronomických velikostí. Předně je třeba si uvědomit, k jakému účelu bude obrázek použit. Z toho vychází i jeho příprava. Pokud se jedná o fotografie pořízené digitálně, lze mnohdy zvolit optimální formát již při pořizování snímku. V případě již hotových obrázků je pak nutné zvolit správný formát před vložením obrázku do prezentace. O co jde? Dělám například prezentaci o různých počítačích, kde jejich fotografie budou zabírat plochu 400 x 300 bodů a hlavní důraz bude kladen na textovou informaci. Přitom mám z jiných zdrojů kvalitní fotografie v rozlišení 1 600 x 1 200 ve formátu JPG o velikosti cca 520 KB z digitálního foťáku. Co se stane, když si neupravím jejich velikost? Fotografie se do Power-Pointu vloží ve svém originálním formátu a také o své originální velikosti. Protože jde o JPG formát, PowerPoint už nemůže provést komprimaci (v případě bitmapy by tak učinil a dostal by se přibližně na velikost obrázku JPG). Vložená fotografie se pochopitelně "nacpe" na celou plochu snímku, takže si ji zmenším na požadovaných 400 x 300 bodů. Zde je však zakopán pes, neboť se při zobrazení obrázku pouze přepočítá rozlišení, ale původní rozlišení i velikost zůstávají. Pokud si však před vložením fotografii upravím na požadovaný formát, obvykle příkazem Resize, v nějakém grafickém editoru, získám soubor o velikosti cca 20 KB! Tento si pak vložím do prezentace, a ušetřil jsem 500 KB. Když budu mít v prezentaci 20 takovýchto fotek, mohu vytvořit prezentaci o cca 10 MB nebo jen o 400 KB plus nějaké to místo pro texty, v obou případech stejné. Je tedy vidět, že příprava obrázků pro vložení není zanedbatelná. Nyní ještě poradím co dělat, když už mám obří prezentaci a nechce se mi ji de facto dělat znovu, např. z časových důvodů, a přesto potřebuji aby soubor byl malý. PowerPointový soubor nelze již komprimovat, neboť komprimace je v PowerPointu zabudována (oproti Wordu a Excelu, kde není). Lze ale udělat malou fintu. Prezentaci můžete "Uložit jako" ve formátu JPG. Vznikne adresář a do něj se uloží každý snímek jako JPG obrázek. Velikost jednoho snímku bude mezi 50 až 200 KB, podle grafické rozmanitosti snímku. Tyto snímky lze pak vložit do nové prezentace. To zabere trochu času, protože na to není žádný automatický příkaz, ale dá se to zvládnout v případě 20 snímků do 10 minut. Na závěr ještě malou poznámku. Obrázky lze zmenšovat na požadovaný rozměr bez ztráty kvality (pro daný rozměr). Při zvětšování obrázku nad rozměry, pro které byl pořízen, se kvalita zhoršuje, protože není kde brát potřebné informace. Lze to přirovnat k nafouknutému balónku, na který si nastříkáte nějaký obrázek. Pokud balónek trochu splaskne, obrázek bude menší, stále kvalitní a barvy bude stále stejné množství. Když balónek přefouknete, barvy nepřibude a kvalita bude horší, protože začne prosvítat podklad balónku. V grafickém editoru se namísto "podkladu" doplní barvy podle okolí, čímž dojde k rozmazání okrajů.

Ohlasy čtenářů

? V PC WORLDu č. 3/2003 zveřejnil jeden čtenář problém s programem ScanDisc, který se mu zastavoval z důvodu zápisu na kontrolovanou jednotku. Měl jsem stejný problém (i s defragmentací HDD, která zůstala "viset" na 2 %) a důvodem byl připojený skener přes USB port. Stačilo skener opojit od zdroje, zapnout počítač (sice hlásí chybu připojení skeneru) a spustit ScanDisk (eventuelně defragmentaci HDD). Celá údržba disku pak proběhla bez problémů.

Josef Steinbach

? Rád bych reagoval na některé články v rubrice Dotazy čtenářů. K otázce v čísle 3/2003 na str. 53 Windows XP En versus Office 2000: Nebylo zmíněno, zda si čtenář zkontroloval a případně doinstaloval podporu diakritiky u anglické verze XP. Tam by mohl být základ problému, zvláště píše-li, že Office 2000 nainstaloval.

K otázce v čísle 3/2003 str. 54 Velké množství zpráv v OE: Není pravda, že v OE nelze poštu třídit. Pravidla pro doručenou poštu lze velmi precizně vytvořit v nabídce Nástroje Pravidla pro zprávy. Složky OE jsou také velmi lehce přenositelné do jiného počítače, dokonce není nutný jejich import, stačí přepsat původní úložiště zálohovanými soubory *.dbx. Tak se obnoví celá struktura, včetně uživatelsky vytvořených složek. Obvyklé umístění je C:\windows\aplication data\identities\číslo identity\microsoft\outlook express u Windows 9x a C:\Documents and settings\uživatel\local settings\data aplikací\identities\číslo identity\microsoft\outlook express u Windows 2000/XP.

Vladimír Krása


FAQ – nejčastěji kladené dotazy II.

? Prosím o radu při flashování BIOSu. Netroufnu si toto sám provést. Dále bych chtěl vědět, jestli se BIOS musí flashovat všemi aktualizacemi, nebo stačí až tou nejvyšší verzí. Při startu systému se hlásí základní deska W6330MS V 2.5 030601.

Upgrade BIOSu zde byl popisován už vícekrát, a proto jenom stručně. Není třeba postupně upgradovat, stačí pouze poslední verze. BIOS je totiž malý funkční celek, který obsahuje vždy to nejlepší, co z úprav vzešlo. Co se týká vlastního upgradu, je třeba vždy mít BIOS příslušný k desce, převážně získaný z webu výrobce, a dodržet postup, který je připojen v nějakém readme nebo je přímo v textové podobě na webstránkách. Postup obvykle bývá takový, že stáhnete upgrade a ten spustíte. Vytvoří se bootovací disketa. Touto disketou nabootujete, a řídíte se pokyny. Vlastní přesun dat do BIOSu bývá výrazně označen upozorněním, že nyní nesmí dojít k vypnutí počítače. Tato fáze trvá do třiceti sekund, a v případě výpadku el. energie je konec BIOS je na půli cesty, tudíž nefunkční a do počítače se nijak nedostanete. Pokud přesun dat proběhne správně, program to oznámí a doporučí vypnutí počítače. Po opětovném zapnutí startujete s novým BIOSem. Jelikož jde přece jen o riskatní operaci, doporučuji provádět upgrade BIOSu, pouze pokud něco závislého na BIOSu nefunguje (např. disky větší než 8 GB apod.).

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Peníze a sí – sí a peníze – Moderní bankovnictví 1.díl I.

Vojtěch Bednář

c03p0224

Komerce ve všech podobách je zaklínadlem dnešní doby. Fakticky bychom mohli říct, že dala zrod i internetu, tak jak jej na počátku 21. století známe. Přesto bavit se o obchodování, placení, transakcích je pro některé technokraty a nadšence pro informační techniku tak trochu nepatřičné. Není se ale čeho bát. Obchod je obchod, a na síti nabízí jednu vzrušující vlastnost. Právě zde a pak ještě v oblasti mobilních komunikací můžeme sledovat vznik a postupné prosazování se nové éry. To se nám v kamenných obchodech jen tak nepodaří.

Trocha historie

Vývoj nových civilních technologií byl vždy silně ovlivňován dvěma skupinami lidí. První z nich můžeme označit za motor. Vynálezci, techničtí nadšenci, komunita okolo vysokých škol. Chtějí posouvat hranice lidských možností vylepšováním stávající techniky, objevováním nových přístupů, vytvářením nových přístrojů, zjednodušováním toho, co bylo doposud složité, nebo dokonce nemožné. Druhou skupinou nazvěme je kormidelníky jsou ti, kteří úsilí těch prvních financují. Sebelepší vynález zůstává bez peněz pouze nápadem na papíře, a i vynálezce potřebuje samozřejmě nějaký příjem. Ten, kdo do jeho činnosti vkládá své prostředky, v naprosté většině případů očekává, že je dostane zpět, a to pokud možno náležitě zhodnocené. Ne všechny skvělé nápady se tak zrealizují v té podobě, jakou jejich autoři původně zamýšleli, a ne všechny slouží svým původním účelům. Přesto kombinace obou těchto faktorů vytváří fenomén, kterému lidsky a jednoduše říkáme pokrok.

Obecně se tvrdí, že rozvoji internetu od první poloviny devadesátých let pomohl především vynález a rozšíření WWW. Dostupnost hypertextového obsahu společně s možností elektronické pošty by ale sama o sobě nemohla být argumentem pro masové rozšíření sítě z univerzit do firem a domácností. To pravé kouzlo, které udělalo z původně vojensky sponzorovaného akademického projektu fenomén století, se nazývá komerce. V počátcích masového využívání sítě se (správně) předpokládalo, že tato nová technologie spolu s rozvíjejícími se možnostmi telekomunikace ukrývá hluboko v sobě potenciál fantastických výdělků. Ten byl rozložen na dvě části.

Jedna z nich spočívala v samotném zprostředkovávání sítě a komunikace. Firmy, zabývající se stavbou a prodejem síťových prvků, serverů, stolních počítačů, softwaru a především samotných komunikačních kanálů, oslavily společně s prudkým růstem internetu žně. Jedna věc je ovšem být připojen, a druhá je něco z toho mít. Růst počtu přípojek, jejich využití a penetrace sítě mezi populaci jsou vymezeny dostupností funkčních a atraktivních služeb. Statické stránky a e-mail, původní to nejrozšířenější možnosti internetu, mohly jen stěží uspokojit masy, spíše byly zajímavé pro pár nadšenců a také odborníky hledající konkrétní informace. Teprve příchod aplikací, jež zprostředkovávají samotné informace, ulehčují jejich přísun a umožňují nové formy komunikace mezi lidmi, otevřel internet nejširšímu publiku. A nejednalo se přitom jen o klasické webové služby. Masově je dnes rozšířen Instant Messaging, technologie na bázi P2P a také aplikace, které využívají sítě pro svou aktualizaci. A pak ta pornografie.

Dlouho nebylo příliš obtížné vytvořit a zprovoznit kvalitní aplikaci. V podstatě stačil nápad, několik schopných individuí a peníze do začátku. Problémem ovšem bylo, jak své investice získat nazpátek. Systémy pro on-line transakce za použití kreditních karet byly sice vytvořeny již záhy po nástupu prvních skutečných aplikací, byly však nebezpečné a také nedůvěryhodné. Krom toho, protože problém placení větší část firem provozujících služby zcela nezvládla, vsadilo se na poněkud zvláštní strategii. Vytvořit a zdokonalovat svou aplikaci nebo službu i za cenu ztrát, získat si pro ni co největší množství uživatelů a pak, až se technologie (a situace) vyvine, začít uvažovat o návratnosti vložené investice. Dokonce i firmy, u nichž se přísun peněz od zákazníků explicitně očekává, jako třeba první, největší a nejslavnější e-knihkupectví Amazon, nebyly schopny skutečně vydělávat. Své zisky totiž investovaly zpět do rozvoje, zdokonalení služeb, udržení zákazníků. A tak se podnikat nedá.

Teprve krach malých a nadějných firem, tvořících často jedinou službu, jejich smrt na syndrom ekonomické vyčerpanosti na konci devadesátých let ukázaly, jak důležité je zabývat se komercí nikoliv vyvozovanou z posunu tržních podílů, ale ze skutečných peněz. Internet se začal měnit. Z modelu "vše zdarma" zvolna přechází na model "vše za peníze". Tento proces má několik vrstev. V technické jde o zdokonalování systémů elektronických transakcí, tvoření nových platebních nástrojů, zdokonalování a integraci těch stávajících, usnadňování utrácení na síti a jasné vymezení, kde je to ještě zdarma, a kde už ne. V sociální sféře nastal jistý šok, který někdy latentně, někdy zjevně přetrvává dodnes. Síť se až příliš dlouho chápala jen jako místo, kde je vše za 0 Kč, eventuálně že všechny náklady na provoz služeb jsou hrazeny z poplatků za připojení, a poněkud alibisticky řečeno i z reklamy. Skutečnost je ale taková, že aby mohlo elektronické podnikání a obchodování fungovat, musí dojít k jeho pomalé a bolestivé transformaci. A ta probíhá stále.

Peníze uvnitř a vně

Internet, stejně jako moderní telekomunikace, představuje integrované prostředí. S finančními prostředky lze v tomto prostředí nakládat různými způsoby. Peníze můžeme chápat jednak stejně, jako v reálném světě. Mohou být stejné, jen v nemateriální podobě. Problémem je, že zatímco v "opravdové realitě" existují fyzické hranice, za nimiž platí jiná měna, v prostředí sítě žádné takové hranice s několika výjimkami nejsou (představiteli těchto výjimek jsou v současné době některé on-line půjčovny hudby založené na komerčním principu. Jejich služeb mohou z důvodů, které ani tak nesouvisí s placením jako spíše s nedostatkem dobré vůle, využívat jen klienti z některých částí světa). Dalším problémem je pohyb peněz, jejich přesun mezi virtuálním a reálným prostředím. Právě tento problém je v současnosti zřejmě odbouráván nejúporněji. Virtuální prostředí svádí mnohem více k podvodům, je závislé na relativně nespolehlivé technologii. Kdokoliv v něm se těší vyšší míře anonymity, než by tomu bylo tam venku. Posledním a největším problémem je nezvyk uživatelů. Nejen platit za dříve bezplatné služby, ale především svěřit své prostředky do rukou něčeho tak nevypočitatelného, jako je globální síť. Strach, že elektronické peníze někam prostě zmizí, je větší, než strach ze ztráty tlustého balíčku bankovek.

Přes to všechno se ale elektronické platby a vůbec manipulace s financemi prostřednictvím moderních komunikačních technologií pozvolna rozšiřují. Pravda, není to zcela bez zakopnutí, a to jak technických tak legislativních. Peníze na internetu se zvolna stávají stejnými penězi, jakými platíme mimo něj, daří se rozvíjet transakce uvnitř sítě i takové, pro které je telekomunikační infrastruktura pouze nosičem, respektive pro něž pouze zprostředkovává jistou logistiku. Pojďme se dnes podívat, jak koloběh financí pro koncového uživatele prostřednictvím sítě ať už přímo nebo nepřímo vypadá a co nám nabízí.

Banky kdekoliv

Téměř každý dospělý občan tohoto státu má své bankovní konto, není neobvyklé, že i více než jedno. Na konto nám chodí výplata, z konta posíláme pravidelné platby za různé věci i služby, na kontě často i spoříme. Převodem z něj lze prostřednictvím platební karty zaplatit zboží v mnoha obchodech, nebo si nabít kredit předplacené mobilní karty. Teprve v případě potřeby hotovosti lze virtuální peníze v bance přeměnit na papírové pomocí bankomatu. Proč by tedy právě bankovní konta, jestliže peníze na nich jsou již do určité míry virtualizovány, nebylo možné ovládat pomocí moderních komunikačních technologií?

S tím nápadem přišly banky původně s cílem zpohodlnit svým klientům život, posléze ušetřit na vlastním provozu jejich zahnáním z poboček do tepla domovů. Elektronické bankovnictví dnes umožňuje provádět nejrůznější operace, které dříve vyžadovaly návštěvu kamenné banky a komunikaci s úředníky, rychle, značně pohodlně a relativně bezpečně. Aplikace přímého bankovnictví se zdaleka neomezují jen na konvenční použití internetu, prorůstají do mobilních technologií a jejich velká budoucnost je spatřována v komunikujících kapesních počítačích všeho druhu.

Klasická elektronická banka je založena na kombinaci tří základních kamenů. Prvním z nich je koncové zařízení, ve fundamentálním pojetí stolní počítač, vybavené nezbytným hardwarem a softwarem. Tím může být obyčejný webový prohlížeč stejně tak jako specializovaná bankovní aplikace, i když od nich se ustupuje a využívají se jen pro speciální účely. Druhým stavebním kamenem je server elektronické srdce samotné banky, které se stará o odbavování transakcí a o komunikaci s klienty. Posledním faktorem je komunikační linka. Pro ni neexistují žádné jasně dané podmínky, stačí prakticky jakékoliv funkční připojení k internetu.

Banka a internet

Aplikace v bance kombinuje několik rozsáhlých databází s funkcemi webového serveru a silného zabezpečení. Klient uživatel ji vnímá jako sadu WWW stránek, jejichž obsah se dynamicky přizpůsobuje jeho akcím, a především při práci s kontem je pro každého klienta generován zvlášť a unikátně. Na klientovi je, aby nějakým způsobem ověřil svou totožnost. Tato akce se dříve prováděla pomocí speciálních hardwarových zařízení, identifikačních kalkulaček, které byly schopny na zadaný číselný kód pomocí složitého algoritmu a v závislosti na čase odpovědět unikátním, jen jednou platným a použitelným protikódem. Tyto kalkulačky se ale musí nosit s sebou, hlídat a jejich výroba a distribuce něco stojí. U nás jsme se s nimi mohli setkat poprvé u průkopníka přímého bankovnictví, banky Expandia, a také v dřívějších verzích bankovnictví České Spořitelny. Nyní se autentizace provádí spíše jinak, obligátním způsobem kombinace dvou znalostí jména a hesla. Jméno, které si každý klient může určit sám, ovšem není příliš dobrým řešením, musí být unikátní a neodhadnutelné. Proto jej nahrazují různá klientská čísla. Zároveň se vyvíjí tlak na to, aby si uživatel pokud možno často měnil své heslo, a stanovují se požadavky na jeho složitost.

Jméno může být nahrazeno elektronickým certifikátem. Ten má podobu souboru, vytváří a ověřuje jej banka. Certifikát lze v případě jeho zkompromitování, tedy okopírování někým cizím či prozrazení hesla, odvolat a tím se stane neplatným. Tento systém, byť má své nedostatky v komfortu využívání bankovnictví, funguje v současné době například u Komerční banky (www.koba.cz, www.mojebanka.cz). Ověřením klienta ale cesta k úspěšnému používání on-line bankovnictví teprve začíná.

Další nutností je zašifrovat komunikaci mezi klientem, respektive jeho počítačem, a serverem banky. Většina klientů přímého bankovnictví používá počítače PC a operační systémy z rodiny Windows. Protože šifrovací mechanismy v nich dříve podléhaly vývozním omezením platným v USA, je často pro úspěšné navázání spojení s bankou potřeba doinstalovat aktualizace (www.microsoft.com). Bankovní aplikace mohou dále využívat funkce webových prohlížečů, které nejsou například z bezpečnostních důvodů vždy povoleny, nebo které podléhají omezením systémové politiky. Právě ony v některých případech poněkud komplikují to, co bylo původně vytvořeno s cílem stát se snadným a pohodlným.

Samotné aplikace, když už úspěšně fungují, umožňují širokou paletu funkcí pro správu peněz na klasickém účtu. Dokáží zobrazit přehledy provedených transakcí bez nutnosti čekat na měsíční výpis. Lze přes ně zadávat jednorázové a trvalé platební příkazy, povolovat a přikazovat inkasa z účtu. Většinou bývají kombinovány s dalšími finančními produkty, takže z nich lze provádět operace s termínovanými vklady, různými druhy úvěrů, nebo třeba pojištěním. Bohužel, všechny tyto funkce jsou orientovány spíše externě. Probíhají sice ve virtuálním prostředí, nejsou ale přizpůsobeny potřebám dalších subjektů tohoto prostředí firem, které by umožnily využít přímého bankovnictví k placení svých služeb zprostředkovaných pomocí internetu. Naštěstí i zde se situace postupně vylepšuje. Výstupem činnosti přímého bankovnictví je klasická transakce ve stejné podobě, jako by ji uživatel realizoval na pobočce banky.

Webové aplikace jsou svázány s mobilními. K přístupu k nim je totiž stále potřeba klasický počítač a připojení k síti. To sice za určitých okolností mobilní je, ale závisí na množství různých faktorů, které jej zatím poněkud kazí. Mobilní aplikací se proto rozumí spíše klasický mobilní telefon digitální sítě, nebo nastupující generace PDA (osobních digitálních asistentů) vybavených modulem schopným komunikovat po téže síti. Systémy třetí generace, které by zvýšily kvalitu i rozsah funkcí e-plateb, jsou totiž prozatím stále v plenkách.


Peníze a sí – sí a peníze – Moderní bankovnictví 1.díl II.

Banka v mobilu

Mobilní telefon může být buďto jen pasivním příjemcem informací o elektronickém bankovnictví, nebo se lze jeho prostřednictvím aktivně podílet na řízení svého konta. První varianta, velmi oblíbený doplněk webových aplikací znamená, že nám na mobil chodí textové zprávy s popisy posledních provedených transakcí, nebo přehledy o aktuálních zůstatcích na účtu. To je bezesporu velmi užitečné, informovanost klienta je v kontrastu se stavem, kdy musel čekat na pravidelné výpisy, chodit se dívat do bankomatu, zda výplata už přišla, nebo platit na pobočce za mimořádný přehled, mnohem lépe dosažitelná. Někomu tato varianta stačí. Zejména uživatelé s potřebou aktivněji ovládat své peníze ale požadují víc.

Klasická "mobilní" varianta přímého bankovnictví bývá založena na technologii SIM Toolkit. Jednoduchý skript na SIM kartě společně s interpretem uvnitř mobilního telefonu vytváří jednoduchá menu, ze kterých si klient může vybrat položku, kterou potřebuje. Do odbavovacího centra je pak odeslána zpráva s popisem zadaného požadavku. Základním kamenem identifikace klienta jsou jeho telefonní číslo a další kódy, které může aplikace vyžadovat. Pasivní komunikační služby jsou spíše komplementem k jiné formě přímého bankovnictví, aktivní (častěji) využije zřejmě jen poměrně úzká skupina zákazníků bank. Je možné, že budoucnost se spíše ubírá směrem k přímému bankovnictví realizovanému prostřednictvím kapesních a komunikujících počítačů PDA.

Banka v PDA

Dnes se osobní digitální asistenty již z drahých zařízení pro náročné manažery postupně stávají každodenním doplňkem, zjednodušujícím a zpřehledňujícím život mnohým z nás. Existují dvě nejrozšířenější platformy těchto chytrých zařízení Palm OS a Pocket PC společnosti Microsoft. Obě platformy existují v mnoha různých fyzických zařízeních, obě čím dál tím častěji se ovšem objevují taková, která jsou schopna dálkové komunikace a připojení k internetu. Buďto pomocí infračerveného portu nebo technologie Bluetooth ve spojení s mobilním telefonem použitým jako modem, anebo tak, že sama obsahují komunikační modul GSM.

I když je PDA vlastně malý počítač, klasické internetové bankovnictví se na něm provozuje obtížně. Malý displej, často slabá podpora některých technologií vyžadovaných "velkými" aplikacemi, celkově jiná koncepce zadávání dat a komunikace se zařízením vůbec. Přesto kapesním počítačům patří budoucnost, a tak se i banky snaží expandovat do této oblasti a právě pro ně optimalizovat své služby. Pro uživatele je použití PDA rozumným kompromisem, především z vizuálního hlediska se s nim lépe komunikuje než se SIM toolkitovou aplikací. Dokáže lépe uchovávat data, je interaktivnější a přehlednější. Je pohodlnější. Předpoklad, že právě do takových zařízení se přesunou nejen přímá bankovnictví, ale také mnoho jiných aplikací, jejichž doménou je prozatím svět velkých počítačů, nebude zřejmě lichý a bližší informace najdete například na www.palmserver.cz.

Mikroplatby? Bývávalo

Ještě do začátku letošního roku u nás existovalo několik systémů pro takzvané mikroplatby. Jejich princip byl poměrně jednoduchý. Protože v prostředí internetu je konvenční placení pomalé a peníze nevhodné k používání, zavedly se speciální. Vůči těm klasickým mohly, ale nemusely být směnitelné v kursu, který odpovídal prakticky haléřům za jednotku virtuálních peněz. Díky tomu, a díky rychlé výměně informací mezi serverem poskytovatele mikroplateb a poskytovatelem služby bylo možné provádět malé platby (odtud mikro v názvu) za jednotlivé služby. Službami mohlo být jednorázové přečtení článku, získání kontaktu na inzerenta v inzertním časopise, odeslání pohlednice, nebo cokoliv dalšího, co si provozovatel dané služby vymyslel a za co byli uživatelé ochotni zaplatit.

Mikroplatebních systémů u nás existuje, respektive existovalo několik, největší proslulosti dosáhly zřejmě Fazole.cz a ilikeq.cz. Bohužel, nová právní úprava značně zkomplikovala používání těchto systémů, takže momentálně je jejich stav dosti nefunkční. To ale neznamená, že mikroplatební systémy nemohou fungovat v rámci jednoho serveru, nebo více serverů jednoho provozovatele. Jejich globální použití ve smyslu jednoho systému obstarávajícího mikroplatby pro mnoho různých serverů a jejich zákazníků ovšem není momentálně příliš reálné.

Zrychlit transakce? Proč ne

Tradiční internetové bankovnictví má problém fungovat pro placení obsahu nebo služeb na webu a internetu obecně ještě z jednoho důvodu. Aplikace jsou sice konstruovány tak, aby byla jejich obsluha pokud možno co nejjednodušší, pro snadné utrácení peněz přímo na síti ale stále ještě dost jednoduché nejsou. Zadání příkazu k úhradě je obvykle otázkou několika jednoduchých kroků, většinou však je třeba zadávat čísla účtů a částky. Přihlašovací procedury a nutnost určité konfigurace klienta navíc omezují jejich využití jen na některé počítače, obvykle ty, kterým uživatel důvěřuje tyto aplikace prostě zatím neumožňují snadné provádění elektronických plateb. Přestože existují způsoby, které mají přímé placení za jednotlivé služby trochu ve stylu mikroplateb urychlit, dokonalé to ještě není. A možná že mimo jiné i tato skutečnost zatím udržuje mnoho služeb, které by mohly svým majitelům vydělávat na příspěvcích od uživatelů v původní, bezplatné formě. Otázkou pochopitelně zůstává, na jak dlouho. Žádná komerční firma, a jen několik málo jednotlivců totiž vytváří kvalitní věci pouze pro potěchu fanoušků a uživatelů, nikoliv pro zisk.3 0224/FEL o

Nejznámější on-line banky

www.ebanka.cz eBanka

www.mojebanka.cz Komerční banka

www.servis24.cz Česká spořitelna

ib24.csob.cz Československá obchodní banka

Jak funguje webové bankovnictví?

- Základem jsou servery banky a generátor webového rozhraní

- Klient se musí autorizovat jménem nebo certifikátem a heslem, případně pomocí speciálního kalkulátoru

- Jeho připojení k serveru je silně zabezpečeno

- Z prostředí aplikace může ovládat svoje konto

- Jeho požadavky jsou přijímány a zpracovávány serverem banky

- Transakce se mohou provádět automaticky, také mohou vyžadovat fyzické ověření

- Bankovnictví je zatím poněkud odcizeno od zbytku on-line světa, který vyžaduje specifické bankovní produkty, jeho rozvoj přichází s přímými platbami

Přímé bankovnictví a bankovní operace

Přímé bankovnictví

Přímé bankovnictví jsou moderní bankovní služby, kdy komunikuje klient a banka bez toho, že by se museli fyzicky potkat. Vše probíhá pomocí moderních komunikačních prostředků telefonu, mobilního telefonu, počítače a internetu.

Konečným cílem moderního elektronického bankovnictví je kromě snadného a interaktivního přístupu provádění kompletního portfolia bankovních operací. Uvádím zde proto několik případů pasivních a aktivních operací:

Pasivní bankovní operace

- informace o zůstatku na účtu

- informace o úrokových sazbách

- kursy měn

- informace např. o 10 posledních transakcích na účtu

- zobrazení seznamu účtů

- informace o úrokových sazbách termínovaného účtu

Aktivní bankovní operace

- jednorázový příkaz k úhradě

- převod mezi účty téhož klienta

- založení, změna a zrušení trvalého příkazu k úhradě

- zřízení a vedení termínovaného účtu

- nastavení převodního limitu k běžnému účtu

- zadání a povolení inkasa

Jak fungují přímé platby?

- Zákazník si koupí zboží nebo objedná službu u jejího provozovatele

- Ten se spojí s bankou zákazníka a určí částku, kterou za svou službu požaduje

- Zákazník autorizuje platbu

- Banka (server) ji poskytovateli potvrdí

- Poskytovatel předá zákazníkovi zboží nebo zpřístupní službu

- To vše snadno a rychle z prostředí WWW

- Přímé platby u nás ještě nejsou obvyklé, ale rozšiřují se

Problémy s penězi na internetu u nás

- Neexistuje jednoduchá, levná a trvalá metoda připojení pro domácnosti

- Díky tomu je samotné připojení k síti vnímáno jako platba za její obsah (stejný problém v domácím sektoru panuje u nákupu počítačového vybavení a softwaru. Díky němu existuje obrovské množství pirátství)

- Uživatelé nedokáží přesně diferencovat, co potřebují a co ne

- Díky tradici jim internet připadá jako anarchistické, a tudíž bezplatné místo

- Neexistuje jednotný a jednoduchý systém přímých plateb, který by nebyl omezen například jednou bankou (eBbanka) nebo jinými restrikcemi, a zároveň byl bezpečným

- Současná legislativa prakticky odbourala možnost fungování univerzálních mikroplatebních systémů. Ty se přitom označovaly za řešení vleklého problému s placením "malých" a jednorázových služeb

§§§§§


Je spyware jenom zlo? – Reklama ve službách vývojáů

Vojtěch Bednář

c03p0225

Problematika spywarových komponent integrovaných do některých bezplatných programů pro operační systém Windows je jedním z často probíraných témat posledních měsíců. Přestože různá "překvapení" jsou k některým aplikacím přibalována již poměrně dlouhou dobu, nebyla jim věnována pozornost. Co to spyware je a jak funguje, jste si mohli přečíst již v minulých číslech. Podívejme se ale dnes na tento problém z jiné stránky.

Kradete?

Jestliže donedávna bylo pro mnoho domácích uživatelů a počítačových nadšenců prioritou postupně zvyšovat konfiguraci svých PC tak, aby byla schopna provozovat nové operační systémy, aplikace a hry, postupem času se ukázalo, že to podstatné je konektivita. Přístup na internet otevírá možnosti dříve nepoznané, a zdaleka nejde jen o web a e-mail. Přes web je jednodušší aktualizovat nainstalované programy a také shánět nové. Počítačové pirátství, které bylo dříve omezeno nutností znát někoho, kdo má potřebné vybavení pro rozmnožování kopií aplikací a pochopitelně přístup k nim, se stoupajícím počtem trvalých linek bují nevídaným způsobem. Stahování nelegálních verzí aplikací, ať již ze systémů sdílení nebo specializovaných webů, působí jejich vývojářům nemalé ekonomické ztráty. V případě tzv. velkých aplikací, jako jsou kancelářské balíky, vývojová prostředí, DTP programy a podobně, jsou to ztráty poněkud spekulativní. Lze totiž předpokládat, že domácí uživatel by si například nejnovější Photoshop stejně nekoupil, nelze tedy hovořit o klasické ztrátě ukradení kopie místo jejího legálního licencování.

Špióni a další

Na druhé straně ale existuje mnoho aplikací, které jsou domácím uživatelům přímo určeny. Jejich tvůrci a distributoři za ně požadují někdy vyšší, jindy nižší částky, vždy ale takové, které jsou pro tohoto domácího uživatele poměrně dosažitelné. Takže pokud si ukradne něco, co mu je doopravdy užitečné, a za co by jinak byl vcelku ochoten zaplatit, vzniká oprávněná ztráta.

Výrobci už pravděpodobně vzdali snahu své aplikace zabezpečit. Přes všechno úsilí a tiskové proklamace se totiž ukázalo, že obcházení ochran a vykrádání programů ve velkém není možné technicky, a dokonce ani teoreticky zabránit. Rovněž snahy o postih konkrétních uživatelů končí ve vzduchoprázdnu. Proto je nevyhnutelné hledat jiné cesty, jak zúročit čas a prostředky investované do vývoje aplikace. Nabízí se jich hned několik.

Dobrovolný sponzoring aplikací funguje, ale není příliš efektivní. Dobrý program si jistě najde několik set fanoušků, kteří za jeho používání přispějí částkou do deseti dolarů pomocí systému PayPal. Nicméně tak učiní zásadně jen jednou. Navíc, možnosti používání on-line sponzoringu jsou omezené teritoriálně. Platební systémy nelze v některých částech světa použít vůbec, jinde se to zase komplikuje a prodražuje. Výsledek je vždy nejistý. Proto se čím dál tím častěji přistupuje k jiné alternativě využití spywaru.

Otázka vývoje

Reklamní software byl původně skutečně velmi nečistou záležitostí, hraničící s činností červů. Uživatel nebyl o jeho nainstalování ani činnosti nijak informován. Při odebrání hostitelské aplikace zůstával bez jeho vědomí rezidentní v operačním systému. Využíval prostředky počítače, kapacitu jeho síťového připojení a vykrádal informace.

Vše má ale svůj vývoj, a ani spywaru se tento vývoj nevyhýbá. Od doby, kdy existují mocné a především bezplatné nástroje pro jeho odstranění, dochází k úpravám samotných komponent. Při instalaci aplikací, které je obsahují, je uživatel na tuto skutečnost upozorněn. Aplikace, respektive jejich verze, jež v sobě ukrývají reklamní mechanismy, bývají označovány jako "Ad supported" a především, bývají dostupné ve více verzích. Typický model je asi tento. Základní verzeí zcela zdarma, rozšířená s přibalenou reklamou, plná bez reklamy, ale zato placená. Toto rozdělení je produktem kompromisu.

Člověk požadující pouze elementární funkčnost využije základní verzi bez reklamy. Ten, kdo se považuje za více "advanced" založeného, ale nechce platit, sáhne po druhé možnosti a profesionál, nepřející si být obtěžován a špehován, zaplatí. Tak by to alespoň mohlo fungovat, koncept je poměrně rovnovážný. Jsou ovšem dvě věci, které jej stále nabourávají. Jednak odstraňování spywaru ze sponzorovaných verzí, jednak pokračující vykrádání těch plných. Aplikace může existovat v jediné fyzické verzi, její konkrétní režim se liší jen podle zadaného licenčního klíče nebo souboru. To jednak zjednodušuje distribuci a usnadňuje přechod od nižších licenčních variant k vyšším, jednak ale také usnadňuje pirátství.

Otázka techniky

Zatímco cracknutí plné verze programu je v každém případě porušením licenčního ujednání, v případě odstranění spywaru to tak zcela jednoznačné není. Komponenty jsou označeny, mají své vlastní licenční ujednání a původní aplikace je pro svou činnost nepotřebuje, i když se tak tváří. Pokud jde o oddělené produkty nacházející se v jedné instalaci, nemůžeme je chápat jako jeden celek, byť to může být účelově podsouváno. Odstranění může vést k nefunkčnosti hostitelského programu, té lze ale zabránit tak, že se špionážní aplikace nahradí svou neškodnou imitací. Jinou možností je znemožnit spywarové komponentě selektivně přístup na síť, a tím ji odstřihnout od možnosti vysílat informace a stahovat reklamy. Moderní operační systémy mohou být navíc nastaveny tak, že špionážnímu programu zabrání v přístupu prakticky kamkoliv, nenastartují jej, vezmou mu systémový čas, zcela jej uzamknou. To vše jsou možnosti, jak obtížný reklamní systém neutralizovat a přitom neporušit licenci hostitelské aplikace.

Je ale otázkou, nakolik jsou tyto možnosti vůči autorům a distributorům této aplikace férové. I oni se totiž vzdávají konvenčních cest distribuce svých programů buď proto, že se obávají vysokého počtu kopií v oběhu při nízkých výdělcích, nebo ještě z jiných příčin, o nichž se zmíníme také.

Reklamní aplikace mají vzhledem ke svému problematickému nástupu plnému chyb a vnucené podobnosti s viry velmi nízký kredit. Přesto jsou řešením mnoha problémů. Ovšem v jasně dané, přehledné a průhledné formě. Skutečně by mohly uživit software, který by se jinak sice široce rozšířil, ale jen málokdo by za jeho používání zaplatil. Společně s moduly distribuovaného počítání jsou cestou, jak umožnit na jedné straně uživateli mít aplikaci, po které touží, aniž by za ni musel platit, na straně druhé softwarovým společnostem vyvíjet tuto aplikaci dále na komerční bázi. Programátoři totiž také jedí, a čas od času by si rádi něco hezkého koupili.

Otázka rovnováhy

Předchozí řádky lze snadno chápat jako mimořádně alibistické prohlášení, to ale nebylo jejich cílem. Reklamní software je doplňková, pro někoho otravná, ale pro někoho také možná užitečná záležitost. Doby, kdy tisíce uživatelů tento software aktivně podporovaly proto, že jim za zobrazenou reklamu byly slibovány nebo dokonce vypláceny peníze, nejsou vzdálené a možná, že ještě někde pokračují. Reklamou podporovaný software je prakticky jen jejich pokračováním. Rozdíl je jeden peníze za zobrazenou reklamu nejsou předávány uživateli, ale jako poplatek za používání softwaru jeho tvůrci. Navíc díky tomuto konceptu mohou existovat aplikace, u nichž by byl problém s klasickým licencováním, protože jejich typické použití je na hraně zákona nebo za ní. Typickým případem jsou klienty výměnných sítí, některé vyhledávací programy atp.

Žádný programátor reklamního softwaru si neklade za cíl poškodit uživatele. Některé moduly ale uživatele cíleně matou, smyslem je donutit člověka u počítače klepnout myší na určitou reklamu, přesvědčit jej, aby si něco koupil, aby si něco přečetl, aby se na něco podíval. Tudy cesta pro budoucnost skutečně nevede. Nepříliš otravný reklamní proužek na ploše, stále na stejném místě a měnící se podle navštívených webových stránek ale není zase až tak nepřijatelná představa, jak se na první pohled zdá. Reklamní software se postupně mění z čehosi démonického na něco, co může doopravdy pomoci řešit problém, který zatím žádné skutečně funkční řešení nemá. Totiž, může pomoci najít rovnováhu mezi potřebami domácích uživatelů počítačů a potřebami společností vyvíjejících software. Vždy ale zůstane jen jednou z několika dostupných alternativ.

§§§§§


KazaaLite prakticky - vstupní brána do světa P2P sítí

Michal Doleček

c03p0226

Pokud si pamatujete na předchozí článek o peer-to-peer sítích, určitě si vzpomenete na převážně kladně ohodnoceného klienta KazaaLite. Pro ty, jimž tento populární klient nic neříká, pak jen připomenu, že se jedná o upravenou verzi klienta Kazaa Media Desktop, která ovšem neobsahuje doslova kvanta spywaru, neboli tzv. "špionských" programů a reklam. Tyto součásti dokázaly řadě uživatelů Kazaa Media Desktop klienta pořádně znepříjemnit život, což mělo za následek, že v okamžiku vydání "očesané verze", neboli KazaaLite, se pozornost uživatelů upřela na tuto sympatickou modifikaci. Podívejme se na ni tedy blíže.

Zdroj a instalace

Klienta si můžete stáhnout na www.kazaalite.com nebo na bezpočtu mirrorů po celém světě. V nejnovějších distribucích KazaaLite se nachází i tzv. "Host file". Tento systémový soubor, který se nachází v %systemroot%\system32\drivers\etc, slouží primárně pro převod DNS jmen na IP adresy. Modifikovaná verze obsažená v instalaci klienta KazaaLite nahrazuje IP adresy všech reklamních serverů adresou localhost (127.0.0.1), což má ve výsledku ten efekt, že požadavky na zobrazení reklamy se odkazují na váš lokální počítač. Jednoduché, ale účinné.

Instalace probíhá jednoduše. Rozbalíte zazipovaný archiv a spustíte instalaci souborem kazaa_lite_(verze)_english.exe. Po nainstalování musíte přepsat spouštěcí soubor Kazaa.exe stejnojmenným souborem z archivu. Posledním krokem je přepsání již zmíněného souboru hosts, jehož modifikovaná verze se též nachází v instalačním archivu.

Spuštění klienta

Po spuštění klienta KazaaLite na vás čekají dva obtížné úkoly. Tím prvním je nastavení vaší sdílené složky, případně sdílených složek. Automaticky se vám nastaví složka nazvaná "My Shared Folder", která je umístěna v adresáři Kazaalite. Do této složky se budou ukládat vámi stahované soubory. Další složky si můžete vybrat buďto ručně přes Folder List, neboli stromovou strukturu adresářů, nebo pomocí Průvodce vyhledáváním souborů, jenž proskenuje vaše disky a vybere vhodné adresáře. Druhým, neméně důležitým úkonem, který vás ještě čeká, je nastavení všech možných voleb v menu Tools/Options. Probereme si je teď krok za krokem.

Nastavení klienta

Jak jsem již uvedl výše, veškerá nastavení se provádí v menu Tools. Zde jako první najdete podmenu Find media to share, které se používá, jak už jsem uvedl, na sdílení složek a souborů. Druhou možností je volba Options, po jejímž otevření se dostanete do konfiguračního menu. Zde je několik karet. Začneme kartou nazvanou My Kazaa Lite. Zde si zvolíte uživatelské jméno, pod kterým se budete hlásit do sítě FastTrack. Můžete si zde také zvolit e-mailovou adresu, pokud chcete dostávat novinky o síti až do vaší schránky. Dále si zde můžete určit zemi, ze které se připojujete, a nakonec si můžete zvolit, zdali chcete spouštět klienta automaticky po spuštění Windows.

Jako další zde máme záložku Traffic. Nachází se tu cesta ke složce, do které se ukládají vámi stahované soubory, dále zde můžete limitovat počty současných downloadů a uploadů. Posledními možnostmi nastavení na této kartě jsou zákaz sdílení souborů s jinými uživateli sítě Kazaa a zákaz skenování sdílených souborů na výskyt virů.

Na kartě Advanced si můžete zvolit maximální počet výsledků hledání souborů, a to v intervalu 1-200. Další volbou je nastavení maximální šířky pásma pro upload, a to v hodnotách od 24 do 8 192 Kb nebo neomezeně. Dále je zde volba, která zapříčiní, že váš stroj nebude fungovat jako "nadřazený uzel" neboli Super Node. Co to znamená? Zjednodušeně řečeno a vysvětleno, žádná decentralizovaná síť nemůže být úplně decentralizovaná, takže údaje o připojených uživatelích a jejich nasdíleném obsahu se musí někde shromažďovat a někde být po určitý čas dostupné pro ostatní uživatele. Kupříkladu v síti Direct Connect je to řešeno pomocí tzv. hubů, v síti FastTrack, jejichž služeb využívá Kazaa, je to řešeno pomocí SuperNods. Pokud byste někdy hledali raritnější soubory, nebo něco specifického pro nějakou oblast, zkuste použít utilitky typu KazaaNET nebo KaZuperNodes, které umožňují plynule přecházet mezi jednotlivými SuperNods. Jinak obecně: pokud nemáte stálou rychlou linku pro připojení na internet, nechte tuto volbu označenou, přece jenom každý volný kilobit se hodí, ne? Poslední možností v tomto menu je zatržítko pro optimální použití šířky přenosového pásma.

Přejděme k menu Filter. Zde se nacházejí nastavení různých filtrů, ať už je to omezení dostupnosti určitých materiálů dětem (toto nastavení se dá ochránit heslem), dále potom nezobrazování souborů, které mohou obsahovat viry, nedají se stáhnout kvůli firewallu, nebo je podezření, že jde o falešné videoči audiosoubory. Poslední položkou této karty je kolonka Blocklist, kde si můžete zadat názvy nebo části názvů souborů, které si přejete filtrovat. Defaultně jsou zde zadány např. přípony .jpg.exe, .jpg.vbs, .avi.exe, .avi.vbs, .mp3.exe, .mp3.vbs, -fulldownloader, 3-fulldownloader, -full-downloader, což jsou ovšem pouze ty nejznámější metody, jak vám do počítače místo žádaného souboru dostat kupříkladu trojského koně či backdoor. Tento Blocklist si můžete každopádně upravit dle svého gusta a požadavků.

Pokud se k síti Kazaa připojujete z LAN sítě skryté za firewallem, musíte pár parametrů nastavit na kartě nazvané překvapivě Firewall. Zde si zvolíte název či IP adresu vašeho proxy serveru a také port, přes který bude komunikace probíhat. Vyžaduje-li váš proxy server autentizaci, můžete zde také zadat uživatelské jméno a heslo. Změnit můžete rovněž port, přes který půjde příchozí provoz. V této sekci je také možnost použití portu 80 (WWW rozhraní, jež je na většině proxy serverů a firewallů povoleno) jako alternativní cestu pro příchozí provoz.

Další konfigurační kartou je ta s názvem Messages. Možností nastavení zde moc není, víceméně jen můžete upravit seznam uživatelů, od kterých nechcete dostávat zprávy. Poslední položkou v konfiguračním menu je záložka Skins, pomocí níž si můžete upravit vzhled klienta prostřednictvím skinů stažených z internetu.

Hledání a stahování

Konečně přichází chvíle, na kterou všichni čekáte. Po dokončení konfigurace se vám ve stavovém řádku objeví informace o tom, pod jakým jménem jste přihlášeni do sítě, kolik je v síti nasdílených dat a jaký je váš "Participation Level", což je zjednodušeně řečeno údaj, který vyjadřuje poměr mezi vámi staženými soubory a soubory staženými od vás. Začínáte na hodnotě 100 (low) a maximální hodnota je 1 000 (supreme being). Čím vyšší hodnota vašeho Participation Levelu, tím lepší podmínky máte pro download. Více o této problematice ale v kapitole Hack. Takže, nejjednodušší způsob, jak začít, je tlačítko Search, a na další stránce si vybrat, o jaké soubory máte zájem (hudební, software, video atd.). Napíšete název toho, co vás zajímá, a necháte si vyhledat relevantní soubory. Dvojím kliknutím na žádaný soubor jej začnete stahovat, což si můžete ověřit v okně Traffic. Užitečnou věcí je, že pokud podržíte kurzor myši nad libovolným nalezeným souborem, objeví se vám okno s podrobnými informacemi o souboru. Zde doporučuji zkontrolovat samotný název souboru, a to zvláště stahujete-li nějaký software. Velice často se zde objevují falešné (fake) soubory, které kupříkladu místo očekávané herní novinky obsahují něco úplně jiného. Důležitým údajem je také tzv. Bandwidth, neboli šířka přenosového pásma toho kterého uživatele. Samozřejmě čím vyšší hodnota, tím lépe pro vás.

Hack

Nedlouho poté, co se v klientu Kazaa (a tedy i v KazaaLite) objevil onen Participation Level, objevily se i metody, jak se s tímto omezením vypořádat. Bylo zjištěno, že hodnota Participation Levelu se ukrývá v registrech, konkrétně v klíči HKEY_CURRENT_USER\Software\Kazaa\LastSearchHash. Bohužel tato hodnota je nějakým blíže nespecifikovaným způsobem klíčována, tudíž je na každém počítači jiná. Nedá se tedy obejít prostým importováním univerzálního klíče registru. Ve verzi Kazaa 2.0.0 ovšem fungoval následující postup. Spustíte klienta KazaaLite, otevřete browser a zadejte do něj adresu http://localhost:1214. Co se stane? Otevře se vám stránka s vámi sdílenými soubory, které si můžete stáhnout, a tím pádem poroste váš Participation Level. Pak si stačí jen zálohovat výše uvedený klíč registru, a bude-li třeba, pak si jej znovu importovat. V aktuální verzi klienta 2.0.2 už jsou s tímto postupem problémy, takže chcete-li si trochu zapodvádět, zkuste navštívit stránku http://kazaahack.250x.com, kde si můžete stáhnout prográmek, pomocí kterého zvýšíte svůj Participation Level během chvilky.

Tak, to bychom měli, přeji vám hodně ulovených "pokladů" a někdy příště se těším na shledanou. Případné dotazy mi můžete zasílat e-mailem na adresu situjeme@seznam.cz, kde se vám budu snažit odpovědět.

§§§§§


Publikační systém pro každého – Rozruch 2.0

Jaroslav Fikker

c03p0227

Vytvořit jednoduchou webovou prezentaci není nic složitého. Pokud ale uvažujete o rozsáhlejším dynamickém systému, který by měl navíc obsahovat jistou míru interakce s návštěvníky stránek, tak se celá věc poněkud zkomplikuje. V takovém případě by vám mohl přijít vhod některý z publikačních systémů třeba nedávno představený systém Rozruch 2.0, s nímž bych vás chtěl nyní blíže seznámit.

Rozruch

je ucelený systém pro tvorbu a správu firemní webové prezentace. Skládá se ze dvou částí. Administrační část je určena ke konfiguraci a zadávání obsahu, zatímco část prezentační má za úkol zobrazovat články a další funkční součásti (ankety, diskuse atd.) návštěvníkům vašich stránek.

Rozruch je multiuživatelská aplikace se strukturovaným systémem přístupových práv. Každý má přesně vymezeno, jaké operace může provádět. Není problém vše nastavit tak, aby vybraní uživatelé mohli připravovat podklady, které budou zveřejněny až po kontrole a schválení někým jiným.

Správu systému lze provádět z libovolného počítače vybaveného připojením k internetu a webovým prohlížečem (doporučován je MS Internet Explorer 6). Po přihlášení a ověření přístupových oprávnění se okno prohlížeče rozdělí na dvě části vlevo se zobrazí hierarchická nabídka všech funkcí, ke kterým máte přístup, vpravo je vlastní pracovní plocha.

Jedním z prvních kroků po spuštění systému by mělo být nadefinování všech uživatelů (včetně jejich přístupových práv) a autorů článků. Doporučoval bych vytvořit alespoň základní strukturu kategorií a podkategorií.

Součásti

Rozruch svým uživatelům nabízí celou řadu funkčních modulů, které lze prakticky libovolně vzájemně kombinovat, a vytvořit tak webovou prezentaci přesně odpovídající vašim požadavkům. Nejdůležitější součástí celého systému jsou zcela nepochybně články. Ty je možné na základě přidělených oprávnění vkládat, upravovat a mazat. Všechny operace se provádějí prostřednictvím webového formuláře.

Jeho podstatnou část tvoří vestavěný WYSIWYG HTML editor nabízející dostatečný počet funkcí pro práci s textem formátování písma (tučné, kurzíva, podtržené, přeškrtnuté, horní a dolní index, zvýraznění a barva písma), zarovnání odstavců, vkládání tabulek, obrázků, seznamů s odrážkami, flash animací, symbolů a odkazů na jiné stránky či články z databáze, velmi snadno lze také přenášet formátovaný text z Wordu. Jednotlivé části budoucí stránky (věty, odstavce, obrázky atd.) lze v rámci textu jednoduše přemisťovat pomocí myši. Pokročilejší uživatelé si mohou editor přepnout do režimu úprav HTML kódu. Kromě vlastního textu se u každého článku zadává celá řada dalších informací, jako jsou kategorie, datum zveřejnění, autor, titulek, stručná anotace včetně obrázku, klíčová slova, řazení článku (určuje pořadí textů zveřejněných v jednom dni), povolení komentářů čtenářů a připravenost ke zveřejnění. Delší články lze rozdělit do kapitol, jež se pak zobrazují jako samostatné webové stránky.

Další moduly zmíním pouze telegraficky, protože už z jejich názvu je obvykle zřejmá jejich funkce. Pokud byste rádi získali nějakou odezvu od návštěvníků vašich stránek, máte možnost využít ankety nebo dotazníky, nic vám ale nebrání provozovat rovnou diskusní fóra. Chcete-li využít možností internetové reklamy, přijdou vám vhod moduly bannerová a textová reklama. Dalšího zlepšení funkčnosti své webové prezentace dosáhnete nasazením modulů slovník odborných výrazů, nahrávání obrázků (vytvoříte tak jakousi knihovnu obrázků), e-mailový infosystém (rozesílání informací elektronickou poštou), statistiky, bazar (upraven speciálně pro potřeby prodejců automobilů), soubory ke článkům a fulltextové vyhledávání.

Verze

Rozruch není klasickým krabicovým produktem, ale je dodáván jako služba, za kterou platíte měsíční pronájem. Dodavatel nabízí několik různých variant, lišících se svou funkčností. U všech verzí je však v ceně zahrnut profesionální webhosting Czechia (varianta A nebo I), 200 nebo 400 MB diskového prostoru, samostatná SQL databáze, 30 poštovních schránek, vlastní IP adresa, provoz domény 2. řádu, technická a uživatelská podpora (kromě Startu) a zpracování designu stránek (kromě Startu).

Nejjednodušší verze Start nabízí základní moduly potřebné pro firemní prezentaci články, uživatelé, autoři a kategorie. Pokud vyžadujete odezvu od návštěvníků formou anket či dotazníků, je pro vás připravena verze Standard. Téměř všechny moduly zmíněné výše obsahuje varianta Profi, která tak nabízí opravdu profesionální řešení pro vaši webovou prezentaci. Speciálně pro potřeby prodejců automobilů je určena verze Auto s moduly bazar, aktuální nabídka nových vozů, objednání do servisu atd. Rozruch Standard a Profi lze navíc získat ve variantě s propojením na elektronický obchod Zoner inShop3. Obsah libovolného balíčku lze ale upravit podle vašich individuálních potřeb, a dokonce je možné moduly na základě vašich požadavků upravit, případně vytvořit nové.

Rozruch 2.0

modularita

množství funkcí

cena

dokumentace

Cena (bez DPH):

Start 1 850 Kč/měsíc

Standard 2 950 Kč/měsíc

Profi 3 950 Kč/měsíc

Auto 3 950 Kč/měsíc

Standard + inShop 6 450 Kč/měsíc

Profi + inShop 7 450 Kč/měsíc

K recenzi poskytla firma: Šilhavý, s. r. o., Vsetín www.silhavy.cz

§§§§§


Města a obce na webu – Zajímavé adresy na Internetu

Pavel Hrbáček

c03p0228

Nesete žádost na magistrát? Nechoďte pěšky, pošlete ji e-mailem. Chcete vědět, za co daný úředník zodpovídá? Podívejte se na stránky magistrátu. Jste na výletě a nevíte, kde se najíst, vyspat, pobavit? Podívejte se na stránky nejbližší obce.

Z tohoto krátkého výčtu je jasně vidět, že, ačkoliv to zní jako otřepaná fráze, stránky obcí a krajů mají z hlediska informovanosti občanů svoji nezastupitelnou úlohu. Dnes jsme se konečně dostali do stadia, kdy si potenciál internetu již uvědomují nejen komerční firmy, ale i jednotlivé části státní správy a územní samosprávy (tj. kraje a obce). Ten je pro ně svým charakterem tou nejjednodušší (a často i nejlevnější) formou, jak veřejně publikovat potřebné informace. Oprávněná námitka, že ne každý má k dispozici internet, je však tématem na jiný článek. Co by tedy mohlo být součástí dobrých WWW stránek obce? Obsah se dá rozdělit na dvě části na informace zaměřené hlavně na turisty a na část věnovanou místním občanům. Do první části rozhodně patří historie obce, přehled jednotlivých turisticky zajímavých lokalit, doplněný samozřejmě o fotografie a další popisy. Tápající turista asi také uvítá doporučený směr a průběh prohlídky obcí, příp. jejího okolí, která ho provede po nejdůležitějších místních zajímavostech. Nejen pro turisty jsou již určeny programy kulturních a sportovních akcí. Protože odpočinek je také důležitá součást cestování, nesmí chybět ani adresář hotelů, penzionů, restaurací, atd. Pokud v obci existuje turistické centrum, neměla by zde také chybět jeho adresa, otevírací hodiny, kontaktních informace a mapka s umístěním centra v obci. Odkaz na celkovou mapu města/vesnice je též velmi vhodný. Aktivní uživatelé českého internetu sice vědí, kde tyto mapy hledat, ale ne každý má tuto znalost, a to se ani nezmiňuji o cizincích, kteří většinou přehled o českých serverech rozhodně nemají. Vůbec v souvislosti se zahraničními návštěvníky je určitě vhodné mít alespoň vybrané části stránek v některém ze světových jazyků, nejlépe v angličtině. Také české firmy, ale i zahraniční investoři uvítají informace o existujících rozvojových a průmyslových zónách a cenovou mapu pozemků v obci. Názorným příkladem, jak tyto informace nabídnout, je např. cenová mapa a územní plán Prahy. Obojí naleznete na adrese muris.mepnet.cz/public/menu/ index1.html.

Druhá část stránek obce by se zřejmě měla zaměřit na komunikaci mezi magistrátem, příp. některými složkami státní správy, a občany či firmami. Právě zde je to místo, kde si i řadový občan bez výraznějšího zájmu o počítače uvědomí výhody internetu. K tomu však musí existovat odpovídající nabídka služeb. Vedle struktury magistrátu a přední desky s různými vyhláškami a nařízeními, je asi nejdůležitější elektronická podatelna, např. pro občany Hradce Králové na adrese http://www.hradeckralove.org/ cz/Magistrat/Main/_epodatelna.html. Pro její plnohodnotný provoz však musí být občané vybaveni elektronickými certifikáty, jinak jim stejně nezbude, než si opět osobně dojít na úřad a svoji žádost podepsat. Problematika dostupnosti certifikátů a jejich rozšíření ve státní správě a samosprávě je opět tématem na samostatný článek.

Tak jsme si v rychlosti prošli některé možné části obsahu WWW stránek obcí, a jak vypadá skutečnost? V současné době již stránky své obce na internetu zřejmě naleznete. Bohužel české úřady nezachytily rozvoj internetu již v jeho počátcích, a tak je řada domén se jmény obcí v majetku soukromých subjektů a obce tak musí pro své prezentace často využívat krkolomných slovních spojení, například www.plzen-city.cz. Pokud se vám nedaří najít požadované stránky, podívejte se na adresu www. isu. cz/obce. Najdete zde vyhledávač stránek věnovaných zadanému městu či vesnici. V jeho databázi jsou ale bohužel i již neplatné odkazy. Dalším zajímavým serverem je mesta.obce.cz. Jedná se o portál územní samosprávy (v soukromém vlastnictví), který každé obci zdarma nabízí stránku vyplněnou obsahem dle standardu ISVS (další informace o tomto standardu jsou k nalezení na stránkách Ministerstva informatiky ČR, www.uvis.cz), a pokud má hledaná obec oficiální webovou stránku, měli byste ji zde nalézt. Vyhledávat lze samozřejmě podle názvu obce. Druhou možností je brouzdání jednotlivými okresy. Na serveru je velké množství informací, včetně odkazů na stránky jednotlivých krajských úřadů. Úroveň jednotlivých internetových prezentací se samozřejmě liší.

Možná i snaha motivovat obce mít zajímavou stránku vedla Ministerstvo informatiky ČR (dříve UVIS) k vyhlášení soutěže Zlatý erb. Ta se tento rok konala již popáté a soutěžilo se v ní o nejlepší stránky v kategoriích město, obec, region. Pokud jste zvědavi, jaká je úroveň zúčastněných webů, podívejte se sami na jejich stránky. Zde je přehled letošních vítězů. V kategorii města vyhrály stránky www.jihlava.cz a www.mumost.cz, v kategorii obce stránky www.chudcice.cz a v kategorii regiony www. kr-vysocina.cz. Vedle těchto cen byla ještě udělena zvláštní cena ministra vnitra za nejlepší bezbariérový přístup na webové stránky. Tu získala obec Bludov (bludov.zde.cz ) ze Středočeského kraje. Zároveň byla sdružením BMI (Březen měsíc internetu na adrese www.brezen.cz) udělena cena veřejnosti soutěžícímu Mikroregionu Sdružení růže (www.sdruzeniruze.cz). Při prohlížení si sami můžete ověřit, jak moc již dokáží české obce a regiony využívat internet, a nakolik jejich stránky splňují vaše vlastní nároky na kvalitní WWW obce.

Vedle obsahu informačního charakteru, který v nějaké podobě již existuje na všech stránkách, jsou důležité další služby, jež obce a regiony dokáží nabídnout. Sem patří již zmiňované elektronické podatelny. Ty jsou v drtivé většině zatím realizovány jako pouhé e-mailové schránky s omezenou funkčností. Jak mohou fungovat jejich inteligentnější verze, si můžete vyzkoušet např. na adrese www.podatelny.cz nebo www.podatelna.info.

Vedle stránek věnovaných oficiálním článkům české samosprávy, tj. obcím a krajům, existují také stránky poskytující informace o dalších regionech České republiky. Seznam některých najdete na Googlu na adrese directory.google.com/Top/World/Czech/Regiony. Další přehled, tentokrát euroregionů, je k dispozici např. na adrese Centra pro regionální rozvoj ČR (www.crr.cz/rr/index_rr.html). Podívejte se do částí "Regionální rozvoj" a "Odkazy na jiné zdroje". Bohužel i zde jsou některé odkazy zastaralé a ukazují na již neudržované stránky. Příkladem takto "poškozeného" regionu je Euregion Šumava-Bavorský les. Přitom jeho vlastní prezentace na adrese www.euregion.cz je pěkná.

§§§§§


Jak zabezpečti domácí počítač – zásady bezpečného připojení k Internetu I.

Martin Ignjatovič?

c03p0229

V poslední době se opět začínají rozmáhat kauzy okolo vysokých telefonních účtů, šíření nejrůznějších virů a zneužití dat. Tyto problémy se týkají většinou běžných domácích uživatelů připojených k internetu. Domácí uživatelé, kteří jsou připojeni nějakým způsobem k internetu, se stávají oběťmi podobných útoků stále častěji. My si nyní vyjmenujeme a popíšeme devět základních bodů, po jejichž splnění budete moci konstatovat, že váš počítač je bezpečný a před těmito a jinými útoky chráněný. Návod samozřejmě není univerzální a nikdy nebudeme moci říct, že pro zabezpečení počítače nemůžete udělat více. Tato osnova je pouze vodítkem, které by vám mělo pomoci v zabezpečení vašeho počítače. V celém článku bude řeč výhradně o systémech Windows, protože těch se podobné útoky týkají nejčastěji.

1. krok Současný stav systému

Myslíte si, že váš současný systém je bezpečný? Odpověď na tuto otázku je klíčová v celém procesu zabezpečení. Nemá cenu aplikovat bezpečnostní opatření na systému, který může být ovládán někým jiným. Rovněž nemá cenu zabezpečovat systém, který může mít poškozené systémové soubory, v lepším případě virem, v horším nezvaným útočníkem. Jak tedy zjistíte, jestli je váš systém bezpečný? Pokud máte systém "čerstvě" nainstalovaný a nebyl dosud připojen k sítí, je pravděpodobné, že bude bezpečný. Ale pozor na to, kdo instalaci prováděl! Pokud systém instaloval někdo jiný než vy, zejména někdo, koho neznáte nebo komu nemůžete stoprocentně věřit, nemůžete svůj systém prohlásit za zcela bezpečný. To se týká zejména systémů koupených tzv. "z druhé ruky".To však neznamená, že systém, který byl připojený k síti, nemůže být bezpečný. Záleží na tom, jaký software používáte, kde ho sháníte, jak instalujete a na mnoha dalších faktorech. A nyní již přistupme k praktickým krokům. Pokud nemůžete o svém systému prohlásit, že je bezpečný a máte podezření, že by integrita systému mohla být nějakým způsobem porušena, zazálohujte si svá data a systém přeinstalujte. Vhodné je před instalací disk zformátovat a ne systém pouze takzvaně "přeplácnout". Některé nástroje umí data z disku bezpečně odstranit. Jedním z nich je například nástroj Partion Magic. Budete muset odstranit vybranou partion, a poté ji znovu vytvořit. Ne každému se však chce disk formátovat a mnoho z vás bude mít jistě pocit, že jejich systém je bezpečný. Přistoupíme k jinému řešení, a tím je analýza systému. Více o analýze systému v kroku dvě.

2. krok Analýza současného systému

Pokud jste se rozhodli, že nebudete disk formátovat a systém znovu instalovat, je pro vás určen druhý krok, kterým je analýza systému. Cílem této analýzy je zjistit podezřelé aktivity v systému, a případně zjistit jejich původ a zdroj. Prvním krokem bude antivirová kontrola. Tuto kontrolu lze provést antivirovým programem nainstalovaným na daném systému, ale musíte počítat s tím, že tato kontrola nemusí být stoprocentní, neboť mohou být infikovány soubory samotného antivirového programu. Nejjistější metodou je provést kontrolu z jiného média než z lokálního disku, například ze záchranné diskety, jejíž vytvoření umožňuje většina moderních antivirových programů, nebo připojením disku k jinému počítači. Ideální je vytvořit záchrannou disketu na systému, o kterém víte, že je čistý, a ne na podezřelém systému, kde přítomnost virové nákazy předpokládáte nebo nemůžete vyloučit. Ještě dejte pozor, aby vaše virové databáze byly aktuální.

Pokud vše proběhne v pořádku a váš systém nejeví známky virové infekce, je třeba zjistit, jestli na systému neběží nějaký jiný škodlivý druh softwaru. Nejčastěji se jedná o trojské koně a backdoory. Tento software, pokud zrovna nelikviduje vaše data, může sloužit někomu cizímu k ovládnutí vašeho počítače. Veškerý software, který má být po startu systému funkční, se musí také po startu aktivovat. Co není spuštěno, nemůže naslouchat požadavkům a na tyto požadavky reagovat. Jak tedy zjistíme, který software je po startu počítače spouštěn? Nejdříve se podíváme na složku "Po spuštění". U systémů Windows 2000 a XP si dejte záležet a prohledejte tuto složku u všech uživatelů. Pokud v této složce naleznete nějaký soubor (zástupce), o kterém nevíte, proč by tam měl být a název programu vám nic neříká, smažte nebo přesuňte tohoto zástupce na jiné místo, než je složka "Po spuštění". Pokud by vám přestala fungovat nějaká aplikace, kterou využíváte, možná to bude způsobeno tímto zástupcem. Proto jej nakopírujte zpět. Dalším místem, jež umožňuje spouštění aplikací po startu systému, je systémový registr Windows. Zde prohledejte položky HKLM\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\ a pak jednotlivé položky ve složkách Run, RunServices. Alternativně prohlédněte stejné položky i ve větvi HKCU. Pokud nic podezřelého neobjevíte, neznamená to ještě, že na vašem počítači nic škodlivého není. Existuje software, který umí modifikovat knihovny nebo spustitelné soubory jiných aplikací a spouštět se společně s nimi. Proto můžete spustit například svůj oblíbený webový prohlížeč a nevědomky tak aktivovat i program, jenž umožní někomu cizímu plně ovládnout váš systém. V takovém případě byste měli sáhnout po softwaru, který umí detekovat trojské koně a backdoory. Jedním z nejznámějších a nejúčinnějších je The Cleaner, který si můžete stáhnout ze stránek www.moosoft.com. Tento software je poměrně spolehlivý, co se týká detekce trojských koní a dalšího škodlivého softwaru. Většinu známých programů podobného typu detekují i kvalitní antiviry, takže pokud provedete důkladnou prohlídku systému, neměly by uniknout vaší pozornosti. Existují však i programy, které tak známé nejsou a nechovají se standardně. S detekcí takových programů mohou mít některé antivirové programy problémy, a některé z nich je nemusí najít vůbec. V takovém případě existuje už jen jediná pomoc, a tou je sledování síťového provozu. To můžete realizovat pomocí nějaké speciálního softwaru, například pomocí snifferů, nebo můžete použít zcela prozaický firewall, který splní tutéž funkci a navíc ho k ochraně počítače využijete i jinak. K firewallu a jeho úloze při ochraně se ještě vrátíme, nyní se podíváme na to, jak nám firewall poslouží v případě, kdy chceme odhalit podezřelý síťový provoz z našeho počítače. Pokud to myslíte s bezpečností vážně, sáhněte po nějakém opravdu kvalitním firewallu, typu Kerio Personal Firewall. Tento produkt je jedním z nejlepších na trhu, a navíc je pro domácí použití zdarma. Stáhnout jej můžete ze stránek www.kerio.com. Detailní popis činnosti tohoto firewallu najdete v některém z minulých čísel PC WORLDu, proto se všemi technickými detaily zabývat nebudeme a řekneme si jen rámcově, co je třeba sledovat.

Implicitně zakažte veškerý síťový provoz, přesněji řečeno nedefinujte žádná pravidla. Potom se pokuste připojit k síti. Firewall by vás poté měl upozornit, jestliže se nějaká aplikace pokouší navázat spojení. Rovněž vás upozorní, na jakou adresu a na který port. Ale pozor! Pokud nějaké aplikaci povolíte komunikovat neomezeně, ani nejlepší firewall vás neochrání. Jde-li vám tedy o absolutní bezpečnost a chcete mít jistotu, že váš systém používá originální, nenapadené aplikace, nové instalaci systému se stejně nevyhnete. Rovněž můžete použít program pro sledování síťového provozu, který bezpečně odhalí, jaké pakety do vašeho systému přicházejí a jaké odcházejí. Z jejich analýzy můžete lehce vyvodit, děje-li se na vašem počítači něco podezřelého. Ideálním nástrojem je například ethereal pokud chcete využít standardní součásti Windows, můžete použít příkaz netstat, ale pozor, i tento nástroj může být pozměněn, aby zobrazoval jen to, co si útočník přeje.

Výše uvedené kroky by měly odhalit veškeré podezřelé aktivity ve vašem systému. Pokud jste se rozhodli systém nově nainstalovat, můžete prohlásit, že váš systém je bezpečný. Tím končí i úvodní fáze kontroly systému. Nyní se tedy podíváme na další kroky, pomocí kterých bezpečnost vašeho systému zvýšíte.

3. krok Software

Každý jistě uzná, že systém bez programového vybavení je jen hromadou zbytečných součástek. Bez programového vybavení by nemělo cenu počítač mít (pomineme lidi, kteří počítače sestavují, rozebírají, montují). Právě software je potenciální branou průniků do vašeho systému. Výběr softwaru je jedním z nejdůležitějších kroků k dosažení bezpečnosti vašeho systému. Ne všechny programy jsou tak poctivé, jak se tváří, a ne všechny dělají to, co očekáváte. Nejlepším příkladem je takzvaný spyware, který často z vašeho počítače odesílá citlivé informace, například o tom, jaký software máte nainstalovaný, případně to, jaké webové stránky navštěvujete. Obrana proti tomu druhu softwaru není snadná, ale naštěstí máme po ruce nástroj, který umí spyware odhalit a odstranit. Tímto nástrojem je Ad-aware, jejž můžete získat na stránkách www.lavasoft.de. Dalším důležitým krokem je samozřejmě antivirová kontrola softwaru, případně kontrola přítomnosti trojských koňů. Touto kontrolou by měl projít veškerý software, který se snažíte na svůj systém instalovat. V posledním stadiu by vás měl ochránit ještě firewall, jenž odhalí všechny aplikace, které se snaží komunikovat přes síť. Těmto výstrahám věnujte zvýšenou pozornost!

Dalším případem je software, který ke svému fungování síť vyžaduje a využívá. Nemusí však jít jen o škodlivý software. Můžete mít na svém počítači například nainstalován webový server Apache a databázi MySQL, kde si testujete vlastní skripty v PHP. Nebo může jít o webový server IIS, který používáte k testování stránek ASP. Příkladů může být více. Tyto aplikace je však také třeba chránit. I když nejsou primárně určeny k zneužívání dat a k oklamání uživatele, jsou potenciální dírou do vašeho systému. Tyto aplikace jsou navíc velmi dobře identifikovatelné, a pokud nejsou aktuální, jsou i poměrně dobře zneužitelné. Nejlepší obranou je tedy tyto služby v průběhu připojení k internetu vypnout, zejména jste-li připojeni přes dial-up. Jste-li připojeni k sítí stále, nemá cenu tyto služby vypínat, pokud je ke své práci chcete nebo potřebujete. Musíte se podívat po jiné ochraně. Jako první se nabízí konfigurační soubory těchto aplikací. Zde můžete určit, odkud lze ke službám přistupovat. Pokud aplikace tuto možnost nenabízí, musíme ji blokovat na firewallu. Firewall je rovněž nejjistějším řešením, protože útočníka k samé aplikaci vůbec nepustí, kdežto samotná aplikace umožní připojení a poté, na základě konfigurace, rozhoduje o tom, zda umožní další činnost či ne. To může být nebezpečné v případě, že je v aplikaci bezpečnostní chyba. Takto může být tato chyba zneužita. Aktualizace je tématem sedmého kroku.

4. krok Antivirový program

Výběr a instalace správného antivirového programu jsou ve světě operačních systémů Windows opravdu klíčové a zásadní při ochraně počítače. Šetřit na antiviru se skutečně nevyplatí. Investice do antivirového programu se vám bohatě vrátí. Není snadné říct, který antivirový program je nejlepší a nejvhodnější. Existuje však několik renomovaných antivirových programů, jež lze považovat za spolehlivé. Jde například o produkty AVP, AVG, Panda, Norton AV. Výběr záleží na vás a vašich finančních možnostech. Zde je několik obecných vlastností, které by měl kvalitní antivirový program splňovat:

- Pravidelné aktualizace klíčová vlastnost, čím častější aktualizace, tím lépe

- Kvalitní virová databáze program, který nedokáže odhalit virus, není k ničemu

- Kvalitní heuristická analýza program by neměl odhalovat jen známé viry, ale měl by umět hledat i jejich příznaky.

Další kroky jsou již v režii uživatele. K čemu vám bude antivirový program, který není aktualizován? Rovněž nemá smysl mít antivirový program, jenž neprovádí rezidentní kontrolu všech souborů, nebo který nemá tuto kontrolu aktivovanou. Dalším důležitou vlastností je schopnost kontroly příchozí pošty. Právě elektronickou poštou se šíří nejvíce virů a jiné elektronické havěti, a proto je kontrola pošty velmi důležitou. Kvalitní antivir by měl být schopen kontrolovat i obsah webových stránek, které si prohlížíte. Pravidelné kontroly systému jsou rovněž namístě. Měli byste mít naplánovanou určitou strategii, kterou se budete řídit. Měly by v ní být zahrnuty pravidelné aktualizace, kontroly systému a sledování novinek v oblasti virů. Pokud budete mít toto řádně naplánováno a plánu se budete držet, jste před viry celkem v bezpečí. Pokud máte dostatečně výkonný počítač, můžete uvažovat i o nasazení dvou antivirových programů. Ale musíte mít na zřeteli své možnosti a potřeby, abyste se ve výsledku nedostali do situace, které se říká "hodně peněz za málo muziky". Ve většině případů vám bude jeden kvalitní antivirový program stačit bohatě.

5. krok Firewall

Instalace firewallu je v dnešní době takřka nutností. Pokud jste připojeni k internetu pomocí vytáčeného připojení (dial-up), není pro vás situace tak nebezpečná, jako pro uživatele, kteří jsou připojeni stále, ale stejně se musíte mít na pozoru. Chráníte svůj systém nejen před útočníky zvenku, ale také chráníte data a aplikace na svém systému tak, aby se chovaly jak mají a data zůstala tam, kde mají být. Ideálním pomocníkem je v takovém případě firewall. Ten ochrání váš systém nejen před útočníky zvenku, ale i před škodlivým softwarem ve vašem počítači. Když nějaký škodlivý software není odhalen antivirem ani jinými programy pro kontrolu nebezpečného softwaru, stává se firewall poslední instancí. Firewally obecně, zejména nástrojem Kerio Personal Firewall, jsme se zabývali v minulých číslech PC WORLDu, proto zde opět nebudeme vyjmenovávat všechny "triky" a možnosti nastavení jednotlivých produktů, ale zopakujeme si obecné zásady.

Z praxe se ukazuje, že nejlepší metodou je zakázat veškeré služby a poté povolit jen ty, které chceme nebo potřebujeme. Tato taktika je lepší než zakázat aplikace, jež nechceme, a povolit vše ostatní. Je to z jednoho prostého důvodu a sice, že dopředu nemůžeme identifikovat aplikaci, kterou chceme zakázat, zejména pokud o ní předem nevíme. Dalším důležitým pravidlem je dobře si promyslet, než nějakou aplikaci povolíme. Jakmile nějaká aplikace dostane možnost komunikovat po síti (v případě, kdy ji přesně neurčíme, s kterou vzdálenou adresou), nemáme v podstatě žádnou možnost ovlivnit jaká data aplikace posílá.


Jak zabezpečti domácí počítač – zásady bezpečného připojení k Internetu II.

6. krok Připojení

V poslední době se, po delší odmlce, opět rozhořela kauza přepojování telefonních linek a aféry týkající se vysokých telefonních účtů. Ochrana proti těmto druhům útoků je však poměrně snadná a vybaveni znalostmi se jim můžeme lehce bránit. Celý princip spočívá v kousku programového kódu, který po svém spuštění odpojí modemové připojení, vypne interní ozvučení modemu a připojí se k číslu, o kterém nemáme ani ponětí. Cena takovéhoto hovoru se pak pohybuje v řádu desítek korun za minutu. Lze si lehce představit, jak bude vypadat telefonní účet po několika hodinách připojení. Jak se však tento druh programového kódu, jenž toto činí, může dostat do vašeho systému? Způsobů je několik, nejčastější jsou tři.

První a nejrozšířenější způsob využívá webových stránek. Aplikace způsobující přepojení je na stránku umístěna jako applet, a po její aktivaci v prohlížeči je uživatel zpravidla vyzván, aby potvrdil aktivaci a instalaci appletu. Většina uživatelů tuto nabídku odmítne, jsou však i tací, kteří bezhlavě kliknou na OK a neštěstí je na světě. Někdy se ani tato výzva nezobrazí. To může být způsobeno nastavením prohlížeče (přesněji IE). Proto si v nastavení Internet Exploreru aktivujte vysoký stupeň ochrany a dobře zkontrolujte, zdali máte zakázáno stahování appletů, zejména těch nepodepsaných. Rovněž může být k instalaci využito konkrétní bezpečnostní chyby.

Dalším způsobem, jak dostat tento škodlivý software do systému, je elektronická pošta. Tento způsob využívá buď konkrétní bezpečnostní chyby e-mailového klienta, nebo spoléhá na naivnost uživatelů, slepě klikajících na jakékoliv tlačítko OK, které je k dispozici.

Třetí a nejméně rozšířený způsob je aktivace tohoto softwaru pomocí nějaké jiné aplikace, podobně jako u trojských koní nebo backdoorů.

Jak se tedy bránit? Jedním ze základních a nejdůležitějších ochranných prostředků je obezřetnost a opatrnost. Tato opatrnost souvisí zejména s chováním na internetu a dodržováním elementárních bezpečnostních zásad. Více o těchto zásadách a chování v síti si povíme v osmém kroku. Dalším ochranným prostředkem je výběr prohlížeče a jeho pravidelná aktualizace, stejně jako e-mailového klienta. Tyto dvě aplikace jsou klíčové, co se týče průniků škodlivého softwaru do vašeho systému. Pokud se však nechcete spoléhat jen na "aktuální" bezpečnost svého prohlížeče, máte ještě jednu možnost. Tou je instalace programu na ochranu telefonního připojení. Tento program hlídá vaše telefonické připojení, a pokud dojde k nějakému pokusu o vytočení jiného čísla, než které povolíte, program vás na to upozorní a navíc připojení neumožní. Programů na hlídání připojení je několik, my si představíme OptimAccess Dial, jejž můžete získat na adrese www.optimaccess.cz. Program je k dispozici zdarma, ovládání je snadné (kompletně v češtině) a jeho instalace se vám určitě vyplatí. Nikdo vám totiž nemůže zaručit, že ve vašem oblíbeném prohlížeči nebude objevena bezpečnostní chyba.

7. krok Aktualizace softwaru

Aktualizace softwaru je poměrně obecně známá a je v povědomí uživatelů, že by se měla provádět. Bohužel od teorie k praxi bývá často velmi dlouhá cesta. Aktualizace softwaru je ve většině organizací a také u většiny uživatelů spíše sporadická než pravidelná. Co je tedy vlastně potřeba aktualizovat a jak často? Nejdůležitější součástí každého osobního počítače je operační systém. Není tedy od věci, začít u něj. Jak již bylo v úvodu řečeno, je tento článek určen uživatelům operačních systémů Windows. Aktualizace pro tento systém naleznete na stránkách www.microsoft.com. Zde zvolte položku Windows update. Bude detekována verze vašeho operačního systému a po analýze systému vám budou nabídnuty příslušné opravy pro váš systém. Pokud jste váš systém ještě neaktualizovali, bude seznam velmi dlouhý, zejména u operačních systémů Windows 2000 a XP, kde jsou záplaty distribuovány formou service packů, jejichž velikost je okolo stovky MB. Tyto service packy naštěstí naleznete na CD příloze časopisu PC WORLD a nemusíte stahovat ohromné množství dat, zejména pokud jste připojeni přes modem. Nedílnou součástí systémů Windows je i webový prohlížeč Internet Explorer a e-mailový klient Outlook Express. Do těchto míst by měla směřovat další vaše aktualizace. Je to proto, že tyto dvě aplikace jsou nejčastější branou útoků na váš systém. Většina lidí používajících operační systémy Windows používá i další nástroj Microsoftu, a tím je Microsoft Office. Jelikož je MS Office aplikace přímo svázaná s operačním systémem Windows, je její aktualizace rovněž důležitá, stejně jako aktualizace všech produktů od Microsoftu. Aktualizovat však není třeba jen aplikace od Microsoftu, ale všechny aplikace, které mohou být branou do vašeho systému. Pokud tedy například provozujete webový server Apache či MySQL, je jeho aktualizace rovněž důležitá, stejně jako například aktualizace firewallu. Informace o aktualizacích naleznete na stránkách výrobce aplikace. Na některých se dokonce můžete zaregistrovat a být informování o novinkách e-mailem pravidelně.

8. krok Chování na síti

Pokud jste se drželi předchozích rad a doporučení, instalovali bezpečnostní software, provedli všechny testy a instalovali aktualizace, můžete prohlásit, že váš počítač je relativně bezpečný. Bezpečnost však není jen dílem okamžiku, měl by to být trvalý stav. Jak tento stav udržet, si řekneme v několika následujících řádcích.

Prvním a nejdůležitějším faktorem je vaše chování a zacházení se systémem. K čemu vám budou pravidelné aktualizace a instalace oprav, když pak bezhlavě stahujete kdejakou utilitku a navštěvujete stránky, jejichž obsah je mírně řečeno pochybný? Rovněž nemá cenu uvažovat o nějaké bezpečnosti, pokud bezhlavě uvádíte svoji e-mailovou adresu kde vás napadne, a stáváte se tak, mnohdy nevědomky, členem databáze příjemců různých virů. Základních zásad, jak se chovat na síti, je mnoho, zde je přehled těch nejdůležitějších:

- Stahujte a instalujte jen to, co opravdu potřebujete

- Svoji e-mailovou adresu poskytujte jen tam, kde nehrozí její zneužití

- Vyvarujte se poskytování důvěrných osobních informací

- Navštěvujte jen stránky, které jsou dle vašeho názoru seriózní

- Neklikejte bezhlavě na jakékoliv výzvy vašeho prohlížeče či e-mailového klienta

- Neinstalujte jakékoliv applety a plug-iny, které nutně nepotřebujete nebo o kterých nevíte, jakou mají funkci

Tyto základní zásady si můžete libovolně rozšířit o další, které se vám zdají rozumné a užitečné.

9. krok Zálohování

I když budete dodržovat všechny zásady vyjmenované v předchozích krocích, nikdo vám nezaručí, že se objeví bezpečnostní chyba a váš systém nebude napaden do doby, než stáhnete příslušnou opravu či novou virovou databázi. V takovém případě je důležité mít aktuální zálohy, aby váš systém mohl být zálohován. Co tedy zálohovat? Výběr může být různý. Zde je několik základních položek, které by měl zálohovat každý, a slouží jen jako jakési vodítko:

- Složka Dokumenty

- Plocha

- Nabídka Start

- Registr systému

- Konfigurace telefonického připojení

- Další vámi vytvořené složky a soubory

- Instalační soubory softwaru, který jste stáhli

- Konfigurační soubory důležitých aplikací.

Mělo by platit, že budete zálohovat vše, co jste sami vytvořili. Nemá cenu zálohovat binární soubory jednotlivých aplikací, ty mohou být obnoveny z instalačního CD. Další otázkou je, jak často a kam zálohovat. Většina domácích uživatelů nebude mít potřebu zálohovat příliš často, jednou týdně postačí. Pokud na svém počítači pracujete denně a vytvoříte velké množství dat, je namístě zamyslet se nad denním zálohováním. Pokud naopak data vytváříte jen sporadicky, postačí vám měsíční zálohy. Zálohovací médium může být různé, ale neměl by to být lokální disk. Ideálním zálohovacím médiem pro domácí použití je vypalovačka, případně zip mechanika. Pokud máte nějaký externí disk, můžete přemýšlet i o něm.

Nápady, dotazy, návrhy témat, jež vás zajímají, a připomínky zasílejte na adresu igm@centrum.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpovědi.

§§§§§


S Oskarem na Internetu – webové stránky operátorů – OSKAR

Josef Kulhavý

c03p0231

Internetové stránky nejmladšího českého operátora mobilních telefonů Oskara (www.oskarmobil.cz) jsou naladěny celé do červena. Menu na hlavní stránce je provedeno způsobem známým z většiny programů pod Windows: V menu vyberete položku, kterou chcete prohlížet, a tím rozevřete seznam podnabídek. Tak budete odkázáni přesně na stránku s obsahem, který vás právě zajímá. Oskar se při zpracovávání webového designu vydal nezvyklou cestou, jež má zajisté mnoho výhod, nicméně velké množství grafiky hned na domovské stránce zpomaluje práci s Oskarovými internetovými stránkami. Co úvodní stránce, potažmo celému webu Oskara chybí, je fulltextové vyhledávání.

V našem článku si však budeme všímat především uživatelské části webu nazvané Oskarova Internetová Samoobsluha. Opusťme proto úvodní stránku přihlášením se ke svému uživatelského účtu. Ten má založen automaticky každý uživatel SIM karty Oskara, registrace tedy není nutná. Vyplňte své telefonní číslo a osobní číselné heslo. To je shodné s tím, se kterým se např. autorizujete při vstupu k hlasové samoobsluze na čísle *608.

Po úspěšném přihlášení do Oskarovy Internetové Samoobsluhy se před vámi objeví stránka s nejzákladnějšími informacemi o vás a vašem telefonním čísle. Zajímavá pomůcka je skryta pod odkazem s názvem vašeho paušálního tarifu. Otevře se před vámi dokument s aktuálním ceníkem, takže jej nemusíte složitě hledat na stránkách mimo chráněnou Oskarovu oblast. Mimochodem, pro staré paušální programy, které již Oskar nemá ve své nabídce, je to jediné místo, kde lze platný ceník najít. Paušální zákazníci mají možnost přes odkaz na této stránce změnit adresu pro doručování veškerých písemností i adresu uvedenou na faktuře. Změna se ovšem neprojeví okamžitě, ale až po zkontrolování údajů pracovníky operátora. Po provedení úpravy záznamu je uživatel o této skutečnosti informován SMS zprávou. Na tuto stránku se kdykoliv později můžete dostat přes odkaz "Informace o zákazníkovi" v menu v levé části obrazovky.

MŮJ ÚČET

Pod touto nabídkou naleznou uživatelé paušálních programů několik položek týkajících se placení za služby operátorovi.

- Aktuální dlužná částka: Informace o částce, kterou dlužíte Oskarovi. Údaj se opraví vždy po skončení měsíčního účtovacího období nebo po zaplacení dlužné částky. Tento údaj bohužel nelze využít ke zjištění aktuální provolané částky!

- Detaily o fakturách a platbách: Na stránce naleznete seznam pěti posledních faktur, včetně částky, na kterou byly vystaveny, a datum jejich splatnosti. Tři dny od vystavení tištěného vyúčtování je k dispozici faktura v PDF podobě na internetu. Ta je naprosto totožná s tištěnou a můžete ji proto využít například pro vlastní potřebu při ztrátě originálu. Na stránce je rovněž zaznamenáno několik posledních přijatých plateb za Oskarovy služby.

- Detaily o volací záloze: Údaj o čerpání volací zálohy. V případě, že jste dosud protelefonovali jenom malou část této zálohy, objeví se pouze nápis: "Nevyčerpali jste prozatím ani 50 % Vaší Volací zálohy."

- Nastavení inkasní platby: Na stránce naleznete základní informace, jak postupovat, přejete-li si, aby operátor strhával platby za služby přímo z vašeho účtu bez vašeho přičinění. Přes odkaz v dolní části stránky máte možnost aktivace inkasní platby.

Ani uživatelé předplacených karet nepřijdou zkrátka. I oni mají možnost zjišťovat, jak je na tom výše jejich kreditu.

- Stav a datum vypršení kreditu: Informace o aktuálním stavu kreditu, který je možno provolat.

- Aktuální sazba: Informace o aktuálních cenách za volání do vlastní sítě a posílání SMS zpráv. Na stránce jsou uvedeny podrobnosti o dosažení FlexiSazby.

- Dobít Oskartu: Informace o všech dostupných možnostech, jak dobít svoji Oskartu. Do textového pole na stránce je možné zapsat dobíjecí číslo zakoupeného kupónu.

- Přehled volání: Podrobný výpis hovorů z Oskarty. Výpis se aktualizuje pouze jednou denně, proto v něm nejsou zaznamenány nejnověji uskutečněné hovory a odeslané SMS zprávy.

- Přehled dobíjení: Výpis všech dobíjení Oskarty datum a čas dobití, čísla kupónů a jejich hodnota.

MÉ SLUŽBY

Stejně jako na t-zones, o kterém jsme psali v minulém čísle, umožňuje web Oskara měnit některá nastavení služeb. Bohužel, možností je o poznání méně než u jeho konkurenta.

- Služby: Asi nejužitečnější stránka celé Oskarovy Internetové Samoobsluhy. Lze zde totiž nastavovat některé Oskarovy služby: GPRS (aktivace a deaktivace GPRS datových přenosů), Data, Fax (aktivace a deaktivace vytáčených datových přenosů), WAP (aktivace a deaktivace služby WAP), CLIR (aktivace a deaktivace zamezení identifikace volajícího), Oskar v zahraničí (aktivace a deaktivace zahraničního roamingu), Podrobné vyúčtování (aktivace a deaktivace podrobného výpisu hovorů), Hlasová schránka (aktivace a deaktivace hlasové schránky), Oskamarádi (nastavení telefonních čísel, s nimiž je posléze možné telefonovat za výhodnějších podmínek), SMS E-mail (prvotní nastavení mobilní e-mailové adresy ve tvaru jméno@mujoskar.cz a její změna či zrušení).

- SMS Info: Přehled nastavených SMS zpráv, které vám jsou pravidelně zasílány na mobilní telefon. V případě zájmu můžete nové placené zprávy objednat přes odkaz uvedený na stránce. Vybírat pak můžete z několika kategorií od zpravodajství přes sport až po vtipy. Zvolit lze většinou i periodicitu zasílání SMS zpráv, takže máte možnost ovlivnit výslednou cenu, která bude odečítána z vašeho kreditu.

- Skupinové textovky: Kromě bezplatné SMS brány na stránkách operátora můžete využít možnosti zaslat SMS zprávu více příjemcům zároveň (nejvíce 7) přímo z internetu. Všichni příjemci musí být účastníky sítě Oskar. SMS zprávy jsou odeslány i doručovány zdarma. Text může být dlouhý až 742 znaků takový by byl rozdělen do 5 samostaných SMS. O počtu napsaných znaků jste samozřejmě průběžně informováni. Na stejné stránce můžete pro svůj mobilní telefon povolit či zakázat příjem veškerých SMS zpráv z internetu.

- Můj Oskarův WAP: Na této stránce vás přivítá aplikace, která umožňuje nastavit si úvodní wapový portál podle svých požadavků. K dispozici je vám buď 6 předpřipravených profilů (například "Informatik", "Byznysmen"), nebo máte možnost jednotlivé kategorie seskupovat podle svých individuálních potřeb a přání do vlastní struktury. Kompletní nabídku naleznete v levé části webové stránky, vpravo lze prohlížet aktuální podobu vašeho osobního wapového portálu. Pokud vám odkaz na nějakou zajímavou wapovou stránku v nabídce operátora chybí, můžete ji kdykoliv přidat.

SIM PLUS

Teprve v loňském roce Oskar nabídl svým zákazníkům služby založené na technologii SIM Toolkit Info&Zábava, M Banka (plnohodnotný GSM Banking) a M Platby. K využívání těchto služeb je zapotřebí vyměnit stávající SIM kartu za novou. Jedna z možností, jak o kartu zažádat, je přes tyto odkazy:

- Objednávka SIM Plus: Objednávka nové SIM Plus karty probíhá v několika krocích. Nejprve je nutné vložit 13místné číslo SIM karty (to naleznete v dokumentaci, kterou jste dostali se SIM kartou, nebo přímo na vaší SIM kartě). Pak jste vyzváni k zadání své doručovací adresy. Po potvrzení údajů je žádost odeslána do klientského centra operátora, který vaši žádost vyřídí a pošle poštou novou SIM karty.

- Výměna SIM karty: Po obdržení nové SIM karty navštivte tuto stránku. Zde vyplňte požadované údaje a čekejte na aktivaci nové a deaktivaci staré simkarty.

Pod popsanými odkazy jsou uvedeny další. Popišme si tedy v krátkosti i je:

- Informace o zákazníkovi: Je to první stránka, která se objeví po přihlášení k účtu. Stránka již byla popsána výše.

- Kódy PIN a PUK: Informace o kódech PIN 2, PUK 1 a PUK 2. Kód PIN 1 je uveden pouze ve své původní podobě. Aktuální kód PIN 1 proto na této stránce zjistit nelze.

- Změna osobního číselného hesla: Na této stránce lze změnit číselné osobní heslo, které se používá nejen do Oskarovy Internetové Samoobsluhy, ale i do Hlasové a SMS Samoobsluhy.

PTEJTE SE

Další část, přístupná již bez uživatelského hesla, a tudíž dosažitelná i pro klienty konkurenčních sítí je nazvaná výstižným názvem "Ptejte se". Obsahuje veškeré odpovědi na dotazy, které byly přes internet zaslány do centra podpory uživatelů Oskara. Otázky (je jich zhruba 1 000) nejsou nijak zatříděny a vyhledávat mezi nimi odpověď lze pouze pomocí pole pro zadání klíčového slova. Službu lze využít rovněž pro odeslání vlastních dotazů. Odpovědi na tyto dotazy jsou pak k nahlédnutí kromě hlavní databáze v sekci "Moje složka".

3D FOTOGALERIE MOBILŮ

Poslední zastávku na internetových stránkách mobilního operátora sítě Oskar učiníme pod odkazy "Telefony" "Úplný přehled". Zde jsou totiž u některých mobilů k dispozici jejich 3D modely. K samotným 3D obrázkům se dostanete po klinutí na název konkrétního mobilu. Před samotným prohlížením je většinou nutná instalace potřebného plug-inu. Instalace probíhá naprosto sama, potřebná data prohlížeč sám vyhledá na internetu. Trojrozměrnou "fotografií" mobilního telefonu lze různě otáčet, přibližovat a oddalovat jednotlivé detaily. Aplikace v prohlížeči se ovládá pomocí obyčejné myši.

I když Oskarův web tedy především jeho uživatelská část nazvaná Oskarova Internetová Samoobsluha zatím nedosahuje svým rozsahem úrovně t-zones, webu operátora sítě T-Mobile, zajišťuje základní možnosti nastavení a zjišťování informací. Internetové stránky Oskara neposkytují takové služby jako zasílání obrázkových SMS a melodií, ani posílání či výběr MMS zpráv (ty dosud operátor svým uživatelům nenabídl). Oskar má proto mnoho možností, jak svůj web vylepšovat a doplňovat novými službami.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Squatteři a jak na ně – vzhůru do světa

Radim Polčák

c03p0233

Až doposud jsme se v našem seriálu zabývali případy, kdy práva, k jejichž porušení může formou registrace doménových jmen dojít, mají základ v českém právním prostředí. V tomto dílu se vydáme na krátký výlet do vod takzvaného mezinárodního práva soukromého, přičemž se zejména zaměříme na případy, kdy registrace doménového jména může ve vztahu k našim subjektivním právům a povinnostem obsahovat takzvaný mezinárodní prvek. V našem případě bude tímto mezinárodním prvkem skutečnost, že squatter, nebo doménová autorita jsou ve vztahu k nám cizinci.

Squat národního doménového jména s mezinárodním prvkem

Ještě než se pustíme do doménových jmen s generickými doménami první úrovně, dotkneme se případů, kdy sporné doménové jméno má sice národní doménu první úrovně (příkladně .cz nebo .sk), přitom je však buďto sám squatter, nebo doménová autorita ve vztahu k nám cizincem.

Jak jsme si již připomněli v druhém dílu našeho seriálu, je obecně možné kromě squattera hnát k odpovědnosti za protiprávní registraci doménového jména i samotnou doménovou autoritu. To nám dává výhodu v případě, kdy si např. německý podnik zaregistruje doménové jméno pod národní doménou .cz. Zde, i když mi tuto radu bude CZ-NIC bezpochyby zazlívat, je možné ponechat squattera tam, kde je, a bránit se žalobou proti CZ-NICu u českého soudu. Faktické důvody k takovému postupu není třeba příliš rozmazávat řízení u domácího soudu je v mnohém jednodušší a tudíž i levnější. Co se právních důvodů týče, na jejich diskutování zde není dostatek místa, a tak se laskavý čtenář spokojí s konstatováním, že zde jsou.

Obdobným způsobem jako ve výše uvedeném příkladu můžeme řešit situaci i v opačném případě, kdy nás český subjekt poškodí registrací doménového jména s cizí národní doménou (příkladně .de). Zde opět není třeba chodit s žalobou k německému soudu, ale můžeme žalovat přímo zde. Problémem však v tomto případě bude zajistit vykonatelnost českého soudního rozhodnutí za hranicemi České republiky. Pokud totiž soudní spor vyhrajeme a squatter bude hrát mrtvého brouka (tedy sám nenapraví závadný stav příkladně tedy sám nezruší registraci), musíme nechat český rozsudek uznat a vykonat v Německu, což znamená absolvovat relativně dlouhou proceduru, navíc s nejistým výsledkem.

Obecně tedy platí, že ideální je žalovat příslušné porušení práv u toho soudu, v jehož jurisdikci je příslušná doménová autorita na ni totiž bude zpravidla veden výkon rozhodnutí. Pokud máme možnost žalovat alespoň squattera u domácího soudu, lze tento postup rovněž doporučit, je však třeba počítat s tím, že výkon rozhodnutí je v takovém případě zdlouhavý a problematický.

Generické domény

Jako generické domény první úrovně (generic Top Level Domains gTLD) označujeme domény, jejichž administraci neprovádí národní doménové autority, ale přímo centrální doménová autorita ICANN (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers). Jedná se zpravidla o tří či víceznakové domény, jako .com, .biz, .org a podobně. Počet generických domén první úrovně v poslední době (od roku 2001) dramaticky vzrostl, a tak jsme se dočkali domén první úrovně jako například .aero, .coop, .museum, nebo nejnověji .pro. Pro každou z výše uvedených domén platí poněkud jiná pravidla registrace a v konkrétních bodech se liší i jednotlivé registrační procedury záleží přitom zejména na tom, pro jaké použití a komu je doména určena (viz tabulka).

ICANN se při definici podmínek registrace pro doménová jména pod novými generickými doménami první úrovně v mnohém poučila z dřívějších zkušeností a následkem toho je, že registrační procedura byla ve snaze o minimalizaci následných sporů obohacena o mnoho institutů a kontrolních mechanismů. Smyslem určitých složitostí v registračních procedurách přitom není šikana žadatelů, ale právě jen omezení, případně vyloučení případů poškozování subjektivních práv, a to zejména ve formě doménového squattingu.

I když se pravidla registrace pro jednotlivé typy doménových jmen s generickými doménami první úrovně vzájemně dosti odlišují, zůstala úprava řešení registračních sporů v podstatě jednotná, a stejně tak je jednotná i procedura, které v případě, že se chceme dovolat ochrany před zásahem do našeho subjektivního práva, můžeme použít. O tom, kde a za jakých podmínek tak můžeme učinit, si povíme příště.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – dubnová nabídka

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0235

Tento měsíc se podíváme na zoubek třem telefonům od dvou výrobců, kteří u nás nemají své zástupce tak často jako jiní. Jeden low-endový a jeden manažerský model představil Alcatel, svou novou vlajkovou loď do testu poskytl Philips. Právě jeho Fisio 825 má šanci stát se díky podpoře Bluetoothu poměrně dobře prodávaným mobilem.

Alcatel OT525

Na jaře letošního roku představila společnost Alcatel po delší odmlce dva nové telefony. Těžko zařaditelný model OT525 a manažerský OT715, o němž bude řeč za chvíli. OT525 koncepčně vychází ze stylových modelů OT511 a OT512, je však poněkud odlišný především po stránce použitých materiálů. Zatímco předchozí modely měly aluminiové šasi, OT525 je plastový. To umožňuje výměnu předních krytů (jeden náhradní najdete v balení telefonu), ale na druhou stranu lze těžko tento přístroj považovat za stylový a spadá tedy spíše do low-end segmentu.

V ostatních prvcích se vyjma podpory rychlých dat GPRS OT525 od svých předchůdců příliš neliší a dnes tedy nenabízí v low-end třídě oproti konkurenci žádný nadstandard. Umožňuje pohodlné telefonování, psaní SMS zpráv, obsahuje kalkulačku, budík, upomínky a hlasový záznamník, používá GPRS pro WAP a polyfonní melodie pro vyzvánění. Jeho ovládání je zajištěno trojsměrným joystickem a dvojicí tlačítek.

Rychlost pohybu v menu a v kontaktech je velmi vysoká, což nebývá u dnešních telefonů zvykem. Všechny tyto přednosti činí z Alcatelu OT525 ideální low-end pro nenáročného uživatele.

Alcatel OT715

Na první pohled velmi netradičně vypadá druhá novinka od francouzského Alcatelu. Zatímco většina výrobců se snaží své modely minimalizovat a zaoblovat, OT715 připomíná se svým rozměrným IrDA s trochou fantazie spíše dálkové ovládání k televizi. Rozhodně však nelze říci, že by telefon nevypadal dobře. Odlišný design, a v tomto případě poměrně povedený, může přinést úspěch u uživatelů, kteří se rádi odlišují. Škoda jen, že telefon je pouze monochromatický, se schopností zobrazit několik odstínů šedi. Barva by rozměrnému displeji slušela více.

Funkce mobilního telefonu vyjma podpory technologie Bluetooth a e-mailového klienta kopírují standard manažerské kategorie. Je zde objemný vícepoložkový adresář, přehledný diář, rychlá data a v ceně je i propojovací kolébka. Naopak chybí podpora Javy či emailový klient. Telefon také nepodporuje multimediální MMS zprávy, ale to by snad většinu manažerů nemuselo trápit.

Alcatel OT715 je velmi šikovný přístroj pro ty, kteří využívají telefon spíše k práci. Ovládání joystickem i struktura menu jsou přeci jen něco jiného, než na co jsou zvyklí majitelé jiných značek, na obojí se však dá rychle zvyknout.

Philips Fisio 825

Nový Philips Fisio 825 přichází na trh krátce po modelu 820 a je zaměřen především na náročnější uživatele, tedy alespoň po stránce funkcí.

Samotný telefon je vcelku malý a díky plastovému obalu i poměrně lehký. Použitý displej má rozlišení 112 x 112 obrazových bodů a zobrazí až 4 096 barev. Je poměrně dobře čitelný ve tmě, na světle je bohužel čitelnost o dost slabší.

Ovládání přístroje je poněkud odlišné a je nutno si na něj zvyknout. Podobné problémy jako s ovládáním budou mít majitelé telefonů jiných značek i se strukturou menu, která je v mnoha případech zbytečně složitá (např. přístup k posledně volaným číslům). Velké mínus si Philips zaslouží i za rychlost pohybu v menu, která se sice dá o trochu zvýšit vypnutím animací, k výraznějšímu zlepšení ale stejně nedojde.

Co se týče funkcí, nabízí Fisio 825 krom běžných funkcí rychlá data GPRS, Bluetooth, e-mailového klienta, na druhou stranu postrádá podporu Javy a infračervený port.

Velmi šikovná a na ovládání jednoduchá je aplikace Mobile Phone Tools pro PC, která je na CD přiložena k telefonu. Celkově se dá říci, že Fisio 825 je skvělý manažer s pomalým a uživatelsky nepříliš přívětivým menu.

Motorola T720i

Upravená verze prvního barevného véčka od Motoroly se může pochlubit především podporou MMS zpráv a přídavným fotoaprátem, má však menší paměť a postrádá mailového klienta.

Nokia 3510i

Inovovaná verze low-endového modelu 3510 nabízí krom standardních funkcí i barevný displej se schopností zobrazit až 4 096 barev, plnohodnotnou podporu MMS zpráv a Javu.

Nokia 6100

Nejvydařenějším produktem z trojlístku nových telefonů Nokia je asi tento střídmý model s elegantním designem, barevným displejem a všemi manažerskými funkcemi vyjma Bluetoothu.

Nokia 6610

Tento nástupce populárních modelů 6310 a 6310i sice splňuje některá kritéria manažerské kategorie, avšak absence Bluetoothu a důraz na multimediální stránku jej posouvá blíže k hranicím poněkud jiného segmentu.

Nokia 7210

Extravagantní Nokia 7210 nabízí krom neobvyklého vzhledu i barevný displej, podporu MMS a Java aplikací. Poněkud odlišné ovládání spolu s nedokonalostí některých kláves však může být na obtíž.

Panasonic GD67

Low-endový telefon Panasonic s barevným displejem, českým slovníkem T9 a podporou GPRS si díky jeho ceně pravděpodobně koupí velké množství uživatelů, kteří prostě chtějí dobrý telefon. Nic víc, a nic míň.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od firmy Siemens potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sony Ericsson P800

Rozměry nevelký, ale funkcemi doslova gigant. Tak by se dal charakterizovat nový mobilní telefon Sony Ericsson P800 s velkým barevným dotykovým displejem a doslova nekonečnými možnostmi.

Sony Ericsson T300

Na první pohled placatý telefon skrývá ve svých útrobách velmi zajímavé funkce, včetně podpory rychlých dat GPRS a HSCSD, multimediálních zpráv MMS. Užitečný je i IrDA port a mailový klient.

§§§§§


Nový kousek od Sony – očekávaný Sony Ericsson P800

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0236

Nabídka zařízení, která překračují hranice kategorie běžných mobilních telefonů, je v dnešní době stále poněkud slabá. Zahrnuje poměrně "obyčejnou" Nokii 7650, její vyspělejší kolegyni 9210i a končí u MDA zařízení, jež u nás prodávají pod svým jménem oba největší mobilní operátoři. Před několika týdny se k těmto zařízením přidal dlouho očekávaný Sony Ericsson P800. Ten je rozměrově v podstatě identický s Nokií 7650, dokáže však o mnoho víc.

První setkání s P800 vás pravděpodobně nijak nenadchne. Telefon je celý z plastu a odklopná průhledná klávesnice, stejně jako stylus uchycený na boku, rozhodně nevypadají příliš odolně. Na druhou stranu přístroj je rozhodně menší, než by se dalo čekat podle výčtu funkcí. Celý předek telefonu v podstatě zabírá rozměrný barevný dotykový displej s rozlišením 208 x 320 obr. bodů a schopností zobrazit až 4 096 barev, jehož spodní polovina může být zakryta flipem s klávesnicí. Její tlačítka pouze zprostředkovávají dotyk na displej, kde se skrývá klávesnice virtuální. Tu je možné v nastaveních zapnout i při otevřeném či zcela odebraném flipu. Zadní strana telefonu ukrývá baterii a čočku integrovaného digitálního fotoaparátu. Po stranách přístroje jsou umístěna tlačítka pro zapnutí/vypnutí telefonu, rychlý přístup k internetu a fotoaparátu a ovládací kolečko. Dále zde naleznete infraport a stylus, pod nímž je ukryta šachta pro paměťové karty MemoryStick DUO. V základní výbavě testovacího modelu byla karta s kapacitou 8 MB.

Ovládání telefonu je možné dvěma způsoby, podle toho, v jakém modu s telefonem pracujete. Při zavřeném flipu je hlavním ovládacím prvkem pětisměrné kolečko, při otevřeném budete asi nejvíce používat stylus a dotykový displej. Struktura menu je poměrně přehledná i přesto, že telefon nabízí úpravu velkého množství různých nastavení.

Co se týče funkční výbavy, nabízí Sony Ericsson P800 doslova vše, na co si dokážete vzpomenout, a pokud to nenabízí, pak jen proto, že jste si to nenainstalovali nebo to nikdo ještě nenaprogramoval. Přístroj je totiž postaven na operačním systému Symbian a podporuje aplikace v jazyce Java. Jakýkoli program pro P800 lze velmi jednoduše stáhnout do PC a pomocí instalačního programu přenést a nainstalovat přes USB kolébku do P800. Doslova nutností pro majitele P800 je např. HTML prohlížeč Opera, který je k mání na stránkách Sony Ericsson.

Vlastní výbava telefonu nabízí např. vícepoložkový adresář, jehož kapacita je omezena pouze množstvím volné paměti, SMS, EMS a MMS zprávy, e-mailového klienta, kalendář i jednotlivé úkoly a poznámkový blok, do něhož je možné malovat. Ve většině aplikací samozřejmě telefon podporuje funkci rozpoznávání psaného textu, takže pokud ovládáte speciální psací techniku, můžete si ušetřit práci s virtuální klávesnicí.

K telefonu náleží softwarový balík PC Suite ve verzi 1.0. Ten obsahuje aplikaci k zálohování kompletního obsahu vašeho telefonu, pomocníka pro snadné vytvoření GPRS připojení, utilitu upravující různá nastavení přístroje a samozřejmě synchronizační software. Ten dokáže sladit údaje mezi vaším telefonem a programy Lotus Notes a MS Outlook, přičemž položkami, které se dají synchronizovat, jsou kontakty, úkoly, kalendář a poznámky.

Telefon samozřejmě nemusí sloužit jen pro práci a nabízí široké možnosti využití i pro zábavu. Díky vlastnímu přehrávači záznamů a sluchátkům obsaženým v základní výbavě může P800 fungovat i jako přenosný MP3 přehrávač, a pokud byste investovali do větší paměťové karty, pak byste si z telefonu mohli pouštět i celé filmy. Jediným problémem v tomto případě je cena paměťových médií, neboť karty MemoryStick DUO jsou výrazně dražší nežli ostatní výměnná média. Další zábavu představují hry, které lze do přístroje nahrát buď z druhého CD, nebo z internetu. Jak se sami přesvědčíte, na rozměrném barevném displeji totiž není tou největší zábavou klasický had nebo Bantumi.

Integrovaný fotoaparát má stejně jako většina ostatních produktů rozlišení 640 x 480 obr. bodů a kvalita získaných fotografií je závislá především na osvětlení, i při plném denním světle ale nečekejte žádný zázrak. Fotografie z P800 si rozhodně do alba z dovolené nedáte.

Samozřejmostí manažerského mobilního telefonu je dnes podpora rychlého přenosu dat a možnost konektivity k ostatním zařízením. Sony Ericsson P800 podporuje GPRS i HSCSD, a k PC či PDA se může připojit přes IrDA port či Bluetooth. V ceně přístroje je též propojovací USB kolébka.

O mobilním telefonu Sony Ericsson P800 by se toho dalo samozřejmě napsat mnohem více, ale na to není dostatek prostoru ani času. Přístroj má své nepopiratelné kvality, ale na druhou stranu není zrovna nejlevnější. Pokud máte peněz nazbyt, nebo jste si jisti, že právě tento telefon potřebujete, není co řešit. Pokud ale váháte, zamyslete se nad tím, zda funkce přístroje plně využijete.

Sony Ericsson P800

funkce

možnosti instalace aplikací

paměťová karta

vyšší cena paměťových médií

Doporučená cena: 27 000 Kč K testu poskytla firma: Sony Ericsson ČR

www.sonyericsson.com/cz

§§§§§


Hardwarové ladění – Zajímavé adresy na Internetu

Čestmír Žák

c03p0237

Internet. Bezedná studnice informací, kde se bez znalosti konkrétních adres nejednou velmi snadno ztratíte. To platí dvojnásob pro ty, kteří na Síti sítí hledají nějaké aktuální zprávy o počítačovém hardwaru. Dovolte mi proto, abych vám představil stručný přehled vybraných českých a slovenských webových stránek, věnujících se převážně této tematice.

Česká hardwarová scéna

Svět Hardware (www.svethardware.cz) je jedním z nejčastěji navštěvovaných českých webů, právem se řadí k největším stálicím na poli českých serverů s hardwarovou tematikou. Články poměrně úspěšně pokrývají všechno důležité, co se jen kde v oblasti počítačové techniky šustne. Dominantním útvarem zde jsou asi krátké zprávy o uváděných novinkách, které vám zajistí dostatečnou informovanost. Výhodou je také každodenní aktualizace, a proto se dá s klidným srdcem konstatovat, že když někdo pravidelně sleduje Svět Hardware, má slušný přehled.

CD-R server (http://www.cdr.cz) patří na české scéně (funguje od roku 1998) mezi tradičně nejsledovanější servery s hardwarovým obsahem (podle www.toplist.cz mu dokonce patří první pozice). Z názvu by se sice mohlo zdát, že rozsah působnosti serveru se omezuje pouze na věci související s vypalováním, ale opak je pravdou. Autoři se zde zabývají vším možným, od základních desek přes detailní popisy nových technologií až po mírně riskantnější mechanické úpravy komponent. Každodenně přibývá několik zajímavých příspěvků, zkrátka server o novinkách v hardwaru se vším všudy. O fungování se stará šestice stálých zaměstnanců a několik externích přispěvatelů.

PC Tuning (www.pctuning.cz) je v chodu již řadu let, nedávno u něj navíc došlo k jakési transformaci, kdy server zcela změnil tvář a nutno říct, že k lepšímu. Vzhled a funkčnost stránek nelze než pochválit, jen rychlost jejich načítání mnohdy není právě oslnivá. PC Tuning se často věnuje nějakému velkému konkrétnímu tématu (srovnání čipů, technologií apod.), které pak do posledního detailu a přitom co nejsrozumitelněji rozebírá. Nechybí však ani dostatek kratších příspěvků. Čas od času se objeví příspěvek ve slovenštině.

Přetaktování (www.pretaktovani.cz) se svým obsahem specializuje spíše směrem k počítačovým kutilům, avšak i běžný uživatel zde jistě nalezne dostatek zajímavých článků. Najdete tu stovky tipů triků na téma zvýšení výkonu počítače, vylepšení vzhledu nebo i snížení hlučnosti. Často se také objevují testy některých výrobků přímo od konkrétního výrobce, což vám leckdy může usnadnit výběr při nákupu. Server působí od poloviny roku 2001 a tým tvoří 3 stabilní autoři + 2 programátoři. Po roce a půl se pretaktovani.cz podařilo dostat mezi deset nejnavštěvovanějších serverů s hardwarovými informacemi (dle sledování Toplist.cz) a drží si stabilně 1 500 až 2 200 čtenářů denně. Nyní se jeho tvůrci snaží psát co nejvíce vlastních článků o hardwaru u nás, a ne pouze informovat o dění ve světě, které ale i tak nadále zůstává součástí tohoto webu.

Overclocking (www.overclocking.cz) sice v množství příspěvků nepatří mezi absolutní špičku, zajímavé možnosti však nabízejí jeho hojně navštěvovaná fóra. Je totiž velká pravděpodobnost, že si právě zde bude někdo z diskuse vědět rady s vaším hardwarovým problémem. Stojí za vyzkoušení!

Techbox.cz (www.techbox.cz) je webem, který vás možná potěší, možná zklame. Nový příspěvek se zde totiž objevuje jen několikrát do měsíce, což asi nikoho zrovna nenadchne. A přitom zde naleznete často velice zajímavé texty na téma úprav různých částí počítače, tipů pro práci s operačním systémem nebo i výuku programování. Na tento server (s historií sahající až do června 2000) přispívají především dobrovolní počítačoví nadšenci s potřebnými znalostmi, proto server nedisponuje prakticky žádným profesionálním týmem.

TV Freak (www.tvfreak.cz) jest stránkou určenou všem fanouškům zpracování videa na PC. Naleznete zde velké množství článků na téma komprimace, přehrávání či stříhání videa ve všemožných formátech. Do tohoto přehledu byl TV Freak zařazen proto, že se čas od času věnuje i recenzím grafických potažmo střihacích karet, a to pod trochu jiným úhlem pohledu, než je ve standardních recenzích běžné. Realizaci projektu obstarává jediný autor, ale po domluvě sem může přispívat prakticky každý, kdo má k amatérské práci s videem co říci.

Technet (www.technet.cz) náleží do skupiny serverů řadících se pod portál iDnes.cz, v dnešní podobě funguje již od září 2001. V dobách nedávno minulých sloužila tato doména jako internetový rozcestník. V současnosti se Technet řadí mezi českou špičku (alespoň co se návštěvnosti týče) a může směle soupeřit i s veličinami jako CD-R.cz nebo Živě.cz. Milovníky aktuálních informací jistě potěší pravidelná každodenní aktualizace, velice použitelně vypadá i nedávno spuštěná poradna. V týmu pracují čtyři lidé na plný úvazek plus dalších pět externistů.

Notebooky.cz (www.notebooky.cz) náleží do téže skupiny serverů řazených pod iDnes.cz jako Technet. Orientuje se především na oblast přenosných počítačů, ale čas od času tu naleznete i informace z oblasti stolních PC. Častá aktualizace, testy, tipy, řešení problémů, to vše je tu pro vás připraveno. Pro fanoušky notebooků povinnost, pro ostatní příjemné zpestření.

Raf\s Hardware (http://www.rafs.cz/) Sídlo Raf\s Hardware bylo založeno v listopadu 1998. Začínalo jako web, zabývající se českými velkoobchody s hardwarovými komponentami. Později se začalo specializovat na novinky ze světa hardwaru. K aktualizaci dříve docházelo každý den, dnes již server pomalu upadá. Údaj o vrcholu návštěvnosti 1 700 lidí za den pochází ze začátku roku 2002, od té doby se však poněkud snížil. V současné době bohužel dochází k dalšímu poklesu návštěvnosti z důvodu méně časté aktualizace (zapříčiněno studiem obou autorů a zároveň ztrátovostí projektu).

Živě (www.zive.cz) se bezesporu řadí mezi nejznámější počítačově orientované servery na našem internetu, vždyť existuje již od roku 1996 a každodenně přináší spousty informací o novém hardwaru, softwaru nebo nejrůznějších aktuálních technologiích. V neposlední řadě server komentuje také ekonomické události v IT. Kromě redakční části nabízí Živě i velice oblíbenou poradnu, kde se neustále řeší desítky problémů počítačových uživatelů. Za redakci Živě se dají považovat dva stabilní zaměstnanci plus celá řada externistů.

Slovenská scéna

Pretaktovanie.sk (www.pretaktovanie.sk, slovensky) je slovenskou obdobou českého Přetaktování.cz. Existuje již asi dva roky a o veškerou administrativu se stará jediný člověk. Orientuje se na tipy pro overclocking různých komponent, chlazení a tuning počítačů všeobecně. Zaujme také neoficiální liga v přetaktování, kde bývají ti nejlepší overclockeři odměněni hodnotnými cenami od sponzorů. Stránky jsou provedeny v černé barvě a působí možná až undergroundovým dojmem. Ačkoliv kvantitou příspěvků tento server nijak nevyniká, jedná se o velmi kvalitní stránky, které určitě stojí za to průběžně sledovat.

HW-Plus (www.hwplus.sk, slovensky) má na svědomí stejný autor jako pretaktovanie.sk, liší se pouze tematickou orientací severu; HW-Plus se totiž zaměřuje na daleko širší okruh zájemců. Naleznete tu zachyceny všechny důležité novinky, kvalitní reportáže, testy, komentáře. Na to, že celý projekt funguje teprve krátce, vypadá opravdu slibně.

Hardwarový hepldesk (www.hw.ukf.sk, slovensky) je projekt zrealizovaný týmem Centra Informatizácie Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Čerpá z různých zdrojů, obsahuje značné množství zajímavých materiálů co se počítačové technologie všeobecně týče. Mnoho vysvětlivek různých pojmů, technických specifikací, systémů apod. Tyto informace pokrývají celé spektrum počítačového světa od procesorů přes paměti, disky, monitory až po sítě, rozhraní a periferie. Pokud hledáte právě tohle, pak s návštěvou Helpdesku určitě neváhejte.

§§§§§

$$$$$


Hardware


DivX v krabici

Ousmane Keita

c03p0215

Je zvláštní, jak velké elektronické firmy váhavě reagují na reálné požadavky trhu. Daleko lépe jim jde umělé vytváření poptávky po produktech, o které ve skutečnosti nikdo nestojí. Pro příklad nemusíme chodit daleko jak dlouho třeba trvalo, než si MP3 našly cestu do výrobků spotřební elektroniky, jako jsou stolní přehrávače a walkmany? Dnes si tato zařízení prakticky nedokážeme bez podpory tohoto formátu představit. Průzkum bojem je zpravidla bezpečněji přenecháván malým výrobcům, kteří jako první nabízejí to, na co řada spotřebitelů netrpělivě čeká. Audiotechnologie MP3 se už mezi námi pevně zabydlela, teď čeká totéž v bleděmodrém datové nosiče s videem na bázi MPEG 4/DivX.

První, ale nikoli jedinou vlaštovkou na tomto poli je univerzální přehrávač Kiss DP-450. Ptáte se, proč si pořizovat stolní přehrávač DivXů, když máte počítač možná dokonce s TV-out kartou? Ze stejného důvodu, jako hi-fi věž nebo DVD player pro větší pohodlí, to je totiž důvod, pro který v životě děláme 90 % věcí. Neboť a) proč sledovat filmy na monitoru, když vlastníte velkou televizi a ještě větší pohovku, b) proč kvůli drátům zbytečně stavět počítač do obýváku na metr vedle televize, c) a proč vůbec pouštět kvůli každé rutinní hlouposti hučící počítač, když stačí stisknout knoflík. Tak tolik na úvod jako odpověď na otázku: "Pche, k čemu je to dobré?"

Co tedy vlastně testovaný přístroj umí? Stručně přehraje téměř vše, co do něj vložíte: Audio CD, (S)VCD, DVD, na datových discích pak audio MP3 (VBR) a méně známý OGG, filmy MPEG 1/2, MPEG 4 potažmo DivX 4 a 5, Xvid a v neposlední řadě i obrázky JPEG. Bez problému spolkne vypalovaná CD-R/RW, DVD-R/RW. Zajímat vás bude určitě i zadní panel, kde naleznete konektory SCART (RGB nebo kompozit), S-Video, cinch kompozitního videovýstupu, dva cinche pro klasický stereovýstup a digitální audio-out (optický i koaxiální).

V první řadě potěší fakt, že DP-450 má solidní zvuk i obraz. Disponuje vlastností Progressive Scan, která na vhodném TV protějšku vykresluje naprokládaně, čímž dociluje stabilnějšího obrazu. Velikou výhodou je samozřejmě zmíněný fakt, že zvládá DivX, Xvid, MPEG. Příjemná je i schopnost zpracovávat fotografie v JPEGu, což je pravé požehnání pro majitele digitálních fotoaparátů. Ze skrytého menu dovoluje Kiss nastavit jakýkoli DVD region. Velmi důležitá je snadná možnost updatu firmwaru jeho stažením z internetu (necelé 2 MB), vypálením jeho obrazu na CD, a následným nahráním do přehrávače. Nebýt toho, tak nevím, nevím... Ale tím se dostáváme k výtkám.

Kiss DP-450 je plný drobných nedotažeností, jež vám mohou poměrně zbytečně znepříjemňovat ovládání přístroje, a které výrobce až následně vychytává v nových verzích firmwaru. (V době testu byla aktuální verze 2.6.5.) Tak např. nedobře je vyřešeno ovládání MP3 a DivXu. Nefunguje rychloposuv. U MP3 vůbec, u DivXu jej nahradila poměrně nepraktická funkce skoku na zadanou časovou hodnotu. Když si nepustíte TV, kde se dá procházení adresáři vizuálně kontrolovat, nemáte v podstatě šanci MP3 přehrát. Dálkové ovládání je řešeno celkem ergonomicky, ale odezva je trochu pomalá. Nepříjemné je i to, že DivX film automaticky nezazoomuje na šířku obrazovky, a musíte zoomovat ručně. To ovšem probíhá po pevně daných skocích, takže to nikdy nezarovnáte dokonale přesně... ale budiž. U MPEGu však zoom nesedí vůbec a nedá se ani srovnat. V neposlední řadě nesmíte žádné formáty na jednom disku míchat.

DP-450 si zatím bohužel neporadí ani s DivX verzí 3.11a, což bych v této chvíli viděl jako podstatný problém. Také se při větším datovém toku nepatrně cuká. Nespolehlivé je dále zobrazování DivX titulků: české vám záhy zamrznou celý přístroj, anglické zmizí, nenecháte-li film hrát kontinuálně. Navíc se standardně zarovnávají k levému okraji. Zařízení navíc není obecně vůbec složité dostat do totálně "tuhého" stavu. Koncept stolního přehrávače "počítačových" filmů je životaschopný a jistě si najde své nadšené příznivce. Kiss DP-450 není špatný přístroj, a pokud se výrobci podaří vychytat všechny současné mouchy, budu ho moci s klidným svědomím plně doporučit. Za současného stavu si případný zájemce musí sám zvážit, zda jsou pro něj uvedené nedostatky při ne vysloveně lidové ceně relevantní, či nikoli.

V době testu chystala společnost Kiss Technology na trh nové modely zařízení. Řada 500 se může pochlubit nejen dekodérem prostorového zvuku, ale především ethernetovou kartou(!), nebo 80GB diskem.

Kiss DP-450

MPEG 4, DivX, Xvid, MPEG 1/2

čte a zobrazuje JPEG

snadný update firmwaru

multi-region

nezvládá DivX 3.11a

nedotaženosti v ovládání

problémy se zoomem

české titulky

cena

Cena vč. DPH: 12 900 Kč

K testu zapůjčila firma: SWS, www.sws.cz

§§§§§


Co dnes hýbe pixely? – test 26 grafických karet I.

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0238

Když jsme se před sedmi měsíci naposledy věnovali ve srovnávacích testech grafickým kartám, byla jednoznačným favoritem nVidia se svým čipem GeForce4 Ti4600. Nabízela totiž nejvyšší výkon a nejmodernější funkce. Od té doby se ale situace poněkud změnila. Kanadská ATI, která se držela za nVidií na druhém místě, představila na sklonku roku novinku označenou Radeon 9700 PRO a přebrala v high-end třídě štafetový kolík. Její vlajková loď totiž nabízela nejen vyšší výkon nežli konkurence, ale i plnou podporu funkcí rozhraní DirectX 9. Vzniklou propast se nVidii nepodařilo překonat v podstatě dodnes a jedinou šancí zůstává čip GeForce FX, jehož první testy ale nedopadly nijak skvěle. Ale o tom si ještě povíme.

Trh s grafickými kartami je v současné době poměrně nepřehledný a nabízí velké množství produktů, které se od sebe mnohdy liší jen číselným označením či několika nicneříkajícími písmeny. Navíc se krom starých rivalů nVidie a ATI začínají prosazovat i menší výrobci grafických čipů jako jsou SiS (Xabre) či ST Microelectronics (Kyro). Ke zlepšení orientace potenciálních zákazníků nepřispívají ani výrobci karet, kteří své produkty označují všemožnými shluky názvů, čísel a písmen. Poslední kapkou je pak chaos vyvolaný zvýšením rychlosti sběrnice AGP některých karet s čipy nVidia GeForce4, jež se odrazilo ve změně jejich názvů.

Ještě než se pustíme do přehledu typů grafik, povězme si něco o jejich parametrech obecně. Na první pohled se dá říci, že dnešní karty jsou co do rozměrů poněkud střídmější, nežli tomu bylo v minulosti, a takové excesy jako v případě 3dfx Voodoo 5 6000 se dneska již neopakují. Na druhou stranu i mezi testovanými kartami se vyskytly dva nadměrné kousky (Club3D GF4 Ti4800SE a Asus V8460 Ultra Deluxe), při jejichž instalaci se vám mohou pod ruce plést IDE a napájecí kabely. K standardní výbavě karet dnes patří především duální výstupy obrazu, umožňující vyvedení signálu na dva monitory, u levnějších karet pak na monitor a televizi. Konfigurace výstupů je u většiny modelů shodná a je tvořena D-SUB konektorem pro připojení analogového CRT monitoru, DVI-I konektorem pro digitální LCD panely a S-Video výstupem televizního signálu. Některé produkty nabízejí namísto TV-Outu VIVO, což je zkratka pro kombinovaný konektor pro vstup a výstup videosignálu. Takové karty pak lze použít k editování videa či k jiné práci s obrazovým materiálem.

Většina produktů v testu až na dva nejslabší modely GeForce4 MX440SE je osazena výkonnějšími paměťovými moduly DDR, které teoreticky zdvojnásobují rychlost paměti. Její kapacita se pohybuje od 64 MB u méně výkonných kusů po 128 MB u dražších modelů. Podle podpory DirectX lze karty rozdělit na dvě skupiny. Ta zaostalejší podporuje pouze verzi 8.1 a patří do ní veškeré karty s čipy GeForce4 a Xabre a některé Radeony. Druhou skupinu pak tvoří akcelerátory s podporou DirectX 9, které sice jsou technologicky napřed, ale v praxi své výhody příliš nevyužijí. Málo-který program či hra totiž v současné době a v horizontu 6 měsíců nové DirectX využijí.

Co se týče chlazení grafických karet, je standardem pouze jediný ventilátor umístěný na grafickém čipu. Takto je ochrana proti přehřátí řešena u většiny Radeonů, u obou Xabrů, u všech GeForce4 MX a u některých Titanií 4200. Důmyslnější mechanismy a lepší možnosti pro přetaktování pak mohou nabídnout např. karty Hercules, Gainward a Asus, absolutně nejdokonalejší je chlazení ABITu, které je však zároveň příliš hlučné a zabírá jeden PCI slot. Navíc, jak jsme se mohli přesvědčit u testu podobné karty v jednom z minulých čísel, ABIT s OTESem v přetaktování příliš nevynikal.

Podíváme-li se na jednotlivé typy karet, pak lze na trhu najít krom starších a doprodávaných karet mnoho různých produktů lišících se grafickým čipem, množstvím paměti, konfigurací výstupů, podporou rychlejší sběrnice 8x AGP, a samozřejmě též softwarovou výbavou. Aby sestava našeho testu kopírovala co nejvěrněji nabídku trhu, oslovili jsme většinu velkých českých prodejců a shromáždili jsme v testu 26 grafických karet. Dbali jsme přitom na to, aby zastoupení akcelerátorů bylo vyvážené a nesešlo se více identických modelů. Jedinou výjimkou jsou karty osazené čipem nVidia GeForce4 Ti4200, které v současnosti představují ideální poměr mezi výkonem a cenou. Pokud vám v testu chybí karta Matrox Parhelia 512 či jiné, pak vězte, že tyto produkty jsou zaměřeny poněkud jiným směrem a jejich porovnání s mainstreamovými kartami by nebylo zcela objektivní.

Ještě než si povíme něco o způsobu testování, hodila by se malá prognóza do budoucnosti. Jak se zdá, pozice ATI jako výkonnostního i technologického lídra je prozatím neohrožena a kanadská firma se nemusí bát ani GeForce FX karet. Nejvýkonnější verze 5800 Ultra se totiž v mnoha směrech pouze dotahuje na Radeon 9700 PRO a až se objeví na trhu, ATI pustí do prodeje Radeon 9800 PRO (R350), který bude zase o fous rychlejší především díky DDR II pamětem. Navíc GeForce FX se předvedla i monstrózním a hlučným chladicím mechanismem, který jistě mnoha uživatelům nebude připadat zrovna ideální. Zvrat tedy přijde nejdříve až s novou generací čipů nVidie, jež by se měly objevit někdy po polovině letošního roku. Co se týče ostatních výrobců, ti se pravděpodobně budou držet low-endového segmentu a jedinou ohlášenou novinkou je chystaný čip Xabre II od SiSu, který by měl podporovat DirectX 9.

Testy jsme prováděli na výkonném PC s procesorem Intel Pentium 4 2,4 GHz a 533MHz FSB sběrnicí, vsazeném do základní desky MSI 655 Max-FISR s čipsetem SiS 655. Sestava byla osazena 256MB DDR SDRAM pamětí na frekvenci 266 MHz. Z důvodu odlišných nároků na verzi DirectX u 3DMarku2001 SE a 3DMarku2003 jsme testovali na dvou particích, přičemž pod DirectX 9 jsme provedli i všechny zbývající herní testy. Veškeré testování proběhlo na operačním systému Windows XP Professional s nainstalovaným Service Packem 1.

U všech karet jsme při testech používali nejnovější referenční ovladače výrobců grafických čipů, jmenovitě tedy 6.14.1.6292 u ATI, 41.09 u nVidie a 3.08 u SiSu. K tomuto kroku jsme se odhodlali především proto, že jednotlivé produkty jsou na trhu různě dlouhou dobu a novější modely by pak měly na svých CD pravděpodobně novější, a tedy možná i vylepšené ovladače. V tom případě bychom stěží mohli prohlásit takovéto srovnání za objektivní. K určení výkonu jednotlivých karet, který je přeci jen asi tím nejdůležitějším, čím se od sebe liší, jsme použili OpenGL hry Return to Castle Wolfenstein (verze 1.4), Direct3D hry Serious Sam 2 (verze 1.07) a Unreal Tournament 2003 (verze 2199) a testovací aplikace 3DMark2001SE a 3DMark2003. Zatímco logicky bychom pravděpodobně měli starý 3DMark2001SE opustit, my jsme tak neučinili a při určování celkového výkonu jsme mu ponechali maximální vliv na výsledek. Pročpak? 3DMark2003 je totiž postaven na nové verzi DirectX, kterou ale nepodporuje kromě Radeonů 9500 a 9700 žádná jiná současná karta. Faktem je také to, že DirectX 9 bude prakticky využíván nejdříve za půl roku, přičemž první ohlášenou hrou s tímto rozhraním je Doom III. Tím pádem se výsledky 3DMarku2003 stávají pro současné potřeby zcela nevyhovující, neboť nereflektují dnešní situaci. Podle výsledků by totiž mezi Radeonem 9700 PRO a GeForce4 Ti4600 vznikl trojnásobný výkonnostní rozdíl a karty GeForce4 MX440 bychom museli z testu vyhodit úplně, neboť 3DMark2003 na nich vůbec neběží. Výsledky nové verze tohoto benchmarku berte tedy s rezervou a přikládejte jim určitý význam jen v případě, že si kupujete kartu na rok a déle.

A jsme ve finále. Vyhodnotit nejlepší kartu z účastníků testu jednoduše nelze. Některé jsou totiž levné (Sparkle GeForce4 MX440SE), jiné zase výkonné (ATI Radeon 9700 PRO) a další mají skvělou výbavu čítající deset CD (MSI MX440 8X). Ideální by se tedy zdál poměr cena/výkon, který rozhodně jednoznačně svědčí pro grafickou kartu Sparkle. Jenže jednu z nejméně výkonných karet lze stěží doporučit jako výhodný nákup, nehledě na to, že za podobnou cenu se doprodávají výkonnější karty s čipem GeForce3 Ti200. A tak jsme karty rozdělili do tří segmentů. Ten nejnižší zahrnuje low-endové karty, střední představuje ideální poměr mezi výkonem a cenou a nejvyšší je určen movitějším zájemcům. V nejnižším segmentu nás nejvíce zaujala karta MSI MX440 8X. Je jednoznačně nejvýkonnější, a i když nemá nejlepší poměr mezi cenou a výkonem, za poměrně nízkou cenu získáte krom karty ještě velké množství her a programů. Navíc MSI MX440 8X má o 40 % vyšší výkon, nežli identická karta od ST-Lab či Albatronu.

Ve středním segmentu je situace poněkud komplikována přítomností několika akcelerátorů s podporou DirectX 9. V současné době ale nepřikládáme této výhodě takový význam a důležitější je poměr mezi cenou a výkonem a výbava. V tomto ohledu je jednoznačným favoritem Gainward GeForce4 PowerPack! Ultra/650-8X TV/DVI, který tímto triumfem jen potvrzuje kvalitu výrobků této značky.

V high-end třídě je situace poměrně jednoduchá především díky vyrovnanému výkonu favoritů, karet s čipy Radeon 9700 a 9700 PRO. Z dvojice karet Excalibur a Hercules pak vychází lépe díky konstrukci karty a o 20 % lepšímu poměru mezi výkonem a cenou akcelerátor Excalibur.

Příště bychom se s grafickými kartami měli setkat v září, tedy přibližně za půl roku. Do té doby se možná změní obsazení na pozici nejvýkonnější karty, promíchá se střední segment a zmizí dnešní low-endy. Jiného překvapení se ale pravděpodobně nedočkáme.

Albatron GeForce4 MX480

Mezi nejlevnější grafické karty na trhu patří v současné době modely osazené čipem nVidia GeForce4 MX440. Tyto produkty byly představeny počátkem minulého roku a dodnes představují ideální koupi pro nepříliš majetné uživatele, poskytují výkon, který je při nižším rozlišení dostačující i pro nejnovější hry. Novinkou u GeForce4 MX karet je podpora rychlejší sběrnice AGP, která se ale v současné době v praxi téměř neprojeví, a zvýšení taktovacích frekvencí pamětí a jádra. Právě to má zásadní vliv na lepší výsledky oproti běžným MX440 kartám. Na zadním panelu Albatronu GeForce4 MX480 se ukrývají tři konektory, díky nimž můžete ke kartě připojit jak klasický CRT monitor, tak LCD panel či televizi. Zásluhou funkce nView pak můžete obraz sledovat na dvou zařízeních zároveň. Součástí balení je i redukce z S-Videa na kompozit a kompozitní kabel. Softwarová výbava čítá 2 CD, na nichž najdete ovladače a DVD přehrávač Win-DVD 4

Cena vč. DPH: 2 800 Kč

Apollo Graphics Blade Monster Xabre 400

S kartami obsahujícími čipy jiných výrobců než ATI a nVidie se příliš často nesetkáváme, nicméně pár jich na pultech leží. Vedle Matroxu, který je starším uživatelům PC určitě dobře známý, jsou na trhu i výrobky obsahující čipy Xabre od společnosti SiS. Ty jsou zaměřeny především na low-endový segment, kde by měly konkurovat Radeonům 9000 a GeForce4 MX. Nabízejí totiž o něco vyšší výkon a podobné technické parametry (podpora DirectX 8.1) za často výrazně nižší cenu. Chybějící funkce (vertex shaders, anizotropické filtrování) by měla mít nová verze čipu Xabre II. Blade Monster Xabre 400 se svým konkurentům na první pohled velmi podobá, a to jak velikostí desky, tak konfigurací výstupů. Signál lze vyvést přes D-SUB, DVI a S-Video konektory, a karta umožňuje i velmi snadno ovladatelné duální zobrazení. Součástí balení je S-Video propojovací kabel, stručná dokumentace v českém jazyce a na CD naleznete DVD přehrávač WinDVD bez registračního čísla.

Cena vč. DPH: 3 129 Kč

Club3D Radeon 9100

Holandská firma Club3D je jedním z řady výrobců, kteří používají grafické čipy dvou největších konkurentů, americké nVidie a kanadské ATI. Její první karta v testu, low-endový model Club3D Radeon 9100, je osazena upravenou verzí jedné z předcházejících vlajkových lodí ATI, Radeonu 8500, s mírně odlišnými frekvencemi jádra a pamětí. Co však zůstalo při starém, je rychlost AGP a podpora DirectX. Vzhledem k tomu, že jde o kartu určenou nejméně náročným uživatelům, není tento nedostatek tak velký. Club3D Radeon 9100 je na první pohled nenápadná karta, připomínající referenční vzorky od ATI. Nabízí tři výstupy videosignálu přes D-SUB, DVI-I a S-Video konektory a možnost duálního zobrazování díky technologii HydraVision. S kartou jsou dodávány redukce z S-Videa na kompozit a samostatné kompozitní a S-Video kabely, redukce z DVI-I na D-SUB však chybí. Poněkud chudší je i softwarová výbava, která čítá 2 CD pouze s ovladači a DVD přehrávačem WinDVD 4.

Cena vč. DPH: 4 033 Kč

MSI MX440 8X

Grafická karta MSI MX440 8X nás hned po rozbalení velmi příjemně překvapila. Samotný akcelerátor na první pohled sice nijak nevybočuje (až na sympatický design aktivního chladiče grafického čipu) a funkcemi a vlastnostmi se může rovnat s ostatními kartami postavenými na čipu GeForce4 MX440, avšak co si rozhodně zaslouží pozornost, je rozsáhlá softwarová výbava. Zatímco většina výrobců se snaží ke svým produktům přidat co nejmenší množství tzv. přidané hodnoty, aby poměr výkonu a ceny byl co nejideálnější, MSI přidala ke své kartě rovných deset CD. Nechybí zde plné hry (Elder Scrolls III: Morrowind, Tom Clancy\s Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project), DVD přehrávač WinDVD a aplikace WinProducer, WinCoder, Virtual Drive a RestoreIT!. Na zbylých třech CD pak jsou ovladače a utility ke správě karty, program pro převedení plochy do 3D a kolekce herních dem. Součástí balení jsou i redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video kabel.

Cena vč. DPH: 4 500 Kč

PowerColor Radeon 9100 VIVO

V low-endovém segmentu grafických karet je velká konkurence. Krom čipů ATI a nVidia o svůj podíl na trhu bojují i výrobci méně známí, mezi něž patří například SiS (Xabre) či PowerVR (Kyro). Není tedy těžké pochopit snahu větších výrobců ušetřit na vývoji a prodávat starší, ale pro většinu uživatelů výkonově postačující grafické čipy. Při srovnání s ostatními akcelerátory v testu vypadá PowerColor Radeon 9100 VIVO poněkud obyčejně. Základní zelená barva a běžný chladič čipu s nálepkou ATI ostře kontrastují s designovými finesami ostatních výrobců. Je ale pravda, že uživatelům záleží hlavně na vlastnostech a ne na vzhledu. Po této stránce nabízí Radeon 9100 slušný poměr mezi výkonem a cenou, a především vstup videosignálu. Ostatní příslušenství se skládá z VIVO kabelu a S-Video a kompozitních kabelů a dvou CD. Na nich najdete ovladače a utilitu PowerDirector 2.0 ME PRO určenou k práci s videem. Jako jeden z mála nemá PowerColor Radeon 9100 VIVO ve výbavě DVD přehrávač.

Cena vč. DPH: 4 673 Kč


Co dnes hýbe pixely? – test 26 grafických karet II.

QDI NPACT GeForce4 Ti4200

Na poslední chvíli se do testu dostal ještě další zástupce početné skupiny karet osazených grafickým čipem GeForce4 Ti4200, tentokráte však v provedení s 64 MB RAM. Toto paměťové omezení se projevilo i v ceně, která posunula QDI NPACT GeForce4 Ti4200 mezi nejlevnější segment. Bohužel s menší pamětí se dostavil i nižší výkon, ale propad oproti ostatním G4 Ti4200 kartám není tak výrazný. Poměr mezi cenou a výkonem činí z této karty zajímavou variantu pro ty, kteří chtějí maximálně šetřit investice, ale přesto požadují kartu vyšší třídy. Celkově krátká karta nabízí standardní konfiguraci výstupů, avšak ve výbavě chybí redukce z DVI-I na D-SUB. Jediným kabelem, který získáte, je redukce z S-Videa na kompozit, již lze použít k propojení karty např. s videorekordérem či televizorem. Softwarová výbavy karty je zredukována na minimum a na jediném CD se nacházejí pouze ovladače ke všem běžně používaným verzím Windows a DirectX 8.1

Cena vč. DPH: 4 966 Kč

Soltek GeForce4 MX440 SE

Krom dvou vylepšených verzí klasického čipu GeForce4 MX440 od nVidie máme v testu dvě karty s poněkud upravenými verzemi tohoto čipu. Ty jsou označovány jako MX400SE a jde o karty, které mají sníženou frekvenci jádra a pamětí z původních hodnot 270/400 MHz na 250/333 MHz. Jde tedy o karty s ještě nižším výkonem, než měly původní MX440, a jsou tudíž určeny především méně náročným uživatelům, kteří své počítače nezatěžují složitou 3D grafikou. Samotná karta je zajímavá zejména barvou desky. Zvykli jsme si na klasické zelené a žluté, a pro některé výrobce typické červené a modré barvy, ale bílá má v tomto případě premiéru. Zadní panel nabízí vyvedení videosignálu přes D-SUB a S-Video konektory do běžného monitoru a televize, přičemž obraz lze sledovat na obou zařízeních zároveň. Ke kartě náleží redukce z S-Videa na kompozit a kompozitní kabel a CD, na němž naleznete pouze univerzální sadu ovladačů pro většinu produktů Solteku.

Cena vč. DPH: 2 290 Kč

Soltek Xabre 600

Druhou grafickou kartou s poněkud exotickým čipem SiS Xabre je model od společnosti Soltek. Ten se pyšní nejnovější verzí tohoto čipu, která, jak je z výsledků patrno, nabízí oproti modelu Xabre 400 přibližně 15-20procentní výkonnostní nárůst. To je však z pohledu inovací téměř vše. Pokud byste totiž hledali podporu novější verze DirectX, budete zklamáni. Xabre 600 je sice prvním čipem od SiSu vyrobeným 0,13mikronovou technologií a má plnou podporu DirectX 8.1, funkce devítky ale zvládne teprve nástupce tohoto čipu, Xabre II, jenž by měl být na trh uveden v nejbližší době. Samotná karta až na zajímavou barvu desky, kterou jsme ale zmiňovali už u předchozího produktu této firmy, nijak nevybočuje ze standardu dnešních 3D akcelerátorů. Běžná velikost, aktivní chlazení čipu a tři konektory výstupu signálu s možností duálního zobrazení. Výbavu karty tvoří redukce z S-Videa na kompozit, kompozitní kabel a CD s univerzálními ovladači.

Cena vč. DPH: 3 290 Kč

Sparkle GeForce4 MX440SE

S kartami tchajwanské společnosti Sparkle jsme se na stránkách našeho časopisu setkali již několikrát, a vyjma platinové edice modelu GeForce4 Ti4600 šlo vždy o produkty poskytující především ideální poměr cena/výkon. Stejné je to i u této karty, jejíž srdce tvoří podtaktovaná verze staršího, ale pro většinu dnešních her ještě postačujícího grafického čipu GeForce4 MX440. Samotná karta je na první pohled velmi nenápadná a nabízí pouhé dva výstupy videosignálu. To může být poněkud problém pro majitele digitálních LCD panelů, uživatelé s klasickými CRT monitory a televizemi však nejsou nijak ochuzeni a mohou využít i funkce duálního zobrazování nView. Ve výbavě karty nechybí S-Video kabel, naopak jsme postrádali redukci na kompozit, která u ostatních karet bývá přiložena. Po stránce softwaru obsahuje balení pouze jediné CD s ovladači pro většinu verzí operačního systému Windows, několik verzí DirectX a časově omezenou kopii DVD přehrávače PowerDVD 3.

Cena vč. DPH: 1 550 Kč

ST-Lab GeForce4 MX440

Poslední kartou osazenou méně výkonným čipem nVidia GeForce4 MX440 je model poměrně neznámé hongkongské firmy Sunrich Technology. Tento produkt nabízí stejně jako obdobný model od Albatronu vyšší taktovací frekvence jádra grafického čipu a pamětí a vyšší rychlost sběrnice AGP, což se ale v praxi téměř nijak neprojeví. Rozdíly mezi těmito kartami a běžnými MX440 jsou totiž dány právě vyššími frekvencemi. Určitou výhodou je lepší možnost připojení zobrazovacích zařízení. Vedle D-SUB a S-Video konektoru ST-Lab nabízí i digitální DVI-I. Škoda jen, že v krabici krom S-Video kabelu není ještě nějaká redukce, aby funkci duálního zobrazování nView mohli plnohodnotně využívat i majitelé dvou analogových monitorů. Softwarová výbava je poněkud chudá a tvoří ji opět pouze ovladače a softwarový DVD přehrávač WinDVD 4. Poněkud zajímavé je, že u CD chybí registrační číslo a aplikaci tedy nelze, stejně jako v případě karty Apollo Blade Monster Xabre 400, ani nainstalovat.

Cena vč. DPH: 2 830 Kč

ST-LAB ATI Radeon 9000

Když byl před méně než rokem ohlášen nový grafický čip Radeon 9000, jen málokdo mu prorokoval tak krátkou životnost, jakou na trhu měl. Po půl roce jej totiž vystřídal Radeon 9100 a v dubnu by se měl objevit Radeon 9200. S jeho příchodem asi Radeon 9000 zmizí z pultů úplně. Do doby, než se tak stane, může být zajímavý pro uživatele, kteří chtějí novou grafickou kartu za minimální náklady. Nedisponuje sice pokročilými funkcemi DirectX 9 ani podporou AGP 8x, výkonově se však může rovnat s kartami osazenými čipem GeForce4 MX, které na trhu ještě nějakou chvíli vydrží. Nejzajímavější na kartě je asi pasivní chlazení čipu, neboť to má v testu pouze Radeon 9000. Ostatní karty mají aktivní prvky, a GeForce FX by měla přijít dokonce se složitějším chladicím mechanismem. Zadní panel obsahuje všechny tři standardní konektory, tedy analogový, digitální a televizní. Příslušenství ke kartě je skromné a obsahuje pouze S-Video kabel, stručný anglický manuál a jediné CD s ovladači.

Cena vč. DPH: 3 199 Kč

SITUACE NA TRHU V PŘÍŠTÍCH TÝDNECH

Během příštích několika týdnů se na trhu objeví několik zbrusu nových karet, které dále zkomplikují již tak velmi spletitou situaci. Na základě současných informací očekáváme, že v nejslabším low-endovém segmentu se po bok stávajícím kartám GeForce4 MX a Radeon 9100 postaví nejslabší verze nového čipu FX od nVidie označovaná jako FX 5200, spolu se svou výkonnější sestrou FX 5200 Ultra. Firma ATI na tuto výzvu odpoví modely Radeon 9200 a 9200 PRO. Neméně intenzivní bude i boj o střední třídu, která díky výbornému poměru mezi cenou a výkonem přitahuje největší podíl zákazníků. GeForce4 Ti čipy pomalu, ale jistě vytlačí novější a výkonnější nVidia GeForce FX 5600 a 5600 Ultra, a k něčemu podobnému dojde i u ATI, kde Radeon 9600 a 9600 PRO nahradí půl roku staré modely 9500 a 9500 PRO. V nejvyšším segmentu se bude snažit triumfovat nVidia se svou vlajkovou lodí FX 5800 Ultra, která ale vzhledem k nepříliš přesvědčivému výkonu pravděpodobně velkého úspěchu nedosáhne. Navíc v příštích týdnech by nejvýkonnější grafická karta Radeon 9700 PRO měla být vystřídána modernějším Radeonem 9800 PRO.

ABIT Siluro OTES 8x AGP GF4 Ti4200 128 MB

Pokud jste pravidelnými čtenáři PC WORLDu, pak si jistě vzpomínáte, že podobnou kartu jsme v testech již měli. Tento model se liší pouze podporou rychlejší sběrnice AGP, navýšením frekvencí jádra grafckého čipu a pamětí a dvojnásobnou kapacitou paměti. Karta je zajímavá zejména konstrukcí chladicího mechanismu, který by měl zajistit lepší odvod teplého vzduchu. Jak jsme se ale v předcházejícím testu přesvědčili, výdrží při přetaktování se karta nijak nelišila od modelů s běžným chladičem, a tak převažují spíše negativa. Těmi jsou dvojnásobná výška zadního panelu, zabraňující využití horního PCI slotu, a několikanásobně vyšší hlučnost. Ke kartě lze připojit jak klasický monitor, tak digitální LCD panel a televizi. V příslušenství nechybí redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a potřebné kabely. Na třech CD jsou umístěny ovladače, demoverze hry Soldier of Fortune 2 a programu Earthviewer 3D, SiluroDVD 4 (upravené WinDVD) a plná verze akční hry America\s Army.

Cena vč. DPH: 7 199 Kč

Albatron GeForce4 Ti4280

Další kartu, osazenou inovovanou verzí grafického čipu nVidia GeForce4 Ti4200 a podporující 8x AGP, dodala v našich krajích doposud neznámá tchajwanská firma Albatron Technology. Oproti modelu od ABITu má Albatron o 25 MHz nižší frekvenci jádra, což ale odpovídá standardu těchto karet. Na první pohled vás zaujme modrý chladič čipu s logem výrobce, bohužel karta nemá pasivní chlazení pamětí. Videosignál můžete vyvést přes D-SUB, DVI-I a TV-OUT konektory do CRT monitoru, LCD panelu či televize. S-Video navíc funguje jako VIVO, slouží tedy zároveň jako výstup i vstup. Ke kartě náleží redukce z S-Videa na kompozit, S-Video a kompozitní kabel a VIVO rozbočovač. Nezbytnou softwarovou výbavu tvoří 4 CD s ovladači, programem PowerDirector 2.1 ME PRO k editování videa a dvěma plnými hrami (Serious Sam a Motocross Mania). Bohužel chybí softwarový DVD přehrávač, ten ale bývá dodáván jen ke kartám obsahujícím TV-OUT.

Cena vč. DPH: 5 990 Kč

Excalibur Radeon 9500

Grafický čip ATI Radeon 9500 se spolu s kolegy 9500 PRO a 9700 objevil na konci minulého roku, a lze jej tedy stále považovat za relativní novinku. Po stránce výkonu dokáže dohnat, a v některých hrách dokonce i překonat karty s GeForce4 Ti4200, technologický má jistý náskok díky plné podpoře DirectX 9. Karta vypadá o poznání robustněji než low-endový Radeon 9100, zejména kvůli delší desce a masivnějšímu aktivnímu chladiči. Díky vyšší energetické náročnosti vyžaduje Radeon 9500 externí napájení, jež se ke kartě přivádí pomocí přibaleného kabelu. K zadnímu panelu lze připojit jak CRT, tak digitální LCD a televizi, přičemž balení obsahuje i redukci z DVI-I na D-SUB, takže duální zobrazování mohou využít i majitelé dvou analogových monitorů. Ke kartě dále náleží redukce z S-Videa na kompozit a kompozitní a S-Video kabely. Na pěti CD jsou ovladače, programy PowerDVD XP a Power-Director 2.5 VE PRO, hra Duke Nukem: Manhattan Project a 6 demoverzí dalších her.

Cena vč. DPH: 6 050 Kč

Gainward GF4 PowerPack! Ultra/650

Grafické karty od společnosti Gainward patřily v našich testech vždy mezi ty úspěšnější účastníky, a to především díky dobrému poměru mezi cenou a výkonem a kvalitní výbavě. I když tyto karty, stejně jako ostatní produkty osazené čipy nVidia, ztrácejí s prohlubující se výkonovou propastí mezi nVidií a ATI na své atraktivitě, stále ještě mohou pro současné a mnohé budoucí hry nabídnout dostačující výkon za rozumnou cenu. Jak jsme se mohli přesvědčit v dřívějších testech, Gainward klade u svých produktů značný důraz na kvalitu chlazení, proto má také tato karta krom běžného aktivního chladiče čipu i oboustranné pasivní chlazení pamětí. Kromě samotného akcelerátoru jsou součástí balení ještě redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a tři CD. První z nich obsahuje ovladače a utilitu EXPERTool, sloužící mimo jiné k přetaktování, na druhém CD naleznete DVD přehrávač Win-DVD 4 a třetí CD skrývá plnou verzi starší hry Serious Sam.

Cena vč. DPH: 5 670 Kč

GIGABYTE MAYA II Radeon 9500 Pro

Pokud se poohlížíte po nepříliš drahé kartě, schopné podat dostatečný výkon i při náročnějších 3D hrách, pak by vás mohly zajímat modely osazené grafickým čipem Radeon 9500 PRO. Ty se totiž dají sehnat za polovinu ceny Radeonu 9700 PRO, ale nabízejí výkon nižší pouze o 10 až 30 procent. Oproti níže postavenému Radeonu 9500 s cenou o 15 procent nižší pak Radeon 9500 PRO nabízí výkonnostní nárůst cca 20-30 procent a má osmipixelovou pipeline. Karta samotná je nápadná především díky robustnímu zlatému ventilátoru ochlazujícímu grafický čip a netradičnímu umístění konektoru externího napájení, které karta díky vyšší spotřebě elektrické energie vyžaduje. Krom napájecího kabelu najdete v krabici i redukci z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely. Na pěti stříbrných kotoučích jsou k mání ovladače a utilita k přetaktování karty V-tuner, DVD přehrávač PowerDVD XP, plné verze her Serious Sam a Rune a demoverze her 4X4 EVO a ONI.

Cena vč. DPH: 7 500 Kč

Inno3D GeForce4 Ti4200-8x

S produkty hongkongské firmy Innovision se u nás rozhodně nesetkáváme poprvé, ale až tentokrát se její karta něčím odlišuje od konkurence. Její rozměry jsou přinejmenším překvapivé, jedná se totiž o jednoznačně nejkratší ze všech akcelerátorů s GeForce4 Ti4200 a aspiruje i na titul nejkratší karty vůbec. Výhodou krátkého provedení je logicky snazší instalace karty. Inno3D GeForce4 Ti4200-8x nabízí pro vyvedení videosignálu celkem tři výstupy: analogový, digitální a televizní, přičemž pro majitele dvou analogových monitorů je v balení k dispozici redukce z DVI-I na D-SUB konektor. Pokud byste si chtěli hrát s televizním výstupem, pak možná využijete přibalený kabel, sloužící jako redukce na kompozit. Je ale pravdou, že většina ostatních karet nabízí v tomto ohledu poněkud širší výbavu. Software ke kartě se nachází na 5 CD a krom ovladačů je na nich i DVD přehrávač WinDVD 4, hra Ballistics, dema od nVidie a utilita Power-Director SE.

Cena vč. DPH: 6 300 Kč


Co dnes hýbe pixely? – test 26 grafických karet III.

Palit Daytona GeForce4 Ti4200

Poměrně neznámá firma Palit si u nás v tomto testu odbývá premiéru. Její karta Daytona GeForce4 Ti4200 rozhodně nepatří mezi takové novinky, jako Hercules 3D Prophet 9700, stále však zůstává zajímavou alternativou pro uživatele, kteří chtějí 3D kartu na kratší časové období. V současnosti dostupných hrách a aplikacích je totiž její výkon velmi slušný, a technická zaostalost vzhledem k nulové podpoře DirectX 9.0 v dnešních hrách také není nijak bolestivá. Oproti běžným kartám s čipem GeForce4 Ti4200 nabízí navíc podporu AGP 8x a rychlejší paměti. Od konkurence ji odlišuje jen impozantní černo-žlutý aktivní chladič. Zbytek je totiž, až na absenci pasivních chlazení pamětí, jež některé karty nabízejí, zcela běžný. Zadní panel nabízí D-SUB, S-Video a DVI-I konektory, přičemž signál lze zobrazit na dvou zařízeních najednou. Ve výbavě karty není k našemu velkému údivu žádná kabeláž či dokumentace a jediné CD obsahuje pouze ovladače.

Cena vč. DPH: 5 832 Kč

Leadtek WinFast A280LE TD

S kartami společnosti Leadtek se rozhodně nesetkáváme poprvé, a pokud máte v paměti test akcelerátorů GeForce4 Ti4600, pak si jistě vzpomenete i na první místo, které získal jiný model této firmy. WinFast A280LE TD je ale na rozdíl od zmiňovaného vítěze předešlého testu postaven na méně výkonném čipu GeForce4 Ti4200 a nemá tak masivní chladící mechanismus. I přesto ale vzhledem k pasivnímu chlazení pamětí na přední i zadní straně vypadá ve srovnání s ostatními kartami bytelněji a je podstatně těžší. Co se týče výstupů, nabízí Win-Fast A280LE TD analogový D-SUB konektor, digitální DVI-I, sloužící pro připojení LCD panelu, a S-Video pro televizní výstup. Retailová verze nabízí také redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní propojovací kabel. Softwarová výbava je umístěna na pěti CD, přičemž čtyři zabírají hry Aquanox a Rainbow Six: Rogue Spear Black Thorn a na posledním jsou ovladače a přehrávač WinFastDVD.

Cena vč. DPH: 6 710 Kč

Asus V8460 Ultra Deluxe

S grafickými kartami osazenými čipem GeForce4 Ti4600 jsme se poprvé setkali před rokem, a od té doby jsme jim věnovali řadu testů i článků. Bohužel výrobci přestali tyto nejvýkonnější verze vyrábět a zaměřili se spíše na levnější modely osazené čipem Ti4200. Asus zůstává jednou z mála firem, která tyto karty nabízí dále. Vzhledem k jejímu velkému rozměru desky můžete mít potíže v menší skříni, kde bude bojovat o prostor s IDE kabely a pevnými disky. Zajímavým prvkem je masivní oboustranný měděný chladicí systém, zasahující i nad paměti. Z konektorů kromě klasických D-SUB a DVI-I zaujme především VIVO (Video-In, Video-Out) a 3,5mm konektor pro připojení 3D brýlí, jež jsou součástí balení. Výčet nabídky završují VIVO kabel, rozbočovač signálu z DVI-I na DVI-I a D-SUB a přiložený software. Krom ovladačů obsahuje sedm CD i dvě plné hry Aquanox a Midnight GT/Rage Rally, demoverze 6 dalších her a aplikace Asus DVD, WinCoder, WinProducer a VideoLiveMail 4.

Cena vč. DPH: 11 760 Kč

ATI Radeon 9700 PRO

Karty s čipem ATI Radeon 9700 PRO již nepatří mezi žhavé novinky a s prvními modely jsme se na stránkách PC WORLDu setkali již na sklonku loňského léta. Stále však jde o nejvýkonnější kartu pro běžné uživatele, a tak jí místo v tomto přehledu rozhodně patří. Po technologické stránce mají karty s čipem Radeon 9700 PRO stále nejvyšší taktovací frekvenci jádra a pamětí, avšak podporují pouze čtyřnásobnou rychlost AGP. To se dnes v praxi příliš neprojeví, v budoucích hrách však může propustnost sběrnice ovlivnit celkový 3D výkon. Karta sama o sobě není nijak výjimečná, problémem však může být zvýšená energetická náročnost. Radeon 9700 PRO totiž vyžaduje napájení přímo ze zdroje za pomoci přibaleného kabelu (jde o stejný konektor jako u 3,5" mechaniky). Součástí balení jsou i redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní propojovací kabely. Softwarová výbava je velmi sporá a na jediném CD naleznete v podstatě pouze ovladače.

Cena vč. DPH: 14 030 Kč

Club3D GF4 Ti4800SE

Poměrně zajímavou novinkou mezi kartami s grafickými čipy od nVidie jsou modely označované GeForce4 Ti4800 a Ti4800SE. V obou případech jde o produkty s upravenou frekvencí jádra a pamětí a podporující osminásobnou rychlost sběrnice AGP. Zatímco Ti4800 kopíruje frekvence Ti4600, SE verze se blíží dnes již nevyráběnému modelu Ti4400. A právě tímto čipem je osazena karta Club3D GF4 Ti4800SE. Ta je postavena na stejné desce jako původní GeForce4 Ti4400 a Ti4600 karty, tedy na takové, která svou délkou může v menších skříních působit nemalé problémy. Karta má kvalitní měděný aktivní chladič a hliníkové pasivní chlazení pamětí. Výstupy nabízí možnost připojení CRT monitoru, LCD i televize, přičemž signál lze zobrazit na dvou zařízeních zároveň. K výbavě náleží i redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabel. Software je umístěn na třech CD a obsahuje ovladače, nejnovější verzi DVD přehrávače WinDVD a dvě plné hry.

Cena vč. DPH: 8 526 Kč

Hercules 3D Prophet 9700

Když firma Guillemot loni ukončila spolupráci s nVidií a začala dodávat karty konkurenční ATI, málokdo to považoval za chytrý a logický tah. Jak ale poslední vývoj na trhu naznačuje, možná tím Francouzi vyskočili z pověstné potápějící se lodi. S Radeonem 9700 jsme se již setkali výše, a tak k tomuto grafickému čipu tedy není třeba nic dodávat. V podání Guillemot jde o vysoce výkonný grafický akcelerátor, který se od konkurence liší především zajímavějším provedením (většina výrobců používá referenční design a desky od ATI), pasivním chlazením pamětí a spodní strany čipu. Co se týče hardwarové výbavy, nabízí karta tří výstupy a možnost duálního zobrazování. K výbavě patří i redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a napájecí kabel. Softwarová výbava je poměrně bohatá a krom ovladačů v ní nalezneme DVD přehrávač PowerDVD, aplikace pro přetaktování karty a správu barev, grafická dema a pár screensaverů. Potěší určitě i přítomnost hry No One Lives Forever.

Cena vč. DPH: 11 490 Kč

Excalibur Radeon 9700

Grafická karta Excalibur Radeon 9700 představuje ideální kombinaci velmi vysokého výkonu a ceny pro ty, kteří finančně nedosáhnou na výkonnější verzi PRO. Snížení taktovací frekvence jádra a pamětí u Radeonu 9700 nevede k nijak brutálnímu snížení výkonu a karta si udržuje od nejsilnějšího mainstreamového akcelerátoru současnosti jen minimální výkonnostní rozdíl, a v některých aplikacích svého staršího a papírově výkonnějšího kolegu i dohání. Excalibur Radeon 9700 používá původní design od ATI, což je poznat podle červené barvy desky a nálepky na ventilátoru grafického čipu. Karta má standardní trojici výstupů, tedy analogový D-SUB, digitální DVI-I a S-Video TV-OUT. Kabeláž obsahuje redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely. Software se nachází na čtyřech CD, na nichž naleznete ovladače, softwarový DVD přehrávač PowerDVD XP, aplikaci PowerDirector 2.1 VE PRO určenou k práci s videem a plnou hru Ballistics.

Cena vč. DPH: 10 850 Kč

Manli Radeon 9700

Poslední z karet osazených poměrně novým čipem Radeon 9700 představuje výrobek hongkongské společnosti Manli. Karta je v podstatě identická jako Excalibur Radeon 9700, neboť je založena na referenční desce a designu ATI. To lze poznat především podle červené barvy karty a nálepky na chladiči grafického čipu. Karta potřebuje ke svému chodu externí napájení ze zdroje, jež je zajištěno pomocí čtyřkolíkového kabelu, který je součástí balení. Co se týče výstupů, nabízí Manli Radeon 9700 obvyklý standard karet vyšší třídy. To znamená, že na zadním panelu najdete jak klasický analogový D-SUB, tak digitální DVI-I i S-Video konektor sloužící k připojení televize, a samozřejmostí je i podpora duálního zobrazování HydraVision. K dalšímu příslušenství náleží redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a kompozitní a S-Video kabely. Dvě CD obsahují pouze ovladače ke kartě a jiným zařízením tohoto výrobce a softwarový DVD přehrávač PowerDVD XP.

Cena vč. DPH: 9 630 Kč

Sapphire Radeon 9700 PRO

Druhá z dvojice nejvýkonnějších karet osazených čipem ATI Radeon 9700 PRO pochází od zatím také poměrně neznámé hongkongské firmy Sapphire. Její verze současného 3D lídra trhu se od té vyráběné přímo ATI liší barvou desky a zajímavějším kulatým ventilátorem, jinak jsou karty identické jak vzhledem, tak i výkonem. Rozdíl ve výsledcích testů je totiž zcela minimální. Na zadním panelu jsou konektory pro výstup analogového (D-SUB), digitálního (DVI-I) a televizního (S-Video) signálu. Pro připojení rozličných monitorů jsou k dispozici redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a všechny nezbytné kompozitní propojovací kabely. Karta umožňuje díky duální technologii HydraVision zobrazit signál na dvou zařízeních. Přiložená softwarová výbava Sapphiru Radeon 9700 PRO opět nepatří mezi nejbohatší a skládá se ze dvou CD, na nichž v podstatě naleznete pouze ovladače ke grafické kartě a softwarový DVD přehrávač Power-DVD XP.3 0238/BAM o

Cena vč. DPH: 13 147 Kč

JAK SE ZBAVIT DIRECTX 9?

Nejnovější verze ovladačů DirectX od Microsoftu přináší mnohá grafická a zvuková vylepšení, ale také nejeden problém. Tím nejzávažnějším je fakt, že DirectX 9 nelze oficiálně odinstalovat bez reinstalace Windows, což je operace pro mnoho uživatelů poměrně složitá, navíc se v jejím průběhu mohou ztratit některá důležitá data či nastavení. Pokud jste si nejnovější DirectX nainstalovali a rádi byste se vrátili k předchozí verzi, nevěšte hlavu. Existují utility, které pod operačním systémem Windows XP poměrně bezproblémově a rychle navrátí DirectX k původní verzi. Jedná se o utility DirectX Backdate (http://www.3dcht4u.de/3dc/p24d5fe/directx-backdate.zip) či DirectX 9 Uninstaller (http://www.3dcht4u.de/3dc/p24d5fe/directx-dx9uninstaller.zip). Použití těchto programů samozřejmě není zcela bezpečné, a i když nám pod Windows XP Professional celá operace proběhla bez nejmenších problémů, doporučujeme vám zazálohovat si veškerá důležitá data. Během instalace je pak nutné dodržet přesně pokyny (především rozbalení archivu do adresáře C:\DXTEMP) a mít po ruce originální instalační CD s Windows XP.

§§§§§


Dvaadvacet pecí na data – Test mechanik CD-RW I.

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0239

Od dob, kdy byly CD-RW mechaniky dostupné pouze pro bohaté firmy nebo opravdu zaujaté domácí nadšence, již uplynulo spousty času. Dnes se stává zapisovací jednotka běžným vybavením každého jen trochu výkonnějšího počítače. Ostatně není se co divit, uvážíme-li, že pořizovací ceny některých CD-RW zařízení již výrazně klesly pod hranici dvou tisíc korun. V praxi to znamená, že mnoho uživatelů raději sáhne po mnohem univerzálnější CD-RW mechanice než po klasické CD--ROM. Vyjma IDE modelů se začínají stále výrazněji objevovat i externí mechaniky pro USB 2.0, jež lze pomaleji využít i s verzí USB 1.x, ovšem pouze se silně omezenými výkony. Při testu jsme zjišťovali rychlosti zápisu dat přímým praktickým zápisem normalizovaných dat o objemu 650 MB. Testovací sestava obsahovala procesor Intel Pentium 4, 512 MB RAM a HDD IBM (7 200 ot./min.). Jako testovacího softwaru jsme využili aplikace Nero Burning Rom 5.5 v aktualizované, tedy v poslední verzi.

Aopen CRW5224

Aopen jsme na test obdrželi v modrém balení, jehož popisky informovaly o 52násobném výkonu zápisu. Uvnitř krabice uživatel nalezne nejen interní IDE mechaniku, ale i jedno prázdné médium CD-R, médium CD-RW a software Nero Burning Rom. Tištěný manuál je vyroben v podobě krátkého letáku v deseti jazykových verzích. Přední panel mechaniky obsahuje dvě tlačítka, z nichž jedno slouží k ovládání vozíku a druhé k přehrávání audiodisků. Útroby zařízení propůjčují CRW5224 schopnost vypalovat 52násobným výkonem, přepisovat 24x nosiče CD-RW a číst CD výkonem 52x. Bezchybnému zápisu napomáhá nejen 2MB vyrovnávací paměť, ale také JustLink. Ideální rychlost pálení řídí technologie JustSpeed. V měření zápisu na disk CD-R si vedla mechanika velmi dobře a stala se druhým nejrychlejším produktem v testech. Dobré výsledky jsme zaznamenali i při čtení z CD-R. Lehce podprůměrný výkon jsme však zjistili při testování zápisu na disk CD-RW.

Cena vč. DPH: 2 867 Kč

Asus CRW-5224A

Zakoupením testovaného IDE zařízení Asus CRW-5224A se stanete nejen majiteli vypalovačky, ale také dodávané výbavy v podobě softwaru Nero Express a dvou prázdných médií (CD-R a CD-RW). Vzhledově se tato mechanika může pochlubit pěkným čelním panelem se dvěmi tlačítky a dvojicí LED kontrolek. Během testu jsme si všimli, že pokud zasouváte CD vozík rukou a ne příslušným tlačítkem, musíte k jeho rozpohybování vyvinout značnou sílu. Jinak se mechanika chová ukázněně. V testu vykázala špičkový výsledek během čtení dat z povrchu CD, přičemž na vnějším okraji CD dokázala vyvinout maximální výkon až 49,41x, což je nejvyšší naměřená hodnota v našich testech. Rychlosti zápisu se také ukázaly v dobrém světle. O bezpečné vypalování i na méně výkonných počítačových stanicích se stará technologie FlextraLink a o volbu optimální rychlosti zápisu, redukci vibrací a ruchů systém FlextaSpeed. Jak je vidět, Asus dokázal vyrobit mechaniku, která je dobře vybavená, a to nejen výkonově, ale i technologicky.

Cena vč. DPH: 4 892 Kč

Benq CRW5224P

Benq CRW5224P je dalším představitelem rodiny interních CD-RW mechanik. Výbava v retailovém balení čítá prázdné médium CD-R, CD-RW, montážní šroubky a audiokabel. Krátký tištěný manuál slouží jak pro instalaci zařízení, tak i pro přiložený software Nero Express. Rozměry mechaniky jsou naprosto standardizované a přední panel bílé barvy obsahuje jedno tlačítko pro pohyb vozíku a druhé ke spuštění přehrávání audionosiče. Analogový výstup jack 3,5 mm a ovládací kolečko hlasitosti jsou taktéž samozřejmostí. Benq může pracovat pod verzemi Windows 95, NT 4.0, 98, 2000 a XP. Ochranný systém nese označení Seamless III, a Nero Burning Rom jej identifikuje jako SeamlessLink. Mechanika Benq se v testech projevila jako nejrychlejší vypalovačka CD-R médií dokázala vypálit 650MB CD za pouhé dvě minuty a dvacet sekund. Je tedy škoda, že nedovedla úspěch zopakovat při testu CD-RW zápisu, kde si vedla o poznání hůře. Přesto je však tato mechanika velmi rychlá a užitečná.

Cena vč. DPH: 2 434 Kč

LG GCE-8520B

LG GCE-8520B je navržen jako interní mechanika využívající ke komunikaci s počítačem běžného IDE kabelu a protokolu maximálně UDMA/33. Vyšší přenosový protokol není vlastně zapotřebí, neboť 52násobné zapisování/čtení se spokojí s průchodem dat cca 7 800 KB/s, přičemž formát UDMA/33 zvládá přenášet objem až 33 MB/s, tedy cca čtyřikrát více. Mechanika je na předním panelu vybavena jedním tlačítkem pro ovládání CD vozíku a jednou LED kontrolkou. Jako obvykle zde naleznete i audiovýstup a ovládací kolečko hlasitosti. V testech si mechanika vedla velmi dobře. Nejvíce vynikla při čtení dat z povrchu nosiče CD-ROM a nadprůměrně se umístila i při zápisu na CD-R a CD-RW. Méně příznivé hodnoty jsme naměřili v testu přístupové doby, avšak i ta je v rámci tolerance. O bezchybný průběh vypalování se stará systém SuperLink, který je obdobou technologie Burn-Proof. Název Fail-Free Writing pak označuje služby pro optimalizaci rychlosti podle typu média.

Cena vč. DPH: 2 375 Kč

Lite-On LTR-52246S

Interní mechnika s označením LTR-52246S pochází z dílny Lite-On. Umí zapisovat výkonem 52x, přepisovat nosič CD-RW 24x a číst data z povrchu stříbrného disku rovněž 52x. Je určena pro spolupráci se sběrnicí IDE v režimu UDMA/33. Ochranná technologie Smart-Burn umožňuje bezpečně vypalovat bez rizika zničení média v případě podtečení datového zásobníku o kapacitě 2 MB. Systém Smart-X oproti tomu umožňuje řídit optimální režimy vypalování podle různých typů médií. V testech jsme s překvapením zjistili, že produkt Lite-On není jen cenově dostupný, ale je i výkonný. Při přenosu dat z kotouče CD se stal dokonce nejrychlejší mechanikou v testech. V průměru kopíroval data výkonem 37,3x. Při měření zápisu si Lite-On také nevedl špatně datové CD-R vytvořil za 2 min. a 25 s a CD-RW zaplnil v čase: 4 min. 42 s. Toto vše dělá z mechaniky Lite-On produkt, který půjde bezpochyby na odbyt, a to i přesto, že se naleznou vypalovačky s rychlejším zápisem na CD-RW nosič.

Cena vč. DPH: 2 100 Kč

MSI CR48-A2

Značka MSI nepatří mezi outsidery. Svědčí o tom nejen řada jiných výrobků, ale právě i tato vypalovačka. Do výbavy, kterou uživatel zakoupením MSI CR48-A2 získá, patří kromě samotné jednotky také šroubky pro instalaci do 5,25" pozice v počítači, audiokabel a jako téměř vždy software Nero Burning Rom. Instalační leták v tištěné podobě je značně strohý a nijak zvlášť povedený. Ochrana podtečení nese název Burn-Proof a mezi další výbavu patří i systém Exac-Rec (řízení zápisu) a AWSS (redukce ruchu a vibrací). Na mechanice jsme během testování zjistili, že vykazuje nadprůměrné výsledky v kategorii čtení, a velmi dobře si vedla i při testu zápisu na disk CD-R i CD-RW. Jak je vidět, pokud konstruktéři dokáží vybavit své zařízení dobrými technologiemi, nemusí být pouhý "brutální" výkon otáček tak podstatný. Tuto mechaniku lze doporučit všem uživatelům, kteří si budou chtít pořídit zapisovací jednotku za příjemné peníze a s velmi dobrým výkonem při otáčkách 48x/24x/48x.

Cena vč. DPH: 2 500 Kč

MSI CR52-A2

Interní zapisovací jednotka značky MSI disponuje 52násobným výkonem při tvorbě nosiče CD-R, stejně tak rychlým čtením médií a 24násobnou rychlostí dokáže přepisovat disky CD-RW. Klasicky laděná vypalovačka je určená pro rozhraní IDE, a jako všechny ostatní produkty této třídy podporuje i ona přenosové protokoly až do standardu UDMA/33. Ochranná technologie Burn-Proof slouží k zajištění bezpečné tvorby kompaktů a systém Exac-Rec umožňuje automaticky volit nejlepší zapisovací mod. Dále zvládne elektronika zařízení i službu výrobcem označenou jako AWSS. Díky ní by se mělo zabránit nežádoucím vibracím a ruchům, které vznikají při chodu. Zařízení značky MSI v testech vyniklo dobrým výkonem zápisu, nadprůměrně krátkou přístupovou dobou k datům na CD a solidním výkonem při čtení dat z kompaktního disku. Dále se ukázalo, že tato mechanika při čtení CD jen velmi málo zatěžuje procesor. Všechny tyto vlastnosti z mechaniky dělají sympatické zařízení.

Cena vč. DPH: 2 745 Kč

Plexwriter PX-W4824TA

Plexwriter PX-W4824TA je také určen pro montáž do 5,25" pozice. Příslušenství tvoří prázdná média CD-R a CD-RW, aplikace Nero Burning Rom a disk s utilitami Plextools. Ty slouží k pohodlnému nastavení parametrů mechaniky např. zde lze ovlivnit technologii zápisu VariRec, volit DMA atd. Kromě toho umí Plextools přehrávat Audio CD nebo pořizovat kopie disků či spravovat obsah CD-RW. Mezi posledními užitečnými volbami najdete i režim čtení CD, kde lze zaškrtnout volbu "only first session". Takto je možné pomoci vypalovačce při práci se zmetkovými CD disky typu "kaktus" atd. Dalším pozitivem zařízení je 4MB vyrovnávací paměť. Mechanika se v testech projevila velmi dobře, a to i přes skutečnost, že jí výrobce dal do vínku výkony "pouze" 48/24/48. V testu CD se sice neumístila na čele pelotonu, ale zato CD-R zhotovila v briskním čase a disk CD-RW dokonce nejrychleji ze všech testovaných mechanik. Je vidět, že Plextor je značkou uznávanou mezi uživateli naprosto oprávněně.

Cena vč. DPH: 4 026 Kč

Samsung BG69-00283D

Tento Samsung představuje tzv. "combo" výrobek, který spojuje služby zapisovací mechaniky CD-RW a jednotky DVD-ROM do jednoho. Jednotka disponuje výkonem 52x při zápisu na disk CD-R, 24x pokud přepisujete médium CD-RW, a 52x v případě, že vaše mechanika čte data z povrchu CD média. Pro lepší chod je mechanika vybavena technologiemi SuperLink a Stable-Burn. Tyto systémy umožňují jak optimalizovat zápis na médium, tak ochránit proces vypalování před chybou podtečení vyrovnávací paměti. Velmi sympatické přitom je, že výrobce nešetřil a osadil mechaniku vyrovnávací pamětí o kapacitě 8 MB, což je čtyřikrát více než u běžných mechanik. V testu prokázalo zařízení velmi dobré výkony ve všech kategoriích. Čtení z DVD média jsme také vyzkoušeli a naměřili hodnotu 6,18x při dlouhodobém přenosu dat a 8,01x v maximu. Shrnutím lze říci, že s ohledem na pořizovací cenu představuje mechanika nadprůměrně dobrou koupi.

Cena vč. DPH: 3 649 Kč

Samsung SW-252

Mechanika Samsung SW-252 je jedním z mála produktů, které jsme na test obdrželi v bulkové verzi. Pro vysvětlení to znamená, že je distribuována bez jakéhokoliv příslušenství nebo krabice. Jednoduše řečeno, za své peníze dostanete mechaniku a nic víc. Takováto koupě je vhodná zvláště v případě, pokud upgradujete počítač a místo staré vypalovačky nebo CD-ROM jednotky si pořizujete výkonnější. Samsung SW-252 zvládá 52x zápis na CD-R, 24x přepis CD-RW a 52x čtení z povrchu stříbrného kotouče. Z obsažených technologií lze zmínit běžnou ochranu podtečení vyrovnávací paměti nebo systém DVA, tedy Dynamic Vibration Absorber. DVA by měl zamezit vzniku nežádoucích vibrací rotujícího disku v jednotce. V testech vykázala mechanika značně nadprůměrný výkon při zápisu na CD-R. Vytvořit CD disk s kapacitou 650 MB zvládla v čase 2 minuty a 30 sekund. Solidní jsou i hodnoty čtení z CD a zápisu na CD-RW. Společně s pořizovací cenou tvoří výhodnou koupi.

Cena vč. DPH: 2 379 Kč

Sony CRX220A1

Uživatelé osobních počítačů vědí, že společnost Sony neprodukuje pouze spotřební elektroniku, ale také počítačové komponenty. Součástí dodávky je IDE kabel (40pinový), instalační šroubky a audiokabel pro připojení analogového signálu do zvukové karty. Softwarové vybavení je poměrně zajímavé, neboť neobsahuje jako jinde Nero Burning Rom či Nero Express, ale odlišné aplikace. Pro výrobu lesklých kotoučů slouží program B\s Recorder Gold a v případě, že se rozhodnete využívat CD-RW médium jako velkou disketovou mechaniku, přijde vám vhod B\s Clip. Tento program je obdobou utility InCD, která je součástí softwaru Nero. V testech se mechanika držela statečně, bohužel si však neporadila s novými typy médií, na které dokázala v Nero Burning Rom zapisovat pouze 40násobným výkonem. Tato skutečnost ovlivnila i výsledek testu zápisu na CD-R. Nicméně věříme, že příchodem nových CD-R médií na trh či s novým firmwarem bude výkon zápisu CD-R pracovat všude 52x.

Cena vč. DPH: 2 423 Kč

Teac CD-W552E

Teac CD-W552E jsme obdrželi v retailovém balení, tudíž krabice neobsahovala pouze interní vypalovačku, ale i jedno prázdné médium CD-R, IDE kabel, instalační šroubky a manuál v sedmi jazycích. Přiložený software tvoří, jako téměř vždy, aplikace Nero Burning Rom. Mechanika je určena pro spolupráci s počítačem v režimu UDMA/33 a nabízí majiteli výkon 52x při zápisu CD-R, 24x přepis CD-RW a 52x čtení disků CD. Vyrovnávací paměť má standardní kapacitu 2 MB. V manuálu i na balení produktu se můžete dočíst o technologii Write-Proof, která zabezpečuje klidné vypalování bez možnosti vzniku chyby podtečení dat. V aplikaci Nero se však nenechte zmýlit, neboť tato technologie je detekována přesněji, tedy přímo jako ochrana Burn-Proof. V testech ukázala mechanika velice příznivé výsledky, a zařadila se tak mezi nejrychlejší vypalovačky na trhu. Dalším plusem mechaniky je i zavedená odolná konstrukce a dobrá pořizovací cena.

Cena vč. DPH: 2 460 Kč

Toshiba SD-R1312

"Combo" mechaniku CDRW/DVD-ROM firmy Toshiba jsme obdrželi v bulkovém provedení, tedy bez příslušenství, což příznivě snížilo její cenu. Toshiba SD-R1312 je určena pro montáž do 5,25" pozice. Pro komunikaci využívá přenos UDMA/33 neboli UltraDMA mode 2, a tudíž jí plně stačí, stejně jako všem jiným CD-RW mechanikám typu IDE, 40pinový datový kabel. Přední panel je evidentně vyroben pro velké assemblery počítačů, neboť na něm nikde nenaleznete logo ani jméno výrobce. Co však naleznete, je tlačítko pro ovládání vozíku, konektor jack 3,5 mm a kolečko ovládání hlasitosti. Mechanika si v testech bohužel nevedla nijak slavně, CD-R médium vytvářela šest a půl minuty a CD-RW dokonce sedm a půl. Rychlost DVD-ROM jsme změřili na hodnotě 6,01x (průměr) a 7,79x při maximální rychlosti. Po mechanice Toshiba sáhnou zřejmě především uživatelé, kteří chtějí vypalovačku i DVD-ROM jednotku za výhodnou cenu a spokojí se tak s lehce nižšími výkony.

Cena vč. DPH: 3 245 Kč


Dvaadvacet pecí na data – Test mechanik CD-RW II.

Asus CRW-5224A-U

Velké balení externí zapisovací mechaniky Asus CRW-5224A-U v sobě ukrývá jak samotný produkt, tak i příslušenství v podobě USB kabelu, napájecího adaptéru, médií CD-R a CD-RW, manuálu a praktického podstavce, s jehož pomocí lze mechaniku umístit do vertikální polohy. Přístroj je vyveden v bílé barvě a v celkem strohém designu, oproti tomu jeho přední panel je navržen velmi pěkně. Naleznete na něm dvě ovládací tlačítka a dvojici LED kontrolek. Nechybí ani standardní audiovýstup a ovládání hlasitosti. V testech byly výsledky shodné s časy interní verze Asus CRW-5224A, z toho a následně i z identifikačního řetězce firmwaru lze usuzovat, že se jedná o shodnou mechaniku, jen s připojením USB 2.0 namísto klasického ATAPI. Výsledky tudíž můžeme prohlásit za velmi dobré, jak v oblasti zápisu na CD, tak i při přepisu CD-RW a při čtení CD. Pokud tedy potřebujete rychlou externí mechaniku, není výrobek Asus rozhodně špatnou volbou, právě naopak.

Cena vč. DPH: 7 863 Kč

Asus SCB-1608-D

Mechanika Asus SCB-1608-D je v testu ojedinělá hned z několika hledisek. Prvním je bezesporu design, neboť opravdu miniaturní externí vypalovačka je vyrobena ve velice luxusním stylu. Stříbrná barva vhodně ladí s elegantními tvary. Druhou zvláštností je způsob připojení k počítači na výběr je totiž nejen USB 2.0, ale i rozhraní FireWire. Oba kabely jsou součástí balení, stejně tak jako ovladače pro FireWire. Třetí výhodou je pak fakt, že dokáže sloužit i jako DVD-ROM jednotka. Abychom však jen nechválili, je třeba zmínit i druhou stranu mince. Výkony mechaniky jsou na dnešní dobu slabé, a to nejen v oblasti zápisu na CD-R (16x) a CD-RW (10x), ale ani při čtení z kompaktního disku není rychlost nijak závratná (24x). Výkon DVD-ROM (8x) jsme naměřili na ucházející hodnotě 3,62x (průměrný datový tok) a 4,69x (maximum). Jednotku lze jednoznačně doporučit k využití s notebookem, kde není potřeba vysoký výkon a spíše se uplatní malé rozměry a velice sympatická hmotnost.

Cena vč. DPH: 6 479 Kč

Benq 4012EU

Skutečnost, že se ve velké krabici nemůže nalézat malé zařízení, potvrdil Benq 4012EU. Objemné balení totiž obsahuje masivní externí mechaniku určenou pro rozhraní USB 2.0. Jelikož vypalovačka nevyplňuje celou krabici, ale jen část, přibalil výrobce i několik dalších věcí. Nejdůležitější je bezesporu datový USB kabel a napájecí adaptér. Za bonus je pak možné považovat média CD-R a CD-RW. Zajímavé jsou čtyři gumové přípravky, které po nasazení na spodní rohy mechaniky slouží jako jednoduchý podstavec. Tím chrání mechaniku před možným mechanickým oděrem, jenž by mohl vzniknout posouváním po pracovním stole. Proč by bylo škoda nechat produkt odřít, vás jistě napadne hned při prvním pohledu na něj. Podle našeho názoru totiž Benq 4012EU jednoznačně patří mezi designově nejlépe zpracované vypalovačky. Celkově se v testech sice nezařadila mezi ty nejrychlejší, ale v kategorii externích vypalovaček představuje docela povedený produkt s přiměřenou cenou.

Cena vč. DPH: 4 405 Kč

Lite-On LXR-40122C

Další mechanika z dílen Lite-On nese modelové označení LXR-122C. Pod tímto názvem se ukrývá zařízení navržené pro spolupráci s rozhraním USB 2.0, z čehož vyplývá, že se jedná o externí variantu. Proto v originálním balení najdeme nejen samotnou mechaniku, ale i napájecí adaptér a klasický USB kabel. Tištěný manuál nabývá podoby jednoho listu s velice skrovnou dávkou informací v několika jazycích. Popravdě řečeno, přebal krabice nebo elektronická verze manuálu vám toho sdělí podstatně více. Velikost mechaniky je sympatická a naznačuje, že ani časté přenášení nemusí uživatele nijak unavit. Oproti tomu vzhled výrobku balancuje na hraně, vypadá to jako by se designéři nemohli řádně rozhodnout, a tak výsledek kolísá mezi dvěma žánry. Nalézt lze totiž jak prvky pěkného "futuristického" stylu, tak i laciné pouťové výzdoby (např. rotující spirála pod průhledným plastem). Z funkčního hlediska toho nelze výrobku příliš vytknout. Výkon je na dostačující úrovni a cena přiměřená.

Cena vč. DPH: 4 820 Kč

Plexwriter PX-S2410TU

V modročerveném balení dorazil k testu další Plextor. V útrobách jsme pak nalezli miniaturní externí vypalovačku, USB kabel, napájecí adaptér a dvě prázdná média. Tištěný manuál je skrovný, a tak více informací naleznete až v přiloženém elektronickém manuálu na CD. Mechanika na sebe bere podobu skutečně miniaturního zařízení v elegantním hávu. Stříbrošedá barva produktu sluší a dodává mu jistou eleganci. Přední panel, nebo spíše jen panýlek obsahuje LED kontrolku a tlačítko pro vysunutí vozíku. Z druhé strany je pak možné nalézt konektor napájení a USB zdířku. Zboku je místo pro vypínač a audiovýstup jack 3,5 mm i s ovládáním hlasitosti. Přiložený software tvoří Nero Burning Rom a PlexTools, v nichž můžete například řídit technologii VariRec, která by se měla uplatnit především při výrobě kvalitních Audio CD. Výkonem sice patří zařízení k pomalejším (24/10/24) v našich testech, ale lze předpokládat, že i tak si uznávaná značka Plextor své příznivce najde.

Cena vč. DPH: 8 638 Kč

Plexwriter PX-W4824TU

Zajímavým kouskem do naší sbírky se stal produkt Plexwriter PX-W4824TU. Je všeobecně známo, že Plextor je nekorunovaným králem mezi výrobci vypalovaček, a tak ani nepřekvapí "skromný" nápis na krabici: Plextor King of Quality. Tak či onak ale Plexwriter disponuje výkonem 48x zápis na CD-R, 24x přepis CD-RW a 48x čtení CD disku, a je to rozhodně zajímavé zařízení. Vypalovačka je konstruovaná velice masivně a má poměrně velké rozměry. Přední panel je černý a stejnou barvu má i celý výsuvný vozík na CD. Zadní strana zařízení obsahuje konektor USB, kolébkový vypínač a nečekaně i dva audiokonektory cinch. Překvapením je i přepínač s volbou režimu "Self-Test". K ochraně tvorby CD slouží klasický Burn-Proof, pro nastavení optimálního režimu pálení je zde PowerRec, a hloubaví uživatelé s hudebními skony možná ocení VariRec. Co však zaujme všechny, je fakt, že tento Plextor vykázal v testech nejvyšší výsledky ze všech externích mechanik.

Cena vč. DPH: 7 527 Kč

Teac CD-W552PUK

Oranžová barva patří neodmyslitelně ke značce Teac. Výjimkou není ani obal Teacu CD-W552PUK, v němž naleznete mechaniku standardu USB 2.0, datový kabel a síťový adaptér. Přibaleno je i CD s aplikací Nero Burning Rom a prázdné CD-R médium. Mechanika je vyrobena celkem masivně, ale přesto elegantně. Možná k tomu napomohl průhledný plast, který slouží jako kryt vrchní části. Na druhé straně je pravda, že čelní panel je skoro až moc strohý. Pro uživatele jsou však daleko důležitější výkony, proto se zaměřme hlavně na ně. V testu se Teac ukázal ve velmi dobrém světle. Výsledky nejsou ani v nejmenším ovlivněny tím, že jde o externí provedení, a tak vykázal rychlosti, které uspokojí i náročné uživatele. Závěrečnou třešničkou na dortu se může stát i dvojice konektorů cinch, jež slouží jako druhý audiovýstup (pokud jako první počítáme běžný jack 3,5 mm na předním panelu).

Cena vč. DPH: 6 090 Kč

Teac CD-W224PUK

Do kategorie miniaturních vypalovaček patří Teac CD-W224PUK. Jedná se o skladnou a lehce přenosnou mechaniku, která dokáže vytvářet disky CD-R s 24násobným výkonem, 10násobným přepisem tvoří CD-RW a z CD čte data 24x. Teac lze vzhledově směle postavit vedle Asusu SCB-1608-D a srovnání v každém ohledu snese. Elegantní přední panel obsahuje tlačítko pro ovládání vozíku CD a jednu LED kontrolku, druhou je možné nalézt na horní straně, kde je také trojice ozdobných prvků. Protože není vozík CD ovládán motorkem, je při zasouvání CD třeba ruční síly. V případě Teacu je nutné dbát na "docvaknutí" pojistky, neboť jinak se CD opět samo otevře. V testu se zařízení chovalo dobře, jen výkony jsou na dnešní dobu lehce vyšlé z módy. Ochrana podtečení je udávána z komerčních důvodů jako Write-Proof. Nero ji pak upřesnilo na systém JustLink. Souhrnem lze říci, že je Teac elegantní přenosnou vypalovačkou, která se uplatní především v rukou příznivců notebooků.

Cena vč. DPH: 5 420 Kč

Teac DW-224PUK

Společnost Teac se nezabývá jen vypalovačkami, ale vstoupila i do segmentu DVD technologií není tedy překvapivé, že se na trhu objevilo i combo. Mechanika je vzhledově naprosto shodná s Teacem CD-W552PUK. V případě DW-224PUK je ale nasnadě, že zařízení bude obsahovat i nenápadný nápis: DVD-ROM. Výkony mechaniky jsou tedy v souhrnu následující: zápis na CD-R disk probíhá 24x, přepis CD-RW kotouče 10x, čtení z média CD s rychlostí 24x a z DVD 8x. O vzhledu zařízení zřejmě není nutné více mluvit, neboť platí vše, co jsme uvedli u zařízení Teac CD-224PUK. O ochranu média se během vypalování stará systém výrobcem nazvaný Write-Proof, přičemž naše verze Nera jej identifikovala pouze jako obecnou ochranu proti podtečení vyrovnávací paměti. Výkony jsou na dnešní dobu pomalejší, ale to je u miniaturních zařízení docela běžné. Rychlost DVD-ROM jsme naměřili na hodnotě 5,84x (průměrná rychlost) a v maximu 7,57x.3 0239/BAM o

Cena vč. DPH: 7 790 Kč

§§§§§


Eso a satelit – Acer TravelMate 230XV a Toshiba Satellite 1410-303

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0245

Intel už definitivně odeslal dříve oblíbené procesory Celeron založené na jádře Pentia III do propadliště dějin (přestanou se vyrábět zhruba v polovině roku) a na jejich místo nastupují nové Celerony s jádrem odvozeným od Pentia 4 Northwood. Dva ekonomické notebooky s tímto čipem jsme podrobili našemu testu.

Acer TravelMate 230XV

Model TravelMate 230 je nejnižším typem řady TravelMate a je určen jako flexibilní komunikační nástroj pro domácí uživatele i podnikatele. Ve výbavě subverze XV je k dispozici 8rychlostní DVD mechanika a základní 20GB pevný disk. Systém je poháněn procesorem Mobile Intel Celeron, jehož pracovní frekvence je 1,7 GHz, a postaven na bázi desky kolem čipové sady Intel 845GL s 256 MB paměti, kterou lze rozšířit až na 1 GB.

14,1" LCD displej poskytuje dobrý obraz s rozlišením 1 024 x 768 bodů, z bezpečnostních důvodů je zezadu krytý magnéziovým plechem. O zpracování obrazu se stará grafika integrovaná v čipové sadě Intel, a ta si z běžné paměti RAM ukusuje dynamicky až 64 MB.

Další výbava notebooku je standardní a zahrnuje dvojici USB portů, paralelní port, VGA konektor pro připojení externího monitoru a PC Card slot typu III. K dispozici je také síťové rozhraní standardu 10/100 Mb/s a homologovaný modem typu V.90.

Horní hrana klávesnice je v pravém rohu lemována skupinou 4 programovatelných tlačítek, jejichž funkci lze snadno softwarově nastavit. Touchpad je vybaven dvěma funkčními tlačítky a další dvojicí kláves pro snadný pohyb vzhůru a dolů v dokumentech. Celek doplňuje floppy mechanika, která je přístupná z levé strany notebooku. Ačkoliv v některých modelech je mnoha výrobci už postupně vypouštěna, stále zůstává platným pomocníkem všude tam, kde majitel notebooku přichází do styku s uživateli zejména starších strojů.

Výkonové testy BAPCo SYSMark 2001 dosáhly skóre celkem 149 bodů, což značí výkon dostatečný na jakoukoliv běžnou práci s počítačem. Při běhu z akumulátorů jsme dosáhli maximálního času 2:30 hodin. Není to sice mnoho, ale mezi mobilními Celerony, které nejsou schopné snížit frekvenci funkcí SpeedStep, to je solidní výsledek. Cena celého notebooku je těsně pod 30 tisíci bez DPH, což je zhruba 36 a půl tisíce korun s daní.

Toshiba Satellite 1410-303

Produkty společnosti Toshiba si po nějaké odmlce začaly na našem trhu opět dobývat ztracené pozice, a tak se nyní můžeme setkat se zajímavým modelem Satellite 1410-303. Pryč jsou časy, kdy nejčastější kritikou Toshiby byla extrémně nepružná tvorba cen, dnes je tento typ k dispozici za velmi konkurenceschopnou cenu pod 40 000 korunami i s DPH, a to je při pověstné kvalitní podpoře suma nepříliš velká.

Za celkovým výkonem v testu SYSMark 2001, který ukázal hodnotu solidních 140 bodů, stojí především procesor Mobile Intel Celeron 1,5 GHz, 256 MB operační paměti DDR a použitý čipset Intel 845MZ.

Za samostatné zmínění určitě stojí grafický subsystém s čipem nVidia GeForce4 420Go a výstupem na 14" TFT displej s kontrastním poměrem 150 : 1 a rozlišením 1 024 x 768 bodů. Výkonem je grafika srovnatelná s běžnými herními kartami, což umožňuje používat notebook také k zábavě. Ostatně, tomuto pojetí odpovídají také reproduktory Toshiba Bass Enhanced Sound System, které sice nelze hodnotit jako HiFi sestavu, avšak mezi přenosnými počítači patří rozhodně k tomu lepšímu, co je k vidění.

Samotné víko kryjící displej bylo pro nás poněkud zklamáním. Jeho zbytečné vyboulení, dobře viditelné i prostým okem, jen těžko může poskytnout dostatečnou ochranu zadní straně displeje, a tak nezbývá než uživatele upozornit na zvýšenou opatrnost při manipulaci. Jde s největší pravděpodobností pouze o ABS plast s žebrovými výztuhami pro zvýšení pevnosti, který se ale rozhodně nemůže měřit s ABS plastem vyztuženým kompozitními vlákny, anebo dokonce s hořčíkovou slitinou.

Rozhraní a funkce jsou obdobné jako u Aceru, nechybí 8rychlostní DVD-ROM mechanika, síť, modem a nezbytné 3 USB porty. Potěší i televizní výstup, i když pouze kompozitní a ne S-Video. Test akumulátorů těsně přesáhl 2 hodiny, proto nás překvapila hmotnost 3,4 kilogramu, která by mohla ukazovat na použití kapacitnějšího akumulátoru.

Toshiba má, jako už tradičně, velmi kvalitně provedený originální software, jenž umožňuje nejen notebook systémově konfigurovat, ale zároveň také nastavovat důležité provozní parametry vztahující se například právě ke spotřebě.

Za zmíněnou cenu pod 40 000 korunami s DPH je Toshiba Satellite 1410-303 chytrou volbou značkového a dobře servisně zajištěného notebooku s celosvětovou zárukou.

Acer TravelMate 230XV

solidní výkon

dobrá cena

Cena vč. DPH: 36 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Acer, www.acer.cz

Toshiba Satellite 1410-303

výkonný grafický čip

slabší ochrana displeje

Cena vč. DPH: 39 990 Kč

K testu zapůjčila firma: CHG Trade, www.chgtrade.cz

§§§§§


Černobílá série HP – Test nových laserových tiskáren

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0246

V tomto krátkém testu jsme se zaměřili na čtyři nové produkty Hewlett-Packard, které jsou určeny pro monochromatické zpracování dokumentů. První novinka s označením HP LaserJet 1005W se na trhu objevila na začátku letošního roku, další trojice tiskáren byla představena na CeBITu a na pulty prodejen se dostala od 1. dubna 2003. Tiskárny jsou určeny pro jednotlivé uživatele a některé z nich vyhoví nárokům pro zapojení do počítačové sítě, kde mohou sloužit menšímu pracovnímu kolektivu.

HP LaserJet 1005W

První testovaný stroj patří k nejlevnějším zařízením na trhu, protože jeho současná cena činí 7 781 Kč včetně DPH. GDI tiskárna HP LaserJet 1005W je vybavena RISC procesorem s frekvencí 48 MHz, nerozšiřitelnou pamětí 1MB a pracuje v rozlišení 600 x 600 dpi s vyhlazováním technologií REt. Za minutu dokáže zpracovat 14 výtisků formátu A4, kapacita vstupního spodního zásobníku papíru činí 250 listů, na víko podavače je možné uložit 10 obálek a horní výstup je připraven pro uložení 125 výtisků. Měsíční zatížení by nemělo překročit 7 000 výtisků. Výrobek je možné připojit prostřednictvím paralelního a USB 2.0 rozhraní pouze k počítačům PC s operačním systémem Windows 95 nebo novějším. Tonerový zásobník s obrazovým válcem je určen pro 3 500 výtisků v 5% pokrytí.

HP LaserJet 1150

Druhé zařízení v nabídce HP je zákazníkům k dispozici za 10 824 Kč. Vzhledově je shodné s předchozím modelem 1005W, nabízí stejné možnosti uložení papírů, ale ukrývá v sobě procesor Motorola Coldfire 133 MHz a 8 MB paměti. Dokáže proto pracovat rychlostí 17 stran za minutu a zároveň poskytuje vyšší rozlišení třídy 1 200 dpi s vyhlazováním REt. V základní výbavě je tiskárna vhodná pro jednotlivé uživatele a pracuje s USB 2.0 a paralelním rozhraním, po dokoupení volitelného externího printserveru ji lze sdílet v počítačové síti. Díky emulaci PCL5e ji je možné připojit k počítačům se systémy DOS, Windows od verze 98, Mac OS 9.1 nebo novější a podporován je také Linux a UNIX. Spotřební materiál obsahuje tonerový zásobník s obrazovým válcem pro 2 500 výtisků v pokrytí 5 %, měsíční zatížení tiskárny by nemělo překročit 10 000 výtisků.

HP LaserJet 1300

Ani třetí výrobek v našem testu se svým vnějším zpracováním od předchozích tiskáren neliší. Zařízení řízené 133MHz procesorem Motorola Coldfire využívá 16 MB vestavěné paměti, dokáže za minutu zpracovat 19 stran A4 a jeho měsíční zatížení je 10 000 výtisků. V základní sestavě je možné tiskárnu připojit pomocí USB a paralelního rozhraní, paralelní modul je však možné zaměnit za interní tiskový server nebo bluetoothový adaptér. Základní kapacitu podavače papíru lze volitelně rozšířit o další spodní zásobník pro 250 listů, výstup 125 listů na horní plochu tiskárny však zůstává nezměněn. HP LaserJet 1300 se prodává za 12 459 Kč a tato cena odráží lepší možnosti využití. Výrobek totiž nabízí emulace PCL 5e, PCL 6 a PostScript Level 2 a při práci může uživatel využít rozlišení 600 x 600 dpi, rychlý tisk třídy 1 200 dpi i kvalitnější, avšak také pomalejší nastavení hardwarového rozlišení 1 200 x 1 200 dpi.

Spotřební materiál obsahuje tonerový zásobník s obrazovým válcem pro 2 500 nebo 4 000 výtisků v běžném 5% pokrytí.

HP LaserJet 2300 dtn

Poslední novinkou na našem trhu je síťová tiskárna HP LaserJet 2300, která je k dispozici v pěti různých modifikacích. Základní model 2300 L je připraven pro práci rychlostí 19 stran za minutu a pro měsíční zatížení 30 000 výtisků, vyšší modely 2300 n/d/dn a dtn již nabídnou rychlost tisku 24 stran za minutu a zátěž 50 000 výtisků měsíčně. V tiskárnách je zabudován procesor s frekvencí 266 MHz a 32 nebo 48 MB paměti s možností rozšíření na 288-304 MB. Pro test jsme získali nejlépe vybavený model 2300 dtn, který kromě instalovaného duplexního modulu, čelního víceúčelového a spodního zásuvkového podavače nabízel také druhý spodní zásobník, takže jsme mohli využít celkovou kapacitu vstupů 850 listů papíru. Výstup na horní odkládací plochu tiskárny je u všech modelů stejný a je připraven pro 250 potištěných listů. HP LaserJet 2300 dtn je dodáván s ovladači PCL5e, PCL6 a PostScript Level 3, pracuje v nastaveních Normal, FastRes 1200 a HighRes 1200 dpi, zvládne tedy rozlišení od 600 x 600 dpi do hardwarového rozlišení 1 200 x 1 200 dpi. Spotřební materiál tvoří sdružený tonerový zásobník a obrazový válec s výdrží 6 000 výtisků. Cena testovaného modelu činí na 44 314 Kč, nejlevnější (a pomalejší) verzi HP 2300 L lze získat za 19 821 Kč.

Ovládání a ovladače

Tiskárny společnosti HP jsou tradičně dodávány s českou dokumentací a českými verzemi ovladačů. Jejich řešení je značně unifikované, takže stejné prostředí najde zákazník u modelu 1005W i 2300 dtn. Snahou vývojových pracovníků je zjednodušit uživatelům přechod od jednoduchých tiskáren ke složitějším strojům, a uživatel proto nemusí dlouhodobě zkoumat různá nastavení u rozdílných zařízení. Signalizace provozu je u tiskáren HP 1005, 1150 a 1300 řešena dvojicí diod na levé straně výrobků, jediným ovládacím prvkem je tlačítko pro přerušení a pokračování tisku. Přestože testované stroje nebyly vybaveny volitelným síťovým připojením, bylo možné jejich konfiguraci sledovat v internetovém prohlížeči. Utilita pro sledování stavu tiskárny a spotřebního materiálu totiž nasměruje údaje právě do WWW rozhraní.

Tiskárna HP LaserJet 2300 dtn se svými ovládacími prvky přiklání k výkonným síťovým tiskárnám (rozmístění tlačítek kolem displeje je shodné s modely HP LaserJet 4200, 4300 či 9000, ale také s řadou tiskáren Color LaserJet), její konfiguraci a správu je proto možné zabezpečit jak pomocí tlačítek a grafického displeje, tak z interní webové stránky.

Výsledky testů

V tabulce, která je k tomuto textu připojena, můžete sledovat výkon jednotlivých tiskáren v různých nastaveních. Pro test tisku textového dokumentu jsme v ovladačích volili nejnižší dostupné pracovní rozlišení, u dokumentu MS Word s různými fonty a drobnou grafikou nám postačilo rozlišení 600 dpi. Vektorová a rastrová grafika v celostránkovém tisku byla zpracována v rozlišení 600 dpi i v maximálním dostupném rozlišení 1 200 x 1 200 dpi hardwarově (u tiskáren 1300 a 2300). Z tabulky je patrné, že nejlevnější model 1005W dokáže se svým nastavením 600 x 600 dpi pracovat velmi rychle, a krok s ostatními výrobky HP ztrácí až při kontinuálním tisku 27stránkového dokumentu. Kvalita tisku je výborná u textu a velmi dobrá u grafiky. Druhý výrobek v tabulce HP LaserJet 1150 by sice měl nabídnout rozlišení 1 200 dpi, ale v ovladači jsme jej nenalezli, emulace PCL 5e nabízí maximum 600 dpi a je možné u ní zaškrtnout volbu vyhlazování. Kvalitou tisku se v podstatě rovná modelu 1005, rychlost však byla nižší u prvního výtisku a naopak mírně vyšší u kontinuálního tisku. Výhodou této tiskárny je vyšší rychlost opakování. HP LaserJet 1300 dokáže s ovladačem PCL5e pracovat stejně rychle jako model 1150, v testu jsme však hodnotili tiskárnu s ovladači PostScript Level 2 a PCL6, u nichž lze využít hardwarového rozlišení až 1 200 dpi. S těmito ovladači je možné zpracovat tisky v maximální kvalitě, vysoké nastavení však podstatně snižuje rychlost prvního výtisku. Postscriptová emulace se vyplatí u zpracování vektorových tisků, nemůžeme ji však doporučit pro tisk grafických PDF souborů. Doba tisku 27 stran PDF totiž s tímto ovladačem překročila 7 a půl minuty.

Závěrečné hodnocení tisku patří tiskárně HP LaserJet 2300 dtn. Ukázalo se, že vysoká frekvence procesoru a vyšší kapacita paměti velmi podstatně ovlivňují rychlost prvního výtisku, a tiskárna bez problémů zvládla úlohy zpracované ve vysokém nastavení ve velmi krátkých časech.

Náklady na tisk jsou méně výhodné u tiskáren s nižším označením, kde se pohybují na hranici 0,90 Kč vč. DPH na stránku s 5% pokrytím. HP LaserJet 1300 dokáže pracovat s náklady 0,69 Kč na stranu A4 a nejvýhodnější provoz jsme zaznamenali u tiskárny HP LaserJet 2300 dtn, jejíž výtisk s pokrytím 5 % je možné pořídit za 0,63 Kč vč. DPH. 3 0246/BAM o

HP LaserJet 1005W

pořizovací cena

rychlost prvního výtisku

provozní náklady

Cena vč. DPH: 7 781 Kč

HP LaserJet 1150

pořizovací cena

rychlost prvního výtisku dokumentu s grafikou

Cena vč. DPH: 10 824 Kč

HP LaserJet 1300

emulace PCL i PostScript

kvalita tisku

doba tisku grafiky ve vysokém rozlišení

Cena vč. DPH: 12 459 Kč

HP LaserJet 2300dtn

kvalita tisku

rychlost tisku

dálková správa a snadná obsluha

vyšší cena

Cena vč. DPH: 44 314 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett Packard, www.hp.cz

§§§§§


Rychlé a levné barvy - OKI C5100n

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0253

Na trhu s malými barevnými tiskárnami pro menší skupiny uživatelů začíná být celkem těsno. Společnost OKI Systems totiž v březnu 2003 začala prodávat novinku avizovanou již na konci loňského roku levnou a rychlou barevnou tiskárnu OKI C5100n. Výrobek s tímto označením je určen pro práci v prostředí Windows od verze 95, nabízí pracovní rozlišení 600 x 1 200 dpi a rychlost tisku 20 černobílých nebo 12 barevných stran za minutu. Tiskárna s jednoprůchodovým systémem nanášení barev využívá při zpracování čtyři LED hlavy s doživotní zárukou a oddělené tonerové zásobníky barev CMYK, ve svých útrobách ukrývá procesor s pracovní frekvencí 200 MHz a 32 MB paměti. Pro uložení papírů je k dispozici spodní podavač s kapacitou 300 listů v gramáži 75-120 g/m2 a přední víceúčelový zásobník, do něhož se vejde 100 archů A4 s gramáží až 203 g/m2. Za příplatek je možné k tiskárně dokoupit další spodní zásobník papíru s kapacitou 530 listů, na zadní stranu zařízení připevnit duplexní modul pro oboustranný potisk dokumentů a do tiskárny instalovat doplňkové paměťové moduly s kapacitou 64 nebo 256 MB. S počítači PC stroj komunikuje prostřednictvím USB 2.0 a uživatelé mohou využít i ethernetovou 10/100 Base TX zásuvku.

Tiskárna OKI C5100n je uváděna na trh jako konkurence levných barevných laserových zařízení společností HP, Minolta a Tally. Pořizovací cena 36 648 Kč včetně DPH tento model zpřístupňuje širokému spektru zákazníků. Vstupní náklady můžeme označit jako příznivé, je však třeba vzít v úvahu, že při nákupu je zařízení vybaveno tonerovými zásobníky se sníženou kapacitou 1 500 výtisků. V běžném provozu tiskárna využívá tonery s životností 5 000 výtisků. Do kolonky spotřebního materiálu u této tiskárny patří také obrazové válce s životností 17 000 výtisků, zapékací jednotka s výdrží 45 000 výtisků a pásová jednotka, s níž lze vytisknout 50 000 stránek. Provozní náklady nejsou u tohoto stroje nijak vysoké, protože pro černobílý tisk se standardním pokrytím 5 % je třeba vynaložit jen 77 haléřů včetně DPH a barevný výtisk v celkovém pokrytí 20 % zákazníka vyjde na 4,14-4,60 Kč s DPH podle toho, zda bude nakupovat tonery jednotlivě, nebo zvolí výhodnější balení všech barev CMYK.

Tiskárna je při prodeji vybavena českou dokumentací a lokalizovanými ovladači, na češtinu zákazník narazí také ve stromové struktuře menu v displeji ovládacího panelu výrobku. Přehledně řešené drivery obsahují zajímavé nástroje k ovlivnění jasu a kontrastu jak u barevného, tak černobílého tisku. Při využití barev jsou k dispozici i profily zohledňující různé nastavení teploty barev. K nastavení síťových parametrů a pro vzdálenou správu zařízení je možné využít vestavěnou webovou stránku s přesnými údaji o stavu tiskárny a jednotlivých částí spotřebního materiálu, k dispozici je i samostatný program Adminmanager, který je vhodný pro sledování více tiskáren zapojených v počítačové síti. Zajímavým doplňkem je i Printer Status Monitor, jenž informuje o okamžitém stavu tiskárny jednotlivé uživatele.

V testu výrobek předvedl své výhody i zápory. Ke kladům patří rychlost zpracování první úlohy při barevném tisku na textové úlohy s drobnou barevnou grafikou tiskárna potřebovala 23 sekund v normálním režimu tisku. Vektorový celostránkový tisk jsme získali v nejvyšším nastavení za 29 sekund a barevnou rastrovou fotografii za 42 sekund. V porovnání levných barevných tiskáren však OKI C5100n excelovala při kontinuálním tisku 27 stran grafického PDF souboru. Její čas 2 minuty a 54 sekund byl totiž o více než 4 minuty kratší než při testu modelů HP Color LaserJet 2500 L a Minolta QMS Magicolor 2300 DL. Vyšší rychlost opakování a jednoprůchodový tisk zde ukázaly své silné stránky. Zklamáním naopak byla rychlost tisku textového černobílého dokumentu. Dobou výtisku 17 sekund se totiž OKI C5100n vyrovná tiskárně HP, avšk na Minoltu ztrácí 7 sekund. Pomalejší rozjezd však tiskárna dokáže nahradit vyšší rychlostí opakování 20 stran A4 za minutu. Kvalita tisku byla během testu bez problémů jak u textových, tak i u grafických souborů.

Vzhledem k dosaženým výsledkům rychlosti a kvality tisku a s přihlédnutím k příznivým pořizovacím i provozním nákladům bylo tiskárně uděleno ocenění PCWORLD Top Produkt.

OKI C5100n

rychlost barevného tisku

výborný poměr výkonu a ceny

doba tisku černobílého textu

Cena včetně DPH: 36 684 Kč

K testu zapůjčila firma: OKI Systems, www.oki.cz

§§§§§


Divoká kočka pro OpenGL – Wildcat WP560

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0254

Vedle zcela běžných mainstreamových 3D grafických karet, kterým jsme v tomto čísle věnovali poměrně značný prostor ve velkém testu, se samozřejmě na trhu dají sehnat i karty profesionální s neporovnatelně vyšším výkonem a za mnohem vyšší ceny. Tyto karty vyrábí nejen firmy známé z mainstreamového segmentu, ale i společnosti běžnému uživateli poměrně neznámé, jako např. Appian Graphics či 3DLabs. Právě poslední zmiňovaná firma uvedla v nedávné době na trh cenově velmi atraktivní poloprofesionální kartu s názvem Wildcat VP560. Ta je k mání za pouhých 7 075 Kč, což je v některých případech pouhý zlomek ceny těch nejlepších produktů v tomto segmentu. I když výkonově se tato karta s dražšími modely rozhodně nemůže srovnávat, nabízí zajímavou alternativu pro méně movité uživatele, kteří chtějí experimentovat s 3D grafikou v programech jako je 3D Studio MAX a výkon jejich karty v těchto aplikacích se jim zdá příliš nízký.

Wildcat VP560 se na první pohled neliší od běžných 3D karet (což se u jiných profesionálních karet rozhodně říci nedá) a svým vzhledem má nejblíže asi k modelům osazeným čipem nVidia GeForce4 Ti4200. Stejně jako většina běžných karet nabízí i duální výstup, ovšem prostřednictvím dvou DVI-I konektorů. Kdo by měl zájem ke kartě připojit běžný analogový monitor, pro toho je v balení připravena i redukce na D-SUB.

Karta samotná je postavena na upravené verzi čipu P10 obsaženého v kartách Wildcat VP760 až 970, kterému je k dispozici 64 MB 128bitové DDR paměti. Wildcat VP560 je plně kompatibilní s DirectX 8.1, OpenGL 1.3 a 2.0 a podporuje i některé funkce DirectX 9 (Vertex Shader 2.0).

Za zmínku rozhodně stojí ovladače dodávané ke kartě. Ty umožňují, stejně jako ovladače k běžným 3D kartám, regulovat množství a kvalitu efektů a režimy duálního zobrazení. Jsou navíc optimalizovány pro více než tři desítky Direct3D a OpenGL aplikací, takže při práci s podporovaným programem můžete získat určitý výkonnostní nárůst. Krom ovladačů obsahuje softwarová výbava karty i bonusové CD s výukovým programem k Maye, demoverzi SOFTIMAGE XSI, plug-in pro zobrazování nákresů ze SolidWorks a jiné utility.

Vzhledem k tomu, že většina z vás si pravděpodobně myslí, že tahle karta rozhodně nemůže strčit do kapsy váš Radeon 9700 Pro, udělali jsme malý testík v profesionálním benchmarku SPECviewperf ve verzi 7.0. Tento program simuluje práci v různých 3D programech a hodnotí rychlost karty pod OpenGL rozhraním. Jak je vidno, Radeon 9700 Pro zde za Wildcatem VP 560 v některých aplikacích zaostává, na druhou stranu Wildcat podle očekávání nedosahuje tak vysokého výkonu ve hrách, které jsou zase doménou Radeonu. Výkon Wildcatu VP560 v 3D střílečce Return to Castle Wolfenstein téměř odpovídá výkonu low-endového čipu GeForce4 MX440SE, který stojí přibližně polovinu.

3DLabs Wildcat VP560 je velmi levná grafická karta, určená především pro poloprofesionální práci s 3D programy. Je v tomto směru výkonnější nežli běžné karty s čipy nVidia GeForce či ATI Radeon, nemůže se jim však rovnat na poli 3D zábavy.

Wildcat VP560

cena

vysoký výkon v OpenGL

vhodná pouze k profesionálnímu využití

Cena vč. DPH: 7 075 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, www.atcomp.cz

§§§§§


Plechový miláček – Canon Digital IXUS 400

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0255

Velmi populární sága digitálních fotoaparátů Canon IXUS se přehoupla do dalšího dějství a na scénu nastupuje IXUS 400 nový a ještě lepší, než všechny předchozí modely. Hlavními změnami a charakteristikami proti předchozím modelům je použití 4megapixelového snímače a (konečně!) optika s trojnásobným optickým zoomem rozsahu 38-108 mm kinofilmového ekvivalentu. Nadšení z tohoto jinak běžného transfokátoru pramení z toho, že předchozí IXUSy měly vždy jen dvojnásobný zoom, což byla jejich nejvýraznější vada.

Design ještě trošku zmoderněl, ale stále zůstal velmi stylový, což ocení všichni budoucí uživatelé IXUS 400 je prostě krásný a na omak velmi příjemný fotoaparát. Drobné změny si vysloužilo také ovládání, zejména přepínač režimů byl nahrazen rotačním ovladačem na horní straně přístroje, kterým se volí snímání v plně automatickém režimu, automatickém režimu s korekcemi nebo pořizování videosekvencí. Posuvný ovladač na zadní straně zůstal, ale jeho funkce jsou pouze dvě buď zaznamenávat, nebo prohlížet.

Výsledné fotografie s rozlišením až 2 272 x 1 704 bodů (lze pořizovat také snímky 1 600 x 1 200, 1 024 x 768 a 640 x 480 bodů) mají vynikající podání a ostrost, za kterou stojí zejména sofistikované algoritmy obrazového procesoru DIGIC. Citlivost lze nastavit od ISO 50 do ISO 400 ISO, a ještě při ISO 200 je šum na snímcích ve výrazně omezené míře. Celkové barevné podání je neutrální, avšak v porovnání s jinými přístroji jsou výsledky IXUSu 400 a přístrojů Canon obecně živější. Pro běžného fotografa to však je spíše výhodou než problémem.

Přístroj umí pořizovat i videosekvence se zvukem, překvapilo nás ale, že jejich rozlišení je pouze 320 x 240 bodů, zatímco předchozí uvedený model IXUS V3 má k dispozici také režim 640 x 480 bodů. Výsledky fotografování či nahrávání se ukládají na výměnnou paměťovou kartu. Canon je stále věrný formátu CompactFlash, i když je třeba uznat, relativně velká karta vypadá vedle tak malého fotoaparátu už trochu zvláštně. Funkci však nelze nic vytknout a výhodou pro uživatele je samozřejmě lepší cena médií, než za jakou jsou nabízeny třeba karty SD.

K fotoaparátu je dodáván také litium-iontový akumulátor (vydrží nejméně na 150 fotografií) s nabíječkou, videokabel a USB kabel. Propojení je relalizováno přes protokol PTP, který je ovšem vlastní pouze Windows XP. Do všech nižších verzí Windows je třeba ovladačů z přiloženého CD, což je proti konkurenci, jež často pracuje jako Storage Class zařízení bez nutnosti driverů, poněkud handicap.

Celkově IXUS 400 řeší prakticky všechny nedostatky předchozích verzí. Jeho cena je téměř 21 tisíc korun, což je ale oproti nejbližšímu nižšímu modelu IXUS V3 za necelých 18 tisíc znatelný rozdíl. Volba mezi těmito dvěma produkty je těžká, a tak ji raději necháme na případných zákaznících.

Canon Digital IXUS 400

kvalita fotografií

3x zoom

design a provedení

jen PTP připojení

občas dělá červené oči

Cena vč. DPH: 20 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, www.canon.cz

§§§§§


Staré dobré DVD – TEAC DV-516E

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0256

Teac se dlouhý čas zaměřoval především na vývoj CD-RW zapisovacích mechanik, které se doposud řadí k nejúspěšnějším na trhu, ale aktuálně s příchodem technologie DVD do běžných domácností rozšířil své portfolio produktů i o DVD mechaniky. Dokladem toho je i jednotka Teac DV-516E.

Výrobek jsme na testy dostali v bulkové verzi a tedy bez jakýchkoliv zbytečných krabic či "haraburdí", což ocení především šetřivější uživatelé. Samotná mechanika je vyrobena v klasické bílé barvě, přičemž zájemci si mohou objednat i čelní panel ve verzi černé. Rozměry mechaniky jsou naprosto standardní pro zařízení, které pracuje v 5,25" slotu PC. Přední panel obsahuje výsuvný vozík pro médium, ovládací tlačítko, audiovýstup v podobě konektoru jack 3,5 mm, kolečko ovládání hlasitosti a LED kontrolku indikující stav. Pozorný uživatel nalezne i malou zdířku pro nouzové vysunutí vozíku při odpojeném napájení.

Teac DV-516E je osazen rozhraním ATAPI podporujícím protokoly PIO a UDMA33. Při využití rychlejšího přenosového režimu (UDMA33) dokáže mechanika komunikovat s počítačem teoretickým výkonem 33 MB/s. Vyrovnávací paměť slouží k zajištění vyšší plynulosti toku dat a má kapacitu 512 KB.

Výkon mechaniky při čtení DVD médií by měl podle označení dosahovat maximální hodnoty 16x, tedy asi 22 MB/s, při testu výkonu jsme pak naměřili průměrnou rychlost 12,01x, což je v přepočtu velmi slušných 16 573 KB/s. Pro test jsme použili disk obsahující DVD video a na stejném médiu jsme otestovali i přístupovou dobu k datům. Výrobce udává v technické specifikaci 85 ms, my jsme dosáhli o něco lepšího výsledku 83 ms.

Při čtení vypalovaných médií DVD, tedy konkrétně DVD-R, DVD-RW a DVD+RW (DVD+R není podporováno), které Teac také zvládne, je rychlost čtení, jak už to bývá zvykem, nižší. Test CD se ukázal v podobném světle. Mechanika prokázala, že zvládne číst v maximu média rychlostí až 48x, tak jak je v popisu výrobku uvedeno. Z podporovaných formátů zvládne Teac s přehledem všechny potřebné a navíc přidává podporu i vysokokapacitních CD médií (disky 90 a 99 minut).

Souhrnem lze o Teacu DV-516E jen suše konstatovat, že se jedná o další produkt, který se povedl. Zvlášť pokud zvážíte, že je mechanika vybavena odolnou kovovou vnitřní konstrukcí a disponuje solidní pořizovací cenou.

TEAC DV-516-E

výkon

cena

nižší rychlost čtení vypalovaných DVD

Cena vč. DPH: 1 169 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap, www.elap.cz

§§§§§


Rytíř v lesklé zbroji – První test karty GeForce F

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0257

Na poslední chvíli před uzávěrkou dorazil do TestCentra první model dlouho očekávané grafické karty s čipem GeForce FX. Bohužel k tomu došlo až po ukončení souhrnného testu grafických karet, a tak vám její recenzi přinášíme alespoň na tomto místě, kde její schopnosti srovnáme s výkonnostním lídrem trhu, Radeonem 9700 PRO.

I když někteří prodejci avizovali na svých webových stránkách prodej GeForce FX karet již na počátku března, první reálná karta k nám dorazila až v prvním týdnu měsíce dubna od firmy Levi International a šlo o nejvýkonnější model 5800 Ultra z dílny tchajwanského Leadteku. Ten už v minulosti předvedl, že dokáže pro své karty vymyslet doslova neuvěřitelné způsoby chlazení, a tato karta to jen dokazuje. Nebýt konektorů na zadní straně karty, nepřipomínal by model WinFast A300 UltraTD MyVIVO na první pohled nic, co běžně umisťujeme do AGP slotů našich PC. Samotná karta je totiž doslova sevřena v celokovovém brnění, které je na vrchní straně opatřeno dvojicí ventilátorů. Pokud obal karty sejmeme, zjistíme, že ventilátory proud vzduchu směřují přímo na měděné pasivní chlazení grafického čipu. I když jde o jednoznačně nejrobustnější chladicí mechanismus, má metoda Leadteku několik předností. Karta zabírá pouze jediný slot a neznemožňuje tedy využití prvního PCI slotu pod AGP, jak tomu je u ostatních FX karet. Navíc tento způsob chlazení se produkovaným hlukem pohybuje spíše na spodní hranici hlučnosti karet s čipem FX.

Vnitřní architektura NV30 je založena na 0,13mikronové technologii a samotný čip je mnohem flexibilnější a programovatelnější, nežli tomu je u čipů NV28 či R300 (Radeon 9700 PRO). Vyznačuje se plnou podporou DirectX 9, a oproti svému největšímu konkurentu má určitý technologický náskok, který nVidia označuje plusem u verzí pixel a vertex shaderů. GeForce FX používá rychlejší paměti DDR II s frekvencí 500 MHz, jejich teoretická propustnost je však o 3,7 GB/s nižší nežli u Radeonu 9700 PRO.

I když tedy technologický náskok GeForce FX oproti největšímu konkurentu od ATI je papírově jasný, realita je poněkud jiná. Po stránce běžného uživatele můžeme s klidem říci, že k žádné znatelné změně nedojde. Současné aplikace a hry rozhodně větší programovatelnost čipu či pokročilejší pixel a vertex shadery nevyužijí, a jak to bude v budoucnu, lze jen stěží říci, neboť vše záleží na programátorech softwarových firem a na situaci na trhu s grafickými kartami. Vzhledem k rychlosti, jakou jsou nové grafické technologie implementovány do her a jiného softwaru, se ale dá říci, že největší trumfy nVidie FX budeme schopni reálně využít tak za rok. A to už bude situace na trhu opět poněkud jiná.

Před instalací je třeba si uvědomit, že kvůli rozměrům a extrémní spotřebě si WinFast A300 UltraTD nebude rozumět s některými skříněmi. V naší testovací sestavě bylo nutné přehodit pevný disk a vyměnit 300W zdroj za model s výkonem 350 W. Samotná karta podporuje duální zobrazení, a krom DVI-I a D-SUB konektorů nabízí i televizní S-Video výstup kombinovaný se vstupem. Stejně jako nejvýkonnější Radeony, i GeForce FX potřebuje ke svému chodu externí napájení, tentokráte ale lze použít běžný čtyřkolíkový kabel diskových mechanik.

Nejdůležitějším měřítkem kvality grafické karty je rozhodně její výkon. V tomto ohledu jsme provedli testy v běžných benchmarkovacích programech, a výsledky můžete vidět v tabulce. Ani jedna z karet výrazně nevynikala v 3DMarku2001SE, v ostatních testech ale určité rozdíly byly. Ve vyšším rozlišení UT2003 si ve Flyby lépe vedl WinFast, v OpenGL hře Return to Castle Wolfenstein výrazně vyšší kvality předvedl Radeon 9700 PRO. Celkově vyrovnané výsledky ale ukazují, že výkonnostní rozdíl mezi oběma kartami není nijak závratný.

Situace na trhu se s příchodem GeForce FX nijak razantně nemění. Pro skalní zastánce nVidie sice konečně svitla naděje, jak pokořit několik měsíců vedoucí Radeony, pro ostatní však nástup nového čipu nepředstavuje významnější událost. Jinak by tomu bývalo bylo, kdyby se GeForce FX objevila na sklonku loňského léta, jak původně nVidia plánovala. Většina uživatelů bažících po nejvyšším výkonu by po ní rychle sáhla, a na Radeon 9700 PRO by mnoho šancí na úspěch nezbylo. Jenže vzhledem k problémům s 0,13mikronovou technologií se situace obrátila, a nVidia bude paběrkovat na zbytcích po Radeonu. Možná i právě proto zaměřila firma své hlavní úsilí na vývoj dalšího čipu, předběžně označeného jako FX 2.

Na otázku, zdali investovat do koupě karty s čipem GeForce FX, neexistuje snadná odpověď, jelikož drobný technologický náskok nVidie nelze v soudobých aplikacích využít a výkonově jsou karty srovnatelné s Radeonem 9700 PRO. Jsou ale také mnohem robustnější, hlučnější, energeticky náročnější, a v neposlední řadě i dražší. Pokud byste přesto uvažovali o koupi takové karty, Leadtek WinFast A 300 Ultra TD My VIVO je jednou z nejatraktivnějších možností.

Leadtek WinFast A300 UltraTD MyVIVO

výkon, podpora DX9

nezabírá první PCI slot

rozměry, hmotnost,

poměr výkon/cena

Cena vč. DPH: 18 300 Kč

K testu zapůjčila firma: Levi International, www.levi.cz

§§§§§


POZNEJTE SVOJI GRAFICKOU KARTU

Tomáš Varoščák

c03p0278

Rozpoznáte DDR RAM (na ilustrační kartě je netradičně umístěna na druhé straně) od RAMDACu? Abychom vám představili jednotlivé komponenty, jež se často nacházejí na grafické kartě, vybrali jsme kartu ATI All-In-Wonder Radeon 8500DV. Vedle standardních součástí, které můžeme najít na všech kartách, má tato bohatě vybavená karta externí konektory pro připojení audia, videa, FireWire, S-Videa a kompozitního portu.

1. Grafický čip a RAMDAC (pod větrákem a chladičem): Současné grafické čipy se skládají z grafického procesoru a RAMDACu, který pro monitor převádí digitální data na analogová.

2. Analogový videočip: Má na starosti analogové video.

3. Bridge čip: Spolu s FireWire/DV čipem umožňuje přímou komunikaci s DV camcorderem.

4. FireWire čip: Stará se o rozhraní FireWire.

5. AGP konektor: Tento konektor je určen pro AGP slot základní desky a procházejí skrze něj data mezi grafickým čipem a pamětí.

6. Kabelový nebo anténní vstup: Lze do něj připojit standardní koaxiální přípojku kabelové televize, nebo anténní zesilovač.

7. DVI-I port: Umožňuje připojení digitálního monitoru (nebo za pomoci přiloženého DVI-I/VGA konvertoru i připojení monitoru analogového).

8. Konektor externího panelu: Umožňuje připojení externího boxu, který obsahuje většinu vstupních a výstupních portů.

9. Port pro připojení DV zařízení: Kromě FireWire portu na externím panelu je jeden umístěn i na samotné kartě.

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c03p0212

Francouzština ve finančních kruzích

Chvíli poté, co světlo světa spatřil Všeobecný francouzsko-český slovník, přichází společnost Lingea s dalším počinem týkajícím se jazyka země vinic. Tentokrát je slovní zásoba opravdu úzce specializovaná, a ať budete hledat jakkoli pečlivě, nic jiného než finanční výrazy prostě nenajdete.

Pro domácnosti tady nevidím žádný způsob využití. Pokud však studujete nějakou francouzskou obchodní akademii, pracujete ve francouzské bance, podnikáte ve Francii nebo máte co dělat s tamními finančními úřady, pak právě pro vás by mohl být tento finanční slovník opravdovým přínosem. Finančními, bankovními nebo účetními výrazy se to totiž na monitoru jenom hemží. Obsahem je 150 000 hesel, ustálených slovních spojení (tzv. kolokací) a jako bonus je zahrnut i seznam bankovních zkratek. Je zde tudíž velmi vysoká pravděpodobnost, že hledaný výraz najdete. Třeba i díky tomu, že program vyhledává fulltextově, nebo proto, že lexikonu stačí k úspěšnému nalezení slovo v jakémkoli tvaru (tzv. tvaroslovné hledání). Slovník budete asi často používat jako pomůcku při práci s jinými programy, například při psaní textu, prohlížení internetových stránek, práci s elektronickou poštou nebo encyklopedií. Může se vám proto hodit, že hledaná slova nemusíte do Lexikonu přepisovat, ale že je můžete snadno přenést buď pomocí systémové schránky, nebo přetažením. Lexikon můžete také nastavit tak, aby automaticky přebíral text ze schránky sám. V textovém editoru MS Word máte navíc možnost pracovat s komponentou Lexikonu a nechat si zobrazit překlad slova, a to i bez toho, že by musel být Lexikon spuštěn. Za zmínku jistě stojí také možnost vytvoření vlastního uživatelského slovníku nebo témat (okruhů slovíček). Vzhledem k tomu, že nikdy není všechno jak se zdá být, existuje i zde jedno velké "ALE". Tím je možnost překladu jen jedním směrem, tj. z francouzštiny do češtiny. Tedy, opačně to jde částečně také, ale jenom díky výše zmíněnému fulltextu, který prohledá i všechny české překlady. Mezi kopou francouzských slovíček už si pak to pravé budete muset vybrat sami.

V konečném výsledku to tak vypadá, že spíše než pro české bankéře, finanční poradce, manažery nebo účetní je tento slovník určen pro Francouze, kteří se ještě zcela neorientují v českých obchodních výrazech.

Finanční slovník francouzsko-český

velikost slovní zásoby

ustálená spojení

snadné ovládání překlad pouze v jednom směru

Producent: Lingea

Žánr: slovník

Jazyk: anglický (a francouzský)

OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP, Linux Red Hat, SuSE, Debian, Mandrake, Mac OS

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Lingea, s. r. o., Kroftova 18 150 00 Praha 5 www.lingea.cz

TS Němčina pro malé školáky

Jestli je vám název dalšího programového dítka od Terasoftu něčím povědomý, pak se vám to nezdá. Vlastně jde o produkt, který je, co se zpracování týče, úplně shodný s titulem Angličtina pro malé školáky. Jediné, v čem se liší, je vyučovaný jazyk, tak se podívejme, co se děti budou moci naučit.

Velký důraz je kladen zejména na gramatiku a procvičování slovíček, ale vše je zpracováno celkem zábavnou formou, a tak byste neměli mít problém udržet pozornost dětí alespoň jednu vyučovací hodinu. Stejně jako u angličtiny, i tady budou děcka spojovat dvojice slovíček (německá s ekvivalentním českým výrazem) nebo hledat mezi čtyřmi napsanými to jediné, ve kterém nejsou žádné chyby. Pod položkou porozumění textu se skrývají básničky, různé pokyny, pozdravy, slova spojená s rodinou, hračkami, denním programem, a na řadu přijdou i počty. Z velkého množství gramatické látky jsou to třeba otázky obsahující wer, wie a wo, příslovce, určité i neurčité členy, pořádek slov ve větě nebo pravidelná slovesa. Prostě všechno, co by měl takový malý začátečník umět. A konečně po kliknutí na tlačítko Tematické okruhy se uživatel dostane k různě zaměřeným tématům. Najít tak můžeme slovíčka týkající se čísel, domu a zahrady, školy nebo se naučit dny v týdnu, německé výrazy pro jídla a pití, části lidského těla nebo nábytek. Nechybí ani možnost tisku testů a porovnání vlastní výslovnosti s rodilým mluvčím. K tomu je sice potřeba mikrofon, ale myslím si, že v tomto případě se investice vyplatí. Slovní zásobu a gramatiku je možné přizpůsobit podle toho, kterou učebnici dítě používá ve škole. K dispozici jsou: Nová němčina 1, Němčina pro 4. ročník ZŠ Maroušková, Heute haben wir Deutsch 1, Wer? Wie? Was? 1 a Deutschmobil 1.

Všechny texty jsou namluveny rodilými mluvčími a děti tak mohou odposlouchat správnou výslovnost a intonaci v hlase. Program je standardně prodáván jako jednouživatelská verze, ale pokud by měla nějaká škola zájem, stačí se domluvit s obchodním oddělením Terasoftu a zakoupit multilicenci pro provozování na neomezeném množství počítačů. Tento titul mohu s klidným srdcem doporučit jak právě školám, tak rodičům, jejichž děti už se začaly, nebo se teprve chystají začít učit jazyk našich západních sousedů.

TS Němčina pro malé

školáky propojení s učebnicemi tiskový modul porovnání výslovnosti

Producent: Terasoft

Žánr: výuka němčiny

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 600 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s. Vísecké nám. 1280 268 01 Hořovice www.terasoft.cz

TS Angličtina pro malé školáky

Děti se dnes začínají učit cizí jazyky už ve velmi nízkém věku. Někteří rodiče se dokonce pokoušejí seznámit s nimi svoje ratolesti ještě předtím, než vkročí do školy. Teprve tam se jim však dostane výuky látky v takovém rozsahu, který je odpovídající jejich věku. A právě Angličtina pro malé školáky od Terasoftu je interaktivním programem, který pokrývá vyučovací látku prvního roku výuky angličtiny na základní škole, tj. 4. třídy. Nic však nebrání tomu, abyste doma používali tento CD-ROM již dříve.

Slovní zásoba je na úrovni pěti nejpoužívanějších učebnic pro ZŠ (Angličtina pro 4. ročník ZŠ Lacinová, Angličtina pro 4. ročník ZŠ Zahálková, Project 1, Project English 1 a Chatterbox 1), což se na českém trhu hned tak nevidí. Program také umožňuje nastavit volbu slovní zásoby právě podle učebnice, kterou dítě používá ve škole. A s čím se tedy čtvrťáci potkají? Tak v první řadě s jednoduchým grafickým rozhraním, které je odpovídající jejich věku. Pod přehledně rozestavenými tlačítky se skrývají úkoly jako je spojování odpovídajících českých a anglických slovíček, důraz je kladen i na rozdíl mezi výslovností a psanou formou. V dalších dvou oblastech si děti zkusí porozumět mluvenému slovu a čtenému textu. Pozornost a zájem se pokusí udržet pohádky, básničky a barevné obrázky. U všech cvičení je možné nastavit rozsah látky (od lekce do lekce) a počet zkoušených slovíček. Hlavní roli hraje samozřejmě gramatika. V tomto případě je procvičována prostřednictvím doplňování vět, a právě tady se skrývá jediná chybička, kterou se mi po dobu testování podařilo nalézt. Mezi nabízenými slovíčky, z nichž jedno máte doplnit, se občas vyskytne více možných. Může se tak stát, že i když vyberete gramaticky i významově správné slovo, program ohlásí špatnou odpověď. Tento problém se naplno projeví, máte-li takto sestavit celou větu. Z pohledu obsahu je jinak gramatická sekce zpracována velmi dobře.

Všechna slovíčka jsou namluvena rodilými mluvčími a o české komentáře se s vámi podělí Jiří Lábus. Vhod přijde i tiskový modul, který rodičům nebo učitelům bez námahy umožní připravit test pro děti nebo pro žáky. Rodiče, kteří si nebudou jisti svými znalostmi, uvítají možnost vytisknutí pracovního listu se správným řešením. Až na tu jednu malou chybičku se jedná o výborný program, který bych bez obav doporučil domácnostem i školám.

TS Angličtina pro malé školáky

propojení s učebnicemi

tiskový modul chyby v doplňování vět

Producent: Terasoft.

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 600 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s. Vísecké nám. 1280 268 01 Hořovice www.terasoft.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c03p0213

Francouzsko-český ozvučený slovník

Zhruba ve stejnou dobu, jako konkurenční Lingea (recenze byla k nalezení v PC WORLDu 3/2003), uvedla i společnost LEDA na trh svůj slovník pro znalce či studenty francouzštiny. Vzhledem k tomu, jak dlouho obě společnosti na produktu pracovaly (cca 2 roky), je více než zajímavé, že doba vydání se téměř shodovala. Pojďme se nicméně podívat, co novinka od Ledy umí.

Ačkoliv samotný francouzský slovník je uváděn poprvé (a nese označení 1.0), technologickým "strojem v pozadí" je již osvědčená LEDA Slovníková databáze (ve verzi 3.1). Pokud znáte jiné produkty tohoto výrobce, rozhraní vám bude důvěrně známé vše je postaveno na zázemí Internet Exploreru a ovládání tomu odpovídá. Pokud jste nováčky, pak upozorňuji, že zvládnutí vyžaduje počáteční trpělivost, neboť terminologie u některých oken je dost zavádějící. Avšak pokud vytrváte, budete odměněni např. dobrými možnostmi fulltextového prohledávání. Jak jsem již naznačil, velkou výhodou je univerzální využití rozhraní pro další produkty společnosti LEDA, takže lze prohledávat např. několik slovníků zároveň. Jedna věc je však znát oproti vyhledávacím strojům, jež běží na vlastním programovém základě, je v tomto případě vyhledávání místy o něco pomalejší.

Pojďme ke stránce obsahové, resp. jazykové. Přínosem slovníku je jeho existence sama o sobě francouzština se na našem trhu často nevidí a plně ozvučené tituly jsou v současnosti k dispozici opravdu jen dva. Za značnou nevýhodu lze považovat fakt, že slovník je "jednosměrný", tedy francouzsko-český, ačkoliv cílová skupina (dle výrobce např. studenti či pedagogové) by jistě opačné překlady přivítala. Pro upřesnění dodám, že díky pokročilému fulltextu samozřejmě lze vyhledat všechny výrazy a vazby, jež obsahují určité české slovo ve svém překladu, ale přímé hledání hesel ve směru čeština-francouzština není dostupné (nebo je opravdu dobře schované). Absence obousměrnosti překvapí tím víc, že slovní zásoba se nijak zásadně nevymyká mírnému nadstandardu (57 000 fr. výrazů) pro běžné použití v případě vysoce specializovaných slovníků by se to ještě dalo pochopit. Na druhou stranu jistě potěší přehled nepravidelných sloves či francouzské výslovnosti. Jak bylo zmíněno, francouzská hesla ve slovníku jsou ozvučena a tato práce byla odvedena velmi dobře.

Francouzsko-český ozvučený slovník

fulltextové vyhledávání

slovní zásoba

jednosměrný slovník

neintuitivní rozhraní

Producent: LEDA

Žánr: slovník

Jazyk: český, francouzský

OS: 32bitová Windows, IE 5.5 a výše

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: LEDA, s. r. o., Štěpánská 33, Praha 1 www.leda.cz

§§§§§


PC World CD centrum I.

Martin Koníček

c03p0214

DivFix 1.091

Licence: freeware

Domovská stránka: divfix.maxeline.com

Problémy se soubory ve formátu DivX jsou dnes takřka běžné, zejména proto, že index filmu se obvykle nachází na konci souboru, což je v mnoha případech nevýhodné (jsou v něm uloženy důležité informace o uspořádání dat v souborech AVI). DivFix si ovšem se vším hravě poradí: dokáže totiž najednou najít chyby v souborech formátu DivX, a ty se pokusí opravit. Také dokáže vytvořit nový index. Jednoduše to, co potřebuje snad každý filmový fanda. Pokud chcete třeba film rozdělit na dvě části bez speciálních utilit, i to lze, jen musíte, jak již bylo řečeno, snímky pomocí této utility patřičně upravit. Tento prográmek je velmi oblíbený mezi uživateli sítě Direct Connect, která neumožňuje předběžné prohlížení souborů, jako např. Kazaa.

RBTray 2.6

Licence: freeware

Domovská stránka: www.geocities.com/rbtray

Mnoho lidí si se zvyšujícím se výkonem počítačů oblíbilo možnost spouštění i několika desítek aplikací současně. Jediný malý háček v této oblibě je ten, že časem se jen stěží vyznáte v hlavním panelu, který je až po kraj přeplněn minimalizovanými programy. Proto není nic jednoduššího, než aplikaci pohodlně "odhodit" do systraye (panelu s ikonkami, obvykle vpravo dole vedle hodin), kde zabírá mnohem méně místa. RBTray vám právě toto umožňuje. Po jeho spuštění jen stačí u jakéhokoliv okna aplikace kliknout pravým tlačítkem za záhlaví a vybrat Minimize to tray. Tento produkt je nejen k dispozici zcela zdarma, ale standardně spolu i se zdrojovými kódy. Pro začátečníky připomínám, že aplikace se spouští pouze poklepáním na ikonku rbtray.exe.

Odpory 2.0

Licence: freeware

Domovská stránka: home.tiscali.cz/cz727637/Download.htm

Pamatovat si značení proužků na běžných odporech je pro většinu lidí složité, někdy sám přemýšlím nad tím, proč se neprodávají jen odpory s písmennými popisy, které přečte snad každý (ano, samozřejmě vím, že je to kvůli tomu, že proužky jsou vidět z každé strany, a jsou čitelnější). Utilita Odpory 2.0 poskytuje spoustu zajímavých možností jak zjistit, do které odporové řady rezistor patří. Mimo jiné si můžeme nastavit jeho typ (4 nebo 5 proužků) a ihned intuitivně vybrat barvu proužků. Postup samozřejmě funguje i opačně, zadáte tedy velikost odporu a hned máte i barvy proužků. To je snad vše, co lze o funkčnosti programu říci, ale na závěr si dovolím přidat i pár drobných výtek. Aplikace neobsahuje vůbec žádnou nápovědu, tedy ani kontextovou. Dále není možno zaokrouhlit velikost odporu podle nejbližší dané řady. To by byla velmi užitečná funkce. Přesto však aplikace určitě stojí za zhlédnutí a každému "elektrikáři" přijde vhod.

EasyPad 3.5

Licence: shareware (cena 100 Kč)

Domovská stránka: www.elka.cz/easypad

EasyPad je plnohodnotný editor webových stránek, který se začíná pomalu, ale jistě přibližovat své konkurenci. Již nyní překonává postarší edice slavného editoru HomeSite. Když se podíváme programu podrobněji "na zoubek", zjistíme, že obsahuje vše potřebné i pro toho nejnáročnějšího webmastera. Pokud přehlédneme standardní záložkové menu s příkazy, které obsahuje dnes již takřka každý editor webových stránek, můžeme se zaměřit např. na vestavěného klienta služby FTP, jenž nám umožní náš aktuální výsledek práce ihned zveřejnit na webu. Novinkou v této verzi je také užší spolupráce s u nás velmi oblíbeným a jednoduše konfigurovatelným webovým server PNWS (Pinknet Web Server). Aplikace je ostatně kompletně zaměřena na pokročilejší uživatele, kteří využijí užitečné doplňky, jako je seznam těch nejdůležitějších SQL příkazů, popř. přehled HTML značek. Mezi další zajímavé patří možnost automatického doplnění velikosti všech obrázků do tagu <IMG>, případně konverze mezi různými českými znakovými sadami. Jak už u tohoto editoru bohužel bývá zvykem, chybí podpora formátů UTF8 či UTF16. Aplikace obsahuje samozřejmě mnohem více funkcí, mimo jiné také relativně použitelnou podporu kaskádových stylů, bohužel ne vše je zcela dobře zpracováno. Nicméně všechny nedostatky pohodlně vyvažuje výhodná cena 100 Kč. To je takřka desetina toho, co stojí profesionální produkty, a přesto zůstává ideálním pomocníkem poloprofesionálních webdesignérů.

Kutilem ve Windows - Systémový kutil

Martin Koníček

Chtěli jste se někdy podívat na zoubek kompaktním diskům? S utilitou CDR Identifier to není problém. Snadno můžete zjistit, od jakého výrobce vaše médium pochází. A že se neshoduje s tím, který je uveden na obalu? Na tom dnes snad není vůbec nic zvláštního. Dalším z dnešní dvojice je program Ad-aware v nové verzi 6.0, který doslova "vykopne" otravné špehy z vašeho počítače. A pokud si myslíte, že nic takového v počítači nemáte, vězte, že můžete být i nemile překvapeni. I známí producenti softwaru do svých produktů instalují programy pro sledování vaší činnosti.

Ad-aware 6.0.160

Licence: freeware

Domovská stránka: www.lavasoftusa.com

A opět je to tady, znovu k nám dorazila nová verze utility pro odstraňování špehů z našeho počítače. Pokud neznáte verze starší, pokusím se vám vše trochu přiblížit. Ad-aware je utilita, která slouží k odstraňování tzv. spywaru, tedy různých programů a rezidentních modulů aplikací, které postupně sledují vaší činnost na počítači a pomocí internetu o ní odesílají data. Možná se ptáte, proč by vám to mělo vadit. Odpověď je jednoduchá: pokud tento problém nebudete řešit, může se stát, že vaše internetové spojení bude zbytečně zatížené a začnete si také najednou všímat, že mnoho webových stránek přesně ví, na co "máte zálusk". A to je přesně věc, do které nikomu nic není, ani v případě, že se jedná o anonymní data. Osobně považuji zjišťování informací o tom, co jsem v tu či jinou dobu dělal, za katastrofální. Ale podívejme se na novinky v 6. verzi tohoto softwaru. Konečně přibyla automatická aktualizace, která sice byla ve verzi 5.0 dostupná jako další program, ale přece jen považuji za jednodušší mít "vše v jednom". I vyhledávání špehujících aplikací zde doznalo značných změn, byla totiž zvýšena nejen rychlost, ale také účinnost vyhledávání. Mezi vlastnostmi, kterých si povšimnou zejména odbornější uživatelé, pak naleznete podrobnější možnosti nastavení či budoucí možnost přidávání zásuvných modulů (aktuálně jich je k dispozici jen velmi malé množství). Celkově tedy utilita nenabízí o moc více než verze předchozí, ale to se týká jen volně šiřitelné verze. Pokud si připlatíte, dá se aktivovat rezidentní modul, který bude plně automaticky bdít nad tím, aby se do vašeho počítače nikdy žádná špehující aplikace nezanesla. A pokud nebudete šetřit a zakoupíte verzi nejvybavenější, dočkáte se i možnosti vytvářet velmi podrobné záznamy o činnosti aplikace, které přijdou vhod, pokud jste administrátorem větší počítačové sítě. Stručně řečeno, nová verze přináší rozhodně něco navíc, ale plně ji využijete pouze v případě, že si zakoupíte placenou variantu.

CDR Identifier 1.63

Licence: freeware

Domovská stránka: www.gum.de/it/download/english.htm

Myslíte si, že za málo peněz nemůže být hodně muziky? Tak to jste možná na omylu, ostatně zkuste tuto utilitu a uvidíte sami. Nejednou můžete zjistit, že prestižní značková média pocházejí od zcela neznámého výrobce, a úplně stejný kousek "plastu" lze někdy sehnat i za poloviční cenu. Jak to tedy funguje? Velice jednoduše, tato utilita (pokud máte správně nainstalované ASPI ovladače) zjistí pomocí kódu ATIP mnoho užitečných informací o médiu. Tou první informací je velikost tu běžně používají vypalovací programy, aby měly přehled, zdali se vámi zvolená data k vypálení na médium vůbec mohou vejít. A tou druhou podstatnější pak identifikační kód výrobce. Pomocí interní databáze programu je pak možno dle tohoto kódu zjistit opravdového výrobce, a tím předejít jakýmkoliv pochybnostem. Že se tento údaj odlišuje od toho, který je uveden na obalu, není takřka vůbec neobvyklé. Naprostá většina výrobců, paradoxně hlavně těch nejznámějších značek, si nechává vyrábět disky externí firmou. Výhodou této utility je samozřejmě to, že jste schopni dopátrat se, jaká firma disky vyrábí, a poté můžete mnohdy bez problémů zakoupit naprosto identický disk, jen s nálepkou jiného, méně známého, ovšem levnějšího výrobce.

Nebojte se vyzkoušet - Bezpečně na internetu

Martin Koniček

Dnes se rozhodně nemusíte bát vyzkoušet jeden ze dvou velmi zajímavých prohlížečů, který vám nabízím. Tím prvním je Opera 7.01, tedy starý známý prohlížeč WWW stránek, opět v nové verzi. Je rychlý, bezpečný a podporuje i spoustu moderních vymožeností, tak proč jej nezkusit a neporovnat s Internet Explorerem. Druhý prohlížeč je také zajímavý, ovšem z jiného důvodu. Je totiž schopen zamaskovat vaše surfování po internetu. Nejenže se pohodlně schová do jakékoliv aplikace, ale také speciálně upravuje stránky, aby všem kolem vás nebily do očí jejich pestré barvy. Posledním popisovaným produktem je méně známý Sygate Personal Firewall, na nějž jsem se zaměřil zejména díky jeho oceněním.

Opera 7.01

Licence: adware

Domovská stránka: www.opera.com

A je tu opět nová verze známého a oblíbeného prohlížeče. Opera 7 je doslova převratem v rychlosti. Načítání stránek je neuvěřitelně svižné a jejich zobrazování takřka bezchybné. Vývojáři také zapracovali na lepší podpoře DHTML. Větší rychlosti si můžete všimnout, pokud využijete tlačítka Zpět. To má totiž zabudovánu "zrychlující funkci", která zajišťuje to, aby se již jednou přečtená stránka znovu nenačítala a nezpracovávala. I vzhled aplikace byl znatelně vylepšen, sice je možné si opět vybrat postarší skin, ale ten nový je opravdu pěkný a hlavně dynamický. To, co zaujme všechny nepřátele reklam, je automatické odmítání "vyskakovacích" (pop-up) oken, která nejsou otevřena na žádost uživatele. Další novinkou je ukládání tzv. session (česky "sezení"). Pokud si třeba otevřete několik oken a budete chtít rozložení zachovat (tj. možnost vrácení se zpět, počet oken, jejich adresy apod.), stačí si jenom uložit danou session, a příště ji jednoduše obnovit. Užitečnou vlastností, kterou můžete znát také ze starších verzí, jsou tzv. mouse gestures. Jedná se o jednoduchá gesta prováděná myší, jež vám pomohou zrychlit práci. Tak např. při podržení pravého tlačítka a pohybu myší dolů se automaticky otevře nové okno prohlížeče. Web-designéři také uvítají tzv. simulované rozlišení malých obrazovek, kde můžete zjistit, jak ta či ona stránka bude pravděpodobně vypadat na PDA. Mimochodem, přestože se vývojáři Opery neustále pokoušejí držet standardů organizace W3C, byly do Opery zaneseny i prvky, které standardy znatelně překračují. Jedná se o její identifikaci jako prohlížeč MS Internet Explorer 6.0 (někteří totiž jiné prohlížeče ani na svůj web nepustí) a např. konverzi lomítek (zpětné, používané ve Windows se převede na normální, používané na internetu).

Změny byly provedeny i v bezpečnosti. Opera nyní podporuje více uživatelů na jednom počítači, přičemž osobní data jsou vždy ukládána do příslušného profilu. Novinkou je také odstranění staré chyby, která způsobovala to, že po smazání osobních dat a historie webových stránek zůstal na disku soubor vlink4.dat, v němž byly umístěny všechny adresy, které jste navštívili. S bezpečnostními problémy se nicméně musela poprat i verze 7.0, jež byla rychle nahrazena novou 7.01. Ta opět opravila velké množství bezpečnostních chyb.

Dle mého názoru je Opera 7.01 jedním z nejlepších dostupných prohlížečů, jehož jediná nevýhoda spočívá v obtěžujícím reklamním banneru, který lze odstranit pouze po zakoupením plné verze. (Naštěstí Opera používá vlastní reklamní systém, jenž neobsahuje spyware.) Krom toho je vlastně další podstatná potíž ve velkém množství nekorektně vytvořených webových stránek, s nimiž má prohlížeč problémy. Mezi nimi si paradoxně udržují přední místa ty největší společnosti s nejdražšími weby.

Ghostzilla 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.ghostzilla.com

V dnešní době je již skoro každá firma připojena na internet. To nahrává všem zaměstnancům, kteří pak mohou velmi jednoduše počítač využívat i pro zábavu. Jediná nevýhoda surfování je ta, že si toho může váš nadřízený všimnout a vyvodit z toho patřičné důsledky. Pokud tedy připojení na internet máte, ale nechcete aby si toho, co na něm děláte, někdo všiml, nebojte se využít služeb této aplikace. Po instalaci se vám spustí internetový prohlížeč, který se vměstná do okna jakékoliv aplikace (např. MS Word, poznámkový editor apod.). To by ovšem k plnému zamaskování vaší činnosti nestačilo, a proto je při prohlížení stránek provedena i jejich úprava, závislá na "modu neviditelnosti". Při nejnižším modu je vidět webová stránka zcela normálně, naopak při nejvyšším se nezobrazují žádné obrázky (přejedete-li přes ně myší, zobrazí se v šedých odstínech) a text je rovněž šedý. Zdálky tedy rozhodně nelze poznat, že surfujete po internetu. Ale co když se k vám začne přibližovat váš šéf? I na toto autor produktu pamatoval. V případě, že myší odjedete z místa prohlížeče, hned se vám zpět obnoví běžné okno původní aplikace. Jak se ovšem inkriminovaná osoba vzdálí, není nic jednoduššího, než pohnout myší doleva, doprava a zase doleva, a okno prohlížeče znovu obnovit. Jak prosté! Produkt navíc na počítači nevytváří žádné stopy, které by mohly prozradit vaši internetovou aktivitu.


PC World CD centrum II.

Sygate Personal Firewall 5.0

Licence: freeware

Domovská stránka: soho.sygate.com/products/shield_ov.htm

Firewall, neboli také "protipožární zeď", slouží k ochraně vašeho počítače před útoky nejen z internetu, ale i z vnitřní sítě LAN (dokonce je prokázáno, že nejvíce útoků pochází právě z vnitřní sítě). Produkt společnosti Sygate patří v porovnání s konkurencí mezi celkem průměrné výrobky. V základu nenabízí nic převratného, umožňuje povolovat či zakazovat provoz té či oné aplikace, případně nastavovat další pravidla na omezení provozu v tom či onom protokolu. Ale nebudeme zde rozebírat zcela známé části a podíváme se i na funkce, které nejsou vždy samozřejmostí. Relativně zajímavá je funkce plánování, jež umožňuje povolit provoz pouze v určitém časovém okamžiku. Poměrně užitečné je také protokolování všech událostí, kdy aplikace umožňuje zpětně zjistit informace o využití přenosového pásma, blokování přístupu, či nastavování nových práv. Tou nejzajímavější funkcí je jistě zpětné zjištění trasy k počítači uvedené v logu, čímž lze do jisté míry vypátrat původce útoků. Program se pak může připojit na server Whois a zjistit o útočníkovi další informace.

Další zajímavou vlastnost představuje nastavování rozšířených filtrů, které mohou být závislé i na hardwarové MAC adrese. Díky tomu je např. možno zajistit, že daný počítač se bude moci přes vás připojit na jakoukoliv IP adresu přidělenou DHCP serverem, a to přímo v omezených hodinách či dnech. Pokud aplikaci umístíte do firemní sítě jako router, dá se povolit všem počítačům přístup na internet třeba až po pracovní době.

Ale abych nezůstal jen u výhod, rozhraní aplikace mi přišlo velice strohé a zasloužilo by si jistě alespoň trochu designérské práce. Také v možnostech nastavení program na některých místech znatelně pokulhává. Např. jsem nenašel možnost vzdálené správy či zaheslování přístupu k jeho nastavení. Kupříkladu v porovnání s produktem Kerio Personal Firewall působil v mnoha bodech jako mírně nedotažený. Jediné, v čem opravdu vynikl, byla možnost nastavení plánovačů, popř. filtrování podle MAC adresy.

§§§§§


Síla ve slabosti – test devíti bitmapových editorů I.

Pavel Korec

c03p0217

Mým původním záměrem bylo podat přehled a srovnání bitmapových editorů, které jsou dostupné na internetu, a pokud možno zdarma. Bohužel, převážná většina z nich je buď na úrovni windowsovského programu "Malování", nebo je silně nestabilní a při pádu způsobuje škody, nebo má funkční omezení prakticky znemožňující užitečnou práci. Na druhé straně pak přiblížit jiné programy, které (byť i ty mají své slabiny) mají i přednosti a mohou přinést užitek. V některých z nich objevíte drobné dokonalosti a přitom nechápete, proč totéž nenacházíte u programů za několik set dolarů. Z těch dokonalejších editorů jsem do přehledu zařadil GIMP, který je zdarma a představuje špičku, a rovněž dvě verze Paint Shopu, jež sice zdarma nejsou, ale jaksi historicky sem náleží.

GIMP pro Windows 1.2.4

Píši-li o samotném GIMPu, je to jako bych automobil s vysoce nadstandardní výbavou představoval popisem válců a klikové hřídele. Ale budiž. GIMP je z určitého pohledu profesionální bitmapový editor, z dalšího pak server pro spouštění mnoha grafických plug-inů, extenzí a skriptů. Krom jiného umí tento program pracovat i s animacemi. Hodí se tvůrci webové grafiky, kolážistovi, studentovi i fotografovi.

GIMP je program pod GPL licencí. To znamená, že je úplně zdarma a neplatíte za používání žádnou daň omezené funkčnosti, povinné registrace, či vynucené reklamy. Bažíte-li po objevování efektních plug-inů, GIMP tuto vaši závislost dobře uspokojí.

Ovladatelnost a stabilita - vzhledově i logikou se GIMP podobá Adobe Photoshopu. Přeci jen však má od programů pro Windows řadu nepříjemných odlišností. Například dialogová okna pro načítání obrázku jsou nestandardní a hůře použitelná. Přestože se jedná o nástroj pro profesionální práci, může být i dobrým programem pro hravého začátečníka. Mám za to, že kdo ovládne GIMP, nebude mít problém pracovat s Adobe Photoshopem, či podobnými aplikacemi. Program je v základních funkcích i v použití nejrůznějších filtrů rychlý. Na rozdíl od předchozích verzí (které dokázaly udělat na disku paseku) je tato verze stabilnější. Záleží samozřejmě na tom, jaké (kým vytvořené) funkce a nástroje použijete. Jistě je vhodné často ukládat a při menší havárii restartovat. GIMP má docela rychlý start, a je tedy po ruce i pro menší úpravy.

Spolupráce s okolím - import a export souborů nabízí GIMP v cca 30 běžných typech. Bohužel nepracuje v barevném modelu CMYK, což je patrně jeho největší nevýhoda a omezení pro profesionální tištěnou grafiku. Soubory typu JPG a TIF načítá do RGB, obrázek je však třeba následně barevně doladit. Pro import souborů v modelu CMYK lze použít JPG a TIFF, nikoli však formát Adobe Photoshopu. Kompatibilita RGB obrázků s vrstvami, vzhledem k Adobe Photoshopu a Corel Photopaintu, je při použití formátu Adobe Photoshopu (PSD) dobrá.

Výběry, vrstvy, kanály a cesty - Program GIMP umožňuje pracovat s jednotlivými kanály (RGB + Alfa, + další), provádět dekompozici (například do CMYK) a opětovnou kompozici. K výběru slouží nástroje pro obdélník, elipsu, laso, magická hůlka, Bézierova křivka a vynikající nástroj "výběr dle obrysu" (chytrý výběr afinní k obrysům), disponující i pohyblivými vodicími body. Dále můžete u výběru změnit zaoblení a zaostření a výběr uložit do kanálu.

GIMP má standardní nástroje pro vytváření cesty (přidání, ubrání, změna bodu) a umí konvertovat cestu do výběru a nazpátek. Cesty lze samostatně ukládat na disk a opět načítat, případně konvertovat na výběry. Vrstvy mohou mít průhlednost, lze je prohazovat a vzájemně prolínat. Díky uvedeným schopnostem je GIMP mimořádně silným nástrojem pro jemné a přesné vystřihování a kreativní kolážování.

Malé velké, o přesnosti - velký obrázek je rozdělen do samostatně refreshovaných dlaždic. Lze tedy zpracovávat i velké obrázky. Ve velkém zvětšení se dobře pracuje i s jednotlivými body.

GIMP dovoluje nastavit rozlišení obrazovky (kalibrovat na její rozměr). Přesná je práce s maskami. Ke zvětšení je k dispozici lupa, výřez lze po obrázku rychle přesouvat v malém náhledu. Při aplikaci nástrojů se zobrazuje poloha bodu (resp. i vzdálenost). K dispozici máte měřítko vzdáleností a úhlů.

Kreativní nástroje pro kresbu - je k dispozici tužka, neostrý štětec, guma, sprej a razítko. Dále rozostření/zaostření, rozmazání prstem, zesvětlení/ztmavnutí. Nástroje jsou při použití tabletu tlakově senzitivní. U štětce lze nastavit vytracení stopy, či aplikaci střídajících se barev. Nastavení nástrojů není zdaleka tak bohaté, jako u Adobe Photoshopu (apod.), ale pro 90 % prací stačí. V efektech a transformacích obrázků (vrstev) má GIMP nabídku obvyklou v profesionálních programech.

Práce s textem - práce s textem probíhá v dialogovém okně. GIMP neumí text zalamovat (zůstává v jedné řádce) a bezprostředně se převede do výběru (nelze ho již editovat). To by omezilo použití samotného GIMPu, existuje však množství modulů a skriptů řešících tento problém.

Hodnocení:

Nadšený student - nejdůležitější je, že GIMP nic nestojí. Mám profesionální program, který umí většinu toho, co Photoshop (přičemž nepopírám, že Adobe Photoshop taky umí většinu toho, co GIMP). Pokud něco neumí, věřím, že najdu patřičný plug-in. Chvíli však potrvá, než se s GIMPem naučíte dobře pracovat.

Profesionální grafik - oceňuji zejména množství doplňků, které si mohu zadarmo stáhnout. Když si myslíte, že něco potřebujete a nevíte přesně co, nebudete to přece kupovat. Na GIMPu mi hlavně schází práce v barevném modelu CMYK a manipulace s textem.

Webmaster - GIMP používám často, když potřebuji něco rychle změnit nebo aplikovat nějaký efekt vytvořený jako extension, skript, či plug-in. Pomocí GIMPu vyrábím základní design stránek, hlavičkové nadpisy a tlačítka.

GIMP pro Windows 1.2.4

bohatství funkcí

rozšiřitelnost

dokonalý výběr

práce ve vrstvách

neumí CMYK

práce s textem

Výrobce: Tor Lillqvist

Web: www.gimp.org, www.gimp.cz

Cena: GPL (zdarma)

Download: do 7,5 MB

Lokalizace: česká verze programu

ACDSee 5 a Photo Canavas 2

Balík grafických programů ACDSee, přestože vyrostl jako sharewarová aplikace, nyní postoupil mezi komerčně nabízené programy. Instalace obsahuje ACDSee 5 browser program pro prohlížení obrázků, ACDFotoCanvas pro editaci fotografií a ACDFotoAngelo pro slide-show. ACDSee není orientován výhradně na obrázky, ale i na multimediální soubory (video, zvuk), které organizuje a spouští.

Browser - ACDSee směřuje k univerzálnímu prohlížeči pro vybraný typ souborů. Ovládání je velmi jednoduché a intuitivní. Při spuštění se zobrazí prohlížeč (průzkumník), kde na levé straně je adresářová struktura v podobě stromu a napravo galerie náhledů s obrázky, popř. multimediálními soubory. Pokud adresář obsahuje obrázek, či video, vytvoří se náhled adresáře s malými vloženými obrázky. Podobně se zobrazí náhled obsahu i v případě ZIP archivu. Díky tomu se rychle orientujete, co můžete v adresáři (archivu) očekávat, aniž byste do něho museli sestoupit.

Do tohoto prostředí lze snímat obrázky z rozhraní TWAIN (skener), či instalovaného fotoaparátu. Program z fotoaparátu přejímá a uchovává doplňkové informace o fotografiích (Metadata) ta lze pak využít při vyhledávání a třídění. Obrázky lze vkládat do databáze a kategorizovat zařazením do jedné či více kategorií.

V browseru (aniž byste použili editoru) můžete měnit expozici obrázku, překlápět jej či otáčet.

Prohlížeč - po klepnutí na vybraný obrázek se tento zobrazí v okně prohlížeče. Obrázky v adresáři lze rychle listovat (Page Down, Page Up, Home, End), lze je mazat či přidávat (Delete, Insert), zoomovat (+, -), přidávat zvuk, řadit do kategorií, a především spouštět slide-show a spouštět editor. Opětovným ťuknutím na obrázek se vrátíte do browseru.

Ediace - připojený program Photo Canvas 2.0 disponuje základními funkcemi pro úpravu fotografií. Pokud to pro úpravy fotografií nestačí, můžete zvolit jako výchozí jiný editor. Jeho největší výhodou je sepjetí s Browserem, katalogem a prohlížečem.

Výběr a průhlednost - k dispozici máte výřez, obdélníkový výběr, laso a magickou hůlku. U odtrženého, či kopírovaného a vloženého výběru (Ctrl+C, Ctrl+V) můžete nastavit průhlednost a typ logické kombinace (Normal, Multiply, Darken, Lighteen...). Není toho mnoho, ale pro drobné úpravy postačí.

Malé velké, o přesnosti - načítání velkých obrázků je ovlivněno zvolenou interpolací a někdy se z důvodu nedostatku vyhrazené paměti nenačtou. Rychlost je přijatelná. Při prohlížení probíhá přednačítání dalšího obrázku.

Pravítka, vodicí linky či body k dispozici nejsou. Při kreslení a výběru se zobrazuje poloha bodu, u výřezu (Crop) i velikost.

Kreativní nástroje - kreslit lze tužkou přímku, obdélník, elipsu, polygon, nebo nedokonalým rozprašovačem. Kvalitnější je klonovací nástroj. Možná využijete nástroj pro odstranění červených oči, dále funkce zaostření a rozmazání. Plochy lze vylévat zvolenou barvou s nastavenou citlivostí.

Práce s textem - text se zapisuje do zvláštního okna, může být zalomený. U zapsaného (a zobrazeného) textu můžete až do okamžiku usazení jeho výběru měnit font, řez, velikost, zarovnání a barvu.

Hodnocení:

Uživatel digitálního fotoaparátu - majitel digitálního fotoaparátu ocení vynikající možnosti tohoto programu co do vytváření alb, audiovizuálních prezentací, třídění fotografií a jejich základních úprav.

Profesionální grafik - ať již grafik nebo výtvarník, využije ACDSee pro organizaci klipartů (fotografií, EPSových a WMF formátů). Editačních schopností se v případě obrázků ve CMYKu raději nebudeme dotýkat (program převádí do RGB).

Student - jeho cena, která bývá kolem 1 600 Kč, může být pro pomocný program i nepřijatelná.

Navíc má ACD See silnou konkurenci u domácího výrobce Zoneru. Student pokud nemíní využívat předností archivace digitálních fotografií si možná také raději pořídí některou předešlou a levnější verzi ACD See, která je k dispozici zdarma s vkládanou reklamou.

ACDSee 5 a Photo Canavas 2

organizace digitálních fotografií

slide show

cena

úpravy fotografií

Výrobce: ACDSystems LTD.

Web: www.acdsystems.com

Cena: 50 USD

Download: 12 MB

Lokalizace: počeštění najdete na cool666.webzdarma.cz


Síla ve slabosti – test devíti bitmapových editorů II.

Paint Shop Pro 7

Licence a doplňování - licence je trial-verze, pak je třeba zaplatit. Program umožňuje využívat plug-iny kompatibilní s Adobe Photoshopem, což samozřejmě značně rozšiřuje jeho možnosti.

Ovladatelnost a stabilita - Paint Shop Pro je velmi stabilní program. Ovládání je jasné, intuitivní, nepříliš složité. Program je proto ideální i pro začátečníky. Zachovává atributy a vzhled předchozích verzí. Ovšem nadcházející osmá verze už je úplně jiná a přináší radikálnější změny. Pro prohlížení a náhledové vyhledávání obrázků na disku slouží užitečný browser.

Spolupráce s okolím - program podporuje běžné formáty (pro export jich je 45 a pro otevření 55). Nepracuje v barevném modelu CMYK a nedokáže načítat formát Adobe Photoshopu s vrstvami, či ve CMYKu. Formáty TIF a JPG ve CMYKu načíst umí (a TIF do CMYK uložit), takže kompatibilita s okolím s výhradou zachována je. Dobré je, že konverzi mezi RGB a CMYKem lze v programu nastavit. K dispozici je i color management a nastavení gamma-monitoru.

Výběry, vrstvy, masky, vektory a objekty - k dispozici je 15 geometrických výběrů, s volbou rozostření (Feather) a antialiasingu. Nakreslený výběr i vrstvu lze upravovat, jak je tomu zvykem u Adobe Photoshopu či Corel Photopaintu tj. expandovat, zužovat, rozmazávat, odstraňovat tmavý či světlý okraj, apod. Výběry i masky můžete načítat (a ukládat) z disku a alfa-kanálu. K dispozici jsou též hotové objekty, jako tlačítka, oddělovací pruhy aj., které se umisťují s volnou transformací. Objekty mohou být bitmapové, či vektorové. Snadno a rychle se deformují, natáčejí či perspektivně zkreslují. Vrstvy mohou mít přidružené barevné korekce, takže fungují jako barevné filtry.

Paint Shop 7 bohužel nedisponuje zobrazováním barevných kanálů. Alespoň však umí rozdělit obrázek do samostatných kanálů (RGB, HSL, CMYK) a opět ho sloučit.

Malé velké, přesnost - Paint Shop 7 načítá rychle i velké obrázky. Pro přesnou práci máte k dispozici pravítka, magnetické vodicí čáry i body. Pracovat lze i s malými obrázky. Informace o obrázku získáte stiskem kláves (Shift+I). Při kreslení jsou zobrazovány polohy bodu i rozměry objektu.

Kreativní nástroje - k dispozici je několik základních štětců, klonovací nástroj, korekce mezi barvami (nejen pro červené oči), rozmazávací nástroj, sprej, tužka a Picture Tube pro malování obrázkových objektů (stromy, tráva...) jedním tahem.

Efektů je běžná sada tedy vše, co můžete u profesionálních nástrojů čekat. Deformační, rozmazávací, ostřicí, umělecké, světelné... Pro rychlý výběr toho správného slouží Efect Browser. Efekty jsou dokonalé a disponují bohatým nastavením. Náhled je volitelně v malém, či pracovním okně. Generování náhledu (trvá-li příliš dlouho) lze přerušit. Aplikace efektů i na velmi velké obrázky je rychlá.

Práce s textem - pro práci s textem je k dispozici samostatné dialogové okno, které umožňuje text zalamovat a vybraným částem textu samostatně nastavovat řezy, velikost a font. Text můžete přímo v dialogu vyplňovat texturou, gradientem. Pro přesné nastavení slouží funkce kerning (a autokerning) a leading. Výstup textu do obrázku je v selekci, vektorové, či bitmapové formě. Text nelze zpětně editovat, ale v dialogovém okně je původní text zachován. Textový dialog patří k tomu nejlepšímu, co můžeme u profesionálních programů najít.

Nástroje pro WEB - Aplikace Paint Shop Pro 7 je velmi dobře uzpůsobena pro vytváření webové grafiky. Nejprve k exportu můžete použít formáty GIF, JPG i PNG. Máte plnou kontrolu nad kvalitou a velikostí obrázku, a časem rovněž stahování. Výsledek zobrazíte stiskem tlačítka v internetovém prohlížeči.

Důležitými nástroji jsou Image Slicer a Image Maper. Image Slicer je dialogové okno, v němž lze velmi přesně rozřezat obrázek na tabulku a jednotlivým částem tabulky přiřadit odkazy (s popiskem a cílovým rámcem). Podobně Image Maper vyřezává z obrázku klikací polygony. V obou nástrojích můžete dále generovat dynamické obrázky, které se mění (prohazují) podle akcí myši.

Animation Shop - součástí balíčku je program pro tvorbu animací. Podporuje formáty Autodesk (FLI, FLC), dále AVI, GIF a animovaný kurzor (ANI). Disponuje řadou efektů a funkcí, včetně generování přechodů. Podstatně převyšuje funkce přidávané k bitmapovým editorům (Corel Photoapint). Jedná se skutečně o samostatný a výkonný animační program, vhodný nejen pro tvorbu reklamních proužků, ale i větších kreslených animací. Protože je však tento článek zaměřen na bitmapové editory, nebudu funkce a přednosti Animation Shopu dále rozebírat.

Hodnocení:

Student - program toho umí opravdu hodně, vlastně všechno, co mohu potřebovat. Ovládání je na rozdíl od Adobe Photoshopu jednodušší a přehlednější. Pokud nepracujete s grafickým programem často, nemusíte se obávat, že něco důležitého zapomenete. Skvělé jsou kreativní nástroje a funkce, nebo podpora webové grafiky.

Profesionální grafik - program mi nenahrazuje Adobe Photoshop či Corel Photopaint, ale je užitečný pro rychlé úpravy obrázků. Škoda, že neumí CMYK.

Web master - Paint Shop Pro 7 obsahuje všechno, co potřebuji pro vytváření grafických stránek. Pomůže mi dobře uplatňovat kompromisy mezi rychlostí načítání a dokonalostí grafiky. Skvělé je i to, že se rychle startuje, a rád využívám browseru pro nalezení správného obrázku a opravu chyby. Také potřebuji-li postupně upravit celou sérii obrázků, není nad něj (ať již editací, nebo pomocí batch conversion). Dobře jdou i opravy v bitové mapě jak změna bodu, tak barvy určitého indexu v barevné paletě.

Paint Shop Pro 7

rychlost

stabilita

práce s textem

podpora webu

není práce ve CMYKu

Výrobce: Jasc Software

Web: www.jasc.com, www.dtpstudio.cz

Cena: 30 dnů trial, cca 5 000 Kč

Download: 30 MB

Lokalizace: anglická

Paint Shop Pro 3

Starší, ale dobrý ne vždy potřebujete pro malou úpravu obrázku mohutný editor. Stará verze Paint Shopu patří k oněm nástrojům, které máte po ruce vždy, potřebujete-li do bitmapového obrázku udělat malý zásah. Nejedná se o 32bitovu verzi, neumí dlouhá jména souborů. Ovšem start programu trvá na středně silném PC 1-3 vteřiny a zobrazení galerie obrázků (s předem vygenerovanými náhledy) rovněž. Aplikaci si můžete stáhnout na stránce výrobce hned vedle aktuální 7. verze. Dokonalejší je verze čtvrtá, další jsou již komplikovanější.

Ovladatelnost a stabilita - program je stabilní, ovládání jednoduché. K dispozici máte plovoucí paletky nástrojů pro selekci a zobrazení. Barevná paleta je indexová nebo standardní Windows, a zobrazí se jako okno při výběru barvy. Velmi rychle zoomuje.

Spolupráce s okolím - program pracuje v RGB a indexových barvách (16 mil., 64K, 32K, 256, 16, 2). Z CMYK barev umí při načítání konvertovat TIF. Starší formát Photoshopu umí načíst jen jednoduchý (bez vrstev). Pro čtení podporuje 35 (starších) formátů, ukládá do méně než dvaceti.

Výběry, vrstvy, masky, vektory a objekty - pro výběr je k dispozici elipsa, obdélník, laso a magická hůlka bez dalšího nastavení.

Malé velké, o přesnosti - program nedokáže načítat velké obrázky (přes cca 6 mil. bodů a 24 bitů). Naopak při velkém zvětšení se vykreslí mřížka jednotlivých bodů, což umožňuje kontrolu nad tím, kam skutečně body zapisujete. K dispozici je permanentní nastavení/vypnutí antialiasingu. Kreslicí nástroje zobrazují polohu nástroje v bodech (pixelech), a u výběru též rozměr oblasti.

Kreativní nástroje - Paintshop Pro 3 disponuje několika štětci, rozprašovačem, fixem, tužkou, atd. Výběr není příliš velký a pro ostrou kresbu se nehodí k výtvarné práci. K dispozici je nástroj na ostření a rozmazávání, elipsa, obdélník a přímka. Transformací barev je dostatek, z běžných funkcí chybí jen nastavení podle křivek. Dále program disponuje efekty pro deformaci obrázku a dalšími cca 20 obvyklými filtry pro rozmazávání, ostření, plastizaci, mozaikování apod.

Práce s textem - dialogové okno neumožňuje zarovnávání, a protože program nedisponuje plovoucími objekty (či vrstvami), je obtížné texty přesně umisťovat.

Snímání obrazovek - programy v řadě Paint Shopu mají funkci pro snímání obrazovek (okna, vnitřku, výřezu...). Po stisku nastavené hot-key klávesy je obrázek umístěn do programu.

Hodnocení:

Základní výhodou aplikace je bleskové spuštění a rychlé načítání obrázků, spojené dále s využitím obrázkového browseru (s generováním a automatickou aktualizací náhledů). Program umožňuje dobrou práci s jednotlivými body a barvou v indexované paletě. Z těchto důvodů může být vítaným pomocníkem programátora, který nepotřebuje dokonalý grafický nástroj s desítkami funkcí, ale rychle spustitelný editor, umožňující rychle změnit např. jeden rohový bod obrázku. Nevýhodou jsou krátké (dosovské) názvy. Zmiňované problémy PSP 3 odpadají ve vyšších verzích, ale se stále vyšší verzí se zvyšuje i doba startu. Další využití je v oblasti hromadné konverze souborů.

Paint Shop Pro 3

rychlost startu

browser

text pouze v řádce

Výrobce: Jasc Software

Web: www.jasc.com

Cena: shareware

Download: 2 MB

Lokalizace: anglická

Síla ve slabosti

Proč vedle mohutných profesionálních programů používat programy malé a omezené v nabídce funkcí? Důvodem vždy není jen pořizovací cena. Tak, jak se grafické programy ve svém vývoji zdokonalují, stávají se složitějšími a komplikovanějšími. Nástroj má být přiměřený úkolu. Někdy rozhoduje rychlost, jindy speciální dovednosti. Potřebujete-li si udělat poznámku, jistě nevytáhnete psací stroj, ale tužku.

V ergonomii grafických programů je více než důležité sepětí uživatele s nástrojem. Při práci nemůžete stále přemýšlet, kde, v jakém menu, položce, oknu... najdete potřebnou funkci. To, co používáte často, ovládnete přímo a bez rozmýšlení. Jako by představa bezprostředně ovládala prsty. Nejefektivnější makra nejsou v nabídce programu, ale v hlavě. Dobrý je program, který to umožní.

Graphics Gale 1

Určení - program slouží pro editaci bitmapových obrázků a animací.

Ovladatelnost a stabilita - ovládání je jednoduché. Práce s výběrem a vrstvami je sice trochu nestandardní, ale není komplikovaná. Aplikace je stabilní. K programu patří náhledový browser, z něhož se však nespouští editor.

Spolupráce s okolím - z běžných formátů načítá/ukládá BMP, JPG, GIF, PNG a TGA. Dále ikony a kurzory (ICO, CUR, ANI). Animace AVI a GIF. Bohužel neumí TIF a neumí načíst JPG ve CMYKu. Při ukládání formátu JPG lze nastavit posuvníkem kvalitu a k dispozici je náhledové okénko.

Výběry a vrstvy - pro výběr má program obdélník, elipsu, laso, magickou hůlku a výběr podle barvy. U posledních dvou lze nastavit citlivost. Výběry lze přes klipboard vkládat do samostatných vrstev. S vrstvami nelze hýbat, je však možné hýbat s jakoukoli selekcí v nich.

Malé velké, o přesnosti - velké obrázky není vůbec radno otevírat. Trvá to dlouho a končí neblaze. Komplikací je i velký obrázek na počátku adresáře program začne generovat náhled a mírně tuhne.

S malými obrázky se pracuje dobře při velkém zvětšení jsou zřetelně oddělené jednotlivé pixely. Indexová barva se nastaví snadno a rychle, k dispozici však není kapátko na nabírání barvy. Při kresbě se zobrazí pozice, případně velikost objektu. K dispozici je magnetická mřížka s několika volitelnými vzdálenostmi čar.

Kreativní nástroje - ty jsou slabinou tohoto programu. K dispozici máte pouze základní tenké čáry, čtvercovou a obdélníkovou plochu, vylévání barvou. Dále je zde několik základních efektů, barevné korekce šikovně v jednom okně, převracení a přesné natočení s antialiasingem.

Práce s textem - v dialogovém okně zvolíte font, velikost, řez, tloušťku okraje a rozptyl. S textem lze hýbat až do uzavření dialogu, pak je text usazen do obrázku.

Animace - k dispozici jsou základní funkce, všechna políčka filmu lze zrcadlit, rotovat a posouvat. Můžete měnit velikost políček a provádět barevné korekce.

Hodnocení:

Aplikaci lze použít pro jednoduché úpravy obrázků a vytváření animací. Zajímavá je možnost použití vrstev. Graphics Gale je vhodný pro příležitostnou práci.


Síla ve slabosti – test devíti bitmapových editorů III.

Graphics Gale 1

výběr lze snadno deformovat a natáčet

omezený výběr formátů

vrstvy

Výrobce: Tempest

Web: www.tempest-j.com

Cena: freeware

Download: 1 MB

Lokalizace: anglická

Pixia 2.8

Úvod - Program je určen pro běžné úpravy bitmapových obrázků, kresbu, práci s objekty a doplňování popisů.

Ovladatelnost a stabilita - Pixia (původem z Japonska) používá poněkud neobvyklá okna. Palety pro nastavení kresby, barvy a textury jsou na pravé straně, nebo je lze umístit jako plovoucí paletky. Stiskem tlačítka se dokují na straně. Další tlačítka umožňují změnit stranu, vypínat, seskupovat, či zapínat všechny paletky.

Spolupráce s okolím - Pixia načítá obrázky ve formátech TIF, JPG, PNG, BMP, ICO, WMF a ukládá navíc do EPS.

Výběry, vrstvy, masky a objekty - program disponuje základními nástroji pro kresbu výběru (resp. poloprůhledného kanálu), jako je obdélník, elipsa, polygon. Kromě toho lze výběr pořídit vylitím a pomocí okna Detect Selection, v němž se nastavuje akceptace RGB nebo HSV. Výběr lze načítat z disku a ukládat a dále uložit do vrstvy. Práce s vrstvami a přiřazenými maskami je trochu atypická, ale po zacvičení pohodlná.

Malé velké, o přesnosti - Velký obrázek (8 mil. pixelů/24 bitů) působí problémy. Při kresbě a manipulacích se zobrazují hodnoty počátečního a koncového bodu, středu a velikosti.

Kreativní nástroje - Pixia má univerzální nástroj pro kreslení, jeho stopa se liší z palety vybranou maskou (na výběr je jich velké množství). Dalších efektů lze dosáhnout výběrem barvy či textury a druhu kresby (rozmazávání, tužka, štětec...). K dispozici jsou základní barevné korekce. Filtry jsou v téměř obvyklé nabídce pro profesionální programy, a spouští se bez náhledu tlačítkem Execute, vše však lze rychle vrátit zpět.

Práce s textem - text lze zapisovat do jedné řádky, vybírat font, stín a rozostření. Hotový bitmapový obekt se dá posunovat a deformovat.

Pixia

kreslicí nástroje

práce s vrstvami

neomezené UNDO

rychlost

atypické, ale ergonomické prostředí

Výrobce: Isao Maruoka, Tacmi Co

Web: www.ab.wakwak.com

Cena: freeware Download: 3,2 MB

Lokalizace: anglická

Imager Enhancer 1.3

Ovladatelnost a stabilita - jednoduché ovládání. U myši lze nastavit funkce tlačítek. Magnetické body ani vodicí linky nejsou k dispozici.

Spolupráce s okolím - načítá 13 formátů, ukládá BMP, JPG, PBM, PGM, PNG, PPM, TGA a TIF. CMYK konvertuje do RGB.

Výběry - jediným výběrem, kterým disponuje, je obdélník.

Malé velké, o přesnosti - načte bez problémů a rychle i velké obrázky, problémy pak mohou nastat s jejich úpravami.

Kreativní nástroje - vyplňuje barvou a kreslí čáru a základní tvary. Disponuje barevnými korekcemi a efekty ostření, rozmazávání a vytvoření přechodového okraje obrázku.

Práce s textem - Umožňuje pouze vložit text v jedné řádce a s definovaným písmem.

Hodnocení:

Image Enhancer je vhodný pro úplného začátečníka a jednoduché manipulace s obrazem.

Imager Enhancer 1.3

souhrnné barevné korekce

práce s textem

Výrobce: EscSoftware

Web: www.escsoftware.host.sk

Cena: freeware

Download: 0,5 MB

Lokalizace: volitelně slovenská, česká

VicMans Photo Editor 7.2

Licence a omezení - program je freewarovou verzí s omezenou funkcionalitou. Po zakoupení (bezmála 30 USD) se doplní o možnost současného načtení více než dvou obrázků, klonovací nástroje a export do formátu GIF.

Avšak i bezplatná verze nabízí řadu užitečných funkcí.

Ovladatelnost a stabilita - design programu je atypický a velmi přívětivý. Ovládání jednoduché a spolehlivé.

Spolupráce s okolím - pro načítání disponuje program 32 formáty, ukládá do JPG, BMP, TGA, TIF a PCX formátu. CMYK při načítání konvertuje.

Výběry, vrstvy, masky, vektory a objekty - pro výběr slouží obdélník, laso a magická hůlka.

Malé velké, o přesnosti - aplikace ve free-verzi nenačte velké obrázky (testovací soubor automaticky zmenšil na 1 000 x 666 pixelů). Pomůckami na přesné kreslení nedisponuje.

Kreativní nástroje - k dispozici je volná kresba a kresba čar tužkou či štětcem ve variantách s kulatým či ostrým hrotem, typu NORMAL, XOR, AND, dále pak rozmazávání a nastavení průhlednosti. Konévka s gradientním přechodem vybarví celou plochu, ale může mít nastavenou průhlednost. Dobrý je též nástroj pro záměnu všech barev obrázku za barvu doteku (resp. mimo dotek). Program disponuje množstvím deformačních, kreativních, vyhlazovacích a korekčních filtrů (plug-inů). Korekční filtry vynikají současným nastavením více hodnot.

Práce s textem - text lze zalamovat a má jednotné nastavení fontu a řezu pro celý odstavec.

Hodnocení:

Elegantní program pro nenáročné práce s řadou zajímavých efektů. Můžete ho svěřit menšímu dítěti, začátečníkovi, anebo ho používat místo windowsovského "Malování".

VicMans Photo Editor 7.2

aplikační design

ovládání

zajímavé filtry

víceřádkový text

poměrně vysoká cena placené verze

Výrobce: VicMan Software

Web: www.vicman.net

Cena: freeware

Download: 4,7 MB

Lokalizace: anglická

ImageForge

Ovladatelnost a stabilita - program je jednoduchý, ovládání běžné. Pro otevření obrázku lze zvolit mezi standardním oknem Windows a vylepšeným oknem (s preview, zapamatováním umístění některých adresářů). Aplikace bohužel po některých akcích padá. Umí vygenerovat samospustitelné slideshow (prohlížeč se sadou obrázků).

Spolupráce s okolím - ImageForge načítá obrázky z 18 běžných formátů, zejména BMP, AVI, JPG, PNG, WMF, TIF a dalších. CMYK konvertuje do RGB. Umí načítat ze skenerového rozhraní TWAIN.

Výběry - Pro výběr je k dispozici pouze obdélník. Ze schránky vložený výběr lze vertikálně a horizontálně deformovat, a poněkud obtížně posunovat.

Malé velké, o přesnosti - velké obrázky program nenačte, ohlásí chybu, ale pracuje dál. Při velkém zvětšení se zvýrazní bitová mapa, takže lze přepisovat jednotlivé obrazové body. Nastavení zvětšení a náhled jsou připojeny ke každému obrázku. Disponuje magnetickými body. Kvalitní je změna velikosti obrázku.

Kreativní nástroje - k dispozici je několik nepříliš dokonalých štětců, obdélník, elipsa, klonovací nástroj, guma s rozprašovačem. Nabídka korekčních filtrů je malá (13). V dialogovém okně lze nastavit zkosení, dále je k dispozici přesné natočení obrázku.

Práce s textem - text se zapisuje přímo do plochy obrázku po předchozím nastavení parametrů. S textovým výběrem lze manipulovat, lze jej protahovat a zvětšovat a opakovaně nastavovat parametry písma.

ImageForge

slideshow

stabilita

strohé ovládání

Výrobce: CursorArts Company

Web: www.cursorarts.com

Cena: freeware

Download: 3 MB

Lokalizace: anglická

§§§§§


Schováme to, může se to někdy hodit – Winbackup 1.72

Vladimír Vondráček

c03p0219

O užitečnosti zálohování dat už byly popsány stohy papíru, o elektronických médiích ani nemluvě. Prostě počítač je poruchové zařízení, a proto není úplně dobré svěřit mu bezelstně všechna data. Mnohdy zbudou pouze oči pro pláč.

WinBackup je další v řadě softwaru, který zabezpečuje zmiňovanou činnost. Mezi ostatními je zřetelný díky jednoduchosti obsluhy, kterou zvládne každý, i jen mírně pokročilý uživatel operačního systému Windows. Byť je orientace v uživatelském rozhraní jednoduchá a nekomplikovaná, autoři se pojistili a při prvním spuštění je zobrazen jednoduchý průvodce nebo snad tutoriál, který v několika krocích předvede možnosti a schopnosti programu.

Práce s programem je naprosto přehledná. Pokud máte v počítači rozpracováno více projektů najednou, je vhodné zálohovat každý zvlášť, neboť zřejmě všechny nepostupují stejně rychle. Na tuto situaci je program připraven a umožňuje utvořit několik zálohovacích projektů. Každý z nich pak obsahuje příslušnou sbírku zálohovaných dat. Výběr jednotlivých souborů pro zálohu je vizuálně podobný klasickému Průzkumníku Windows, a proto není složité metodou drag&drop vytvořit požadovanou množinu zájmových souborů. Hlavní okno programu potom zobrazuje přehled všech projektů spolu s jejich velikostí a datem poslední zálohy. Zvláště údaj o velikosti výsledného souboru je užitečný, neboť dovoluje uživateli zvolit příslušné médium pro zálohu. Program podporuje jednak zálohu na fyzický disk v počítači, sdílený síťový disk nebo vysokokapacitní médium WORM, lidsky řečeno na CD nebo na DVD, pokud počítač má příslušnou hardwarovou výbavu. Podporuje jak metodu packet writing (tedy zápis na formátovaná media), tak zapisování v kontinuálním režimu disky se zapisují jako multisession CD/DVD, metodou TAO (Track-At-Once).

Člověk je tvor lecjaký, zejména však zapomětlivý. Proto je možné zálohování naplánovat, a tím se vyhnout známému mechanismu odkládání udělání zálohy, známé též pod heslem Udělám to zítra. Lze nastavit frekvenci a čas zálohování, nutné ale je, aby počítač byl v tu dobu spuštěn. WinBackup provádí kompresi zálohovaných dat, takže zároveň šetří místo na zálohovém médiu. Komprese je zvlášť dobře patrná pro grafické soubory, kde je dosahováno skutečně zajímavého kompresního poměru. Vytvoření zálohy je věc veskrze dobrá, ovšem byla by k ničemu, pokud by data nebyla opět aktivovatelná ve své původní podobě. WinBackup proto obsahuje nejen rozhraní pro zálohování, ale i pro obnovení uložených dat. Jejich revitalizace je stejně jednoduchá jako jejich archivace. Rozhraní je dobře přehledné, program se zeptá, zda uživatel chce data obnovit v původní lokaci v souborovém systému, zda si přeje přepsat na disku existující verzi, apod.

Každá vstupně/výstupní operace je zapisována do protokolu, včetně vyskytnuvších se chyb a chybových hlášení. Uživatel tak má solidní přehled o tom, jestli vše probíhá tak, jak má. Jinak je kontrola nad funkcemi programu jednoznačná, a byť se jedná o aplikaci v oblasti, kde je poměrně značná konkurence, díky svojí jednoduchosti a uživatelské přívětivosti si jistě svoje uživatele najde.

WinBackup 1.72

jednoduchost

kvalitní komprese

K recenzi poskytla firma: LIUtilities, Inc. www.liutilities.com

Cena: 49,95 USD (box verze)

§§§§§


Kudy tudy cestička… - InfoMapa 10.0 Complete Edition

Vladimír Vondráček

c03p0220

Firma PJsoft uvádí na trh již desátou verzi svého produktu InfoMapa. Ta se, věrna svému názvu, drží tradice a nabízí komplexně zpracovanou mapu České republiky, obsahující kromě základní grafické informace také mnohé údaje statistické. Všechny listy atlasu jsou zpracovány ve formě digitální vektorové mapy. InfoMapa umí rovněž vyhledat dopravní spojení do cílové destinace pomocí veřejné hromadné dopravy nebo za použití automobilu.

Po stránce grafické a vizuální se toho v nové verzi příliš nezměnilo. V hlavním okně je klasicky nejprve zobrazena mapa celé České republiky. Po startu aplikace je uživatel dotázán na volbu atlasu, a protože InfoMapa je dodávána ve třech úrovních výbavy, bude se lišit i nabídka atlasu. Základní verze Basic obsahuje kompletní mapy České republiky a uliční mapy pro Prahu a okolí. Vybavenější varianta Classic obsahuje i uliční mapy ostatních krajských měst. Verze Complete pak zahrnuje v databázi údaje o 32 500 ulic na území celé České republiky.

Zatímco pradávné produkty PJsoftu byly víceméně pouhými přeneseními papírového atlasu do počítače, k jejich moderní verzi byla navázána široká informační databáze, jejíž obsáhlost se liší podle zakoupené varianty. Jejich tabulky jsou naplněny údaji o jednotlivých objektech v mapách, kupříkladu je třeba možné najít otevírací doby jednotlivých institucí, restaurací nebo čerpacích stanic. Po výběru konkrétního sídla jsou zobrazeny informace o počtu obyvatel dané obce spolu s její občanskou vybaveností. Rovněž se dají vyhledávat adresy na mapě podle popisných čísel budov. Protože se jedná většinou o údaje v čase nekonstantní, lze provádět update databází přes internet.

InfoMapa 10 může být instalována buď jako lokální program, nebo umístěna na síťovém serveru. K mapám pak mají přístup všichni uživatelé. Pro takovouto skupinovou práci je jako stvořená možnost vyznačit na mapách svoje místa. Tím pádem (pokud to povolíte) všichni v pracovní skupině rázem vědí, kde sídlí jejich dodavatel, nebo kam se po práci půjde "na jedno".

Už dříve byla v produktu integrována funkce připojení k satelitnímu navigačnímu systému GPS. Ani nová verze v tomto smyslu nezůstává pozadu. Vybaveni příslušným zařízením (tj. přijímačem GPS), připojitelným k počítači, už se pak nikdy neztratíte, protože InfoMapa ukáže s vysokou přesností vaši aktuální polohu.

Nyní je v programu též implantována větší orientace na datovou základnu k mapám. Digitalizace vektorových map umožňuje plynulý přechod mezi obecnou mapou ČR a mapami měst, odpadá tak nutnost měnit aktivní atlas. Do databází byla přidána informace o katastrálních územích. Jedná se tedy opět o kvalitní produkt pro ty, kteří buď nemají možnost čerpat informace z internetu, nebo nechtějí ztrácet čas připojováním. InfoMapa je vyspělý informační software pro širokou veřejnost, tedy až na tu cenu.

InfoMapa 10.0

Complete Edition

databázová vrstva

kvalita map

cena

K recenzi poskytla firma: PJsoft, s. r. o., Služská 28, Praha 7, www.pjsoft.cz

Cena: 23 973 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Hlídací medvídek do vašeho počítače – Panda Antivirus Platinum 7.0

Vladimír Vondráček

c03p0221

Ani Panda Antivirus není pro čtenáře PC WORLDu novinkou. Již několikrát jsme přinesli recenze produktu firmy Panda Software nyní přichází na trh verze se šťastným číslem sedm v názvu. Jestli s ní udělají autoři zmíněné štěstí, snad napoví tento článek.

Pro naše čtenáře připomenu, že se jedná o standardní a kvalitní produkt, určený pro počítače s operačním systémem Windows. Obsahuje všechny komponenty moderního antivirového kompletu, čítaje rezidentní ochranu, pravidelné aktualizace virové databáze prostřednictvím internetu a serveru společnosti. Taktéž prohlíží veškerou síťovou komunikaci, a tím zabraňuje šíření virových kódů jejich nejobvyklejší cestou.

Uživatelské rozhraní je jednoduché, a implicitní nastavení postačí pro většinu běžných uživatelů, kteří nemají žádné speciální požadavky. Byly ale rozšířeny možnosti pro ty, kdo se v nastavení vyžívají a testují nejobskurnější kombinace zákazů a povolení ve snaze maximálně ochránit svá data. Tato aktivita je chvályhodná do té doby, než nějaké nešikovné nastavení ochromí funkci celého systému nebo možnosti komunikace. Proto je do uživatelského rozhraní integrováno tlačítko s automatickým nastavením implicitní konfigurace. Stejně tak je možné ochránit konfigurace heslem, takže nikdo jiný nemůže vypiplanou konstrukci ochrany rozbít necitlivým zásahem. Možnosti nastavení jsou nyní na ještě vyšší úrovni, detailnost nastavení někdy asi přesahuje znalosti "běžného" uživatele. Naštěstí je celý systém rozhraní navržen ergonomicky tak, že pokročilá nastavení nejsou přístupná přímo, ale prostřednictvím odkazů, čímž je alespoň opticky oddělena část "pro veřejnost" a pro experty. Celkově se vzhled aplikace přiblížil k vizáži Windows XP, což je příjemné pro ty, kteří používají tento operační systém v základním nastavení.

Co se rovněž rozšířilo, je objem uživatelské příručky. Dodán byl k recenzovanému produktu v angličtině a slovenštině, což je v našem jazykovém prostoru podle mého názoru postačující. Veškeré funkce a možnosti nastavení jsou zde podrobně popsány, byť znalejšímu uživateli není nápovědy třeba.

Novinkou je integrovaný firewall. Během nastavení programu lze tento doplněk deaktivovat. Kdo by tak ale učinil, dopustil by se možná fatální chyby. Firewall umí ochránit na základě striktně definovaných pravidel veškerou síťovou komunikaci. V základním nastavení je aplikace zapnuta a konfigurována implicitně v režimu počítače připojeného na otevřenou síť. Detailnost nastavení jde tak daleko, že umožní definovat seznamy povolených a zakázaných IP adres a komunikačních portů. Nezmiňuji se o takové samozřejmosti, že je definován seznam programů, které mohou přistupovat do sítě; ostatní mají smůlu. Pokud zrovna toto je váš případ, doporučil bych konzultovat buď zmíněný manuál, nebo správce sítě. Další možností, jak se domoci nápovědy, jsou internetové stránky společnosti a jejich technická podpora, telefonní nebo e-mailová. K nastavení internetové komunikace se postavili tvůrci čelem. Zareagovali na množící se případy, kdy nebohý modemový uživatel internetu omdlel po doručení vyúčtování telekomunikačních poplatků zjistivše, že jeho výše způsobí značný schodek jeho domácích financí. Na vině, jak se ukazuje, jsou zavilé webové stránky, které neupozorní uživatele na to, že ho odpojují od domácího providera a že si brnknou do některé země, ležící v nevkusně drahém tarifním pásmu. Panda si na takové pokusy dá pozor a rázně jim zatne tipec. Lze totiž stanovit seznam povolených telefonních čísel, která může počítač vytáčet.

Podtrženo a sečteno, nový design, řada nových funkcí a zejména integrovaný firewall jsou dost dobrým důvodem pro případný upgrade nebo nákup nevinně vyhlížejícího medvídka pandy, vlka v rouše beránčím, abych zůstal v živočišné říši...

Panda Antivirus Platinum 7.0

firewall

rozšířené možnosti nastavení

K recenzi poskytla firma: proNETIX, Fibichova 49, 612 00 Brno

Cena: 2 880 SK (bez DPH)

§§§§§


Vylepšete si design svých stránek – Xara Webstyle 3.1

Vladimír Vondráček

c03p0222

S produktem popisovaným v tomto článku jste se již mohli na stránkách PC WORLDu setkat. Ale protože třeba ne každý si článek dokonale pamatuje, pro začátek malé představení. Jedná se o software, který umožňuje i méně umělecky zdatným tvůrcům webové grafiky vdechnout svým stránkám trochu barevnosti a života. Jak jistě potvrdí každý brouzdač internetovou sítí, spousta webových stránek, byť se zajímavým obsahem, svým vzhledem spíše odpuzuje a jejich dopad je pak odpovídajícím způsobem nižší. Nemluvím o tom, zda je třeba, aby stránky překypovaly pohybem a hýřily neuvěřitelnou kombinací barev. Ale například příjemně zpracované menu je jistě i důkazem toho, že tvůrce web neodfláknul a udělal víc, než okopíroval text a opatřil ho několika HTML tagy.

Xara Webstyle obsahuje jednoduché a přímočaré uživatelské rozhraní. Základem je sympatické menu s výběrem základních typů webových grafických objektů. Po zvolení příslušné položky je nabídnut výběr z předvolených šablon. Jejich počet se liší jednak oproti minulé verzi, a jednak mezi různými typy grafických objektů. Pokud si nechcete vybírat rovnou z několika desítek až stovek šablon, pak pomocí filtrů lze ze všech šablon nechat zobrazit jen ty zajímavé. Každý grafický objekt obsahuje několik možností úprav. Předně je to změna textu, zobrazeného dejme tomu na tlačítku. Dále pak je samozřejmou schopností programu změnit barvy jednotlivých částí grafického objektu. Sice není možné měnit tvar objektů, jinak snad úplně všechno. Po další škále úprav lze objekt uložit jako soubor v některém na internetu obvyklém formátu. Za zvláštní zmínku stojí možnost generovat menu webové stránky. Přehledný průvodce (po výběru některé šablony) umožní přidávat položky menu, dokonce je možné vytvářet samorozbalovací menu. Technicky je tato varianta řešena kombinací grafiky a JavaScriptu. Protože průvodce dovolí přiřadit položkám menu přímo správné odkazy, není třeba generovaný skript nijak dále upravovat. Tato schopnost nebyla v předchozích verzích příliš propracována, podobně jako integrace schopností Webstyle do prostředí Macromedia Dreamweaveru a Microsoft FrontPage.

Vylepšení doznala, na základě uživatelských připomínek, i práce s fotografiemi, tedy objekty, které nelze upravovat tak snadno jako předvolené šablony. Nicméně rozhraní aplikace Webstyle umožňuje měnit celkové charakteristiky obrázku (kontrast, jas, vyvážení barev apod.), a prostorové manipulace (otočení, zrcadlení...), tedy funkce, které obsahuje lepší grafický editor.

Celkově lze shrnout charakteristiku produktu asi následovně: jedná se o jednoúčelový a výkonný software pro přesně definovanou cílovou skupinu uživatelů. Práce s ním je snadná, přehledná a rychlá. Vytvořit efektní sadu tlačítek nebo jiné webové grafiky trvá chvíli a dá se říct, že správné a logické rozmístění prvků na stránce je následně činnost podstatně časově náročnější.

Oproti minulé verzi došlo spíše k menším vylepšením ve smyslu práce s fotografiemi (a jinými importovanými obrázky) a k rozšíření počtu šablon. Na internetu lze pořídit trial-verzi, ve které však je nabídka šablon omezená. A pro uživatele verze 3.0 jedna příjemná zpráva upgrade na recenzovanou verzi 3.1 je zdarma. Pokud tvoříte webové stránky a nechce se vám buď zaměstnat grafika, nebo se s obrázky trápit sami, pak Xara Webstyle 3.1 je takřka ideální řešení.

Xara Webstyle 3.1

jednoduchost

počet šablon

K recenzi poskytla firma: Xara, Ltd., www.xara.com

Cena: 79 USD včetně manuálu (box verze)

§§§§§

$$$$$


Knihy


Připojujeme se k Internetu I.

Patrik Malina

c03p0223

Pokud pracujete s výpočetní technikou "na vlastní pěst" a využíváte (či chcete) vymožeností sítě internet, pak vás neminulo (či prozatím čeká) připojování k této síti. Netřeba dlouze vykládat, že to s sebou nese řadu úskalí, souvisejících s typem připojení jako takového a také s druhem služeb, jež chcete využívat. Abyste v této bažině příliš netonuli, připravili autoři pod vedením zkušeného matadora tuto brožurku jako první pomoc.

Pokud jste někdy zahlédli jiné publikace Libora Dostálka, možná jste se právě trošku polekali. Předně bych tuto obavu chtěl rozptýlit, neboť tentokráte se jedná o výklad pro širší okruh zájemců. Ačkoliv se vám dostane značné zásoby odborných pojmů, vše je podáno s ohledem na to, že většina čtenářů rozhodně nejsou odborníci na počítačové sítě.

Za velmi zdařilé považuji rozvržení kapitol. Autoři postupovali ve shodě s běžnou logikou činnosti uživatele, takže úvodní kapitola zhruba nastiňuje možnosti, jež existují, a poté jsou jednotlivé případy podrobně rozvedeny. Knihu lze hypoteticky rozdělit na tři hlavní části první zahrnuje pojednání o jednotlivých přístupových možnostech (vytáčená linka, pronajaté okruhy, mobilní telefon, ADSL atd.), ve druhé je řeč o komunikaci v internetu a jeho službách (DHCP, DNS, směrování) a ve třetí jsou již zařazeny specializovanější kapitoly (firewally, VPN, podrobněji elektronická pošta či web).

Autoři kladli při sestavování příručky důraz na srozumitelnost, takže se nemusíte obávat, že se jedná o nepochopitelná skripta. Výklad je koncipován s ohledem na reálné možnosti a dostupné technologie, a rovněž obrazový materiál je poměrně výmluvný a užitečný. Navíc je obsah zpracován poměrně všestranně a úplně, takže nebudete muset zbytečně pátrat v dalších zdrojích. Brožura je ideální pro každého, kdo si chce udělat zevrubný přehled o možnostech v oblasti připojení k internetu.

Autor: Libor Dostálek a kolektiv

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 179

Doporučená cena: 189 Kč

Photoshop Wow! Book

Nástroj Adobe Photoshop bezesporu patří mezi nejpopulárnější programy pro práci s bitmapovou grafikou, tedy např. digitálními fotografiemi. Díky silné aktivitě výrobce a řadě rozšíření již není jeho použití omezeno na profesionální grafická studia, ale své uživatele si našel rovněž mezi tvůrci webových stránek. Pokud jste přemýšleli, proč po něm tolik "profíků" sahá, máte nyní jedinečnou možnost to pochopit díky knize, o níž je řeč.

O tom, že v případě Photoshopu jde především o kvalitu, svědčí již fakt, že publikace je kompletně vytištěna na křídovém papíře. Nakladateli šlo samozřejmě o dokonalé zachování barevné věrnosti, neboť jinak by kniha zcela ztratila smysl na každou dvoustranu totiž připadá v průměru 5 špičkových obrázků (možná i více), jež skvěle dokumentují použití různých efektů, demonstrují barevné škály či přechody nebo naznačují výsledek zvolených postupů.

Celý svazek je koncipován jako obrazová učebnice práce s Photoshopem a výklad má jasnou strukturu. Po očekávaném úvodním seznámení s programem následuje hned ve druhé kapitole pojednání o barvách, což je obrovský rozdíl oproti podobným knihám, jež tuto tematiku zařazují spíše ke konci. V dalších kapitolách to však oceníte následují stati o retušování fotografií, kombinování předloh (maskování), práci s filtry či tvůrčím malování. Dále ještě přijdou na řadu všestranná práce s textem, zvláštní efekty a výstup pro web.

Jak jsem již naznačil, nejdůležitější částí knihy je skvěle připravený ukázkový grafický materiál. Autoři na něm demonstrují veškeré postupy od nejzákladnějších kroků až po "nejšílenější" kreace, a tato nesmírně bohatá zásoba splňuje minimálně dvě funkce: uživatel vidí, čeho lze s programem vůbec dosáhnout, a dále se seznámí s postupem, jenž obdobná řešení poskytuje. Je nasnadě, že publikace je velmi cenným inspirativním materiálem.

Stručně řečeno, jste-li grafik, neváhejte, neb vaše obzory se určitě rozšíří.

Autoři: Linnea Dayton a Jack Davis

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 494

Doporučená cena: 790 Kč

Windows XP Tajemství a kouzla

Příkazového řádku Nejen operační systém Windows XP, ale samozřejmě i jeho předchůdci (především Windows 2000) poskytují možnosti pro práci v poněkud jiném rozhraní, než jsou ikony a barevná pracovní plocha. Protože ovládání pomocí příkazového řádku bylo a často stále je považováno běžnými uživateli za jakýsi vývojově nižší stupeň, není knižní nabídka v tomto ohledu nijak oslnivá. Zde představený titul může zacelit jednu z existujících mezer.

Autor, mimochodem šéfredaktor konkurenčního magazínu Computer, jako by při práci na této knize předpokládal, že cílovou skupinou budou podobní čtenáři jako u zmíněného časopisu. Výklad je tedy směřován především k začátečníkům a jeho cílem je v první řadě ukázat, že ovládání pomocí konzole (tedy v příkazovém řádku) je plnohodnotný, přínosný a normálně zvládnutelný způsob, jak s operačním systémem pracovat. Tvůrce začíná výklad "od píky" a nepředpokládá žádnou předchozí znalost skriptování, takže se nemusí obávat ani laik. Zvolený rozsah knihy nenutil autora k úprku, a proto je vše vyloženo detailně a po malých krůčcích.

Co se máte šanci naučit? Od úplných základů, jako je procházení adresářů a výpis jejich obsahu, se dostanete k nastavení rozhraní konzoly a detailní práci se soubory. Dále je řeč o dávkách, jejich spouštění a řízení běhu pomocí podmínek a odskoků. V poslední části knihy přijde řeč na poměrně zajímavé věci, související např. s příkazy AT, NET či PRINT, a v závěru nechybí ukázka několika praktických dávek.

Jak jsem již napsal, kniha je určena začátečníkům. Bohužel, prakticky výhradně, neboť na opravdu pokročilá témata nedošlo. Škoda, že autor nepřipojil do knihy pojednání o dalších nástrojích z kolekcí Support Tools či Resource Kit, jež staví na zde popsaných základech a teprve dávají díky svým možnostem příkazovému řádku ta pravá "křídla".

Autor: Michal Politzer

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 83

Doporučená cena: 97 Kč

ASP.NET Začínáme programovat

Pokud jste pracovali s technologií ASP v dřívějších verzích, pak se asi shodneme, že existují i lepší platformy pro tvorbu dynamicky generovaných webových stránek. Pro tvůrce dynamických webů na platformě Microsoftu znamenal nástup technologie ASP.NET poměrně příjemnou změnu k lepšímu, a proto stojí za to o ní uvažovat, pokud řešení podobného typu hledáte a inklinujete k operačním systémům Windows na vašich serverech. I v nabídce Grady se objevila knížka, jež by vám mohla pomoci.

Autor sestavil příručku tak, aby posloužila především začátečníkům, kteří s ASP.NET ještě nepracovali. Tedy, rozhodně je žádoucí, abyste se vyznali ve Windows a měli za sebou jakousi zkušenost s tvorbou HTML stránek tyto znalosti jsou zde považovány za samozřejmost. Jinak se netřeba obávat, neboť výklad jde krok za krokem od úplných základů. První dvě kapitoly popisují běhové prostředí MS.NET jako základ provozu nových aplikací a pojednávají o koncepčních věcech, avšak i na onu "první stránku" zde dojde. Poté již autor přistoupí k problémům blíže seznámí vás s programovacími jazyky, jež jsou k dispozici, pojedná o objektových principech a modelech, a posléze přistoupí k jádru věci, tedy zpracování událostí na stránkách. Z dalších důležitých témat je vyložena tvorba webových formulářů, ověřování vstupních údajů a především práce s daty na bázi technologie ADO.NET, jež rovněž přináší řadu novinek. Nakonec je krátce popsána instalace webového serveru IIS a MS.NET Framework SDK.

Ačkoliv je problematika ASP.NET poměrně složitá, podařilo se autorovi podat základní přehled relativně srozumitelným způsobem. Ačkoliv je text syntézou, zahrnující jak základní vlastnosti programovacích jazyků, tak např. práci s objektovými knihovnami pro různé činnosti dynamických stránek, je koktejl namíchán poměrně citlivě a jako začátečnický kurs je vyhovující, neboť vás spolehlivě přivede ke skutečným výsledkům.

Autor: Slavoj Písek

Vydavatelství: Grada, Praha, 2003

Počet stran: 228

Doporučená cena: 199 Kč

MS ASP.NET Krok za krokem

Téma tvorby pokročilých dynamických webových stránek na platformě ASP.NET je stále poměrně žhavé a knižní produkce všech významných nakladatelů tomu odpovídá (jak je patrné i na jiném místě naší dvoustrany). Mobil Media připravila tuto publikaci jako jeden z mnoha dílů v rámci rozsáhlejší řady, která je zaměřena na MS.NET a všechny jeho aspekty, a i tak to vydalo na slušně obsáhlý svazek.

Kniha je poměrně podrobnou učebnicí tvorby webových aplikací na platformě ASP.NET. Určitě se nejedná o výuku programování či základů HTML znalost těchto záležitostí je samozřejmým předpokladem, stejně jako zvládnutí principů aplikací klient-server či objektově orientovaného programování. I když se autor snaží tento deficit trošku suplovat ve 4. kapitole, již rozsah (cca 20 stran) dává tušit, že to stačit nebude.

Samotná tvorba webových aplikací je naopak zpracována velmi podrobně a důkladně. Nechybí desítky kratších i delších příkladů a zásadní věci jsou vysvětleny opravdu dobře. Autor se zabývá prakticky všemi důležitými aspekty, na něž byste mohli narazit: pojednána jsou všeobecná témata, jak zabezpečení (autentizace, autorizace, personalizace) či řešení "bezstavovosti" protokolu HTTP, tak ryzí ASP.NET technologie, mezi něž patří webové formuláře, datové rozhraní ADO.NET či tvorba serverových ovládacích prvků. Autor neopomněl sáhnout po moderním zaklínadle webových službách, ale také se zabývá "provozními" záležitostmi typu cachování či instalace celé aplikace na server. Nechybí zmínky o ladění sestavených programů a pojednání o přechodu ze starší platformy ASP.

Publikace je velmi cennou součástí výše zmíněného kompletu, jejž Mobil Media sestavila. Jistě není třeba jej kupovat celý, ale obzvláště ve spojení s knihou o objektově orientovaném programování, kde jsou též důkladně vyloženy základy použitých programovacích jazyků, jde o velmi dobrou koupi.

Autor: G. Andrew Duthie

Vydavatelství: Mobil Media, Praha, 2003

Počet stran: 511

Doporučená cena: 441 Kč


Připojujeme se k Internetu II.

JavaScript Příručka programátora

Ačkoliv je JavaScript věc již dosti letitá (tedy alespoň v poměrech světa výpočetní techniky), patří stále mezi velmi používané. Tvůrce stránek neodradila ani místy značná nekompatibilita či rozdílná interpretace různých prohlížečů, neboť výsledky, jichž lze pomocí tohoto programovacího jazyka dosáhnout, jsou velkým lákadlem. Pakliže víte, o čem je řeč, pak by se vám mohla tahle knížka při každodenní práci hodit.

Již z názvu je patrné, že nejde o žádnou učebnici programování či skriptování, takže to od knihy nečekejte. Jedná se o referenční příručku sensu stricto, tedy v nejpřesnějším smyslu slova. U čtenáře je předpokládána alespoň základní znalost tvorby HTML stránek a psaní skriptů, nebo alespoň velká schopnost na základě uvedených příkladů si odvodit, jak věci fungují. Nečekejte, že vás autoři "povodí za ručičku", to opravdu nebylo jejich cílem. Věřte mi, rychlokurs na šesti stranách to nemůže zachránit.

Jádrem knihy je tedy komplexní popis objektového modelu, jejž můžete při práci se stránkami, formuláři a prohlížeči použít. Jednotlivé objekty jsou řazeny abecedně a odstavce zahrnují rovněž popis dostupných vlastností a metod. Rozsah výkladu u jednotlivých položek je volen poměrně citlivě v závislosti na jejich důležitosti, takže často narazíte na praktický příklad a také na velmi důležité tabulky, shrnující kompatibilitu v různých prohlížečích a rovněž dostupnost té které funkcionality v JavaScriptu samotném (neboť i on prošel vývojem přes několik verzí).

V druhé polovině knihy najdete několik zajímavých kapitol, jež se rovněž hodí při každodenní práci. Jde především o přehled HTML značek, kódy barev, převod speciálních znaků či obsáhlou referenci o tvorbě formulářů. Zajímavá je i kapitola s konkrétními ukázkami rozsáhlejších skriptů, jež řeší typické problémy, na něž běžně narazíte. Kniha je vhodná pro pokročilejší tvůrce, kteří vše prostě nechtějí zbytečně nosit v hlavě.

§§§§§


6/2001


Novinky


Krátké zprávy

c01p0336

Větší kapacita CD

Společnost Nikon oznámila, že se jí podařilo vyvinout technologii, která umožňuje zvýšení úložné kapacity zapisovatelných kompaktních disků (CD-R) na 1,6násobek. To znamená, že na standardní médium o průměru 12 cm by tak bylo možné zaznamenat 1,05 GB dat. Nikon však nijak svoji technologii neupřesnil, jen uvedl, že upravil stávající strukturu stop.

Společnost počítá s využitím pro 8cm disky, na které by se mělo vejít 300 MB dat a navíc se v současné době pracuje na médiích, která budou schopna pojmout až 350 MB. V budoucnu se plánuje také využití pro média CD-RW a DVD. Naopak se nepočítá s využitím pro klasické 12cm disky, což je celkem logické, neboť v době razantního nástupu DVD by nebyly velké šance na úspěch. Nicméně lze spekulovat, zda budou mít vůbec úspěch 8cm CD-R disky. Připomíná to trochu snahu vzkřísit 3,5palcové diskety stejným způsobem zvyšováním kapacity. Jak to dopadne v tomto případě ukáže až čas, ale nutno podotknout, že 2,88MB a pozdější 30MB diskety se vůbec neujaly. -kas

Acer ve formuli 1

Společnost Acer, přední výrobce serverů, PC a notebooků, oznámila podepsání partnerského kontraktu se stájí F1 Prost Grand Prix. Od začátku sezóny 2001 tak budou motory týmu Prost Grand Prix, dodané Ferrari, označeny a oficiálně pojmenovány Acer. Tým i monopost, označený AP04, vstoupí do šampionátu Formule 1 pod názvem Prost Acer.

Radost z podepsání kontraktu neskrývá ani jedna strana. Gianfranco Lanci, prezident Acer Europe, řekl: "Inovace a pokrok jsou charakteristickými znaky pro oba světy, jak pro Formuli 1, tak pro informační technologie, a vedou k rozvoji technologií, které nacházejí uplatnění v každodením životě. Jsem si jist, že sponzoring tak slibného týmu, jako je Prost Grand Prix, výrazně zviditelnění značku Acer a posílí naši pozici na trhu IT." Nadšen byl i bývalý legendární jezdec a současný týmový šéf, Alain Prost, který především vyzdvihl společnou filosofii.-kas

Albatros prodává e-booky

Nakladatelství Albatros, které je součástí společnosti Bonton, uvedlo na trh digitální podobu svých úspěšných titulů. V první řadě se jedná o klasické tituly, jako Staré pověsti české, Nový epochální výlet pana Broučka a Romaneta. Albatros začlení své tituly do internetového obchodu Bontonland.cz, který již dnes prodává přes 170 titulů dětské a klasické produkce. Nové e-booky budou ke stažení ve formátu MS Reader a cena byla stanovena na 50 Kč.

Heidelberg Linoscan 2200

Společnost Heidelberg, výrobce špičkových profesionálních skenerů, představila svoji novinku Heidelberg Linoscan 2200. Jedná se A3+ skener, který posunul cenu opět dolů, konkrétně na 139 000 Kč bez DPH. To je bezesporu lákavá cena.

Na první pohled překvapí vzhled, ten je totiž až na malé výjimky téměř identický se skenerem PowerLook 2100XL společnosti UMAX. Spolupráce Heidelbergu a UMAXu je dostatečně známa, a tudíž podobnost nepřekvapí. Překvapí však vnitřní konstrukce. Skener má totiž pevně ukotvený CCD snímač a postupné snímání je tak vyřešeno pomocí pohyblivé soustavy zrcadel. Tato netradiční konstrukce by měla zajistit vyšší stabilitu snímače a s tím i vyšší ostrost snímání. Snímání probíhá na pracovní ploše 305 x 432 mm pro průsvitné i odrazivé předlohy. Maximální fyzické rozlišení je 800 x 1 600 dpi, denzita 3.4D a barevná hloubka 42 bitů (té je dosahováno pomocí interpolační technologie BET).

Skener se k počítači připojuje prostřednictvím SCSI rozhraní a je vybaven 2MB vyrovnávací pamětí. Součástí dodávky je jak kalibrační software s příslušnými terči, tak ovládací software. Pro Linux je určen program Linocolor Elite a pro Windows balík Newcolor 5000.

IBM investuje v Brně

Společnost IBM oznámila svoji investici v oblasti služeb, která míří do ČR. IBM hodlá v Brně vybudovat své zákaznické centrum, které by mělo v budoucnu také poskytovat podporu v oblasti databázových informačních systémů, serverových produktů, produktů pro řízení prodeje a distribuce. Počítá se se zaměstnáním 200 IT specialistů, především počítačových operátorů a odborníků na softwarové a zálohovací systémy. Společnost hodlá v průběhu pěti let investovat do nového centra 360 milionů Kč. Kromě České republiky se uvažovalo o Maďarsku, Slovensku a Estonsku. V konečné fázi bylo upřednostněno Brno před Prahou, neboť zakaznické centrum má vyrůst na Palackého vrchu, tedy v blízkosti VUT, se kterou hodlá IBM úzce spolupracovat při přípravě nových specialistů. Celou investici lze chápat jako výrazný posun v před, nedoť do nedávné doby byla ČR využívána pouze pro levnou pracovní sílu a investice tak mířily v drtivé většině do výrobních kapacit. Znamená to také první krok k tomu, aby se zastavil součásný odliv IT specialistů do zahraničí. -kas

T-Online zpoplatnil služby

Největší evropský internetový provider T-Online, který je součástí Deutsche Telecom, od 1. března ukončil "bezplatné" poskytování Internetu. Uvozovky jsou použity záměrně, neboť se jednalo o tzv. flat-rate, měsíční připojení za 79 marek bez omezení času a přenesených dat. Představeno bylo 7 nových tarifů, které již flat-rate neobsahují a podobají se spíše tarifům mobilních sítí skládají se z paušálu a určitého počtu hodin zdarma, přičemž platí, že čím vyšší tarif, tím větší počet hodin zdarma. Ztráta za loňský rok dosáhla 117 milionů dolarů a T-Online tvrdí, že ji zpusobilo neůnosné poskytování flat-rate připojení.

Je to jen další důkaz toho, že si lidé musí pomalu začít zvykat platit za služby, které jsou na internetu zdarma, ale v reálném životě se za ně normálně platí. Stále častěji se objevují firmy, které svoje služby na internetu zpoplatnily třeba jen haléřovými částkami, ale díky masovému rozšíření očekávají velké zisky. Příkladem nám blízkým může být server Nabit.cz. Přesto se zákazníci T-Online poněkud vymykají normálu. Ti totiž, světě div se, nejevili velký zájem o bezplatné připojení. Z celkového počtu 7,9 mil. uživatelů bylo připojeno přes flat-rate pouze 512 000. Že by se spořiví Němci báli horší kvality.

Počítače Compaq z Pardubic

Světový výrobce počítačů Compaq oznámil svoji investici v České republice. Potvrdilo se tak to, o čem se již delší dobu šuškalo Compaq přesouvá výrobu počítačů pro oblast Evropy, Afriky a Středního východu do levnější země, České republiky. Do této doby měl Compaq svoje výrobní linky ve Skotsku, které zřejmě bude dále využívat pro výrobu velkých serveru a počítačů "na míru".

O výrobu v ČR se pro Compaq budou starat dvě tchajwanské firmy First International Computer (FIC) a Hon Hai Precision Industry. Výrobní areál bude umístěn do prostor zkrachovalé pardubické Tesly, které vlastní dceřiná firma Hon Hai, společnost Foxconn. Ta zde do konce roku hodlá vybudovat novou výrobní halu za 50 milionů korun a zvýšit počet zaměstnanců na 3 000. Kvůli současné recesi v IT zřejmě nebudou linky běžet naplno, ale přesto by měla produkce dosáhnout 50 % z celkového počtu počítačů určených pro Evropu, Afriku a Střední východ.-kas

SiSoft Sandra 2001se

Společnost SiSoft představila novou verzi oblíbeného programu pro testování a diagnostiku počítače SiSoft Sandra 2001se. K dostání bude ve verzích Standart a Professional liší se počtem novinek a vylepšení. Tou nejdůležitější novinkou je plná podpora operačních systémů Windows 2000 a NT4. Mezi další novinky patří modul IP Networks, modul Windows Services, možnost volby z několika možností výstupů včetně uživatelsky definovaných, vylepšená podpora SMP, procesorů Pentium 4 a nejnovějších čipsetů VIA.

NEC vyrábí USB 2.0

Společnost NEC začala masově vyrábět řadiče USB 2.0 s označením PD720100 a měsíční produkcí sto tisíc kusů. Objem výroby by se měl nadále zvyšovat a celkově by se mělo vyrobit za druhé pololetí až 3,6 milionu kusů. Cena za jeden obvod byla stanovena na 8,50 USD při minimálním odběru 10 000 kusů.

Zatímco se výrobci čipových sad nemohou ani dohodnout, kdy se USB 2.0 dočkáme v jejich čipových sadách, stal se NEC vůbec prvním výrobcem tohoto řadiče. Stále však vůbec není jasné, kdy bude řadič k dostání pro české uživatele a nejasný je i způsob implementace.

IOL DIGITAL

INTERNET OnLine, internetová divize Českého Telecomu, rozšířil svoji nabídku pevného připojení k internetu. Nová služba nese název IOL DIGITAL a rozšiřuje již stávající komplexní nabídku o pevný přístup internetovým protokolem PPP (Point to Point Protocol) prostřednictvím pronajatého okruhu Digital PREMIUM. Nabídka je určena především pro zákazníky z řad firemní klientely, kteří do této doby využívali připojení k internetu prostřednictvím datových služeb FRAME RELAY a ATM. IOL nabízí několik variant připojení, od 64 Kb/s do 2 048 Kb/s. Součástí nové služby je navíc zřízení přípojného vedení a pronájem routeru CISCO 805, přidělení a registrace IP adresního prostoru, zřízení sekundárního DNS serveru a záložního poštovního úřadu.

Copernic 2001

Populární program pro vyhledávání na internetu prostřednictvím světových vyhledávačů v jediném rozhraní, Copernic, se dočkal nové verze. Ta nese označení Copernic 2001 a její chloubou je spolupráce se 400 vyhledávači. Mezi další vylepšení a novinky patří řada nových panelů, za všechny jmenujme alespoň Quick Search (nejčastější vyhledávání) a Document Preview (určení relevantnosti nalezených výsledků ještě před otevřením odkazů). V nové verzi doznal změn i Result Explorer, jenž může nyní sloužit i jako výchozí prohlížeč dokumentů, které můžete navíc pomocí jednoho tlačitka nechat přeložit přes určený on-line překladač. Všechny vylepšení celkově spějí k větší jednoduchosti a rychlosti, ke které by mělo pomoci také automatické nastavení simultánních přenosů podle rychlosti připojení. Software je nabízen v několika verzích, nejoblíbenější Basic, je k dispozici zdarma.-kas

Chipset Aladdin Pro 5T

Společnost Acer Laboratories představila svůj nový čipset s názvem Aladdin Pro 5T. Jde o první čipset určený pro procesory Pentium III (i pro připravovanou řadu Tualatin), který je vybaven paměťovým řadičem pro paměti standardu SDRAM i DDR. Navíc jsou podporovány rychlosti FSB 100 a 133 MHz. Nový čipset je určen pro přenosné i stolní počítače, obě verze se liší pouze typem Suthbridge čipů. Zahájení produkce je plánováno na konec druhého čtvrtletí.-kas

Větší kapacita CD

Společnost Nikon oznámila, že se jí podařilo vyvinout technologii, která umožňuje zvýšení úložné kapacity zapisovatelných kompaktních disků (CD-R) na 1,6násobek. To znamená, že na standardní médium o průměru 12 cm by tak bylo možné zaznamenat 1,05 GB dat. Nikon však nijak svoji technologii neupřesnil, jen uvedl, že upravil stávající strukturu stop.

Společnost počítá s využitím pro 8cm disky, na které by se mělo vejít 300 MB dat, a navíc se v současné době pracuje na médiích, která budou schopna pojmout až 350 MB. V budoucnu se plánuje také využití pro média CD--RW a DVD. Naopak se nepočítá s využitím pro klasické 12cm disky, což je celkem logické, neboť v době razantního nástupu DVD by nebyly velké šance na úspěch. Nicméně lze spekulovat, zda budou mít vůbec úspěch 8cm CD-R disky. Připomíná to trochu snahu vzkřísit 3,5palcové diskety stejným způsobem zvyšováním kapacity. Jak to dopadne v tomto případě ukáže až čas, ale nutno podotknout, že 2,88MB a pozdější 30MB diskety se vůbec neujaly. -kas

ZONER

Přední český softwarový producent v oblasti grafiky, elektronického publikování a obchodování ZONER software rozšířil servis pro své zákazníky. Došlo totiž k podepsání smlouvy s renomovanou vzdělávací společností EIITE, s. r. o. (European Institute of Information Technology Education), která bude pro ZONER zajišťovat kompletní školicí a konzultační servis všech aplikací produktů ZONER software (Zoner Callisto 4, Zoner Context 4 a Zoner inShop 2000) na územích České republiky a Slovenska.

Školení probíhá v nových školicích střediscích v Praze a Ostravě. Zákazník si může vybrat základní nebo pokročilý kurs, pro držitele multilicencí navíc nabízí společnost možnost výuky přímo u uživatele. Výuku vedou vždy certifikovaní lektoři, kteří mohou modifikovat průběh kursu podle aktualní pokročilosti školené skupiny. Na konci kursu čeká absolventa certifikát vystavený EIITE.-kas

2 GB pevný disk PCMCIA

Společnost CHG Toshiba, která je výhradním distributorem značky Toshiba v Česká republice, uvedla na trh miniaturní disk o hmotností 55 g, velikosti PCMCIA karty typu II a s neuvěřitelnou kapacitou 2 GB. Tento disk o velikosti kreditní karty se tak stává špičkou ve své třídě. Byl vyroben a určen především pro mobilní zařízení, např. pro přenos dat mezi dvěma notebooky nebo mezi notebookem a stoním počítačem. Další uplatnění nalezne disk v externích zařízeních typu digitální kamery nebo digitálního fotoaparátu. Svojí obrouvskou kapacitou zaujme především profesionály bude na něj možno uložit až 60 min videa ve formátu MPEG2 nebo 400 skladeb MP3, ale také obyčejné uživatele, kteří disk ocení pro zálohování dat ve svém desktopu.-kas

Virus NakedWife

Virus se začal šířit z USA a nejvíce byly postiženy počítače americké vlády, tudíž lze předpokládat, že se virus začal šířit právě tady. E-mail, ve kterém přišel, měl předmět: Fw: Naked Wife a text: My wife never look like that! :-) Best Regards (Moje žena nebude nikdy vypadat jako tahle. Se srdečným pozdravem...). Samotný soubor v příloze byl flash klip, který neustále opakoval napis Loading a mezitím prováděl svoji destruktivní činnost. V první řadě se pokusil odeslal sám sebe na všechny adresy v adresáři (a že byl úspěšný svědčí desítky infikovaných organizací již první den) a potom začal mazat soubory INI, .LOG, .DLL, .EXE, .COM a .BMP uložené ve složkách \Windows a WindowsSystem. Virus tedy mazal i dynamické knihovny, potřebné k chodu systému. Přestože se mu nepodařilo smazat soubory, které byly právě využívané, ty smazané bohatě stačily ke zhroucení systému. Nezbývalo tak nic jiného, než reinstalovat systém.

Útoky na Bibliofind.com

Internetové knihkupectví Bibliofind.com přiznalo, že od října 2000 do letošního února zaznamenalo několik útoků hackerů. Hackerům se podařilo získat informace o 98 000 uživatelích, včetně čísel kreditních karet. Tiskový mluvčí Jim Courtovich řekl, že dosud nebylo zaznamenáno žádné zneužití dat a celý případ byl předán k vyšetřování FBI.

Bibliofind byl založen v roce 1996 a zabývá se prodejem těžko dostupných knih tím, že zprostředkovává kontakt mezi prodejcem a kupujícím. Obchod svoji činnost nezastavil, jen ji prozatím omezil právě jen na kontakt mezi prodejcem a kupujícím, bez možnosti provést finanční transakci. Uživatelé byli informování o úniku dat prostřednictvím e-mailu, který měl uklidňující a preventivní charakter. Jako spíše symbolické gesto odstranila společnost ze své databáze všechny čísla kreditních karet, adresy a telefonní čísla uživatelů.


Akcie internetových firem klesají

Pavel Kalouš

Internetové firmy mají problémy. Tržby padají. Krize nové ekonomiky... Těmito a dalšími titulky jsme byli minulý měsíc doslova zavaleni tiskem a médii. Po letech neuvěřitelného růstu internetových firem nastal loňského jara prudký propad a nyní krize společností tzv. nové ekonomiky dostoupila vrcholu. Akcie firem, do kterých ještě nedávno akcionáři doslova cpali tisíce dolarů, jsou bezcenné, v lepším případě na zlomku své původní ceny. Všechny firmy se snaží odvrátit hrozící krach všemi možnými způsoby dochází k masovému propouštění, omezování reklamy, a v neposlední řadě i k výměně předních manažerů. Vyplňuje se tak proroctví skeptiků, kteří před několika lety tvrdili, že boom internetových firem je jen nafouknutá bublina?

První v pořadí: Yahoo!

Ten, kdo bezesporu nejvíce ovlivňuje finanční situaci internetových firem, je společnost Yahoo!. Portál Yahoo! se stal po AOL a Microsoftu třetím největším portálem na světě s 55 miliony návštěvníků měsíčně. Dlouhou dobu bylo Yahoo! považováno za ukázkový příklad skvěle prosperující firmy, která měla pouze růst a bobtnat. Tento mýtus již pomalu přestává platit. Během 52 týdnů spadly akcie Yahoo! z nejvyšší hodnoty 205 USD na cenu 15,5 USD. Skeptičtí analytici však považují i tuto cenu za přemrštěnou a předvídají, že v současné podobě a se současným managmentem nemůže Yahoo! dlouho přežít. Problémy Yahoo! však ovlivňují i ostatní velké společnosti. Průměrně o 20 % spadly i akcie věhlasného Amazonu, eBay a DoubleClicku.

Kvůli problémům odstoupil i spoluzakladatel Yahoo! Tim Koogle, který byl dlouhou dobu považován za tvůrce úspěchu společnosti. Spolu s ním odstoupili i šéfové kanadské, evropské, asijské a korejské divize. Tyto kroky však společnosti zrovna nepomohly.

Příčinou všech problémů je nezájem o internetovou reklamu obecně. Se zpomalením americké ekonomiky došlo k celkovému úpadku firem, které se proto snaží snížit nebo zredukovat výdaje za reklamu. To má tragické následky i pro Yahoo!. Tržby z reklamy totiž činí až 80 % z celkových příjmů. Reklama na Yahoo! přicházela vždy v podstatě zevniř internetu od internetových firem. Za současné situace nemohlo Yahoo! udělat nic jiného, než se přeorientovat na firmy "staré ekonomiky", které současná krize postihuje nejméně. Bohužel ani tento tah moc nevyšel, protože tyto společnosti jsou stále nedůvěřivé k internetové reklamě a orientují se spíše na klasické propagační prostředky. Ben Rogoff ze společnosti Aberdeen Technology upozorňuje, že naději na úspěch mají pouze dva obchodní modely velké aukční servery a zavedení členských poplatků. V případě Yahoo! je nejpravděpodobnější druhá varianta, a považme, při současném počtu uživatelů by jistě došlo k finančnímu oživení.

Krach eToys.com

Zatímco Yahoo! stále dýchá, další dříve úspěšná internetová firma, eToys.com, definitivně končí. Internetové hračkářství eToys.com bylo kdysi jednou z akcionářských hvězd, za jejíž akcie se platilo přes sto dolarů a jejíž burzovní kapitalizace se pohybovala v miliardách dolarů. Za celý svůj život však společnost nahromadila dluhy za čtvrt miliardy dolarů, a když minulý měsíc majitelé oznamovali definitivní konec, byly akcie naprosto bezcenné. Ještě na konci února se na americkém NASDAQu prodávaly za 9 centů za kus. Nyní firma propouští zaměstnance a končí dodávky zboží.

Budoucnost eToys však zprvu vypadala růžově. Cíl byl vybudovat hračkářské impérium po vzoru knižního Amazonu. Problém byl ale v tom, že se společnosti nepodařilo zapsat značku eToys stejně jako se to povedlo Amazonu. Amazon si totiž díky své značce může dovolit v době určité krize ušetřit v oblasti marketingu, neboť si vybudoval síť desítek milionů zákazníků. To eToys rozhodně udělat nemůže. Zná ho jen několik set tisíc Američanů, ale na druhé straně snad každý Američan zná síť kamenných hračkářství Toys\R\Us, která nedávno odstartovala na internetu svoji on-line prodejnu. V podstatě tak zároveň odsoudila eToys k zániku. Společnost eToys prostě nemohla konkurovat skvěle zavedené značce s dlouholetou tradicí a zkušenostmi. EToys zde sice bylo dřív a vybudovalo si určitý technologický náskok, ale ten v dnešní době není problém dohnat. Toys\R\Us působí na americkém trhu řadu let a má mnohem lépe osvojené odběratelské vztahy. Když k tomu nyní přibyl skvělý internetový obchod, nebylo co řešit.

Nejen internetové firmy

Bohužel současné problémy nepostihují pouze čistě internetové firmy. Alarmující zprávy totiž přicházejí ze všech IT oblastí. Problémům se nevyhnul ani samotný Intel. Během jediného dne spadly ceny jeho akcií o 7 %. Společnost se snaží situaci řešit drastickým propouštěním a o práci tak přijde 5 000 zaměstnanců.

Nejstabilněji se zatím jevila perspektivní oblast firem vyrábějících kapesní počítače. Ale i na tyto firmy jednou muselo dojít. Na celkovém poklesu cen akcií nese největší vinu Palm Computing. Jeho skladové zásoby vzrostly a jejich snížení zřejmě moc ekonomicky výhodné nebude. Sám Palm navíc přiznává čtvrtletní odhady tržeb v červených číslech. Akcie Palmu během jediného dne spadly o celých 48 % a stáhly s sebou i jinak prosperující společnosti (Handspring klesl o 32 a Psion o 10 procent). Akcie ostatních firem z této oblasti nespadly jen díky tomu, že podobný pokles prodělaly již při úpadku tradičních výrobců stolních počítačů.

Budoucnost

Jedno je jisté zlátá horečka skončila a opakovat se hned tak nebude. Všichni si zpočátku mysleli, že internetové prostředí funguje jinak než zbývající část ekonomiky. Tak tomu ale opravdu bylo jen na úplném začátku, kdy trh ovládal velký optimismus a ekonomický růst. Jisté je také to, že příjmy z reklamy již v budoucnu nebudou hrát prim a příjmy se rozprostřou do více zdrojů informací a služeb.

Abychom však zakončili článek alespoň trochu optimisticky, musím s klidným srdcem konstatovat, že současná krize se v České republice v blízké době nijak neprojeví. Aby na tak malém trhu došlo k podobným problémům, musela by zde vyrůst určitá větší konkurence subjektů a analytici se shodují, že tato situace u nás může nastat nejdříve za dva roky.


Standardizace reklamních bannerů

Nikoho jistě nepřekvapí výsledky studie nezávislé organizace Internet Advertising Bureau (IAB), které zcela jasně prokázaly, že účinost reklamy na internetu klesá. V době, kdy se reklamní bannery začaly masově používat, pohybovala se jejich "klikatelnost", tedy úspešnost, kolem 4 %. Dnes je však úspěšnost v USA přibližně 0,5 % a ani Česká republika na tom není o mnoho lépe úspěšnost se odhaduje zhruba 1%. Právě tento všeobecně známý pokles účinosti přiměl IAB k ráznému kroku. Došlo tak ke schválení nových standardů internetové reklamy. Ve stručnosti to znamená, že reklamní bannery budou ještě větší a agresivnější než doposud.

Nutné zlo?

Většina uživatelů internetu chápe reklamní bannery jako nutné zlo, které však bohužel v případě dial-up připojení výrazně snižuje rychlost připojení. Na druhou stranu zase díky bannerům nemusíme platit za různé internetové služby. Každopádně jsme se bannery již naučily určitým způsobem nevnímat, což je v záplavě informací internetu rozhodně snažší, než ignorovat reklamu uprostřed filmu. Tato okoukanost reklamy je také jednou z příčin její malé úspěšnosti. IAB pro nás připravila hned několik nových formátů bannerů, které nejenže budou větší a agresivnější, ale budou zobrazovány na dosud netypických částech stránky. Tímto novým reklamním prostorem bude například oblast mezi první a druhou třetinou stránky. Podle různých experimentů, které ostatně již delší dobu provádějí i české servery, dosahují bannery v této části stránky mnohem větší úspěšnosti. Nutno podotknout, že nic netrvá věčně a úspěšnost těchto bannerů bude také klesat. Zde je úplný výčet nových formátů reklamních bannerů (IMU je zkratka pro Interactive Marketing Unit):

- 120 x 600 IMU Skyscraper

- 160 x 600 IMU Wide Skyscraper

- 180 x 150 IMU Rectangle

- 300 x 250 IMU Medium Rectangle

- 336 x 280 IMU Large Rectangle

- 240 x 400 IMU Vertical Rectangle

- 250 x 250 IMU Square Pop-up

Z tohoto seznamu vyčteme, že se můžeme těšit například na typ banneru "mrakodrap", který se bude zobrazovat v sloupci po celé délce stránky. A jak se vám bude líbit čtverec, který při standartním rozlišení 800x600, zabere skoro celou obrazovku? Něco podobného je již nyní vidět na serveru news.com. Další novinkou je dříve nemyslitelné vyskakovací pop-up okno s reklamou, které bude mít velikost 250x250 pixelů!

Spasí nové formáty reklamu na internetu

Otázkou zůstává, zda tyto změny vlijí novou krev do žil internetové reklamy, která nyní neprožívá zrovna úspěšné období. Určité výhody to ale určitě přinese, jde jen o to komu. Díky stále většímu počtu bannerů na stránkách určitě stoupne zájem o možnost předplatit si službu, která bude narozdíl od bezplatné úplně bez reklamy. Standartizaci formátů paradoxně uvítají i její zarytí odpůrci, jimž ulehčí stále více filtrování reklamních bannerů. V neposlední řadě změny uvítají i všechny marketingové agentury, které vytvoří reklamu ve standardním formátu, a ta pak díky standardizaci může bez problémů rotovat na většině serverů.


Nový katalog českého internetu Klikni.cz

Pavel Kalouš

Na začátku měsíce března byl oficiálně spuštěn nový katalog českého internetu na adrese klikni.idnes.cz. Matkou tohoto projektu je vydavatelství MAFRA, které mimo jiné stojí za zpravodajským serverem iDNES a nedávno získalo strategického partnera v podobě Mobil serveru. Asi ještě nikdy v historii českého internetu nepřineslo spuštění nového projektu tolik diskusí, kritiky a polemiky. Přestože je katalog opravdu teprve v "kojeneckém" věku a obsahuje tedy určité chyby, mohu předem říci, že rozhodně stojí za pozornost. Pojďme se tedy na něj podívat zblízka.

Zajímavý nápad

S myšlenkou vytvořit zbrusu nový katalog webů přišla MAFRA již na podzim loňského roku. Chtěla tak vytvořit server, který bude úzce spjatý s iDNES.cz a bude tento zpravodajský server doplňovat. To se jí ostatně podařilo, neboť k přednostem katalogu patří právě dobrá provázanost s iDNES při zadávání nových odkazů do databáze.

Autorům bylo od začátku jasné, že pokud se budou chtít na českém "přeportálovaném" trhu prosadit, musí přijít s něčím originálním. Vznikl tak klasický katalog, který se od ostatních portálů liší především způsobem zpracování. Tento katalog totiž vznikal tím způsobem, že položky do něj přidávali sami autoři katalogu (respektive jejich brigádničtí spolupracovníci). Tento způsob zpracování byl kritizován ze všeho nejvíce. Obliba konkurenčních portálů spočívá právě v tom, že položky do nich zadávájí sami majitelé stránek, kteří přirozeně nejlíp vědí, jak své stránky popsat.

Na obranu autorů však musíme vyzdvihnout snahu nekopírovat konkurenční portály. MAFRA chtěla vytvořit katalog naprosto od základů, což znamenalo zpracovat každý link z databáze URL, která obsahuje několik milionů adres, vložit jej do katalogu a následně napsat popis stránek. Za tento způsob náleží autorům velká pochvala, protože to je přesně to, co český internet v současné době potřebuje, tedy nebát se začít od nuly a investovat obrovské množství práce a prostředků do vývoje. Vzhledem k tomu, že byl katalog vytvářený ve velké rychlosti (sama MAFRA vysvětluje, že není možné v tak hektickém prostředí internetového trhu plýtvat časem), muselo dojít k určitým nepřesnostem. K těm také došlo a nepřesné popisky se v databázi objevují poměrně často. Katalogizátoři totiž občas v rychlosti použili mnohdy zavádějící popis, který nalezli na titulní straně prohlížených stránek, a pouze ho zkopírovali jako titulek do katalogu. Pravdou je, že chybu s nepřesnými popisky přiznala i MAFRA, a nabízí proto majitelům stránek, kteří nejsou spokojeni s popisem svých stránek, možnost jej změnit. Je ale zcela individuální, jaký způsob popisů se komu líbí. Někdo naopak preferuje popis nezávislého autora, před popisem majitele stránek, který často zveličuje obsah svého webu, a tím zkresluje mnohem více než rychle pracující katalogizátor.

Obsah katalogu

To co je v katalogu nejdůležitější, je samozřejmě jeho obsah. Autorům se podařilo zadat do databáze přes 100 000 webů, od těch největších až po ty nejmenší osobní stránky. Navíc lze díky velké pozornosti očekávat, že nové stránky budou přibývat. Autoři také vyzdvihují aktuálnost odkazů. Podle nich by odkazy neměly být starší než 3 měsíce a nemělo by se tak stávat, že budou v databázi slepé nebo mrtvé odkazy. Záměrně používám slovo "nemělo", protože se to autorům v mnoha případech bohužel nepodařilo dodržet. Zatím to budí pouze úsměv na rtech uživatelů, ale mnohým to může připadat jako projev neprofesionality. Těchto slepých odkazů však není mnoho a je na ně tolik upozorňováno, že je jistě jen otázkou času, kdy dojde k jejich opravení.

Výbornou novinkou, která není obvyklá a která rozhodně ulehčí práci, je členění odkazů do 14 regionů. Je to každopádně výborná myšlenka, již uvítají zejména mimopražští uživatelé. Pokud například bydlíte v Brně a hledáte firmu zabývající se rozvozem pizzy, nepotřebujete seznam pražských rozvážek, ale rovnou zamíříte do specifického regionu. Další užitečnou inovací je možnost oboustranného překladu do sedmi jazyků.


Jaro ve znamení nových palmtopů

Pavel Kalouš

Toto jaro bylo opravdu bohaté na novinky ve světě přenosných palmtopů, lépe řečeno klonů populárního Palmu. Postupně nám představily své nové modely hned tři společnosti Sony, Handspring a Palm Computing. Některé z novinek byly předvedeny již na hannoverském CeBITu jako ukázky dokonalé mobility. Podle prvních dojmů se zdá, že mohou směle konkurovat v poslední době stále populárnější platformě PocketPC.

Clié

Jednou z novinek je i nový model Clié, s kódovým označením PEG-N700C od Sony. Předem ale musíme říci, že se jedná o verzi určenou v současné době pouze pro japonský trh. Je to však taková bomba, že stojí za to vám ji představit. Na všech obrázcích, které během několika dnů obletěly celý svět, zaujal především neuvěřitelný barevný TFT displej, jenž zvládá rozlišení až 320 x 320! Celý přístroj vypadá již na první pohled zajímavě, podle současného trendu byl zvolen stříbrný design s chromovými tlačítky. Hmotnost je 160 g a velikost 119 x 71 x 17mm. Není to tedy žádný trpaslík, na trhu jsou rozhodně i menší přístroje, ale u Clié je větší velikost dána integrací MemoryStick slotu, který se dnes již u Sony stal standardem.

Pohání jej Motorola

Jádrem nového Clié je stejný procesor jako v novém Handspringu Visor Edge, tj. Motorola Dragonball VZ 33 MHz. Jediné, co nedoznalo změn od původního modelu, je velikost paměti. Ta zůstala na standardních 8 MB. Stejný zůstal i operační systém, kterým je PalmOS 3.5. Zajímavé jsou nové multimediální funkce a periferie, kterými se Sony snaží dokázat, že stále patří v oblasti multimédií do absolutní špičky. Clié je tak vybaveno sluchátky, dálkovým ovladačem a především MemoryStick slotem, jenž navíc podporuje šifrovací technologii MagicGate. MemoryStick dáva Clié v podstatě neomezené schopnosti. Díky zvýšené kapacitě tak budete moct přenášet například MP3 soubory z internetu nebo fotografie z digitálního fotoaparátu tam i zpět. K obsluze multimédií jsou dodávány aplikace audioPlayer, gMovie 2.0 a TV Scape. Audiokvalita je zajištěna v rozsahu 20 až 20 000 Hz (Atrac3). Další zajímavou aplikací bude jistě i Navin\You Pocket, který bude plně využívat předností displeje ke čtení map.

Předpokládaná cena by se měla pohybovat pod 418 USD. V současné době se prodává pouze v Japonsku a datum uvedení v USA nebylo ještě určeno. Na uvedení na evropský trh si tedy budeme muset ještě nějaký ten čas počkat (v Evropě bude k dostání nebarevný Clié PEG-S300), ale již nyní si ho můžete objednat prostřednictvím SonyStyle shopu.

Visor Edge

Další a neméně zajímavou novinkou je Visor Edge od společnosti Handspring. Jeho hmotnost je 119 x 79 x 11mm, váha 136g a standardně jsou dodávány lithium-iontové baterie s nabíjecí dobou 90 minut a výdrží přes 1 měsíc. Kontrastní podsvícený displej umožňuje rozlišení 160 x 160 a 16 odstínů šedi. Stejně jako u Clié byl zvolen celokovový povrch ve třech barvách (Metallic Blue, Metallic Silver a Metallic Red). V pravém dolním rohu přístroje se nachází velmi praktická LED dioda, která signalizuje např. dosažení termínu schůzky nebo úkolu.

O dostatečný výkon se stará procesor Motorola Dragonball VZ 33 MHz a 8 MB paměti. Jako operační systém byl i u Visoru Edge zvolen PalmOS 3.5. Změn doznaly i některé aplikace, konkrétně Advanced Calculator, Edhanhced DateBook, Fast Lookup (rychlé hledání kontaktů bez použití pera) a již zmiňovaný Silent Alarm (LED dioda). Součástí přístroje je i elegantní stojánek, který slouží k synchronizaci přes USB a zároveň i jako nabíječka vestavěných baterií. Dokoupit lze i stojánek pro seriové rozhraní.

Cena byla stanovena na velmi příznivých 399 USD, což je o 100 dolarů méně než za Visor Prism a o 100 dolarů více než za Visor Platinum.

Palm m500

Ani společnost Palm Computing nezůstala pozadu a představila své dva nové modely, Palm m500 a m505. Palm Computing se evidentně snaží novými modely zmenšit technologickou propast mezi přístroji PalmOS a PocketPC a výsledkem je posun blíže k multimédiím, což bylo dříve pro Palm a jeho klony nemyslitelné. Oba modely se od sebe příliš neliší, Palm m500 má na rozdíl od svého lépe vybaveného bratříčka pouze černobílý displej a je o 50 dolarů levnější. My se však zaměříme na výkonostnější z této dvojice Palm m505.

Již na první pohled vypadá Palm m505 zajímavě. Vévodí mu barevný podsvětlený LCD displej, který zvládá 65 000 barev. Velikost je celkem přijatelných 114 x 77 x 13mm a hmotnost 139 g. Novinkou je operační systém PalmOS 4.0 a 8 MB paměti. O výdrž se starají lithium-polymerové baterie s výdrží až 8 hodin. Dobrou rozšiřitelnost zase zajišťují Expansion Card slot a Universal Connector, díky nimž se může zvětšovat kapacita, zálohovat data a především připojovat další přístroje, jako mobilní telefon, digitální fotoaparát nebo také zařízení GPS. Konektivita s PC a Macy je zajištěna pomocí USB.

Konverguje k PocketPC

Velkou výhodou tohoto palmtopu je také předinstalovaný software. Tím se opět Palm přibližuje PocketPC, neboť donedávna si museli majitelé palmtopů software dokupovat, pokud vůbec nějaký existoval. Díky aplikaci Documents To Go v3.0 již budete moct i ve svém palmtopu prohlížet a editovat dokumenty Word, Excel a další běžné formáty. S pomocí PhotoSuite Mobile Edition si zase budete moct prohlížet grafické a videosoubory. Řada dalších aplikací vám umožní prohlížet webové stránky on-line i off-line, komunikovat se světem prostřednictvím e-mailu a SMS zpráv a navíc přibyla i možnost synchronizace s MS Outlook.

Na závěr zbývá dodat, že vám Palm m505 ulehčí peněžence o 449 USD. Nemalé peníze však budete také moct investovat do velkého množství příslušenství, které zahrnuje např. hry a další software dodávaný na Expansion card.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0337

10 let PowerBuilderu

Sybase oslavila desáté výročí vzniku grafického vývojového prostředí PowerBuilder. Když jej v roce 1991 dala společnost PowerSoft na trh, vládly mezi vývojáři hlavně řádkové kompilátory, a jazyky čtvrté generace byly spíše teoretickým pojmem. Dnes je pro české zastoupení Sybase PowerBuilder jedním z klíčových produktů a představuje významný podíl z prodeje licencí.-OK

Novinky od Software602

Nejvíc asi potěší nová verze bezplatného kancelářského balíku PC SUITE 2001, kterou lze mimochodem najít na přiloženém PC WORLD CD. Z novinek si můžeme jmenovat podporu sdíleného dokumentového skladu eDock, přepracovanou aplikaci 602Desk s důrazem na práci s obrázky (602Album), vylepšenou kompatibilitu s formáty DOC, XLS, export do RTF, užší integraci s AdressBookem Outlooku Express, a využití Text2Speech technologie.

Další novým koněm ve stáji šestsetdvojky je zmíněný eDock. Sklad pro sdílení dokumentů v internetu/intranetu prostřednictvím produktů MS Office, PC SUITE nebo normálního browseru.

Třetí drobnou, ale šikovnou novinkou, je PrintPack 2001, jenž obsahuje dvě utility: Print2Mail a Print2PDF. Tyto umožňují vytvoření needitovatelného html e-mailu, resp. souboru PDF.-OK

UNICORN Distribution

dodavatel softwarových nástrojů, komponent a informačních technologií, uzavřel distribuční smlouvu se společností PeopleSoft. Stal se tak výhradním distributorem CRM technologií PeopleSoftu pro Českou republiku.

Symantec

oznámil uvedení nové verze produktu Symantec Ghost 7.0 Enterprise Edition. S jeho pomocí mohou administrátoři na dálku distribuovat, klonovat, konfigurovat, zálohovat a obnovovat software v rámci sítě i na mobilních PC. Nové funkce zahrnují snadnou migraci uživatelského nastavení počítače z jednoho na druhý, inkrementální zálohování, integraci funkce Autoinstall do správcovské konzoly Ghostu, software 3ComBootServices, integraci s Microsoft System Preparation a menší a rychlejší jádro.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0339

EIZO L461!

Společnost EIZO NANAO přichází na trh s novou velikostí úhlopříčky 16", jemnou roztečí 0,248 mm, vysokým rozlišení 1 280 x 1 024 a širokým úhlem pohledu 160?. Za skvělou cenu cca 40 000 Kč uvádí od května 2001 na český trh firma HAYWARD C + P, s. r. o. (www.hayward.cz).

§§§§§


Elektronické obchodování - slibná budoucnost

c01p0340

Daniel Rejchrt

Internet v současné době zažívá velkou expanzi, to je konstatování obecně známé. Dalším, zatím ještě ne příliš proklamovaným fenoménem dneška je e-shopping , neboli nákupy přes internet. Jedná o pokročilejší fázi využívání internetu. Surfování, elektronická pošta, vlastní homepage (osobní stránka) to je už standard. Obchodování a nákupy přes internet jím zatím nejsou.

Co je E-shop ?

I na českém internetu se pomalu začínají prosazovat virtuální obchody, či dokonce obchodní domy. Můžete nakoupit opravdu cokoli: výpočetní a kancelářskou techniku, knihy, oblečení, kosmetiku, autodíly, letenky, vstupenky i potraviny (zatím vím jen o Praze). Zkrátka veškeré spotřební zboží. I pro obchodníky je tento způsob podnikání výhodný. Stačí mít server, nebo hosting, na kterém je systém e-shopu spuštěn. Jednou z největších předností je, že obchodník nemusí zboží skladovat není nutné vlastnit skladovací prostory, skladové zásoby a platit za ně. Znám dokonce pár lidí, kteří provozují e-obchod ve vlastním bytě. Každý den vyřídí objednávky, zboží nakoupí ve velkoobchodu a zašlou zákazníkovi. Celý obchod je uskutečněn během hodiny. Díky malým nákladům na provoz, spousta firem kromě "kamenných" obchodů provozuje i obchody elektronické. Pokud jde společnost s dobou, má vlastní internetovou stránku a chce-li být "in" má na ní i e-shop. Druhým typem elektronického obchodování jsou obchodní domy. Z vlastní praxe známe co je obchodní dům. Na stejném principu pracuje i virtuální obchodní dům. Pro spotřebitele má elektronický nákup řadu předností. Hlavní z nich je pohodlnost, nemusíte nikam chodit zboží si vybíráte v teple domova nebo kanceláře. Pravidlem bývá nižší cena produktů. Ta se však bohužel částečně vyrovná klasické ceně (té v klasických obchodech) po přičtení poplatků spojené s dodáním výrobku.

Slibná budoucnost ?

Podle Pricewaterhouse Coopers (jedna z největších poradenských agentur na světě) dosáhne letošní objem obchodů provedených přes internet zhruba dvou miliard korun. O rok později by však měl vzrůst až 4x . Pricewaterhouse Coopers (dále už jen PWC) upozorňuje také na nedostatečnou informovanost a s tím spojenou nedůvěru podnikových managerů v nové informační trendy předevší e-bussines. Tato firma by ráda přispěla ke zlepšení situace, proto pořádá odborné konference pro managery předních českých firem. Jen za minulý rok vzniklo ve světě přes 3000 elektronických obchodů. PWC však předpokládá, že okolo 80% jich dřív nebo později zanikne. Základem úspěchu v tomto oboru není jen dobré technické řešení, ale projekt musí mít kvalitní a propracovaný podnikatelský plán.

V čem je problém ?

Největší "brzdou" masovému rozvoji nákupů přes internet nejsou ani tak telefonní poplatky a nedostupnost internetu, ale samotné placení zboží. Ve většině e-obchodů máte možnost vybrat si z několika způsobů jak za zboží zaplatit. Mezi ty nejčastější patří: dobírka, přímé doručení (dopravní firmou), platební kartou, přes internet (eBanka) atd.. U lidí (potenciálních zákazníků) však právem převládá strach z poskytnutých informací. Samotné vyplnění formuláře při vyřizování platby není většinou dobře zabezpečeno (zdůrazňuji, že se jedná především o ty drobnější obchody). Pro šikovného hackera tak není problém získat číslo vaší platební karty. Na tuto skutečnost jsem se ptal zástupce jedné z českých bank. Bylo mi řečeno, že samotné číslo platební karty je jednoduše zneužitelné! Není tajemstvím, že už řada lidí tak přišlo o své peníze na účtu. Osobně mi radil při platbě na internetu kartu nepoužívat. Elektronické obchodování není zatím zákonem chráněno. Tím vzniká několik možných rizik. Např. pokud si objednáte zboží, zaplatíte předem a následně vám je doručeno něco jiného než jste chtěli těžko budete vymáhat peníze zpátky ! Vše se však má v brzké době změnit. Zákon o elektronickém podpisu byl již schválen a pomalu se zavádí do praxe. Každá faktura bude elektronicky podepsána a zákazník budete mít v ruce právoplatný dokument, mají být vyřešeny i problémy s případnou reklamací nebo vrácením.

Co říci závěrem ?

Zdá se tedy, že obchodu po internetu již nestojí nic v cestě a má obrovskou budoucnost. Po vyřešení problémů na které jsem se snažil upozornit však vidím největší problém v tom, že řadu potenciálních zákazníků odradí nemožnost bezprostřední prohlídky a vyzkoušení nakupovaného zboží.


Chat s prezidentem

Daniel Rejchrt

Těžko by se hledal uživatel internetu, který by nevěděl co znamená slovo chat. Pokud patříte do skupiny lidí, jimž tento termín nic neříká, stručně vysvětlím. Chat má český volný překlad "pokec". Jedná se o písemnou komunikaci přes internet v reálném čase. Rozlišujeme ho na dva druhy : on-line (ICQ, IRC, .) a off-line (webový X-chat).

Chat má široké využití. Můžete jen tak "tlachat" na veřejných chatech a "pokecat" tak o všem možném, co vám zrovna leží na srdci. Nebo ho využívat k čistě soukromým či pracovním účelům. Poslední dobou různé informační servery nabízejí v rámci reklamní kampaně možnost chatovat se známými osobnostmi (sportovci, herci, zpěváci).

Chat s hlavou republiky

A co takhle "pokecat" si s prezidentem České republiky Václavem Havlem? Ne nejedná se o reklamní kampaň nějaké společnosti ani o aprílový žert. Server prezidentské kanceláře www.hrad.cz v březnu (měsíci internetu) uspořádal zajímavou akci právě zmiňovaný chat s prezidentem Havlem. Chatovací rozhraní bylo webové, fungující přímo na oficiální stránce Hradu. Otázky bylo možno zasílat už několik hodin před spuštěním chatu. Pan prezident na ně začal v danou hodinu odpovídat. Co se však po chvíli nestalo; Autoři projektu zřejmě nepředpokládali tak velký zájem. Sever přestal akceptovat dotazy a nezobrazoval odpovědi. Jeho technické řešení nebylo na takové úrovni, aby nápor otázek zvládl zpracovávat. Chat byl z těchto důvodů přerušen. Po nějakém čase vše opět začalo fungovat, jenže to nebylo nic platné, protože doba, kterou si prezident vyhradil pro chatování, skončila. Aby však nezůstala prezidentská kancelář nic dlužná, na některé ze zbylých dotazů odpověděl prezidentův tiskový mluvčí Vladislav Špaček. Otázky se týkaly především politiky a prezidentova osobního života. Vše si můžete prohlédnout v archivu (www.hrad.cz), kde jsou otázky i odpovědi zaznamenány.

Myšlenka možnosti "psaní si" s prezidentem byla zajímavá. Jedinou chybou, a to poměrně zásadní, byl již zmiňovaný technický výpadek. Příště, pokud nějaké bude, se snad realizátoři akce poučí a vše proběhne bez problémů. Jistě by nebylo špatné, kdyby takovýchto "pokeců" s vládními činiteli bylo více.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0341

Pentium 4 spolu s SDRAM

Intel zveřejnil svůj plán vývoje nového čipu s podporou synchronní dynamické paměti RAM (SDRAM) pro jejich nové Pentium 4 a to za spolupráce s firmou Gigabyte, výrobcem základních desek. Tato novinka je celkem důležitá pro výrobce i uživatele PC, protože jim to umožní snížit náklady na PC systémy osazené zmíněným procesorem. Tvůrci čipů přidají do mapy novou čipovou sadu pod názvem Brookdale, která bude podporovat 133MHz SDRAM, známou jako PC133. Zároveň je připravována také podpora rychlejších pamětí DRAM (DDR DRAM) taktéž již u tohoto čipsetu. Doposud totiž spolupracoval P4 pouze s drahou pamětí typu RDRAM Rambus Random-Access Memory) a čipovou sadou Intelu i820. Tímto krokem chce Intel držet krok s procesory firmy AMD a také, podle jejich vyjádření, povede tento krok ke zpřístupnění Pentia 4 všem, kteří vlastní různé typy čipsetů a pamětí. Brookdale by měl být podle oficiálního vyjádření firmy Intel přístupný již příští rok. Různé zdroje však spekulují, že bude uvedený již v druhé polovině tohoto roku.-PYT

Quantum končí s HDD

Po jednadvaceti letech prodeje hard disků končí společnost Quantum s tímto druhem činnosti.

Akcionáři společnosti Quantum totiž schválili na valné hromadě prodej divize pevných disků (Quantum HDD) konkurenční společnosti Maxtor. Tato fúze společností byla oznámena již v říjnu loňského roku. Důvodem této akce byly malé zisky této části společnosti, která se špatně vyrovnávala s vysokým tlakem na trhu a snižováním cen. Nová obchodní strategie firmy Quantum má vést k vytvoření konkurence gigantu EMC, který je zatím jedničkou na poli velkokapacitních řešení v oblasti ukládání a správy dat. Hlavními zbraněmi pro tento "boj" by měly být páskové mechaniky DLT a jejich nedávno uvedený následovník SuperDLT, výrobková řada ALT roboticky ovládané knihovny páskových systémů a souborové servery SNAP. Obrat divizí DLT a Storage Systems Group vyrábějících páskové mechaniky a systémy ve fiskálním roce končícím v březnu 2000 činil 1,4 miliardy USD.-PYT


Vypalte si víc - CD-R se zvýšenou kapacitou

Michal Řehák

Na dubnovém veletrhu informačních technologií a komunikací ITC Prague byly k vidění dvě novinky od výrobce CD-R médií firmy Eximpo. Byla to vysokokapacitní CD-R média Multidisc CD-R 90 Supergreen a rarita Multidisc CD-R 99 Supergreen, která jsou pýchou firmy Eximpo pro dlouhodobou archivaci. Multidisc CD-R 90 Supergreen je rozumným kompromisem mezi maximální kapacitou a použitelností v CD rekordérech. Naproti tomu je CD-R 99 Supergreen použitelné "prozatím" v některých typech rekordérů. Supergreen jako název napovídá, že média jsou postavena na zeleném barvivu (SUPERGREEN DYE), které je velice stabilním materiálem a činí CD-R disky zvláště vhodnými pro dlouhodobé zálohování. Obě dvě média jsou cenově téměř srovnatelná s běžnými CD-R 74min. médii, takže dosahují výborného poměru cena/výkon. Tímto se stávají atraktivními pro všechny, kdo rádi a často vypalují. Zajímavostí je také to, že společnost Eximpo je první firmou ve východní Evropě (českou firmou), která sama vyrábí CD-R média.

Jak na to?

Těchto neobvyklých zvýšení kapacity CD-R médií je možné dosáhnout kombinací dvou metod používaných ke zvýšení kapacity. Za prvé fyzickým zmenšením vzdálenosti mezi stopami, tak je použito u CD-R 80 minut, a dále snížením záznamové rychlosti. U CD-R 99 min. je tato vzdálenost mimo specifikaci, ale stále v mezích, kdy jak optický systém použité vlnové délky, tak i servořízení motoru je schopno médium číst. Druhou metodou je tzv. overburning, tedy metoda umožňující zapsat na CD-R větší objem dat, než je hranice stanovená výrobcem, avšak využívající plnou kapacitu media.

Nutností: overburning

Při použití obou těchto metod dostanete CD-R s výjimečnou délkou, které musí být vždy "overburned". Software pro ovládání CD-R mechaniky načte a pracuje s informací o kapacitě média, jež je na něm uvedena, nezávisle na tom jak je médium fyzicky dlouhé. Pro použití reálné kapacity je tedy nutno využít overburning. To znamená, že 99min. média mohou využívat jen ti, kteří mají vypalovačku s podporou overburningu. Používaný software musí také podporovat metodu overburning. Tato fakta je nutno mít na paměti při použití 90či 99minutového média. Podle prvních zkušeností lze na CD-R 90 min. zapisovat ve všech CD-R rekordérech podporujících overburning. U některých vypalovaček je však překážkou hranice 90 minut, se kterou mají problém vzhledem k vlastnímu ovladači (firmware). Snad výrobci vypalovaček v brzké době dodají nové verze firmwaru, abychom mohli využívat plnou délku 99min. médií.

Obecně musí pro úspěšné vypálení CD-R 90 a 99 minut platit tyto zásady:

- používaný software musí podporovat metodu overburning

- mechanika na pálení musí podporovat DAO (disc at once)

- více než 80 minut lze na CD-R zapsat pouze metodou DAO

- firmware mechaniky musí umět akceptovat požadovaný čas

- nakonfigurovat správně software pro vypalování metodou overburning

- rychlost zápisu max. 4x


Mobilní lahůdky - Technologie od Motoroly

Michal Řehák

Motorola představila na březnovém CeBitu dva nové elegantní telefony s nejmodernějšími technologiemi a jednoduchým ovládáním, a to vše v přijatelné podobě. Jsou to telefony Motorola Talkabout 191 s podporou technologie WAP a Talkabout 192 s podporou nejnovější technologie GPRS/WAP.

Talkabout 191

Nový model Motorola Talkabout 191 je telefon patřící do low-endové třídy, který uspokojí pravděpodobně méně náročné uživatele. Je to ultratenký a kompaktní telefon s rozměry pouhých 10,6 x 4 x 1,5 cm a s objemem 66 cm3. Telefon Motorola Talkabout 191 využívá nové jednoduché ovládání (rolovací menu), které nahradilo pro Motoroly typické tlačítko ovládání Quick Access Key tedy známá malá šipka nahoru, umožňující přístup k devíti funkcím telefonu pouhými dvěma stisky kláves. Ovládání je doplněno animovanými ikonami, které mají usnadnit pohyb v menu i s pomocí možností změny velikosti menu (lupa na displeji) a jeho ikon. Telefon bude k dostání ve třech barevných provedeních oranžová (apricot brandy), světlá khaki (pale khaki) a zelená (velvet morning). Nabízí 20 vyzváněcích melodií a pět nastavitelných zvonění pomocí editoru. Tyto melodie je možné poslat na telefon SMS zprávou nebo jsou dostupné na internetu. Kromě toho je tu funkce VibraCall pro případ, že uživatelé nechtějí rušit běžným zvukovým vyzváněním, a diář s upomínkami, s jehož pomocí si uživatelé mohou předem naplánovat celý den, aniž by na něco zapomněli. Pro ty, kteří mají plné ruce práce, je zde hlasové vytáčení. Další novinkou pro jednodušší a rychlejší psaní "textovek" je technologie prediktivního vkládání textu iTAP, a pro rychlé posílání naléhavých zpráv přátelům či příbuzným jsou tu šablony vytváření zpráv QuickNotes. Telefon Motorola Talkabout 191 obsahuje populární animované spořiče obrazovky. Výrobce uvádí výdrž Motoroly Talkabout 191 téměř 120 hodin v pohotovostním režimu a až 300 minut hovoru s možností programovatelné funkce úspory baterie. Jako již dnes standardní výbavu nabízí T191 internetový WAP prohlížeč (verze 1.1), hodiny, kalkulačku a budík.

Talkabout 192

Telefon Motorola Talkabout 192 je vylepšený předchozí model se stylovým vzhledem. Disponuje stejným vybavením a ovládáním jako T191. Oproti "stodevadesátjedničce" má však integrovanou anténu. Další rozdílem jsou vyměnitelné čelní kryty, které ocení především mladší generace. K dispozici by měla být široká nabídka vyměnitelných krytů v různých barvách, aby si každý mohl upravit telefon podle svých představ. Telefon dostanete ve třech barevných provedeních: černá (magic black), šedá (flannel grey) a stříbrná (silver ghost). Velice netradiční pro low-endové telefony je použití podpory GPRS. Motorola Talkabout 192 bude k dostání také ve verzi s duálním slotem pro příslušenství pro elektronické obchodování. Telefon Motorola Talkabout 192 umožňuje až 167 hodin v pohotovostním stavu a až 200 minut hovoru.

Telefony Motorola Talkabout 191 a 192 budou k dispozici ve třetím čtvrtletí roku 2001.


Samsung s 30 GB na plotně

Michal Řehák

Korejská firma Samsung představila na CeBitu novou sérii pevných disků s označením SpinPoint V30 s plotnami s kapacitou 30 GB na plotnu. Disky disponují rychlostí otáčení 5 400 otáček/min. a budou vyráběny s kapacitami až 60 GB.

Samsung je s podivem se svojí sérií SpinPoint V30 teprve druhý výrobce, který může své disky vybavit 30GB plotnami. Jako první představila na CeBitu disky s takto velkými plotnami společnost Western Digital. Disky budou osazeny vyrovnávací pamětí buffer o velikosti 512 KB a komunikovat přes rozhraní UlraATA/100. Samsung udává maximální interní přenosovou rychlost nových disků 50,25 GB/s a průměrnou přístupovou dobu 8,9 ns. Samsung implementoval do nové řady disků akustický management Automatic Acoustic Management (AAM), který umožňuje celkem 127 rozdílných hodnot akustických úrovní. Pomocí nastavení ATA povelů ve volbách SET-FEATURES se aktivuje AAM a požadovaná hodnota se uloží.

Hard disky by se měly objevit na trhu v dubnu. Ceny jsou stanoveny na 135 dolarů za verzi 30 GB a 200 dolarů za verzi s kapacitou 60 GB.


Superpočítač na obzoru

Michal Řehák

Společnosti Sony Computer Entertainment, Toshba Corp. a IBM spojily svoje úsilí na výzkumu a vývoji pokročilé čipové architektury pro novou vlnu vznikajících a vynořujících se multifunkčních zařízení. Společnosti chtějí investovat více než 400 milionů dolarů v příštích pěti letech do vývoje a tvorby superpočítače s novým čipem. Místem pro realizaci plánu bylo zvoleno vývojové centrum firmy IBM v Austinu ve státě Texas. Ve vývoji bude mít čip kódové označením "Cell" (buňka). U nových mikročipů by mělo být využito světově nejpokročilejších vývojových technologií a metod výroby čipů, včetně měděných vodičů a propojek, tranzistorů s křemíkovou izolační vrstvou a low-k dielektrikem, s výrobní technologií menší než 0,10 mikronu 1,000krát tenčí než lidský vlas. Výsledkem úsilí by mělo být zařízení pro spotřebitele, které je mnohem výkonnější než superpočítač Deep Blue od IBM, operující s nízkou spotřebou a přístupem do rozsáhlé sítě internet s ultravysokou rychlostí. "Cell" bude navržen, aby dosahoval při zpracování dat výkonu v "teraflopech". Každá společnost bude vyrábět produkt pro své zákazníky s možností rozmanitého použití.

Expanze ultrarychlých širokopásmých sítí, spojená s pokrokem a posunem v polovodičových technologiích, vytváří vhodný a úplně nový prostor pro výrobky a služby, které používají internet jako zdroj zábavy, informací a komunikace.

Tyto nové čipy od firem Sony, IBM a Toshiba umožní celosvětovou komunikaci skrze širokopásmé sítě.


Pioneer DVR-A03 - Vypalovačka pro DVD

Michal Řehák

Přední výrobce DVD, Pioneer Europe, oznámil v březnu dostupnost zapisovací mechaniky DVD-R/RW s typovým označením DVR-A03. Tento krok má dopomoci k tomu, aby se formát DVD-R/RW stal běžným standardem. Disky formátu DVD-R a RW "vypálené" na zapisovačce DVR-A03 jsou kompatibilní s DVD-ROM a DVD-Video a umožňují jednoduché přehrávání jak na běžném počítači s dekodérem Mpeg2 a mechanikou DVD-ROM, tak i na domácích DVD videopřehrávačích. Samozřejmostí je čtení disků CD-ROM. DVD-RW disky mohou být díky technologii fázové změny od Pioneeru přepsány více než 1 000-krát. Mezi další přednosti mechaniky patří její všestrannost, neboť zapisuje na media formátu DVD-RW, DVD-R, CD-R a CD-RW. Rekordér nabízí možnost uložení až 4,7 GB dat na standardní jednovrstvý DVD disk.

Dostupnost a cena

Nová mechanika DVR-A03 byla uvedena na trh na sklonku jara. V maloobchodě by se její cena měla pohybovat pod hranicí 1 000 EUR, která tak prolamuje dodnes vysokou cenovou bariéru.


Pššššš...... IBM hard disky - Nové disky pro přenosné počítače

Michal Řehák

Společnost IBM představila nejtišší pevné disky do přenosných zařízení na světě, a to zároveň také s největší kapacitou. Díky vysokému výkonu, vysokým otáčkám a nízké úrovni hluku jsou disky vhodným řešením pro zálohování a práci s daty, hudbou, videem, digitálními fotografiemi či streamingovými médii. Nové disky IBM Travelstar nabízí významně redukovanou úroveň hluku díky technologii IBM Drive Noise Suppression System (DNSS), kterou je vyzbrojena celá nová řada hard disků. Technologie DNSS zpřístupňuje majitelům notebooků vyšší zážitek při poslechu hudby a sledování videa. DNSS nahrazuje tradiční kuličková ložiska HDB ložisky hydrodynamickými. HDB (Hydrodynamic Bearig) ložiska jsou přínosem nejen v oblasti akustiky, ale díky odstranění přímého doteku kovu s kovem se zvýší rovněž životnost a odolnost proti chvění a nárazu. Tento princip využívá viskozity oleje.

Největším z řady disků je IBM Travelstar 48GH s kapacitou 48 GB, na který je možné zaznamenat až 74 hudebních CD nebo 12 DVD filmů. Se svojí kapacitou je největším diskem na světě určeným pro přenosné počítače. Travelstar 48GH uschová 5x více dat než dnešní průměrné disky pro notebooky a o 50 procent více než předchozí největší mobilní disk IBM Travelstar 32GH, dosavadní leader v kapacitě disků. Zatímco většina mobilních pevných disků běží se 4 200 otáčkami za minutu, Travelstar 48GH rotuje již s klasickými 5 400 ot./min., což jej staví do role nejrychlejšího disku na trhu. Přenosová rychlost dosahuje až 241 MB/s. Tyto nové disky jsou mnohem výkonnější, mají vyšší kapacitu a zrychlují počítač, přes to všechno však splňují přísné nároky na spotřebu energie. Dalšími z rodiny mobilních disků jsou modely Travelstar 30GN (v kapacitách 30 a 20 GB) a Travelstar 15GN (s kapacitami 15, 10 a 6 GB). Oba modely 30GN a 15GN nabízejí vylepšení ve výkonech i akustice oproti svým předchůdcům. Kromě technologie DNSS (akustické vylepšení) oplývá každý nový disk Travelstar skleněnými plotnami, rozhraním ATA-100, GMR (giant magnetoresistive recording) čtecími hlavami, založenými na gigantickém magnetorezistivním jevu. IBM plánuje první dodávky těchto disků na druhou polovinu tohoto roku. Jako první je použijí do svých produktů vedoucí firmy v oblasti produkce notebooků jako Compaq Computer, Dell Computer, Hewlett-Packard a samozřejmě také IBM.


Nový mobilní čip

Michal Řehák

Intel Corporation představil svůj nejvýkonnější mobilní PC procesor, který umožní konstrukci nejtenčích a nejlehčích notebooků dnešní doby. Je jím mobilní PC procesor Pentium III s taktovací frekvencí 1GHz s technologií Intel SpeedStep (technologie s nízkou spotřebou). Tím Intel jako první z výrobců mobilních procesorů překročil hranici 1GHz, a překonal tak firmu AMD. Intel již před nedávnem uvedl mobilní procesor Pentium III na 900 MHz s Intel SpeedStep technologií a mobilní Intel Celeron procesor na 750 MHz (bez podpory technologie SpeedStep).

Nižší spotřeba

Když pracuje procesor v režimu optimalizovaném pro baterii, běží na nižším kmitočtu a při nižším napětí, což významně snižuje výkonovou spotřebu CPU, přičemž poskytovaný výkon je stále vysoký. Když uživatel zapne počítač do sítě, může se notebook automaticky přepnout do režimu maximálního výkonu tím, že zvýší významně kmitočet. V maximálním výkonovém režimu procesor běží s taktem 1GHz a operuje při napětí 1,7 V. V režimu optimalizovaném pro baterii se sníží jak taktovací frekvence, tak i voltáž a procesor běží na 700 MHz při 1,35 V, zatímco spotřebovává méně než 2 W průměrného příkonu. Procesor je postaven na 0,18mikronové technologii, má 100MHz systémovou sběrnici, 256 Kb paměti cache na plném kmitočtu a se zdokonaleným přenosem, zdokonaleným systémovým ukládáním do vyrovnávací paměti a rozšíření SIMD pro kontinuální zpracování pro internet. Pro mobilní Celeron je nastaveno napětí Vcore stále na 1,6 V, má 100MHz systémovou sběrnici a paměť 128Kb full-speed L2 cache.

Závěr

V množství 1 000 kusů, v provedení balení Ball Grid Array (BGA) a Pin Grid Array (uPGA), bude cena mobilního procesoru Pentium III s technologií Intel SpeedStep na 1GHz a 900MHz 722 USD, respektive 562 USD. Mobilní procesor Intel Celeron na kmitočtu 750 MHz stojí při stejném množství 170 USD.

A nejenže společnost svůj nový mobilní procesor oznámila, ale rovnou začíná laptopy s gigahertzovým srdcem prodávat koncovým zákazníkům.V první vlně budou k dispozici jen typové konfigurace bez větších možností úprav, což se samozřejmě změní v průběhu několika týdnů. Mělo by to být od hlavních partnerů Intelu, a to od Dellu, IBM, Compaqu nebo HP.


Oskarovy SMS

Michal Řehák

Oskar rozšířil svou nabídku služeb na bázi SMS o SMS E-mail a SMS CHAT. SMS E-mail je služba, díky níž se mobilní telefon stává e-mailovým terminálem pro ty uživatele, kteří nechtějí čekat, až se dostanou ke svému počítači. Umožňuje odesílat textové zprávy z mobilního telefonu na internetové e-mailové adresy a zároveň e-mailové zprávy z internetu přijímat ve formě SMS na mobilní telefon. Služba je také snadněji ovladatelná pro cizince díky dvěma jazykovým sadám příkazů pro ovládání SMS E-mailu české a anglické. Služba SMS CHAT umožňuje prostřednictvím krátkých textových zpráv odkudkoliv v ČR komunikovat s několika lidmi současně, a to o nejrůznějších zajímavých tématech. Příspěvek odeslaný jedním účastníkem je automaticky doručen všem ostatním účastníkům diskuse, která probíhá v reálném čase (jakmile odešlete příspěvek, mohou si jej přečíst ostatní). Přijaté zprávy jsou v rámci služeb SMS CHAT a SMS E-mail zdarma, zákazník platí pouze za odeslané SMS. Tyto služby mohou využít zákazníci předplacených i tarifních programů, přičemž není třeba žádat o jejich registraci.


Identifikace osob

Michal Řehák

Společnosti Oki Electric Industry a Matsushita Communication Industrial (výrobce produktů Panasonic a Technics) uzavřely dohodu o spolupráci na vývoji nového osobního identifikačního systému příští generace, který je založen na rozpoznání odstínu a vzorku lidské duhovky. Duhovka člověka je totiž unikátním biometrickým znakem, jehož charakteristické znaky nelze přesně napodobit (duhovka se od věku 2 let až do konce života nemění). Tyto identifikační systémy by měly být využity hlavně pro ochranu vstupů do důležitých budov. Celý systém identifikace bude symbiózou technologie identifikačního systému společnosti Oki Electric a videokamer od společnosti Matsushita. Videokamera naskenuje duhovku člověka a identifikační systém tento záznam digitálně zakóduje. Tento kódovaný záznam je v zápětí porovnán s již dříve pořízeným a uloženým záznamem, aby byla osvědčena oprávněnost vstupu osoby. Obě společnosti doufají, že se jejich společný produkt stane standardem pro identifikaci osob. Zpočátku bude systém identifikující osoby podle duhovky určen pouze pro finanční průmysl a instituce.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0342

Nový čipset NVIDIA Crusch11

Firma MSI představila na veletrhu CeBIT 2001 první základní desku s novým čipsetem Crush11 od NVIDIE. Je to první čipset, který má integrovaný výkonný grafický čip GeForce2 MX . Čipset je určen pro procesory od AMD Athlony a Durony. Zmíněná základní deska má typové označení MS-6367, je formátu MicroATX a podporuje paměti typu DDR. Vybavena je jedním slotem AGP, třemi PCI a jedním CNR. Na trh by se MS-6367 měla dostat ve třetím čtvrtletí letošního roku. Zdá se, že pro méně náročné hráče 3D her by volba čipsetu Crusch11 mohla být zajímavou alternativou.

Procesor VIA C3

Nový procesor postavený na jádře Samuel II se už nebude jmenovat Cyrix. Nový název má označení VIA C3. Podívejme se, co nám tento procesor nabídne. Procesor podporuje 3DNow! i MMX a frekvenci sběrnice 133 MHz. VIA C3 je založen na 0,15mikronové architektuře, čímž je dosaženo, že na ploše 52 mm2 je vtěsnáno 128 KB level 1 cache a 64 KB level 2 cache (tedy celková velikost obou cache pamětí je 192 KB), pracující na plné frekvenci. Tímto zmenšením se snížily nároky na chlazení a snížila se i spotřeba. Procesor je určen pro Socket 370 a jeho průměrná spotřeba je 6 W. Je to tedy přímý konkurent Celeronů. Podle uveřejněných testů, které prováděla VIA, by 800 MHz VIA C3 měl ve Winstone 99 dosahovat srovnatelného výkonu s procesorem Intel Celeron na téže frekvenci (ovšem s nižší FSB 100 MHz) při až o 25 % nižších nárocích na spotřebu. Zajímavá bude u tohoto procesoru cena, která by se měla pohybovat u 733MHz verze okolo 54 dolarů.-sal

MouseMan Optical - Bezdrátová a zároveň optická myš

Zdeněk Salvet

Na CeBITu v Hannoveru byla poprvé představena první bezdrátová a zároveň optická myš. Myš nese označení Cordless MouseMan Optical a jejím tvůrcem je firma Logitech. Myš má v sobě integrovaný čip, který poskytuje práci až v rozlišení 800 DPI, což je dvojnásobek oproti současným optickým senzorům. Cordless MouseMan Optical má skutečně kvalitní design a její tvar je také uzpůsoben i pro leváky. Na přístroji samotném jsou umístěny klasicky levé a pravé tlačítko s kolečkem uprostřed a tlačítko na boku myši. Všechna tlačítka jsou plně programovatelná.

Baterie, která dodává myšce energii, vydrží asi tak tři měsíce. Firma Logitech dodává ke svému produktu obslužný software MouseWare s novou integrovanou vlastností nazvanou MouseWare, která umožňuje pomocí jednoho kliknutí pohyb po celém internetu. Myš je možno připojit ke klasickému portu PS/2 nebo USB. Cena tohoto produktu by se měla pohybovat kolem 74,95 USD. Takže kdo chce na svém počítači pohodlnou a přesnou práci s myškou, ten ať běží do nejbližšího "krámu" s výpočetní technikou, protože tento malý zázrak se objeví v obchodech po celém světě už od dubna.

§§§§§


Obojživelné vypalovaod HP

Michal Straka

c01p0343

Společnost Hewlett-Packard zahájila prodej nové vypalovačky CD disků kombinované s DVD mechanikou, která umožňuje uživatelům PC přehrávání disků DVD a vypalování CD za pomoci jedné mechaniky. Současně také HP uvádí na trh nový model nejvyšší třídy, 16x rychlostní interní zapisovací mechaniku pro náročné uživatele vyžadující co nejrychlejší zápis dat.

HP CD-Writer DVD Combo 9900ci

Kombinovaná mechanika HP CD-Writer DVD Combo 9900ci je určena uživatelům, kteří chtějí přehrávat disky DVD-ROM, sledovat DVD video či zapisovat, přepisovat a číst běžná CD. Tato mechanika svým výkonem (12x zápis, 10x přepis, 32x čtení CD, 8x čtení DVD) a nabízenými funkcemi mnohem lépe využívá pozici v počítači, ve které je umístěna, a rozšiřuje výrazně možnosti jeho využití. Je dodávána se softwarovým přehrávačem DVD disků pro sledování filmů na multimediálním PC ve vysoké kvalitě.

HP CD-Writer 9710i

Společnost HP při této příležitosti představila svou novou interní mechaniku HP CD-Writer 9710i (16x zápis,10x přepis, 40x čtení), schopnou zapsat 650 MB dat nebo 74 minut hudby na CD během 5 minut. Mechanika je dodávána s nadstandardní bohatou softwarovou výbavou.

Software a příslušenství

Vypalovačky hp cd-writer využijí jak začínající uživatelé, tak i zkušení profesionálové, ať již vypalují a sdílejí s dalšími uživateli hudbu a digitální fotografie, nebo hledají nástroj k rychlému a jednoduchému zálohování menších objemů dat.

Software HP MyCD dělá vypalování tak jednoduchým procesem, jak si jen dovedete představit, umožňuje uživatelům soustředit se na to, co vypalují, místo starostí o to, jak vypalují. Software Easy CD Creator ve výbavě modelu HP CD-Writer 9710i je alternativní volbou pro zkušené profesionály, nabízející mnoho pokročilých funkcí.

Všechny vypalovačky HP CD-Writer obsahují bohatou softwarovou výbavu, která zahrnuje softvare pro ukládání a správu souborů ve formátu MP3, jejich konverzi do formátu WAV nebo do standardního audioformátu, vytváření vlastních štítků na vypálená CD a obalů na krabičky, sdílení a ukládání digitálních obrázků, archivaci a sdílení digitálních fotografií.

Závěr

Pokud ještě nemáte vypalovačku, nebo uvažujete o koupi nové a chcete i DVD, můžu vám novou kombo mechaniku jen doporučit. Jestliže vám ale vaše vypalovačka stačí a chcete pouze DVD přehrávač, poohlédněte se raději někde jinde. V případě, že máte zájem pouze o vypalovačku, je pro vás jako stvořená HP CD-Writer 9710i, která vás svým výkonem určitě nadchne.

§§§§§


Letiště na internetu jako na dlani

Petr Felt

Česká správa letišť využívá systém AGORA od francouzské firmy DALET pro on-line zobrazování letových informací (FIDS Flight Information Display System), obsahující údaje o příletech a odletech letadel, o aktuálním stavu odbavování jednotlivých letů apod. Protože k informacím neměli přístup externí uživatelé a data byla zobrazována pouze prostřednictvím speciálních informačních terminálů, zadala Česká správa letišť společnosti Sybase zakázku na zpřístupnění stávajícího systému pro intranet letiště Praha-Ruzyně i pro běžné uživatele internetu.

Záměrem projektu bylo zpřístupnit letové informace ze systému AGORA většímu počtu interních uživatelů a spolupracovníků letiště. Další částí projektu bylo umožnit prostřednictvím internetu přístup k aktuálním informacím o odletech a příletech, údajích o dopravě na letiště nebo k letovému řádu rovněž externím uživatelům a běžným návštěvníkům internetu.

Co má všechno Česká správa letišť za úkol?

Česká správa letišť, s. p., je provozovatelem letišť v Praze-Ruzyni, Brně-Tuřanech, Ostravě-Mošnově a Karlových Varech. Vykonává řadu služeb spojených s provozem a správou letišť, mezi něž patří koordinace a řízení letištního a letového provozu, odbavování letů, poskytování celní a pasové služby, letecká meteorologická služba, zdravotní a sanitární služba, zajištění bezpečnosti letiště, záchranné a požární služby a vyšetřování leteckých nehod. Zřizovatelem České správy letišť je Ministerstvo dopravy a spojů ČR.

Proč právě Sybase?

Česká správa letišť oslovila společnost Sybase na základě předchozí spolupráce se žádostí o vypracování nabídky na řešení tohoto problému. Jinou předností možné další spolupráce se společností Sybase byla možnost navázat na stávající řešení Sybase zavedená v České správě letišť.

Implementace a použité technologie

Na řešení úkolu se podílel projektový a realizační tým, složený z projektového manažera Sybase a členů realizačního týmu (konzultanti Sybase Professional Services a zaměstnanci ČSL). Jako základní technologický prvek byl při realizaci projektu použit aplikační server Sybase Enterprise Application Server verze 3.5, který vytváří prostředí pro příslušnou aplikaci. Tento server je přímo napojen na webové servery a poskytuje tak informace koncovým uživatelům, kterým stačí běžný počítač s nainstalovaným prohlížečem. Dále byl použit databázový server Sybase Adaptive Server Enterprise 12.0 a replikační servery Sybase Replication Server 12.0, jež replikují příslušné tabulky z vlastní databáze systému AGORA do databází Sybase (pro interní a externí uživatele).

Prostřednictvím technologií Sybase jsou data ze systému AGORA replikována replikačními servery do dvou samostatných databázi Sybase ASE (pro interní a externí uživatele). Nad těmito databázemi pracují aplikace v prostředí Sybase Enterprise Application Serverů, které jsou napojeny na web-server. Tato konfigurace je výhodná zejména z pohledu bezpečnosti. Využití samostatných databázi a replikací jednak znemožňuje průnik do vlastní databáze systému AGORA replikační mechanismus je pro tento případ nakonfigurován pouze jedním směrem, takže veškerá volání směřují pouze z vnitřní do demilitarizované zóny, tedy k poskytovateli služeb a současně i při výpadku některého ze subsystémů či samotné Agory mohou ostatní uživatelé pracovat dále, aniž cokoli zpozorují. Tento koncept zajišťuje vysokou bezpečnost celého systému a to, že v žádném případě nemohou být ohrožena ostrá data.

Výsledný přínos projektu

V současné době, po dokončení celého projektu, již není nutné používat speciální terminály a příslušné informace lze flexibilně šířit podle požadavků jednotlivých pracovníků i organizací pracujících na letišti. Další obrovskou výhodou nového řešení je možnost přístupu externích uživatelů. V podstatě jakýkoliv uživatel internetu má nyní na adrese www.csl.cz možnost vidět aktuální on-line odlety/přílety v časovém rozsahu 3 hodin, případně 24 hodin (v obou případech dopředu i zpětně), a aktuální letový řád.

Díky konfiguraci systému mohou uživatelé dále pracovat i při výpadku některého že systémů či samotného systému AGORA, aniž by si něčeho všimli.

Závěrem

Celková architektura systému v současnosti umožňuje vytváření lokálních pohledů na data a lokálních sestav, informace jsou přístupné většímu okruhu interních uživatelů, externí uživatelé mají možnost vyhledávat příslušné informace přes internet a možnost zobrazení informací na PC prostřednictvím webového prohlížeče. Systém se vyznačuje bezpečností a spolehlivostí a má výrazně rozšířenou funkčnost.

§§§§§


CP Call aneb integrace počítače a telefonu

Jan Povolný

CP Call umožňuje přímou spolupráci obyčejného telefonního přístroje s osobním počítačem na vašem stole. To všechno díky architektuře klient/server, kdy serverová část spolupracuje s vaší, např. podnikovou ústřednou a předává informace klientovi, který je vyhodnocuje a uživateli poskytne mnoho velmi důležitých informací.

Jako ilustraci použiji následující příklad. Představme si, že vám někdo volá do kanceláře. Telefon začne jako obvykle vyzvánět a na obrazovce vašeho počítače se objeví okénko s informacemi o volajícím. Tyto informace je klient schopen zjistit několika způsoby. Typicky pohledem do vašeho telefonního seznamu v MS Outlooku, ale také třeba do modulu fakturace systému SAP. Po této identifikaci můžete zvednout sluchátko a začít normálně hovořit (nebo nemusíte :-). Abyste měli kompletní přehled o všech hovorech, je možné pro každý telefonát uložit několik důležitých informací (jméno volajícího, datum a čas hovoru a další) například do deníku MS Outlooku. K takovéto informaci můžete posléze doplnit i kratičkou noticku o výsledku telefonátu.

Propracovaný software

Díky použité architektuře klient/server tak získáte velmi podrobný přehled jak o hovorech přijatých, tak o hovorech zmeškaných, jež vznikly nepřítomností ve vaší kanceláři. Po návratu na pracoviště vás CP Call upozorní na zmeškané hovory a nabídne jejich uskutečnění. Telefonní číslo, jméno volajícího a čas hovoru je také možné automaticky přeposílat pomocí SMS na váš mobilní telefon.

K dalším doplňkům programu CP Call patří kompletní telefonní seznam (lze vyhledávat pomocí několika kritérií a ihned vytočit telefonní číslo) a také adresář kontaktů ve vaší firmě, který je sdílený pro všechny klienty. Dále CP Call disponuje funkcemi vhodnými zejména pro firemní call centra, kde je v současné době nejvíce využíván.

Závěr

CP Call je aplikací, která ve spojení se serverem dokáže změnit analogový telefon na moderní digitální se všemi jeho funkcemi a přednostmi. Kromě výše uvedených vlastností můžete používat přesměrování hovorů, sestavování konferenčních hovorů, zamykání telefonní linky, ale také vytočit čísla ze seznamu 10ti naposledy volaných. Pokud chcete ve firmě více využít zahálejícího hardwaru a myšlenka integrace telefonu a počítače vám není cizí, může být právě CP Call řešením, které hledáte.

§§§§§


CD


Ukryjte data!

Patrik Malina

c01p0338

Nadpis napovídá, že uvnitř čísla i na CD naleznete software pro zneviditelnění citlivých dat, avšak nejzajímavějším příspěvkem pro mnohé zřejmě bude nová verze kanceláře PC Suite. Studujete-li angličtinu (nebo ji již zvládáte velmi dobře), můžete si znalosti vylepšit či prověřit s multimediální výukou English in Action, a pokud přemýšlíte o volbě poskytovatele připojení k internetu (či uvažujete o změně), prohlédněte si prezentaci World Online.

Hned dva zajímavé projekty jsme tentokrát zařadili na titul do rubriky Akce. Prvním z nich je prezentace poskytovatele internetového připojení World Online, jenž se velmi dobře usadil po celé Evropě, včetně České republiky. Můžete se podrobně seznámit s činností firmy, získat kontakty na linky pro podporu zákazníků a především vytvořit zcela nové připojení k internetu (k dispozici jsou vám podrobné návody). Máte-li zájem, nepřehlédněte instalaci MS Internet Exploreru v anglické i české verzi.

Druhým zajímavým počinem je první díl seriálu výukových programů English in Action. S produkty tohoto jména jste se mohli setkat již zhruba před rokem a na tomto CD začíná série se zbrusu novými osobnostmi a vylepšenou funkcionalitou. Podrobnosti naleznete v rámečku.

Již dobře zavedenou položkou rubriky Novinky jsou elektronické knihy řady PC WORLD edition, takže vám nabízíme již osmý a devátý titul. Jeden z nich Databáze v Excelu je určen pro zdatné uživatele zmíněné aplikace a zabývá se pokročilými technikami hromadného zpracování dat. Naproti tomu druhá publikace je určena úplně všem zájemcům (především začátečníkům) o služby internetu a provede vás úvodními úskalími této problematiky. Podrobnosti o objednávání opět naleznete na stejném místě na CD. S elektronickými publikacemi souvisí rovněž program Adobe Acrobat Reader, neboť bez něj si je jen těžko budete číst, a proto je v téže části připravena instalace poslední verze.

Zajímavým příspěvkem se na naše CD vrací firma ELLsoftware tentokrát vám přinášíme (také ve formě elektronické publikace) kompletní sbírku českých zákonů. Verze s aktuálním stavem k 1.3. 2001 je na CD zdarma. Na závěr nechybí pravidelný přehled obsahu CD a obsah našeho časopisu v elektronické verzi.

Ačkoliv tomu název nenasvědčuje, náplní rubriky Komerční software jsou tentokrát téměř výhradně programy zdarma. Prvním z nich je bezesporu dobře známá kancelář PC Suite z dílny firmy Software602, a to ve zcela nové verzi 2001. Licenční politika se ani s příchodem této nové edice nezměnila samotný kancelářský balík je tedy zdarma (vyžaduje bezplatnou registraci na internetových stránkách) a jeho doplněk Plus Pack je potřeba zakoupit (přestože instalace na tomto CD je, nelze jej použít bezplatně). Podrobnosti naleznete v rámečku a připomínám, že na disku jsou také umístěny elektronické brožurky s podrobnými "návody k použití".

Druhým zástupcem je aplikace Sort-Group-Mail z dílny firmy ALL4YOU. Je určena pro centrální správu poštovních kontaktů a také ke tvorbě skupin adresátů. Následně je možno připravené seznamy načíst do některého z poštovních programů. V základní verzi je aplikace zdarma, provedení Profi si můžete pořídit s 10% slevou.

Velmi nabito je tentokrát v části Vyzkoušejte si. Hlavním obsahem jsou pochopitelně opět aplikace doprovázející články v rubrikách Jak na to a Software. Tradičně zde najdete balíček s programy a skripty ke článku o Windows a dále všechny aplikace z CD Centra. Jste-li zaujatými "paliči", pak se vám bude hodit nová verze známé aplikace CloneCD, a tvůrcům HTML stránek či a skriptů je určen zajímavý Developer\s Pad.

Uvnitř čísla naleznete poučný článek o utajení dat na vašich discích či FTP serverech (Tajné skrýše pro vaše data) a obsahem rubriky Téma CD je právě související software, o němž se v textu dočtete. Určitě nepřehlédněte dvě edice freewarového standardu PGP (Pretty Good Privacy) nejnovější s označením 7.0.3 a starší 6.0.2, jejíž předností je modul PGP Disk, který v jiných volných verzích není. Dalším zajímavým nástrojem je ScramDisk, jenž toho umí opravdu hodně a je zcela zdarma (na CD je umístěn také důkladný manuál), a také program Steganos je velmi zdařilý. Nechybí kvalitní klient WS FTP LE pro práci se vzdálenými soubory a adresáři.

Zajímavá nadílka na vás čeká také v části Topware. Mezi programy kolekce "PC WORLD Core" jsou novinkami správce tisku FinePrint, prohlížeč Irfan View či přehrávač WinAmp. Z dalších programů jsou zde k nalezení nové verze "ochranných zdí" připojení k internetu jedním z těchto nástrojů je velmi populární ZoneAlarm, druhým pak neméně kvalitní "nastupující" Tiny Personal Firewall. Další novinky v podobě editorů UltraEdit a ScriptWorx jsou určeny programátorům a tvůrcům webových stránek, a pro nejširší skupinu zájemců jsou připraveny skvělý editor obrázků Thumbs Plus, geniální stahovač z internetu Teleport Pro a populární přehrávač videosnímků QuickTime. Na závěr bych rád upozornil na novinku z dílny tvůrce aplikace FinePrint jedná se nástroj pdfFactory, a jak napovídá název, jde o ovladač, který umožňuje tisk dokumentů do populárního formátu PDF.

Základem rubriky Komunikace jsou opět prohlížeče. "Mírný" upgrade uvolnila firma Opera a o znatelný krok vpřed postoupili tvůrci open source produktu Mozilla. Dále jsou na našem CD (trochu ukryty) rovněž MSIE 5.5 v české i anglické verzi najdete a nainstalujete je v rámci prezentace firmy World Online, jež se nachází na titulní obrazovce.

Velmi zajímavým systémem je VNC, jenž umožňuje ovládání PC na dálku po síti a představuje velmi kvalitní prostředek např. pro administrátory, kteří se starají o mnoho desítek stanic. Podrobnosti o práci s programem naleznete v rubrice Rychlokurs. Závěrem upozorňuji na dva zástupce moderních internetových komunikačních systémů. Jejich předností je jednak výměna dat pomocí technologie XML, jednak šíře podporovaných funkcí, které je dosahováno pomocí modulární stavby celého systému.

Rubrika Hardware nabízí tradiční obsahové schéma. Ovladače jsou určeny pro rodinu grafických karet Matrox (jsou podporována Windows 9x, NT i 2000), a jste-li uživateli Windows 2000 a zvukového adaptéru Sound Blaster Live!, pak je pro vás připravena také nová verze odpovídajícího softwaru.

Pevně věřím, že i toto CD vám bude dobrým zdrojem inspirace a přinese vám kvalitní materiál ke vzdělávání i každodenní práci. Máte-li připomínky či výhrady, napište, a v každém případě nám zachovejte přízeň!

Zdarma a se slevou

PC Suite 2001

Na počátku května uvolnila tuzemská společnost Software602 zcela novou verzi svého dobře známého a hojně rozšířeného kancelářského balíku pro nejširší obec uživatelů. Jeho základem jsou opět editor 602Text pro zpracování textových dokumentů (paralela s aplikací MS Word), tabulkový kalkulátor 602Tab (analogie MS Excelu) a prohlížeč/editor obrázků 602Photo (základní nástroje pro úpravu hotových obrázků, např. digit. fotografií). Nově přibyla komponenta 602Album, jež umožňuje přehledně graficky organizovat nejen obrázky, ale také ostatní dokumenty.

Aplikace je opět zdarma a vyžaduje novou registraci staré číslo, použité pro verzi 2000, není možno použít. Spolu s kanceláří uvolnila firma rovněž novou verzi komerčního balíku Plus Pack, jenž obsahuje rozšiřující funkce (kontrola pravopisu, překladový slovník, napojení na databáze). I zde platí, že pro novou kancelář potřebujete novou edici tohoto doplňku starší verze s PC Suite 2001 nebude pracovat.

Na našem CD naleznete oba zmíněné programy po prvních reakcích uživatelů ještě výrobce provedl některá vylepšení, takže vám přinášíme skutečně poslední verze.

LANGMaster English in Action

Po roční přestávce se na náš disk vrací společnost Dr. Lang group s novým seriálem produktů zdarma. Od tohoto čísla budete moci vylepšovat své znalosti anglického jazyka v dalších dílech produktu English in Action loni jste se setkali s prvními čtyřmi zástupci z řad spisovatelů, hudebníků, politiků a herců, a v tomto čísle začínáme sérii dalších světově známých osobností. První z nich je stejně tak dobře známý a úspěšný jako rozporuplný a často zatracovaný softwarový magnát a vizionář Bill Gates.

Výukové produkty řady English in Action disponují nejnovějšími multimediálními technologiemi základem studia je vždy videozáznam rozhovoru s dotyčnou osobností (na tvorbě produktu se podílela televizní společnost SKY News) a prvním úkolem žáka je dobře porozumět. Na tuto fázi navazuje řada dalších cvičení, včetně nácviku výslovnosti s možností hlasové analýzy.

Verze na našich CD jsou zcela zdarma a při shromáždění všech dílů (aktuálních i z loňského roku) lze získat zcela ojedinělý soubor špičkových výukových materiálů, zaměřených především na porozumění rodilému mluvčímu.

Zákony ČR 2001

Již jednou jste se v tomto roce na CD setkali s elektronickou verzí zákonů jednalo se o nové znění Zákoníku práce. Z dílny stejného výrobce pochází i tato novinka, jež zahrnuje aktuální znění právních norem k 1. březnu 2001. Všechny dokumenty jsou roztříděny do tematických skupin a nechybí ani rarity v podobě hojně medializovaných Benešových dekretů či jiných normalizačních zákonů.

Aplikace na tomto CD je možno v poskytnutém rozsahu funkčnosti používat bezplatně v případě zájmu výrobce samozřejmě poskytuje komerční službu s pravidelnými aktualizacemi.

Sort-Group-Mail 1.0

Firma ALL4YOU již představila na našem CD dva ze svých produktů. Tentokrát se však nebudeme věnovat sázecím hrám novinka je zaměřena na uživatele elektronické pošty a umožňuje sestavování databází adresátů, včetně organizování do přehledných skupin pro hromadné obesílání. Samozřejmostí (a nezbytností) je možnost importu do samotných poštovních programů podporovány jsou např. MS Outlook či Eudora.

V základní verzi, již naleznete na tomto CD, je program zcela zdarma (použití je omezeno počtem záznamů), a v případě zájmu o koupi je možno uplatnit nárok na 10% slevu, jež navíc platí na všechny produkty firmy.

§§§§§


Trendy


Web budoucnosti

Michael Gowan

c01p0210

Počkejte si, uvidíte, co se chystá. S vysokorychlostním přístupem, novými službami a graficky bohatými rozhraními, bude Síť součástí všeho, co budete dělat.

Trend první - Elektronické obchodování: konec volné jízdy

Ach, ta pošetilost mládí. V letech 1998 a 1999 jsme díky hodně vylepšené internetové technologii, nízkým počátečním nákladům a velkému přílivu kapitálu byli svědky rychlého nástupu spousty e-komerčních sídel, pokoušejících se prodat cokoliv, od knih až po auta. Aby přitáhly zákazníky, společnosti vymyslely některé obchodně zarážející propagační kampaně: například 800.com sídlo, které prodává elektroniku, hudbu a videoklipy přišlo se speciální nabídkou tří CD po jednom americkém dolaru, včetně poštovného. Hromada sídel nabízela bezplatný přístup k internetu, jen aby do svých sídel přivedla provoz.

V roce 2000 však bublina splaskla. Předražené akcie klesly v ceně a rizikoví kapitalisté, kteří mnoho internetových sídel podporovali, odmítli poskytnout další investice. Některá prosperující sídla přehnaně rozšířila svůj záběr a prohospodařila rizikový kapitál. Sídla, která vsadila na povzbuzování provozu nabízením neskutečně výhodných obchodů, dostala jinou lekci: prodej se ztrátou se v zisky nepřemění.

Myšlenkou stojící v pozadí reklamních darů a silně zvýhodněných cen byla, řečeno obchodní terminologií, snaha o vybudování značky. Čím větší počet lidí vejde do sídla, tím rychleji se sídlo stane ziskovým. Ale takový podnikatelský plán nefunguje ani dnes, natož aby mohl fungovat v budoucnosti.

"Už nejde o směrování provozu," říká Esther Dysonová, předsedkyně EDventure Holdings a bývalá předsedkyně vlivné Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN). "Celá koncepce máme provoz" se podobá výkřiku "Hej, podívejte se, kolik máme v obchodě lidí!" To není tím, co si prodejci přejí. Ti si přejí hodně kupujících lidí. Směrování provozu je představou z roku 1999. Kdo si přeje provoz? Chceme přece příjmy."

Nadbytek sídel prodávajících podobné zboží a služby vytvořil nelítostnou konkurenci. A stejně jako v off-line světě, bylo mnoho začínajících on-line firem donuceno přestat s podnikáním a další byly pohlceny velkými, zavedenějšími firmami. Vezměme si Fatbrain.com. Toto on-line knihkupectví před několika lety začalo jako spotřebitelské knižní sídlo a vyvinulo se do podoby docela úspěšného internetového sídla, zajišťujícího mezipodnikový obchod s knihami. Ale jakmile nastal úpadek .comů, sídlo Fatbrain.com zjistilo, že se nachází v nepříjemné finanční situaci. Jeho růst byl rychlý v obou posledních fiskálních letech se jeho tržby pokaždé dvojnásobily. Podobně jako každá internetová společnost však trpělo růstovými potížemi. A tak zbyly pouze dvě možnosti: snažit se získat další financování, nebo hledat partnery pro fúzi. Výsledek: společnost převzala konkurenční firma Barnes&Noble.com. Fatbrain.com nyní slouží jako její B2B sekce. Dlouhý seznam padlých .comů je protkán sídly přitahujícími pozornost, jako například Pets.com. Z toho je jasné, že růst a uznávané jméno jako garance pro přežití podniku nestačí.

K e-komerčním sídlům se vrátíte tehdy, když vám poskytnou dobré služby. Dobrá zákaznická služba má mnoho složek, nejdůležitější jsou však pocit snadného nakupování a zajímavá dodací lhůta. Pokud sídlo není schopné toto poskytnout, jen tak se nevrátíte. Proto se podívejme na sídla, která se zaměřují více na službu, než na poskytování nejnižší ceny. Tato strategie sice může přinést ceny vyšší, ale přispěje k získání lepšího celkového dojmu. Při tolika různých místech, kde je možné on-line nakoupit, sídlo, které není schopné včas doručit objednané zboží, si zákazníky dlouho neudrží.

Dalším důvodem, proč nakupujeme on-line, je pohodlí, a toto je další oblast, kterou by se on-line prodejci měli snažit zlepšit. Například on-line prodejny, jež jsou spojeny s kamennými obchody, mohou zjednodušit proces vracení zboží. Koupíte-li nějakou věc v on-line obchodě a pak se rozhodnete, že ji vrátíte, obvykle musíte zaplatit za její doručení zpět. Nyní vám však americké hypermarkety umožňují vrátit zboží, které jste si koupili v jejich webovém sídle, do vám nejbližší pobočky v reálném světě.

Očekávejte, že tento trend spolupráce klikacích a kamenných obchodů bude pokračovat. Vint Cerf, předseda CANN, předvídá situaci, v níž malé prodejny zajišťují přebírání vráceného zboží pro několik on-line obchodníků. Rovněž se spojí některé fyzicky existující obchody a jejich on-line sourozenci. Obchod se sportovním zbožím REI již s tímto uspořádáním experimentuje. Vejdete do obchodu a u vchodu naleznete stánek připojený k REI.com. Pokud místní prodejna REI nemá na skladě sněžnice vaší velikosti, můžete si je okamžitě objednat on-line. Tak vypadá integrovaná budoucnost.

A co výhodné obchody? Nakupovat on-line možná lidi donutilo pohodlí, ale to, co je sem v první řadě přivedlo, jsou neuvěřitelné slevy. Na webu budoucnosti už nenajdete tři CD za dolar, ale stále to bude místo pro dobré obchody. Abyste je našli, budete jen muset učinit o něco více srovnávacích nákupů. Většina nejlepších obchodů se bude týkat rozprodeje nadměrných zásob zboží a výrobků z minulé sezóny.

Trend Druhý - Přehodnocení pojmu vlastnictví

Obchod je tradičně jednoduchý: zákazníci za něco zaplatí a přijmou fyzický výrobek, aby jej vlastnili a měli pod kontrolou. Koupíte si hudební CD, které můžete přenášet mezi svým domovem, vozem a pracovištěm. Koupíte si Office 2000 a obdržíte CD-ROM, z něhož nainstalujete program do svého počítače. Ale toto schéma se začíná měnit.

Stejně jako v případě kabelové televize zaplatíte měsíční poplatek, abyste mohli získávat hudbu a filmy prostřednictvím Sítě, nebo zaplatíte poplatek za to, co použijete. Prvním místem, kde se tento model objeví, je hudba.

Již nyní si můžete předplatit sídla jako EMusic.com, kde za 10 dolarů měsíčně získáte oprávnění k neomezeným downloadům MP3. Jakmile si stáhnete nějakou píseň, můžete si ji přehrát kdykoli chcete a kolikrát chcete.

Brzy budou různé formy předplatného zahrnovat přístup k neomezenému množství hudby proudící Sítí ale předplatitelé nebudou moci tuto hudbu uchovávat na svém pevném disku. S použitím streamingových služeb vaše PC zachytí několik sekund ve vyrovnávací paměti a pak přehrává soubor a současně občerstvuje obsah vyrovnávací paměti. Jakmile je píseň dohrána, data jsou fuč. V současné době se však datové proudy potýkají s problémy šířky pásma. Hi-fi zážitek vyžaduje pro MP3 soubory alespoň 128Kb/s proud (formátům RealAudio a Windows Media Audio stačí méně). Vypadne-li spojení, píseň se přeruší.

Sídlo MP3.com znovu zavedlo službu, která může vytvářet můstek mezi vlastnictvím produktu a předplatným datových proudů. Pomocí My.MP3.com si koupíte CD a vložíte je do CD--ROM mechaniky svého počítače, zatímco jste připojeni k sídlu. Služba potvrdí, že jste majiteli CD. A pokud tedy takto aktivujete například nejnovější CD od Davida Graye, My.MP3.com vám pošle "Babylon" jako datový proud, ať se nacházíte kdekoliv, bez ohledu na to, zda máte CD s sebou. Aby tuto myšlenku posunuli ještě o krok dále, Sony Music, Universal Music Group, a Warner Music vyvíjejí streamingové služby, které nevyžadují žádný fyzický produkt. Budete moci poslouchat jakoukoliv píseň z kolekce kolikrát budete chtít. Avšak na rozdíl od downloadů, jež můžete přenést do přenosného přehrávače, je hudba převedená do datových proudů k dispozici jedině tehdy, když jste on-line. Nakonec vám předplacené služby stejným způsobem dodají i streamované filmy.

Ale zábava není to jediné, co si budete moci předplatit. V budoucnu touto cestou obdržíte i software, když si u poskytovatele aplikačních služeb (ASP) předplatíte svou aplikaci, k níž budete přistupovat prostřednictvím webového prohlížeče. Tento software nebude přebývat ve vašem počítači, ale zůstane na serverech ASP.

Již nyní existují ASP, kteří nabízejí přístup k databázovým programům, aplikacím pro správu projektů, e-mailovým klientům a dokonce i k Office 2000. Microsoft je si tak jist úspěchem této myšlenky, že kolem ní buduje celou platformu, které říká ".Net". ".Net" umožní různým webovým službám navzájem se domluvit a spojit své funkce v jediném rozhraní.

Na webu mohou být k dispozici například veškeré vaše finanční informace zůstatky bankovních účtů, informace o peněžních trzích, atd. Ale části informací jdou uloženy v různých sídlech. Jediným způsobem, jak vybudovat sjednocený pohled na svou finanční situaci, je jít do všech těchto webových sídel a tyto informace si přes schránku přetáhnout do Excelu. Podle Microsoftu ".Net" usnadní budování webového sídla, které sjednotí tyto informace.

Stoupenci ASP říkají, že tyto služby se používají snadněji než tradičně nainstalovaný software. V některých případech může využití ASP snížit náklady, zejména u malých podniků. ASP automaticky aktualizují klientský software v okamžiku uvolnění oprav a řeší problémy s údržbou, o něž se jinak musí postarat oddělení IT.

Tato myšlenka není úplně nová. Dříve, než se počítače staly dostatečně levnými pro spotřebitele a malé podniky, byl pronájem obvyklou strategii, jak získat přístup k počítači. Takto lidé provozovali sdílení času na velkých střediskových počítačích v sedmdesátých letech. Webové prohlížeče se staly znakovými terminály 21. století nyní se lidé připojují on-line a používají webová rozhraní, aby pracovali se softwarem na vzdálených ASP serverech.

Stejně jako u jiných služeb založených na Síti, ASP vyžadují, abyste v okamžiku přístupu ke svým aplikacím byli on-line. Pokud vaše spojení nepoběží, nebudete schopni používat své aplikace a data, protože sídlí na serverech rozesetých po světě. Základní otázkou tedy je: jste připraveni zbavit se kontroly nad svým softwarem a hudbou?

Dokonce i techničtí velikáni nejsou zcela připraveni přenechat kontrolu. "Jsem s tím stále trochu nespokojen," připouští Cerf, "poněvadž někdy bývám hodně dlouho off-line a přál bych si, aby v této době software běžel na mém PC."

V současné době již dlouho používáme předplacené off-line služby. Jak vysvětluje Dysonová, "lidé používají nájemní auta a nájemní hotelové pokoje. Předplatné tuto koncepci dovádí dále. Službu máte k dispozici, můžete obdržet luxusní nebo jednoduchý balík, a jak ji použijete, je na vás." Musíte však být schopni dostat se na Síť kdykoli ji potřebujete. Kdybyste mohli poslouchat streamingovou hudbu v autě, lámali byste si hlavu tím, zda vlastníte kopii CD? Kdybyste měli přístup ke svému softwaru z kavárny, potřebovali byste jej nahrávat na svůj pevný disk? Jakmile přijde bezdrátový web, už nikdy se nebudete muset znovu odpojovat pokud právě nepojedete tunelem.

Trend Třetí - Internet kdekoliv

Byli jsme při tom (v USA), když se objevila vysokorychlostní internetová připojení, v práci i doma, založená na T1, DSL a kabelových modemech, ve všech případech schopných přenášet data rychlostí 1,5 Mb/s. Letos se k těmto rychlostem přiblíží satelitní připojení k Síti. Tento pokrok spojte s bezdrátovou sítí LAN a můžete pohodlně surfovat po webu z vašeho houpacího křesla.

Již se nemusíte k webu připojovat prostřednictvím fixních linek. V roce 1999 si podle International Data Corporation 125 milionů lidí předplatilo nějakou bezdrátovou službu včetně pagerů, mobilních telefonů a služeb zajišťujících výměnu zpráv. IDC předpovídá, že do roku 2004 toto číslo dosáhne 207 milionů. Již máme celulární telefony a PDA, které mohou bezdrátově přistupovat k webu. V současné době jejich spojení pracují s nízkými přenosovými rychlostmi 19,2 Kb/s nebo méně, ale to se změní. Nové bezdrátové protokoly nám umožní připojovat se k Síti vysokými rychlostmi. Mezitím se jiné technologie snaží odstranit vodiče mezi různými zařízeními, která používáte již nikdy šňůry pro synchronizaci vašeho PDA a PC. Dohromady vám tyto inovace umožní přistupovat k webu odkudkoli a kdykoli.

Právě vyvíjená 3G (třetí generace) bezdrátové technologie připojí váš mobilní telefon, PDA nebo webový tablet k Síti rychlostmi až 2 Mb/s. S takto širokým pásmem budete schopni streamovat hudbu v CD kvalitě a současně vkládat data do databáze dodané vaším ASP, a to vše při jízdě vlakem nebo vaší ranní cestě do zaměstnání.

Nová technologie Bluetooth, přestřihne dráty mezi vaším PC, notebookem a PDA. Tato bezdrátová technologie s krátkým dosahem propojuje zařízení pomocí rádiových vln na vzdálenost do 10 m rychlostí 1 Mb/s, bez nutné přímé viditelnosti. Bluetooth vám umožní synchronizovat váš PDA s PC, jakmile se dostanete do dosahu 10 m.

Místo toho, abyste na letišti nebo v hotelu hledali telefonní zásuvku, vejdete do zóny pokryté signálem Bluetoothu a váš notebook nebo PDA bude připojen. To změní Síť, ta se stane mnohem více službou jako elektřina. Rozsvícení světel nemusíte plánovat, stačí jen zapnout vypínač.

Vinton Cerf očekává, že nepřetržitá konektivita rovněž změní způsob, jakým používáme web. Mnoho lidí nyní Síť používá jako zdroj informací, ale za pár let se lidé, kteří se zajímají o sportovní události, obrátí k Síti místo k televizi nebo rádiu. Bude to významný posun.

Trend čtvrtý - Vyvíjející se rozhraní

Jak bude web pracovat a vypadat? Na vašem PC bude graficky náročné prostředí přetékající třemi rozměry a pohyblivým obrazem. Na vašem mobilním zařízení budete používat prostorově úspornější formu, která vám bude poskytovat místně citlivé informace. A na každém stroji budete pro přebíhání z jedné webovské stránky na druhou brzy používat hlasové příkazy.

Přechod k webu budoucnosti z webu, jejž máme nyní, může znamenat snížení role tradičního webového prohlížeče. Místo toho, aby sloužil jako výhradní webové rozhraní, bude prohlížeč sdílet čas s malými, aplikačně závislými programy, které se soustředí na důkladné vykonávání jediné věci.

Prohlížeče jednoduše dobře slouží k prohlížení, jsou však slabé v mnoha úlohách, které chceme, aby vykonávaly. Proto bude třeba vytvořit specializované aplikace, které by rozšířily možnosti prohlížeče. Například Napster vytváří rovnoprávné (peer-to-peer) spojení mezi počítači což je úloha, na jejíž splnění by prohlížeče potřebovali moc času. Další aplikace mohou pracovat, aniž by od vás potřebovaly jakýkoliv vstup. Řekněme, že potřebujete nový ovladač pro skener, jenž jste si právě koupili. Malá údržbářská aplikace na PC by mohla poznat, že jej nemáte, našla by jej na webu a nainstalovala. A vše, co budete muset udělat, je vyřknout povel "Go". A vy jej vyřknete, neboť budete schopni vyvolávat základní funkce svým hlasem místo myší a klávesnicí. Jednoduché obslužné a povelové funkce, jako například nahoru, dolů a vlož, vyžadují omezený slovník. Jestliže aplikaci naučíte, aby rozuměla těmto několika slovům, rozpozná je s velmi vysokým stupněm přesnosti. Produkt společnosti One Voice s názvem MyIVAN již surfuje po webu v souladu s vyslovenými povely.

Váš pohled na web bude záviset na zařízení, pomocí něhož k němu přistupujete. Čím větší je váš displej, tím může být vaše grafické rozhraní pestřejší. Na malém displeji mobilního telefonu se bude rozhraní podobat spartánskému obsahu sídel používajících bezdrátový aplikační protokol WAP. Nicméně příští generace wapového rozhraní by měla zahrnovat více grafických prvků. Jakmile se zlepší technologie rozpoznávání hlasu, pravděpodobně se na bezdrátovém trhu stane nesmírně oblíbenou.

Na větších obrazovkách PC nabídne grafické rozhraní uživatelům mnohem bohatší zážitek. Vysokorychlostní spojení umožní real-timové celoobrazovkové videokonference namísto telefonních hovorů. A budeme se těšit z lepší vizuální perspektivy zprostředkované trojrozměrnými prostředími. Účastníci chatů budou používat avatary v 3D světě, jako kdyby každý z nich byl postavou v multimediální hře, kterou hraje více hráčů.

Video si již nezadržitelně razí cestu na web a tento trend bude určitě pokračovat. Síť vám umožní získat své zprávy v jakékoliv formě, která se vám líbí. Budete tak moci kombinovat rychlé vizuální shrnutí příběhu s hloubkovou textovou analýzou a zvukem v pozadí.

Ačkoliv Síť v dohledné době televizi nenahradí, přístroje akceptující internetové pakety by se měly objevit co nevidět. Síťově gramotné televizory přidají interaktivní rozměr tomu, co je dnes pasivním zážitkem. Budete schopni si okamžitě vyvolat něco, co vás zajímá, kliknutím na určité místo obrazu. Televize bude pružnější, protože budete mít k dispozici hned několik možností, jak s ní komunikovat.

Dříve, než bude moci fušovat do řemesla televizi, rádiu a jiným médiím, musí se Síť stát širokopásmovou. Dnešní široké pásmo není široké, je úzké. Není v jeho silách zvládnout tento druh provozu. Pro přenos obrazu v kvalitě HDTV do miliard domácností budeme potřebovat stovky megabitů za sekundu. Ale takové přenosové rychlosti nejsou neslýchané. Společnost Sun vyvíjí prototyp počítačového videosystému, jenž bude potřebovat rychlosti přenosu dat v řádu 1 terabajt za sekundu. Dokonce už nyní, v určitých oblastech, nabízí firma Cogent Communications (cogentco.com) přístup rychlostí 100 Mb/s prostřednictvím optických linek za 1 000 dolarů měsíčně. Jakmile se ceny sníží a optická síť se rozroste, tato úroveň rychlosti by se měla stát běžnou.

Trend pátý - Digitální propast

Během uplynulého desetiletí technologičtí boháči investovali do webu spoustu peněz, zatímco nemajetní si nemohli dovolit ani koupit PC. Tato digitální propast na sebe strhla v několika minulých letech značnou pozornost: objevily se plány na její překonání a nadace rodiny Billa Gatese darovala školám a knihovnám osobní počítače. Trh přispěl bezplatnými ISP a levnými PC, které učinily přístup k Síti dostupným i pro rodiny s nízkými příjmy.

A zdá se, že tyto iniciativy pomáhají. Zpráva, kterou v říjnu 2000 zveřejnila National Telecommunications and Information Administration (NTIA) Ministerstva obchodu USA, uvádí, že přístup k internetu z domova povyskočil z 26,2 procenta v roce 1998 na 41,5 procenta v roce 2000. Více než 116 milionů obyvatel USA má přístup k internetu pomocí nějakých prostředků, ale jiní včetně lidí s tělesným postižením zůstávají nepřipojeni.

Rozlišit můžeme hned dva typy propasti: jeden se týká přístupu k internetu a druhý schopnosti používat to, co se zde nalézá. Podíváte-li se na první milion připojených lidí, je to dost zneklidňující. Tito lidé jsou bílí, muži, z vyšší vrstvy a vysokým vzděláním. Jestliže se však podíváte na poslední milion, je to velmi povzbudivé. Více lidí latinskoamerického původu, více žen, více příslušníků střední a nižší vrstvy. Je fakt, že prostřednictvím bezplatných ISP a levných počítačů propast v oblasti přístupu k technologii mizí.

Ale znalost, jak používat web, je jiný problém. Někteří bohatí a vzdělaní lidé mají lepší smysl pro práci s informacemi, vědí, jak je lépe vyhledávat a používat. Proto je třeba lidem pomoci naučit se web využívat ke zlepšení jejich života. Cestou k uzavření této propasti je vzdělávání dětí a dospělých ve využívání technologie.

Internet zítřka bude muset překonat svůj díl problémů, k němuž určitě patří i přístup. Budoucnost přesto vypadá slibně. Web se stane snadněji použitelným, jakmile budeme procházet chytřejšími webovými sídly pomocí hlasu. Během pěti let možná dokonce zapomeneme, že jsme kdysi používali něco, čemu se říkalo internet. Možná to bude jen součást života.

Budoucnost, jak vypadá dnes

Circuit City

(www.circuitcity.com) Pátrejte po fyzických obchodech, které jsou lépe propojeny s on-line prodejnami. Pomocí služby Express Pickup v sídle CircuitCity. com si můžete něco koupit on-line a vyzvednout v nejbližší prodejně, místo toho, abyste si to nechali poslat.

Personable.com

(www.personable.com) Nekupujte, předplaťte si. Personable.com ukazuje cestu, jakou jednoho dne budete možná získávat veškerý svůj software. Tento poskytovatel aplikačních služeb nabízí předplatné mnoha aplikací, včetně Office 2000 za 20 dolarů měsíčně a ACT 2000 za 13 dolarů měsíčně. Na svých serverech též poskytuje předplatitelům 10 MB paměťového prostoru.

Ricochet Wireless Internet

(www.metricom.com) Web se stává bezdrátovým, s rychlostmi porovnatelnými s těmi, které umožňují DSL nebo kabelové modemy. Společnost Ricochet byla jedním z prvním poskytovatelů bezdrátového přístupu k internetu a nyní můžete získat 128Kb/s službu prostřednictvím jejího modemu za 75 až 79 dolarů měsíčně. Pokrytí? Je k dispozici jen ve vybraných velkoměstech USA.

Politics Only společnosti MSNBC

(www.msnbc.com/modules/po/default.asp). Čistě webová show Politics Only umožňuje nahlédnout do budoucnosti hybridu Síť/TV. Můžete sledovat obrazový datový proud do 300 Kb/s a vyvolávat kontextově citlivé odkazy v levé části obrazovky. Rovněž můžete pomocí e-mailu reagovat na to, co vidíte, a hlasovat v průzkumech veřejného mínění během sledování.

Digital Divide Network

(digitaldividenetwork.org) Digital Divide Network, financovaná nadací Benton, shrnuje nejnovější studie týkající se digitální propasti, publikuje zásadní články o lidech pracujících na jejím odstranění a obsahuje seznam zdrojů, takže se můžete zapojit.

Co nás čeká v nejbližší době?

"Směrování provozu je představou z roku 1999. Kdo si přeje provoz? Chceme přece příjmy."

Po technologicky bezútěšném roce 2000 vám musí vrtat hlavou, zda skeptici neměli pravdu: možná, že věc, které říkáme internet, nebude trvat věčně. Technologické akcie se ocitly v hrozivých hloubkách, on-line prodej poněkud ztratil dech, na pořadu dne je propouštění.

Počkejte si však, uvidíte, co se chystá. Web doposud existoval jako samostatné médium, místo, které jste se rozhodli navštívit. Nakoupili jste on-line namísto v obchodě, poslali jste e-mail, místo abyste kamarádovi zavolali. Ale s přívalem novinek vysokorychlostním přístupem, novými službami, graficky bohatými rozhraními se Síť stává součástí všeho, co děláme.

Síť se vyvíjela a současně závratnou rychlostí pronikla do našeho každodenního života. To, co začalo jako jednoduché textové rozhraní, se rozvinulo do plně vizuálního média, které může uspokojit naše touhy po obrazu, zvuku a dalších věcech. To, co začalo jako způsob sdílení informací, se stalo celosvětovým tržištěm, kde si zákazníci mohou kdykoliv cokoliv koupit. Zatímco kdysi jsme k tomuto virtuálnímu světu přistupovali pomocí modemů 9 600 Kb/s, nyní používáme DSL a kabelové modemy, abychom dosáhli rychlostí přinejmenším čtyřicetkrát vyšších (zatím platí víceméně pro USA).

Přišly i problémy. Nedávná lavina úpadků .com firem odhalila omyl, jímž je rozjetí webového sídla bez dobrého podnikatelského plánu. Dokonce i sídla, která se těšila určitému úspěchu, jako např. Amazon a Etoys, mají určité potíže. A ukázalo se, že zákazníci chtějí získat věci, které si kupují, rychle a včas což není silnou stránkou mnoha sídel.

Zatímco snad nikdo nemohl předvídat jízdu po horské dráze, kterou Síť předvedla v uplynulých pěti letech, nasadili jsme si prognostické brýle, abychom spatřili, kam se dostane během následujících pěti let. Oslovili jsme vizionáře, klíčové hráče oboru a analytiky, abychom zjistili, kam směřujeme a kdy se tam dostaneme. Před námi leží svět, kde si budeme pronajímat software a hudbu, místo toho abychom si je kupovali, internet dostupný kdekoli a kdykoli díky vysokorychlostnímu bezdrátovému přístupu, místo, kde se text, obraz i zvuk slévají do celistvého multimediálního zážitku.

Začínáme jednou z nejpopulárnějších on-line oblastí, tou, která během uplynulých pěti let zaznamenala nejprudší vzestup a pád: Pojďme nakupovat!

Síť začíná mít navrch

Skeptici předpovídali, že internet přinese odcizení a osamělost, až se lidé budou za účelem získávání informací obracet na stroje, místo na své sousedy. Není tomu tak, říká Jeffrey Cole, ředitel Centra pro komunikační politiku na University of California v Los Angeles. Loni toto centrum zahájilo internetový projekt, průběžný průzkum revolučních vlivů internetu na naše životy. Cole vysvětluje, jak se změny Sítě projevily ve způsobu našeho života a snad nás tím i posílily.

PC World: Jak účastníci průzkumu pohlíželi na dopad internetu na jejich životy?

Cole: Byl jsem překvapen, jak optimističtí jsou lidé, pokud jde o technologii. Jsou přesvědčeni, že zlepšuje jejich sociální a osobní komunikaci. Rovněž věří, že prostřednictvím internetu získávají politickou moc. Domnívají se, že může nakonec udělat ze světa lepší místo, když prostřednictvím komunikace lidí potlačí etnické sváry či dokonce válečné konflikty. Lidé vyslovili názor, že jsou lépe informováni o tom, co se v politice děje.

PC World: Pozorujeme změny způsobu, jakým na webu pracuje komerční sféra méně velkých obchodů, upadající .comy. Jaký vliv budou mít tyto změny na uživatele internetu?

Cole: Lidé nechodí na internet vyloženě proto, že je levnější. Jdou tam, jelikož nikde jinde nemohou najít to, co potřebují. Jdou tam, protože nechtějí nakupovat v tuctu obchodů. Společnosti, které poskytují jen cenovou výhodu, mohou po čase zjistit, že byznys začne uvadat.

PC World: Budou lidé spokojeni s placením poplatků za přístup k zábavě a softwaru, místo toho, aby zaplatili za fyzický produkt?

Cole: Pokud máme tyto alternativy, lidé tomu nebudou dávat přednost. Asi je nutná větší úprava. Rozhodně nelze dlouhodobě dostávat ten druh obsahu, který chceme, bezplatně. Všude jinde máme předplatitelské modely, a proto si koneckonců myslím, že budou fungovat i zde.

PC World: Do jaké míry podle vašeho názoru ovlivní široce rozšířený vysokorychlostní bezdrátový a širokopásmový přístup způsob, jakým používáme web?

Cole: Široké pásmo mění vše. Lidé na široké pásmo přecházejí kvůli rychlosti. Ale rychlost nemění jejich celkový vztah k internetu. To, co mění celkový vztah, je přímé spojení. Zjistili jsme, že průměrná domácnost je on-line více než hodinu denně, rozdělenou na dva až tři časové úseky. Když přejdou na široké pásmo, jejich využívání internetu nejen stoupne asi o 50 procent, ale též se rozloží na 20 až 30 akcí denně. Dokonce pozorujeme, že přístupová zařízení začínají být jakýmisi kuchyňskými spotřebiči, které lidé intuitivně používají, aby si prohlédli elektronickou poštu, než dojdou k televizi. O bezdrátovém širokém pásmu můžeme zatím jen spekulovat.

Jeffrey Cole vede internetový projekt, jehož cílem je zjistit vliv internetu na naše životy

§§§§§


Jak na to


Skryté možnosti Windows

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel,

Christian LÖbering, Cornelia Neft, JÖrg Thoma

c01p0282

Nápověda Windows očividně nenabízí všechny možnosti, které tento operační systém poskytuje. Mnohé jeho funkce zůstávají nevyužité, jiné jednoduše upadly do zapomnění. V tomto článku se vás pokusíme přesvědčit o tom, že se vyplatí s těmito skrytými možnostmi seznámit.

Naší snahou je, abyste byli neustále informováni o tom, co je nového v oblasti operačního systému Windows. Mezi tyto novinky bezesporu patří i řada nikde nedokumentovaných tipů a skrytých funkcí. S tím, jak se na trhu objevily nové operační systémy Windows 2000 a Windows ME, jich ještě několik přibylo. Tyto a některé starší tipy vám předkládáme právě v tomto článku. Pokud není uvedeno jinak, jsou naše tipy určeny pro počítač s nainstalovaným operačním systémem Windows 98 nebo Windows 95, případně NT4 s rozšířením Active Desktop. Většina tipů funguje i na jiných operačních systémech Windows, avšak v tomto případě se mohou názvy některých položek odlišovat. V několika tipech také používáme VB (Visual Basic) skripty. Abyste je mohli používat, ujistěte se, že máte nainstalovaný Windows Scripting Host. Tato aplikace je standardní součástí Windows 98. Pokud vlastníte Windows 95 nebo Windows NT, pak ji musíte dodatečně nainstalovat. Na našem CD najdete balík Microsoft Windows Script 5.5, v němž je Windows Scripting Host obsažen. Můžete si jej však i zdarma stáhnout z internetu na http://www.microsoft.com/msdownload/vbscript/scripting.asp (SCR55CS.EXE, 626 KB). Aplikaci Windows Scripting Host můžete konečně také získat tak, že si nainstalujete program Internet Explorer 5.5 (naleznete jej například na CD k časopisu PC WORLD 4/2001).

1.KLÁVESNICE (I)

Zablokování speciálních kláves a klávesových zkratek

Dnes je prakticky většina počítačů vybavena klávesnicemi, které mají speciální tzv. Windows klávesy. Pomocí těchto kláves můžete pohodlně vyvolat nabídku Start nebo kontextové menu. Až potud je to všechno hezké. Při hraní her jsou však tyto klávesy jenom pro zlost. Nechtěným stiskem některé z těchto speciálních kláves se ze hry najednou dostanete na svou pracovní plochu. U některých síťových her to navíc způsobuje dočasné přerušení síťového připojení. Tento problém za vás vyřeší utilita Secwin, která je určena pro Windows 95/98/ME. Najdete ji na našem CD (SECWIN.EXE, 59 KB). Zkopírujte soubor SECWIN.EXE do složky, jíž máte nastavenou pro vyhledávání. Takovou složku poznáte tak, že odkaz na ni máte uveden v souboru AUTOEXEC.BAT v řádku začínajícím příkazem PATH. Můžete použít také složku Windows, která je pro vyhledávání standardně definována. Nyní zvolte z nabídky Start položku Spustit a na řádek Otevřít napište příkaz secwin /off. Tímto příkazem se deaktivují některé klávesové zkratky i Windows klávesy. Jejich opětnou aktivaci provedete příkazem secwin /on. Příkaz Secwin deaktivuje kromě Windows kláves také klávesové zkratky <Ctrl><Alt><Delete>, <Ctrl><Esc> a <Alt><Tab>, neboť ty jsou k dispozici i u klávesnic, které Windows klávesy nemají. Deaktivace i opětná aktivace je ve Windows nepostřehnutelná. Tajemství funkce utility Secwin spočívá v jednoduchém triku: Příkaz Secwin po svém spuštění aktivuje funkci, která je původně určena pro spořič obrazovky. Dokud si Windows myslí, že je spuštěn spořič obrazovky s ochranou heslem, jsou právě výše uvedené klávesové zkratky a klávesy deaktivovány. Jinak by totiž ochrana heslem u spořiče obrazovky neměla smysl teprve po zadání hesla u spořiče obrazovky k opětné aktivaci všech výše uvedených kláves. Nevýhoda tohoto příkazu spočívá v tom, že pokud vám program zatuhne, nelze vyvolat pomocí klávesové zkratky <Ctrl><Alt><Delete> dialogové okno Ukončit program.

2. KLÁVESNICE (II)

Můžete pracovat pouze na internetu: Použití aplikace Secwin pro omezení přístupu

Aplikace Secwin se však hodí nejen pro hráče, kteří chtějí zamezit tomu, aby docházelo k přerušení jejich oblíbené činnosti. Může vám prokázat dobrou službu i v případě, kdy chcete zamezit přístup k některým funkcím systému. K tomu jej ale musíme včlenit do VB skriptu. Velmi užitečný je zákaz používání dialogu Ukončit program vyvolaného stiskem klávesové zkratky <Ctrl><Alt><Delete>. Následující řádky VB skriptu vám ukáží velmi jednoduchý, ale radikální příklad:

Set Myshell= Wscript.CreateObject ("Wscript.Shell")

i= myShell.run ("secwin /off", 0, TRUE)

do

i=Myshell.Run ("iexplore.exe -k",1,TRUE)

loop

Tento skript nejprve způsobí deaktivování Windows kláves a klávesových zkratek a nato spustí program Internet Explorer v tzv. kioskovém režimu (přepínač "-k", viz tip č. 6). Internet Explorer se v tomto režimu spustí bez menu a lišty nástrojů. Prohlížení internetových stránek je tedy možné, ale to je to jediné, co se tak dá dělat, protože není přístupná ani nabídka Start, ani Hlavní panel. Prohlížeč se sice dá ukončit pomocí klávesové zkratky <Alt><F4>, po ukončení se však spustí znovu. Obyčejný uživatel tedy nemá žádnou možnost, jak tuto nekonečnou smyčku ukončit. Klávesová zkratka <Ctrl><O> například umožňuje zobrazit dialogové okno Otevřít, ale ani tak nelze skript ukončit. Zůstává tak pouze jediná možnost, a to vypnout počítač a znovu jej zapnout. Aby nepomohlo ani to, museli byste skript zadat do složky Po spuštění v nabídce Start. Tento skript můžete dále obměňovat nebo rozšiřovat. Jednou z možností je například nadefinovat časový limit, po jehož uplynutí se Windows ukončí.

3. POPLETENÁ WINDOWS

Triky s rezervovanými jmény souborů

Windows i ve svých nejnovějších verzích s sebou stále ještě nesou pozůstatky dnes již poněkud zastaralého operačního systému MS-DOS. Jedním z nich jsou rezervované názvy zařízení. Známý je fakt, že ani v systému MS-DOS, ani ve Windows nelze vytvořit složku, případně soubor, jenž by měl název shodný s některým ze systémových zařízení, například COM1 až COM9, LPT1 až LPT9, AUX nebo PRN. Ve Windows NT4 a Windows 2000 se situace komplikuje tím, že u těchto systémů lze vytvořit takové soubory nebo složky na jiném počítači, u kterého je povoleno sdílení složek a souborů v lokální počítačové síti. Složka nebo disk na tomto počítači však musí být zpřístupněny pomocí tzv. UNC-notace, například " \\server\share", a ne pod písmenem disku, který je ke sdílení tomuto disku (složce) přiřazen. Tohoto faktu můžeme ve Windows NT4 a Windows 2000 využít k triku, který nám umožní vytvořit složky i na svém vlastním počítači. V těchto operačních systémech je znak "\\." brán jako synonymum ke počítači, na kterém pracujeme. Zadáme-li tedy název souboru nebo složky s rezervovaným jménem pomocí UNC-notace, například jako "\\.\", pak se nám ji určitě podaří vytvořit. V programu Příkazový řádek vytvoříme tedy složku s názvem lpt1 ve složce C:\winnt příkazem

md \\.\c:\winnt\lpt1

a odstraníme ji příkazem

rd \\.\c:\winnt\lpt1

Tímto způsobem vytvořená složka se chová krajně podivuhodným způsobem. Pomocí programu Průzkumník můžete v této složce soubory vytvářet a případně je kopírovat či přesouvat jinam, obráceně to ale nejde. Pokud to přece jen zkusíte, obdržíte hlášení v tom smyslu, že zařízení není připraveno. Tuto složku se vám ani nepodaří smazat, v tomto případě je opět nutné použít výše uvedený příkaz v programu Příkazový řádek. Máte-li na jednom počítači nainstalovaná Windows NT4 nebo 2000 zároveň s Windows 98/ME a vytvoříte na disku s FAT tabulkou složku nebo soubor s rezervovaným jménem, jsou tyto viditelné jak v operačním systému Windows 98 nebo Windows ME, tak i ve Windows NT nebo Windows 2000. Avšak pouze ve Windows NT4 nebo 2000 se tyto složky nebo soubory dají odstranit. U Windows 95/98/ME to nejde koneckonců soubory a složky tohoto typu ani nejdou v těchto systémech vytvořit. Z toho vyplývá, že pokud ve Windows 95/98/ME takovou složku najdete, s nejvyšší pravděpodobností pochází buď z Windows NT nebo 2000 spuštěných na tomto počítači, nebo byla vytvořená z lokální sítě potom byste ji odtud měli také podobným způsobem odstranit.

4. SÍŤOVÁ TISKÁRNA

Utajení sdílení tiskárny v síti

Chtěli byste sdílet tiskárnu v síti, ale tak, aby ji nemohl používat každý. Existuje jeden způsob, jak síťovou tiskárnu skrýt. V okně Tiskárny, ke kterému se dostanete pomocí nabídky Start/Nastavení/Tiskárny, klepněte pravým tlačítkem na ikonu tiskárny, jíž chcete sdílet a z kontextového menu vyberte příkaz Sdílení. Zvolte položku Sdílet jako a za poslední písmeno názvu tiskárny přidejte znak dolaru ($). Pokud nyní poklepete na ikonu Okolní počítače a tam na ikonu počítače, ke kterému je tiskárna připojena, zjistíte, že i přesto, že je nastaveno sdílení tiskárny, tam její ikona chybí. Nyní tedy může nainstalovat tuto tiskárnu pouze ten, kdo zná její přesné jméno (na konci se znakem $).

5. WINDOWS 95/98/ME

Automatické spouštění programů v souboru SYSTEM.INI

Windows nabízejí několik variant, jak zařídit spouštění programů po startu Windows. Na tomto místě vám popíšeme variantu pomocí souboru SYSTEM.INI. Tento způsob spočívá v editaci řádku shell= , kde můžeme zajistit, aby po spuštění souboru EXPLORER.EXE se spouštěla námi zadaná další aplikace. Tento způsob má oproti zařazení zástupce do položky Po spuštění v nabídce Start několik výhod. Předně se dá spouštění této aplikace velmi snadno zabránit, a to stisknutím klávesy <Shift> při startu Windows, takže ji můžete snadno spouštět nebo naopak jejímu spouštění zamezit. Upravování odkazů v klíči Run registru Windows je poměrně pracné. Naproti tomu řádek v souboru SYSTEM.INI, třeba

shell=explorer.exe c:\progra~1\start.vbs

je velmi snadno přístupný. Pro spuštění můžete použít jakýkoliv registrovaný typ souborů (např. soubory EXE, PIF, LNK a třeba i soubory VBS, tj. soubory skriptů). Bohužel se nedají použít soubory s dlouhými jmény, a proto se musejí uvádět ve formě zkrácené pomocí znaku "~", jak je ostatně uvedeno i v našem příkladu.

6. INTERNET EXPLORER (I)

Nedokumentované přepínače pro spuštění programu

Program Internet Explorer umožňuje vedle zadávání URL adres a cest do panelu Adresa také některé další nedokumentované přepínače pro spuštění tohoto programu. Tyto se dají použít přímo při spouštění souboru IEXPLORE.EXE pomocí programu Příkazový řádek nebo pomocí skriptu přes objekt InternetExplorer.Application.

Tak například přepínač -e slouží k tomu, aby se po spuštění programu Internet Explorer v jeho okně objevil sloupec Složky

<cesta>\iexplore.exe -e c:\

Výše uvedeným příkazem se spustí okno Průzkumníka se zobrazeným obsahem disku C:. Tento přepínač lze použít jak pro místní prostředky, tak i pro internetové adresy. Zajímavým přepínačem je parametr -k, který spustí program Internet Explorer v tzv. kioskovém modu, tj. beze všech programových prvků a prvků Windows (panel Adresa, menu název okna apod.). Prohlížení internetových stránek je však bez omezení. Pro brouzdání internetem v tomto režimu se vám jistě budou hodit následující klávesové zkratky: tak pomocí <Alt><šipka vlevo (vpravo)> se vracíte na předchozí (následující) stránku, pomocí <Ctrl><O> se objeví panel Adresa a při stisknutí <Ctrl><I> panel Oblíbené.

Přepínače -e a -k se dají libovolně kombinovat a zadat i do zástupce programu Internet Explorer. Pokud chcete některý z režimů nastavit jako standardní, upravte v registru Windows klíč Hkey_Classes_Root\Clsid\{871c5380-42a0-1069-A2ea08002B30309D}\shell\OpenHomePage\Command tím způsobem, že za položku IEXPLORE.EXE v textové hodnotě zadáte požadovaný parametr.

Po spuštění Internet Exploreru s přepínačem -k můžete tento program ukončit pouze klávesovými zkratkami <Alt><F4>, případně <Ctrl><W>.

7. INTERNET EXPLORER (II)

Nastavení velikosti okna

Pokud budete spouštět program Internet Explorer pomocí skriptu, můžete si nastavit, jakou velikost okna má tento program po spuštění zvolit. Ta se dá nastavit od jednoho bodu až prakticky pro libovolně vysokou hodnotu. Skript pro nastavení velikosti okna má název IE-SIZER.VBS a najdete jej na našem CD . Skript se ovládá velmi jednoduše po jeho spuštění zadejte vámi požadovanou šířku a výšku v bodech a stiskněte tlačítko OK. Spustí se vám Internet Explorer ve vámi nastavené velikosti okna.

8. INTERNET EXPLORER (III)

Spuštění programu Internet Explorer ve Windows 95 a 2000 v režimu off-line

Když máte v programu Internet Explorer zadanou domovskou stránku a používáte vytáčené připojení k internetu, aktivuje se vám telefonické připojení při spuštění tohoto programu automaticky. V případě, že chcete nejprve pracovat v režimu off-line, musíte okamžitě po startu telefonické připojení zrušit. Náš skript s názvem ONLOFFL.VBS vám dá před spuštěním programu Internet Explorer na výběr, zda chcete pracovat v režimu off-line nebo on-line.

Zkopírujte skript ONLOFFL.VBS na pracovní plochu nebo do nabídky Start. Pokud je to nutné, upravte cestu k souboru IEXPLORE.EXE klepněte na soubor skriptu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte příkaz Úpravy. Cesta se nastavuje v posledním řádku tohoto skriptu.

Po spuštění skriptu startuje prohlížeč nejprve v režimu off-line, při dalším spuštění zase v režimu on-line, a tak se to pravidelně střídá. Zatím pro nás z nevysvětlitelných důvodů tento trik funguje pouze u Windows 95 a 2000. U Windows 98/ME a NT4 se program Internet Explorer nezávisle na jeho verzi spouští vždy v režimu on-line.

9. ACTIVE DESKTOP

Více obrázků na pracovní ploše

Vyzdobit svoji pracovní plochu obrázkem není nic složitého. Stačí použít nabídku Start a tam položku Nastavení/Ovládací panely/Obrazovka/Pozadí. Od uvedení Active Desktop ve Windows 98, případně v programu Internet Explorer 4 můžete svoji pracovní plochu zkrášlit nejen jedním, nýbrž celou galerií obrázků. Co vám ale Windows neprozradí, je to, že jako obrázky můžete použít nejen BMP soubory, ale i soubory JPG, GIF, PNG a HTML.

Pro přidání obrázku na pozadí klepněte pravým tlačítkem na pracovní plochu a z kontextového menu vyberte položku Systém Active Desktop. Zde se ujistěte, že je zatržena volba Zobrazit jako stránku WWW, a klepněte na příkaz Upravit plochu. Nyní klepněte na kartu Síť WWW, stiskněte tlačítko Nová a zadejte úplnou cestu k souboru obrázku, který chcete na pracovní plochu umístit. Poslední dva kroky zopakujte tolikrát, kolik chcete mít na pracovní ploše obrázků. Po stisku tlačítka OK uvidíte všechny vámi požadované obrázky na pracovní ploše. Nyní je můžete označit a tažením myší přesunout na libovolnou pozici. Můžete změnit i jejich velikost.

10. NABÍDKA START

Spuštění několika programů v nabídce Start současně

Pomocí klávesy <Shift> můžete v okně programu Průzkumník označit několik souborů současně. Naproti tomu je méně známé, že stejnou klávesou můžete pohodlně spouštět několik programů prakticky současně bez toho, abyste po každém klepnutí na program v nabídce Start museli tuto nabídku znovu otevírat a hledat další programy ke spuštění. Kromě většího komfortu to také znamená značnou úsporu času, zejména když programy, které chcete spouštět, se nacházejí ve stejné podsložce například Ovládací panely.

Klepněte na tlačítko Start a v nabídce vyhledejte položku, kterou chcete spustit. Když ji najdete, stiskněte klávesu <Shift> a nechte ji stisknutou. Nyní klepněte na vámi nalezenou položku klepněte. Spustí se vám první program, ale nabídka Start se nezavře, jak je pravidlem, ale zůstává otevřená a vy můžete okamžitě najít další položku ke spuštění apod.

11. NABÍDKA START

Pohodlné prohledávání složek

Pro pohodlné prohledávání pomocí ikony Tento počítač a pro snadné zjištění hierarchického uspořádání vašich složek na discích slouží tento, opět nikde nedokumentovaný trik: Přetáhněte ikonu Tento počítač do nabídky Start. V ní se vám objeví nová položka s názvem Tento počítač. Když na tuto položku najedete ukazatelem myši, rozbalí se vám a objeví se vám přehledná struktura všech disků ve vašem počítači, tak jako kdybyste poklepali na ikonu Tento počítač na pracovní ploše. Kromě toho po přesunutí myši na ikonu disku se vám ukáže přehledné uspořádání složek na disku a dokonce i uspořádání souborů v jednotlivých složkách. Tímto způsobem získáte velmi rychle přehled o všech souborech a složkách ve vašem počítači.

Pro snazší orientaci se můžete orientovat pomocí písmen. Stisknete-li například klávesu <d>, přesunete se k první složce, která začíná tímto písmenem. Navíc můžete pomocí nabídky Start využitím klávesy <Shift> viz tip č.10, otevřít několik souborů současně.

12. KONTEXTOVÉ MENU

Deaktivování položek v menu "Nový"

V kontextovém menu pracovní plochy nebo programu Průzkumník se nachází menu Nový, s jehož pomocí se dají pohodlně vytvářet nové soubory některých aplikací. Do tohoto menu vytvářejí odkazy četné aplikace, a to i ty, u nichž tyto odkazy pravděpodobně nikdy nevyužijete. Tyto položky se dají odstranit zásahem do registru Windows, kde se dají v podklíči ShellNew daného typu souboru v klíči Hkey_Classes_Root smazat. Jestliže později přece jen chcete smazaný odkaz obnovit, musíte si před smazáním vytvořit zálohy patřičných klíčů registru. Daleko jednodušší ale stav, kdy danou položku pouze deaktivujete. Jako příklad uvedeme odstranění položky Bitmap:

1. Spusťte si editor registru příkazem REGEDIT.EXE a označte klíč Hkey_Classes_Root. Z nabídky Úpravy zvolte příkaz Najít... položku Bitmap. Předpokládejme, že se nachází například v klíči Paint.Picture.

2. Znovu označte klíč Hkey_Classes_Root a stejným způsobem vyhledejte řetězec Paint.Picture. Najdete jej v klíči s příponou BMP.

3. V tomto klíči označte klíč ShellNew a pomocí nabídky Úpravy a příkazu Přejmenovat vložte do názvu klíče libovolný znak. Pak název klíče může vypadat jako Shell-New. Jestliže se v prvním kroku dostanete při hledání položky ke klíči, v jehož názvu bude kombinace číslic tzv. Class-ID hledejte podklíč DefaultExtension. V tomto klíči se nachází daná přípona, a tak můžete pokračovat krokem číslo 3.

Když se vám nepodaří příponu najít, můžete zkusit přímo hledat klíče s názvem ShellNew. Pak se ale musíte sami rozhodnout, zdali se u nalezené položky skutečně jedná o tu, jejíž odkaz chcete odstranit. Pro zpětnou aktivaci deaktivovaných položek stačí v registru nechat vyhledat řetězec například ShellNew~ a znak "~" opět odstranit.

13. WINDOWS ME

Nastavení programu Příkazový řádek MS-DOS

Chcete upravit nastavení programu Příkazový řádek ve Windows ME. V předchozích verzích operačního systému Windows existuje pro tento účel řada možností. Můžete zapsat spuštění pomocných programů jako jsou Doskey přímo do souboru AUTOEXEC.BAT, abyste je měli v okně systému MS-DOS k dispozici. Tato varianta u Windows ME odpadá, jelikož soubor AUTOEXEC.BAT slouží pouze pro nastavení systémových proměnných. Pokud sem dodatečně zanesete jiné příkazy systému MS-DOS, jsou tyto ignorovány a po příštím spuštění Windows automaticky smazány.

Jiná možnost, jak automaticky zavádět jisté programy při spuštění programu Příkazový řádek, spočívá ve spuštění dávkového souboru. Klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu Příkazový řádek v nabídce Start/Programy/Příslušenství a vyberte příkaz Vlastnosti. Na kartě Program zadejte v řádce Dávkový soubor cestu a název souboru, který se má při spuštění příkazového řádku spustit.

Přísně utajenou má Microsoft pro Windows ME ještě jednu možnost automatického spouštění programů. Tu můžete zjistit takto: Pokud po-užijete ve Windows ME program Příkazový řádek, zjistíte po zadání několika příkazů, že klávesa <šipka nahoru> způsobuje automatické vyvolání předcházejících příkazů. To znamená, že je automaticky nainstalovaný pomocný program Doskey. Divné je, že řádek Dávkový soubor je standardně prázdný a možnost zápisu do souboru AUTOEXEC.BAT také není možná.

Rozluštění této záhady je poměrně prosté. Jestliže je řádek Dávkový soubor prázdný, používají Windows ME dávkový soubor CMDINIT.BAT ze složky %windir%\command. Tento soubor je při spuštění programu Příkazový řádek vždy proveden nejdříve. Z toho vyplývá, že úpravou souboru CMDINIT.BAT, tj. dopsáním několika dalších příkazů systému MS-DOS nebo naopak jejich vymazáním (například programu Doskey, pokud jej nechcete používat), lze ovlivnit chování aplikace Příkazový řádek. Dlužno podotknout, že soubor CMDINIT.BAT ovlivňuje pouze chování programu Příkazový řádek. Pro zástupce ostatních programů určených pro systém MS-DOS nemá žádný vliv.

Když do řádku Dávkový soubor aplikace Příkazový řádek zadáte odkaz na program jiný, provádění souboru CMDINIT.BAT se ignoruje. Veškeré programy, u nichž chcete, aby se spouštěly před spuštěním aplikace Příkazový řádek, musíte tedy zadat buď do souboru CMDINIT.BAT, nebo do řádku Dávkový soubor zadat odkaz na dávkový soubor, který obsahuje jak příkazy souboru CMDINIT.BAT, tak i další vámi zadané příkazy.

14. WINDOWS ME

Odstranění nepotřebných záloh pomocí systému MS-DOS

Jste spokojeni s tím, jak váš počítač běží? Funkce Obnova systému (System Restore), kterou najdete v nabídce Start v položce Programy/Příslušenství/Systémové programy/Obnova systému, vám slouží k tomu, abyste si mohli svoji perfektně vyladěnou konfiguraci uložit. Jestliže v průběhu času dojde k potížím, dá se pomocí této utility nahradit stávající konfigurace tou funkční, uloženou. Systém Windows ME ukládá tyto zálohy do složky _Restore, jež se nachází v kořenovém adresáři pevného disku. Pokud jste tuto funkci již několikrát použili, zabírají vám uložené konfigurace (tzv. záchytné body Restore point) značné množství místa. Podle okolností to může být až 1 GB do stavu, kdy Windows začnou ty nejstarší konfigurace přepisovat. Mazání těchto záloh se totiž nepředpokládá.

V prostředí MS-DOS to však přece jen jde. Spusťte počítač pomocí startovací diskety Windows ME. Kvůli úspoře času zvolte možnost startu bez podpory jednotek CD-ROM. Celou složku _Restore odstraníte příkazem

deltree /c c:\_restore

Při dalším spuštění počítače Windows tuto složku automaticky vytvoří znovu.

15. WINDOWS ME

Aplikace Msconfig jako náhrada programu Extract

Programem EXTRACT.EXE pracujícím v příkazovém řádku můžete z CAB archivů extrahovat jednotlivé soubory z instalačního disku Windows. Práce s tímto programem však vyžaduje velkou trpělivost i pro ty, kdo jsou na práci s příkazovým řádkem zvyklí. Daleko pohodlnější práci nabízejí Windows ME: Pro extrahování jednoho souboru vám poslouží utilita Msconfig, která ostatně je obsažena již ve Windows 98. V nové verzi ve Windows ME je však rozšířena právě o možnost extrahování souborů z CAB archivů.

Klepněte na nabídku Start a zvolte položku Spustit. Do řádku Otevřít napište příkaz msconfig a potvrďte stiskem tlačítka OK. Na kartě Obecné najdete tlačítko Extrahovat soubor. Po jeho stisknutí si můžete buď tlačítkem Procházet vybrat soubor, který chcete nahradit souborem z instalačního CD disku, nebo zadat název souboru, který chcete extrahovat. Po klepnutí na tlačítko Spustit vás Windows vyzvou k zadání složky obsahující CAB soubory.

16. WINDOWS ME

Rychlejší přístup na off-line uložené stránky

Ve Windows ME si můžete v nabídce Start ke složce Oblíbené dodatečně vytvořit zvláštní složku pro internetové stránky uložené na vašem pevném disku. Klepněte pravým tlačítkem myši na nabídku Start a z kontextového menu zvolte příkaz Otevřít. Nyní ve složce s názvem Nabídka Start vytvořte novou složku (klepněte pravým tlačítkem do okna a z kontextového menu zvolte příkaz Nový /Složka) s názvem Off-line WWW stránky.{F5175861-2688-11d0-9C5E-00AA00A45957}. Abyste se vyhnuli chybě při psaní tohoto 32místného Class-ID, můžete jej také zkopírovat z registru v klíči Hkey_Classes_Root\Clsid. V nabídce Start nyní najdete novou složku, jež bude obsahovat internetové stránky, které jsou k dispozici v režimu off-line.

17. WINDOWS ME

Internet Printing Protocol: Tisk přes internet

V systému Windows ME můžete tisknout přes internet. To umožňuje aplikace, která se ale standardně do systému při typické instalaci neinstaluje a kterou nenajdete ani v nabídce Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy. Pomocí této utility tedy můžete například posílat dokumenty přímo na svou tiskárnu v kanceláři. Zásadním předpokladem je to, že daná tiskárna je připojena k tiskovému serveru Windows 2000. Pro instalaci tohoto tiskového protokolu stačí spustit program WPNPINS.EXE, jenž se nachází ve složce AddOns\IPP\ na instalačním CD disku Windows ME. Po restartování počítače můžete tiskárnu navolit buď pomocí libovolného internetového prohlížeče, nebo pomocí nabídky Start/Nastavení/Tiskárny/Přidat tiskárnu.

V internetovém prohlížeči je třeba zadat do řádku Adresa URL dané tiskárny ve tvaru http://<jméno serveru>/<jméno tiskárny> . Název serveru může být zadán i ve tvaru IP adresy. Jestliže používáte Průvodce přidáním tiskárny v Ovládacích panelech, zadejte, že se jedná o síťovou tiskárnu a jako síťovou cestu zadejte URL adresu. Tiskárnu aktivujete pomocí volby Navázat spojení. Ovladače tiskárny se zkopírují ze serveru na váš počítač (klient). Nezbytným předpokladem je také vaše předchozí domluva s administrátorem serveru, aby ovladače tiskárny pro vás zpřístupnil.

18. WINDOWS ME A WINDOWS 2000

Standardní uspořádání v programu Editor registru

Nová vlastnost programu Editor registru dodávaného v systémech Windows ME a 2000 spočívá v tom, že sleduje, jaké činnosti jste v registru dělali naposledy. Při dalším spuštění tohoto programu je vždy aktivní ten klíč, jejž jste upravovali naposled. Kromě toho zůstává i celkový vzhled jednotlivých větví v tom stavu, v jakém jsme jej zanechali minule, což znamená, že si pamatuje, které větve byly sbalené a které naopak rozbalené. A zvláště naposledy zmíněná vlastnost může být protivná, zejména když jste pracovali se značně rozvětveným klíčem a při příštím spuštění je uspořádání klíčů velmi nepřehledné.

Nastavení pro program Editor registru se ukládají v registru samém a to v hodnotách View a LastKey, jež se nacházejí v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Applets\Regedit. Ale i tyto hodnoty jsou k ničemu, jestliže je před ukončením programu vymažeme, resp. přepíšeme. Tuto úpravu provedeme tak, že před ukončením programu Editor registru importujeme REG soubor, jehož obsah je tento:

REGEDIT4

[HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\

Applets\Regedit]

"View"=hex:00

"LastKey"=""

Stačí napsat tento text v programu Poznámkový blok a uložit jako soubor s příponou REG, např. REGEDIT.REG. Tento soubor si můžete uložit třebas na pracovní plochu a načíst pokaždé, když budete potřebovat přehledně uspořádaný registr.

19. WINDOWS 2000

Odinstalování nežádoucích součástí

Při instalaci Windows 2000 nemáte žádnou možnost výběru součástí, které chcete instalovat. Všechny systémové programy ve složce Příslušenství nabídky Start se vám nainstalují, ať chcete či ne. V případě, že tyto chcete programy na počítači odinstalovat všechny nebo jen některé, nabízí se tradiční způsob odinstalování pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy klepnutím na tlačítko Přidat nebo odebrat součásti systému Windows. Ve Windows 2000 bohužel nenajdete žádnou kategorii s názvem Příslušenství nebo podobným, s jejíž pomocí byste mohli tyto programy odinstalovat.

Proč firma Microsoft tuto možnost nepovolila, se můžeme pouze dohadovat. Přesto byla jen napolovic skryta, takže se dá poměrně snadno zpětně aktivovat, a to postupem uvedeným dále.

Otevřete v textovém editoru, například v programu Poznámkový blok, soubor SYSOC.INF, jenž se nachází ve složce %systemroot%\inf. Všude, kde jej uvidíte, odstraňte řetězec "HIDE" (bez uvozovek) a v souboru provedené změny uložte. Když si teď otevřete nabídku Start/Nastavení/ Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy a klepnete na tlačítko Přidat nebo odebrat součásti systému Windows, najdete v okně Součásti systému Windows kromě jiných novou položku Příslušenství a nástroje. Zde si můžete vybrat, které součásti chcete nainstalovat, případně odebrat. Pokud se vám jedná pouze o jednotlivé aplikace, klepněte na tlačítko Podrobnosti.

20. WINDOWS 2000

Konfigurace Snap-in v Management Console

Ke konfiguraci počítače ve Windows 2000 slouží funkce Správa počítače, jež se nachází v nabídce Start/Nastavení/Ovládací panely/Nástroje pro správu. Za ní se skrývá Microsoft Management Console (MMC), což je jakási zastřešující aplikace pro nejrůznější konfigurační programy. Vlastní konfigurační nástroje pro jednotlivé procesy se označují jako Snap-in a jsou zabudovány právě v Management Console. Mají příponu MSC a jsou dodávány příslušnými výrobci softwaru.

Z dostupných modulů Snap-in si snadno můžete vytvořit vlastní MMC, která bude obsahovat přesně ty prvky, jež potřebujete. Klepněte na nabídku Start/Spustit a příkazem mmc spusťte Management Console. Klávesovou zkratkou <Ctrl><M> vyvolejte konfigurační okno, ve kterém můžete přidávat, případně odstraňovat jednotlivé moduly Snap-in. Uložením své práce vytvoříte nový soubor s příponou MSC. Standardně ve Windows 2000 vytvořená Management Console, dostupná v položce Ovládací panely/Správa systému/Nástroje pro správu, je představována souborem COMPMGMT.MSC a nachází se ve složce %windir%\system32 . Mezi touto konzolí a vámi vytvořenou je však jeden rozdíl: Moduly Snap-in ve vámi vytvořené konzole se dají pomocí klávesové zkratky <Ctrl><M> libovolně měnit a při ukončení úprav budete vždy dotázáni, zdali chcete provedené změny uložit. To u systémem vytvořené standardní konzoly není možné.

Důvodem je to, že tato varianta je uložena v tzv. uživatelském režimu. MSC soubory se totiž dají uložit ve dvou režimech autorském a uživatelském, a pouze v autorském režimu jsou možné úpravy modulů Snap-in. Z autorského režimu se můžete kdykoliv přepnout do uživatelského. Otevřete pomocí nabídky Konzola/Možnosti ve vámi vytvořeném MSC souboru odpovídající dialogové okno. V poli Režim konzoly vyberte vámi požadovaný režim. Pokud jste MSC soubor již jednou uložili v uživatelském režimu, je konec s dalšími možnostmi nastavení. Standardním způsobem se již nelze vrátit do režimu autorského.

Přece jen existuje jeden nedokumentovaný způsob, jak se do autorského režimu dostat. Otevřete váš MSC soubor na příkazovém řádku s parametrem /a. Chcete-li tedy změnit sestavu modulů Snap-in ve standardní konzole, zkuste příkaz

mmc /a %windir%\system32\compmgmt.msc

Stejným způsobem můžete upravit také váš MSC soubor, pokud jste jej již uložili v uživatelském režimu.

21. WINDOWS 2000

Spouštění starších programů ve Windows 2000

Na instalačním CD disku Windows 2000 se ve složce \Support nachází utilita Apcompat, představovaná souborem APCOMPAT.EXE. S její pomocí dokáží Windows 2000 simulovat pro jisté programy prostředí jiných verzí Windows. Lze tedy potom instalovat programy, které vlastně pro Windows 2000 vůbec nejsou určeny.

Mnohé aplikace nebo jejich instalační programy testují před svým spuštěním verzi operačního systému. Pokud zjistí neznámou verzi, zobrazí varovné hlášení, a to dokonce i tehdy, když by byly schopné ve Windows 2000 pracovat bez problémů. Kromě toho řada starších instalačních programů přestane odpovídat, když složka pro dočasné soubory neleží ve složce %windir%. To je právě případ Windows 2000, kde se tato složka nachází prakticky v libovolné složce uživatele. K tomu ještě Windows 2000 používají nový způsob správy paměti, se kterým se mnohé programy nedokáží vypořádat.

Zde by měla pomoci právě aplikace Apcompat. Abyste ji mohli využívat, zkopírujte soubor APCOMPAT.EXE na pevný disk, spusťte jej a zadejte program, který chcete spustit. Nakonec zadejte typ operačního systému, jenž má být na počítači emulován. Dále máte k dispozici tyto možnosti: Položka Disable Heap Manager on Windows 2000 deaktivuje správu paměti ve Windows 2000, položka Correct disk space detection for 2-GB+ drives emuluje starší systémy souborů, které mohly spravovat disky pouze do velikosti 2 GB. Pomocí volby Use pre-Windows 2000 Temp path obejdete problémy s umístěním složky pro dočasné soubory.

Upozornění: V žádném případě byste pomocí této utility neměli zkoušet instalovat ovladače určené pro Windows 95/98/ME. I přes emulaci mohou vést k zatuhnutí systému.

22. WINDOWS ME A WINDOWS 2000

Zobrazení informací o systému pomocí utility Msinfo32

Pomocí utility představované souborem MSINFO32:EXE získáte všechny důležitější informace o systému Windows ve vašem počítači. Tento program najdete v nabídce Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Systémové informace. Chcete-li tyto informace uložit do souboru, nebo je vytisknout, použijte příkaz s následujícím parametrem:

msinfo32 /report c:\report.txt

V tomto případě pracuje program na pozadí a také se po skončení své práce automaticky ukončí. Název výstupního souboru může být v podstatě libovolný, stejně je tomu i v případě volby složky. Nyní už není žádný problém výstupní soubor otevřít v libovolném textovém editoru a jeho obsah vytisknout.

Ostatní vesměs nedokumentované přepínače k souboru MSINFO32.EXE obdržíte, zadáte-li v nabídce Start/Spustit příkaz msinfo32 s parametrem /?.

23. MYŠ

Umění práce s kolečkovou myší

Na myš s kolečkem si člověk velice snadno zvykne. Pohodlné rolování WWW stránkami nebo dokumenty pomocí kolečka člověk postrádá již za krátkou dobu, jakmile je nucen znovu pracovat s obyčejnou myší. Rolovací kolečko u myši však nabízí i další možnosti pro ulehčení práce.

Otáčením kolečka můžete rolovat textem nahoru či dolů. Zkuste nyní kombinaci kolečka myši se stisknutou klávesou <Shift>. Zjistíte, že nyní můžete rolovat vlevo či vpravo.

Kombinace kolečka myši se stisknutou klávesou <Ctrl> vám umožní prakticky ve všech aplikacích funkci Zoomu, tj. zvětšování nebo zmenšování textu na obrazovce vyzkoušejte tuto funkci třeba v programu Internet Explorer nebo Microsoft Word. Velikost zvětšení nebo zmenšení nastavujete tím, jak hodně kolečkem myši otočíte.

§§§§§


Tajné skrýše pro vaše data

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel,

Christian LÖbering, Cornelia Neft, JÖrg Thoma

c01p0283

Dozvěděli jste se již, jak je snadné zřídit si na internetu tajný úkryt pro vaše data? Víte, jak jednoduchými prostředky zabezpečit svá data před přístupem nepovolaných osob? Na tomto místě si přečtete něco zajímavostí a praktických návodů týkajících se ochrany vašich dat.

Každý z nás má nějaká tajemství, která pečlivě skrývá před ostatními. To platí i pro data uložená na počítači. Netýká se to pouze těch, která používáte v zaměstnání, nýbrž i těch, jež jsou na vašem počítači doma. Potenciálním zdrojem nebezpečí mohou být bezpečnostní díry v internetových programech, případně i trojské koně, s jejichž pomocí mohou někteří nepovolaní lidé získat přes internet přístup k vašemu počítači. Stejně tak mohou být nebezpeční i zvědaví spolupracovníci nebo členové rodiny.

Chraňte se proti zvědavcům. Nejefektivnější způsob je zašifrování vašich citlivých dat, neboť i když se někdo k zašifrovaným datům dostane, bez znalosti patřičného hesla s nimi stejně nic nesvede.

Ochrana dat na vašem počítači. V našem článku vám ukážeme řadu možností, jak udržet svá data v tajnosti. Tak pomocí programu Encrypted Magic Folders si zašifrujete data a ještě si svoje složky zneviditelníte. Pokud vám to nestačí a chcete si raději rovnou ochránit před nedovoleným přístupem celý pevný disk, ani to není žádný problém. Freewarový program Scramdisk tuto práci vykoná pro jednotlivé soubory nebo třeba i celý oddíl pevného disku. Zároveň vás budeme varovat před nespolehlivými programy pro ochranu dat, neboť ne od každého softwaru můžeme čekat to, co slibuje.

Internet jako skrýš pro vaše data. Svá data také můžete dodatečně ochránit tím, že je umístíte mimo svůj počítač. Kam? Na internet. I když se to na první pohled zdá zvláštní, jsou na internetu soubory ukryty tak, že nikdo kromě vás je nenajde. Z praktického hlediska je výhodné si umístit na internet zálohy všech důležitějších dokumentů a konfiguračních souborů pro případ nouze.

Když člověk ví, jak na to, je zřízení své skrýše na internetu poměrně jednoduché. Vše, co k tomu potřebujete, je vlastní prostor pro data na internetu a libovolný FTP program. Obojí se dá pořídit zdarma. V našem článku vám krok za krokem ukážeme postup, jak si na internetu takovou skrýš zařídit a jakým způsobem tam přesunout soubory. Také se dozvíte, jak svoji tajnou složku ochránit heslem to pro ještě větší jistotu.

SCHOVEJTE SVÁ DATA NA INTERNETU

Víte, že můžete velmi jednoduchými prostředky skrýt svoje data na internetu tak, že je nikdo kromě vás nenajde? V tomto článku vám ukážeme postup, jak to provést, a samozřejmě vám přidáme několik důležitých tipů pro ochranu dat na internetu.

Když se zamyslíme nad tím, zda je internet bezpečné místo pro odkládání svých souborů, možná v nás vyklíčí nějaké semínko pochybností. Přece jenom je to otevřená síť a dnes k ní má přístup prakticky každý. A přece: Mazaný člověk může svoje soubory skutečně ukrýt tak, že je žádný jiný kromě něj nenajde.

Pole působnosti je široké: Svoji tajnou skrýš pro data můžete používat například jako externí zálohovací médium, a tedy tam umisťovat důležité dokumenty nebo šablony používané v textových procesorech. Pomáháte-li často svým přátelům při problémech s jejich počítači, můžete si svoje "nádobíčko", jinak řečeno svoje oblíbené freewarové utility umístit na pouze vám známé místo v internetu a odtud je používat.

Nyní vám krok za krokem vysvětlíme, jakým způsobem si takový tajný úkryt na webu zřídíte.

1. Prostor pro umístění vašich souborů zdarma

Ze všeho nejdříve potřebujete na internetu prostor, kam budete svoje soubory umisťovat. K tomuto účelu můžete použít prostor, který vám nabízí poskytovatel internetu pro vaši WWW stránku. Standardní velikost tohoto prostoru se dnes pohybuje okolo 10-20 MB . V případě, že váš poskytovatel internetu vám nenabízí žádný prostor, můžete využít početné nabídky firem nabízejících WWW prostor zdarma. Jako příklad za všechny je možné využít internetovou adresu www.nbci.com/mywebsite/, která dokonce nabízí neomezeně mnoho místa. Další nabídku naleznete například na adrese www.zdarma.cz/zdarma. Je nutné podotknout, že servery některých poskytovatelů WWW prostoru jsou velmi frekventované, a tudíž i špatně dosažitelné.

2. Konfigurace FTP programu

Pro přenos souborů na server poskytovatele WWW prostoru potřebujete FTP program. File Transfer Protocol (FTP) je zvláštní druh internetového protokolu určeného pro přenos souborů. Máte-li na internetu umístěnou svoji vlastní WWW stránku, určitě jste s tímto protokolem pracovali.

Jako příklad FTP programu popíšeme software WS-FTP LE (WSFTP32.EXE, 690 KB). Budeme se zabývat jeho konfigurací a nakonec i tím, jak dostat soubory z vašeho počítače na internet. Výše zmiňovaný program je určen pro Windows 95/98, NT4 a 2000, jeho ovládání je velmi jednoduché a je pro nekomerční použití zdarma. Najdete jej na našem CD , případně na internetové adrese www.ipswitch.com.

Po instalaci tohoto programu klepněte na tlačítko New. Nyní budeme vytvářet nový profil serveru. Do políčka Profile Name zadejte označení pro právě vytvářený profil. Dále do příslušných políček napište název FTP serveru, svoje uživatelské jméno a heslo. Všechny tyto údaje máte k dispozici od vašeho poskytovatele připojení na internet, případně od poskytovatele WWW prostoru.

Například FTP server firmy Volny má adresu ftp.volny.cz. U firmy Volny sice musíte zadat uživatelské jméno a heslo, ale ve skutečnosti je úplně jedno, co tam napíšete. Server vás identifikuje podle údajů, které mu poskytnete při připojení na internet.

Upozornění: V případě, že k vašemu počítači mají přístup ještě další osoby, dejte pozor na to, abyste v profilu serveru měli deaktivovanou volbu Save Password. V opačném případě si program heslo zapamatuje a jiný uživatel se může k vaším datům dostat i bez znalosti hesla.

TIP: Program WS-FTP LE lze nastavit tak, aby se po svém spuštění automaticky přesunul do určité složky na vašem pevném disku. K tomu účelu stačí na kartě Startup zadat v poli Initial Local Folder cestu k této složce.

3. Vytvoření složky pro úkryt vašich dat

Po vytvoření profilu serveru klepněte na tlačítko OK. Program WS-FTP LE začne navazovat spojení se serverem.

V levé polovině okna vidíte soubory a složky umístěné na vašem pevném disku, v pravé jsou zobrazeny vaše soubory a složky na serveru.

Trik, kterým vytvoříte skrýš pro svoje data, spočívá nyní pouze v tom, že vytvoříte novou složku, jejíž název se nedá uhádnout. K vytvoření složky použijte tlačítko MkDir v pravé polovině okna. Její název by neměl být, podobně jako při vytváření hesla, jméno vašeho partnera nebo dětí. Doporučujeme použít na první pohled nesmyslnou řadu alespoň osmi znaků, přičemž je nutné rozlišovat malá a velká písmena. Mohou to být třeba počáteční písmena slov věty, která se dobře pamatuje, např. "Co můžeš udělat dnes, neodkládej na zítřek." Z tohoto přísloví získáte podle počátečních písmen řetězec Cmudnnz, jenž vám může posloužit jako název složky.

Upozornění: Aby vaše tajná skrýš pro soubory nebyla pro nikoho k nalezení, musíte věnovat pozornost ještě dvěma maličkostem. Za prvé vaše složka nesmí být viditelná (viz následující tip), a za druhé nesmíte si nikde to znamená ani na své WWW stránce, ani nikde jinde udělat na tuto složku odkaz. Pak totiž ani internetové vyhledávače nic nezmohou.

4. Jak zabránit tomu, aby vaše složka byla viditelná

Vaše skrýš je jen tehdy tajná, pokud nikdo nevidí název složky, které odpovídá. Když někdo zadá na internetu adresu vašeho WWW prostoru, pak WWW server nejprve zjistí, zda existuje soubor INDEX.HTM. Pokud ano, zobrazí tento soubor. V opačném případě většina WWW serverů automaticky zobrazí obsah kořenové složky, což by byla v našem případě katastrofa. Pak by totiž byla vidět i vaše složka a každý by si ji mohl pouhým klepnutím myši otevřít.

Četné WWW servery jsou sice nastaveny tak, aby zobrazovaly místo obsahu složek chybové hlášení typu Directory Listing Denied. Pro jistotu byste si v každém případě měli vytvořit nějaký soubor INDEX.HTM, a to v nadřazené složce. Jinak by mohl administrátor serveru bez předchozího varování změnit konfiguraci.

Soubor INDEX.HTM může být buď startovací stránka vašich WWW stránek, nebo textový soubor, jenž může obsahovat třeba jen tyto dva příkazy:

<HTML>

</HTML>

Doporučujeme vám variantu první, neboť vaše skrýš je daleko lépe zamaskována tehdy, když se místo prázdné stránky objeví nějaká plná stránka, která má určitý obsah. Nikoho potom ani nenapadne, že by se zde mohla nacházet nějaká utajená složka. Navíc i když se někdo dozví, že nějaká tajná složka existuje, musí nejprve vůbec znát její jméno, aby se k ní mohl dostat.

5. Přenášení souborů pomocí FTP do tajné složky

Pro přenos souborů z vašeho pevného disku do tajné složky dodržujte následující postup. Spusťte si program WS-FTP LE a v pravé polovině okna se přepněte do vaší tajné složky. Poté v levé polovině okna vyberte soubory, které do ní chcete přemístit. Konečně klepněte na šipku vpravo, čímž je odešlete na server. Soubor se objeví na umístění http://www.volny.cz/<uživatelské jméno>/<název tajné složky> (firma Volny). Co se týče cesty k souborům u jiných poskytovatelů, dozvíte se ji zpravidla při registraci.

6. Stahování souborů z tajné složky na pevný disk

Jestliže chcete později soubory stáhnout z tajné složky zpět na svůj počítač, opět vám k tomuto účelu nejlépe poslouží FTP program. Po jeho spuštění si v pravé polovině okna necháte zobrazit obsah tajné složky a označíte soubor, který chcete stáhnout. Klepnutím na šipku vlevo se soubor přenese na váš pevný disk.

Zdá se vám tento způsob málo komfortní, nebo nemáte zrovna žádný FTP program po ruce, protože jste třeba právě na cestách? Pak si můžete vybrat ze dvou alternativ. V internetovém prohlížeči jednoduše můžete zadat WWW adresu až k vámi požadovanému souboru: u firmy Volny to tedy bude http://www.volny.cz/<uživatelské jméno>/<název tajné složky>/<název souboru>.

Jestliže si zrovna nemůžete vzpomenout na přesný název souboru, můžete použít FTP režim programů Internet Explorer nebo Netscape Navigator, abyste se dostali k vašim skrytým souborům. V tomto režimu (chráněném heslem) uvidíte všechny soubory a složky na vašem WWW prostoru.

K tomu účelu zadejte řetězec ftp:// následovaný vaším uživatelským jménem, znakem @a adresou serveru. U firmy Volny to potom bude ftp://<uživatelské jméno>@ftp.volny.cz. Poté se otevře okno, ve kterém je nutné zadat vaše heslo pro přístup ke skryté složce.

7. Ochrana heslem: Jak zvýšit bezpečnost (I)

Vaše tajná skrýš se dá pro zvýšení bezpečnosti zajistit ochranou heslem. K tomuto účelu se nejlépe hodí metoda Htaccess. O tom, jak tato metoda pracuje, si můžete přečíst v tipu č. 8.

Tuto metodu však nepodporují všechny WWW servery. Někteří poskytovatelé WWW prostoru zdarma mají tuto funkci ze záhadných důvodů vypnutou.

Tip: Tento způsob ochrany heslem se však dá použít nejen pro ochranu přístupu do vaší tajné složky, nýbrž i ve vašich WWW stránkách, v nichž chcete jejich určitou část zpřístupnit pouze jistému okruhu uživatelů.

8. Ochrana heslem: Jak zvýšit bezpečnost (II)

Metoda Htaccess je založena na existenci dvou textových souborů, jež se nakopírují do složky, kterou chcete chránit. V prvním souboru s názvem .htaccess se zadávají parametry pro ochranu heslem. Do souboru s názvem .htpasswd se zapisuje uživatelská jména a v zašifrované podobě jim odpovídající hesla.

Pokud chce uživatel otevřít složku chráněnou heslem, WWW server načte oba soubory a pošle internetovému prohlížeči požadavek na autentizaci. Ten se projeví tak, že na obrazovce vyskočí dialogové okno s požadavkem na zadání uživatelského jména a hesla. V případě, že je jak uživatelské jméno, tak i heslo správné, je uživateli do složky povolen přístup. V opačném případě se objeví chybové hlášení od WWW serveru.

Soubory .htaccess a .htpasswd se dají nejjednodušeji vytvořit pomocí textového editoru, například pomocí programu Poznámkový blok. Při ukládání souboru je třeba zvolit příkaz Uložit jako... a název souboru napsat v uvozovkách tedy ".htaccess", aby se soubor neuložil s příponou TXT.

Upozornění: V případě, že již existující soubor chcete přejmenovat na .htaccess nebo .htpasswd, zjistíte, že Windows vám to nedovolí a zobrazí vám dialogové okno s hlášením o neplatném názvu souboru. Tento soubor pak lze přejmenovat buď přímo v programu WS-FTP LE pomocí tlačítka Rename, nebo příkazem REN systému MS-DOS.

Postup:

1. Vytvořte pomocí textového editoru soubor .htaccess podle následujícího vzoru:

AuthName "Secret"

AuthType Basic

Auth_MySQL off

require valid-user

AuthUserFile /homepages/xx/<uživatelské jméno>/<název tajné složky>/.htpasswd

Příkaz AuthName udává, jaké jméno má heslem chráněná oblast. Toto jméno se potom objevuje v dialogovém okně, které vyžaduje zadání uživatelského jména a hesla. Jméno může být libovolné, je ale důležité, aby bylo zadáno v uvozovkách. Řádek AuthType Basic nastavuje metodu autentizace. Položka Auth_MySQL nastavuje, zdali má k této složce přístup i uživatel, který je uveden v SQL databázi serveru. To v našem případě není zrovna žádoucí, proto je volba nastavena na off. Řádek require valid-user zajišťuje, aby přístup ke složce měl pouze ten uživatel, jenž je uveden v souboru .htpasswd. Konečně příkazem AuthUserFile se nastavuje cesta k souboru .htpasswd. V našem případě se nachází v tajné složce, cesta však přesto musí být zadána, a to cesta absolutní, jež začíná v kořenové složce WWW serveru. Tento údaj znáte ovšem pouze tehdy, když vám ji poskytovatel sdělí. Taková cesta může vypadat třebas tak, jak je uvedeno právě v řádku AuthUserFile. Písmena xx mají význam prvních dvou znaků vašeho uživatelského jména.

2. Do souboru .htpasswd zapište do každého řádku jedno uživatelské jméno a k němu heslo v zašifrovaném tvaru, oddělené dvojtečkou. Příklad:

Martin:37aaS7/NBWyJA

Jana:511ZOufsRqX4g

Hesla musí být zašifrována některou ze standardních metod. Zašifrování lze provést zdarma například na internetové adrese http://www.euronet.nl/~arnow/htpasswd/ anebo http://www.inr.net/support/htpasswd.htm. Do formuláře zadáte svoje uživatelské jméno a heslo, a získáte zakódovanou podobu vašeho hesla. Alternativou pro šifrování může být o freewarová utilita HTPASSWD.EXE, určená pro systém MS-DOS. Naleznete ji na našem CD  nebo na adrese ftp://ftp.freenet.de/pub/geeksworld/windows/filetools/htpasswd.exe (HTPASSWD.EXE, 562 KB). Tuto utilitu spustíte příkazem

HTPASSWD -c .htpasswd <uživatelské jméno>

Poté budete vyzváni k zadání hesla pro daného uživatele. Utilita heslo zakóduje, vytvoří soubor .htpasswd a zapíše do něj jméno uživatele i zakódované heslo. Jestliže chcete do již existujícího souboru pouze přidat dalšího uživatele, stačí v příkazu vynechat parametr -c.

Upozornění: Dávejte pozor na rozdíl mezi malými a velkými písmeny, a to jak u hesla, tak i u uživatelského jména. Když zřídíte uživatele se jménem Hubert, pak se vám ho se jménem hubert přihlásit nepodaří.

3. Po vytvoření obou souborů je čas na jejich přenesení do tajné složky. To učiníte opět pomocí FTP programu. Divíte se, proč se vám v pravé polovině okna neobjevily? Server tyto soubory okamžitě opatřil atributem Skrytý.

I skryté soubory se nechají v FTP programu zobrazit. Konkrétně ve WS-FTP LE klepněte v profilu serveru na kartu Startup a v řádku Remote file mask zadejte parametr -LA.

9. Zvláštní případ AOL: FTP složka je částečně viditelná

Při našem testování jsme zjistili, že WWW prostor u firmy AOL se pouze částečně hodí pro vytváření tajných skrýší. Firma AOL má totiž svůj server nakonfigurovaný tak, že každý uživatel má pomocí FTP programu přístup na každou složku WWW stránek.

Když přistupujeme na server přes FTP, je vcelku logické, že vidíme všechny soubory a složky, naše tajná složka je však také pro všechny viditelná. Každý uživatel má sice podsložku privat, kde má právo pouze pro čtení a zápis. Na tuto složku je přístup pouze tehdy, když se připojíte přes AOL jako poskytovatele připojení na internet. To je však dosti nepraktické, když jste třeba u přítele a chcete se u něj do této složky dostat.

Pokud se s těmito všemi omezeními smíříte, můžete složku privat používat jako tajnou složku. U programu WS-FTP LE pak při vytváření profilu zadáte members.aol.com jako název serveru, anonymous jako jméno uživatele a svoji e-mailovou adresu u AOL jako heslo.

Chcete-li však do tajné složky přistupovat od libovolného poskytovatele internetu, je nutné se obrátit na poskytovatele WWW prostoru zdarma.

10. Jistota je jistota: Šifrujte si citlivá data

Jestliže budete jako svoji tajnou skrýš používat internet, jednoho byste si měli být vědomi: Vždy existuje nejméně alespoň jedna osoba, která má k vaší tajné složce přístup. Touto osobou je administrátor serveru. Je sice velmi nepravděpodobné, že by neměl nic lepšího na práci, než se probírat složkami tisícovek uživatelů, ale přesto doporučujeme umisťovat do tajné složky citlivá data zašifrovaná. K tomuto účelu se výborně hodí program Pretty Good Privacy (PGP), jenž je určen pro Windows 95/98 a NT4. Verzi PGP 7.0.3 najdete na našem CD , nebo na internetové adrese www.pgpinternational.com (PGPFW703.ZIP, 7,14 MB). Tento program je pro nekomerční použití zdarma.

OCHRANA DAT VE VAŠEM POČÍTAČI

Určitě se na vašem počítači nacházejí data, do kterých, lidově řečeno, nikomu nic není. A je úplně jedno, zda se jedná o obchodní tajemství nebo třeba o vaše daňové přiznání. V tomto článku vám předvedeme, jak svá data skutečně účinně chránit.

Všichni se určitě shodneme na tom, že ochrana dat je bezpodmínečně nutná. Řekněte, kdo z nás nemá nějaké to tajemství? I ve vašem počítači se s největší pravděpodobností nacházejí data, jejichž hodnotu lze jen těžko vyjádřit penězi. Pomyslete jen třeba na seznamy vašich zákazníků. Pokud svá data nechráníte, riskujete. Na váš počítač se nemusí dostat jen lidé z vašeho okolí, nýbrž vzhledem k bezpečnostním dírám v internetových programech, případně trojským koním, se může na váš počítač dostat prakticky kdokoliv. To, co platí o ochraně dat na domácím počítači, platí i pro počítač v zaměstnání. A my vám nyní ukážeme, jaké možnosti pro ochranu dat jsou k dispozici. Představíme vám program, který dokáže zašifrovat celý pevný disk. Podobná funkce je součástí Windows 2000, ale uvidíte, že aplikaci určenou pro ostatní verze Windows, kterou vám představíme, je přinejmenším stejně tak dobrá. Víte, že můžete svá citlivá data zabudovat do neškodně vypadajících obrázků, nebo že existuje speciální program pro šifrování grafických souborů? Potřebujete zneviditelnit běžící aplikaci pouhým stiskem klávesy? Bojíte se špionáže z monitoru počítače? Na všechny tyto otázky máme pro vás odpověď ve formě vhodných utilit.

Samozřejmě nic a nikdo není dokonalým. Na druhou stranu vás musíme varovat před slabinami mnohých šifrovacích programů. Našli jsme v nich několik bezpečnostních trhlin, a v případě aplikací typu EXE Protector určených pro ochranu některých programů se nám dokonce podařilo heslo obejít!

1. Ukrytí složek pomocí programu Encrypted Magic Folders

Sharewarový program Magic Folders dokáže učinit složky na vašem pevném disku neviditelnými. Tyto složky jsou pak bezpečně chráněny například před náhodným vymazáním při použití některého z programů pro úklid pevného disku.

Upozornění: Vaše složky nejsou vidět pouze v systému Windows. Pokud někdo nastartuje váš počítač v režimu MS-DOS, může velmi snadno prohlížet obsah těchto složek.

Kvůli této nevýhodě vytvořil výrobce tohoto programu druhou variantu. Pomocí tzv. Encrypted Magic Folders můžete soubory a složky ve skrytých složkách navíc ještě zašifrovat.

Takže i v případě, že někdo vaše ukryté složky objeví, nebude mu to nic platné. Tento sharewarový program naleznete na našem CD  nebo na internetové adrese www.pc-magic.com. Můžete jej používat po dobu 30 dní, potom je musíte zaregistrovat (EMF.ZIP, 276 KB). Proti šifrovacímu algoritmu nelze nic namítat, jelikož jej výrobce pečlivě tají.

Jméno programu se dá libovolně měnit, takže nikdo nemůže vidět, že používáte nějaký šifrovací program a tím přijít na myšlenku, že s nejvyšší pravděpodobností jsou na vašem počítači ukryta nějaká tajná data. Také si můžete zřídit až pět uživatelských kont, takže například každý ze členů vaší rodiny může mít svoji vlastní tajnou složku.

Pro případ, že zapomenete heslo, pomůže disketa, na níž je uložen klíč pro přístup k tajným složkám. Tuto disketu byste si měli vytvořit při instalaci programu, abyste mohli v případě nouze program spustit bez zadání hesla. Určitě vám nemusíme připomínat, že disketu musíte mít ukrytou na bezpečném místě.

Mimochodem: Pokud vám počítač "zatuhne" zrovna v té chvíli, kdy máte svoje tajné složky viditelné, není důvod k obavám, jelikož při dalším spuštění počítače viditelné nebudou.

2. S tajnými daty do trezoru

Program Steganos 3 patří mezi všestranné aplikace. Dokáže totiž nejenom skrýt soubory, ale také zašifrovat ve Windows oblast pevného disku, ve které jsou vaše data umístěna. Tento sharewarový program funguje bez registrace 30 dní a najdete jej na našem CD , případně na adrese http://www.steganos.de/en/products.htm (S3EN.EXE, 12,8 MB).

Zašifrovanou oblast vytváříte pomocí funkce Steganos Safe. Program vytvoří soubor s názvem SAFE.SEF, do nějž se zapisují soubory, které chcete chránit. Výše uvedený soubor se automaticky vytváří ve složce C:\Windows\Application Data\Steganos3. Když je tento trezor, představovaný souborem SAFE.SEF, otevřený, zobrazuje se jeho obsah například v programu Průzkumník jako další disk. K tomuto účelu program Steganos 3 dešifruje obsah souboru, uloží jeho obsah v dočasných souborech a do systému Windows připojí další diskovou jednotku. Při uzavření trezoru jsou všechny soubory opět zašifrovány a dočasné soubory smazány. Z toho vyplývá, že byste si pravidelně měli dělat zálohu souboru SAFE.SEF, protože v něm je uložen veškerý obsah trezoru. Čím více souborů máte v trezoru uložených, tím déle trvá jeho otevírání a zavírání. Jak už bylo dříve popsáno, obsah celého souboru se musí dešifrovat, respektive zašifrovat.

Pro provozování tohoto programu je také důležité množství místa na disku. Na vašem diskovém oddílu musí být nejméně dvakrát více místa, než jaké jednotlivé soubory zabírají v trezoru. Při otevření trezoru se totiž, jak již bylo uvedeno výše, vytvářejí jejich kopie ve formě dočasných souborů.

Upozornění: U programu Steganos jsme objevili malou, ale poměrně závažnou bezpečnostní díru. V případě, že nejsou Windows ukončena standardním způsobem, například při zatuhnutí počítače, zůstávají dešifrované soubory programu Steganos k dispozici. Pokud by poté neoprávněná osoba spustila váš počítač, naservíruje mu Steganos vaše tajná data takříkajíc na stříbrném tácu. Objeví se totiž hlášení, jež přesně ukazuje na to místo, kde se tajná data nacházejí.

Přesně tak se chová i funkce Lock Computer (Zamknout počítač), jež má zabránit přístupu na počítač neoprávněným osobám. Klepnutím na funkci Lock Computer v ovládacím okně programu se má tento zablokovat a odblokování má být možné pouze po zadání hesla. Toto zablokování se nedá obejít ani studeným startem počítače. Pokud ovšem nějaká neoprávněná osoba nastartuje váš počítač přes spouštěcí disketu do režimu MS--DOS, má vyhráno. Jestliže jste zablokovali počítač při otevřeném trezoru, může si dříve zašifrovaná v tomto případě však už ne data v klidu zkopírovat.

A ještě jedna bezpečnostní díra se objevila: Pracuje-li váš počítač v síti a máte na něm povoleno sdílení, dá se při otevřeném trezoru manipulovat s vašimi daty z jiného počítače sítě.

Z toho vyplývá, abyste si dali pozor na to, že složka, ve které se nachází trezor, není nastavená jako sdílená. Také pokud máte trezor otevřený, nespouštějte ze svého počítače oči ani na okamžik, anebo zkuste použít program Scramdisk (viz bod č.5).

3. Ukrytí tajných dat do grafických souborů

Program Steganos 1.0, který se objevil na trhu v roce 1997, byl zaměřen výlučně na steganografii, tedy na ukrývání dat v obrázcích.

Steganografie má dlouhou tradici: Již v minulých stoletích steganografové ukrývali písmena mezi stébla trávy na obrázcích krajinek. V současnosti není problém tajná data schovat do grafických, případně zvukových souborů.

Tato funkce je i v aktuální verzi Steganos 3 tou stěžejní. Program nabízí i spoustu dalších funkcí, jako například trezor (viz tip č.2). Bez registrace funguje 30 dní a nalezete jej na našem CD , případně na adrese http://www.steganos.de/en/products.htm (S3EN.EXE, 12,8 MB). Soubory ukrývá tak, že jejich obsah nejprve zašifruje a potom je přidá k obrázkovým nebo zvukovým souborům. Změny ve velikosti těchto souborů jsou zanedbatelné a v kvalitě obrázků nebo zvuků nic nepoznáte. Jako nosné soubory se hodí grafické soubory BMP nebo DIB (Device Independent Bitmap), nebo zvukové soubory ve formátu WAV.

Po nainstalování programu klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu v pravé části Hlavního panelu. Z kontextového menu vyberte příkaz Steganos File Manager a stiskněte tlačítko New. Tím vytvoříte novou zašifrovanou oblast. Nyní do této oblasti vložte všechny složky a soubory (pomocí tlačítek Add files a Add folder), které chcete zašifrovat. Konečně klepněte na tlačítko Close and secure a v dialogovém okně, jež se objeví, vyberte funkci Hide.

Teď můžete nechat průvodce programu Steganos vyhledat vhodné nosné soubory, případně je sami vybrat nebo vytvořit nové. Nově vytvořené soubory jsou nejméně nápadné, neboť se na počítači objevují pouze jednou. Máte-li například soubor ABBA.WAV na počítači několikrát, může každý uživatel porovnáním jejich velikosti usoudit na ten, jež obsahuje skrytý soubor. Z tohoto důvodu jsou zvukové soubory Windows naprosto nevhodné. Po vybrání vhodných souborů stačí už jen zvolit heslo a stisknout tlačítko OK, a vaše soubory jsou zašifrovány a skryty.

Stejně jednoduché je i dešifrování souborů. Vyberete nosný soubor, klepnete na něj pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyvoláte příkaz Steganos 3 /Unhide data. Pak pouze zadáte heslo. Druhý způsob využívá aplikace Steganos File Manager, kdy stisknete tlačítko Open a poté opět zadáte heslo.

Upozornění: Vaše nosné soubory nesmíte nijak upravovat. Pokud byste je třeba konvertovali na jiné typy grafických souborů (například na JPEG nebo GIF), budou v nich skrytá data ztracena. Totéž platí pro zvukové soubory, jež také nesmíte konvertovat do jiných formátů (MP3, Audio-CD apod.).

4. PGP: Zašifrovaný pevný disk

Pretty Good Privacy (PGP) je velmi oblíbený program pro šifrování elektronické pošty. Nabízí však i některé další funkce. Dovoluje například s pomocí modulu PGP Disk vytvořit virtuální zašifrovaný pevný disk. Zní to možná komplikovaně, ale v praxi je to velmi jednoduché.

Vytvoření PGP disku znamená například v okně programu Průzkumník o jednu diskovou jednotku více. PGP disk můžeme používat jako kterýkoliv jiný disk. Jeho obsah se uchovává v zašifrovaném souboru, a proto byste si měli pravidelně provádět jeho zálohu.

Zašifrování disku je součástí starší freewarové verze PGP 6.0.2i. Najdete ji na našem CD  nebo na internetové adrese www.pgpi.org/products/pgpdisk (PGP602I.EXE, 6,54 MB) a je určena pro Windows 95/98 a NT4. PGP disk se nevyskytuje jako volitelná součást a je třeba nainstalovat celý balíček. Aktuální verze 7.0.3 šifrování disku neobsahuje.

Zašifrovaný disk vytvoříte tak, že si spustíte aplikaci PGP disk a stisknete tlačítko New. Objeví se průvodce, který se vás dotáže na název a velikost disku. Následuje zadání tzv. Passphrase, což je něco jako heslo, ale měla by obsahovat v nejlepším případě celou větu. Vzhledem k tomu, že je delší než heslo, je také značně bezpečnější. Pro vygenerování klíče k disku jsou ještě zapotřebí náhodná data, která počítač získá tak, že vás požádá o náhodné pohyby myší nebo stisk libovolných kláves. Potom zbývá naformátování disku a tím je PGP disk vytvořen.

Připojení a odpojení disku můžete provést přes aplikaci PGP Disk (příkazy Mount a Unmount). Odpojení disku je možné také přes kontextové menu disku, kde vyberete příkaz PGPdisk/Unmount PGPdisk. Šifrování při práci s virtuálním diskem je tak rychlé, že při běžné práci nezpozorujete žádné rozdíly v rychlosti čtení ze zašifrované a z nezašifrované části disku.

PGP disk je také bezpečnější než jemu podobné produkty. Jedním ze slabých bodů tohoto druhu programů je to, co se stane při zatuhnutí počítače. Konkurenční produkt Steganos například nechal na disku všechny soubory nezašifrované a dostupné komukoliv. PGP disk je na tom lépe: Dešifruje pouze ty soubory, které jsou právě třeba, a předává je v operační paměti aplikaci, jež si je vyžádala.

Zvláštní pozornost si zaslouží PGP disk zabezpečením pomocí Passphrase. Tato fráze existuje pouze krátkou dobu v operační paměti a nikde jinde se neukládá, ani do odkládacího souboru Windows.

5. Malý a zdarma: Ochrana dat utilitou Scramdisk

Freewarový program Scramdisk je skutečně podivuhodná aplikace. Dokáže podobně jako klasický PGP disk vytvářet zašifrovaný disk virtuální. Na rozdíl od PGP modulu je Scramdisk velmi malý. Při stahování z internetu, včetně 74stránkové dokumentace, se dostaneme na velikost pouhých 381 KB. Navíc jej smíte používat zdarma, a to dokonce i pro obchodní účely. Tuto aplikaci určenou pro Windows 95/98 najdete na našem CD , případně si ji můžete stáhnout z internetu na adrese www.scramdisk.clara.net (SD301R3C.ZIP, 381 KB). Pro Windows NT4 a 2000 však existuje pouze placená verze tohoto programu.

Autor tohoto programu chce pravděpodobně zůstat v anonymitě a na internetu vystupuje pouze pod pseudonymem. Komu se to zdá podezřelé, může vyzkoušet zdrojový kód tohoto programu, jenž je rovněž k dispozici na výše uvedené internetové adrese. Ostatně i zdrojový kód k programu PGP Disk je na příslušných stránkách volně k dispozici. Kdo tedy má dostatek času a vynikající znalosti programování, může se sám přesvědčit o tom, jak tento program pracuje. K aplikaci existuje i výborná dokumentace ve formátu Word 97.

Aplikace Scramdisk dokáže nejen vytvořit virtuální zašifrovaný disk, nýbrž umí zašifrovat celé oddíly (partition) vašeho pevného disku. Nesmí však být větší jak 2 GB. Tyto oddíly jsou nejprve pro Windows neviditelné, ale dají se pomocí aplikace Scramdisk připojit.

Na oddíl pevného disku zašifrovaný programem Scramdisk můžete instalovat programy a jeden z nich může být dokonce při otevření disku automaticky spuštěn. Podobně jako Steganos i Scramdisk dokáže zašifrovat a následně skrýt data do grafických anebo zvukových souborů.

Tyto nosné soubory neobsahují žádnou viditelnou hlavičku, ale pouze zašifrovaná data. Také se tyto soubory dají ochránit proti nechtěnému vymazání.

Scramdisk vám nabízí pro šifrování na výběr mezi devíti algoritmy. Zkušený uživatel, jenž se v šifrovacích programech vyzná, je všechny může otestovat. Podrobnější informace jsou k nalezení v dokumentaci.

Při zadávání hesla můžete být elektronickou cestou sledováni. Existují totiž programy, které dovedou z dialogových oken Windows zadávaná hesla načíst. Aby se tomuto jevu zabránilo, Scramdisk používá trik, který spočívá v tom, že pro zadání hesla se přepne do okna systému MS-DOS.

Upozornění: V tomto okně nemůžete zadávat žádná písmena s háčky a čárkami! Zadané heslo se umístí do operační paměti. Na rozdíl od jiných šifrovacích programů také můžete všechna zadaná hesla okamžitě smazat jedním stiskem patřičného tlačítka. Scramdisk využívá ke svému běhu virtuální ovladač s příponou VXD, který má umístěný ve složce Windows. Dá se ale nainstalovat v tzv. modu Traveller, což znamená instalaci na disketu nebo na jiné přenosné médium. V tomto případě zůstává systém Windows nedotčený. V jiných operačních systémech tento program nefunguje, což se může změnit, protože jeho tvůrce nabízí všem programátorům spolupráci na dalším vylepšování tohoto programu formou Open Source projektu.

Varování: Před instalací Scramdisku byste si měli provést zálohu dat. Může se totiž stát, že po instalaci již Windows nenastartují. V tomto případě doporučuje autor nastartovat počítač v režimu MS-DOS a vymazat ve složce C:\Windows\System\Iosubsys soubor SD.VXD.

6. For Your Eyes Only: Ochrana obrázků

Aby vaše soukromá sbírka obrázků zůstala i nadále soukromou, můžete si grafické soubory zašifrovat pomocí utility Private Pix 2.11. Tento sharewarový program je určen pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, a bez registrace funguje 90 dní. Najdete jej na našem CD  nebo na internetu na adrese www.tropsoft.com (PRIVPIXD.EXE, 844 KB).

Tento program nešifruje pouze obrázky, ale i jména souborů převádí na nesmyslnou změť znaků, takže po zašifrování nikdo nepozná, že se u nich jedná o grafické soubory. Má také zabudovaný vlastní prohlížeč, jenž dokáže obrázky prohlédnout, vytisknout, zkopírovat a zobrazovat ve formě dia-show. Vedle většiny grafických formátů podporuje i soubory digitálního videa.

Aplikace podporuje heslem chráněné spuštění, navíc se dá při startu potlačit logo programu. Ten, kdo spustí tento program náhodně, tedy vůbec nemusí tušit, o jaký program se jedná.

Pro každý obrázek si můžete vymyslet jiný klíč nebo můžete mít i jeden klíč společný pro všechny obrázky. Jestliže si chcete být absolutně jistí, musíte si pořídit registrovanou verzi, která obsahuje dodatečný balíček se silnějšími šifrovacími algoritmy.

Upozornění: U neregistrované verze programu Private Pix nejsou vaše obrázky spolehlivě ochráněny, neboť zde chybí možnost změny hesla a také nejsou k dispozici silnější šifrovací algoritmy.

7. Don\t Panic: Skrytí obsahu okna

Utilita Don\t Panic 3.2 skrývá okno běžících programů. Hodí se v první řadě pro aplikace, u většiny her nefunguje. Patří mezi sharewarové programy a je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Neregistrovaná verze funguje 30 dní. Najdete ji na našem CD  nebo na internetové adrese www.panicware.com (DONTPANIC32.EXE, 671 KB).

Pro zmizení okna stačí stisknout klávesovou zkratku zvolenou při instalaci (standardně <Ctrl><mezerník>), případně zajet ukazatelem myši k pravému okraji obrazovky a stisknout levé tlačítko myši. Všechna otevřená okna zmizí z obrazovky a objeví se prázdná pracovní plocha. Můžete si také navolit, aby se místo prázdné pracovní plochy spouštěla některá jiná aplikace s daným souborem. Jistě se vám nabízí podobnost s některými hrami, u nichž byla tzv. šéfovská klávesa, po jejímž stisku se hra okamžitě přerušila a objevila se pracovní plocha Windows s některou z aplikací, na níž jste mohli úspěšně předstírat práci, pokud vás přišel šéf zkontrolovat.

Stejnou možnost máte tedy i s aplikací Don\t Panic. Když šéf odejde, můžete se do předchozího stavu vrátit standardně nastavenou klávesou <Ctrl><Backspace>. I kdyby váš šéf tento program znal a chtěl se pomocí klávesové zkratky <Ctrl><Backspace> podívat, co jste skutečně dělali, nemějte obavy. Tato možnost se dá uchránit nastavením hesla.

Na přání program umí okamžitě ztlumit zvukovku, vymazat některé seznamy Windows, třeba seznam naposledy použitých dokumentů. Můžete si jej také nastavit podle svých představ např. lze změnit ikonu na Hlavním panelu nebo nastavit složku, která má být po aktivaci programu odstraněna, apod.

8. Varování: Aplikace EXE Protector se dají lehce ošálit

Programy, které pracují s citlivými daty, jako jsou například poštovní nebo účetní programy, by měly být bezpodmínečně chráněny heslem. Ale ne každý program tuto možnost nabízí. Pomocí speciálních programů však můžete ochranu těchto programů přece jen zajistit. Tyto programy se dají v hojném počtu najít na internetu.

Ale pozor: Vybrali jsme pro testovací účely tři zástupce těchto programů, kterým se říká EXE Protectory, a všechny jsme ošálili. Jejich názvy jsou EXE Protector, EXE Protect a Private EXE. Již nyní o nich můžeme říci, že jsou nespolehlivé, jelikož soubory programu, které mají chránit, nešifrují. Teď vám popíšeme, kde jsou jejich slabiny. Přesto jsme je ale pro testovací účely zařadili a najdete je na našem CD .

Utilita EXE Protector 2.01a vkládá za první dva bajty programu jeden svůj vlastní. Stačí tedy jen vypátrat, kde je druhá hlavička programu, a vše mezi druhým bajtem a výše zmíněnou hlavičkou smazat. Žádný problém pro trochu zkušenějšího hackera.

Tato utilita patří mezi shareware, je určena pro Windows 95/98, NT4 a v neregistrované verzi ji můžete 30-krát spustit. Najdete ji na našem CD  nebo na adrese http://members.xoom.com/_The_Wizard (EXEPRO.

ZIP, 2,03 MB).

Další z programů s názvem EXE Protect 1.0, určený pro Windows 95/98, se nechá obejít ještě snáze. Kdo chce tímto programem chráněnou aplikaci spustit, stačí mu EXE Protect 1.0 odinstalovat a znovu nainstalovat. Neregistrovaná verze tohoto programu umožňuje ochranu pouze dvou aplikací. Najdete jej také na našem CD  nebo na adrese http://fredc2000.cjb.net (EXETECT.EXE, 451 KB).

Utilita Private EXE 2.2 pro Windows 95/98 a NT4 nabízí asi nejlepší ochranu ze všech tří zkoušených programů. Ale i ta se dá obejít. Tato utilita si na konec spouštěcího souboru programu, který má chránit, přidá vlastní kód. Stačí tedy jenom tento kód smazat a změnit v tomto souboru tři bajty. Které to jsou, se nedá jednoznačně říci. Šikovný hacker si ale poradí i s touto překážkou. U neregistrované verze tohoto programu se dá ochrana heslem obejít použitím klávesové zkratky <Alt><B>. I tuto utilitu najdete na našem CD (PRIVEXE.ZIP, 156 KB). Podle našich zkušeností si myslíme, že než používat aplikace typu EXE Protector, je výhodnější nainstalovat program, jenž chceme chránit, na zašifrovaný disk.

9. Špionáž monitoru: Ochrana pomocí Zero Emission Pad

Špionážní služby dnes disponují technikou, která dokáže i přes zeď zachytit vyzařování monitoru a z něho rekonstruovat obsah na obrazovce.

Chcete se také chránit před takovou formou špionáže? Pak si musíte pořídit drahou plochou obrazovku, která vyzařuje jen velmi málo. Anebo je tu ještě jedno lacinější řešení použijte freewarový program Zero Emission Pad 2.0. Tento program je určen pro Windows 95/98/ME a NT4 a najdete jej na našem CD  nebo na internetové adrese http://www.steganos.de/en/zep/index.htm (ZEPFW.EXE, 6,20 MB).

Aplikace se používá jako textový editor. Delší texty ale s její pomocí stejně nemůžete upravovat, neboť program zobrazuje silně rozmlženě, takže bolesti hlavy po krátké době jsou zaručeny.

§§§§§


Rychlokurz: VNC - Virtual Network Computing

Karel Šredl

c01p0290

"HelpDesk, dobrý den." "Haló, mám problém s mým počítačem, něco mi to ukazuje na obrazovce." "Dobrá, podíváme se na to. Připojte se k síti a spusťte VNC, a zbytek nechte na nás..."

Líbilo by se vám takové zacházení od vašeho správce počítačové sítě? Máte kolegu ve městě 100 km vzdáleném, který má neustále problémy s počítačem a vás už nebaví popisovat mu, kam přesně kliknout a co kam přetáhnout? Pak vám mohu nabídnout řešení VNC neboli Virtual Network Computing.

CO JE POTŘEBA

Jako první je potřeba uvést nezbytné požadavky. Tím největším (i když dnes již téměř běžným) je připojení k počítačové síti. Buď k síti internet nebo i k síti lokální (s protokolem TCP/IP). Pokud vaše síť není připojena k internetu, pak bude mít asi váš kolega ze vzdáleného města smůlu...

Další požadavky? Žádné. VNC je k dispozici téměř na všech hlavních operačních systémech a hlavně navzájem spolupracuje. Tedy vůbec nevadí, pokud váš počítačově zkušenější kolega zrovna pracuje na svém oblíbeném Linuxu, a vám jako napotvoru zlobí Windows 98.

Tedy hurá do toho...

SPOJENÍ

Základem všeho je dobré spojení :-) Tato košilatá a mírně peprná věta má v sobě svou pravdu i pro tento případ. Základem práce VNC je totiž přenášení obsahu obrazovky (tedy toho, co na obrazovce právě vidíte) z jednoho počítače na druhý. A obrázky jsou poměrně náročnější co do velikosti.

Ale nebojte se, s VNC můžete celkem dobře pracovat i při připojení přes modem i když si takhle rozhodně film běžící na druhém počítači nevychutnáte. K tomu ovšem VNC neslouží.

Máme tedy dva počítace připojené do sítě. Základní pravidlo připojení zní: Připojujeme vždy server a klient. To znamená, že na jednom počítači musíme VNC spustit jako server ( WinVNC) a na druhém jako klienta ( VNC Viewer). Server spouštíme na té straně, která má být ovládána. VNC Viewer naopak na straně, která má ovládat. Je to totiž jako v životě, jeden musí poslouchat, když druhý mluví, jinak se ti dva nikdy nedohodnou.

Zde si dovolím malou poznámku. Jako klienta (viewer) můžete použít dokonce i běžný www prohlížeč, který má povolenou Javu. Do www adresy zapíšete http://IP_adresa_ovládaného_počítače:5800/ a ejhle, v prohlížeči máte obrazovku vzdálenného počítače.

Nejlépe si práci s VNC ukážeme na příkladě. Představme si, že jste doma a potřebujete pomoc od vašeho kolegy. Spustíme tedy WinVNC server ([Start] \ Programy \ VNC \ Run WinVNC). Server proto, že chceme, aby kolega převzal kontrolu nad naším počítačem a dal ho opět dokupy.

Klikneme pravým tlačítkem na ikonku VNC serveru v liště (vpravo dole u hodin) a z menu zvolíme Properties neboli nastavení vlastností. Zde si zatím všimneme položky Password neboli heslo a vyplníme zde nějaké dohodnuté heslo, které kolega použije pro připojení (aby vás nemohl ovládat jen tak někdo).

Další krok je připojení k internetu. Pokud jste připojeni pevnou linkou, pak vám gratuluji a můžete v klidu přejít na další odstavec. Vy, kteří se připojujete modemem přes telefonní linku, se musíte smířit s tím, že vás to bude něco stát na telefonních poplatcích avšak asi méně, než kdyby k vám kolega musel přicestovat. Připojte se k internetu, tak jak jste zvyklí (zřejmě tedy [Start] \ Programy \ Příslušenství \ Komunikace \ Telefonické připojení), a spusťte připojení k vašemu poskytovateli internetu.

Nyní jste tedy on-line a je třeba zjistit vaši momentální IP adresu. Naštěstí vám v tomto dokáže VNC pomoci. Přesuňte kurzor myši na ikonku VNC serveru v liště (v pravo dole u hodin) a chvilinku vyčkejte. Měla by se vám objevit nápověda tohoto tvaru "WinVNC aaa.bbb.ccc.ddd". Právě ono aaa.bbb.ccc.ddd je vaše aktuální IP adresa, tedy vaše adresa v síti internet. Pozor tato adresa může být při každém připojení jiná!

Tuto adresu zavolejte kolegovi. Kolega si mezitím spustí na svém počítači VNC Viewer ([Start] \ Programy \ VNC \ Run VNC Viewer), vyplní IP adresu do svého VNC Vieweru a zapíše heslo. V tu chvíli by měl na obrazovce vidět plochu vašeho počítače, jako by před ním seděl. Navíc začne ovládat kurzor myši a klávesnici. Vy si všimněte, že se vám změnila ikona VNC serveru , a navíc se kurzor myši začne smysluplně pohybovat po obrazovce (tedy pokud kolega smysluplně pohybuje svojí myší :-).

MOŽNOSTI VNC SERVERU

Nechte kolegu dělat jeho práci, nehýbejte myší a nemačkejte klávesy, protože byste se začali o kurzor myši a o klávesnici vzájemně přetahovat a to by zajisté k žádanému výsledku nevedlo. Pokud chcete tuto variantu zcela vyloučit, zaškrtněte volbu "Disable Local Keyboard & Pointer" ve vlastnostech (klik pravým tlačítkem myši na ikonu VNC v liště \ Properties \ Disable Local Keyboard & Pointer).

Když už jsme v nastavení vlastností, podívejme se na ně blíže. Ve skupině Incoming Connections (tedy Příchozí spojení) jsou pro nás zajímavé pouze volby Password (tedy nastavení hesla), a Disable Remote/Local Keyboard & Pointer (tedy vypnutí kolegovy=Remote nebo vaší =Local klávesnice a myši). Vypnutí vaší klávesnice je vhodné, pokud nechcete kolegovi zasahovat do práce s vaším počítačem. Vypnutí kolegovy (Remote) klávesnice a myši je zase šikovné, pokud mu chcete pouze něco ukázat, ale nechcete, aby vám do počítače zasahoval (zkrátka se bude moci jenom dívat). Ostatní volby neměňte!

MOŽNOSTI VNC VIEWERU

Kolega těch možností má o něco více. Kliknutím pravého tlačítka myši vyvolá menu a zvolí "Connection Options". V tomto okénku by měl měnit pouze nastavení sekce Display. Zaškrtnutí "Restrict pixel to 8-bit" pomůže, pokud máte pomalé spojení, protože omezí počet zobrazovaných a přenášených barev na 256. "Full Sreen" zobrazí vaší obrazovku kolegovi přes celý monitor. Zajímavá je volba "Scale", kde si kolega může vaši obrazovku u sebe zvětšit/zmenšit. Sami autoři však upozorňují, že volba je zatím pouze experimentální (což znamená "nevztekejte se, když to nebude fungovat a shodí vám to program" :-). Ke cti autorů musím poznamenat, že mi tato volba fungovala bez problémů.

Ostatní položky menu, které se objeví po kliku pravého tlačítka na ikonu VNC Vieweru, si popíšeme velmi stručně. "Connection info" podá informaci o spojení, "Request screen refresh" si vyžádá od serveru vaší kompletní obrazovku. Normálně totiž server posílá pouze kousky obrazovky, právě ty, které se změnily (jinak by vám připojení modemem rozhodně nestačilo).

Další položky menu slouží k vyvolání stisku speciální kombinace kláves na vzdáleném počítači "Send Ctrl-Alt-Del", "Ctrl-Down" a dalších.

MOŽNÉ PROBLÉMY

Prvním problémem, s nímž se lze setkat, a to především na internetu, je zabezpečení sítě. Ano, bezpečnost může být v tomto případě proti vám. Pokud je totiž vaše síť oddělena od internetu nějakým druhem firewallu, pak se vám spojení nemusí podařit (prostě počítačový vrátný nepustí vašeho kolegu dovnitř). O tom, jaké máte zabezpečení, si promluvte se svým správcem sítě. Pokud k takové situaci dojde, můžete zkusit trochu jiný postup. Ať "nechodí" váš kolega k vám, ale vy "jděte" za ním. Kolega na svém počítači spustí WinVNC Viewer v takzvaném Listen modu (Listen Mode), a vy se ho pokuste ze svého VNC serveru zavolat (pravý klik na ikonku běžícího VNC serveru \ Add New Client). Teď ovšem nevyplníte vaši IP adresu, ale IP adresu čekajícího kolegy. Pokud se spojení zdařilo sláva. Pokud ne, budete opravdu muset za vaším správcem sítě...

OPATRNOSTI NENÍ NIKDY DOST

V životě není nic jednoduché. Natožpak na internetu. Nechat si ovládat svůj počítač může skončit smutně. Proto vám doporučuji svěřte ovládání svého stroje pouze člověku, kterému věříte, dívejte se na to, co s počítačem dělá. Nejenže se můžete naučit něco nového, ale můžete také zabránit, aby udělal něco nepříjemného. Nikdy také nevíte, jestli ten nepříjemný kolega z vedlejší kanceláře neslyšel váš hovor a právě pomocí VNC se vám nechystá provést nějakou lumpárnu.

VNC také může být nastaveno tak, aby bylo stále aktivní ( Install WinVNC service), ale to bych vám raději také rozmluvil. Mějte VNC pod svou kontrolou, pouštějte ho jen v případě potřeby a na nezbytně dlouhou dobu. Je to opravdu velmi mocný sluha, ale sakramentsky zlý pán. Samozřejmě, že program neumí být zlý, zlí mohou být lidé...

ZÁVĚR

V závěru se vždy pokouším o jakýsi nadhled. VNC je krátký prográmek, který dokáže mnohokrát vytrhnou obrovský trn z paty. Již několikrát mi prokázal svoje služby a mohu ho jen a jen doporučit. A teď hurá na to VNC vyzkoušet "...ták, kolegovi schováme tenhle dopis ... jistě se mu ten nový spořič bude líbit... méně už jeho manželce..." (VNC najdete na: www.uk.research.att.com/vnc).

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0291

Tímto úvodníkem vás vítáme u dalšího dílu tipů a triků pro Windows, tentokrát devětadvacátého. Za pár dní tomu bude bratru třicet měsíců, po které vychází tento seriál. A také třicet měsíců těchto úvodníků, bezprostředně popisujících autorovu náladu a momentální rozpoložení. Nálada měsíce dubna a května je (jednoslovnou charakteristikou) studená. Ač jsem celkem náruživým milovníkem zimních sportů, chlad druhé poloviny dubna mě moc neuspokojuje, raději bych už chodil v krátkém tričku a kalhotách. Bohudík počasí nemá valný vliv na svět počítačů a internetu, a proto o své tipy a intertipy samozřejmě nepřijdete. V dnešním díle se poprvé setkáte s tipem, který nám poslal jeden ze čtenářů. Pokud sami o nějakém víte, neváhejte nás na něj upozornit zasláním e-mailu. Bude-li stát za otištění, naleznete jej v dalším dílu i s vaším jménem.

Dnes se opět podíváme do světa Windows a Office. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

1. "Spouštějte snadno" a ještě lépe... (Win 98/2000)

První tip je právě tím "druhem", který jsem zmiňoval v úvodu. Zaslal nám jej do redakce pan Daniel Troszok, jemuž tímto děkuji za inspiraci. Spolu se vznikem Internet Exploreru ve verzi 4 a 5 dostali uživatelé Windows k dispozici i některá vylepšení pracovní plochy. Kromě možnosti zobrazení WWW stránek přímo na ploše, nebo integraci internetového prohlížeče přímo do každého okna Průzkumníka patří mezi takováto vylepšení i panel Snadné spuštění. Naleznete ho na známém místě přímo vedle tlačítka Start a můžete si na něj umístit libovolný počet ikonek, ke kterým máte potom snadný přístup. Na první pohled se zdá, že zde již není co vylepšit, nicméně několika vhodnými úpravami Windows můžete s tímto panelem provádět "psí kusy" a upravit si ho podle vašeho gusta. Pak se pro vás stane ještě užitečnějším.

Hlavní nevýhodou panelu Snadné spuštění je jeho narůstající velikost s každou novou přidanou ikonou. Ikonu na panel totiž přidáte velmi snadno prostým přetažením buď z menu Start, nebo přímo z plochy vašich Windows. Čím více ikon pak v panelu máte, tím více vám ubírá místa pro zobrazení dalších informací na liště Windows. To je nepříjemné hlavně v případě, pokud jste zvyklí přepínat aplikace přímo na liště. Při velkém množství spuštěných programů na pozadí a velkém množství ikon v panelu Snadného spuštění už na zobrazení právě běžících aplikací moc místa nezbývá.

Proto je výhodné přemístit panel na jiné místo ve Windows. To provedete chycením panelu v jeho levé části, tam, kde se nachází malá svislá linka, a jeho přetažením na pracovní plochu. Zde se panel objeví jako samostatné okénko. Poklepáním na toto okno pravým tlačítkem získáte možnost volby Vždy navrchu, nebo naopak Schovávat. Zvolte způsob, který vám více vyhovuje. Velikost panelu je možné samozřejmě upravit tak, aby nepřekážel, stejně jako u každého jiného okna ve Windows.

A ještě jeden tip v tipu. Velmi výhodné je umístit do takto plovoucího panelu diskové jednotky nebo například ikonu Ovládacích panelů. To provedete poklepáním na ikonu Tento počítač v levém horním rohu pracovní plochy. Potom již stačí přetahat postupně požadované jednotky na plovoucí okno panelu a vždy zvolit Vytvořit zde zástupce. Přístup k disketové mechanice, nebo k jednotce vašeho pevného disku pak bude hračkou.

A poznámka na závěr. Panel nemusí být jen plovoucím oknem. Pokud se přiblížíte k některému z okrajů vaší pracovní plochy, tak se automaticky rozjede na celou délku příslušného okraje, kde může působit podobně, jako třeba lišta u balíku aplikací MS Office. Pokud by vám však panel Snadné spuštění nevyhověl ani v jednom umístění, můžete jej prostým přetažením opět umístit do dolní lišty.

2. Otravující hláška dosového okna (Win 9x)

Tento tip je velmi krátký, velmi srozumitelný, ale také velmi užitečný. Užitečný hlavně uživatelům často spouštějícím nejrůznější aplikace v okně MS DOSu. Pokud totiž provozujete takto spuštěnou aplikaci a chcete ji jednoduše ukončit, neustále vás obtěžuje dialog, který upozorňuje na případnou ztrátu dat a vyžaduje další potvrzení o ukončení příslušné dosové aplikace. Naštěstí je tento dialog vypínatelný celkem jednoduchým způsobem, jejž se tu nyní pokusím nastínit.

Poklepejte pravým tlačítkem na menu Start a zvolte Otevřít. V dialogu poklepejte na ikonu Programy a potom vyhledejte ikonu Příkazový řádek, reprezentující vlastní dosové okno pod Windows. Na tuto ikonu opět poklepejte pravým tlačítkem a zvolte z kontextového menu položku Vlastnosti. Objeví se vám docela rozsáhlý dialog s několika záložkami a mnoha možnostmi nastavení dosového okna. Přesuňte se na záložku Různé a odškrtněte položku Varovat při aktivitě. Po této úpravě nastavení vše potvrďte stiskem tlačítka OK a výše zmíněný dialog už vás nikdy neotráví.

3. Vlastní časová zóna (Win 98)

Až si přečtete tento krátký trik, možná si budete klepat na čelo a snažit se pochopit, proč jsem ho vůbec v tomto dílu uvedl. Postrádá totiž jakoukoliv užitnou hodnotu. V podstatě je jedná jen o jakýsi výstřelek, který vám k ničemu nebude, nicméně doufám, že některé přece jen potěší.

Při instalaci Windows jste dotazování na časové pásmo, v němž se nachází váš počítač. Podle toho Windows zobrazují čas, mění letní na zimní a vůbec provádějí další operace. Časové pásmo se zpravidla nazývá podle hlavního města (případně více hlavních měst) státu ležícího v tomto pásmu. Proč si ale nenazvat časové pásmo podle sebe. Přece nebudu mít označení Praha, když bydlím dejme tomu v Ústí nad Labem :-). Změnu názvu časových pásem (všech) lze provést editací systémového registru.

Spusťte program regedit.exe (např. z menu Start Spustit) a pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows Current Version Time Zones. Zde naleznete výčet všech časových zón rozdělených dle oblastí. Pokud takto chcete upravit počítač v České republice, pokračujte ještě dále do klíče Central Europe. V pravé části regeditu potom můžete vidět položku Display, která reprezentuje název časové zóny pro střední Evropu. Poklepejte na položku Display pravým tlačítkem a zvolte Změnit z kontextového menu. Nyní již stačí pouze přepsat Údaj hodnoty na libovolné jméno časové zóny, zavřít regedit a poklepat znovu na hodiny v pravé části lišty Windows. Takto můžete v registru přepsat všechny názvy a užívat "vlastní" časové zóny.

4. Zrychlete Internet Explorer podruhé (IE 4.x/5.x)

Tento tip jsem si bohužel vyzkoušel i na vlastním systému, který se po cca 4 měsících surfování stával nesnesitelně pomalým. S každým startem Internet Exploreru docházelo k obrovskému "hrabání" disku a úvodní stránka na lokální síti! se stahovala až 15 sekund. S pomocí internetu jsem nalezl příčinu tohoto počínání Internet Exploreru (dále jen IE), o kterou se nyní s vámi rozdělím (a rád).

Již v minulých dílech tipů jsme se bavili o mazání cache paměti, kde si IE uchovává internetové stránky, jež jste již prohlíželi. Pokud jste na tom jako já a máte pevné připojení k internetu, sami víte, že tato cache paměť narůstá po čase neuvěřitelným způsobem. Proto je dobré ji občas vyprázdnit. Ovšem! IE používá pro cache paměť poměrně chaotické uspořádání. Obrázky a stránky totiž ukládá do několika adresářů s podivnými automaticky generovanými názvy. Aby se v této vlastní hierarchii souborů a adresářů spolehlivě vyznal, potřebuje takzvaný INDEX soubor, kde má uloženy informace o umístění každého obrázku a každé stránky, které si do cache paměti uložil (ukázku takových adresářů můžete vidět na vloženém obrázku).

Pokud tuto cache pamět vyprázdníte, smažete sice všechny uložené soubory, ale bohužel nesmažete zmíněný INDEX soubor. Ten si uchová velikost a informace i o souborech, které v cache paměti již dávno nemá. A tímto způsobem se neustále zvětšuje. Indexové soubory (ano, může jich být i více) naleznete například v adresáři c:\windows\Temporary internet Files nebo typicky v c:\windows\history. U verze 4.x může být umístění maličko jiné, ale soubor naleznete taktéž s příponou dat (například jako index.dat). Na obrázku můžete vidět, že u mne měl tento soubor velikost již přes 2 MB. Upozorňuji, že k viditelnému zpomalení surfování na internetu dochází již při velikosti okolo 500 KB.

Jak zhoršující se situaci řešit? Velmi jednoduše. Stačí soubory s koncovkou dat vymazat a IE si automaticky založí nové (a menší). Soubory dat je však třeba smazat přímo z dosového příkazového řádku, a nikoliv z grafického prostředí Windows. Ukončete tedy Windows volbou Start Vypnout a restartujte do režimu MS DOS. Zde proveďte tyto příkazy:

deltree c:\windows\history

deltree c:\windows\tempor~1

Pozor! Umístění souborů dat může být u IE 4.x různé, a proto si nejprve prověřte výše uvedené dva adresáře. Nicméně smazáním obsahu obou nemůžete nic zkazit, maximálně přijdete o seznam stránek, které jste již navštívili.

Smazáním souborů dat významně urychlíte práci s IE, ale naopak přijdete o historii navštívených stránek. Pořádně si tedy rozmyslete, co je vám milejší. Smazání souborů dat lze samozřejmě provést i lepším způsobem v některém z dosových souborových manažerů (Volkov Commander).

5. (nejen) Kopírování disket (Win 95/98)

Nikde jsem nenalezl odkaz ani ikonu, Windows ale přesto obsahují hezký a malý program na kopírování disket. Je totiž součástí univerzální a velké knihovny rundll32. A není sám.

Snad jen dodám, že některé kombinace s rundll32 jsme už v našem seriálu uváděli, proto je jen shrnu do prostého seznamu příkazů. Pokud tedy chcete využít některou z následujících funkcí, jděte do menu Start Spustit a vepište zde tyto příkazy:

Kopírování disket - rundll32.exe diskcopy,DiskCopyRunDll

Formátování disket - rundll32.exe shell32,SHFormatDrive

Vypnutí počítače - rundll32.exe user.exe, ExitWindows

Připojení síťového disku - rundll32.exe user.exe,wnetconnectdialog

Odpojení síťového disku - rundll32.exe user.exe,wnetdisconnectdialog

Nastavení pracovní plochy - rundll32.exe desk.cpl,InstallScreenSaver

Nejjednodušší a rychle dosažitelný způsob použití výše uvedených příkazů je vytvoření příslušných zástupců na pracovní ploše. To provedete následovně.

Poklepejte pravým myšítkem na pracovní plochu svých Windows a zvolte Nový objekt Zástupce. V průvodci nejprve vyplňte výše uvedený příkaz do kolonky Příkazový řádek, tak jak je to na vloženém obrázku. V dalším kroku zvolte libovolný název zástupce a dokončete celou proceduru. Nyní stačí poklepat na vytvořenou ikonu a příkaz se provede.

Tipy pro MS Office

6. Automatické odrážky (Word 2000)

Tento velmi krátký tip je určen hlavně lidem intenzivně pracujícím s MS Wordem, ale i jinými programy. Pokud píšete text na klávesnici, nejste rádi, musíte-li přestat psát a sahat po myši jen proto, abyste zvolili některý z nástrojů Wordu. Při psaní velkých textů to může i zdržovat.

Například pokud chcete začít psát v textu odrážky, nemusíte nutně klikat myší na nástrojovou lištu. Stačí před textem, který už chcete odrazit, napsat hvězdičku (* asterisk), mezeru a pak požadovaný text. Po odentrování vám Word začne automaticky odsazovat text uvozený příslušnou tečkou. V momentě, kdy chcete začít psát opět normálně, stačí zmáčknout na prázdném řádku dvakrát klávesu Backspace a můžete pokračovat v psaní prostého odstavce.

7. Víte jak Word formátuje? (Word 2000)

Pokud si dobře pamatuji, největší slabinou Wordu byla vždy neprůhlednost užitého formátování. Pokud jste se striktně nedrželi předem definovaných stylů, často se vám mohlo stát (a mě se to stává pořad :-), že jste u určité části textu vůbec netušili jak je zformátovaná, a proto jste se marně snažili upravit k obrazu svému. Ještě markantnější je a byl tento problém u cizího textu, který jste se pokoušeli upravit pro své potřeby.

Naštěstí Word ve verzi 2000 umožňuje kdykoliv pouhým poklepáním na příslušnou část dokumentu přesně zjistit užité formátování.

V případě, že se budete chtít podívat na způsob formátu některé části vámi editovaného dokumentu, jděte do roletového menu Nápověda a zvolte položku Co je to? Nebo pouze stiskněte klávesovou kombinaci SHIFT+F1. Kurzor se změní v otazník. Nyní stačí ukázat na část textu, a dostanete kompletní informace o použitém formátu.

Pro návrat zpět do "psacího" režimu stiskněte opět kombinaci SHIFT+F1.

Tímto tipem se dnes rozloučíme. Doufám, že jste si opět každý vybrali to své a že vás alespoň některý z uvedených tipů zaujal. A pokud vám byl i užitečný, je to výborné. Příště se pokusím opět vybrat to nejzajímavější.

Na shledanou u dalšího dílu.

V jednom z předchozích tipů a triků, konkrétně v PC WORLDu číslo 4/2000, jsem u třetího tipu v pořadí s názvem Nejrychlejší prohlížeč poněkud zmátl čtenáře chybným uvedením příkazu, který je nutné vložit do kolonky dialogu Start Spustit. Správné znění příkazu vypadá přesně takto:

"c:\cesta_k_souboru\iexplore.exe" -nohome

Za upozornění na chybu děkuji čtenáři Janu Neumannovi.


InterTipy

LockerGnome

http://www.lockergnome.com/

Stránka, na které nenaleznete přímo tipy a triky, ale přesto se týká Windows ve všech verzí (včetně Millennium). Najdete zde totiž databázi takzvaných "newsletters", což jsou vlastně rozesílané maily s novinkami s příslušné oblasti. Tyto se týkají právě Windows a obsahují odkazy na nový shareware i software pro Windows. Kdo je na "pevné lince", pro toho je tento způsob přísunu informací takřka ideální.

Wild Bean Tips

http://www.wildbean.com/TIPS/tipsoday.htm

Graficky nenápadná, ale obsahově skvělá stránka s tipy pro Windows 95 a pro starší aplikace pro ně. Pokud ještě stále používáte aplikace typu MS Word 6.0 a nehodláte se účastnit updatovací mánie Microsoftu, podívejte se na tuto stránku a budete si moci vybrat ze slušného množství tipů a triků.

Wind Weaver

http://www.windweaver.com/

Stránka týkající se nejen Windows. Naleznete zde odkazy na Windows 95 manual, což je stránka s větším množstvím tipů popisujících práci ve Windows, a dále pak s tradičními tipy, které už jsou pro běžného uživatele mnohem přínosnější. Mimo tyto věci nevynechejte ani návody na nejlepší hledání po internetu (takzvané Search Helpers and Guides) a nezapomeňte se podívat na nové knihy, kterým se věnuje sekce "Bookstore".

NT Research and Design

http://personal.cfw.com/~tkprit/index.html

Stránka věnovaná čistě Windows NT 4.0 Workstation a server týkající se návrhů sítí s NT. Obsahuje spoustu tipů a triků i pro obyčejné nastavení desktopu. Proto si na ní opět každý nalezne to svoje. Zajímavý je odkaz týkající se příkazového řádku NT a jeho využití při správě. Nechybí odkazy na service packy u Microsoftu, nebo dobře provedený bookstore.

Windows NT Security

http://www.isaserver.org/

Profesionálně vedený a aktuální www server o Windows NT, který se nedávno oficiálně přejmenoval na isaserver.org. Z nového názvu plně plyne jeho zaměření na sledování nově zjištěných chyb a děr v systému Windows 2000. Stránka velmi užitečná pro správce sítí připojených do internetu, kteří mají bezpečnost ve své pracovní náplni. Pokud nechcete každý den navštěvovat tuto stránku, můžete si objednat pravidelný newsletter s novinkami na vaši e-mailovou adresu. Součástí serveru jsou i odkazy na takzvané "security software", k nimž patří třeba antiviry nebo kryptovací programy.

Learning Windows NT

http://www.cit.ac.nz/smac/winnt/default.htm

Stránky věnované mimo jiné Windows NT 4.0 Workstation a jak již název napovídá, jsou určené hlavně pro začátečníky. Na své si ale podle názvu rubrik přijdou i pokročilejší uživatelé NT. Celý www server je mirorován do několika zemí a je ho možné objednat i na CD-ROMu. Naleznete zde tyto tematické odkazy: Něco o návrhu sítě, síťová topologie, správa účtů, vytvoření malé sítě, Windows NT services, nezbytný "troubleshooting" a také různé testy a odkazy na další relevantní stránky. Jedná se vlastně o takový malý kurs, dostupný na internetu.

NTware

http://www.ntware.com/

Takže jak jste již poznali z titulu této stránky, jedná se o čistě softwarovou knihovnu pro Windows NT. Hned v úvodu ale naleznete mrňavé odkazy na další systémy (Windows 98, Linux, Windows CE, Palm Pilot, Psion, Newton a ještě pár dalších). Pokračujete přes možnost objednání newsletteru na váš e-mail až ke dvou mapám, USA a Evropy. Zde si vyberete oblast, ve které se nacházíte, samozřejmě kvůli rychlejšímu přenosu vybraného softwaru. Ikony pro výběr naleznete ihned pod mapkami. Software je přehledně rozdělen do kategorií (Workstation software, Server software, Windows 2000, Alpha software, Drivers a mnoho dalších). Pokud sháníte nějaký program nejen pro NT, tuto stránku určitě poctěte svojí návštěvou.

Windowsware

http://www.windowsware.com/

Stránka svým zaměřením naprosto shodná s předchozím exemplářem, akorát rozšířená i o software pro Windows 98 a Windows CE. V ostatních směrech (kromě grafického vzevření) se ale předchozí stránce velmi podobá, a proto ji nebudu déle komentovat. Za zmínku snad stojí jen sekce "Script Collection", obsahující hotové CGI skripty pro všemožné účely. Doporučuji též k návštěvě.

Windows NT Extra

http://www.ojmnet.com/

Dobře graficky zpracovaná stránka s tipy pro Windows NT a množstvím užitečných odkazů např. na diskusní skupiny, doprovodný SW, knihy nebo do chatu. Velmi přehledné, obsáhlé, s vyhledávačem tipů.

About Win NT

http://windowsnt.miningco.com/compute/windowsnt/

Opět graficky velmi zdařilá WWW stránka, věnující se Windows NT a potažmo Windows 2000. Jedná se vlastně o tematicky rozdělené články týkající se jednotlivých oblastí Windows NT. Jako příklad je možné uvést Active Directory, DHCP, DNS & WINS, Performance, Printing, Security a mnoho dalších. Kromě těchto článků zde naleznete takzvané Spotlights, ukazující na novinky a změny v oblasti Windows NT/2000. Stránka je samozřejmě v angličtině.

Jardovy tipy pro Windows

http://mujweb.cz/Pocitace/jarda-win9x/

A na závěr jedna velmi slušně provedená stránka od českého autora. Najdete zde opět mnoho tipů a triků pro Windows, přehledně rozdělených na editace registrů, úpravy v DOSu, klávesové zkratky atd. Kromě toho zde naleznete i odkazy na freeware utility a také přímo autorovy "nej" úpravy Windows. Navíc toto všechno v češtině.

A tímto odkazem dnešní díl ukončíme. Příště další obvyklá dávka URL.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0323

Co znamená v překladu anglická zkratka OEM?

Zkratka OEM jsou počáteční písmena anglického Original Equipment Manufacturer, v doslovném překladu tedy: původní výrobce zařízení. Zkratka se ale používá pro označení produktu, který není určen k přímému prodeji koncovému uživateli, ale jako subdodávka jinému výrobci. Ten ji většinou nějakým způsobem upraví, zdokonalí, vylepší nebo začlení do většího celku a dále prodává již jako svůj výrobek, za který také nese záruku, poskytuje zákaznický servis atd. Více informací najdete ve speciálním článku věnovaném tomuto tématu v rubrice Hardware, nebo např. na http://www. manualy.sk/archiv/a411c120.htm.

? Rád bych se zeptal, jak lze bezpečně updatovat firmware CD-RW mechaniky?

100% bezpečný update neexistuje, ale můžete udělat kroky, které sníží riziko neúspěchu. První krok se týká vlastního firmwaru. Je třeba si být 100% jistý, že daný update je skutečně určen pro vaši mechaniku. Solidní firmy poskytují update firmwaru obvykle na bootovací disketě (po stažení z internetu a spuštění produktu se bootovací disketa vytvoří) a navíc updatovací program provede test, zdali se jedná o update správný. Většinou vypíše také verzi dosavadního firmwaru a verzi nového updatu. Pokud se takto váš stažený update chová, nemusíte se ničeho obávat. V zásadě je třeba vždy přečíst návod, tady neplatí "návod si přečtu, až když všechny pokusy selžou". Také je třeba návodu porozumět a vědět, co update bude, resp. má dělat. Bootovací disketa není vždy podmínkou, pak však přistupují do hry ostatní okolnosti (běžící Windows) a tady je třeba opravdu věnovat pozornost postupu updatování firmwaru podle návodu. Druhým krokem bezpečného updatu je zajistit, aby během vlastního přepisování firmwaru (několik sekund) nedošlo k výpadku proudu. To lze zajistit jedině záložním zdrojem UPS. Jelikož je ale cena takového zdroje zpravidla větší než cena zařízení, které se chystáte updatovat, lze na pár kritických sekund důvěřovat energetické soustavě. Je ale jisté, že se do upgradu firmwaru nebudete pouštět, je-li bouřka, vichřice apod.

? Při startu Windows 98 se objeví pracovní plocha a hned za okamžik se celý počítač sám vypne. Děje se tak ještě než se zobrazí ikony a lišta s tlačítkem Start. Tento problém se objevil náhle, bohužel se již nepamatuji, jestli jsem těsně předtím prováděl něco, co by mohlo toto chování počítače způsobovat (instalace softwaru, zásahy do systému...). Proto bych vás rád požádal o radu, co s tím. Čím je toto softwarové vypínání řízeno, kde se dá nastavit, zda je tato funkce součástí Windows nebo ovladačů základní desky apod.

Příčin může být více, pokusme se na ně přijít. Nejprve zkuste nastartovat pouze do DOSu (např. z diskety nebo z Windows Start menu). Pokud se počítač vypne, je příčina hardwarová nebo jde o špatné nastavení BIOSu. Když se nevypne, mohou za to Windows. Pokud jde o BIOS, je v něm sekce "Advanced Power Management", kde je nastaveno za jak dlouho se co vypíná. Tam by mohla být příčina. Může ale jít i o hardwarovou poruchu např. zdroje. Může být vadné např. tepelné čidlo, které vysílá špatný signál. Jakmile je čidlo ohledáno, spouští se mechanismy na vypnutí. Je-li vypnutí způsobeno Windows, hledejte APM v Ovládacích panelech. I tam může být v nastavení nějaká chyba, resp. může být poškozený soubor ovladače nebo knihovny, který po natažení způsobí vypnutí. Problém je, jak se k tomuto nastavení dostat. Zkuste nouzový režim a pak v Ovládacích panelech APM vypněte. Poslední možností opravy je start do DOSu a reinstalace Windows. Není třeba se obávat, vše zůstane zachováno, poškozené soubory budou opraveny.

? Když mám ve složce Tento počítač Zobrazit zaškrtnuté "Jako stránku WWW", tak mi v levém okně zobrazí soubor .jpg jako obrázek. V pravém okně se soubor zobrazí i s příponou .jpg, i když mám zaškrtnuté políčko "Skrýt příponu souborů známých typů" v Možnosti složky Zobrazení. Tady by mi to až tak nevadilo, ale při doručení pošty se souborem .jpg mi při pokusu o otevření MS Outlook vypíše, že pro soubor .jpg není přidružen žádný program a pokračuje návodem: "Přidružení lze vytvořit poklepáním na ikonu Tento počítač na pracovní ploše. V nabídce Zobrazit klepněte na volbu Možnosti a potom na kartu Typy souborů". Takže pokračuji podle návodu, zvolím Nový typ a v položce přiřazená přípona zvolím .jpg. Po odklepnutí mi systém vypíše, že přípona .jpg už je přiřazená typu jpegfile .jpg soubor mi tak neotevře ani externí prohlížeč, např. MS Photoeditor nebo PaintShop Pro.

Problém je v přiřazení (asociaci) přípony nějakému prohlížecímu programu. Cest k nápravě je několik. Můžete zkusit opravit typ .jpg, tak jak vám říká nápověda. Přitom by definice typu .jpg měla vypadat podle ilustračních obrázků.

Důležité je, aby pro typ JPEG Image byly definovány všechny přípony, jak vidíte na obrázku. Druhou možností je ve Windows Exploreru kliknout na jpg soubor. Měl by naskočit seznam programů, ve kterém si vyberete např. Photoeditor nebo IE apod. Zvolíte, aby se program používal vždy. Pokud se z nějakého důvodu okno neobjeví a pouze dojde k chybě, pak zrušte veškeré registrované typy týkající se JPEG. Poté už by mělo jít přiřadit program typu .jpg bez problému. Tento způsob je nejlepší, neboť systém sám doplní ostatní potřebné údaje v tabulce typu souboru.

? Od doby, kdy mám tiskárnu HP DeskJet 930C, mám následující problémy. V MS Wordu 2000 když stisknu ikonu Tisk na panelu nástrojů, počítač úplně zamrzne asi na 20 sec. Potom se probere a zobrazí okno pro tisk. Pokud kliknu na "Vlastnosti" v dialogovém okně, systém zase zatuhne a zhruba 10-20 sec čekám na zobrazení vlastností tiskárny. Při kliknutí na ComboBox s názvy fontů mi Word zamrzne a asi půl minuty se nedá nic dělat. V MS Outlook 2000 když jen přejedu myší nad ikonou "Tisk" například ve zobrazení kalendáře, program zatuhne na 5 sec a při dalším přejetí se už nic neděje. Když Outlook vypnu a zase zapnu, situace se opakuje.

Jednoznačně se jedná o problém s driverem tiskárny. Ověříte si to tak, že nainstalujete např. HP LaserJet 4L, a rázem budete moci s Wordem pracovat normálně. Driver pro HP DeskJet 930C je buďto špatně nainstalovaný, nebo je pro Windows 2000 nevyhovující. Tiskárnu odinstalujte. Opětovnou instalaci provádějte z CD, ale zvolte jen ty nejdůležitější věci a nenechte tiskárnu instalovat všelijaký balast. Pokud toto nepomůže, je třeba najít driver určený pro Windows 2000.

? Jak dostanu spořič obrazovky mezi spořiče, když si ho stáhnu z internetu? Stáhl jsem si ho do složky Dokumenty. S pozadím pro Windows to chápu a umím. Ale se spořičem jsem z toho nějak jelen. Mám operační systém Windows 98SE. Počítač s procesorem Intel Pentium 500 MHz, pevný disk 13,6 GB, operační paměť 64 MB atd.

Podobně jako pozadí, tak i spořič obrazovky patří do adresáře Windows. Tím bude viditelný pro nabídku v menu. Spořiče mají příponu scr. Některé stažené spořiče musíte nejprve instalovat spouští je totiž malý scr soubor, který se odkazuje na další soubory (obrázky, zvuky), jež předtím instalační program někam umístil.

? Mám na svém počítači antivirový systém AVAST. Hned po jeho instalaci se mi pravidelně při spuštění Windows objevuje tato hláška: "Je možné, že neexistuje výchozí poštovní klient nebo momentálně používaný klient nemůže provést požadavek na odeslání. Spusťte aplikaci Microsoft Outlook a nastavte ji jako výchozího poštovního klienta." Ještě dodávám, že nepoužívám Microsoft Outlook, ale Outlook Express, takže bych asi nerad nastavoval Outlook jako výchozí.

První část hlášení bude pravdivá, nápověda však není dostatečná a tudíž zamlží problém. Ten spočívá v tom, že pravděpodobně nemáte nastaven výchozí poštovní klient. To se stát může, a pokud je vypnuto automatické oznámení této skutečnosti, uživatel se to nedozví a leckdy mu to nevadí. Až do okamžiku, kdy jiný software potřebuje vědět, který výchozí klient je používán. AVAST to potřebuje vědět proto, že do automatického podpisu umisťuje zprávu o tom, že pošta byla kontrolována xy verzí antivirové databáze. Podívejte se do nastavení Internet Exploreru Vlastnosti Programy Elektronická pošta. V tomto políčku vyberte Outlook Express a problém by měl zmizet.

? Jak nastavit (pokud to vůbec lze) ve Windows NT Workstation více než deset okamžitých uživatelů pro přístup na můj disk. Windows NT povolí max. 10 současných přístupů k mému PC, a pokud by nějaký další uživatel chtěl např. tisknout z mé tiskárny, je již nad limitem okamžitého připojení a má smůlu. Zkoušel jsem hledat v registrech, ale bez výsledku. Je nějaká šance, nebo se budu muset poohlédnout po verzi Windows NT Server?

Bohužel vás zklamu, ale toto omezení je dáno licenční politikou Microsoftu pro produkt Windows NT Workstation. Nevím zda to lze nějak změnit (v počítačovém světě lze téměř všechno), ale nedoporučoval bych to, neboť tím byste porušil licenční ujednání. Abyste dovolil sdílení více než 10 uživatelům, musíte mít Windows NT Server. Na možnosti jeho získání, licencování a případného řešení pro malou firmu (Small Bussines Server) se informujte přímo u Microsoftu (www.microsoft.cz).

? Při spuštění MS Word 97 hlásí: "Winword: program provedl neplatnou operaci a bude ukončen". V podrobnostech je jako příčina problému označen soubor MSPCZ.DLL . Nepomáhá ani výměna knihovny, ani exe souboru. Nepomáhá ani odinstalování a nainstalování celého MS Office. Počítač pracuje v síti a na ostatních PC pracuje Word bez problémů.

Příčin může být několik. První je hardwarová paměť. Nicméně to by padaly i jiné programy, takže pokud to dělá pouze Word, paměť můžete vyloučit. Druhou možností je špatně nainstalovaný MS Office. Odinstalace a znovuinstalace je však docela silná opravná metoda, takže tady asi problém také nebude. Zbývají spolupracující programy. Mám na mysli jazykovou podporu, lexikony, a hlavně ovladače tiskáren. Špatně nainstalovaný ovladač tiskárny dokáže dělat to, co popisujete. Zkuste změnit výchozí tiskárnu, a uvidíte. Někdy může zlobit i nastavení grafické karty zkuste změnit rozlišení nebo přejděte do nouzového režimu a spusťte Word odsud.

? Z hlavního menu Excelu mi po nějaké chybně zadané klávesové zkratce a následujícím zazmatkování zcela zmizelo Formátování (roletové rozbalovací menu), a nevím jak ho do hlavního menu vrátit. Zatím používám "místní" menu, které se zobrazuje po stisku pravého tlačítka myši.

Tento problém je zcela běžný a u "svých" uživatelů se s ním jako správce setkávám velmi často. Obvykle ke ztrátě dojde tak, že rychlým nechtěným pohybem po touchpadu notebooku panel menu zachytí a odtáhnou někam pryč. Podobně lze o menu přijít i použitím klávesových zkratek, které byly použity s úplně jiným úmyslem, nebo bylo místo SHIFT stisknuto ALT apod. Jak vrátit menu-panely tam kam patří? Nejprve zkontrolujte, zda jsou zapnuty. Standardně by mělo nastavení Excelu vypadat podle následujícího obrázku.

Je-li tomu tak a daný panel přesto nevidíte, bude odtažený mimo obrazovku. Každopádně ale někde vykukuje jeho kousek a ten stačí zachytit a přetáhnout zpět na své místo. Po uvolnění myši panel zaskočí mezi ostatní panely a je možné finalizovat jeho umístění.

? V MS Outlooku mám vytvořen poměrně rozsáhlý adresář, který se stal nepřístupný. Bojím se provést novou instalaci Office, abych tento adresář zcela neodstranil neztratil. Domnívám se, že adresář kontakty jsou ještě někde na HD uloženy, jen nevím kde. Snad by šlo adresářové záznamy z HD zazálohovat a pak provést novou instalaci Office. Ale nevím jak zálohu vytvořit s jakou příponou jsou záznamy na HD uloženy... Dále tazatel popisuje, že při otevření dojde k zásadní výjimce 0E, že aplikace MSGSRV32 porušila obecnou ochranu atd.

Veškeré uživatelské informace MS Outlook jsou uloženy v souborech *.pst (personal folders), *.ost (offline folders) a *.pab (personal address book). Tyto soubory zálohujte (stačí na jiné místo na disku) a můžete Office (resp. Outlook) reinstalovat. Dříve než tak učiníte, podívejte se na nastavení pošty v Ovládacích panelech. Tam zjistěte, jaké služby jsou nastaveny a zda jim odpovídají příslušné soubory. Ze zkušenosti vím, že uživatelé omylem přesunou adresář kde jsou tyto soubory uloženy jinam ve struktuře adresářů, a Outlook rázem přestane fungovat a hlásí chyby.

Hledáme odpověď: Při přehrávání souborů MP3 z CD-R disků na PC se mechanika CD-ROM roztáčí na vysoké otáčky a působí tak značný hluk, který především tišší poslech hudby značně narušuje. Přitom datový tok souborů MP3 je několikanásobně nižší než u běžných zvukových CD, při jejichž přehrávání se CD mechaniky točí naprosto tiše. Zjistil jsem také, že jsou-li MP3 přehrávány z CD-RW s UDF souborovým systémem, je mechanika stejně tichá jako při přehrávání Audio CD. Proto prosím o radu jak donutit mechaniku, aby se chovala tiše i v případě přehrávání MP3 z disků CD-ROM.

Petr Čáslavský

Ohlasy čtenářů:

V dubnovém čísle PC WORLDu jsem se dočetl ne zcela přesnou udpověď na otázku týkající se zástupců pod systémem Windows NT. V odpovědi je řečeno, že na systému Windows NT odkazy (zástupci) vždy obsahují UNC cestu. To ale není zcela pravda. Toto je výchozí nastavení, které lze změnit zásahem do registru nebo pomocí systémových politik.

Zásah do registru:

Do větve HKCUSoftwareMicrosoftWindowsCurrentVersionPoliciesExplorer doplnit položku typu DWORD s názvem LinkResolveIgnoreLinkInfo s hodnotou 1 (0 vrací nastavení do původní podoby).

S pomocí systémových politik:

Po spuštění nástroje Policy Editor vybrat objekt uživatele a ve stromové struktuře zaškrtnout položku Disable link file tracking (Windows NT Shell Restrictions). Tento postup je také popsán v Microsoft Knowledgebase pod ID Q171762.

Po provedení změn a restartu počítače je možné zástupce kopírovat mezi stanicemi, stejně jako pod Windows 9x.

Jaroslav Fikker

Jaroslav.Fikker@cuzk.cz

V březnovém čísle v rubrice Jak na to se ptá čtenář, jak docílit automatické zapnutí funkce Numlock ve Windows 9x. Také jsem se s tímto problémem u svého počítače setkal. Je to jednoduché: Do CONFIG.SYS se jako poslední řádka napíše NUMLOCK=ON, a je po problému. Po restartování počítače se již zmiňovaná funkce zapne sama.

Jaroslav Jánský, slava.svi@worldonline.cz

Taháky z počítačové školy

Otázka: Dobrý den, zajímalo by mě, zda je ve Wordu 2000 možné vytvářet vlastní panely nástrojů, a hlavně jak je zpřístupnit jiným uživatelům co možná nejjednodušeji.

Odpověď: Vlastní panely nástrojů samozřejmě můžete vytvořit. Následně je uložíte do šablony a šablonu pak umístíte tak, aby ji mohli používat i jiní uživatelé. Podrobnější postup:

V nabídce Nástroje/Vlastní, na záložce Panely nástrojů zvolíte tlačítko Nový a pojmenujete nový panel. V okénku "Panel nástrojů zpřístupnit pro" vyberete Normal.dot. Pak na záložce Příkazy přetáhnete na nový panel ty příkazy, které se tam mají objevit. Panel si vhodně umístíte a dialogové okno zavřete.

Pokud chcete mít nový panel v jiné šabloně, než je nejčastěji používaný Normal.dot, zapište název tohoto souboru do okénka Zpřístupnit komu namísto Normal.dot.

V dalším kroku musíte panel zpřístupnit. Zde máte dva možné způsoby. Buď si ze sdílené šablony na síti okopírujete příslušný panel na každý počítač. Postup: otevřete příslušnou šablonu ze sítě. V nabídce Nástroje/Šablony a doplňky zvolte Organizátor a na něm záložku Panely nástrojů. V jednom okně Organizátoru budou panely šablony Normal.dot a ve druhém panely otevřené šablony. Označte si panel, který se má nakopírovat, a tlačítkem Kopírovat ho vložte do Normal.dot.

Anebo si sdílenou šablonu nakopírujte do složky Po spuštění Najdete ji zde: Windows\Application Data\Microsoft\Template. Až znovu spustíte Word, měl by být nový panel dostupný.

Otázka: Rád bych si změnil nastavení šablony pro nové prezentace v PowerPointu. Nechci novou šablonu, chci mít tuto upravenou šablonu k dispozici už v nabídce Nová prezentace.

Odpověď: Spusťte novou prezentaci. Nastavte si vzhled tak, jak potřebujete. Nastavit dopředu lze: velikost snímku, orientaci snímku, barevnou škálu, barvy výplní, stínů, kontrast vzorku, barva textu, styl textu, vlastnosti objektu (orámování, výplň, umístění u textu, vzorek, styl čáry, šipka). Dále nastavíte na Předloze snímků vlastnosti textu (odsazení, tabulátory, řádkování, atd.), nastavíte i vlastnosti pro tisk a zobrazení, ve kterém se prezentace napoprvé objeví (snímky, poznámky, předloha snímků...).

Prezentaci uložte jako šablonu (*.pot) pod názvem Nová prezentace.pot. Všechny nové prezentace pak ponesou vlastnosti této šablony. Zbavujete se tím ovšem možnosti založit novou prezentaci bez formátování, tak jak se původně nabízela.

Otázka: Mám sešit v Excelu a chci změnit nastavení Vzhledu stránky pro všechny listy najednou. Některé vlastnosti stránky ale budou pro každý list specifické. Pokud postupuji přes Soubor/Vzhled stránky, ovlivní mi to pouze ten list, na kterém stojím.

Odpověď: Postupujete zcela správně. Dobrý je i postřeh, že se mění nastavení pouze aktivních listů. Aktivních listů můžeme mít více, je nutno je předem aktivovat. Postavte se do prvního listu, stiskněte klávesu SHIFT a pak myší klikněte do ouška posledního listu, který má být ještě nastaven. Pokud nejde o souvislou řadu listů, stiskněte CTRL a pak myší klikejte po jednotlivých ouškách zvolených listů. Aktivní listy mají ouška světlá, ostatní tmavá. Další postup je stejný jako u jednoho listu (nabídka Soubor/Vzhled stránky).

Otázka: Stává se mi, že chci u hotové prezentace v PowerPointu změnit šablonu, podle níž bude moje prezentace nejen vypadat, ale budou v ní běhat i makra, která jsem si právě pro tento účel do šablony uložil. Pokud postupuji přes nabídku Formát/Použít šablonu návrhu, změní se mi sice vzhled, ale nedostanu do mého souboru makra. Mohu je tam vložit nějak jinak?

Odpověď: Je dobré od začátku tvořit prezentaci podle konkrétní šablony právě proto, abyste se vyhnul uvedenému problému. Než vůbec prezentaci začnete vytvářet, zvolte šablonu: v úvodním dialogovém okně po startu PowerPointu zvolte Šablona a z nabídnutých šablon si vyberte, anebo z nabídky Soubor/Nový zvolte šablonu pro nový soubor. Pokud už jste přece jen snímky prezentace vytvořil, uložte tento soubor. Pak vytvořte novou prezentaci výše uvedeným postupem a snímky do ní vložte přes nabídku Vložit/Snímky ze souboru.

Otázka: Chci si utřídit svoje šablony ve Wordu tak, abych měl pod nabídkou Soubor/Nový na samostatné záložce jen ty svoje šablony. Kde najdu složku s vlastními šablonami?

Odpověď: Složka se šablonami má různé umístění podle toho, který operační systém používáte. Ve Win 95/98 hledejte pod:

C:\WINDOWS\Application\DataMicrosoft\Templates

Ve Windows 95/98, která používají uživatelské profily, a ve Windows NT:

C:\WINDOWS\Profiles\username\Application Data\Microsoft\Templates

Ve Windows 2000:

C:\Documents and Settings\username\Application Data\Microsoft\Templates

Navíc se na vašem osobním počítači může umístění uživatelských šablon ještě od uvedeného lišit. Zjistíte to nejspíše v nabídce Nástroje/Možnosti, záložka Umístění souborů. Zde zvolte Uživatelské šablony/Upravit. Pak uvidíte, kde se skutečně nachází vaše složka šablon.

Pro vás nejjednodušší bude vytvořit si novou záložku v dialogovém okně Nový. To znamená vytvořit novou složku pod složkou uživatelských šablon (buď v Průzkumníkovi, nebo ve Wordu v dialogovém okně Uložit jako až budete šablonu ukládat).

Otázka: Potřebuji do WinNT dostat odbc drivery Excelu, aniž bych ho tam musel instalovat. Existují někde tyto drivery samotné?

Odpověď: Podle mých zkušeností je nutno ODBC drivery vždy nainstalovat spolu s jejich mateřskou aplikaci. Sami jsme totiž tento problém cca před rokem řešili. Potřebovali jsme přidat ODBC na počítače k naši aplikaci a nebyli jsme schopni je tam zavléci jinak, než že jsme tam nainstalovali jinou aplikaci, jejíž součástí tyto drivery jsou. Konkrétně např. MS Word. Jakmile jsme zkoušeli hledat samostatné drivery na internetu, anebo si je načerno vypůjčit z těch aplikací, co je obsahují (což není dobře), neuspěli jsme. Bylo zřejmé, že driver si po spuštění zjišťuje, zda je nainstalován v rámci své mateřské aplikace. Takže závěrem: je nutno ten Word nebo Excel nainstalovat, při instalaci zvolit i instalaci požadovaných ODBC driveru, a pak třeba zkoušet odinstalovat co se dá, aby ty drivery ještě chodily. Jinou cestu neznám.

Otázka: Vytvářím v PowerPointu Vlastní prezentace a mám přitom spojeno vlastně více prezentací do jedné a měním pořadí snímků a výběr snímků pro každou vlastní prezentaci. Potřebuji, aby se současně změnilo číslování snímků. Bohužel se mi to nedaří a nechci slevit z toho, že mám původní prezentaci nezávislé na vlastních prezentacích. Jak donutit PowerPoint správně číslovat?

Odpověď: Asi vás zklamu, ale samotná funkce Vlastní prezentace nezasahuje vůbec do obsahu prezentace, tudíž po ní nemůžeme chtít, aby měnila číslování. Buď se obejdete bez čísel, nebo si počkejte na novější verzi PowerPointu, tam už by se uvedený nedostatek měl řešit.

Otázka: V PowerPointu se mi stává nemilá věc: nechce mi vůbec vložit videosekvenci. Hlásí mi: "MMSYSTEM296 This file could not be played. Check the file name or install a driver that supports this type of file." Přitom se jedná o klasický .avi soubor. Čím to je a jak se to dá odstranit?

Odpověď: Bohužel nejste sám a problém se týká i jiných souborů (.qt, .mov, .dat, .mpg, .mpa, .mpv, .enc, .m1v, .mp2, .mpe, .mpeg, .mpm, .au, .snd, .aif, .aiff a .aifc). Podobné hlášky dostanete v případě, že při instalaci jiného programu (např. Apple QuickTime for Windows) došlo k přepsání sekce [mci extensions] v souboru win.ini. Sekce [mci extensions] totiž určuje ovladač pro soubory typu videa. Vše se řeší ovladačem MPEGVideo, a to odvolávkou na soubor mciqtz.drv, neboli ovladačem ActiveMovie.

Přesvědčete se, že v system.ini, v sekci [mci extensions] je zapsaná tato informace:

[mci]

AVIVideo=mciavi.drv

MPEGVideo=mciqtz.drv

Pokud některý řádek chybí, dopište ho tam. (Do system.ini se dostanete přes Spusť v nabídce Start. Do volného řádku zapíšete "sysedit". Ze zobrazených oken si vyberete system.ini.)

Potom se podívejte, jestli je takto nastavený soubor win.ini:

[mci extensions]

avi=AVIVideo

qt=MPEGVideo

mov=MPEGVideo

dat=MPEGVideo

mpg=MPEGVideo

mpa=MPEGVideo

mpv=MPEGVideo

enc=MPEGVideo

m1v=MPEGVideo

mp2=MPEGVideo

mp3=MPEGVideo

mpe=MPEGVideo

mpeg=MPEGVideo

mpm=MPEGVideo

au=MPEGVideo

snd=MPEGVideo

aif=MPEGVideo

aiff=MPEGVideo

aifc=MPEGVideo

Opět, pokud chybí některý řádek, doplňte jej. V nabídce Soubor (File) uložte nové nastavení a zavřete Sysedit.

Pak teprve spusťte PowerPoint a zkuste znovu vložit soubor videa. Ještě jedna možnost se nabízí: při každé instalaci PowerPointu dojde k přepsání zmíněných souborů. Takže si vyberte, jestli upravit příkazy, nebo odinstalovat a nainstalovat.

Otázka: Vzhledem k překážkám technického rázu chci předvádět svou prezentaci přímo na monitory posluchačů přes Vysílání on-line. Všichni mají Windows NT Workstation a PowerPoint 2000. Přesto se mi nepodařilo připojit více než 10 počítačů. Čím to je?

Odpověď: Odpověď najdete v licenčním ujednání pro WinNT Workstation. Píše se zde, že v jedné chvíli smí být k vašemu počítači připojeno maximálně právě 10 jiných počítačů. Navíc je třeba si uvědomit, že 10 posluchačů bude moci sledovat vaši prezentaci právě tehdy, když nebude připojen žádný další počítač.

Máte ale ještě jednu možnost: Použít MS NetShow Server 3.0. Budete si muset nakonfigurovat Netshow Server a vlastní stroj (jako předvádějícího).

Konfigurace Netshow Serveru:

Potřebujete MS WinNT Server 4.0, k němu ServicePack 3 (nebo novější) a NetShow Services. Další instrukce vám budou užitečné, pokud váš server (ten, co na něm rozběhnete NetShow) je nakonfigurován, pracuje bez problémů a umí spouštět streamy z adresáře ASFROOT. Na tento server si stáhněte (pokud už to nemáte) soubor Onlbroad.exe z adresy: http://www.microsoft.com/office/ork/2000/download/OnLBroad.exe. Program rozbalte (Unzip) a dostanete hlášku: "DllRegisterServer in NSLSvps.dll succeeded". Pak nastavte v Ovládacích panelech Services (Služby), Online Presentation Broadcast (Vysílání on-line) a zde Startup (Po spuštění). Do Log on As (Přihlásit se jako) vyberte This Account (Tento účet) a vepište uživatelské jméno a heslo. (Jméno musí být ve skupině NetShow Administrators pro tento konkrétní stroj. Pokud v doméně figuruje tento NT Server, musí být součástí jména i jméno domény). Pak kliknete OK a Start. Tím se služba spustí a vy můžete zavřít Services (Služby) v okně ovládacích panelů. Takto jste nakonfigurovali NetShow Server.

Konfigurace stroje předvádějícího prezentaci:

Prezentaci už máte hotovou. Předpokládám podle dotazu, že je nastavená i v Vysílání on-line v nabídce Prezentace. Pokud jsou posluchači opravdu daleko, stojí zato nastavit i volbu Odezva posluchačů při vysílání.

Nakonec klikněte do Možnosti serveru. Musíte nasdílet místo, odkud půjde vysílání. Ono sdílené místo se může nacházet buď na vašem stroji, nebo na NetShow Serveru. Podle zkušeností musím ale říci, že lepší výsledek dosáhnete, když nebudete vysílat přímo ze serveru. Jméno zapište v takovémto formátu:

<jmeno\serveru><jmeno\sdileneho\mista>

Zatrhněte volbu Použít místní server NetShow v místní síti LAN a vepište jméno serveru. (Teď bez dvou zpětných lomítek.) Pak OK a načasujte vysílání (Naplánovat vysílání). Ve formuláři Schůzka (Meeting) vyplňte adresy pro každého z posluchačů, nastavte čas začátku konce a odešlete (Send). Měla by se vám zobrazit hláška: "The broadcast has been successfully scheduled. Your broadcast settings have been saved in the following: <jmenosouboru>.ppt", v české verzi "Vysílání bylo úspěšně naplánováno. Nastavení vysílání je uloženo do souboru <jmenosouboru>.ppt".

A pak v určený čas spustíte prezentaci přes Prezentace volbou Vysílání on-line.

§§§§§


Komunikace


Bezdrátová válka o domácí sí - Vyhraje nakonec zákazník?

Becky Waringová

c01p0209

Bezdrátové síťové systémy jsou levné, jejich uvedení do provozu je snadné, a je jich na trhu čím dál větší výběr. Jsme ale svědky souboje dvou standardů.

Vlastníte několik počítačů, máte širokopásmový přístup k internetu. Nyní chcete dát všechno dohromady pomocí bezdrátové sítě, abyste mohli sdílet výhody, jež vám široké pásmo přináší (o tiskárnách a souborech ani nemluvě), aniž byste museli všude natahovat kabely.

Kdysi vzácné, mimořádně nákladné a nesnadno konfigurovatelné produkty pro vytváření domácích bezdrátových sítí jsou dostupnější, cenově přijatelnější a přívětivější k uživateli než kdykoliv dříve. Váš malý podnik nebo domácnost může vytvořit a uvést do provozu bezdrátovou síť během jedné hodiny nebo dokonce i dříve. Nebude to úplně za hubičku: očekávejte, že zařízení pro vzájemné propojení dvou PC a jejich připojení k internetu vás bude stát 480 až 750 amerických dolarů. Je to ale o hodně snazší než demolovat zdi, abyste natáhli ethernetový kabel. A uživatelé notebooků velmi ocení svobodu pohybu po domě nebo malé kanceláři.

Ale dříve, než zainvestujete do bezdrátové sítě, si budete muset vybrat mezi dvěma konkurenčními standardy HomeRF a 802.11b což je docela komplikace. Doposud byl HomeRF populárnější z velké části díky tomu, že standard 802.11b (rovněž známý jako Wi-Fi) nebyl až do konce loňského roku široce dostupný jeho působištěm byl podnikový trh. Wi-Fi se však rychle uchycuje a v poslední době dominuje. Bitva však ještě zdaleka neskončila a předtím, než si vyberete, byste měli vše důkladně prošetřit.

Proč ta záplava nových nabídek Wi-Fi? Pravděpodobně nejvýznamnějším důvodem je rychlost přenosu dat 11 Mb/s, zhruba stejná jako u původních ethernetových sítí (10 Mb/s). Naproti tomu HomeRF v současné době běží jen na 1,6 Mb/s, ačkoliv je již schválena další generace protokolu HomeRF, jenž podporuje rychlosti až 10 Mb/s. Čipy podporující tento rychlejší HomeRF standard budou k mání ve druhé polovině letošního roku a měly by k tomuto standardu přitáhnout více dodavatelů. Nyní jsou však jedinými dodavateli kompletních systémů HomeRF společnosti Intel a Proxim.

K dalším výhodám Wi-Fi patří větší dosah typicky 900 až 1 500 m uvnitř budovy, na rozdíl od 450 až 900 m v případě HomeRF. Kromě toho se počítá u Wi-Fi s plánovaným zrychlením až na 54 Mb. Protože bezdrátové sítě 802.11b má mnoho podniků, jejich zaměstnanci již mají PC karty Wi-Fi ve svých notebocích. Několik společností začíná v USA nabízet předplatitelský přístup k internetu na bázi 802.11b ve veřejných prostorách, jako jsou letiště a hotelové haly.

Pro uživatele těchto veřejných sítí Wi-Fi však může být problémem bezpečnost, protože žádná z těchto sítí dosud nevyužívá šifrovací algoritmus Wireless Equivalent Privacy (WEP). Pokud jsou data opravdu citlivá, je třeba přijmout další preventivní opatření například použití virtuální privátní sítě (VPN) nebo šifrování citlivých e-mailových zpráv.

Aktivace WEPu nemusí rozptýlit veškeré obavy. Skupina výzkumníků z Berkeley nedávno odhalila slabinu protokolu, kterou by mohli využít hackeři. Šifrovací systém Blowfish, jenž používá HomeRF, má rovněž známá zranitelná místa, a tak znovu připomínám, že je moudré učinit další preventivní opatření, pokud si nejste jisti, že se žádný hacker nemůže dostat do dosahu signálu.

Hlavní výhodou HomeRF je především cena. Například HRF brána od Proxim Symphon centrální prvek bezdrátové domácí sítě stojí 199 dolarů, což je o 100 až 200 dolarů méně než stojí většina bran Wi-Fi. V případě PC adaptérů je rozdíl menší: cena síťových karet HomeRF se pohybuje mezi 100 a 135 dolary, zatímco cena Wi-Fi karet pro domácí použití kolísá mezi 100 a 175 dolary.

Pokud jde o technologii, tak jednou z předností HomeRF je vestavěná podpora hlasové komunikace (můžete získat slušnou kvalitu hlasu, chcete-li svou síť použít pro šíření telefonických hovorů). Dalším kladem je širokopásmový přenos dat s využitím skokových změn kmitočtu nosné frequency hopping, který používají radiostanice HomeRF. Tato technologie je svou podstatou méně náchylná k rušení mikrovlnnými troubami a zařízeními, která komunikují pomocí Bluetoothu, než Wi-Fi technologie pracující s rozprostřeným spektrem. Zastánci Wi-Fi namítají, že tato výhoda jíž považují za okrajovou zmizí, jakmile bude na světě 10Mb/s verze HomeRF.

Přívětivost k médiím

Snad ještě důležitější je, že HomeRF může poskytovat prioritu paketům médií využívajících datové proudy (streaming), takže nabízí lepší podporu multimediálním aplikacím, například sledování videa prostřednictvím internetu. Tato výhoda však může být dočasná: společnost ShareWave vyvinula rozšíření standardu Wi-Fi s názvem, které optimalizuje streamingová média; již započaly práce na další generaci 802.11b cílem je zlepšit podporu hlasu a multimédií. Od této připravované verze, nazvané 802.11e, se též očekává, že se pokusí odstranit současnou slabinu tkvící v bezpečnosti WEPu.

Ale zrovna tak, jako u HomePNA a HomePlug, se i v případě HomeRF očekává, že se objeví v oblasti nepécéčkových zařízení pro domácí zábavu. Například společnost SimpleDevices si předsevzala, že použije HomeRF pro svou připravovanou řadu bezdrátových spotřebitelských produktů, včetně budíku připojeného k Síti, jenž se každé ráno připomene svým individualizovaným obsahem, a přehrávače zvuku, který využije obsah uložený ve vašem PC.

Ať už se rozhodnete pro jakýkoliv typ sítě, vždy potřebujete bránu nebo přístupový bod zařízení, převádějící síťový provoz po drátech na rádiové datové pakety, směřující do zařízení vybavených bezdrátovými přijímači. První přístupové body dělaly jen tohle a nic víc. Potřebovali jste další skříňky pro svůj kabelový nebo DSL modem, ethernetový rozbočovač, směrovač do internetu, jenž umožňuje všem počítačům na síti sdílet jediné připojení, a v některých případech firewall pro ochranu před vetřelci. Dát všechno dohromady bylo tvrdým oříškem dokonce i pro odborníky.

Dnes je všechno jinak. Nová třída bezdrátových domácích bran integruje většinu z těchto funkcí do jediné, snadno instalovatelné skříňky. Některá zařízení, například to, které dodává firma Cayman Systems, umí všechno: slučují v jediné krabičce přístupový bod k bezdrátové síti s DSL nebo kabelovým modemem, ethernetovým rozbočovačem, firewallem a i internetovým směrovačem. Protože různí poskytovatelé DSL v USA mají různé požadavky na modem, zájemce si koupí jednotku typu "vše v jednom", předem nakonfigurovanou od ISP. Většina nových bran je navržena tak, aby spolupracovala s DSL nebo kabelovým modemem, který uživatel získal od svého ISP. Tyto brány si uživatel koupí jako normální pultové zboží u běžného prodejce počítačů a elektroniky, a konfiguraci si udělá sám.

Kromě brány je třeba zakoupit PC kartu, tj. PCI nebo USB adaptér pro každé zařízení v bezdrátové síti. Pokud jsou zařízení a periferie (se kterými nechci hýbat) např. v kanceláři připojené k Ethernetu a brána je umístěna poblíž, je možno zauvažovat o bráně s vestavěným ethernetovým rozbočovačem (bezdrátová zařízení, jež jsou v pohybu mají přístup k zařízením na Ethernetu přes bezdrátovou bránu s vestavěným ethernetovým rozbočovačem). Zpočátku to bude o něco dražší, ale ušetří se na adaptérech, protože ethernetová karta přijde asi o 30 dolarů levněji než jakýkoli bezdrátový adaptér.

Jestliže je třeba sdílet širokopásmový přístup, rychlost 1,6 Mb/s, jakou poskytuje HomeRF je odpovídající. Pokud chcete přenášet mnoho velkých souborů (např. hudebních, fotografií a videosouborů) mezi počítači, počkejte si na HomeRF pro rychlost 10 Mb/s, jež bude na trhu koncem tohoto roku. Pokud potřebujete vyšší rychlost, investování do HomeRF právě nyní nemá valný smysl.

Prověřte stav VPN

Jestliže pracujete na dálku nebo máte v kanceláři bezdrátovou síť, před nákupem se poraďte se svým oddělením IT. Mnoho společností vyžaduje, aby se zaměstnanci k jejich podnikovým sítím připojovali prostřednictvím VPN. Zatímco všechny brány v naší tabulce se hlásí k určitému stupni podpory VPN, tato podpora se objevuje v mnoha různých odstínech a jistě si nepřejete nainstalovat všechno, jen abyste později zjistili, že to nefunguje. Máte-li v kanceláři bezdrátovou síť 802.11b, vaše rozhodování je snadné, protože již vlastníte adaptér. Často cestující lidé by se měli přiklonit právě k Wi-Fi, aby využili výhodu rostoucí dostupnosti této technologie ve veřejných prostorách.

Zatímco domácí brány ještě nejsou skutečně plug and play, přiměřeně důvtipní uživatelé by měli být schopni je nainstalovat bez velkého trápení. A jakmile jednou okusíte bezdrátový životní styl, už se nebudete chtít nikdy vrátit zpět.

Drátové alternativy: HomePNA, HomePlug

Bezdrátové sítě jsou příjemné, možná však budete mít chuť na něco levnějšího co vás ale stále nebude nutit natahovat nové kabely. Je-li tomu tak, vyzkoušejte alternativy typu "žádné nové dráty" založené buď na standardu HomePNA (www.homepna.org), jenž využívá stávající telefonní vodiče, anebo HomePlug (www.homeplug.org), jenž pracuje na stávajících elektrických vedeních.

Oba přístupy mají slušnou rychlost: HomePNA je typován na 10 Mb/s a HomePlug na 14 Mb/s oba jsou tedy porovnatelné s ethernetovými sítěmi s přenosovou rychlostí 10 Mb/s a bezdrátovými sítěmi 802.11b (Wi-Fi). Hardware má rovněž neobyčejně příznivou cenu PCI karta HomePNA stojí pouhých 40 dolarů, ve srovnání s Wi-Fi kartami za 100 až 175 dolarů. A fandové říkají, že se streamingovými médii a telefonií pracují lépe než bezdrátové sítě. Proč tedy tyto standardy (s výjimkou HomePlug) podporuje tak málo bran či dokonce žádná?

Jsou pro to tři hlavní důvody. Za prvé, standard HomePlug se objevil teprve nedávno. Zatím získal pouze předběžnou certifikaci (na využívání PowerPacket technologie firmy Intellon) a první výrobky se na pultech obchodů neobjeví dříve než koncem roku.

Za druhé, obě tyto normy jsou navrženy pro domácnosti: nenarazíte na ně v podnicích, ani ve veřejných prostorách. Naproti tomu některé společnosti a hrstka letišť a hotelových hal již nabízejí přístup prostřednictvím Wi-Fi.

Konečně, bezdrátová síť nabízí nepřekonatelné pohodlí, a vyšší náklady na tom stěží něco změní. Můžete zajít kamkoliv domě nebo i mimo dům aniž byste ztratili spojení. Usrkávání ledového čaje na terase, zatímco vyřizujete e-mail, je těžké konkurovat.

HomePNA a HonePlug, jež mají mnohem nižší náklady na jeden uzel přilákají uživatele, kteří si budou chtít připojit k síti nepécéčková zařízení, k nimž patří herní konzole a přehrávače MP3, aniž by za to utratili mnoho peněz. Společnosti SonicBlue (zakladatel aliance HomePlug Powerline) a Dell pracují na MP3 systémech vybavených připojením HomePNA pro přenos souborů do a z PC a jejich přehrávání prostřednictvím domácích stereofonních souprav. K dalším zakladatelům aliance HomePlug Powerline patří giganti 3Com, Cisco, Compaq, Intel a Motorola. Většina z nich jsou též zakládajícími členy aliance HomePNA což je důkazem, že dodavatelé hrají na více stran, dokud se neobjeví jasný vítěz.

§§§§§


Power browsing - Surfování na úrovni

Yael Li-Ron

c01p0212

Doplňte si váš prohlížeč plug-iny, add-ony surfování bude mnohem příjemnější a rychlejší

Pokud se připojujete jen pomocí webového prohlížeče, jste pro internet vybaveni pouze minimálně. Je to totéž, jako kdybyste jeli na dovolenou jen s jízdenkou a prázdným kufrem. Samotný webový prohlížeč ať už je to Microsoft Internet Explorer, Netscape nebo jiný vás může uspokojit jen do určité míry. Nepomůže vám, když budete chtít web pořádně prohledat, ani sám nepřehraje videoklipy.

K prožití co největšího on-line dobrodružství potřebujete zásobu všelijakých plug-inů, add-onů a samostatných nástrojů. Dali jsme dohromady seznam našich favoritů, od dobře známých, až po téměř neznámé. Rovněž jsme nasbírali pár dobrých tipů od profesionálů vesměs vynikajících znalců prohlížečů. Vaše domovská stránka se bez nich nemůže obejít!

Co potřebujete

Existuje hrstka doplňků k prohlížečům, které musíte mít, chcete-li si užít všech zvuků a dojmů, jež web nabízí. Jakmile jsou zavedeny, většina z nich tiše odpočívá na pozadí, dokud nejsou vyvolány, aby umožnily bohatší webový zážitek. Většina nástrojů této kategorie je bezplatných, ačkoliv v nemnoha případech jde o levný shareware. Všechny jsou k dispozici ke stažení v sekci Downloads webovské stránky www.pcworld.com.

Nejznámějšími doplňky jsou přehrávače zvuku a videa. Při instalaci webového prohlížeče je vám nabídnuta možnost současně nainstalovat Windows Media Player od Microsoftu, Flash od firmy Macromedia nebo jiné přehrávače. Podívejte se příležitostně na webovské stránky dodavatelů po nových verzích a opravách. Doporučujeme, abyste udržovali instalaci jak Windows Media Playeru, tak i RealPlayeru. Ačkoliv některá webová sídla vám umožňují vybrat si mezi těmito dvěma oblíbenými přehrávači a vy možná jednomu z nich dáváte přednost většina webovských stránek vám ale možnost volby neposkytne.

Shockwave 8 a Flash 5: Přehrávač Shockwave od Macromedie, Inc., je dědečkem všech plug-inů, nabízejících přístup k interaktivnímu a animovanému obsahu na tisících webovských stránek. Bývá používán ke zobrazování všeho možného, od demonstrací produktů až po puzzle či jiné hry, a spolupracuje s prohlížeči Netscape 4, IE 4, a AOL 4 a všemi staršími verzemi těchto prohlížečů. Nejnovější verze, Shockwave 8, obsahuje oblíbený přehrávač animací Macromedia Flash 5. Flash si do svého systému nainstalujte, ale používejte jej uvážlivě. Většina sídel využívajících Flash vám umožňuje prohlížet obsah jako prostý HTML animaci sice neuvidíte, ale vaše prohlížení se urychlí.

Macromedia (www.macromedia.com); 225 KB; spolupracuje s IE nebo Netscapem

Acrobat Reader: Tento všudypřítomný prohlížeč souborů od Adobe Systems, Inc., obsahuje bezplatný plug-in pro IE a Netscape, jenž vám umožňuje prohlížet a tisknout dokumenty ve formátu PDF (Portable Document Format) firmy Adobe pomocí jakéhokoliv prohlížeče.

TIP: Máte-li ve svém prohlížeči načten dokument v PDF formátu, nezavírejte jej, pokud nechte zavřít i prohlížeč. Chcete-li zavřít dokument, ale prohlížeč ponechat otevřený, klikněte pravým tlačítkem myši na tlačítko Acrobatu na liště úloh a zvolte možnost Zavřít, nebo stiskněte v prohlížeči tlačítko Zpět, abyste se vrátili na předchozí stránku a zavřeli Acrobat.

Adobe (www.adobe.com); 5,5 MB; spolupracuje s IE nebo Netscapem nebo pracuje samostatně

Přehrávače zvuku a videa

Pokud rádi posloucháte hudbu ve formátu .mp3 nebo jiných formátech, nebo sledujete videoklipy na obrazovce svého počítače, zatímco pracujete (nebo hrajete), můžete obrázky a zvuky streamovat prostřednictvím internetu. Jak se však rozhodnout, který přehrávač použít? Prvořadým rozdílem mezi přehrávači je jejich uživatelské rozhraní: většina z nich nyní podporuje formáty .mp3, CD, MPEG, Real (.ra), AVI a jiné standardy audia a videa. Stáhněte si a použijte zde vyjmenované přehrávače, uvidíte, který se vám bude nejvíce zamlouvat.

RealPlayer 8: Kromě přehrávání několika formátů zvukových souborů včetně .ra, .wav, a .mp3 stejně jako zvukových CD, RealPlayer streamuje video z jednoho z mnoha "kanálů", jejichž seznam je zobrazen po levé straně okna přehrávače. V přibaleném Real JukeBoxu (hudební skříni) si můžete vytvořit přehrávací seznam svých oblíbených melodií, a dokonce nastavit synchronizované vizuální vjemy k jedné z uživatelských voleb. Kvalita videa však hodně zaostává za očekáváním. Také zvuk nebývá synchronní s obrazem nebo se obraz trhá a je rozmazaný.

TIP: I když vás RealPlayer právě nebaví přehráváním mediálních souborů, pořád váže cenné systémové prostředky. Můžete jej deaktivovat kliknutím pravým tlačítkem myši na komiksovou bublinu v pravé části systémové lišty a zvolením možnosti Close StartCenter.

RealNetworks Inc. (www.real.com); 4,4 MB; spolupracuje s IE nebo Netscapem nebo pracuje samostatně

Windows Media Player 7: Tento freewarový mediální přehrávač od Microsoftu se podobá RealPlayeru: oba podporují široké spektrum souborových formátů a žádný z nich nevyžaduje, abyste pro přehrávání mediálních souborů spouštěli prohlížeč. Tento plug-in podporuje formáty .mp3, .mov (QuickTime filmy), a jiné souborové formáty, stejně jako dva proprietární zvukové formáty Windows Media Playeru: .asf a .wma. A pokud byste si přáli použít oduševnělejší a osobitější rozhraní, můžete si k oživení pohledu zvolit nový "skin".

Microsoft Corp. (www.microsoft.com/windows/windowsmedia/en/download); 9,1 MB; spolupracuje s IE nebo Netscapem nebo pracuje samostatně

Quick Time: Tento sharewarový přehrávač audia a videa od Apple Computer, Inc., se často objevuje jako možnost pro přehrávání určitých videoklipů nalézajících se na webových stránkách. Tento program existuje již řadu let, ale RealPlayer a Windows Media Player se mezi uživateli počítačů jiných než macovských staly populárnějšími. Hlavním lákadlem QuickTime je jeho schopnost přehrávat 360stupňové klipy QuickTime VR (virtuální realita), které jsou interaktivními videozáznamy, v nichž se můžete dle libosti pohybovat. Tyto videozáznamy se často používají na prodejních místech, aby ukázaly interiér domu nebo automobilu.

Apple (www.apple.com/quicktime); 8,3 MB; spolupracuje s IE nebo Netscapem nebo pracuje samostatně

MusicMatch Jukebox: Kromě poslechu zvukových nahrávek, seřazených do seznamů ve formátu .wma a jiných oblíbených formátech, si můžete kódovat své vlastní soubory .mp3 a vytvářet vlastní CD. Registrovaná verze (20 dolarů) umožňuje tisknout obaly na CD se seznamy stop v originálním výtvarném provedení.

MusicMatch (www.musicmatch.com); 8,4 MB; spolupracuje s IE nebo Netscapem nebo pracuje samostatně

WinAmp: Tento strohý zvukový přehrávač firmy Nullsoft podporuje mnoho oblíbených formátů (nikoliv však .ra firmy Real) a umožňuje vám vytvářet přehrávací seznamy. Rovněž se zdá, že WinAmp padá méně často než jiné přehrávače.

TIP: Chcete-li zdvojnásobit plochu WinAmpu, stiskněte Ctrl-D.

Nullsoft Inc. (www.winamp.com); 1 MB; spolupracuje s IE nebo Netscapem nebo pracuje samostatně

Užitečné doplňky pro IE 5

Internet Explorer 5 podporuje doplňky, jimž se říká Web Accessories (webové příslušenství), které se připojují k nástrojovým lištám prohlížečů nebo ke kontextově citlivým nabídkám vyvolávaným pravým tlačítkem myši uvnitř prohlížeče. Tato příslušenství umožňují rychlý přístup k obsahu a přidávají mnoho funkcí. Neúplný seznam Web Accessories naleznete na adrese www.microsoft.com/windows/ie/webaccess. Zde jsou naši favorité:

Nástrojová lišta Google: Nemusíte psát adresu www.google.com, abyste se dostali ke skvělému vyhledávacímu stroji. Rychlejší přístup k němu získáte doplněním vyhledávacího pole Google do nástrojové lišty IE (www.google.com/intl/cs/options/toolbar.html na této stránce klikněte na nápis "I want the Google Toolbar!" Požadavky na systém: Microsoft Windows (95, 98, ME, NT, nebo 2000), Microsoft Internet Explorer verze 5.0 nebo novější

Google Inc. (www.google.com); 1 MB; spolupracuje s IE 5

Alexa: Klasická verze 4 seznamů odkazů vztahujících se k webovému sídlu, které právě navštěvujete včetně adresy sídla, telefonního čísla a jiných kontaktních informací v horizontální nebo vertikální liště. Ideálně se hodí pro uživatele, kteří uskutečňují porovnávací průzkum (v prohlížečích Netscape od verze 4.x a v IE 5 a pozdějších verzích se též vytváří databáze souvislostí jako "příbuzné odkazy"). Na druhé straně nová verze Alexy číslo 5, je k dispozici jen jako vertikální panel, jenž se objevuje nalevo od okna prohlížeče. Alexa funguje jako pomocník při nakupování, jenž poskytuje informace ze sídel Amazon.com a MySimon.com.

Alexa (www.alexa.com); 150 KB; spolupracuje s IE 5

FlySwat: Tento nástroj byl navržen jako pomůcka pro prohledávání, ale činí veškeré prohlížení více interaktivním a asociativním. Některá slova a fráze na obrazovce se stávají hyperodkazy na patřičné webovské stránky, kde naleznete více informací o tématu, které je zvýrazněno.

TIP: zaškrtněte položku Open destination in new window v nastavení programu (Settings), abyste nezabloudili příliš daleko od počátečního bodu.

FlySwat (www.flyswat.com); 400 KB; spolupracuje s IE 5 nebo pracuje samostatně

Webové příslušenství pro IE 5: Dříve známé jako IE PowerToys. Tato freewarová kolekce nástrojů od Microsoftu zahrnuje funkci, která vám umožňuje zvětšovat nebo zmenšovat jakýkoli obrázek na webové stránce. Rovněž obsahuje Image Toggler, jenž vám může pomoci urychlit prohlížení webu selektivním vyřazením grafiky (včetně reklam!) na různých stránkách, které navštívíte.

TIP: Image Toggler se nachází na nástrojové liště IE. Abyste jej uviděli, klikněte pravým tlačítkem myši na hlavní nástrojovou lištu a vyberte položku Links (Odkazy). Pokud obrázky nezmizí, když aktivujete Image Toggler, stiskněte "F5", aby se obnovila obrazovka.

Microsoft (www.microsoft.com/windows/ie/webaccess/default.asp); 120 KB; spolupracuje s IE 5

Web Developer Accessories: (příslušenství pro webové vývojáře): Většina nástrojů v této sadě od Microsoftu je určena skalním webovým vývojářům. Jste-li však občasným HTML programátorem, jenž je zvědav, jak je stránka zkonstruována, zjistíte, že nejvhodnějším nástrojem pro vás bude zřejmě View Partial Source (prohlížeč dílčího zdrojového kódu).

TIP: Kdykoliv se chcete podívat na HTML kód stojící v pozadí, jednoduše vyberte část obrazovky, klikněte pravým tlačítkem myši a vyberte položku View Partial Source.

Microsoft (stejná adresa jako v případě Web Accessories pro IE 5); 113 KB; spolupracuje s IE 5

SurfSaver: Tento bezplatně nabízený (ale reklamou podporovaný) výzkumný nástroj firmy AskSam spolupracuje s IE a Netscapem. Umožňuje vám ukládat webové stránky do složek a v uložených stránkách vyhledávat podle zadaných klíčových slov. SurfSaver Pro za 30 dolarů, jenž je k dispozici na www.surfsaver.com, eliminuje reklamy a umožňuje vám sdílet výsledky hledání mezi několika uživateli na síti.

AskSam (www.asksam.com); 5,5 MB; spolupracuje s IE 5 nebo Netscapem

Netscape 6 se stává přehlednějším

Netscape 6 vám umožňuje vybírat ze stovek "oušek", která můžete doplnit do oblasti My Sidebar (moje postranní lišta) v levém panelu prohlížeče. Tato ouška jsou především odkazy na zprávy, sport, zábavu a jiný obsah, mohou však mezi nimi být i odkazy na nákupní sídla. Některým lidem se může líbit ouško souvislostí What\s Related, ačkoliv většina z nás asi raději vyhradí co největší prostor obrazovky pro obsah stránky, kterou si právě prohlížíme.

TIP: Chcete-li vybrat ouška, jež chcete doplnit do My Sidebar, klikněte na tlačítko Tabs (ouška) a vyberte položku Customize Sidebar (přizpůsobit postranní lištu). V dialogovém okně, které se objeví, klikněte na Find More Tabs (najděte více oušek). Touto akcí se dostanete do sídla Netscapu, kde si můžete vybrat ze širokého spektra kategorií: umění a zábava, počítače a internet, hry, zdraví, domov a rodina, nakupování a sporty.

Urychlovače prohlížečů

Tyto utility přidají do vašeho prohlížeče vlastnosti a funkčnost, které byste si přáli, aby měl odpočátku.

InterMute AdSubtract: Tento nástroj dokáže jednou provždy vyřadit všechny ty blikající, mrkající a otravné reklamy. Verze Pro též odstraňuje okna "speciální nabídka", jež neustále vyskakují a ruší. Základní verze SE je bezplatná a Cookie Edition (CE) je zkušební verze, která je funkční 14 dní. Pokud se vám líbí CE, upgradujte na AdSubtract Pro za 30 USD.

InterMute AdSubtract (www.adsubtract.com); 2,5 MB; spolupracuje s prohlížeči AOL, IE, Netscapem, nebo Operou

Babylon: Tento překladový nástroj je určen všem lidem, kteří mají mezinárodní zákazníky, nebo těm, kteří se jednoduše chtějí podívat na cizí slovo nebo slovní spojení. Tato utilita, jež naskočí, když kliknete uživatelsky konfigurovatelným tlačítkem myši, vám umožňuje určit jazyk, do nějž chcete překládat (seznam zahrnuje arabštinu, čínštinu, hebrejštinu, francouzštinu, němčinu a italštinu).

TIP: pokud jako horkou klávesu Babylonu použijete pravé tlačítko myši, ztratíte funkčnost tohoto tlačítka.

Babylon (www.babylon.com); 1,5 MB; pracuje samostatně

Atomica: Jestliže se vám líbí FlySwat, zamilujete si i Atomicu (dříve GuruNet). Oba produkty poskytují podobnou službu, ale používají mírně odlišné přístupy. FlySwat vytváří hyperodkazy v Internet Exploreru a umožňuje vám zjistit více o slovech, na která kliknete se stisknutou klávesou "Alt" v jakékoliv aplikaci. Toto metodu používá i Atomica. Ale Atomica nabízí mnohem více informací než FlySwat.

Atomica (www.atomica.com); 150 KB; pracuje samostatně

IE Speaker: Nečtěte webovou stránku nechte Merlina, aby vám ji přečetl. IE Speakster je freewarový syntetizátor řeči, který vám čte webové stránky, když v prohlížeči kliknete pravým tlačítkem myši a vyberete položku IE Speakster. Je ideální pro slabozraké surfaře.

TIP: Když Merlin čte, na vaší obrazovce se objeví malé prohlížecí okénko, které obsahuje odkaz na IE Speakster. Nezavírejte je, pokud si nepřejete deaktivovat tento nástroj. Merlin automaticky zmizí, jakmile utilita dokončí svou práci.

Customized Computer Software (www.webtalkster.com); 12 MB; spolupracuje s IE 5 nebo pracuje samostatně

HandsFree: Už se ozývají vaše zápěstí? Chcete na chvíli ulevit svým horním končetinám? Namísto ťukání do klávesnice a klikání použijte tento doplněk pro IE, abyste vašemu prohlížeči řekli, kam se chcete dostat a co chcete napsat do webových formulářů. Přirozeně potřebujete mikrofon.

TIP: HandsFree umí přiřadit odkazům čísla, a tak můžete říci "číslo tři", abyste vyvolali třetí odkaz. Nápověda v dolní části obrazovky obsahuje seznam klíčových slov a vojenský abecední systém použitý pro hláskování webových adres v režimu diktování. Jestliže například řeknete "napiš adresu www tečka alfa bravo čárlí tečka com", HandsFree vás přenese do www.abc.com.

Edumedia (www.edu-Media.com); 2,5 MB; spolupracuje s IE 5 nebo pracuje samostatně

Surfujte jako profíci: tipy od webových expertů

"Jsem-li připojen k bezpečnému serveru, vždy se odloguji, než přejdu na jinou stránku. Pokud přecházím na jiné URL, aniž bych se nejprve odlogoval, informace, které jsem poskytl bezpečnému serveru, by mohly zůstat ve vyrovnávací paměti mého prohlížeče."

I kdybyste surfovali od samého počátku webu nebo se připojovali on-line dokonce již v dobách ARPANETu, pořád se máte co učit, pokud jde o rychlé a efektivní vyhledávání informací. A od koho lépe získat tipy než od lidí, pro něž je surfování prací?

Dnes se zdá, že téměř každé druhé webovské sídlo, které navštívíte, vás vyzývá k downloadu nějakého plug-inu nebo přehrávače, jenž je nutný pro to, abyste "stránku viděli správně." Tlačítko Download byste samozřejmě nikdy neměli mačkat reflexivně. Máte dobré důvody k opatrnosti.

"Neprohlížím stránky, které spouštějí VBScript (Visual Basic Script od Microsoftu)," říká Dave Bohn, jenž vyvíjí, spravuje a katalogizuje webová sídla od roku 1993. "Vždy, když řeknou, \Potřebujete nainstalovat VBScript\, odpovím: \Ne, díky!\" Bohn považuje JavaScript za bezpečnější technologii, kterou mohou vývojáři webu používat pro zobrazování dynamického obsahu stránek, jež navrhují. VBScript relativně usnadňuje zločincům šířit viry a jiné potenciálně destruktivní soubory. "V případě VBS existuje sice jen malá šance na porušení bezpečnosti," říká Bohn, "nepřeji si však brát na sebe toto riziko."

Některé doplňky prohlížečů jsou však přijímány vřeleji. Nani Luia-Harrisová, vedoucí inženýrka zajišťování jakosti u poskytovatele služeb webových sídel Atomz, by nechtěla surfowat bez svého oblíbeného rozhraní pro IE. "Miluji NeoPlanet," říká. "Jeho rozhraní je báječné a můžete měnit jeho vzhled downloadováním skinů," z nichž některé si navrhla sama. Tento plug-in je k dispozici na www.neoplanet.com.

Luia-Harrisová dává přednost IE 5 před Netscapem, změnila si však většinu implicitních nastavení IE. "Nastavila jsem mazání složky Temp při každém uzavření prohlížeče," říká. To vymaže důvěrné informace, které mohou být vloženy během surfování.

Poznámka: přejete-li si nastavit IE, aby automaticky mazal vaši složku Temporary Internet Files, klikněte postupně na volby Nástroje, Možnosti sítě Internet a ouško karty Upřesnit, ve výsledném dialogovém okně vyhledejte záhlaví Zabezpečení a zaškrtněte políčko Vyprázdnit složku Temporary Internet Files při zavření prohlížeče. (V Netscapu musíte vyrovnávací paměť mazat ručně.)

Zatímco profesionální prohlížeči webu, s nimiž jsme hovořili, se téměř jednomyslně shodli na webových prvcích, z nichž nemají radost (vyskakovací okna, reklamy), jejich názory na jedno velmi důležité téma bezpečnost se lišily.

"Moje úroveň bezpečnosti je prakticky implicitní," říká Bay-Wei Chang, vedoucí vědecký pracovník výzkumu společnosti Google, která vyvíjí vyhledávací stroj. Bohn si bezpečnost bere více k srdci. "Jsem-li připojen k bezpečnému serveru, vždy se odloguji, než přejdu na jinou stránku," říká. "Pokud přecházím na jiné URL, aniž bych se nejprve odlogoval, informace, které jsem poskytl bezpečnému serveru, by mohly zůstat ve vyrovnávací paměti mého prohlížeče."

Profesionální prohlížeči jsou zajedno v tom, jak důležité je mít vyhledávací strategii. Není divu, že Bay dává přednost nástrojové liště Google, ale příznivcem tohoto vyhledávače byl ještě dříve, než přišel do společnosti. "Nástrojová lišta Google mi umožňuje zvýraznit pojmy, které jsem si vybral na stránce, takže mohu rychlým pohledem najít odpovídající sekce," říká Bay. "Každému hledanému pojmu přiřazuje tlačítko, takže mohu přímo skákat na příslušná slova na stránce, kterou prohlížím." Luia-Harrisové z firmy Atomz si oblíbila ExpressSearch od Go.com (k dispozici na express.go.com), opatřený nástrojovou lištou, která jí umožňuje současně používat několik vyhledávacích strojů.

"Miluji NeoPlanet. Jeho rozhraní je báječné a můžete měnit jeho vzhled downloadováním skinů."

Nani Luia Harrisová, inženýrka pro bezpečnost, Atomz

Udělejte si pořádek ve svých add-onech a plug-inech

Poté, co vyzkoušíte tyto doplňky, se budete muset rozhodnout, které z nich si ponechat a které zavrhnout. Pro odstranění add-onu použijte nástroj pro odinstalovávání přítomný ve Windows (Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy).

Který plug-in? Abyste zjistili, jaké plug-iny jsou nainstalovány v prohlížeči Netscape 4, zvolte Help/About Plugins (Nápověda/O plug-inech). Netscape 6 tuto možnost v nabídce nemá a specifické verze vašich oblíbených plug-inů pro Netscape 6 možná ještě nejsou k dispozici. Existuje však snadná náprava: máte-li na svém disku obě verze Netscapu, zkopírujte tyto plug-iny ze složky Plugins v Netscape 4 do odpovídající složky (zpravidla Program Files) pod Netscape 6.

Přesné jméno DLL, kterou potřebujete smazat, se objeví, jakmile otevřete okno About Plugins. Jestliže se konkrétní plug-in, jejž chcete odstranit, nenachází v seznamu okna "Přidat nebo odebrat programy", musíte jej ručně vymazat z jeho složky, obvykle Program Files\Netscape\netscape version\Plugins.

Dejte pozor na přiřazení souborů: jakmile jste si vybrali svůj oblíbený virtuální stereosystém ať je to RealPlayer, Windows Media Player nebo nějaký jiný přesvědčte se, že vaše audioa videosoubory jsou přiřazeny k němu a nikoliv k jeho konkurentům. Tato možnost je obvykle nabízena při instalaci přehrávače, konfiguraci však obvykle můžete změnit nastavením možností v nabídce přehrávače.

Přiřazení též můžete měnit v okně složky. Začněte volbou Zobrazit/Možnosti složky a kliknutím na ouško Typy souborů. Poté v seznamu vyhledejte typ zvukového souboru, klikněte na něj a na tlačítko Upravit, a proveďte změnu přiřazené aplikace. Jinak se též můžete rozhodnout pro opakovanou instalaci preferovaného přehrávače a umožnit mu, aby se sám postaral o přiřazení souborů. Přehrávač, který instalujete naposledy, se během instalačního procesu vždy domáhá přiřazení.

Bay-Wei Chang, hlavní vývojář, Google "Google Toolbar. přidává tlačítka pro každý hledaný výraz, takže mohu přímo skočit na slova na stránce, kterou si právě prohlížím."

§§§§§


Zajímavé adresy na internetu - Vzdělávání na internetu

Jozef Petro

c01p0286

Na rozdíl od minulosti, kdy člověk vydržel se znalostmi nabytými v mládí takřka navěky, dnešní doba je jiná. Nová ekonomika, globalizace, neustálý vývoj techniky člověka nutí vzdělávat se a učit po celý život. Podívejme se, co nám v tomto smyslu může nabídnout internet.

Angličtina a internet

Bez angličtiny se dnes neobejde nikdo, kdo chce být profesně úspěšný. Kurzů angličtiny na webu je více než dost, většina z nich je ale na světovém webu a musí se za ně platit částky, které odpovídají přibližně poplatkům na našich jazykových školách. Bezplatných kurzů věnovaných angličtině je na webu málo. My se podíváme na dva z nich. Bylo by asi vhodné hned říci, že internetové kurzy vám těžko nahradí klasickou výuku s učitelem. Hodí se ale výborně jako sekundární a tedy doplňkový studijní pramen. Server Angličtina na internetu www.aj.cz přináší na úvodní stránce spoustu článků na různorodé téma, která pokrývají různé sféry života. V levé části jsou další sekce, např. English Magazine, Celebrities, Tests, Conversation atd. Je jich dost, takže podrobněji pouze o některých z nich. Rubrika English lessons, která přináší kurz angličtiny. Každá lekce se skládá z krátkého dialogu, slovíček a slovních spojení s možností procvičování překladu z češtiny do angličtiny. Užitečnou je také rubrika Business English, kde kromě obchodní angličtiny najdete také vzory obchodní korespondence návod jak napsat v angličtině životopis. Angličtinu na internetu využijí také ti, kteří tento jazyk již ovládají. Těm bych doporučil rubriku Idioms a Reading s ukázkami scénářů známých filmů. Repliky z různých filmů vám zprostředkují průnik do běžné hovorové angličtiny. Naučte se mluvit tak, jako váš oblíbený filmový hrdina. Pro osvěžení na závěr hodiny internetové angličtiny doporučuji virtuální prohlídku anglických měst.

Další bezplatný kurz angličtiny nabízí English Practice www.englishpractice.com. Každý týden jsou tady k dispozici nové lekce (Sekce Lessons), které oslovují jak začátečníky, tak středně pokročilé i pokročilé studenty. Sekce Community nabízí možnost komunikace s ostatními studenty prostřednictvím chatu, najdete tady hry, můžete si objednat Newsletter, jenž vám bude zasílán mailem. Další sekce se nazývá Test Yourself a nabízí jazykové testy. Resources je poslední sekcí a přináší linky na další internetové zdroje o angličtině. Najdete tady zejména odkazy na noviny v angličtině vycházející po celém světě, zpravodajské servery v angličtině, internetová rádia a televize. English Practice nabízí také výborný a rozsáhlý on-line slovník angličtiny.

Obecné informace o vzdělání

Obecné informace a seznam vysokých a dalších škol s hyperlinky na domovské stránky přinášejí internetové stránky, připravované dvěma mladými studenty. Stránky se jmenují Vysoké školy a najdete je na adrese www.vysokeskoly.cz. Server Učení online www.uceni-online.cz je zase koncipován jako server přinášející informace o celoživotním vzdělávání. Najdete tady informace o distančním vzdělávání, jazykových kurzech a odkazy na agentury nabízející kurzy různé. A do třetice ještě jeden server, který přináší povšechné informace o našem školství a vzdělání obecně. Nazývá se Vzdělání.cz a jeho adresa je www.education.cz. Najdete na něm seznamy našich vysokých, středních a jazykových škol, informace o nástavbovém studiu a různých školeních.

E-learning budoucnost vzdělávání?

Podívejme se teď krátce na to, jaké jsou nové trendy v oblasti vzdělávání. E-learning je pojem, který se poslední dobou pořád více objevuje na stránkách odborného tisku. Co to vlastně je? Nechme mluvit odborníky. Na stránkách firmy Kontis, jež patří k našim předním poskytovatelům tohoto moderního způsobu vzdělávání, najdeme následující vysvětlení: "Jednoduše řečeno je to proces, který řeší výrobu interaktivních multimediálních kurzů, jejich distribuci k uživatelům a řízení výuky na základě těchto počítačových kurzů." Podívejme se teď, co konkrétního nabízí náš internet v této oblasti. Po zadání slova e-learning nám jeden z našich vyhledávačů nabídne pět odkazů na firmy, jež se tomuto druhu vzdělávání věnují.

První strana internetové prezentace firmy Kontis www.e-learn.cz přináší krátké informace o e-learningu obecně. Dozvíme se tady například, že: "Trh s e-learning vzroste v Evropě na 4 mld. USD. Tento nárůst je dle IDC dán potřebou zajistit širší rozsah školení za nižší náklady pro týmy pracovníků, kteří nepracují v jednom fyzickém místě. Podle odhadu představuje roční růst tohoto odvětví 96 %. Na konci období předpovědi by téměř 50 % školení měla tvořit školení související s IT, zbytek pak prodej, marketing a manažerská školení." S konceptem e-learningu se lze seznámit pomocí streamovaného videa, které si můžete ze stránek přímo spustit. Firma také nabízí nástroje pro tvorbu kurzů a prezentací. Zájemci si mohou objednat demo CD s ukázkami a popisem technologie pro přípravu kurzů e-learningu.

Společnost Gopas www.gopas.cz se specializuje na internetové vzdělávání a nabízí výuku orientovanou na uživatele, kteří se chtějí seznámit s různými aplikacemi. Při výuce se využívá internet a školení probíhají v reálném čase, i když pouze ve virtuální učebně. Jak takový kurz vypadá zjistíte, když se připojíte na web a vstoupíte do virtuální učebny. Gopas nabízí každý den bezplatný kurz s názvem "Úvod do internetové učebny", který začíná v 16.30 hod. Jednotlivá školení jsou věnována v převážné míře problematice internetu a zvládnutí různých počítačových aplikací Microsoft, Adobe, Corel atd. Gopas má rovněž v nabídce European Computer Driving Licence, tedy evropský počítačový řidičák.

Také společnost IBM Česká republika www-5.ibm.com/cz/education nabízí elektronická školení. Na výše uvedené adrese si můžete prohlédnout demo některých kurzů. Obsahově se ty v českém jazyce soustřeďují na zvládnutí aplikací MS Office a Lotus Notes, v angličtině IBM nabízí kurzy pro specialisty, např. pro správce sítí.

Jak neztratit kontakt

Studium skončí, dlouholetí přátelé si vymění adresy a rozběhnou se do všech koutů světa. Přicházejí nové starosti a radosti, pracovní vytížení, manželky, děti a milenky, a tak sliby jak zůstaneme i v budoucnu v kontaktu většinou zapadají prachem. Pokud tento kontakt ztratit nechcete, navštivte stránky s názvem Spolužáci na internetové adrese spoluzaci.atlas.cz. Od února letošního roku je totiž tento server součástí Atlasu. Stránky vám umožní udržovat pravidelný kontakt se spolužáky i nadále, psát jim zprávy, vystavit zde svoje fotografie atd. Nejdříve samozřejmě někdo z vás musí vytvořit vaši virtuální třídu, do které se zaregistrujete. A pak nezbývá již nic jiného, než se občas podívat a zjistit co je u vás ve třídě nového, popřípadě poslat své staré lásce svatební oznámení. Informaci, kdo ze starých spolužáků třídu navštívil, obdržíte také mailem do vaší schránky.

Tip pro studenty

Na adrese www.kauf.cz najdete On-line bazar skript a učebnic. Při první návštěvě bych doporučil přečíst si nejdříve informaci o tom, jak nakupovat a prodávat učebnice. Po seznámení se již můžete pustit do hledání učebnic a skript v jednotlivých kategoriích. Slovenská verze tohoto serveru se jmenuje www.skripta.sk.

E-vzdělávání ve světě

Závěrem se ještě krátce podívejme, co v tomto směru nabízí světový web. Nejdříve se si klikneme na stránky známého internetového knihkupectví Barnes and Noble www.bn.com. Kromě toho, že Barnes and Noble prodává knihy, nabízí na svých stránkách možnost bezplatného studia na Barnes and Noble University. Předesílám, že i přes noblesní název se nejedná o skutečnou univerzitu, ale nabídku internetových školení pokrývajících různé oblasti. A hned dodávám, že kurzy jsou bezplatné. Překvapuje vás to? Mně ne. Po podrobnějším studiu stránek zjistíte, že ty bezplatné jsou vlastně jakousi pobídkou koupit si v internetovém knihkupectví této firmy knihy, které se při studiu používají. Momentálně nabízí tato internetová univerzita asi 50 různých druhů kurzů. V první řadě jsou věnované počítačům a různým počítačovým aplikacím, najdete tady ale také kurzy zaměřené na obchod, umění, dějiny apod. Lepší představu si uděláte na základě názvu zde pouze krátký přehled: Programování v C++, Úvod do XML, Výcvik psa, Jerry Garcia and the Grateful Dead, Investování on-line, Základy finančního plánování, Shakespearovy tragédie, Jóga pro začátečníky, Železnice v amerických dějinách. Kurzy začínají několikrát do roka.

Společnost Harcourt e-Learning www.harcourte-learning.com nabízí asi 50 školení, která se dají využívat pouze na internetu. Hartecourte nabízí kurzy v těchto oborech: Umění, Obchod, Zdraví a Informační technologie. Nabídka je určena spíše vzdělávacím agenturám než jednotlivcům, k dispozici je testovací verze určená registrovaným zájemcům.

§§§§§


Pavučina - Nebezpečí, která na vás číhají na webu [I] - Vaše soukromí věc veřejná

Brad Grimes

c01p0315

Vaše osobní data nikdy nebyla tak snadno přístupná slídilům jako dnes. A nejlepší obranou, i přes všechny "hlídací psy" a připravované zákony, stále zůstává prevence a ochrana vlastními silami.

Je deset hodin ráno a Richard Smith si objednává snídani v restauraci nedaleko svého domova v Brooklinu v Massachusetts. Za posledních několik let vrhl Smith, vedoucí technologického úseku denverské nadace Privacy Foundation a odborník na internetovou bezpečnost, světlo mimo jiné na podezřelé shromažďování dat společnostmi Amazon.com, Microsoft a RealNetworks. Jak sám říká, obvykle tak pozdě nesnídá, ale po více než dvou týdnech cestování pro nadaci si dnes mohl první den trochu přispat.

"Cílem naší nadace je vzdělávat lidi v oboru internetové bezpečnosti a seznamovat je s nebezpečími, která mohou narušit jejich soukromí, i se způsoby, jak se těmto nebezpečím bránit," říká. Pro něj i pro ostatní je vzdělávání veřejnosti v oboru ochrany soukromí prací na plný úvazek.

I když mnoho uživatelů internetu již dnes na bezpečnost svého soukromí dbá, je stále mnoho těch, kdo nebezpečí podceňují. Zpráva, publikovaná loni v srpnu ukázala, že 64 % uživatelů internetu je ochotno poskytnout své osobní údaje pro přístup na webové stránky. A dokonce 68 % respondentů pak nechává klidnými představa, že by někdo mohl vědět, jaké webové stránky navštívili.

Internetová honba za informacemi mezitím pokračuje. A zatímco se uživatelé, průmyslové společnosti i zákonodárci snaží vyrovnat s mnohdy podezřelými způsoby, kterými webové sity shromažďují data, situace se neustále mění. Objevují se nové způsoby shromažďování údajů, velké internetové sity mění svou bezpečnostní politiku a internetové firmy krachují a zanechávají za sebou množství nashromážděných dat zcela bez ochrany. A nesmíme zapomenout ani na nové technologie, které do toho všeho vstupují, jako je např. interaktivní televize a bezdrátové komunikace.

Smith se domnívá, že by všechno bylo lepší, kdyby internetové společnosti přistupovaly k osobním informacím stejným způsobem, jako k nim přistupuje Americká asociace knihoven. "Knihovny mají s bezpečností a ochranou soukromých údajů staletou zkušenost. Rozhodly se, že nebudou nikomu poskytovat informace o tom, jaké si kdo půjčil knihy, a jakmile je kniha vrácena, záznam o půjčce je zničen," tvrdí.

Jen kdyby to bylo tak jednoduché.

Útok pokračuje

"Mnoho lidí nechápe, že internet představuje pro jejich soukromí větší hrozbu než cokoliv, s čím jsme se setkali předtím," vysvětluje Smith. "Kdokoliv může vzít e-mailovou adresu a jméno a zjistit o dané osobě pár základních údajů. Ale internet umožňuje zjistit těch údajů mnohem více, od toho co jste nakoupili, přes to, o čem jste četli, až po všechny stránky, které jste prohlíželi pomocí svého prohlížeče.

A také je velmi důležité, co se s informacemi děje potom. Když společnosti shromáždí všechna tato data a může to být ze zcela neškodných a bohulibých důvodů budou k těmto údajům chtít přístup nejenom ostatní obchodníci, ale i policie, FBI a právníci."

"Má pravdu," potvrzuje advokát Ira Rothken Smithovy předpoklady. Rothken vedl vůbec první právní spor se společností DoubleClick v lednu 2000, poté co tato společnost ohlásila, že má v úmyslu propojit informace získané prostřednictvím internetu s informacemi, které získala koupí Abacus Direct. Vzniklé pozdvižení donutilo DoubleClick změnit rozhodnutí a dalo Federální obchodní inspekci (Federal Trade Commission, FTC) podnět k vyšetřování. V lednu 2001 bylo sice vyšetřování pozastaveno, neboť se ukázalo, že DoubleClick neporušil pravidla stanovená FTC, ale soudní řízení pokračují.

"Jsem právník (specializuji se na pracovněprávní spory a ostatní záležitosti, týkající se vztahů mezi firmami), a první věc kterou udělám, bude obeslání všech e-mailem," pokračuje Rothken. "Zjistím ID jejich cookies a pomocí databáze DoubleClicku se mohu dozvědět všechno o jejich surfovacích zvycích."

Smith se pozastavuje nad tím, bude-li pro zpřísnění zákonů týkajících se internetové bezpečnosti nutný podobný skandál, jako když bylo zrušeno jmenování Roberta Borka Nejvyšším soudcem poté, co byly vyneseny na světlo seznamy videokazet, které si půjčoval. Tato aféra dala podnět k zákonu, podle nějž nesmějí videopůjčovny podávat informace o tom, kdo si půjčuje jaké kazety.

Chraňte svá data

I když velká část uživatelů nadále bezstarostně rozdává svá osobní data na všechny strany, společnosti se předhánějí ve stále vynalézavějších způsobech stopování a právníci si líží rány, ne každý si to ovšem nechá líbit.

Marius Cybulski, student programování z Oshawy v kanadském Ontariu, je jedním ze stále rostoucího počtu uživatelů, kteří si svá data při práci na internetu chrání speciálními programy. Cybulski k ochraně svého počítače před slídily a podloudnými aplikacemi používá Norton Internet Security 2001 a firewallový software ZoneAlarm Pro od ZoneLabs. Také přísně určuje, které cookies skončí na jeho pevném disku.

"Pokud webovská stránka nevyžaduje cookies pro to, aby vůbec fungovala jako třeba Windows Update zakazuji jejich přijímání," vysvětluje Cybulski. "Nevidím důvod, proč bych je měl přijímat. Pro statistické účely? Aby si mě site zapamatoval a nastavil se podle mých požadavků? To mi opravdu nestojí za to, abych vystavoval každému na odiv kde jsem byl, co jsem tam dělal, a kam půjdu příště."

Nová generace špiónů

Cookies už dávno nejsou jedinými stopovacími nástroji, s nimiž by si měli uživatelé dělat těžkou hlavu. Mnoho společností dnes používá ke stopování vašeho pohybu na internetu takzvané "web bugy".

Web bug je miniaturní GIF obrázek o velikosti pouhého jednoho pixelu zabudovaný do webové stránky, který podává informace mateřské společnosti. Můžete ve svém prohlížeči zakázat přijímání cookies, ale web bugy v současné době blokovat nelze, i když některé společnosti již pracují na vývoji ochranných programů. Pokud nemáte ve svém prohlížeči nastaveno blokování cookies, bug může dát vašemu počítači pokyn ke stažení cookie nebo k zaslání dříve přijaté cookie zpět na server. Ale i tehdy, jestliže jste přijímání cookies zakázali, dokáže bug stopovat váš pohyb na situ.

"Všechny tyto technologie existují již léta," prohlašuje Craig Nathan, vedoucí technologické sekce společnosti MEconomy, která pomáhá webovým společnostem vyvíjet nastavení serverů a architekturu sitů, tak aby chránily soukromí svých zákazníků. "Teprve nyní však společnosti začaly experimentovat s jejich využitím. A metody, které dříve společnostem procházely bez povšimnutí, se dnes dostávají do centra pozornosti."

Většina velkých webových serverů dnes používá web bugy, tvrdí Smith. Například americký PC World.com používá bug od společnosti DoubleClick, která spravuje jeho on-line inzerci. Bug byl na stránky PC Worldu uveden pro lepší monitorování pohybu uživatelů v rámci situ poté, co se ostatní zdroje informací ukázaly nedostatečně přesnými či spolehlivými. PC World na existenci bugu na svých stránkách upozorňuje ale to zdaleka neplatí pro všechny společnosti.

V mnoha případech navíc nejsou nástroji používanými ke stopování pohybu uživatelů na internetu tajné aplikace jako cookies nebo web bugy mohou to být i programy, které denodenně používáte. Loni na podzim například Smith dokázal, jak mohou webové sity využívat funkce automatického uchovávání v Internet Exploreru verzí 5.0 a vyšších, aby získaly informace o internetových pohybech uživatelů, kteří navštíví jejich stránky, dokonce i těch, jejichž prohlížeč je nastaven pro blokování cookies. Automatické uchovávání umožňuje webovým stránkám "zapamatovat si" například vyhledávaná hesla, aby je uživatelé nemuseli příště zadávat.

Nedávno Smith také objevil skulinu v e-mailových klientech, která umožňuje komukoli přidat ke zprávě ve formátu HTML miniaturní JavaScript, jenž ho informuje o tom, komu byla zpráva dále předána a s jakými komentáři.

"Dejme tomu, že nabízím prostřednictvím e-mailu nějaký produkt nebo službu, a vy můj mail přepošlete někomu dalšímu s poznámkou typu: Vypadá to zajímavě. Budu pak vědět, komu jsem nabídku poslal, a že ji ten člověk považoval za zajímavou. A pochopitelně budu vám i vašemu kolegovi posílat další nabídky," vysvětluje Smith.

Mezi "zranitelné" e-mailové programy patří Netscape 6 Mail, Outlook a Outlook Express. Eudora a AOL 6, stejně jako starší verze Netscapu a mnoho webových e-mailových systémů jsou mimo nebezpečí, neboť nepodporují plně JavaScript, nemají ho ve výchozím nastavení zapnutý, nebo ho z odchozích zpráv odstraňují.

Zatím nejsou zprávy o tom, že by někdo této slabiny zneužíval. Chcete-li se i přesto pojistit, nejjednodušším způsobem je zakázat používání JavaScriptu ve zprávách formátu HTML. Přesné instrukce v angličtině najdete spolu s dalšími radami na stránkách Privacy Foundation (www.privacyfoundation.org).

Změna pravidel

I uživatelé, kteří se snaží držet krok s nejnovějšími stopovacími technologiemi, mohou být rázem bezbranní, když některá ze společností změní pravidla. Mnoho internetových společností hledá možnosti zisku kde se dá, nebo dokonce krachuje. A databáze s osobními daty uživatelů jsou cennou komoditou.

Když vloni v červnu zkrachoval Toysmart.com, pokusil se prodat databázi svých zákazníků přičemž do té doby prohlašoval, že tato data jsou zcela bezpečná. FTC spolu s generálními prokurátory více než 40 států podala na společnost žalobu pro porušování soukromí zákazníků. Nakonec, po obdržení 50 000 dolarů od firmy Disney, společnost se zničením záznamů souhlasila.

V lednu uživatelé EBay zjistili, jak snadno mohou ztratit kontrolu nad svými bezpečnostními nastaveními. Tato internetová aukční společnost se totiž rozhodla opravit nedostatek v registračním formuláři. Od dubna do října 2000 byla chybně nastavená část formuláře, kde jsou zákazníci tázáni, přejí-li si obdržovat nabídkové materiály. Výchozí nastavení bylo v té době "ne", zatímco EBay chtěla, aby to bylo "ano".

Nakonec se společnost rozhodla změnit nastavení této části formuláře pro všechny zákazníky na "ano", o čemž je informovala e-mailem. Zákazníci dostali dva týdny času na to, aby své nastavení změnili zpět do původního stavu.

"Nechápu, proč nemohou prostě vycházet z předpokladu, že každý svéprávný uživatel si vybere "ne", ať už je výchozím nastavením nebo ne," podivuje se John Lee, zákazník EBay a zaměstnanec bostonské pojišťovny. "Kdyby mělo být výchozím nastavením "ne" a omylem se jim to přepnulo na "ano", dali by si taky tolik práce, nebo by se rozhodli, že lidé formulář čtou a zvolí si ty možnosti, které opravdu chtějí?"

Na svou obranu EBay uvedla, že problém vzniklý přehozením možností mohl mít za následek, že by zákazníci nebyli informováni o změnách bezpečnostní politiky situ a nedostávali by e-mailová oznámení o průběhu aukcí, kterých se účastní. Mezi řádky z toho potom vyplývá, že zákazníci nečetli registrační formulář pozorně a prostě se spokojili s výchozím nastavením.

Společnost navíc tvrdí, že před zavedením změn celý plán konzultovala s několika firmami specializujícími se na ochranu informací. Jedna z těchto firem, Truste, později vyjádřila pochybnosti. "V tomto případě si EBay zrovna nevybrala to nejlepší řešení," tvrdí David Steer, mluvčí společnosti Truste.

Špatně uskladněné informace

Také internetové společnosti, které nemění svou bezpečnostní politiku ze dne na den a nesledují pohyby svých zákazníků, mohou vaše soukromí ohrozit. Mnoho společností nemá totiž nashromážděná data na svých serverech dostatečně chráněna.

Jen za loňský rok odhalily hackerské útoky a jiná bezpečnostní faux-pas zákaznické údaje takových firem, jako CreditCards.com, Eve.com (která později zkrachovala) nebo Amazon.com.

V lednu byly bez jakékoliv ochrany proti zlodějům ponechány informace obsahující jména, e-mailové a skutečné adresy a telefonní čísla zhruba 50 000 zákazníků Travelocity vyšetřování ukázalo, že informace byly volně přístupné déle než měsíc.

A tím to rozhodně nekončí, protože webové sity zjevně nechrání informace na svých serverech dostatečně. Vloni jsme hovořili s odborníky z firmy Sanctum (tenkrát se ještě jmenovala Perfecto Technologies). Tato společnost kontroluje zabezpečení webových sitů svých klientů tak, že z nich zkouší získat informace zvenčí. Uspěje-li, navrhne možná řešení problému. V té době měla za sebou spolupráci s 50 známými sity a u každého z nich nalezla skuliny v bezpečnostním systému. V osmi případech byli dokonce schopni získat přístup ke všem informacím včetně zákaznických dat. A ani dnes není celková situace o nic lepší.

"Rádi bychom řekli, že se za poslední rok situace změnila k lepšímu," říká Izhar Bar-Gad, vedoucí technické sekce společnosti Sanctum. "Společnosti však nepodnikly potřebné kroky k ochraně svých ani zákaznických dat. Nenašli jsme ani jeden site, který by nebyl zranitelný."

Při jedné z posledních kontrol u webových stránek jedné letecké společnosti se dokonce expertům ze Sanctumu podařilo stáhnout kompletní zdrojový kód a vytvořit repliku situ. "Nedá se říct, že čím větší banka, tím lepší zabezpečení," tvrdí Bar-Gad. "Čím větší site, tím více skulin v něm najdete."

Soukromí v jednadvacátém století

Už brzy nebudou webové společnosti jedinými shromažďovateli dat o svých uživatelích. Bezdrátová komunikační zařízení a interaktivní televize budou schopny poskytovat informace firemním serverům.

V roce 1996 byl ve Spojených státech spuštěn projekt nazvaný Enhanced 911. Mezi požadavky kladenými projektem na mobilní operátory byla také funkce umožňující lokalizovat s přesností na 30 metrů každého, kdo volá z mobilního telefonu na tísňovou linku 911. Zavádění této technologie by mělo být ukončeno letos v říjnu.

"Je to prospěšná myšlenka," říká Smith s tím, že příslušné instituce mají již dnes možnost lokalizovat hovory přicházející na tísňovou linku z pevných telefonů. "Když mám u sebe mobilní telefon a potřebuji zavolat pomoc, nechci se starat o to, kde vlastně jsem nemusím to také vůbec vědět."

Zavedení takového systému však bude stát operátory značné množství peněz, a tak se budou pochopitelně snažit získat co největší část vložených nákladů zpět. A zde mohou nastat problémy. Obchodníci se už nemohou dočkat, až budou využívat této technologie k přímým nabídkám zákazníkům. Půjdete-li například po ulici kolem McDonaldu, vyskočí vám na telefonu kupón se slevou na Big Mac.

Průmyslové společnosti pracují spolu s FTC na formulaci základních pravidel pro bezdrátový marketing. Jules Polonetsky, vedoucí bezpečnostního oddělení firmy DoubleClick, se domnívá, že přísná pravidla regulující tuto formu reklamy budou zavedena ještě předtím, než bude technicky možné tuto reklamu spustit.

"Bezdrátový marketing je ještě v plenkách," říká Polonetsky. "Můžeme však vycházet z analogických pravidel ochrany soukromí na internetu. Uživatelé by měli být reklamních zpráv uchráněni, pokud o jejich zasílání sami nepožádají."

Kromě bezdrátových komunikací se nabízí ještě jedna velká skupina produktů, která může narušit soukromí uživatelů. Interaktivní televize například WebTV, TiVo videorekordéry a obousměrné televizní kabely dokáží posílat zpět na firemní servery informace o tom, jaké pořady jejich uživatelé sledují. Zde hrozící nebezpečí je zcela analogické riziku, kterému se uživatelé vystavují, když webové společnosti sledují jejich pohyby na internetu.

"Tak jako na webu, i tady bude hlavní otázkou způsob, jakým budou společnosti uživatele informovat o skutečnosti, že jsou sledováni, stejně jako dostatek informací o účelech, k nimž jsou shromážděná data používána," tvrdí Smith.

Velký (a ještě větší) bratr

Pokud vás myšlenka, že budete sledováni prodejci hamburgerů, nechává v klidu, zkuste se zamyslet co takhle bezpečnostní služba a další vládní instituce? Asi nejkontroverznějším projektem v tomto oboru je DCS1000 americké FBI. Tento sytém, dříve známý pod jménem Carnivore, bude instalován u poskytovatelů internetového připojení a bude sloužit k monitorování e-mailů vyšetřovaných osob. Taková internetová štěnice, chcete-li.

Není pochyb o tom, že kontrola elektronické komunikace u vyšetřovaných zločinců je dobrá věc, ale organizace specializující se na ochranu soukromí i někteří členové Kongresu se obávají, že by mohlo docházet ke zneužívání systému pro sledování osob, které vyšetřovány nejsou.

I další americkou vládou navrhovaný projekt, nazvaný Public Access to Court Electronic Records (PACER, česky "Veřejný přístup k elektronickým soudním záznamům") odborníky na bezpečnost znepokojuje. V rámci tohoto systému si kdokoli s přístupem na internet a pár drobnými v kapse může stáhnout soudní záznamy za 7 centů na stránku.

Přestože utajené záznamy k dispozici pochopitelně nebudou, veřejnost tak získá přístup k souborům, které často obsahují takové údaje, jako jsou čísla pojištění či kreditních karet a další osobní data. Je sice pravdou, že papírové verze těchto záznamů jsou veřejnosti přístupné již léta, ale zastánci ochrany osobních údajů se domnívají, že usnadněný přístup k těmto datům prostřednictvím internetu značně zvýší počet těch, kdo si za relativně nízkou cenu budou budovat databáze s osobními údaji.

Gene Youngblood z Moses Lake ve státě Washington se zhrozil, když na serveru washingtonského soudu pro bankroty objevil své jméno, jednací číslo případu a číslo pojištění. Youngblood a jeho žena byli nuceni vyhlásit bankrot svého studia pro flexografický tisk v květnu 2000.

"Pro přístup k těm informacím jsem nemusel udělat vůbec nic," říká Youngblood. "Žádné uživatelské jméno, heslo, žádná identifikace ani poplatek. Kdokoli si může stáhnout čísla pojištění všech, kdo ve východním Washingtonu zažádali o oddlužnění od roku 1997. Pokud se budou trochu víc snažit, mohou získat i adresy a další osobní údaje dlužníků. Zkoušel jsem vyhledat své spolupracovníky a ve třech případech bylo hledání úspěšné. Kdybych byl podvodník, mohl bych snadno použít jejich identitu."

A se mnou přijde zákon?

Pokud jde o boj o internetovou bezpečnost, jsou vládní instituce zároveň na obou stranách barikády. Ale téměř všichni, kdo se o tuto problematiku zajímají, se shodují, že Kongres v dohledné době odsouhlasí zákon, který by měl ošetřit získávání a použití informací prostřednictvím internetu.

Otázkou zůstává, zda se při přijímání tohoto zákona Kongres přikloní k variantě "odmítnutého" nebo "vyžádaného" poskytování informací. Tyto dvě varianty jsou srovnatelné s tím, s čím se již dnes můžete setkat na mnoha serverech první z nich předpokládá, že uživatel s poskytováním informací nebo zasíláním propagačních materiálů automaticky souhlasí a nepřejete-li si informace poskytovat, musíte to výslovně uvést. Druhý model (jemuž dávají přednost zastánci ochrany soukromých informací) vychází z opačného předpokladu, takže uživatel musí výslovně souhlasit se sbíráním dat či zasíláním materiálů.

V nedávné minulosti poslanci Chris Cannon a Anna Eshoo navrhli zákon, který by ukládal webovým společnostem za povinnost informovat uživatele o tom, k jakým účelům jsou od nich získaná data využívána, a zároveň by uživatelům umožňoval použití těchto dat kontrolovat. Senátor John Edwards mezitím slíbil navrhnout přísnější zákon, který by dokonce webové společnosti donutil získat souhlas každého uživatele předtím, nežli ho začnou třeba jen sledovat pomocí cookies.

Podle pozorovatelů mají větší šanci uspět mírnější zákony, jako je ten navrhovaný poslanci Cannonem a Eshooovou.

"Rozhodně bude nějaký federální zákon přijat ještě letos," říká Marc Rotenberg, výkonný ředitel Centra pro elektronickou bezpečnost (Electronic Privacy Information Center). "Očekáváme, že to bude nejspíš jen základní legislativní krok, na kterém potom jednotlivé státy budou moci vystavět své vlastní zákony."

Slovo závěrem

Je zřejmé, že internetový průmysl se začíná snažit chránit soukromí uživatelů, i když ani na svůj vlastní zisk nezapomíná.

"Od našeho soudu se společností DoubleClick došlo ke značnému zlepšení ve způsobu, jakým společnosti nakládají se soukromými záležitostmi uživatelů," říká Ira Rothken. "Ale možnost kontroly nad svými osobními údaji by měli mít všichni uživatelé. To by mělo být základem bezpečnostní politiky všech internetových společností."

Někteří uživatelé se domnívají, že by měli lidé vzít ochranu svého soukromí do vlastních rukou. "Nestojím o to, aby vláda předkládala bezpečnostní zákony, jejichž dodržování nebude tak jako tak moci zajistit," prohlašuje Deb Hooperová, nezávislá webová programátorka. "Nejlepší by bylo, kdybychom všichni prostě bojkotovali sity, které možnost kontroly nenabízejí."

Uživatelům, kteří i nadále bezstarostně rozdávají svoje osobní údaje na všechny strany, Craig Nathan z MEconomy vzkazuje: "Uživatelé by si měli uvědomit, že jejich osobní údaje mají větší hodnotu, než nějaká sleva poskytovaná webovou společností. Kdyby tomu tak nebylo, společnosti by tyto slevy nenabízely."

A zpátky do Massachusetts. Richard Smith vysvětluje, proč se zabývá ochranou soukromí: "Existují společenská pravidla, podle nichž se chováme k ostatním lidem. Nepřemýšlíme nijak zvlášť o tom, máme-li pozdravit, když vstoupíme do místnosti. Když ale někdo nepozdraví, všimneme si toho. S ochranou soukromí je to stejné. Ne vždy na ni myslíme, ale naruší-li někdo naše soukromí, vadí nám to."

"Internet představuje pro soukromí uživatelů větší hrozbu než cokoliv, s čím jsme se setkali předtím.Umožňuje spojit jejich jméno s čímkoli, o čem si četli nebo co koupili."

Richard Smith, bojovník za internetovou bezpečnost

"Nestojím o to, aby vláda předkládala bezpečnostní zákony, jejichž dodržování nebude tak jako tak moci zajistit. Nejlepší by bylo bojkotovat sity, které možnost kontroly nenabízejí."

Deb Hooperová, zastánkyně "tvrdé linie" v boji proti porušování soukromí na internetu

Deset přikázání internetové bezpečnosti

Bojíte se o svou bezpečnost? Stačí změnit vaše chování na internetu řiďte se těmito přikázáními:

1. Nebudeš používat jednoduchá hesla. Není dobrý nápad používat z lenosti nebo pro snadnější zapamatování jen jedno nebo dvě hesla na více serverech. Nepoužívejte slova, která něco znamenají, namísto toho raději zvolte kombinaci písmen a číslic. Heslo by mělo mít alespoň šest znaků. Nepoužívejte datum narození, jména dětí nebo domácích mazlíčků, ani jednoduché kombinace jako XYZ123. Hesla si poznamenávejte, ale ne do počítače. Nikdy nedovolte prohlížeči, aby si heslo zapamatoval pro další použití. Hesla pravidelně měňte.

2. Neponecháš data v paměti prohlížeče. Prohlížeče umožňují urychlit navigaci na internetu tím, že ukládají na pevný disk některé prvky navštívených webových stránek. Kdokoli s přístupem k vašemu počítači pak může pochopitelně zjistit, jaké stránky jste navštívili. Doporučujeme paměť prohlížeče pravidelně vyprazdňovat. V programu Internet Explorer 5 vyberte menu Nástroje/Možnosti sítě Internet (Tools/Internet Options). Na záložce Obecné (General) klikněte v části označené Dočasné soubory sítě Internet (Temporary Internet files) na tlačítko Odstranit soubory (Delete Files). V Netscapu verze 4 nebo vyšší vyberte z menu Edit položku Preferences, v nabídce Category poklepte myší na Advanced a zvolte Cache. Poté klikněte na Clear Memory Cache a potvrďte stisknutím OK. Poklepte na tlačítko Clear Disk Cache a opět potvrďte OK.

3. Nepovolíš sdílení souborů. Ani nemu-síte mít počítač připojený k síti, a přitom možná máte nastaveno sdílení souborů a tiskáren. Je-li tomu tak, necháváte neustále otevřené dveře k souborům ve svém počítači všem průměrně zdatným hackerům. Není nic jednoduššího, nežli jim přístup odříznout: Ve Windows 9x najeďte v nabídce Start na Ovládací panely (Control Panel). Poklepte myší na ikonu Síť (Network) a vyberte záložku Nastavení (Configuration). Klikněte na tlačítko Sdílení souborů a tiskáren (File and Print Sharing), a pokud jsou zaškrtnuta, odškrtněte obě políčka v dialogovém okně.

4. Nebudeš používat Historii. Prohlížeče uchovávají v takzvané Historii seznam webových adres, které jste navštívili. Má-li k vašemu počítači přístup více lidí, je moudré obsah Historie pravidelně mazat. V Internet Exploreru 5 vyberte Nástroje/Možnosti sítě Internet (Tools/Internet Options), na záložce Obecné (General) klikněte v části Historie na tlačítko Vymazat historii (Clear History) a příkaz potvrďte. V programu Netscape 4 nebo vyšším zvolte Edit/Preferences, pak v okně Category položku Navigator a klikněte na Clear History.

5. Nepřijmeš cookie z neznámého zdroje. Cookies mohou pomoci webové stránce identifikovat vás při příští její návštěvě. Mohou však také sledovat vaše pohyby na internetu a posílat informace o vámi navštívených stránkách zpět na svůj domovský server. MS Internet Explorer verze 4 a vyšší ukládá cookies ve složce /Windows/Cookies. Její obsah můžete snadno vymazat tak, že označíte jednu položku ve složce a stisknete Ctrl+A a následně Delete. Netscape Navigator 4 a vyšší ukládá cookies v souboru nazvaném cookies.txt. Z nabídky Start vyberte Najít (Find nebo Search ve Windows 2000/Me)/Soubory či složky (Files or Folders) a do řádku v dialogovém okně napište cookies.txt. Soubor i případné podadresáře smažte. Nejspíš budete potřebovat povolit přijímání některých cookies. Zde by mohl být řešením některý ze sharewarových programů pro kontrolu cookies, jako je CookiePal nebo CookieCrusher. Adresy, na kterých tyto programy můžete najít, jsou k dispozici na stránkách amerického PC Worldu (www.pcworld.com/may2001/threats).

6. Nebudeš hovořit s neznámými lidmi bez ochrany. Můžete si myslet, že se svými přáteli a spolupracovníky komunikujete na internetu bezpečně. Webové společnosti a rozesilatelé nevyžádané pošty však používají programy, které dokáží získat vaši e-mailovou adresu i tehdy, jestliže jste ji nikde nezveřejnili. Nejlepší postup pro bezpečnou komunikaci: Nemějte ICQ nebo AOL Messenger spuštěné na pozadí. Pokud programy nepoužíváte, vypněte je. Nastavte program tak, aby vaši přítomnost skryl. V AOL Instant Messengeru například zvolte My Aim/Edit Options/Edit Preferences a vyberte záložku Privacy.

7. Surfuj anonymně, nechť se nevystavuješ pohledům všech. Chcete-li při surfování po webu skrýt své IP, použijte některou z mnoha služeb zajišťujících anonymitu, dostupných na internetu. Většina těchto služeb funguje na stejném principu: Připojíte se na stránky služby, a odtamtud se můžete bez starostí vydat kamkoli po webu. Služba skryje vaši IP adresu a nahradí ji svojí adresou.

8. Nebudeš surfovat bez firewallu. Pokud se připojujete na internet prostřednictvím DSL nebo kabelu, jste připojeni kdykoli, když máte zapnutý počítač. To z vás činí snadný cíl pro hackery hledající nezabezpečený počítač, v němž by si mohli dělat, co chtějí. Můžete jim v přístupu zabránit nastavením firewallu ochranného programu, který funguje jako hlídací pes mezi vaším počítačem a venkovním světem internetu. O firewallových programech, stejně jako o službách zajišťujících anonymitu, se dočtete v některém z příštích čísel.

9. Nepodáš o sobě informace, není-li to nutné. Čím více informací o sobě podáte, tím méně soukromí vám zůstane. Proto poskytujte při registracích jen ty nejnutnější osobní údaje. Nevyplňujte řádky, které nejsou označené jako povinné pro registraci. Rozhodně neumožňujte uložení čísla kreditní karty pro pozdější použití. Pokud server nabízí uložení vašeho hesla, odmítněte.

10. Šifruj svůj e-mail. Myslíte si, že jsou vaše e-mailové zprávy bezpečné? Zkuste se zamyslet ještě jednou. Administrátoři, hackeři nebo kdokoli, komu se zachce zjednat si k vaší poště přístup, si může vaše zprávy přečíst. Pro korespondenci, jejíž obsah chcete udržet v tajnosti, doporučujeme šifrování ze stejného důvodu, proč používají zašifrované zprávy špióni: jediný, kdo zašifrovanou zprávu může rozluštit, je její zamýšlený příjemce. Je mnoho uživatelsky příjemných šifrovacích programů, z nichž si v případě zájmu můžete vybrat.

Co můžete čekat

Divíte se, kdo má na svědomí příliv nevyžádaných zpráv do vaší elektronické pošty? Zkuste se podívat do zrcadla. Rozesilatelé této pošty (neboli spammeři) získávají e-mailové adresy různými vynalézavými způsoby, ale často jim my sami vydatně napomáháme.

Omezit příliv nevyžádané pošty zvané také spam můžete několika poměrně jednoduchými opatřeními. Nikdy se jí pochopitelně nezbavíte úplně, ale zde je několik kroků, které můžete podniknout, chcete-li odříznout přísun alespoň většině těchto zpráv.

Pořiďte si ještě jednu e-mailovou adresu. Nejspíš nejjednodušším způsobem je založení dalšího e-mailového účtu u některého z nesčetných bezplatných poskytovatelů, jako je Hotmail nebo Yahoo Mail. Tuto adresu pak uvádějte, jste-li o svůj e-mailový kontakt žádáni při registracích nebo na internetových stránkách. Očekáváte-li na této adrese od některého ze sitů legitimní mail (např. potvrzení objednávky), nemusíte se bát, uvidíte ho mezi titulky spamových zpráv už z dálky.

Pozorně čtěte registrační formuláře. Webové stránky, které požadují váš e-mail a vytvoření hesla, často nabízejí na konci formuláře zasílání informačních materiálů svých a svých partnerů (rozuměj inzerentů). Pokud tuto nabídku výslovně neodmítnete tím, že odškrtnete (nebo naopak zaškrtnete!) políčko vedle nabídky. Nežli registrační formulář odešlete, pořádně si tedy přečtěte všechen jeho obsah. Obzvláštní pozornost věnujte textu s nabídkou materiálů, protože na její formulaci bude záležet, budete-li chtít políčko zaškrtnout nebo odškrtnout.

Odhlašujte spam jen na vlastní nebezpečí. Téměř všechny mailingové seznamy, na nichž se ocitnete, nabízejí možnost zasílání nabídek odhlásit. Většinou se jedná o jednoduchou operaci, jako je třeba odeslání e-mailu s předmětem "unsubscribe" nebo "remove" na server společnosti. Někdy se musíte připojit na stránky společnosti, zadat své uživatelské jméno a heslo a změnit nastavení.

Dávejte si však pozor, abyste neodpověděli typickým hromadným rozesilatelům spamové pošty nebo odesilatelům, o nichž jste nikdy předtím neslyšeli. Tyto společnosti se často tváří, jako by vám nabízely možnost spam odhlásit, ale postupujete-li podle jejich pokynů, pouze potvrdíte, že je vaše e-mailová adresa používaná a můžete se těšit na další záplavu zpráv poté, co vaši adresu společnost prodá ostatním.

Používejte pro poštu filtry. Většina e-mailových programů podporuje určitou úroveň filtrování přijatých zpráv. Například v programu Microsoft Outlook vyberte z menu Nástroje položku Pomocník pro doručenou poštu (Tools/Message Wizard) a vytvořte složku pro spam. Dostanete-li pak nevyžádanou zprávu, klikněte na ni pravým tlačítkem a z kontextového menu vyberte možnost pro přidání k nechtěné poště. Všechny zprávy z uvedené adresy bude program ukládat do této složky. Podobným způsobem můžete přijímání zpráv filtrovat v programech Outlook Express, Netscape Messenger a Eudora 4.2. Mnoho spammerů ale používá pokaždé jinou adresu. Abyste si poradili i s tímto problémem, budete potřebovat pořádný filtrovací program, jako je Spam Buster nebo Spam Killer (oba programy jsou shareware). Oba programy také nabízejí jednoduchý způsob, jak spammera ohlásit jeho správci domény.

Bojujte proti spammerům. Pomozte zastavit spam přímo u zdroje informace o boji proti spammerům najdete například na webových stránkách CAUCE (Coalition Against Unsolicited Commercial E-mail, www.cauce.org), SpamCop (spamcop.net) nebo JunkBusters (www.junkbusters.com).

Dát nebo nedat?

Zajímá-li vás zítřejší předpověď počasí, můžete na internetu získat přesnější informace, zadáte-li své směrovací číslo. On-line prodejce vitamínů ale nepotřebuje znát podrobnosti o vašem zdravotním stavu ani o všech nemocích, které jste kdy prodělali, k tomu, aby vám mohl prodat krabičku vitamínu C.

Zde je seznam některých osobních údajů, jež po vás webové společnosti mohou vyžadovat, spolu s označením stupně nebezpečnosti: červená (informace poskytujte jen pokud není vyhnutí), oranžová (poskytnutí informací pořádně rozvažte) a zelená (nemusíte se bát tyto informace poskytnout komukoliv). A navíc zlaté pravidlo, kterého byste se měli držet vždy: máte-li pochybnosti, nechte si své údaje pro sebe.

Červená: rodné číslo, číslo pojištění, identifikační číslo (PIN) vašeho účtu, rodné jméno matky, informace o zdravotním stavu, trestní rejstřík, podrobné informace o financích (daňové odvody, úspory, hypotéky apod.), cestovní plány, seznam předchozích zaměstnání, informace o přátelích a rodině včetně jejich telefonních čísel a e-mailových i skutečných adres.

Oranžová: telefonní číslo, adresa, datum narození, stav, zaměstnavatel, vzdělání, e-mailová adresa, oblíbené nákupy (hudba, knihy, oblíbené značky apod.), číslo kreditní karty, zájmy a koníčky, spolky (členství v klubech, politických stranách apod.), webové stránky, které jste navštívili.

Zelená: směrovací číslo, věk, přibližná výše platu, povolání, průzkumy veřejného mínění (nota bene: tyto informace je relativně bezpečné poskytovat tehdy, nejsou-li ve spojení s jinými, choulostivějšími údaji).

Ostře sledované pracoviště

Co mají společného firmy Xerox, Dow Chemical a New York Times? Všechny tyto firmy v minulosti propustily své zaměstnance, kteří podle nich zneužívali firemní e-mail a internetový systém k rozesílání pornografických a jiných nevhodných materiálů. Jak zjistili, že tomu tak je? Sledovali on-line aktivity zaměstnanců.

A studie ukazují, že počet sledovaných pracovišť neustále vzrůstá. Podle loňské zprávy American Management Association uvedlo 38 % firem, že monitorují elektronickou poštu svých zaměstnanců. To představuje od roku 1999 (27 %) více než desetiprocentní nárůst. Udivujících 54 % také monitoruje další internetové aktivity zaměstnanců.

Stojí to vůbec za tu námahu? Téměř každý souhlasí, že firmy mají právo sledovat on-line zvyky svých zaměstnanců, aby nedocházelo ke zneužívání firemního času a vybavení měli by však o této skutečnosti zaměstnance informovat. Ale se zvýšením počtu sledovaných pracovišť se může ukázat, že to možná ani za tu námahu nestojí.

V roce 1995 sloužily e-mailové zprávy s nepatřičným obsahem jako důkaz v procesu vedenému proti společnosti Chevron Corporation kvůli sexuálnímu obtěžování. Odškodné přes dva miliony dolarů, které bylo přiřčeno soudem žalující straně, přimělo ostatní společnosti, aby si začali dávat pozor na to, co prochází elektronickými schránkami jejich zaměstnanců. Ale celá záležitost je poněkud dvojsečná.

"Můžete pochopitelně někoho propustit na základě elektronických důkazů, avšak on se pak může obrátit proti vám a použít záznamy ze sledování k tomu, aby vás žaloval pro neoprávněné ukončení pracovního poměru," říká Richard Smith z nadace Privacy Foundation.

Sledování zaměstnanců může mít i jiné nevýhody. Carl Botan, profesor komunikačních technologií na univerzitě v Purdue a člen tamějšího Centra pro vzdělávání a výzkum v oblasti informační bezpečnosti, sleduje, zda jsou zaměstnanci, kteří vědí, že jsou svým zaměstnavatelem monitorováni, méně produktivní.

"Jaký vliv bude mít monitorování na chuť do práce? Jak ovlivní loajalitu k firmě a produktivitu zaměstnanců? To jsou otázky, nad nimiž by se manažeři měli skutečně zamyslet," říká Botan.

§§§§§


Elektronické obchodování po česku - eshop a esupport

Jaroslav Fikker

c01p0316

V tomto článku bych vás chtěl seznámit se dvěma produkty řady 602eBusiness s elektronickým obchodem eShop a s nástrojem technické podpory eSupport.

Kam s ním?

Stejně jako v případě InfoLine, i aplikace eShop a eSupport vyžadují ke své činnosti přítomnost databázového serveru WinBase602, který zajišťuje všechny potřebné funkce. Další podmínkou je vlastní webový server připojený do sítě internet. Na základě výkonnosti tohoto připojení se nabízejí dvě různé varianty umístění obchodu.

V prvním případě (nepříliš výkonné připojení) je vhodné využít možnosti hostování na serveru www.602portal.cz, kdy je eShop připojen k internetu kvalitní, dostatečně dimenzovanou linkou. Důvodem je požadavek na velmi rychlé odezvy pro návštěvníky obchodu. Ostatní méně náročné aplikace, které ale také mají své internetové rozhraní, lze umístit na webový server vaší firmy. Přenos dat (objednávky, ceníky atd.) mezi oběma servery zajišťují replikace. Pokud vlastníte dostatečně kvalitní a rychlé připojení k Síti, můžete uvažovat o druhé variantě o provozování všech aplikací na vlastním webovém serveru.

eShop 5.0

eShop je nástroj pro prodej zboží na internetu jak koncovým zákazníkům (B2C business to consumer), tak síti dealerů či obchodním partnerům (B2B business to business). Na instalačním médiu jsou k dispozici 2 aplikace: START, která je určena pro váš nový obchod (neobsahuje žádná data), a DEMO představující ukázkový obchod firmy BEN CAR naplněný všemi potřebnými daty.

eShop má několik uživatelských rozhraní: aplikační rozhraní provozovatele pro práci z prostředí klienta WinBase602, internetové rozhraní provozovatele umožňující vzdálený přístup přes internet, a samozřejmě také internetové rozhraní zákazníka pro zadávání objednávek.

Abyste mohli svůj elektronický obchod představit veřejnosti, musíte jej nejprve naplnit daty. Správné nastavení všech nezbytných číselníků vám výrazně usnadní Průvodce nastavení aplikace, kde vyplníte údaje o vaší firmě, skupiny DPH, způsoby plateb, dealerské skupiny, objemové slevy, množstevní rabaty atd. Důležitým úkolem je také nadefinování struktury ceníku (vytvoření skupin produktů) a jeho naplnění zbožím. Pro vkládání, změnu a rušení jednotlivých položek ceníku slouží přehledně uspořádaný dialog. U každého zboží lze definovat řadu parametrů. Kromě těch základních (např. cena, název, popis), je možné nastavit také vlastnosti související se zobrazením položky ceníku na webu. Tyto údaje ovlivňují zařazení do seznamu novinek, slev nebo na TopList. Navíc lze označit zboží, které máte skladem, dočasně skrýt položku ceníku a zadat odkazy na obrázek a informace o produktu. Dalším způsobem, jak dostat informace do ceníku, je import položek ze souboru podle nastaveného převodního můstku.

Obdobně je řešena práce s databází zákazníků, kde jsou uloženy všechny potřebné identifikační údaje včetně přehledu uskutečněných objednávek. Databázi je možné naplnit třemi různými způsoby importem dat ze souboru, vlastní registrací zákazníků na stránkách obchodu nebo ručním zadáním údajů provozovatelem. Při opakované návštěvě se nakupující identifikuje zvoleným jménem a heslem, a nemusí tak stále dokola vyplňovat údaje o své osobě či firmě.

Velmi důležitou částí každého elektronického obchodu je práce s objednávkami. Zákazníkům nabízí eShop komfortní prostředí pro výběr a nákup zboží. Vybrané zboží se ukládá do košíku a každá změna v jeho obsahu se okamžitě promítne do ceny nákupu, kterou máte stále na očích. Pokud jste si vybrali vše potřebné, můžete přejít k pokladně. Zde zvolíte způsob platby a doručení zboží (podporovány jsou běžné i elektronické platby eBanka, GSM banking atd.). Na základě těchto informací je vygenerována objednávka, kterou je třeba překontrolovat. Jste-li spokojeni, nezbývá než objednávku potvrdit. Dále můžete sledovat stav zpracování své objednávky, případně objednávku stornovat.

Jakmile nakupující svou objednávku potvrdí, je o této skutečnosti informován obchodník (e-mailem). Ten ji v klientském programu zpracuje a připraví podklady pro fakturaci. Zpráva o přijetí objednávky je odeslána zpět zákazníkovi (opět automaticky).

Pokud chcete zjistit, jak vám jdou obchody, stačí využít vestavěnou funkci statistických přehledů, která vám poskytne řadu důležitých údajů.

eSupport

je samostatnou součástí eShopu, jež zajišťuje technickou podporu v prostředí internetu. Aplikaci je možné provozovat i zcela samostatně. S její pomocí lze vytvářet seznamy odpovědí na často kladené otázky (FAQ) nebo zakládat a spravovat diskusní fóra pro výměnu informací mezi pracovníky technické podpory a zákazníky. Uživatelé také mohou vznášet dotazy, které budou zodpovězeny pouze jim prostřednictvím elektronické pošty. Užitečnou funkcí je také možnost indexování obsahu webových serverů, spojená s fulltextovým vyhledáváním informací.

eShop 5.0

snadné ovládání

podpora elektronických plateb

internetové rozhraní

eSupport

K recenzi poskytla firma: Software602, a. s., Praha 4 www.602.cz

Cena: 19 998 Kč

§§§§§


Informace nadosah - infoline 1.1

Jaroslav Fikker

c01p0317

Pokud uvažujete o využití e-businessu ve vaší firmě, potřebujete v prvé řadě vhodné softwarové vybavení. A zde vám může přijít vhod nabídka společnosti Software602, která nedávno představila novou řadu produktů pod označením 602eBusiness a tím široké veřejnosti zpřístupnila své know-how získané v oblasti podnikání na internetu. Součástí 602eBusiness jsou tři aplikace eShop, eSupport a InfoLine určené pro podporu obchodních procesů malých a středních firem na internetu. My se nyní zaměříme na poslední položku tohoto výčtu, na aplikaci InfoLine, což je jednoduchý a přitom výkonný CRM systém (Customer Relationship Management).

Přípravy

Nasazení InfoLine vyžaduje instalaci databázového systému WinBase602, který vytváří jednotné prostředí pro běh všech aplikací z řady 602eBusiness. Někomu se to může zdát jako nepříliš šťastné řešení, ale mohu vás ujistit, že je to právě naopak. Výhodou tohoto přístupu je například možnost snadné výměny informací mezi jednotlivými produkty nebo obdobné postupy instalace a administrace aplikací.

Díky použitému řešení vede ke zprovoznění InfoLine větší počet kroků, než je dnes obvyklé. Nejprve je třeba vytvořit fungující databázové prostředí na server nainstalovat WinBase602 SQL Server a na klientské stanice WinBase602 Personální databázi. Teprve do takto připraveného systému lze naimportovat aplikaci InfoLine. Dále je třeba nakonfigurovat některé základní parametry. Jedná se zejména o nastavení uživatelských účtů, elektronické pošty, synchronizace kontaktů s eShopem a vzdáleného přístupu. InfoLine také nabízí prostředky pro import stávající databáze obchodních kontaktů. Posledním důležitým úkolem je definice kategorií, které později využijete k přehlednému třídění kontaktů podle zadaných kritérií.

Pracujeme

Konečně je vše připraveno a můžeme se pustit do práce. Představte si následující situaci: ve vaší prodejně se objeví pan Novotný ze společnosti LANSystem, který se zajímá o nabídku vaší firmy. Spustíte tedy InfoLine a zvolíte menu Lidé a firmy. Otevře se dialog Vyhledávání firem, kde velmi brzy zjistíte, že pana Novotného ani firmu LANSystem v databázi ještě nemáte. Nezbývá tedy nic jiného, než založit nový kontakt. V terminologii InfoLine není kontaktem osoba nebo firma, ale jakákoliv interakce s nakupujícím. Každý kontakt obsahuje základní informace o zákazníkovi a stručný obsah jednání. Pro zadání podrobných údajů o osobách a firmách si můžete otevřít další dialogy, které mj. nabízejí užitečnou funkci odesílání zpráv elektronické pošty nebo SMS přímo z prostředí InfoLine. K tomu slouží malá tlačítka, umístěná vedle polí pro zápis telefonních čísel a e-mailových adres. Nyní máte v systému InfoLine vytvořen první kontakt a na jeho základě je třeba založit tzv. obchodní případ reprezentující příslušnou zakázku. Jedná se vlastně o časovou posloupnost kontaktů, která umožňuje kdykoliv zjistit, v jakém stadiu zpracování se případ nachází nebo jaký byl jeho vývoj. Jednotlivé obchodní případy lze řešit buď přímo, nebo je můžete postoupit k vyřízení některému z koncových prodejců (tato alternativa se označuje Business Leads). Nakonec je nutné celý případ uzavřít. Na výběr jsou dvě varianty Neúspěšné uzavření a Úspěšné uzavření s obratem v korunách. Tyto informace jsou využívány při tvorbě statistických přehledů dostupných přes menu Statistiky. Velmi užitečná je také nabídka Dnes, která otevírá okno se seznamem všech neuzavřených obchodních případů. Nemůže se tedy stát, že byste na něco zapomněli.

Komunikujeme

V řadě případů je velmi neefektivní (z časových i finančních důvodů) komunikovat se svými partnery a zákazníky tradičními způsoby jako je telefon nebo pošta. InfoLine vám nabízí mnohem účinnější metody. Mezi ně patří zejména hromadné rozesílání e-mailů a SMS. Aby vaše zprávy někoho neobtěžovaly, je velmi důležité zákazníky pečlivě rozdělit do kategorií, podle nichž budete zasílat přesně cílené informace. Samozřejmě lze všechny takto odeslané zprávy automaticky přidat do historie kontaktů.

InfoLine Personal

Pokud databázi partnerů a zákazníků zpracováváte pouze na jednom počítači, můžete ušetřit zakoupením jednouživatelské verze dodávané pod označením InfoLine Personal. Tento produkt nabízí jednodušší instalaci (spustí se SETUP.EXE, který se postará o vše ostatní) i obsluhu (neobsahuje některé administrátorské funkce). Výsledkem jsou v některých detailech odlišně navržené formuláře a chování programu přizpůsobené jednouživatelskému režimu. Dalším rozdílem je absence podpory vzdáleného přístupu přes webové rozhraní, které ale vzhledem k cílové skupině zákazníků zcela postrádá smysl.

InfoLine 1.1

přehledné prostředí

komunikační možnosti

vzdálený přístup

K recenzi poskytla firma: Software602, a. s., Praha 4

www.602.cz

Cena: 5 uživ. 9 998 Kč

20 uživ. 29 998 Kč

§§§§§


MS Internet Explorer 5.5 CZ - Rady a návody pro práci

Vít Malinovský

c01p0318

Dnešní tipy a triky určené pro MS Internet Explorer 5.5 CZ se budou týkat stahování obsahu webovských stránek na vlastní pevný disk, prohledávání internetu a elektronické pošty.

Prohledávání internetu

- Který vyhledávač používat? Je to celkem jedno. Subjekty, kterým záleží na tom, aby byly viděny "odevšad", se většinou zaregistrují na všech rozšířených vyhledávačích.

Česká republika

www.seznam.cz, www.atlas.cz, www.centrum.cz, www.katalog.cz, www.krizovatka.cz, www.najdito.cz, www.redbox.cz, www.oko.cz, www.quick.cz, www.zona.cz, www.zdroj.cz apod.

Slovenská republika

www.surf.sk

Rakousko

www.austronaut.at

USA a celosvětové

www.google.com, www.altavista.com, www.lycos.com apod.

- Jak zadávat vyhledávací řetězec: pokud máte přesnou představu o heslu, které chcete najít, zadejte je do okénka pro vyhledávání (příklad morčata). Pokud chcete najít stránky, které mají obsahovat současně dvě či více slov v libovolném pořádku, zadejte je v libovolném pořadí oddělená mezerou také lze použít operátor AND (příklad: morčata krmivo nebo morčata and krmivo). V případě, že potřebujete vyhledat heslo sestávající z více slov, a to v konkrétní podobě (tzv. fráze), zadejte je oddělená křížkem "+" nebo vložená do uvozovek (příklady: krmiva+pro+morčata nebo "krmiva pro morčata"). Často se stane, že "příliš konkrétní" hesla nebudou nalezena, protože se na internetu nebudou v takovéto konkrétní podobě vyskytovat. Další operátory: OR (nebo) vyhledá stránky, které obsahují alespoň jedno z hesel (příklad: krmiva or morčata), NOT (ne) vyhledá stránky, které obsahují první heslo a zároveň neobsahují druhé (příklad: morčata not krmiva vyhledá pouze stránky obsahující heslo morčata a zároveň z nich vyřadí ty, které navíc obsahují heslo krmiva), a nakonec NEAR, jenž vyhledá stránky, ve kterých se daná hesla vyskytují ve velké blízkosti (příklad: morčata near krmiva komentář není třeba).

- Pro snazší a širší vyhledávání můžete použít tzv. zástupných znaků neboli wild cards (pamětníci pamatují jejich obdobu z DOSu, mladší uživatelé je znají např. z vyhledávací služby aplikace Průzkumník). Jsou dva: hvězdička "*" nahrazující libovolný počet libovolných znaků na dané pozici a otazník "?" nahrazující právě jeden libovolný znak na dané pozici. Příklady: po zadání "?or?e" budou nalezena například tato slova: morče, forte, dolce apod.; po zadání "mo*e" budou nalezena např. tato slova: morče, moře, moje, modelujete, moudře apod.

- Při zadávání slov obsahujících českou diakritiku můžete použít verzi "čeština nahoře bez", výsledek bude tentýž. Některé vyhledávače znaky s diakritikou dokonce bez varování převádějí na znaky bez diakritiky, a tak se do vyhledaného výběru připletou i nechtěná hesla (příklad: při zadání hesla "kara" se vyhledají hesla: kárá, kára, Kara a vás bude zajímat třeba jenom Kara Trutnov, n.p.).

- Co je to fulltextové vyhledávání? Jsou dva způsoby, kterými prohledávače získávají do své databáze hesla, podle nichž vyhodnocují vaše požadavky a poskytují vám nalezené odkazy. První způsob zaznamenává pouze titulky stránek (popř. klíčová slova, která autor stránek uvádí na speciální místo v programovém kódu stránky) a ve druhém jsou prohledávány celé stránky. Tomuto způsobu se říká fulltextové vyhledávání (full celý, plný).

- Pokud chcete zastavit právě probíhající načítání stránky, stiskněte tlačítko Stop na panelech nástrojů.

- Pokud se načítání stránky zastaví, obnovte je stiskem tlačítka Obnovit na panelech nástrojů.

Stahování WWW stránek

- Pokud chcete nějaké WWW stránky podrobně číst nebo jinak zpracovávat, stáhněte si je na disk (jako text nebo jako dokument HTML), odpojte se a pracujte off-line (bez připojení). Ušetříte tak za telefonní impulsy.

- Pokud chcete stahovat (downloadovat) více stránek, pomocí příkazu Otevřít v novém okně (spuštěného z místní nabídky zobrazené pravým tlačítkem myši) si je zobrazte a postupně zadejte příkaz k uložení na disk (Uložit jako soubor v hlavní nabídce Soubor). Současným ukládáním na disk ušetříte dost času.

- Čas můžete také ušetřit tím, že budete načítat pouze text stránek (pokud pro vás nebude důležitá grafika). V nabídce Nástroje spusťte volbu Možnosti sítě Internet a na kartě Upřesnit načítání grafiky zakažte. Totéž platí pro stahování grafiky.

- Některé texty se bohužel natáhnou i s mezerami, které na původních stránkách představovaly odrážky, tabulátory odsazení textu od okraje nebo od různých objektů apod. Těch se zbavíte (např. ve Wordu) tak, že dáte text prohledávat na řetězec sestávající z prázdných znaků a zaměňovat je za jeden prázdný znak. Počet vyhledávaných prázdných znaků (mezer) postupně snižujete až na 2. Čas se oproti ručnímu vymazávání mezer mnohanásobně zkrátí.

Elektronická pošta MS Outlook nebo MS Outlook Express

- Zadání zavináče "@" můžete provést pomocí dvojstisků: pravý ALT+V, CTRL+levý ALT nebo levý ALT+64 na numerické sekci klávesnice.

- Význam zkratek ve formuláři elektronické pošty (platné pro většinu poštovních programů):

To: (Komu)Elektronická adresa příjemce;

From: (Od)Elektronická adresa odesílatele;

Cc: (Kopie)Elektronické adresy příjemců, kteří dostanou kopii dané zprávy. (CC Carbon Copy kopie přes kopírovací papír)

Bcc: (Skrytá) Elektronické adresy příjemců, které nebudou ostatními příjemci viděny. (BC Blind Copy = slepá nebo skrytá kopie)

Subject: Předmět zprávy. Pro rychlou orientaci příjemce.

Organization: Organizace. Název organizace (zaměstnání) odesilatele. Nepovinná položka.

Reply-to: El. adresa pro očekávanou odpověď.

Sender: Jméno fyzického odesilatele. (Např. asistentka, sekretářka.)

Message-ID: Unikátní identifikační číslo zprávy.

Received: Pole pro záznam o cestě zprávy generovaný elektronickými poštmistry (poštovními servery).

X-: Pole pro další záznamy generované elektronickými poštmistry (poštovními servery).

- Diakritiku ve zprávách a předmětech používejte pouze tehdy, jste-li si jisti, že ji poštovní program (klient) umí zpracovat. Pokud si tím nejste jisti nebo píšete-li do zahraničí, používejte zásadně češtinu "nahoře bez". Dokonce i aplikace češtině uzpůsobilé mají s diakritikou občas problémy. Všimněte si prosím na obrazovce MS Outlooku, jak si program ve slově "křížovkářského" vylámal zuby na písmeni "ž"! Zajímavé informace na toto téma naleznete na: http://www.cestina.cz.

O poštovní etiketě neboli netiquette

- Neposílejte nikomu nevyžádané zprávy, zejména ne reklamního charakteru. Této nechvalně proslulé činnosti se říká "spamming", a takové zprávě pak "spam". (V angličtině má toto slovo řadu významů, např. americká [masová] konzerva, fašírka nebo nuda.)

- Pište pokud možno stručně. To samozřejmě neplatí pro osobně zaměřené zprávy.

- Podepisujte se, ze záhlaví zprávy se dá stejně hodně o odesilateli zjistit.

- Neposílejte zbytečně dlouhé přílohy příjemcům, kteří mají nekvalitní telefonické připojení nebo pomalý modem.

- Rozmyslete si, co píšete o druhých elektronické dopisy lze snadno posílat dál (forwardovat, přeposílat to je ale pěkné české výrazivo, že?).

- S ostrou odpovědí odesilateli, který vás rozčílil, raději chvilku vyčkejte. Elektronická pošta má tu vlastnost, že se jí dá bezprostředně reagovat, a to pak někdy může vést k mrzutostem. Sám bych mohl vyprávět.

- Pro zpestření (případně zkrácení) můžete texty svých zpráv prokládat (mezinárodními) značkami vyjadřujícími pocity, které chcete sdělit nebo které ve vás vyvolala odesilatelova zpráva. Říká se jim "smilies" neboli "xychtíky".

:-)to je ale švanda!

:-Oto teda koukám:

:-Dno tys mi ale dal!

:-(tak tohle mi nesedí!

;-)jsem jedno ucho!

:-|mouchy snězte si mě!

Zajímavé informace na toto téma najdete na: http://www.inf.upol.cz/%7Efreyz/smajliky.html.

- Mezi užitečné zkratky patří také:

BTW (By the Way) mimochodem;

IMHO (In My Humble Opinion) podle mého skromného názoru.

- Co je to POP3 server?

POP3 server je počítač vašeho poskytovatele internetových služeb (providera), na nějž se ukládá pošta, která vám přišla, předtím než si ji stáhnete na svůj počítač. Někteří provideři provozují pro příchozí i odchozí poštu stejný server.

- Co je to SMTP server?

SMTP server je počítač vašeho providera, přes který odchází veškerá vámi odeslaná pošta. (SMTP Single Mail Transfer Protocol jednoduchý protokol pro přenos pošty).

Doporučená literatura:

Miroslav Renda, Český Internet Explorer 5, Grada 1999

Miroslav Renda, Internet Explorer 5.5, Grada 20001 0318/FEL o

§§§§§


Mikroplatby na Internetu - Mikroplatby? co, jak a proč...

Petra Musílková

c01p0319

Jedná se o speciální typ plateb, prováděný v případě, že při určité finanční transakci pracujete pouze s velmi malými finančními částkami. To jsou v našich poměrech takové, které se pohybují maximálně v desítkách korun. Úhrada převodem nebo složenkou se v tomto případě s ohledem na mnohdy téměř nicotnou částku vůbec nevyplatí a byla by zbytečným zdržování i z hlediska časové náročnosti provedení transakce. Každý systém založený na mikroplatbách si často vytváří vlastní virtuální měnu, jejíž jednotky jsou něco jako body, které lidé na internetu sbírají nebo naopak utrácejí, případně si je mohou směnit za reálné peníze. Zakladatelská společnost pak celý svůj systém spravuje a provozuje veškeré transakce nezávisle na reálných penězích pouze ve své "mikroměně". Prostřednictvím mikroměny, kterou získáte za různé aktivity na Síti, můžete pak např. odměnit autora článku, jenž si na internetu přečtete, nebo si pořídit pár MPtrojek.

Rychlost a jednoduchost

Zatímco u ostatních druhů elektronických plateb, prováděných např. prostřednictvím platebních karet nebo elektronických šeků, je vždy kladen důraz především na bezpečnost a důvěryhodnost, v případě mikroplateb je hlavním kritériem jejich účelnosti rychlost a jednoduchost provedení transakce. Systém je vybudován tak, aby fungoval při co nejmenších nákladech, takže bezpečnost bývá až na druhém místě a zabezpečení nebývá tak propracované, jde hlavně o zachování maximální rychlosti. Systém si to však může dovolit, protože jakékoli falšování používané měny by prý bylo tak nákladné, že by vzhledem k její hodnotě nemělo žádný význam. Důkladnější zabezpečení je však třeba provést v případech, kdy systém umožňuje výměnu virtuálních peněz za skutečné.

Využití

Použití mikroplateb je vhodné zejména pro sektor internetových služeb a zdá se být zajímavým způsobem pro možnost jejich zpoplatnění. Dnes jsme zvyklí, že téměř vše, na co na internetu narazíme, máme zadarmo: články v internetových časopisech, hudební nahrávky, elektronické knihy, ... jakékoli informace o čemkoli. Ovšem na druhou stranu už také mnoho lidí napadlo, že by mohli za svou pozornost věnovanou určitým prezentacím, anketám nebo reklamám třeba něco dostat. Systém mikroplateb přináší nové možnosti jak pro poskytovatele služeb nebo umělce, kteří na internetu prezentují svá díla, tak i pro jejich uživatele. Jaké? Vypadá to, že se snaží přinést užitek oběma stranám a sloužit jako prostředek jejich vzájemné motivace.

Představte si např. internetový časopis, v němž vychází spousta článků od různých autorů, a vy, jako jejich čtenář si vždy vybíráte jenom ty, co vás zajímají a líbí se vám. Pokud tento časopis zavede předplatné, určitě vás od jeho objednání bude odrazovat, že platíte i za to, co nečtete. Tato situace určitě nenastane, když budete mít možnost zaplatit určitou "mikročástku" jen za článek, který jste si vybrali. "Body" se odečtou z vašeho "mikrokonta" a přesunou se k autorovi článku. Tím jsou motivováni autoři a producenti obsahu stránek, kteří se pak snaží podat co nejlepší výkon, aby "vydělali". (U nás si můžete za virtuální "mikroměnu" zvanou "Q" na internetu koupit např. povídky Ondřeje Neffa.) "Vydělávat" můžete pomocí "mikroměny" i jako běžní uživatelé a návštěvníci internetu. Body nasbíráte už jen samotným zhlédnutím určitých stránek nebo reklamy, či vyplněním ankety, atd. Máte-li nasbíranou potřebnou částku, můžete si na iternetu něco koupit nebo zaplatit za služby.

Budeme brzy za všechno platit?

Otázkou však zůstává, jak se bude tento systém dále vyvíjet. Trend zpoplatňování obsahu stránek je pro jejich tvůrce zajímavou výzvou a dá se očekávat, že se postupně rozšíří. Budeme si muset zvykat, že některé články v novinách si na internetu už zadarmo nepřečteme, jako je to dnes běžné např. u předních amerických deníků? Bylo by určitě rozumné zvážit, které služby či informace jsou vhodné k tomu, abychom za ně platili, byť vlastně jen nějakou virtuální "mikroměnou". V případě autorských děl, jako jsou články, knihy, hudební nahrávky, fotky a další, by mikroplatby mohly možná přinést alespoň částečné řešení problémů týkajících se autorských práv. Nápadů, jak využít situace, se určitě objeví ještě spousta, a pokud se bude za většinu služeb na internetu platit, jistě se objeví servery, které budou fungovat zadarmo. Zatím v různých zemích vznikají spíše průkopnické systémy, jež budou nejspíš následovány dalšími, ale nic zásadního, co by pod patronací některé s největších IT firem pohnulo celým světem, se ještě nezrodilo.

V čem může být háček

Hlavními otázkami, které musí každý mikroplatební systém řešit, chce-li se prosadit, jsou bezpečnost, důvěryhodnost a motivace klientů. Důvěryhodnost je úzce spojena s bezpečností celého systému, což je ale spíše technický problém, jehož řešení lze při použití moderních zabezpečovacích metod dosáhnout. Pokud jde o motivaci klientů, budou mít asi největší úspěch systémy s pohodlnou obsluhou, které nemění surfovací návyky klientů a nebudou jejich pohyb po síti nijak zdržovat. (V tomto směru se snaží uživatelům vyjít vstříc např. systém IlikeQ.) K získání klientů je samozřejmě zapotřebí navázat spolupráci s co největším počtem atraktivních serverů, které mají co poskytnout z hlediska svého obsahu, služeb, nebo výrobků, jež nabízejí. Perspektivní se zdá být např. poslech internetového rádia, získávání MP3 nahrávek, čtení e-magazínů nebo využívání různých zábavních serverů. Ale co třeba takové servery hazardní, nehrozí možnost nějakého zneužití virtuální měny? Pokud vzniknou nějaká virtuální kasina nebo sázkové kanceláře, budou určitě muset v případě směnitelnosti virtuální měny za skutečnou respektovat stejná pravidla, jako když manipulují s reálnými penězi. Tedy např. nepouštět ke hře nikoho, komu nebylo 18 let, což by bylo asi dost problematické uhlídat. Provozovatelé takovýchto serverů by si mohli celkem slušně vydělat, hlavně když si uvědomíme, že žádná z těchto aktivit by asi nebyla dostatečně právně ošetřena.

Noční můra pro právníky

Právní regulace celého projektu mikroplateb ve virtuální měně je do budoucna velkým strašákem, protože je to něco zcela nového, s čímž legislativa nepočítá a není na to připravena. Technologické změny prostě probíhají tak rychle, že na ně zákonodárci nejsou schopni pružně reagovat, a to snad nikde na světě. Nevyřešený je zatím způsob převodu mezi jednotlivými národními měnami, a především způsob zdaňování uskutečňovaných transakcí. Měly by být nějak zdaňovány zisky ve virtuální měně, které nemají podobu skutečných peněz? Pokud ano, tak jak, když vznikly někde na Síti a nebyly vytvořeny v žádné konkrétní zemi, jejímž daňovým zákonům by podléhaly? Jak bude moci berní úřad kontrolovat např. majitele internetového kasina? Bude takový virtuální podnik muset platit stejné koncese jako klasický? Místo právních předpisů v této oblasti existuje zatím jen vakuum a pravidla hry vyplynou buď z praxe, nebo se na nich dohodnou zainteresované subjekty. Dokud se neobjeví měna, která by se stala natolik významnou ekonomickou veličinou, nebo se v oblasti mikroplateb nezačne angažovat některá z nejvlivnějších světových firem, zůstane právní pole nejspíš i nadále nezorané.

Virtuální měny

Beenz.com

Prvním seriózním pokusem o vytvoření virtuální měny pro systém mikroplateb byl vznik tzv. Beenz, podle jejichž vzoru byl u nás spuštěn projekt Fazole. Bylo to v roce 1998, který přinesl v USA velké naděje vkládané do tohoto způsobu mikroplateb. Beenz byly první virtuální měnou, již je možno získávat buď jen samotným surfováním, nebo různými aktivitami na internetu. Za americké Beenz, tedy fazole, se pak dají nakupovat různé produkty začínalo se hlavně s cédéčky nebo tričky či využívat určité služby.

České Fazole

Fungují stejně jako americké Beenz na principu sbírání a utrácení internetové virtuální měny různými činnostmi uživatele internetu. Zapojují se do něj firmy, které prostřednictvím různých tzv. "fazolových kampaní" odměňují členy "fazolového klubu" za nejrůznější úkony, jež na jejich stánkách provedou (nejčastěji stačí návštěva nebo zapojení se do diskuse apod.), nebo jim umožňují vyměnit fazole za určité zboží. V současné době letí hlavně kupony do mobilních telefonů, např. Go 300 koupíte za 3 900 fazolí, Twist 400 za 5 200, ale výměnou za fazole si můžete pořídit třeba i spodní prádlo za 1 000 fazolek.

Každý, kdo se chce stát členem, musí mít přístup na internet a vlastní e-mailovou adresu, přičemž registrace je umožněna jen soukromým osobám s adresou v ČR. Po registraci je každému členovi založen a veden "fazolový účet", na nějž se mu pak připisují všechny nasbírané fazole. S nimi pak může disponovat tak, že je opět na internetu utratí. Za vedení účtu po vás nepožadujeme žádné poplatky ani jiné závazky. Před prvním přihlášením je nutné vaše členství zaktivovat. To provedete tak, že kliknete na odkaz uvedený v aktivačním e-mailu, který obdržíte od "fazolového webmastera", a přihlásíte se. Po omezenou dobu platí nabídka, že každý nový člen dostane do začátku bonusových 100 fazolí za registraci. Při jakýchkoli potížích nebo chcete-li se o něčem informovat, můžete se kdykoli obrátit na adresu help@fazole.cz.

Jak si počíná sběrač

Nejprve se musí přihlásit pod svým jménem a heslem. Potom se na stránkách serverů, které jsou zapojeny do fazolové kampaně, snaží každý sběrač najít malou ikonku s obrázkem fazole a číslem, jež označuje počet fazolí, jež lze na dané stránce získat. Jakmile ji objeví, klikne na odkaz "sbírat" a fazole má v kapse, tedy na svém fazolovém účtu, kam jsou automaticky připsány.

Nejčastěji se fazole sbírají za návštěvu určité stránky, ale v některých kampaních je lze získat i jinak, např. dodatečně za registraci nebo nákup. Proto je třeba si přečíst text kampaní, kde se dozvíte, v čem daná kampaň spočívá a za co tedy fazole získáte. Každá firma, jejíž stránky navštívíte, vám nabízí různý počet fazolí za různé činnosti. Některé firmy vám zaplatí fazolemi za to, že navštívíte jejich servery, jiné vás odmění, když využijete některou z jejich služeb, jinde dostanete zaplaceno za více úkonů.

K lepší přehlednosti pro uživatele jsou kampaně rozděleny do několika skupin podle toho, jaká aktivita se od sběrače očekává. Mezi základní typy patří Návštěva, která vám přinese fazole za samotné prohlížení stránky, dále Účast, což je kampaň vyžadující vyplnění určité ankety, průzkumu nebo zadání inzerátu, apod. Registrace je typ vyžadující vaši registraci na serveru či mailing listu nebo vyplnění osobních údajů v přihlášce. Při Nákupní kampani jste odměňováni za provedení nákupu. Do poslední kategorie pak spadají všechny ostatní úkony.

Firmy, na jejichž stránkách najdete odkazy přímo na www.fazole.cz, jsou rozděleny do několika skupin, takže můžete navštěvovat jen kategorii, která odpovídá vašim zájmům. Vyděláváte pak vlastně na tom, co vás zajímá a baví, takže spojíte příjemné s užitečným.

Sbírání fazolí je však vždy časově omezené. Pokud se podíváte na seznam kampaní v sekci SBÍRAT, tak u každého odkazu uvidíte také informace o časovém omezení sbírání. Některé stránky nabízejí fazole třeba jen jednou za hodinu nebo dokonce jednou denně, někde fazole získáte pouze jednorázově, za jednu jedinou návštěvu.

Zajímavá a hlavně důležitá jsou pravidla pro účast uživatelů na www.fazole.cz, která by měl každý sběrač znát. Patří k nim např. tato:

- Každý uživatel může vlastnit jen jeden fazolový účet a využívat pouze svůj účet, který je registrován na jeho jméno a adresu. Uživatel nikdy nesmí sbírat fazole na účet někoho jiného a nesmí nechat druhou osobu sbírat na jeho účet.

- Je zakázáno používat více účtů napsaných např. na rodinné příslušníky. n Je přísně zakázáno používat jakékoliv roboty nebo speciální odkazy, umožňující sbírání bez návštěvy stránky nebo jiným neregulérním způsobem. Fazole nesmí být sbírány ze stránek uložených na hard disku, v stabilně otevřených oknech prohlížečů, apod. (min. musí dojít k reloadu/refreshi před sebráním fazolí).

- Používá-li více uživatelů stejný počítač ke sbírání fazolí, nesmí být fazole sbírány ve stejnou dobu (ve sbírání musí být časový rozdíl min. 1 hodina).

- Na jednu e-mailovou adresu může připadat jen jeden fazolový účet.

- Používání více účtů jedním uživatelem je důvodem ke zrušení všech členových účtů a vymazání jeho zůstatků na účtech bez náhrady. (Jde o aktivitu sbírání, ne o to, na jaká jména jsou účty napsány)

- Uživatel sbírající fazole nesmí zároveň využívat firemní účet pro zadávání kampaní. Výjimku lze provést po předchozím souhlasu ze strany Fazole.cz

- Fazole nejsou převoditelné z účtu na účet. Členové se nesmí pokoušet hledat způsoby převodů fazolí z účtu na účet.

- Pokud byla vaše e-mailová adresa zrušena a vy máte e-mailovou adresu novou, můžete kontaktovat dotazy@fazole.cz. Administrátor, starající se o evidenci na www.fazole.cz, může vaše fazole převést na váš nový fazolový účet.

- Po zrušení členství ve fazole.cz fazole ztrácejí peněžní hodnotu. Za žádných okolností za ně nelze požadovat jakoukoliv jinou měnu nebo náhradu.

- Fazole.cz mohou uživateli zrušit účet, pokud na jeho účtu nedošlo během posledních 6 měsíců k žádnému pohybu.

Co s vydělanými fazolemi

Vydělané fazole, které nashromáždíte na vašem fazolovém účtu, můžete vyměnit za zboží a výrobky, jež jsou nabízeny na www.fazole.cz v sekci Utrácejte fazole. Na seznamu najdete např. mobilní telefon, poukázky na různé spotřební zboží, trička, atd. Nebo můžete fazole využít jako slevu na nabízené výrobky či služby, za určitý počet fazolí vám bude původní cena zboží či služeb snížena o hodnotu, kterou si účtují jednotlivé firmy.

Sbírání Céček patří minulosti, ale dneska frčí Qéčka, aneb ILIKEQ

Transakční systém IlikeQ s virtuální měnou Q, který umožňuje realizaci mikroplateb v reálném čase zprovoznila společnost Villusion. Její mikroplatební systém, který umožňuje převod virtuální měny na skutečné peníze do banky, se stal dokonce i prvním v Evropě tohoto druhu. Q má tedy základ v reálných penězích, jež na účet Villusion složí provozovatelé zúčastněných serverů. Za prvních šest dní se k systému přihlásilo 1 500 uživatelů a proběhlo více než 34 000 transakcí, což svědčí o tom, že je pro uživatele velmi atraktivní.

IlikeQ funguje na obdobném principu jako Fazole, ale snaží se samozřejmě posunout vývoj o kousek dál. Virtuální měna, kterou systém používá, se nazývá "Q" a získáte ji různými činnosti na některém ze serverů, které jsou do systému zapojeny. Stejně tak můžete Q i utratit za některou z internetových služeb nebo použít na nákup zboží. Pokrokem je to, že si svá nasbíraná "Qéčka" můžete od určité částky převést na české koruny a uložit si je na svém běžném účtu. Virtuální měna Q je totiž fixovaná vůči koruně, je oboustranně konvertibilní a stoprocentně krytá reálnými penězi. Množství Q v oběhu tedy vždy odpovídá množství CZK, deponovaných na zvláštním účtu zřízeném pouze k tomuto účelu.

Poměr množství "Qéček" a korun je 100Q=1CZK, za převodní transakci zaplatíte určitý poplatek. Všechny převody má na starosti eBanka (Expandia), která se stará i o jejich bezpečnost. Právě tato banka patří spolu s Computer Pressem a bývalými zaměstnanci společnosti NetBeans k zakladatelům společnosti Villusion a její účast nesporně posiluje důvěryhodnost projektu v očích uživatelů i zúčastněných serverů.

Jak sbírat Qéčka

Chcete-li začít sbírat "Qéčka", stačí, když navštívíte stránku společnosti Villusion, kde si založíte účet. Postačí vám k tomu jen vyplnit přihlašovací jméno a heslo. Podle srozumitelné nápovědy nebo průvodce zvládnete vše za pár minut a můžete hned vykonat první transakce, něco si koupit nebo nasbírat, např. posíláním pohlednic, čtením článků či prohlížením vtipů atd.

Založení i vedení účtu je zdarma a vše je zcela anonymní. Q se vám na účet přičítají automaticky, nikde není potřeba na nic klikat, pouze musíte týt přihlášeni. Nemusíte hledat místo, kam vyplnit svou e-mailovou adresu, pouze aktivujete na úvodní straně zvoleného serveru malou ikonku a veškeré transakce už proběhnou samy. Během doby přihlášení se můžete rychle podívat na svůj účet a zjistit, kde jste jaké operace provedli apod. Systém vás dokáže oslovovat a zvládne i další jednoduché úkoly. Poměrně velká rychlost a dobrá orientace patří k jeho přednostem, které uživatel ocení. Můžete dokonce také obchodovat s ostatními uživateli, tedy "person to person". Při převodu na reálné peníze stačí zadat číslo vašeho bankovního účtu, a hotovost je vaše.

K čemu vám Qéčka budou?

Za Q, které sbíráte na dnes pouze několika serverech, si lze koupit různé věci, jak digitální, tak běžné zboží. Společnost Villusoin uvedla na internet i server evidky.cz, na kterém publikuje zatím Ondřej Neff, a chystá se sem vstoupit i Michal Viewegh. Neffovy povídky ze sbírky Vejce naruby si zde můžete koupit za pár Qéček. (V porovnání s pořízením např. Kingovy knihy The Plant, která vychází po kapitolách a přijde vás celkem asi na 13 dolarů, je to úplná charita.) Začátkem roku podepsala společnost Vilusion strategickou smlouvu např. se společností Vatera, která chce systém IlikeQ použít v rámci tzv. Věrnostních programů a plánuje také zavedení dražeb pomocí Q. Získat Qéčka můžete např. hlasováním v anketě Filmového klubu VŠE nebo čtením magazínu ebiz.cz, atd.

Interenetové servery zapojené v IlikeQ fungují buď jako vydavatelé (emitory), nebo jako příjemci (kolektory). Emitor si u provozovatele IlikeQ za české koruny nakoupí měnu Q, a tu pak používá k odměňování svých návštěvníků.

Modelů jakým způsobem to provést je celá řada. Odměněni můžete být například za spolutvorbu WWW serveru, registraci, souhlas se zasíláním reklamních mailů, nebo dotování informací o novém produktu. Kolektor si naopak od uživatelů nechává platit za své služby či zboží měnou Q, kterou si pak provedením jednoduché transakce smění na Kč. Není problémem, aby jeden server fungoval jako kolektor i emitor zároveň. V současné době jsou již zapojenými kolektory např. servery Neknihy a Prescogroup Shop. Emitory se dosud staly portály Dobré zprávy, eBiz.cz., Obchodní dům, Odpovědna, Pohlednice, Vtípky a IlikeQ. Jako kolektory i emitory zároveň fungují servery Piškvorky a Evídky.

Mikroplatby v Americe

PayPal, MojoNation, Qpass, eCash, Millicent a další, to jsou systémy fungující na principu on-line platebních operací, díky nimž může dnes v USA platit ve vybraných obchodech, restauracích nebo posílat peníze komukoli, kdo má svou e-mailovou adresu. Pracují přímo s americkými dolary, takže musí klást daleko větší důraz na bezpečnost než třeba při transakcích prováděných s virtuální měnou, kterou používá např. Beenz.com pro své mikroplatby. Jaké byly začátky on-line platebních systémů a mikroplateb ve Spojených státech?

V 90. letech, když se mikroplatby poprvé objevily, zdálo se, že se mohou stát klíčem k rozvíjejícímu se elektronickému trhu. Neprosadily se však do takové míry, jak se očekávalo. Bylo to především proto, že realizace on line transakcí ještě nebyla dostatečně technicky propracovaná a uživatelé systému si museli k jejich uskutečňování instalovat speciální software. Problémem byla také neuniverzálnost platebních systémů, která se projevovala tím, že jich vznikalo mnoho, nebyly vzájemně kompatibilní, a klienti tak byli nuceni často používat k placení pokaždé jinou servisní organizaci. Nedůvěru vzbuzovalo i otázka zabezpečení transakcí a ochrany osobních dat. Překážkou uskutečňování filosofie "Velké zisky z malých nákupů" byla také skutečnost, že za "mikroceny", pohybující se maximálně v hodnotě 10 dolarů, se toho na internetu nedalo moc koupit. K většímu rozšíření mikroplateb bylo třeba vyvinout maximálně jednoduchý systém fungující pokud možno na jediné kliknutí. Teprve potom mohly znovu ožít a získat větší přízeň. V současné době se systémy stále zdokonalují po stránce bezpečnosti i rychlosti a jednoduchosti, čímž přinášejí lepší možnosti svého využití.

Do centra pozornosti se dnes dostávají především internetové platební systémy, které vám umožní bezpečně a jednoduše poslat peníze přímo ze své kreditní karty. Americká zvyklost používání kreditních karet především a vždy totiž naprosto převálcovává jakékoli pokusy zavést interentový platební systém s virtuální měnou nezávislou na reálných penězích. Američané jsou prostě zvyklí vzít kartu a zaplatit, a pokud jim zaručíte bezpečnost, nebudou mít zábrany posílat peníze přes internet kamkoli.

Tak např. v systému PayPal stačí zadat číslo své kreditky, adresu, částku, kterou chcete poukázat, a e-mail člověka, kterému je určena (nemusíte mít dokonce u PayPal ani zřízen vlastní elektronický účet). Jakmile vyplníte potřebné údaje, nemusíte se už o víc starat, PayPal provede automaticky elektronickou cestou platební operaci za vás (funguje jako tzv. Automated Clearing House). Obdarovanému pak přijde informační e-mail o tom, že mu jistý dobrodinec poslal určitou částku, samozřejmě vidí přesně od koho a kolik peněz se mu na účet připisuje. Převody na osobní účty zřízené u PayPal jsou limitovány tak, že můžete obdržet max. 100 dolarů měsíčně, pokud vám je někdo pošle za své kreditní karty. Společnost ručí za to, že jsou všechny účty pojištěny proti neautorizovaným transakcím až do výše 100 tisíc dolarů. Nedávno se systému PayPal podařilo prosadit do oblasti on-line dražeb, takže teď zajišťuje on-line platby pro aukční síň eBay a dosáhl již milionové klientely.

§§§§§


Malý, ale šikovný! - Alcatel one touch 701

Dagmar Ruščáková

c01p0320

Fanoušci telefonů francouzského Alcatelu mají další důvod k úvahám mladší bratříček již velmi povedeného modelu Alcatel One Touch 501, obdařený číslem 701, přináší další vylepšení, která tento přístroj právem řadí do kategorie manažerských telefonů.

Miniaturní a lehoučký telefon se od modelu 501 na první pohled odlišuje flipem, který kryje klávesnici a ovládá se jednoduchou uvolňovací pojistkou na boku telefonu. Nejde zdaleka jen o prostý kryt otevřením flipu lze přijímat a zavřením ukončovat telefonické hovory. Majitelé "pětistovek" nad touto vymožeností ohrnují nos, ale popravdě řečeno, člověk si na ni rychle zvykne. Také proto, že vás podstatně méně omezuje nutnost zamykat klávesnici.

Rozměry 103 x 42 x 20 mm naznačují, že telefon nijak výrazně nevyboulí kapsu ani na dámském kostýmku. Rozhodně vás nezatíží -jde o 88 g včetně baterie. Ostatně pokud jde o baterii, tak telefon je standardně nabízen s Li-Po 780mAh baterií, jejíž výdrž je skutečně impozantní. Výrobce udává 300 hodin v pohotovostním režimu či 7,5 hodiny hovoru, což podle mé zkušenosti zhruba odpovídá.

Ovládání

Tady mi nezbývá, než uznale smeknout. Alcatel OT 701 si svůj název "One Touch" tedy jediný dotyk skutečně zaslouží. Společnou zásluhu na tom má velký osmiřádkový grafický displej a pětisměrné ovládací tlačítko (joystick), na které navazuje tlačítko "C", umožňující "zpětný chod", resp. mazání a postup v menu směrem ven. Funkce tlačítek jsou násobeny používáním krátkých a dlouhých stisků. Co je však mnohem důležitější, je celková myšlenka či plán ovládání telefonu. Francouzi zcela správně předpokládají, že běžný člověk (snad s výjimkou zarytých fandů a neukojitelně zvědavé mládeže) nebude mít náladu se s novým přístrojem týden seznamovat. Ovládání kromě logického uspořádání zjednodušují také výrazné ikony, které navedou i zcela nesoustředěného uživatele. Pokud však na obrázky netrpíte, není problém si menu upravit do úspornější podoby.

Práci s telefonem zpříjemní i tzv. chytré tlačítko, které se nachází vpravo nad displejem. Má 2 libovolně nastavitelné funkce (krátký a dlouhý stisk) pro nastavení služeb, které považujete za nejdůležitější. Telefonu OT 701 nechybí kvalitní vestavěné Hand-free, které je zřetelné a poměrně hlasité.

Klávesy a klávesnice

Klávesnice je vzhledem k rozměrům telefonů nevelká, ale problémy s jejím ovládáním jsem nezaznamenala. Joystick poslouchá, i když k pohybu nahoru je třeba nový přístroj chvilku přemlouvat. Kombinace joysticku a tlačítka "C" znamená, že většinu operací s přístrojem zvládnete jen pomocí palce ruky, kterou telefon držíte. Horší je to s postranními tlačítky, kterými se aktivují a ukončují telefonní hovory. Sklápí se směrem ke středu přístroje a v prvních dnech byla tak tuhá, že situaci skutečně zachraňoval jen aktivní flip. Postupem času se jejich funkce zlepšila, nicméně tvůrci telefonu by měli podle mého názoru uvažovat o jiné variantě.

Jiným problémem je oranžové podsvícení kláves. V klidu má telefon na stříbrných tlačítkách černá písmena, nicméně když např. píšete SMS, čísla a písmena se podsvítí. Není na tom nic divného, pokud se nesnažíte např. napsat SMS za slunečného dne... Potom nezbývá než vyhledat stín, nebo se víceméně orientovat zpaměti.

Běžné funkce

Vzhledem k tomu, že tato recenze nemá simulovat návod k použití, zmíním se především o funkcích, které mě opravdu zaujaly. Jako první je to nabídka 3 variant telefonního seznamu (SIM + 2 další, nazvané osobní a pracovní). Nejlepší na této službě je její přehlednost. Seznamy reprezentují 3 ikony vedle sebe a není problém se mezi nimi pohybovat a kopírovat záznamy z jednoho do druhého. Telefon pochopitelně disponuje hlasovým vytáčením, které se spolu s hlasovým záznamníkem aktivuje tlačítkem na straně přístroje. Opravdu to funguje, jenom je třeba jedno upozornění pokud máte vypnuté zvukové vyzvánění (máte nastavenou třeba jen vibraci), neuslyšíte pípnutí, označující začátek "odposlechu", a pokus se většinou nezdaří. Ostatně moje zkušenosti odkazují hlasové vytáčení v podstatě jen do auta, v případě, že používáte handsfree. Zkuste jít po chodníku a poroučet telefonu třeba "domů!"...

Další funkcí, kterou jsem opravdu ocenila, je diář. Vím, že diář má více telefonů, ale jako obvykle Alcatel OT 701 boduje svojí přehledností a snadnou obsluhou. Výhody jeho používání jsou zřejmé jednak telefon míváte vždy u sebe, a jednak on sám na zápisy upozorní.

Další kapitolou je psaní SMS. Když zmáčknete vybrané tlačítko, ukáže se na dolním řádku displeje velice přehledně celá nabídka znaků, které se pod danou klávesou skrývají. Neřekli byste, jak dobře se s touto nápovědou píše! Jako velmi užitečná mi připadá možnost zasílat SMS definovaným skupinám uživatelů takto můžete hromadně informovat jak své podřízené, tak třeba kamarády. K testování nebyl dodán kabel pro komunikaci s PC, nemohli jsme tedy tuto funkci vyzkoušet.

Závěrem

Jde o hezký malý a lehký telefon s užitečnými funkcemi, který se velmi dobře ovládá. Do dokonalosti manažerského přístroje mu sice zatím chybí IrDA port a možnost konferenčního hovoru, nicméně Alcatel ukázal, že se s ním v oblasti high-endových přístrojů musí počítat.1 0320/fel p

Alcatel One Touch 701

PásmaGSM 900/1 800 MHz

Paměť v telefonním seznamu500

Paměť telefonu na SMS90

Paměť přijatých, odeslaných a zmeškaných hovorů10/10/10

Předdefinované SMSano

Prediktivní psaní SMSano

Datové služby data, fax, WAPano

Datové služby GPRSne

IrDA portne

SIM toolkitano

GSM bankingano

EFRano

Konvertor měano

K recenzi zapůjčila firma: Alcatel Czech,

Cena: 13 418 Kč vč. DPH

§§§§§


ICQ moderní nástroj komunikace  - 1. část seriálu

Martin Žemlička

c01p0321

Historie programu ICQ se datuje od listopadu roku 1996. Tehdejší první verze způsobila mezi internetovou komunitou doslova poprask a ohromný zájem o program, který kombinoval pokud to zjednoduším výhody e-mailu a chatu. Zajisté jste o komunikačním programu ICQ již slyšeli, a dost možná, že jej aktivně používáte. Přestože je jeho ovládání intuitivní, není, lépe řečeno nemusí být vzhledem k velkému množství integrovaných funkcí ovládání ICQ jednoduché.

V tomto dvoudílném seriálu bych rád vysvětlil nejpoužívanější a nejdůležitější funkce této aplikace. Návod je koncipován především pro začínající a středně pokročilé uživatele.

Začneme dle zásad J. A. Komenského od jednoduššího ke složitějšímu. Nejprve si řekneme několik informací ke vzniku tohoto pozoruhodného programu, poté probereme instalaci a konfiguraci ICQ, a postupně přejdeme od základních funkcí (první poslání vzkazu, přidání uživatele do seznamu atd.) k některým složitějším operacím.

ICQ (I seek you vidím tě) vytvořila malá izraelská firma Mirabilis, která program již od začátku šířila jako freeware, tedy zdarma. Ačkoliv tato firma nepracovala s žádným ziskem, podařilo se jí program prodat gigantu America OnLine, a v červnu roku 1998 získala neuvěřitelných bezmála 300 milionů. Dolarů! Bohužel nemám více místa, abych se o této zajímavé záležitosti mohl rozepsat, každopádně právě Mirabilis byl (a je) dáván za příklad úspěšné firmy tzv. nové ekonomiky.

Ale zpět: nyní pár slov o principu, na jakém ICQ (a obdobné programy) pracují. V praxi jde o to, že každý uživatel má přiděleno své univerzální číslo (UIN Unique Identification Number, někdy se lze setkat i s označením Universal Interent Number), na němž je "k zastižení". ICQ vám ze seznamu uživatelů, jež máte ve své databázi, vypíše všechny, kteří jsou on-line. Můžete si s nimi začít okamžitě povídat (tj. chatovat), posílat soubory či krátké zprávy... Výhoda oproti e-mailu či IRC je zřejmá: vidíte, kdo je on-line a kdo ne, takže vzájemná komunikace se ohromně zrychluje, navíc lze rychle a snadno zjistit, zda zpráva či připojený soubor dorazil k adresátovi v pořádku, což u e-mailu není tak flexibilní.

ICQ (stejně tak jako jeho přímý konkurenti, například Yahoo Messenger, MSN Messenger či AIM) toho samozřejmě zvládnou mnohem více, přesto se domnívám, že právě ICQ patří mezi vrchol tzv. "instant messaging" (nevíte někdo o přiléhavém překladu tohoto spojení, protože doslovný překlad zní hrozně?) aplikací.

A začneme od píky, tj. instalací.

Instalace ICQ

Následující popis instalace či dalších funkcí je možné bez obav použít nejen máte-li nejnovější verzi ICQ (2000, 4.6 v době psaní článku), ale prakticky jakoukoliv verzi starou. ICQ je možné provozovat na operačních systémech Windows 3.x, 9x, NT, ME, 2000, Java, Palm či MacOS. Instalační soubor aktuální verze ICQ zabírá něco málo přes 5 MB. Stáhnout si jej můžete z webu (www.icq.com/download) či jej naleznete na některém cover CD, přikládaném k počítačovým magazínům. Po skončení instalace si ICQ zabere přibližně 20 MB diskového prostoru a vyzve vás k zadání způsobu připojení k internetu využíváte-li modemu, zvolte Dial-up connection/modem, máte-li pevné připojení (pevná linka, kabel atd.) zvolte Permanent. Po "off-line" instalaci následuje "on-line" registrace na serveru Mirabilis, kdy je vám přiděleno UIN (pokud jej zatím nemáte, stačí kliknout na NEW ICQ#). V prvním okně je nutné zadat tyto údaje:

First Name - křestní jméno

Last Name - příjmení

NickName - přezdívka

Email e-mailová adresa. Určitě ji vyplňte, protože pokud zapomenete náhodou heslo, nebude možné vám jej jinam poslat. Nechcete-li, aby o vaší mailové adrese věděli ostatní uživatelé, stačí zaškrtnou volbu Don\t publish my Email address on ICQ directories.

Poté si ještě zvolte heslo a potvrďte jej.

V dalším okně je možné zadat vaše podrobnější, nepovinné osobní informace až tři jazyky, kterými se domluvíte, místo kde žijete, rodina, zaměstnání, záliby atd. atd. Až vše vyplníte, klikněte na tlačítko Next. Nyní se instalační program spojí se vzdáleným serverem Mirabilisu a přidělí vám číslo UIN. Pakliže by se vyskytly problémy při připojování, program zobrazí chybové hlášení, nejčastěji z důvodu přetížení registrovacího serveru. V tomto případě opakujte volbu tlačítkem Retry. Pokud by ani toto opatření nepomohlo, je dobré vybrat jiný, ne tolik vytížený server v menu Connection Setting položka Auto Configure. Při nastavování v síti LAN může být problém v konfiguraci firewallu, respektive proxy serveru doporučuji kontaktovat správce sítě. Doufám ve šťastný konec ICQ vás korektně zaregistruje. Nyní už jen restartujte počítač, a můžete začít ICQ používat. Spustíte jej kliknutím na příslušnou ikonu po načtení se objeví okno s..., ale o tom až příště!

§§§§§


Hardware


Dream Machine - počítač snů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0250

Často v reklamách vídáme superlativy o nabízených produktech. Občas se objeví také hodnocení, že ten který ze strojů je právě Počítačem snů. Řekli jsme si, proč to tedy nezkusit, a otestovali pro vás počítač snů podle našich představ.

Procesor, základní deska, paměť

Vzhledem k situaci na trhu procesorů jsme zvolili jako základ celé sestavy nejsilnější AMD Athlon, který pracuje na frekvenci 1,33 GHz. Tento čip už je vybaven 133/266MHz systémovou sběrnicí, a proto si velmi dobře rozumí také s DDR paměťovými moduly a v běžných desktopových aplikacích je v současnosti výkonnějším dostupným procesorem.

Volba základní desky byla o něco složitější, a tak jsme po dlouhém rozmýšlení sáhli po zřejmě nejvýkonnějším modelu na trhu a použili Asus A7M266. Tento motherboard využívá čipovou sadu složenou z čipu AMD761 na North Bridge a VIA 686B jako South Bridge. To mu propůjčuje zajímavou kombinaci vysokého výkonu, daného progresivním kontrolérem paměti, a procesoru v North Bridge AMD761 a přijatelné ceny, na které se podílí zejména diskový a periferiový řadič společnosti VIA, jenž je vyráběn v obrovských sériích do základních desek s čipsety KT133A.

Pro rozšíření je na desce instalováno 5 slotů PCI 2.2, jeden konektor na AMR zvukovou kartu či modem a přirozeně jedno vyvedení AGP sběrnice ve formě slotu AGP Pro podporující přenosové rychlosti podle standardů AGP 1x, AGP 2x a AGP 4x. Vybavení porty a ostatními rozhraními patří k vyšší třídě, tedy 4x USB port, dvojice PS/2, sérový, paralelní port a také plně dvoukanálový řadič EIDE s nejvyšším protokolem DMA/100. Asus už tradičně dodává ke svým produktům velmi kvalitní software a nejinak je tomu i u A7M266, u kterého je na CD například výtečný monitorovací program chodu základních komponent.

Celou sestavu doplňme ještě 256 MB paměti DDR SDRAM PC2100. Vzhledem k tomu, že ještě nejsou mezi výrobci paměťových čipů a základních desek s podporou DDR plně zažité výrobní standardy, je vhodné použít pouze jediný čip místo kombinace dvou modulů po 128 MB, která by byla teoreticky také možná.

Variantami jádra celé sestavy může být použití například základní desky FIC AD11 s velmi podobnými parametry jako A7M266, případně také jiná kapacita paměti. Teoreticky by šlo použít také Athlon 1,3 GHz, ovšem se snížením frekvence sběrnice jen na 200 MHz.

CD-RW a DVD mechaniky

U těchto dvou komponent jsme strávili několik plamenných diskusí při hledání toho, co považovat za nejlepší volbu. Nakonec zvítězila dvojice Plextor PlexWriter PX-W1610A a Toshiba SD-M1502, i když jiných variant je řada.

PlexWriter PX-W1610A je ATAPI přepisovací CD-RW mechanika s rychlostmi 16x při zápisu na CD-R média, 10x na CD-RW a disky čte rychlostí 40x. Po bezpečnější práci disponuje také technikou BURN-Proof, která zamezuje chybě z podtečení vyrovnávací paměti při zápisu a větší flexibilitu zajišťují 2 MB vyrovnávací paměti. Mechanika je kompatibilní s drtivou většinou současných formátů a standardů, pozitivní je také to, že podporuje čtení i zápis informací CD-TEXT.

Zatím ještě chybí plná podpora vypalovacích programů a tak je třeba používat WinOnCD či Easy CD Creator, nicméně se dá předpokládat, že během několika týdnů či měsíců bude možné pálit v podstatě čímkoliv, stejně jako tomu bylo u předchozího Plextoru 121032E. Pro ty, kteří si rádi zazálohují svá CD, bude jistě potěšující informace, že PlexWriter podporuje také režim kopie DAO-RAW.

V moderním stroji nesmí chybět ani DVD, jež je zde reprezentováno mechanikou Toshiba SD-M1502. Ta je schopná číst jak DVD disky standardů DVD-5 až DVD-18, tak disky CD-ROM lisované či vypalované ve všech běžných formátech. Nepřekvapí podpora také CD-RW médií a zapisovatelných disků DVD-R. Mechanika je připojena na rozhraní ATAPI a při přenosu je schopna podporovat protokol Ultra DMA/33.

Na přední straně sice nenajdeme obvyklý jack na připojení sluchátek, zato na zadním panelu je k dispozici digitální konektor standardu SPDIF.

Variant v tomto sektoru je opravdu velké množství. Předně je možné zvolit jinou vypalovací mechaniku. Na CeBITu byla k vidění řada CD-RW mechanik s parametry 20x zápis CD-R, 12x zápis CD-RW a 40x čtení, vybavených nějakým typem ochrany proti podtečení (BURN-Proof, JustLink, SafeBurn), a zřejmě některá z nich by se určitě dobře vyjímala ve stroji snů.

Druhou možností je použití kombinované mechaniky CD-RW a DVD, jako je například Ricoh MP 9120A.

Pevný disk

Ani zde nebyla volba jednoduchá, ale nakonec jsme zvolili starší a osvědčený IBM Deskstar 75GXP s kapacitou 75 MB. Jeho výkony jsou i na dnešní dobu výborné a poskytuje také poměrně solidní kapacitu 75 GB. Disk podporuje přenosy po rozhraní UltraDMA/100, takže k jeho připojené je třeba použít 80žilový plochý kabel, který je dodáván spolu se základní deskou. Pět ploten uvnitř, každá s kapacitou 15 GB, rotuje rychlostí 7 200 otáček, a o plynulé čtení i zápis se starají 2 MB vyrovnávací paměti přímo v elektronice pevného disku. Více si o tomto šampiónovi můžete přečíst v tomto PC WORLDu 4/2001, kde se zúčastnil hitparády TOP disků nad 6 000 Kč a zvítězil.

Možnými variantami v tomto případě jsou disky řady Seagate Barracuda III se 7 200 otáčkami a 2 MB vyrovnávací paměti. V současnosti to jsou nejvýkonnější EIDE pevné disky na trhu, avšak zatím není k dispozici tak vysoká kapacita, jakou poskytuje právě zvolený IBM Deskstar 75GXP.

Grafická a zvuková karta

Jaký jiný grafický akcelerátor by se do Dream Machine hodil lépe než nejnovější GeForce3? Na výběr je, nebo během několika týdnů jistě bude, mnoho karet s tímto čipem, a tak jsme zvolili například Elsa Gladiac 920.

Základem karty je tedy čip nVidia GeForce3, naprostá novinka představená na letošním CeBITu, ale už poměrně dlouho před ním toužebně očekávána veřejností. Nových technologií, které GeForce3 přinesla oproti předchozím modelům i konkurenci je mnoho. Ve spolupráci s DirectX 8 nabízí techniku HOS (High Order Surfaces), jež výrazně ulehčuje zátěž procesoru v počítači, neboť umožňuje nechat počítat čip grafické karty přímo křivky, ze kterých se skládají 3D modely.

Křížový čtyřnásobný řadič paměti a Lightspeed Memory Architecture se starají o bleskurychlé přenosy dat uvnitř karty do DDR paměti. Vertex shader a Pixel shader jsou dvě techniky pro modelaci 3D scény a objektů na ní. Vertex shader je jednotka pro úpravy vlastního jádra 3D modelů, tedy vertexů a polygonů, pomocí Pixel shaderu, což je plně programovatelná renderovací jednotka, lze pak provádět úpravy na texturách, kterými jsou 3D modely a scéna potaženy.

Zcela nový je systém antialiasingu scény, kdy metodou Quincunx dochází k výborným výsledkům na celé obrazovce, a vzhledem k vysokému výkonu a chytrému postupu při jeho aplikaci zůstává výsledný framerate na velmi vysoké úrovni, což se při předchozích použitích antialiasingu rozhodně prohlásit nedalo.

O zvukové kartě bylo rozhodnuto také velice rychle a zvítězil tedy Sound Blaster Live! Platinum 5.1. Nemá cenu jej ani příliš představovat, vestavěný dekodér Dolby Digital 5.1 a infračervené dálkové ovládání zaručuje vysokou kvalitu i příjemné ovládání, ke kterému ještě přispívá přední panel Live! Drive pro připojení dalších zařízení.

V tomto případě se volby týkají pouze grafické karty, kde lze použít jiný akcelerátor s čipem GeForce3. V úvahu připadá například Hercules 3D Prophet III.

Skříň a periferie

Dlouho jsme přemýšleli, jak by asi měla vypadat dokonalá skříň na Dream Machine. Nakonec všechny naše choutky uspokojila ATC-201 od mistrů chlazení Cooler Masteru. Zvenku vypadá elegantně a přitom maximálně funkčně. Aby také ne, když je celá z leštěného hliníkového plechu. Uvnitř se o dokonalé chlazení starají celkem 4 dodatečné ventilátory. Pod děrovaným prolisem na přední straně je umístěna dvojitá turbína, vhánějící čerstvý vzduch dovnitř. Ten proběhne nejdříve kolem diskových mechanik a pak pokračuje nad základní desku. Jedna jeho část pokračuje ke kartám, kde na zadní straně vyfukuje jeden dodatečný větrák, zatímco druhá část směřuje k procesoru. Také ten je chlazen nejvyšším modelem, jaký Cooler Master dodává, chladičem EP5-6I11.

Častým problémem mnoha skříní je tepelná kapsa, která se tvoří v oblasti nad procesorem. Dochází tam vlivem fyzikálních pravidel k tomu, že teplý vzduch pocházející z chlazení procesoru stoupá vzhůru a v nejsvrchnější části skříně se hromadí, a jedinou možností jeho úniku je trnitá cesta skrz napájecí transformátor. ATC-201 to má vyřešeno přídavným větrákem právě v exponovaném panelu horní stěny. K sestavě jsme připojili bezdrátové řešení Logitech Cordless Desktop iTouch. V sestavě ovládacích periferií je bezdrátová multimediální klávesnice a ergonomická bezdrátová myš.

Vzhledem k ceně skříně se možná budete chtít poohlédnout po nějaké levnější alternativě. Tu nabízí například Morex KN900, kterému však chybí zmíněné propracované řešení tepelné problematiky uvnitř skříně. V oblasti vstupních periferií lze zvolit také Microsoft Internet Keyboard Pro a IntelliMouse Explorer, též od Microsoftu.

A co monitor?

Zřejmě vám přijde podivné, proč u naší Dream Machine chybí monitor. Není to náhodou. Volba monitoru k počítači snů není nic snadného. Můžete začínat u některého modelu s úhlopříčkou 19 palců, ale je možné, že využijete spíše větší s 21 či 22". Další možností je některý z LCD panelů, které začínají na 15 palcích a pokračují až k více než 21". Alternativ je opravdu mnoho a záleží na uživateli, co s takovým počítačem snů chce dělat. Přesto se ještě k volbě správného monitoru na stránkách PC WORLDu vrátíme. Na našich snímcích můžete vidět jednu z možností 19palcový ViewSonic P95f.

Výsledky testů

Celkově dosáhla Dream Machine (podle očekávání) nejvyššího skóre v BAPCo SYSmark 2000, jaké jsme kdy naměřili. V Quake III je situace o něco složitější, v rozlišení 640 x 480 by bylo Intel Pentium 4 na velmi podobné konfiguraci o poznání silnější. Zde by se projevila lepší správa paměti a vyšší přenosová rychlost technologie Rambus. Ve vysokém rozlišení by se výkon téměř srovnal, neboť vše by pak zůstalo na výkonu grafické karty.

§§§§§


19 palců na váš stůl - ViewSonic P95f

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0258

Produkt s označením P95f je dalším, zbrusu novým přírůstkem do již tak početné rodiny CRT monitorů společnosti honosící se třemi pestrobarevnými opeřenci ve svém znaku. ViewSonic se tentokráte pustil do modelu o úhlopříčce 19 palců, určeného pro plně profesionální využití, čemuž napovídá i název Professional Series P95f.

Monitor je osazen naprosto plochou obrazovkou typu PerfectFlat o viditelné úhlopříčce cca 18", která by měla zaručit kvalitní podívanou. Rozteč zobrazovacích bodů je uprostřed 0,25 mm a v rozích 0,27 mm, což je v dnešní době dobře zavedeným standardem. Pokud se podíváte na obnovovací frekvence P95f, budete jistě příjemně překvapeni, maximální rozlišení je 1 920 x 1 440 bodů při 77 Hz. Pokud jste přívrženci nižšího rozlišení 1 600 x 1 280 pixelů, pak můžete sledovat velice solidní obraz s frekvencí 92 Hz tento režim je také dle mého názoru pro ViewSonic P95f nejoptimálnější.

Ovládací prvky OSD (On Screen Display) jsou řešeny poměrně prakticky, ovšem vzhledově by mohly být malinko lépe zpracované. Ovládání všech funkcí, kterých má monitor požehnaně, je ale přesto ještě pohodlné. V nabídce OSD nechybí vymoženosti jako nastavení linearity, moaré, konvergence, zaostření a je zde mnoho dalších užitečných voleb, které byste u devatenáctek snad ani nehledali. Pro připojení videosignálu je možné využít nejen klasický VGA konektor (D-sub), ale i pět BNC přípojek (RGBHV), s jejichž využitím lze dosáhnout ještě o něco málo lepšího obrazu než s VGA.

ViewSonic P95f je jednoznačně povedený výrobek, jejž lze doporučit díky jeho vlastnostem především příznivcům kvality, kteří ocení jeho nadstandardní výbavu.

ViewSonic P95f

vynikající obraz

plochá obrazovka

BNC konektory

obnovovací frekvence

vzhled ovládacích tlačítek OSD

Cena vč. DPH: 19 700 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

§§§§§


Kompaktní Fuji - Fuji FinePix 1300

Ondřej Neff

c01p0259

Příjemný digitální fotoaparát pro lidi, kteří nechtějí vydat příliš mnoho peněž a nemilují komplikace: obrázky sice mají rozlišení jen 1,3 megapixelu, ale s kompresním poměrem pouhých 1 : 5,7 vás čekají spíše příjemná, než nepříjemná překvapení.

Aparát je na dnešní poměry poměrně velký (110 x 77 x 39 mm), ale do kapsy se ještě vejde. Spíš bych designerům vyčetl, že nemysleli na ochranu objektivu na první pohled totiž přístroj naznačuje, že objektiv půjde zakrýt posuvným předním panelem, jenže to, co vypadá jak posuvný panel, je pouhá paráda. Zato chválím umístění objektivu a průhledového hledáčku extrémně vlevo, takže LCD displej na zadní stěně je chráněn před dotykem nosu.

Ovládacích prvků je několik jsou dobře nahmatatelné a rozeznatelné od sebe, takže se těžko spleteme. Vypínač je řešen šoupátkem, pod ním je tlačítko pro zapnutí displeje a dvoutlačítko pro menu (joystickové kolečko a tlačítko OK pro potvrzení volby). Úplně vlevo je velké kolečko pro volbu režimu prohlížení, fotografování a setup.

Objektiv je pevný, tedy se stálým ohniskem (odpovídá 32 mm). Mechanicky lze nastavit rozsahy zaostření makro v rozmezí 8 až 15 centimetrů a pak vše ostatní. Pod tímto šoupátkem na levém boku jsou už jen nijak nekryté vstupy pro USB kabel a síťový napáječ. Na opačném boku jsou dvířka kryjící prostor pro SmartMedia přístroj se dodává s 8MB kartou. To je hodno pochvaly, u této kategorie jsme někdy svědky až trestuhodného šetření, protože uživatel skočí na "výhodnou cenu" netuše, že si kupuje auto bez kol a volantu.

Tlačítky a šoupátky se volí základní volby (s nelibostí ale nesu, že zde není žádné tlačítko pro ovládání blesku), tlačítko pro nastavení rozlišení zmizelo z digitálních aparátů už někdy v roce 1998. Pro jemnější naladění tedy musíme do menu.

Jedná se o 1,3mp aparát. Znamená to, že pohlednicový formát zvládá bez problémů a 13 x 18, eventuálně A, velmi snesitelně. Což je přesně to, co většina z nás potřebuje v 90 % případů. V režimu FINE má navíc kompresi 1 : 5.6, a to je víc než slušné! Produkuje šestisetkilové obrázky, což je velmi dobrý výsledek. Jen to ukládání na kartu by mohlo být rychlejší, blíží se pěti vteřinám a to už je dnes za hranicí běžné normy (bývá to tak do tří vteřin). Barevnost je příjemná, teplá a připomíná "kodakovskou paletu". Ale co mě nadchlo schopnost zvládat rozpětí jasů. Jak známo, obrazové senzory nemají rády vysoké jasy a naměřeným hodnotám od určitého prahu nastaví "bílou" čímž vznikají na silněji osvětlených partiích nepěkné bílé skvrny. FinePix 1300 se chová velmi slušně a drží kresbu v osvětlených i v zastíněných partiích. Citlivost není volitelná, a je nastavena na ISO 125. V horších světelných podmínkách se statečně snaží generovat obraz, ale od určité hladiny hodí ručník do ringu a zkolabuje v editoru sice jakýsi obraz vymačkáte, avšak za cenu silného šumu. Podotýkám, že toto není žádná chyba, nýbrž vlastnost, prostě tento foťák má ISO 125, a tím končí debata.

Fuji FinePix 1300 je solidně postavený, důvěru vzbuzující digitální fotoaparát v dostupné cenové třídě. Je vhodný ke všem běžným fotografickým úkolům. Speciální funkce se však nedají od aparátu této třídy čekat je to velmi dobrý fotografický zápisník.

Fuji FinePix 1300

rozumně řešený kompakt

dobrá obrazová kvalita

lehce nadsazená cena

nekrytý objektiv

hůře čitelné menu

Cena vč. DPH: 12150 Kč

K testu zapůjčila firma: Fujifilm CZ, U nákladového nádraží 2/1949, Praha 3

§§§§§


Tajemná zkratka OEM - Co vše se pod ní skrývá?

Tomáš Bučina

c01p0322

OEM je vyjádřením partnerství. Obchodního partnerství mezi velkými a menšími distributory, ale v podstatě také poněkud odlišného vztahu mezi prodejcem a jeho zákazníkem.

Podoby OEM

OEM má několik odlišných variant. Tou pravděpodobně nejznámější je programové vybavení, které má za svým názvem koncovku OEM. OEM software se od běžného, někdy se říká "krabicového" nebo "plného", softwaru může odlišovat funkčností, cenou, podporou či některými dalšími parametry.

Začněme například u OEM modelu, který uplatňuje Microsoft. U operačních systémů či kancelářských balíků distribuovaných metodou OEM se Microsoft zříká jakékoliv přímé podpory svých výrobků. Tu nechává zcela v režii prodejce koncovému zákazníkovi.

Dalším omezením tohoto modelu je také to, že k OEM softwaru lze legálně přijít pouze současně s novým počítačem, kde bude software již nainstalován. Je samozřejmé, že v drtivé většině případů však v krabici u počítače nebude chybět instalační CD příslušného programu.

Co však z tohoto systému má zákazník? Především ušetří. Například operační systém Windows 98 v krabicové verzi stojí bezmála o 4 000 Kč víc než jeho OEM varianta, což je téměř dvojnásobná cena za produkt, který se funkčností neliší.

Jinými variantami OEM softwaru jsou například OEM distribuce antivirových programů. V tomto případě je OEM model naplňován hlavně značně sníženou cenou. Nízká cena však není dosažena na úkor zákazníků, ale prostřednictvím výhodných smluv mezi výrobcem či velkým distributorem programu a výrobcem počítače.

Na podobném principu jako OEM software bývá někdy distribuován také hardware. Omezením pro koncového uživatele bývá opět nemožnost získat takový produkt jinou cestou než v novém počítači. Vzhledem k tomu, že je velmi obtížně dohledatelné, který kus hardwaru byl zakoupen v sestavě a který ne, se od tohoto modelu postupně upouští. Místo něj se v oblasti hardwaru používají spíše obchodní modely "bulk" a "retail".

Velkou skupinou, jež však reprezentuje OEM spíše jako vztah mezi jednotlivými výrobci, jsou OEM produkty. OEM produkty v tomto pojetí vycházejí z myšlenky, že "když někdo vyrobí něco kvalitního, nemusím se snažit vyrobit něco ještě kvalitnějšího, ale můžu to od něj koupit a prodávat to pod svojí značkou". OEM produkty tedy mají někde na trhu u jiného výrobce svého bratra, který umí úplně to samé, často vypadá dokonce úplně stejně a má jen třeba trochu odlišnou cenu, než produkt původní.

Skutečně mistrovskými produkty pro OEM varianty jsou především CD-RW mechaniky, tiskárny a notebooky. Někdy je součástí OEM smlouvy možnost dokonce změnit i design krytu či čelního panelu, a potom je věru těžké jednotlivé odpovídající produkty k sobě přiřadit. Navíc lze často provádět také úpravy ve firmwaru, čímž může výrobek dosáhnout i trochu jiných vlastností.

Rozdíly mezi jednotlivými OEM variantami však mohou být někdy tak malé, že fungují i originální ovladače, případně je dokonce produkt operačním systémem rozeznán jako původní OEM předloha. V každém případě je však OEM zajímavým způsobem, jak přijít k velmi kvalitnímu výrobku za o něco nižší cenu, než se běžně prodává.

Pozoruhodným dopadem je naopak to, že řada zákazníků se může cítit OEM modelem podvedená. Může se totiž stát, že ačkoliv změní značku a typ barevné tiskárny, vybalí z krabice zařízení, které je navlas podobné tomu starému. A to zamrzí obzvlášť v případě, že důvodem opuštění zařízení jiného výrobce byla nespokojenost s výkony, parametry či kvalitou výstupu.

Něco na té krabici je...

"Bulk" a "Retail" balení hardwaru

Existují dva základní typy balení hardwaru, které se liší především tím, pro koho jsou určeny. Bulkové balení směřuje výrobce komponenty pro assemblery počítačů či zkušené uživatele. Proto je v bulk balení minimum věcí navíc. U grafických karet tedy bulk nejčastěji obsahuje pouze samotnou kartu, CD s ovladači a krátký manuál. Vše bývá uloženo často pouze v antistatickém sáčku.

Naproti tomu retailové balení si kupují běžní zákazníci. U grafických karet, které jsou v tomto směru snad tím nejtypičtějším příkladem, bude obsahovat grafickou kartu, CD s ovladači, další CD s utilitami, demonstračními programy nebo dokonce plnou hrou, rozsáhlou dokumentaci a mnoho dalších drobností. Celý produkt bude zabalen v sexy krabici, nebudou zřejmě chybět ani upoutávky na další produkty od výrobce karty.

Ve svém důsledku je pro zákazníka na první pohled samozřejmě lepší retailové balení. Bohužel, stojí většinou o několik stovek více, než stejný produkt balený v bulku. Za rozdíl ceny mezi bulk a retail balením však nedostáváte pouze pár cédéček, manuálů a krabici navíc. Není výjimkou, že se bulk a retail produkt liší také v záruce, a často může mít i jiné podmínky podpory ze strany výrobce.

Rozhodnutí, zda bulk či retail, je tedy jednoduché: pokud si počítač stavíte sami, či jste zkušenější uživatelé, zvolte bulk bez zbytečných cetek navíc. Máte-li však zkušeností méně, vyberte si retail s lepší dokumentací, podporou či zárukou i za cenu pár stovek navíc. Případná práce servisních techniků totiž také není nejlevnější.

§§§§§


S kotoučem navíc - Sony MVC-CD300

Ondřej Neff

c01p0325

Kdo byl na vážkách, může si už být jistý: Sony vsadil na osmicentimetrové zapisovatelné/přepisovatelné cédéčko jakožto médium pro záznam digitálních fotoaparátů. Na trhu se objevily dva fotoaparáty takřka identické, MVC-CD300 a MVC-CD200. První dobrodružství s tímto médiem začalo loni, když jsme na podzim mohli "ochutnávat" MVC-CD1000. To byl přístroj s dvoumegovým CCD, koncipovaný jako zrcadlovka tedy, místo skutečného průhledu přes zrcadlo a hranol šlo o malý displej. Letošní dvojčata CD200/300 mají jenom displej, pořádně velký (2,5x úhlopříčka oproti obvyklým 1,8x). Třístovka je vybavena třímegapixelovým CCD, dvoustovka dvoumegapixelovým. Soustřeďme se teď na třístovku a podívejme, co nám tento zajímavý přístroj nabízí.

Zapisovatelné CD má kapacitu 156 MB, přičemž snímek v nejvyšším rozlišení 2 048 x 1 360 pixelů má 1,2 až 1,5 MB při kompresi "superfine". Mechanika funguje jako klasická vypalovačka pracuje v režimu "multisession", takže můžete doplňovat snímky podle libosti. Jakmile použijete jako médium CD-RW, můžete i plnohodnotně mazat. U CD-R jen "jakoby" mažete v podstatě jen likvidujete přístup k snímku, ale prostor na CD zůstává zabraný. Jakmile se chcete na počítači dostat k rozepsanému CD, musíte si nainstalovat pomocný software. Jinak musíte vypalování uzavřít, finalizovat a pak je ovšem přístup k fotkám (nebo pohyblivým záznamům ve formátu MPEG) jednoduchý jako na jakémkoli jiném CD.

Není to žádný prcek do kapsy od košile. Měří 144 x 94 x 95 mm, a váží 620 g. Už svými úctyhodnými rozměry naznačuje, že je odhodlaný k vážné práci. Má k tomu bohatou výbavu. Základem je Vario-Sonnar Carl Zeiss (název příjemně voní starými časy) s poněkud matoucím nápisem 6x, ve skutečnosti je to optický zoom 1 : 3 s ekvivalentem 34 až 102 mm (plus 2x digitální zoom, proto ta šestka). Z modelů Mavica je převzata koncepce ovládání: nejdůležitější funkce jsou vyvedeny do tlačítek, aby byly při focení pěkně po ruce. Základní volby režimu jsou na kolečku vpravo nahoře (stalo se uznávanou normou u mnoha modelů různých značek), pod ním je vypínač. Vlevo nad displejem je zapínání manuálního ostření, které provádíme kolečkem na pravé zadní hraně přístroje vskutku jednoduché a efektivní. LCD displej je kvalitní, takže můžeme ostřit velmi efektivně v rozsahu 10 cm až nekonečno (při autofocusu jsou rozsahy 4-50 cm pro makro, od 50 cm do nekonečna pro normál). Menu je výborně graficky řešené a výrobce tentokrát nechal všechna "pop up" menu rozbalená.

Už rozměry předurčují tento foťák spíše ke statické studiové práci. Vynikající obrazová kvalita a kapacita média ostatně, že s tím výrobce počítá, svědčí i detail: přístroj má info-lithiový akumulátor, dobíjí se ve foťáku, a dobíječka má pořádně dlouhý kabel; rozumí se, že můžete v tomto síťovém režimu i fotit.

S tím cédéčkem jsou samozřejmě spojena jistá "špecifiká". Přístroj procitá šest vteřin, jakmile si ale usmyslí iniciovat CD, tak i třikrát déle. Zapisuje rychle, do dvou vteřin fotku v nejobjemnějším formátu, ale někdy si CD postaví hlavu a zapisuje pomaleji. CD musíte za naprostého klidu foťáku inicializovat a na konci finalizovat, to jsou obřady, které by si zasloužily zvláštní roucho. Absence průhledu jej také znevýhodňuje. Robustní přístroj, silný akumulátor, datachtivé CD pro náročnou práci je to foťák ne "jako", ale doslova dělaný.

Sony MVC-CD300

vynikající obraz

přehledné a logické ovládání

ohromná kapacita CD a akumulátoru

velké rozměry a váha

absence průhledového hledáčku

Cena vč. DPH: 52 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech, Vinohradská 174, Praha 3

§§§§§


Stolní iPAQ podruhé - iPAQ Legacy Lite

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0326

Pokud jdete s dobou, mělo by podle toho vypadat také vaše pracovní prostředí. Právě pro vás pak připravila firma Compaq počítač, který se pokouší oslovit novým designem.

Moderní, až futuristický vzhled zaujme členitým čelním panelem, na němž najdeme dva USB porty, audiovstup pro mikrofon a výstup pro sluchátka. V levé části se pak nachází šachta Multi-bay. Do ní je možné libovolně zasunovat disketovou mechaniku, CD-ROM, DVD-ROM, RW-ROM, LS-120 nebo ZIP. Všechny zmíněné komponenty jsou nabízeny pro iPAQ v provedení slim, které je jinak využíváno v přenosných počítačích. V námi testovaném iPAQu se nacházela CD mechanika Compaq CD-224E s 24násobnou rychlostí přenosu. To je maximum, jež je schopna kategorie notebookových CD jednotek nabídnout.

V horní části předního panelu počítače je stříbřitě lemované tlačítko pro zapnutí (resp. vypnutí), dioda pro kontrolu práce pevného disku a další dioda indikující provoz. Tlačítko reset budete na skříni hledat marně.

Se svými rozměry 162 x 266 x 370 milimetru a hmotností 4,68 kilogramu (bez mechaniky, klávesnice a myši) se iPAQ vedle běžného CRT monitoru téměř ztrácí.

Kompaktní konstrukce nového iPAQu využívá integrace periferií do základní desky, na níž je čipová sada Intel 815E se zabudovanou 4MB grafickou kartou AGP. Současně je na desce integrována zvuková karta SoundMAX a síťová karta Ethernet 100/10 podporující funkci Wake on Lan. Testovaná sestava nabízí procesor Intel Celeron taktovaný na 700 MHz a 64 MB operační paměti. Tím se jednoznačně zařazuje mezi kancelářské počítače. Potvrzují to také výsledky získané v testovacím programu BABCo Sysmark, v němž iPAQ získal rovných 100 bodů.

Počítač iPAQ ve verzi Legacy Free je navržen pro flexibilní a jednoduché využití, proto se nepočítá s jeho další rozšiřitelností. Doplnit lze pouze paměť, a to osazením dvou DIMM slotů na maximální kapacitu 512 MB. Absence ISA i PCI slotů napovídá, že iPAQ ke PC nezatížené minulostí. Veškeré komponenty počítače se připojují pomocí šesti USB portů (2 vpředu, 4 vzadu). Pro uživatele, kteří vyžadují připojení paralelního, sériového nebo PS/2 rozhraní, je připravena verze Legacy Lite, která kromě zmíněných USB portů nabízí i tzv. Legacy modul. Jedná se v podstatě o replikátor výše zmíněných portů.

Před nenechavými prsty méně zkušených uživatelů je skříň počítače chráněna zabezpečovací konzolkou. Upevňují ji dva speciální šrouby Torx, s nimiž nelze bez speciálního nástroje manipulovat, a proto se do počítače dostane pouze pověřená osoba, např. servisní technik. Uzamknout lze i vysouvání mechaniky ze šachty Multi-bay.

Základní konfiguraci iPAQu je nabízena již od 27 694 Kč s DPH a zahrnuje multimediální klávesnici a myš s rolovacím kolečkem. Pokud ovšem budete požadovat silnější procesor PIII a více operační paměti, je nezbytné si připlatit. Počítač je určen především pro zákazníky, kteří pracují v kancelářských aplikacích a ve firemních sítích intranet, popř. internetu. Je předzvěstí éry počítačů zjednodušující komplexnost dnešních klientských systémů a nabízející možnost se soustředit na obchodní činnost, nikoliv na PC.

iPAQ Legacy Lite

design

rozměry

zabezpečení

grafické možnosti

Cena vč. DPH: 30 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Compaq Computer, Na Pankráci 26, Praha 4

§§§§§


Vševidoucí oko - QuickCam Pro 3000

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0327

Společnost Logitech znovu zaútočila na pomyslném bitevním poli USB zařízení, když na nedávno probíhajícím CeBITu představila nový model kamery QuickCam Pro 3000. Jak samo označení "Pro" ve jméně výrobku napovídá, jedná se o vyšší třídu určenou pro náročné uživatele. Samotná kamera má tvar koule stříbřitě šedé barvy o průměru cca pěti centimetrů. Z přední části vystupuje objektiv s ostřícím kroužkem a těsně nad ním naleznete zelenou kontrolku signalizující aktuální stav zařízení. V blízkosti LED si můžete všimnout i mikrofonového vstupu, kterým je QuickCam Pro 3000 rovněž vybaven. Svrchu je umístěno tlačítko fotospouště jeho služby oceníte zvláště pokud potřebujete rychle pořídit snímky bez dlouhého hledání patřičných tlačítek v obslužné aplikaci.

Vlastní tělo kamery je zkonstruováno tak, aby bylo možné odšroubovat podstavec a přichytit zařízení na stativ; pokud používáte notebook, lze využít i docela šikovného upínacího stojánku (ten je součástí balení), s jehož pomocí snadno usadíte QuickCam i na okraj plochého LCD displeje. Jestliže si vyberete, zřejmě jako většina uživatelů (dodaný), podstaveček pro kameru, brzy zjistíte, že volnost otočného kloubu je možná až příliš velká a vyladit správný úhel záběru kamery není až tak jednouché, jak by se na první pohled mohlo zdát. Samozřejmě, že při těchto operacích také nemalou měrou záleží i na šikovnosti uživatele ;-).

Rozlišení, ve kterém QuickCam pracuje, dosahuje až 640 x 480 bodů a nutno dodat, že kvalita obrazu je, proti starším USB kamerám, na velmi dobré úrovni a dokonce i plynulost pohyblivého videa je velmi příznivá.

Instalace kamery je poměrně snadnou záležitostí, zkrátka nic světoborného, stačí jen vložit CD s ovladači a spustit program, který se o zavedení ovladačů i obslužných programů do PC postará. Pozor si dejte na to, abyste nejdříve spustili instalaci a teprve ve chvíli, kdy vám to program oznámí, připojili pomocí USB kameru v PC. Pokud tento krok nedodržíte, může nastat drobná kolize, kdy Windows ve snaze odhalit připojený hardware vás začnou přemlouvat, že to co jste pravě připojili k PC není kamera Quick Cam Pro 3000, ale nějaká blíže nespecifikovaná USB zvuková karta. Pokud se nenecháte zviklat tímto tvrzením, stačí když restartujete PC a spustíte instalaci znovu, software od Logitechu pak dostane šanci a promptně to "oknům" vysvětlí.

U softwarové výbavy Logitech opravdu nešetřil, přímo v hlavní QuickCam aplikaci je možné fotografovat, pořizovat zvukové videozáznamy, vést správu veškerého materiálu, vytvářet video-maily, a pokud patříte mezi příznivce internetu, oceníte jistě i nástroj pro snadné vytvoření a zprovoznění webové kamery. Jako bonus tohoto softwarového balíku můžete brát i detektor pohybu, který dokáže monitorovat dění v místnosti a každé šustnutí buď nafotit, či zaznamenat do avi záznamu. Pokud máte malé děti, určitě je potěší pět jednoduchých her, které jsou vytvořeny přímo pro použití s QuickCam kamerou zajímavostí na nich je ten fakt, že děj neovládáte klávesnicí či myší, ale přímo pohybem vlastního těla před kamerou. Jestliže vám ani tato nabídka nedostačuje, nemějte strach, v záloze na vás ještě čekají další aplikace. Za zmínku bez pochyb stojí MGI VideoWave III SE, pomocí nějž lze jednoduše sestříhat natočené záběry do pěkného klipu. Vyřádit se při tom můžete i díky několika jednoduchým, ale působivým efektům a prolínačkám, které jsou k dispozici. MGI ProhoSuite III SE oproti tomu nabízí hrátky ze statickými obrázky, jež pomocí kamery pořídíte.

QuickCam Pro 3000

kvalita obrazu a videa

mikrofon

softwarová výbava

kloub stojánku

Cena vč. DPH: 3 965 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis Computer, Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Jak střílí CyberShot? - Sony DSC-S75

Ondřej Neff

c01p0328

Po roce přichází Sony si inovovaným modelem svého třímegového kompaktu, který poctivě slouží jako vlaková loď flotily CyberShotů. První změnu zaznamená i méně bedlivý pozorovatel: Objektiv se přestěhoval z levé poloviny přístroje doprostřed. Tato zdánlivě stylistická změna měla za následek změnu konstrukční: u sedmdesátky se akumulátor a karta třídy MemoryStick vsouvaly ze strany zprava, tedy ze "spoušťové" strany. To už teď není možné a obé se vsouvá zespodu.

Než se rozepíšu o dalších změnách, chci sdělit tu nejdůležitější je to fenomenální kresba. Už sedmdesátka se honosila výbornými obrázky, ale již při letošním hodnocení třímegové Maviky jsem si všiml vzestupu kvality. S75 jde v tomto směru ještě dále. Jeho objektiv Vario-Sonar podepsaný Carl Zeiss s rozsahem zoomu 1:3 láme v režimu "wide", tedy v nastavení na široký úhel, dosavadní rekordy (svislé čárky rozlišuje o něco lépe než vodorovné), v režimu "tele" je o něco horší, ale pořád ještě na špičce kvality.

Silnou stránkou mnoha modelů Sony včetně tohoto je akumulátor řady InfoLithium: v plně nabitém stavu umožňuje řádově dvě hodiny nepřetržité práce. Vynikající obrazovou kvalitu jsem už zdůraznil. Velmi dobře použitelný je digitální zoom (až dvojnásobný) lze ho buď vypnout, nebo v zapnutém stavu plynule navazuje na zoom optický (pochopitelně je nutno ho kontrolovat na displeji, protože hledáček je optický). Už předchozí model měl režim "text" ovšem až tato pětasedmdesátka ukládá černobílé (tedy nejspíš textové) záznamy ve formátu GIF, kdežto sedmdesátka v režimu "text" jen ukládala vše v černobílé podobě ve formátu jpg. Výsledné gify jsou výrazně ostřejší než snímky JPEG pořízené za stejných okolností.

Sony DSC-S75 není nástupce sedmdesátky je to výrazně vylepšená verze téhož modelu. Bohužel, zdědil určitou lenochodnost sedmdesátky. Po zapnutí musíte čekat podle mých měření 5,8 sec, to je hodně. Prodleva spouště po namáčknutí (tedy po zaostření) je v průměru pod 0,2 sec, což je obvyklé, ale prodleva 1,4 sec i s ostřením a pak pětivteřinové ukládání snímku (byť v nejlepší kvalitě JPEG), to je dnes hodně.

Sony DSC-S75

vynikající obraz

snadné ovládání

akumulátor InfoLithium

dlouhé časové prodlevy

Cena vč. DPH: 37 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech, Vinohradská 174, Praha 3

§§§§§


Ovládejte své PC na dálku - Dálkové ovládání IrAMP

Martin Koníček

c01p0329

Práce s domácími "spotřebiči" pomocí dálkového ovládání je dnes samozřejmostí. Možná vás napadlo, zdali by pro některé operace nebylo možné ovladače využít i v případě PC.

Nedávno jsme dostali přijímač dálkového ovladače pro PC. Po rozbalení malého balíčku jsme nalezli přijímač signálu od dálkového ovladače (malá krabička, od níž vede kabel ke standardnímu 9pinovému konektoru COM), základní manuál v češtině, suchý zip na připevnění přístroje a vypálený CD-ROM (je to spíše výhoda, protože na něm byly umístěny opravdu nejnovější verze softwaru, což při vylisování 50 tisíc kopií "do foroty" nemůže menší výrobce zajistit). Na disku je dokumentace, zrcadlo serveru MP3.cz včetně "empétrojek", WinAmp a několik řídicích programů pro ovládání PC dálkovým ovladačem.

Zařízení jsme připojili a nainstalovali plug-in pro WinAmp operace spočívala v nakopírování jednoho souboru do adresáře aplikace. Po spuštění WinAmpu stačilo nastavit použitý port COM a nakonfigurovat tlačítka pro přehrávání. To provedete kliknutím v ovládacím panelu plug-inu na tlačítko Play a dvojitým stisknutím tlačítka na dálkovém ovladači.

První nadšení odeznělo, ale hned se blížilo druhé v podobě řídící aplikace Girder, jež je plně přeložena do češtiny (včetně nápovědy). Po spuštění aplikace, zvolení IrAMPu, nastavení parametrů a několika základních voleb bylo vše hotovo. Girder mě překvapil nejenže s ním lze plně ovládat již zmíněný WinAmp, ale spolupracuje i s řadou dalších programů, včetně hry Had.

Dálkové ovládání spolehlivě fungovalo do vzdálenosti minimálně pěti metrů, důležitý byl ale spíš úhel, jakým se zaměřil dálkový ovladač na PC. Je třeba podotknout, že IR záření se většinou odráží i od stěn a zařízení tento signál bez problémů přijímá.

Girder umí zadávat systému příkazy, spouštět programy, vypínat monitor (velmi užitečná funkce) i počítač a hlavně ovládat aplikace. Jedná se o silný nástroj a jeho neopatrné použití může vést až k pádu systému, pokud jej však dobře nastavíte, bude bez problému fungovat.

Těsně před dopsáním recenze jsme narazili na zajímavý zádrhel kombinace IrAMP+Girder si vyhradí jedno přerušení, resp. IRQ (které je standardně určeno pro jeden COM port), což může vadit např. uživatelům, kteří mají interní hardwarový modem, jenž běží jakoby na portu COM3 a využívá stejné reálné přerušení jako port COM1. Ke správné funkci modemu pak musíte Girder vypnout a vše začne fungovat hned a bez restartu systému.

IrAMP

cena a spolehlivost

obtížnější konfigurace

Cena vč. DPH: 500 Kč

K testu zapůjčila firma: HW Server

§§§§§


Záložní zdroj v domácnosti - Zkušenosti z provozu UPS

Martin Koníček

c01p0330

Nedávno jsem se rozhodl a pořídil jsem si vlastní záložní zdroj. Jako začátečníka mne samozřejmě zajímaly otázky spojené s podobnými zařízeními, takže nyní vám mohu poskytnout informace z vlastní zkušenosti, jež by se vám mohly hodit při rozhodování o jejich koupi. První věc, která vás při úvaze o zakoupení záložního zdroje napadne, je zcela jistě návratnost investice. Velké množství uživatelů záložní zdroje nemá, protože si prostě myslí, že je nepotřebuje.

Začněme tedy hned od začátku počítat s přesnou návratností. Řekněme, že si pořídíte počítač za 25 tisíc korun, tedy žádný "krám", ani žádné "dělo". Výpadek proudu je u vás jednou za rok (to je spíše lepší průměr, standard je zhruba jednou za tři měsíce, záleží hlavně na lokalitě a počtu lidí, kteří jsou schopni "vyhodit" pojistky). A nakonec počítač využíváte pro psaní e-mailů, dopisů a hraní her, prostě takové normální domácí prostředí. Teď si spočítáme, proč se vám investice těch přibližně třech tisíc do záložního zdroje vyplatí.

První a nejviditelnější je ztráta dat při výpadku proudu, což mnoho laiků zpravidla moc nezajímá (i když by asi mělo). Pokud pravidelně ukládáte data na disk po půlhodině, při výpadku můžete přijít o práci třeba v hodnotě několika stokorun (v lepším případě) stane-li se to jednou za rok (počítač třeba moc nepoužíváte) a znásobíte to životností záložního zdroje (přeháním, ale dejme deset let), tak vám vyjde částka tisíc korun. Při ceně tři tisíce by se tedy jednalo o jasný prodělek.

Tak tohle byla ideální představa, nyní k realitě. V rozvodné síti se vyskytne několik drobných poruch denně (přepětí, podpětí, krátkodobý výpadek proudu apod.), jež se na vašem počítači nevídaně projevují. Pokud si myslíte, že to přes váš zdroj neprojde, mýlíte se. Projde to, nejvíce to zpravidla odnese pevný disk a zde se dají ztráty počítat do tisíců korun. Krátkodobé výpadky navíc způsobují zamrznutí počítače a přepětím dochází k ničení jeho vnitřních součástí. Najednou se nám vynořuje otázka ochrany techniky v hodnotě asi tak 15 tisíc korun (některé součásti se moc neničí, takže je odečítám). Zde si tedy znovu představte, jak je takový záložní zdroj výhodný.

Stále ještě nevěříte a říkáte si, že záložní zdroj pro vás není? Tak dobře, zkusím pokračovat. Představte si úder blesku do rozvodné sítě (nijak vzácná událost). Bude to asi znít jako akční film, ale to, co se bude dít, jej opravdu připomíná. Nejdříve se prudce zvedne proud i napětí v síti, které se šíří doslova jako lavina. Nyní přichází na řadu přepěťová ochrana, která tuto lavinu rychle zastavuje. To je pěkné, ale najednou se začne elektrické vedení chovat jako cívka a rychlé zastavení má za následek objevení velkého proudového nárazu v síti, který se dostane až k vašemu počítači. Všechny jeho periferie dostávají zvýšené napětí a dochází k jejich narušení. Jako by to nestačilo, najednou se vypne proud a nastává podpětí. Za chvilku se obnovuje dodávka elektrického proudu, a snad ani nemusím vysvětlovat, jaký bude následek. Nejčastěji dochází "pouze" k poškození pevných disků a v těch horších případech i základní desky a dalších komponent.

A teď ta konkrétní vlastní zkušenost UPSku už vlastním přes rok a jsem maximálně spokojen. Poruchovost mého počítače se znatelně snížila a zvýšila se stabilita systému. Když vypadne proud, tak se opravdu cítím dobře a říkám si populární slogan "někdo má a někdo nemá". Když se navíc podívám na žárovku mé lampičky, která občas pohasíná či doslova bliká (někdo toto blikání postřehne a někdo ne, jen mi neříkejte, že si vymýšlím, při bouřce bývá blikání navíc obzvláště patrné), koupě opravdu nelituji a myslím, že nikdo litovat nebude. Jediný problém bývá se sehnáním starších levných záložních zdrojů, o které je velký zájem, a jak říkám, nikdo se jich nechce zbavit.

Samozřejmě zde nepíši tento článek proto, abych vás přesvědčoval (znalejší elektrotechniky ani nemusím, neboť každý měřicí přístroj vám ukáže velké množství poruch v elektrické síti). Zdali dochází k ničení počítače čistě z tohoto důvodu se dá občas těžko prokázat, ale já jsem zaznamenal i ty případy, kdy se pravděpodobnost zničení elektrickým rozvodem blížila jistotě.

Trochu levnější a účinnou variantou jsou přepěťové zásuvky, jež stojí kolem jednoho tisíce korun. I ty z velké většiny ochrání váš počítač proti zničení, což mnoho uživatelů potěší. Mimochodem, chytrý prodejce základní ochranu dodá sám, jelikož se mu to projeví na počtu reklamací. A navíc, dnes dokonce už v některých nabídkách vidím zdroje, jež mají větší stabilizační kondenzátory a umožňují přejít přes krátkodobé výpadky proudu. V každém případě se před koupí nového počítače na tyto vlastnosti prodejce přeptejte.

§§§§§


Novinky na trhu a v TOP ţeb¸čcích - 17" monitory

c01p0331

SAMSUNG SyncMaster 750ST

Je to televize? Není to televize? SyncMaster 750ST poznáte  na první pohled, jeho vzhled je totiž nezaměnitelný.

SyncMaster  750ST je od ostatních monitorů k rozeznání na první pohled, jeho  vzhled je totiž velice originální. Podobou se tento Samsung podobá  spíše klasickému televizoru než běžnému monitoru připojitelnému  k PC. Tím nechceme říct, že 750ST nevypadá pěkně, spíše naopak,  jeho design je docela povedený. Dalším příjemným překvapením  jsou reproduktory, určené pro zavěšení po stranách monitoru.  Reprosoustava je samozřejmě stereofonní a její napájení je vyvedeno  přímo ze zadní části 750ST. Výhodou je, že při zapojování ušetříte  jednu 220V zásuvku. Ovládání basů, hlasitosti a zapnutí či vypnutí  reproduktorů je umístěno přímo na jedné z bedýnek, a je tedy  při ruce.

Jistou slabinou monitoru jsou bohužel poněkud nižší  obnovovací frekvence, a také samotná obrazovka, která, ke škodě  věci, není plochá.

SAMSUNG SyncMaster 700IFT

Povedený monitor, jenž nabízí jak plochou  obrazovku, tak i komfortní ovládání a funkce OSD.

SyncMaster  700IFT je pěkně propracovaný monitor vybavený plochou obrazovkou  DynaFlat, který vás svým vzhledem zaujme na první pohled. Povedeně  je řešeno i ovládání OSD, které je umístěno na vysouvacím panelu  ve spodní části monitoru. Způsob, jakým se pracuje v obrazovkové  nabídce, patří podle nás k jedněm z nejlepších.

Pro připojení  monitoru 700IFT k PC lze využít jak klasického VGA kabelu (D-sub),  tak i konektorů BNC, jimiž je SyncMaster rovněž vybaven. Pokud  si vyberete BNC, máte naději na ještě kvalitnější podívanou než  s pomocí VGA.

Zajímáte-li se více o obnovovací frekvence a kvalitu  obrazu, můžeme vás ujistit, že ani rozlišení 1 600 x 1 200 bodů  není pro 700IFT problémem. Tento režim zvládá při chvályhodné  frekvenci 75 Hz. Uživatelům bychom však doporučili ideální rozlišení  1 280 x 1 024, které je pro 700IFT jak šité na míru.

SAMSUNG  SyncMaster 753DF

Vzhledově  pěkný monitor, vhodný pro provoz v rozlišení 1 024 x 768 bodů.

SyncMaster  753DF je dalším monitorem ze stáje Samsung, na rozdíl od typu  750ST je však proveden v klasické podobě. Produkt je vybaven  naprosto plochou obrazovkou typu DynaFlat, která dopomáhá k výsledné  kvalitě obrazu. Ovládání obrazovkového menu je jako obvykle umístěno  pod obrazovkou. Samotné OSD nabízí poměrně širokou škálu funkcí,  kterými je možné vyladit případné nedostatky geometrie obrazu.  Mezi zápory 753DF patří, stejně tak jako u 750ST, poměrně nízké  obnovovací frekvence, jež umožňují v ergonomickém modu použít  až režim 1 024 x 768 pixelů. Maximální rozlišení (1 280 x 1 024)  je generováno 60 Hz, a jeho provoz tudíž nelze doporučit ani  v krajním případě.

VIEWSONIC E70F

Cenově příjemný monitor s maximálním ergonomickým  rozlišením 1 024 x 768 bodů.

ViewSonic E70f je určen pro využití  v malých firmách a běžných domácnostech. Cena je u E70f velice  přívětivá i pro méně movité uživatele. Samozřejmě, že ale musíte  přijmout i o něco skrovnější výbavu, kterou vám E70f nabídne,  oproti například profesionální nebo grafické řadě ViewSoniců.  V každém ohledu, je velice příjemné, že i tento typ monitoru  je vybaven plochou obrazovkou, na níž je obraz poměrně pěkně  viditelný, a pokud přijmete za své rozlišení 1 024 x 768 bodů,  můžete jej vychutnávat s ideální obnovovací frekvencí 85 Hz.

PHILIPS 107T20

Monitor,  který vás překvapí ojedinělou technologií zvanou LiteFrame.

Výrobek  společnosti Philips ze série 107T20 je vybaven obrazovkou s plochým  čelním sklem o viditelné úhlopříčce 16 ". Design monitoru nijak  výrazně nevybočuje z řad klasických CRT zařízení, snad jen vyjma  ovládacích prvků OSD, které jsou docela sympaticky uzpůsobeny  k pohodlnému používání obrazovkového menu. Velice zajímavou technologií,  kterou se Philips odlišuje od ostatních výrobců, je takzvaná  funkce LiteFrame. Po nainstalování obslužného programu, nabízí  tento systém uživateli možnost označit si na obrazovce výřez,  jenž bude oproti zbytku zobrazované plochy kontrastněji vysvícen.

NEC MultiSync V721

Jak  je vidět, ne každý monitor od Necu musí být vybaven naprosto  plochou obrazovku.

Příjemný monitor, který od dokonalosti dělí  snad jen vypouklý tvar obrazovky. Zaznamenali jsme přijatelný  obraz, jejž bylo bez větších problémů možné roztáhnout přes celou  plochu. Drobným kazem na kráse však zůstal střed obrazovky, kde  byla menší ostrost pixelů než na okrajích.

BELINEA  103080

Belinea 103080  nabízí dobrou podívanou, a navíc i zajímavě řešený ovládací systém  obrazovkové nabídky.

Výrobci modelu Belinea 103080 vsadili na  klasický vzhled monitoru, který ovšem obohatili o zajímavě a  docela šikovně řešený systém obrazovkového menu. Jedná se o dvě  moderně řešená tlačítka ("enter" a "exit") v kombinaci s otočným  kolečkem sloužícím pro výběr či nastavování hodnot. Podle našich  zkušeností se s takovýmto ovládáním po krátkém tréninku velice  dobře sžijete.

Ke kvalitě obrazu přispívá i naprosto plochá  obrazovka typu DiamonTron Natural Flat. Obraz je pěkný a dobře  sledovatelný i při vysokých rozlišeních. Za zmínku jistě stojí  i maximální plně podporované rozlišení, které je 1 600 x 1 280  při 70 Hz.


Novinky na trhu a v TOP ţeb¸čcích - 15" monitory

ADI MicroScan M510

Tento  15palcový monitor disponuje ve svém obrazovkovém menu až překvapivým  množstvím funkcí.

MicroScan M510 je příjemně vyhlížející výrobek  z osvědčené stáje ADI. Typ M510 vychází ze stejného základu jako  produkt M500, na rozdíl od nějž je však v některých směrech vylepšen.

Zřejmě nejpodstatnější změna se týká obnovovacích frekvencí,  které u modelu MicroScan M510 dosahují, s ohledem na 15palcové  zařízení, pěkných hodnot. Například v (maximálním) rozlišení  1 024 x 768 bodů je možné sledovat obrazovku generovanou 85 Hz.  Toto rozlišení je ostatně pro M510 zřejmě nejvhodnější. Nemějte  však zbytečně přehnané nároky, neboť doba, kdy byly 15" monitory  přepychem je dávno pryč.

Kladem, který monitoru v hodnocení  pomohl, je také OSD, jehož funkce nabízí možnosti, o jakých se  většině jiných patnáctek ani nesní.

§§§§§


Novinky na trhu a v TOP ţeb¸čcích - Profesionální notebooky

c01p0332

Acer TravelMate 527TXV

Pěkný notebook s DVD mechanikou ale jen 64 MB paměti. Obsahuje grafickou kartu s podporou pro druhý monitor.

Notebooky Acer série 520 jsou výrobcem označovány jako náhrada stolního počítače. Mají k tomu veškeré předpoklady, tedy všechny mechaniky uvnitř těla notebooku a velký, kvalitní displej. Bohužel ne vždy je součástí standardní sestavy vše a právě TravelMate 527TX má nainstalováno jen 64 MB operační paměti SDRAM. To se také projevuje ve výsledcích testů, kde v BAPCo SYSmark dosahuje hodnoty 100 bodů. V porovnání s procesorově slabší konfigurací, která však má 128 MB paměti, ztrácí Acer určitá procenta výkonu.

Ostatní výbava je naopak zcela na úrovni současné vyšší střední třídy. Pentium III na frekvenci 800 MHz patří mezi nejrychlejší notebookové procesory, integrované síťové rozhraní a modem zaručí spojení jak se světem prostřednictvím telefonních linek, tak s místní sítí LAN. Samozřejmě jen tehdy, pracuje-li se standardním interfacem 10 či 100 Base T.

Pozitivně je třeba ohodnotit také DVD mechaniku a grafickou kartu ATI Rage Mobility M1. Ta je schopna pracovat též v režimu napodobující karty typu Dual Head, tedy že připojený externí monitor se může chovat jako sekundární. V praxi to znamená, že na něm může být něco jiného, než co je současně zobrazeno na LCD panelu notebooku, což se hodí například při prezentacích.

Cena přenosného počítače v podstatě odpovídá tomu, co tento notebook nabízí. Těsně před uzávěrkou jsme se dozvěděli, že tak prodává tento model již pouze se 128 MB pamětí.

§§§§§


Novinky na trhu a v TOP ţeb¸čcích - Laserové tiskárny

c01p0333

Kyocera FS-1000+

Nástupce na podzim uvedené tiskárny Kyocera FS 1000 si ponechal velmi nízké náklady na tisk a přidal na rychlosti práce.

Prvním testovaným produktem tohoto kola byla Kyocera FS-1000+, která nahrazuje Kyoceru FS-1000. Ve stejné skříni je umístěn rychlejší procesor, jenž společně s 8 MB základní paměti rychleji zpracovává první výtisky i počet opakování. Zařízení uživateli nabídne 12 stran A4 za minutu v rozlišení 600 x 600 dpi, s použitím KIR-2 (Kyocera Image Refinement) až 2 400 x 600 dpi. Pro uložení papíru je připraven spodní zásobník pro 250 listů a přední odklopný podavač s kapacitou 50 archů. Výstup papíru je směrován na horní desku tiskárny s kapacitou 150 listů nebo na zadní podložku pro 30 archů s potiskem nahoru. Komunikaci s počítačem zajišťuje pouze paralelní obousměrné rozhraní Centronics IEEE 1284 B, oblíbený port USB proto budete hledat marně. Tiskárna emuluje PCL6, IBM ProPrinter, Diablo 630 a Epson LQ, za příplatek je možné získat i firemní PostScript 2 s označením KPDL-2.

Při testu tiskárna spolehlivě pracovala rychlostí udávanou výrobcem. Testovací úlohy byly vytištěny v časech od 14 sekund u samostatného textu do 26 sekund při zpracování celoplošné rastrové fotografie. Kvalita textu a rastrů byla velmi dobrá, drobné vady v přechodech barevných odstínů jsme zaznamenali u tisku vektorového zkušebního obrazce. Tiskárna je v prodeji za 17 995 Kč včetně DPH, provozní náklady 0,63 Kč včetně DPH na stranu A4 v 5% pokrytí jsou nejnižší z celé kategorie. Standardní záruka 2 roky platí jen v případě, že dříve nevytisknete 100 000 výtisků. Měsíční zatížení produktu by nemělo přesáhnout 8 000 stran.

Minolta PagePro 4100W

Minolta PagePro 4100W se vyznačuje vysokou pracovní rychlostí a nízkou pořizovací cenou.

Minolta PagePro 4100W by svým výkonem mohla konkurovat i tiskárnám pro větší pracovní skupiny. Její pořizovací cena jí však zajistila místo v právě probíhajících testech. Testovaný produkt pracuje rychlostí opakování 18 stran A4 za minutu v rozlišení 600 x 600 nebo 600 x x 1 200 dpi. Vzhledem k tomu, že se jedná o GDI zařízení, je tento výrobek určen pouze pro připojení k počítači s operačním systémem Windows. Operační paměť 2 MB lze v případě potřeby rozšířit až na 18 MB, komunikaci s PC zajišťuje paralelní port. Ani tento výrobek tedy nepotěší příznivce USB připojení. Základní konfigurace tiskárny obsahuje spodní automatický podavač pro 250 listů A4. Potištěné papíry směřují na horní plochu produktu s připevněnou odklápěcí přihrádkou, jejíž kapacita je 500 výtisků.

Rychlost zpracování prvního výtisku je přímo závislá na zvoleném pracovním rozlišení a pohybuje se od 18 sekund u textu do 23 sekund u rastrového obrázku. Běžnou obchodní korespondenci s logem lze vytisknout za cca 19 sekund. Rychlost opakování 18 stran A4 za minutu odpovídá údajům výrobce. Kvalita výtisků je velmi dobrá, problémy měla tiskárna pouze se správným zobrazením obrysových fontů písma. Ke kladům tiskárny patří vysoká rychlost opakování, možná rozšiřitelnost, pořizovací cena 17 068 Kč včetně DPH a velmi dlouhá záruka 36 měsíců. Ostatními produkty Minolta PagePro 4100 W převyšuje i vysokým měsíčním zatížením 75 000 výtisků. Zápornou stránkou je chybějící USB rozhraní a vyšší náklady na tisk 0,81 Kč za stranu A4 s 5% pokrytím.

§§§§§


Novinky na trhu a v TOP ţeb¸čcích

V. Maletínský, J. Kasal, J. Smolka, T. Bučina

c01p0334

Obsah červnového kola srovnávacích testů TOP je bezpochyby ve znamení zobrazování dat generovaných počítačem. Do testovacích sestav jsme zapřáhli pětici nejnovějších grafických karet a na jejich výstupy jsme pak připojili osm monitorů, z nichž sedm mělo obrazovky o velikosti 17" a jeden obrazovku 15".

V oblasti grafických karet jsme měli k dispozici absolutní novinku pocebitového trhu, desku osazenou čipem GeForce3. Ta také zcela podle očekávání hrubým výkonem předčila konkurenci a nehledě na vysokou cenu zvítězila v našich tabulkách. V závodním pelotonu jsme dále měli možnost zpozorovat běžné karty se "starším" čipem GeForce2, a jako nového hosta jsme uvítali i grafiku osazenou levným, ale poměrně výkonným čipem KyroII.

O správné a ergonomické zobrazení dat generovaných grafickou kartou se stará zařízení známé jako monitor, a těch jsme minulý měsíc testovali osm. V souladu s nejnovějšími trendy pak sedm z této osmice představovaly monitory sedmnáctipalcové a pouze jeden měl obrazovku o dva palce menší.

Kromě výše zmíněných zařízení jsme se podívali na zoubek dvěma novým laserovým tiskárnám, určeným pro použití v domácnostech a/nebo v malých kancelářích. O tom, že se nejednalo o tiskárny špatné, svědčí i jejich umístění na vrcholu našeho žebříčku. Testy minulého měsíce doplňuje také jeden zajímavý notebook, spadající spíše do profesionálního segmentu.

Příští měsíc se v TOPech můžete těšit na velký test 15palcových LCD displejů, jichž se nám zatím v TestCentru shromáždila pěkná řádka. Nechte se překvapit a těšte se spolu s námi na další kolo hitparády časopisu PC WORLD.

Grafické karty

Hercules 3D Prophet III

Ač je to GeForce3, pro nás je to jednička. Vítěz tohoto kola o nejvýkonnější grafiku současnosti.

Zcela nový GPU (Graphic Processor Unit) GeForce3 společnosti nVidia integruje speciální engine nfiniteFX, s jehož pomocí dokáže akcelerátor daleko lépe a dynamičtěji zvládat realistické efekty 3D grafiky.

Jedná se zatím o nejvýkonnější čip běžně dostupných grafických akcelerátorů. S pomocí funkcí Vertex Shader (dokáže lépe deformovat 3D objekty scény, čímž vdechuje charakteristické vlastnosti objektům), a Pixel Shader (pomocí textur dokáže realisticky vykreslovat jednotlivé typy povrchů) se opět přibližuje obraz o fousek blíže reálnosti skutečného světa. Za novou funkcí HRAA (High Resolution Antialiasing) se skrývá klasický FSAA, který maskuje svět nedokonalosti tím, že vyhlazuje hrany znásobením pixelů. Novinkou je však speciální funkce antialiasingu s názvem Quincunx, jež rychlostí podstatně překračuje dvojnásobný FSAA, avšak ještě stále nedosáhne jeho čtyřnásobku. Plná podpora nejnovějšího rozhraní DirectX8 zajišťuje kompatibilitu se stávajícími aplikacemi a programy.

Akcelerátor s označením 3D Prophet III společnosti Hercules dává znát svou sílu hlavně v oblasti světa her. Jádro pracuje na frekvenci 200 MHz, přičemž RAMDAC pohodlně tiká na vyšších 350 MHz. S těmito parametry zvládá akcelerátor 800 miliard operací za sekundu! Při stejném taktování jako GeForce2 GTS má totiž nový čip až dvakrát více tranzistorů.

Paměť 64 MB DDR na 460 MHz je schopna propustit až 7,36 GB dat za sekundu, 4x AGP sběrnice plně podporuje AGP texturování. Podpora API rozhraní Direct3D a OpenGL zůstala samozřejmě zachována.

Karta 3D Prophet III má kromě standardního VGA výstupu s nejvyšším rozlišením 2 048 x 1 536 bodů v 60 Hz a 16 milionech barvách také výstup pro S-Video, kompozitní video a DVI. Zatím málo známý konektor DVI (Digital Visual Interface) obsahuje 24 pinů pro přenos jak digitálního, tak i analogového signálu. Jeho zobrazovacím maximem je rozlišení 1 600 x 1 200 bodů při obnovovací frekvenci 85 Hz a 16bitových barvách.

Navýšení výkonu se projevuje ve všech aplikacích, zejména v 32bitovém režimu a ve vyšších rozlišeních. V 3DMarku 2000 získal grafický akcelerátor 3D Prophet III v 16bitovém režimu 7 083 bodů, což je výsledek srovnatelný s jakoukoliv kartou s čipem GeForce2 Ultra. Rozdíl je patrný při testu ve 32bitovém nastavení, kdy se svými 6 916 body předstihuje Ultru o téměř 800 jednotek! Stejně tak v testu hry Evolva získala karta navrch s průměrným "frameratem" 151,1. Při aktivaci funkce Dot Bumping (vytlačování bodů za účelem lepšího 3D dimenzování) dosahuje 101 snímků za sekundu. V Quaku III při rozlišení 1 600 x 1 200 bodů s nastavením nejvyšších detailů a 32bitovém režimu zobrazil 64,9 snímku za sekundu.

Hercules 3D Prophet 4500

Kyro II je na světě, tak se tedy podívejme na tuto výkonnou kartu pro nemajetnější.

Akcelerátor 3D Prophet 4500 se zcela novým čipem Kyro II má konkurovat stávajícím typům GeForce2 MX. Čip Kyro II poskytuje pomocí unikátní technologie PowerVR Tile Based Rendering neobvykle vysoký výkon při velmi příznivé ceně. Tato technologie zcela jinak přistupuje k 3D algoritmům, současně se snaží omezit zbytečné zatěžování procesoru tak, že na snímku se vykreslují jen ty body, které budou viditelné. Tím se také částečně projevuje snaha odstranit problém tzv. úzkého hrdla paměti.

Čip podporuje již standardní funkci Full Scene Antialiasing (FSAA), a to v režimech 2x a 4x násobného vyhlazování scény. U čtyřnásobného vyhlazování však výkon rapidně klesá. Inovovány jsou grafické funkce Environmental Bump Mapping a Dot3 Bump Mapping, které zajišťují širokou škálu efektů a map zobrazovaných povrchů, čímž se výrazně zvyšuje kvalita obrazu a snižuje výkon. Nevyhnutelným standardem je plná podpora rozhraní DirectX8. Absence hardwarového T&L nás trochu zarazila a obávali jsme se nízkého výkonu, v testech se však kupodivu tato obava nepotvrdila.

3D Prophet 4500 disponuje 64 MB SDR RAM paměti, pracující na 175 MHz, přičemž převodník RAMDAC kmitá na 300 MHz. Podporována jsou rozhraní DirectX a OpenGL. Zanedbaná není ani podpora hardwarového dekódování DVD formátů. Karta překvapivě nezvládá rozlišení 2 048 x 1 536 bodů, nejvyšší rozlišení grafického akcelerátoru je 1 920 x 1 440 dpi při obnovovací frekvenci 75 Hz. Mnohem příjemnější obnovovací frekvenci 95 Hz uživatel získá v nastavení 1 600 x 1 200 bodů.

Výsledky našich benchmarků nás přesvědčily, že grafický akcelerátor 3D Prophet 4500 svým výkonem předstihuje všechny karty GeForce2 MX. Naměřené hodnoty je dokonce možné porovnávat s výsledky karet typu GTS, přičemž ve 32bitových režimech je mnohdy silnější 3D Prophet 4500. Hodnocením 5 052 bodů v programu 3DMarku 2000 v 16bitové barevné hloubce zůstává sice pod hranicí GTS o přibližně 1 000 bodů. Opačně je tomu při volbě 32bitového režimu, kde získává akcelerátor s čipem Kyro II náskok o celých 500 bodů. Ve hře Evolva je testovaný adaptér se svými 71 snímky za sekundu o 20 % pomalejší než avizované GTS karty. Test ve hře Quake III je ve 32bitové barevné hloubce a vyšším rozlišení jasnou doménou 3D Prophetu. Například v rozlišení 1 280 x 1 024 x 32 zvládá Kyro II 80 snímků za sekundu, v těchto partiích mají karty GeForce2 GTS až o 20 snímků méně.

Je třeba podotknout, že grafickou kartu 3D Prophet 4500 jsme záměrně neporovnávali s výsledky karet GeForce2 MX. Výrobek společnosti Hercules je totiž mnohem výkonnější a populární "MX-ka" mu nemohou v žádném ukazateli konkurovat. Jejich výhodou však v současnosti zůstává nižší pořizovací cena. Osobně považuji kartu 3D Prophet 4500 za zcela výjimečnou. V dnešní době jen velmi těžko naleznete lepší výkonnostní parametry za cenu 6 698 Kč včetně DPH.

PowerColor PowerGENE GTS 2

Novinkou na našem trhu je grafická karta společnosti PowerColor, osazená čipem GeForce2 GTS.

Firma PowerColor zvolila dražší čip GeForce2 GTS zcela jednoznačně kvůli implementovanému hardwarovému T&L. Veškeré kalkulace při něm probíhají na kartě a není tak zbytečně zatěžován hlavní procesor počítače. To je také důvod, proč karta dokáže vykreslit a zobrazit větší množství polygonů a nabídnout tak pohled na relativně detailní scény.

Akcelerátor je vyroben za použití 0,18mikronové technologie a 64 MB paměti DDR pracuje ve 128bitovém režimu. RAMDAC kmitající na frekvenci 350 MHz umožňuje kartě zvládat rozlišení v rozmezí od 640 x 480 do 2 048 x 1 536 bodů ve 32bitové hloubce barev. Za pomocí zmíněného hardwarového T&L (Transform&Lightning) je možné vykreslit až 25 milionů polygonů za sekundu. Standardem dnešní doby je 4x AGP port, podporující rychlý zápis (Fast Writes) a AGP texturování.

Hardwarový Bump mapping (vytlačování bodů pro lepší 3D efekty) je sice náročnější na celkovou zátěž počítače, nicméně efekt tohoto zobrazování je opravdu znát. Karta disponuje mapami světel a odrazů, čímž odlehčuje počítání celé scény, nechybí ani několikaúrovňový hardwarový FSAA (Full-Scene Anti-Aliasing).

V programu 3DMark 2000 získala karta v 16bitovém režimu 6 374 bodů (4 852 ve 32bitovém rozhraní). Ve hře Evolva je již znát mírný nárůst výkonu. Hodnotou 98,2 framu za sekundu překonává ostatní "gétéeska" zhruba o 8 snímků. Vyrovnané výkony pak podává v testu hry Quake III, kde v rozlišení 1 024 x x 768 (16bitové barvy) nabízí sympatických 118,2 snímku za sekundu. Při maximální zátěži 1 280 x 1 024 pixelů v 32bitové barevné hloubce pak zobrazí 44,9 rámečku za sekundu.

Hercules 3D Prophet II GTS Pro

Základem této karty je inovovaný grafický čip GeForce2 Pro.

Do této karty je implementován inovovaný čip GeForce2 Pro, který by bylo možné výkonově a frekvenčně zařadit mezi GeForce2 GTS a Ultra. Tomu také odpovídají i teoretické hodnoty při potahování texturami (1,6 gigatextelu za sekundu) a při modelaci trojrozměrných objektů (až 25 milionů trojúhelníků za sekundu). Karta je doplněna dostatečným množstvím rychlé DDR paměti s kapacitou 64 MB. Paměť pracuje na 400 (2x 200) MHz, což pozitivně ovlivňuje výkon akcelerátoru tím, že dokáže propouštět až 6,4 GB dat za sekundu. RAMDAC tikající na 350 MHz dnes již nikoho nepřekvapí a stává se standardem. Karta využívá samozřejmě AGP slot standardu AGP 2x či AGP 4x, pro maximální výkon je bezesporu nutné použít režim AGP 4x. Chlazení grafického akcelerátoru využívá aktivního chladiče procesoru, již méně však vídáváme také chladiče na pamětech.

Další pozitivní vlastností je TV/video výstup, podporující standardy jako NTSC a PAL TV, nemluvě o podpoře a akceleraci videa kódovaného do MPEG-2, tedy DVD.

V testu "frameratu" ve hře Evolva dosahovala karta velmi dobrých 111,4 snímku za sekundu. Vyzkoušeli jsme také funkci Dotbump, která daleko detailněji vykresluje veškeré zobrazované 3D objekty a povrchy. To se ovšem projevilo ve snížení počtu snímků za sekundu na necelou polovinu, tedy 60,4. V aplikaci 3DMark potvrdily výsledky nespornou rychlost grafické karty, když aplikovaný 3DMark naměřil 6 728 bodů v 16bitovém režimu.

S ovladači ani s instalací jsme neměli problémy. Na instalačním CD naleznete nejen ovladače, ale též kalibrační program 3D Deep a dema her Daikatana, Quake III, Thief II a Tachyon.

Asus V7700 Ultra

Grafická karta společnosti Asus je vybavena GPU se schopností zobrazit najednou až dva gigatextely za sekundu.

Hlavní a nejvýkonnější část karty tvoří čip nVidia GeForce2 Ultra. Je chlazen aktivním větřáčkem značky Jetart. Vše doplňuje 64 MB DDR paměti pracující na 2x 230 MHz, chlazené pasivními chladiči. Propustnost dat při těchto parametrech činí 7,36 GB za sekundu!

Rychlost výrazně ovlivňuje technologie výroby. Obecně platí: čím menší technologie výroby, tím vyšší výkon. Asus V7700 Ultra je zhotovena 0,18mikronovou technologií, s výrobní certifikací ISO 9002.

Obnovovací frekvence při nejvyšším rozlišení 2 048 x 1 536 dpi dosahuje sympatické hranice 75 Hz a to při 32bitové barevné hloubce. Vše samozřejmě záleží na možnostech monitoru, ale v ideálním případě zvládá karta 100 Hz hranici v rozlišení 1 600 x 1 200 dpi.

V herním testu Quake III Arena karta dosáhla jednoho z nejlepších výsledků s výkonem 140 snímků za sekundu při 1 024 x 768 rozlišení a 16bitové hloubce barev. V maximálním barevném nastavení tato hodnota poklesla na 115 snímků za sekundu. S vysokými hodnotami jsme se setkali také při testu BABCo Sysmark 2000. Obdobně jako jiné karty s GeForce 2 zde Asus V7700 Ultra dosáhla hranice kolem 180 bodů. V 3Dmarku 2000 získal 6 090 bodů při 32bitové hloubce. Ve hře Evolva dokázal v průměru zvládnout 127 snímků za sekundu.

Jedinou slabinou produktu je dodávaná verze firemních ovladačů, s nimiž karta dosahuje podstatně nižšího výkonu. V druhé části testu jsme totiž prováděli nová měření s volně dostupnými ovladači Detonator 3 od výrobce grafického čipu a s nimi byl výkon o více než 30 procent vyšší. Uváděné hodnoty pocházejí z měření s novými ovladači.

§§§§§


Virtuální prostorový zvuk? - Cambridge SoundWorks PS 2000 Digital

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0344

Společnost Creative nedávno představila zajímavou sestavu, která nás zaujala svým designem, a tak jsme ji podrobili testu. Přesný název zní Cambridge SoundWorks PlayWorks PS 2000. Jedná se o unikátní řešení, které svými dvěma reproduktory vytváří prostorový zvuk, označovaný jako Virtual Dolby Digital 5.1. Dojem prostorovosti zvládá pouze s pomocí jednoho subwooferu a dvou satelitů, které jsou pevně umístěny vedle sebe na stojánku.

PS 2000 vytváří velmi věrohodný virtuální prostorový Dolby Digital zvuk za pomocí technologie Stereo Dipole, kterou si společnost Creative nechala patentovat. Subwoofer má vestavěný Dolby Digital dekodér, jehož kvality nejlépe zaměstná přehrávání her a filmů. Satelity využívají jiný systém s názvem Creative Multi Speaker Surround (CMSS). Ten pomáhá vytvořit efekty prostorového zvuku.

Hodnocení designu PS 2000 bude jistě velice individuální. Dle mého názoru je vytvořen spíše účelně. S rozměry, jimiž oplývá Subwoofer (V x Š x H) 272 x 190 x 193 a satelitní celek 35 x 184 x 175, si tato sestava najde své umístění téměř všude. Ulehčí vám to také dodávaný dálkový ovladač, s nímž můžete ovládat veškeré funkce hlasitost, efekty, vstupy, atd. Jediné manuální ovládání, jež není přítomno na ovladači, je na subwooferu a ovládá úroveň basů. Nejlépe si vychutnáte zvuk se zvukovou kartou Sound Blaster Live!, jelikož podporovány jsou technologie EAX a DirectSound 3D.

Jak tedy hodnotit tuto herní parádu? Zvuk se zdá být vskutku kvalitní a prostorový, ovládání je nanejvýše příjemné, na pohodlnosti mělo velký podíl dálkové ovládání. Zaráží ale pořizovací cena. Tahle digitální paráda vás totiž přijde na devět tisíc. Je tedy na zvážení, zda si koupit PS 2000 nebo sestavu 5.1 (DTT 2200 nebo podobnou) za rozhodně nižší cenu.

Cambridge SoundWorks - PlayWorks PS 2000

digitální propojeni optickým i co-axiálním kabelem

dálkový ovladač

integrovaní satelitů do jednoho Cena vč. DPH: 9 190 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis Computer, Na radosti 399, Praha 5

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0280

Tell Me More

Vydavatelský dům LEDA se již před časem prezentoval produktem pro studium cizích jazyků TaLk To Me, jehož hlavní učební metodou byla autentická mluvená konverzace. Již tento výukový komplet obsahoval technologie francouzské firmy Auralog, jejíž rozsáhlé vývojové zázemí se soustředí na technologie co nejvěrnějšího rozpoznávání řeči pro výukové účely. A z této dílny vyšel i následující produkt, s nímž se ocitnete v trochu jiném rozměru.

Začněme lehce technickými záležitostmi produkt jsem zkoušel v (prozatím jediné dostupné) úrovni 1 (začátečníci) na OS Windows 98 SE v anglické lokalizaci, a reproduktory i headset (sluchátka s mikrofonem "na hlavu") jsem měl nainstalovány předem. Balení obsahuje jednak poměrně vkusnou a přínosnou brožurku (samozřejmě v češtině), jednak dvě CD jedno slouží k obecné instalaci, druhé pak k realizaci samotného kursu (bez jeho přítomnosti v mechanice lekce nespustíte). Veškeré přípravné operace proběhly bezchybně a mohl jsem se bez problémů začít věnovat výuce.

Tell Me More představuje komplexní výukové prostředí neslouží tedy pouze k procvičování či ověřování vědomostí, ale lze jej použít jako plnohodnotnou učebnici. Pokud neradi čtete manuály, doporučuji Průvodce, v němž se formou rychlokursu seznámíte se základními prvky aplikace. Základem výuky jsou opět různě se vyvíjející dialogy, v nichž aplikace reaguje na váš postup. Samozřejmě jste nuceni jak korektně vyslovovat, tak porozumět smyslu konverzace a volit další postup. Další velkou částí, navazující na dialogy, je procvičování výslovnosti, v níž lze velmi precizně vybrušovat mluvený projev na desítkách frází v každé lekci. Základem je v tomto modulu samozřejmě již zmiňovaná hlasová analýza. Pro teoretické studium jsou připraveny části Slovník a Gramatika z názvů je zřejmě, že zde naleznete jednak klasický výklad mluvnických jevů s ukázkami použití, jednak jednoduchý studijní slovníček. Obsáhlá je rovněž část Cvičení, v níž jsou připraveny všemožné úlohy, mimo jiné zaměřené také na správný psaný projev. K nácviku poslechu s porozuměním je pak připravena část Video.

Celý produkt je samozřejmě zpracován v české lokalizaci, takže bezradný student si může v kterékoliv části výkladu či cvičení pomoci překladem či návodem. Výukové rozhraní lze bez problémů přizpůsobit v dialogu Nastavení, jenž poskytuje poměrně detailní možnosti konfigurace. Pro kontrolu studijních úspěchů pochopitelně nechybí podrobný hodnotící systém.

Oproti staršímu sourozenci představuje Tell Me More vcelku zásadní krok vpřed. Multimediální produkt se posunul od "výukového doplňku" k plnohodnotné učebnici, jež obsahuje špičkové současné technologie na poli interaktivní výuky a neopomíjí žádnou zásadní složku výukového procesu. Přesto se domnívám, že přítomnost učitele není zcela postradatelná, a proto mi jako velmi užitečná připadá síťová verze aplikace, jež poskytuje pedagogovi dobrý nástroj pro zvládnutí individuální výuky studijní skupiny v prostředí počítačové sítě.

Tell Me More

použité technologie

metodická šíře

funkčnost aplikace

přiměřená cena Producent: LEDA

Žánr: výuka jazyka

OS: 32bitová Windows

Jazyk: český/anglický

Cena: 1 680 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: LEDA, s.r.o., 263 01 Voznice 64

www.leda.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0281

Hrajeme si s Parapletem

Ačkoliv by tomu název napovídal, nejedná se o veselé kratochvíle s deštníkem. Mnohým z nás jistě vytane na mysli v souvislosti s parapletem i občanské sdružení, které se věnuje paraplegikům, tedy lidem tělesně postiženým. A právě tohle je náplní stříbrného kotouče. Tvůrci programu osvětlují skutečnost, že vozíčkář je normální lidskou bytostí, jenom trochu omezenou v pohybu.

Po krátkém úvodním filmečku, kde vystupuje i Zdeněk Svěrák, se dostáváme k hlavní nabídce. Zde je obsaženo několik hlavních témat. Jedním z nich je soubor dnes již klasických počítačových mutací deskových her, jako jsou pexeso nebo puzzle. V této sekci je obsaženo i osm písniček autorské dvojice Uhlíř Svěrák s kompletním notovým zápisem a textem. Další témata zabírají některé situace běžného života a ukazují je z pohledu vozíčkáře.

Průvodcem a ústřední postavou příběhů je totiž chlapec Honzík, který je po úrazu páteře upoután na invalidní vozík. Procházíme s ním jenom několik možných událostí, jež jsou pro zdravého člověka normální a vykonává je naprosto bezmyšlenkovitě. Takovou situací je třeba překonání několika schodů do autobusu. Naštěstí Honzíkovi stojí po boku nějací pomocníci. Jedním z nich je zájem okolí, kdy mu do autobusu pomůže jiný spolucestující. Druhým, kdo je připraven přiložit ruku k dílu, je stylizovaný deštník, paraple, které přichází také s možným, technickým řešením problému pomocí nástupní plošiny. Poslední pomocník je kouzelník, jenž pomocí kouzelné hůlky přičaruje vozíku křídla. Symbolizuje tak zřejmou touhu vozíčkářů po ulehčení jejich složitého údělu.

Uživatel se dozví kromě nastupování do dopravního prostředku i o tom, jaké sporty jsou pro vozíčkáře vhodné, jak se dají bezbariérově řešit vstupy do budov. Na disku je umístěn i krátký film z autentického prostředí Centra Paraple, které poskytuje pomoc tělesně postiženým.

Grafické zpracování, jak můžete posoudit z přiložených obrázků, je poměrně jednoduché a nenáročné. Aplikace je dobře ozvučena, zajímavý nápad je včlenění písniček i filmu, jedná se tedy skutečně o multimediální CD se vším všudy. Při pořízení si tohoto CD rozhodně neprohloupíte, poskytuje zajímavý vhled do života našich tělesně postižených spoluobčanů.

Hrajeme si s Parapletem

zajímavé téma

účelné zpracování

Producent: GR8NET, s.r.o.

Žánr: tématika vozíčkářů

Jazyk: česky

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 199 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s.r.o., www.apro.cz

Dětský ráj 2

Pro děti přichází již druhý díl sharewarového seriálu. Tentokrát je určen dětem věku předškolního a raně školního, tedy pro ratolesti mezi čtvrtým a osmým rokem.

A co se může takový človíček dozvědět z daty našlapané kulaté stříbrné placičky? Hlavně se může hodně naučit. Zejména k počítaní je počítač jako stvořený, člověk by skoro řekl, že se podle toho i jmenuje. Proto je na CD umístěna spousta programů, které procvičují matematické dovednosti. Celá řada aplikací si vzala za své Komenského heslo Škola hrou, a tak se může studentík projíždět nebo procházet nejrůznějšími prostředími, skrze něž vede cesta jen pomocí úspěšně řešených příkladů.

Zřejmě ne každému připadá matematika jako správná náplň volného času, a tak může vyvstat otázka, zda na disku je i něco jiného než počítací programy. Odpověď na tuto otázku je kladná, protože na CD je i celá řada her nejrůznějšího zaměření. Zklamáni ovšem budou ti, kdo se bláhově domnívají, že pro cílovou skupinu dětí jsou nejlepší akční hry se spoustou brutality a násilí. Tvůrce tohoto sharewarového výběru však naštěstí nebyl stejného názoru, a tak hlavní zbraní v těchto hrách bude paměť, postřeh a logické uvažování. Tyto schopnosti lze odzkoušet na řadě skládaček, puzzlí a klasických logických her, jakými jsou například pexeso nebo piškvorky.

Protože už jsme si trochu odpočinuli při hraní, můžeme se vrhnout zpět do víru vzdělávání se. Neboť nejen matematikou živ je člověk můžeme si vyzkoušet několik prográmků s přírodovědnou tematikou, jako třeba virtuálně obléci kůži dinosaurů a zkusit být chvíli v pravěku. Jiná aplikace pak umožní otevřít obzory směrem k nekonečnému vesmíru.

Někteří si už určitě říkají, že jsem vynechal jednu důležitou kategorii, a tou je výuka jazyků. Tenhle odstavec jsem schválně nechal na závěr. Všechny programy jsou totiž v angličtině. To bych viděl jako hlavní nedostatek. Neumím sice posoudit, zdali u nás je dostatek tvůrců softwaru pro děti, ale pochybuji, že se prvňák nebo druhák s chutí zakousne do anglických slovních hříček, které by i mnoha zkušenějším dělaly značné potíže. Kdo někdy zkoušel luštit křížovky v cizím jazyce, aniž by ho předtím mnoho let studoval, mi dá jistě za pravdu.

Takže shrnutí na závěr dobrá myšlenka, věnovat sharewarový výběr malým dětem, je knokautována faktem, že dítě by muselo minimálně na hovorové úrovni umět anglicky.

Dětský ráj 2

široký rozsah

vše v angličtině

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: dětský sharewarový výběr

Jazyk: ovládací program česky, jinak angličtina

OS: Win 9x, 2000

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545, Zlín 5

Novinář junior

Některé děti by možná chtěly být novináři, a právě toto CD jim může na mnohé otázky z novinářské praxe pomoci odpovědět. Nabízí totiž dětem vytvořit si vlastní noviny.

Celkem se na disku nacházejí tři základní kapitoly. První je informační. V ní se uživatel dozví, jak veřejná média fungují, jaké jsou zásady, kterými se řídí. Nejpodrobněji je samozřejmě probrána tematika tisku, je zmíněna historie vzniku novin. Kromě toho současní čeští novináři, jejichž články najdeme v denním tisku, přidali dvanáct rad a postřehů, které by měly začínajícímu žurnalistovi pomoci při sestavování vlastní tiskoviny.

Tak jsme se dostali nenásilně k druhé kapitole, jejíž náplní je vlastní tvorba. Tento oddíl má ještě dvě podkapitoly, podle schopností dětí a podle počtu vkládaných informací. Jedná se konkrétně o program Upress a jeho zjednodušenou mutaci Upress Baby pro menší děti. Po spuštění tohoto formátovacího programu se objeví prázdná stránka s připravenými oddíly pro vkládání nadpisů, obrázků a textů. Mezi jednotlivými poli na formuláři se přechází kliknutím myší. Vkládání obrázků je také jednoduché pomocí jednoho kliknutí se novinář dostává do archivu, ve kterém jsou tematicky seřazené fotografie, jež lze opět jednoduše vložit na stránku, obrázek je automaticky upraven na správnou velikost. Je také možné použít vlastních obrázků, které jsou uloženy na pevném disku. Formátování jednotlivých rubrik a jejich rozložení na stránce lze také modifikovat podle konkrétních potřeb.

Do novin patří ovšem nejen texty a obrázky, ale například i předpověď počasí nebo inzerce. Na všechny tyto doplňkové oblasti je v aplikaci také pamatováno, lze si vytvořit vlastní meteorologickou mapu s ikonami atmosférických jevů. Reklamu si novinář vytvoří také sám. Jako odlehčení vážně míněných článků lze použít i komiksu nebo horoskopu.

Poslední, třetí kapitolu tvoří téma zábavných novin. Ta obsahuje pět her s novinářskou tematikou, jako třeba vytváření identikitů ideálního novináře, rozložení místa v redakci, tedy architektonický návrh redakčních místností nebo třeba novinové skládanky.

Celá aplikace je kompletně v češtině, je možno ale přepnout i na angličtinu. Souhrnně lze říct, že se jedná o zajímavý nápad, jak dětem přiblížit atraktivní formou novinářskou práci.

Novinář junior

připravené šablony

vhodné pro méně zkušené uživatele (děti)

Producent: Fragment

Žánr: hra na novináře

Jazyk: česky

OS: Windows 9x, NT 4.0 a vyšší

Cena: 595 Kč

K recenzi poskytla firma: FRAGMENT, Humpolecká 1503, Havlíčkův Brod.

Dětské grafické studio

Čas od času je potřeba něco někomu oznámit, sezvat pár lidí na oslavu nebo si udělat kalendář. Aby výsledek měl alespoň nějakou estetickou úroveň a zároveň nebylo třeba pokaždé angažovat nějakého graficky zdatného kamaráda, můžeme s výhodou použít počítače s dětským grafickým studiem. V podstatě se jedná o zjednodušenou verzi grafického programu, kterou jsou schopné ovládat i děti.

Po snadné instalaci je nabídnuto jednoduché menu, jež umožní vybírat ze sedmi základních typů grafických projektů. Po kliknutí na jedno z tlačítek je možné buď nahrát některý uložený soubor, nebo vytvořit nový. Podle zvoleného typu je formátována prázdná stránka, takže tvůrčí obrazovka pro transparent se značně liší dejme tomu od formátu pohádkové knížky.

Až na zmíněný formát stránky je pracovní prostředí stejné pro všechny druhy výtvorů. Zkušenější uživatel by v něm mohl najít řadu společných rysů s "dospělými" grafickými programy. Okno je rozděleno na tři základní oddíly, z nichž prostřední obsahuje vlastní pracovní plochu. V levé třetině se nachází panel s nástroji, který umožňuje jednoduchou a komfortní práci se základní sadou použitelných pomůcek, jak je koneckonců patrné z obrázků. Poslední část obsahuje nabídku vložitelných obrázků, lépe řečeno klipartů o vysokém rozlišení, takže jejich zvětšování nemá negativní vliv na jejich kvalitu. Vespodu této partie je znázorněno celkové rozložení (grafici by asi řekli layout) výsledného dokumentu.

Kromě toho je v horní části okna aplikace standardní menu, v němž jsou ukryty některé další základní funkce, vhodné pro jednoduchou úpravu obrázků. Kromě nástrojů lze provádět nejjednodušší úpravy obrázků tažením myší za rohy. Program pracuje v režimu vrstvení, takže s každou malůvkou je nakládáno jako se samostatným objektem a k jeho úpravě je možné se pak kdykoliv vrátit.

Práce s programem je vcelku pohodová, je ovšem přizpůsoben pro mladší věkové kategorie, takže bychom jen stěží hledali nějaké pokročilé funkce. Při práci je třeba konat systematicky a opatrně, neboť funkce návratu (oblíbené Undo, zde Zpět) má paměť jen na poslední změnu. Do projektů je samozřejmě možné vkládat i obrázky vlastní.

Pro běžné domácí použití je tento program jako dělaný, pro škálu obvyklých tiskovin je naprosto dostačující.

Dětské grafické studio

jednoduchost ovládání

možnosti

Producent: CFC, s.r.o.

Žánr: dětské grafické studio

Jazyk: česky

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: CFC, s.r.o., Studnická 14, Praha 9 Horní Počernice

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0284

Ad-aware 4.6

Asi každý uživatel si přeje mít určité soukromí  a nelíbí se mu, když někdo pečlivě sleduje jeho zájmy, práci  s různými programy nebo dokonce čas trávený na internetu. Bohužel,  většinu těchto činností provádí tzv. Spyware, což je jakýsi modul  (lepší by bylo říci samostatný program), jenž se většinou instaluje  včetně softwaru sponzorovaného reklamou (Getright, Go!zilla...).  Takovéto "moduly" se ale v některých případech spouští ihned  po startu počítače (nikoliv hostitelské aplikace) a po odinstalaci  zůstávají v počítači nadále aktivní. To by možná nebyla ani ta  nejhorší věc, ale sledování vaší činnosti je už opravdu zásadní  porušování soukromí většina produktů samozřejmě eviduje vaši  IP adresu (identifikace počítače v síti), používání daného softwaru,  někdy dokonce i stahované soubory. Pokud se chcete zbavit špehování,  potřebujete na to program, jenž váš počítač od všech "špiónů"  vyčistí. Takovýmto nástrojem je zcela jistě Ad-aware, který vám  v příjemném uživatelském prostředí umožní skenovat všechny disky  a registry. Navíc akceptuje spouštění pomocí příkazového řádku  s přednastavenými parametry (užitečné pro správce sítě) a umožňuje  vytvářet soubor výsledných zpráv.

Ad-aware 4.6

Odstraňovač  Spyware (špionů) z PC

Licence: freeware

Domovská stránka: ww.lavasoft.de

Velikost:  660 KB

BilboCrypt 0.72

Pokud se rozhodnete zašifrovat  jakýkoliv soubor, jistě vás napadne otázka, jaký program použít.  Začátečníci používají např. WinZIP, jenž je však velmi snadno  rozluštitelný a navíc jsou vidět jména souborů. Zkušenější uživatelé  zase sáhnou po PGP nebo jiném šifrovacím nástroji. Uváděné programy  mají jednu věc společnou, a to je použití jednoho algoritmu,  což považuji za velkou slabinu. Možná to nevíte, ale mnoho zemí  si "přidává" do šifer speciální postupy ("zadní vrátka"), takže  pak mohou bez problémů monitorovat kryptované soubory. Jen pro  příklad ve společnosti, jež vytvořila PGP, pracuje několik bývalých  zaměstnanců NSA (to jsou ti, kteří mají počítač přes celou budovu  na dešifrování souborů ;-). Tohle zcela změní následující software,  jenž umožňuje používat tři šifrovací postupy zároveň a je Open  Source. Navíc umožňuje vypnout kontrolu pomocí CRC, takže dešifrování  souboru bude vždy úspěšné a nebude tedy možné jednoduše určit,  jestli je dešifrovaný soubor originál. A perlička nakonec program  byl vytvořen kvůli porušování soukromí správcem sítě, jenž místo  vylepšení zabezpečení serveru spíše kontroloval možné záškodníky,  kteří pravidelně "shazovali" server.

BilboCrypt 0.72

Šifrovací  program

Licence: freeware

Domovská stránka: www.volny.cz/petricm/

Velikost:  50 KB

FoxMail 2.1

Poštovních klientů je jistě mnoho, ale jen  málo se jich může pochlubit rozumnou využitelností. Doma či v  práci většina uživatelů používá velké a rozsáhlé e-mailové klienty,  jež jsou schopny spravovat velké množství poštovních zpráv. Jejich  problém je celkem zřejmý pokud se ocitnete v "polních podmínkách",  nemají prakticky žádný význam. Jejich velikost je řádově v megabajtech  (je tedy zdlouhavé je stahovat) a jejich instalace je náročná.  FoxMail se právě pokouší tento problém vyřešit. Velikost instalačního  archivu je neuvěřitelných 500 KB, jež se po rozbalení změní na  necelý megabajt. Umožňuje mnoho základních a užitečných funkcí  jako třeba třídění pošty, vyzvednutí pošty ze schránky pomocí  protokolu POP3, odesílání pošty, automatickou kontrolu atd. Velmi  zajímavá je možnost přístupu k POP účtu podobně jako k IMAP.  Můžete si tedy ze serveru stáhnout jen hlavičky e-mailů a označené  zprávy potom přesunout na počítač. Samozřejmě si také můžete  nastavit vlastní podpis ke všem odesílaným zprávám. Dle mých  zkušeností v "terénu" je program více než užitečný hlavně díky  bleskové odinstalaci (stačí smazat adresář) a snadnému nastavení.

FoxMail  2.1

Malý mailový klient

Licence: freeware

Domovská stránka:  nedostupná

Velikost: 1 MB

DNS2Go 2.0.2.0

Pokud máte proměnlivou  IP adresu (přiděluje vám ji dynamicky např. poskytovatel připojení)  a chcete provozovat na svém počítači WWW či FTP server, určitě  narazíte na problém. Všechno za vás bleskově vyřeší DNS2Go, jenž  zjistí vaší aktuální IP adresu a přiřadí jí k dané doméně (kterou  získáte zdarma po zaregistrování programu). Potom vždy po připojení  k internetu bude mít váš počítač stejnou adresu, což určitě oceníte.  Pokud by vás hned nenapadlo logické použití daného softwaru,  snadno ho vysvětlím. Ve vašem podniku jsou různé počítače, jež  se vždy ve večerních hodinách spojují modemem a pomocí protokolu  FTP si přenášejí svá data. DNS2Go zajišťuje, aby měly vždy stejnou  adresu a tak se snadno našly. Druhé řešení je využitelné, pokud  máte pevnou linku. Chcete například se svými přáteli sdílet pomocí  FTP některá data na svém disku a pevná IP adresa není od vašeho  poskytovatele zdarma. I v tomto případě máte váš problém bleskově  vyřešen.

DNS2Go navíc umožňuje zjistit majitele dané domény,  pingání počítače (ověření platnosti IP jednoduchým dotazem),  seřizování času, automatickou aktualizaci a exportování konfigurace.

DNS2Go  2.0.2.0

Klientská aplikace služby DNS2Go

Licence: freeware

Domovská  stránka: www.dns2go.com/

Velikost: 1 MB

Solway\s MultiMail  1.1

Když chcete rozeslat mnoho e-mailů pomocí nějakého seznamu,  často to bývá problém. Samozřejmě je možné napsat všechny příjemce  do kolonky Skryté, ale to si většina poštovních programů není  schopna zapamatovat propříště. Navíc se příjemci žádná adresa  neobjeví v kolonce Komu, a z toho se většinou snadno pozná, že  jste mail neodesílali jenom jemu (což v některých případech může  vyznít velmi hloupě). Tento problém za vás snadno vyřeší software  MultiMail, jenž umožňuje zasílání dané zprávy všem příjemcům  uvedeným v zadaném souboru. Program je samozřejmě velmi malý,  jednoduchý a jako obvykle uživatelsky přívětivý. Takřka jediné,  co musíte nastavit, je tedy soubor obsahující e-mailové adresy  a SMTP server (můžete použít třeba smtp.atlas.cz). To je vlastně  vše, co potřebujete. Jediné, co může u programu MultiMail připadat  jako drobná nevýhoda, je absence možnosti psát zprávy ve formátu  HTML. Jinak se nedá vytknout asi nic můžete přikládat přílohy,  nastavovat důležitost, vaší e-mailovou adresu atd. Před odesláním  zprávy velkému množství lidí doporučuji zkontrolovat, zdali se  nejedná o spam, a případně si připravit nějakou adekvátní odpověď.

Solway\s  Multimail 1.1

Pro rozesílání hromadných e-mailů

Licence: freeware  (nesmí být používán na rozesílání spamu)

Domovská stránka: www.ozemail.

com.au/~kevsol/sware.html

Velikost:  520 KB

DiskTest Pro 1.1

Diskety formátu 1,44 MB se už na  trhu drží celou věčnost a uživatele zajímá, kdy se už konečně  odeberou do "věčných lovišť". Než se tak ale stane, přečtěte  si recenzi na jednoduchý prográmek pro obnovu dat z disket. Dle  testů totiž průměrná disketa vydrží přepis pouze pětkrát a data  se na ní rychle ztrácejí, takže pokud máte doma pytle starých  disket (i tací se mezi námi nacházejí), jež chcete přepálit na  CD, jistě vám DiskTest Pro pomůže mnohem více než obyčejný Scandisk.  Po spuštění mě hned zaujal velmi dobrý vzhled, jenž jde bohužel  na úkor přehlednosti. Překvapením spíše byla rychlost testu povrchu  diskety, která je neuvěřitelně svižná. Navíc program přehledně  zobrazuje obraz celé diskety a umožňuje provádět několik činností  s vadnými sektory. Můžete je při formátu okamžitě izolovat nebo  jednoduše přeskočit. Velmi zajímavé je také měření rychlosti  čtení z diskety, při němž shledáte jasnou nerovnoměrnost. Celkové  hodnocení je velmi dobré, ale musím bohužel konstatovat, že takovýto  software je možná už opravdu "off-topic", tedy že problematika  vychází z módy.

DiskTest Pro 1.1

Pokročilý správce disket

Licence:  freeware

Domovská stránka: nemá vlastní

Velikost: 580 KB

HTML  Notepad 4.3

Většina z vás ví, že ve světě internetu se nachází  velké množství editorů webových stránek. Některé editory jsou  rozsáhlé a slouží ke komplexnímu návrhu webové stránky, jiné  jsou zase o poznání menší a nabízejí pouze základní funkce. Z  této řady trochu vybočuje právě recenzovaný produkt, jenž na  první pohled vypadá, že vůbec nic neumí, ale opak je pravdou.  Jako první mě zaujala rychlost spuštění a celkové práce s programem.  Také se mi velmi zalíbila možnost otevření více souborů a příjemné  uživatelské rozhraní. Pokud bych mohl posuzovat intuitivnost,  musím podotknout, že je doslova neuvěřitelná. HTML Notepad umožňuje  hned několik základních věcí, jako třeba nahrazování textu, možnost  nastavit si FTP klient i prohlížeč. Pak jsem se rozhodl vložit  tag (značku) "body" a zjistil jsem úplně bezkonkurenční věc při  kliknutí na vložení tagu se vám objeví okénko, do kterého můžete  vkládat další nastavení (tedy parametry tagu). Navíc je zde jednoduchá  pomoc jako výběr toho, co je možné zvolit, a také nápověda, co  je čím podporováno.

HTML Notepad 4.3

Jednoduchý HTML editor

Licence:  freeware

Domovská stránka: ncs.get-2.com

Velikost: 1 MB

Quick  To-Do Light 3.1

je velmi jednoduchý a doslova perfektní diář  pro zapomnětlivé. Od jiných organizérů se liší hlavně svou jednoduchostí  a přehledností. Podstatný rozdíl je v tom, že data nejsou ukládána  (často nepřehledně) do dnů či měsíců, ale jsou prostě zapsána  přímo pod sebou. Můžete si jednoduše přidávat úkoly, jež lze  libovolně seřadit, a když něco uděláte, prostě zaškrtnete políčko  Hotovo, a je to. Je to vlastně jakási náhrada standardního papíru,  kde si zaškrtáváte věci, jež jste už udělali. Také mě zaujaly  nízké nároky na paměť a systémové prostředky počítače, což je  u často používaných programů nezbytností. Produkt je pravděpodobně  primárně určen pro vedení různých projektů, v nichž je třeba  postupovat přesně dle daných kroků a sledovat, jak jste právě  na tom. Do programu navíc můžete vkládat jazykové moduly, mezi  nimiž bohužel chybí čeština, ale to se může časem změnit. Kupodivu  jsem na tomto produktu nenašel nic, co bych mu mohl vytknout,  snad až na přílišnou jednoduchost, což je ve většině případů  spíše výhoda.

Quick To-Do Light 3.1

Osobní organizér

Licence:  freeware

Domovská stránka: www.capstralia.com

Velikost: 660  KB

Martin Koníček

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0285

MilkShape 3D 1.5.4

Jedná se o modelář 3D objektů původně určený k editoru objektů pro hru Half-Life. Postupem vývoje se aplikace stávala univerzálnější a v současné době podporuje následující formáty:

Half-Life SMD, Quake I MDL, Quake II MD2, Quake III Arena MD3, Vampire t:MR NOD, Lithtech ABC v11, v12, Genesis3D BDY 1.0, Genesis3D MOT 1.0, Unreal/UT 3D, Nebula Engine, Wavefront OBJ, 3dstudio ASC, Lightwave LWO, AutoCAD DXF, POV-Ray INC VRML1 WRL, Autodesk 3DS, MilkShape 3D ASCII, RAW, Renderman RIB.

Nejde tedy o renderovací software typu 3D Studio Max, kde výsledkem je obrázek či renderovaná animovaná sekvence. Alikace je schopna importovat a exportovat objekty i z profesionálních 3D modelářů a renderovacích programů, jak je patrné z výše uvedeného výčtu podporovaných formátů. Zatímco profesionální modeláře jsou určeny zejména na fotorealistické a značně složité objekty s vysokým detailem, síla MilkShapu vyniká v jednodušších objektech a tomu je i přizpůsoben celý jeho layout.

Nejlepší bude demonstrovat MilkShape v akci na jednoduchém příkladu. Dejme tomu, že chcete vytvořit postavu do hry Half-Life. Postupovat můžete dvěma způsoby importovat hotovou postavu a dodatečně ji modifikovat nebo si vyrobit postavu od začátku.

Prvotní geometrický návrh

My na to půjdeme "z gruntu", tedy náročnější metodou. Na obrazovce jsou 4 pole, v nichž se objekt může zobrazit půdorys , bokorys, nárys a poslední 3D náhled. Jako první použijete jedno z primitiv, což jsou základní matematické objekty jako koule, kostka, jehlan. Tyto objekty dobře poslouží jako základ pro tvorbu těla, končetin a hlavy. Doporučujeme dopředu si rozmyslet, které části těla nebo ošacení se budou později pohybovat a které ne. Podle toho se budou rozdělovat jednotlivé díly tak, aby později nebyly problémy s přiřazením elementů kostry (vysvětlíme později). Opominete-li tuto úvahu, budete muset postavu dodatečně "rozřezat" na jednotlivé díly a znovu vše optimalizovat.

Doladění tvarů

Zatím postava vypadá jako z krabic od mléka, ale tím se nesmíme nechat odradit. Jednotlivé části můžete posouvat, různě roztahovat a měnit jejich tvar dle libosti. Pokud však chcete přidat jemnější detaily, musíte sáhnout po funkcích "Face" a "Vertex". Takto už saháte do struktury plochy. Představte si to tak, jako by jste modelovali panáka z hlíny po získání základních proporcí obličeje a tvaru je třeba přikročit k posledním finesám obličeje a povrchu obleku.

Textury

Dejme tomu, že máte postavu hotovou a připravenou na adekvátní otexturování. Výrobu textur ponechme na znalostech a zkušenostech čtenáře.

V menu "Material" zvolíme část objektu, s nímž budeme pracovat. Na patřičnou texturu, např. obličeje, přetáhněte drátěný model hlavy a jednotlivé části modelu obličeje začněte postupně usazovat tak, aby vše sedělo tak jak má. Zvládnete-li úspěšně otexturování obličeje, tak věřte, že vás ve fázi nanášení textur nic složitějšího už asi nepotká. Po uložení hotového obličeje s texturou můžete postupovat dále, a tímto způsobem přidělit textury dalším zbylým objektů.

Kostra modelu

Teď přijde trochu oříšek vyrobit kostru modelu, podle níž se bude postava animovat. Doporučujeme v tomto případě importovat standardní kostru určenou pro cílový herní motor a přizpůsobit jí vašim potřebám. Máte pak jistotu, že se postava ve hře úspěšně objeví. Jak už jsme zmiňovali, je důležité, aby postava byla dobře rozdělená do podsoučástí, kterým nyní v nabídce "Join" přidělíte jednotlivé kosti. Má-li postava ještě nějaké doplňky, jako je helma, pouzdro s pistolí, brýle apod., musíte je připojit ke kosti v příslušné části těla. Jediný objekt nebo část objektu nesmí zůstat bez přiřazení ke kostře, jinak se vám objekt ani nepodaří uložit.

Animace

Nyní přikročíme ke tvorbě pohybu a vstoupíme do nabídky "Animate". Pro někoho toto může být noční můrou. Pomocnou berličkou nám může být funkce tzv. "Back screenu". Tato metoda funguje na velmi jednoduchém principu, ale je časově poměrně náročná. Výsledek však bývá téměř dokonalý. Videokamerou nasnímáte vašeho osobního figuranta, který učiní pohyby, jež chcete implementovat do počítačového hrdiny. Poté okénko po okénku obrázky importujete pod váš model. Tak, už máte svého hrdinu hotového?

MilkShape 3D 1.5.4.Velikost souboru: 1 MB

Domovská stránka: www.swissquake.ch/chumbalum-soft/ms3d/download.html

Licence: Shareware, zkušební lhůta 30 dní, 20 USD

Empty Temp Folders 2.23

Existuje mnoho druhů "dočasných" souborů, které jsou uloženy ve složkách jako jsou například Temporary Internet Files, Cookies, Temp, jež nejsou potřebné, neustále přibývají a tím obsazují další volné místo na pevném disku. Pokud uživatel pravidelně tyto soubory nemaže, volné místo na disku se neustále zmenšuje. Jestliže už vás unavuje ruční mazání těchto souborů, tak právě Empty Temp Folders je malá utilitka, která vám pomůže automatizovat úkol související s pravidelným odstraňováním těchto nechtěných dočasných souborů. Po spuštění programu si vytvoříte seznam složek, jejichž obsah si přejete smazat (seznam se složkami poskytuje informaci o jejich velikost), a pak pouhým kliknutím obsah zvolených složek odstraníte. Program dále obsahuje příkaz pro podrobné zobrazení obsahu složek ve stylu Průzkumníka a vymazání obsahu odpadkového koše.

Empty Temp Folders 2.23

Velikost souboru: 275 KB

Domovská stránka: www.danish-shareware.dk/soft/

emptemp/

Licence: freeware

JExplorer 1.6.0.6

JExplorer je program, který v sobě sdružuje několik nejčastěji používaných aplikací, jako jsou Internet Explorer, FTP klient, poštovní klient, telefonické připojení sítě a manažera pro práci se soubory a složkami. Hlavní okno programu je rozděleno do dvou částí v jedné můžete například surfovat po internetu a v druhé pracovat s FTP klientem, nebo třeba s manažerem souborů. Poštovní klient pracuje s protokolem POP3 a můžete v něm také psát nové zprávy, odesílat, číst a kontrolovat příchozí poštu, aniž by program spouštěl vašeho hlavního e-mailového klienta. Také v něm lze nastavit filtr pro ochranu před nevyžádanou poštou (anti SPAM filtr). Manažer pro práci se soubory v sobě vedle klasických funkcí (kopírování,mazání, vytváření nových adresářů, atp.) zahrnuje také rozšířené funkce komprimování (podporuje formáty typu ZIP, LHA, RAR, ARJ, ACE, CAB, RAR) a porovnávání složek. V FTP klientu se můžete buďto připojit, nebo vybrat připojení ze seznamu, který si vytvoříte. Pokud se rozhodnete brousit po internetu, stačí jen zadat adresu nebo ji vybrat z položky "Oblíbené".

JExplorer 1.6.0.6

Velikost souboru: 2,14 MB

Domovská stránka: sourcex.co.kr/pgms/woosjung/

index.html#Downloads

Licence: freeware

Active ScreenSaver Builder 2.2

Už jste si někdy chtěli vytvořit spořič obrazovky podle své vlastní fantazie a zatím jste to nikdy nezkoušeli?. Tak právě pro vás je určen program Active ScreenSaver Builder. Po spuštění se objeví průvodce programem. Ti zkušenější průvodce nepotřebují, neboť program nabízí přehledný seznam všech příkazů, pomocí nichž lze také snadno a pohodlně spořič vytvořit. Po otevření průvodce si v následujících krocích zadáte jméno vašeho spořiče a typ souborů, ze kterých budete spořič navrhovat. K samotné realizaci lze využít grafické, textové a videosoubory. Při importu souborů se nemusíte omezovat jen na jeden druh souboru, protože pracovat můžete se všemi typy najednou. Například u obrázků zadáte, zda se mají jen měnit po určitém časovém intervalu, nebo se mají pohybovat z určité předem definované polohy do jiné. Stejně jako u obrazových souborů se postupuje i u souborů textových. U multimédií nastavíte například kolikrát se má daná sekvence přehrát a kde. Dříve než svůj výtvor uložíte, můžete jej v režimu ladění nejprve odzkoušet a krokovat.

Active ScreenSaver Builder 2.2

Velikost souboru: 1,59 MB

Domovská stránka: www.xemico.com/ssb

Licence: Shareware, zkušební lhůta 42 dní, 29,90 USD

Words & Talks

Hra Words & Talk je do počítačové podoby předělaná populární desková hra Scrabble. Jejím cílem je z daných písmenek skládat "spisovná a smysluplná" slova. Hráč dostane bod za každé písmenko výsledného slova, které lze vytvořit jako řádek, sloupec nebo diagonálu. Words & Talk je určeno pro jednoho i více hráčů. Jednomu hráči se nabízí souboj s počítačovou inteligencí ve třech variantách na složení každého slova je určen časový limit, hra není časově omezena, nebo hráč podle zadaných indicií po písmenkách skládá jméno slavné osobnosti. Více hráčů si může spolu zahrát po internetu, přes lokální síť, nebo kolektivně na jednom počítači.

Words & Talk

Velikost souboru: 10,5 MB

Domovská stránka: words.web2001.cz

Licence: Shareware, hra je omezena počtem spuštění, 200 Kč

§§§§§


Ovládejte PC na dálku - Symantec PCanywhere 10.0

MARTIN KYBAL

c01p0289

Firma Symantec uvedla na trh novou verzi svého programu pro vzdálenou kontrolu a přístup k počítačům s Windows. Dovoluje pracovat s PC tak, jako byste seděli před jeho obrazovkou a klávesnicí. Co nová verze nabízí a jaké jsou novinky? Čtete dále.

Programů tohoto typu je poměrně velké množství, a to včetně těch, které jsou k dispozici zdarma na internetu. Jak se od nich PcAnywhere liší? V první řadě je to produkt s vysokým stupněm zabezpečení a to jak komunikace a připojení, tak i použití. Další rozdíl je v požadavcích na zdroje ovládaného počítače. Zatímco ty volně šířené při ovládání počítače spotřebují až 50 % výkonu procesoru, pcAnywhere stačí k činnosti mezi 10-20 % v závislosti na nastavených parametrech.

Komunikace

PCAnywhere může ke komunikaci mezi počítači použít několik způsobů. Může se spojit přímo pomocí modemu, a dále je k dispozici sériový i paralelní přenos dat po portech COM a LPT. Samozřejmě nechybějí protokoly nainstalované pro komunikaci v lokální sítí. V neposlední řadě je tu možnost spojení po lince ISDN a infračerveným portem. Je škoda, že není podporována komunikace po USB.

Bezpečnost

Instalací programu pcAnywhere se počítač otevírá světu! Pokud by nebyl přístup k němu ochráněn, může kdokoliv jen trochu znalý sítí počítač najít a ovládnout. Právě na tuto oblast se Symantec zaměřil a většina nových funkcí slouží ke zvýšení bezpečnosti. Přenášená data se dají šifrovat a na výběr je několik možností: Buď interním algoritmem programu, symetrickým klíčem, nebo je k dispozici externí veřejný klíč. Dalším prvkem, jenž zvyšuje bezpečnost, je nově zabudovaná autentifikace uživatele před připojením. Jeho totožnost může být ověřována porovnáním uživatelského jména a hesla ve windowsovské doméně, Novell Bindery Service nebo Novell Directory Service, dále s využitím Active Directory service, FTP, HTTP, služby LDAP.

Rovněž lze chránit heslem navázání spojení se vzdáleným počítačem, a v prostředí Windows NT/2000 se údaje o spojení zapisují do systémového logu. Na PC, k němuž se přistupuje, se dá nastavit, na které disky bude povolený přístup a jaké změny může vzdálený uživatel provádět. Je možné omezit, z jakých adres bude spojení povoleno, a v případě pokusu o spojení od jinud nebude toto akceptováno.

Možnosti

Kromě možnosti pracovat se vzdáleným počítačem, spouštět na něm programy a ovládat ho na něj, lze také přenášet soubory a tisknout.

Na hostitelském počítači se po instalaci nastaví, že pcAnywhere má startovat společně s Windows. To třeba zajistí, že hned po restartu bude možné se připojit a přihlásit např. do lokální sítě. Na PC se po startu spustí rezidentní část, která čeká na spojení. Pokud se vzdálený uživatel chce připojit, tento program zajistí navázání spojení, autorizaci uživatele a zprostředkovává přenos dat mezi oběma stroji.

Software dovoluje přizpůsobit velikost pracovní plochy hostitele ploše počítače, na němž se pracuje. Bohužel při velké změně např. z 1 024 x 768 na 800 x 600 bodů dochází k tomu, že zejména drobné písmo je těžko čitelné. Lepší je proto buď přizpůsobit rozlišení obou na stejnou velikost, nebo nechat velikost nepřizpůsobenou.

Testoval jsem přístup na několik počítačů s rozličným výkonem a rychlostí připojení. Uspokojivá práce je možná už od 28,8 Kb/s. Při vyšší rychlosti si již člověk přestává uvědomovat, že PC na němž "pracuje", je někde úplně jinde. Požadavky na objem přenášených dat ovlivňuje velikost pracovní plochy vzdáleného počítače, barevná hloubka a množství změn, které se v čase na obrazovce odehrávají. Testy jsem prováděl při rozlišení 1 024 x 768 a barevné hloubce 256 barev. Práce byla plynulá, bez výrazného čekání na provedení příkazů na vzdáleném stroji. Dalšího snížení objemu dat je možné dosáhnout přepnutím barevného režimu na černobílý se 4 stupni šedé. Ale je-li ale rychlost spojení alespoň 33,6 Kb/s, není k tomuto kroku důvod. Při ovládání počítačů v lokální síti je práce zcela plynulá.

Administrátorům program dovoluje připravit pro jednotlivé činnosti speciální instalační balíčky. Do nich vyberou jen ty funkce a možnosti, které jsou pro daný typ instalace potřebné a již předem nastavené. To velmi usnadňuje instalaci nový hostů nebo jejich hromadnou inovaci.

Závěr

pcAnywhere poskytuje všechno, co může uživatel potřebovat. Pro administrátory je vítaná možnost tvorby balíčků, které je ale lze připravovat jen na stanici s Windows NT/2000. Program, v případě, že není navázáno spojení, počítač nezatěžuje, a při aktivní komunikaci s připojeným hostem je pak jeho režie okolo 10-20 %. Při zkouškách jsem instaloval hostitelský systém na PC s procesorem 486 a pamětí 16 MB. Nedocházelo ani k výpadku spojení, zatuhnutí Windows na hostitelském stoji ani k jiným nepříjemnostem. Softwere pracoval i v takto omezených podmínkách spolehlivě. Připočtu-li širokou škálu podporovaných způsobů spojení, vysokou bezpečnost komunikace a autorizace, nezbývá než být s pcAnywhere spokojen.

Symantec pcAnywhere 10.0

bezpečnost

množství způsobů komunikace

možnost tvorby instalačních balíčků

K recenzi poskytla firma: Symantec ČR a SR, Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

http://www.symantec.cz

§§§§§


Kutilem ve Windows - hardwarové utility

Martin Koníček

c01p0292

Dnešním tématem jsou výhradně pomůcky, jež pracují s nastavením hardwaru. Jedná se o tři zajímavé prográmky, které umožňují zjistit informace o vaší rozšířené paměti, rychlosti disku a nakonec nastavit frekvenci monitoru. Při jejich použití se nemusíte bát jakéhokoliv poškození počítače, protože jsem vše nejdříve důkladně otestoval. Pozor si musíte dát pouze při nastavování frekvence monitoru, kdy platí pravidlo, že pokud se "rozsype obraz", je potřeba vše vrátit do původního stavu, ale hlavně vypnout monitor (při delší práci v této konfiguraci hrozí jeho poškození).

Bench 1.2

Asi každého už někdy napadlo, jakápak asi je rychlost jeho pevného disku. Samozřejmě existuje mnoho programů, jež to dokáží snadno a rychle zjistit, ale takovéto utility bývají mnohdy velké a složité. Bench je malinký prográmek vytvořený v Pascalu (distribuován včetně zdrojových kódů), jenž umožňuje zjistit praktickou rychlost při čtení souborů. Stačí jej jenom zkopírovat do adresáře se soubory, které chcete testovat (doporučuji provádět minimálně na 100 MB dat) a spustit, případně si můžete na příkazovém řádku zadat soubory, jež mají být prověřeny. Jedinou nevýhodu jsem spatřil v nemožnosti použití programu pro CD-ROM (i když by to bylo teoreticky možné). Abyste nebyli zklamáni, musím upozornit, že můj spíše podprůměrný disk měl rychlost čtení 8 MB/s, ale lepší disky dosáhnou i přes 20 MB/s.

ctspd 0.92

je jednoduchá utilita, jež umožní zjistit všechny informace o vaší paměti. Vyzkoumá jméno výrobce, její typ, rychlost a některé další důležité informace, jež se nastavují v BIOSu. Je to velmi dobrý pomocník pro všechny "přetaktovávače" i uživatele, kteří si pořídí právě paměti z obchodů, jež tyto specifikace neudávají (naprostá většina). Mimochodem, stejně jako se upravují procesory, taktují se i paměti, a jsou dokonce známy případy, kdy výrobce paměti přebrušoval a měnil označení na vyšší frekvenci. Tímto prográmkem tedy zjistíte, co doopravdy máte za kousek křemíku. Využitelnost utility teprve poznáte, pokoušíte-li se přetaktovat počítač změnou externí frekvence procesoru (kvůli zablokování násobiče to dnes ani jinak nejde). Ze zkušeností uživatelů obvykle vyplývá, že paměti snesou taktování až o třídu více (pošetilci, kteří taktují 100MHz paměť na frekvenci 143 MHz, jsou samozřejmě prakticky ve všech případech neúspěšní, ale takt na 133 MHz většina pamětí po drobné úpravě nastavení vydrží). Upozorňuji samozřejmě na to, že paměti se velkou měrou podílejí na stabilitě počítače a po každé změně nastavení je potřeba vše opravdu důkladně otestovat.

HZ Tool 1.4

Máte-li starší monitor, který ještě nepodporuje DDC (automatická detekce frekvence a rozlišení), a nemáte ovladače pro Windows, jistě vám pomůže HZ Tool, jenž umožňuje velmi jednoduše a přehledně nastavit obnovovací frekvence pro různá rozlišení a hned je použít. Dnes se považuje za standard horizontální frekvence 85 Hz (což kupodivu podporuje i můj dosti zastaralý monitor). Jako minimum se bere 70 Hz, které se nastavují standardně v BIOSu apod. (někdy je nastavena ještě zastaralá hodnota 60 Hz, která je opravdu těžko použitelná). V mnoha případech je prostě k nezaplacení a určitě by se měl objevit na každém počítači. Když se navíc rozhodnete váš monitor přetaktovat (nedivte se, v dnešní době se přetaktovává snad úplně všechno a monitory samozřejmě nejsou výjimkou), musíte pamatovat na možnou nižší kvalitu obrazu stejně jako kratší životnost monitoru (což mnoho uživatelů netrápí). Já jsem osobně viděl bezproblémově přetaktovaný monitor o velikosti 15" s nominální frekvencí 85 Hz při rozlišení 800 x 600 na frekvenci 100 Hz, a dle mých informací na této frekvenci pracuje bez úhony již nějaký ten pátek.

Internetové tipy

www.zdnet.com

Velmi známá a populární stránka, kde se dozvíte vždy nejaktuálnější informace o novém softwaru. Jedná se o prestižní stránky, jež jsou bohužel značně nepřehledné. Toto místo je velmi oblíbené hlavně díky aktuálnosti informací a je opravdu velkým archivem veškerého možného softwaru.

www.nonags.com

Velmi pěkná stránka, kde je recenzováno velké množství programů, s nimiž se na stránkách PC WORLDu budete často setkávat. Kladně hodnotím hlavně výběr, který opravdu odděluje zrno od plev, což se o dalších stránkách nedá vždy říci.


Nebojte se vyzkoušet - Grafické utility

Martin Koníček

Pokud tvoříte webové stránky nebo skladujete na svém disku velké množství obrázků, zcela jistě potřebujete pár grafických utilitek, jež vám značně usnadní práci.

Z Paint (www.steffengerlach.de/freeware/)

Pro tvůrce webových stránek občas bývá noční můrou vytváření různých tlačítek s nápisy. K tomuto účelu se dají použít drahé profesionální komerční nástroje, jako třeba Adobe Photoshop (v něm vytvoříte opravdu vše, ale je to velká investice) nebo sharewarový Paint Shop Pro. A naopak, používat pro tyto účely Malování nebo jiné jednoduší editory není zrovna to pravé. Proto přišel ZPaint, v němž si nadefinujete vzhled tlačítka, barvu, 3D provedení a spoustu dalších možností. Jeho ovládání je více než jednoduché a potřebné tlačítko vytvoříte doslova během chvilky. Velmi zajímavá je možnost načíst jako předlohu obrázek, který bude použit jako výplň při kreslení, a pokud navíc nastavíte barvu, obrázek se jednoduše přibarví. Teď jsem se do toho doslova zamotal, takže radši uvedu příklad chcete vytvořit tlačítko, jež má v pozadí oranžová oblaka, a vy máte obrázek pouze s modrými. To učiníte jednoduše výběrem obrázku s modrými oblaky a nastavením oranžové barvy. Oboje se jednoduše promíchá, a je to hotovo. Jediná nevýhoda programu je možnost ukládání pouze ve formátu BMP.

Pic2Pic (www.wavelsoftware.com)

Převod obrázku z jednoho formátu do jiného je občas problém, hlavně pokud se jedná o velké množství. Pic2pic ale tuto činnost zjednoduší na maximum stačí pouze vybrat soubory, jež chcete převést (pomocí klávesy SHIFT nebo CTRL jich můžete vybrat hned několik najednou), pak si navolit, v kolika mají být barvách, budou-li převráceny či otočeny, napsat adresář, do nějž mají být uloženy a nakonec si určit formát, do kterého se mají uložit, a kliknout na tlačítko START. Převod je takřka bleskový a jednodušší to už dle mého názoru snad ani být nemůže.

ScreenRip 32 (www.progency.com/)

Snímání obrazovky počítače je v dnešní době zcela běžnou věcí. Někteří používají jednoduchou klávesovou zkratku "Print Screen", a pak vše poupraví v grafickém editoru, ale ti pohodlnější sáhnou zcela jistě po nějakém programu, jenž udělá vše jednoduše a hned. ScreenRip je v tomto zcela jistě přeborník, neboť umožňuje jednoduše "grabovat" celou obrazovku, vybrané okno nebo přesně specifikovanou oblast. Sejmutou obrazovku potom lze uložit do formátu BMP, JPG a GIF (mnou používaný volný PNG bohužel chybí). V nastavení je možno zvolit dobu čekání na sejmutí obrazu (standardně 1,5 sekundy) a klávesové zkratky. Program mi ostatně svou jednoduchostí trochu připomíná svého dražšího a mocnějšího brášku HyperSnap Dx, jenž má mnohem širší možnosti.

JPEG Optimizer (www.xat.com)

Internet hýbe světem a jeho rychlost bohužel také. V dnešní době jsou samozřejmostí dva druhy správců stránek jedni propagují 100KB stránky (což na běžném modemu znamená čekání okolo deseti sekund) a ti druzí stránky o velikosti 10-30 KB (řekněme "stará škola"). Musím samozřejmě podotknout, že ti s menšími stránkami mají větší úspěšnost už jen díky rychlosti načítání. K co nejmenším webovým stránkám vám právě pomůže recenzovaná utilita, jež dokáže zmenšit obrázek při zachování prakticky stejné kvality až na polovinu. Používá se na to hned několik metod, jako třeba označování oblastí, jež mají být více zkomprimovány (hlavně u screenshotu programů se dá tímto hodně vytěžit, když si označíte velká šedá místa a nastavíte maximální kompresi nic se vizuálně nepozná, ale na velikosti souboru je to dost znát) nebo celkovou kompresí obrázku (málo účinná, ale bez práce). Hlavním kladem programu je real-time zobrazení (to znamená, že když něco změníte, tak hned vidíte, jak to bude ve výsledku vypadat). Využít tyto možnosti lze s úspěchem i u fotografií ony jsou totiž standardně oblasti, kde se pozná každé rozmáznutí, ale naopak jsou místa, kde na kvalitě nesejde. Pokud máte například vaši fotku před lesem ve formátu JPG a chcete ji zmenšit, určitě nebude na škodu použít mnohem vyšší kompresi na les v pozadí, než na postavu. Program je bohužel shareware.1 0292/OK o

§§§§§


Pascal pro tučňáky - Borland Kylix

Jaromír Luhan

c01p0335

Společnost Borland koketuje s operačním systémem Linux už delší dobu. Jedním z jejích posledních příspěvků na toto téma je produkt Kylix, který má všechny předpoklady nastartovat další revoluci ve světě tohoto fenomenálního operačního systému. Chce totiž odstranit bariéru mezi obtížností vývoje aplikací pomocí klasických nástrojů a požadavky na rychlý a levný vývoj aplikací.

Co je to vlastně Kylix? Ve stručnosti se dá říci, že u Borlandu vzali populární vývojářský systém Delphi, očistili jej od přežitků minulosti, přidali něco nových vymožeností a to vše převařili pro Linux. Uživatel tak dostává ucelené řešení, které mu poskytne jednak intuitivní pracovní prostředí, obrovské zázemí již hotových komponent (v Kylixu se jmenují CLX a je jich hodně přes 100), integrované ladicí nástroje a výkonný kompilátor, generující rychlý přirozený binární kód.

Podíváte-li se na obrázky, vidíte, že rozdílů v uživatelském prostředí je oproti Delphi minimálně, což dává výhodu vývojářům, kteří již v Delphi programují pro Windows a chtějí rozšířit své pole působnosti i pod Linux. Ti najdou všechny své důvěrně známé pomůcky návrhář formulářů, inspektora objektů, využívat budou moci návrh metodou "táhni a pusť" i šablony kódu a všechny funkce systému Code Insight. Při ladění budou pomáhat všechny oblíbené funkce trasování kódu, zjišťování obsahu proměnných a zarážek.

Data a Internet

Kylix se snaží pokrýt kompletní oblast programování pro Linux. Hlavní těžiště však spočívá v práci s daty a internetem. Práci s daty má usnadnit nový lokální databázový stroj MyBase, který je jednoduchý, nenáročný na systémové prostředky, snadno se instaluje i nastavuje a nabízí vše, co od podobného nástroje vývojář očekává podporuje tabulkové relace, všechny populární datové typy i syntaxi ANSI 92 SQL pro filtry, živé agregace a datové filtry. Speciální databázové ovladače jsou určeny pro spolupráci s SQL servery Oracle, DB2, InterBase a MySQL.

Práci s internetem pokrývají dvě sady komponent a funkcí první z nich jsou technologické prostředky určené pro vývoj serverových aplikací pro WWW server Apache. Sada se jmenuje NetCLX a spojuje v sobě vývojové technologie pro prohlížeč, server a databázové aplikací. Tím je zajištěna plná podpora rychlého vývoje dynamických webových aplikací. Druhou sadou je soubor komponent Internet Direct (INDY) od společnosti Nevrona, který zprostředkuje přímo práci na úrovni různých internetových protokolů typu HTTP, FTP, SMTP, NNTP atd. Dá se říci, že práci pro internet nic nestojí v cestě.

Kylix versus Delphi

Proč vlastně Kylix a ne Delphi pro Linux? Nový název má charakterizovat nový produkt. Řada Delphi zůstává v nabídce Borlandu a v době, kdy budete číst tento článek, už bude jistě na světě šesté pokračování, jehož schopnosti zasáhnou i svět Linuxu. Výsledné aplikace však nebude možné přenášet mezi operačními systémy přímo jako je tomu u interpretované Javy. Aby byly funkční, musejí být pro daný systém překompilovány.

O zajištění přenositelnosti na úrovni zdrojového kódu v oblastech, kde nemají prostředky operačních systémů odpovídající protějšky, se postarají nové direktivy podmíněného překladu, které určují části kódu kompilované pouze v jednom systému.

Myšlenka převodu zdrojového kódu mezi platformami se zdá na první pohled jednoduchá, ale samotná realizace byla velice obtížná a produkt nespatřil světlo světa tak rychle, jak se původně očekávalo. Určitě k tomu přispěla i skutečnost, že se vývojáři snažili zachovat maximální kompatibilitu tak, aby uživatelům usnadnili portaci již hotových produktů pro Windows na platformu Linux. A zdá se, že se jim to povedlo v maximální možné míře, například i díky analogickým jménům komponent.

Samozřejmě že není možné zachovat vše, protože některé technologie Linux prostě nepodporuje a od jiných se Borland raději distancoval sám. Do první skupiny patří záležitosti spjaté výhradně s platformou Windows jako jsou technologie COM, ActiveX, OLE, ADO, Corba a jiné. Patří sem také záležitosti okolo registrů, ovládacích panelů a systémových zpráv. Do druhé skupiny patří dříve opěvované a nyní zatracované datové jádro BDE (Borland Database Engine), které již zastaralo natolik, že jej Borland nehodlá nadále podporovat.

Verze a ceny

Na rozdíl od ostatních produktů Borlandu dodávaných v úhledných červeno-žlutých přebalech, je Kylix dodáván v dost suchopárném šedomodrém kabátě, jehož provedení mi sice moc neimponuje, ale představuje novou linii firmy. Důležitější je ovšem obsah, který si můžete zakoupit ve dvou variantách Desktop Developer a Server Developer. Rozdíly mezi oběma verzemi nejsou na první pohled velké, nicméně pro mnohé budou opravdu podstatné. Desktop totiž neobsahuje sadu komponent NetCLX a podporu vývoje pro webové servery Apache ani ovladače pro spolupráci s SQL servery Oracle a DB2. Moc se neliší ani ceny obou verzí na rozdíl od Delphi, kdy je rozdíl mezi verzí Professional a Enterprise zhruba pětinásobný, u Kylixu se jedná o necelý dvojnásobek.

Z výše uvedeného vyplývá, že Kylix není a ani nebude zadarmo, jak jsou uživatelé Linuxu zvyklí. Chcete-li si vyzkoušet levnější verzi, připravte si 40 000 Kč, u dražší verze pak počítejte s necelými 80 000 Kč. Navíc v nabídce Borlandu nenajdete ekvivalent verze Delphi Desktop, na které si dosud mohli produkt otestovat za levný peníz i samostatní vývojáři. Za těchto okolností působí reklamní zmínky o bezplatné distribuci vyvinutých aplikací jako velice slabá náplast.

Jak jsme u Linuxu zvyklí, nejsou systémové požadavky nijak světoborné: v minimu vystačíte s procesorem Pentium 200 MHz a 64 MB RAM. Instalace spolkne 175 MB místa na pevném disku. Důležitá je ovšem skutečnost, že podporovány jsou pouze linuxové distribuce Red Hat od verze 6.2, Mandrake od 7.2 a SuSE od 7.0. Toto doporučení nelze brát na lehkou váhu mé pokusy na jiných distribucích nedopadly vůbec slavně.

Peníze a Linux

Polemiky na téma "Linux a co dál?" jsou v poslední době velice populární. Nedá mi to, abych v souvislosti s Kylixem nepřispěl se svou troškou do mlýna. Kylix přináší do Linuxu něco, na co nebyli vývojáři v tomto systému zvyklí a co mohli jenom závidět svým kolegům pod Windows. Je to kompletní, plně vizuální vývojářské prostředí, které umožňuje rychlý vývoj aplikací přímo, ihned a bez dalšího dodělávání, doplňování či upravování, navíc vybavené funkcemi, které ztělesňují dlouholeté úspěšné snažení mnoha vývojářů.

Na druhou stranu je pro mnohé určitě nepříjemným překvapením cena systému, která je vyšší než obdoba ve Windows (alespoň zatím, protože Delphi 6 vše vyrovnají). Těžko se tomu věří ve světě Linuxu, kde se rozdává plnými hrstmi zadarmo. Borland tak v konkrétní podobě ukázal to, k čemu ostatní více či méně skrytě směřují za software se i nadále bude platit (a často stále více). Znamená to snad, že je éra Open Source nenávratně pryč? Určitě ne úplně, ale rozvoj linuxových systémů a aplikací se už dostal tak daleko, že chce přestat být doménou nadšenců, kteří nelitují času ani námahy, aby hledali a zadarmo odstraňovali cizí chyby nebo doplňovali funkce do cizích otevřených systémů. Stále více se rozšiřuje i mezi běžné uživatele, jimž imponuje svou spolehlivostí, cenou, různorodostí a menší náročností. Ale tito uživatelé nechtějí žádné polotovary nebo výrobky typu "dodělej doma", chtějí řešení hotová, plně funkční, ihned provozuschopná a hlavně standardizovaná. Takové systémy musejí být nutně pracnější a potažmo i dražší to je cena za komfort. Proto jsem přesvědčen, že vedle základních stavebních kamenů, které zřejmě zůstanou veřejným vlastnictvím nebo budou velmi levné, bude i v Linuxu stále více systémů, za které se bude platit, a že i tyto systémy si na sebe vydělají. Zejména pokud budou stejně dobré jako Kylix.

Na závěr bychom si měli položit otázku, pro koho je určeno nové vývojářské prostředí. Pro vývojáře pracujícího pod Windows může být sice představa vlastního díla pod Linuxem lákavá, nicméně cena takového počinu je značně vysoká, protože na Kylix nelze přejít z Delphi za cenu upgradu. Každý bude muset do svých úvah zakalkulovat také skutečnost, že jsou uživatelé Linuxu zvyklí dostávat hodně zdarma a na placení nových programů si budou zvykat jen těžko. Takže to vypadá, že se této skupině vyplatí počkat na Delphi 6 a podívat se na to, co nabídnou pro Linux. Kdo chce však psát programy přímo pod Linuxem a netouží po mezikroku Windows, najde v Kylixu skutečně moderní a mocný nástroj, s jehož pomocí bude schopen vytvářet i nejsložitější aplikace podstatně snadněji a s lepším komfortem než doposud. Pro takového uživatele se Kylix určitě vyplatí. Navíc se dá předpokládat, že obrovský potenciál, který představují v Delphi komponenty třetích firem, nezůstane jenom ve světě Windows, což hodnotu Kylixu ještě zvýší. Svědčí o tom i oblíbené CD Companion Tools, jež je součástí dodávky produktu a které obsahuje přes 100 MB nejrůznějších užitečných programů, nástrojů a knihoven.

Borland Kylix

kompletní vizuální vývojové prostředí

přenositelnost zdrojových kódů

komponenty NetCLX

rychlý kompilátor

omezená podpora distribucí

cena

K recenzi poskytla firma:Borland, s. r. o., Malé nám. 13, Praha 1

shop.borland.cz

Cena (bez DPH): 40 760 Kč (Desktop)

80 680 Kč (Server)

§§§§§


Knihy


Internet pro ženy

c01p0314

JAROSLAV POLÁČEK

Podtitul knihy nakladatelství Computer Press zní "Příručka pro ženy, které se rozhodly spojit se se světem" a zapadá do nově vznikající řady učebnic pro ženy v rámci edice Internet s bližším určením "pro každého uživatele". Na stránkách PC WORLDu jste se již mohli setkat s recenzí na knížku Počítač pro ženy.

Na rozdíl od předcházejícího titulu tato kniha nejeví známek kvality. Své tvrzení bych rád podepřel následujícími fakty. Především, kniha je spíše knížečka. Necelých sto stran obsahuje rejstřík, slovníček pojmů, základní hardwarovou charakteristiku počítače, e-business, popis několika stránek "pro ženy", popis chatu a IRC, e-mailu, virů, vyhledávání na internetu, popis prohlížeče (zde MSIE Explorer 5.5) a stručný popis internetu. Každému, kdo se jenom trochu snažil zaučit začátečníka (a pro ně je kniha určena, nehledě na pohlaví), je jasné, že v této knize sice nalezne všechno, ale v míře naprosto nedostatečné. Navíc publikace obsahuje slovník pojmů, což znamená, že odborné termíny jsou používány a občas je nutné knihou listovat. Popis MSIE je sice napsán srozumitelným jazykem s použitím "lidových" přirovnání, ale je nedostačující, protože chybí popisy postupů a tento nedostatek není vyvážen větším množstvím obrázků (screenshotů). K čemu mi je návod na zařazení diskuse do mého poštovního klienta, když v knize nenaleznu jedinou konkrétní adresu serveru, který tuto službu poskytuje. Na druhou stranu nevím, k čemu začátečníkům bude znalost toho, co to je televizní karta, která nepatří k nejčastější konfiguraci multimediálních počítačů.

Ženám a nejenom jim bych si dovolil doporučit jiné knihy pro jejich vstup na internet. Z tohoto průvodce se mi zdály nejpoužitelnější rady uvedené v závěru publikace toto desatero by se dalo shrnout do věty: nemějte strach z internetu, neřku-li z počítačů.

Autor: Šárka Motalová

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 92

Doporučená cena: 97 Kč

recenze


Jak na mobil

JAROSLAV POLÁČEK

Levná edice Jak na (cokoliv) nakladatelství Computer Press podle mého názoru aspiruje především na zájem začátečníků, kteří se chtějí něco dozvědět o informačních a komunikačních technologiích jako takových. Příjemný formát "do kapsy", zajímavá cena, která je nižší než cena kvalitního časopisu, pěkný papír a text doplněný obrázky (buď screenshoty nebo ilustracemi k tématu), to všechno jsou nesporná pozitiva této edice.

Samozřejmě marketingový a nakladatelský záměr nestačí, mnohé příklady dokazují, že záleží na erudici autorů, jak se tématu ujmou a co nakonec bude v knize napsáno. Čtenářům PC WORLDu mohu již nyní slíbit, že zde naleznou i recenze na tuto edici.

Nyní však k titulu samotnému. Publikace Jak na mobil obsahuje základní informace o mobilní komunikaci, dává svému čtenáři základní orientaci v cenových tarifech, a při tom nezapomíná na oblíbené předplacené karty. Rady, kde koupit mobil, co to je WAP nebo SMS, v knize také naleznete. Problémem je rozsah a chyby. Například přepínač na psaní velkých a malých písmen není uveden pro telefony Motorola. Motorola nemá speciální klávesu na psaní SMS (jde o kombinaci kláves). Navíc autor napadl Motorolu D170, označil ji jako kladivo a vůbec poněkud odsoudil její majitele. Neuvědomil si, že tento typ mobilu je takové "kladivo", že by mohlo být součástí image. (Zkrátím to, jsem vlastníkem D 170). Z nabídky u telefonu Alcatel se nevrátíte červeným telefonem. Tento mobil jej nemá. Pokud chci poslat e-mail z Eurotelu, tak rozhodně ne na číslo 4616 (Paegas). A také bych pochyboval o neexistenci smlouvy u Oskara tarif Dohoda s Oskarem vyžaduje smlouvu.

Závěrem nápad vydávat levnou edici je skvělý, jen je mi poněkud smutno, že do mé první recenzované knihy této řady se vloudilo několik nepřehlédnutelných chyb, které poněkud zkomplikují začátečníkům život.

Autor: Petr Broža

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 70

Doporučená cena: 69 Kč

recenze


Nebojte se Internetu aneb Internetem i bez počítače

JAROSLAV POLÁČEK

Musím se přiznat, že podtitul této knihy ve mně nevzbuzoval pocity důvěryhodnosti. Přemýšlel jsem nad tím, jak může někdo napsat knihu o internetu bez toho, aby si za cílovou skupinu vybral čtenáře s počítačem. Spletl jsem se.

Kniha autora, který nosí kšiltovku, je velmi příjemným, naprosto netechnickým povídáním o tom, co to je internet a jak se dá internetu přijít na kloub. Svým způsobem ji lze doporučit všem. Těm, kteří internet neznají, přinese asi nejvíc, pokud skrze tuto knihu naleznou cestu na Síť. Navíc se přesvědčí, že i autor si musel projít strastiplnou pouť, než mohl napsat tuto, mimochodem velmi čtivou, knížku.

Poučí se však i zkušení uživatelé, protože "Nebojte se Internetu aneb Internetem i bez počítače" je soubor úvah a zamyšlení nad hlavními problémy internetu a vůbec nad problematikou tak velkého a liberálního fóra, jakým internet zcela bezesporu je.

Jan Kovanic se nezříká odborné terminologie a anglickým termínům z internetu. Doprovodil však svoji knihou třemi přílohami, z nichž první je právě slovníček pojmů. Sice komplikovaně, ale přece se pokusil přiblížit svoji příručku skutečně všem. Dalším dodatkem je velmi užitečný seznam adres, jež jsou rozděleny podle kapitol v textu. Autor tak dosáhl toho, že všechna data si čtenář může ověřit a zároveň plynulost čtení neruší adresy jednotlivých www stránek. Poslední přílohou je seznam "smajlíků", které jsou velmi často používány při e-mailové komunikaci, včetně vysvětlení jednotlivých znaků tohoto specifického jazyka. Tematicky se spisovatel dotknul snad všech podstatných jevů na netu.

Dobré knihy by se měli prodávat samy. Věřím tedy, že právě tento titul se bude prodávat sám a vřele jej doporučuji.

Autor: Jan Kovanic

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 114

Doporučená cena: 97 Kč

recenze


Programování WWW stránek pro úplné začátečníky

JAROSLAV POLÁČEK

Minulý rok jsme se mohli dočíst, že se naše oblíbené médium vyvinulo a že je takzvaně in dělat dynamické WWW stránky. Letos jsou prognózy chmurnější, nicméně bez alespoň základních znalostí programování se bohužel neobejdeme.

Kniha nakladatelství Computer Press by měla uspokojit potřeby především těch, kdo s programováním WWW stránek dosud nepřišli do kontaktu. Publikace je myšlena jako pokračování a prohlubování znalostí, které uživatel získal z publikace stejného autora a které se týkaly základů HTML. Petr Broža tuto skutečnost kompenzuje zopakováním pojmů a příkazů z předcházející publikace, což může někomu vyhovovat, vlastník oné "první" knihy za toto dublování informací zřejmě vděčný nebude.

Co se vlastně čtenář dozví? Kniha nabízí základy skriptů, kaskádových stylů CCS, úvod do JavaScriptu a DHTML. V příloze je poté víceméně reklamní text na server hyperlink.cz. Na tomto místě je třeba zopakovat, že kniha slouží jako úvod, jsou tedy vysvětleny skutečně základní příkazy a programátor nemůže po přečtení této publikace čekat zázraky. Samozřejmě je velmi obtížné oprostit se od známého dilematu, že co autor považuje za samozřejmé, o tom začátečník nemá ani tuchy. Tento problém autor pokaždé nevyřešil, a tak kniha klade poměrně velké nároky na schopnosti čtenáře. Rozbory ukázkových zdrojových kódů nejsou úplné a samotných příkladů s možností praktického využití je málo. Autor je podle mého názoru velmi vzdělaným programátorem, nicméně bych rád viděl začínajícího webmastera, který by chtěl na své stránky uložit program na výpočet trigonometrických funkcí.

Závěrem musím konstatovat, že kniha o programování pro začátečníky je odvážným počinem, jenž klade velké nároky především na autora. Moje závěrečné hodnocení je pozitivní a publikaci bych rád doporučil.

Autor: Petr Broža

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 162

Doporučená cena: 135 Kč

recenze


Vypalujeme CD

JAROSLAV POLÁČEK

Když jsem knihu Petra Broži vzal do ruky a přečetl si stručný obsah na zadní obálce, dozvěděl jsem se, že mám v ruce "bibli paličů". Upřímně řečeno nejsem přílišným zastáncem bombastických reklam, takže jsem podrobil příručku důkladnějšímu zkoumání.

Vypalujeme CD je komplexní učebnicí pro všechny, kdo chtějí vypalovat CD a to jak datová, tak hudební. Je rozdělena na tři základní části. První je věnována teoretickému základu, který je velmi vyvážený. Obsahuje základní informace a dává jasnou představu o tom, jak vypalování funguje. Zároveň však autor nezastírá, že mnohé teoretické věci velmi zjednodušil. Druhá část pojednává o tipech a tricích, jež dozajista využijete při různých komplikacích během vypalování. Poslední část je přímo spojena s přiloženým CD-ROMem, Petr Broža v ní popisuje vybrané programy, které jsou na CD--ROMu nahrány, a přibližuje tak vypalování i začátečníkům.

Bohužel, kniha má několik nedostatků. Postrádal jsem popis některých utilit a prográmků. V koncepci nakladatelství zřejmě převážil názor, že bude lepší uveřejnit delší popisy vybraných programů na úkor jiných, které nejsou ani zmíněny. Chyběla mi i informace o možnostech zabezpečení vypáleného CD proti dalšímu kopírování, a to zvláště v kontrastu s tím faktem, že o opačném postupu je samozřejmě v rámci "slušnosti" psáno. Do knihy se vloudil šotek, když na s. 126 a 127 dal oběma obrázkům stejný popisek.

Pokud však pominu tyto drobnější chyby, rád bych knihu doporučil. Upozorňuji pouze, že zřejmě nebude určena úplným začátečníkům (zvláště teoretická část knihy by pro ně mohla být až příliš náročnou). Šíře tématu a jeho hloubka spolu s přikládaným CD-ROMem sice z publikace Vypalování CD nedělají bibli, ale zcela jistě užitečnou knihu pro ty, kteří se rozhodnou pro tento způsob archivace dat.

Autor: Petr Broža

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 196 (+ CD)

Doporučená cena: 196 Kč včetně CD


Microsoft Windows ME Jednoduše

JAROSLAV POLÁČEK

Microsoft Windows ME Jednoduše z edice Operační systémy je základní učebnicí operačního systému. Je koncipována jako příručka pro úplné začátečníky, kteří se seznamují s tímto prostředím. S tím souvisejí i větší nároky na tento typ literatury srozumitelnost, lapidárnost, jednoduchost a absence zbytečných chyb.

Bohužel, mnohé z těchto nároků kniha nesplňuje. Především se mi nelíbilo uvádění odborných termínů nebo postupů, jež nebyly dříve vysvětleny. Konkrétně šlo o ukončení aplikace (s. 9), nebo o použití termínu datový soubor, ze kterého bych byl jako začátečník upřímně zděšen. Jelikož je manuál koncipován co nejúsporněji, aby byl přístupný co nejširší skupině uživatelů, jsou mnohé podstatné informace ukryty do obrázků a schémat. Korektor také přehlédl poměrně velkou chybu. Na straně 31 je odkazováno při popisu postupu na vytvoření nové složky na tlačítko "o úroveň výše", což začátečníka nepochybně splete. A aby toho nebylo příliš, tak autor neuvádí jedno z lomítek jako nežádoucí znak do názvu souboru, což považuji za chybu. Na druhou stranu autor věnoval prostor například defragmentaci, což také nepovažuji za začátečnickou proceduru. Konečně, zeptejte se nějakého začátečníka, zda pravidelně defragmentuje.

Co říci závěrem? Publikace nakladatelství Computer Press si nese všechny negativní znaky levné knihy pro začátečníky. Na druhou stranu je k dostání za přijatelnou cenu, je napsána (až na zmíněné jevy) srozumitelným jazykem a obsahuje relevantní množství obrázků, které mnohdy zjednodušují pochopení problematiky. Pokud však svůj počítač hodláte obsluhovat s jistou dávkou profesionality, pouvažujte o jiné, i když pravděpodobně vyšší investici.

Autor: Pavel Roubal

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 134

Doporučená cena: 89 Kč

§§§§§


6/2002

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

c02p0345

Tesco prodává on-line

Firma Tesco na Národní třídě v centru Prahy spustila 26. dubna 2002 on-line obchod. O záměru se rozhodlo v létě 2001 a na podzim téhož roku na projektu začala pracovat firma nexum Trilog, která vyhrála konkursní řízení.

Odkaz: www.tesco-shop.cz-PVe

SuSE Linux 8.0 CZ

Firma SuSE CR představila 7. května 2002 plně počeštěnou verzi osmé generace pod názvem "SuSE Linux 8.0 CZ pro IA-32" poté, co byl 22. dubna uveden ve Spojených státech amerických produkt SuSE Linux 8.0. Instalační program YaST1 byl již zcela odstraněn a veškerou funkcionalitu převzal jeho nástupce YaST2. Osmička nově obsahuje linuxové jádro 2.4.18, dále glibc 2.2.5, grafické rozhraní (neboli GUI) typu KDE 3.0 a GNOME 1.4.1 RC1, SuSE Firewall 2, vylepšenou verzi lokalizované sady kancelářských programů Sun StarOffice 5.2, nebo hry Racer a Vegastrike. Zajímavou novinkou je podpora vypalování na DVD přímo z příkazové řádky. Prodej SuSE Linuxu 8.0 CZ byl zahájen dne 15.5.2002, a to současně jak prostřednictvím autorizovaných prodejců, tak přímo společností SuSE CR.

Odkaz: www.suse.cz-PVe

Siemens kupuje Epoc

Německá firma Siemens majetkově vstoupila do společnosti Symbian. Pět procent sice není mnoho, ale je to významný počin, protože svědčí o vážném zájmu o operační systém EPOC, jejž hodlá využít v mobilních telefonech. Ve firmě Symbian má Ericsson/Sony Ericsson 20 %, Panasonic 8,4 %, Motorola 20 %, Nokia 20 %, Psion 26,6 % a konečně Siemens IC mobile 5 %. Jak je vidět, ze světa mobilních telefonů nechybí téměř nikdo.

Odkaz: www.symbian.com-PVe

Amaya 6.0

Organizace W3C uvedla svou podobu volně šiřitelného internetového prohlížeče Amaya 6.0. Kromě ceny (je zadarmo) zaujme seznam podporovaných standardů (HTML 4.01, XHTML 1.0, XHTML Basic, XHTML 1.1, HTTP 1.1, MathML 2.0, mnoho vlastností CSS 2 a SVG). Podporovány jsou operační systémy MS Windows 95/98/ME, MS Windows NT4/2000/XP, Linux na x86 platformě, Debian 2.2r3, RPM i386 a Sparc Solaris 8. Kromě toho je připravena experimentální OpenGL verze pro MS Windows NT4/2000/XP a Linux. Ve starších verzích jsou podporovány rovněž platformy IBM AIX, DEC OSF1 (procesory Alpha), SGI nebo HP-UX. Kromě všudypřítomné angličtiny si přijdou na své příznivci němčiny, holandštiny, francouzštiny, italštiny, španělštiny a švédštiny. První verze programu byla uvedena 3. dubna 1997, takže verze s označením 6.0 byla uvedena téměř přesně po pěti letech. Verzi 2.0 tvůrci představili 3. května 1999, 31. března 2000 přišla na svět 3.0, verze 4.0 o půl roku později a konečně 4. června 2001 to byla 5.0.

Odkaz: www.w3c.org/Amaya/ -PVe

Mandrake Linux 8.2

MandrakeSoft SA představila 22. dubna 2002 svou distribuci operačního systému Linux pod názvem Mandrake Linux 8.2, určenou pro počítače PC (a 32bitové procesory rodiny x86), a to s rozhraním KDE 2.2.2 a GNOME 1.4.1. Verze s dodatkem ProSuite je určena pro servery (zde jádro Enterprise Kernel 2.4.18 a Apache 1.3.23, PHP 4.1.2, MySQL 3.23.47, PostgreSQL 7.2, Sendmail 8.12.1, Postfix 20010228 atd.), zatímco Standard Edition a PowerPack Edition pro kancelářské použití a s jádrem Kernel 2.4.18. Společně s nimi je kromě jiného dodáván kancelářský balík Sun StarOffice 6.0. Doporučen je procesor od Pentia výše, ovšem se 128 MB RAM paměti. Nově podporují FireWire, USB 1.x i USB 2.0, čipset i830, diskové rozhraní ATA133 či videoakcelerátory rodiny GeForce3. Jen o den později spatřila světlo světa verze pro počítače Apple (a procesory PowerPC minimálně G3, pro které je verze 8.2 optimalizována), a to s grafickým rozhraním KDE 2.2.2 a GNOME 1.4. Linux není pochopitelně dodáván sám, ale s množstvím aplikací pro něj (např. Apache 1.3.23, Evolution 1.01, Galeon 1.0.3 či Mozilla 0.9.8). Dne 23. dubna uvedla firma dodatečně nové prostředí KDE 3.0 (obecně uvedené 2. dubna), určené pro osmičkovou řadu Mandrake Linuxů, a to pro PC i Apple. Je však nutné dodat, že Madrake Linux 8.2 není lokalizován do českého jazyka.

Odkaz: www.linux-mandrake.com-PVe

PHP 4.2.0

Nová verze jazyka PHP s pořadovým označením 4.2.0 byla představena 24. dubna 2002, přičemž nepřináší žádnou skutečnou revoluci, spíš opravuje množství chyb. V porovnání s předchozí verzí 4.1.2 (z 27. února) se uskutečnilo přes 100 změn. Z nových vlastností zmíním alespoň konec registrace externích proměnných jako globálních (http požadavky, cookies atd.) nebo podporu výstupního bufferu. Pokud čekáte podporu Apple OS X, potom máte smůlu tento operační systém bude podporován až v PHP 4.3.0, který se očekává v srpnu 2002.

Odkaz: www.php.cz-PVe

Microtek jen od ConQuestu?

Pražská firma ConQuest, a. s., se 1. května 2002 stala výhradním distributorem výrobků Microtek. Toto sdělení však dementuje firma MacSource, s. r. o., svým tvrzením, že "oficiálním distributorem a výhradním dovozcem na území České republiky ve značce MICROTEK v Evropě je společnost MacSource, spol. s r. o."

Odkazy: www.macsource.cz, -PVewww.conquest.cz

PROLINK Microsystems od THD

Česká firma THD, s. r. o., a tchajwanská společnost PROLINK Microsystems, Corp., podepsaly dohodu o výhradním zastoupení pro Českou republiku.

Odkazy: www.thd.cz-PVe

Itanium 2

Společnost Intel uvedla oficiální název 64bitového procesoru (rodina IA-64), známého doposud pod kódovým názvem McKinley. Logicky jako následník současného procesoru Intel Itanium dostal název Intel Itanium 2.

Odkaz: www.intel.com-PVe

1180 i napřímo

Přímo na vyhledávané číslo budou moci být na přání přepojeni zákazníci Českého Telecomu, volající 1180 Informace o telefonních číslech. Ke spojení jim tak postačí jediné volání, hledané telefonní číslo si nebudou muset zaznamenat a až následně je vytáčet. Služba, která je v současné době zaváděna, bude celorepublikově dostupná již od 15. května 2002. Zpoplatnění služby je shodné se službou 1180 za první minutu tohoto spojení zaplatí zákazník 5,50 Kč, druhá a další minuty mu budou účtovány po vteřinách při shodné ceně 5,50 Kč za minutu.

Odkaz: www.telecom.cz-PVe

ProCA = Gainward + Tyan

Společnost ProCA se od 2. května 2002 stala výhradním distributorem grafických adaptérů Gainward pro ČR. Produkty této značky rozšiřují současné portfolio nabízených grafických karet a je na ně poskytována záruka 36 měsíců. Týž den se stala rovněž distributorem základních desek značky Tyan, na které je rovněž poskytována záruka 36 měsíců.

Odkazy: www.proca.cz, www.tyan.com, www.gainward.com -PVe

Konference Inforum po osmé

Ve dnech 21. až 23. května 2002 se v Nové aule Vysoké školy ekonomické v Praze uskuteční osmý ročník konference Inforum, zaměřené na elektronické informační zdroje ve vědě, výzkumu a podnikání. Jejími pořadateli jsou Albertina icome Praha, s. r. o., a VŠE. Na konferenci se registrovalo více než 570 informačních pracovníků z veřejných a vysokoškolských knihoven, soukromých společností a veřejné správy z České republiky, Slovenska, ze západní Evropy a USA. Stejně jako v předchozích ročnících, je i letos v programu věnována pozornost aktuálním tématům v této oblasti: využití informačních zdrojů přístupných díky grantovým projektům, významu informačních zdrojů v podnikové sféře, nabídce informačních zdrojů týkajících se Evropské unie v souvislosti s členstvím České republiky v EU a celoživotnímu vzdělávání uživatelů informačních zdrojů a služeb. Posledně jmenovaná sekce je doplněna panelovou diskusí.

Odkaz: www.inforum.cz/inforum2002/-PVe

Creative spolkla 3DLabs

Společnost Creative Technology oznámila definitivní dohodu, podle které firma Creative převezme společnost 3Dlabs, Inc., Ltd. Převzetí bude fyzicky provedeno na základě kombinované platby, kdy společnost Creative za každou akcii 3Dlabs zaplatí 10,12 USD v hotovosti a 2,4 USD v akciích společnosti Creative. Podle předběžného odhadu společnost Creative v současnosti vlastní 1,8 milionu akcií společnosti 3Dlabs z 30,6 milionu v současnosti vydaných akcií. Navíc firma Creative vlastní záruky a konvertibilní cenné papíry, které v případě konverze poskytnou dalších 9,4 milionu akcií, a zajistí tak společnosti Creative přibližně 28% podíl na celkovém počtu akcií 3Dlabs. Náklady na získání těchto akcií, které Creative dosud nevlastní, se odhadují na 34,6 milionu USD v hotovosti a 69,1 milionu USD v akciích společnosti Creative, celkem tedy 103,7 milionu USD.

Odkazy: www.3dlabs.com,www.creative.com-PVe

IBM eServer i890

Společnost IBM uvedla 3. května nový IBM eServer i890, který je vybaven technologií třídy počítačů mainframe a revolučním mikroprocesorem POWER4. 32procesorový server i890 s nejnovější verzí operačního systému pro servery iSeries OS/400 Version 5 Release 2 téměř zdvojnásobuje výpočetní výkon předchozího modelu iSeries i840 a přináší vylepšené možnosti konsolidace serverů, protože podporuje až 32 dynamických logických oddílů operačního systému OS/400 nebo Linux (ty se pak chovají jako samostatné servery). Nový eServer je vybaven mikroprocesorem POWER4 s taktovací frekvencí 1,3 GHz se 174 miliony tranzistorů. Mikroprocesor POWER4 je vítězem ocenění 2002 MicroDesign Resources Award za nejlepší serverový procesor.

Odkaz: www.ibm.com/eserver/-PVe

Na internet do GE Capital

Klienti GE Capital Bank mají možnost na všech obchodních místech banky zdarma využít počítač s připojením na internet. Osobní počítač na obchodních místech GE Capital Bank umožňuje klientům získat informace o produktech a službách GE Capital Bank, aniž by museli kontaktovat pracovníky obchodního místa. Banka současně podle svého vyjádření vychází vstříc klientům, kteří nemají přístup k internetu a nemohou tak získat informace, které banka klientům na svých webových stránkách nabízí. Zájemci získají nejen informace o veškerých produktech GE Capital Bank, ale i jejích sesterských společností GE Capital Bank, GE Capital Leasing a GE Capital Multiservis.

Odkazy: www.generalelectric.cz, www.gecapital.cz -PVe

KPNQwest a GTS sloučeny

Od 2. května 2002 působí po provedeném provozním sloučení společnosti GTS Czech a KPNQwest Czechia na českém trhu jako jediná společnost. Nová firma, která ponese do doby vzniku jedné právnické osoby název KPNQwest/GTS, zaměstnává nyní téměř 400 pracovníků. Sloučením si nový celek upevnil postavení největšího alternativního operátora v ČR a klíčového poskytovatele internetových a datových služeb v celoevropském měřítku. Generálním ředitelem KPNQwest GTS bude Milan Rusnák, dosavadní ředitel GTS. Michael Hartman, dosavadní ředitel KPNQwest, byl jmenován zástupcem generálního ředitele a ředitelem pro strategii společnosti.

Odkaz: www.gtsgroup.cz-PVe

SMS roaming Oskara

Od 29. dubna nabízí Oskar majitelům Oskaret odesílání SMS ze zahraničních sítí. Majitelé Oskaret mohou nyní posílat textové zprávy v sítích více než 120 Oskarových roamingových partnerů, zahrnujících v současné době přes 60 zemí. Ceny začínají na 8 Kč (včetně DPH). Řazení zemí do zón je obdobné jako v případě volání. Majitelé Oskaret mohou v zahraničí používat nejen textovky, ale i hlasové služby. Volání v cizině je možné prostřednictvím Oskarovy služby zpětného volání, kde Oskar na rozdíl od konkurentů neúčtuje sestavovací poplatek.

Odkaz: www.oskarmobil.cz-PVe

Kaspersky Lab a Sybari společně

Společnosti Sybari Software, Inc., dodavatel řešení světové úrovně pro ochranu MS Exchange a Lotus Notes serverů Antigen, a Kaspersky Lab, výrobce antivirového a bezpečnostního software, oznámily uzavření dohody o spolupráci. Hlavním výsledkem zmíněné spolupráce obou firem je přidání dalšího, v pořadí již šestého skenovacího motoru do řešení Antigen. Zákazníci používající produkty pro ochranu Exchange a Lotus Notes serverů od Sybari si tak mohou kromě nově přidaného motoru AVP od Kaspersky Lab vybrat také z motorů od společností Network Associates, Norman Data Defense, Sophos a dvou od Computer Associates.

Odkazy: www.kaspersky.com,

www.sybari.com-PVe

2,56 Tbitů/s na 4 000 km

Vědci z Bellových laboratoří, divize výzkumu a vývoje společnosti Lucent Technologies, zdvojnásobili dálkový rekord přenosu ve vyšším pásmu na rekordní vzdálenost 4 000 km (tedy zhruba z Moskvy do Lisabonu) při rychlosti 2,56 terabitu za sekundu. Předchozí rekord činil 1,60 Tb/s na vzdálenost 2 000 km. Nový rekord v přenosu na velké vzdálenosti byl dosažen pomocí 64kanálového systému využívajícího technologii DWDM, v němž každý kanál nesl informace rychlostí 40 gigabitů za sekundu. Metoda DWDM, vyvinutá v Bellových laboratořích, umožňuje přenos několika toků informací po jednom optickém vláknu.

Odkaz: www.bell-labs.com-PVe

Sun ONE

Společnost Sun Microsystems oznámila, že mění obchodní jméno svých produktů iPlanet, Forte, StarOffice a Chili!Soft sloučením pod jednou značkou Sun Open Net Environment (Sun ONE). Toto rozhodnutí vychází ze zaměření firmy Sun na širokou škálu softwarových produktů od portálových serverů přes middleware, až po databázová řešení, nástroje pro vývojáře a sady kancelářského softwaru, to vše doplněno platformou Sun ONE pro poskytování služeb na vyžádání.

Odkazy: www.sun.com/sunone/-PVe

Telia IP Connect pro ISP

Telia International Carrier (Telia IC) zavedl pro cílovou skupinu malých a začínajících poskytovatelů internetových služeb (ISP) a poskytovatelů služeb IP telefonie novou službu Telia IP Connect. Balíkem IP služeb, který zahrnuje dodávku IP adres a prvotřídní IP konektivity, reaguje Telia na specifické požadavky této nové cílové skupiny.

Odkazy: www.telia.com, www.telia.net-PVe

MS Gold Certified Partner Autocont

Společnost AutoCont CZ opětovně získala statut MS Gold Certified Partner for Enterprise Systems. Toto ocenění získala již druhým rokem a je jedinou společností, která toto partnerství již podruhé obhájila. AutoCont jako partner společnosti Microsoft musí prokázat odborné znalosti produktů společnosti a úspěšně v praxi uplatnit systémy založené na svých technologiích. AutoCont musí pravidelně ověřovat zákaznické reference, zaměstnanci musejí získat přídavné certifikáty MCSE (Microsoft Certified System Engineers) nebo MCSD (Microsoft Certified System Developer).

Odkaz: www.autocont.cz-PVe

Konference Security 2002

Již sedmý ročník konference Security (dříve známé pod názvem Virus), tradičně věnované především otázkám informační bezpečnosti, elektronickému podpisu a antivirové ochraně, proběhne ve čtvrtek 6. června 2002 v Národním domě na Vinohradech v Praze (nám. Míru 9). V rámci programu se svými příspěvky vystoupí přední domácí i zahraniční odborníci, zabývající se danou problematikou. Účastnický poplatek na konferenci Security 2002 je 2 200 Kč (včetně DPH).

Odkaz: www.security2002.cz-PVe

Intel Xeon 2,4 GHz

Společnost Intel Corporation zvýšila rychlost procesoru Intel Xeon pro dvouprocesorové servery a pracovní stanice na 2,4 GHz. Procesor Intel Xeon je vybaven 512 KB vyrovnávací paměti druhé úrovně a vyrábí se 0,13mikronovou technologií. Je to první procesor rodiny x86 s možností duální implementace, který je produkován na 300mm plátech. Kombinace větších plátů a menší plochy matrice sníží výrobní náklady a zvýší produkci.

Odkaz: www.intel.com-PVe

Webkamera na hodinky

Firma Hibernia, distributor luxusních hodinek a psacích per, umístila do obchodu společnosti Bomott v pražském obchodním domě Kotva interaktivní webovou kameru, čímž umožnila prohlížet si obchod živě na svých počítačích a ovládat pohyb a detail záběru kamery. Tato kamera je první interaktivní webovou kamerou použitou v České republice, která umožňuje uživatelům internetu ovládat úhel pohledu kamery směrem nahoru a dolů i ze strany na stranu, stejně tak jako přibližovat nebo vzdalovat záběr kamery a měnit tak detail jejího záběru. Kamera rovněž zahrnuje funkci "fronta", která umožňuje každému uživateli ovládat záběr kamery po dobu nejvýše 90 sekund, a pak předá její ovládání dalšímu uživateli čekajícímu ve frontě. Je aktivní od pondělí do neděle od 9 do 19:30.

Odkaz: www.hodinky.tiscali.cz-PVe

Matrox Parhelia-512

Patrik Veselík

Kanadská firma Matrox Graphics, Inc., představila 512bitový videoakcelerátor Parhelia-512, patřící do skupiny GPU (grafický procesor), který si vzal za cíl překonat současné hranice kvality. Obvod lze velmi zjednodušeně definovat jako 2D/3D videoakcelerátor s hardwarovou podporou přehrávání DVD.

Opět nastala doba, kdy se první videoakcelerátor dané datové šířky označí její hodnotou. První 128bitový firmy Number Nine z roku 1996 měl označení Imagine 128, prvním 256bitovým byl Nvidia GeForce 256, nyní je to Matrox Parhelia-512. Jádro je 512bitové a paměťová sběrnice 256bitová, což při DDR SDRAM dává maximální přenosovou rychlost 20 GB/s (to konkuruje dokonce přenosové rychlosti cache procesorů AMD Athlon a Intel Pentium 4). Obvod se vyrábí 0,15mikronovou technologií a obsahuje 80 milionů tranzistorů.

Matrox systematicky podporuje víc než jeden monitor rovnocenné kvality (tj. nikoli klasický VGA/DVI a televizní výstup). Po několika letech DualHead verze se nyní do Parhelia-512 díky DualHead-HF osadily dva převodníky RAMDAC s maximálním taktem 400 MHz, dva digitální výstupy a jeden televizní. Při využití dvou výstupů je pro oba garantováno rozlišení až 2 048 x 1 536 při 32bitové barvě pro analogový výstup a 1 920 x 1 200 pixelů a 32bitovou barvu pro výstup digitální. Jak je na tom s kompatibilitou? Tvůrci jej navrhli tak, aby splňoval normy MS DirectX 8 a OpenGL 1.3.

Odkaz: www.matrox.com/mga

Třetí RAR oficiálně

Patrik Veselík

Kompresní program RAR existuje mnoho let; byl to právě on, kdo překvapil celoobrazovkovým dosovým rozhraním, které tvrdě udeřilo na únavné řádkové ovládání tehdejších špiček. Nyní byla představena verze 3.0, určená pro nejrůznější operační systémy. Mezi nové vlastnosti patří zvětšení velikosti slovníku na 4 MB, automatická volba nejlepší komprese, přímá podpora formátu ISO9660 (.iso soubory), možnost využití kombinací CTRL + C (kopie) a CTRL + V (vložení), podpora 24bitové grafiky či 16bitového zvuku nebo tabulek, vzhled ve stylu MS Windows XP, a v neposlední řadě též snížení ceny na 29 USD.

Boj o verzi 3.0 započal 21. ledna 2002 uvedením první beta-verze s tím, že předběžně byl ukončen 29. dubna uvedením sedmé beta-verze. Dne 2. května byla uvedena stejná verze, ovšem poprvé podporující český jazyk. Bohužel se však 12. 5. zjistilo, že česká beta 7 obsahuje příliš mnoho chyb, a proto se nedoporučilo její používání. Konečně 15. 4. spatřila světlo světa oficiální konečná verze 3.0 programů WinRAR, RAR for DOS and OS/2, RAR for Linux a RAR for FreeBSD Unix (všechny ovšem v angličtině). Národní mutace budou následovat v krátké době.

V minulosti existovaly ještě verze pro operační systémy BeOS, HP-UX, AIX, Linux for Alpha, SCO Unix, SPARC Solaris, Solarix x86 nebo Apple OS. Všechny verze pro jmenované operační systémy bohužel nebudou podporovat RAR balíky vytvořené novou verzí 3.0; tu "umí" jen RAR 2.90.

Odkazy: www.rar.cz, www.rarlab.com

Pentium nad 5 GHz? Nové procesory a čipsety vyvolaly řadu dohadů

Patrik Veselík

Firma Intel představila v pondělí 6. května 2002 tři nové procesory řady Pentium 4 s taktem až 2,53 GHz a čipovou sadu i850E, podporující jednu novou vlastnost. Tou je zvýšení externího taktu z dosavadních 400 MHz (neboli 4x 100) na 533 MHz (neboli 4x 133). Čipset však není takový, jaký bychom si my, uživatelé, přáli (a možná i Intel).

Pentium 4@ 2,53 GHz

Zahájím novými procesory, kde vnitřní takt dosahuje podle verze hodnot 2,26 GHz, 2,40 GHz a nejrychlejší 2,53 GHz. Vzpomeňme, co Intel prohlásil při uvádění procesorů Pentium 4 o tzv. ALU části, tepající na dvojnásobku "klasického" interního taktu. Pokud 2,53 vynásobím dvěma, vychází 5,06 GHz! Poprvé tedy byla pokořena tato hranice v sériových modelech, i když jen malou částí procesoru.

Zvýšení vnějšího taktu z dosavadních 4x 100 na 4x 133 MHz vede ke zvýšení teoretického maxima přenosové rychlosti z 3,2 na 4,2 GB/s. Tím se docílilo dvojnásobku přenosové rychlosti procesorů rodiny AMD Athlon s externím taktem 266 MHz (2x 133).

Model s taktem 2,53 GHz dokáže vyprodukovat maximálně 59,3 W tepla. Další modely se přes 60 W přehoupnou, ovšem neměly by se přiblížit 70 W ani u modelu s interním taktem 3 GHz.

Čipset i850E

Samotný název je povědomý, vychází totiž z původní čipové sady i850, uvedené v listopadu 2000 spolu s prvními Pentii 4 (tehdy ještě v patici Socket 423). Model i850E má až na dva detaily úplně stejné vlastnosti. Je určen pro procesory Intel Pentium 4 s externí frekvencí 400 nebo 533 MHz (první odlišnost). Podporuje paměti RDRAM typu PC800, pouze druhá odlišnost nepodporuje dříve i dnes prakticky neexistující PC600, a to ve dvou 16bitových kanálech. Je však veřejným tajemstvím, že zvládá i PC1066, čehož tvůrci základních desek mohutně využívají. Umožňuje připojení pouze AGP karet s napětím 1,5 V (tj. AGP 2x a AGP 4x). Do role South Bridge obsadil Intel osvědčený ICH2 obvod, jenž nepodporuje žádnou novou technologii (tedy USB 2.0, IEEE 1394a, Serial ATA, Bluetooth atd.).

Jistým zklamáním je asynchronní architektura paměti a procesoru. Mnozí očekávali, že přechod na paměť RDRAM PC1066 se uskuteční společně s přechodem Pentií 4 na vyšší externí takt. Proč? Oba přechody jsou totiž založeny na zvýšení taktu ze 100 na 133 MHz (Pentium 4 na již zmíněných 533 MHz, paměť RDRAM na 1 066 MHz).

PC1066

Paměť RDRAM typu PC1066 se tu a tam objeví na veletrzích (naposledy na IDF Spring 2002 nebo na CeBITu 2002), ovšem k uvedení na trh stále nedochází. To je zřejmě i jeden z důvodů, proč musí Intel přistoupit na kompromis pouze asynchronní architektury se současnou pamětí PC800. Může mít stokrát podporu rychlejší paměti, ovšem bez rychlejší paměti na trhu to nemá smysl.

Víte o tom, že kódové jméno RDRAM PC1066 je Hastings? Důvod je jednoduchý dne 14. října 1066 se totiž konala významná bitva u Hastingsu, kdy Normané vedení Vilémem Dobyvatelem porazili vojska anglosaského krále Harolda (viz stránky www.battle1066.com nebo www.hastings1066.com).

Celeron 1,4 Ghz

Příchod dvou nových Celeronů předznamenalo snížení cen z 12. května až o 13 procent. O tři dny později se pro Socket 370 uvedl model s interním taktem 1,4 GHz (prakticky jen vyšší interní takt díky násobiči 14x místo předchozího 13x). Ten je zřejmě posledním Celeronem pro Socket 370. Vyrábí se stejně jako jeho předchůdci 0,13mikronovou technologií.

Celeron 1,7 GHz

Zajímavější však bylo představení prvního Celeronu 1,7 GHz pro Socket 478 a s podporou příkazové sady SSE2, doposud použité jen pro Pentia 4. Vzhled procesoru (tedy způsob pouzdření) je totožný se současnými Pentii 4. Oproti původním Pentiím 4 se liší jen L2 cache 128 KB, takže i díky 0,18mikronové technologií "topí" 63,5 W. Ten je navíc levnější, než jeho 1,4GHz kolega (při obvyklém odběrovém množství 1 000 ks jsou ceny 83 a 89 USD za kus). Cenově se tedy posouvá platforma Socket 478 do daleko příznivějších poloh. Cena Celeronu je poloviční ve srovnání s Pentiem 4 při shodném taktu.

Odkazy: www.intel.com, www.rambus.com

USB zvukovka 7.1

Patrik Veselík

Společnost Audiotrak nabízí zřejmě první zvukovou kartu s názvem MAYA 7.1 USB, kombinující rozhraní USB a zvukový systém 7 + 1 (spíš by se řeklo osmikanálový). Je variantou obdobné PCI karty téhož výrobce.

Vstupů a výstupů má Maya požehnaně. Srdcem je 8 samostatných výstupních mono kanálů, dále dva digitální optické výstupy (konektor TOS-Link) a výstup na "obyčejná" stereofonní sluchátka. Zvuk je kódován do 16bitové délky se vzorkovacím kmitočtem 32 kHz, 44,1 kHz (tzv. CD kvalita) nebo 48 kHz (též DAT kvalita). Bez přídavných dekodérů je Maya schopna "se tvářit" jako Dolby Digital 5.1, DTS 5.1, ovšem podporuje rovněž DTS ES 6.1 a přicházející formáty 7.1.

Připojuje se, jak již bylo řečeno, přes USB konektor, a to verzi 1.1 s rychlostí max. 12 Mb/s. Pro přenos audiodat využívá protokol USB Audio Class Spec Ver. 1.0. Jen je škoda, že se nevyužilo 40x vyšší přenosové kapacity USB 2.0. S tímto problémem se zřejmě tvůrci poprali (že by komprese?). Prostřednictvím USB konektoru se Maya napájí, takže nevyžaduje žádný externí zdroj. Výrobce bohužel spotřebu neuvádí. Rovněž chybí informace (třešnička na dortu), zda je možné k jednomu počítači připojit takových USB zvukovek více a získat tak 16 kanálů místo osmi.

Maya 7.1 USB je kompatibilní s programy pro DJ-e pro mixování BPM Studio Pro nebo PCDJ. Zajímavá je podpora operačních systémů. Zatímco MS Windows 98SE, MS Windows 2000 a XP jsou bez problémů, nelze zvukovou kartu nainstalovat do MS Windows ME (jen mě tak napadá proč tomu mám říkat zvuková karta, když se jedná spíš o zvukovou krabičku?). Bez problémů znamená, že nevyžaduje žádný ovladač (vše je obsaženo již v operačním systému).

Odkaz: www.audiotrak.de

§§§§§


Barevný síový inkoustový tisk od HP

Václav Maletínský

c02p0346

V představování novinek nezůstává pozadu ani společnost Hewlett--Packard, která koncem dubna letošního roku uvádí na trh trojici nových inkoustových tiskáren. Modely HP Business Inkjet 2230, 2280 a 2280tn v nabídce výrobce postupně nahradí úspěšnou řadu kancelářských tiskáren 2200-2250.

Zatímco u modelu 2230 rychlost zpracování prvního výtisku ovlivňuje procesor s pracovní frekvencí 96 MHz, byl do řady 2280, resp. 2280tn zabudován i druhý procesor s vyšší frekvencí 167 MHz. Beze změn nezůstala ani kapacita operační paměti, neboť v základní verzi je HP Business InkJet 2230 vybaven 16MB modulem a tiskárny 2280 obsahují 48 MB. Za příplatek je možné kapacitu zvýšit až na celkových 176 MB. Rychlost tisku se oproti původním tiskárnám podstatně zvýší, a to jak u tiskových úloh zpracovaných s PCL5 ovladačem, tak v režimu postscriptového tisku, standardně dodávaného u vyšších modelů.

Kvalita tisku v pracovním rozlišení 1 200 x 600 dpi monochromaticky a 1 200 x 600 s použitím technologie HP PhotoREt III u barevného zpracování dokumentů by měla být i díky hlavě s celkovým počtem 1 216 inkoustových trysek velmi vysoká. Samostatné inkoustové zásobníky, které jsou současně odděleny od tiskové hlavy, navíc přispívají k velmi nízkým provozním nákladům. Při 5% černém pokrytí by náklady na tisk neměly přesáhnout 0,96 Kč a barevné 20% pokrytí si nevyžádá více než 3 Kč. Nová konstrukce tiskové hlavy s technologií K-fortification, při níž je část pro monochromatický tisk umístěna mezi tryskové pole azurového a purpurového inkoustu, přispěje rovněž k podstatnému zkrácení doby zpracování jednotlivých výtisků. V nejnižším pracovním rozlišení mohou tiskárny za minutu zpracovat 15 černobílých textových výtisků, případně 14 listů potištěných kombinací černobílého a barevného textu i grafiky. V celostránkovém barevném režimu může rychlost opakování klesnout na 6 stran za minutu. Se vzrůstajícím pracovním rozlišením může rychlost tisku klesnout na 6,5 strany za minutu u textu a 0,5 strany u barevné grafiky.

Model HP Business Inkjet 2280tn bude zákazníkům standardně nabízen se síťovým komunikačním rozhraním. Navíc se jedná o první inkoustovou tiskárnu na trhu, která plně využívá funkce HP webjet admin a lze ji na dálku nejen sledovat a konfigurovat, ale také okamžitě zjistit stav tiskárny a spotřebního materiálu. Vysoké měsíční zátěži až 10 000 výtisků A4 byla přizpůsobena kapacita vstupních podavačů 250-500 listů i výstupní zásobník, který pojme maximálně 150 archů A4. Duplexní tisk není zcela vyloučen, je však podporován jen s ručním otáčením a opakovaným zakládáním tiskových médií.

Tiskárny jsou připraveny pro práci pod operačními systémy Windows 95-XP a Mac OS 8.6 a vyšší. Částečně je podporován i MS DOS od verze 3.3. Standardní paralelní komunikační rozhraní je možné za příplatek doplnit již zmíněným síťovým portem, případně lze koupit vyšší model 2280tn, kde je síťové připojení Fast Ethernet již zabudováno. Přestože jednotlivé produkty jsou navrženy pro práci v počítačové síti, nelze zastírat, že absence USB rozhraní je poměrně překvapivá.

Barevné tiskárny Xerox

Václav Maletínský

Počátkem května tohoto roku představila společnost Xerox nové řady barevných tiskáren, které pro zpracování tiskových úloh využívají laserovou jednoprůchodovou technologii a jednoprůchodový tisk s využitím tuhého inkoustu.

Phaser 6200

Ze čtveřice výrobků s označením 6200 bude moci zákazník vybírat, pokud se rozhodne pro laserové zpracování dokumentů. Základní model 6200B zpřístupní tisk každému, kdo vystačí s pracovním rozlišením 600 x 600 dpi při rychlosti 16 stran A4 barevně nebo černobíle za minutu. Podavač s kapacitou 500 listů A4 bude u této tiskárny standardně doplněn víceúčelovým 100listovým zásobníkem papíru, přičemž celkovou kapacitu lze rozšířit o další spodní zásobník na 1000 archů tiskových médií. Ve volitelné výbavě je možné získat duplexní modul pro oboustranné zpracování dokumentů, interní pevný disk, nebo rozšířit základní paměť 64 MB na celkových 512 MB. Pro připojení počítačů je možné použít USB a paralelní rozhraní. Další model Phaser 6200N je lépe vybaven, neboť kromě uvedených komunikačních prostředků je v něm zabudována i interní síťová karta 10/100 Base TX. Základní paměť byla u tohoto výrobku rozšířena na 128 MB a uživateli tak byl zpřístupněn i tisk v maximálním rozlišení 2 400 x x 600 dpi. Stejné technické údaje je možné vyčíst i ze specifikace tiskárny Phaser 6200DP, která však bude zákazníkovi standardně dodávána s duplexním modulem. Režim 2 400 x 600 dpi u této tiskárny doplňuje i nastavení 1 200 x 1 200 dpi hardwarově. Nejlépe vybaveným strojem z celé řady zůstává Phaser 6200DX, neboť je v něm zabudován interní pevný disk, paměťový modul s kapacitou 256 MB, duplexní jednotka a pro založení papírů jsou k dispozici podavače s celkovou kapacitou 1 600 listů. Všechny tiskárny Phaser 6200 řídí procesor PowerPC 500 MHz, díky němuž by čas pro zpracování prvního výtisku neměl překročit 15 sekund. Ovladače PCL 5C a Adobe PostScript 3 budou při instalaci doplněny i nástroji s nápovědou a softwarem pro řízení a správu tiskárny zapojené v počítačové síti. Maximální měsíční zátěž tiskáren by neměla překročit 60 000 výtisků. Za základní model Phaser 6200B zákazník v současné době zaplatí 109 780 Kč, síťová varianta je o 12 200 Kč dražší. Cena nejlépe vybaveného Phaseru 6200DX jen lehce přesáhne hranici 217 000 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Phaser 8200

Další generaci tiskáren využívajících při tisku tuhé barevné inkousty rozpoznají zákazníci v modelové řadě 8200. Jednotlivé výrobky jsou značeny obdobně jako u předchozích produktů písmeno B označuje základní levný výrobek, který se s počítačem dorozumí díky paralelnímu a USB rozhraní, litera N v názvu napoví o přítomnosti síťového rozhraní. Tiskárna Phaser 8200 DP umožní zpracovat jednotlivé výtisky automaticky oboustranně a nejlépe vybavený výrobek 8200 DX se pochlubí i vyšší kapacitou vstupních podavačů. Všechny tiskárny 8200 řídí procesor PowerPC 300 MHz, a 64,128 nebo 192 MB základní paměti bude možné rozšířit až na 256 MB. Základní podavač na 200 listů formátu A4 je standardně doplněn i manuálním podavačem pro jednotlivé listy, za příplatek lze získat další dvojici zásobníků, každý s kapacitou 500 archů papíru. Rychlost tisku v nejnižším pracovním rozlišení dosáhne 16 stran za minutu v monochromatickém i barevném režimu zpracování, s vyšším rozlišením však klesá na 10, 6, případně 3,5 strany za minutu (volby standard, enhanced a photo print). Ovladače PCL 5Ca Adobe PostScript 3 se neliší od řady 6200, změny nelze očekávat ani u doprovodného programového vybavení. Modely Phaser 8200 jsou cenově dostupnější než dříve popsané laserové novinky. Tiskárnu v základní výbavě bude možné pořídit již za 79 280 Kč, zařízení s duplexním modulem a síťovou kartou nepřesáhne 122 000 Kč. Cenu nejdražšího produktu z celé řady se podařilo udržet na hranici 183 000 Kč. I zde jsou uvedeny ceny včetně DPH.

Na rozdíl od dřívějších tiskáren sice nebudou černé inkousty distribuovány zcela zdarma, přesto by se hladina provozních nákladů na monochromatické zpracování dokumentů měla pohybovat pod úrovní běžných černobílých laserových zařízení. Ke změnám dochází také u tuhých inkoustů pro tyto nové produkty. Nová výrobní technologie, při níž se podařilo zpřesnit tvar jednotlivých kostek, umožnila jejich zmenšení, ale zároveň zvýšila celkovou koncentraci tiskového pigmentu.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0347

Symantec pro IBM iSeries

Symantec Corp. oznámila, že pro servery IBM eServer iSeries for Linux hodlá vyvinout první na trhu dostupný podnikový proxy firewall s úplnou inspekcí aplikačního provozu. Symantec Enterprise Firewall for IBM eServer iSeries for Linux spojí oceněné řešení firewallu společnosti Symantec se středním sálovým počítačem IBM řady eServer iSeries. Bezpečnostní architektura firewallů řady Enterprise minimalizuje zranitelnost systémů a zajišťuje plnohodnotné zabezpečení, což zaručuje úplnou kontrolu nad informacemi, které vstupují do podnikového prostředí iSeries a toto prostředí opouštějí.

Odkazy: www.symantec.cz, www.ibm.cz-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0348

Video přes DSL

Společnost Lucent Technologies představila nové  výkonné řešení pro poskytování videa prostřednictvím internetového  protokolu (IP) přes digitální účastnické linky (DSL), díky němuž  mohou poskytovatelé služeb rozšířit svou nabídku o další služby.  Nové řešení, vycházející z platformy DSL Stinger, umožňuje současné  poskytování obrazových, hlasových a datových služeb. Videoslužby  jako televizní vysílání mají oproti tradičním službám širokopásmového  přístupu k internetu až stonásobně vyšší nároky na šířku pásma  přenosových sítí. Nové řešení společnosti Lucent tento požadavek  řeší a umožňuje poskytovatelům služeb nabízet zákazníkům několik  stovek obrazových kanálů pomocí IP sítí, případně sítí s asynchronním  přenosovým modem (ATM). Poskytovatelé služeb mohou i nadále nabízet  stávající služby, a pokud je chtějí doplnit novými, není nutné  provádět žádné významnější inovace stávajících platforem DSL  Stinger. Další informace o řešení pro přenos IP videa po DSL  naleznete na adrese www.lucent.com/ solutions/dslvideoservices.-FEL

Investiční  hra 2002

Každý zájemce si může vyzkoušet investování přes internet  v praxi a bez rizika na adrese www.investicnihra.cz. Každý účastník  získá po zaregistrování fiktivních 10 000 000 Kč, které bude  moci průběžně investovat do vybraných investičních instrumentů,  a obdržet tak kromě zkušeností také zajímavé ceny. Projekt,  který připravily společnosti J&T Asset Management, RM-Systém,  finanční server Peníze.CZ a deník Právo, potrvá do 31. 10. 2002.  Zúčastnit se mohou fyzické osoby s trvalým bydlištěm v ČR.-FEL

Telegon  Travel

Alternativní telekomunikační operátor TELEGON, a. s.,  představil novou službou nazvanou TELEGON TRAVEL. Jedná se o  službu umožňující telefonovat ze zahraničí za bezkonkurenční  ceny nejen z pevných telefonních linek, ale především z mobilních  telefonů. TELEGON nabízí tuto službu podobně jako mobilní operátoři  ve dvou variantách: TRAVEL Business smluvní vztah se zákazníkem,  který zaplatí aktivační poplatek 600 Kč. Dále zákazník již platí  pouze uskutečněné telefonní hovory. TRAVEL Easy je pak předplacená  služba, kterou si zákazník aktivuje zasláním SMS. Cena uskutečněných  hovorů se odečítá ze zakoupeného kreditu. Kredit lze opět kdykoliv  navýšit zakoupením dobíjecího kupónu v hodnotě 500 Kč. Bližší  informace (např. kde lze zakoupit dobíjecí kupóny) naleznete  na www. telegon.cz.-FEL

Make a Connection

Nokia a Nadace rozvoje  občanské společnosti (NROS) zahájily v ČR program Make a Connection  Připoj se. Více než 1 200 mladých lidí ve věku od 16 do 24 let  prostřednictvím tohoto programu navrhne a uskuteční v příštích  3 letech vlastní dobrovolnické projekty. Formou grantů a školení  umožní program účastníkům přispět do života okolní komunity a  zároveň rozvinout praktické znalosti a dovednosti na základě  realizace svých projektů. V ČR bude tento program probíhat v  pěti pilotních krajích. Další informace o Make a Connection jsou  k dispozici na www.makeaconnection.org.-FEL

Eurotel a spořitelna

Společnost  Eurotel Praha rozšířila svou službu Eurotel GSM Banking o bankovní  dům s největším počtem zákazníků Českou spořitelnu, a. s. Zákazníci  Eurotelu tak mohou využívat všech výhod služby Eurotel GSM Banking,  navíc Go zákazníci ocení možnost přímého dobíjení Go telefonů  ze svých bankovních účtů. Modernější a bezpečnější multibankingová  technologie, kterou Eurotel GSM Banking používá, umožní i ze  zahraničí přístup k účtům až u 10 různých bank. Bankovní aplikace  Eurotel GSM Banking je nahraná přímo od výrobce na bankovní Eurotel  SIM kartě a je aktivována konkrétní bankou pomocí zabezpečené  aktivační SMS.-FEL

§§§§§


Intranet do škol?!

Jakub Moc

c02p0349

Když vláda v březnu 2001 schválila "Plán 1. etapy realizace státní informační politiky ve vzdělávání" (SIPVZ), mohlo se zdát, že si stát konečně uvědomil význam moderních informačních technologií a internetu pro vzdělání. Postupem času se ale z celého projektu stala jak je ostatně v našich krajích zvykem typická česká bramboračka, kterou si zúčastněné strany přihřívají podle potřeby.

Výše zmiňovaný plán SIPVZ stanovil, že do roku 2003 budou všechny základní a střední školy vybaveny multimediální počítačovou učebnou, disponující připojením k internetu. V roce 2001 mělo být připojeno 70 % českých škol a o rok později již celých 90 %. Ze společné tiskové zprávy Českého Telecomu (ČTc) a Autocont On Line, a. s. (ACOL) z 6. 12. 2001, ve které se praví, že Bill Gates při své návštěvě v ČR slavnostně otevřel první počítačovou učebnu na jisté pražské základní škole, je zřejmé, že plány jsou zde odjakživa proto, aby se neplnily. V této zprávě také stojí, že ČTc a ACOL začnou budovat infrastrukturu školské sítě v únoru 2002 s rozvojem do roku 2005.

Zdá se vám, že tady něco nesedí? Nejste sami. Plán SIPVZ předpokládal logicky přímé připojení škol k internetu a o tom, že by se měla budovat nějaká komunikační infrastruktura, v něm nepadla ani zmínka. Současný stav je ale diametrálně odlišný buduje se totiž právě jakýsi intranet, jenž by měl sloužit potřebám školství. Školy se tedy vůbec nebudou připojovat k internetu, ale k privátní síti a výhradně jejím prostřednictvím se bude možno dostat "ven", k "veřejnému" internetu. Naše bramboračka začíná řádně smrdět.

Fakt, že takovéto řešení je vzhledem k počtu základních a středních škol v ČR nesmyslně komplikované a pochopitelně také patřičně drahé, je v celé té nevábně zavánějící směsi ještě tím nejmenším. Skutečným problémem je nebezpečí cenzury, kdy provozovatel daného gigantického intranetu bude mít možnost fakticky regulovat, kam se uživatelé budou moci podívat, ale především pak hrozba, že takto vzniklá síť bude tzv. "řízeně komercionalizována." To ostatně potvrzuje i výrok poradce MŠMT Jakuba Rainische, který na prezentaci pro poslance a senátory počátkem května letošního roku vyjádřil obavy, že se z celé infrastruktury stane "jedno velké a nepřehledné tržiště s minimálním prostorem pro vzdělávací procesy." Tomu by měla zabránit právě "snaha MŠMT o alespoň částečné řízení této komercionalizace".

Že školský intranet bude především dobrým kšeftem, dokazuje i skandál týkající se ochranných známek "Indoš" a "Internet do škol", které si přihlásila firma Český fortel, s. r. o. Ta skutečně využila toho, že pojmy jako ochranná známka zjevně našim ministerským úředníkům nic neříkají. Již jen okořeněním jsou takové detaily, jako že o registraci známky "Indoš Internet do škol" již v září 2001 požádala firma PRAAM, s. r. o., která také vytvořila původní logo projektu, a to přesto, že dané logo bylo vytvořeno v rámci výběrového řízení a tedy podle tvrzení ACOL je jeho registrace v rozporu se zadáním tohoto řízení; dále pak peripetie týkající se domény indos.cz, přemrštěné ceny počítačů dodávaných ACOL, a tak by bylo možné pokračovat pořád dál.

Tragikomickým vyvrcholením celé frašky nezvládnutého projektu je pak vzpoura těch, kterých se věc týká především tedy učitelů. Ti se nakonec rozhodli bránit formou petice, jež mimo jiné upozorňuje na riziko zneužití projektu ke komerčním zájmům úzké skupiny osob a firem a žádá vládu, aby zabránila "monopolizaci informačního prostředí ve školství." Petice poměrně komplexním způsobem shrnuje výhrady ke způsobu realizace SIPVZ. Celý text petice je k dispozici na adrese http://petice.gfxs.cz.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p03501

Dobrý měsíc u Adobe

Silné období, alespoň co do uvádění nových produktů, opět prožívá tvůrce softwaru pro publikování a grafickou práci Adobe. Nejčerstvější novinkou je program Illustrator ve verzi 10 CZ. Jak je patrno, tento grafický program je vybaven podporou češtiny, a to pro prakticky všechny myslitelné operace (importy, exporty, převod na web atd.) Dalším členem rodiny, jenž se dočkal nové edice, je Photoshop 7.0. Obsahuje nejen různá vylepšení pro tvorbu webu, jak bylo v poslední době zvykem, ale také např. Scelovací štětec, což je zcela nový nástroj pro retušování. A to by jeden řekl, že už po funkční stránce není co vymýšlet! Ruku v ruce s uvedením programu pochopitelně následovalo jeho zařazení do všech širších kolekcí Adobe. Zajímavý je rovněž oznámený plán firmy zahrnout do svých aplikací Premiere a After Effects podporu pro multimediální formát dat Microsoft Windows Media Audio a Video, což by mohlo této technologii výrazně pomoci.

Odkaz: www.adobe.com-PAT

Vykouzlete kvalitu

Společnost DTP Studio, dodavatel mimo jiné softwaru pro grafickou práci a předtiskovou přípravu, připravila zajímavou novinku pro všechny tvůrce materiálů pro tisk. Jedná se o kolekci aplikací photoTOOLS pro práci s bitmapovými obrázky. Sestává z programů photoCLAMP pro komprimaci, photoIRON pro restaurování nekvalitních JPG souborů a photoMAGNIFY pro kvalitní zvětšování na formát vhodný pro profesionální tisk. Vřele doporučuji navštívit domovskou stránku a nahlédnout na ukázkové soubory, neboť možnosti se zdají být opravdu nevšední. Na našem CD najdete zkušební 30denní verzi prvně jmenované aplikace.

Odkaz: http://photo.dtpstudio.cz-PAT

Quark v pátém kole

Pravděpodobně nejrozšířenější aplikace pro elektronickou sazbu tiskových i webových dokumentů, Quark Xpress, dospěla do verze 5.0. Společnost Quentin, tuzemský výhradní zástupce výrobce, předvedla možnosti nového softwaru na anglické verzi, a mezi zajímavá vylepšení patří především automatická tvorba tabulek či import a export dokumentů do XML struktur. Jak sám dodavatel přiznává, prozatím se nepočítá s masovým nasazením u nás, neboť produkt s podporou češtiny přijde na trh zhruba na sklonku léta. Zajímavé je, že představitelé Quentinu se ani tváří v tvář ofenzívě Adobe InDesignu o své zákazníky a podíl na trhu vůbec nebojí.

Odkaz: www.quentin.cz/produkty/quark/-PAT

Bezpečně s Javou

Společnost SUN Microsystems, jež stvořila programovací jazyk Java a stále jej vyvíjí, střeží a prosazuje, oznámila novou edici platformy JAVA Card 2.2. Tato "množina" Javy je určena speciálně pro vývoj softwaru, jenž po implementaci do mikročipů pracuje s tzv. smart kartami, což jsou zařízení pro autentifikaci uživatele a další bezpečnostní aplikace. Již v současné době představuje tato technologie velmi rozšířené řešení v této oblasti, a SUN samozřejmě hodlá svou pozici utužit. Sama úspěšnost dokládá, že při návrhu Javy představovala pro tvůrce bezpečnost nezanedbatelný faktor, což se SUNu rozhodně vyplatilo.

Odkaz: http://java.sun.com/javacard/-PAT

Nekupujte, půjčujte si!

S prvními úspěchy a zajímavým podnikatelským modelem vůbec se v tuzemsku poprvé oficiálně představila původně německá společnost Livingston. Hlavní činností firmy je krátkoi dlouhodobý pronájem nejnovějšího hardwaru či kompletních síťových instalací, včetně operačních systémů a zajištění podpory. Nabídka je směřována např. k vývojářským firmám, jež chtějí testovat své nové produkty, potenciálním kupcům náročného softwaru, kteří chtějí otestovat jeho schopnosti, ale také pořadatelům výstav, veletrhů, předváděcích akcí či výukových projektů. Cílem společnosti je oslovit každého, komu se vyplatí ve srovnání s koupí nejnovější zařízení pouze pronajmout na určitou dobu. Mezi hlavní partnery patří firmy SUN a IBM, jejichž "železo" je také základem nabídky. Domácí zastoupení společnosti je poměrně ambiciózní, a netají se plánem např. zcela pokrýt potřeby brněnského Invexu.

Odkaz: www.livingston.com-PAT

Webové služby počesku

Cleverlance, jedna z úspěšných českých start-upových firem na poli webových služeb a aplikací v jazyce Java, dosáhla dalšího úspěchu v podobě uzavření partnerství se společností Oracle. V budoucnu budou firmy spolupracovat při nasazování řešení, jež jsou postavena na databázové základně Oraclu. Pro malou tuzemskou firmu znamená tento krok výrazně lepší dostupnost klíčových informací, jež bezesporu pomohou zvýšit kvalitu jejích produktů a služeb na zmíněné platformě. Cleverlance se tímto řadí mezi nejnadějnější tuzemské společnosti, jež vsadily na vývoj v Javě a zabezpečení byznys-aplikací.

Odkaz: www.cleverlance.com-PAT

3COM na nové vlně

Zásadní posun vpřed si slibuje společnost 3COM od své nové technologie XRN. Dodavatel síťových řešení především pro malé a střední firmy představil inovativní technologii, která zjednodušeně řečeno dokáže integrovat více hardwarových zařízení, jež přepínají provoz na 2. a 3. vrstvě síťového modelu ISO OSI, a vytvořit tak navenek logicky jediný, vnitřně distribuovaný systém. Cílem je dosažení bezpečné redundance při plném využití stávajících prvků, tak aby investice firem do síťových zařízení byly co nejvíce využity, a zároveň nebyla ohrožena plynulost provozu. Současně s představením XRN výrobce rovněž předvedl dostupná a plánovaná zařízení, jež budou novou funkcionalitu zajišťovat. Odkaz: www.3com.com-PAT

Panda i u nás

Úspěšný tvůrce antivirových produktů, společnost Panda Software International, pokračuje ve své expanzi mimo jiné i ve střední Evropě, a na počátku května otevřela nové zastoupení v České republice. Výhradním zástupcem pro tuzemský trh se stala firma proNETIX, sídlící v Brně jde o českou pobočku stejnojmenné společnosti, jež dosud Pandu na našem území zastupovala a působí v Bratislavě jako zástupce pro slovenské zákazníky. Panda Software International patří na evropské úrovni mezi přední tvůrce původních antivirových řešení pro všechny typy zákazníků, od domácích uživatelů po rozsáhlá síťová prostředí. S jejím špičkovým nejnovějším řešením jste se mohli seznámit v čísle 2/2002 prostřednictvím programu, jehož užívání je na půl roku zdarma.

Odkaz: www.pronetix.cz-PAT

Novinky od Pantone

Prostřednictvím společnosti Quentin, výhradního zástupce na tuzemském trhu, představila firma Pantone zajímavé novinky. Výrobce, jehož jméno je mimo jiné spjato s nepsaným standardem pro přímé tiskové barvy, představil pomůcky Color Cue a Colorvision Spyder. První slouží k rychlému a pohodlnému odečítání barevné definice z tištěného materiálu nástroj velikosti malé kapesní svítilny po přiložení na předlohu zobrazí na displeji číselné vyjádření snímané barvy. Cena je 16 500 Kč bez DPH. Druhá pomůcka slouží ke kalibraci barev na monitorech všeho druhu, tedy jak CRT, tak novějších LCD. Kvalitu a náročnost následné kalibrace určuje volitelné programové vybavení, jež si zákazník vybere. Tomu následně odpovídá i cena.

Odkaz: www.quentin.cz-PAT

Supreme v nových vodách

Program Supreme Contact měli možnost naši věrní čtenáři již několikrát jak vyzkoušet, tak výhodně zakoupit. Tvůrci tohoto zajímavého programu, dříve určeného k univerzální správě kontaktů s partnery či zákazníky, jej od poslední verze výrazně vyprofilovali jako CRM systém, tedy pokročilý nástroj pro práci se zákazníky. Podrobnější informace naleznete na domovské stránce.

Odkaz: www.supreme.cz-PAT

§§§§§

$$$$$


CD


Nejen nový kabát

Patrik Malina

c02p03502

Po delší době jsme se opět rozhodli vylepšit a přepracovat ovládací rozhraní našeho CD. Ke změnám došlo nejen "na povrchu", ale také uvnitř samotné aplikace, takže krom nového designu by měla další CD přinést i vyšší rychlost, spolehlivost a nové možnosti. Pojďme však k obsahu pro mnohé bude jistě příjemným překvapením kolekce tří všeobecných překladových slovníků zdarma, a pokud se chystáte tvořit webové stránky, jistě vás potěší Téma CD s výběrem zajímavých nástrojů. A to je samozřejmě pouze začátek.

Vraťme se na tomto místě k nejnápadnější změně novému ovládacímu rozhraní. K zásadní inovaci nás vedla snaha program vylepšit, zrychlit, a mimo jiné také zpřehlednit zobrazované informace. Z nových funkcí, jež jsme prozatím připravili, bych rád zmínil především dvě: první z nich je export popisů u jednotlivých programů do souboru. Po stisknutí příslušné ikonky dojde k uložení textu do souboru v adresáři Temp (jeho umístění závisí na verzi operačního systému), a chcete-li jej dále použít, je potřeba soubor alespoň přejmenovat, neboť po dalším exportu bude novým textem ten dříve uložený přepsán.

Druhou funkcí je menu Nastavení. Slouží k definování vlastností uživatelského rozhraní, včetně přehrávání zvuků a hudby, a lze je použít jak s okamžitým účinkem, tak dlouhodobě, pro každé následující vložené PC WORLD CD. Právě pro zachování voleb do budoucna zatrhněte položku Uložit, a ovládací program si poznamená nastavení na vašem počítači. Pokud tuto volbu příště zrušíte, dojde zároveň k odstranění tohoto záznamu, a počítač zůstane naprosto "čistý". Nové rozhraní pochopitelně vytváříme proto, aby čtenáři byli spokojeni, a přivítáme jakékoliv ohlasy na jeho vlastnosti či nedostatky. Jen tak můžeme reagovat na vaše připomínky.

Rubrika Akce je tentokrát zaměřena jazykovědně a věříme, že nabídka tří všeobecných slovníků zdarma potěší většinu z vás. Podrobnosti naleznete v rámečku na této dvojstránce a vězte, že výrobce těchto aplikací dále nabízí řadu oborových slovníků s opravdu rozsáhlou slovní zásobou, jež pokryje potřeby i velmi náročných uživatelů.

V poslední době se tradičním obsahem rubriky Novinky staly bezpečnostní záplaty, a nejinak je tomu i nyní, neboť byly objeveny další bezpečnostní mezery. Instalace patchů se týká uživatelů poštovního programu MS Outlook (verze 2000 a 2002), kteří zároveň používají MS WORD jako editor poštovních zpráv. V sérii ukázkových multimediálních výukových kursů pokračuje vydavatelství Grada, a shodou okolností půjde zrovna o výuku práce s MS Wordem. Filmoví publicisté tentokrát mají prázdniny, takže na nový Shot! si budete muset počkat dopříště, avšak aktuální přehled obsahu CD a elektronická podoba PC WORLDu jsou na svém místě. Pokud nám často zasíláte své technicky zaměřené dotazy, nepřehlédněte příspěvek s tematikou Jak psát správně FAQy.

Rubriku Software začneme přehledem Komerční části. Po odmlce se na naše CD vrací producent výukových programů Terasoft, a to ve velmi zdařilé podobě s hrou pexeso pro celou rodinu. O e-learningu jako nové formě výuky jsme již hovořili, a proto vás jistě nepřekvapí aktuální nabídka školicí firmy Computer Help. Zabýváte-li se počítačovou grafikou, pak určitě musíte vyzkoušet pozoruhodný nástroj photoCLAMP z nabídky DTP Studia, a zaujala-li vás minule OpenOffice, pak právě pro vás je zcela nová verze 1.0 tohoto pěkného kancelářského balíku. Je-li vaším oborem spíše databázová problematika, nepřehlédněte v čísle recenzi a na CD instalaci nové inkarnace známého Clipperu v podobě Xbase++.

Jak již bylo naznačeno, část Téma CD je určena tvůrcům webových stránek. Snažili jsme se vybrat škálu programů, jež vyhoví všem zájemcům, od začátečníků po zkušenější profíky. Najdete zde jak klasické editory, jež pracují s kódem stránky (např. Arachnophilia, EasyPad, Golden HTML editor), tak nástroje pro WYSIWYG grafický návrh (Web Weaver EZ či "odvázanější" Web Dwarf). Chcete-li snadno převést kolekci obrázků na web, zkuste ThumbNail Refinery či jednodušší ThumbHTML, a patříte-li mezi programátory, pak jsou pro vás PHP Edit či HTML-Kit. Nechybějí nezbytné FTP klienty pro přenos souborů na vzdálené webové servery.

Řada zajímavostí se nám urodila rovněž v části Topware. Velmi zdárně se vyvíjejí např. sourozenci Fine Print a PDF Factory pro správu tisku a výrobu PDF dokumentů z libovolné aplikace Windows, dalšího posunu se dočkal dnes již legendární e-mailový program Pegasus Mail, a výborný grafický nástroj Irfan View se po delší době rovněž objevil v nové verzi. Nepřehlédněte dvojici nástrojů pro extrakci a konverzi hudebních stop z CD Cdex a FreeRIP, a pokud fandíte videu, pak je téměř povinností instalace upgradu DivX. V neposlední řadě věnujte pozornost bezpečnostním záplatám, jež jsou určeny pro uživatele MS Outlooku (spolu s MS Wordem) a správce databázových strojů MS SQL Server 7.0 a 2000.

Části Vyzkoušejte si dominují programy, podrobně popsané uvnitř čísla. Paličům jistě nemusím zdůrazňovat pokračování jejich seriálu, znalci CSS (kaskádových stylů na webových stránkách) zde najdou ukázkové a cvičné soubory a Rychlokurz je určen naprosto pro všechny, kdo si chtějí udělat pořádek v souborech. Krom tradiční kolekce Antiviry, obsahující updaty pro příslušné programy, nově narazíte na Servis, kde v budoucnu naleznete především často potřebné knihovny pro spouštění jiných programů.

Co se týče prohlížečů, v rubrice Komunikace jsou dnes zastoupeny "menšinové žánry", ovšem velmi kvalitní. Jak browser Mozilla, již ve verzi 1.0 RC 1, tak velmi všestranný editor a prohlížeč Amaya patří rozhodně mezi technologickou špičku. Potěšíme i druhou stranu tedy správce serverů, neboť přinášíme aktuální verze skriptovacího jazyka PHP a především zbrusu nový Apache, v dlouho očekávané "trojkové" řadě. Přestože rubrika Hardware doznala v novém rozhraní jisté změny, obsahově je vše v pořádku. Kromě ovladačů grafických karet jsou zde software pro zálohovací zařízení Iomega a optimalizační nástroj z dílny Intelu. V nových tabulkách TOPů najdete pevné disky a laserové tiskárny všech kategorií, a také grafické karty.

Pevně věřím, že jak aktuální obsah, tak zcela nové uživatelské rozhraní, jež nás bude provázet v následujících měsících, vám bude potěšením. Máte-li chuť, určitě nám napište, jak jste s novou podobou CD spokojeni. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

Slovníky Millennium

Po delší době se na naše CD opět vrací slovníky, a to hned pro tři cizí jazyky. Brněnská firma Commercial Service, jež se delší dobu zabývá tvorbou slovníkové databáze se zaměřením na řadu specializovaných oborů, poskytla našim čtenářům sadu tří produktů Millennium. Jedná se o všeobecné, oboustranné překladové slovníky pro anglický, německý a francouzský jazyk, pochopitelně s plnohodnotným kvalitním uživatelským rozhraním, a úhrnem obsahuje předkládaná databáze téměř 400 tisíc dvojic. Můžete se tak důkladně seznámit se způsobem ovládání a zpracováním, neboť stejné prostředí je základem i pro další příslušníky rozsáhlé kolekce oborových slovníků. Výrobce dále nabízí produkty se specializovanou slovní zásobou, takže lze zakoupit lexikon Obchodní, Technický, Lékařský, Chemický či např. Vojenský. Vezmeme-li v úvahu kompletní rozsah databáze, představují slovníky Millennium jedno z nejrozsáhlejších, komerčně dodávaných řešení pro překlady všeho druhu.

Kromě uvedené kolekce Millennium nabízí výrobce ještě další doplňující produkty, mezi něž patří německý pravopisný slovník (se starými i novými pravidly), německý výkladový slovník, překladový slovník pro němčinu-angličtinu či automatický konvertor pro převod textů ze starého na nový německý pravopis.

Produkty na našem CD tři všeobecné slovníky jsou zcela zdarma. Pokud máte zájem o bližší informace, určitě navštivte domovskou stránku www.pc-slovniky.cz.

TS Pexesa

Od firmy Terasoft, jež vytvořila tento představovaný titul, jsme zvyklí vídat především výukové programy pro základní či střední školy. Ne nadarmo patří multimediální CD tohoto výrobce mezi nejrozšířenější na našich školách. Tentokrát se budeme věnovat hře, avšak rozhodně ne samoúčelné. Pexeso je nejen výbornou zábavou, ale také skvělou pomůckou pro cvičení paměti či postřehu. V nabízeném provedení zahrnuje velké množství variant hracích karet, kvalitní ozvučení a dobrou grafiku. Obtížnost hry je přizpůsobena jak dospělým, tak nejmenším dětem, a výrobce připravil jak českou, tak slovenskou variantu programu. Při koupi můžete uplatnit 10% slevu, a kupón najdete jako vždy uvnitř tohoto čísla.

Xbase++

Možná jste někdo z vás před časem pracovali s databázovým produktem Clipper a dnes jej považujete za nenávratně ztracený. Slovenský distributor ACE System by vás rád přesvědčil o pravém opaku, a proto připravil následující akci. Na CD naleznete produkt Xbase++, jenž představuje zcela nové a plně funkční provedení databázového nástroje, jehož základem je jazyk Clipper. Jedná se o moderní, objektově orientované prostředí, plně kompatibilní s 32bitovými Windows. Zmíněný distributor dále nabízí např. produkt eXpress++, což jsou doplňující knihovny pro vývoj aplikací. Vše výše uvedené, a navíc ukázkové příklady samozřejmě najdete na CD, a v případě zájmu můžete uplatnit zajímavou 15% slevu na komplet dvou zmíněných nástrojů. Kupón na uplatnění výhodné ceny naleznete uvnitř čísla a investici si můžete důkladně rozmyslet, neboť zajímavá nabídka platí do konce roku 2002.

OpenOffice 1.0

Kancelářské balíky, a obzvláště rodina produktů kolem StarOffice, vždy patřily k hlavním tématům našich CD. Po minulé verzi dnes přinášíme zásadní edici softwaru, jenž vzniká společným vývojářským úsilím právě na základě kódu původní StarOffice. Balík zahrnuje základní aplikace, jež využijete při běžné administrativní práci: textový editor, tabulkový kalkulátor, grafický editor či návrhář prezentací. Při zohlednění ceny produkt lze dle speciální licence užívat zdarma se jedná o špičkové řešení.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Paličův rádce [III] – Jak zkopírovat cokoli

Jaromír Luhan, Michael Schmelzle

c02p0276

V dnešním dílu se  podíváme na zoubek nosičům hudebním. A to jak chráněným, tak  nechráněným. Vzhledem k jejich přemrštěným cenám bude asi jen  málokdo riskovat znehodnocení originálu na divočejší párty nebo  za oknem automobilu rozpáleného od slunce. Proto si ukážeme,  jak spolehlivě vytvořit dokonalou záložní kopii.

Na našem CD

Exact  Audio Copy (www.exactaudiocopy.de)

Cool Edit 2000 (www.syntrillium.com)

Winamp  (www.winamp.com)

Audiograbber (www.audiograbber.de)

Audacity  (audacity.sourceforge.net)

Feurio (www.feurio.de)

Kopírování  hudebních CDl

1. Přezkoušejte jak čte vaše  mechanika hudební  CD

Teoreticky mohou nechráněné hudební CD načíst všechny CD  mechaniky a vypalovačky, pokud jim dáte k ruce vhodný software,  tak aby bylo možné výstup ve formátu podle takzvané Červené knihy  zkonvertovat do formátu WAV a uložit na pevný disk. Tento postup  se nazývá DAE (Digital Audio Extraction). V praxi se však často  setkáte s různými problémy při následném zápisu dat na CD.

První,  co je potřeba vyzkoušet, je rychlost čtení hudebních dat v mechanice.  K tomu nám dobře poslouží dostatečně plné hudební CD, obsahující  nejlépe přes 70 minut nahrávky. Vytvořte datový obraz na pevném  disku (viz bod 5) a stopněte čas, který na to mechanika potřebovala.  Totéž proveďte s vypalovačkou (samozřejmě pokud máte k dispozici  obě zařízení). Přestože jsou nominální hodnoty u CD-ROM mechanik  obvykle vyšší než u vypalovaček, týkají se tyto datových CD.  U hudebních nosičů jsou dosahovány zcela jiné hodnoty a v mnoha  případech klesají na polovinu nebo dokonce třetinu deklarované  rychlosti. Může se tak snadno stát, že bude papírově pomalejší  vypalovačka nakonec rychlejší než CD-ROM mechanika.

Avšak než  se rozhodnete pro rychlejší zařízení, zkontrolujte ještě kvalitu,  s jakou obě zařízení data čtou. Vhodným nástrojem je sharewarový  program Exact Audio Copy (najdete ). Postup je následující vložte  hudební CD, spusťte program, vyberte libovolnou stopu a stiskněte  klávesu <F8>. Program provede načtení stopy, uloží ji na pevný  disk a informuje vás, jestli došlo k nějakým chybám. Zvláštností  programu je, že čte každý sektor hudební nahrávky několikrát  a snaží se tak zajistit, aby byl obraz na disku naprosto identický  s originálem. A pouze pokud se to podaří, ohlásí úspěšnou kopii.  Jestliže se kvalita čtení obou vašich zařízení výrazněji liší,  použijte ke čtení to úspěšnější, i kdyby bylo pomalejší, protože  kvalita načtení je podstatně důležitější než rychlost.

Tip:  Doporučujeme provádět přímé digitální kopie. Kopie vytvořená  digitalizací analogového signálu z výstupu zvukové karty je vždy  horší kvality než digitální kopie. Navíc digitalizace je časově  náročnější, protože přehrávání hudebního CD probíhá pouze jednoduchou  rychlostí. Tipům na vytvoření kopie z chráněných CD se budeme  věnovat v samostatném článku.

2. Zdrojové CD je dobré před kopírováním připravit

Dobrého načtení originálu lze dosáhnout  pouze u médií, která jsou v dobrém stavu. Běžné každodenní použití  zanechává na disku různé stopy v podobě otisků prstů, škrábanců  a podobně. Proto je vhodné před zahájením načítání nejprve otřít  datovou stranu disku měkkým hadříkem, který nepouští chlupy.  Vhodným prostředkem může být také mírně navlhčený papírový kapesníček,  nicméně s ním se důsledně vyhněte otírání strany s potiskem.  Otírání provádějte zásadně od středu ke krajům, nikdy ne radiálně!  Případné škrábance ve směru datových stop jsou podstatně škodlivější  než ty, které jsou na ně kolmé s těmi si opravné mechanismy snadno  poradí. Pokud je špína "zažraná", musíte použít některý čisticí  prostředek na sklo.

Někdy běžné vyčištění nepomůže a disk stále  není možné načíst, přestože je mechanika v pořádku. Na vině může  být nějaký škrábanec sledující směr datové stopy, se kterým si  korekční mechanismy neporadí. Co dělat? Zkuste škrábanec vyleštit  měkkým hadříkem, na nějž nanesete vhodný čisticí prostředek obsahující  mikročástice (podobně jako některé zubní pasty). Leštění provádějte  křížem na směr škrábance. Nakonec setřete zbytky čisticího prostředku  pomocí navlhčeného hadříku, který nepouští chlupy.

Poté, co  jste otestovali CD mechaniku a uvedli jste CD do pořádku, můžete  načíst zvukové stopy a uložit je ve formátu WAV na pevný disk  v perfektní kvalitě. Použít můžete prakticky jakýkoliv program,  např. sharewarový Exact Audio Copy nebo jednoduše vypalovací  program.

3. Čistý zvuk někdy je potřeba trochu pomoci

Pokud  už máte hudební stopy nahrané na pevném disku, můžete jejich  kvalitu vylepšit (jestliže je to nutné). Občas se totiž stane,  že některé hudební nahrávky obsahují šumy, navzdory tomu, že  jsou digitální. Stává se to hlavně u starších nahrávek, které  vznikaly v dřevních dobách CD techniky na analogových aparaturách.  Ruchy, jež vzhledem ke kvalitě tehdejších přehrávacích aparatur  a použité technice gramofonových desek snadno zanikly v jiných  šumech, mohou být při současné kvalitě přehrávání dost patrné  a nepříjemné. Jejich odstranění jsou schopny zajistit některé  speciální programy.

Možnost 1: Chcete ušetřit? Pak zkuste použít  již zmíněné Exact Audio Copy. Tento program nabízí možnost odstranit  ruchy, ale není tak šikovný, jako třeba Cool Edit (viz dále).

Postup:

1.  Spusťte program a otevřete soubor, který chcete upravit funkcí  "Tools, Process WAV".

2. Najděte ve skladbě úsek, který obsahuje  jenom šumy např. na začátku, na konci nebo v nějaké pauzičce.  Označte úsek myší a vyberte "Process Selection, Noise Profile,  Get from Selection". Tím ukážete programu typické šumy v této  skladbě.

3. Nyní můžete označit myší celou skladbu a vybrat  "Process Selection, Reduce Noise". V následujícím okně nastavte  zkušebně hodnotu na "8 db" a stiskněte "OK". Program provede  odstranění šumů.

4. Pokud jste s výsledkem spokojeni, uložte  ho nejlépe pod novým jménem (funkce "File, Save as").

Možnost  2: Pro zvukové perfekcionisty, kteří chtějí dosáhnout maximální  kvality, se nabízí jako řešení program Cool Edit 2000 a plug-in  Audio Cleanup.

Postup:

1. Skladbu, kterou chcete upravit si  otevřete v programu a vyberte úsek, jenž obsahuje jenom šumy.  Vyberte "Transform, Noise Reduction, Hiss Reduction, Get Noise  Floor".

2. Vyberte celou skladbu myší a zvolte znovu "Hiss Reduction".  Nyní můžete trochu experimentovat s parametrem "Noise Floor Adjust"  a poslechnout si výsledek svého nastavování. Když jste s nastavením  filtru spokojeni, stiskněte "OK".

3. Výsledek můžete opět uložit  pomocí funkce "File, Save as" pod novým jménem.

4. Perfektní  kopie v režimu DAO

Pouze vypalovačka podporující režim "Disk  najednou" (Disc -at-once, DAO) je schopna zajistit vytvoření  exaktní kopie 1 : 1 bez ztráty kvality. Podle specifikace (v  Red Book) totiž musí být hudební CD zapsáno pouze v tomto režimu.  Tím má být zajištěna stoprocentní jistota, že jej přehrajete  v jakémkoliv CD přehrávači.

Vaše vypalovačka patrně DAO režim  podporovat bude (podívejte se do dokumentace). Smůlu můžete mít,  pokud vlastníte některý ze starších modelů Mitsumi (CR-2600TE  nebo CR-2801TE). Také Sony CDU 926 režim nepodporovala tyto přístroje  pracují pouze v režimu Track-at-once (TAO), kdy je po každé skladbě  vypalovací laser na chvíli vypnut. Vzhledem k tomu zůstávají  na CD malé chybové bloky, na kterých mohou CD přehrávače vyluzovat  různé praskání. Dalším mínusem TAO režimu jsou krátké, asi dvousekundové  pauzy mezi skladbami. To může rušit hlavně u živých nahrávek,  jež jsou tvořeny souvislým zvukovým tokem (třeba alba "Dark Side  of the Moon" nebo "Wall" z produkce skupiny Pink Floyd).

Proto  se snažte podle možností v maximální možné míře používat režim  DAO. V programu Feurio dokonce nemusíte nic nastavovat, protože  při volbě zápisu hudebního CD program režim nastavuje automaticky  (pokud jej zvládne vypalovačka).

Nero nechává volbu parametru  na uživateli (na záložce "Vypálit" zaškrtněte box "Vypálit disk  najednou"). Pokud jej nezaškrtnete, program vás na nesrovnalost  upozorní a vyhrožuje, že zvolený režim není "to pravé ořechové".  Ve Win On CD se parametr nastavuje v dialogu, který se objevuje  před zahájením vypalování zaškrtněte box "Disc/Session at once".

5. Optimálního  výsledku dosáhnete snáze přes otisk (Image file)

S vypalováním  hudebních CD se nevyplatí spěchat. Vypalování "za letu" vede  často k velice špatným výsledkům, proto je vhodné nejprve vytvořit  kopii CD (Image) na pevném disku. Bližší informace najdete ve  vloženém rámečku. Platí to zejména v případech, kdy změřená rychlost  čtení zdrojového disku (dle bodu 1) není alespoň dvojnásobná  vůči rychlosti zápisu, což by mělo vypalovacímu programu poskytnout  dostatek času na spolehlivé přečtení kritických sektorů. Také  znečištění a poškrábání nosiče (viz bod 2) často působí problémy,  protože program musí čtení opakovat. Při zápisu "za letu" může  v tomto případě dojít k přerušení toku dat a k obávané chybě  "Buffer Underrun", což má za následek zničení zapisovaného media.  Vyšší spolehlivosti se dosahuje vypalovačkami vybavenými hodně  velkou vyrovnávací pamětí nebo zvládajícími speciální techniky  typu Burn-Proof, Just Link apod.

6. Na CD můžete přidat  také dodatečné informace

Při kopírování hudebního CD můžete  na kopii přidat také dodatečné informace třeba jméno alba, interpreta,  názvy skladeb takže kopie může obsahovat více informací, než  bylo na originále. Musíte k tomu mít samozřejmě vypalovačku,  která zvládne režim CD-Text (najdete v dokumentaci). Informace  budou uloženy v adresářové tabulce CD (Table of Contens, TOC)  v 6 000 bytů velké volné oblasti. Pokud váš přehrávač umí číst  CD-Text, zobrazí tyto informace automaticky na svém displeji.  Jestliže to neumí, nic nezobrazí, ale rušit ho nebudou.

Aby bylo možné informace na CD nahrát, musíte obvykle (podle použitého  programu) buď nastavit zvláštní parametry, nebo vytvořit speciální  projekt hudebního CD. Např. u Feuria (od verze 0.935) se zaškrtne  parametr "Write Text Data" v nastavení zápisu. Program se pak  pokusí na CD zapsat informace, které má ve své databázi nebo  které zjistí na internetu (jestliže jste připojeni). Používá  k tomu databázi Gracenote (www.gracenote.com), jež poskytuje  údaje o více než 800 000 CD titulů.

Program Nero Burning ROM  podporuje funkci od verze 4.0 a chová se prakticky stejně při  zapnutí funkce "Kopírování CD" se dotáže své interní databanky,  a pokud není úspěšný, vyhledává titul přes internet v téže databázi.

Také  Win on CD (od verze 3.6) pracuje na stejném principu i on vyhledává  nejprve u sebe a následně v databázi Gracenote, ale musíte mu  nejdřív zadat, aby adresář CD vytvořil. Provedete to na záložce  "Artwork" tím, že přetáhnete myší seznam stop do okna. Tisknout  jej už nemusíte.

7. Vypálení dat WAV na CD

Nakonec můžete  svá data vypálit na CD. To funguje u všech programů velmi podobně.

Ve Feuriu vytvořte v CD Manageru nový projekt (pomocí zkratky <Alt>+<N>).  V levé části obrazovky přepněte na pevný disk a vyberte adresář  se soubory WAV. Přetáhněte je myší do okna projektu vpravo a  spusťte vypalování příkazem "Write, Write CD".

V Nero Burning  ROM vytvořte nový projekt pomocí "Soubor, Nové, Audio CD, Nové".  Ve správci CD vyberte potřebné soubory WAV v pravé části a přetáhněte  je do projektu vlevo. Vypalování zahajte příkazem "Soubor, Vypálit  CD, Vypálit".

Ve Win On CD se nový projekt zahajuje přes "File,  New, Audio, CD Digital Audio". Soubory se vybírají v horní části  okna a přetahují se dolů do okna projektu. Zápis se zahájí příkazem  "CD, Write".

8. Když to nevyjde, zkuste jiná média

Stalo  se vám, že jste úspěšně vypálili kopii CD a přehrávač ji není  schopen korektně přehrát, přestože originál funguje bez problémů?  Zejména starší přístroje mohou mít problémy s vypalovanými CD  přeskakují části skladeb, vydávají praskání, v nejhorším případě  nejsou schopny CD vůbec přehrát. Příčina: přehrávač si neporadí  s odrazivostí informační vrstvy, která je u vypálených médií  jiná než u médií lisovaných.

Se zajímavým řešením přišel výrobce  programu Feurio: podle jeho údajů je čitelnost zapisovacích médií  lepší, pokud mají černou horní plochu. U nich jsou problémy s  praskotem a výpadky na starých přehrávačích minimální. Vysvětlení  tohoto fenoménu není známé. Pokud neseženete černá CD v obchodech,  zkuste to v on-line obchodu na webových stránkách www.feurio.de.

9. Správný  obal má být jako originál

Pouze s hezkým přebalem, potiskem  a vloženým bookletem může být kopie rovnocennou náhradou originálu.  Disponujete-li odpovídajícím vybavením, tedy skenerem a barevnou  tiskárnou, je vytvoření těchto doplňků otázkou několika okamžiků.  Postup je vcelku jednoduchý nastavte nejvyšší možné rozlišení  tiskárny, rozlišení skeneru nastavte na tutéž hodnotu (pokud  nejste tak nároční, můžete i ubrat). Naskenujte přebal a vytiskněte  jej ve svém oblíbeném grafickém programu ve stejném rozlišení.  Výsledek bude prakticky shodný s originálem.

Jestliže se nedá  rozlišení tiskárny v ovladači nebo programu nastavit, musíte  si trochu zaexperimentovat, abyste dosáhli odpovídajícího výsledku.  Nemáte-li skener, stačí zapátrat na internetu, kde existují desítky  webových stránek obsahujících již naskenované přebaly tisíců  zvukových i datových CD. Nebo si doplňky můžete vytvořit sami  pomocí vypalovacího programu (viz bod 10).

Se speciální tiskárnou  je možné reprodukovat dokonce i potisk CD. Stejných výsledků  můžete dosáhnout také se speciálními samolepicími štítky a etiketovacím  přípravkem.

Pozor: webové stránky s obaly CD jsou často přeplněné  reklamami nejrůznějšího typu. Navíc jejich obsah většinou porušuje  vlastnická práva autorů obalů, a je tudíž z hlediska zákona nelegální.  Přestože jsou nelegální kopie v soukromém držení téměř nevysledovatelné,  je lepší se takovým praktikám vyhnout, zejména pokud nevlastníte  originální CD.

10. Vytvoření vlastního přebalu CD

Záložní  kopie CD vypadá bez takzvané bižutérie opticky hůř. Kdo nemůže  oskenovat originální přebal a ruční popisování se mu nelíbí,  může si pohrát s výrobou vlastního v oblíbeném vypalovacím programu.  Feurio, Nero Burning ROM i Win On CD k tomu poskytují příslušné  náčiní v podobě speciálního editoru.

Postup si ukažme alespoň  na příkladu Win On CD, jehož schopnosti se zdají být subjektivně  nejpříjemnější. Prvním krokem je načtení informací o CD, které  jsme si popsali v bodě 6. A pak už to jde víceméně samo. Vyberte  "Artwork" a zvolte "Tracklist". Tím vyrobíte seznam skladeb,  který můžete umístit na vkládaný list (Inlay), případně také  upravit jeho velikost. Funkcí "File,Print" přenesete výsledek  na papír. Pak jej můžete vystřihnout a vložit do CD boxu.

Záložní kopie z chráněného CD? Proč Ne!

Hudební  průmysl údajně přichází ročně o stamiliony dolarů. Paradoxně  za to nemůže ani nedostatečná kvalita, ani klesající zájem publika,  dokonce ani přemrštěné ceny hudebních nosičů. Viníkem jsou internet,  počítače a hlavně vypalovaná CD! Proto vynakládají hudební továrny  stále více prostředků na hledání postupů a technologií, které  by zabránily kopírování jejich výrobků. Pojďme se podívat, kam  až ve svém snažení dospěly a jak jsou úspěšné.

1. Téměř  všechna nová CD přicházejí na trh s ochranou proti kopírování

Dnes  se již obtížně hledá významná firma, která by nepoužívala nebo  alespoň neplánovala nasadit některý ze systémů ochran zvukových  CD. Zlomovým momentem pro masovější nasazování bylo loňské léto,  průkopníkem pak firma Zomba Records, která začala ve velkém používat  ochranu Key2audio vyvinutou firmou Sony DADC. Postupně se přidali  další hráči na trhu, takže se nyní můžeme setkat poměrně snadno  i s dalšími systémy ochrany jako je Cactus Data Shield (v různých  verzích), vytvořený firmou Midbar Tech, nebo Safeaudio od firem  Macrovision a TTR Technologies. Na americkém trhu se setkáte  také s ochranou Musicguard od firmy TTR Technologies (což je  prakticky totéž jako Safeaudio).

2. Jak poznáte chráněné CD

Obecně  se dá říci, že je to různé. Ne všechny firmy totiž informace  o ochraně na CD zviditelňují. A pokud tak činí, dělají to většinou  co možná nejméně nápadně. Obvykle najdete někde v rohu přebalu  malé nenápadné logo ochrany nebo nápis "Chráněné CD", občas se  také objeví upozornění, že CD není možné přehrávat v počítači.  Jak tedy poznat, že je CD chráněno?

Ochrana Key2audio se pozná  jednoduše tak, že se médium nedá v CD nebo DVD mechanice vůbec  identifikovat. U ochrany Cactus Data Shield 200 se po vložení  do počítačové mechaniky spouští speciální přehrávač dodávaný  výrobcem. Cactus Data Shield 100 zase v počítači uvidíte na CD  99 "stop", ze kterých si toho moc neposlechnete. Navíc obě ochrany  patří k těm "viditelným" ve formě odlišné oblasti na datové ploše  nosiče. O ochranách Safeaudio a Musicguard toho je známo méně,  ale podle principu fungování se ochrana projevuje až při kopírování  CD.

3. Problémy s ochranami

Říkáte si, že žádné kopie z  hudebních CD nepotřebujete, takže se vás problémy s ochranami  netýkají? Nenechte se mýlit. Např. s disky chráněnými Key2audio  si nezahrajete nejen v počítačových mechanikách, které disk vůbec  nenačtou, ale neporadí si s nimi ani některé "příliš chytré"  přehrávače, a to přestože výrobce tvrdí, že by k problémům nemělo  dojít. Levnější přehrávače většinou problémy nemají, protože  načítají jenom minimum informací a vějičky, které ochrana nastrkuje,  bez problémů ignorují.

Disky s Cactus Data Shield 200 se dají  v počítači přehrát alespoň pomocí integrovaného přehrávače. V  audiopřehrávačích obvykle problémy nedělají.

4. Technika  v pozadí ochran

Key2audio chrání data pomocí digitální signatury,  která obsahuje informace o údajných chybách na CD. Nečitelnost  pro CD mechaniky je zajišťována pomocí manipulace s tabulkou  obsahu (TOC), jež se tváří jako 30sekundová zvuková stopa. Audiopřehrávače  obvykle TOC ignorují a rovnou přehrávají zvukové stopy.

Cactus  Data Shield má sice několik verzí, ale pracují na stejném principu.  CD obsahuje smyšlený údaj, že první zvuková stopa je umístěna  kdesi zcela mimo fyzickou kapacitu média. Pokud se CD mechanika  pokusí tyto sektory najít, pochopitelně neuspěje a nahlásí chybu  čtení. Ostatní stopy chráněné nejsou a dají se bez problémů načíst.

Musicguard  a Safeaudio fungují velice obdobně, protože druhá vychází z první.  Principem jsou umělé chyby, které jsou vytvořeny již při výrobě  skleněné lisovací matrice. Tyto chyby způsobují u počítačových  mechanik díky příliš pečlivým korekčním mechanismům chyby při  čtení. Výsledkem jsou výpadky načítání (přeskakování) nebo špatná  kvalita zvuku. Audiopřehrávače chyby přehlížejí.

Poměrně novou  a málo rozšířenou ochranou je MediaCloq. Tato ochrana manipuluje  s dodatkovými informacemi a tabulkou obsahu disku (TOC) (audiostopy  se tváří jako datové). Údajně by neměla komplikovat přehrávání  ani načítání, měla by však zablokovat vypálení skladby. Podle  dostupných zpráv se po vložení chráněného CD do počítače spustí  program, který přes internet ověří pravost CD a poté dovolí nakopírovat  upravené soubory ve formátu MP3. Ty pak můžete přehrát, nemělo  by však být možné je zpět vypálit na CD.

5. Ani nové techniky  stoprocentně neochrání

V "předochranové" éře bylo kopírování  hudebních CD celkem jednoduché. Zavedení ochran postup pouze  zkomplikovalo, překážkou však není.

Např. Key2audio se sice  nedá počítačovou mechanikou přečíst, nicméně programem Clone-CD  můžete vytvořit kopii bez větších problémů. Je potřeba pouze  nastavit "Číst SubKanálové informace z Datových stop", "Číst  SubKanálové informace z Audiostop" a "Inteligentní čtení sektorů".  Číst je vhodné maximálně čtyřnásobnou rychlostí. Při zápisu nastavte  "Provádět kalibraci laseru", "Poslední session uzavřít" a "Subkanálové  informace neopravovat". Vypalovat můžete až šestinásobnou rychlostí.  Načtení nosiče trvá asi 30 minut a kopie se dá bez problémů přehrávat  v audio a vypalovačce, která ji vytvořila. Pokud vaše mechanika  zvládne načtení čistých dat, je také možné načíst pouze zvukové  stopy, a následně pak vypálit jakýmkoliv vypalovacím programem.  Výsledkem bude nechráněná kopie, která funguje i v počítačové  mechanice.

Ochrany Cactus Data Shield se dají kopírovat běžnými  programy jako je Feurio, Nero Burning ROM nebo Win on CD. Ovšem  s výjimkou první stopy.Tady běžné kopírování selhává. Nicméně  lze CD načíst jako otisk 1:1 pomocí Clone-CD. Zajímavé je také  použití "mechanických opravných prostředků", které je vhodné  jak pro verzi CDS 100, tak i CDS 200. Principem je znemožnit  mechanice čtení druhé, vadné stopy. Toho lze dosáhnout např.  přelepením stopy (předěl mezi stopami je viditelný při dobrém  osvětlení) nálepkami nebo přemalováním lihovým fixem. Stačí přemalovat  nebo přelepit pouze část, nálepky však používejte alespoň 3-4  rozmístěné souměrně tak, aby bylo CD vyvážené. Samozřejmě že  tyto postupy (zejména nálepky) mohou vést k poškození mechaniky,  takže je namístě nejvyšší opatrnost. Navíc tento postup v podstatě  nevytváří identickou kopii originálu, ale nechráněnou kopii.

6. Právní  aspekty ochran proti kopírování

Na tomto místě se podívejme  na právní aspekty ochran proti kopírování. První z nich je ochrana  autorských práv. Předpokládáme, že kopii CD vytváříte pouze jako  záložní pro svou vlastní potřebu, na což právo máte. Podle právních  výkladů však problém může být použití speciálních programů a  postupů, které mají ochranu prolomit nebo jinak vyřadit z činnosti.  V podstatě se tedy jedná o "schizofrenní" postavení, kdy máte  podle zákona právo si kopii vyrobit, nicméně ji vyrobit nesmíte,  protože byste k tomu použili nezákonné prostředky. Dalšími úvahami  nechť si lámou hlavu odborníci.

Zaměřme se i na to, kde nás  ochrana může omezit na našich právech, a to je jednoznačně v  případech, kdy nebudeme moci přehrávat zakoupený nosič. Právní  výklady nejsou zcela jednoznačné, ale obecně se dá říci, že výrobce  může aplikovat ochranu pouze za předpokladu, že půjde nosič přehrát  na jakémkoliv přehrávači, nebo tak, jak je na nosiči uvedeno.

První  otázkou je, co se stane, pokud jste zakoupili CD, které díky  ochraně není možné provozovat na vašem přehrávači. Druhou pak,  jaká máte práva, pokud sice CD v přehrávači funguje, ale nelze  jej přehrát v počítači. Vzhledem k tomu, že se jedná o poměrně  nové problémy, není dosud zcela jasné, kam se bude ubírat jejich  řešení u nás. Zdá se, že v prvním případě zůstane Černý Petr  spíše uživateli, případně bude odkázán na dobrou vůli prodávajícího.  V druhém případě je to otázka poskytnutí relevantních informací.  Např. v sousedním Německu je jasně stanoveno, že informace o  omezení musí být dobře viditelná a na lícové straně obalu. V  takovém případě si nemáte na co stěžovat. Pokud však informace  zcela chybí, nebo není dobře viditelná (třeba je uvedena příliš  drobným písmem nebo je uvnitř na nosiči či na zadní straně obalu  což bude nejběžnější), jedná se o uvedení v omyl a tedy porušení  vašich práv. Pak máte právo na vrácení peněz. Totéž platí i v  případě koupě přes internet, kdy sice CD je řádně označeno, ale  prodávající na to neupozorní v katalogu, ze kterého vybíráte.  Uvidíme, jak se tedy situace vyvine u nás. První vlaštovky sporů  se již objevují.2 0332/OK o MP3 & spol: Takto je možné dostat  zvuky na CDInternet je plný hudby. Pokud však budete jenom tak  stahovat a stahovat, budete váš pevný disk za chvíli přetékat  gigabyty MP3 souborů, které si však přehrajete pouze na svém  počítači nebo v přehrávači MP3 na běžném CD přehrávači v obývacím  pokoji nebo v přenosném discmanu nikoliv (pokud tato zařízení  nejsou uzpůsobena k přehrávání MP3 souborů). Řešením může být  vypálení "empétrojkové" sbírky na CD.

Vypálení dat ve formátu  MP3:

Tady je postup stejný, bez ohledu na používaný vypalovací  program. Lze použít jak Feurio, tak Nero Burning ROM nebo Win  on CD a postupovat takto:

Krok 1: Vytvořte projekt hudebního  CD (viz bod 7) a přetáhněte MP3 soubory do projektu jako WAV  data.

Krok 2: Vytvořte nejprve Image soubor. Vypalovací program  musí nejdřív konvertovat data z formátu MP3 do formátu WAV, aby  je mohl zapisovat ve formátu podle specifikace Red Book. Tato  konverze může být poměrně pomalá a může tudíž dojít k podtečení  zásobníku. Proto vytvořte otisk projektu na pevném disku (Image  File), a teprve tento vypalte na CD.

V programu Feurio toho  dosáhnete tak, že deaktivujete parametr "On the fly" a otisk  bude vytvořen automaticky. Nero Burning ROM vyrábí otisk, pokud  v menu Audio CD zapnete v sekci "Možnosti CDA" parametr "Před  vypalování načíst stopu na pevný disk". Win on CD vytváří otisk,  pokud aktivujete ve vlastnostech CD parametr "Allways copy files  from slow devices" v sekci "File Caching".

Vypálení dat v  jiném formátu:

Občas se stane, že narazíte na internetu na hudbu  v jiném formátu než MP3. Může to být třeba VQF. Tady už si vypalovací  software poradit nemusí, i když třeba Nero Burning ROM zvládne  leccos. Pokud se to nedaří, můžete zvolit následující postup:

Krok  1: Nainstalujte si MP3 přehrávač Winamp (najdete ).

Krok 2:  Nainstalujte "VQF Decoder Plug-in", který najdete v podadresáři  po rozbalení archivu v adresáři "C:\Program Files\Winamp\Plugins".

Krok  3: Vyberte ve Winampu všechny skladby, které chcete vypálit na  CD, a nastavte dekompresní mod pomocí "Options, Preferences,  Plug-ins, Output, Nullsoft Disc Writer Plug-in". Program se zeptá  na adresář, kam má zkonvertovaná data uložit. Odešlete je tam  příkazem "Play".

Krok 4: Vzniklé WAV soubory už vypálíte na  CD běžným postupem podle bodu 7 hlavního článku.

Lepší MP3  dekodér:

Až do verze 2.62 měl Winamp problémy s dekódováním  formátu MP3. Přestože od verze 2.7 by mělo být vše v pořádku,  občas se objeví názory, že plug-iny, které obcházejí interní  dekodér, produkují lepší zvuk. Perfekcionisté mohou proto použít  následující postup:

Krok 1: nainstalujte Mad-Plug-in (najdete  ). Tím zřídíte alternativní MP3-dekodér.

Krok 2: V adresáři  "C:\Program Files\Winamp\Plugins" najděte soubor IN_MP3.DLL a  přejmenujte jej na IN_MP3.DL1. Tím deaktivujete originální dekodér  Winampu.

Krok 3: Konvertujte nyní všechny potřebné soubory MP3  do formátu WAV podle postupu popsaného v odstavci "Vypálení dat  v jiném formátu".

Krok 4: Vypálení už je běžnou záležitostí  viz bod 7 hlavního článku.

Výroba vlastního hudebního mixu

Každý  majitel přenosného CD přehrávače nebo přehrávače v autě zná ten  problém nejoblíbenější písničky, které by si chtěl pouštět během  ranního běhu v parku nebo během cesty do práce, nikdy nenajde  pohromadě na jediném CD. Problém může vyřešit vlastní mix na  vypáleném CD.

Krok 1: Nakopírujte požadované skladby na pevný  disk. Popis najdete v bodě 2 hlavního článku.

Krok 2: Následně  vytvořte ve vypalovacím programu hudební projekt a načtěte do  něj datové soubory (viz bod 7).

Krok 3: Sjednoťte hlasitost  jednotlivých skladeb, jinak budete muset regulovat hlasitost  mezi skladbami během přehrávání. Použít můžete například program  Exact Audio Copy (další informace viz dále v odstavci "Tip")  nebo Audiograbber (). Nebo lze použít některý vypalovací program  vybavený funkcí pro "normalizaci" hudby (neplést si nedávnou  historickou epochou).

Ve Feuriu je tato funkce poněkud ukryta,  ale je velice komfortní. Vyberte jednu skladbu pravým tlačítkem  myši a otevřete "Track Editor". Přejděte na "Extra, Adjust amplitude  (whole project)" a volbu potvrďte "OK". Všechny skladby budou  mít nyní stejnou hlasitost.

Programem Nero Burning ROM provedete  normalizaci skladeb následujícím postupem: klikněte pravým tlačítkem  myši na první skladbu. Vyberte "Úpravy, Vlastnosti, Filtry, Normalizace".  Nastavte "Způsob normalizace" na "Maximum" a "Procent" na "95".  Totéž opakujte pro všechny skladby.

Win on CD funguje obdobně.  Označíte skladbu, kliknete na "Editor" a vyberete "Maximize volume".

Krok  4: Nyní můžete vypálit skladby na CD podle bodu 7.

Tip: Nemáte-li  vypalovací software, který podporuje normalizaci hlasitosti,  můžete si vypomoci samostatným programem. Třeba v programu Exact  Audio Copy je postup následující: otevírejte postupně všechny  skladby nástrojem "Tools, Process WAV". Dále stiskněte "Process  File, Normalize". Standardní hodnota 98 procent je vyhovující.  Doporučujeme však ukládat normalizované skladby pod novými jmény  (funkce "File, Save As") a následně tato data přenést do projektu  místo původních. Vypálení opět provedete ve vypalovacím programu  dle bodu 7.

Chráněná hudební CD? Zaručený způsob kopírování

Ochrany hudebních  CD nepochybně komplikují vytváření kopií. Ale bez ohledu na to,  jak jsou nebo budou rafinované, existuje spolehlivý způsob vytvoření  kopie libovolného hudebního nosiče. Slabým místem každého CD  je totiž skutečnost, že musí jít přehrát v běžném CD přehrávači.  Takže s příslušným vybavením lze vyrobit během hodiny kopii zvukových  stop ve formátu WAV na pevném disku, a to dokonce v perfektní  kvalitě. Vypálení na CD je pak už jenom otázkou chvilky.

Hardwarové  vybavení: Budete potřebovat hlavně zvukovou kartu s optickým  vstupem SP/DIF, dále pak optický propojovací kabel a CD přehrávač  výstupem SP/DIF. Ten najdete na prakticky všech novějších zařízeních,  obvykle na zadní straně pod označením "Digital" nebo "Digital  Out".

A jak budete postupovat? Nejprve propojte přehrávač pomocí  kabelu se zvukovou kartou a nastavte digitální vstup zvukové  karty. To provedete stisknutím levého tlačítka myši na symbolu  reproduktoru v úlohové liště. Otevře se vám okno s nastavením  parametrů přehrávání. Vyberte "Možnosti, Vlastnosti, Záznam".  V seznamu v dolní části okna aktivujte vstup označený jako SP/DIF  nebo "Digital", a stiskněte "OK". Objeví se nastavovací panel  nahrávací. Ponechte aktivní pouze vstup SP/DIF, ostatní deaktivujte.  Potom můžete začít nahrávat pomocí některého audioeditoru, vhodný  je například freeware Audacity (najdete ). Tento program se instaluje  pouhým rozbalením distribučního archivu a můžete hned začít pracovat.  Spustíme program a zaškrtneme "File, Preferences, Audio I/O"  box u parametru "Record in Stereo" a potvrdíme dialog. Pak již  spustíme přehrávání CD přehrávače a odstartujeme nahrávání červeným  tlačítkem v editoru.

Zvuk prochází bez rušivých vlivů v digitálním  formátu SP/DIF z přehrávače přes optický kabel do zvukové karty  a editor jej ukládá ve svém vnitřním formátu na pevný disk. Následně  funkcí "File, Export" zkonvertujete nahrané stopy od formátu  WAV, který bez problémů vypálíte na CD pomocí svého oblíbeného  vypalovacího programu.

§§§§§


Rychlokurz: Katalog – udržte svá data pod kontrolou

Karel Šredl

c02p0292

"Pořádek je pro hlupáky, inteligent zvládá chaos"

Tímto heslem již dlouhá léta obhajuji nejen neustálý nepořádek na mém psacím stole, ale i poměrně časté dlouhé hledání v různých verzích na různých místech uložených programů, zdrojových kódů a dokumentů. Jak však léta plynula a moje trpělivost se krátila, rozhodl jsem se udělat si v mnohých věcech pořádek. Sáhl jsem proto po Katalogu programu pro katalogizaci souborů.

ZAČÍNÁME

Jako vždy se zmíním o instalaci. V tomto případě se jedná o klasickou instalaci/neinstalaci, neboť program se vlastně neinstaluje, ale rozbalí se zkomprimovaný soubor na zvolené místo a spustí se EXE-soubor.

Při prvním spuštění vás autor upozorní, že se jedná stále ještě o vývojovou verzi programu. Nic se však nebojte, program je už poměrně zralý a chyb je tam opravdu pomálu.

První, čím musíme začít, je vytvoření souboru s naším katalogem. Přejděte tedy do menu "Soubor" a zvolte "Nový" (klávesová zkratka Ctrl+N). V levém okně se objeví hlavní položka. (Můžete se kolegům blýsknout termínem "root", což znamená nejvyšší, hlavní položka strukturovaného seznamu takzvaného stromu. V doslovném překladu to znamená "kořen"). Tuto položku pojmenujte (např. Root nebo třeba i Můj katalog). Bude vlastně reprezentovat jeden soubor katalogu na vašem disku. Takovýchto souborů můžete mít otevřeno vícero.

Budeme pod ně ukládat seznamy souborů na našich discích, CD-ROMech či na síti. Toto vkládání seznamů je velice jednoduché a pohodlné. Z menu "Služby" zvolte možnost "Načíst disk" (Ctrl+F10).

V dialogovém okně nejprve určete, co vlastně chcete zkatalogizovat. Kliknutím na tlačítko [Procházet] otevřete jakéhosi průzkumníka adresářů a v něm označte adresář, disk, síťový disk nebo CD, ze kterého chcete vytvořit seznam. Zaškrtněte volby, co vše vlastně chcete o adresářích zjistit. Jednotlivé možnosti si popíšeme podrobněji:

Načítat soubory: Pokud si chcete uložit pouze adresářovou strukturu, pak odškrtněte tuto volbu. Ve většině případů však budete chtít vědět, jaké soubory jsou uloženy v těchto adresářích, a poté nechte tuto volbu zaškrtnutou. Pravda ovšem je, že se pak vytvoření seznamu poněkud časově prodlouží.

Počítat CRC: Při zaškrtnutí této volby program při vytváření seznamu počítá i takzvané CRC kontrolní součty každého souboru. Tento CRC součet pak umožní objevit každou, i sebemenší změnu v souboru. Když se to vezme kolem a kolem, tak se dá této vlastnosti využít i jako jednoduché detekce virů, protože nakažený soubor má jiný kontrolní součet. Ale každopádně doporučuji pořídit si speciální antivirový program. Ale o tom třeba někdy příště.

ID3 tag ze souborů MP3: Při vytváření seznamu prozkoumá program u hudebních souborů MP3 hlavičku, ve které jsou uloženy informace o interpretovi, autorovi, albu atd. Tyto informace uloží do vytvářeného seznamu. Potom nebude problém vyhledat všechny empétrojky od vašeho oblíbeného interpreta, které máte někde uschované.

TITLE z HTML souborů: Tato volba je podobná té předchozí, avšak získává dodatečné informace z HTML souborů. Jejím zaškrtnutím si do seznamu uložíte titulky nalezených HTML stránek. Obsahy archivů: Při zaškrtnutí této volby program uloží i seznam souborů, které jsou uloženy ve zkomprimovaných souborech. Opět se vám vytváření poněkud protáhne, ale odměnou za to bude informace o souborech uložených ve zkomprimované formě.

Popisy souborů a adresářů: Do komentáře budou vloženy informace ze souborů typu fileinfo, descript.ion, dirinfo, info.txt, files.bbs, které obsahují podrobnější a srozumitelnější popis souborů v adresáři. Nejčastěji získáte tyto soubory při stahování z FTP serverů na internetu.

Vložit do označené větve: Pokud budete mít tuto možnost aktivní, vytvářený seznam souborů se vám uloží na aktuální místo ve vašem katalogu (tedy pod položku v levém okně, která je označená je modrá). Pakliže tato volba označena nebude, uloží se seznam do katalogu pod hlavní položku (tedy do úrovně 1).

Tak, zaškrtněte volby, které potřebujete (pokud nevíte, zaškrtněte vše ), a stiskněte [OK]. V dialogovém okně uvidíte prohledávané adresáře a počty nalezených a zaevidovaných souborů a adresářů. V závislosti na zaškrtnutých volbách a počtu prohledávaných souborů budete muset vyčkat nějakou dobu na ukončení. Tedy vyčkejte...

Po ukončení katalogizace se vám objeví ve vašem seznamu další položka, pod kterou se skrývá seznam vašich souborů a adresářů. Nezapomeňte váš katalog uložit, abyste o něj nepřišli. Zvolte v menu "Soubor" volbu "Uložit" (Ctrl+S), zapište název a potvrďte. Katalog je uložen a příště se k němu můžete kdykoli vrátit (menu "Soubor" \ "Otevřít" nebo Ctrl+O).

Soubory i adresáře ve svém seznamu můžeme opatřit komentářem, který nám blíže upřesní, co se skrývá za někdy nic neříkajícími názvy. Klikněte na soubor či adresář pravým tlačítkem myši a z menu zvolte "Popis" (klávesa Mezerník). Zapište komentář a stiskněte [OK]. U některých souborů může být již komentář předvyplněn ten byl získán automatickou cestou při vytváření seznamu. U ostatních nevyplněných se snažte tento komentář v co nejvyšší míře vyplňovat. Vaše práce bude v budoucnu odměněna lepším porozuměním významu souboru nebo i lepším vyhledáním.

Ano, tento seznam jsme přece dělali hlavně proto, abychom v budoucnu v případě potřeby našli ve všech našich úložištích to, co hledáme. Tedy jak hledat?

PROHLEDÁVÁNÍ

V menu "Hledat" zvolte položku "Hledat..." (klávesy F7 nebo Ctrl+F). Objeví se dialogové okno, ve kterém specifikujeme jednak co hledáme, a také kde a jak hledat. V okénku "Text k hledání" buď specifikujeme jednoduše část hledaného textu (může se vyskytovat kdekoli na začátku, v prostředku i na konci), nebo pro složitější dotaz se dá využít takzvané hvězdičkové konvence. Ta nám umožní zadat i složitější dotaz typu "Hledám soubory, které jsou software, freeware, ale ne shareware nebo hardware". Zapíšeme jej jako: *\[share,hard][soft,free]ware* (nezapomeňte zaškrtnout volbu [X] Hvězdičková konvence a regulární výrazy). Tyto regulární výrazy jsou věda sama a ve zkušených rukách představují velmi silnou zbraň, avšak běžný uživatel z nich využije maximálně několik fint. Jsou např. základem programovacího jazyka Perl a jeden dotaz plný hvězdiček, otazníků, různých závorek a lomítek může nahradit i složitý program na několik řádek. Pokud budete chtít využít toho, co vám regulární výrazy mohou poskytnout, přečtěte si nápovědu skrytou pod tlačítkem . Tam naleznete i několik příkladů. My si však ukažeme alespoň dvě užitečné finty. Zbytek nechám k vašemu experimentování.

*.doc vyhledá všechny soubory, které mají příponu doc (doslova říkáme "jakékolim znaky ukončené textem .doc")

*.z?? najde zkomprimované soubory s příponami zip, z01, z02, z99, bohužel také soubory s příponami zap nebo zix (doslova říkáme "jakékoli znaky ukončené písmenem z a dvěma jakýmikoli dalšími znaky")

Vraťme se zpět k hledání. Zapište hledaný text (buď klasicky donald, nebo pomocí hvězdičkové konvence *donald*) a zvolte oblast a způsob hledání. Nyní můžete stisknout buď tlačítko [Hledej] a budete přesunuti na první odpovídající položku, nebo stisknete tlačítko [Najdi vše] a pak se vám otevře nové okno, do kterého se umístí nalezené položky, z nichž si můžete vybrat a dvojklikem myši na vybranou položku přejít. Toť vše... jak jednoduché.

ZJIŠŤOVÁNÍ ZMĚN

Máme již vytvořený seznam a dokážeme v něm najít, co potřebujeme. Avšak soubory nejsou neměnné (nejsou-li uloženy zrovna na CD) a mohou se změnit. Tu přidáme další soubor do archivu, tu pozměníme text. Pokud chcete vědět a znát, co všechno se od vytvoření seznamu změnilo, označte danou položku (kliknutím myší) a z menu "Služby" vyberte "Zjistit změny" (Ctrl+Z). Objeví se dialogové okno, podobné jako když jste seznam vytvářeli. Zaškrtněte volby, co vše chcete zkontrolovat, a spusťe kontrolu. Pokud bude nalezena změna, objeví se okno se seznamem změněných souborů. Buď můžete změny akceptovat a data ve vašem katalogu aktualizovat (tlačítko [Ulož vše]), nebo změněné soubory vymazat z evidence (menu "Služby" \ "Zruš... ze seznamu") nebo dokonce je vymazat z disku (menu "Služby" \ "Smaž... z disku") to v případě podezření na neznámý vir. V každém případě nakonec uložte změny do souboru vašeho katalogu (klávesová zkratka Ctrl+S).ý

CO DÁLE?

Článek se velikostí již přiblížil k maximu, avšak stále jsme ještě nepopsali mnoho funkcí. V menu "Služby" můžete vyvolat aktualizaci seznamu nebo jeho části ("Služby" \ "Aktualizovat větev" nebo "Aktualizovat CRC"). Mužete dokonce porovnat dva seznamy a zjistit případné rozdíly ("Služby" \ "Porovnat větve"). Dále můžete hromadně vymazat soubory ze seznamu podle masky ("Služby" \ "Mazání podle masky"), kdy například maska *.mp3 vymaže z vašeho seznamu všechny empétojky.

Nezmínil jsem se také o možnosti přidávat soubory do katalogu pomocí metody "táhni a pusť" ("drag & drop"), kdy prostě myší uchopíte adresář, soubor či celý disk ve vašem průzkumníkovi (nebo zapnete průzkumníka v Katalogu pomocí klávesové zkratky Ctrl+0) a přetáhnete ho do Katalogu na místo, kde chcete jeho obraz vytvořit. Akce proběhne automaticky podle implicitního nastavení. Poslední, co si dnes vysvětlíme, bude tedy nastavení voleb programu.

NASTAVENÍ

V menu "Nastavení" můžeme změnit hned několik částí programu. Nás asi nejvíce bude zajímat hned první volba, a to "Nastavení prostředí". V listu "Obecné" definujete hlavní chování programu. Zde vám doporučím zůstat u standardního nastavení, rozhodně doporučuji nechat zaškrtnutou volbu "Vytvářet zálohu databáze", a naopak nezaškrtávat možnost "Rychlé ukončení" (to způsobí zavření progarmu, i když máte otevřené vaše seznamy).

List "Načítání" definuje standardní chování při vytváření seznamu souborů, a to hlavně pro metodu Drag&Drop, jak jsme se o tom zmínili v minulé části článku. V tomto listu se mi nejvíce zamlouvalo nastavení Ve třetím listě "Průzkumník" si můžete automaticky zapnout okno průzkumníka souborů v hlavním okně (volba [X] Zapnout průzkumníka) a nastavit jeho vzhled.

Ostatní nastavení doporučuji ponechat v původním stavu, pokud však pocítíte neodolatelnou touhu nastavení změnit a tyto změny se neosvědčí, kdykoli se můžete vrátit do výchozího stavu pomocí menu "Nastavení" \ "Default". Ať tak nebo tak, aby změny zůstaly i pro další spuštění programu, je dobré nastavení uložit (Shift+F9).

ZÁVĚR

Program Katalog mne zaujal především tím, že je český a že je zdarma. Zároveň však splnil téměř beze zbytku vše, co jsem od něj požadoval jakožto od programu, který udrží pořádek tam, kde já ho již dávno ztratil. Těch několik chybek, jež mne během práce s Katalogem potkaly, jsem mu tedy rád odpustil a zařadil jsem jej do mého zlatého fondu pomocníků. Netrpělivě očekávám další změny a vylepšení. Parafrázovitě tedy "U dalších verzí tohoto programu se těším na shledanou". Tak a teď už jenom zahrnout změněný soubor s tímto článkem do mého Katalogu a...

WWW produktu: royalsoft.webzdarma.cz/pages/katalog.php

§§§§§


Všechno špatně! – Optimalizace zařízení pomocí BIOSu a Windows I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Richard Coppola, ANDREAS KROSCHEL, JÖRG THOMA

c02p0315

BIOS a Windows jsou právě těmi místy, kudy se může uživatel dostat k možnostem nastavení hardwaru počítače. Přečtěte si, které parametry byste si určitě měli na svém počítači změnit.

Doba, kdy se ještě parametry hardwarových komponent nastavovaly prostřednictvím přepínačů (tzv. jumperů), je nenávratně pryč. Namísto abychom lezli na zemi po čtyřech okolo zaprášeného počítače vybaveni baterkou a šroubovákem, můžeme dnes většinu hardwarových nastavení sledovat v relativním pohodlí na monitoru a změny provádět pomocí klávesnice nebo myši. I když dnes například neexistuje žádný Setup BIOSu, jenž by se obsluhoval právě prostřednictvím myši.

V dnešní době můžete provádět většinu hardwarových nastavení pomocí příslušného softwaru. To je bezesporu velmi pohodlné, ale bezpodmínečně ne vždy jednodušší. Paměť alokovaná samotnému BIOSu je svou kapacitou extrémně omezená, a i proto musí běžný uživatel u jednotlivých položek zapomenout kupříkladu na nějakou podrobnější nápovědu.

Skutečnost, že v BIOSu je uživatel takřka ponechán svému osudu bez rady a pomoci, s sebou přináší vysoké riziko chybná nastavení BIOSu totiž celý systém výrazně zpomalí nebo učiní nestabilním. Popřípadě může rovněž dojít k deaktivování některých důležitých funkcí. Nezřídka dojde k tomu, že se počítač vůbec nespustí, přitom za to může relativně neškodné nastavení právě v BIOSu. A právě teď je uživatel donucen provedená nastavení opravit, ovšem nezřídka je konečným výsledkem jeho snažení poznatek, že propříště udělá nejlépe, když se provádění změn v BIOSu raději na hony vyhne.

A co ve Windows? Zde by měla být všechna nastavení pro hardwarové komponenty důkladně zdokumentována. Přesto se Správce zařízení, centrální bod operačního systému pro konfiguraci hardwaru, omezuje pouze na všeobecná varovná hlášení. Skutečné osvětlení případných vyskytnuvších se problémů jaksi není žádoucí, neboť systém plug&play přece všechno zvládne automaticky. Změny konfigurace prováděné uživateli žádoucí nejsou ovšem v mnoha situacích jsou prostě nezbytné.

BIOS Setup: Základní řídicí prvek celého počítače

Pro uživatele zvyklého na grafické operační systémy je cesta do Setupu BIOSu krokem do neznáma. Už klávesa pro vstup do BIOSu se liší počítač od počítače, a ne každý systém vám ji ukáže při spuštění. K tomu ještě přidejte fakt, že u rychlých počítačů máte jen velmi málo času, abyste takovou klávesu stiskli.

Při vydařeném vstupu do BIOSu se vám představí nepřívětivé textové prostředí obsahující zpravidla změť jakýchsi anglických názvů, mezi nimiž se můžete pohybovat pouze kurzorovými klávesami a klávesami Page Up a Page Down. Samozřejmě je třeba zapomenout na podporu ovládání myši a českou klávesnici. Takže pro často zadávané písmeno "Y" sloužící k potvrzování provedených změn je třeba použít klávesu Z jedna z nejtriviálnějších překážek, na níž už ztroskotal nejeden uživatel.

To, jak jsou pro obchodníky s počítači či pracovníky počítačové podpory jednotlivé položky BIOSu neprůhledné, zjišťujeme opakovaně z vlastní zkušenosti, když se počítače dostávají ke koncovým zákazníkům bez povolené interní cache (to se skutečně děje). Tři nebo čtyři položky v menu Features Setup (nebo podobně) týkající se nastavení cache musí nutně být nastaveny na parametr Enabled, aby systém rozumně rychle běžel. Když pak jde o další možnosti nastavení, jako je rozdělení prostředků či DMA kanálů, jsou často i skuteční odborníci velmi často na pochybách před vyskytnuvšími se problémy. Problém rozdělení tolika stejných prostředků se objevuje jak v BIOSu, tak ve Windows. Ale kdo vlastně je v tomto případě "vrchním velitelem" BIOS, či systém plug&play ve Windows? Dají se pomocí BIOSu přídavným kartám třeba přiřadit i hodnoty přerušení, aniž by si následně námi nainstalovaný operační systém udělal všechno podle sebe?

Windows: Správce zařízení, Ovládací panely a registr

Ve Windows se o nastavení parametrů jednotlivých hardwarových komponent a celého operačního systému starají dvě instance Správce zařízení a Ovládací panely. Teoreticky je ještě možná třetí varianta, kterou je přímá editace registru, do něhož Windows naprostou většinu nastavení ukládají. Dialogová okna pro nastavení vlastností obrazovky, zvuku, řízení spotřeby, myši a klávesnice v Ovládacích panelech by si měl každý na svém počítači pečlivě prostudovat, aby si mohl optimálně nastavit rozlišení monitoru a chování vstupních zařízení. Tato nastavení zde nebudeme rozebírat, neboť dialogová okna jsou podle našeho názoru dostatečně jasná, a navíc samotná Windows k nim nabízejí dostatečnou nápovědu.

Zcela opačná je situace v případě Správce zařízení, který se co se týče své nepřístupnosti bez problémů vyrovná BIOSu. V článku s názvem Oklamaná Windows se vám pokusíme objasnit typické problémy, které se ovšem dají vyřešit pouze při velmi dobrých znalostech chování technologie plug&play a osobitého chování Správce zařízení. Obdržíte tak například návod, jak z registru odstranit pozůstatky z používání starých přídavných karet, aby následně nové karty pracovaly bez problémů. Dále vám prozradíme, za jakých skutečně častých okolností je naprosto zbytečné vyslyšet požadavek Windows na vložení instalačního CD. Jako doplněk k tomuto hardwarově zaměřenému článku naleznete několik řešených problémů, které by vám mohly pomoci, až vám Windows zase odmítnou dělat to, co po nich žádáte. Aktuálním problémem dneška je například svérázné chování Windows XP týkající se naprosto nechtěného kopírování uživatelských kont.

Všechno špatně! (I) Nejlepší triky nastavení BIOSu

Moderní BIOSy nabízejí spoustu parametrů pro nastavení počítače. Jak je ale

naladit? Která nastavení se překrývají s položkami ve Windows?

BIOS (Basic Input Output System) je základním systémem počítače. Po zapnutí počítače se spouští jako první. Aby byl BIOS po startu bezprostředně k dispozici je zajištěno jeho umístěním v paměti ROM, která se nachází na základní desce. Během tzv. operace "Post" (Power On Self Test) provádí tento program rozbor všeho nainstalovaného hardwaru, inicializuje jej a kontroluje jeho provozuschopnost.

Následuje hledání operačního systému. To provádí rutina BIOSu, nazývaná také Bootstrap Loader, která prohledává v předem definovaném sledu jednotlivé diskové mechaniky a po nalezení operačního systému jej spouští. Následovně dává BIOS operačnímu systému a běžícím aplikacím k dispozici další rutiny (například hodnoty přerušení BIOSu), aby tyto mohly komunikovat s jednotlivými hardwarovými komponentami. Operační systém MS-DOS, programy pro zjišťování systémových informací či diagnostické utility používají právě tyto rutiny. Všechna Windows od verze 95 oproti tomu používají vesměs bez výjimky ovladače, jež přistupují k hardwarovým komponentám přímo.

Setup: Konfigurační program pro BIOS

U většiny základních desek spustíte Setup BIOSu tak, že při spuštění počítače stisknete některou z kláves Delete, F1, F2, F10 nebo kombinaci Ctrl+Alt+Esc. Dávejte pozor na odpovídající informaci na monitoru. Možnosti nastavení v BIOS Setupu sahají od těch relativně neškodných například pro nastavení režimu paralelního portu až po ta velmi problematická. Tak například nastavení příliš vysokého napětí pro napájení mikroprocesoru nebo změna geometrie pevných disků může mít osudové následky.

I tak se ale v řadě počítačů ukrývají doposud netušené výkonové rezervy, jež se dají odhalit právě správným nastavením Setupu BIOSu. Nejlepší na tom je, že pokud víte jak, můžete si tyto změny provést v klidu doma, a to zdarma! Ukážeme vám, jak si máte svůj BIOS Setup optimálně nakonfigurovat. S těmito nastaveními vám pak počítač samozřejmě poběží rychle, ale především stabilně.

Tři výrobci, bezpočet variant

Tři velcí výrobci BIOSu AMI, Award a Phoenix dnes bojují o místo na trhu. To však samozřejmě neznamená, že existují jen tři varianty BIOSu. Každý výrobce základní desky si víceméně "vaří svoji polívčičku" zakoupí si zdrojový kód BIOSu a ten si pak podle chuti a okamžité nálady modifikuje. To je asi ta hlavní příčina bezpočetných variant manuálů a popisů možných nastavení BIOSu.

Abyste se přesto v tomto zmatku zorientovali, uvádíme vám v tomto článku ty nejčastější popisy variant BIOSu. Pokud v nastavení BIOSu svého počítače žádnou takovou položku nenaleznete, hledejte nějakou podobně znějící.


Všechno špatně! – Optimalizace zařízení pomocí BIOSu a Windows II.

1. Pořadí bootování:Pokud možno nejdříve z pevného disku

Po spuštění počítače BIOS testuje v tzv. operaci "Post" (Power On Self Test) základní funkce systému. Pokud celý test proběhne bez chyby, začne BIOS hledat operační systém, jemuž následně předá řízení (v opačném případě se zobrazí chybové hlášení).

Vy máte možnost ovlivnit, v jakém pořadí bude BIOS operační systém hledat. Tato volba se nastavuje prostřednictvím položek First Boot Device, Second Boot Device a Third Boot Device v menu Advanced Bios Features. Také můžete v BIOSu narazit na položku Boot Device Priority, Boot Device Sequence, případně na možnost Boot. Možnosti nastavení se liší podle typu základní desky, ale ve většině případů platí, že jako bootovací médium se dá použít disketová mechanika, pevné disky a CD-ROM, DVD-ROM či CD-R(W) mechaniky.

Zpravidla jsou k dispozici ještě možnosti pro bootování z LS-120 či ZIP mechaniky, pro disky připojené ke řadiči SCSI-Host Adapter a pro bootování z počítačové sítě. Pouze ty novější základní desky mají BIOS, jenž operační systém hledá i na zařízeních připojených přes rozhraní USB, jako jsou například externí CD-ROM mechaniky. Pokud možno si nastavte pro bootování na první místo pevný disk. Tak probíhá spouštění počítače nejrychleji, neboť BIOS najde operační systém prakticky okamžitě. Další výhodou je to, že pokud zapomenete v disketové mechanice disketu, spouštění počítače se tím nezastaví jako v případě, kdy je jako první nastaveno vyhledávání operačního systému na disketové mechanice. Rovněž se pak z bootovací diskety nemůže počítač nakazit žádným virem.

Pevný disk jako první bootovací zařízení nastavíte takto: U položky First Boot Device nastavte parametr HDD-0, tedy pevný disk, který máte připojen na prvním IDE kanálu jako Master. Položka HDD-1 pak odpovídá pevnému disku připojenému na prvním IDE kanálu jako Slave. Pokud má váš Setup položku Boot Device Priority, musí být na prvním místě zvolena položka Hard Disk Drive. Pořadí bootování vám doporučujeme měnit pouze v případech, kdy je to bezpodmínečně nutné například když musíte bootovat z CD mechaniky, jelikož instalujete operační systém, nebo když provádíte v režimu MS-DOS update BIOSu pomocí systémové diskety. Nezapomeňte po provedení takové akce zase vrátit nastavení BIOSu do původní podoby.

U řady notebooků a také u některých desktopů je možno dostat se přímo do bootovacího menu tak, že při spouštění počítače stisknete určitou klávesu nejčastěji to bývá F2, F11 nebo F12. V tomto menu však můžete vybírat pouze mezi disky, které aktuálně existují ve vašem počítači. Změna v pořadí bootování je však omezena jen na aktuální spuštění počítače při dalším startu se projeví opět nastavení napevno uložené v Setupu.

2. Rychlejší bootování: Zkraťte testy prováděné BIOSem

Pokaždé, když během dne spustíte počítač, provádí BIOS konfiguraci a testování počítačových komponent jako jsou procesor, čipová sada a operační paměť. Tento proces zabere jistou dobu i u dobře vybavených počítačů. To ovšem není nic pro vaše netrpělivé kolegy, kteří musí nečinně vysedávat před vaším počítačem. Ale přesto můžete rozumnými nastaveními v Setupu tento test zkrátit na minimum a tak zkrátit dobu spouštění počítače. Jestliže pouštíte počítač několikrát denně, ušetříte tak spoustu času.

Nastavte proto volbu pojmenovanou Quick Power on Self Test nebo Quick Boot na Enabled. U všech variant BIOSu ji najdete v menu Advanced BIOS Features, případně v menu Boot. Od tohoto okamžiku se bude například operační paměť testovat pouze jednou, namísto standardních tří průběhů. V případě tohoto testu můžete být bez obav odhalí totiž bez toho jen skutečně vadné paměťové moduly, proto stačí tuto kontrolu provést pouze v případě, kdy do počítače nainstalujete nový paměťový modul (pak výše zmíněnou volbu nastavíte na hodnotu Disabled). Pokud test nového modulu proběhne v pořádku, pak můžete volbu nastavit zpět na hodnotu Enabled. Nepravidelně se objevující chyby v operační paměti, jež často jsou příčinou zatuhnutí počítače, odhalí BIOS opravdu jen velmi zřídka. Chová-li se váš počítač stabilně, nevystavujete se tedy žádnému riziku, pokud test zkrátíte.

Zcela bez obav můžete vypustit testování disketové mechaniky. Jinak totiž BIOS při každém startu počítače prověřuje, zda disketová mechanika používá diskety se 40 nebo 80 stopami. Nastavte proto v menu Advanced BIOS Features nebo v menu Boot volbu Boot Up Floppy Seek na hodnotu Disabled. Jestliže ve svém BIOS Setupu tuto volbu nenaleznete, je již tento test výrobcem základní desky standardně deaktivován. Řadič disketové mechaniky, který tuto mechaniku ovládá, je ostatně BIOSem stejně rozpoznán i bez testu. Můžete tedy bootovat z diskety i v případě, kdy máte volbu Boot Up Floppy Seek vypnutou. Jestli-že by přesto BIOS nemohl z nějakých důvodů řadič disketové mechaniky nalézt, objeví se chybové hlášení typu Floppy disk(s) fail nebo Floppy disk controller error.

Na nových základních deskách od firmy Intel, jež jsou k dispozici například na kompletních systémech firmy Dell, se dá v BIOS Setupu nalézt volba Intel Rapid BIOS Boot. Nastavíte-li ji na Enabled, rovněž se vám urychlí start počítače. Intel totiž v tomto případě používá optimalizovaný kód BIOSu, jenž automaticky test paměti a disketové mechaniky vypíná.

3. Pevný disk: Nastavení parametrů v BIOSu

Aby mohl váš EIDE pevný disk v počítači správně pracovat, potřebuje BIOS znát jeho důležité parametry. Až potom je možné na disku vytvářet oddíly, formátovat jej a konečně ukládat soubory. Pro připojení EIDE pevných disků jsou k dispozici dva kanály primární a sekundární. Disky se připojují pomocí čtyřicetižilového nebo osmdesátižilového kabelu. Na jeden řadič se dají připojit dva disky, přičemž jeden pevný disk musí být nastaven jako Master a druhý jako Slave. Toto nastavení provedete prostřednictvím přepínačů (jumperů) přímo na pevném disku.

Pro nastavení jednotlivých pevných disků slouží položky s názvy Primary Master, Primary Slave, Secondary Master a Secondary Slave. Najdete je v menu Standard CMOS Setup, Standard CMOS Features, případně Main. Nejjednodušší je nastavit položky pro Type, a je-li k dispozici, také pro položku Mode rovněž zvanou Access Mode, Translation Mode nebo podobně na hodnotu Auto (pokud u položky Mode není tato možnost k dispozici, vyberte hodnotu LBA). BIOS potom načítá při startu všechny parametry přímo z disku. Automatické nastavení funguje v naprosté většině případů velmi spolehlivě a velmi rychle z tohoto důvodu se ani nevyplatí hodnoty do BIOSu zadávat napevno. Pokud to v některých případech opravdu bude trvat o něco déle, doporučujeme u všech neobsazených kanálů nastavit parametr None tyto kanály se pak při startu nebudou testovat.

Jestliže vám ale záleží opravdu na každé vteřině, je nutné funkci automatické detekce pevných disků vypnout. Abyste však nemuseli parametry pevných disků zadávat ručně, existuje prakticky u každého BIOS Setupu funkce IDE HDD Auto Detection nebo Enter to Autodetect. Tu naleznete v menu, u kterého se nastavují zbylé parametry pevných disků, často ale tvoří samostatné menu.

Při startu počítače pečlivě pozorujte obrazovku: Ve většině případů BIOS zobrazí informace o pevném disku včetně jeho velikosti. Pokud zobrazená velikost nesouhlasí se skutečnou, pak je BIOS zřejmě příliš starý. To platí zejména tehdy, když se zobrazí velikost disku o hodnotě odpovídající známým omezením starších BIOSů 504 MB, 8 GB, 32 GB a 128 GB. Zde většinou pomůže update BIOSu.

Pokud máte k řadiči připojenou například EIDE vypalovačku, vyberte v položce Type odpovídající typ mechaniky, je-li takový parametr k dispozici, jinak nastavte parametr None.

4. Pevný disk: Výkon na hranici možností

Ze všeho nejdůležitější jsou v BIOSu položky pro mod PIO a Ultra-DMA (jedná se například o PIO Mode a Ultra DMA Mode). Z nich zejména mod Ultra-DMA umožňuje dosáhnout vysokých přenosových rychlostí. Tyto parametry doporučujeme nastavit na Auto. Naleznete je většinou pro každý disk odděleně pod položkami s názvy Primary Master, Primary Slave, Secondary Master a Secondary Slave. Ty se opět nacházejí v menu Standard CMOS Setup, Standard CMOS Features, případně Main. Pokud je zde nenaleznete, zkuste menu Chipset Features Setup nebo Integrated Peripherals.

Setup BIOSu většinou nabízí položky Multi Sector Transfer, Block Mode nebo HDD Block Mode Sectors. Zde nastavte hodnoty Maximum, Enabled, nebo HDD MAX. Po přístupu na disk se pak bude načítat několik sektorů současně, což je podstatně efektivnější, než přenášení dat po jednom sektoru. Ve Windows tato položka nehraje žádnou roli, neboť Windows komunikují s pevným diskem přímo bez účasti BIOSu. V prostředí MS-DOS a při spouštění počítače se jistého urychlení dosáhne. Totéž platí pro položky 32 Bit Mode či 32 Bit Transfer Mode. Máte-li tuto položku k dispozici, nastavte ji na Enabled.

Asi od roku 1996 nabízí většina disků funkci s názvem SMART (Self-Monitoring, Analysis and Reporting Technology). Jednoduše řečeno se jedná o možnost, kdy BIOS může zjišťovat stav pevného disku, samozřejmě pokud je tato možnost aktivována. V Setupu pro aktivaci této funkce vyhledejte položky Smart, HDD S.M.A.R.T. Capability, SMART Monitoring, případně S.M.A.R.T. for Hard Disks. Naleznete je většinou v menu Standard CMOS Setup, Standard CMOS Features či Main pod položkou týkající se odpovídajícího pevného disku (např. Primary Master). V některých případech se tato funkce může nacházet i v menu Advanced, Advanced BIOS Features nebo Advanced CMOS Setup.


Všechno špatně! – Optimalizace zařízení pomocí BIOSu a Windows III.

5. Operační paměť: Stabilní a rychlá

Při nastavení parametrů operační paměti vůbec nic nezkazíte, pokud zvolíte v BIOS Setupu položky Load BIOS Setup Default či Load Default Settings. Tyto volby nastaví pro přístupovou dobu do paměti hodnoty ve prospěch maximální stability počítače, ovšem za cenu znatelného zpomalení. Přitom právě BIOS Setup je místo, v němž se dá nastavit tolik parametrů, že se určitě podaří najít rozumnější kompromis mezi výkonem a stabilitou. Nejdůležitější položky se nazývají DRAM Frequency, DRAM Clock, SDRAM Capability nebo SDRAM Operating Mode, případně SDRAM Timing jakož i SDRAM Configuration. Naleznete je v menu Advanced Chipset Features, Chipset Features Setup nebo Advanced, Chip Configuration.

Záleží na správné taktovací frekvenci

Dávejte si pozor na to, aby vaše operační paměť pracovala na správné frekvenci. Z tohoto důvodu zvolte položku Auto. Pokud se váš počítač začne chovat nestabilně, nastavte ručně položky jako DRAM Frequency nebo SDRAM Operating Mode například na parametr 100, 100 MHz nebo PC100, pokud máte paměťové moduly typu PC100-SDRAM. Odpovídající nastavení pro moduly DDR-SDRAM je kupříkladu 266 MHz, když používáte typ PC266 či PC2100.

Mnohé čipové sady (hlavně VIA) mají rozličně taktovánu sběrnici FSB (Front Side Bus) a operační paměť. Proto je třeba do položek CPU Frequency a DRAM Fequency zadat odlišné hodnoty. Druhou možností je volba typu System/SDRAM Frequency Ratio, kde můžete zadat poměr, například 100:133, když máte procesor Celeron běžící na 100 MHz FSB s paměťovými moduly PC133-SDRAM.

Co se týká vnitřních nastavení samotné operační paměti, je nejlépe je nastavit na automatiku. To provedete tak, že položku SDRAM Timing, SDRAM Configuration či podobně znějící nastavíte na hodnotu SPD (Serial Presence Detect). V paměti SPD se nacházejí údaje výrobce o přístupové době, uspořádání paměti apod. Někdy se ale může přihodit, že položky SPD nejsou správně interpretovány, nebo že jsou poškozené. Pak musíte výše zmíněné položky nastavit na Manual a nejrůznější parametry jako CAS Latency, RAS Precharge jakož i RAS to CAS Delay otestovat ručně. Velmi často můžete najít spoustu údajů na nálepce paměťového modulu například PC133 222. Prvních šest znaků určuje typ modulu, tedy PC 133, a poslední tři číslice informují o optimálních hodnotách pro CAS Latency, RAS to CAS Delay a RAS Precharge.

CAS Latency je počet taktovacích cyklů, které musí při čtení proběhnout, aby paměťový modul poskytnul kompletní adresu na výstupu z modulu. Adresa paměti je definována pomocí řádků a sloupců. Čipová sada nejprve předá přes RAS (Row Address Strobe) signál pro příslušný řádek. Po uplynutí času označeného jako RAS to CAS Delay, během něhož se signál přenese, přijde přes CAS (Column Address Strobe) signál pro příslušný sloupec. Jelikož každý přístup na buňku v paměti smaže informace v ní, musí se tyto do ní znovu zapsat. Čas mezi výběrem buňky a zpětným zápisem do ní se označuje jako RAS Precharge. U všech těchto položek znamená nižší hodnota zvýšení rychlosti počítače, vyšší hodnota zase zajistí vyšší stabilitu. Posunu v rychlosti počítače dosáhnete také v případě, když nastavíte položku DIMM Interleave Setting nebo Bank Interleave na hodnotu Enabled nebo 2way, případně 4way to podle počtu paměťových modulů. Paměťové moduly jsou organizovány do řad, neboli banků. Při funkci Interleaving jsou jednotlivé paměťové banky při každém dalším požadavku na přidělení paměti adresovány tak, aby se informace zapisovaly na adresy v bancích, které jež nebyly delší dobu adresovány. Interleaving se tedy vyplatí tehdy, pokud máte v počítači alespoň dva paměťové moduly. Dnešní SDRAM moduly mají většinou dva nebo čtyři banky, moduly s čipy DDR jeden nebo dva banky. Dávejte proto při spouštění počítače pozor na hlášení typu SDRAM at Row(s), jež vás informují o tom, kolik paměťových banků je obsazeno.

Mezi výkonem a stabilitou se můžete rozhodnout také pomocí volby SDRAM Cycle Time, případně u položek, v nichž se vyskytují zkratky Tras nebo Trc. Většinou máte na výběr mezi hodnotami 5/7 a 7/9. Tyto hodnoty udávají, kolik taktovacích cyklů zůstává k dispozici pro na sebe navazující paměťové požadavky, případně kolik taktů musí uběhnout mezi dvěma přístupy na stejnou paměťovou adresu vyšší hodnota 7/9 znamená menší rychlost, a tedy vyšší stabilitu.

6. Přidělování prostředků:Věčný problém

Ten, kdo ve svém počítači nemá žádnou starou ISA kartu, se nemusí o přidělování skromného počtu prostředků počítače vůbec starat. BIOS a operační systém tuto operaci provedou automaticky s pomocí technologie plug&play nebo ACPI (Advanced Configuration and Power Interface). To říká teorie. Praxe však vypadá poněkud jinak. Přidělování prostředků patří k jednomu z věčných zdrojů problémů. Těmito prostředky se konkrétně rozumí hodnoty přerušení (IRQ Interrupt Request), neboť ty jsou omezené ze všeho nejvíce. Symptomy ukazující na konflikt přerušení jsou rozmanité vykřičníky ve Správci zařízení, nefunkční nebo jen sporadicky fungující počítačové komponenty, případně trhavý pohyb ukazatele myši.

Ačkoliv je trendem co možná největší kontrola zařízení operačním systémem a co nejmenší vliv BIOSu, přesto se dají mnohé problémy s IRQ vyřešit právě na úrovni BIOSu. Odpovídající nastavení naleznete většinou v menu PnP/PCI Configuration, PnP and PCI Setup, nebo Advanced, PCI Configuration. Jestliže po přidání nového hardwaru počítač nenastartuje, pomůže v některých případech smazání ESCD dat (Extended System Configuration Data) v Setupu. V nastavení ESCD totiž BIOS skrývá přidělení systémových prostředků, aby je nemusel znovu zjišťovat při každém spuštění počítače.

Pro smazání ESCD slouží volby Clear ESCD, Clear NVRAM, Reset Configuration Data nebo Update ESCD. U nich stačí zvolit parametr Enabled nebo Yes. BIOS tento parametr po dalším spuštění počítače nastaví obvykle zpět. Pro jistotu byste si měli pak zkontrolovat, zda se bootování počítače neúměrně neprodloužilo. Volby PnP OS Installed, Plug and Play Aware OS nebo jim podobné ovlivňují rozdělení úkolů mezi operačním systémem a BIOSem při konfigurování počítače. Zde nastavte parametr Yes či Enabled, pokud chcete, aby BIOS řídil pouze zařízení, která nezbytně potřebuje pro spuštění počítače. Tak dostanou například síťová a zvuková karta přiděleny svoje prostředky od operačního systému. Když zvolíte položku No, případně Disabled, nakonfiguruje BIOS všechny komponenty. Praxe ukazuje, že změna tohoto parametru pomůže vyřešit celou řadu problémů. Takže pokud se setkáte u svého počítače s nějakými problémy tohoto druhu, zkuste změnit právě tento parametr.

Zajímavostí v tomto ohledu může být fakt, že kupříkladu u Windows XP, která bezpochyby mají podporu technologie plug&play, doporučuje firma Microsoft právě tento parametr nastavit na No, případně Disabled.

Jestliže máte ve svém počítači starou ISA kartu, jež nepodporuje technologii plug&play, která se konfiguruje pomocí speciálního softwaru, případně pomocí jumperů, musíte jí prostředky zvlášť vyhradit. K tomu slouží volba IRQ x used by ISA, kterou nastavíte na Yes, nebo volba IRQ x assigned to, kterou nastavíte na Reserved, ISA nebo Legacy ISA. Podle druhu Setupu musíte případně položku Resources Controlled By nastavit na hodnotu Manual, abyste tyto položky zviditelnili, anebo se přesunout do podmenu IRQ Resources, Resource Exclusion nebo jim podobných.

K systémovým prostředkům patří také tzv. kanály DMA (Direct Memory Access). S jejich pomocí si ISA karty vyměňují data s operačním pamětí, aniž by zatěžovaly procesor. Když váš BIOS nabízí položku DMA x used by ISA nebo podobnou, pak musíte pro svoji ISA kartu nepodporující plug&play vyhradit také tento kanál. Pro omezení problémů s IRQ u PCI karet nabízí většina BIOS Setupů možnost přiřadit PCI slotu určité hodnoty přerušení. Odpovědná za tuto funkci je volba PCI Slot x nebo Slot x IRQ. Jestliže váš BIOS tuto volbu nemá, případně tato nevede k cíli, nezbývá nic jiného, než zkoušet PCI kartu postupně zasunovat do všech slotů ve vaší základní desce.

Windows od verze 95 OSR 2 ale dokáží požadavky na hodnoty přerušení přerozdělit znovu, a to i když si to vy sami nepřejete. Abyste tomuto chování zabránili, například když se vyskytnou opravdu velké problémy, můžete tuto funkci s názvem Řízení IRQ vypnout. K tomu stačí odstranit zatržítko u položky Používat řízení IRQ. Klepněte si na Ovládací panely, nato poklepejte na ikonu Systém a přesuňte se na kartu Správce zařízení. Zde poklepejte na ikonu Systémová zařízení a dále na ikonu Sběrnice PCI. V dialogovém okně se přesuňte na kartu Řízení IRQ. Ve Windows 2000 a XP je tato karta ve Správci zařízení dostupná při postupném poklepání na ikonu Počítač a posléze na ikonu Standardní PC, ovšem jen tehdy, pokud jste operační systém nenainstalovali v modu ACPI. Jak se tohoto modu zbavíte, vám poradíme v článku Oklamaná Windows

Problémy s přerušením: Co se za nimi skrývá

Stabilní a rychláPomocí signálů přerušení nějaká součást počítače sděluje procesoru, že potřebuje jeho pozornost, čili že má svoji činnost přerušit ve prospěch této komponenty. Od toho tedy název Interrupt Request (IRQ) neboli česky požadavek přerušení. Abychom tato IRQ odlišili od softwarových přerušení, což jsou vlastně rutiny operačního systému, nazýváme IRQ také hardwarovými přerušeními.

Zprostředkovatel.

Požadavek přerušení vysílá současně mnoho komponent, ovšem procesor má pro ně pouze jeden vstup. Proto je zde zavedena úloha jakéhosi zprostředkovatele, kterým je PIC (Programmable Interrupt Controller). Ten je většinou integrován v Southbridge čipové sady a mnoho přerušení také přijímat nemůže je jich právě 15. Na obyčejném počítači jsou pro PCI zařízení volná pouze čtyři (IRQ 5, 9, 10, 11). Zbytek je vyhrazen nepostradatelným systémovým zařízením jako jsou Systémový časovač jakož i různé porty: sériový (IRQ 3, 4), paralelní (IRQ 7), řadič disketových jednotek (IRQ 6), myš do zásuvky PS/2 (IRQ 12), primární (IRQ 14) a sekundární řadič IDE (IRQ 15). Pokud chcete získat některá volná IRQ, můžete nepoužívané porty v BIOSu vypnout. Výjimkou jsou moderní Southbridge, které mají tzv. APIC (Advanced PIC), jenž byl původně určen pro víceprocesorové systémy. Tak například Southbridge od firmy Intel v čipové sadě 810 mají ve spojení s víceprocesorovým operačním systémem (Windows 2000, XP) k dispozici až 24 hodnot přerušení.

Dělení je těžké.

Pro zmírnění nedostatku přerušení se mohou PCI komponenty o tato IRQ (alespoň teoreticky) dělit. To, že v praxi zařízení, která se dělí o hodnoty přerušení, nepracují, je většinou záležitostí ovladačů. Notorickými nespokojenci jsou zvukové a televizní karty, a to zvláště tehdy, pokud se musí o IRQ dělit navzájem nebo se síťovou kartou. Příznaky takových potíží jsou situace, kdy jedna komponenta buď nefunguje vůbec, anebo vynechává. Také trhavý pohyb ukazatele myši prozrazuje, že něco není v pořádku. Aby se problémy se sdílením IRQ pokud možno ještě více zmírnily, zkouší výrobce základních desek volná IRQ rozložit po slotech pokud možno co nejrovnoměrněji. Většina základních desek může kvůli použitému Southbridge pracovat se čtyřmi různými IRQ pro PCI zařízení. Teprve až nové čipové sady se Southbridge, jakou je například ALI M1535D+ (kupříkladu čipová sada Magik1) a Intel ICH2 (např. čipová sada i845), nabízejí možnost rozdělit mezi PCI zařízení až osm hodnot přerušení.


Všechno špatně! – Optimalizace zařízení pomocí BIOSu a Windows IV.

7. Grafická karta: Postarejte se o její stabilitu

Komu záleží hlavně na stabilním systému, tomu nepřijde zatěžko obětovat zvýšení stability na úkor výkonu zvláště když se jedná o grafickou kartu. Pokud má váš systém potíže při hraní 3D her, měli byste položku AGP Fast Write nastavit na Disabled. Tuto volbu naleznete v BIOSu v menu Advanced Chipset Features nebo pod Advanced, Chip Configuration. Tuto možnost nabízejí základní desky, jejichž čipová sada podporuje mod AGP 4x, což je prakticky u všech základních desek mladších jak dva roky.

Položka AGP Fast Write by vlastně měla celý systém urychlovat, protože v tomto modu jdou data z mikroprocesoru a čipové sady přímo ke grafické kartě, aniž by musela procházet přes operační paměť. Právě ta je u modu AGP 4x úzkým hrdlem při přenosu dat. Pokud je tedy položka AGP Fast Write povolena, musí ovladače čipové sady a grafické karty perfektně spolupracovat, jinak dochází k zatuhnutí počítače. Takže pokud se položky AGP Fast Write nechcete vzdát, měli byste podstoupit update BIOSu a ovladačů. Ten by měl eventuální těžkosti vyřešit.

Jestliže grafická karta způsobuje zatuhnutí počítače, měli byste mod AGP otestovat. K tomu vám může do značné míry pomoci volba AGP Mode, příp. AGP Capability, kterou můžete nastavit ze standardní hodnoty Auto na 2x. Zmíněnou položku naleznete v menu Advanced Chipset Features nebo v Advanced, Chip Configuration. Pak ovšem počítejte s tím, že váš počítač na výkonu bude něco tratit.

Pouze u základních desek s čipovou sadou VIA existuje ve výše zmíněných menu položka AGP Drive Strength, případně AGP Comp. Driving. Namísto standardní volby Auto se zde nechá zadat volba Manual a k ní hexadecimální hodnota pro intenzitu signálu mezi čipovou sadou a AGP. Ta správná hodnota přitom závisí na typu základní desky, čipové sadě a druhu grafické karty. Nejsnáze ji naleznete na internetové stránce výrobce vaší grafické karty, kde mohou být některé doporučené hodnoty uvedeny.

Pro dosažení maximálního výkonu grafické karty slouží položka AGP Aperture Size, příp. Graphics Window Size. Nárůst výkonu pomocí této volby je však prakticky zanedbatelný. Tuto položku naleznete v menu Advanced Chipset Features, nebo Advanced, Chip Configuration. V položce AGP Aperture Size nastavujete, kolik systémové paměti se má vyhradit pro odkládání dat pro tvorbu textur. Hodnoty 64 MB nebo 128 MB jsou v pořádku, méně jak 32 MB se nedoporučuje, jelikož ztráty výkonu jsou v tomto případě na počítači dost znát.

8. Paralerní port: Už žádné problémy s tiskwem

Pokud vaše tiskárna nepracuje správně anebo je poněkud pomalejší, příčina bývá často ve špatném nastavení v BIOSu. Položky důležité pro tiskárnu naleznete v menu Integrated Peripherals, případně Advanced, I/O Device Configuration a jejich názvy jsou Parallel Port, popř. Onboard Parallel Port a Parallel Port Mode. Prostřednictvím položky Parallel Port se dá nastavit adresa v paměti pro řadič paralelního portu. Za normálních okolností je nejrozumnější nastavení Auto pak si tu správnou hodnotu určí BIOS sám. Pokud parametr Auto není ve vašem BIOS Setupu k dispozici, zvolte hodnotu 378, 378H nebo podobnou. Pak BIOS nastaví název tohoto portu jako LPT1. Máte-li pouze jeden paralelní port, je tato hodnota tou správnou. Pro druhý paralelní port, pokud jej máte k dispozici, pak nastavte hodnotu 278 nebo 278H.

Pod položkou Parallel Port Mode si vybíráte režim, s nímž bude paralelní port komunikovat. Většina současných tiskáren zvládá bez problému práci v nejrychlejším režimu ECP (Enhanced Capability Port). Tento režim pracuje v modu DMA, což znamená, že dokáže přistupovat k paměti přímo, bez potřeby zatěžovat mikroprocesor. Zdali tomu tak skutečně je, se dozvíte z toho, že se v Setupu BIOSu zpřístupní položka s názvem DMA Channel nebo podobná, jakmile zvolíte režim ECP. Pokud nemáte v počítači nainstalovanou ISA kartu, pak v položce DMA Channel ponechejte standardní hodnotu. Karta ISA totiž obsazuje právě ten DMA kanál, přes nějž paralelní port komunikuje.

Pro ostatní zařízení kromě tiskáren a skenerů je k dispozici mod EPP. Často zde můžete najít hodnoty EPP 1.7 a EPP 1.9. Oba parametry se liší jen nevýrazně. Může se však docela dobře přihodit, že zařízení pracuje bezchybně s verzí 1.7, ale s verzí 1.9 už ne. V tom případě existuje jen jediná možnost vyzkoušet to.

Aby tyto rychlé mody EPP, případně ECP fungovaly, musí je podporovat řadič, ovladače a samotné připojené zařízení.

Pokud vám výrobce nemůže podrobněji vysvětlit, proč zařízení připojené k paralelnímu portu nefunguje, nebo se neustále při komunikaci s ním objevují problémy například tehdy, když tiskárna vytiskne pouze polovinu stránky, nabízí se jako alternativa parametr SPP. V Setupu BIOSu se pro toto nastavení používá také výraz Standard nebo Normal. Pracovní režimy paralelního portu jsou ostatně zpětně kompatibilní. Takže nová tiskárna by měla na starším počítači, disponujícím pouze režimem SPP, fungovat bez problémů.

9. Power Management: V BIOSu se nastavuje pouze u starších počítačů

V menu Power Management Setup, případně Power se dá u počítače regulovat spotřeba elektrického proudu. Zde uvedená nastavení se však projevují pouze u starších počítačů. Počítače s nainstalovanými Windows 98 SE, ME, 2000 nebo XP a s BIOSem mladším než dva roky pracují zpravidla s ACPI (Advanced Configuration and Power Interface). A právě zde určuje operační systém, kdy se počítač nebo jednotlivé jeho komponenty uvedou do úsporného režimu. Při instalaci nového operačního systému si tedy musíte dávat pozor na to, abyste měli v položce ACPI Function, případně IPCA Function parametr Enabled, protože v opačném případě Windows nainstalují podporu pro Windows APM (Advanced Power Management).

Klepněte si na Ovládací panely, potom poklepejte na ikonu Systém a přesuňte se na kartu Správce zařízení. Zde stiskněte přepínač Zobrazit podle připojení. Jestliže zde uvidíte položku ACPI-PC, pak máte funkce pro úsporu elektrické energie nainstalované. Nalezli jste zde položku Podpora vylepšeného řízení spotřeby? Pak úsporu elektrického proudu řídí Windows společně s BIOSem. Ke správné funkci tohoto režimu ale musíte mít v Setupu položku PM Control by APM nastavenou na Enabled. Řídí-li úsporu elektrického proudu APM, můžete například pomocí položky HDD Power Down nastavit, kdy se má vypnout pevný disk. Položka PWR Button, Soft-Off by PWRBTN, Power Button Function nebo Power Button 4 Secs nám umožňuje nastavit si, jak se bude chovat počítač po stisku vypínače. Při volbě Soft-Off se počítač úplně vypne, při volbě Suspend se přepne do úsporného režimu. Ovšem nastavení úsporného režimu je ve Windows přes položku Možnosti napájení v Ovládacích panelech daleko pohodlnější než pomocí BIOSu.

Jestliže v BIOSu nenaleznete žádnou položku obsahující výrazy ACPI nebo APM, pak mají úsporu elektrické energie na starosti nastavení skrytá v menu Power Management. Zde můžete nechat přednastavené parametry, pokud chcete, aby se počítač přepínal do úsporného režimu co nejčastěji tato volba se nazývá většinou Max Savings. Opakem je nastavení Min Savings, kdy se počítač přepíná do úsporného režimu až při delší nečinnosti. Samozřejmě je zde možnost vlastní konfigurace.


Všechno špatně! – Optimalizace zařízení pomocí BIOSu a Windows V.

Všechno špatně! (II) Oživení počítače

Když si v konfiguraci BIOSu něco pokazíte, je zle. Za jistých okolností se vám ani nemusí podařit opět se do BIOS Setupu dostat. Jak počítač znovu oživit?

Jednou z prvních věcí, kterou byste měli u počítače, jenž se chová nestabilně nebo jednoduše nepracuje, zkusit, je obnovit základní nastavení v Setupu. K tomu účelu slouží položka Load Setup Defaults nebo Load BIOS Defaults, popřípadě Safe Settings a podobně. Jestliže situace zašla až tak daleko, že díky fatálním zásahům do BIOSu počítač nestartuje a vy se nemůžete dostat ani o Setupu, vždycky ještě můžete smazat CMOS-RAM paměť, v níž jsou nastavení uložena. Pro tento účel mají prakticky všechny základní desky jumpery nebo dvě místa (označená například CMOS_Clear nebo Clear RTC), jež je třeba při vytažené napájecí šňůře zastrčit na několik sekund do odpovídající pozice a pak je vrátit zpět, případně spojit kusem drátu. Tím dojde k vymazání CMOS paměti. Někdy je nutné jumpery nechat v pozici pro vymazání a počítač krátce zapnout to je potřeba porovnat s instrukcemi v manuálu k vaší základní desce. Jestliže tato cesta nevede k cíli, je možné zkusit na několik hodin vyndat baterii, která CMOS napájí. Pokud není na základní desce jiná vada, měl by počítač po této akci znovu nastartovat.

Co dělat v případě, když se nepovede upgrade BIOSu?

Když se vám stane, že při provádění updatu BIOSu zrovna vypnou elektrický proud, nebo vám počítač zatuhne, je od tohoto okamžiku počítač nepoužitelný. V této chvíli jsou v obrovské výhodě majitelé základních desek s duálním BIOSem. Jestliže hlavní BIOS nefunguje, je možné pomocí jumperu nebo klávesové zkratky bootovat z BIOSu záložního. Velmi dobré vyhlídky máte také v případech, když váš BIOS obsahuje bootovací blok, který je neporušený. S jeho pomocí pak můžete snadno BIOS obnovit ze záchranné diskety. Zdali vaše základní deska tuto funkci podporuje, se dozvíte od výrobce. Principiálně to funguje asi takto:

AMI BIOS: Zkopírujte soubor s BIOSem na čistou, formátovanou disketu a přejmenujte jej na AMIBOOT.ROM. Spusťte počítač a držte klávesovou zkratku CtrlHome tak dlouho, dokud neuslyšíte zvukový signál (pípnutí) obrazovka je v této chvíli stále černá. Po asi 15 sekundách byste měli uslyšet čtyři po sobě následující zvukové signály, které vám oznamují, že BIOS byl znovu naprogramován.

BIOS Award: Zkopírujte soubor BIOSu a vypalovací program (také zvaný Flash) na disketu zformátovanou pomocí příkazu format a: /s. Vytvořte soubor AUTOEXEC.BAT (v libovolném textovém editoru), který bude obsahovat příkaz Flash program soubor s BIOSem (například AWFL816.EXE W6528IMS.BIN), a uložte jej na disketu. Po restartu počítače by se měl BIOS automaticky přeprogramovat. Po asi třech minutách by měl být celý proces určitě hotový.

BIOS Phoenix: Zde budete muset v určitých případech nastavit některé jumpery na základní desce do pozice Recovery Mode, abyste mohli bootovat z diskety (Crisis Recovery Disk), která BIOS obnoví. Tuto disketu, případně program, jenž ji vytvoří, získáte od výrobce základní desky (na disketě se mimo jiné nacházejí soubory MINIDOS.SYS a PHLASH. EXE).

Poslední cesta vede k prodejci či výrobci základní desky

Nepomůže-li žádná z výše uvedených rad, musíte zanést základní desku do opravny. Štěstí budete mít v případě, kdy má vaše základní deska čip s BIOSem na patici ten se dá za finanční úhradu buď vyměnit, nebo znovu přeprogramovat. Jestliže je čip s BIOSem na základní desce pevně přiletovaný, musí na opravu celá deska, a tady jste zcela odkázáni na ochotu prodejce.

Všechno špatně! (III) Oklamaná Windows

Windows za nás udělají mnohá rozhodnutí týkající se nastavení hardwaru. Ve většině případů to je příjemné, přesto se někdy nevyhnete tomu, že musíte operační systém trochu oklamat, aby vše běželo tak, jak chcete.

Možnosti nastavení počítačových komponent jsou v operačním systému Windows velmi rozmanité a v mnoha ohledech i příkladné. Přesto se vyskytují problémy, a to hlavně tehdy, když se Windows snaží být chytřejší než uživatel sám. Snahou Windows totiž je spravovat hardware co možná nerušeně a proto se velmi tvrdošíjně brání jakýmkoliv zásahům zvenčí, a to i v případech vlastního selhání, například když nějaké zařízení kvůli špatné plug&play instalaci nefunguje.

Na následujících stránkách naleznete doplňky k článku o optimalizaci BIOSu týkající se zejména zásahů do konfigurace hardwaru, které přivedly Windows zpět na správnou cestu. Kromě toho vám ukážeme řešení těch nejaktuálnějších problémů při práci s Windows 2000 a XP.

1. Výměna hardwaru: Zbytky po ovladačích ve Windows

Problém: Vyměnili jste na svém počítači síťovou kartu. Nato zjišťujete, že jste ztratili přístup k síti, i když jste v nastavení sítě pomocí ikony Místa v síti uvedli všechny parametry správně.

Řešení: Vazby síťové karty na všechny síťové protokoly se bez výjimky zaznamenávají do registru Windows. Jestliže před odstraněním staré síťové karty neodstraníte jí příslušející položku ve Správci zařízení, zůstávají všechny odkazy na tuto kartu nadále v registru. Nová síťová karta s nimi většinou nic nesvede, a z toho důvodu pak spojení se sítí nefunguje.

Pro vyřešení tohoto problému byste tedy museli ve Správci zařízení odinstalovat všechna síťová zařízení, aby se poté mohla provést síťová nastavení pro novou síťovou kartu. A právě zde vyvstává onen problém: Stará síťová nastavení jsou v Ovládacím panelu Windows neviditelná.

Řešení pro Windows 2000/XP: Otevřete si Ovládací panely, poklepejte na ikonu Systém a přesuňte se na kartu Upřesnit. Zde stiskněte tlačítko Proměnné prostředí a v poli Systémové proměnné vytvořte prostřednictvím tlačítka Nová...proměnnou s názvem

devmgr_show_nonpresent_devices

a jako její hodnotu zadejte parametr 1. Potom otevřete Správce zařízení přes Ovládací panely, ikonu Systém a kartu Hardware a tlačítko Správce zařízení, a v menu Zobrazit zatrhněte nyní dostupnou položku Zobrazit skrytá zařízení. Nyní se vám objeví veškerá nainstalovaná zařízení, která již nejsou k dispozici, jako napůl transparentní položky, jež nyní můžete bez problémů upravovat. Smažte zde ikonu odpovídající vaší staré síťové kartě a restartujte počítač. Nakonec byste ještě určitě měli ve vlastnostech sítě (pomocí příkazu Vlastnosti z kontextového menu ikony Místa v síti) všechna síťová nastavení prověřit.

Řešení pro Windows 95/98/ME je daleko jednodušší. Odkazy na všechna již neexistující zařízení si můžete zobrazit prostřednictvím Správce zařízení, pokud Windows spustíte v nouzovém režimu.

2. Instalace ovladačů: Zbytečné vyžadování instalačního CD disku Windows

Problém: Speciálně při nepatrných změnách v konfiguraci hardwaru vyžadují často všechny verze Windows vložení instalačního CD disku Windows, případně instalačního CD disku výrobce hardwaru. V případě, kdy je již ovladač daného zařízení nainstalovaný, se jedná o zbytečnost, která může nadto být poměrně riskantní to tehdy, když jste mezitím provedli update tohoto ovladače. Typickým příkladem takového jednání mohou být změny v konfiguraci sítě nebo připojení USB zařízení, které již systém zná, k jinému USB portu.

Řešení: Když víme, že se příslušný ovladač již v systému nachází, můžeme si hledání instalačního CD disku ušetřit. Musíme ale systému Windows při hledání ovladače prozradit, ve které složce se nachází. Většinou se jedná o složky %windir%\System, %windir%\ Inf, a případně ještě %windir%\Help. Tímto postupem rovněž zabráníte možným konfliktům mezi novějšími a staršími komponenty ovladačů.

3. Zmenšený disk: Počítač se systémem PS-DOS

Problém: Koupili jste si nový počítač. Poté, co jste na něj nainstalovali Windows, zjišťujete, že pevný disk údajně o kapacitě 30 GB hlásí kapacitu pouze 2 GB.

Řešení: Pevný disk má samozřejmě kapacitu 30 GB. Některé firmy však počítače dodávají pouze s elementárním operačním systémem, například PC-DOS. Možná by stálo za úvahu dodávat v tomto případě počítač zcela bez operačního systému, ale to je věc názoru.

Operační systém DOS v libovolné verzi používá starý systém souborů FAT 16. Tento systém má velikost disku omezenou maximálně na 2 GB. Proto musíte pevný disk převést na systém FAT 32 nebo NTFS, případně začít úplně od začátku. Pokud jste doposud nenainstalovali nic vyjma Windows, je zpravidla rychlejší vytvořit oddíly a zformátovat disk pomocí utility Fdisk a příkazu format c:, a nato operační systém nainstalovat znovu.

4. Konflikty přerušení: Řešení problémů ve Windows 2000/XP

Problém: Windows přiřazují všem nainstalovaným PCI kartám stejnou hodnotu přerušení. Vy byste ale chtěli, aby každá z těchto karet měla svoje vlastní IRQ, aby tak nedocházelo ke konfliktům, když například současně používáte síťovou a zvukovou kartu.

Řešení: Windows 2000/XP se instalují jako systém ACPI, pokud základní deska tuto funkci podporuje. ACPI (Advanced Configuration and Power Interface) podporuje sdílení IRQ adresy, takže se o hodnotu přerušení může dělit několik zařízení. Když je tedy tato volba v BIOSu aktivována, nastaví Windows všechna PCI zařízení na přerušení číslo 9. Zároveň Windows blokují všechny pokusy o samostatné přiřazení hodnoty přerušení, dokonce i když je ručně nastavíte v BIOSu.

Ani vypnutí položky Používat řízení PCI ve Správci zařízení vám nepomůže (nicméně dostanete se k ní tak, že poklepete nejprve na ikonu Systémová zařízení a posléze na ikonu Sběrnice PCI. Výše uvedená položka se nachází na kartě Řízení PCI). Pouze v operačním systému Windows 98/ME zabráníte touto volbou tomu, aby Windows svévolně měnila BIOSem přednastavenou konfiguraci prostředků.

Chcete-li ve Windows 2000/XP získat více možností ke konfiguraci systémových prostředků, můžete si počítač nastavit jako Standardní PC. V tomto případě získají všechny PCI karty ve vašem počítači svoje vlastní hodnoty přerušení, a současně i vy můžete výše popsaným postupem prostřednictvím Správce zařízení zabránit svévolným změnám v jejich konfiguraci. Může se však stát, že se počítač při ukončení Windows nebude automaticky vypínat.

Otevřete si Ovládací panely, poklepejte na ikonu Systém a dále na kartě Hardware na tlačítko Správce zařízení a zde konečně poklepejte na položku Počítač. Poklepejte na položku Osobní počítač s rozhraním ACPI (Advanced Configuration and Power Interface) a na kartě Ovladač stiskněte tlačítko Aktualizovat. Spustí se vám Průvodce aktualizací hardwaru, v němž nejprve vyberte položku Zobrazit seznam známých ovladačů tohoto zařízení a umožnit výběr určitého ovladače. Klepněte na tlačítko Další, kterým se posunete o krok dále k oknu, v němž označte volbu Zobrazit všechen hardware této třídy zařízení. V okně Výrobci zvolte položku (Standardní počítače) a v okně Modely vyberte možnost Standardní PC a restartujte počítač.


Všechno špatně! – Optimalizace zařízení pomocí BIOSu a Windows VI.

5. Klávesa Caps Lock: Varování nebo deaktivace

Problém: Také se vám často stává, že omylem při psaní stisknete klávesu Caps Lock? Od toho okamžiku píšete text velkými písmeny. Až to zjistíte, nezbývá vám nic jiného, než text napsaný velkými písmeny smazat a napsat znovu.

Řešení: Stisk klávesy Caps Lock se dá opatřit zvukovým signálem. Tak můžete být akusticky varováni, když tuto klávesu nechtěně zmáčknete. Otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Možnosti usnadnění. Pokud ji tam nenaleznete, můžete si ji poklepáním na ikonu Přidat nebo odebrat programy a následným přesunutím na kartu Instalace Windows nainstalovat při poměrně skrovných požadavcích na místo na vašem pevném disku. Při poklepání na výše zmíněnou ikonu Možnosti usnadnění se otevře dialogové okno, obsahující několik karet. Hned na té první s názvem Klávesnice naleznete v poli Funkce Ozvučení kláves položku Používat funkci Ozvučení kláves. Při zatržení této položky budete od této chvíle informováni o stisku klávesy Caps Lock, a tedy aktivování psaní velkých písmen vysokým tónem. Pokud klávesu Caps Lock stisknete ještě jednou (čili funkci psaní velkých písmen deaktivujete), upozorní vás Windows na tuto skutečnost vydáním hlubšího tónu. Patřičné ozvučení probíhá přes reproduktor ve vašem počítači, takže tato funkce pracuje i na počítačích bez zvukové karty.

Ve Windows NT/2000/XP se dá klávesa Caps Lock podobně jako kterákoliv jiná klávesa překonfigurovat, případně úplně deaktivovat, pomocí tzv. Scan kódů. To se provádí v registru Windows pomocí binární hodnoty Scancode Map v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\ Keyboard Layout. Pro deaktivaci klávesy Caps Lock je třeba výše zmíněnou binární hodnotu vytvořit a jako její údaj zadat:

00000000000000000200000000003A0000000000

Změna se projeví po restartu počítače.

6. Reproduktor šumí: Odstranění zpětné vazby

Problém: Zkusili jste propojit stereofonní soustavu se zvukovou kartou počítače. Vše je v pořádku, pouze vždy, když přehráváte na počítači CD nebo DVD disk, je slyšet poměrně hlučné šumění.

Řešení: Vznik šumu je velmi pravděpodobný v situaci, kdy od zvukové karty dočasně odpojíte všechna zařízení, která máte jindy obvykle připojená. Pokud necháte všechny zvukové zdroje odpovídající odpojeným zařízením aktivované, může docházet ke vzniku zpětné vazby. Proto poklepejte v pravé části Hlavního panelu na ikonu reproduktoru. Pokud ji tam nenaleznete, otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Zvuky a multimédia. Na kartě Zvuky zatrhněte položku Zobrazit ovládání hlasitosti na hlavním panelu (názvy položek se v tomto případě mohou lišit podle verze Windows).

Při poklepání na ikonku reproduktoru se vám otevře okno Play Control, obsahující zdroje zvuku. Standardně se ale zde nezobrazují všechny zvukové zdroje. Pro jejich úplné zobrazení klepněte v menu Možnosti a zde na položku Vlastnosti. V poli Zobrazit tyto ovladače hlasitosti zatrhněte všechny existující položky. Nyní se již stačí jenom přesvědčit, že u všech ovladačů hlasitosti, jež právě nepotřebujete, máte aktivovanou položku Ztlumit.

7. Hudební CD disky: Digitální přehrávání přes druhou CD mechaniku

Problém: Zvukové karty obvykle mívají pro přehrávání hudebních CD disků analogový vstup. K CD-ROM mechanice se přikládá šedý kabel, jehož prostřednictvím se mechanika spojuje se zvukovou kartou. Pokud si ale do systému nainstalujete druhou CD-ROM mechaniku, případně si ji připojíte přes rozhraní USB, nemůžete tuto již se zvukovou kartou propojit a tedy ani poslouchat hudební CD disky.

Řešení: Otevřete si Ovládací panely, poklepejte na ikonu Systém a zde se přesuňte na kartu Správce zařízení. Pod ikonou CD-ROM se skrývají všechny v systému nainstalované CD-ROM mechaniky. Pokud na některou z nich klepnete pravým tlačítkem myši, z kontextového menu zvolíte příkaz Vlastnosti a v dialogovém okně, které se nyní objeví, se přesunete na kartu s názvem Vlastnosti uvidíte, že máte možnost nastavení digitálního přehrávání CD disků. Když tuto volbu aktivujete, jdou zvuková data do zvukové karty přes sběrnici počítače a převádějí se z analogových na digitální a obráceně. To všechno za běžného provozu Windows a bez potřeby restartování počítače. Takže i když má vaše zvuková karta pouze jeden analogový výstup, můžete teoreticky poslouchat hudbu z hudebních CD disků prakticky na libovolném počtu CD-ROM mechanik.

Slovo "teoreticky" znamená, že bohužel ne všechny CD-ROM mechaniky podporují digitální přehrávání. Při rozhodování, zda volit digitální či analogové přehrávání, je také třeba rozvážit fakt, že v případě, kdy konkrétní CD-ROM mechanika digitální přehrávání podporuje, se při digitálním přehrávání spotřebovává více systémových prostředků, ale vzhledem k tomu, že se data čtou v blocích, je zase šetrnější k laseru mechaniky.

8. Duální bootování: Jsou Windows 2000/XP po instalaci Windows 9x mrtvá?

Problém: Máte na svém počítači nainstalovaná Windows 2000/XP. Od té doby, co jste na tento počítač nainstalovali starší verzi Windows (95/98/ME), však můžete spouštět pouze Windows 9x. Windows 2000/XP někam zmizela.

Řešení: Při instalaci Windows 9x/ME dochází k přepsání bootovacího sektoru MBR (Master Boot Record), a tím také k přepisu bootovacího manažeru Windows 2000/XP. Samotná Windows 2000/XP jsou na počítači nedotčena, nedají se však spustit. Abyste mohli tento dříve nainstalovaný systém zpřístupnit, potřebujete konzolu pro zotavení systému Windows 2000/XP.

Spusťte počítač pomocí instalačního CD disku Windows 2000 nebo XP. Poté, co program Setup nahraje všechny potřebné ovladače, můžete si v uvítací obrazovce zvolit buď instalaci systému Windows (klávesou Enter), či opravu poškozené instalace (klávesou R). Zvolíte-li opravu poškozené instalace, máte na výběr dvě možnosti opravu pomocí konzoly pro zotavení systému (pomocí klávesy C), nebo prostřednictvím procesu záchranné opravy (pomocí klávesy R). Po stisku klávesy C se objeví přehled všech instalací Windows 2000 nebo XP, pokud jich existuje více. Zde si vyberete číslo vaší původní instalace. Pak budete vyzváni k zadání administrátorského hesla, jež potvrdíte klávesou Enter.

Nyní zadejte příkaz fixmbr. Na otázku, zda skutečně chcete vytvořit nový MBR, odpovězte ano stiskem klávesy A. Konečně zadejte příkaz fixboot a restartujte počítač. Nyní máte bootovací sektor Windows 2000 či XP vytvořený znovu včetně bootovacího manažeru.

Když by toto řešení nevedlo k cíli, zůstává vám ještě možnost provedení obnovy prostřednictvím procesu záchranné opravy (pomocí klávesy R). V tomto případě však nezůstane pouze u přepsání bootovacího sektoru a výměny několika souborů jádra systému, nýbrž se na pevný disk zkopírují i některé systémové soubory. Pokud se nepovede žádný z výše uvedených způsobů obnovy systému, nezbývá než spustit celou instalaci znovu. Ostatně tento tip platí i tehdy, kdy na počítač s Windows XP paralelně instalujete Windows 2000. V tomto případě Windows 2000 přepíší bootovací sektor, a nerozpoznají již dříve nainstalovaná Windows XP. Pro opravu bootovacího sektoru musíte v tomto případě použít instalační CD operačního systému Windows XP.

9. Příslušenství ve Windows 2000/XP: Odstranění nepoužívaných komponent

Problém: Na rozdíl od Windows 95/98/ME se při instalaci Windows 2000/XP na pevný disk rozbalí všechny programy složky Příslušenství. I když některé z programů v této složce vůbec nepoužíváte, nemáte žádnou možnost je odinstalovat tak jako dříve pomocí karty Instalace Windows, skrývající se pod ikonou Přidat nebo odebrat programy, která se nachází v Ovládacích panelech.

Řešení: Kontrolu nad složkou Příslušenství můžete zase zpět získat pomocí níže popsaného triku. Otevřete si složku %windir%\Inf a v libovolném textovém editoru, např. v Poznámkovém bloku, otevřete soubor SYSOC.INF. Zde odstraňte všechny výrazy hide, případně Hide. Nejjednodušeji to uděláte pomocí funkce Nahradit, jež je v lepších textových editorech samozřejmostí. Výrazy hide jsou umístěny u každé položky mezi dvěma čárkami. Tyto čárky tam musí zůstat, zmizí skutečně pouze ono slovo hide.

Nyní změněný soubor uložte a hned se můžete přesvědčit o účinku provedené změny. Otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Přidat nebo odebrat programy. Nyní klepněte vlevo ve výběrové liště na tlačítko Přidat nebo odebrat součásti systému Windows. V okně Součásti naleznete novou položku s názvem Příslušenství a nástroje. Zde můžete stejným způsobem, jakým jste byli zvyklí v minulých verzích Windows, odinstalovat, případně znovu nainstalovat z instalačního CD disku Windows jednotlivé komponenty složky Příslušenství.

10. Účty ve Windows 2000/XP:Nekontrolované množení

Problém: Uživatelé Windows 2000/XP mohou někdy být docela překvapeni, když se podívají na složku Documents and Settings trochu podrobněji. Profily některých uživatelů mohou tu a tam se objevit několikrát. Jednou se objeví složka, jejíž název odpovídá jménu uživatele. Nebo se najednou vyskytne složka s názvem Uživatel.Jméno počítače nebo její varianty s řadou číslic. Proč vlastně vznikají? Už kvůli úspoře místa na disku by bylo záhodno, kdyby se mohly tyto nepotřebné složky odstranit.

Řešení: Množení uživatelských kont má několik příčin. Tak ze všeho nejdříve musí mít každý uživatel ke své složce úplná přístupová práva. Není-li tomu tak, zkopírují Windows profil uživatele do složky nové, nastaví k ní odpovídající práva a v budoucnu pak tuto složku používají. V tomto případě se jedná o ochranný mechanismus operačního systému. Administrátor sítě pak může starou složku prověřit, zda není poškozená a kupříkladu objasnit, proč se přístupová práva změnila. Rovněž přejmenování počítače zapojeného v síti může vést k duplicitě kont.

Upozornění: Smazání všech starých kont v případě, kdy Windows již vytvořila konta nová, není zrovna moc korektním způsobem řešení. Nikdy totiž nemůžete vědět, zdali doposud některá aplikace nepoužívá data z profilu starého. Za normálních okolností by měly všechny aplikace používat složku odpovídající profilu definovaného proměnnou %userprofile%. Přesto se na to nelze stoprocentně spolehnout. Duplikáty uživatelských profilů můžete odstranit takto:

Krok 1: Abyste určili, která složka profilu uživatele již není používána, spusťte si program Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\Sof tware\Microsoft\Windows NT\CurrentVersion\ProfileList. Zde otevírejte jednotlivé podklíče ty odpovídají internímu identifikačnímu znaku uživatele. Pod položkou ProfileImagePath se vždy nachází název aktuálně používané složky profilu.

Krok 2: Přihlaste se jako administrátor a ujistěte se, že skutečně každý uživatel má úplný přístup ke své složce. To zařídíte tak, že si spustíte program Příkazový řádek, pomocí příkazu cd se přesunete do složky Documents and Settings a zde zadáte příkaz cacls složka /t /e /g uživatel:f

Obdržíte-li hlášení Přístup odepřen, znamená to, že administrátor k této složce nemá úplná práva. Pak je potřeba se přihlásit do systému jako uživatel, o jehož složku jde, a povolit administrátorovi úplný přístup ke složce příkazem

cacls složka /t /e /g administrator:f

Nyní se stačí opět přihlásit jako administrátor a zopakovat zadání prvního příkazu cacls, tj.

cacls složka /t /e /g uživatel:f

Krok 3: Nyní smažte všechny přebytečné složky profilů a těm zbývajícím znovu přiřaďte jméno uživatele, ale bez jakýchkoliv dodatečných znaků.

Ve výše zmíněném klíči registru tyto změny uvedete v platnost tak, že upravíte poslední část položky ProfileImagePath. Tyto kroky je potřeba provést pro každého jednotlivého uživatele, u něhož došlo k vytvoření několika složek profilů.

11. Spouštění nepotřebných aplikací: Zastavíte je pomocí utility Msconfig, případně Regedit

Problém: Když se spouští Windows, pak se spouští celá řada programů, jež o sobě dávají vědět tím, že se jejich ikona objeví v pravé části Hlavního panelu. Tyto programy jsou ale v mnoha případech zbytečné a jenom nám prodlužují dobu startu počítače. Když se ovšem podíváme do nabídky Start/Programy/Po spuštění, zjistíme, se tam na ně nejsou žádné odkazy. Kde se pak vlastně dává příkaz k jejich spouštění?

Řešení: Windows při startu spouští všechny programy, které jsou uvedeny v registru v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Ru n. Jen velmi málo z nich je ovšem potřebných pro hladký běh systému. Ostatní položky, jako například pro Real Player, se dají bez problémů postrádat. Rovněž viry a trojské koně si dost často nacházejí zálibu právě v tomto klíči, a to právě proto, aby se po spuštění počítače mohly usadit do operační paměti.

Windows 98/ME a všechny verze XP nabízejí program, s jehož pomocí můžeme položky v tomto klíči pohodlně aktivovat a zase deaktivovat. Klepněte na nabídku Start, zvolte položku Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz msconfig. Spustí se vám program, jenž obsahuje v závislosti na verzi Windows kartu s názvem Po spuštění nebo podobným. Pro odstranění položky z výše uvedeného klíče stačí před programem zrušit zatržení políčka.

Uživatelé Windows 95, NT 4 a 2000 si musí položky ve výše zmíněném klíči upravit sami. Před samotnou úpravou vám doporučujeme celý klíč exportovat, abyste jej v případě problémů mohli z takto vytvořené zálohy obnovit. Pro odstranění položky z tohoto klíče stačí její označení a stisk klávesy Delete.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček, Zdeněk Pokorný

c02p0317

? Doslechl jsem se, že můj interní softwarový modem Well FM56 není v Linuxu odporován. Existuje nějaká možnost, jak tento modem pod tímto operačním systémem zprovoznit?

Vzhledem k tomu, že výrobci se rozhodli držet zdrojové kódy svých ovladačů v tajnosti, operační systém Linux nebyl podporován. Zejména z toho důvodu, že pro jeho podporu je třeba právě ony střežené kódy odkrýt. Ani to ovšem neodradilo různé linuxové vývojáře, kteří zpětným inženýrstvím dokázali zjistit princip komunikace softwaru a modemu. Díky tomu je možno sehnat některé ovladače pro Linux, hlavně na nejrozšířenější modemy s čipovou sadou Conexant/Rockwell HSF, mezi něž patří i výše jmenovaný produkt. Pro informace o instalaci těchto ovladačů doporučuji navštívit českou stránku http://www.abclinuxu.cz, kde v sekci Hardware naleznete obrovské množství zkušeností uživatelů operačního systému Linux s všelijakými periferiemi. Pokud ovšem patříte do kategorie uživatelů, kteří Linuxu moc nerozumí, musím vás upozornit na to, že instalace jakéhokoliv ovladače v Linuxu vyžaduje kompilaci jeho jádra, což je činnost, která i s různými příručkami a připravenými skripty není pro laické uživatele vůbec jednoduchá.

? Mám nainstalován systém Windows 98 SE. Po používání systému se mi zničehonic některé ikony zobrazují buď rozmazaně, nebo jako kdybych měl rozlišení 16 barev. Jedná se jen o ikony, které mají velikost ikon umístěných v nabídce panelu "Rychlého spuštění". Když například takovou špatně zobrazenou ikonu přesunu z panelu na plochu, tak se zobrazuje správně. Tento problém jsem se pokoušel řešit přeinstalováním ovladačů grafické karty, ale nepomohlo to.

Podle popisovaného problému usuzuji, že došlo k poškození odkládacího souboru z ikony, který slouží k jejich rychlejšímu zobrazení při startu počítače. K tomu, abyste tento soubor odstranili (což pravděpodobně vyřeší váš problém), stačí použít některou z mnoha utilit (například Tweak UI), nebo ho odstranit ručně v MS-DOSu (název souboru je "ShellIconCache" a nachází se v adresáři Windows).

? Vypálil jsem si na disky CD-RW své skladby ve formátu MP3, a po čase se na těchto médiích začaly objevovat chyby. Zajímalo by mě, co způsobuje, že tyto chyby vznikají na pevném disku nebo disku CD-RW. Může to způsobovat četné kopírování, nebo nějaké systémové nástroje (ScanDisk, Defragmentace disku)?

Chyby, které se objevují na discích CD-RW, mohou být způsobeny několika příčinami. Od nevhodného skladování (na slunci, v extrémně horkých místech) až po nesprávnou manipulaci (fyzické poškrábání). Vcelku lze říci, že nejčastější chybou začátečníků je pokus defragmentovat přepisovatelný disk poté, co na něm vytvoříte formát UDF. Většinou si totiž nemusíte uvědomit, že garantovaný počet přepisů bývá sice 1 000x, bohužel ne celého disku, ale každé jeho části. Proto jde zejména o to, aby média CD--RW byla využívána stejnoměrně po celém jejich povrchu, a žádné jejich části nebyly nadměrně přetěžovány. Pokud vás zajímají důvody poruch pevných disků, tak ty jsou většinou způsobeny běžným opotřebením techniky či nesprávnou manipulací, a zejména montáží (bylo prokázáno, že většina reklamovaných disků byla poškozena právě kvůli neodborné montáži). Pokud se chcete všem problémům se ztrátou dat vyhnout, řiďte se přesně podle návodů výrobce, vždyť ostatně na každém médiu či pevném disku je názorně uvedeno, co s ním nemáte dělat.

? Rád bych se od vás dozvěděl jednu technickou radu: jak uložit (přes jaký program) zvukové nahrávky ve formátu *.wav do formátu, který lze spustit na běžném CD přehrávači (tedy do formátu *.cda)? Jde mi nejprve o archivaci tracků na HDD, které chci následně vypálit na jiném počítači na vypalovačce. Data chci mít již připravena v patřičném formátu na svém HDD, aby šlo jen o jejich zkopírování a následné vypálení disku.

Převod .wav na formát CD Audio by měl umět každý lepší vypalovací software dodávaný k vypalovačce. I když jsou dnes tyto programy co nejjednodušší z hlediska uživatele, umějí vytvářet vlastní Audio CD buď kompilací z několika CD, nebo ze souborů .wav. Převod na CD Audio vzniká až při vypalování, takže si můžete na disku maximálně připravit jednotlivé skladby do adresářů. Kromě softwaru vypalovacího, který je dodáván s vypalovačkou, existuje řada dalších programů. Informace naleznete např. na www.mp3.cz.

? K mému monitoru byl dodán USB kabel pro propojení s počítačem. Zajímalo by mě, k čemu je to dobré, a kde se dají sehnat k tomu potřebné ovladače.

Dražší a kvalitnější monitory mají ve standardní výbavě USB kabel k tomu, aby bylo možno nastavovat jejich parametry přímo na počítači. To je výhodné, když například kalibrujete monitor, a software dodávaný od výrobce vám to takto může znatelně usnadnit. Nyní se dokonce na trh dostává novinka, kdy si potřebný ovládací program zjistí, že jste spustil například hru, a podle toho automaticky nastaví vysoký jas, který by vám za normálních okolností (například při čtení textů) mohl překážet. Ovládací program by měl být dodáván spolu z monitorem, nebo by měl být ke stažení na internetových stránkách výrobce. Některé monitory také pracují jako USB rozbočovače, aby se k nim dala připojit klávesnice, myš apod., ale zde nelze řídit přímo jejich parametry, a proto není třeba vlastnit žádný přídavný software.

? Oblíbil jsem si jeden vynikající sharewarový program (Firestarter odCoffeCup), a nyní bych si ho rád zaregistroval. Potíž je však v tom, že na domovské stránce tohoto programu je možné zaplatit a registrovat se pouze kreditní kartou. Rád bych se proto zeptal, zda v České republice neexistuje nějaká firma, která zprostředkovává takovéto registrace, popřípadě zda neexistuje rovnou nějaká firma, která tento program u nás prodává.

Bohužel se občas stává, že i přes veškerou snahu není některý produkt možno v ČR běžně zaregistrovat. V tom případě lze kontaktovat buďto firmu, která vám za drobný poplatek software sežene a zaregistruje (například www.jimaz.cz), nebo objednat si software přímo ze stránek výrobce pomocí kreditní karty. Pokud se rozhodnete pořídit si takovou kartu, s kterou budete platit na internetu, doporučuji si na ni uložit pouze potřebnou sumu peněz. Ačkoliv se stále mluví o bezpečnosti internetových transakcí, musím poukázat na velmi špatnou bankovní situaci v naší republice. Bohužel totiž nevím o žádné bance, která by vám poskytla (jak je v zahraničí běžné) debetní účet, kdy ke konci měsíce schvalujete všechny transakce, a teprve po vašem schválení jsou vám peníze odečteny z účtu (předtím je za vás zaplatí banka). Jak jsem se dozvěděl v jedné bance, ochrana bankovních karet při nákupu přes internet je u nás velmi jednoduchá, prostě se "musíte spoléhat na solidnost obchodníka".

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček, Zdeněk Pokorný

c02p0318

? Chtěl bych vědět jak mohu nainstalovat Windows 98 nebo ME, když již mám na disku instalována Windows 2000 Professional a pevný disk je ve formátu NTFS. NTFS mi nechce dovolit naformátovat disk.

NTFS systém používají Windows 2000 a XP, předchozí verze jej neznají. Pokud vám nezáleží na datech na disku s NTFS (máte zálohu např. na CD), použijte fdisk ke smazání "Jiné nežli DOS partition". Pak vytvořte partition DOS a po zformátování (nejspíše na FAT32) můžete instalovat Windows 98 nebo ME. Konverze podporovaná systémem Windows je možná pouze jedním směrem, a to z FAT(32) na NTFS. Potřebujete-li data zachovat, musíte je zkopírovat jinam, např. na dočasně instalovaný disk s formátem FAT(32). Po instalaci Windows 98 (ME) bude tento disk čitelný a data lze přehrát zpět.

? Mám počítač s nainstalovanými Windows 98. Počítač ale nepoužívám jen já, a proto jsem vytvořil další uživatelské profily. Problém je, že se další uživatelé mohou dostat do mých dokumentů a omylem třeba něco vymazat. Lze u Windows 98 zakázat ostatním uživatelům používajícím stejný počítač přístup do některých adresářů, případně i spouštět programy?

Bohužel nejde. Musel byste k tomu použít nějaký sharewarový program na kryptování obsahu souborů. Takovéto programy vyšly i na CD PC WORLDu. Podle mého názoru je ovšem jejich vlastní použití problematické. Hlavní nevýhodu vidím v mechanismu použití kryptovacího hesla, které se v nějaké podobě přenese do kryptovaných souborů. Tím jej nelze globálně změnit a při jeho zapomenutí tyto soubory ztrácíte. Naproti tomu použijete-li technologii Windows NT (2000, XP) se souborovým systémem NTFS, můžete jednotlivým adresářům (nebo i souborům) přiřadit práva pro dané uživatele. Když uživatel zapomene heslo, administrátor mu jej změní a uživatel o nic nepřijde. Navíc riziko zapomenutí hesla je malé vzhledem k tomu, že uživatel jej musí při každém přihlášení do počítače zadat. Existují i šifrovací programy, které se snaží napodobit tuto technologii typu "primární je uživatel". Pak je ovšem v kryptovaných souborech uveden kód uživatele a o dekódování podle hesla se stará nějaký manažer běžící na systému. Pokud však omylem dojde ke smazání uživatele v tomto manažeru, soubory jsou opět ztraceny.

? U PC IBM 300GL jsem provedl upgrade BIOSu a mám připojenu tiskárnu HP 656c přes USB, a pravděpodobně od té doby (předtím tiskárna tiskla bez problémů a jiná změna nebyla) když chci tisknout, tak se po chvíli objeví hláška, že je chyba při zápisu do fronty USB/DESKJET_. (viz obrázek). Tiskárna vytiskne max. pár řádků a pak jen projíždí papír. Mohli byste mi prosím poradit, jak závadu odstranit?

Domnívám se, že po upgradu BIOSu došlo ke změně služeb pro řízení USB portu. Doporučuji stáhnout ještě nové drivery pro USB. Mohlo by také pomoci tiskárnu odinstalovat a po restartu ji opět nainstalovat.

? Nainstaloval jsem si Regrepair2k, a když jsem v něm skončil, kliknul jsem na tlačítko Reboot. PC se zrestartoval s nabídkou spuštění systému Windows 98. Avšak od té doby mi vždy po zapnutí PC nebo po restartu naskočí tato nabídka, a když ji neodkliknu, je tam 10 sekund a PC se normálně spustí.

Regrepair2k pravděpodobně modifikoval hardwarový profil. Podívejte se do vlastností počítače (Můj počítač vlastnosti hardwarové profily) a tam zjistíte, jak je nastaven default profil. Pravděpodobně bude stačit odškrtnout nabídku nebo čekání. Horší by bylo, kdyby si Regrepair2k přiinstaloval i boot manager. To byste poznal tak, že by existoval soubor boot.ini a v něm by byla uvedena nabídka operačního systému. Pak byste se měl dostat k původnímu bootování odinstalováním Regrepair2k. Ještě další možností by bylo nabootovat z nouzové diskety a provést sys a: c:. Tím byste přepsal boot record zápisem, který tam je pro standardní Windows 98, a problém by měl zmizet.

? Rád bych zjistil, jak se dá softwarově uspat počítač a v určité předem nastavené hodině jej vzbudit. Je na to nějaký software? A jaký příkaz ve Windows na to existuje? Programuji v Delphi 6.0.

Obávám se, že vám nepomohu, protože to co chcete, je v rozporu s fungováním počítače. Software může na počítači běžet pouze tehdy, je-li zapnutý, nebo aspoň je-li zapnutý procesor a jeho základní "partneři" (paměť, sběrnice, atd.). Pokud počítač usne do hibernace (Standby), lze jej vzbudit pouze zapínacím tlačítkem (které může být i na klávesnici). Pokud by se jednalo o usnutí pomocí screensaveru, ale už ne o vypnutí (tj. pouze vypnutí monitoru a např. snížení spotřeby), pak můžete vytvořit screensaver podle vlastních představ a tento by pak počítač vzbudil. Stačí, když vyvoláte aktivitu na nějakém zařízení, které je sledováno (např. simulace pohybu myši nebo stisku klávesy apod.). Kdybyste potřeboval probudit opravdu vypnutý počítač (z hibernace nebo úplně vypnutý), musel byste na to mít zvláštní hardware (kartu), která by to zajistila. Nevím však, zda něco takového existuje pro běžná PC. Další možností je samozřejmě, v případě že vlastníte novější počítač s dobrou základní deskou, využití funkce časovače probuzení počítače, který bývá umístěn v lepších BIOSech. Zde pak můžete nastavit pravidelné i jednorázové probouzení počítače.

? Některý Průzkumník umožňuje náhledy, některý ne. V čem je problém?

Problém je v nastavení. Abyste viděl náhled, musíte zaškrtnout položku "Jako stránku WWW" v menu Zobrazit. Pokud máte Windows 2000 nebo XP v anglické verzi, jde o položku "Enable Web Content in Folder". Jako další podmínka pak musí být nastaveny správně asociace přípon souborů, aby bylo čím prohlížet. To většinou bývá v pořádku.

? Jakým způsobem došlo ke zmizení položek pro nastavení rozlišení v záložce Nastavení obrazovky? Mám tam nyní pouze jedinou položku: High color (16 bit), 800 x 600. Měl jsem dosud všechny volby, které byly zároveň dostupné v kontextovém menu na ikoně obrazovky. To nyní zmizelo. K žádné změně na PC přitom nedošlo (nové instalace hardwaru nebo systému). Jak se lze vrátit zpět k normálnímu stavu? Lze to v registrech? A co znamená toto hlášení:

Input Devices

Registry: Errors found:

Key \HKCR\CSLID\{...}\InProcHandler32\ is missing

Key \HKCR\CSLID\{...}\ProgID\ is missing

Domnívám se, že došlo k poškození ovladače grafické karty, případně ovladače monitoru. Jak jsem napsal v odpovědi na předchozí dotaz, možnosti rozlišení v nabídce vlastností obrazovky jsou dány průnikem možností grafické karty a monitoru. Abyste obnovil všechny volby, je třeba opravit ovladač grafické karty nebo monitoru. U monitoru je to jednoduché, stačí vybrat jiný typ a po restartu vrátit ten váš (případně jej ani nemusíte vracet). Ovladače grafické karty obnovíte buď jejím odebráním ze Správce zařízení a po restartu se karta sama najde a ovladače si doinstaluje systém, nebo můžete kliknout na tlačítko Upgrade driver (Aktualizovat ovladač) a odkázat na místo, kde se ovladač nachází (stačí i stejná verze). I v prvním případě může systém vyžadovat CD s ovladači nebo cestu k nim.

? Mám záložní zdroj APC 500. Když není třeba aby napájel PC z baterie el. energie jde, stále se na baterii přepíná. Neustále přecvakává na baterii a zase na el. síť. Dělá to ale jen někdy. Například dnes to ještě neudělal, ale třeba včera večer takhle cvakal asi hodinu a pak zase přestal. Na jedné diskusi jsem se dozvěděl, že je to asi podpětím, ale nevím to přesně. Je na něm zapojeno jen PC.

Záložní zdroj se přepne na baterii tehdy, poklesne-li napětí sítě pod stanovenou mez. Po obnově dodávky zase přepne zpět na síť a dobíjí akumulátory. Podpětí v síti může být příčinou a vlastně APC tak chrání počítač proti kolísání napětí. Podpětí nemá souvislost s počtem zařízení, která jsou na APC napojena. Kdyby odběr těchto zařízení byl větší než je dovoleno, jednalo by se o přetížení. APC má na tento stav červenou kontrolku. Podpětí sítě je nepříjemný jev a bývá způsobeno tím, že v rozvodné síti jste na cestě od transformátoru až na konci vedení. Ti co jsou u něj, trpívají naopak přepětím. Závěr pro vás je tedy takový: pokud máte v síti opravdu podpětí, nechte APC přepínat. Můžete se s tímto problémem obrátit na rozvodné závody, které by se k podpětí v rozvodné síti měly vyjádřit. Přepínání APC může být způsobeno i závadou zařízení. Abyste vyloučil tuto možnost, zkuste APC používat jinde, máte-li možnost, nebo ji nechte zkontrolovat servisem.

? Po přeformátování pevného disku, kde byla původně Windows 98, jsem provedl čistou instalaci Windows 98 SE. Po této instalaci nemohu nastavit jiné zobrazení než VGA. Dočetl jsem se, že je důležité si zapamatovat před instalací správný typ monitoru (nastavený a fungující v této verzi). To jsem bohužel neudělal. Mám monitor Siemens-Nixdorf 1703. Monitor se nainstaloval jako PnP, po vypnutí zatržítka PnP se nainstaloval jako Neznámý monitor. Zkoušel jsem nastavení monitor změnit ručně, ale bez výsledku. V seznamu monitorů je Siemens-Nixdorf 1702, ale 1703 tam není. Tak vás prosím o radu jak dál, jestli jsou třeba nové ovladače, tak jaké a kde je sehnat. Internet nemám.

Tento dotaz je ze stejného okruhu jako dva předchozí. Typ monitoru má velmi malý vliv na konečné možnosti zobrazení, daleko důležitější je v tomto ohledu grafická karta. Windows ji pravděpodobně neidentifikovala, a právě tady je dobré vědět, jak kartu identifikoval předchozí systém. Máte tak ulehčeno hledání odpovídajícího ovladače na internetu. Nemáte-li k němu přístup, lze ovladač získat buď u prodejce, nebo v servisu.

? Instaloval jsem z Internetu IE 6.0 CZ a došlo k výpadku proudu. Teď se nedají spouštět některé programy a Explorer není funkční.

Výpadek proudu přerušil instalaci, což je nepříjemné. Řešením by mělo být spuštění instalace znovu. Ta by měla poznat, že předchozí instalace nedoběhla a buď dojde k odstranění již nainstalované části, nebo bude možné provést opravnou instalaci. Samozřejmostí bude několik restartů. Kdyby došlo "k zacyklení" nebo k zákazu instalace, zkuste spustit instalaci předchozí verze IE. Ta by měla být schopná opravit nižší verzi IE tak, že odstraní zbytky vyšší verze, a tato pak půjde nainstalovat.

? Prosím o radu jak přinutit MS Word, aby při volbě Soubor nový vybraná šablona zobrazil v rámečku "Náhled" náhled mnou vytvořené šablony, tak jak to dělá u šablon standardně instalovaných aplikací.

Vaše šablona musí být uložena s náhledem. Toho docílíte tak, že v otevřené šabloně zvolíte menu Soubor Vlastnosti. V záložce Souhrnné informace pak musíte zatrhnout Uložit obrázek s náhledem. Poté šablonu uložíte. Nyní se již bude náhled zobrazovat.

? Chtěl bych se zeptat, jak vyřešit následující problém: rád bych doma občas provozoval FTP server, ale jsem připojený přes telefonní linku a 56K modem. Problém je tedy v tom, jak mám jednoznačně identifikovat svůj počítač a počítače svých kamarádů, když při každém připojení k síti dostaneme od providera jinou IP adresu? Existuje něco jako možnost pojmenovat své PC např. PEPA, toto jméno používat v konfiguraci FTP serveru i FTP klienta (byla by to jakási proměnná), a v okamžiku přidělení dynamické IP providerem by se tato "vepsala" přes jméno PEPA do nastavení FTP serveru, resp. FTP klienta? Možná je má otázka chaotická, a pokud není jasné s čím mám potíž, tak se zeptám jinak: Jak nastavit FTP server, resp. FTP klienta, když se připojuji k i-netu modemem?

Pro identifikaci jmen počítačů na síti internet (přesněji na protokolu TCPIP) se používají DNS servery. V nich jsou uvedeny názvy domén a názvy počítačů s přidělenými pevnými IP adresami. Každý DNS server obhospodařuje svoji síť a má také záznamy na svůj nejbližší uzel, ke kterému je připojen. Záznamy mezi DNS se přenášejí automaticky, ale konfigurace nejnižší sítě, neboli seznam počítačů, musí udržovat správce této sítě.

Vznese-li nějaký počítač na internetu požadavek na spojení s jiným počítačem podle jména, je postupně spojován do uzlu státu, domény, sítě a na počítač, pokud o něm existuje záznam. Jinak dojde k chybě. Pokud je požadavek na spojení definován IP adresou, nic takového se neřeší a paket si najde cestu podle IP adresy.

Nepředpokládám, že byste se nějak domluvil s poskytovatelem o přidělení pevné adresy vašemu počítači a zanesení jeho záznamu do DNS, takže vám zbývá pouze ta možnost, že po spojení zjistíte přidělenou IP adresu a tu pak sdělíte zájemcům o vaše data.

? Prosím o radu v následujícím problému. Kolega má na svém počítači nainstalovaný balík kancelářského softwaru 602 Pro PCSuite v2001. Všechny aplikace tohoto balíku pracují bezproblémově (stejně jako ostatní instalovaný software), s výjimkou WinText602. Po jeho spuštění se sice okno programu otevře do zhruba 10 vteřin, ale vyvolat jakoukoliv další činnost (např. otevření dokumentu) je možné až za cca 1 minutu. Během této doby několikrát zmizí z plochy okna kurzor. Aplikace WinTab602 je přitom připravena k práci do 10 vteřin po spuštění. Na počítač byl zkusmo nainstalován balík MS Office, ale i zde byla situace obdobná. MS Word se choval naprosto stejně jako aplikace WinText602 a Excel se spouštěl zcela normálně, za několik vteřin. Jedním z kroků k odstranění tohoto problému bylo zvýšení RAM ze 16 na 40 MB, což ale nepřineslo žádný pozorovatelný efekt. Protože kolega z balíku nejvíce využívá právě textový editor, uvítal by radu, jak daný problém řešit.

Problém bude pravděpodobně v ovladači tiskárny. Textové a tabulkové editory při otevření potřebují vědět, na čem se bude tisknout, aby mohly správně formátovat text. Proto po otevření komunikují s driverem tiskárny. Pokud je tento nějak nabouraný, hroutí se (i) tyto aplikace. Zkuste nainstalovat jinou, třeba fyzicky neexistující tiskárnu, a uvidíte. Zlepší-li se práce uvedených programů, bude třeba věnovat se reinstalaci ovladačů používané tiskárny.

? Moje CD-ROM mechanika ACER CD-767EIS chátrá. Nejde v ní spustit žádný druh CD. Po hodině práce, když se restartuje s CD v mechanice, tak to někdy jde. Poraďte mi, co mám dělat.

Nejrozumnější by bylo koupit mechaniku novou, nejlépe již CD-RW. Vypalovačky lze dnes již pořídit za cenu kolem 4 000 Kč, což už není tak velký rozdíl v porovnání s CD-ROM mechanikou (novou samozřejmě). Pokud byste chtěl provést nějaké oživovací pokusy, zkuste mechaniku rozebrat a vyčistit. Je-li však problém v elektronice, je konec.

? Stále se mi zobrazuje tabulka s připojením k internetu, a to při normální běžné práci s PC. Někdy se mi PC rovnou připojí. Můžete prosím poradit?

Připojení k internetu je vyvoláno nějakým požadavkem běžícího softwaru. Pokud není spuštěn Internet Explorer, může za to jiný program. Častou příčinou bývají programy stažené z internetu, které jsou určené například pro změnu pozadí (Webshots) nebo programy na automatické stahování programu televize a podobně. Pokud takovýto běžící program neobjevíte sám, zakažte ve vlastnostech Internet Exploreru možnost automatického připojování k internetu. Inkriminovaný program se po nějaké době ozve s žádostí o připojení (nebo s chybou), a tím se prozradí. Teoreticky může jít také o virus, který se pro své nekalé řádění dožaduje přístupu do sítě.

? Kúpil som nový počítač a bol k tomu starší 17palcový monitor. Jedná sa o ADI MicroScan 4GP. Používam rozlíšenie 800 x 600 a zobrazujú sa mi frekvencie 85 Hz a 53,6 kHz. Ak dám rozlíšenie 1 024 x 768 a frekvencie sú 75 Hz a 60 kHz, tak sa obraz zmenší, a keď ho roztiahnem, tak je neostrí. Pri rozlíšení 800 x x 600 je ostrosť odosť väčšia. Monitor dovoluje rozlíšenie aj na 1 280 x 1 024 pri 60 Hz. Neviem či to nieje aj grafickou kartou lebo tú mám na boarde, ale v manuáli sa píše, že dokáže rozlíšenie 1 920 x x 1 440 pri Hi-colors.

A ešte by sa jedna otázka našla. Mám nainštalovaný Windows ME a pri štarte, už keď všetko nabehne aj pozadie, začne načítavať disketová mechanika. Chcel by som to vypnúť.

Možnosti rozlišení v nabídce vlastností obrazovky jsou dány průnikem možností grafické karty a monitoru. U většiny karet je možné nechat si zobrazit všechny možnosti a pak zkusit, zda to monitor zvládne. Pokud se všechny možnosti nedají zobrazit, zvolte nějaký dobrý monitor z nabídky, systém nepozná, že jej klamete. Při zkoušení byste neměl překročit technické možnosti zobrazení monitoru, mohlo by dojít k jeho poškození.

Co se týká disketové mechaniky, její aktivita může mít několik příčin. Může jít o Explorer nebo jiný filemanager naposledy prohlížející mechaniku A:. Tento si ji nejprve osahá a po neúspěchu chytře přepne na C:. Také to dělají některé antivirové programy. Existuje ještě nastavení v BIOSu, které testuje floppy mechaniku při startu počítače, ale toto by nemělo mít vliv na roztočení mechaniky až když systém naběhne.2 0317; 2 0318;

§§§§§

FAQ  nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček, Zdeněk Pokorný

c02p0319

? Můj počítač (Intel Celeron 568 MHz, 128 SDRAM, 10,2 GB hard disk) se po určité době (většinou při hraní her) sám od sebe restartuje a poté ho není možné ihned spustit, protože motherboard píská (pravidelný tón, který se pořád opakuje). Nevíte, čím by to mohlo být?

Jestliže jste správně uvedl taktovací frekvenci procesoru 568 MHz, tak bych hledal chybu právě zde. Frekvence, na které by měl pracovat tento Celeron, je 566 MHz. Může se jednat o chybu základní desky, kdy čipset nesprávně detekuje daný procesor. Chybný může být i samotný procesor, či paměť. V neposlední řadě se může chyba projevit i kvůli nedostatečnému chlazení CPU. V každém případě bych vám doporučil obrátit se na prodejce počítače a zjevnou hardwarovou chybu řešit s ním.

? Dobrý den, doma mám počítače Athlon XP, MSI K7T 266Pro2-RU a Duron 1 GHz, MSI K7T 266Pro2. Tyto PC bych potřeboval levně spojit, tak abych mohl pracovat s daty z obou PC. PC jsou vzdálená 8 metrů. Jaký typ síťových karet mám použit a kolik to bude stát?

Nedoporučuji používat již zastaralé propojení koaxiálním kabelem. V tomto případě bude nejjednodušší zakoupit dvě síťové karty s TP konektory a propojit je kříženým kabelem. Pro propojení dvou PC není potřeba použít žádný rozbočovač. Ceny karet se budou pohybovat v řádu stovek korun a cena kabelu by měla být do 100 Kč. Také je možné počítače propojit "laplinkovým" kabelem přes paralelní port. Tam je cena podstatně nižší, ale jednak tok dat je velice pomalý, a také tu bývají veliké problémy s konfigurací.

? Mám koupený pevný disk IBM 40 GB (IC35L040AVER07). V BIOSu se mi hlásí správně, ale v fdisku (zkoušel jsem pod Win 98 SE i pod Win ME) mi napíše jen 7 011 MB. Nevíte, čím by to mohlo být?

Přestože Setup BIOSu zobrazuje správně informaci o vašem hard disku, tak chyba bude přeci jen zde. Některé starší BIOSy nepodporují nové typy velkých disků a nesprávně s nimi komunikují. Doporučuji upgradovat BIOS na novější verzi. Verzi a typ BIOSu zjistíte při startu počítače, jako informaci zobrazenou za logem výrobce BIOSu, a na příslušném webovém serveru můžete získat vše potřebné. V případě značkových počítačů naleznete vše na stránkách výrobce daného počítače.

? Dobrý den, žádám vás o radu k přímému propojení kabelem. Chtěl jsem si doma postavit malou síť na propojení notebooku a PC pomocí paralelního kabelu na notebooku mám Windows 95, 486DX, 20 RAM a na PC Windows ME, Celeron 333, 32 RAM. Problém je v tom, že se nedokážu připojit. Zkoušel jsem postupovat pomocí nápovědy, dokonce jsem přehrál na notebooku aplikaci directcc. exe, aby byly obě stejné, a stále nic. Pokud jsem kabel použil na počítačích, které měly nainstalována Windows 95, spojení se povedlo bez problémů. Zkoušel jsem propojení i přes Windows Commander 5.0, kde je příkaz na spojení s jiným PC pomocí LPT, bez úspěchu. Vyzkoušel jsem tedy test, který se mi nabízel. Na PC proběhl test úspěšně s hlášením: "Tento konec kabelu je v pořádku piny 10-15" a na notebooku se objevilo, že "Kabel není v pořádku! Špatná čísla pinů tato strana kabelu ÷ druhá strana kabelu":

15 ÷ 2

13 ÷ 3

12 ÷ 4

10 ÷ 5

11 ÷ 6

Toto se stále opakuje. Prosím o radu, jak tento problém vyřešit.

Jestliže jste tímto kabelem již dva počítače propojil, tak budeme vycházet z toho, že v kabelu chyba není. Pravdou je, že při použití dvou různých operačních systémů se propojení daří s velkými problémy. Je třeba, aby na obou počítačích byl nastaven stejným způsobem paralelní port. Nastavení můžete provést v Setupu BIOSu. Doporučuji použít standardní nastavení, samozřejmě s obousměrným přenosem. Z mé zkušenosti propojení přes Windows Commander velice dobře funguje. Případně existuje velké množství laplinkových programů a některé z nich je možné stáhnout i z internetu.

? Předem bych vás chtěl pozdravit a poděkovat za prima nápady, rady a vylepšení v PC WORLDu. K mému problému: mám nainstalovaná Windows 95 verze 4.00.950B: občas se mi stane, že místo restartu se počítač vypne, například po instalaci nového softwaru (když použiji kombinaci Ctrl+Alt+Del, tak vše proběhne korektně). Právě toto se mi stalo po instalaci DirectX8.0. Po zapnutí počítače se spustila Windows, vše vypadalo normálně, až vyskočilo okno nadepsané "Potíže s registrem" a v něm "Windows zjistila chybu v systémovém registru. Ukončete prosím všechny programy a spusťte Windows znovu. Mohou se ztratit některé informace ze současné relace. Nové spuštění umožní novou inicializaci registru." "Restartovat Windows". Počítač se chová bez jakéhokoli postřehnutelného omezení. Restart nepomohl a Windows se spustila v celku normálně, tak jak uložila nastavení registru v SYSTEM. DAO a USER.DAO už v porušeném stavu. Nevím jak zjistit, jaká chyba v registru způsobuje toto hlášení a jak ji spolu s hlášením odstranit. Nerad bych přeinstalovával celý systém. Konfigurace: Duron 1200 MHz, 256 MB DDR SDRAM, MB ECS K7S5A s čipsetem SiS 735, GeForce 2 MX400.

Jestliže Windows sama nedokáží registr opravit, bude třeba systém znovu instalovat. Existuje sice několik nástrojů, které provedou obnovu registru, ale zanedlouho se problém znovu opakuje a k nové instalaci stejně dospějete. Podstatnější bych v tento okamžik viděl, proč k tomu došlo. Jsou dvě nejpravděpodobnější varianty, které vedly ke zhroucení registru. První by mohla být ta, že během práce s operačním systémem, instalací a odinstalováním množství programů jsou registry přeplněny množstvím údajů a cest, které nejsou v tento okamžik již funkční, a Windows na to reagují vámi popsaným způsobem. Druhá varianta je o něco závažnější VIR! V současné době, ač si to příliš nepřipouštíme, je to jeden z nejzávažnějších problémů. Dnes snad každý uživatel počítače pracuje s internetem a elektronickou poštou, a není-li na PC nainstalován antivirový program, který je pravidelně aktualizován, je velice pravděpodobné, že bude počítač infikován. Další otázkou je kvalita a účinnost jednotlivých antivirových programů.

? Můžu na disk s FAT32 uložit soubor větší než 2 GB? Je převádění DVD do DivX legální? Podporuje vypalovačka ASUS CDR-1610A způsob zápisu DAO-RAW?

Velikost souboru je ve Windows dána velikostí oddílu, či logické jednotky. Dalšími omezeními jsou velikost odkládacího souboru virtuální paměti a dalších souborů, nutných pro běh operačního systému a spouštěných programů. Pro tyto soubory musíte vždy nechat na disku volné místo, jinak by mohl systém zkolabovat. Co se převádění DVD na DivX týká, je to samozřejmě porušení autorského a dalších zákonů. Výjimkou je ten případ, kdy si děláte záložní kopii ze svého vlastního DVD, ale i na to není jednotný právní výklad.

U vámi uvedené mechaniky si nejsem jist, zda DAO RAW přímo podporuje, a toto jsem nezjistil ani z informací dostupných přímo od výrobce. Jestliže mechanika DAO RAW přímo nepodporuje, není to takový problém. V novějších programech pro klonování CD můžete vypnout detekci instalované mechaniky, a program se pak postará o vše potřebné. Postup, jakým v programu vypnete detekci i bez potřebné funkce, je takovýto (pro názornost uvádím postup pro Clone CD):

V registrech vyhledáte

HKEY_CURRENT_USER\Software\Elaborate Bytes\CloneCD\System Settings

a přidáte následující DWORD hodnotu:

DontCheckCDWriter | Value=1

Důležité je najít ten správný klíč pro daný program.

? Vytvořil jsem si v Excelu nový Panel nástrojů s ikonami, ke kterým mám vytvořená i makra. Rád bych si toto všechno přenesl na druhý PC. Potřebuji přenést, anebo uložit si do zálohy (při případném přeinstalování MS Office) tento panel s ikonami a k nim všechna makra, abych je nemusel vytvářet znovu. Můžete mi poradit, které soubory stačí zkopírovat?

Pro zálohování těchto nastavení budete potřebovat průvodce Profile Wizard, jenž je součástí Office Resource Kitu. Ten vám umožní všechna potřebná nastavení uložit do OPS souboru, a ten můžete opět za pomoci Profile Wizardu zavést do nově nainstalovaných Office. OPS soubor můžete taktéž přidat do transformace (soubor MST) služby Windows Installer. Soubor OPS obsahuje hodnoty registru odpovídající nastavení voleb v aplikacích Office a můžou být takto převedeny na nový počítač programem Setup v průběhu instalace.

? Mám následující dotaz: na svém PC mám dva pevné disky, které jsou rozděleny na další logické jednotky. Vše bylo v pořádku až do té doby, než jsem nainstaloval Norton Utilities 2002. Něco jsem tam asi odentroval, a z každého disku mi zmizela 1 logická jednotka. Při spuštění programu Partition Magic 7 jsou tyto ztracené jednotky vidět jako "Unallocated". Když dám opravu na FAT 32, tak mi PC zamrzne na začátku prováděných operací. V fdisku vidět nejsou. Jak je mám dostat zpátky, aniž bych přišel o data? Pomůže přeinstalovat Windows? Mám XP.

Asi vás zklamu, ale s největší pravděpodobností jste o svá data přišel. Vypadá to, že jste zrušil obě logické jednotky, a celá operace je v tuto chvíli již nevratná. Poslední možnost bych viděl v tom, obrátit se na nějakou firmu, která se zabývá obnovou dat z havarovaných disků.

? 1. Jaká by měla být průměrná pracovní teplota procesoru AMD Athlon 1 400 MHz? Můj procesor má teplotu okolo 60 stupňů, a zdá se mi to trochu mnoho. Zajímá mě, zda je to normální teplota, nebo je-li potřebný výkonnější chladič.

2. Mám problém s Windows XP, konkrétně se službou Windows Installer. Po nainstalování systému je vše v pořádku, ale když začnu instalovat další software, po určitém čase, tedy po nainstalování pár programů, mi Windows napíší chybové hlášení: "Windows Installer service could not be accesed, this can happen because you are running safe mode or service is not correctly installed. Contact your service assistance" (přibližně). Nejprve jsem si myslel, že je to způsobené nějakým konkrétním programem, který není kompatibilní, ale stává se to nepravidelně, např. i po nainstalování Office XP. Nepomáhá ani přeinstalování služby Windows Installer. Po tomto chybovém hlášení se některé programy už nedají instalovat ani odinstalovat, a je potřeba přeinstalovat celý OS. Chtěl bych vědět, zda se Windows Installer dá nějakým způsobem opravit bez toho, abych musel znovu instalovat Windows.

1. Dle mého názoru je teplota 60 stupňů v toleranci funkčních podmínek tohoto procesoru. Samozřejmě při použití výkonnějšího chladiče se teplota sníží a bude menší pravděpodobnost chybovosti procesoru.

2. V tomto případě jsou, s největší pravděpodobností, možné dvě příčiny.

První problém může být způsobený instalačním médiem. Zkoušel jste použít pro instalaci jiný CD-ROM? S podobnou chybou jsem se setkal v případě instalačního CD Windows 2000, kdy instalace neproběhla zcela korektně, a v oknech bylo velice nestabilní síťové prostředí a občas se objevila i ona známá modrá obrazovka. Po instalaci z jiného CD vše pracuje bez jakýchkoliv problémů.

Druhá chyba může být v samotném hardwaru. Konkrétně se může jednat o chybu paměti, která se nemusela při práci s minulým operačním systémem projevit. Většinou se podobné chyby objeví při instalaci systému na bázi Windows NT, jež jsou podstatně náročnější na bezchybný provoz hardwaru než Windows 9x. Doporučuji otestovat váš počítač nějakým programem (velké množství testovacího softwaru naleznete buď na internetu, nebo na některém z CD-ROMů přiložených do časopisu) a provést novou instalaci z ověřeného zdroje.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0332

Poměrně úspěšně jsme načali pátou desítku našeho seriálu a přede mnou je poslední "svobodný" úvodník v životě (doufám, že se budu ženit jen jednou). Asi to tematicky přímo nepatří do této stati, ale "zmínit jsem se prostě musel".

V uplynulém měsíci se nestalo vesměs nic vážného. Věčný "recidivista" William Gates se opět dostal do sporu s vládou USA ve věci "pitvání" Windows. Jako pozitivní lze hodnotit rozmach digitalní fotografie (která se již také částečně zařadila mezi IT obory), kvalitní přístroje se významně zlevnily a jsou tak blíže i obyčejným, méně movitým uživatelům. Jen tak dál.

V dnešním dílu tipů a triků bude opět hodně velikonočních vajec a trochu méně tipů pro Windows, než bývalo zvykem. Snad vám toto "rozložení sil" bude vyhovovat, příště tomu může být úplně jinak. Jdeme na to.

Tipy pro Windows

Nastavení DMA (Win 9x)

Někteří z vás se nyní zhrozí a prohlásí něco ve smyslu "Zase se bude mluvit o DMA..." a budou mít částečně pravdu. Nicméně podstatou tohoto tipu není samotné nastavení DMA pro pevné disky, ale hlavně jeho zrušení, které v případě potíží není nijak snadnou záležitostí.

DMA (Direct Memory Access), neboli přímý přístup dat do paměti počítače, rozhodně doporučuji aktivovat pro každý modernější pevný disk. Pokud vlastníte slušnou základní desku a disk v rozměrech GB, zrychlí vám zapnuté DMA rychlost pevného disku řádově o desítky procent.

DMA zapnete tak, že otevřete Ovládací panely a poklepáte na ikonu Systém. V té zvolíte záložku Správce zařízení a rozklepnete v seznamu položku Disketové jednotky. V ní naleznete kromě samotné disketové mechaniky také všechny připojené pevné disky. Stačí libovolný označit a zvolit tlačítko Vlastnosti v dolní části dialogu. Poté na záložce Nastavení můžete zaškrtnout políčko DMA. Při tom budete upozorněni na nebezpečí, která s sebou tato volba přináší. Směle vše potvrďte a restartujte.

Jestliže systém v pořádku naskočil, můžete si mnout prozatím ruce. V opačném případě zjistíte, že při naběhlém nouzovém režimu sice nastartujete, ale již nebudete moci DMA zrušit. V tom případě musíte sáhnout k editaci systémového registru a zrušit nastavení DMA přímo tam.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Enum ESDI. V tomto klíči uvidíte seznam všech dostupných pevných disků. Vyberte ten, který chcete modifikovat, a jděte do podklíče ukrytého uvnitř klíče se jménem disku. V pravé části regeditu můžete spatřit větší množství položek charakterizujících platné nastavení konkrétní diskové jednotky. Vyhledejte položku DMACurrentlyUsed a změňte její hodnotu (poklepáním) na 00. Tím vypnete DMA.

Zavřete regedit a restartujte. Systém by měl nyní naběhnout v pořádku s vypnutým DMA u problémového pevného disku.

Tipy pro MS Office

Vylepšete si kliparty (PowerPoint)

Je pravdou, že se v našem seriálu jen zřídka věnujeme programu PowerPoint, který v balíku kancelářských aplikací MS Office zastává funkci výrobce multimediálních prezentací. Přesto jsem objevil a vyzkoušel jeden docela zajímavý tip.

Tento tip, nebo lépe řečeno tato funkce PowerPointu je zajímavá i tím, že ačkoliv ji najdete ve všech aplikacích MS Office, použitelná je právě jen v PowerPointu. O co tedy jde.

Ve všech aplikacích MS Office můžete pracovat s knihovnou předhotovených obrázků (klipartů) pomocí jednotné databáze těchto obrázků. Pouze v PowerPointu ale můžete po vložení zvoleného klipartu měnit jeho barevnost, a tím změnit i výsledný obrázek.

Otevřete PowerPoint a vytvořte některou základní prezentaci, třeba i prázdnou. Poté si ověřte, že vám někde na pracovní ploše aplikace "plave" lišta s nástroji na úpravu obrázku. Pokud ji zde nemáte (standardně není zapnutá), jděte nejprve do roletového menu Zobrazit a zde pokračujte na položku Panely nástrojů. Pod touto položkou zvolte zobrazení panelu Obrázek.

Přistupme nyní ke vložení klipartu. Jděte do roletového menu Vložit a zvolte položku Obrázek a následně Klipart. Otevře se vám univerzální okno databáze obrázků, ze kterého si jeden vyberte a vložte jej do vaší prezentace. Po vložení musí být tento obrázek aktivní k editaci (má kolem sebe bílé čtverečky).

Nyní jděte na lištu nástrojů Obrázek, kterou jste aktivovali, a stiskněte ikonu Přebarvit obrázek (je to čtvrtá zprava). V následujícím dialogu můžete kompletně měnit veškeré barvy, jež se v klipartu vyskytují, a to i barvy podkladové. Tím máte možnost obrázek dále modifikovat.

Pracovní prostory (Excel 2000)

Tipů a triků pro Excel už se v našem seriálu objevilo bezpočet, proto je těžké nalézt ještě něco dalšího a zajímavého pro uživatele. Doufám, že tento tip pro vás zajímavý bude.

V některém z předchozích dílů jsme mluvili o uspořádání pracovní plochy Excelu v případě, že máte otevřeno najednou více souborů a potřebujete je porovnat, nebo mezi nimi přesouvat nějaká data. Následující tip tyto možnosti ještě nepatrně rozšiřuje.

Spusťte Excel a v něm otevřete dva nebo více souborů. Nyní nevidíte jednotlivé soubory, vidíte pouze poslední otevřený. Jděte do roletového menu Okno a zvolte Uspořádat. Dostanete na výběr hned několik možností, jak vedle sebe uspořádat více souborů na jedné pracovní ploše. Vyberte ten pro vás optimální a můžete začít pracovat. To ale není všechno.

Pokud stabilně pracujete s určitými soubory najednou a tato sestava se vám nemění, máte možnost si nastavení pracovní plochy uložit tak, abyste jej nemuseli znovu a znovu aktivovat. Zvláště jedná-li se o více souborů naráz, může být jejich opětovné spouštění dost ubíjející.

Nastavte si tedy rozvržení dle libosti a poté jděte do roletového menu Soubor. Zde zvolte trochu neznámou položku Uložit prostor... Budete vyzváni ke specifikaci místa a názvu souboru s informacemi rozvržení vaší plochy v Excelu. Tento soubor má poněkud nezvyklou příponu XLW (W jako Workspace). Vše uložte.

Pro příští práci stačí jen otevřít příslušný XLW soubor a Excel nejenže otevře všechny soubory najednou, tak jak jste je uložili, ale také je rozvrhne na pracovní ploše tak, jak jste si to přáli.

Easter Eggs

Podvádějte v Solitaire

Patříte mezi náruživé hráče karetní hry Solitaire, která je standardně přítomná ve všech verzích moderních Windows? Určitě ano. Pokud by někdo sečetl hráče této hry na celém světě, možná by získal velmi zajímavé číslo. Jako náruživý hráč se jistě snažíte dosáhnout v této hře co nejlepších výsledků. Proto volíte ty nejhorší a nejtěžší podmínky a dosahujete závratných rekordních skóre. Ohromte své spolupracovníky nebo rodinu následujícím trikem.

Spusťte Solitaire a poté jděte do roletového menu Hra, a tam zvolte položku Možnosti. Zde vyberte ten těžší způsob hraní, tedy obracení tří karet z balíčku najednou. Poté spusťte hru a za současného stisku kláves CTRL, ALT a SHIFT budete brát z balíčku jen po jedné kartě. Pokud klávesy nepodržíte, budete brát klasicky po třech.

A podvádějte i v hledání min

Následující trik se týká zase náruživých hráčů aplikace Hledání min. Z pohledu hráče musím zodpovědně prohlásit, že hledání min je podstatně náročnější disciplínou, než prosté otáčení karet v Solitaire. Proto každý podvůdek přijde vhod, hlavně při nejtěžší obtížnosti.

Největším soupeřem při hraní této hry je čas. Čím kratší čas pro nalezení všech min, tím lepší výkon v tabulce nejlepších výsledků. Pokud čas včas (to je hezká formulace) zastavíte tak, aniž byste hru ukončili, určitě se na ta nejpřednější místa v pohodě probojujete.

Spusťte hru Hledání min a zvolte požadovanou obtížnost. Než začnete hrát, stiskněte najednou obě tlačítka myši a držte je stisknuté. Kurzor myši musí být samozřejmě umístěn někde nad oknem Hledání min. Správný stisk poznáte podle toho, že žlutý smajlík nasadí udivený obličej. Za stálého držení obou tlačítek stiskněte klávesu ESC, čímž zastavíte čas. Poté můžete začít hrát, ale čas už nepoběží.

Jestliže vám i tento způsob hraní přijde příliš náročný pro získání lepší pozice ve výsledkové listině, vyeditujte pomocí níže uvedeného triku rovnou tuto listinu.

Informace o nejlepších výkonech se ukládají do souboru winmine.ini umístěného v adresáři c:\windows. Otevřete si tento soubor v Poznámkovém bloku a proveďte v něm změny dle následujících pravidel:

Upravte soubor dle vámi požadovaných parametrů a uložte jej. Poté spusťte hledání min a v roletovém menu Hra zvolte položku Nejlepší časy a uvidíte, co jste stvořili.

MS Windows 98 Team (Win 98)

Tento trik je určen výhradně pro Windows 98. Je odzkoušen i na novějších Windows 98 SE. Jedná se o odlišný způsob vyvolání informací o vývojářském týmu Windows 98, který jsme si ukazovali v některém z předchozích dílů tipů a triků. Jestliže se vám předchozí postup nepodařil, máte nyní další příležitost ke spatření fotografií z Redmondu.

Hurá do toho... Poklepejte pravým myšítkem na vaší pracovní plochu a z kontextového menu zvolte Nový objekt Zástupce. V prvním dialogu stiskněte tlačítko Procházet a jděte do složky C:\Windows\Application Data\Microsoft\Welcome. Zde dvakrát poklepejte na soubor Weldata.exe, čímž jej zvolíte. Vytvořte zástupce stiskem Dokončit (v dalším dialogu), dále již nic nevyplňujte.

Po vytvoření zástupce na ploše na něj poklepejte pravým tlačítkem a v kontextovém menu zvolte Vlastnosti. Jděte na záložku Zástupce a za již existující zápis v kolonce Cíl vložte mezeru a text You_are_a_real_rascal. Poté v kolonce Spustit vyberte Minimalizovaně.

Vše potvrďte a spusťte nově upraveného zástupce. Získáte informace o týmu, který se podílel na vývoji Windows 98. Přeji hodně štěstí.

A ještě perlička na závěr k tomuto triku. Jestliže si jej chcete někde uchovat, případně jej předvést kamarádovi s Windows 98, který nechce procházet výše uvedenou procedurou, můžete jej níže uvedeným způsobem z Windows vykousnout ve formě prostého HTML souboru a zvukového souboru WAV.

Otevřete některý z vašich oblíbených komandérů nebo průzkumníků pevného disku a jděte opět do složky C:\Windows\Application Data\Microsoft\Welcome. Poté aktivujte výše uvedený trik a v momentě jeho spuštění se na několik sekund v této složce objeví inkriminovaný soubor xxxx.htm (místo některých x může být číslo), který promptně zkopírujte do vámi požadované jiné složky. Jestliže se vám jej podaří získat, přidejte k němu ještě soubor welcom98.wav, který je také ve stejné složce, jako soubor xxxx.html. Poté stačí poklepat na získaný HTML soubor, a v prohlížeči IE se vám zobrazí stejný trik.

Pozor, pro úspěšné zprovoznění celé této předváděcí akce musíte mít ve Windows nainstalováno uvítání (soubor Welcome.exe a další). V případě, že je nemáte, lze je doinstalovat pomocí ikony Přidat nebo ubrat programy v Ovládacích panelech.

InterTipy

Jubilejní díl seriálu je úspěšně v tisku a my načínáme již pátou desítku internetových tipů a triků pro Windows. Jelikož je jakousi tradicí hodnotit v úvodníku možnosti připojení na internet v ČR, nebudeme dnes dělat výjimku.

Zrovna tento měsíc jsem několikrát narazil na velmi lákavé nabídky připojení bezdrátovým breeznetem. Ceny klesly již tak hluboko, že se tato technologie stává konkurencí i pro kabelové televize a cenově již vyřadila klasické pevné připojení. Uvidíme, jak se k tomuto faktu postaví náš český "vlastník poslední míle". Možná se dočkáme slibovaného paušálu a nepřetržitého připojení na internet přes telefon. Ten má doma skoro každý už nyní. Každopádně si troufám tvrdit, že se podmínky připojení neustále zlepšují a přibližují k vizi "každého občana ČR na internetu".

Dnešní směska internetových tipů bude výhradně z oblasti Office, převážně pak Office od Microsoftu. Zapněte prohlížeče, a pusťte se do toho.

MS Office XP Tips

www.microsoft.com/office/using/tips/default.asp

Kde začít jinde s tipy pro Office balíky, než u nejznámějšího výrobce Office, firmy Microsoft. K jejím stránkám není v podstatě co dodat. Uspořádání je vysoce profesionální a poslední dobou se na nich dozvídáte stále více užitečných informací, namísto marketingových žvástů. Musím uznat, že v tomto směru se Microsoft zlepšuje. A to zlepšuje i fakt, že některé stránky jsou kompletně v češtině. Na stránce kromě samotných tipů a triků naleznete také odkazy na technickou dokumentaci k Office, podrobný popis produktu, a v neposlední řadě i možnost stažení service packů a dalších utilit. Nechybí vyhledávací nástroj.

AI\s StarOffice tips

wd5gnr.virtualave.net/staroffice.htm

Další stránka se naopak plně věnuje konkurenčnímu balíku, v současné době pod křídly firmy Sun Microsystems. StarOffice byl dočasně k dispozici zdarma včetně zdrojového kódu, což se ale od verze 6 opět trochu mění. SO jste měli možnost vyzkoušet i z našeho CD, jedná se o plnohodnotného konkurenta MS Office. Na stránkách najdete několik typů, jak SO lépe využívat, nedostatkem stránek jsou další informace a software ke stažení, který prostě chybí. Musíte se spokojit pouze s tipy a triky.

Office tips

www.mvps.org/skp/

Tato stránka poměrně profesionálního vzezření opět obsahuje slušné množství tipů pro Office, tentokrát spíše z oblasti programování ve VBS (Visual Basic Script), což je stručně řečeno jazyk, pomocí kterého můžete Office modifikovat a přidávat do něj nové funkce. Stránka je rozdělena na sekci pro začátečníky a pokročilé uživatele, nechybí ani již hotové produkty ve VBS, komerční nebo ty úplně zadarmo. Vše v angličtině.

MS Office tips

www.computertips.com/Microsoftoffice/microsof.htm

Poněkud nevábně provedená stránka s tipy výhradně pro MS Office. Zatímco svým zjevem vás tyto stránky spíše odpudí, obsah vás již uspokojí lépe. Najdete zde tipy rozdělené dle jednotlivých částí balíku Office. Nechybí novinky, vyhledávací nástroj, ani další pomůcky včetně příslušné diskusní skupiny.

The Newbie Club

newbieclub.com/officetips/?buntah

Velmi profesionálně a přehledně provedená stránka s tipy pro MS Office. Ihned v úvodu si můžete vybrat z několika nej-aktuálnějších tipů, které jsou zpracovány velmi přehledně a doplněny ilustračními obrázky. Kromě samotných tipů najdete v levém menu odkazy na další pomoc v oblasti Office, odkazy na diskusní fóra, odkazy, na kterých je možné stáhnout zdarma některé elektronické publikace, a další. Vše přehledné a srozumitelné.

Stránky strýčka Jima

www.geocities.com/sysadm244/jds.main_office.html

Další poměrně nevábné stránky, zato úplně nabité tipy a triky pro MS Office. Tentokrát autoři rozdělili tipy dle verze. V levé části obrazovky najdete tipy pro MS Office 97 a v pravé zase pro MS Office 2000. Vše je ještě dále děleno dle jednotlivých aplikací obsažených v každém z balíčků. Kromě tipů zde najdete i trochu specifický vyhledávač a další odkazy na podobné stránky.

Microsoft Office tips

www.mjyonline.com/OfficeTips.htm

Opět velmi dobře provedené stránky, jak vzhledem, tak obsahem. Ihned v úvodu se vás autoři snaží nasměrovat tou správnou cestou. Jednotlivé tipy jsou řešeny stylem otázka a odpověď, což je sice trochu nepřehledné při hledání problému, ale pokud jej naleznete, lépe pochopíte jeho řešení. Kromě tipů pro MS Office zde najdete odkazy na tipy pro XML a tipy pro programátory v jazyce C++. Vše je doplněno nabídkou publikací.

WUGNET Tips

www.wugnet.com/tips/

Právě jste se dostali na jednu z nejlépe provedených stránek s tipy a triky nejen pro MS Office. Stránka je výborně propracovaná, tipy jsou děleny jednak chronologicky, a druhak dle aplikací, kterých se týkají. Každý tip je pečlivě zpracován včetně ilustračních obrázků a tipy přibývají každým dnem. Proto neváhejte a na tuto stránku se určitě podívejte. Kromě samotných tipů najdete na stránkách shareware a freeware databázi, nezbytný vyhledávač a mnoho dalších užitečných odkazů včetně diskusních skupin.

Home Office

www.ibiztips.com/home_archive.htm

Další z těch lepších stránek s tipy a triky pro MS Office. Ihned v úvodu jste zavaleni chronologicky seřazenými tipy, podobně jako na předchozí stránce WUGNETU. Po rozkliknutí pak naleznete vše potřebné. Tipy jsou děleny pouze chronologicky a vyhledávač v tomto případě úplně chybí, proto není snadné najít to, co člověk potřebuje. V levé části stránky pak můžete navštívit mnoho dalších odkazů, například archiv dalších tipů, bonus tipy, odkazy na další části webu, FAQy o používání a pohybu na těchto stránkách, a samozřejmě nezbytnou přihlášku hned do několika diskusních fór.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0338

? Dočetl jsem se, že mobil Nokia 6210 má mít český slovník T9. Můj přístroj jej však neobsahuje. Mohu si českou T9 někde nahrát?

I když jste si svůj mobil koupil v České republice, může se stát, že v její základní verzi český slovník T9 pro rychlé psaní SMS zpráv není. To může být tím, že jste jej kupoval několik týdnů po jeho vstupu na český trh, a v tu dobu ještě výrobce český slovník do mobilu možná nenahrával. Český slovník T9 však můžete do svého mobilu získat aktualizací firmwaru telefonu. Tu vám provedou v servisu výrobce vašeho mobilu nebo v místech Klubu Nokia. Pokud jste telefon kupoval v ČR a tuto skutečnost můžete prokázat, bude vás oprava stát zhruba 400 Kč. Pokud ne, počítejte s dvojnásobnou částkou. Zkuste si zavolat do těchto autorizovaných servisů Nokie:

Britex CZ, Vožická 2582, Tábor, tel.: 0361/48 24 09

Britex CZ, J. Hory 1521, Kladno, tel.: 0312/62 24 16

Celadon Group, Hlubinská 20, Ostrava, tel.: 069/666 38 84

Celadon Group, V Mezihoří 2, Praha 8-Libeň, tel.: 02/66 31 03 50

Cell Net, Rubensova 2241, Praha 10, tel.: 02/74 81 13 60

EBM, Jeseniova 47, Praha 3, tel.: 02/71 09 05 00

EBM, Hybešova 42, Brno, tel.: 05/43 12 82 19

? Rok používám mobil Nokia 3210. Dříve vydržel nabitý až 7 dní. Teď vydrží maximálně 3 dny. Je možné, že už je čas koupit novou baterku? Nebo může být závada jinde?

Po roce běžného (!) používání mobilního telefonu by ještě baterka neměla dosluhovat. Obyčejně vydrží alespoň 1,5-2 roky. Přitom samozřejmě záleží na typu baterie. Pokud je baterie typu Ni-Cd nebo Ni-MH, je možné, že se u ní příliš projevuje paměťový efekt. V tom případě baterii v mobilu zcela vybijte (dokud se sám mobil nevypne) a opět ji naplno nabijte. To několikrát zopakujte. Pokud problém nezmizí, budete se muset poohlédnout po nové. Ceny se pohybují někde kolem 500 Kč.

? Lze pomocí datového kabelu stáhnout do mobilu Nokia 3310 i jiné funkce než Netmonitor, třeba nějakou hru apod.?

Netmonitor je již v mobilu obsažen. Propojením s počítačem a použitím vhodného programu se tato funkce pouze zaktivuje. Žádné další funkce, natož hry do mobilu Nokia 3310 "nahrát" nejdou. Někdy ale výrobce s novým firmwarem nějakou funkci (hru) do mobilu doplní nebo přemění. Sledujte proto vývoj nejnovějšího firmwaru mobilu. Existují však mobilní telefony, do kterých lze nahrávat stále nové a nové prográmky a hry. Jsou to ty, které podporují prostředí Java (za všechny uveďme například Siemens SL45i). Do nich lze propojením mobilu s počítačem nahrát nové programy, jež jsou pro Javu napsány.

? Pomalu se začínají rozšiřovat mobily s podporou EMS. Prý jde o formát SMS, ale data jsou zapsána pomocí speciálních příkazů. Popište, prosím, EMS blíže.

Snad každý výrobce od Alcatelu po Sony-Ericsson (myšleno abecedně) může závidět úspěch finské společnosti Nokia. Ta donedávna byla jediná, kdo kromě obyčejných esemesek nabízel posílání obrázků a melodií z jednoho mobilu na druhý právě pomocí SMS. Jenže Nokia žádnému z výrobců mobilních telefonů nedovolila využívat stejné technologie a tak se její konkurenti rozhodli, že společně vytvoří standard v posílání log a melodií, který bude stejně tak úspěšný a oblíbený, jako u Nokie.

Standard byl skutečně vytvořen a výrobci, kteří "do toho šli", jej mohli implementovat do svých mobilů. Jenže! Jeden si jej upravil podle svého, další také a třetí jej přeměnil k obrazu svému docela.

Nyní situace vypadá tak, že mnoho mobilů EMS nabízí, ale lze jimi posílat loga a melodie pouze na telefony stejné značky. Pokud pošlete takovou obrázkovou esemesku na mobil konkurenčního výrobce, vůbec si nemůžete být jisti, zda se obrázek, který jste odeslali, na příjemcově displeji zobrazí.

? Chci si pořídit mobil Alcatel 501. Je to dobrý telefon? Jaké má funkce?

Alcatel 501 je 88gramový drobeček, jehož rozměry 103 x 42 x 20 jsou jistě sympatické. Udávaná doba hovoru je u něho 360 minut, podle výrobce by měl vydržet až 250 hodin bez nabíječky.

Ovládá se pětisměrovým joystickem, zaujme již na první pohled svým osmiřádkovým displejem.

Lze v něm uložit až 500 čísel do telefonního seznamu, vejde se do něho i 90 SMS zpráv. Disponuje českým slovníkem Zi (podobné T9). Poslouží i jako diktafon. Standardně se dodává s baterií Li-Pol.

Z dalších funkcí: vytáčení hlasem, zabudované hlasité handsfree, WAP, hry.

Jeho cena se na českém trhu pohybuje od 4 977 Kč (Oskar) do 6 500 (Twist a Go). Jako dotovaný jej v dubnu, kdy tento článek vznikal, nabízel pouze Paegas za 1 830 Kč.

? Jak odešlu SMS zprávu do pevné sítě?

Klasickou SMS zprávu do pevné sítě odeslat nelze. Paegas nabízí svým klientům odeslání tzv. hlasové zprávy. Pro to nabízí dva způsoby:

- Na číslo 4616 odešlete SMS zprávu ve tvaru: CTItelefon zpráva. Například: CTI021234567 AHOJ. PRIJDU DOMU VECER. JIRKA. Zpráva bude okamžitě odeslána a číslo 02/1234567.

- Na číslo 4616 odešlete SMS zprávu ve tvaru: +HHMMddmm CTItelefon zpráva. Například: +16503105 CTI021234567 AHOJ. PRIJDU DOMU VECER. JIRKA. Zpráva bude odeslána ve zvolený čas v 16:50 (HHMM) dne 31.5. (ddmm) na tel. číslo 02/1234567 (telefon). Pokud neuvedete datum, zpráva bude doručena v den odeslání ve zvolený čas.

První způsob, jak podle provozovatele této sítě odeslat hlasovou SMS na pevnou síť, se mi i přes několikanásobný pokus nepovedl. Druhý se již setkal s úspěchem. Několik minut po termínu zazvonil příjemci pevný telefon a zpráva mu byla elektronickým hlasem, avšak srozumitelně do sluchátka přečtena. Odeslání SMS stojí tolik co běžná textová zpráva + navíc 3,15 Kč. Doručení je zdarma. Systém se pokusí 3x u příjemce zazvonit. Pokud se mu to nepodaří, 3,15 Kč vám odúčtovány nebudou. Odesílatel je informován o doručení v SMS zprávě.

Ohlasy čtenářů:

V jednom z minulých čísel jste mezi mobilními telefony, které umí český slovník T9, neuvedli typ Alcatel 301-3. Pokud telefon neobsahoval při prodeji český slovník (jen anglický), je možné jej nahrát v autorizovaném servisu Alcatelu za cca 50 Kč.

Autorizované servisy Alcatel:

EBM, Hybešova 42, Brno, tel.: 05/43 12 82 19

EBM, Jeseniova 47, Praha 3, tel.: 02/71 09 05 00

FEBRA servis, Pomořanská 489, Praha 8, tel.: 02/838 50 148

PPI-ETC, Palác Kodaňská, Praha 10, tel.: 02/67 15 40 11

Ing. Jaroslav BUCHTÍK buchtik@post.cz

Četl jsem v PCW 04/2002 článek MOBILPORADNA a v něm se čtenář ptá, zda jde zakázat SIM Toolkit u telefonu Motorola M3888.

V telefonech Motorola lze zakázat/povolit jakoukoliv položku v menu pomoci kódu:

***252*1* povolit SIM Toolkit

***252*0* zakázat SIM Toolkit

Hvězdičku je nutné podržet, až naskočí čtvereček. Pak celý kód potvrdit tlačítkem OK.

Kódy však musí být povoleny pomocí kabelu připojeného k PC. Je tedy nutné napřed se obrátit na unlockera, který by kódy povolil.

Milan MÁLEK malekm@centrum.cz

Cell Broadcast

? Na redakční stůl Mobilporadny se sešlo několik dotazů, které se týkaly problematiky služby Cell Broadcast CB lokálních zpráv informací o buňce vysílání buňky informací sítě. S těmito názvy se můžete setkat v menu svého mobilního telefonu. A proto vznikl tento text, věnující se CB důkladněji.

Pokud váš operátor službu Cell Broadcast nabízí, můžete na svém mobilním telefonu získávat některé užitečné informace. Prozatím CB poskytuje pouze Eurotel a jen pro své zákazníky (i když se proslýchá, že i Paegas informace o buňce připravuje a službu testuje v terénu). Ti uživatelé, kteří informace sítě mají aktivované ve svém mobilním telefonu, si mohou na displeji přečíst místo, kde právě jsou. Pohybujete-li se v Praze v metru, systém vám dá vědět, kterou stanici právě míjíte. V některých budovách v Praze, vybavených tzv. vnitřním pokrytím (indoor) se můžete dozvědět, kde se právě nacházíte. Jezdíte-li mimo naše hlavní město, na displeji se můžete dočíst, ve které obci se právě nacházíte nebo ke které směřujete. Bohužel Eurotel nemá dosud CB implementován do všech svých vysílačů, a tak se místo pobytu dozvíte jen ve všech okresních a několika dalších městech.

 Informace buňky, jak již sám název napovídá, vysílá ten vysílač, který má CB v popisu práce. Váš mobilní telefon se snaží, pokud to jde, být stále ve spojení s nejbližším vysílačem. Mobil musí vědět o vysílači, a naopak vysílač musí vědět o všech mobilních přístrojích ve svém dosahu. Přiblížíte-li se tedy se svým mobilem k vysílači CB zpráv do takové vzdálenosti, že signál z tohoto vysílače je na daném místě nejsilnější, mobil se k tomuto vysílači "přiloguje". Jestliže máte v mobilu nastaven příjem CB zpráv, odešle váš mobilní telefon žádost vysílači o CB zprávu. V případě, že vysílač tyto informace odesílá, pošle je na váš mobil a zpráva se ihned zobrazí na displeji (pokud není mobil nastaven jinak).

Jedete-li z města "D" do města "B", projíždíte městem "A". V bodě "1" se vám na displeji zobrazí CB zpráva "A", v bodě "2" zpráva "B" vždy několik metrů před vjezdem do obce. Problém může nastat, jedete-li z "E" do "B": "C" se zobrazí správně, ale o tom, že jste v městě "B", se můžete na displeji dočíst v bodě "3" tedy aniž byste opustili město "C". Další paradoxní situace nastane, přijíždíte-li do města "C" z města "F": V bodě "4" displej hlásá, že jedete do města "B", aniž byste tam měli skutečně namířeno. O tom, že jste ve městě "C", se dozvíte až v bodě "5".

Záznam o aktivovaných kanálech a nastavení Cell Broadcastu se neukládá do telefonu, ale přímo na SIM kartu. Nastavíte-li na svém mobilu se svou SIM kartou informace sítě určitým způsobem, vyjmete-li SIM kartu a použijete ji v jiném mobilu, budou vám CB zprávy doručovány stejně jako na vašem mobilu, bez toho, abyste na cizím mobilu cokoli nastavovali.

U operátorů, které CB zprávy nepodporují, se doporučuje mít příjem těchto zpráv vypnutý. Každé spojení s vysílačem (žádost o CB zprávu) ubírá energii z vaší baterie, a jestliže víte, že váš operátor CB nenabízí, je zbytečně tato energie spotřebovávána.

Jak již bylo zmíněno, je třeba mít mobil k příjmu CB zpráv připravený. To provedete vhodným nastavením v menu telefonu. Postup je u každého mobilu jiný; v zásadě platí, že je třeba příjem CB zpráv povolit, popřípadě aktivovat kanál číslo 50. Na následujících řádcích je popsáno nastavení pro nejužívanější modely toho kterého výrobce.

Alcatel: V "Menu" vyberte postupně: ("Nastavení") "Služby" "Sítě" "SMS CB" "Příjem". Dále vyberte položku "Úplný", tím zajistíte, že na mobil budou doručovány všechny dostupné CB zprávy. Zkontrolujte pro jistotu ještě v "Seznamu CB", zda je zaškrtnuta volba u kanálu č. 50.

Bosch: V menu telefonu vyberte položky "Zprávy SMS" a dále "Nastavení informací sítě". Pod položkou "Info kanály" je seznam kanálů. Stisknutí "Úpravy" vyberte kanál "Region". Dále je nutné se vrátit zpět o úroveň výš a zvolit "Info sítě nastavení". Zde vyberte "Zapnuto".

Ericsson: Postupně v menu vyberte: "Zprávy" "Možnosti" "Informace z oblasti" "Příjem". Zvolte "Zapnuto". Vraťte se o úroveň zpět a pokračujte: "Edituj seznam" "Přidat nové?". Zadejte kód: "50" a stiskněte tlačítko "YES".

Motorola: V menu je třeba vybrat: "Zprávy" "Místní zprávy" a zvolit "Zapnuto". Dále vložte číslo kanálu "50" a potvrďte "OK".

Nokia: V menu "Zprávy" vyberete "Informace sítě" a dále "Témata". Zde je třeba "Přidat nové" a nastavit "Číslo tématu" na hodnotu 50. "Název" můžete zvolit jakýkoliv, například Region. Toto nastavení uložte (zobrazí se "Téma přidáno") a vraťte se o úroveň výš. Nyní je třeba "zapnout" příjem CB zpráv vybráním stejnojmenného nápisu. Mobilní telefon zobrazí zprávu "Příjem zapnutý". Pokud je váš mobil právě přihlášen k vysílači vysílajícím CB zprávy, mobil ohlásí příchod nové CB zprávy a vy si ji můžete přečíst.

Panasonic: V menu vyberte položky "Zprávy" ("Krátká zpráva") "Informace sítě" "Témata". Vložte téma "Oblast" a potvrďte. Vraťte se o úroveň zpět a vyberte položku "Příjem". Tím jsou CB zprávy aktivovány.

Siemens: V menu "Zprávy" vyberete "Lokální zprávy" a dále "Seznam témat". Zde přidáte "Nové téma". Zde je třeba nastavit "Téma ID" na hodnotu 50 a "Název" libovolný (například Region). Po uložení nového téma se vraťte o úroveň výš a zaškrtněte nabídku "Příjem" a "Autom.zobraz". Zaškrtnutí posledně jmenované položky zajistí zobrazení nové CB zprávy přímo na displeji mobilního telefonu pod názvem operátora.

Sony: Vyberte v menu postupně tyto položky: "Zprávy" "Lokální info" "Vyber kanál" "Nový záznam". Nyní zadejte číslo 50 a potvrďte jej. Vraťte se o úroveň výš a přejděte na položku "Přijmout", zde zaškrtněte "Ano"

Stále si nevíte rady s nastavením CB? Experimentováním nic neztratíte. Zkuste si zmapovat menu svého mobilu. Pokud narazíte na volby typu "Informace sítě", "Informace oblasti", "CB", "Cell Broadcast" (nebo anglicky "Local Area Info") a podobně, máte zpoloviny vyhráno. Neměla by chybět možnost nastavení typu přijímaných zpráv, respektive nastavení kanálu.

Jak již bylo popsáno výše, nastavení kanálů Cell Broadcastu se ukládá na SIM kartu mobilu. Můžete si nastavit příjem Informací sítě na mobilu kamaráda tak, že vložíte do jeho mobilu svou SIM kartu. Tam provedete aktivaci a kartu opět vrátíte do svého mobilu.

? Fungují CB zprávy i na Alcatelu 301, nebo jen na Nokiích? A jak jej mám aktivovat?

Cell Broadcast (CB) je implementován do všech mobilních telefonů standardu GSM. Pokud tedy takový mobil používáte (Alcatel 301 samozřejmě je určen pro sítě GSM) a váš operátor CB nabízí (v ČR pouze Eurotel), pak vám nic nebrání přijímat CB zprávy i na svém mobilním telefonu. Postup aktivace pro mobilní telefony Alcatel je popsán výše.

? Jsou CB zprávy zadarmo?

Pokud se nám podařilo zjistit, žádný operátor na světě CB zprávy nezpoplatňuje. Operátoři mohou na CB zprávách vydělávat jinak, než od svých mobilujících uživatelů. A to především reklamou. Do budoucna se počítá s tím, že Cell Broadcast budou moci využívat různé firmy pro své reklamní účely: Pojedete-li kolem kina, přijde na váš mobil CB zpráva s informací, co ten který den promítají. Za tuto informaci tedy nebudete platit vy, jakožto příjemci zprávy, ale ono zmiňované kino za odesílání zpráv.

? Kde mohu sehnat seznam kanálů CB?

Seznam stejný pro všechny operátory neexistuje. Je na každém z nich, na kterém kanálu budou jakou informaci poskytovat. Nicméně několik z nich je pevně vyhrazeno a operátor by je jich měl "držet", neboť některé telefony mají jejich názvy přednastaveny:

? Jsou CB záležitostí pouze sítě GSM, nebo fungují v analogové NMT?

Zprávy o buňce lze přijímat pouze v sítích GSM. Do starších analogových sítí NMT nejsou včleněny.

? Někdy se mi na displeji zobrazí jméno města, kde se právě nacházím. Někdy ovšem ne. Jak tuto informaci získat v okamžiku, když ji potřebuji? Souvisí to s informací o buňce?

Ano, v tomto případě se jedná o informace o buňce. Jak již bylo uvedeno, CB zpráva se zobrazí při připojení mobilu k vysílači. Tento vysílač však musí CB zprávy podporovat. Teoretická situace: Jste v cizím městě, CB zpráva se vám ukázala při vjezdu, vy jste ji ale smazal. Potřebujete však ještě jednou vědět název města. V tom případě je třeba informace o buňce ve svém mobilu vypnout (deaktivovat) a znovu zapnout. CB zpráva by měla na mobil v krátké chvíli dorazit. U některých mobilů stačí pouze vypnout a zapnout mobilní telefon.

? V menu svého mobilu mám pod položkou Informace sítě možnost zvolit jazyk CB. Jak to funguje?

CB zprávy je možné nastavit tak, aby cizinec mohl přijímat informace sítě (při roamingu) v jazyce, kterému rozumí. Má tedy možnost si nastavit jazyk, který je mu nejbližší, a zprávy pak dostává v tomto jazyce. Předpokladem však je, aby to umožňoval operátor. U nás volba jazyka informací sítě nemá své plné opodstatnění, protože náš jediný operátor, jehož vysílače odesílají CB zprávy, tedy Eurotel, nabízí jen získání informace o místě, kde se uživatel nachází. A tyto informace není nutné poskytovat ve více jazycích. CB zprávy jsou na mobil doručovány bez ohledu na nastavení jazyka v menu mobilu.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Voice over IP – Telefonování po počítačových sítích

c02p0335

IP telefonie se během posledních pěti let vyvinula z prvních prototypů v technologii, která překonává v mnoha ohledech klasický přenos hlasu a má funkce, jež běžná telefonní ústředna ani nedokáže nabídnout. Cílem tohoto textu je popis paketového přenosu hlasu a shrnutí důvodů, proč IP telefonie nabízí lepší funkčnost a spolehlivost než klasický přenos hlasu. Nejdříve se podíváme obecně na principy této technologie a potom na podmínky, které je nutno pro ni na datové síti připravit. Ve druhé části v příštím čísle se pokusím popsat její implementaci v podání firmy Cisco Systems. Na příkladech si ukážeme typická nasazení v praxi a jejich funkční i finanční přínosy.

Základy IP telefonie

TCP/IP není jediným transportním protokolem, který lze využít pro multimediální přenosy. Podobnou službu poskytne Frame Relay nebo ATM. Na rozdíl od TCP/IP ale pracují na druhé (linkové vrstvě) OSI modelu, takže přenos multimédií vyžaduje jednotnou síť založenou pouze na Frame Relay nebo ATM. Běžné datové sítě jsou ale heterogenní, založené na různých linkových technologiích, tak aby byl optimalizován jejich výkon a pořizovací a provozní náklady. Proto se např. nikdy nerozšířily technologie přímého připojení stanic na ATM a používají se levnější technologie Ethernet. IP protokol pracuje na třetí (síťové vrstvě), je proto nezávislý na linkovém protokolu a nabízí pro multimédia větší pružnost. Největší překážkou pro jeho multimediální využití byla kvalita služeb IP sítí, obecně pak podpora přenosů v reálném čase.

Standardizace přenosu hlasu přes IP dospěla v současné době do stavu, kdy je k dispozici transportní protokol (RTP), řada kompresních algoritmů (např. G.729, G.723) a několik signalizačních protokolů (H.323, SIP, MGCP). SIPu je přisuzována asi největší budoucnost, protože má řadu vlastností, které H.323 chybí. Cílem H.323 je podobně jako v telefonním světě navázání spojení mezi dvěma telefonními čísly bez ohledu na to, kdo u daných stanic zrovna je. SIP se pak snaží o navázání komunikace mezi dvěma účastníky bez ohledu na to, u kterého telefonního terminálu zrovna jsou. U H.323 je tedy hlavním identifikátorem číslo, u SIP ekvivalent e-mailové adresy (ve které ale může být číslo zakomponováno). MGCP (nebo nově vyvíjený Megaco) se od obou předchozích liší v tom, že je ideální pro centrální řízení jednoduchých koncových přístrojů, kdy řídicí servery mezi sebou dále komunikují prostřednictvím H.323 nebo SIPu. Pro doplňování řídicích serverů o nové funkce šité na míru zákazníka jsou nutná otevřená aplikační rozhraní jako je JTAPI nebo TSAPI.

Aby byl tedy obrázek IP telefonie úplný, je třeba na něm vidět jednak samotnou síťovou infrastrukturu s podporou kvality služeb, telefonní terminály a řídicí servery s maximální podporou otevřených standardů a rozšiřující aplikace, které jsou díky integraci datové a hlasové sítě schopny přinést větší funkčnost při vynaložení menšího úsilí a investičních nebo provozních nákladů.

Požadavky na síť kvalita služeb

Tradiční telefonní sítě využívají pro sdílení pásma časového multiplexu (TDM Time Division Multiplex) každému přenosu je tak přidělena pevná šířka pásma a záleží na aplikaci, jak ji dokáže využít. Pásmo je garantováno pouze pro daný přenos, více lze získat pouze novou alokací pásma (tj. vytvořením dalšího přenosového kanálu). Pokud ale aplikace pásmo nevyužije, nemůže ho dočasně "půjčit" jiné aplikaci. Tento způsob práce s pásmem se hodí pro aplikace s konstantními nároky na pásmo a na garanci zpoždění přenosu. Takovou aplikací je částečně hlas požaduje nulové, nebo alespoň maximální garantované zpoždění (pro běžnou telefonii se doporučuje maximálně 150 ms) a lze u něj určit maximální požadovanou šířku pásma, která je dána způsobem jeho digitalizace (např. běžně používaná PCM má vzorkování na 8 bitů frekvencí 8 kHz, takže celkové pásmo pro jeden hovor je 64 Kb/s). Naproti tomu datové aplikace mají velice proměnlivé nároky na pásmo např. WWW prohlížeč se po kliknutí na odkaz snaží co nejrychleji natáhnout stránku a pak nevyvíjí žádnou aktivitu, dokud si uživatel stránku nepřečte a neklikne na další odkaz. Datům proto lépe vyhovuje pružné sdílení pásma, jaké nabízí paketový přenos. Ten pracuje na principu statistického multiplexu přenosovou jednotkou je paket s proměnnou nebo pevnou délkou a pakety jednotlivých přenosů jsou za sebou posílány přes společnou linku. Efektivnější je využití proměnné délky paketů, protože u paketů s pevnou délkou (jaké využívá ATM) se plýtvá pásmem na doplňování na odpovídající délku v případě, že je přenášený datový blok menší (běžně se tak ztrácí až 30 % pásma). U paketů s pevnou délkou lze ale lépe garantovat zpoždění, protože nehrozí, že delší paket zpozdí průchod krátkého paketu s vysokou prioritou. Zajištění kvality služby proto spočívá v dosažení kompromisu mezi efektivitou přenosu (tj. pružné využití pásma s minimálním plýtváním na doplňující informace) a garancí požadovaných parametrů (minimální šířka pásma, minimální a maximální zpoždění, ztráty paketů).

Datové sítě byly původně navrženy pro tzv. "best effort" službu mají nejlepší snahu přenést data nejkratší cestou od zdroje k cíli v nejkratší době a využít pro přenos maximum dostupného pásma. Protože ale nelze předvídat nároky ostatních aplikací, může docházet dlouhodobě i krátkodobě k přetížení sdílených linek. Na síťových prvcích typu směrovač je k dispozici klasifikace paketů a jejich prioritizace ve výstupních frontách. V případě TCP/IP lze pakety rozlišovat podle protokolu, zdrojové a cílové adresy, zdrojového a cílového portu a DSCP (dříve IP precedence). Lze tak dosáhnout velice podrobného rozlišení. Pro zpracování výstupních front byly vyvinuty technologie jako CBWFQ (Class-based Weighted Fair Queuing) nebo LLQ (Low Latency Queuing), které dávají možnost garantovat dané třídě provozu minimální pásmo nebo zpoždění při průchodu směrovačem. Pro snížení proměnného zpoždění vlivem různé délky paketů je k dispozici fragmentace a zpětné složení paketů na úrovni linkové vrstvy na Frame Relay podle specifikace FRF.12, na sériových linkách MLPPP (Multilink PPP). Obě přinášejí podobný efekt jako ATM, protože zkracují maximální délku přenosové jednotky (rámce), takže dlouhé pakety nebrzdí krátké s vyšší prioritou (jsou rozděleny na menší díly a pakety s vyšší prioritou jsou prokládány mezi ně), ale na rozdíl od ATM mají minimální režii, protože rámce mohou mít proměnnou délku, takže odpadá doplňování na konstantní délku.

Pro LAN přepínače byly vyvinuty technologie pro označování a prioritizaci rámců, 802.1p. Celkově lze tedy dnes zajistit i na heterogenních sítích s kombinací různých rychlostí i linkových protokolů jak minimální šířku pásma, tak maximální zpoždění. Stále je přitom zachována větší efektivita a výkon paketových sítí. Moderní síťové prvky tedy poskytují podstatný základ pro realizaci multimediálních sítí.

Rozšiřující aplikace

Klasické nebo IP telefonní systémy se starají především o správu očíslovacího plánu, ovládání a konfigurace klientských terminálů a další funkce, jež souvisí se základním provozem, tj. navázáním a ukončením hovoru, případně jeho přesměrováním nebo obsluhou konference. Pro ostatní funkce nabízejí více či méně otevřená rozhraní, přes která lze doplnit např. hlasovou poštu nebo ovládání telefonního terminálu z počítače. Na klasických ústřednách jsou tyto funkce realizovány pomocí rozšiřujících serverů, které jsou připojeny telefonním rozhraním. V případě IP telefonie je situace jednodušší, protože serveru stačí jeho běžné síťové rozhraní a dostupnost jeho služby je dána rozlohou celé sítě, ne jen přípojkou na jednu ústřednu. Jaké rozšiřující služby lze tedy nabídnout?

- integraci datové a hlasové pošty, tzv. Unified Messaging. Jedná se o to, že server hlasové pošty funguje jako brána mezi telefonním systémem a datovou poštou. Uživatel tak má jednu schránku, do které dostává textové i hlasové zprávy. K nim má přístup jak z počítače, tak přes telefon. Tyto systémy běžně zvládají i hlasovou syntézu, takže mu jsou schopny do telefonu přečíst i jeho textové zprávy (např. když nemá přístup k počítači). Naopak na multimediálních počítačích lze přehrát hlasové zprávy. V případě, že uživatel multimediální počítač nemá, lze použít jako přehrávací zařízení telefon a současně mít komfort ovládání e-mailové aplikace.

- současnou komunikaci přes více médií. Sdílení aplikací nebo webových stránek a současnou hlasovou komunikaci. Lze tak realizovat např. interaktivní výuku nebo spolupráci na projektech na dálku.

- interaktivní hlasové systémy (tzv. IVR Interactive Voice Reponse). Systémy, které zajišťují generování automatických odpovědí volajícímu. Obvykle se používají v kontaktních centrech pro identifikaci volajícího a předběžné zjištění problému, který chce řešit. S rozvojem hlasové analýzy a syntézy a standardů jako je Voice XML (VXML) se lze ale dostat od tradičních předem nahraných zpráv s relativně malým rozsahem k plně interaktivním systémům ovládaným nejen z klávesnice telefonu, ale i lidským hlasem.

§§§§§


SMSky bez mobilu - SMS FunTom

Jaroslav Fikker

c02p0336

Uvažujete o nákupu nového modemu a nemůžete si z jejich široké nabídky na našem trhu vybrat? Není se čemu divit, když většina dnešních modemů nabízí téměř shodné funkce. Trochu vzrušení se do těchto stojatých vod snaží vnést společnost Fincom, která společně s modemy Microcom nyní zdarma dodává také softwarovou aplikaci SMS FunTom. Smutní nemusí být ani stávající uživatelé modemů této značky, protože si mohou tuto aplikaci stáhnout ze serveru www.smsfuntom.cz.

Začínáme

Aplikace SMS FunTom je založena na komunikační technologii Microcom Messaging Technology, která využívá řešení Anny Way od německé společnosti Materna Information & Communications. Podstatou je zasílání SMS zpráv přes veřejnou telefonní síť a infrastrukturu společnosti Fincom-Materna Communications. Pro zajištění funkčnosti jsou důležité tři komponenty: počítač s modemem Microcom, Centrum modemových zpráv a SMS centrum v síti mobilního operátora. A jak to celé funguje? Uživatel si nejprve pomocí programu SMS FunTom vytvoří zprávu. Poté dojde k navázání spojení prostřednictvím modemu a odeslání zprávy (nebo zpráv) do Centra modemových zpráv, které mj. řídí přístup ke službě a účtování. Z tohoto centra jsou již zprávy odeslány přímo do sítí mobilních operátorů a na mobilní telefon příjemce.

Nám jako uživatelům stačí získat některý z podporovaných modemů a nainstalovat aplikaci SMS FunTom. Při prvním spuštění programu je třeba vyplnit základní identifikační údaje a informace o vámi používaném modemu (port, typ, sériové číslo). Dále můžete změnit některá nastavení např. barvu pozadí, použité písmo a jazyk, kterým s vámi bude aplikace komunikovat. Po uzavření dialogu s nastavením aplikace lze konečně začít pracovat.

Pracujeme

Okno programu je rozděleno na 7 karet, jež odpovídají jednotlivým funkcím programu. První karta (Text) slouží pro vytváření klasických zpráv SMS. Maximální délka zprávy je 800 znaků, přičemž delší zprávy jsou automaticky rozděleny po 160 znacích. Příjemce určíte buď zadáním jeho telefonního čísla, nebo výběrem jedné či několika položek z adresáře. Není tedy problém odeslat jednu zprávu několika adresátům. Jakmile začnete psát, objeví se v dolní části okna informace o počtu napsaných znaků, počtu znaků zbývajících do hranice 160 znaků a počet zpráv, na které bude dlouhá zpráva rozdělena. Navíc jsou pro rychlou orientaci v pravé části okna zobrazeny dva sloupcové indikátory, ukazující zbývající počet znaků do rozdělení zprávy a do maximální délky. Text lze psát i s diakritikou, ale ta je z pochopitelných důvodů před odesláním odstraněna. K dispozici je také nástroj pro vytváření šablon, které můžete využít pro vkládání často opakovaných úseků textů. Rychlost práce lze dále zvýšit přiřazením vhodných klávesových zkratek jednotlivým šablonám. Napsanou zprávu můžete odeslat ihned nebo ji lze zařadit do fronty a zprávu či zprávy pak odeslat později. Při vytváření zprávy máte také možnost vyžádat si zaslání informace o doručení nebo zadat datum a čas, kdy se má zpráva odeslat adresátovi z Centra modemových zpráv.

Editor obrázkových zpráv najdete na kartě Obrázky. S jeho pomocí lze vytvářet tři typy obrázkových zpráv loga skupin, loga operátorů a obrázkové zprávy. Podle informací dodavatele je tento typ zpráv podporován pouze některými telefony značky Nokia. Nicméně podpora obrázkových SMS se začíná objevovat i u mobilních telefonů dalších značek, a tak není vyloučeno, že by se podařilo obrázky úspěšně doručit i na další telefony. Bohužel jsem neměl možnost to vyzkoušet v praxi. Pro vytváření zpráv je k dispozici jednoduchý grafický editor se základní paletou nástrojů. Pokud si netroufáte na vlastní tvorbu, můžete pro inspiraci využít databázi s téměř 70 kresbami anebo připravit logo z externího obrázku.

Karta Melodie obsahuje nástroje potřebné pro tvorbu vyzváněcích melodií pro mobilní telefony. Melodii vytváříte umísťováním not nebo pauz na notovou osnovu. Další možnosti jsou výběr některé z padesátky předpřipravených melodií (malá perlička v demoverzi jich je přes 150) nebo načtení dat z externího souboru formátu RTTL. Při odesílání melodií a obrázkových zpráv se postupuje obdobně jako v případě klasických textových zpráv. Jediným rozdílem je omezená podpora mobilních telefonů.

Karty Fronta SMS a Fronta log a melodií obsahují přehled zpráv, které čekají na odeslání. Dostupné nástroje umožňují odeslat, vrátit k úpravě nebo smazat vybrané zprávy. Přehled všech odeslaných zpráv naleznete na kartě Historie. Poslední karta (Adresář) slouží pro správu kontaktů.

Co za to?

Jak už jsem zmiňoval v úvodu, vlastní aplikace SMS FunTom je zcela zdarma. Jedinou podmínkou je vlastnit modem Microcom. Za odeslané zprávy je ale již třeba platit. Odeslání jedné textové zprávy stojí 2,50 Kč (dvě jsou po 2,30 Kč a 3 či více po 2,20 Kč). V případě loga, obrázku nebo zvonění je cena 13 Kč. Možná se vám tyto ceny zdají vysoké, ale uvědomte si, že vám aplikace SMS FunTom nabízí jedinečné ucelené řešení pro práci s textovými i obrázkovými zprávami, včetně vyzváněcích melodií. Navíc neplatíte žádné poplatky za připojení k internetu. Pokud tedy zrovna stojíte před problémem, jaký modem si koupit, může být aplikace SMS FunTom díky svým zajímavým funkcím silným argumentem hovořícím ve prospěch modemů Microcom.

SMS FunTom

množství funkcí

snadné ovládání

databáze obrázků a zvonění

cena

cena za služby

vazba na modemy Microcom

K recenzi zapůjčila firma: Fincom, a. s., www.fincom.cz

§§§§§


Ochraňte si svůj operační systém - Díl druhý Windows NT a 2000

Martin Ignjatovic?

c02p0337

V dnešním dílu seriálu o bezpečnosti operačních systémů se podíváme na dva¨operační systémy společnosti Microsoft, a sice na Windows NT a 2000. Předem upozorňuji, že většina dále uvedených věcí platí pro oba dva OS. Nejdříve si je ale charakterizujeme a podíváme se na to, jak se vlastně v síťovém prostředí chovají.

Charakteristika systému

Mezi operačními systémy Windows 9x a systémy NT/2000 je několik podstatných rozdílů.

Pojďme si některé z nich vyjmenovat. První, dost podstatný rozdíl je v použitém souborovém systému. Zatímco systémy 9x využívají souborový systém FAT, který je znám svou nestabilitou a nespolehlivostí, Windows NT/2000 používají souborový systém NTFS. U tohoto systému byl kladen důraz na spolehlivost, stabilitu, multitasking (běh více úloh), bezpečnost a mnoho dalších věcí (nebudeme zde probírat, do jaké míry se to podařilo). Důležité je, že tyto systémy jsou mnohem spolehlivější než jejich předchůdci (9x). Tyto systémy byly rovněž od začátku vyvíjeny jako víceuživatelské, s dobrou podporou síťových funkcí. Znamená to tedy, že mají zabudované ochranné prvky a nemůže je plně ovládat každý, kdo sedí u klávesnice, jako u systémů 9x. K tomuto tématu se za chvíli vrátíme. Nyní se podíváme na to, jakým způsobem se tyto systémy chovají v síti a jak reagují na různé, potencionálně nebezpečné situace.

Chování v síti

Windows NT/2000 obsahují podporu mnoha síťových služeb a protokolů. Nepochybně nejpoužívanější jsou protokoly IP a SMB/CIFS. Na protokolu IP je založen celý internet a protokol SMB/CIFS je protokolem společnosti Microsoft, pomocí kterého spolu systémy Windows komunikují. Pokud se někdo pokusí napadnout váš systém, povede pravděpodobně útok právě pomocí těchto dvou protokolů. Nejdříve však bude muset zjistit, jaký operační systém používáte. Bohužel jsou systémy Windows NT/ /2000 velice sdílné, co se týče poskytování informací o svých službách a jejich verzích. Nyní se podíváme na to, jak může taková prohlídka a identifikace systému vypadat. Nutno ještě podotknout, že pokud se někdo pokusí zaútočit na systémy Windows NT/2000, použije k tomu pravděpodobně stejný operační systém. Napadat Windows s unixového počítače je možné, nicméně ne tak efektivní jako ze systému, na kterém běží Windows. Pro unixové systémy je situace analogická. O UNIXu se ale budeme bavit až v příštím dílu našeho seriálu.

Identifikace systému a služeb

Dejme tomu, že si někdo vyhlédl váš systém a pokusí se na něj zaútočit. Systém lze identifikovat celkem snadno, například podle toho, jaké porty má otevřené a jaké služby nabízí. Systémy 9x standardně naslouchají na portu 139. Systémy Windows NT/2000 navíc na portech 135, 136, 137, 138. Nemusí to však být vždy pravda. Záleží na tom, k jakému účelu jsou systémy používány. Například systém Windows 2000, který je používán jako pracovní stanice, nebude naslouchat na stejných portech jako tentýž systém, který je používán jako PDC, web a mail server. Od nynějška budeme předpokládat, že se jedná a serverový systém, neboť pracovní stanice nejsou z hlediska útočníků tak atraktivní a platí pro ně téměř stejné doporučení jako pro systémy 9x (viz minulý díl).

Nástroje pro identifikaci

Nástrojů (různého původu a autorů) je mnoho, ale proč chodit zbytečně daleko, když nám podobné nástroje nabízí i sám Microsoft! Nejde o nic jiného než o známý a bohužel i dost drahý Resource Kit. Nicméně pokud je někdo ochoten investovat desetitisíce do serverového operačního systému, bude zřejmě ochoten ještě několik málo tisíc přihodit a Resource Kit si zakoupit. Pomocí nástrojů obsažených v RK lze vaši síť prozkoumat a nalézt spoustu nevhodných nastavení nebo známých chyb. Tyto nástroje se prodávají i s dokumentací, takže se jimi nebudeme zabývat podrobně.

Achillova pata prázdná relace

Jak již bylo řečeno, naslouchají systémy Windows NT/2000 standardně na portu 139 (445 u Windows 2000). Naneštěstí je možné se k tomuto portu připojit i neautorizovaně. To ještě nemusí nic znamenat, bohužel však může neautorizovaný uživatel připojený k portu 139 získat nepřeberné množství informací o systému a nejen o něm, ale i o počítačích, které patří do domény, o sdílených prostředcích a mnoho dalších, pro útočníka zajímavých informací. Pokud si nejste jisti, zdali váš systém naslouchá na tomto portu, můžete provést následující test. V prostředí příkazového řádku zadejte následující příkaz: net use\\192.168. 1.1\IPC$ "" /u:"", přičemž za zpětné lomítko zadejte vlastní IP adresu. Pokud se vám připojení podaří, máte problém. Obrana je celkem snadná. Nejsnazší je uvedené porty definovat na firewallu. Pokud chcete použít jiný způsob, zkuste následující postup (u systému NT je vyžadován Service Pack 3 a vyšší). Spusťte regedt32 a v položce HKEY_LOCAL_MACHINE\Systém\CurrentControlSetControlLSA přidejte novou položku typu REG_DWORD s názvem RestrictAnonymous a změňte její hodnotu na 1 (na 2 u W2000). Tato ochrana však není stoprocentní, proto doporučujeme tuto techniku kombinovat s ochranou přes firewall. Pokud se útočníkovi nepodaří získat informace přes prázdnou relaci, bude muset zkusit jiný způsob. A jelikož jich mnoho nemá, pokud nemá na serveru účet, nezbude mu než si nějaký účet opatřit.

Získání účtu

Uživatelské účty představují bez ohledu na operační systém jednu z největších slabin systému a nejčastější místo, kde se útočníci pokoušejí zaútočit. Jelikož jsou účty vytvářeny, používány a spravovány lidmi, a lidé jsou bytosti omylné, není se co divit. Jak tedy může útočník na uživatelský účet zaútočit? Celkem jednoduše. Nepotřebuje k tomu žádné speciální znalosti ani schopnosti.

Jednoduše se k systému připojí, a pokusí se o přihlášení do něj. Říkáte si: a co heslo? Správně. Jako první ho zarazí hláška k zadání hesla. Bohužel je prolomení hesla některého uživatele systému nebo administrátora poměrně snadné, zejména v případě, že uživatelé používají slabá hesla, ne-li prázdná. Několik hesel k systémovým službám bývá pohříchu často prázdných a zdá se, že tento trend přetrvává. Proto vždy doporučujeme po instalaci systému změnit hesla systémových účtů. Ale vraťme se ke vzdálenému hádání hesel. Pokud útočník disponuje dostatečně velkým wordlistem (slovníkem) a zná jména uživatelských účtů, je celkem pravděpodobné, že se mu podaří nějaký účet prolomit. Systémy Windows NT/2000 naštěstí obsahují několik mechanismů, jak takovémuto hádání hesel na dálku zabránit. První z nich je implementován v Account Policy (Zásadách uživatelských účtů, chcete-li). Je zde možno definovat, po kolika neúspěšných pokusech o přihlášení bude uživatelský účet zablokován, a na jak dlouho. Ale pozor! Nastavíte-li například zablokování po 5 neúspěšných pokusech, může se váš systém stát obětí DoS (Denial of Service odepření služby) útoku. Útočník, který se bude pokoušet probourat do vašeho systému, může během velice krátké doby zablokovat všechny uživatelské účty na vašem počítači. Zkuste pak legitimním uživatelům vysvětlit, že jsou uvedená opatření pro jejich dobro. Dalším způsobem, pomocí kterého může útočník získat uživatelský účet, je použití snifferu (čmuchala). Jedná se o program, jenž je nainstalován na určitém počítači, který je součástí sítě (LAN) a odposlouchává a analyzuje všechny pakety, jež sítí putují. Zřejmě nejlepší sniffer pro odposlouchávání SMB relací je SMB Packet Capture, který je součástí l0phtcracku, což je utilita, jež by na vašem systému neměla chybět. Najdete ji na adrese www. l0pht.com. Snifferů však existuje více a kvalita je často srovnatelná. Pokud chcete zkusit nějaký jiný, prohlédněte si archivy na www.packetstormsecurity.org . Hesla se po síti přenášejí v zakódované podobě, a proto jejich odposlech nestačí. A právě zde přichází ke slovu výše zmíněný l0phtcrack. Tento program byl vyvinut pro prolamování hesel NT. Systémy Windows 2000/NT ukládají svá hesla do SAM (Security Account Manager, obdoba unixového /etc/shadow). Získání tohoto souboru není snadné, neboť je stejně jako v UNIXu chráněn několika opatřeními. Jedním z řešení je restartovat systém, zavést jiný operační systém, připojit souborový systém a soubor zkopírovat na disketu, případně jiné záznamové médium. O prolomení hesla se poté můžete v klidu pokusit na vlastním systému. Tato metoda je však platná jen v případě, že má útočník k systému fyzický přístup. Hesla k účtům lze získat i jinými způsoby (některé z nich jsme si vyjmenovali v minulých dílech seriálů o bezpečnosti), například podvedením uživatele, krádeží záznamníku atd. Další způsoby získání hesla jsou nad rámec tohoto dílu.

Zvyšování privilegií

Dejme tomu, že se nějakému útočníkovi podařilo získat uživatelský účet na vašem serveru. Zřejmě nezůstane jen u něj a pokusí se povýšit sám sebe na úroveň administrátora systému. Naštěstí mnoho možností nemá (pokud je systém dobře nakonfigurován, což ale ve většině případů není). Zřejmě nejjednodušší je využít nějaké známé chyby systému. Tyto chyby se objevují téměř pravidelně a je třeba je včas opravovat. Další možností je využití chybné konfigurace systému. Systémy mají často prázdná hesla, špatně nastavená přístupová práva nebo staré verze programů. Proti tomuto zneužití není lehké se bránit. Nejlepší obranou je samozřejmě administrátor, který svému systému rozumí a dobře se o něj stará. Bohužel snadnost ovládání těchto systémů dovoluje dělat administrátora téměř každému, kdo má alespoň mírně nadprůměrné znalosti operačního systému Windows. Často jsou takovíto lidé zaměstnáváni na důležitých postech, a odtud plyne i velké množství bezpečnostních incidentů. Další možností zvýšení privilegií je oklamání právě takového administrátora. Takovémuto člověku není složité podstrčit nějaký skript nebo program, který on bezhlavě spustí. Divili byste se, kolikrát se tento postup podařil. Proto nikdy na serverovém systému nespouštějte žádné programy, pokud jste přihlášeni jako administrátor, a zejména ne programy, o jejichž původu máte pochyby. Zvýšení privilegií ale není jediným cílem útočníka. Pokud se útočníkovi podaří systém ovládnout, zřejmě si bude chtít zachovat přístup i nadále. Cest je několik.

Rootkit

Instalace rootkitu (původ tohoto slova hledejte v unixovém světě) je nejlogičtější věcí, kterou může útočník udělat. Jedna se o program, který dovoluje útočníkovy ovládat systém způsobem, který je těžko zjistitelný i pro samotného správce systému (pokud útočník nedělá hlouposti, kterými na sebe upozorní). Rootkit, který můžete sehnat na adrese www.rootkit.com, dokáže například ukrývat klíče v registru, přesměrovávat programy, skrývat procesy atd. Naštěstí většinu útočníků nebaví server jen dobýt. Většina z nich dá o své přítomnosti vědět, například změní obsah webové stránky, smaže několik souborů nebo naopak na server nějaké soubory umístí. Tyto aktivity by měli být celkem snadno odhaleny (zvláště v případě změny webové stránky :). Ale rootkit není jedinou možností úplné kompromitace systému a udržení si přístupu k systému. Navíc není rootkitů pro Windows NT/2000 zas tolik. Existuje ještě několik možností. Uveďme si je ve zkratce.

Backdoor

Toto je nejčastější způsob, jak si udržet přístup do systému. Většina backdoorů je notoricky známá. Patří sem například Netbus, BackOriffice, SubSeven a další. Většinu těchto programů identifikuje kvalitní antivirový program.

Modifikace SAM

Přidat nějakého uživatele do administrátorské skupiny je také oblíbenou činností (stejně jako UNIX a magické UID 0). Proto tyto skupiny pravidelně kontrolujte a snažte se odhalit všechny účty, které nemají v těchto skupinách co dělat.

Zotavení systému

Pokud zjistíte, že byl váš systém napaden, budete jej muset vrátit do původního stavu. Povíme si, jak takové zotavení vypadá. Nejjistější způsob je kompletní přeinstalace celého systému, zvláště pro začínající správce, kteří svým systémům ještě příliš nerozumí a mohli by nějaký backdoor přehlédnout. Ale i při nové instalaci je třeba dávat na několik věcí pozor. Především je třeba mít vytvořeny kvalitní zálohy. Uživatele byste jistě nepotěšili, kdybyste jim kompletně smazali všechna jejich data. Dejte pozor na to, abyste nikdy nezálohovali binární programové soubory. Tyto soubory mohou být (a velice často bývají) infikované, a jejich následné obnovení ze záloh by vás dostalo do naprosto stejné situace. Další důležitou věcí je stažení a uložení všech záplat vydaných výrobcem. Tyto záplaty nainstalujte ihned po instalaci systému. Nepřítomnost některé záplaty by mohla umožnit útočníkovi předchozí přístup k systému. Další věcí, která by měla následovat, je změna všech hesel. Nikdy nemůžete vědět, kolik hesel se útočníkovi podařilo získat. Možná, že jeden z uživatelských účtů mohl být vstupní branou do systému.

Hodnocení

Možná máte z několika předchozích řádků pocit, že systémy Windows jsou celkem bezpečné, a že je není možné ohrozit. Částečně je to pravda. Podíváme se na to, proč. Pokud je systém dobře nakonfigurován, a je o něj dobře postaráno, stává se celkem bezpečnou věcí. Tyto systémy však mají i své nevýhody. Jednou z nich je to, že pokud se objeví nějaká bezpečnostní slabina systému (ne aplikace), postihuje všechny systémy na celé Zemi, neboť jsou všechny stejné (ne jako ve světě UNIXu, kde platí zásada: co systém, to jiné jádro a jiné služby :). To dává docela dobré šance různým červům, virům a jiným podobným programům. Další nevýhoda se týká bezpečnostních záplat. Vydávání záplat je zcela závislé na výrobci programu. Stalo se již několikrát, že se výrobce, ač o chybě věděl, neobtěžoval s vydáváním záplaty (www.guninski.com). Navíc pokud nemáte k dispozici zdrojové kódy, těžko si nějakou záplatu napíšete sami. S uzavřeností zdrojových kódů je spojeno ještě několik věcí. Operační systémy můžeme také dělit podle toho, zdali jsou otevřené nebo uzavřené. Každá skupina má svoje výhody i nevýhody. Například u otevřených systémů je výhodou, že zdrojový kód prošel letitým auditem několika tisíc programátorů a byl testován v nejrůznějších podmínkách a situacích. To z otevřených systémů udělalo bezpečné a stabilní systémy, které jsou schopny odolat i podmínkám, jež mají k normálním hodně daleko. Navíc pokud se objeví nějaký problém, nejste odkázáni na jednoho výrobce. Na druhou stranu mají tyto systémy i svoji nevýhodu. Tím, že je k dispozici zdrojový kód, je případnému útočníkovi umožněno využít nějaké chyby k ovládnutí celého systému. Asi nejlepším příkladem pro tento druh chyb je přetečení paměti. Tento způsob útoku využívá nekvalitně napsané programy (vstupy). Tím, že je útočníkovi dán k dispozici zdrojový kód, ví útočník přesně jak program pracuje, kterou část paměti používá a umožňuje mu převzít nad programem kontrolu a donutit ho vykonat vlastní příkazy. K tomuto tématu se vrátíme v příštím díle našeho seriálu.

Na druhé straně jsou tu systémy, jejichž zdrojový kód přístupný není. Nevýhodou takových systémů je, že prošly auditem jen několika vývojářů, a nemusí v nich být nalezeny a opraveny některé nedostatky (což se často projevuje na stabilitě a spolehlivosti těchto systémů). Rovněž nemáte možnost opravit nějakou chybu či přizpůsobit kód programu svým potřebám. Výhodou těchto systémů ale je, že jsou celkem odolné proti útokům přetečení paměti. Ale ne zas tak úplně. Útočník je schopen využít chyby v programu, ale ne způsobem, jako u systémů otevřených. Tím, že nezná kód a neví jak pracuje, velice těžko přinutí systém k vykonání vlastního příkazu. Velice častým jevem je pád takového programu. Proto jsou také systémy Windows nepoměrně náchylnější k útokům typu DoS. My se teď na některé z nich podíváme. Nástroje pro provádění takových útoků nebudeme uvádět záměrně, protože mohou, zejména v rukou škodolibého (a ne příliš inteligentního) útočníka způsobit velké škody.

Flood (Záplava)

Zaplavování systému velkým množstvím požadavků je asi nejčastějším typem DoS útoku. Záplavy jsou nejčastěji vedeny po síti a zde je příklad několika z nich. ICMP flood

Tento typ záplavy může způsobit téměř každý uživatel Linuxu. Jednou z mála podmínek je, aby byly tyto záplavy vedeny proti systému, který je připojen k síti stejnou nebo menší přenosovou rychlostí. Standardní unixová utilita ping obsahuje volbu -f (flood). V praxi to znamená, že je vyslána žádost protokolu ICMP Echo Request. Při normálním použití tohoto příkazu systém, který požadavek vyslal, čeká na odpověď. Volba -f způsobí odesílání paketů nejvyšší možnou rychlostí, aniž by bylo čekáno na odpověď. Navíc tu máme další skvělý parametr a tím je -s (size), který nám dovoluje nastavit velikost paketu. Systémy s Windows jsou na tento druh útoku obzvláště háklivé. Ve většině případů dojde k "zamrznutí" systému, případně i k jeho pádu (zejména u systémů 9x). Řešením je blokace ICMP paketů na firewallu nebo směrovači. Pokud zakážete protokol ICMP úplně, znepřístupníte si některé služby (ping, traceroute), ale budete odolní proti takovýmto druhům záplav.

UDP flood

Princip tohoto útoku je obdobný, akorát namísto protokolu ICMP využívá protokolu UDP. Jelikož je protokol UDP dosti primitivní a zastaralý (což není nutně špatná vlastnost), lze celkem snadno falšovat IP adresu odesilatele. U DoS útoků to útočník ocení dvojnásob, neboť tyto druhy útoku jsou celkem snadno vysledovatelné. Obrana proti těmto útokům spočívá rovněž ve správném nastavení firewallu a služeb.

Smurf

Tento druh útoku je ve své podstatě primitivní, nicméně je celkem elegantní. Při tomto útoku zasílá útočník ICMP Echo Request (ping) ze zfalšované IP adresy na několik (desítek/stovek) strojů. Všechny tyto stroje pak odpoví na udanou adresu a vyřadí tak z provozu stroj, jehož adresa byla použita útočníkem. Útočník tak pouze využije potenciálu sítě. Řešení opět spočívá ve správném nastavení směrovače a firewallu.

SYN flood

Tento druh útoku je jedním z nejnebezpečnějších. Jestliže znáte protokol TCP, určitě víte, že při navázání spojení je klientem odeslán serveru paket SYN, odpovědí je pak paket SYN/ACK a klient opět potvrzuje přijetí paketem ACK. SYN flood využívá toho, že server rezervuje po přijetí SYN paketu určitou část svých systémových prostředků pro předpokládané spojení. Pokud útočník podstrčí serveru falešnou IP adresu, server se odpovědi nikdy nedočká a neustále udržuje spojení otevřené a část svých prostředků rezervovaných.

Distribuované DoS

Tyto útoky jsou smrtící a lze se proti nim bránit jen velice těžko. Naštěstí však od útočníka vyžadují, aby měl velké množství systémů pod kontrolou. A pokud má někdo pod kontrolou několik desítek, stovek či tisíc systémů, pravděpodobně bude velmi schopný a zkušený a na nějaké DoS útoky nebude mít myšlenky, ledaže by tím sledoval nějaký důležitější cíl. Jak jsme již řekli, vyžaduje tento druh útoku kontrolu mnoha systémů. Jde pak o jednoduché DoS útoky, vedené však z mnoha systémů proti jednomu. Představte si, že by někdo spustil příkaz ping -f -s 65000 vas.server.cz. Věc jistě nepříjemná. Ale vezměte si, co by nastalo, kdyby byl tento příkaz spuštěn na tisícovce strojů najednou? Pomocí tohoto útoku lze shodit i velké segmenty internetu, například sítě nějakého ISP.

Nukery

Nukery jsou nejzákeřnější zbraní v rukou začínajících útočníků. Místo aby se učili a studovali náročné a elegantní techniky, stahují z internetu bezhlavě kdejaké utilitky, využívající momentálně známou chybu ve Windows NT/2000, s pomocí nichž pak shazují jeden systém za druhým. K jejich používání není třeba žádných znalostí. Naštěstí jsou takovíto útočníci často dost hloupí a zanechávají za sebou spoustu stop, takže ze záznamů byste měli poměrně snadno zjistit, kdo za útokem stojí.

Další druhy útoků

Útočit lze nejen po síti. Dají se podnikat útoky i proti procesorovému času nebo diskovému prostoru, naštěstí však nejsou takovéto útoky příliš rozšířené ani nebezpečné a lze se s nimi celkem snadno vypořádat.

Shrnutí

Používáte-li tedy jako server systém Windows NT/2000, zapamatujte si několik věcí. Za prvé poznejte svůj systém. Čtěte veškerou dostupnou literaturu, magazíny, webové stránky a další zdroje. Systém sledujte neustále. Měli byste mít přehled o všech souborech a konfiguračních položkách. Sledujte záznamy (logy). Z nich se často dozvíte co se se systémem děje a poznáte, když je něco v nepořádku. Nesledování záznamů je velmi rozšířená, a útočníky pochopitelně vítaná činnost. Systém pravidelně aktualizujte. Sledujte bezpečnostní konference, přihlaste se k odběru bezpečnostních novin. Aplikujte včas všechny opravy zveřejněné výrobcem. Stanovte si jasná pravidla a jich se držte. Pořiďte si kvalitní firewall a pečlivě jej nakonfigurujte.

Tentokrát jsme udělali malou odbočku a podívali jsme se i na věci, které se systémy Windows NT/2000 přímo nesouvisejí. Není to ale na škodu, neboť je důležité poznat spoustu věcí, abychom porozuměli svému systému a věděli, co se kolem něj děje nebo může dít.

V příštím dílu se podíváme na bezpečnost unixových systémů, zejména na systém Linux. Ne nadarmo se říká, že Linux se stal hřištěm digitálního undergroundu. Příště se dozvíte proč.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Vyberte si modem – zkuste u.s. robotics

Martin Kybal

c02p0339

Pokud potřebujete připojit vaši malou firmu na internet nebo faxujete nabídkové katalogy vašim klientům, podívejte se pozorně na modem, který vám chceme představit. Tento modem V.Everything 56K od společnosti U.S. Robotics je určen pro klasické analogové linky a mezi jeho největší přednosti patří především vysoká flexibilita, široké možnosti nastavení pracovních parametrů a rovněž spolehlivost.

Jde o modem v externím, robustním provedení. Přední panel je, jak už to u modemů bývá, využit pro indikační prvky, které oznamují stav modemu a průběh komunikace. Zadní panel je osazen konektory pro připojení telefonní linky a telefonu, nechybí konektor síťového napáječe. Ten je součástí dodávky, stejně jako sériový kabel pro připojení k počítači. Uživatel v balení dále najde certifikát ČTU, CD s ovladači, komunikační program RapidComm a stručný návod k použití. Modem pracuje ve všech operačních systémech od platformy Windows, přes Mac až po Linux a UNIX.

Díky technologii plug&play není s instalací modemu žádný problém, v prostředí Windows je detekován, a po vložení CD s ovladači již nezbývá než začít modem používat. Modem podporuje standardy V.90, V34 a V.32bis a dále velké množství, podle mého názoru již archaických protokolů. Pro faxovou komunikaci je pak vybaven protokoly V.29 pro rychlost 9,6 Kb/s a V.17 pro rychlost 14,4 Kb/s.

Při našich testech nedosahoval modem nejvyšších rychlostí spojení 56 Kb/s, ale průměr se pohyboval okolo 42 Kb/s. Co bylo velmi dobré, byla stabilita spojení. I při zkouškách na špatné lince modem ani při několikahodinovém spojení nespadl a držel linku.

Pokud hledáte modem s vysokou spolehlivostí, stabilitou a širokou podporou operačních systémů, je pro vás V.Everything 56K správná volba.

U.S. Robotics 56K V.92 External Faxmodem

Další z rodiny analogových modemů, které jsme měli možnost testovat, je model U.S. Robotics 56K V.92 External Faxmodem. Je navržen pro domácí uživatele, případně se velmi dobře uplatní na trhu SOHO. Jedná se o první řadu modemů používající protokol V.92, o kterém se můžete blíže dočíst ve vloženém článku na protější straně. Modem je v externím provedení opravdu s minimem ovládacích prvků. Kromě napájecího konektoru, tlačítka pro zapnutí modemu a 4 LED diod signalizujících provoz je modem vybaven již pouze konektorem pro telefonní linku a sériovým portem pro připojení k počítači. V krabici je spolu s modemem napájecí adaptér (nutno podotknout, že ve velmi solidním provedení), dále CD s ovladači a komunikačním programem. Rovněž zde naleznete telefonní propojovací kabel a sériový kabel.

Modem jsme testovali pod operačními systémy Windows 98 a Windows 2000, ale také jsme vyzkoušeli, jak si bude rozumět s dalším operačním systémem Linuxem. Přestože výrobce neuvádí podporu tohoto operačnímu systému, modem pracoval velmi dobře. Pod Windows bylo potřeba využít instalační CD s ovladači od výrobce, Linux si klidně vystačil se svými ovladači. Při testovacím provozu bylo opakovaně navazováno spojení s různými ISP (Internet Servis Provider) poskytujícími připojení k internetu.

Spojení bylo v rozmezí rychlostí 36 až 42 Kb/s, a v tomto rozmezí také i během spojení kolísalo v závislosti na kvalitě linky. Modem si ale vedl dobře a ani jednou nedošlo ke ztrátě spojení. Během přenosu dat však docházelo k 2-5sekundovým prodlevám, kdy data přenášena nebyla a modem jakoby čekal. Po této době přenos dat opět nerušeně pokračoval.

Modem kromě datové komunikace nabízí také hlasové služby a ve spojení s dodávaným programem může sloužit i jako hlasový záznamník nebo hlasová pošta. Samozřejmostí jsou dnes již faxové protokoly standardu Class 1 i 2.

Pokud potřebujete analogový modem, který zapojíte a od té doby o něm již nechcete vůbec nic vědět, měli byste o 56K V.92 External Faxmodemu od U.S.Robotics velmi vážně uvažovat.

Interní faxmodem U.S. Robotics 56K Soft

Posledním z řady komunikačních produktů společnosti U.S. Robotics, se kterými se dnes můžete seznámit, je interní faxmodem s prostým názvem 56K Soft PCI. Podíváme-li se na označení blíže, zjistíme, že jde o modem pro maximální rychlost přenosu dat 56 Kb/s (teoreticky, protože telekomunikační operátoři omezují rychlost na maximálně 53Kb/s). Soft nám napovídá, že jeho inteligence není ukryta v žádné čipové sadě, ale zprostředkovává ji programové vybavení ve spolupráci s procesorem počítače. No a PCI dává tušit, že půjde o zařízení do interního slotu PCI.

Tento typ modemů je určen především do levných kancelářských sestav, domácích počítačů pracujících výhradně na platformě Windows. Pod jiným operačním systémem vám tento modem bohužel fungovat nebude. Je to tím, že jednotlivé procesy spojené s komunikací jsou řešeny programově. Výhodou je levnější výroba, na druhou stranu spotřebuje komunikace určité procento výkonu procesoru počítače. U současné generace procesorů to již není problém, ale pomalejší procesory jako například Pentium či AMD K6 mohou mít potíže a budou značně vytížené.

Instalace modemu nečiní nejmenší potíže a během 10 minut je modem schopen provozu. Po instalaci do slotu a spuštění počítače je modem operačním systémem detekován a požádá o ovladače. Kromě ovladačů je na přiloženém CD i dokumentace a komunikační program SupraFax.

Instalace i provoz byly bez problémů. Modem pracoval spolehlivě a dosahoval během spojení průměrné rychlosti 42 Kb/s. Pokud hledáte opravdu levný modem s jednoduchou instalací a spolehlivým provozem, mohl by vás U.S. Robotics 56K Soft zaujmout.

V.Everything 56K

stabilita spojení

flexibilita

Cena vč. DPH: 8 200 Kč

K testu zapůjčila firma: RRC CZ, s. r. o., Praha 8, www.rrc.cz, www.usr.cz

U.S. Robotics 56K V.92 External Faxmodem

spolehlivost

jednoduchá instalace

Cena vč. DPH: 2 560 Kč

K testu zapůjčila firma: RRC CZ, s. r. o., Praha 8, www.rrc.cz, www.usr.cz

Interní faxmodem U.S. Robotics 56K Soft

nízká cena

Cena vč. DPH: 960 Kč

K testu zapůjčila firma: RRC CZ, s. r. o., Praha 8, www.rrc.cz, www.usr.cz

Vývoj nezastavíš...

Přesto, že se před pár lety zdálo, že vývoj na poli analogových modemů je na konci cesty, opak je pravdou. Vývojáři si stále lámou hlavy, jak rozšířit schopnosti analogových zařízení. A i když se zdálo, že hranice přenosové rychlosti jsou dány fyzikálními zákony a šířkou využitelného pásma, ve vývojových laboratořích jako by učebnice nečetli...

V92 přichází

Předchozí standard V90 byl představen v roce 1997, a od té doby se zdálo že již není cesta dál. Ale vždy se najde způsob, jak věci posunout kupředu. V současné době jsou analogové modemy využívány zejména pro připojení uživatelů v domácnostech k síti internet. Podle způsobu práce uživatelů v té době vycházela i snaha vývojářů. Maximalizovat rychlost přenosu dat směrem k uživateli. Při příjmu bylo dosaženo nejvyšší rychlosti 56 Kb/s. Rychlost komunikace směrem od uživatele ale zůstávala na 33,6 Kb/s.

Protokol V92 nabízí vyváženější poměr rychlostí přijímaných a odesílaných dat. Pro příjem i odesílání je k dispozici rychlost 48 Kb/s. To ocení zejména hráči on-line her, lidé telefonující po internetu či odesílající objemné e-maily.

Další významné vylepšení přichází v podobě rychlejšího navázání spojení. Zatímco modemy standardu V90 "domlouvají" rychlost přenosu zhruba 25 sekund, nové s V92 zvládnou stejnou proceduru za 12 sekund. Je to dáno tím, že modem nyní předpokládá, že podmínky pro spojení se od minulého nezměnily. Uživatel se většinou připojuje ke stále stejnému poskytovateli internetu a stejnému typu modemů které tento ISP má. Modem proto použije předchozí nastavení, a tím se proces navazování spojení zkrátí.

Další novinka, která by byla pro mnoho uživatelů velkým přínosem, je funkce "modem on hold". Ta dovoluje přijmout během datového spojení telefonní hovor bez nutnosti přerušit přenos dat a znovu navazovat po skončení hovoru spojení. Správně podotýkám by byla, protože záleží na tom, jestli telefonní operátor podporuje službu identifikace volajícího a přidržení hovoru. V našich krajích jsou tyto služby poskytovány na linkách ISDN, ale na analogových nejsou a pravděpodobně ani nebudou k dispozici.

V44

Další Véčko tentokrát přináší lepší kompresi dat během přenosu. Tím že jsou data lépe komprimována, dochází k faktickému zvýšení propustnosti modemu při stávající rychlosti. Tento kompresní postup vymysleli technici společnosti Hughes Network System pro přenos paketů dat v zařízeních satelitního příjmu VSAT a DirectPC. V roce 1999 jej společnost nabídla jako nový standard pro veřejné využití. Protokol byl přijat a je označen V44.

Díky lepší kompresi dochází při přenosu dat k zvýšení rychlosti v rozmezí 12 až 230 %. Při běžné práci na internetu, kdy uživatel stahuje WWW stránky a přijímá a odesílá elektronickou poštu, je průměrné zrychlení 26 %. Procenta srovnání se vztahují ke stávajícímu kompresnímu protokolu V42bis, který je využíván ve stávající generaci modemů.

Zdá se, že poslední standarty a technologie znamenají opravdu maximum co lze z analogových telefonní linek dostat, ale to jsme si mysleli již tolikrát.

§§§§§


Opravdu mobilní kancelář - ms mobile information server 2002

Patrik Malina

c02p0340

Ačkoliv se zdá (či donedávna zdálo), že bezdrátový mobilní přístup k datům na "pevných" sítích je rozmarem či přepychem buďto pro experimentátory, nebo pro snoby, situace i v této oblasti pomalu doznává pozitivních změn. Jednak dostupnost alespoň technologie WAP již není u mobilních telefonů taková vzácnost, jednak mobilní operátoři s postupným nasycením trhu v oblasti základních služeb a již vydanými investicemi do infrastruktury na datové přenosy pomalu docházejí k názoru, že by bylo dobré toto využívat, tedy rozuměj zpřístupnit širšímu okruhu zájemců. Jednou z firem, jež se v rámci své širší strategie rozhodla neponechat nic náhodě, je i Microsoft,  jenž zákazníkům nabízí řešení s názvem Mobile Information Server. V nedávné době na sebe výrobce upozornil nejen vydáním nové verze 2002 tohoto softwaru, ale také zásadními kroky při vyjednávání s tuzemskými mobilními operátory, což by mohlo v oblasti využitelnosti tohoto produktu konečně přinést kýžený průlom.

O co vlastně jde

Zmíněný produkt, náležející do rodiny tzv. .NET serverů, slouží ke zpřístupnění interních firemních dat na mobilních zařízeních v terénu pracujících zaměstnanců. Je určen především ke spolupráci s MS Exchange Serverem, jenž v rámci zmíněné skupiny produktů představuje komunikační centrálu, ale lze jej rovněž využít např. k přístupu na intranetový portál s firemními daty, jež jsou dynamicky generována z SQL Serveru. Vzdálený mobilní uživatel může nejen přistupovat pomocí datového přenosu ke svým složkám, ale rovněž přijímat důležitá upozornění pomocí plošně dostupné technologie SMS. O transformaci zdrojových dat pochopitelně opět pečuje Mobile Information Server.

Hlavní myšlenkou je využití sítě stávajících mobilních operátorů pro bezdrátový přenos dat v terénu, na což navazuje připojení samotného firemního zákazníka pomocí klasické, "pevné" datové infrastruktury. Jak operátor, tak firma s mobilními zaměstnanci se starají o svou část datové cesty a příslušné konverze komunikačních protokolů, včetně potřebného zabezpečení.

Infrastruktura

Podívejme se, jakou cestou se data ubírají z firemní sítě ke koncovému uživateli. Na počátku stojí mobilní zařízení, z něhož uživatel iniciuje spojení ve snaze získat potřebné informace. Nástrojem může být jak telefon s datovou službou GPRS, tak navazující zařízení typu PocketPC, jež telefon využije jako prostředníka pro přístup k bezdrátové síti (nemá-li GPRS integrováno nativně). Po započetí spojení ze strany uživatele je u mobilního operátora datový přenos identifikován, a v případě existujícího "rámcového" účtu nasměrován na bránu, realizovanou Mobile Information Serverem 2001, Carrier Edition. Tato je, v podobě jediné serverové aplikace, umístěna u operátora a slouží k obsluze všech firemních spojení popsaného typu. Z tohoto bodu již pokračuje přenos po internetových linkách do konkrétní firmy, u níž je jako protějšek MIS ve verzi Enterprise Edition. Ten obstará komunikaci v interní síti: autentifikuje se v doméně za uživatele, shromáždí požadovaná data z potřebných serverových aplikací, a zašle je zpět operátorovi. Již popsanou cestou jsou následně informace dopraveny zpět na mobilní zařízení. Důležitá je bezesporu otázka bezpečnosti, o jejíž řešení se opět starají oba články řetězce. MIS u zákazníka zajišťuje bezpečný přenos v interní síti i zašifrovanou komunikaci s protějškem u operátora, a tento poté poskytne kryptovanou komunikaci v rámci bezdrátového datového přenosu.

Důležitou možností je rovněž bezpečné umístění MIS uvnitř firemní sítě. Jak bylo popsáno, server ověřuje uživatele a komunikuje s řadou služeb, jež není záhodno vystavovat bezpečnostním útokům zvenčí. Zde je možno využít infrastruktury, vybudované pomocí MS Internet Security and Acceleration Serveru. Na něj je možno nainstalovat speciální rozšíření, jež na vstupu z internetu do firmy patřičný datový tok převezme a bezpečně jej předá do vnitřní části sítě, v níž může být MIS umístěn. Nedojde tak k narušení integrity demilitarizované zóny, v níž by umístění MIS představovalo zbytečné riziko.

Testovali jsme

Při prověřování funkčnosti jsme využili existující infrastruktury v rámci projektu Mobilní kancelář (www.mobilnikancelar.cz). Jako koncové zařízení byl využit telefon Ericsson T68, jenž jednak disponuje technologií GPRS, jednak nabízí Bluetooth bezdrátové síťové připojení pro krátký dosah. Právě druhou zmíněnou technologii jsme pak využili při komunikaci pomocí kapesního počítače Compaq iPAQ PocketPC 3870. Podrobnosti nastavení uvedených (či jim podobných) zařízení naleznete na uvedené webové stránce.

Veškerý přenos fungoval bez problémů data na testovacím exchangovém účtu byla dostupná jak pomocí WAPu na samotném telefonu, tak při synchronizaci s kapesním počítačem, jehož software nabízí poměrně komfortní rozhraní pro práci s vlastními složkami a zprávami. Pro zběhlého uživatele obou zařízení nepředstavuje konfigurace žádný problém, a v současné době již potřebnou infrastrukturu poskytují všichni tři tuzemští operátoři. V případě, že jste firemní zákazník a máte zájem reálné nasazení popsaného řešení, první z nich (Eurotel) již tuto službu nabízí pod obchodním jménem Eurotel Mobilní Kancelář Profi. Nezbývá než doufat, že koncová zařízení se stanou dostupnějšími, stejně jako odpovídající datové přenosy, a poté již opravdu nebude překážek.

§§§§§


Jak si poradit s elektronickou poštou – etika na Internetu

Rita Pužmanová

c02p0341

Pro všechny, kteří mají "problém" s elektronickou poštou nikoli se spamem, ale s vlastní komunikací prostřednictvím e-mailu případně (a to zřejmě častěji) s e-mailovou komunikací ostatních, která směřuje do našich mailboxů. Existuje mnoho rad a postřehů, ale přesto se kvalita formy ani obsahu e-mailů příliš nezlepšuje, spíše naopak. Nechci aby následující text zněl příliš mentorsky, vězte, že vycházím z vlastní zkušenosti a z vlastního systému, který nemusí být nejlepší nebo přijatelný či pochopitelný pro všechny. Berte to jako možnost zamyšlení se nad efektivností a kvalitou vlastní e-mailové komunikace.

Nebudu mluvit o nechtěné poště, o spamu, ale pouze o cílené komunikaci elektronickou poštou, a to zejména profesionální. A nebude řeč ani o záležitostech na hranici zákona, kam se e-mail kvůli svému obsahu občas dostává. Poznatky v tomto článku budou z oblasti psychologicko-pracovně-jazykovědné, nikoli technické. Budou se týkat jednak etikety na internetu a v elektronické komunikaci (netiquette), a jednak mechanismů, jak zacházet s poštou z pohledu odesílatele i příjemce.

Není jistě hanbou, pokud se stále učíme, jak lépe zvládat nejen přívaly elektronické pošty do našich schránek, ale především jak zefektivnit a zkvalitnit vlastní elektronickou komunikaci. Začít u sebe je to jediné možné řešení (ostatně jako asi u všeho). Nevím, jak jsou na tom dnešní elektronickou komunikací odchované děti, ale troufám si tvrdit, že ani je ani nás nikdo "nenaučil" jak správně zacházet s elektronickou poštou. Takže se učíme za pochodu, ale zlozvyky se nás často drží pevněji, než bychom si přáli, a nechuť změnit něco na svých "osvědčených" systémech svádíme na nedostatek času. Pravidla a doporučení, které se vztahují na elektronickou poštu, najdou uplatnění i v psaní názorů na webové stránky nebo pro účast v diskusních skupinách (chat má poněkud volnější režim).

Leccos jsem si vyzkoušela na vlastní kůži, leccos jsem si i přečetla o způsobech e-mailové komunikace, ale stále se učím. Moje zkušenost nemusí odpovídat konkrétně zkušenosti každého z vás, čtenářů, přestože vychází z komunikace po celém světě, ve více jazycích a s mnoha kulturami, a z trvalého zpracovávání kolem 300 zpráv denně (z toho není ani 1 % spam, zatím).

E-mail je pořád komunikace

Přestože je elektronická pošta stále předkládána jako poněkud méně formální způsob komunikace, je pořád komunikací se všemi náležitostmi a důsledky. Na druhé straně jsou stále lidské bytosti, k nimž se musíme chovat podobně jako v běžném osobním styku. I když je elektronická pošta asynchronní a poněkud odtažitá od obou (nebo více) komunikujících stran, pravidla vzájemného respektu vůči sobě i vůči používanému jazyku (civilizovanost projevu) jsou víc než namístě. Jako vždy: co nechceme, aby nám ostatní činili, nečiňme jim!

Právě kvůli své asynchronnosti se jinak může snadno obrátit proti nám, pokud se nesnažíme udržet laťku kvality posílaných zpráv (po všech stránkách, z nichž některé chci v následujícím zdůraznit) hodně vysoko. Je obecně známo, že ztratit respekt pro vlastní osobu u protějšku je podstatně jednodušší, než ho vybudovat. A pokud to vede až ke ztrátě potenciálního obchodu nebo projektu, pak se jedná kromě morální i o ekonomickou újmu.

Forma gramatika a překlepy

Jako každé sdělení i e-mail musí být srozumitelný (a čitelný). Nejde o literární veledílo, ale to neznamená, že se na něj nevztahují pravidla gramatiky daného jazyka. Pokud už v češtině často porušujeme toto pravidlo vynecháváním diakritických znamének (která mohou průchodem některými poštovními systémy dostat velmi nečitelný tvar), pak to neznamená, že máme gramatiku hodit úplně za hlavu. Gramatické hrubky snadno bijí do očí (a zůstávají navždy tedy, dokud příjemce zprávu nesmaže). Interpunkční znaménka čárky oddělující vedlejší věty nebo vsuvky; tečky za větou jsou velmi důležitá právě pro čitelnost a jasnost našeho sdělení druhé straně.

Někdy nestačí přečíst si po sobě zprávu před jejím odesláním, i když to je samozřejmě minimum. Jak bychom mohli chtít po příjemci, aby četl něco, co jsme neměli čas/odvahu/chuť přečíst po sobě sami? Při rychlém psaní a ještě rychlejším myšlení (snad), a při snaze superrychle zareagovat se může do zprávy vloudit mnoho překlepů a hrubek, ale také může vypadnout nějaká podstatná myšlenka, nebo se myšlenky vyjádřené slovy mohou nějak "zacyklit".

Ale ani jedno přečtení zdaleka neodhalí všechny problémy. Nejjistější je také použít navíc ještě kontrolu pravopisu (spellchecker). Často při odpovědi na svoje e-maily v češtině se nestačím divit, jakých překlepů se dopouštím. Proč nepoužívám spellchecker? Používám, a to důsledně (i když manuálně a ne automaticky, aby mi důsledně nekontroloval všechny zprávy i v jiných řečech), ale anglický, protože mám verzi Netscape, která neumožňuje využít více jak jednoho slovníku. A teď mě napadá, že by mi český spellchecker asi nebyl moc platný, když většinou píši češtinou bez diakritických znamének.

Používejme automaticky kontrolu pravopisu, která nám odhalí jak překlepy, tak i některé gramatické problémy. Ale hlavně: čtěme po sobě každou zprávu určenou i pro cizí oči nejméně jednou (i to je někdy příliš málo). Nejen cvičené oko se okamžitě zastaví na chybách v našich písemných sděleních.

Předmět zprávy zlatý hřeb

Zlatý hřeb bychom spíše očekávali někde na konci, jako vyvrcholení, ale v tomto případě se domnívám, že jím bez debat je předmět (subject) zprávy. Krátký, výstižný, jasný tyto vlastnosti by měl mít. Stačí, když jeden den budete z tohoto pohledu pečlivě sledovat zprávy přicházející do Inboxu kolik zpráv se může opravdu zlatým hřebem ve formě pyšnit?

Prázdný předmět zprávy je stejný hřích jako předmět, který ani vzdáleně nenapovídá, o čem zpráva může být. Rychlé zhodnocení obsahu zprávy podle jejího předmětu je přitom první, co děláme, abychom mohli zprávy a jejich vyřizování roztřídit skutečně nebo virtuálně podle priorit. Pokud zpráva nenaznačí naléhavost nebo důležitost (o rozdílu mezi těmito pojmy se píší celé knihy), pak jsme ztraceni my a v důsledku i odesilatel. Zpráva s nejasným nebo dokonce neexistujícím předmětem je automaticky posunuta na nejnižší příčku priority čtení i zpracování, a někdy může být takto odsouzena k fyzickému zániku.

Přehoďme teď úlohy a uvědomme si to vždy, když nový e-mail produkujeme. Není ztrátou času se chvíli zamyslet nad titulkem zprávy, podobně jako to dělají novináři: titulek dělá vlastně vše (pro to, aby příspěvek našel co nejvíce čtenářů). Dobře zvolený předmět zprávy se ale nestává nedotknutelným pro budoucnost. Pokud komunikace nespočívá pouze v odeslání zprávy nebo nezůstane u jedné výměně zpráv na dané téma, pak možná předmět bude třeba zrevidovat znovu. Při psaní odpovědi je dobré se vždy podívat na předmět, zda (ještě pořád) odpovídá momentálnímu obsahu komunikace. Aby se zpráva změnou předmětu nedostala úplně mimo původní komunikaci u příjemce, někdy postačí původní předmět ponechat s mírným rozšířením, specifikací daného tématu.

Oslovení a pozdrav

Zatímco v dopise bychom se bez těchto dvou zásadních součástí neobešli oslovit adresáta na úvod a rozloučit se s ním na závěr v e-mailu se na toto často zapomíná. Důvodem je pocit neosobní komunikace. Ale elektronická komunikace je také vedena mezi lidmi, a právě kvůli její asynchronnosti je dobré pamatovat na dobré mravy i při psaní e-mailů.

Mám s tím osobně trochu potíž, ale pouze v e-mailové komunikaci v češtině. Čeština má problém v tykání versus vykání ve srovnání typicky s angličtinou, která znemožňuje jednoduché oslovení jménem (např. Howard) nebo lépe s pozdravem či plným oslovením (např. Hi Howard, nebo Dear Howard). V některých ostatních jazycích, jež také přísně rozlišují mezi tykáním a vykáním, lze rovněž využít aspoň jména jako oslovení (pro oba případy). To ale v češtině nějak nejde. A zatímco v angličtině uspějeme při první komunikaci s oslovením Dear Sir/Dear Madam, v češtině oslovení Vážený pane nebo Vážená paní v e-mailu zní poněkud koženě (zejména pokud tak oslovujeme někoho, koho dobře neznáme, netykáme si s ním, ale víme, že je o pár let mladší).

Někdo to obchází obecným pozdravem jako při osobní komunikaci: Dobrý den. I s tím mám já osobně trochu problém, protože spoustu e-mailů vyřizuji pozdě večer nebo nadránem, a je pro mě trochu zvláštní přát Dobrý večer nebo Dobrý den. Někdy používám na úvod Zdravím, i když to považuji za velmi málo zdařilé.

Závěr je pak snazší i v češtině: S pozdravem se dá uplatnit snad vždy. Často se také používá Přeji krásný den/večer/víkend, a i když to může trochu znít jako klišé, doufejme, že to pisatel myslí upřímně. V angličtině je možností pro obecný závěrečný pozdrav hodně: od familiárnějšího Take care, přes Regards, až po formální Sincerely yours.

Samá velká písmena

Používání velkých písmen v e-mailu znamená, že pisatel křičí. Jedno nebo dvě slova velkými písmeny lze unést pro zdůraznění nějaké části sdělení, ale nesmí se to přehánět. Proto si musíme dát pozor, aby text zprávy nebo dokonce titulek psaný velkými písmeny neiritoval čtenáře. (Nepříjemné je přece už jenom takovou zprávu psanou celou velkými písmeny číst.)

Ovšem opačný extrém, kdy je vše ve zprávě zapsáno malými písmeny, včetně začátků vět, také nepřispívá čitelnosti. Jednou jsem vedla dlouhou diskusi na toto téma v několika mezinárodních e-mailových diskusích, mezi lidmi, kteří se živí psaním, překladem, editací apod. Většina souhlasila, že nepoužívání velkých písmen na začátku věty nejčastěji souvisí s leností autora zprávy. Někteří připomněli, že to u starší generace může být zvyk z minulosti, kdy pro internetovou komunikaci se používalo pouze malých písmen. Mnozí sváděli používání výhradně malých písmen na nutnost psát velmi rychle, zejména pokud jde o chat. A jiní si našli inspiraci v básních E.E. Cummingse básníka, o němž se (zejména v Americe) děti učí a který psal své básně pouze v malých písmenech.

Důležitost versus naléhavost sdělení

Důležitost e-mailu se dá vyjádřit mnoha způsoby: dobře zvoleným předmětem; specifikací, zda se jedná o prioritní zprávu (může znamenat spíše naléhavost); zapsáním podstatné části zprávy co nejblíže za oslovením; celkovou omezenou délkou zprávy. Ze zkušenosti vím, že čím delší zpráva, tím více ztrácí na údernosti čtenář je po jejím přečtení (pokud ji vůbec dočte) už tak unaven, že zapomněl pointu i to, že se jedná o hyper-důležitou zprávu vyžadující reakci.

I zde bychom měli rozlišovat mezi důležitostí a naléhavostí. Zatímco na naléhavý e-mail očekáváme odpověď nejlépe obratem, maximálně však do druhého dne (a tímto bychom se samozřejmě měli řídit také jako příjemci naléhavé zprávy), důležitý e-mail nemusí být tak snadný k plnému vyřízení obratem pak spíše očekáváme stručné potvrzení přijetí důležité zprávy, případně se specifikací, co a kdy se bude na základě našeho sdělení dít (opět bychom se tak měli zachovat i jako příjemci potvrdit, a samozřejmě nezapomenout, že jsme se zavázali k řešení nějakého úkolu či problému).

Obsah e-mailových zpráv

Snaha v jednom e-mailu vyjádřit vše, co se dané problematiky týká, často vede k nepřehlednosti a k zahlcení čtenáře (nebo k jeho v přeneseném slova smyslu otrávení). Osvědčilo se mi v jednom e-mailu nespecifikovat více než jedno téma. Jednak to umožní dobře zvolit předmět zprávy, a také to umožní čtenáři se soustředit na danou problematiku a snáze reagovat. Odpověď bude většinou opět specificky se vážící k původně nastíněnému tématu. Nebezpečí zhuštění více různorodých dotazů, témat k řešení, problémů apod. do jedné zprávy vede většinou k nepřehlednosti, prodlužuje zprávu, ale zejména ztěžuje příjemci možnost odezvy.

Není nic protivnějšího, pokud se ve své zprávě ptáte na tři věci, a jako odpověď vám přijde reakce pouze na první dotaz. Znamená to, že příjemce nedočetl pozorně celou moji zprávu, nebo neumí odpovědět na ostatní dotazy (nebo nechce) dozvím se vůbec někdy odpověď na tyto nezodpovězené dotazy? S tímhle se setkávám zejména v komunikaci přes oceán: takže zjednoduším práci svým partnerům v komunikaci tím, že jim místo jedné pošlu rovnou tři různé zprávy, které jsou pak většinou vyřízeny poměrně rychle a specificky.

Délka e-mailových zpráv

Samozřejmě, že i jedno téma si může vyžádat dlouhatánskou e-mailovou zprávu. Pak je nejlépe upozornit příjemce přímo v předmětu, že obsah zprávy je dlouhý a že bude potřebovat více času a plné pozornosti k jejímu přečtení. V mezinárodní komunikaci se používá (long) v závěru předmětu zprávy. Nejsem si jistá, jak dalece se tohoto upozornění, této zdvořilosti používá u nás. Někdy je snad vhodnější místo dlouhé zprávy napsat dokument, který ke zprávě přiložíme. To myslím platí zejména v našich podmínkách, kdy např. nepoužívání diakritiky v elektronické komunikaci může dlouhý rozbor v e-mailu poněkud znehodnotit z hlediska jeho čitelnosti.

Pokud to jen trochu jde, e-mailové zprávy by se celé měly čtenáři vejít do okna jeho e-mailového prohlížeče (já osobně používám tak velká písmena v zobrazení, že se mi tam prakticky žádná zpráva najednou nevejde). Tak se umožní maximální čitelnost, pohodlnost a přehlednost. Pro přehlednost je však dobré využít členění textu do odstavců. Dva až čtyři odstavce rozumné délky (maximálně 8-10 řádek, raději ještě méně) jsou příjemné pro oko i mysl čtenáře. Mezi odstavci se opět pro čitelnost vyplatí vložit volný řádek.

Nepokoušejme se zkrátit sdělení použitím zkratek z tzv. internetového jazyka vycházejícího z angličtiny (net lingo), např. CU (See you, jako pozdrav) nebo BTW (By the way, mimochodem). Ne všichni budou těmto zkratkám rozumět (např. LOL si může někdo vykládat jako Lots of love., a ne správně jako Laughing out loud). Omezme jejich používání pouze na neformální komunikaci s těmi, kdo je také umí používat a rozumí jim.

Problém s délkou zprávy bývá v intenzivní komunikaci na dané téma, kdy si komunikující strany neustále vyměňují odpovědi a původně krátká zpráva narůstá. Vždy by v odpovědi mělo zůstat patrné, na co se vlastně reaguje. Někdo má ve zvyku v odpovědi odstranit maximum z původní zprávy, pak ale klíčovou pasáž musí ponechat, aby měla komunikace určitou kontinuitu. Pokud se maže část sdělení odesilatele, je třeba vynechané místo označit (<SNIP>).

Většina e-mailových programů automaticky zajišťuje, že vizuálně je zřejmé, kde končí citace původní zprávy, a kde začíná odpověď. Pokud tomu tak není, je potřeba si pomoci ručně, např. označením vlastních iniciál na počátku odpovědi. Jakmile se několikanásobná odpověď s mnoha vsuvkami stává nepřehlednou, pak je lepší nepokoušet se ji částečně mazat (při založení zprávy by měl být vývoj celá komunikace jasný), ale zahájit "na nové téma".

Vyjednávání po e-mailu

Mnoho lidí zatím považuje e-mail jako nevhodné médium pro vyjednávání, dohadování kontraktů a podnikání či spolupráce vůbec. Dávají přednost osobní komunikaci. Neosobnost a nesnadnost vnímání plného kontextu v rámci e-mailu mnohdy vede k tomu, že vyjednávání takto vedená nekončí dohodou, ale jakousi patovou situací (tedy mnohdy se dál nestane nic). V osobním jednání většinou lze snáze dosáhnout vzájemného kompromisu nebo vzájemně přijatelného výsledku.

Více než v čemkoli jiném je dobré budovat si dobrou reputaci i v e-mailové komunikaci, od samého počátku a za všech okolností. Pokud vždy odpovídáme včas, věcně, přesně, zdvořile, pak asi druhá strana nebude mít nejmenší problém s námi vést i vážnější komunikaci, včetně vyjednávání. Pokud vznikne nějaký nepříjemný pocit při výměně zpráv, pak je nejlepší nečekat s vysvětlením nebo vyjádřením toho, že se nám něco nelíbí nebo že něčemu nerozumíme. Pokud to necháme být, hrozí totiž, že vzájemný pocit třeba nedůvěry bude stále stupňovat s dalšími nedorozuměními. Některé kapacity tvrdí, že je dobré vnést trochu osobního přístupu do jinak neosobní e-mailové, formální komunikace. Informace o sobě, i ve formě fotografií, případně proložení e-mailové komunikace telefonáty, to může v některých případech být vhodné a pomoci. Na druhou stranu ale stále platí chránit si dostatečně soukromí před všetečným internetovým světem a nesdělovat podrobnosti z vlastního života na počkání.

E-mail nenahrazuje osobní setkání, ale v globálním podnikatelském světě může být osobní setkání obtížné nebo úplně vyloučené. Navíc e-mail má své výhody oproti osobní konverzaci i při jednáních: účastníci mají čas si promyslet svoji reakci, získat mezitím další informace na potvrzení cizích a podporu vlastních argumentů.

Tón zpráv

E-mail je ideální prostředek pro předávání informací, dat, faktů. Podstatně hůře to jde s kvalitním projektováním pocitů, dojmů, tónu. Pokud dostaneme ostrý e-mail, může to v nás (podobně jako snad v každém člověku) vyvolat přecitlivělost, nebo pochybnost o nás samotných (a samozřejmě o pisateli). Nemáme se totiž čeho chytit, jako tomu je v běžné osobní komunikaci: chybí nám neverbální komunikace (gesta, výraz obličeje, smích), tón vyřčeného (může jasně naznačovat ironii, přehánění).

Studie prováděné mezi lidmi, např. na Vault.com, ukazují, že lidé velmi často mají pocit, že jejich tón v e-mailu není dobře pochopen. Mnohdy je vykládán jako příliš neformální, ostrý nebo zlostný. Samozřejmě že to, jak vnímáme písemnou zprávu někoho druhého, nezáleží zdaleka jen na autorovi zprávy, ale velmi na našem temperamentu, rozpoložení v okamžiku čtení zprávy, i na celkovém kulturním národním zázemí. E-mail je tedy třeba nejen číst, ale rozumět mu (a to si potřebují komunikující strany uvědomit, případně ověřit). Některé věci se nesvěřují ani papíru, takže ani elektronická pošta nebude tím nejvhodnějším médiem.

K vyjádření tónu se dnes hojně využívá emotikon, známých úsměvných nebo zamračených obličejíčků a podobných záležitostí. Jejich použití v e-mailu by se ale nemělo přehánět. Zejména ve formálnější podnikatelské komunikaci se jich hleďme vyvarovat a snažme vyjadřovat slovy přesně to, co máme na mysli, abychom nemuseli svá slova zjemňovat nebo shazovat ;-).

Adresát zprávy

Většinou je vhodné komunikovat s jedním adresátem, který (pokud zprávu někomu nepředá, o čemž by nás měl informovat) bude naším zodpovědným partnerem v komunikaci. Pokud zpráva může být stejně důležitá pro více adresátů, z nichž u všech se očekává nějaká odezva (v činnosti), pak je všechny specifikujeme prostřednictvím To:. Počet adresátů tohoto typu bude většinou velmi omezen.

V případě, že zpráva se má pro informaci dostat ještě dalším lidem, pak je specifikujeme jako adresáty kopie zprávy v cc:. Od adresátů uvedení v této skupině se neočekává reakce ani nějaká konkrétní činnost. To bychom si měli uvědomit nejen když zprávu generujeme my, ale i v případě, kdy zprávu obdržíme. Pokud jí nerozumíme, nevíme, co se po nás chce, nejprve zkontrolujme, zda nejsme na seznamu v kopii. Pokud ano, nemá smysl jakkoli rozhořčeně reagovat. Informace, jakkoli v tomto případě zbytečná, nám byla předána.

Třetí varianta adresování, tzv. "slepá kopie" (blind copy, BCC), umožňuje specifikovaným adresátům, aby se jejich jména adresy neobjevily před očima ostatních adresátů. Není slušné, aby korespondence určená konkrétní osobě byla takto kopírována, bez jejího vědomí, někomu jinému. Proto se Bcc: používá zejména v případech, kdy posíláme stejnou zprávu najednou mnoha lidem, kteří se vzájemně neznají a znát nepotřebují. Pak je vhodné uvést sama sebe jako hlavního adresáta (To:) a všechny ostatní adresáty v rámci Bcc:.

Rychlost odezvy

Elektronická podstata, zanedbatelná cena a také asynchronnost elektronické pošty umožňují a někdy svádí k okamžité reakci na přijatý e-mail. Pokud se jedná o čistě věcnou odpověď, která se od nás naléhavě vyžaduje, je tento princip namístě. Něco jiného ale je, pokud v nás přijatá zpráva vyvolala jakoukoli vlnu emocí, a to zejména negativních: pak je lépe se přemoci a NEodpovídat ihned. Cítíme se uraženi nebo ukřivděni a máme pocit, že to druhé straně musíme dát patřičně najevo. Podle toho ale také naše odpověď patrně vypadá od toho anglický výraz flaming. Někdo si nebere servítky a použije zcela nevhodných slov nebo tónu. Pak toho nejspíš bude velmi litovat.

Proto je lepší počkat, až budeme mít chladnou hlavu, až získáme víc souvisejících informací (i třeba o důvodech nebo momentálním stavu pisatele) nebo pohled na věc z okolí. Za hodinu nebo druhý den se totiž na věc můžeme dívat úplně jinak (někdy dokonce je lepší nereagovat vůbec). Potlačme svrbění prstů a okamžité odeslání ošklivého (v danou chvíli zdánlivě "spravedlivého" e-mailu). Jakmile stiskneme SEND, je zpráva už prakticky nenávratně na cestě k adresátovi. Pak se nestačíme divit, že ještě po letech se nám tato nepříjemná záležitost připomíná a že o ní ví snad celý svět. Pokud potřebujeme odpověď napsat ihned, ještě ji neposílejme. Schovejme si ji v rozepsaných zprávách a vraťme se k ní ze nějakou dobu, přečtěme si ji znovu a zvažme její obsah a tón, i potenciální dopad nejen na adresáta, ale i na naše vzájemné vztahy.

Spolehlivost elektronické pošty

Na rozdíl od telefonické konverzace není elektronická pošta 100% spolehlivá z hlediska doručení do poštovní schránky adresáta, protože ji čeká složitá cesta internetem, kde se může ztratit nebo zpozdit. A už vůbec si nemůžeme být jisti, že zpráva v Inboxu adresáta bude někdy přečtena a bude na ni zareagováno. Kolikrát slyšíme, že někde spadl poštovní server, zničily se disky, nebo odešel počítač příjemce i se všemi staženými e-maily. Naše elektronická zpráva tedy s určitou pravděpodobností může být zničena předtím, než vůbec předstoupí před oko adresáta. A i pokud tuto strastiplnou cestu úspěšně dokončí, pak může adresát náhodou zprávu smazat a zapomenout, že má nějak reagovat. Nebo nezapomene, ale prostě nemá už na nás žádný kontakt.

Další negativní variantou je, že dotyčný adresát není právě na své e-mailové adrese a nemá svoji poštu přesměrovanou, nebo kontroluje svou poštu pouze každých několik dní. Z toho plyne i závazek pro nás: kontrolujme si poštu pravidelně, nenechávejme přetékat poštovní schránky omezené velikosti na serverech ISP, a zejména nenechávejme čekat ostatní na naše odpovědi.

Na tyto možné technické nepříjemnosti je třeba být připraven: v případě naléhavé zprávy je možná lepší volit telefon, případně otestovat přijetí zprávy odesláním její kopie s upomínkou nebo požadavkem na brzkou odezvu. Ale nemá zřejmě smysl tyto upomínky posílat den co den, pokud nemáme odezvu z druhé strany. Něco je asi v nepořádku a pak nezbývá, než to ověřit jiným způsobem komunikace.

Kdo nás táhne ke dnu

Zatímco existuje celá řada obecných pravidel nebo rad, jak e-maily psát a posílat, přesto si asi každý z nás vybuduje "svůj" přístup k věci. Přestože podle otce internetu, Jona Postela platí, že máme být liberální v tom, co přijímáme, a konzervativní v tom, co posíláme, někdy možná stojí za to jemně upozornit protějšek, že nedělá dobře když:

- zapomíná (pečlivě) vyplnit předmět zprávy prázdných hlaviček e-mailových zpráv (to co bije do očí, zejména pokud mám srovnány zprávy abecedně podle předmětů) mým Inboxem prochází dost, a většinou jdou hned do koše, pokud mne nějak nezaujme odesílatel, takže na to trvalé hříšníky (ze svého pohledu) upozorňuji (většinou stejně marně); kromě prázdného předmětu snad ještě více iritující je, když tam odesílatel nechá návodnou informaci (pro sebe): [HERE FILL IN THE MESSAGE SUBJECT].

- posílá zprávy s velmi nejasným předmětem typicky e-maily, které důležitě sdělují, že obsahují DOTAZ nebo QUESTION, případně HELP!!!. Vzhledem k tomu, že působím jako školitel a že jsem členem několika technicko-studijních diskusních skupin na internetu, pak není divu, že velká část zpráv není nic jiného než dotaz či volání o pomoc při řešení okamžitého technického problému. Odesílatelé si neuvědomují, že pak jejich zprávy snadno zapadnou v archivech i v našich mailových schránkách. Někdy podlehnu pokušení a v odpovědi na podobný dotaz změním předmět na poněkud konkrétnější, ale tím zase dělám nepořádek v dané dílčí diskusi (thread);

- posílá spam málokdo si uvědomuje, že zprávy obsahující humornou historku, nebo obecnou informaci, sice zajímavou, ale dostupnou v jiných médiích, se mohou snadno stát nechtěnou poštou (spam), zejména pokud takovou zprávu zkopíruje na řadu adres ze svého adresáře;

- posílá zprávy s obrovským připojeným dokumentem zejména jedná-li se o něco nevyžádaného, nepodstatného, pokud možno v .pdf nebo .doc s obrázky, logy a jinými vylepšeními, snadno dosažitelného na webu vždyť stačí jen poslat odkaz a vyřízeno.

Pokud se výše uvedené nešvary ještě zkombinují s počtem e-mailových zpráv, které denně procházejí mým Inboxem, někdy chtě nechtě musím svůj e-mailový protějšek upozornit, že při neustálém přílivu kolem 300 zpráv denně zkrátka jeho zprávě nebude věnována patřičná pozornost, pokud prostě tu zprávu nezachytím snadno při průzkumu Inboxu.

Protějšek je někdy nepoučitelný, jindy není třeba dělat z komára velblouda (jeden dva z výše uvedených důvodů nepříjemné komunikace unesu), ale pokud se jedná o dlouhodobější proces, pak je asi dobré stanovit nějaká pravidla. Když jsem v kursu pro on-line instruktory University of California poprvé zjistila, že jako jedna z podstatných informací pro nové studenty se v pokynech vždy uvádí, jak mají e-maily posílané přímo na instruktora kursu být označeny, zdálo se mi to přehnané. Ale zjistila jsem, že je to jediná možnost, jak se dobře orientovat v důležitosti a naléhavosti zpráv, protože když vám najednou přibude 10-20 studentů, kteří tu potřebují informaci, tam se omlouvají, onde posílají úkoly, pak prostě jiný než přísný systém nezabere. On nezabere na některé ani tak, takže nezbude, než dodržet hrozbu a špatně označený pátý, desátý mail od daného nepoučitelného studenta prostě opravdu nekompromisně vyhodit.

Pokud je protějšek v podobě konkrétní osoby nepoučitelný, o to více se to vztahuje na kolektivní protějšky. Velký nešvar dnešní doby je inzerovat informační kontakt na firmu v podobě elektronické adresy, kam napíšete a neděje se nic. Jestlipak si firma uvědomuje, že takto předává o sobě jednoznačnou informaci, ale jistě ne takovou, jakou by si přála.

Jak zacházet s elektronickou poštou

Reakce na množství elektronické pošty, která nás denně stále intenzivněji zaplavuje, se z euforie už dávno změnila téměř na rezignaci. Kdy máme dělat svou práci, pokud hned ráno náš Inbox přetéká zprávami, které se většinou tváří jako superdůležité a žádají si naši okamžitou pozornost? Prvním krokem je začít brát elektronickou poštu jako nedílnou součást naší práce, našeho profesionálního života, a ne jako záležitost jaksi navíc, vyžadující nejednu "přesčasovou" hodinu. S tím souvisí také: nenechat se otrávit přívalem pošty a vzdát se, ale pravidelně poštu kontrolovat a třídit, neustále se rozhodovat.

Druhým krokem je naučit se objektivně hodnotit význam a důležitost jednotlivých zpráv vzhledem k momentální situaci a dané práci. Zprávy informačního charakteru např. mohou většinou počkat, ale ne v případě, pokud nás informují o novém produktu nebo řešení, které se právě hodí pro našeho klienta. Jinak s informacemi obsaženými v elektronické poště musíme zacházet jako s ostatními přetékajícími informačními zdroji: vybrat, co je (nebo může být) skutečně důležité, zatřídit a uschovat, případně příslušně zareagovat, ostatní vyhodit (v některých podnicích s dostatkem úložného elektronické prostoru se nevyhazuje nic: vše se může někdy v budoucnu dobře hodit, a pak doslova "jako když se najde"). Moc informací může být někdy spíše ke škodě než k užitku, protože se v nich přestáváme orientovat, což je obecný znalostní problém.

Třetím krokem je vybudovat si osobní systém, který nejprve otestujeme a pak se úspěšného systému budeme nekompromisně držet s vědomím, že jakékoli pochybení z naší strany povede k nepředvídatelným důsledkům. Přidejme si několik rad k vytvoření spolehlivého osobního systému zpracování elektronické pošty.

1.prohlédněme si záhlaví zpráv především předmět, případně jméno odesilatele. Tímto jednoduchým přístupem můžeme během několika málo vteřin přehlédnout desítky zpráv a vyhodit všechny, které pro nás nemají žádnou hodnotu. Tím se zbavíme jistě alespoň nějakého procenta zbytečných zpráv, jež nás pak dál už nebudou zdržovat. Úvodní přehlídka zpráv nám také umožnit vytřídit některé zprávy k pozdějšímu přečtení, přesuneme je z Inboxu do zvláštního oddělení;

2.netiskněme jednotlivé elektronické zprávy elektronická pošta je elektronické médium, a pokud cítíme potřebu si zprávu vytisknout na papír, pak jsme nepochopili jeho význam (nebo odesilatel). Samozřejmě pokud elektronická pošta slouží k posílání dokumentů (kde se nedá použít intranet), pak může být potřeba je vytisknout. Pokud ale dokumenty slouží k informativním účelům, nebo se jedná o prvotní verze dokumentu, měly by být zachovány v elektronické podobě. V každém případě je vhodné se předem dohodnout na formátu posílaných dokumentů, tj. jaký soubor je příjemce schopen na svém počítači otevřít a přečíst;

3.aktualizujme adresář adresář elektronické pošty obsahuje velice cenné informace o našem okolí, se kterým komunikujeme nejen samotnou elektronickou adresu, ale postavení pracovníka, podnik s kompletní adresou a telefonickým spojením, případně stránkou WWW. Dobré je uschovat v adresáři i další poznámky a informace, které se v budoucnu mohou hodit (např. za jakých okolností jsme se s dotyčnou osobou seznámili konference, diskuse na internetu, apod.; kde dotyčná osoba pracovala dříve; jaké specializované znalosti má);

4.nepřeposílejme zprávy e-maily neformálního charakteru (humor, pomluvy, nepravdy, ale i katastrofické informace o virech apod.) jsou dnes již považovány za naprosto nevhodné pro hromadné rozesílání, tím méně pro přeposílání dalším a dalším "obětem". Přeposílání (forwarding) zpráv oficiálnějšího rázu vyžaduje souhlas odesilatele s tímto činem (nezapomínejme na autorská práva k písemnému sdělení), takže je mnohdy lepší se vyhnout této činnosti, abychom nezpůsobili sobě nebo někomu jinému problém;

5.nezatěžujme komunikační sítě každá zbytečná elektronická zpráva, každý objemný soubor posílaný jako přívažek elektronické zprávě, to vše bezdůvodně zatěžuje komunikační sítě (zejména internet). Berme ohledy na ostatní, nejen příjemce, který musí doslova bojovat s velkými soubory (a doslova platit za jejich dlouhé stahování např. při vytáčeném spojení);

6.reagujme zodpovědně neodpovídejme na e-maily, pokud jsme rozčílení nebo prostě nemáme náladu a mohlo by se to projevit v našem tónu; neodpovídejme rychlostí blesku na e-mail jenom v tom smyslu, že jsme zprávu dostali a že se ozveme podrobněji později (až bude více času) to je nejjistější způsob, jak e-mail považovat za vyřízený ještě dříve, než jsme se jím začali zabývat (a to si odesílatel jistě nepřál);

7.nepoužívejme automatické odpovědi možnost nastavit automatickou odpověď v případě naší nepřítomnosti je sice lákavá, ale ne vždy má kýžený výsledek. Pokud chceme této vymoženosti využít skutečně k informaci, kdy se od nás nějaká činnost může nejdříve očekávat, pak bychom měli zprávu napsat nejen v rodném jazyku, ale i v mezinárodně používané řeči, aby tomu každý skutečně měl možnost rozumět. Pokud jsme na seznamu diskusní skupiny (mailing list), odhlašme se po dobu nepřítomnosti, aby stovky ostatních nedostávali záplavu zbytečných zpráv.

Doporučené zdroje:

The Ten Commandments of E-mail: How to cope with e-mail overload and more

(Harvard Communications Update, 1999, Volume 2, #3) http://www.hbsp.harvard.edu/ideasatwork/email.html

Elektronická kniha Instant Home Writing Kit a Internet Basics without fear! Quick-Start Guide for Becoming Internet-Friendly In Just a Few Easy Steps (Shaun Fawcett).

Elektronická kniha Netiquette (Virginia Shea, Albion Books), zajímavá kapitola The Art of Flaming http://www.albion.com/netiquette/book/index.html

Emotikony a zkratky:

http://www.netlingo.com

http://www.elsop.com/wrc/humor/em_acron.htm

http://www.astro.umd.edu/~marshall/smileys.html

http://members.aol.com/bearpage/smileys.htm

LOL :) A Guide to Internet Lingo and Emoticons (James A. Martin), PCWorld, březen 2002The Ten Commandments of E-mail: How to cope with e-mail overload and

more (Harvard Communications Update, 1999, Volume 2, #3) http://www.hbsp.harvard

.edu/ideasatwork/email.html

Elektronická kniha Instant Home Writing Kit a Internet Basics without fear!

Quick-Start Guide for Becoming Internet-Friendly In Just a Few Easy Steps (Shaun

Fawcett).

Elektronická kniha Netiquette (Virginia Shea, Albion Books), zajímavá kapitola

The Art of Flaming http://www.albion.com/netiquette/book/index.html

Emotikony a zkratky:

http://www.netlingo.com

http://www.elsop.com/wrc/humor/em_acron.htm

http://www.astro.umd.edu/~marshall/smileys.html

http://members.aol.com/bearpage/smileys.htm

LOL :) A Guide to Internet Lingo and Emoticons (James A. Martin), PCWorld,

březen 2002

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – Medicína na Internetu

Alexandr Růzha

c02p0342

Nemoci, diagnóza, léčba, léky, to vše jsou součásti našeho života, a jako takové si už našly i cestu na internet. Ne, nebudeme mluvit o počítačových nemocech, o tom se můžete dozvědět na jiných stránkách PC WORLDu, tentokrát se podíváme na nemoci trápící naše těla, přesněji řečeno na internetové stránky obsahující širokou škálu informací z tohoto oboru. Zaměříme se na stránky věnované převážně laické populaci, a to jak s praktickými informacemi o banálních a všedních nemocech, tak i vědeckými údaji o nevšedních chorobách.

Ve druhé části si uvedeme adresy s radami a údaji o očkování při cestování do zahraničí. Záměrně jsme se vyhnuli zkoumání psychologických a psychiatrických webů, protože na ty se zaměříme v jednom z příštích čísel PC WORLDu.

Výborným zdrojem rad jak na nemoci a místem pro začátek je www.edoctor.cz, populární a přehledný web, zaměřený na choroby, s nimiž se často setkáváme v našem životě a kolem nás, kupříkladu obezita, mrtvice, kouření, migréna, deprese, a ty potom rozebírá dosti podrobně, přitom srozumitelně diagnóza včetně domácího prostředí, léčba, prevence, zkušenosti lidí, životní příběhy, příslušné zprávy z primárního výzkumu nemoci, naleznete zde i případné odkazy na další užitečné webové stránky.

Samostatnými oblastmi jsou ty, věnující se speciálně problémům žen, dětí, mužů, těhotných žen apod., dále lékařský rádce, resp. databáze otázek a odpovědí uživatelů, spousta popularizujících testů a kalkulátorů, detailní popis vyšetření krve, CNS, očí, údaje o očkování a první pomoci. Obsažný popis vývoje a základních problémů, na které lidé narážejí, životní styl, životospráva, práva pacientů.

Jednou z prvních adres, která by mohla medicínských informací chtivé napadnout, je www.medicina.cz a určitě ji doporučuji. Základem serveru jsou články informující o nejnovějších trendech a poznatcích v medicíně, pro lepší přehlednost rozdělené na laické a odborné. Členění je opravdu vhodné, první část probírá přístupnou formou všeobecné problémy jako hubnutí, antikoncepci, poruchy spánku, rady pro očkování, co a kdy, odvykání kouření, fobie. Samozřejmostí jsou rady jak na běžné, akutní i chronické nemoci, co dělat, jak si ulehčit úděl, podpořit lékařem naordinovanou léčbu. Jednotlivé rubriky a podrubriky jsou průběžně doplňovány a nemusíte se bát, že byste se ztratili v přemíře odborných informací, ale zároveň také že byste zůstali s několika povšechnými radami, když chcete vědět více.

Právě odborníkům je určena druhá část, primárně směrovaná lékařům, ale využití pro ni najdou i laici s podrobnějšími znalostmi. Opět velmi kvalitní zpracování a členění novinky, popisy nových léčebných postupů, odkazy na odborné společnosti, data a místa konferencí, lékařská legislativa, seznámení s osobnostmi české medicíny i diskusní fórum.

Třetí částí je databáze volně prodejných léků. Vyhledávání dle názvu, účinné látky, ale i podle nemoci či nejobecněji dle symptomu. Informace obsahují to samé co běžně příbalové letáky, podrobné informace o účinné látce, léky se stejnou účinnou látkou. Dále data o výrobci, cenu a dokonce i fotografii léku.

Všechny články je možno rovnou tisknout a někomu poslat, takže pokud znáte někoho, kdo si nedává na své zdravotní problémy pozor, můžete ho zasláním patřičného článku podpořit.

www.slovniky.cz výborný on-line slovník, zaměřený převážně na vzdělanější laickou veřejnost, neoplývá přebytkem informací, ale ani neposkytuje heslovité odpovědi ve stylu "poradna pro Jarmilku". Obsahuje 35 000 hesel, prakticky to znamená, že skoro na cokoli poskytne více či méně obsáhlou odpověď, ale že se něco dozvíte, to si můžete být jisti. Pokrývá nemoci, jiné zdravotní problémy, lékařské obory, léčebné metody, ale i léky. Výborné je vzájemné hypertextové propojení jednotlivých hesel. Pokud dáváte přednost knižní podobě, tu si zde můžete objednat.

Velké množství informací poskytuje server www.zdrav.cz, a to hlavně z oblasti akutní péče, výzkumu a novinek z péče o zdraví, obvykle populární formou. Pro odborníky může být užitečný přehled článků se zdravotní tematikou v tisku. Nicméně i zde je obsažná část věnovaná specifickým nemocem, poruchám a situacím, například i informacím pro cestování. Slabinou je jen neutříděné řazení v dlouhém seznamu a poněkud slabší design stránek.

O lécích volně prodejných i s omezeným prodejem (tj. na předpis) se lze velmi mnoho dozvědět na www.aislp.cz. Tady se již jedná o lékovou databázi pro profesionály, ale opět platí, že poslouží i znalým laikům, resp. si můžete přečíst komentář o léku vám právě předepsaném, jestli je to skutečně to, co potřebujete. Primárním účelem je ale prezentace nabízené CD databáze, a z toho plyne jedna nepříjemnost kreditový přístup. Aby autoři zamezili intenzivnímu bezplatnému používání, limitují uživatele na získání jen omezeného množství informací za časový úsek. Netřeba se nicméně děsit, laiků se toto omezení příliš nedotkne, protože nelze předpokládat výrazné prohledávání databáze.

Na konec této části si ještě uvedeme dvě adresy webu se specializací na určité nemoci:

www.diazivot.cz, stránky pro diabetiky. Nejnovější zprávy z oboru, rady, testy, kalkulátory kalorií a cukrů, srovnání potravin dle obsahu sacharidů, akce, setkání a konference, rozbor jednotlivých typů cukrovky a souvisejících problémů, první kroky pro právě onemocnělé.

Poradnou alergiků budiž www.alergici.cz podobně jako u předchozího je tu rozčlenění různých typů alergií, příčiny a projevy, slovník pojmů, rady jak s žít alergikem, čeho a jakých věcí se vyvarovat, jaké léky brát, výborný je grafický pylový kalendář, každý den aktualizovaný, spousta odkazů.

Očkování při cestování do ciziny

Webem primárně se zabývajícím všemi otázkami kolem očkování je www.vakciny.net. Proti čemu se můžeme a měli bychom se nechat očkovat, kdy tak nejlépe učinit, jaké zásady při tom zachovávat, možné očkovací preparáty, kolik stojí a co je hrazeno právě vaší zdravotní pojišťovnou, a co si musíte hradit sami. Dále očkovací kalendáře, kontraindikace, nežádoucí účinky i legislativní normy upravující tuto oblast.

Zvláště dobře je zpracována část o očkování při cestování, krom informací o exotických nemocech číhajících v exotických i méně exotických krajích si můžete najít právě zemi kam cestujete, a které očkování byste tam měli a která musíte mít, případně jaké doklady si vzít s sebou, dokonce zde naleznete i popisy jednotlivých dokladů. A pro zjednodušení pravidelné informace o probíhajících i hrozících epidemiích v té které části světa. Samozřejmostí je seznam míst provádějících tato očkování.

Cestovním očkováním se zabývá i již zmíněný server www.medicina.cz po stisknutí knoflíku Široká veřejnost jděte do rubriky Nemoc a zdraví/Očkování/Očkování do ciziny. Základní informace jak a kdy o očkování požádat, na které nemoci si zvlášť dát pozor, jaké dokumenty sebou při cestování brát, právě co se týče očkování. Podrobnější údaje o očkování proti některým exotickým nemocem jsou potom v části pro odbornou veřejnost, hlavně o tom, čím a jak se očkuje, informace o místech výskytu nemocí apod.

A když cestujete do zahraničí, jistě nebude od věci si zjistit, zda, v jakém rozsahu a za jakých podmínek poskytuje cílová země péči českým občanům. Toto se dozvíte na internetové adrese ministerstva zdravotnictví, přesně potom na www.mzcr.cz/data/c227/lib/seznamdo. html. Mluvíme-li o ministerstvech, pro cestovatele bude jistě zajímavé nahlédnout i na web ministerstva zahraničních věcí www.mzv.cz, pro případné změny v pravidlech vzájemného turistického styku s jinými státy.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – květnová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0343

Tento měsíc se nabídka mobilních telefonů rozšířila o dva nové modely společnosti Sony Ericsson a inovovanou verzi velmi povedené Nokie 6310 s označením 6310i. Tento nový model je zajímavý a užitečný tím, že podporuje Java aplikace.

Sony CMD-J7

Mobilní telefon Sony CMD-J6 patřil především díky skvělému poměru cena/výkon mezi jeden z nejprodávanějších modelů loňského roku. V jeho šlépějích se nyní pokouší prosadit nástupce s označením J7.

Hned na první pohled zjistíte, že po stránce designu je telefon o pořádný kus napřed. Zmizela anténa, tmavě šedé barevné provedení se změnilo v atraktivnější modř a telefon je také o něco menší než jeho předchůdce. Naopak šířka a hmotnost telefonu jsou o něco větší. Z dalších změn je zajímavá např. absence posuvného tlačítka, které u J6 bylo umístěno pod ovládacím kolečkem, a využití Li-Pol baterie, s nímž telefon slibuje výrazně vyšší výdrž. Co se týče výbavy telefonu Sony CMD-J7 je až na malé odchylky zcela identická s vybavením svého předchůdce. Kapacita telefonního seznamu je tedy úctyhodných 500 položek, přičemž ke jménu je možné uložit až čtyři čísla. Telefon podporuje EMS zprávy, a mobilní literáti zcela jistě ocení přítomnost funkce prediktivního vkládání textu T9 s českým slovníkem. Z dalších funkcí stojí za zmínku především kalendář, hry a e-mailový klient.

Sony CMD-J7 nepřináší žádné převratně technologické změny a je v podstatě modelem J6 v modernějším kabátku. Nabízí veškeré užitečné funkce mobilních telefonů nižší střední třídy za poměrně rozumný peníz.

Sony CMD-Z7

Krom nástupce populárního modelu J6 se v tomto roce na trhu objevil i druhý přístroj společnosti Sony Ericsson, tentokráte určený spíše movitějším uživatelům, kteří si rádi připlatí za zajímavý vzhled a menší rozměry.

Stejně jako u CMD-J7 i u Z7 platí, že jde především o designovou změnu oproti předchozímu modelu. Zmizela anténa, změnila se barevná kombinace a rozměry. U CMD-Z7 ale spíše k horšímu. Nástupce sympatického přístroje Sony CMD-Z5 je totiž ve všech rozměrech o něco větší, a navíc váží o 13 gramů více.

Co se týče ovládání, je funkce Jog Dialu dovedena k dokonalosti. Tímto kolečkem můžete nejen otáčet, ale též jej stisknout k sobě a od sebe. Jediným ovládacím prvkem tak máte možnost ovládat veškeré funkce telefonu, vyjma vkládání čísel a textů.

Funkční výbava modelu Z7 není nijak závratná. Telefon má rozsáhlý interní telefonní seznam schopný pojmout 500 jmen a podporuje formát EMS a metodu T9 s českým slovníkem. Marně byste ale hledali rychlejší přenos dat než klasické CSD, vniveč by vedlo i pátrání po infračerveném portu. Zdá se tedy, že telefon je určen zejména těm zájemcům, kteří si spíše než na funkce potrpí na vzhled.

Nokia 6310i

V minulém čísle PC WORLDu jsme poprvé představili mobilní telefon podporující aplikace napsané v jazyce Java. Stejně jako německý Siemens, i finská Nokia se pokusila vsadit na tuto kartu a tak téměř dokonalou Nokii 6310 doplňuje na trhu model 6310i.

Hlavním tahákem tohoto telefonu, který je s 6310 téměř identický, je tedy podpora Java aplikací. Ty se ukládají do interní paměti o velikosti 128 KB, což představuje místo na minimálně 4 programy. V základní výbavě telefonu jsou programy pro převod jednotek, zobrazení času v různých světových pásmech a ping-pong. Tyto aplikace však můžete smazat a poohlédnout se na internetu po jiných, užitečnějších.

Oproti Nokii 6310 má inovovaná verze ještě několik drobných změn. Kromě designových maličkostí je to především podpora třetího frekvenčního pásma (1 900 MHz) a mnohem zajímavější a elegantnější modro-fialové podsvícení displeje. Podpora Javy je na poli mobilních telefonů poměrně zajímavě se rozvíjející trend. Oproti Siemensu SL45i má sice nová Nokia mnohem menší paměť na aplikace, avšak ten, kdo měl možnost tyto dva telefony srovnávat, mi dá jistě za pravdu,že po stránce uživatelského komfortu má finský výrobce náskok.

Alcatel OT 311

Nový low-endový Alcatel nabízí přijatelné rozměry a hmotnost, integrovanou anténu, výměnné kryty, snadné ovládání klávesou DriveKey a možnost psát dlouhé SMS, ale také poměrně pomalé vyhledávání jmen na SIM kartě.

Ericsson T65

Ericsson T65 je klasickým telefonem, který nezapadá do žádné kategorie. Podporuje GPRS a HSCSD, nemá však IrDA port. Umí psát dlouhé SMS, ale nezná český slovník T9. Navíc je poněkud širší, než jsme u klasických telefonů zvyklí.

Ericsson T66

Jeden z nejmenších mobilních telefonů na trhu nabízí pod označením T66 společnost Sony Ericsson. Po vizuální stránce poměrně vydařený přístroj však technologicky zaostává a jeho šance na úspěch jsou přinejmenším sporné.

Motorola Timeport 191

Velmi sympatický low-end uvedla Motorola pod označením T191. Jde o malý a lehký přístroj s vnitřní pamětí na sto jmen, prediktivním vkládáním textu T9 (prozatím bez českého slovníku) a grafickým menu.

Nokia 5210

Finská Nokia nabízí další z mnoha těžko zařaditelných telefonů. Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, poskytuje všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má i infračervený port.

Nokia 6310

Nástupce populární Nokie 6210 má vše, co jste u tohoto telefonu ocenili, a navíc i podporu GPRS, bezdrátového spojení Bluetooth a Li-Pol baterii, která by měla v provozu vydržet déle než týden.

Nokia 6510

Pokud máte rádi malé telefony od Nokie a poslední model 8310 byl na váš vkus až příliš barevný, pak doporučujeme Nokii 6510. Má ty samé funkce a je přece jen o pořádný kus konzervativnější.

Panasonic GD35

Low-endový Panasonic GD35 je určen především těm, kteří od mobilního telefonu krom telefonování a psaní SMS zpráv nevyžadují žádné speciální funkce. Otázkou je, zdali to není v dnešní době přece jen málo.

Panasonic GD 75

Prvním modelem Panasonicu bez antény je elegantní GD 75, jenž potěší především pamětí na 200 kontaktů a českým slovníkem T9. Pokud jej čeští operátoři zařadí do nabídky svých předplacených sad, mohl by se stát hitem letošního léta.

Siemens SL45i

Vylepšená verze mobilního telefonu s MP3 přehrávačem od německého Siemensu nabízí uživatelům podporu aplikací v programovacím jazyce Java. Některé jsou již v přístroji, jiné bude možné v budoucnu stáhnout z internetu.

§§§§§

$$$$$


Hardware


PC velikosti notebooku – Compaq Evo D500 Ultra Slim

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0244

V kategorii kancelářských PC se stále častěji vedle klasických sestav objevují i řešení ušitá na míru větším firmám, kde je kladen důraz na malé rozměry skříně, minimum zbytečných komponentů a snadnou správu po síti. V nabídce těchto speciálních počítačů vyniká zvláště společnost Compaq, která vedle populárního iPAQu představila na sklonku loňského roku i nové designové řešení kategorie Evo, nesoucí označení Ultra Slim Desktop. To bylo oceněno jako nejlepší produkt výstavy COMDEX 2001 a v oblasti osobních počítačů získalo ocenění Best of i na veletrhu CES2002.

Compaq Evo D500 Ultra Slim Desktop je malé PC, rozměry a hmotností srovnatelné s většími notebooky. Černo-stříbrná skříň obsahuje jednu MultiBay šachtu pro připojení CD či DVD mechaniky, jednu pozici pro MultiPort modul (např. Bluetooth) a Legacy modul se sériovým, paralelním a PS/2 porty, přičemž jak mechaniky, tak moduly MultiPort jsou kompatibilní s notebooky Evo. Na předním panelu skříně najdete krom běžné výbavy jeden USB port a konektor pro sluchátka a mikrofon, vzadu na vás čeká zástrčka pro síťový kabel, VGA konektor, další čtyři USB porty, vstup a výstup audiosignálu a již zmiňované porty na Legacy modulu. Zajímavostí Eva je jeho nízká hlučnost (pod 28 dB) a možnost postavit skříň do vertikální i horizontální polohy.

Testovaná sestava obsahovala procesor Intel Celeron 1,2 GHz, 128 MB operační paměti SDRAM, 20GB pevný disk Maxtor s rychlostí 5 400 otáček za minutu, integrovanou grafickou a zvukovou kartu a CD mechaniku Teac (16x). Sestavu doprovázely USB klávesnice a myš a 15" LCD Compaq TFT 5015m s vestavěnými reproduktory. V sestavě byla nainstalována česká verze operačního systému Windows XP Professional.

Výkon nového Eva jsme testovali v programu SYSMark2001 při rozlišení 1 024 x 768 bodů a 16bitové barevné hloubce. Získané skóre 115 bodů odpovídá konfiguraci a zcela postačuje pro kancelářskou práci. Compaq Evo D500 Ultra Slim Desktop je PC, které ocení především větší firmy, požadující minimální nároky na prostor a snadnou správu a kontrolu.

Compaq Evo D500 - Ultra Slim Desktop

rozměry

MultiPort

nízká hlučnost

Cena vč. DPH: 54 543 Kč

K testu poskytla firma: Compaq Computer, Na Pankráci 26, Praha 4

www.compaq.cz

§§§§§


Cesta do hlubin datového rozhraní - Od děrných štítků až po Serial ATA

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0316

Historie

Zapomínavost je vlastnost stará jak lidstvo samo, také proto se nikdo moc nediví, že se písmo objevilo na zemi už před tak dávnými časy. Pokud tedy opomeneme nějaké ty poryté hliněné destičky a potesané kusy balvanů a skal, můžeme směle říci, že prvním vážnějším záznamovým médiem se stal až papír. Zde snad ještě po "datovém rozhraní" příliš pátrat nebudeme, zřejmě bychom totiž došli k ruce, peru, čtecímu mechanismu v podobě očí a vyhodnocovacímu systému mozku v podobě kryptovací a dekryptovací jednotky.

Děrné štítky

Raději se posuneme o mnoho století let dál, tedy až do světa éry výpočetní techniky. V této době se totiž objevuje potřeba uchovávat informace nejen písemně na papíře, ale tak, aby s nimi mohl co nejpohodlněji pracovat i počítač. Což podoba latinky ani azbuky či čínských znaků určitě nebude.

Nejprve se na scéně objevuje vynález nazvaný děrný štítek. Papírový děrný štítek byl sice použit už mnohem dříve, než nastoupily počítače v roce 1801 jej, zřejmě poprvé, použil Joseph-Marie Jacquard pro řízení automatického tkalcovského stavu ale to ještě nebylo úplně plnohodnotné médium, neboť stroj pouze pracoval podle děrného štítku, který připravil manuálně člověk. Ovšem v době počítačů už nastala jiná situace. I v České republice se děrné štítky hojně využívaly, svědčí o tom i vydaná Československá státní norma (ČSN), která předepsala jejich vlastnosti (např. rozměry na 187,4 x 82,5 x 0,18 mm). Data byla zaznamenávána pomocí skutečné perforace papírových štítků v různých částech. S tím, že štítek byl rozdělen do osmdesáti či devadesáti sloupců a dvanácti řad. Data se ukládala nikoliv binárně, ale v systému písmen a číslic, přičemž abeceda byla, na rozdíl od znakové sady např. Windows, silně zredukována na základní písmena a znaky. Klasická kapacita děrného štítku se počítala na 80 znaků, pro jednoduchost řekněme 80 bytů. Což nejprve dostačovalo, ale později se objevilo i efektivnější kódování (160 znaků a podobně).

Děrné pásky

Je zřejmé, že ani zvýšená hustota záznamu na děrném štítku nemohla dlouho postačovat, zvlášť když programy a informace, které tvořily logické celky, zabíraly mnoho děrných štítků a tak jeden program jste si mohli doslova nasypat do krabice od bot. Ještě horší situace nastala, pokud se vám děrné štítky pomíchaly. Mimochodem, nepřipomíná vám to instalaci Windows 95 z disket (s jedinou výhodou, že diskety byly očíslované)? Z těchto logických důvodů vývojáři navrhli děrné pásky. Došlo ke zvýšení přenosové rychlosti jak při zápisu (děrování) na pásku, tak i při čtení perforovaného média. Data se ukládala na pásek v sekvenčním děrování, přičemž se kódovala v systému sedmi až devíti řad. U širších záznamů se používalo i kontroly správnosti dat pomocí paritního bitu. V praxi se využívaly děrné pásky nejen u počítačů, ale uplatnily se i například v oblasti telegrafů a dálnopisu. Nevýhodami však stále zůstávalo snadné poškození papíru a nemožnost jej přepisovat, tedy použít médium pro zápis vícenásobně.

Magnetické štítky a pásky

S objevem magnetických materiálů se situace u záznamových médií, která by dokázala udržet informace i bez napájení, dosti změnila k lepšímu. Doposud používané děrné štítky, vyrobené povětšinou z papíru, se vytrácejí a na jejich místo přicházejí štítky vyrobené z plastů a pokryté magnetickým povrchem. Díky němu se zvyšuje kapacita, teď už ne děrného, ale magnetického štítku mnohonásobně. Dále získal štítek schopnost přepisu a také se zvýšila i rychlost přístupu k datům na médiu bez rizika mechanického poškození, jak tomu bylo dříve v případě štítků vyrobených z papíru.

Magnetické pásky pro změnu vytlačily nejprve papírové datové pásky a později i děrné a magnetické štítky. Magnetické pásky se dokonce rozšířily natolik, že se nezačaly používat jen u velkých sálových počítačů, ale pronikly i do domácností. Známým příkladem jsou audiokazety, které se pro záznam hudby i mluvených projevů používají dodnes. Ovšem audiokazety vhledem k své technické vyspělosti (ve své době) dokázaly upoutat i výrobce domácích počítačů, a tak si jistě i vy vzpomenete na zlaté časy osmibitových počítačů, jejichž nedílnou součástí se staly více či méně obyčejné kazeťáky. Na úplně obyčejné kazety se ukládaly (v audiopodobě) programy i data. Některé počítače, např. modely Atari, využívaly k připojení kazetového magnetofonu, který musel být vybaven již AD a DA převodníkem jiné, například kdysi velmi známé ZX Spectrum převáděly audiosignál až ve svých útrobách.

Zálohovací páskové mechaniky

Poslední zmíněnou podobou magnetických pásek jsou pásky zálohovací; uplatňují se převážně v rukách správců sítí, kteří je, s různým stupněm oblíbenosti, využívají až do dnešních dní. Uznávány jsou především z důvodů vysoké kapacity na jednu kazetu (pásku), která obsáhne řádově desítky GB, a také pro relativně nízké riziko poškození uložených dat. Zálohovací mechaniky (streamery) zřejmě v nejbližší době rozhodně nevymizí, ale z hlediska dlouhodobého vývoje lze předpokládat, že nijak výrazně se s nimi počítat nebude. Na jejich místo nastoupí nové technologie zálohování dat, které budou pro uživatele ještě komfortnější než dosti pomalé páskové mechaniky.

Diskety

S objevem a rozvojem magnetických pásek začali vědci přemýšlet o dalších vylepšeních, která by zrychlila přístup k informacím uloženým na médiu. Celkem logicky následně došli k rotujícímu kotouči, pokrytém magnetickým povrchem. Pro lepší adresaci celého povrchu je magnetický prostor rozdělen do logických částí sektorů a případně clusterů, ke kterým je přístupová doba velmi podobná. Je to hlavní rozdíl oproti pásce, kterou je třeba vždy převinout na patřičné místo, a pak je ji teprve možno číst či na ni zapisovat.

První diskety (floppy disks) se vyráběly v rozměru 8 palců, později se objevila zmenšená verze o velikosti 5,25". Tu již zažily i první počítače z řad PC. Diskety dosahovaly nejprve kapacit cca 160 či 320 KB, a posléze v režimu vyššího formátu (Double density a High density) až 720 KB a 1,2 MB. Časem se na PC platformě vynořila i podoba disket o rozměrech 3,5", které nakonec předchozí 5,25" typ úplně vytlačily. Tři a půl palcové diskety jsou dnes sice médiem až děsivě zastaralým, nicméně převážně z důvodu absence modernějšího média, které by úlohu diskety převzalo nalezneme 3,5" disketovou mechaniku stále ještě v každém PC. Je sice pravdou, že se na trhu objevily i modernější disketové systémy (za všechny uveďme např. LS-120, jejíž datový prostor na jedno médium dosáhl 120 MB), nicméně ani přesto se nijak výrazně nerozšířily.

První pevné disky

Ač se to možná bude zdát neuvěřitelné, první pevný disk spatřil světlo světa už před celými 45 lety, kdy jej zabudovala do svého počítače společnost IBM. Měl tehdy na svou dobu neuvěřitelnou kapacitu 5 MB a rozměrově se blížil více k solidní ledničce než k dnešnímu miniaturnímu hard disku. Naštěstí pro nás uživatele se vývoj nezastavil, a tak se už v osmdesátých letech můžeme setkat s disky o kapacitě až 20 MB a rozměrem i hmotností, umožňujícími integraci do vnitřku počítačové skříně.

Mezi první disky, které se podařilo vtěsnat do počítačů PC, tehdy ještě PC XT, patřily výrobky společnosti Seagate, jež stála u zrodu diskového řadiče ST-506. Systém, známý také pod označením MFM (Modified Frequency Modulation), využíval pevných disků bez jakýchkoliv inteligentních obvodů, takže veškerou řídicí činnost musela provádět přímo karta řadiče. Tento fakt zhoršoval kompatibilitu výrobků od různých výrobců a dosti komplikoval uživatelům život.

Odstranit výše popsaný problém mělo rozhraní ESDI (Enhaced Small Device Interface), jehož posláním, vyjma dalších vylepšení, bylo přenést řídicí obvody přímo na konstrukci pevného disku a odlehčit práci řadiči v PC.

Nástup ATA

Jak je známo, boj a válka byly vždy motorem pokroku, a proto není ani příliš překvapivé, že konkurenční zápas stál za zrodem nového, modernějšího diskového standardu, jehož výhody smetly předchozí disková rozhraní do propadliště dějin. U porodní kolébky specifikace ATA (Advanced Technology Attachment) stály v roce 1986 společnosti Western Digital a Compaq. A jak je vidět, jejich snaha nepřišla vniveč, neboť rozhraní ATA i když ve velmi modifikované verzi je možné vidět v PC dodnes.

Vývoj ATA

Klasické rozhraní ATA nabízí možnost pomocí 40pinového datového kabelu připojit až dva IDE disky, přičemž platí, že jeden z nich musí být řídící (Master) a druhý podřízený (Slave). Standard v té době nabízel teoretickou přenosovou rychlost 8,33 MB/s a již podporoval známé režimy PIO (Programmed Input/Output) a přenos dat s využitím DMA (Direct Memory Acces) přímého přístupu do paměti.

I přes velký přínos rozhraní ATA se vývoj nezastavil, a neuplynula příliš dlouhá doba a rozhraní ATA2 už zaklepalo na dveře. Nemalou měrou k rozšíření ATA2 přispěla i skutečnost, že v režimu ATA1 nedokázal počítač (standardně) pracovat s disky většími než 512 MB. Na tuto neblahou dobu si jistě mnozí uživatelé vzpomenou a ti, kteří museli dokonce využívat služeb ovladačů umožňujících obejít nedostatky ATA1 (např. program OnTrack), si i nostalgicky povzdechnou při vzpomínce na ony zašlé časy. Ještě se však vraťme k ATA2, které umožnilo jak rychlejší režim přenosu dat (16,6 MB/s), tak i nový způsob adresování LBA (Logical Block Addressing), právě díky němuž byla prolomena hranice velkých disků.

ATAPI

Zřejmě pro úspěch ATA a ATA2 se začalo uvažovat o možnosti připojit na toto rozhraní i jiná než disková zařízení. Výsledkem se stal standard ATAPI (ATA Packet Interface), s jehož pomocí se dají připojit na 40pinový (ale i na 80pinový) datový kabel už nejen disky, ale i zařízení jako CD-ROM, CD-RW, páskové i různé jiné mechaniky a produkty.

EIDE

Rozšířené IDE neboli Enhanced IDE, jednoduše psané jako EIDE, vyvinula ve svých laboratořích společnost Western Digital a nasadila jej jako svůj strategický tah oproti konkurenci. Ve své specifikaci přidala řadiči kanál navíc, takže se poprvé v PC objevují dva datové kabely, oproti dřívějšímu jednomu. Každý z kanálů, označovaných jako primární a sekundární, dokáže připojit dvě zařízení, celkově tedy čtyři. Architektura rozdělení připojených mechanik či disků zůstává stejná, stále funguje "switchování", neboli nastavení pro Master/Slave režim, jen s tím rozdílem, že při plném obsazení řadiče existují zařízení označená Primary Master, Primary Slave, Secondary Master a Secondary Slave.

Ultra ATA

Po rozhraní ATA3, které definovalo pár nových vylepšení, např. technologii S.M.A.R.T (Self-Monitoring Analysis and Reporting Technology), se objevil poměrně důležitý a významný systém označený jako Ultra ATA/33. Vyvinula jej v roce 1997 tehdy disková velmoc, společnost Quantum, a dodnes je toto rozhraní v PC využíváno. Mezi jinými názvy, pod kterými je také známé, uveďme např. Ultra DMA/33 nebo někdy i ATA4. Jak již sám název napovídá, zvyšuje Ultra ATA/33 propustnost sběrnice z dřívějších 16,6 MB/s na 33,3 MB/s. Není bez zajímavosti, že snad všechny dnešní mechaniky CD-ROM a CD-RW pracují v režimu Ultra DMA/33.

ATA/66, ATA/100 a ATA/133

O rok později, tedy v roce 1998, společnost Quantum a několik dalších předních velmocí, zabývajících se vývojem pevných disků, přijalo specifikaci dvojnásobně rychlého rozhraní s názvem ATA/66. Je vidět, že historie se už úplně postarala o odstranění označení ATA3, ATA4 anebo v tomto případě ATA5, a nastupuje tedy pouze označení ATA/66. Pod ním se skrývá propustnost sběrnice 66 MB/s, a samozřejmě i zpětná kompatibilita se staršími režimy přenosu. Přechod na ATA/66 pro uživatele znamenal nejen to, že režim musí podporovat jak pevný disk, tak BIOS, ale navíc je poprvé potřebný 80žilový datový kabel, oproti předchozímu 40žilovému. To je způsobeno tím, že ke každému z předchozích 40 vodičů přibývá samostatné zemnění, tak aby i při vysokých rychlostech přenosu nedocházelo k chybám.

Logickým krokem k vyšším rychlostem byl počin v podobě zavedení standardu ATA/100, který dovoluje zvýšit propustnost sběrnice až do 100 MB/s, a v poslední době se již objevují první vlaštovky z řad disků umožňujících pracovat v protokolu ATA/133, kde je výkon zcela analogicky zvýšen na 133 MB/s. U posledně zmíněného rozhraní je zatím trochu potíž s malým zastoupení základních desek, které by ATA/133 podporovaly, ale zatím lze předpokládat, že v příštím roce se přeci jen tento standard masivněji rozšíří. V každém případě už dnes lze s jistotou říci, že doba jeho vlády bude krátká, neboť systém Serial ATA už klepe na dveře a s ním se počítá jako se standardem pro další budoucnost.

Další rozhraní

Ještě předtím, než prozradíme něco o nejmodernějším vyvíjeném rozhraní Serial ATA, podívejme se krátce i po alternativních systémech, které byly anebo ještě jsou pro připojování diskových i nediskových zařízení používány.

SCSI

Je rozhodně škoda, že velmi zajímavou sběrnici SCSI (Small Computer System Interface) nemůžeme podrobněji popsat, ale je to z toho důvodu, že SCSI by si zasloužilo místa na vlastní samostatný článek. Tudíž jen krátce: SCSI bylo navrženo v roce 1986 a ihned v první verzi nabídlo uživateli možnost připojit až osm zařízení na jeden řadič. Rychlost přenosu sice nebyla na dnešní dobu nijak převratná, ale postupem času se vývojem jednotlivých SCSI modifikací zvýšila až na dnešních (teoretických) 160 MB/s. Ze známých modifikací SCSI uveďme např. SCSI 1-3, Ultra2 SCSI nebo dnešní Ultra 160 SCSI. Zajímavý je i maximální počet zařízení, současné řadiče dokáží totiž "zaměstnat" až 15 připojených disků.

FireWire

Dalším poměrně zajímavým rozhraním je bezesporu "ohnivý drát", neboli FireWire. U jeho zrodu stála společnost Apple, která jej vyvinula jako vysokorychlostní sériové rozhraní. Jeho výhody jsou dosti značné. Hvězdicová struktura připojení zařízení, schopnost připojovat či odpojovat zařízení za chodu (Hot Plug-In) a rychlost přenosu dat nejprve 50 Mb/s, později 100 a dnes až 400 Mb/s. FireWire je rozhraní známé také pod standardizovaným označením IEEE-1394, nebo pod komerčním názvem společnosti Sony, iLink. Ostatně, zřejmě především díky Sony se rozhraní FireWire dostalo tolik do povědomí uživatelů. V roce 1995 totiž byla poprvé standardem IEEE-1394 osazena digitální kamera, vyrobená právě zmíněnou japonskou společností. Dnes je FireWire uznáván především jako jednoznačný standard připojení digitálních kamer k PC a pro přenos formátu DV, kdy se používá přenosové rychlosti 100 Mb/s. Ovšem bylo by liché odsoudit "ohnivý drát" jen pro účely videa, na trhu naleznete pro tento dosti moderní standard i plno jiných (převážně externích) zařízení. Např. skenery, externí pevné disky, vypalovačky, CD-ROM mechaniky, DVD knihovny, čtečky paměťových karet a podobně.

USB 1.x a 2.0

Specifikace univerzálního sériového rozhraní USB (Universal Serial Bus) pochází z roku 1995, kdy jej ustanovila skupina výrobců hardwaru, v níž nechyběla jména jako Intel, Compaq či Nec. I přes velkou podporu ze stran výrobců se USB rozšířilo v praktickém užívání až dosti později. Dokonce lze říci, že teprve v dnešních dnech se vlastnosti USB využívají naplno. Bohužel nízká průchodnost sběrnice 12 Mb/s (asi 1,5 MB/s) zabraňuje širšímu využití jinak velmi zdařilého systému. Vývoj nikdy nespí, a tak se v současnosti dostává na světlo počítačového světa nová specifikace USB, verze 2.0. Ta nabízí rychlost 480 Mb/s (přibližně 60 MB/s) a možnost vyššího napájecího zatížení. Z toho můžeme předpovídat, že je jen otázkou krátkého času, než se masivně objeví externí disky, vypalovačky a obdobné výrobky pro standard USB 2.0.

Budoucnost je v Serial ATA

Nacházíme se dnes v době velkých změn, a tak lze jen těžko říci, které rozhraní se rozvine v budoucnu více, které méně a za jak dlouho přesto však jednu jistotu máme. Budoucnost diskových rozhraní má jméno SATA, neboli sériové vysokorychlostní rozhraní ATA. Skupina složená z veličin jako jsou Dell, IBM, Intel, Maxtor a Seagate, spojila síly a začala v roce 1999 pracovat na specifikaci nového rozhraní, které by nahradilo stávající paralelní rozhraní ATA. Výsledkem se stalo SATA, tedy sériové ATA, jež má za úkol odstranit současné nedostatky paralelního systému. Změny se nedotknou jen přímého protokolu, ale i technického pozadí. Datový kabel už nebude plochý 40pinový s 80 žilami, ale pouze uzounký, navíc bude moci být až metr dlouhý, oproti dřívějšímu, který mohl dorůstat maximálně 18palcové délky (cca 45 cm). Tím se výrazně zjednoduší jak montáž počítačů, tak i přístup vzduchu, čímž se zlepší tepelné podmínky v celém PC. Jednoduše řečeno, zlepší se proudění vzduchu ve vnitřku počítače, takže nebude tak snadno docházet k přehřívání jednotlivých komponent. Jinak budou vypadat i přípojky napájení, ale napětí zůstane na stejné úrovni, takže při přechodu na SATA bude možné i na starých počítačích využít jednoduché redukce. Ostatně zpětná kompatibilita celé SATA provází takovým způsobem, že připojení starých zařízení (disků) na nové rozhraní by také nemělo být, pomocí redukce, neřešitelné. Pro uživatele ale bude evidentně nejzajímavější výkon. Propustnost sběrnice dosahuje v první verzi Serial ATA 150 MB/s, druhá verze, která přijde v budoucnu, bude pracovat rychlostí až 300 MB/s a zatím naposledy ohlášená, třetí revize, bude moci chrlit data až neuvěřitelným výkonem 600 MB/s. Co říci závěrem snad jen, máme se na co těšit, budoucnost patří Serial ATA.

§§§§§


Nový, větší a ještě lepší - Acer TravelMate 621LV

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0320

Jeden ze žhavých adeptů na titul "nejstylovější notebook českého trhu" Acer TravelMate 610 prošel letos drobnými změnami, které měly podchytit a eliminovat případné nedostatky, a tak se k nám do testu dostává inovovaný TravelMate řady 620.

Testovaný model TM621LV svou cenou 61 990 Kč bez DPH už částečně zasahuje do segmentu low-endů, avšak jeho koncepce, vybavení a výkony jej jednoznačně směřují výše. Vždyť už samotná konfigurace patří ke slušnému středu pomyslného mobilního pelotonu. Gigahertzové mobilní Pentium III spolu s 256 MB paměti dnes zaručují výkon, který stačí na běžné i leckteré náročnější aplikace.

Koncepce notebooku zůstala zachována a najdeme tedy uvnitř jeho těla jen DVD mechaniku Toshiba SD-C2502. Disketová jednotka není standardní součástí a lze ji získat pouze jako volitelné příslušenství. Pak buď nahradí optickou mechaniku v Acer MediaBay, případně bude připojena k jednomu z dvojice USB portů. Mimo těch obsahuje TravelMate 621 VGA a paralelní rozhraní, udivuje absence PS/2 portu, ale naopak překvapí přítomnost konektoru FireWire. Spojení s PDA či jinými notebooky je též možné s využitím infraportu, netradičně umístěného před klávesnicí.

Velmi pěkný 15" LCD displej s rozlišením 1 400 x 1 050 bodů poskytuje detailní a kontrastní obraz, a vyšší rozlišení pak sympaticky zvětšuje dostupnou pracovní plochu. Velká úhlopříčka ale logicky zvětšuje i víko, což přináší nepříjemný problém. Vrchní strana notebooku je pro větší pevnost vyrobena z hořčíkové slitiny, ale na tak velké ploše už snadno dochází k prohýbání magnéziového plechu. Ochrana citlivého displeje tak nemá dostatečnou účinnost.

Grafický čip je integrován v rámci čipové sady Intel 830M, a jak už je u takových typů zvykem, využívá paměť sdílenou s pamětí operační. Na externím monitoru je možné vykouzlit rozlišení až 2 048 x 1 536 bodů v 16 milionech barev a navíc ještě připojit televizní či analogový videopřijímač prostřednictvím složkového S-Video konektoru.

Široké jsou možnosti komunikace, dnes dá se už říci standardní síťové a modemové rozhraní je navíc v některých modelech typové řady TravelMate 620 doprovázeno také bezdrátovým síťovým modulem Wireless LAN, v testovaném produktu se však tento interface nenacházel. Dalším rozšiřujícím rozhraním je slot na PC karty typu I či II, i když vzhledem k už tak značnému počtu integrovaných zařízení, bude využíván nespíše pouze pro speciální karty (GPS, Bluetooth a podobně). Hned nad slotem pro PC karty je umístěna čtečka čipových Smart karet. Jejich použití poskytuje zvýšenou úroveň bezpečnosti, zaručenou softwarovým řešením autentifikace PlatinumSecret, ale kvůli samotné čtečce je k dispozici pouze jediný PC kartový slot.

Klávesnice je v podstatě identická s tou, která byla použita v předchozí řadě TravelMate 610, tedy netradičně zahnutá v úhlu 5 ?. Zahnutí podporuje ergonomické natočení zápěstí při psaní a podílí se tedy na snížení únavy při používání notebooku. Nad klávesnicí je pět uživatelských kláves tři plně programovatelné, a další dvě určené pro přístup na internet a k e-mailovému klientu. E-mailová klávesa je navíc podložena kontrolkou, která se rozsvítí v případě, že do kontrolované schránky dorazí nový e-mail. Pod klávesnicí je umístěn touchpad se Synaptics ovladačem a navíc čtyřsměrný kontrolér pro jednodušší pohyb po delších i širších internetových stránkách. Základem softwarového balíku je operační systém Windows XP v Home Edition. Vzhledem k pozicování notebooku je otázkou, zda by řadě TravelMate 620 nepříslušela více Windows XP v balení Professional. Nicméně Acer dodává domácí verzi Xpéček i u všech ostatních distribuovaných notebooků, a proto jde o spíše celkovou koncepci s ekonomickým pozadím než o ojedinělý výstřelek. Další programy jsou určeny pro správu notebooku (Notebook Manager, Launch Manager), bezpečnost (System Recovery, Norton Antivirus) či běžné použití (Power DVD, Acrobat Reader).

Mezi přednosti Acer TravelMate 621LV patří jednoznačně 15" displej, spolu s celkově bohatou výbavou a tomu odpovídajícím i vysokým výkonem. Za zmínku stojí určitě i novinky, jako je 30GB pevný disk a FireWire rozhraní. Je potěšitelné, že i přesto se podařilo udržet hmotnost na 2,75 kg, což notebook řadí mezi lepší průměr. Příjemná je navíc tříletá záruka s prvním rokem garance i v zahraničí.2

Acer TravelMate 621LV

displej, klávesnicekonfigurace"měkké" víkoCena vč. DPH: 75 600 KčK testu poskytla firma: Acer Computer, Novodvorská 1010/14, Praha 4,

www.acer.cz

§§§§§


Nejsilnější iPaq na scéně - Compaq iPAQ Pocket PC H3870

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0321

Novinkou od Compaqu, která si klade nejméně stejně vysoké cíle, jako úspěšná řada iPAQ Pocket PC H3600, je modelová rodina H3800, z níž jsme vyzkoušeli ten nejlépe vybavený typ iPAQ H3870. Z původního přístroje zdědil nový iPAQ řadu vlastností, ze kterých tou nejmarkantnější je podobný design a shodný komunikační konektor naspodu přístroje. Díky němu je možné používat již existující příslušenství, což citelně snižuje náklady na vlastnictví PDA ve větších firmách.

Displej je stejně kvalitní jako u předchozích verzí. Kombinace reflexního a podsvíceného panelu dovoluje jak komfortní práci při sníženém osvětlení, tak umožňuje bezproblémové používání PDA na přímém slunci. Zůstalo zachováno i rozlišení 320 x 240 bodů při 65 tisících barvách (16bitová barevná hloubka), ale přibyla jeho ochrana volitelným průhledným jacketem s odklapovacím víčkem.

Zatímco v displejích příliš velký posun vidět není, v procesorech už ano. Za dva roky, které uplynuly od uvedení použitého 206MHz čipu Intel StrongARM SA-1110, se na výkon díváme už trochu jinýma očima a může nás mrzet občasné čekání na odezvu přístroje, zvlášť při více spuštěných aplikacích současně. Situaci neřeší ani vestavěná 64MB paměť RAM a 32 MB aplikací ve flashovatelné paměti ROM.

Novinek je ovšem celá řada, i když jsou situované spíše do oblasti konektivity či rozšiřitelnosti. Jednou z nejdůležitějších inovací je integrovaná čtečka na karty SD/MMC, jejíž absence byla častou výtkou u předchozího modelu. Teď už ji tedy iPAQ obsahuje, i když je otázkou, zda vzhledem k jeho životnosti a předpokládané rychlosti nástupu SD/MMC technologie nebyla lepší volba konzervativnější CompactFlash. Tu je ale možno připojit také, i když je k tomu potřeba speciální jacket, stejně jako tomu bylo u iPAQu H3600.

Druhou výraznou změnou je integrované rozhraní Bluetooth. S jeho pomocí se z iPAQu stává silný komunikační nástroj a to zvláště v případě, že zároveň vlastníte notebook i mobilní telefon podporující tento nový bezdrátový interface. Pak není problém snadno synchronizovat data s osobním počítačem a vedle toho přistupovat prostřednictvím mobilního telefonu a GPRS na internet. Velmi cenný je přitom fakt, že během komunikace nemusíte telefon ani vyndat z pouzdra či kabelky. Musíme ale poznamenat, že Bluetooth není vlastní všem modelům nové řady H3800, ale pouze vybraným typům.

Použitá Li-Pol baterie s kapacitou 1 400 mAh dovoluje dosáhnout až 12 hodin provozu, i když skutečný čas hodně závisí na způsobu použití a téměř vždy se bude pohybovat pod touto hodnotou. I tak je to ale dobrý výsledek, neboť řada H3600 se dostávala maximálně k osmi hodinám, a to ještě bez jakýchkoliv připojených příslušenství, jež se vždy na životnosti podílejí negativně. Totéž ovšem platí i o dodatečné výbavě k H3800. Snad jen trochu zamrzí absence nějaké formy vibračního oznámení události, jak je to k vidění u jiných PDA, a zůstává tedy pouze alarm akustický a vizuální.

Drobnou, ale potěšující změnou je úprava tvaru pera, které se už nemůže vzpříčit v otvůrku na horní straně PDA. To se kvůli jeho nesymetričnosti u předchozí řady stávalo často, zvláště pak začínajícím uživatelům.

Operačním systémem je Pocket PC 2002, jinak tedy Windows CE 3.01. Standardem jsou v nich odvozeniny "officovských" programů Pocket Word či Pocket Excel, i když jejich funkčnost je proti desktopovým verzím značně omezena. Compaq dále přidává řadu užitečného či alespoň zajímavého softwaru, jako je například iPresenter PowerPoint Converter for Pocket PC a řada dalších titulů. Celkově je ale třeba přiznat, že nabídka softwaru na platformu Pocket PC je menší než na jiné platformy PDA.

iPAQ PocketPC H3870 dnes stojí 26 560 Kč. Není to sice málo, ale je třeba si uvědomit, že ještě před několika měsíci byla cena PDA od Compaqu výrazně vyšší. Z pohledu nabízených funkcí odpovídá zmíněných 26 a půl tisíce korun tomu, kolik může iPAQ ušetřit práce.

Compaq iPAQ Pocket PC H3870

design

Bluetooth

SD karty

CF karty jen přes jacket

výkon

Cena vč. DPH: 26 560 Kč

K testu poskytla firma: Compaq Computer, Na Pankráci 26, Praha 4

www.compaq.cz

§§§§§


Téměř kapesní notebook - HP OmniBook 510

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0323

Po předloňském uvedení OmniBooku 500 jako zástupce vysoce mobilních počítačů přichází letos HP s inovovanou variantou nazvanou celkem logicky HP OmniBook 510. Koncepce zůstala v podstatě zachována, notebook se skládá ze dvou částí, z nichž v té horní je celý stroj, zatímco dolní je ve formě rozšiřující docking station vyhrazena výměnným diskovým jednotkám a dalším portům. Na rozdíl od jiných výrobců je v případě OmniBooku 510 tato sestava nabízena vždy dohromady, takže uživatelé mají okamžitě k dispozici plnou výbavu přenosného počítače.

S hmotností mobilní části jen 1,7 kilogramu není problém vyrazit na cesty, kde stále zůstává k dispozici dvojice komunikačních rozhraní modemové (Ambit 56 Kb/s) a síťové (Intel LAN Ethernet 10/100). Pro periferie se nabízejí dva USB porty na zadní straně počítače, vedle nichž je umístěno "oko" infračerveného portu. Zbývající šancí na připojení je konektor D-Sub VGA pro externí monitor až do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů při 32bitové barevné hloubce a s možností simultánního provozu s LCD panelem v režimu rozšířené pracovní plochy. Máte-li nějakou oblíbenou PCMCIA kartu, stále ji lze vsunout do jediného slotu typu I, i když vzhledem k velmi rozsáhlému vybavení ve standardní konfiguraci budou PC karty využívány pouze výjimečně.

S potěšením musíme konstatovat, že v HP konečně implementují také bezdrátovou síť WirelessLAN podle užší specifikace Wi-Fi, a tak i OmniBook 510 má vestavěnou anténu v horní straně víka. Ovládání připojení je možné pomocí tlačítka na horní hraně, které se v případě aktivity WirelessLAN modře rozsvítí. Zajímavé je, že karta ActionTec PRISM Wireless LAN je vnitřně připojena k jednomu ze tří hubů sběrnice USB. Displej je pochopitelně menší, s úhlopříčkou 12,1 palce a rozlišením 1 024 x 768 bodů. Kontrast i jas jsou na úrovni lepších notebooků, vyloženě špičkových parametrů však nedosahují.

Klávesnice má sice také menší rozměry, ale velmi dobré rozložení a příjemný dotek zaručují, že i delší práce nebude zbytečně namáhavá. Navíc dvě programovatelná tlačítka, z nichž jedno je předem nastaveno jako Presentation Ready, dovolují nejčastěji prováděné úkony ještě zrychlit. Jako polohovací zařízení je zabudován trackpoint, což není příliš obvyklá volba.

V dokovací stanici jsou dvě pozice na diskové mechaniky, u testovaného modelu s mobilním Pentiem III na 1,13 GHz a 256 MB RAM byla jedna využita disketovou mechanikou a druhá kombem DVD-CD/RW. Těsně nad DVD mechanikou jsou ještě tlačítka pro samostatné přehrávání audio CD bez nutnosti zapnout notebook. Disketovou mechaniku je také možno připojit na USB rozhraní, avšak v tomto případě si musíte od HP zakoupit speciální kabel. Docking station rozšiřuje hlavně komunikační možnosti, když přidává ještě dva USB porty, sériový a paralelní konektor. Zajímavě řešeno je elektricky poháněné vyjímání notebooku z této stanice.

Cenově patří HP OmniBook 510, zvlášť v námi testované maximální výbavě, spíše do horní části cenového spektra. Je na něm vidět, že je to notebook velmi moderní koncepce, a tak se srovnání se svojí konkurencí bát určitě nemusí.

HP Omnibook 510

výkon

Wireless LAN

cena

trackpoint

Cena vč. DPH: 99 800 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1/1420, Praha 4

www.hp.cz

§§§§§


Více hudby ve starém kabátě – Creative D.A.P. Jukebox 20 GB

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0324

Pokud si při pohledu na fotografie říkáte, že jste test navlas podobného přístroje už viděli, máte částečně pravdu. Nový Creative D.A.P. Jukebox je totiž se svým starším kolegou, jehož test jsme přinesli před více než rokem, téměř identický. Jediným rozdílem, který dokáže oko postřehnout, je všeříkající nápis 20 GB. Ten totiž naznačuje, že v útrobách přenosného přehrávače není "pouze" 6GB pevný disk, ale model s téměř trojnásobnou kapacitou. Ta představuje více než 350 hodin hudby v 128Kb kódování.

Poměrně pochopitelnou daní za v podstatě neomezenou délku reprodukce jsou rozměry a především hmotnost přístroje. Při 12,5 x 12,5 x 3,7 mm váží téměř 400 gramů. S takovýmito proporcemi se jen stěží může měřit se stále menšími a menšími MP3 přehrávači s výměnnými MMC a SmartMedia kartami. Po designové stránce nevypadá Creative D.A.P. Jukebox 20 GB vůbec špatně a s přehledem tak poráží ostatní výrobce velkokapacitních MP3 přehrávačů včetně Personal JukeBoxu PJB 100, který jsme testovali před několika měsíci.

Co se týče ovládání a softwaru, nedošlo u nové verze k téměř žádné změně. Přístroj se ovládá pomoci dvanácti tlačítek a ovladače hlasitosti a operace jsou zobrazovány na displeji s rozlišením 132 x 64 bodů. Ten je pro lepší viditelnost zeleně podsvícen. Softwaru v přehrávači se dá stejně jako v případě předcházející verze vytknout především znatelné zpomalení při přehrávání a neschopnost zobrazení znaků s diakritikou. Uvítali bychom také, kdyby šlo mazat obsah pevného disku přímo z přehrávače.

Softwarová výbava přehrávače, dodávaná na jediném CD, obsahuje ovladače nutné pro propojení s PC a aplikaci Creative Play Center 2. Ta je ve verzi 2.50.08 a krom přehrávání audiosouborů, přenosu skladeb mezi PC a přehrávačem a ripování z audio CD do MP3 či WMA souborů, nabízí též možnost uskladnit na pevný disk D.A.P. Jukeboxu jakákoliv data. Tato drobnost rázem mění celé zařízení v přenosný pevný disk s kapacitou, která postačí pro veškerá data, jež v dohledné době budete chtít přenášet. Jediný problém byste mohli mít při přenosu dat. Rychlost USB rozhraní sice stačí pro přesouvání několika alb, ale pokud byste snad chtěli na D.A.P. Jukebox uskladnit třeba 5 GB dat, strávili byste při kopírování několik desítek minut.

Krom přehrávače a CD se softwarem získáte v originálním balení též sluchátka, kožené pouzdro, USB kabel a 2 sady baterií. Ty by měly podle oficiálních informací vydržet přibližně 4 hodiny reprodukce. Naše měření se v podstatě s těmito údaji shodují, záleží však na tom, zda často přeskakujete mezi skladbami a jak dlouho pracuje podsvícení displeje.

Creative D.A.P. Jukebox nelze doporučit těm, kteří rádi přenášejí zdroj hudby v kapse. Jednak za to mohou rozměry a hmotnost, jednak též nepříliš dlouhá životnost baterií. Těm, které tyto nedostatky neodrazují, nabízí přehrávač nekonečné možnosti přehrávání hudby a přenosu dat. Zanedlouho se navíc na trhu objeví třetí generace s vylepšeným designem, Li-Ion akumulátorem s výdrží okolo 11 hodin, a především s firewire rozhraním.

Creative D.A.P. Jukebox 20 GB

kapacita, design

výdrž baterií, rozměry

K testu zapůjčila firma: Actebis Computers, Na Radosti 399, Praha 5

Cena vč. DPH: 13 261 Kč

www.actebis.cz

§§§§§


Dobrý a ještě lepší – filmové skenery Umax a Minolta

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0325

K občasnému sejmutí transparentních předloh stačí využít běžný deskový stolní skener, vybavený dianástavcem nebo prosvětlovací jednotkou zabudovanou ve víku. Pro profesionální práci s diapozitivy a negativy jsou však určeny speciální skenery, které kromě vyššího rozlišení nabízejí i technologie pro vylepšení kvality sejmutého snímku.

Umax Powerlook 270 Plus

Levnější z dvojice testovaných zařízení byl výrobek společnosti Umax, který je určen pro uživatele pracující v prostředí operačních systémů Windows 95/98/Me/NT/2000, případně MacOS 7.1 a vyšší. Skener s rozměry 347 x 162 x 151 mm a hmotností 2,6 kg je vybaven třířádkovým CCD snímacím prvkem s maximálním hardwarovým rozlišením 2 700 x x 2 700 dpi při 42bitové barevné hloubce. Je dodáván s propojovacím SCSI kabelem, samostatnou PCI SCSI kartou, TWAIN rozhraním SilverFast Ai a kalibračním terčem IT8 pro vytvoření barevného profilu. Další programové vybavení zahrnuje Adobe Photoshop Elements pro úpravy naskenovaných obrázků. Součástí skeneru je dvojice předloh, z nichž jedna slouží k uchycení 4 diapozitivů a do druhé se vejde 6 políček negativu. Během instalace jsme překvapivě zjistili, že pro skener není na dodávaných kompaktních discích připraven žádný ovladač a v systému je zařízení označeno otazníkem jako nerozpoznané. Výrobek přesto funguje správně, neboť jeho řízení přebírá ovladač SilverFast Ai. Toto TWAIN rozhraní lze vyvolat stiskem tlačítka na skeneru nebo vyhledáním v programové nabídce Windows. Během zpracování náhledu snímků i při vlastním snímání se nepohybuje CCD prvek, ale předloha. Zpracování náhledu jednoho snímku si vyžádá přibližně 11 sekund. Snímky jsou přehledně uspořádány v ovládacím programu a lze jimi samostatně či skupinově otáčet, převracet je, pořídit výřez nebo je zpracovat jako celek. Samostatně lze měnit nastavení bílého a černého bodu, vyvážení jednotlivých barev, jasu a kontrastu, při práci využít barevný profil vytvořený s kalibračním terčem nebo uložit vlastní odlišné nastavení. Se zapnutou funkcí Digital ICE jsou z předlohy odstraněny vady vzniklé poškrábáním, prachem atd. Předlohy je možné sejmout najednou či postupně, rychlost finálního zpracování je závislá na rozlišení a režimu, ale také na rychlosti počítače, k němuž je skener připojen. Jeden snímek lze i při maximálním nastavení sejmout za 55 sekund, volba Digital ICE však může zpracování prodloužit na dvojnásobek. Dávka čtyř diapozitivů (při 2 700 dpi) v testu nepřesáhla tři minuty.

Umax Powerlook 270 Plus je v prodeji za 23 138 Kč včetně DPH. Za příznivou cenu tak lze získat nástroj pro každodenní práci s diapozitivy a negativy s přesnou barevnou kalibrací i dávkovým zpracováním snímků.

Minolta Dimage ScanMulti Pro

Druhý skener pro práci s transparentními materiály nelze označit jinak než jako profesionální. Radost z práce s tímto technickým zázrakem bych osobně přál každému fotoamatérovi, který se chystá převést své snímky do digitální podoby. Cenu 134 990 Kč však může akceptovat jen takový uživatel, který pro zařízení najde smysluplné a dlouhodobé uplatnění. Své místo najde v profesionálních provozech, například DTP pracovištích a reklamních agenturách. Tato Minolta dokáže sejmout nejen diapozitivy a negativy, ale i další materiály formátu 6 x 4,5 6 x 9 cm. Volitelně lze získat i předlohy pro 16mm filmy a další. Maximální hardwarové rozlišení je 4 800 x 4 800 dpi s výstupní 48bitovou barevnou hloubkou. V rozměrech 377 x 168 x 128 mm se skrývá citlivý třířádkový CCD prvek s 21 780 snímacími elementy. Komunikaci vede SCSI rozhraní, využitelné u počítačů s Windows 98/2000 nebo Mac OS 8.6-9.1. Využít lze i FireWire, pracující pod Windows Me a 2000 (PC) a s Macintoshi osazenými procesorem PowerPC G3.

Programové vybavení zahrnuje TWAIN rozhraní s názvem DS Multi PRO Utility. Vedle Digital ICE pro odstranění stop prachu a škrábanců, využívá skener i další silné nástroje: Digital ROC je určen pro zpracování vybledlých negativů, z nichž dokáže vykouzlit zářivé barvy. S Digital GEM pak můžete zmírnit či zcela vyhladit stopy zrnitosti patrné na originálu. Technologie je možné kombinovat, nebo použít všechny najednou. Jejich využití však podstatně prodlužuje dobu zpracování. Při práci s celými snímky či výřezy oceníte nastavení jednotlivých barevných kanálů, vyvážení černého a bílého bodu a snadné změny jasu a kontrastu. K dispozici jsou i variace se změnami podílu barev, s různým zastoupením odstínu a sytosti. Náhled snímku skener zpracoval za 11 sekund, index čtyř snímků jsme spatřili za 41 sekund. Zpracování diapozitivu si v režimech 1 200-4 800 dpi vyžádalo 49 s 5 min. 23 s. Maximální rozlišení a použití Digital ICE spolklo 12 minut a 33 sekund. Můžeme ale říci, že s tímto skenerem si lze troufnout na cokoli. Kvalitní originály jsou snadné, poškozené snímky si vyžádají více práce, avšak díky technologiím, vysokému rozlišení a denzitě 4,8 D dokážete opravit vady a obnovit původní barvy.

Umax PowerLook 270 Plus

rychlost práce

kvalitní TWAIN rozhraní

stručná dokumentace

Cena vč. DPH: 23 168 Kč

K testu zapůjčila firma: Umax, Hybernská 20, Praha 1

www.umax.cz

Minolta Dimage ScanMulti Pro

vysoké pracovní rozlišení

technologie ICE, ROC, GEM

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 134 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Minolta, Veveří 102, Brno

www.minolta.cz

§§§§§


Fototiskárny Canon - Canon S820, 820D a S900

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0326

Přestože inkoustové tiskárny společnosti Canon nepatří mezi nejlevnější zařízení na našem trhu, vzbudily díky konstrukci hlavy s oddělenými zásobníky tiskových barev (a z toho vyplývajících nízkých nákladů na provoz) nemalý zájem zákazníků. V minulých číslech našeho časopisu jsme vás v přehledových tabulkách TOP PC WORLD seznámili se všemi produkty určenými pro domácnost nebo malou kancelář. V tomto článku vám představíme zbývající výrobky Canon, připravené pro uživatele, kteří hledají kvalitní fototiskárny.

Canon S820 a S820D

Přestože dvojice tiskáren S820 a S820D vypadá poněkud nestejnorodě, ukrývá stejnou tiskovou mechaniku, která je schopna pracovat v rozlišení od 180 x 180 dpi do 1 200 x 1 200 dpi při použití běžného kancelářského papíru. Při tisku na lesklé či matné fotopapíry navíc tiskárny nabízejí i režim 2 400 x 1 200 dpi. Hlava s prodlouženou životností je širší, než u kancelářských tiskáren, protože kromě oddělených zásobníků základních barev CMYK nese i samostatné cartridge světle azurového a světle purpurového inkoustu. Kvalitu tisku ovlivňuje technologie MicroFine Droplet s vylepšeným dávkováním 4pikolitrových kapek inkoustu. Obě tiskárny jsou shodně vybaveny zadním šikmým podavačem pro 100 listů papíru formátu A4 a potištěné listy jsou vysouvány na přední odkládací plochu před tiskárnu. Rychlost tisku 4 strany barevně či monochromaticky za minutu platí pro náhledový režim zpracování dokumentů, při volbě vyššího rozlišení klesá s použitím speciálního fotopapíru až na 0,5-0,25 strany A4 za minutu. Canon S820 je vybaven paralelním i USB rozhraním, Canon S820D nabízí pro připojení k počítači jen univerzální sériový port, je však vybaven speciálním USB konektorem pro přímou komunikaci s digitálními fotoaparáty Canon PowerShot S30/S40, z nichž může tisknout vybrané snímky. Kromě toho nabízí i slot pro PC karty typu II s volitelnými redukcemi pro CompactFlash, SmartMedia, Memory Stick, SD, Microdrive, Multimedia a Flash ATA. Zařízení podporuje formát DPOF pro přímé výtisky snímků označených ve fotoaparátu, ve zvláštní výbavě za příplatek je možné dokoupit barevný 1,5palcový TFT displej, připevnit jej k tělu tiskárny a pro výběr snímků z paměťové karty a následný tisk využít speciálních ovládacích tlačítek. I bez doplňkového displeje lze přesouvat snímky z karty do počítače a zpět. Obě tiskárny mohou komunikovat s počítači PC s Windows 98 a novějšími verzemi nebo s Macintoshi s Mac OS 8.6 a vyšším. Na instalačním kompaktním disku jsou kromě ovladačů uloženy také soubory dokumentace a nápovědy. U modelu S820D byly přidány i programy 3-D PhotoPrint, PhotoStitch a ZoomBrowser/PhotoRecord. Během krátkého testování dosahovaly tiskárny shodných výsledků při zpracování prvního výtisku. Přestože zařízení nejsou primárně určena pro zpracování dokumentů, dokáží běžné textové soubory vytisknout za 26 sekund. Nepatrně delší dobu, jmenovitě 31 sekund, obě tiskárny potřebovaly na vytištění celostránkové vektorové nebo rastrové grafiky. Naměřené časy přitom byly shodné v režimech monochromatického i barevného zpracování. Volba standardní tiskové kvality zaměstnala produkty po dobu 1 minuty a 46 sekund, vysoké rozlišení a použití potahovaného papíru čas tisku prodloužilo na 3 minuty a 21 sekund. Maximální rozlišení 2 400 x 1 200 dpi při zpracování úlohy na lesklý fotopapír trvalo o dalších 40 sekund déle. Při hledání rozumného kompromisu mezi kvalitou tisku a rychlostí zpracování nám nejlépe vyhovoval režim vysoké kvality s tiskem na fotopapír, při němž lze celostránkový výtisk zpracovat za 2 minuty a 11 sekund. Kvalitu tisku ovlivňuje nastavení rozlišení, ale také využití správy barev ICM 2.0 u PC, příp. ColorSync 2.5 u Macintoshů. Uživatel má k dispozici jak režimy barevné shody, tak volby jasných barevných odstínů pro prezentace; může však měnit i vyvážení jednotlivých barev, jasu a kontrastu. Opět jsme se přesvědčili, že použití speciálních papírů podstatně zvyšuje úroveň zpracovaných dokumentů a v případě potahovaných listů se cena výtisku příliš neprodraží. Náklady na tisk ve standardním 20% pokrytí jsme z cen spotřebního materiálu vypočítali na 5,25 Kč. Pořizovací cena modelu Canon S820 byla stanovena na 9 990 Kč, za typ Canon S820D s vestavěnou čtečkou paměťových karet však zaplatíte 17 490 Kč.

Canon S900

Elegantní, rychlá a bohužel také drahá je třetí fototiskárna společnosti Canon. Model S900 je momentálně nejrychlejší testovanou fototiskárnou na našem trhu. Využívá sice stejnou šestici oddělených barevných inkoustů, avšak změnou jejich dávkování a použitím rychlejší tiskové mechaniky vzniklo zařízení schopné za minutu zpracovat 7 barevných či černobílých dokumentů. Maximální rozlišení je shodné s předchozími modely S820, rychlost tisku při použití lesklých fotopapírů se však pohybuje na hranici 1 strany A4 za minutu. Pozměněný design s odlišně zpracovanými ovládacími prvky, přední výklopnou a výsuvnou podložkou potištěných listů a zadním 100listovým zásobníkem vyhoví náročnému zákazníkovi, který si kromě vysokého výkonu potrpí také na vzhled. Canon S900 je možné k počítačům PC a Macintosh připojit pomocí dodávaného USB kabelu, podpora operačních systémů a správy barev je shodná s modelovou řadou S820. Doba barevného a černobílého tisku je u modelu Canon S900 rozdílná jen v případě tisku na kancelářské papíry. Nejrychlejší tisk písma v nejnižší kvalitě dokáže tiskárna provést za 18 sekund, běžné nastavení, tedy střední kvalita a rychlost tisku prodlouží dobu výtisku na 30-32 sekund. Barevná vektorová a rastrová celostránková grafika v náhledovém režimu práce tiskárnu zaměstnala jen po dobu 22 sekund, střední rozlišení si vyžádalo čas 59 sekund monochromaticky a 1 minutu a 4 sekundy barevně. Tisk s vysokým rozlišením jsme si vyzkoušeli jen se speciálními tiskovými médii. Režim 1 200 x 1 200 dpi s použitím potahovaného papíru Canon S900 zpracoval za 1 minutu a 40 sekund barevně a černobíle, stejné pracovní rozlišení s volbou fotopapíru dokáže tiskárna vytisknout za 1 minutu a 20 sekund. Rovné dvě minuty jsme čekali na zpracování celostránkové fotografie v maximálním rozlišení 2 400 x 1 200 dpi.

Náklady na provoz jsou u této tiskárny o něco vyšší, neboť na barevnou stránku s 20% pokrytím je třeba vynaložit 5,45 Kč. Vysoký výkon zařízení je přístupný každému, kdo je ochoten za něj zaplatit základní pořizovací cenu 17 490 Kč. Všechny ceny výrobků i spotřebního materiálu v článku jsou uvedeny včetně DPH.

Canon S820 a S820D

kvalita a rychlost tisku

displej jen volitelně (S820D)

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 9 900 Kč (S820) , 17 490 Kč (S820D)

K testu zapůjčila firma: Canon, Nám. Na Santince 5, Praha 6

Canon S900

kvalita a rychlost tisku

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 17 490 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon, Nám. Na Santince 5, Praha 6

www.canon.cz

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Varoščák, Jaroslav kasal, Michal Bareš

c02p0328

Po poměrně dlouhé přestávce budeme v tomto testovacím kole věnovat pozornostlaserovým monochromatickým tiskárnám. K testování se nám sešly produkty určenépro připojení do počítačové sítě i samostatné výrobky pro domácí použití či práci v malé kanceláři. Dále se nám v TestCentru sešlo sedm nových grafických karet, jejichž výkon, bohužel stejně jako cena, je rozprostřen od relativního minima až k extrémně maximálním hodnotám. Dobrá zpráva ale je, že i zde lze najít kousky s dobrým poměrem výkon/cena. Posledním typem testovaných zařízení jsou tento měsíc pevné disky. I v této kategorii jsme zvolili zástupce nacházející se v celé šíři cenového a výkonnostního spektra. Také zde pro vás přinášíme dobré zprávy disk s kapacitou 20 GB stojí okolo tří tisícovek a nejlevnější 80GB pevný disk lze sehnat za něco přes 4 500 Kč.

Kyocera Mita FS-1010

Novinka společnosti Kyocera Mita využívá designu předchozích tiskáren FS-1000 a FS--1000+, v zařízení je však zabudován procesor Power PC 405 s pracovní frekvencí 200 MHz a instalovanou paměť 16 MB je možné rozšířit na celkovou kapacitu 144 MB. Tiskárna FS-1010 pracuje v rozlišení 600 x 600 dpi, s technologií KIR2 zvládá i 2 400 x 600 dpi. Za minutu dokáže zpracovat 14 stran formátu A4, duplexní režim je možné použít jen při ručním zakládání papíru. Automatický spodní podavač je připraven pro uložení 250 listů, k dispozici je i přední výklopný víceúčelový zásobník pro 50 archů kancelářského papíru, obálek či štítků. Horní odkládací plocha zařízení pojme celkem 150 potištěných listů. Připojení k PC obstarává paralelní obousměrné rozhraní Centronics IEEE-1284B a USB port. Vedle jazyků PCL6 a KPDL2 (firemní PostScript 2) emuluje tiskárna také IBM ProPrinter, Diablo 630 a Epson LQ. Za příplatek lze zařízení vybavit síťovou kartou, slotem pro CompactFlash karty a rozšířit kapacitu vstupních zásobníků papíru. Během testování tiskárna překvapila svižným zpracováním textových dokumentů, při tisku grafických předloh však dochází k podstatnému zpomalení prvního výtisku. Mezi klady výrobku patří nízké provozní náklady 0,58 Kč na stranu A4, dvouletá záruční doba (pokud dříve nevytisknete 300 000 výtisků)

Cena vč. DPH: 15 982 Kč

Kyocera Mita FS-1050

Model FS-1050 pracuje se stejnou tiskovou mechanikou jako levnější typ FS-1010, využívá totožný procesor a nabízí stejné možnosti rozšíření operační paměti. Shodné je nejen pracovní rozlišení, ale také rychlost opakování. Beze změny zůstává i kapacita vstupních a výstupních zásobníků papíru s volitelným doplněním dalších spodních podavačů za příplatek. Proč se tedy na trhu objevily dva velmi podobné produkty? Dražší výrobek je určen pro uživatele, kteří se rozhodnou paralelní a USB rozhraní doplnit síťovou kartou a připojit tiskárnu do počítačové sítě. Práce s tiskárnou, či spíše její konfigurace, je díky displeji a směrovým ovládacím prvkům mnohem přehlednější a příjemnější. Při testu se časy prvního výtisku nijak výrazně nelišily. Rychlé zpracování ASCII textu za 12,4 sekundy bylo doprovázeno pomalejším kvalitním tiskem vektorové a rastrové grafiky. Při rozlišení 600 x 600 dpi je možné dosáhnout času kolem 15 sekund na první výtisk, vyšší volba kvality čekání prodlouží na 27 sekund u vektorové grafiky a 33 sekund u rastrového celostránkového výtisku. Dvouletá záruční doba je shodná s předchozím modelem, použití stejného spotřebního materiálu napovídá o shodných nákladech 0,58 Kč na stranu A4. Pořizovací cena testovaného produktu byla stanovena na 21 838 Kč. Měsíční zátěž obou tiskáren by neměla překročit 10 000 výtisků.

Cena vč. DPH: 21 838 Kč

Lexmark E322

Vyšší rychlostí opakování a měsíčním zatížením se může pochlubit Lexmark E322. Pro připojení k počítači tato tiskárna využívá USB a paralelní rozhraní, volitelně lze paralelní port zaměnit za síťovou interní kartu 10/100 Mb/s. Tiskárna s procesorem RISC Toshiba 3927 133 MHz a 8MB pamětí s rozšířením na 72 MB dokáže pracovat v režimech od 300 x 300 dpi do 1 200 dpi interpolovaně. Rychlost opakování se pohybuje na hranici 16 stran A4 za minutu. Ovladače PCL6 a PostScript 2 jsou připraveny pro systémy Windows i MacOS. Zařízení je vybaveno šikmým zadním podavačem pro 150 listů A4 se samostatnou částí pro podávání obálek nebo nestandardních médií. Potištěný materiál vystupuje na horní šikmý zásobník s opěrkou papíru, jehož kapacita je pouze 100 listů. Za příplatek je sice možné dokoupit spodní automatický zásobník na 250 archů A4, výstupní kapacitu však zvyšovat nelze. Vzhledem k plánovanému měsíčnímu zatížení 15 000 výtisků nelze hodnotit kapacitu zásobníků papíru jako zcela dostatečnou. Tiskárna dokáže velmi rychle zpracovat textové dokumenty, avšak jakékoliv grafické prvky ve zvolené úloze zatěžují paměť a podstatně prodlužují dobu tisku. Na výrobek je poskytována 12měsíční záruka, kladně je možné hodnotit nízkou pořizovací cenu 16 995 Kč. Na horší umístění v tabulkách mají největší vliv vysoké provozní náklady 0,98 Kč na stranu A4.

Cena vč. DPH: 16 995 Kč

IBM InfoPrint 1120 DN

Tiskárna InfoPrint 1120DN je určena pro práci rychlostí 20 stran A4 za minutu. Uživatelům nabízí režimy od 300 x 300 dpi do 1200 x x 1 200 dpi a měsíční zatížení 100 000 výtisků. Kromě připojení do počítačové sítě je možné s tiskárnou komunikovat prostřednictvím USB a paralelního rozhraní. Rychlost zpracování prvního výtisku ovlivňuje procesor MIPS IV 200 MHz a základní paměť 8 MB s možností rozšíření na 264 MB. Za příplatek lze dokoupit interní pevný disk nebo Flash paměť pro nahrávání fontů písma, loga apod. Testovaný produkt byl vybaven spodním automatickým podavačem pro 250 listů kancelářského papíru a víceúčelovým 100listovým předním výklopným zásobníkem. Součástí dodávky byla i spodní duplexní jednotka. Horní výstup umožňuje bez odebrání výtisků zpracovat až 250 listů. V nabídce výrobce je možné najít doplňkové vstupní a výstupní podavače a třidiče dokumentů. Programové vybavení je připraveno pro Windows 95 a vyšší verze, UNIX, Linux a Mac OS, k dispozici jsou samostatné ovladače PCL6 a PostScript Level 3. Dodávaný program MarkVision umožňuje vzdálenou administraci zařízení, změny v nastavení lze provést i v prostředí interní webové stránky tiskárny. Při testu jsme ověřili rychlost 20 stran za minutu, v režimu 1 200 dpi hardwarově však tiskárna zpomaluje na 12 výtisků za minutu. Náklady na tisk jsme vypočítali na 0,67 Kč na stranu A4, pořizovací cena byla stanovena na 60 998 Kč.

Cena vč. DPH: 60 998 Kč

Kyocera Mita FS-1800+

Novinkou mezi síťovými tiskárnami je i model FS-1800+ společnosti Kyocera Mita. V základní verzi uživatele nepřekvapí oboustranným tiskem, neporadí si ani s papíry rozměrnějšími než formát A4, přesto nabízí spoustu věcí, pro které bude mezi uživateli vyhledávána. Výrobky Kyocera Mita znepříjemňují život ostatním tiskárnám velmi nízkými náklady na provoz. Výjimkou není ani model FS-1800+, který dokáže stránku A4 vytisknout za 0,21 Kč (0,26 Kč při započítání servisního kitu pro 300 000 výtisků, jenž však podle prodejce nepatří do spotřebního materiálu). Uživatelé velmi pozorně sledují i údaje o prodloužené záruce 24 měsíců, a pokud k uvedeným údajům přidáme poměrně příznivou pořizovací cenu 55 254 Kč, pak se nelze divit výbornému umístění v našich tabulkách. Kyocera Mita FS-1800+ pracuje rychlostí 18 stran A4 za minutu, dokáže tisknout v maximálním rozlišení 2 400 x 600 dpi a kromě jazyků PCL 6 a KPDL2 (PostScript 2) zvládá i emulace Epson, IBM ProPrinter, LinePrinter a Diablo 630. V základní verzi je vybavena podavači pro 650 listů papíru a výstupními zásobníky pro 350 listů, její měsíční zatížení by nemělo překročit 65 000 výtisků. Pokud se domníváte, že vám kapacita podavačů nestačí, můžete využít nabídky výrobce a rozšířit ji dokoupením dalších spodních zásobníků, případně doplnit přihrádkový výstupní zásobník.

Cena vč. DPH: 55 254 Kč

Xerox Phaser 3400N

Novinkou na trhu je Phaser 3400, dodávaný ve dvou základních provedeních. Písmenem B je označován vstupní model, u něhož má uživatel k dispozici jen paralelní a USB komunikační rozhraní, zatímco N (network) napovídá, že zařízení je plně vybaveno pro práci v síťovém prostředí. Oba modely jsou určeny pro maximální zátěž 40 000 výtisků měsíčně. Xerox Phaser 3400N není rychlostním rekordmanem, přesto 16 stran A4 vytištěných za 60 sekund může mnoha uživatelům vyhovět. Procesor Power PC s taktem 166 MHz na základní desce doplňuje paměť 16 MB s možným zvýšením kapacity na 80 MB. Xerox Phaser 3400 pracuje v režimech PostScript Level 3, PCL5e a PCL6 a dokáže emulovat i Epson a IBM ProPrinter. Kromě maximálního hardwarového rozlišení 1 200 x 1 200 dpi a nabízí i nižší a v prvním výtisku rychlejší pracovní režimy. Kapacita podavačů 650 listů na vstupu a 350 výtisků na výstupu je vzhledem k výkonu dostatečná, přesto lze za příplatek doplnit další spodní zásobníky papíru. Mezi podporované systémy patří Windows 95/98, NT 4.0, 2000, Me a XP, Red Hat Linux 6.0 nebo vyšší a Mac OS 8.6 nebo novější verze. Testovaný produkt neměl problémy s kvalitou zpracovaných dokumentů, vysoké hardwarové rozlišení však ovlivnilo čas prvních výtisků. Pořizovací cena tiskárny činí 39 293 Kč, nepříliš výhodné se jeví provozní náklady ve výši 0,82 Kč na stranu A4.

Cena vč. DPH: 39 293 Kč

Xerox Phaser 5400V MDT

Poslední novinkou v našich testech a zároveň nejrychlejší tiskárnou tohoto kola je Xerox Phaser 5400V MDT. S rychlostí opakování 40 stran A4 za minutu, svižným zpracováním prvních výtisků, hardwarovým rozlišením 1 200 x 1 200 dpi a vysokým pracovním výkonem 200 000 výtisků měsíčně najde uplatnění v náročnějších kancelářských provozech. Tiskárna dokáže jednostranně i automaticky oboustranně zpracovat výtisky v maximálním formátu A3+. Standardních 1 050 listů ve vstupních podavačích a 500 výtisků na horním výstupu je možné volitelně rozšířit dalšími zásuvkami pro média formátu A3+ nebo menší. Provozní náklady ve výši 0,54 Kč na stranu A4 při standardním 5% pokrytí jsou podstatně výhodnější než u předchozího modelu. Ovladače pro Windows, Mac OS a další platformy se neliší od Phaseru 3400N, zahrnují tedy verze PCL5e, PCL6 i PostScript 3. Vzdálená konfigurace a správa tiskáren Xerox prostřednictvím softwaru CentreWare či Embedded WebServeru je jednoduchá a velmi přehledná. Za příplatek je možné dokoupit pevný disk a využít funkcí zabezpečeného tisku dokumentů i přehledného seznamu zpracovaných úloh pro rozúčtování nákladů mezi jednotlivé pracovníky či skupiny. Údaje o velmi kvalitním zpracování úloh platí i u tohoto výrobku v plné míře. Poměrně příznivá je pořizovací cena 123 098 Kč.

Cena vč. DPH: 123 098 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Varoščák, Jaroslav kasal, Michal Bareš

c02p0329

Creative 3D Blaster4 MX420

Grafická karta Creative 3D Blaster4 MX420 je dnes jediným zástupce nejlevnějšího modelu nové řady grafických čipů GeForce4. Oproti svým výkonnějším kolegům s označením MX440 a 460 má nejen sníženou frekvenci jádra, ale také pouze paměťové moduly SDRAM. Ty v konfiguraci 64 MB pracují na frekvenci 166 MHz, přičemž jádro je taktováno na 250 MHz. Stejně jako Creative 3D Blaster4 MX440 nabízí i tato karta výstup S-Video TV-OUT s podporou technologie nView, tedy zapojení dvou zobrazovačů k jediné kartě. Softwarová výbava karty se nese plně v duchu tradice této značky. Na přiložených CD naleznete ovladače pro Windows 9x, Me, NT 2000 a XP, nějaká ta grafická dema a plné verze her Incoming Forces: Deliverance a eRacer. Opět tedy ani stopa po DVD přehrávači. Výkon karty je pochopitelně jedním z nejnižších, stejně jako její cena. V 3DMarku2001 získala v rozlišení 1 024 x x 768 v 32bitové a 16bitové barevné hloubce skóre 3 669, resp. 4 756 bodů. V benchmarku Quake III zobrazil Creative 3D Blaster4 MX420 v rozlišení 1 024 x 768 (16bit) 130,3 fps, při stejném rozlišení a 32bitové barevné hloubce v Maxi Paynovi pak 31,2 fps. Creative 3D Blaster4 MX420 je nejlevnější kartou s čipem GeForce4. Nenabízí však příliš vysoký výkon, a na rozdíl od o několik stovek dražší verze MX440 má pouze paměť SDRAM.

Cena vč. DPH: 4 391 Kč

Creative 3D Blaster4 MX440

Jednou z prvních GeForce4 karet, která se nám dostala do ruky, byl model s čipem MX440 od společnosti Creative. V minulém čísle PC WORLDu jste na tuto kartu a na levnější verzi MX420 mohli najít recenzi v sekci krátkých testů. Creative 3D Blaster4 MX440 je karta na rozdíl od modelu MX420 poněkud rozměrnější, její jádro pracuje na frekvenci 270 MHz, a 64 MB paměti (DDR) je taktováno na 400 MHz. Na zadním panelu karty naleznete D-SUB konektor pro připojení klasického monitoru a výstup S-Video. Při připojení dvou zařízení (monitor + TV) můžete využít funkce nView, která umožňuje klonování obrazu či jeho rozšíření na dvě obrazovky. V softwarové výbavě karty naleznete ovladače pro většinu v dnešní době používaných operačních systémů, demoverze programů ukazujících schopnosti karty a plné verze her Incoming Forces: Deliverance a eRacer. Po stránce výkonu nabízí karta za vynaložené finance odpovídající výsledky. V 3DMarku2001 získala v rozlišení 1 024 x 768 celkové skóre 5 642 bodů při 16bitové barevné hloubce a 5 348 bodů při 32 bitech. V demoverzi Evolvy bez zapnuté funkce dot bumping zobrazila ve stejném rozlišení 1 302,2 snímku za vteřinu, v Quaku III pak 169,9 fps. Při ceně okolo 5 000 Kč je v současné době Creative 3D Blaster4 MX440 správnou volnou pro ty, kteří chtějí získat za co nejnižší prostředky alespoň průměrný výkon. Otázkou zůstává, co se stane, až se na trh dostanou karty s čipem GeForce4 Ti4200.

Cena vč. DPH: 5 190 Kč

Creative 3D Blaster Ti4400

Pro ty z vás, kteří nechtějí investovat více než patnáct tisíc do karty s čipem GeForce4 Ti4600, se jeví jako zajímavá alternativa grafický adaptér Creative 3D Blaster Ti4400. Nabízí o něco menší výkon za relativně velmi slušné peníze. Motorem karty je 275MHz jádro a 128 MB DDR paměti pracující na frekvenci 550 MHz. Karta nabízí krom klasického D-SUB konektoru pro připojení analogového monitoru i televizní S-Video výstup a DVI přípojku pro digitální konektivitu s LCD panely. Celá karta je umístěna na desce shodné velikosti jako u výkonější verze Ti4600. V krabici s adaptérem naleznete krom stručného manuálu v několika jazycích včetně češtiny a S-Video Cinch kabelu i CD s ovladači a stejnými plnými hrami jako u obou ostatních karet tohoto výrobce. Ve výsledcích testů nezaostává Creative 3D Blaster Ti4400 příliš za svým silnějším kolegou a rozdíl výkonu se rovná přibližně pěti procentům. V 3DMarku2001 získala karta v rozlišení 1 024 x 768 při 16bitové barevné hloubce 9 472 bodů a při 32 bitech 8 916 bodů. V Quaku III zobrazila při rozlišení 1 024 x 768 (16 bitů) a při minimálních detailech 197,1 snímku za vteřinu a v demoverzi Evolvy zvládla při stejném rozlišení 193,9 fps. Není divu, že se Creative 3D Blaster Ti4400 umístil v TOPech na první příčce. Do příchodu levnější verze Ti4200 totiž poskytuje pravděpodobně nejlepší poměr cena výkon ze všech dostupných karet.

Cena vč. DPH: 11 586 Kč

Asus V8460 Ultra

Pokud se vám do ruky dostalo minulé číslo PC WORLDu, pak pro vás jistě není tato karta žádnou novinkou. V těchto TOPech však proti sobě stojí dvě stejně výkonné karty s identickou hardwarovou výbavou. Jádro čipu grafického adaptéru Asus V8460 Ultra je taktováno na 300 MHz a karta je osazena 128 MB DDR paměti pracující na 650 MHz. Na zadním panelu karty najdete D-SUB, S-Video a DVI konektor. Stejně jako valná většina karet s čipem GeForce4, i Asus V8460 Ultra podporuje technologii nView. V softwarovém balíku naleznete ovladače, DVD přehrávač ASUS DVD2000 a utilitku pro přetaktování karty. V balení nechybí DVI D-SUB redukce a S-Video Cinch kabel. Výkon karet jsme měřili nestandardním postupem s použitím referenčních ovladačů verze 28.32, namísto ovladačů nalezených na CD. Pod systémem Windows 98 totiž s originálními ovladači na některých testovacích PC docházelo po jistém čase k zamrznutí karty. I přes tento handicap získala karta jedny z nejlepších výsledků ve většině testovacích aplikací a v Quaku III zaznamenala v průměru všech rozlišení a barevných hloubek dokonce celkově nejvyšší výsledky. Asus V8460 Ultra je jednou z nejvýkonnějších, ale zároveň nejnákladnějších produktů v mainstreamovém segmentu trhu grafických karet. Pokud vám nezáleží na pořizovací ceně, neváhejte ani vteřinu. Příštích pár měsíců vás po stránce výkonu nikdo netrumfne.

Cena vč. DPH: 18 909 Kč

Sparkle GeForce4 Ti4600

Druhou firmou, která dodala do těchto TOPů svůj nejvýkonnější model osazený čipem GeForce4 Ti4600, je společnost Sparkle. Ta se v tabulkách objevuje již tradičně s cenově velmi zajímavými nabídkami. I u této karty je srdcem jádro, pracující na frekvenci 300 MHz, a 128 MB DDR paměti s taktovací frekvencí 650 MHz. Na zadním panelu rozměrné desky naleznete D-SUB a DVI konektor a S-Video televizní výstup. I u této karty můžete využít možnosti zobrazení, rozloženého na dvě obrazovky (nView). Softwarová výbava karty, nacházející se na přiloženém instalačním kompaktním disku, je redukována na ovladače (pouze referenční) a prográmek CyberLink PowerDirector k editaci videa. Chybějí tedy plné hry i DVD přehrávač. Výkon jsme měřili stejně jako v případě Asusu V8460 Ultra, tedy s referenčními ovladači staženými z internetu. Sparkle GeForce4 Ti4600 si s nimi očividně rozuměl více, a karta tak získala vavříny ve všech testech vyjma Quaka III. V testovacím 3DMarku2001 dosáhl Sparkle GeForce4 Ti4600 v rozlišení 1 024 x 768 a při barevné hloubce 16 a 32 bitů 9 791, resp. 9 301 bodů. Sparkle GeForce4 Ti4600 je tedy grafický adaptér, který se může pochlubit nejvyšším výkonem ze všech testovaných karet. Navíc má oproti konkurenci mnohem nižší pořizovací náklady. Pokud chcete maximální výkon a oželíte plné hry a jiné drobnosti, pak je tahle karta pro vás asi ta pravá.

Cena vč. DPH: 15 616 Kč

Sparkle GeForce4 Ti4400

Druhou kartou od společnosti Sparkle je model GeForce4 Ti4400, osazený druhým nejvýkonnějším čipem GeForce4. Na první pohled vypadají oba adaptéry zcela shodně a rozdíl spočívá pouze v nižší frekvenci jádra (275 MHz) a 128 MB DDR paměti (550 MHz). Bez jakékoli odlišnosti je i konfigurace výstupů. Krom klasického výstupu D-SUB pro analogové monitory nechybí ani DVI konektor pro stále běžnější LCD panely a S-Video televizní výstup. Stejně jako u předchozího modelu Ti4600, se i u této karty softwarové vybavení skládá z ovladačů pro operační systémy Windows 9x, Me, NT, 2000 a XP a z utilitky CyberLink PowerDirector určené k editování videa. Součástí standardní dodávky tedy nejsou ani žádné hry, ani DVD přehrávač. Po stránce výkonu je na tom tato karta stejně jako obdobný produkt od společnosti Creative, může se tedy pochlubit výsledky jen o několik málo procent horšími než nejsilnější modely osazené čipem Ti4600. V 3DMarku2001 získal adaptér Sparkle GeForce4 Ti4400 v rozlišení 1 024 x 768 a v 16bitové a 32bitové barevné hloubce 9 406, resp. 8 846 bodů, v demoverzi Evolvy bez aktivované funkce dotbumpingu zobrazil 194,3 snímku za vteřinu. Sparkle GeForce4 Ti4400 nabízí v současné době téměř nejvyšší výkon za cenu o 5 000 Kč nižší nežli karty s čipem Ti4600. Slabší záruční podmínky a softwarová výbava jej však ochuzují o důležité bodíky, což se projevilo i umístěním v našich tabulkách.

Cena vč. DPH: 10 638 Kč

Hercules 3D Prophet FDX 8500 LE

Jediným zástupcem karet s grafických čipem od jiného výrobce, než je firma nVidia, je adaptér Hercules 3D Prophet FDX 8500 LE. Ten je postaven na upravené verzi čipu Radeon 8500 od firmy ATI. Jádro čipu má taktovací frekvenci 250 MHz a 64 MB DDR paměti pracuje na 240 MHz. Verze LE, prvotně zaměřená jako konkurence grafických karet GeForce4 MX, tedy představuje decentní snížení frekvencí jádra a pamětí. Konfigurace výstupů na zadním panelu je shodná s kartami GeForce4 Ti, tedy po jednom D-SUB, DVI a S-Video konektoru. Stejně jako nVidie, i ATI nabízí pod názvem HydraVision technologii, umožňující připojení dvou monitorů k jediné kartě. V softwarové výbavě adaptéru najdete krom ovladačů pro všechny verze Windows i DVD přehrávač PowerDVD. Výkonově se Hercules 3D Prophet FDX 8500 LE dá srovnávat s kartami osazenými čipem GeForce3 Titanium 500. V 3DMarku2001 v rozlišení 1 024 x 768 získal v 16bitové a 32bitové barevné hloubce 8 308, resp. 7 872 bodů. V benchmarku Max Payne zobrazila karta v rozlišení 1 024 x 768 (32 bitů) a při maximálních detailech a vypnutém FSAA 36,1 fps. Ve výkonnostním souboji s GeForce4 MX vychází Hercules 3D Prophet FDX 8500 LE jako jednoznačný vítěz a body mu dodávají i některé funkce, které vzhledem k absenci pixel shaderu GeForce4 MX nemají.

Cena vč. DPH: 6 820 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Tomáš Varoščák, Jaroslav kasal, Michal Bareš

c02p0330

Maxtor D740X 6L080J4

Pevný disk ze série D740X, pocházející od společnosti Maxtor, je prostřednictvím svých schopností výrobcem určen především pro náročné uživatele. Takto jej alespoň profiluje výrobce, my jsme se, jako již je v našich testech obvyklé, museli nejprve přesvědčit na vlastní oči. Podle technické stavby produktu, který je vybaven magnetickou vrstvou pracující s hustotou zápisu 40 GB na plotnu, rotací 7 200 otáček za minutu a nejnovějším běžným rozhraním Ultra ATA/133, lze už na první pohled předpokládat, že své tvrzení myslí Maxtor vážně. V testech si pevný disk s celkovou kapacitou 80 GB vedl více než dobře. V rychlosti kontinuálního zápisu se, s přenesenými 23,1 MB/s, zařadil na špičku pelotonu a v kategorii čtení (zde se ukazatel výkonu zastavil na hranici 40,8 MB/s) ukázal stejně tak dobré výsledky. Vzhledem k tomu, že disk dokáže využít výhod moderního komunikačního rozhraní Ultra ATA/133, zaznamenal v testu maximální propustnosti sběrnice (Read Burst Speed) jednoznačně nejvyšší výsledky. Ve špičce dokázal Maxtor D740X6L080J4 skrz sběrnici číst rychlostí 105 MB/s, což je hodnota pro Ultra ATA/100 nedostupná. Jen jedna věc ubírá celkovému hodnocení tohoto produktu na kráse, a tou je podpora ATA/133 na vaší základní desce. Pokud totiž nevlastníte vyloženě jeden z nejnovějších vybraných modelů základních desek, je velmi pravděpodobné, že o výhody ATA/133 přijdete.

Cena vč. DPH: 5 105 Kč

Samsung SP80A4H

S novým výrobkem označeným SP80A4H vyrazila do boje společnost Samsung. Z dřívějších testů jsme měli zkušenosti, že tento výrobce spíše než na drtivý výkon svých produktů sází na solidní poměr mezi výkonem a pořizovací cenou. A možná právě proto nás zarazilo, když se tentokrát pevný disk SP80A4H s kapacitou 80 GB a 7 200 otáčkami za minutu dokázal projevit výrazně jinak, než většina  dřívějších výrobků shodné značky. O tomto pevném disku nelze rozhodně pochybovat, že by byl nějakým kompromisem mezi výkonem a cenou. To dokládá podaným výkonem v kontinuálním čtení, kde prokázal nejvyšší výkon ze všech IDE zařízení v kategorii s pořizovací cenou pod 6 000 Kč. V rychlosti zápisu sice výrobek už mezi absolutní elitu nepatří, nicméně s 20,4 MB dat uloženými za sekundu je na tom také velmi dobře. Tento Samsung je možné doporučit nejen jako rychlý datový sklad s velmi příznivou pořizovací cenou, ale i jako výkonný systémový disk i pro náročné aplikace vyžadující především rychlé čtení z disku.

Cena vč. DPH: 5 648 Kč

Maxtor D540X 4K080H4

Společnost Maxtor, která pohltila vývojové centrum Quantumu, si od té doby značně polepšila a není divu, že jejich výrobky je nutno brát s respektem. O tom svědčí široké spektrum pevných disků, které Maxtor vypustil na trh. Maxtor s kapacitou 80 GB vychází z D540X, což sice není zrovna nejvýkonnější řada, takže právě zde nebudeme básnit o překonaných rekordech, přesto je však disk pro uživatele zajímavý. Zvláště pro ty, kteří potřebují diskový prostor za co nejnižší cenu. Z technologického hlediska je disk vyroben pro rozhraní ATA/ /100, tudíž v tomto případě Maxtor na ATA/ /133 nevsází. Ostatně to není ani potřeba, protože rotace je na úrovni 5 400 ot./min a výkon ani ve čtení, ani v zápisu nedosahuje extrémních čísel. Výrobek je osazen 2MB vyrovnávací pamětí, což je dnes také obvyklé. Celkově je o D540X 4K080H4 možné říci, že se jedná o běžný produkt, vhodný pro uživatele, který netrpí touhou po rychlosti a upřednostní spíše poměr výkonu k pořizovací ceně.

Cena vč. DPH: 4 617 Kč

Western Digital WD200EB-00CPF0

Od Western Digitalu pochází disk ze série Protégé, nazvaný WD200EB. Jak již samotné označení napovídá, jedná se o na dnešní poměry kapacitně malý disk. Dokáže totiž uživateli nabídnout pouze 20 GB úložného prostoru. Přesto však jsme byli rádi, když jsme si tento produkt mohli to našich testů zapůjčit. Mnoha uživatelům totiž postačuje i daleko méně místa, a tak je docela rozumné nevyhazovat zbytečně peníze za disk a investovat je potřebnějších komponent (třeba i solidního LCD panelu). Nicméně vrátíme se k Westernu disk je vyroben pro Ultra ATA/100, a stejně tak jako všechna ostatní zařízení je plně zpětně kompatibilní. Do výbavy patří 2 MB vyrovnávací paměti a jedna fyzická plotna, na které je umístěno již zmíněných 20 GB. Vzhledem k tomu, že disk pracuje rychlostí 5 400 ot./min, nečekali jsme od něj žádné velké zázraky, a možná právě proto nás zařízení docela mile překvapilo, když se i přes silnou konkurenci dokázalo usadit v žebříčku na docela slušné pozici.

Cena vč. DPH: 3 045 Kč

IBM Deskstar IC35L120AVVA07

Kdybychom tento disk rozebrali až do pomyslných vnitřností, zjistili bychom, že se v jeho nitru nacházejí hned tři datové plotny. Hustota dat na plotnu je u každé z nich solidních 40 GB, čímž je ve výsledku zajištěno slušných celkových 120 GB datového prostoru. Pro zrychlení komunikace a přenosu dat mezi vlastním zařízením a počítačem je hard disk osazen 2 MB velkou vyrovnávací pamětí. U této kategorii a značky se nebudeme nijak divit, když zjistíme fakt, že disk disponuje 7 200 otáčkami za minutu. To samozřejmě přímo ovlivňuje, ve spojitosti s hustotou dat na plotnách, i výsledný výkon. V testech se následně výrobek IBM ukázal velmi příznivě, a zvláště v rychlostech zápisu i čtení se předvedl na výbornou. Vysoká kapacita přepočtená na pořizovací cenu jen pojistila celkové vítězství. Disk IBM se projevil jako výkonný kousek a lze jej doporučit všem příznivcům vysokého výkonu, kteří touží po velké diskové kapacitě, umístěné na IDE disku.

Cena vč. DPH: 9 110 Kč

Western Digital WD1200JB-00CRA0

V minulém kole klání pevných disků se na zlatou příčku probojoval s velkou převahou produkt firmy Western Digital. Byl to výrobek ze série BB, tedy výkonové zařízení, disponující vyrovnávací pamětí 2 MB a rychlostí 7 200 ot./min. Do tohoto kola se nám dostal ještě o něco "nadupanější" model, jenž nese sériové označení JB (speciální edice) celým jménem tedy WD1200JB-00CRA0. Vyzbrojen je oproti slabšímu bratříčkovi osmimegabajtovou vyrovnávací pamětí. Tuto zajímavost jsme si schválně vyžádali na testy, neboť jsme chtěli na vlastní oči vidět, nakolik jinak naprosto stejnému disku pomůže ve výkonu přidaných 6 MB cache. Podíváte-li se do tabulky, zjistíte, že disky dopadly téměř stejně. Jediný drobný rozdíl se projevil na výsledku testu v kontinuálním čtení, kde WD1200JB dosáhl zlaté pozice, nicméně jinak se téměř všechny výsledky podobaly. V každém případě lze o WD1200JB směle prohlásit, že je diskem řadícím se k nejvýkonnějším zařízením na současném trhu.

Cena vč. DPH: 9 886 Kč

Maxtor D540X 4G160J8

Na tento disk jsme se vyloženě těšili. Pevný disk Maxtor s označením D540X 4G160J8, totiž nabízí rovnou dvě výjimečné vlastnosti. První z nich je brutální diskový prostor o kapacitě 160 GB a druhou se stává podpora nového IDE rozhraní Ultra ATA/133. Výhoda velké kapacity je zřejmě každému uživateli jasná, zvlášť pokud vezmete v potaz pořizovací cenu, která po přepočtu na 1 MB vychází vždy u kapacitně větších produktů lépe než u "párgigových mrňousků". V tomto případě při kapacitě 160 GB vychází jeden MB na směšných 6 haléřů, což je rekord v celé historii TOPů. Bohužel, co se týká rozhraní ATA/133 i celého výkonu disku, je situace poněkud rozpačitější. Samotný disk pracuje totiž pouze s 5 400 ot./min, a tudíž se jeho výkon posouvá až hluboko za čelo pelotonu. Ani ATA/133, které se jinak v testu maximální propustnosti sběrnice snažilo za všech sil, situaci nezvrátilo.

Cena vč. DPH: 10 296 Kč

§§§§§

$$$$$


Software


Nová dimenze Clipperu – Alaska Xbase++ 1.7

Jiří Mičke

c02p0277

Alaska Software nabízí svůj vývojový nástroj Xbase++ 1.7, založený na oblíbeném jazyku Clipper (plně kompatibilní s Clipperem 5.2 od CA), a dále rozšiřuje jeho možnosti. Komunita programátorů Clipperu (a také příznivců dBASE a FoxPro) tak může stále používat "svůj" jazyk, a bez nutnosti přechodu na jinou vývojovou platformu dělat aplikace pro Windows nebo OS2/Warp. Výhodou je i to, že dříve napsaný kód není nutné přepracovat, nýbrž jej lze po úpravě použít na uvedených platformách. Programátoři tak šetří čas při dalším vývoji i při vlastním způsobu programování: V Xbase++ programátor nemusí pro napsání programu nejdříve zvládnout všechny techniky programování pro grafické rozhraní a výše uvedené platformy, ale při zachování produktivity se postupně seznamovat s novými možnostmi. Kromě toho umožňuje Xbase++ používat řadu dalších moderních technologií a spoustu dalších aplikací rozšiřujících její možnosti.

Práce s programem Xbase++

Instalují se tyto komponenty: Grafické prostředí pro návrh formulářů FormDesigner, kompilátor, ladicí prostředí Debugger, program na správu projektů ProjectBuilder, linker a kompilátor prostředků Resource Compiler. Jednotlivé komponenty se spouští jako samostatné aplikace. Práce s Form Designerem je jednoduchá a intuitivní. Velmi jednoduše lze i používat údaje databází. Jeho prostřednictvím je umožněno následně vygenerovat programový kód formulářů (např. v objektově orientované formě), který slouží jako základ pro doprogramování požadované logiky aplikace. Pro programový kód se používají ASCII soubory typů PRG a CH pro kód určený preprocesoru, vložený do programu pomocí direktivy #include. Xbase++, vytváří nativní 32bitový kód, k dispozici je cca 50 komponent a tříd. V programech lze používat knihovny DLL a API funkce Windows, technologii OOP (vícenásobná dědičnost, zapouzdření, polymorfismus), multitasking a multithreading a další. Xbase++ také poskytuje programové rozhraní API pro využití kódu napsaného v jazyce C (možnost statické i dynamické vazby). Pro uživatelské rozhraní je možno použít dva mody textový (VIO) a grafický (GUI). Ve VIO jsou funkce a příkazy v podstatě shodné s Clipperem např. "klasické" @... SAY, @... GET). Pro zjednodušení převodu aplikací z DOSu do grafického rozhraní nabízí Xbase++ další, tzv. "hybridní" režim, který je kombinací obou výše zmíněných. Pro vlastní převod těchto programů je výhodné použít eXpress++ firmy Donnay Software, který lze použít i při psaní nových aplikací. K vytvoření spustitelné aplikace se nejdříve použije kompilátor spuštěný z příkazové řádky, jenž přeloží programový kód do binární kódu souboru typu OBJ, a poté se pomocí ProjectBuilderu vytvoří projekt aplikace a vlastní spustitelný program (EXE, DLL). Jádrem projektu je textový dokument typu XPJ, v němž ProjectBuilder udržuje údaje nezbytné pro jeho správu. Xbase++ může prostřednictvím interních komponent DATA, ORDER, RELATION a DICTIONARY pracovat s údaji různých databázových strojů (dBASE, FoxPro, ASCII soubory); s využitím ODBC ovladačů lze přistupovat k řadě dalších desktopových databází, i typu SQL. Databázové jádro Xbase++ využívá tzv. technologii Rushmore, pro zrychlení práce s daty a optimalizaci dotazů.

Další nástroje

Z řady dalších nástrojů rozšiřujících možnosti Xbase++ jmenujme ADS (Advantage Database Server) databázový stroj pro vývoj aplikací typu klient/server. ADS může být využito i pro vývoj internetových aplikací ve spolupráci s appserverem WAA; dále Borzic Software SQL Express, což je objektově orientovaná knihovna pro použití dalších relačních i nerelační datových zdrojů přes ODBC. Knihovna funkcí XbToolsIII slouží pro zachování kompatibility s CA XbTools a dále usnadňuje vývoj aplikací pro prostředí Novell Netware. Knihovna ActiveX Factory firmy JazzAge Software je určena pro vytváření a používání modulů ActiveX.

Další vývoj Xbase++

Alaska Software v současné době připravuje vývojové prostředí typu RAD Visual Xbase++. Uvedení na trh se předpokládá v druhé polovině tohoto roku (dnes je dostupná beta-verze). Velmi stručně některé možnosti: Plná kompatibilita se stávající Xbase++, integrovaná správa projektů, existence průvodců, možnost používání šablon a plug-inů, dvoucestné programování, integrované ladicí prostředí, databázové modelování, podpora XML. Při vlastním zápisu programového kódu nabízí barevnou syntaxi určitých programových konstrukcí, technologii IntelliHelp (automatické doplňování příkazů, seznam metod a parametrů apod.) a další.

Závěr

Xbase++ představuje vyspělý nástroj, pro vývoj různých typů aplikací a modulů pro Windows a OS2. Výhodou je plná kompatibilita s jazykem Clipper, podpora databází a také možnost používání dalších programů, logicky a konzistentně rozšiřujících její možnosti.

Alaska Xbase++ 1.7

plná kompatibilita s CA Clipperem v. 5.2

vývoj aplikací pro prostředí MS Windows a OS2/Warp

možnost převodu programů z MS DOSu

množství dalších programů rozšiřujících možnosti Xbase++

K recenzi poskytla firma: ACE System Bielik, Štiavnická 18, Nitra

www.acesystem.sk

Cena: cca 22 000 Sk (bez DPH)

§§§§§


Byznys inteligentně – Microsoft Data Analyzer

Jiří Mičke

c02p0278

Microsoft uvedl do prodeje produkt patřící do širší rodiny programů Microsoft Office, avšak není dodáván v rámci standardních programů tohoto balíku. MS Data Analyzer slouží jako nástroj pro vizualizaci dat, získávání znalostí z dat a jejich analýzu (identifikace obchodních příležitostí, závislostí, anomálií a trendů a další analýzy). Je určen pro uživatele všech kategorií a nevyžaduje od nich žádné speciální znalosti, jeho výhodou je jednoduché a intuitivní ovládání. Jako vstupní údaje využívá data multidimenzionálních kostek OLAP serveru Microsoft SQL Server 2000 Analysis Service prostřednictvím sítí LAN nebo internetu (protokoly TCP/IP, HTTP), přičemž tato data lze také vytvořit lokálně pomocí služeb Microsoft Pivot Services (např. z Excelu). Zvolené údaje (dimenze, ukazatele) a jejich závislosti mohou být zobrazeny a analyzovány v pohledech různých typů (soubory typu max), např. jako sloupcový nebo koláčový graf či v tabulkové podobě. Základní možnosti analýz obchodních dat, které lze v podstatě intuitivně provádět myší, jsou hierarchický rozpad a sloučení (Drill down, Drill up), řada variant třídění dat a filtrace. Z pokročilejších možností lze využít předdefinované analýzy modulu Business Center, při jejichž použití lze volit konkrétní parametry dotazu; program dále nabízí přednastavené šablony ukazatelů (tzv. Template Measures). Ty lze okamžitě použít při vytváření pohledů nebo podle potřeb vytvářet šablony další, přičemž při jejich definici je umožněno používat také funkce jazyka MDX (MultiDimensional Expressions). Výsledné pohledy lze exportovat do programů PowerPoint a Excel (zde mohou být data dále analyzována) nebo ukládat jako HTML stránky či vkládat do dokumentů MS Office. Výhodou je i otevřenost programu na bázi technologie COM a je tak možná následná integrace funkcí programu do podnikových řešení nebo intranetových či internetových aplikací, podporován je i standard XML. Celkově lze říci, že Microsoft Data Analyzer nabízí vyspělý produkt k analýze dat a použití metod business intelligence pro široké spektrum uživatelů.

§§§§§


Vyvíjíme profesionálně - BORLAND C++BUILDER 6 Enterprise

Vladimír Vondráček

c02p0279

Na rozdíl od Javy je programovací jazyk C starým známým, jedná se o jeden z prvních programovacích jazyků vůbec. Původně měl poměrně blízko k Assembleru, až na to, že nebyl platformně (myšleno procesorové) závislý. Byl používán již od raných dob vývoje počítačům, operační systém UNIX byl napsán právě v tomto jazyce. Postupně s rozvojem možností počítačů a operačních systémů se objevovaly různé mutace céčka, následně za písmeno přibyly i dva plusy spolu s podporou objektového programování.

Práce v C++

Na úvod malou poznámku. V případě, že budete vyvíjet jenom aplikace, které nebudou pracovat v "enterprise" prostředí, tedy v podnikové sféře nebo internetové aplikace, můžete podstatně ušetřit koupí jiné distribuční verze produktu (např. Professional). Naopak, pokud budete vyvíjet zejména rozsáhlé aplikace, ať už klient/server nebo serverové, určitě značnou částku věnovanou nákupu produktu využijete.

Po instalaci a zaregistrování produktu máte k dispozici mocný a výkonný nástroj pro libovolné nasazení v současném počítačovém světě. Uživatelské rozhraní obsahuje spoustu záložek s připravenými objekty pro práci. Právě v počtu těchto (ale nejen jich) "oušek" je rozdíl mezi verzemi produktu. Pokud takovýto objekt umístíte na plochu tvořeného formuláře, můžete k jeho vlastnostem (properties) přistupovat pomocí příjemného rozhraní Object Inspectoru. Poměrně jednoduše se tak mohou definovat i události (events), související s objektem. Prosté kliknutí na některou standardně definovanou událost vytvoří v okně se zdrojovým kódem příslušné vstupy, tak aby (pokud neudělá chybu programátor při definování činnosti chybu) při překladu nebo běhu programu nedocházelo k chybám.

Možnosti šestky

Moderní programovací prostředí musí obsahovat řadu možností, jak nastavit nejen uživatelské rozhraní, ale zejména schopnosti kompilátoru, tedy dá se říct nejdůležitější součásti aplikace. A toho je C++Builder schopen. Počínaje nastavením vlastností zásobníku, přes nastavení volacích konvencí až po stanovení normy jazyka C, které bude použito při kontrole syntaxe.

Podobně jako dvojčata Kylix/Delphi má i recenzovaný produkt možnost psát programy nejen pro Windows, ale i pro prostředí Linuxu. Umožňuje to použití unikátní knihovny CLX (Borland Component Library for Cross Platform), která existuje jak ve verzi pro Windows, tak právě pro Linux, na rozdíl od knihovny VCL (Visual Component Library), která je k dispozici pouze v prostředí operačního systému firmy Microsoft.

Je velice nesnadné vyčíslovat, na co všechno se tento mocný nástroj hodí, obecně mohu jen říct, že neexistuje oblast, na kterou by tvůrci programovacího nástroje nepamatovali. Současné trendy ve vývoji směřují na systémy s bohatým systémem vazeb mezi aplikací jakožto rozhraním a databází jako zdrojem dat pro prvně jmenovanou. Pro případ připojení aplikace ke zdroji dat je možno použít bohatou škálu připravených objektů. Omezí se tak rutinní a nudná část při tvorbě aplikace, jíž je stanovení a ošetření vazeb mezi příjemcem a zdrojem dat.

Dokumentace

V minulém odstavci opěvovaná škálovatelnost a košatost programovacího nástroje na jedné straně přináší značné ulehčení při konstrukci vlastního programu, když není třeba ručně vytvářet potřebné struktury, na stranu druhou může být přílišná složitost na obtíž, zejména je-li třeba se zorientovat v nějaké nové oblasti vývoje. Za tímto účelem je retailové balení produktu (tedy krabice) zatíženo objemným manuálem. Počet stránek této publikace se nedá jednoduše stanovit vzhledem ke specifickému číslování stránek, nicméně si můžete být jisti, že v knize nic nechybí. Pokud ovšem nemáte jaksi chuť kvůli jednoduché aplikaci louskat takouvou spoustu stran, je přiložena podstatně štíhlejší brožura s názvem Quick Start. Orientaci ve struktuře objektů a jejich vzájemných vztazích usnadní plakáty s jejich schématem. Vývojář má jistě takovou mapu v hlavě, nebo alespoň na zdi nad pracovním stolem.

Zmiňovat se o exitenci elektronické formy nápovědy mi přijde stejně zbytečné, jako tvrdit že v noci je tma. Jako zajímavou alternativu pro ty, kteří si říkají, že by si trochu zaprogramovali a zavyvíjeli nějaký prográmek, nabízí Borland možnost plně funkční (po dobu třiceti dní) trial-verze aplikace.

Co dodat

Borland C++Builder 6 je komplexní vývojový nástroj, umožňující tvorbu platformě nezávislých aplikací. Snadná škálovatelnost umožní vyvíjet aplikace nejjednodušší až po ty nejsložitější v nejrůznějším nasazení. Vestavěný kompilátor optimalizuje překlad zdrojového kódu, který je již tak v jazyce C možno napsat velice efektivně. Výsledkem jsou pak spolehlivé a rychlé programy. Pokud vyvíjíte aplikace pro nasazení v oblastech s vysokými nároky na výkon, pak pro vás bude recenzovaný produkt schopným pomocníkem.

Borland C++Builder 6 Enterprise

škálovatelnost

známé uživatelské rozhraní

K recenzi poskytla firma: Borland CZ, Francouzská 30, Praha 2, www.borland.cz

Cena: Personal 2 830 Kč,

Professional 35 200 Kč,

Enterprise viz shop.borland.cz

§§§§§


Objektově orientovaný kalkulátor – dataSpace

Vladimír Vondráček

c02p0280

Napsat jednoduchou charakteristiku recenzovaného produktu není snadné. Jedná se totiž o nástroj, který v sobě kombinuje některé funkce klasického tabulkového kalkulátoru a programovacího jazyka s podporou objektů, a je vhodný pro použití pro práci s daty ve stromových nebo cyklických strukturách.

Pro vhled do problematiky použití může být následující příklad: Úlohou je najít optimální spojení mezi jednotlivými obcemi v dané oblasti. Při představě, že máme deset menších vesnic, které jsou propojeny vzájemně silnicemi, je třeba najít časově a vzdálenostně nejkratší cestu z jedné vsi do druhé. Tento zdánlivě triviální problém lze popsat rigóroznějším způsobem, matematicky. Jednotlivé obce nazveme v souladu s aplikací uzlem, silnice pak vazbami. Každé vazbě přidělíme jednak název, ze které obce do které vede, jednak délku cesty. Programátoři mezi vámi již jistě zpozorněli, jedná se zjednodušeně o objektový přístup k úloze. Každému objektu vazbě nebo uzlu je možné přiřadit několik vlastností. Každému uzlu (obci) je přiřazena vlastnost dojezd, která určuje dobu, potřebnou k dojetí do některé obce. Tuto vlastnost umí pomocí vestavěných funkcí dataSpace stanovit. Ne vždy je ale nejkratší cesta také nejrychlejší, průjezd obcí automobil nutně zpomalí, takže když spěcháte na schůzku, zvolíte možná trasu delší, zato rychlejší. Je možné pak přidělit každé vazbě silnici ještě vlastnost doba jízdy a každému uzlu-obci vlastnost doba průjezdu, a optimalizovat celý výpočet vzhledem k těmto parametrům. Použití systému dataSpace v uvedeném příkladě je tak trochu vyzbrojení se dělostřeleckou baterií proti hejnu ptáků, nicméně si lze jednoduše představit systémy složitější, ve kterých již se selským rozumem těžko vystačíme. Třeba zobrazení ekonomických vztahů uvnitř společnosti nebo problematika provázanosti majetkových účastí velkých skupin.

Příklad snad vyjasnil, k jakým účelům je vhodné aplikaci použít, nevyložil ovšem, jaké jsou k dispozici nástroje pro práci. Tak především je to poměrně komplikované uživatelské rozhraní, které na druhou stranu umožňuje okamžitý přístup ke všem částem aplikace. Uspořádání jednotlivých záložek je také věcí spíše diskutabilní, nicméně jako v řadě jiných případů jde o zvyk.

Jedná se do značné míry o program speciálního určení. Nasazení je možné hledat např. ve společnostech, ve kterých je velká řada položek, mezi nimiž existují stanovitelné vazby. Jestliže umíte definovat i míry vzájemné ovlivnitelnosti mezi objekty a určit i strukturu vazeb, je celkem dobře možné, že využijete i dataSpace. V řadě ohledů je tento produkt unikátní, možnost definování vlastních struktur poněkud rozšiřuje možnosti nejběžnějších tabulkových kalkulátorů a nepožaduje po uživateli znalost přímo programovacích jazyků.

dataSpace

přehlednost

zajímavý produkt pro nejasnou cílovou skupinu

K recenzi poskytla firma: Archa, s. r. o., www.archa.cz, Cena: 7 990 Kč, (jednouživatelská licence)

§§§§§


Další generace pro muzikanty - magix MUSIC MAKER Generation 6

Vladimír Vondráček

c02p0281

Před zhruba čtvrt rokem (č. 3/02) jste si mohli přečíst na stránkách tohoto časopisu recenzi na Music Maker 5. Proto malá rekapitulace: Music Maker je softwarový produkt pro hudebníky, kteří se nespokojí pouze s reprodukcí cizích skladeb, ale mají ambice vyšší, složit vlastní dílo. Není sice moc vhodný pro tvorbu hudby klasického žánru, ale pro jiné muzikální styly se hodí dobře. Jednoduchým vizuálním postupem lze do zvukových stop umisťovat jednotlivé samply (zvuky, zvukové sekvence). Pro finální úpravu jsou k dispozici rozmanité nástroje, které dovolí dotáhnout práci do konce (více se o nich zmíním dále). A protože ne vždy je k dispozici předpřipravený zvukový soubor, program rovněž nabízí šanci pořídit ten správný zvuk přes vstup zvukové karty vašeho PC.

Novinky

Změn doznal především celý design stránek, který je nyní dle mého názoru daleko přehlednější. Nový Music Maker obsahuje také v mnohém vylepšenou podporu pro integraci videa ke zvukové stopě, čehož přímým důsledkem je okno videonáhledu, napevno zabudované do pracovní plochy. V minulé verzi se obrazový záznam přehrával v samostatném okně, které zakrývalo část stop, což byla přece jen nevýhoda. Přehledněji jsou uspořádány i základní ovládací prvky. Také přeměna z vertikálního členění na horizontální je mi sympatická, rozhraní je tím opět zpřehledněno. Rovněž fakt, že k mnoha funkcím je přístup umožněn pomocí jednoho tlačítka, přispívá k efektivnosti ovládání.

Jak jsem se již zmínil, byla přepracována podpora použití videostop. Nyní je snazší sekvence do projektu vkládat i je editovat. Úplnou novinkou je pak možnost vkládání titulků pomocí jednoduchého postupu. Text, který se má objevit ve výsledném obraze, je zadán prostřednictvím textového editoru, kde je kromě obsahu upraveno i chování textu (bude-li statický nebo pohyblivý, barva a podobně). Celý Music Maker je tak posunut do trochu jiné roviny, poměrně dobře si lze představit, kterak je v jeho prostředí vytvářen např. reklamní spot nebo alespoň jednoduchý klip. Jednoduchý proto, neboť program umí vkládat jen hotové videosekvence, neumožňuje jejich střih. Pokud ale je klip již hotov, je možné velice snadno doplnit hudební stopy. To je hlavní úloha, kterou Music Maker umí plnit velice schopně.

Novou vlastností je pomocník nebo průvodce tvorbou muziky. Po několika krocích, kdy si nastavíte základní parametry budoucí skladby, vygeneruje program příslušnou zvukovou stopu sám. Těžko říct, jaký může mít tento přístup reálný význam, snad jen jako zdroj inspirace pro skladatele (nebo spíš tvořítele).

Další změnu doznalo rozhraní pro nahrávání zvuků z externího zdroje. Podstatná však moc není, na první pohled byly nahrazeny ručičkové měřiče úrovně vstupního signálu sloupcovými světelnými, princip nahrávání zůstal stejný se vším všudy. Zbrusu nově je zpracován efektový pult, nyní není nutné přistupovat k jednotlivým možnostem prostřednictvím menu, ale pomocí plně grafického uživatelského rozhraní, které simuluje vzhledem fyzický ovládací panel s tlačítky a knoflíky. Funkce těchto je naprosto analogická jejich předloze, jen je přidán panel s efekty, které nelze provádět v reálném čase kvůli jejich výpočetní náročnosti.

Výkon

Byť zvuk obecně není na zpracování tak výpočetně náročný jako obrábění obrazu, při vysoké kvalitě se také jedná o žrouta procesorového času a paměťového prostoru. Při standardním nastavení vzorkovací frekvence na 44 kHz (tzv. CD kvalita zvuku), je při více zpracovávaných stopách náročnost na výkon nemalá. Pokud se tedy nebudete chtít připravit o kvalitu výsledku snížením vzorkovací frekvence, budete potřebovat počítač, disponující slušnějším výkonem. Nejdůležitějšími kritérii jsou samozřejmě výkon procesoru, velikost operační paměti, výkon pevného disku a zcela přirozeně i kvalita zvukové karty. Pro solidní práci není přímo ideální používat na základních deskách zhusta se nacházející integrované zvukové čipy. Při dnešních cenách moderních zvukovek není ale většinou problém nějaký kvalitní hardware zakoupit. Profesionální tvůrce nebo nadšený amatér, který hodlá plně využívat možností Music Makeru, by neměl váhat s investicí tohoto druhu. Výkon procesoru a velikost operační paměti jsou určující pro schopnost provádět změny v reálném čase. Dostatečným dimenzováním těchto parametrů lze se vyhnouti nepříjemným prodlevám mezi provedením změny nastavení a její realizací, kterýžto fenomén ovlivňuje negativně komfort práce.

Vyplatí se

Pokud vlastníte některou z předchozích verzí Music Makeru, pak pro vás bude možná upgrade řešením nespokojenosti s jejími nedostatky. Verze 6 nabízí vylepšenou podporu práce s videem, ovládací rozhraní je také přepracováno k větší přehlednosti. Vzhledem k ceně si myslím, že upgrade není chybou.

Magix Music Maker 6

přepracované rozhraní

podpora videa

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Daliborova7, Ostrava, www.magixonline.cz

Cena: 1 999 Kč vč. DPH (verze Deluxe 3 999 Kč)

§§§§§


Webové stránky v pohybu – Macromedia Flash MX

Vladimír Vondráček

c02p0282

Firma Macromedia je všem uživatelům internetu známa svým přínosem pro dynamičnost navštěvovaných stránek. Mnozí si jistě uvědomují, že bez vlivu této společnosti by webové prezentace byly studené, němé, prostě nudně vypadající kvanta užitečných informací.

Protože je však obecně známo, že zboží prodává zejména obal (a cena, ale to je trochu jiná věc), vtisknout stránkám na internetu rej barev a pohybu povede zaručeně k úspěchu. Sice tím poněkud narůstá potřebný objem přenesených dat (což proklejí zejména uživatelé, připojující se pomocí modemu), zato výsledek je více než uspokojivý. Stránka překypuje pohyblivými prvky a z reproduktorů se line zvukový doprovod.

Trochu popisu úvodem

Protože, jak již naznačeno výše, Macromedia tvořila a vymýšlela aktivní prvky, je do značné míry i tvůrcem standardu. Snad všechny moderní prohlížeče podporují proprietární protokoly, umožňující přehrávání tzv. flash-animací z dílen tvůrce FLASH MX. Pokud zrovna váš prohlížeč si s nabízenou stránkou, vybavenou zmiňovanými objekty neporadí, je k dispozici možnost nahrání různých plug-inů nebo jen přehrávačů animací.

Možná nebude na škodu probrat, o čem je vlastně řeč. Původně byly webovské stránky pouze textem, napsaným v jazyce HTML. Jelikož tyto stránky vypadaly (a byly) staticky, pro reklamní účely se jevily nevhodnými (prostě televizní reklama byla barevnější, mluvila a hýbala se), objevila se možnost vkládání dynamických objektů. Původně jimi byly animované GIFy, tedy speciálním způsobem uložená sada obrázků, které se postupně vyměňovaly a tvořily tak oživení stránek. Ale i tak se veškerá interakce s uživatelem omezovala pouze na žijící odkazy, ať už v podobě textu nebo obrázku. Postupně docházelo ke změnám ve specifikaci protokolu HTML a přibývaly další možnosti. Skutečným průlomem pak byla možnost použít vloženého skriptu, který je prováděn na klientském počítači, jenž obstará nejen dynamiku na stránkách, ale i potřebnou interaktivitu.

Jak se s "bleskem" pracuje

Asi to nejpodstatnější, co tvůrce potřebuje vědět, je, že s programem se pracuje velice pohodlně. Má-li uživatel alespoň nějaké zkušenosti s prací v grafickém programu (koneckonců smajlíka nebo srdíčko zkusil namalovat asi každý), pak nebude mít problém při orientaci v rozhraní aplikace. Ale abych jenom nechválil, musím říct, že pokud je otevřeno více panelů nástrojů, je pracovní plocha nepřehledná a lidově řečeno přeplácaná. Na druhou stranu je ale na každém, kolik nástrojů bude mít na ploše otevřeno a jak se bude orientovat.

Panely nabídek jsou výrazným pomocníkem při práci. Byť jsou všechny funkce dostupné i pomocí klasického menu, je přece jen vizuální přístup k pomůckám příjemnější. Jak je vidět na přiložených obrázcích, okna obsahují vše potřebné, nápovědou počínaje, přes objekty ke kreslení až po jakousi střižnu, nezbytný to nástroj pro vytváření animací.

Pokud se totiž rozhodnete oslnit návštěvníky svých stránek nějakým propracovaným pohybem, počítejte s piplavou prací animátora kresleného filmu. Jestli se ale spokojíte pouze s jednoduchými pohyby, pak budete hotovi raz dva. Druhou alternativou je např. simulace pohybu objektu (technicky se jedná třeba o vložený obrázek autíčka) po předem definované dráze, kterou stanovíte jednoduchým nakreslením.

Pomocníci

Někteří tvůrci jsou názoru, že je zbytečné se trápit něčím, co už někdo vymyslel a je to navíc k dispozici více méně zadarmo. Proto rádi využíváme připravených průvodců, kapičku je pozměníme a jsou ověřitelně publikovatelné. Úprava šablonového modelu probíhá velice jednoduše a intuitivně. Aplikace používá svůj vlastní formát pro ukládání rozdělaných (protože jak známo, nikdy nic není hotovo úplně do konce) projektů, kterýžto obsahuje všechny potřebné informace, ale je pro přímé uvedení do Sítě nevhodný. Pro zveřejnění je třeba provést operaci "Publish". V této fázi již aplikace vygeneruje (podle typu projektu, na kterém pracujete) přímo HTML soubor a k němu případně soubor s příponou swf, kterýžto obsahuje vlastní animaci. Na instalačním CD jsou obsaženy i přehrávače těchto sekvencí, není tedy nutné startovat webový prohlížeč.

Vygenerování všech skriptů v HTML souboru automaticky snižuje pravděpodobnost chyby ve výsledku, neboť vznikají podle uznaných standardů. Nestane se tak, že bude použita nějaká proprietární úchylka od schválených postupů a je zaděláno na jistotu, že výsledek bude zobrazen korektně a stejně ve všech prohlížečích.

Výsledky

Stejně jako ve všech činnostech, výsledek korunuje dílo. Pokud jste práci odbyli, možná získáte na první pohled efektní animaci nebo aplikaci, již na druhý pohled však budou vidět rohy a ostré hrany, které mohou případné zájemce o vaše stránky nejprve znechutit a posléze i odradit. Na stranu druhou, jestliže budete svému dílu věnovat dostatek péče, můžete očekávat kvalitní a skutečně pěkně vypadající prezentaci.

Patříte-li do druhé skupiny pracantů, pak pro vás bude Macromedia Flash MX dobrým pomocníkem. Je to mocný nástroj a v dělných rukou opracuje každé téma do profesionální kvality.

Macromedia Flash MX

možnosti

snadnost práce

nepřehledná pracovní plocha

K recenzi poskytla firma: Digital Media, s. r. o., Schweitzerova 22 779 00 Olomouc, www.digitalmedia.cz

Cena: 21 519 Kč (bez DPH)

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0284

Virtual Painter 3 je plug-in určený ke spolupráci s aplikací Paint Shop Pro (PSP) od Jasc Software. PSP je na trhu sharewaru již řadu let a za tu dobu získal na popularitě v řadách začínajících, ale i profesionálních uživatelů. Tento plug-in rozšiřuje PSP o sadu zajímavých filtrů pro rastrové obrázky a několika kliknutími uživateli dovolí proměnit obrázky nejrůznějšího druhu a kvality v zajímavé "umělecké" kousky. Plug-in jsme zkoušeli v programu PSP 6, ale měl by bez problémů fungovat od verze 4 a výše (tj. v současné době do verze 7).

Instalace

Jak se Virtual Painter používá? Instalační program nakopíruje plug-in na pevný disk. Standardně je to "C:\Plugins\VirtualPainter". V programu Paint Shop Pro nastavíme cestu k tomuto plug-inu a pak už výše uvedené efekty můžeme volit z nabídky "Image \ Plug-in Filters \ Virtual Painter".

Nastavení

Z palety Virtual Painteru si můžete vybrat následující filtry: Collage, Color Pencil, Oil Painting, Gouache, Drawing, Watercolor, Triangles, Pointillism, Silk Screen, Impasto, Rectangles a Pastel.

Již z názvů se dá v mnoha případech poznat, jaký efekt bude mít daný filtr na obrázek. Každopádně je vždy nejlepší pro každý konkrétní obrázek vyzkoušet, jaký filtr se bude nejlépe hodit pro dosažení vytouženého efektu.

Každý filtr je možné doladit několika dodatečnými nastaveními a před jeho

aplikací si zkusit prohlédnout náhled.

Volba "Adjust" zobrazí dialog s dodatečnými nastaveními. Volba "Size" dovoluje vybrat požadovanou výstupní velikost. Mezi dodatečné volby patří výběrové pole "Material", určující úroveň textury na pozadí, dále je to pole "Rendering", určující úroveň renderingu, pole "Colors", určující úroveň vybarvení a nakonec jsou to volby "Deformation" a "Focus", ovlivňující úroveň deformace, respektive odlišení předmětu od pozadí.

Každá vlastnost z uvedených dodatečných nastavení se volí ze tří možností "Intense" neboli zdůraznění daného atributu, "Normal" pro normální vyjádření atributu a "Subtle" pro potlačení atributu čili přiblížení se zpět originální předloze.

Nesmíme zapomínat na volbu podkladové textury, kterou mohou tvořit různé typy papíru, plátna, dřeva apod.

Zajímavá je rovněž funkce "Identifying focus point", která může ovlivnit automatickou volbu hlavního motivu předlohy (tj. odlišení objektu od pozadí). Bodů zaostření může být více a tvoří se umísťováním elipsovitých tvarů do okénka s náhledem.

Na pravém tlačítku myši dostáváme paletu rozšířených funkcí, jako například uložení a obnovení nastavení pro aktuální filtr, volbu materiálu, velikost a režim zobrazení.

Závěr

S programem se velmi příjemně pracuje a nabízené filtry jsou dobře uživatelsky nastavitelné a tím dobře použitelné. Drobnou nevýhodou je, že bez registrace program přidává přes celou plochu obrázku nápis "Demo", a učiní tak výsledné obrázky nepoužitelnými.

Ulead Photo Explorer 7.0

Program Ulead Photo Explorer se na první pohled jeví jako běžný prohlížeč a jednoduchý editor grafických souborů všech možných formátů. Umožňuje editování obrázků a provádění jednoduchých úprav, jako je rotace, zaostření a rozostření, úprava jasu, kontrastu a barevného odstínu, korekci efektu "červených očí" z naskenovaných fotografií. Podporuje import obrázků z digitálních fotoaparátů, paměťových karet a skeneru. Pomocí programu lze také vytvořit slide show, vlastní kalendář či spořič obrazovky, nebo vygenerovat "html" stránku z vybraných obrázků. Zajímavou věcí je jednak možnost bezplatného sdílení obrázků na internetovských stránkách iMira, a také možnost využití služeb firem iMira a AGFA, kam zašlete obrázky se svými požadavky (počet kopií,velikost, lesklý nebo matný povrch) a tyto firmy zhotoví a dopraví fotografie na vámi uvedenou adresu. Takže svým vzhledem a funkcemi program připomíná běžně známý prohlížeč ACDSee, ale má v sobě navíc zabudované další multimediální rozšíření, tudíž si snadno poradí s jakýmkoliv záznamem zvuku či videa. Program není omezen jen na jejich přehrávání, ale nabízí možnost si záznam vytvořit, pokud k tomu máte potřebné vybavení, jako je PC kamera nebo videokarta. Uložené videosoubory lze libovolně stříhat nebo konvertovat na jiný formát.

Ulead Photo Explorer 7.0

Prohlížeč obrázků, videa a zvuků v jednom.

Velikost souboru: 12,4 MB

Domovská stránka: www.ulead.com/pex/runme.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 24,95 USD

Driver Detective 2.0

Jak dobře všichni víme, mnoho problémů s hardwarem bývá velmi často způsobeno používáním zastaralého (v některých případech již nekompatibilního) ovladače. K jejich odstranění někdy stačí pouze to, že provedete jejich aktualizaci. Největší potíž však spočívá v tom, jak zjistit, které ovladače jsou již tzv. "out of date". Tento úkol vám usnadní utilitka Driver Dective. Prohledá váš pevný disk a zobrazí detailní seznam všech nainstalovaných ovladačů. Kliknutím na jednotlivé položky v seznamu získáte bližší informace o ovladači, jako je například jeho verze, autorská firma, jazyková verze atp.. Součástí programu je i automatické připojení na webovskou stránku, ze které je možno aktualizaci vámi zvoleného driveru stáhnout. Pak už je na vás, jestli se rozhodnete pro instalaci nového ovladače, nebo si ponecháte ten stávající.

Driver Detective 2.0

Obnovte si ovladače vašeho hardwaru.

Velikost souboru: 2 MB

Domovská stránka: www.drivershq.com/dd/dd.html

Licence: freeware

MailWasher 1.31

Určitě se vám stalo (a ne jednou), že jste obdrželi nevyžádanou poštu, tzv. spam, a už vám to leze na nervy. Existuje několik možností, jak tuto situaci řešit nebo jí předejít. Jednou z nich je nastavení filtru na příchozí zprávy přímo ve vašem e-mailovém klientu, anebo využijete služeb programu MailWasher (podporuje pouze protokol POP3). V nastavení stačí zadat veškeré náležitosti vašeho poštovního účtu. Po jeho spuštění zkontroluje novou příchozí poštu ve vaší schránce a zobrazí seznam všech nových zpráv, aniž by se jakákoliv zpráva stáhla na váš počítač, což uvítají především ti uživatelé, kteří se připojují do sítě pomocí modemu. Seznam obsahuje několik sloupců zobrazujících informace o odesilateli, předmětu, status (zda se jedná o spam či o normální zprávu), a také o době odeslání/přijmutí a účtu, na který přišla. Program automaticky provádí heuristickou analýzu každé zprávy, kdy zjišťuje, zda se jedná o spam či nikoliv. Její výsledek zobrazí ve sloupci "status". Kliknutím lze pak zobrazit obsah jednotlivých zpráv. Dále v seznamu označíte, které ze zpráv si přejete ponechat a které se mají smazat. Případně odesilatele nebo jeho doménu přidáte na tzv. "Black List" a vyberete (vytvoříte) pravidlo pro zprávy, kde určíte, co se s nimi má provést.

MailWasher 1.31

Vraťte nevyžádaný mail jeho autorovi.

Velikost souboru: 1,6 MB

Domovská stránka: www.mailwasher.net/

download/index.php

Licence: freeware

Tasker 3.01

Tasker vám pomůže automatizovat často se opakující rutinní operace, které se po čase stávají nudné. Tasker nahrává všechny akce, jež na počítači po stanovenou dobu provádíte, a potom je může na pokyn přehrát pomalu, normální rychlostí, rychle a nejvyšší možnou rychlostí. Přehrávání může probíhat jednou, vícekrát, nebo neustále dokola. Zvolenou akci nastartujete buď kliknutím na tlačítko "Playback", nebo definovanou klávesovou zkratkou, respektive vyťukáním sekvence písmen. Nejenom že program zaznamenává veškeré prováděné akce, ale také disponuje jednoduchým skriptovacím jazykem. Skript je prostý textový dokument, jenž obsahuje klíčová slova (příkazy), kterým Tasker rozumí. Naučit se používat skriptovací jazyk Taskeru není žádný problém, neboť obsahuje jenom pět příkazů CLICK, GOTO, START, TYPE, WAIT. Asi nejjednodušším způsobem k napsání skriptu je využití programu Notepad.

Tasker 3.01

Nechte za sebe pracovat makrorekorder.

Velikost souboru: 584 KB

Domovská stránka: www.vista-software.com/tasker.htm

Licence: Shareware, zkušební doba 30 dní, 19,95 USD

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c02p0285CD Box Labeler Pro

Tvorba obalů kompaktních disků je ve většině případů bez kvalitního softwaru poměrně složit , protože texty jsou na disku různě rozmístěny, zarovn ny, a v neposlední řadě rozměry CD jsou pevně d ny, a vy je musíte přesně dodržovat. I když jsem již několik programů na tvorbu obalů vyzkoušel, většinou jsem nebyl spokojen s jejich kvalitou, protože text se musel na CD umisťovat takřka vždy ručně, nebo pomocí velmi složitých postupů. Pr vě to v této utilitě není třeba po spuštění přehledného průvodce jste dot z ni na jméno disku, poté na uložené soubory či hudební stopy, a nakonec jen na p r drobností, jež jsou potřeba pro vylepšení vzhledu (např. obr zek v pozadí). To vše je činnost, kterou lze zvl dnout během několika m lo vteřin, a pokud budete tvořit obal na hudební nosič, vše je zjednodušeno tím, že utilita si disk sama načte a v internetové datab zi CDDB nalezne přesné n zvy všech skladeb. Krom těchto z kladních možností můžete mít radost i z velkého množství různých n strojů, efektů nebo dokonce zajímavostí, jež v m umožní vytvořit třeba i č rkový kód. To vše je vyv ženo obvyklými problémy s češtinou, kterou se mi nepodařilo zprovoznit ani po spr vném výběru středoevropského skriptu.

CD CD Box Labeler Pro

Utilita pro tvorbu obalů na CD.

Velikost po instalaci: 1 560 KB

Domovsk  str nka: www.gpsoftuk.com

Licence: adware, odstranění banneru 10 USD

Pisq 3.00

Hra piškvorky vznikla před čtyřmi tisíci lety v Číně. Ačkoliv se nad le vyvíjela, k ust lení jejich pravidel došlo ve dvac tém století. My už jsme se ovšem dostali do třetího tisíciletí, a proto bychom si mohli vychutnat moderní verzi této hry na počítači. I když počítač není nejlepším soupeřem pro trénovaní na mistra světa, většině lidí k z bavě dozajista postačí. Samotn  aplikace je velmi mal  (pouhých 30 KB!) a rychl , takže ji je možno spustit i na starších strojích. Možn  se pt te, co je pr vě na této hře tak unik tní, že se dostala až k n m do časopisu. Tím nejzajímavějším je zcela jistě cena, neboť za tento produkt nemusíte zaplatit vůbec nic. Samozřejmostí je také jednoduché ovl d ní, jež však bohužel nenabízí volbu obtížnosti či různých pravidel hry. Dalším drobným nedostatkem je absence možnosti síťové hry, kter  pro majitele připojení k internetu však nemusí být nikterak z važn  zejména z toho důvodů, že toto umožňuje spousta volně dostupných serverů.

Pisq 3.00

Zahrajte si piškvorky na vašem počítači.

Velikost po instalaci: 32 KB

Domovsk  str nka: www.volny.cz/petricm

Licence: freeware

SpamWeasel

Není to tak d vno, co jsem v m k recenzi připravil produkt Proxomitron, jenž dok zal filtrovat webové str nky. Tento n stroj umí podobnou věc, jen s tím rozdílem, že pracuje s e-mailem a protokolem POP3. I když je utilit pro ničení spamu bezpočet, SpamWeasel patří k těm, které se od mnoha jiných dříve zmiňovaných liší. Celý princip je velmi jednoduchý v š poštovní klient se nepřipojuje (jak býv  zvykem) přímo na poštovní server POP3, ale kontaktuje tuto aplikaci, jež se st v  prostředníkem mezi komunikací vašeho poštovního klienta a internetovým poštovním serverem. Z toho vyplýv , že zpr vy jsou filtrov ny přesně v tom čase, kdy si vyzved v te poštu. Vzhledem k tomu, že ovšem není možno díky této funkci spam (nevyž danou poštu) rovnou mazat (protokol POP3 to neumožňuje již ze své podstaty), tak SpamWeasel před zpr vu, o které si myslí, že je spam, přid  do předmětu v mi předem nadefinované klíčové slovo. Poté již jen stačí ve vašem e-mailovém klientu (který většinou nepodporuje tak důsledné filtrov ní) nastavit, aby zpr vy s tímto předmětem nepřijímal, a vše je hotovo.

SpamWeasel

Utilita pro filtrov ní nevyž dané pošty.

Velikost po instalaci: 965 KB

Domovsk  str nka: www.mailgate.com

Licence: freeware

CSV makaček

Převod tabulky do HTML str nky není ve většině případů tak jednoduchý úkol, jak se zd . Samozřejmě v m každý slušnější tabulkový kalkul tor toto umožní, ale když potřebujete vytvořit "čistý" HTML kód podle předem definované šablony, lecjakému produktu "doch zí dech". Proto byl vyvinut tento jednoduchý český program, jenž dok že velmi rychle importovat tabulky z textového, CSV nebo DBF souboru (do těchto form tů lze běžně exportovat takřka v každém tabulkovém procesoru, například v Excelu). Pro vytvoření plnohodnotné WWW str nky potřebujete samozřejmě další ingredience (přísady), jako například vzorovou předlohu, jež vygeneruje kód přesně ve stylu vašeho webu. Tu můžete velmi jednoduše vytvořit editací textového souboru například v Pozn mkovém bloku, kdy na předem připraven  místa vkl d te speci lní značky s pořadovým číslem sloupce (např. pro hodnotu v sloupci jedna vložíte tag {1}). Jak jste si mohli povšimnout, pro tvorbu str nky v m postačí pouhé dva soubory, a poté již jen stačí kliknout na jediné tlačítko, jež v mžiku vytvoří kvalitní HTML str nku podle vašich představ.

CSV makaček 1.0

Utilita pro převod CSV souborů do form tu HTML.

Velikost po instalaci: 977 KB

Domovsk  str nka: psoft.crolink.cz

Licence: freeware

Kutilem ve Windows - Ovládání a výkon

Martin Koníček

Jako vždy  jsem nemohl zapomenout na uživatele, kteří se rozhodli, že se  stanou menšími "kutily" v operačním systému. Mezi všemi utilitami  bych chtěl vyzdvihnout hlavně program Girder, jenž je nejen velice  kvalitní, ale dokonce jej autor uvolnil pod volně šiřitelnou  licencí. Samozřejmě ani ostatní programy nemohou zůstat pozadu,  a tak se např. dočtete o velmi užitečné aplikaci NoSleep, jež  přijde vhod zejména majitelům přehrávačů DVD. Takže nečekejte  a dejte se do čtení, ať zjistíte, k čemu je to všechno vlastně  dobré.

BIOS utility 1.35.0/WinBIOS 1.2

www.geocities.com/mbockelkamp/

Tyto  dvě utility pocházejí od jednoho autora a jsou si velmi podobné.  Jak si můžete povšimnout, jedná se zde o aplikaci, jež pracuje  s BIOSem a je ve verzi jak pro operační systém DOS, tak pro Windows  (tato druhá varianta je pouze ovládacím programem pro dosovou  verzi). Nyní se dostáváme k tomu, co aplikace umí od takřka "běžného"  zálohování vašich nastavení, jež jsou uložena v paměti CMOS,  můžete zkusit zjistit heslo pro vstup do BIOSu (podporovány jsou  snad všechny běžně používané BIOSy jako např. Award, AMI a Phoenix),  vypnout L1 a L2 cache (využití této volby je pravděpodobně velmi  mizivé, protože při vypnutí cache znatelně degradujete výkon,  ale stabilita se nijak nezlepší), zaslání příkazů základní desce  k uspání/vypnutí či resetování počítače, smazání nastavení BIOSu,  vypsání všech informací o systému (rychlost větráčků, teplota  procesoru atd.), zjištění nastavení "beep codes" (zejména starší  BIOSy určovaly závažnější chyby počtem pípnutí, u novějších počítačů  vám ovšem po stém pípnutí může dojít trpělivost, protože tuto  funkci bohužel již nepodporují). To vše a ještě mnohem více můžete  nalézt v utilitě, která je pouhých 26 KB velká a volně šiřitelná.  No uznejte, jak jinak můžete resetovat počítač na tři způsoby  :-).

UPOZORNĚNÍ: Tuto aplikaci by neměli používat méně zdatní  uživatelé, protože by jejím užíváním mohli způsobit ztrátu důležitých  nastavení, jež dokáže obnovit pouze znalec.

EditBuddy 1.2a

www.decisoft.com

Mnoho  uživatelů si oblíbilo tzv. výsuvnou nabídku (anglicky "drop-down  list"), která si je schopna zapamatovat několik položek. Tento  efekt je typický pro Internet Explorer, kdy se při zadávání internetové  adresy vysune list, v němž se lze rychleji a bez zdlouhavého  zadávání dostat na potřebnou WWW stránku. Podobnou funkci má  i tato pomůcka, avšak s tím rozdílem, že funguje takřka s jakoukoli  aplikací. Hned po spuštění programu, jenž se umístí do systémové  lišty vedle hodin, stačí spustit aplikaci, u níž si přejeme aktivovat  "paměťový efekt". Poté kurzor umístíme na výsuvnou nabídku a  pravým tlačítkem u utility zvolíme položku "Add". V tuto chvíli  by se měla vedle výsuvného boxu objevit další ikonka, u které  si pravým tlačítkem můžeme vybrat několik funkcí (zapamatování  si aktuálního textu, seřazení položek dle abecedy či ukončení  funkce utility). Všechny tyto možnosti mohou přijít vhod zejména  v případě, kdy často v různých aplikací zadáváte stále se opakující  texty. Jediným neduhem utility je, že i přes svou jednoduchost  není volně šiřitelná, a tak si po 30 dnech musíte za 19,95 USD  zakoupit licenci.

Girder 3.11

www.girder.nl

Takřka všechny  moderní elektronické přístroje, jako televize, video či hi-fi  věž, se ovládají dálkovým ovladačem. Jistě vás také někdy napadlo,  jestli to není možné i v případě počítače, a jak si sami právě  teď uvědomujete, asi v tom nebude problém. K tomu, abyste svůj  počítač ovládali dálkovým ovladačem, potřebujete zejména hardwarovou  součást (podporováno je mnoho typů přijímačů v ceně od 50 do  500 Kč), a poté je zapotřebí správný software pro ovládání počítače,  kterým může být právě zmiňovaná volně šiřitelná utilita Girder,  o níž si ještě něco povíme. První otázkou uživatelů je, zdali  bude ovládací program spolupracovat s jejich aplikacemi. Zjednodušeně  se dá říci, že Girder umožňuje ovládat většinu programů pod systémem  Windows i systém samotný (vypnutí počítače, zapnutí spořiče atd.).  Další zajímavostí tohoto produktu je jeho univerzálnost nejenže  je v několika světových jazycích (mezi nimiž nechybí ani čeština!),  ale můžete si vytvářet vlastní zásuvné moduly, určené pro ovládání  počítače nebo pro příjem signálů z dálkového ovladače či jiného  zařízení (například pomocí internetu).

NoSleep 2.13

www.geocities.com/helmi79/software/software.html

Pokud  jste již někdy na počítači sledovali filmy, mohlo se vám stát,  že se aktivovaly úsporné funkce vašeho stroje, sloužící k nižšímu  odběru energie či zabránění nadměrnému opotřebení některých luminoforů  na monitoru. Laicky řečeno se vám spustil spořič obrazovky, zastavil  pevný disk, nebo ještě hůře, počítač se přepnul do úsporného  režimu. Tomuto nepříjemnému překvapení, jehož se můžete dočkat  právě v nejnapínavější scéně filmu, dokáže zabránit tato utilita,  která ihned po spuštění pozastaví všechny úsporné funkce. Její  ovládání je velmi jednoduché (pomocí pravého tlačítka), a měl  by ho pochopit i neanglicky hovořící člověk, který zajisté porozumí  slovu "Activate", známému především ze sci-fi filmů.

Nebojte  se vyzkoušet - Prohlédněte si jakýkoliv soubor

Martin Koníček

V dnešní rubrice  "Nebojte se vyzkoušet" se můžete setkat z mnoha utilitami, jež  by vám měly znatelně pomoci při manipulaci s mnoha různorodými  formáty souborů. Jelikož jste se v předešlých číslech setkali  již s mnoha kvalitními prohlížečkami různých souborů, rozhodl  jsem se ty, které již znáte, vynechat, protože by na ně celá  rubrika dozajista nestačila, a obeznámit vás raději s méně známými  programy, jež sice nejsou volně k použití, ale zato nabízejí  spoustu nevídaných funkcí, takže se investice může vyplatit.

Extractor

www.volny.cz/nova-software/

Snad každý znalejší uživatel ví,  že nějaký soubor může obsahovat ještě několik dalších zanořených  souborů. Toho jste si již mohli všimnout například u běžných  archivů, jež někdy mohou obsahovat desítky až stovky různých  souborů, a přesto se navenek tváří jako jeden jediný. Podobné  to je i se spustitelnými a knihovními soubory, neboť ty mohou  uvnitř sebe samých schovávat různé obrázky, hudbu, videa, a v  případě her třeba i vnořené "levely" (občas si tak můžete v editoru  levelů najít tajné chodby ve hře). K tomu, abyste tyto vnořené  soubory vyextrahovali ze souboru jediného, je určena tato utilita,  která je uživatelsky přívětivá a její vzhled je v moderním stylu  Windows XP. Princip fungování aplikace je velmi jasný a logický.  Nejdříve si musíte zvolit, ve kterých souborech budete vyhledávat  vámi zadané formáty (zdrojových souborů můžete vybrat hned několik  najednou). Poté si jen označíte formáty, jež si přejete "vytahat"  z předešlých souborů, a spustíte vyhledávání. Nyní byste se měli  přepnout na jinou záložku, kde můžete sledovat průběh práce a  její výsledky. Nakonec si svůj výsledek můžete uložit (abyste  v případě ukončení utility nemuseli provádět vyhledávání znovu)  nebo rozbalit či prohlédnout (vestavěným prohlížečem) vnořené  soubory. K opravdu kvalitnímu provedení produktu se také váže  jeho cena, která přímo odpovídá jeho možnostem a pro jednotlivce  činí 200 Kč (nebo pro celou firmu 1 000 Kč).

Konvertor 4.1

www.logipole.com/indexe.html

Název tohoto produktu říká dost  o jeho vlastní funkci. Tato velmi promyšlená a užitečná utilita  slouží totiž k převodu mnoha různých formátů do jiných. Protože  autor programu více přemýšlel o potenciálních uživatelích, kteří  by jeho produkt používali, zabudoval do něj funkce skriptování  a hromadného převodu různých formátů souborů. Ačkoliv první verze  této aplikace umožňovaly pouze převádět soubory do jiných formátů,  vývoj pokročil a nyní lze Konvertor využívat např. i k prohlížení  obrázků. S těmi toho můžete ovšem dělat mnohem více lze z nich  totiž vytvořit webovou stránku přímo s náhledy, nebo si vybraný  obrázek nastavit na pozadí plochy. Také lze z různých spustitelných  souborů a knihoven (*.DLL) extrahovat prostředky (známé spíše  pod pojmem resources), a to přes různé bitmapy až po ikony v  programu (tuto činnost také například umožňuje volně šiřitelná  utilita Resource Hacker). Tento produkt ve mně nakonec zanechal  velký dojem svými možnostmi, jen jsem si chvílemi stěžoval na  to, že ovládání celé aplikace je zprvu trochu krkolomné, a dokonce  se mi podařilo najít část programu, jež byla ve francouzštině.  To vše lze ovšem přehlédnout při zajímavé ceně 18,5 eur, jež  se při koupi multilicence (např. pro podniky) může dostat až  na cenu 2 eura/počítač.

Quick View Plus

www.jasc.com/product.asp?pf_id=006

V  mnoha případech vám přijde elektronickou poštou příloha v neznámém  formátu. To je jak doma, tak v práci velký problém, a nejlepším  způsobem pak nemusí být připojení se k internetu, vyhledání prohlížeče  daného formátu a jeho stáhnutí. To vše vám může zabrat mnoho  času, a proto se tvůrci zajímavé aplikace Quick View Plus rozhodli  vše změnit k lepšímu. Nyní si můžete otevírat až dvě stě typů  souborů přímo z e-mailu a všechny si je prohlížet v jednom jediném  programu, který jste se již naučili ovládat. K tomu by vám měla  pomáhat těsná integrace utility s několika nejznámějšími internetovými  prohlížeči a poštovními klienty. Výhodou tohoto řešení je zejména  velká odolnost proti makrovirům, kterými si mnohdy můžete zavirovat  počítač. Pokud se navíc rozhodnete přeposlat soubor jako přílohu,  můžete využít automatické komprimace do formátu ZIP, jež by měla  zrychlit jak odesílání, tak přijímání poštovní zprávy. Toto vše  lze získat za cenu 49 USD, která dle mého názoru odpovídá užitné  hodnotě produktu, zejména pak pro ty, kteří se z předešlými problémy  setkávají každý den.

UDF Reader

www.roxio.com/en/support/udfwin/udfwinupdates.html

Každou  chvíli se mluví o tom, jak přepisovatelná CD-RW média vytlačí  diskety, a za chvíli bude disketová mechanika spíše jen raritou.  Tento případ by mohl rychle nastat, protože potřebné technologie  máme opravdu na dosah ruky, ale v jejich užívání nám nejvíce  brání stávající programové vybavení. I když je opravdu možné  používat přepisovatelný disk jako disketu (za pomoci formátu  UDF, jenž je standardem a má za úkol zajistit co nejvyšší životnost  média). Jen malá část uživatelů počítačů této funkce využívá,  a i kdyby chtěla (k většině vypalovacích programů se také dodává  software pro tuto práci s kompaktním diskem), brání jim v tom  nepřipravenost ostatních příjemců dat. Z tohoto důvodu jsem se  rozhodl na naše CD přidat čtečku tohoto souborového systému,  jež je volně šiřitelná, a její instalace je možná i v případě  prosté CD-ROM mechaniky. Tak si tuto utilitu nezapomeňte nainstalovat,  ať jste mezi prvními připravenými při hromadném sešrotování disketových  mechanik :-)

Tajemství správného zapojení

www.7volts.com/quiet.htm

Jak  jste si již mohli v této rubrice "Kutilem ve Windows" povšimnout,  zabýval jsem se utilitou NoSleep, jež je užitečná zejména pro  majitele DVD mechanik a slouží k tomu, abyste u počítače neusnuli  (tedy spíše, aby neusnul váš počítač :-)). Právě při přehrávání  filmů DVD je také důležitý velmi kvalitní zvuk, a i když k tomu  vám žádnou utilitu nemohu nabídnout, přesto vám mohu pomoci,  a to doporučením právě tohoto webového sídla, jež vám poradí,  jak ztišit váš počítač. Možná by vás také zajímalo, odkud pochází  tento zajímavý název. Mohu vás trochu nasměrovat tím, když vám  poradím, že kdysi byly větráčky připojeny k napájecímu konektoru,  na kterém bylo 12 V, 5 V a 0 V. Standardně si větráček odebíral  svých 12 V, a když jste ho chtěli ztišit, napájení jste museli  zmenšit, a to buďto na oněch 5 V, nebo na 7 V, a to pomocí jednoduchého  triku, kdy využíváte toho, že napětí je potenciál mezi dvěma  body (pokud tedy zapojíte cokoliv mezi 12 V a 5 V, získáte napětí  právě oněch 7 V).

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Pavel Tůma, Patrik Malina

c02p0286

Velká Encyklopedie měst a obcí ČR

Po dlouhé době se zase podíváme na jednu encyklopedii. Jedná se o stejnojmennou knihu, převedenou do elektronické podoby, a jak její název napovídá, podává podrobné informace z minulosti a současnosti více než 2 100 měst a obcí. Speciální část je věnována představitelům státu.

Titul je rozdělen na dvě části. První, menší, má název Parlament a Vláda ČR a obsahuje krom spousty historických údajů o našich osobnostech a přestavitelích (od Sámovy Říše až po současnost) i naše národní znaky a vlajku. Druhá, a pochopitelně větší část, v sobě skrývá databázi měst a obcí. Kromě samotného informativního textu, jenž pojednává o vzniku, historii, letopočtech, apod., jsou u každé konkrétní obce k dispozici i další údaje. Můžete si třeba nechat zobrazit znak včetně jeho podrobného popisu (mnoho obcí i měst má znaků více, např. zpracování podle města či zpracování heraldické). Většina míst má i své vlastní pamětihodnosti, o nichž se lze rovněž něco dozvědět, stejně jako o významných osobnostech, žijících v dané lokalitě, či o prosperujících firmách. Pro upřesnění, např. v Pardubicích je uvedena firma, vyrábějící nám dobře známý perník. V části nazvané Volené zastupitelstvo je kromě jmenného seznamu všech zastupitelů obce i údaj o počtu obyvatel.

Užitečnými pomůckami jsou nápověda, vyhledávací tabulka, či mapa České republiky s vyznačenými největšími městy. Pomocí tlačítek lze mapu přibližovat a oddalovat.

Zkrátka a dobře, mně osobně titul více než zaujal, a doporučuji ho všem, kteří mají o podobné věci zájem. Najdou v něm vše, co by takto zaměřená elektronická encyklopedie měla obsahovat.

Velká Encyklopedie měst a obcí ČR

informace

mapa

velikost programu

Producent: Arbor Sokolov, a. s.

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: APRO, s. r. o., Jindřišská 12, 111 21 Praha 1, www.apro.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Pavel Tůma, Patrik Malina

c02p0287

MS Access 2002

Na minulých CD i uvnitř časopisu jste se již mohli seznámit s multimediálními tituly nakladatelství Grada. Po nedávné recenzi jsme si vyzkoušeli i další novinku, určenou pro studium databázového programu z rodiny MS Office, a v následujících odstavcích se s vámi podělíme o zkušenosti. Ukázková verze zde představované výuky byla umístěna na našem CD, v čísle 3/2002.

Zvládnutí databázového programu je již přeci jen větší sousto, než byl např. tabulkový kalkulátor Excel. Tím bych nechtěl říci, že tato výuka není pro začátečníky opak je pravdou, tematika je opět zpracována od samých základů a nepředpokládá žádné znalosti Accessu. Výuka je opět personifikována (můžete si založit svůj účet) a výsledky učebního postupu, včetně testů, jsou zaznamenávány. Metodika rozděluje látku na několik základních částí. Výklad je zpracován ve formě textu, ilustrativních obrázků, a animací, jež jsou doprovázeny vysvětlujícím mluveným projevem. Další formou jsou interaktivní cvičení. Zde dojde k přímému otevření aplikace Access a také zkušebního souboru, jenž dobře koresponduje s ukázkami ve výkladu. Procvičování je podporováno průvodcem, jenž vás zvukovým výstupem instruuje, a případně upraví vaše úsilí. I tentokrát je k dispozici zajímavá funkce, jež ihned rozpozná, jakou verzi programu máte nainstalovánu, a upozorní vás, že např. Access 97 vše umět nebude.

Každou kapitolu opět doprovází test, takže před dalším postupem lze prověřit nabyté znalosti, a nechybí ani úhrnný přehled všech výsledků. Zde bych měl připomínku zkoušení mi připadalo příliš snadné, přimlouval bych se za zpřísnění testů, aby studenti nepropadali spokojené iluzi.

Kvalita zpracování je opět velmi vysoká. Veškeré obrázky jsou v dostatečném rozlišení, animace jsou také výborně čitelné a namluvený komentář je rovněž zdařilý. Ovládací rozhraní jako celek působí velmi příjemně a s jeho použitím nebudete mít problém. Pokud by však přesto něco nebylo jasné, nápověda vše vyřeší. Rozsah kursu je značný a dovede začátečníka či mírně pokročilého uživatele i k poměrně náročným tématům, jejichž zvládnutí umožní efektivní nasazení aplikace.

MS Access 2002

rozsah látky

animace

testy

Producent: Grada Publishing

Žánr: výuka MS Accessu 2002

Jazyk: český

OS: Windows 9x, 2000, ME, XP, pro cvičení MS Access

Cena: 690 Kč

K recenzi poskytla firma: GRADA Publishing, U Průhonu 22, 170 00 Praha 7, www.grada.cz

Další slovníky Lingea

Před necelým půlrokem jsme psali o nové "várce" slovníků Lingea, jež jsou označovány jako Lexicon 2002, a recenzována byla varianta "Velký slovník". Tím však nabídka výrobce v podstatě teprve začíná: pomineme-li Studijní slovník, jenž je odvozen o výše jmenovaných a představuje cenově dostupnější variantu, má zájemce k dispozici (jak v anglickém, tak v německém provedení) ještě Hospodářský slovník a Technicky slovník. A navíc je zde úplná novinka v podobě Lingea Collins COBUILD English Dictionary, což je výkladový slovník, určený především ke studiu. Na vyjmenované produkty se nyní podíváme blíže a začneme posledně zmíněným.

Slovník COBUILD je výsledkem spolupráce výrobce se známým nakladatelstvím HarperCollins. Lingea nabídla svou výbornou technologii (jíž druhá strana využívá i pro další produkty) a na oplátku mohla využít kvalitní obsah jedné z nejpopulárnějších slovníkových databází na světě. Výsledkem je tento produkt výkladový slovník v anglickém jazyce, jejž využijí především studenti a zájemci o hlubší seznámení s jazykem. Mezi přednosti bezesporu patří prověřený obsah, aktuálnost, velká řada příkladů použití, bezvadně fungující fulltextové vyhledávání a samozřejmý zvukový doprovod. Dále nelze přehlédnout snadné vyhledávání synonym, antonym a srovnání britské a americké angličtiny. Zajímavou novinkou je ukazatel frekvence výskytu nalezeného výrazu v běžné jazyce. I tento slovník využívá možnosti tzv. úplného a stručného zobrazení.

Pojďme ke zmíněným specializovaným edicím. Hospodářské slovníky jsou zpracováním obsáhlých knižních publikací nakladatelství Fraus, a to v obou jazycích. Obsahují slovní zásobu především z ekonomické oblasti, a představují na našem trhu jedno z nejobsáhlejších děl svého druhu. Samozřejmostí je oboustranný překlad, a v tomto případě snad ještě důležitější fulltextové vyhledávání, neboť hlavním přínosem je množství příkladů a ustálených vazeb. Rovněž technické slovníky mají své knižní předobrazy a obsah pochází z dílny autorské dvojice Hegerová Zahradníček. Lze je považovat, co do kvality náplně, za velmi slušný kompromis na pomezí vysoce specializovaných jednooborových děl a slovníku, zahrnujícího řadu rozmanitých technických témat. Ohledně použitých technologií opět platí výše zmíněná fakta, zvláště v případě fulltextu.

Firma Lingea připravila promyšleným způsobem kolekci produktů, jejíž úhrnná kvalita ve spojení s výbornou technologií představuje tuzemskou špičku. Obsahově je schopna pokrýt potřeby zájemců od začátečníků po velmi pokročilé a specializované uživatele.

Slovníky Lingea

rozsah látky

kvalitní podklady

více platforem

Producent: Lingea

Žánr: slovníky

Jazyk: český, německý, anglický

OS: Windows, MacOS, Linux

Cena vč. DPH: Hospodářské sl. 1 290 Kč, Technické sl. 1 690 Kč, COBUILD 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Lingea, Kroftova 18, 150 00 Praha 5

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík, Pavel Tůma, Patrik Malina

c02p0288

Skipper a Skeeto 2 Hledání pokladu

Je jedenáct hodin večer. Zlý pan Stín hrozí, že se zmocní Rajského parku a zámku hraběte Noblecastla a promění jej ve skládku odpadu, pokud hrabě nebude moci splatit panu Stínovi své dluhy ještě dnes. Skipper a Skeeto vyslechnou rozhovor a rozhodnou se hraběti pomoci. To znamená najít poklad jeho předků schovaný kdesi v hradě. Minuty však rychle utíkají a oni mají čas pouze do půlnoci.

Tak takhle začíná už druhý příběh myšáka Skippera a komára Skeeta. Znovu se děti mohou sžít s těmito dvěma kamarády a prožívat jejich dobrodružství. Hodiny tikají pěkně rychle, přesněji řečeno, při každém přechodu z místnosti do místnosti poskočí minutová ručička o jeden dílek dopředu. Na různých místech hradu jsou však skryty tzv. "zapomenuté chvíle". Když je najdete, budete mít vždy možnost posunout hodiny o 3 minuty zpět, takže při uváženém přesunu mezi místnostmi budete mít času habaděj.

Při procházení hradu si děti v rámci úkolů např. zahrají šipky, budou muset seřadit planety podle vzdálenosti od Slunce nebo s malou nápovědou srovnat chemické prvky podle atomového čísla. Hra místy důkladně procvičí paměť a při kombinaci různých předmětů také vizuální a tvůrčí myšlení. Dialogy Skippera a Skeeta i všechny texty jsou kompletně česky namluveny, takže s hrou nebudou mít problémy ani předškoláci. Program je určen samozřejmě dětem, ale i vy dospělí se pěkně zapotíte, až vaše ratolesti budou chtít poradit s nějakým zapeklitým problémem.

Zprvu se mi zdálo, že je hra založena pouze na "proklikávání se" jednotlivými částmi hradu a prohledávání každého koutu obrazovky (tím také většinou opravdu je), ale po chvíli hraní, kdy už máte posbíránu většinu předmětů, začne vše dávat smysl a z utrpení se stane potěšení.

Co říci závěrem? Hra je vizuálně dobře zpracovaná, a pokud děti přečkají nezáživný začátek, určitě se jim bude líbit. Takže vzhůru za pokladem, ale pozor na duchy...

Skipper a Skeeto 2 - Hledání pokladu

grafika a animace

zdlouhavý začátek

časový limit

Producent: Top Distributor

Žánr: zábavně-naučná hra

Jazyk: český

OS: Windows 3.x/9x/2000/XP

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, s. r. o. Slévárenská 20 709 00,

Ostrava, www.topcd.cz

Pexesa pro celou rodinu

Pexeso. Je snad někdo, kdo ho nehrál? Pokud odpovíte na moji otázku: "Ano", pak nevíte, o co přicházíte. Ale nezoufejte, všechno se dá dohnat. Hra je sice určena především dětem, ovšem ani jejich rodiče se u ní nebudou nudit.

Po vložení CD do mechaniky se hra automaticky bez instalace spustí. Ovládání a orientace v programu jsou velmi jednoduché a intuitivní, takže si děti, které si samy dokáží zapnout počítač, mohou zahrát i bez asistence dospělých. Hru provázejí vtipné kresby a místy vtipný hlas Jiřího Lábuse. Na úvodní obrazovce máte možnost vybrat si ze tří variant her pexesa. V klasických obrázkových pexesech budete vyhledávat stejné dvojice obrázků. Tato skupina je pro přehlednost rozdělena do 8 tematických okruhů. Ty jsou voleny tak, aby uspokojily rozdílné zájmy a stupeň znalostí. Aby si děti procvičovaly a rozšiřovaly svoji slovní zásobu, jsou názvy všech kartiček namluveny. Děti si procvičí hodiny, zlomky nebo vyjmenovaná slova. Naučí se rozeznávat jednotlivé druhy zvířat, listy stromů, květiny či hudební nástroje... Malé i velké kluky jistě zaujmou dopravní prostředky nebo vojenská technika.

Zvláštností jsou zvuková pexesa.Ta obsahují ukázky hudebních stylů, zajímavých melodií nebo zvuky, které nás obklopují v běžném životě. Úkol však zůstává stejný. Odkrýt dvě kartičky se shodnými zvuky. Třetí možností jsou paměťové hry, kde si musíte zapamatovat v časovém limitu polohu odkrytých kartiček, a pak je postupně hledat.

CD obsahuje 750 obrázkových a 150 zvukových dvojic. U všech her se dá vybrat, zda budete hrát sami nebo s kamarádem a 5 úrovní obtížnosti (množství kartiček na ploše). Zvolit lze i kreslené pozadí, na němž budete hrát.

A na závěr jsem si nechal něco příjemného pro ty z vás, kteří zastáváte spíš původní podobu hry. Pro vás existuje možnost vytisknout si kteroukoli sadu obrázků a strávit příjemný večer s rodinou okolo stolu.

Pexesa pro celou rodinu

zvuková pexesa

množství obrázků

namluvení kartiček

Producent: Terasoft

Žánr: stolní hra

Jazyk: český

OS: 9x/2000/XP

Cena: 525 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké nám. 1280 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

§§§§§


Jak si doma udělat pořádek? - DOMÁCÍ ZÁBAVA 2002 Plus!

Pavel Tůma

c02p0289

Program domácí zábava 2002 je soubor databázových programů, které pomohou zpřehlednit vaši knihovnu, udělají pořádek v audionebo videonosičích nebo v kontaktech. Pokud se často zabýváte tvorbou testů, uvítáte pomocníka, který vám s jejich tvorbou hodně pomůže. Veškeré vámi vytvořené databáze, testy nebo soubory s kontakty je možno opatřit heslem proti neoprávněnému otevření. A nebyla by to správná domácí zábava, kdyby chyběly nějaké ty hry.

Všechny programy Domácí zábavy mají vzhled a ovládání podobné MS Office, včetně pomocníka, který vás provede všemi funkcemi programu. Pokud by na něco pomocník nestačil, obsahuje každý program podrobný elektronický manuál.

- Adresář 2002 Název je natolik výmluvný, že bych se skoro nemusel podrobněji rozepisovat. Ale přece jenom jedna věc stojí za zmínku. Adresář totiž obsahuje kompletní seznam měst (i jejich částí) a vesniček v Čechách a na Moravě se všemi poštovními směrovacími čísly!!!

- Audio-, videoa bibliotéka 2002 Tyto tři programy jsou určeny pro všechny, kterým doma přetékají poličky a skříně nosiči všech možných druhů a nedokáží se v nich orientovat. V Audiotéce to mohou být jak hudební (překvapivě), tak datová CD, CD obsahující hudbu ve formátu MP3, ale i pomalu se vytrácející audiokazety nebo gramofonové desky. Poté co si vyberete typ databáze, pojmenujete si ji a případně vymyslíte nějaké heslo, můžete se pustit do katalogizace svých sbírek. U všech položek je nutné zadat evidenční číslo, které, což je dost zarážející, může být u více záznamů stejné. Dalšími povinnými údaji, bez nichž jednotlivé položky neuložíte, jsou jméno interpreta a název nosiče.

Na každé kartě jsou připraveny kolonky pro obsah. Jejich vyplnění je u všech formátů CD vcelku jednoduché. Vložíte CD do mechaniky a zmáčknete tlačítko "Načíst obsah CD". Pouze u audio CD budete muset přejmenovat tracky ručně, jelikož program nepodporuje CD-text.

Videotéka se zabývá editací záznamů na videokazetách. Na každé kartě najdete místo pro 10 filmů a ke každému z nich existuje samotná popiska.

Poslední z trojice je Bibliotéka. Knih nebo časopisů máme všichni doma asi nejvíc, tak proč si v nich neudělat pořádek? Ke každému literárnímu dílu je kromě názvu, autora a počtu stran možno přiřadit jakýkoli údaj, jenž je spojován s knihou: ilustrátor, nakladatel, tiskař, rok a pořadové číslo vydání anebo náklad. Vlastně vytvoříte kompletní bibliografickou citaci.

- Půjčovna Program Půjčovna by měl fungovat jako správce všech výpůjček, ale bohužel tomu tak není. Je to spíše jen další databáze, do které lze zadávat údaje. Jediné, s čím můžete pracovat, jsou výpůjční karty, které již byly vytvořeny v jiných databázích, a vytvořit nové druhy výpůjček. Ale abyste zjistili, co má dotyčný zapůjčeno, musíte si daný program otevřít a zjistit si to tam.

- Testy snadno a rychle Pokud jste již vytvářeli nějaký test, pak víte, kolik dá námahy, aby jeho "layout" vypadal alespoň trochu přijatelně. Právě pro vás je tu program Test 2002. V něm stačí vybrat ze tří druhů testu (a, b, c; ano/ne; doplňte...), zadat jeho název, čas vymezený pro jeho vyplnění a napsat samotné otázky a k nim správné odpovědi. O všechno ostatní se počítač postará za vás. Vy si jen vyberete ze čtyř typů náhledu (seznam otázek, test pro písemnou zkoušku, správné odpovědi), spustíte tisk a test je na světě. Jak jednoduché... Pokud preferujete testování na PC, uvítáte program Elektronický test, jenž právě toto umožňuje.

- Deníček a hry Deníček je jediným programem, který používá různé uživatele a každý z nich si povinně musí vybrat heslo pro přístup ke svému účtu. Po přihlášení si vyberete den, o kterém chcete psát, a pak již nic nezabrání vaší fantazii. Program se chová jako kterýkoli textový editor, takže můžete libovolně měnit font, velikost i barvu písma.

Na závěr jsem si nechal samotný program Zábava 2002. Jedná se vlastně o soubor čtyř her: Duotris (tetris) pro jednoho či dva hráče (schválně zkuste hrát sami za oba...), Hanojskou věž, Helvétský kříž a Šibenici (hádání písmenek ve slově). Všechno jsou to hry notoricky známé, ale každopádně vás potěší a odreagují po nekonečném zadávání dat do databází.

Tiskové sestavy Tisknout v těchto programech je opravdu radost. V každé výše zmíněné databázi (kromě her) si totiž můžete vybrat ze seznamu tiskových sestav, tj. podle kterého klíče chcete, aby se vám záznamy seřadily.

Co říci závěrem?

Soubor Domácí zábava 2002 Plus! je jedním ze dvou produktů svého druhu na českém trhu. Jedná se o velmi podařené dílo, a to i přes drobné nedostatky v propojení jednotlivých databází. Proto ho s klidným svědomím mohu doporučit všem audio-, videoi bibliofilům, kterým jsou jejich cenné sbírky nadevše.

Domácí zábava 2002 Plus!

cena

přehlednost

tiskové sestavy

propojení

K recenzi poskytla firma: Turek Design \99 Dobnera 383/2939, 434 01 Most, www.turekdesign.cz

Cena: 599 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Silné stroje od Borlandu - Aplikační servery dle J2EE 1.3

Jindřich Zelený, Patrik Malina

c02p0290

Programovací jazyk Java, jehož autorem a garantem "čistoty" je firma SUN Microsystems, již zcela dospěl do podoby plnohodnotného nástroje pro tvorbu náročných aplikací pro širokou škálu využití. Spolu s rostoucí oblibou a nasazením v rozsáhlém, distribuovaném prostředí zásadně vzrostla také aktivita výrobců nejen vývojových nástrojů, ale také tzv. aplikačních serverů. Toto softwarové vybavení je určeno k vysoce výkonnému provádění funkcí, jež jsou zapouzdřeny v jednotlivých komponentách, rozmístěných v síťovém prostředí. Pro jednoduchost si představte jako nejprimitivnější příklad prostý webový server, jenž generuje a předává klientům požadované stránky. V praxi jde samozřejmě o složitější architektury, a právě na jejich realizaci v podání firmy Borland se zde blíže podíváme.

V duchu Javy

Že firma Borland vsadila na budoucnost jazyka Java, je patrné mimo jiné z nedávné ofenzívy na poli vývojových nástrojů "smršť" nových verzí JBuilderu za poslední rok a půl je více než výmluvná, a výrobce vše završil před koncem loňského roku uvedením kompletní sady produktů typu aplikační server, jež jsou uvedenému vývojovému prostředí podobné především striktním dodržováním některých standardů.

Borland Enterprise Server (dále BES) je výkonným vtělením dvou základních architektur Java 2 Enterprise Edition ve verzi 1.3 a CORBA (specifikace těchto technologií, byť stručná, je opravdu na jiné povídání). První z nich je řadou výrobců přijatý a využívaný model podpory provádění rozsáhlých aplikací, založených na jazyce Java (milovníky nezávislosti upozorňuji, že vše hlídá a licencuje SUN), druhou pak veřejný standard pro komunikaci komponent distribuovaných aplikací. Právě získání "potvrzení" kompatibility s J2EE je spojeno s náročnými testy, jak jinak než v režii SUNu, a Borland se svými produkty obstál.

Povedená rodinka

BES vlastně zahrnuje kolekci několika produktů, jež jsou odstupňovány dle nároků zákazníka na výkon a funkcionalitu. Na nejnižším stupni stojí tzv. Web Edition, což je provedení pro běh základních aplikací na straně webového serveru. Jsme ve světě Javy, a proto samozřejmě máme na mysli servlety či generování JSP stránek, ale také přístup do databáze (jak jinak dneska, že ano?) pomocí rozhraní JDBC. Vše stojí na vyladěném webovém serveru Apache (shoda jmen není náhodná), webovém kontejneru Tomcat (ze stejných tvůrčích vod právě on provádí Javu), roli databáze plní JDataStore (v úplně čisté Javě), a velmi důležitá je např. také speciální komponenta, jež za každé situace interně udržuje stavovou informaci o přistupujících klientech. Pokud je libo např. webové služby, transformaci do XML a SOAP, rovněž není problém, neboť potřebné komponenty jsou přibaleny.

Druhým členem v řadě je tzv. VisiBroker Edition, a z názvu je zřejmé, pro koho je určena. Nejcennějším obsahem je vývojová licence na VisiBroker pro C++ a Javu, což je nezbytnost v případě, že chcete server zapojit do vlastního aplikačního prostředí, jež jste vytvořili právě za pomoci této implementace standardu CORBA v podání Borlandu.

Na ještě vyšším stupni stojí "strojovna" s názvem AppServer Edition. Právě tento produkt je ta pravá J2EE 1.3, se vším všudy a v plné šíři, a jeho nasazení se předpokládá v náročném a rozsáhlém aplikačním prostředí. Z četných implementací zmiňme např. veledůležitou službu VisiTransact pro realizaci pokročilých transakcí, bez nichž si náročnější aplikaci těžko představíme. Rovněž komponenta VisiConnect jasně naznačuje, pro jaké účely je produkt určen slouží k napojení na systémy, jakými jsou SAP R/3, Siebel, Lotus Notes či Oracle Applications. Nechybí služby na ověřování klientů či zabezpečení komunikace, bez nichž rozhodně např. obchodní portál nepostavíte.

Další zajímavosti

Neměli bychom opomenout jednu zajímavou vymoženost, již BES nabízí. Jedná se o tzv. partitioning členění spuštěných aplikací na vícero procesů, jež slouží k vzájemné ochraně. Každá aplikace dostane po startu své "hřiště", a pokud si je poničí a sama "spadne", neovlivní již přímo další "slušně vychované" procesy. Samozřejmě lze jít dále a přidělit např. paměťové omezení, připojení do databáze apod., čímž lze dosáhnout předem stanovených priorit v běhu zvolených aplikací.

Celou dobu byla řeč o Javě, a proto vyvstává dobrá otázka co když chci přistupovat pomocí klienta mimo tento svět. Borland nic neponechal náhodě: jedna z možností je speciální rozhraní (podrobnosti jen pro opravdové fandy), jež vám dovolí např. v Delphi navrhnout poměrně lidským způsobem aplikaci, s níž si server bude povídat. Druhou, již výše zmíněnou možností (vhodnou také pro milovníky nezávislosti) je protokol SOAP, jenž jistě nabude na významu s nástupem webových služeb nejen v podání Microsoftu.

V čem je síla

Pokud jste ve vývoji investovali do Javy, jsou aplikační servery firmy Borland logickým krokem pro realizaci a výkonný provoz aplikací různé náročnosti z tohoto světa "horké kávy". Mohou vám zajistit soulad s nejnovější J2EE, dobrý výkon v mezích této technologie a v neposlední řadě výbornou integraci s dalšími, tedy vývojovými nástroji a implementacemi této firmy. Jste-li v jiné situaci, hlavně zvažte, zdali Java je to, do čeho chcete jít. Pokud ano, můžete dobře začít i odsud.

§§§§§


On-line konzultace digitálních fotografií - Olympus MISTIC 1.2 CZ

Vladimír Drda

c02p0293

Program MISTIC (M.I.S. Tele-image Consulting) využijete pro vzdálenou on-line konzultaci digitálních fotografií přes internet. Umožní vám interaktivní spojení dvou vzdálených počítačů a zprostředkuje audiovizuální komunikaci nad zobrazeným snímkem.

Funkce

Když program spustíte, přihlásí vás k centrálnímu komunikačnímu serveru. Jeho prostřednictvím pak budete automaticky propojeni s vybraným partnerem. Vedle okna pro textovou komunikaci (chat) se také otevře MS NetMeeting pro komunikaci audiovizuální. (Proběhnuvší rozhovor lze uložit spolu s datem, časem a jmény konzultantů na pevný disk ve formě textového souboru.) Po navázání spojení jeden z uživatelů otevře digitální fotografii, určenou k diskusi, a stisknutím tlačítka je pak snímek odeslán druhé straně, kde se automaticky zobrazí na monitoru. V této chvíli mají oba systémy zobrazenu stejnou fotografii a akce provedená jednou stranou je v reálném čase přenášena straně druhé. Jedná se o následující akce: zvětšování a zmenšování aktuálního snímku, výběr hledaného detailu ve zvětšeném snímku, zobrazení ukazovátka, jeho umístění na zvolené místo fotografie a pohyb, kreslení do obrázku a popisky. Přitom spolu oba diskutují prostřednictvím sluchátek s mikrofonem (součást balení). Pro lepší kontrast je možné vybrat jednu ze šesti barev ukazovátka. Přijatý snímek lze uložit na disk (JPG a BMP) pro další zpracování.

Co dále?

Vedle již zmíněné on-line konzultace, můžete služeb serveru využívat ke sdílení databáze obrázků. Do ní mohou uživatelé vkládat fotky spolu s přílohami, psanými a mluvenými komentáři a ukládat odpovědi na dotazy jiných uživatelů. Vaše obrázky v databázi jsou samozřejmě chráněny systémem přístupových práv pro jednotlivé uživatele.

Můžete rovněž konzultovat předem připravené snímky, případně je snímat přímo během konzultace ze zařízení podporujících standard TWAIN (např. některé digitální kamery, skenery apod.). Pořízené fotografie lze okamžitě upravovat ve vestavěném bitmapovém editoru.

Závěrem

Vzdálená elektronická konzultace digitálního obrazu v praxi nalezne využití třeba v medicíně (patologii konzultace fotografií z mikroskopu, radiologii, rentgenologii), v průmyslu, při řízení jakosti a dalších oborech, neboť vám může ušetřit čas i peníze. Díky tomu, že MISTIC je produktem společnosti Olympus, máte také implicitně zajištěnou kompatibilitu s celou řadou digitálních fotoaparátů a kamer.

Olympus MISTIC 1.2 CZ

příjemné ovládání

automatická aktualizace z internetu

produkt je kompletně lokalizován

k hlasové a obrazové komunikaci je implicitně využíván pouze MS NetMeeting

pro optimální funkci je potřeba linka o minimální kapacitě 128 Kb/s

K recenzi poskytla firma: Olympus C&S, s. r. o., www.olympus.cz, www.mikrofoto.cz/mis

§§§§§

$$$$$


Knihy


Java Script – praktické příklady

Patrik Malina

c02p0333

Programovací jazyk JavaScript je řadu let součástí nejrozšířenějšíchinternetových prohlížečů a je rovněž nezastupitelným prostředkem pro řadutypických úloh, prováděných právě v prostředí browseru. Vzhledem ke specifickému využití a nepříliš vysoké obtížnosti lze dnes již těžko předpokládat soustavné studium tohoto jazyka, a možná i proto autor této příručky zvolil ryze praktický přístup. Spokojeným čtenářem tak bude typicky pokročilý tvůrce webový stránek, toužící po rozšíření možností o některou ze známých a vyzkoušených "fint".

Pokročilé znalosti zápisu kódu webové stránky jsou prakticky nezbytným předpokladem. Tato znalostní výbava umožní čtenáři postupovat intuitivně, neboť autorem předkládané ukázky a praktické příklady jsou jakýmisi typovými úlohami, jež řeší běžně se vyskytující požadavky. Jejich pochopení je často možné pouhým pozorným přepsáním a pročtením kódu, a výklad lze chápat jako doplňující či zpřesňující text.

Probrána jsou nejtypičtější témata, jejichž řešení si žádá právě JavaScript. Autor se věnuje oknům prohlížeče, formulářům s ovládacími prvky, navigaci a pohybu na stránce, či počítání a zobrazování času. Nechybí různé variace při práci s čísly, všelijaké grafické efekty a ukládání stavových informací pomocí cookies. Průběžně, jaksi mimochodem, autor pojednává o základních prvcích objektového modelu stránky i prohlížeče a naznačuje principy tvorby kódu, jenž manipuluje s pevně danými objekty. Samotná syntaxe JavaScriptu bývá zmíněna "mezi řečí".

Ze všeho nejvíce kniha připomíná kuchařku pro přípravu nejběžnějších webových pokrmů. Naleznete v ní návod na řešení nejtypičtějších situací, a pokud recept dobře pochopíte, lze vhodnou úpravou ingrediencí dosáhnout zajímavých variací. Samozřejmě lze ovšem také snadno pokrm učinit naprosto nejedlým.

Autor: David Morkes

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 194

Doporučená cena: 169 Kč

Programování v Excelu 5, 7, 97, 2000, 2002

Patrik Malina

Excel patří již řadu let mezi mnohostranné aplikace s řadou možností, jejichž spektrum lze dále rozšiřovat pomocí pokročilých programovacích technik. Pokud patříte mezi uživatele, kteří vyčerpali běžné možnosti programu a chcete se podívat na řešení různých problémů z jiné strany, tahle knížka by mohla být dobrým průvodcem.

Autor začíná výklad pojednáním o událostech v Excelu a jejich zachytáváním, což je jeden ze základních prostředků pro tvorbu aplikací, byť třeba jednoduchých. V této části se také zájemce nepřímo seznámí s objektovým modelem a základními prvky rozhraní pro tvorbu aplikací pomocí jazyka Visual Basic for Applications. Získané základní vědomosti ihned zúročíte v kapitole, jež demonstruje práci s grafy pomocí VBA. Po této praktické mezihře následuje další teoretičtější pojednání, zaměřené na vlastní moduly a instance tříd, a poté je výklad věnován problematice formulářů.

Druhá část knihy obsahuje pokročilejší témata. Narazíme zde na programové řešení problému importu a exportu souborů, práci se seznamy, jež představují v Excelu určité databázové struktury, dále na přizpůsobení uživatelského rozhraní pomocí panelů nástrojů či menu, a autor rovněž pojedná o tvorbě samostatných funkčních modulů, tzv. doplňků. V úplném závěru dojde i na komunikaci s dalšími aplikacemi Office, a rovněž je zmíněno poněkud exotičtější přímé volání Windows API.

Je třeba zdůraznit, že všechna zmíněná témata jsou pojednána z ryze programátorského pohledu. Kniha je nabita řadou kratších a rychle využitelných ukázek programového kódu, jež dobře demonstrují možnosti Excelu a VBA. Přesto byste zde systematický výklad tohoto jazyka hledali marně příručka představuje spíše soubor tipů, příkladů a ukázek možností, jichž lze elegantně využít ve vlastních aplikacích.

Autor: Jaroslav Černý

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2001

Počet stran: 218

Doporučená cena: 199 Kč

§§§§§


Reklama na Internetu

Jan Žďárek

c02p0334

Stejně jako ostatní trhy v modelu tržní  ekonomiky, i trh s internetovou reklamou má svá vnitřní pravidla,  podle kterých se jeho účastníci řídí a vstupují do vzájemných  smluvních vztahů. Proto je vhodné, aby tito lidé měli patřičné  minimum znalostí o tomto oboru. To platí zejména pro zadavatele  reklamy, ale tato publikace bude užitečná všem, kdo se o internetovou  reklamu zajímají.

Naleznete zde např. kapitolu o uživatelích  internetu v ČR, měření jejich počtu, struktuře a chování (podrobné  grafy jsou v první příloze). Následuje přehled pojmů z oblasti  WWW a metody návrhu stránek. Nejdelší kapitola podrobně probírá  klady a zápory internetové reklamy a srovnává ji s dalšími médii,  shrnuje jednotlivé formy a příslušnou terminologii, metriky a  modely prodeje reklamy.

Autoři neopomenuli ani negativní rysy,  spam a virální marketing. Poslední kapitola představuje minulý  a současný stav internetové reklamy v České republice, strukturu  trhu a objasňuje časté omyly v používání reklamní terminologie.  Druhá příloha obsahuje komentovaný seznam subjektů českého internetového  reklamního trhu. Jak se na solidní publikaci sluší a patří, kromě  slovníčku pojmů a rejstříku je zde uveden i užitečný seznam použité  literatury.

Text této nenápadné publikace je velmi přehledný  a srozumitelný, a až na několik drobností bez chyb. Údaje z mnoha  odborných zdrojů doprovázené řadou grafů představují výborný  zdroj informací jak o oblasti internetové reklamy jako takové,  tak o jejích tuzemských specifikách. Jednotlivé kapitoly lze  klidně číst i samostatně, autoři většinu podstatných pojmů uvádějí  opakovaně, z jejich pohledu podstatné věci se snaží čtenáři zafixovat  v mysli. Všem zájemcům o internetovou reklamu doporučuji tuto  knížku k přečtení.

Autoři: Martin Dvořáček, Petr Stuchlík

Vydavatelství:  Grada Publishing, Praha

Počet stran: 228

Doporučená cena: 258  Kč

Word 2002

Jan Žďárek

Mezi nejvydávanější tituly z pochopitelných důvodůpatří knížky věnované kancelářskému balíku Microsoft Office,zejména pak Wordu a Excelu. Je tedy logické, že ani nakladatelstvíKopp nechtělo zůstat stranou, a také zareagovalo na vypuštěníXP verzí obou zmíněných programů.

Publikace Word 2002 je určenazačátečníkům, případně i mírně pokročilým uživatelům staršíchverzí, chtějícím se dozvědět o možnostech verze nové, srovnání možností s jinými verzemi zde ale nehledejte.

Pro pohodlnou četbu se předpokládá znalost základních pojmů a ovládání Windows,ale je chvályhodné, že v úvodu jsou stručně nadefinovány používané pojmy, které zejména začátečníkům nebývají jasné (ukázání vs.klepnutí apod.). Prvních padesát stran je věnováno vysvětlení základního ovládání Wordu, od spuštění, pohybu po menu a v textu,používání nápovědy, až po základní editační úpravy napsaného textu, včetně použití schránky při práci s bloky. Po napsání textu můžou nastoupit jeho grafické úpravy (zvýrazňování, odsazování,tabulátory), členění do oddílů apod. Teprve nyní se dostane na otvírání a ukládání dokumentu a jeho tisk. Zbývající část seznamuje čtenáře podrobně s využitím tabulek a grafů ve Wordu, styly,vkládáním grafiky, ukládáním napsaného dokumentu do HTML, kontrolou překlepů a dalšími užitečnými funkcemi, např. tvorbou obsahu.Závěr patří obvyklému rejstříku a seznamu klávesových zkratek,který by byl velmi pěkný, nebýt podivných chyb v sazbě.

Publikace shrnuje všechny základní možnosti Wordu. Oproti konkurenci je podstatně levnější, je v ní ale o něco více překlepů a vadilo mi i zbytečné zavádění pseudotermínu "klick" v polovině textu,když na jeho začátku bylo správně definováno klepnutí.

Autor:Martin Kořínek

Vydavatelství: Kopp, České Budějovice

Početstran: 200

Doporučená cena: 129 Kč

Excel 2002

Jan Žďárek

Publikace Excel 2002 je sestrou recenzované příručky Word. Shodují se nejenv autorovi a grafické úpravě, ale i ve struktuře textu. Příručka je určena začátečníkům a mírně pokročilým, a proto je první kapitola věnována vysvětlení, k čemu může být program Excel dobrý. Jezde shrnutí toho, co je dobré vědět, než se pustíte do čtení(stačí základy práce ve Windows), a přehled používaných pojmů.

Další výklad začíná popisem pracovní plochy Excelu, ještě více než u Wordu zde chybí popisky přímo v obrázku. Uvedeny jsou různé způsoby vkládání a editace dat a vzorců, včetně větších úprav s použitím schránky. Je tu i pěkný popis práce s listy a použití nápovědy. Odpovídající pozornost je věnována adresování buněk i nespojitých oblastí. S úpravami tabulky souvisí nastavování formátů a různých grafických efektů. Stejně jako v případě Wordu teprve po probrání všech základních operací se dostane i na otvírání,ukládání a tisk dokumentu. Kapitola o grafech se soustřeďuje na popis jejich možných typů a úpravy vzhledu hotového grafu.Jedna z kapitol se věnuje možnostem Excelu, které se jinam "nehodily",např. jeho využití jako jednoduché databáze, definice stylů,vkládání obrázků, korekci překlepů, a pochopitelně je i zde ukázána možnost exportu dokumentu do HTML, resp. možnosti odeslání tabulky e-mailem. Rejstřík ani tentokrát nechybí, seznam klávesových zkratek je však tentokráte oproti Wordu mnohem kratší.

Tato publikace byla zřejmě tvořena ve spěchu, což se projevilo jako něco nižším počtem stránek než u Wordu, tak např. obrázkem zakrývajícím část poznámky, a počtem překlepů. Obě knížky jak Word, tak i Excel jsou ale celkem velmi srozumitelně napsány,a i vzhledem k jejich ceně si obě publikace čtenáře určitě najdou.

Autor: Martin Kořínek

Vydavatelství: Kopp,České Budějovice

Počet stran: 176

Doporučená cena: 129 Kč

Počítačové sítě pro začínající správce

Pod slibným názvem nacházíme útlou příručku, která se snaží zprostředkovat základní informace ze značně rozsáhlé a spletité oblasti počítačových sítí a síťových operačních systémů. Je určena lidem znajícím dobře osobní počítače,ale potřebujícím nahlédnout i do síťové problematiky.

Tomuto účelu slouží skladba textu, začínajícího kapitolou o síťovém hardwaru, a to jak pasivních prvků (kabelů), tak aktivních prvků a síťových karet. Dále tu je přehled nejběžnějších typů sítí,včetně bezdrátových. V následující kapitole jsou stručně vysvětleny klíčové pojmy síťového softwaru a síťových protokolů (IPX/SPXa TCP/IP). Tím je teorie u konce a následují praktické části zprovoznění peer to peer sítě jak pod Windows 98, tak pod Windows2000; a obdobně klient-server sítě při použití Windows 2000 serveru.Další část publikace je věnována sítím se systémem Novell NetWare.Poslední kapitola, napsaná spoluautorem, se na patnácti stránkách snaží o úvod do síťování s Linuxem, pochopitelně tato snaha končí odkazy na manuál a specializované knížky. Trochu podrobněji je probráno jen zprovoznění Samby v sítích s Windows, to je v podstatě hlavní přínos této spíše přehledové kapitoly.

V recenzované publikaci mi trochu vadilo několik méně srozumitelných formulací a drobnosti, např. používání slova bajt místo normalizované slabiky,případně v této oblasti běžně používaného a výstižného oktetu.Navíc autor sám používal forem bajt, byte, a dokonce jeden byt.Obdobně je to s používáním slova klient, jindy zase client, asi podle nálady. Zejména začínající správci by si měli zvykat na normalizovanou terminologii.

Jako přehledové a prakticky zaměřené dílo je tato příručka pro začínající správce použitelná.

Autoři: Jaroslav Horák, Milan Keršláger

Vydavatelství:Computer Press, Praha

Počet stran: 166

Doporučená cena: 197Kč

§§§§§

$$$$$


6/2000


Novinky


Olympus Camedia - C-3030ZOOM

Stanislav Buzek

c00p0292

Nový typ digitálního fotografického aparátu Camedia C-3030ZOOM od firmy Olympus dosahuje úctyhodných 3,3 milionu obrazových pixelů. Používá k tomu účelu prokládaný CCD snímač o úhlopříčce 1/1,8 palce s 3 340 000 body. V nejlepším rozlišení (SHQ, HQ, formát TIFF) má vzniklý obrázek rozměry 2 048 x 1 536 pixelů, další možná rozlišení snímaných obrázků jsou 1 600 x 1 200 pixelů (SQ 1, TIFF), 1 280 x 960 pixelů (SQ 1, TIFF), 1 24 x 768 pixelů (SQ 2, TIFF) a 640 x 480 pixelů (SQ 2, TIFF).

Profesionální optika

Autofokusový objektiv Olympus s proměnnou ohniskovou vzdáleností 6,5-19,5 mm (ekvivalent 35-105 mm u 35mm filmu) je sestaven z 8 čoček v 6 skupinách a má největší světelnost F2,8. Použít je možno i optické předsádky. Ostřit lze v normálním režimu od 80 cm do nekonečna (v makrorežimu od 20 do 80 cm) v dostatečně velkém počtu ostřících kroků (160). Kvalitní objektivy jsou tradiční předností digitálních (i ostatních) aparátů značky Olympus.

Automatické iESP měření světelné expozice TTL (za objektivem) využívá volitelných přednastavených režimů (plný sluneční svit, zataženo, žárovkové světlo, zářivkové osvětlení) a expoziční citlivost volitelnou plně automaticky nebo v hodnotách ISO 100, ISO 200 či ISO 400.

Obraz je možné během snímání pozorovat optickým průhledovým hledáčkem nebo na TFT LCD displeji s úhlopříčkou 4,5 cm a 114 000 pixely. Ten slouží i k prohlížení a editování hotových snímků. Nasnímané obrázky ukládá fotoaparát ve formátech TIFF (nekomprimovaný), JPEG (komprimovaný, standardu Design Rule for Camera File System) či DPOF (Digital Print Order Format) na výměnné 3,3V karty SmartMedia. Ty mohou mít kapacitu od 2 do 64 MB.

Pro krátké videosekvence (191 s při rozlišení 160 x 120 pixelů, nebo 46 s při 320 x 240 pixelů, obojí při rychlosti 15 obr./s), jejichž snímání je možné nenahradí však řádnou videokameru používá přístroj formát Quick Time Motion JPEG. Zvukové zápisky ukládá ve formátu Wave.

Expoziční režimy snímání nabízejí plnou automatiku, předvolbu clony (F2,8-F11), předvolbu času času (1 s-1/800 s), ale i plně ruční nastavení (F2,8-F11, 16 s do 1/800 s). Blesk je vestavěný, s plnou automatikou v běžných režimech.

Fotoaparát jde připojit na stejnosměrný zdroj C-5AE/6AE, pro přenos snímkových dat jsou k dispozici datový vstup/výstup (RS232C), USB konektor, videovýstup (PAL). Vhodným doplňkem je výstup na externí blesk. Zdrojem elektrické energie mohou být dvě 3V lithiové baterie CR-V3 nebo 4 AA akumulátory NiMH, 4 AA lithiové baterie, 4 AA alkalické baterie či 4 AA NiCD baterie. Hmotnost bez zdroje energie a bez záznamového média je 300 g, rozměry odpovídají běžnému kompaktnímu aparátu se zoomem.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0293

Audionet.cz

Začátkem března byl společností Mobil server, s. r. o., spuštěn další internetový projekt pod názvem AudioNet.cz (http://www.audionet. cz). AudioNet.cz vznikl za účelem vytvoření kvalitního zpravodajského serveru věnujícího se oblasti digitálního audia, který by svým komplexním záběrem pokrýval jak oblast populární (dynamicky se rozvíjející formát MP3 a šíření hudby na internetu), tak i oblast profesionálního audia (studiová technika). AudioNet.cz svou obsahovou strukturou odpovídá ostatním zpravodajským serverům spravovaných Mobil serverem, přináší však navíc kromě denně nových informací i možnost prezentace hudebním projektům, jejichž tvorba je dále ostatním čtenářům zdarma k dispozici.-MIC

Testovací nákup

Server spotrebak.cz oznámil zavedení nové funkce Testovací nákup. Funkce je určena všem zákazníkům, kteří s nakupováním na Internetu dosud nemají žádné zkušenosti a rádi by si nákup napřed vyzkoušeli. Postup vytváření objednávky je přitom stejný jako v běžném provozu, zákazník pouze zaškrtne pole "Testovací nákup zboží mi nezasílejte". Funkce Testovací nákup se snaží o budování důvěry zákazníků, přičemž těm váhavějším umožňuje otestovat co se stane, když odešlou objednávku. Současně se jedná o malý příspěvek do akce "Březen měsíc Internetu". Bližší informace o službě Testovací nákup naleznete na stránkách spotrebak.cz.-MIC


Nový MP3 server

Michal Chautur

Na adrese www.thomson-music.com je umístěn jeden z největších evropských web-serverů věnovaných hudbě ve formátu MP3. Stránky byly připravovány více než tři měsíce společně s Virgin Music a mp3.de. Je to další krok v plnění závazku společnosti THOMSON účastnit se vývoje formátu MP3, nyní nejvíce používaného právě na "síti sítí".

Stránky jsou tvořeny v pěti jazycích (anglicky, německy, francouzsky, španělsky a italsky) a nabízejí více než 3 000 skladeb v MP3 ke stažení zcela zdarma. Skladby jsou rozděleny do 29 kategorií, od jazzu až po techno. Registrovaným zájemcům slouží e-mailová informační služba, díky níž nezmeškají žádnou novinku. Nový server rovněž prezentuje Europe TOP10 nejčastěji stahované MP3 skladby v Evropě, stejně jako denní výsledky hlasování o oblíbených písních. Interpretům nabízí nový způsob, jak dát o sobě a svých dílech vědět posluchačům nejen z Evropy.

Zvláštní část webu je věnovaná MP3 walkmanu Lyra, skrývajícímu se pod adresou www. thomson-lyra.com. K seznámení se s přehrávačem THOMSON Lyra vybízí úvodní animace tvořená v čím dál tím oblíbenějším formátu Flash. Kdo si ještě svůj internetový prohlížeč nevybavil tímto přehrávačem, může tak učinit rovnou z úvodní stránky.

Zde také bude k dispozici softwarový upgrade, tak jak bude pokračovat vývoj formátu MP3. V USA byla říjnu 1999 zprovozněna adresa www.lyra-zone.com k zavedení on-line prodeje MP3 walkmanu Lyra.


EuroRing připraven

Michal Chautur

KPNQwest, přední panevropská společnost v oblasti datových komunikací, oznámila kompletní dokončení páteřní sítě "německého" EuroRingu. Optický okruh, který je dlouhý 2 700 km a spojí 16 německých měst, je součástí vysokokapacitní sítě společnosti KPNQwest spojující 46 významných evropských obchodních center. KPNQwest je prvním panevropským datovým operátorem, který propojil území Německa kvalitní optickou sítí.

Výstavba německého EuroRingu vyžadovala položení trubkových těles do výkopů a natažení kabelů sestávajících se z 96-120 optických vláken, z nichž každé může poskytnout šířku pásma až 400 Gb/s. Celková kapacita této páteřní sítě bude v okamžiku plného zatížení přesahovat 30 terabitů za sekundu, tedy dostatečný výkon k tomu, aby pro ilustraci přenesla obsah veškerých vládních archivů z Bonnu do Berlína za méně než jednu sekundu. KPNQwest navíc v Mnichově zahájil výstavbu mega-cybercentra na ploše 10 000 m2, které bude připojeno přímo k páteřní síti "německého" EuroRingu. Toto cybercentrum s plochou odpovídající rozlohou dvěma fotbalovým stadionům poskytne bezpečné prostředí pro velké množství počítačových systémů určených k hostování aplikací, webových serverů apod. Kombinace masivní kapacity a profesionálně spravovaného serverového prostředí nabídne nepřekonatelnou platformu pro prudký rozvoj elektronického obchodu v Německu i v okolních zemích.

Německý EuroRing propojuje města: Berlín, Bonn, Brémy, Düsseldorf, Frankfurt, Hannover, Hamburk, Karlsruhe, Kolín nad Rýnem, Lipsko, Magdeburk, Mannheim, Mnichov, Norimberk, Stuttgart a francouzský Štrasburk. Pro Českou republiku bude tato síť znamenat možnost rychlejšího vstupu na německý trh a využití příležitostí elektronického obchodování firmám s jejich německými partnery.


Krátké zprávy

Oracle iSupport

Na iEC konferenci a Expo oznámila Oracle zpřístupnění nových a upgradovaných aplikací, které umožňují kompletní správu zákaznických vztahů přes Web, a to od marketingu a prodeje až po zákaznickou podporu. Společnost Oracle představila nové samoobslužné aplikace Oracle iSupport a Oracle eMail Center a nové verze Oracle iStore, Oracle iMarketing a Oracle iPayment. Tyto produkty plně využívají výhod samoobslužného přístupu a web technologií a snižují náklady na minimum, přičemž umožňují vysokou interakci se zákazníkem. Oracle e-business suite umožňuje jakékoliv společnosti virtuálně komunikovat se zákazníky na všech úrovních obchodního cyklu. Oracle iStore je end-to-end řešení pro realizaci internetových obchodů. Oracle iMarketing mapuje a spravuje všechny on-line marketingové aktivity, které zahrnují připojené linky, bannerové kampaně, on-line logování a prohlížení. Oracle iPayment poskytuje platební služby, zahrnující autorizaci kreditní karty, clearing a ostatní formy placení založené na obchodních pravidlech. Oracle eMail Center, kompletní řešení pro správu příchozích a odchozích zákaznických e-mailových zpráv, umožňuje organizacím automaticky roztřídit příchozí e-mailové zprávy a vytvořit návrh na odpověď založený na obsahu přijaté zprávy. Oracle iSupport společnostem umožňuje vytvářet Internetový informační portál, který zákazníkům umožňuje vidět data jako jsou příslušné smlouvy, stav objednávky, vydané faktury a platby.-MIC

Můj obchod uspěl

Pět stovek zaregistrovaných elektronických obchodů to je bilance prvních tří týdnů provozu služby Můj obchod na internetovém portálu msn.atlas.cz. Tato služba umožňuje zřídit si zcela bez nákladů a programátorských znalostí vlastní elektronický obchod. Za pouhopouhé tři týdny provozu bylo zaregistrováno pět stovek elektronických obchodů, z nichž dvě pětiny (205) po naplnění nabídkového katalogu zbožím již spustily ostrý provoz. Dalších 317 zaregistrovaných obchodů je dosud "ve výstavbě" a fázi naplňování katalogu zbožím. Zřízení i provoz obchodu je bez jakýchkoliv poplatků, grafiku a ovládání lze přizpůsobit vlastnímu specifickému image obchodu, editace nabídkového katalogu prodejny je možná off-line nebo on-line, obchodník má možnost následně zařadit svůj obchod do největšího katalogu elektronických obchodů na českém Internetu (http://obchody.atlas.cz) a tím zvýšit jeho návštěvnost.-MIC

Contactel pro studenty

U příležitosti slavnostního podpisu závěrečných dokumentů ke smlouvě o koupi komerční sítě CESNET založil Contactel fond na podporu vybraných projektů výzkumné činnosti mladých výzkumných pracovníků a studentů českých vysokých škol, které budou využívat telekomunikační techniky včetně Internetu.

Pro tento účel a u příležitosti dohody vytváří Contactel ve spolupráci a po dohodě se sdružením Cesnet fond určený pro rozvoj práce a dovedností mladých výzkumných pracovníků a studentů vysokých škol. O příspěvek z fondu se budou moci ucházet studenti a mladí výzkumní pracovníci, kteří jsou členy sdružení CESNET. Contactel zřizuje fond s počátečním vkladem ve výši 3,5 miliónu Kč přesněji 100 tisíc USD.-MIC

Sears, Carrefour a Oracle

Společnosti Sears a Carrefour, dva největší maloobchodní prodejci na světě a firma Oracle, jednička v e-businessu, oznámily, že spolupracují na vývoji první globální business-to-business online exchange, sloužící maloobchodnímu průmyslu. Otevřený mezinárodní GlobalNetXchange, založený na e-business platformě Oracle, se zpočátku zaměří na řetězce Sears a Carrefour, jejichž obrat je 80 miliard dolarů, a nakupují od 50 000 dodavatelů, partnerů a distributorů. Společnosti Sears a Carrefour očekávají, že GlobalNetXchange sníží jejich nákupní náklady a zlepší efektivnost dodavatelského řetězce s jejich obchodními partnery. Díky podstatné úspoře nákladů spojených s internetovými transakcemi osvobodí nový model nákupní profesionály, kteří se tak budou moci zaměřit na kvalitu a konkurenceschopnost na trhu. GlobalNetXchange bude podporovat všechny druhy maloobchodního zboží textil, trvanlivé zboží, potraviny a další spotřební produkty.-MIC

Vy nemáte vlastní doménu?

Brněnská společnost ZONER software spustila v rámci své webhostingové služby Czechia České doménové centrum, které obsahuje Doménovou samoobsluhu a seznamy volných "atraktivních" domén .CZ. Adresa služby je http://domeny.czechia.com.

Za pozornost stojí určitě seznamy volných "atraktivních" domén. Postupně bude zveřejněno přes 170 000 volných názvů .CZ, roztříděných do několika kategorií. Nejzajímavější jsou obecná slova a pak domény měst a obcí. Je velmi překvapující, kolik obcí ještě nemá vlastní doménu a ani nepodniklo žádný krok k tomu, aby si svůj název registrovalo před spekulanty.

V Doménové samoobluze je možné registrovat novou doménu během několika desítek minut, a to zdarma (uživatel platí pouze registrační poplatky u CZ.NIC). Služba je naprosto automatická, bez zásahu obsluhy, takže kdokoli může podat registraci jakékoli volné domény .CZ, přičemž Czechia zapíše doménu na své nameservery, což je podmínkou podání registrace u CZ.NIC.-MIC

Virtual Reality Toolbox

Firma HUMUSOFT, s. r. o., představila další z řady produktů ze své autorské dílny Virtual Reality Toolbox 1.0. Nový produkt spojuje vzrušující svět virtuální reality s nejrozšířenějším systémem pro technické výpočty, simulaci, vizualizaci a analýzu dat s výpočetním prostředím MATLAB/Simulink firmy The MathWorks Inc.

V současné době je 3D grafika neodmyslitelnou součástí počítačového světa. Výpočetní výkon a grafické možnosti počítačů dovolují realizovat úlohy, které ještě nedávno patřily do oblasti science fiction. Jednou z těchto oblastí je virtuální realita, která nabízí interaktivní vstup uživatele do 3D počítačového světa. Virtuální realita již není jen vylepšením pro počítačové hry a multimediální aplikace, ale stala se zcela seriozním nástrojem pro vizualizaci dat.

Virtual Reality Toolbox je určen především pro interaktivní vizualizaci výsledků simulací prováděných systémem Simulink. Výstupní data ze simulačního schématu ovládají během simulace jednotlivé stupně volnosti (uzly) 3D virtuálního světa. Uzly lze ovládat i pomocí standardního pákového ovladače. Samozřejmostí je možnost řízení nejen obrazových informací, ale i zvuku ve virtuálním světě. Propojení jednotlivých signálů simulačního schématu se stupni volnosti virtuálního světa je velmi snadné a intuitivní, změny lze provádět interaktivně bez dodatečného překladu simulačního schématu.-MIC

Jobpilot.cz

Společnost Jobs & Adverts AG, která v České republice a dalších evropských i mimoevropských zemích provozuje internetový trh pracovních míst, představila nové služby pro tuzemské uživatele. Nejvýznamnějším rozšířením aktivit je služba pro zaměstnavatele nazvaná Premium Service, která společnostem využívajícím prostředí databáze Jobpilotu (www.jobpilot.cz) nabízí možnost vyhledávat uchazeče v databázi životopisů podle jejich kvalifikace, požadované profese, formy pracovního poměru a zamýšleného místa výkonu práce. Předností databáze je možnost okamžitého kontaktu se zájemcem o práci ale potenciální zaměstnavatelé mohou díky strukturovaným údajům provést ještě před oslovením vybraných kandidátů předběžný výběr.-CHL

Projekt Kylix

Společnost Inprise/Borland uspořádala setkání více než 200 autorů, konzultantů, školitelů a dodavatelů nástrojů a komponent. Šlo o první setkání v zamýšlené sérii podobných událostí po celém světě a jeho cílem bylo připravit uvedení nezávislých produktů a služeb pro projekt Kylix. Setkání se zúčastnili též přední distributoři Linuxu, včetně firem MandrakeSoft, TurboLinux, Corel, Caldera a SuSE. Projekt Kylix je vysoce výkonné vývojové prostředí pro operační systém Linux, které podporuje jazyky Delphi (Pascal), C a C++. Projekt Kylix byl oznámen veřejnosti v září roku 1999.-MIC

Internet. reklamní kampaň

Mezinárodní distributor počítačových komponent, firma Asbis, spustila první mezinárodní reklamní kampaň, která se odehrává výlučně na Internetu a propaguje pevné disky Seagate. Je to poprvé, kdy distributor počítačových komponent zahájil výlučně internetovou reklamní kampaň současně na třech významných východoevropských trzích v České republice, Polsku a Rusku.

Společnost zahájila tuto kampaň s cílem podpořit nový webový marketingový program s názvem "1 : 10", který nabízí zdarma jeden disk Seagate U8 za každých 10 diskových jednotek Seagate SCSI zakoupených u Asbis Česká republika, Asbis Polsko nebo dealerů Asbis v Rusku.

V rámci programu byla vytvořena mnohojazyčná webová stránka na adrese http:// www.asbis.com/programs/seagate. Masívní oznamovací a přímá e-mailová kampaň začaa současně ve třech zemích České republice, Polsku a Rusku na konci března. Pro umístění inzerce byly zvoleny nejoblíbenější webové stránky Chip Online, PcKurier a EnterNet v Polsku, Chip Online, Svet Hardware, PCWorld and ComputerWorld v České republice, Price-Express, Rambler, DZ Online, Open Systems Publications, Computerra a řada dalších v Rusku. Během prvního týdne kampaně zhlédlo oznámení více než 500 000 návštěvníků.-MIC


Nahradí klasické knihy elektronické?

Michal Chautur

Dohoda společnosti Thomson a Gemstar, která otevírá dveře cenově dostupné platformě elektronických knih, nám možnou odpověď naznačuje. Společnost THOMSON multimedia, přední světový výrobce digitální spotřební elektroniky proslulý značkami RCA a THOMSON, oznámil zahájení spolupráce se společností Gemstar International Group Limited. Předmětem společného podniku bude digitální elektronická literatura.

Nové generace e-knih

Očekává se, že na základě uvedené rozsáhlé smlouvy mezi partnerskými společnostmi dojde v letošním roce k poklesu cen elektronických knih. V dceřiných společnostech Gemstaru, NuvoMedia, Inc., a Softbook Press, již probíhá vývoj nových verzí oblíbených produktů Rocket eBook a Softbook Readers. Příští generace elektronických knih nabídne výrazné vylepšení funkcí, snížení velikosti a hmotnosti oproti současným modelům. Prostřednictvím Internetu bude možno realizovat nákupy nových titulů v on-line elektronických knihkupectvích. Thomson a Gemstar se rovněž dohodly na spolupráci v oblasti propagace elektronické literatury a zahájení rozsáhlé reklamní kampaně v dalších měsících.

Dojde k poklesu cen?

Snad ano. Dá se předpokládat, že společné úsilí obou partnerů povede ke snížení doporučených maloobchodních cen potřebného hardwaru, k větší dostupnosti titulů a zavedením nových metod datového přenosu ke zjednodušení jejich distribuce. Obě společnosti budou při rozšiřování nynější nabídky souvisejících služeb postupovat společně, plánuje se vydávání elektronických časopisů, barevných katalogů, slovníků, učebnic pro všechny formy vzdělávání a obchodně-technických publikací. Elektronická kniha bude navíc obsahovat programové vybavení, které může plnit funkci osobního digitálního asistenta, ukládat a vyvolávat osobní informace, spravovat plánovací kalendář a telefonní seznam.

Listujte knihou přes Internet

Čtenáři si mohou již nyní stahovat nové tituly z virtuálních knihkupectví prostřednictvím sítě Internet. Pomocí zabudovaného modemu s vysokoupřenosovou rychlostí nebo v kombinaci s osobním počítačem lze román běžného rozsahu stáhnout během třech minut či dříve. Základ společného úsilí je tvořen bezplatnou elektronickou programovou nabídkou pro více než 1,5 milionu televizních diváků, čímž Gemstar a Thomson dále zdokonalí přístup a zvýší rychlost přenosu informací do elektronických knih.

Interaktivní práce s knihou,nejen pasivní četba

Digitální elektronická kniha má oproti klasické papírové knize několik předností. Kapacita přístroje umožňuje uložení řady titulů, což přijde vhod zejména na cestách. Další výhodou je možnost doplnění obsahu kdekoli ve světě zahraniční cestující ocení bezproblémový přístup ke knižním novinkám a zprávám z domova. Jedním dotykem lze snadno upravit světelnou intenzitu pozadí a změnu velikosti písma, a tím zvýšit čitelnost. Mezi další výhody patří interaktivní slovníky, umožňující vyhledávání slovních významů, práce se záložkami, vyhledávání slov a vytváření poznámek. Elektronické knihy nabízejí obdobně jako všechny nové internetové nástroje okamžitý přístup, snadné intuitivní používání, mobilitu a další rozšiřování.


Domácnost ve znamení .com

Michal Chautur

Návštěvníci mezinárodní výstavy spotřební elektroniky 2000 (Consumer Electronics Show, CES) konané v Las Vegas mohli nahlédnout do velmi blízké budoucnosti do sítí vybavené domácnosti, která ukazuje, jak bude zítřejší životní prostor chytřejší a interaktivnější, a to díky síle otevřeného propojení a technologiím Java a Jini od firmy Sun.

Webová domácnost

Vejdete do kuchyně a pozdraví vás moderní lednička, která má něco navíc speciální webový panel, jejž lze používat na procházení množstvím různých receptů a ovládání desítek různých zařízení a služeb. Zvolíte si on-line recept podle vlastního přání a stisknutím tlačítka na panelu jej přeměníte na nákupní seznam. Potom pomocí domácího snímače potravin zjistíte, co ve vaší ledničce chybí. Nákupní seznam můžete odeslat do bezdrátového zařízení, jako je mobilní telefon nebo PDA, a vzít jej s sebou do obchodu. Nebo seznam můžete poslat do nákupní služby on--line a potraviny vám budou doručeny domů.

Ve stejné místnosti komunikuje k síti připojená myčka na nádobí Bosch s centrem a může žádat pomoc v případě zjištění závady či nesprávného fungování. Kromě toho je zde automatický kávovar, jehož funkce se samy aktualizují prostřednictvím Internetu. Domácnost také předvádí inovační nové bezdrátové a interaktivní televizní komponenty, které rozšiřují možnosti připojené domácnosti.

Modelové obydlí ukazuje možnosti interakce desítek různých spotřebičů, zařízení a služeb na síti inteligentní domácnosti a ilustruje, jak sítě zaměřené na služby změní život zítřejších spotřebitelů. Zatímco se ukázky na síť připojených zařízení do domácnosti stávají běžnou součástí různých technologických výstav a veletrhů, využívá projekt Domácnost ve znamení .com společnosti Sun sílu vnějších sítí k tomu, aby předvedl rozsáhlé možnosti nových typů služeb.

Jak budeme žít ve věku .COM

Pokud není vaše zařízení připravené k připojení na Internet, nemá ve vaší domácnosti co dělat. Na takovou budoucnost sázejí i známí výrobci spotřební elektroniky. Společnosti jako Sears a Whirlpool vyrábějí taková zařízení, která vám nejen pomohou připravit vynikající večeři pro velkou návštěvu, ale také poskytnou přidané služby, jež vám ušetří čas. Jedná se o zařízení, která se mohou připojit na Internet a předávat důležité informace od toho, co je třeba nakoupit z potravin, až po informaci o tom, kdy vaše myčka potřebuje opravu.


Nová řešení pro správu PC

Michal Chautur

Společnosti Compaq Computer a Altiris ohlásily unikátní balík řešení pro správu a nasazení osobních počítačů. Řešení zkrátí čas, sníží náklady a odstraní obvyklé potíže spojené s nasazením a správou klientských PC ve firmách. "Klíčem ke snižování nákladů na vlastnictví osobních počítačů a k zjednodušování jejich správy jsou právě nástroje pro automatické nasazování PC a softwaru," řekl Kevin Knox, ředitel pro výzkum společnosti GartnerGroup. "Díky těmto novým nástrojům a technologiím mohou velké podniky snížit náklady na nastavení a instalaci nových osobních počítačů v prostředí s 2 500 uživateli až o 103 000 USD nebo 55 % za rok."

Compaq a Altiris zároveň oznámily okamžitou dostupnost tří výrobků: Altiris eXpress v4.1t, PC Transplant for Compaqt a PC Transplant Prot. Tyto produkty následují a dále obohacují řešení Intelligent Manageability společnosti Compaq:

- Altris eXpress zjednodušuje a automatizuje procesy zavádění a údržby PC softwaru během životního cyklu osobních počítačů. Kromě jiného je ideálním nástrojem pro nasazení Windows 2000.

- PC Transplant je migrační utilitou pro PC, která rychle a automaticky přenáší osobní nastavení klíčových aplikací, síťové nastavení a uživatelská data na nový osobní počítač daného uživatele. PC Transplant existuje ve dvou verzích PC Transplant for Compaq slouží k přenosu dat a nastavení na nové PC Compaq. Tato verze je zdarma a okamžitě k dispozici na webových stránkách Compaqu. PC Transplant Pro obsahuje některé dodatkové funkce řízení migračního procesu.

V současnosti si mohou zákazníci Compaqu ZDARMA stáhnout všechny 3 zmíněné utility z Compaq Webu www.compaq.com/easydeploy. Postupně budou tyto utility předinstalovány na počítačích Compaq, takže je zákazníci budou moci ihned využít ke snadnému začlenění nového počítače do stávající infrastruktury.


Genius LT končí

Michal Chautur

Autodesk, s. r. o., oznámil plánované ukončení vývoje strojírenské aplikace Genius LT a současně zveřejnil podmínky mimořádné nabídky pro přechod strojírenských uživatelů programu AutoCAD LT na skutečné profesionální CAD řešení.

Vlajkovou lodí Autodesku pro oblast strojírenského konstruování ve 2D se tak stal AutoCAD Mechanical 2000 Power Pack. Jedná se o speciální verzi programu AutoCAD 2000, optimalizovanou právě pro potřeby strojírenských konstruktérů. Je paradoxem, že právě obrovský úspěch AutoCADu 2000 je příčinou poměrně malé viditelnosti AutoCADu Mechanical, a z portfolia strojírenských aplikací Autodesku zná odborná veřejnost spíše program Mechanical Desktop, který je určen především pro práci ve 3D. Přitom je známo, že zhruba 25 % strojírenských výkresů musí vznikat ve 2D (různá hydraulická a pneumatická schémata, schémata elektrického zapojení, technické grafy, diagramy, ideové náčrty atp.), a že pro více než 75 % strojírenských firem je 2D výkresová dokumentace nutností, bez které se neobejdou. A právě při zhotovování 2D výkresů mohou strojírenské firmy z inteligence vestavěné do AutoCADu Mechanical těžit nejvíce.

"Tato nabídka je skutečně atraktivní, protože Autodesk nikdy v historii nenabízel tak výrazné cenové zvýhodnění. Za cenu 60 000 Kč mohou registrovaní uživatelé AutoCADu LT se strojírenskou nadstavbou přejít na profesionální produkt, jehož plná cena je přes 150 000 Kč a který obsahuje plnou funkčnost programů AutoCAD 2000, AutoCAD Mechanical 14.5 a Genius 14. Zaplatí tedy méně, než kdyby si kupovali samotný AutoCAD 2000, a navíc mohou tuto investici zahrnout rovnou do nákladů. Ačkoliv je nabídka určena primárně uživatelům programu Genius LT, nechceme znevýhodňovat uživatele ostatních strojírenských LT aplikací, takže ti ji mohou rovněž využít. Nabídky mohou využít i uživatelé historických verzí AutoCADu LT, ze kterých za normálních okolností již upgrade nelze provádět," doplňuje obchodní ředitel Autodesku David Palas.


Připojte se přes ISDN - Rychle a snadno

Michal Chautur

Pro levný přístup k Internetu bude od nynějška možné použít nejnovější přírůstky do rodiny routerů: AT-AR130 a AT-AR140 Basic Rate ISDN od společnosti Allied Telesyn International. Tyto nové modely by měly zjednodušit síťové prostředí podnikům všech velikostí. V dnešním světě točícím se kolem Internetu chtějí lidé rychlý přístup k e-mailu i Webu, a to za konkurenčně zajímavou cenu.

ISDN je jedním z řešení, nabízejících oproti klasickým analogovým telefonům vyšší rychlost. Protože většina uživatelů ze segmentu SOHO není seznámena s konfigurací routeru, byla série AR100 připravena s jednoduchým, na Webu založeným uživatelským rozhraním. Zároveň je zde přitažlivá možnost jednoduchého připojení více počítačů a dalších kancelářských zařízení, což zajistí výhody rychlého připojení k Internetu pro všechny uživatele v kanceláři.

Oba dva routery obsahují 4portový Ethernet hub pro přímé připojení až čtyř počítačů, serverů či tiskáren, což může být dále rozšiřováno s pomocí přídavných hubů či switchů. Model AR140 má rovněž dva analogové porty (POTS) pro připojení standardního telefonu či faxu. Oba routery pak mají druhé S-bus rozhraní, umožňující routeru sdílení ISDN linky s dalšími ISDN zařízeními. Proto tedy mohou i stávající majitelé ISDN zařízení po připojení nového routeru používat obé na stejné lince, bez jakékoliv přídavné kabeláže.

2 kanály větší efektivita

Práce se dvěma kanály uživateli dovoluje zároveň telefonovat a současně přenášet data z centrály či Internetu. Jinou možností je třeba souběžné stahování elektronické pošty z kanceláře a procházení WWW, vše na 64 Kb/s. Nebo lze oba kanály zkombinovat a zajistit tak vysokorychlostní přenos 128 Kb/s. Dalšími možnostmi jsou například NAT (Network Address Translation), podpora neomezeného množství síťových uživatelů za cenu jedné IP adresy, zároveň nejjednodušší úroveň ochrany sítě, kdy dynamické IP adresy přiřazuje zabudovaný DHCP server.

Závěr

Série AR100 uživatelům umožňuje též volání do jednotky, což je funkce, která se u mnoha konkurenčních produktů nevyskytuje. Bezpečnost připojované sítě je zajištěna prostřednictvím PAP/CHAP ověření, což společně s možností CLI a ISDN zpětného volání zaručuje klidný spánek.

Oba modely mají zabudovanou podporu standardu CAPI (Common Application Programming Interface), který používají všechny CAPI aplikace, jako je například PC-faxování a on-line bankovnictví s transparentním přístupem do ISDN sítě.


Pentium III 866 MHz

Michal Chautur

Zcela nové procesory Pentium III s pracovním cyklem 866 a 850 MHz, výkonné procesory pro domácí i podnikové výpočetní práce, představila společnost Intel.

Minulého roku v říjnu představila procesory Pentium III s integrovanou rychlou vyrovnávací pamětí úrovně 2, která pracuje stejnou rychlostí jako jádro procesoru. Tento prvek známý jako Advanced Transfer Cache umožňuje, aby se rychlost aplikací přizpůsobila vyšší frekvenci procesoru. Tato technologie je klíčem k mimořádné výkonnosti procesoru Pentium III. Většina dalších procesorů na trhu obsahuje starší technologie, které brání rychlé vyrovnávací paměti pracovat při stejnou frekvenci jako procesor, což omezuje schopnost PC poskytovat uživateli plný výkon.

Procesory Pentium III s pracovním cyklem 866 a 850 MHz jsou nyní dostupné v balení SECC2 i FG-PGA. Procesor 866 MHz stojí 776 dolarů za 1 000 kusů, cena stejného množství procesoru 850 MHz je o 11 dolarů nižší.


Nový Latitude

Michal Chautur

Společnost Dell Computer Corporation uvedla model Latitude LSt C400ST, nový ultralehký notebook s procesorem Intel Celeron, určený zejména pro zákazníky z řad podniků.

Dell Latitude LSt je koncipován tak, aby splnil náročné požadavky uživatelů na váhu a rozměry váží pouhých 1,6 kg a je pouze 25,7 mm vysoký. Tento notebook spojuje výkon s kompaktními rozměry a nízkou váhou. Vývojáři firmy Dell pamatovali na uživatele citlivé na cenu a osadili nový notebook nízkonapěťovým procesorem Intel Celeron na frekvenci 400 MHz se sběrnicí 100 MHz pro rychlejší přístup k paměti a grafice.

Nový notebook je také vybaven integrovaným modemem s přenosovou rychlostí 56,6 Kb/s a kartou síťového rozhraní Ethernet, pamětí SD-RAM až do 256 MB, pevným diskem do 12 GB, a dodává se s operačními systémy Microsoft Windows 95, 98 a NT4. Od května 2000 by měl být k dispozici i operační systém Windows 2000.

Počítač, který je k dostání v ceně začínající na 74 800 Kč bez DPH, je standardně dodáván s 64 MB paměti RAM, pevným diskem o kapacitě 4,8 GB, disketovou jednotkou, jednotkou CD-ROM a jednoletou servisní zárukou CAR. Tuto servisní podporu lze rozšířit na tříletý mezinárodní servisní program, v jehož rámci je počítač opraven následující pracovní den přímo u zákazníka. Tato služba je dnes dostupná v 41 zemích.

Notebook Latitude LSt využívá stejné moduly jako typy hlavní modelové řady Latitude C, tj. CD-RW, DVD-ROM, CD-ROM, druhý pevný disk, disketovou jednotku a jednotku LS-120. Tato zařízení se k počítači připojují externě. Latitude LSt se standardně dodává se čtyřčlánkovou lithioiontovou baterií. Upgrade na vysokokapacitní šestičlánkovou baterii téhož typu lze získat za příplatek 1 600 Kč bez DPH.

Pro usnadnění přístupu na síť má Latitude LSt vlastní progresívní port-replikátor s následujícími porty: průchozí Ethernet a modem, sériový port, univerzální sériová sběrnice, paralelní port, stejnosměrný vstup, konektor pro externí média, mikrofonní vstup, linkový výstup a dva porty PS/2. Replikátor váží méně než 400 g a jeho cena je 7 800 Kč bez DPH.


Zalepí vaše dopisy - Mail Printer pro Kyocery

Michal Chautur

Majitelé tiskárny Kyocera si mohou od nynějška dokoupit šikovný doplněk společnosti PFE International, Ltd. Mail Printer. Tiskárna ve spojení se zařízením Mail Printer vytvoří systém, který slouží k tisku korespondence a jehož největší výhodou je urychlení práce při rozesílání dopisů a utajení obsahu dokumentů. Mnoho firem potřebuje, aby byly vytištěné dokumenty odeslány poštou, což vyžaduje ruční zakládání do obálek. S PFE MailPrinter je vše mnohem snadnější. Jednoduše vytvoříte dokument a pošlete jej stolní laserové tiskárně, kombinované se zařízením na skládání a vkládání papíru do obálek.

"Zalepí" vaše dopisy

Maximální rychlost tisku je 18 stran formátu A4 za minutu. Zařízení je ovládáno pomocí aplikace v prostředí Windows, kde uživatel specifikuje počet vkládaných listů, typ obálky, zda bude dokument odeslán na standardní výstup, zda bude přiložen předtištěný leták a další.

Dokument vytvořený v textovém editoru je přes Mail Printer zaslán tiskárně a ta vytištěné dokumenty potom předá k dalšímu zpracování Mail Printeru. Ten umí vkládat až pět listů do klasické poštovní obálky o maximální vkládané tloušťce 1 mm a maximální tloušťce balíčku 1,5 mm. Pracuje s formáty papíru A4 s obvyklou váhou 80g. Velikost obálek se pohybuje v rozmezí 114 x 229-235 mm.

Zaručí poštovní tajemství

Pokud se tiskne na obálky bez průhledky, je zjištěna adresa z první strany dokumentu a ta je přetištěna na obálku, přičemž je zajištěn dokonalý souhlas s obsahem. Stroj je využitelný při zasílání hromadné korespondence, dopisů, faktur, příkazů a podobně. Soubor se pošle do tiskárny, a na výstupu ze zařízení se objeví hotový zalepený dopis. Jeho obsah může zůstat utajený, data spatří pouze odesílatel a adresát. Více informací naleznete na stránce dovozce www.janus.cz.


Adobe Illustrator 9.0 - Stvořený pro web

Michal Chautur

Již devátou verzi poměrně rozšířeného softwaru, který se stal téměř standardem pro vytváření vektorových grafik pro Internet a tisk, představila společnost Adobe. Illustrator 9.0 vylepšuje integrovanou sadu webových produktů společnosti tím, že poskytuje grafickým profesionálům výkonné nástroje pro vytváření a optimalizaci webových grafik.

Vynikající webové grafiky

Pro společnosti využívající Internet pro podnikání se může Adobe Ilustrator 9.0 stát nepostradatelnou softwarovou aplikací pro vytváření komplikovaných, interaktivních internetových stránek, které zaujmou zákazníky a podporují nárůst počtu přístupů na stránky. Profesionální grafici mohou snadno transformovat plně editovatelné kresby na velmi kvalitní kompaktní vektorové, rastrové nebo animované webové grafiky s použitím dobře známých nástrojů a uživatelského rozhraní Adobe. V novém režimu Pixel Preview (Náhled obrazových bodů) si lze snadno prohlédnout, jak budou vektorové grafiky vypadat rastrované v internetovém prohlížeči. Pomocí zabudované podpory pro formáty Flash (.swf) a SVG (Scalable Vector Graphics) konsorcia W3C mohou grafici produkovat menší, univerzálnější vektorové soubory, které se rychleji načítají a přesněji se zobrazují. Adobe Illustrator 9.0 je také těsněji integrován s rodinou profesionálních aplikací Adobe, včetně Adobe GoLive, Adobe LiveMotion a Adobe Photoshop 5.5.

Průkopnická technologie průhlednosti

Nové možnosti práce s průhledností v Adobe Illustratoru 9.0 jsou nejvýkonnější ve srovnání se všemi ostatními vektorovými ilustračními programy a zaručeně se vytisknou s výbornými výsledky a minimálním úsilím. Uživatelé mohou rychle aplikovat širokou řadu různých efektů průhlednosti na libovolný objekt včetně rastrových obrazů a textu, takže se zviditelní pod nimi ležící objekty.

Významné vylepšení produktivity

Nová verze obsahuje desítky nových funkcí, které grafikům pomohou pracovat rychleji a efektivněji. Jsou mezi nimi například efekty objektů, grafické styly a vylepšení v práci s vrstvami, jež grafikům dovolí průběžně editovat bez modifikování originální kresby. Je integrován s rodinou profesionálních grafických programů od Adobe pro Internet, tisk a dynamická média, včetně programů Adobe GoLive, Adobe LiveMotion, Adobe Photoshop, Adobe InDesign, Adobe Premiere a Adobe After Effects.

Cena a dostupnost

Adobe Illustrator 9.0 bude k dispozici za odhadovanou koncovou cenu 19 920 Kč ve druhém čtvrtletí 2000. Současní uživatelé programu Adobe Illustrator mohou upgradovat za odhadovanou koncovou cenu 6 990 Kč.


Seagate láme rekordy - Tentokrát v hustotě záznamu

Michal Chautur

Firma Seagate Technology oznámila, že vývojoví pracovníci společnosti předvedli největší hustotu magnetického záznamu, když se jim podařilo uložit 45 miliard datových bitů (45 Gb/čtverečný palec) na čtvereční palec záznamového média. Díky rychlému růstu elektronického podnikání, stejně tak jako existenci boomu v oblasti spotřební elektroniky využívající diskových mechanik pro ukládání dat, se stává kritickým faktorem dostatečná disková kapacita.

Rekordní hustota 45 Gb/čtverečný palec znamená, že na jeden 3,5palcový disk může být uloženo více než 60 GB informace. V případě videozáznamu, jakmile tato technologie bude uvedena na trh, budou moci uživatelé snadno uložit na kompaktní dvoudiskový osobní videomagnetofon 25 filmů DVD nebo v plné kvalitě 50 filmů VHS.

Technické parametry

Plošná hustota 45 Gb/čtverečný palec byla dosažena při lineární hustotě větší než 640 tisíc bitů na palec a hustotě 70 000 stop na palec. Počet chyb na stopu před aplikací obvyklých samoopravných kódů byl menší než 1 chyba v 10 milionech bitů dat. Rychlost přenosu dat při demonstraci byla 211 Mb/s. Vzdálenost hlav od média byla 20 m.

Záznamové hlavy vyvinuté v podnikové jednotce záznamových hlav se skládají z kombinace čtecích GMR a induktivních záznamových hlav montovaných na pružný držáček na konci vychylovacího raménka (pico slider). Vyspělé výrobní nástroje a fotolitografický proces umožnily záznamovou hustotu 70 000 stop na palec při velikosti transduktoru 1/3 mm jak pro čtecí, tak pro záznamovou hlavu.

Vysoká lineární hustota byla umožněna pomocí médií vyrobených tenkovrstvou technologií filmu, zajišťující nízký šum. Jako v předcházejících rekordech společnosti Seagate byly záznamové komponenty zhotoveny s použitím stejného zařízení, jaké se používá ve výrobních jednotkách společnosti Seagate, a také technologie konstrukce, materiály a procesy jsou kompatibilní se stávající výrobní praxí.


HP OfficeJet G55 - Všestranný šikulka

Michal Chautur

Společnost Hewlett-Packard oznámila nový síťový produkt "All-in-One" čtvrté generace, s univerzálním plochým designem a možností připojení přes USB. HP OfficeJet G55 je založen na technologii tisku využité v úspěšné tiskárně DeskJet 970 Cxi. Navíc poskytuje množství funkcí, které jeho uživatelům šetří čas. Nabízí tisk, skenování a kopírování je určen jak pro podniky, tak i pro domácnost. Použitá nejnovější technologie PhotoREt III zaručuje maximální kvalitu tisku na všechny typy papíru při rychlosti až 12 stran za minutu.

Tiskne, kopíruje i skenuje

HP OfficeJet G55 nabízí rychlý tisk ve fotokvalitě s využitím PhotoREt III. Rychlost tisku se pohybuje od 12 str./min. (černobíle) po 10 str./min. (barevně). Alternativně lze zvolit fotomod s 2 400 dpi.

Nový model nabízí skenování při rozlišení 600 x 3 600 dpi a obsahuje tlačítko "Scan To" na čelním panelu pro odeslání obrázku na síť nebo pro jeho vložení do aplikace.

Barevné kopírování probíhá rychlostí až 11 kopií/min. (černobíle) a 9 kopií/min. (barevně). Systém disponuje kopírovacím modem "clone" pro tvorbu "průkazových" fotografií. Funkce kopírky zahrnují nástroje pro tvorbu plakátů a pro umístění dvou stran na stranu jednu. Je možno selektivně posunovat okraje, tak aby bylo možné děrování a sešívání.

Závěr

Zařízení zahrnuje software pro jednoduchou tvorbu a sdílení dokumentů. Ten umožňuje uživatelům realizovat své nápady i ve formě plakátů, potisků triček a bannerů. Disponuje OCR editací obrazu a zásobníkem na 150 papírů. HP OfficeJet G 55 by měl být v prodeji od dubna. Záruka je jeden rok.


DiscWizard od Seagate - Přichází s vylepšeními

Michal Chautur

Společnost Seagate Technology oznámila uvedení nové rozšířené verze svého cenami ověnčeného instalačního softwaru DiscWizard. Vylepšený program přináší širší funkcionalitu a unikátní možnosti. DiscWizard je první software, který je schopen instalovat jak SCSI, tak ATA disky a jedná se o první skutečně 32bitový instalační software dodávaný spolu s novými mechanikami. Díky novému instalačnímu rozhraní Wizard, 3D barevné grafice a novému, na míru šitému instalačnímu manuálu v HTML jazyce se tento program vyznačuje revolučně snadným ovládáním a lehkou zvládnutelností. Mezi další přednosti patří efektivní program pro tvorbu diskových oddílů, velmi rychlý program na formátování disků a zlepšená, uživatelsky příjemná integrace důležitých funkcí, jakými jsou kopírování souborů a aktualizace logického označení mechaniky CD. Větší inteligence umožňuje programu DiscWizard mimo jiné lépe predikovat pro každého uživatele co nejvhodnější instalaci. Pro zákazníky společnosti Seagate je DiscWizard zdarma. Instalační program DiscWizard, který byl v letech 1997, 1998 a 1999 vyhlášen časopisem PC WORLD za nejlepší instalační software pro diskové mechaniky, poskytuje uživatelům PC snadné, grafickým uživatelským rozhraním řízené řešení pro dělení diskového prostoru na oddíly, instalaci pevných disků a jejich formátování.

Seatools pro diagnostiku chyb

Přes rozhraní programu DiscWizard je nyní také přístupný exkluzivní diagnostický software SeaTools. Ten umožňuje administrátorů sítí, technikům v helpdesku, jakož i úplným začátečníkům v oblasti PC, diagnostikovat diskové mechaniky při problémech se systémem. Problémy v systému mohou být způsobeny velkým počtem faktorů, které nemají nic společného s diskovou mechanikou, jako jsou problémy s OS a poškozenými soubory. Pozitivní identifikací reálného stavu disku SeaTools ušetří zákazníkům práci se zbytečným vymontováním diskové mechaniky z PC a urychluje diagnostiku systémových problémů. SeaTools je první diagnostický nástroj v oblasti vnějších diskových jednotek, který podporuje autotest disku (Drive Self-Test DST), jenž se provádí pomocí průmyslového standardního firmwaru, který je nyní zabudovaný téměř do každé diskové mechaniky pro stolní PC. Jedná se také o jediný diagnostický nástroj, jenž bude podporovat nejen diskové mechaniky Seagate, ale také disky od konkurence.

Závěr

Soubor programů DiscWizard, který se dodává spolu se všemi diskovými mechanikami s rozhraním ATA, jež jsou prodávány v rámci distribučního kanálu, obsahuje následující služební programy: DiscWizard Application, DiscWizard Installer/Uninstaller, DiscWizard File Copy (pro přenášení souborů mezi diskovými mechanikami), DiscWizard CD-Update (pro aktualizaci diagnostiky logického názvu CD-ROM mechaniky) a Disk Manager (pro dělení disků na particie a správu dat na jednotlivých discích v nových systémech.). Nový DiscWizard bude také možno stáhnout z WWW uzlu společnosti Seagate s adresou www.seagate.com.


Adobe GoLive 5.0

Michal Chautur

Nová verze populárního profesionálního nástroje pro vytváření internetových stránek Adobe GoLive 5.0 obsahuje množství inovací, včetně zabudovaného interaktivního editoru pro úpravy multimédií. "360Code" dovoluje kompletní nastavení libovolného zdrojového kódu webového designu, lepší plánování a správu webového serveru, registraci a uvolňování položek pomocí podpory WebDAV a inteligentních vazeb, umožňující, sdílení objektů s ostatními produkty Adobe metodou "drag-and-drop". Vylepšená funkčnost, jako například dynamické vazby, zjednodušuje začlenění dynamických databází a aplikací e-komerce.

Přes 100 nových funkcí a vylepšení v Adobe GoLive 5.0 zlepšuje spolupráci mezi programátory a grafiky, zvyšuje produktivitu a zjednodušuje vytváření a správu dynamických webových stránek. GoLive 5.0 také nabízí výborné možnosti rozšiřování a Adobe k němu poskytne Software Development Kit (SDK).

Program Adobe GoLive 5.0 je integrovaný s profesionálními webovými a grafickými produkty Adobe, včetně programů Adobe Photoshop, Adobe Illustrator, Adobe LiveMotion, Adobe After Effects a Adobe Premiere. Společně tyto produkty vytvářejí kompletní webové řešení Adobe, které poskytuje profesionálům vše, co potřebují k vytváření přitažlivých internetových stránek, od počátečních představ až po jejich uskutečnění.

Očekává se, že Adobe GoLive 5.0 pro Macintosh a Windows bude dostupný ve druhém čtvrtletí 2000 za koncovou cenu 14 930 Kč. Sada programů Adobe Web Collection 2.0, obsahující Adobe GoLive 5.0, Adobe Illustrator 9.0, Adobe LiveMotion 1.0 a Adobe Photoshop 5.5, bude k dispozici krátce poté.


Nadupaná grafika - Nová high-end od SGI

Michal Chautur

InfiniteReality3 grafický engine, určený pro obory modelování a simulací ve všech vědních odvětvích, průmyslu i zábavě, představila nedávno společnost SGI. Její nasazení přispěje k získání dokonalejších simulátorů a trenažérů při současném snižování nákladů. Vědečtí pracovníci ocení možnost zpracovávat rozsáhlé datové soubory s větší vizuální přesností díky nárůstu výkonnosti u objemných datových sad až do velikosti 512 x 512 x 512.

High-end grafická stanice Onyx2 s InfiniteReality3 debutovala na mezinárodní konferenci ITEC (International Training and Education Conference) v holandském Haagu ve dnech 11.-14. dubna. Představení bylo zaměřeno na simulační a modelovací aplikace s těmito přínosy:

- Realističtější tréninkové prostředí

- Vyšší rozlišení a věrnost obrazů na scéně

- Komplexnější a přesnější scenérie

- Dokonalejší parametry simulátorů, které dovolí pilotům rychlejší let v malých výškách

- Možnost pracovat s větším množstvím prvků a jemnější animací

- Dokonalejší speciální efekty, např. kouř, mlha, plameny a exploze.

Prvořadým rysem systému Onyx2 InfiniteReality3 je dokonalejší schopnost práce s obrazy o vysokém rozlišení a objemnými daty díky paměti pro textury (texture memory), jejíž velikost byla při nezměněné ceně ze 64 MB zvýšena na 256 MB. IR3 je binárně zpětně kompatibilní s předchozím stupněm (IR2), což prodlužuje životnost uživatelských aplikací a chrání investice uživatele. Dalším pozitivním přínosem je snižování nákladů díky jednoduššímu generování a ladění databází a změna technologie bez nutnosti obnovy aplikace.


Vytvořte si knihu

Michal Chautur

Pokud zvažujete publikování rozsáhlejšího dokumentu, a nemusí to být zrovna kniha, měli byste otestovat nové verze programů Adobe FrameMaker a FrameMaker + SGML. Nové funkce, které nabízí aplikace FrameMaker 6.0, zahrnují vylepšenou podporu internetové publikace a zdokonalené možnosti správy knihy. Propracovaná funkce výstupu do XML a integrace s programy Adobe Acrobat a Adobe GoLive poskytuje kompletní vícekanálové publikační řešení, od tisku po internetové stránky. Vícekanálové publikování dovoluje uživatelům FrameMakeru publikovat obsah na různých médiích Internet, CD-ROM, tisk s využitím špičkových technologií jako je XML, HTML a PDF.

FrameMaker 6.0 + SGML nabízí stejné funkce jako FrameMaker 6.0 s přidanou podporou pro SGML, který je formátem nutným pro dokumentaci v některých průmyslových odvětvích. SGML umožňuje organizacím sdílet velká množství složitých, často revidovaných dokumentů v různých aplikacích, na různých počítačových platformách a na různých médiích a to vše se zachováním struktury a organizace dokumentu.

Vedle programu FrameMaker 6.0 nabízí Adobe také software FrameViewer 6.0, prohlížeč elektronických dokumentů FrameMakeru. V programu FrameViewer se z křížových odkazů, rejstříku a obsahu, které byly vytvořeny ve FrameMakeru, automaticky stanou hypertextové vazby usnadňující navigaci v dokumentu. Uživatelé programu FrameViewer mohou k dokumentům také přidávat poznámky, jež mohou být dokonce označeny jako veřejné" nebo soukromé".

Software FrameMaker 6.0 integrovaný s programy GoLive a Acrobat je hlavní součástí kompletního řešení pro publikaci ve více médiích, které umožňuje uživatelům zjednodušit převod dokumentace z tištěné formy na internetové stránky a využívá výhod struktury XML a Adobe PDF (Portable Document Format). S použitím softwaru Adobe GoLive a většiny dalších editorů HTML lze generovat kaskádové styly (CSS), zajišťující konzistentní vzhled a chování dokumentu na všech médiích včetně papíru a Internetu. Díky bezproblémové integraci s programem Adobe Acrobat 4.0.5 poskytuje FrameMaker 6.0 jedinečnou podporu pro export do Adobe PDF.

Software Adobe FrameMaker 6.0 pro Windows 98 a Windows NT 4.0, Macintosh 8.5, 8.6 nebo 9.x a UNIX bude v Americe a Kanadě k dispozici na jaře 2000. Francouzské, německé a japonské verze budou dostupné krátce po uvedení americké a mezinárodní anglické verze. Ceny na českém trhu nebyly zatím stanoveny.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0295

PCS SOFTWARE

distributor antivirového softwaru AVP od Kaspersky Lab pro Českou republiku oznámil zprovoznění denních aktualizací virové databáze. Kvalita antivirové ochrany totiž závisí vedle schopností detekovat a odstranit virus v napadeném počítačovém systému zejména na kvalitě a aktuálnosti databáze virů, která slouží pro zmíněné vyhledávání.-OK

Kancelář zadarmo se líbí

Koncem dubna byla po devíti týdnech překonána hranice 50 000 registrovaných licencí kancelářského softwaru 602Pro PC SUITE 2000. Největší oblibu si tento základní kancelářský software získal zejména u malých a středních firem. Nicméně své využití nachází i u největších českých firem a úřadů státní správy, které tímto efektivním způsobem řeší legalizaci kancelářského softwaru.-OK

E-business od QAD

Společnost QAD, dodavatel aplikačního softwaru MFG/PRO, oznámila uzavření dohody s IBM o vývoji svého e-business řešení eQ pro platformu AS/400e. Produkt eQ umožňuje internetové řízení zakázek a dodavatelsko-odběratelských vztahů (business-to-business), tak aby firmy mohly přes Internet propojit své základní aplikace s jinými kooperujícími podniky.-OK


Software602 odsuzuje aktivity BSA

Ousmane Keita

Společnost Software602 náš nejznámější výrobce softwaru oznámil, že "jako bývalý člen regionální pobočky BSA (Business Software Alliance sdružení pro potírání softwarového pirátství) zásadně odsuzuje nové aktivity evropské BSA, které nás označují za národ zlodějů a chtějí z nás vychovat národ udavačů! Propojení BSA a společnosti Microsoft spolu s prosazováním těchto aktivit byly jedním z důvodů, proč s touto organizací již několik let nespolupracujeme", uvádí se v tiskové zprávě.

"Jedná se o webové stránky www.zatepla.cz", pokračuje zpráva, "a právně pochybný zastrašovací dopis s kopií trestního příkazu." Ten, kdo četl úvodník minulého PC WOLRDu, ví, že s oním dopisem má své nepříjemné zkušenosti i naše redakce.

"V oblasti kancelářského softwaru, kde je nelegální používání softwaru standardně nejhorší, může český uživatel využít bezplatně buď 602Pro PC SUITE, nebo StarOffice od společnosti Sun." A jak víte, oba produkty jste mohli najít na CD PC WORLDu. "Proti vymáhání softwarového výpalného pod pohrůžkou trestního stíhání tak mají koncoví uživatelé účinnou obranu," uzavírá oznámení šestsetdvojky.

§§§§§


DURON od AMD - Nová konkurence pro Celerony

Lukáš Kurka

c00p0296

Firma AMD oznámila oficiální jméno procesoru vyvíjeného pod kódovým jménem Spitfire. Jeho oficiální označení je Duron. Název vychází z latinského durare, což v překladu znamená trvanlivý, odolný. Duron vychází z jádra procesoru Athlon a bude vyráběn 0,18mikronovou technologií. Oproti Athlonu bude mít pouze 64KB L2 cache. Tato cache je on-die, což znamená, že pracuje na stejné frekvenci jako procesor.

Procesor bude podporovat 200MHz sběrnice a také instrukce 3Dnow!. Jeho hlavním cílem je boj s Celerony firmy Intel. Starší procesory AMD K-2/III už přestávají na nové Celerony stačit, a tak Duron přichází právě včas. První procesory Duron by měli být dostupné v červnu.

Firma AMD také kromě ohlašení procesoru Duron oznámila svou strategii pro tento a příští rok. Ještě tento rok bychom se tedy měli dočkat procesoru Duron, nástupce K-2/III, dále procesoru Thunderbird, který má být pokračováním uspěšných Athlonů, procesoru Mustang, jenž by měl být určen především pro servery a konkurovat tak procesorům Pentium III Xeon firmy Intel.

Ohlášen je také procesor pro mobilní počítače s názvem Corvette. Tento procesor by měl odstranit některé neduhy Athlonu, jako je přehřívání a velká spotřeba elektrické energie. Procesory Corvette budou zřejmě vybaveny technologií PowerNow!, která je konkurencí technologii SpeedStep firmy Intel. Tento procesor by měl na trh přijít v druhé polovině roku. Na příští rok si na nás firma AMD nachystala 64bitový procesor SledgeHammer s instrukční sadou x86-64.

§§§§§


Nebojte se účtů! Pořiďte si levně software Money!

Patrik Malina

c00p0297

S ekonomickým softwarem se na stránkách našeho časopisu či na CD nesetkáváte poprvé. Dnes máte možnost se blíže seznámit s nabídkou známé firmy v tomto oboru CÍGLER SOFTWARE a jejím komplexním systémem Money, jenž si za zhruba deset let vývoje získal pevnou pozici na našem trhu. Tato společnost dnes představuje tradičního výrobce komplexního softwaru pro ekonomickou agendu. První verze produktu Money byla uvedena již v roce 1990 na brněnském Invexu, o tři roky později při téže příležitosti firma představuje verzi 4.00 v plně síťové podobě, a začátkem roku 1995 byl tento systém ve verzi 5.00 zřejmě nejrozšířenějším v ČR. Na konci roku 1996 byla uvedena první verze z řady systémů pro podvojné účetnictví, jež byly zcela nově naprogramovány do prostředí MS Windows. Po Money 97 přichází v říjnu 1998 prozatím poslední zásadní verze s označením 2000. Díky své silné specializaci na tento produkt dokázala firma CÍGLER SOFTWARE během vývoje posouvat možnosti svého systému výrazně vpřed a řada funkcí představovala ve své době úplnou novinku na našem trhu (implementace síťových funkcí, homebanking, klient internetového obchodování). Prozatím posledním krokem na cestě integrace s ostatním softwarem a pracovním prostředím ve Windows je představení modulu Digital Dashboard Money Dnes pro Outlook 2000, k němuž došlo počátkem letošního roku.

V dnešní podobě představuje komplexní ekonomický systém Money 2000 univerzální řešení pro malé a střední firmy, pracující v systému jednoduchého či podvojného účetnictví. Výrobce se při vývoji zaměřuje především na kvalitu uživatelského rozhraní ve Windows, možnost rozšiřitelnosti (škálovatelnosti) systému dle růstu nároků ze strany uživatele, špičkový výstup v podobě tiskových sestav či integrace s Microsoft Office 2000.

Na našem CD naleznete hned několik příspěvků z dílny CÍGLER SOFTWARE. Pokud stále pracujete při správě vaší agendy s operačním systémem MS-DOS, můžete vyzkoušet a posléze bez omezení, zcela zdarma, využít produkt Money 6 FREE, jenž je určen právě pro MS-DOS. Kompletní dokumentace k tomuto softwaru je k dispozici ve formátu pro MS Word. Systém je určen pro malé a střední firmy, jež vedou jednoduché účetnictví, a obsahuje moduly Fakturace, Adresář, Evidence majetku, Kniha jízd, Personalistika a mzdy, Skladové hospodářství, Objednávky a Správa dat a přístupových práv. Program je možno používat v síti a dá se říci, že svým provedením dokáže využít maxima možností, jež nabízí platforma MS-DOS. Lze např. velmi dobře upravovat vzhled výstupních tiskových sestav či spolupracovat on-line se skenery čárových kódů. Není bez zajímavosti, že produkt obdržel v roce 1996 známku kvality Czech Made.

Současné technologie na platformě Windows 9x/NT/2000 zastupuje na CD produkt Money 2000 ve volně použitelné verzi Start. Protože tato distribuce má především demonstrovat šíři možností ekonomického systému, obsahuje všechny moduly a umožňuje jejich bezplatné používání! Z novějších komponent jmenujme např. Leasing či iMoney Obchod na Internetu. Při nasazení v praxi jste omezeni pouze počtem zadaných údajů, což nemusí pro "nejmenší" firmy znamenat problém. Pokud vaše nároky stoupnou a překročíte povolený rozsah dat pro bezplatné použití, můžete bez problémů provést upgrade na jakoukoliv placenou verzi a plynule pokračovat v práci s již uloženými údaji (pokud nepovýšíte, systém bude fungovat, ale veškeré tiskové sestavy budou znehodnoceny). Budete-li se systémem spokojeni a rozhodnete se ke koupi, jako čtenáři PC WORLDu můžete uplatnit zvláštní slevu ve výši 30 %, jež bude platná s našim kupónem při doručení do 31. srpna 2000. Slevu můžete nárokovat na veškerá standardní balení Money 2000 dle ceníku, jejž naleznete na CD či webových stránkách výrobce, a obsáhlá dokumentace k tomuto produktu je opět přiložena ve formátu MS Word.

Třetím, a neméně zajímavým příspěvkem je Digital Dashboard Money Dnes pro Money 2000. Jedná se o aplikaci nové technologie firmy Microsoft, jež umožňuje velmi těsně propojit na pracovní ploše všechny potřebné aplikace a zpřístupnit aktuální informace uživateli v přehledné formě. Samotný modul Digital Dashboard uvolnila autorská firma zdarma, a umožnila tak zájemcům z řad softwarových tvůrců připravit pro zákazníky výborně propojené pracovní prostředí. K využívání této "digitální palubní desky" na vašem počítači je potřeba nainstalovat MS Outlook, a na CD je opět připojena dokumentace pro snadnější zvládnutí. Přejeme vám při práci se systémy Money firmy CÍGLER SOFTWARE hodně zdaru.PATRIK MALINA


MS Project 2000

Patrik Malina

Ptát se dnes uživatelů PC, zdali znají balík MS Office, je jistě nošením dříví do lesa. Verze 2000 je na trhu již více než půlrok a rodina produktů se rozrostla do úctyhodné šíře. Přesto zůstala mimo "inventář" jedna velice zajímavá aplikace, jejíž verze 2000 nyní přichází na trh i v Čechách. Pojďme se na Microsoft Project 2000, jenž je přece jen méně znám, podívat blíže.

Mnohé zřejmě překvapí, že aplikace má za sebou již zhruba desetiletý vývoj. Do povědomí tuzemských uživatelů vstoupila především ve své předposlední verzi 98, jíž bylo věnováno také několik podrobnějších tištěných publikací. Na rozdíl od jiných všeobecně známých součástí balíku Office stojí Project mírně v pozadí, neboť poptávka po aplikaci tohoto typu není tak zásadní, jako v případě např. textového editoru. Jak napovídá název, je určen ke správě projektů všeho druhu, a míří tak především k uživatelům z manažerské sféry. Další rozhodující vlastností je značná robustnost mnozí potenciální uživatelé si při řízení menších projektů vystačí s kalendářem a poznámkami, a zcela jim vyhovuje Outlook. V neposlední řadě si mnoho možných zájemců Project odřeklo z prozaického důvodu jeho cena je dosti vysoká a vyplatí se jen při skutečně důkladném nasazení.

Ve "vlně 2000" již Project nepředstavuje pouze jedinou aplikaci, což je určitě nejzásadnější pokrok. Kromě samostatného programu (jak tomu bylo dosud) obdržíte také sesterskou aplikaci MS Project Central, což je, jak napovídá název, integrující serverové centrum skupinové spolupráce. Její implementací v podstatě dosáhnete důkladného propojení managementu všech členů týmu v návaznosti na veškeré zdroje. Samozřejmostí je definování hierarchie s návazností na práva pro správu zdrojů, delegování a zpětnou kontrolu projektů. Jako rozhraní na stanicích členů týmu je možno použít jak klasický Project, tak dle dobového trendu běžný internetový prohlížeč (díky XML, ActiveX komponentě a ASP stránkám).

Na dalším místě bych zmínil novinku zcela zásadní a pro mnohé české zájemce klíčovou díky široké základně uživatelů dřívějších verzí autorská firma přistoupila k plné lokalizaci produktu do češtiny. Odpadá tak potřeba doplňujícího modulu z dílny třetí strany, jenž se navíc u verze 98 naprosto nevydařil.

Novinek v samotné aplikaci je nesmírné množství, vybrat některé z nich je velmi obtížné. Zmíním např. osobní Ganttův graf (každého člena týmu, dosud jen u celého projektu), dokonalejší integraci s MS Outlookem (např. zobrazení Úkolů v Projectu) či velmi užitečné seskupování dílčích úkolů do hierarchických struktur. Mnohé potěší funkce přiřazování materiálových zdrojů k úkolům, možnost poskytnout data z Projectu pomocí OLE DB či zavedení projektových šablon. Jen výčet nových a vylepšených schopností zabere řadu stránek.

Ze zajímavostí bych ještě uvedl, že pánové z tvůrčího redmondského týmu (vedeni Toddem Warrenem, generálním manažerem produktu) do Čech přijeli především sbírat zkušenosti uživatelů, neboť dnes se pracuje na verzích Projectu "2002" až "2004". A ještě jedna poznámka na závěr než se pro rodinu produktů MS Project 2000 rozhodnete, dobře si prostudujte licenční politiku, jelikož ta bývá zvláště u tohoto výrobce často kamenem úrazu.

§§§§§

Krátké zprávy

c00p0298

Pracovisko RADECO

Na pÖde Fakulty elektrotechniky a informatiky Slovenskej technickej univerzity bolo slávnostne uvedené spoločné pracovisko RADECO. Na jeho zriadení sa okrem FEI STU podieíali VÚJE (Výskumný ústav jadrovej energetiky) Trnava a IBM Slovensko.

Spoločné pracovisko RADECO bolo zriadené na základe zmluvy o spolupráci, ktorú spomínané subjekty podpísali v minulom roku. Jeho cielom je podpora vedecko-výskumnej činnosti FEI STU, skvalitnenie pedagogického procesu, podpora výchovy nových vedeckých pracovníkov a zapojenie študentov do riešenia spoločných projektov z praxe.

V rámci spoločného pracoviska RADECO bola na Katedre jadrovej fyziky a techniky vybudovaná učebňa IBM, technologicky vybavená serverom IBM Netfinity 3500 a pracovnými stanicami IBM PC 300 GL zapojenými do lokálnej siete. V tejto sieti je inštalovaná univerzálna softvérová platforma CIMVIEW, určená na systémové a technické riadenie výrobného procesu. Počítačová sieť učebne IBM je prepojená s výpočtovým strediskom vo VÚJE, aby bolo možné zabezpečiť prísun dát z reálneho prostredia a umožniť ich spracovanie v akademickom prostredí.-man


Jubilejný ročník výstavy Cofax

Stanislav J. Manca

V Bratislave sa uskutočnil už desiaty ročník výstavy Cofax. Ako by sme ho mohli charakterizovať? Najprv niekoíko čísel. Tohto roku bol, žiaí, opäť počet vystavovateíov nižší a dosiahol číslo 152. Vystavovalo sa v necelých dvoch pavilónoch na ploche 6 750 m2 a počet návštevníkov prevýšil 40 000. Medzi nimi nechýbal ani predseda vlády Mikuláš Dzurinda, minister dopravy a spojov Jozef Macejko a minister hospodárstva Ďubomír Harach.

Pokúsme sa odpovedať na otázku, čím táto výstava je a čím nie je. Cofax je v prvom rade zaujímavé, i keď kontroverzné spoločenské podujatie spojené s pútavými prezentáciami technológií, výrobkov a služieb i so sprievodnými akciami, no so slabou prácou s verejnosťou. Žiaí, v dnešnom "status quo" sa však akosi nedá hovoriť o výstave, a už vÖbec nie o veítrhu. Podoba s "Downgrade" teda vÖbec nie je náhodná. Čo sme mohli na tohoročnom Cofaxe vidieť?

Najväčšie expozície patrili spoločnostiam Globtel, EuroTel, Slovenské telekomunikácie, Hewlett-Packard, HTC, PosAm, Datalan, ELAS a Datalock. Ťažiskom tohoročného zamerania bol Internet a jeho previazanie s informačnými technológiami, kde sa predstavili aj také spoločnosti ako Nextra, PSG a Profinet. Okrem zopár prezentácií technológie DVD nám však na výstave citeíne chýbali tradične poňaté multimédiá, ktoré patria medzi osvedčené a hádam najväčšie lákadlá najmä pre mladších návštevníkov. Rovnako citeíne absentovali rÖzne roadshow vo "veíkom štýle" takých spoločností, ako je Microsoft, Oracle, IBM, SAP, Novell a iných, ktoré sa výstavy priamo nezúčastnili. Viac či skÖr menej úspešne sa ich však snažili už tradične nahradiť firmy Globtel a EuroTel.

Akékoívek zhodnotenie podobnej akcie je však viac-menej subjektívne. V nasledujúcich riadkoch sa preto s vami podelíme o dojmoch z tejto výstavy.

Hovoriť o vyslovených novinkách v prípade informačných technológií pravdu povediac veíký zmysel nemá. SpÖsobilo to najmä mohutné skrátenie ich životného cyklu i všeobecná dostupnosť informácií vďaka Internetu, a preto uvedenie takýchto noviniek k termínu raz do roka sa dá iba veími ťažko naplánovať. Tento trend sa dá ešte ako-tak udržať v prípade telekomunikácií, a preto našu "prechádzku" začneme práve tam. Potom prejdeme k tradičným IT spoločnostiam.

Novinkou od firmy Globtel bolo uvedenie WAP služieb, ktoré nasledovalo asi za týždeň po konkurenčnom riešení od spoločnosti EuroTel. Na WAP stránke spoločnosti Globtel sa už v testovacej prevádzke nachádzali zaujímavé informácie, ako Business služby, Globtel GSM, Telefónny zoznam, Infoservis, Zábava a Iné linky. Zaujímavé možnosti služieb WAP-u ukázala aj Kontrola spotreby, kde si po zadaní štvormiestneho čísla PIN a telefónneho čísla mÖžu zákazníci sledovať stav svojho účtu. Rovnako medzinárodnú linku G1 firma Globtel rozšírila a zlacnila pre väčší počet krajín.

Stratégiou spoločnosti EuroTel okrem podobne koncipovanej stránky WAP bola najmä podpora riešenia v podobe karty Easy a jej troch hlavných výhod: žiadne mesačné poplatky, 30 sekundové impulzy a kontrola zostávajúcej sumy na displeji.

Kontroverzná štátna spoločnosť Slovenské telekomunikácie sa rovnako snažila prihriať si svoju "polievočku" v podobe poskytovania služieb pre Internet formou finančne zvýhodnenej novinky EuroISDN alebo analógového riešenia Internet ST Online. Rovnako sa o to pokúšala v podobe doplnkových služieb k základnej hlasovej službe JTS s názvom ST Bonus a elektronickej odkazovej schránky ST Box.

Za poskytovateíov Internetu spomeňme spoločnosť Nextra, ktorá zaujala ponukou pripojenia synchrónnou digitálnou linkou s využitím doplnkových služieb pod názvom Nextra FIX komplet.

Spoločnosť Ericsson v rámci odbornej konferencie IT fórum, súbežne prebiehajúcej s Cofaxom, predstavila integrovaný IP telefónny systém WebSwitch 2000, ktorý umožňuje integrovať prenos hlasu, dát a mobilitu v jednom sieťovom riešení.

V ponuke spoločnosti Hewlett-Packard sa objavilo niekoíko zaujímavých výrobkov. Okrem rady počítačov pre široké využitie HP Brio BA 400 a servera s podporou dvoch procesorov Pentium III HP NetServer LC2000 to bola najmä kombinácia tlačiarne, kopírky a skeneru s názvom OfficeJet G55 s technológiou PhotoREt III. Rovnakou technológiou disponovala aj tlačiareň HP DeskJet 1220C, tlačiaca vo formáte A3.

Spoločnosť DSi v stánku firmy PSGnet predstavila zaujímavé hardvérové riešenie BUDDY, ktoré umožňuje z jedného počítača vytvoriť dva jednoduchým pridaním druhého monitora, klávesnice s myši. V podstate ide o kartu PCI, kábel, rozvádzací adaptér s príslušnými portami a driver.

Rovnako nás zaujala spoločnosť ABEL, ktorá ponúka systém renovácie tonerov, ihličkových a atramentových kaziet s dvojročnou zárukou, pričom udávaná úspora je až 70 %.

Spoločnosť Datalan iste netreba osobitne predstavovať, za desať rokov svojej existencie priniesla osvedčené komplexne poňaté riešenia z oblasti infokomunikačných technológií, a nesklamala nás ani v tomto roku. Za všetky mÖžeme spomenúť napríklad zaujímavé bezpečné riešenie pre veími tenkého klienta Sun Ray1.

Spoločnosť HT Computers priniesla zaujímavé alternatívne riešenie v podobe šikovného počítača Compaq Prosignia S316, pracujúceho na báze procesora Intel Celeron 466 MHz. Táto spoločnosť predstavila aj zaujímavý notebook Toshiba Portége 3440 CT, ktorý bol ocenený tohoročnou cenou Počítadlo 2000.

Skutočne pozoruhodné profesionálne monitory IIYAMA z rady Vision Master a z LCD rady Pro Lite sme mali možnosť vidieť v ponuke spoločnosti VARADY.

Súčasťou výstavy Cofax je od začiatku aj prestížne ocenenie Počítadlo. Tak ako každý rok, aj tentoraz ho udelili ako cenu za mieru prínosu a inovatívnosti zástupcovia odbornej tlače z Českej a Slovenskej republiky. Bez rozlíšenia kategórie ho získali spomenutý notebook Toshiba Portége 3440 CT od spoločnosti HT Computers, digitálny fotoaparát Canon Power Shot S20 s rozlíšením až 2 048 x 1 536 dpi od spoločnosti European Peripherals a pÖvodný slovenský softvér Work Flow Note od spoločnosti PosAm, ktorý zjednodušuje informačné toky vo firme.

Stalo sa dobrým zvykom, že súčasťou výstavy Cofax je aj množstvo sprievodných podujatí. Vo finále súťaže stredoškolákov Programujem s Cofaxom sa zúčastnilo 29 tímov a víťazmi sa stala dvojica Peter Košinár a Samuel Imriška z Gymnázia Jura Hronca z Bratislavy. Medzi populárne sprievodné podujatia pre širokú verejnosť patrila výstava e-mail art, rÖzne zábavné softvéry a samozrejme bohatý program v jednotlivých expozíciách. Za všetky spomeňme konferenciu IT Forum 2000, ktorá bola venovaná najmä vývojovým trendom, progresívnym technológiám produktom a službám. Je iba na škodu, že spomedzi 27 prednášok bola iba jedna zabezpečená odborníkmi z vysokej školy, konkrétne z MFF UK. Takto nám však v ústach ostala akási trpká príchuť marketingu a komercie z tohto bezpochyby zaujímavého a potrebného podujatia.

Jubilejný desiaty ročník výstavy Cofax sa skončil so zmiešanými pocitmi. Ostáva veriť, že aj na budúci rok nájdu slovenské firmy v sebe dostatok kreativity, odvahy i financií na uskutočnenie jej novo koncipovaného jedenásteho ročníka.

§§§§§


Nový Satellite

Petra Musílková

c00p0299

Společnost CHG Toshiba oznámila uvedení nových modelů z řady Satellite Pro 4270. Na trhu se objeví celkem tři typy, které se budou lišit především velikostí a kvalitou použitého displeje. Základem všech nových modelů je procesor Intel Celeron, pracující na frekvenci 500 MHz.

Všechy tři nové modely Satellite Pro 4270 pracují, jak již bylo řečeno, s procesorem Intel Celeron 500 MHz. Jejich operační paměť o kapacitě 64 MB lze rozšířit až na 576 MB. Navíc jsou nové notebooky osazeny vyrovnávací pamětí druhé úrovně o kapacitě 128 KB. TAto vyrovnávací paměť komunikuje s procesorem přes datovou sběrnici na frekvenci 100 MHz, což v konečném důsledku přináší vyšší výkon notebooků.

Standardní součástí notebooku je pevný disk o velikosti 6 GB s technologií S.M.A.R.T., dále 24rychlostní CD-ROM mechanika, 3,5" FDD mechanika a interní modem s protokolem V.90. Při koupi notebooku z řady Satellite Pro 4270 si můžete vybrat mezi modely s pasivním nebo aktivním displejem o úhlopříčce 13 až 15 palců. Nejlevnější model pracuje s 13palcovým pasivním displejem s rozlišením 800 x 600 bodů. Větší 14palcový aktivní TFT dispej podporuje rozlišení 1 024 x 786 bodů a největší, rovněž aktivní TFT s rozlišením 1 024 x 769, je 15palcový.

Všechny modely disponují TV výstupem, 8MB videopamětí, umožňující vyšší grafický výkon v 3D aplikacích, a větší barevnou hloubkou při vyšší obnovovací frekvenci externího monitoru. Společnost Toshiba vybavila své nové modely Satellite Pro zvukovým systémem Toshiba Bass Enhanced System, který umožňuje plný multimediální zážitek. Pro snadnější kominikaci s okolím mají notebooky vestavěný infraport. Všechny systémy umožňují připojení 1x PC Card typu III nebo 2x připojení PC CArd typu II. Pro všechny notebooky lze použít dokovcí systémy Card Station III a IV.

Velikost nových notebooků je dána rozměry 30,9 x 26,2 x 4,4 cm a jejich hmotnost je 3,1 kg. Další informace o společnosti a jejích produktech najdete na www.toshiba-pc.cz.


Compaq modernizuje "armádu"

Petra Musílková

Napadlo vás, že by nám mohla firma Compaq pomoci s modernizací naší armády? Bohužel, příznivce vojenství asi zklamu. Pokud však patříte mezi uživatele notebooků, tak vám naopak určitě udělám radost. Následující informace se totiž týkají nejnovější nabídky řady přenosných počítačů právě od společnosti Compaq. ARMADA od Compaqu, totiž rozhodně není armádou vojáků, ale početnou armádou nových notebooků, které teď zahajují invazi na náš trh. Řada ARMADA představuje přenosné počítače pro podnikové použití, jejichž vylepšené modely vám Compaq přináší právě nyní. "Celá ARMADA" je k dispozici s operačním systémem Microsoft Windows 2000 a na vybraných modelech je tento systém předinstalován.

ARMADA M300

Tento ultratenký, vysoce výkonný a odolný notebook byl rozšířen o procesory Intel Mobile Pentium III 500 MHz (s 256 KB integrované vyrovnávací paměti Level Two cache) a Intel Celeron 450 MHz (s 128 KB L2 cache). Tím se Armada M500 zařadila mezi nejlehčí, nejvýkonnější a nejodolnější notebooky ve své kategorii. Má stejné řešení doku jako ostatní přenosné počítače Armada a podporuje operační systémy Microsoft Windows 95, 98, NT a Windows 2000. K dalším novým vlastnostem patří 11,3palcový displej SVGA (800 x 600) CTFT schopný zobrazit 16 milionů barev a pevný disk 12 GB se zabezpečením Drive Lock a předporuchovou zárukou. Armada M300 je též z kategorie ultralehkých notebooků, protože váží jen 1,4 až 1,5 kg. Má plnou sadu systémových portů a klávesnici o 95% rozměru standardních klávesnic. A nejzajímavější údaj nakonec: tloušťka tohoto notebooku je jen 2,3 cm to je twiggy, že? Ceny tohoto modelu začínají na 102 980 Kč.

ARMADA M700

je notebook, který by mohl být charakterizován jako tenký a přitom výkonný. Jeho tloušťka je jen 28 mm, váží 2,2 kg. Jde o profesionální přenosný počítač, který je k dispozici s procesorem Pentium III 650 MHz a technologií Intel SpeedStep Technology. Má v sobě také integrovaný modem Mini-PCI (v souladu s 56K V.90) nebo kombinovanou kartu s 10/100 Ethernet Network Interface. M700 je vybavena bohatou škálou funkcí, a profesionálům vyžadujícím mobilitu se snaží nabídnout vyšší výkonnost. Displej je k dispozici až do 14,1 TFT XGA (1 024 x 768), hard disk až 12 GB a až 128MB Standard SDRAM (100MHz, rozšířit lze až do 512 MB). Ceny nového notebooku M700 začínají od 143 980 Kč.

ARMADA E500

neboli "model vše v jednom". Tento model byl navržen pro každodenní používání v podniku a nyní nabízí až 650MHz procesor Pentium III s technologií Intel Speed Step Technology. I tento notebook obsahuje integrovaný modem Mini-PCI (v souladu s 56K V.90) nebo kombinovanou kartu s 10/100 Etherent Network Interface. E500 je z hlediska výkonnosti akumulátoru v čele celého odvětví, protože podporuje až tři interní akumulárory. Pokud jde o hmotnost a tloušťku: váží 2,6 kg a je 4 cm tenký. Klávesnice je v plné velikosti. Ceny nových modelů Compaq Armada E500 začínají na 139 980 Kč.

ARMADA V300

Armada V300 byla navržena pro uživatele, kteří při volbě notebooku zohledňují cenu a kteří hledají notebook pro snadné podnikové použití zahrnující nejnovější technologie v oblasti mobilních počítačů. V300 bude k dispozici s až 500MHz procesory Intel Mobile Celeron. Dále je vybavena novým displejem 13,0 HPA. Hmotnost se pohybuje od 2,7 kg a tloušťka je opět 4 cm, klávesnice má i u tohoto modelu plnou velikost.

Ceny nových modelů Armada V300 se budou pohybovat od 58 980 Kč výše.

Závěr

Veškeré informace o produktech jsou k dispozici na http://www.compaq.com, kde můžete najít i instrukce, jak si některý z nové "armády notebooků" od Compaqu koupit přes Internet.

§§§§§


Hlasování pro Miss Internet 2000 začíná

Petr Novák

c00p0300

Hlasování pro uchazečky o titul Miss Internet 2000, nového ročníku prestižní soutěže dívek krásných, inteligentních a počítačově zdatných, začalo přesně 1. dubna 2000. Miss Internet je soutěž uživatelek Internetu, v níž je minimálním požadavkem praktická znalost elektronické pošty e-mailu. Náročná kritéria soutěže tvoří ze 40 % krása soutěžící, ze 40 % znalost Internetu a ze 20 % sympatie a další dovednosti, které uchazečka o titul předvede ve volné disciplíně sem patří šarm a inteligence, odborné a další (třeba i umělecké) znalosti a schopnosti.

Cílem soutěže je propagace Internetu mezi nejširší veřejností a zvýšení povědomí žen o Internetu. Z tohoto důvodu jsou soutěžícím nabízena internetová školení zdarma. Kromě toho je zřízena instituce internetového patrona soutěžících, který jim napomáhá při realizaci internetových stránek, na nichž se dívky představují. Informace o soutěži, jejím novém ročníku i ročnících minulých, podrobné údaje o letos přihlášených uchazečkách, jakož i hlasovací formulář zájemci naleznou na http://www.cybermiss.cz.

Zahájení hlasování ještě neznamená, že se další dívky nemohou hlásit naopak, datum uzávěrky přihlášek (a zároveň nejzazší termín, do kdy musí dívky zprovoznit své internetové stránky), je 31. srpen 2000.


Krátké zprávy

Abacus Computer

Abacus Computer přichází s nabídkou, kterou jistě oceníte, chcete-li si postavit PC levnější kategorie. Má totiž v nabídce základní desku PINE SI-21. Je osazena Slotem-1, kam můžete s úspěchem osazovat jak zatím všechny vyráběné Celerony (233-533MHz s cache i bez, s konvertorem i bez), PII (233-450), tak PIII v provedení Slot-1. Chipset SiS 5600B/ /5595 zajišťuje dostatečný komfort a rychlost práce po sběrnicích. Samozřejmostí je FSB na 66/100 MHz a zvuková karta on-board s čipem Crystal 4235 a Baby AT formát (s ATX konektorem). Záruční doba je 24 měsíců a tento produkt jistě dokáže zaujmout i svou cenou 2 064 Kč bez DPH.-PN

Soutěž v programování ve 4D

Firma Inforce, spol. s r. o., vyhlásila 27. 4. 2000 na školách soutěž v programování ve 4D (4th Dimenion). Soutěže se zúčastní všechny střední školy, na kterých se 4D vyučuje. Mezi nimi např. Gymnázium Arabská nebo Smíchovská Střední průmyslová škola. Zaměření aplikace bylo ponecháno na rozhodnutí studentů, nicméně zadavatel doporučil několik témat: Internetový obchod, Ekonomická aplikace a Databáze pro účely školy. Ukončení a vyhodnocování soutěže je stanoveno na konec letních prázdnin a zúčastní se jej zástupci firmy Inforce, počítačových časopisů a Ministerstva školství. Výsledky budou zveřejněny v časopisech a na internetových stánkách firmy Inforce, spol. s r. o.-PN

Sybase & Insight Strategy

Společnosti Sybase ČR a Insight Strategy zahájily úzkou spolupráci na poli řešení Business Intelligence (BI) a e-CRM (Customer Relationship Management). Sybase ČR se stává Value Added Resellerem společnosti MicroStrategy, Inc., jež je na českém trhu zastupována právě firmou Insight Strategy.

Spolupráce se bude orientovat především na vzájemnou součinnost při řešení některých projektů z oblasti Business Intelligence. Díky otevřenosti, robustnosti a komplexnosti architektury MicroStrategy by měla tato vzájemná spolupráce přinést možnost nabídnout zákazníkovi nezávislá komplexní řešení pro datové sklady, BI, e-business, Customer Relationship Management a One-to-One Marketing pro vertikály bankovnictví, pojišťovnictví, obchodu, utilit a dalších.-PN

Visio v barvách MS

Společnost Microsoft oznámila, že s okamžitou účinností jsou všechny produkty a hromadné licenční smlouvy společnosti Visio dostupné prostřednictvím stávajících prodejních kanálů společnosti Microsoft, a to díky fúzi společnosti Vision Corp. se společností Microsoft. Produkty se budou prodávat jako samostatné aplikace pod názvem Microsoft Visio 2000 ve verzi Standard, Technical, Professional a Enterprise.-PN

SAPmarkets

Společnost SAP ohlásila vytvoření nové firmy nazvané SAPmarkets, která se bude věnovat vytváření globálních, vzájemně propojených internetových tržišť na bázi Business-to-Business. Po úspěšném uvedení řešení elektronického businessu mySAP.com v loňském roce zvýrazňuje tento krok novou kvalitu v oblasti vývoje, prodeje a provozování internetových tržišť a v oblasti poskytování řešení c-business (collaborative business).-PN

Cesnet zvyšuje kapacitu

Na 20 Mb/s zvyšuje sdružení CESNET kapacitu připojení stejnojmenné komerční internetové sítě do celoevropské sítě Ebone. Linku do Ebone zprovoznil CESNET v červenci roku 1998. Tehdy vykazovala rychlost 8 Mb/s. Od té doby CESNET kapacitu připojení již několikrát zvýšil, naposledy na podzim loňského roku na 16 Mb/s. Rychlost připojení do sítě Ebone je možné zvyšovat podle potřeby, a to až na kapacitu páteřních připojení sítě Ebone do Frankfurtu a Mnichova. Pražský uzel je do Frankfurtu připojen datovým okruhem o kapacitě 155 Mb/s a do Mnichova datovým okruhem o kapacitě 34 Mb/s.-PN

LiveUpdate od Symantecu

Symantec oznámil vylepšení patentované technologie LiveUpdate, které reaguje na zvýšenou poptávku po pravidelných aktualizacích virových definic. Jak se blíží jednoleté výročí viru Melissa, Symantec zlepšuje dostupnost a rychlost aktualizací po Internetu o 800 procent. Symantec zvyšuje počet LiveUpdate serverů na více než 2 000 míst na světě. Poskytne tím lokální přístup k zákazníkům na všech hlavních trzích po celém světě, a zlepší rychlost, kterou je update stahován. Od té doby, co minulý rok začaly problémy s virem Melissa, Symantec zčtyřnásobil kapacitu linek a bude znovu zčtyřnásobovat kapacitu v létě 2000. Nejen že Live Update umožňuje týdenní aktualizaci virových definic, ale může být také použit na instalaci oprav softwaru a získávání informací o produktu.-PN

Minolta & QMS

Minolta získala většinový podíl akcií ve společnosti QMS, což je vedoucí výrobce tiskáren ve Spojených státech. Tím udělala další krok své expanze v oblasti tiskáren. Ke sblížení obou společností v Evropě dochází od 1. dubna 2000. Zákazníci se mohou těšit na skutečně komplexní výrobkový sortiment, dokonalejší servisní služby, zdokonalenou logistiku a navíc i širší pokrytí nákupních míst v celé Evropě.-PN

FirstSTEP Designer

Firmy Interfacing Technologies a LBMS oznámily uvedení na trh verze 4.0 oblíbeného prostředku pro modelování a optimalizaci firemních procesů FirstSTEP Designer. Nejnovější verze tohoto prostředku je nyní lokalizována do českého jazyka a obsahuje mnohá vylepšení a rozšíření. Vylepšení a rozšíření nové verze jsou především v editoru procesních map, rozšíření možnosti exportu modelu procesů do MS Project a XML, dále pak ve zrychlení simulací, možnosti jemnějšího nastavení pravidel pro spouštění aktivit a dalším.-PN

W2K prodáno milion kopií

Společnost Microsoft Corp. 14. března oznámila, že podle jejich odhadů se od okamžiku, kdy před necelým měsícem byly v celosvětovém měřítku uvedeny na trh operační systémy Microsoft Windows 2000 Professional, Server a Advanced Server, se různým zákazníkům dostalo již více než jednoho milionu jejich kopií. Do tohoto údaje se promítly i odhady dalších prodejců, maloobchodních prodejen a výrobců osobních počítačů. Společnost Microsoft ještě musí připočíst své největší zákazníky na celém světě, kteří obdrželi licence na základě společných dohod.-PN

KPNQwest Czechia

Společnost KPNQwest Czechia (EUnet) je opět jedním z hlavních partnerů letošního ročníku mezinárodní konference Internet ve státní správě a samosprávě. Pro KPNQwest Czechia je účast na konferenci velice důležitá především proto, že před několika dny dokončila administrativní proces úpravy obchodního jména a celoevropského sjednocení značky. Účastníkům ISSS 2000, z nichž mnozí patří k dlouholetým zákazníkům předchůdců současného KPNQwestu Czechia firem Internet CZ a EUnet, se tak představí poprvé pod novým jménem a jako součást jednoho z nejvýznamnějších globálních datových operátorů.-PN

SGI prodala Cray

Společnost SGI oznámila prodej divize superpočítačů Cray společnosti Tera Computer Company. Tento významný krok byl motivován snahou SGI o posílení svého postavení na trhu technických výpočtů tím, že se zaměří na unifikované architektury umožňující rozsáhlou škálovatelnost. Transakce umožní SGI soustředit finanční zdroje, technologii a budoucí platformy na dosažení technických řešení pro nejnáročnější podmínky.

Po uzavření transakce se Tera stane vlastníkem superpočítačové řady Cray, převezme existující servisní smlouvy, některé provozy SGI a pravděpodobně i část zaměstnanců divize vektorových superpočítačů Cray. V souladu s kontraktem si SGI zachová exkluzivní práva k modulární, škálovatelné technologii NUMA, včetně současných i budoucích produktů, podpůrného softwaru, systémových a servisních inženýrů. Prodejem zůstávají nedotčeny nynější produkty založené na uvedené technologii a dále řady serverů SGI Origin a pracovních stanic Silicon Graphics Onyx2.-PN

mySAP.com i pro Linux

Společnost SAP ČR, největší dodavatel podnikového aplikačního softwaru na českém trhu, dnes ohlásila dostupnost demonstračního CD, které obsahuje nejnovější technologie řešení mySAP.com v prostředí operační platformy Linux. CD je určeno všem zájemcům z oblasti informačních technologií v České republice, kteří si chtějí vyzkoušet některá řešení firmy SAP na Linuxu a kteří zároveň chtějí získat nové informace o technologiích mySAP. com.-PN

České Windows 2000

Česká pobočka společnosti Microsoft oznámila, že 22. března, tedy měsíc po uvedení anglické verze nového operačního systému Windows 2000 společnosti Microsoft v tuzemsku, byla dána do výroby jeho česká verze a na trhu se objeví v průběhu měsíce dubna.-PN

Abacus Computer

Společnost Abacus Computer oznámila, že od 1. 4. 2000 rozšiřuje svoji spolupráci s NEC a stává se distributorem monitorů této firmy. Po úspěchu s rotačními pamětmi jde o logické rozšíření spolupráce s technologickým leaderem. V portfoliu monitorů NEC je možno nalézt širokou nabídku CRT modelů s ultraplochými obrazovkami i bezkonkurenční nabídku LCD panelů, kde NEC tradičně zaujímá první místo ve světě. Celorepublikové pokrytí distribuční společnosti Abacus Computer s mimořádnou tříletou zárukou na celou řadu monitorů je garancí úspěšného rozšiřování značky NEC na českém trhu.-PN

AutoCont mění logo

Společnost AutoCont CZ, a. s., největší česká soukromá společnost podnikající v oblasti dodávek produktů a služeb v oblasti výpočetní techniky, představila svá nová loga. Tato změna souvisí dle vyjádření představitelů společnosti s rozsáhlými změnami v obchodní politice AutoContu a se snahou společnosti změnit tradiční vnímání. Nové logo bude prezentováno ve dvou podobách, přičemž každá z podob bude reprezentovat jednu ze dvou základních podnikatelských linií.-PN


ENTER multimediale mezinárodní festival umění v nových technologiích

Petr Novák

31. května-3. června 2000 v Praze Palác Akropolis, Pražský Hrad, divadlo Archa, Francouzský institut, Památník Vítkov

Ve srovnání s jinými evropskými státy v České republice dosud chybí ucelená přehlídka autorských děl, která využívají moderní technologie. ENTER multimediale se stane příležitostí pro představení soudobé české tvorby a pro její konfrontaci s tvorbou světovou. Pořadatelé festivalu se tak snaží zpřístupnit co nejširší veřejnosti nové formy vizuálního vyjádření a seznámit ji s možnostmi, které nová média nabízejí.

Projekt je součástí akce Praha 2000 Evropské město kultury a vznikl za podpory Hlavního města Prahy.

Spolupořadatelé Správa Pražského hradu, Profil Media, s. r. o., a C.I.A.N.T. Mezinárodní centrum pro umění a nové technologie tímto děkují svým sponzorům a partnerům za jejich podporu, jmenovitě generálnímu partnerovi Český Telecom a Internet Online, hlavnímu partnerovi SUN Microsystems, mediálním partnerům ČT, ČRo Radiožurnál, Centrum.cz, GameStar, BigBoard, M.I.P., PC WORLD, Radio 1, Dotyk, Umělec, ale také Expandia Bance, firmám Apple Computer, Philips, Ateliér Spektrum a United universal partners.

Na závěr snad již jen informaci, že předplatitelé časopisů PC WORLD, Computerworld a Gamestar mají 10% slevu na vstupném.


Nenáročný na prostor

Petr Novák

Společnost Dell Computer uvedla na trh nový CRT monitor E770p. Tento nejnovější doplněk produktové řady monitorů firmy Dell je menší a jeho kompaktní design nabízí možnosti použití i ve stísněných prostředích. Díky větší zobrazovací ploše má monitor zároveň zlepšenou kvalitu obrazu.

Nový sedmnáctipalcový model E770p konstrukčně vychází z předchozího typu M770. Má velkou viditelnou plochu (Viewable Image Size VIS) o úhlopříčce 16 palců, v níž se uživatel snadno orientuje a pohybuje. Konstruktéři firmy do nového monitoru zabudovali nejmodernější digitální ovládací prvky, které zlepšují kvalitu zobrazení a zjednodušují použití monitoru uživatel nemusí používat klávesy, myš, posuv nebo hledání v oknech v takovém rozsahu jako dříve. Monitoru byla udělena řada ekologických osvědčení (TCO\99, Energy Star, Nutek), díky čemuž splňuje přísnější požadavky a zaručuje uživatelům ergonomičtější prostředí, snížené emise a nízkou spotřebu energie.

Monitor E770p je nyní k dostání v ceně 10 500 Kč bez DPH. Díky kompaktnímu designu je ideálním řešením pro uživatele a firmy mající k dispozici pouze omezený prostor. K typickým příkladům použití patří domácnosti a kanceláře, informační střediska a vzdělávací instituce, kde je většinou několik velkých displejů umístěno na malém prostoru.


Software pro GSM

Petr Novák

Společnost Fincom International, a. s., oznámila uvedení nového výrobku Microcom GSM for Windows na trh v České republice, Polsku, Slovensku a Maďarsku. Tento produkt je softwarové řešení pro mobilní uživatele PC pracující v prostředí Windows. Speciální kabel, který propojuje počítač a mobilní telefon, umožňuje pohodlný přenos dat na pevnou i mobilní síť. Jedná se o univerzální a nejméně nákladný způsob přenosu dat na velké vzdálenosti. Všude tam, kde je síť GSM, lze s úspěchem použít Microcom GSM for Windows, jste-li na cestách a potřebujete-li data. Velkou výhodou je také možnost úpravy a správy telefonních seznamů mobilního telefonu přímo z klávesnice počítače. Microcom GSM for Windows je lokalizován v českém, polském a maďarském jazyce. Je určen pro mnoho typů mobilních telefonů značek Nokia, Ericson, Siemens a Sony.

§§§§§

Prodej notebooků poroste

Jana Pelikánová

c00p0301

Na otázky PC WORLDu tentokrát odpovídá pan Tomáš Čech, ředitel českého zastoupení společnosti Acer.

Stále častěji letos zaznívá, že PC jsou mrtvá. Letí řešení a služby. Hardware prý bude pouze nutný doplněk v komplexní nabídce. Jak se na to díváte vy?

Jistě, to je pravda. Zaznívá. Ovšem jen u nás se ročně prodá více než čtvrt milionu PC a někdo je vyrobit musí. Podívejte se na problém z jiné strany. "Vyrábíte" PC tak, že je pro vás někdo montuje a vy na ně natisknete vlastní značku a prodáváte je dále. Dobrým marketingem přesvědčíte zákazníky, že mají chtít právě tu vaši. Ovšem pozice, kdy na jedné straně máte OEM výrobce a na straně druhé prodejní kanál, je poněkud riskantní. Potom se nabízejí dvě řešení buď začít vyrábět sami a zabezpečit vstupy, nebo začít prodávat přímo, nejlépe jako součást řešení včetně služeb, a zabezpečit výstupy. A první řešení je velmi, velmi náročené na investice. Když se podíváte na současný trh PC, je jasně vidět, že většina "výrobců" se snaží jít cestou druhou. Jde ale v podstatě o vynucený postup. Acer má ovšem na rozdíl od většiny ostatních ve svých rukou jak vývoj, tak i kompletní produkci, takže se bez problémů může proklamovat skutečně jako výrobce, ne dodavatel řešení. My jsme přesvědčeni, že tato strategie je správná; stále většinová část celosvětového obchodu v IT je realizována prodejním kanálem, který jsme vždy podporovali, podporujeme a i napříště chceme podporovat. Služby budou i nadále poskytovat koncovým zákazníkům naši partneři.

Předpokládáte, že prodej notebooků se přiblíží objemům prodeje PC?

Otázka zní: jaká by byla cena notebooků, kdyby se jich vyráběl trojaž čtyřnásobek? Jaká by byla cena PC, kdyby se jich vyráběla méně než polovina? Je pravděpodobné, že potom by ceny PC a notebooků byly velmi podobné. Tedy, zřejmě ano, podíl notebooků bude růst a časem PC pravděpodobně předstihne. Trh se samozřejmě bude vyvíjet a lze očekávat, že celkově osobní počítače získají konkurenci ve specializovaných zařízeních, jako jsou tenké klienty, PDA a částečně i "inteligentní" spotřební elektronika. Růst prodeje notebooků ovšem bude i nadále velmi dynamický.

Jakými nejdůležitějšími milníky prošel vývoj notebooků, PC a serverů za poslední dva roky?

Pravděpodobně nedůležitější pro další vývoj byl prudký pokles cen pamětí; k němuž ale došlo poněkud dříve. Z hlediska architektury k podstatným změnám nedošlo, samozřejmě se zvyšuje výkon jednotlivých subsystémů. U notebooků se definitivně prosadila konstrukce all-in--one (tj. všechny mechaniky, FDD i CD/DVD, jako interní) a aktivní displeje. V PC velmi výrazně klesly ceny a stoupnul výkon grafických karet, zvýšily se běžně dodávané kapacity operačních pamětí i disků. U serverů se víceprocesorové systémy staly standardem. Těch "drobných" technologický změn je hodně a vyzdvihnout jen některé je opravdu obtížné.

Jak byste definoval standardní notebook pro letošní rok? Jak nakoupit, abych za rok či dva neměla doma absolutně nepoužitelný stroj?

Za dva roky bude morálně zastaralý asi každý notebook; často se zmiňuji našim partnerům, že tříletá záruka, kterou na naše notebooky poskytujeme, vlastně pokrývá dobu morální životnosti počítače. Standardní notebook letos? Stále 12,1" displej, ale aktivní TFT, procesor Intel Celeron, all-in-one. Jaký notebook s výhledem na dva roky? Alespoň 14" displej, alespoň 9 GB disk, all-in one, PIII, tedy řádově 100 tis. Kč. Rozhodně ne pasivní displej, ty se nemusí vůbec prodávat už za půl roku. Rozhodně ne procesor jiný, nežli Intel, z důvodů kompatibility i výkonu.

Acer patří mezi největší asijské výrobce. Pociťujete rozdíl ve firemní kultuře Asiatů a Evropanů (popř. USA)?

Asiaté jsou velmi otevření novým možnostem a mají snahu naslouchat a přijímat. Výsledkem je velmi evropská firemní kultura koncernu Acer v Evropě. Acer je pravděpodobně z velkých IT hráčů asi "nejevropštější". S americkými firmami nemám osobní zkušenost zevnitř, ale mám pocit, že ve srovnání s nimi je naše firemní kultura volnější, tolerantnější, vnímavější a vůči zaměstnancům loajálnější. To je velmi důležité, protože nás nemusí až tak zajímat, zda splníme plán na tento měsíc, a můžeme se mnohem více soustředit na strategické problémy.

Hodlá Acer po vzoru ostatních firem ze svého regionu vstoupit i na trh "spotřební eletroniky"?

Určitě ano, stejně jako výrobci spotřební elektroniky se snaží proniknout do oblasti osobních počítačů. Acer je již jedním z velkých světových výrobců např. mobilních telefonů; právě jsme uzavřeli velký OEM kontrakt s jedním z největších světových hráčů. Samozřejmě velkou sílu budeme mít zejména v oblastech, kde se obě sféry budou překrývat, jako jsou např. web TV a podobná zařízení.

Poslední otázka: jaká je strategie Aceru pro český trh?

V loňském roce byl Acer na českém trhu již druhý rok za sebou třetí nejprodávanější značkou, náš podíl byl 14,4%, tj. asi každý sedmý prodaný notebook je Acer. V posledním čtvrtletí jsme byli již druzí s naprosto minimální ztrátou na prvního, takže doufám, že náš růst se zrychluje. Velmi rychle nám roste prodej high-end notebooků; zákazníci si stále více zvykají vnímat Acer jako dodavatele špičkových produktů. Letos chceme pozici v noteboocích přinejmenším udržet a investovat do serverů a dále do PC.

Děkuji za rozhovor


Borland/Inprise Linuxu věří

Jana Pelikánová

Na novinky a změny u Borland/Inprise jsme se zeptali sales managera českého zastoupení této společnosti, paní Olgy Látové.

Co je nového u Inprise Corporation?

Zřejmě nejčerstvější novinka od Inprise Corporation se týká uvažovaného spojení s firmou Corel. Vedení Inprise Co. požádalo své finanční poradce firmu Broadview International LLC o revizi kursu, ve kterém budou v případě schválení spojení akcionáři obou firem vyměňovány akcie Inprise Corporation za akcie Corelu. V době ohlášení spojení obou firem byl finančními poradci Inprise navrhován kurs 0.747 akcie Corelu za jednu akcii firmy Inprise. Důvodem k revizi původně navrhovaného výměnného kursu jsou hospodářské výsledky firmy Corel za první čtvrtletí tohoto roku. Co se týká spojení firem všeobecně 9. dubna vypršela lhůta pro námitky k uvažovanému spojení stanovená antimonopolním úřadem, takže nyní se fakticky čeká na hlasování valných hromad akcionářů obou firem, ke kterému by mělo dojít někdy v červnu.

Ráda bych touto cestou ujistila všechny naše uživatele, že eventuální spojení firem Inprise a Corel neznamená v žádném případě ústup od vývoje programátorských nástrojů. Inprise Corporation deklarovala jasně ústy svého prezidenta Dale Fullera odhodlání pokračovat nadále ve vývoji RAD nástrojů Delphi, C++Builder a JBuilder. Stejně tak se bude pokračovat ve vývoji middlewaru VisiBroker, stále větší důraz bude kladen na produkt Aplikační server, v němž jsou soustředěny nejnovější technologie firmy Inprise Co. Podporovanými platformami nadále zůstávají v oblasti desktopových produktů Windows a Linux.

Jak vnímá Inprise Corporation Linux?

V Linuxu vidíme velkou a zdravou konkurenci Windows. A že jej chceme a budeme podporovat o tom asi nemůže být vůbec pochyb vzhledem k tomu, že pro spojení jsme si zvolili firmu, která dodává Linux a balík kancelářských aplikací pro něj!

Linuxové produkty

Inprise přišla v posledních dvanácti měsících s celou řadou produktů pro Linux. Jako první se objevil databázový server InterBase 4.2 (který je mimochodem dodnes k dispozici zdarma), poté následovala linuxová verze JBuilderu a Aplikačního serveru. Vloni jsme ohlásili projekt Kylix. Kylix v sobě zahrnuje produkty C++Builder a Delphi pro Linux. V současné době se pracuje intenzivně na obou produktech, nicméně na trh přijde zřejmě o něco dříve Delphi pro Linux: beta-verze produktu již existuje a naši technici ji testují.

Kdy můžeme očekávat Delphi pro Linux?

Přesný termín zatím nebyl ohlášen, ale myslím, že přijde velmi brzy a čtenáři PC WORLDu získají jako první zkušební (tzv. TRIAL) verzi!

Věříte v rozmach Linuxu v našich zeměpisných šířkách?

Já osobně velmi. Podle IDC je v současné době Linux využíván na 35 % webových serverů (oproti 24 % Windows a 17 % Solarisu, zbytek různé OS). A i kdybych odhlédla od nepochybných kvalit tohoto OS, nezpochybnitelným argumentem pro jeho nasazení je to, že je zdarma. To, že zatí není využíván na straně klientů, je způsobeno nedostatkem aplikací pro Linux. Naše vývojové nástroje tuto situaci radikálně změní. Veškeré účetní a další podnikové informační systémy, původně vyvinuté v Delphi, bude možno převést na Linux. A věřte, že nejsem daleko od pravdy, když tvrdím, že většina informačních systémů pro malé a střední podniky byla vyvinuta v Delphi. Navíc budou mít programátoři a uživatelé k dispozici zcela zdarma špičkovou databázi - InterBase bude již v příští půlce roku k dispozici jako Open Source. A pokud se najde firma, která provede lokalizaci některého linuxového kancelářského balíku, myslím, že se Linux u nás začne prosazovat velice rychle, a to nejen v menších a středních podnicích.

Blíží se léto vloni jste přišli v červenci s novými Delphi. Chystají se již Delphi 6?

Ne, letos přijde nová verze Delphi velmi pozdě nejdříve ji můžeme čekat koncem roku. Souvisí to mimo jiné s řadou novinek, které bude obsahovat v souvislosti s přenositelností aplikací vyvinutých v Delphi pro Windows a Linux. A navíc je úsilí vývojového týmu nyní napřeno na Delphi pro Linux.

Co nového přináší Inprise v oblasti Javy?

V Javu bezpochyby věříme, investujeme spoustu peněz do rozvoje RAD nástrojů na bázi Javy. Podle výsledků řady celosvětových anket a soutěží, pořádaných časopisy a fóry zabývajícími se Javou, patří náš JBuilder jednoznačně k tomu nejlepšímu, co můžete v branži najít. Nedávno jsme přišli na trh s jeho nejnovější verzí, napsanou ve 100% Javě 2. Certifikován je pro Windows, Linux a Solaris. Obsahuje technologie pro rychlou tvorbu webovských a distribuovaných aplikací jako jsou Enterprise Java Beans, CORBA, RMI, komponenty Java Foundation Classes a umožňuje tvorbu Java Server Pages a servletů.

V rámci dodávky JBuilderu nyní u příležitosti mimořádné nabídky uživatel získává zcela zdarma také Aplikační server Inprise jediný komplexní vývojový nástroj na světě, který podporuje standardy CORBA 2.3 a Sun EJB 1.1.

Dalšími populárními pojmy v oblasti programování jsou dnes CORBA a distribuované počítání. Jak se tyto nejnovější technologie prosazují u nás?

Většina programátorů si již uvědomuje neoddiskutovatelné výhody této technologie jako jsou platformní nezávislost, snadná implementace a správa distribuované aplikace, úspory na "železe" u klienta atd. Máme řadu zákazníků, kteří vyvíjejí ve VisiBrokeru rozsáhlé podnikové informační systémy. Naší velkou výhodou je, že můžeme uspokojit jak vývojáře v Javě, tak také v C++ i v Delphi. VisiBroker je dnes nedílnou součástí našich produktů ve verzi Enterprise a samozřejmou součástí Aplikačního serveru. Velký zájem vzbuzuje také náš produkt AppCenter pro řízení a správu aplikací běžících v počítačových sítích s požadavkem na spolehlivost 7x24.

A co chystá Borland, s. r. o., pro své uživatele a naše čtenáře v ČR a SR?

Speciální kampaň, umožňující finančně velmi výhodný nákup našich vývojových nástrojů a služeb.

Vašim čtenářům, kteří cítí potřebu legalizace nebo jim nepostačuje jejich dosavadní vývojové prostředí, tedy mohu doporučit sledujte v květnu pečlivě náš web kampaň bude časově omezená.

Děkuji za rozhovor

§§§§§


Stránka pro internetovou telefonii

Přemysl Posledník

c00p0302

Internetová telefonie, neboli volání z osobního počítače na jakoukoli telefonní stanici, očekává v roce 2000 prudký nárůst popularity. Důvodem je zejména vyšší rychlost procesorů a modemů, která činí internetovou telefonii dostupnou téměř každému.

Proto byla připravena stránka, která umožní každému zájemci si telefonování po Internetu zdarma vyzkoušet. Nejdříve vyplníte dotazník o vašem počítači a dostanete rady co udělat, abyste mohli telefonovat. Schází-li vám nějaký hardware, je možné si ho on-line zakoupit. Je-li váš počítač připraven, můžete si zkusit zavolat na některou bezplatnou linku. Ve chvíli, kdy se rozhodnete zavolat na placenou linku, je vám nabídnut seznam poskytovatelů v místě vašeho bydliště včetně srovnání cen, výhod a omezení.

Celá stránka je připravena pro úplného laika, a proto pokročilejší uživatel musí čas od času něco překousnout. Poté, co jsem záporně odpověděl na otázku: "Máte mikrofon?", mi byla dána užitečná rada: "Pořiďte si mikrofon." Není nic snazšího, než radu poslechnout a potom rychle najet na stránku www.go2call.com.


Absolutně bez drátů - Bezdrátové platformy konečně realitou

Yardena Arar, Přemysl Posledník

Po delší dobu jsou bezdrátové internetové služby, které umožňují připojit se k Internetu pomocí mobilního telefonu, pageru nebo řádně vybaveného přenosného počítače, považovány za možná další internetovou mánii. Konečně jsou na světě, ale jako u mnoha jiných technologických zázraků zatím cena neodpovídá kvalitě služeb. Každopádně poskytovatelé brzy plánují větší dostupnost služeb, a zároveň pokračuje vývoj adaptace na nízké rozlišení a malé rozměry displejů bezdrátových aparátů.

Ale čeká-li někdo dokonalost, bude nemile překvapen. V tomto stádiu vývoje bezdrátových služeb rozhodně nejsou všechny služby a aplikace přístupné na všech platformách. Tak například obchoduje-li někdo cennými papíry přes Internet využívaje služeb firmy Ameritrade, může tak činit bezdrátově pouze pokud má mobilní telefon od firmy Sprint. Další nedořešenou záležitostí je vybírání e-mailů na vlastních adresách, protože mnoho poskytovatelů bezdrátových služeb vyžaduje pro tyto účely zřízení zvláštního e-mailového konta. Také ochrana soukromí je ještě v plenkách. Uživatelé služeb firmy Sprint, kteří pomocí svého mobilu surfují po Webu, zanechávají číslo svého telefonu na všech stránkách, jež navštíví. Toto by však mělo být v brzké době vyřešeno.

Poskytovatelé

Máte-li mobilní telefon, bezdrátové připojení k Internetu vám bude nejspíše nabídnuto jako součást balíku obsahujícího i hlasové služby a záznamník. Ve Spojených státech nabízí tyto služby mnoho mobilních operátorů a další se přidávají. Ceny a způsoby účtování se stejně jako komerční nabídky liší od operátora k operátorovi, což do celé záležitosti vnáší zmatek. Za zmínku stojí možnost permanentního hlasového spojení s jiným hlasovým médiem za paušální cenu. Nevýhodou poskytování těchto služeb mobilními operátory je omezování zákazníka ve věci výběru značky mobilního telefonu.

Portály

Po připojení k Internetu budete mít nejspíše zájem využít některých z jeho služeb. Pro snadnější přístup k nejvyužívanějším službám, jako jsou zprávy, e-mail, pohyby na burze nebo informace o místní dopravě, začalo větší množství společností budovat tzv. "portály," které nabízejí balík takových služeb. Například Microsoft umožnil pomocí takového portálu přístup k síti svých MSN služeb jako Hotmail nebo MoneyCentral bezdrátovou cestou, ale samozřejmě není přístupný přes všechny sítě. Ostatní poskytovatelé se snaží zajistit svým zákazníkům přístup k podobným portálům, například Sprint využívá portálu Yahoo. Nové portály stále vznikají v naději, že budou propojeny s nějakým velkým poskytovatelem.

Nakupování

Hlavní stránky pro nakupování po Internetu pomalu umožňují provádět transakce pomocí mobilního telefonu, pageru nebo Palmu VII (viz obrázek). Je možno nakupovat knihy, vstupenky na koncerty, účastnit se aukcí a nyní se připravují programy kin. Nakupujete-li právě v obchodě, existuje služba, která vám provede srovnání cen vybraných výrobků s konkurenčními obchody. Bezdrátové připojení se vám může hodit při řízení automobilu. Pomocí Palmu VII je možno získat informace o dopravní situaci nebo být navedeni na vámi zvolené místo.

Vyplatí se to?

A na kolik to všechno přijde? Ve chvíli, kdy již máte připojení, je většina služeb zdarma, jen například za předem objednané dopravní informace může být účtován nějaký paušál. Většina poskytovatelů takových služeb má totiž smlouvy s poskytovateli nebo si účtuje marži při nákupu zboží či transakci s cennými papíry.

V naší zemi ještě není možno takových služeb za alespoň přijatelné ceny využívat, ale nezoufejme, nejsme v tom sami. Podle průzkumů je ve Spojených státech možno uskutečnit připojení k Internetu jen na 26 procentech všech mobilních telefonů, ale většina z toho není k těmto účelům využívána. A pouze 12 procent majitelů takových telefonů má zájem je využívat pro surfování po Internetu.

Celá bezdrátová technologie ale není tak úžasná, jak by se mohlo zdát. Malé displeje se třemi či čtyřmi řádky, na něž se vejde asi tak jedno slovo, přenosová rychlost dosahující maximálních hodnot někde kolem 14,4 Kb/s a nekřesťansky vysoké ceny jsou jen některými z nevýhod. Ale přibývají nové praktické služby a aplikace, a je možné, že nakonec i vy jednou zkusíte bezdrátové připojení k Internetu.

§§§§§


Císař Internet je nahý

Václav Větvička

c00p0303

Manažeři internetových gigantů, FBI, ministr spravedlnosti i sám americký prezident rukou společnou a nerozbornou prohlašují, že nemají ponětí, o co jde. Experti na bezpečnost webových stránek a počítačových sítí mumlají cosi o tom, že za to možná může to a to. To všechno ve chvíli, kdy největší internetové firmy padají pod útoky hackerů jako kuželky. Snad nic neprokázalo tak jasně citlivost ekonomie založené na počítači. Císař Internet najednou ztratit šat.

Na první pohled se může zdát, že se jedná o nevinnou legraci. Tři hodiny se nemůžeme spojit s nějakou firmou a nemůžeme si koupit knížku nebo akcie. A co má být? Pokud však patříme mezi miliony lidí po celém světě, kteří mají převážnou část svého důchodu uloženou právě v internetových firmách, smích nás rychle přejde. Skutečnost, že mohou být tak jednoduše postaveny do ofsajdu, byť jenom dočasně, mění úsměv na tváři ve výraz děsu z budoucnosti. Bezohledné útoky na největší a nejúspěšnější internetové firmy jednoznačně demonstrovaly fundamentální slabinu obchodování on-line, které se chce stát samotným základem světové ekonomie.

FBI, jež vyšetřuje všechny tyto útoky, zatím tají, jak se vlastně podařilo srazit tyto giganty na kolena. Jasné je jenom to, že útoky byly úspěšné, a to hned na několika frontách. Podle všeho se podařilo využít slabiny v Internet Control Message Protocolu. Celkem dobře známý útok nazvaný Smurf inicioval dotazy na stovky počítačů po celém světě, a ty potom odpověděly přímo na počítače uvnitř networku Yahoo.com. Normálně robustní síť se podařilo přetížit natolik, že ve skutečnosti přestala existovat. Komerční sítě jsou totiž vybudovány tak, že podobnou záplavu dotazů nemohou odblokovat. A aby situace byla ještě horší, k podobným útokům může být použit i váš soukromý počítač, a navíc o tom ani nebudete vědět. Oficiální internetový standard totiž diktuje, že každá počítačová síť musí podobný provoz pustit dál. Skutečnost je nepříjemná ať děláme co děláme, ve chvíli kdy se připojíme k nekonečné síti Internetu, můžeme být terčem útoku. Když navštívíme některé stránky, můžeme tím spustit útok. Obrana v podstatě neexistuje, ledaže budeme ochotni vypnout většinu aplikací, které dnes dělají surfování příjemnou kratochvílí. Totéž platí i o posílání a přijímání elektronické pošty, jež může skrývat nebezpečné viry či zajistit nepříjemné monitorování našich surfařských zvyklostí. Obrana? Ano, hádáte správně žádná.

Co je více odstrašující počítačově nadaný teenager, který se pro vlastní potěšení snaží z garáže dostat do počítačové sítě nějaké firmy, skupina hackerů, kteří se snaží světu vnutit nějakou vlastní vizi, nebo skutečnost, že většina z nás se prostě rozhodla ignorovat varování, která již celá léta posloucháme ze všech stran. A firmy nabízející akcie tyto obavy většinou zapudí odkazem na potíže růstu, a tak investujeme další miliardy do ekonomie založené na tak snadno zastavitelné technologii.


Prodej internetových aplikací brzy překoná prodej počítačů

Václav Větvička

Tedy alespoň pokud se předpovědi firem zabývajících se průzkumem trhu ukáží pravdivé. Prodej internetových aplikací na americkém trhu zažívá v posledním roce tak prudký nárůst, že již v roce 2002 by měl překonat počet prodaných počítačů. Internetové aplikace jsou výrazně levnější a mnohem jednodušší, protože nemají ani pevný disk, ani další hardware, který zvyšuje cenu a je stále pro mnoho uživatelů zdrojem neustálých nesnází. V této post-počítačové době se předpokládá, že v roce 2002 se prodá o 2 miliony více jednotek nežli počítačů, a v roce 2004 se již očekává prodej 90 milionů jednotek za zhruba 17 miliard dolarů oproti 11 milionům počítačů za 2,4 miliardy dolarů.

Mezi internetové aplikace jsou řazeny i nejnovější herní konzole (jako je Dreamcast firmy Sega nebo nové Nintendo), televize s napojením na Internet (známá WebTv firmy Microsoft), kapesní organizéry (např. oblíbený palmtop Palm), třetí generace inteligentních mobilů nebo e-mailové terminály.

Firmy sázející svoji budoucnost na prodeji internetových aplikací míří zejména na tu část veřejnosti, která přes neustálý vývoj a rozšiřování digitálních aplikací a počítačů stále ještě odmítá s klasickým počítačem pracovat, neboť se obsluhy natolik komplikovaného přístroje obává. Před designery těchto firem je stálá představa našich babiček, které se počítače nedotknou ani ve špatném snu, ale přesto by si rády dopřály elektronickou poštu od vnoučků. Druhou část trhu tvoří naopak lidé, kteří již počítač dávno mají, ale teď chtějí mít přístup na Internet pokud možno všude po bytě. Velké firmy jako Matsushita, Thomson nebo Sony již některé přístroje nabízejí, většina internetových aplikací však stále ještě pochází z dílen malých, ale o to čipernějších firmiček. Elektroničtí giganti zatím testují nové vody, ale ve chvíli, kdy konečně zjistí, co všechno veřejnost vlastně chce, a kolik je za jednotlivé přístroje ochotná platit, můžeme očekávat opravdové zaplavení trhu.


Opouští Psion Microsoft?

Václav Větvička

Britský výrobce palmtopů Psion dává dohromady partnery pro vývoj společného univerzálního jazyka, který by se stal standardním jazykem pro výměnu počítačových dat. Pokud by se to podařilo, pomohlo by to všem těm, kdo se snaží udržet pořádek v souborech, elektronických zprávách a databázích na svých domácích či firemních počítačích, laptopech a palmtopech, které si velice často nerozumí. Celý systém by se současně stal i nezbytným faktorem pro dokonalý rozvoj mobilního přístupu na Internet. Nový synchronizační systém je nazván SyncML a je založen na bázi XML, což je jak známo typ jazyka vyvinutý z klasického HTML.

Na celém oznámení je největším překvapením to, že Microsoft není mezi ohlášenými partnery, mezi něž patří IBM, Lotus, Nokia, Motorola, Starfish Software a dnes prakticky všudypřítomný Palm. Celá iniciativa je oficiálně otevřená pro všechny firmy, které mají zájem zapojit se. Hlavním mluvčím nové iniciativy se stal Psion, jenž se nehodlal vyjádřit k otázce, proč chybí zástupci Microsoftu a Ericssonu. Psion již dnes svádí souboj s Microsoftem, byť na zcela jiném poli. Prosazuje totiž svůj vlastní operační systém EPOC, vhodný pro kapesní organizátory, který je po operačním systému Palm OS druhým nejrozšířenějším systémem pohánějícím oblíbené palmtopy. Vedle toho je Psion ještě hlavním držitelem akcií společnosti Symbian, tvořené dále ještě Motorolou, Ericssonem, Nokiou a Matsushitou. Symbian se snaží o vývoj standardní technologie pro bezdrátovou komunikaci.


Iomega rozšiřuje

Václav Větvička

Populární mechanika Jaz využívající disky o kapacitě 250 MB získala adaptér umožňující připojení pomocí USB, a jakoby dobrých zpráv od Iomegy nebylo dost, o pouhý jeden den později byla představena též externí docking station pro neméně populární Click Drive. Click Drive je v podstatě PC karta pro laptopy, využívající tenké disky o velikosti 5 x 5 cm o kapacitě 40 MB. Nová PC Docking Station stojí 49,95 dolarů a spojuje se s počítačem opět pomocí USB. Velice příjemná je možnost připojení a výměn disků v systému hot, což umožní okamžitý přenos dat bez pracného a zdlouhavého vypínání a znovuzapínání počítače. Samotný Click Drive stojí 200 dolarů, jednotlivé disky pak 10 dolarů. Poněkud méně příjemná je skutečnost, že se prodávají výhradně v balíčcích po deseti kusech. Vedle možnosti využití disků pro přenos větších souborů je možné též využít přiložené aplikace QuickSync, která po prvním spuštění připraví speciální adresář. Pokud uložíme jakýkoliv soubor v jakémkoliv formátu právě do tohoto adresáře, program automaticky uloží jeho kopii také na Click disk. Rychlost ukládání 620 KB/s není nijak závratná a představuje zhruba jednu čtvrtinu rychlosti dnes používaných pevných disků, nicméně to není rychlost nijak zanedbatelná. Firma Iomega tak dále vylepšuje nabídku svých osvědčených médií pro skladování dat.


DVD na cesty

Václav Větvička

Většímu rozšíření systému DVD zatím brání jak vyšší cena kvalitních přehrávačů, tak i nemožnost nahrávat filmy na nové médium. Systém DVD-R sice existuje, ale ceny jak přehrávačů, tak i samotných disků jsou pro většinu zákazníků zatím nedostupné. Situace by se však mohla velmi rychle změnit s nástupem nových přenosných přehrávačů nosičů DVD. Ty totiž umožňují nejen dokonalou kvalitu filmů při zapojení do domácí televize, ale můžeme si je vzít i s sebou. Kdo se někdy nudil třeba na letišti ve chvíli, kdy mu u východu s omluvou oznámili, že si na odlet ještě další dvě hodiny počká, určitě ocení možnost vytáhnou si z tašky soukromý biograf.

DVD přehrávač P-10 od Panasonicu váží pouze něco málo přes 1 kg a na první pohled je k nerozeznání od starého známého walkmana. Baterie vydrží zhruba 3 a půl hodiny, což je více než dostatečné na pohodlné zhlédnutí jednoho filmu. Dokonalý digitální obraz je samozřejmostí, díky konvertoru 96 kHz/24bit audio D/A je i zvuk nečekaně kvalitní. Pozorovat obraz můžeme výhradně pomocí speciálních brýlí i-Glasses firmy i-O Display Systems. Po nasazení displeje máme dojem, že je obraz před námi někde ve vzdálenosti přibližně 4 metrů, a podle nastavení jsme buď schopni vidět i okolí, nebo získat pocit, že sedíme v setmělém biografu. Tato novinka samozřejmě není nejlevnější a nákup naší peněžence odlehčí o celých 1 500 dolarů.

Pokud se někomu zdá tento systém přece jenom poněkud příliš futuristický, Panasonic nabízí i trochu konvenčnější přenosný přehrávač DVD-L50. Ten stojí "pouhých" 1 100 dolarů. Za tuto investici dostaneme do ruky přístroj připomínající v zavřeném stavu klasický walkman. Po otevření víčka se však objeví 5palcový LCD displej s velmi solidním rozlišením 280 000 pixelů. Lithiové baterie opět vydrží přes 3 hodiny, a i když o tom Panasonic nechce slyšet, mám pocit, že oba přehrávače se liší jen způsobem přenosu obrazu. Příjemná je možnost využití baterií, napájení rovnou ze sítě i nabíjení baterií přímo za provozu. Vestavěné reproduktory umožňují nejen stereopříjem, ale i efekty Dolby a Surround Sound. Pro ty z nás, kdo upřednostní pozorovat displej z poněkud větší vzdálenosti, je určeno i dálkové ovládání o velikosti běžné kreditní karty. Panasonicu se do nového přehrávače podařilo nacpat prakticky všechny funkce, které můžeme očekávat u stolních přístrojů, takže nebudeme ochuzeni o žádnou z vymožeností nového média.

A pokud by ani tohle někomu nestačilo, Panasonic nabízí i model CX-DV1500, jenž je prvním DVD přehrávačem určeným pro naše plechové miláčky. Přístroj o velikosti běžného autorádia se vejde do prostoru pro rádio nebo CD přehrávač, a aby se spolujezdec nemusel k přístroji příliš shýbat, dostane i dálkové ovládání. Jaký displej si ale sežene, to už je na něm, nový přehrávač za 1 499 dolarů je totiž bez něj.


Nový notebook

Václav Větvička

Nejnovější notebook TransPort LT, který byl uveden na trh firmou Micron, je očividně zaměřen jak na jednotlivé zákazníky, tak i na menší firmy. Počítače této firmy jsou známy spíše díky solidním cenám nežli pro nějaké mimořádné výkony nebo celkový vzhled. Cena 1 999 dolarů rozhodně nepatří mezi ceny lidové, za své peníze však dostaneme velmi výkonný a přitom ultralehký notebook vážící jen nepatrně přes 2 kg, který ale přitom můžeme nečekaně snadno konfigurovat podle libosti. Jako pohonnou jednotku si můžeme vybrat buď 500MHz procesor Celeron, nebo 650MHz procesor Pentium III Mobile vybavený nejmodernější technologií SpeedStep. Základní vybavení dále doplňuje 64MB RAM, 4GB pevný disk, 24x CD-ROM, V.90 modem, mini-PCI bus a nezbytná Windows 98 Second Edition. Pokud budeme ochotni přihodit dalších 700 dolarů, odneseme si nejen rychlejší procesor, ale i 128 MB RAM a pevný disk o kapacitě 12 GB. Obě kombinace mají shodný 12palcový displej, za měsíc se ale má objevit větší, 13,3palcový. Mezi další nabízené doplňky patří zabudovaný port pro kartu Ethernet a externí USB ovládač, který současně obsahuje i floppy drive. 8 MB paměti, určené pro video, není u notebooků této kategorie nijak obvyklé a patří mezi příjemné překvapení. Dioda upozorňuje na novou elektronickou poštu i v případě, kdy je notebook zablokován ve stavu šetřícím baterie.


Je WAP jeden gigantický omyl?

Václav Větvička

O inteligentních mobilních telefonech třetí generace se již mluví delší dobu. Jejich možnosti jsou nebývalé: mimo jiné se vyznačují omezenou možností surfování po Internetu, některé přístroje dokonce poslouchají hlasové povely. Tyto nové funkce jsou umožněny využitím technologie WAP, která v Evropě a ve Spojených státech pomalu získává na popularitě. Chytré mobily však zatím žádnou mimořádnou díru do světa neudělaly.

Poučíme se u japonců?

Výrazně odlišná je ale situace v Japonsku. Japonské firmy využívají odlišné technologie nazvané i-mode, umožňující brouzdání po Internetu i na kapesních displejích japonských přístrojů. Prakticky přes noc se jejich výrobce, firma NTT Docomo, stal jedním z nejvíce vydělávajících firem v oblasti konzumní elektroniky. Začátkem tohoto roku bylo v samotném Japonsku registrováno přes 5 milionů uživatelů, a pokud bude nový trend pokračovat i nadále stejnou rychlostí, počet uživatelů se ještě během letošního roku zdvojnásobí. Zdá se, že mezi Japonci už prakticky není zájem o "obyčejný" telefon, ať už klasický nebo mobilní. Surfovat po netu pomocí telefonu se nepopiratelně stalo heslem dne.

Firma NTT Docomo se po ovládnutí japonského trhu snaží o kompletní ovládnutí celého asijského trhu a nápor na trhy v Evropě a v Americe na sebe zcela jistě nedá dlouho čekat. Evropské firmy, které se před několika lety rozhodly pro technologii WAP, však nehodlají japonské expanzi přihlížet se založenýma rukama. Nokia začíná v Japonsku nabízet telefony podporující formát i-mode, což může být první příznak toho, že tyto firmy tiše přiznávají, že výběr technologie WAP mohl být jeden gigantický omyl.

Technologie WAP totiž neumožňuje klasické surfování po Webu, jak je známe z našich domácích počítačů, takže webové stránky, které jsou touto technologií přístupné, musí být zvláštním způsobem přepsány. Technologie i-mode je naopak s dnešním Internetem plně kompatibilní, neboť využívá v podstatě identického jazyka Complex Hypertext Markup Language.


Nahrávací studia bijí na poplach

Václav Větvička

Stále narůstající obliba stahování písniček z webových stránek, ať již soukromníků nebo nejrůznějších firem nabízejících desetitisíce souborů formátu MP3, celkem pochopitelně nedá spát velkým nahrávacím společnostem. A jelikož na miliony jednotlivců pilně stahujících soubory z netu dost dobře není možné najít nějaký bič, honí k soudům alespoň správce webových stránek snažících se vydělat na novém trendu. Studiím nějak ušlo, že si vlastně zvyšováním cen CD vykopala hrob sama. Navíc z trhu prakticky zmizely oblíbené singly, které živoří na okraji zájmu, samozřejmě hlavně kvůli tomu, že stojí až polovinu ceny celé CD. Ne každý je totiž ochoten zaplatit za cédéčko jenom proto, aby poslouchal jednu nebo dvě písničky. A tak etika zapláče, a my si stáhneme vytoužený song z nějaké webové stránky.

Nahrávací studia sice zatím nijak neprokázala, že by popularita formátu MP3 nějak snížila jejich zisky, nicméně je jim jasné, že něco udělat musí. A tak nejdříve firma BMG, a hned v závěsu za ní i Sony ohlásily, že připravují katalog svých písní v plně digitální verzi, jimž v nejbližší době nabídnou za mírný poplatek na svých oficiálních webových stránkách. O co se vlastně jedná? BMG hodlá nabídnout kompletní diskotéku on-line prostřednictvím koncesovaných prodejců, kterým budou zákazníci platit malý poplatek. Zrada je ovšem v tom, že nebudou používat oblíbený formát MP3, ale několik jiných, kódovatelných technologií, mezi jinými Electronic Media Management System, InterTrust Technologies a Windows Media Technology. Sony, jež podobné stránky otevřela v Japonsku již koncem minulého roku, zase nabízí hudbu ve formátech Windows Media Technology a Electronic Media Management System, kompresovanou do vlastního kompresního systému ATRAC3, který využívají firemní přehrávače. Současná cena v Japonsku je zhruba 3,30 dolaru za jednu písničku, což při stažení celého cédečka vyjde jako nákup v obchodě. Pokud ale toužíme jen po jednom songu, vyděláme.

Otázkou zůstává, proč bych to měl dělat. Pokud nahrávací studia sází na to, že ve mně zvítězí láska k dodržování zákonů, připomíná to poněkud vítězství naděje nad rozumem. Pokud by ovšem v nabídce byla záruka bleskurychlého downloadování a zaručeně nepřerušitelný download, celá představa by rázem nabyla na zajímavosti. Stránky se soubory MP3 totiž nejsou kvalitou ani rychlostí stahování nijak pověstné, a narazíme-li na někoho, kdo je připojen pomocí 28 Kb/s modemu, je stahování asi stejně zajímavé jako pozorovat, jak schne barva.


Nová e-Vectra

Václav Větvička

Mezi klasickými počítači se vývoj posledních let pohyboval spíše uvnitř béžové krabice, designeři jakoby k návrhům vzhledu desktopů neměli přístup. Teprve obrovská popularita, kterou si získaly nové barevné eMacy a eBooky konkureční firmy Apple, pomohla zamíchat stojatými vodami designu počítačů a zdá se, že tradičním hranatým bednám začíná být odzvoněno. Do nového trendu se v posledních měsících zapojil i tradiční výrobce Hewlett-Packard, jenž nedávno představil svůj nejnovější, pouhé 4 kilogramy vážící desktop e-Vectra. Je to rozměry nepatrný počítač, jehož moderní vzhled nezapře italské designové studio, a pokud splní vše, co o něm výrobce prohlašuje, má všechny předpoklady pro to, aby splnil sny přepracovaných správců počítačových sítí.

Samotný počítač tvoří pouhých 20 procent obvyklé velikosti dnes běžných počítačů, takže se vlastně jedná o nejmenší stolní počítač, který navíc nemá žádné interní sloty. I jeho cena 599 euro je neobyčejně zajímavá. Nejedná se přitom o žádný laptop, je to klasický stolní počítač. Podobně jako je tomu u nových Maců, i zde je možno jednoduše otevřít dvířka, která umožní jednoduchý přístup k pevnému disku, takže odpadá pracné otevírání počítačů a namáhavé vyndavání poškozených dílů. Aby to případní zloději neměli tak úplně jednoduché, dvířka jsou jištěna zámkem. K přístroji je dodáván plastický kryt, který je možno zamknout stejným klíčem, takže celý počítač včetně všech portů může být po konci pracovní doby uzamčen.

Počítač nemá žádné interní sloty, floppy drive ani zdroj napětí, vše je designováno s jedinou myšlenkou ušetřit provozní náklady. Externí USB floppy drive si mohou v případě potřeby jednotliví zaměstnanci firmy půjčovat. Nainstalovaný diagnostický software e-DiagTools běží automaticky v pozadí a neustále kontroluje celý systém. V případě odhalení nějakých problému se program automaticky spojí elektronickou poštou přímo s odpovědným pracovníkem firmy nebo rovnou s HP. První e-Vectry mají poměrně omezenou konfiguraci, v druhé polovině roku si však zákazníci budou moci vybrat mezi procesory Pentium III nebo Celeron, operačními systémy Windows 98, 2000 a NT, a paměť pak nabudit až na 256 MB SD-RAM. Pevný disk o kapacitě 8,4 GB, spojení Etherlink, audio a 24x CD-ROM jsou standardem již dnes.

Tříletá záruka je samozřejmostí, za dodatečných 99 euro je možno získat záruku doživotní. Něco takového zatím žádný výrobce počítačů nenabídl, a i když to říká něco o tom, jak si je firma HP jista kvalitou svého nového výrobku, zdá se to být spíše dobrým reklamním trikem. Životnost nových počítačů se totiž každým rokem prudce snižuje. Ne že by nové produkty byly méně kvalitní nežli jejich předchůdci, to jen vývoj počítačů, přídavných periferií a nejrůznějších aplikací je tak překotný, že přístroj zastará často dříve, nežli ho firma vůbec stačí doručit.


Monitor na hlavě

Václav Větvička

Mít u pasu mobilní telefon nebo pager není nic nového. Někteří si dokonce zakoupili podpažní pouzdro na palmtop, takže místo revolveru tasí svůj Palm. Monitor na hlavě je přece jenom něco poněkud neobvyklého.

Malé přenosné počítače nejsou ničím mimořádně novým, v některých odvětvích průmyslu, zdravotnictví a obrany jsou dokonce již několik let akceptovány jako samozřejmost. Širšímu rozšíření v řadách prostých zákazníků však brání hned několik důvodů. Jedním, a pravděpodobně nejdůležitějším z nich je vysoká cena, která se pohybuje o několik tisíc dolarů nad běžnou cenou laptopu. A potom je zde samozřejmě i otázka, jak si s počítačem u pasu a monitorem na hlavě budete připadat jen málokdo chce vypadat jako robot z vědeckofantastického filmu.

O větší rozšíření se dnes stará především firma Xybernaut, která patří mezi nejzavedenější firmy nabízející vysoce účinné přenosné počítače. V úzké spolupráci s firmou Microvision, zabývající se vývojem laserových displejů umístěných na hlavě, se snaží přijít s novým, cenově dostupným produktem. Nejnovější verze Mobile Assistant IV je dnes ve fázi beta, a pokud bude všechno v pořádku, do prodeje by se nový systém měl dostat někdy koncem letošního roku.

Laserový displej využívá nízkovýkonného laseru k projekci barevného obrazu o vysokém stupni rozlišení přímo na sítnici oka. Výsledný pocit je jako kdyby monitor visel ve vzduchu asi metr před očima. Na rozdíl od dosud užívaných displejů v tomto případě nedochází k blokování pohledu dopředu, takže se můžeme současně koukat na "monitor" a vidět, kam jdeme. A to je velký pokrok všechny současné displeje blokují výhled, nemluvě o tom, že jsou černobílé a jejich rozlišovací schopnost je v nejlepším případě průměrná.


Nejmenší Dell

Václav Větvička

Po vzoru nejnovějších počítačů od Applu začínají i klasické PC opouštět obvyklý hranolovitý tvar a béžovou barvu. Běžný tvar opustil i nejnovější a současně i nejmenší počítač, se kterým přišla americká firma Dell. Drobný počítač ve tvaru přesýpacích hodin, nazvaný Webpc, je určen lidem, kteří chtějí pokud možno co nejjednodušší počítač, s jehož pomocí se dostanou snadno a jednoduše k Internetu.

Základní nabídku tvoří počítač s 433MHz procesorem Celeron, 64 MB RAM, 4,3GB pevný disk, 24x CD drive, 15palcový monitor a tiskárna HP 610. Tohle vše dostaneme za 999 dolarů. A jelikož sám Michael Dell poručil svým designerům, že počítač se svou velikostí musí podobat běžnému slovníku, Webpc je zhruba 25 cm vysoký, 24 cm hluboký, a váží pouhých 5 kg. Pokud nám nevyhovuje modrá barva základního modelu, za příplatek 30 dolarů si můžeme objednat oranžovou nebo purpurovou verzi. Místo běžných paralelních portů a slotů PCI je zde 5 slotů UBS, což sice na jedné straně poněkud limituje možnost dalšího rozšiřování periferií v budoucnosti, ale na druhé straně zase zabraňuje možným potížím, způsobeným stárnoucími technologiemi.

Jednoduchý přístup k Internetu je samozřejmý. Součástí ceny je roční přístup k Síti zdarma, pochopitelně prostřednictvím firemního providera Dellnet. A jelikož je posílání celých souborů po Internetu hračkou, Webpc kráčí směrem, kterým před rokem poněkud kontroverzně vykročil Apple není zde žádný floppy drive. Pokud usoudíme, že bez něj nemůžeme žít, Dell nabízí barevně shodný externí floppy drive (69 dolarů) nebo externí LS-120 drive za 139 dolarů. Další paleta možných vylepšení obsahuje 500MHz procesor, větší pevný disk a 17palcový, dokonce plochý monitor.

Jelikož i ostatní firmy začínají objevovat barevný svět, do kterého loni poprvé vkročil Apple, můžeme očekávat, že podobné počítače se budou objevovat na trhu stále častěji.


Cybiko

Václav Větvička

I hračky dnes začínají být technologickým zázrakem. Nejnovější hračkou, nabízenou zejména dětem ve věku mezi 10 a 17 lety, je palmtop nazvaný Cybiko. Cybiko používá napojení na Internet k elektronické poště, zaznamenávání osobních informací, kalendáře či budíku, a samozřejmě slouží k nejrůznějším interaktivním hrám. Je to vlastně po počítači první jednoduchý způsob, jak děti orientovat v novém digitálním světě, který je očekává.

Nejdříve je nutno přesvědčit rodiče, aby se rozloučili se 150 dolary, a potom už zbývá jenom si vybrat mezi žlutým, modrým, černým a průhledným palmtopem. Cybiko vypadá jako zmenšená vysílačka, váží pouhých 100 g a měří 12 x 6 cm. Součástí nové hračky je klávesnice, LCD displej, 500 KB paměti a 900MHz vysílač. Pomocí přiloženého kabelu je možné připojení k počítači, elektronická pošta je posílána prostřednictvím webové stránky mateřské firmy. Tam je také možno zdarma stáhnout libovolný počet her dnes je jich již 75 a nové přibývají doslova každým dnem. Vedle neustálého přísunu dalších her plánuje firma i rozšířit paletu aplikací o přehrávání hudby pomocí formátu MP3, ve vývoji je také možnost rozšířit kapacitu paměti.

Vedle her je možné novou hračku používat také k chatování, a to až na vzdálenost 100 metrů, navíc se současně může napojit až 99 uživatelů. Nabízí se sice myšlenka, jestli by si lépe nepopovídali, kdyby se sešli, ale to zřejmě není pro dnešní generaci ani zdaleka tak lákavá myšlenka, jako zírat na displej vysílačky.


z50 pokus číslo 2

Václav Větvička

První pokus o dobytí trhu nastal minulé jaro. Firma IBM představila svoji verzi mininotebooku nazvaného WorkPad z50, který je tvarově i funkčně velice podobný komerčně poměrně úspěšnému přístroji Jornada 820 firmy Hewlett Packard. IBM se nehodlala prostým zákazníkem vůbec zabývat, a nabídla přístroj pouze větším firmám. Ukázalo se však, že sázka na to, že velké firmy se nebudou zajímat o cenu (z50 stálo kolem 1 400 dolarů, zatímco Jornada 999), byla sázka na špatného koně. A tak musí IBM s cenou dolů.

z50 vypadá jako by vypadl z oka notebooku Vaio 505 firmy Sony přístroj o rozměrech 26 x 20 x 2,7 cm a váze 1,2 kg pracuje s 16 MB RAM. Paměť však můžeme zvýšit hned třemi způsoby pomocí klasických paměťových karet, karet Compact Flash nebo pomocí karty laptom ram. Vývojáři si zařádili, takže notebook oplývá nejrůznějšími porty, vedle již uvedených najdeme ještě infračervený port, VGA port, a port pro modem. Další port umožňuje připojení synchronizační kolébky. Vedle solidní klávesnice a monitoru je příjemným překvapením možnost ovládat nabíjení a vybíjení baterií, takže můžeme oklamat schopnost některých akumulátorů pamatovat si nedostatečné vybití. Operační systém je Windows CE, a s ním přichází kompletní sada aplikací, které se firmám Microsoft a IBM podařilo do paměti notebooku nacpat.

Po všech stránkách se tedy jedná o výtečný přístroj, ideální pro novináře a všechny ty, kdo musí často a pravidelně psát delší souvislý text a potom ho po telefonu odeslat někam dál. A nízká váha umožní rychle zapomenout na klasický laptop. Proč je tedy z50 prakticky neprodejný?

IBM současně podcenila a přecenila svůj výrobek. Nabídnutím notebooku pouze firmám sice udržela dražší cenu, ale přišla o statisíce potencionálních jednotlivců, kteří si museli koupit něco jiného. Drahá cena zarazila nákupčí velkých firem, jež nenašli důvod, proč zaplatit za produkt od IBM o 400 dolarů více, nežli musí platit firmě HP. Celkem rozumně přistoupili i IBM k prudkému snížení cen až na 800 dolarů, a současně přístroj nabídli do normálního prodeje. Cena začala být konkurenceschopná, ale z50 se stále nestal žádným trhákem. Zásoby nijak neklesly, a IBM současně ztratila zájem o další vývoj přístrojů s operačním systémem Windows CE. Cena tedy poklesla o dalších neuvěřitelných 500 dolarů, takže na Internetu seženeme zbrusu nový z50 za 299 dolarů. A i když se vlastně jedná o výběhový přístroj, je to pořád ještě obchod roku.

§§§§§


PC World CD


Vzhůru na soubory!

Patrik Malina

c00p0297

Ještě než jste si pořádně užili grafiku, jsme tady s dalším CD. Stejně jako loni na jaře vám tentokrát přinášíme anglicko-český a německo-český slovník zdarma, a když jsme u jazyků, připomínám, že samozřejmě pokračuje projekt English in Action, tentokrát se spisovatelem Stephenem Kingem. Znovu potěšíme zájemce o ekonomický software, neboť máme zaostřeno na firmu CÍGLER SOFTWARE a její výborné produkty, a také představíme novinku z dílny Sodat Software v podobě šifrovacího programu. A nezapomeňte, že s námi máte vždy výhodu slevy!

V rubrice Novinky je pro vás především připraven zajímavý slovník Millennium 4 Lite, jenž je v této podobě uvolněn k distribuci zdarma! Blíže se o něm dočtete v rámečku, stejně jako o výborném operačním systému BeOS, jenž je k dispozici jak jinak zdarma. Samozřejmě pokračujeme třetím dílem seriálu firmy EPA Dr. Lang group English in Action, o němž se můžete dočíst v samostatném článku nedaleko této dvojstrany. Tradičním obsahem již jsou elektronická podoba časopisu a přehled obsahu dřívějších CD.

U obsahu rubriky Software tentokrát začnu od komerčních produktů. Všem zájemcům o špičkový profesionální ekonomický software doporučuji vyzkoušet systém Money, o kterém se blíže dočtete v rámečku. Na stejném místě najdete více informací i o novince z dílny společnosti Sodat Software, s níž se rovněž nesetkáváme poprvé. Tentokrát půjde o ochranu privátních dat na počítači s Windows. V "seriálu" s produkty firmy Terasoft se dnes věnujeme anglickému jazyku a recenzi, jak je zvykem, naleznete v čísle. S velmi zajímavým produktem se prezentuje moravská firma Microton, jež může vyřešit vaše problémy s angličtinou při brouzdání po Internetu. Angličtině je věnován ještě jeden produkt výuka Euro Plus+ REWARD, a na své si přijdou opět příznivci vývojového nástroje Delphi. Podrobněji se o výše zmíněných aplikacích dočtete v rámečku.

V části Servis se tentokrát sešla zajímavá kolekce. K definitivní verzi 8.0 dospěli tvůrci WinZipu, na cestě ke kompatibilitě s Windows 2000 postoupili autoři HomeSite k verzi 4.5.1 a dále jsou k dispozici např. Irfan View, Get Right, Sambar či WinAmp. K verzi 4.4 postoupil skvělý Image Explorer Pro, a s novinkou přicházejí také tvůrci Real Playeru. Téma CD je věnováno správě souborů, a proto si můžete vybrat z různých manažerů, "komanderů" či "průzkumníků". Určitě doporučuji výborný, i když méně známý FAR (hlavně pro programátory či správce), zajímavý je také DOS--Navigator. Tradičním uživatelům Windows se bude jistě hodit rozšíření ShellGEM a vypalovačům doporučuji vyzkoušet špičkový multiplatformní nástroj CDEveryWhere. Nechybějí ani nástroje pro zálohu dat či obnovu poškozeného souborového systému, a velmi pěkný je WinImage pro práci s disketami.

V části Vyzkoušejte si doporučuji např. ZipBuilder, jenž vás jistě příjemně překvapí. Do stejné kategorie patří kvalitní PowerArchiver (zdarma), a tvůrcům elektronických publikací, souborů nápovědy a webových stránek je určen nástroj AnetHelpTool. Příznivcům multimédií přinášíme nahlédnutí na vývoj MS Media Playeru, přehrávač PCDJ či komplexní multimediální "centrálu" SoundsBig Media Player. Pracujete-li s grafikou, nepřehlédněte prohlížeč RoPS na postskriptové soubory. V části Antiviry jsou připraveny tradiční updaty a také dvě plnohodnotné aplikace jednak komplexní antivirus Inoculate firmy CA v nové verzi (poprvé byl na minulém CD), jednak tradiční Antidote pro rychlou kontrolu počítače (oba dva jsou zcela zdarma).

Žádným překvapením nebude rubrika Hardware, jejíž obsah se ustálil. Kromě nových ovladačů grafických karet, jež nezadržitelně směřují na platformu Windows 2000, jsou zde opět připraveny tabulky TOPů dle Testcentra IDG a pro nové či občasné čtenáře "příručka" o vlastnoruční montáži počítače.

V rubrice Komunikace doporučuji ze zajímavých novinek první vývojovou verzi proslulého komunikačního nástroje Netscape 6. Upozorňuji však všechny nadšence, že se jedná o opravdu ranou beta-verzi, takže ji mohu doporučit spíše k experimentálním účelům. V každém případě je z ní vidět, že tvůrci postupují dobrým směrem. Z prohlížečů je dále k dispozici nová verze Amaya 3.1 a výborná nadstavba pro MSIE jménem Neoplanet, jež vám zpříjemní brouzdání. Velmi kvalitní je též univerzální prohlížeč Copernic 2000.

Věřím, že nadílka na tomto CD je opět dostatečně zajímavá a atraktivní, a přinese vám zábavu, poučení, ulehčí vám práci a především ušetří vaše peníze. Užívejte si dobře přicházejícího léta, zachovejte nám přízeň a těšte se na příště!

Cígler software Money

Společnost výše uvedeného jména působí na našem trhu s ekonomickým softwarem zhruba deset let a každý zásadní upgrade jejich produktů v podstatě znamenal technologický pokrok v oboru. Přes dosové verze, jež prakticky vyčerpaly možnosti tohoto operačního systému, přešla firma záhy po uvedení Windows 95 k softwaru s grafickým uživatelským rozhraním, a prozatím posledním krokem na této cestě byla integrace technologie Digital Dashboard firmy Microsoft, jež integruje aplikace s pracovní plochou. V dnešní době představuje systém Money 2000 velmi propracovaný a všestranný nástroj pro komplexní zpracování ekonomické agendy malých a středních firem. Je plně integrován mimo jiné s balíkem Microsoft Office 2000, integruje obchod na Internetu iMoney, homebanking bez problémů účtuje s cizími měnami včetně euro. V průběhu akce s naším časopisem si budou čtenáři moci zakoupit jakékoliv standardní balení Money z nabídky firmy se slevou 30 %. Objednávky s kupóny na uplatnění této výhody budou přijímány do 31. srpna 2000. Dále naleznete na CD produkty zdarma jak pro MS-DOS, tak pro Windows. Podrobnější informace najdete v samostatném článku v rubrice Novinky.

Brněnská firma Sodat Software je známa především produkty pro zabezpečení počítače před útokem neautorizovaného či příliš zvídavého a experimentujícího uživatele. Na CD v čísle 4/2000 jsme se věnovali právě této kategorii produktů, mezi něž patří Optim Access a PassManager. Úplnou novinkou v nabídce firmy (v rámci nově budované řady nástrojů), s níž se tentokrát můžete seznámit, je aplikace Area Guard Notes, jejímž úkolem je šifrování dat na vašem počítači. Program je zpracován na vysoké technologické úrovni, nabízí výběr z několika šifrovacích algoritmů dle náročnosti uživatele a citlivosti chráněných dat, a pracuje s přehledným a bezproblémových uživatelským rozhraním. Chráněna jsou data libovolně rozmístěná na pevných, síťových či přenosných discích, a použití 128bitového klíče poskytuje spolu s dalšími preventivními technologiemi dostatečnou záruku. Na CD naleznete jednak prezentaci firmy, jednak zkušební verzi produktu, a v čísle pak recenzi. V případě zájmu o koupi můžete uplatnit slevu ve výši 20 % známým způsobem pomocí kupónu.

Millennium 4 Lite

Jednou z aktivit firmy Commercial Service je vývoj a distribuce překladových slovníků Millennium. K dispozici jsou oboustranné překladové slovníky s různou tematikou (všeobecný, obchodně právnický, technický, lékařský, chemický, vojenský) ve dvou jazycích (angličtina, němčina), všeobecný, obchodně právnický a technický slovník je k dispozici i pro francouzštinu. Ze zajímavých vlastností bych zmínil ozvučení, podporu člunů u podstatných jmen či možnost síťového sdílení slovníkových databází. Na CD naleznete všeobecný slovník ve verzi Lite pro anglický a německý jazyk, jenž je k dispozici zdarma. Pokud vše dobře dopadne, budeme se na některém z následujících CD těmto slovníkům věnovat blíže. Další informace naleznete na adrese http://www.pc-slovniky.cz.

BeOS 5

Linux vzbudil velkou vlnu zájmu o volně šiřitelné operační systémy, na níž se "svezl" i velmi pěkný BeOS. Mezi jeho přednosti patří bezproblémová instalace a spouštění z prostředí Windows, perfektní grafické uživatelské rozhraní, zabudovaná podpora multimédií a graficky orientovaná administrace celého systému. Jeho vyzkoušení lze vřele doporučit všem uživatelům Windows, neboť není potřeba ani žádných speciálních diskových operací (vytváření oddílu partition, zavedení nového bootovacího nástroje). Systém je v této edici zdarma.

TS Angličtina komplet

Po úspěšných sériích výukových multimediálních produktů TS Angličtina (čtyři díly) a TS Němčina (prozatím dva díly) přistoupila firma Terasoft k zajímavé inovaci těchto titulů. Jendou z nich je Angličtina komplet, o němž se můžete dočíst v tomto čísle. Obsahuje soubor dosavadních čtyř dílů a připojen je nový překladový slovník. Pokud se vám výuka zalíbí, samozřejmě můžete na produkt uplatnit tradiční slevu 10 %.

Euro Plus+ Reward

S multimediální výukou angličtiny, jež vychází z velmi dobře známých stejnojmenných učebnic, jste se již mohli u nás setkat. Znovu si připomeneme tento rozsáhlý studijní program, neboť stále probíhá akce pro čtenáře PC WORLDu, jež umožňuje zakoupit kterýkoliv produkt této série se slevou 10 %. Nevíte-li, kterou z úrovní potřebujete, vyzkoušejte rozřazovací test na tomto CD.

Delphi patches II

Podruhé přinášíme data příznivcům populárního vývojového nástroje z dílny Borland/Inprise. V minulém čísle jste mohli nalézt patche pro poslední verzi 5.0, na tomto CD jsou umístěna první data pro starší verzi 4.0. Soubory pro upgrade budou pokračovat i na dalších CD, neboť jejich velký rozsah nám neumožňuje uvedení v celku. K orientaci v souborech vřele doporučuji výborně zpracovanou dokumentaci jednoho ze znalců produktu.

Microton

S velmi zajímavým produktem se prezentuje firma výše uvedeného jména. Pokud máte problémy s angličtinou při brouzdání Internetem, podívejte se na produkt Eurotran, jenž dokáže on-line při brouzdání překládat anglické originální texty do češtiny.

§§§§§


Trendy


Digitální šílenství jménem mp3 - Legální, či nelegální?

Michal Chautur

c00p0281

Slyšeli jste už někdy o formátu MP3? O hudbě šířené v digitálním formátu prostřednictvím celosvětové sítě Internet? Že ne? Jste vy vůbec z téhle planety? Tak nějak by se dala charakterizovat současná situace a prognóza hudebního trendu 21. století. Už můžete nosit své oblíbené písně uložené v přehrávači na vašem zápěstí, stejně jako se naprostou samozřejmostí již stalo nakupování kompaktních disků na Webu. Ale tím to ještě nekončí, nýbrž teprve začíná. Věřte mi! Chcete být při tom?

Co k tomu budete potřebovat

Chcete-li používat hudbu ze Sítě, potřebujete buď počítač s odpovídajícím softwarem, nebo speciální audiopřehrávač. Multimediální počítač vybavený zvukovou kartou a reproduktory je už samozřejmým standardem. Vhodný software není problém zakoupit nebo a tak ve většině případů jistě učiníme je možné jej zdarma stáhnout od různých tvůrců přímo ze Sítě. A to samozřejmě jako shareware pro ilustraci se můžete podívat na stránky patřící k nejrozšířenějším www.winamp.com a www.musicmatch.com.

Nyní bych se již raději zaměřil na velice silně se prosazující skupinu přehrávačů a to na přístroje přenosné, které budou jistě již v nejbližší době obrovskou konkurencí walkmanům a přenosným CD přehrávačům. Mezi nejmodernější přenosné přístroje současnosti určitě patří přehrávač od firmy Creative Labs Nomad II (cena v USA 329 USD), IJ-101 od Jam Multimedia (299 USD) a NW-MS7 Memory Stick Walkman od společnosti Sony (399 USD). Tato nová generace zaujme zejména ohromnou rozmanitostí barev, tvarů a velikostí, a většinou nahrazuje zastaralý paralelní port rychlým USB rozhraním.

Výrobci těchto přístrojů se už snaží zákazníkům nabídnout něco více než jen přehrávač hudby MP3. Například Nomad II a I-Jam mají zabudovaný také FM rádio-tuner, Nomad II pak nabízí dokonce hlasový záznamník. Oba produkty jsou schopny ukládat jakékoliv formáty souborů, takže je možné je alternativně využít např. i k přenášení dokumentů. Přehrávač Nomad II obsahuje, nejspíše vzhledem k aktuálnosti problematiky hudebního pirátství, zábranu proti kopírování souborů MP3 z přístroje do počítače. Tím chce výrobce nejspíš zabránit rozšiřování hudebních skladeb pomocí svého přehrávače. Nicméně tuto ochranu lze poměrně snadno obejít přejmenováním koncovky souboru z MP3 na jakoukoli jinou. Ovšem je pravda, že pokud nahrajeme takovýto soubor do přehrávače, tak ho bez problémů zkopírujeme do jiného počítače, ale nebudeme si moci tyto "skryté" skladby v přehrávači pustit. Tolik tedy k problematice prevence pirátství.

Co se týká produktu Sony zde se objevuje jistá komplikace v tom, že není možné přenést soubory ve formátu MP3 přímo do přehrávače, ale je nutné překonvertovat je do speciálního formátu firmy Sony, což samozřejmě zdržuje jeden takový převod může trvat i několik minut. Dalším nemilým překvapením pro ty, kteří si přístroj zakoupili, jistě bude nutnost zaregistrovat si výrobní číslo přehrávače předtím, než ho začnete používat to dává firmě Sony možnost posílat vám nevyžádané e-maily.

Vše směřuje k MP3

Trend, který nastolil Internet, směřuje čím dál jistěji k formátu MP3. Je to dáno tím, že oproti klasickým hudebním CD se na jeden disk dá umístit přibližně 11 disků klasických. Co to znamená pro náklady na udržování kvalitní a rozsáhlé diskotéky, je jistě každému jasné. Stažení klasického hudebního cédéčka je s moderním softwarem záležitost několika desítek minut. Stažení souboru MP3 tedy jedné skladby trvá samozřejmě dle kapacity připojení, ale nejspíše nepřekročí dobu 20 minut při připojení dial-up. Dá se tedy říci, že získání jednoho hudebního kompaktního disku přes Internet ve formátu MP3 bude trvat podle kvality připojení od několika minut po maximálně několik málo hodin.

Lze říci, že jediné, co na této jistojistě skvělé věci je tak trochu stínem, je fakt, že většina takto stahovaných MP3 skladeb bývá tzv. "načerno" to znamená, že za toto stažení nikomu neplatíte (vyjma impulsů telefonní společnosti a vašemu Internet providerovi). Pro uživatele je to velká výhoda a není důvodu, proč si stěžovat. O to pochopitelnější je velký odpor proti formátu MP3 ze strany hudebních vydavatelství, která tímto přicházejí o obrovské sumy z prodeje hudebních kompaktních disků.

Na druhou stranu je nutné říci, že existuje velká spousta serverů (a některé z nich patří i hudebním vydavatelstvím), ze kterých je možné si žádané skladby či hudební alba zakoupit legálně ve formátu MP3 tzn. že si za poplatek dané skladby ve formátu MP3 stáhnete přímo do vašeho počítače. S tím však souvisí otázka dalšího šíření, kdy se takto získané soubory dostanou do oběhu a mohou být šířeny dále samozřejmě už bezplatně. Ale to se pochopitelně dostáváme už do zcela jiné debaty, která by se týkala zejména etiky takového počínání. To samé je jistě možné i s kompaktními disky či kazetami, nicméně je pravda, že se soubory ve formátu MP3 je to o poznání snazší. Není přece nic jednoduššího, než poslat skladbu svému kamarádovi e-mailem.

V souvislosti s pirátským kopírováním se snaží hudební vydavatelství určitým způsobem tuto činnost znemožnit ať již opatřeními legislativními či technickými. K těm druhým patří rozmanité pokusy o určité kódování, jež by znemožňovalo neoprávněné kopírování, ale dá se s určitostí říci, že tyto snahy zatím nenaplnily očekávání a je otázkou, zda je vůbec kdy naplní. Vyřešit problém pirátského šíření se pokoušejí společnosti produkující software od nepaměti, a s určitostí můžeme říct, že žádný z dosud používaných způsobů není stoprocentní.

NAPSTER: Sen nebo noční můra? Nejspíše obojí!

Typicky kontroverzním internetovým projektem je Napster, který bezplatně poskytuje aplikaci stejného jména. Specifičnost tohoto projektu je v tom, že na rozdíl od ostatních ať už legálních či nelegálních internetových serverů, poskytujících ohromné databáze skladeb ve formátu MP3, Napster je založen na zcela odlišném přístupu. Po stažení volně šiřitelného prográmku se totiž i váš počítač stane takovým MP3 serverem. Aplikace se po nainstalování dotáže, ke kterému adresáři poskytnete přístup ostatním uživatelům a se kterými budete de facto sdílet vaše MP3 soubory. Ostatní právě přihlášení uživatelé Napsteru tak budou moci vyhledávat ve vašich vlastních souborech, a popřípadě si je stahovat do vlastních počítačů. Ačkoliv může Napster na první pohled budit dojem velmi chaotického hledání není tomu tak. Prakticky totiž ve svém klientu pouze zadáte jméno zpěváka či skupiny, případně název skladby či alba, a Napster vše ostatní zařídí za vás. Prohledá totiž archivy všech právě přihlášených uživatelů a vypíše všechny skladby, které nalezne. No a pak už není nic snadnějšího, než na zvolenou skladbu klepnout a stáhnout ji do svého počítače. A věřte, že pouze ve velice malém procentu případů program nenalezne nic. Z vlastní zkušenosti mohu potvrdit, že naznačená situace se mi stala pouze jedenkrát. Běžné množství dostupných skladeb se blíží průměru 900 000 což znamená přibližně 4 300 000 MB, tedy 4 300 GB dostupných MP3 souborů a to už je pěkná sbírka, co říkáte?

Až do této chvíle vypadá celá záležitost naprosto ideálně, a není důvodu pro tvrzení v úvodu o kontroverznosti celého projektu. Ta spočívá právě v tom, že šíření souborů tímto způsobem je vlastně nelegální činnost, při které každý porušuje vydavatelská a autorská práva. Někteří proto napadají Napster jako původce, nicméně při bližším prostudování je spíše zřejmé, že Napster nezpůsobuje toto nelegální šíření, nýbrž vlastně pouze zprostředkovává spojení. To, zda si uživatel daný soubor stáhne a poruší tak zákon, nechává už společnost na jeho zodpovědnosti. Ve stanovách k softwaru si uživatelé dokonce mohou přečíst, že program je určen výhradně k použití s legálně zakoupenými MP3, a že uživatelé jsou zodpovědní za případné porušení autorských práv.

Napster se stal populárním zejména mezi vysokoškolskými studenty, kteří ve většině případů disponují trvalým a velmi rychlým přístupem k Internetu, a využívají tak jeho možností na maximum. Proto již některé vysoké školy k tomuto serveru zamezily přístup, ale v reakci na ohromnou negativní odezvu a protestní akce se nedá předpokládat, že zrovna tento způsob bude tím ideálním v boji proti hudebnímu pirátství.

Budoucnost patří MP3

Ať už bude šíření hudby v digitálním formátu po Internetu legální či nelegální, jedno je jisté tento trend prostě nejde zastavit a bude nejen pokračovat, ale čím dál více zaujímat místo na úkor tradičních forem distribuce. Přestože výsledky prodejnosti tradičních médií, jako jsou kompaktní disky a kazety, za poslední rok nenaznačují klesající tendenci, dá se předpokládat, že tomu tak nebude donekonečna. Zatím je ještě stále jistým omezením právě rychlost přenosu dat přes Síť, ale mohou uplynout roky dva nebo tři a situace bude naprosto jiná. Čím déle budou tedy hudební vydavatelství otálet se zavedením nových metod prodeje, tím více riskují absolutní vytlačení z oboru.

Nesmíme být ovšem naivní a věřit, že zpěváci a hudební skupiny budou tvořit a my si pak výsledky jejich úsilí prostě zadarmo stáhneme z Internetu. Je samozřejmé, že v to nemůže doufat ani největší optimista a naivka. Řešením tedy určitě bude jistý kompromis.

O výhodách hudby šířené digitálně přes Síť už jistě nikdo nepochybuje v její prospěch hovoří zejména rychlost a cena. Po vyhledání požadované skladby si ji prostě stáhnete a vzápětí se už můžete nechat v klidu domova unášet ladnými tóny. Co se týká ceny, je zřejmé, že ušetřené náklady na vlastní produkci hudebních nosičů a jejich následnou distribuci se musejí promítnou do ceny hudebního díla.

Na závěr by se dalo hodnotit takto ať už mají hudební vydavatelství s hudbou ve formátu MP3 potíže jakékoliv, nás spotřebitelů se jejich problémy nejspíše nedotknou a můžeme se těšit a užívat výhod, které nám nyní poskytuje a v budoucnu jistě i nadále poskytovat bude.

§§§§§


Počítačoví experti jako nedostatkové zboží

Petra Musílková

c00p0283

V současné společnosti hrají stále větší roli informace a doba, kterou právě prožíváme, by klidně mohla být jednou v učebnicích dějepisu nazvána stádiem informační společnosti. Informační technologie se stávají vůdčími obory všech ekonomik. Zároveň s tím se rodí i nová elita, když průmyslníky a bankéře střídají počítačoví experti. Stále se zrychlující rozvoj informačních technologií otevírá dveře lidem, kteří jsou schopni neustále rozšiřovat své znalosti a schopnosti v této oblasti, a přináší jim velmi perspektivní možnosti další kariéry. Budoucnost počítačových expertů je velmi slibná. Má to však jeden háček stává se z nich poněkud vzácný živočišný druh. Počítačových odborníků je na celém světě potřeba takové množství, že jejich současný počet požadavkům překotného rozvoje technologií nedostačuje. Největším problémem jsou bezpochyby velmi vysoké nároky na kvalifikaci, protože kvalitní vysokoškolské vzdělání a široký přehled v oboru jsou pro práci v oblasti IT jen nezbytným základním předpokladem.

Být v obraze není jen tak

Každý kdo chce pracovat v oboru IT musí neustále sledovat, co vývoj přináší a učit se nové a nové věci, protože dnes už rozhodně není namístě představa, že absolvent informatiky, který umí pár programů a zvládá práci s Internetem, je automaticky expertem. Být stále v obraze a držet krok s vývojem je velmi náročné, ale zároveň nezbytné, pokud chce být dotyčný považován za experta. Takto schopných lidí není mnoho, a firmy se o ně téměř perou. Díky tomu si mohou kvalifikovaní lidé klidně říct o poměrně vysoký plat a mají velkou šanci, že splní-li svými schopnostmi všechny požadavky, dostanou, co chtějí. Jsou doslova nedostatkovým zbožím, a proto jejich platy patří i v tuzemsku k nejvyšším. Průměrný zaměstnanec v informačních technologiích si loni vydělal přes 27 tisíc korun měsíčně, což je více než dvojnásobek průměrné mzdy v zemi. V bankovnictví se jejich plat pohybuje kolem 19 tisíc. Výdaje na platy informatiků nebo počítačové služby stále rostou i ve vyspělých zemích, kde nyní představují více než 60 procent ročního rozpočtu firem.

Nedostatek expertů v Čechách!

V současné době chybí v České republice podle právě zveřejněné zprávy poradenské firmy IDC zhruba jedenáct set počítačových specialistů. Nejen soukromé firmy, ale i státní instituce a dokonce i banky stále hůře nacházejí kvalifikované správce počítačových sítí, programátory či administrátory webových stránek. Ptáte se, jestli se to v dohledné době zlepší? Vyhlídky bohužel nejsou nijak růžové, experty budete muset nejspíš dál shánět jen pod pultem. Pokud se nezmění současný systém vzdělávání, mohla by prý naše republika za tři roky postrádat již 4 500 kvalifikovaných informatiků, což by mohlo výrazně zpomalit vývoj celé ekonomiky. V ohrožení by se mohla ocitnout především konkurenceschopnost českých firem, protože by se určitě opozdila realizace mnoha projektů.

...nejen v Čechách

Nedostatek odborníků však není jen slabostí ČR. Se stejným problémem se potýkají všechny vyspělé země, které už se často poohlížejí po schopných lidech i za svými hranicemi a snaží se přilákat specialisty z méně ekonomicky vyspělých zemí tím, že jim nabídnou nesrovnatelně lepší ohodnocení, než mohou dostat doma. Příkladem takového chování může být nedávné "otevření dveří" českým expertům ze strany Německa, které samo počítačové odborníky také velmi postrádá, a předpokládá se, že mu jich bude do roku 2002 chybět více než 188 tisíc. Jen pro ilustraci: v Anglii budou ve stejnou dobu postrádat více než 80 tisíc expertů, ve Franci asi 70 tisíc a v Rakousku zhruba 30 tisíc. Zajímá vás, jak jsou na tom např. USA? Tam chybí už nyní více než 340 tisíc počítačových odborníků, což jenom dosvědčuje, jak obrovský rozvoj IT prodělávají a kolik "mozků" je potřeba, aby lidé vůbec stíhali sledovat a využívat všech inovací.

Mládí vpřed! ... ale pozor na odliv mozků!

Nedostatek odborníků dává šanci prosadit se především mladým lidem, studentům, kteří se již při škole mohou dostat na velmi dobře placená místa, protože mají proti ostatním velmi dobré znalosti, zájem a jsou velmi přizpůsobiví. Když se potom po ukončení studia jdou ucházet o místo, mají už velmi dobrou pozici, neboť jejich zkušenosti se cení nad zlato a jsou vlastně už odborníky. Pouze teoretické vědomosti již firmám nestačí a praxe je mezi požadavky na uchazeče o místo v oboru IT na předním místě.

Ke zvýšení počtu kvalifikovaných odborníků chce přispět firma Cisco Systems ve spolupráci s ČVUT a na podzim zahájit školení informačních expertů. Tím by mohla škola získat moderní technologie, jež by si sama mohla jen těžko pořídit.

Jak ale zabránit tomu, že nám "naše vzdělané mozky" pravděpodobně začnou odcházet do zahraničí, kde jim mohou nabídnout rozhodně atraktivnější platy? Většina mladých lidí bude mít určitě chuť získat zkušenosti v cizině a pokusit se prodat své schopnosti za lepší peníze, k čemuž se jim brzy otevře cesta především s naším vstupem do Evropské unie. Přitom např. v USA je vítají už teď, protože programátoři jsou jednou z mála profesí, které získají ve Státech bez problémů pracovní povolení. Udržet doma by je mohly jen velké firmy, jež by je dovedly ocenit podle jejich představ. Odborníci, kteří odejdou do zahraničí, nám asi doma moc nepomohou a ekonomickou situaci v zemi rozhodně nezlepší. Jediná šance, jak rychle doplnit prořídlé řady odborníků, by byla rekvalifikace a školení nových lidí. Naštěstí si potřebu rozvoje vzdělání v oblasti IT už uvědomila i vláda a rozhodla se podpořit školy, které vzdělání v tomto oboru nabízejí. Nedávno schválila svou informační politiku, podle níž by měly vysoké školy dostat od státu větší částky, aby mohly přijmout více studentů do progresivních oborů.

Všem, kdo se hodlají vrhnout na dráhu počítačového experta a rozvinout svou kariéru v oblasti informačních technologií, nezbývá než popřát hodně zdaru a připojit recept na úspěch: "Nenechte se setřást zběsilým tempem technického vývoje a držte s ním krok zuby-nehty, vyplatí se to!"

§§§§§


Jak na to


S řidičákem do Evropy [IV]- 4. modul ECDL: Práce s tabulkovým kalkulátorem

Jiří Makovička, odborný lektor, Počítačová škola Gopas

c00p0267

Vážení adepti ECDL! Dostáváme do rukou úvodní článek ke čtvrtému základnímu modulu ECDL věnovanému tabulkovým kalkulátorům. Seznámíme se v něm s možnostmi těchto programů, rozsahem jejich použití a se základními principy jejich obsluhy.

Co je to tabulkový kalkulátor a jaké služby nám poskytuje

Velice zjednodušeně můžeme říci, že tabulkový kalkulátor, nebo též procesor, je program, který slouží k tvorbě tabulek a práci s tabulkami. Toto tvrzení však zdaleka nemůže vystihnout možnosti současných tabulkových procesorů. V dalších odstavcích si o tom, co tabulkové kalkulátory umí a k čemu nám mohou sloužit, řekneme poněkud obšírněji.

Tabulkový procesor nám ve svém pracovním prostředí dává k dispozici listy s mřížkou, která obsahuje předem připravená políčka, běžně nazývaná buňky. V této mřížce potom vytváříme naše tabulky. Tvorbou tabulky nebudeme rozumět pouze zápis dat do předem připravených políček pracovního listu tabulkového procesoru, ale i úpravu designu, tj. formátování tabulky podle našich představ a též její vytisknutí. Kromě těchto funkcí umožňují tabulkové procesory dělat v tabulkách výpočty, data z tabulek zobrazit ve zvoleném typu grafu, z několika dílčích tabulek dělat souhrnné tabulky, třídit zpracovávaná data a filtrovat je. Filtrováním tabulek rozumíme vybrání těch jejich řádků, které vyhovují zvoleným kriteriím. Dále tabulkové procesory umožňují importovat do svého prostředí data jiných formátů (pořízená jinými programy). Zvláště důležitý je import a následné zpracování dat z databázových souborů. Moderní tabulkové procesory umožňují též uložit vytvořené tabulky jako stránku WWW. Prostředí tabulkového procesoru je velice komplexní. Jeho součástí je též programovací jazyk, který umožňuje automatizovat zpracování dat v tabulkách pomocí vhodně sestavených programů. Podívejme se nyní na jednotlivé zmíněné vlastnosti tabulkových procesorů blíže.

Tvorba jednoduchých tabulek

Zopakujme, že stěžejní část pracovního prostředí tabulkového procesoru tvoří mřížka umístěná na listu, s nímž program pracuje. Tato mřížka vymezuje políčka neboli buňky, v nichž vytváříme naše tabulky. Jeden či více takových listů je potom sdruženo v sešitě. Každý sešit se ukládá do souboru.

Do buněk můžeme zapisovat čísla, text i datum. Mimochodem, datum a čas se v nitru tabulkových procesorů běžně transformují na čísla. Každému dnu je přiřazeno celé kladné číslo. Datumový počátek je přitom obvykle stanoven na 1. 1. 1900. Tomuto dni přísluší pořadové číslo jedna. Čas se vyjadřuje jako desetinné číslo. Jeho celá část je určení dne, jeho desetinná část specifikuje čas v tomto dni. Díky tomu můžeme vlastně s datumy, a samozřejmě i s časovými údaji, provádět aritmetické operace. Např. rozdílem dvou datumů získáme počet dnů mezi nimi. Zda v buňce listu zobrazíme datum, či jeho číselný ekvivalent, závisí pouze na jejím formátu. Vložíme-li do buňky datum, přiřadí jí tabulkový procesor automaticky datumový formát. Změníme-li jej na číselný, získáme v této buňce číselný ekvivalent zadaného data.

Jakékoli datové položky zapsané do buněk můžeme mnoha způsoby formátovat. Běžné jednoduché formátovací techniky spočívají ve změně písma v buňce a v zarovnávání jejího obsahu doleva, doprava, či doprostřed. Obrovské množství variant poskytují tabulkové procesory pro formátování čísel, neboť tabulky obsahují obvykle spoustu čísel. Jde zejména o určení počtu desetinných míst, přidání symbolu měny k číslu apod. Též pro formátování data a času nám dávají tabulkové procesory řadu variant.

Tabulky zapsané do buněk se dají mnoha způsoby rámovat a jejich buňky můžeme vyplňovat mnoha barevnými vzorky. Současné tabulkové procesory umí orientovat obsah buněk různými směry a též slučovat více sousedních buněk do jedné. Tyto vlastnosti nám umožňují formátovat výrazným způsobem záhlaví a zápatí tabulek.

Často je možné též zapnout ochranu dat v buňkách, která znemožní nepovolanému buď měnit jejich obsah, nebo si jej i přečíst. Ochrana listů v celém sešitě zabrání odstraňování, přidávání a přemisťování listů v tomto sešitě.

Pro vytisknutí tabulky je důležité, zda se nám vejde na list papíru celá, či ne. Je-li tabulka o málo větší, zpravidla volíme menší zvětšení tabulky a pak ji na jeden list papíru vytiskneme. Tabulkové procesory často samy umí vypočítat takové zvětšení, aby se tabulka vešla na určený počet listů vodorovně a svisle. Velké tabulky musíme tisknout na více stránek. V tom případě je pro lepší srozumitelnost nutné opakovaně na každé stránce tisknout názvy řádků, resp. sloupců naší tabulky, což tabulkový kalkulátor snadno zajistí.

Výpočty v tabulkách

V tabulkách je však též třeba dělat různé, nejčastěji souhrnné, výpočty. Proto byly tabulkové procesory vybaveny schopností provádět s daty v buňkách matematické operace. K tomu, abychom mohli při výpočtech vytvářet obecné vzorce, je nesmírně důležité, že jednotlivé sloupečky mřížky listu jsou označeny zpravidla pomocí písmen anglické abecedy a řádky mřížky jsou očíslovány přirozenými čísly. Díky tomu lze každou buňku na listu popsat jednoznačně její adresou, skládající se z označení sloupce a z čísla řádku. Tyto adresy můžeme používat ve vzorcích, podobně jako to děláme s proměnnými v matematice. Změníme-li pak obsah buňky, na kterou se odkazujeme ve vzorci umístěném v jiné buňce, provede tabulkový procesor přepočet tohoto vzorce a ve výsledné buňce (se vzorcem) obdržíme opět správnou hodnotu. Způsobí-li zadání dat do buněk přepočty obrovského množství vzorců, což se může projevit na zpomalení chodu programu, lze popsané automatické přepočítávání vypnout. Po zadání dat do buněk můžeme uskutečnit ruční přepočtení vzorců, nebo opět vyřazenou automatiku zapnout.

Kromě běžných aritmetických operací dávají tabulkové kalkulátory uživateli k dispozici též celou řadu (několik stovek) nejrůznějších funkcí. Na své si mezi nimi přijdou téměř všechny běžné vědní discipliny. Matematici a statistikové, finanční odborníci i drobný podnikatel, který si např. potřebuje spočítat své daně. Pomocí funkcí můžeme zpracovávat nejen číselná, ale i textová data v tabulkách, vyhledávat zde různé položky apod.

Tvorba grafů

Všichni vědí, že grafickou informaci vnímá člověk mnohem rychleji a je mnohem přehlednější, než informace číselná. Snadněji se porovnávají sloupečky grafu než řada čísel. Proto jsou současné tabulkové procesory vybaveny celou škálou možností pro tvorbu a formátování grafů vzniklých z dat umístěných v tabulkách. Máme k dispozici celou sadu předdefinovaných typů grafů (např. sloupcové, spojnicové, výsečové), mezi nimiž nechybí ani grafy trojrozměrné. Uživatel si proto může během několika sekund sestrojit ze svých dat v tabulce vhodný graf. Tyto grafy však nejsou pouze mrtvými obrázky. Jsou propojeny se zdrojovými daty, to znamená, že změníme-li data v tabulce, dojde k odpovídající změně i v grafu. Vrcholem dokonalosti tabulkových procesorů v této oblasti je i opačný postup. Tahem myši za sloupeček či spojnici grafu můžeme znázorněnou závislost měnit, a tato změna se odrazí v odpovídající změně dat v tabulce. Tento rys funkce tabulkových procesorů lze však často chápat jako zvrácenost, možnost změny či falšování dat za účelem vzniku "líbivé" křivky, znázorňující vhodně rostoucí trend klíčové závislosti. Popsaná funkce má však reálné oprávnění, např. při modelování různých situací.

Tvorba souhrnných tabulek z tabulek výchozích

Vraťme se však opět k tabulkám. Představme si, že máme spoustu tabulek stejného typu, zachycujících např. stav příjmů, výdajů a zisk v určitých obdobích u určitých subjektů. Často je potřeba tyto tabulky slučovat podle různých kriterií, např. pro všechna období u každého určitého subjektu, či pro všechny subjekty v každém určitém období. Máme např. naše tabulky pro několik pracovišť za několik let. Potřebujeme získat souhrnnou tabulku pro každé pracoviště za sledované období a potom souhrnnou tabulku za každý rok, přičemž souhrny děláme přes všechna pracoviště. K tomu mají tabulkové procesory metodu běžně nazývanou kontingenční tabulky. Tvorba takových souhrnných tabulek je potom hračka a navíc, strukturu vzniklých tabulek je možno snadno dynamicky měnit. Strukturou tabulky přitom rozumíme obsah jejich řádků a sloupců, resp. datové části tabulky.

Práce se seznamy databázemi tabulkových procesorů

Seznamem rozumíme tabulku s pojmenovanými sloupci. V běžné praxi se vyskytuje velké množství seznamů. Často jim též říkáme databáze tabulkového procesoru. Příkladem takové databáze je seznam zaměstnanců, seznam výrobků apod. Každý sloupeček tohoto seznamu si člověk přirozeně opatří vhodným názvem. Tabulkové procesory umožňují tyto seznamy podle různých sloupečků třídit. Dále v nich mohou snadno vytvářet souhrny. Představme si, že máme seznam stovek faktur, v němž může být každému zákazníkovi vystaveno více faktur. Nyní potřebujeme rychle zjistit souhrnnou částku fakturovanou každému zákazníkovi. Vězte, že v tabulkovém procesoru je to záležitost krátkého časového okamžiku.

Seznamy často filtrujeme. To znamená, že chceme zjistit, které řádky seznamu splní určitou podmínku, běžně nazývanou filtrem. Například chceme zjistit, které faktury byly zaplaceny po termínu splatnosti, či kteří zaměstnanci jsou starší padesáti let. S tímto typem úloh si tabulkový procesor opět snadno poradí. Vyfiltrované řádky, tj. řádky, jež splňují stanovenou podmínku, tj. projdou filtrem, dokonce tabulkový procesor vypíše do zvláštního seznamu.

Tabulkové procesory dovedou též vyhodnotit seznam takovým způsobem, že z něj udělají nějakou souhrnnou tabulku, jejíž strukturu si zadá uživatel. Vznikne opět kontingenční tabulka. Mějme např. seznam obsahující sloupce datum, oddělení a celkovou cenu. Do řádků tohoto seznamu si zaznamenáváme, ve kterém dnu jsme do nějakého oddělení zaslali zboží určené celkové ceny. Po jisté době je třeba náš seznam vyhodnotit s ohledem na to, za jaký součet z celkových cen jsme do jednotlivých oddělení v každém roce zaslali zboží. Chceme proto udělat tabulku, která bude mít v řádcích roky (získané ze sloupce datum), ve sloupcích oddělení a uvnitř tabulky součty z celkových cen. Pro tabulkový procesor to není žádný problém. Již jme uvedli, že strukturu vzniklé kontingenční tabulky můžeme navíc snadno měnit.

Import dat do prostředí tabulkových kalkulátorů

Je samozřejmé, že každý jen trochu lepší tabulkový procesor umí importovat data vytvořená jinými tabulkovými procesory. Kvalitní tabulkové procesory však dovedou importovat a následně zpracovávat data i z externích databází. V praxi to např. vypadá tak, že tabulkový procesor si sáhne do databázového souboru vytvořeného databázovou aplikací MS Access, či jiným databázovým programem, vezme určité tabulky zde uložené a vybere si z nich potřebná data, která chceme dále zpracovat (dělá filtrování dat). Tato data si buď uloží jako seznam na listu, nebo je přímo zpracuje a vytvoří z nich nějakou jinou zpravidla souhrnnou (kontingenční) tabulku či graf. Takto importovaná data mohou zůstat propojena s původními daty v databázi. Uživatel tabulkového procesoru potom kdykoli může aktualizovat importovaná data, čímž se do nich přenesou eventuální změny, učiněné dodatečně databázovým programem.

Programování v prostředí tabulkových procesorů

Svět tabulkových procesorů je otevřen i programátorům. Prostředí tabulkového procesoru dává totiž k dispozici programovací jazyk. Často se opakující sled operací si může pomocí záznamníku maker nahrát i běžný uživatel. Tabulkový procesor mu vytvoří program, jehož spuštěním nahraný sled operací kdykoli rychle a bezchybně zopakuje. Pokročilejší uživatelé si osvojí programovací jazyk tabulkového procesoru a potom si v něm mohou vytvářet programy, které vysoce automatizují další práci s daty.

Excel jako zástupce tabulkových kalkulátorů

Tabulkových kalkulátorů existuje celá řada. Z těch nejúspěšnějších jmenujme alespoň Quattro a Lotus 1-2-3. Již po několik let však neochvějně ve svých rukou třímá prvenství MS Excel. Proto se v dalším věnujeme trochu podrobněji popisu obecných rysů tohoto programu a pomocí něho si ukážeme práci s relativními a absolutními adresami, což je základní princip práce s tabulkovými procesory.

Excel je velice rozsáhlý systém s bohatým spektrem možností. Existují celé kluby znalců Excelu, kterým je tento program koníčkem a neustále objevují jeho nové a nové schopnosti. Možná, že se k jeho obdivovatelům časem přidají i naši čtenáři, adepti ECDL.

Pracovní prostředí Excelu

V okně Excelu nacházíme tyto důležité součásti: panel nabídek a další panely nástrojů, s nimiž pracujeme obdobně jako ve Wordu. Dále je to prostor do něhož umisťujeme sešity Excelu. V dolní části okna Excelu se zobrazuje stavový řádek.

Sešit a list Excelu

Základní jednotkou, s níž uživatel v prostředí Excelu pracuje, je sešit. Každý sešit ukládáme od samostatného souboru se standardní příponou xls. Je to zkratka z anglického Excel Sheet. Dřívější verze tabulkových procesorů totiž ukládaly do souboru ne celý sešit, tedy skupinu listů, ale jen jeden list, anglicky sheet. Po vytvoření běžného sešitu je tento umístěn v samostatném okně na pracovní ploše Excelu.

Každý sešit vzniká z určitého vzoru, šablony sešitu, která určuje jeho náplň a další vlastnosti. Použijeme-li k vytvoření nového sešitu tlačítko Nový Standardního panelu s nástroji, získáme běžný sešit Excelu založený na šabloně nazvané Sešit.xlt. Obsahuje zpravidla tři prázdné listy s buňkami. Použijeme-li ke tvorbě sešitu příkaz Soubor/Nový, můžeme si vybrat šablonu, z níž sešit vytvoříme. Je samozřejmé, že pokročilejší uživatel může vytvářet vlastní šablony a z nich potom i sešity. Přípona xlt souboru s šablonou je zkratkou z anglického Excel Template (šablona).

Zprvu má nově vytvořený sešit pracovní název odvozený z názvu šablony, z níž byl vytvořen. Na konec tohoto názvu Excel umisťuje pořadové číslo sešitu. Po každém novém spuštění Excelu se začíná číslovat od jedničky. Ze šablony Sešit tak vznikají sešity Sešit1, Sešit2, ... atd. Po uložení do souboru získá sešit jméno určené názvem souboru, např. Faktura.xls.

V sešitě najdeme jeden či více listů. Rolování mezi listy sešitu děláme pomocí navigačních tlačítek v levém dolním rohu okna sešitu. Každý list má své jméno uvedené na jeho jmenovce, která je umístěná na dolním okraji listu. Klepnutím na jmenovku listu tento list aktivujeme, po poklepání na jmenovce můžeme list přejmenovat. S buňkami aktivního listu lze pracovat.

Pro běžnou práci jsou nejdůležitější listy s buňkami. V češtině pro takovýto list nevznikl zvláštní název, v angličtině však ano říká se mu worksheet, doslova přeloženo pracovní list. My jej budeme nazývat prostě list. Dalším typem listů jsou listy obsahující pouze graf (Chart Sheets).

Na listu se nachází pracovní mřížka skládající se z řádků a sloupců. Průnik každého řádku a sloupce vytváří políčko, buňku. Je zajímavé, že tento spíše biologický název se v češtině ujal a nikomu nepřipadá zvláštní.

Na listu je 256 sloupců a 65 536 řádků, tedy celkem 16 711 680 buněk. Mluvíme samozřejmě o listu sešitu Excelu 2000 či Excelu 97. Zatímco počet sloupců Excelu se přechodem k novým verzím tohoto programu nemění, doznal počet řádků významných změn. V Excelu 4 to např. bylo 4 096 řádků a v Excelu 95 potom 16 384 řádků.

Sloupce Excelu označujeme zleva doprava zprvu pouze jedním písmenem anglické abecedy. Protože tato však stačí pouze na označení prvních 26 sloupců, používáme potom k pojmenování sloupců dvě písmena anglické abecedy. Nejdřív vezmeme písmeno A a jako druhý znak k němu postupně přidáváme všechna písmena anglické abecedy, samozřejmě v abecedním pořadí. Potom totéž opakujeme s písmenem B atd., 256. sloupec má potom označení IV. Sloupce tedy označujeme A, B, C, ... Z, AA, AB, ... AZ, BA, BB,... BZ, ... IV.

S řádky je to jednodušší. Číslujeme je pomocí přirozených čísel, tedy 1, 2, ..., 65 536.

K tomu, abychom mohli na listu Excelu dělat výpočty, musíme mít prostředek, jak se na jednotlivé buňky listu odkazovat. Je to jejich adresa. Rozeznáváme dva způsoby adresování buněk. První, velice běžný nazýváme A1-styl adresování. Adresa každé buňky je v tomto případě dána označením sloupce a číslem řádku. Tedy levá horní buňka listu má adresu A1, pravá dolní buňka listu má adresu IV65536.

Méně běžný způsob adresování buněk na listu se nazývá R1C1-styl. V tom případě sloupce listu též číslujeme od jedné do 256 po kroku jedna. V adrese uvedeme nejdříve písmeno R (z anglického Row řádek) a potom číslo řádku, dále písmeno C (z anglického Column sloupec) následované číslem sloupce. Tedy levá horní buňka listu má nyní adresu R1C1, pravá dolní buňka listu má adresu R65536C256.

Vidíme, že názvy stylů adresování jsou odvozeny od adresy levé horní buňky listu, uváděné v příslušném stylu. Mezi oběma styly adresování se přepínáme aktivací/deaktivací položky Styl odkazu R1C1 na kartě Obecné dialogového okna příkazu Nástroje/Možnosti.

Zápis dat do buněk a jejich editace

V Excelu rozlišujeme dva typy kurzorů. Kurzor buňkový, který vyznačuje aktivní buňku tučnějším okrajem s táhlem v pravém dolním roku buňky. Budeme mu říkat selektor buňky. Editujeme-li obsah buňky, potom máme k dispozici klasický znakový kurzor, svislou blikající čárku, známou např. z Wordu.

Buňku, se kterou chceme pracovat, nejdříve aktivujeme. Aktivní buňka je vyznačena selektorem buňky. Aktivaci buňky uděláme snadno klepnutím myší na ní, nebo přesunutím selektoru na buňku kurzorovými klávesami (klávesy s šipkami a ostatní klávesy sloužící pro pohyb selektoru). Adresa aktivní buňky je zobrazována v poli názvů Excelu, které je na levém konci řádku vzorců.

Pokud začneme do aktivní buňky psát, objeví se zde kromě zapisovaných ještě znaků znakový kurzor. Na řádku vzorců dále vidíme tlačítka Storno, Zadat a Upravit vzorec.Při zadávání dat do buněk je Excel přepnut do režimu Zadání, což je indikováno na stavovém řádku zobrazením názvu tohoto režimu. Před další prací je nutné nejprve režim zadání ukončit. Velice častou chybou začátečníků bývá, že na to zapomenou, rozvinou hlavní nabídku Excelu, kde chtějí provést nějaký příkaz, a hle... Příkaz je nepřístupný, jeho název je najednou zobrazen šedě. Jak je to možné? Vždyť jsme jej již několikrát dělali. Odpověď je jednoduchá. Nebyl ukončen režim zadání, a proto nelze příkaz provést. Režim zadání ukončujeme kurzorovými klávesami s šipkami, klávesou Enter, Tab i klepnutím myší na jiné buňce. Při zadávání velkého množství dat je výhodné ukončovat režim zadání právě zmíněnými klávesami s šipkami, neboť tím zároveň přesuneme selektor ve směru šipky na klávese do sousední buňky (nejlépe do té, kam budeme zadávat další data). Režim zadání lze též ukončit klepnutím na tlačítku Zadat v řádku vzorců. Selektor se přitom nepohybuje. Po ukončení režimu zadání indikuje Excel na stavovém řádku režim Připraven, to znamená, že čeká na další příkazy uživatele.

Úpravu dat v buňce děláme po poklepání na ní. V tom případě se v buňce objeví znakový kurzor, a my můžeme běžnými způsoby analogickými editaci textu ve Wordu upravovat obsah buňky. Další, pro někoho možná přehlednější způsob úpravy dat v buňce, je její aktivace a následní klepnutí do řádku vzorců přímo na místo, kde chceme obsah buňky editovat. Po aktivaci buňky je totiž v řádku vzorců umístěn její obsah. Popsanými způsoby se dostáváme do dalšího režimu Excelu, režimu Úpravy. Opět je indikován na stavovém řádku. Tento režim končíme podobně jako režim zadávání dat. Klávesy s šipkami však nelze k jeho ukončení použít, neboť nyní slouží k pohybu znakového kurzoru po obsahu editované buňky.

Užitečné triky pro pohyb po listu

Po listu se pohybujeme dvěma způsoby. Rolováním a pohybem selektoru.

Při rolování se selektor nepohybuje. Rolování děláme rolovacími proužky. Urychlíme je, držíme-li při tahu za táhlo rolovacího pruhu stisknutou klávesu Shift. Při rolování tahem za táhlo se vedle táhla zobrazuje označení řádků či sloupců, které se objevují. Je-li třeba vrátit se po odrolování zpět na místo, kde jsme zanechali selektor buňky, uděláme to klávesovým příkazem Ctrl+Backspace (pro porovnání uvádíme, že ve Wordu k tomuto účelu slouží klávesová zkratka Shift+F5).

Pracujeme-li s velkou tabulkou, velice brzy se stane, že při rolování zmizí názvy sloupců či řádků této tabulky, které jsme umístili do jejího záhlaví. Jak zajistíme, aby zůstávaly neustále na obrazovce? Přesuneme selektor do levé horní buňky datové oblast tabulky (začíná-li např. tabulka v buňce A1 a má-li jeden řádek záhlaví pro sloupce a jeden sloupec záhlaví pro řádky, pak je levá horní buňka datové oblasti B2) a provedeme příkaz Okno/Ukotvit příčky. Příkazem Okno/Uvolnit příčky opět ukotvené záhlaví tabulky uvolníme.

O základních metodách pohybu selektoru (kurzorové klávesy apod.) si můžeme přečíst v nápovědě či učebnici. Věnujme se nyní pouze zdálo by se kuriózním metodám, které se v učebnicích často opomíjejí. Poznáme však, že to jsou povely veskrze praktické, jež stojí za to si osvojit. Datům, jež máme na listu, opišme myšlenkově obdélník, který začíná v buňce A1, v případě ukotvených řádků či sloupců v levé horní buňce neukotvené oblasti. Na levou horní buňku tohoto obdélníka se dostaneme klávesovým povelem Ctrl+Home, na pravou dolní buňku potom povelem Ctrl+End. Uvnitř našeho datového obdélníka se může nacházet několik tabulek. Chceme-li se elegantně přemisťovat z jedné tabulky do druhé, použijeme k tomu povelu Ctrl+klávesová šipka (ve směru pohybu). Jsme-li uvnitř nějaké tabulky, dostane nás první tento povel na její konec ve směru šipky. Dalším povelem přejdeme na začátek následující tabulky v našem směru, potom na její konec atd. Nejsou-li ve směru pohybu již žádné buňky s daty, přenese nás povel Ctrl+ klávesová šipka na konec listu ve směru pohybu. Umístěme nyní selektor do tabulky a poklepme na jeho straně. Docílíme jeho přemístění před první prázdnou buňku ve směru udaném touto stranou.

Zajímavé a prakticky důležité metody vyznačování buněk

Zdůrazněme, že chceme-li Excelu sdělit, s kterými buňkami má provést určitý příkaz, musíme tyto buňky často předem vyznačit. Běžnou metodou je vyznačení buněk tahem myši. Chceme-li vyznačit obdélník buněk, musíme začít v některé rohové buňce. Při vyznačování má ukazovátko myši tvar uvnitř bílého kříže.

Chceme-li vyznačit více obdélníků buněk, označíme první obdélník tahem, další obdélníky potom tahem s předem stisknutou klávesou Ctrl.

Celý řádek, resp. sloupec vyznačíme klepnutím na jeho označení.

Všechny buňky na listu vyznačíme příkazem Ctrl+A nebo klepnutím na prázdném šedém obdélníku v levém horním rohu záhlaví řádků a sloupců listu.

Jak vyznačíme celou tabulku s daty, klepneme do její některé buňky a vykonáme příkaz Ctrl+*. Tabulkou přitom rozumíme obdélníkovou oblast s daty, která je ohraničena buď prázdnými buňkami, nebo konci listu.

Tvorba vzorců v buňkách

Základním prostředkem, který umožňuje výpočty v buňkách, je vzorec. Každý vzorec začíná rovnítkem, za nímž následuje platný výraz Excelu. Příkladem takového vzorce je =A1*SUMA(B2:B12)/100. Tento vzorec je umístěn např. v buňce B13. A1 je adresa buňky, SUMA je název funkce pro sčítání. Sčítáme obsah buněk B2:B12. Tento součet násobíme obsahem buňky A1 a dělíme stem.

Zajímavým rysem Excelu je, že adresy nemusíme do buněk vpisovat z klávesnice. Místo toho stačí při tvorbě vzorce klepnout na buňku, jejíž adresu chceme do vytvářeného vzorce vložit, a ona je tam opravdu vložena. Tahem myši po určité oblasti buněk dáme do vzorce adresu oné oblasti. Pozor však! Tímto vpravdě efektivním způsobem zápisu se dostáváme do dalšího režimu Excelu, nazvaného Pozice. Kdo si ale zvykl ukončovat režim zadání či úprav nonšalantním klepnutím na jiné buňce a aplikuje tuto metodu nyní, tj. v režimu Pozice, ošklivě narazí. Takto si do vzorce vloží s vysokou pravděpodobností nesmyslnou adresu (buňky na kterou klepnul) a tvorbu vzorce přitom neukončí.

Ve vzorcích často používáme funkcí. Děláme-li vzorec, v němž sčítáme obsah dvou buněk, užijeme pro sčítání jistě znaménko plus. Sečtěme však platy desítek či stovek zaměstnanců. V tom případě určitě použijeme pro sčítání funkce SUMA. Excel nám pro tvorbu vzorců dává k dispozici stovky funkcí. Volání funkce dáváme do vzorce pomocí tlačítka Vložit funkci umístěného na Standardním panelu s nástroji. V jeho dialogovém okně zvolíme vhodnou funkci a klepneme na tlačítko OK. Dostaneme se do druhého kroku, v němž specifikujeme argumenty funkce. Každý argument zadáváme do zvláštního řádku v dialogovém okně. Argumenty lze vymezit opět tahem myši v listu.

Kopírování a přemisťování v Excelu

V Excelu lze dělat kopírování a přemisťování podobně jako ve Wordu, to znamená pomocí schránky a pomocí myši. Přemisťování tahem myši však přitom nutno realizovat tak, že ukazovátko myši umístíme na okraj přetahované oblasti mimo její pravý dolní roh, kde se nachází táhlo (tvar ukazatele bude nyní šipka) a pak myší táhneme. Prostým tahem děláme přemisťování. Chceme-li tažená data kopírovat, musíme před ukončením tahu držet stisknutou klávesu Ctrl. Uvolníme ji až po ukončení tahu. Děláme-li tah pravým tlačítkem myši, objeví se po jeho uvolnění místní nabídka, z níž si vybereme, zda budeme přemisťovat či kopírovat.

Pro kopírování do sousední oblasti buněk je k dispozici v Excelu ještě speciální technika. Všimněme si, že v pravém dolním rohu selektoru je malý černý čtvereček, táhlo. Po umístění ukazovátka myši na táhlo se jeho tvar změní na černý křížek. Potom stačí tahem kopírování provést.

Tři důležité polohy ukazovátka myši

Umístíme-li ukazovátko myši dovnitř aktivní buňky, má tvar uvnitř bílého kříže. Z této výchozí pozice vyznačujeme buňky. Na hraně selektoru (mimo táhlo) má ukazovátko myši tvar šipky s hrotem mířícím vlevo nahoru. To je výchozí poloha pro kopírování a přemisťování myší. Na táhle má ukazovátko myši tvar černého křížku. V tom případě realizujeme tahem kopírování obsahu buňky do buněk sousedních.

Kopírování vzorců

Specialitou tabulkových kalkulátorů je kopírování vzorců. Vzoreček v celém sloupci či řádku tabulky děláme tak, že ho vytvoříme v první buňce sloupce/řádku a potom jej kopírujeme do buněk ostatních. K tomu, aby byly zkopírované vzorce správné, musíme však vhodně nastavit adresy buněk v našich vzorcích.

Adresy buněk rozlišujeme na relativní a absolutní. V relativní adrese buňky není znak dolaru (buňka v levém horním rohu listu má relativní adresu A1). Absolutní adresa vzhledem k řádku a sloupci obsahuje před označením sloupce a číslem řádku znak dolaru ($A$1). Umístíme-li znak dolaru pouze před označení sloupce či číslo řádku ($A1, A$1), dostaneme adresu absolutní vzhledem ke sloupci, resp. k řádku. Posledně diskutované adresy nazýváme též smíšené. Znaky dolaru nemusíme do adres vpisovat ručně. Mačkáme-li ihned po vložení adresy do buňky klávesu F4, přecházíme cyklicky mezi výše popsanými způsoby adresování.

Zkopírujeme-li vzorec do jiné buňky, nezmění se v něm absolutní adresy. Jinak je to však s adresami relativními. Přívlastek "relativní" totiž znamená, že udávají relativní polohu buňky, na kterou se odkazují, vzhledem k buňce, v níž vzorec je. Je-li např. v buňce B1 vzorec =A1, pak má přesný význam odkazu na sousední buňku vlevo, neboť A1 je levý soused B1. Po zkopírování do cílové buňky se poloha buněk, na něž se odkazujeme relativními adresami, vzhledem k cílové buňce nemění. Zkopírujeme-li vzoreček =A1 z buňky B1 do buňky B2, musí se zde odkazovat opět na sousední buňku vlevo. Proto se změní na vzorec =A2. Zkopírujeme-li náš vzorec do buňky D8, bude mít tvar =C8, neboť buňka C8 je levým sousedem buňky D8.

Jak využíváme právě popsaného chování absolutních a relativních adres při tvorbě vzorců v tabulkách? Vysvětleme to na praktické úloze, kterou nazveme první základní úlohou tabulkového procesoru.

Máme tabulku se sloupcem nazvaným Platy. Do vedlejšího sloupce vpravo chceme spočítat tříprocentní poplatek z každého platu. Výhodnější, než zapisovat do našeho vzorce konstantu 0,03, bude umístit ji do nějaké prázdné buňky, např. F1, a odkazovat se na tuto buňku ze vzorce. První plat je např. v buňce C2. Proto vytvoříme vzoreček pro výpočet poplatku v buňce D2. Zapíšeme sem rovnítko, pak klepnutím na C2 relativní adresu této buňky, potom hvězdičku (je to symbol násobení) a nakonec klepnutím na F1 s následným zmáčknutím F4 vpisujeme absolutní adresu buňky F1. Výsledný vzorec v D2 má tedy tvar =C2*$F$1. Kopírujeme-li tento vzorec postupně do dalších buněk sloupce poplatků v naší tabulce, budeme se v nich vždy odkazovat na sousední buňku vlevo (do sloupce C), tedy na správný plat a vždy na buňku F1, neboť její adresa je ve vzorci absolutní. V buňce D3 bude mít náš vzorec tvar =C3*$F$1. Jak však co nejsnadněji technicky provést kopírování získaného vzorce do celého sloupce poplatků naší tabulky, v níž jsou např. stovky platů? Přece jej nebudeme kopírovat některou z popsaných metod do každé další buňky zvlášť. Ke zkopírování stačí umístit selektor na první buňku se vzorcem (D2) a tahem za táhlo selektoru kopírovat náš vzorec do dalších buněk sloupce poplatků.

Další, v našem případě jednodušší metoda kopírování vzorce, je následující. Stačí opět umístit selektor na první buňku se vzorcem (D2) a poklepat na táhle. Vzorec se kopíruje tak daleko ve sloupci D, kam sahají v sousedním sloupci data (platy ve sloupci C). Velice elegantní, což?

Proč bylo výhodnější zapsat výši poplatku do zvláštní buňky, a potom se na ni odkazovat ve vzorci. Vždyť kdybychom dali do vzorce přímo konstantu 0,03, nebylo by třeba se trápit s absolutní adresou buňky F1. Kdo nám však zaručí, že se procentuální výše poplatku nebude nikdy měnit? Přijde-li změna (to je v praxi téměř jisté), stačí v našem případě upravit obsah jedné buňky (F1), a vše je hotovo. Excel potom sám přepočítá celý sloupeček poplatků. Kdybychom však měli v našem vzorci konstantu, museli bychom předělávat vzorce v celém sloupci poplatků naší tabulky.

Demonstrovali jsme použití absolutních a relativních adres. Co však adresy smíšené ($A1, resp. A$1)? Vyložme si nejdříve podrobněji, co vlastně znamená znak dolaru v adrese. Přikážeme jím totiž Excelu, aby příslušnou část adresy při kopírování neměnil. V absolutní adrese jsou dolary před označením sloupce i řádku, proto se při kopírování tato adresa nemění vůbec. V adrese se zablokovaným sloupcem (např. $A1) je relativní jen číslo řádku, které se mění tak, abychom se po zkopírování vzorce odkazovali vzhledem k cílové buňce relativně na stejně položený řádek. V adrese se zablokovaným řádkem (např. A$1) je relativní jen označení sloupce, jež se mění tak, abychom se po zkopírování vzorce odkazovali vzhledem k cílové buňce relativně na stejné umístěný sloupec.

Ve smyslu řečeného by vzoreček vytvářený ve výše řešené úloze mohl mít též tvar =C2*F$1, neboť u F1 stačí pro následné kopírování vzorce směrem dolů zablokovat pouze řádky.

Modelovým příkladem na vhodné použití smíšených adres je následující úloha, kterou nazveme druhou základní úlohou tabulkového procesoru. Máme několik skupin lidí. V každé může být jiný počet mužů a jiný počet žen. Pro každou skupinu máme spočítat, kolik procent mužů a žen v ní je. Celá situace je znázorněna na následujícím obrázku. Začátečník by bezpochyby vytvořil pro sloupeček Muži % jeden vzorec a pro sloupeček Ženy % vzorec druhý, tak jak je to na obrázku.

Vtipnějším řešením však je, vytvořit vzorec jediný a přitom tak univerzální, že se dá použít jak pro výpočet procenta mužů, tak i pro výpočet procenta žen. Tento vzorec budeme kopírovat z E24 do pravé sousední buňky, tj. do F24. Při kopírování se však nesmí změnit odkaz na sloupec D, protože v něm je celkový počet lidí ve skupině. Proto musíme tento odkaz upravit na $D24. Odkaz na řádek musíme přitom ponechat relativní, protože při kopírování vzorce dolů se musí adresa řádku odpovídajícím způsobem měnit. Buňky E24 a F24 nyní vyznačíme a oba dva vzorce v nich umístěné kopírujeme táhlem najednou do dalších buněk těchto sloupců.

V praxi bude po nás asi málokdo kontrolovat, který postup použijeme, hlavně že oba dva vedou ke správnému výsledku. Možná že pomineme mnohem vyšší eleganci druhého postupu, nemůžeme však pominout jeho menší časové nároky. Podle použité metody však snadno rozeznáme profesionála od začátečníka. ECDL profesionál by určitě použil metodu druhou.

Kouzelná moc táhla selektoru

Již jsme si řekli, že táhlem kopírujeme obsah buňky do buněk sousedních. Můžeme jím však též vytvářet různé číselné či datumové posloupnosti.

Posloupnost přirozených čísel: napišme pod sebe do buněk čísla 1 a 2. Obě buňky vyznačme a tahem za táhlo směrem dolů zaplňme několik sousedních buněk. Objeví se v nich po řadě další přirozená čísla.

Aritmetická posloupnost: napišme do dvou sousedních buněk první členy aritmetické posloupnosti. Jejich rozdíl určí krok vzniklé posloupnosti. Tahem za táhlo zaplníme členy této posloupnosti další buňky. Posloupnost přirozených čísel je aritmetická posloupnost o počátečním členu jedna a kroku jedna.

Datumová posloupnost: napišme do dvou sousedních buněk datumy. Jejich rozdíl určí krok vzniklé datumové posloupnosti. Potom jen tahem za táhlo zaplníme členy této posloupnosti další buňky. Vzpomeneme-li si, že datum se ukládá jako číslo, vidíme, že datumová posloupnost je opět posloupností aritmetickou.

Je-libo geometrickou posloupnost? Napišme do sousedních buněk její první dva členy a tahem za táhlo ale pozor, pravým tlačítkem myši zaplňme několik dalších buněk. Po uvolnění táhla se objeví místní nabídka Excelu, v níž volíme příkaz Růstový trend. Příkazem Lineární trend dostáváme aritmetickou posloupnost. Volíme-li v této místní nabídce příkaz Řady, objeví se dialogové okno, v němž specifikujeme požadavky na vytvářenou posloupnost.

Pomocí táhla lze též snadno dělat seznamy důležitých textových položek.

Názvy dnů v týdnu a měsíců v roce: zapíšeme do buňky název dne v týdnu či měsíce v roce. Tahem za táhlo potom umístíme do sousedních buněk další dny v týdnu či měsíce v roce. Kopírováním do většího množství buněk se náš seznam cyklicky opakuje.

Tvorba vlastního seznamu položek: v dialogovém okně příkazu Nástroje/Možnosti přejdeme na kartu Seznamy. Zde v seznamu nazvaném Vlastní seznamy klepneme na položku NOVÝ SEZNAM a do sousedního okénka vepíšeme položky vytvářeného seznamu. Oddělujeme je navzájem klávesou Enter. Po klepnutí na tlačítko Přidat se náš seznam objeví v okně Vlastní seznamy. Nyní můžeme dialogové okno Možnosti zavřít. Do buňky listu napíšeme člen našeho seznamu a tahem za táhlo selektoru umístěného na této buňce získáme členy další.

Mazání obsahu buněk, přidávání a odstraňování buněk pomocí táhla: vyznačíme-li oblast buněk a táhneme-li za táhlo směrem nahoru, mažeme postupně obsah buněk, které jsme zanechali v řádcích pod táhlem. Držíme-li přitom stisknutou klávesu Shift, odstraňujeme tyto buňky. Táhneme-li se stisknutou klávesou Shift směrem dolů, přidáváme na konec vyznačené oblasti další buňky.

Závěrečné poznámky

V předchozích odstavcích jsme se snažili ukázat začátečníkům možnosti tabulkových kalkulátorů a demonstrovat jejich základní vlastnosti na programu MS Excel, v současnosti nejrozšířenějším tabulkovém procesoru. Každému, kdo s tímto programem pracuje, by neměla na stole chybět základní literatura, proto nyní doporučíme dvě knihy z pera povolaných:

MS Press: Microsoft Excel 2000 Na první pokus Computer Press, Praha 1999

Milan Brož: Mistrovství v Microsoft Excel 2000 Computer Press, Praha

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0275

Jak to mám udělat, aby mi Windows 3.11 startovala hned po nastartování BIOSu a MS-DOSu?

Upravte soubor AUTOEXEC.BAT na jeho konec napište win. Zkontrolujte, zda jsou nastaveny cesty do adresářů Windows (řádek s příkazem PATH); předpokládám že ano cesty se nastavují při instalaci, pokud to uživatel výslovně nezakáže.

Nevím jistě, zda moje deska podporuje UDMA66. Co se stane, když ho na disku zapnu a deska UDMA66 nebude podporovat?

Stane se to, že disk nebude pracovat správně nebo vůbec. K poškození hardwaru by nemělo dojít.

Občas se po nastartování počítače objeví na monitoru svislé jednobarevné pruhy a počítač přestane pracovat. Reaguje sice na CTRL.ALT.DEL, ale už nenaběhne a musím ho vypnout hlavním vypínačem a pak spustit znovu. Zajímalo by mne, jestli to dělá grafická karta nebo odchází monitor. Vše je 2 roky staré.

Problémový díl v tomto případě odhalíte snadno. Stane-li se vám opět popsaná závada, vypněte monitor a po chvíli jej zase zapněte. Bude-li zobrazovat pruhy, je v pořádku pruhy posílá videokarta. Bude-li zobrazovat normální obraz, je chyba v něm (vypnutím došlo k jeho "restartu", čímž se umoudřil).

Jak urychlit náběh Windows 98 po spuštění počítače? V současnosti náběh trvá asi jednu minutu. (Pentium II C 466 MHz, 64 MB RAM)

Myslím si, že 1 minuta není špatný čas na start Windows, osobně bych se tím příliš nezabýval. Rychlost nabíhání Windows závisí kromě hardwaru na velikosti registru, množství ovladačů, které se natahují, na kvalitě síťového připojení LAN, je-li, a na velikosti paměti. Ta je ve vašem případě dostatečná. Další zpomalení startu způsobují spouštěné služby již po faktickém nastartování Windows (zobrazená pracovní plocha), jako např. antivirové programy, různé služby vázané na konkrétní hardware apod. Podstatné zpomalení může způsobovat registr "přeplácaný" různými demoprogramy, které ač odinstalovány, nechávají po sobě nepořádek. Další příčinou může být i velká fragmentace systémových souborů na disku. Konkrétně vám neporadím co dělat, protože příčin je několik a je na vás, abyste si vybral tu, která se hodí na váš počítač, a pak provedl potřebnou akci např. defragmentaci disku, kontrolu služeb, které se spouštějí, apod.

V PC WORLDu 4/2000 v příloze ve článku "Domácí síť snadno a rychle" autor velmi srozumitelně popisuje propojení počítačů přes LAN. Autor však předpokládá, že žádný z počítačů v síti není připojen k Internetu, což asi není častý případ. Rád bych se proto dozvěděl jak dál nakonfigurovat Telefonické připojení, Síť atd. v případě, že jeden z počítačů je připojen k Internetu.

Autor se ve svém článku zmiňuje, že se dotkl špičky ledovce oproti tomu, co nám sítě mohou poskytovat, a má úplnou pravdu. Připojení LAN (ať je jakkoliv rozsáhlá) do Internetu je operace dosti náročná na znalosti a také na administrativní vyřizování. Proč tomu tak je? Jak bylo v článku zmíněno, každý počítač komunikující na protokolu TCPIP musí mít jedinečnou IP adresu. Pro privátní uzavřené sítě se používá adresa 192.168.x.x. Je-li síť uzavřená, lze použít prakticky libovolnou adresu (kromě čísel 0 a 255) a nikomu to nevadí. Připojí-li se ovšem tato síť na Internet, musí mít jedinečný rozsah adres, a proto tedy ta administrativa správce adresového prostoru musí přidělit dané síti adresy. Zde se možná někdo podiví, že nemusel o nic žádat, když se se svým PC připojuje na Internet pomocí providera (např. PVT, VOL atd.). Nemusel proto, že to za něj udělal provider, který získal rozsah IP adres a ty přiděluje dynamicky podle aktuálního připojení uživatelů na svoji modemovou centrálu. Chcete-li připojit svou síť na Internet pomocí providera (již existujícím napojením jednoho počítače), máte k dispozici pouze jedinou adresu. Pro tyto případy lze využít např. program Winproxy, který dokáže privátní síť s jejím adresovým prostorem přetransformovat na jedinou adresu (síť se pro vnější svět chová tak, jako by to byl jeden počítač), kterou získal počítač připojený na Internet (většinou pomocí modemu). Při připojování takové sítě na Internet je třeba řídit se manuálem těchto "proxy serverů", kde jsou instalace a provoz popsány.

Prosím vás o pomoc. Některé programy, např. setupy od starších her, mi nefungují. Nefungují také instalační programy staršího softwaru. Vždy se vypíše toto hlášení: Runtime error 200 at 059b:0091. Tyto programy však nejsou poškozené, kamarádovi na 486 fungují. Já mám P II 400 MHz. Slyšel jsem, že jde o to, že některé pascalovské (starší) programy na Pentiích nechodí. Neexistuje nějaká možnost, jak bych takový program spustil? Nějaký update nebo podobně?

Taková možnost naštěstí existuje a navíc je několikrát popsána na Internetu, dokonce i česky. Na adrese http://www.zive.cz/p-art.asp/id=5590 získáte vysvětlení i návod, jak chybu odstranit. Příčinou chyby starších programů je knihovna CRT, která obsahuje funkci Delay. Tato funkce počítá impulsy počítače, na rychlých strojích však dojde k přetečení proměnné a výsledkem je chybové hlášení. Borland sám neposkytuje opravu, ale přímo na svých stránkách doporučuje, abyste si na Altavistě vyhledali řetězec "+bp7patch.zip +tppatch.zip +tpbug.zip". Na stránce Klause Hartnegga (http://www.brain.uni-freiburg.de/~klaus/pascal/runerr200/download.html) pak najdete prográmek TPPatch, který opravuje již existující aplikace. Soubor T7tplFix.zip je určen pro programátory a obsahuje opravu původní knihovny Borlandu.

Chtěl bych poprosit o radu, jak se vytváří dokument ve formátu PDF pro Acrobat. Mám Acrobat 4.0, ale neposkytuje mi možnost vytváření a ani skenování dokumentů. Word 97 mi ukládání v PDF také nenabízí.

Pravděpodobně máte instalován pouze Acrobat Reader, který neumí nic jiného než prohlížet dokumenty nebo je tisknout. Omezeně lze také kopírovat přes schránku. Jak již plyne z názvu programu, jedná se pouze o pasivní prohlížeč dokumentů, jenž je díky tomu poskytovaný zdarma. Abyste mohl dokumenty ve formátu PDF vytvářet, musíte mít Adobe Acrobat (ne pouze Reader), případně jiný produkt, který ukládání v PDF podporuje. Adobe Acrobat Reader při instalaci vytvoří soubor Acrobat.pdf, v němž je popsáno co je třeba udělat, abyste mohl vytvářet soubory ve formátu PDF (= koupit plnou verzi Adobe Acrobat).

Mám v úmyslu využít nákupů v jednom z nejznámějších internetových odchodů na českém Internetu. Mám ale problém. Když načítám stránku www.ecity.cz, stránka se začne natahovat, zůstane však jen modré pozadí a natahování se zastaví jako by byla stránka načtená (u jiných stránek na různých serverech je vše v pořádku). Pravidelně jsem se pokoušel stránku natáhnout v různou dobu u sebe i u kamaráda, avšak nikdy se to nepovedlo. Používán byl v obou případech IE 3.0. V čem je problém (ve starém IE?)?

Problém je ve starém Internet Exploreru. Stránka E-City využívá nové web-technologie jako jsou JAVA skripty a další. Doporučuji instalaci aspoň verze IE 4.01, nebo lépe IE 5, jež vám přinesou i kompatibilitu s rokem 2000.0 0275/BAM

Hledáme odpověď

Dostali jsme do redakce dotaz, který bude jistě zajímat mnoho správců školních počítačových sítí. Myslíme si, že existuje několik řešení tohoto problému, a proto zveřejňujeme dotaz čtenáře v této rubrice s cílem uveřejnit to nejlepší řešení.

Zajímalo by mě, jestli je možné nějakým způsobem zbavit se dotazu ve Windows 98 při přihlášení do sítě Windows: "K tomuto počítači jste ještě nikdy nebyli přihlášeni, chcete uložit svá nastavení i při dalším přihlášení?". Potřeboval bych, aby na toto hlášení nebylo možno odpovědět NE. Protože pokud mi žáci zadají NE, Windows si "vezmou defaultní nastavení" a pak mám problém s ukládáním profilu MS Outlook Express. Pokud zadají ANO, pak je vše v pořádku. Nebo neznáte nějaký jiný způsob, jak zařídit, aby ukládání proběhlo v pořádku?

Díky za odpověď, Radek Steinbach

Další dotaz se týká internetového obchodování, a i když není technického rázu, bude určitě zajímat mnoho čtenářů. Proto uvítáme vaše zkušenosti.

Jelikož se mi nedaří sehnat dlouhou dobu jistý druh zboží (jedná se o určitý typ sportovní obuvi značky FILA), zkusil jsem to ve známém internetovém obchodě na adrese www.amazon.com, vyhledal a vybral firmu FILA, a dotyčný typ obuvi v nabídce této společnosti skutečně našel.

- Zajímá mě, jakou částku zaplatím při nákupu za poštovné a balné.

- FILA je italská značka, půjde zboží z Amazonu z USA, nebo z Itálie?

- V jaké měně bych platil české koruně nebo v dolarech (cena je okolo 65 dolarů)?

l¦Lze takto zboží z Amazonu objednat na dobírku, či je nutná bezhotovostní platba z účtu (v jaké měně)?

- Jak se postupuje v případě reklamace?

Pokud mi můžete poskytnout další zkušenosti s nákupy např. v Amazonu (či jiných známějších internetových obchodech) a platbami (v jaké měně, na dobírku nebo bezhotovostní platba z účtu), budu vám velmi vděčný.

Radek Kolařík

Ohlasy čtenářů

V PC WORLDu 3/2000 na str. 77 má jeden čtenář problémy s defragmentací ve Windows 95/98. Pracuji ve velkém podniku a s podobným problémem jsem se několikrát setkal. Scandisk proběhl v pořádku a defragmentace buď začala cyklovat, nebo vyžadovala Scandisk. V takovém případě pomohlo použití programů Norton Disk Doctor a Norton Speed Disk z Norton Utilities (používám Norton Utilities for Windows 95 3.0 LiveUpdate 4). Tuto verzi NU mám vyzkoušenou pro Windows 95/98, včetně Windows 95 Plus. Protože se tento problém vyskytl v našem podniku několikrát, vykopíroval jsem si potřebné soubory do samostatné složky a tyto utility mohu spouštět bez instalace. V současné době je možno sehnat Trial verzi Norton Utilities 2000 s možností používat ji jeden měsíc.

Jiří Wágner

Omluva čtenářům

V PC WORLDu 4/2000 na straně 72 jsem odpovídal na dotaz, zda existuje nějaký poštovní klient, který automaticky extrahuje přílohy do reálných složek na disku. Uvedl jsem, že čtenáře určitě zklamu, protože o žádném takovém programu nevím. Na moji neznalost reagoval čtenář Marek Mikus, jenž mě upozornil, že existuje program "The Bat!", který toto umí. Tímto se omlouvám všem čtenářům, jež moje odpověď mohla zmátnout.

Karel Nevšímal

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0276

Otázka: Vlastním počítač s operačním systémem Microsoft Windows 98 CZ, používám jej delší dobu, ale stále se mi nepodařilo přijít na řešení, jak přidělit dle přípony ten správný program, který daný soubor otevře. Občas se mi přihodí, že nějaký jiný program, který si do počítače nainstaluji, si přiřadí svou ikonu pro spouštění mých souborů. Dá se to nějak změnit? Co musím udělat pro to, abych mohl přiřadit souboru správnou aplikaci?

Odpověď: V Průzkumníku si vyberete vámi požadovaný typ souboru, kterému chcete přiřadit aplikaci, která této soubor bude vždy otvírat. Poté stačí zmáčknout klávesu Shift, tuto klávesu držet až do té doby, než jedenkrát kliknete pravým tlačítkem myši na vybraném souboru. Nyní z nabídky kontextového menu vyberte volbu "Otevřít v programu". Z nabídky si mám možnost zvolit aplikaci, která mi bude příště danou příponu souboru rozpoznávat. Ve spodní části okna se nachází zaškrtávací tlačítko, které určí, že při příštím otevření tohoto souboru nebo jiného souboru se stejnou příponou bude v systému Windows použit program zadaný v tomto okně. Pokud máte vybráno, zvolte tlačítko OK.

Otázka: Často se mi stává, že při práci používám mnoho otevřených oken. Když se potom potřebuji dostat zpět na pracovní plochu musím se téměř "uklikat" na minimalizačním tlačítku každého otevřeného okna. Neexistuje nějaké lepší řešení mého problému?

Odpověď: Ano, existují hned dvě řešení. Pro minimalizování všech aktivních oken v prostředí Microsoft Windows můžete použít ikonu z hlavního panelu, která se příznačně nazývá "Zobrazit plochu". Všechna otevřená okna se umístí na hlavní panel, a vy máte přístup k prostředkům pracovní plochy.

Ve druhém případě můžete používat klávesových zkratek. Pokud jste majiteli klávesnice Win 95/98, pak pro minimalizování oken z klávesnice můžete použít kombinaci těchto kláves: Windows + M. V případě zpětného získání oken na pracovní plochu použijte klávesy: Shift + + Windows + M.

Otázka: Nefungují mi některé hry pod Windows 2000. Podle mého názoru jde o problém kompatibility v daném systému. Existuje už dnes nějaké řešení?

Odpověď: Microsoft nabízí ke stažení na svých stránkách aktualizaci, která řeší problematiku kompatibility 48 programů a her v Microsoft Windows 2000. Z těch nejznámějších vybíráme: Alien versus Predator (Fox Interactive), Caesar III (Sierra Online), Commandos: Behind Enemy Lines (Eidos Interactive), Final Doom for Windows 95 (id Software), FrontPage 98 (Microsoft), Heretic II (Raven Software), Tomb Rider III (Eidos Interactive) a další. Soubor s aktualizací a dalšími podrobnostmi naleznete na webstránkách společnosti Microsoft: www.microsoft.com/windows2000/downloads/default.asp.

Otázka: Jsem připojen přes jednoho z poskytovatelů neomezeného přístupu na Internet včetně e-mailu a WWW. Můj problém spočívá v nastavení MS Outlooku. Využívám poštu na Internetu zdarma a potřebuji si nastavit MS Outlook tak, abych mohl pracovat off-line a připojit se jen tehdy, když potřebuji odeslat poštu.

Odpověď: Nejdříve je potřeba si zjistit adresy POP3 a SMTP serveru, který vám poskytuje službu přístupu k e-mailu. Protokoly POP3 a SMTP jsou protokoly, které využívají uživatelské aplikace (ve vašem případě Outlook), slouží pro vyhledávání informací na Internetu. Tyto protokoly prezentují nejvyšší vrstvu ISO OSI modelu (tzv. Aplikační vrstva). Pokud přístup k e-mailu přes POP3 a SMTP je podporován, můžete přistoupit k samotnému nastavení klienta Outlooku.

V nabídce Nástroje Účty zvolte kartu Pošta. Vyberte volbu Přidat Pošta.

Spustí se Průvodce připojením k Internetu a požádá vás o zadání vašeho jména. Na další kartě je potřeba zapsat adresu elektronické pošty sítě Internet (adresa, na kterou dostáváte e-mailovou poštu). Nejdůležitějším krokem je nastavení názvu serverů elektronické pošty z další karty.

Tyto adresy je nutno vyplnit správně. POP3 pro příchozí poštu a SMTP pro poštu odchozí. Na další kartě vyplníte Přihlašování k poště sítě Internet. Zde už nevypisujete celou adresu, ale jen tu část, která se nachází před zavináčem. V kolonce Heslo zadejte vaše přístupové heslo do elektronické pošty. Vyžaduje-li váš poskytovatel služeb sítě Internet pro přístup k poštovnímu účtu použití zabezpečeného ověření hesla, zaškrtněte políčko Přihlašovat se zabezpečeným ověřováním hesla. Zbývá už jen zvolit, jaký způsob připojení k síti Internet chcete použít (připojení pomocí telefonní linky, připojení pomocí místní sítě LAN, či vytvořit připojení ručně). Nyní můžete celou akci Dokončit. Příklad výsledného stavu můžete vidět na obrázku.

Otázka: Jaký je rozdíl mezi doménovým modelem ve Windows NT 4.0 a Windows 2000?

Odpověď: Ve Windows NT 4.0 je právě jeden primární řadič domény (PDC primary domain controller) a dále může obsahovat taková doména ještě záložní řadiče domény (BDC backup domain controller). BDC ovšem není povinný v doméně. V databázi uživatelů a globálních a lokálních skupin se nachází na PDC a jsou replikovány v časovém intervalu 5 minut na BDC. Kopie BDC je pouze read-only, takže v ní nelze provádět žádné změny. BDC pouze ověřuje uživatelské účty a umožňuje uživatelům přihlašovat se do systému v době, kdy PDC není dostupný.

Ve Windows 2000 se v doméně nerozlišuje rozdíl mezi PDC a BDC. Je zde pouze řadič domény (DC domain controller). Každý řadič domény si je roven s ostatními. Každý z nich umí ověřovat přihlašování uživatele do domény a zároveň je možno na kterémkoliv DC provádět změny v uživatelských účtech nebo uživatelských skupinách. Replikace probíhá podobně jako u Windows NT 4.0. Veškeré změny se replikují (standardně 5 minut) na všechny doménové řadiče. Změny v politikách hesel, či politikách uzamykání účtů se replikují okamžitě.

Poznámka: Ve Windows 2000 máme dva typy doménových modů. Native (čistý) a Mixed (smíšený) mód.

Mixed Mode - v tomto případě můžeme mít v jedné doméně několik verzí systémů. Řadičem domény mohou být kterékoliv z rodiny Windows NT a Windows 2000. Z této kombinace vyplývají některá omezení využití Windows 2000 (např. nejsou k dispozici univerzální skupiny).

Native Mode - jak už vyplývá z předchozí definice Mixed modu, Native mode je pouze čistá instance na bázi Windows 2000 na úrovni doménových kontrolerů. Ostatní systémy s Windows NT mohou být pouze jako členské servery.

Otázka: Mám operační systém Windows 2000, používám režim Hibernace při vypínání počítače. Dochází ale k problému: když přiinstaluji nový program, který vyžaduje přestartování počítače, tak se změny po restartu neprojeví. Čím to je?

Odpověď: Hibernace je režim, který umožňuje odložit kompletní paměť na disk během několika sekund a při novém restartu si systém natáhne data z odloženého zrcadla paměti. Zde bych viděl váš problém pokud chcete provést skutečný restart, musíte si ve volbě vypnout počítač změnit volbu Hibernace na volbu restart počítače.

Otázka: Nechci aby se mi ve Windows NT 4.0 v přihlašovacím okně zobrazovalo jméno posledního přihlášeného uživatele. Jak to mohu udělat?

Odpověď: Pro vyřešení daného problému je potřeba použít program regedit.exe. Je třeba zvolit klíč: HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Windows NT\CurrentVersion\

Winlogon. Zde je potřeba přidat proměnnou s názvem DontDisplayLastUserName. Hodnota 1 znamená, že jména nebudou zobrazována, 0 je standardem a znamená zobrazování jmen v dialogovém okně.

Otázka: Často řeším problémy s instalací modemu. Kdy mám použít pulsní a kdy tónovou volbu? Co mohu udělat, když dostanu chybové hlášení: Nebyl rozpoznán oznamovací tón?

Odpověď: Pulsní volba se používá v místech, kde vaše telefonní linka je připojena k analogové ústředně. Tónovou volbu použijete pro digitální ústřednu. Pokud si nejste jisti k jakému typu ústředny jste připojeni, je potřeba se zeptat na oblastní pobočce Telecomu.

Když získáte chybové hlášení: Nebyl rozpoznán oznamovací tón, modem nevytáčí, musíte odškrtnout políčko Před vytáčením počkat na oznamovací tón na kartě vlastnosti modemu Připojení v okně Předvolby volání.

O dalších problémech se nezmiňujete, nicméně pár obecných rad nikdy neuškodí. Takže, pokud váš modem neodpovídá, je potřeba zkontrolovat kabeláž mezi modemem a telefonní přípojkou, dále v kartě Vlastnosti počítače zkontrolovat, zda používáte správné ovladače pro váš modem. Pokuste se provést diagnostiku modemu z nabídky Start Ovládací panely modemy Diagnostika Zvolit port s modemem a kliknout na Další informace.

Otázka: Pořád mi není jasné, jaká omezení jsou pro FAT16, FAT32 a NTFS?

Odpověď: Na vaši otázku se budu snažit odpovědět následující tabulkou:

§§§§§


Užite tipy a triky pro Windows 95/98

Jan Povolný

c00p0290

Uplynul další měsíc, a vy před sebou opět máte úvodník tipů a triků pro Windows. Měsíc duben nám kromě velmi teplého letního počasí přinesl i silný kurs dolaru. Ten v květnu začne ovlivňovat ceny počítaču a počítačových komponent. U menších prodejců, kde se neprojevuje "skladový efekt", jste zvýšení cen mohli již pozorovat. Tento efekt bude nepříjemný obzláště pro zhýčkaného českého zákazníka, zvyklého v posledních letech na trvalé klesání cen v této oblasti. Oproti tomu vysoko ceněný český Internet zažil první náznaky přílivu peněz ze zahraničí, nesoucí s sebou jak jinak zlepšení služeb v této oblasti. Nicméně i přes zmíněné vedro (a vysoké ceny počítačů) vznikl další díl tipů a triků, u kterého bych chtěl upozornit na postřeh jednoho našeho čtenáře v sekci Tipy pro MS Office. Jsem za něj vděčný proto, že potvrzuje existenci čtenářů, jež mnohdy znají lepší řešení toho konkrétního problému a nebojí se nám (a také vám) ho prostřednictvým e-mailu sdělit. Ke čtení následujících řádek zvu ale i všechny ostatní.

Tipy pro Windows 95/98

Zobrazení přípon u souborů (Win 98)

Již několikrát jsme v tipech probírali dialog nastavení typu souborů, mluvili jsme o typech registrovaných a neregistrovaných a o aplikacích s nimi spojených. Proto na úvod dnešního dílu uvedeme tento jednodušší, ale užitečný tip.

Po čistém nainstalování Windows a otevření Průzkumníka zjistíte, že přípony registrovaných souborů jsou skryté. Práce se skrytými příponami ale může být pro pouze trochu pokročilejšího uživatele nepříjemná. Nevidím totiž nic zjednodušujícího na tom, že mi Windows neumožní znát celé jméno souboru, pod kterým ho pak naleznu v kterémkoliv manažeru. Proto si přípony můžete zapnout. Kvůli tomu by ale tento typ asi nestál za zveřejnění, proto jej ještě rozšíříme. Vy si totiž můžete zapnout také jen vybrané přípony. Prostě budete vidět přípony jen u souborů dokumentů Office a ostatní systémové (které nás až zase tolik nezajímají) zůstanou i nadále skryté.

Klikněte na ikonu Tento počítač a jděte do roletového menu Zobrazit. Zde zvolte poslední položku Možnosti složky. Na záložce Zobrazit můžete mimo mnoha jiných vlastností nastavit i zmíněné skrývání přípony u známých typů souborů. Pokud chcete odkrýt jen některé přípony, jděte na záložku Typy souborů, zvolte požadovaný typ a stiskněte tlačítko Upravit. Zde stačí zaškrtnout okéno Vždy zobrazit příponu.

Záchrané diskety (Win 95)

Tento tip se nebude týkat vytváření startovací diskety, jak možná některé z vás napadlo. Bude se jednat o vytvoření Emergency Recovery diskety, které se provádí pomocí utility ERU přiložené na instalačním CD. Program ERU (Emergency recovery utility) zkopíruje na disketu systémové soubory a zazálohuje tabulky souborového systému FAT. Vše velmi transparentním způsobem.

Vložte do mechaniky instalační CD Windows 95 a jděte do adresáře other misc Eru. Zde spusťte program eru.exe a následujte jeho pokyny. Budete si moci vybrat umístění systémových souborů buď na disketu, nebo na jiné místo na pevném disku. Pak vám bude předložen seznam kopírovaných souborů, který můžete v případě potřeby měnit stiskem tlačítka Custom. Potom dojde k samotnému kopírování souborů a záchranná disketa je hotova. Na disketu je uložen i uživatelský systémový registr, který tak můžete v případě potřeby obnovit.

Z takto vytvořené diskety můžete v případě nouze nastartovat systém a spustit program erd.exe, jenž je na disketě také umístěn. Ten zajistí obnovu všech zazálohovaných souborů. Stačí se řídit jeho pokyny (v anglickém jazyce).

Je libo vlastní pozadí? (Win 98)

Tento tip si neklade za cíl ukázat vám, jak si změnit pozadí ve Windows, to by bylo až příliš jednoduché. Nicméně předpokládám, že výše uvedenou akci zvládnete. Potom totiž víte, že ve Windows máte několik desítek pozadí přednastaveno. Nejedná se však o obrázky, ale o textury rozvrstvené po celé pracovní ploše a vytvářející tak specifický "povrch" vaší pracovní plochy. Tyto textury můžete přímo ve Windows měnit bez použití jakéhokoli speciálního softwaru.

Poklepejte pravým tlačítkem kdekoliv na pracovní plochu a zvolte Vlastnosti. Na záložce Pozadí stiskněte tlačítko Vzorek. Zde si vyberte vzorek, který chcete změnit, a stiskněte Upravit vzorek. Některé vzorky bohužel upravit nejdou. Potom můžete klikáním na čtverec vlevo upravovat předhotovený rastr. Upravujete vždy tou barvou, která je zrovna zvolena na pozadí vaší pracovní plochy. Tuto barvu změníte na záložce Vzhled dialogového okna Vlastnosti. Zde musíte změnit barvu položky Pracovní plocha. Při každé změně barvy bohužel musíte přeskakovat mezi těmito dvěma dialogy. Až bude rastr vypadat tak, jak si přejete, potvrďte vše stiskem tlačítka OK a váš vlastní vzorek je na světě.

"Logování" v poznámkovém bloku

(Win 98) Poznámkový blok, neboli Notepad, ten nejjednodušší a mezi zkušenými uživateli skoro nejoblíbenější editor ve Windows. Nemá žádné možnosti, nemá žádné volby, které by rozptylovaly vaše snažení. Umí jen zobrazit a uložit zapsaný prostý text. Ale co více vlastně potřebujeme? Již v minulých dílech jsme zmínili některé zajímavé "features" Poznámkového bloku. Mezi nejznámější patří např. vkládání aktuálního času do textu. Dostal se mi ale do ruky ještě další, velmi užitečný tip popisující jednu ze skrytých funkcí Poznámkového bloku logování.

Představte si situaci, kdy dopisujete například denní hlášení každý den do textového souboru. Bylo by velmi užitečné, kdyby se po každém uložení a ukončení práce zaznamenal datum a čas, kdy byla změna provedena. Tato vlastnost se hodí také v případě "monitorovacím", kdy potřebujete vědět, jak často je ten který text editován. Něco podobného umí právě Poznámkový blok.

Stačí na začátek nového textového souboru vepsat řetězec .LOG. Od té chvíle se při každém uložení a zavření Poznámkového bloku do tohoto souboru zapíše na konec textu čas a datum tohoto uložení. Po několika dnech práce vypadá dokument podobně jako náš příklad na obrázku. Tímto tipem ukončíme dnešní, poněkud kratší sekci tipů pro Windows.

Tipy pro MS Office

Zarovnání čísel podruhé (Excel 2000)

Rubriku tipů pro MS Office začneme v úvodu zmíněným příspěvkem pana J. Pechy. Pan Pecha si přečetl minulý díl tipů (PCW 5/2000) a přes e-mail mi poslal k jednomu z nich lepší a jednodušší alternativu. Jednalo se o zarovnávání čísel v Excelu pomocí nul, které se dodávaly dosazením do vzorce. Taková potřeba zarovnání může být užitačná v případě, že máte velký počet čísel pod sebou a víte, kolik platných číslic má největší z nich. To pak poslouží k nastavení maximálního počtu číslic a docílení příslušného zarovnání.

Toto zarovnaní však není nutné provádět přes zmíněný vzorec, ale přes pouhé zapsání apostrofu u inkriminovaného čísla. Kdybyste apostrof nemohli z jakéhokoliv důvodu napsat, můžete použít zápis přes ASCII kód kombinací kláves ALT + 039. Zápis čísla uvozného nulami pak vypadá takto: pro číslo 00150 napíšete do buňky 00150, a Excel ponechá nuly na svých místech. Tento způsob je výhodný také proto, že umožňuje vytvářet posloupnost po sobě jdoucích čísel pouhým tažením směrem dolů. Zásadní nevýhoda tohoto přístupu je taková, že po použití apostrofu Excelu řekneme, že řetězec za apostrofem je pouhý text, nikoliv číslo. Numerické operace jsou potom v takovém případě nemožné.

Dalším vylepšením předchozího tipu je obměna uvedeného vzorce z původního tvaru =ZPRAVA(150+"100000";5), který vypíše hodnotu 00150, na vzorec =ZPRAVA(A1+"100000";5), jenž vypíše upravenou hodnotu z buňky A1. Takový přístup je oproti minulému obecnější a umožňuje například automatické kopírování vzorce při aplikaci na více buňek. Příklad použití můžete vidět na obrázku.

Linkování textových objektů

(MS Word 2000) Představte si následující situaci. Máte jeden centrální dokument vytvořený ve Wordu, obsahující například telefonní čísla přiřazená ke jménům. Pak vytvoříte ještě spoustu dalších dokumentů, v nichž budete mít občas stejný text, tedy číslo a jméno např. zaměstnance firmy. Pokud se potom některé číslo změní, budete ho muset pravděpodobně přepsat ve všech dokumentech, kde se vyskytovalo.

Této nepříjemnosti vás zbaví technologie OLE (Object Linking end Embedding), která umožňuje datová propojení nejen mezi dokumenty Wordu, ale i mezi dalšími aplikacemi (např. Word « Excel). Linkování textových pasáží ve Wordu je opravdu snadnou záležitostí, což se vám budu snažit dokázat následujícím tipem.

Mějme modelovou situaci dvou dokumentů, a protože se tento přístup k datům dá přirovnat k architektuře klient/server, budeme dokument, ze kterého bereme data, označovat jako server-dokument a ten druhý jako klient-dokument. Ten bude data brát. Server-dokument obsahuje dvě telefonní čísla, jež nalinkujeme do klient-dokumentu následovně. V server-dokumentu označte text určený k linkování a stiskněte CTRL+C pro kopírování do schránky (nebo v roletovém menu Úpravy Kopírovat). Potom jděte do klient-dokumentu a z menu Úpravy aktivujte položku Vložit jinak... V následném dialogu zvolte nejprve možnost Vložit propojení a poté vyberte ze seznamu položku Dokument Microsoft Word Objekt. Tím vložíte na místo kurzoru text ze schránky, ovšem propojený s textem v server-dokumentu.

Pozor! Pokud chcete nyní změnit jedno z telefonních čísel, nemůžete to udělat v klient-dokumentu, protože byste prostě jen přepsali váš propojený text textem obyčejným a v ostatních dokumentech by se změna neprojevila. Proto musíte změnit text přímo v serverovém dokumentu. K němu se dostanete z kteréhokoliv propojení. Stačí na něj kliknout pravým tlačítkem a zvolit Propojený objekt typu dokument a dále zvolit buď Otevřít propojení, nebo Upravit propojení dle toho, co chcete s datovým obsahem udělat. Tím docílíte úpravy dat přímo v serverovém dokumentu, a nikoliv v kterémkoliv z připojených klient-dokumentů.

Poslední věc, o které se ještě musíme zmínit, je regulérní zrušení takového propojení mezi dokumenty. V klientském dokumentu jděte do roletového menu Úpravy a zvolte položku Propojení. Objeví se vám pracovní dialog se spoustou možností a se seznamem již vytvořených propojení, která můžete rušit, aktualizovat, změnit a podobně. Zvolte tedy propojení, jež chcete zrušit, a stiskněte tlačítko Zrušit propojení. Každý linkovaný text bude nahrazen textem obyčejným, obsahujícím poslední verzi propojovaných dat.

Používejte šablony (Office 97/2000)

Na závěr sekce tipů pro MS Office ještě jedna spíše rada než tip. Používejte šablony dokumentů, ušetří vám to mnoho času. Například používáte pro většinu dokumentů stejnou hlavičku a styl. Používáte stejné písmo a v dokumentu se vyskytuje vždy ten stejný seznam zaměstnanců. Co se týká obsahové části, lze opakující se textové pasáže jednoduše zkopírovat. Těžko ale překopírujete nastavení velikosti a stylu použitého písma.

Proto je výhodnější použít šablony dokumentu. Jednou ze šablon, kterou všichni znáte, je šablona normal, jež se otevře automaticky při startu Wordu nebo Excelu. Její podobu naleznete na svém pevném disku v adresáři windows application data microsoft šablony. Takovou šablonu si můžete vytvořit snadno i vy sami. Prostě jen napište například ve Wordu dokument dle vašich standardních konvencí a uložte jej jako šablonu dokumentu. To provedete volbou Uložit jako z menu Soubor, kde jako typ dokumentu vyberete ze seznamu Šablona dokumentu. Takto vytvořená šablona se uloží do výše uvedeného adresáře.

Potom již nezbývá, než vaši novou šablonu nějak zviditelnit. Jděte ve Wordu do menu Nástroje a zvolte položku Šablony a doplňky. Stiskněte tlačítko Přidat a vyhledejte vaší šablonu. Tím ji přidáte do seznamu šablon. Pokud potom zvolíte z menu Start položku Nový dokument Office, objeví se vaše šablona ve výběru a vy ji můžete konečně začít používat. Tímto tipem se dnes s Office nadobro rozloučíme.

Po přečtení textu jste si jistě všimli, že tipům pro MS Office bylo dnes věnováno nadstandardně místa. Důvod pro to není absolutně žádný, stejně jako není důvod pro zveřejňování nových Easter Eggs, legrácek autorů softwaru. Ty totiž přicházejí pouze s novými verzemi balíků, kterých není v poslední době mnoho, proto ani v tomto díle žádná velikonoční vajíčka nenaleznete. Příště na shledanou.

InterTipy

PC Week

http://www.zdnet.com/pcweek/filters/resources/0,10227,6008280,00.html

Další část velmi rozsáhlého ZD Netu, týkající se výhradně Windows 2000. Jedná se o jakýsi portál (velmi rozsáhlý), který vás pomocí svých odkazů přivede k hledané informaci. Nechybí vyhledávací nástroj, máte možnost nechat si zasílat novinky přes e-mail. Základní tematické okruhy úvodní stránky vás dovedou k nejnovějším informacím o Windows 2000 odkazy se stránkami, kde můžete Windows 2000 získat, stránka s updaty a service packy, stránka helpů pro nejrůznější témata, učebnice o Windows 2000 a rubrika Jobs, zabývající se nabídkami zaměstnání. Celý soubor stránek stojí rozhodně za návštěvu.

Windows Users

http://www.winuser.com

Jak již název tohoto webu napovídá, stránky jsou určeny uživatelům všech verzí Windows, zejména pak Windows NT. Graficky profesionálně zpracovaný web, jak se na takovou doménu sluší a patří, obsahuje mnoho tematicky rozdělených odkazů podobného stylu jako na předchozí adrese ZD Netu. Doporučuji k návštěvě.

NT Help Page

http://www.nthelp.com/

Opět stránka dělající čest doméně, na které se nachází. Tentokrát ovšem ze zcela jiného důvodu, než tomu bylo u stránek předchozích. Grafické prostředí o řád pokulhává za obsahem, ale zato si tuto stránku prohlédnete i v textových prohlížečích. Jedná se o velmi dlouhý seznam odkazů na jednotlivé tipy a triky. Na začátku stránky nechybí fulltextový vyhledávač, který je při množství tipů doslova nepostradatelný. I přes grafickou strohost si myslím, že tato stránka stojí za návštěvu.

EMWAC

http://emwac.ed.ac.uk

Stránka EMWAC, což je zkratka pro European Microsoft Windows NT Academic Centre, vám přináší informace o vzdělávacích kursech této organizace. Tato stránka se sice trochu vymyká tematickému zaměření tohoto článku, ale jelikož se již druhý díl zabýváme výhradně Windows NT tematikou, myslím, že tu své místo najde. Co zde naleznete? Samozřejmě popis a ceny kursů v britských librách, termíny všech kursů týkajících se různých oblastí Windows 2000. Formulář pro přihlášení se do kursů (bohužel jen off-line), a dokonce i mapu, kde se školicí středisko nachází. Nic víc, nic méně.

NT na Alpha

http://www.windowsnt.digital.com/

Stránka Compaqu určená pro uživatele Windows NT na procesorech Alpha firmy Digital. Tato stránka je jakýsi "front" pro několik odkazů plně pokrývajících problematiku a podporu NT na Alpha procesorech. Naleznete zde odkazy na software pro NT (na Alphach), informace o clusterování, programy pro optimalizaci výkonu NT na procesorech Alpha nebo jen odkazy na systémovou podporu zahrnující helpy a kontakty.

Rozdělovník

http://www.ojmnet.com/tips/default.asp

Stránka fungující podobně jako článek, jenž právě čtete, až na chybějící popis k jednotlivým odkazům, o který se tu já neustále pokouším.

§§§§§


Komunikace


GSM banking - Ovládání bankovního účtu z mobilu

Jan Kadeřábek

c00p0282

Doba vkladních knížek už je dávno pryč. Nahradily je bankovní účty, bez nichž se jen málokdo obejde. Ostatně nač také schovávat peníze, když to za vás může udělat banka, a navíc vám možná přidá i nějaké to procento úroku. Hotovost dnes ztrácí na významu, který ještě donedávna měla (kde jsou ty doby, kdy bankovky byly kryty zlatem). V Americe, ale pomalu se to dostává už i do Evropy, se na každého, kdo platí větší sumu v hotovosti, dívají podezřele a neopomenou se několikrát zeptat, zda opravdu nemá nějakou kartu. Při platbě v hotelu v Kalifornii se mi tak už začátkem devadesátých let stalo, že jsem musel složit několikasetdolarovou zálohu jen proto, že jsem neměl platební kartu. A je to rok od roku horší nebo spíš lepší?

Bohužel samotná platební karta nevyřeší všechny operace s penězi. Počet prodejních míst, kde mají terminály, sice neustále utěšeně narůstá, nicméně stále je potřeba čas od času provést i nějaký ten převod. A většina lidí také uvítá možnost kontroly aktuálního zůstatku na účtu, aby věděli, co si ještě mohou dovolit a co musí odložit na dobu, kdy bude účet "zadotován". Obvykle to dělají tak, že si prostě své výdaje zapisují. Jiná možnost je ta, že člověk zajde do banky a tam se zeptá. Problém českých bank je ale v tom, že jejich otevírací doby nejsou úplně nejpružnější a ne pro každého vhodné, a navíc vám v leckterých významných ústavech prostě nemohou říct zůstatek na jiné, než na vaší domácí pobočce.

Moderní doba si žádá moderní řešení

Naštěstí už je v ČR možné si vystačit pouze s platební kartou a mobilním telefonem GSM. Platební kartu není třeba dále popisovat (jejich počet v ČR neustále utěšeně narůstá a výjimkou nejsou lidé, kteří jich mají několik dokonce už i já, ačkoliv moc peněz na kontě nemám), naproti tomu u telefonu se zastavíme. Jistě ani vás neminulo sdělení operátora sítě GSM Paegas společnosti RadioMobil, že tato firma umožňuje zákazníkům ovládat bankovní účet prostřednictvím mobilního telefonu GSM. Používání služby GSM bankovnictví je totiž jednodušší, rychlejší a pohodlnější než vyplňování papírových formulářů v bance, a přitom minimálně stejně bezpečné. Navíc je uživatel může používat všude na světě. O službu GSM bankovnictví je zájem jak mezi bankami, tak především mezi zákazníky. RadioMobil dosud prodal okolo 50 tisíc bankovních SIM karet a přes 500 tisíc jeho klientů má telefon, který GSM bankovnictví podporuje. Tato čísla byla zveřejněna někdy v březnu, takže patřičně vybavených lidí opět o několik desítek tisíc přibylo a další přibývají každým dnem.

Co se pod pojmem GSM bankovnictví ukrývá? Dlužno říci, že velmi zajímavá aplikace. RadioMobil hned po standardizaci technologie SIM Toolkit neváhal a nabídl zákazníkům speciální SIM karty, kde kromě paměti na telefonní čísla a SMS zprávy byla nahrána i aplikace Paegas Info.

První verze bankovní SIM karty byla v ČR představena už před dvěma lety na finančním veletrhu Fibex v létě roku 1998. Tehdy umožňovala "pouze" ovládání účtu v Expandia Bance, a na úkor této vymoženosti měla omezenou paměť na telefonní čísla i na zprávy SMS. Už vloni na podzim přišel Paegas s novým typem karet podporujících standard SIM Toolkit, jež jsou plnohodnotnými SIM kartami je možno na ně uložit až 200 telefonních čísel, nechybí aplikace Paegas Info a navíc je na nich prostor pro bankovní aplikaci. Tu nahraje zájemci na SIM kartu banka, která mu zároveň předá bezpečnostní kód a pokyny k používání aplikace. Banka může nabízet různé typy aplikací, může rovněž nahradit stávající verzi verzí novější. Zákazník si může vybrat jednu z celkem 10 bank (zatím je jich ale méně), jež podporují technologie sítě GSM Paegas. Přitom každá banka si může navrhnout svoji vlastní aplikaci, pomocí které umožní přístup k bankovnímu účtu zákazníka.

Zákazník, jenž se rozhodl využít služeb GSM banking, musí s bankovní SIM kartou navštívit pobočku vybrané banky, uzavře smlouvu o používání alternativního distribučního kanálu, dostane tzv. bankovní PUK (BPUK), a na SIM kartu mu bude nahrána bankovní aplikace. To je rozdíl od způsobu, který fungoval v pilotním projektu s Expandia bankou, kde byla bankovní aplikace přímo nahrána už při výrobě SIM karty.

Dodavatelem SIM karet i bezpečnostního řešení (včetně SW pro banky) je německá firma Giesecke Devrient. Komunikace s bankovním účtem a aplikací na SIM kartě probíhá pomocí krátkých textových zpráv SMS, jejichž obsah je zabezpečen pomocí bezpečnostního algoritmu Triple DES. Šifrování přitom probíhá v obou směrech, tedy bankovní aplikace bankovní server i bankovní server bankovní aplikace. Bezpečnostní řešení je identické pro všechny banky, pro zabezpečení obsahu SMS zpráv samozřejmě každá banka používá svoji sadu šifrovacích klíčů.

Paegas Info i Bankovní služby jsou aplikace založené na technologii Paegas SIM Toolkit. Jejich použití je tedy možné pouze s mobilními telefony GSM, které podporují technologii SIM Toolkit. Vzhled uživatelského rozhraní, tzn. jakým způsobem se aplikace zobrazí na displeji mobilního telefonu, závisí na konkrétní implementaci technologie SIM Toolkit v použitém mobilním telefonu.

GSM bankovnictví podporuje čím dál více bank

Po nahrání aplikace na SIM kartu už může majitel mobilního telefonu Paegas ovládat svůj bankovní účet odkudkoliv a kdykoliv. Službu GSM bankingu zatím nabízejí pouze tři finanční ústavy: Expandia Banka, IPB a Poštovní spořitelna (samostatná divize IPB). IPB dokonce až do odvolání nabízí zřízení a poskytování této služby zdarma. V době, kdy tyto řádky čtete, by k nim měla přibýt ještě ČSOB a další banky si jistě konkurenci nenechají utéct.

Standard SIM Toolkit dnes podporují prakticky všichni výrobci mobilních telefonů. Valná většina telefonů nabízených v prodejní síti Paegas včetně těch nejlevnějších technologii SIM Toolkit podporuje. Zájemci o služby Paegas mají na výběr z mnoha dotovaných přístrojů v cenách už od jedné koruny. Ti zákazníci, kteří dosud nevlastní telefon podporující technologii, si mohou vybrat z několika přístrojů za zvýhodněnou cenu, které jim umožní GSM bankovnictví využívat. Kdo už patřičný telefon má, potřebuje ještě správnou SIM kartu s bankovní aplikací. Může ji získat ve značkových prodejnách Paegas za 400 Kč. Při výměně karty zůstane samozřejmě zachováno telefonní číslo a prodavač může přehrát i údaje, které na SIM kartě byly uloženy, aby o ně majitel nepřišel.

Důležité kontakty

Expandia Banka

klientská centra:

Praha, Václavské nám. 43

Brno, Jánská 1/3

Ostrava, Dlouhá 3

Plzeň, Šafaříkovy sady 5

Olomouc, Karoliny Světlé 2

infolinka: 0800 124 100

webové stránky: http://www.ebanka.cz

IPB

Službu GSM banking nabízí IPB ve více než stovce poboček po celé ČR.

infolinka: 0800 100 001

webové stránky: http://www.ipb.cz.

Poštovní spořitelna

(samostatná divize IPB)

infolinka: 0800 100 001

webové stránky: http://www.ipb.cz/ps.

RadioMobil (provozovatel sítě GSM Paegas)

infolinka: 4603 (z Paegasu zdarma), 0603 604 605 (z jakékoliv jiné sítě)

e-mail: infomaster@paegas.cz

webové stránky: http://www.paegas.cz

Předpoklady pro používání služeb GSM bankovnictví

Chce-li někdo využívat GSM bankovnictví, stačí mu telefon, který službu podporuje, a bankovní SIM karta, kterou zákazníkům v České republice nabízí provozovatel sítě GSM Paegas. Stávající zákazníci si mohou SIM kartu vyměnit za bankovní, což je vyjde na 400 korun. Tuto možnost mají i majitelé předplacených karet Paegas Twist. Noví uživatelé, kteří požádají o bankovní SIM kartu hned při koupi SIM karty (či Twist karty), připlatí pouze 200 korun.

Co potřebujete:

- mobilní telefon GSM podporující standard SIM Toolkit a GSM bankovnictví (pozor některé telefony podporují SIM Toolkit, ale nepodporují GSM bankovnictví)

- SIM kartu Paegas (GSM bankovnictví nabízí v ČR zatím pouze Paegas)

- bankovní SIM kartu (jen jeden typ SIM karty podporuje bankovní služby), běžně prodávané karty (v síti Paegas) sice podporují standard SIM Toolkit, ale obsahují pouze aplikaci Paegas Info

- účet v bance, která služby GSM bankovnictví nabízí (zatím jsou tři: Expandia Banka, IPB, Poštovní spořitelna (samostatná divize IPB), v brzké době by měla přibýt i ČSOB a další banky budou určitě rychle následovat.

Telefony podporující GSM bankovnictví

Ericsson T28s

T18s

Nokia 3210

8210

8850

7110

6150

Siemens S10

C25

C35i

S25

SL10

Panasonic GD90

MotorolaV3688

L7089 Timeport

P7389 Timeport

T2288

M3888

D520

Amio

Alcatel One Touch View db

One Touch Easy db

One Touch Club

One Touch Club +

Bosch 509

908

909 dual S

Sagem MC922

MC 959

Hlavní výhody služby GSM bankovnictví prostřednictvím technologie SIM Toolkit

- Služby GSM bankovnictví mohou využívat všichni uživatelé služeb Paegas, včetně majitelů předplacených karet Paegas Twist

- naprostá většina mobilních telefonů, které jsou nyní na trhu, podporuje SIM Toolkit a GSM bankovnictví

- v současnosti má přes 500 tisíc uživatelů služeb Paegas telefon podporující GSM bankovnictví

- přes 80 % mobilních telefonů nabízených v prodejní síti Paegas podporuje GSM bankovnictví

- GSM bankovnictví je možné používat i v zahraničí (všude tam, kde operátoři podporují SMS)

- při použití platí uživatel kromě bankovních poplatků jen cenu za odeslání SMS v síti, kterou používá

- současná aplikace podporuje až deset různých bankovních aplikací. V současnosti služby GSM bankovnictví nabízí Expandia Banka, IPB a Poštovní spořitelna (divize IPB), představila je i ČSOB. Nyní tak mohou služby GSM bankovnictví využít majitelé milionů účtů. V blízké budoucnosti chtějí obdobné služby zavést i další velké české banky

- GSM bankovnictví prostřednictvím technologie SIM Toolkit poskytuje nejvyšší možnou úroveň zabezpečení v porovnání s ostatními alternativními přístupy k bankovnímu účtu: ještě před vstupem do bankovního menu musí uživatel zadat BPIN (bankovní PIN), v rámci bankovní aplikace je každá zpráva před odesláním zakódována systémem triple DES (délka 56 bitů jde o nejdelší používaný kryptovací klíč). Tato zpráva je odeslána v rámci sítě GSM, kde je dále kódována dle standardů GSM (algoritmus A5). Zpráva se dekóduje teprve v bance. Stejným způsobem jsou zakódovány i zprávy odesílané bankou na mobilní telefon (opačný směr)

- bankovní aplikace vyvíjí firma RadioMobil ve spolupráci s Giesecke & Devriant (která patří mezi přední výrobce čipových karet na světě) a certifikuje firma Debis

- kromě aplikace GSM bankovnictví je na SIM kartě standardně ještě aplikace Paegas Info, místo pro 200 telefonních čísel se jmény (jméno může mít až 14 znaků), paměť pro 10 zpráv SMS,

5 míst pro servisní telefonní čísla definovaná operátorem a 25 míst pro fixní volbu

- Paegas GSM bankovnictví lze použít jako jeden z nejbezpečnějších způsobů i pro placení zboží přes Internet, neboť veškerá data jsou přenášena nezávisle na Internetu. Nyní navíc placení pomocí GSM bankovnictví podporuje největší český internetový obchod: Vltava (www.vltava.cz).

A jak to všechno vypadá v praxi?

Struktura menu po zakoupení bankovní SIM karty

V okamžiku, kdy si zákazník zakoupí a aktivuje bankovní SIM kartu Paegas a vloží ji do svého mobilního telefonu, který podporuje technologii SIM Toolkit, rozšíří se menu mobilního telefonu o novou položku, Paegas menu. Poté, co ji zvolí, může už zákazník přímo přistoupit ke službám Paegas Info a k bankovním službám. V menu "Bankovni sluzby" se pak na displeji zobrazí hlášení "Kontaktujte prosim Vasi banku pro instalaci aplikace."

Struktura menu po nahrání bankovní aplikace na obchodním místě banky

Poté, co banka nahraje klientovi aplikaci, vystřídá název "Bankovni sluzby" jméno konkrétní banky ("Expandia", "IPB"). Struktura tohoto menu a rozsah služeb jsou už záležitostí dané banky. Jedinou společnou položkou je menu "Dosle zpravy", které umožňuje přístup do takzvaného modulu pro čtení zpráv (k němu se ještě vrátíme).

Typická struktura menu bankovní aplikace

Jak už jsme uvedli, struktura menu a služby závisí zcela na bankovním ústavu. Obecně však lze říci, že typická bankovní aplikace umožňuje zadávat dva typy příkazů:

- neautorizované všeobecné příkazy, dostupné bez omezení jedná se o příkazy, jejichž pomocí lze získat kurzovní lístky, úrokové sazby, spojení na infolinku a podobně.

- autorizované příkazy, dostupné po zadání BPINu:

Pasivní operace zůstatek na účtu, pohyby na účtu, zjištění seznamu účtů atd.

Aktivní operace platby, inkasa, vklady, výpovědi atd.

Popis komunikace a zabezpečení

Komunikace mezi bankovní aplikací na SIM kartě a bankovním serverem probíhá prostřednictvím krátkých textových zpráv SMS.

Obsah zpráv, které si aplikace vyměňuje s bankovním serverem, je šifrován algoritmem Triple DES a dvěma šifrovacími klíči. Každá banka má vlastní pár šifrovacích klíčů, jejž dostane od společnosti Giesecke Devrient. Ten je součástí bankovních bezpečnostních dat, jež obdrží banka pokaždé, když společnost RadioMobil objedná SIM karty.

Současně s nahráním bankovní aplikace proběhne také výběr šifrovacích klíčů příslušné banky, a na kartu už není možné nahrát aplikaci jiné banky. Formát dat a další bezpečnostní mechanismy se zavádějí podle standardu GSM 03.48. Šifrování probíhá oběma směry šifrován je obsah zpráv SMS zasílaných bankovní aplikací SIM karty do bankovního serveru i zpráv zasílaných opačně. Bezpečnostní řešení GieseckeDevrient certifikovala firma Debis a bezpečnostní oddělení bank je plně akceptovala.

Popis modulu pro bankovní PIN (BPIN)

Pro přístup k některým funkcím je nutné zadat speciální bankovní PIN (BPIN). Pomocí BPUKu (který vydá banka) si uživatel zvolí BPIN. Pokud uživatel zadá BPIN 3krát chybně (chybná zadání nemusejí být nutně za sebou, pokusy se sčítají), BPIN se zablokuje. Pokud uživatel zadá BPUK 10krát chybně, BPUK se zablokuje.

Popis modulu pro příchozí zprávy

Všechny příchozí zprávy banky se ohlásí pípnutím (v délce asi jedné sekundy), na displeji mobilního telefonu se zobrazí hlášení "Nova zprava banky". Po chvíli tato zpráva zmizí a zobrazí se menu "Cist zpravu banky" a "Zrusit". Pokud zákazník zvolí první možnost, je vyzván k zadání kódu BPIN, a poté může číst novou zprávu banky. Pokud nechce zprávu číst okamžitě, zvolí menu "Zrusit" a displej oznámí: "Zprava ulozena". Všechny příchozí zprávy banky jsou pak přístupné i později prostřednictvím menu "Dosle zpravy", které je součástí každé bankovní aplikace (opět po zadání kódu BPIN). Po vstupu do menu se zobrazí položky "Historie" a "Archiv".

Popis modulu pro čtení zpráv Historie a Archiv

Všechny příchozí zprávy banky se ukládají do položky Historie, která funguje jako cyklický registr. Nejnovější zpráva se uloží na první místo a poslední uložená se bez upozornění vymaže. Celkem mohou být v položce "Historie" maximálně čtyři zprávy. Po vstupu do této položky se zákazníkovi zobrazí přehled uložených zpráv, tedy prvních 10 znaků všech zpráv. Po zvolení příslušné zprávy se zobrazí zpráva celá a poté, co ji klient přečte, displej nabídne menu "Nearchivovat", "Do slozky 1", "Do slozky 2", "Do slozky 3". Jestliže vybere položku "Nearchivovat", bude zpráva časem z položky "Historie" bez upozornění vymazána. Vybere-li položku "Do slozky 1", uloží se zpráva do položky "Archiv", kde zůstane i po vymazání z položky "Historie". Trvale se vymaže teprve tehdy, když zákazník zvolí po přečtení jiné zprávy znovu menu "Do slozky 1". I toto vymazání proběhne bez jakéhokoliv upozornění, je zcela na odpovědnosti zákazníka. Podobný postup platí i pro další složky.

Archiv slouží jako pevný registr pro zprávy, které chce zákazník z nějakého důvodu uschovat pro pozdější použití (viz postup uvedený výše). Obsahuje nejvýše tři zprávy. Po vstupu do položky "Archiv" se zobrazí přehled archivovaných zpráv, například: "S1:" (obsah složky 1) a 7 znaků archivované zprávy. Po zvolení příslušné zprávy se zpráva zobrazí v plném znění. Zpráva se vymaže bez jakéhokoliv upozornění teprve tehdy, zvolí-li zákazník v menu "Historie" archivaci do téže složky.

Popis bankovní SIM karty

Bankovní SIM karta obsahuje kromě podpory popsaných bankovních služeb rovněž kompletní aplikaci Paegas Info. Zároveň se jedná o SIM kartu s velmi komfortním profilem pro další funkce, jako je možnost uložit 200 telefonních čísel se 14znakovým popisem do telefonního seznamu (AND), 25 čísel pro fixní volbu (FDN), 10 zpráv SMS (nezávisle na počtu zpráv banky v položce "Dosle zpravy"), 10 posledně volaných čísel (LND) a 5 čísel pro služby Paegas (SDN).

§§§§§


Na sítě s Ritou - Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0284

Třetí pokračování-rozhlehlé sítě wan

V minulých dvou částech seriálu o síťování jsme se věnovali lokálním sítím. Sítě lokální obhájily bezesporu své místo v podnikovém prostředí podporují skupinové aplikace, zajišťují bezpečnou a snadnou dostupnost potřebných dat a informací a slouží jako infrastruktura elektronické komunikace v rámci podniku. Nicméně dnešní firmy mají stále častěji distribuovaná pracoviště, pobočky v různých městech nebo i v zahraničí, a také stále více zaměstnanců pracuje z domova. V takovém případě již nestačí pouze jediná lokální síť, ale je potřebná komunikace na velkou vzdálenost, kterou nejlépe podporují rozlehlé sítě (WAN). V tomto dílu se proto budeme věnovat právě těmto typům sítí, jež především slouží jako přenosové prostředí, s většími či menšími možnostmi pro zajištění uživatelských požadavků na přenos různých typů signálů (data, hlas, obraz).

Rozlehlé sítě (Wide Area Networks, WAN) umožňují komunikaci mezi koncovými uzly, stanicemi, lokálními nebo metropolitními sítěmi, zpravidla na velkou vzdálenost. Původně sítě podporující pouze čistě datové služby (na rozdíl od telefonní sítě PSTN, určené především pro hlasové služby), dnes rozšiřují svoji působnost v souvislosti s integrací dat, obrazových a hlasových informací. Rozlehlé sítě mohou tvořit přenosovou páteř podnikové sítě, ale z hlediska přenosových rychlostí nemusí být nutně částí s nejvyšší propustností.

U všech rozlehlých sítí má pro koncového uživatele největší význam rozhraní přístupu k síti, jeho vlastnosti, funkce a možnosti. Proto také většina normalizovaných rozlehlých sítí přesně definuje rozhraní mezi sítí a uživatelem z hlediska služeb, ale ponechává vnitřní uspořádání sítě na samotném provozovateli (z hlediska uživatele se síť jeví jako síťový oblak nebo spíše černá schránka).

Typické vlastnosti pro rozlehlé sítě

- poskytují přenosové kapacity prostřednictvím komunikace se spojením,

- nepoužívají sdílený přenosový prostředek,

- podporují omezeně vysílání na skupinovou adresu a nepodporují vysílání na adresu všeobecnou,

- nepodporují uživatelské aplikace přímo v síti, poskytují jim jen přenosové prostředí,

- převážně slouží ke komunikaci na velké vzdálenosti (přesahující možnosti lokálních či metropolitních sítí).

Moderní rozlehlé sítě již umožňují podstatně více než jejich předchůdci a nelze je s čistým svědomím "ponížit" pouze na sítě přenosové. Obecným základem funkčnosti rozlehlých sítí je existence nebo dynamické vytváření spojení nebo okruhů (fyzických i virtuálních) mezi dvojicemi stanic, které spolu chtějí komunikovat v síti. Přepojování v centrálních zařízeních sítě (ústředny, přepínače) se dělí na přepojování okruhů a přepojování paketů:

přepojování okruhů je nejstarší způsob používaný jak v telegrafních tak telefonních sítích, ale je také základem ISDN mezi koncovými uživateli musí být nejprve vybudována celá komunikační cesta, která je po dobu spojení plně pouze a jen k dispozici pro komunikaci těchto dvou stanic (případně více stanic komunikujících mezi sebou);

přepojování paketů vzniklo z přepojování zpráv a dnes se ve své nejklasičtější podobě využívá v rozlehlých sítích X.25 není třeba nejprve vybudovat celou komunikační cestu mezi dvěma stanicemi a zablokovat ji pro celou dobu komunikace, místo toho se využívá tzv. virtuálních okruhů. Přepojovací zařízení sítě se řídí cílovými adresami v příchozích datových jednotkách a podle nich využijí buď předem definovanou cestu (prostřednictvím pevného virtuálního okruhu, PVC), nebo dynamicky sestavenou cestu (na základě přepínaného virtuálního okruhu, SVC). Přepojování paketů různých délek vedlo ke vzniku sítí na bázi přepojování rámců proměnných délek (síť Frame Relay) až k sítím s přepojováním konstantních buněk (sítě typu ATM).

Podle druhu přepojování se sítě dělí na ty s přepojováním okruhů nebo krátce komutační sítě (PSTN, ISDN) a na sítě s přepojováním paketů, paketové sítě. Mezi normalizované a široce využívané paketové rozlehlé sítě patří (v pořadí vzniku a současně vzestupně podle maximálních přenosových rychlostí):

- X.25,

- Frame Relay,

- Asynchronous Transfer Mode (ATM).

Pro přechod od pomalejších rozlehlých sítí k ATM byla definována ještě jedna síťová služba, Switched Multimegabit Data Service (SMDS), nebo také Connectionless Broadband Data Service (CBDS). Jedná se o veřejnou paketovou službu bez spojení poskytující vysokou přenosovou rychlost (do 45 Mb/s), určenou především pro propojení lokálních sítí, pracujících rovněž v režimu bez spojení. Na rozdíl od ostatních jmenovaných typů rozlehlých sítí nebo technologií (X.25, Frame Relay nebo ATM), SMDS definuje službu, nikoli síť. Služba SMDS byla specifikována firmou Bellcore v USA na přelomu osmdesátých a devadesátých let a poprvé implementována v r. 1992. CBDS je evropská, normalizovaná varianta SMDS (ETSI, ETS 300 217). Podobnost s ATM tkví v poprvé použité konstantní délce datové jednotky, a to 53 oktetů (obdoba buňky ATM), v souladu s vrstvou AAL u ATM.

Základní charakteristiky všech typů rozlehlých sítí postavených na bázi přepojování paketů a jejich porovnání jsou uvedeny v tabulce: Porovnání charakteristik rozlehlých sítí. Vzhledem k omezenému prostoru tohoto článku jsou jednotlivé sítě popsány velmi stručně, proto pro jejich vzájemné porovnání a následnou volbu mezi nimi pro konkrétní situaci a aplikaci jsou jednotlivě shrnuty jejich výhody a nevýhody. Pouze na okraj je dobré připomenout, že všechny zmiňované typy sítí podporují jakékoli protokoly vyšších vrstev (jiná situace je v ojedinělých případech starších spojových protokolů, viz dále).

Mezi rozlehlé sítě přímo nepatří, ale pro přístup k nim nelze opomenout využití analogových spojů pro vytáčená spojení, která jsou vhodná nejen pro přístup k rozlehlé síti, ale také pro komunikaci uživatele s podnikovou sítí. Vhodná jsou všude tam, kde se nepřenášejí velké soubory, nejsou velké nároky na rychlost (do 56 Kb/s, běžněji do 33,6 Kb/s přes telefonní síť, více přes síť ISDN), ani na zpoždění. Tento typ spojení se také úspěšně využívá jako záložní pro jinou primární komunikaci po rozlehlé síti.

Veřejné vs. soukromé rozlehlé sítě

Při požadavku na komunikaci do velkých vzdáleností se lze rozhodovat mezi využitím veřejných sítí nebo budováním sítě soukromé (na rozdíl od sítí lokálních, které jsou téměř výhradně soukromé, podnikové).

Veřejné rozlehlé sítě se stávají stále populárnější v souvislosti s jejich nabídkami, vývojem, typy a technologiemi, rychlostmi přenosu a cenovou politikou. Především znamenají přesun zodpovědnosti za management sítě z podnikového síťového správce na provozovatele příslušné sítě.

Soukromé sítě využívají buď vlastní infrastrukturu, nebo pronajaté okruhy mezi datovými zařízeními, především přepínači WAN. Veškerá zařízení sítě jsou v majetku vlastníka sítě podobně jako management spojů a zařízení. Pronajaté okruhy (digitální nebo analogové), s rychlostmi běžně od 56 Kb/s do 155 Mb/s, nebývají cenově nejpříznivější. Důvodem je jejich neefektivní skutečné využití a malá pružnost v případě nutnosti změnit topologii sítě.

Každá z výše uvedených alternativ má své výhody i nevýhody, proto je třeba vzít v úvahu celou řadu faktorů (nejen pořizovacích a provozních nákladů), mezi něž patří otázky:

- jak dalece je potřeba mít nad rozlehlou sítí dohled,

- jaké jsou bezpečnostní požadavky na komunikaci,

- zda je k dispozici personál pro vybudování, údržbu a management sítě,

- jaké jsou stávající investice do datových zařízení,

- zda je třeba přísně rozlišovat mezi lokální a rozlehlou sítí, nebo lze využít určitého stupně integrace,

- pro jaké typy aplikací dálková komunikace bude využívána a jaký je vzorek provozu (objem, častost, konstantní nebo proměnný),

- jaké jsou výkonnostní požadavky všeobecně a jak se liší v jednotlivých místech, která je třeba propojit,

- jaký je počet míst pro propojení a

- jak jsou geograficky rozložena.

Co je DTE a DCE?

Než se pustíme podrobněji do jednotlivých typů rozlehlých sítí, musíme si uvědomit, že v připojování k rozlehlé síti se z hlediska funkčnosti rozeznávají dva základní typy zařízení (viz obr. DTE a DCE v rozlehlých sítích):

- koncové (datové) zařízení (Data Terminal Equipment, DTE) využívá komunikačních služeb pro vlastní činnost, která je jiného charakteru. Příkladem jsou počítače (osobní, pracovní stanice, minipočítače nebo sálové), terminály, tiskárny, specializovaná zařízení (čtečky čárových kódů, bankomaty), ale také směrovače (z hlediska rozlehlé sítě).

- ukončující (datové) zařízení (okruhu) (Data-Circuit Terminating Equipment, DCE, někdy nesprávně Data Communications Equipment) poskytuje přístup ke komunikačním prostředkům nebo je přímo implementuje. Jeho úkolem je přesouvat informace a poskytovat rozhraní mezi rozlehlou sítí a koncovým zařízením. Ukončující datové zařízení zakončuje buď telekomunikační okruh, který mění na datový, nebo datovou síť, jejíž je potom součástí. Příkladem jsou ústředny, přepínače v rozlehlých sítích, modem, terminálový adaptér.

Pojmy DTE a DCE jsou systémové a jsou důležité při řešení topologie (rozmístění a propojení částí systémů a sítí) a architektury (struktury řízení systémů a sítí).

Spojové protokoly

Zmiňme se o možných způsobech připojení k rozlehlým sítím a o příslušných spojových protokolech používaných na sériových spojích (v některých případech jsou základem komunikace na spojové vrstvě v rámci paketových sítí):

High Data Link Control (HDLC) normalizovaný protokol (ISO/IEC) vychází z firemního protokolu SDLC (Synchronous Data Link Control, IBM). Podporuje synchronní komunikaci, v plně duplexním režimu a v konfiguraci jak dvoubodové, tak vícebodové. V komunikaci rozlišuje jako jediný mezi primární a sekundární stanicí; podporuje tři přenosové režimy.

Link Access Procedure Balanced (LAPB) normalizovaný protokol (ISO/IEC) odvozený z HDLC, modifikace asynchronního vyváženého režimu (Asynchronous Balanced Mode, ABM).

Serial Line Internet Protocol (SLIP) jeden z nejjednodušších spojových protokolů, omezených na přenos IP datagramů po vytáčeném spojení se sériovým rozhraním EIA/TIA 232 připojeným na modem. Běžná podporovaná rychlost v rámci protokolu SLIP (podle RFC 1055) je 1 200 b/s až 19,2 Kb/s, ale prakticky je možná i vyšší. Protokol lze použít pro komunikaci mezi koncovými uživateli, mezi koncovým uživatelem a směrovačem nebo mezi směrovači. Vylepšením protokolu je komprimovaný SLIP (Compressed Serial Line Internet Protocol, CSLIP), který používá kompresi záhlaví TCP/IP pomocí Van Jacobsonova algoritmu (RFC 1144).

Point-to-Point Protocol (PPP) de facto normalizovaný, otevřený protokol (IETF RFC 1661, RFC 2153) vhodný pro použití v heterogenním prostředí se zařízeními od různých výrobců, protože podporuje multiprotokolové prostředí a navíc má řadu podpůrných výběrových funkcí. Protokol provádí dynamickou konfiguraci při navazování spojení (s možností autentizace, komprese apod.). PPP se skládá ze dvou úrovní:

- protokol řízení spoje (Link Control Protocol, LCP) navazuje spojení, dohaduje konfiguraci a testuje spoj. Může probíhat až ve čtyřech fázích, z nichž pouze dvě jsou povinné: navázání a udržování spojení. Další dvě, autentizace a zjištění kvality spoje, jsou volitelné a závisí na konkrétní implementaci protokolu.

- protokoly řízení sítě (Network Control Protocol, NCP) se používají jako podpora pro jednotlivé protokoly vyšší, síťové vrstvy (pro zapouzdření, adresaci apod.). Pro každou síťovou architekturu (TCP/IP, AppleTalk, NetWare apod.) existuje specifický protokol NCP (definovaný v příslušném RFC).

Síť X.25

Paketová síť X.25 (podle označení doporučení CCITT) je tvořena přístupovými protokoly: protokoly fyzické, spojové a síťové vrstvy (doporučení X.25 sice definuje síťový protokol, ale běžně se používá pro označení celé sítě). X.25 vzniklo v roce 1976, kdy neexistoval pojem vrstvové architektury a referenční model OSI, proto jeho původní architektura přímo neodpovídala vrstvovému modelu OSI (popsanému v první části tohoto seriálu).

Mezi základní charakteristiky sítě X.25 patří:

- komunikace se spojením, zajišťující bezchybný přenos paketů prostřednictvím pevných a přepínaných virtuálních okruhů,

- přenosové prostředí pro pakety libovolných síťových architektur,

- rychlost maximálně do 64 Kb/s,

- síťová adresa podle doporučení X.121,

- žádná podpora pro přenos paketů na skupinovou nebo všeobecnou adresu.

Frame Relay

Síť Frame Relay (rámcové komunikace nebo převádění rámců) je mezi rozlehlými sítěmi velmi populárním následovníkem sítě X.25, především díky vyšším rychlostem, které poskytuje. Zrychlení se docílilo odbouráním síťové vrstvy a jejích funkcí a zjednodušení práce propojovacích zařízení sítě pouze na úroveň spojové vrstvy. Mezi její základní vlastnosti patří:

- typická přenosová rychlost 64 Kb/s až 2 048 Mb/s (možná rychlost až 45 Mb/s),

- proměnná velikost rámců až do 8 189 oktetů,

- přenos po dvoubodových okruzích,

- služba se spojením po pevných nebo přepínaných virtuálních okruzích (jedno fyzické rozhraní podporuje více logických spojení),

- transparentní přenos,

- detekce chyb (bez opravy).

Frame Relay na spojové vrstvě používá bitově orientovaný protokol LAPF (Link Access Procedure Frame relay), odvozený z LAPB, resp. HDLC. Přestože řízení zabezpečení a řízení toku nezabezpečuje síť, ale koncová zařízení, má síť možnost oznámit koncovým komunikujícím stanicím problém s nízkou propustností sítě:

- dopředné oznámení o přetížení (Forward Explicit Congestion Notification, FECN) oznámení sítě přijímajícímu uživateli, že rámec byl doručen po přetíženém spojení, proto má snížit rychlost příjmu rámců. Přijímající koncová stanice (při nastavení bitu FECN) musí zkontrolovat objem příchozího provozu pokud se překročí CIR (Committed Information Rate, propustnost zajištěná sítí na základě dohody uživatele s provozovatelem), má situaci oznámit vysílající stanici pomocí BECN, aby se redukoval provoz od příjemce,

- zpětné oznámení o přetížení (Backward Explicit Congestion Notification, BECN) oznámení sítě odesílateli o přetížení sítě a o vyvolání opatření proti zahlcení. Zdrojové zařízení by mělo snížit objem vysílání k dané cílové stanici, pokud ještě nějaká data posílá.

Frame Relay je vhodné pro propojování lokálních sítí na velké vzdálenosti, nebo pro aplikace generující nárazově velké objemy dat. Naproti tomu není nejvhodnějším řešením pro přenos videa (z důvodů rámců proměnné délky) a pro aplikace citlivé na zpoždění (například přenos hlasu, který se řeší v rámci nadstavby Voice over Frame Relay, VoFR).

ATM

Asynchronní režim převádění (Asynchronous Transfer Mode, ATM) je technika přenosu buněk (konstantní délky), jejich statistického multiplexování, přepojování a směrování k adresátům po virtuálních kanálech. Pojem asynchronní však neznamená asynchronní přenos, ale nepravidelný výskyt buněk během spojení. Pojem převádění (transfer) v sobě skrývá nejen přenos, ale i přepojování. Vlastní síť se skládá z komunikačních cest mezi jednotlivými přepínači ATM. ATM definuje jak rozhraní mezi uživatelem a sítí (UNI), tak mezi jednotlivými přepínači v síti (NNI).

Základní vlastnosti ATM lze shrnout následovně:

- přenosové prostředí nabízející komunikaci se spojením a podporující vysoké přenosové rychlosti (1,5 Mb/s až 2,4 Gb/s) v plně duplexním režimu,

- komunikace po přepínaných nebo pevných virtuálních okruzích,

- garantovaná kvalita služeb (podle toho garance šířky pásma), vhodná pro různé typy přenášených informací,

- přenos datových jednotek konstantní délky 53 bitů,

- virtuální adresace, pomocí označení virtuální cesty a v ní virtuálního spojení,

- bez detekce chyb a řízení toku v rámci virtuálního okruhu.

Architektura ATM sestává ze tří vrstev:

- fyzická vrstva ATM pracuje se sledem bitů a slouží k oddělení vlivu přenosového média na operaci s buňkami, typy fyzického přenosového prostředku a přenosové rychlosti jsou velmi různorodé v rámci ATM, od 1,5/2 Mb/s přes 155 Mb/s po 622 Mb/s (vyšší rychlosti se testují);

- vrstva ATM je zcela nezávislá na přenosovém médiu a je založena na předem určených virtuálních kanálech (Virtual Channel, VC) a virtuálních cestách (Virtual Path, VP), tj. svazcích virtuálních kanálů. Kombinace virtuálních kanálů a cest se využívá pro směrování jednotlivých buněk sítí prostřednictvím dvojice jejich identifikátorů VCI/VPI (Virtual Channel Identifier/Virtual Path Identifier). Kromě "překladu" identifikátorů virtuálních cest a kanálů se vrstva ATM stará o multiplexování a demultiplexování, formátování buněk do 53 bitů délky a jejich řazení ve správném pořadí. Protokol vrstvy ATM nerealizuje potvrzování ani opravu chyb či řízení toku (s výjimkou řízení toku mezi uživatelem a sítí), protože se spoléhá na kvalitní, bezpečné a spolehlivé přenosové prostředky. Pokud dojde ke ztrátě nebo znehodnocení buňky přenosem, musí se o její opětovný přenos postarat protokoly vyšších vrstev;

- adaptační vrstva ATM (ATM Adaptation Layer, AAL) je zodpovědná za rozhraní mezi ATM a vyššími protokoly. Rozeznává se pět typů AAL, jejichž souvislost s charakterem a poskytovanými službami je naznačena v tabulce: Typy služeb ATM poskytovaných adaptačními vrstvami ATM.

ATM se často srovnává s gigabitovým Ethernetem z hlediska uplatnění v lokálním prostředí. Výkonnostně si sice tyto dva typy sítí vcelku odpovídají, ale jejich určení bylo odlišné. Gigabitový Ethernet kvůli svým topologickým omezením je výlučně lokální záležitost, zatímco ATM je naopak především technologie rozlehlých sítí, i když se všemi "doplňky" na podporu komunikace lokálních sítí se snaží o průnik do lokálního prostředí; podobně je tomu u gigabitového Ethernetu, ale obráceným směrem. I když se na první pohled může zdát, že je výhodnější využít jednu technologii, která je schopná v lokálním i rozlehlém prostředí, nemusí tomu tak být. Lokální sítě a sítě rozlehlé mají jiný charakter, jiný účel i jinou cenovou politiku. Jakékoli přizpůsobování technologie pro "cizí" prostředí s sebou nese určité nevýhody: potřebu dalších protokolů a mechanismů, nutnost zásahu do hardwaru i softwaru koncových uživatelů, potřebu zaškolování, to vše za příslušnou cenu navíc. Zatím žádná ze zmíněných technologií nezvítězila na plné čáře, protože se ještě vyvíjejí a každá má své "skalní" příznivce.

Zatím jsme se věnovali základům lokálních a rozlehlých sítí, v dalším dílu spojíme znalosti principů práce jednotlivých typů sítí s nejrozšířenější síťovou architekturou ve světě, a to TCP/IP.

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialistka na propojování komunikačních sítí (rita@ieee.org).

Výhody X.25

nejstarší, ověřená veřejná paketová síť

dostupná (geograficky i cenově)

poplatky za navázaná spojení

vysoká spolehlivost

Nevýhody x.25

nízká rychlost, vysoké zpoždění

neodpovídá integraci dat a multimediálních informací

možnost zahlcení sítě při velkém počtu účastníků

odlišnosti sítí podle různých verzí doporučení

Výhody frame relay

dobrá výkonnost (nízká režie přenosu), přenos dat ve shlucích vysokou rychlostí

schopnost přizpůsobit šířku pásma a výkonnost na vyžádání až do přístupové rychlosti, a to asymetricky

cenová politika u veřejných sítí (podle požadované a garantované šířky pásma, bez ohledu na vzdálenost přenosu)

šířka pásma na vyžádání (BoD)

pružná topologie (rozšíření sítě, správa)

Nevýhody frame relay

přenos rámců proměnné délky implicitně nepodporuje přenos informací citlivých na zpoždění

Seznam použitých zkratek

ABM Asynchronous Balanced Mode

ANSI American National Standards Institute

ATM Asynchronous Transfer Mode

BoD Bandwidth on Demand

AAL ATM Adaptation Layer

CBDS Connectionless Broadband Data Service

CCITT viz ITU-T

CSLIP Compressed Serial Line Internet Protocol

DCE Data Circuit-Terminating Equipment

DTE Data Terminal Equipment

ETSI European Telecommunications Standards Institute

ETS European Telecommunications Standard

FECN Forward Explicit Congestion Notification

CIR Committed Information Rate

BECN Backward Explicit Congestion Notification

HDLC High Data Link Control

IEC International Electrotechnical Commission

IETF Internet Engineering Task Force

ISDN Integrated Services Digital Network

ISO International Organization for Standardization

ITU-T International Telecommunications Union Telecommunications sector

LAPB Link Access Procedure Balanced

LAPF Link Access Procedure Frame relay

LCP Link Control Protocol

NCP Network Control Protocol

NNI Network to Network Interface

PPP Point-to-Point Protocol

PSTN Public Switched Telephone Network

PVC Permanent Virtual Circuit

RFC Request For Comment

SDLC Synchronous Data Link Control

SLIP Serial Line Internet Protocol

SMDS Switched Multimegabit Data Service

SVC Switched Virtual Circuit

UNI User to Network Interface

VC Virtual Channel

VCI/VPI Virtual Channel Identifier/Virtual Path Identifier

VoFR Voice over Frame Relay

VP Virtual Path

WAN Wide Area Network

Výhody atm

(garantovaná) šířka pásma na přání

integrace původních síťových struktur

pružnost, rozsah a škálovatelnost

přenosová podpora všech typů informací (data, hlas, obraz, multimédia)

adaptace jak pro WAN, tak LAN (LANE)

zabezpečení

Nevýhody atm

složitá technologie

vysoké náklady (zejména pro koncové řešení ATM v lokální síti)

pouze střední odolnost vůči chybám

Zdroje WWW

ANSI - (American National Standards Institute) www.ansi.org

ETSI - (European Telecommunications Standards Institute)www.etsi.org

IEC - (International Electrotechnical Commission)www.iec.ch

IETF - (Internet Engineering Task Force) www.ietf.org

ISO - (International Organization for Standardization)www.iso.ch

ITU-T(International Telecommunications UnionTelecommunications standardization sector)www.itu.int

ATM Forum - www.atmforum.com

FRF - (Frame Relay Forum) www.frforum.com

§§§§§


Netbanka

Vít Rosberg

c00p0285

Expanze Živnostenské banky v oblasti privátního a personálního bankovnictví otevřela široký prostor pro přípravu a realizaci systémů přímého-elektronického bankovnictví. Dalším přírůstkem do rodiny systémů přímého bankovnictví Živnostenské banky je od 5. dubna 2000 produkt internetového bankovnictví s názvem NetBanka. Ta umožňuje využívat služeb Živnostenské banky zcela novým způsobem a symbolizuje tak nový přístup nejstarší české banky ke svým klientům.

NetBanka je funkční nepřetržitě 24 hodin denně, 7 dní v týdnu. Je možné ji využívat z jakéhokoli počítače s operačním systémem Windows, připojeného k Internetu, počítač musí mít nainstalován prohlížeč.

Příprava počítače k užívání NetBanky je velice jednoduchá. Každý zájemce obdrží od Živnostenské banky dvě obálky s hesly, pomocí nichž se připojí do banky. Není tedy třeba žádné speciální instalace z CD nebo diskety či přídavného zabezpečovacího zařízení v podobě kapesní kalkulačky. Po připojení do banky může uživatel NetBanky obálky i s jejich obsahem znehodnotit.

Samozřejmostí je u NetBanky technická podpora, kterou Živnostenská banka poskytuje nepřetržitě na bezplatné "zelené" lince 0800 12 24 12. Zájemce o služby NetBanky může společně s pracovníkem banky po telefonu postupně projít krok za krokem veškeré operace potřebné k získání přístupu. Zmíněná linka funguje také jako trvalá informační linka banky, a každý zájemce se může dotázat na produkty, adresy poboček a expozitur banky, hypoteční úvěry či na produkty dceřiných společností.

Co vlastně NetBanka nabízí?

Získávání aktuálních informací o stavu na všech účtech, jež si klient zvolí, o pohybech na těchto účtech a všech vyřazených položkách (s uvedením důvodu vyřazení). Prostřednictvím NetBanky je dále možné připravovat a posílat platební příkazy v tuzemsku v korunách i v cizí měně a zakládat termínované vklady. NetBanka také obsahuje informace o kurzovním lístku Živnostenské banky a sazbách termínovaných vkladů.

Při vstupu je bezpečnost NetBanky zajištěna tzv. "přístupovým certifikátem", který je možné získat pouze prostřednictvím hesel, jež banka pošle uživateli v diskrétní obálce. Pouze s tímto certifikátem se uživatel dostane až k samotné NetBance. Musí zadat své uživatelské jméno a heslo. Při prvním přihlášení se v NetBance zobrazí pouze informace o účtech. Zasílat platební příkazy a zakládat termínované vklady je možné až po získání tzv. "podpisového certifikátu", který si každý uživatel založí sám na pevný disk nebo na disketu ve formě souboru. Do budoucna se uvažuje o využití čipové karty. Pouze s tímto podpisovým certifikátem je možné posílat platební příkazy nebo zakládat termínované vklady. Komunikace mezi uživatelem a bankou je od samého začátku spojení zabezpečena 128bitovým klíčem. Flexibilita tohoto řešení přístupu umožní každému uživateli velice jednoduše využívat NetBanku nejen na jednom, ale i na více počítačích podle jeho potřeb.

Poplatky

NetBanka představuje novou kvalitu v poskytování internetového bankovnictví v České republice. Privátní a personální klientele je služba poskytována zcela zdarma, a kromě toho Živnostenská banka klientovi účtuje výrazně nižší poplatek za provedení platebního příkazu. Poplatek za platební příkaz podaný na papírovém formuláři činí deset korun, zatímco za platební příkaz podaný prostřednictvím NetBanky klient zaplatí pouhé tři koruny. Klient by nakonec neměl platit za to, že do banky "vstupuje" přes Internet. Vždyť za přístup do kamenné pobočky také neplatí.

Na závěr

V současné době je možné NetBanku spojit s dalšími praktickými doplňky, jakým je například služba pro zasílání SMS zpráv na mobilní telefony s informací o zůstatku na účtech. Toto zasílání si klient může velice detailně nastavit.

Do budoucna se počítá s dalším rozšiřováním služeb NetBanky, například o možnost zadávat zahraniční platební příkazy, trvalé příkazy, příkazy k inkasu a další běžné operace. Klient bude také moci zasílat volné textové zprávy, které bude banka přijímat jako doporučenou korespondenci. Zákazník tak bude moci prostřednictvím NetBanky sdělit jakoukoli informaci, která je pro vzájemný vztah mezi ním a bankou důležitá.

Další vývoj NetBanky nezávisí pouze na expertech Živnostenské banky, ale především na samotných uživatelích služby, které si budou přát, se bude banka snažit realizovat.

§§§§§


Elektronické banky

Václav Větvička

c00p0286

Prudký rozvoj internetových služeb, který v posledních letech doslova zachvátil Spojené státy, pochopitelně nemohl vynechat ani oblast bankovnictví. Nejprve zvolna, jakoby na zkoušku, se některé banky začaly osmělovat a nabízet první služby. Dnes je již situace jiná a prakticky neexistuje banka, která by alespoň některé služby nenabízela on-line.

Co se děje v USA

Běžná americká banka dnes umožňuje vedle klasického kontaktu s úředníkem za přepážkou také možnost vyřídit většinu bankovních úkonů prostřednictvím Internetu. Většinou se jedná o základní operace jako je přesun peněz z jednoho konta na druhé, kontrola bankovních operací, takže si třeba můžeme ověřit, jestli se na našem kontě ukáže výběr peněz z bankovního automatu, který jsme včera provedli. Můžeme si i peníze vybrat, musíme však počítat s tím, že nám přijdou poštou až za několik dnů. V tomto ohledu tedy "klasický" způsob, spočívající v cestě do banky, bývá výrazně rychlejší. Kupodivu pomalá je i služba pomocí příkazů k placení účtů. Banky si totiž vymínily, že na provedení transakce mají 6 pracovních dnů, což je mnohem déle, nežli po Americe putuje i ten nejpomalejší dopis. Zní to nepochopitelně, ale ve skutečnosti se jedná pouze o touhu podržet o šest dnů déle vaše peníze. Výrazně rychlejší je kontrola účtů na kreditních kartách, pokud však kartu použijeme k nákupu dárku manželce nebo nedej bože milence, je lepší mít za manželku někoho, kdo nerozezná počítač od smetáku.

Internetové banky útočí

S souvislosti s tím, jak prudce vzrůstal počet zákazníků obracejících se na "své" banky prostřednictvím Internetu, se začalo uvažovat o založení webové banky. V minulém roce se však objevily i první skutečně internetové banky. Ty nemají žádné kamenné budovy, takže jejich náklady jsou v porovnání s klasickými bankovními institucemi neporovnatelně nižší. To se také projevuje v nabízených úrokových sazbách, které jsou ve většině případů zhruba o třicet až padesát procent vyšší. V prvních měsících se těmto bankám klienti příliš nehrnuli, zřejmě je odstrašoval pojem "virtuální" banky, takže se trochu obávali toho, že by se i jejich poctivě vydělané peníze mohly změnit na pouhé "virtual money". Webové stránky těchto bank brzy začaly mnohem důkladněji zvýrazňovat skutečnost, že veškeré vklady jsou u nich pojištěny naprosto stejně jako jsou pojištěny všechny vklady ve všech amerických bankách, a první klienti začali využívat nové nabídky.

Funguje to

Webové banky fungují zcela totožně jako klasické kamenné banky. Po otevření konta, samozřejmě on-line, přijde zákazníkovi domů obálka s adresou, na níž pošle šek s částkou, kterou chce na konto uložit. Do tří dnů potom obdrží e-mail se zprávou o otevření konta, a do týdne dostane šekovou knížku, patřičné kódy a debetní kartu. Tu je možno používat u všech bankomatů po celých Spojených státech, a na rozdíl od ostatních kreditních a debetních karet dokonce zdarma. Jakákoliv korespondence s bankou (což je v podstatě pouze ukládání peněz) je zdarma, neboť banky platí poštovné. A jelikož v oblasti bankovnictví panuje v dnešní Americe neobyčejná konkurence, internetové banky nabízejí i veškeré transakce zdarma. Nevýhodou je snad jen zatím podprůměrná možnost dovolat se nějakého operátora, internetové banky preferují vyřizovat jakékoliv dotazy prostřednictvím elektronické pošty.

Zabezpečení a pojištění

Všechny webové banky trvají z celkem snadno pochopitelných bezpečnostních důvodů na tom, aby jejich klienti používali browsery se 128bitovým kódováním, takže si ve vlastním zájmu musí každý zákazník předem zjistit, jakou verzi browseru vlastně používá. Otázka bezpečnosti je v podstatě první otázkou, která každého napadne. Útoky hackerů, jež nedávno dočasně ochromily řadu těch největších internetových firem, důvěru veřejnosti nijak nezvýšily. Banky jsou však pojištěny, což nemá s pojištěním vkladů nic společného. Pojistka kryje nejen "běžné" problémy jako padělané peníze, chyby nebo nepoctivost zaměstnance, ale také ztráty vzniklé při elektronickém přenosu peněz.

Spojení s bankou je zatím prostřednictvím klasického Internetu z domácího nebo služebního počítače. S předpokládaným rozvojem chytrých mobilů třetí generace, které budou mít i v podstatě neomezený přístup na Web, bude možné provádět bankovní operace i prostřednictvím mobilního telefonu.

Palmtopy na scéně

Dnešní palmtopy podobnou možnost zatím neumožňují, přístrojů s přístupem na Internet je zatím minimum, modemy jsou většinou využívány k faxování nebo maximálně ke čtení a odesílání elektronické pošty. Dokonalé palmtopy jako je třeba Palm VII sice umožňují i brouzdání po Webu, ale zatím ne po celém území Ameriky, a i v místech, kde je spojení možné, se jedná o surfování značně limitované. Je však nepochybné, že palmtopy, jejichž zatím dominantním postavením na trhu mohou chytré mobilní telefony výrazně otřást, se nedají zahanbit. Palmtopy mají v tomto ohledu jednu nezanedbatelnou výhodu, a to výrazně větší displej. Samotný Palm se pokouší ve spolupráci s Bank of America uskutečňovat bankovní transakce, nevyužívá k tomu však Palm VII, ale jeho levnější sourozence vybavené externím modemem.

§§§§§


Bankovní služby bez poboek - Bankovnictví přes Internet

Christina Woodová

c00p0823

Zkušenosti pana Kellogga

Sazby on-line bank jsou skvělé. Budou však vaše peníze v bezpečí a pořádku? Brent Kellogg se ve své kamenné bance cítil docela šťastný. Později však tento obyvatel Oregon City ve státě Oregon začal projevovat vážný zájem o nabídky internetových bank, které nabízely bezplatné vedení běžných účtů. S každým poplatkem za běžný účet, který zaplatil své místní bance, rostla jeho nespokojenost. Nakonec se rozhodl přejít k ryze internetové NetBank a vydal příkaz k automatickému proplácení svých účtů. Pan Kellogg si myslel, že je vše v pohodě.

O pár měsíců později však začaly potíže. Brent Kellogg vysvětluje: "Jeden z obchodníků mi volal, že jsem nezaplatil dvě faktury. Udělalo se mi poněkud nevolno a začal jsem obvolávat jiné obchodníky, abych zjistil, že zaplaceno nedostal ani jeden z nich. Všichni účtovali penále za moje opožděné platby." Podle Kelloggových on-line informací o pohybech na účtu to však vypadalo, že faktury proplaceny byly.

NetBank nakonec přes noc ručně vystavila šeky a zaslala je Kelloggovým věřitelům, současně s omluvnými dopisy, které vysvětlovaly, že k chybě došlo v důsledku technické závady. Do té doby však Brent Kellogg strávil hodiny telefonickými rozhovory s bankou a věřiteli. "Obávám se, že moje úvěrová historie mě vyděsila na celý život".

Kamenné vs elektronické

I banky s největší tradicí nabízejí určitou formu on-line bankovních služeb nebo proplácení faktur. Podle výzkumné firmy Jupiter Communications, on-line bankovnictví využívá deset procent amerických domácností, které jsou připojeny na Internet. V této souvislosti společnost odhaduje, že toto procento do roku 2003 vyskočí na 39. A spousta čistě internetových bank doufá, že tento obchodní trend zachytí v počátku mezi největší z nich patří atlantská NetBank (www.netbank.com), První internetová banka (First Internet Bank) v Indianapolisu (www.firstib.com), CompuBank v Hustonu (www.compubank.com) a WingspanBank.com se sídlem ve Wilmingtonu ve státě Delaware (www.wingspanbank.com). Tyto banky bez poboček poskytují stejné služby jako banky starého ražení, včetně otevírání běžných účtů, vydávání certifikátů o vkladech a kreditních karet, poskytování půjček a hypoték. (Hypotéky a půjčky je též možné získat prostřednictvím sídel, jakými jsou E-loan.com, MSNHomeAdvisor a QuickenMortgage.com.)

Můj rozhovor s panem Kelloggem se dotkl domova. Čeká mě stěhování na druhý konec země a brzy budu potřebovat hypotéku a nový bankovní účet. Byla Kelloggova nešťastná příhoda jen zcela ojedinělou nehodou, k níž by stejně tak dobře mohlo dojít off-line? Nebo je příliš brzy na to, svěřit své peníze Síti? Abych tomu přišla na kloub, hovořila jsem s bankéři, odborníky na bezpečnost, finančními analytiky a lidmi, kteří využívají on-line bankovnictví a on-line hypotéky.

Prověřte tyto transakce

Je snadné pochopit lákavost Internetu pro veškeré finanční záležitosti. Proplácení účtů a okamžité získávání historie transakcí z vaší banky je fantasticky příjemné. A chcete-li se vzdát komfortu bankovních služeb poskytovaných důvěrně známými pouličními institucemi, můžete zabodovat některými dobrými úrokovými sazbami. Stačí, když zabrousíte do sídel čistě internetových bank a uvidíte, že karty jsou rozdány dobře. Jak jsem již napsala, průměrná úroková míra v zemi činí v případě off-line běžného účtu 0,84 procenta, avšak v bance WingspanBank.com můžete například dostat 4,5 procenta a bezplatný běžný účet. To je lákavé!

Proč jsou bankovní služby na Síti levnější? "Pobočkový systém je neuvěřitelně drahý," říká D. R. Grimes, výkonný ředitel NetBank. "Budovy, lidé a zařízení, to vše představuje 50 procent provozních nákladů banky. Jsme schopni provozovat banku na Internetu a snížit tak naše náklady o 50 procent."

Vše se točí kolem peněz

Sazby a poplatky jsou samozřejmě pouze jednou stránkou věci, podle níž budete banku posuzovat rovněž musíte přemýšlet o přesnosti účtování, zákaznických službách, bezpečnosti a soukromí. Pravděpodobnost chyb v bance na Síti není vyšší než u tradičních bank. Objeví-li se problémy, internetové banky však nemusí být vždy mezi těmi, které je okamžitě vyřeší. Banky, které byly bankami před Internetem, vědí, jak dělat bankovnictví. Ještě než dojde k problémům, mají na to postupy i lidi.

Při testování takových věcí, jako jsou zákaznické služby, on-line banky, které se jevily jako nejlepší, byly provozovány velkými spotřebitelskými bankami. Síťové banky byly dobré, pokud jde o rychlé odpovídání na e-maily, ale některé z nich neměly 24hodinové zákaznické služby něco, co mnoho investorů očekává. Přesto společnost SmartMoney, jež testy prováděla, dala na první místo svého hodnocení ryze internetovou banku CompuBank.

Jim Stewart, výkonný ředitel WingspanBank.com jedné z mála internetových bank, které se oddělily od velké tradiční banky, Bank One si myslí, že bankovní služby na síti jsou mnohem pohodlnější. "Pokud si chci otevřít běžný nebo platební účet, případně obstarat kreditní kartu," vysvětluje, "stačí, když vyplním jednu přihlášku, jež je během 60 sekund schválena, rovnou dostanu číslo kreditní karty a mohu vyrazit na nákup." A to vše v době, která vyhovuje mě a nikoliv bankéři.

Avšak bankovnictví, které provozují kamenné banky, má rovněž své vlastní pohodlí. Jejich síťoví konkurenti nenabízejí místo, kam byste mohli přijít složit svůj vklad. (Místo toho musíte založit přímý vkladový účet, zaslat na něj peníze pomocí šeku nebo učinit převod z jiného účtu.) A tyto banky nemají bankomaty, takže musíte spoléhat na stroje jiných bank což obvykle znamená, že budete platit poplatky majiteli bankomatu. Pokud takový stroj navštěvujete několikrát týdně, tyto poplatky se nahromadí. Na druhé straně většina síťových bank neúčtuje vlastní poplatky za bankomaty a poskytuje slevu několik dolarů měsíčně, aby vám pomohla částečně uhradit poplatky, které jste zaplatili.

Bezpečnost Na prvním místě

Otázka, jež mi však v souvislosti se síťovým bankovnictvím vrtala hlavou, se týkala bezpečnosti: Do jaké míry je zajištěna bezpečnost všech těch osobních informací, které jsem napsala, když jsem žádala o založení účtu nebo když jsem pátrala po výhodné hypotéce? V jakém bezpečí jsou moje peníze?

Nejobvyklejším rizikem bankovnictví na Síti je důvěrnost, a jediným způsobem, jakým může bankovní nebo hypotéční broker zajistit soukromí, je šifrování dat. Samozřejmě všechny internetové banky, se kterými jsem hovořila, jakož i velká hypoteční sídla, přenášená důvěrná data šifrují.

Bez ohledu na to zůstává bezpečnost problémem. Spotřebitelé se totiž v on-line světě chovají mnohem lehkomyslněji než tváří v tvář kamenným bankám. Nejslabším místem on-line bankovnictví mohou být vlastní zvyky zákazníků. Nastavujete svůj prohlížeč tak, aby si pamatoval hesla za vás? Jestliže ano, pak někdo zlomyslný, jenž získá přístup k vašemu PC, bude schopen utratit vaše peníze dříve, než se nadějete. A chytrý hacker se může velmi rychle dostat k vašemu heslu. Většina lidí používá snadno zapamatovatelné heslo. Ale vaše heslo by mělo být spíše náhodné.

Tyto bezpečnostní hrozby stále neznamenají, že bankovnictví na Síti je mimořádně riskantní. Koneckonců, většina světových peněz putuje po telefonních linkách, a jen velmi málo z nich se v tomto procesu ztratí nebo je ukradeno.

Jste již připraveni otevřít si účet?

Navzdory tomu, jak mě vyděsili bezpečnostní experti, jsem se rozhodla začít s on-line bankovnictvím a snažím se získat on-line novou hypotéku. Jste-li připraveni udělat totéž, přijměte některá preventivní opatření:

Předtím, než půjdete na trh s jediným bajtem informace, zjistěte si něco o bezpečnostní politice sídla ujistěte se, že sídlo nebude s jakýmikoliv informacemi o vás disponovat bez vašeho souhlasu. Jakmile si otevřete účet, buďte opatrní na to, abyste se s nikým nepodělili o vaše číslo sociálního zabezpečení nebo o rodné jméno vaší matky, protože tyto informace by mohly pomoci kybernetickému zloději získat přístup k vašim účtům.

Další rada: nejprve upgradujte váš prohlížeč na 128bitovou bezpečnost (příslušný upgrade naleznete na stránkách Microsoftu nebo Netscapu). Nyní jste připraveni vstoupit do sídla poskytovatele služeb. Pokud obdržíte zprávu, že tento prohlížeč není schopen se sídlem komunikovat, pak zde prostě neobchodujte.

Banky posuzujte podle zákaznických služeb. Jak rychle odpovídají na e-maily? Jak snadno je k zastižení živá osoba? Pokud jako pan Kellogg zjistíte, že vaše účty nebyly zaplaceny, jak na to bude banka reagovat?

Web je úžasný nástroj pro nalezení dobré ceny CD nebo výhodné hypotéky. To však neznamená, že byste neměli být opatrní na to, kam posíláte peníze a s kým obchodujete.

§§§§§


Hardware


Cesta do hlubin inkoustové tiskárny - S TRYSKAMI POD KAPOTOU

Adele Dyer

c00p0119

Naprostá většina uživatelů počítačů naštěstí nemá potuchy o tom, jak to uvnitř jejich mašinek chodí, co a jak tam někde uvnitř pracuje. Ti z vás, kteří čtou PC WORLD, si již ale nemusí připadat tak špatně, jelikož po našich exkurzích do vnitřku monitoru a pevného disku se dnes podíváme na šroubky inkoustových tiskáren.

Inkoustové tiskárny nabízejí v současnosti nejlevnější a nejlepší způsob tvorby barevných dokumentů, a to jak pro profesionální, tak i pro domácí potřebu. Existují i jiné technologie barevného tisku, a některé jsou i rychlejší a kvalitnější, ale pokud hledáte rozumnou volbu mezi vysokými pořizovacími náklady a rozumnou kvalitou, pak jsou inkoustové tiskárny tím pravým.

Tento typ tiskáren lze využívat pro celou řadu tiskových úloh, ať malých či velkých. Možná, že potřebujete jen čas od času vytisknout barevné logo na pracovní dokument. Možná, že chcete ozvláštnit pracovní zprávu barevnými grafy, nebo si pouze přejete přidat k dopisu barevnou fotografii nebo obrázek. To jsou klasické příklady, pro které vám skvěle poslouží malá inkoustová tiskárna.

Nejsložitějšího využití se inkoustovým tiskárnám dostává při tisku fotografií. Místo toho, abyste posílali jednotlivé fotografie, jež si chcete zvětšit, do specializovaných laboratoří, můžete si je prostě oskenovat, zvětšit a vytisknout sami. Ohromnou výhodou je v tomto kontextu také možnost jejich úpravy s fotografiemi tištěnými doma můžete vyvádět "psí kusy", můžete je zaostřit (nebo naopak zaostřit), stříhat, kombinovat nebo pozměňovat. No, a výsledek tvůrčí práce si pak jen stiskem jediného tlačítka okamžitě vytisknete.

Pravděpodobně největším kladem inkoustových tiskáren je jejich nízká pořizovací cena. Nejlevnější produkty tohoto druhu stojí méně než tři tisíce korun, a i ty nejdokonalejší nejsou cenově nedostupné - zaplatíte za ně maximálně 10 000 Kč. Abychom uvedli tyto ceny do srovnání s jinými barevnými technologiemi, tak za barevnou voskovou tiskárnu (této technologii se říká tuhý inkoust) zaplatíte něco pod 100 000 Kč a nejlevnější barevné laserovky stojí okolo 50 000 Kč.

Tiskové technologie

Výrobci tiskáren vyvinuli během posledních let řadu různých tiskových technologií. Laserové a inkoustové tiskárny se poprvé objevily na začátku 80. let a posléze se staly nejběžnějšími zařízeními pro kancelářský provoz. Před nimi používaly tiskárny dnes obskurně vypadající způsoby tisku, jako například otáčecí kolečko (jako u elektrických psacích strojů), nebo běžnější jehličkový mechanismus.

Zařízení s otočným kolečkem tiskla celý znak, jenž se na papíře zaznamenával pomocí pásky, stejně jako u psacích strojů. Jehličkové tiskárny zase obsahují matici jehliček, které, poskládány do různých kombinací, vytvářejí znak z řady teček. Je to sice jednoduchý a praktický princip, práce s takovýmito tiskárnami však není nejpříjemnější, a to kvůli horší kvalitě tisku a zejména kvůli silnému hluku, který při tisku vydávají. I tak ale jehličkové tiskárny (na rozdíl od těch s otočným kolečkem) stále přežívají a používají se kvůli nízkým nákladům na tisk a možnosti průklepového tisku.

Laser a inkoust

U laserových a inkoustových tiskáren je tvar písmen vytvářen softwarově a na papíře se tyto znaky skládají z drobných částeček inkoustu nebo toneru. To znamená, že u takových tiskáren lze vytvořit jakýkoliv obraz, ať již to je znak nebo celostránková fotografie.

První inkoustové tiskárny spatřily světlo světa na počátku 80. let. Vynálezcem této technologie je firma Canon, která také uvedla na trh první inkoustovou tiskárnu typu "BubbleJet". Tato technologie byla, podle pověsti, objevena, když omylem jeden vývojový pracovník odložil horkou pájku vedle stříkačky naplněné inkoustem. Z té vystřelila kapka inkoustu, a zázrak byl na světě.

Původní inkoustové tiskárny tiskly pouze černobíle. Barevný tisk byl předveden až později a první exempláře barevných tiskáren měly pouze jednu cartridge, kterou bylo třeba při změně barevného tisku za černobílý vyměňovat. Nejenže byl tento způsob velice nepohodlný, ale často to byla doslova špinavá práce, jelikož z otevřených cartridgí kapal inkoust a zaneřádil vše okolo.

Pokud vlastníte inkoustovku s jednou cartridgí (stále ještě jich je v provozu dost), můžete tisknout černobílý text za pomoci barevné cartridge, ale výsledek nebude tak dobrý jako u samostatné černé. Barevná cartridge se kvalitou černého tisku může klasickému černému inkoustu pouze přiblížit v praxi pak má text barvu ne čistě černou, ale spíše šedivou nebo hnědou.

Jaké jsou nevýhody?

Inkoustové tiskárny bývají pomalejší než tiskárny laserové. To je dáno také faktem, že se inkoust musí nejprve vsáknout do papíru a poté zaschnout. Nejstarší inkoustové tiskárny neměly ještě vyřešeny problémy s vsakováním inkoustu, takže výtisky občas vypadaly jako popsaný savý papír.

Tento problém je daný samotným principem inkoustového tisku. Většina obyčejných barevných inkoustových tiskáren kombinuje na papíře kapičky čtyř barevných inkoustů CMYK: azurovou (Cyan C, purpurovou (Magenta M), žlutou (Yellow Y) a černou (blacK K). Pokud se zblízka podíváte (vemte si na to lupu, nebo spíše mikroskop) na barevný obrázek, vytištěný na inkoustové tiskárně, uvidíte řadu různých barevných teček. Lidské oko však není schopno z běžné vzdálenosti odlišit tyto tečky od sebe, takže vidí spojitou barevnou plochu. Čím menší jsou tyto kapičky, a čím jsou blíže u sebe, tím dokonalejší je tato iluze příkladem téměř dokonalého triku je pak výstup fotorealistických tiskáren.

Pro snadnější představu, jak si oko skládá obraz z množství jednotlivých teček, se podívejte na nějaký pointilistický obrázek, tvořený z řady barevných skvrn a teček. Z dálky máte pocit, že vidíte obraz, ale postavíte-li se přímo před něj, uvidíte jen nicneříkající barevnou skrumáž.

K vytvoření a přesnému nasměrování takto malých kapiček inkoustu používají tiskárny dvě různé tiskové metody: buď zahřívají inkoust, nebo pomocí krystalu vystřelují jednotlivé kapky. U obou metod se používá podobných cartridgí, jež jsou tvořeny zásobníkem pro inkoust a oddělenou hlavou pro každou barvu. Tyto hlavy se skládají z různého počtu trysek (v průměru okolo padesáti). U prvně zmíněné metody je uvnitř trysky zahříván rezistor. Ten zahřeje inkoust na teplotu okolo 100 stupňů Celsia. Při zahřívání se objem inkoustu zvětšuje a jediné místo, kudy může uniknout, je tryska, odkud směřuje přímo na papír. Inkoust je tímto způsobem zahříván a ochlazován několikatisíckrát za sekundu, takže je při jeho vývoji třeba dbát na to, aby udržel dostatečnou konzistenci.

Druhý způsob tisku, známý jako piezoelektrická technologie, používá místo rezistoru krystal. Ten je také umístěn v trysce a funguje jako válec vystřelující inkoust na papír. Poté, co se ke krystalu přivede elektrické napětí, tento změní svůj tvar a vystřelí kapku inkoustu. Tuto technologii používá jako jediný výrobce společnost Epson.

Pokud byste hovořili s výrobci inkoustových tiskáren, každý z nich by se vám dušoval, že zrovna ta jejich technologie přenosu inkoustu na papír je ta pravá a nejlepší, a že konkurence to rozhodně dělá špatně. Epson tvrdí, že zahřívání a ochlazování inkoustu představuje řadu chemických problémů při jeho výrobě, které se pak musí projevit i při tisku. Firmy využívající zahřívání inkoustu (např. Canon, Hewlett-Packard, Lexmark) zase tvrdí, že piezoelektrický způsob tisku je příliš pomalý a neumožňuje tak rychlý tisk, jako jejich technologie.

Všichni se ale shodnou na tom, že velikost a tvar kapky a její umístění na papír jsou tím nejdůležitějším faktorem pro kvalitní tisk.

Na značky

Umístit neposedné kapky inkoustu na správnou pozici na papíře není tak jednoduché, jak se může zdát. Když otevřete kryt tiskárny a chcete vyměnit cartridge, uvidíte, že její držáky jsou připevněny na tyč, po které se pohybují ze strany na stranu. Při tomto vertikálním pohybu se na papír nanáší vždy jedna barevná vrstva.

Poté, co tisková hlava přejede papír a dokončí tak tisk jedné řádky, posune jej mechanismus tiskárny o jeden řádek výše. Čím rychleji tisková hlava přejíždí papír, tím rychlejší je celkový čas, potřebný pro zpracování stánky.

Při tom, jak se trysky při tisku pohybují, však hrozí další nebezpečí, a tím je tvar kapky na papíře. Při pohybu hlavy lze jen těžko zajistit, aby vystřelená kapka dostala na papíře požadovaný kulatý tvar, a nezdeformovala se do podoby oválu. Inkoust musí mít navíc správnou hustotu a konzistenci, jinak se při nárazu na papír rozstříkne do stran. S těmito problémy se však u moderních inkoustovek výrobci již víceméně vyrovnali.

Správný soutisk není jen otázkou barevných složek, ale také řádkování tiskárny. Každá řádka musí přesně navazovat na tu předchozí. V opačném případě se buď řádky překrývají (to se projevuje jako tlustší linka mezi řádky), nebo se nedotýkají a obrázek je tak "pruhovaný".

Pokud má být výtisk opravdu ostrý a nemají být vidět jednotlivé body, musí být tečky co nejmenší a musí se skládat z co nejmenšího množství inkoustu. Všichni výrobci nyní udávají objem inkoustové kapky v pikolitrech. Tyto hodnoty ale slouží spíše k ohromení nezasvěcených uživatelů, jelikož opravdové množství inkoustu, potřebného pro určitý bod, se mění a záleží spíše na povaze obrázku.

Pokud tisknete např. jednolitou černou plochu, nejvíce se vám hodí velké kapky, ale tisknete-li světle žlutozelenou barvu, potřebujete velké kapky žluté, promísené malým množstvím azurového inkoustu. Jestliže však nechcete, aby váš obrázek vypadal jako šátek Ferdy mravence, budete potřebovat tiskárnu, která dokáže vystřelovat k papíru jednou velké, ale jindy zas malé kapky.

Mistři iluze

Aby vytvořily dokonalou iluzi jednolité barvy, musí tiskárny efektivně pracovat s inkoustem, a musí jej umět přesně umístit na požadované místo papíru. Pouze přesně položené tiskové body vytvoří iluzi jednolité, nepřerušované plochy. K dosažení tohoto výsledku používají tiskárny dvou metod, zvaných dithering (vyhlazování) a halftoning (polotónování). Při vyhlazování se jednotlivé barevné body tisknou do formace, ve které je lidské oko vidí jako jinou barvu. Pokud například chcete vytisknout smaragdově zelenou barvu, budete potřebovat kombinaci všech barevných složek, tedy azurové, purpurové, žluté a černé. Polotónování je vytvářeno prostřednictvím kapek různé velikosti, pomocí nichž se tvoří světlejší a tmavší odstíny.

Když kapka inkoustu dorazí na papír, musí také zůstat na místě, na které byla namířena. Pokud se vsákne do papíru a rozpije se, bude výsledek vypadat poněkud rozmazaně. K tomu, aby se inkoust nevsakoval do papíru, se používá jak řada chemických technologií při výrobě inkoustu, tak existuje množství speciálních papírů s různým povrchem.

Papíry se speciálním potahem (které jsou dnes nezbytné pro dokonalý výstup z tiskárny) jsou nezbytné například pro fotografický tisk. Tisknout fotografie lze samozřejmě i na obyčejný papír, rozdíl v kvalitě tisku je však v jejich případě propastný.

Za všechno se platí

Ve snaze přesvědčit potenciální zákazníky o tom, že právě ty jejich produkty jsou nejlepší, vás výrobci tiskáren zahrnou řadou údajů a faktů. Jako nejdůležitější hodnotu často udávají rozlišení v dpi, tedy množství bodů, které se vejdou na plochu jednoho čtverečního palce.

Řada tiskáren nabízí rozlišení až 1 440 dpi, to však není (ani podle některých výrobců) rozhodujícím ukazatelem kvality. Mnohem důležitější je způsob, jakým se kladou na papír jednotlivé body. Každá firma má pak svou vlastní technologii, kterou propaguje například Hewlett-Packard má PhotoRet a Epson Perfect Picture Imaging System.

Tyto názvy však slouží především marketingovým cílům a nejjistější způsob, jak zjistit kvalitu tisku, je prostě jít a podívat se na obrázek vytištěný vámi vyhlédnutou tiskárnou.

Tím jsme se dostali k výběru tiskáren. Jak si v záplavě různých modelů vybrat? Za prvé se musíte sami rozhodnout, jakou tiskárnu vlastně chcete a co od ní budete požadovat. Budete chtít tisknout převážně obchodní dopisy? Potřebujete v tom případě zařízení s vysokou rychlostí? Nebo si snad představujete tiskárnu, jež bude umět tisknout překrásně ostré a barevné fotografie a ilustrace? Kolik peněz jste za ni ochotni utratit? Dáváte přednost kvalitě tisku před vysokou cenou, nebo radši pár tisíc ušetříte?

Všeobecně platí, že čím je tiskárna rychlejší a čím kvalitnější výstup poskytuje, tím je také dražší. Rychlost se měří ve stránkách za minutu (pages per minute ppm). Na rozdíl od stránkových tiskáren (jako jsou například ty laserové) však doba, za kterou je inkoustová tiskárna schopná vytisknout jednu stránku, je závislá na pokrytí stránky. V tomto ohledu je tedy bezpečnější podívat se na nějaké srovnání, při němž mají různé tiskárny za úkol zpracovat stejnou stránku. High-endové tiskárny bývají rozdělovány na výkonné kancelářské s možností fototisku a na domácí zařízení s fototiskem.

Rozdíl mezi nimi je jasný. První kategorie zvládá tisk fotografií (a jejich zpracování nevypadá špatně), je však určena pro tisk jakýchkoliv dokumentů, ať již to jsou obrázky, texty nebo grafy. Tento typ zařízení bývá o něco rychlejší než speciální fototiskárny většinou umí vytisknout přinejmenším 6 stran za minutu.

Tiskárny s fotokvalitou jsou, jak název napovídá, určeny pro tisk fotografií. Dokáží si však bez problémů poradit i s textovými dokumenty. Bývají také o něco pomalejší.

Fototiskárny běžně pracují s větším počtem inkoustových cartridgí (místo barev CMYK mají 6 nebo 7 odstínů). K vytvoření opravdu realistických obrázků používají světle purpurovou a světle azurovou barvu. Například společnost Canon používá dva odstíny černé.

Předtím, než zajdete do obchodu si ještě promyslete, jak budete využívat barevných inkoustů. Pokud jste si například vybrali tiskárnu se záměrem zpracovávat vaše firemní loga, která mají azurovou barvu, tak si radši vyberte model, jenž umožňuje výměnu samostatných barevných cartridgí. Jinak totiž budete nuceni vyhodit způlky plnou cartridge, v níž došla právě vaše oblíbená barva.

Snadno se vám může přihodit, že za inkoust a ostatní spotřební materiál utratíte během jediného roku několikrát více, než jaké byly pořizovací náklady tiskárny. Nejenže budete muset ovládnout pokušení vše tisknout na speciálním papíře a ještě s fotocartridgí, ale i náklady za obyčejný inkoust vás budou pronásledovat ve snu. V této souvislosti si dovolíme jednu poslední radu předtím, než vložíte do tiskárny papír za 30-50 Kč a spustíte fototrysky, zkuste si pro jistotu udělat náhled...

POD KAPOTOU INKOUSTOVÉ TISKÁRNY

Když otevřete vrchní kryt inkoustové tiskárny, naskytne se vám obdobný pohled. Výrobci často nalepují instruktážní obrázky tak, aby i neznalý uživatel zvládl výměnu cartridge a zbytečně nepoškodil mechanismus tiskárny. Toto jsou, z hlediska uživatele, nejzákladnější části tiskárny:

Cartridge

Bez cartridgí s inkoustem byste nic nevytiskli. Stejně jako u většiny současných tiskáren, jsou i zde dvě cartridge jedna pro černý a druhá pro barevný inkoust.

Držák cartridgí

Cartridge jsou umístěny do takovýchto držáků, které je přenášejí po šířce stránky a dostanou tak inkoust na jakékoliv místo na papíře.

Vstupní podavač papíru

Většina tiskáren má dva podavače papíru jeden vstupní a jeden výstupní. Vstupní podavač papíru by měl umět pracovat s papíry různých formátů.

10 tipů pro BEZPROBLÉMOVÝ TISK

1.Správná poloha. Umístěte svojí tiskárnu na vhodné místo. Přílišná vlhkost a teplota způsobují, že inkousty rychleji vysychají a i ostatní mechanické části se rychleji opotřebovávají.

2.Pravidelné používání. Nenechte svou tiskárnu příliš dlouho zahálet. Při delším odstavení může zaschnout inkoust a ucpat se trysky.

3.Časté čištění. Funkci čištění hlav najedete buď v přiloženém softwaru, nebo přímo na tiskárně. Pravidelné čištění hlav zabraňuje zaschnutí inkoustu a zajišťuje stabilní kvalitu tisku.

4.Pouze to nejlepší. Do tiskárny používejte pouze vhodné papíry a inkousty. Pokud vám velice záleží na kvalitě a profesionálním vzhledu dokumentu, neváhejte použít speciální papír.

5.Náhled se hodí. Pokud hodláte tisknout na drahý papír se speciálním povrchem, ujistěte se předem o správném zpracování dokumentu na zkušebním výtisku.

6.Kontrola kvality. Můžete experimentovat s jinými inkousty, ale pravidlem bývá, že nakonec jsou vždy nejlepší inkousty určené výrobcem pro daný model.

7.Dobrý výstup. Základem úspěchu je při tisku správné nastavení inkoustu a papíru.

8.Lze i šetřit. Pro náhledy nepoužívejte nejlepší kvalitu tisku. Tiskárny lze přepnout do celé řady úsporných modů.

9.Slunce škodí. Výtisky nevystavujte přímému slunečnímu záření. Některé inkousty mohou vlivem slunečního záření vyblednout.

10.Změna nastavení. Pohrajte si s nastavením tiskárny a najděte nejvhodnější kombinaci pro vaší práci.

Slovníček pojmů

Banding - Tisková technika, při níž jsou kapičky inkoustu postupně překrývány jinými a vytváří tak různé barevné odstíny.

Cartridge - Zásobník na inkoust. Sháníte-li inkoustovku, vyberte si model s alespoň dvěma cartridgemi, abyste nemuseli střídat barevnou a černou.

CMYK - Zkratka barev Cyan, Magenta, Yellow a Black, tedy azurové, purpurové, žluté a černé. Kombinací těchto barev jsou vytvářeny všechny odstíny.

Dithering (vyhlazování) - Při tomto procesu jsou barevné odstíny vytvářeny "mozaikovým" tiskem.

Dot size (velikost kapky) - tato hodnota se udává v pikolitrech. Ideální jsou tiskárny schopné měnit při práci velikost kapek.

DPI Dots per inch (body na palec) - V této hodnotě je udáváno rozlišení tiskárny. Nemusí vždy platit, že čím vyšší rozlišení tiskárna poskytuje, tím má kvalitnější výstup.

Half-toning (polotónování) - Při tomto procesu se tisk skládá z kapek různých velikostí.

Hlava - Část tiskové cartridge, ze které je vystřelován inkoust na papír. Obsahuje množství trysek.

Pikolitr - Pikolitr je miliardtina litru. V této hodnotě se udává objem tiskové kapky.

PPM (Pages per minute strany za minutu) - Rychlost, jakou je tiskárna schopna pracovat.

Rozlišení - Hodnota závisející na počtu bodů, které je tiskárna schopna vytisknout na určité ploše. Viz DPI.

§§§§§


Itanium (Merced), IA-64

Jan Žďárek

c00p0277

Je to již mnoho let, co z laboratoří společnosti Intel prosákly první zprávy o chystaném vstupu prvního křemíkového reprezentanta této firmy do světa 64bitových procesorů. Vyvolalo to velký zájem, ale našli se mnozí skeptikové, kteří tvrdili, že si na procesor s logem Intelu v této kategorii budeme ještě muset počkat. Kdo měl pravdu? Teď už je to vlastně jedno, Merced, posléze přejmenovaný na techničtěji znějící Itanium, již není prázdným pojmem. První kousky již vesele prohánějí proudy elektronů po nesčetných cestičkách, filigránsky nanesených na křemíkových plátcích.

Úvod

Jak jsme již řekli, prvním intelovským 64bitovým procesorem se má stát Itanium, dříve zvané Merced, nahrazujíce "starou" architekturu IA-32, reprezentovanou procesory řady x86. (Ačkoliv se nám název Merced líbí více, v této práci budeme respektovat rozhodnutí marketingového oddělení firmy Intel, a používat název Itanium). Přestože IA-64 již existuje v prototypech a intenzivně se chystá sériová výroba, v materiálech, ze kterých jsme čerpali, jsou mnohé údaje stále označeny jako pravděpodobné, často proto, že Intel některé detaily prostě zveřejňovat nehodlá. Upozorňujeme tedy ctěného čtenáře, že konečná verze procesoru se ještě může v některých detailech lišit od údajů zde uvedených.

Z dostupných informací se ukazuje, k jak zajímavým výsledkům lze dospět spojením riscového jádra s výhodami CISC procesorů. Design IA-64 (Intel Architecture) spočívá na Explicit Parallel Instruction Computing (EPIC), takže můžeme zapomenout na zkušenosti s předchozími známými intelovskými procesory, včetně zápisu většiny instrukcí assembleru, tak jak jsme se je učili na procesorech x86. Současný stav odpovídá více RISC procesoru než něčemu jinému, což se ale netýká množství dostupných instrukcí RISC v případě Intelu znamená nikoliv Reduced, ale spíše Rich Instruction Set. Je také vhodné uvést, že přinejmenším první série budou mít zabudovanou speciální IA-32 jednotku pro převod "starých" instrukcí na tvar proveditelný na nové architektuře, údajně bude možné i přepínání těchto dvou modů pomocí speciálních instrukcí. Zatím o ní ale nemáme bližší informace kromě jednoho nákresu, kde místo jednoho nicneříkajícího "black boxu" s nápisem IA-32 jsou boxy tři, jak můžete vidět na obrázku dole.

Zdá se ale, že můžeme Intelu věřit v tom, že jednotka IA-32 "hardwarově zajistí plnou kompatibilitu na úrovni instrukcí s předchozí řadou procesorů". O rychlosti zpracování v tomto "modu" nemáme žádné zprávy, v dalším textu již tedy tuto problematiku zmiňovat nebudeme.

Jako hlavní soupeř architektury IA-64 vystupuje velmi kvalitní procesor Alpha 21264.

Itanium

Stručně lze tento procesor popsat asi takto: superskalární výkonná jednotka může načítat a provádět v jednom cyklu až šest instrukcí rozdělených do dvou "balíčků" (bundle). Procesor využívá desetiúrovňovou pipeline, spekulativní provádění a jako novinka v IA-64 je jednotka predikátování a rotace registrů. Dynamické struktury, jako např. samostatná jednotka načítání instrukcí, neblokující cache a register scoreboarding umožňují předcházet prodlevám v pipeline zapříčiněným výpadky L1 cache. Itanium obsahuje čtyři celočíselné funkční jednotky (ALU), dvě jednotky pro zpracování čísel s plovoucí řádovou čárkou (FPU) a tři jednotky vyhodnocování skoků. Dvě ALU mohou provádět Load/Store instrukce. Podporovány jsou nejrůznější funkce s FPU a SIMD instrukce nad celými čísly, post-inkrement ukazatelů pro LD/ST instrukce a aktualizace loop counteru ve speciálních instrukcích skoku (viz sekce Rotace registrů). Také schopnost zpracovávat až tři větvení v jednom cyklu je mimořádná, většina procesorů může zpracovávat jen jedno; negativem je pak obsazení registrů sloužících k provádění predikce skoků přesto těchto registrů zbývá ještě dost i na zpracování při větvení bohatého kódu. Výrobce uvádí, že Itanium dosahuje ve špičce výkonu asi 6 GFLOPS.

Jádro IA-64 sestává z vysokého počtu registrů a výkonných jednotek, což celkový velmi působivý dojem ještě prohlubuje. Ačkoliv Itanium využívá některé již dříve známé metody optimalizace provádění instrukcí, jejich vzájemné propojení do jednoho procesoru je prozatím jedinečné, a podle všeho slibuje nejen že Intel dožene konkurenci, ale navíc ji může i snadno překonat, právě díky tomu, že spojil RISC a CISC technologie a elegantně se tak vyhnul problémům, se kterými se musí potýkat zastánci "čistých" RISC procesorů při dosahování vysokých frekvencí zpracování.

Další věcí, jež na první pohled upoutá, je dramatické prohloubení propojení a spolupráce mezi kompilátorem a procesorem. Např. pro zvýšení výkonnosti hardwaru oproti RISC a x86 technologii je přenecháno řízení nad predikcí skoku na kompilátoru, což umožnilo, že procesor zpracovává pouze ty skoky, které vyžadují dynamickou predikci. Také se využívá vlastnost moderních kompilátorů tzv. plánování instrukcí (scheduling) tyto údaje jsou odesílány přímo procesoru, v němž tak odpadla příslušná plánovací logika. Flexibilita je ale vykoupena značným zesložitěním kompilátoru, dá se však říci, že oprava chyb kompilátoru je jednodušší než jakékoliv změny v hardwaru. Tato vlastnost jistě též přispěje v boji s konkurencí, jak ale uvidíme v dalším textu, procesor je v mnoha velmi zásadních ohledech plně odkázán na správnou práci kompilátoru.

Organizace paměti

IA-64 definuje jeden jednotný, lineární adresový prostor. Jeden znamená, že instrukce i data sdílejí stejný rozsah paměti. Jednotný znamená, že v paměti se nenalézají oblasti, které by měly předdefinovanou funkčnost. Konečně lineární znamená, že adresový prostor neobsahuje segmenty, tj. je spojitý. Z definice také plynou požadavky na to, aby procesor pracoval s alespoň 54 bity virtuální adresy a 32 bity reálné adresy.

Itanium implementuje 54bitovou virtuální adresu (51 adresních bitů + 3 bity indexu regionu) a 44bitovou fyzickou adresu. Registr ID regionu je 18bitový, což je nejméně, kolik IA-64 povoluje. Architektura též vyžaduje alespoň 16 registrů na ochranné klíče o šířce ID regionu, Itanium má 16 těchto registrů s šířkou 21 bitů. Podporováno je stránkování paměti s velikostí stránky od běžných 4 KB až do 256 MB. Přístup k paměti je povolen pouze přes explicitní použití registrů instrukcemi load a store. Procesor podporuje jak 64-, tak i 32bitové ukazatele, navíc jako novinka se zavedla možnost používat zápis dat nejen na "intelech" běžného typu little-endian, ale i big-endian. Některé operační systémy, o jejichž provoz Intel stojí, jej totiž používají (používá se např. na procesorech Motorola). K instrukcím se přistupuje vždy v režimu little-endian, pouze jsou-li data referencována jako big-endian, objeví se takto v registrech.

O paměťovém podsystému procesoru Intel mnoho přesných informací neuvolnil, ale předpokládá se, že na čipu jsou dvě 16 KB L1 cache odděleně pro instrukce a pro data s přístupovou dobou asi 1,5 hodinového cyklu, které zásobuje L2 cache. L2 cache je umístěna v pouzdře s procesorem a její velikost je 256 KB, je schopna dodávat do L1 256 b za jeden cyklus. Jak datová L1, tak L2 cache mohou obsloužit dva požadavky typu load v jednom cyklu. Load/store instrukce, pracující s čísly s plovoucí řádovou čárkou, obcházejí data cache a pracují přímo s L2, jak ukazuje obrázek. Pro snížení latence je použita metoda čtyřnásobně prokládané paměti.

Jádro je připojeno k až 4 MB velké L3 cache přes 128b sběrnici pracující na frekvenci procesoru a schopnou přenosu asi 10 GB/s. Propojení s hlavní pamětí vede přes sběrnici s rychlostí ve špičce až 4,2 GB/s (asi čtyřnásobek současných 100MHz sběrnic pro Xeon) na základní desce s čipsetem 82460GX PCIset. Desky AL460GX pro server s tímto čipsetem stojí za pozornost samy o sobě, a to nejen kvůli bohatému sběrnicovému vybavení (4F16 channel, 8PCI hot-plug 64b/66 MHz, 2PCI 64b/33 MHz atd.) , možností instalovat 1 až 4 procesory, ale i podporou pro až 64 GB realizovaných pamětí PC-100 SD-RAM (odpovídající verzi 1.2). Nakonec i deska BS460GX pro workstation s max. 2 procesory a podporou "pouhých" 16 GB RWM by nebyla k zahození. Sběrnic má též dostatek 4F16, 1AGP Pro 4, "jen" 4PCI/66 a 2PCI/33.

Registry

Itanium je v tomto ohledu samozřejmě navrženo podle filosofie RISC procesorů "dokud to jde, drž všechno v registrech". Oproti známým x86 procesorům tady došlo k jistým změnám, což nejlépe ilustruje obrázek.

Celkem je k dispozici:

- 128 celočíselných registrů s šířkou 64 b + 1 b NaT (o NaT viz sekce Spekulace), r0=0 implicitně; tyto registry jsou všeobecně použitelné (general registers)

- 128 registrů pro čísla s plovoucí řádovou čárkou s šířkou 82 b, z toho je 17 b exponent a 64 b mantisa, f0=0,0, f1=1,0 implicitně, mantisa může být užita pro uložení dvou čísel s plovoucí řádovou čárkou pro SIMD instrukce

- 64 jednobitových registrů na predikáty, p0=1

- 8 registrů skoku o šířce 64 b pro uložení adresy, b0 je Return pointer

- 128 aplikačních registrů, tyto registry mají zvláštní určení. Mnohé z nich mají v assembleru svoje jména, např. 64bitový ar65 se používá jako Loop Counter (LC) a je označován ar.lc, obdobně Epilogue Counter (EC, ar.ec). Tyto speciální registry se používají též při softwarovém pipeliningu.

Dále IP, který může být přímo čten instrukcí mov ip, měněn je i nadále pouze implicitně vykonáváním resp. načítáním instrukcí.

User Mask - množina jednobitových hodnot, sloužících pro zarovnávání v paměti a pro monitory výkonnosti a použití FP registrů. Nastavený UM.be bit určuje, zda procesor bude pracovat s daty tvaru big-endian.

Current Frame Marker - popisuje současný stav rámce registrového zásobníku všeobecných registrů a FR/PR rotaci, obsahuje také tři hodnoty registrů rotační báze.

Registry CPUID a n registrů pro monitorování výkonnosti.

Registrů informací o procesoru bude alespoň pět:

Horních 75 % registrů může rotovat obecné i floating point registry r32-r127, f32-f127, predikátové p16-p63, podle vzorce virtuální registr = fyzický registr registr rotační báze (RRB).

Soubor instrukcí IA-64

Základní instrukční typy

- Instrukce práce s pamětí, přesuny operandů

- Instrukce pro práci s jednoduchými celými čísly, logické, případně SIMD instrukce

- Instrukce pro práci s celými čísly, multimediální operace (SIMD)

- Instrukce pro práci s čísly v plovoucí řádové čárce (normální i SIMD)

- Instrukce skoku

Tříd instrukcí je mnoho: logické operace (and), aritmetické (add), srovnávací (cmp), posuvy a rotace (shl), multimediální (padd), větvení (br), větvení řídící vykonávání cyklu, zpracování čísel v plovoucí řádové čárce (fma), to samé jako SIMD (fpma), operace přístupu do paměti a management cache.

Instrukce jsou načítány jako "balíček", což představuje 341 bitů v instrukčních slotech, 5 bitů na šablonu. Jeden z bitů v šabloně představuje "Stop", tj. značku ukončení bloku.

Šablony

Šablona rozhoduje o namapování instrukcí z instrukčních slotů do prováděcích jednotek. Povoleno je 122 základní kombinace (z 32 možných) v sudých číslech není stop bit, v lichých ano.

Balíček je základním kamenem pro instrukční paralelismus, je to základní jednotka, na kterou se odkazuje Instruction Pointer (IP u Intelu, běžně PC Program Counter, v ČSN 36 9001 zvaný programový registr), základní jednotka, kam se provádí větvení programu. Instruction Pointer je dlouhý 64 b a má vždy hodnotu zarovnanou na délku balíčku, tj. po 16 B a nejnižší 4 b má tedy vždy nulové. Při vykonávání 32bitových instrukcí je ale v IP nulami rozšířená 32bitová virtuální lineární adresa vykonávané instrukce. Protože 32b instrukce jsou zarovnávány po slabikách, zmíněné 4 bity v IP musely být zachovány.

Aktuálně prováděný blok kódu může být větší (ve dvou balíčcích paralelně, případně delší) nebo menší než velikost balíčku. V každém balíčku by měla být jen jedna operace s čísly s plovoucí řádovou čárkou, důvod a další informace viz sekci Vykonávání instrukcí.

Zápis instrukcí

Syntaxe:

[(qp)] operátor[.doplňkové určení] r1cíl=r2zdroj[,r3,...,rn[,immediate1,...]]

- povolená pořadí operandů se liší pro jednotlivé instrukce a qp znamená predikát.

Instrukce jsou z pohledu programátora nadále prováděny sekvenčně, kompilátor ale rozděluje instrukce do bloků, které nemají žádné konflikty typu write after write, read after write apod. Jednotlivé bloky jsou odděleny značkami "Stop". Programátor ve vyšších programovacích jazycích se o ně naštěstí při zápisu zdrojového kódu nemusí starat vůbec. V kódu napsaném v assembleru je ale možné konce bloků explicitně vynutit zápisem dvou středníků, což jsme učinili i v následujícím výpisu. Explicitní zápis konce bloku se doporučuje používat jen výjimečně, navíc pokud kompilátor objeví datovou závislost, tak stejně klepne programátora přes prsty a kód nepřeloží.

Zápis mnoha instrukcí je pro pamětníky assembleru pro x86 novinkou. Všechny instrukce musí mít kompilátorem dodaný kvalifikační predikát. (IA-64 používá plně predikátový model viz sekce Predikátování.) Komentáře jsou v assembleru uvozeny dvěma lomítky //. Změn je však ještě daleko více.

Například:

(p0) cmp.gt p2,p1=r1,r6

(p0) sub r4=r1,r6

;;

(p0) add r4=r4,r1

(p1) add r6=r6,r34

(p2) br Trgt1

;;

(p0) add r4=r4,r6

V tomto kódu se nejprve vypočtou hodnoty predikátů p1 a p2. Predikát p2 se uplatní tak, že podle jeho hodnoty se buď skočí na dané návěští, nebo bude tato instrukce ignorována a místo skoku bude k registru r6 bude přičtena hodnota z registru r34. Predikáty p0 nebudeme již v dalších výpisech uvádět, protože znamenají nepodmíněné provedení příslušné instrukce a kompilátor je doplňuje při překladu automaticky.

Celý proces zápisu kódu, tak aby byl zpracovatelný na IA-64, je ale ještě trochu složitější. Aby procesor věděl, jak nakládat s instrukcemi, musí je nejprve dekódovat, to ovšem nějaký čas trvá. Konstruktéři Itania proto vymysleli malý, ale velice efektivní trik procesor si nechá kompilátorem potřebné informace poslat přímo v balíčku s instrukcemi. Následující příklad obsahuje dva balíčky uzavřené do složených závorek, povšimněte si použití predikátování.

{ .iim cmp.gt p8,p9=r3,r6

(p8) sub r12=r3,r6 ld r6=[r6]

}

{ .ii_m add r6=r6,r72

(p9) add r12=r12,100 ;; // značka Stop st [r11]=r12

}

Výrazy .iim a .ii_m specifikují šablonu, m označuje instrukci pracující s pamětí, i je instrukce pracující s ALU apod. Podtržítko symbolizuje bit oznamující procesoru, že uvnitř balíčku se vyskytuje značka Stop, a za kterou instrukcí se nachází.

Itanium tedy má díky tomuto opatření přehled o tom, jaké instrukce bude v nejbližší době provádět, aniž by je bylo nutné předem dekódovat.

Příklady zajímavých instrukcí:

(p20) ld4 r15=[r30],r8 ...natáhni 4 B integer z adresy dané v r30 a proveď na ni post-inkrement o příslušný krok.

(p4) fma.d.s0 f35=f32,f33,f127 ...W = X*Y+Z, vhodné pro zpracování matic nebo grafické operace

(fms ...W = X*Y-Z, fnma ...W = -(X*Y)-Z; fpma, fpms, atd. provádějí to samé, ale jako SIMD)

(p2) add r15=r3,r49,1 ...C = A+B+1

Povoleny jsou, jak bylo i dříve zvykem, tzv. přímé operandy s různými délkami, je-li ale délka menší než 64 b, pak je provedeno znaménkové rozšíření. Oproti známé instrukční sadě x86 se objevilo mnoho nových instrukcí.

Z/do paměti lze instrukcí load/store číst 1,2,4,8 B nebo číslo typu single, double, extended, 8 (to je dlouhý integer, např. v případě násobení, nebo ukazatel). Po load se vždy provede post-modifikace ukazatele, po store nikdy. K oběma těmto instrukcím kompilátor přidává dva bity pro statickou predikci prostorové a časové lokality dané paměťové oblasti.

Standardní instrukce Load

(qp) ld.sz.ldtype.ldhintr1 = [r3], r2

(qp) ld.sz.ldtype.ldhintr1 = [r3], immediate9

(qp) ldf.fsz.fldtype.ldhintr1 = [r3], r2

(qp) ldf.fsz.fldtype.ldhintr1 = [r3], immediate9

Platné délky sz: 1,2,3,8 B

fsz: s (ingle), d (ouble), e (xtended), 8 (integer)

Platné typy: s, a, sa, c.nc, c.clr, c.clr.acq, acq, bias

Standardní instrukce Store

(qp) ld.sz.ldtype.ldhint[r3] = r1

(qp) ld.sz.ldtype.ldhint[r3] = r1, immediate9

(qp) ldf.fsz.fldtype.ldhint[r3] = f1

(qp) ldf.fsz.fldtype.ldhint[r3] = f1, immediate9

Platné délky a typy: jako u Load

Typy větvení (skoky) se také rozrostly. Např. podmíněné větvení a volání procedury (call) může být IP-relativní, kdy k IP je přičten 21bitový displacement. Dále skoky nepřímé (přes registr větvení s adresou délky 64b) nebo založené na predikátování. Dále návraty z podprogramů Return nepřímé s kvalifikačním predikátem (QP), jednoduché smyčky řízené počítadlem, modulo scheduled counted loops IP-relativní s Ar.lc a Ar.ec, modulo scheduled while loops IP-relativní s QP a Ar.ec.

Syntaxe zápisu větvení se tak poněkud rozkošatěla.

(qp) Br.btype.bwh.ph.dhtarget25 / b2

(qp) Br.Call.bwh.ph.dhb1 = target25 / b2

Branch Whether Hint (bwh):

sptk / spnt Static Taken / Not Taken

dptk / dpnt Dynamic

Sequential Prefetch Hint (ph):

few / none několik řádků

many

Branch Cache Deallocation Hint (dh):

none

clr smazat

Př.: Ar.lc se automaticky dekrementuje, není třeba obsazovat obecný registr.

/* r3 = 10*(r9+r11) */ mov ar.lc = 10 // počítadlo cyklu ve zvláštním registru ;;

loop: add r3 = r9, r11

br.cloop.sptk loop// podmínka v "počítané" smyčce

(Pokud je "tělo" smyčky delší, je nanejvýš vhodné upozornit na to příslušnou logiku: br.cloop.many.sptk loop.)

Procesor oslňuje především prací s plovoucí řádovou čárkou, neboť každá load/store instrukce může odstartovat pár double-precision load instrukcí (DP) pomocí instrukce ldfpd, a každá FPU může spustit dvě DP operace s použitím fma instrukce. Tím pádem může Itanium načíst čtyři DP operandy a zahájit čtyři DP operace v jednom cyklu (!), a ještě zbývají dva instrukční sloty na operace s celými čísly nebo větvení. Většina celočíselných instrukcí se provede za jeden cyklus. Duální FPU jsou zapojeny jako pipeline pro všechny operace, přesto ale vykonávání zabírá více cyklů, předpokládají se tři cykly pro add nebo mul. IA-64 plně podporuje formáty čísel s plovoucí řádovou čárkou podle specifikace IEEE. Intel na tomto procesoru znovu potvrzuje tradičně výbornou výkonnost svých procesorů ve zpracování plovoucí řádové čárky.

Instrukční pipeline

Pipeline v Itaniu má deset úrovní, jak ukazuje obrázek. Ze svých deseti úrovní, což je o dvě až tři úrovně kratší než u Pentia III, těží mnohé výhody, přesto je díky složitostem x86 architektury ještě o dvě až tři sekce delší než pipeline u Alphy 21264. Použito bylo též oddělení pipeline pro načítání instrukcí od pipeline na jejich provádění. To umožňuje pokračovat v načítání instrukcí i v případě, že výkonná jednotka musí čekat. Naopak výkonná jednotka může pokračovat v provádění instrukcí z fronty, i když větvení způsobilo "bublinu" v pipeline, v intelovské hantýrce resteer.

Ve frontě lze držet až 8 balíčků, tj. 24 instrukcí, což stačí na překrytí výpadků ve frontě, ale nestačí v případě špatného odhadu větvení. Začátek pipeline sestává ze tří částí, podrobnější popis zde uvedeného schématu najdeme v oddíle Predikce skoků.

Po výpočtu IP a výběru adresy v první fázi procesor ve fázi druhé načte instrukce z instrukční cache a načtená instrukce se dostane do třetí fáze. Odtud po strávení nula nebo více cyklů ve frontě jsou platné instrukce zařazeny do prováděcí pipeline, její začátek je fáze EXP. V ní jsou instrukce nejprve přiřazeny funkční jednotkám a v páté fázi je provedeno přemapování registrů, ale přístup k rozsáhlému 128položkovému poli registrů si vyžádá ještě i následující dva cykly. Nakonec je instrukce provedena s využitím DET fáze pro načtení operandů z cache nebo na provedení větvení. V poslední WRB fázi je proveden podmíněný zápis výsledků. Podrobnější popis je opět v sekci Predikce skoků.

Itanium na rozdíl od mnoha jiných procesorů (zejména riscových) neprovádí instrukce mimo pořadí, přesto ale různě dlouhé doby provádění matematických, load apod. instrukcí způsobují jejich dokončení mimo pořadí. Procesor proto obsahuje register scoreboard, který slouží k určení, zda cílový registr je používán.

Dokud žádná instrukce nepožaduje výsledek vícecyklové operace, tečou instrukce v pipeline normálně. Tok se zastaví pouze tehdy, pokud chce instrukce přistoupit k registru, který je ve scoreboardu označen jako nedostupný.

Paralelismus provádění instrukcí

Již delší dobu výrobci hledají cesty, jak zvýšit výkon mikropocesorů pomocí paralelního provádění instrukcí. Idea paralelismu na úrovni instrukcí (instruction-level paralelism, ILP) znamená zapojení více výkonných jednotek, na nichž lze určitou sadu instrukcí spustit paralelně. Pro názornost uvedeme obrázek.

Běžné programovací jazyky nepodporují přímo zápis instrukcí pro řízení paralelního provádění do zdrojového kódu. Teprve kompilátor se pokusí stávající sekvenční tok programu paralelizovat a vytvořit kód vhodně uzpůsobený pro paralelní vykonávání. Poslední podmínkou úspěchu pak je spuštění tohoto kódu na hardwaru, který může výhod paralelismu využít.

Jsou tu však některé problémy:

- instrukce větvení (tj. skoky), které zavádějí závislost na řízení

- latence (zpoždění) paměti, tj. čas potřebný k natažení dat z paměti.

Protože chybí obecně použitelné explicitně paralelní programovací jazyky, veškerá tíha uplatnění ILP spadá na kompilátor "běžného" programovacího jazyka. V IA-64 tak kompilátor hraje klíčovou roli při predikátování a spekulativním řízení při vytvoření kódu s použitím ILP.

Vykonávání instrukcí

Jelikož Itanium neprovádí vykonávání instrukcí mimo pořadí, je každé instrukci přiřazena výkonná jednotka, jakmile opustí frontu v EXP fází (viz oddíl Instrukční pipeline). Fronta posílá dva balíčky, tj. šest instrukcí, najednou. Pole určená pro šablony v každém z nich určují typy každé z instrukcí (integer, paměť, FP, apod.). Standardní instrukční sada by vyžadovala plně křížové přiřazování jednotlivých instrukcí do každé z výkonných jednotek, což by se však negativně projevilo na obsazené ploše čipu a mohlo by to prodloužit délku cyklu. Oproti tomu IA--64 povoluje pouze omezený počet platných šablon (viz sekce Soubor instrukcí IA-64). Např. instrukce pro práci s pamětí nemohou být nikdy ve třetím slotu (Slot 2), zatímco FP instrukce zase nemohou být ve slotu prvním (Slot 0).

Jak ukazuje obrázek vpravo dole, každá funkční jednotka si musí vybrat instrukci z ne více než tří možných slotů, což podstatným způsobem zjednodušuje multiplexory a směrování instrukcí vůbec.

Jak jsme se již zmínili, šablony též indikují konec každé skupiny instrukcí nastaveným bitem "Stop". Tyto skupiny plně určuje kompilátor obecně jsou to takové úseky instrukcí, které neobsahují vzájemné datové závislosti. Pokud se v šabloně vyskytne Stop, procesor jednoduše počká s vykonáváním následujících instrukcí na další cyklus. Díky této metodě se Intel vyhnul řešení složité logiky na testování datových závislostí v průběhu provádění instrukcí, na jejichž odhalování je v tradičních superskalárních procesorech vynakládáno značné množství logiky. Její složitost ale roste exponenciálně s počtem najednou zpracovávaných instrukcí. Procesor Itanium se však takto v tomto ohledu plně vydává do rukou kompilátoru.

Všechny instrukce z obou balíčků mohou být poslány ke zpracování, pokud šablona neobsahuje Stop, s výjimkou že je tato značka na konci druhého balíčku, a pochopitelně pokud se nemusí čekat na některý zdroj (registr, paměť apod.). Tento druhý případ nastává, pokud se např. musí zpracovávat více než dvě instrukce pro práci s pamětí. Instrukce neodeslaná v prvním taktu se pošle v taktu následujícím, přestože tato situace nezpůsobí zastavení instrukční pipeline, dovoluje naplnit frontu načítaných instrukcí.

Jakmile procesor natáhne a dekóduje instrukce, musí vybrat jejich operandy. Itanium podporuje registrové rámce a rotaci registrů (viz sekce Registry), proto přemapovává registry pomocí sedmibitových sčítaček v REN fázi. V další fázi (WLD) jsou přemapované adresy přesunuty do souboru registrů, k nimž je v další (REG) fázi přistoupeno. I když je hardware na přejmenovávání registrů v Itaniu relativně jednoduchý, stejně si tento proces vyžádá tři cykly; např. v Alpha 21264 nebo Pentiu III to jsou jen dva cykly. Něco z tohoto nárůstu potřebného času lze přičíst na vrub rozsáhlého vícebránového registrového pole, ale téměř prázdná WLD fáze vypadá podezřele, podobně jako pozdní přidávání do pipeline, potřebné pro dosažení požadované pracovní frekvence.

Itanium obsahuje register stack engine (RSE) pro automatickou obsluhu situace, kdy velikost registrového rámce překročí fyzickou velikost registrového pole. V tomto případě RSE pozastaví vykonávání a provede potřebné uložení/obnovení pomocí dvou paměťových portů. V budoucích IA-64 procesorech se počítá s tím, že RSE využije nepoužité paměťové pozice tak, aby provedl všechna potřebná uložení/obnovení dat ještě předtím, než budou registry potřeba konstruktéři Itania však zvolili jednodušší variantu. O použití RSE více v oddíle Rotace registrů.

Predikce skoku

Protože špatný odhad skoku znamená ztrátu devíti cyklů, Itanium se, podobně jako všechny ostatní moderní procesory, musí snažit za každou cenu těmto chybám vyhnout. Naprosto zásadní vlastností IA-64 je možnost eliminovat mnohá větvení pomocí jejich předpovídání (predikování), které dovoluje úplně předejít možnému chybnému odhadu. Itanium ale nezanedbává ani ty varianty větvení, které nejsou eliminovány. Pro jejich přesnou předpověď jsou užívány i některé dosud nepoužité metody.

První je instrukce predikce skoku (BRP), kterou kompilátor může použít tak, aby se procesor přesněji dozvěděl, jaké má předpokládat větvení, a jak přednačíst příslušné cílové instrukce. BRP dodává adresu nadcházející instrukce, její predikovanou cílovou adresu a "důležitost" větvení spolu s dalšími pomocnými údaji pro předpovídání.

BRP je implementována pomocí čtyř registrů (target address registers, TARs), které uchovávají cílové adresy naposledy použitých BRP instrukcí s nejvyšší prioritou. Každý TAR také uchovává adresu samotné BRP instrukce. Jakmile se program counter (IP) setká s jednou z těchto adres větvení, cílová adresa je v následujícím cyklu zapsána do instrukční cache. Takto tedy až čtyři jednotlivá větvení mohou dosáhnout svého provedení za nula hodinových cyklů procesoru.

Druhá možnost je přesměrování (resteer) načítaného proudu instrukcí ve FET fázi (viz sekce Instrukční pipeline a obrázek fronty načítání instrukcí).

Zde je implementován konvenční predikovací mechanismus využívající

- osmipoložkový return stack buffer (RSB), sloužící k predikci návratů z podprogramu,

- 512položkovou branch history table (BHT),

- 64položkovou branch target address cache (BTAC),

používán je však jedinečným způsobem.

Na rozdíl od dalších RISC i CISC procesorů IA-64 poskytuje staticky predikovanou "nápovědu" k určení snadno odhadnutelných větvení, která nemají a dokonce nesmí být ukládána do BHT. Takže ačkoliv BHT v Itaniu je daleko menší než třeba v Alpha 21264 nebo Athlonu i dalších mikroprocesorech, může dosáhnout podobné efektivity zaměřením se pouze na ta větvení, která vyžadují dynamické předpovídání.

BHT má stupeň asociativity čtyři a používá dvouúrovňový PA algoritmus. (Obdoba postupu známého z nových Pentií.) Každá položka vybraná s použitím adresy větvení sleduje čtyři naposledy použité případy větvení, do příslušného posuvného registru je vkládána 1 nebo 0 podle toho, zda se skok provedl nebo ne. Tato položka indexuje jednu ze 128 tabulek vzorů (jedna na sadu). Šestnáct položek v každé tabulce vzorů používá standardní dvoubitový vratný čítač na predikování směru větvení, tj. dva stavy čítače indikují, že se skočit má, dva že nemá. Stav jednoho z čítačů je modifikován při každé instrukci větvení. Celková velikost paměti potřebná pro BHT je tedy asi 20 Kb.

Druhá, menší BHT se používá pro větvení na více míst. Tato 64položková struktura používá stejný algoritmus, ale udržuje si tři history registry na každou položku, kterou je balíček. Provádí výběr typu "najdi první vybranou" k poskytnutí první predikované použité adresy, nebo indikuje, že žádná z predikovaných nebyla vybrána.

Kompilátor umisťuje adresy přímo do BTAC pomocí BRP instrukcí. Větvení, které je zaznamenáno v BTAC nebo v RSB (návrat), ihned zařadí správnou cílovou adresu do pipeline, čímž vzniká jednocyklová díra (tzv. bublina) v načítaném proudu. Pokud je ale načítací fronta naplněná, tj. je napřed před prováděcí, pak nedojde k žádnému zpoždění (základní výhoda oddělení front). Pokud BHT predikuje, že dojde k větvení, ale menší BTAC neobsahuje cílovou adresu, pak tato musí být spočítána později pomocí jednoho nebo dvou adresových kalkulátorů (BAC).

Jiná možnost vzniku bubliny nastává ve dvou situacích. BAC1 např. může spočítat cílovou adresu skoku ve třetím slotu každého balíčku. Převážná většina šablon klade skok právě do třetího slotu, takže BAC1 může spočítat většinu adres skoku. Pokud ale nebyl směr větvení předpovězen podle BHT, BAC použije statickou predikci, jež je zakódovaná do každé instrukce větvení. BAC1 též obsahuje logiku, která sleduje loop counter (LC) registr a může obejít zpoždění dané nyní již chybnou adresou čtenou z TARů, pokud LC signalizuje konec smyčky. Tyto situace způsobí dvoucyklovou bublinu. A konečně, BAC2 může spočítat cílovou adresu skoku v každém slotu, je-li ale tato jednotka v EXP fázi použita, pak to způsobí třícyklovou bublinu.

Ve většině případů tyto bubliny nezpůsobí zastavení práce výkonné jednotky, ale je pochopitelně nutné, aby načítací pipeline byla plná, pokud požadujeme pokrýt i celkem vzácně se vyskytující třícyklovou bublinu.

Jiný případ, než jsou důsledky výše popsaných akcí, je špatný odhad cílové adresy. V této situaci dojde k zastavení výkonné jednotky, to jest pokud se v DET fázi (viz sekci Instrukční pipeline), kdy dochází k vyhodnocení podmínek, vyhodnotí podmínka větvení jinak, než bylo předpokládáno, a musí se počkat zmíněných devět cyklů procesoru, než se instrukční fronta znovu naplní. To je ovšem situace, kvůli které se všechna výše uvedená opatření dělají, naštěstí k ní ale (alespoň podle údajů výrobce) nedochází příliš často.

Predikátování

Všechny IA-64 instrukce jsou vykonávány podmíněně, podle obsahu jednoho z 64 jednobitových predikátových registrů. Jelikož je k dispozici dostatek funkčních jednotek, Itanium prostě provádí všechny instrukce v EXE fázi, a případně jejich výsledky zruší v DET fázi, kdy se uplatní hodnota z predikátového registru.

Zrušení instrukcí dříve by sice vedlo k vyloučení některých konfliktů v přístupu ke zdrojům, ale znamenalo by to dřívější přístupy k predikátovým registrům, což by mohlo narušit plynulý pipelining. Místo toho Itanium čte hodnotu predikátu společně s ostatními operandy a předá je dál příslušným logickým obvodům. Designéři si dali práci se zabráněním zdržování chodu pipeline kvůli instrukci, která má být později zrušena. Pipeline se v normálním případě musí zastavit, pokud instrukce potřebuje data, která ještě nejsou k dispozici, ale pokud je instrukce predikátována jako neplatná, pak je tomuto zdržení zcela zabráněno, je-li příslušný predikát včas předpočítán v registrovém poli. Pokud musí být predikát předán z předchozí EXE fáze, pak je zdržení jen jeden cyklus, případně dva, závisí-li výsledek predikátu na porovnání čísel s plovoucí řádovou čárkou (fcmp).

Než budeme pokračovat, zmiňme alespoň krátce takzvanou závislost na řízení (control dependency); to znamená, že provedení instrukce závisí na vyhodnocení směru větvení. Druhý typ je datová závislost (data dependency), kdy požadovaná data mohou být modifikována předchozími instrukcemi. Obecně taková závislost brání vykonávání instrukcí paralelně.

IA-64 vytváří podmíněná větvení pomocí predikátování základních instrukcí větvení. Architektura dovoluje kompilátoru spojit větev programu s instrukcí, která generuje predikát, což je jedna z mála datových závislostí povolených ve skupině instrukcí. Pro obsloužení tohoto případu Itanium čeká s vyhodnocením směru větvení až do DET fáze, což je jeden cyklus po vyhodnocení porovnávací instrukce v EXE fázi. Ve fázi DET procesor analyzuje až tři podmínky větvení a vybírá správnou cílovou adresu. V poměrně vzácném případě, že se tato adresa neshoduje s adresou předpovězenou načítací jednotkou, nastává zpoždění devíti taktů, jak bylo již uvedeno v sekci Predikce skoků.

Př.: Vezměme opět klasický příkaz if-then-else. Na tradiční architektuře procesor natáhne data z paměti, porovná podmínku, a tím získá výsledek potřebný pro větvení. Protože se jedná o podmíněný skok, tradiční kompilátor rozdělí kód do čtyř základních bloků. "Klasický" procesor pak vykonává tyto bloky sekvenčně a instrukce skoku jsou nepřekonatelnou překážkou pro rozvinutí ILP. Kód pro IA--64 ale jde na věc úplně jinak. Použije predikátování na nesnadno odhadnutelný výsledek if podmínky. Instrukce porovnávání generuje dva predikáty (true / false) podle svého výsledku. Then blok se vykoná, má-li predikát hodnotu true, else blok v opačném případě. Výsledkem je kód bez instrukce větvení, takže then i else blok se vykonávají paralelně. Jelikož tyto bloky se vzájemně vylučují, dvě instrukce ukládání výsledku běží zároveň, navíc ukládají na stejnou adresu. Ale predikát povolí pouze jedné z nich výsledek skutečně uložit do paměti. Druhý výsledek je zrušen. Tímto způsobem predikátování podporuje paralelismus na úrovni instrukcí odstraňováním větvení a časových ztrát při jejich případných špatných odhadech. IA-64 tak konstrukci if-then-else provádí jako jeden blok.

Ukažme si tento důležitý trik:

Podmínkový registr lze například naplnit pomocí instrukce cmp:

cmp.gt p8,p9=r3,r6

Tato instrukce zjistí, zda je r3 větší než r6. Pokud tomu tak je, pak p8 se nastaví na true, p9 na false a naopak. Toho lze výhodně použít např. při zmíněné kompilaci bloku if-then-else. Možností použití je mnoho, ale tento je pochopitelně nejnázornější. Následující kód

if (r3>r6) { r2=r3-r6;

}

else { r2=r6-r3;

}

lze přeložit jako: cmp.gt p8,p9=r3,r6

(p8) sub r2=r3,r6

(p9) sub r2=r6,r3

Tím jsme závislost na řízení převedli na závislost datovou.

Je vidět, že se takto mikroprocesor vyhne větvení, které by mohlo způsobit zpomalení programu. Mezi p8, p9 a provedením instrukce sub je vztah read after write, ovšem architektura procesoru je navržena tak, aby mohl paralelně zpracovat porovnání a další instrukce, které jsou tímto porovnáním podmíněny.

Oblíbenou částí nejrůznějších nezáživných pojednání bývají příklady "ze života", dejme si tedy také jeden takový. Ukážeme si v něm, jak implementovat příkaz switch z jazyka C pomocí sdružování instrukcí do bloků (skupin) a s využitím predikátů.

/* C kód */

switch (typ)

{ case \a\: typ=typ+10; break; case \b\: typ=typ+20; break; default: break;

}

bude po převodu do assembleru:

mov1 r1 = typ

ld4 r2 = [r1]

;;

cmp.eq p1,p2=\a\,r2

cmp.eq p3,p4=\b\,r2

;;

(p1) add r2=10,r2

(p3) add r2=20,r2

;;

st4 [r1]=r2

default::

Spekulace

Spekulativní čtení

O spekulativním provádění jsme se zmínili v předchozím odstavci, v této sekci se podíváme na spekulativní čtení z paměti (ld.s), které se snadno implementuje na hardwarové úrovni.

Pokud při provádění kódu nastane situace, že instrukcí požadovaný operand (již připravený v registru) byl změněn, vzniká výjimka. Výjimky nastavují NaT bit a jsou propagovány skrz následující výpočty. NaT Bit (Not a Thing) je přidán ke všem všeobecným registrům, pokud je jeho hodnota 1, pak je hodnota uložená v daném registru neplatná. Floating point registry používají speciální druh označení NaN, zvanou NaTVal (NaT Value), která se používá stejným způsobem pro označení neplatnosti výsledků spekulativního provedení ld pro čísla s plovoucí řádovou čárkou. V příslušných výpočtech procesor nakládá s NaT bitem jako by to byl 65. datový bit. Testovací instrukce chk.s je jednoduše podmíněný skok podle hodnoty tohoto bitu. Datová spekulace nijak nebrání průchodu výjimek, například výpadky stránek jsou obsluhovány okamžitě.

Další příklad ukazuje možnost natáhnout data z paměti před vyhodnocením větvení:

/* C kód */

int add5(int *a)

{ if (a==NULL) return (-1); else return (*a+5);

}

se dá do assembleru převést takto:

add5: ld8.s r1=[r32] cmp.eq p6,p5=r32,r0 ;;

(p6) add r8=-1,r0

(p6) br.ret

(p5) chk.s r1,return_error add r8=5,r1 br.ret ;; ...

return_error: ...// ošetření chyby, může jej generovat jak programátor, tak i kompilátor

Pro názornost uvádíme dva následující obrázky.

Dopředné čtení

Instrukce dopředného čtení (advanced load, ld.a) vkládá svoji adresu do ALAT (advanced load address table). V DET fázi dochází k testování následujících ukládacích adres proti ALAT a položky, které se shodují, jsou odstraněny. Pozdější ld.c nebo chk.a instrukce také testují ALAT, pokud je položka nalezena, procesor provede microtrap (mikropřerušení) a provede znovu příslušný load, což ale způsobí několikacyklové zdržení, protože pipeline je vyprázdněna.

Ve většině případů však testovací instrukce uspěje bez zdržení. Aby se předešlo přetížení, Itanium může provádět testovací instrukci v tom samém cyklu jako instrukci, která data používá. Pokud test selže, "používací" instrukce je zrušena.

ALAT má v tomto případě 32 položek a je indexována sedmibitovým ID registrem. Ukládá pouze podmnožinu fyzického tagu adresy, což zmenšuje požadavky na ukládací kapacitu, ale způsobuje to chybné detekce shody. Jejich množství je však malé a důsledkem je pouze znovuprovedení příslušného čtení z paměti.

Př.: Podívejme se teď, jak na IA-64 funguje dopředné čtení. Instrukce ld.a umožňuje provést potenciálně datově závislé instrukce load v předstihu. Použijeme-li tuto instrukci, musíme si výsledek naší spekulace ověřit to se dělá "ověřovací" instrukcí ld.c, jež musí být umístěna na místě původní nespekulativní instrukce ld. Pokud se obsah paměti na dané adrese od chvíle dopředného čtení nezměnil, spekulace uspěla a latence paměti se neuplatní. Pokud ale ke změně došlo, ld.c provede čtení, jako by to udělala původní "obyčejná" ld instrukce.

Příklad ukazuje typický stav funkce obdrží dva ukazatele do paměti, ale neví, zda neukazují na stejné místo. Pokud jsou oba ukazatele různé, st neovlivní následující ld a naopak, jedná se tedy o příklad datové závislosti.

/* C kód */

int foo(int *addr1, int *addr2)

{ int h; *addr1 = 4; h = *addr2; return(h+1);

}

Tuto funkci lze přeložit dvěma způsoby:

Normální provedení instrukce load

add r3=4,r0 ;;

st4 [r32]=r3

ld4 r2=[r33] ;;// regular load

add r5=r2,r3// použití načtených dat

Dopředné provedení instrukce Load

ld4.a r2=[r33]// advanced load

add r3=4,r0 ;;

st4 [r32]=r3

ld4.c r2=[r33] ;;// zde se pouze načtená data ověří!

add r5=r2,r3// použití načtených dat

Oba typy spekulativního čtení lze kombinovat, jak ukazuje příklad:

/* C kód */

if (foo2() == NO_ERROR)

{ x=*a;

}

y=x+5;

Kombinovaná spekulace vypadá v assembleru takto:

ld.sa r3=[r40]

br.call b0=foo2

mov r5=NO_ERROR ;;

cmp.eq p1,p0=r8,r5

(p1)chk.a r3,CORRECTION_CODE

adds r5=0x5,r3

Procesory RISC i x86 mohou měnit dynamicky pořadí čtení i zápisu do paměti a hlídat případné konflikty, provádějíce vlastně ekvivalent dopředného čtení. ALAT ale poskytuje hardwarově daleko jednodušší řešení tohoto problému.

Některá PowerPC či SPARC procesory používají k odstranění latence čtení hardwarově i softwarově řízené přednačítání místo spekulativního čtení. IA-64 má však díky své metodě výhodu zápisu dat přímo do registrového pole, což umožnilo zabránit prodlevám mezi čtením a následným použitím dat, navíc se podařilo lépe se vyhýbat přednačtení nepotřebných dat, která by plýtvala drahocenným místem v cache. Itanium implementuje tyto důležité vlastnosti s minimálním množstvím složitého navrhování příslušných hardwarových struktur.

Rotace registrů

Rotace integer registrů slouží k vytvoření "registrového zásobníku".

Na IA-32 se s procedurami pracuje takto:

Procedure A call B

...

Procedure B

// musí se uložit současný stav registrů

...

// před návratem se musí obnovit do registrů původní stavreturn

A na IA-64?

Procedure A call B

...

Procedure B alloc // nemusím se zdržovat ukládáním

...

// ani obnovováním stavu

return

Podívejme se na toto téma podrobněji: efektivní zpracovávání smyček je jedním z klíčů podmiňujících výkonnost jakékoliv počítačové architektury. Pochopitelně zpracovávání smyčky jako jednoduchého větvení vede k dost mizerné výkonnosti, IA-64 proto poskytuje zvláštní podporu vlastnosti rotace registrů.

Větvení obecně zabírá čas, ale pokud kompilátor zná dopředu o jaký typ větvení se jedná, může se vzniku mnoha typů větvení zabránit jednoduchým opakováním kódu příslušné smyčky, dvakrát, čtyřikrát i víckrát, což umožní zvýšit paralelismus kódu. Celá technika se nazývá "rozbalení" smyčky a není to žádná novinka, podporuje ji většina RISC architektur.

Provádění smyček

Ani toto řešení není tak snadné, jak by se snad zdálo z prvního pohledu. Problém s jednoduchým rozbalením smyčky spočívá v neúnosném nárůstu délky programového kódu. V IA--64 se proto objevilo zajímavé řešení, zvané právě rotace registrů. To umožňuje řazení smyčky do pipeline s optimální efektivitou a bez nárůstu objemu kódu.

Jak registry, tak predikáty mohou rotovat podle řízení stanoveného kompilátorem. Celá operace probíhá tak, že v každém kroku rotace je např. hodnota z r32 postoupí do r33, z r127 do r32 (proto rotace), podobně se mohou posunout predikáty. Díky tomu lze provést kód ve smyčce a výsledky jsou automaticky posouvány do následujících registrů. Když smyčka končí, predikáty se nastaví na nulu podle vyhrazených registrů loop count a epilog count, a smyčka je ukončena. Procesor samozřejmě nepřesouvá obsahy registrů, ale logická čísla registrů udávaná ve strojovém kódu jsou přemapovávána na jména fyzická ve fázi REN prováděcí pipeline.

Práce s registry s využitím RSE

Při provádění procedur dochází k obdobné situaci. Sada registrů je rozdělena na dvě části, a to na statickou a logickou. Statickou část tvoří registry r0 až r31, které jsou společné pro všechny procedury. Logickou část tvoří registry r32 až r127, které jsou mapovány na registry fyzické. Pokud procedura potřebuje nějaké registry pro uložení lokálních proměnných, musí si je naalokovat pomocí instrukce alloc. Procedura má rozděleny své registry na tři části, jež budeme zvát třídy (viz obrázek):

- vstupní registry (v podstatě jsou též lokální)

- lokální registry

- výstupní registry

Jednotlivé třídy registrů jsou řazeny za sebou, počínaje registrem r32. Vstupní registry procedury jsou současně výstupními registry volající procedury, takto si procedury předávají parametry. Lokální registry slouží výhradně pro pomocné výpočty. Soubor lokálních a výstupních registrů se nazývá rám.

Procedura na svém počátku provede alokaci registrů se třemi parametry, a to počtem vstupních, lokálních a výstupních registrů, přičemž vstupní registry se překrývají s výstupními registry volající procedury. Samozřejmě, že při postupu volání do hloubky může být prostor fyzických registrů brzy vyčerpán, z toho důvodu mohou být celé rámy odkládány do paměti.

Obdobně jako se u x86 na zásobník ukládají jednotlivé registry, tak u IA-64 se ukládají na zásobník celé rámce. Velký rozdíl je také v tom, že ukládání na zásobník na x86 je explicitně řízeno prováděným kódem, na IA-64 nikoliv. Vrchol zásobníku určuje registr BSP (base stack pointer). Ukládání rámce může trvat relativně dlouho, proto je prováděno asynchronně a nemůže se o něj v žádném případě starat software, nýbrž přímo jednotka RSE (Register stack engine, je popsána v odstavci Vykonávání instrukcí). Provedení instrukce alloc tedy nezaručuje, že jsou naalokované registry platné. Proto musí aplikace vždy zkontrolovat, zda jsou registry připraveny. K tomuto účelu slouží instrukce flushrs. Tato instrukce zastaví provádění programu do té doby, než je na zásobníku uloženo tolik rámců z fyzických registrů, kolik jich je třeba na splnění daného alokačního požadavku. Může ale nastat i opačný případ, kdy při návratu z procedury logické registry volající procedury ještě nejsou uloženy ve fyzických registrech. Proto byl vytvořen podobný mechanismus, kdy pro návrat do volané procedury program provede instrukci br.ret. Tato instrukce zastaví provádění programu do doby, než budou příslušné registry volající procedury nataženy zpět ze zásobníku.

Spolehlivost a další parametry

Při realizaci Itania byl kladen důraz na spolehlivost, neboť Intel plánuje nasazení tohoto procesoru i do "mission critical" prostředí, což jsou typicky vesmírné sondy, jaderné elektrárny, případně systémy zajišťující chod burzy apod. Z důvodu zachování maximální rychlosti je L1 cache jištěna paritou, stejně jako Tag L2 cache. Paritou je jištěna i příkazová / adresní část jak frontside, tak backside sběrnice. L2 Data cache a datové části obou sběrnic jsou jištěny kódem ECC. Pro L2 Data cache byl zvolen kód single error correcting, double error detecting. Pro sběrnici do hlavní paměti pak kód na detekci čtveřice sousedních chybných bitů, což je vhodné při čtení z jednoho 4 DRAM čipu. Díky použití různých metod Itanium snese relativně mnoho hardwarových chyb, což je zásadní zejména pro výše zmíněnou sféru výkonných serverů, pro něž je primárně určeno. Chyby opravené ECC způsobí pouze několik taktů prodlevy a jsou pro software transparentní, procesor může generovat také přerušení s malou prioritou pro zaznamenání chyby.

I když bude Itanium vyráběno 0,18mm technologií, stejně plocha jeho čipu dosáhne asi 300 mm2 a dodáván bude v po tepelné stránce vylepšeném plastickém pouzdře s asi 700 vývody, což si vynutila široká sběrnice do hlavní paměti. Procesor pracuje při napětí 3,3 V. Počítá se s tím, že tepelný výkon na 800 MHz bude minimálně 60 W. Ostatně prohlédnete-li si kteroukoliv prezentaci praktického nasazení tohoto procesoru, téměř vždy najdete rozsáhlé pojednání o realizaci tepelných zón ve skříni počítače i odvod tepla z bloku procesoru. Přímo na čipu má Itanium umístěny tepelné senzory. Je to pochopitelné, problém s chlazením poroste úměrně tomu, jak jej bude výrobce nutit k vysokým pracovním frekvencím. Co se týče samotných testovacích konfigurací, Intel a jeho OEM partneři zkoušejí systémy vybavené dvěma až 64 procesory.

Závěr

Procesor Itanium zásadním způsobem mění poměr mezi procesorem a kompilátorem. Řeší tak zásadní problém, před který se konstruktéři moderních procesorů dostali narůstání komplexnosti architektury v důsledku nikoliv snahy o zlepšení techniky samotných výpočtů, jako spíše pro analýzu toku instrukcí, bookkeeping pro překlad z původního sledu instrukcí na nový a zpět, a podobně.

Itanium ukazuje, že to lze řešit i jinak, ale ani v něm se konstruktéři nevyhýbají tomu vložit do hardwaru dynamické sekce, pokud jsou nutné, např. predikce skoků, předcházení prodlevám při čtení operandů atd. Implementace EPIC filosofie, predikátování a spekulativní řízení jsou velkým přínosem pro uplatnění ILP a redukci počtu cyklů při provádění kódu zpracovávajícího celá čísla.

Ze softwarové stránky je vidět usilovná snaha výrobce zajistit si maximální podporu nejen ze sféry komerčních výrobců důkazem toho je, že v současné době (duben 2000) jsou na Itaniu úspěšně otestovány čtyři operační systémy (včetně Windows a Linuxu) a některé podnikově důležité aplikace databáze, grafika.

Většina z dále uvedených operačních systémů určených pro IA-64 má plánované první "ostré" verze až někdy v druhé polovině tohoto roku, alfa-, případně beta-verze však mají v současné době snad již všichni. Na první pohled vidíme zástupce všech důležitých výrobců OS: jsou to Windows 64, HP-UX, Linux Trillian, Monterey (IBM, SCO), Modesto (Novell) a Solaris (SUN).

Ačkoliv Itanium bude mít na trhu zdatné konkurenty, jako jsou Alpha 21264, UltraSPARC-3 nebo Athlon, pokud Intelu vyjde předpoklad se sázkou na převedení některých náročných úloh na kompilátory a nasazení vysokého počtu funkčních jednotek, pak budeme svědky nové etapy směru vývoje moderních procesorů.

Doporučená literatura

Na tomto malém prostoru nelze ani v nejmenším vytvořit komplexní pohled na Itanium a IA--64. Např. jen pojednání, jak psát optimalizovaný kód pro IA-64 nebo popis programovacího modelu pro výpočty v plovoucí řádové čárce, by si vyžádalo větší rozsah tohoto článku. Domníváme se však, že skutečný zájemce sáhne po dalších zdrojích, z nichž jsme ostatně čerpali i my.

IA-64 Detailed Tutorial, CERN 1999

IA-64 Architecture Software Developer\s Manual, Vol. 1-4, Intel, leden 2000

IA-64 Assembly Language Reference Guide, Intel, leden 2000

http://developer.intel.com/vtune/cbts/ia64

http://developer.intel.com/design/IA-64/index.htm

http://www.x86.org

Monterey: www.projectmonterey.com

HP/UX: www.software.hp.com/products/

IA64/index.html

Modesto: www.novell.com/whitepapers/iw/

modesto.html

Linux: www.linuxia64.org

IEEE Computer, červenec 1998

Microprocessor Report 12,13/99

§§§§§


Grafické karty

Ivo Fiala

c00p0278

ATI Rage Fury MAXX

V současnosti nejvýkonnější akcelerátor firmy ATI.

Grafická karta ATI Rage Fury MAXX je zatím jediným grafickým akcelerátorem, který pro dosažení co největšího výkonu využívá dva čipy (Rage 128 Pro na 125 MHz) na jedné desce. Takto je dosaženo poměrně slušné "fillrate" 500 megapixelů/s. V jejích šlépějích ale brzy půjdou grafiky dalších výrobců (např. 3DfX).

Karta je osazena 64 MB operační paměti (143MHz) a pro svůj provoz vyžaduje počítač s minimálně Pentiem II/III nebo K6/Athlonem a sběrnicí AGP 2X/4X. Instalaci není třeba rozebírat, neboť nijak nevybočuje z normy a nesetkáte se zde s většími problémy. Chcete-li však z karty vytáhnout maximum, doporučuji stáhnout a nainstalovat ovladače z Internetu.

Hladkou spolupráci obou čipů zajišťuje technologie AFR (Alternate Frame Rendering). Jejím drobným nedostatkem však je dvousnímková prodleva mezi vaší akcí (otočením se nebo třeba výstřelem) a jejím zobrazením na monitoru. Zatímco např. GeForce začne renderovat snímek sestavený na základě uživatelova vstupu okamžitě po dokončení rozpracovaného snímku, u ATI je tomu jinak. Procesor, který je blíže dokončení svého snímku, začne poté pracovat na dalším (již ovlivněném vaší akcí). Druhý ale teprve dokončuje předchozí snímek, který musí být ještě zobrazen. Dá se tedy říci, že obraz je během hry neustále o jeden snímek pozadu. Většina z nás si toho ale nevšimne. Oba čipy jsou aktivní pouze v celoobrazovkovém modu 3D aplikace. Běží-li aplikace v okně nebo nevyužívá-li 3D akceleraci, o rendering se stará pouze jeden čip. Dalšího zvýšení rychlosti je dosaženo automatickou volbou barevné hloubky Z-bufferu. V případě, že aplikace nevyžaduje 32bitovou hloubku, je tento přepnut na 16bitový a tudíž i rychlejší.

Podporovány jsou všechny nejdůležitější 3D akcelerace, kromě rozhraní Glide. Vysoko taktovaný RAMDAC převodník zvládne v rozlišení 1 600 x 1 200 bodů obnovovat obraz frekvencí 90 Hz. Kvalita přehrávání DVD titulů je již tradičně špičková a ovládání přehrávače ATI DVD Player intuitivní.

Tato grafická karta nabízí vcelku vysoký výkon, jenž je ale podmíněn silným procesorem počítače. Na slabších strojích se příliš nepředvede. Nevýhodou je absence T&L akcelerace, která zatím není kriticky vyžadována, ale situace se pomalu mění. Oceníte-li špičkovou DVD reprodukci, pak vám má ATI Rage Fury MAXX jistě co nabídnout.

ASUS AGP V-6800 DeLuxe

Profesionální grafický akcelerátor, určený zejména pro náročné hry a multimédia. Navíc s výbornou výbavou.

Srdcem grafické karty ASUS je v současnosti nejvýkonnější grafický čip GeForce256. Kapacita paměti čítá 32 MB a je taktována na 150 MHz. Protože se však jedná o typ DDR (Double Data Rate), je její frekvence ve skutečnosti dvojnásobná. Karta nabízí podporu AGP 4X s funkcí Fast Writes, hardwarovou akceleraci všech 2D a 3D standardů (podporováno je DirectX 7), přehrávání DVD titulů a mnoho dalšího. Nejvyšší podporované rozlišení 2 048 x 1 536 obrazových bodů lze zobrazit s obnovovací frekvencí 75 Hz v 16bitové barevné hloubce. Zvolíte-li pravé barvy, musíte se spokojit s frekvencí 60 Hz.

S ovladači dojde k instalaci poměrně užitečných utilit, jež jsou mimo jiné schopny kartu přetaktovat a dále monitorovat. Pokud dojde například k nebezpečnému přehřátí, program vás na něj upozorní a mnohdy tak předejdete pádu systému. Z dalšího softwaru je potřeba zmínit ASUS DVD Player, který přehraje i formát MP3 a podporuje zvuk Dolby Digital. Dále v balení naleznete aplikaci Ulead VideoStudio pro editaci a nahrávání videosekvencí do počítače. Poslední tři CD-ROM disky nesou plné hry Drakan, Rollcage a také dalších 12 demoverzí her. Součástí dodávky jsou i 3D brýle. Ty byly již popsány v časopise GameStar a fungují na principu zatmívání jednotlivých očí pro vytvoření iluze 3D obrazu.

ASUS AGP V-6600 DeLuxe

Slabší verze grafické karty ASUS AGP V-6800.

Zde není moc příležitostí k popisu. Software, vybavení a karta jsou prakticky identické s předchozím modelem. Opět zde naleznete spoustu softwaru, kabeláže a 3D brýle. Jediný zásadní rozdíl spočívá v paměti, která má sice stejnou kapacitu, ale pracuje pouze na 150MHz SDR (Single Data Rate). I zde se jedná o výkonný akcelerátor, jenž je určen pro náročnější a majetnější uživatele.

Abit Siluro GF256

Profesionální grafický akcelerátor, vybavený mimo jiné také výstupem obrazu pro digitální plochý displej.

Tato karta je vybavena grafickým procesorem GeForce256 na 120 MHz. Instalovaná paměť 32 MB je typu SD-RAM a běží na frekvenci 166 MHz. Použita je technologie SDR (Single Data Rate). Nebude-li vám stačit tento výkon, lze pracovní frekvence ještě zvýšit přetaktováním, které můžete pohodlně provést dodaným programem Graphic Max. Procesor je chlazen aktivním větráčkem a v testu byl schopen pracovat i na 150 MHz. Taktování však provádíte na vlastní nebezpečí, na což vás upozorní i zmíněná aplikace.

Karta nepostrádá podporu AGP 4X s funkcí Fast Writes, 32bitové barvy, Z/Stencil buffer, anizotropické filtrování, T&L akceleraci, cube environment mapping a další vymoženosti. Díky vysoké frekvenci (350 MHz) RAMDAC převodníku se můžete kochat rozlišením 2 048 x 1 536 bodů při stále slušné obnovovací frekvenci 60 Hz. Dále můžete využít zmíněný DVI výstup obrazu pro digitální plochý displej (do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů), nebo S-Video konektor pro připojení televizoru atp. Podporovány jsou normy NTSC i PAL. Aplikace a hry, které pracují ve 3D režimu, mohou využít akceleraci Direct3D a OpenGL ICD. Kvalita reprodukce DVD titulů je výborná díky hardwarové podpoře MPEG-2 a motion compensation.

Tento grafický akcelerátor směřuje do pole náročnějších uživatelů, a příliš z něj nevybočuje výkonem ani výbavou.

Aopen 3D Navigator PA300

V našem žebříčku ojedinělá karta, osazená procesorem SiS.

V krabici s Aopen 3D Navigatorem naleznete kromě třech CD-ROM disků a manuálu také 3D brýle, které fungují na stejném principu jako u výše uvedených karet ASUS. Hlavní procesorovou jednotku tvoří poněkud netradičně čip SiS300, pracující na frekvenci 143 MHz. Paměť má kapacitu 16 MB. Čip SiS300 podporuje motion compensation pro přehrávání DVD titulů, MPEG-1 a 2, DirectDraw, Direct3D i OpenGL. Akceleraci T&L zde budete jen těžko hledat, protože ovladače podporují DirectX verzí 6.0 a 6.1. Čipu nečiní žádné potíže zobrazení 32bitových barev a nabízí i 32bitový Z-buffer a 8bitový Stencil buffer. Textury mohou mít maximální velikost 2 048 x 2 048 bodů.

Obraz nemusí být nutně sledován pouze na monitoru počítače. Využít můžete i S-Video a cinch výstupy. Podporováno je také "multi-monitor" zobrazení Windows, kdy lze plochu rozložit na více obrazovek. Před zasunutím karty do AGP (2X/4X) sběrnice je potřeba nastavit jediný jumper a zvolit formát výstupu obrazu mezi PAL a NTSC. RAMDAC převodník tiká frekvencí 350 MHz a podporuje tak maximálně rozlišení 1 920 x 1 440 bodů při použití 256 barev a obnovovací frekvence 60 Hz. Ergonomická frekvence je dostupná až od režimu 1 600 x 1 200 bodů opět ve 256 barvách 85 Hz. Při použití 16bitových barev činí maximální frekvence 70 Hz.

Grafická karta, která je svým výkonem ve 3D aplikacích zhruba srovnatelná s konkurenčním TNT2 firmy nVidia. Doplňující výbava je bohatá, ale trpí (např. 3D brýle) drobnými neduhy.

Diamond Viper II

Grafická karta založená na čipu Savage 2000.

Čip Savage2000 firmy S3 před nedávnem po dlouhých odkladech konečně spatřil světlo světa. Mladší konkurent GeForce však zatím není to pravé ořechové. Jedna z nejočekávanějších funkcí podpora T&L se v něm sice objevila, ale dosud není podporována ovladači, a tudíž je prakticky nevyužitelná.

Akcelerátor je osazen 32 MB paměti SD-RAM. Převodník RAMDAC je taktován na 350 MHz, což zajišťuje ergonomické obnovovací frekvence obrazu i ve vyšších rozlišeních. Při maximálním nastavení 2 048 x 1 536 bodů lze dosáhnout 60 Hz. Z-buffer pracuje ve 32bitové barevné hloubce. Implementována je také komprese textur S3TC.

Instalace probíhá zcela standardně v rámci PnP. Před zasunutím karty do AGP slotu je ale třeba nastavit režim AGP portu (2X/4X). K tomu slouží jeden jumper na kartě. Pro dosažení co nejlepšího výkonu opět doporučuji stáhnout si nejnovější ovladače z webové stránky Diamondu.

Tento grafický akcelerátor Diamondu je poměrně výkonný, ale trpí drobnými neduhy v podobě občasných nepřesností a chyb grafiky ve 3D režimu. Co se 2D zobrazení týče, zde můžete čekat jen kvalitu.

PowerColor Sniper2

Akcelerátor postavený na čipu TNT2 a PCI sběrnici.

Tato grafická karta se od všech ostatních v tomto měsíci hitparády odlišuje svou sběrnicí. Zasouvá se totiž do konektoru PCI a je tedy mnohem dostupnější majitelům starších strojů bez AGP portu. Při prvním pohledu na kartu nemůžete přehlédnout aktivní chladič s ventilátorem, pod nímž se ukrývá čip nVidia Riva TNT2. Moduly paměti SD-RAM dávají dohromady kapacitu 32 MB. RAMDAC převodník pracuje na frekvenci 300 MHz, což zaručuje dobrou obnovovací frekvenci 100 Hz v rozlišení 1 600 x x 1 200 bodů. Vcelku užitečná je dodávaná aplikace, která je schopna do jisté míry nahradit panel vlastností obrazovky, jejž znáte z Windows. Pomocí tohoto nástroje máte možnost přehledně nastavit obnovovací frekvence pro jednotlivá rozlišení a mnoho dalších parametrů.

PowerColor Sniper2 je plnohodnotný TNT2 akcelerátor, jenž je zajímavý především svou mutací pro PCI slot.

Pro testy byl použit počítač AutoCont OfficePro 5000 a fotografie byly pořízeny digitálním fotoaparátem Olympus C-1400L.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Stanislav Borecký, Václav Maletínský, Ivo Fiala

c00p0279

Červnové číslo našich testů přináší informace o novinkách z oblasti 15palcových a 17palcových monitorů, grafických karet a síťových tiskáren. Celkem se nám sešlo 28 zařízení z toho 8 "menších", 11 "větších" monitorů, 7 grafických karet a 2 tiskárny.

Ačkoli od minulého kola hitparády klasických monitorů s úhlopříčkami 15 a 17 palců neuplynulo až tak mnoho času, odehrála se přesto na našem trhu hezká řádka změn. Důkazem toho je i hojný počet novinek v dnešním klání, neboť téměř dvacítka nováčků pouze ve dvou zmíněných kategoriích je stav nevídaný. Všechny testované monitory pak postihuje i aktuální vývojový trend v podobě neustálého poklesu cen.

Z hlediska budoucnosti je však v tabulkách hitparád monitorů daleko závažnější novinkou omezení maximální doby "životnosti" účastníka prozatím na jeden rok. Při dnešní dynamice vývoje se totiž zdá málo pravděpodobné, že by v původní podobě byl tentýž model monitoru na trhu delší dobu. Zároveň se tak tímto opatřením pokusíme vyřešit velký problém se získáváním informací o ukončení prodeje některých modelů, zvláště pak pokud si tyto v tabulce vedly velmi dobře a ještě i po tak dlouhé obsazovaly čelní místa. Samozřejmě je hlavní snahou udržet tabulky pokud možno co nejvíce odpovídající nabídce na trhu, přesto uváděné parametry i cenové informace vycházejí z aktuálního stavu ke dni uzávěrky testovacího kola. Není ale v našich silách zachytit případné změny, které se na trhu odehrají až po tomto termínu, a to ať se jedná s skladbu sortimentu nebo i cenové pohyby. Toto opatření se bude postupně týkat i dalších testovaných kategorií.

Dnešní kolo hitparád TOP 100 je věnováno také laserovým tiskárnám, určeným pro zapojení do počítačové sítě tedy pro větší pracovní skupiny. K testování jsme měli k dispozici novou tiskárnu společnosti Hewlett-Packard s označením HP LaserJet 8100 N. Druhým testovaným zařízením byl výrobek Kyocera FS-3750. Obě zařízení obstála při testech velice dobře, o čemž se můžete přesvědčit v naší tabulce.

V nabídce grafických karet se objevily velice zajímavé novinky, jimž vévodí zařízení postavená na grafickém čipu GeForce.

Monitory

Monitory 15" CRT

AXION CL-1570

Cenově velmi zajímavý monitor se standardními parametry.

Základními parametry s maximální horizontální frekvencí 70 kHz se řadí k současnému standardu patnáctipalcové třídy. To zaručuje ergonomickou frekvenci nad 75 Hz i při rozlišení 1 024 x 768 bodů, přičemž i v tomto režimu nabízí klasický typ obrazovky výbornou kvalitu obrazu. Ovládání je soustředěno do obrazovkového menu a skupiny tlačítek, umožňujících korekci polohy, velikosti a geometrie obrazu. Kromě toho nabízí již jen možnost pro nastavení teploty barev, a to včetně složek RGB. Tyto parametry jsou doprovázeny velmi přijatelnou cenou, která ovšem zahrnuje pouze dvouletou záruční dobou a také certifikaci jen dle normy MPR-II.

MAG 570FD

Špičková technologie obrazu Trinitron za dostupnou cenu.

I druhá z novinek patří mezi modely se standardními parametry, tedy s horizontální frekvencí 70 kHz. Vynikající kvalita obrazu, daná použitím vysoce kontrastní obrazovky Trinitron, navíc využívá i moderní "ploché" řešení. Ostrost a malá rozteč bodů dávají reálný předpoklad i pro trvalou práci v rozlišení 1 024 x 768 bodů, samozřejmě při dodržení ergonomické hranice alespoň 75 Hz. Obrazovkové menu je ovládáno jediným kombinovaným prvkem. V nabídce je kromě běžných geometrických parametrů možno ovlivňovat i teplotu barev a také potlačit moaré ve vertikálním i horizontální směru. Velmi ojedinělá je v této kategorii funkce pro zaostření ve svislém i vodorovném směru. Všechny tyto vlastnosti doplňuje ještě stále velmi zajímavá cena a rovněž splnění všech nejpřísnějších emisních a ekologických limitů.

PC VIEW PV-1512

Monitor určený spíše pro nenáročné uživatele, s příznivou cenou.

Další z novinek patří sice k cenově nejméně náročným produktům v kategorii, ale zároveň je i díky svým frekvenčním parametrům, 64 kHz v horizontálním směru, zaměřena na méně náročné uživatele. Přesto si monitor zachovává schopnost pracovat s ergonomickou frekvencí 75 Hz i při rozlišení 1 024 x 768 bodů. Obrazovkové menu a skupina tlačítek dávají v tomto případě možnost regulovat pouze běžné geometrické veličiny obrazu. Uváděné parametry doplňuje certifikace výrobku pouze dle standardu MPR-II a rovněž tak jen dvouletá záruční doba.

PREMIO S560

Monitor pro nejméně náročné uživatele, s maximálním rozlišením 1 024 x 768 bodů.

Monitor, který je svými parametry a i přes úhlopříčku obrazu 15" v mnohém příbuzný se staršími 14" modely, je určen pro nejméně náročné uživatele. Těm dokáže nabídnout maximální ergonomické rozlišení 800 x 600 bodů, což ale na druhou stranu je typickým pracovním rozlišením této kategorie. Byť je vybaven klasickou obrazovkou Delta, je schopen nabídnout výbornou kvalitu obrazu. Ovládání parametrů je přitom jako u jediného modelu ve dnešním testu řešeno bez obrazovkového menu, pouze indikačními LED diodami a skupinou tlačítek. Přesto je v nabídce kromě běžných korekcí geometrie i funkce pro potlačení moaré. Stejně jako u většiny levnějších modelů, i zde je k dispozici certifikace pouze dle MPR-II.

Premio S570

Standardní monitor své třídy s vynikající kvalitou obrazu.

Další monitor značky PREMIO již míří mezi náročnější uživatele. Na ploše klasické obrazovky Delta nabízí vynikající kvalitu obrazu a standardní frekvenční parametry. To samozřejmě zaručuje možnost pracovat s ergonomickou frekvencí nad 75 Hz až do rozlišení 1 024 x 768 bodů. Ovládání parametrů obrazu již zase řeší obrazovkové menu a skupina ovládacích tlačítek. Seznam dostupných veličin čítá kromě běžných geometrických funkcí i možnost korekce teploty barev a také funkce pro potlačení moaré. Certifikace obrazovky v tomto případě odpovídá nejen MPR-II, ale i normě TCO\95. Všechny uvedené parametry doprovází i celkem přijatelná cenová relace spolu s tříletou záruční dobou.

SONY CPD-E100

Vynikající kvalita obrazu značkového monitoru s nízkou cenou.

Monitor SONY CPD-E100 je z nové řady monitorů, která využívá výlučně ploché technologie obrazovek Trinitron. Tato zajišťuje vynikající kvalitu a kontrast obrazu. Navíc v tomto případě přistupují i nezvykle příznivé cenové relace.

Parametry monitoru jako takového odpovídají standardu třídy. Horizontální frekvence 70 kHz tedy dává možnost pracovat s ergonomickou frekvencí až do rozlišení 1 024 x x 768 bodů, a to s dostatečnou kvalitou obrazu. Nastavení parametrů je také řešeno pomocí obrazovkového menu a kombinovaného ovládacího prvku joystickového typu. Kromě všech základních parametrů lze v menu najít i funkci Zoom, korekce teploty barev a možnost pro potlačení moaré.

ViewSonic E651

Monitor pro nenáročné uživatele, nahrazující 14" modely.

První z trojice monitorů ViewSonic je zaměřen podobně jako PREMIO S560 na nenáročné uživatele, kterým je schopen nabídnout maximální ergonomické rozlišení 800 x 600 bodů. To samozřejmě odpovídá nejvyšší horizontální frekvenci 56 kHz.

Podobně jako ve většině ostatních případů je monitor řízen pomocí obrazovkového menu a skupiny tlačítek. Samotné menu ovšem zahrnuje pouze nabídky pro korekce polohy a velikosti obrazu, jeho soudkovitosti, lichoběžníkovitosti a teploty barev, ale bez samostatných složek RGB. Z hlediska emisních limitů je splněna pouze norma MPR-II.

ViewSonic G655

Monitor zaměřený na využití v grafice pro méně náročné uživatele.

Standardní typ obrazovky spolu se standardními frekvenčními parametry dávají možnost pracovat s ergonomickou frekvencí i při vyšších rozlišeních.

O něco bohatší výbava obrazovkového menu funkcemi dovoluje regulaci teploty barev, včetně složek RGB a ovládání některých dalších geometrických parametrů obrazu. Řízení parametrů zajišťuje pro ViewSonic standardní uspořádání ovládacích tlačítek. Z hlediska emisních limitů je tentokráte splněna i poslední norma TCO\99.

ViewSonic M50

Monitor standardních parametrů vybavený i podporou zvuku.

Poslední z novinek 15" kategorie monitorů nabízí uživateli sice standardní parametry obrazu, včetně maximální horizontální frekvence 70 kHz a odpovídajících rozlišení, ale zároveň i plnou podporu zvuku. Ta je zajištěna dvojicí reproduktorů o výkonu 2 x 1 W a mikrofonu. Ovládání běžným obrazovkovým menu doplňuje i trojice tlačítek pro přímé ovládání úrovně signálu, z nichž jedno má samozřejmě funkci Mute pro okamžité ztlumení zvuku. Z parametrů obrazu je kromě běžných geometrických veličin k dispozici i nastavení teploty barev, a to i po složkách, a také možnost pro potlačení moaré. Všechny tyto vlastnosti pak úspěšně vyvažují o něco vyšší cenu, čemuž nasvědčuje i umístění v tabulce.

Monitory 17" CRT

MAG 786FD

Vynikající kvalita obrazu s plochou technologií Trinitron.

Vynikající kvalita obrazu je kromě jedné z nejlepších konvergencí v testu podepřena i zcela plochou obrazovkou typu Trinitron s jemnou roztečí bodů. Frekvenčně patří ke kategorii 17" monitorů, určených pro náročnější uživatele a hry.

Obrazovkové menu nabízí standardní parametry a mimo to ještě funkce pro potlačení moaré, stejně jako možnost zaostření obrazu ve svislém i vodorovném směru. Certifikace obrazovky splňuje zatím poslední normu TCO\99. Velmi zajímavou je s ohledem na parametry i prodejní cena, byť drobnou slabinkou je pouze dvouletá záruční doba u prodejce.

Premio S770

Monitor zaměřený na běžné kancelářské aplikace.

I přes zaměření na nenáročné uživatele a frekvenční parametry, odpovídající lepším 15" verzím, nabízí na standardním typu obrazovky výborný obraz s možností korekcí všech základních veličin. Řízení menu je řešeno standardní skupinou tlačítek. Nejvyšší ergonomické rozlišení je u tohoto modelu 1 024 x 768 bodů, což je typické pro tuto kategorii. Obrazovka samozřejmě splňuje i emisní předpisy, byť jen dle předposlední normy TCO\95. Na celkové umístění v tabulce má bezesporu i příznivá prodejní cena.

SONY CPD-E200

Monitor střední třídy s plochou obrazovkou Trinitron.

Vynikající parametry obrazu jsou dány především použitím firemní technologie Trinitron s plochou obrazovkou. Velmi jemnou rozteč bodů doprovází i vynikající konvergence obrazu. Kromě možností pro nastavení všech běžných parametrů obrazu je k dispozici i korekce konvergence obrazu. Zvolená forma ovládání joystickovitým tlačítkem na spodní straně monitoru ovšem vyžaduje cit a pro dokonalé zvládnutí i jistý cvik. Vzhledem ke značce je velmi zajímavou i pořizovací cena.

SONY CPD-G200

Monitor profesionálního zaměření s plochou obrazovkou Trinitron.

Špičková kvalita obrazu s technologií Trinitron a zcela plochou obrazovkou umožňuje dlouhodobou práci ve vysokých rozlišeních, přičemž nejvyšší ergonomické rozlišení 1 600 x 1 200 bodů je zároveň i celkovým maximem monitoru. Obrazovka samozřejmě splňuje předpisy nejnovější normy TCO\99. K možnostem korekce geometrie obrazu se přidává i zde funkce pro případné potlačení chyb konvergence. Zvolen je přirozeně i shodný typ ovládání jako v předchozím případě. Velmi neobvyklé je vybavení dvojicí vstupních VGA portů, dovolujících připojit kromě počítače např. i notebook a mezi nimi pak přepínat.

ViewSonic E70

Základní model s parametry pro kancelářské nasazení.

Tento monitor je zaměřen i s ohledem na své parametry na základní kancelářské potřeby. Těm odpovídají nejen frekvenční parametry a maximální hodnoty rozlišení jak fyzického, tak ergonomického, ale i použití standardní obrazovky Delta. Řízení parametrů je opět zajištěno pomocí obrazovkového menu a skupiny tlačítek. Nabídka menu zahrnuje kromě geometrie obrazu i nastavení teploty barev. Přitažlivou bude bezesporu i prodejní cena modelu. Jako novinka celkem dle očekávání navíc splňuje i poslední normy TCO\99.

ViewSonic GS773

Monitor zaměřený na náročnější uživatele s parametry pro kancelářské aplikace.

Označením tento model míří spíše na náročnější uživatele, zaměřené na grafiku. Těm však nabízí parametry obrazu srovnatelné s předchozím modelem. Tím jsou samozřejmě dány i hodnoty rozlišení a frekvencí. Zaměření ale odpovídá i vyšší pořizovací cena, což spolu s uvedenými vlastnostmi představuje o něco horší umístění v tabulce. A i když monitor nabízí i velkou viditelnou úhlopříčku a výbornou kvalitu obrazu, ani ve své kategorii kancelářských monitorů se příliš neprosadil. Zajímavý však může být i díky zvětšenému úhlu vychylování paprsku 100?, který zároveň znamená kratší stavební hloubku.

ViewSonic M70

Multimediálně vybavená verze monitoru pro kancelářské nasazení.

V tomto případě jde o monitor, který podobně jako v 15" kategorii nabízí kromě vynikající kvality obrazu i plnohodnotnou podporu zvuku. Integrovány jsou tedy i zde dva reproduktory a mikrofon. Poněkud skryté jsou ale na zadní straně rámu obrazovky umístěny konektory jak pro sluchátka, tak i pro externí mikrofon. Obrazovkové menu i počet ovládacích tlačítek samozřejmě odpovídají podpoře zvuku. Kromě přímé regulace hlasitosti je k dispozici i okamžité ztlumení signálu. Obrazovkové menu zahrnuje kromě korekcí geometrie i funkce pro potlačení moaré.

ViewSonic PF775

Monitor s vynikajícím obrazem pro profesionální nasazení.

Vynikající kvalita obrazu je v tomto případě dána opět použitím ploché obrazovky typu Trinitron s velmi jemnou roztečí bodů. Monitor má jedny z nejlepších frekvenčních parametrů v testu. Kromě korekcí obrazu lze ovlivnit i konvergenci, linearitu a případně potlačit moaré. Řízení všech parametrů je založeno na používání obrazovkového menu a tlačítek. Obrazovka zaručuje splnění emisních norem TCO\99. Kvalita obrazu důsledně vyvažuje vyšší pořizovací cenu, čemuž odpovídá i umístění v tabulce.

CTX PR7 11F

Monitor se špičkovou kvalitou obrazu vhodný i pro profesionály, řízený přes USB hub.

Plochá obrazovka typu FD Trinitron poskytuje uživateli vynikající kvalitu obrazu s jemnou roztečí bodů. Korekce geometrických parametrů v obrazovkovém menu doplňuje mimo jiné i možnost ovlivnění konvergence. V noze monitoru je umístěn USB hub, dovolující připojení dalších periferií tohoto typu. Hub je s monitorem poměrně nezvykle spojen vnějším kabelem. Prostřednictvím rozhraní USB a dodávaného programového vybavení lze řídit i vybrané základní parametry monitoru. Samozřejmostí je pak i splnění emisních normy TCO\99.

PHILIPS 107B10

Kvalitní obraz se standardní obrazovkou Delta a řízení přes USB hub.

Nový model monitoru Philips používá sice jen klasickou obrazovku Delta, ovšem s jemnou roztečí bodů a rovněž velmi dobrou konvergencí obrazu.

Největší viditelná úhlopříčka obrazu je doprovázena i špičkovými frekvenčními parametry a nezvykle vysokými hodnotami rozlišení. Řízení parametrů je opět zajištěno formou obrazovkového menu a skupinou ovládacích tlačítek. K možnostem korekcí geometrických veličin menu přidává i funkce pro potlačení moaré. Alternativní formu ovládání zajišťuje USB rozhraní, které dovoluje kompletní ovládání specializovaným programovým vybavením. Na rozdíl od monitoru CTX ovšem není možné použít USB rozhraní pro jeho další větvení za účelem zapojení dalších periferií, ale jen jako koncové zařízení.

NEC FE700

Monitor s kvalitním obrazem, určený pro kancelářské použití.

I v tomto případě dává použití ploché obrazovky s technologií Trinitron a s velmi jemnou roztečí bodů záruku na vynikající kvalitu a ostrost obrazu. Splněny jsou samozřejmě i poslední emisní normy TCO\99. Frekvenční parametry předurčují monitor k využití v rámci kancelářských aplikací, neboť nejvyšší horizontální frekvence 70 kHz dovoluje s ergonomickým obnovováním obrazu pracovat do rozlišení 1 024 x 768 bodů. K běžným korekčním parametrům přibývá i možnost odstranění moaré a nastavení linearity obrazu. Spolu se zajímavou cenou činí monitor velmi zajímavým nejen z hlediska umístění v tabulce.

§§§§§


Síové tiskárny

Václav Maletínský

c00p0280

HP LaserJet 8100 N

Výkonný stroj s vysokou rychlostí opakování a možností tisku  na formát A3.

Tiskárna HP LaserJet 8100 N pracuje v maximálním  rozlišení 600 dpi, vylepšovaném technologiemi HP Ret a HP FastRes  na 1 200 dpi. Výrobce uvádí rychlost opakování na 32 stran A4  za minutu. Při práci s formátem A3, pro nějž je tiskárna rovněž  určena, klesá rychlost opakování na polovinu. Standardně je zařízení  vybaveno procesorem RISC 166 MHz a operační pamětí 16 MB RAM.  Paměť lze rozšiřovat až na konečných 208 MB. Volitelným doplňkem  tiskárny je pevný disk s kapacitou 2,1 GB. Tiskové úlohy jsou  řízeny jazyky HP PCL 5e, HP PCL 6 a Adobe PostScript Level 2.

Komunikaci s počítačem zajišťuje paralelní rozhraní IEEE 1284  B, k připojení do počítačové sítě je pak připravena síťová karta  Ethernet 10/100T a EtherTalk. Tiskárna automaticky přepíná mezi  používaným rozhraním a mezi řídícími jazyky. Automatické spodní  podavače pojmou 2 x 500 listů A3, pro přímý průchod papíru či  média vyšší gramáže je určen boční podavač s kapacitou 100 listů.  Výstupním místem je horní deska tiskárny, na niž lze uložit 500  stránek. Boční výstup navíc umožňuje umístit 125 stran tiskem  nahoru. Zařízení lze rozšiřovat o vysokokapacitní vstupní a výstupních  podavače, sešívač, děrovač, mailbox a duplexní jednotku pro oboustranný  tisk. Podporováno je také připojení skeneru. Tiskárna je vybavena  ovladači pro systémy DOS, Windows a OS/2 Warp, zároveň je připravena  pro připojení k počítačům Macintosh. V počítačové síti je tiskárna  sledována programem HP JetAdmin. Ovladače, ovládací panel i dokumentace  jsou plně lokalizovány do národního prostředí. Tiskárna je určena  pro maximální měsíční zatížení 150 000 výtisků.

Náklady na tisk  strany A4 v běžném 5% pokrytí vycházejí na 0,41 Kč. Na zařízení  je poskytována záruka 1 rok, pořizovací cena činí 148 413 Kč.  V tabulkách skončila tiskárna na 6. pozici.

Kyocera FS -3750

Druhá tiskárna  v testu překvapila širokými možnostmi rozšíření a mimořádně nízkými  provozními náklady.

Kyocera FS 3750 dokáže tisknout v rozlišení  1 200 x 1 200 dpi při rychlosti opakování až 18 stran A4 za minutu.  Procesor Power PC 603c s pracovní frekvencí 166 MHz doplňuje  na základní desce 16 MB operační paměti s rozšířením až na 68  MB.

Tiskárna je vybavena obousměrným paralelním rozhraním Centronics  IEEE 1284 B, sériovým portem RS 232 a ethernetovou síťovou kartou.  Je vybavena rovněž zásuvkou pro PC karty, na které je možné uložit  fonty písma či loga.

Spodní vstupní podavač pro 250 listů A4  doplňuje boční víceúčelový podavač na 100 archů. Výstupní podavače  v horní části tiskárny mají kapacitu 250 listů tiskem dolů a  250 listů tiskem nahoru. Volitelně lze k tiskárně dokoupit další  doplňky duplexní jednotku, další vstupní podavače, které zvyšují  počet současně uložených listů na 2 000, či mailbox s 15 přihrádkami  nebo odkladač pro 1 500 archů. Tiskárna dokáže pracovat s médii  v gramáži 60-200 g/m2. Měsíčně je možné na tomto zařízení zpracovat  až 50 000 výtisků.

Výrobek je vybaven ovladači pro operační  systémy DOS, Windows 3.11/95/98. Při tisku jsou využívány emulace  HP PCL 5, PostScript 2 (KPDL2), Diablo 630, IBM ProPrinter, Lineprinter  a Epson LQ.

Z cen spotřebního materiálu v tomto případě pouze  toneru jsme vypočítali náklady na tisk ve výši 0,17 Kč. Na tiskárnu  je poskytována záruka 24 měsíců nebo vytištění 300 000 výtisků,  pořizovací cena tiskárny činí 57 706 Kč. Tiskárna díky svému  výkonu a mimořádně výhodným nákladům na tisk skončila na první  příčce našich tabulek. Všechny ceny v článku jsou uvedeny včetně  DPH.

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Vladimír Vondráček

c00p0265

TS angličtina I.-IV. díl

Výuka angličtiny od Terasoftu, jež byla donedávna nabízena ve čtyřech jednotlivých dílech, patří k velmi rozšířeným studijním titulům. Přestože s touto výukovou řadou slavila autorská forma slušný obchodní úspěch, rozhodla se přikročit k inovaci, jejímž výsledkem je toto nové balení. Zahrnuje nejen v souhrnné podobě dříve publikované díly, ale také, jako úplnou novinku, oboustranný anglicko-český slovník středního rozsahu.

Po obsahové stránce nepředstavuje samotná výuka žádnou zásadní novinku, jedná se o souhrn dříve vydávaných titulů. Slovní zásoba vychází z často používaných učebnic pro základní školy (Lacinová, Kadlecová, Zahálková, Project English) a pokrývá svým rozsahem širokou škálu témat z běžného života. Jednotlivé díly byly v původním provedení koncipovány v rozsahu jednoho studijního roku a nová kompletní distribuce je tedy sadou pro první čtyři roky studia angličtiny. Přestože je produkt zacílen především na žáky základních škol (provedením i zdrojovými materiály), lze jej velmi dobře využít obecně pro jakéhokoliv začátečníka (jak momentálně úspěšně prověřuje jeden z mých kamarádů).

Z hlediska technického řešení a uživatelského rozhraní rovněž nejde o závratnou novinku znáte-li jiné tituly tohoto výrobce, bude vám způsob práce s CD důvěrně znám. V případě uživatelů na úrovni žáků základních škol se jedná spíše o dobře zvolené řešení, zbytečné inovace za každou cenu zde nejsou namístě. Největší předností tak zůstává množství obsaženého výukového materiálu, neboť zde patří Terasoft tradičně na špičku. Věřím, že tento komplet pilný student zvládne i rychleji než za čtyři roky, ale vydrží vám určitě dlouho, a navíc po jeho zvládnutí na tom budete s angličtinou velmi slušně. Připomenu především stovky slovíček a vět namluvených rodilým mluvčím.

Produkt v této ucelené podobě představuje jednu z nejkomplexnějších možností výuky a procvičování anglického jazyka na českém trhu. Za obzvláště vydařený považuji "poměr cena-výkon", tedy skutečně vysokou užitnou hodnotu za relativně snesitelných finančních podmínek (obzvláště při uvážení, kolik dnes stojí klasické jazykové učebnice). Pro informaci dodávám, že původní cena jednotlivých dílů byla 600 Kč, slovník, jak bylo řečeno, je přibalen nově. Další velkou výhodou pro žáky i rodiče je "homologace" výuky se standardními a často používanými tištěnými studijními texty. Procvičování látky tak může dosáhnout ještě vyšší efektivity a bude působit na studenty důvěrným dojmem. Jste-li rodičem, hledajícím vhodnou výuku, pak se jedná o výbornou volbu pro vaše děti.

TS Angličtina I.-IV. komplet

množství studijní látky

slovník

existence tištěných ekvivalentů

Producent: Terasoft

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český

OS: Windows 3.x, 9x

Cena: 1 600 Kč(bez 5 % DPH)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké nám. 1280,

268 01 Hořovice

Gallaxis 2002

Astronomie a kosmonautika jsou témata, jež se těší tradičně vysokému zájmu na poli popularizace vědy. Také na našem trhu se již objevilo několik zajímavých multimediálních titulů, proto má každý další tvůrce pozici o něco těžší. Svým dílkem přispělo i vydavatelství Rubico, a musím říci, že to nedopadlo nejlépe.

Ovládání encyklopedie je poněkud problematické. Samotná koncepce rozdělení celého produktu na dvě části by nemusela znamenat vážnější potíž, pokud by ovšem bylo možné mezi těmito dvěma mody plynule přecházet. Textová část, která je pojata především jako "elektronická kniha", je vytvořena a spouštěna pomocí nástroje Zoner Context, jehož možnosti autoři zdaleka nevyužili. Za velký problém bych v současné době považoval ignorování možností hypertextu, a také nemožnost změny velikosti okna je nepříjemná. Pokud chcete přejít ke druhé části CD, nastane výše avizovaný problém aplikaci musíte zavřít, znovu spustit CD a vybrat si druhý, prohlížecí modul, což mi připadá dosti nevydařené. Astronomie je podle mne ideálním tématem pro opravdu multimediální zpracování, takže takto pochybný způsob pohybu mezi studijním textem a "živým" doprovodem je bezesporu špatnou volbou. Naštěstí opačný postup možný je, takže při prohlížení obrázků si můžete "knihu otevřít", avšak to na absenci organického propojení nic nemění.

Vyhledávač (obrazová část, Find) je koncipován jako prohlížečka multimediálních souborů. Bohužel, i zde mám výhrady. Uživatelské rozhraní je vyplněno několika okny se seznamy objektů, jejichž vzájemný vztah nebude uživateli zpočátku příliš zřejmý, takže o intuitivnosti nelze mluvit. Rovněž jsem postrádal logické uspořádání materiálu dle nějaké hierarchie, po které zvolená tematika přímo volá. Bohužel zůstalo u abecedních seznamů, takže máte k dispozici vlastně fultextový prohledávač multimediální kolekce, protože o obsáhlejší popisné texty k obrázkům jsem také nezavadil. K samotnému výběru materiálu do této "prohlížecí" části bych poznamenal, že sice zahrnuje opravdu široké spektrum, ovšem jejich kvalita je zčásti opravdu velmi špatná. Pokud jste při pátrání na Internetu astronomickou tematiku sledovali, jistě řadu z nich budete znát, a autoři jednoznačně upřednostnili sílu množství před výběrem kvalitního reprezentativního vzorku.

Shrnuto, můj celkový pocit je nedobrý. Přestože suma odborných informací je bezesporu hodnotná, domnívám se, že způsob zpracování neodpovídá současným kriteriím kvalitního multimediálního díla.

Gallaxis 2002

shromážděná fakta

ovládací prostředí

kvalita obrázků

Producent: Rubico

Žánr: astronomie

a kosmonautika

Jazyk: český

OS: Windows 9x OSR2

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: Rubico, Rooseveltova 51,

779 00, Olomouc

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Gordi v říši her

c00p0266

Pravidelným a pečlivým čtenářům této rubriky není již třeba představovat zeleného mužíka Gordiho, který je ústřední postavou cyklu zábavných a výukových programů společnosti Fragment. Pro příležitostné či nepravidelné čtenáře pak jen dodám, že se jedná o česky a srozumitelně hovořícího průvodce celým souborem dobrodružně pojatých edukativních titulů.

Nyní se s Gordim vydáme do říše her, a to her pro nejmenší uživatele počítače. Cílová skupina tohoto produktu jsou děti ve věku dvou až pěti let. Tomu odpovídá i celková skladba a konstrukce aplikace. Ovládání je velmi jednoduché, dokonce nevyžaduje ani přesné ovládání pomocí myši a použití klávesnice je přizpůsobeno zejména menším dětem (klávesnice je prakticky rozdělena na dvě části, jednou se provádí volba a druhou pak vybraná varianta potvrzuje).

Pro zjednodušený popis použijeme geografického příměru: říše her je rozdělena do osmi samostatně územně správní celků (osm různých her), kde je samospráva členěna do pěti úrovní (možno volit z pěti obtížností pro každou hru). Obtížnosti se liší podle stupně aktivity požadované po uživateli, od naprosto pasivního pozorování obrázků a symbolů po aktivní práci s použitím myši. K jednotlivým hrám lze podat asi následující popis: pomáhají dětem osvojit si základní pojmy z mnoha oblastí praktického života (oblečení, barvy, části těla, dopravní prostředky) a abstraktnější pojmy (geometrické tvary). Trochu mimo tyhle kategorie stojí oblasti múzické (vybarvovaní obrázků nebo zpívání texty písniček jsou součástí manuálu). Posledním nezmíněným tématem je poznávání zvířat podle obrázků a podle zvuků, které vydávají.

Ovládání her není nijak obtížné, Gordi je navíc zkušený a dobrý průvodce, který hrajícího si správně nasměruje. Všechny pokyny jsou srozumitelně a česky vyslovovány, takže děti nepotřebují znalost psaní nebo čtení.

Dalšími aktéry hraní jsou i chlapec Petr a dívka Petra. Nadabování těchto dvou postaviček je ale na poněkud horší technické úrovni, avšak stále velmi dobře srozumitelné. Navíc jimi mluvené texty nejsou pro hraní podstatné. Nicméně je to malá vada na kráse.

Celkově lze prohlásit, že ani tento titul z "Gordi řady" nijak kvalitou nepodlézá laťku nasazenou ostatními programy. Pro děti je jednoduchý a určitě se jim bude líbit.

Gordi v říši her

jednoduché ovládání

škála obtížností

přiložený film a interaktivní film

nadabování některých postav

Producent: Fragment

Žánr: dětská multimedia

Jazyk: česky

OS: Win 9x, NT 4

Cena: 495 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o.

§§§§§


Čarodějná rodinka - Výukové nástroje od sgp systems

Patrik Malina

c00p0268

Firma výše uvedeného jména (přesněji řečeno, její duchovní otec) se již zhruba dvacet let, tedy od pravého počítačového pravěku, věnuje vývoji nástroje pro výuku programování. Přes četné vzlety a pády se na prahu třetího tisíciletí pan Soukup se svými výtvory na trhu prosadil a dnes jeho produkty představují, díky svým možnostem a specifičnosti, jeden ze standardů výuky programování v tuzemsku. V současnosti jsou k dispozici dva sourozenci čarodějného cechu pokročilejší (a vývojově starší) SGP Baltazar a přístupnější (a mladší) SGP Baltík, jež svým provedením a možnostmi představují dva postupné kroky ve výuce programování.

Baltík

Nástroj tohoto jména je určen naprostým začátečníkům (kteří nemusí nutně být žáky základní školy) a představuje dobrou příležitost, jak učinit první tvůrčí kroky na počítači. Přestože ve všeobecném povědomí je aplikace Baltík zařazena mezi výukové pomůcky s tematikou programování, rád bych zdůraznil, že obsahuje také základní kapitoly pro seznámení s ovládáním počítače v nejobecnější rovině. Můžeme tak Baltíka svěřit i úplně neznalým, začínajícím uživatelům, kteří ani netuší, jak se otevírá či ukládá soubor. Adept si rovněž může procvičit např. preciznější práci s myší a seznámí se s obecnou filosofií práce s počítačem pomocí GUI (grafického uživatelského rozhraní). Pokud úspěšně zvládnete pohyb v aplikaci a kreslení scén, můžete přistoupit k ovládání čaroděje Baltíka. Zde vidím z pedagogického hlediska zásadní moment, neboť uživatel se učí formulovat úkoly pro tuto "prováděcí jednotku" a činí tak zásadní krok od konkrétního ovládání k příkazové abstrakci. Po úspěšném zvládnutí této fáze již můžeme pokročit k "opravdovému programování", při němž Baltík důkladně demonstruje svou sílu. Na tomto místě bych rád upozornil na velmi slušně zpracovanou nápovědu k aplikaci, v níž naleznete mnoho užitečných rad a především výklad prvků samotného programovacího jazyka. Doporučuji především pedagogům nastudovat tento materiál s předstihem, aby mohli v pravou chvíli žákům poskytnout žádoucí informace.

Pokud v případě Baltíka hovoříme o uplatnění principu "grafického programování", je třeba především upozornit, že hledání analogie s nástroji, jež využívají "vizuální návrh", je zcela zavádějící. Firma SGP uplatnila v tomto produktu princip, jejž by bylo možné též označit jako programování pomocí grafických symbolů. Implementace vlastního programovacího jazyka obsahuje v podstatě veškeré běžné konstrukce, jež známe např. z Pascalu, avšak pro zápis jsou užívány namísto klíčových slov zcela původní "hieroglyfy". Za přínos této metody považuji především to, že vede adepty programování k důslednému zvládnutí "klasické" algoritmizace a k získání dobrých pracovních návyků. Přestože výhoda vizuálních nástrojů (Visual Basic, Delphi) je nesporná, základem programátorského umění zůstává schopnost analyzovat problém a interpretovat jej v podobě postupu (algoritmu). Ačkoliv Baltík využívá zástupných symbolů, povede zájemce o programování k "dobrým mravům", čehož v budoucnu jistě nebude litovat.

Z hlediska výstupu programátorského úsilí je zde potřeba zmínit fakt, že vytvořené "aplikace" nelze zkompilovat do spustitelné verze v podobě samostatného programu, jenž by se provedl v operačním systému Windows (či MS-DOS). Při spouštění projektů jste tedy vázáni na samotné vývojové prostředí, což Baltíka řadí přes jeho vysokou úroveň jasně mezi didaktické pomůcky.

Baltazar

S aplikací tohoto jména se již dá čarovat na poněkud vyšší úrovni a výsledky vaší snahy tomu mohou odpovídat. Hned pro začátek uvedu, že na rozdíl od mladšího sourozence je Baltazar prozatím nerozlučně spjat s relikvií zvanou MS-DOS. Přestože se jedná o velmi zdařilý nástroj, domnívám se, že absence vývojového prostředí pro grafická Windows je jeho silným handicapem. To ovšem v žádném případě neznamená, že vytvořené aplikace nemohou grafických možností Windows využívat. Ve své podstatě je Baltazar nástroj pro výuku strukturovaného programování v jazyce C, což je již bezesporu platforma budoucích profesionálů. Obsahuje knihovnu s několika stovkami originálních funkcí, jež činí výuku stravitelnější, a dávají široký prostor pedagogům. Důležitým faktem je možnost verze 5.0 Profi generovat spustitelné soubory s příponou EXE, čímž se Baltazar posouvá do roviny reálně použitelného vývojového nástroje. Autorská firma podpořila pedagogické zaměření např. sestavením uživatelské příručky k aplikaci, jež má formu "příprav" pro učitele a rodiče a obsahuje řadu vysvětlujících příkladů.

Závěrem

Nástroje firmy SGP Systems představují dobrou volbu při snaze o výuku programování, především pak při studiu pod vedením zkušenějšího pedagoga. Přestože Baltazar si dosud uchovává dědictví z časů MS-DOSu, oba produkty jsou velmi kvalitní a v rukou dobrého učitele mohou být výbornou pomůckou. Před jejich použitím vřele doporučuji nastudovat dostupnou dokumentaci.

SGP Baltík 3.0

SGP Baltazar 5.0 Profi

koncepce výuky

strukturované programování

multimedialita Baltíka

dosové prostředí Baltazara

K recenzi poskytla firma:

SGP Systems, L. Janáčka 180,

686 01 Uherské Hradiště

Cena: Baltík 1 260 Kč, Baltazar Profi 3 381 Kč (včetně DPH)

§§§§§


Golfová simulace od MS - Microsoft links ls 2000

Vladimír Vondráček

c00p0269

Dřevo nebo kov?

Na třetí jamce vezmeme do ruky jedničku dřevo, a s rozvahou se postavíme k odpalu. Pomalu a rozvážně naznačíme úder a pak s citem, ale razantně odpálíme bílý míček směrem k jamce, označené tyčkou s praporkem. Míček se pomalu dokutálí až do blízkosti opraporkovaného místa. Po pečlivé prohlídce terénu pak míček do jamky lehce doťukneme, a hurá na čtyřku. Tak nějak si já představuji hraní golfu. Golf je v některých zemích na západ od nás vcelku populárním sportem, kterému se buď aktivně, nebo pasivně věnuje spousta lidí. U nás má tento sport doposud pověst zábavy společenské smetánky, zejména díky poměrně vysokým provozním nákladům. Nicméně i v našich krajích již existuje několik golfových hřišť, kde golfuchtivé obyvatelstvo může ukájet svoje sportovní touhy. Jestliže ovšem nemáte dostatek prostředků k návštěvě takovéhoto sportoviště, pak možná uvítáte jeho elektronickou podobu pod názvem Links LS 2000.

Jak na to

Po standardním způsobu instalace má hráč hned několik možností, jak pokračovat v práci s programem. Pro úplné začátečníky, kteří golf ještě nikdy nehráli a slyšeli o něm pouze v televizi (můj případ), jsou určeny jakési lekce, v nichž se lze naučit používat sportovní náčiní (hole, míček) pomocí elektronického příslušenství (klávesnice, myš). Pro případ, že nejste zběhlí v používání podobných simulačních her, je k dispozici poměrně obsáhlá příručka, kde je vše jasně a srozumitelně popsáno.

Hra obsahuje množství variant, jak postupovat pro případ různě pokročilých a zkušených hráčů. Ze začátku lze pochopitelně využít nastavení se značnou mírou automatického nastavování parametrů. Tohle nastavení využije zřejmě takřka každý, neboť je to dobrý způsob, jak se seznámit s ovládáním a principem hraní. Postupně lze docházet ke složitějším a propracovanějším postupům. Volit správnou hůl, která bude hráči nejlépe vyhovovat, je potřeba i podle terénu, jichž je obsaženo ve hře skutečně dost, včetně simulace některých reálných golfových hřišť.

Pro případ, že hra v golf se všemi jejími záludnostmi je pro vás přece jenom něčím jako černá magie, pak je vždy připraveno několik profesionálních rad, jak správně (nebo alespoň nějak) ve hře pokračovat. Prostě pro lidi trpělivé a precizní (což asi golfisté jsou) je tato hra skutečně přijemným zpestřením života. Nabízí mnoho možností, jak se golfově vyžít.

Okolí hřiště

Kromě samotného odpalování míčku a snahy ho na co nejmenší počet úderů dopravit do jamky je možné zhlédnout kvalitně provedené filmy, týkající se hraní na nejznámějších hřištích. Co je třeba také zmínit, je možnost multiplayeru, a to jak on-line, tak off-line. Aplikace má funkci, kdy se nahrává záznam vaší hry. Tento záznam je možné poslat svému soupeři, který může soutěžit s vámi, zatímco vy už si užíváte zaslouženého odpočinku. Pochopitelně lze nahranou hru použít jakožto svého vlastního protivníka a pak soutěžit sám se sebou a sledovat tím svoje pokroky ve hře.

Znovu bych tu připomněl možnosti, jak hrát. V golfu je mnoho technik a fines, jak zahrát ten který úder. Vzhledem k tomu, že tato simulace je skutečně věrná, lze snad všechny techniky použít. Vyžaduje to ovšem jistou dávku cvičení a kvalitní myš (například síla úderu se, vcelku přirozeně, řídí rychlostí pohybu myši. Dochází-li tedy k jakýmkoliv neplynulostem během pohybu myší, nelze očekávat plynulé hraní). Z toho ovšem vyplývá také následující poznatek: kdo si chce prostě jenom praštit holí do míčku a čekat, kam to padne, tak ať si najde hru jinou. Kvalitních výsledků lze dosáhnout pouze pomocí plného porozumění hře a golfu vůbec.

Něco formalit

Závěrem se sluší promluvit o aplikaci z hlediska technického zpracování. Úvodem je třeba říct, že se jedná o hardwarově náročnou hru (konečně jako je většina moderních her), proto lze odpovídající a plynulé hraní očekávat jen na moderním "železu".

Grafika je kvalitní a plynulá (koneckonců nejsou zde scény, kdy se přepočítává neuvěřitelné množství polygonů). I výše zmíněné videosekvence jsou velmi dobře udělány bez viditelných slabých míst. Zvuk je odpovídající situacím a také velmi kvalitní. No prostě jsem na hře nenašel žádné nedostatky. Snad proto, že golf nehraji a neumím (zatím). Je možné, že profesionální golfista by našel na hře nedostatky faktické, na druhé straně nedostatky technického rázu nebo zpracování nalezeny vskutku nebyly. Snad zbyde jen obligátní výtka k tomu, že produkt není lokalizován. V případě zájmu si ovšem myslím, že se lze tou trochou angličtiny prokousat.

MS LINKS LS 2000

kvalitiní simulace

doprovodné informace (videa)

není lokalizován

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o. Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: 1 570 Kč (bez DPH)

§§§§§


Mapy na váš počítač - Infomapa 7.0

Vladimír Vondráček

c00p0270

Firma PJsoft uvedla na trh další verzi svého proslulého softwaru, a asi se najde jen málokdo, kdo by se s alespoň jednou verzí tohoto původního českého programu nesetkal.

Lehký přehled

Sáhodlouhý popis všemožných funkcí by byl ekvivalentní házení hrachu na zeď. Jelikož funkce je ovšem nutno probrat, učiním tak ve stručnosti.

InfoMapa obsahuje to, co by člověk od mapy mohl očekávat. Po tomto kartografickém díle saháme především v momentě, kdy potřebujeme najít nějaké místo či objekt, kam se máme vydat. Jak vyhledání, tak vydání se kamkoliv InfoMapa ulehčuje. Samozřejmostí je vyhledání kteréhokoliv sídla v České republice. Do mapy je pak implementováno několik desítek plánu měst, které umožňují vyhledat v tom kterém městě i konkrétní ulici, a v některých případech (třeba hlavní město Praha) i popisné číslo budovy. Vyhledávat lze podle nejrůznějších kritérií: prostým zadáním názvu obce až po prohledávání okolí zvoleného místa na mapě. Počet prohledávaných objektů je značný (jmenujme např. autoservisy, hotely, policejní stanice...). Kromě v závorce jmenovaných, objektů si může uživatel nadefinovat své vlastní typy. Pro prohledávaní je to myslím dostatečný popis, co k tomu konečně dodat. Snad jen, že prohledávanou plochu lze zvolit vlastně libovolně.

Pomoc v dosažení daného hledaného místa je ze strany InfoMapy několikerá. Za prvé lze jednoduše změřit vzdálenosti na mapě a tak stanovit (alespoň přibližně) dobu, za kterou se tam můžeme dobrat. Tato varianta je zvláště vhodná pro pohyb ve městě, popřípadě na kratší vzdálenosti. Lze samozřejmě změřit vzdálenost i mezi Karlovými Vary a Ostravou, ale pochybuji, že by to někdo chodil pěšky. Pro případ moderních lidí, kteří využívají vymoženosti hromadné či individuální motorizované přepravy, je do InfoMapy integrována soustava jízdních řádů autobusů a vlaků, a dokonce i MHD. Pro ještě modernější osoby, jež se pohybují svým vlastním motorovým vozidlem, je možno vyhledat podle nejrůznějších kritérií nejoptimálnější trasu ze startu do cíle. Vypočte pak například spotřebu, dobu jízdy či cenu (v případě, že zadáte parametry svého vozu).

Moderní prvky

Další vlastností je možnost navigace pomocí GPS (Global Positioning System družicový systém, sloužící k určení polohy kdekoliv na světě). Přesnost určení polohy pomocí GPS je od několika metrů (!) po zhruba stovku metrů. Člověk pak má v ruce krabičku asi o velikosti mobilního telefonu, kde má na displeji určenu svoji zeměpisnou polohu s výše uvedenou přesností. Připojením tohoto přístroje k počítači (mobilnímu) lze pak mapu bez problémů zorientovat na místo, na němž se uživatel nachází. To je pro lidi, kteří se rádi ztratí kdykoliv a kdekoliv, přímo ideální (i když poněkud drahá) možnost, jak se zase najít. Navíc je pak možno vyhodnotit i rychlost pohybu nebo azimut, pod kterým se člověk pohybuje. Mezi moderní prvky lze pochopitelně připojit i možnou aktualizaci databází a jízdních řádů pomocí Internetu (při zaregistrování produktu).

Navíc InfoMapa obsahuje uživatelsky editovatelnou vrstvu, do níž si můžeme vpisovat vlastní poznatky z toho kterého místa. Kromě toho lze v této vrstvě provádět operace s daty, a ty pak např. manažersky využít (vytvořit si například regionální rozložení prodejnosti).

Co je milé, že InfoMapa 7.0 není pouze o České republice a městech v naší vlasti, ale zahrnuje i některé cizí země (Německo, Slovensko, Rakousko, Švýcarsko a Velká Británie). Moduly cizích zemí lze využít i z minulé verze InfoMapy.

Struktura

Na konci předchozího odstavce bylo použito slovu modul. Modulárně je totiž postaven celý systém InfoMapy. Jednotlivé moduly lze nakupovat samostatně a vytvořit si sestavu nejlépe vyhovující. Rozhodnete-li se pravidelně navštěvovat například Liberec, dokoupíte si ke stávající instalaci odpovídajíc modul, a žádné liberecké zákoutí vám nezůstane skryto (obrazně řečeno). Stejně jako jednotlivá města lze zakoupit i jednotlivé země. Ke každé instalaci ovšem potřebujete základní modul, který umožní s mapami pracovat.

Něco málo se zmíním i o cenové politice producenta. Ježto moduly samy o sobě jsou poměrně drahou záležitostí, lze si zvolit některý z cenově výhodnějších kompletů, které dovolí ušetřit nemálo peněz. Dále je nabízen i systém slev např. pro síťové instalace či pro školství a zdravotnictví. Vlastní ceny jsou uvedeny na jiném místě.

Zhodnocení

Mapa je klasickou elektronickou mapou, se všemi výhodami a nevýhodami, které mají tyto publikace. Výhodou je snadnost prohledávání a napojení na databáze objektů, kdy není problém najít například kontaktní adresy nebo telefonické spojení. Značnou výhodou je pak propojení s jízdními řády hromadné dopravy s vyhledáním spojení (dokupují se jako samostané moduly). Naproti tomu stojí jistá nemobilnost tohoto řešení, pokud s sebou stále nevozíte notebook. Také je charakteristický vzhled mapy na obrazovce.

Někdy se projevila nestabilita programu ("spadnul"), ale jindy ne. Těžko tedy identifikovat, co způsobilo spadnutí (operační systém nebo program).

No, a nakonec lze jen dodat: velmi dobrá pomůcka pro často cestující osoby se spoustou dodatečných informací. Trochu na překážku širšímu využití je cena.

InfoMapa 7.0

K recenzi poskytla firma:

PJsoft, s. r. o.

Služská 27, Praha 8

www.pjsoft.cz

Cena: komplety od 15 645

do 67 052 Kč (vč. DPH),

jednotlivé moduly od cca 2 000

do cca 18 000 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Šifrovaná jistota - AreaGuard Notes

Miloš Urbiš

c00p0272

Na trhu je k dispozici celá řada produktů, určených k ochraně osobních dat uživatelů pomocí šifrování. Každý uživatel si může z Internetu stáhnout velké množství velice kvalitních šifrovacích programů, často úplně zadarmo. Přestože konkurence je v této oblasti opravdu velmi tvrdá, české firmy v tomto oboru za zahraničními nikterak nezaostávají.

Seznamte se

V souvislosti s uvedením českých Windows 2000 přišla firma SODAT s novou verzí šifrovacího softwaru AreaGuard Notes for Windows. Produkt lze provozovat také na Windows NT/4.0 se SP4 a vyšším. Uživatelé tohoto systému si mohou snadno on-line šifrovat svá citlivá data na pevných, síťových nebo výměnných discích. Produkt AreaGuard Notes for Windows je pouze jedním členem z rodiny softwarových řešení, jež tento výrobce nabízí či připravuje (více například na našem CD).

Funkcionalita

Program je jednoduchý a intuitivní. Po standardní instalaci administrátorem systému lze produkt kdykoliv odinstalovat v Ovládacích panelech. V nástrojové liště se objeví ikona, pomocí které se ovládají funkce programu, zejména: vypnutí a zapnutí on-line šifrování, odstranění šifrovacích klíčů z paměti a nápověda. Vlastní šifrování probíhá velice jednoduše, ve vlastnostech jednotlivých adresářů a souborů nalezneme v menu další dvě položky pro šifrování a dešifrování. Pro kryptovací proces je nutno zadat klíč, jehož pomocí se budou data šifrovat. Musí být zadána hodnota jména klíče, vlastní hodnota klíče a použitý algoritmus. Pokud byl již soubor šifrován, pak musíte zadat jméno klíče, kterým to bylo provedeno. Soubor se následně on-line dešifruje při načítání a šifruje při ukládání. Pokud jsou data načítána ze vzdáleného disku, pak je po síti soubor přenášen zašifrovaně a dešifrování se provádí v paměti koncové stanice. Při práci se zašifrovanými soubory se nikde na disk neukládá jeho část nebo soubor jako celek v nezašifrovaném tvaru, to platí i pro dočasné soubory např. v Microsoft Office veškeré dešifrování souboru probíhá pouze v operační paměti. K systému je dodávána jednoduchá a přehledná nápověda.

Algoritmy

Páteř každého šifrovacího programu tvoří použité šifrovací algoritmy. Systém AreaGuard Notes je používá tři: 3-DES, IDEA a RC4. Ke všem algoritmům jsou k dispozici veřejné popisy a zdrojové kódy, a samotné metody procházejí neustálou kontrolou kryptografických specialistů, takže případné prolomení by bylo ihned zveřejněno. V algoritmu 3-DES je použito klíče s délkou 112 bitů, avšak tento algoritmus patří k nejpomalejším. U algoritmů IDEA a RC4 je použito délky klíče 128 bitů při zachování rozumné rychlosti šifrování, algoritmus RC4 je asi 10x rychlejší než 3-DES. Proti vybraným typům kryptografických útoků (např. slovníkový útok) je každá implementace algoritmu chráněná definováním umělého zpoždění při přípravě klíče asi 1,5 vteřiny (což při opakovaném útoku znamená velmi citelné zpoždění). Uživatel by si měl vybrat algoritmus podle požadavků na bezpečnost a rychlost šifrování záleží pouze na něm, kterému projeví důvěru (doporučuji poradu se znalcem). Vzhledem k tomu, že systém nepoužívá žádnou hardwarovou část, musíte počítat s rizikem slabšího generátoru náhodných čísel, který se programově vytváří mnohem komplikovaněji než v hardwaru. AreaGuard Notes je také připraven pro implementaci dalších šifrovacích algoritmů podle přání uživatelů.

Ochraňuj svůj klíč

Každý algoritmus používá k šifrování a dešifrování dat šifrovací klíč, a ochrana klíče je nezbytnou podmínkou zajištění bezpečnosti celého šifrovacího procesu. AreaGuard Notes neukládá klíče na disky nebo jiná paměťová média. Uživatel je vkládá pomocí klávesnice nebo je může zadat do paměti prostřednictvím externích hardwarových předmětů, např. podporujících rozhraní USB. Volba klíče musí podléhat doporučeným pravidlům, jež jsou shrnuta v následujícím přehledu:

- Nesmí se zadávat řetězec šifrovacího klíče před cizí osobou.

- V řetězci šifrovacího klíče se nesmí používat obecně známá slova nebo slova související s vaší osobou.

- Délka řetězce musí být minimálně 8 znaků vytvářejících jedinečnou kombinaci písmen, číslic a specifických znaků.

- Řetězec nesmí být nikde zaznamenáván, a pouze v hlavě uživatele je skutečně v bezpečí.

- Při prozrazení řetězce musí být všechna data zašifrována jiným šifrovacím klíčem.

- Při odchodu od počítače musí být odstraněny všechny šifrovací klíče z paměti.

- Řetězec šifrovacího klíče nesmí být sdělován pomocí telefonu, el. pošty, faxem atd. Jediné bezpečné sdělení je ústně.

- Pokud zapomenete šifrovací klíč, pak neexistuje metoda, jak data dešifrovat.

AreaGuard Notes for Windows

jednoduché ovládání

účinná technologie

K recenzi poskytla firma: SODAT software

Sedlákova 33, 602 00 Brno

Cena: 1 499 Kč (bez DPH)

§§§§§


Internet Download Centrum - Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0273

Dnes jsme si pro vás připravili několik souborově orientovaných nástrojů prohledávání, rozdělování, čistění a výpis na tiskárnu. S programem RegCleaner si pomůžete od přebytečných a vadných údajů v systémovém registru. Z desktopu na vás promluví CyberBuddy, a v závěru najdete hru, již jsme vám slibovali v minulém čísle.

File Splitter 1.21

(235 KB);(http://members.xoom.com/mbjorklu/file_splitter/)

Představte si, že potřebujete přenést nějaký soubor z jednoho počítače na druhý, ale k dispozici máte pouze floppy disk a velikost kopírovaného souboru je větší než 1,44 MB. Jednoduše pomocí aplikace File Splitter uživatel může rozdělit soubory na části libovolných velikostí, a po zkopírování rozdělených částí na určené místo zrekonstruovat soubor původní. Program vybraný soubor automaticky rozdělí na několik částí, přidá k nim dávkový soubor, který po spuštění binárně spojí rozdělené části v soubor původní. To samé, co dokáže Files Splitter, umí také každý komprimační program, ale File Splitter je freeware a ke zpětné rekonstrukci souborů není třeba další obslužný program.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Super TextSearch 2.3

(862 KB); (http://www.galcott.com/ts.htm)

Super Text Search je utilitka pro Windows, jež umožňuje nejen rychlé hledání konkrétního souboru, ale i jakékoliv části textu, kterou uživatel hledá a která může být obsažena v kterémkoli souboru. Při hledání prostého textu se program neomezuje jen na některé typy souborů, ale prohledává jak soubory obsahující prostý text (zdrojové kódy programů, dávkové soubory, HTML soubory), tak i binární soubory (tabulkové a databázové soubory, exe soubory, systémové knihovny). Vyhledávat lze i v komprimovaných souborech formátu ZIP. Po vyhledání souboru obsahujícího hledaný text, který je barevně odlišen od ostatního textu, lze vyhledaný soubor editovat nebo otevřít v aplikaci asociované s tímto souborem. Výsledek hledání může být vytištěn nebo uložen do textového souboru.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 15 dní; 24 USD

Clean Disk 1.0

(84 KB); (http://www.fmjsoft.com/)

Existuje mnoho druhů dočasných (temporary) souborů, které některé programy během své činnosti používají k dočasnému uchování dat. Tyto soubory ale často už nebývají po skončení programu smazány, a tak se stále hromadí a zabírají další volné místo na pevném disku. Příkladem producentů takových souborů mohou být internetovské browsery, instalátory sharewarových programů i programy kanceláře MS Office. Pokud uživatel pravidelně tyto soubory nemaže, program Clean Disk mu pomůže automatizovat úkol související s pravidelným odstraňováním těchto nechtěných dočasných souborů. Po spuštění uživatel nejprve vybere, který adresář nebo disk se má prohledávat. Pak Clean Disk prohledá určené místo, vyhledá nepotřebné soubory a vypíše je do seznamu, odkud mohou být snadno a rychle smazány.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 19,95 USD

Unique Filler 1.4

(1,2 MB);(http://www.sohosoft.com/uniquefiler/download.htm)

Unique Filler je dalším z řady prográmků, pomocí nichž lze uvolnit místo na disku smazáním "obsahově stejných" grafických souborů a audiovizuálních záznamů, které se vzájemně od sebe liší nejen názvem a velikostí. Unique Filler ale dokáže rozpoznat i drobné grafické úpravy změnu velikosti provedenou funkcí Resize, změnu velikosti matematickou transformací Resample i barevnou úpravu korekcí barev. Tento správce souborů obsahuje nástroj, který vyhledává právě takovéto soubory. Po ukončení vyhledávání zobrazí detailní seznam obsahující jméno, velikost, rozměry, umístění souboru a náhled všech souborů duplicitních. Takže potom není žádný problém tyto soubory snadno odstranit.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní; 14,95 USD; dokud se nezaregistruje, tak po každých 10 smazaných souborech se objeví okno nutící k registraci.

Directory Printer 1.21

(497 KB); (http://www.galcott.com/)

Jistě jste se někdy dostali do situace, kdy jste potřebovali vypsat a vytisknout seznam souborů a jejich atributů v daném adresáři a jeho podadresářích. Tuto službu vám komfortně zprostředkuje program Directory Printer, který k tomuto účelu disponuje specifickými nastaveními a filtry:

- Výpisy adresářů mohou být exportovány na obrazovku, tiskárnu nebo do souboru.

- Pomocí hvězdičkové notace a jmenovité definice souborů si zvolíte, jaké soubory exportovat a jaké ne.

- Výsledný výpis může volitelně obsahovat tyto informace krátký a dlouhý název souboru, jeho délku, datum a čas a systémové atributy. Podle těchto položek a abecedy lze také výsledný seznam sestupně/vzestupně řadit a třídit.

- Každá stránka výpisu může mít svoji hlavičku.

- U skupin adresářů lze nastavit, do jaké hloubky vnořené podstruktury se má export provést.

Na programu se nám líbilo přehledné prostředí, vše je dostupné na jedné obrazovce. Naopak jsme nebyli příliš potěšeni jeho rychlostí.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba 15 dní; 20 USD

CyberBuddy 1.23

(1,1 MB);(http://yeayou.com/cyberbuddy/cyberbuddysetup.exe)

Mluvícího společníka pro vaše Windows dostanete zdarma po downloadu cca 1 MB dat z Internetu. Jmenuje se CyberBuddy a po instalaci si automaticky začne dotahovat dodatečné plug-iny (Microsoft agenty). Za pomoci těchto plug-inů je schopen sloužit jako program pro posílání zpráv, které mluví (pomocí MS hlasového enginu). Dále lze pomocí CyberBuddyho vytvořit připomínky, zjistit čas, zkontrolovat e-mail (POP3), počasí, akcie (pouze pro informativní účely informace jsou zpožděné) či nechat přečíst text. Významnou je funkce pro upozornění na příchozí/odchozí kontakt z programu ICQ. Přezdívka daného člověka je jednak krátce zobrazena v bublině, a jednak je přečtena americkou angličtinou.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

RegCleaner 3.0

(245 KB); (http://www.vtoy.fi/jv16/RegCleaner.exe)

Registr Windows narůstá s instalací každého nového programu, a většinou "nezhubne" při deinstalaci. Registr v podstatě roste s věkem systému. V rozsháhlém a neudržovaném registru se kumulují neplatné řetězce, vadné programové reference a asociace souborových typů apod. Z výše uvedených důvodů je vhodné registr čas od času optimalizovat. Jedna z optimalizačních utilit se jmenuje RegCleaner. Tento program se skládá ze dvou částí interaktivní a zcela automatické. Na doprovodném obrázku vidíte část interaktivní. V záložkách "Software", "Start Up", "Uninstall", "File Types", "New File" a "Backups" se můžete pohybovat a ručně provádět změny do patřičných sekcí registru. Pro celkové čistění registru se klikne na tlačítko "Optimize Registry" a obvykle během minuty bývá práce hotova.

WinSnake

(3,6 MB); (http://www.joostsoft.cjb.net/)

Hra WinSnake je založena na stejném principu jako populární Nibbles ovládáte rostoucího hada, jehož úkolem je sníst co nejvíce jídla a přitom nesníst svůj ocas, spoluhráče, nebo nenabourat do zdi. Jakmile had sní 10 náhodně rozmístěných porcí, potom hra pokračuje do dalšího rychlejšího levelu. Občas se na hrací ploše objevují speciální bonusy, za které dostanete více bodů, ale musíte být rychlí, protože za pár vteřin bonus zase zmizí. Aby hra nebyla stále stejná, můžete se přepnout do "Fun mode", kde místo obyčejného hracího pole máte nějaký zábavný obrázek. Navíc si pomocí vestavěného Level a Game editoru můžete hru přizpůsobit vlastnímu vkusu.

Hra je určena pro jednoho nebo dva hráče.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

§§§§§


Knihy


VISUAL BASIC 4.0 učebnice pro střední školy

Přemysl Kolerenč

c00p0287

Autor: David Morkes

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 172

Cena: 120 Kč

Přestože se jedná o učebnici pro střední školy, o koupi této knihy nebudou jistě uvažovat pouze studenti. Visual Basic je vhodným východiskem pro všechny, kteří si chtějí tvorbou vlastních aplikací usnadnit práci. Programování v něm je mnohem intuitivnější než v jiných jazycích. Programátor nevytváří ucelený kód, ale pouze samostatné procedury, jejichž volání zajišťuje systém VB automaticky. Uživatelské rozhraní se ve VB přímo graficky vytváří přidáváním ovládacích prvků na pracovní plochu, odpadá tedy další, velmi pracná součást programování. Napsat si efektivní aplikaci tedy může opravdu každý, stačí se seznámit s několika programovými konstrukcemi a objekty. K tomu by měla dopomoci tato kniha.

V první kapitole nás autor provádí tvorbou jednoduchého prohlížeče obrázků, na kterém je dobře ilustrována struktura aplikací, vytvářených ve VB. Bohužel, přepíše-li si začátečník programový kód do počítače, aplikace nebude dobře fungovat, neboť ve výpisech procedur jsou tiskové chyby.

Následuje jedna z nejdůležitějších, ale podle mého názoru velmi nešťastně zpracovaná část knihy. Jedná se o popis důležitých objektů VB s jejich metodami a vlastnostmi. U jednotlivých objektů jsou ovšem uvedeny pouze vlastnosti dosud nepopsané, takže celá pasáž vlastně ztrácí smysl. Domnívám se, že toto téma nepatří do první kapitoly, ale mělo být zpracováno podrobně v doplňkové části. Při konkrétním použití objektu totiž obvykle potřebujeme rychle vyhledat jeho kompletní popis, výčet několika vybraných metod nám příliš nepomůže. Jsme tedy odkázáni na elektronickou nápovědu.

Druhá kapitola pojednává o syntaxi jazyka VB. Jsou zde popsány základní datové typy, události, kterými je chod aplikace řízen, a samozřejmě důležité programové konstrukce a klíčová slova. Vše je hojně prokládáno příklady použití a užitečnými tipy. Nechybí stručný výčet možných běhových chyb a příklady procedur k jejich ošetření. Na závěr jsou popsány prostředky VB, usnadňující ladění programového kódu.

Předposlední část knihy obsahuje podrobnější popis práce s daty pomocí objektu Recordset a mechanismů OLE a DDE, které umožňují snadno vytvářet skutečně efektivní programy, spolupracující například s aplikacemi balíku MS Office.

Dále následující dodatky. V dodatku A je popis tří vzorových příkladů, dodávaných spolu s VB. Dodatek B obsahuje přehled klíčových slov jazyka. Dodatek C, podrobný výčet metod a vlastností objektů VB, bez kterého se jen stěží obejdeme, bohužel chybí.

Tolik k obsahu. Bez chyb není ani technická stránka publikace. Přestože se jedná o středoškolskou učebnici, nevěnovali její autoři dostatečnou pozornost ani jazykovým korekturám, takže se již na straně čtyři setkáme s hrubými chybami v interpunkci. Přehlednost knihy snižuje špatné členění textu (stránka končí nadpisem, nevhodně vložené prázdné řádky), jsou prohozeny popisky obrázků 17 a 18, o tiskových chybách ve výpisech kódů procedur jsem se již zmínil. Mám-li to vše shrnout, nejedná se o příliš zdařilou publikaci. Zájemcům o programování ve Visual Basicu doporučuji poohlédnout se raději po jiné knize.

§§§§§


Microsoft Visual Basic Scripting - Příručka programátora

Patrik Malina

c00p0288

Autor: Gary Cornell

Vydavatelství: Computer Press, Brno

Počet stran: 278

Doporučená cena: 280 Kč

Možná také patříte mezi tvůrce internetových stránek, jimž přestal HTML kód se svými možnostmi dostačovat. Nebo jste se naučili základům programování v MS Visual Basicu, a chtěli byste své zkušenosti při tvorbě stránek využít. Pojďme se spolu podívat, s čím vám tato kniha může pomoci.

Nemusíte se ničeho obávat ani v případě, že jste úplní začátečníci. První část knihy vás provede úplnými základy, včetně krátkého "rychlokursu" jazyka HTML. Přesto bych ovšem alespoň minimální zkušenost s psaním jednoduchých stránek doporučoval, vše se vám tak bude lépe chápat. Úvodní kapitola však obsahuje také jinou velmi důležitou pasáž. V několika odstavcích jsou zde uvedeny výhody používání skriptů, které jsou prováděny prohlížečem, ve srovnání s používáním programů, jež před generováním stránky provede server. Právě zde uvedené argumenty prezentují VBScript (dosti zavádějícím způsobem) jako jazyk, jehož možnosti snad končí prováděcí činností prohlížeče, což samozřejmě není pravda. Jeho schopnosti a použitelnost prověřila již řada vývojářů při tvorbě stránek a aplikací aktivních na straně serveru (technologie ASP), a právě o tuto zajímavou část jazyka je kniha z mně neznámých důvodů ochuzena. Možná stačilo trošku upravit název, a vše by bylo jasnější. Právě zdůrazňovaná nezávislost na komunikaci se serverem je totiž hlavním mottem celého obsahu.

V následujících kapitolách úvodní části čtenář prochází základním seznámením se samotným jazykem za pomocí jednoduchých příkladů, dostane se mu popisu základních "pracovních nástrojů" (jež také nalezne na přiloženém CD-ROMu), a podívá se blíže na technologii komponent ActiveX, které ho budou nadále věrně doprovázet. Autor také v několika poznámkách vhodně upozorňuje, že svět Internetu není omezen na řešení a standardy od Microsoftu, a doporučuje testovat výsledky práce na více prohlížečích. Ve druhé části knihy (obsahuje čtyři kapitoly) se čtenář dostane od jednoduchých základů k opravdovému programování. Jsou zde zařazena témata o řízení toku programu, práci s funkcemi a poli, a také kapitola o řešení chybových stavů. Výklad je poměrně důkladně doplněn praktickými příklady a ukázkami výsledného vzhledu samotné stránky. Závěrečná část (Rozšířená témata) je pak věnována objektovému modelu prohlížeče Internet Explorer 4.0 (VBScript je samozřejmě objektově orientovaný jazyk) a úvodu do technologie označované jako dynamický HTML. Užitečnou přílohou je pak srovnávací tabulka jazyka Visual Basic a VBScript.

Kniha je zpracována přehledně a množství příkladů a ukázek jistě umožní problematiku dobře zvládnout. Jako hlavní problém spatřuji, jak jsem již uvedl výše, spíše otázku koncepce, jež zobrazila tento programovací jazyk pouze zčásti a nepostihla tak jeho další možnosti. Pokud jste se tedy chtěli dozvědět více např. o propojení stránek s databázemi, hledali byste marně.

§§§§§


Internet první kroky českého uživatele

Jaroslav Poláček

c00p0289

Autoři: Jiří Kosek,

Lenka Třísková

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 111

Doporučená cena: 99 Kč

Útlá knížečka nakladatelství Grada z edice Snadno a rychle je příjemným, avšak velmi, opravdu velmi stručným úvodem do problematiky českého Internetu. Autoři zde použili systému, který je znám i z jiných manuálů, a to způsobu podávání informací formou FAQů nebo chcete-li, otázka odpověď. Simulovaný rozhovor dívky se starším kamarádem (odborníkem) je místy osvěžen odlehčujícími narážkami a humorným textem.

Publikace shrnuje nejenom základní funkce Internetu a možnosti jeho využití především v rámci českého Internetu, ale seznamuje i s "klasickými" vyhledavači Altavista a Yahoo!, které mají v knize své místo. Práce s prohlížečem je osvětlována na popisu základních funkcí MSIE, nechybí ani vysvětlení e-mailu a programu MS Outlook Express. Lenka Třísková v úvodu svého textu píše, že kniha, kterou čtenář drží v ruce, by měla být vysvětlením problematiky Internetu pro zcela běžné uživatele. Pro lidi, jež mají dosud respekt před zázračnou krabičkou" a nechtějí se ztratit v záplavě cizích slov a pojmů. Musím poznamenat, že tento cíl se ve své podstatě autorům podařil, aniž by podané informace mohly být napadeny jako zavádějící. Naprosté začátečníky však upozorňuji, že nemusí nic vědět o providerech a modemech, ale termíny jako "pentium", "čtyřiosmšestka" vysvětlovány nejsou. Moje zkušenosti s vlastní studentkou začátečnicí vypovídají o tom, že ani tyto termíny nejsou zdaleka jasné, a mnohdy jsou považovány za zbytečné. Konečně jednou máte to "pentium", a co s tím... A je opravdu třeba vědět, že existují domain servery a že vlastně písmenka jsou čísla?

Kniha Internet první kroky českého uživatele je vhodným řešením, které kombinuje množství informací a časovou náročnost. Publikace je navíc doplněna rejstříkem (jenž jako obvykle není dokonalý, ale vzhledem k počtu stran je dostačující) a seznamem zajímavých síťových zdrojů. Začátečníkům bych ji zcela doporučil.


Česká Windows 98

Jaroslav Poláček

Autor: Jaroslav Fořt

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 128

Doporučená cena: 99 Kč

Knížečky edice Snadno a rychle mají jednu zásadní nevýhodu. Omezení počtu stran často uvede autora do jisté schizofrenie, kdy se pohybuje od požadavků redakce (dát tam toho co nejméně) k požadavkům vlastního svědomí (vecpat tam ještě tuhle zásadní informaci). Česká Windows 98 toho jsou příkladem. Kniha byla podle svého autora Jaroslava Fořta napsána pro obyčejné lidi, kteří potřebují s počítačem pracovat s minimem vydávané energie. Vzhledem k počtu stran a obrázků si myslím, že nemohu autorovi vyčítat malé množství informací. Na druhou stranu, čtenář se sice naučí takřka od boku minimalizovat a maximalizovat okna, ale musí tušit, co se skrývá za slovem rozlišení. Musí znát křestní jméno šéfa Microsoftu (jinak přijde o vtipné narážky) Gatese a na oplátku se dozví, že lidé s MacIntoshem nemají rádi zobrazení typu seznam, ale velké ikony. Důvod uvedení například této informace mi dosud uniká a myslím si, že autor by přes všechno své žehrání na nedostatek místa mohl volit adekvátnější informace.

Z nedostatku prostoru se zřejmě vynořila taková spojení a zprávy, že z WWW stránek Bajkonoru a stanice Mir se dostanu na stránky pašeráků aut. Nejsem si jist, jestli bych Expandii označil za virtuální, ale zcela jistě bych nevěnoval tolik prostoru vyhledávačům na Internetu, když mám na celý operační systém jen cca sto stran. Pokud snad opravdu se systémem Windows 98 začínáte, tak se nedejte zmást, že musíte vidět cílovou a zdrojovou složku při přesouvání v Průzkumníkovi, i když to je nejjednodušší. Doporučují vám vyzkoušet i tlačítko SHIFT při přesunování souborů, a přejmenování nemusíte dělat takovým složitým způsobem. Stačí kliknout prakticky kdekoliv do názvu souboru a jednoduše jej přepsat.

Dobrá zpráva na závěr. Pokud jste si právě koupili počítač a váš známý vám vehementně tvrdí, že na něm máte nainstalovaný systém Windows 98 a nikdy jste s počítačem víc nepřišli do styku, neváhejte. Na trhu je knížečka, která nezruinuje vaše rodinné finance, naučí vás naprosté základy a vlije vám do krve trochu toho "systému". Nemusíte všemu rozumět, některé pasáže dokonce možná vynecháte. Jakákoliv další publikace pro vás pak bude jen knihou, a ne strašákem plným pojmů a terminologických hádanek.

§§§§§


06/2003

$$$$$


Novinky


AMD Opteron uveden!

Tomáš Bučina

c03p0342

Společnost AMD ukázala 22. dubna v Altmanově budově v New Yorku svou cestu za 64bitovými počítači, když uvedla procesor Opteron. Celá akce působila spíše komornějším dojmem a zúčastnilo se jí několik stovek novinářů, analytiků a zástupců partnerských společností. Ostatně nějakou extra masivní akci nebylo možné ať už kvůli pozicování samotného uváděného produktu, či vzhledem k posledním ekonomickým výsledkům AMD ani očekávat. Každopádně na této události byli k vidění jak nejvyšší lidé z AMD, včetně prezidenta společnosti Hectora Rize a dokonce legendárního zakladatele firmy Jerryho Sanderse, tak zástupci významných partnerů zejména ze softwarových, ale také z hardwarových firem, které se otevřeně hlásí k podpoře nové platformy.

Procesor Opteron je konstrukčně navržen tak, aby byl schopen provozovat jak stávající 32bitový kód, tak zpracovávat i 64bitové programy. Tato dualita je velmi významným faktorem, který umožňuje firmám velmi pozvolna, podle potřeb migrovat svou serverovou platformu od 32bitů k 64, neboť v obou dvou režimech lze získat z čipu prakticky maximální výkon. U konkurenčních čistě 64bitových produktů lze využívat standardně 64bitový režim, zatímco starší 32bitové aplikace buď není možné provozovat vůbec, anebo s velmi významným výkonovým handicapem. Zároveň je Opteron relativně výkonným (opteronový rack server je držitelem rekordu Tpc-c pro 2P stroje) a cenově dostupným (nabízí nízkou cenu za transakci) řešením pro malé, střední i větší servery. Cílovým trhem nového produktu jsou pro 1-2 procesorová řešení firewally, vyrovnávací servery, load-balancing servery a také menší a střední webové servery. 2-4procesorové stroje jsou určeny pro vysoce vytížené webové a aplikační servery a doménou 4-8P řešení jsou databázové a souborové servery.

Je však nepopiratelným faktem, že pro úspěch na serverovém trhu nestačí pouze výkonný a levný produkt, ale esenciálním faktorem je také stabilita, robustnost, široká softwarová podpora a rozsáhlá hardwarová implementace. Ze strany softwarových společností už svou maximální podporu novému projektu vyjádřily firmy jako SuSE, Mandrake či Red Hat, které zastupují nejdůležitější linuxové distribuce, a trochu váhavě, ale přeci se k nim přidal také Microsoft. Jako u tohoto softwarového giganta už tradičně, hned dva dny po Opteronu byl představen Microsoft Windows Server 2003, kterému ale přímá podpora Opteronu a jeho instrukční sady nově pojmenované AMD64 (dříve x86-64) chybí. Přínést by ji měl Service Pack, který se plánuje na druhé pololetí tohoto roku a jehož beta-verze bude k dispozici snad už v létě. Mezi dalšími softwarovými firmami se objevují jména jako Oracle s databázovým systémem 9i, IBM a jeho databáze DB2, webserver Apache a mnohé další.

Mezi hardwarovými firmami nalezneme bohužel pouze dva extrémně významné partnery, jimiž jsou Fujitsu-Siemens a podle vyjádření agentury Reuters také IBM. Tyto korporace jsou zatím jediné, které se otevřeně přihlásily k implementaci nového procesoru a během druhého pololetí letošního roku by měly nabízet svá serverová řešení právě s Opteronem. Na samotném uvedení čipu v New Yorku jsme viděli také servery od dalších, ale méně významných společností, což samo o sobě vyvolává pochybnosti o tom, jak široká podpora Opteronu vlastně je.

Právě pro případný úspěch či neúspěch čipu je zásadní ochota jej implementovat od firem jako je HP se zhruba 1/3 podílem serverového trhu, Dellu, kterému patří kolem 20 %, či Sunu s 5 % podílem, přičemž IBM, které už podporu vyjádřilo, zastupuje necelých 15 % trhu. Na některých internetových zpravodajských serverech se objevily informace o vlivu, jaký může mít na méně vřelou podporu výrobců také nejvýznamnější konkurent AMD, ale pochopitelně žádný zástupce dotázaných společností své podezření neprohlásil oficiálně.

Právě horší prodírání se mezi serverové kolosy bude AMD řešit také dostupností pro menší výrobce serverových řešení, takže na trhu jsou k dispozici jak samotné procesory, tak i základní desky od společností jako jsou MSI, Asus, Arima, Tyan či Newisys, a je pravděpodobné, že případné komponenty pro výrobu vlastního opteronového serveru půjde s trochou práce koupit i u běžných IT prodejců. Očekává se tedy, že cena dvouprocesorové desky MSI K8D Master s nejslabším Opteronem se u nás vyšplhá zhruba na 35 tisíc korun.

O datech, která se vrátila

Tomáš Přibyl

Někdy by se mohlo zdát, že počítačová data si žijí svým vlastním životem nezávisle na vůli uživatele/majitele. Prostě o ně přijdete v okamžiku, kdy se vám to hodí nejméně. A naopak data, která jste považovali za smazaná, se jednoho krásného dne mohou objevit v rukou nepovolané osoby... Může to být konkurence, ale třeba také berní úřad nebo nepřiměřeně zvědavá manželka. "Návrat" jednou smazaných dat si zaslouží podrobnější vysvětlení. A nemáme teď na mysli jejich prosté "přesunutí" do složky Odpadkový koš, odkud je cesta zpátky poměrně jednoduchá. Míníme obnovu dat skutečně smazaných (i když toto slovíčko by v daném případě mělo být v uvozovkách). Stačí si jen uvědomit princip mazání pod operačním systémem Windows: příslušný soubor totiž není fyzicky zlikvidován, ale operační systém pouze poupraví hlavičku FAT nebo NTFS. Zde označí místo, kde byl soubor původně umístěný, jako prázdné. Jinými slovy: soubor dále fyzicky existuje na disku, jen na něj neexistuje odkaz. Z toho plyne docela jednoduchá zákonitost: dojde-li k obnovení příslušného odkazu, dojde zároveň k obnovení "smazaného" souboru. Na disku zůstává až do víceméně náhodného přepsání jinými daty.

Z toho plyne, že obnova smazaných souborů je jednodušší, než si dokážeme představit. Stačí být jen trochu šikovnějším znalcem informačních technologií nebo si z internetu stáhnout nějakou utilitku "data recovery" (záchrana dat). Historie počítačové bezpečnosti nám přináší stovky případů, kdy se data považovaná za smazaná dostala tam, kam neměla.

Třeba několik let starý příběh jedné britské zdravotní pojišťovny, která se rozhodla vyřazený hardware věnovat jisté střední škole. Všechny pevné disky předtím samozřejmě nechala pečlivě zformátovat. Jenomže to nestačilo a studenti dokázali z disků vyzískat obrovské množství informací, které neváhali zveřejnit na internetu. Vzhledem k tomu, že šlo o lékařské záznamy, je pochopitelné, že se to setkalo s velkým negativním ohlasem.

Další příběh je víceméně tuctový. Jistá mladá dáma nalezla své vlastní fotografie na internetu. Na tom by nebylo nic zvláštního, kdyby se zde snímky neobjevily bez jejího souhlasu a kdyby na nich byla oblečená. Kdysi sice nějaké "umělecké" fotografie pořídila, ale tyto střežila jako oko v hlavě. Nedávno však vyměnila svůj počítač za nový starý dala do bazaru, jeho disk předtím důkladně promazala. Ale jak vidno ne dosti důkladně.

A návrat smazaných dat do třetice. Nedávno uskutečnili studenti v Massachusetts Institute of Technology (MIT) pokus, kdy shromáždili 158 "vyřazených" pevných disků. Zjistili při tom, že jen z deseti procent nedokáží zachránit žádná data. A co bylo na zbytku? Soukromé klíče k elektronickému podpisu, hesla pro přístup k bankovním aplikacím, tisíce soukromých e-mailů, vnitrofiremní dokumenty, pornografie... Na jednom disku (původně fungoval v bankomatu) se podařilo "zachránit" soubor s výpisem všech transakcí za poslední rok. K tomu asi není co dodávat.

Jak se možnosti zneužití dat bránit? Vlastními silami těžko jak už bylo výše uvedeno, data jsou na pevný disk zapisována z hlediska uživatele náhodně. Proto je pro účely bezpečného (a nenávratného) mazání dat vyvíjen specializovaný software (např. DataShredder ke stažení na www.aec.cz). Ten je schopen "skartovat" soubory, adresáře, dočasné soubory, historii spuštěných programů, historii dokumentů, cookies i "volné" místo na disku. Zkrátka: všechny oblasti, kde se mohou vyskytnout jakákoliv kompromitující data.

Pentium M od HP

Tomáš Bučina

Technologie Centrino se postupně dostává do nabídek všech významných výrobců notebooků, a ani HP nemůže být v tomto směru výjimkou. Místo kompletní specifikace, která se týká nejen samotného procesoru Pentium M a čipové sady Intel 855MP, ale také bezdrátové komponenty Intel PRO/Wireless HP, zvolilo setrvat u stávající struktury, kde je WiFi řešeno externím modulem MultiPort. I přesto, že lze mít výhrady proti použití méně standardního řešení proti běžné komponentě přímo od Intelu, má tato koncepce své výhody. Především korporátní zákazníci ocení stabilitu volby modulů Multiport, která prolíná celou řadou Compaq Evo, a zároveň správci IT infrastruktury nejsou tak nuceni testovat ve svých bezdrátových sítích další nové technologie. Nový model, který je tímto způsobem vybaven, je HP Compaq Evo N620c s procesorem Intel Pentium M 1,3 až 1,6 GHz a operační pamětí o kapacitě až 2 GB. Výhodou pro použití ve firmách je také gigabitové Ethernet rozhraní, které ale samozřejmě podporuje i stávající 10/100Mb/s sítě. Notebooky s Centrinem i "pouze" s Pentiem M nabízejí dlouhou výdrž při práci z akumulátorů, a ani Evo N620c není v tomto směru výjimkou, když vydrží s běžnou 8článkovou Li-Ion baterií pracovat až 6 hodin při hmotnosti jen 2,2 kg. Z další výbavy stroje stojí za zmínku také grafický adaptér ATI Mobility Radeon 7500 s 32 MB paměti a 14" LCD displej s rozlišením 1 024 x 768 (XGA) či 1 400 x 1050 (SXGA+) bodů. Výhodou pro některé zákazníky může být také zachování stávajících sériových či paralelních rozhraní. HP je tradičně velmi silné v zařízeních pro tisk, a tak i své notebooky vybavuje zajímavým softwarem pro využití potenciálu tisku na cestách. Univerzální HP mobile printing ovladač umožňuje tisknout na moderních tiskárnách HP Business InkJet, HP LaserJet či HP Color LaserJet bez další instalace softwaru. Odkaz: http://www.ibm.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Petr Felt

c03p0343

Bankomaty a mobily

Společnosti MUZO a Borland společně oznámily zprovoznění nové zákaznické služby firmy Eurotel, umožňující jejím zákazníkům dobíjet Go SIM karty přímo z bankomatů a platit faktury pomocí mobilních telefonů bez speciálně upravené SIM karty. Aplikace pro bankomaty od společnosti MUZO umožňují provádět on-line dobití předplacených karet. Veškeré činnosti nutné pro navýšení kreditu jsou prováděny automaticky po zadání potřebných údajů odpadá tak nutnost volat na dobíjecí linky a zadávat dobíjecí kódy, jak tomu je u konkurenčních řešení. Jedinečnost aplikace USSD oproti jiným on-line řešením, umožňujícím navýšení kreditu předplacených karet, spočívá v možnosti využití služby bez nutnosti výměny SIM karty. Není zapotřebí žádné aplikace SIM Toolkit.-FEL

Partnerský program

Eurotel Praha, s. r. o., zahájil Partnerský program, jenž umožní zvýšení produktivity českých firem pomocí mobilních aplikací. Eurotel v rámci tohoto programu nabízí technickou podporu systémovým integrátorům a softwarovým společnostem, které vyvíjejí firemní aplikace založené na mobilní komunikaci. Jsou to například programy pro obchodní zástupce, pro servisní techniky, manažerské reporty, dálkový odečet plynu, elektřiny a vody, telemetrie, přístup do vnitropodnikových aplikací a podobně. Uživatelé těchto aplikací získají jistotu, že jejich IT dodavatelé jsou certifikováni společností Eurotel. -FEL-

Flash animace ihned

Součástí nabídky systému profimedia.grafika.cz se staly i krátké flash animace, které se mohou stát snadno a velmi rychle dostupným zpestřením připravované webové prezentace. Práce s archivem animací je velmi podobná práci s archivem fotografií. Animace je možné vyhledávat buď podle tematického zaměření (např. vektory, lidé, pohyby, vlajky, pozadí, příroda apod.), nebo pomocí vyhledávání klíčových slov. U každé animace je k dispozici náhled ve formátu SWF. Pokud si uživatel vybere konkrétní animaci či digitální klip a zaplatí jej, získá zdrojový FLA soubor s licenčními právy royalty-free, který může libovolně upravit a opakovaně užívat. Cena jedné animace z archivu začíná již od 2 000 Kč. -FEL

§§§§§


Krátké zprávy

Tomáš Jirásko

c03p0345

TDC v Contactelu

Zástupci společnosti Contactel potvrdili, že společnost TDC zahájila proces využití opce na odkup 40,39% podílu od Českých radiokomunikací. Vedení Contactelu vnímá uplatnění opce jako krok k naplnění dlouhodobých ambicí TDC na českém trhu. Tomuto procesu předcházelo navýšení základního kapitálu Contactelu na více než 4 miliardy Kč, na kterém se však nepodílel druhý vlastník Contactelu, společnost České radiokomunikace, a to i přesto, že v nedávné době její zástupci rovněž potvrdili zájem o ovládnutí Contactelu. Odkaz: http://www.contactel.cz-TJi

Kontrola nad náklady

Majitelé Oskarových firemních tarifů Na jistotu a Na zisk mohou nyní určovat, kolik peněz měsíčně provolají. Umožní jim to funkce FlexiLimit a Aktuální stav volání, které byly doposud k dispozici na Tarifech nové generace. S FlexiLimitem si zákazník nastaví hranici měsíčních nákladů. Po provolání limitu pošle Oskar informační esemesku. Aktuální stav volání sdělí zákazníkovi výši jeho účtu. Služba je k dispozici prostřednictvím Internetové, Hlasové i SMS Samoobsluhy, rovněž naprosto bezplatně. Odkaz: http://www.oskarmobil.cz-TJi-n Czechia na 2003 Serveru Nejstarší český specializovaný webhostingový projekt Czechia, provozovaný společností ZONER software, přichází jako první s hostingem na nové verzi operačního systému Microsoft Windows 2003 Serveru. Czechia tak přichází s novou variantou "A-profi", která je upravenou verzí varianty "A-obchodní" a bude provozována výhradně na tomto novém operačním systému, který by měl v současnosti poskytovat nejlepší podmínky pro webhostingové služby provozované na platformě Windows.

Odkaz: http://www.czechia.cz-TJi

Intel zveřejňuje AHCI

Zveřejněním specifikace rozhraní Advanced Host Controller Interface (AHCI) v0.95 učinila společnost Intel krok k širokému přijetí pokročilých funkcí rozhraní Serial ATA (Advanced Technology Attachment). Vydání finální verze této specifikace se očekává na počátku roku 2004, specifikace v0.95 umožňuje výrobní dodávky diskrétních hostitelských řadičů AHCI Serial ATA, které by se mohly dostat na trh ještě před koncem tohoto roku. AHCI je výsledkem vývoje průmyslové skupiny pod předsednictvím společnosti Intel. Skupinu AHCI Contributor Group, jejíž vytvoření bylo také oznámeno, tvoří kromě společnosti Intel ještě AMD, Dell, Marvell, Maxtor, Microsoft Corp., Red Hat, Seagate a StorageGear.

AHCI představuje standardní rozhraní softwaru systémového ovladače/operačního systému pro zjišťování a implementaci funkcí SATA, jako jsou řazení příkazů do fronty (command queuing), dynamické připojování a odpojování zařízení za provozu (hot plug) nebo správa napájení. Platformy využívající rozhraní AHCI podstatně zvyšují výkon paměťových subsystémů a urychlují přijetí adaptérů HBA (host bus adaptor, tj. adaptér hostitelské sběrnice) na bázi AHCI a softwaru na platformě PC. Specifikace Serial ATA 1.0 byla zveřejněna v srpnu 2001 a finální rozšíření Serial ATA II bylo oznámeno v říjnu 2002. Odkaz: http://www.intel.com-TJi

Intel "FictionBook"

Tomáš Jirásko

Rovněž Intel, jako řada jiných výrobců, myslí na budoucnost, a tak není ani velkým překvapením, že i on pracuje na referenčních designech. Tentokráte vyšel na světlo světa koncept notebooku `a la Intel. Intelovská pracovní skupina MPG (Mobile Platforms Group) představila své dítko prototyp označovaný jako "Florence". Sice jde pouze o studii, model nebyl funkční, ale ukazuje směr, kterým chce Intel jít. Jde o využití toho dobrého z Tablet PC, ovšem při zachování možnosti používat klávesnici. Několik výrobců notebooků, jako Toshiba či Acer, sice nabízí modely Tablet PC, které lze používat jako standardní notebooky (Acer TM800), ale jde o řešení využívající přiklopení klávesnice přetočením displeje. Intel přichází s řešením, kdy klávesnice je uchycena k tělu přístroje vlastním kloubovým závěsem a slouží jako kryt displeje, a zavírání a otevírání probíhá jako u konvenčního přístroje. Pro použití jako Tablet PC se tělo otočí o 360 stupňů vůči 12,1" displeji, k deaktivaci běžné klávesnice postačí již rotace 180 stupňů. Pokud byste ji však během práce v Tablet modu potřebovali, k její aktivaci stačí sklopit ji. Mimochodem, její tloušťka je pouze 7 milimetrů. I když se jedná o zajímavý koncept, Intel sám přiznává, že zvláště řešení kloubových závěsů je problematické, neboť jde o značně namáhané a hodně poruchové části návrhu. Uvidíme tedy, s čím výrobci během několika let přijdou, a nakolik se Intelu podařilo vystihnout trend, pokud jej on sám nestanoví.

Odkaz: http://developer.intel.com

h2200 nový iPaq?

Tomáš Jirásko

Společnost Hewlett-Packard by měla koncem května (dle HTC 30.5.), či v průběhu června (v době vzniku článku nebylo přesné datum potvrzeno) představit nový iPaq z řady h22x. Tento model bude pro HP vyrábět tchajwanský výrobce High Tech Computer (HTC) na bázi 200MHz či 400MHz procesoru Intel XScale. Velikost paměti by měla být 64 MB SDRAM a 32 MB ROM a bude velice pravděpodobně vybaven Bluetoothem alespoň tak lze usuzovat z podané žádosti o schválení u amerického FCC. Rozměry přístroje jsou dle dostupných údajů 114,3 x 70 x 16 mm a hmotnost 156 gramů, vybaven bude transreflektivním TFT displejem o rozlišení 240 x 320 pixelů, slotem pro SD a CF karty, a samozřejmě infračerveným rozhraním. Vybrané modely budou vybaveny rovněž Universal Remote Kontrol pro ovládání domácí elektroniky jako je televizor apod. Řada by tak měla posílit konkurenceschopnost HP na poli PDA a pravděpodobně nahradí řadu 39x.

ADSL Reconnect

Tomáš Jirásko

Program dosáhnuvší již verze 2.5.5 je určen pro uživatele služby ADSL Home, a jistě se stane užitečnou pomůckou pro řadu cestovatelů po internetu. Aplikace totiž automatizuje připojení VPN, připojení na Dashboard, a má i zabudovanou registraci změny IP adresy v DNS záznamech. Program rovněž poskytuje i přehled připojení, a nabízí zobrazení obousměrného grafu rychlosti i pro uživatele vybavené routerem. Tato nová verze nabídne rovněž dynamický zápis do DNS po každém spojení, zabudovanou podporu služeb InfoRelay Online Systems (počítač může byť přístupný přes doménové jméno), možnost skenování více IP adres v případě potřeby, a grafickou notifikaci v ikoně na taskbaru, kdy máte možnost sledovat, jak rychle internetem proplouváte. Program je k dispozici v desetidenní zkušební verzi, plná verze vás přijde na 100 Kč.

Odkaz: www.autodsl.com

Energie pro foťáky

Tomáš Jirásko

Japonská společnost Matsushita pod svojí značkou Panasonic začala dodávat na český trh nové baterie speciálně vyvinuté pro použití v digitálních fotoaparátech. Klasické alkalické baterie totiž nemají dostatečný výkon pro obsluhu energeticky náročných digitálních fotoaparátů, a výkonné NiMH baterie mohou odradit amatérské fotografi nutností dobíjet. Podle testů uskutečněných společnosti Matsushita nové Panasonic Power Digital Camera prokázaly až třikrát větší výdrž než u alkalických baterií Panasonic Power Max3 (velikost M "buřt"). Baterie Panasonic Power Digital Camera využívají nové proprietární technologie, která je založena na principu nikl-oxyhydroxidových a mangan-dioxidových katod. Baterie Panasonic Power Digital Camera je k dostání ve velikosti AA (tužková) a stojí 79 Kč včetně DPH.

Odkaz: www.panasonic.cz

VisionBook 635SX

Tomáš Jirásko

AX doplnil svoji řadu notebooků VisionBook modelem 635SX. Oslovit by měl především firemní zákazníky, kteří využijí implementované technologie Bluetooth i Wireless LAN a kladou i důraz na grafický výkon, neboť notebook je kromě 15" SXGA TFT displeje (1 400 x 1 050 bodů) vybaven grafickým akcelerátorem ATI M9 s 64 MB DDR. Doplněn je vestavěnou webkamerou, 3x rozhraním USB 2.0, rozhraním FireWire, S/PDIF digitálním výstupem, DVD/CDRW mechanikou, sériovým portem. VisionBook 635SX je postaven na platformě Intel Pentium 4 s podporou 533 FSB, a v levnější variantě P4 2,4 GHz, 256 MB DDR, 40 GB HDD, DVD/CDRW, CMOS kamera, Wireless LAN Windows, Professional stojí 49 990 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.umax.cz

Double v podání NECu

Tomáš Jirásko

Firma NEC ve spolupráci s Abacus Computer uvedla na český trh vypalovací mechaniku DVD NEC ND-1300 pro rozhraní ATAPI podporující oba hlavní formáty, tedy DVD-R/RW a DVD+R/RW. Jedná se o rychlou mechaniku s 2MB vyrovnávací pamětí a rychlostmi čtení DVD 12x CAV (max. 16 200 Kb/s), CD 40x CAV (max. 6 000 Kb/s); a rychlostmi zápisu DVD-R 4x (5 520 Kb/s), DVD+RW 2,4x (3 300 Kb/s), DVD-RW 2x (2 760 Kb/s), CD-R 16x (2 400 Kb/s), CD-RW 10x (1 500 Kb/s).

Odkaz: http://www.abacus.cz

Čas podle USB

Tomáš Jirásko

Se zvětšováním kapacity a zmenšováním rozměrů čipů flash pamětí se setkáváme s tímto úložným médiem čím dál tím více ve vícero produktech. Společnost Cartagena Handels Gmbh, prodávající hodinky pod značkou Laks, nabídla model vybavený právě touto pamětí a USB rozhraním. V nabídce nalezneme trojici modelů lišících se nabízenou kapacitou paměti 32 MB, 64 MB a 128 MB. K propojení s periferiemi je součástí řemínku i krátký USB kabel. Paměť spolupracuje s operačními systémy Windows 98/ME/ /2000/XP, appleovským Mac OS 8.6 a vyšší a Linux 2.4. Hmotnost hodinek je 43 gramů a stojí v závislosti na modelu 32-92 eur.

Odkaz: http://www.laks.com

WOW! Samsung Yepp

Tomáš Jirásko

Nový MP3 přehrávač YP-55 je prvním z produkce Samsungu, který bude obsahovat technologii WOW (simulující efekt surroundového zvuku) od společnosti SRS Labs. K dostání bude ve dvou verzích se 128MB a 256MB flash pamětí. Přehrávač obsahuje i FM rádiotuner, a nabídne funkce umožňující v reálném čase pořizovat záznam jak z rozhlasového vysílání, tak i z externích audiozařízení (např. CD přehrávač, mikrofon), připojených přes minijack. Pro komunikaci s počítačem je vybaven rozhraním USB 1.1. Z údajů výrobce vyplývá, že YP-55 by měl na jednu AAA baterii vydržet v provozu okolo 15 hodin. V současné době však není známo, zda přehrávač bude uvolněn i mimo korejský trh, kde je jeho cena 172 USD (128 MB), respektive 205 USD.

Odkaz: http://www.samsung.com

Acerovská osmnáctka

Tomáš Jirásko

L801 by měl představovat v nabídce Aceru cenově dostupný model určený především pro každodenní "úředničinu", ovšem své místo nalezne i v řadě domácností. Uživateli nabídne vysoký kontrastní poměr 400 : 1 a jas 250 cd/m2. Viditelnost je dána úhly pohledu až 160 ? horizontálně i vertikálně. Nativní rozlišení monitoru je 1 280 x 1 024 se 16,7 milionu barev, a je certifikován dle normy ISO 13406-2, která zaručuje optimální úroveň jasu a kontrastu při dlouhodobém provozu. Cena tohoto kousku by se měla pohybovat okolo 20 000 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.acer.cz

§§§§§


Předpověd počasí

Lenka Karlíková

c03p0346

O tom, že předpověď počasí lze již v dnešní době dostat kdekoliv a kdykoliv, určitě nikdo z nás nepochybuje. Ale již je obtížnější vyhledat informace a zprávy, ze kterých se dozvíme, jaké je právě počasí na druhé straně zemské polokoule, například v australském Brisbane. K ulehčení našeho hledání je určena aplikace Froggy 1.1. Ve sklenici vždy usmívající se žabka nám podá aktuální informace nejen z některých měst naší republiky, ale z celého světa. Používaná databáze je dosti rozsáhlá a obsahuje více než sedm set měst ze všech kontinentů. Velikost tohoto chytrého programu, který je k dispozici rovněž v české verzi, je 1,0 MB a je volně ke stáhnutí.

Odkaz: http://www.i-mate.de.

Windows Server 2003

Lenka Karlíková

V polovině měsíce dubna byl představen operační systém Windows Server 2003, a již se objevily první avizované nedostatky týkající se aplikací vytvořených samotnou společností Microsoft. Na nové platformě nelze spustit některé jejich starší aplikace, nebo běží až po upgradu na novější verze. Problémy způsobuje webový Internet Information Server 6.0, který prošel mnohými změnami a nespolupracuje s aplikacemi tak jako předchozí verze. Dále nelze spustit BizTalk 2000, Mobile Information server 2001, Commerce Server 2001, databázový nástroj SQL Server a Content Management Server 2001. Většina uživatelů jistě operačnímu systému vytkne, že nepodporuje často používaný e-mailový Exchange Server. Podobný úděl potkalo několik dalších aplikací, u nichž si uživatelé budou muset počkat na nové verze, pokud budou chtít používat Server 2003.

Odkaz: http://www.microsoft.com

Mozilla 1.4

Lenka Karlíková

Počátkem května byla vypuštěna beta-verze populárního open-source internetového prohlížeče Mozilla. Vývojáři opět usilovali o lepší stabilitu a vyřešili kompatibilitu s některými stránkami. K novinkám verze 1.4b patří možnost spustit stažené.exe soubory. Dále jsou podporovány CRAM-MD5 a Digest-MD5 AUTH ověřování v rámci Mozilla Mailu. Vylepšení se taktéž týkají funkce pro blokování obrázků, která se stala flexibilnější. Velikost a barvu HTML mail-prohlížeče lze měnit novým nastavením defaultního fontu. Zajímavostí je bezesporu to, že pro každé nově otevřené okno lze specifikovat domovskou stránku, blank page nebo poslední navštívenou stránku. Do Mozilly 1.4 b byla přidána NTLM autentifikace využívající Windows Integrated Security. Toto ověřování umožňuje webovému prohlížeči komunikaci s MS Web a Proxy Servery.

Odkaz: http://mozilla.org

DVD u Microsoftu

Lenka Karlíková

Obří gigant Microsoft si tentokrát pro své uživatele připravil další nemilé překvapení. Své pole působnosti se snaží rozšířit také do oblasti filmové produkce, kde bude podporovat pouze filmy vlastního DVD formátu, jež poběží jen na PC s operačním systémem Windows a Windows Media Player 9. Mezi průkopníky budou patřit snímky Standing in the Shadows of Motown a Terminator 2: Judgement Day, které budou dodávány na dvou discích. Jeden bude možné přehrávat na standardních DVD přehrávačích a druhý na DVD-ROM pomocí Media Playeru 9. Cena za oba disky bude necelých 30 USD. Microsoft formátem nazvaným High Definition DVD (HD-DVD) nabízí možnost vyššího rozlišení, a dále by měl poskytnout efekty nedostupné v DVD formátech. Zatím neschválenému formátu HD-DVD však konkuruje Blue-Ray.

Odkaz: http://www.microsoft.com

Díry v ICQ

Lenka Karlíková

Ani jednomu z nejpoužívanějších komunikačních programů se nevyhnuly bezpečnostní chyby. Zda budou mít vliv na jeho používání, se můžeme jen dohadovat. Z uváděných 200 milionů uživatelů totiž velká část využívá verze několik let staré, kterých se tyto chyby naštěstí netýkají. ICQ 2003a a předchozí verze obsahují šest chyb, přičemž dvě z nich mají být závažné. Tyto bezpečnostní díry postihují především služby spojené s využíváním e-mailu, které by umožnily napadnout a posléze kontrolovat počítač spuštěním vlastního kódu. Další kritická chyba je ve funkci automatického updatu ICQ klienta. Výše zmiňované chyby se nacházejí pouze v plných verzích ICQ, ve verzi ICQ2GO (http://go. icq.com) ani v odlehčené verzi ICQ Lite se nevyskytují.

Odkaz: http://www.icq.com

CrossOver Office

Lenka Karlíková

Máte na svém počítači Linux, a chtěli byste používat některé aplikace MS Office XP, 2000 nebo 97, přitom však nechcete na svůj počítač instalovat Windows? Pomůže vám nová verze programu CrossOver Office 2.0.0 (COO) společnosti CodeWeavers, která nabízí spuštění programů jako Word, Excel, PowerPoint, nebo u balíku Office 2000 aplikace Outlook, Internet Explorer a Access. Dále spustí Lotus Notes, Quicken, Photoshop 7.0 a Microsoft Visio. CrossOver Office je podporován společnostmi Mandrake, SuSe, RedHat, Debian, Caldera a licence stojí 55 USD.

Odkaz: http://www.codeweavers.com

§§§§§


WD Raptor

Jaroslav Kasal

c03p0347

Společnost Western Digital je ve světě počítačů známá především svými pevnými disky, které s úspěchem vyrábí od roku 1988. Skutečnost, že se WD snaží držet na technologické špičce ve vývoji hard disků, dokládá i výkonný produkt WD Raptor, určený pro moderní rozhraní Serial ATA (SATA). V České republice byl oficiálně představen 12. 5. 2003 na tiskové konferenci v Praze, kde zástupci společnosti WD zařadili disk Raptor do hi-end třídy.

Pevný disk Raptor WD360GD určený pro rozhraní SATA nabízí kapacitu 36,7 GB a neobvykle rychlou rotaci datových ploten 10 000 otáček za minutu. Jak uvádí Western Digital, je pevný disk Raptor prvním SATA zařízením s takto vysokými otáčkami. Rychlost ploten by se měla projevit především na přístupové době, která by měla být 5,2 ms, a také na přenosové rychlosti. Na celkovém výkonu zařízení by se zcela logicky mělo podílet i samotné rozhraní SATA, které v aktuální verzi nabízí propustnost sběrnice 150 MB/s.

Pevný disk WD Raptor by měl nalézt uplatnění nejen ve výkonných pracovních počítačových stanicích či v rukou náruživých hráčů, ale především v serverové oblasti. Jak totiž vyplývá z tiskové zprávy WD, nový WD Raptor zapojený do diskového pole SATA se může stát vážnou konkurencí postavenou proti doposud uznávaným raidovým polím založeným na technologii SCSI. Dokonce při porovnání pořizovacích nákladů na vytvoření diskového pole SATA s disky WD Raptor s obdobně výkonným polem, založeným na SCSI, jasně vyplývá, že SATA bude pro mnoho uživatelů příjemnější volbou.

Odkaz: http://www.westerndigital.com

Travelstar 7K60

Jaroslav Kasal

Společnost Toshiba uvádí na počítačový  trh nový model pevného disku určeného pro notebooky. Jedná se  o klasicky vyhlížející 2,5" zařízení pro rozhraní ATA-6. Z technologického  hlediska jistě překvapí, že rotace ploten miniaturního disku  dosahuje rychlosti 7 200 otáček za minutu. Vysoká rychlost by  měla, podle tvůrců, zajistit až o třetinu vyšší výkon ve srovnání  s běžnými 2,5" disky vybavenými otáčkami 5 400 ot./min. Plynulý  tok dat by měla zajistit také 8 MB objemná vyrovnávací paměť.

Z  konstrukčního hlediska je zařízení tvořeno dvojicí disků s využitými  čtyřmi povrchy. O zápis a čtení se starají rovněž čtyři hlavičky,  jejichž velikost byla razantně zmenšena a tím i snížena hmotnost  o 60 %. Produkt dokáže komunikovat s počítačem pomocí standardu  ATA/100 (Ultra DMA mode-5) a v případě, že počítač nevyužije  tento režim, je k dispozici i starší PIO-4.

Rozměrově malý (9,5  x 70 x 100 mm) pevný disk o hmotnosti 115 g by se měl uplatnit  především ve výkonných hi-end noteboocích, kde uživatelé ocení  rychlou průměrnou přístupovou dobu (cca 10 ms) i přenosovou rychlost.  Zařízení v námi zmíněném provedení, tedy s dvěma datovými plotnami,  disponuje celkovou kapacitou 60 GB, což je v kategorii 2,5" také  sympatická hodnota. Ta je zajištěna vysokou hustotou dat záznamu,  která je v případě disků Travelstar 50 Gb na čtvereční palec.

Odkaz:  http://www.toshiba.com

PlexWriter Premium

Jaroslav Kasal

Pod  označením PlexWriter Premium se skrývá zcela inovovaná zapisovací  mechanika CD-RW od společnosti Plextor. Uživatelům, kteří se  v problematice vypalování dat alespoň trochu vyznají, jistě není  nutno tohoto uznávaného výrobce dlouze představovat. Výrobky  nesoucí logo PlexWriter se vždy řadily ke komerčně úspěšným a  uživateli vyhledávaným produktům. Jak vyplývá z tiskové zprávy  společnosti Plextor, měla by být nová mechanika vybavena naprosto  unikátními a užitečnými technologiemi. Tudíž nepůjde jen o krok  směrem k vyšším zapisovacím či čtecím výkonům, ale především  k rozšíření stávajících služeb, které dnešní mechaniky nabízejí.  Zapisovací jednotka disponuje výkonem 52x/32x/52x a pro plynulý  tok dat je osazena vyrovnávací pamětí s nadstandardní kapacitou  8 MB. Pokud by nastala situace, že by i tak mělo dojít k chybě  podtečení, je k dispozici i ochranná technologie Burn-Proof.  K dispozici jsou i další již známé technologie, např. PoweRec,  VariRec či podpora moderního paketového formátu Mt.Rainier. Hlavním  "tahákem" modelu Premium je však systém GigaRec, s jehož pomocí  je možné uložit na jedno běžné 80min. CD médium cca 1 GB dat.  Pokud by se vám 1GB dat na nosiči i tak zdál málo, stačí sáhnout  po 99min. CD a na něj zapsat až 1,2 GB dat. Zvýšit využitelné  místo na CD o 40 % se podařilo zmenšením datových pitů, je tedy  jasné, že číst takovéto disky půjde pouze na mechanikách vybavených  schopností spolupracovat s formátem GigaRec. Pokud se tento moderní  systém přeci jen stane standardem, bude to pro nás uživatele  bez pochyb velmi příjemné. Další inovací mechaniky je technologie  nazvaná SecureRec, s níž je možné ukládat data na CD disk v zakódovaném  tvaru, takže ani při nelegálním překopírování takového nosiče  nebude mít zloděj žádný užitek. Pokud nebude znát heslo, nebude  moci k datům přistupovat na žádné CD mechanice. Jméno Silent-Mode  patří službě, která umožňuje uživateli nastavit režim tichého  chodu zařízení. Volit lze nejen zapnutí či vypnutí tohoto režimu,  ale i jednotlivé parametry jako např. přístupovou dobu, výkon  čtení či zápisu. Tento mod se uplatní u uživatelů, kteří chtějí  být k mechanice více šetrní či potřebují zajistit v okolí počítače  co nejtišší prostředí. Poslední, v pořadí čtvrtou výraznou novinkou,  je technologie Q-check. Díky ní je možné testovat kvalitu CD  nosičů. Podle nám dostupných informací by mělo být možné testovat  hned několik vlastností: chyby C1/C2, FE/TE a Beta/Jitter. Na  závěr ještě doplňme, že objevit by se měl tento šikovný pomocník  nejen v klasické interní IDE verzi, ale i v externí USB 2.0 podobě.

Odkaz:  http://www.servodata.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0348

Borland CodeWright 7.5

Společnost Borland uvedla na trh produkt CodeWright 7.5, The Programmer\s Editing System. Ten je navržen tak, aby spolupracoval s prostředím vývojových nástrojů společností Borland a Microsoft a obohatil je o další nástroje usnadňující komunikaci, automatizaci a editaci zdrojového kódu. Má především urychlit a zvýšit produktivitu vývojových týmů prostřednictvím vzdálené komunikace a editace souborů v reálném čase.-OK

Sybase kupuje Sybase

Sybase ČR, s. r. o., české zastoupení společnosti Sybase, Inc., oznámila kapitálový vstup do rakouského zastoupení Sybase, Inc. Tím se stala největším společníkem ve firmě Sybase EDV-Systeme. "Vstup na rakouský trh je prvním krokem z řady naplánovaných aktivit. Kromě teritoriálního růstu pracujeme i na dalších směrech rozvoje", řekl výkonný ředitel Sybase ČR Tomáš Pavlík.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

Martin Kybal

c03p0349

Dell rozšiřuje síťové portfolio

Firma Dell vstoupila do vod síťových prvků teprve před půl rokem, a již zase rozšiřuje svoji nabídku o 4 nové přepínače. Tyto 4 novinky jsou určeny pro malé firmy a domácnosti. Jedná se o neadministrovatelné switche PowerConnect 2016, 2024, 2124 a 2508. Modely PowerConnect 2016 a 2024 mají 16, respektive 24 10/100Mb portů. Model PowerConnect 2124 je stejný jako 2024, ale má navíc jeden gigabitový port určený pro připojení počítačů do páteřní sítě. Nejvyšší přepínač PowerConnect 2508 obsahuje 8 plně přepínatelných portů 10/100/1 000Mb, a postačí v menší firmě jako páteřní přepínač. Cena je velmi přijatelná a pohybuje se mezi 4 900 za PowerConnect 2016 a za nejvyšší model PowerConnect 2508 nepřesáhne 20 000 Kč. Všechny přepínače jsou pro Dell opět vyráběny jako OEM společností Delta Networks na Tchaj-wanu.-KYB

§§§§§


M-Audio OmniStudio USB

Jan Osten

c03p0350

Výrobek společnosti M-Audio nesoucí označení OmniStudio USB v sobě kombinuje zvukovou kartu a MIDI interface, přičemž by se měly vyznačovat lepší konektivitou, flexibilitou a funkčností než podobné produkty připojitelné přes USB. Celá konstrukce OmniStudia USB vychází ze spojení technických předností populárního Quattra a OmniStudia tohoto výrobce do jednoho interfacu určeného pro USB port počítače a pracující v rozlišení 24bit/96kHz. Celá koncepce 4in x 4out v rozlišení 16bit je softwarově nastavitelná do operací 2in x 4out či 4in x 2out v rozlišení 24bit. První dva z celkového počtu vstupů akceptují oba typy konektorů XLR i 1/4" TRS, a lze je charakterizovat jako mikrofonní/nástrojové, se zabudovaným předzesilovačem, fantomovým napájením, regulací vstupní úrovně signálu, utlumení frekvenčního pásma 20 dB a s nezbytnou LED indikací citlivosti signálu. U dalších dvou linkových vstupů (1/4" TRS symetrické) lze nastavit úroveň signálu nasměrovaného do A/D převodníků. Všechny čtyři vstupy disponují možností přímého monitoringu. Skrze další čtyři páry stereovstupů (1/4" TRS) lze získaný signál nasměrovat do digitálních výstupů a přímo monitorovat.

OmniStudio USB v sobě soustřeďuje samostatné výstupy (1/4" TRS) přímo z D/A kanálů, jeden pár stereovýstupů (1/4" TRS) pro monitoring doplněný o ovládání hlasitosti, jeden pár stereovýstupů (1/4" TRS) určených pro konečné nahrávání a dva stereosluchátkové výstupy s ovládáním hlasitosti. OmniStudio USB má zabudovaný 1x1 MIDI interface, podporuje obě platformy PC i Mac, a součástí je i zvukový software Maximum Audio Tools.

Odkaz: http://www.disk.cz

Nevlastní sourozenci

Jan Osten

Palm obohatil jím nabízené modely o dvojici přístrojů, a především sedmdesátijedničkový Zire představuje další políček konkurenci, neboť zatímco Palm Zire je low-endový model, Zire 71 představuje mid-range řešení, a špičku pomyslného ledovce obsazují Tungsteny. Z marketingového hlediska tedy tam, kde cenově začínají low-endy platformy Pocket PC, je za podobnou cenu k dostání mid-range model na systému Palm.

Návrh Zire 71 se jasně drží koncepce Palmu Zire pro zábavu, Tungsteny pak pro práci, čemuž odpovídá i řešení rozkládacího těla, kde v zadní části přístroje je pod krytem schován digitální fotoaparát s VGA rozlišením (640 x 480 bodů). Použitý displej má rozlišení 320 x 320 pixelů a barevnou hloubku 65 tisíc barev. Vše je poháněno procesorem Texas Instruments OMAP310 na 144 MHz, k dispozici je 4MB flash paměť a 16MB RAM (využitelných 13 MB), což je vcelku málo, zvláště pro ukládání fotografií, a z tohoto důvodu je Zire 71 vybaven slotem pro SD/MMC karty. Samozřejmostí je reproduktor, jack pro sluchátka, infračervený port. Napájení zajišťuje 900mAh lithium-polymerová baterie. Rozměry Zire 71 jsou 114 (134) x 73 x 17 mm, hmotnost činí 150 g. Zábavnému ladění tohoto modelu odpovídá i softwarová výbava mezi programy nenalezneme obvyklé kancelářské aplikace DocumentsToGo, zato jsou zde RealOne Mobile Player a Kinoma Player and Producer. Doporučená cena je 299 USD.

Nový Tungsten, nesoucí označení C, by měl být novou vlajkovou lodí Palmu. Na první pohled je značně podobný Tungstenu W, z kterého jakoby někdo pouze odebral anténku. Céčku chybí graffiti plocha, nahradila ji klávesnice ovšem při implementaci Graffiti 2 lze tyto psát kdekoliv na displeji. Ten má 320 x 320 pixelů a je shodný s displejem Zire 71. Operační paměť disponuje 64 MB RAM (51 MB je využitelných). K dispozici pro rozšíření je samozřejmě i slot pro SD/MMC (SDIO) karty. Na rozdíl od Téčka chybí Céčku integrovaný Bluetooth, místo toho je k dispozici interní Wi-Fi (802.11). Rovněž Céčku chybí mikrofon a konektor sluchátek je 2,5mm. Mezi softwarem najdeme nový VersaMail a Palm WebBrowser 2.0, který nově nepotřebuje k fungování proxy, k dispozici je i VPN klient postavený na PPTP. O životadárnou energii se stará 1 500mAh Li-Pol akumulátor. Cena Tungstenu T je 499 USD.

Odkaz: www.palm.com

Barva na stůl

Jan Osten

Nově uvedené tiskárny Aficio CL3000 a CL3000DN (vybavena duplexní jednotkou a síťovou kartou) jsou jak výrobce uvádí stolní barevné tiskárny s "černobílou" rychlostí. Tiskárna by tak měla být schopna vyprodukovat 16 plnobarevných a 20 černobílých stran za minutu, přičemž první strana se objeví za pouhých 15 sekund po zahřátí, jehož čas je pod 30 sekundami. S veškerým nainstalovaným příslušenstvím má tiskárna maximální kapacitu 1 690 listů. Rozlišení tiskárny je 1 200 x 1 200 dpi. Vestavěnou paměť RAM je možné rozšířit až na 384 MB. Pro připojení jsou k dispozici síťová karta, bezdrátové spojení, Bluetooth či rozhraní USB 2.0. Podporovány jsou všechny běžné síťové protokoly, jako jsou TCP/IP, IPX/SPX, NetBEUI a AppleTalk. Karta síťového rozhraní podporující tyto protokoly je u verze DN ve standardu.

Odkaz: http://www.impromat.cz

Stříbrná tabatěrka

JAN OSTEN

Společnost Minolta představila nový digitální fotoaparát DiMAGE Xt s rozlišením 3,2 megapixelu. Nový DiMAGE Xt je ještě menší a lehčí než jeho předchůdce DiMAGE Xi, přičemž jeho rozměry jsou 85,5 x 67 x 20 mm a hmotnost 120 g. Nový fotoaparát je vybaven snímačem se 3,2 milionu pixelů disponujícím 3x optickým a 4x digitálním zoomem, celkově jde tedy o 12násobné zvětšení.

Odkaz: http://www.minolta.cz

MobilePre USB

Jan Osten

Společnost M-Audio, známější spíše výrobou studiových komponentů, zařadila do své nabídky přes USB rozhraní napájený audiointerface a předzesilovač v jednom. Tento produkt obdržel označení MobilePre USB. V malé modrobílé krabičce se nachází 2 x 2 USB audiorozhraní, dva mikrofonní vstupy (XLR symetrické) s možností 48V fantomového napájení pro použití profesionálních mikrofonů, jeden stereomikrofonní vstup (1/8"), dva linkové symetrické vstupy (1/4" TRS), z nichž druhý je vysoko impedanční a vhodný pro připojení zdroje signálu např. kytary. Tento produkt nabízí možnost ovládání vstupní úrovně signálu (+40 dB max.) pro každý kanál zvlášť, indikaci fantomového napájení a indikaci citlivosti signálu. Celý systém MobilePre USB je doplněn dvěma nesymetrickými výstupy (1/4"), jedním linkovým stereo výstupem (1/8") a jedním stereosluchátkovým výstupem s možností ovládání hlasitosti. Připojuje se přímo do USB portu prostřednictvím přiloženého USB kabelu a pracuje v rozlišení 16bit/48 kHz. Na rozdíl od konkurenčních výrobků tento produkt disponuje možností přímého monitoringu ovládaného přes software. Je kompatibilní s Windows 98SE/ME/2000/XP a Mac OS 9.1 a vyšší či Mac OS X. MobilePre USB je naprosto perfektní řešení audiointerfacu a předzesilovače pro ty, kdo používají pro zpracování zvuku notebook. Několik druhů audiovstupů a výstupů, včetně zabudovaných mikrofonních a nástrojových předzesilovačů, poskytuje maximální flexibilitu pro jakékoliv aplikace.

Odkaz: http://www.disk.cz

Billova budoucnost

Jan Osten

Bill Gates představil prototyp PC budoucnosti, tedy alespoň jak jej vidí HP a Microsoft. Počítač nese kódové označení Athens, a měl by demonstrovat úzkou propojenost softwaru a hardwaru. Při jeho návrhu byl kladen důraz na integraci hlasových služeb. Typickým zaměstnancem budoucnosti tak je "dříč", který v práci neustále telefonuje a zpracovává obrovské množství informací. Život takového pracovníka by měl ulehčit 23palcový širokoúhlý displej (16 : 10), který umožňuje práci s více dokumenty současně. V monitoru je však rovněž schována i optická mechanika, kamera, reproduktory, mikrofon a sluchátko, které je podobně jako myš a klávesnice bezdrátové, připojované přes Bluetooth. Sluchátko má vlastní LCD displej a počítač je zapojen přímo do telefonní zásuvky, takže funguje jako běžný telefon. Samotná krabice doznala podstatného zmenšení a v podstatě se jí nemusíte zabývat, počítač se totiž vypíná na monitoru, v tomto případě však vlastně přechází pouze do úsporného režimu.

Odkaz: www.microsoft.com

Sony pro doma

Jan Osten

Společnost Sony představila novou řadu LCD monitorů. Monitory série nesoucí označení HS jsou určeny pro domácí uživatele. K dispozici budou modely ve velikostech 15" (HS53), 17" (HS73) a 19" (HS93). Uživatelům nabídnou jas 260 cd/m2 a nadstandardní kontrastní poměr až 600 : 1. Nativní rozlišení modelu HS53 je 1 024 x 768, u modelů HS73 a HS93 pak 1 280 x 1 024. S těmito parametry jsou ideální pro hry, přehrávání DVD nebo surfování po internetu. Díky ECO modu se displeje vyznačují i nízkou spotřebou energie a delší životností.

Odkaz: http://www.sony.cz

Kreslíme si s Corelem

Jan Osten

Společnost Corel vypustila do světa novou verzi své grafické aplikace Painter. Corel Painter 8 je jako jeho předchůdci zasvěcen vytváření a úpravě digitálních obrazů a fotografií, přičemž na rozdíl od Adobe Photoshopu se věnuje i do značné míry problematice samotného kreslení. Nová osmička přináší, jak se dalo očekávat, rozšíření efektů a přidání pracovních nástrojů, což je vidět na příkladu štětců, kterých máme nově více než 400, či na přidání nového Color mixeru i Brush Creatoru, jenž umožňuje definování vlastních štětců, a Sketch Effect, kterážto funkce bere při práci s ní v úvahu i gramáž použitého papíru. Dle výrobce se dočkáme i vylepšení kompatibility s produkty Adobe, a přepracováno bylo i uživatelské rozhraní. Painter 8 stojí 299 USD, upgrade a cross-upgrade 149 USD. 30denní zkušební verze je k dispozici na domovských stránkách společnosti.

Odkaz: http://www.corel.com.

§§§§§


Krátké zprávy

Jana Pelikánová

c03p0351

Novinka u Geacu

Společnost Geac Enterprise Solutions, české zastoupení kanadské společnosti Geac Computer Corp. Ltd, představila generačně novou verzi EPR systému System21 s označením Aurora. Produkt je určen pro střední firmy zejména z výrobního sektoru. Jeho česká verze by měla být dostupná zhruba kolem Invexu. -jp

Nakladatelství Grada

vyhlásilo Ceny Grada 2002. Z oblasti počítačové a technické literatury byl za knihu loňského roku vybrán titul Delphi začínáme programovat od ing. Slavoje Píska.-jp

Borland a MUZO pro Eurotel

Od května si můžete dobíjet Go SIM karty a platit faktury pomocí mobilu, aniž byste museli mít speciálně upravenou SIM kartu. Novou službu pro Eurotel vyvinula firma MUZO a použila k tomu nástroje společnosti Borland. Systém USSD platby je velmi jednoduchý. Musíte mít pouze platební kartu KB a mobil. Zákazník Eurotelu vloží platební kartu do bankomatu (zatím pouze KB) a zaregistruje se. Poté obdrží na stvrzence bezpečnostní kód a ostatní úkony již vykonává z mobilu. Zaregistrovat v bankomatu se stačí pouze jednou, opakovaně pouze tehdy, pokud chcete provést změny v registraci. Vlastní Go/platba za služby se zadává už z mobilu v několika interaktivních krocích a uživatel je vždy vyzván, aby zadal konkrétní údaje. Do mobilu nikdy nezadáváte číslo platební karty. Jádro aplikace bylo vyvinuto nástrojem Borland JBuilder Enterprise a běží v prostředí aplikačního serveru Borland Enterprise Server 5.2 na platformě J2EE 1.3.-jp

Server 2003 na trhu

Společnost Microsoft uvedla na trh hned tři nové produkty: Windows Server 2003, Visual Studio .NET 2003 a SQL Server 2000 Enterprise Edition (64bitový). Maximální důraz byl v těchto produktech kladen zejména na bezpečnost, efektivitu a snížení nákladů. Recenze produktů přineseme v dalších číslech.-jp

Společnost CZ.NIC

Smlouva se uzavírá na rok a v případě souladu pak automaticky na další tři roky. Zákazník si pak vybere příslušného registrátora a může s ním v případě závažného porušení smlouvy vždy smlouvu vypovědět. Smlouva mezi zákazníkem a registrátorem musí obsahovat souhlas zákazníka s přístupem sdružení CZ.NIC k datům o zákazníkovi a musí respektovat pravidla registrace doménových jmen v rámci domény nejvyšší úrovně .cz. Systém bude nabíhat tak, že ke dni náběhu budou všechna doménová jména převedena do LRR a podle pravidel si je budou registrátoři převádět na sebe. Ty, o které se nikdo nepřihlásí, budou v LRR po měsíci odstraněna.

-jp

§§§§§


Krátké zprávy

Zdeněk Rusek

c03p0352

SMS na sjednocených číslech

7. května 2003 zahájili mobilní operátoři v České republice ve spolupráci s partnerskými firmami zkušební provoz SMS služeb s přidanou hodnotou na sjednocených číslech. Zákazníci mohou přistupovat ke službám na jednotném čísle a za stejnou cenu bez ohledu na to, kterého mobilního operátora používají. Sjednocené číslování SMS služeb otevře další prostor pro nezávislé poskytovatele mobilních služeb s přidanou hodnotou a výrazně zefektivní možnost komunikace těchto služeb koncovým uživatelům. SMS služby budou poskytovat partneři, společnosti nezávislé na mobilních operátorech.

Partneři budou připojeni do SMS center všech mobilních operátorů. Úlohou každého operátora bude zajistit pro partnera přenos SMS zpráv a zpoplatnění jeho služeb. SMS služby budou zákazníkům poskytovány na číslech 900XXYY, kde XX je identifikace konkrétního provozovatele služeb a YY vyjadřuje cenu služby včetně DPH (například SMS zprávou na číslo 9009915 zákazník objedná službu s cenou 15 Kč). Ceny služeb, které určuje partner a liší se podle typu služby, se budou ve zkušebním provozu pohybovat v rozmezí 3 až 30 Kč. Pilotního provozu se v první fázi účastní provozovatelé služeb ATS Praha a NetKit. Po jeho vyhodnocení bude ve třetím čtvrtletí 2003 umožněno používat sjednocená SMS čísla dalším zájemcům. Přidělování SMS čísel pro partnery bude koordinovat odborná komise Asociace provozovatelů mobilních sítí. Tato komise bude také doporučovat technické i etické standardy poskytování SMS služeb na sjednocených číslech.-rusn

Fúze dokončena

Systém newLinx (newlinx.adrenaline.cz) úspěšně dokončil fúzi s reklamním systémem Kvantum. Produkt newLinx je systém pro výměnu reklamy. Dnes nabízí výměnný poměr 1:1 a navíc se doplňuje s produktem Adrenaline.cz, což je komplexní systém pro správu veškerého reklamního prostoru i libovolně velkého a složitého webu.

PCMedik

Zdeněk Rusek

PCMedik je, jak již sám název napovídá, program na "vyléčení" nebo urychlení vašeho počítače. Za pomoci změny nastavení předejde padání a nestabilitám systému, a pokud váš počítač nebo server již snad spadl, dokáže PCMedik vrátit vše do normálu. Děje se tak za pomoci jednoduchého interfacu, se kterým by dokázalo pracovat i malé dítě. PCMedik spolupracuje s jakýmkoli 32bitovým operačním systémem, počínaje Windows 95 a konče nejnovějšími Windows XP. Nastavit musíte jenom tři věci: svůj operační systém, výrobce procesoru (Intel/AMD/ Other) a to, jestli chcete váš počítač léčit, nebo léčit a zrychlit (urychlovat lze ovšem až po registraci). Po zadání těchto údajů stačí stisknout tlačítko Go a sledovat, jak PCMedik upravuje nastavení. Po dokončení operace se počítač restartuje a systém by měl být v pořádku.

Na stránkách výrobce lze stáhnout 28denní trial-verzi o velikosti 853 KB, která je bohužel razantně omezena, plnou verzi získáte za poplatek 9,31 USD.

Odkaz: http://www.pgware.com

§§§§§


Škola on line

Jan Šplíchal

c03p03531

Společnost CCA Group, jež se zabývá řešením informačních systémů, a přední tuzemský výrobce a dodavatel multimediálních výukových programů LANGMaster, oznámily 28. dubna společný projekt ŠKOLA ONLINE který svým zaměřením pokrývá problematiku jak vzdělávací, tak i administrativní a informační. Školám nabízí řešení vnitřních agend, rodičům žáků a studentům přináší možnost komunikace se školou prostřednictvím internetu a širokou škálu vzdělávacích programů, všem dohromady pak slouží jako zdroj informací o českém školství, který jednak prezentuje novinky z této široké oblasti, ale funguje rovněž jako vyhledávač žádaných informací. Zároveň však také přichází s komplexním elektronickým obchodem, jenž nabízí veškeré školní pomůcky od kříd přes učebnice a výukové programy až po nabídku volných míst či studijních cest. ŠKOLA ONLINE nabízí 1) PORTÁL je určen všem příznivcům škol a vzdělávání. Kromě informací o všech aspektech školské problematiky je prostředím pro profesní diskusi a zdrojem návodů a pomůcek pro vlastní práci učitele. Rovněž urychlí a zprostředkuje on-line komunikaci mezi jednotlivými subjekty školství. Na jeho stránkách naleznete i nabídky produktů a služeb souvisejících s provozem škol a vzdělávacím procesem, stejně jako přehled a odkazy na příbuzné weby. 2) BRÁNA VĚDĚNÍ OTEVŘENÁ je projekt zpřístupňující prostřednictvím internetové sítě velmi rozsáhlou kolekci multimediálních výukových dat všem zájemcům formou uživatelské služby. Prostřednictvím moderních technologií z dílny společnosti LANGMaster jsou tak zájemcům zpřístupněny kursy pro výuku jazyků, přírodních věd či znalostí z oblasti práce s počítačem. 3) ŽÁKOVSKÁ je systém, který umožňuje 24 hodin denně, 7 dní v týdnu získávat informace o studiu vašeho dítěte prostřednictvím sítě internet. Umožní vám okamžitě zjistit, jak vaše dítě dochází do školy, jaké ho čekají písemky a zkoušení, jaké má výsledky a další informace spojené se školou, kterou navštěvuje. 4) KATEDRA je informační systém, jenž umožňuje zpracovávat prostřednictvím sítě internet agendy spojené s provozem školy. Zároveň školám a institucím ve školství umožňuje přístup k potřebným informacím a nabízí ucelený interaktivní informační systém, podporující tvorbu, tok a efektivní využití informací, které mohou v agendě školství vzniknout. KATEDRA je určena pro základní a střední školy včetně středních odborných učilišť. 5) Elektronický OBCHOD obsahuje nabídku produktů pro vzdělávání a zábavu. Bližší informace naleznete na stránkách projektu.

Odkaz: www.skolaonline.cz

§§§§§


Acer TravelMate 430

Hynek Vácha

c03p0354

Skupina notebooků 43x je určena jako plnohodnotná náhrada stolního počítače. Mozkem této kategorie je totiž klasický desktopový procesor Pentium 4 s maximální frekvencí 3,06 GHz a integrovanými 512 KB cache. Systémová sběrnice procesoru je taktována na 533 MHz. Paměť RAM může mít velikost 256, 512 nebo 1 024 MB DDR paměti. Pro vaše data je jsou určeny pevné disky s rozhraním UATA 100 a kapacitou začínající na 30 GB. Optické disky můžete číst v 8rychlostní DVD mechanice nebo i zapisovat v kombo DVD/CD-RW mechanice. Jistě potěší i čtečka paměťových karet 3 v 1 (podporuje standardy SD, MMC a MS). O zobrazování informací se stará grafická karta ATI Radeon 7500 s 64 MB DDR paměti, která může obrazová data předat na integrovaný 14,1" nebo 15" XGA TFT displej oba s rozlišením 1 024 x 768 nebo na externí monitor s maximálním rozlišením 1 600 x 1 200 na 75 Hz. Konektivita s ostatním světem je opravdu bohatá. Samozřejmostí je integrovaná síťová karta Ethernet 10/100 a modem V.90. Vybrané modely budou vybaveny i rozhraním pro Wireless LAN a Bluetooth. Další rozšiřitelnost umožňují tři USB2.0, jeden IEEE 1394, paralelní, S-Video out, 100pinový port replikátor, IrDA či line-in a -out port.

Odkaz: http://www.acer.cz


Stručně o GPRS - osvětlení principů

Hynek Vácha

Když mluvíme o technologii GPRS, často hovoříme o takzvaných timeslotech. O co se vlastně jedná? Technologie GPRS je dalším vývojovým stupněm rozšířeného GSM, které nebylo pro přenos dat příliš vhodné. Abych mohl vysvětlit pojem timeslot, musím trochu popsat vlastní technologii GSM. Zde se jedná o přenos dat prostřednictvím rádiových vln. Protože je třeba, aby ve využití "prostoru" byl pořádek, jsou pevně určeny frekvence, na kterých může daný systém pracovat. Pro GSM byla v první fázi vyčleněna část okolo 900 MHz a s jeho rozvojem časem přibylo ještě okolí 1 800 MHz. Každému operátoru bylo přiděleno několik úseků z obou frekvenčních pásem. Vzhledem k tomu, že těchto úseků není mnoho, bylo nutné najít způsob, jak uspokojit dostatečný počet zákazníků v každém místě pokrytém signálem. Proto byly aplikovány dva zásadní kroky. Prvním je opakování frekvencí pro komunikaci u vysílače v místech, kde již není signál na dané frekvenci od jiných vysílačů zachytitelný. Druhým pak, a tím se konečně blížíme k pojmu timeslot, je princip sdílení dané frekvence několika uživateli. To se provádí tak, že na jedné frekvenci přenášíme po krátkých časových intervalech postupně data (u GSM digitalizovaná řeč) několika uživatelů. Tyto časové intervaly se nazývají kanály nebo timesloty.

Pokud pomocí mobilního telefonu hovoříme, využíváme vždy pouze jeden timeslot. Zde nám tato rychlost přenosu postačuje jistě jste si všimli, že kvalita řeči je již na slušné úrovni. Potíže ovšem začínají v případě, že chceme přenášet nějaká data (stahování e-mailů, prohlížení WWW stránek apod.). Zde již původní rychlost jednoho timeslotu nedostačuje, respektive vyžaduje značnou trpělivost. Proto se další fáze vývoje mobilních sítí zaměřila na zrychlení přenosu dat. Jednou z možností, jak toho dosáhnout, je využití GPRS. Zrychlení přenosu je v tomto případě realizováno tím, že zákazník dostane k dispozici několik timeslotů, takže výsledná přenosová rychlost je součtem rychlostí v dostupných timeslotech. Dnes nejrozšířenější maximální počet timeslotů využitelný u mobilních telefonů je kombinace 4+1. 4 označuje počet timeslotů pro stahování dat a 1 pro jejich odesílání. Tato asymetrie je využitím vlastností internetových služeb, kdy je mnohem větší objem dat směrován k uživateli, než od něj.

V poslední době se naši operátoři předhánějí v nabídce tarifů pro GPRS. Zatímco Eurotel šel cestou časově ani datově neomezeného připojení za paušální poplatek 1 000 Kč bez DPH, T-Mobile a Oskar nabízejí tarifů několik (ani jeden ovšem nenabízí neomezený tarif jako u Eurotelu), které u obou operátorů začínají tarifem bez měsíčního paušálu a pokračují tarify s měsíčním poplatkem, ale nižší cenou za KB a určitou přenesenou kapacitou v ceně paušálu. Myslím, že porovnání jednotlivých nabídek bude nejlépe patrné z přiložené tabulky.

Závěrem bych jenom rád podotkl, že i přesto, že současná cenová nabídka mobilních operátorů je v porovnání s nabídkou Telecomu velice lákavá, není rozhodně možné dobudoucna uvažovat o tom, že by mobilní přenosy dat vážně konkurovaly přenosům po pevných linkách. Bude se jednat spíše o doplněk pro ty, kteří potřebují být neustále v kontaktu. Z principu mobilních sítí totiž vyplývá, že pokud budete mít smůlu a na vysílač, přes který se připojujete, se připojí více lidí, jež budou chtít také přenášet data, celková přenosová rychlost se rozdělí mezi mnoho zájemců a každý uživatel nakonec dostane pouze velmi pomalou "linku", z čehož je patrné, že se nemůže jednat o službu pro široké masy lidí.

§§§§§


IncrediMailXE

Tomáš Vávra

c03p0355

Společnost CEO IncrediMail vyvinula poštovního klienta pro domácí i kancelářské použití. Je to mile vypadající klient, podporující 3D grafiku a animace. Můžete si jej přizpůsobit podle svých představ a nálady. Jednoduchým způsobem vložíte do zpráv pozadí, obrázky i 3D animace, nebo zvuky. Na domovské stránce je pro Incredi poměrně velká podpora zahrnující další skiny, animace, pozadí. V malinko oříznuté volné verzi je ke stažení na www.incredimail.com (5,5 MB). Registrace na plnou verzi stojí od 30 USD, a na http://www.cestiny.cz se dá již najít i čeština pro tuto aplikaci. Program však postrádá funkce zabezpečení elektronické pošty, jako šifrování apod., přesto jistě stojí za vyzkoušení.

Odkaz: http://www.incredimail.com

§§§§§


uWízlo W paWučině

Martin Voigts

c03p0356

www.gamestar.cz

Stránky sesterského časopisu GameStar byly od základu přepracovány. Nový design je pojat v jednoduchém a funkčním stylu. Najdete zde nejen aktuality z herního průmyslu, ale také různé články, patche, češtiny do her, tipy a triky, nebo informace o příručkách ke hrám. Zajímají-li vás články otištěné například v předminulém čísle, najdete na webu i tuto informaci. Pokud máte nějaký "neřešitelný" problém s hrou nebo počítačem, není nic snazšího, než se s ním svěřit ostatním hráčům v Zákysníku. Někteří mají rádi rubriku Dopisy. Ta byla proto umístěna nejen do časopisu, ale také na web. Ve fázi příprav je systém, díky němuž budete mít možnost vyjádřit se k tomu kterému dopisu.

www.navratkezdravi.cz

Stránky věnované alternativní medicíně se zabývají především v některých případech kontroverzními holistickými metodami, ovšem nejenom jimi. Stránky se zaměřují na prevenci a na přírodní metody, které umožňují tělu, aby se uzdravilo samo. Za nejzajímavější část webu lze považovat internetový časopis o alternativní medicíně, jenž se jmenuje shodně jako webové stránky. V tomto časopise se mimo jiné dozvíte něco o výživě podle krevních skupin, informace o vitamínu C, co je to kinesiologie, nebo cvičení čchi-kung. Závěrem však je třeba zopakovat, že se jedná o kontroverzní téma, které není radno brát na sto procent vážně.

www.letuska.cz

Pokud patříte mezi vášnivé cestovatele, jistě se vám zavděčí web nazvaný Letuška. Ten je přehledně graficky zpracován. Umožňuje nejen vyhledání, ale také on-line rezervaci letenek do celého světa. Letenky je možné vyhledávat podle cíle cesty, data a času cesty tam i zpět, nebo třeba podle letového řádu či ceny. Pokud vám jsou letenky málo, můžete se porozhlédnout po ostatních částech webu tam totiž najdete další užitečné služby. Mezi ty patří vyhledávání hotelů, autopůjčoven nebo pojištění. To je přibližný přehled služeb pro cestující. Tento web však nabízí také služby společnostem, které se věnují oblasti cestovního ruchu. Ty ale zůstávají oku běžného návštěvníka skryty.

www.horydoly.cz

Web Horydoly je určen "Outdoor Generation". Horolezci, vodáci, cyklisté, lyžaři, turisté i cestovatelé na tomto webu najdou velice zajímavé informace. Stránky obsahují mnoho článků a informací pro všechny tyto zájmové skupiny. Pokud se chcete dozvědět, jaké vybavení je do přírody potřeba, hledáte řeku vhodnou k sjíždění na lodi, nebo máte nedostatek inspirace k výletům, tento web vám pomůže. Pokud nenajdete nějaké informace přímo v článcích, zcela jistě je získáte v poradně, která na webu existuje. Pro běžné použití tu jsou také tipy, kam na víkend, jízdní řády, mapy a zprávy o počasí, ale také rubrika Bazar.

www.vosanajazyku.com

Už úvodní obrázek prozradí o těchto stránkách, že jsou věnovány humoru. Obsahuje totiž text: "Víme, co máte rádi... a kašleme na to!" Projdete-li si tento web, nebudete vědět, který text si přečíst dříve. Většina článků je napsána velice nadneseně a ironicky, přičemž se vesměs nejedná o neurvalý a urážející humor. Články, které patří mezi nejčtenější, opravdu stojí za to. Berou si většinou na paškál určitou skupinu lidí a potom je zajímavé číst diskuse pod článkem. Ty jsou někdy možná i humornější než samotné články, potrefená husa ovšem kejhá mnohdy nevhodnými slovy. Samotnému webu však nelze upřít originalitu a jemně ironický humor, který si vás jistě získá. Některé věty uvedené na tomto webu se pomalu, ale jistě stávají kultovními. Jedinou horší stránkou tohoto webu je grafická úprava, která by si zasloužila vylepšení.

www.e-cesko.cz

Zajímáte-li se o turistiku, a to zejména na území ČR, zcela jistě vás zaujme portál E-Cesko. Najdete tu různé cestovní kanceláře, zájezdy last minute, turistické trasy, diskusní fórum, odkazy na další podobně orientované stránky nebo informace o ubytování. Databáze tohoto nového webu se neustále rozšiřuje. Aktuální informace o počasí jsou na webu tohoto typu, zdá se, samozřejmostí. Najdete tu ale také tipy na různé akce. Důležitou částí webu je elektronický magazín Gulliver, jenž dvakrát týdně přináší novinky z oblasti turistiky a cestování. Články jsou napsány srozumitelně a zahrnují užitečné informace.

§§§§§


Codegen v ČR

Čestmír Žák

c03p0357

Na český trh přichází značka Codegen.  Jedná se o světového výrobce počítačových periferií, jako jsou  klávesnice, myši, reproduktory apod. Nicméně hlavním zaměřením  jsou skříně, servery a zdroje. Měsíční produkce činí více než  jeden milion kusů, které jsou velmi úspěšně distribuovány takřka  po celém světě. V Evropě má CG přímé zastoupení v Německu a Rusku  a úspěšně působí v naprosté většině evropských zemí.

Odkaz: http://www.codegen.cz

Bratři  v triku

Čestmír Žák

Poté, co vloni začal Matrox dodávat doplňkovými  funkcemi vybavené, žel poněkud drahé grafické karty s čipy Parhelia  512, vznikla v jeho nabídce značná mezera mezi nejlevnějším a  nejdražším modelem. Právě do této mezery zapadá dvojice nově  připravovaných čipů Millenium P650 a P750, které vycházejí z  architektury Parhelie 512, oproti níž však postrádají zejména  3D výkon. Čipy P650 i P750 (známé také jako Parhelia LX) budou  shodně vybaveny 64 MB DDR paměti, podporou AGP 8x a DirectX 8.1  (částečně i DX 9). Ke zjednodušení architektury čipu došlo zejména  u paměťové sběrnice, jejíž šířka nyní činí 128 bitů (přičemž  původní Parhelia 512 měla 256 bitů). Z těchto informací vyplývá,  že čipy založené na Parhelii LX nejsou primárně určeny pro uživatele  s vysokými nároky na 3D výkon, jako spíš pro ty, kdo dokážou  ocenit kvality jejich doplňkových funkcí, jako např. inteligentní  výstupy na více monitorů DualHead (P650), resp. TripleHead (P750).  Na trhu se obě novinky (v ceně 169 USD za P650 a 235 USD za P750)  objeví ještě před létem.

Odkaz: http://www.matrox.com

Mikrony  etc.

Čestmír Žák

Výzkumníci společnosti IBM Corporation podle  nedávného tiskového vyjádření úspěšně použili mikroskopické uhlíkové  částice k vyzáření světla. Celý výzkum byl založen na uhlíkových  vláknech až padesáttisíckrát tenčích než lidský vlas! Vědcům  se nejprve podařilo tato vlákna přimět k vedení elektrického  proudu, a později rovněž k produkci světla. Právě světlo, naprostý  základ moderních komunikačních sítí, může být využito také ke  zpracování dat v počítačích či jiných elektronických zařízeních.  Nově vynalezený uhlíkový emitor světla má pouze 1,4 nanometru  v průměru a světlo jím uvolňované se nachází na vlnové délce  1,5 mikrometru, což je dnes standardní hodnota široce používaná  v oblasti optických komunikací. Vlákna s odlišným průměrem mohou  produkovat různé vlnové délky světla, což znamená další veliký  příslib do budoucnosti. Tato technologie by mohla mít význam  absolutního průlomu v konstrukci soudobých mikročipů, a v budoucnu  tak urychlit veškerá počítačová a telekomunikační zařízení.

Odkaz:  http://www.ibm.com

Inno GeForce FX 5200

Čestmír Žák

Společnost  Innovision, jejíž produkty se tradičně dovážejí i do ČR, známe  především jako výrobce kvalitních grafických karet za příznivé  ceny. Naposledy do její nabídky přibyla grafika založená na low-endovém  čipu nVidia GeForce 5200 (NV 34). Tento GPU se skládá ze 45 milionů  tranzistorů, pracuje na taktu 250 MHz a je vyráběn pomocí osvědčeného  0,15mikronového procesu. Paměť (o velikosti 64 -128 MB) typu  DDR-I běží na frekvenci 200/400 MHz. Důležitou roli ve prospěch  GeForce FX 5200 Ultra hraje kompatibilita čipu s rozhraním DirectX  9, stejně jako podpora standardu AGP 8x. Při výpočtech čip aplikuje  128bitové barvy, výstupní obraz je však klasický 32bitový. Přiložený  softwarový balík obsahuje např. hru Comanche 4, benchmark 3D  Mark 2003, DVD přehrávač a samozřejmě také příslušné ovladače.  Karty s GF FX 5200 128 MB jsou na trhu dostupné již dnes za cenu  kolem 3 300 Kč včetně DPH. Distribuci značky Innovision v České  republice zajišťuje např. společnost Czech Computer (www.czechcomputer.cz).

Odkaz:  http://www.ivmm.com

Porozuměj svému psovi

Čestmír Žák

Když  Harry, sedmiletý aljašský malamut štěkal, vrčel nebo naříkal,  nevěděla často jeho majitelka Egawa, co jí chce tímto chováním  její chlupatý přítel sdělit. Proto si podobně jako dalších více  než 300 000 lidí v Japonsku (za 123 USD, tzn. asi 3 700 Kč) zakoupila  Bowlingual, jakési speciální zařízení, převádějící psí nálady,  požadavky a stížnosti do lidské řeči. "Chtěla jsem s mým pejskem  daleko více komunikovat, proto jsem se rozhodla pro Bowlingual",  vypráví nadšeně Japonka Egawa. Přístroj prodávaný společností  Takara pod názvem Bowlingual sestává ze dvou hlavních částí:  z mikrofonu umístěného na krku psa a z ručního přijímače, zpracovávajícího  data a podle databáze vyhodnocujícího, co hafan v danou chvíli  povídá. Buďte ale ujištěni, že se z psa vybaveného komunikátorem  přes noc nestane hvězda televizního seriálu ve stylu Lassie,  která po přiběhnutí několika záštěky sdělí svému páníčkovi nejnovější  drby ze sousedství, spíše se dočkáte obligátního "Mám hlad" nebo  "Jsem naštvaný na sousedovu kočku". "Úspěšnost dekódování psí  řeči odhaduji asi na 70 %", hlásí spokojená Egawa. Anglicky hovořící  varianta Bowlingualu se připravuje k uvedení na trh v srpnu letošního  roku.

§§§§§

$$$$$


CD


Vaše oblíbené CD již nehledejte!

Jan Šplíchal

c03p03532

Na jakémkoliv počítači se vyskytuje velké množství různých souborů a složek. Připojením na internet a častým stahováním dat toto číslo roste geometrickou řadou. Udržet si pořádek a přehled o všech těchto datech začíná být s jejich přibývajícím množstvím složité, proto jsme Akci měsíce věnovali právě softwaru, který by měl odstranění tohoto problému napomoci. Aby toho ale nebylo málo, připravili jsme pro vás ještě jeden program zdarma. Téma CD jsme úzce spojili s příručkou, která se váže k tématu zabezpečení počítačů. Najdete v něm kolekci osobních firewallů, z nichž stojí za povšimnutí Panda Antivirus Platinum 7, který nabízíme zdarma, s omezením aktualizace virových knihoven, a jako obvykle najdete i výhodné slevy při koupi některých programů.

Akce a novinky

Určitě máte také "kompilaci" několika nejoblíbenějších CD, ať již jde o hudbu či data, ale občas máte problém s jejich nalezením. Abyste nemuseli neustále ztrácet čas s jejich hledáním a vkládáním do mechaniky, přinášíme vám program Virtual CD, který jednoduchým postupem vytvoří na vašem hard disku obrazy těchto CD disků. Druhým programem, který je zdarma, je Argentum MyFiles, jenž poslouží zejména pro udržení přehledu o vašich datech na počítači. Více informací naleznete v rámečku. Rubrika novinky obsahuje jako vždy nové číslo magazínu Abíčko, jenž je hojně vyhledávaný zejména příznivci platformy Linux. Dočtete se v něm např. o ripování DVD, či o zálohování dat pod touto platformou. Pokud jste čtenáři internetového Intervalu, najdete zde také výběr těch nejzajímavějších článků tohoto magazínu, a jestliže používáte bezplatnou verzi antivirového programu Panda Antivirus, najdete zde i aktualizační kódy pro tento měsíc. Pro uživatele Internet Exploreru verze 6 jsme na CD umístili nové opravy zabezpečení, a to jak pro samotný prohlížeč, tak pro jeho Service Pack 1. Vlastníci Windows XP si přijdou také na své, protože zde najdou software pro hrátky s videem: Movie Maker 2.0.

Software

Rubrika Komerční software obsahuje několik zajímavostí, které určitě stojí za povšimnutí. Společnost Magic Tweak za vámi přichází s nabídkou svého produktu Magic Utilities 2003, jenž udrží váš operační systém čistý a stabilnější. Umožňuje totiž bezpečnou a rychlou odinstalaci programů, kontrolu a správu programů, které se automaticky spouští po startu počítače, a výpis a kontrolu běžících procesů. Dostupné jsou i systémové nebo skryté procesy. Dalším produktem je vzdělávací software Méďa počítá občanského sdružení Petit, určený zejména dětem předškolního věku. Jedná se totiž o počin, který se zabývá poznáváním základů matematiky na úrovni první třídy základní školy. Jméno společnosti Panda Antivirus je ve světě poměrně známé. Tato firma se specializuje zejména na nejmodernější antivirové technologie pro ochranu pracovních stanic, serverů, maila groupserverů a firewallů, proto její prezentaci jistě neuškodí prohlédnout. Výhradním zastoupením pro slovenský trh je firma proNETIX.

V Sekci Vyzkoušejte si naleznete tradičně doprovodný software ke článkům v časopise: lákadlem je určitě velká kolekce programů k článku Buďte "free" a palte zadarmo!. Zajímavým programem je zajisté i Dekart Private Disk Light, sloužící k šifrování dat. Více se o tomto produktu dočtete v pravidelné rubrice Jak na to v článku Rychlokurz, a samozřejmě ho najdete i na našem CD. Nesmíme zapomenout ani na doprovodný soubor softwaru k Nedokumentovaným funkcím Windows. Dále zde naleznete šikovný OfficeFIX, jenž slouží k opravě poškozených dokumentů vytvořených v Microsoft Office. Pokud vás zajímá veškeré dění na obrazovce, jakým je např. pohyb kurzoru, psaní textu, výběry z nabídek či otevírání oken programů, vyzkoušejte CamStudio 2.0, které veškeré tyto postupy umí zaznamenat do Avi videosouboru, což je velmi výhodné třeba při školení uživatelů. Jestliže vám dělá potíže psaní na stroji, zkuste ho zlepšit výukovým programem Psaní na stroji 2002 Design 2.0, jenž umožňuje spoustu možností procvičování s šikovnou klávesnicí, která vás bude během výuky informovat o správném psaní, seznamu chyb, limitech rychlosti a chybách samotných.

Užitečným pomocníkem je zajisté Mp3 Trim, jenž umožňuje práci s formátem MP3 bez jeho dekomprese a zpětné komprese, což bývá někdy velmi zdlouhavé. Můžete zde ořezávat MP3 soubory, dělit je na několik částí, čehož využijete zejména v případě, že chcete poslat soubor e-mailem, zahrnuta je i normalizace zvuku, ztišování na obou koncích a vyčištění od šumu. Pokud máte na disku uloženy digitální fotografie, zkuste využít softwaru Picasa pro jejich organizaci, který navíc umí automaticky detekovat kameru, připojenou přes USB. Téma CD jsme spojili s příručkou. Najdete v něm proto výběr osobních firewallů, z nichž lze jmenovat např. Panda Antivirus Platinum 7, který kromě samotného firewallu obsahuje také blokovač vytáčení, jenž zabraňuje nežádoucí změně konfigurace telefonického připojení na internet. Tento produkt vám přinášíme zcela zdarma s jediným omezením, a to nemožností aktualizace virové knihovny. Oblíbeným ochráncem je také Kerio Personal Firewall, na CD ho naleznete ve verzi 2.1.4. Nebezpečí ovšem nepřichází vždy jen zvenku, a proto zkuste program pro zaheslování souborů a adresářů Cryptext 3.4, či Access Lock 2.51, jejž využijete v zejména v době nepřítomnosti u svého PC. Rubrika Topware asi nikoho nepřekvapí osvědčenými programy, jakými jsou například Connection Meter 5.3.4f pro kompletní správu telefonického připojení, zdařilý nástroj Go!Zilla pro stahování souborů z internetu, či tradiční nástroj pro práci s hudebními daty WinAmp edice 2.9.1. Za vyzkoušení stojí CDEX 1.5, což je jeden z mála stále se vyvíjejících a dobře fungujících programů pro ripování a MP3 kompresi zvukových CD, nebo zástupce nejpopulárnějších a nejlepších textových editorů UltraEdit 10.00. Části Servis a Antiviry obsahují nejnovější servisní balíčky pro MS Office 2000 a XP, aktualizaci zabezpečení pro Internet Explorer 6, Windows Installer a nejnovější aktualizace antivirových programů, a také plnohodnotné produkty, jež jsou zdarma.

Komunikace a hardware

Základem je opět o něco novější, vylepšená verze prohlížeče společnosti Opera, již v edici 7.10, která mimo jiné umožňuje rychlejší přechod vpřed a zpět, možnost přepnutí do slideshow modu, nebo zahrnutí nových standardů DOM level 2, CSS2 nebo HTML verze 4.01.

Pokud byste si rádi vyměňovali nejrůznější data prostřednictvím internetu, zkuste použít propracovaného DC ++ verze 0.242, mezi jehož základní vlastnosti patří informace o vyhledaném souboru jako: název, kategorie, typ, jazyk, čas stahování, uživatel sdílející soubor, délka, rozlišení v případě videí, velikost a další. Zajímavou možností je stahování souboru po částech od různých uživatelů. Dále zde najdete program pro tvorbu kopií webových stránek k jejich pozdějšímu prohlížení MirrorIt 1.0 a šikovný doplňek k MS Internet Exploreru Girafa v2.10.11.

Pevně věřím, že i toto CD bude dobrým zdrojem inspirace a přinese vám kvalitní materiál ke vzdělání i každodenní práci. Máte-li připomínky či výhrady, nebo chcete vyjádřit souhlas s obsahem, napište, a v každém případě nám zachovejte přízeň.

Zdarma a se slevou na našem cd

Virtual CD 3.08

Na tento měsíc jsme pro vás připravili program, který jistě využije každý, kdo má doma více CD a unavuje ho jejich neustálé hledání a vyměňování. S pomocí Virtual CD můžete vytvořit 1:1 obrazy CD disků (virtuální CD) na vašem pevném disku. Virtuální CD vám nyní bude k dispozici pouhým stiskem tlačítka, nebo dokonce automaticky při spuštění příslušného programu. S Virtual CD získáte až 9 dalších, virtuálních CD jednotek, které pracují naprosto stejně jako skutečné mechaniky, ale až 200násobně rychleji! Slyšíte jen přehrávanou hudbu nebo zvuk, a můžete se tak plně věnovat své práci nebo zábavě. Nemusíte již manipulovat s křehkými CD disky. Hudba, hry, vyhledávací programy, grafika vše je načítáno mnohem rychleji a bezprostředně k dispozici. Můžete současně používat různé programy bez nutnosti nákupu dalších CD. Verze 3.0.8 není určena pro Windows XP. Od edice 5 je tento systém podporován a je možno vytvářet i obrazy DVD.

Argentum MyFiles

Tento software slouží pro přehledné organizování vašich dat formou stromové struktury. Může být použit jako váš hlavní souborový organizér a vzhledem k tomu, že ovládá formát MP3 a WMA, slouží také jako hudební katalog. Dobře zvládne i obrazové materiály. První co musíte udělat, je spuštění funkce Scan, a importovat tak data do tohoto programu. Lze také skenovat jakékoliv CD a přidat informace o něm do vaší stromové struktury. Po vytvoření katalogu dat umí program zobrazit přehledný report ve tvaru HTML, XML a CSV.

Petit Méďa počítá

Méďa počítá je výukový vzdělávací program, zaměřený na poznávání základů matematiky na úrovni první třídy základní školy. Program je rozdělen do čtyř kapitol a celkem obsahuje 43 úkolů, z nichž mnohé mají více variant. První kapitola Úvod do matematiky je zaměřena na rozvoj matematické představivosti, logického a abstraktního myšlení. Ve druhé kapitole Poznávání čísel se začíná pracovat s čísly do deseti. Základem této kapitoly jsou rozklady čísel, určování vztahu mezi číslem a množstvím, poznávání menších, větších a stejných čísel, a sestavování číselných řad. Kapitola Počítání je zaměřena na nácvik sčítání a odčítání. Pro pochopení rovnic je zvolen postupný přechod od sčítání množství s využitím rozkladů. Pro pokročilejší počtáře jsou připraveny rovnice se třemi prvky a sestavování číselných řad. Kapitola Hry obsahuje jednoduché hry zaměřené na procvičení sčítání a odčítání, ale lze si vyzkoušet i placení korunami, spojením číselné řady nakreslit obrázek či projít bludištěm, nebo vypátrat správný obrázek na základě výroků vyřčených počítačem. Na tento produkt najdete slevový kupon v hodnotě 25 %.

Magic Utilities 2003

Tento program vám pomůže udržet váš operační systém čistý a stabilnější. Zahrnuje Uninstaler, organizátor nabídky Start a Proces Killer. Umožňuje bezpečnou a rychlou odinstalaci programů, kontrolu a správu programů, které se automaticky spouští po startu počítače, výpis a kontrolu běžících procesů. Dostupné jsou i systémové nebo skryté procesy. Díky jednoduchému grafickému rozhraní umožňuje snadnou obsluhu i méně zkušeným uživatelům.

proNETIX Panda Software

ProNETIX je výhradním zastoupením společnosti Panda Software pro Slovensko. Nabízí nejmodernější antivirové technologie pro ochranu pracovních stanic, serverů, maila groupserverů a firewallů. Jejich řešení poskytují denní aktualizace databáze antivirové ochrany a centrální instalace, konfiguraci, aktualizaci, správu a monitorování antivirové ochrany v celé síti.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0300

? Mám dotaz. Chci si na můj počítač nainstalovat Windows 2000 a zároveň Windows 98. Jde to? Když to půjde a budu mít nainstalovány oba systémy, tak jak je nastavím, aby se mě počítač při spuštění zeptal, zda chci spustit Windows 2000 nebo Windows 98?

Začněte nejprve s rozdělením disku na dvě partitions. Pak na C\: nainstalujte Windows 98. Potom spusťte z Windows 98 instalaci Windows 2000 a nechte ji nainstalovat na D\: (druhou partition). Windows 2000 mají bootmanager, v němž si na začátku můžete vybrat, jaký OS chcete startovat. Po ukončení instalace Windows 2000 máte oba OS nainstalované. Otázkou jsou aplikace, které by měly být nainstalovány v obou OS. Některé mohou být sdílené, ale je problematické určit které, spíše by se mělo jednat o jednodušší aplikace, jež nesdílejí své komponenty přes systém s jinými aplikacemi (jako to např. dělá MS Office). Pak je ještě jeden problém. Pokud při instalaci Windows 2000 nastavíte, aby se partition převedla na NTFS, nebudete disk D\: z Windows 98 vidět.

? Mám doma zařízení připojené na portu USB a zajímalo by mne, jestli je ho možné připojit k počítači, který tímto portem nedisponuje (k dispozici je sériový a paralelní). Jedná se např. o externí mechaniku ZIP, nebo infraport, který si stejně vytváří ke komunikaci virtuální sériový port. Existuje tedy nějaká redukce, nebo jiná možnost zapojení? Se snížením rychlosti počítám.

Obávám se, že redukce tímto směrem neexistuje. Naproti tomu redukce USB na nějaký port existují v hojném počtu, viz například www.oak.cz. Zde najdete mimo jiné kartu do PC se čtyřmi USB porty, nebo třeba 4 USB porty k zabudování na místo pro CD mechaniky. Vzhledem k ceně těchto karet bych doporučil toto řešení.

? Jaký je nejlepší formát souborů? (FAT, FAT32, NTFS...)

Řekl bych, že takto otázka nestojí. Každý operační systém (Windows, UNIX, Novell) používá jiný systém souborů, ke kterému umí přistupovat. Systém FAT používal Microsoft od DOSu až po Windows 95. Jedná se o jednoduchý souborový systém, kde kromě názvu souboru existují 4 atributy. Tím to končí. Systém FAT má ze své podstaty velikostní omezení 2 GB pro jednu partition. Proto byla FAT inovována na FAT32, kde toto omezení padlo (posunulo se na vyšší hranici), ale stále je možnost zapsat jen název souboru a 4 atributy. Systém souborů NTFS vznikl z požadavku sítí, kdy ke jménu souboru je třeba kromě atributů zapsat také práva uživatelů, vlastníka a další bezpečnostní údaje. Tento systém umějí Windows NT, 2000 a XP, ale ne systémy starší, tj. Windows 9x/Me. Na NTFS můžete každé složce a souboru přiřadit práva pro různé uživatele, a tím zabezpečit data na nich uložená. Z hlediska bezpečnosti dat je tedy nejlepší systém NTFS, pokud používáte Windows 98/Me, určitě pracujete na systému FAT32, protože při instalaci dochází automaticky ke konverzi FAT (označované někdy také jako FAT16). Dotaz se, předpokládám, týkal pouze souborových systémů používaných Microsoftem, a proto zde nebudu rozebírat souborové systémy jiných OS.

? Mám problém se svým počítačem pod operačním systémem Windows Me. Aplikace Sledování systému po několika minutách nečinnosti hlásí, že pevný disk začne usilovně pracovat a postupně ubývá operační paměti, až dokud z ní nezbyde vůbec nic. Pohnu-li myší nebo stisknu-li jakoukoliv klávesu, proces se zastaví a operační paměť se stabilizuje, ale po několika dalších minutách se celá záležitost opakuje. Co to způsobuje, a jak tomu mohu zabránit?

Je nejpravděpodobnější, že ve vašem počítači běží nějaký proces, který je nastaven tak, aby se rozběhl v době nečinnosti systému. Pokud to neovlivňuje výkon a použitelnost počítače, bude asi nejlepší nedělat si s tím starosti. Bylo by však dobré zjistit, o jaký proces se jedná. Mohlo by jít o antivirový program, který na pozadí prohlíží váš pevný disk, nebo o některý z nástrojů pro optimalizaci systému. Máte-li spuštěnou utilitu Naplánované úlohy, podívejte se na nastavení jednotlivých úloh a zjistěte, zda jsou některé z nich nastaveny tak, aby běžely při nečinnosti systému. Jestliže tyto úlohy nepotřebujete, odstraňte je.

Jestliže používáte Microsoft Office, je nejpravděpodobnějším viníkem utilita Rychlé hledání, která se instaluje automaticky s balíkem Office. Tento prográmek vytváří rejstřík souborů ve vašem počítači, aby umožnil rychlejší textové vyhledávání. Pokud však textové vyhledávání nepoužíváte příliš často, jedná se o plýtvání systémovými prostředky. Zástupce této utility naleznete v podsložce Programy/Po spuštění nabídky Start. Pouhým smazáním tohoto zástupce zabráníte programu, aby se spustil při dalším nastartování systému, na pevném disku vám ale zbyde množství souborů, které zbytečně zabírají místo.

Postup pro správné zneškodnění Rychlého hledání, včetně odstranění rejstříků tímto programem vytvořených, naleznete (anglicky) v článcích Q158705 (pro Office 97) a Q199787 (pro Office 2000) v databázi Microsoftu na stránkách http://support.microsoft.com.

? Programy typu DOS (napr. Norton Commander) a typu databáze Foxpro vo Windows 98 na notebooku pri spustení na celú obrazovku majú po okrajoch LCD hrubé čierne okraje (vo vlastnostiach programu je spustenie na celú obrazovku, toto nastavenie pre desktop riadne pracuje). Obraz LCD na notebooku sa manuálne roztiahnúť nedá, a nie je mi známy spÖsob (alebo program), ktorým by sa to dalo dosiahnúť. Údajne je potreba zmeniť nejaké frekvencie pre programy podobného charakteru, ale práve o tom neviem nič. Konfigurácia: HP Omnibook XE3, 8MB grafická karta Savage ktorá nemá v ovládači spÖsob ako rozťahovať obraz, 256 MB RAM, OS Windows 98, pri spustení notebooku sa "splash screen" Windows 98 tiež nezobrazí na celú obrazovku.

Problém je v tom, že LCD displeje mají konstantní rozlišovací schopnost, např. 1 024 x 768 bodů. Když ve Windows nastavíte jiné rozlišení, bude obraz více či méně rozmazaný. Je to dáno tím, že rozlišení odpovídá počtu bodů nacházejících se fyzicky na displeji. Ostatní rozlišení je nutno přepočítávat, a proto je obraz rozmazaný. Pokud se použije menší rozlišení, než má LCD displej (klasické DOS aplikace), k přepočítávání nedochází a využije se pouze jeho část a zbytek (vnější okraj) zůstane černý. Abyste dosáhl roztažení dosovské aplikace na celý displej, je nutné jej nějak ošálit. Někdy je volba zobrazení na celou obrazovku přítomna v BIOSu a stačí správně zvolit požadované zobrazení. Pokud tomu tak není, zkuste nastavit v hardwaru, že máte obyčejný displej, a obraz se pak může chovat podle vašeho přání. Je to však jistá alchymie, která nemusí vést k cíli.

? Existuje nějaký program pro přímou komunikaci mezi dvěma PC v síti? Měl jsem na mysli něco na jako chat mezi dvěma PC v síti PC jsou spojená přímo síťovým kabelem bez použití jakýchkoliv rozbočovačů. Kde by se takový program dal sehnat? Dále bych se chtěl zeptat, jakým stylem se dají k jedné tiskárně (Canon 2000) připojit dva počítače tak, aby např. jeden z nich mohl být vypnutý.

Dva "síťově" propojené počítače s nainstalovaným protokolem TCP/IP (to je důležité) se v podstatě chovají tak, jako by byly součástí internetu. Proto na nich můžete provozovat jakýkoliv program (chat, ICQ apod.), který je pro tyto účely vytvořen. Pokud programy potřebují ke své činnosti znát IP adresy obou počítačů, je lepší nastavit IP adresy ručně na obou strojích. Používáte-li standardní nastavení, tj. zatrhnete-li použití DHCP, dosadí se počítačům (po nenalezení DHCP serveru) IP adresy tak, aby se navzájem viděly, pokaždé však jinak. Používají se adresy 169.254.x.x . Protože samostatně propojené dva počítače nemohou využít služeb DNS serveru, bude pravděpodobně potřeba identifikace pomocí IP adres.

Co se týká připojení tiskárny ke dvěma počítačům, je nutné použít nějaký přepínač. Ten může být mechanický, nebo elektronický. Elektronický přepínač bude cca 10x dražší než mechanický, a v žádném případě nebude řešit kolizi tisku kdo dřív přijde, ten dřív mele. Může se také stát, že pod některým operačním systémem přepínač nebude fungovat. Informace o konkrétních přepínačích naleznete například na www.krup.cz.

? Nejsem profesionál co se týče konfigurací systému, ale pracuji v internetové kavárně a skoro pořád řeším problém s tím, že musím vymazávat nějaké programy po zákaznících, a na to opravdu nemám čas ani lidi. Vím že v Linuxu jde udělat ta věc, že po restartu počítače se systém nakonfiguruje tak jak byl předtím. Více méně mi jde tedy o to, abych měl ve Windows Me nainstalovány základní programy v minimální konfiguraci, a to co by se do systému přidalo navíc (to je jedno jakou cestou), tak aby po restartu PC zase zmizelo. Nevím, jestli teď nepíšu blbosti, a proto se obracím na vás s prosbou, jestli ve Windows Me existuje tato, nebo nějaká jiná možnost?

Tento problém netrápí jen vás, ale také řadu školních i profesionálních počítačových učeben. Předně je třeba uvést, že žádný systém od Microsoftu se neumí udržet ve stavu netknutosti pouze se k takovému stavu může přiblížit. Windows 9x/Me vůbec nemají možnost definovat a rozlišit správce počítače a běžného uživatele, lidově řečeno všichni můžou všechno. Námitka, že se leccos dá řešit politikami, je lichá. Práce s politikami je pro laika složitá, a hlavně politiky nepostihnou všechno. Mohou sice odebrat ze Start menu některé nabídky, ale neřeší např. přitažení softwaru z internetu a jeho instalaci. Windows 2000/XP už mají odděleny správce a "obyčejné" uživatele, ale ani tak nelze zabránit instalaci některých programů, pokud nezakážeme zápis na celý disk, což zase nesnášejí jiné aplikace. I přes omezení zápisu se některé aplikace (zejména upgrady) instalují pod uživatelem "System", a ten může také všechno. Spolehlivým řešením je nainstalovanou konfiguraci uložit, a pokud je systém "rozvrtaný", na počítač ji vrátit. Jde jen o to, aby to šlo udělat rychle a automaticky. Prostředkem k takovémuto uložení celého obsahu disku (a tím i konfigurace) je software Symantec Ghost. Tento program pracuje po síti, kdy po nastavení klienta (vzorového obrazu instalace) a serveru se spustí čtení disku klienta a na serveru je vytvořen soubor např. image.gho. U systému Windows 2000 + MS Office činí velikost souboru cca 800 MB. Když je potřeba tuto image vrátit na stroj, nabootuje klient z diskety, z CD, nebo případně ze sítě, a po jeho krátkém nastavení připojení na server se správný obraz disku nalije zpět. Přesun 1 GB dat trvá přibližně 10 minut (na síti 100 Mb/s). Jediná potíž při použití tohoto postupu je, že by každý počítač měl mít svou image, i když jsou stroje naprosto stejné, protože každý systém a některý software má své identifikační znaky spojené s konkrétním hardwarem. To pak vede k tomu, že po nahrání image nepatřící tomuto stroji se začne vyhledávat nový hardware, což znepříjemní život. Bez Symantec Ghostu by také bylo možné využít vzorové instalace a obraz disku nahrávat po souborech. Je to ale složitější a musely by se nějak zabezpečit bootovací soubory. Systém obnovy po souborech jsem funkčně odzkoušel na PC učebně, ovšem již před lety se systémem Windows 3.11. Závěrem chci upozornit, že pro laika je příprava takového systému obnovy dosti náročná a je lépe ji svěřit nějakému odborníkovi. Když už by byl systém propracován a odzkoušen, není ani pro laika problém jej obsluhovat.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? V čísle 04/2003 na str. 63 odpovídáte na dotaz čtenáře, který má problém s pamětí. Už delší dobu se zabývám přestavbami starších počítačů, takže něco podobného se mi stalo také. Vaše odpověď je v zásadě správná a já bych se pokusil ji doplnit. Pravděpodobnost, že budou všechny komponenty v pořádku, je téměř 100 %. Chyba je ale v kombinaci pamětí. Paměť 256 MB je 133MHz, tyto paměti pracují jak při náběžné hraně impulsu, tak při sestupné, na rozdíl od paměti původní 32 MB-100 MHz, pracující jen při náběžné hraně. Protože se paměť 256 MB chová jako "jen 131MB" (to je ta souvislost s hranami), vyplývá z toho, že motherboard pravděpodobně nepodporuje frekvenci 133 MHz. Kombinování pamětí typu 100 a 133 MHz je téměř nepřípustné (i když funkční) a bývá odměněno právě nepravidelným tuhnutím počítače. (Souvisí to s alokací dat do fyzické paměti.) Řešení: Přečíst návod od boardu :-) a zjistit, zda podporuje 133 MHz, pokud ne, vyměnit board za jiný, nebo naopak paměť za stovkovou. Obojí je už v bazarech běžně k dostání. Pokud se čtenář spokojí se 131 MB, stačí vyndat starou paměť a nechat běhat jen novou 256MB bude to fungovat také a myslím bez problémů. Ale má to smysl?

ing. Vilém PETKO

? Reaguji na dotaz čtenáře, uveřejněný v čísle 3/2003, týkající se přehledu o nainstalovaných programech v PC. Myslím si, že jeho požadavky splňuje program Belarc Advisor www.belarc.com, který je pro osobní používání zdarma a generuje ve formátu HTML spoustu informací o počítači a v něm nainstalovaných programech.

Petr Tomeš

? Chtěl bych se zeptat, jak se přes registr odstraňují navštívené WWW stránky a odkazy, na které jsem klikl. Tím myslím ty stránky, které jsou na panelu adresa například když napíšu www.s a kliknu na tlačítko rozbalení roletky, zobrazí se mi dlouhý seznam WWW stránek.

K odstranění historie navštívených stránek, tedy i historie pod políčkem Address, není třeba prohledávat registr a rušit v něm záznamy. Stačí otevřít Internet Options a stisknout tlačítko Clear History.

? Mám nainstalován MSIE 6.0 CZ s aktualizacemi SP1; Q 810847; Q 813951 (instalováno z CD PPK 7/03). Bohužel mi MSIE přestal zobrazovat obrázky s příponou jpg, ale jenom z CD, přitom obrázky této přípony na internetu (nebo stažené odtud) zobrazuje v pořádku. Ostatní obrázky (gif, png...) zobrazuje korektně. Grafickou kartou to asi nebude, protože třeba 602Photo, IrfanView a XnView tyto obrázky zobrazují bez problémů.

Domnívám se, že problém bude v tom, že si IE potřebuje na CD něco dočasně zapsat, což nejde. Toto se stává při nefunkčnosti Temporary adresáře. Nefunkčností mám na mysli buď to, že adresář neexistuje (bývá umístěn jako C:\TEMP nebo C:\Windows\Temp), anebo se nachází v profilu uživatele. Další možností je, že k němu nevede cesta. Spusťte Příkazový řádek a napište příkaz SET. Mezi jinými by se tam měly vyskytovat proměnné TEMP a TMP, obě nastavené na stejný adresář. Domnívám se, že proměnné nastavené budou, je ale možné, že neexistuje adresář, na který ukazují. V takovém případě jej vytvořte, a problém by měl zmizet. Ještě je také možné, že v dočasném adresáři je příliš mnoho souborů v tom případě je všechny smažte.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy I.

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0301

? Asi půl roku se nemůžu domluvit se svojí grafickou kartou, rady známých nepomohly, tak se obracím na vás. Nainstaloval jsem nové ovladače atd. Problém zní: když spustím jakoukoliv hru, tak mi více či méně přeskakují textury takovým stylem, že nevidím ani před sebe, jsou to třeba i velké obdélníky, které zešednou atd. Nejsou penízky, tak se látá jak se dá a mám: Geforce2 MX200, 1 GHz AMD Duron, Matsonic MS8127C+, Via Apollo Kt 133, HDD 40 GB Western 7 200 ot./min. Já vím, je to stařenka, ale zkuste poradit jestli tu grafiku hodit do koše (a měsíc nejíst), nebo to nějak půjde.

Obávám se, že i kdyby se vám podařilo stávající sestavu doladit k maximálnímu výkonu, s moc velkým nárůstem počítat nemůžete. Ne-zbude vám nic jiného, než na novou grafickou kartu přeci jen ušetřit. Nové hry jsou velice náročné na výkon počítače a ten nejsnáze zvýšíte přidáním paměti, jak té grafické, tak operační.

? Koupil jsem si novou klávesnici, která má však oproti té staré jednu vadu nemá tlačítko pro vypnutí PC, ale má další volně programovatelná. Nikde jsem nenašel radu, jaký je příkazový řádek k vypnutí PC u Windows XP. U Windows 98 jsem používal zástupce na ploše, který měl cestu "C:\windows\rundll32.exe user,exitwindows", ale to u XP nefunguje i když jsem přidal ještě podadresář system32, ve kterém je Rundll32.exe. Nevíte tedy, jak nakonfigurovat tlačítko pro vypnutí?

Nejjednodušším řešením vašeho problému bude asi použití utility Shutdown. Naleznete ji na CD obsaženém v Resource Kitu k Windows XP. Lze použít i starší verze z Resource Kitu pro Windows 2000, či Windows NT.

? Je možné vytvořit z originálního CD Windows XP Professional záložní CD s integrovaným Service Packem?

Postup je vcelku jednoduchý, ale doporučuji jej vyhledat v helpu. Nejprve musíte udělat administrátorskou instalaci Windows, kterou si uložíte do nějakého specifického adresáře, a na ni pak aplikujete Service Pack. Poté si vytvoříte z této instalace bootovatelné CD.

? Mám PC s procesorem Athlon XP 1800, základní deskou MSI KT3 Ultra, 256 MB paměti DDR 333 a grafickou kartou Hercules 3D Prophet 4500 64 MB. Nainstaloval jsem ovladače VIA 4in1 4.45 pro grafickou kartu, DirectX 8.1 CZ, kodeky DivX 4.12 Bundle, DivXG 400 2.7, XVid a AC3.

U některých filmů se mi stává, že při otáčení scény ve filmu se jemně trhá obraz. Nevím, co s tím. Mohli byste mi prosím poradit? Další můj problém souvisí s hrami. Při otáčení postavy, např.ve hře Return to Castle Wolfenstein, se cukavě vykreslují rohy budovy. Zkoušel jsem různá nastavení grafické karty, ale nic nepomáhá.

V podstatě se jedná o jeden a ten samý problém, kterým je nízký výkon grafické karty, potažmo výkon celého PC. Nejprve si na internetu stáhněte nové ovladače pro grafickou kartu a použitý operační systém (http://europe.hercules.com/supportf.php). Před samotným spouštěním filmů či her se pokuste vypnout co nejvíce servisů a rezidentních programů, jako jsou antiviry apod. Tím uvolníte prostředky pro běh vašeho softwaru. Největší zátěž ale připadne na grafickou kartu. Pokuste se snížit rozlišení a nastavení detailů ve hře samotné.

Hrajete-li na počítači nejnovější hry, můžete uvažovat o koupi 128MB grafické karty, která se dnes stává běžným standardem.

? Při spuštění Windows Me se mi nerozpozná myš. Mám optickou myš Microsoft IntelliMouse Explorer USB. Při spuštění v nouzovém režimu funguje. Pomocí msconfig jsem spustil Windows bez win.ini, sys.ini a ostatních souborů, ale myš stále nefungovala. Potom jsem přeinstaloval ovladače, ani to nepomohlo. Při normálním spuštění Windows se mi ve Správci zařízení myš vůbec nezobrazí, ale v kolonce řadiče sběrnice USB mám "neznámé zařízení" s červeným "x". Po vytáhnutí myši z USB toto "neznámé zařízení" zmizí, po opětovném zasunutí myš třikrát problikne a zůstane vypnutá.

Základem je, abyste měl plně funkční USB porty se správnými ovladači pro váš operační systém. Funkčnost můžete vyzkoušet zapojením jiného USB zařízení. Váš problém zjevně tkví ve špatných ovladačích. Ty správné si můžete stáhnout z webu na stránce http://www.microsoft.com/hardware/mouse/download.asp.

? Dá se nějak spolehlivě zjistit, jestli je paměť plně funkční? Když ano, tak jak?

Spolehnout se stoprocentně nemůžete nikdy. Existuje mnoho testovacích softwarů i hardwarových zkoušeček, ale nikdy nemáte úplnou jistotu. Paměť, která se tváří, že je v naprostém pořádku, nemusí pracovat na konkrétní základní desce. Vždy je velká alchymie doladit vše tak, aby všechny komponenty použité při stavbě počítače spolu bez problémů pracovaly, a docílili jste tak bezchybného běhu počítače. Zbývá tedy jen paměťový modul vždy vyzkoušet a testovat. Minimum starostí s odladěním systému budete mít, když si od prodejce hardwaru necháte doporučit komponenty, které jsou vhodné pro vybraný typ motherboardu.

? Na internet se připojuji prostřednictvím sítě brandýské firmy bannerweb.cz. Vše zcela dobře funguje. Zakoupil jsem si notebook Acer Aspire 1406LC s Windows XP Home, se záměrem využít jej především pro připojení na internetovou síť u výše uvedené firmy. Po dohodě s majitelem firmy tento učinil potřebná nastavení v serveru v návaznosti na identifikační kód síťové karty a propojili jsme notebook kabelovou přípojkou. Přes veškerou snahu se však notebook a síťová karta odmítají připojit k internetu. Při zkoušce spojení přímo v pracovně firmy k propojení bez problémů došlo, čímž byla vyloučena možnost závady na novém notebooku. V mém panelovém bytě cca 800 m od sídla firmy však k připojení nedochází a ikonka na liště trvale ukazuje červený křížek a signalizuje odmítavé stanovisko. Dokonce ani odborník této firmy není schopen identifikovat příčinu tohoto jevu. Je možné, že by závada byla způsobena OS Windows XP Home? Jeden místní prodejce počítačové techniky tuto možnost naznačil, a firma bannerweb.cz to připouští.

Jestliže lokálně v kanceláři vašeho providera vše pracuje bez problému, jsem přesvědčen o tom, že chyba nebude ani ve vašem počítači, ani v operačním systému nainstalovaném na notebooku. Chyba se vyskytuje někde na straně firmy bannerweb.cz a řešit by ji měla ona.

? Mám počítač Pentium II s procesorem 400 MHz, RAM 32 MB, operačním systémem Windows 98 a interním modemem od firmy Microcom DeskPorte 56K Internal L. Když se chci připojit na internet, nebo přečíst poštu, po potvrzení volby Připojit mi vyhodí následující chybové hlášení: Nedá se najít modem. Může být obsazený, vypnutý, nebo nesprávně nainstalovaný. Po prvním chybovém hlášení jsem modem opětovně přeinstaloval, ale bez úspěchu. Zkoušel jsem už všechno možné, včetně nastavení modemu a telefonického připojení, reinstalace Windows 98, ale vše bez úspěchu. Mohl by to vyřešit externí modem?

Všeobecně platí, že s interními modemy je daleko více problémů, než je tomu u externích verzí. Externí modem se připojí na stávající port počítače a pracuje s prostředky, které má k dispozici. Při instalaci interního modemu se musí nejprve nainstalovat virtuální com port, musí získat nějaké volné prostředky, a největší problém bývá především s nalezením volného IRQ. O něco jednodušší je situace s AMR modemy, které mají pro instalaci určen jeden slot na základní desce a k němu rezervované prostředky.

Váš problém by se pravděpodobně koupí externího modemu vyřešil, ale určitě bych se ještě pokusil o další instalaci vašeho stávajícího modemu. S modemy od Microcomu mám velice dobrou zkušenost a jen velice zřídka se jejich instalace nepodaří.

Nejprve bych doporučil modem odebrat ze systému. Následně modem nainstalujte do jiného PCI slotu (nebude-li žádný volný, zkuste modem prohodit s jinou kartou). Na internetové stránce http://www.microcom.cz/cz/index.asp?page=51 získáte nové ovladače pro váš operační systém. Nyní se můžete pokusit o novou instalaci. Instalační utilita nejprve vytvoří virtuální port a na něj nainstaluje ovladače modemu. Nezapomeňte v nastavení modemu zrušit volbu čekání na oznamovací tón.

? V programovém balíku Corel 9 (česká verze) nemohu nastavit středoevropský skript u fontů bez přípony "CE". V jiných aplikacích funguje česká diakritika identických fontů zcela bez problémů. V nastaveních jsem doposud nenalezl položku, která by daný problém jakkoliv ovlivnila.

Vámi popisovaný problém je velmi zajímavý a vše ukazuje na chybnou práci softwarového balíku Corel s fonty. To, že nastavíte středoevropský skript u fontů typu CE, stěží může něco změnit, protože zkratka CE (Central European) znamená "středoevropský".

Problém je založen na špatné práci softwarového balíku s písmy typu Unicode, která jsou novějším standardem a díky podpoře mnoha jazyků jsou hojně používána (problém s těmito písmy odpadá u systému Windows 2000 a XP). Pokud tedy máte systém Windows 95 či 98, zkuste přidat ke každému nefunkčnímu písmu, které v jiných aplikacích pracuje správně, do souboru "win.ini" tento řádek: "NejakyCEFont CE, 0=NejakyCEFont CE, 238", například "Tahome CE, 0=Tahome CE, 238".

V případě dalších problémů doporučuji obrátit se na lokálního distributora produktů Corel (zdroj.: http://www.dtpstudio.cz/podpora/draw8/draw8.htm).

? Na počítači mám nainstalovaná Windows XP Home Edition. Mám jeden problém, neustále se mi objevuje telefonické připojení sítě. Myslím, že by to mohl způsobovat nějaký program, který si chce něco stáhnout z internetu. Dá se toto nějak vypnout? Docela to obtěžuje při práci.

Může to způsobovat samozřejmě i jiný program, ale s největší pravděpodobností je chyba v nastavení Internet Exploreru. Zkontrolujte jakou možnost máte zvolenu v IE Nástroje Možnosti Internetu Připojení. Je-li zde nastaveno Vždy vytáčet výchozí připojení, změňte jej na jednu z dalších dvou voleb. Vyberete-li možnost Nikdy nevytáčet spojení, měl byste mít problém vyřešen. Jedná se o velmi častou obtíž a v devadesáti procentech případů jde právě o tuto modelovou situaci.

? Mám počítač, který na mé pracovní úkoly stačí bezproblémově (MS Office.), ale pro jiné aktivity hudba, filmy, hry pokulhává a nemohu se rozhodnout, zda koupit nový počítač, který vyjde cca na 30-40 000, nebo vyměnit desku za nějakou lepší, např. DFI AD77-Infinity a AMD Athlon XP-2600+ s pamětí DDR333 (což vyjde levněji). Dá se jednoznačně zjistit nějakým testem, zda stávající ostatní komponenty budou bezproblémově spolupracovat a výkon sestavy bude odpovídající komponentům? Při repasi doporučujete přechod na XP, nebo zůstat u Windows 98?

Stávající konfigurace je: procesor Intel Pentium II 450 MHz, 256 MB RAM, HDD 3,9 GB, 2. HDD 40 GB, grafika Matrox Millennium G450 DualHead, vypalovačka Memorex CD-RW/DVD 6424-4, zvuková karta standardu Aztech 2320 PnP (WDM), faxmodem Olitec SmartMemory 56000, Windows 98.

Ze své zkušenosti mohu doporučit starý počítač prodat a pořídit sestavu z nových komponent. Vždy, když při stavbě počítače zkombinujete staré a nové komponenty, snížíte výrazně výkon celého PC. Budete-li nový počítač stavět sám, nechte si od svého prodejce doporučit vhodné komponenty. Stěžejní vždy je, aby dobře pracovala základní deska především s operační pamětí a grafickou kartou. Tam může nejčastěji docházet k nekompatibilitě.

Co se operačního systému týče, tak mohu opět doporučit přechod na novější OS. Nové operační systémy lépe podporují nový hardware, ale i novější softwarové vybavení vašeho počítače.

? Na svém PC mám nainstalovány dva systémy Windows 98 a Windows XP. Ve Windows 98 nemám prozatím žádný problém s přenosem videosignálu z PC do TV. Po naběhnutí systému se mi zobrazí vše jak na monitoru, tak i na TV, a to včetně tapety a ikon. Když poté spustím film, vše se odehrává korektně. Pokud přejdu na systém Windows XP, zobrazí se mi na monitoru vše korektně, ale na TV se objeví pouze tapeta. Pokud chci spustit film, na monitoru běží vše správně, ale do TV se mi přenese pouze zvuk a titulky. Místo obrazu je na TV zobrazen fialový pruh. V PC mám nainstalovány všechny dostupné kodeky. Vyzkoušel jsem různé úrovně nastavení i zobrazení, přesto se mi nepodařilo dosáhnout zdárného výsledku. Nedokážu si vysvětlit, proč pod Windows 98 vše funguje a pod Windows XP se mi to nedaří. Na počítači mám základní desku Gigabyte GA-8PE667 Ultra 2 Intel 845 PE, zvuková karta Sound Blaster 128, grafika ATI Radeon 9000 PRO, paměť DDR 512 MB.

ATI karty v poslední době vykazují velké množství problémů v různých operačních systémech. Je to určitě i důsledek nedávného prodeje obchodní značky ATI a rozšíření výroby karet do různých korporací. Většinou se dá vše vyřešit instalací nových driverů. Ty správné pro vaší grafickou kartu naleznete na webové stránce http://mirror.ati.com/support/driver.html. Další možnou pomocí je, když při zapínání TV stisknete klávesy Shift a Ctrl. Otázkou zůstává, do jaké míry je to řešením problému. Další pomoc podobného ražení je změna barevné hloubky. Musíte však změnu provádět při každém připojení televizoru.


FAQ – nejčastěji kladené dotazy II.

? Na své základní desce bych chtěl provést upgrade BIOSu. Z internetu jsem stáhl nejnovější verzi určenou pro svou desku (K7b_v40.bin z 7.3.2003), ale při flashování mi vypíše unknown flash type a nedovolí pokračovat. Poraďte mi, prosím, jak to vyřešit, chtěl bych použít rychlejší procesor.

Pravděpodobně nemáte staženou správnou verzi BIOSu, anebo je soubor nějakým způsobem poškozen. Mohu-li vám doporučit, tak se upgradu raději vyhněte. Není-li to nezbytně nutné a nemáte-li se svým stávajícím hardwarem nějaké problémy, tak zachovejte starou verzi. Při upgradu může dojít k poškození paměti EPROM, a tím k vyřazení celé desky z provozu. Pak už existuje jen velice málo možností, jak vše napravit a je to moc velká daň za minimální nárůst výkonu počítače, jehož byste dosáhl výměnou procesoru. Budete-li chtít zvýšit výkon vašeho počítače, investujte raději do operační paměti či do výkonnější grafické karty.

? Po několikanásobném restartu počítače se nainstaluje detekovaný modem Conextant FM 56PCI-RWM, po novém zapnutí už modem nevyhledává, ale při opětovném pokusu o připojení zatuhne. Nepomůže ani prohození mezi volnými PCI sloty. Zkoušel jsem i najít nějaký nový ovladač, ale marně. Jediný způsob, jak ho alespoň na chvíli zprovoznit, je jeho odinstalování a nové nainstalování bez restartu přes volbu: Ovládací panely Modem přímo ve Windows. Po nové detekci instalaci (se stejnými ovladači) a drobném nastavení "jazyku a země" funguje bez problémů.

System Report bez této reinstalace přímo ve Windows také nešel provést. Počítač vlastně zatuhne při každé detekci modemu, dokud ho přímo ve Windows nepřeinstaluji.

Mám dost starý počítač a tak mám podezření na starší verzi BIOSu, ale novou jsem také nenašel (nevím kde).

Nezřídka se stává, že zakoupená karta (modemy nevyjímaje) není vhodná pro použitou základní desku. Na kompatibilitu systému se nedá vždy stoprocentně spolehnout. Ve vašem případě to však vypadá na problém s ovladači. Ty nové pro váš modem naleznete na webové stránce http://www.modem-drivers.com/companies/247.htm. Není vyloučeno ani to, že je vadný samotný modem. Nepodaří-li se vám ani instalace s novými ovladači, zkuste modem vyreklamovat u vašeho dodavatele, nebo jej vyzkoušet v jiném počítači.

? Při hraní her je můj systém nestabilní. Po chvíli hraní (asi 10-15 min.) některých her (například Return to Castle Wolfenstein, Counter-Strike) se mi PC restartuje. Ale když pracuji ve Windows, tak je vše OK, např. poslouchám hudbu, sleduji video, obrázky atd. Testoval jsem počítač v programu SiSoftware Sandra 2002 Standard, konkrétně CPU a Memory testy, vše proběhlo bez problémů. Když jsem testoval grafickou kartu programem 3DMark2001, tak se mi asi po 3. testu restartoval. Vyměnil jsem grafickou kartu za ATI Radeon 9100 (8500) a problém se opakoval. Ani jedna karta nebyla přetaktovaná. Je dost možné, že se přehřívá, ale nemám žádný program, který by to dokázal odhalit. Je možné, že je problém v elektrické síti, nebo mám slabý zdroj? Teplota procesoru byla maximálně na hodnotě 47 ?C/144,5 ?F. Mám nainstalované nejnovější ovladače pro grafickou kartu a základní desku. Předtím jsem měl procesor AMD Duron 1200 a žádné problémy při hraní her nebyly, také jsem upgradoval BIOS na verzi ASUS A7V333 ACPI BIOS Revision1015.

Moje sestava je MB ASUS A7V333 čipset VIA KT333, CPU AMD Athlon 2100+, 256 MB DDR-SDRAM 2100, ABIT Siluro Gforce4 MX 440, HDD Maxtor 20 GB 5 400 ot./min., 300W zdroj, Windows XP Pro bez SP1 a Windows 98 SE.

Jestliže se počítač chová stejně i po výměně grafické karty, nehledal bych chybu zde. Problém nejspíš bude hardwarového charakteru, ale těžko se dá odhadovat, o kterou z komponent se jedná. Při řešení takovýchto závad je třeba postupovat systémem pokusů omylů. Nezbývá nic jiného, než opravdu zkoušet měnit jeden komponent po druhém, až se vadný díl projeví. Doporučil bych se obrátit na dodavatele vašeho hardwaru, bude mít lepší možnosti při řešení tohoto problému.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se ptáte, My odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c03p0326

? Mám mobilní telefon Nokia 6110 s datovým kabelem. Hledám vhodný manager něco jako Cellular Essential nebo Oxygen Phone Manager nejlépe bezplatnou plnou verzi a v češtině.

Mobilní telefon Nokia 6110 je již poměrně zastaralý typ. Nokia jej uvedla na trh zhruba před šesti lety. Jeho softwarová výbava dnes již bohužel nesplňuje požadavky běžné u současných mobilů. Poslední verze firmwaru označovaná čísly 05.48, byla vydána na podzim roku 1999.

Nenašli jsme žádný bezplatný program, který by si s tímto mobilním telefonem porozuměl. S mobilem však umí pracovat nejrozšířenější program pro správu mobilních telefonů Nokia Logomanager. Myslím, že jeho cena (lze jej za české koruny získat například na www.studna.cz) není tak vysoká, abyste si jej nemohl dovolit. V uvedeném internetovém obchodě se softwarem (českým i zahraničním) vás tento program bude stát zhruba 1 000 Kč. K programu lze z internetu stáhnout kompletní češtinu. Nedávno byl program uveden i na našem CD. Pro zájemce dodejme, že program nedávno vyšel v nové verzi 1.3.0, která spolupracuje s mnohými nejnovějšími typy mobilních telefonů Nokia. Čerstvá verze programu dále nově umožňuje připojit některé mobilní telefony s počítačem pomocí Bluetoothu. Dalším programem, kterým lze spravovat Nokii 6110, je Oxygen Phone Manager II.

? Jak lze zasílat informace z kanálu Moje Info na vyžádání i uživatelům z jiných sítí než T-Mobile?

Službu Moje Info nabízí svým uživatelům společnost T-Mobile. Kdokoliv, kdo disponuje SIM kartou této sítě, může vytvořit svůj vlastní informační SMS kanál, kterým ostatním uživatelům poskytuje jakékoliv informace v esemeskách. Textová zpráva je uživateli zaslána buď pouze jednou po jednorázovém vyžádání, nebo opakovaně vždy, když je nový text vložen do systému. Služba Moje Info nahrazuje nákladná řešení, která čeští operátoři nabízejí firemním zákazníkům v podobě SMS serverů a bran.

Za odeslání každé SMS zprávy z kanálu Moje Info platí buď odesílatel, nebo příjemce takové zprávy. Jelikož by pro T-Mobile bylo příliš složité inkasovat poplatek za příjem SMS od uživatelů ostatních sítí, mohou tuto službu příjem SMS ze všech jejích kanálů využívat pouze uživatelé sítě T-Mobile.

V ostatních sítích mobilních telefonů se nabízejí jiná řešení, jak zasílat více uživatelům zároveň stejné informace v SMS zprávách. Nicméně žádné levné z nich neumožňuje, aby se příjemci těchto zpráv podíleli na krytí nákladů. Pokud by problém s financováním své SMS informační služby měl provozovatel kanálu vyřešen, nabízí se řešení využít služeb, které již dnes nabízejí některé servery. Ty dovolují zasílat placené SMS do všech českých mobilních sítí zároveň z jednoho místa. Pokud takový server umožňuje vepsat do řádku pro příjemce zprávy více telefonních čísel, neměl by být problém tímto způsobem odeslat text SMS zprávy jednoduše zároveň do všech sítí.

? Lze do mobilního telefonu Siemens C35i vložit nějaké jiné hry než ty, co jsou v něm nahrány výrobcem?

Svého času populární telefon od Siemensu C35i má v sobě uloženy čtyři hry. Přístroj nedisponuje žádnými možnostmi, jak by do mobilu mohl obyčejný uživatel novou hru vložit. To lze totiž provést pouze změnou firmwaru, což je proces natolik složitý, že jej zvládají pouze odborníci s vynikající znalostí problematiky tvorby firmwaru. Ani současná nejnovější verze nenabízí více než tyto čtyři hry: Quattropoli (hra zdánlivě připomínající piškvorky), Reversi (zabírání soupeřových kamenů), Wayout (procházení bludištěm), Mineswepper (populární "miny" známé z Windows).

Jste-li náruživý hráč, chcete ve svém mobilním telefonu hrát i jiné hry než ty, které jsou v něm obsaženy, a zároveň vám nebude vadit vyšší poplatek za hraní takové hry, připojte se k WAPu. Tam totiž operátoři, či spíše partnerské firmy operátorů, nabízejí několik dalších her. Jako zajímavou lze označit hru "IQ Mapa". Dříve ji mohli hrát pouze uživatelé sítě Eurotel, nyní je již dostupná i z mobilů uživatelů ostatních českých sítí přes stránku http://wap.iqmapa.cz/. IQ Mapa je kvízovou vědomostní soutěží, ve které hráč odpovídá na nejrůznější otázky. Její demoverzi si můžete vyzkoušet na internetových stránkách www.iqmapa.cz.

Další hry nabízejí přímo jednotliví operátoři na svých wapových portálech. Jedná se povětšinou o textové verze, bez přílišných grafických prvků. Žádné 3D akční střílečky proto nečekejte.

Pokud vám na hrách v mobilním telefonu záleží, měl byste se poohlédnout po novějším typu přístroje, který disponuje technologií Java. Pomocí ní lze do mobilu nahrávat nové a nové hry a další aplikace z internetu. Některé takové hry svou kvalitou lehce předčí ty, které do mobilních telefonů vkládá výrobce.

? Po odblokování Nokie 3330 se začalo stávat, že mobil zamrzne. Nechal jsem prověřit SIM kartu, ale operátor tvrdí, že chyba je v mobilu. Prodejce mobilu zase tvrdí opak. Nemohl by být důvodem starý firmware?

Mobilní telefon lze odblokovat jedním ze dvou způsobů: buď pomocí počítače propojeného s mobilem kabelem (Nokia, Alcatel), nebo zadáním speciálního kódu na klávesnici mobilního telefonu (Siemens). Při komunikaci počítače s mobilním telefonem může při odblokování dojít k potížím, zkušený unlocker by však neměl mít s touto procedurou jakékoliv problémy. Zde bych tudíž chybu nehledal.

Zjistit, zda je problém v mobilním telefonu, nebo v SIM kartě, lze jednoduchým způsobem: Vyzkoušejte svou SIM kartu v jiném mobilním telefonu, a naopak cizí SIM kartu ve svém přístroji. Potom by mělo být jasné, v čem skutečně vězí problém a podle toho jednat. Firmware mobilu by skutečně mohl být problémem, který popisovanou chybu způsobuje. Jeho stará verze totiž nemusí zcela korektně spolupracovat s novějšími SIM kartami. Pokud máte možnost firmware aktualizovat, proveďte tak. Nejnovější česká verze firmwaru tohoto mobilu má číslo 04.50.

? Chci si nechat přeposílat informace o doručených e-mailech na svůj mobilní telefon. Mám poštovní účet na Quicku, telefon u Eurotelu.

I když Eurotel dovoluje přeposílat z internetu na mobil v SMS zprávách pouze omezený počet znaků, přesto je možné získat bezplatnou informaci o e-mailu, který dorazil do vaší schránky. SMS zpráva v tom případě bude obsahovat e-mailovou adresu odesílatele a alespoň část předmětu zprávy to vše o délce 60 znaků. Zbytek pak bude vyplněn reklamou, kterou do SMS zprávy vloží operátor.

Ve filtru je nutné docílit toho, aby poštovní server poslal kopii e-mailu na vaši mobilní e-mailovou adresu. Ta má pro všechny uživatele Eurotelu jednotný tvar: 00420xxxyyyyyy@sms.eurotel.cz. Na úvodní stránce www.quick.cz vyplňte přihlašovací údaje (uživatelské jméno a heslo) a z rozevírací nabídky vyberte možnost "Správa účtu". Na následující stránce vyberte odkaz "Změna nastavení služeb" a dále "QUICK Mail". Do políčka "Posílat kopii na:" zadejte svou mobilní e-mailovou adresu a tu tlačítkem "Přidat" vložte do systému. Od té chvíle vám budou všechny došlé e-maily doručovány na mobilní telefon v SMS zprávách, přičemž všechny budou zůstávat i ve vaší e-mailové schránce na www.quick.cz.

? Dočetl jsem se o Oskarově tarifu za 10 Kč, který má 40 volných minut volání na pevnou linku. Jak se tento tarif jmenuje?

Tento tarif Oskar pojmenoval Slyším Vás. Volné minuty lze využít takto: 35 minut pro volání na pevnou linku mimo špičku a zbylých 5 minut ve špičce na mobilní telefon nebo pevnou linku.

Díky tomuto a ještě dalšímu tarifu "Dohoda s Oskarem" vyhrála společnost Český Mobil na podzim roku 1999 licenci na provozování GSM sítě mobilních telefonů. Proto se těmto dvěma tarifům říká "výherní". Tyto tarify si však už dnes u Oskara nemůžete aktivovat. Ovšem jako náhrada tarifu Slyším Vás je v současnosti nabízen tarif Odepiš, se kterým za nezměněnou cenu 10 Kč měsíčně můžete provolat 40 volných minut (kdykoliv) do vlastní sítě.

Při licenčním řízení Oskar slíbil, že tarify Slyším Vás a Dohoda s Oskarem bude provozovat pouze po určitou dobu. Za několik měsíců platnost tohoto slibu vyprší, a tak můžeme očekávat, že Oskar tyto dva tarify zcela zruší nebo upraví tak, aby pro uživatele byly nevýhodné. Poskytováním těchto tarifů totiž Oskar značně prodělává: Za provolání jedné volné minuty zaplatí uživatel tarifu Slyším Vás v paušálním poplatku 25 haléřů (10 Kč/40 volných minut), ale Oskar odevzdá jako tzv. propojovací poplatek Českému Telecomu několikrát větší obnos.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


S Eurotelem na Internetu – webové stránky operátorů Eurotel

Josef Kulhavý

c03p0327

Eurotel vždy platil za nejpokrokovějšího českého operátora, co se služeb týče. Na internetu však jako by zaspal. Jeho webové stránky sice oplývají množstvím informací, uživatel této sítě však na internetu nikde nemůže změnit nastavení služeb nabízených operátorem, tak jak to nabízejí ostatní dva čeští operátoři.

Chcete zjišťovat na internetu detailní informace o nastavení služeb svého mobilního telefonu? Chcete získávat informace o provolaných částkách, či dokonce podrobný výpis hovorů? Chcete měnit nastavení svých služeb pohodlně na internetu? S Eurotelem máte smůlu. Je to s podivem: V současné době nabízí Eurotel pravděpodobně nejzajímavější cenové programy pro připojení mobilního telefonu přes GPRS k internetu (článek byl psán v době, kdy dosud nebyly známy nové cenové programy GPRS u T-Mobilu). Přesto je web našeho největšího operátora mobilních telefonů ochuzen o značně podstatnou část o chráněnou oblast, kde by mohl každý uživatel této sítě zjišťovat a měnit nastavení poskytovaných služeb. V tomto směru Eurotel předběhli nejen dva ostatní operátoři T-Mobile (nabízí internetový portál t-zones) a Oskar (na jeho stránkách je možné se připojit k uživatelské chráněné Oskarově oblasti), ale dokonce i dominantní poskytovatel pevných telefonních linek Český Telecom (jeho nabídka uživatelských služeb na internetu se poměrně rychle rozšiřuje). Tento stav se nezměnil ani poté, co Eurotel oznámil ukončení chodu portálu Juice (www.mobiljuice.cz) a jeho nahrazení názvem Eurotel MobileMedia. Změnila se sice koncepce a struktura internetových stránek, takže jsou nyní modernější a přehlednější, ale na uživatelskou část opět nedošlo.

Přesto se pojďme k internetovým stránkám www.eurotel.cz připojit. Operátor nabízí dva portály. První z nich www.eurotel.cz, je určen pro širokou klientelu současnou i budoucí, druhý web www.mobilgo.cz, je určen především pro uživatele předplacených karet Go. Jeho grafika a styl budou bližší spíše mladším uživatelům mobilních telefonů. Za co je nutno webové stránky Eurotelu hned na počátku pochválit, je obsah a aktuálnost nabízených informací. V této oblasti výrazně předčí své konkurenty. Grafika internetových stránek je umírněná, bez velkého množství zbytečných obrázků. Na homepagi i všech ostatních stránkách je umístěno políčko pro vyhledávání, ve výsledcích vyhledávání je však někdy obtížné nalézt tu nejvhodnější odpověď. Na internetových stránkách společnosti Eurotel lze objevit několik zajímavých služeb. Pojďme se proto na ně nyní podívat zblízka.

SMS brána

Časy neomezených SMS zpráv z internetu již jsou ty tam. Jak je již snad každému čtenáři PC WORLDu známo, Eurotel se rozhodl omezit zasílání SMS zpráv z internetu do své sítě tím, že umožní odesílateli poslat pouze 60 znaků dlouhý text a zbytek doplní reklamou. Samo odeslání esemesky se tím značně znepříjemnilo.

Tak jako dříve vyplňte telefonní číslo a text zprávy prohlížeč vám nedovolí do pole pro text vepsat více než 60 znaků. Do dalšího políčka je nutné opsat potvrzovací kód, naleznete jej hned pod tímto políčkem. Eurotel tímto kódem chce zabránit zneužívání SMS brány. Bez něho by totiž bylo snadné vyrobit skript, který by umožňovat posílat z internetu texty delší než oněch 60 znaků. Byly by opět sice rozdělovány po 60 znacích, ale byly by tím obcházeny stránky operátora. Potvrzovací kód je vlastně obrázkem, proto je nutné mít v prohlížeči povolené jejich zobrazovaní. Dále je možno zadat e-mail, kam se má směrovat případná odpověď adresáta, a dále způsob doručení SMS zprávy: buď obyčejně na SIM kartu, nebo přímo na displej (flash SMS).

Tlačítkem "Potvrdit" se dostanete na další stránku. Na té je vepsáno telefonní číslo příjemce i celá SMS zpráva včetně reklamního textu. Po dalším potvrzení správnosti celého zadání bude text odeslán do SMS centra operátora a odtud na mobilní telefon adresáta.

Editor log a melodií

Podobně jako T-Mobile také operátor Eurotel umožňuje pomocí svých stránek vytvořit a na mobilní telefon, který tyto funkce podporuje, odeslat logo nebo melodii. Aplikace naleznete na stránce pod odkazy: "Na Vašem telefonu" "On-line editor".

V případě vytváření vlastního loga se před vámi otevře nové okno. To svými ikonami připomíná program Malování ve Windows a podobně se s ním i pracuje. Nejprve vyberte správnou možnost loga, kterou podporuje váš mobilní telefon.

Ve čtvercové síti lze vkládat jednotlivé body, obdélníky i kružnice a několik stylů písem. Po vytvoření loga je možné přistoupit k jeho odeslání na libovolný mobilní telefon v síti Eurotel. Pro tento krok klikněte na tlačítko "Odeslat". Na další stránce se před vámi objeví kód, který je nutné odeslat v SMS zprávě z vlastního mobilního telefonu na uvedené telefonní číslo.

Vytvoření vlastní melodie je stejně snadné: po kliknutí na příslušný odkaz se v novém okně objeví nákres klaviatury, kterou je možné ovládat pomocí myši. Čím déle je klávesa stisknuta, tím delší tón bude zaznamenán. Celému složenému songu lze přiřadit tempo rychlost. Po vytvoření melodie vyberte v dalším okně mobilní telefon, na který bude zaslána. Samotné odeslání melodie je opět provedeno pomocí kódu vloženého do SMS zprávy.

I když zaslání loga nebo melodie na mobilní telefon není levnou záležitostí, je tato aplikace natolik zajímavá, že ji doporučujeme každému vyzkoušet. Příslušná částka za doručení bude odúčtována z mobilního telefonu, ze kterého byla odeslána objednávací SMS.

Editor MMS zpráv

Stejně snadno, jako černobílé logo nebo vyzváněcí melodii, můžete vytvořit MMS zprávu a tu pak následně poslat na jakýkoliv mobilní telefon. Telefonní číslo, na které lze multimediální zprávu sestávající z textu, barevného obrazu a zvuku odeslat, může být jak v síti Eurotelu, tak i v síti T-Mobilu či Oskara. Uživatelé sítí Eurotelu a T-Mobilu přitom nemusí disponovat mobilním telefonem podporujícím příjem MMS zpráv. Mohou si je totiž vyzvednout na internetu přímo v okně internetového prohlížeče.

K MMS On-line editoru se dostanete přes odkazy "Služby a tarify" "MMS" "MMS on-line editor", nebo přes adresu: http://mms.eurotel.cz. Otevře se před vámi okno s políčky pro vkládání multimediálních informací. MMS zprávu začněte vytvářet vložením obrázku. Vyberte jej na disku svého počítače, nebo v galerii, kterou dává Eurotel k dispozici. Obrázek uložte tlačítkem "Vložit obrázek". Ten se po chvíli objeví v náhledové části webové stránky. Stejným způsobem můžete vložit zvuk a doplňující text. Překontrolujte, zda jsou všechny vámi požadované součásti multimediální zprávy načteny v systému. To zjistíte z hodnot uvedených v levé dolní části okna prohlížeče. Pak klikněte na tlačítko "Vytvořit MMS". V dalším okně vyplňte příjemce své multimediální zprávy a údaj potvrďte.

Nyní vytvořte na svém mobilním telefonu Eurotelu obyčejnou SMS zprávu a tu odešlete na uvedené telefonní číslo. MMS zpráva bude odeslána směrem k příjemci, a z vašeho kreditu nebo účtu paušálu bude odečtena částka za provedení úkolu.

Eurotel Individual

Eurotel začal nedávno nabízet nový typ paušálního programu Eurotel Individual. Pokud jej chcete využívat, sami si můžete nastavit konkrétní objem volných minut za volání a datové spojení a počty volných SMS a MMS zpráv. Abyste si mohli vytvořit přehled, jak vysoký bude účet za zamýšlené používání mobilního telefonu, nabízí Eurotel na svých stránkách webovou kalkulačku. Je k nalezení pod odkazy "Služby a tarify" "Eurotel individual" "Webová kalkulačka". Na stránce webové kalkulačky klikněte postupně na ty položky, o které máte zájem. Nabídka se před vámi rozevře po kliknutí na šipku před každým nadpisem. Z ní vyberte požadovaný objem služeb. V dalším kroku (po kliknutí na tlačítko "Dále") si můžete vytisknout kompletní přehled vytvořeného tarifního programu a s ním dojít do značkové prodejny Eurotelu, kde sepíšete smlouvu.

Stav Benefit bodů

Benefit body získávají zákazníci s paušálními programy za využívání služeb společnosti Eurotel. Tyto body pak lze směnit za poukázky na zboží a služby společnosti Eurotel i jeho partnerů a dále za vybrané spotřební zboží (například nové mobilní telefony nebo příslušenství). Aktuální stav Benefit bodů lze zjistit na stránkách Eurotelu takto: Na informační stránce o programu Benefit (dostanete se na ni přes stejnojmenný odkaz) je umístěno políčko pro zjištění hesla. Do tohoto pole zadejte své telefonní číslo, na které posléze dorazí SMS zpráva s heslem. To na další stránce zadejte do pole na stejném místě a opět pokračujte příslušným tlačítkem. Objeví se aktuální stav vašich Benefit bodů. Tento údaj pak při vašem dalším brouzdání po stránkách Eurotelu bude umístěn vždy pod horní navigační lištou.

§§§§§


Nedokumentované funkce Windows I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Andreas kroschel, Christian LÖbering, Cornelia Neft, David Wolski

c03p0335

Zapomenuté, nebo cenzurované? Registr Windows obsahuje celou řadu nikde nedokumentovaných položek a utajované klávesové zkratky nabízejí běžnému uživateli překvapivé funkce...

Pravidelní čtenáři našeho časopisu již vědí, že hlavně na našich stránkách mohou najít spoustu utajovaných funkcí týkajících se Windows či jiných aplikací. I v tomto čísle časopisu vám odkryjeme celou řadu tajemství, která si Windows doposud úzkostlivě tajila. Jejich poznání vám umožní ještě efektivnější práci na počítači. Doslova jsme vydolovali z registru Windows zajímavé položky, vzkřísili jsme k životu zapomenuté utility jakož i nedokumentované parametry a ukážeme vám, jak je používat, i když je docela možné, že Microsoft by byl raději, kdyby se na ně nikdy nepřišlo. Nebo jste snad věděli, jak kompletně přenést celá Windows XP na větší pevný disk? Slyšeli jste někdy o tom, že ve Windows 2000/XP můžete předefinovat funkce prakticky libovolné klávesy, a to jenom drobným zásahem do registru? Je vám známo, že můžete na diskovém oddílu se systémem souborů NTFS přidělovat přístupová práva ve Windows XP Home pomocí staršího souborového manažeru WINFILE.EXE pocházejícího z Windows NT 4? Odpovědi na tyto i další otázky, jakož i spoustu jiných zajímavostí, se dozvíte právě na následujících stránkách.

1. Explorer:

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Ukončení programového prostředí (shellu) klávesovou zkratkou

Na co jsme přišli: Vypnout, restartovat, odhlásit, případně přepnout do úsporného režimu to jsou čtyři možnosti, jež se vám nabízejí, když si klepnete na příkaz Vypnout v nabídce Start. Vedle těchto variant, jak ukončit Windows, nabízí zmíněný postup i možnost, jak ukončit programové prostředí (shell) Windows, jež představuje program EXPLORER.EXE. Stiskněte klávesovou zkratku <Ctrl><Alt><Shift> a klepněte v dialogovém okně Vypnout na tlačítko Storno. Programové prostředí Exploreru zmizí včetně všech svých prvků, jako jsou pracovní plocha či Hlavní panel. Všechny ostatní programy však běží dále. Program Explorer můžete znovu spustit přes program Příkazový řádek, který ale musíte mít spuštěný předem (!), a to příkazem explorer. exe.

Využití: Spousta tipů pro Windows, u nichž modifikujete soubory registru, vyžaduje pouze restartování programu explorer.exe není tedy nutné odhlašování ze systému, a už vůbec zbytečné je restartování počítače. Stačí již zmíněná klávesová zkratka, a všechno je hotovo i bez pomoci nějakých speciálních utilit.

2. Ovládací panely:

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Vytváření odkazů k záložkám v dialogových oknech

Na co jsme přišli: Pro většinu dialogových oken k nastavení v Ovládacích panelech slouží applety (Control Panel Applets), které existují ve formě programových souborů s příponou CPL. V případě Windows 95/98/ME se nacházejí ve složce System, v případě verzí Windows NT4, 2000 a XP se jedná o složku System32. Tato okna můžete spustit nejen přes Ovládací panely, nýbrž i přes tlačítko Start a příkaz Spustit, přičemž do řádku Otevřít napíšete příkaz control následovaný jménem požadovaného appletu. Tak kupříkladu příkaz control intl.cpl otevře bez jakýchkoliv okolků okno Místní a jazykové nastavení Windows.

Dalším způsobem spuštění zmíněných appletů a tím i přímého zpřístupnění jednotlivých záložek je příkaz

rundll32.exe shell32.dll,Control_RunDLL intl.cpl,,0

Takový příkaz vyvolá opět okno Místní a jazykové nastavení a zároveň se přesune na záložku Místní nastavení. Pokud ve výše uvedeném příkazu místo číslice 0 dáme číslo 1, otevře se sice stejné okno, ovšem na záložce Jazyky. Číslování jednotlivých záložek se však mění podle operačního systému, takže nejjednodušší cesta je přímé experimentování.

Upozornění: U příkazů Rundll32 je třeba dávat pozor na správné psaní velkých a malých písmen.

Stejný postup můžete použít i u následujících souborů CPL:

Zobrazení vlastnosti: DESK.CPL

Fax vlastnosti: FAX.CPL

Možnosti usnadnění: ACCESS.CPL

Herní zařízení: JOY.CPL

Internet vlastnosti: INETCPL.CPL

Využití: Jestliže nějakou záložku v Ovládacích panelech používáte velmi často, můžete si k ní vytvořit přímý odkaz. Zjistěte si číslo oné záložky a vytvořte si zástupce, v němž do políčka Cíl: zadáte výše zmíněný příkaz začínající příkazem RUNDLL32.EXE.

3. Parametry v registru:

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Přísně tajné

Na co jsme přišli: Když v Průzkumníku Windows poklepeme, případně klepneme pravým tlačítkem myši na nějakou složku, disk nebo soubor, pak se ve valné většině případů provede akce, která nemá ve skutečnosti s Průzkumníkem nic moc společného. Tak kupříkladu u souboru DOC se tento otevře ve Wordu, MPG soubor se zase přehraje v Media Playeru. Aby to takhle mohlo fungovat, čili aby mohl Průzkumník sloužit jako jakási centrála pro všechny v systému nainstalované programy, existuje ve větvi registru s názvem Hkey_Classes_Root nesčetné množství příkazů. Jméno objektu (souboru, složky, případně disku) se přitom předává odpovídající aplikaci obvykle pomocí parametru %1.

Při podrobnějším zkoumání registru však nalezneme ještě další parametry, jejichž funkce je doposud objasněna jen zčásti. Jedná se o výrazy %L, %i a %s. Parametry %L a %i se však od toho nejpoužívanějšího %1 dají velmi obtížně odlišit, neboť je Microsoft do registru zapisuje jako %l (tj. jako malé L), případně jako %I (tj. jako velké I).

Využití: Asi nejužitečnějším parametrem se jeví %L, kde písmeno L pochází ze slova Long. Pokud se v registru vyskytuje namísto %1 právě parametr %L, předává Průzkumník dané aplikaci dlouhé jméno souboru. Pokud však jde pouze o to, předat nějaké aplikaci určitý soubor, jsou parametry %1 a %L rovnocenné. Tak například Wordu je úplně jedno, zda otevírá přes parametr %1 soubor C:\Dokume~1\Objedn~1.DOC či stejný soubor C:\Dokumenty\Objednávka.DOC přes parametr %L.

Něco jiného ale je, pokud nějaký program nebo skript má určit cestu k nějaké složce či souboru, třeba proto, aby v ní mohl zpracovat všechny soubory, jež se tam vyskytují. Pak parametr %L ušetří několik řádků programového kódu. Na druhou stranu je dobré záměrně použít parametr %1 v případě, kdy se jedná o předání souborů, složek nebo disků do nějaké starší aplikace určené pro MS-DOS, která nepodporuje dlouhé názvy souborů. Pro oba parametry platí, že by měly být uvedeny v uvozovkách. Poměrně hodně aplikací toto nedělá, což vede k tomu, že se pak cesty a názvy souborů obsahujících mezery špatně interpretují jako sled parametrů.

Výrazy %i a %s nalezneme výhradně u příkazů Průzkumníku. Jejich význam se nám podařilo objasnit pouze částečně. Parametr %s nám ve všech případech vracel pouze hodnotu 1, což nám podle našich doposud získaných zkušeností nepřineslo nic smysluplného, co by se s tím dalo dělat. Lépe to pro nás dopadlo při zkoumání parametru %i. Tento přepínač přenáší dvě číslice. Ta první počítá počet klepnutí myší v Průzkumníkovi při každém klepnutí se u většiny systémů zvýší její hodnota o 4. Druhá číslice je přiřazena při spuštění Průzkumníka a zůstává konstantní až do nového spuštění Průzkumníka nebo celých Windows. Prostřednictvím tohoto parametru je možné nové spuštění počítače automaticky rozpoznat, protokolovat, anebo také zakázat. Jak? Nejjednodušší způsob spočívá ve vytvoření nějaké nesmyslné přípony v registru, například .count, která bude obsahovat klíč s názvem command, v němž bude následující text:

cmd.exe /c echo %i >> %windir%\starts.log

Nyní už pouze stačí vytvořit testovací soubor například s názvem test.count a zajistit jeho spuštění při každém startu Windows, což se dá zařídit prostřednictvím klíče Run registru nebo přes složku Po spuštění. Tento krátký návod vám radí, jak získáte číslice zadávané Průzkumníkem Windows. Jejich analýza by pak následovala jako náročnější druhý krok.

4. VB skripty:

[95/98/ME/2000/XP]

Pevné umístění zadávacích políček

Na co jsme přišli: Umístění zadávacích políček VB skriptů se dá na obrazovce přesně nastavit pomocí dvou hodnot, které udávají souřadnice levého horního okraje (horizontálně, vertikálně). Vzhledem k tomu, že je možné používat i záporné hodnoty, můžete celé políčko nebo jen jeho část nechat zmizet z obrazovky. Tak po zadání příkazu n=inputbox("","",5,-1500) zůstává u dialogového okna skriptu viditelné pouze zadávací políčko, při zadání hodnot "-2500,-2500" neuvidíte z dialogového okna skriptu vůbec nic.

Využití: Záporné hodnoty mohou být velmi užitečné, když chcete dialog z často používaného skriptu zredukovat na minimum. To má ale smysl pouze v horní části obrazovky, protože chcete, aby zadávací políčko zůstalo viditelné.

Teoreticky i úplné zmizení okna skriptu by mohlo být žádané, například pro utajené zadávání hesla. Ovšem i v tomto případě se spuštěný skript prozradí na Hlavním panelu. Pozornější uživatel by jej pak mohl zavřít obvyklými prostředky Windows.

5. Odkládací soubor:

[95/98/ME/2000/XP]

Přesunutí paměti

Na co jsme přišli: Ve Windows 95/98/ME jsou již dlouhou dobu známy a skutečně pomáhají úpravy položek v odstavci [386Enh], který se nachází v souboru SYSTEM.INI. Zde můžete pro odkládací soubor přesně nadefinovat umístění a velikost, například:

PagingDrive=D:

PagingFile=D:\Data\Swap.###

Ve Windows 2000 a XP se pro dosažení té-hož výsledku musí zasáhnout do registru. V klíči Hkey_Local_Machine\System\Current-ControlSet\Control\Session Manager\MemoryManagement se nachází víceřetězcová hodnota s názvem PagingFiles, která nás informuje o umístění, jméně a velikosti odkládacího souboru. Pak položka s údajem

D:\Data\Swap.### 400 1000

nastavuje jako odkládací soubor D:\Data\Swap.### s velikostí od 400 do 1 000 MB.

Využití: Tento tip má zpravidla pouze kosmetický (možná i hygienický) efekt, jelikož se zbavíme odkládacího souboru umístěného v kořenovém adresáři diskového oddílu. Pokud máte na svém počítači několik verzí Windows, pak se vám vyplatí definovat si společný odkládací soubor pro všechny instalace operačního systému. Tím můžete ušetřit 500 MB a více místa na disku.


Nedokumentované funkce Windows II.

6. Instalační disk ve Windows XP:

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Další utility

Na co jsme přišli: Instalační CD disk systémů Windows XP Home a Professional obsahuje kromě nejdůležitější instalační složky \i386 ještě složky další. Přinejmenším za povšimnutí stojí archiv SUPPORT.CAB, nacházející se ve složce \Support\Tools. Obsahuje totiž řadu dalších speciálních programů, jež běží ve Windows 2000, XP a některé i ve Windows 95/98/ME. Celý disk obsahuje soubor nápovědy SUBTOOLS.CHM. Bohužel popisuje některé programy, které vůbec na disku nejsou, a naopak zatajuje mnohé z nástrojů, jež tam k dispozici jsou.

Využití: Některé z těchto utilit se jeví jako praktičtí pomocníci, i když jejich úroveň nedosahuje výšky známých produktů Microsoftu. Na výběr máte kupříkladu utilitu DUPFINDER.EXE, jež dokáže na disku najít soubory, které se tam vyskytují několikrát. Přebytečné soubory se pak dají odstranit přímo touto utilitou.

Program VFI.EXE (Visual File Information) vám poskytne všechny možné informace o souborech včetně jejich kontrolního součtu. Tím utilita dokáže udržet kontrolu nad případnými změnami souborů. Kromě toho dokáže VFI.EXE pracovat s časovými značkami.

WINDIFF.EXE (vyžaduje knihovnu GUTILS.DLL) se hodí zejména k porovnávání dvou stromů složek, kde dokáže zjistit, jaké soubory ve struktuře složek chybějí, nebo zda existuje v některém stromu aktuálnější verze dokumentu či programu. Slouží tedy jak pro účely zálohování složek, tak k vyřazení nepotřebných starých verzí stejnojmenných souborů. Všechny zmíněné utility (Dupfinder, VFI a Windiff) běží rovněž bez problémů ve Windows 95/98/ME.

7. Průzkumník ve Windows:

[98/ME/2000/XP]

Přepisování při kopírování souborů

Na co jsme přišli: Při kopírování nebo přesouvání více souborů pomocí Průzkumníka ukazují Windows v případě, že cílová složka již obsahuje soubory se stejným jménem, dialogové okno s upozorněním. Když však v tomto okamžiku stisknete klávesu <Shift> a k ní klepnete na tlačítko Ne, můžete nadále kopírovat bez jakýchkoliv dalších dotazů všechny soubory, které ještě v cílové složce nejsou.

Využití: Tato nikde nedokumentovaná funkce řeší nedostatek z Windows 95. Při přesunování či kopírování souborů se v případě, že dojde ke konfliktu ve jménech souborů (v původní i cílové složce jsou soubory se stejným jménem), objeví upozornění. Na otázku, zda chcete již existující soubor v cílové složce odstranit, můžete reagovat v podstatě čtyřmi způsoby: Po klepnutí na tlačítko Ano Windows přepíší již existující soubor v cílové složce novým souborem, a při dalším konfliktu jmen se zeptají znovu. Po stisku tlačítka Ano všem se zkopírují nebo přesunou do cílové složky všechny soubory. Soubory se stejnými jmény budou bez jakýchkoliv dotazů přepsány. Stisknete-li tlačítko Ne, Windows již existující soubor nepřepíší, ale při dalším konfliktu jmen se zeptají znovu. Konečně tlačítko Storno ukončí celý proces přesunu či kopírování.

Často ale je cílem uživatele zkopírovat všechny soubory, které ještě v cílové složce nejsou. Kvůli neustálým dotazům se při větších souborech dat mnoho uživatelů uchyluje k příkazovému řádku. Nedokumentovaná funkce při stisku klávesy <Shift> je od verze Windows 98 vítanou alternativou zvláště pro ty, kteří se s příkazy copy a xcopy včetně jejich parametrů zrovna moc nekamarádí.

8. Nabídka Start:

[ME/2000/XP]

Odstranění podnabídek z funkce "Hledat"

Na co jsme přišli: Jednotlivé podnabídky v položce Hledat, která se nachází v nabídce Start, nejsou v Průzkumníku Windows pevně zabudovány, nýbrž se integrují přes položky registru. I z toho důvodu si mohou později instalované programy, mající možnost vyhledávání, právě do tohoto místa přidávat svoje odkazy a tak položku Hledat rozšiřovat. Např. po instalaci balíku MS Office sem přibude hledání pomocí aplikace Microsoft Outlook. Také Real Player si sem umisťuje svoji funkci pro vyhledávání.

Ovšem co se samo do systému integruje, dá se pomocí Editoru registru zase odstranit. Jednotlivé podnabídky naleznete v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\FindExtensions\Static. Standardní funkce pro vyhledávání naleznete v klíči Shell Search, kde najdete další klíče označené číslicemi. Klíč 0 odpovídá položce pro vyhledávání složek a souborů, 1 zodpovídá za hledání počítačů v síti a 2 vyhledává tiskárny.

V klíči WabFind se nacházejí klíče pro hledání osob v programu Adresář, podklíč 0 v klíči WebSearch slouží pro definování vyhledávání v internetu. Outlook si vytváří klíč OutlookFind v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\FindExtensions\Static\OutlookFind\0, Real Player si vytváří klíč RealSearch.

Jestliže klíče s čísly smažete, odstraníte v nabídce Start odpovídající podnabídky z položky Hledat. Takže když kupříkladu chcete odstranit hledání pomocí aplikace Microsoft Outlook, smažte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\FindExtensions\Static\OutlookFind\0. Hledání osob odstraníte smazáním klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\FindExtensions\Static\WabFind\0. Po odstranění položky registru je nutné restartovat rozhraní explorer.exe kvůli provedení aktualizace nabídky Start. Provedené změny se projeví u všech uživatelů operačního systému.

Využití: Nikdy nebo zřídka používané položky můžete tímto způsobem bez obav smazat. Nabídka Start tak bude přehlednější. Nezapomeňte si ale pro každý nepotřebný klíč dříve, než jej smažete, vytvořit v Editoru registru zálohu, abyste jej v případě potřeby mohli zase nahrát zpět. Záloha se provádí v Editoru registru vyexportováním klíče přes příkaz Soubor/Exportovat.

9. Kontextové menu "Otevřít v programu":

Seznam programů

[2000/XP]

Na co jsme přišli: Seznam s příponami všech v systému zaregistrovaných souborů naleznete v Editoru registru v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\FileExts. V podklíči každé přípony se nachází další podklíč se jménem OpenWithList, jenž zpravidla obsahuje jména několika programů a seznam MRU (Most Recently Used). V tomto případě se jedná o aplikace, jež Průzkumník ukazuje, pokud na soubor s danou příponou klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolíte příkaz Otevřít v programu. V registru můžete libovolný prvek ze seznamu odebrat tím, že odpovídající hodnotu smažete. Při rozpoznávání těch správných položek vám v nejhorším případě pomůže seznam MRU. Nakonec musíte upravit obsah klíče MRUList tak, že z něj odstraníte písmena abecedy přiřazená k jednotlivým smazaným aplikacím.

Využití: Windows výše zmíněný seznam spravují automaticky a zařazují do něj všechny aplikace, které jste kdy k přehrání daného typu souboru použili. Pořadí programů v kontextovém menu Otevřít v programu udává, kterou z aplikací používáte k otevírání daného typu souboru nejčastěji. Do seznamu se vejde maximálně devět aplikací, potom se odkaz na tu nejméně používanou nahradí aktuálně použitou.

Znalost těchto klíčů registrů se vám bude hodit ve dvou případech. Za prvé se může stát, že jste omylem k danému typu souboru přiřadili k otevření naprosto nevhodný typ programu. Odkaz na něj se sice objeví v seznamu, ale zásahem do registru se odtud může znovu odstranit.

Za druhé byste si chtěli vytvořit pro určité typy souborů jakýsi seznam aplikací, v nichž budete chtít tyto soubory otevírat. Po jeho vytvoření si jej můžete vyexportovat z registru a nahrát na jiné počítače, s nimiž pracujete. Upozornění: V klíči Hkey_Classes_Root\Applications se nachází celá řada programů obsahujících hodnotu NoOpenWith. Tato znamená, že takové aplikace se nikdy do seznamu Otevřít v programu nedostanou, a to ani v případě, když by to uživatel zkoušel ať úmyslně či z přehlédnutí.

10. Soubory nápovědy  s příponou CHM:

Omezení spouštění kódu

[2000/XP]

Na co jsme přišli: Soubory nápovědy Windows končící příponou CHM mohou obsahovat spustitelný kód. Pomocí jedné položky registru si můžete určit složku, která bude moci obsahovat soubory nápovědy se spustitelným kódem. Ve všech ostatních složkách bude spouštění kódu zakázáno.

Spusťte si Editor registru a vyhledejte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Policies\Microsoft\Windows\System. V pravém okně vytvořte novou víceřetězcovou hodnotu se jménem HelpQualifiedRootDir. Jako její údaj zadejte všechny složky, v nichž bude povoleno otevřít soubory se spustitelným kódem oddělené středníkem. Když jako údaj hodnoty nezadáte nic, bude každé spuštění CHM souboru se spustitelným kódem odmítnuto. Změny v systému se projeví až po jeho restartování.

Využití: Spuštění kódu obsaženého v souborech nápovědy představuje bezpečnostní riziko. Pokud si stanovíte výše uvedeným způsobem nějaká omezení, zvýšíte si bezpečnost systému, aniž byste museli spouštění CHM souborů postrádat.

11. Programy pro Windows NT4:

Spousta materiálu v Service Packu

[2000/XP]

Na co jsme přišli: Spousta programů, které jsou určeny pro Windows NT 4, běží i ve Windows 2000 a XP. Při vzájemném porovnání zjistíte, že celá řada z nich v nových verzích prostě není obsažena. Některé z těchto utilit můžete získat i v případě, že nemáte instalační CD disk Windows NT 4. Stačí si z internetové adresy http://download.microsoft.com/download/winntsp/Install/6.0a/NT4/CS/SP6I386.EXE stáhnout nejnovější Service Pack. vám jej nabízíme jako soubor SP6I386.EXE. Tento asi 36 MB velký soubor pak rozbalíte do libovolné složky tak, že v příkazovém řádku zadáte příkaz

sp6i386.exe /x

Nyní již můžete všechny aplikace vyzkoušet.

Využití: Doslova legendou mezi starými utilitami je Správce souborů představovaný souborem WINFILE.EXE. Prostřednictvím něj můžete i ve Windows XP Home vytvářet a spravovat přístupová oprávnění ke složkám a souborům. Programy jako Prohlížeč událostí (Eventvwr), Správce uživatelů (Usermgr) nebo Systémové informace (Winsmd) mají obdobnou funkci jako utility pro správu počítače ve Windows 2000 a XP, mají ale daleko přehlednější uspořádání.

Oproti tomu varovat vás musíme před používáním aplikace Windisk, která ve Windows NT 4 sloužila pro správu pevných disků. Ukládá totiž informace o discích, diskových oddílech a jejich uspořádání do takových klíčů registru, které se již dnes ve Windows 2000 a XP nepoužívají. Zmíněné operační systémy takové diskové oddíly sice dokáží rozeznat, ovšem z informací uložených ve starých a nových klíčích mohou vyplynout nečekaná chování celých Windows. Tak může snadno dojít k tomu, že některé diskové jednotky vůbec nebudou k dispozici, i když v systému existují. Naopak některé diskové jednotky se mohou v například v Průzkumníku objevit několikrát.


Nedokumentované funkce Windows III.

12. Kopie Windows:

Změna písmena diskové jednotky

[2000/XP]

Na co jsme přišli: Ve Windows 2000 a XP můžete velmi snadno měnit písmena jednotlivých diskových jednotek. Ve Správě disků má každý diskový oddíl v kontextovém menu příkaz pro změnu písmena jednotky a cesty. Ten pak můžete použít jak pro pevný disk, tak pro CD a DVD mechaniky.

Ovšem jedno omezení přece jen existuje: Nelze změnit písmeno diskového oddílu, na němž je nainstalovaný operační systém. Má to svůj smysl, protože při svévolném měnění písmena systémové jednotky by při spouštění počítače Windows nenašla systémové soubory, nehledě na to, že i v registru uvedené položky by odkazovaly na umístění souborů vztahující se ke stavu, jaký byl před změnou písmena jednotky. Ovšem v registru se dá přiřazení písmene jednotky změnit. Otevřete si Editor registru a přesuňte se na klíč Hkey_Local_Machine\System\MountedDevices. Tady nás zajímají pouze položky, které začínají výrazem \DosDevices.

Písmeno systémové jednotky změníte jednoduše tak, že výše zmíněné položky upravíte, takže například údaj \DosDevices\C: přepíšete na \DosDevices\D:. Samozřejmě sem nesmíte zadat žádný výraz odkazující na již existující jednotku. Stejně tak jsou zakázána písmena jednotek odkazující na síťové disky, případně ta uvedená v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\Session Manager\DosDevices. V opačném případě se stane takový zásah osudným, jelikož při dalším spuštění počítače Windows svoje systémové soubory už nenaleznou vůbec.

Využití: Existuje situace, při které se bez výše popsaného tipu neobejdete, totiž tehdy, když chcete celá Windows přesunout na jiný disk a v budoucnu je spouštět právě odtud, aniž byste museli celá Windows znovu instalovat. Na rozdíl od Windows 95/98/ME nepovažují Windows 2000/XP za spouštěcí jednotku automaticky C: nýbrž tu, odkud byl systém skutečně spouštěn. Jednotka C: je tedy systémovou pouze tehdy, pokud do ní byla Windows skutečně nainstalována.

Jestliže chcete Windows přesunout na jiný nový disk, například pomocí příkazu Xcopy, musíte ze všeho nejdříve cílovému disku přiřadit písmeno. Přiřadíte-li mu kupříkladu písmeno D:, zapíše se toto při instalaci do registru Windows a disk bude od této chvíle pod stejným písmenem interpretován. To zůstane i tehdy, pokud tento nový disk nastavíte jako první disk a svůj starý disk nastavíte jako druhý, anebo když jej ze systému úplně odstraníte. Ve všech zmíněných případech bude mít nový disk pro Windows stále písmeno D:, i když systém bude systémové soubory očekávat na disku C:. A právě v tomto případě budete potřebovat dosud nikde nedokumentovanou možnost, jak diskovou jednotku přejmenovat.

Windows 2000/XP správně přesunete níže popisovaným způsobem. Klepněte na tlačítko Start/Spustit a do políčka Otevřít: zadejte příkaz diskmgmt.msc. Zformátujte diskový oddíl, do nějž budete chtít zkopírovat Windows, a přířaďte mu písmeno, v našem případě D:. Ovšem pozor, musí se jednat o primární diskový oddíl a musí být nastaven jako aktivní. To uděláte přes kontextové menu diskového oddílu. Operační systém zkopírujete na nový diskový oddíl příkazem

xcopy c:\ d:\ /k /r /e /i /s /c /h /o /x

Při této operaci se však nezkopíruje registr. Jeho zkopírování se provede přes Konzoli pro zotavení. Tu nainstalujete, když ze složky /i386 nacházející se na instalačním CD disku spustíte soubor winnt32 /cmdcons. Potom restartujte počítač a z bootovacího menu vyberte Konzoli pro zotavení. Zvolte si novou instalaci Windows a příkazem

cd system32\config

se přesuňte do složky obsahující registr. Příkazem copy zkopírujte registr do stejné složky, ale na disk D:. K tomu účelu je nutné použít několik jednotlivých příkazů copy, protože konzola pro zotavení neumožňuje používání zástupných znaků, jako jsou například "*" nebo "?". Je nutno zkopírovat soubory DEFAULT, SAM, SECURITY, SOFTWARE a SYSTEM. Pokud Konzola pro zotavení odmítne soubory zkopírovat, zadejte před kopírováním nejprve příkaz

set AllowAllPaths=True

Nakonec zkopírujte soubor NTUSER.DAT. Najdete jej ve složce s názvem stejným jako naposledy přihlášený uživatel. Tuto složku naleznete v adresáři Documents and Settings. Kopie souboru pak přijde do stejné složky na disku D:.

Nyní přijde to rozhodující. Příkazem exit ukončete Konzolu pro zotavení a spusťte Windows. Otevřete si Editor registru příkazem regedt32 ve Windows 2000 nebo regedit ve Windows XP. Označte si větev Hkey_Local_Machine a z menu Soubor vyberte položku Načíst podregistr. Jako soubor si vyberte registr umístěný na druhém disku. V tomto případě se jedná o soubor SYSTEM umístěný ve složce \System32\Config ve složce Windows umístěné na druhém disku.

Když se Editor registru zeptá na jméno klíče, zvolte jako jeho název písmeno Z. Pak se celý obsah umístí až úplně na konec a vy jej snáze naleznete. Nyní se v klíči Z přesuňte do klíče MountedDevices, smažte zde hodnotu \DosDevices\C: a přejmenujte \DosDevices\D: na \DosDevices\C:. Ve Windows XP se to udělá velmi snadno pomocí klávesy <F2>, ve Windows 2000 je nutno použít několika kroků. Poklepejte na hodnotu \DosDevices\D: a zkopírujte všechen obsah binární hodnoty do schránky, a to pomocí klávesové zkratky <Ctrl><C>. Potom odstraňte položky \DosDevices\C: a \DosDevices\D:. Nyní vytvořte novou binární hodnotu \DosDevices\C: a jako její údaj zadejte obsah schránky. Poté znovu označte klíč Z a z menu Soubor vyberte položku Uvolnit podregistr. Nyní máte pro vaši kopii Windows nastavenu konfiguraci pevného disku tak, že spouštěcí oddíl pevného disku se zase nazývá C: namísto dřívějšího D:. Teď stačí pouze druhý disk nastavit jako Master a dřívější disk buď vyndat, anebo nastavit jako Slave. A nyní je kopie Windows připravena ke spuštění.

Jestliže by se něco nevydařilo, nic až tak hrozného se neděje. Stačí znovu vyměnit disky a přenastavit jejich konfiguraci zpátky do původního stavu, a můžete znovu spustit Windows na starém disku a překontrolovat, zdali byly překopírovány všechny potřebné soubory a zda je nový diskový oddíl s Windows skutečně nastaven jako aktivní.

13. Dynamické disky:

Výměna není možná

[2000/XP]

Na co jsme přišli: Operační systémy Windows 2000 a XP podporují nový způsob správy pevných disků. Microsoft ji nazývá "Dynamické disky". V tomto případě pak odpadá rozdíl mezi primárním a rozšířeným diskovým oddílem, jakož i omezení, kolik diskových oddílů může na jednom pevném disku existovat. Pokud se vám na nějakém diskovém oddílu nebude dostávat místa, pak si na něm prostor jednoduše vytvoříte, a to tak, že si několika klepnutími myší vezmete prostor z nějakého jiného diskového oddílu, anebo přímo přidáte nový pevný disk. Při obou zmíněných variantách totiž vytvoříte větší diskový oddíl pod starým označením a pod stejným písmenem bez toho, abyste museli celý diskový prostor znovu formátovat.

Rovněž převedení obyčejným způsobem zformátovaného disku na dynamický je velmi jednoduché. Spusťte si program Správa disků, nejlépe přes nabídku Start/Spustit, kam do políčka Otevřít zadáte příkaz diskmgmt.msc. V levém spodním sloupci klepněte pravým tlačítkem myši na pevný disk a z kontextového menu vyberte příkaz Převést na dynamický disk a všechny následující dotazy potvrzujte stiskem tlačítka OK.

Výše zmíněný příkaz z kontextového menu se dá ale relativně velmi snadno odstranit patřičnou úpravou registru. Přesuňte se v Editoru registru do klíče Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\dmload. Pokud u hodnoty Start nastavíte údaj 4 namísto standardního 0, příkaz pro konverzi na dynamický disk z kontextového menu zmizí. Jestliže už na svém počítači nějaký dynamický disk máte, pak tento zásah nedoporučujeme, protože potom všechny dynamické disky nebudou systémem rozpoznány.

Využití: Existuje však nikde nedokumentovaný zásah do registru, který vám umožní zabránit komukoliv dalšímu (případně i vám samým) konvertovat základní pevné disky na dynamické. Přitom je jedno, zda byste hodlali tuto operaci provést záměrně, anebo byste ji udělali omylem. Proti výhodám dynamických pevných disků totiž stojí také tolik nevýhod, že člověku může připadnout, že konverze na dynamické disky nemusí být až tak výhodná, jak by se mohlo na první pohled zdát.

Dynamický pevný disk se už totiž nedá převést zpět na disk základní, což znamená, že při konverzi na disk dynamický dochází k odstranění všech existujících diskových oddílů na tomto disku. S dynamickými disky neumí zacházet žádná z dřívějších verzí Windows, ani žádný jiný operační systém. Rozšíření diskových oddílů je možné pouze u těch disků, které byly dynamické již před vytvářením diskových oddílů, a není tudíž možné u disků, jež byly převedeny na dynamické až později. Systémový disk se navíc rozšířit nedá vůbec.

To jediné, co se vlastně dá s dynamickými disky provádět, je vytváření prokládaných svazků. Při této operaci se data uložená na jednom logickém diskovém oddílu rozloží na dva stejně velké diskové oddíly, ležící na dvou různých pevných dynamických discích. Díky střídavému přístupu na oba disky se práce s daty zrychlí. Toto však funguje pouze u diskových oddílů, které nově vytvoříte. Existující diskový oddíl nelze na prokládaný svazek převést. Další možné konfigurace pevných disků, jako je například zrcadlení diskových oddílů za účelem zálohy dat pro případ, že by se jeden u disků poškodil, nabízí Microsoft pouze u verzí Microsoft Windows 2000 a XP Server.

14. Uživatelské profily:

Definování složky při instalaci

[2000/XP]

Na co jsme přišli: Při instalaci vytvářejí Windows 2000 a XP automaticky pro ukládání všech dat jednotlivých uživatelů složku Documents and Settings. Jakmile operační systém nainstalujete, je velmi obtížné tuto složku se složkami uživatelů přesunout nebo přejmenovat. Je daleko jednodušší nastavit složku pro profily uživatelů před instalací operačního systému. K tomu účelu budete potřebovat kromě instalačního CD disku Windows navíc jednu naformátovanou disketu, jež bude obsahovat soubor WINNT.SIF, který si sami vytvoříte. Úkolem tohoto souboru bude předat parametry pro instalaci Windows. Zároveň vám umožní provést instalaci Windows na počítač takovým způsobem, že při ní nebude třeba žádného vašeho zásahu.

Soubor WINNT.SIF se musí při spuštění instalace Windows předat jako parametr, aby byl při instalaci jeho obsah automaticky čten z diskety. Aby Windows používala pro profily namísto standardní složky Documents and Settings tu vámi nadefinovanou, musí mít soubor WINNT.SIF následující obsah:

[Unattended]

Unattendmode = GuiAttended

TargetPath = WINDOWS

[Data]

MsDosInitiated = "0"

UnattendedInstall = Yes

[GuiUnattended]

ProfilesDir = "%SYSTEMDRIVE%\Moje

V prvním odstavci uvozeném výrazem [Unattended] se v řádku Unattendmode zadává, že instalace Windows nebude probíhat úplně bez zásahu uživatele, nýbrž že na základě režimu GuiAttended se provede úvodní část instalace pomocí grafického rozhraní s různými dotazy k uživateli, tak jak je tomu při standardní instalaci. Výraz TargetPath nastavuje název složky, kam se mají Windows nainstalovat. V odstavci [Data] následuje výraz MsDosInitiated, kterému je přiřazena hodnota 0. Tím se sděluje systému, že instalace probíhá přímo z instalačního CD disku, a že tedy nebyla spuštěna ručním zadáním příkazu ze dříve spuštěného operačního systému MS-DOS. Pokud by tento údaj chyběl, pak by se instalace Windows na konci textového režimu zastavila a nedokončila se. Stejně tak je důležitý řádek UnattendedInstall=Yes, který říká instalačnímu programu, že má inicializovat typ instalace bez zásahu uživatele.

Výraz ProfilesDir konečně nastavuje cestu ke složce pro ukládání uživatelských profilů. V našem příkladu se jedná o složku Moje, umístěnou na systémovém diskovém oddílu. Ten je nastaven pomocí proměnné prostředí %SYSTEMDRIVE%. Je zde samozřejmě možné zadat i přesnou cestu, například D:\Moje. V tomto případě ale musí diskový oddíl D: existovat již před spuštěním samotné instalace. Výše zmíněný údaj hraje roli pouze při nové "čisté" instalaci Windows, neboť při upgradu z Windows NT4 nebo 2000 instalační program přebírá nastavení z dřívějších verzí Windows a cestu uvedenou v souboru WINNT.SIF jednoduše ignoruje. Pro spuštění instalace se souborem WINNT.SIF stačí pouze vložit do disketové mechaniky disketu s uvedeným souborem a spustit instalaci.

Využití: Hlavně uživatelé, kteří si rádi sami vytvářejí skripty nebo dávkové soubory, se často rozčilují kvůli zvýšeným nárokům na zapisování textů skriptů, jež způsobuje nutnost psaní dlouhých jmen standardních složek pro umisťování souborů. Správnou volbou názvu takových složek se problém elegantně vyřeší. Kromě toho je výše popisovaná metoda daleko spolehlivější než způsob, kdy na již nainstalovaný operační systém zkopírujete uživatelské profily a pak hledáte v registru všechny staré cesty k souborům.


Nedokumentované funkce Windows IV.

15. Spuštění z CD disku:

Zkratka ke konzole pro zotavení

[XP]

Na co jsme přišli: Když spustíte počítač pomocí spouštěcího instalačního CD disku Windows XP, nezůstane vám v textovém režimu moc možností na výběr. Dají se spočítat pomocí prstů na rukou. Instalační program vám však utajuje klávesu <F10>, jež vám z uvítací obrazovky umožní spustit přímo Konzolu pro zotavení.

Využití: Ten, kdo potřebuje Konzolu pro zotavení, většinou potřebuje na svém počítači vyřešit nějaký neodbytný problém. Namísto trápení se skutečně otravným textovým režimem vám klávesa <F10> umožní bez zbytečných okolků spustit Konzolu pro zotavení.

16. Pozadí složky:

Nastavte si jej jako ve Windows 98/ME

[XP]

Na co jsme přišli: Windows XP jsou bezpochyby nejpestřejší a nejpropracovanější variantou Windows. Přesto: Když klepneme pravým tlačítkem myši na složku a z kontextového menu zvolíme příkaz Vlastnosti, neexistuje zde na žádné záložce možnost nastavit si obrázek na pozadí, kam se zobrazuje obsah složky. Naštěstí se dá tato funkce doplnit za pomoci souboru programu obsaženého ve Windows 98/ME, případně Windows 2000. Zkopírujte si soubor IESHWIZ.EXE do podsložky \System32 složky, v níž máte nainstalována Windows XP. Tento soubor najdete ve Windows 98/ME ve složce %windir%\System, v případě Windows 2000 ve složce %windir%\System32.

Jakmile je výše zmíněný soubor ve Windows XP ve složce \System32, zabudujeme jeho funkci s pomocí Editoru registru do kontextového menu složek. K tomu účelu vytvořte v klíči Hkey_Classes_Root\Directory\Shell nový podklíč Upravit a jako údaj řetězcové hodnoty (Výchozí) zadejte název, který se objeví pro tuto funkci v kontextovém menu, například Nastavit pozadí složky. V klíči Upravit vytvořte podklíč Command. Jako údaj v něm obsažené řetězcové hodnoty (Výchozí) zadejte příkaz

ieshwiz.exe %1

Takto vytvořená nová položka kontextového menu funguje okamžitě.

Využití: Po zabudování souboru klepněte pravým tlačítkem myši na libovolnou složku a z kontextového menu vyberte novou položku, v našem případě s názvem Nastavit pozadí složky. Spustí se vám Průvodce vlastním nastavením složky, známý ze starších verzí Windows. Ten vám právě umožní nastavení pozadí pro vámi vybranou složku. Obrázky, které jsou pro tuto činnost k dispozici, bere program IESHWIZ.EXE ze složky %windir%\Web\Wallpaper, což je složka, jež standardně existuje i ve Windows XP. Co však ve Windows XP nefunguje, je přiřazení šablony HTML pro vybranou složku. Když ale odhlédneme od této chybičky, můžeme říci, že je zmíněný program s Windows XP plně kompatibilní.

17. Nabídka Start:

Odebrání programů ze seznamu

[XP]

Na co jsme přišli: Standardně nabízejí Windows XP v nabídce Start dynamicky spravovaný seznam, v němž se objevují vždy pouze ty nejčastěji používané programy. Jeden nikde nedokumentovaný zásah do registru však způsobí, že některé programy z tohoto speciálního seznamu zmizí, i když jsou spouštěny často. Zmíněná úprava registru se týká klíče Hkey_Classes_Root\Applications. Přesuňte se do něj a označte si podklíč se jménem programu, který budete chtít odstranit, kupř. WINWORD.EXE. Přes menu Úpravy/Nový vytvořte novou řetězcovou hodnotu se jménem NoStartPage. Jako údaj hodnoty nezadávejte nic. Po restartu počítače se vám zmíněný program v nabídce Start již neobjeví.

Využití: Dá se říci, že existuje několikero důvodů, proč některé programy z nabídky Start úplně odebrat. Jestliže kupříkladu nejčastěji používané aplikace spouštíte přes ikony na pracovní ploše, případně přes panely nástrojů, je naprosto zbytečné, abyste měli stejné ikony i v nabídce Start. Stejný problém se ostatně týká i pracovní plochy leckterý uživatel nebude moc stát o to, aby se mu nejčastěji používané programy, o jejichž produktivitě můžeme mít pochybnosti například hry zobrazovaly vždy a všude na předním místě.

18. Možnosti zobrazení:

Náhled obrázků bez jmen souborů

[XP]

Na co jsme přišli: Když stisknete klávesu <Shift> a k tomu klepnete v Průzkumníku na nabídku Zobrazit/Miniatury, pak vám u náhledů souborů a složek zmizí jejich názvy. To samé se stane, když držíte klávesu <Shift> a otevíráte složku, která má nastaveno zobrazování obsahu v miniaturách. Toto nastavení platí pro aktuální složku tak dlouho, dokud jej nevrátíte do původního stavu opětným stiskem klávesy <Shift> a pomocí nabídky Zobrazit/Miniatury.

Využití: Při rozumném používání může toto nastavení přispět ke zvýšení přehlednosti Průzkumníka Windows. To platí zejména u složek, které obsahují pouze obrázky, kde se dá tímto způsobem ušetřit místo. Obrázky totiž ve většině případů snáze rozeznáte podle jejich náhledu než podle názvu souboru.

19. Hlavní panel:

Upravení sestavování do skupin

[XP]

Na co jsme přišli: Kvůli lepšímu využití místa, jež je k dispozici na Hlavním panelu, byla do Windows XP zabudována funkce, která právě na Hlavním panelu seskupuje několik otevřených oken stejné aplikace do jedné skupiny. Prostřednictvím registru se dá mechanismus seskupování programů individuálně nastavit. Spusťte si Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Advanced. Zde přes menu Úpravy/Nový vytvořte hodnotu typu DWORD s názvem TaskbarGroupSize. Jako její údaj pak zadejte číslo, jež bude vyjadřovat, od kolika instancí jedné aplikace se mají začít vytvářet skupiny. Jestliže tedy zadáte kupříkladu údaj 3, vznikne první skupina až tehdy, když se otevře čtvrté okno od jedné aplikace. Zmíněná položka registru se projeví po restartu Windows.

Využití: Windows vás chtějí ochránit před přeplněným a nepřehledným Hlavním panelem. Pokud vám tato funkce nevyhovuje, dá se samotné seskupování rovněž úplně vypnout. Klepněte proto pravým tlačítkem myši na volné místo na Hlavním panelu a z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti. Na záložce Hlavní panel pak můžete zrušit zatržítko u položky Seskupovat podobná tlačítka hlavního panelu. Již výše zmíněný nikde nedokumentovaný zásah do registru vám kromě toho nabízí možnost, jak pracovat, aniž by se vytvářely nějaké skupiny, ale zároveň aby se tato funkce dala v extrémních případech využít. Pokud si v registru kupříkladu zadáte jako údaj hodnoty TaskbarGroupSize číslo 5, zasáhne Průzkumník až tehdy, když bude otevřeno více než pět oken jedné aplikace.

20. Hlavní panel:

Určení ikony pro skupinu

[XP]

Na co jsme přišli: Nejen na počet instancí ve skupinách (viz tip č. 19), nýbrž i na vzhled takové skupiny v Hlavním panelu můžete mít ve Windows XP vliv. Pomůže vám k tomu opět Editor registru. Přesuňte se v něm do klíče Hkey_Classes_Root\Applications a zde vyhledejte klíč s názvem často používané aplikace, kterou navíc máte dost často spuštěnou v několika instancích. V našem případě si zvolíme klíč IEXPLORE.EXE, týkající se Internet Exploreru. V tomto klíči vytvořte přes menu Úpravy/Nový novou rozšiřitelnou řetězcovou hodnotu se jménem TaskbarGroupIcon. Jako její údaj zadejte cestu k souboru, jenž obsahuje ikony, a to včetně čísla udávajícího její umístění např. C:\Windows\System32\shell32.dll,20. Pokud používáte soubor ICO, odpadá ve výše uvedeném příkazu pořadové číslo ikony. Provedené změny se projeví po restartu Windows.

Využití: Tento tip je ryze kosmetického charakteru. Jakmile při několika spuštěných instancích programu dojde k vytvoření skupiny, ukáže se na Hlavním panelu vámi zvolená ikona.

21. Předefinování klávesnice:

Ovládání hlasitosti přes klávesnici

[XP]

Na co jsme přišli: U laptopů či USB klávesnic, jež jsou vybaveny speciálními klávesami, se můžete potkat se vskutku velmi praktickou funkcí, kterou je regulování hlasitosti ve Windows pomocí klávesnice. Jestliže vlastníte u svého počítače pouze obyčejnou klávesnici typu PS/2, nezoufejte. Podařilo se nám přijít na způsob, jak stejnou funkci využívat i na jednoduchých klávesnicích.

Využití: To, co dokáží klávesnice u laptopů nebo u rozšířených klávesnic, jde ve Windows 2000 a XP i s obyčejnou PS/2 klávesnicí. Stanovení funkce té či oné klávesy je čistě záležitost Windows. Operační systém totiž reaguje na tzv. Scancode, který klávesa vydává, když je stisknuta. To platí bez výjimky i pro speciální klávesnice i zde jsou základem tzv. Scancode jednotlivých PS/2 zařízení. Operačnímu systému je úplně jedno, zda signál přichází ze standardní nebo z USB klávesnice. V každém případě přichází Scancode jako předem definovaný kód, konformní s PS/2 a předává se Windows, aby operační systém věděl, co má při tom kterém stisku klávesy provést.

A jak tedy docílíme regulování hlasitosti pomocí standardní PS/2 klávesnice? Windows 2000 a XP nám k tomu dávají základní prostředek programovatelný filtr kláves, kterým můžeme jednotlivé klávesy předefinovat. Programovatelným filtrem se v tomto případě myslí možnost prakticky libovolné úpravy Scancode kláves v registru Windows.

Když vaše klávesnice nemá žádné speciální klávesy k dispozici, vybereme si pro regulaci hlasitosti ty nejméně používané. Prvním horkým kandidátem je levá klávesa <Win> (nachází se mezi klávesami <Ctrl> a <Alt>), kterou si nastavíme pro snižování hlasitosti, a naproti ležící pravou klávesu <Win> použijeme pro zvyšování hlasitosti. Pokud si nechceme obsadit obě <Win> klávesy, které se tu a tam přece jenom hodí, může nám namísto jedné z nich velmi dobře posloužit prakticky nepoužívaná klávesa <Scroll Lock> na pravém horním rohu klávesnice.

Postupujte následovně: Přihlaste se do systému jako administrátor, spusťte Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\Keyboard Layout. Pozor, nespleťte si klíč Keyboard Layout s klíčem Keyboard Layouts, který zní stejně, liší se pouze písmenem "s" na konci. V klíči Keyboard Layout vytvořte novou binární hodnotu Scancode Map. Poklepejte na ni a jako její údaj zadejte tento parametr:

0000000000000000040000005BE0460030E05CE02EE05BE000000000

Výše uvedený parametr musí být zadán naprosto přesně. Daleko pohodlnější než ruční psaní je poklepání na REG soubor WINVOL.REG (226 B), který naleznete . Tím se výše uvedená hodnota jednoduše do registru naimportuje.

Nyní stačí restartovat Windows. Nové rozložení kláves bude platit pro všechny uživatele systému. Od této chvíle bude možné regulovat hlasitost oběma <Win> klávesami, a popřípadě sledovat v okně Ovládání hlasitosti nastavení posuvníků u jednotlivých zdrojů.

Jako druhý příklad můžeme uvést použití klávesy <Kontextové menu>, jež se nachází vpravo mezi klávesami <Win> a <Ctrl>. Pokud vám tato funkce nebude na klávesnici chybět, můžete zmíněnou klávesu použít pro zapnutí a vypnutí funkce Ztlumit. To zařídíte pomocí této o něco delší binární hodnoty

000000000000000050000005BE0460030E05CE02EE05BE020E05DE000000000

Další možností je použít již připraveného REG souboru (WMUTEVOL.REG, 478 B), který všechno zařídí za vás. Opět jej naleznete . Výsledkem této operace bude to, že klávesa <Kontextové menu> bude mít na starosti vypínání a zapínání zvuku, klávesy <Win> budou sloužit k regulaci hlasitosti a klávesa <Scroll Lock> převezme původní funkci klávesy <Win>. Jestliže budete později chtít uvést vše do původního stavu, stačí v registru smazat hodnotu Scancode Map a restartovat počítač.

Nevyhovuje vám žádný ze zde uvedených příkladů? Pak si předefinujte klávesy sami. V rámečku s názvem Scancodes pro klávesnici ve Windows 2000 a XP je uveden seznam všech kódů pro klávesy a podrobnější vysvětlení k této problematice.


Nedokumentované funkce Windows V.

Scancodes pro klávesnici ve Windows 2000 a XP

Windows 2000 a XP nabízejí možnost předefinování funkce kláves pomocí úpravy registru. Klíčem k této operaci jsou tzv. Scancodes, které umožňují identifikovat jednotlivé funkce kláves. Jako Scancode je zde uvažován tzv. Make-Code, další tzv. Break-Codes jsou pro registr Windows nepodstatné.

Pro předefinování kláves pomocí Scancodes je třeba prostřednictvím Editoru registru vytvořit novou binární hodnotu Scancode Map, a to v klíči

HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Control\Keyboard Layout

Tato hodnota bude obsahovat datový řetězec, který bude poskytovat informace o tom, jakým způsobem budou klávesy předefinovány. Například abychom přiřadili klávese <Scroll Lock> funkci klávesy <Win levý> a funkci klávesy <Scroll Lock> oběma klávesám <Win>, musíme do hodnoty Scancode Map zadat následující řetězec:

0000000000000000040000005BE0460046005CE046005BE000000000

Tento řetězec se skládá z:

00 00 00 00 Header Information

00 00 00 00 Flags

04 00 00 00 Počet předefinování (včetně tzv. Null Terminator)

5B E0 46 00 První předefinování: <Win levý> na <Scroll Lock>

46 00 5C E0 Druhé předefinování: <Scroll Lock> na <Win pravý>

46 00 5B E0 Třetí předefinování: <Scroll Lock> na <Win levý>

00 00 00 00 Null Terminator

Scancodes se do registru zapisují ve formátu "Little Endian" ( Little End First). Tento zápis znamená, že se jako první zapisuje malý konec hodnoty. Proto se např. Scancode pro levou klávesu <Win>, což je E05B, zapíše do řetězce jako 5BE0 .

Při zadávání počtu předefinování je třeba udávat jejich počet, včetně parametru Null Terminator.

§§§§§


Rychlokurz: Dekart Private Disk Light – Kam s daty? Do Trezoru!

Karel Šredl

c03p0336

Uplynul měsíc a je tu další díl Rychlokurzu. Tentokrát se podíváme na jednoho šikovného pomocníka "odlehčenou" verzi komerčního programu, který by nám měl pomoci s problémem naznačeným v podtitulku. Kam s daty. S našimi soukromými daty, u nichž nechceme, aby se šířila po okolí, nechceme, aby nám je kolega okoukl, a která musíme mít na nezabezpečeném médiu na počítači, k němuž má kdokoli přístup, nebo na síťovém disku, který není nijak zabezpečen. Potřebujeme program, jenž data zašifruje a vydá pouze nám. Program jednoduchý, který se složitě neinstaluje (protože to většinou máme zakázáno), a program natolik krátký, aby se v ideálním případě vešel na disketu. Inu mám tu jeden takový pro vás. Jmenuje se Dekart Private Disk Light.

INSTALACE

Spusťte necelých 300 KB velký instalační soubor. Instalace se skládá pouze z klikání na tlačítko Další. Po ní se v systémové nabídce programů vytvoří adresář "Dekart" a v něm podadresář "Private Disk Light".

PRVNÍ START

Po spuštění se před vámi objeví hlavní okno aplikace (trochu nadnesený název pro okénečko s pouhopouhými 4 tlačítky). V dolním pravém rohu si můžete také všimnout, že vám přibyla ikonka . Ta ukazuje, že Private Disk Light běží a červenou barvou dává najevo, že přístup k šifrovaným datům není aktivní. Jak ho aktivovat si povíme vzápětí.

Nejdříve je potřeba náš trezor vytvořit. V hlavním okně klikněte na tlačítko [Create] Vytvořit, pak kliknutím na tlačítko [Browse] zvolte umístění trezoru a jeho jméno. Jménem ani příponou nejste nijak omezeni, zvolte, jaké vám bude libé, avšak mějte na paměti, že ho musíte i za pár měsíců poznat. Takže spíš nedoporučuji (ale ani nezakazuji) již zabrané přípony jako doc, exe, jpg, atd. Pro začátek zadejte např. test.pdl. Dále si určete písmeno, pod jakým bude vystupovat vůči vám a systému. Váš trezor se totiž bude tvářit jako nový výměnný disk, takže rozhodně zvolte písmenko, které nemáte obsazené a ani neočekáváte, že ho budete obsazovat. Poslední, o čem musíte rozhodnout, je velikost trezoru. Light verze neumožňuje po vytvoření souboru jeho velikost měnit prostě trezor nebude nafukovací -, takže raději velikostí nešetřete. Pro testovací účely zvolíme třeba 50 MB. Tlačítkem [Create] nastavené hodnoty odsouhlasíme.

Nyní budeme dotázáni na heslo. Nemělo by být ani moc jednoduché (aby ho kolega neodhadl na druhý pokus), ani moc složité (abyste ho do druhého dne zapomněli). Doporučení zní: heslo by mělo mít víc než 6 písmen a obsahovat jak velká a malá písmena, tak i čísla a nějaký ten speciální znak (.:;?1_-). Nejlepší je si heslo založit do nějakého specializovaného programu pro správu hesel, jakým je třeba KeyWallet (viz č. 11/2002).

Po zadání se spustí vlastní vytváření trezoru. Zabere to nějakou tu chvilku (v závislosti na zadané a žádané velikosti) a na konci se na námi určeném místě objeví soubor trezoru. Zároveň se objeví formátovací okno. Disk totiž máme vytvořený, a tak jako ostatní disky je ho potřeba naformátovat. Doporučuji neměnit nastavené hodnoty maximálně můžete specifikovat jméno jednotky. Formátování spusťte tlačítkem [Spustit]. Budete upozorněni na nebezpečí formátování, takže pro jistotu zkontrolujte v titulku, zda se shoduje písmenko formátované jednotky s písmenkem, které jste zvolili při vytváření trezoru. Pokud ano, směle stiskněte [OK].

Proběhne naformátování souboru a na konci budete informováni o výsledcích a bude vám doporučeno jednotku zkontrolovat. Kontrola ještě nikomu neublížila, takže řiďte se pokyny nápovědy. Po dokončení kontroly se ocitneme zpět před hlavním oknem programu Private Disk Light. Všímaví zaregistrují, že ikonka koule v pravém dolním rohu změnila barvu na zelenou . To znamená, že trezor je připojen a připraven k použití.

Pokud se ve vašem Průzkumníku podíváte na seznam disků, uvidíte, že vám jeden přibyl. Je označen jako Výměnný disk pod vámi zvoleným písmenem. Jinak s ním ovšem můžete zacházet jako s jakýmkoli jiným diskem, tedy ukládat na něj dokumenty, obrázky, ale navíc i instalovat aplikace. Toto vše bude systémem zašifrováno a uloženo do souboru.

PRÁCE S PROGRAMEM

Dobrá tedy, trezor máme... ale co když potřebujete na chvíli odejít od počítače, nebo dokonce práci ukončit a začít zítra znovu? Naučíme se tedy trezor zavřít a znovu otevřít. Zavření je opravdu jednoduché: buď kliknete na ikonu a v hlavním okně zvolíte [Dismount] (tedy odpojit), nebo si zapamatujete šikovnou klávesovou zkratku Ctrl+F12. Ať tak či tak by se ikona v pravém dolním rohu obrazovky měla změnit na a ze seznamu dostupných disků by beze stopy měl zmizet váš šifrovaný disk. Pozor ovšem na spuštěné programy, které pracují se soubory na tomto disku! Pokud jim totiž k němu uzavřete přístup, můžete zapříčinit ztrátu dat nebo zhroucení aplikace. Takže opatrně...

Otevření trezoru zabere o chviličku delší dobu. Spusťe Private Disk Light (pokud ještě nemáte) a klikněte na ikonu , aby se objevilo hlavní okno. Kliknutím na tlačítko [Mount] programu sdělíme, že chceme připojit náš šifrovaný disk. Program bude nejprve zajímat, ve kterém souboru je váš trezor skrytý. Najděte ho a kliknutím na tlačítko [Otevřít] trezor otevřete. Musíte ovšem znát to správné heslo. Pokud ho znáte a správně zapíšete (pozor na Caps-Lock a českou klávesnici), potom se ikona programu změní opět na přívětivou zelenou a váš disk se objeví v systému.

URL programu: http://www.dekart.com/?id=23043

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

c03p0340

Měsíc opět uběhl jako voda a před vámi leží další díl tipů a triků pro Windows, tentokrát s pořadovým číslem 51. Načínáme tak společně druhou padesátku tohoto seriálu.

Přišlo jaro... Tak nějak bych mohl začít dnešní úvodník. Teplé počasí je totiž to první, co mě při vzpomínce na minulý měsíc napadá. Další novinkou je určitě spuštění rychlého připojení na internet, ADSL, které na sebe nechalo dlouho čekat a kterým je možná kdekdo zklamaný. Hlavně levnější varianty mají mnoho neduhů a omezení, kvůli nimž se ADSL zatím nestane náhradou za pevné drátové linky nebo bezdrátové Wi-Fi.

Takřka před několika dny Microsoft oficiálně představil novou verzi svého serverového operačního systému, nazvanou jednoduše MS Windows 2003 Server. Obsahuje několik užitečných nových vlastností, obávám se ale, že to nebude stačit pro přesvědčení správců počítačových sítí, kteří asi ještě chvíli vydrží na osvědčeném Windows 2000 Serveru. Přece jen, měnit serverový OS takřka každé dva roky není zrovna to, po čem by takový správce v hloubi duše zatoužil.

Ale přejděme k samotným tipům. Přeji příjemné čtení.

Tipy pro Windows

Vylepšete svoje e-maily (IE 5, 6)

Obsahem tohoto tipu bude trošku rozporuplná vlastnost známého e-mailového klienta z balíku Internet Exploreru, který se nazývá Outlook Express. Nejdříve ale něco z minulosti. Před deseti lety byly internetové linky pomalé a uživatelé, kteří měli to štěstí a byli připojeni na internet, pečlivě vybírali data, jež po něm budou posílat. Elektronická pošta původně sloužila právě pro přenášení textových zprav bez jakéhokoliv formátování. Tyto zprávy byly bez problémů čitelné v kterémkoliv e-mailovém klientovi na světě. Žádný problém.

Dnešní stav je podstatně komplikovanější. Jednak existuje mnoho kódování pro mnoho národních jazyků, druhak jsme zvyklí poštou posílat věci, pro než vůbec nebyla určena. Změnil se také vzhled zpráv které jsou dnes doručovány často jako stránky HTML. V následujícím textu si ukážeme právě možnosti nastavení základního vzhledu zprávy. Počítejte ovšem i s přetrvávajícím faktem, že někteří příjemci vaši vyšperkovanou poštu ve svém jednodušším a třeba textovém klientovi neotevřou.

Spusťte Outlook Express (dále jen OE) a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti. První nastavení, které musíte provést, leží na záložce Odesílání. Zde v dolní části dialogu zvolte za formát odesílání pošty HTML. Tím si zpřístupníte použití takzvaných šablon ve vašich zprávách. Pro jistotu vše potvrďte a restartujte OE (uzavřete a opět spusťte).

Jděte opět do menu Nástroje a zvolte Možnosti. Nyní pokračujte na záložku Psaní. Zde svoji pozornost přesuňte do sekce Šablony zpráv. Pokud byste nechtěli pro psaní zpráv použít přímo celé šablony, ale třeba jen nadefinovat základní písmo a jeho velikost, můžete tak učinit v sekci Písmo. Pokud použijete šablonu, budete definovat písmo přímo v ní. Zaškrtněte pole Pošta pro aktivaci šablon při psaní nové poštovní zprávy, nebo pole Příspěvky, pokud používáte diskusní skupiny sítě USENET (ovšem nemyslím si, že by respondenti této sítě byli nadšeni z vašich obrázkových příspěvků).

Nyní máte dvě možnosti: buď vyberete již hotovou šablonu ze seznamu pomocí tlačítka Vybrat, nebo vytvoříte šablonu zcela novou pomocí tlačítka Vytvořit novou. Šablonu můžete také stáhnout z webu Microsoftu.

Vytvoření své vlastní šablony se nemusíte obávat, průvodce vás převede přes všechna úskalí. Poté, co novou šablonu uložíte pod zvoleným názvem, můžete ji následně vybrat ze seznamu, kde se objeví jako nová výše popsaným způsobem.

Potvrďte dialog stiskem tlačítka OK, a nyní bude vaše zpráva obohacena o grafické pozadí a formátovaný text.

Jestliže vám přijdou možnosti průvodce vytváření nové šablony příliš primitivní, věřte, že je tomu tak z důvodu maximálního zjednodušení. To ale neznamená, že nemáte jiné alternativy. Šablonu můžete vytvořit i jinak. Jděte do roletového menu Zpráva a nechte rozbalit menu za položkou Nová zpráva pomocí... Zde zvolte položku Vybrat šablonu zpráv. Nyní stiskněte tlačítko Vytvořit novou, a přetrpte průvodce. Novou šablonu uložte pod zvolené jméno a označte ji poté v seznamu. Stiskněte tlačítko Upravit. Otevře se vám editor stránek WWW, který je přednastaven ve Windows, zpravidla to bývá MS Word, pokud nepoužíváte alternativní prohlížeče, jako je Mozilla. V tomto editoru pak máte naprostou volnost při tvorbě nové šablony a jste omezeni pouze možnostmi editoru.

Nastavte obrazovku smrti (Win 9x)

Tento až morbidní název dokazuje fakt, že i takové věci jako je známý "BSOD (Blue Screen Of Death)" lze alespoň částečně ve Windows konfigurovat. A co víc, lze tak úplně změnit zažitou představu o této ne zrovna vyhledávané situaci, která nastává v momentě, kdy se zhroutí vaše Windows.

Jednoduchou změnou systémových souborů můžete BSOD změnit např. na GSOD, nebo třeba RSOD. Jak, to si ukážeme v následujícím tipu.

Ač jsem vás třeba nabudil na velkou konfiguraci, nečekejte žádné zázraky, změnit lze pouze barvu textu a barvu pozadí této proslulé obrazovky, změnu obsahu už vám bohužel nenabídnu. Jděte do menu Start a zvolte položku Spustit. Nyní vepište do příkazového řádku příkaz sysedit, kterým otevřete editor systémových souborů s příponou INI, jež se dříve používaly a stále se pro některá nastavení používají místo systémového registru. V syseditu vyberte okno se souborem system.ini a najděte v tomto souboru sekci [386enh]. V této sekci již vidíte několik položek nastavení. Vaším úkolem je doplnit do této sekce položky

messagetextcolor=x

messagebackcolor=y

kde proměnné x,y nahradíte číslem barvy, messagetextcolor určuje barvu textu, druhá položka potom barvu pozadí. Tabulku barev (přibližnou) byste měli vidět někde poblíž tohoto textu. Poté soubor system.ini uložte a zavřete sysedit. Restartujte Windows a čekejte (snad ne dlouho), až se zhroutí.

Lepší tiskárna (Win 9x)

V našem seriálu stále opomíjíme tipy týkající se hardwaru vašeho počítače. Tímto malým, ale snad užitečným tipem se zmíněný stav pokusíme vylepšit.

Při použití laserových, nebo jiných "tepelných" tiskáren se často stává, že nejsou včas připraveny pro tisk. Tyto tiskárny se totiž v případě probuzení ze stand-by režimu musí nejprve zahřát na provozní teplotu, to přece jen v závislosti na typu tiskárny chvíli trvá. Windows se v průběhu této doby pokoušejí odeslat na tiskárnu vaši tiskovou úlohu, a když se jim to nepodaří, vypíší obtěžující informační okénko s konstatováním, že se o to za stanovený čas pokusí znovu. Jednoduchým nastavením tiskárny ale můžete tento čas přesně definovat. V následujícím tipu si ukážeme, jak na to.

Jděte do menu Start a zvolte položku Nastavení. V ní zvolte položku Tiskárny pro otevření okna s nainstalovanými tiskárnami. Časové hodnoty budete moci měnit jen pro tiskárny, které jsou připojeny k vašemu počítači, nebo pro tiskárny, které spravujete jako administrátor.

Vyberte tiskárnu, kterou chcete nastavit, a poklepejte na ni pravým tlačítkem myši. Z kontextového menu vyberte Vlastnosti. Nyní jděte na záložku Podrobnosti a pozornost zaměřte na dolní část dialogu, konkrétně na sekci Časový limit. První volbou je limit v situaci, kdy není tiskárna adresována, tj. čas, po který se má čekat, jestliže Windows nedostanou od tiskárny odpověď. Ten je vhodné z přednastavených 15 sekund zvýšit na dobu potřebnou k "probuzení" tiskárny.

Druhý limit nastavuje prodlevu před dalším pokusem o zaslání tiskové úlohy. Tu je naopak vhodné zkrátit, pokud se tisk nepodaří jen kvůli nějakému drobnému nedostatku, který ihned vyřešíte je zbytečné čekat celých přednastavených 45 sekund, i když tento proces je samozřejmě možné zkrátit stiskem tlačítka přímo z příslušného informačního okénka.

Zvolené hodnoty potvrďte stiskem OK, a užívejte bezproblémového tisku.

Tipy pro MS Office

Automatické ukládání (Office 2000/XP)

Každý, kdo pracoval s textovým editorem Word balíku MS Office, se potkal s funkcí automatického ukládání dokumentu. Po standardní instalaci je totiž tato funkce aktivní, i když poněkud nevhodně nastavena. Jestliže jste potom pracovali s velkým a složitým dokumentem a nestarali se o podrobnější konfiguraci Wordu, asi jste často spílali obtěžujícímu a dlouho trvajícímu zničehonic se objevujícímu ukládání, které se začalo provádět zpravidla několik sekund poté, kdy jste dokument sami uložili.

V následujícím tipu si ukážeme možnosti nastavení této funkce tak, aby plnila přesně to, co od ní vy jako uživatel individuálně požadujete. Ihned na úvod bych ale rád doporučil nebrat funkci automatického ukládání a následného obnovení za náhradu průběžného ukládání. Tato funkce slouží spíše jako pomoc při neočekávaném pádu aplikace nebo samotných Windows.

Spusťte Word a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti. V následném dialogu máte k dispozici několik záložek, pro nás jsou důležité dvě. Nejprve přejděte na záložku Uložit. Najdete zde několik možností nastavení. V sekci Možnosti ukládání můžete zvolit, zda se bude vytvářet záložní kopie dokumentu (vřele doporučuji). Naopak bych nevolil možnost rychlého ukládání, kdy Word ukládá pouze změny dokumentu. Po několika nezdarech při otevírání již trochu chápu, proč je tato volba vypnuta, nicméně rozhodnutí je na vás. Pro automatické ukládání jsou podstatné volby Povolit ukládání na pozadí a Automaticky ukládat po... První volbou definujete, zda budete muset kvůli ukládání dokumentu přerušit práci, druhou pak nastavíte periodu automatického ukládání tak, aby vás obtěžovala co nejméně. Případně můžete odškrtnutím této položky funkci deaktivovat.

Druhá zajímavá záložka se skrývá pod jménem Umístění souborů. Zde můžete (mimo jiné) nastavit složku, kam bude Word ukládat průběžné soubory pro automatické obnovení. Pokud potom toto obnovení z jakéhokoliv důvodu selže, máte šanci získat data vlastními silami z těchto souborů. Proto je dobré vědět, kde vlastně na vašem pevném disku jsou. Pozměňte tedy položku seznamu s názvem Soubory automatické obnovy pomocí tlačítka Upravit, a nastavení je hotové.

Kopírujte formát (Word 2000)

Na první pohled trošku nesrozumitelný název následujícího tipu a triku je velmi užitečnou funkcí textového editoru Word. Mnoho lidí ani netuší, co na té liště s nástroji má za zázraky, ostatní možná už vědí, o čem bude nyní řeč.

Představte si situaci, kdy vložíte do dokumentu (nebo jej sami napíšete) prostý neformátovaný text a začnete jej upravovat. Aplikujete styly, odstavce atd. Poté začnete formátovat části textu, na které sice používáte shodné nastavení, ale které nezapadají do žádných větších formátových bloků, nýbrž jsou zcela neuspořádaně rozházeny v textu.

Potom máte několik variant, jak postupovat. První a nejhorší možností, troufám si ale tvrdit, že možná nejpoužívanější, je prosté označovaní textu a nastavování formátu (například tučné písmo). To je ale velmi zdlouhavé, zvláště provádíte-li s textem více než jednu prostou úpravu. Druhou možností je použití tlačítka na nástrojové liště, které se nazývá Kopírovat formát, a jeho ikona připomíná plochý štětec. Toto tlačítko stisknete a tím aplikujete předchozí formát z jednoho místa dokumentu na druhé.

Poslední a nejlepší možností je poklepat na ikonu plochého štětce dvakrát tak, aby zůstala stisknuta. Poté se vám kurzor promění na stejný plochý štětec a platí pravidlo, co přejedete tímto štětcem, to se automaticky zformátuje jako původní kousek textu (například ztuční). Je to rychlé, jednoduché a praktické. "Přilepení" tlačítka zrušíte buď jeho opětovným stiskem, nebo stiskem klávesy ESC.


Užite tipy & triky pro Windows II.

Špatně vidíte? (Excel 2000)

Na závěr dnešního dílu si ukážeme, jak je možné manipulovat se zdánlivě nenastavitelnými věcmi v tabulkovém procesoru Excel. Pro většinu z nás nebude mít tento tip valného významu, pro některé snad ano.

Jestliže v Excelu označujete buňky tažením myší nebo kurzorovými klávesami, zabarvuje se označená plocha do jakési bledě modré. V dřívějších verzích Excelu to ovšem bylo do sytě černé, která je kontrastnější a možná pro někoho lépe viditelná. Microsoft nabízí řešení, jak mít při označování buněk k dispozici opět černou.

V menu Start zvolte položku Spustit. Do příkazového řádku vepište regedit a spusťte editor systémového registru. Jděte postupně do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Office 9.0 Excel Options. Zde vytvořte novou položku tak, že poklepáte pravým tlačítkem v pravé části regeditu a z kontextového menu zvolíte Nový Hodnota DWORD. Novou položku nazvěte Options6. Poklepejte na tuto položku a zadejte její desítkovou hodnotu na 16. Zavřete regedit a opět spusťte Excel. Nyní bude označování buněk v černé barvě.

Věřím, že vás alespoň jeden z tipů zaujal a pomohl k lepší práci s počítačem a Windows. Příště se těším opět na shledanou.

InterTipy

Dnešním dílem jsme společně úspěšně načali druhou padesátku dílů našeho seriálu. A mne, jako autora čeká další kratičký úvodník k internetovým tipům a trikům.

V poslední době cloumá světem internetu pojem ADSL. Každý den ho spatřím na svém monitoru nesčetněkrát. Proto mě stejně často překvapí nechápavé reakce některých kolegů a známých, kteří se chtějí doma připojit na internet a o ADSL nikdy neslyšeli. Většinou si pamatují jen zkratku ISDN. Někde bude asi něco špatně...

Druhou pozoruhodností, která se mi přihodila, je výměna Internet Exploreru za Mozillu. Zasvěcení tuší, o čem hovořím. IE jsem považoval (díky jeho integraci ve Windows) za nejvhodnější prohlížeč pro operační systém Windows. Nyní "serfuji" v Mozille, a je to ještě mnohokrát lepší.

Zazvonil zvonec, s úvodníkem je konec a odkazů ještě kopec...

Registry Hacks

www.jsiinc.com/reghack.htm

Anglicky psaná stránka s tipy pro editaci systémového registru v rodině Windows NT, 2000, XP, 2003. Hned na úvodní stránce je vám k dispozici "tip index", který bohužel neobsahuje zde dost potřebný fulltextový vyhledávač. Tipů je tu totiž opravdu hodně moc. Stránka není po grafické stránce nijak zázračná, vše je provedeno stručně a přehledně. Některé tipy jsou doplněny ilustračními obrázky. Po jednoduché registraci pomocí vaší e-mailové adresy si můžete nechat zasílat newsletter až domů (nebo do práce).

John\s corner

www.computerjohn.info

Honzův růžek je velmi dobře a přehledně zpracovanou internetovou stránkou, na které najdete mnoho informací, tipů a rad pro všechny verze Windows. Hned na úvodní stránce se dozvíte o nejnovějších tipech a novinkách ze světa tohoto operačního systému. Vlevo vás potom čeká menu s dalšími odkazy.

Pod odkazem PC Hardware najdete mnoho tipů a rad ohledně konfigurace a oživování hardwaru pod MS Windows. Obsah ostatních je zřejmý dle jejich názvu. Další pohyb v sekcích je trochu nelogicky řízen pro změnu z pravého menu. Vše v anglickém jazyce.

Focus on Windows

windows.about.com/library/tips/bltiparc.htm

Velmi dobře provedená komerční stránka, v jejíchž útrobách je ukryto více než 700 tipů a triků pro operační systémy Windows 2000 a Windows XP. Odkaz výše uvedený směřuje přímo na seznam jednotlivých tipů. Ty jsou zpracovány velmi přehledně a doplněny občasnými ilustracemi. Po stisku odkazu "Sort by topic", jejž můžete spatřit přímo uprostřed, se přesunete na stránku s tématy, do kterých jsou jednotlivé tipy rozčleněny. Stránka umožňuje zasílání nových tipů do vaší elektronické poštovní schránky.

V menu po levé straně najdete ještě mnoho dalších informací týkajících se všech verzí Windows, i když těm domácím (Windows 9x) se autoři věnují podstatně méně. Vše opět zpracováno v anglickém jazyce.

Tech Enthusiast tricks

www.microsoft.com/windows2000/techenthusiast/tricks/default.asp

Chcete dobře zpracované triky pro technické odborníky? Chcete je pro rodinu Windows 2000? Tak proč ne rovnou od jejich tvůrce, firmy Microsoft. Na velmi profesionálně zpracované stránce najdete slušné množství ilustrovaných tipů pro Windows 2000. Tipy jsou rozděleny do několika základních kategorií, mezi něž patří například Administrace, Úprava prostředí či Síťování. Vše opět v jazyce anglickém.

Windows tips

www.chami.com/tips/windows/

Lepší název pro tuto stránku mě opravdu nenapadl. Ihned v úvodu najdete seznam všech dostupných tipů a triků pro Windows všech verzí, bez ladu a skladu a nějakého dělení do skupin. Naštěstí po chvilce objevíte v levé části menu, které obsahuje jednak vyhledávač s přímo předvolenými klíčovými slovy pro snadnější hledání, druhak alespoň malé dělení tipů do dalších oddílů dle zaměření. Tipy jsou zpracovány dobře, obrázky ale autoři příliš neplýtvali. Některé tipy mají poněkud širší záběr, nedivte se tedy, až je budete číst třeba půl hodiny. Vše v angličtině.

Sailcat tips

www.sailcat.com

Tato velmi zajímavě zpracovaná stránka je sice komerční, přesto na ní naleznete velmi dobře upravené tipy a triky pro Windows, hlavně domácí řady Windows 9x. V levé části menu najdete dva základní odkazy. Triky pro Windows s triky pro zlepšení a úpravy pracovní plochy (desktopu). Jiné dělení zde není a pod každým odkazem již najdete jen vypsané hledané tipy a triky. Mezi dalšími odkazy na stránce stojí za zmínku Freeware a Links. První vám nabídne nějaký ten volný software ke stažení, druhý potom odkazy na další, dle autora zajímavé stránky. Vše v angličtině.

Cyberwalker\s

www.cyberwalker.net/quicktips/windows_tips.html

Trošku chaoticky nepřehledná stránka, která vás ani barevně neoslní. Zato obsahuje velmi slušné množství tipů pro Windows. Ty jsou seřazeny přímo na titulní stránce, a stejně jako v předchozích případech nejsou bohužel nijak zvlášť členěny. V seznamu se dají najít opravdové perly, které nezapadají do standardní směsice tipů a triků pro Windows. Doporučuji tedy tuto stránku k nahlédnutí. Jestliže budete mít chuť, navštivte i ostatní odkazy v menu v levé části stránky, kde naleznete další informace nejen o Windows. Vše v jazyce anglickém.

Windows Tweaks

www.windows-tweaks.info

Stránka s anglickým názvem a mezinárodní doménou, ale zcela neočekávaně v jazyce německém. Pokud vám jazyk našich západních sousedů nedělá problémy, rozhodně tuto stránku navštivte. Najdete zde tipy a triky pro všechny verze operačního systému Windows.

V úvodu jste informováni o novinkách v oblasti. Poté se již stačí podívat do menu v levé části stránky a pokračovat na verzi Windows, která vás zajímá. Ve složce s Windows najdete další oddíly, členěné dle zaměření. A pod nimi buď vysvětlující články, nebo konkrétní postupy. Nelze zde jednoznačně mluvit o klasických tipech. Stránka je zpracována velmi profesionálně a přehledně.

Securitips

www.security-tips.com

Zdá se vám, že máme v nadpisu chybu? Mýlíte se, autor takto nazval své stránky zcela vědomě. Jsou totiž o bezpečnostních chybách a dírách ve Windows. Najdete zde právě bezpečnostní tipy a triky. Ty jsou vytvořeny v podobě dokumentů "how to" (jak na to). Tipy můžete přidávat také sami a doplnit tak jejich seznam. Stránka je zpracována velmi solidně a bude s vámi komunikovat pouze anglicky.

Tímto odkazem se dnes spolu rozloučíme, příště se těším opět na shledanou.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Peníze a sí – sí a peníze – placení přes Internet 2. Díl I.

Vojtěch Bednář

c03p0322

Internet a profesionalizace

Příchod bankovních aplikací do světa IT přinesl dříve nepoznaný požadavek vysoké bezpečnosti, ověřitelnosti a jistoty. Tím se postupně začal řešit doposud největší problém jakým způsobem na provozu sítě vydělat peníze. Mnoho služeb, které používáme každý den, jako je e-mail, on-line diskový prostor nebo například elektronické zpravodajství, je zdarma. Některé z nich jsou schopny se uživit díky reklamě, kterou uživatel konzumuje zároveň s požadovanými informacemi. Mnoho jiných se ale takto neuživí třeba proto, že jejich příjmy z reklamy nejsou dostatečné, proto že by provozovatel rád vydělal nějaké peníze navíc nebo proto, že provoz takové služby je jednoduše příliš náročný a nákladný. Zejména v poslední době se stáváme svědky toho, jak mobilní operátoři jeden za druhým omezují bezplatný přístup do svých SMS bran. Důvod nevyplatí se. Služba odesílání zpráv byla příliš drahá a nepřinášela operátorům žádné výhody. Křik uživatelů v diskusních konferencích stejně jako bojkot příliš ničemu nepomohly. Až na jednu výjimku je nyní potřeba se buďto smířit s reklamou, nebo prostě zaplatit. Stejný osud jako SMS brány ovšem v dohledné době postihne i další, dnes zcela bezplatné služby. Otázkou ani zdaleka není, zda budeme platit, ale kdy a především jak. Právě forma je totiž prozatím otevřenou otázkou bez jasné odpovědi. Zejména v českých podmínkách.

Web jako služba

Informační webový server, řekněme (www.bonusweb.cz). Má rozsáhlý archiv a každý den na něm vycházejí nové články (v tomto případě o počítačových hrách). Část serveru je k dispozici komukoliv, kdo se na něj podívá. Za jinou část, obsahující lukrativnější obsah, je ovšem třeba zaplatit. Předplatné je na přesně stanovené časové období dopředu za přesně stanovenou částku. Uživatel, který je zaplatí, dostává přístupová práva a může se dívat na cokoliv. V českých podmínkách se jedná zatím o poměrně značnou vzácnost, nicméně je pravděpodobné, že počet takových serverů časem poroste.

Problémem je, jak jsme si již řekli, samotné placení. Konvenční metody (složenka, příkaz k úhradě) v tomto případě nejsou příliš vhodné. Web funguje okamžitě, ale peníze z banky jdou poměrně dlouhou dobu. Vzniká tak časová prodleva mezi okamžikem, kdy uživatel zaplatí za službu, kterou si objednal, a okamžikem, kdy fakticky je schopen tuto službu využívat. Použití internetového bankovnictví v klasické podobě na tomto faktu nic nemění. Mezi dvěma rychlými elektronickými transakcemi je zkrátka mezera v podobě zažitých institucí s jejich pomalými a tradičními postupy.

Placení za obsah pomocí platebních karet se v našem prostředí zatím příliš neujalo. Jednak je to metoda poměrně nebezpečná odhaduje se, že ještě nebezpečnější než možné zneužití ukradené karty při nákupu v obchodě jednak se možná promeškala doba, kdy bylo možné ji zavést. Kromě toho, na zahraničních a hlavně amerických serverech jsou platby pomocí karet poněkud zprofanovány tím, že se využívají pro placení pornografického obsahu. A především, Češi tomuto nástroji příliš nevěří.

Elektřina, plyn, voda, telefon

Jestliže vývoj v oblasti přímého bankovnictví a bankovnictví vůbec směřuje k vyhánění uživatelů z kamenných úřadoven směrem k počítačům, není důvod, aby podobným způsobem nemohli realizovat i další záležitosti svého každodenního života. Pravidelně je třeba platit za pevný telefon, mobil, za plyn, vodu a další služby, které odebírá prakticky každá domácnost. Platby bývají spojeny s inkasem a doprovázeny vyúčtováním. To chodí domů poštou, ačkoliv, nemuselo by. On-line vyúčtování služeb již funguje u telekomunikací a některých dalších služeb. V jiných se rozvíjí. Jeho spojení s elektronickým bankovnictvím se přímo nabízí. Je hypoteticky možné, aby bankovnictví fungovalo společně s dalšími aplikacemi požadujícími peníze v jednom společném rámci. Otázka je, jak by takový rámec měl vypadat, avšak lákadlo kompletní digitalizace většiny běžných transakcí je dosti veliké. Není se co divit. Nejde jen o větší pohodlí zákazníka, ale především o snížení nákladů. A k němu může digitalizace a konvergence pravidelných plateb také dobře vést. Zejména pokud se ji podaří převést do stavu, kdy podobné programy poběží v jednom rámci nezávisle na konkrétní platformě. V prostředí PC, mobilního telefonu, PDA, kdekoliv.

Obchody s veteší okamžitou

U některých druhů zboží nabízeného na internetu je problém s placením ještě větší než jinde. Třeba loga na displeje mobilních telefonů. Je to jednorázová služba poměrně malého rozsahu a relativně nízké ceny. Pro její zaplacení zákazníkem by byly ideální mikroplatby, pokud by fungovaly tak, jak byly vymyšleny. Bohužel, bylo třeba hledat jiné řešení a toto řešení se našlo takové, že je přístupné prakticky všem.

Pokud si na www.sms.cz objednáte logo, nebo chcete odesílat placené SMS, můžete za ně zaplatit několika způsoby. Přímý převod z eBanky je sice možností nejlákavější, avšak ne pro každého dostupnou, použití kreditní karty přes amerického zprostředkovatele služeb typickému uživateli z již uvedených důvodů příliš nevoní, a tak se nabízí jedno řešení zdánlivě dokonalé. Stačí zavolat na číslo barevné telefonní linky a potřebnou částku složit jeho speciální tarifikací. Ověření se pak provádí pomocí speciálního kódu. Je to jednoduché, užitečné, ale poněkud riskantní, nikde se totiž nekontroluje, zda vám telefon, ze kterého voláte, skutečně patří a jste k utrácení z jeho účtu oprávněni. To je ovšem jiná otázka.

Otázka univerzálního instrumentu

Platební karta, GSM banking, PDA banking, webová aplikace, a další. Tolik možností máme dnes při správě svých peněz. I když se všechny instrumenty odvolávají na stejný účet, každý slouží za jiných podmínek k jiným typickým účelům. Ne každý zákazník použije všechny, typičtější je zřejmě kombinace dvou, nejvýše tří z nich. Nápad vytvořit jediný instrument, který by byl univerzálně použitelný v různých prostředích, proto není ničím šíleným, ale reálnou vizí do budoucnosti nikterak vzdálené. Může existovat především na úrovni autorizace. Uživatel bankovních služeb si již nyní musí pamatovat několik hesel, PIN kódů pro různé nástroje. Protože má obvykle omezený počet pokusů na jejich zadání a je penalizován, pokud se dopustí chyb, stává se mu to, co bylo původně koncipováno tak, aby to bylo jednoduché, složitým.

Jediným nástrojem pro placení je dnes do jisté míry platební karta. Lze ji použít nejen pro výběry z bankomatu (jak se to dnes obvykle dělá) a pro placení v obchodech vybavených patřičným terminálem, ale i pro placení v elektronickém prostředí. Kromě problémů s bezpečností a také samotné obtížné realizovatelnosti tohoto v našich podmínkách, má ale i další potíže, některé z nich už byly uvedeny. Naděje se ovšem upírají do začátku nové generace platebních karet, vybavených místo klasické magnetické pásky inteligentním čipem. Tyto karty si můžeme vyzkoušet např. u Komerční banky (www.koba.cz). Nejedná se přitom o proprietární řešení jediného bankovního domu, karty vyhovují podmínkám VISA a také jsou touto skupinou akceptovány. Čip může obsahovat mnohem více informací než klasická magnetická páska (kde je jich opravdu poskrovnu), poskytuje mnohem větší bezpečnost uložených dat, a proto i klientových peněz před jejich neoprávněným použitím. Taková karta se navíc přibližuje nárokům na jediný platební/autentizační instrument mnohem více než její klasická sestřička. Teoreticky by ji ve spojení se speciální čtečkou bylo možné použít pro autentizaci do internetového bankovnictví i pro provádění přímých plateb v obchodech nebo za on-line služby. Tím by se proces nakupování po síti pro klienta značně zjednodušil. Chybí však patřičná infrastruktura. Její vybudování je ale možné.

Ještě větším lákadlem je odbourat platební instrumenty typu karta nebo token jako takové a nahradit je použitím biometriky. Každý účet u banky může obsluhovat jen předem vybraná skupina lidí. Těm jsou dnes udělena podpisová práva a vydány platební karty, ke kterým znají identifikační čísla. Využít místo těchto karet a podpisů biometrických údajů pověřených osob se ještě nedávno zdálo jako hudba budoucnosti sice vzdálené, ale zdaleka ne tak moc, aby na ni nebylo vidět. Princip je jednoduchý. Do databáze podobné té, v níž se udržují podpisové vzory klientů, stačí umístit jejich otisk prstu, nebo fotografii oční duhovky. Když si klient přijde něco koupit do obchodu, podívá se do snímače, nebo na něj položí prst a maximálně zadá několik doplňujících údajů. Transakce zaplacení se pak provede bez nutnosti speciálních předmětů. Problémem tohoto futuristického přístupu je, co udělat, pokud skutečně chceme, aby byl nějaký instrument přenosný (zachovat karty), a také fakt, že biometrika není ani příliš rozšířená, ani tak kvalitní, jak se její tvůrci ještě donedávna domnívali. Proto se symfonie hudby budoucnosti odehrává na úrovni univerzálních karet a speciálně pro autory realistické science fiction také podkožních chytrých čipů. Ty by hypoteticky mohly zastat funkci občanského průkazu, řidičáku, klíčenky, ale i peněženky, karty pojištěnce, rejstříku trestů a dalších dnes samostatně existujících dokladů, mezi kterými stojí platební karty na jednom z prvních míst.

I když poslední možnost způsobuje, že lidem bdícím nad etičností využívaných technologií vstávají hrůzou vlasy na hlavě, a přátelé Vesmírných lidí (www.vesmirni-lide.cz) vyhlašují boj nadcházející čipové totalitě, ve skutečnosti se jedná o jednu z cest směrem k pohodlnějšímu, ale také bezpečnějšímu životu.

Vydělej utrať

I když jsme se zatím bavili spíše o tom, jak prostřednictvím moderních komunikačních prostředků své peníze utrácet, lze je takto i vydělávat. Byl to jeden z principů mikroplatebních systémů (www.fazole.cz). Pokud si návštěvník prohlédne dostatečné množství stránek, obsahujících reklamní prostor spravovaný provozovatelem služby, je za to odměněn. Pokud se navíc podívá i na prezentace inzerentů, může být za to odměněn ještě více. Svou odměnu může jiným způsobem "utratit" přímo na stránkách stejného provozovatele (dnes), nebo jinde, formou volně směnitelné mikroměny. I když tento systém je v současné době poněkud zmrzačen, může fungovat dále v jiných podobách. Potřeba motivovat uživatele k aktivitě nejen pasivně formou slev, ale aktivně tak, že se mu nabídne něco, co je schopen spočítat a čemu je schopen přiřadit reálnou hodnotu, je vyšší, než by se zdálo. Pomáhá v tom nejen CRM, ale také další systémy. Zdá se totiž, že pasivní návštěvník, který nemá možnost "si hrát", aktivně zasahovat do prostředí, v němž se nachází, vydá svých peněz mnohem méně než ten, komu je výše uvedené umožněno a jenž také za svou snahu a útratu dostane patřičnou protihodnotu nejen v rámci obchodu, ale i určité hry.

Placení za kulturu

Hovoříme-li o elektronických platbách na internetu, pak nemůžeme nezmínit problém s placením za "kulturu". Jmenovitě se jedná o hudbu a o filmy. O pirátství a výměnných sítích bylo napsáno již obrovské množství materiálů. V USA a vlastně po celém světě se vedou spory mezi vydavateli, velkými koncerny, a firmami, které podle jejich názoru umožňují vykrádání obsahu (hudba je obsah) ať už tím, že vyvíjejí zálohovací technologie, nebo tím že provozují systémy sloužící k výměně a sdílení informací v masovém měřítku. Faktem je, že právě hudba v sobě ukrývá obrovský komerční potenciál, ovšem za předpokladu, že je její komerční technologie správně uchopena a zvládnuta. Je dost důvodů domnívat se, že tomu tak alespoň prozatím není. V zahraničí sice vznikají systémy, které v kombinaci s bankovními aplikacemi umožňují legální přístup k hudebnímu obsahu (www.pressplay.com), ty jsou ale zatím velmi omezené. Volným systémům de facto nemohou konkurovat. Jsou často teritoriálně omezeny, omezován je i zákazník. Přesto, právě v poskytování obsahu kulturního charakteru je budoucnost. A ta jistě neleží v soudních sporech s výrobci výměnných systémů nebo zálohovacích zařízení. Jak se bude situace vyvíjet ukáže čas a nedá se v současné době říct, že by to byla otázka blízké budoucnosti, problém je příliš složitý. Rozvoj racionálně fungujících komerčních systémů by na druhé straně umožnil kvalitní symbiózu několika různých sfér umělců, vydavatelů, bankovních a finančních institucí a především uživatelů, o které jde v tomto byznysu zejména.

Bezpečnost především

Elektronické platby musí být z principu kvalitně zabezpečeny. To s sebou nese několik problémů. Jedním z největších je technologická heterogennost a také jistá uzavřenost současného světa informačních technologií. Na platformě PC, která je nejen v Evropě, ale také po celém světě dominantní, jednoznačně kralují produkty jediné firmy, Microsoftu (www.microsoft.com). Webové prohlížeče, operační systémy, další software včetně serverového jsou sice zabezpečeny, ale jsou postaveny na uzavřeném zdrojovém kódu a proprietárních řešeních. Tato řešení jsou na jedné straně velmi kvalitní, na druhé ovšem obsahují množství bezpečnostních děr a nedodělků. Nejen fyzické prolomení například podpory šifrované komunikace, dané nikoliv špatným protokolem jako takovým, ale jeho implementací do daného operačního systému, ale již jen vědomí takové možnosti narušuje důvěru v přenosový kanál mezi uživatelem a se zúčastněnými organizacemi v transakci, nebo mezi těmito organizacemi navzájem. Výsledkem je snaha o co nejlepší popis prostředí, ve kterém se komunikace peněz převedených na informaci odehrává. Tato snaha ale může být pro uživatele více restriktivní, než zjednodušující a zpohodlňující jeho práci a jeho využití peněz ve virtuálním prostředí.

Příkladem toho jsou bankovní aplikace, ale nejen ony. Vyžadují konkrétní verzi, nebo konkrétní generaci webového prohlížeče. Instalaci určitých, zabezpečujících balíků, eventuálně dalších komponent. Snaha o homogenitu vede k tomu, že některé služby je možné využívat jen na některých fyzických strojích, přičemž dochází k masové diskriminaci minoritních platforem. Ne snad proto, že by tyto platformy nebyly z principu bezpečné, ale proto, že by se tím ještě více rozšířilo spektrum použitelných softwarových i hardwarových alternativ a provozovatelé by se tak museli starat o mnohem méně odhadnutelné prostředí, než když zavedou restrikce.

Tato omezení platí mnohem méně v případě GSM nebo PDA bankingu. Mobilní telefony a osobní digitální asistenty jsou nyní v rámci platforem homogenní. Jejich chování je dobře odhadnutelné, protože jsou jednodušší než operační systém pro stolní počítač, obsahují méně bezpečnostních mezer a také cest, kudy je možné do jejich nitra proniknout, je pro potenciálního útočníka méně. Tyto implementace však nedosahují šíře možností a spektra služeb obvyklých u klasických webových aplikací. Důvodů je povícero a některé jsou zde zmiňovány na jiném místě. Typicky méně paměti, menší displeje, menší podpora skriptování, menší variabilita programového prostředí. Bezpečnost a funkčnost tak stojí na dvou miskách vah, mezi nimiž se obchodníci a technologové pokoušení najít rovnovážný stav. Je ovšem otázkou, nakolik je tento stav reálně dosažitelný, a nakolik se jedná jen o chiméru. V každém případě i zde je možné pozorovat jistý vývoj, a to je jen dobře. Například e-Banka nedávno předvedla svůj elektronický banking pro PDA. Funguje sice omezeně nejen funkčně, ale také rozsahem platforem, které je pro něj možné využít. Jedná se ale o velký krok vpřed, po němž ovšem musí následovat další.


Peníze a sí – sí a peníze – placení přes Internet 2. Díl II.

Jak funguje placení za obsah?

- Část časopisu nebo serveru je přístupná všem

- Některé zprávy (exkluzivní, nejnovější) vyžadují autorizaci uživatele

- Autorizace se vydává na základě zaplacení předplatného a je časově omezena

- Předplatné lze zaplatit několika způsoby, může existovat několik stupňů s různou úrovní přístupu do archivů serveru atd.

- Že je server placený neznamená, že nemůže obsahovat reklamu, to je jeden z omylů i odborné veřejnosti

- Počet takto placených serverů se u nás bude rozrůstat, napomůže mu rozvoj přímých plateb bankám

Metody placení na internetu

- Klasická dobírka. Uplatňuje se u obchodů, jež prodávají průmyslové a spotřební zboží atd. Věci, které se doručují domů

- Platební karty. V současné době u nás nepříliš využívaný systém. Jednak je problém s jeho fyzickým provozem (přes zahraniční prostředníky), jednak mu uživatelé nedůvěřují (byl v minulosti zneužíván). Stačí zadat číslo a několik dalších detailů karty

- Barevné telefonní linky jsou výhodným způsobem placení za zboží, které má nízkou cenu a jednorázovou povahu

- GSM banking. Vyžaduje kombinaci dvou instrumentů aplikace obchodu nebo provozovatele služby a mobilního telefonu. Je účinný, ale relativně komplikovaný

- Příkaz k úhradě pomocí internetové bankovní aplikace. Zajímavý pro nákup spotřebního zboží, ale na druhé straně relativně pomalý, zejména mezi různými bankami

- Přímé platby. Rychlý, kvalitní a bezpečný (při dobrém technickém zvládnutí) systém placení. Zatím u nás není příliš rozšířený

- Platební karty a instrumenty dalších generací. Nabízejí rozšířené služby, ale vyžadují speciální hardware, software a komunikační nástroje

Placené vs. bezplatné služby

- Použitím placené služby vzniká závazná smlouva mezi jejím uživatelem a provozovatelem. I když právní pohledy na věc se mohou lišit, v případě použití služby neplacené uživatel pouze "akceptuje" podmínky provozovatele. A ten si je může diktovat v zásadě jakékoliv. Bezplatné služby stojí z hlediska zákazníka na vodě, i když plní svůj účel

- Placená služba může být horší, méně vybavenou a ubožejší alternativou neplacené. To lze dnes pozorovat zejména u hostingů. Měla by ovšem znamenat vyšší kvalitu, dostupnost a garanci služeb

- Neplacené služby se hodí pro krátkodobé a příležitostné používání, neplatí to ovšem stoprocentně

- V souvislosti s rozvojem přímých plateb je možné, že se bude množství placených služeb zvolna zvyšovat. S tím by měla stoupat jejich kvalita. Můžeme říct, že budeme platit za použití e-mailu, webového prostoru, zpravodajství atd., i když část zůstane zadarmo

§§§§§


Účet v oblacích – co jsu a jak fungují adult dialery I.

Vojtěch Bednář

c03p0323

Dávná, ale teprve nyní opravdu aktuální hrozba telefonického připojení k internetu děsí nejednoho uživatele. Nejste také vy obětí adult dialerů?

Dialery mohou přijít draho

Pan X je typický domácí uživatel internetu. Síť využívá k práci s e-mailovou schránkou, čte si noviny a odborné on-line zpravodajství, někdy, i když ne tak často, debatuje v diskusních skupinách. Připojuje se modemem, ze sítě Českého Telecomu, jeho typický měsíční účet za internet se pohybuje v řádu stovek korun.

O to větší překvapení pro pana X je, když jednoho dne z Telecomu přijde vyúčtování zvící jednotek, nebo dokonce desítek tisíc korun, provolaných na linky se speciálním tarifem. Pan X přeci nikam nevolal, tak co se mohlo stát? Odpověď je jednoduchá. Náš uživatel se stal typickou obětí adult dialeru. Přese vše, co si o těchto pozoruhodných aplikacích a jejich možnostech zneužití i využití dále povíme, je chyba pouze a jedině na straně pana X a nikde jinde. On sám byl totiž zodpovědný za vstup vetřelce do svého počítače, za nainstalování dialeru a za vynechanou prevenci.

Poznej svého nepřítele

Jedním z velkých a stále nevyřešených problémů webu a služeb na něm je způsob jejich placení. Zatímco u mnoha služeb se hledají kompromisy mezi platebními kartami, mikroplatebními systémy a elektronickým bankovnictvím, jistá část internetových služeb šla poněkud jinou cestou. Tam, kde z nějakého důvodu není možnost snadno průchodné a především průhledné cesty zpoplatnění obsahu, vymysleli provozovatelé alternativu. Touto alternativou je přimět uživatele, aby za využité služby platil svým vlastním telefonním účtem.

Vychází se z předpokladu, že většina zejména domácích uživatelů využívá k přístupu k síti dialup, tedy připojení pomocí komutované linky. Komutovaný uživatel platí svému poskytovateli telefonní linky, v naších podmínkách převážně Českému Telecomu, a v některých případech také poskytovateli služeb přístupu k internetu (ISP). U nás ale větší část domácností využívá "internetu zdarma", kdy je část nákladů pro ISP obsažena přímo v telefonním účtu. Protože obě složky (nebo jen ta jedna viditelná) jsou přesně stanoveny, lze velmi efektivně sledovat celkové náklady za přístup k internetu za platební období, obvykle je to měsíc.

Co když ale dojde k překonfigurování telefonického připojení v počítači tak, že se místo k přístupovému bodu ISP připojuje pomocí komutované linky jinam? Někteří poskytovatelé obsahu této možnosti využili. Obvykle se jedná o společnosti nabízející řekněme okrajový obsah, obvykle pornografického charakteru, a také warez (ilegální kopie softwaru, cracky atd.). Pro takové subjekty je obtížné využívat klasických platebních kanálů buďto proto, že jejich činnost není právě v souladu se zákony, proto, že účtování a zpracování plateb by jinak bylo obtížné, nebo z jiných důvodů.

Prakticky to funguje takto: Část webu poskytovatele obsahu je přístupná klasickým způsobem z internetu. Pokud se chce uživatel dostat k tomu "zajímavějšímu", je mu nabídnuto stažení aplikace, která to zajišťuje. Aplikace změní nastavení vytáčeného připojení, počítač odpojí od sítě a pak spojení znovu zavede, nyní již s pozměněnými parametry.

V některých případech má uživatel po vytvoření nového připojení přístup pouze k tomu obsahu, který mu má softwarový konfigurátor připojení dialer poskytovat. Jindy se poskytovatel obsahu chová také jako regulérní ISP. Tehdy má uživatel přístup ke všem protokolům a službám, které jinak využívá bez viditelné změny. Nicméně není připojen ke svému ISP, ale k poskytovateli jednoho konkrétního obsahu. A protože jeho přístupový bod neakceptuje klasický tarif pro přístup k síti, ale jiný, speciální a mnohem vyšší, může telefonní účet vyrůst do nepříjemných výšin.

Dialery jsou legitimní součástí mechanismů plateb za internetový obsah. Mají svůj význam a jsou užitečné podobně, jako sama telefonní čísla se zvýšeným tarifem. Problém je v tom, že právě dialery mohou být snadno zneužity.

Standardním postupem je, že pokud nějaký web využívá dialeru, musí uživatele o této skutečnosti informovat a také mu říct, že pokud si program stáhne a spustí, dojde k jeho přepojení na telefonní číslo se zvýšeným tarifem, nebo do zahraničí. Uživatel by také měl mít možnost připojení standardním způsobem ovládat, odpojit a přejít na své původní a standardně placené. Protože svět počítačů připojených pomocí dialupu je poměrně homogenní a protože techniky v nich použité umožňují provádět rozsáhlé změny nastavení na dálku, lze snadno uživatelovu kontrolu obejít. Tak vznikl problém, který už desítky Čechů a tisíce uživatelů v jiných zemích stál mnoho peněz.

Technika dialeru

Adult dialer může mít několik forem. Buďto se jedná o aplikaci určenou pro obecný operační systém (jakákoliv Windows, ale také Mac OS), nebo o aktivní prvek ve formě komponenty ActiveX, nebo dokonce javového appletu. Aplikace může být vybavena digitálním podpisem. Ten je původně určen k tomu, aby bylo zajištěno, že program po svém vytvoření a podepsání nebyl změněn, ve skutečnosti ale plní trochu jiný účel. Standardně nastavená Windows se totiž k podepsaným programům chovají benevolentněji, a také je pravděpodobnější, že uživatel bude souhlasit se spuštěním něčeho, co se tváří "certifikovaně".

K tomu, aby mohl dialer fungovat, potřebuje odpovídající prostředí. Pokud je dialerem aplikace, která kromě samotného spojení s přístupovým bodem poskytovatele obsahu zajišťuje také jeho prohlížení nebo jinou práci s ním, toho moc nepotřebuje. V zásadě postačí fungující operační systém a přístup k modemu. Lehčí verze dialerů se spoléhají na webový prohlížeč a samy zprostředkovávají pouze připojení. A ty technicky "nejlehčí" pak pouze překonfigurují připojení v operačním systému. To znamená, že musí mít oprávnění něco takového udělat.

Samotný prvek dialer, je z technického hlediska malou a jednoduchou záležitostí. Všechny technologie, které využívá, jsou již obsaženy v operačním systému a on v sobě, v ideálním případě, potřebuje mít jen postup, jak jich využít a co všechno změnit.

Dialer jako bomba

Dialery jako takové se používají již poměrně dlouhou dobu. Jsou to někdy více, jindy méně korektně fungující prostředky obživy svých tvůrců. Před nedávnem se ale objevila jejich nová forma. Není přímo svázána se žádným obsahem, připojuje se k bodům chovajícím se jako běžný ISP, interakce s uživatelem při instalaci je redukována na minimum. Z klasického dialeru se tak stává podvodný. Lze k němu přijít snadno. Většinou na stránkách s pornografickým a jemu spřízněným obsahem, v místech, která slibují nebo i nabízejí "ilegální" data. Stačí, když uživatel klepne na odkaz, a je mu nabídnuto stažení a spuštění většinou velmi malého programu. V některých případech, kdy má dialer formu komponenty, to dokonce ani není nutné. Nastavení sítě je změněno, následuje krátké odpojení od sítě a další provoz, tentokrát již za komerční tarif. Počet případů, kdy lidé na tento princip naletěli, se nedávno prudce zvýšil.

Telefonní číslo se zvláštním tarifem, které je dialery využíváno, se může nacházet u nás i v zahraničí. Zejména ve druhém případě bývá velmi obtížné zjistit, komu patří, tedy kdo je zodpovědný za peníze převedené z kapes uživatelů dialupu v míře větší, než si tito uživatelé představovali. Protože samotné spojení funguje obvykle bezvadně, není chyba na straně provozovatele telekomunikačních služeb a ISP, který byl změnou konfigurace vyřazen ze hry, za útok pochopitelně také nemůže.

Dialer minimalista

Pro to, abychom mohli připojit počítač k síti pomocí telefonu, potřebujeme kromě modemu a jeho ovladače ještě několik údajů. Především se jedná o telefonní číslo, dále pak o nastavení DNS serveru, a o identifikační údaje, tedy jméno a heslo. Protože adresy DNS a některé další údaje se mohou měnit, existuje a obvykle je využívána možnost jejich automatické konfigurace při navázání spojení. Také přihlašovací údaje nejsou zcela nezbytné, připojení může fungovat i bez toho, aby někde na serveru existovaly pro ověření jejich protějšky. Takže pro změnu připojení stačí teoreticky změnit jen to poslední, tedy telefonní číslo.

To je v prostředí majoritního OS Windows poměrně jednoduché. Verze 9x a ME nejsou prakticky nijak chráněny proti tomu, aby jakékoliv nastavení nebylo upraveno uživatelem, ale procesem. V případě Windows založených na technologii NT (verze NT, 2000 a XP) lze různým úrovním administrace počítače přidělovat různé restrikce, a úplný přístup ke všemu má jen administrátor. I to má ovšem výrazný háček. Na mnoha domácích počítačích připojených k internetu se totiž pracuje jen z jednoho účtu, s administrátorskými právy a bez jakýchkoliv úprav v implicitním nastavení přístupů. Společně s Internet Explorerem pak tvoří velká část domácích počítačů ideální cíl dialerů. Webový prohlížeč je spoluviníkem jejich funkce také proto, že bývá nastaven na poměrně nízký stupeň ochrany a protože má všechny technologie nutné pro jejich funkci integrovány přímo v sobě. Samotnému dialeru pak stačí teoreticky jen změnit kritické telefonní číslo ve stávajícím připojení. Pokud se skutečně jedná o "bombu", nemusí dále vyvíjet prakticky žádnou činnost, protože svou práci již jednou udělal.

Česká smršť

Existuje mnoho podvodných dialerů (adult dialery se jim říká právě pro jejich svázanost s erotickým obsahem), poměrně málo je jich aktivních u nás. Značnou popularitu si vysloužily erotické stránky www.amaterky.com zejména proto, že byly medializovány, faktem ovšem je, že do jisté míry nezaslouženě. Podobný dialer, který se velmi nenápadně vnucoval na tomto serveru, se vyskytuje na mnoha dalších, českých i zahraničních. Minuta volání na pozměněnou linku vyšla na šedesát korun, to ovšem nemohla být nejvyšší možná částka. Sdružení obrany spotřebitelů ČR (www.900.spotrebitele.info) na počátku dubna evidovalo více než devadesát poškozených, kteří s ním spolupracují a kteří kvůli dialerům přišli o 1 600 000 Kč. Skutečný počet lidí, jejichž telefonní účty se díky adult dialerům vyšplhaly do závratných výšin, je ovšem nejspíše o několik řádů větší. Český Telecom spekuloval o počtu přes 900, ani to ale nemusí být konečné číslo. Zahrnuje totiž pouze ty uživatele, u nichž došlo k prudkému výkyvu telefonního účtu v položce čísel se speciální tarifikací (900). V současnosti již byla podána trestní oznámení v souvislosti s činností dialerů fungujících bez vědomí uživatele. Dominantní telekomunikační operátor také provedl několik preventivních opatření snižujících riziko zneužití. Causa je ovšem stále otevřená a je škoda, že technologie, která sama o sobě má opodstatnění a právo žít na slunci světa IT, byla zneužita v neprospěch těch, pro něž byla určena.

Jak se chránit před podvody způsobenými adult dialery

Prevence je nejlepší obranou

Operační systém bez zabezpečení, otevřený přístup ke konfiguraci telefonického připojení sítě a uživatel ignorant. To je vše, co podvodné dialery potřebují pro umožnění co největšího a co nejtrvalejšího výdělku svým tvůrcům a pánům. Léčit následky jejich fungování je dlouhodobé, nejisté a náročné. Předcházet jejich činnosti ovšem můžete již dnes.

První fází je rozhodnutí, zda jste nebo nejste riskantní uživatel. Navštěvujete servery s pornografickou tematikou nebo jiným, již vyjmenovaným obsahem? Klikáte na odkazy v reklamních e-mailech, které vám přicházejí a které slibují zajímavá místa? I v případě, že jste na všechny tyto otázky odpověděli negativně, neznamená, že jste v bezpečí. Váš počítač může používat kdykoliv někdo jiný, kdo tyto zásady nerespektuje, nebo se můžete dostat na server snažící se vám vnutit dialer zcela náhodou.

Základním kamenem prevence před vysokým telefonním účtem je být pozorný, neustále pozorný. Pokud prohlížeč požádá o instalaci čehokoliv do počítače, byť by to bylo digitálně podepsáno, je dobré velmi dobře zkoumat, co se vlastně instaluje a co to bude dělat. Pokud stránky požadující instalaci nedostatečně popisují co se instaluje, popisují to laxně na způsob "a small plugin required to run this site", anebo instalovaný prvek bagatelizují, je implicitní odpověď NE. I v případě, že je dokumentace k dispozici, je velmi dobré si ji přečíst a pouvažovat nad možnými důsledky nainstalování dialeru, zejména ekonomickými. Jeho odstranění totiž může, ale také nemusí být jednoduché.

Pokud používáte Internet Explorer, máte možnost měnit úroveň zabezpečení, ve většině případů se nachází na kartě Zabezpečení v Možnostech sítě internet. Obáváte-li se o svou bezpečnost před dialery, nastavte prvky ActiveX a plug-iny tak, aby se systém vždy před jejich instalací dotazoval, a to bez ohledu na to, zda se jedná o podepsané či nepodepsané prvky. Vyspělejší uživatelé také mohou uvažovat o nastavení aktivního skriptování. Čím více restriktivnější nastavení zvolíte, tím více riskujete, že se omezí funkčnost některých standardně používaných aplikací, jako jsou například elektronická bankovnictví (zvláště to v podání Komerční banky je na změny nastavení aktivního skriptování poměrně náchylné), administrační webové aplikace a podobně. Na druhou stranu ovšem bezpečnost vašeho systému stoupne o něco více směrem nahoru.

Telefonické připojení sítě lze chránit jednoduchým a především bezplatným řešením české společnosti Sodat. Jmenuje se OptimAccess Dial a můžete si je stáhnout ze stránek www.optimaccess.cz. Jednoduchá aplikace zablokuje telefonické připojení proti možnosti změnit jeho konfiguraci neoprávněnému uživateli nebo procesu. Toto řešení je zajímavou a účinnou metodou, jak se vyhnout dialerům, které mění standardní systémová nastavení. Pokud ovšem fungují jako samostatné programy komunikující s modemem, nepomůže.

Nástroje pro odstraňování spywaru, jako například skvělý Spybot Search and Destroy, o kterém jsme již psali, dokáží najít a neutralizovat nainstalované dialery. Problém je v tom, že když máme něco neutralizovat, musíme tím být již nakaženi. Spybot je vybaven také preventivní částí, dokáže aktivně blokovat škodlivé plug-iny včetně dialerů, ovšem pouze ty, které zná. Proto je riskantní se na něj zcela spolehnout a doufat, že nás skutečně zcela ochrání.

Určitou prevencí před dialery je použití alternativního webového prohlížeče, například Mozilly (www.mozilla.org) nebo Opery (www.opera.com). Jednak jsou optimalizovány na to, aby fungovaly z prostředí Internet Exploreru, který je majoritní, existuje pro to ale ještě jeden důvod. Konkurenční prohlížeče nejsou tlačeny stavem, kdy výrobce softwaru co nejvíce napomáhá komerci na webu i za cenu jistého omezení možností uživatelů.


Účet v oblacích – co jsu a jak fungují adult dialery II.

Významnou prevencí je nenavštěvovat místa, kde se dialery vyskytují. Některé erotické servery, nebo také stránky obsahující odkazy na cracky, jsou známy tím, že se uživatele intenzivně pokoušejí zmást. Otevírají mnoho dalších oken prohlížeče o různých rozměrech, s různým nastavením, s různým obsahem. Při zavírání těchto oken se otevírají další, a tak je velmi jednoduché splést se a odsouhlasit nainstalování něčeho, co nechceme. Pokud se již na takové stránky z jakéhokoliv důvodu chcete podívat, pokuste se s nimi pracovat opatrně a spíše pomaleji, je tak snadnější všimnout si podezřelých hlášení prohlížeče nebo dokonce operačního systému.

Obecnou prevencí u moderních Windows (NT,2000,XP) je pracovat z jiného než z administrátorského účtu. Vytvořte si jednoho relativně omezeného uživatele a po internetu surfujte z něj. Plné možnosti administrátora přeci nepotřebujete tak často.

Co s dialerem?

Pokud máte podezření, že došlo k nechtěné instalaci adult dialeru do vašeho počítače, pokuste se jednat klidně. Odpojte se od internetu a vypněte modem. Máte-li interní a objeví se vám okno pro připojení k síti, stornujte jej. Pomocí aplikace pro odstraňování spywaru proveďte testování na přítomnost škodlivých modulů. Většina dialerů, například od www.directplugin.com, by měla být šťastně nalezena a eliminována. Pokud tomu tak není, můžete vyzkoušet i kombinaci více odstraňovačů.

Nemáte-li program pro mazání spywaru, podívejte se, zda nainstalovaný dialer nezanechal stopy v ovládacím panelu Přidat nebo odebrat software. Některé, ty slušnější, tak lze odinstalovat snadno a pohodlně. Jiné typy si vytvářejí položky v startovacím menu, nebo dokonce otevírají rezidentní ikony v systémové oblasti. V nich bývá funkce pro odstranění nebo vypnutí. Pokud je dialer přítomen v paměti, lze zjistit jeho fyzické umístění a odtud jej vymazat.

Dalším krokem je zjištění, v jakém stavu se nachází telefonické připojení sítě. Je dobré mít svá nastavení zálohována v souborech. Pokud nějaká aplikace změní telefonní číslo nebo jiné parametry stávajícího spojení, stačí je vymazat a obnovit ze zálohy. Dialer ovšem může, pokud je rezidentní, nastavení připojení monitorovat a v případě navrácení do původního stavu je změnit zpět. Proto by měl být samozřejmě nejdříve odstraněn.

Co s penězi?

Měli jsme dialer, byl nalezen, až když přišel telefonní účet na nesmyslně vysokou částku. Dialer byl odstraněn, telefonní účet nám ale zůstal. Nemá smysl útočit na Telecom, protože ten za to nemůže. Pokud instalaci dialeru předcházelo licenční ujednání, nebo důsledné upozornění, nemůžete udělat nic, a účet stejně budete muset zaplatit. Přestože dnes již Telecom upozorňuje před použitím čísla se speciální tarifikací a dokonce varuje zákazníky; pokud dojde k podezřelé činnosti na jejich lince, absolutní ochrana neexistuje. Skutečně podvodné dialery monitoruje Sdružení obrany spotřebitelů. Bližší informace o něm i o jeho aktivitách lze najít na stránkách www.900. spotrebitele.info/. Po napadení podvodným dialerem lze podat trestní oznámení na neznámého pachatele. Telekomunikační společnosti totiž nerady dávají k dispozici kontakty na své zákazníky, kteří vlastní čísla 900xxx. To je pochopitelně další problém, nicméně se zdá, že i ony mají poslední dobou tendenci spolupracovat.

Obtížným je určit, co je a co není podvodný dialer. Nakolik musí jeho provozovatel informovat uživatele o činnosti instalovaného softwaru, aby nešlo o podvod. Tato hranice je poměrně tenká, vždy lze vymyslet mnoho fíglů, které umožní uživatele zároveň informovat, a současně jej přesvědčit o instalaci plug-inu. Podobné to je ostatně i s dialery, které se mohou šířit elektronickou poštou, respektive být stahovány díky odkazům v ní.

Na počátku a na konci každého problému je člověk. Veškerá technika je ve skutečnosti jen nástrojem, a i podvodné dialery jsou vlastně jen bitvou mezi vychytralým podnikatelem na jedné straně a ignorujícím uživatelem na straně druhé. Pokud nezanedbáte prevenci a budete si všímat, na co klikáte, nebezpečí vám nehrozí. V opačném případě platíte za vlastní hloupost.

Co je to dialer?

- Dialer je program nebo skript, který mění telefonické připojení sítě, nebo vytáčí číslo se speciální tarifikací za účelem zpřístupnění placeného obsahu

- Dialery využívají některé webové servery, zvláště s erotickým či ilegálním obsahem

- Podvodné dialery obcházejí uživatele. Instalují se bez jeho vědomí, mění nastavení telefonu a připojují počítač k draze tarifikovaným bodům

Kolik lze utratit?

- Pokud dialer volá na číslo v ČR, je cena obvykle 60 Kč za minutu připojení

- Volání do zahraničí může být ještě dražší, a zahraniční dialery jsou schopny z České republiky fungovat

- 1 hodina strávená na internetu s adult dialerem v rámci ČR stojí 3 600 Kč

Jaká je prevence?

- Programy aktivně blokující změny telefonického připojení (www.optimaccess.cz)

- Pravidelná kontrola před spywarem

- Pozorně si všímat, co instalujeme

- Prohlížeč nastavený tak, aby se dotazoval před instalací součástí

Jaká je léčba?

- Odpojit počítač od internetu, v rámci možností vypnout modem, nenavazovat další spojení

- Program pro eliminaci spywaru s podporou odhalení dialerů

- Kontrola telefonních čísel v nastavení dialupu

- Kontrola paměti, kontrola, zda nemá dialer vlastní ikonku, odkaz v nabídce Start nebo odinstalátor

Jaké jsou možnosti obrany před podvodem?

- Telefonní účet se zřejmě zaplatit musí

- Sdružení na obranu spotřebitelů

- Policie, trestní oznámení na původce dialeru

§§§§§


Snadnější život správců – nástroje tools4ever

Jaroslav Fikker

c03p0324

I když jsou počítačové sítě vybudované na platformě Windows stále populárnější, nenabízejí operační systémy Microsoftu svým administrátorům příliš mnoho nástrojů pro správu těchto sítí. S příchodem posledních verzí operačních systémů Microsoftu se sice situace v této oblasti poněkud zlepšila, ale stále se nedá srovnávat s možnostmi např. linuxových systémů. Naštěstí existuje celá řada firem, které síťovým administrátorům nabízejí nejrůznější nástroje usnadňující správu a údržbu počítačových sítí na platformě Windows. Mezi ně patří i společnost Tools4Ever, s jejímiž produkty bych vás chtěl nyní seznámit.

Tools4Ever

je holandská firma, specializující se na oblast aplikací pro rozšíření možností síťové správy systémů Windows NT/2000/XP/.NET. Středem pozornosti jsou zejména tři základní oblasti administrace sítí monitorování a informování o stavu sítě, správa uživatelských účtů a správa diskového prostoru. Portfolio produktů dále doplňuje několik utilit, jejichž úkolem je další usnadnění života správců počítačových sítí.

Monitorování sítí

Jednotné centralizované monitorování výkonnosti a dostupnosti hardwaru, operačních systémů a aplikací nabízí program MonitorMagic. Funkčnost aplikace zajišťují dvě spolupracující komponenty systémová služba MonitorMagic sleduje síťové objekty, jako jsou např. disky, výkonové parametry nebo vybrané události, zatímco klientská aplikace zajišťuje zpracování a zobrazování výsledků monitorování. Služba MonitorMagic je schopna monitorovat jak lokální, tak i vzdálené objekty. Proto je možné při nasazení tohoto systému postupovat podle třech scénářů. V prvním případě běží služba pouze na jednom počítači a všechny ostatní stroje jsou monitorovány na dálku. Nevýhodou tohoto řešení je zvýšený síťový provoz a přerušení monitorování v případě poruchy sítě. Druhou možností je instalace služby na všechny monitorované počítače. Proti tomuto postupu hovoří zejména zdlouhavější instalace a konfigurace. V řadě případů bude tedy nejvýhodnější poslední varianta, která je kombinací dvou předchozích.

Vlastní instalace klienta MonitorMagic je velmi jednoduchá a rychlá stačí se na libovolný počítač v síti vybavený operačním systémem Windows NT/2000/XP (nezáleží na tom, zda se jedná o server nebo klientskou stanici) přihlásit jako administrátor, spustit instalační balíček a zodpovědět několik jednoduchých dotazů. Ihned po skončení instalace (tedy bez nutnosti restartovat počítač) lze MonitorMagic spustit.

Pokud tak učiníte, objeví se na obrazovce průvodce, který vám v několika krocích pomůže se základním nastavením celého monitorovacího systému. provede instalaci služby MonitorMagic na vybraný počítač ve vaší síti a aplikuje ukázkovou monitorovací politiku. Není to nic světoborného, ale pro základní představu o fungování aplikace to stačí. Samozřejmě vám však nic nebrání provést všechna nastavení ručně bez pomoci průvodce.

Jakmile vhodně rozmístíte monitorovací služby ve vaší síti, můžete začít shromažďovat požadované informace. Pro ovládání celého systému slouží klientská aplikace MonitorMagic s přehledným uživatelským rozhraním. Okno tohoto programu je rozděleno na dvě části. Vlevo naleznete tři záložky umožňující procházení sítě (Networks), práci s politikami (Policies) a s výstupními sestavami (Reports), v pravé části se pak zobrazují vlastní data. K dispozici je také webové rozhraní, umožňující vzdálenou správu systému MonitorMagic z libovolného počítače vybaveného webovým prohlížečem.

Základními komponentami monitorovacího systému jsou tzv. monitory, které mají za úkol sledovat určité objekty v síti (např. disky či systémové služby). Každý monitor může obsahovat několik pravidel zajišťujících detekci vybraných událostí (např. pokles volné diskové kapacity pod určitou úroveň). U zvlášť důležitých událostí můžete systém nastavit tak, aby automaticky zareagoval odesláním e-mailu, restartováním služby, ukončením procesu atd. Na první pohled se tento postup může zdát poněkud zdlouhavý, ale správu lze výrazně zjednodušit vytvořením politik, což není nic jiného než sada nakonfigurovaných monitorů (včetně pravidel a alarmů), kterou lze opakovaně aplikovat na vybrané počítače v síti. Navíc je součástí instalace balíček více než 20 předdefinovaných politik.

Většina správců se ale nespokojí pouze s informacemi o aktuálním stavu sítě. Důležité jsou také celkové trendy a analýzy chování síťového prostředí za delší časové období. Proto není divu, že MonitorMagic umí uchovávat nashromážděná data v databázi (podporovány jsou MS Jet Engine, MS Access, MS SQL Server a většina ODBC kompatibilních databází). Tímto způsobem lze mj. také archivovat záznamy jednotlivých protokolů o činnosti operačních systémů (Event Log). K vyhodnocení nasbíraných dat jsou k dispozici nástroje pro generování přehledných sestav a 2D i 3D grafů (včetně možnosti zobrazování dat v reálném čase).

Správa diskového prostoru

Prakticky všechny organizace, stejně jako domácí uživatelé, se potýkají s neustále rostoucími požadavky na kapacitu disků. A tak asi nikoho nepřekvapí, že jedním z důležitých úkolů správců systémů je zajistit efektivní využití diskového prostoru. Oblíbenou metodou je například nasazení diskových kvót, které brání nekontrolovanému zaplňování disků. Bohužel systémy Windows až do nástupu Windows 2000 diskové kvóty nepodporovaly, což vedlo ke vzniku programu SpaceGuard.

SpaceGuard je klient/serverová aplikace, umožňující nastavit diskové kvóty pro jednotlivé adresáře. Zde je zásadní rozdíl oproti kvótám ve Windows 2000, kde Microsoft použil zcela jiný přístup kvóty omezují velikost souborů patřících jednotlivým uživatelům, a nelze tedy omezit velikost jednotlivých adresářů. Proto se mohou systémy diskových kvót Windows 2000 a SpaceGuard vhodně doplňovat.

Stejně jako v případě MonitorMagicu, zajišťuje funkčnost SpaceGuardu systémová služba určená pro Windows NT/2000/XP. Ta je ovládána prostřednictvím klientského programu, který lze provozovat na Windows 9x/ME/NT/2000/XP. Instalace je velmi jednoduchá a její výhodou je také podpora vzdálené instalace služby SpaceGuard na vybrané servery bez nutnosti jejich restartu.

Klientská aplikace působí na první pohled poněkud strohým dojmem, ale brzy zjistíte, že je zde vše, co potřebujete, a nic vás při práci nerozptyluje. Pro aplikaci diskových kvót stačí vybrat příslušný adresář nebo adresáře (podporovány jsou souborové systémy NTFS, FAT a HPFS) a nastavit potřebné parametry limity kapacity (pro upozornění a maximální), způsob upozornění uživatelů a administrátorů, a jak má být zjišťována změna využité kapacity (při každé změně nebo v pravidelných intervalech). Lze také nastavit automatické přidělení kvóty nově vytvořeným podadresářům.

Při překročení prvního ze zadaných limitů je uživatelům a správcům na základě konfigurace odesláno upozornění (SpaceGuard kromě systémových správ podporuje také zasílání mailů) a informace je zapsána do protokolu událostí. Po překročení maximální povolené hranice nelze do adresáře nahrát další data bez předešlého uvolnění diskového prostoru. Pro přehledné zobrazení využití diskové kapacity a nastavených kvót na jednotlivých serverech je určeno monitorovací okno klientské aplikace. Navíc lze uživatelům poskytnout jednoduchý nástroj pro kontrolu nastavení diskových kvót u adresářů, k nimž mají přístup.

V brzké době by měla být na trh uvedena nová verze pod názvem SpaceGuard SRM. Její součástí bude mj. modul, který správcům usnadní analýzu obsazeného diskového prostoru grafickým zobrazením dat rozdělených na základě dotazů (např. podle velikosti či typu souborů).

Správa uživatelských účtů

dokáže u organizací s větším počtem zaměstnanců potrápit nejednoho správce. Život jim může usnadnit softwarový balíček UserManagemeNT Suite. Ten se skládá ze třech modulů, které lze provozovat samostatně nebo všechny najednou. Stejně jako předchozí produkt, i tento vznikl jako reakce na nedostatky systému Windows NT. Novější Windows 2000 s Active Directory přinesly celou řadu novinek, takže se nyní některé funkce UserManagemeNT Suite překrývají s Windows 2000.

UserManagemeNT Professional je určen ke správě uživatelských účtů. Do jeho kompetencí patří zakládání, přesun a rušení uživatelských účtů včetně souvisejících zdrojů (např. domovských adresářů nebo schránek Exchange). Při práci lze využít mj. automatický systém generování uživatelských jmen, seznamy lokalit a uživatelské šablony. Výhodou je, že se všechny potřebné operace odehrávají na několika obrazovkách v rámci jedné jediné aplikace.

Hromadné operace s uživatelskými účty má na starosti UserManagemeNT Import. Název modulu je poněkud zavádějící, protože ho lze využít nejen pro hromadné vytvoření nových účtů, ale také pro odstranění či aktualizaci uživatelských nastavení. Vstupní informace je třeba poskytnout ve formě textového souboru. V aplikaci se pak nastaví propojení mezi údaji v tomto souboru a položkami doménové databáze uživatelských účtů. V některých případech může být výhodné rozdělit činnosti při správě uživatelských účtů mezi několik správců jeden se stará o zakládání nových účtů, další je k dispozici uživatelům pro změny parametrů a jiný zase ruší již neplatné účty. A právě takové rozdělení funkcí nabízí poslední modul, kterým je UserManagemeNT Delegation.

Další nástroje

Kromě výše uvedených "velkých" aplikací lze v nabídce Tools4Ever nalézt i několik jednodušších nástrojů, které ale mohou být neméně užitečné. Pro vzdálené ovládání počítačů v síti je určen AdminMagic, přechod z Windows NT 4 na Windows 2000 usnadňuje MigrateMagic (lze ho použít společně s MS Active Directory Migration Tool), údaje o čase skutečně posledního přihlášení uživatele do sítě shromažďuje RealLastLogon, práci se systémovými politikami zjednodušuje Policy Template Editor a pro monitorování dostupnosti počítačů v síti lze využít služeb aplikace FREEping.

Závěrem

Společnost Tools4Ever nabízí řadu kvalitních nástrojů zaměřených na různé aspekty správy sítí na platformě Windows. Za vlajkovou loď považuji produkt MonitorMagic, který správcům nabízí skvělé možnosti monitorování jim svěřeného síťového prostředí. Pokud vás zaujal produkt SpaceGuard, tak doporučuji vyčkat na novou verzi, jež přinese celou řadu vylepšení a měla by být dostupná již v době, kdy čtete tento článek. Sílu balíčku UserManagemeNT Suite poněkud oslabil příchod Windows 2000 s Active Directory, a je tedy třeba dobře zvážit, zda se vám případná investice vyplatí. Zbývající programy jsou víceméně jednoúčelové nástroje, a je tedy na vás, jestli vás nabízené funkce zaujmou.

O popularitě produktů Tools4Ever svědčí mj. fakt, že je používá více než 2 000 firem, mezi něž patří takoví velikáni jako jsou např. Boeing, Oracle nebo Siemens. Pokud ale dáváte přednost vlastnímu názoru, navštivte stránky www.tools4ever.com, kde naleznete testovací verze všech aplikací popisovaných v tomto článku.

Aplikace Tools4Ever

instalace nevyžaduje restart

snadné ovládání

nabídka funkcí

některé funkce jsou standardní součástí Windows 2000

Doporučená cena:

MonitorMagic 5.0 599 eur (licence na 1 server)

SpaceGuard 4.2 599 eur (licence na 1 server)

UserManagemeNT Suite 5.4 949 eur za každý modul (licence pro 1-500 uživatelů)

AdminMagic 1.0 99 eur (licence pro 1 administrátora), 499 eur (site licence)

MigrateMagic 1.2 249 eur (licence pro 1-100 uživatelů)

Policy Template Editor 2.0.2 299 eur

RealLastLogon 1.1 299 eur

FREEping 2.0 zdarma

K recenzi poskytla firma: Internet Club, s. r. o. ,výhradní distributor pro ČR, http://tools4ever.iclub.cz

§§§§§


Hlídejte si svá data – jak na bezpečnost Windows 2000 I.

Martin Ignjatovič?

c03p0325

Windows se stala rozšířeným systémem nejen pro pracovní stanice uživatelů, ale v poslední době i v oblasti serverů. To s sebou samozřejmě přináší rizika i co se týče bezpečnosti. A právě na to, jak je to s (ne)bezpečností systému Windows nasazeného jako serveru, se podíváme v dnešním článku. Článek je určen zejména pro začínající správce a má jim poskytnout úvod do bezpečnosti Windows jako serveru.

Windows jako server

Jak již bylo řečeno v úvodu, začínají se systémy Windows prosazovat i v oblasti serverů. To má několik příčin, ale tou hlavní je samozřejmě uživatelská přítulnost. Server Windows dokáže nakonfigurovat prakticky každý pokročilý uživatel systému Windows, který má alespoň základní znalosti o službách a sítích. Stačí několik kliknutí, a vše funguje. To s sebou však nese i značná bezpečnostní rizika. Stejně jako i u jakéhokoliv jiného systému platí, že bezpečnost nedělá systém, ale člověk a většina bezpečnostních incidentů je způsobena právě lidskými chybami.

Identifikace a analýza

Pro útočníka je životně důležité zjistit, na co vlastně útočí. Proto musí mít detailní informace o svém potenciálním cíli. Naneštěstí jsou systémy Windows poměrně sdílné, co se týká poskytování informací. Chce-li útočník napadnout nějaký firemní server, jeho první kroky nejspíše povedou na webové stránky příslušné firmy, pokud existují. Z nich lze vyčíst mnoho informací. Pokud jsou například stránky psány v asp, je jasné, že firemní web běží pod systémem Windows a pravděpodobně i pod http serverem o společnosti Microsoft. Dále, pokud stránky poskytují nějakou službu, u níž se předpokládá ukládání údajů, je pravděpodobné, že na serveru poběží i nějaký databázový server. Ze stránek lze získat rovněž mnoho užitečných informací, jako například kontakty na správce sítě, webu atd. Další krok povede téměř jistě na některý vyhledávač. Vyhledávač, ač se to zdá na první pohled nepravděpodobné, je skvělým prostředkem v rukou zkušeného útočníka. Lze hledat na stránkách různých firem, prohledávat diskusní fóra a jinak zjišťovat informace o potenciálním cíli. Pokud útočník ze zjištěných informací usoudí, že mu cíl stojí za námahu, bude pokračovat ve sbírání dalších informací. Jeho kroky velmi pravděpodobně povedou do databáze whois, aby zjistil, jaké IP adresy, doménové servery a jací lidé mají něco společného s vybraným cílem. Po získání těchto informací přijdou na řadu aktivní kroky, a těmi jsou skenování systému a identifikace služeb. Je však třeba upozornit, že všechny tyto kroky útočník dělat vůbec nemusí, pokud se snaží útočit zevnitř sítě. Všechny tyto informace mu budou zajisté známy a navíc bude vědět, jak systém pracuje, jaké služby se používají. Útočníci z vlastních řad jsou tudíž daleko nebezpečnější než ti zvenku a mohou způsobit mnohem víc škod. Cílem útočníka zvenku je právě přístup do vnitřní sítě, a tak se zaměříme na kroky, které k tomu musí udělat.

Nyní tedy k aktivním krokům průzkumu, jimiž jsou skenování a identifikace služeb. Pro tento účel existuje spousta nástrojů. Jelikož se pohybujeme na platformě Windows, ukážeme si nástroje určené právě pro tyto systémy. Zřejmě jedničkou v oboru je nástroj NetScanTools Pro (zkušební verze je k dispozici na stránkách www.netscantools.com). Možnosti, které nám tento nástroj dává k dispozici, jsou opravdu široké, jak vidíte na obrázku. Nevýhodou tohoto produktu však je, že není k dispozici zdarma.

Pokud se vám nechce platit, můžete sáhnout po jiném nástroji, jímž je SuperScan od společnosti Foundstone, Inc. (www.foundstone.com). Tento program nemá tak široké možnosti jako NetScanTools, je však rychlejší a je zdarma. Ideální kombinací obou dvou je nástroj CyberKit (www.networkingfiles.com/PingFinger/Cyber-Kit.htm), který je rovněž k dispozici zdarma a obsahuje základní nástroje pro diagnostiku sítě.

Nyní tedy již k samotnému skenování. Pro útočníka je důležité vědět, jaké služby na serveru běží. Proto bude pravděpodobně začínat skenováním portů. K tomu může použít jeden z výše uvedených nástrojů. Systémy Windows standardně poslouchají na několika portech, a podle toho jsou také snadno identifikovatelné. Pokud tedy budou otevřené porty 135 až 139 nebo 445, jde téměř jistě o systém Windows. Tyto porty používá protokol NetBIOS, který je v systémech Windows využíván nejčastěji. Systémy Windows lze podle těchto portů identifikovat i podle jejich verze. Např. Windows 9x nenaslouchají na portu 135, naopak Windows 2000 jako jediná naslouchají na portu 445. Dále existuje několik standardně využívaných služeb, které běží na známých portech. Mezi tyto služby patří např. http server na portu 80, SMTP server na portu 25, DNS server na portu 53, FTP server na portu 21, MSSQL na portu 1433 až 1434 a Windows terminal server na portu 3389. Pokud se podaří útočníkovi zjistit služby, které na serveru běží, dost možná bude chtít zjistit i jejich verzi a další informace, jež o sobě tyto služby poskytují. Ideálním nástrojem pro tuto činnost je Netcat (www.atstake.com/research/tools/index.html#network_utilities).

Tento nástroj je k dispozici pro systémy Windows i pro UNIX. Nástroj je řádkově orientovaný a dá se přirovnat k švýcarskému noži, který by měl patřit do výbavy každého, kdo se zajímá o bezpečnost IS. Řada služeb, jako například IIS server, o sobě poskytuje mnoho informací, které mohou útočníkovi velmi pomoci. Obrana proti poskytování těchto informací není vůbec snadná, jako je tomu např. u systému UNIX, kde můžeme tyto informace libovolně modifikovat. Nyní se tedy podíváme na protokol, který je v systémech Windows využíván nejčastěji, a tím je SMB/CIFS.

Protokol SMB/CIFS

Jak již bylo řečeno, je protokol SMB/CIFS nejčastěji využívaným protokolem v sítích Windows. Tento protokol je relativně starý, ale prošel řadou inovací a změn. Přesto je zmíněný protokol stále velmi nebezpečný a při špatném nastavení poskytuje o systému velmi mnoho informací. Cílem útočníka bude zjistit, jak jsou počítače logicky uspořádány a pojmenovány. Máme tím na mysli zejména pracovní skupiny, domény, doménové stromy a doménové lesy. K tomuto průzkumu útočník nebude potřebovat žádné speciální nástroje, vystačí si s nástroji dodávanými standardně se systémem Windows. Mezi tyto nástroje patří například program NetView. Tento nástroj je velmi jednoduchý, znakově orientovaný, avšak velmi účinný. Pomocí příkazu netview /domain lze zjistit všechny domény v síti. Pokud bude chtít útočník získat výpis z počítačů náležejících do jedné z domén, použije příkaz netview /domain:název_domény. Stejnou práci vykoná i nástroj Okolní počítače, avšak není tak rychlý a jeho výstup nelze dále zpracovávat (skripty atd.). Cílem každého útočníka bude pravděpodobně řadič primární domény. Tento počítač shromažďuje informace o všech počítačích v doméně, může řídit jejich činnost a většinou obsahuje údaje, které se snaží útočník získat.

Dalším krokem útočníka bude inventarizace sdílených prostředků. Systémy Windows standardně nabízejí několik položek, na které může směřovat útok. Těmito položkami jsou IPC$, Netlogon, Admin$, C$. Ideálním nástrojem pro průzkum sdílených prostředků je DumpSec od firmy Somarsoft (www.somarsoft. com). Tento nástroj využívá k průzkumu tzv. prázdnou relaci. Jistě si říkáte, že tyto informace by neměly být volně k dispozici. Nyní si tedy řekneme, jak tomuto úniku informací zabránit. Nejsnazší je vypnutí protokolu SMB/ CIFS. Tento protokol lze blokovat na hraničním firewallu, pokud chcete omezit přístup k těmto službám zvenčí. Nechcete-li tyto služby používat ve vnitřní síti, budete je muset vypnout na všech strojích. Pokud se těchto služeb nechcete vzdát, ale zároveň chcete zabránit inventarizaci, pozměňte v registrech klíč HKLM\SYSTÉM\CurrentControlset\Control\LSA\Restrictanonymous a jeho hodnotu změňte na dva. Pokud používáte Windows 2000, můžete pomocí modulu Bezpečnostní zásady aplikovat toto nastavení na všechny podřízené objekty Active Directory.

Poté, co útočník zjistí všechny údaje, které jsou mu k dispozici, má na výběr několik věcí. Pravděpodobně se však bude snažit získat uživatelský účet na některém systému. Může k tomu použít více nástrojů, lze ovšem předpokládat, že nejdříve vyzkouší známé účty a známá hesla. Mezi tyto účty patří účty vestavěné do systému Windows, jako například účet Guest, Administrator atd. Známá hesla jsou taková, která se například shodují s názvem účtu, s něčím jménem, nebo heslo není vyžadováno vůbec. Situace častější, než se může zdát. Kolik z vás se přihlašuje do systému Windows bez hesla a má práva administrátora? Kolik lidí má na svém systému vypnut účet Guest nebo má jiné heslo u toho účtu, než je prázdné heslo nebo heslo guest? To zkušenému útočníkovi může stačit na to, aby do systému vstrčil pomyslné dva prstíky a později jej celý zdiskreditoval. Pokud však na žádná taková hesla nepřijde, bude zřejmě následovat slovníkový nebo podobný útok. Databázi často používaných hesel lze na internetu celkem snadno získat. Následná aplikace je velmi prostá. Lze k tomu použít spoustu speciálních nástrojů, jako např. NAT nebo SMBGRind. Zkušenější útočník si vystačí i s příkazovou řádkou a jejími vestavěnými funkcemi. Útočník má však ještě další možnost, a tou je sledování síťového provozu. Síťový provoz v rámci protokolu SMB/CIFS může být velice účinným zdrojem informací, zejména pro útočníka. Nejzajímavější budou pro útočníka jistě ověřovací údaje. K tomu lze použít nástroje L0phtcrack (www.atstake.com/research/lc/). Nástroj by měl mít, stejně jako netcat, ve výbavě každý, kdo se zabývá bezpečností systémů Windows. Tento nástroj sloužil primárně ke crackování systémových hesel systému Windows, umí však crackovat i hashe, které slouží k ověřování v sítích Windows. Tyto hashe lze zachytávat pomocí libovolného snifferu, lze však použít i vestavěný modul L0phtcracku, jímž je SMBCapture. Tento modul sleduje síťový provoz a zachycené údaje předává přímo crackovacímu nástroji, takže máte tzv. vše v jednom. Crackování hashů je pak podle složitosti hesla otázkou času. Nejlepší obrana je tedy protokol SMB/CIFS nepoužívat, což není vždy možné, proto se podíváme, jak se takovým útokům bránit.

První zásada je používat složitá hesla. Jak však to však vynutit i u ostatních uživatelů? S pomocí systému Windows celkem lehce. Otevřete si v Ovládacích panelech položku Místní nastavení zabezpečení a zde přejděte na položku Zásady účtu. Zde pak povolte, aby heslo splňovalo požadavky na složitost. Rovněž se můžete bránit tak, že nastavíte, aby se heslo po zvoleném počtu špatných pokusů o přihlášení automaticky zamknulo. U této direktivy však buďte opatrní, neboť může velice snadno dojít k uzamčení všech účtů a vlastně tak dojít k útoku typu DoS (odmítnutí služby), protože útočník, jenž zná jména uživatelských účtů, může všechny účty snadno zamknout a rovněž uživatel, který si splete heslo, může svůj účet zamknout. Vy pak budete mít plné ruce práce s opětovným odemknutím všech účtů. Lze rovněž nastavit, po jaké době se heslo odemkne, což ale není příliš šťastné řešení, protože to útočníka nezastaví, nanejvýše zpomalí. Proto je lépe vynutit používání silných hesel, která nebudou snadno uhodnutelná. To docílíte již zmiňovaným způsobem, ale můžete rovněž udělat osvětu mezi uživateli a vysvětlit jim, jak vypadá správné heslo. Stejně tak je dobré chybné pokusy o přihlášení logovat a logy pravidelně kontrolovat a analyzovat. Pokusy o průlom odhalíte snadno a lehce je rozeznáte od špatných přihlášení legitimních uživatelů. Je rovněž dobré vypnout účty, které nejsou používané.

Účet administrátora

Pokud se i přesto podaří útočníkovi nějakým způsobem proniknout do vašeho systému nebo sítě, lze předpokládat, že se nesmíří jen s uživatelským účtem. Určitě bude chtít svá privilegia rozšířit, nejlépe rovnou na úroveň administrátora. V sítích, kde jsou k dispozici domény Windows, jsou doufám tato rizika všem jasná. Jak se ovšem může útočník stát administrátorem? Má k dispozici několik nástrojů. Mezi oblíbené patří například PipeUpAdmin (http://content.443.ch/pub/security/blackhat/WinNT%20and%202K/pipeup/). Ten po spuštění přidá zvolený účet do skupiny Administrators. Naštěstí tuto chybu řeší záplata od Microsof-tu, ale ne každý má systém aktualizovaný. Podobné chyby se však objevují poměrně často, a tudíž si nemůžete být nikdy jisti tím, že se někomu nepodaří eskalovat svá privilegia. Proto bedlivě sledujte bezpečnostní věstníky Microsoftu a včas aplikujte příslušné záplaty. Nejlepší obranou je samozřejmě útočníka do systému vůbec nepouštět.

Vzdálená správa

Pokud se útočníkovi podaří do systému proniknout a zvýšit svá práva na úroveň administrátora, pravděpodobně si bude chtít nad systémem udržet kontrolu a vzdálený přístup. Ten může realizovat pomocí různých programů a služeb. Jednoduchou možnost, jak přistupovat do systému, nabízí například služba Telnet. Ta je součástí systému Windows a na mnoha systémech je zapnutá, čímž si správci zjednodušují život. Bohužel ho zjednodušují i útočníkovi, protože Telnet je služba, která by již v dnešní době neměla mít na systému co dělat. Bohužel Windows nenabízejí standardně šifrovaný nástroj, jako například ve světě UNIXu běžně používaný SSH. Proto Telnet vypněte a sledujte, zda není aktivní. To by mohlo znamenat, že si někdo udělal zadní vrátka do vašeho systému. Dalším nástrojem je remote.exe, který je součástí Ressource kitu. Jiným ideálním nástrojem pro správu z příkazového řádku je například i nástroj netcat. Ideálním a jistě pohodlnějším je však pro útočníka ovládání systému z grafického uživatelského rozhraní (GUI). K tomuto účelu se ideálně hodí například VNC nebo nástroj podobného typu. Ten umožňuje útočníkovi pracovat v grafickém rozhraní přesně tak, jako kdyby seděl přímo před monitorem počítače. Může tak systém s Windows ovládat z grafického prostředí UNIXu, neboť VNC je k dispozici i pro tuto platformu.

Jaká je tedy nejlepší obrana proti vzdálené správě a vzdálenému ovládání systému? Stejně jako v předchozích případech, i zde platí, že nejlepší obranou je útočníka do systému vůbec nepouštět. Pokud si chcete ověřit, zda na vašem systému neběží nějaká služba, která by umožňovala vzdálený přístup, proskenujte svůj počítač a všechny nestandardní porty, o kterých víte, že by se ve výpisu objevovat neměly, důkladně analyzujte a později zakažte.


Hlídejte si svá data – jak na bezpečnost Windows 2000 II.

IIS5

Http server společnosti Microsoft je jednou z nejvíce napadaných aplikací na platformě Windows. Přesto jej používá stále víc lidí. Existují stovky možností, jak využít konkrétních chyb daného produktu. Nemá cenu zde všechny chyby a útoky podrobně vysvětlovat. Povíme si čeho se mohou chyby týkat, jaké mohou mít důsledky, jak se proti nim bránit. První skupina útoků může směřovat na vyřazení serveru z provozu. To lze učinit například špatným požadavkem URL. Takových chyb již bylo objeveno mnoho a jistě není příjemné, když vám každých pět minut někdo shodí váš systém. Druhá skupina útoků směřuje k odhalení zdrojového kódu aplikací napsaných například v asp.net nebo asp. Tyto zdrojové kódy mohou obsahovat spoustu důležitých informací, jako například hesla k databázovému serveru, uživatelská jména a hesla nebo poznámky programátorů, jež mohou být pro útočníka velice cenné. Třetí skupina útoků se zaměřuje na souborový systém, který je na systému, kde server IIS běží. Bylo rovněž odhaleno několik chyb, jež umožňovaly procházet souborovým systémem. Nyní si tedy povíme, jak se v obecné rovině bránit útokům na IIS. Tyto rady jsou univerzální a měly by velmi výrazně přispět k bezpečnosti systému. Velmi dobrým nápadem je umístit složku, kde jsou vaše skripty, na jednotku jinou, než na jaké se nachází váš systém. Většina známých chyb, které umožňovaly procházet souborovým systémem nebo spouštět systémové příkazy, neumožňovala přeskakovat z jedné jednotky na druhou. Nikdo vám sice nezaručí, že příští chyba toto umožní, nicméně je to lepší opatření než žádné. Na jednotce, kde budou umístěny vaše skripty, nepoužívejte systémový soubor FAT a práva nastavte velmi restriktivně, což znamená, že by nikdo krom uživatele, pod kterým běží IIS, neměl mít právo na spuštění nebo zápis. Všechny události pečlivě protokolujte a analyzujte. Rovněž sledujte všechny bezpečnostní opravy, a záplaty neprodleně aplikujte. Známý červ CodeRed se šířil v době, kdy se již měsíc vědělo o chybě v IIS. Jeho šíření tedy v podstatě umožnili neschopní a nezodpovědní administrátoři.

SQL server

Přestože existují i jiné databázové produkty, je SQL server od společnosti Microsoft stále velmi využívaným nástrojem pro ukládání dat. Oblíbený je zejména ve spolupráci s IIS v prostředí WWW. Bohužel i SQL server s sebou nese bezpečnostní rizika, která je třeba mít na zřeteli a dávat si na ně pozor. Jeden okruh problémů tvoří uživatelská jména a konta. Na ty si je třeba dávat pozor zejména. Většina vývojářů se totiž nějakou autentizací neobtěžuje a používá prázdná hesla. Tato prázdná hesla používá zpravidla i pro účet správce serveru SQL (sa). Tato hesla zůstanou bohužel často zachována i při přechodu aplikace do ostrého provozu. Útočníkovi pak stačí napsat libovolný skript v jeho oblíbeném jazyce ASP, VB, PHP, Perl... a může se pustit do pátrání po serverech, které mají prázdné heslo. Takových serverů je v sítí víc, než by se dalo čekat. Proto vždy dobře zabezpečte uživatelské účty a pravidelně je kontrolujte. Dalším rovněž hluboce rozšířeným zlozvykem je poskytnout plný přístup k databázi všem uživatelům a neobtěžovat se zřízením uživatelských účtů s jasně vymezeným přístupem k jednotlivým datům. To může být v prostředí WWW velmi nebezpečné. Posuďte sami, co způsobí více škod, pokud se útočníkovi podaří získat zdrojový kód stránky a bude zde uvedeno jméno a heslo uživatele s plným přístupem k databázi, nebo pokud zjistí jméno a heslo uživatele, který má přístup pouze k datům, jež jsou zobrazena na stránce WWW, a má přístup jen pod heslem. Dobrým nápadem je rovněž nespouštět SQL server pod účtem administrátora. Sice je to docela pracné, ale určitě se vám to vyplatí. Důležité je rovněž to, jak SQL server po síti komunikuje. Standardně používá šifrovací mechanismus XOR, který, jak jistě sami uznáte, není pro prostředí sítě tím ideálním. Proto uvažujte o zavedení SSL modulu, jenž bude veškerou komunikaci šifrovat, nebo o nasazení IPSecu. Oboje není snadné, ale pokud to s bezpečností myslíte vážně, nic jiného vám nezbude. Důležitá je rovněž pravidelná aplikace záplat, stejně jako u jakéhokoliv jiného produktu.

Obecné rady pro zabezpečení

Neexistuje žádná obecná rada, jak zabezpečit systém Windows. To vždy záleží na podmínkách, možnostech a požadavcích. Existuje však několik obecných kroků, které k bezpečnosti systému výrazně přispějí. V úvodu bylo řečeno, že bezpečnost systému dělají lidé. Proto jsou nejúčinnější zbraní v boji proti útočníkům znalosti. Sledujte proto konference o bezpečnosti a čtěte literaturu na toto téma. Pokud máte například kapesní počítač, navštivte stránku www.memoware.com a stáhněte si příručky o bezpečnosti. Nelze však studovat pouze bezpečnost. Abyste zabezpečili svůj systém, musíte mu dobře rozumět a chápat všechny jeho vlastnosti a schopnosti. Je-li počítač v síti, je rozumět i síťové komunikaci a chápat její principy.

Dalším krokem je sledovat současné dění v oblasti a být včas informován o všech incidentech a chybách, které se objeví. Poté logicky vyvstává nutnost včas a správně aplikovat všechny bezpečnostní záplaty a opravy.

Nápady, dotazy, návrhy témat, jež vás zajímají zasílejte na adresu igm@centrum.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpovědi.

§§§§§


Jak rychle na Internet? – ADSL konečně realitou I.

Patrik Malina

c03p0328

Po opravdu rychlém internetovém připojení si domácí uživatelé či malé firmy mohly ještě před nedávnem nechat jen zdát. Prvním krokem, jenž prorazil bariéru dominujícího vytáčeného připojení (dial-upu) a ISDN (což je vlastně pouze o něco rychlejší varianta na stejné téma), bylo zprovoznění internetového připojení prostřednictvím rozvodů kabelové televize. Díky snižování ceny a pořizovacích nákladů se jako další hráč výrazně projevilo bezdrátové připojení, ovšem opravdu silný konkurent se v "celé kráse" objevil počátkem března. Právě v té době byla do nabídky prvních internetových poskytovatelů zařazena služba, postavená na technologii ADSL. Po zdlouhavých legislativních tahanicích a několika obratech ve vyjednávání mezi poskytovateli internetových služeb a monopolním telekomunikačním operátorem je tedy v zásadě dostupná konektivita, díky níž (alespoň teoreticky) každá domácnost či firma může sáhnout po relativně slušném připojení do internetu. V podstatě totiž potřebujete jediné zavedenou telefonní přípojku.

Jak obecně ADSL funguje?

Zásadním faktem, jenž dosti usnadňuje využití ADSL koncovými zákazníky, je jeho provozování na stávajících telefonních rozvodech. Tedy, ke zprovoznění služby není potřeba řešit dopravní trasu signálu, neboť tou je stávající telefonní přípojka, kterou vám poskytuje telefonní operátor. Další velkou výhodou je, na rozdíl od běžného vytáčeného připojení (dial-upu) či linky typu ISDN, současné využití internetového připojení a přenosu telefonního signálu. Jinak řečeno, obě služby se o natažené dráty umí "podělit", neboť každá využívá jiný "životní prostor" a navzájem si ani při současném přenosu nepřekážejí. Z tohoto důvodu lze rovněž sdílet zavedené ISDN připojení s ADSL se stejným, nekonfliktním výsledkem. Pro technologicky více orientované zájemce jen zmíním, že ADSL přenos prostě využívá jiné frekvenční pásmo než telefonní signál. Z výše uvedených faktů vám jistě vyplynul jeden důležitý závěr: na obou koncích linky (u uživatele i na ústředně) se nějak musí zařídit, aby se oba dva signály z jednoho "drátu" oddělily a dále putovaly správnými cestami. Přesně o tom bude řeč v následujícím odstavci.

Začněme celou cestu na straně uživatele, tedy ve firmě či v domácnosti. Zde máme dva koncové body telefonní přístroj a počítač, resp. router nebo firewall (o obém bude řeč dále, nyní stačí, když budete vědět, že jakoby plní funkci počítače). Signál z telefonu má cestu přímější a rovnou vede do zařízení, nazývaného splitter (směšovač, rozdělovač.). Od počítače je cesta vedena ještě přes jeden mezistupeň, a tím je ADSL modem. Ten slouží jednoduše řečeno k překlopení signálu, jenž je blízký počítačům, na signál vlastní telefonním rozvodům. A posléze se již také dostáváme ke splitteru právě tato "krabička" zařídí, že odchozí komunikační toky z telefonní linky i počítačové sítě se vměstnají a uspořádají do jednoho kabelu a po něm proudí směrem k ústředně. V opačném směru pochopitelně splitter zařídí, že datové toky jsou korektně rozděleny na příslušné části data k počítači, hovory do telefonu. A to vše zároveň!

Na druhém konci telefonního kabelu se nachází ústředna. Ta provádí principiálně stejnou operaci, jako na straně uživatelské, tedy odděluje telefonní signál od datových přenosů a vše dále nasměruje správnými cestami. Přes splitter je odfiltrován telefonní signál, a dále, opět přes modem, jsou data překlopena zpět na "počítačovější" formu přenosu. Právě na tomto místě se musí nacházet zařízení, označované jako DSLAM, jehož úkolem je zařídit vpuštění vašeho "internetového" provozu do tradiční datové sítě, která již s telefonním kabelem nemá nic společného. Právě tento popsaný princip je též důvodem, proč k využívání ADSL potřebujete služby "klasického" telekomunikačního operátora běžní poskytovatelé totiž nedisponují infrastrukturou, která by vedla až k vám domů, takže si mohou vaše spojení převzít (v případě ADSL) nejdříve za nejbližší ústřednou. Pro pořádek uvedu, že právě tento nejkratší úsek od vás na ústřednu bývá označován jako lokální smyčka (local loop) či také poslední míle (last mile), neboť se jedná o poslední úsek cesty na cestě k uživateli. Uvedená fakta ústí v zásadní závěry: vaše telefonní linka a ústředna musejí být digitalizovány (což většinou platí) a musí obsahovat onen DSLAM (což bohužel zatím samozřejmostí není).

Ještě bych rád uvedl jednu odbornější informaci pro hlubší zájemce. ADSL využívá tzv. asymetrický přenos dat cestou k uživateli vše běží rychleji, od něj pomaleji. Je to tím, že pro oba proudy jsou využívána jiná frekvenční pásma, takže ve skutečnosti po telefonním drátu "tečou" vlastně tři proudy. Přesněji řečeno: telefon a ISDN v oblasti někde kolem 80 kHz, ADSL od vás (upstream) mezi 125 a 207 kHz a ADSL k vám (downstream) mezi 272 kHz a 1,1 MHz.

Jak funguje ADSL v tuzemsku?

Jak jistě řada z vás správně namítne, princip je jedna věc a realita pro uživatele věc druhá. Pojďme se podívat, jak vše tedy funguje v česko-moravsko-slezské realitě. Výhradním dodavatelem technologie ADSL v tuzemsku je dominantní telefonní operátor a všichni poskytovatelé internetu (ISP) od něj službu nakupují, aby ji pak poskytli koncovým zákazníkům, tedy vám či vaší firmě. Tento fakt je důležitý i pro samotnou technickou realizaci, jak dále uvidíte.

Začněme na vašem, uživatelském konci přípojky. Nechť objednáte službu u kohokoliv, v první řadě se dostaví technik Českého Telecomu a připojí vám potřebná zařízení jedním z nich je splitter, druhým pak ADSL modem, v současné době konkrétně Alcatel Speed Touch (Home nebo Pro, dle typu objednané služby). Tím jsou splněny požadavky na fyzickou infrastrukturu a můžete vyzkoušet vlastní připojení. Popíšeme si vše podrobně.

Prvním krokem, jejž musíte provést, je nastavení síťového rozhraní na cestě k modemu. Je k tomu využit tradiční UTP kabel, vedoucí mezi modemem a vaší ethernetovou síťovou kartou, takže se tento krátký úsek chová jako běžná LAN (lokální síť). Tomu odpovídá i nastavení na síťové kartě ve vlastnostech protokolu TCP/IP zvolte pevnou síťovou adresu, např. 10.0.0.120 se síťovou maskou 255.0.0.0 (ta musí být, na rozdíl od adresy, přesně v tomhle formátu). Průchodnost spojení na modem ověříte z příkazové řádky pomocí následujícího příkazu: PING 10.0.0.138. Dostanete-li odpověď, zprovoznili jste první část trasy.

Vlastní propojení do internetu je pak realizováno pomocí tzv. VPN, tedy virtuální privátní sítě jedná se o jakýsi hypotetický tunel, jenž vám dovolí proniknout spletí různých linek až do sítě vašeho poskytovatele. Nastavení provedete snadno podle CD s návodem, jež vám technik Telecomu rovněž předá. Jak vše poté proběhne? Řeknete-li v dialogu VPN spojení "Připojit", začne počítač (či některé zařízení, o nichž je řeč v brožurce) volat modem Alcatel pomocí lokálního propojení (síťového kabelu). Modem okamžitě provede přesměrování (relaying), takže vaše VPN spojení je postoupeno na ústřednu a přes DSLAM do sítě Telecomu. Zde příslušný počítač vaše VPN volání "zvedne", ověří jméno a heslo (v obou případech vaše běžné telefonní číslo) a propustí vás do datové sítě. V cestě ještě stojí tzv. NAT, neboli překlad adres, a po něm obdržíte adresu z rozsahu vašeho ISP. Teprve v tuto chvíli jste se "protunelovali" do internetu naštěstí celá procedura trvá maximálně několik vteřin. Na závěr je nutná ještě jedna operace na speciální webové stránce (adresu vám rovněž sdělí Telecom) je potřeba v prostředí tzv. Dashboardu ("palubní desky) ADSL službu aktivovat, a k tomu budete potřebovat jméno a heslo, které vám již poskytne váš ISP. I aktivaci je potřeba provádět pokaždé, když linku dočasně odpojíte. Je to vše složité? Nebojte, lze to automatizovat.

Na závěr této stati ještě jedna důležitá věc: ono VPN připojení je naprosto klíčové, neboť bez něj nic "nepojede". Telecom využívá typ označovaný jako PPTP a většina operačních systémů či zařízení, o nichž je řeč v brožurce, jej pod tímto jménem nabízí při konfiguraci díky tomu posléze nemusíte VPN linku "vytáčet" pouze z počítače, ale nějaký router či firewall to může udělat za vás.

Pro doplnění ještě uvedu, že ADSL je jednou z variant obecnějších řešení, jež bývají označována jako xDSL a nabízejí různé možnosti připojení právě ADSL patří k historicky nejstarším a také nejpomalejším, a proto byla v řadě zemí, kde to s vysokorychlostním připojením myslí vážně, již jako relativně zastaralá opuštěna a nahrazena. Podle nejaktuálnějších zpráv se i dominantní operátor chystá v průběhu tohoto roku zapracovat na navýšení rychlosti připojení.

Charakteristika ADSL služeb

Aktuální nabídka ADSL v ČR zahrnuje několik úrovní služeb, odstupňovaných dle rychlosti připojení. V nejnižší variantě, označované jako Basic, získáte připojení 192/64, tedy rychlost 192 Kb/s ve směru k vám a 64 Kb/s směrem od vás. Aby to bylo zřejmější, uvedu ještě několik přepočtů: průměrná stahovací rychlost je tedy 192 Kb/s, to je asi 24 KB/s ("kilobajtů za vteřinu"), což odpovídá necelým 1,5 MB za minutu. Během hodiny stáhnete asi 60-90 MB a např. jedno plné CD s linuxovou distribucí vám bude trvat mezi 7 a 10 hodinami, dle síly linky "na druhém konci". Nastíněný přepočet dle mých zkušeností zhruba odpovídá realitě.

Uvedená základní varianta je v nabídce prakticky všech ISP, kteří ADSL nabízejí, a její cena se (s malými rozdíly) pohybuje kolem 1 500 Kč paušálního měsíčního poplatku + jednorázová platba za zřízení. Naprosto zásadní tedy je, že doba připojení ani množství přenesených dat nehrají ve výši úhrady žádnou roli. Orientační přehled naleznete v následující tabulce, kam jsem zařadil pro srovnání i nejbližší vyšší rychlostní variantu. Z uvedených údajů je naprosto zřejmé, že o vaší volbě poskytovatele určitě budou rozhodovat další parametry než pouhá cena, jež se často téměř neliší. Není tajemstvím, že důvodem pro takto uniformní cenovou politiku je postup monopolního operátora Český Telecom totiž celou službu drží ve svých rukou velmi pevně na co možná nejdelším úseku komunikační trasy a přeprodává ji velkoobchodní formou všem ISP. Vězte, že téměř 3/4 vaší platby plynou do jeho pokladny a váš ISP si tedy na moc nepřijde.

Důležitá upozornění: tabulka neobsahuje všechny ISP, kteří ADSL poskytují. Výběr byl zvolen s cílem ukázat, jaká je zhruba cenová úroveň služeb a že rozdíly jsou minimální. Dále nezapomeňte, že v ceně není ještě zahrnut poplatek 150 Kč + 22 % DPH měsíčně za pronájem nejlevnějšího modemu. Samozřejmě platí, že za uvedené ceny nabízejí různí ISP řadu dalších "služeb v ceně", jež stojí za důkladnější průzkum. Vyčerpávající informace získáte na http://www.dsl.cz/.

Zajímavé odkazy

Vše o ADSL od Jiřího Peterky

http://www.earchiv.cz/adsl/

Konfigurace ADSL na Linuxu

http://www.root.cz/clanek/1573

http://www.servery.cz/?include=adsl/adsl

O zavádění ADSL v tuzemsku na ISDN.cz

http://www.isdn.cz/tema.php?tid=34

Stránka pro ověření, zda je na vaší lince ADSL dostupné

http://www.adsl.cz/

Jak nakonfiguruji ADSL na Windows XP

1. Konfigurace síťového rozhraní

Prvním krokem je nastavení lokálního síťového připojení mezi počítačem a modemem. Alcatel Speed Touch je nastaven tak, že jeho síťová adresa je 10.0.0.138 a síťová maska 255.0.0.0. Váš počítač se musí nacházet na stejné síti musí tedy ve vlastnostech protokolu TCP/IP obsahovat nastavení stejné síťové masky a některé z příslušných adres, např. 10.0.0.120.

2. Ověření dostupnosti modemu Alcatel

Správné nastavení TCP/IP (tedy především adresy a masky) ověříte z příkazové řádky pomocí příkazu PING. Obdržíte-li kladnou odpověď (viz obrázek), váš modem korektně naslouchá. Přesvědčit se můžete i tak, že do prohlížeče zadáte adresu http://10.0.0.138/. Výsledkem by mělo být konfigurační rozhraní Alcatelu, do nějž doporučuji běžně nezasahovat!

3. Vytvoření VPN spojení

Pro sestavení spojení na bázi ADSL je nutno vytvořit nové virtuální síťové rozhraní, k čemuž využijte Průvodce dle následujících obrázků. Nezapomeňte, že se vlastně jakoby připojujete do vzdálené "firemní" sítě tato volba v Průvodci vás povede k cíli.

4. Vlastnosti VPN spojení

Máte-li definovány základní vlastnosti prostřednictvím Průvodce, je potřeba posléze VPN spojení upřesnit. Poklepáním na jeho ikonu získáte přihlašovací obrazovku, kde zvolte tlačítko "Vlastnosti". Na kartě Zabezpečení zvolte "Upřesnit nastavení" a pomocí tlačítka "Nastavení" otevřete další dialog, jejž využijte k nastavení podle obrázku. Případné hlášení operačního systému klidně ignorujte a přejděte na kartu Sítě, kde v horní části zvolte možnost PPTP VPN. Ve Vlastnostech TCP/IP protokolu můžete nastavit adresy DNS serverů, jež vám sdělí váš ISP. Na samotné kartě Sítě ještě nezapomeňte deaktivovat (zrušit zaškrtnutí) u protokolů Klient sítě Microsoft a Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft, neboť to představuje bezpečnostní riziko a tuto funkcionalitu směrem do internetu nepotřebujete. Nyní se můžete vrátit do "připojovacího" dialogu, kde zadáte jako jméno a heslo v obou případech vaše telefonní číslo. Nyní stiskněte tlačítko Připojit a doufejte, že nikde nenastane chyba.

5. Otevření Dashboardu

Proběhne-li "vytočení" VPN linky bez potíží, jste již téměř na internetu. Zbývá aktivace služby na speciální webové stránce, označované jako Dashboard. Po zadání adresy do prohlížeče (např. 172.16.255.4) získáte jednoduchou webovou stránku, kde po kliknutí na ikonu služby v levé části otevřete dialog pro zadání jména a hesla. Tentokrát se již jedná o údaje, jež vám předal váš ISP.


Jak rychle na Internet? – ADSL konečně realitou II.

6. Zprovoznění služby

Po zadání jména a hesla, jež vám předal váš ISP, již nic nestojí v cestě, neboť linka je v provozu.

Tipy, triky a finty

Ačkoliv používání ADSL netrvá v tuzemsku ani 3 měsíce, již se objevila řada potíží a spousta nápadů, jak některé věci "zaonačit". Zde vám nabízím několik zajímavých možností, jak si poradit.

- Automatizujte proces připojování

Samozřejmě největší "otravou" na celém procesu je vytáčení připojení po každém vypnutí a zapnutí počítače. Tato situace, kdy ADSL je implementováno formou VPN tunelu, již inspirovala některé tvůrce aplikací k přípravě nástrojů, jež vše zařídí za vás. Jedním z takových prográmků je ADSL Reconnect z dílny slovenského tvůrce (http:// www.autodsl.com/), který dokáže obstarat navázání VPN spojení i předání údajů na Dashboardu, takže výsledkem jeho činnosti je linka v plném provozu. Podobným softwarem je například ADSLAutoConnect (http://www.slunecnice.cz/product/ADSLAutoConnect/).

- "Tajný" upgrade modemu

Nedlouho po zprovoznění služby se na internetu objevily odkazy na zajímavou stránku, jež popisuje zajímavé řešení. Jeho podstatou je změna konfigurace modemu Alcatel Speed Touch Home, jenž je dodáván s nejlevnější variantou služby pomocí "tajného upgradu" totiž můžete modem rázem proměnit na verzi Pro! Důležité je, že právě tato vyšší varianta podporuje přímé navazování VPN spojení, takže se již nemusíte obtěžovat konfigurací a opakovaným vytáčením na počítači, neboť modem lze ponechat funkční stále.

Postup není zdaleka triviální a namístě je zásadní upozornění: dobře si přečtěte smlouvu od svého ISP, zdali tímto krokem nepřekračujete nějaký smluvní závazek. Dále mám ještě jedno varování pokud změníte původní nastavení modemu a cílová konfigurace nebude funkční, můžete mít dosti potíží, a proto se ujistěte, že víte, co děláte. Pokud jsem vás neodradil, pak zde máte odkaz na originál článku (http://snow.prohosting.com/maltadsl/) a na stránku, jež vám poskytne potřebný kód (http://security. sdsc. edu/ self-help/alcatel/challenge.cgi). Ještě jednou opakuji, že postup je pro pokročilé a vše provádíte na vlastní riziko!

- Používáte firewall či router?

Mnohem elegantnějším a čistším řešením situace s navazování VPN spojení je použití speciálního hardwarového zařízení, jež plní funkci routeru a firewallu. Tato výbava je na trhu v mnoha typech a podpora pro "evropskou" variantu ADSL (jinde ve světe se totiž tento postup prakticky nevyužívá) je téměř vždy jejich součástí bývá označována jako PPTP WAN připojení podle protokolu PPTP, s jehož pomocí je VPN realizována. V brožurce v tomto čísle najdete téměř 20 zařízení, jež jistě vaše nároky splní.

- Tunel v tunelu?

Možná jste již dříve, před zavedením ADSL, používali jiné VPN, např. pro spojení s vaším zaměstnavatelem při práci doma, a napadlo vás, zdali se souběžné využívání těchto privátních sítí nevylučuje. V tomto ohledu pro vás mám dobrou zprávu ničeho se nemusíte obávat, vše bude normálně fungovat. Je pouze potřeba dodržet správné pořadí při navazování spojení: nejdříve VPN linka pro ADSL, posléze aktivace služby na Dashboardu, a nakonec spuštění potřebné VPN linky např. do firmy. Váš počítač vše postupně "zatuneluje" do sebe a komunikace bude probíhat normálně. Máte-li přesto potíže při komunikaci se vzdálenou sítí (přihlášení proběhlo, ale nikam nemůžete), zkuste ve Vlastnostech "firemní" VPN na kartě Sítě Protokol TCP/IP Vlastnosti Upřesnit zrušit zaškrtnutí políčka "Používat výchozí bránu vzdálené sítě". Díky tomu také budete moci komunikovat prostřednictvím VPN s firemní sítí a souběžně prostřednictvím ADSL např. brouzdat na webu.

§§§§§


Squatteři a jak na ně - Žalujeme

Radim Polčák

c03p0329

V minulých dvou dílech našeho seriálu jsme si řekli něco málo o tom, co to je proces uplatnění práva a jak důležité je vědět o příslušných procesních pravidlech, dříve než se pokusíme za pomoci právních nástrojů odradit squattery od jejich jednání, případně hnát je k zodpovědnosti za škody, které svými aktivitami způsobili. Už také víme, že z hlediska použití právních donucovacích prostředků velice záleží na tom, pod jakou doménou první úrovně (zda národní či generickou) je příslušné doménové jméno registrováno.

Zatímco v prostředí pod vládou ústřední doménové autority ICANN je obecným řešením sporu rozhodčí řízení (takzvaná arbitráž), řeší se spory o doménová jména pod doménou .cz formou soudního řízení. To upravuje zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen OSŘ).

Kam s ní?

První otázkou k zodpovězení je, kterému soudu naši žalobu adresovat. Tím, že soustava soudů je v naší zemi jednotná, máme situaci usnadněnu v tom, že nemusíme vybírat mezi různými typy specializovaných soudů. Postačí, pokud budeme vědět, který soud má spor rozhodovat z hlediska instanční příslušnosti. Jak jsme si již v minulých dílech připomínali, budou se spory o doménová jména týkat zejména:

- otázek ochrany jména či obecně dobré pověsti ! 9 odst. 2. písm. a) OSŘ

- ochrany firmy ! 9 odst. 3. písm. n) OSŘ

- ochrany proti nekalému jednání v hospodářské soutěži ! 9 odst. 3. písm. k) OSŘ

- nebo ochrany práv z takzvaných zapsaných označení (například ochranných známek ! 9 odst. 3. písm. o) OSŘ.

Ve všech citovaných typových případech jsou v prvním stupni příslušné k rozhodování krajské soudy (v Praze pak Městský soud).

Co se týče takzvané místní příslušnosti, tu řeší OSŘ zejména v rámci ustanovení ! 84 a ! 85. Platí přitom, že žalobu zasíláme tomu soudu, v jehož obvodu má žalovaný sídlo nebo bydliště. Se zvýšením kvality registrační procedury u CZ.NIC se v poslední době zlepšila i možnost dohledat údaje o tom, kdo příslušné doménové jméno registroval. Pokud se nám ale squattera, respektive údaje o jeho jméně (firmě) či bydlišti (sídle) nepodaří dohledat, nemusíme zoufat jak jsme si již jednou říkali, žalobu lze v takovém případě podat proti samotné doménové autoritě, která se po případně prohraném sporu bude muset na squatterovi hojit sama prostřednictvím takzvaných regresních nároků.

Rubrika

Psaní samotné žaloby nevyžaduje žádné zvláštní formální dovednosti. OSŘ nám v této souvislosti pouze vypočítává, co musí být v žalobě uvedeno (! 42 odst. 4 a ! 79 odst. 1 na tato ustanovení je vzhledem k jejich důležitosti vhodné zvláště upozornit), přitom však ponechává na vůli žalobce, jakou formu a strukturu bude žaloba mít. Platí však určité nepsané formální zvyklosti, přičemž první stranu, nebo alespoň oddíl žaloby by měly tvořit identifikační údaje. Takové části žaloby pak říkáme rubrika.

Do levého horního rohu rubriky píšeme název a adresu soudu, kterému je naše žaloba určena. Pravý horní roh ponecháme volný a na toto místo můžeme buďto nalepit doklad o zaplacení soudního poplatku (kolek, ústřižek složenky...), nebo zde připíšeme, že soudní poplatek uhradíme na výzvu soudu. Do středu žaloby pak vepíšeme údaje o stranách, tedy o žalobci a žalovaném. U žalovaného musí být uvedeno minimálně jeho jméno (firma) a adresa (sídlo), případně další identifikační údaje jako IČO a podobně. Pod údaj o stranách píšeme název (věc) našeho podání, tedy například "Žaloba na převod práv k užívání doménového jména abc.cz." Pod něj pak připojíme údaj o tom, v kolika stejnopisech žalobu k soudu podáváme platí přitom, že počet stejnopisů musí být alespoň takový, aby mohla být žaloba doručena každé ze stran a jedno vyhotovení zůstalo jako součást soudního spisu. Levý horní roh je pak vyhrazen údaji o tom, jaké k žalobě přikládáme přílohy. Těmi jsou zpravidla originály nebo ověřené kopie listinných důkazů, kterých se v žalobě dovoláváme. Pokud předkládáme fotokopie, uvedeme údaj o tom, že originál listiny předložíme na výzvu soudu.

Skutkový stav

V části žaloby, kde soudu líčíme to, co špatného nám squatter udělal, je vhodné postupovat tak, že uvádíme jednotlivá tvrzení a k nim připojujeme návrhy důkazů. Příkladně tedy: "Dne 1. 1. 2002 provedl žalovaný registraci doménového jména abc.cz. Důkaz: výpis z registru CZ.NIC." Je třeba si v této souvislosti uvědomit, že každé skutkové tvrzení musí být podepřeno důkazem, neboť soud kromě důkazů nemá jiné prostředky, jak skutečný stav věci zjistit. Pokud nemáme jiný důkazní prostředek, kterým bychom soudu naše tvrzení dokázali (tedy například listinu, výslech svědka, nebo v případech sporů o doménová jména hojně používaný notářský zápis), navrhujeme takzvaný výslech účastníků, v němž své skutkové tvrzení můžeme podepřít vlastní výpovědí (! 131 odst. 1. OSŘ).

Petit

Jakmile jsme soudu prostřednictvím skutkových tvrzení sdělili, co se nám přihodilo, musíme mu ještě říci, jak chceme, aby v dané věci rozhodnul. To zpravidla učiníme tak, že navrhneme soudu přímo výrok, který bychom rádi viděli v jeho rozhodnutí. Příkladně tedy: Z důvodů výše uvedených navrhuji vydání následujícího rozsudku: "Žalovaný je povinen převést na žalobce práva k užívání doménového jména abc.cz" Pod petit pak je ještě nutné připojit datum a podpis žalobce, a pak už s naším podáním můžeme vesele vyrazit na poštu nebo na podatelnu příslušného soudu.

Pokud budeme psaní žaloby věnovat dostatečnou pozornost a budeme se při něm držet ustanovení zákona, případně kvalifikovaných právních rad, může to znamenat značné urychlení celého soudního procesu. Výzvy k doplnění žalob či odstranění nedostatků totiž způsobují průtahy v řízení, které zbytečně škodí jak stranám, tak i soudům.

§§§§§


Spravujte své finance! – zajímavé adresy na Internetu

Alexandr Růzha

c03p0330

Finance nejsou jen tématem pro pány v drahých oblecích, kteří ze zabývají vydáváním předpovědí o vývoji akciových trhů, předpovědí, jež se velmi často nesplní. finance prolínají životy nás všech a velmi často se dostaneme do situace, kdy potřebujeme poradit, zjistit si informace o určitém finančním nástroji, například stavebním spoření, porovnání podmínek termínovaných účtů u různých bank, či jsme prostě zvědaví, co se ve světě peněz děje a co nás čeká a možná nemine. Informačních zdrojů v této oblasti je spousta, od článků v denním tisku, po mnohastránková díla vycházející z informačních kanceláří ministerstev a jiných institucí. Jedním z nejpřístupnějších jsou buď specializované internetové servery, či sekce internetových denníků speciálně věnované penězům a financím. Nyní se podíváme na nejzajímavější z nich.

Výhodou serveru www.mesec.cz je jednoznačně jeho přehlednost, návštěvník se velice rychle zorientuje a dobrat se informací o hledaném tématu je otázkou jednoho či dvou kliknutí. Široká nabídka zahrnuje formy platebního styku běžné a studentské účty, platební karty a šeky, dále formy spoření, například termínované vklady a depozitní certifikáty, v oblasti půjček spotřebitelské úvěry, kreditní karty, leasing, stavební spoření atd., samozřejmostí je elektronické bankovnictví a to WAP, GSM, phone i home banking. Přehled cenných papírů zahrnuje podílové fondy a on-line brokery, pojištění se zabývá penzijním, cestovním, povinným ručením, životním, úrazovým, havarijním, domácnosti a pojištěním právní ochrany. Účetnictví a s tím spojená sféra komunikace se státními institucemi je velmi svízelná oblast, i toto naštěstí může usnadnit mesec.cz s informacemi o všech typech daní s nejčastějšími otázkami a příklady výpočtů. Nechybí finanční novinky orientované spíše na události bližší běžnému občanovi, než makroekonomické údaje.

Název serveru www.finance.cz jasně vypovídá o obsahu stránek a patří k nejpopulárnějším českým webům v oboru informací o financích. Jak se stává zvykem, snaží se i finance.cz oslovit co nejširší okruh čtenářů, uspokojí tedy jak mladé rodiny, snažící se vyznat v nabídkách jednotlivých stavebních spořitelen, tak finanční odborníky sledující poslední burzovní vývoj. Pro zjednodušení se web rozčleňuje pomocí domén třetího stupně, takže například student.finance.cz shrnuje nabídky studentských slev, brigády, vysokoškolské studium a s ním spojené náklady, nabídky studentských účtů a samozřejmě rady jak úspěšně vkročit do kariéry. Dalších informací o službách využijí všichni, podnikající i nepodnikající úvěry, stavební a důchodové spoření, hypotéky, leasing, daně, nejnovější zprávy z ekonomiky, pomocné kalkulátory, kursy měn, to vše doplněné možností objednat si některé z uvedených služeb v on-line obchodě.

Ekonomické a finanční novinky jsou samozřejmou součástí webu www.penize.cz, podobně i prodej on-line služeb v podobě cestovního a penzijního pojištění, pojištění domácnosti atd. Velmi zajímavá je ovšem část věnovaná vzdělávání, tedy tomu praktickému jde o vodítka ve světě burz, pojištění, spoření, základy investování, obligace a jiné finanční nástroje, to vše doplněné testy k odzkoušení vlastních znalostí. Velice hezká je galerie velkého množství bankovek členěná dle nejrůznějších témat, můžete je i poslat jako elektronickou pohlednici svým kamarádům či známým. Katalog slouží jako vodítko v nabídce služeb českých i některých světových finančních institucí, zvláštní část je věnována podnikům, tj. přehledu a porovnání i speciálnějších produktů, jako jsou faktoring a firemní leasing.

Server fincentrum.idnes.cz (nebo prostě www.fincentrum.cz) se vzhledem ke své příslušnosti ke zpravodajskému webu www.idnes.cz poměrně logicky specializuje zejména na novinky ve financích a světě peněz, a to zejména na vše týkající se bank, spořitelen, pojišťoven a investičního zpravodajství. Krom zpráv se blíže dívá na fungování a tendence finančních a komoditních trhů v tuzemsku i zahraničí, dále na finanční instituce působící na českém trhu, jejich srovnání a srovnání jimi nabízených produktů včetně běžných a termínovaných účtů, elektronického bankovnictví zahrnujícího internet a platební karty, dále samozřejmě stavební spoření a s tím spojené hypoteční a stavební úvěry, kromě nich i spotřební úvěry a leasing. I zprávy z oblasti pojištění jsou roztříděny dle podtypů přehled nabídek, pojištění zdravotní, domu a domácnosti, povinné ručení, pojištění cestovní a pro podnikatele. Samozřejmostí jsou interaktivní rádci a kalkulátory, nakonec vše doplňují odkazy na sesterské servery, mezi nimi je nejbližší tématu financí dane.idnes.cz.

dane.idnes.cz jsou velmi podobné fincentru, tj. základem jsou opět zprávy a novinky z oboru daní a příbuzných oblastí. Články a komentáře se týkají zejména daně z příjmu, DPH, správy daní, obchodního zákoníku, pracovního práva a práva sociálního zabezpečení, a samozřejmě metodiky účetnictví. Odborná sekce zahrnuje nemocenské a důchodové pojištění, judikáty a vybrané zákony, zákon o účetnictví a související předpisy, a samosebou daňový kalendář. Mezi pomůcky patří již tradičně kalkulátory, odkazy na související stránky, smluvní vzory, kursy měn, možnost prověřit si své znalosti a poradna.

www.finweb.cz je společným finančním projektem ihned.cz a Hospodářských novin. Samozřejmě přináší novinky a to z oblasti mikroi makroekonomie, jednotlivé sekce potom uspokojí jak odborníky, tak zejména laiky se zájmem o určitý finanční produkt či službu. Finanční sekce se dívá na investiční příležitosti, konkrétně akcie, podílové fondy, měny, komodity a zajištěné fondy, k tomu přidává profily jednotlivých obchodníků, asset management a přehled aukcí. Dobře vypracovány jsou přehledy bank a nabídka jejich služeb, tj. klasická paleta od studentských účtů až po stavební spoření a penzijní připojištění. Důraz je kladen na financování bydlení, hypoteční úvěry a stavební spoření, potom úvěry, leasing, kreditní karty, různé druhy pojištění. Službám pro podniky se věnuje část specifikující odlišnosti podnikových běžných účtů, podnikatelských úvěrů, leasing a obchod s pohledávkami. Kalkulačky čítají výpočet čisté mzdy, životního minima, důchodu, rychlosti spoření a dědické daně. On-line služby zahrnují poradnu a on-line prodej některých produktů, např. pojištění.

www.fin.cz je projektem AliaWebu, který hned na první pohled zaujme spoustou finančních zpráv a grafů, a v tomto duchu se nese celý obsah serveru orientovaného zejména na oblast investování, ale zabírajícího i informace užitečné pro běžného občana. Informační nabídka sestává z kursu měn, úrokových sazeb, jejich přehledu a srovnání, návodu a informací, kam nejlépe uložit volné peníze. Dále jsou zde běžné účty, to znamená popis běžných účtů nabízených bankami a jejich vzájemné porovnání, není tedy problém dostat se k informaci, kde bude účet nejméně drahý, kde bude nejlevnější kontokorent či jaké jsou podmínky užívání platebních karet spojených s účty. Stavební spoření je další popisovanou oblastí a podobně jako předchozí zahrnuje porovnání spoření u finančních ústavů, s nimi spojené stavební úvěry, podrobnosti o uzavírání smluv a na co si dát pozor. Detailně jsou zpracovány údaje o podílových fondech, včetně grafů, návodů, rad a informací, hypotéky, povinné ručení. Údaje o firmách čerpají z údajů obsažených na www.ariadna.cz, kterýžto systém je placený. Fin.cz zároveň poskytuje platformu pro obchodování s pohledávkami podniků, párování, započítávání. Dále názory a ankety, tj. specializované diskusní fórum, své čtenáře si jistě najde i velice dobře provedená sekce věnovaná daním a jejich správě ta má tu výhodu, že hledaná informace je rychle k dispozici, nevýhodou je celkový úhrn informací, často v nezpracované formě v podobě zákonů ke stažení.

Akciím z www.fin.cz je věnován samostatný projekt s adresou www.akcie.cz a nutno říci, že v množství informací dosahuje skutečně světové úrovně, opět s těmi nejpodstatnějšími informacemi ovlivňujícími pohyby na akciových i komoditních trzích, stav obchodování s akciemi, dluhopisy, podílovými fondy a speciálními finančními nástroji.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – květnová nabídka

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0331

Stoupající obliba véčkových telefonů v Evropě se odráží i v našem přehledu. Poprvé v něm převážily tyto přístroje nad klasickými telefony. Seznámíme vás s malým a velmi atraktivním Samsungem, barvami hýřícím Panasonicem a s jedním outdoorovým modelem od finské Nokie.

Samsung A800

Jednoznačným stylovým favoritem první poloviny tohoto roku se asi stane nejnovější model společnosti Samsung. Přístroj s označením A800 rozhodně technologicky nemůže konkurovat vyspělejším modelům S100 a V200 a postrádá i barevný displej, který se stává výsadou nových telefonů, avšak může se pochlubit velmi malými rozměry a minimální hmotností. Má, stejně jako všechna novější véčka, dva displeje, přičemž horní je podstatně větší a přehlednější, než tomu je u konkurence. Vnitřní displej má rozlišení 128 x 128 obr. bodů, je schopen zobrazit čtyři odstíny šedi, a díky světlemodrému podsvícení působí velmi příjemným dojmem. Samsung A800 se ovládá pomocí čtyřsměrné kolébky a dvou kontextových tlačítek, která díky tvaru a velikosti nejdou stisknout tak snadno, jako zbytek klávesnice.

Funkční výbavou telefon pravděpodobně nikoho příliš nepřekvapí. Nabízí totiž pouze vícepoložkový telefonní seznam, SMS zprávy s českou T9 a délkou až 1 920 znaků, kalendář a úkoly a hlasové povely a vytáčení. Telefon bohužel nepodporuje rychlá data, a tak WAP běhá pouze přes CSD spojení. Silnou stránkou Samsungu A800 je ale rozhodně paměť. Přístroj totiž dokáže v adresáři uchovat až 2 000 kontaktů a paměť na SMS má kapacitu 200 zpráv.

Nokia 5100

Nejnovější mobilní přístroj od finské Nokie nese označení 5100, a od ostatních modelů představených v tomto roce se notně odlišuje. Patří do kategorie odolných telefonů a jeho elektronická část je ukryta do plastovo-gumového krytu s membránami, které zabraňují průniku vlhkosti a prachu. Displej telefonu dokáže při rozlišení 128 x 128 obrázkových bodů zobrazit 4 096 barev. Ovládání je shodné jako u modelů 7210, 6610 a 6100, jen s tím rozdílem, že klávesy jdou hůře mačkat. Telefon bych tedy nedoporučil uživatelům, kteří často píší zprávy.

Co se týče funkcí, nabízí telefon téměř vše, co by se běžnému uživateli mohlo hodit. Interní paměť na kontakty s kapacitou 300 položek, SMS a MMS zprávy, organizér, budík, IrDA port a rychlá data GPRS. Stejně jako některé předchozí Nokie, nabízí 5100 i integrované rádio, teploměr a hlukoměr. Tyto dvě funkce sice přesností nemohou sloužit k laboratorním pokusům, ale jejich přítomnost může někomu přijít vhod. Zajímavou novinkou v oblasti mobilních telefonů je integrovaná svítilna s velmi jasným bílým světlem. Jako plus hodnotím i možnost zmenšit velikost fontu při psaní SMS. Na displej se pak vejde až 8 řádků textu, tedy celá jedna zpráva.

Panasonic GD87

První véčko Panasonicu, které se k nám dostává před polovinou tohoto roku pod označením GD87, je v mnoha ohledech výjimečné. Nejenže disponuje nejkvalitnějším displejem na trhu (spolu se Samsungem SGH-S100), ale je to též spolu s Sharpem GX-13, který nabízí pouze Eurotel a Samsungem SGH-V200 jeden z mála telefonů této kategorie s integrovaným fotoaparátem.

Fotografie v rozlišení pouhých 132 x 176 obrazových bodů nejsou nejkvalitnější, proto ani nemá cenu posílat je na počítač. Pro účely zábavy, MMS a vytvoření tapety displeje však bohatě stačí. Panasonic GD87 má dvojici displejů, přičemž vnější je monochromatický a jednořádkový, a interní má při rozlišení 132 x 176 pixelů schopnost zobrazit až 65 000 barev.

Po stránce funkcí je telefon zaměřen kamsi těsně na rozhraní stylové a manažerské třídy. Má vícepoložkový adresář s kapacitou 200 záznamů, podporuje veškeré zprávy včetně MMS a elektronické pošty, nechybí mu ani diář a rychlá data GPRS. Na druhou stranu postrádá klasické profily a má poněkud nelogicky uspořádané položky v menu. Jeho distribuce by měla být plně v režii distributorů a se samostatným prodejem se prozatím nepočítá.

Alcatel OT525

Nástupce stylových telefonů OT511 a OT512 se od svých předchůdců příliš neliší, nabízí navíc pouze výměnné kryty, rychlá data pro WAP a o poznání vyšší rychlost pohybu v menu.

Alcatel OT715

Velmi nezvykle vypadající Alcatel OT715 nabízí GPRS, IrDA port a sériovou kolébku v základní výbavě. Má rozměrný, ale bohužel pouze monochromatický displej, a jeho cena je více než atraktivní.

Motorola T720i

Upravená verze prvního barevného véčka od Motoroly se může pochlubit především podporou MMS zpráv a přídavným fotoaprátem, má však menší paměť a postrádá mailového klienta.

Nokia 3510i

Inovovaná verze low-endového modelu 3510 nabízí krom standardních funkcí i barevný displej se schopností zobrazit až 4 096 barev, plnohodnotnou podporu MMS zpráv a Javu.

Nokia 6100

Nejvydařenějším produktem z trojlístku nových telefonů Nokia je asi tento střídmý model s elegantním designem, barevným displejem a všemi manažerskými funkcemi vyjma Bluetoothu.

Philips Fisio 825

Za velmi nízkou cenu nabízí tento mobilní telefon krom barevného displeje a podpory MMS zpráv také manažerské funkce včetně e-mailového klienta, GPRS, Bluetooth a kalendáře.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od firmy Siemens potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sony Ericsson P800

Rozměry nevelký, ale funkcemi doslova gigant. Tak by se dal charakterizovat nový mobilní telefon Sony Ericsson P800 s velkým barevným otykovým displejem a doslova nekonečnými možnostmi.

Sony Ericsson T300

Na první pohled placatý telefon skrývá ve svých útrobách velmi zajímavé funkce, včetně podpory rychlých dat GPRS a HSCSD, a rovněž multimediálních zpráv MMS. Užitečný je i IrDA port a mailový klient.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Notebooky s Centrinem – notebooky s novým procesorem I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0299

Těsně  po uvedení nové mobilní platfor-my Centrino jsme se rozhodli  aktuálně zařadit test notebooků dostupných na našem trhu, které  jsou vybaveny buď kompletně podle specifikací Centrino, nebo  alespoň obsahují nový mobilní procesor Intel Pentium M. Jsme  přesvědčeni, že právě Pentium M či kompletní Centrino se během  několika měsíců stane na našem trhu stejně samozřejmým srdcem  notebooků, jako je v současné době oblíbené mobilní Pentium 4.

Co  přináší Centrino?

Přestože je tak Centrino prezentováno, není  samo o sobě v oblasti přenosných počítačů revolucí. Jeho přínos  pro uživatele je ale v mnoha směrech velmi významný a do jisté  míry pomáhá měnit tradiční způsoby, kterými byly notebooky používány.  Především jde o výrazně sníženou spotřebu jak samotného CPU,  tak i čipové sady a dalších základních komponent přenosného počítače,  jež má ve svém důsledku na svědomí prodloužení doby, po kterou  je notebook schopen pracovat z akumulátorů. Snížená spotřeba  zároveň umožňuje konstruovat lehčí a tenčí notebooky se slabšími  články, a to je dobrá zpráva především pro uživatele, kteří požadují  co nejlehčího mobilního společníka.

Samotný procesor Pentium  M, jenž je hlavní součástí mobilní platformy Centrino, není pouze  úsporný, ale je také velmi výkonný. Vývojářům Intelu se podařilo  důslednou optimalizací a citelnými zásahy do vnitřní architektury  čipu dosáhnout výkonu obdobného, jaký má mnohem výše taktované  Pentium 4. To samozřejmě přináší další výhodnou vlastnost, kterou  je nízký tepelný výkon. V praxi je tato vlastnost dobře vidět  na konstrukci chladicích komponent, jež jsou už nedílnou součástí  všech moderních strojů. Notebooky s Centrinem mohou být tedy  tenčí a lehčí také proto, že méně vnitřního prostoru je použito  pro odvádění tepla produkovaného procesorem a čipovou sadou.

Součástí  Centrina je vyjma samotného procesoru Intel Pentium M a čipové  sady Intel 855 také bezdrátová karta Intel Pro Wireless. Někteří  výrobci nabízejí notebooky koncepčně odpovídající Centrinu, avšak  vybavené odlišnou bezdrátovou kartou. Důvodem k tomuto kroku  není ani tak nedůvěra k nabídce Intelu, ale prostý fakt, že standardní  řešení Centrino obsahuje podporu jen pro bezdrátové sítě IEEE  802.11b (WiFi), případně 802.11a. Dnes už je ale ve stadiu blízkém  finalizaci také nový standard 802.11g, jehož výhodou je především  zvýšení teoretické přenosové rychlosti dat z 11 Mb/s běžných  u 802.11b na 54 Mb/s, což už se pomalu blíží přenosům dosahovaným  na běžné metalické síťové struktuře (100 Mb/s).

Do našeho testu  jsme zařadili také stroje, které z výše zmíněných důvodů formálně  nesplňují podmínky k užívání označení Centrino, ale ve skutečnosti  jsou plně srovnatelnými produkty. Jednak je možné místo firemní  bezdrátové karty často objednat i s originální WiFi kartou Intel,  a pak také svou funkčností i koncepcí jsou prakticky k nerozeznání  od Centrino notebooků.

Vybíráme notebook s Centrinem

Podle  jakých parametrů posuzovat a jak si vybrat ten správný notebook  platformy Centrino? Jako první fakt si musíme uvědomit to, že  notebooky s Centrinem (či zkráceně jen Pentiem M) jsou obecně  dražší než jiné stroje. Proto je nutné, aby pro nás byla některá  z vlastností, jež Centrino přináší, natolik důležitá, aby to  mohlo obhájit vyšší investici. Hrubý výpočetní výkon to rozhodně  není. Ačkoliv centrinové notebooky nejsou rozhodně žádné slabé  stroje, lze koupit například přenosné počítače s desktopovými  procesory Pentium 4, jejichž výkon je díky vysoké frekvenci ještě  vyšší, než kolik dnes vymáčkněte z nejsilnějšího Centrina.

První  oblastí, kde Centrino boduje na plné čáře, jsou určitě fyzické  rozměry a hmotnost. Centrinové notebooky mohou být menší a tenčí,  a přesto velmi výkonné, což ještě nedávno téměř nebylo možné  skloubit dohromady. Velmi zajímavou variantou jsou tedy stroje,  které mají už téměř zapomenutou úhlopříčku displeje 14,1" (od  níž se zájem trhu začal pomalu přesouvat k "patnáctkám") a hmotnost  mezi 2-2,5 kg. Tento segment "Thin & Light", tedy tenkých, lehkých  a dodejme navíc i výkonných notebooků, se vlivem Centrina začíná  znatelně rozvíjet a není bez zajímavosti, že také analytici mu  předpovídají stálý růst.

Druhým přínosem je dlouhá doba práce  z akumulátorů. Ta se dá vyložit dvěma způsoby buď je při zachování  objemu akumulátorů možné pracovat výrazně déle, nebo lze vyrobit  notebook s extrémně malým a lehkým akumulátorem, který bude možné  používat stejně dlouho, jako současné stroje, ale přitom může  být až o několik stovek gramů lehčí. Oba dva přístupy lze také  kombinovat, takže výsledkem může být i notebook, který vydrží  déle, než bylo dříve zvykem, a přitom bude současně i lehčí.  Někteří výrobci dokonce poskytují zákazníkům možnosti koupit  stroj s lehčím či více kapacitním akumulátorem. A aby těch možností  nebylo málo, existuje také významná skupina výrobců, jejichž  produkty lze vybavit dodatečnou baterií, uloženou do prostoru  CD/DVD mechaniky. Sice v tomto případě naroste hmotnost, ale  reálně se lze dostat až na 8 hodin provozu, což je exkluzivní  výsledek.

Další výbava notebooku by měla odpovídat jeho pořizovací  ceně a výhledu doby, po kterou bude sloužit. Kvůli tomu, že notebooky  s Centrinem patří spíš do střední až vyšší cenové kategorie,  je pochopitelné, že v jejich vybavení by neměla scházet buď CD-RW,  nebo dokonce kombinovaná DVD/CD-RW jednotka. S disketovou mechanikou  je to složitější, v současné době už není prakticky žádný tlak  na její používání a velmi účinně ji lze nahradit USB flash disky,  které opět citelně snížily svou cenu. Navíc se přítomnost disketové  mechaniky vždy nepříjemně odrazí na rozměrech a hmotnosti celého  stroje. Pro uživatele, kteří chtějí disketu používat pouze občas,  je zde také možnost koupit si externí mechaniku, jež bývá k mání  i za cenu nižší než 2 000 Kč a k jejímuž připojení je opět využíván  port USB.

Právě množství USB portů a dalších možností pro rozšiřitelnost  notebooku je otázkou velmi spornou. Na jednu stranu lze najít  profesionály, kteří si libují v neustálém dovybavování svého  stroje a i trojice či čtveřice USB rozhraní je jim málo, avšak  drtivou většinu uživatelů tyto problémy netrápí. Nejčastěji si  k notebooku připojí pouze myš či externí klávesnici. Zvláště  je tento trend patrný u moderních a silně vybavených strojů,  které všechny potřebné komponenty již obsahují, takže v podstatě  ani není kam dále výbavu rozšiřovat. Navíc právě notebooky s  Centrinem vyřešily poslední aktuální problém, tedy jak připojit  kartu pro bezdrátové sítě. Centrino ji pochopitelně má už vestavěnou.  Snad jen infraport nebo rozhraní Bluetooth může být pro budoucnost  výzvou, ale je otázkou, jaké procento uživatelů notebooků má  telefon či PDA s těmito možnostmi spojení a je ochotno je využívat.

Na  dalších stránkách se setkáte s první v8rkou notebooků s Centrinem  či Pentiem M, které jsou dostupné na našem trhu. Dobudoucna bude  samozřejmě prodávaných modelů přibývat, ale i tak je to pouhých  několik týdnů po oficiálním ohlášení produktu Centrino na celosvětovém  trhu velmi dobrý výsledek. Hezké čtení!

Acer TravelMate 800LCi

Dlouhodobý  lídr našeho trhu byl prakticky prvním výrobcem, který měl k dispozici  nové modely postavené na platformě Centrino. Notebooky TravelMate  řady 800 jsou zástupcem tenkých, ale rozměrnějších modelů, jejichž  půdorys je definován především prostorem pro použitý 15", a případně  i větší displej. V tomto kontextu působí poněkud zvláštně klávesnice,  která má šířku o několik centimetrů užší než tělo notebooku,  a zbytečně tak nevyužívá poměrně velký prostor spodní části počítače.  Pod ní je samozřejmě touchpad se čtyřsměrným ovladačem a vrchní  stranu pak lemuje čtveřice programovatelných tlačítek. Hned první  z nich je určeno pro rychlý přístup k elektronické poště a zajímavostí  je určitě to, že s pomocí příslušného softwaru se symbol obálky  může rozsvítit, signalizujíc tak příchod nové pošty. Z levé strany  najdeme příjemnou čtveřici portů USB 2.0, které jsou od sebe  více vzdálené, než je běžné. Takovéto řešení je vhodné především  proto, že umožňuje snadno používat i méně standardní a o něco  tlustší flash disky. Vedle USB portů je konektor IEEE 1394 Firewire  a na zadní straně notebooku pak nalezneme paralelní konektor,  VGA výstup a nezbytnou dvojici modemového a síťového rozhraní.  Ta je ostatně přítomna i ve všech zbylých testovaných produktech.  Při testech nás zaujalo softwarové vybavení, hbitý a snadný System  Recovery a také velmi dobrá výdrž na akumulátory, která přesáhla  5 hodin čistého času.

Cena vč. DPH: 73 188 Kč

Acer TravelMate 803LCi

Společnost  Acer nabízí na našem trhu také druhý model TravelMate 803LCi,  který se liší od předchozího testovaného typu pouze vyšším kmitočtem  procesoru; TM 803LCi disponuje frekvencí 1,6 GHz. Modely TravelMate  800 a 803 v našem testu představují vhodnou platformu pro porovnání  spotřeby strojů s odlišně taktovanými procesory Pentium M. Z  výsledků v tabulce je ale patrné, že časy výdrže se u obou modelů  Acer prakticky neliší, což je způsobeno faktem, že Pentium M  1,3 GHz i Pentium M 1,6 GHz pracují v úsporném režimu shodně  na frekvenci 600 MHz. Když budete tedy uvažovat o různých modelech  Centrina, nemusíte se u těch výše taktovaných nijak obávat o  spotřebu. Dalšími detaily, pochopitelně vyjma ceny, se oba stroje  neliší, takže i TravelMate 803LCi je nabízen v konfigurace se  solidními 512 MB operační paměti a 40GB diskem. Opět nechybí  ani čtveřice USB portů a jeden FireWire konektor a celek uzavírá  čtečka na čipové karty pod slotem pro PC karty. Je samozřejmé,  že podstatná odlišnost bude i v podaném výkonu, kdy se 1,6GHz  model umístil mezi naprostou špičkou tohoto testu. Opět je třeba  zdůraznit velmi dobré provedení dodaného softwaru a snadnou reinstalaci  systému procesem System Recovery, při které dojde ke správnému  zavedení všech nezbytných ovladačů. I přes vysoký výkon je ale  otázkou, zda za silnější model zaplatit o celých 24 tisíc korun  více, než na kolik přijde typ s 1,3GHz procesorem.

Cena vč. DPH: 97 588 Kč

Asus  M3700N

Tchajwanský Asus zareagoval na nástup Centrina velmi  hbitě a záhy předvedl hned několik nových modelů. My jsme otestovali  "Thin & Light" model M3700N jehož designu dominují světlejší  pastelové odstíny. Vybaven je velmi dobře, tedy 1,6GHz Pentiem  M a 512 MB operační paměti DDR. Celkový výkon tohoto stroje je  o něco nižší než u konkurence, což je dáno jak samotnou konstrukcí,  tak zřejmě i použitým grafickým čipem. Místo v této třídě běžného  diskrétního čipu jde o modul, který je součástí čipové sady Intel  855GM a využívá tedy i část ze systémové paměti notebooku. Klávesnice  je z horní strany lemována trojicí programovatelných tlačítek  a jednou speciální klávesou, určenou k vypnutí touchpadu proti  nechtěnému stisku. Ten je mimochodem vybaven dvěma standardními  tlačítky a dvousměrným ovladačem pro pohyb v seznamech či na  internetu. Za pozornost stojí také kontrolka signalizující příchozí  e-mail, která je spolu s dalšími modře zbarvenými signálkami  umístěna opět nad klávesnicí. Z portů viditelných z vnější strany  jsou snadno přístupné 2 USB konektory a FireWire rozhraní. Pod  krytkou na zadní straně základny lze objevit ještě další 2 USB  porty a také VGA výstup a paralelní rozhraní. Asus M3700N představuje  nejen prakticky nejlevnější z výkonných centrinových strojů,  jenž byly přítomny v našem testu, ale mimo zmíněné výbavy uživatele  jistě zaujme také svým kvalitním displejem s vysokým rozlišením.

Cena vč. DPH: 87 828 Kč

Dell  Latitude D600

Zcela novou řadu Latitude D připravila u příležitosti  uvedení Centrina společnost Dell. Jako první se do našeho testu  přihlásil model D600, který svou koncepcí představuje klasický  výkonný "Thin & Light" stroj s pohotovostní hmotností pod 2,5  kg, již lze ještě snížit až na 2,12 kg s využitím "travel modulu"  místo optické mechaniky. Tou je zde pochopitelně DVD/CD-RW, a  to i přesto, že v nabídce Dellu jsou jednotlivé upgrady proti  základní konfiguraci s DVD jednotkou a 128 MB paměti velmi citelně  zpoplatněny. Výsledných 256 MB tedy vyjde téměř o 4 tisíce dráže  než standardní paměťová kapacita. Už delší dobu poněkud chřadnoucí  vzhled svých notebooků Dell u řady Latitude D výrazně inovoval,  takže máme co činit s velmi pěkným strojem, kterému nechybí řada  zajímavých detailů. Milovníky "staré školy" potěší mimo standardního  touchpadu také instalovaný trackpoint s dvojicí samostatných  tlačítek. Nás zastánce navigační plošky pak může potěšit, že  ovládací tyčka je softwarově vypínatelná. Skvělý je rozhodně  displej a grafika produkovaná adaptérem Mobility Radeon 9000  od ATI. Rozlišení 1 400 x 1 050 bodů je sice na 14" displej poněkud  mnoho, ale při zvětšení písma i zobrazení dostanou vestavěná  Windows XP Professional neuvěřitelně detailní podání. I přes  slabší výdrž akumulátorů je to vynikající stroj, který nabízí  například tříletou záruku s pojištěním proti náhodnému poškození.

Cena vč. DPH: 98 454 Kč

Dell  Latitude D500

Druhý testovaný model pocházející od Dellu, je  levnější odnoží předchozího notebooku Latitude D600. Jednodušší,  než popisovat jeho vlastnosti, je vyjmenovat body, ve kterých  se od svého vzoru liší. Hlavním rozdílem je použití slabšího,  tedy jen 1,3GHz Pentia M, které v tomto případě znatelně ovlivňuje  celkový výkon stroje. Bohužel, jeho vlivem vychází Latitude D500  v našem testu jako jeden z nejslabších produktů. Další velkou  změnou je displej s rozlišením 1 024 x 768 bodů (XGA), ale v  tomto případě musíme Dell pochválit na 14,1" LCD zobrazovači  je to nejlepší řešení s širokou programovou kompatibilitou. Místo  diskrétního grafického čipu je využit potenciál intelovského  čipsetu 855GM, což má samozřejmě podstatný vliv na výkon ve hrách  a jiných aplikacích. Zajímavou odlišností, kterou si ale zákazník  u Dellu může nakonfigurovat podle svého přání, je bezdrátová  síťová karta. V testovaném modelu D500 je standardní Intel PRO/Wireless  2100. Rozdíly jsou patrné i zvnějšku, chybí zejména trackpoint,  takže kurzor je možné ovládat pouze touchpadem, a zmizela také  čtečka čipových karet, která byla původně umístěna hned pod slotem  pro PC karty. V každém případě je ale škoda, že byl změněn také  materiál určený pro ochranu zadní strany displeje, a tak místo  Dell TriMetal Chasis, která obklopuje útroby dvou vyšších typů,  má Latitude D500 kryty pouze z tvrzeného ABS plastu.

Cena vč. DPH: 57 340 Kč


Notebooky s Centrinem – notebooky s novým procesorem II.

Dell  Latitude D800

Specializovaný Latitude D800, také od Dellu, je  určen zejména pro uživatele, kteří intenzivně pracují s videem.  Nejenže má mezi rozšiřujícími konektory přidán navíc jeden konektor  IEEE-1394 pro připojení digitální kamery, ale zejména grafika  nVidia GeForce 4 Go pohání 15,4" displej s rozlišením WUXGA+.  Za touto tajemnou zkratkou se skrývá bodový rozměr 1 920 x 1  200, což je jak mezi notebo-oky v tomto testu, tak i všeobecně  na trhu unikátní řešení. Stejně jako u modelu Latitude D600 je  pro správný požitek nutné nastavit větší písmo i zvětšení obrazu  jako celku, což některé programy nedobře nesou, ale pak je obraz  doslova brilantní. Pozitivním zjištěním je určitě to, že se větší  úhlopříčka displeje a s tím spojená i vyšší spotřeba příliš neprojevily  na celkové výdrži akumulátorů, která je proti modelu D600 jen  o 10 minut kratší. Svůj díl na tom jistě má i větší baterie,  takže hmotnost stroje se s velkým displejem vyhoupla na 3,4 kg.  D800 je tedy pěkným příkladem, jak lze také využít výkon Centrina  ke konstrukci specializovaného notebooku. Zákazníky pak čeká  i tříletá záruka s pojištěním proti náhodnému poškození. Zajímavostí  je určitě bezdrátová komponenta, která není z dílny Intelu, ale  samotného Dellu a přináší navíc podporu doposud neschváleného  standardu IEEE 802.11g s rychlostí až 54 Mb/s. Jak Latitude D600,  tak ani D800 proto v této konfiguraci nelze nazývat plnokrevným  Centrino notebookem.

Cena vč. DPH: 127 734 Kč

IBM ThinkPad R40

Společnost IBM  zatím nepřinesla zcela novou řadu notebooku pro platformu Centrino,  a místo toho jen rozšířila stávající nabídku v řadách R a T.  Výhodou tohoto řešení je především situace, kdy uživatelé obeznámení  s jednotlivými produktovými liniemi mohou dobře oba modely odlišit  a správně si je zařadit. Typ R40 je zástupcem té ekonomické řady,  určené pro běžné uživatele, hledající standardní, ale přesto  něčím výjimečný stroj. Také IBM už postupně přešlo na duální  ovládání, takže k pohybu kurzoru je u R40 možné využít buď touchpad,  nebo trackpoint, dohromady nazývané IBM UltraNav. Klávesnice  je provedena, jako už u IBM tradičně, na velmi vysoké úrovni  a řada funkcí přístupných po použití funkčního předřadníku ulehčuje  některé postupy, jako jsou rychlý suspend či přepnutí mezi jednotlivými  typy obrazových výstupů. V testech jsme byli doslova zaskočeni  famózní výdrží při práci z akumulátorů, které dovolily pohánět  stroj více než 6 a půl hodiny, což je hodnota, která ještě před  dvěma roky byla doslova z říše snů. Dnes je to realita, která  je mimo ThinkPad R40 údajně dostupná i v dalších modelech IBM  na platformě Centrino. Přestože je řada R koncipována jako entry-level,  nechybí Thinkpadu R40 standardní dvojice síťového a modemového  rozhraní, S-Video výstup a nezbytná dvojice USB portů. Těch by  popravdě mohlo být o něco více. Bonbónkem pro zákazníky IBM je  například i lampička vestavěná do horní hrany víka obrazovky.

Cena vč. DPH: 76 128 Kč

Mironet  9400

S "tichým" notebookem značky Mironet se setkáváme v našich  testech poprvé, a rozhodně to není setkání nepříjemné. Stroji  vévodí 15" displej s rozlišením SXGA+ (1 400 x 1 050), o jehož  obraz se stará grafický akcelerátor ATI Mobility Radeon 9000.  Notebook má plastovou bázi, avšak některé jeho části, zejména  zadní kryt displeje, jsou vyrobeny z hořčíkové slitiny, která  zajišťuje vyšší odolnost a zejména chrání citlivý zobrazovač.  Malým zklamáním je v tomto kontextu klávesnice, která sice má  znatelně oddělené například šipkové klávesy, ale použití tmavého  a průsvitného plastu jako designového prvku celému vzhledu nepřidá.  Nad ní jsou umístěny dvě programovatelné klávesy a standardní  vypínač, na ploše před ní pak touchpad s dvojicí tlačítek. Na  levé straně notebooku jsou umístěny zvukové výstupy, vedle nichž  se nachází hardwarové ovládání WiFi, vedle kterého je umístěna  dvojice slotů, z nichž jeden je určen pro PC karty typu I či  II a druhý pak funguje jako čtečka SD/MMC karet. Na zadní hraně  notebooku zbyl z "historických" portů pouze paralelní, vedle  nějž se nachází VGA výstup na externí monitor. Nechybí ani TV-Out  výstup a nezbytná dvojice modemového a síťového rozhraní. Celkově  je určitě Mironet 9400 zajímavý notebook a ukazuje, jak se dají  v českých podmínkách skládat přenosné počítače. Také cena celé  sestavy je poměrně dobrá, zvlášť s přihlédnutím k pěknému displeji.

Cena vč. DPH: 64 599 Kč

Toshiba  Tecra S1-12E

Na CeBITu poutaly pozornost na stánku To-shiby  především ultralehká Portégé R100, a pak také řady Tecra M a  Tecra S. A právě model Tecra S1-12E jsme měli možnost otestovat.  Vnější vzhled je tradičně v designu Toshiba, tedy kombinace černého  plastu s kovově lesklými doplňky. Zadní strana displeje je chráněna  speciálním víkem, ale možná by mohla být o něco pevnější. Samotný  displej je 15" s rozlišením 1 024 x 768 bodů, což už je poněkud  málo. Jeho obraz je však velmi příjemný a podsvícení lze dostatečně  regulovat. Ve výkonových testech jsme byli příjemně překvapeni,  neboť i přes "pouhých" 256 MB paměti dosáhl počítač vynikajících  výsledků. Také Tecra řady S1 je ovladatelná jak prostřednictvím  trackpointu, tak i touchpadu. S pomocí softwaru a ovladačů je  zajištěno také rolování po dokumentech a případně i řada dalších  funkcí. Samotný software, který Toshiba přidává ke svým strojů,  si určitě zaslouží zmínku. Jde totiž o to nejlepší, co je dnes  možné na českém trhu získat, neboť s jeho pomocí lze jak velmi  snadno notebook konfigurovat po systémové stránce, tak přispívá  třeba i k účinnému rozlišení, zda je výhodné pracovat dlouho  z baterií, nebo uživateli poskytnout co nejvyšší výkon. Právě  vysoký výkon, kombinovaný s velmi dlouhou výdrží při práci z  akumulátorů, a zmíněná skvělá softwarová výbava nás přesvědčily,  abychom notebooku Toshiba Tecra S1-12E udělili ocenění PC WORLD  TOP PRODUKT.

Cena  vč. DPH: 109 678 Kč

§§§§§


Hudba do kapes i kapsiček – test MP3 přehrávačů I.

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0302

Náš časopis často píše o tom, jak nové technologie vytlačují ty starší. Technologická koexistence na poli přenosných audio-přehrávačů je však poněkud kuriozní. Zatímco výrobci produkují stále menší a lehčí discmany, schopné přečíst i vypalovaná CD média, téměř čtvrt století starý kazetový walkman stále patří mezi nejprodávanější artikl. Role MP3 přehrávačů, které při své revolučnosti stále doplácejí na špatné jméno formátu MP3, tedy není záviděníhodná. Zmíněný formát je stále považován spíše za jakési synonymum hudebního pirátství, což notně podporují i nahrávací společnosti a účastníci showbyznysu.

I přes jejich vehementní snahu však formát MP3 stále nabírá na popularitě a již delší dobu se snaží prosadit i na poli přenosných přehrávačů, kde se stává konkurencí zastaralých walkmanů a přeci jen poněkud rozměrných discmanů. Hlavní předností MP3 přehrávačů je fakt, že velmi malé přístroje dokáží pojmout neuvěřitelně velké množství hudebních skladeb. Na trhu jsou k mání čtyři základní kategorie, které se od sebe odlišují především v tom, zda MP3 soubory přehrávají z interní paměti, různých typů výměnných paměťových karet, z CD nebo z integrovaného pevného disku. Bohužel nabídka u nás výrazně zaostává za západními trhy, a na výběr tak máme z menšího množství značek. Kromě renomovaných výrobců, jako jsou např. Panasonic či Philips, lze u nás sehnat i zástupce méně známých firem. Ty za často výrazně nižší cenu nabízejí nečekaně dobrou kvalitu a nějaké ty funkce navíc.

Přehrávače s vestavěnou pamětí

Díky absenci pohyblivých částí, náchylných k různým poškozením při neopatrném zacházení, jsou MP3 přehrávače s vestavěnou pamětí ideální pro používání při sportovních aktivitách. Jejich malé rozměry a nízká hmotnost umožňují pohodlné umístění i do těch nejmenších kapes či snadné zavěšení na krk. Některá zařízení mají navíc i integrované rádio nebo mohou sloužit jako diktafon či výměnný disk pro přenos důležitých dat mezi dvěma počítači. Výdrž baterií, zpravidla monočlánků typu AA či AAA, odpovídá průměrně 15 až 20 hodinám.

Cenová hladina, v níž se tyto přístroje pohybují, je poměrně nízká, avšak před koupí je nutné si uvědomit několik věcí. Tou první a nejdůležitější je fakt, že jakýkoliv upgrade přehrávače (vyjma firmwaru) je jednoduše nemožný. Na mysli máme především rozšíření paměti. Nejběžnější kapacita současných přehrávačů je 128 MB, což stačí pro uskladnění dvou až tří kompletních alb v kvalitě 128 Kb/s. Ceny pamětí ale mohou klesnout a za rok může být standardem 256 nebo dokonce 512 MB. Tehdy by vám nezbývalo nic jiného, než koupit nový přehrávač. Jistou alternativu představují modely se slotem pro paměťovou kartu, v takovém případě je ideální vybrat si takový, který používá snadno dostupná a cenově nepříliš náročná média.

Přehrávače s vestavěnou pamětí jsou vzhledem k omezené kapacitě určeny spíše příležitostným posluchačům, a pokud chcete mít výběr z desítek alb, raději se poohlédněte někde jinde. Navíc se při výběru toho kterého modelu budete muset obejít bez zvučných jmen, neboť téměř všichni renomovaní výrobci tuto kategorii prozatím přehlížejí.

Přehrávače na paměťové karty

Jednoznačně nejmenšími rozměry a doslova muší vahou se mohou pochlubit MP3 přehrávače na paměťové karty. Stejně jako v případě modelů s vestavěnou pamětí, chybí i těmto zařízením citlivé pohyblivé mechanismy, a přehrávače tak dokáží plnit svou úlohu při různých sportovních aktivitách. Spotřeba elektrické energie je výrazně nižší a přehrávače tak dokáží vydržet na jednu baterii až několik dní.

V tomto segmentu se konečně dostávají ke slovu i významnější hráči a v nabídce trhu tak najdete např. výrobky Panasonicu, který pro své modely používá paměťové karty Secure Digital (SD). Ty ovšem nejsou jediným typem média a trh nabízí přehrávače využívající i jiné karty, např. Compact Flash (CF).

Při výběru ideálního přehrávače je potřeba sledovat ceny výměnných médií. V současnosti nejlépe vycházejí karty CompactFlash, ale cena samozřejmě není jediným kritériem. Vlastníte-li například digitální fotoaparát od Olympusu, možná by se vám hodil přehrávač na XD karty, které Olympus v současnosti využívá. Vzájemná kompatibilita zařízení by vám pak ušetřila nejen náklady na pořizování nových paměťových karet a čteček, ale také čas při manipulaci s programovým vybavením.

CD přehrávače

Běžná CD, na která se vejde pouhých 80 minut zvukového záznamu, dokáží pojmout až 700 MB dat. To odpovídá přibližně 12 hodinám hudby ve formátu MP3 při kompresi 128 Kb/s. Z těchto výpočtů je celkem jasné, proč jedny z prvních MP3 přehrávačů představovaly právě discmany schopné přečíst CD-R média vypálená na klasických CD-RW mechanikách. Vyráběly je především méně známé firmy, které upřednostňovaly funkčnost před designem.

V současnosti je situace mnohem příznivější. Krom netradičních značek se trh pokoušejí dobýt i renomované firmy jako Sony, Panasonic, Aiwa či Philips. Přehrávače jsou v podstatě identické s obyčejnými discmany bez podpory MP3 formátu, spotřeba baterií se notně snížila, a směrem dolů se pohnula i cena. Dnešní MP3 CD discmany nemají problémy se čtením CD-R a CD-RW médií, dokáží přehrávat i soubory AAC, WAV či ASF a v některých případech nabízejí i nadstandardní funkce, jako je například FM přijímač.

CD MP3 přehrávače sice nepatří mezi nejmenší, avšak jejich přednosti tkví v zpětné kompatibilitě s audio CD a především v nízké ceně používaných médií CD-R a CD-RW.

Přehrávače s pevným diskem

Posledním technologickým vynálezem na poli MP3 přehrávačů jsou zařízení s integrovaným 2,5" pevným diskem. Ta vzhledem ke své hmotnosti okolo 350 gramů a díky citlivé elektronice rozhodně nejsou myšlena jako doplněk při běhu či jiném fyzicky náročném pohybu. Lze je však doporučit na dlouhé cesty v dopravních prostředcích nebo jako zdroj nekončící hudby pro domácí párty. Průměrná kapacita 20 GB totiž představuje neuvěřitelných 333 hodin hudby, což je mnohdy více než součet všech originálních CD ve vlastnictví běžného uživatele.

MP3 přehrávače s pevným diskem nemají jen nejvyšší kapacitu, ale také nejvyšší cenu. Ta se pohybuje v rozsahu 10-15 000 korun v závislosti na tom, jaký model si vyberete.

Náš test

Nemáte-li jasno, jaký typ MP3 přehrávače by vám nejlépe vyhovoval, můžete se pro výběr konkrétního modelu nechat inspirovat naším testem. Jeho účastníci patří mezi to nejlepší, co se dá na našem trhu od běžných distributorů sehnat. Internetové obchody sice nabízejí i jiné přehrávače, často však nemají zboží na skladě a není jisté, nakolik jsou schopny nabídnout záruční a pozáruční servis. V tomto ohledu nemůžeme nákup přes internet doporučit.

Mezi testovanými modely chybí i některé renomované značky. Firmy Sony a Aiwa obměňovaly nabídku za novější modely, které však nestihly do uzávěrky testu dodat, takže se na ně snad podíváme časem. Stejná byla situace i u nového iPodu a CD MP3 přehrávačů Panasonic. Testu se zúčastnila zařízení v již zmiňovaných čtyřech kategoriích, přičemž samostatnou kategorii tvoří MD přehrávač Sony MZ-N710. Taktéž Philips eXpanium 431 lze jen stěží srovnávat s ostatními discmany, neboť pracuje pouze s CD disky o průměru 8 cm. Vzhledem k různorodosti účastníků nelze říci, který je jednoznačně nejlepší. Některé modely nabízejí zajímavé funkce, jiné mají dlouhou výdrž na baterie a jsou malé a lehké, další zase umožňují díky obrovské kapacitě velký výběr skladeb. Důležité tedy je vědět, jaké zařízení kdo osobně preferuje. iRiver iMP-150 je ideálním modelem pro uživatele zvyklého na discmany, ten pro koho jsou příliš velké, zase ocení rozměry MuVa. Klady a zápory každého zařízení najdete u jednotlivých produktů, a tak jako vždy ty nejlepší po zásluze odměňujeme oceněním.

Creative MuVo 128 MB

Společnost Creative patří na trhu s MP3 přehrávači mezi nejzkušenější hráče a své produkty nabízí uživatelům již řadu let. Mezi nejznámější modely přitom patří Nomady s vestavěnou pamětí a velkokapacitní Jukeboxy s interním pevným diskem. Miniaturní MuVo bylo veřejnosti představeno ve čtvrtém kvartále loňského roku a je zajímavé především proto, že v sobě kombinuje přednosti MP3 přehrávače a přenosného USB flash disku. Mini-aturní přístroj totiž může fungovat jako jednoduché médium, které lze připojit k USB portu a použít pro přenášení dat. Kapacita 128 MB dostačuje pro většinu dokumentů a různých prezentací. Jednoznačnou výhodou je fakt, že pod operačním systémem Windows 2000 a XP nejsou pro toto zařízení nutné ovladače. Pokud na MuVo přenesete MP3 či WMA soubory, můžete jej po připojení baterie používat též k jejich přehrávání. Stačí do konektoru zasunout sluchátka a pomocí jednoho ze šesti tlačítek navolit libovolnou skladbu a hlasitost reprodukce. Výhodou, ale i nevýhodou MuVa je jeho jednoduchost nemá totiž displej, ekvalizér ani možnost naprogramovat odlišný sled skladeb. Navíc si MuVo neví rady s adresáři, a tak všechny MP3 soubory musí být umístěny v rootu. I přes tyto nedostatky a chybějící aretační tlačítko však patří Creative MuVo mezi z nejzajímavější produkty na trhu. Dokáže totiž nejen reprodukovat hudbu, ale může vám též ušetřit práci při přenášení potřebných dat.

Cena vč. DPH: 5 300 Kč

iRiver iFP-180T

Jedním z nejaktivnějších hráčů na trhu MP3 přehrávačů je společnost iRiver, která je v našem testu zastoupena hned třemi svými produkty. První a nejmenší z nich používá stejně jako MuVo od Creativu k uskladnění MP3, WMA a ASF souborů interní paměť o kapacitě 128 MB. Spojení s PC je zajištěno přes rozhraní USB 1.1, na rozdíl od svého konkurenta však iFP-180T potřebuje ve všech operačních systémech ovladače a k přenosu je nutný program Music Manager. Ten umožňuje obousměrně kopírovat nejen hudbu, ale též ostatní data jako jsou např. dokumenty či obrázky, a s jeho pomocí lze upgradovat firmware přehrávače. Nové verze jsou k dispozici na stránkách výrobce a nabízejí krom oprav chyb i nové funkce. Jako MP3 přehrávač nabízí iRiver iFP-180T doslova nečekané možnosti. Kromě extrémní výdrže na jednu AA baterii a přehledného displeje, schopného zobrazit ID3 Tagy i české znaky, totiž dokáže pracovat se všemi možnými variacemi MP3 formátu a nalezne skladby i v několika podadresářích. Díky skvělému ovládání je práce s ním velmi snadná, a výhodou oproti konkurenci je v neposlední řadě i vydařený design. iRiver iFP-180T ale není pouze skvělým MP3 přehrávačem. Umožňuje totiž příjem a poslech rádiových stanic v pásmu FM, pro něž má vyhrazeno 20 paměťových pozic, a dokonce poslouží i jako digitální diktafon. Bohužel jeho cena je ale poměrně vysoká.

Cena vč. DPH: 7 190 Kč

Panasonic SV-SD50

Samostatnou kategorii v dnešním testu tvoří dvojice výrobků firmy Panasonic. Její MP3 přehrávače nedisponují ani vestavěnou pamětí či pevným diskem, a ani nepřehrávají běžná či zmenšená CD. Pro uskladnění používají paměťové karty Secure Digital (SD), přičemž jedna s kapacitou 64 MB je i součástí balení. Model SV-SD50 je při rozměrech 47,2 x 68,5 x 22,1 mm o kus větší než jeho kolega SD80, a tvarem i designem připomíná digitální stopky používané při běžeckých závodech. Plastová konstrukce rozhodně nepatří mezi nejatrak-tivnější, a pocit kvality nevzbuzují ani ovládací prvky či malý nepodsvícený displej. Impozantní jsou naopak výdrž baterie a nízká hmotnost. Přehrávač Panasonic SV-SD50 umí přehrávat soubory formátů MP3, WMA a AAC, ale při přenosu na SD kartu je kvůli protipirátské ochraně upravuje do vlastního formátu. Veškeré skladby jsou umístěny do kořenového adresáře paměťového média, a přístroj bohužel nedokáže na displeji správně zobrazit znaky s českou diakritikou. Vezmeme-li v úvahu cenu 6 995 Kč, disponuje podle nás Panasonic SV-SD50 přeci jen poměrně omezeným množstvím funkcí. Je sice malý, lehký a umožňuje kvalitní poslech včetně vestavěného ekvalizéru, ale konkurence si v této kategorii zvykla nabízet mnohem více. Navíc systém ukládání skladeb na SD karty pomocí aplikace RealOne Player rozhodně nepatří mezi ty uživatelsky nejpříjemnější.

Cena vč. DPH: 6 995 Kč


Hudba do kapes i kapsiček – test MP3 přehrávačů II.

Panasonic SV-SD80

O poznání lépe nežli jeho levnější kolega vypadá hned na první pohled MP3 přehrávač Panasonic SV-SD80. Jeho stříbřité tělo s miniaturními rozměry a muší hmotností lze navíc před případným poškozením uchránit ve vodotěsném plastovém pouzdře. Displej nacházející se na horní straně dokáže zobrazit 2 x 10 znaků, chybí mu však opět podsvícení, a stejně jako výše popsaná levnější varianta si nedokáže poradit s českými písmeny. Panasonic SV-SD80 přehrává taktéž soubory z výměnné karty Secure Digital, přičemž jedna s kapacitou 64 MB je k přehrávači přibalena. Stejně jako v případě předchozího modelu, ani tentokrát nedokáže přístroj přehrát skladby nakopírované přímo na kartu, a tak je nutné hudbu přeformátovat prostřednictvím neoblíbeného RealOne Playeru. Při tomto procesu jsou všechny skladby umístěny do rootu média, a nelze tedy vytvořit žádné adresáře. Maximální padesátihodinová výdrž přehrávače je doslova ohromující, ale jde o menší trik. Samotný NiMH článek totiž dokáže pracovat bez nabití pouze 18 hodin, a dalších 32 pak přidá AAA baterie vložená do nepromokavého plastového krytu. Panasonic SV-SD80 je pravděpodobně jeden z nejmenších a nejlehčích MP3 přehrávačů na trhu, disponuje velmi dobrým zvukem a výborným příslušenstvím, ale stejně jako u předchozího modelu je třeba poznamenat, že těch funkcí mohlo být více. Při ceně tohoto modelu to totiž platí dvojnásob.

Cena vč. DPH: 9 995 Kč

Sony MZ-N710

Pokud se vám CD přehrávače zdají moc velké, pevné disky zase těžké a nechcete neustále měnit obsah interní paměti, pak se jako ideální může jevit přehrávač MD kazet. Ten totiž při malých rozměrech dokáže na jediné médium o délce 74 minut uskladnit při LP4 kompresi až 640 MB hudby a nabízí neuvěřitelně dlouhou výdrž na baterie. V případě tohoto modelu a při použití přídavné baterie je udáváno až 85 hodin. Krom malých rozměrů, nízké hmotnosti a dlouhé výdrže baterie je výraznou předností Sony MZ-N710 také schopnost nahrávat zvukové záznamy prostřednictvím vestavěného mikrofonu, a v neposlední řadě i nízká cena médií, která se pohybuje okolo padesáti korun. Na druhou stranu velkou slabinou přehrávače je systém, jakým se skladby ukládají na MD kazety. Problém není v relativně jednoduchém přenosu přes USB, ale v aplikaci SonicStage, jež je k minidisku přibalena. Bohužel je zbytečně komplikovaná, veškeré skladby převádí do formátu ATRAC a kvůli protipirátské ochraně omezuje počet přesunů na MD na pouhé tři. Poté musíte skladbu smazat a překonvertovat znovu. O-proti přehrávačům, do nichž lze snadno přemístit soubory pouhým překopírováním ve Windows, je tento způsob opravdu velmi komplikovaný a zbytečně zdlouhavý. Během našich testů měl navíc přístroj problémy s přehráváním skladeb s vyšším bitratem než 192 Kb/s. Ty se totiž na médium nahrají, ale při poslechu není slyšet žádný zvuk.

Cena vč. DPH: 8 990 Kč

Creative Jukebox Zen

Třetí generace úspěšného velkokapacitního MP3 přehrávače od společnosti Creative měla při podobném vzhledu a proporcích jako předchozí modely jen málo šancí konkurovat stylovému iPodu od Applu, který se objevil přibližně ve stejnou dobu. Proto na sklonku loňského roku vypustil Creative na trh pod označením Jukebox Zen svou novou vlajkovou loď mezi MP3 přehrávači. Vysoce elegantní design stříbrného šasi spolu s atraktivním podsvícením displeje jsou nespornými přednostmi Zenu, stejně jako velmi jednoduché ovládání pomocí kolečka známého např. ze starších mobilních telefonů Sony. Oproti jeho předchůdcům se zlepšily i možnosti připojení nového Zenu. K standardnímu USB 1.1 (v nejbližší době by měl být na trh uveden Zen s rychlejším datovým rozhraním USB 2.0) přibyl i SB1394 konektor s reálnou přenosovou rychlostí 4 MB/s. Vnitřnosti stříbrného Zenu ukrývají pevný disk s kapacitou 20 GB, na nějž lze uložit množství dat odpovídající 333 hodinám hudby. S trochou nadsázky by se dalo říci, že taková kapacita bohatě stačí pro kompletní sbírku nahrávek běžného posluchače. Bohužel daní za datový objem a komfort je v případě Zenu vyšší hmotnost, a samozřejmě i cena. Obojí ale není v rámci této kategorie nijak výjimečně vysoké, a tak lze předpokládat, že pro uživatele, který nemá hluboko do kapsy a unese nějaký ten gram navíc, bude Zen ideálním společníkem na cesty i na dovolenou.

Cena vč. DPH: 13 750 Kč

iRiver iMP-150 ChromeX

První z dvojice CD přehrávačů je poněkud bytelnější než jeho kolega a váží o nějaký ten gram navíc. Jak naznačuje název, jeho tělo je vyrobeno z atraktivní kombinace stříbrného a šedého plastu, doplněného chromovými ovládacími prvky. Elegantní design vkusně doplňuje světlemodré podsvícení grafického displeje, který na čtyřech řádcích zobrazuje dostupné informace o přehrávaných skladbách včetně korektních názvů českých skladeb a interpretů. MP3 přehrávač iMP-150 si dokáže poradit s MP3 soubory různých datových toků, ale i s WMA a ASF soubory či běžnými audio CD. Pro ty pak nabízí 40 sekund ochrany proti otřesům, u MP3 souborů je ukládáno do vyrovnávací paměti 120 sekund hudby a u WMA až 240 vteřin. Přehrávač umožňuje naprogramovat pořadí oblíbených skladeb pro jejich přehrávání a rozumí si i s playlisty m3u vytvořenými v aplikaci WinAmp. Nechybí ani ekvalizér s pěti předdefinovanými a jedním volitelným režimem. Samozřejmostí je možnost upgradovat firmware přehrávače soubory, které jsou k dispozici na internetových stránkách výrobce. Součástí originálního balení iRiveru iMP--150 ChromeX je šikovné dálkové ovládání s mnoha možnostmi, které ale bohužel nedisponuje displejem. Ten je, stejně jako dobíjecí NiMH akumulátory, vyhrazen pro špičkový model iMP-400 SlimX. Tento zůstává ideální pro uživatele pohybující se v náročnějších podmínkách.

Cena vč. DPH: 4 490 Kč

iRiver iMP-400 SlimX

Hned při prvním setkání s tímto přehrávačem vám bude jasné, že jde o vlajkovou loď firmy iRiver v této kategorii a zároveň o jeden z nej-atraktivnějších výrobků na trhu. Při poloviční výšce oproti běžným CD přehrávačům je šasi kapkovitého tvaru a červeno-stříbrné barevné kombinace doslova perfektní. Jeho designovou čistotu neruší žádná tlačítka ani displej. Jediný ovládací prvek, vyjma nezbytného otvírání, totiž výrobce schoval do spodní části. Pomocí tohoto tlačítka můžete ovládat základní funkce, tedy spustit a zastavit přehrávání a posunovat se mezi jednotlivými skladbami. Desítky dalších možností ovládání a nastavení, včetně poměrně důležité hlasitosti, ukrývá dálkové ovládání s displejem. Toto řešení je bezesporu velmi zajímavé a revoluční, nakolik je však praktické, záleží také na vaší schopnosti chránit dálkové ovládání před poškozením. Nová sluchátka totiž stojí zhruba 1 400 Kč. Krom běžných audio CD a MP3 souborů umí iMP-400 pracovat se soubory typu WMA a ASF, a disponuje též přijímačem rádiového signálu v pásmu FM. Pro uložení jednotlivých stanic je v paměti vyhrazeno 20 pozic. Zajímavě je řešen i pohon přehrávače. O ten se primárně starají dva NiMH akumulátory nestandardních rozměrů, s nimiž je iMP-400 schopen vydržet až 12 hodin. Součástí výbavy je ale i externí nabíjení, tedy pouzdro na dvě AA baterie, které dobu reprodukce prodlouží na 22 hodin.

Cena vč. DPH: 7 990 Kč

Philips eXpanium 431

Zatímco běžných CD walkmanů s podporou formátu MP3 je na trhu poměrně velké množství, mezi přístroji, které se z rozměrových důvodů zaměřily na CD o velikosti 8 cm zdaleka tak velký výběr není. To je pravděpodobně dáno předpokládaným zájmem o tato zařízení, protože zatímco na běžných CD walkmanech si poslechnete i normální audio CD, pro jejich menší kolegy byste museli disky nejprve o notný kus zkrátit. A tak nežli vypalovat MP3 skladby na malá CD, může být mnohdy jednodušší pořídit si MP3 přehrávač s kapacitou paměti 256 MB, což je o 60 MB více než kapacita malého CD. Na druhou stranu, 8cm disků můžete u sebe nosit více. Pokud tedy preferujete klasičtější formáty a v hudebním odvětví renomovanější výrobce, pak je ideálním přístrojem pro vás Philips eXpanium 431. Tento malý černo-stříbrný přehrávač s šikovným dálkovým ovládačem a dvojicí dobíjecích AAA baterií disponuje 460sekundovým anti-shockem, ekvalizérem a dokáže si poradit i s různě kódovanými MP3 soubory rozmístěnými v několika odlišných adresářích. Body navíc znamená i podpora ID3 tagů, tedy informací o skladbě zakódovaných přímo v MP3 souboru. Také kvalita reprodukované hudby se nám v porovnání s ostatními přehrávači zdála o poznání vyšší. Jediný problém, s kterým jsme se setkali, je neschopnost displeje správně zobrazit české znaky. Tento neduh je ale vlastní téměř všem testovaným zařízením.

Cena vč. DPH: 6 990 Kč

Samsung MCD-SM55

Nabídka MP3 přehrávačů společnosti Samsung je v zahraničí poměrně široká, avšak na našem trhu je oficiálně k mání pouze poněkud starší model MCD-SM55. Ten vypadá na první pohled velmi sympaticky, a kombinace modré a perleťové barvy plastového šasi a stříbrných ovládacích prvků bude ladit především oku sportovněji orientovaných nadšenců. Ty potěší i ochrana proti otřesům v délce 120 sekund (v případě přehrávání skladeb ve formátu MP3), respektive 45 sekund (u audio CD). Přístroj je napájen ze dvou standardních AA akumulátorů, které by měly při běžné zátěži vydržet až 16 hodin reprodukce. Samsung MCD-SM55 si poradí s běžnými CD disky obsahujícími audiostopy, ale i s CD-R a CD-RW médii, přičemž problémy nemá ani s menšími disky o průměru 8 cm. Zvládá přehrávat běžné MP3 soubory s různým kódováním včetně variable bitratu a najde si skladby i v několika podadresářích, které pak chápe jako jednotlivá alba. Samozřejmostí je možnost nastavit si do paměti až 30 oblíbených skladeb, či pomocí funkce SBS zvýraznit basy. Součástí standardní výbavy přehrávače je i jednodušší dálkové ovládání bez displeje a síťový adaptér sloužící k nabíjení akumulátorů přímo uvnitř přístroje. MP3 přehrávač Samsung MCD-SM55 nepatří mezi horké favority našeho testu a doba jeho setrvání na trhu zůstává otázkou. Za vynaložené peníze vám však umožní kvalitní poslech MP3 skladeb z CD disků.

Cena vč. DPH: 3 490 Kč

Na co si dát pozor!

Při výběru ideálního MP3 přehrávače musíte zvážit několik důležitých věcí. Všechny typy totiž mají své výhody, ty ale mohou mít pro každého uživatele odlišnou váhu.

Zamyslete se nad tím, při jaké příležitosti budete svůj přehrávač používat. Při sportu pravděpodobně nejvíce oceníte lehké přehrávače s vestavěnou pamětí, při dlouhých cestách vám zase přijde vhod velká kapacita modelů s integrovaným pevným diskem. Pokud vlastníte CD-RW mechaniku, můžete si MP3 skladby pouštět na jednom z nepříliš drahých MP3 CD přehrávačů.

Nešetřete zbytečně na kapacitě. Nezapomínejte na to, že přehrávače s vestavěnou pamětí a integrovaným pevným diskem nelze upgradovat. Ne že by to bylo nemožné, ale technicky náročnou výměnu komponent pravděpodobně většina z vás nezvládne.

Dvakrát měř, jednou řež. Ubezpečte se o kvalitách vybraného přehrávače dříve, než začnete platit. Nechte si předvést ovládání a přesun MP3 skladeb do přehrávače. Přineste si pokud možno svá vlastní sluchátka, a pokud kupujete CD přehrávač, tak i vlastní disk, abyste mohli ozkoušet kvalitu reprodukce na něčem, co dobře znáte.

Zjistěte si cenu médií. Pokud kupujete přehrávač, který používá výměnné paměťové karty, zjistěte si, kolik vás nové médium bude stát. Mohli byste totiž zjistit, že dalších 128 MB vás vyjde pěkně draho.

Přemýšlejte o rádiu. I když nejde o klíčovou funkci, FM přijímač vám může zpříjemnit dlouhou chvíli, obzvlášť pokud jste obsah paměti svého přehrávače slyšeli již pětkrát a nemáte možnost obstarat si nové skladby.

Příslušenství. Kožené pouzdro, šňůra na krk a náhradní baterie nepatří do výbavy každého přehrávače, ale jde o maličkosti, které se vám často mohou hodit.

Jak získat MP3?

Nejsnáze lze získat MP3 soubory grabováním z originálních CD. To umí poměrně dost programů a mezi nejlepší patří např. AudioGrabber. Pokud jsou CD, z nichž MP3 soubory vytváříte, vaše, nic se neděje. Pokud ale originály nevlastníte, porušujete zákon. MP3 soubory lze také volně získat na internetu. Kromě nahrávek známých interpretů šířených pomocí peer-to-peer programů, lze na internetu získat i skladby méně renomovaných umělců či amatérů. Jejich hudba je na specializovaných serverech k mání zdarma, čemuž ale odpovídá i kvalita. Pomalu rozmáhajícím se trendem je i prodej jednotlivých skladeb přes internet. Za menší poplatek tak získáte pouze to, co se vám líbí, a nemusíte platit za celé album. Pokud by na tento trend přistoupily i velké nahrávací společnosti, možná by se snížil počet pirátských nahrávek kolujících po internetu.

§§§§§


Vyplatí se USB 2.0 pro periferie? – porovnání výkonu USB 2.0 a USB 1.1

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0303

Dřív než jsme se mohli nadít, nahradila sice příjemné, ale výkonem už zaostávající USB verze 1.1 nová revize, označovaná jako Hi-Speed USB nebo jednoduše USB 2.0. I přes teoretický 40násobný nárůst výkonu se oprávněně můžeme ptát: Vyplatí se vůbec jej používat? Není limitujícím faktorem přenosu ve skutečnosti spíše výkon samotné periferie?

Když se USB objevilo na trhu a tedy i v základních deskách, trvalo velmi dlouho, než jej uživatelé akceptovali. Zčásti to bylo způsobeno konzervativním uvažováním, ale velký vliv na tuto situaci měla i absence příslušných periferií a také velmi špatná podpora nového rozhraní v tehdejších operačních systémech.

Dnes, kdy přecházíme na USB 2.0, je situace zcela odlišná, uživatelé už si zvykli na jednoduchost připojení, na trhu je velká řada příslušných periferií a také podpora tohoto rozhraní je nedílnou součástí operačního systému a dovoluje například i funkční odpojování a připojování USB diskových zařízení za chodu počítače. To je sice samo o sobě nepříliš významný detail, ale je na něm velmi dobře vidět, jak jsme si na možnosti USB zvykli. Myšlenka, že bychom před 5 lety připojili do počítače něco, co by bez jakýchkoliv ovladačů přidalo do běžného operačního systému písmenko pevného disku a vše začalo bez zaváhání za okamžik pracovat, byla zcela iluzorní. Dnes je to však díky USB a podpoře mnoha zařízení přímo v operačních systémech Windows Me, Windows 2000 či Windows XP zcela samozřejmou záležitostí.

Podpora USB 2.0 v počítačích

Z pohledu uživatele je ale pro šanci na úspěch USB 2.0 v první řadě jeho dostupnost. Z tohoto pohledu jsme na velmi dobré cestě, neboť všechny dnes prodávané základní desky jsou vybaveny porty a rozhraním USB verze 2.0, takže pokud si koupíte nový počítač, nemělo by na něm USB 2.0 chybět. Z nejznámějších výrobců čipových sad musíme zmínit nejdříve Intel, který USB 2.0 implementoval do periferního kontroleru ICH4. Právě ICH4 je součástí čipových sad i845E, i845G, i845GL, i845PE, a také výkonného čipsetu i7205. Nejnovější čipové sady řad i865 a i875 už jsou vybaveny kontrolerem ICH5, který samozřejmě podporu USB 2.0 zachovává.

Druhým nejvýznamnějším výrobcem čipsetů je VIA Technology, která podporu USB 2.0 zabudovala do South Bridge VT8235, jenž se stal standardní součástí čipových sad VIA KT400 a vyšších. Z dalších výrobců čipových sad musíme zmínit nVidii, která USB 2.0 nabízí od sady nForce2, a také SiS, jehož SiS 746 pro procesory AMD a SIS 648 pro čipy od Intelu je připraven na Hi-Speed USB.

Řada výrobců základních desek řešila dočasnou absenci příslušných čipových sad po svém a na desky integrovala diskrétní řešení třetích stran, tedy dlouhou dobu zejména USB 2.0 řadič NEC a později i VIA. Proto je možné najít i desky s čipovými sadami zde nezmíněnými, které však Hi-Speed USB podporují. Stejně tak lze do starších počítačů koupit i samostatné PCI řadiče pro USB 2.0, a tak se z nich mohou stát "Hi-Speed USB Ready" stroje.

Výkonový přínos USB 2.0

U některých zařízení, jako jsou externí pevné disky či vypalovačky, nemůže být vůbec sporu o výhodnosti USB 2.0. Například s USB 1.1 nelze vypalovat rychleji než 4x, takže kupujte rozhodně Hi-Speed USB řešení. U řady dalších produktů ale může být rozdíl různý, a proto jsme je podrobili našim testům.

Flash disky

Jako první jsme otestovali USB flash disky, které má v distribuci společnost LEVI International. Porovnali jsme prakticky identické modely s kapacitou 128 MB, z nichž jeden užíval standardní USB 1.1, zatímco druhý pak USB verze 2.0. Z našich výsledků naměřených programem HD Tach 2.61 vyplývá jednoznačně velmi významný rozdíl přenosových rychlostí jak při zápisu, tak při čtení dat. Zatímco flash drive na USB 1.1 dovede zapisovat rychlostí 830 KB/s, špičkovým výkonem flash disku na USB 2.0 je 2 900 KB/s (nárůst o 250 %). Při čtení je tento rozdíl ještě významnější, neboť USB 1.1 je schopno dosáhnout výkonu 870 KB/s, a USB 2.0 je limitováno až hranicí 6 700 KB/s (nárůst o 670 %, tedy téměř osminásobné zrychlení!). Rozdíl v ceně obou modelů je pouhých 300 korun, takže volba je jednoznačná USB 2.0 pro flash disky rozhodně ANO!

Za pár korun až 7x větší výkon?

Čtečky paměťových karet

Velká variabilita typů paměťových karet je až příliš složitá platforma pro jednoduché určení, zda čtečku na USB 2.0 ano, či ne. Obecně lze říci, že starší typy paměťových karet mají rychlosti kolem 1 MB za sekundu, a tam se ještě USB 2.0 nevyplatí. Na trhu se ale stále víc uplatňují karty určené pro moderní fotoaparáty s vyšší rychlostí (například CF San-Disk Ultra s 2,8 MB/s či CF Lexar 40x s rychlostí až 6 MB/s), u kterých už USB 2.0 má smysl. Dalším důvodem, proč jít do čtečky s Hi-Speed USB, jsou SD karty, jež běžně dosahují 2 MB/s a špičkově až 10 MB/s. V souvislosti s tím, jak se zvyšuje rychlost samotných flash čipů, stoupá i důraz na rychlé čtečky paměťových karet.

Až si koupíte novou kartu, může se hodit.

Skenery

Na výsledky skenerů jsme byli hodně zvědaví přeci jen je po sběrnici nutné přenášet značné objemy dat, a tak by USB 2.0 mohlo být velkým přínosem. Bohužel při použití rychlejší sběrnice nedokázaly testované produkty dosáhnout příliš vysokého zrychlení, a tak například skenování fotografie o rozměrech 13 x 18 při 1 200 dpi trvalo na skeneru Umax Astra 6700 Photo připojeném na USB 1.1 dobu 4 minuty a 26 sekund, zatímco s USB 2.0 se čas zkrátil na 4:16 (nárůst výkonu o 4 %). Je tedy zřejmé, že pro skenery je zatím stále limitujícím faktorem rychlost snímacího prvku, výkon obrazového procesoru, a až v poslední řadě jde o problém přenosu na datovém kabelu.

Dokud se nezrychlí samotné skenery, nemá cenu.

Tiskárny

Také tiskárny, kde se USB 2.0 stále více prosazuje, by mohly těžit z vyšší rychlosti sběrnice. Otestovali jsme celou řadu tiskáren a naměřili například to, že u modelu Canon 850, který vytiskl stránku s barevnou fotografií za 39 sekund, pomohlo připojení na USB 2.0 ke zkrácení času o 4 sekundy (výkonový nárůst zhruba o 10 %). Výrazně pomalejšímu HP DeskJetu 3820 však USB 2.0 z původního času 3 minuty a 17 sekund neušetřilo prakticky nic. Dá se tedy říci, že u velmi výkonných tiskáren a vhodně složených tiskových úlohách můžeme najít nějaký nárůst, ale obecně by volba správné tiskárny neměla stát na přítomnosti či absenci tohoto rozhraní.

Za určitých okolností výkon naroste, ale opravdu jen málo.

§§§§§


Střední video-třída – Canon MVX 150i

Marek Dědič

c03p0304

Letní počasí je zde, prázdniny za dveřmi a finální rozhodnutí ohledně dovolených pomalu dozrávají. Během tohoto příjemného období také vzniká převážná většina fotografií a videokazet s domácí tvorbou. Reklama nás učí, že nejlepšího zachycení zážitků se dosahuje novými a moderními přístroji, a všichni výrobci již obsadili výlohy a prospekty svými letošními modely. Mezi těmi nejnovějšími je i digitální videokamera Canon střední třídy MVX 150i, na kterou jsme se podívali pěkně zblízka.

Pro čtenáře PC WORLDu bude jistě zajímavé především to, že kromě klasického videozáznamu na Mini-DV kazetu dokáže MVX 150i zachytit též digitální fotky v megapixelovém rozlišení a uložit je na SD kartu. Obecně sympatickým parametrem je potom rozsah objektivu 4 až 64 mm, což doplňuje 16násobný optický zoom a velký, 3,5palcový barevný displej.

Vzhledově se MVX 150i řadí k podlouhlé kamerové klasice, na pravé ruce je tradiční zapínání, záznam, zoom, a v tomto případě i fotografická spoušť. Ovládání všech ostatních funkcí se provádí buď "jog-dial" ovladačem, umístěným mezi objektivem a displejem, nebo tlačítky na levém boku pod displejem. Díky otočnému ovladači je možné provádět téměř všechny úkony v menu komfortně, bez odtržení oka od hledáčku jen při práci s nafocenými snímky a digitálními efekty je nutné přehmatávat na tlačítka pod displejem.

Klapka, kamera, jedeme podání obrazu je u MVX 150i excelentní, objektiv kreslí ostře a rovnoměrně a svým 16násobným optickým zoomem se řadí mezi ty lepší na trhu. Kromě pohledu do dálky zvládá úžasně i detail dokáže zaostřit na předměty bezprostředně před objektivem (cca od 1 cm).

Automatika pracuje v osmi režimech klasický sport, portrét či šero doplňuje také noční režim "0 luxů", kdy se rozsvítí zabudované světlo (realizované silnou, bílou LED diodou) a prodlouží se expoziční čas. Toto pojetí nočního režimu má výhodu v určitém zachování barev a menším šumu, ale kvůli rozmazávání rychlejších pohybů je jeho využití omezené.

Když vznikne potřeba větší nadvlády nad přístrojem, je zde k dispozici kromě korekcí automatiky i manuální režim, kde lze nastavit například bílou barvu nebo ručně zostřit. Dále najdeme obvyklé deformační a přechodové efekty, mimo jiné rybí oko, zrcadlení poloviny obrazu či klíčování bitmapy z paměťové karty.

Jak již bylo uvedeno, kamera dokáže zaznamenat i digitální snímky, a to s rozlišením 640 x 480 nebo 1 280 x x 960 bodů, ve třech stupních komprese (krom toho i M-JPEG video 160 x 120 a 320 x 240 bodů). Díky oddělenému zpracování videa a statického obrazu lze fotit i během natáčení. Pokud přejdeme do režimu focení, můžeme dále využít samospoušť, efekt černobílé fotky, sekvenční a panoramatické focení nebo skládání postupně pořízených snímků do mozaiky o 4, 9 či 16 okénkách. Snímky zachycené při dostatečném osvětlení jsou velmi kvalitní, dají se bez problémů tisknout do rozměrů menší fotky.

Kromě klasického točení a focení je možné MVX 150i použít i jako webovou kameru nebo digitalizační zařízení (přes elektroniku kamery lze digitalizovat na kazetu nebo do počítače starší videokazety, příp. programy z televize). Nechybí ani funkce dabování, resp. přepisování zvuku.

Sečteno a podtrženo tato kamera znamená v nabídce zkušeného výrobce Canon novou kombinaci zajímavých parametrů a funkcí za vcelku příznivou cenu.

Canon MVX 150i

16násobný optický zoom

1,2MP statické snímky

rozmazané noční záběry

Cena vč. DPH: 39 900 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ, www.canon.cz

§§§§§


Digitální drobečky - AstraPix 430 a 540

Martin Kybal

c03p0305

Od společnosti Umax jsme měli v redakci již řadu malých digitálních fotoaparátů, tentokrát vám představíme spíše univerzální digitální záznamníky, které dokáží zachytit nejen statický obraz, ale i zvuk a video.

Umax AstraPix 430

Pro začátečníky v oblasti digitální fotografie je určen AstraPix 430. Jde o přístroj s jednoduchým ovládáním, které je řešeno pomocí malého LCD panelu na horní straně. Dvěma ovládacími prvky lze snadno nastavit rozlišení, režim práce, použití blesku nebo samospoušť. O nastavení expozice se stará automatika, takže i laický uživatel může udělat dobré snímky.

Objektiv je fix-focus, s rozsahem ostření od 1 metru do nekonečna. Rozlišení snímků může být 640 x 480, 1 280 x 1 024 bodů v nativním režimu CCD snímače, nebo s použitím interpolace 1 600 x 1 200. Pro záznam videa nebo ve funkci videokamery pracuje AstraPix 430 s rozlišením 352 x 288 bodů. Soubory jsou ukládány do interní paměti o velikosti 16 MB, ale pro rozšíření kapacity je možné instalovat přídavnou SD kartu. Pro napájení přístroje slouží 4 miniaturní baterie velikosti AAA. Přenos souborů do počítače je realizován klasicky pomocí USB sběrnice. Součástí dodávky je kromě dokumentace, baterií i CD s ovladači a programy pro základní úpravu fotografií.

Kvalita snímků pořízených tímto minifotoaparátem byla poměrně dobrá, i když hlavním a vcelku pochopitelným nedostatkem všech přístrojů této třídy bývá optika. Bohužel v této cenové hladině není možné očekávat objektiv s ostřením nebo proměnlivou ohniskovou vzdáleností, ale na druhou stranu se AstraPix 430 prodává za 2 793 Kč. Za fotoaparát, který vám navíc poslouží i jako kamera pro jednoduché videokonference nebo digitální záznamník pro hlasové poznámky, je to relativně dobrá cena.

Umax AstraPix 540

Tato novinka s rozlišením 1 600 x 1 200 pixelů je určena pro o něco náročnější uživatele. Kromě snímání obrázků opět slouží jako videokamera a diktafon, ale tentokrát navíc i jako přehrávač MP3 a zároveň jako čtečka CF karet. Přístroj je dodáván spolu s pouzdrem, sadou 4 baterií, USB kabelem, CD s ovladači a grafickým programem pro přehrávání MP3 jsou přibalena sluchátka. Ovládání je vcelku snadné na vrchní straně je otočný prvek, kde se nastavují pracovní režimy. Na vestavěném barevném LCD jsou pak vidět další informační a ovládací prvky, stejně jako uložené snímky a videosekvence.

AstraPix 540 disponuje objektivem s pevnou ohniskovou vzdáleností 9,2 mm. Rozsah ostření je od 0,9 m do nekonečna. Snímky jsou ukládány v rozlišení 1 600 x 1 200 a kvalita je rozdělena na tři úrovně podle použité komprese (1 : 4 až po 1 : 16). Vnitřní paměť je 7MB a vejde se do ní od 7 do 27 snímků, což není mnoho, ale je k dispozici i slot pro rozšiřující Compact Flash kartu. Přístroj pracuje jak v režimu jednotlivých snímků, tak i sekvenčně, kdy pořídí 3 snímky najednou. Jdou pořizovat i videosekvence v rozlišení 320 x 240, a to bez omezení času, lépe řečeno, dokud paměť dovolí. AstraPix 540 je plně automatický přístroj s možností ručního vyvážení bílé barvy a doladění expozice. Citlivost odpovídá ISO 100. Možnosti rozšiřuje vestavěný blesk s dosahem 2 metry.

Celkově řečeno, jde o solidní přístroj s mnoha funkcemi. Pokud potřebujete univerzální zařízení, které můžete použít jako fotoaparát, videokameru k počítači nebo jako MP3 přehrávač, mohl by vás AstraPix 540 zaujmout. Navíc za přijatelnou cenu 5 478 Kč včetně DPH. Pokud byste pořizovali 3 přístroje, které by samostatně splňovaly výše jmenované funkce, zaplatíte jistě více. Pro nepříliš náročného uživatele se zájmem o digitální fotografii je AstraPix 540 vzhledem k příznivé ceně dobrá volba.

Astrapix 430

rozšiřující slot na SD karty

cena

Cena vč. DPH: 2 793 Kč

Astrapix 540

funkčnost

slot na CF karty

cena

citlivost

Cena vč. DPH: 5 478 Kč

K testu zapůjčila firma: Umax CZ, www.umax.cz

§§§§§


17 zajímavých palců – NEC MultiSync LCD1701

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0309

Doba zlevňovaných patnáctek je pomalu za námi. Dnes jsou "in" laciná sedmnáctipalcová LCD, a i významní hráči na trhu plochých panelů mají v tomto segmentu svá želízka v ohni. Nový NEC MultiSync LCD1701 je dobrou ukázkou toho, jak může vypadat takový ideální přístroj na každý stůl.

Základem je panel typu coated TN s rozlišením 1 280 x 1 024 bodů a úhlopříčkou 43 cm. Rozteč obrazových bodů je jen 0,264 mm, což je asi o 15 % méně, než jaké jsou body u běžných 15" LCD monitorů. Výsledkem je tedy jemnější obraz, na kterém vypadá velmi dobře například vyhlazování písma ClearType dostupné ve Windows XP.

Použití klasického, i když už velmi propracovaného TN panelu určuje především rozsah pohledových úhlů, který je 160 ? oběma směry při kontrastu alespoň 5 : 1. Podle přísnější metodiky vyžadující kontrast alespoň 10 : 1, kterou ale většina konkurečních produktů neuvádí, je viditelnost stále velmi dobrých 140 ? jak vertikálně, tak horizontálně.

Překvapivá je určitě doba odezvy, jež činí celkově 16 ms, z nichž 4 jsou rezervovány na rozsvícení bodu (rise time), a dalších nejdéle 12 ms trvá jeho zhasnutí (fall time). Je tedy zcela bez debat, že na tomto monitoru je možné jak sledovat video, DVD filmy, tak hrát jakékoliv hry, ovšem kvůli kvalitě zobrazení je doporučujeme provozovat v nativním rozlišení displeje.

Jas 260 cd/m2 a kontrast 450 : 1 jsou jedním z vysvětlení opravdu výborného obrazu, který je dosažitelný při analogovém provozu. MultiSync LCD1701 není vybaven digitálním vstupem, takže jedinou cestou signálu je běžný VGA kabel. Naštěstí jak vestavěná elektronika, tak dost vysoká kvalita výstupních obvodů prakticky všech současných grafických karet jsou zárukou obrazu bez viditelných problémů. Automatické nastavení parametrů fáze a časování je však nutno lehce korigovat v obrazovkovém menu.

Ovládání je sice poměrně elegantní ve formě proužku tlačítek na spodní hraně monitoru, avšak jeho praktičnost je nižší. Té ostatně nepřispívá ani ne zcela jednoduše ovladatelné menu, které sice obsahuje řadu zajímavých voleb, ale využití ovládacích prvků je v některých momentech poněkud chaotické.

Jako celek však nelze než NEC MultiSync LCD1701 hodnotit výrazně kladně. Je to monitor vysoce funkční, s výborným obrazem, stylový a technicky skvěle provedený. Také cena je při velmi dobrých vlastnostech příjemná, i když faktem je, že konkurenční produkty s obdobnými parametry lze získat o něco málo levněji.

NEC MultiSync LCD1701

kvalita obrazu

design a zpracování

krátká doba odezvy

ovládání

nemá DVI připojení

Cena vč. DPH: 18 300 Kč

K testu zapůjčila firma: NEC-Mitsubishi Electronics Display, www.nec.cz

§§§§§


Jednoduše profík - Canon EOS 10D

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0311

Nestává se příliš často, abychom testovali profesionální digitální zrcadlovky, ale u modelu Canon EOS 10D jsme udělali výjimku. Jde totiž o cenově přijatelný přístroj, který může lehce soupeřit s jakoukoliv zrcadlovkou klasické koncepce, a v mnoha ohledech ji dokonce předčí.

Základem přístroje je CMOS snímač s rozlišením 6,3 milionu bodů, produkující snímky s rozlišením 2 048 x 3 072. CMOS technologie mezi digitálními zrcadlovkami u Canonu už tradičně vítězí především pro svou nižší spotřebu. Objektiv je má bajonetový uzávěr a je tedy výměnný, z čehož také plyne, že se fotoaparát prodává bez optiky a každý fotograf volí objektiv podle svého. Výhodou také je, že v případě přechodu od klasické zrcadlovky k digitální je možné objektivy (pokud splňují standardy Canon EF) zachovat a používat je nadále.

Elektronika je zde reprezentována obrazovým procesorem DIGIC, jehož varianty nalezneme prakticky ve všech digitálech Canon. Výhodou tohoto řešení je jednak vysoký výkon, patrný zejména z toho, že lze pořídit až 9 snímků frekvencí 3 obrázky za sekundu, a pak také vysoká obrazová kvalita. Citlivost ISO je možné regulovat v rozmezí 100-1 600, uživatelská nastavení navíc umožňují její zvýšení až na ISO 3 200. Extrémně nízká je úroveň šumu, která se při ISO 1600 pohybuje zhruba na úrovni kompaktů při nastavení ISO 200-400. Zatímco ISO 400 je zcela beze známek šumu, u ISO 800 je jeho hladina téměř nepatrná.

Ovládání je podřízeno profesionálnímu užití, kde všechna důležitá nastavení musí být přístupná okamžitě. Tímto způsobem je možné volit snímací režim (k dispozici jsou scénické mody portrét, krajina, makro, sport, noční portrét a "vypnutý blesk", poloautomatické či manuální režimy P, Av, Tv a M a plná automatika), systém ostření (One Shot, AI Servo se sledováním pohybujícího se objektu a AI Focus s výběrem jednoho ze 7 měřicích bodů), systém měření expozice (zónové, středové, plošné s využitím 35 měřicích bodů), citlivost ISO a řadu dalších voleb.

Výsledné snímky nelze označit jinak než jako vynikající. Pozoruhodná je zvláště práce s hloubkou ostrosti, která se hodí zejména pro portrétní fotografii či na makrozáběry. Také při záběrech krajiny jsme ocenili výborné prokreslení sebemenších detailů, a v horším osvětlení vynikne velmi účinná redukce šumu. Snímky lze ukládat na karty CF typu I či II, mezi něž patří i IBM Microdrive. Při testu jsme narazili na problém se starší CF kartou značky Pretec, která vyvolávala chybové hlášení, doporučujeme tedy pro jistotu kartu před nákupem vyzkoušet přímo ve fotoaparátu.

K testované sestavě jsme měli zapůjčen navíc i bateriový grip, který prodlouží tělo zhruba o 30 mm a poskytuje přirozenou platformu pro fotografování "na výšku" včetně spouště a voliče funkcí. V gripu jsou osazeny dva články BP-511, a tak je výdrž proti standardní konfiguraci dvojnásobná. Podle dokumentace by mělo takto jít pořídit zhruba 1 100 snímků bez blesku (asi 550 s jedním standardním akumulátorem). My jsme využívali displej i blesk velmi intenzivně, a na vyčerpání obou akumulátorů bylo potřeba přibližně 600 fotografií, což je vynikající výsledek.

Canon EOS 10D stojí v základní výbavě bez objektivu necelých 75 tisíc korun, s testovaným univerzálním objektivem Canon EF 24-85mm f/3,5-4,5 USM (17 990 Kč) a bateriovým gripem BG-ED3 (8 177 Kč) se cena dostává na 101 000 Kč. To není málo, ale například volbou vhodného prodejce můžeme ušetřit citelných pár tisíc. Navíc se jedná o řešení, které vydrží na špičkové úrovni ještě několik let a představuje dobrou investici. Zvlášť když je fotografie naším opravdovým koníčkem nebo prostředkem k obživě.

Canon EOS 10 D

kvalita fotografií

možnosti nastavení

výkon a ovládání

cena

Cena vč. DPH: 74 990 Kč (pouze tělo bez objektivu)

K testu poskytla firma: Canon CZ, www.canon.cz

§§§§§


Desky na skenování – Canon CanoScan 990F + Genius ColorPage- HR7X Slim

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0312

V krátkém testu vám tentokrát představíme dva stolní deskové skenery, které si poradí jak s běžnými transparentními předlohami, tak i se zpracováním diapozitivů či negativů. Výrobky společností Canon a Genius se od sebe odlišují cenou i technickými parametry, nabízejí však podobné funkce. Podívejme se na ně tedy trochu podrobněji.

Canon CanoScan 9900F

Profesionální skener, který se pyšní vysokým hardwarovým rozlišením 3 200 x 6 400 ppi a 48bitovou barevnou hloubkou, je vybaven USB 2.0 a FireWire rozhraním. Uživateli nabízí 4 tlačítka pro přímé kopírování, skenování, ukládání snímku do souboru na disku nebo jeho odesílání prostřednictvím elektronické pošty. Snímací CCD prvek s novou maticí čoček Super Galileo 2 přináší ostřejší a jasnější zachycení obrazu. Technologie FARE 2 navíc napomáhá odstraňování prachu a škrábanců, příznivě ovlivňuje zrnitost předlohy a zároveň umožňuje rekonstruovat barvy na starších filmech. Práce s diapozitivy či negativy by nebyla možná bez prosvětlovací jednotky a vhodného adaptéru k uložení filmů či jednotlivých diapozitivů. V případě skeneru CanoScan 9000F můžeme hovořit o nadprůměrném vybavení, protože široká prosvětlovací deska ve víku skeneru napomáhá bezproblémové práci s adaptéry pro 4 filmové pásy se 6 políčky (tedy celkem 24 snímků) a pro 8 diapozitivů. K dispozici je i adaptér pro zpracování transparentních předloh 4 x 5 palců.

Programové vybavení skeneru zahrnuje TWAIN rozhraní ScanGear CS, editační software ArcSoft PhotoStudio a Adobe PhotoShop Elements verze 2.0. Pořádkumilovní uživatelé jistě uvítají program PhotoBase, který zpřehlední umístění snímků na disku. Rodinu OCR programů pro rozpoznávání a převod textu u skeneru CanonScan 9000F zastupuje Scan-Soft OmniPage SE s podporou české znakové sady. Ovladač je určen pro OS Windows od verze 98 a Mac 0S X.

Při našich testech jsme na skeneru vyzkoušeli snímání odrazových i transparentních předloh. U odrazových materiálů nás potěšila rychlost náhledu 6,6 sekundy na stránku A4 i doba 15,1 sekundy, kterou skener potřeboval na zachycení stránky A4 v nastavení 300 ppi při barevném i monochromatickém režimu. Během barevného snímání testovací fotografie 13 x 18 cm jsme naměřili časy od 9,8 sekundy u rozlišení 300 ppi do 1 minuty a 29 sekund u nastavení 1 200 ppi. Vyšší hodnoty rozlišení nejsou u odrazových předloh v rozměrech 13 x 18 cm a větších podporovány, u výřezu části snímků je však možné nastavit rozlišení až 3 200 ppi. Zpracování diapozitivů bylo poměrně rychlé náhled 8 snímků jsme získali již za 15,6 sekundy, na dávkové snímání 8 obrázků v rozlišení 1 600 ppi jsme čekali 7 minut a 13 sekund. U samostaného diapozitivu jsme vyzkoušeli nastavení 3 200 ppi, při němž jsme výsledný obrázek získali za 1 minutu a 37 sekund. Zapnutí funkcí pro zlepšení obrazu, tedy odstranění prachu a škrábanců, vyhlazení zrnitosti a vylepšení barev, však dobu zpracování prodlouží až na trojnásobek uvedeného času. Překvapivé problémy měl skener se zpracováním negativů. Ne sice s kvalitou získaných obrázků, ale spíše s časem, který pro práci potřeboval. Náhled 6 políček za 16,9 sekundy nebo 24 políček za 46 sekund jsme považovali za dobrý vstup do testu, avšak snímání samostatného filmového okénka negativu v rozlišení 1 600 ppi si vyžádalo 3 minuty a 43 sekund. Dvojnásobné rozlišení pak skener zdrželo 7 minut a 15 sekund, přičemž obdobné časy na jeden snímek skener potřebuje i při dávkovém zpracování. Závěrem můžeme shrnout, že CanoScan 9000F nabízí uživateli poměrně přesné barvy s průměrnou barevnou odchylkou 1,3 delta E, nízký šum 0,5 delta E a 100% přesnost detailů, dokáže se dobře vyrovnat s diapozitivy, ale vysoké rozlišení u negativů jej nepříjemně zpomaluje. Tento fakt u profesionálního výrobku za 16 189 Kč včetně DPH zkazil jinak velmi dobré hodnocení.

Genius ColorPage-HR7X Slim

Druhý skener v našem testu hájí barvy společnosti Genius a je určen pro zákazníky, kterým spíše než na rychlosti zpracování záleží na pořizovací ceně. Testovaný produkt je vybaven CCD snímačem, jenž dokáže pracovat v hardwarovém rozlišení 1 200 x 2 400 ppi a maximálním interpolovaném rozlišení 24 000 x 24 000 ppi, vše ve 48bitové barevné hloubce. S počítačem skener komunikuje prostřednictvím USB 1.1 rozhraní a v jeho víku je zabudována prosvětlovací jednotka k práci s transparentními materiály. Jediný adaptér pro zakládání předloh je připraven na filmový pás se 4 políčky negativu a pro materiál formátu 6 x 6 cm, při jeho otočení lze snímat snímky formátu 6 x 9 cm a 3 diapozitivy. Ani u tohoto skeneru nechybějí ovládací tlačítka rychlého ovládání, jejich funkce jsou v podstatě shodné se skenerem CanoScan. Dodávaný software je připraven jen pro platformu PC s OS Windows od verze 98. Kromě TWAIN rozhraní jsou na kompaktním disku uloženy programy Newsoft Presto! PageManager, ImageFolio a Mr.Photo pro editaci obrázků a jejich ukládání na disk a tvorbu webových prezentací. Doplňuje je Bridgewell Page abc k tvorbě internetových stránek a OCR program ABBYY FineReader, který bez problémů pracuje s českými znaky.

Rozdíly v konstrukci, zejména nižší hardwarové rozlišení a pomalejší komunikační rozhraní, sice příznivě ovlivňují pořizovací cenu výrobku, ale na druhé straně mají vliv na celkový výkon skeneru. U monochromatického snímání odrazové předlohy formátu A4 ve 300ppi rozlišení jsme se proto museli spokojit s časem 36,8 sekundy a barevný režim ve stejném rozlišení si vyžádal čekání o 13 sekund delší. Fotografii 13 x 18 cm skener snímal 1 minutu a 9 sekund při nastavení 600 ppi a 4 minuty a 14 sekund v režimu 1 200 ppi. Oproti předchozímu Cano-Scanu 9000F byl skener Genius ColorPage HR7X Slim rychlejší při práci s negativy. Náhled 4 snímků jej zaměstnal na 25 sekund, nastavení 2 400 nebo 4 800 ppi u jediného obrázku si vyžádalo čas 48 sekund. Skenování diapozitivů přineslo podobné výsledky jako práce s negativy. Pomalejší náhled (3 snímky za 23 sekund) totiž doplňuje rychlé snímání ve vysokém rozlišení. Jmenovitě se jednalo o čas 50,3 sekundy v nastavení 2 400 ppi a 51,7 sekundy při volbě 4 800 ppi. Volby vysokého rozlišení jsou u skeneru podporovány, ale je třeba objektivně přiznat, že toto interpolované rozlišení nemůže nahradit hardwarové nastavení. Pro práci s celými snímky je možné skener doporučit, výřezy z obrázků však u transparentních materiálů nedosahují potřebné ostrosti. Kvalita získaných obrázků je tedy jen průměrná při porovnání přesnosti, ale výborná z hlediska barevného podání. Hovoříme-li o barvách, pak výrobek společnosti Genius s hodnotami šumu 0,3 delta E a průměrné barevné odchylky 0,8 delta E dražšího soupeře porazil. Skener není vybaven žádnými technologiemi pro vylepšování obrázků, uživatel se tedy musí spokojit se získaným snímkem. Stopy prachu nebo poškrábání může samozřejmě odstranit v některém grafickém editoru, ovšem taková činnost bývá zejména u velmi poškozených snímků značně zdlouhavá.

Genius ColorPage HR7x Slim je určen spíše pro domácí uživatele, kterým přinese dostatek užitku při skenování běžných materiálů. Kromě toho nabídne i občasné zpracování diapozitivů či negativů s nutnými doplňkovými úpravami. Jeho výhodou je nízká cena 3 769 Kč včetně DPH.

Canon CanoScan 9900F

rychlost práce s odrazovými předlohami

barevné podání a přesnost

zdržení při snímání negativů

Cena vč. DPH: 16 189 Kč

K testu zapůjčila firma: Konsigna, www.konsigna.cz

Genius ColorPage HR7X Slim

pořizovací cena

zpracování barev

menší přesnost

Cena vč. DPH: 3 769 Kč

K testu zapůjčila firma: Konsigna, www.konsigna.cz

§§§§§


Přesný barevný laser – Epson AcuLaser C900 a C1900

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0315

Většina výrobců laserových tiskáren má ve své nabídce rychlé jednoprůchodové barevné stroje i pomalejší, ale zároveň finančně dostupnější výrobky. V krátkém testu jsme se mohli seznámit s dvojicí zařízení společnosti Epson, z nichž jedno je určeno i pro jednotlivce, a vybavení druhého vyhoví menší pracovní skupině. Epson AcuLaser C900 a C1900 se svými vnějšími rozměry ani počtem stránek vytištěných za minutu nijak neodlišují. Obě tiskárny mohou za 60 sekund zpracovat 16 monochromatických výtisků formátu A4 nebo 4 plnobarevné stránky stejného rozměru. Stejná skříň výrobků se spodním zásobníkem papíru pro 200 listů může být rozšířena o boční duplexní modul pro oboustranné zpracování dokumentů. Druhý spodní podavač se zásuvkou pro 500 listů A4 je volitelným doplňkem pro model C900 a standardní výbavou výrobku s označením C1900. Levnější z dvojice zařízení, tedy Epson AcuLaser C900, svého uživatele nepřekvapí náročnou obsluhou, protože jediným ovládacím prvkem je tlačítko pro zapnutí tiskárny. Dvojice signalizačních diod na okrají horního víka tiskárna informuje o stavu tiskárny a zpracování úlohy. Veškerá nastavení se proto provádějí v ovladači tiskárny v operačním systému. Ovladač umožňuje zvolit rychlejší nebo pomalý, avšak kvalitnější tisk. Nastavení fyzického rozlišení 300 nebo 600 dpi jsou doplněna i volbami pro vyhlazování hran. Barevné podání lze ovlivnit pomocí ovládání jasu, kontrastu a nasycení, nechybí přitom ani vyvážení jednotlivých odstínů CMY. Tiskárna nabízí ICM a sRGB profily, věrné barevné zpracování i možnost zvýraznění odstínů při tisku prezentací. Pro připojení k počítači je k dispozici paralelní a USB rozhraní. V tiskárně je zabudován procesor VR4305 s pracovní frekvencí 48 MHz a 16 MB paměti s volitelným rozšířením na 144 MB. Měsíční zatížení tohoto výrobku by nemělo přesáhnout 35 000 výtisků.

Dražší testovaný produkt Epson AcuLaser C1900 je určen pro stejnou měsíční zátěž, pohání jej však rychlejší procesor Power PC 300 MHz, který na desce doplňuje 32 MB paměti. I zde může zákazník za příplatek získat rozšíření paměti, tentokrát na celkových 1 024 MB. Model C1900 je určen pro zapojení do počítačové sítě, standardně je proto vybaven ethernetovou 10/100 zásuvkou (nechybí ale ani standardní paralelní a USB rozhraní). Tiskárna opět pracuje rychlostí 16 černobílých nebo 4 barevných stran A4 za minutu, se zapnutými funkcemi vyhlazování však mají její výtisky odpovídat rozlišení 2 400 dpi. Ovládací panel v horní části tiskárny je složen z jednořádkového alfanumerického displeje a doplňkových tlačítek pro snadný pohyb v menu. Na rozdíl od modelu C900 je tato tiskárna vybavena také tlačítkem pro přerušení a zrušení tisku. Síťovému provozu odpovídá i programové vybavení, v němž jsou ovladače a program Smart Monitor doplněny o nástroje pro sledování tiskáren v počítačové síti. Jejich instalace není povinná, tiskárna je totiž vybavena interním webserverem, který přehledně informuje o stavu spotřebního materiálu a usnadňuje konfiguraci stroje. U většího počtu připojených zařízení je však vhodnější využít Epson NetWeb Manager, který dokáže sledovat více tiskáren najednou.

Porovnání výkonu

U běžných tiskových úloh, například textových dokumentů s drobnou grafikou, se rychlost tisku obou tiskáren liší jen nepatrně a v tabulce, kterou u článku najdete, si můžete všimnout rozdílu několika sekund. Podstatně větší rozdíly jsme však zaznamenali během testu kontinuálního tisku 27 stran PDF souboru a 16 celostránkových obrázků. U PDF dokumentu silnější model C1900 překvapivě ztratil několik minut na levnější tiskárnu Epson AcuLaser C900, mnohem lépe si však poradil s tiskem fotografií. V obou případech ale bylo zřejmé, že pro náročné grafické úlohy je standardně instalovaná paměť nedostatečná. Tiskárna s označením C900 úlohu zvládla za více než 58 minut, dražší C1900 byla s časem 11 minut a 15 sekund rychlejší, avšak časový údaj platí jen pro nižší tiskovou kvalitu. Nastavení vyššího rozlišení (označené jako Fine Print, se zapnutým vyhlazováním) vedlo k rozblikání diody, která signalizuje chybu. Na displeji tiskárny jsme si potom opakovaně mohli přečíst informaci, že paměť tiskárny na zpracování úlohy nestačí. Na základě tohoto faktu můžeme tiskárny doporučit pro běžnou kancelářskou práci, pro náročnější grafické tisky je ale třeba rozšířit kapacitu operační paměti. Je celkem škoda, že paměť nedostačuje grafickým aplikacím, protože barevné zpracování tisku a přesnost byly na vysoké úrovni.

Jestliže se při nákupu rozhodujete podle pořizovací ceny, pak vám lépe vyhoví model Epson AcuLaser C900 za 26 590 Kč. Dražší tiskárna s označením AcuLaser C1900, vybavená síťovou zásuvkou a spodním podavačem, se prodává za 52 000 Kč. Provozní náklady jsou u obou výrobků shodné a činí 0,52 Kč pro monochromatický tisk v pokrytí 5 % a 4,42 Kč při 20procentním barevném tisku. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Epson AcuLaser C900

pořizovací cena

provozní náklady monochromatického tisku

doba tisku náročných grafických úloh

Cena vč. DPH: 26 590 Kč

Epson AcuLaser C1900

kapacita podavačů

podpora síťového provozu

kvalita tisku

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 52 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, www.epson.cz

§§§§§


Diskové pouzdro Kouwell – Kouwell External Enclosure for 2.5" HDD

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0316

Potřeba přenášet objemná data mezi jednotlivými počítači stále roste. V poslední době se proto čím dál častěji začínají objevovat přenosné pevné disky, které dokáží skloubit pohodlí s možností práce s kapacitou řádově daleko vyšší, než může nabídnout běžné CD médium nebo i DVD nosič.

Zařízení značky Kouwell nese poněkud dlouhé, leč výstižné označení IEEE 1394/USB Mobile External Enclosure for 2.5" HDD. Ve volném překladu to znamená: Externí přenosné pouzdro pro pevný disk 2,5", přičemž IEEE 1394 a USB značí, že produkt se dokáže domluvit s PC pomocí obou těchto rozhraní.

Krabička připomíná velikostí spíše obal od walkmanu než schránku na pevný disk. Poloprůhledné tělo schránky je vyrobeno v modré barvě tak, že je vidět do útrob celého zařízení. Součástí balení není jen samotný produkt, ale i datový kabel USB, kabel firewire (IEEE1394), napájecí síťový adaptér a jedno CD, na němž lze najít ovladače pro firewire rozhraní a také software pro starší operační systémy, jež neumějí k zařízení přistupovat nativně. Na CD se dokonce nachází i ovladače k jiným produktům, které distributor prodává.

Protože se externí pouzdro prodává bez disku, je potřeba jej zakoupit nebo použít třeba zbylý po upgradu vašeho notebooku. Stačí libovolný 2,5" disk. My jsme si pro účely testu zapůjčili pevný disk společnosti Toshiba s kapacitou 40 GB.

Instalace disku do pouzdra je snadná, jedinou vadou na kráse jsou snad jen dva křížové šrouby, které je nutné povolit. Po jejich vyšroubování již lze odklopit vrchní kryt a připojit disk. Poté je nutné opět kryt přichytit šroubky. Je trochu škoda, že výrobce nezvolili trochu jinou konstrukci bez nutnosti zbrojit se šroubovákem při každé výměně pevného disku. Druhým drobným neduhem zařízení je nutnost externího napájení ze síťového adaptéru. Škoda, že zařízení není schopno pracovat ani při připojení přes rozhraní USB 2 s interním napájením. Je tedy nutné brát na cesty vždy napájecí adaptér společně s diskem. Kromě této slabiny je ale možné výrobek jen pochválit. Zařízení pracuje velmi dobře a plug&play standard je také příjemný. Instalaci ovladačů pro firewire lze zvládnout relativně bez potíží a v režimu USB či USB 2.0 je pod moderními operačními systémy naprosto bezproblémová. Disk lze připojit přímo za chodu, a operační systém Windows 2000 či XP již sám bezpečně rozpozná velkokapacitní zařízení a zpřístupní jej. Odpojení je stejně tak jednoduché, jen musíte dávat pozor na to, abyste zařízení nevytáhli ve chvíli, kdy jej systém ještě používá a zapisuje na něj. Proto je nanejvýš vhodné využívat službu pro bezpečné odebrání hardwaru, kdy se jednoduchým způsobem operačnímu systému oznámí, aby připojené zařízení přestal využívat. Ostatně, tuto službu je vhodné využívat nejen u tohoto externího zařízení, ale téměř u všech obdobných produktů, jakými jsou například čtečky paměťových karet.

Při testování jsme změřili dlouhodobou přenosovou rychlost čtení na sympatické hodnotě 12,77 MB/s. Přístupová doba je 22,8 ms a maximální propustnost sběrnice (při připojení pomocí USB 2.0) jsme naměřili 13,5 MB/s.

Kouwell External Enclosure

praktická použitelnost

rozhraní USB i firewire

nutnost externího adaptéru

šroubky pro otevření pouzdra

Cena vč. DPH: 2 600 Kč

K testu zapůjčila firma: 100mega Distribution, www.100megadistribution.cz

§§§§§


Bratři v plechu – Minolta Dimage F200 a F300

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0317

Velmi oblíbeným zvykem výrobců digitálních fotoaparátů v posledním období je produkovat dva prakticky shodné modely fotoaparátů, které se liší pouze rozlišením snímacího čipu. Minolta sice typy Dimage F200 a Dimage F300 takto nekoncipuje, ale i tak je jejich podobnost zřejmá už na první pohled.

Designově pokračuje jak Dimage F200, tak F300 cestou, kterou před nimi ukázala Dimage F100, tedy rovné, čisté linie a matný lesk téměř hranolovitého fotoaparátu. Uvnitř se ukrývá také podobně vyspělá elektronika a z obou modelů tak činí nástroj vhodný jak pro příležitostného fotografického amatéra, který se nechce mořit se složitým nastavením, tak pro zkušenějšího uživatele schopného od fotoaparátu požadovat něco navíc. Základem Dimage F200 je CCD snímač se 4 miliony efektivních obrazových bodů, Dimage F300 má senzor dokonce 5megapixelový. Z pohledu optické soustavy se oba modely neliší, obsahují objektiv Minolta GT s ohniskovou vzdáleností ekvivalentní 38-114 mm na kinofilmu s možností snímání v makrorežimu od 14 centimetrů, což rozhodně není převratný parametr.

Systém ostření vychází z možností Dimage F100, a oba modely tedy disponují autofokusem s automatickou volbou jednoho ze pěti ostřicích bodů, případně i možností sledování zaostřeného objektu v režimu Tracking AF. Pro kreativní fotografii lze využít také možnosti manuálního ostření.

Méně zkušení uživatelé ocení automatickou volbu scénického programu, ne vždy však automatika dokáže správně odhadnout situaci, a tak je dobré mezi portrétem, sportovní akcí, krajinou, západem slunce či nočním portrétem volit spíše ručně. Pro skutečné profesionály je k dispozici u obou přístrojů také režim priority času, clony a plně manuální mod.

Po průchodu 12bitovým A/D převodníkem probíhá další zpracování snímku v obrazovém procesoru, jehož chod je určen firmwarem. V tomto místě jsou patrné drobné rozdíly mezi oběma přístroji dané prostým faktem, že model Dimage F200 byl uveden později a je tedy modernější. Například citlivost je možné nastavovat v rozsahu ISO 100-400, Dimage F300 přidává k těmto stupňům ještě ultračisté ISO 64 a Dimage F200 zase ISO 800 pro fotografování za velmi špatných světelných podmínek.

Mezi oběma přístroji jsou patrné výrazné rozdíly také v dalších možnostech, které se netýkají přímo fotografování. F200 i F300 dovedou natáčet ozvučené videosekvence s rozlišením 320 x 240 či 160 x 120 bodů při 15 snímcích za vteřinu, přičemž F300 ještě jejich délku limituje na 3 minuty při větším rozlišení a 20 minut při menším, zatímco novější F200 je schopna videem naplnit celou dostupnou kapacitu paměťové karty SD.

Co se týká obrazové kvality, tak oba dva přístroje za dobrých světelných podmínek dovedou vykouzlit skvěle prokreslené a barevně věrné snímky. Horší situace je v tmavých partiích fotografií či obecně při špatném světle, kde dochází k drobnému rozpadání obrazu a barevnému šumu. Menší výhrady jsme měli také k pomalejšímu ostření a ne zcela bleskurychlé odezvě na závěrku.

Ovládání obou strojů je velmi podobné, hlavní rozdílem je v případě Dimage F200 oddělení páčky transfokátoru jako samostatného ovladače na zadní stěnu, což znatelně přispívá k jednodušší a logičtější funkci. Celkově jsou oba fotoaparáty na velmi dobré úrovni, i když za pozornost stojí zejména moderněji vybavený a levnější Dimage F200.

Minolta Dimage F200

snadnější ovládání

ostrost kresby

problémy s tmavými partiemi

Cena vč. DPH: 18 990 Kč

Minolta Dimage F300

kvalita 5 megapixelů

ostrost kresby

problémy s tmavými partiemi

Cena vč. DPH: 24 990 Kč

K testu poskytla: Minolta, www.minolta.cz

§§§§§


ATI je opět o krok napřed – Hercules 3D Prophet 9800 PRO

Tomáš  Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0318

V minulém čísle jsme přinesli recenzi  grafické karty WinFast A300 UltraTD MyVIVO, osazené nejvýkonnější  variantou čipu GeForce FX od nVidie. Jak jsme se během testu  mohli přesvědčit, karta nabízí výrazný nárůst výkonu oproti předchozí  generaci GeForce, avšak náskok největšího rivala ATI Radeon 9700  PRO dokázala pouze dotáhnout. Nyní navíc přichází na trh vylepšená  verze nejvýkonnějšího Radeonu označená Radeon 9800 PRO. Jako  první nám ji na test zapůjčila firma Guillemot.

Hercules 3D  Prophet 9800 PRO se na první pohled od běžných grafických karet  příliš neliší a mnoho rozdílů tedy nenajdete ani mezi kartou  a jejím předchůdcem. Drobné odlišnosti jsme přesto objevili.  Jde o tvar a barvu měděného pasivního chlazení pamětí na vrchní  i spodní straně karty, průhledný ventilátor a standardní čtyřkolíkový  napájecí konektor. Co se týče technických parametrů, jádro nového  Radeonu 9800 PRO pracuje na taktovací frekvenci 380 MHz a karta  využívá 3,8ns paměti Samsung o 350 MHz. Upraveny byly i Smart  Shader, SmoothVision a Hyper Z III, nejde však o žádné revoluční  změny, ale pouze o doladění stávajících funkcí. Konfigurace výstupů  zůstává stejná jako u starších karet, tedy analogový D-SUB, digitální  DVI-I a S-Video TV-Out. Díky technologii HydraVision lze signál  zobrazit najednou na dvou zařízeních.

Součástí retailového balení  grafické karty Hercules 3D Prophet 9800 PRO je čtveřice stříbrných  placek, na kterých krom ovladačů naleznete i softwarový DVD přehrávač  PowerDVD a plnou verzi hry Rainbow Six: Raven Shield. Pro propojení  s ostatními zařízeními jsou k dispozici redukce z DVI-I na D-SUB  a z S-Videa na kompozit a kompozitní S-Video a napájecí kabel.

Výkon  karty jsme měřili na počítači s procesorem Intel Pentium 4 3,06  GHz, 512 MB operační paměti RDRAM, deskou Intel D850MV a operačním  systémem Windows XP Professional. Jako benchmark jsme použili  osvědčený 3DMark2001 SE a hru Unreal Tournament 2003. Získané  skóre jsme porovnali s výsledky testu GeForce FX, aby byl nárůst  zřetelnější. Jak je z tabulky patrné, výkonnostní rozdíl mezi  Radeonem 9800 PRO a dvojicí dosavadních leaderů není nijak závratný  a jde zhruba o 10 procent.

Grafický čip ATI Radeon 9800 PRO  rozhodně nenabízí výrazně vyšší výkon, nežli GeForce 4 Ti4800  a Radeon 9700 PRO, a jeho vypuštění na trh je spíše krokem potvrzujícím  náskok kanadského výrobce. Pokud byste uvažovali o grafické kartě  s tímto čipem, pak model firmy Guillemot rozhodně patří mezi  ty kvalitnější. Oproti konkurenci nabízí například kvalitnější  chlazení s modře svítícím ventilátorem.

Hercules  3D Prophet 9800 PRO

nejvyšší 3D výkon

externí napájení

K  testu zapůjčila firma: Guillemot, www.guillemot.cz

Cena vč.  DPH: 18 990 Kč

§§§§§


Vodní chlazení – Thermaltake Aquarius II

Hynek Vácha

c03p0319

Se vzrůstajícím výpočetním výkonem procesorů stoupá i jejich výkon tepelný, a proto hledá řada výrobců způsob, jak odvést přebytečné teplo od procesoru. V poslední době se začínají uplatňovat i systémy chlazené vodou, protože ta má větší tepelnou kapacitu než vzduch. Pro uživatele, kteří chtějí využít jejich výhod, je tu Thermaltake Aquarius II. Jedná se o kompaktní chladicí systém, který se dá celý kromě přídavné expanzní nádoby na vodu instalovat uvnitř počítačové skříně.

Dostaneme ho v (na chladič dost velké) graficky pěkně vyvedené krabici. Po otevření máme před sebou asi 3 metry dlouhou hadičku a pod ní hlavní části systému chladicí blok, tepelný výměník, vodní čerpadlo a expanzní nádobu. Dále zde najdeme systémy uchycení hlavního chladicího bloku na procesor, čtyři přibližně 30centimetrové pružiny, určené pro vsunutí do hadiček, kterými zabráníme jejich nechtěnému uskřípnutí.

Montáž je celkem jednoduchá pokud zvládnete nainstalovat klasický vzduchový chladič, pak pro vás nebude instalace tohoto systému problémem. Jeho velkou výhodou je možnost využití s dnes nejběžnějšími typy procesorů, tedy AMD Athlon a Intel P4, a dokonce s chystanými 64bitovými procesory AMD Opteron. Po instalaci vlastního chladiče na procesor a rozmístění tepelného výměníku, expanzní nádobky a čerpadla ve skříni počítače nám zbývá již jen propojení všech komponent hadičkami. Všechna spojení jsou ještě pojištěna pomocí speciálních pružin, čímž je minimalizováno riziko vytečení chladicí kapaliny.

Test jsme prováděli na procesoru AMD Athlon 1 GHz, přetaktovaném na 1,4 GHz. Pro měření jsme použili program Hot CPU tester, který 100% zatíží procesor. Při umístění tepelného výměníku uvnitř skříně sice lze procesor přetaktovat až na tuto hodnotu, ale teplota procesoru dosahuje již 56 ?C. To je způsobeno tím, že teplo odebrané procesoru je rozptylováno uvnitř počítačové skříně, což není optimální. Proto jsme jako další krok připevnili tepelný výměník na vnější stěnu skříně. Takto bylo teplo odebrané procesoru rozptylováno ven, což zvýšilo efektivitu chlazení a atmosféra uvnitř počítače zůstala na přijatelných 41 ?C.

Získané zkušenosti nás opravňují k tvrzení, že se jedná o povedený výrobek, který umožní značně přetaktovat procesor a snížit hlučnost počítače. Jeho nevýhodou je ale poměrně vysoká cena.

Thermaltake Aquarius II

výkon, tichý chod

cena

Cena vč. DPH: 6 000 Kč

K testu zapůjčila firma: CzechComputer, www.czechcomputer.cz

§§§§§


S bezdrátem na dlani – Toshiba e750 Wi-Fi

Tomáš Jirásko

c03p0321

Toshiba e750 v sobě ukrývá procesor Intel XScale PXA 255 o frekvenci 400 MHz. Paměť disponuje 64 MB RAM, 32 MB NAND ROM, a navíc dalšími 32 MB Flash ROM, do které lze zálohovat zvláště důležitá data. Tento Flash ROM disk dokáže data ochránit i v případě tvrdého resetu nebo úplného vybití baterií. Použitý 3,8" transreflektivní TFT displej s rozlišením 320 x 240 (65 tisíc barev) je kontrastní a čitelný i za jasného slunečního světla, i když se samozřejmě subjektivně ztrácí barevnost. Při zobrazování pomáhá grafika ATI Imageon 100 s 384 KB videoRAM, která umožňuje přes dokoupitelné rozšíření i externí zobrazení 800 x 600 pixelů. Při zapnutém vestavěném Wi-Fi e750 se HTML stránky načítaly rychleji než konkurenčního modelu iPAQ h5450. Bohužel však vybavení Wi-Fi na úkor technologie Bluetooth prozatím snižuje využitelnost, jelikož domácí přístroje jako telefony a tiskárny jsou vybavovány hlavně Bluetoothem. Jiná situace je na cestách, kdy dostupnost Wi-Fi hotspotů se v lokalitách jako jsou hotely, restaurace a letiště stále zvyšuje, což řadí e750 do segmentu přístrojů pro korporátní klientelu.

Podobně jako model e730 je i Toshiba e750 vybavena dvojicí rozšiřujících slotů jedním pro SDIO/MMC karty a druhým pro karty CompactFlash II. PDA využívá vyměnitelný 1 000mAh lithiumiontový akumulátor, který při kontinuálním přehrávání MP3 souborů dokázal e750 zásobovat "šťávou" při 50% podsvětlení displeje něco přes čtyři hodiny pětačtyřicet minut, než se Media Player odmlčel, přístroj byl však schopen ještě cca 20 minut provozu.

Design přístroje je stále hodně konzervativní obdélníkový tvar o rozměrech 125 x 80 x 16 mm a hmotnosti 190 g. Na horní straně je umístěn jack pro sluchátka, sloty SD/MMC i CFII karet a stylus, na straně přední je vypínání, dvojice LED signalizujících stav baterie a Wi-Fi. Pod displejem je čtveřice standardních tlačítek a kurzorová klávesa. Užitečný je i nalevo nahoře umístěný jogdial, suplující pěticestnou klávesu.

Jako OS jsou použita Windows Pocket PC 2002, kdy v balení je dodávána česká lokalizace. Další software tvoří již notoricky známá kombinace Diáře, Kalendáře, Wordu, Excelu a dalších standardních aplikací.

Toshiba e750 nabídne uživateli s výjimkou Bluetoothu veškeré moderní technologie; kvalitní displej, výkonný procesor a dostatek paměti. Užitná hodnota však roste a padá především s vaší schopností a možností využít vestavěné Wi-Fi, i když velikost vestavěné paměti není zanedbatelná. Pokud pro Wi-Fi nenaleznete využití, zvolte raději model e740 s Bluetoothem. Celkově se jedná o velmi dobře navržený přístroj s dostatečným výkonem, připravený na přechod na platformu Pocket PC 2003.

Toshiba e750 Wi-Fi

dva expanzní sloty, velikost paměti

cena

Cena vč. DPH: 24 390 Kč

K testu zapůjčila firma: CHG Trade, www.chg.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Pavel Tůma

c03p0332

Astérix učíme se angličtinu

Astérixe a Obelixe, hrdiny francouzského kresleného komiksu i dvou celovečerních filmů s Cristianem Clavierem a Gerardem Depardieu v hlavních rolích, jistě všichni naši čtenáři znají. Málokdo však asi ví, že se s jejich dobrodružstvími můžeme setkat i na CD-ROMu od anglické společnosti EuroTalk (o českou distribuci se postarala společnost CFC). Jak již z názvu vyplývá, jedná se o program zaměřený na výuku anglického jazyka a je určen pro mírně pokročilé studenty. Celá výuka je založena právě na oblíbených komiksech. S hlavními hrdiny tak zažijete dlouhý (opravdu hodně dlouhý) příběh, na jehož začátku je jedno malé římské dítě a spousta starostí s ním spojených. Asterix, jakožto prakticky přemýšlející člověk, rozhodne, že je nezbytně nutné dítě vrátit jeho právoplatným rodičům, a tak začíná pátrání plné zmasakrovaných Římanů se šťastným koncem (jak také jinak).

Příběh se odkrývá po jednotlivých komiksových okénkách a vy máte na výběr, zda chcete texty poslouchat, číst nebo oboje dohromady. Pokud již máte angličtinu alespoň trochu naposlouchanou, neměli byste mít s porozuměním problémy. Jedná se sice o nepříliš kvalitní nahrávky, které mají do CD kvality hodně daleko, ale ještě se dají poslouchat. Anglické texty, jež vypouštějí postavičky z úst v podobě klasických bublin, jsou bez výhrad, chyby jsem však našel v jejich českých překladech. Ty jsou často hodně volné, a na druhou stranu občas tak přesné, že se až vytrácí smysl vyřčených slov (viz např. frázová slovesa). V kontrastu s tím jsou velmi dobře zpracovány tzv. "Učitelovy poznámky", které ke každému obrázku gramaticky i významově vysvětlují použitá slovíčka a ustálená spojení. Překlady jsou na CD-ROMech nejen v češtině, ale i v nesčetných jazykových mutacích, včetně takových exotických jazyků, jako je např. japonština nebo arabština. Po zhlédnutí příběhu je připraven vědomostní kviz, a jako bonus můžete zastoupit vybranou postavu a namluvit ji svým nezaměnitelným hlasem.

Pokud vás tento produkt zaujal a neučíte se zrovna anglicky, můžete si koupit jeho německou, francouzskou nebo španělskou mutaci, jež se kromě použitého jazyka v ničem neliší. I přes pár chyb, které jsem našel, se jedná o zajímavý pokus převést oblíbený komiks na stříbrné kotouče. Jestli jde o pokus úspěšný, musíte posoudit sami.

Astérix - Učíme se anglicky

je to přece Astérix a Obelix

možnost vlastního namluvení

menší chyby v překladech

ne moc kvalitní zvuk

Distributor: CFC, s. r. o., www.cfc.cz

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: anglický

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10, www.ben.cz

LANGMaster Škola hrou Biologie 1

Jak můžete vidět, společnost LANGMaster zatím plní svá novoroční předsevzetí a každý měsíc přichází alespoň s jednou novinkou z oblasti multimediálních výukových technologií. Tentokrát se jedná o CD-ROM s názvem Biologie 1, jenž bezprostředně doplňuje další dva produkty, které se věnovaly přírodním vědám (Přírodověda 1 a Biologie 2). Rozšiřuje tak komplet výuky určený pro žáky základních škol nebo studenty na nižších stupních víceletých gymnázií. Dnešní titul je určen dětem od 12 do 16 let.

Z hlediska obsahu je novinka rozdělena na dvě základní části. První z nich, nazvaná Organizace života, je věnována výkladu základních principů fungování živé hmoty. Mimo jiné se dozvíte, co je to vlastně život a kde probíhají životní procesy. Zjistíte také jaké jsou základní životní funkce, uvidíte stavbu buňky ať už bakteriální, živočišné nebo složité rostlinné. Následuje systematické členění živých organismů a jejich vymezení vůči neživé přírodě. Druhá část (tj. druhý CD-ROM) je kompletně věnována rostlinné říši, která se ještě na žádném produktu od LANGMasteru neobjevila. Žáci se tak poprvé mohou seznámit s tím, jak a proč vlastně rostliny rostou a s jejich stavbou od kořene až po pestík a bliznu. Nepřehlédnutelná jsou i stěžejní témata jako fotosyntéza, přijímání potravy, dýchání a vylučování rostlin. Chybět nesmí ani to, jak se stromy a květiny rozmnožují a pohybují se. Víte třeba proč se slunečnice otáčí za Sluncem? Jako vždy je zastoupeno i ekologické okénko, tentokrát v podobě charakteristiky ekologických skupin rostlin. Obsah CD je jako vždy pestrý a nádherně barevné fotky, kresby a průřezy jsou vhodně doplněny multimédii, tzn. zvukovými nahrávkami, animacemi a videi, z nichž některá opravdu dovedou zaujmout například pohled na bijící srdce žáby, která je očividně mrtvá.

Po stránce technologické mi nezbývá než zmínit fakt, že Biologie 1 je shodná se všemi podobnými produkty z řady S. Ovládací rozhraní zůstalo zachováno a v případě, že již některý z předchozích titulů vlastníte, se nová látka integruje do dřívější instalace uživatelského rozhraní. Kromě možnosti definovat záložky či vytvářet poznámky jsou k dispozici pomůcky jako galerie druhů, slovníček pojmů nebo životopisy význačných vědců. To vše na 3 CD-ROMech nabitých informacemi, které by ve vaší sbírce neměly chybět.

Biologie 1

grafická přitažlivost

videoa audionahrávky

cena

Producent: LANGMaster International, s.r.o.

Žánr: výukový program

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/XP

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International, s. r. o., Branická 107, 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

Didakta Dějepis

S výukovými programy z edice Didakta společnosti Silcom jsme už měli tu čest se na našich stránkách setkat. Po matematice, geometrii a krátké odmlce přišly na řadu významné dějinné události v podobě CD-ROMu Dějepis. Jelikož tento předmět musí obsáhnout několik tisíciletí a vyučuje se jak na základních, tak i středních školách, čekali bychom, že i stříbrný nosič bude doslova "přecpán" daty... A opravdu tomu tak je, o čemž se budete moci přesvědčit na následujících řádcích.

Na začátek by asi bylo záhodno zmínit, že je tento produkt určen pouze pro procvičování jinde nabytých znalostí. Tedy, ne že by se člověk při procházení testy nic nenaučil (vždyť chybami se člověk učí), ale je určitě lepší pustit se do práce po přečtení alespoň základních faktů. Dějiny jsou rozděleny do šesti tematických okruhů, které jsou dále děleny do menších celků. Můžete tak začít pravěkem a dobou kamennou a železnou, pokračovat přes starověk a podívat se do Řecka, Říma nebo do Orientu. Ve středověku si procvičíte znalosti z dob Přemyslovců, Lucemburků, Jagellonců a husitů. K vyšším letopočtům se dostanete v (raném) novověku a jeho objevných plavbách a krvavých válkách a revolucích. A jako poslední už zbývá jen 20. století, které na boje také nebylo moc chudé, a cesta od Železné opony až k pádu komunismu byla pořádně trnitá. Pokud budete mít dostatek odvahy a znalostí, můžete si své znalosti procvičit ve čtyřech typech úloh. Základem jsou testové otázky, kde formou a, b, c odpovídáte na daný problém. Asi nejtěžší jsou spojovačky, kde je úkolem spojit datum a událost, která k tomuto datu pasuje. Třetí v řadě jsou úkoly s obrázky a výčet zakončuje rozhodování o správnosti, kde máte 50procentní možnost správné odpovědi. Hodnocení zajišťují tabulky, které přehledně zaznamenávají dosažené výsledky jednotlivých žáků a dokonce je i známkují. Testy nemusíte vyplňovat jen na počítači, ale je zde možnost úlohy vytisknout a předložit je dětem k vypracování standardní papírovou formou (kromě úkolů s obrázky).

Program je určen vyššímu stupni základních škol, kde by mohl najít docela dobré uplatnění. A to hlavně díky množství otázek a obrazového materiálu, ale třeba i kvůli automatickému známkování. Pokud chcete svoje dítko testovat v klidu domova, neměl by ani to být problém.

Didakta - Dějepis

jednoduché ovládání

množství otázek, obrázků a fotografií

4 typy úloh

Producent: Silcom Multimedia, CD-ROM & Multimedia, s. r. o., www.silcom-multimedia.cz

Žánr: výukový program

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5 100 00 Praha 10 www.ben.cz,

TS Němčina pro školáky 4

Němčina od Terasoftu těží hlavně z faktu, že podporuje šest nejpoužívanějších učebnic na českých základních školách, což asi přiláká mnoho zákazníků. Jedná se o tyto knihy: Němčina pro 7. ročník ZŠ Maroušková, Heute haben wir Deutsch 3, Nová němčina 2 2. část a Nová němčina 3 1. část, Wer? Wie? Was? 3 a Das Deutschmobil 3. Seznam je to úctyhodný a zpracovat výukový program pro tolik rozdílných knih nebylo jistě jednoduché. Nicméně děti si na začátku práce mohou zvolit knihu, se kterou pracují ve škole, a doplnit si znalosti i v elektronické podobě. Zábavnou formou je procvičována slovní zásoba dle jednotlivých lekcí zvolené učebnice nebo slovíčka rozdělená do různých tematických okruhů (na nádraží, u moře, na horách, nářadí, hračky nebo počasí, aj.). Slovní hrátky jsou náplní ještě dvou dalších okruhů, kde se z českých a jim odpovídajících německých výrazů tvoří dvojice, nebo se v časovém limitu hledá správně napsaný německý překlad k české předloze. Nejen na porozumění psanému textu, ale i na mluvené slovo je kladen velký důraz. Z procvičovaných temat je to např. jídlo, nemoci, sport, oblečení, popis osoby, rodina nebo volný čas. Některá z nich jsou mezi otázkami k maturitě, což může být celkem dobrá příprava. U maturity samozřejmě nesmějí chybět ani odpovídající znalosti gramatiky, a proto je i z ní připraveno několik interaktivních cvičení, odpovídajících čtvrtému roku výuky němčiny, tj. druhému stupni ZŠ. Děti si důkladně procvičí např. perfektum pravidelných i nepravidelných sloves, předložky se 3. a 4. pádem, skloňování osobních nebo přivlastňovacích zájmen nebo préteritum způsobových sloves a mnoho dalšího.

Z hlediska obsahu se jedná o spíše nadprůměrný titul, který si svým snadným ovládáním a díky některým nadstandardním funkcím jistě najde své fanoušky. Z dalších funkcí zmiňme třeba porovnávání výslovnosti nebo tiskový modul, s jehož pomocí lze jednoduše získat cvičení na procvičování slovíček, gramatiky či překladů.

TS Němčina pro školáky 4

propojení s učebnicemi

tiskový modul

porovnání výslovnosti

Producent: Terasoft

Žánr: výuka němčiny

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/XP

Cena: 600 Kč (2.-4. díl, dohromady 1 200 Kč)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s. Vísecké náměstí 1280 268 01 Hořovice www.terasoft.cz

Digitální video

Společnost Špidla Data Processing zásobuje náš trh celkem pravidelně výběry sharewaru a freewaru z celého světa. Čas od času se tak dostane na světlo světa disk plný programů, většinou zaměřený na určitou zájmovou oblast. Tentokrát jde o dost ambiciózní projekt na 2 CD, která obsahují kolekci programů pro snadnou domácí, ale i profesionální úpravu digitálního videa.

Vezměme si modelovou situaci. Byli jste na skvělém večírku a vaše malá společnice, digitální kamera, na takové události samozřejmě nesměla chybět. Když se odpoledne vzbudíte a video zhlédnete, zjistíte, že by přece jen bylo potřeba natočený materiál trošičku upravit, abyste ho beze studu mohli pustit známým nebo rodině. Program, který byl součástí balení kamery, vám z nějakého důvodu nevyhovuje, a tak sáhnete po CD od Špidly. Nejdříve nahrát video do počítače, vybrat si některý ze střihových programů, sestříhat a seřadit jednotlivé záběry. Když jsou základy hotové, můžete si začít hrát s přechodovými efekty, titulky, logy a stovkami dalších grafických efektů. Pokud jsou některé záběry z tmavých zákoutí nerozeznatelné, neměl by být problém použít některého z pomocníků pro vylepšení obrazu. Bez zvuku by to asi nebylo to pravé, takže je na řadě ozvučení, a to ať vlastním komentářem nebo hudbou v oblíbeném formátu. Pokud si troufnete, může se z plochého monozvuku ze starého gramofonu stát profesionální prostorový zážitek. Spojíte-li vše do jednoho uceleného díla, budete jistě chtít svou práci někam vyexportovat. Výběr je tu velký: zpět do kamery, na VHS, jako (S)VCD nebo DVD, či pustit video do světa po síti.

Obě CD jsou naplněna spíše sharewarem a ojediněle freewarem, takže na plné verze se netěšte. Pokud si však hodláte koupit program, který bude vyhovovat vašim požadavkům a schopnostem, a chcete si vše nejdříve vyzkoušet, pák vám tato kolekce programů jistě pomůže. Vše je oblečeno do standardního špidlovského kabátku, rozděleno do kategorií s popiskami, hodnocením a s integrovaným fulltextovým vyhledáváním. Říká se: "Kdo hledá, najde." Pokud tedy hledáte odpovídající program ke své kameře, zkuste jej najít právě zde.

Digitální video

množství a výběr programů

kompletní kolekce pro zpracování DV

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o., www.spidla.cz

Žánr: soubor programů pro MP3

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5 100 00 Praha 10 www.ben.cz

§§§§§


Buďte ”free” a palte zdarma! – sada programů, za které neutratíte ani korunu I.

Pavel Tůma

c03p0333

Proč utrácet peníze za drahé vypalovací programy, když se na internetu dá najít software, který zastane stejnou práci a to za nesrovnatelnou cenu zadarmo.

Softwarový trh je přeplněn utilitami, které umí nejen vypalovat datová a audio CD, ale také nabízejí spoustu úžasných funkcí, jež posouvají hranice běžné vypalovačky ještě dál a laťky programů ještě výš. Umožní vám vypálit (S)VCD, disk s fotkami, který si posléze budete moci přehrát na svém DVD, rippovat audio CD, tvořit kolekce "empétrojek" a bůhvíco ještě. Ano. Mluvím o Neru, WinOnCD, Easy CD Creatoru a jim podobných. Pokud však takový program nedostanete v balení s novou CD-RW mechanikou, může se nákup některého z nich celkem prodražit. A jestli někdo chcete opravdu jen vypalovat a ne experimentovat s různými smíšenými, bootovacími, hybridními a jinými extra CD, pak jistě raději ušetříte, koupíte si mechaniku v bulkovém balení a software si nějakým způsobem opatříte na internetu. A abychom zajistili, že použitý způsob bude legální, přinášíme vám tento článek. Nejedná se však, jak by se mohlo zdát, jen o vypalovací programy, ale i o další vybavení, které s archivací souvisí. Budete si moci vytvořit spouštěcí menu, spočítat čas potřebný k vypálení CD či DVD, zkontrolovat správnost zapsání dat, pořádně otestovat svoji vypalovačku nebo popustit uzdu své fantazii a vytvořit si ke svým diskům obaly a booklety. Tak proč zbytečně utrácet, když nemusíte? A pokud jste si koupili PC WORLD s CD, pak všechny programy naleznete .

1. Jet Audio 5.0 Basic

Vše pro audio

Jet Audio 5.0 Basic přináší vše pro přehrávání, nahrávání a vypalování audia a navíc přidává podporu přehrávání videa.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický Cena: zdarma

Zdroj: www.jetaudio.com (jad5.exe, 17,8 MB) a

Z Jet Audia by se klidně mohl stát nástupce Windows Media Playeru a WinAmpu. Jedná se o podobné multimediální centrum jako jsou oba zmíněné programy, a tak už záleží jen na uživateli, který z nich si vybere. Jet Audio umí přehrávat audioa videosoubory (podporuje i titulky) v nejrůznějších formátech, je plně skinovatelný (nové skiny se dají stáhnout z www.jetaudio.com/products/jetaudio/skins) a na rozdíl od ostatních programů dokáže přečíst CD-Text. Kromě úpravy zvuku v podobě ekvalizéru dokáže vytvořit i na dvou reproduktorech zdání prostorového zvuku nebo vás přenést do koncertního sálu či na stadion. U konkurence budete marně hledat také dvě další užitečné funkce. Timer v daný čas spustí přehrávání vámi zvolených souborů nebo alb a Alarm vás diskrétně upozorní, že je čas jít na domluvenou schůzku, nebo už byste měli po probdělé noci pospíchat do práce. K požitku z hudby dopomůže i některý z dvaceti typů vizualizace, které jsou, podle mého názoru, jedny z nejlepších, jež můžete u programů tohoto typu najít.

Konečně se dostávám k funkcím, kvůli kterým je Jet Audio zařazeno na první místo v článku o vypalovacích programem zadarmo. Ono to totiž, světe div se, dokáže také vypalovat (i když jen audio). A nejen to, Jet Audio vás provede cestou od předlohy až po kopii audio CD. Začnete rippováním do některého z podporovaných formátů (ogg, wav nebo wma). Pokud je originál vypálen s CD-textem, uloží program soubor pod odpovídajícím jménem a to uloží i do ID3 Tagu. Pokud chcete převést jednotlivé stopy do jediného souboru, není problém. Stačí zaškrtnout jedno jediné políčko. Jestli už máte hudební soubory na pevném disku a moc se vám nelíbí, že celé album zabírá ve formátu WAV 600 MB vašeho drahocenného místa, pak přišel čas na konverzi do některého z komprimovaných typů souborů (viz podporované formáty). Obráceně je to samozřejmě možné také. I na externí zdroje je myšleno, a ani vaše starodávné nahrávky na kazetách a ještě starších gramofonových deskách tak nemusí zůstat v zapomnění. Stačí jen připojit správný kabel k odpovídajícímu vstupu vaší zvukové karty a spustit nahrávání. Stejně si můžete nahrát např. vysílání některého z internetových rádií rovnou do WMA. A jsme skoro na konci cesty. Teď stačí vybrat požadované soubory a odstartovat zápis na médium (do délky 80 minut). CD je hotové, přeji příjemný poslech.

V popisované verzi Basic, která je volně ke stažení, není bohužel možné pracovat s formáty MP3 a MP3PRO, což je jistě škoda. Pokud se vám Jet Audio natolik zalíbí, že už nebudete chtít pracovat s jiným nástrojem, ale podpora MP3 vám bude chybět, nezbude vám nic jiného než si koupit verzi Plus, která je o práci s tímto oblíbeným formátem obohacena.

2. Exact Audio Copy (EAC) 0.9 beta 4

Chcete přesnou kopii svého originálního CD?

S programem Exact Audio Copy 0.9 beta 4 si můžete být opravdu jisti, že přenášíte veškeré zvukové informace uložené na CD.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický (i český)

Cena: zdarma

Zdroj: www.exactaudiocopy.com (eac09b4.exe / eac09b4.exe_CZ, 1 260 KB) a

Tento program pochází z Německa a jeho autorem je student univerzity v Dortmundu, kterého již unavovalo neustálé přeposlouchávání souborů, jež vytvořil kopírováním z CD. Některé mechaniky totiž nemusí poškrábaná CD číst dostatečně kvalitně a dělají při kopírování často chyby. Vznikl proto program, jenž díky některým technikám jako je korekce ofsetu mechaniky, podpora C2 chyb, automatické zjišťování mezer mezi tracky a díky několika grabovacím modům vytváří přesné kopie audio "cédéček". Od první verze z roku 1998, která dokázala jen grabovat CD, uplynula dlouhá doba, a tak v nejnovější verzi můžeme takto získané soubory i vypalovat. Program je licencován jako cardware, což znamená, že pokud se vám EAC líbí, pošlete výrobci pohled.

EAC rychle a bez chyb zkopíruje vaše CD do formátu WAV, MP3, OGG nebo WMA, anebo máte možnost uložit celé album jako image, se kterým však v tomto programu nemůžete podnikat nic jiného, než jej vypálit. Pokud se rozhodnete pro komprimování do MP3, budete muset na internetu najít a nainstalovat ještě Lame-Encoder, což ale není nic obtížného ani vám to nezabere moc času. Druhou možností je použít verzi 3.88, kterou najdete . Jestli raději používáte kvalitnější, ale o to větší formát WAV, pak je pro vás připraven sice jednoduchý, ale použitelný editor, který vám dovolí mazat, rozdělovat nebo naopak spojovat části souboru, odstraňovat některé ruchy, postupně zesilovat nebo zeslabovat zvuk (fade in/out) a používat pár dalších užitečných funkcí. Vypalování probíhá jednoduše díky technologii drag and drop, podporována jsou CD do délky 90 minut. Navíc není potřeba ohledně hardwaru nic nastavovat, program si vše potřebné zjistí sám. Z dalších vlastností zmiňme podporu CD-textu, multisession, práce s ID3 tagy, propojení s databázemi CDDB a freeDB. A abych nezapomněl, ani v EAC nechybí jednoduchý přehrávač, ve kterém si budete moci pustit soubor v kterémkoli podporovaném formátu nebo běžné audio CD. Pokud toužíte po přesném a rychlém grabování, pak neváhejte a vyzkoušejte EAC. Pro vás, kteří si moc nerozumíte s angličtinou, existuje i česká verze.

3. CD\n\Go Suite 2.0/Burn\n\Go 1.01

V jednoduchosti je síla

CD\n\Go Suite a Burn\n\Go s vaší pomocí vytvoří originální CD do nepohody.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: www.cdngo.com (cdngo.zip, 5,1 MB) a

Vezmi CD, vypal ho a běž. Tak nějak by se tento program dal nazvat. Vlastně se jedná o dvě samostatné utility, které se vytvoří po spuštění jednoho instalačního souboru. Nějak mi unikl důvod tohoto oddělení, ale budiž... Snad je to kvůli maximálnímu zjednodušení nebo kvůli uživatelské přívětivosti, kdo ví? Ať už to bylo myšleno jakkoli, jedná se o španělský produkt, ale nebojte se, nebudete se muset učit další světový jazyk. Standardní instalace obsahuje 21 jazykových mutací, včetně češtiny a slovenštiny, takže hurá do práce...

CD\n\Go je určen hlavně pro extrakci audiostop z CD a to do známých formátů, jako jsou MP3, WAV a OGG. Stejně jako EAC tento program potřebuje Lame extraktor, ale ten je tentokrát již integrován, což dává najevo i mírně předělané logo Intelu, zde "LAME Inside". Další zvláštností je, že extrakce vždy probíhá nejprve do formátu WAV, a teprve po jeho uložení na pevný disk následuje konverze do zvoleného typu audiosouboru. Je to sice automatické, ale právě tak byste konverzi mohli provést sami. Mimochodem, manuální převody podporuje CD\n\Go také. Nechybí ani práce i ID3 tagy a spojení s CDDB databází, ve které najdete názvy písní, a nebudete je muset přepisovat ručně.

Burn\n\Go je, jak název naznačuje, vytvořen jako vypalovací nástroj pro soubory uložené na hard disku. Pracovat umí se stejnými formáty jako jeho bráška a zapsat jich umí až 90 minut. Program sice většinou správně detekuje vaši mechaniku, ale nějak mu nejde zjistit, jaké rychlosti že to podporuje. Proto tyto hodnoty musíte zadat sami, pak vše funguje bezvadně. Pokud vypalujete na CD-RW, tak vám ho pomůže před vypálením vymazat. To je tak všechno, co tento prográmek zvládne. Není toho moc, ale co byste také zadarmo chtěli.

4. Easy Burning 1.4

Ještě jednodušší

Malá utilitka s o trochu většími možnostmi. To je Easy Burning.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.dpaehl.i-p.com (easyburn.zip, 1,1 MB) a

Jestli budete hledat ještě jednodušší vypalovací program, tak asi žádný nenajdete. Jedno jediné malé okénko, a dost. To je všechno, z čeho se Easy Burning skládá. Žádná menu, pár tlačítek a vypalování pomocí utilitky napsané pro dosovské rozhraní. Samotný program sice spustíte ve Windows, ale po stisknutí tlačítka "Vypal" na vás vyskočí standardní dosovské okénko a začne se vypalovat. Na tak malý program jsou zahrnuty i takové vychytávky, jako je multisession nebo Burnproof. A ovládání? Vyberete si jeden nebo více adresářů pomocí technologie drag & drop, jejichž obsah chcete vypálit, a potvrdíte. Jednoduché jako facka.

5. Clony XXL 2.0.1

Legální program pro ne zas tak legální aktivity

Clony XXL poradí, jak naklonovat i chráněná data.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický nebo německý

Cena: zdarma

Zdroj: home.arcor.de/bejot/ (easyburn.zip, 1,1 MB) a

Clony XXL je software, který dokáže na chráněných audio CD a nosičích her rozeznat použitou ochranu a navrhnout účinná nastavení pro program Clone CD. Ten není zadarmo, a tak v tomto článku nemá místo, nicméně ho můžete najít na www.elby.ch nebo (setupclonecd.exe, 2,5 MB). Z používaných ochranných systémů pozná Clony Safedisc, Cactus Data Shield, Securom, Protect-CD, Discguard a Laserlock. Navíc obsahuje seznam CD-ROM a CD-RW mechanik, které jsou schopné takto chráněná CD číst a vypalovat.

Od nejnovější verze je Clony XXL součástí programu GameJack 3 ( gj3.exe, 10 MB) od stejného programátora. GameJack však jde ještě dál a dokáže si poradit s více ochranami. Jako takový bonus dokáže kopírovat všechna jednovrstvá DV, která nejsou chráněna ochranou CCS, a dokonce CD určená pro Playstation 2. Ale o tom zas jindy... 14denní zkušební verzi najdete (gj3.exe, 10 MB).

6. Burning Timer 2.50

Jak dlouho to trvá?

Burning Timer je jednoduchá kalkulačka na čas strávený u vypalování.

Operační systém: Windows 9x/ME/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.cbtools.de (bgtimer.exe, 738 KB) a

S tímto prográmkem spočítáte dobu vypalování raz dva. Ať už se jedná o CD nebo DVD, stačí zadat množství dat, které potřebujete vypálit, a rychlost, kterou vaše mechanika podporuje, a je hotovo. Pokud jste zvědaví, jak dlouho by vypalování trvalo na jiné mašině, pak můžete vyzkoušet všechny rychlosti od 1x (150 KB/s) až po 60x (9 000 KB/s). U DVD to je od 1x (1,3 MB/s) do 8x (přibližně 10 MB/s). Dobře se dá tahle utilita využít, pokud hodláte vypalovat více kopií jednoho CD. Dozvíte se, kolik času při této činnosti strávíte.


Buďte ”free” a palte zdarma! – sada programů, za které neutratíte ani korunu II.

7. CDCheck 3.0

Nosiče dat bez chyb

CDCheck otestuje jakékoli CD nebo adresář a oznámí vám, kde je zakopán pes.

Operační systém: Windows 9x/ME/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.elpros.si/cdcheck/ (cdchecksetup.exe, 821 KB) a

CDCheck je program určený k prevenci, detekci a léčení poškozených souborů s důrazem na nalezení chyb. Umí prozkoumat jakékoli CD nebo DVD a po dokončení procesu vám řekne, které soubory jsou zničené. Díky zprávě o průběhu kontroly se dozvíte, kde přesně je chyba. CD může být zničeno mnoha způsoby, ať už mechanicky nebo třeba jen vystavením delšímu působení intenzivních slunečních paprsků. Program dokáže včas zjistit, zda jsou vaše data v bezpečí, nebo jestli už je pozdě. Integrována je i porovnávací funkce, která vám umožní porovnat obsah CD buď s adresářem, ze kterého původně data pocházejí, nebo z jiného disku. CDCheck se ujistí, jestli jsou oba porovnávané subjekty stejné, a v případě neshody vás na tento fakt upozorní. Mimo to podporuje tento program tvorbu CRC souborů, které vám při kontrole zajistí téměř 100% jistotu, že vámi zkoumaná data jsou opravdu bez chyb. CRC (Cyclic Redundancy Code) neboli cyklický kód je jedním z detekčních kódů, které hledají chyby např. při komprimaci nebo při přenosu dat v síti. Přímo CRC používá třeba oblíbený ZIP. Asi už jste na to přišli sami, ale pro jistotu se jen zmíním. CDCheck nepracuje pouze s mechanikami CD-ROM, ale také s pevnými disky a ostatními lokálními a výměnnými jednotkami viditelnými v operačními systému (disketové jednotky, ZIPky, flash disky, atp.).

8. LaBelLe CD-Toolbox 1.5.2.

Originální obaly na CD

LaBelLe otestuje vaši orientaci a pak vám dovolí vytvořit pestrobarevné obaly a nálepky na CD.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.labelle.ch/software.html (Labelsetup.exe, 6,3 MB + rtcollection.zip, 67,3 MB + Labellegallery.zip 16 MB) a

Když už si vypálíte nějaké CD, jistě ho nechcete nechat jen tak povalovat se v krabičce bez jakékoli popisky či obalu. A když už si vyšetříte trochu času a rozhodnete se být kreativní, proč zůstat jen u kusu jednoduchého barevného papíru, který vám za chvíli stejně nic neřekne? Správná sada "papírových" doplňků CD by se měla skládat z předního a zadního obalu, bookletu a nálepky na médium samotné nebo se vám více líbí značka CD? Každá z těchto částí se v tomto programu může skládat z návrhu pozadí a grafické ilustrace, která přijde do popředí. Tyto vrstvy mohou být podle vašeho přání a libosti kombinovány, dokud se vám konečný výtvor nezačne líbit. Kamkoli je možné přidat text, popisující obsah CD nebo třeba jméno autora. Tvořivosti se rozhodně meze nekladou.

Nemusíte se bát, není nutné si cokoli z toho kreslit osobně. Software obsahuje rozsáhlý výběr motivů, mezi nimiž si lze vybírat. Pokud vám ani to nebude stačit, není nic snazšího, než si stáhnout další galerie ze stránek výrobce nebo protože obsahují velké množství obrazového materiálu, a tudíž nejsou zrovna nejmenší najít je . Po přidání nových vzorů už se budete v grafických souborech doslova topit, ale pořád ještě není konec. Ještě je tu možnost importovat vlastní obrázky nebo fotky, a vytvořit si tak přebaly opravdu k obrazu svému. Podporované jsou formáty EPS, BMP a CorelDraw, takže si na nedostatek opravdu stěžovat nelze. Orientace v programu vám asi zpočátku bude dělat menší problémy, protože ovládání je složitější a na intuici tentokrát moc spoléhat nejde. Při troše trpělivosti, praxe a s občasným nahlédnutím do helpu jistě přijdete všem záludnostem na kloub.

9. CD-Mage 1.01.5.

Jak na image?

CD-Mage bez otálení "rozbalí" většinu image souborů.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: cdmage.cjb.net (CDmage1-01-5.exe, 571 KB) a

Tento freeware sice umí jen anglicky, ale zrovna tady to moc velká překážka není. Nejdříve bych měl pro nezasvěcené osvětlit, co je to image. Ve zkratce je to jeden soubor, který obsahuje přesný otisk jakéhokoli CD. CD-Mage umí takový soubor otevřít, přečíst jeho obsah, tedy alespoň pokud je typu cue, bin, iso, mm2 a nrg, a posléze tento obsah uložit na pevný disk. Pokud si vaše vypalovačka s daným imagem nedokáže poradit, můžete ho převést do jiného podporovaného formátu, který je kompatibilní s používaným hardwarem. Z dalších funkcí bych zmínil vyhledávání chyb a jejich nápravu, či možnost přehrávání audiotracků přímo z image bez nutnosti převodu.

10. ISO Buster 1.2

Práce s koncovkou ISO

ISO Buster kamarádí s imagem v mnoha formátech a dokáže si s nimi poradit.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.isobuster.com (isobuster_13_all_lang.zip, 2,3 MB) a

I ISO Buster pracuje s image soubory vytvořenými některým z následujících programů: Nero, Blindread, Clone-CD, CDR-Win a WinOnCD. Pokud taková data máte na hard disku, software si je přečte a umožní vám extrahovat jakoukoli část obsahu, kterou si vyberete, na místo, které si sami určíte. Umí také image z CD také vytvářet, a to ve standardním modu nebo v RAW modu. Hotové soubory ukládá jako *.iso, *.bin nebo *.tao. U audio CD program podporuje CD-Text, což jistě potěší, a pokud se vyskytnou nějaké chyby, pokusí se je pomocí několika opravných mechanismů napravit.

11. ISO Recorder Power Toy 1.0

Plug-in pro Windows XP

ISO Recorder sice neumí kopírovat audioa videoCD, data kopíruje hodně pomalu, ale pomocník je to spolehlivý.

Operační systém: Windows XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: isorecorder.alexfeinman.com (ISORecorderSetup.msi, 1,4 MB) a

Spíš než jako samostatný program, by se dal ISO Recorder nazvat spíš plug-inem pro Windows XP. Rozšiřuje totiž jeho, již tak pokročilé, funkce o možnost kopírovat datová CD do image a ty pak zapsat na CD-R. Po instalaci najdete v kontextovém menu Windows Exploreru dvě nové položky Zkopíruj CD do image a Zkopíruj CD na CD. Audioani videoCD bohužel podporována nejsou. Předpokládám, že je to kvůli autorským právům a ochraně proti kopírování vůbec.

12. CDVD Benchmark

Testy vaší mechaniky

CDVD Benchmark vám poví, jak rychlou mechaniku máte.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: německý

Cena: zdarma

Zdroj: home.t-online.de/home/joern.fiebelkorn (CDVDBenchmark.zip, 561 KB) a

Chcete vědět, jak si stojí vaše mechanika? Tento freeware ji několika testy ozkouší a přehledně zobrazí dosažené výsledky. Ty si pak můžete porovnat s přáteli a soutěžit v disciplínách, jako je rychlost čtení, průměrná nebo náhodná přístupová doba či zatížení procesoru. Výsledky se liší test od testu a hlavně záleží na typu a značce použitého média. Že by se takhle dala otestovat i kvalita médií, na která vypalujete? Pokud máte mechaniky dvě a přemýšlíte nad tím, zda by bylo možné vypalovat On-The-Fly, tedy přímo z CD na CD? Pak spusťte test a dozvíte se, zda to možné je.

13. Nero CD Speed 1.02 a Info-Tool 1.03

Kousek Říma zdarma

CD Speed a Info-Tool jsou užiteční pomocníci římského císaře.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.cdspeed2000.com (NeroCDSpeed_102e.zip, 260 KB a NeroInfoTool_1032.zip, 164 KB) a

Tyto dva programy pocházejí stejně jako Nero BurningRom z dílny firmy Ahead. Zatímco CD Speed je součástí instalace Nera, Info-Tool si musíte v případě zájmu stáhnout z internetu. Obě jsou to užitečné utility, které vám podají informace o vaší CD-ROM mechanice. CD Speed, podobně jako CDVD Benchmark, otestuje vaše hardwarové vybavení co se týče rychlosti čtení, přístupových dob a třeba rychlosti načtení nově vloženého CD nebo jeho vysunutí. Všechny výsledky jsou následně přehledně zobrazeny v jednom okně.

Druhý program, Nero Info-Tool, dokáže zobrazit všechny důležité informace o vaší CD-RW nebo DVD jednotce. Zahrnuta je třeba verze firmwaru, maximální rychlost čtení a zápisu, velikost integrované paměti cache, podpora Burn Proof, Just Link nebo jiných ochran podtečení dat, a konečně se dozvíte, jaké typy CD a DVD (jako CD-R, DVD-RW, VCD, atp.) dokáže mechanika zapsat.

14. Cathy 2.18.2

Katalogizujte svá média

Cathy konec nepořádku v médiích.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: rvas.webzdarma.cz (Cathy.exe, 56 KB) a

Cathy je produkt našich východních sousedů, a dokonce je pod ním podepsána žena (toho času slečna). Je hodně malý (56 KB), ale pokud máte nepořádek např. v "empétrojkách", pak by mohl být užitečný. Teoreticky byste mohli díky Cathy vytvořit katalog všech souborů na pevném disku, CD-ROMech, ZIP jednotkách nebo dokonce na disketách. Sice byste se v takovém souboru souborů nevyznali, ale jde to. Vezměme si modelový případ. Doma máte deset CD přecpaných audiem ve formátu MP3, nemáte je popsaná a přestáváte se orientovat, co na kterém z nich vlastně je. Jednoho dne se však naštvete a vzpomenete si, že jste četli o nějaké Cathy, která v takových chvílích dokáže pomoci. Najdete tedy instalační soubor, a program spustíte. Teď už jen stačí postupně všechna CD, jejichž obsah chcete mít v katalogu, vložit do mechaniky a zařadit je do seznamu. Od té chvíle má každé CD svůj vlastní soubor, a aniž by fyzicky bylo v mechanice, Cathy bude v jeho obsahu vyhledávat. Když budete hledat svého oblíbeného interpreta, dozvíte se na kterém CD je, a třeba i to, kolika písničkami od něho disponujete. Při vyhledávání můžete pro větší úspěšnost využít možnost ohraničit dobu vytvoření souboru a jeho velikost. To samé jde samozřejmě provádět s jinými formáty audia (nejen MP3) nebo videosoubory. Prostě se vším, co chcete mít po ruce.

15. CD-Orc Menu-Orc 6.5

Vlastní start-up menu pro vaše CD

S CD-Orc můžete začít vydávat vlastní CD.

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.cdorc.de (menuorc6win.exe, 6,4 MB) a

Pokud chcete mít na svém CD nebo DVD menu, z něhož pak dokážete spustit jakýkoli soubor, pak pozorně čtěte následující řádky, protože CD-Orc je nástroj, který vám to dovolí. Pár menu editorů mi už rukama prošlo, ale zatím jsem nenarazil na žádný, jenž by byl tak pěkně graficky vyvedený a navíc lehce použitelný. Za menu, které vytvoří, by se nemusel stydět leckterý vydavatel CD. Podívejme se ale na jeho funkce zblízka.

Na začátku je prázdný adresář. Do něj nakopírujete obsah budoucího CD, čím více, tím lépe. Je jedno, jestli jsou to instalační soubory, multimédia, archivy a kdovíco ještě. Později bude vše rozděleno do kategorií. Teď přišlo na řadu spuštění CD-Orcu. Pokud si netroufáte, klikněte na průvodce, ale manuální tvorba menu není o moc složitější. Jako první je na řadě vytvoření kategorií. Právě tady rozdělíte programy např. na audio, video, hry, freeware atp. Následuje výběr podoby ikonek a podoba ratingu (bodového ohodnocení). Jako poslední musíte vybrat podobu menu, tedy jeho skin. Po instalaci jich na výběr moc není, ale další si můžete stáhnout ze stránek výrobce, stejně jako nové ikonky. Teď přichází trochu zdlouhavá práce, ale na konci vás čeká odměna v podobě fungujícího menu. Každý soubor, který chcete v menu zahrnout, musíte vybrat, pojmenovat, přiřadit ho do správné kategorie, a pokud chcete, tak ohodnotit a přidat webovou adresu. Později je možné ještě přidat popis a screenshot. Když skončíte se soubory, můžete si menu před vypálením vyzkoušet, vychytat případné mouchy a v některém z vypalovacích programů vypálit na CD. Když pak takové médium vložíte do mechaniky, menu se samo spustí a vám nezbývá, než se kochat výsledky své práce. Funkcí a nastavení je v programu hodně, ale ovládání je jednoduché a intuitivní a své první menu vytvoříte za pár minut.


Buďte ”free” a palte zdarma! – sada programů, za které neutratíte ani korunu III.

16. Autorun Lab 2.16.8

Menu podruhé

Autorun Lab vytvoří z vámi vypáleného CD něco víc...

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: autorunlab.jinak.cz/ (AutorunLabSetup.exe, 1,4 MB) a

Nástroj, který v mžiku vygeneruje průvodce vašich CD. U takto upraveného CD se po vložení spustí klient, jenž vás provede médiem. Jednotlivé položky CD jsou samozřejmě řazeny do vámi definovaných kategorií, každá položka pak obsahuje množství vlastních údajů (název, obrázek, komentář, adresa URL, e-mailová adresa) a 3 akce (spuštění + parametry, instalace + parametry, kopírování). Od verze 2.13.3 může být vaše CD vzhled naprosto podle vašich představ.

Program pracuje s tématy, která dávají neomezené možnosti (tvar, barvy, skiny, audio složky, funkce, tlačítka, slideshow apod.). Autorun Lab na rozdíl od jiných produktů tohoto typu umožňuje projekt na každém CD si uložit a později, když na CD přidáte další data, můžete rozšířit (přidávat, ale i mazat) původní menu. To se hodí například i tehdy, když CD vypálíte a pak zjistíte, že jste chybně zadali některou z položek. Také tedy není nutné průvodce média generovat až při definitivním ukončení a zaplnění média. Menu vygenerované v Autorun Lab sice nevypadají tak dobře jako ta z CD-Orc, ale svou práci také zastanou.

§§§§§


PC World CD centrum I.

Martin Koníček

c03p0334

Any Password 1.3

Licence: Pro nekomerční využití zdarmaDomovská stránka: www.romanlab.com

Pro vaši maximální bezpečnost je vždy nejlepší mít pro každou službu přiděleno jiné heslo, které vždy měníte v co nejkratším intervalu. Jak si to vše ale zapamatovat? Asi nejlepším řešením je všechna hesla někam přehledně zapsat. Samozřejmě tím nemyslím vylepení hesel a uživatelských jmen žlutými papírky na okraj monitoru (sám nedokáži pochopit, jak je možné, že tolik uživatelů tento způsob využívá), ale jejich zapsání do nějaké šifrované databáze. Tou je například šikovná utilita "Any Password", která vám umožní zadat vaše hesla a přihlašovací jména do stromové struktury tak, abyste se v nich jednoduše vyznali. Ke každé položce samozřejmě můžete přidat poznámku či informaci o tom, ke kterému programu nebo k jaké webové stránce se vztahuje. To ovšem není zdaleka vše. V databázi lze totiž také pohodlně vyhledávat. Stačí do jednoduchého boxu vepsat nějaké klíčové slovo a utilita, bez jakéhokoliv potvrzování, postupně prohledá a ukáže nalezené záznamy. Takřka samozřejmostí je správa i několika databází současně, takže aplikaci může využívat několik uživatelů najednou.V konečném hodnocení si však neodpustím mít k aplikaci snad jen jedinou výtku neumožňuje databáze zálohovat, například na server FTP. Tuto nevýhodu však pohodlně převažuje množství funkcí, cena a hlavně precizní provedení produktu, který je opravdu velice kvalitně naprogramován s důrazem na kompatibilitu a stabilitu. A pokud by se vám později přestal líbit, tak není nic snadnějšího než z něj všechna data jednoduše vyexportovat do souboru CVS, který lze následně převést například na zakódovaný sešit tabulkového procesoru.

Vypalovací filtr

Licence: freeware

Domovská stránka: orson.rydval.cz

Ne nadarmo se říká, že "v jednoduchosti je síla". Možná se tímto sloganem řídil i autor tohoto produktu, ke kterému nejenže nedoplnil jakoukoliv nápovědu, ale mnohde ani základní informace. V podstatě se tedy jedná o velice amatérský program, který i přesto najde, hlavně díky své ojedinělosti, uplatnění. Mnohdy je totiž základním problémem uživatelů PC s vypalovací mechanikou hlavně zastaralý formát ISO9660, jenž nepodporuje české znaky a má omezení adresářové struktury (tyto neduhy lze obejít jakousi nadstavbou formátu Joliet, která podporuje znaky i ve formátu Unicode). Nicméně, pokud chcete dodržet tento formát v jeho úplně nejzákladnější formě, například z toho důvodu, že váš vypalovací software jinou verzi nezvládá, tak nezbývá než využít tuto utilitu, která prohledá danou adresářovou strukturu a vypíše soubory, jejichž obsah či text obsahuje například české znaky, a jsou proto nevyhovující k vypálení. I pokud však nemáte tento druh problému, můžete využít druhou funkci tohoto produktu, a to tzv. přepočítávání bloků (clusterů). Je totiž běžné, že soubory zabírají prakticky větší místo, než by logicky zabírat měly, a to hlavně díky potřebě jejich rozdělení na jednotlivé bloky dat.

rkEdit 4.6

Licence: freeware

Domovská stránka: www.rydval.cz

Tento editor textových souborů je českého původu, zdarma a rozhodně patří k těm rozsáhlejším, které lze na trhu nalézt. Hned zpočátku jsem bohužel narazil na drobný problém této aplikace odmítla se totiž spustit na Windows 2000 s právy uživatele. Pracovala tedy, pouze když jsem byl přihlášen jako Administrator, což může znamenat určité bezpečnostní problémy. Ale pojďme se raději dále podívat na funkce programu. Obsahuje relativně standardní vlastnosti, jako je například editace několika souborů v jednom okně (MDI), nastavování přiřazení přípon, vyhledávání i nahrazování a možnost tvorby projektů. Mezi již nadprůměrné funkce zcela jistě patří velmi nadstandardní podpora češtiny (je možno převádět text mezi několika kódovými tabulkami), která není bohužel doplněna podporou formátu UDF-8 (ani UDF-16), a to i přesto, že editor obsahuje podporu pro XML (pro neznalé připomínám, že XML standardně pracuje ve znakové stránce UDF, a jiné se ani nedoporučují). Ale zpět k dalším funkcím, editor umožňuje pracovat také se šablonami, makry a překladači zdrojových kódů. To kupodivu ještě není vše, autor produktu se totiž rozhodl na funkcích nešetřit, a tak přidal i funkce pro řazení dat, k jejich exportu do formátu HTML a RTF, průvodce pro tvorbu tabulek ve formátu HTML a nástroj pro zobrazení ASCII tabulky. Ve finálním posouzení bych si dovolil konstatovat, že tento produkt obsahuje takřka stejné množství funkcí jako například již legendární editor Ultra Edit, jemuž může směle konkurovat (hlavně cenou). Jediná nevýhoda oproti jeho konkurenci je jistě stabilita a kvalita provedení. Pokud nepatříte k profesionálům, neváhejte si tuto aplikaci nainstalovat. Ovšem pokud jste experty, tak si raději si připlaťte za konkurenci, která nabízí lepší provedení.

PolderBackup 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.xs4all.nl/~philippo

Zálohování souborů je jednou z úloh, které především začátečníci velmi často opomíjejí. Jedním z důvodů, proč k tomu dochází, je velká složitost tvorby komplexnějších záloh, kde hlavním problémem obvykle bývá rychlá aktualizace databáze změněných souborů a jejich připsání na médium. Mezi další neduhy zálohovacích programů patří především špatná kompatibilita. Jednoduše řečeno, zálohu můžete obvykle zapsat i obnovit pouze pomocí daného programu, kterým byla vytvořena. PolderBackup se všechny tyto problémy rozhodl doslova šalamounsky obejít. Stačí si v přehledném rozhraní zvolit soubor, do kterého se budou ukládat zálohy a informace o datech určených k záloze. Produkt potom obstará vše zcela sám. Data rychle zkomprimuje odděleně do několika archivů ZIP a uloží na přesně dané místo. Tímto místem může být například síťový disk či přepisovatelné médium CD-RW. Nakonec si samozřejmě nechávám na celé aplikaci to nejlepší díky tomu, že se soubory komprimují odděleně, může aplikace využívat jednoduchých inkrementálních záloh (tzn. záloh, kdy se zálohují pouze změněné soubory). Obnova dat je taktéž velice jednoduchá. Buď můžeme použít nějaké aplikace na dekomprimaci několika archivů ZIP, nebo vše můžeme jednoduše obnovit do původního stavu tou samou utilitou (stiskem tlačítka "Restore"). Ale abych produkt jen zbytečně nepřechvaloval, tak se musím zmínit i o několika drobných nevýhodách, které lze u volně šiřitelné aplikace snad prominout. Co považuji za znatelný problém, je to, že produkt neumožňuje data nativně ukládat na disky CD-RW. Znamená to tedy, že kopii zálohovaných dat musíte mít buď ještě jednou na pevném disku, nebo musíte používat speciální ovladače, které vám umožní přímo zapisovat na přepisovatelné disky. Za další nedostatek považuji jisté problémy se zálohováním v době mých testů. Jednalo se sice jen o maličkosti, ale i ty postačí k tomu, abych spolehlivě produkt zařadil pouze mezi amatérské nástroje.

Nebojte se vyzkoušet - Internet - Bezpečnost + multimédia

Martin Koníček

Bezpečnost na internetu

V dnešní rubrice "Nebojte se vyzkoušet" zavítáme hned do dvou zajímavých oblastí. Tou první a neustále oblíbenou je oblast internetového připojení, pro kterou jsou určeny hned dvě utility. CommTraffic je pro zjištění množství přenesených dat a Netfor2 pro připojení druhého počítače k internetu přes levný sériový kabel. Pro ty, kdo hledají spíše něco do balíčku pro správu svého počítače, jsem nezapomněl přibalit utilitu Uninstaller, která vám bleskově pomůže s vyčištěním operačního systému od nepotřebného "balastu". Nakonec se podíváme do zákulisí tvorby náhledů obrazovky, s nimiž vám znatelně může pomoci volně šiřitelný produkt MWSnap, který je nyní k dispozici také v češtině.

CommTraffic 1.0

Licence: trialware (Cena 49 USD)

Domovská stránka: www.tamos.com

Utilita sloužící k analýze provozu v počítačové síti a k jeho následnému vyhodnocování. Podporovaná rozhraní jsou LAN i modem. V síti typu LAN je navíc možno analyzovat i zatížení celého segmentu a analyzovat paket libovolného počítače na daném segmentu (sledování dat počítačů je možné tedy pouze pokud jsou počítače propojeny pomocí rozbočovačů, popř. pokud je počítač s analyzátorem připojen na speciální port přepínače). Mezi další možnosti tohoto produktu patří také kompletní vyhodnocování a zaznamenávání odchycených informací o využití sítě. Je možno nastavovat tarify pro různé poskytovatele internetového připojení (ISP), ev. stanovit různé limity pro aktivaci alarmů. Utilita na mě udělala celkově příjemný dojem. Nejenže je její rozhraní relativně snadno pochopitelné, ale k celé aplikaci je navíc přiložena i podrobná nápověda v angličtině. Tento produkt si proto zajisté najde své místo v menších sítích, ve kterých lze vyhledat hlavní zdroje jejich zatížení, a tak následně vykonat příslušná opatření ke zvýšení propustnosti celé komunikační infrastruktury.

MWSnap 3.0.0.74

Licence: freeware

Domovská stránka: www.mirekw.com

Jistě vám neušlo, že u každého programu v této rubrice je umístěn i náhled obrazovky. Možná vás také zajímalo, jak jej získávám, a tak se nyní se mnou můžete podívat do zákulisí snímání screenshotů. Nejběžnějším způsobem sejmutí obrazovky je jednoduché stisknutí klávesy PrintScreen, která aktuální obrazovku zkopíruje do schránky. To je bohužel trochu nepohodlné, a tak tu máme vynikající utilitu MWSnap, jež ve volně šiřitelné kategorii patří rozhodně k těm lepším. Hned zpočátku si můžete povšimnout, že k této aplikaci lze získat český jazykový modul, takže nemáte žádné problémy s překladem. Program poskytuje zcela standardní vlastnosti, jako je například snímání pevně či libovolně nadefinované plochy, snímání nabídek programů (to funguje tak, že přejíždíte myší nad jednotlivými prvky programu či aplikací, které se zvýrazňují, a vy si bez větší práce můžete vybrat např. jen plochu jedné jediné aplikace), či zachycení celé plochy. V dalších (poněkud nadstandardních) nabídkách nalezneme různé nástroje, například užitečné pravítko či lupu. Také nesmíme zapomenout na šikovné funkce, jako je možnost přiřazení klávesové zkratky k jakékoliv akci či pozdější možnost manipulace s obrázkem (otočení, převrácení nebo přidání nějakého kurzoru na dané místo). Nakonec mi nezbývá, než aplikaci vychválit v jedné podstatné věci. Jako jeden z prvních mnou recenzovaných volně šiřitelných produktů totiž tento nabízí možnost uložení obrázku do opravdu všech důležitých formátů, jako je JPEG, PNG, GIF a TIFF. Z těchto formátů oceňuji především PNG, který je znám svým vysokým kompresním poměrem, přičemž nedochází k žádné ztrátě kvality. Ale abych jen nechválil. Při porovnání aplikace, třeba s jejím komerčním konkurentem HyperSnap Dx, nalézám nemálo nedostatků. Například mi chyběla podpora získávání náhledů z počítačových her za pomoci rozhraní OpenGL či DirectX, ale nenašel jsem zde ani možnost změny velikosti náhledu přímo v obrázku. Produkt vzhledem těmto nedostatkům tedy doporučuji pouze poloprofesionálům, protože nenabízí všechny možnosti, které nezřídka využívají náročnější uživatelé.

NetFor2 3.0

Licence: shareware (cena dohodou)

Domovská stránka: www.netfor2.com

Jistě tu situaci znáte. Vlastníte doma dva počítače, ale jen jeden z nich je připojen k internetu (například přes vytáčené spojení či pevnou linku). Problém je ten, že k tomu, abyste tyto dva počítače připojili k internetu zároveň, musíte vlastnit navíc dvě síťové karty. Všechno je možné snáze realizovat s touto utilitou, která si vystačí s pouhou sériovou linkou. Vše funguje velice jednoduše. Počítač, který je připojen na internet, propojíte s druhým počítačem pomocí sériového kabelu (tzv. nulového modemu, jenž je běžně k zakoupení v jakémkoli obchodě s výpočetní technikou za přibližně 50 Kč), spustíte tuto utilitu a můžete surfovat na obou počítačích současně. A pokud si myslíte, že při srovnání ceny dnešních síťových karet je takovéto řešení zbytečné, nenechte se zmýlit. Jste-li trošku technicky zdatnější, můžete jako kabeláž využít obyčejný telefonní kabel, který lze s přídavným zařízením táhnout na vzdálenost až několika set metrů (jedná se o tzv. proudovou smyčku). Informace o tomto řešení můžete nalézt na HW serveru (www.hw.cz).


PC World CD centrum II.

Advanced Uninstaller Pro 2003 5.3

Licence: trialware (Cena 19 USD)

Domovská stránka: www.innovative.go.ro

Jistě znáte tu situaci, kdy postupem času instalujete různé programy, jež "znečišťují" váš operační systém. Vše se stává rázem nepřehlednější, počítač je pomalejší, a v neposlední řadě na disku ubývá volné místo tak rychle, že to mnohdy ani nestíháte zaregistrovat. Program Advanced Uninstaller je zde právě proto, aby vám pomohl se s těmito problémy hravě vypořádat. Mezi jeho základní funkce patří možnost úklidu nabídky Start, registrů, ovládacích panelů či nepoužívaných aplikací. Relativně mnoho funkcí je také věnováno internetovému prohlížeči Internet Explorer, kde jsou přidány možnosti na odebrání různých panelů dalších firem. Ale ani zde nekončí výčet možností produktu. Dále je vám nabídnuta velmi podrobná ochrana soukromí, kdy vám utilita umožňuje pohodlně a rychle mazat protokoly a záznamy o vaší činnosti, a to nejen na vašem počítači, ale také na internetu. Můj celkový pohled na produkt bohužel trochu zkazilo nepříliš dynamické ovládání, které je určeno hlavně pro úplné laiky. A to je druhý kámen úrazu. Přestože se produkt orientuje na začátečníky, postrádá komplexní nápovědu, kterou měla podle autora nahradit nápověda bublinová.

Média a internet

Obě oblasti dnešní rubriky na téma multimédia a internet dokonale pokrývá produkt WMR, který slouží k nahrávání živého vysílání po internetu ve formátu WMR nebo ASF. Do tohoto tématu spadají i užitečné nástroje pro tvůrce webových stránek či prezentací, jako je DHTML Menu Editor (pro tvorbu dynamických menu na webových stránkách, například ve stylu Office XP) či CamStudio (pro tvorbu prezentací a tutoriálů). Nakonec si nechávám to nejlepší produkt Picasa na správu obrázků, jenž mě doslova nadchl svým brilantním provedením, které mohou konkurenti jen stěží překonat.

CamStudio 2.0

Licence: open source

Domovská stránka: www.rendersoftware.com/products/camstudio

Přejete si vytvořit prezentaci nějakého produktu či být autorem interaktivního návodu? S touto aplikací to pro vás nebude vůbec žádný problém, ta vám totiž umožní pohodlně a přehledně zaznamenat vše, co se bude odehrávat na vašem monitoru. Program funguje velice jednoduše, zpočátku vám může připomínat jakési nahrávací studio kombinované s programem pro snímání náhledů obrazovky. CamStudio totiž obsahuje z každého soudku něco. Od programů pro snímání náhledů obrazovky převzalo možnost vybrání snímané oblasti, a od videoeditorů je zde naopak možnost plného záznamu obrazu do formátu AVI s použitím libovolného kodeku. Toto studio je navíc doplněno velmi užitečným nástrojem pro tvorbu popisků, které vám mohou pomoci zpřehlednit to, co se v aktuální době na obrazovce děje. Uceleně řečeno, s tímto produktem můžete pohodlně a zdarma vytvořit kvalitní prezentaci či tutorial. A pokud by vám to nestačilo, autor vám k celému balíku přibalil utilitu pro převod souborů ve formátu AVI (Audio Video Interleave) do formátu SWF (ShockWave Flash), který je známý zejména z prostředí internetu (díky svým nízkým nárokům na přenosovou kapacitu).

DHTML Menu Builder 4.3

Licence: shareware (cena 65 USD)

Domovská stránka: software.xfx.net/mainindex.htm

Navigace na webových stránkách bývá obvykle jedním z největších problémů webových vývojářů. Dnes se tento problém obvykle řeší nejsnadnější cestou, tedy použitím DHTML, za jehož pomoci lze vytvořit tzv. dynamická menu (podobná těm, která znáte např. z běžných aplikací Windows). Obvykle k tomu potřebujete vynikající znalost CSS, HTML, DHTML apod. Ovšem s touto utilitou se na vše může vrhnout i obyčejný tvůrce webových stránek. Možná bych trochu lhal, kdybych tvrdil, že rozhraní aplikace je v něčem revoluční. Právě naopak. Jako by z oka vypadlo běžným programovacím nástrojům, jako např. Delphi. Právě díky tomu je vše tak jednoduché. Pokud nejste v tomto oboru zkušení, není nic snazšího než využít předpřipraveného průvodce, který vás všemi těžkými kroky provede. K jednotlivým rozbalovacím tlačítkům samozřejmě můžete přidat také ikonku, nastavit u nich kurzor, případně chování, pokud na objekt kliknete tlačítkem myši, či nad ním jen přejedete. Například pro začátek je pro vás připraveno vzorové menu, které jako by "z oka vypadlo" známým Windows XP. To je asi vše, co by se dalo obecně o tomto produktu říci, nicméně nakonec nesmíme opomenout několik technických zajímavostí, které výrobce uvádí. DHTML MenuBuilder má fungovat s většinou internetových prohlížečů (relativně dobrou podporu DHTML ovšem mají hlavně Internet Explorer, Mozilla a Opera). Nakonec nám autor slibuje snadnou implementaci do generovaných stránek, a to v jazyku ASP a PHP.

To vše by vás mělo přesvědčit o tom, že tento produkt je opravdu pro profesionály. Snad jen cena 65 USD mi přijde trošku nadsazená. Myslím, že tento produkt se vyplatí jen pokročilejším tvůrcům webu.

Windows Media Stream Recorder WMR 5.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.netfor2.com

Multimédia a internet patří dnes k jedněm z nejrychleji se vyvíjejících oborů v informačních technologiích. Jenže mnoho tvůrců softwaru určeného pro přehrávání multimédií přes internet zapomíná na jednu podstatnou vlastnost, známou z běžného života v podobě videopřehrávačů. Jedná se o absenci záznamu přímého vysílání, a právě to se vám tento neoficiální produkt pokusí umožnit. Utilita WMR je relativně jednoduchá i pro začátečníky, jimž nabízí základní mod "Browse" (procházení). Ten pracuje na principu proxy serveru, kdy se utilita postaví mezi poskytovatele vysílání a přehrávač souborů Windows Media Player. Na pevný disk uloží veškerá on-line vysílání, jež právě sledujete. Data lze ukládat ve formátu WMR nebo ASX. V druhém modu je poté aplikace schopna nahrávat přímo streamované video z přesně zadané internetové adresy (URL). Tento mod je určen zejména pro pokročilejší uživatele, kteří jsou schopni zjistit, z jakého zdroje internetové vysílání pochází. Dle mého názoru se jedná o vynikající nástroj, jenž je obdobou již dříve recenzované utility StreamRipper (určené pro zachytávání vysílání ShoutCast) a má jedinou nevýhodu, která se vztahuje k modu "Browse", jejž je třeba zpočátku správně předkonfigurovat v přehrávači Windows Media Player (je možné, že program bude pracovat bez další konfigurace se standardním nastavením).

Picasa 1.5

Licence: shareware (cena 30 USD)

Domovská stránka: www.picasa.net

Dnes jsem se rozhodl, že od začátku nebudu tajit můj celkový pohled na recenzovaný produkt a projevím svůj názor ihned na úvod. Aplikace Picasa mě doslova šokovala. Jedná se o jeden z mála produktů, který ve mně vyvolal nadšení ihned po prvním spuštění. Picasa patří k naprosto profesionálním aplikacím, jež nabízejí perfektní design, který rozhodně nic neubírá na přehlednosti produktu, ba co více, dokonce design tohoto produktu je tím, co dělá ve vašich snímcích pořádek. Tento produkt je prostě výjimečný a i velcí softwaroví producenti by se možná měli co učit, nicméně dejme se do jeho popisu. Ihned po instalaci programu Picasa a jeho prvním spuštění mě zaujaly zajímavé efekty, prolínání obrazovek a různé maličkosti, které jsou známé především z počítačů Macintosh. Hned poté, co jsem zcela intuitivně a bezproblémově zkusil naimportovat moji první sérii obrázků, jsem měl pocit, jako bych tento produkt používal již roky. Všechny operace, jako je zobrazení náhledů, organizace alb, drobná úprava obrázků či jejich organizace, to vše je naprosto intuitivní. Například velikost náhledu měníte posuvníkem, který je vám hned na očích. Pokud se vám nějaký obrázek zalíbí, ihned si ho můžete přichytit ve schránce. Když například dvakrát kliknete na obrázek, zobrazí se vám přehledné menu, kde je možno provést výřez, korekci červených očí, popřípadě oživit barvy. Nejzajímavější je právě oživení barev, které funguje naprosto dokonale, a navíc je doprovázeno působivým přechodovým efektem. Mezi další zajímavosti patří také tzv. časová osa, kde jsou obrázky zobrazeny v časovém sledu a ke každému je podrobně připsáno datum jeho vytvoření. Takřka samozřejmostí je možnost přidávání různých poznámek k obrázkům, pomocí kterých lze dále vyhledávat. Samozřejmě nesmím zapomenout na export dat na web či do formátu XML.

§§§§§


Album úplně pro každého – Adobe Photoshop Album 1.0

Patrik Malina

c03p0337

Společnost Adobe je známa především jako tvůrce profesionálních nástrojů pro klasické a nověji i elektronické publikování. Teprve nedávno dala najevo, např. prostřednictvím aplikace Photoshop Elements, že ji zajímá i cílová skupina amatérských uživatelů, a my se zde seznámíme s dalším příspěvkem z této kategorie. Nejde o nic jiného, než o správce obrazového materiálu úplně pro všechny, především pak pro fotografy digitálního věku.

O tom, že předpokladem pro práci s programem je v podstatě jen chuť se obrázkům věnovat, vás přesvědčí hned úvodní Průvodce. Jednotlivé operace jsou zde rozděleny na logické celky a tvůrci sem zahrnuli zhruba 90 % akcí, jimiž může chtít uživatel začít. Stejně tak ovládací rozhraní je podřízeno neúprosné logice, takže nikdy nad ničím dlouho neváháte.

Základní strukturou při práci s grafickým materiálem je album jedná se o myšlenkový celek, jenž uživatele osvobozuje od závislosti na fyzickém umístění souborů a při všech dalších operacích je programem podporován. Zařazování snímků do jednotlivých kolekcí se pak provádí pomocí tzv. tagů (značek), jež jsou v rozhraní realizovány pomocí opět velmi názorných "visaček". Samozřejmostí je, že konkrétní snímek se může stát zároveň členem několika kolekcí. Při vytváření sbírek je podporován vstup ze všech myslitelných zdrojů, od digitálních aparátů a čteček datových karet přes skenery až po načítání souborů z disku či CD. Užitečná je i možnost pro začátek nechat prohledat všechny pevné disky. Za šikovnou považuji práci s časovými údaji prostřednictvím kalendáře lze snímky třídit dle doby pořízení.

Další logickou možností je úprava jednotlivých snímků a výbava pro retušování vůbec není špatná. S ohledem na cílovou skupinu stojí na prvním místě funkce "Single click fix", tedy úprava na jedno kliknutí, jež nabízí automatické vyvážení barev, úrovní jasu, úpravu kontrastu a doostření. Nejste-li znalec, začínejte zde a nechte program zapracovat výsledek lze v nejhorším případě bez následků zahodit. Nechybí zde pochopitelně ořez a třeba též funkce pro odstranění tzv. "červených očí" po fotografování bleskem.

Máte-li snímky pěkně upraveny, nastupuje funkce Create. K dispozici máte řadu šablon, s jejichž pomocí mohou vznikat specifická alba, elektronické pohlednice nebo tzv. Video CD, jež lze prohlížet i na jiných zařízeních, než je PC. Jako vždy je po ruce Průvodce, takže bez obtíží míříte k cíli. Při úvodním výběru snímků pro kolekci je ukázkově využito technologie drag & drop, kdy můžete přetahovat myší jednotlivé snímky na "pracovní stůl". Pokud se chcete o fotografie rozdělit s ostatními, můžete krom obligátního odeslání e-mailem zvolit systém přímého sdílení souborů s ostatními uživateli.

Přestože je program navržen velmi dobře a rozhraní je prostě perfektní, v řadě případů mne napadlo, že nemám šanci udělat věci jinak, než jak to chce Adobe. Třeba přenos pomocí univerzálního FTP jsem v programu nenašel, a nové šablony do Průvodce publikováním si také jen tak nevytvoříte. Na bariéry však narazíte i jinde. Máte sice k dispozici řadu výborných funkcí, jako je archivování, zálohování alb či všestranné prohledávání, ale jistá míra flexibility by u některých vymožeností nezaškodila. Pro zkušenostmi nezatížené uživatele se však jedná o ideální nástroj.

Adobe Photoshop Album

grafické rozhraní

průvodci práce s časovými záznamy

málo přizpůsobivosti

ukousne 130 MB na disku

K recenzi poskytla firma: Adobe, www.adobe.cz

Cena: 1 406 Kč (bez DPH)

§§§§§


Domácí multimediální centrála – Microsoft Plus! Digital Media Edition

Vladimír Vondráček

c03p0338

V nejnovější verzi operačního systému Windows navázal Microsoft na již dříve aplikovanou praxi přídavných balíčků pro rozšířenou funkcionalitu. Ne každý si tyto nástroje do počítače nainstaloval, a ještě menší počet uživatelů jich dokázal plně využít.

Digital Media Edition verze nejnovějšího "pluska" je zaměřena na vlastníky modernějších výkonných počítačů, kteří hodlají počítač vytížit i něčím jiným než psaním textů. Balíček nástrojů je zaměřen na tvorbu a zpracování zvukových a grafických souborů, jejichž výsledkem je buď filmeček nebo audiosoubor. K plnému využití všech možností balíčku Plus! musíte mít nainstalovánu nejnovější Windows Media Player (verze 9), resp. Microsoft Movie Maker 2. Obě tyto aplikace jsou zdarma ke stažení na stránkách společnosti Microsoft (objem stahovaných dat 9,5 MB, resp. 12,5 MB). Pusťme se tedy do vyjmenovávání jednotlivých komponent. Nejprve zmíníme produkty jednodušší, těmi je budík a tanečník. Co má na starosti budík, netřeba vysvětlovat, byť tento má k dispozici více časů buzení a nastavení tónů než klasický plechový tikáč vedle postele. Tanečník je aplikace čistě k pobavení, pokud tuto utilitku spustíte, zjeví se na ploše nafilmovaná tančící osoba. Pokud nevystačíte pouze s jednou základní figurou, pak je možno jich za 150 MB nainstalovat více, další pak stahovat z internetu. Užitečnější se mi jeví Analog Recorder, podstatně rozšiřující možnosti tradičního Záznamu zvuku. Vysoce užitečná je kalibrace nahrávací úrovně, lze nahrávat během jednoho spuštění programů i více záznamů. Užitečná je i možnost následně jednotlivé záznamy buď spojovat, nebo naopak rozdělovat. Pokud doma pořádáte rozsáhlejší večírky a party, pak možná využijete možnost spustit Media Player v Party modu. V tomto režimu je přehrávač spuštěn celoobrazovkově, lze sestavit prakticky libovolně dlouhý playlist a nechat počítač hrát. Pokud tedy máte počítač vybaven kvalitní zvukovou kartou a příslušnou reproduktorovou sadou. Poslední čistě zvukovou komponentou je konvertor audioformátů. Pokud ale zajásáte, že si můžete nyní ze svých legálně pořízených hudebních CD udělat kopie pro svůj osobní MP3 přehrávač, pak budete zklamáni ještě je nutné dodat příslušný (a placený) kodek nebo plug-in. Jinak můžete převádět pouze do formátu WMA. K hudbě se váže i editor obalů a potisků pro CD-ROMy. Ač existuje řada konkurenčních produktů zejména v této oblasti, pak při srovnání s nimi CD Label Maker není nijak výjimečný. Obsahuje základní funkcionalitu, plus řadu předloh a šablon podle typu krabičky a rozměru disku. Neumožňuje umisťovat libovolně text a obrázky na obaly, je možné změnit pouze podkladovou barvu nebo importovat obrázek jako podklad. Čili obal na CD/DVD se pomocí této aplikace vytvořit dá, ale neočekávejte žádný ohňostroj možností a kreativity. V opozici k této, dle mého názoru nepříliš povedené komponentě, je prográmek Photo Story, který dovoluje z obrázků sestavit sekvenci, ke každému obrázku namluvit libovolný komentář a celou prezentaci pak uložit jako filmeček. Přechodové efekty mezi jednotlivými obrázky lze navolit z řady možností. Práce s touto komponentou je příjemná a výsledek je překvapivě kvalitní. Po přidání doprovodné hudby je možné velice jednoduše tvořit krátké komentované dokumentární filmečky nebo šoty. Prakticky se tím dá nahradit živá prezentace. Poslední samostatnou komponentou je pak Sync & Go for Pocket PC, jejíž název hovoří sám za sebe. Umožňuje synchronizaci dat s kapesními počítači se systémem Microsoft Pocket PC 2000. Kromě uvedených samostatně spustitelných programů je nainstalováno několik rozšíření pro zmiňovaný Media Player a Movie Maker.

Celkově se jedná o sbírku šikovných utilit, z nichž některé skutečně stojí za to, s jinými je to slabší.

Microsoft Plus!

Digital Media Edition

Photo Story, Analog Recorder

CD Label Maker

K recenzi poskytla firma: Microsoft, Novodvorská 1010, Praha 4, www.microsoft.cz

Cena: 590 Kč (bez DPH)

§§§§§


Nepamatovat si… - Password Officer 5.0 Deluxe

Vladimír Vondráček

c03p0339

Zabezpečení dat, o kterých si myslíme, že jsou důležitá, může mít řadu podob. Od bezpečnostní schránky v bance po skrýš v podlaze se nese naše snaha, aby se ostatní nedozvěděli, co nechceme. Ve světě počítačů je tato snaha o to pochopitelnější, že kromě samotné krádeže dat je mnohdy nemožné zjistit třeba jejich pozměnění. Proto je vstup do každého solidního počítačového systému vázán na unikátní uživatelské jméno a heslo. Pokud ale vstupujete do většího počtu takto chráněných zón, brzy se může dostavit výpadek paměti (člověka) a tím dojít k efektivní ztrátě bezpečně uložených dat. Existuje sice možnost používat jenom jedno heslo pro všechna konta, ale jen po přečtení této věty se bezpečnostním expertům ježí vlasy hrůzou.

Nyní si však můžete nainstalovat chytrou aplikaci, Password Officer (PO), která supluje chybující lidskou paměť. V programu je možné hesla nejen uchovávat, ale lze tak činit i bezpečně. Informace jsou uloženy v souboru s 256bitovým klíčem, jehož prolomení by trvalo nechutně dlouho. Přístup k tomuto souboru je samozřejmě též zabezpečen heslem, výhodou ovšem je, že od teď si stačí pamatovat jenom toto heslo. Ještě bezpečnější je možnost ukládat tento šifrovaný soubor na výměnné médium, konkrétně je doporučena SmartCard, které následně vyjmete ze čtečky a zabezpečíte některým z výše uvedených postupů (banka podlaha). Zadávání příslušných informací do programu je poměrně jednoduché prostřednictvím průvodce. Je možné zadávat přímo páry uživatelské jméno heslo, nebo najet na vybranou webovou stránku a v prostředí PO vyplnit hodnoty pro příslušná pole v přihlašovacím formuláři. Propříště pak stačí zvolit cílovou položku v PO a budete automaticky připojeni k danému systému. Podobně funguje vyplňování informací i v jiných prostředích, než je internet. Při připojování do podnikového systému si lze takto též ušetřit práci a paměť. Kromě popsaných stěžejních vlastností je přidána ještě možnost psaní poznámek a event-log.

Proč neumístit seznam svých uživatelských jmen a hesel do textového souboru na sdíleném disku, je zřejmé. PO nabízí příjemné a nekomplikované ovládání, vysokou míru zabezpečení dat (zejména při použití SmartCard) a možnost automatizovaného vyplňování přihlašovacích dialogů.

Password Officer 5.0 Deluxe

bezpečnost

uživatelská přívětivost

K recenzi poskytla firma: Compelson Trade, www.compelson.cz

Cena: v sadách se SmartCard produkty viz web

§§§§§

$$$$$


Knihy


.NET Framework - Programování aplikací I.

Patrik Malina

c03p0297

Platforma MS.NET představuje stále v oblasti tvorby aplikací pro operační systémy Windows poměrně revoluční řešení, a tak není divu, že knihy zaměřené tímto směrem vznikají jako houby po dešti. Grada v rámci své edice moderního programování sáhla po dílku z Microsoft Pressu, jež představuje jakousi vyšší školu stavby aplikací v tomto běhovém prostředí.

Autor svůj výklad začíná tam, kde jiní tvůrci své knihy většinou zakončují nehledejte zde učebnici programování či programovacích jazyků, jež jsou obsaženy v novém Visual Studiu.NET. Znalost C# je jaksi samozřejmě předpokládána, stejně jako chápání principů objektově orientovaného programování. Pokud v zásadě nemáte jasno v tom, co jsou třídy, metody či např. výjimky, zkuste nejdříve jinou publikaci. Cílem autora je naučit vás, jak psát ne ledajaké, ale co možná nejoptimálnější aplikace pro .NET Framework, a tomu odpovídá struktura jednotlivých kapitol. Témata jsou povětšinou probírána více do hloubky, abyste pochopili způsob jejich nejlepšího použití. Mezi celkem 20 částmi najdete např. problematiku překladu programů a distribuce aplikací, pojednání o metodách, vlastnostech a událostech, a dále např. přehled typů a použití polí. Nechybí specifické záležitosti, jako jsou delegáty, aktivní správa a čištění paměti (od alokace po garbage collection) či zpracování výjimek. Prakticky všechna témata jsou zpracována poměrně důkladně a důraz je kladen na úplnost, tak aby čtenář měl pocit, že věci "přišel na kloub" a dokázal toho v praxi využít. Jak jsem již upozornil, programovací jazyk zde není považován za předmět výuky, ale za nezbytný nástroj.

Kniha mne zaujala tím, že výklad byl poměrně srozumitelný a dával dobře tušit, co vám autor vlastně chce sdělit. Zajímavá je rozhodně i šíře záběru, takže předkládaná látka je velmi dobrým pokračováním pro všechny programátory, kteří .NET Frameworku propadli.

Autor: Jeffrey Richter

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 552

Doporučená cena: 597 Kč

Naučte se Python

Patrik Malina

Přestože objektově orientovaný programovací jazyk Python je moderním a velmi schopným prostředkem k tvorbě široké škály aplikací, příliš velké publicitě se alespoň v tuzemsku netěší. Snad je tomu tak proto, že vzešel z komunity open source, a proto za ním nestojí marketingová podpora žádné z velkých softwarových společností. Na tuzemské zájemce se však usmálo štěstí, neboť nejen Grada připravila lákavé sousto. V tomto případě jde v podstatě o klasickou učebnici.

Co do schématu rozvržení výkladu autoři zbytečně neexperimentovali: na počátku narazíte na obecné poznámky o Pythonu a jeho využití, a bez dalšího otálení následuje výklad o spouštění aplikací a nastavení interpretu. Poté vás již čeká poctivá programátorská dřina v podobě seznámení s datovými typy, základními příkazy a funkcemi. Následuje kapitola o specialitě Pythonu, modulech, a dále vás čekají objektově orientovaná témata v podobě tříd a ošetření výjimek. Protože jsou si tvůrci knihy jasně vědomi, že vše potřebné zájemcům v knize sdělit nedokážou, narazíte ve druhé části svazku na užitečnou nejnutnější výbavu pro budoucí vlastní práci je zde řeč o standardní knihovně funkcí a následují ukázky menších úloh i dílčích problémů většího projektu. Dodatky pak zahrnují odkazy na další studijní literaturu či přehled specifických problémů v závislosti na různých platformách.

Výklad je sestaven důsledně pedagogicky. Tvůrci vše doprovázejí konkrétními ukázkami zdrojových kódů a celý text je členěn na relativně krátké, ucelené odstavce, takže studovat lze po malých krůčcích. Určitě nepřeskakujte povedená cvičení na konci každé kapitoly, neboť jsou navržena opravdu zkušenou rukou.

Kniha je vhodná pro všechny čtenáře, kteří s Pythonem začínají. Předběžné zkušenosti s programováním či ještě lépe psaním skriptů se však budou velice hodit, neboť autoři jdou "přímo na věc". Pokud se trošku vyznáte v oboru, budete s knihou spokojeni.

Autoři: Mark Lutz a David Ascher

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 339

Doporučená cena: 450 Kč

PHP a MySQL - Vytváříme webové databázové aplikace

Patrik Malina

Programovací jazyk PHP a databázový stroj MySQL k sobě již nerozlučně patří. Snadná dostupnost obého a vzájemná velmi dobrá podpora jsou jistě důvodem, proč velká část dynamicky generovaných webových stránek běží díky tomuto pevnému bratrstvu. Docela slušná zásoba titulů na našem trhu zde dostává dalšího silného konkurenta z dílny O\Reillyho.

Kniha je učebnicí tvorby aplikací, jež dokáží vytěžit maximum z nerozlučného spojenectví PHP a MySQL. Ačkoliv zde najdete téměř stostránkový úvod do PHP a na dalších 50 stranách rychlokurs SQL, nepovažujte knihu rozhodně za učebnici programování a přistupujte k ní spíše jako ke kuchařce na aplikace, v níž se předpokládá, že "umíte umíchat jíšku". Pokud jste již někdy webovou aplikaci alespoň zkusili, zjistíte podobně jako já, že autoři vám mluví z duše a dobře znají typické obtíže. Najdete zde např. uživatelem ovlivňované dotazy do databáze, zapeklitou správu sessions (tedy ukládání průběžného stavu komunikace) nebo třeba veledůležité téma autentizace a bezpečnosti přenosu dat mezi klientem a serverem. Prakticky celou knihou se táhne nit jednoho velkého projektu, na jehož částech je vše ukázáno, takže se nemusíte obávat suché teorie, neboť konkrétní aplikace vám poroste pod rukama. Tvůrci vše podpořili dlouhými ukázkami výpisů kódu, případně náhledy samotných realizovaných stránek.

Nejen začátečníci jistě ocení obsáhlé dodatky, jež obsahují popis instalace interpretu PHP, databáze i webového serveru, podrobnější rozbor používaných webových protokolů či nástin modelování relačních databází. Nechybí obsáhlý seznam odkazů na další studijní zdroje.

Pokud jste se PHP učili podobně jako já z knihy Jirky Koska, pak se vám tahle publikace bude líbit, neboť kde první začal, tam autoři tohoto dílka pokračují.

Autoři: Hugh E. Williams a David Lane

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 530

Doporučená cena: 490 Kč

Web design - Nenuťte uživatele přemýšlet

Patrik Malina

Přestože tvorba webových dokumentů je zhruba deset let staré řemeslo, stále vznikají stovky stránek, jejichž návštěva je dobrodružným bludištěm či otravným pachtěním. Ačkoliv již na našem trhu existuje řada publikací, jež se věnují problematice grafického návrhu, velmi jsem tuto útlou brožurku přivítal. Autor se totiž důkladně zastavil u problematiky, která je většinou předmětem nanejvýš jedné kapitoly.

Když trošku přeženu, bylo by možné tuto neortodoxní knížku označit jako pojednání o detailech webových stránek. Autor váskrok za krokem provede po stopách uživatelů a přiměje vás přemýšlet o tom, jak vlastně pracujeme se službou WWW. Stránky jsou naplněny detailními ukázkami grafických prvků, na nichž jsou demonstrovány různé myšlenkové postupy.

Protože názvy kapitol jsou spíše vtipné než výmluvné, podívejme se na obsah zevrubněji. První část knihy je zaměřena především na ergonomii využívání webových rozhraní, takže je řeč o navigaci, rozložení obsahu a optimalizaci použitých textů. Ve druhé polovině se pak dostanete ke kolekci rozsáhlejších příkladů a také k velmi názornému výkladu, jak testovat výsledky vlastní práce. Autor velmi dbá na to, abyste rozdíl mezi horším a lepším řešením viděli na vlastní oči a pochopili, který detailní prvek vše dokáže změnit. Názornost a snadný postup uživatele jsou prostě absolutním zaklínadlem.

V každém případě bych chtěl upozornit, že v knížce nenajdete ukázky zdrojových kódů stránek, neboť o způsob technické realizace zde nejde. Orientaci na grafické zpracování nakladatel podtrhl kompletním vytištěním na křídovém papíře, takže barevné obrázky vyšly velmi pěkně, a znovu tak zdůrazňují krédo tvůrce, jež by mohlo znít třeba takto: "Najdi rozdíl a pochopíš, kde je zakopaný pes." Cítíte-li se být návrhářem webových stránek, pak si tuhle knížku alespoň půjčte. Je skvělá.

Autor: Steve Krug

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 144

Doporučená cena: 249 Kč

Síťový operační systém FreeBSD

Patrik Malina

Trošku to vypadá, jako by se nakladatelé na krátkou chvíli nabažili módní vlny operačního systému Linux, jež obecně oživila zájem o platformy unixového typu, a v mezidobí se rozhodli dát šanci dalšímu zástupci. V krátkém čase se tak na trhu objevily hned dvě publikace, věnované některé z variant platformy BSD, a my se nyní na jednu z nich podíváme blíže.

V podtitulu knihy je označení Podrobný průvodce, jež může být mírně zavádějící, a proto raději vše uvedu na pravou míru. Kniha není určena začínajícím uživatelům, ale pokročilým správcům, kteří začínají s platformou FreeBSD. Neberte to na lehkou váhu, neboť pokud nejste zběhlými uživateli unixové platformy, moc si to neužijete.

Členění publikace přesně odpovídá záměrům autora, jenž postupuje podle ryze správcovské logiky. Proto zde najdete zpočátku témata jako instalace, zálohování, konfiguraci jádra, zabezpečení či nastavení sítě. V další části knihy přijde řeč na řešení havarijních stavů, implementaci redundantních diskových systémů RAID, detailní pojednání o souborových systémech či monitorování stavu a chodu FreeBSD. Nechybí výklad o běžných síťových službách a o správě potřebného softwaru.

Autor pojednal témata s pečlivostí jemu zřejmě vlastní. Nikam nespěchá a jako by se ujišťoval, že všemu dobře rozumíte. Příklady a výpisy z příkazové řádky jsou voleny uvážlivě a rovněž se nemusíte obávat, že budete zahlceni rozsáhlými konfiguračními soubory na každé druhé stránce. V kategorii správcovské literatury se jedná o netradičně "beletristický" kousek, a je-li vaší oblíbenou metodikou analýza skriptů a výpisů, asi se budete trošku nudit. Na druhou stranu, kdo vytrvá, neprohloupí. Zpočátku sice budete mít pocit, že vody, do nichž jste byli uvrženi, jsou příliš temné, ale posléze vše do sebe krásně začne zapadat. K dispozici máte CD, takže experimentujte, a hlavně: čtěte až do konce!

Autor: Michael Lucas

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 592

Doporučená cena: 490 Kč

Mistrovství v MS Access 2002

Patrik Malina

Ačkoliv databázový program MS Access nemůže vyhovět nárokům na nejnáročnější aplikace, jež si žádají odpovídající SQL server, jedná se rozhodně o mocný nástroj s řadou možností, jejichž pochopení není záležitost na jedno příjemně strávené odpoledne. Jste-li rozhodnuti svůj čas investovat, tato publikace by vám mohla být dobrým průvodcem.

Celá kniha je provedena důvěrně známým syntetickým postupem, kdy se vzájemně prolínají výklad funkcionality s důkladným popisem uživatelského rozhraní, bez něhož by znalosti nebyly úplné. Jste-li začátečníky, nemusíte se knihy obávat, ale určitě nepřeskakujte některé kapitoly: ve třetí je řeč o obecném návrhu databází (klidně mohla být ještě obsáhlejší) a v desáté a jedenácté pak o různých typech pokročilejších dotazů. Jinak je látka navržena i pro uživatele, kteří dosud MS Access nijak neznali.

Látka je rozvržena do několika základních částí, jež logicky sledují stavbu samotného Accessu i myšlenkový postup při návrhu databází. Najdete zde tedy formuláře a sestavy, dotazy a sady záznamů a import či export dat, ale také podrobný výklad úpravy grafického rozhraní databázového programu. Přestože dojde i na makra či náznak pojednání o větších projektech, nehledejte zde učebnici programování databázových aplikací. Na to je svazek i při svém rozsahu stále příliš útlý.

Protože je kniha navržena pro začátečníky, text je psán rozvláčně a důkladně. Předpokladem zvládnutí látky je nejen touha experimentovat, ale především velká dávka trpělivosti a přiměřené množství času. Na druhou stranu je vše názorné slušnou řádku příkladů najdete přímo na stránkách a do značné míry lze tedy knihu studovat i bez současného použití počítače, neboť jsou v textu zařazeny ukázky grafického rozhraní s formuláři, dotazy a sestavami. Vrháte-li se na Access "od píky" a máte dost času, lze knihu doporučit. Pokročilejší experimentátoři asi brzy ztratí trpělivost.

Autor: Helen Feddema

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 604

Doporučená cena: 649 Kč


.NET Framework - Programování aplikací II.

Objektově orientované programování Visual .NET

Patrik Malina

Společnost Microsoft již stihla uvést druhou verzi svého nástroje pro tvorbu aplikací Visual Studio .NET a programátoři tak již poměrně dlouhou dobu mohou zápolit s novinkami, jež tento poměrně převratný produkt přinesl. Mezi zásadní změny patřilo zařazení nového objektově orientovaného jazyka C# a podstatné úpravy Visual Basicu. Pokud vás přesně tohle zajímá, jste na správné stopě.

Předkládaná kniha je učebnicí programátorských postupů, jež využívají objektově orientovaných možností. Přestože cílem autora je víceméně obecný výklad těchto principů, ve všech příkladech striktně zohledňuje právě platformu MS.NET, resp. využívá zmíněné programovací jazyky Visual Basic .NET a C# . Obsah knihy tedy můžete uchopit z druhého konce: je to základní příručka zmíněných jazyků s ukázkami jejich silných zbraní.

Publikace není pro úplné nováčky na poli programování. Je potřeba mít alespoň trošku ponětí, co je to algoritmizace, jak funguje proměnná a o co zhruba s těmi objekty jde. Postupně v textu narazíte na ukázky konkrétní implementace základních postupů, jako je tvorba instancí tříd, práce s metodami či dědění. Dále se seznámíte s tvorbou bázových tříd, jež představují základ abstrakce objektů, a samozřejmě nesmí chybět vysvětlení polymorfismu. Autor zařadil i kapitolu o přetěžování operátorů (v C#) či pojednání o sestavování aplikací pomocí komponent.

Celý text je ryze programátorského charakteru jeden příklad stíhá druhý, prakticky na každé stránce najdete kus ukázkového kódu, a to vše doplňují obrázky grafického rozhraní testovacích aplikací či přehledné tabulky různých vlastností. Než by autor zbytečně řečnil, vše raději ukáže v praxi, takže opravdoví zájemci si přijdou na své. Kniha se mi díky své orientaci na praxi líbí a myslím, že představuje velice cenný kousek mozaiky, do níž byla v rámci edice .NET nakladatelem zabudována.

Autor: Robin A. Reynolds-Haertle

Vydavatelství: Mobil Media, Praha, 2002

Počet stran: 423

Doporučená cena: 351 Kč

Hacking bez tajemství - Windows 2000

Patrik Malina

S knihami, jejichž tematika souvisí s otázkami bezpečnosti, se v poslední době docela "roztrhl pytel". Těžko říci, zda za tím stojí dlouhodobý hlad po takovéto literatuře nebo dlouho plánovaný a konečně realizovaný záměr, ale každopádně si specialisté v této oblasti přijdou na své. Momentálně jsou na řadě správci Windows 2000.

Pojďme trošku netradičně ke grafické úpravě. Zde nakladatel sáhl po unifikaci s dalšími tituly, jež na trh uvedl dříve (a které se chystají), takže vám bude připadat podobná nejen obálka, ale také sazba celé knihy. Různé typy útoků a popisovaných technik jsou opět popisovány mimo jiné názornými tabulkami s mírou nebezpečnosti, což může usnadnit základní orientaci.

Obsah je jasně patrný z názvu Windows 200 jsou platformou, jež se dočkala zásadních změn co do možnosti zabezpečení, ale na druhou stranu nejsou samospásným řešením, o čemž především vás autoři chtějí přesvědčit. Celý výklad je strukturován dle osvědčeného schématu: na počátku jste zpraveni o tom, jak se útočník dozvídá potřebné informace, poté je zpracována problematika útoku na servery, posléze přijde řeč na zranitelnost klientů (prostřednictvím využívaných služeb) a v závěru je nabídnuta obrana všeho druhu. Důležité je, že autoři se nevyhýbají některým "neoddělitelným" tématům rizika spojená s Internet Explorerem bychom tady asi očekávali, ale problematika SQL serveru je příjemným překvapením. Samozřejmostí je pojednání o Internet Information Serveru, jenž představuje stále pro mnoho správců noční můru. Za velmi cennou považuji kolekci relevantních internetových odkazů na potřebný software či další studijní literaturu.

Kniha je pro správce Windows 2000 v podstatě povinnou četbou. Za mírnou nevýhodu považuji fakt, že ze značné části se kniha překrývá s dřívějším titulem Hacking bez tajemství z dílny stejného nakladatele, takže před koupí nahlédněte do obou.

Autoři: Stuart McClure, Joel Scambray

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 461

Doporučená cena: 540 Kč

CSS Kaskádové styly - Kompletní průvodce

Patrik Malina

Pokud se zabýváte tvorbou webových stránek, a to především s ohledem na jejich vizuální podobu, standard CSS pro vás nebude ničím neznámým. I na stránkách našeho magazínu jste mohli sledovat rozsáhlý seriál o možnostech pokročilého formátování, ale pokud jste zatoužili po komplexní referenční příručce, máte zde jednu k dispozici.

Knížka není pro úplné začátečníky. Než ji vezmete do ruky, měli byste tušit, jak se HTML dokumenty tvoří, a co jsou to značky, resp. tagy. Neočekávejte od této brožury rozsáhlou, koncepční výuku, jak vytvářet webové stránky, neboť to zde nenajdete. Naopak poměrně zevrubným způsobem je v textu pojednáno o možnostech kaskádových stylů, jejich použití a vhodnosti nasazení v té které situaci. Látka je organizována poměrně logicky kritériem není abecední seznam či něco podobného, ale jakási kompromisní struktura, sledující jak vlastnosti CSS, tak přirozený postup tvůrce stránek, a proto najdete související informace pohromadě.

Na knize mne zaujaly především dvě věci. Jednou z nich je velmi slušná grafická úprava, která je dosti důležitá u jednotlivých ukázek jak jinak u knihy, jež se v podstatě zabývá sazbou elektronických dokumentů. Příklady jsou názorné a vypadají opravdu dobře. Druhá věc souvisí s faktem, že implementace CSS do prohlížečů je dosti různorodá, a proto autor vybavil příručku řadou přehledů, jež vám přesně řeknou, co vám ve kterém browseru fungovat bude, a co nikoliv. Nevím jak vy, ale já zrovna kvůli tomuhle do knihy koukám asi nejčastěji.

Jak jsem naznačil, ideálním čtenářem je znalec HTML, jenž do CSS začal pronikat a potřebuje k ruce pomocníka. Ani v případě, že jste základy kaskádových stylů zvládli, nepřeskakujte např. velmi cenné kapitoly pojednávající o tom, jak se různá nastavení na dokument aplikují. Výmluvná kapitola s názvem Praxe vám pak může ušetřit řadu hodin bádáním nad něčím, co již autor vyřešil.

Autor: Petr Staníček

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 178

Doporučená cena: 197 Kč

XML - začínáme programovat

Patrik Malina

Pokud letmo nahlédnete do této příručky např. v knihkupectví, možná budete v první chvíli trošku zmateni. XML přeci není programovací jazyk, tedy jaké že vlastně základy? A navíc je příručka zařazena v ediční řadě Podrobný průvodce začínajícího uživatele. Při bližším ohledání zjistíte, že se nakladatel vrátil k tématu, které již bylo minimálně jednou zpracováno.

Brožura představuje úvodní seznámení s univerzálním značkovacím jazykem XML a jeho běžným využitím. Ihned zpočátku bych chtěl ochladit marné naděje pokročilejších programátorů, kteří očekávali hutná témata, zaměřená na nativní XML databáze či náročnější techniky transformace dat kniha je jednoznačně určená začátečníkům.

Výklad je rozdělen na dvě základní části: první z nich je vysvětlení podstaty XML dokumentů a jejich sestavování na základě definičních souborů. V druhé části je pak pojednána problematika transformace, a lze tedy hovořit o základním kursu XSLT. V celé publikaci se autor často zaměřuje na využití XML a jeho odvozených, specifických variant pro pokročilé formátování grafického výstupu, a proto lze směle výklad doporučit i tvůrcům webových stránek, kteří řeší spíše problémy vizuálního charakteru.

Co zde určitě najdete, je dostatek příkladů. Autor uvádí nejen poměrně obsáhlé ukázky u naprosté většiny popisovaných jevů, ale u řady úloh používá různé varianty, jejichž význam demonstruje formou variability grafických výstupů.

Přestože je tato příručka pěkným úvodním seznámením s XML, nejen název celé publikace zavání menším nedorozuměním. Popisovaná technologie je představena poměrně jednostranně, což by mohlo čtenáře zmást síla XML je totiž využívána i v jiných oblastech, a právě mírně pokročilí programátoři by asi čekali trošku odlišnou látku. Proto pozor knížka je pěkným úvodem, ale jednoznačně zaměřeným na tvůrce prezentační části webových aplikací.

Autor: Miroslav Žák

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 214 stran

Doporučená cena: 199 Kč

PHP 4 - Praktické příklady

Skriptovací technologie PHP, sloužící k tvorbě dynamicky generovaných webových stránek, ukázala za poslední léta svou kvalitu a vysokou životaschopnost. Stoupající popularita implementací vedla k tomu, že zájemci se už nemusejí spoléhat jen na elektronickou dokumentaci.

Ve své předchozí publikaci, jež byla rovněž poměrně útlá, se Bráza věnoval základům jazyka PHP, a proto je tato příručka logickým pokračováním na cestě k větším a smysluplnějším aplikacím. Z tohoto důvodu mne trochu zarazil obsah části první kapitoly, jež se v podstatě zbytečně znovu věnuje instalaci prostředí PHP a základním konstrukcím jazyka. V následujícím textu se však naštěstí jde rovnou k věci.

Zájemci v textu postupně narazí na několik typických komplexních úloh, jejichž výsledkem jsou reálně internetové aplikace, sestavené v PHP. Autor postupuje od jednodušších příkladů, jež nevyžadují složitější datové struktury, k úlohám pokročilejším, na nichž demonstruje sílu PHP, spočívající např. v propojení s databázovým světem. Velkou výhodou je, že zájemce může sledovat vývoj aplikace ve všech fázích: od počátečního rozboru po finální otestování napsaného kódu a sestavení aplikace z jednotlivých "komponent". Na základě typových úloh se tak programátor může v knize seznámit s řadou běžných problémů, mezi něž patří ověření uživatele a jeho vstupu, práce s běžnými síťovými protokoly (elektronická pošta) či databázové základy (projekt "knihovna").

Brožura je vlastně řešenou sbírkou úloh z PHP. Příklady jsou uvedeny rovněž ve formě obsáhlých výpisů zdrojových kódů a jejich zvládnutí zájemcům dodá pocit, že popisovaná platforma je prakticky využitelná. Na závěr publikace ještě autor zařadil kapitolu věnovanou problematice XML. Protože věnoval tomuto tématu cca 15 stran, očekávám, že někde tady by mohlo začínat další pokračování zdařilé minisérie ve formě třetího svazku.

Autor: Jiří Bráza

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 224

Doporučená cena: 197 Kč

Bezpečnost Windows 2000/XP

Patrik Malina

Nejen administrátoři a návrháři sítí se shodnou, že od doby uvedení operačního systému Windows ve verzi 2000 je konečně možno na této platformě firmy Microsoft seriózně hovořit o komplexnějším zabezpečení. Přestože na knižním trhu je již k dispozici řada příruček, jež se zabývají technologickými detaily, ve zde představovaném titulu je problematika bezpečnosti pojata zeširoka, včetně metodických základů.

Publikace je všestranným pojednáním o aplikaci bezpečnostních politik a postupů pomoci technických prostředků, jež jsou ve Windows k dispozici, a autoři v prvních kapitolách začínají právě teoretickým výkladem. Zmíněny jsou především obecné požadavky, jež jsou na informační technologie kladeny, a problematika bezpečnosti je představena jako samostatná, svébytná disciplína. Nechybí zmínka o standardizaci a zavedené metodice, a jedna z částí je věnována obecně procesu implementace bezpečnostních postupů.

Od páté kapitoly tvůrci knihy přistupují k praktickým otázkám a představují management zabezpečení v prostředí Windows. Zpracovány jsou otázky rozpoznání nebezpečí, dále jsou popsány dostupné technické prostředky a způsob zajištění infrastruktury z pohledu uživatele, síťové služby či uložených dat prostřednictvím souborového systému. Samozřejmě nechybí pojednání o internetu a zajištění jeho využití. V závěru knihy čtenář narazí na popis nasazení kontrolních mechanismů.

Hlavním přínosem knihy je jistě její úplnost po metodické stránce. Probíraná problematika je zpracována do vnitřně konzistentního tvaru, takže čtenář najde pohromadě jak teoretická východiska, tak popis reálných, dostupných prostředků. Na druhou stranu mne trošku mrzí, že autoři jakoby místy ztratili soudnost a nadhled, neboť chvílemi prezentují Windows 2000/XP jako jedinou a jedinečnou bezpečnostní spásu, což jinak solidní knize rozhodně neprospělo.

Autoři: K. Eisenkolb, M. GÖkhan, H. Weickardt

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 501

Doporučená cena: 590 Kč

§§§§§


7/2001


Novinky


Office XP

Zdeněk Salvet

c01p0411

Office XP je nejnovější kancelářský balík od Microsoftu. Office XP Standard je určen pro méně náročné uživatele a obsahuje základní aplikace Word, Excel, PowerPoint a Outlook. Dále se pak bude prodávat Office XP Professional ve dvou verzích. Základní verze bude mít Word, Excel, PowerPoint, Outlook a Access a druhá rozšířená bude mít navíc aplikaci FrontPage a nástroj pro spolupráci v týmu Sharepoint Team Services. A konečně poslední verze Office XP Developer bude obsahovat stejné aplikace jako Office XP Professional s aplikací FrontPage a navíc nástroje a dokumentaci pro vývojáře. Tato sada však nebude dodávána v češtině. A jaké novinky nás v Office XP čekají ? Tak například se můžeme těšit na Smartags neboli inteligentní značky umožňující prezentaci relevantních funkcí uživateli v momentě, kdy je právě potřebuje, nebo umožní propojení informací v dokumentu s obsahem na internetu. TaskPanes, tzv. podokno úloh, pak efektivně prezentuje sady možných nástrojů opět na základě činnosti uživatele. Office XP nabízí rovněž výrazně vylepšenou záchranu dokumentů. Uživatel tak nemusí začít práci znovu v případě potíží s aplikací. Office XP umožní uživateli počítače snadnou spolupráci v týmu s ostatními, a to pomocí předpřipraveného intranetového řešení Microsoft Sharepoint Team Services. Zcela vylepšený způsob připomínkování dokumentů (Send for Review) bude znamenat nevelké usnadnění v oblasti týmové práce nad dokumentem. Komunikaci rovněž usnadní integrace Microsoft Messengeru do aplikace Outlook Office XP, obsahující také podporu XML. Aby toho nebylo málo, tak Microsoft uvedl nové verze některých doplňkových produktů označených nikoliv XP, ale 2002. Jedná se MapPoint pro práci s mapami, dále Publisher pro DTP a Visio pro diagramy.

§§§§§


Bývalý hacker zachraňuje LetsBuyIt.com

Pavel Kalouš

c01p0412

Jmenuje se Kim Schmitz a těžko byste na internetu hledali známějšího hackera. Tedy promiňte bývalého hackera. Kim totiž již několik let žije jako spořádaný člověk a hackerskou minulost považuje za uzavřenou. Užívá si svého luxusního a někdy i kontroverzního života, který mu zajistila právě jeho hackerská minulost. Po jeho dopadení se o něho totiž praly všechny velké společnosti, jež chtěly využít jeho neobyčejných schopností. To, jak je na internetu známý, dokazuje i návštěvnost jeho osobních stránek. Za necelé dva roky jeho stránky zhlédlo přes 20 milionů lidí!

Hacker Kimble

Kim se narodil na severu Německa, v městečku Kiel, jako třetí dítě. Jeho matka byla kuchařka a otec námořní kapitán. Už jako malý kluk byl velmi ambiciózní. V letech, kdy jeho vrstevníci chtěli být hasiči a zdravotními sestřičkami, on chtěl být milionářem. Svou kariéru začal v podstatě budovat již v devíti letech, kdy dostal svůj první počítač a poprvé překonával bezpečnostní opatření jeho oblíbených počítačových her. Ty pak prodával za několik marek kamarádům.

Opravdovým profesionálem se stal v patnácti letech. Z ložnice rodičů rozesílal různé soubory do celého světa, a jak rostl jeho účet za telefon (jeho matka prý nechápala, proč má do ložnice zavedených 12 telefonních linek), hledal různé způsoby jak vydělat peníze. To byl také důvod, proč se stal špičkovým hackerem. Za svoji známost vděčí ješitnosti, kvůli které vždy nechával v napadeném systému svoji vizitku. Každý věděl, že jeho počítač navštívil hacker Kimble.

Jeho ambiciózní povaha se projevila znovu. Jeho jediný cíl byl dostat se na vrchol a stát se hackerem No. 1. Od této chvíle žil dva životy zajímavý a vzrušující, který vedl za sklem svého monitoru, a naopak nudný život programátora ve skutečnosti. Jeho kybernetický život byl navíc mnohem závaznější, protože se záhy stal vůdcem hackerské scény, která se navíc neustále rozrůstala.

Ze svého bytu v Mnichově vedl nenápadné cestičky až ke stovkám tajných souborů v systémech Pentagonu, NASA, CIA a FBI. Kdyby chtěl, mohl získat neuvěřitelnou moc. Během války v Perském zálivu četl supertajné informace o Sadamu Husseinovi, četl zprávy o událostech ještě předtím, než se staly! Při útoku na systém Pentagonu získal kontrolu nad 100 počítači a měl přístup ke snímkům z družice. Sám ten pocit popsal, jako když Ali Baba našel poklad v jeskyni. Jeho nejznámější útok, který provedl, byl veden na Citibank. Během jednoho týdne napsal program, který 4 milionům klientům této banky odepsal z účtu malou částku a tu výslednou 20 milionů dolarů, poslal na účet na Greenpeace.

Ale nic netrvá věčně. V roce 1996 se Kimovi jeho kybernetický život zhroutil. V 6 hodin ráno vyrazili maskovaní policisté dveře jeho bytu a zatkli ho. Kim strávil ve vězení pouhé 3 měsíce. Jeho příběh se rychle rozšířil po celém Německu a jakmile se dostal z vězení, okamžitě se o něj začaly prát velké firmy, které chtěly využít jeho schopností k ochraně svých systémů. Kdo jiný by jim dokázal ochránit systémy lépe, než bývalý hacker?

Poctivý Kim

Díky vězení poznal, jaký je rozdíl mezi legálně a nelegálně vydělanými penězi. Poznal, že život není žádná hra, protože má svá pevná pravidla. Několik týdnů pracoval pro společnost Lufthansa, ale potom spolu s bývalými elitními hackery založil firmu Dataprotect, která se stala bezkonkurenční jedničkou v oblasti ochrany. Minulý rok prodal 80 % akcií této firmy. Investoval zhruba 190 milionů dolarů do nové společnosti, kterou nazval Kimvestor a která se soustřeďuje na tzv. start-up společnosti. To znamená, že riskuje a investuje do začínajících malých firem, díky nimž může rychle přijít o své peníze, ale také je velice dobře rozmnožit.

Často se o něm mluví jako o nejžhavějším kandidátovi, kterému se může podařit vzkřísit a zachránit krachující obchod LetsBuyIt.com. Do tohoto obchodu již vložil 3,6 milionu dolarů, a protože v tom vidí "báječnou investiční šanci", dohodl se s vlastníkem obchodu, Johnem Palmerem, na investici dalších 45 milionů dolarů.

Podle posledních zpráv se zdá, že se jednalo o dobrou investici, neboť dle prohlášení již společnost obnovila své maloobchodní aktivity v Německu, Velké Británii, Francii a Švédsku.

Zajímavý život a pečlivě budovaná image

Díky těmto aktivitám vede velmi luxusní život. Je často středem pozornosti německých médií, má přístup do nejvyšších společenských kruhů. Zajímavé je také auto, které vlastní. Je to poslední model automobilky Mercedes-Benz, který je zhotovený na zakázku. V celém interiéru jsou zabudovány monitory počítačů a cena tohoto vozu se odhaduje na 200 tisíc dolarů.

Kim si svoji image velmi hlídá. Jeho velmi vysoká a poněkud podsaditá postava mu dovoluje nosit pouze obrovský oblek, který je vždy černý. Ten doplňuje černé tričko a pár neobvykle černo-bílých bot, jež by rozhodně nevypadaly špatně na golfovém hřišti. Jeho image ještě doplňují tmavé brýle a hodinky Breitling, které dokáží vyslat signál o pomoc, když je Kim v tísni. Stejně tak vypadá i animovaný Kimble v jeho flashových filmech, které najdete na jeho internetových stránkách.

K jeho velkým zálibám patří bezesporu cestování. Tak třeba na Nový rok si najal letadlo na cestu do Karibiku, kde se svými přáteli brázdil moře na jachtě. Líbilo se mu setkání s Paulem Allenem, se kterým se setkal na jeho velké lodi, když pořádal party, kde zpíval Puff Daddy.

Závěr

Svoji hackerskou minulost považuje za uzavřenou, ale na otázku, zda by dokázal získat přístup do soukromého e-mailu šéfa nějaké velké společnosti, však odpověděl, že bezesporu ano. Pokud by se do toho pustil sám, trvalo by mu to tak 2 dny, s jeho pomocníky 2 hodiny. Ale vzápětí upozorňuje, že dnes je businessman a striktně dodržuje pravidla. Sám přiznává, že má obrovské ego, ale neznepokojuje ho to. Prý je to zábava.

Myslím, že se jedná o velmi zajímavou postavu, která je evropskou obdobou úspěšných podnikatelů ze Silicon Valley. Bude jistě zajímavé sledovat, zda se mu díky některým jeho schopnostem podaří vrátit LetsBuyIt.com zpět na vrchol, kam ještě nedávno tento obchod patřil.


BSA: víme víc, než si myslíte!

Pavel Kalouš

Business Software Aliance (BSA), která sdružuje přední české softwarové firmy a jejím cílem je potírání nelegálního používání softwaru, si opět udělala pořádnou ostudu. Cílem velmi negativních reakcí ze strany laiků i odborníků byla agresivní reklamní kampaň. Tedy pokud se vůbec dá říci reklamní kampaň. BSA totiž na 30 000 adres firem rezeslala obálku, ve které byla pouze videokazeta a černý pytel. Na této videokazetě se nacházel amatérsky připravený videozáznam dokumentující zátah policie na firmu, jež měla používat nelegální software. Zmiňovaný černý pytel v nahrávce sehrál také svoji roli, je to totiž ten klasický černý pytel, jaký používá policie pro úschovu důkazních materiálů. Celá tato nátlaková kampaň měla zcela jasný cíl zastrašit přesně jako za minulého režimu. Pojďme se však podívat, co tomu předcházelo.

Softwarové pirátství v ČR

Na začátku měsíce března vydala organizace International Intellectual Property Alliance (IIPA) zprávu, která dokumentuje stav porušování autorských práv v jednotlivých zemích světa. Jednalo se o zprávu komplexní, jež se zaměřovala na všechny podoby porušování autorských práv. IIAP totiž sdružuje další podobné organizace, jako je sdružení hudebních vydavatelů (RIAA), filmařů (MPAA), nakladatelů (AAA) a dalších organizací včetně BSA. Na seznamu figuruje celkem 58 států, mezi nimiž je celkem pochopitelně i Česká republika a Slovensko. IIAP se kromě obyčejného zveřejňování zpráv zaměřuje také na účinný lobbing, od konkrétních vlád uvedených zemí žádá tvrdší postihy porušování autorských práv a od vlády USA požaduje uvalení ekonomických sankcí na tyto země.

Toto oznámení vyvolalo velkou diskusi, kdy se opět začaly přetřásat důvody těchto alarmujících zpráv, ale byla také navrhována řešení jak problém řešit. Diskuse se vyvolala na stejné téma i u nás, ale úplně z jiného důvodu. Ano, byla jím zmiňovaná kampaň sdružení BSA.

Business Software Aliance

Předem vlastně musíme určit, kdo nebo co je sdružení BSA. Je to sdružení několika nadnárodních společností v ČR jsou aktivními členy Adobe Systems, Apple Computers, Autodesk, Bentley a Microsoft (ten se zdá být nejaktivnější). Problém tohoto sdružení spočívá v tom, v ČR není nikde registrováno a nemá žádnou právní subjektivitu tudíž vlastně ani neexistuje. V minulosti zde byla BSA ČR, tedy oficiální pobočka celosvětové BSA, ale ta byla na popud vlastních členů rozpuštěna a měla zde působit pouze v nadnárodní podobě. BSA ČR měla za úkol starat se o problémy lokálního charakteru. Měla zde však právní subjektivitu. Po jejím rozpuštění zbyla pouze jakási neprůhledná organizace, která přestože neexistuje, má se čile k světu. Důkazem toho jsou např. projekty www.nekradu.cz a www.zatepla.cz, kde jsou zaměstnanci nabádáni, aby udali svého zaměstnavatele, který používá nelegální software, dále pak různé reklamní kampaně, které probíhají v tisku a narazit na ně můžeme i v MHD. O agresivním nátlaku v podobě videokazety ani nemluvě...

Zmiňovaná neprůhlednost je opravdu do očí bijící. V současné době není nikdo schopný ani kompetentní říci, kdo vlastně BSA v ČR zastupuje. K dispozici jsou pouze stranky www.bsa.cz, jež odkazují na BSA Europe se sídlem v Londýně. Druhým kotaktem je hot-line, na které slečna stále dokola opakuje, že není kompetentní sdělit, kdo zastupuje BSA. V této souvislosti se objevily informace o jisté advokátní kanceláři, která již BSA v minulé podobě zastupovala a zřejmě zastupuje i tu současnou podobu. S jistotou se to však tvrdit nedá. Ostatně jako všechno kolem této podivné organizace.

Velkou odpovědnost za poslední marketingovou kampaň nejspíš nese i nejaktivnější člen BSA Microsoft. Ten to sice oficiálně nepřiznal, ale zároveň akci nepřímo podpořil ústy své mluvčí: "Pokud se nám takto podařilo upozornit na problém nelegálního využívání softwaru, tak kampaň dosáhla svého cíle". Zájem společnosti Microsoft na této akci je vcelku pochopitelný, neboť zneužívány jsou v největší míře její programy (především Windows a Office). Horší je však již způsob, jakým pomohla akci rozjet. Podle některých "obdarovaných" byly uvedeny jejich adresy pouze při registraci softwaru této firmy. Podle všeho tedy BSA využila (alespoň částečně) adresy z této databáze a doplnila je z volně dostupné databáze ARES. Použití adres od Microsoftu mělo v konečném důsledku spíše kontraproduktivní efekt, neboť se tyto firmy cítily uraženy a poškozeny. Vždyť právě tyto společnosti užívají legálně zakoupený a registrovaný software, tak proč tedy obdržely tuto zastrašovací videokazetu? Zde je také vhodné upozornit, že podle zákona na ochranu osobních údajů je každý, kdo sbírá osobní údaje, povinen se registrovat, a pokud tak někdo neučiní, hrozí mu pokuta ve výši 25 000 až 20 milionů Kč. A je BSA registrována?

Videokazeta

Jak již bylo řečeno v úvodu, na videokazetě byl několikaminutový záznam z fiktivního policejního zátahu na fiktivní firmu. Celý záznam by se dal rozdělit do tří částí. V té první je samotný zátah policie, kdy dva uniformovaní policisté a dva v civilu provedou prohlídku firmy. Při ní naleznou několik přepálených CD a následně získají i doznání od samotného šéfa firmy. To samo o sobě působí dost neeticky a přinejmenším na hraně zákona. S trochou nadsázky je to jako kdyby čínská policie pouštěla v televizi spoty, kde budou záběry z brutálních poprav a nazývala to prevencí kriminality.

Stejně podivně působí i část druhá. V ní jde muž v davu, zazní provokativní výkřik a následuje bílý text na černém pozadí: "Víme víc, než si myslíte." Celý videozáznam je zakončen citací zakoníku: "Podle paragrafu 152...", logem BSA a kontaktem na BSA.

Výsledky kampaně

Splnila tato nátlaková kampaň svůj účel? Nad problémem nelegálního užívání softwaru se jistě zamyslí více lidí, než oněch obdarovaných 30 000 firem. Ale bude to také znamenat snížení softwarové kriminality? Podle mého názoru ne, přestože se někdo určitě rozhodne koupit si legální software, kvůli současným přemrštěným cenám spíše dojde k masivnímu úprku k jinému alternativnímu softwaru. Vybírat je rozhodně z čeho: z operačním systému např. Linux, BeOS a z kancelářského software třeba StarOffice nebo 602Pro PC Suite. Všechno jsou to programy zdarma.

Nezodpovězenou otázkou pouze zůstává, co bude následovat. Buď se BSA stáhne na určitou dobu do ústraní, nebo naopak přitvrdí a my se tak můžeme těšit na další děsivé dárečky, které mohou obsahovat mnohem horší věci, než je "pouhá" videokazeta. Od BSA můžeme čekat opravdu cokoliv.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0413

Sybase

(www.sybase.cz) začala dodávat novou verzi svého produktu Sybase Replication Server 12.1, jež umožňuje snáze a rychleji přenášet a synchronizovat informace ve firmách. Nová verze zahrnuje i dodatečnou podporu heterogenních prostředí, a rovněž vylepšení v oblastech výkonu a řiditelnosti.-OK

Adobe

uvedla na trh Photoshop 6.0 CZ s českým uživatelským rozhraním. Tato verze přináší desítky novinek, včetně integrovaných vektorových funkcí, vylepšeného pracovního postupu pro web a efektivnějšího uživatelského rozhraní, jež by mělo pomoci uživatelům na jakékoliv úrovni zvládnout možnosti programu rychle a efektivně. Pro naše uživatele bude zajímavá lepší podpora středoevropských a východoevropských znakových sad a písem, lokalizované uživatelské rozhraní, seskupení písem podle skriptu, anebo možnost vypnutí synchronizace klávesnice.-OK

Borland

(www.borland.cz) oznámil produkt JBuilder 5 nejnovější verzi svého vývojového prostředí pro jazyk Java. Produkt umožní podnikovým informatikům vyvíjet a provozovat aplikace pro elektronický obchod na zvolené platformě, s využitím volitelných nástrojů pro týmový vývoj a s volbou z několika hlavních aplikačních serverů. Navíc nový JBuilder přidává plně integrovanou vývojovou podporu jazyka XML.-OK

Software602

(www.software602.cz) uvádí na trh své e-business aplikace eShop, eSupport a InfoLine pro platformu Linux Red Hat. Činí tak po důkladné analýze své registrační databáze českých uživatelů, kteří signalizují vzrůstající zájem o linuxovou platformu. Motivem portace na Linux je snaha minimalizovat náklady zákazníka na investice do serverového operačního systému, potřebného k provozu těchto aplikací. Ty pracují nad firemním WinBase602 SQL Serverem na linuxovém serveru a uživatelé k nim přistupují pomocí browseru nebo z klientského prostředí Windows. Aplikace jsou určeny pro podporu obchodních procesů malých a středních firem na internetu.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0414

Studentské stránky

Studentské stránky navázaly spolupráci se společností jobpilot CZ a vytvořily novou kategorii Kariéra. Na adrese http://student.contactel.cz/kariera naleznou studenti nabídky brigád a pozice pro absolventy. Obsahem sekce Kariéra jsou i články, které se snaží zvýšit zejména šance absolventů na získání práce. Nabízené brigády se aktualizují denně.-FEL

Idoox mezi 30 "nejžhavějšími"

Společnost Idoox, poskytovatel infrastruktury pro webové služby, oznámila, že ji časopis TIME vybral mezi třicet "nejžhavějších" evropských technologických firem. Firma se tak zařadila mezi šest nejlépe hodnocených evropských společností v oblasti business aplikací.

Společnost Idoox, která vznikla koncem loňského roku a kterou v současné době řídí Roman Staněk, dříve ředitel společnosti NetBeans, se orientuje na nově vznikající architekturu webových služeb (Web Services). Vyvíjí aplikační platformu (Web Applications and Services Platform), která umožňuje efektivně a flexibilně integrovat podnikovou IT infrastrukturu se systémy zákazníků, partnerů nebo dodavatelů prostřednictvím internetu.

"Díky našemu produktu se jakýkoliv dodavatel softwaru bude moci stát poskytovatelem služeb," uvedl Roman Staněk, CEO společnosti Idoox. Podle IDC by trh hostování infrastruktury a služeb prostřednictvím internetu, který v loňském roce dosáhl 115 miliard USD, měl do roku 2004 vzrůst na 400 miliard USD.-FEL

ASE 12.5

Společnost Sybase zanedlouho uvede na trh databázový produkt software Adaptive Server Enterprise (ASE) ve verzi 12.5. Poskytne zákazníkům výhody, jako je management dynamického výkonu, nižší celkové náklady na vlastnictví pro škálovatelné platformy a přední implementace Javy a XML. Firma vyvíjí databázi nenáročnou na údržbu, která je navrhována pro firmy vyžadující upravitelnou, snadno použitelnou databázi běžící v pozadí jejich programů.-FEL

Platby z mobilu

Oskar ve spolupráci s Komerční bankou připravil pilotní projekt plateb z mobilního telefonu vybaveného SIM toolkitovou aplikací. Platby z mobilu umožňují pohodlné a bezpečné placení a aktivaci Oskarových služeb téměř kdykoli a kdekoli pomocí mobilního telefonu a platební karty Eurocard/MasterCard, Maestro, VISA, VISA Electron nebo American Express vydané Komerční bankou. Služba, která je postavena na bázi krátkých textových zpráv SMS, a každý požadavek je tak autorizován ze strany operátora i partnerské banky, je připravena pro zákazníky paušálních tarifů i Oskaret.

Zákazník má možnost sám, bez prostředníků, ovládat svůj telefonní účet jen pomocí svého mobilního telefonu. Uskutečněná platba je připsána na klientův účet u Oskara během několika minut. Výsledek provedené transakce je oznámen příchozí SMSkou.

Služba platby z mobilu umožňuje dobití Oskarty, platbu faktury, navýšení volací zálohy, platbu předem, aktivaci roamingu a volání do zahraničí složením zálohy, dále je možno získat informace o tarifním telefonním účtu.-FEL

Půl milionu

Oskar se v oblasti poskytování mobilních telekomunikačních služeb stal partnerem již 500 000 obyvatel České republiky. Jubilejní půlmiliontý zákazník byl aktivován 15 měsíců od zahájení Oskarova komerčního provozu. Od začátku tohoto roku Oskar měsíčně aktivoval v průměru kolem 40 000 zákazníků.-FEL

Eurotel na internet

Společnost KPNQwest Czechia zprovoznila propojení vlastní IP sítě se sítí GSM firmy Eurotel. Spojení je technicky realizováno rozhraním PRA (Primary Rate Access = Euro ISDN). Uživatelé mobilních telefonů v GSM síti Eurotel mají nyní pro připojení k internetu k dispozici snadno zapamatovatelné číslo 0720 9350935.-FEL

Domény na spadnutí

Společnost Globe Internet oznámila podmínky registrace domén ".INFO" a ".BIZ". Období vyhrazené pouze k registraci doménových jmen držitelů ochranných známek v doméně ".INFO" započalo 25. června 2001. Organizace a jednotlivci mimo tuto skupinu dostanou možnost registrace během III. čtvrtletí letošního roku. Pro doménu ".BIZ" je možné vznést od 21. 5. 2001 tzv. "Intellectual Property Claim". Vlastní registrace takto nárokovaných domén začala 10. června 2001. Ostatním nezbývá, než čekat do 1. října 2001.-FEL

ComNet ukázal cestu

ComNet Prague 2001 ukázal cestu, jak se informační technologie, komunikace a média mohou integrovat v blízké budoucnosti. Mezi nejdůležitější momenty výstavy letos patřila demonstrace služeb UMTS firmou Siemens a zkušební digitální vysílání programu TV NOVA předváděné společností České radiokomunikace.

Na veletrh ComNet Prague 2001 zavítalo přibližně 13 000 profesionálních návštěvníků. Více než 100 zúčastněných firem prezentovalo své produkty a řešení na ploše zhruba 10 000 m2.

ComNet Prague 2001 byl nejúspěšnějším výstavou ve své historii co do rozsahu doprovodného programu. Veletrh byl podpořen celou řadou akcí: konferencí Elektronický Business, konferencí VIZE 21, setkáním Wireless Wednesday a speciální expozicí ComNet Solutions Park.-FEL

SAZKA rozšířila ELIS

Služba ELIS (elektronické informace sázejícím), umožňuje již od 3. 7. 2000 zájemcům zasílání e-mailem zvolených informací o novinkách SAZKA, a. s., a jejích produktů. Stačí se zaregistrovat na některé z adres www.sazka.cz a elis.sazka.cz. SAZKA, a. s. tuto službu dne 28. 3. 2001 rozšířila o zasílání aktuálního pořadu a výsledků pro Kursové sázky respektive pro hru Sazka výběr. Aktualizace probíhá 2x denně. Vše je nadále zdarma.-FEL

Hotel Call

je název nové služby společnosti eTel, nabízející kompletní hlasové služby pro hotely a zařízení hotelového typu. Poskytuje efektivní technická řešení, umožňující transparentní rozúčtování služeb zákazníkům podle provozovatelem stanovených tarifů.

Hotel Call se skládá ze zpracování vstupní studie a návrhu řešení přesně podle konkrétních podmínek provozovatele, konfigurace ústředny až do 200 analogových linek či téměř neomezené kapacity ISDN; je zde možnost nastavení vlastního cenového tarifního programu. Zákazníci dostávají zdarma detailní výpis telefonního účtu a mohou přes internet on-line sledovat seznam a historii uskutečněných hovorů.-FEL

Počítače pro školu

Další školou, která byla v rámci donátorského programu společnosti Hewlett-Packard vybavena v letošním roce multimediální internetovou učebnou, je Gymnázium Bernarda Bolzana v Praze. Škola získala dar v hodnotě cca 1,5 mil. Kč na základě vyhodnocení projektu na budoucí využití techniky. Počítače budou sloužit studentům k výuce informatiky a výpočetní techniky a i pro samostatnou práci. Škola má připraveno využití počítačové učebny i v ostatních předmětech, např. při výuce jazyků, zeměpisu, dějepisu, matematiky, fyziky atd. V době mimo výuku bude počítačová učebna studentům volně přístupná. Počítače budou také využity pro práci a vzdělávání učitelů školy v oblasti informatiky a pro vedení agendy školy.

Pokud jde o techniku, jednalo se konkrétně o 17 osobních počítačů, server, hub, skener, 2 tiskárny a zálohovací zařízení.-FEL

Přístup k databázi Oracle9i

Společnost Oracle oznámila na konferenci JavaOne 2001 okamžitý přístup k databázi Oracle9i, kterou je možno bezplatně načíst z technologické sítě Oracle Technology Network (OTN). Díky této možnosti dnes může každý začít s vytvářením a testováním aplikací pro nejmodernější databázi společnosti Oracle.

Databázi Oracle9i je možno načíst na otn.oracle.com/software/products/oracle9i. Více informací o použití databáze Oracle9i naleznete na otn.oracle.com/idevelop/online/content.html.-FEL

Společnost Nokia

uvedla Multi-Operator Radio Access Network, jenž umožňuje sdílení sítě 3G několika operátory při zachování kontroly nad jejich jednotlivými licencovanými frekvencemi, rádiovými buňkami a službami. Operátoři tak mohou využívat výhody sdílení sítě a přitom poskytovat zákazníkům vlastní portfolia služeb.

Sdílením veškerého zařízení rádiové přístupové sítě i pozemků mezi dvěma operátory lze dosáhnout až 40procentní úspory kapitálu potřebného na výstavbu rádiové sítě a provozní výdaje. V počátečních stádiích budování sítí 3G to bude důležité, neboť bude potřeba vynaložit na pokrytí značné prostředky, které budou z počátku ve velkém nepoměru k příjmům ze síťového provozu. Nokia očekává, že by takové úspory mohly povzbudit budování sítí a pocítili by je nejen operátoři a celé odvětví mobilní infrastruktury, ale i uživatelé.-FEL

My_Eurotel_SAP

Společnost Eurotel Praha, s r. o., a firma SAP ČR, dodavatel e-business řešení, uvedly na český trh řešení My_Eurotel_SAP poskytující podnikům nástroj, prostřednictvím kterého mohou mít mobilní pracovníci všechny důležité informace stále na dosah. Služba My_Eurotel_SAP nabízí mobilní přístup a práci v systému SAP kdekoliv. Pro získání požadovaných dat ze systému SAP může nyní uživatel využít mobilní telefony a služby Eurotel, palmtopy, přenosné počítače a další zařízení, bez nutnosti pořizování dalšího nákladného technického vybavení.-FEL

Nokia Tradepoint

Firma Nokia spustí nový marketingový a B2B obchodní kanál Nokia Tradepoint na podporu obchodu mezi vývojáři mobilních aplikací, dodavateli obsahu a poskytovateli služeb. Vývojáři aplikací a obsahu budou mít možnost nabízet svá řešení na rozsáhlém trhu, kde budou přímo ve spojení s cílovými zákazníky. Nokia Tradepoint otevře vývojářům globální trhy, přitom díky zrychlení doručovacích procesů vyjde cenově výhodně.-FEL

soudniexekutor.cz

Server www.epravo.cz přichází spolu s týmem právníků vedených Janem Veselým s novým projektem, který reaguje na zájem veřejnosti vyvolaný zavedením institutu soudních exekutorů do českého právního řádu. Server www.epravo.cz vkládá do tohoto projektu svoje internetové know how a právníci Jana Veselého zkušenosti a znalosti z oblasti exekučního práva. Web soudniexekutor.cz bude poskytovat komplexní a úplné informace o zákonu o soudních exekutorech a zejména pak o institutu soudních exekutorů.-FEL

Dedikované servery

Společnost Globe Internet představila dvě novinky v rámci služby Dedikovane.Servery.CZ. Klienti, provozující větší počet dedikovaných serverů u Globe Internet, mohou zvýšit úroveň zabezpečení dat a výkon spouštěných aplikací propojením serverů do virtuální privátní sítě (VPN). Druhá z novinek, One Hour Server, je určena firmám, které potřebují do hodiny získat odladěný a k internetu připojený vyhrazený stroj.-FEL

Nová struktura portálu Juice

Od poloviny května došlo ke změně struktury WAP portálu Juice společnosti Eurotel Praha, s. r. o. Změnu uvítají všichni, kdo Juice aktivně používají buď ve volném čase, nebo pracovně. Novinkou je první položka "Juice Top 10", obsahující uživateli Juice nejnavštěvovanější WAP stránky, a dále nové zajímavé WAP stránky nebo WAP služby. Na portálu Juice se dále objevují nové služby: IQ hra zábavná a dlouhodobá strategická hra o dobíjení území, která je první svého druhu v České republice. Dále jsou to Gamesy 18 jednoduchých her (karty, kostky, piškvorky, výherní automat, hledání min, apod). Podmínky a pravidla soutěže najdete na wapu u každé hry. Další novinkou jsou AAA Auto Praha aktuální nabídka vozů podle značky, typu a ceny, a Annonce aktuální inzeráty uveřejněné den před vydáním tiskové formy Annonce.-FEL

SAPPHIRE 2001

Společnost SAP poskytla všem účastníkům 13. ročníku americké e-business konference SAPPHIRE osobní bezdrátové počítače Palm VIIx. SAPPHIRE 2001 Orlando tak byla konference, jež byla zpřístupněná pomocí bezdrátových zařízení. Společnost SAP také představila bohatý program konference, zaměřený především na oblast e-businessu.

Mobilní osobní zařízení Palm obsahovala data s webovými odkazy určenými pro delegáty konference SAPPHIRE a umožnila jim účast na živých demonstracích a průběžnou aktualizaci programu klíčových prezentací jednotlivých zákazníků a partnerů. Zařízení Palm VIIx také nabídla uživatelům služby Palm.Net po dobu 30 dnů, zahrnující přístup v reálném čase k jejímu obsahu, k elektronické poště Palm.Net, messagingu a webovým stránkám.-FEL

SAZKA a GTECH nadále spolu

SAZKA, a. s., úspěšně vyřešila arbitrážní spor s americkou společností GTECH Corporation, která pro ni zajišťuje provoz a údržbu on-line systému. Představitelé obou stran se dohodli na další vzájemné spolupráci a prodloužili smlouvu do 31. prosince 2005. GTECH Corporation souhlasil také s tím, že bude akciové společnosti SAZKA poskytovat řadu dalších doplňujících služeb.-FEL

MED nad ZLATO

Pod názvem "MED nad ZLATO" přichází společnost Lucent Technologies na trh s novou strategií v oblasti DSL, která prezentuje nejnovější inovace firmy na poli DSL technologií, přibližuje ekonomické a obchodní aspekty těchto řešení, a v neposlední řadě poukazuje na jejich přidanou hodnotu pro poskytovatele a uživatele telekomunikačních služeb. V České republice připravuje Lucent Technologies na toto téma sérii seminářů, přednášek a článků, zároveň chce maximálně přispět k usnadnění zavádění služeb DSL na český telekomunikační trh.-FEL

3G

Společnosti Alcatel a Gemplus, dodavatel řešení Smart karet, oznámily uzavření dohody o službách a technologiích, podle níž budou spolupracovat na end-to-end řešení pro mobilní operátory na bázi UMTS. Hlavním cílem dohody je zajištění kompatibility karet USIM (Universal Subscriber Identity Module) v rámci infrastruktury UMTS Evolium, vyvinuté společností Alcatel. Kompletní řešení na klíč by mělo být k dispozici v létě.

V rámci tohoto řešení se GemXplore 3G USIM karta, vložená do mobilního telefonu 3G, stává klíčovým elementem pro ověření a spojení koncového uživatele se sítí UMTS Evolium. Řešení přinese koncovým uživatelům sítí třetí generace celou řadu bezpečných služeb od přístupu k oblíbeným službám až po správu osobních dat.-FEL

DSL expanduje

Společnost Lucent Technologies se stává klíčovým dodavatelem systémů DSL firmy Qwest. Za použití přístupových koncentrátorů Stinger společnosti Lucent Technologies bude Qwest moci podstatně rozšířit pokrytí vysokorychlostním internetovým připojení v 11 ze 14 zemí, ve kterých poskytuje telefonní služby. Ambiciózní plány společnosti Qwest do konce roku 2001 připojit dalších cca 1,3 milionu domácností a firem na DSL a do konce roku 2002 1,2 milionu se díky společnosti Lucent stávají skutečností.


Širokopásmové lety mají zpožd

Stephanie Bruzzeseová

Netrpíte strachem z izolace od internetu, když někam letíte? Firma Boeing vsadila na to, že vy a miliony dalších lidí ano. Od roku 1996 společnost vyvíjí letový širokopásmový systém, známý pod přezdívkou Connexion, jenž je schopen zajistit přístup k internetu rychlostmi T1 prostřednictvím antén namontovaných na trupu letadla, sítě komunikačních satelitů a ethernetových portů RJ-45, které budou zabudovány přímo do sedadel. Zdá se, že tento plán se všem líbí, přinejmenším jako teorie. Vlastní průzkumy Boeingu ukazují, že asi 70 procent uživatelů z řad podnikatelů s sebou nosí laptopy. A při odhadovaném počtu dnešních 840 000 každodenně cestujících podnikatelů s laptopy v oblacích Boeing předpovídá, že do roku 2009 trh leteckého přístupu k internetu dosáhne objemu 38 až 40 mld. dolarů.

Bariéry, které stojí v cestě přijetí této technologie, se však zdají být nebetyčné. Ačkoliv společnost Boeing začala propagovat Connexion na veřejnosti již před rokem a systém otestovala na soukromých proudových strojích, mluvčí Boeingu říká, že "neexistuje nic, co bychom mohli oznámit" o očekávaných smlouvách s americkými leteckými společnostmi, nebo alespoň o jimi provedených testech. A cena pro cestující může být kamenem úrazu: Boeing říká, že služba bude prodávána za "sazby hovorů z mobilních telefonů," ale že by se mohla vyšplhat na 75 dolarů za nepřetržité širokopásmové připojení během letu ze Seattlu do Miami.

Boeing prohlašuje, že jeho cílem je pokusit se tento systém dostat do některých komerčních letadel na začátku roku 2002.


Biometrika

Caroline Jonesová

Veškerou pozornost na sebe možná strhnou chytří hackeři, ale nejvážnější hrozbou pro bezpečnost většiny podniků je všední, stará známá krádež hesla: někdo se zmocní platného uživatelského jména a hesla plus správného URL nebo telefonního čísla pro vytáčené spojení, a vše použije pro vyrabování vašich citlivých dat. Nebo kdosi odcizí podnikový notebook a vyzbrojen heslem okopíruje vaše tajemství z pevného disku.

Společnosti se stále více přiklánějí k biometrice technologii, která umožňuje identifikaci prostřednictvím snímání otisků prstů, rozpoznávání hlasu atd. aby se před takovými krádežemi chránily. Soudíc podle přívalu nových zařízení, která se na trhu objevila, si možná pomyslíte, že biometrika je snadno dostupnou možností ochrany. Mnoho laptopů je nyní dodáváno s volitelnými snímači otisků prstů a firma IBM nedávno dovybavila svou videokameru UltraPort, kterou nabízí jako příslušenství notebooků ThinkPad řady A, T a X, softwarem Visonic pro rozpoznávání obličejů. International Data Corporation, vzhledem k informacím o podobných výrobcích, předpokládá, že roční prodej biometrických zařízení skokově vystoupá z letošní úrovně 300 mil. dolarů až na 1,8 mld. dolarů v roce 2004.

I když se tato předpověď zdá být ve světle dnešní zpomalující se ekonomiky optimistickou, je jasné, že biometrika je na vzestupu. Neznamená to však, že biometrická zařízení vyřeší vaše bezpečnostní nesnáze, varují experti, a společnosti by měly jednat při nákupu s rozvahou.

Zde je několik tipů od konzultantů, výrobců a uživatelů, které byste si měli pamatovat:

Vyberte si vyzrálou technologii. V současné době to pravděpodobně znamená snímače otisků prstů, protože některé jiné technologie jsou méně uživatelsky přívětivé a vyžadují rozsáhlý hardware, říká Charles Kolodgy, manažer výzkumu firmy IDC. Cestujícím úředníkům mohou taková zařízení, jako skenery otisků prstů pro laptop, přijít vhod.

Pro ty, kteří setrvávají v kanceláři, mohou být řešením pevné disky chráněné pomocí otisků prstů, například od firmy Loqware, nebo nová myš ID Mouse od Siemensu, jež má snímač otisků prstů zabudován. Mějte však napaměti, že 3 až 4 procenta lidí má otisky, které současnou generací těchto zařízení nemusí být čitelné.

Nedávejte sbohem heslům. Vždy, když nějaké biometrické zařízení snímá váš otisk prstu, obličej, podpis nebo hlas, data, která produkuje, se mírně liší. Jestliže rozpoznávací software s tímto kolísáním nepočítá, nikdy neprojdete branou a proto musíte vylepšovat citlivost, dokud systém nerozezná správnou osobu i za špatného počasí a nesprávné osoby přitom nechá venku.

Kvůli dnešní technologii, která se vyznačuje neobyčejnou choulostivostí a nedokonalou vyvážeností, proto o biometrice uvažujte jako o nadstavbové vrstvě bezpečnosti, jež by měla být kombinována se standardními hesly, zejména v případě citlivých dat. Takto, i když se někomu podaří ukrást vaše heslo, bude zloděj stále potřebovat váš otisk prstu nebo vaši tvář, aby se dostal dovnitř.

Dbejte na to, aby váš systém měl staromódní manuální pojistku. Každé schéma ochrany dat s sebou nese riziko selhání, kvůli němuž nejsou vpuštěni dovnitř lidé, kteří by se tam měli dostat. Proto potřebujete nouzový plán, k němuž byste se mohli uchýlit, kdyby vás snímač otisků prstů odmítal poznat, nebo kdyby vedoucí pracovník s výhradně biometricky chráněným přístupem byl sražen autobusem (nebo což je asi realističtější kdyby tento člověk odešel a znovu se objevil již jako zaměstnanec konkurence). Nejjednodušší pojistkou je zajistit, aby do každého biometricky chráněného zařízení měli přístup alespoň dva zaměstnanci. Někteří odborníci však radí, abyste použili jinou, ultratajnou vrstvu hesla, která zcela obchází biometrické zabezpečení jen pro tento případ.


Války eskalují

Stephanie Bruzzeseová

Celý e-byznys se točí kolem schopnosti se rychle přizpůsobit. Z hlediska hardwaru to může znamenat další terabajty paměťového prostoru, aby vaše síť neztratila na rychlosti. Soutěž mezi dodavateli síťových paměťových systémů, podnícená přílivem nových hráčů, nabrala horečnaté tempo, slibujíce nízké ceny za velké paměti ale vyvolala též nové dilema, totiž jak nejlépe pokračovat.

Před rokem byla dominantní jména v oboru síťové paměťové technologie jasná. Trhu "paměti připojené k síti" (Network-Attached Storage NAS) vládla společnost Network Appliance. Systémy NAS, např. oblíbená řada Enterprise Filer od jmenované společnosti, mohly být připojeny téměř jako obyčejný elektrický spotřebič k lokální síti, aby zvýšily její paměťovou kapacitu bez nutnosti nepohodlného upgradu. Díky příjemnému víceplatformovému softwaru byla tato nová skříň plná pevných disků okamžitě k dispozici celé síti.

Mezitím výkonnějšímu a dražšímu segmentu trhu dominovala společnost EMC, která prodávala impozantní monstra, taková, jako její Symmetrix Enterprise Storage Systems, zařízení kompatibilní s mainframy o velikosti šatníku. Firma EMC se soustředila na poskytování hardwaru, softwaru a služeb potřebných pro vytváření paměťových sítí (Storage Area Networks SAN), které typicky spoléhají na superrychlý Fibre Cannel, jenž navzájem propojuje paměťové obludy optickými kabely.

Ještě později se však trh otevřel pro všechny. Společnost EMC nedávno představila Clariion IP4700, systém, jehož cena začíná na 82 000 dolarech což je zhruba polovina ceny porovnatelných paměťových serverů konkurenční firmy Network Appliance. Naposledy zmíněná společnost kontrovala oznámením podpory mainframů a databází vyrobených největším rivalem EMC, společností IBM. Před několika měsíci se spojily společnosti IBM a Compaq, aby vytvořily alternativní standard SAN, jenž zasáhl do prostoru dosud obsazeného společností EMC.

Aby nezůstala pozadu, společnost Dell Computer oznámila, že bude prodávat svou řadu NAS serverů PowerVault za nižší ceny než ty, které nabízejí společnosti EMC a Network Appliance. Následně napjaly síly i společnosti Hewlett-Packard, Sun a Hitachi, jež rozšířily a propracovaly své vlastní konkurenční řady produktů.

Více než 20 špičkových dodavatelů paměťových systémů se spojilo dohromady, s cílem konkurovat komplikované koncepci Fibre Channel nabídkou vysokorychlostních SAN využívajících konvenčních síťových technologií.

Co tedy dělat? "Zatím nepřijímejte konečné rozhodnutí," radí Dan Tanner, vedoucí analytik Aberdeen Group pro paměťové systémy a jejich správu. "Systémy NAS a SAN se pomalu sbližují. Proto uvažujte o paměťových systémech se společnými hardwarovými nebo softwarovými prvky, které později umožní případné opakované použití ve sjednocené (konvergované) infrastruktuře."

§§§§§


Co přinese LANGmaster EDU.NET? Reforma školství `a la LANGmaster

Patrik Malina

c01p0415

Ať patříte mezi žáky, rodiče, či jen přátele našich škol, jistě alespoň tušíte, jaké bolesti provázejí tento resort. Mladí učitelé se do praxe nehrnou (zvlášť pokud umí jazyky), ti stávající si stále více stěžují a navíc shánění učebního materiálu přešlo na místy docela drsnou tržní půdu. Pokud také řešíte, kde a jaké učebnice pro své potomky pořídíte, čtěte dál tento článek, neboť právě nyní možná dochází k převratné události nejen v oblasti učebních pomůcek, ale i na poli koncepce celé výuky. Česká firma Dr. Lang group totiž oficiálně představila svou vizi výukových materiálů nové generace.

Ryze domácí společnost uvedeného jména je na našem trhu dobře známa již od první třetiny devadesátých let a v povědomí uživatelů je zapsána špičkovými tituly, jež jsou prakticky výhradně určeny k výuce cizích jazyků. Portfolio dosud připravených produktů zahrnuje široké spektrum forem od "tradičních" (dá-li se to tak u multimediálních titulů říci) učebnic, na nichž převažovaly psané výukové materiály, přes tituly, na nichž je studium vystavěno na autentickém videozáznamu a analýze mluveného projevu, až ke hrám, v nichž se děti mohou prosadit opět pouze díky zvládnutí patřičného cizího jazyka. Nechybí studijní slovníky či pravidelný elektronický časopis, jak jinak, zaměřený na výuku angličtiny.

Cesta k projektu, jenž byl nedávno oficiálně představen, začala již zhruba před rokem a půl, a její první část byla spjata s vývojem technologie Tangram. Zpočátku sama firma uváděla, že připravuje platformu nové generace pro univerzální rozhraní výukových titulů a první zamýšlenou sérií, jež se zdála již na dohled, byla výuka němčiny. Poté však tvůrci zřejmě přehodnotili využitelnost své technologie, porozhlédli se kolem sebe a začal se rodit projekt univerzálního vzdělávání ve spolupráci s řadou zahraničních partnerů. Pro úplnost dodejme, že společnost Dr. Lang group se na celém projektu podílí jednak jako dodavatel samotné technologie pro prezentaci dat (sběr informací zajistili další partneři), jednak jako tvůrce lokalizovaných titulů pro český trh. Pro techničtěji zaměřené čtenáře doplňuji, že vývojáři vsadili na využití standardu XML a při praktické realizaci sáhli po platformě Microsoft .NET, s jejímiž ranými verzemi byl vývoj od počátku spjat a dodnes se na tomto nic nezměnilo.

Protože k uskutečnění projektu se spojily ambiciózní partneři za přispění zdatného investora, není cílem nic menšího než nová komplexní platforma pro všeobecné vzdělávání na úrovni základního a středního školství. Tomuto obzoru odpovídá již úspěšně zrealizovaná první část, jejímž výsledkem je gigantická databáze, jež bude sloužit jako základ pro generování definitivních produktů. Protože i "česká větev" má v části produktových řad již jasno, pojďme se podívat, na co se v budoucnu můžeme těšit.

Převážná většina českých uživatelů multimediálních titulů zná jako datový nosič především CD, takže začněme z tohoto konce. První ze čtyř skupin (forem zpracování dat) je kolekce interaktivních učebnic "eduROM", jejichž výsledná podoba bude nejvíce korespondovat se současnou představou multimediální učebnice. Jsou určeny především k domácímu samostudiu a opakování látky, či jako metodický materiál pro rodiče, jež se podílejí na výuce svých dětí, a pochopitelně i pro pedagogy. Jak jsem uvedl výše, zdrojová databáze je pořádný "otesánek", a tomu také bude odpovídat rozsah "interaktivní databáze znalostí" na discích. V první ediční fázi bude tematicky zpracována látka pro základní školy ve dvou úrovních (4.-6. a 7.-9. třída), jež zahrnují český jazyk, vlastivědu, matematiku a přírodovědu (pro první úroveň) a dále český jazyk, dějepis, matematiku, biologii, zeměpis, fyziku a chemii (pro vyšší stupeň). Pro ilustraci uveďme několik čísel celý tento komplet bude zahrnovat 84 CD (!!!), přes 10 000 lekcí, téměř 30 000 zvukových nahrávek a necelých 7 000 videosekvencí. I z těchto údajů je patrné, že se nejedná o osamocený vydavatelský výkřik, ale o hluboce koncepčně promyšlený a ambiciózně navržený projekt.

Druhou odnoží, jež by mohla zasáhnout do výukového procesu ještě zásadněji, je řešení "eduLAN". Název napovídá, že se jedná o kompletní systém, určený k implementaci na počítačové sítě a využívající architektury klient-server. Právě tento produkt by se mohl stát oporou pro pedagoga, který takto může žákům demonstrovat látku, zkoušet nabyté vědomosti apod. V této podobě bude pochopitelně instalace probíhat přímo na síťovém serveru dané instituce, takže způsob distribuce nebude mít s "krabicovým" provedením nic společného. Důležitým předpokladem provozování takto navrženého systému je existence počítačových učeben, jež poskytnou dostatečné technologické zázemí k provozu databáze znalostí, ale i k přenosu často značného množství dat na klientské stanice jednotlivých žáků.

Protože zásadním médiem pro sdílení informací je bezesporu internet, nesmí ani zde chybět odpovídající řešení, v tomto případě po názvem "eduNET". Dle plánu tvůrců půjde o komplexní vzdělávací portál a vzhledem k charakteru dat je nutno poznamenat, že realizace bude do značné míry určována dostupností širokopásmových připojení v tuzemsku. Poslední odnož je určena nastupujícímu fenoménu mobilních zařízení. Pod názvem "eduWAP" se ukrývá portál, na jehož konci budou uživatelé se svými "přenosnými hračkami" všeho druhu.

Na závěr dodejme, že nejblíže realizaci je řada "eduROM", jejíž výroba již získala pevné obrysy a představa, že ve školním roce 2002/2003 bude sloužit svému účelu, je poměrně reálná.

K tomuto zajímavému tématu se vrátíme ještě v příštím čísle.


Ukažte barvu!

Přestože počítačová grafika a zpracování obrázků byly na PC vždy velmi populární disciplínou, teprve okolnosti poslední doby zásadně přispěly tomu, že rodina "počítačových grafiků" se značně rozrostla. Jak skenery či digitální fotoaparáty, tak inkoustové barevné tiskárny, se staly kvalitativně vyhovujícími a cenově dostupnými, takže široké obci uživatelů nic nebrání stát se článkem "publikačního" řetězce.

Právě s rozšířením uživatelského zájmu od webo-vých stránek k tištěným dokumentům vstupuje i u začátečníků či "amatérských" grafiků do hry často ošemetná problematika barev. Pro mnoho zájemců se může stát rozpor mezi verzí na monitoru a skutečným výsledkem po tisku velkým problémem, obzvláště poté, co se ocitnou na dosud neprobádané půdě barevného prostoru CMYK.

Především pro výše specifikovanou skupinu uživatelů je určena zajímavá novinka firmy DTP Studio s názvem CMYK Basic. Ve stručnosti by se obsah balení dal shrnout jako základní srovnávací a kalibrační systém barev. V krabici naleznete originální vzorník CMYK barev při ofsetovém tisku (dnes jedna z nejrozšířenějších technik výroby průmyslových tiskovin), jenž zahrnuje 1 100 barevných srovnávacích polí (tisk na 300g lesklou křídu, 150 lpi řádek na palec), dále pak předpřipravenou vzorníkovou sadu pro vytištění srovnávací škály na vlastní tiskárně, a CD--ROM, jehož náplní je podrobná "kuchařka" a především kolekce souborů pro tisk vlastní škály (formáty PDF, AI, CDR). Jako zajímavý bonus vám ještě z krabice vypadne typografické pravítko.

Postupy užití jsou několikeré připravujete-li tiskovinu pro ofset, můžete si zcela přesně nadefinovat v dokumentu barvy dle reálného vzorníku. Velmi dobře je také patrné, u kterých barev je soutisk kvalitní, a ze kterých odstínů zřetelně vystupuje autotypická síť. Barevná škála dále obsahuje zajímavý prvek, jímž jsou vyseknuté otvory ve vzorníku jejich využitím lze po přiložení na porovnávaný dokument dosáhnout velmi přesného srovnání a odečtení barvy. Dále můžete originální barvy použít k základní kalibraci monitoru.

Při práci s tiskárnou si můžete vyrobit vzorník vlastní zkrátka použijete soubory z CD, otestujete tisk a pak vše "naostro" vyrobíte na přiloženou čistou sadu listů. Vyseknete otvory a máte druhý, vlastní referenční vzorník, s jehož pomocí opět můžete posuzovat výstupy či porovnávat ofsetový tisk s vaším, inkoustovým či laserovým. Následné vzájemné porovnávací kombinace jsou již nasnadě.

Přestože předkládaný produkt těžko může konkurovat profesionálním sadám pro nejnáročnější uživatele, nabízí velmi zajímavou alternativu pro veškeré zájemce, jimž výsledné barvy při tisku leží na srdci. Sada vás přijde na 947 Kč bez DPH.


Zoner inShop 2000

Patrik Malina

Že internet je na postupu a nabízíte-li něco zákazníkům, neměli byste potenciál služby WWW přehlížet, je dnes známá věc. Jenže jak na to? Většina zájemců jsou (zcela logicky) především obchodníci, než tvůrci webu, a proto hledají cesty, jak co možná nejsnáze a přesto s dobrým výsledkem dospět k cíli. Jednou z možností je použít komplexní systém tuzemské firmy Zoner, jehož instalaci naleznete na CD. Pojďme se blíže podívat, jak postupovat.

Založení vlastní internetové prodejny

Zřízení internetové prodejny je možno provést jedním ze dvou způsobů:

a) kompletní firemní prezentace včetně interaktivního katalogu na vlastní doméně "na míru" tu můžete buď vytvořit vlastními silami (pokud to umíte), anebo zadat specializovaným webdesignérům (pokud jim zaplatíte).

b) pronájem prodejny v některém z tzv. "instantních" systémů pro internetové obchodování těch je na českém internetovém trhu několik a patří mezi ně i Zoner inShop 2000. Nadále budeme předpokládat, že jste zvolili druhou variantu.

Systém Zoner inShop 2000 se skládá ze dvou aplikací, které spolu navzájem komunikují. Serverová část bude umístěna na serveru Czechia a je třeba si objednat její provoz a platit měsíční poplatek. Pro její ovládání potřebujete program Zoner inShop 2000 Designer (na tomto CD), příp. některý z řady ekonomického softwaru, jenž má v sobě obsluhu prodejny přímo integrovánu. Příprava dat pro obchod se vždy provádí v režime off-line a data se synchronizují speciálním procesem vyvolaným a řízeným z Designeru.

Úkol první - objednat serverovou část

Serverovou část lze objednat v jedné ze dvou variant on-line vyplněním formuláře na:

Varianta "I" = prodejna na vlastní doméně 2. řádu ve tvaru www.nazev.cz. Dané doménové jméno však musíte mít již registrované a provoz prodejny platíte ode dne zřízení.

Varianta "T" = prodejna na doméně 3. řádu ve tvaru nazev.inshop.cz. Počátečních až 30 dnů provozu je zdarma, avšak pokud během této doby prodejnu nepřevedete do placeného provozu, bude automaticky zrušena.

Nemáte-li na Czechii svůj účet v tzv. Centru administrace, bude vám automaticky zřízen a krátce po odeslání objednávky dostanete e-mailem uvítací zprávu s přihlašovacími údaji. Tak budete mít přehled o využívaných službách, přístupových kódech a dalších informacích.

O zřízení prodejny se postará rychlý a spolehlivý automat a celý proces trvá zhruba 2-4 hodiny (v krajním případě 1 den). Hned poté obdržíte e-mailem závěrečnou zprávu o zřízení služby, včetně údajů k jejímu využívání.

Úkol druhý -  nainstalovat program Designer

Designer (8,5 MB, freeware) je program k ovládání prodejny v Zoner inShopu 2000 a najdete jej na tomto CD, stejně jako elektronickou příručku (2,8 MB). Po nainstalování lze s programem bez restartování počítače ihned pracovat. Ovládání je sice poměrně intuitivní, ale pokud chcete důkladněji využívat specifických funkcí a voleb, vyplatí se důkladné studium příručky. Nejdůležitější je navázání komunikace mezi Designerem a serverovou částí prodejny, k čemuž je nutné zadat správně všechny potřebné údaje. V agendě Servis tedy nejprve na kartě Připojení sítě zadejte údaje týkající se vašeho připojení k internetu, a příp. i proxy serveru, pokud jej využíváte. Potom podle závěrečné zprávy vyplňte příslušná pole na kartě Server a stiskem tlačítka Test spojení si ověřte funkčnost obousměrného přenosu dat.

Po úspěšném testu spojení již můžete posílat na server připravená data stiskem klávesy F5 nebo klepnutím na ikonu se zeměkoulí v panelu nástrojů. Nedílnou součástí aktualizace dat je i jejich uložení do databáze, takže vyhodnocený status je konečný. Ve webovém prohlížeči (po klepnutí na odkaz v pravém horním rohu) tedy ihned vidíte výsledek.


Macron zastupuje Dorling Kindersley

Světoznámý vydavatel knižních a multimediálních titulů Dorling Kindersley uzavřel po dlouhých jednáních dohodu s tuzemskou společností Macron Software o exkluzivním zastupování na všech neanglicky mluvicích trzích. Česká společnost "mnoha řemesel", zabývající se především vývojem a lokalizací do řady jazyků po celém světě, se tak stala výhradním partnerem v jednání o autorských právech na produkty Dorling Kindersley pro všechny potenciální zájemce nejen v západní Evropě, ale i dalších trzích. Mateřskou firmu k tomuto rozhodnutí pravděpodobně vedla skutečnost, že Macron Software má pověst technicky velmi erudovaného a spolehlivého dodavatele jak kompletních lokalizačních řešení, tak jednotlivých nástrojů či know-how. V současné době již probíhá řada jednání s partnery v západní Evropě, Rusku či např. Latinské Americe, a zájmem firmy je především zachovat stávající vztahy s lokálními vydavateli multimediálních titulů.


Novinky `a la Lingea

Nové produkty ze svého portfolia představila "jazyková" firma Lingea. Především podala jasnou odpověď na spekulativní otázky, zdali je Linux zajímavou platformou pro komerční firmy, a to přípravou dvou svých produktů pro tento OS Anglický a Německý velký slovník pro Linux jsou analogií těchto produktů na platformě Windows a pokud jsou na ně uživatelé zvyklí, prakticky nic se na jejich práci nezmění. Podobnou filosofii oslovit uživatele nezávisle na platformě naplňuje i další novinka, kterou je Anglický slovník pro PalmOS. Zde vývojáři prokázali velkou míru šikovnosti, neboť uvedený OS je znám svými relativně omezenými paměťovými možnostmi. Posledním titulem je výkladový slovník Lingea Collins Cobuild English Dictionary, vzniknuvší jako produkt vzájemné spolupráce se světoznámým vydavatelem Harper-Collins. Tento slovník, kompletně připraven Lingeou, je určen především pro český trh, zatímco třetí vydání originálního multimediálního "Cobuildu", rovněž opatřené ovládacím programem z dílny tuzemské firmy, je určeno pro celosvětový trh.

§§§§§


Seiko SmartPad

c01p0416

Václav Větvička

Jedná se zdánlivě o maličkost, SmartPad přenáší pomocí infračerveného přenosu ručně psané poznámky a kresby přímo do palmtopů Palm. Zvenku vypadá kožené pouzdro jako tradiční diář, jaký můžeme najít v aktovce většiny obchodníků. Kouzlo je však uložené pod obyčejným blokem na pravé straně diáře. Tam totiž můžeme najít digitální tablet, který vysílá signál přímo do Palmu uloženého na levé straně diáře. SmartPad tak dává majitelům Palmu volnost psát si v terénu poznámky rukou, a nemuset spoléhat na pracné vyklepávání dat pomocí softwarové klávesnice.

Pokud SmartPad zavřeme, jeho rozměry 25 x 18,7 x 5 cm odpovídají rozměrnému diáři. Dvě baterie typu AAA vydrží na dva měsíce běžného provozu, do diáře se vejdou i vizitky, tužka a ještě zbyde místo na nějaké další nezbytnosti. Samotný SmartPad obsahuje čtyři aplikace Palmu eAddress, eDate Book, eMemo Pad a eTo Do List, které se po odeslání signálu bezchybně synchronizují s odpovídajícími aplikacemi palmtopu.

Samotné používání je jednoduché; nejdříve klepneme na místo, kam chceme poznámky odeslat, a potom již jen začneme na blok psát. Ostatní probíhá automaticky, a prodleva mezi napsáním písmene a chvílí, kdy se objeví na displeji, je pouze asi desetina vteřiny. Samotný soubor je ukládán do separátní databáze, do které se vejde až 16 hustě popsaných stránek. Navíc si můžeme vybrat mezi formátem EDF nebo známějším formátem GIF, takže soubor lze dále poslat pomocí elektronické pošty. Tyto soubory se také automaticky objeví na PC po běžné synchronizaci s počítačem.

Odpadá pracné učení nějakému softwaru rozlišujícímu písmo, což většinu majitelů palmtopů odrazovalo od použití rukopisu. Pokud o nový výrobek projeví zákazníci zájem, verze upravená pro pozměněný operační systém, využitý u sesterského Visoru, na sebe nedá dlouho čekat. Dnes si tento výrobek může dopřát každý, kdo má Palm s operačním systémem od verze 3.1 výše.

§§§§§


TrueMobile 1150

Lukáš Hron

c01p0417

Počítačovou síť LAN v dnešní době nalezneme téměř v každé firmě, malými kancelářemi počínaje a průmyslovými giganty konče. Drtivá většina těchto sítí jsou sítě kabelové, jejich vybudování je totiž relativně levné. Strukturovaná kabeláž ovšem není výhodou na těch pracovištích, kde často dochází k reorganizaci pracovišť, nebo tam, kde jsou zaměstnanci často mimo firmu.

Společnost Dell nyní představila novou generaci bezdrátového řešení podnikové sítě TrueMobile 1150. Tato síť podle specifikace IEEE 802.11b umožní připojení stanic kdekoli v prostoru firmy bez nutnosti zavádět složitou strukturovanou kabeláž. Síť je plně kompatibilní se zařízeními podle standardu IEEE 802.11b, lze ji tedy kombinovat i s hardwarem od jiného výrobce. Pracuje na rychlostech 1, 2, 5,5 a 11 Mb/s. Nejvyšší rychlost bezdrátové sítě 11 Mb/s je srovnatelná s 10Mb/s Ethernetem a přístup k médiu se uskutečňuje radiovým signálem frekvence 2,400-2,4835 GHz pomocí protokolu CSMA//CD (stochastický přístup k médiu známý z Ethernetu). Přístup k síti je chráněn pomocí SSID (system security identification) kódu v rozsahu přes 16 milonů kombinací a podporována je také 64bitová metoda WEP (Wired Equivalent Privacy) a 128bitová metoda RC4.

Spojení jednotlivých stanic se sítí zajišťují přístupové body TrueMobile 1150 AP1000 s dosahem 550 m v otevřeném prostoru a 50 m v uzavřených kancelářích. K jednomu přístupovému bodu AP1000 se zároveň může připojit do pěti set uživatelů.

Dell dále přináší notebooky řady Latitude i Inspiron se síťovými kartami pro okamžité připojení do sítě TrueMobile. Mini-PCI karta série 1550 se zabudovanou anténou je integrovaná do nových notebooků Latitude řady C600 a C800. Oba tyto modely jsou přímo navrženy pro použití v bezdrátové síti.

Vedle hardwarového vybavení zahrnují produkty Dell TrueMobile také diagnostický software pro roaming a vyrovnávání zátěže (load balancing).


US Robotics má V.92

Lukáš Hron

Firma U.S. Robotics oznámila, že její čipy pro modemy využívající stadnardu V.92 budou k dispozici do konce prvního čtvrtletí tohoto roku. Standard V.92, loni schválený ITU, zvyšuje přenosovou rychlost, a to zejména při odesílání dat. Starší V.90 v ideálním případě umožňuje příjem rychlostí 56 Kb/s a směrem z klienta na server 33,6 Kb/s. Protokol V.92 umožňuje modulaci rychlostí až 48 Kb/s. V.92 mimoto umožňuje během datového přenosu uskutečnit běžný hovor a po jeho ukončení pokračovat v přenosu bez ztráty spojení. O tom, jak dlouhý hovor můžete během spojení uskutečnit, by měl rozhodovat až konkrétní provider, ale předběžně se počítá s časem okolo dvou minut. Standard také zrychluje připojování k ISP na základě ukládání nejlepší cesty k serveru do paměti modemu. U.S. Robotics poskytne majitelům V.90 modemů zdarma software pro upgrade na protokol V.90.

S praktickým využitím protokolu V.92 se objevila otázka, zda mají modemy šanci uspět proti rychlejším a spolehlivějším způsobům přístupu k internetu, jako je ISDN. Prognózy týkající se dial-up připojení k internetu jsou ale poměrně příznivé, podle výzkumů se předpokládá, že v roce 2004 bude podíl všech uživatelů internetu připojených přes běžnou telefonní linku okolo 55 %. Důvodem jsou provideři poskytující své služby zdarma; komutované připojení je tedy relativně levné, bez složitého nastavování a bez paušálních poplatků.

§§§§§


Elektronický Business opět v Praze

JAROSLAV POLÁČEK

c01p0418

Dne 21. května 2001 dopoledne byla v pražském hotelu Diplomat zahájena konference Elektronický Business, která je nedílnou součástí veletrhu ComNet.

Jak dokázal jeden z organizátorů akce Karel Taschner, šéfredaktor týdeníku Computerworld a měsíčníku Business World, odborné konference zásadním způsobem zvyšují prestiž a využitelnost veletrhů. Ty v dlouhodobé perspektivě podle provedených výzkumů ztrácejí v očích svých návštěvníků smysl a právě doprovodný program pozvedá jejich věhlas.

"Elektronický Business" letos zahájil právě Karel Taschner. Konference probíhala ve dvou dnech a byla rozdělena na pět sekcí.

Pondělní dopoledne bylo věnováno úvodní sekci přednášek, které měly posluchače seznámit se stavem e-businessu v Čechách a ve světě.

John Gole, IDC (Internationaly Data Corporation), vystoupil s prezentací týkající se vývoje e-businessu. John Gole nekomentoval pokles investic do ICT v USA a přinesl povzbuzující zprávy o předpokládaném růstu e-businessu v našem regionu. Všiml si zejména penetrace internetem (cca 10%) a komentoval tento fakt jako dostatečnou základnu pro rozvoj e-businessu. Jeho pozornost si zasloužila i liberalizace telekomunikací, která by měla přinést další vzestup internetu a s ním spojeného obchodování.

S "akademickou" přednáškou vystoupil prof. Jaroslav Jandoš z Vysoké školy ekonomické v Praze, který jako nestranný odborník rozdělil plánované přednášky a přispěl tak k netriviálnímu pohledu na věc.

Po obědě si vzal slovo Ondřej Felix z firmy Oracle. Zahájil tím blok Strategie e-businessu. Hovořil především o úspěchu Oraclu, jejž firma dosáhla nasazením moderních technologií do vlastní infrastruktury. Oracle dosáhl v loňském roce úspory jedné miliardy dolarů a za rok tento úspěch hodlá zopakovat. Ondřej Felix objasnil postup jakým toho bylo dosaženo a podtrhl, že zavedení e-businessu musí být změnou shora, která bude nekompromisně prosazována managementem. Oracle je bezpochyby firma silná v ICT, přerod jiných kamenných firem s různě vzdělanými zaměstnanci v tomto ohledu bude zřejmě komplikovanější.

Další dvě přednášky Pavla Kaláška (Nutnost podpory obchodní strategie informačními technologiemi) a Vladimíra Heřta (SCM a elektronická tržiště) prohloubily vědomosti a pokračovaly v duchu nutnosti nasazení ICT. Lišily se od předešlé v konkrétnějším přístupu k věci a označením problémů, jako je změna logistiky v případě nasazení nových technologií.

Čtvrtá a pátá prezentace se zabývaly novými přístupy k poskytování zázemí pro firmy. O ASP (Application Service Provider) hovořil Leoš Raibrt ze společnosti IBM. ASP se v poslední době poměrně často skloňuje na stránkách odborných periodik (viz PC WORLD 4/2001), a proto tato přednáška vzbudila poprávu zvýšené množství dotazů na legislativu a účtování tohoto způsobu pronájmu softwaru. Musím podotknout, že myšlenka pronájmu softwaru není nová a že již před třemi lety se objevily zprávy o tomto netradičním přístupu k zákazníkovi (viz PC WORLD 6/1998).

Problematika AIP (Application Infrastructure Provider), o které referoval Michael Hartman ze společnosti KPNQuest, je další novinkou v této oblasti a je úzce spojena s ASP. Právě KPNQuest má hluboké zkušenosti s těmito službami a právě ty Hartman tlumočil svým posluchačům.

V úterý 22. 5. byl přednáškový sál rozdělen na dva nezávislé (zvukově odrušené) prostory, aby mohly proběhnout zbylé čtyři bloky: Technologie pro e-business, (Bez)drátová budoucnost, Důvěryhodné obchodování a CIO Informační manažer nové ekonomiky. Na konferenci nechyběl bezprostřední major Jiří Dastych z Kriminálního úřadu Policejního prezidia ČR, který stejně jako loni apeloval na ISP, aby dle zákona nezapomínali ukládat záložní data.

Odpoledne hovořil Martin Papež, Sybase ČR, o Business Inteligence cestě ke správnému rozhodnutí. Velmi poutavě zopakoval letošní tendence na internetu v oblasti obchodu. Vyzvedl význam dat, která firmy získávají ze svých WWW stránek nebo dalších zdrojů, poukázal na nutnost jejich zpracování a uvedl i praktické příklady (například přesněji odměřované množství bankovek dávaných do bankomatů přineslo úsporu jedné z bank).

V úterý se také vystřídali na postu přednášejícího zástupci všech našich operátorů mobilních sítí. Zajímavá přednáška Jána Dolejše z Eurotelu Praha, spojená s praktickou ukázkou nastínila účastníkům konference možnosti, které Eurotel nabízí svým zákazníků v oblasti mobilního přístupu k datům. Demonstroval na míru postavené aplikace, které pomáhají zaměstnancům kdykoliv reagovat na vzniklou situaci, a dokonce verifikují jejich rozhodnutí. Jeho "živá" přednáška byla zároveň shrnutím kladů a nevýhod či brzd tohoto způsobu komunikace (například titěrný displej mobilů). RadioMobil ústy Václava Keřky tlumočil svůj pohled na m-commerci.

Letos byla konference zahájena pásmem futuristických filmových reklam o e-budoucnosti v chápání největších sponzorů. Pravda je, že i letos tyto klipy vzbudily spíše úsměv na tvářích konferujících. Organizace akce byla bezchybná a plynulá. Musím konstatovat, že jsem kladně vnímal profesionalitu přednášejících, jejich projevy se až na výjimky nestaly firemními prezentacemi. Jediná moje výtka směřuje k některým přednášejícím, kteří nepochopili, před jakým obecenstvem budou vystupovat a marnili čas vysvětlováním základních pojmů.


Na daně z domova, neblázněte!

Jaroslav Poláček

Na semináři Den elektronického podpisu 8. března 2001 došlo k malé revoluci. Program sofistikovaného semináře o problematice elektronického podpisu se zásadně změnil po vystoupení Patrika Maliny z redakce časopisu PC World. Do té doby převážně technická debata, kterou příliš neoživila ani přednáška na téma FAQ Davida Pavlíčka z pořádající firmy AEC, začala svým zaměřením inklinovat k současným možnostem využití elektronického podpisu.

Patrik Malina prezentoval své bohaté zkušenosti z práce s širokou skupinou uživatelů čtenářů a konstatoval, že elektronický podpis je v současné době technologicky velmi náročný na spolupráci uživatele. Prováděcí vyhlášky zákona 227/2000 o elektronickém podpisu jsou v současné době ve fázi příprav, a ani jejich přijetí velmi pravděpodobně neumožní elektronickou komunikaci uživatele se státní správou (úřady). Další problém je cena elektronického podpisu, který je sice v provedení Class 1 zdarma, ale tato verze ověřuje pouze platnost e-mailu. V reálu budeme potřebovat vyšší standard ověření, tedy Class 2-5 (více viz příručku Svět elektronického podpisu, jež vyšla minulý rok v PC Worldu), který má omezenou časovou platnost cca několik měsíců a jeho cena je v současné době v hodnotě několika stokorun.

Technické problémy typu, jak kontrasignovat různými osobami některé dokumenty, což současné e-mailové klienty neumožňují, se jeví jako pouze dílčí problém (nicméně pro některé podniky a organizace jen velmi těžko překonatelný). Do již tak složité problematiky vstupují i další faktory jako je vyvíjená technologie časových značek, o které přednášel Ing. Tomáš Přibyl. Časové značky jsou důležité v okamžiku odcizení elektronického podpisu, protože i minuta ve světě digitálních technologií může vést k citelným ztrátám. Pokud již píši o možnosti zcizení podpisu, nemohu nezmínit nízkou míru zodpovědnosti uživatelů vůči jejich heslům, která výrazně nabourává jinak bezesporu bezpečnou technologii.

Na semináři Den elektronického podpisu tak došlo k paradoxní situaci, kdy si mnozí posluchači až na závěr akce uvědomili skutečnou míru využití elektronického podpisu, která tkví zejména v komerční sféře. Velký podíl na tomto matení neodborné veřejnosti mají především média, která nejčastěji uvádí notoricky známý případ podávání daňových přiznání elektronicky. Představa, že úřední aparát (při vší úctě) bude efektivně pracovat s počítači, ošetří zabezpečení dat a bude se adekvátně orientovat v problematice elektronického podpisu, což, jak mnohokrát na semináři zaznělo, je bezpodmínečně nutné, je přinejmenším v dalekem horizontu.

Tato bezesporu progresivní legislativa (227/2000 Sb.) totiž zrovnopravňuje elektronický podpis a podpis klasický, psaný rukou. Pokud se tedy dva subjekty domluví, že budou používat tento druh komunikace (tedy pokud se jim to vyplatí), v případě sporu by měl soud považovat podepsané elektronické dokumenty za rovnocenné s doklady v písemné podobě podepsanými rukou.

Právě díky vyřčeným zjištěním byl podle mého názoru seminář velmi podnětný a posunul elektronický podpis dál k širšímu "publiku". Rozhodně je třeba se na nastávající situaci připravit (třeba používáním programu PGP, které naleznete na našem CD), například freewarovými šifrovacími utilitami. Věřím, že do budoucnosti půjde o jedno z nejdynamičtěji se rozvíjejících odvětví ICT a že se s firmou AEC potkáme na dalších přínosných akcích.

§§§§§


400 GB disky do 2 let - IBM uvádí novou technologii ukládání dat

Michal Straka

c01p0419

Pevný disk je samozřejmou součástí každého počítače. Proto se také výrobci snaží vyrábět čím dál větší disky (místa není nikdy dost), ale poslední dobou se poměrně hodně přiblížili maximální hustotě záznamu na čtvereční palec. Další zvýšení hustoty nad tuto maximální hodnotu není možné za použití současných materiálů, protože podle odhadů je limit dnešních technologií někde okolo 20 gigabitů na čtvereční palec.

Proto také IBM zapracovala na inovaci technologie pro ukládání dat na svých pevných discích a vyvinula tak materiál, u kterého se odhaduje, že bude mít mezní hodnotu přibližně čtyřikrát větší, a který by měl dosáhnout hustoty 100 gigabitů na čtvereční palec a možná i více. Tato inovace od IBM spočívá v nanesení tenké vrstvičky ruthenia (vzácný kov podobný platině) do oblastí, kde se nacházejí data. Tato technologie se oficiálně nazývá AFC -antiferromagnetically coupled. Pevné disky před technologií AFC umožňovaly uložit data s hustotou 20 GB na čtvereční palec. Nové disky Travelstar od IBM, již využívající AFC, mohou uložit na čtvereční palec až 25,7 GB dat. "Další generace" disků IBM Travelstar již nabídne zvýšenou hustotu o 33 %.

Do dvou let bychom se tedy měli dočkat až 400GB disků pro normální stolní počítače a až 200GB pro přenosné. A na malý jednopalcový Microdrive od IBM se vejde 6 GB.


Čte i DVD-RAM

Michal Straka

Není to ještě tak dávno, co se výrobci DVD rozhodovali, jaký formát by byl pro zapisování na tato média nejlepší. Objevilo se několik druhů formátů (DVD-R, DVD-RAM, DVD-RW, aj.), ale nakonec se však nejvíce uchytil DVD-RAM.

Snad i proto se společnost Hitachi rozhodla vypustit do světa novou DVD mechaniku, která kromě klasického čtení DVD-ROM a CD-ROM, zvládá i DVD-RAM, a to všechno přes rozhraní ATA66.

Technické údaje

Mechanika Hitachi GD-8000 dokáže číst CD--ROM (také CD-R a CD-RW) média 40násobnou rychlostí, DVD-ROM 16x a DVD-RAM 2x, přičemž přístupová doba činí u CD disků 90 ms, u DVD-ROM 120 ms a u DVD-RAM pak 210 ms (je vidět, že DVD-RAM v rychlosti i přístupu přeci jen ještě trochu pokulhává :-o). Vysokou datovou propustnost dále podporuje rozhraní Ultra DMA66/PIO4, takže GD-8000 je schopna dosáhnout při čtení DVD-ROM ustáleného datového toku 21 Mb/s. Mechanika je ještě vybavena 512 KB vyrovnávací paměti.

Mechanika Hitachi GD-8000 má vylepšenou konstrukci, která zaručuje nízkou hlučnost, minimální vibrace a větší odolnost proti prachu, čímž firma Hitachi vyslyšela přání svých uživatelů, kteří si stěžovali převážně na tyto problémy. Uchycení disku dovoluje provoz mechaniky ve vodorovné svislé poloze. Rozměry mechaniky jsou 146 x 180 x 41,3 mm a hmotnost 980 g. Doporučená koncová cena je v době uvedení stanovena na 2 799 Kč (bez DPH).

§§§§§


CD


Pro kaţdou p¸ležitost

Patrik Malina

c01p0415

Máme tu léto, a vy se již určitě těšíte na dovolenou. Věřím, že obsah tohoto našeho CD vám bude užitečný stejně tak před ní, jako posléze. Pojedete-li do anglicky hovořících krajin (či dnes již prakticky kamkoliv), nezapomeňte si ještě procvičit své jazykové znalosti s programem English in Action. A po návratu, až budete na svém PC zpracovávat fotografický materiál, určitě využijete výbornou pomůcku v podobě aplikace Canto Cumulus. Až budete zase pracovat, nezapomeňte na ochranu počítače a sítě (WinProxy, OptimAccess Dial, avast!home, Diskeeper), a nechcete-li zanedbávat vzdělávání vašich potomků všeho věku, prohlédněte si produkty Dětský koutek IV a Zeměpis.

Začněme od nejviditelnější rubriky Akce. V ní na vás tentokrát čeká kvalitní aplikace, jejíž obdoby nejsou zcela běžné a už vůbec ne zcela zdarma. Jedná se o výborný nástroj Canto Cumulus pro organizaci grafického a multimediálního materiálu a slouží především k rychlému a přehlednému prohlížení a prohledávání. Další informace jsou k nalezení jednak v rámečku na této dvojstraně, jednak v samostatném článku v tomto čísle.

Pojďme k rubrice Novinky, v níž na nás čeká další příděl programů zdarma. Druhým dílem v tomto ročníku pokračuje výuková multimediální série English in Action a tentokrát si můžete poslechnout rozhovor s velmi dobře známou spisovatelkou. Dalším počinem je příspěvek z oblasti antivirové ochrany, jenž nese značku Alwil Software program avast! home byl uvolněn k nekomerčnímu použití zcela zdarma a vyžaduje pro bezplatný provoz pouze registraci. Řada elektronických publikací PC WORLD edition pokračuje titulem Tipy a triky pro Windows a na závěr pochopitelně nemohou chybět přehled obsahu dřívějších CD a elektronická verze našeho magazínu.

Postupme k bohatě naplněné rubrice Software. Ačkoliv tři velmi zajímavé aplikace jsme již zmínili výše, i tak v části Komerční naleznete pěknou nadílku. O většině těchto aplikací se dočtete rovněž v rámečku, a proto jim věnujme jen stručnější přehled. Začneme obchodováním na internetu tuzemská firma Zoner je autorem jak nástroje pro rychlou a snadnou tvorbu internetové prodejny, tak poskytovatelem místa pro webhosting a zprostředkovatelem při registraci doménových jmen. Aplikace inShop 2000 Designer je zdarma a nic nebrání vašemu vstupu do e-byznisu.

Další produkty jsou více či méně spojeny s počítačovou správou a bezpečností aplikace Diskeeper 6.0 zabrání fragmentaci pevných disků vašich počítačů, OptimAccess Dial spolehlivě ochrání nastavení připojení k síti (takže jej nikdo nepovolaný nezmění), a systém WinProxy vás snadno a s minimálními nároky připojí k internetu a zajistí bezpečný provoz, včetně distribuce poštovních zpráv. Pro vylepšení kanceláře Software602 PC Suite 2001 je určen balík InfoLine (správa kontaktů a hromadná distribuce zpráv) a dále se již věnujeme výuce a zábavě tituly Zeměpis a Alenka a věci kolem nás jsou určeny nejen pro vzdělávání mladších uživatelů PC.

Oddílu Antiviry opět dominují updaty nejrozšířenějších programů, ale určitě nepřehlížejte zdarma použitelné kvalitní aplikace, jimiž jsou jak jednorázový Antidote, tak "klasický" antivirus InoculateIT z dílny Computer Associates. Ještě jednou je zde rovněž již zmíněný avast! home. Rubrika Topware přináší, kromě zavedené řady "PC WORLD Core", především materiál pro článek o ICQ a ICQ Plus, jejž naleznete uvnitř čísla. Z dalších aplikací určitě nepřehlédněte výborný CDH Image Explorer na grafiku, a samozřejmě všem uživatelům Windows 2000 doporučuji prozkoumat obsah balíku ServicePack 2 (určen pro anglickou lokalizaci).

Oddíl Téma CD zčásti koresponduje s obsahem přiložené brožurky, takže pokud se zajímáte o DVD, připravili jsme vám několik pomůcek. Přehrávač zastupují velmi populární PowerDVD, VaroDVD či volný FreeDVD, a poměrně zajímavý je i správce kolekce filmů DVD Profiler. Z dalších aplikací, zaměřených na zpracování zvuku na počítači, vřele doporučuji vyzkoušet špičkový nahrávací a masteringový systém ProTools ve freewarové verzi. Zcela reálná použitelnost je omezena např. na počet audiostop, což nijak neomezuje výbornou funkcionalitu.

Rubrika Vyzkoušejte si nabízí zejména kompletní softwarový doprovod ke článkům CD Centrum a Chyby ve Windows. Z dalších zajímavostí určitě prověřte možnosti zdarma dostupného grafického editoru XnView, jehož schopnosti vás bezesporu (vzhledem k ceně) jistě překvapí.

Rubrika Komunikace je tentokrát, alespoň v měřítkách PC WORLDu, štědrá k uživatelům operačního systému Linux. Připravili jsme, jak jsme slíbili, poslední verze dvou zdařilých internetových prohlížečů pro tuto platformu oblast "komerční" tvorby je zastoupena nástrojem Opera, a svět otevřeného softwaru reprezentuje stále se lepšící Mozilla. Další příspěvek nás po delší době navrací k jedné z nejpopulárnějších technologií pro tvorbu dynamicky generovaných webových stránek, a to bez ohledu na platformu. Dlouho očekávaná nová verze základního modulu PHP (4.05) přináší mnohá vylepšení a samozřejmě zvýšení rychlosti a výkonu. Připomínám, že komunita dobrovolníků počala práci na lokalizaci dokumentace do češtiny, takže v patřičném adresáři naleznete i prozatímní výsledek tohoto snažení. Pro nejširší uživatelskou obec je určen prohledávací nástroj Copernic, jenž spojuje sílu až stovek internetových databází k pátrání po vámi hledaných datech, a pro pokročilejší uživatele či správce sítě je určen balíček NetScanTool, obsahující nejběžnější nástroje pro sledování TCP/IP komunikace.

I tentokrát obsahuje rubrika Hardware tradiční položky několik novinek z oblasti ovladačů (pro grafické karty a myši) a rozšířenou tabulku TOPů s výsledky práce našeho IDG TestCentra. V posledním měsíci se jejich práce zaměřila na monitory, a to především ze stále více se prosazující rodiny LCD.

Pevně věřím, že i v čase dovolených a pohody (nebo že by právě v tuto dobu?) vám bude PC WORLD a jeho CD dobrým průvodcem a pomocníkem. Dobře užijte všechny nabízené programy (myslím, že jich je protentokrát opět dostatek) a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

Canto Cumulus 4.0

Prostřednictvím firmy Quentin, jež na našem trhu zastupuje produkty společnosti Canto, se na naše CD dostává špičková aplikace pro správu multimediálních, a především obrazových dat. Program umožňuje prohlížet a přehledně organizovat stovky či tisíce souborů, bez ohledu na jejich fyzické umístění na počítači či síti. Aplikace je zdarma, a navíc můžete za cenu upgradu pořídit nejnovější verzi 5.0! Podrobnosti naleznete v článku v rubrice Software a nejnovější demoverzi pak na stránce http://www.canto.com/content/products/download.html.

OptimAccess Dial

Specializovaná ochranná aplikace z dílny firmy Sodat software, jež byla připravena speciálně pro čtenáře našeho magazínu. Jejím úkolem je jediná, leč veledůležitá věc bezpečně ochránit nastavení připojení k síti (jak telefonické, tak lokální), a zabránit uživatelům či aplikacím v nežádoucích změnách. Další informace opět hledejte v rubrice Software.

English in Action II

V tomto ročníku podruhé (a celkově již posedmé) se setkáváme s multimediálním výukovým programem výše uvedeného jména. "Na kus řeči" se tentokrát můžete sejít s velmi populární spisovatelkou Jackie Collins, jež nedávno rovněž zavítala do České republiky na veletrh Svět knihy. Připomeňme, že tento výukový program klade důraz na porozumění projevu rodilého mluvčího a tomu odpovídá metoda studia, jíž určuje zhlédnutí rozhovoru "na ostro".

Diskeeper 6.0

Fragmentace je jeden z největších problémů při snaze o dosažení co nejlepšího využití kapacity pevných disků, neboť dokáže zpomalit přístup k souborům i desetinásobně. Společnost Abakus Distribution připravila jako zástupce autorské firmy Executive Software ukázku kvalitního nástroje, s nímž lze úklid pevných disků značně zefektivnit. Program Diskeeper v poslední verzi 6.0 je držitelem oficiální certifikace firmy Microsoft, a proto představuje spolehlivý prostředek pro práci se systémem Windows 2000. Avšak i bez tohoto oznámkování se jedná o špičkový produkt, jehož schopnosti můžete vyzkoušet a případně jej zakoupit s 10% slevou. Nepřehlédněte podrobný článek v rubrice Software.

Avast! home

S počátkem června se dobře známá tuzemská antivirová společnost Alwil Software rozhodla uvolnit pro všechny uživatele zdarma verzi svého produktu avast!, a proto vám ji vzápětí přinášíme i na CD. Užívání tohoto zcela plnohodnotného a kvalitního programu je vázáno na bezplatnou registraci na internetových stránkách výrobce a také na použití pro naprosto nekomerční účely, tedy především doma na počítači, jenž není určen k výdělečné činnosti. Aplikace pracuje jak s 32bitovými Windows, tak se systémem MS DOS.

InShop 2000 Designer

Máte zboží, o kterém by se měli všichni dozvědět a samozřejmě je koupit, protože je skvělé? A prodáváte na internetu? Tak vzhůru na to! Internetový obchod se stal naprosto běžně dostupnou formou prodeje a jeho "výroba" již zdaleka není určena jen týmu znalých odborníků. Jednou z možností je zde představený systém firmy Zoner software, s jehož pomocí potřebné kroky zvládne i průměrně zdatný uživatel. Podrobný postup a podmínky provozování naleznete ve speciálním článku v rubrice Novinky, a samotná aplikace je zdarma.

Dětský koutek IV

Produkty firmy Terasoft mají na našich CD již slušnou tradici a v tomto čísle pokračujeme novinkou pro nejmenší uživatele PC. Titul s názvem Alenka a věci kolem nás je, jak napovídá výše uvedený podtitul, pokračovatelem zdařilé série, jež opět provede děti multimediálním světem her, říkadel, pohádek, písniček a poznávacích kvízů. Nechybí také populární omalovánky, jež lze rovněž vytisknout v podobě tradičních pérových předloh. Podrobnější recenzi naleznete v rubrice Na stříbrných kotoučích a při koupi nezapomeňte na 10% slevu.

Zeměpis

Pod tímto výmluvným názvem naleznete na CD ukázku zajímavého produktu, určeného k procvičování geografických vědomostí. Je rozdělen na části věnované České republice, Evropě a celému Světu, a zároveň umožňuje vybírat z různých obtížností zkoušení (kategorie definované dle školního zařazení). Další informace opět najdete v rubrice Na stříbrných kotoučích a tentokrát je sleva 20%!

§§§§§


Trendy


Inteligentní domácnosti

Tom Gorham

c01p0352

Úspěch technologických výdobytků, jehož jsme v současnosti svědky, je dán především tím, že nám jejich neustálý vývoj zjednodušuje život. Došlo to tak daleko, že se dnes vývojáři snaží včlenit různé inteligentní přístroje do našich domácností a zjednodušit a zautomatizovat nám tak náš jinak nudný a usedlý život. Myšlenka je to lákavá, avšak lze vůbec od těchto polovodičových pomocníků čekat, že nám přinesou domácí štěstí?

Od 50. let vídáváme ve filmech a v televizi nepřeberné množství domácích zařízení, zasahujících více či méně do lidských životů. Někdy jsou to jen milé a upovídané mašinky hlásající komické narážky, jindy to jsou sebevědomí, neústupní a rovnocenní partneři, kteří to s námi (v rámci svého chladného a logického uvažování) myslí dobře, a občas se setkáme se zlomyslnými stroji, jejichž cílem je podrobit si alespoň svého hrdého pána, když už ne zrovna celý svět. Při vzpomínce na podobné filmy vám možná na rtech ulpí nostalgický úsměv, ale nesmějte se předčasně inteligentní domácí pomocníci již totiž vyrazili do vašich domovů.

Inu dobře, nejedná se zatím o osobní roboty, ale již dnes jsme dopěli do stádia, kdy stroje a zařízení, určené k automatickému vykonávání určité činnosti bez zásahu lidské ruky, spolu dokáží navzájem komunikovat a samostatně reagovat na specifické situace. Už dnes si bez větších problémů (nehovoříme o penězích, ale o technologiích, které jsou již běžně dostupné) můžete po ránu z postele zapnout toaster či překapávač na kávu, nebo napustit vanu vodou, jejíž teplotu zadáte na dálkovém ovladači. Pokud jsou navíc vaše domácí spotřebiče zapojeny do sítě, můžete výše zmíněné úkoly přenechat na starost elektronickému budíku, který to s lehkou grácií zvládne klidně za vás.

Zdomácnělé počítače

Výpočetní síla potřebná k ovládání těchto předmětů pro každodenní domácí použití je nyní již snadno dostupná. Rychlosti procesorů naskočily raketovým způsobem a adekvátně se zvýšila i kapacita pevných disků. I přesto však loni poklesl poprvé v historii prodej osobních počítačů v porovnání s rokem předchozím. Ve své nynější podobě totiž PC může jen těžko konkurovat svým síťově propojeným kolegům. K práci používáme PC jen určitou část dne a při činnosti s ním jsme omezeni na prostor, kde se počítač nachází. To vše je v rozporu s moderními trendy.

Za stejnou dobu (hovoříme o minulém roce) se zdvojnásobil prodej handheldů a zpateronásobil prodej webových kamerek. Velice brzy na trhu zdomácní zařízení, která vám umožní vybírat e-mailovou schránku, ať se již pohybujete v kuchyni, ložnici, nebo třeba v garáži. To vše bude umožněno využitím domácích "mini-sítí". Takto propojená domácí zařízení budou samostatně schopna vykonávat každodenní úkoly, jako je například objednávání potravin či příprava na vaření. Navzdory tomu, že všude okolo slýcháme černé předpovědi ohledně budoucnosti PC, se ale o jejich roli nemusíme obávat, jelikož právě ona budou hrát centrální úlohu v zasíťovaném domově budoucnosti.

Zájem zákazníků je v oblasti technologií "pro doma" rozdělen do dvou hlavních proudů. Za prvé jsou to domácí internetová zařízení, tedy přístroje jiného typu než PC, umožňující připojení k internetu a odesílání a přijímání elektronické pošty.

Odborníci však předpokládají, že pravá budoucnost leží v druhém, širším odvětví v kategorii inteligentních domácích zařízení. Je zde řeč o samostatných domácích pomocnících, kteří dokáží prostřednictvím připojení na domácí síť vzájemně komunikovat a provádět samostatná rozhodování podle okamžité situace.

Domácí internetová zařízení

E-mail a internet změnily radikálně způsob, jakým většina z nás komunikuje. Říkáme většina z nás, ale zatím ne úplně všichni. Existují studie hovořící o tom, že více než tři čtvrtiny z anglických domácností nemají vlastní připojení k internetu. Valná většina z nich si dokonce myslí, že takovýto přístup k informacím není normální, je složitý a drahý. Jiné průzkumy zase tvrdí, že více než třetina lidí, kteří nevlastní osobní počítač, by se ráda k internetu připojila. Není tedy divu, že se výrobci se zájmem zaobírají myšlenkou na využití tohoto slibného trhu. Již dnes ale existuje řada zařízení nabízejících způsoby, jak se za poměrně levnou cenu připojit k internetu.

Některá z těchto zařízení jsou určena pouze k přístupu k elektronické poště, ale nevyužívají plně možností internetu. Je to v podstatě telefon s faxem, z nějž je prostřednictvím klávesnice možno odesílat a přijímat zprávy.

Zatím se sice nejedná o masově rozšířené zařízení, ale své zastánce si již našlo. V podstatě jde o jednoduchý způsob, jakým mohou lidé, kteří nikdy nepřišli do kontaktu s internetem, využívat možností elektronické pošty.

Pohodlí v síti

Pokud se poohlížíte po levném způsobu připojení k internetu, mohlo by pro vás být dobrým řešením levné, doslova "na kost oholené" PC. Takovéto počítače s maximálně integrovaným příslušenstvím jsou již na trhu, jiná, ještě jednodušší zařízení přijdou na trh během pár měsíců. Takzvaná "legacy free" PC vyrábí například Hewlett Packard (model eVectra) nebo Compaq (model iPaq). Tyto počítače nemají v základní výbavě ani disketovou jednotku, ani mechaniku CD-ROM, postrádají většinu "starých" rozhraní, a uživatelé musí vystačit se síťovou kartou a řadou USB portů. Na vstup do tohoto segmentu se připravuje i společnost Intel, která chce přijít s internetovým zařízením, založeným na Linuxu, jehož kódové označení je Dot.Station. Již na počátku roku byly v Praze představeny plně funkční vzorky tzv. Infrormation PC, jehož vývoj podporuje firma Via Technologies. Jedná se o stroje založené na procesoru C3, které mají integrovanou většinu funkcí, včetně speciálního prohlížeče internetových stránek a jednoduchého poštovního klienta. Tyto softwarové aplikace jsou dokonce integrovány v systémovém Biosu, takže na internet se lze připojit bez nutnosti vlastnit operační systém a další programy, které znatelně prodražují pořizovací cenu běžných osobních počítačů.

Z těchto mašinek budou mít radost ti, jimž se pořizovací ceny počítačů zdají stále ještě příliš vysoké, ale dalším problémem je samotné připojení k internetu, které zatím není k dispozici všude a pro řadu lidí je také moc složité. Chtělo by to něco tak jednoduchého, jako je např. prohlížení internetu na televizním přijímači.

Na stránkách PC WORLDu jsme již psali o speciálních "set top" krabičkách, umožňujících prohlížení internetu na televizním přijímači. Jedná se o celkem chytré řešení, ale má také své nevýhody, k nimž patří především absence úložného prostoru pro data. Tyto krabičky jsou navíc připojeny stejně jako běžné modemy prostřednictvím telefonní linky, takže náklady na jejich provoz jsou stejné (a kvůli nemožnosti uchovávání souborů off-line leckdy i vyšší) jako u běžných počítačů, přitom šíře služeb, jež mohou nabídnout, je podstatně nižší.

Další možností připojení k internetu je v současnosti oblíbená služba poskytování přístupu spolu s kabelovým televizním signálem. Toto řešení je vhodné pro větší města a především pak pro oblasti, kde již existuje kabelová síť. V rámci měsíčního paušálu pak mohou uživatelé přistupovat na internet nepřetržitě celý den a jsou omezeni pouze propustností linky (či, v některých případech, množstvím stažených dat). Vcelku se jedná o dobré, nepřetržité připojení, jehož nevýhodou je, že není k dispozici všude, a že k jeho využití je třeba speciálního modemu a plnohodnotného počítače.

Informace na desce

Možným směrem vývoje je i využití zařízení podobných větším handheldům, majícím větší displej, větší operační paměť a středně velký pevný disk. Podobný přístroj nedávno oznámila firma LG jedná se o Digital iPad, který má podporovat bezdrátový přístup k internetu, přenos videa a integrovanou podporu pro bezdrátový komunikační standard mezi malými zařízeními, známý jako Bluetooth. Tyto elektronické psací desky bez drátů jsou však zatím příliš drahé na to, aby se výrazněji rozšířily. Jejich cena je vyšší než u špičkového, plně vybaveného notebooku.

Opravdovou lahůdkou pro milovníky hračiček je ale Audrey od společnosti 3Com. Jedná se o první generaci internetových zařízení, s jejichž pomocí doufá 3Com ukrojit velký kus koláče z mobilního komunikačního trhu, který má každý rok narůstat o více než 75 %. Hlavní funkcí Audrey je přijímání a odesílání e-mailů, ale dokáže se také připojit k internetu a intuitivním způsobem prohlížet stránky. Audrey dokáže synchronizovat data se dvěma Palmy a lze jej také nastavit tak, aby se několikrát za den automaticky připojil k Síti a zkontroloval, odeslal a přijal nové e-mailové zprávy, nebo downloadoval čerstvý obsah předem určených WWW stránek.

Dodává se spolu s vestavěným 56kilovým modemem a prostřednictvím běžného síťového portu jej lze připojit k pevné lince, nebo k bezdrátové síti. Podle informací výrobce by neměla být problémem ani kompatibilita Audrey se stávajícími českými poskytovateli internetu.

Inteligentní domácí zařízení

Jestliže domácí internetová zařízení pouze nabízela snadnější způsob přístupu na síť, pak přidání inteligence do obyčejných domácích zařízení je vývojem, s nímž se setkáme v 21. století. Pokud si myslíte, že lednička, která sama pozná, že potraviny v ní uložené mají prošlou spotřební dobu je záležitostí sci-fi, mýlíte se. Na trhu existuje řada inteligentních domácích zařízení, a snad ještě víc se jich má objevit během roku. Není daleko doba, kdy budeme prostřednictvím mobilního telefonu moci na cestě domu zapnout topení, na dálku zkontrolovat, zda musíme na plánovanou večeři dokoupit nějaké potraviny, povolit ledničce, aby objednala nové zásoby a připomenout mikrovlnce, aby z internetu stáhla ten správný recept.

Věci, které vaří

"Kuchyň je přirozeným středem propojeného domova", říká Per Grunewald, šéf E2-Home (www.e2-home.com), firmy společně založené Electroluxem a Ericssonem. "Průzkumy ukazují, že to je to místo, kde rodina stráví nejvíce aktivních hodin za den, a kde se provádějí nejdůležitější rozhodnutí ohledně domácího rozpočtu."

Jedním z nejzaujatějších zastánců vývoje inteligentních domácích zařízení je firma Whirpool (www.whirpool.com), která pracuje na řadě propojených domácích řešení, založených na technologii Java. Tvrdí, že tyto technologie pomohou rodině pracovat odkudkoliv, automaticky objednávat základní potraviny a dokonce plánovat dodávku ve vhodnou dobu.

Podobné předměty, včetně ledničky, mikrovlnky a obyčejné trouby, budou mezi sebou komunikovat. Lednice bude mít například na starosti připojení k internetu. Prototypy podobných sítí umožňují uživatelům vzdáleně sledovat a ovládat propojená zařízení na displeji lednice. Mezi zmiňovaná zařízení patří i mikrovlnná trouba, která dokáže prostřednictvím integrovaného prohlížeče stahovat recepty z internetu, a navíc se podle těchto receptů dokáže sama nastavit. Podle Alana Shawa, viceprezidenta oddělení domácích integrovaných zařízení, bude toto sbližování domácích pomocníků znamenat "nové způsoby vedení rodinného života a domácích aktivit".

Firma LG Electronics (www.lge.com) již představila pračku připojenou na internet, kterou lze ovládat na dálku. Také se spojila s konsorciem dalších společností, pracujícím na vývoji mikrovlnné trouby připojitelné na internet. Japonský gigant NCR, pracující na platebních systémech známých i z našich obchodů, již demonstroval internetovou mikrovlnnou banku Microwave Bank, jež umožní během vaření provádět platební transakce, bude fungovat jako internetový prohlížeč a bude umět stahovat nejnovější recepty z internetu.

Další pokroky

Světlo světa pomalu spatřují i jiná než kuchyňská zařízení podobného typu, běžnou záležitostí se ale pravděpodobně ještě pár let nestanou. Mezi koncepty, jejichž vývoj se dostal až do stádia funkčních prototypů, patří například digitální domov, jehož vnitřní a vnější stěny jsou tvořeny dotykovými LCD panely. Existují i potřebnější zařízení, jako jsou videotelefony, jež se na trhu objevují již několik let, ale kvůli vyšší ceně a leckdy i vzájemné nekompatibilitě se zatím hromadně neprosadily.

I když je o inteligentní domácí zařízení poměrně zájem, jejich koncový prodej nedosahuje nijak ohromujících množství. Například komunikační konzole tvořící součást lednice ScreenFridge od Electroluxu byla představena již před třemi roky, ale zatím se stala součástí pouze několika bytových projektů ve Skandinávii.

Co nás zdržuje?

Za to, že většina zařízení, o nichž dnes hovoříme, se ještě běžně neprodává mohou určitě jejich vysoké ceny. Whirpool se "zatím nerozhodl" kolik bude jejich internetová lednice stát, zatímco Electrolux se k tomuto tématu vyjadřuje velice opatrně a navrhuje, že by se v tomto případě mohlo jednat o "netradiční obchodní model", jenž by snižoval pořizovací náklady například zobrazováním reklamních bannerů na displeji jejich ScreenFridge.

Hlavním problémem je ale rozsah a složitost technologií používaných k propojení inteligentních domácích zařízení. Jsou zde ve hře soutěžící protokoly typu "universal plug and play", "open services gateway initiative" a "broadband wireless". I tak je jich dost na to, aby znejistily výrobce, nemluvě o zmatených potenciálních zákaznících.

Na co trh s inteligentními domácími zařízeními opravdu čeká, je dokonalá a vítězná technologie pro propojení všech typů zařízení. V podstatě již dnes existují dvě nebo tři technologie, které podobnou možnost slibují.

První z nich je Bluetooth. Na rozdíl od infračervené komunikace nepotřebuje Bluetooth přímý vizuální kontakt mezi dvěma přístroji, takže je o něco spolehlivější.

První zařízení založená na Bluetooth teprve přicházejí na trh. Švédská společnost Anoto představila pero využívající technologie Bluetooth, jež dokáže psát na speciální digitální papír a komunikovat s ostatními "bluetoothovými" přístroji, jako například s faxem či mobilním telefonem.

Adoptování této technologie můžeme v krátkém čase očekávat i od kuchyňských zařízení. Například jeden výrobce praček již zkoumá možnost vestavění bluetoothového čipu, který by měl na starosti záznamy o servisní historii. Pokud nastane porucha, tak vestavěný mobilní telefon automaticky vytočí číslo servisního střediska.

Rozvoj ADSL (Asymmetric Digital Subscriber Line) by také mohl zjednodušit připojení domácností k internetu a zlepšit tak startovní pozici domácích inteligentních zařízení. Nabízí širokopásmové nepřetržité připojení rychlostí až 512 Kb/s, tedy desetkrát rychlejší než je běžný modem. Výhoda také je, že ADSL připojení může sdílet více zařízení propojených mezi sebou ať už bezdrátově či běžným Ethernetem.

Ještě dále za ADSL leží 3G, bezdrátová technologie, jež má pracovat slibovanou rychlostí 2 Mb/s. Jakmile se tato technologie rozšíří hromadně, budou z toho jistě těžit i zařízení s vysokou datovou propustností.

Uživatelské problémy

Masovému nástupu inteligentních domácích zařízení brání pár překážek, které s technologiemi nemají mnoho společného. Nejdůležitější z nich je přirozená nedůvěra zákazníků. Pro nadšence nových technologií zní představa, že se mu lednička sama postará o nákup jídla, jako božská hudba, ale pro mnoho z nás může tato představa znamenat ztrátu kontroly nad vlastním životem, s níž se jen těžko dokážeme smířit.

V tomto ohledu jsou pak nejčastější obavy o diskrétnost dat, která podobné přístroje produkují a rozesílají do světa; leckdo se může obávat i o své bezpečí. Podle vývojářů budou data vysílaná prostřednictvím Bluetoothu zašifrovaná a uživatelé budou moci sami rozhodnout o tom, která data budou moci přístroje posílat mimo hranice domova. Do inteligentních domácích přístrojů lze také zakomponovat různé stupně ochrany například NCR plánuje do Microwave Bank autentifikaci prostřednictvím snímání rohovky či otisku prstu.

Stejně tak, jak počítačový průmysl překonává technologické bariéry, budou jistě brzy překonány i společenské předsudky. Vypadá to, že inteligentní domácí zařízení začnou již velice brzy hrát důležitou úlohu v našem každodenním životě.

Počítače na sebe

Označení "počítač na sebe" vám možná může přivolat představu člověka, který na zádech táhne rozložené pécéčko, ale tento koncept není vůbec žádnou novinkou. Prvním "počítačem na sebe" byly pravděpodobně plně funkční kapesní hodinky, které v roce 1762 vyrobil John Harrison.

Počítače jako součást oblečení mají svou historii i v elektronické době. Již více jak deset let se výrobou a vývojem počítačů integrovaných do oblečení zabývají laboratoře Media Lab (www.media.mit.edu) institutu MIT (Massachusetts Institute of Technology). Zájem zdejších vědců leží především v teorii technologií, jako je například vývoj přenosného zařízení s procesorem, který umožní rozpoznat jiné lidi ve vašem okolí a připomenout vám jejich jména.

Největším problémem pro společnosti, které se zabývají vývojem podobných zařízení, je definování správné cílové skupiny zákazníků. Praktickým využitím technologií, vyvinutých na MIT, byla pověřena firma Charmed Technology (www.charmed.com). Ta však brzy zjistila, že pokud mají mít podobné hračky komerční úspěch, musí být pro zákazníky dostatečně přitažlivé.

Situace se může rychle změnit s očekávaným příchodem "počítačového oblečení", na jehož vývoji spolupracují firmy Philips a Levis. Společně plánují uvést na evropský trh "počítačové" bundy, obsahující například vestavěný mobilní telefon, přehrávač skladeb MP3 a integrovaný ovládací panel.

Centrální mozek domácnosti

I když celkové prodeje osobních počítačů minulý rok o něco zaostaly, nebojte se, že těmto krabicím zvoní hrana. Inteligentní domácí zařízení mohou být celkem chytrá, ale nikdy nedosáhnou výkonu těch obyčejných šedých bedýnek, na něž jsme zvyklí. PC bude stále hrát klíčovou úlohu v propojeném domově budoucnosti.

Stolní počítač má své nesporné výhody: je levný, snadno upgradovatelný a mnohem výkonnější než jakýkoliv jiný kus elektroniky, který se ve vašem domově nachází. Je ale možné, že počítače čeká drobná úprava jejich postavení s tím, že se z nich stane centrální bod, sloužící pro řízení celé škály elektronických zařízení. Pokud vlastníte handheld, tak již dnes můžete pomocí počítače synchronizovat nákupy a úkoly pro jednotlivé členy domácnosti.

Dokonce několik let starý počítač se může stát skvělým serverem pro domácí účely. Takovýto počítač může například nahrávat skladby MP3 z internetu a posílat je na připojený hi-fi systém. S pomocí počítače, sítě a webové kamery můžete dokonce kontrolovat klidný spánek vašich dětí, zatímco ve sklepě oslavujete s přáteli.

Visačky všude okolo

Využití inteligentních zařízení můžeme čekat i mimo rámec našich domovů. Již dnes používá řada obchodů rádiové či elektromagnetické štítky proti krádežím zboží. Díky novým technologiím mohou být tyto bezpečnostní prvky integrovány přímo do obalů či štítků. Vědci z Cambridgské univerzity testují čip, který by sám posílal informace o ceně a produktu k automatizované pokladně.

Od roku 1995 se varianta této technologie používá u některých vězňů. Speciální nesejmutelné zařízení, připojené na hlídanou osobu neustále rádiovým signálem, komunikuje se zařízením nainstalovaným v jejím domově. Pokud se osoba vzdálí z dosahu zařízení, aktivuje se signál a přijede policie. Tímto způsobem se náklady na uvěznění snižují až na třetinu nákladů ve věznici.

Elektronické štítky využívá i medicína. Ve španělské Barceloně byl spuštěn pilotní projekt, který umožňuje na dálku kontrolovat okamžitý zdravotní stav a pohyb osob trpících Alzheimerovou chorobou. Pokud se takto označená osoba odchýlí od plánované trasy a existuje tedy podezření, že se ztratila, vyšle mikroprocesor údaje o okamžité poloze nemocného (využívá se k tomu technologie GPS).

Podobné zařízení nazvané Lifeshirt bylo vyvinuto na Floridě. Vypadá stejně jako obyčejná vesta a lze jej i prát. Obsahuje ale senzory, které díky energii ze šesti baterií mohou kontrolovat až 40 údajů o zdravotním stavu osoby. Zjištěné údaje se převádějí do palmtopu, který má hlídaný pacient u sebe, a z něj jsou pak prostřednictvím internetu odesílány každých 24 hodin do nemocnice.

§§§§§


Kvantové počítače - kladivo na šifry

Jan Novák

c01p0374

Už před desítkami let nastínil geniální fyzik Richard Feynman možnost sestrojení počítače, v němž by konstrukční díly tvořily molekuly nebo dokonce atomy. Dnes díky pokrokům v nanotechnologii se taková možnost už zdaleka nejeví jen jako fantazie. Problém je ale v tom, že na úrovni atomů se hmota chová jinak, než jak jsme zvyklí z našeho světa. Proto pouhé zmenšování obvodů založených na dnešních principech není trvale možné. Kvantová teorie chování malých částic je tak podivná, že jí odmítal uvěřit i sám Albert Einstein.

Na kvantové teorii Einsteina patrně nejvíc popuzovalo tvrzení, že některé věci jsou nejen nepoznané, ale také nepoznatelné. U atomových částic totiž nelze zjistit všechny jejich charakteristiky současně samotné jejich změření sebešetrnější metodou je ovlivní natolik, že získaný výsledek je zcela nahodilý a vždy jiný, než kdybyste sledovaný objekt nechali napokoji. Jinak řečeno: měření je nevratným zásahem do vývoje systému. Zatímco izolovaný systém se vyvíjí hladce a předvídatelně, v okamžiku měření se jeho stav drasticky změní.

V důsledku toho je jakýkoliv kvantový jev poznatelný pouze na svém začátku a na konci, zatímco mezitím lze jeho stav jen odhadovat s určitou pravděpodobností. Jakékoliv pozorování by vedlo ke zcela nahodilým výsledkům, což zdánlivě brání využití obvodů, v nichž se uplatňují kvantové jevy v počítačích. Jistě uznáte, že počítač, který dává správné výsledky, jen když se o ně nezajímáte, je vlastně k ničemu.

Týrání SchrÖdingerovy kočky

Pro lepší představu nezměřitelnosti kvantových jevů vymyslel jeden vědec v dobách poněkud menšího zájmu o práva zvířat tzv. SchrÖdingerovu kočku: zvíře zavřené ve válci společně s trhavinou, jejíž rozbušku ovládá nějaký kvantový jev. Dokud válec neotevřete, nemůžete s jistotou říci, zda je kočka mrtvá, nebo zda žije. Pokud byste ale situaci ve válci jakýmkoliv způsobem zjišťovali během experimentu, byl by výsledek jiný, než kdybyste si válce vůbec nevšímali.

Z toho plyne prapodivná věc: kočka ve válci není až do jeho definitivního otevření pro pozorovatele ani mrtvá, ani živá. Pokud "stav život" označíme jako jedničku a "stav smrt" jako nulu, nezáviděníhodnou situaci kočky lze najít kdesi mezi těmito dvěma "extrémy". A nejen to: stav kočky má všechny hodnoty mezi jedničkou a nulou současně.

Kvantová teorie je ve skutečnosti podstatně složitější a má dalekosáhlé (a dosud patrně ne zcela doceněné) důsledky pro pochopení vesmíru snad i včetně tak neuvěřitelných věcí, jako je možnost přenést informaci nadsvětelnou rychlostí, nebo vysvětlit některé "paranormální" jevy. Současně ale není pochyb o tom, že opravdu platí; její fungování dokazují například dnes běžné polovodičové součástky pracující na kvantových principech. Proč by tedy nemohla pomoci také při počítání?

SchrÖdingerova kočka mnohé naznačuje: její "stav smrt", neboli 0 a "stav život", neboli 1 odpovídá nulám a jedničkám, s nimiž pracuje dvojková soustava dnešních počítačů. Ukazuje ale také, že zatímco základní jednotka informace (bit) může mít v "normálním" světě jen jednu z těchto dvou hodnot, v kvantovém světě nabývá jakékoliv hodnoty mezi těmito krajními polohami. Říká se jí proto kvantový bit, neboli qubit.

Značně neortodoxní teorii se nedávno podařilo dotáhnout do praxe. Podle zpravodajství BBC dokázali vědci při teplotách blízkých absolutní nule přivést atomy berylia do tzv. superponovaného kvantové stavu, kdy byly v podstatě na dvou místech současně.

Postrach šifer

Už v polovině 80. let navrhl britský matematik se značně nebritským jménem David Deutsch teoretickou možnost, jak použít qubity k počítání. Později byly jím navržené principy dále rozpracovány. Velmi zjednodušeně si lze kvantové počty představit jako jakési vzájemné ovlivňování vln tvořených qubity. Vlny nacházející se ve stejném stavu (fázi) se navzájem zesilují, zatímco v odlišných fázích naopak odečítají. To, že stav kvantového systému nemůžeme při jednom měření vyčerpávajícím způsobem změřit, pak lze obejít pomocí různých postupů, při nichž se výsledky získávají nepřímo a při opakovaných měřeních.

Podle této teorie by bylo pomocí qubitů možné zpracovávat velké množství informací najednou. Kvantový počítač by tak měl oproti tomu dnešnímu jednu velkou výhodu: čím složitější úlohy by dostával, tím by byl jeho výkon relativně větší.

První možnosti praktického uplatnění kvantového počítání se objevily v roce 1994. Tehdy navrhl Peter Shor z Bellových laboratoří kvantový algoritmus pro řešení rozkladu velkých čísel na prvočísla. Tím odstartoval mocnou vlnu zájmu o qubitové počítače na základě součinu velkých prvočísel je totiž založena metoda šifrování pomocí tzv. veřejného klíče, která má umožnit mimo jiné i bezpečné obchodování na internetu. Kdyby kvantové počítače skutečně existovaly, vize nového světa postavená na elektronickém bankovnictví a obchodu by utrpěla vážnou, ne-li smrtelnou ránu. Jinou a méně kontroverzní oblastí nasazení by mohla být práce při zpracovávání či prohledávání rozsáhlých databází.

Naštěstí pro internetové obchodníky ale má počítání s qubity i své nevýhody. Už ze samotného principu vyplývá, že do procesu výpočtu nelze nijak nahlížet, kontrolovat dílčí výsledky atd., což někdy může vadit. Ještě horší však je, že kvantový výpočetní systém by byl extrémně citlivý na jakékoliv vnější vlivy, od nichž jej přitom nelze bezezbytku oddělit. Jeden čas se dokonce soudilo, že z tohoto důvodu jej vůbec nepůjde postavit. Peter Shor však opět přispěchal s návrhem řešení: problém obešel využitím jakéhosi paralelního počítání, při kterém se "poškozené" informace v jednom systému opravují ze systémů rezervních.

§§§§§


Jak na to


Chyby ve Windows a jak na ně I

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel,

Christian LÖbering, Thorsten Metz, Cornelia Neft, JÖrg Thoma

c01p0379

Chyba a zase chyba. Konečná kvalita softwaru od firmy Microsoft do značné míry závisí na zákazníkovi samém. Je to totiž on, jenž si musí sám odstranit chyby v softwaru. Tomu, kdo si přečte náš článek, se dostane rady, jak si s některými nedostatky ve Windows a dalších produktech Microsoftu poradit.

Seattle, 28. 2. 2001: Bill Gates právě přednáší o Windows XP, když vtom se najednou začne třást země. Věcná škoda okolo jedné miliardy dolarů. Je to zlověstné znamení? Opravdu má kolaps operačního systému Windows také tak velké důsledky? Další důvod ke kritice Microsoftu?

V běžném životě nám software firmy Microsoft neustále tropí značné škody ztracená data, promarněný čas apod. Na druhou stranu je ale také pravda, že se software časem vylepšuje. Vzpomínáte si? Windows 3.11 stabilně běžela nepřetržitě po dobu dvou hodin, Word 2.0 nemohl uložit soubory, Windows NT byla kompletní až po instalaci třetího Service Packu.

V porovnání s výše uvedenými nedostatky se možná budou zdát problémy, kterými se zde budeme zabývat, ještě vcelku snesitelnými. Opravdu existují daleko závažnější nedostatky, ty jsou však svou povahou trvalejší a obtížněji odstranitelné týkají se ponejvíce nesmyslného plýtvání časem nebo systémovými prostředky.

Pro nápravu nedostatků v programech firmy Microsoft nám poslouží skripty, případně freewarové nebo sharewarové programy. Všechny najdete . U VB (Visual Basic) skriptů předpokládáme, že máte nainstalovaný program Windows Scripting Host. Ten je standardní součástí Windows 98 verze 2.0, kterou některé skripty vyžadují, je obsažena ve Windows ME a 2000. Uživatelé, kteří vlastní operační systém Windows 95, najdou balík Microsoft Windows Script 5.5, v němž je Windows Scripting Host obsažen. Mohou si jej však i zdarma stáhnout z internetu na adrese http://www.microsoft.com/msdownload/vbscript/scripting.asp (SCR55CS.EXE, 626 KB).

Program Windows Scripting Host můžete ostatně také získat tak, že si nainstalujete program Internet Explorer 5.5 (naleznete jej například na CD k časopisu PC WORLD 4/2001).

Při výběru jednotlivých témat k tomuto článku jsme se zaměřili zejména na případy, které se dají bezproblémově odstranit právě s naší pomocí. Z tohoto důvodu zde neuvádíme žádné seznamy programů nekompatibilních například s Windows ME, a to jednoduše proto, že v těchto případech vám nemůžeme nabídnout žádné řešení. Všeobecně známé nedostatky jako jsou problémy s plug&play, konflikty DLL knihoven, neustálé narůstání velikosti registru, instalace Windows aj. rovněž nejsou tématem tohoto textu. Jednak jsme se těmito problémy již v minulosti zabývali podrobněji, jednak bychom přesáhli rámec tohoto článku.

Přesto se v tomto článku setkáte i s některými z nejzávažnějších nedostatků, se kterými jsme se v průběhu dvou let setkali, a i u nich vám poradíme, jak se s nimi vypořádat.

1. WINDOWS UPDATE

Ukládání aktualizací pro pozdější instalaci Windows

PROBLÉM: Při aktualizaci Windows pomocí internetu se nové součásti operačního systému instalují víceméně automaticky. Je-li ale nutná úplně nová instalace Windows, pak se všechny aktualizace provedené ve Windows smažou. Uživatel je pak nucen všechny znovu stahovat z internetu, nebo aktualizace vůbec neprovádět.

PŘÍČINA: Proč tomu tak je, se můžeme pouze dohadovat. Je možné, že firma Microsoft chce udržovat svůj operační systém mohutnější než je nezbytně nutné, nebo je několikanásobně nutná návštěva WWW stránek Microsoftu dána tím, že právě Microsoft je výrobcem tohoto operačního systému a tím si vyhrazuje právo umístění všech novinek pouze na svých stránkách.

ŘEŠENÍ: Na níže uvedených adresách naleznete aktualizace Windows (i MS Office) jako balíky, jež si můžete nejprve uložit na svůj pevný disk. Jedná se o tyto internetové adresy: www.microsoft.com/Windows98/downloads/corporate.asp, www.microsoft.com/downloads, http://corporate.windowsupdate.microsoft.com

Když si před instalací jednotlivých aktualizací uložíte tyto balíky na nějaké externí médium, můžete v případě nové instalace Windows uvést svůj systém do nejčerstvějšího stavu beztoho, abyste ztráceli čas a konečně i peníze novým stahováním všech aktualizací. Toto médium si však jednoznačně označte, protože soubory na něm jsou skryté.

2. Chybí položka "Otevřít v programu..."

Nastavte si tuto položku ve Windows ME/2000 zase zpět

PROBLÉM: V obou nejnovějších verzích Windows, a to jak ve Windows ME, tak i ve Windows 2000, byla u mnoha typů souborů odstraněna z kontextového menu položka "Otevřít v programu...". U souborů, kde se tato možnost nenabízela standardně, se dala vynutit stiskem klávesy <Shift> při vyvolávání kontextového menu.

PŘÍČINA: Částečné odstranění dialogu "Otevřít v programu..." je pravděpodobně způsobeno tím, že firma Microsoft očividně chce zajistit, aby určité typy souborů byly otevírány pouze přednastaveným programem a žádným jiným. To je na jednu stranu velmi rozumné řešení, neboť například upravovat binární soubor v ASCII editoru v sobě skrývá nebezpečí. Toto opatření je ale pro zkušené uživatele velmi rušivé, protože jim vadí, že pro editaci souborů si nemohou vybrat aplikaci podle svého.

ŘEŠENÍ: Všechno spraví jedna položka v registru. Spusťte program Editor registru (tj. klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít napište příkaz regedit a potvrďte stisknutím tlačítka OK) a v klíči Hkey_Classes_Root vytvořte klíč s názvem *. V tomto klíči vytvořte klíč s názvem Shell, v klíči Shell vytvořte klíč s názvem Otevřít v programu... a konečně v klíči Otevřít v programu... vytvořte klíč s názvem Command. Jako údaj hodnoty (Výchozí) v klíči Command zadejte příkaz

rundll32.exe shell32.dll,OpenAs_RunDLL "%1"

Poté se v kontextovém menu všech souborů objeví nová položka "Otevřít v programu...", jejíž pomocí se dá otevřít stejnojmenné dialogové okno.

3. Spouštění aplikací

Jak zamezit vícenásobnému spuštění téže aplikace

PROBLÉM: Hlavní panel ve Windows se velmi rychle zaplní spuštěnými aplikacemi a potom je velmi těžké udržet si přehled o všech právě spuštěných aplikacích. Proto nejen začátečníkům unikne, že když spouštějí například MS Excel, tak že již jej mají jednou spuštěný. Když tento program pustíte například přes nabídku Start nebo přes ikonu na pracovní ploše ještě jednou, zaděláváte si na celou řadu problémů: Nejenže budou naprosto zbytečně obsazeny systémové prostředky počítače a jeho operační paměť, nýbrž se může i stát, že některé soubory se mohou spustit vícekrát a uložit ve špatné (neaktuální) konfiguraci. Některé programy, ale ne všechny, se chrání hlášením ve smyslu, že soubor je používán, s následným dotazem, zda chceme vytvořit kopii.

PŘÍČINA: Z technického hlediska je vcelku jednoduché zabránit vícenásobnému spuštění programů, případně oken složek. Přesto však firma Microsoft nechává tento problém na vyřešení tvůrcům jednotlivých aplikací, což od ní není zrovna moc hezké. V některých případech může být naopak vícenásobné spuštění programu praktické. Tak existují například aplikace, které se vždy spustí pouze jen jednou, další aplikace mají zabudovaný tzv. DDE mechanismus, jenž při nepřímém požadavku na start již spuštěné aplikace, například poklepáním na zástupce souboru tento soubor otevře v již otevřeném programu.

ŘEŠENÍ: Pomocí naší knihovny PCWHIDE.DLL a našeho skriptu PAINT.VBS (oba soubory najdete ) můžete zamezit vámi vybraným aplikacím ve dvojitém spouštění. Ve kterých případech má použití výše uvedeného skriptu a dynamické knihovny smysl, se obecně nedá říci. Například na počítačích, jež se používají k výuce, může být vcelku užitečné dovolit, aby se například MS Excel spouštěl pouze jednou. Na počítači někde v kanceláři, který používají zkušení uživatelé, bude ideálnějším řešením, když se vícenásobné spuštění programu na určitých místech povolí (například spouštění pomocí nabídky Start) a na jiném místě naopak zakáže (například při spouštění pomocí ikony na pracovní ploše). Pokud je toto nastavení provedené důsledně, pak se uživatel může spolehnout na to, že pokud se program při poklepání na ikonu souboru na pracovní ploše nespustí, je již jednou spuštěný a pak je možno soubor otevřít v již spuštěném programu. To vše vám ušetří hledání okna programu a udrží přehled.

A nyní jak toho všeho dosáhnout: Nejprve se musí provést registrace DLL knihovny. Ta se provádí pouze jednou. DLL knihovnu zkopírujte do libovolné složky a poté klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz:

<Cesta ke složce Windows>\System\regsvr32 <cesta ke DLL knihovně>\

PCWHIDE.DLL

K zadání tohoto příkazu však můžete použít i okno programu Příkazový řádek MS-DOS. Do položek <cesta ke složce Windows> a <cesta ke DLL knihovně> zadejte označení disku a složky, kde jsou nainstalována Windows, resp. kde je umístěna DLL knihovna. Při správném zadání tohoto příkazu obdržíte hlášení o tom, že registrace DLL knihovny proběhla úspěšně. Od této chvíle a po každém spuštění Windows budete mít služby poskytované touto knihovnou a k ní příslušejících skriptů plně k dispozici, takže můžete např. sestavovat seznam běžících aplikací, dále je můžete skrývat, zobrazovat a ukončovat.

Jestliže se vám jedná o zamezení vícenásobného spuštění aplikace, jde o pouhé sestavení seznamu běžících aplikací. Při startu programu si DLL knihovna poznamená názvy všech běžících oken. Pokud je již spouštěný program aktivní, je pomocí skriptu aktivován, pokud tomu tak není, pak se spustí.

Náš skript demonstruje svoji funkci na programu Malování. Může se samozřejmě použít pro libovolnou jinou aplikaci nebo program systému MS-DOS. Stačí k tomu pouze skript upravit, a to tak, že v 6. řádku upravíte název okna a ve 12. řádku zadáte cestu ke spouštěcímu souboru. Poté vytvoříte zástupce tohoto skriptu a nahradíte jej místo zástupce dosavadního, umístěného například na pracovní ploše nebo v nabídce Start.

4. Aplikace na pozadí

Jak nechat zmizet programy a okna aplikací

PROBLÉM: Občas bychom rádi dosáhli toho, aby se běžící program neukazoval ani na Hlavním panelu, ani v seznamu běžících aplikací (program Úkoly představovaný souborem TASKMAN.EXE). Zvláště v případě nejoblíbenějších kancelářských her typu Tetris nebo Solitaire by to bylo docela aktuální. Samozřejmě existuje i celá řada serióznějších důvodů pro odstranění názvů běžících aplikací z pozadí. To třeba když velké množství aplikací ztěžuje přehled. Ačkoliv tato varianta je možná a vývojáři programů velmi hojně využívaná, normálnímu uživateli stále zůstává nedostupná.

PŘÍČINA: Na správu dialogových oken má vliv pouze programátor dané aplikace. Firma Microsoft nenabízí v tomto směru žádnou utilitu a i tvůrci nejrozličnějších utilit se v tomto směru drží zpátky.

ŘEŠENÍ: Pro řešení tohoto problému můžete nasadit DLL knihovnu s názvem PCWHIDE.DLL, kterou jsme vám představili v předchozím tipu. Zde nám výše uvedená knihovna pomůže společně se skriptem HIDE.VBS, kde nám ukáže možnost využití funkce Hide a Show. Skript HIDE.VBS samozřejmě najdete . Po jeho spuštění se vám objeví seznam všech spuštěných procesů očíslovaných identifikačním číslem. A právě pomocí identifikačního čísla můžete měnit stav programu. Program, jenž běží viditelně, je označen pouze číslem, zatímco procesy běžící skrytě mají u čísla uvedenu hvězdičku. Pro ukrytí daného procesu stačí zadat jeho identifikační číslo a stisknout tlačítko OK. Stejný postup se pak platí i pro zviditelnění.

V této formě se vám objevuje seznam všech procesů, které v danou chvíli běží. U některých z nich nemá smysl jejich stav měnit, např. u DDE Server Window.

Tento skript však slouží pouze jako ukázka toho, co všechno DLL knihovna PCWHIDE.DLL dokáže. Pokud máte v oblasti programování důkladnější znalosti, můžete si seznam procesů upravit tak, aby obsahoval pouze vámi požadované procesy, případně pouze jeden proces (například hru Tetris).

5. Kritický 50. den

Windows 95/98 jsou pro dlouhodobý provoz nevhodná

PROBLÉM: Nezávisle na různých pochybnostech o stabilitě Windows 95/98 jsou Windows 9x jako server a priori naprosto nevhodná. Téměř přesně po 50 dnech nepřetržitého provozu bez jakéhokoliv důvodu zatuhnou, a je jedno, zda v tu chvíli jsou spuštěny nějaké aplikace nebo ne. Tato asi dva roky známá softwarová chyba znemožňuje nasazení tohoto operačního systému na jednoduché serverové služby, jako je například Print server.

PŘÍČINA: Tato chyba je v Microsoft Knowledge Base uvedena bez jakéhokoliv technického odůvodnění. V originále tato věta zní takto: "After 49.7 days of continuous operation, your Windowsbased computer may stop responding" (viz internetová adresa http://support.microsoft.com/support/kb/articles/q216/6/41.asp). Zcela falešné je zde tvrzení "may stop responding", což česky znamená, že může zatuhnout. Ve skutečnosti se počítač s Windows po uplynutí uvedené doby zasekne naprosto spolehlivě. Důvodem je přetečení funkce timeru ve virtuálním ovladači VTDAPI.VXD, jenž dokáže počítat jen do 232 milisekund, což je přesně 4 294 967 296 milisekund. To odpovídá času 49 dní, 17 hodin a přesně 3 minut. Poté dojde k zatuhnutí počítače.

ŘEŠENÍ: Na výše uvedené internetové adrese nabízí firma Microsoft opravu této chyby pro Windows 95 a 98. Ale i po provedení instalace opravného balíčku uděláte lépe, když svůj počítač nenecháte dlouho běžet a čas od času jej automaticky restartujete. Ale zde již narážíme na další nedostatek Windows, jenž se dá opravit pouze vlastnoručně. Více v dalším tipu.

6. Automatický restart

Jak pravidelně restartovat váš počítač s Windows

PROBLÉM: Ve Windows chybí příkaz, kterým by se dal tento operační systém spolehlivě a nezávisle na okamžité situaci restartovat. Dokonce i uživatel, který ovládá nedokumentované parametry programu Rundll32, stojí před problémem, jak zabránit při ukončování Windows všem možným druhům dotazů od operačního systému. Je totiž jasné, že pokud neodpovíme na všechny dotazy systému při vypínání počítače, samotný proces vypnutí se zastaví.

PŘÍČINA: Pro Windows je při procesu vypínání počítače nejvyšší prioritou to, abyste vy jako uživatel, případně někdo, kdo je k tomuto počítači připojen přes počítačovou síť, neztratil žádná dosud neuložená data. Proto vás při vypínání počítače všechny spuštěné aplikace vyzývají k uložení všech souborů a upozorňují na všechna síťová připojení k tomuto počítači.

ŘEŠENÍ: Windows 98/ME a Windows 95 s nainstalovaným programem Internet Explorer 5.x nabízejí funkci pro vypnutí počítače v knihovně SHELL32.DLL. Úplný příkaz pro restartování počítače zní takto:

rundll32.exe shell32.dll,SHExitWindowsEx 2

To střídání velkých a malých písmen u DLL knihovny je třeba přesně dodržet. Tento příkaz se dá bez problémů zabudovat do každého skriptu nebo aplikace, neřeší však problém s případnými dotazy od operačního systému. V tomto případě existuje pouze jedno dosti kruté řešení. Pro počítač s nainstalovaným programem Windows Script Host a českým softwarem se udělá to, že budeme operačnímu systému tak dlouho posílat hlášení Ano, dokud se nedopracujeme k vypnutí počítače. To zařídíme pomocí skriptu, jenž bude obsahovat následující řádky:

set MyShell = CreateObject("Wscript.Shell")

n=MyShell.run("rundll32 shell32,SHExitWindowsEx 2")

do

wscript.sleep 5000

myshell.sendkeys "{a}"

loop

Poměrně dlouhý čas čekání (zde 5 sekund) slouží k tomu, aby se po zodpovězení na jednotlivé dialogy stačily provést všechny potřebné operace. Časové naplánování tohoto skriptu je možné provést pomocí programu Plánovač úkolů, anebo zabudovat přímo do skriptu. najdete ukázkový skript REBOOT.VBS, jenž zajistí automatické restartování počítače každé čtyři dny o půlnoci. Zde uvedené načasování si samozřejmě opět můžete libovolně změnit. Poté stačí skript pouze umístit do složky Po spuštění.

7. Vypnutí počítače (I)

Když programy a připojení k síti brání vypnutí počítače

PROBLÉM: Dosti často se Windows 95/98/ME při procesu vypínání počítače zatuhnou v okamžiku, kdy se na obrazovce objeví tapeta s nápisem Za chvíli bude možné počítač vypnout. Záleží na tom, kolik času a trpělivosti uživatel počítače má, Windows totiž i v tomto okamžiku pozvolna pracují na procesu vypínání. Po uplynutí určité doby se počítač opravdu vypne, ale také se stává, že nikoliv. Proto se v těchto případech přistupuje k trochu násilnějšímu řešení, a to k tomu, že se stiskne tlačítko RESET, nebo se počítač jednoduše vypne vypínačem. Toto jednání ale zase způsobuje při dalším spuštění počítače dlouhotrvající kontrolu pevných disků programem Scandisk.

PŘÍČINA: Při vypínání počítače Windows nejprve ukončují všechny procesy doposud běžící v operační paměti a uklízejí vyrovnávací paměť na pevném disku. Poté se ukončí všechny běžící aplikace, a to včetně těch, co jsou spuštěny na pozadí, jako jsou rezidentní antivirové programy, či plánovač úkolů. Nakonec vrátí Windows všechny ovladače z chráněného modu (Protected Mode) do modu reálného (Real Mode). Poté by se měl počítač vypnout. Jestliže se některý z výše popsaných kroků nepodaří, zůstávají Windows "viset", nebo jim trvá vypínání neúměrně dlouho. Ve většině případů uživatel ztratí trpělivost a počítač vypíná sám. A protože toto vypnutí není podle Windows korektní, spustí se při dalším startu počítače program Scandisk.

ŘEŠENÍ: V tomto případě přicházejí do úvahy jak softwarové, tak i hardwarové problémy. Při problémech s hardwarem či ovladači se chyba objevuje již od prvního dne po instalaci a zpravidla nezmizí ani po nové instalaci Windows. Níže popsané problémy se softwarem, případně se sítí zamezují vypínání Windows naproti tomu až po určité době.

Programy na pozadí. Počítač zůstává často "viset", když Windows při vypínání počítače nedokáží nějaký program ukončit. Zejména programy, které se spouštějí při startu operačního systému a poté běží na pozadí, například rezidentní antivirové programy, systému Windows dost vadí. Tyto programy můžete dočasně deaktivovat pomocí utility MSCONFIG.EXE. Tento nástroj spustíte pomocí nabídky Start/Spustit, když do políčka Otevřít zapíšete příkaz msconfig a potvrdíte stiskem tlačítka OK. Zde klepněte na kartu Po spuštění. Zde zrušte zaškrtnutí všech položek a restartujte počítač. Pokud se potom počítač vypíná bez problémů, můžete jednotlivé programy postupně aktivovat a tak zkusit přijít na to, který že program způsobuje problémy při vypínání počítače. Podobným způsobem byste měli vyzkoušet všechny programy, které máte ve složce Po spuštění v nabídce Start.

Problémy se sítí. Také nastavení sítě může bránit normálnímu vypínání počítače. Klepněte pravým tlačítkem na ikonu Okolní počítače a z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti. Na kartě konfigurace najděte položku Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft a stiskněte tlačítko Vlastnosti. Nyní si ověřte, jakou hodnotu máte nastavenou u vlastnosti LM Announce . Máte-li ji nastavenou na Ano, změňte ji na Ne. Tento LAN Manager Client je beztoho nutný jen v případě, kdy používáte (dávno vyřazený) LAN Manager for Microsoft.

Windows 95/98/ME také snášejí jen omezený počet písmen jednotek připojených síťových cest (jež připojujete pomocí příkazu NET USE nebo příkazem Připojit síťovou jednotku z kontextového menu ikony Okolní počítače, případně programu Průzkumník). Firma Microsoft uvádí jako hraniční hodnotu osm síťových připojení. Určitě proto stojí za zkoušku otestovat, zdali se počítač bez problémů vypíná, když jsou všechny síťové jednotky odpojené. Je-li zde pravděpodobný zdroj všech problémů, měli byste ještě před vypnutím všechny síťové jednotky odpojit třeba spuštěním jednoduchého dávkového souboru s příkazem

net use /delete <x>:

kde <x> je písmeno síťové jednotky. V tomto dávkovém souboru může být definováno odpojení libovolného počtu jednotek.

Někdy může být problém ve špatném síťovém ovladači NDIS.VXD, jenž brání automatickému vypnutí počítače. Spusťte utilitu MSCONFIG.EXE a v poli Statické VXD vyhledejte položku NDIS a zde deaktivujte výše uvedený ovladač. Jestliže je tím problém vyřešen, najděte si na internetu stránku http://support.microsoft.com/support/kb/articles/Q243/1/99.asp, kde naleznete další informace a návrhy na update NDIS.VXD. Po provedení updatu můžete pomocí MSCONFIG.EXE soubor VXD opět aktivovat.

Nouzové řešení: Jestliže vám žádný z dosud uvedených tipů nepomohl, máme pro vás ještě jeden. Vytvořte dávkový soubor, jenž bude obsahovat tento řádek:

rundll32.exe shell32,SHExitWindowsEx 1

Na pracovní ploše si vytvořte k tomuto souboru zástupce. Pozor při psaní příkazu, kdy je nutné dodržet psaní velkých a malých písmen. Nyní stačí poklepat na ikonu tohoto souboru a Windows se okamžitě vypnou.

8. Vypnutí počítače (II)

Když hardware a ovladače brání vypnutí počítače

PROBLÉM: Podobně jako u VYPNUTÍ POČÍTAČE (I).

PŘÍČINA: Máte problém s vypínáním počítače už od začátku, anebo vám tipy uvedené v minulé části nepomohly? Pak je s největší pravděpodobností příčina ve špatném přidělování prostředků, v ovladači k hardwaru, případně konflikty s řízením úsporného režimu (Power Management).

ŘEŠENÍ: Tady pomůže jen zkoušení a začneme od nejjednodušších možných příčin.

Windows 98 SE: Na internetové stránce www.microsoft.com/windows98/downloads/contents/WURecommended/S_WUFeatured/Win98SE/Default.asp najdete opravný soubor (patch) o velikosti 502 KB, určený speciálně pro Windows 98 SE. Ten má opravit chybu při vypínání systému způsobenou chybou v souboru CONFIGMG.VXD.

Pomalejší vypínání: Ve Windows 98 (SE) a ME se počítač vypíná rychleji než u Windows 95. Přitom se může přihodit, že systém nemá dostatek času na zapsání obsahu vyrovnávací paměti na pevný disk, což opět může způsobit potíže při vypínání. Tuto chybu napravíte tak, že spustíte MSCONFIG.EXE a na kartě Obecné klepnete na tlačítko Upřesnit. Zde zatrhnete položku Zakázat rychlé vypnutí a restartujete počítač.

Aktuální ovladače: Opatřete si pokud možno ke každému hardwaru svého počítače ty nejnovější verze ovladačů. Najdete je na internetových stránkách výrobců hardwaru většinou pod heslem Support. Na internetu existují i speciální stránky věnované ovladačům např. www.windrivers.com.

Hledání konfliktů: S následujícími tipy byste měli zacházet velmi obezřetně. Vyzkoušejte každé nastavení samostatně a nastavte jej pokud není účinné ihned zase zpět. Každé z těchto nastavení totiž prodlužuje start vašeho počítače.

Nejprve zjistěte, zda mezi jednotlivými hardwarovými součástmi nejsou nějaké konflikty. Spusťte například utilitu MSINFO32.EXE a zde klepněte na kartu Hardwarové prostředky.

V řádku Konflikty/Sdílení dostanete informace o konfliktech, které byly ve Windows rozpoznány. I když utilita MSINFO32.EXE žádné konflikty nehlásí, měli byste ještě pro jistotu v řádcích IRQ a I/O zkusit najít, zda se zde nevyskytují dvě stejné hodnoty přerušení nebo vstupu/výstupu. Mají-li dvě karty stejné hodnoty přerušení, pak jednu z karet vypněte. To uděláte tak, že v nabídce Start/Nastavení/Ovládací panely/Systém klepnete na kartu Správce zařízení. Zde klepnete na zařízení, které chcete vypnout, a stisknete tlačítko Vlastnosti. V poli Použití zařízení pak zatrhnete políčko Zakázat v tomto hardwarovém profilu. Po restartování počítače jej hned zase vypnete, abyste zjistili, zda se problém s vypnutím počítače vyřešil. Pokud ano, měli byste deaktivovanou kartu zkusit zasadit do jiného slotu, aby jí BIOS přiřadil jinou volnou hodnotu IRQ.

Power Management: Dalším zdrojem potíží může být Power Management neboli řízení úsporného režimu. Jak podpora APM, tak i ACPI se dá ve Správci zařízení vypnout klepnutím na tlačítko Vlastnosti a zatrhnutím volby Zakázat v tomto hardwarovém profilu v poli Použití zařízení.

Plug&play (I): U starších základních desek někdy nefunguje podpora konfigurace plug&play. Ve Správci zařízení vyhledejte skupinu Systémová zařízení a postupně deaktivujte vždy jednu z těchto položek: Sběrnice PCI klepněte na tlačítko Vlastnosti, dále na kartu Řízení IRQ a deaktivujte volbu Používat řízení IRQ. Nebo zkuste klepnout na Plug and Play BIOS stiskněte tlačítko Vlastnosti, dále klepněte na kartu Nastavení a deaktivujte možnost Zakázat aktualizace NVRAM/ESCD. Když objevíte chybu na těchto místech, měli byste začít uvažovat o updatu BIOSu.

Plug&play (II): Pokud ani update BIOSu nic nevyřeší, můžete systému Windows úplně zakázat, aby využíval plug&play BIOS. Při startu počítače stiskněte klávesu <F8> a nastartujte počítač v režimu MS-DOS. Deaktivaci plug&play BIOSu provedete příkazem

ren %winbootdir%\system\bios.vxd bios.vx_

kdy přejmenujete příslušný virtuální ovladač.

9. Ovladač hlasitosti

Ztlumení zvuku klávesovou zkratkou

PROBLÉM: U televizoru můžeme vypnout zvuk poměrně snadno, stačí k tomu stisk vhodné klávesy na vašem dálkovém ovladači. Ve Windows bychom takovou klávesu nebo klávesovou zkratku hledali marně. Když chcete vypnout zvuk při přehrávání DVD, CD disků nebo MP3 souborů, musíte klepnout na ikonu reproduktoru na Hlavním panelu a zde zatrhnout políčko Ztlumit, což jak jistě uznáte, je při častějším používání poněkud nepraktické.

PŘÍČINA: Používání klávesových zkratek bylo původně zamýšleno pro používání Exploreru. Další přiřazování klávesových zkratek u jiných aplikací nechala firma Microsoft na programátorech té či oné aplikace. V těchto případech klávesové zkratky fungují jen tehdy, běží-li program na popředí.

ŘEŠENÍ: Nabízíme vám utilitu Pcwmix, jež využívá prvků ActiveX-Control a jejíž pomocí můžete velmi snadno přistupovat na všechna nastavení pro přehrávání a záznam zvuku. Najdete ji (PCWMIX.EXE, 280 KB). Instalační program této utility automaticky zkopíruje do složky Windows\System knihovnu PCWMIX.DLL a zaregistruje ji. V nabídce Start/Programy/PcwMixer pak najdete dva ukázkové skripty s názvy PCWMUTE.VBS a PCWMIXER.VBS. První skript dokáže vypnout zvuk, čili učiní totéž, jako když klepnete v Hlavním panelu na ikonu reproduktoru a zatrhnete políčko Ztlumit. Je-li zvuk již vypnutý, zase jej zapne. K tomuto skriptu si můžete vytvořit zástupce a jemu přiřadit klávesovou zkratku. Nyní můžete pomocí klávesové zkratky zvuk vypínat a opět zapínat.

Druhý skript ukazuje další možnosti prvků Active-X-Control. Nejprve zjistí všechny dostupné ladící prvky a zobrazí je v dialogovém okně. Pomocí řádku

Result=GetVolume(Destination,Connection,L,R,M,VD,MD)

zjistí aktuální hodnotu používaného směšovače zvuku (Mixeru) parametr Destination a k němu příslušného ovládacího prvku parametr Connection. V našem skriptu má parametr Destination hodnotu 0, což na většině počítačů odpovídá aplikaci Ovladač hlasitosti. Parametr Connection má hodnotu -1, což odpovídá posuvníku Přehrávání (Play Control). Proměnné L, resp. R mají význam levého či pravého zvukového kanálu. Po zavolání funkce GetVolume je jim přiřazována hodnota mezi 0 a 65535 (Hex FFFF) . Parametr M je pravdivý (True), jestliže je zatržena možnost Ztlumit vše (u ostatních prvků Ztlumit). Parametry VD nebo MD jsou pravdivé (True), pokud jsou posuvníky zablokované. Výsledná hodnota Result je pravdivá (True), pokud se nevyskytne žádná chyba. V řádku

Result=SetVolume(Destination,Connection,L-10000,R-10000,M)

nastavuje skript posuvník hlavního ovladače hlasitosti na hodnotu 10 000. Hodnota M ale zůstává nadále na hodnotě původní, aby se nezměnil stav políčka Ztlumit.

Upravením skriptu si můžete zjistit a nastavit hodnotu libovolného posuvníku v aplikaci Ovládání hlasitosti. U většiny počítačů se zvukovou kartou odpovídá pro přehrávání parametr Destination=0 a pro záznam parametr Destination=1. Parametr Conection=0 odpovídá druhému posuvníku, Connection=1 patří třetímu posuvníku apod. Při nastavování jednotlivých hodnot nezapomeňte na to, že parametry R a L nesmí být menší jak 0 a větší jak 65 535.

Při nastavování nezáleží na tom, v jakém stavu je v aplikaci Ovládání hlasitosti ten či onen posuvník. Aplikace Pcwmix dokáže jednotlivé parametry nastavit v každém případě.

10. CD disky ve WINDOWS 9x/ME

Čtení a kopírování CDA souborů na hudebních CD discích jako WAV soubory

PROBLÉM: Windows sice rozeznává a přehrává hudební CD disky, ale program Průzkumník jednotlivé skladby zobrazuje jako CDA soubory. Tyto CDA soubory se nedají obvyklým způsobem převést například do WAV souborů. Ke kopírování nebo komprimaci na pevný disk potřebujete tzv. Grabber.

PŘÍČINA: Pro načítání hudebních CD disků je ve Windows určený virtuální ovladač CDFS.VXD. Nachází se ve složce %windir%\System\Iosubsys. Z důvodů ochrany proti kopírování tento ovladač nedovolí na těchto discích žádné operace se soubory.

ŘEŠENÍ: Když výše uvedený ovladač přejmenujete na CDFS.OLD a do složky %windir%\System\Iosubsys nakopírujete alternativní ovladač CDFS.VXD, budou se soubory na hudebním CD disku zobrazovat jako obyčejné WAV soubory a dají se bez problémů kopírovat. Tento ovladač najdete nebo na internetové adrese http://all-aboutpc.de/Freeware/Systemtools.asp (CDFS.VXD, 77,2 KB).

Tento trik však funguje pouze ve Windows 95/98/ME (nikoliv ve Windows NT/2000). Po zkopírování souboru do výše uvedené složky je třeba restartovat počítač. Když potom otevřete obsah CD disku například v programu Průzkumník, uvidíte vedle obvyklých zástupců souborů s příponou CDA také složky s názvy Mono a Stereo. V těchto složkách leží soubory ve formátu WAV v několika úrovních (8 bit a 16 bit) a několika vzorkovacích frekvencích 11 025, 22 050 a 44 100 Hz avšak jen virtuálně. Jednotlivé soubory můžete jednoduše zkopírovat do vámi určené složky, přičemž nejvyšší kvalita nahrávky je ve složce Stereo\16bit\44100Hz. Ve skutečnosti jsou na CD disku uloženy soubory pouze v této kvalitě. Nižší kvalitu nahrávky zajišťuje virtuální ovladač. To poznáte mimo jiné také podle toho, že kopírování trvá Windows přibližně stejně dlouho jak u nejkvalitnější nahrávky, tak i u té méně kvalitní a to i přes podstatnou změnu velikosti souborů.

11. Komprimace mp3 souborů

Komprimování stop na hudebním CD disku i WAV souborů jedním klepnutím myši

PROBLÉM: Novější verze programu Windows Media Player nabízí komprimaci stop na hudebním CD disku do formátu WMA (a pouze jen do tohoto formátu). Ovšem ne každý si nechá vnutit tento další, Microsoftu vlastní formát. Komprimaci do daleko populárnějšího formátu MP3 naproti tomu nabízí některý z externích grabberů a encoderů, jakým je například Audioactive Production Studio 2.0. Tento sharewarový program je dostupný nebo na internetové adrese http://www.audioactive.com/download/index.html (AAPS204J.ZIP, 2822 KB).

PŘÍČINA: Firma Microsoft nabízí komprimaci pouze do vlastního formátu WMA, který prosazuje naproti formátu MP3. Oficiálně tento postup zdůvodňuje tím, že WMA nabízí oproti MP3 při stejném bitovém formátu daleko vyšší kvalitu zvuku.

ŘEŠENÍ: Existuje ale i komfortní a na komerčních výrobcích softwaru nezávislé řešení, jak zkomprimovat hudební skladbu do formátu MP3. Tím je freewarový program LAME.EXE, což je MP3 encoder pracující na příkazovém řádku. Najdete jej nebo na internetové adrese www.jthz.com/~lame/ (LAME.EXE, 368 KB). Kromě tohoto programu potřebujete ještě virtuální ovladač CDFS.VXD a VB skript MP3ENC.VBS (oba soubory najdete ). Tyto tři soubory zkopírujte na pracovní plochu a spusťte skript MP3ENC.VBS. Tento skript zkopíruje soubory LAME.EXE do složky %windir%\command a soubor CDFS.VXD do složky %windir%\System\Iosubsys. Po restartu počítače můžete rozbalené soubory z pracovní plochy smazat. Jestliže nyní přetáhnete WAV soubory z CD disku nebo z pevného disku na ikonu skriptu MP3ENC.VBS, uloží se vám tyto soubory do vámi vybrané složky ve formátu MP3. Komprese probíhá při zachování CD kvality záznamu, čili při 128 KB/s. Kdo si chce ještě trochu pohrát s nastavením aplikace LAME.EXE, doplňující informace dostane pomocí parametru Lame -help, a případně si může skript podle svého upravit (bez parametrů infile a outfile v programu LAME.EXE).

12. Problémy se složkami

Integrace složky umístěné na jiném disku do stromu složek

PROBLÉM: Ve Windows 95/98/ME není možné připojit disk, oddíl nebo složku do jiné složky na jiném disku. Typickým problémem je v této souvislosti případ, kdy například náš archiv obrázků je tak velký, že už nám nestačí místo na jednom oddílu disku. Pak nám nezbývá nám nic jiného, než další soubory obrázků umístit na jiný oddíl a ve Windows nyní nemáme žádnou možnost tento soubor připojit k naší původní sbírce obrázků.

PŘÍČINA: Schopnost připojovat pevné disky nebo složky pod nějakou složku je vlastností serverových operačních systémů. Velkou překážkou je zde pozůstatek systému MS-DOS, spočívající v přiřazování písmen jednotlivým diskům ve Windows. V operačních systémech UNIX a Linux to není problém, a dokonce i Windows 2000 nabízejí podobnou možnost.

Částečné řešení: Opravdové řešení, které by umožnilo připojování disků, oddílů či složek ve Windows 95/98/ME do stromu složek, vám nabídnout nemůžeme. Pro logickou organizaci uživatelských souborů se ale dá použít kombinace několika nedokumentovaných triků. Na první pohled by se mohlo zdát, že by mohlo stačit pracovat s normálními zástupci programů. Toto řešení je ale neuspokojivé, jelikož se u zástupců programů jedná o soubory a ty se nedají třídit podle abecedy, pokud jsou ve složce se soubory ještě nějaké další složky. Například zástupce se jménem Prsten se neumístí podle abecedy za složku Praha, ale až za poslední složku se jménem Znojmo, neboť program Průzkumník zásadně řadí podle abecedy nejprve složky, a až za nimi zástupce souborů. Podstatně lepší je tento způsob:

1. Spusťte Editor registru a vytvořte v klíči Hkey_Classes_Root\CLSID nový klíč doporučujeme jej pojmenovat {0000000A-AAAA-0000-0000-0000AAAA0000}. Tento klíč později najdete velmi snadno, neboť bude v seznamu Class-ID uveden jako první.

2. V tomto klíči vytvořte další podklíče přesně tak, jak jsou znázorněny na obrázku. V podklíči InprocServer32 je zadáno SHELL32.DLL, v podklíči Application je uvedeno EXPLORER.EXE. Do podklíče Command zadejte

explorer.exe <cesta ke složce>

Konečně do podklíče ddeexec zapište údaj uvedený na obrázku v červeném rámečku. Cesta ke složce je v našem případě C:\Pictures.

3. Nyní vytvořte ve složce s vašimi obrázky novou složku, kterou pojmenujte podobně jako složku, kterou máte umístěnou na jiném disku. Jako příponu v názvu složky napište tečku a za ni Class-ID nejlépe tak, že Class-ID zkopírujete přes schránku z ještě otevřeného programu Editor registru.

Program Průzkumník tuto ikonu neukáže, takže zdánlivě se tato složka zdá jako každá jiná. Chcete-li si nastavit odlišný vzhled této složky, můžete si v podklíči DefaultIcon definovat jako hodnotu cestu k souboru ikony. Při poklepání na zmíněnou složku se kupodivu neotevře tato složka, nýbrž ta, jejíž název je uveden v podklíči ddeexec. Pokud si takových složek vytvoříte více, můžete v programu Průzkumník mezi nimi pohodlně přecházet stiskem tlačítek Zpět a Vpřed.

13. Zatuhnutí Windows

Nejkratší cesta k zatuhnutí počítače pomocí systému MS-DOS

PROBLÉM: Windows 95/98/ME nejsou chráněna proti tomu, aby zatuhnutý program systému MS-DOS nemohl způsobit zhroucení celého systému. Velmi snadno se to dá ukázat tímto příkazem (předtím ale všechno zálohujte!!!):

echo F 0:0 LFFFF 0 | debug

Po provedení tohoto příkazu Windows nenápadně a tiše zatuhnou. Každá aplikace systému MS-DOS, jež obsahuje takovou chybu stejného kalibru, je tedy schopná způsobit zatuhnutí počítače.

PŘÍČINA: Výše uvedený příkaz přepíše tabulku přerušení počítače. To zabrání hardwaru komunikovat s Windows. Přes všechna vylepšení v designu a architektuře Windows 95/98/ME zde zůstává základní nedostatek už z Windows 3.x. Windows jsou postavena na systému MS-DOS a startují teprve tehdy, až je tento zcela nahraný. Tento nedostatek přetrvává i v systému Windows ME, i když je tento postaven pouze na 32bitových ovladačích a dělá Windows nestabilními tak jako dříve.

ŘEŠENÍ: Pro Windows 95/98/ME neexistuje žádné řešení. Firma Microsoft nabízí pro použití v podnicích nebo pro uživatele, kteří si potrpí na stabilitu, operační systémy Windows NT nebo 2000. Tyto operační systémy sice vypadají jako Windows 95/98/ME a mohou provozovat jak aplikace pro Windows, tak i pro systém MS-DOS, mají však úplně jinou architekturu. Spouští se ze 32bitového jádra a žádný MS-DOS nepotřebují. Pro aplikace systému MS-DOS emulují omezené prostředí MS-DOS. Tato emulace však má zakázáno jakkoliv zasahovat do hardwaru. Vše, co se odehrává v okně systému MS-DOS, se dále předává Windows NT4/2000. Operační systém tak vytváří bariéru mezi aplikací a hardwarem a všechny akce překládá do vlastních příkazových rutin. Jsou-li tyto nespolehlivé, například když by přepisovaly ty části operační paměti, které vyžadují jiné aplikace, program se ukončí. To stejné platí i pro přístup k hardwaru. Když tedy vyzkoušíte výše uvedený příkaz ve Windows NT/2000, zatuhne pouze okno systému MS-DOS a Windows běží dále.

14. Pracovní plocha (I)

Vytvoření transparentního pozadí k popiskům ikon

PROBLÉM: Místo jedné barvy jste si na pozadí umístili barevný obrázek. Nyní máte podle počtu vašich ikon na pracovní ploše více či méně skvrn. Pozadí k popiskům ikon se totiž řídí podle barvy pracovní plochy, která se dá nastavit pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovláda-cí panely/Obrazovka na kartě Vzhled. Bohužel se nedá pozadí nastavit podle obrázku.

PŘÍČINA: Firma Microsoft v tom nevidí žádný problém. Vždyť to stejně vadí jen pár estetikům. Ale pro koho potom bylo vymyšleno rozšíření pracovní plochy Active Desktop?

ŘEŠENÍ: Jako nápomocné řešení můžete nejprve nastavit takovou barvu pracovní plochy, aby se co možná nejméně lišila od barvy obrázku na pracovní ploše. Převažují-li tedy na vašem obrázku tmavé barvy, zkuste jako barvu pracovní plochy nastavit černou a ikony rozmístit po okrajích obrazovky, aby obrázek co nejvíce vynikl. Jestliže máte obrázek hýřící všemi možnými barvami, případně máte na pracovní ploše více než pár základních ikon, pak vám tato možnost nepomůže, protože jednou barvou pozadí jednoduše nevystihnete všechny barvy vašeho obrázku.

Některé freewarové utility tento problém dokáží potlačit a kopírují pozadí pracovní plochy pod popisky ikon. Příkladem takové utility může být například program Transparent 4.2, jenž je určen pro Windows 95/98//ME, NT4 a 2000. Najdete jej nebo na internetu na adrese http://pobox.com/~jayguerette/transparent (TRANSPARENT42.ZIP, 55 KB). Program Transparent můžete spouštět přímo při startu Windows, když vytvoříte do složky Po spuštění v nabídce Start zástupce k EXE souboru. Ačkoliv autor programu přiznává chybu, jež se objevuje při aktivovaném Active Desktop, když je nastaveno Zobrazit jako stránku WWW, pracuje tato aplikace i v tomto případě uspokojivě.


Chyby ve Windows a jak na ně II

15. Pracovní plocha (II)

Vyrovnávací paměť zaměňuje ikony

PROBLÉM: Nově instalovaná Windows běží víceméně bez problémů. Po určité době se mohou Windows dostat do problémů, a to třeba v případě, kdy je na pracovní ploše zobrazeno hodně ikon. Může se stát, že se mohou obrázky ikon najednou náhodně vyměnit. Takže ikona programu Microsoft Word najednou může mít místo své typické ikony třeba ikonu obyčejné složky a obráceně. Pokud se tato chyba objeví jednou, už je těžké vrátit vše zpět do původního stavu. Ani restartování Windows nepomůže, dojde totiž jenom k dalšímu úplně náhodnému přeuspořádání ikon.

PŘÍČINA: Informace o všech ikonách na pracovní ploše jsou uloženy ve vyrovnávacím souboru ikon. Jedná se o soubor ShellIconCache ve složce Windows. Pokud je tento poškozen, dochází k výše uvedené chybě. Tato chyba má svoji minulost pochází totiž už z Windows 95. Soubor ShellIconCache má tendenci k sebepoškozování, a ta se s rostoucím počtem ikon zvyšuje.

ŘEŠENÍ: K vyřešení tohoto zmatku v ikonách musíte nejprve smazat soubor ShellIconCache. Spusťte program Příkazový řádek MS-DOS a soubor smažte zadáním následujícího příkazu:

deltree %windir%\ShellIconCache

Poté restartujte počítač. Smazaný soubor se pomocí informací z registru automaticky obnoví a Windows a přiřadí ikony na pracovní ploše zase správně.

Tato chyba se může objevit prakticky kdykoliv, zejména v tom případě, že pracovní plocha obsahuje hodně ikon. Abyste se jí pokud možno vyhnuli, můžete zvýšit velikost vyrovnávací (cache) paměti pro ikony. Spusťte program Editor registru a najděte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer. Vytvořte novou textovou hodnotu s názvem MaxCachedIcons a zadejte hodnotu 4 000. Ta by měla vystačit pro celou pracovní plochu. Pokud by to ještě bylo málo, můžete tuto hodnotu zvýšit na maximální hodnotu 8 000 (standardní hodnota je 500).

16. Pracovní plocha (III)

Migrující ikony při změně rozlišení monitoru

PROBLÉM: Když snížíte rozlišení monitoru, změní se uspořádání ikon tak, že na pracovní ploše zůstává daleko méně místa. Toto uspořádání přetrvává, i když později rozlišení zvětšíte. A protože hry, šetřiče obrazovky a aplikace využívající Direct X také mění rozlišení, nacházíte při ukončení takových programů uspořádání ikon na pracovní ploše také v jiném stavu, než bylo předtím.

PŘÍČINA: Firma Microsoft při návrhu designu Windows prostě zapomněla zajistit, aby se uspořádávaly ikony nezávisle na nastaveném rozlišení.

ŘEŠENÍ: Máte-li na pracovní ploše jenom několik ikon, často postačí, když klepnete pravým tlačítkem myši na pracovní plochu, z kontextového menu vyberete příkaz Seřadit ikony a aktivujete volbu Automaticky uspořádat. Ikony se vždy uspořádají od levého okraje monitoru seshora dolů.

Další možnost, jak tuto chybu odstranit, pochází přímo od firmy Microsoft. Nepatří však ke standardním operacím, nýbrž pochází z Resource Kitu pro Windows NT4. nebo na adrese http://borg.isc.ucsb.edu/ftproot/pub/windows/winnt40/RESKIT/Server-Post_Installation najdete soubory LAYOUT.DLL (14 KB) a LAYOUT.REG (0,52 KB). Zkopírujte soubor LAYOUT.DLL do složky Windows\System a soubor LAYOUT.REG importujte do registru poklepáním na tento soubor. Oba soubory jsou funkční ve všech verzích Windows, i když původně byly určeny pro Windows NT4.

Pokud nyní klepnete pravým tlačítkem na ikony Tento počítač, Okolní počítače nebo Koš, zjistíte, že se jejich kontextové menu rozšířilo: První přidanou položkou je příkaz Save Desktop Icon Layout, jenž uloží uspořádání ikon na pracovní ploše. Druhá položka je příkaz Restore Desktop Icon Layout, který umožňuje obnovit uspořádání ikon na pracovní ploše do předchozího stavu (uloženého právě položkou Save Desktop Icon Layout).

17. Pracovní plocha (IV)

Uložení pozice ikon a automatické obnovení jejich rozložení

PROBLÉM: Řešení, které jsme nabídli v tipu 16, má jednu nevýhodu: Obnovení ikon se nedá provést automaticky například pomocí skriptu. Toto zautomatizování je ale v celé řadě případů velice výhodné, ať jsou to třeba počítače ve školách, nebo používání notebooku na Docking Station, která má jiné rozlišení než samotná obrazovka notebooku.

PŘÍČINA: Windows nemají zabudovanou žádnou funkci, kterou by mohly automaticky ukládat a obnovovat umístění ikon na pracovní ploše.

ŘEŠENÍ: Výše zmíněný problém lze vyřešit pomocí našeho programu Pcwsico (PCWSICO.EXE, 441KB) využívajícího prvky Active-X-Control. Funguje ve Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 a najdete jej . Po jeho instalaci můžete spustit přes nabídku Start/Programy/pcwSIco dva demoskripty a demoaplikaci SRIcons-Demo.

Před spuštěním skriptů je však nutné provést některá nastavení. Nejprve otevřete v textovém editoru skript SAVEDEMO.VBS. Jméno INI souboru, do kterého se ukládá rozlišení pracovní plochy, a umístění jednotlivých ikon, se určuje pomocí proměnné IniFileName. Standardně používá skript pro umístění INI souboru stejnou složku, v jaké leží skript. Je ale samozřejmě možné pro INI soubor nastavit složku a jméno souboru jiné. Při standardním nastavení skriptu se v INI souboru vytváří nový odstavec se jménem aktuálního rozlišení, např. [1024 x 768]. Pokud chcete toto jméno změnit, je třeba změnit hodnotu parametru Resolution, například řádkem

.Resolution=,mydesktop\.

Poté otevřete v libovolném textovém editoru soubor RESTDEMO.VBS, a pokud je to třeba, proveďte stejné úpravy jako v případě skriptu SAVEDEMO.VBS. Nakonec byste měli ještě před řádek, jenž začíná příkazem MsgBox, vložit znak pro komentář. Poté můžete vytvořit zástupce skriptu RESTDEMO.VBS do složky Po spuštění v nabídce Start, aby si skript mohl automaticky při startu operačního systému uložit nastavení pracovní plochy.

Skript identifikuje umístění ikon podle jejich názvu. Dejte proto pozor na to, abyste omylem nedali dvěma ikonám stejná jména.

18. Word 97/2000

Jak zachránit a opravit poškozené dokumenty MS Word

PROBLÉM: Při otevírání dokumentů programu MS Word se občas může stát, že se dokument buď vůbec neotevře, nebo se otevře neúplný. Může se to také stát v případě, kdy při práci s programem MS Word dojde k zatuhnutí počítače. Takto poškozený dokument potom již nelze v programu MS Word otevřít.

PŘÍČINA: Program MS Word neukládá text jednoduše znak po znaku, ale vzhledem k tomu, že soubory programu MS Word mohou obsahovat kromě textu také tabulky, obrázky a nejrůznější další objekty z jiných aplikací, vyvinula firma Microsoft komplexnější formát. Jeho vnitřní struktura se podobá systému souborů, v němž jednotlivé součásti jsou stromově uspořádány. Chyba v tomto uspořádání nejen způsobí zničení dat, nýbrž dosti často učiní celý dokument pro program MS Word nečitelný. V nejhorším případě dostane program MS Word špatné informace o jednotlivých objektech a zatuhne, přičemž ohlásí chybu porušení ochrany.

ŘEŠENÍ: Nejprve je třeba ohraničit rozsah daného problému. Proto je třeba zjistit, zda chyba nastává jen u určitých typů dokumentů, anebo u všech. Pokud se to stává u všech dokumentů, je docela možné, že došlo k poškození globální šablony programu MS Word s názvem NORMAL.DOT, případně šablon ostatních. V tomto případě nejprve zkuste spustit program MS Word s parametrem /a. Klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz

"C:\Program Files\Microsoft Office\Office\Winword.exe" /a

Cestu k souboru si samozřejmě musíte nastavit podle toho, kde máte MS Word nainstalovaný. Jestliže vaše zadání cesty obsahuje mezery (jako v našem případě), je třeba celou cestu uzavřít do uvozovek. Přepínač /a spustí Word bez globální šablony a ve standardním nastavení. Pokud poté budete otevírat dokumenty programu MS Word bez problémů, můžete najít zdroj chyby tím, že budete postupně přesunovat DOT soubory do jiné složky a otevírat MS Word bez přepínače /a. Najdete-li poškozený soubor, můžete zkusit zachránit v něm uvedené formátovací charakteristiky, autotexty a makra. Otevřete DOT soubor v programu MS Word a vytvořte nový. Klepněte na menu Nástroje/Šablony a doplňky a zde stiskněte tlačítko Organizátor. V seznamu vyberte všechny šablony a zkopírujte jednotlivé prvky do nové šablony.

Když problémy s otevíráním souborů způsobuje pouze jeden dokument, měli byste v menu Nástroje/Šablony a doplňky ověřit, zda soubor nepoužívá nějakou jinou šablonu než NORMAL.DOT. V tomto případě pak musíte jak již bylo výše popsáno nejprve prozkoušet onu šablonu. Je-li chyba v šabloně NORMAL.DOT, pak vyzkoušejte tyto tipy:

Dokument se v programu MS Word otevírá pouze částečně. Zkuste text uložit pomocí příkazu Soubor/Uložit jako... v jiném formátu, třeba RTF, HTML nebo "pouze text", a poté zkopírovat do nového dokumentu.

Nebo můžete vyzkoušet zkopírovat do nového dokumentu celý text bez posledního znaku odstavce. Obsahuje-li text několik odstavců, zkuste postupně kopírovat jednotlivé odstavce, ale opět bez posledního znaku.

Dokument se v programu MS Word nedá otevřít vůbec. V tomto případě zkuste tyto alternativy. Nejprve vytvořte nový dokument a z menu Vložit zvolte příkaz Soubor.... Jestliže se poškozený soubor podaří bezchybně vložit, můžete dokument uložit pod novým jménem.

Další možností je zvolit z menu Soubor příkaz Otevřít a v poli Soubory typu zvolit možnost Obnova textu z libovolného souboru . Poté vyberte poškozený soubor a klepněte na tlačítko Otevřít. Ve většině případů se tímto způsobem dá zachránit alespoň část textu. Jeho formátování je ale ztraceno.

Pokud ani toto nevyjde, zkuste otevřít soubor v nějakém jednoduchém textovém editoru (pozor: programem Poznámkový blok lze otevírat pouze soubory do velikosti 64 KB). Na začátku textu uvidíte několik nesmyslných znaků. Pod nimi byste pak měli nalézt alespoň část textu. Ten můžete zkopírovat a vložit do nového dokumentu MS Word.

Abyste se pokud možno těmto problémům vyhnuli, měli byste v menu Nástroje/Možnosti na kartě Uložit deaktivovat políčko Povolit rychlé ukládání. Při něm MS Word ukládá pouze prováděné změny. Tím je soubor větší než je nutné, a díky složitější struktuře také náchylnější k poškození. Kromě toho byste při psaní dokumentu neměli ukládat přímo na disketu nebo na síťové disky, případně výměnná média. Když se z nějakých důvodů přeruší spojení mezi médiem a počítačem, velmi často dochází k poškození dokumentu. U velkých dokumentů doporučujeme jejich rozdělení na několik menších částí a vzdát se vkládání obrázků.

19. Filtr programu MS Word

Formát ASCII a ANSI v programu MS Word

PROBLÉM: Při otevírání jednoduchých textových souborů v programu MS Word se stává, že namísto českých znaků se objeví znaky, jež nemají s českou abecedou nic společného.

PŘÍČINA: Starý, ale přece i dnes aktuální problém kódování znaků. Vždy se rozhoduje mezi kódováním systému MS-DOS (norma ASCII) a Windows (norma ANSI). Program MS Word má pro zpracování textu možnosti kódování v obou normách, ovšem při importu textu vždy standardně volí formát ANSI.

ŘEŠENÍ: Se schopností programu MS Word správně se rozhodnout, který formát má při importu textu použít, bohužel nemůžete počítat. Můžete si ale zajistit, aby přenechal možnost rozhodnutí výběru formátu na vás. V menu Nástroje/Možnosti najdete na kartě Obecné možnost Při otevírání souboru potvrdit převod. Jestliže tuto volbu aktivujete, můžete (musíte) v budoucnu při otevírání souboru obsahujícího čistý text, jakož i souboru, jehož formát je programu MS Word cizí, sami rozhodnout, zdali použijete formát ASCII nebo ANSI.

Špatné rozhodnutí, a to ať vaše, nebo programu MS Word, nemá pro vás žádné důsledky. Jenom nesmíte text uložit. Stačí jej zavřít a znovu otevřít, tentokrát již pomocí tohoto správného filtru.

20. Vzorce v programu MS Excel

Schránka v balíku Office 2000 nekopíruje vzorce v programu MS Excel

PROBLÉM: Pokud do schránky programu MS Office 2000 vložíte několik bloků dat, mimo jiné například vzorce programu MS Excel, a poté tyto chcete vložit do nějaké buňky, vloží MS Excel do buňky namísto vzorce pouze hodnotu.

PŘÍČINA: Tento problém vyvstává tehdy, když pro kopírování a vkládání dat používáte speciální schránku programu MS Office a ne schránku Windows. Schránka programu MS Office 2000 má tu výhodu, že může spravovat a udržovat několik bloků dat. Její záludnost však tkví v tom, že za určitých okolností se chová tak, jako by s vkládáním vzorců programu MS Excel neměla žádné problémy. Zkopírujete-li vzorec do schránky a poté jej znovu někam vložíte bez toho, abyste mezitím do schránky vložili nějaký jiný blok dat, provede se tato operace správně. V tomto případě jste ale nepoužili schránku MS Office, jak by se mohlo zdát, nýbrž schránku Windows. Platí totiž to, že když budete do schránky MS Office vkládat několik bloků dat, ten poslední vložený blok bude zároveň uložený i ve schránce Windows a ta se vzorci zacházet umí, na rozdíl od schránky MS Office.

ŘEŠENÍ: Pro schránku programu MS Office tuto chybu nelze opravit. Proto pro kopírování vzorců používejte vždy schránku Windows. Vždy tedy označte buňku se vzorcem, zkopírujte ji do schránky a hned vložte na vámi požadované místo.

Kopírování vzorců programu MS Excel do jiné aplikace Windows také nefunguje. Aby se vám zkopíroval vzorec například do programu Poznámkový blok nebo MS Word, musíte na buňku v programu MS Excel nejprve poklepat, označit text vzorce a ten zkopírovat. Tento způsob kopírování lze doporučit také v případě, kdy chcete vzorec umístit na jiné místo přímo v programu MS Excel. Relativní odkazy zůstávají při tomto způsobu zachovány (tj. buňka A1 uvedená ve vzorci zůstává stále buňkou A1 nezávisle na tom, kam vzorec umístíte). Tato metoda je tedy nejvhodnější, když chcete vzorec umístit na jiné místo, aniž by se nějakým způsobem změnil.

21. MS Excel 97/2000

Jak MS Excel zachází s ochranou buněk

PROBLÉM: V programu MS Excel 97/2000 existuje možnost nastavení ochrany buněk proti změnám jejich obsahu. Do takto chráněných buněk se pak nedá umístit kurzor. Tato funkce zdánlivě funguje bez problémů, ale jakmile se soubor obsahující chráněné buňky zavře, nastavení ochrany buněk se ztratí. Jestliže otevřete tento soubor příště, zjistíte, že jsou všechny buňky přístupné. Ochrana buněk proti jejich pozměnění tím pádem ztrácí svůj smysl.

PŘÍČINA: Firma Microsoft jako příčinu udává v Knowledge Base (Q211809) to, že funkce EnableSelection, jež v listu programu MS Excel zabezpečuje možnosti označení buněk, není navržena tak, aby si pamatovala vlastnosti nastavené v tom či onom listu. Citujeme: These worksheet properties are not designed to be saved when you close a workbook. Viz také internetovou adresu http://search.support.microsoft.com/kb.

ŘEŠENÍ: Všechna nastavení můžete při novém spuštění programu MS Excel připomenout. To znamená, že oblast daného listu opatříte makrem typu Auto_Open, které po každém spuštění list nastaví podle námi zadaných parametrů. K tomuto účelu můžete použít námi vytvořené makro AUTOOPEN.BAS, jež najdete . Při nasazení skriptu postupně proveďte tyto kroky:

1. Označte si všechny buňky, které bude možné v budoucnu upravovat. V menu Formát/Buňky deaktivujte možnost Zamknout buňky, jež se nachází na kartě Zámek.

2. Pomocí menu Nástroje/Zámek/Zamknout list nastavte uzamknutí listu a nastavte heslo.

3. V menu Nástroje/Vlastní klepněte na kartu Panely nástrojů a zaškrtněte políčko Ovládací prvky. Objeví se vám nový panel nástrojů, ve kterém klepněte na tlačítko Vlastnosti (symbol ruky ukazující na list). V dialogovém okně potom označte volbu EnableSelection a nastavte pro ni parametr 1-xlUnlockedCells.

4. Aby tato nastavení zůstala trvalá, spusťte program Microsoft Visual Basic (klávesovou zkratkou <Alt><F11>). Pomocí menu Soubor/Importovat soubor... proveďte import souboru AUTOOPEN.BAS. Nahraďte slovo List1 jménem vašeho listu a skript spusťte. V tomto případě také můžete do skriptu vložit další řádky se jmény dalších listů, pro něž chcete nastavit ochranu (náhradou slova List1 slovy List<n>). Po otevření tohoto souboru bude potom mít uživatel možnost přesunout se kurzorem jen do té oblasti, která není chráněná.

22. Office 2000

Záhadné TMP soubory ve složce Windows

PROBLÉM: Po instalaci programového balíku MS Office 2000 ve Windows 95/98/ME se objeví ve složce Windows řada nových TMP souborů. Jejich názvy začínají na FFFEEECF_ a jejich velikost je stále 0 bytů. Když tyto tajemné soubory smažeme, objeví se po restartu Windows znovu.

PŘÍČINA: Současně s programy MS Office 2000 se instaluje aplikace Machine Debug Manager, představovaná souborem MDM.EXE. Ta slouží k prověřování skriptů (VBS, HTA, HTML) a spouští se automaticky při startu Windows. A právě tato aplikace je příčinou vzniku záhadných TMP souborů, jelikož obsahuje mimo jiné tzv. DCOM (Distributed Component Object Manager), jenž je implementován pouze pod Windows NT4/2000. DCOM není podporován ve Windows 95/98/ME, takže se ukončí nekorektně a po něm zůstávají právě již zmiňované TMP soubory.

ŘEŠENÍ: Spusťte program Editor registru (REGEDIT.EXE) a tam otevřete klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\R unServices. V okně údaj najděte položku MDM.EXE. Tu můžete beztrestně smazat. Nezapomeňte však, že po případné další instalaci MS Office 2000 se tato položka v registru objeví znova, a bude ji tedy potřeba znovu odstranit.

23. Outlook Express

Fiktivní přípony u příloh k e-mailům

PROBLÉM: Program Outlook Express vykazuje jednu poměrně zajímavou vlastnost. U souborů přiložených k e-mailům ukazuje příponu, která vlastně vůbec neexistuje.

PŘÍČINA: Toto je velmi stará chyba, kterou se však firma Microsoft nijak nezabývá. Program Outlook Express se dá velice snadno zmást několika řádky textu napsaného do e-mailu. Jakmile například vložíte do e-mailu tři řádky ve formě

begin file.xyz

<libovolný text>

end

myslí si Outlook Express, že soubor FILE.XYZ je přílohou k tomuto e-mailu. Tohoto využívají poměrně často různí vtipálkové, kteří vyděsí uživatele tím, že místo názvu souboru FILE.XYZ použijí jméno momentálně nejrozšířenějšího počítačového viru.

ŘEŠENÍ: Vše, co se bude posílat elektronickou poštou, si musí e-mailový program nejprve převést na čistý text. To se samozřejmě týká i přiložených souborů. Obráceně to musí platit také. Když vám nějaký e-mail dojde, program pro elektronickou poštu vlastní zprávu a případné přílohy převádí z čistého textu zpět do původní podoby. Vysvětlení, zda se jedná u e-mailu o pravou nebo falešnou přílohu, vám dá právě zobrazení ve zdrojovém textu.

Zdrojový text zobrazíte stiskem klávesové zkratky <Ctrl><F3>. Nyní se jednoduše podívejte, jestli v textu najdete místo s podobným textem, jaký jsme uvedli výše, a zdali tam uvedené jméno souboru odpovídá jménu souboru, které Outlook Express zobrazuje jako přílohu. Pokud nic takového nenajdete, jedná se o pravou přílohu.

Tento postup se vyplatí použít tehdy, když vám připadá došlá zpráva nějaká podezřelá, tj. když obsahuje v příloze soubory typu EXE, soubory balíku MS Office, případně soubory skriptů ty totiž jsou možným zdrojem virů. Falešné přílohy jsou samozřejmě neškodné, tady se většinou jedná o vtip.

24. chyba OLE

Jak se vyhnout chybě v systému Windows při práci s daty

PROBLÉM: Pracujete často s výstřižky, které dovolují text označený myší odložit ve formě souboru? MS Word tuto funkci umožňuje od verze 95 výše, některé další textové editory umožňují tuto funkci také. Jakmile si nejste zcela jisti, že takový "Scrap" soubor pochází od vás, měli byste se mít na pozoru.

ŘEŠENÍ: Podařilo se nám objevit chybu operačního systému Windows v oblasti OLE (Object Linking and Embedding). Takzvaný Balíčkovač objektů (PACKAGER.EXE) dovoluje zabalit řádky příkazů do OLE paketu a vložit tento objekt do libovolné aplikace ve Windows. Postup je jednoduchý: Po spuštění souboru PACKAGER.EXE vybereme z menu Úpravy příkaz Příkazový řádek a zadáme název souboru, který se má po spuštění balíčku otevřít. Tento soubor musí být uveden včetně úplné cesty a může být doplněn libovolnými parametry. Mimo názvu souboru můžeme zadat libovolný příkaz, který opět může být doplněn libovolnými parametry. Stisknutím tlačítka Vložit ikonu přiřadíme tomuto příkazu ikonu, a příkazem Jmenovka z menu Úpravy můžeme případně připojit název balíčku. Konečně příkazem Kopírovat balíček z menu Úpravy zkopírujeme balíček do schránky Windows, odkud jej můžeme vložit do libovolné aplikace podporující funkci OLE.

Varování: Každému trochu zkušenějšímu uživateli teď jistě dochází, že dvojité klepnutí na takový OLE objekt může mít osudové následky. Za krásnou ikonou a neméně lákavým názvem se může skrývat příkaz typu

deltree /y c:\*.*

po jehož spuštění se nám začnou bez varování mazat soubory, anebo se tam může skrývat něco ještě daleko horšího. Odhalení těchto takto zamaskovaných velmi nebezpečných "trojských koní" si zajistíte, pokud před poklepáním na OLE objekt na něj klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberete příkaz Objekt Balíček/ Upravit balíček (podle druhu programu a verze se název příkazu může mírně lišit). Tím prozkoumáte, který příkaz nebo soubor v sobě ukrývá. Pokud tento příkaz bude nějakým způsobem pochybný, pak raději balíček vůbec neotevírejte. Další variantou může být situace, kdy si nějaký balíček vložíte do nějaké aplikace, např. MS Word 95/97, a poté si vytvoříte prostým tažením myši do nějaké vámi zadané složky výstřižek. Při této operaci se vytvoří soubor s názvem Scrap a koncovkou SHS, jež se ale nevypisuje, a neškodnou ikonou. Jméno souboru se dá bez problémů změnit. Scrap soubor, který není "výstřižkem" textu získaného z úpravy nějakého textu z textového editoru, ale patří k balíčku, jenž obsahuje příkaz, je zvláště nebezpečný:

1. Ten, kdo s výstřižky pracuje velmi často, tak ten bude na ně klidně poklepávat dále, protože tento typ souborů doposud považuje za neškodný text, takže nebude mít vůbec žádné obavy z virů, trojských koní apod.

2. Naneštěstí pro opatrnější uživatele neexistuje žádná možnost, jak prozkoumat obsah SHS souboru. Vlastně zůstává ještě možnost poklepat na tento soubor a počkat, co se stane, což asi není to pravé. Druhou možností je otevřít tento soubor v nějakém jednoduchém hexadecimálním editoru ale kdo už to dělal?

Proto důslednost především: Nedůvěřujte z principu žádným Scrap souborům, které dostanete na disketě, nebo které se vám objeví na síti a jejichž původ bezpečně neznáte. Dejte od nich ruce pryč pokud jste ale hodně nenechaví, můžete zkusit tento způsob, jímž se dají odhalit skryté "trojské koně". Otevřete v textovém editoru nový soubor a přetáhněte Scrap soubor do tohoto souboru. Pokud se objeví text, pak je tento Scrap soubor s největší pravděpodobností neškodný a obsahuje pouze nějaký text. Pokud se vám po přetáhnutí objeví ikona, je to podezřelé. Pak můžete obsah objektu prozkoumat klepnutím pravým tlačítkem myši a vybráním příkazu Objekt Balíček/ Upravit balíček z kontextového menu.

25. Kolaps Windows

Jak rychle opravíte Windows po jejich pádu

PROBLÉM: Pokud vám Windows po několika desítkách instalací všemožných druhů programů nebo po přidání nějakého nového hardwaru už nenaběhnou a zkolabují, sahá většina uživatelů po instalačních CD discích a začínají ten věčný boj proti Windows zase od začátku. Což o to, základní instalace Windows je za chvíli hotová, ale pak nastane ta neuvěřitelně únavná procedura, která zahrnuje novou instalaci toho nejvíce užívaného softwaru, instalace nejrůznějších ovladačů, nastavování rozlišení a pracovní plochy, nastavení síťového prostředí a další, pak další a ještě tohle, a pak ...

ŘEŠENÍ: Tuto hrůzu si ale můžete ušetřit. Podle našich zkušeností by se dalo asi dvěma třetinám všech nových instalací docela úspěšně vyhnout, kdyby si uživatelé u stabilního systému Windows zálohovali soubory SYSTEM.DAT a USER.DAT.

Pak, když Windows zkolabují, stačí po spuštění počítače stisknout klávesu <F8> a nastartovat počítač v režimu MS-DOS. Potom oba výše uvedené soubory smažeme a nahradíme je jejich staršími a správnými verzemi.

Daleko jistější metodou, která novou instalaci Windows činí takřka zbytečnou, je kompletní záloha Windows do jiné složky na stejném(!) disku (např. C:). Před provedením zálohy byste si měli zkontrolovat, zda máte optimálně nastavený veškerý hardware a software, tzn. nejlépe fungující ovladače pro grafickou kartu, vhodnou hloubku barev a rozlišení, dále nastavení pracovní plochy, síťových protokolů, přístupu na internet a zda máte nainstalovány nejpoužívanější aplikace.

Poté už stačí zadat pouze následující příkaz:

xcopy32 /k /r /e /i /s /c /h c:\windows c:\winbkp

Pomocí tohoto příkazu s uvedenými přepínači (tento příkaz funguje pouze v operačním systému Windows, nikoliv v "čistém" DOSu) nemůžete prakticky nic pokazit příkaz xcopy zkopíruje všechny soubory ve složce Windows a u všech těchto souborů zachová i jejich atributy. Pokud se vaše Windows dostanou do stavu, kdy všechny pokusy o oživení systému selžou i při nastartování v nouzovém režimu, potom stačí restartovat počítač a spustit jej v režimu MS-DOS. Na příkazovou řádku stačí postupně napsat následující příkazy:

smartdrv

deltree /y c:\windows

ren c:\winbkp windows

win

Těmito příkazy obnovíte systém ze zálohy, a před dalším používáním Windows si nezapomeňte vytvořit zálohu novou.

26. Bez hesla

Jak zpřístupnit chráněné stránky na internetu bez znalosti hesla

PROBLÉM: Přístup k mnoha WWW stránkám na internetu není zdarma, nýbrž se musí platit. Totéž platí také i o nabídkách některých služeb, které opět mohou být používány pouze oprávněnými uživateli. Některé části internetových stránek nejrůznějších firem jsou také přístupné pouze pro určitý okruh oprávněných uživatelů. Ve všech uvedených příkladech platí, že k přístupu na heslem chráněné stránky se bez znalosti hesla nedostanete. Přesto v programu Internet Explorer 4 a 5 existuje způsob, jak si může neoprávněný uživatel zobrazit již jednou načtené zaheslované stránky.

ŘEŠENÍ: Pokud člověk, který brouzdá na internetu, používá heslem chráněné internetové stránky, nachází se jejich obsah na místním disku jak dlouho tam bude jejich obsah uložen, závisí zejména na nastavení programu Internet Explorer, zvláště na konfiguraci položky Nastavení, jež se nachází v menu Nástroje/Možnosti sítě internet na kartě Obecné v políčku Dočasné soubory sítě internet po klepnutí na tlačítko Nastavení.

Když k tomuto počítači přijde jiný uživatel, spustí Internet Explorer a klepne na liště nástrojů na tlačítko Historie, získá seznam naposledy navštívených stránek. Chce-li si prohlédnout obsah všech internetových stránek, které si uživatel před ním prohlížel, bez toho aby znal heslo pro přístup na heslem chráněné stránky, stačí v menu Soubor zvolit příkaz Pracovat off-line. Potom pomocí tlačítek Zpět a Vpřed lze všechny tyto stránky prohlížet, a to včetně těch, které byly chráněny heslem. Brouzdá po obsahu internetových stránek uložených na pevném disku podobně jako oprávněný uživatel. Ostatně chráněné stránky se dají přímo vidět také na %windir%\Temporary Internet Files nebo na %windir%\Local Settings\Temporary Internet Files, samozřejmě bez znalosti hesla.

Proto pokud váš počítač používají i jiní uživatelé, nemůžete spoléhat na ochranu internetových stránek pomocí hesla. Nejjistější je manuálně vymazat všechny odkazy v nabídce Historie a všechny soubory ve složce dočasných souborů sítě internet pomocí menu Nástroje/Možnosti sítě internet na kartě Obecné v políčku Dočasné soubory sítě internet klepnutím na tlačítko Odstranit soubory. Další možnost spočívá v tom, že nejprve vůbec nedovolíte, aby se vůbec nějaké dočasné soubory ukládaly do paměti cache. To se dá zařídit editací klíče v registru Windows. Spusťte program Editor registru (regedit.exe) a najděte si klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurentVersion\In ternetSettings\Cache\Content a nastavte binární hodnotu s názvem CacheLimit na nulu.

27. Neomezený přístup

Neomezený přístup do počítače pomocí CD mechaniky

PROBLÉM: To, že ochrana počítače pomocí zaheslovaného spořiče obrazovky není nijak závratně účinná, je veřejným tajemstvím. Pokud neznáme heslo pro spořič obrazovky a přesto chceme získat přístup k počítači, stačí restartovat počítač. Neexistuje ani žádná další účinná ochrana proti neoprávněnému vniknutí do počítače, a to ani pomocí BIOSu, ani při přihlašování do sítě nebo pomocí uživatelského profilu ve Windows. My jsme přišli na to, jak získat úplný přístup do počítače přes zaheslovaný běžící spořič obrazovky, aniž bychom museli počítač restartovat. Tento způsob je sice poněkud podivný, ale přesto funguje.

ŘEŠENÍ: Získání přístupu do počítače při běžícím zaheslovaném spořiči je založeno na tom, že spořič obrazovky využívá systémové knihovny, které jsou uloženy ve složce %windir%\System. Nezbytnou podmínkou je to, aby na počítači bylo povoleno automatické spouštění CD po vložení CD disku do mechaniky. Toto nastavení je ve většině případů standardně nastaveno, pokud si je uživatel manuálně nezměnil.

Takže pokud nějaký zlomyslník bude chtít odblokovat přístup k počítači, stačí mu pouze, aby si vypálil CD disk, na němž bude soubor AUTORUN.INF obsahující:

[autorun]

OPEN=X.BAT

Soubor X.BAT musí obsahovat pouze tyto řádky:

ren %windir%\system sys

pause

ren %windir%\sys system

Po vložení výše uvedeného CD disku se automaticky spustí soubor X.BAT, který způsobí přejmenování složky System ve složce Windows. Tím se zablokuje přístup ke systémovým knihovnám. Spořič obrazovky zmizí a v popředí se objeví dialogové okno spuštěného dávkového souboru X.BAT. Stisknutím libovolné klávesy se pozastavený běh souboru X.BAT (zajištěný příkazem pause) znovu spustí. Složka System, přejmenovaná na složku Sys při spuštění dávkového souboru, se přejmenuje zpět na její původní název. Spořič obrazovky je však pryč, systém Windows běží dále a my jsme získali přístup k počítači, aniž bychom jej museli restartovat. Jako ochrana proti tomuto způsobu vniknutí do počítače nepomůže ani umístění spořiče obrazovky do jiné složky. Jediným způsobem ochrany zůstává zrušit automatické spouštění CD disku po vložení do mechaniky. To se dá nastavit následujícím způsobem: Otevřete si Ovládací panely/Systém a klepněte na kartu Správce zařízení. Poklepejte na ikonu CD-ROM a klepněte pravým tlačítkem na ikonu s názvem vaší CD-ROM mechaniky. Z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti, poté klepněte na kartu Nastavení a odškrtněte políčko Automatické oznámení vložení. Tuto proceduru by měl absolvovat každý trochu opatrnější uživatel, aby mu automaticky vložený CD disk nejen nezrušil spořič obrazovky, ale aby ani neumožnil neoprávněně kopírovat a mazat soubory nebo manipulovat s registrem Windows.

28. Ukončení procesů ve Windows

Jak se pomocí souboru KILL.EXE postarat o pořádek v operační paměti

PROBLÉM: Většina uživatelů si myslí, že kontrolované ukončování běžících procesů, které je možné například v operačním systému UNIX pomocí příkazů PS a KILL, je ve Windows nemožné. To však není pravda. Podobné příkazy jsou dostupné i ve Windows, příčina je ale ta, že firma Microsoft nechce tyto nástroje dát do rukou běžnému uživateli. Zákazník, který si zakoupí knihu "Microsoft Windows 98 technická příručka", tedy povětšinou se jedná o odborníka v operačním systému Windows, dostane s touto knihou CD disk, na němž mimo jiné jsou i soubory TLIST.EXE a KILL.EXE, což jsou dva soubory plně srovnatelné s jejich kolegy z operačního systému UNIX. Pomocí těchto souborů je možné všechny rušivé běžící procesy ukončit nebo znovu spustit program Explorer.

ŘEŠENÍ: Díky tomu, že Microsoft uvolnil pro oba výše uvedené soubory zdrojový kód, nabízíme vám upravenou verzi souboru KILL.EXE, kterou najdete . Do tohoto souboru jsme sjednotili oba výše uvedené soubory. I ovládání tohoto souboru je daleko jednodušší, než ovládání kteréhokoliv z obou původních souborů od firmy Microsoft. Spuštěním souboru KILL.EXE bez parametrů se vyvolá seznam všech běžících procesů společně s číslem tohoto procesu. Většina procesů se dá ukončit pomocí

kill <jméno procesu>,

kill <číslo procesu>,

případně pomocí

kill <název okna>.

Pro velmi odolné aplikace, které se nám tímto způsobem nepodaří ukončit, je nutné za příkaz kill přidat parametr /f (force).

Výhodou oproti standardnímu (nebo spíše nestandardnímu) ukončení aplikace pomocí trojkombinace kláves <Ctrl+Alt+ Delete> (okno Ukončit program) je rychlost: při použití výše uvedené trojkombinace kláves dávají Windows danému procesu šanci, aby se vzpamatoval, a tím zpomalují ukončení procesu (týká se to zejména procesů, které považují Windows za velmi důležité).

Navíc aplikace KILL.EXE ukazuje i ty procesy, jež jinak dialogové okno Ukončit program úplně utajuje. Velmi praktické je také rychlé ukončení procesu Explorer, abyste po změně registru nemuseli znova startovat počítač. Ten, kdo tuto akci často potřebuje, může si ji velmi jednoduše zautomatizovat pomocí dávkového souboru, který bude obsahovat následující dva řádky:

kill /f explorer.exe

explorer.exe

Program nainstalujete tak, že soubor KILL.EXE zkopírujete do složky Windows nebo Windows\Command. Pro získání lepšího přehledu o tom, jak soubor KILL.EXE pracuje, je výhodné program spouštět v programu Příkazový řádek.

29. Optimalizace registru

Jak dosáhnout zeštíhlení registru

PROBLÉM: Prakticky každá aplikace, kterou na svůj počítač instalujete, vkládá do registru svoje vlastní položky. Při odinstalovávání aplikací Windows zpravidla nedovedou smazat všechny položky odinstalovaného programu. Jenže to ještě není ten hlavní problém: i když všechny položky programu budou smazány, pak stejně se velikost registru nezmění. Logickým důsledkem tohoto jevu je, že velikost registru neustále roste.

ŘEŠENÍ: I. Úklid registru: Prvním krokem je vymazání všech nepotřebných a osamocených položek. Spusťte tedy program Editor registru a otevřete si hlavní klíč Hkey_Users a v něm klíč .Default\Software. Na tomto místě pro každý nainstalovaný program existuje jeden klíč. Vyhledejte všechny položky, u kterých jste si jisti, že k nim příslušející programy jste již odinstalovali a smažte je. Klíče smažete klávesou <Delete>.

II. Díry v registru: Samotné smazání klíčů však velikost souborů SYSTEM.DAT a USER.DAT nezmenší. Místo, které tyto klíče zaujímaly, totiž zůstává rezervované a může být využito pro klíče jiných programů. Přece jen ale udržování tak velkého registru značně zpomaluje váš systém. Tato chyba postihuje zejména Windows 95, zejména pokud instalujete nějaký software na zkoušku a hned jej zase odinstalujete. V tomto případě byste si měli před instalací udělat záložní kopie souborů registru. Tyto kopie pak můžete použít po odinstalování softwaru. Všimněte si, že funkce Importovat soubor registru nebo Exportovat soubor registru dostupné v nabídce Registr v programu Editor registru nejsou k tomuto účelu vhodné. Editor registru totiž dovede pouze exportované soubory přidat do registru, nikoliv upravit nebo nahradit. Velikost registru se při tomto postupu neoptimalizuje.

III. Optimalizace registru: Po nějakém čase provozu Windows 95 může velikost registru narůst do úctyhodných rozměrů. Pokud není v tomto okamžiku k dispozici žádná záložní kopie, pomůže pouze použití souboru REGEDIT.EXE na stavovém řádku MS-DOS (kvůli chybě v programu Editor registru toto opatření zpravidla nefunguje u nejstarší verze Windows 95, kterou poznáte podle označení jako verzi 4.00.950. V tomto případě použijte tip IV).

1) Nejprve exportujte celý registr pomocí příkazu Exportovat soubor registru, dostupného v nabídce Registr v programu Editor registru, do souboru se jménem c:\windows\vse.reg. Nezapomeňte v poli Rozsah exportu zvolit přepínač Všechna data .

2) Klepněte na tlačítko Start/Konec/Restartovat v režimu MS-DOS.

3) Na příkazovou řádku zadejte regedit/c c:\windows\vse.reg.

Příkaz regedit vytvoří z exportovaného souboru nový registr, který by měl být menší než registr původní.

IV. Update svépomocí: Pokud se vám při provádění optimalizace registru objevilo na monitoru chybové hlášení nebo vám počítač přestal odpovídat, pravděpodobně vlastníte verzi Windows 95, která obsahuje chybný program Regedit. Protože firma Microsoft opět nevydala žádný update tohoto programu, musíme si pomoci sami. Snad máte na některém jiném počítači nainstalována Windows 98 nebo Windows 95B, příp. C (verzi zjistíte klepnutím na tlačítko Start/Nastavení/Ovládací panely/Systém/ karta Obecné). Z tohoto počítače si zkopírujte soubor REGEDIT.EXE do vaší složky, kde máte nainstalována Windows. V příkazovém řádku MS-DOS zadejte příkaz

setver regedit.exe 7.10

a restartujte počítač. Pak by vám měla optimalizace registru s novým Editorem registru proběhnout podle bodu III bez problémů.

V. Optimalizace Windows 98: Máte-li na svém počítači nainstalována Windows 98, nemáte zapotřebí provádět postupy uvedené v bodech III a IV. Pomohou vám totiž pomocné utility SCANREG.EXE v režimu MS-DOS a SCANREGW.EXE ve Windows. Soubor SCANREGW.EXE se spouští automaticky při každém startu Windows a vytváří ve složce \Windows\Sysbckup záložní kopie souborů SYSTEM.DAT, USER.DAT, SYSTEM.INI a WIN.INI v komprimované formě. Příležitostně také tento program provádí kontrolu registru a jeho defragmentaci. Pokud chcete provést optimalizaci registru, stačí na příkazový řádek napsat příkaz

scanreg /fix.

Program provede smazání neplatných položek a prázdných částí. Pomocí příkazu

scanreg /?

obdržíte seznam všech funkcí tohoto programu.

VI. Scanreg ve Windows 95: Pokud si chcete užít radost z používání příkazů scanreg a scanregw, nemusíte nutně přecházet na systém Windows 98. Tyto programy bohužel nejsou k dostání jako update. Můžete si je však při dodržení všech zákonných ujednání zkopírovat na svůj počítač s Windows 95 a provozovat je s jedním maličkým omezením. Pokud totiž zadáte ve Windows 95 příkaz

scanreg /fix,

funguje jako ve Windows 98. Oproti tomu použití příkazu

scanreg /restore

vede k zatuhnutí počítače.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0389

S nadcházející "okurkovou sezónou" se opět setkáváme u dalšího dílu tipů a triků pro Windows, dílu s pořadovým číslem 30. Za těch třicet měsíců se toho stalo opravdu mnoho. Svět informačních technologií prošel obrovským vývojem a změnami byl také "postižen" tento seriál.

Od ryze technických rad, zabývajících se drobnými zrychleními vašich Windows nebo dokonce DOSu, od triků s operační pamětí, které nebylo nikdy mnoho, jsme se plynule přesunuli do oblasti tipů přispívajících k lepší práci s aplikacemi a Windows jako takovými.

Podstatně také ubylo "velikonočních vajec", jakoby autoři softwaru přišli o svůj svérázný humor. V posledních dílech jsme dokonce Easter Eggs úplně opomíjeli, prostě jich už tolik nepřibývalo.

Tento rok nás čekají nové verze Windows XP a Office XP. Uvidíme, jaké budou a co nám přinesou. V této oblasti jsem poněkud skeptický. O to větší optimista budu při sestavování dnešního dílu, kterému se nevyhnou ani autorské legrácky. Po delší době opět v hojném počtu. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

1. IE v kiosk modu podruhé (IE 5.x)

V květnovém díle tipů jsme uveřejnili příspěvek týkající se speciálního celoobrazovkového "kiosk" modu Internet Exploreru. V něm jsem chybně popsal nemožnost ovládání IE z klávesnice, pokud jej spustíte celoobrazovkově. IE spuštěný s parametrem kiosk samozřejmě lze ovládat z klávesnice a lze jej také korektně ukončit. Naštěstí mě na tyto nedostatky upozornil náš čtenář, pan Libor Pecháček, který mi zároveň zaslal i seznam zjištěných funkčních klávesových zkratek, za což mu děkuji.

Pokud tedy spustíte IE s parametrem kiosk (z příkazového řádku zadáte iexplore -kiosk), jsou vám k dispozici tyto standardní klávesové zkratky:

Dále pro pohyb vpřed (forward) stiskněte klávesovou kombinaci SHIFT+BACKSPACE, pro pohyb vzad (back) pak klávesu BACKSPACE. Pro regulérní ukončení bez problémů funguje klávesová zkratka ALT+F4, nemusíte tedy použít trochu drastičtějšího návodu v minulém díle.

CTRL+O - zadání nového URL stránky

CTRL+P - tisk aktuální stránky

CTRL+I - výběr z oblíbených položek

CTRL+E - vyhledávání

CTRL+F - funkce "Najít na této stránce"

CTRL+H - zobrazení historie

CTRL+B - uspořádání oblíbených položek

CTRL+R - obnovení (lze také použít F5)

2. FTP a dávkové soubory (Win 98, 95, Me)

Internet je fenomén dneška, internet je obrovská zásobárna informací a v poslední době také nekonečná zásobárna nejen textových, ale i multimediálních dat. Většina uživatelů jej zná pouze jako WWW stránky, World Wide Web se tak stal synonymem slova internet. Ve skutečnosti je ale vše jinak.

Internetová komunikace se řídí mnoha protokoly a standardy. Internet (díky bohu) nejsou jen WWW stránky, můžete zde využívat mnoha dalších desítek služeb. Kromě elektronické pošty jsou to třeba diskusní skupiny, Internet Relay Chat (IRC), v poslední době služby ICQ a další. Mimo tyto můžete také využívat rozsáhlé archivy souborů přístupné přes protokol FTP (File Transfer Protokol), který byl (jak jeho název napovídá) navržen právě pro přenos souborů.

Pokud prohlížíte firemní stránky, často se dostanete do míst, kdy dochází k finálnímu stažení ovladačů nebo manuálu pro produkt, který vlastníte a o kterém sháníte informace. Tyto manuály a ovladače bývají dostupné právě přes protokol FTP na tzv. FTP serverech.

Součástí Internet Exploreru (dále jen IE) je i FTP klient, program, který dokáže s protokolem FTP spolupracovat, proto často ani nezaregistrujete, že komunikujete přes internet právě protokolem FTP.

Jenže tento způsob stahování souborů vyžaduje vaši přítomnost u počítače. To je často nevýhodné. U velkých multimediálních souborů by se hodilo říct programu, aby soubor sám stáhl třeba přes noc, a vy ráno přijdete k hotovému. K tomuto účelu slouží mnoho grafických programů, proč ale nepoužít alternativu dostupnou přímo ve standardní instalaci Windows. Windows obsahují textového klienta pro připojení na FTP servery. Ten sice také vyžaduje vaši přítomnost u počítače, ale lze mu vytvořit dávkový soubor tak, aby veškeré stahování provedl automaticky. Uživatelé unixových systému jistě ihned vědí, o čem je řeč, podobné dávky totiž vytvářejí na příkazovém řádku denně.

Prvním krokem je zjištění přesného umístění souboru, který chcete stáhnout. Je to nutné vědět pro správné sestavení dávky. Náš vzorový soubor je umístěn na adrese ftp://ftp.linux.cz/pub/linux/00-find.Linux.gz. Pokud tuto adresu vepíšete do IE, stáhne vám požadovaný soubor. My ale vytvoříme dávku pro textového klienta tak, aby se vše provedlo i bez naší přítomnosti.

Nyní spusťte Poznámkový blok a vytvořte dávkový soubor s tímto obsahem. Nevpisujte komentáře za znakem #!

ftp - # přihlašovací jméno na FTP server

povolnyj@ - # část e-mailové adresy jako heslo pro anonymní přihlášení

lcd c:\data - # přepneme se do lokálního adresáře, kam stahujeme

cd pub/linux/ - # přepneme se do adresáře se souborem na FTP

get 00-find.Linux.gz - # stáhneme požadovaný soubor

bye - # odhlásíme se z FTP serveru

Tento dávkový soubor potom uložíme pod libovolným názvem, v našem případě se bude jmenovat ftpbatch.txt.

Nyní stačí otevřít příkazový řádek a spustit ftp s tímto parametrem:

ftp -s:ftpbatch.txt ftp.linux.cz

Klient započne plnit příkazy definované v dávkovém souboru přesně v pořadí, jakém jste je napsali. Není tedy problémem stáhnout i více souborů naráz z různých adresářů na serveru FTP. Stačí patřičně rozšířit dávkový soubor.

Před odchodem od počítače tedy můžete nastartovat textového FTP klienta a odejít. Další možností je nastavit start FTP klienta na určitou dobu pomocí aplikace Naplánované úlohy, která je dostupná přímo ve Windows. Ale to už je jiná kapitola.

3. Zrušte Scandisk (Win 98)

Po docela rozsáhlém vyprávění o FTP a přenosu souborů si nyní trochu oddychneme u lehčího tipu. Ve svém okolí asi neznám člověka, který by nemusel jednou za čas ukončovat svoje Windows netradičně tlačítkem RESET. Windows (hlavně exempláře připojené do sítě) jsou velmi náchylná k "tuhnutí", případně nedokončeném ukončování, kdy jsme nuceni počítač násilně vypínat.

Po restartu potom spatříme důvěrně známou modrou obrazovku programu Scandisk, která nám trochu "přidrzle" říká, že máme příště vypínat Windows řádně volbou z nabídky Start a neuchylovat se k výše uvedeným metodám. Což nepotěší.

Pokud se vám Windows nedaří často vypínat regulérním způsobem a neustále spouštěný Scandisk vás otravuje (zvláště otravný je u 30GB pevných disků) a zdržuje, můžete jej jednoduchým způsobem vypnout. Pozor ale, občas je nutné provést kontrolu disku alespoň pomocí grafické verze Scandisku.

Spusťte program Systémové informace z menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Pomůcka systémové konfigurace. Zde na první záložce Obecné stiskněte tlačítko Upřesnit vpravo dole. Zde již stačí zaškrtnout položku Zakázat použití programu Scandisk po chybném vypnutí, a po restartování počítače už se s "modrým" Scandiskem nepotkáte.

4. Jak přenést data z okna DOSu (Win 9x)

Od dob vzniku Windows jako více úlohového systému, kdy je možné spouštět a provozovat více běžících aplikací najednou, se velmi rozšířilo používání schránky ve Windows. Dnes již běžně přesouváme kusy textu, obrázků a jiných dat mezi aplikacemi pouhým stisknutím CTRL+C a CTRL+V, případně dalších modifikací.

Problém ovšem nastává při přenosu dat (i prostého textu) z okna Příkazového řádku. Odtud je prostým CTRL+C nedostanete. Jde to ale velmi snadno jiným způsobem, který se tu pokusím nyní popsat.

Spusťte okno DOSu, tedy aplikaci Příkazový řádek, a příkazem dir například vylistujte obsah aktuálního adresáře (pravděpodobně Windows). Nyní byste rádi textový obsah okna přenesli například do MS Excelu a zpracovali seznam vylistovaných souborů. Poklepejte pravým tlačítkem myši na modrou lištu okna příkazového řádku a z kontextového menu zvolte položku Upravit a následně Označit. V levém horním rohu okna se vám zobrazí bílý čekající kurzor. Nyní buď za pomocí kurzorových kláves společně s podrženou klávesou SHIFT, nebo pomocí myši označte požadovaný text a potvrďte stiskem klávesy ENTER.

Nyní máte data v klasické schránce a můžete je vložit do libovolné aplikace běžící ve Windows.

5. Zrušte restart do DOSu (Win 98)

Na závěr tipů pro Windows si uvedeme jeden ze způsobů, jak zabránit uživatelům restartovat se do systému MS-DOS pomocí volby, která je jim nabízena při restartování nebo ukončování Windows.

Při zvolení položky Restartovat v režimu MS-DOS se nestane nic složitějšího, než že se zavolá skript, který provede samotný restart do DOSu. Pokud chcete tomuto počínání uživatelů zabránit, stačí změnit tento skript.

Inkriminovaný skript najdete v adresáři Windows (typicky c:\windows) pod jménem Spustit DOS.pif. Spusťte např. Průzkumníka, jděte do složky Windows, nalezněte tento soubor a označte jej. Pro zazálohování stiskněte klávesy CTRL+C a potom CTRL+V, které vytvoří kopii tohoto souboru s názvem Kopie Spustit DOS.pif. Nyní poklepejte na soubor pravým tlačítkem myši a zvolte Vlastnosti. Jděte na záložku Program a přepište příkaz v kolonce Příkazový řádek na c:\windows\win.com. Potvrďte a můžete vyzkoušet restart do DOSu. Obrazovka jen černě problikne a vše se vrátí zpět do Windows.

Easter Eggs

V dnešním jubilejním třicátém dílu se dostalo i na populární Easter Eggs. Zde jich několik máte. Doufám, že vás pobaví tak, jako pobavily mě při jejich testování.

6. Rychlé hledání

Spolu s balíkem MS Office se distribuuje také aplikace Rychlé hledání, která se vám přidá ve formě ikony do Ovládacích panelů. I tato aplikace v sobě skrývá jedno velikonoční vejce.

Otevřete tedy Ovládací panely (z menu Start Nastavení) a poklepejte na ikonu rychlého vyhledávání. V okně jděte do menu O aplikaci., stiskněte dohromady klávesy CTRL a SHIFT a zároveň klikněte myší na logo. Měli by se vám zobrazit autoři (respektive jen jejich jména) této pomocné aplikace.

7. Krysa v bludišti

Pro tento trik musíte mít Windows, která obsahují známý 3D šetřič obrazovky Bludiště. Já jsem trik úspěšně vyzkoušel ve Windows 98 SE.

Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a zvolte z kontextového menu pložku Vlastnosti. Přejděte na záložku Spořič obrazovky, vyberte ze seznamu 3D bludiště a klikněte na tlačítko Nastavení.

Zde musíte nastavit texturu Stěny tak, že zvolíte v okénku červené cihly, a pak stiskněte jednou šipku dolů (následující textura za červenými cihlami). Podlahu nastavte podobně, akorát od červených cihel stiskněte dvakrát šipku dolů. Nakonec nastavte strop tak, že stisknete čtyřikrát šipku dolů od červených cihel. Na závěr zvolte zobrazení spořiče na celou obrazovku. Vše potvrďte tlačítkem OK a spusťte spořič (tlačítkem Náhled). Po chvilce projíždění bludiště (ve střední části) uvidíte velkou a odpornou krysu.

8. Mozilla v IE 4.x, 5.x

Někteří jste možná při svých toulkách internetem zaslechli jméno Mozilla. Jedná se o nástupce známého WWW prohlížeče Netscape, který se nyní dostává do finální vývojové fáze. Internet Explorer v sobě obsahuje opravdu miniaturní tip, o kterém skutečně nevím, co si mám myslet.

Spusťte IE (může být ve verzi 4 i 5) a napište jako adresu

about:mozilla

IE překvapivě nevyhodí chybovou hlášku o nenalezené stránce, ale krásně zmodrá.

9. Borland C++ 5.02

I "borlandi" jsou kopa veselá a nezapomněli vložit malý trik do svého programovacího balíku. Jeho vyvolání je snadné.

Spusťte editor a v roletovém menu Help (Nápověda) zvolte About (O aplikaci.). Nyní podržte dohromady klávesy CTRL a SHIFT a zároveň poklepejte na text, který se zjeví pod nápisem Borland C++. Měli byste vyvolat seznam autoru, klasické Credits.

10. Homesite 3.0

Pokud chcete spatřit tento trik, budete si muset sehnat poněkud obstarožní verzi známého HTML editoru Homesite 3.0. Stojí to ale opravdu za to.

Spusťte Homesite a jděte do roletového menu Help a zvolte About. Velmi opatrně napište tuto sekvenci znaků:

whereisthedamneasteregg

Pokud jste ji napsali bez překlepu, mělo by vám doslova vyskočit okénko s nápisem And now for something completely different a tlačítkem OK, které stiskněte. Spatříte... no nebudu prozrazovat. Pozor, pokud se překlepnete při psaní znaků, musíte pro každý další pokus ukončit a znovu nastartovat celý Homesite. Máte vždy jen jednu možnost (to platí i pro opětovné zobrazení velikonočního vajíčka).

No, a to by pro dnešek stačilo. Na úkor tipů pro MS Office jsme si zase trochu "zaskotačili". Doufám, že vám to nevadilo, a těším se u příštího dílu na shledanou.


InterTipy

Dnešní internetové tipy jsou díky mému chaotickému číslování tak trochu jubilejní záležitostí. V nastávajícím letním informačním okurkovém (a já nevím kterém) suchu mě opravdu nenapadá souvislé téma použitelné pro tento tradiční úvodník. Snad jen malá perlička. V dnešních večerních "zprávách" jsem zahlédl nazlobeného mluvčího nejmenovaného českého mobilního operátora, spílajícího mohutně na adresu našeho jediného monopolního provozovatele pevných telefonních linek. Prý kvůli vysokým cenám za hovory, které mobilního operátora diskriminují (nechci psát "sabotují"). Příspěvek jsem nepochopil, neboť tuším něco o majetkové provázanosti obou firem a podivuji se nad rozdílným uvažováním obou managementů. No nic, přejděme k podstatným věcem, k jakým internetové stránky o Windows jistě patří.

Security Tips

http://www.security-tips.com/

Na této stránce najdete slušné množství tipů a triků pro Windows 98 a Windows 95. Tipy se týkají hlavně zabezpečení těchto dvou verzí Windows, což, jak zkušení uživatele vědí, není vůbec nic snadného. Stránka umožňuje doplnění vlastního tipu, samozřejmě nutně v anglickém jazyce.

Users with low vision

http://w3.one.net/~hamilte/disab/

Jak již název napovídá, jedná se o stránku věnovanou lidem se ztrátou zraku. Částečnou nebo úplnou. Tato stránka kromě tipů a triků pro Windows 95 a Windows 3.11 (týkajících se právě slabozrakých uživatelů) obsahuje i spoustu dalších užitečných informací k tomuto problému. Ty ale nejsou náplní tohoto článku, proto přejděme na další URL.

Acky Windows Tips

http://acky.net/tips/windows/

Velmi dobře provedená a obsáhlá stránka, věnovaná všem verzím Windows. Stránka obsahuje kromě tipů pro Windows také mnoho internetových tipů a triků a rovněž velikonoční vajíčka, která rozhodně stojí za vyzkoušení.

Mimo sekci tipů najdete archiv souborů pro programátory různých programovacích jazyků (Visual Basic, Java), tutorialy pro různé aplikace a technologie (HTML, Javascript, Perl), odkazy na diskusní fóra a mnoho dalších. Nechybí rychlý a poněkud netradiční (i když velmi funkční) vyhledávač "fastlink". Tato stránka rozhodně poskytne návštěvníkovi velké množství informací a potěší i propracovaným designem.

Windows Tips index

http://www.chami.com/tips/windows/

Další velmi povedená stránka výhradně s tipy pro Windows. Ovšem v základním menu autora této stránky naleznete další oddíly s tipy pro internet, programování, HTML jazyk a Javascript. Samotné tipy pro Windows jsou tematicky rozdělené vždy podle části Windows (nebo aplikace), které se konkrétně týkají. Stránka obsahuje vyhledávač a možnost přihlášení se k odebírání "newsletteru" z této stránky.

Malek Tips

http://malektips.envprogramming.com/windows_tipstoc.html

Opět velmi profesionálně a přehledně provedená stránka s tipy pro různé obory počítačové vědy, mimo jiné také v hojném počtu pro Windows. Stránka obsahuje tipy pro všechny dostupné verze Windows, přehledně uspořádané do oddílů. Mimo samotné tipy zde naleznete informace ze světa HTML, tipy pro DOS, tipy pro internet a MS Office. A další a další. Nechybí položka pro zaslání vlastního tipu, máte možnost odebírání novinek z této stránky.

PC Clinic

http://www.md4pc.com/tips.htm

Tentokráte designem ne zrovna úchvatná (i když i to je věc názoru), zato přehledná a ve starším prohlížeči dostupná stránka s tipy pro všechny rozšířené verze Windows. Nechybí ani tipy pro velmi stará Windows 3.x, ale kdo ví, třeba v nich ještě někteří čtenáři PC WORLDu stále pracují. Podívejte se a objevíte to, co jsme v tomto odstavečku zapomněl zmínit.

Focus On Windows

http://windows.about.com/compute/windows/

Další vynikající a velmi profesionálně zpracovaná stránka s množstvím odkazů na stránky dokumentace, tipů a triků a spoustou dalších odkazů pro Windows. Hned na úvodní obrazovce nemůžete minout stránku s aktualitami, momentálně se aktivně věnující Windows XP. Po levé stráně pak narazíte na rozsáhlé menu s odkazy na tipy a triky, free software, oddíl zabývající se bezpečností, oddíl s ovladači pro Windows, oddíl zabývající se podporovaným hardwarem a mnoho mnoho dalšího k přečtení a prostudování.

SETI Windows Tips

http://www.setiweb.org/windowstips.htm

Zkratka SETI doufám není všem čtenářům neznámá a někteří se (podobně jako já) také zabývají horečným vyhledáváním mimozemských civilizací postupnou analýzou zvukových vzorků. Na stránce, jejíž URL vidíte výše, naleznete tipy a triky, které přispějí k rychlejšímu výpočtu programu SETI@home. Tipy se týkají pouze Windows, uživatelé ostatních systémů s běžící SETI@home aplikací tedy přijdou zkrátka.

EGG Heaven

http://www.eggheaven2000.com/

A je to tady. Konečně stránka zabývající se přímo velikonočními vajíčky, pro neznalé legráckami autorů a výrobců softwaru, skrytě zabudovanými v samotných aplikacích a operačních systémech. Na této stránce, velmi pěkně červené, je naleznete přehledně rozdělené do několika kategorií. Nechybí vyhledávací nástroj a jiné "vychytávky", usnadňující nalezení vysněného vajíčka. Určitě se podívejte, pobavíte se.

Tips for Windows

http://www.easttexaschat.com/tips_tricks.htm

Na závěr trochu temnot na stránce, která se věnuje pouze tipům a trikům pro Windows. Tyto tipy jsou přehledně rozděleny do oddílů a týkají se pouze Windows řady 9x. Není jich mnoho, ale některé jsou popsány velmi solidně. Stránka je také dobře viditelná i v textových prohlížečích díky své jednoduchosti. A navíc je opravdu temná.

§§§§§


FAQ: Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0391

?Když je počítačový virus komprimován například ve WINZIP a já ho rozbalím do složky dokumenty, ale nespustím, zaviruji si počítač? Mám knihu "Moderní počítačové viry", ale z ní to nevyplývá (domnívám se).?

Nezavirujete. Virus se aktivuje pouze spuštěním aplikace (souboru), ke které je přibalen. Stejně tak je tomu, pokud obdržíte virus ve formě přílohy (attachmentu) v poště (nesmí ale být povoleno automatické otevírání určitých souborů, spouštění maker apod. u některých klientů). Teprve po otevření této přílohy se virus aktivuje. Virus se neaktivuje kopírováním. Shrnu-li to, virus se aktivuje pouze tím, že danou aplikaci, ke které je přibalen, někdo nebo něco spustí (otevře). Je-li si uživatel vědom této skutečnosti, může se virům velmi často ubránit. Mít zároveň aktuální virovou databázi v antivirovém programu patří do "povinné výbavy" takovéhoto uživatele.

?Můj dotaz se týká telefonického připojení. Chci, aby si automaticky pamatovalo moje přihlašovací heslo, ale kolonky Zvolit heslo a Připojovat se automaticky jsou vysvícené, tedy není možné je zatrhnout. Zkoušel jsem připojení odstranit a znovu vytvořit, ale nepomohlo to. (Windows 98, IE 5.5)?

Vámi vytvořené telefonické připojení je třeba "registrovat" v Internet Exploreru. V okně Možnosti sítě Internet Vlastnosti zvolte záložku Připojení. V horní části se zobrazují všechna existující připojení, vyberte to správné a nastavte je jako výchozí (existuje-li pouze jedno připojení, je jako výchozí nastaveno automaticky). V tomto okně dále nastavte "Vždy vytáčet výchozí připojení" nebo "Vytočit vždy, když není k dispozici připojení k síti".

Tlačítkem Nastavení pak zadáte proxy server, pokud je vyžadován, a nakonec nastavíte svoje jméno, heslo a doménu (ta bývá prázdná, pokud není výslovně požadována). Po tomto nastavení provedete připojení. Buď je heslo již zobrazeno ve formě hvězdiček, nebo je třeba jej poprvé zadat a zaškrtnout jeho uložení. Při příštím připojování si již systém heslo bude pamatovat. Znám případy, kdy se tak nedělo (Windows 95 a IE5.01), ale ve Windows 98 jsem se s tímto případem ještě nesetkal.

?Používám celodenně DOS aplikaci vytvořenou v prostředí Foxpro. Abych lépe viděl, koupil jsem si 19" Sony E 400. Ten má v tomto rozlišení (ať už program spustím v holém DOS 6.22 nebo na pozadí Windows 98 SE) pouze 70 Hz, což je pro mne stroboskop. Čím a jak se dá nastavit vyšší obnovovací frekvence videokarty a monitoru pro DOS v textovém režimu? Program Vbehz.com z http://www.informatik.fh-muenchen.de/~ifw98223/vbehz.htm je výtečný ve všech režimech, pouze s jedinou výjimkou v DOS "VGA 640*480 TEXT". Ani z karty Nvidia Riva TNT2 M64 (PCI ani AGP), ani z Velocity 100 (AGP) z něj nic jiného než 70 Hz nevymačkám.?

Nechci se s vámi přít o vaše vnímání 70Hz obnovování obrazu, ale označovat to výrazem "stroboskop" mi přijde poněkud přehnané. Spíše mne to navádí k myšlence, zda počítač nelže a neobnovuje 50 nebo 60 Hz. Předně bych tedy zkontroloval skutečnou frekvenci. Monitor této kategorie by měl mít možnost podívat se na kvalitu signálu, tj. měl byste být schopen pomocí jeho menu zjistit aktuální zobrazovací frekvenci. Pokud je skutečně 70Hz, pak máte opravdu dobré oči. Co s tím?

Otázkou je, jestli vůbec lze při rozlišení 640 x 480 TEXT technicky dosáhnout vyšší obnovovací frekvence. To byste měl být schopen zjistit z manuálu k monitoru. Bude tam tabulka režimů a podle ní poznáte, jaké frekvence jsou pro tento režim dostupné. Podobná tabulka by měla být také v manuálu k videokartě. Pokud lze jít na vyšší frekvenci, je k tomu třeba buď nastavit Windows do režimu 640 x 480 a vyladit je na vyšší frekvenci. DOS aplikace se s Windows "sveze".

Druhou možností je instalovat rezidentní program do DOSu (6.22), který nastavení provede. Vzpomínám si, že jsme takto nastavovali karty TRIDENT pro Windows 3.1 v letech 1992-94. Takovýto rezident by měl být dostupný na webových stránkách výrobce videokarty. Třetí možnost je vyladit Windows "normálně", tj. např. 1 024 x 768, 85 (popřípadě 100) Hz a DOS aplikaci nepouštět na celou obrazovku, nýbrž jen do okna, pokud to ovšem aplikace umí.

?Mám kartu ATI All in Wonder 128 Pro dovezenou z Kanady; TV nemohu naladit, výstup je jen černobíle, asi je NTSC. Jde s tím něco dělat?

Snad ano, nejsem si úplně jistý. Karta je dodávaná pro Kanadu, takže v NTSC pracuje zcela určitě a k tomu má potřebné ovladače. Prvním krokem je získání ovladačů pro české prostředí (www.ati.cz). Kanadskou verzi ovladačů odinstalujte a pak nainstalujte ovladače české. Buď to bude stačit a karta začne akceptovat PAL (dovolí jej nastavit), nebo to stačit nebude NTSC norma je hardwarově dána čipem na kartě. Je pak otázka, zda lze pomocí upgradu firmwaru pro Českou republiku, případně Evropu změnit normu obrazu. Tady bych doporučil obrátit se přímo na výrobce.

?Koupil jsem dvě základní desky ASUS CUSL2, obě jsou osazeny procesorem Intel Pentium III 800 MHz/EB box. U jedné mám nainstalovaný monitorovací program ASUS PC Probe V2.12.07. Podle tohoto programu (i podle monitoringu v BIOS) teplota na CPU jen zřídkakdy překročí 40 ?C. Přesto poměrně často dochází k tomu, že oba PC při práci pod Windows 98 SE (především při psaní ve Wordu) dávají hlášku: "CPU overheated System running at a lower frequency" PC speaker vydává dlouhý vysoký tón, dokud nedojde k restartu přes Ctrl-Alt-Del. Na desce je BIOS revize 1002.?

Domnívám se, že údaje o teplotě jsou nesprávné. 40 ?C je nízká teplota, CPU se běžně zahřívá daleko více. To se zřejmě děje, a proto po čase dojde k alertu, který zpomalí procesory. Je otázkou, co vlastně alert vyvolá, když BIOS i monitorovací program hlásí, že je všechno v pořádku. Doporučoval bych projít nastavení BIOSu a pohrát si s nastavením monitoringu. (Dělají to oba počítače, PC Probe nebudeme podezírat patrně pouze čte údaje z BIOSu a nepodílí se na příčině potíží.) Rovněž pískání je podezřelé jaké nastavení jej způsobuje a proč je nekonečné. A hlavně, když počítač restartujete, je vše v pořádku (po nějakou dobu). Protože nedokážu určit příčinu, jen jsem pouze nastínil kde hledat, obracím se na čtenáře, zda se setkali s tímto problémem a pomohli by nám jej vyřešit.

?Můj problém spočívá v tom, že se mi ve vlastnostech složek nezobrazuje záložka "Sdílení". Prosím o sdělení způsobu, jak mám tuto záložku zpřístupnit (Windows 98 SE).?

Pomoc je jednoduchá. Abyste mohl nabízet své složky ke sdílení, musíte mít nainstalovanou podporu "Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft". Tuto podporu nastavíte ve vlastnostech sítě a zvolíte "Umožnit ostatním přístup k souborům", jak ukazuje obrázek.

?Vlastním monitor AOC 7Glr. Při posledním spuštěním počítače se ve vlastnostech obrazovky místo firemního ovladače objevil výchozí monitor. Tlačítko pro nastavení monitoru je zatlumené a ve Správci zařízení monitor zcela chybí. Pokoušel jsem se firemní ovladač monitoru všemožně nainstalovat, ale bez úspěchu. Zajímavé je, že pokud nainstaluji starší ovladač pro grafickou kartu, tlačítko vlastností je přístupné. Aktuální ovladače pro DirectX 8.0 to nedovolí. Nainstaloval jsem si také PowerStrip a zkusil jsem, zda dokáže monitor detekovat. Po stisknutí tlačítka "Capabilities" v okně "Monitor Configuration" PowerStrip napíše, že se sice jedná o monitor PnP, ale EDID header je nesprávný, nebo EDID checksum je nekorektní. Domnívám se, že monitor je špatný a operační systém je při spuštění nedokáže detekovat jako zařízení PnP. Existuje možnost, jak v této situaci ovladač nainstalovat? Mám monitor reklamovat? (Grafická karta ATI Xpert 2000 Rage Pro 128 32 MB, Windows 2000 Professional.)?

Monitor určitě reklamujte. Vaše domněnka je totiž správná, v monitoru je vadná pravděpodobně elektronika identifikace. Tím pádem počítač nedokáže monitor detekovat a nabídne "obyčejný" monitor. Kdyby monitor nebyl v záruce, bylo by zde řešení. Ve Windows lze zakázat detekci PnP monitorů a ty pak přijmou ten monitor, který nastavíte. Předpokládám, že monitor v záruce je, takže neváhejte a reklamujte jej.

?Chtěl bych se zeptat, jestli nevíte telefonní číslo na uživatelskou podporu HP (v manuálu od mé inkoustové tiskárny je napsáno toto: Česká republika 42 (2) 471 7321, a toto číslo neexistuje) a jestli nevíte internetovou adresu(y), kde bych si mohl stáhnout nebo objednat nejnovější verzi softwaru tiskárny HP DeskJet 710C.?

Společnost Hewlett Packard má českou verzi webových stránek na adrese http://www.hp.cz/hp_cr.htm, kde se dostanete přímo na uživatelskou podporu. Telefonní číslo podpory pro potíže s drivery nebo nastavením tiskárny je 02/613 07 310 a na této stránce je rovněž uvedeno.

?Poklepu-li na ikonku některého textového souboru, třeba v místě vyrolovaného panelu Start-Programy-Program XY-Readme.txt, tak mi systém nahlásí: "Program nenalezen. Systém nemůže najít COOL95.EXE. Tento program je potřeba k otevírání souborů typu Textový dokument". Požadovaný textový dokument mohu otevřít jedině tak, že spustím program Poznámkový blok a jím pak požadovaný dokument najdu. Počítač používají i děti ke hrám, vím, že tento problém v minulosti nebyl. Prosím o radu, jak toto napravit.?

Problém je v přiřazení programu COOL95.EXE textovému souboru. Nejjednodušší nápravy dosáhnete smazáním typu Textový dokument v nastavení Možnosti složky Typy souborů. Pak poklepejte na jakýkoliv soubor txt. Otevře se dialogové okno "Čím otevřít". Zvolte program NOTEPAD.EXE a zatrhněte políčko, které říká, že program se má používat pro tento typ souborů vždy.

Ohlasy čtenářů

V čísle 5/01 jsem v rubrice FAQ objevil dotaz, ve kterém má čtenář problémy se sledováním DVD filmů na TV. Na rozdíl od redaktora se domnívám, že zhoršení kvality je zapříčiněno ochranou Macrovision, která zabraňuje po připojení k videu a TV DVD film nahrát na kazetu v DVD kvalitě. Pokud vím tak se to dá obejít tak, že výstup připojíte přímo do TV a ne přes video. Nebo existují různé "černé" skřínky, které Macrovision zruší.

Adam Tečka

Měl bych malou připomínku k vámi zveřejněné odpovědi stran www.gohip.com a jeho nastavení jako výchozí stránky prohlížeče. Vámi zveřejněný postup je sice správný, ale funguje do prvního restartu PC. Ve složce "Po spuštění" je totiž z 90 % skript, který upraví nastavení prohlížeče zpět na GoHip a když tam není, tak v systémovém registru je v klíči "HKEY CURRENT USER\Software\Microsoft\Windows\ CurrentVersion\Run" zaneseno spuštění instalačního programu, který opět nastaví výchozí stránku na GoHip. Já osobně jsem se s tímto potrápil na 3 PC. Jen by mne zajímalo, jaké má tohle potrápení uživatelů význam osobní potěšení firmy GoHip, že jejich stránky jsou nejnavštěvovanější? Kdo ví. Uživatelé si alespoň uvědomí, že nemají souhlasit se vším, čemu nerozumí, a nabízí se jim to k potvrzení což instalace GoHip činí.P.

Trojek, Čáslav

V 5. čísle PC World v rubrice FAQ na straně 58 se čtenář ptal na možnost odstranění domovské stránky http://www.gohip.com/... z MS IE, která se mu vždy po restartu vrátila zpět. Vaše rada na změnu domovské stránky nepomůže, protože GoHip si nainstaloval program, který se spustí při startu systému a vždy změní domovskou stránku v MS IE na svojí. Program na odstranění tohoto "viru" najdete na http://www.gohip.com/remove_browser_enhancement.html. Více informací o "viru" najdete na http://svet.namodro.cz/go/rart.asp?id=1000225520.

Ing. Michal Michalač

(přeloženo ze slovenštiny)

V PC WORLDu 6/2001 byl dotaz na hlučnou CD-ROM. Čtenář Juraj Dudák zaslal stručný e-mail, kde doporučuje vyzkoušet program DRIVE SPEED 2000. Ten prý dokáže zpomalit CD-ROM na požadovanou rychlost. Program jsem nezkoušel, ale doplňuji adresu, kde je možné jej stáhnout: http://www.cdr.cz/0001A.html.

Karel Nevšímal

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c01p0392

Mám vytvořeno několik šablon, které mají formulářové prvky. Tyto šablony používám pro různé ankety, tím dostávám strašně moc různých odpovědí. A tady je můj problém.Daly by se tyto odpovědi nějakým způsobem filtrovat, aby z nich pak šla udělat dobře statistika odpovědí?

K tomu abste mohl dělat statistiku z vašich šablon, je nejlepší použít tzv. Průvodce šablon.

Průvodce šablon funguje následovně: po vytvoření sešitu, který má v budoucnu sloužit jako šablona, si vyberte v menu Data/Průvodce šablonou. (Pokud tam tuto volbu nemáte, tak tento doplněk nemáte nainstalovaný. Doinstaluje se pomocí Nástroje/doplňky. Tam je potřeba zaškrtnout políčko: Průvodce dat se sledováním dat.).

Po spuštění příkazu průvodce šablonou na prvním kroku vyberete sešit, ze kterého vytváříte šablonu, a pak napíšete název budoucí šablony. Na druhém kroku pojmenujete nový soubor, jenž bude sloužit jako databáze. Na třetím kroku si vyberete, které buňky má Excel sledovat (ty se pak budou zapisovat do databáze). Na předposledním kroku si zvolíte, jestli má přidat do databáze data z existujícího sešitu. No a na posledním kroku vás Excel informuje, že vytvořil šablonu a databázi. Nyní cokoliv napíšete do šablony, to on kontroluje a přepisuje obsah určitých buněk do databáze (ty co jste si označili v průvodci na třetím kroku). A nyní není problém vytvořit statistiku z databáze.

?Prosil bych o vysvětlení, co to je dotaz v programu Excel?

Dotaz je způsob, kterým jsou v programech Microsoft Access nebo Microsoft Query vyhledávány záznamy, zahrnující odpověď na naši otázku týkající se uložených dat ve zdroji dat.

?Dost často píšu v programu Word metry čtvereční nebo krychlové. Pokaždé samozřejmě musím číslici označit a převést na horní index. Zdá se mi to ale zdlouhavé. Nešlo by to rychleji? Kolega říkal, že by se na to muselo napsat makro, ale neví jak. Neporadili byste mi, jak to makro má vypadat? Děkuji předem za odpověď.

Tak samozřejmě makro by to vyřešilo bezproblémově. Ale dá se to vyřešit i rychlejším a lehčím způsobem, a to pomocí automatických oprav. Aby automatická oprava fungovala, je nutné si ji napoprvé uložit. Někde v prázdném místě dokumentu si napište číslicí metr čtvereční a zformátujte. Poté to celé označte (jak ten metr, tak i tu dvojku), v menu Nástroje/automatické opravy na kartě opravy vyberte formátovaný text a do políčka nahrazovat napište m2 (viz obr.) Pak kliknout na přidat. Po tomto nastavení jakmile kdekoliv textu napíšete m2 a zmáčknete mezerník, výraz se automaticky přepíše na m2. Pokud byste ale chtěla mít napsáno m2 a nikoliv m2, pak po automatické opravě (která provede zformátování) stačí kliknout jednou na tlačítko zpět a automatická oprava se zruší.

?Na internetu jsem našel tabulku a chtěl bych si ji stáhnout a importovat do programu Excel. Existuje rychlejší způsob jak ji dostat do Excelu, než napřed ukládat WWW stránku do počítače a poté ji teprve otevřít v Excelu?

Pokud byste si chtěl stáhnout tabulku z internetu přímo do Excelu, je lepší použít příkaz Nový dotaz v síti WWW, který se nachází v menu Data/načíst externí data. Objeví se následující okno. V prvním bodě vyplníte WWW stránku, kde se tabulka nachází. V druhém okně si můžete vybrat, co přesně chcete importovat z dané WWW stránky. A nakonec ve třetím bodě si vyberete, v jakém formátu chcete do Excelu ukládat. Po kliknutí na OK se vás ještě Excel zeptá, kam chcete tabulku umístit a poté ji importuje.

? Rozhodl jsem se, že si vytvořím WWW stránku pomocí programu Word. Vše probíhalo dobře, pak jsme ale narazil na problém. Chtěl jsem si stránku rozdělit na několik nezávislých oddílů. Kamarád mi říkal, že to jsou rámy, které si dělá např. v programu FrontPage. Jde toto udělat i ve Wordu?

Pokud si potřebujete rozdělit stránku na několik nezávislých oddílů (rámů), tak i toto je možné ve Wordu. Formát/Rámce/Nová stránka rámců. Po "nasázení" rámů na stránku si ještě musíte nastavit, co se má v jakém rámu objevit. Po kliknutí do příslušného rámů pravým tlačítkem myši si vyberte "vlastnosti rámce." Ve vlastnostech si můžete daný rám pojmenovat, zapsat adresu toho, co se má zobrazit, zapnout posuvníky pokud je potřeba, apod.

? Vážení, budu rád, když mi zodpovíte dotaz týkající se PowerPointu. Rád bych si vytvořil vlastní šablony, a nevím jak. Umím používat standardní šablony, ale neumím si vytvořit vlastní. Další dotaz se týká předlohy nadpisu. Neumím tuto předlohu používat.

Vlastní šablonu si vyrobíte následovně: napřed si upravíte snímek podle toho, jak má budoucí šablona vypadat. Použijte tento postup:

1. V menu Zobrazit/předloha/snímek si lze nastavit formátování snímku.

2. V menu Formát/barevné schéma snímku je možno vybrat si z nabídnutých barevných schémat.

3 .V položce Formát/pozadí si vyberete požadované pozadí šablony.

Pokud byste sem chtěl vložit datum či záhlaví, lze tak učinit pomocí volby Zobrazit/záhlaví a zápatí. Po naformátování snímku šablonu uložíte prostřednictvím položky Soubor/uložit jako, a jako typ souboru se vybere Šablona návrhu. Volba "Předloha nadpisu" se používá k tomu, abychom si mohli nastavit jak má vypadat úvodní snímek. Tento příkaz funguje jen pro úvodní snímek.

? Dost často používám Excel na psaní různých seznamů. Ale taky se mi občas stane, že v jednom sloupečku napíšu údaj někam jinam než mám. Je možné vložit jednu buňku mezi dvě jiné, aniž bych používal příkaz "vložit buňky" a následně do vložené buňky údaj přesunul (vložit řádek nemůžu, protože mám několik sloupečků a tím bych si i do nich vložil prázdný řádek)?

Chcete-li údaj přesunout a vklínit mezi dvě jiné buňky, tak toto jde při přesunu metodou drag&drop. Označíte si buňku, kterou chcete přesunout. Najedete si kurzorem myši na buňkový kurzor (kromě pravého dolního rohu) a stisknete a držíte levé tlačítko myši. Najedete si myší do míst, kam chcete buňku přesunout, a zmáčknete klávesu Shift. Objeví se šedivé čáry, které připomínají písmeno I. Pak stačí jen najet přesně do míst kam to chcete přesunout a nejprve pustíte myš, a až pak klávesu Shift.

?Jde v programu Excel upravit šířku sloupečku podle nejdelšího textu v něm rychlejší metodou, než ručně roztahovat a koukat jestli se veškerý text vejde do buňky?

Najedete si na rozhraní sloupečku do stejných míst, jako kdybyste sloupeček roztahoval, ale místo kliknutí a držení myší a následně roztahování uděláte dvojklik a sloupeček se rozšíří podle nejdelšího textu v něm.

? Používám dost často v programu Word hromadnou korespondenci. Když vytvářím hromadnou korespondenci na obálky, tak bych chtěl taky umístit naše firemní logo ke zpáteční adrese. Je to možné?

Přidání firemního loga nebo jakéhokoliv obrázku na obálku je možné. Než si spustíte hromadnou korespondenci, tak si někam do prázdného dokumentu vložte vaše logo či obrázek, který chcete vložit. Upravte si ho na potřebnou velikost. Poté ho označte a uložte jako automatický text (Vložit/automatický text/nový) a jako název musíte zadat ObálkaExtra1. Poté můžete už normálně spustit hromadnou korespondenci a obrázek se vám automaticky vloží do místa určeného pro zpáteční adresu.

? Můj problém se týká programu Excel. U kolegy jsem si všiml, že dokáže vytvořit velice rychle číselnou řadu, aniž by psal na klávesnici a pohybuje jen myší?

Číselná řada se provádí velice podobně jako kopírování přetažením. Např. v buňce A1 máme číslo 5 a chceme vytvořit číselnou řadu do buňky A10 (v buňce A10 bude tedy číslo 14), což provedeme následovně: Do buňky zapíšeme číslo 1 a potvrdíme. Pak klikneme levým tlačítkem do buňky A1, aby se nám přesunul na buňku buňkový kurzor. Poté najedeme kurzorem myši na pravý dolní roh buňky (objeví se úzký černý kříž). V tenhle okamžik zmáčkneme a držíme levé tlačítko myši a pak klávesu CTRL sjedeme kurzorem na buňku A10. Poté pustíme tlačítko myši a pak i klávesu CTRL. Tímto způsobem můžeme vytvářet číselnou řadu jak ve sloupečku, tak i v řádku.

? Potřeboval bych vědět zdali je možné (jestli ano, tak jak?), aby se v Outlooku 2000 automaticky uložila adresa odesílatele příchozí zprávy do mého kontakt listu.

Automatické zapisování adresy z příchozí elektronické pošty do Kontaktů Outlook 2000 neumí. Nejrychlejší způsob přidání odesílatele do Kontaktů se provede následovně: otevřete si příchozí mail a kliknete pravým tlačítkem na adresu odesílatele. Objeví se podmenu a tam si vyberete možnost Přidat do kontaktů.

? Další problém se týká programu Excel. Občas potřebuji vložit funkci a ta obsahuje znaky * a ?, ale tyto znaky mají zástupnou funkci textu. Dá se funkce zástupných znaků nějak zrušit?

Chcete-li, aby tyto znaky ztratily zástupnou funkci, stačí před ně napsat ~. Pokud ale v požadované funkci použijete hvězdičku nebo otazník několikrát, budete muset vkládat vlnovku před každou hvězdičku, resp. otazník.

? Můj dotaz se týká grafů v programu Excel. Po vložení grafu potřebuji graf ještě dodatečně upravit. Provádím to vždy kliknutím pravým tlačítkem a výběrem příkazu Formát, ale tento postup se mi zdá zdlouhavý. Není rychlejší způsob, jak upravovat grafy?

O něco rychlejší je následující postup: kliknete si levým tlačítkem na graf, který chcete upravit, a pak použijete k úpravě formátovací panel nástrojů.

§§§§§


Komunikace


Procházka po bezdrátové čtvrti

Richard Baguley

c01p0106

Představte si následující situaci: jste na cestě z práce domů a najednou si vzpomenete, že jste kolegu zapomněli informovat e-mailem o schůzce, která se bude konat zítra časně zrána. Nebo jste služebně v cizím městě a potřebujete nějaké pokyny. Jste uvězněni ve frontě v supermarketu a náhle si uvědomíte, že by bylo dobré, udělat si dovolenou a zaletět na Hawaj. Žádný problém. Jednoduše vytáhnete svůj PDA, připojíte se k Síti a vše vyřídíte přímo na místě.

Myšlenka mít přístup na internet pomocí PDA ať se nacházíte kdekoli je přitažlivá. Pro toho, kdo cestuje, ať již služebně, či jen tak pro radost, to znamená být stále snadno a rychle k zastižení e-mailem, aniž by musel s sebou vláčet notebook (a být nucen hledat elektrickou zásuvku a telefonní linku, na niž by se mohl připojit). Bezdrátový přístup k Síti znamená přístup k cenám akcií, titulkům zpráv, letovým informacím a mnoha dalším věcem, bez ohledu na místo, kde se právě nacházíte. Můžete si dokonce číst zprávy na nudných pracovních schůzích a každý si bude myslet, že si píšete poznámky.

Avšak kolik takových služeb typu "web na cestách" opravdu funguje a kolik látky ještě zbývá pro sci-fi? Můžete se těšit, že si stáhnete pár trampských písní, až budete na výletě v Sierra Madre, nebo že vyzvete svého webmastera, aby dal do pořádku vaše webové sídlo, až budete v půlce cesty na Waikiki? Abychom oddělili fakta od zavádějící reklamy, vyšli jsme do ulic amerických měst s našimi PDA a pokusili jsme se vyřešit několik běžných úloh pomocí handheldů, vybavených pro bezdrátovou komunikaci. Náš cíl: zjistit, k čemu jsou palmtopy dobré. Použili jsme Palm VII od Palm Computingu s vestavěným modemem a službou Palm.Net, Palm Vx s modemem OmniSky a službou OmniSky (tento modem je též k dispozici pro PDA typu Handspring a HP Jornada), RIM Blackberry 957 s vestavěným modemem a službou Go.Web od GoAmerica a kapesní PC IPaq od firmy Compaq včetně adaptéru v podobě PC karty, modemu Sierra 300 AirCard a služby Mobile MSN.

Zabývali jsme se službami umožňujícími mobilní přístup k internetu v cenové hladině mezi 40 a 55 dolary měsíčně za neomezené používání, ačkoliv dvě z nich nabídly i nižší měsíční poplatky za omezené používání. Samozřejmě jsou pro PDA k dispozici i jiné bezdrátové služby, včetně stovek neplacených, které dělají téměř všechno, na co můžete pomyslit.

Poněvadž bezdrátové spojení, kterým disponuje PDA, nemůže vysílat a přijímat data tak rychle, abyste měli při prohlížení webu srovnatelný pocit jako na PC s modemem 56 Kb/s, tyto služby se zaměřují na podmnožinu internetu: e-mail a omezený přístup k webu. Oba handheldy typu Palm používají systém s názvem Web Clipping Applications ("webové výstřižkové aplikace", dále jen WCA), malý program, jenž běží na Palmu a bere si z internetu naprosté minimum dat v textové podobě. Palm VII, který jsme zkoušeli, neumožňuje přímé prohlížení webu a zcela spoléhá na WCA. Mobile MSN je čistě textovým webovým sídlem a portál GoAmerica, s nímž spolupracuje Blackberry, nabízí textové verze vybraných webových sídel. Tím, že udržují na minimu množství dat, která je nutné přenést, dodávají vámi požadované informace z internetu během sekund, na rozdíl od minut, jež by vyžadoval download obrázků.

Čtení e-mailu

Mobilní e-mail je pádným důvodem, proč si koupit bezdrátový PDA. Tato technologie vám umožňuje posílat a přijímat e-mail za pohybu (např. odeslat e-mail vašemu šéfovi, když jste na cestách nebo doma). Všechna zařízení, jež jsme používali, mohou posílat a přijímat e-mail; zprávy, které jsme odeslali, byly doručeny rychle a bez problému, pokud jsme se nacházeli v pokrytém prostoru (viz "Mobilní nebo mizerný?"). Avšak psaní dlouhých zpráv na těchto zařízeních se ukázalo být frustrujícím: pouze RIM Blackberry 957 vyhověl našemu testu psaní textu na jeho malé QWERTY klávesnici bylo mnohem rychlejší a přesnější než malování stylizovaných písmenek hrotem na obrazovku Palmu. Oba Palmy a zařízení IPaq vám umožňují ťukat na klávesnici zobrazenou na displeji, ale tato činnost není o mnoho rychlejší než používání speciálního těsnopisu.

Všechny služby, které jsme zkoumali, umožňují přijímat e-mail z jakéhokoli POP3 serveru (jenž používá většina ISP), nezapomeňte však k vaší e-mailové schránce přistupovat velmi opatrně: download dlouhých souborových příloh bude trvat věky a celý svůj PDA rychle zahltíte. Naštěstí e-mailové programy na zařízeních, která jsme ověřovali, vám umožňují filtrovat zprávy z vaší schránky a vynechávat ty, jež překračují zadanou velikost; ty si můžete stáhnout později. Tyto portály vám v rámci své služby dávají k dispozici též e-mailovou schránku, ačkoliv toto uspořádání může mít určitá omezení. Například e-mailová služba Palm.Net odmítá akceptovat každou e-mailovou zprávu delší než 51 KB, a vrací ji zpět odesílateli s upozorněním, že ji server nemůže akceptovat.

Pro bezdrátová internetová zařízení jsou nyní k dispozici různé služby, jež umožňují okamžité zasílání zpráv, jako Yahoo Messenger (pro Palm a PocketPC) a AOL Instant Messenger (pro Palm). Jak jsme se přesvědčili, jsou výbornou alternativou v případě kratších a urgentnějších zpráv.

Rezervace letů

Jste-li v pohybu, možná bude vaším přáním mít pod kontrolou další etapu cesty. Budete například chtít co nejdříve vědět, je-li váš let zrušen. Všechny portály, které jsme podrobili zkoumání, kromě GoAmerica, mohou získávat informace o letech. GoAmerica obsahuje odkaz na Flight Tracker (Sledovač letů) firmy Trip.com, ale tato služba vám umožňuje sledovat pouze lety letadel, která jsou právě ve vzduchu což není příliš důležité pro kontrolu stavu vašeho nadcházejícího letu. Ostatní služby vám umožní získat podrobné informace o letech podle čísel letů nebo výběrem ze seznamu, a portály OmniSky a Palm.Net (oba přístupné prostřednictvím BizTravel WCA) vám umožní rezervaci letu přímo z PDA. Chce-li své lety rezervovat prostřednictvím někoho jiného než BizTravelu, dostanete se do problémů. Pokud nenajdete sídla optimalizovaná pro mobilní uživatele, budete zápasit s připojením k normálním webovým stránkám jiných cestovních sídel.

Většina lidí si pouze bude chtít ověřit stav již rezervovaných letů a to umožňují všechny portály, kromě GoAmerica, buď přes Travelocity WCA (na zařízení Palm Vx a Palm VII), nebo prostřednictvím sekce Expedia služby Mobile MSN (na zařízení IPaq). Tyto služby mají přístup do zápisů o trasách existujících letů, takže máte možnost si ověřit jakákoli zpoždění nebo zjistit případné problémy. Kromě toho většina aerolinií (včetně American, Continental, Delta a United) má své vlastní WCA pro platformu Palm. Ty vám umožňují získat informace o zpožděních a dokonce zkontrolovat vaše oblíbené letecké trasy, zatímco čekáte v příletové hale.

Získávání pokynů a hledání různých věcí

Všechny portály, které jsme testovali, nabízejí způsob, jak získávat pokyny. Všechny fungují v podstatě stejně: zadáte počáteční a cílovou adresu a dostanete textové pokyny, kudy jet, rozepsané do řádků: "Krok 1: Odbočte ostře vlevo na Elm Street. Krok 2: Odbočte vpravo na hlavní ulici." Služba MapBlast na portálech GoAmerica a OmniSky vytváří mapy na základě adres, což je užitečné, ale podtrhuje to problém s mapami na PDA: na malém displeji se špatně čtou a často v nich schází podrobnosti (v mém případě ulice, kde bydlím). Palm VII nemá webový prohlížeč, ale portál Palm.Net poskytuje služby jako Etalk Traffic Touch WCA, které sestavují seznamy problémů na silnicích.

Akcie a bankovnictví

Všechny portály, jež jsme zkoušeli, umožňují získat ceny obyčejných akcií a stručný přehled obchodních zpráv, pro kontrolu, jak si stojí trhy pouze tuto službu nabízí Mobile MSN. Ostatní služby poskytují více finančních nástrojů. GoAmerica a OmniSky udržují textové verze řady finančních zpravodajských sídel, jako například Fax Market Wire a The Motley Fool. Palmy se zde dostaly o krok dále, neboť umožňují bezdrátově spravovat vaše akciové portfolio pomocí WCA vyprodukovaných makléřskými firmami. Každý, kdo se chce podívat na zprávy a cenovou nabídku akcií, má přístup ke všem těmto službám, kromě Ameritrade, která omezuje přístup jen na uživatele Ameritrade. Tyto služby můžete využívat pro nákup a prodej akcií, kontrolu okamžitých cen a čtení zpráv o výzkumech, a máte-li účet u banky ETrade, můžete sledovat zůstatek na vašem účtu. Všechny WCA jsou nainstalovány jako standardní vlastnost portálu OmniSky.

Jestliže chcete rychle vybrat nějakou hotovost, WCA vám pomohou najít nejbližší bankomat, který přijímá karty Visa, MasterCard a karty některých bank a úvěrových institucí.

Báječný bezdrátový web?

Bezdrátový přístup k Síti je stále v plenkách, a ačkoliv myšlenka mobilního přístupu k internetu je fascinující, její skutečné realizaci ještě cosi chybí. Download informací může být pomalý a nepředvídatelný a použití tradičnějších metod je v mnoha případech pořád snazší. Přiznejme si to: jestliže jste se ztratili, je pravděpodobně mnohem rychlejší stáhnout okno a požádat někoho o radu, než mámit pokyny z PDA.

Elan Amit, technologický ředitel OmniSky, říká, že jejich služba má dvě hlavní použití: posílat e-maily a kontrolovat finanční informace. Je snadné pochopit, proč tyto schopnosti budou dost užitečné pro profesionála nebo obchodníka na cestách. Mobilní e-mail může být neocenitelný, zejména pokud jej kombinujete s jinými funkcemi PDA, například poznámkovým blokem nebo diářem. Na schůzi si můžete zaznamenat krátké poznámky a okamžitě je e-mailem poslat kolegům, nebo poslat rychlý e-mailový požadavek spolupracovníkovi, bez přerušení právě probíhající schůze.

Díky vynikajícímu displeji a zabudovanému internetovému prohlížeči Explorer ukazuje kapesní PC IPaq od firmy Compaq většinu webových stránek velmi pěkně. Čekání na jejich download však prověří vaši trpělivost. Kromě toho plně nadupaný IPaq za 1 047 dolarů není nijak levný. IPaq vypadá bezvadně, nepracuje však o nic lépe než jiná zařízení, a Mobile MSN má z našich čtyř portálů nejmenší rozsah funkcí.

Chcete-li pouze e-mail a některé základní funkce PDA, pak je nejlepší volbou Blackberry 957. Toto zařízení se snadno používá, má zdaleka největší displej a klávesnici QWERTY. Nevadí-li vám čekání, můžete jej použít i k prohlížení webu a prostřednictvím portálu GoAmerica máte k dispozici mnoho různých informací.

Potřebujete-li více, než pouhý mobilní e--mail, pak nejlepší celkový balík služeb nabízí Palm Vx a OmniSky, ačkoliv Palm VII není příliš pozadu. Prohlížení webu na jakémkoli PDA je velmi pomalé, neškodí však mít takovou možnost. Palm VII ji ale nemá. Balík WCA od OmniSky, plus vynikající e-mailový program, způsobují, že Palm Vx funguje velmi dobře.

Bez ohledu na to, jaký PDA a jakou službu si vyberete, připravte se na kompromis. To, co lidé očekávají od těchto zařízení a služeb, zejména pokud jde o nástroje na prohlížení webu, stále předbíhá realitu.

Mobilní, nebo mizerný?

Přístup k internetu na cestách je ohromě užitečný, má však určité nevýhody. Bezdrátová technologie trpí dvěma hlavními problémy, hlemýždí rychlostí a omezeným pokrytím. Modemy, které jsme testovali, přistupují k Síti rychlostmi, jež lze obecně popsat jako letargické. Pokud opustíte oblast se signálem, stanou se stejně užitečnými jako dalekohled v uhelném dole.

Plán, jak si poradit s nízkou rychlostí

Prvním velkým problémem je rychlost. Většina těchto systémů se připojuje k Síti pomocí celulárního digitálního paketového datového standardu, jenž využívá celulární (mobilní) telefonní síť a přenáší data max. rychlostí 19,2 Kb/s. Modemové přenosy V.90 jsou navrženy na jmenovitou rychlost 56 Kb/s při downloadu a na 33 Kb/s při uploadu. V neformálních testech se vzorová webová stránka s obrázky na Palmu Vx používajícím službu OmniSky natahovala 20 sekund, zatímco tatáž webová stránka se na PC připojeném pomocí vytáčeného spojení V.90 natahovala 5 sekund.

Aby vás odradila od přímého přístupu k normálním webovým stránkám, většina portálů, které jsme zkoušeli, poskytovala své vlastní, negrafické verze webových stránek. Palm.Net a OmniSky používají palmovské aplikace WCA, jež vysílají a přijímají minimální množství dat. I přes použití tak promyšlených technologií, získávání dat na těchto systémech často znamená dlouhou dobu čekat, než se něco stane.

To se může změnit, až budou k dispozici nové vysokorychlostní sítě. OmniSky spolupracuje s Mericomem na službě Ricochet (která běží celkem slušnou rychlostí 128 Kb/s) se zařízením Compaq IPaq. Zkoušky začnou letos v létě.

Závod o nejlepší pokrytí

Další klíčovou otázkou je pokrytí. Služby, které jsme zkoušeli, mají dostatečné pokrytí ve většině velkých měst USA. Jestliže však opustíte Spojené státy nebo velkoměstské oblasti, vše je ztraceno. OmniSky tvrdí, že síť CDPD pokrývá asi 200 měst, včetně 43 z padesátky největších měst ve Spojených státech. To představuje asi 267 mil. lidí zhruba 60 procent obyvatelstva. Jakmile však vyjedete z velkých měst, pravděpodobně ztratíte signál, poněvadž síť CDPD (kterou používá OmniSky) je především městská. Naštěstí všichni poskytovatelé, které jsme testovali, vám umožní informovat se v jejich webových sídlech o pokrytí a vyplatí se věnovat trochu času, abyste zjistili, zda služby můžete používat na místech, kam pravidelně cestujete.

Silný signál nemáte garantován ani ve velkoměstě zejména sedíte-li v autě. Jak uživatelé mobilních telefonů vědí, dočasné ztráty a výpadky spojení nejsou neobvyklé, a všechny služby, které jsme testovali, občas ztrácely signál, když jsme je používali v autě. Dokud se pokrytí nerozšíří a signál nezlepší, ztráta signálu k bezdrátovému životu prostě bude patřit.

Další zdroje na pcworld.com

Můžete navštívit web PC WORLDu a vybrat si ke stažení z tuctů PDA aplikací, které naleznete na www.pcworld.com/downloads/handhelds

Aktuální zprávy o všech bezdrátových věcech naleznete v sekci Wireless and Mobile:

www.pcworld.com/channels/wireless.asp

Na pcworld.com naleznete dva následující články, z nichž načerpáte další informace o našem světě, jenž je stále více bezdrátový:

Here`s How: Wireless Application Protocol (zde se dozvíte, jak funguje bezdrátový aplikační protokol - Wap)

www.pcworld.com/hereshow/wap

Bluetooth Brings Cable-Free Networking to Small Devices (Malá zařízení vytvářejí bezdrátové sítě pomocí technologie Bluetooth.)

www.pcworld.com/jan2001/bluetooth

§§§§§


Palm versus Pocket PC

Carla Thorntonová

c01p0211

Novější PDA jsou mnohem výkonnější než jejich předchůdci. Vyzkoušeli jsme 12 nejnovějších palmtopů a vybrali jsme dva, které bychom si vzali kamkoliv.

Můj elektronický organizér změnil k lepšímu prakticky každou oblast mého života, tvrdí nadšený majitel přístroje IPaq, výrobku Compaq Computer Corp. Pan Pfeiffer, ředitel divize programování v Outrage Entertainment, společnosti, která vyvíjí hry pro PC, si na IPaqu dělá poznámky na schůzích společnosti, přijímá e-mailové zprávy, když leží v posteli, a připojuje k němu sluchátka, aby si poslechl MP3 nahrávky v tělocvičně.

Peter da Silva, softwarový inženýr společnosti ABB Network Management, poskytovatele průmyslových a užitkových řídicích systémů pro energetické společnosti, je zrovna tak unesen svým přístrojem Visor Deluxe od firmy Handspring, Inc., PDA založeném na operačním systému Palm ale z praktičtějších důvodů: je to jeho pracovní nástroj. Kromě zapisování poznámek a plánování používá Visor se sériovým kabelem, aby mu pomohl s konfigurací a diagnostikou problémů síťových zařízení, například směrovačů a modemů. Podle názoru da Silvy je Palm rychlejší a spolehlivější než jsou novější Pocket PC. Zkoušel IPaq, ale jeho operační systém se příliš podobal Windows. "Bez jakéhokoliv zřejmého důvodu na třicet i více sekund zamrzá," stěžuje si da Silva.

Na PDA spoléhá stále více a více profesionálů i spotřebitelů. Podle Gartner Group, Inc., se odbyt handheldů ve Spojených státech během následujících čtyř let zvýší o 300 procent, asi na 28 milionů kusů. Není tomu tak dávno, kdy volba byla snadná: 150gramový Palm III s monochromatickým displejem panoval jako faktický standard, protože byl prakticky jedinou možností. Nakupovat PDA dnes znamená probírat se mnoha alternativami.

Vezměme si PDA typu Pocket PC, založené na poslední verzi Windows CE. Pocket PC, s přibližně stejnými rozměry jako mají Palmy, ale s barevnými displeji a kapesní verzí důvěrně známých aplikací od Microsoftu, například Wordem a Excelem, jsou první dobrou příležitostí pro fanoušky Palmu, aby změnili značku.

Který z nich si koupit? Podívali jsme se na dvanáct z nich a každý jsme vyzkoušeli v následujících šesti oblastech: pořizování poznámek, správa osobních informací, e-mail, sledování nákladů, práce s dokumenty a zábava.

PDA a poznámky

Nejlepší: Compaq IPaq H3600, Casio Cassiopeia EM-500, HP Jornada 720

Nejhorší: Diamond Mako, RIM BlackBerry 957

Důvodem, proč se PDA nenazývají osobními asistenty pro pořizování poznámek, je, že většina z nich mizerně plní funkci vstupního zařízení. Slabý software na rozpoznávání rukopisu a stěsnané klávesnice, jež mohou zhatit snahu o správné zadání nového telefonního čísla, ještě mnohem hůře poslouží pro zápis poznámek během hektické schůze. Nejnovější přírůstky PDA nám však přinášejí pár příjemných překvapení.

Palmtopy spoléhají hlavně na rozpoznávání znaků a žádný z nich nepodá lepší výkon než nová Pocket PC. Transcriber (přepisovač), aplikace od ActiveSync přiložená k přístrojům Casio a IPaq na CD-ROMu (ale nepředinstalovaná), představuje hlavní výhodu při převodu rukopisu. Transcriber, modernější a pružnější než software pro rozpoznávání znaků Character Recognizer (Pocket PC) nebo Graffiti (Palm OS), přijímá znaky načmárané na jakékoliv části displeje v jakékoliv aplikaci. Střídali jsme kurzívu s tiskacím písmem Transcriber napsaná slova většinou správně pochopil, ačkoliv s nečitelným rukopisem některých lidí měl problémy. Vyplňování formulářů pomocí Transcriberu bylo hračkou: něco jste napsali kamkoliv na displej a aplikace rozpoznaný text umístila na místo, kde stál kurzor.

V některých situacích je však normální psaní příliš pomalé. Pro psaní dlouhých e-mailů nebo pořizování podrobných záznamů je výhodná PDA klávesnice, jako například Stowaway od firmy Targus (www.targus.com). Tato cestovní klávesnice pro Palmy je stejně velká jako u notebooku, ale váží jen 240 gramů a je ji možno složit na čtvrtiny složená má velikost samotného PDA. S její pomocí můžete napsat 70 slov za minutu, a přesto se každá jednotlivá řádka bezchybně objeví na displeji Palmu. Toto zařízení je nyní k dispozici i pro IPaq.

Za cenu vyšší hmotnosti nabízí půlkilová Jornada 720 relativně velkou vestavěnou klávesnici. Jakmile jsme si zvykli na nezvykle rozmístěné klávesy, byli jsme schopni na této 178 mm široké klávesnici psát rychlostí 40 slov za minutu s malým množstvím chyb.

Přístroje Mako a BlackBerry, oba s malými klávesnicemi, se krčí na spodních příčkách našeho žebříčku pořizování poznámek. Makova 140 mm dlouhá klávesnice je příliš malá a mělká pro všechny, drobná klávesnice BlackBerryho se hodí jen pro psaní krátkých e-mailových odpovědí.

Zorganizujte si svůj život

Nejlepší: Casio Cassiopeia EM-500, Compaq IPaq H3600

Nejhorší: RIM BlackBerry 957

Navzdory všem různorodým rolím, které PDA sehrávají, zůstává jejich prvořadým účelem správa informací. Při plnění tohoto úkolu Pocket PC ještě jednou zvyšují náskok před ostatními. Palm nabízí hodně výkonu i flexibility, ale IPaq a Casio jsou stejně užitečné a v některých oblastech vynikají. Oblastí, kde Pocket PC skutečně vynikají, je jejich rozhraní. Jejich jasné displeje a šikovné výběrové seznamy usnadňují doplňování a prohlížení informací o schůzkách, úkolech a kontaktech.

Aby vám pomohly udržet přehled o všech lidech ve vašem životě, obsahují Pocket PC výkonnou aplikaci Contacts (kontakty), která obhospodařuje více než 40 informačních polí. Aplikace Calendar (kalendář) mění IPaq a Casio na velké diáře. Denní, týdenní, měsíční, a roční pohledy vám umožňují prohlížet a jemně dolaďovat i ty nejnašlapanější časové plány. A je snadné najít volný prostor, doplnit a přepracovat plány schůzek, opakujících se porad a každodenních událostí.

Díky své funkci pro Schedule+ a Outlook, zajišťující zvaní na schůze, jsou PDA typu Pocket PC nejlepší volbou pro podnikové uživatele, kteří chtějí zústat v obraze. Zaostávají však v jedné z hlavních oblastí, jíž je integrace úkolů a schůzek. Palmy ve spojování těchto důležitých složek časového plánu vynikají a poskytují několik možností, jak je vidět v souvislostech.

Robustní Jornada se se svými funkcemi vyrovná Pocket PC a zobrazuje delší část vašeho seznamu kontaktů a časový plán najednou, přičemž otevírá samostatná okna pro úkoly. Diamond Mako nabízí uživatelům všehochuť. Lidem, kteří potřebují mít plnou kontrolu nad svým adresářem, se možná bude líbit aplikace Contacts, jež vám umožňuje změnit názvy a uspořádání každého ze svých 23 polí dokonce i jméno, adresu a telefonní číslo. Zjistili jsme však, že svérázná aplikace Agenda se obtížně používá.

Malý RIM BlackBerry zvládá jen základy PIM. Minimalistům se možná budou líbit strohé obrazovky většina si však přeje informativnější rozhraní.

PDA a pošta

Nejlepší: Palm VII, RIM BlackBerry 957

Nejhorší: Palm m100

PDA je vynikajícím nástrojem pro udržení kontroly nad e-mailem a většina PDA, které jsme prověřovali, vám umožňuje brát si své e-maily s sebou, odpovídat na ně na cestách a odesílat odpovědi, když provádíte synchronizaci s desktopem. Pouze laciný Palm m100, jenž postrádá e-mailového klienta, toho nebyl schopen.

Casio Cassiopeia EM-500, HP Jornada 720 a Compaq IPaq H3600 jsou dodávány s nejpřitažlivější poštovní aplikací kapesní verzí programu Microsoft Outlook. Diamond Mako nabízí podobný program na prohlížení e-mailové schránky a PDA typu Palm všední, ale stále velmi dobrý Mail. Ve všech případech jsme mohli snadno číst a třídit zprávy a odpovídat na ně.

Pro příjem podnikové pošty prostřednictvím standardním telefonní linky potřebujete PDA vybavený modemem a v této skupině pouze Jornada za 899 dolarů obsahuje standardní vestavěný modem 56 Kb/s. Pro všechna další zařízení, z výjimkou Sony CLIE, jsou k dispozici přídavné modemy, z nichž většina začíná na 300 dolarech. Modemy vyrobené pro PDA Visor firmy Handspring, například ThinModem od firmy Card Access, jen minimálně zvyšují hmotnost Visoru a vůbec neovlivňují rozměry, protože se vejdou do rozšiřovací pozice Springboard.

Palm VII a BlackBerry jsou jedinými testovanými PDA, která jsou schopná přijímat e-mail bezdrátově. Pro aktivaci této služby musíte na Palmu VII vytáhnout anténu. BlackBerry pípne, kdykoliv přijde e-mailová zpráva vynikající vlastnost pro zaměstnané lidi a e-mailové narkomany. Bezdrátovými modemy můžete dovybavit přístroje Palm III, IIIx, a V, IPaq a letos v létě též Sony CLIE.

Kvůli pomalejšímu spojení PDA vysílají a přijímají e-mail pomaleji než váš desktop, ačkoliv několik dodavatelů, včetně Compaqu, oznámilo partnerství se 128Kb/s službou Ricochet. Surfování po webu na PDA zůstává něčím jako eskamotérský trik. Nepotřebujete-li přístup v reálném čase, jednodušším a levnějším způsobem, jak získat stejný webový obsah, je instalace bezplatně šiřitelné aplikace AvantGo (www.avantgo.com). Vždy, když synchronizujete svůj PDA, sídlo AvantGo automaticky zařídí download zkrácené verze zvolených webových stránek, které si pak můžete prohlédnout off-line.

Pouze Jornada s displejem 178 x 56 mm vám umožňuje prohlížet v reálném čase téměř kompletní webové stránky, třebaže musíte dvakrát tolik používat posuvníky. Ale i zde jsme přišli o mnoho obsahu: kapesní webový prohlížeč Internet Explorer Web, vestavěný do Jornady, nám neumožnil stahovat aplikace ani prohlížet animace či videosekvence.

Kapesní peněžní manažeři

Nejlepší: PDA typu Palm

Nejhorší: Diamond Mako, HP Jornada 720, RIM BlackBerry 957

Ať už jste účastníky čtrnáctidenní konference v Toledu, nebo stále zapomínáte odevzdávat v kanceláři stvrzenky za obědy, pomůže vám přirozený talent PDA pro registraci nákladů přímo v místě vzniku. Visory, CLIE a všechny Palmy, až na m100, obsahují Expense (výdaje), šikovnou aplikaci pro sledování nákladů. Tato aplikace vám umožňuje zaznamenat způsob platby (v hotovosti, šekem, kreditní kartou), měnu (23 zemí), dodavatele, místo a jakýkoliv z 28 typů výdajů (od letenek až po občerstvení). Až se vrátíte k desktopu, jen zasynchronizujete svůj Palm, kliknete na ikonu Expense v desktopové Palm aplikaci a vyberete si jeden z pěti editovatelných vzorů výkazu výdajů, do něhož přenesete svá data. Vaše výdaje se během několika sekund správně zařadí do šikovných spreadsheetů.

Aplikace Expense však není nástrojem pro správu osobních finančních prostředků. Nezahrnuje práci s běžnými účty, účty na finančním trhu nebo spořitelními účty, ani akciovými portfolii. Chcete-li tyto schopnosti do svého Palmu doplnit, můžete si vybrat z různých komerčních i sharewarových programů, včetně aplikací kompatibilních s Quicken a Microsoft Money, jako např. Personal Expense Manager (www.umap.net).

Modely Pocket PC jsou dodávány s aplikací Microsoft Money, ale bez jakéhokoliv softwaru pro sledování výdajů. K dispozici je půl tuctu aplikací třetích stran, včetně PocketExpense (home.mpinet.net/mathieux).

Součástí dodávky PDA Jornada, Mako a BlackBerry nejsou žádné aplikace pro správu finančních prostředků. Neobsahují žádný finanční software kromě kalkulátorů.

Práce s dokumenty

Nejlepší: Diamond Mako, HP Jornada 720

Nejhorší: PDA typu Palm

Pokud nemůžete nebo nechcete brát s sebou laptop, představuje PDA slušného náhradníka pro prohlížení a dokonce jednoduché editování dokumentů ve formátu Word a Excel. Download dokumentů z desktopu do PDA je snadný. Jen je umístíte do speciální synchronizační složky, PDA vložíte do příslušné kolébky a synchronizační software váš spreadsheet zkomprimuje do velikosti, s níž si poradí váš PDA.

Jen si pamatujte, že proto, aby soubory zmenšil natolik, aby se vešly do omezené paměti RAM v PDA, konverzní proces vypustí některé vlastnosti a zjednoduší formátování. Ze spreadsheetů se například ztratí složité vzorce a z Wordovských dokumentů zmizí, kromě jiného, záhlaví a zápatí.

Jornada, s největším displejem a relativně velkou klávesnicí, si s dokumenty poradí nejlépe ze všech zařízení v našem přehledu. Podobně jako Casio a IPaq je dodávána s kapesní verzí důvěrně známých a snadno použitelných aplikací Microsoftu Excelem a Wordem. Displej Jornady (cca 152 x 56 mm), je třikrát větší než u Pocket PC a může zobrazit až deset těsně namačkaných sloupců spreadsheetu. Kromě toho je k dispozici slušná podmnožina funkcí Wordu a Excelu.

Středně velký Mako nabízí mnoho stejných funkcí jako Jornada, a jeho Excelu podobná aplikace Sheet vám umožní vytvářet tabulky a kreslit grafy.

Po Jornadě a Mako se nám nejvíce líbily Casio a IPaq. Ačkoliv kapesní Word i kapesní Excel jsou o něco slabší než jejich stolní příbuzní, nabízejí většinu každodenních funkcí, které lidé očekávají. Ale obrazy spreadsheetů na jejich displejích o rozměrech 76 x 51 mm jsou přecpané.

PDA typu Palm jsou při prohlížení a editování dokumentů nejslabší. Jejich displeje jsou dokonce ještě menší než u Pocket PC, protože panel Graffiti zabírá třetinu plochy displeje. Rovněž postrádají vestavěné programy pro práci s textem a spreadsheety, a tak si musíte doplnit aplikace třetí strany, například Documents to Go od firmy DataViz (www.dataviz.com). Tento program dobrou práci při konvertování našich desktopových dokumentů, ale jde hlavně o prohlížeč souborů. Formátování je omezené a jediným způsobem, jak vytvořit nové dokumenty, je zkopírování prázdného souboru ve formátu Word nebo Excel do vašeho PDA. Zjistili jsme, že horizontální navigace po spreadsheetech pomocí šipek na displeji je velmi obtížná.

To je zábava

Nejlepší: Casio Cassiopeia EM-500

Nejhorší: PDA typu Palm

Letíte letadlem někam daleko a film, který vám promítají, jste viděli už patnáctkrát. Nebo možná sedíte v čekárně u lékaře, případně trčíte ve frontě před DMV. Máte-li Pocket PC, můžete si své nicnedělání zpříjemnit přehráváním MP3 melodií, čtením e-knih nebo promítáním videosekvencí či barevných momentek svých dětí.

Organizéry Palm obsahují jako součást dodávky více her, ale Pocket PC je trumfují vestavěnými konektory pro připojení sluchátek a miniaturní verzí Windows Media Playeru, jenž spolupracuje s desktopovou verzí při konvertování a downloadu písní do PDA. Casio Cassiopeia EM-500 má kromě toho vestavěnou pozici pro multimediální kartu, do níž lze zasunout kartu obsahující až 64 MB paměti což stačí na hodinu hudby. IPaq může používat paměťové karty CompactFlash, zatímco Jornada má konektorovou zásuvku pro sluchátka a pozice jak pro CompactFlash, tak i PC kartu.

IPaq umí pěkně pracovat s fotografiemi, ale Casio jej překonává svým elektronickým fotoalbem. Jeho přehrávač videa Picture & Video Player komprimuje fotografie s vysokým rozlišením lépe než IPaq a zobrazuje je naležato, takže na malém displeji uvidíte větší část vámi pořízeného snímku. Zkušební obrázky měly na Casiu pravdivější, jasnější barvy, díky schopnosti tohoto zařízení zobrazovat 65 536 barev, ve srovnání s 4 096 barev na IPaqu, ačkoliv 16MB paměť Casia může být limitující.

Pro fanoušky Palmu, kteří hledají trochu zábavy, je nejlepší volbou Visor Prism od Handspringu. Jako jediné palmovské zařízení, které má jak barevný displej, tak i rozšiřující pozici, může dělat téměř vše, čeho je schopno Pocket PC, ačkoliv postrádá vestavěný konektor pro připojení sluchátek. Podobně jako všechny Visory, pracuje se dvěma přídavnými MP3 přehrávači: SoundsGood (www.good.com) a Innogear MiniJam (www.innogear.com). Oba tyto přehrávače jsou dodávány se špuntovými sluchátky a nahrávacím softwarem (jenž nainstalujete do svého stolního počítače) pro přenos MP3 souborů do PDA. 28gramový SoundsGood je lehčí a zasouvá se do rozšiřovací pozice Springboard ve Visoru (nevyčnívá), zatímco objemnější 43gramový MiniJam asi o cca 6,5 mm vyčnívá. Oba mají 64 MB paměti, ale MiniJam má dvě pozice pro multimediální karty, takže pokud si koupíte další multimediální kartu, můžete s sebou nosit více hudby.

Podobně jako Casio i Visor Prism zobrazuje 65 536 barev. Rozlišovací schopnost jeho displeje 160 x 160 způsobuje rozbití obrazu do pixelů.

CLIE od Sony je jediným palmovským PDA, který je vybaven softwarem pro přehrávání videosekvencí, ale kvůli monochromatickému displeji a absenci zvuku si nezaslouží, aby byl označován za multimediální.

Volba je na vás

Pocket PC se zlepšují mílovými kroky. Vynikající multimediální vlastnosti, prvotřídní displej, slot pro multimediální kartu, to vše činí ze zařízení Casio Cassiopeia EM-500 za 499 dolarů vynikající sestavu, která získala naší cenu "Nejlepší koupě", ačkoliv její 16MB paměť může být omezující.

Na druhém konci cenového spektra se nachází naše další "Nejlepší koupě" Handspring Visor Deluxe, jenž se pyšní 8MB pamětí a slotem Springboard. Ten umožňuje jeho snadné rozšiřování a použití spolu s doplňky, digitálními fotoaparáty počínaje a přehrávači MP3 konče.

Synchronizujte PDA s desktopem

PDA jsou technologické zázraky, které vám umožňují nosit v kapse užitečné informace, například kontakty, seznamy úkolů a termíny schůzek. Ale software, který většina PDA nabízí pro synchronizaci těchto informací s vaším desktopem, je omezený. Jestliže používáte PIM jiný než Outlook, palmovský software HotSync a ActiveSync pro Pocket PC vám nepomohou.

To je důvodem, proč se objevují synchronizační balíky třetích stran. Puma Technology Intellisync za 70 dolarů (www.softonline.com) a CompanionLink Express za 40 dolarů (www.companionlink.com) rozšiřují okruh aplikací, které můžete synchronizovat se svým PDA tak, aby zahrnul programy jako Goldmine, Lotus Notes, Lotus Organizer a Symantec Act (ačkoliv CompanionLink nepracuje s e-mailem). Jinou možností jsou XtndConnect PC od Extended System za 60 dolarů (www.extendedsystems.com) a webové služby jako FusionOne (www.fusionone.com) a MyPalm.com, vlastní služba společnosti Palm.

Intellisync a CompanionLink též filtrují data, takže nemusíte natahovat celý telefonní seznam vaší společnosti, a schopnosti mapování vám umožňují přesměrovat data z vašeho desktopu tak, že váš PDA bude obsahovat pouze ty informace, kterým dáváte přednost.

Žádný synchronizační balík není bezproblémový. Existuje možnost, že budete muset trochu zapracovat, abyste se ujistili, že jste opravdu obdrželi všechna data, která potřebujete. Ale to je jen malá cena za synchronizaci vašeho malého zázraku.

Pocket PC nebo Palm: který z nich bude vítězem?

Říkejme tomu střetnutí maličkých titánů. Dva hlavní operační systémy pro elektronické organizéry svádějí rozhodující boj a výsledek je v rukou (dlaních) uživatelů. V současné době si PDA založené na průmyslově standardizovaném operačním systému Palm zachovávají lví podíl na trhu. Loni prodej Palmů představoval 62 procent odbytu v kategorii bezklávesnicových "společníků do dlaně." Ale analytici předvídají, že do roku 2004 bude 40 procent trhu patřit Pocket PC, zatímco podíl Palmu se sníží na 45 procent.

Očekává se, že Pocket PC přivábí jak neprofesionální, tak i podnikové typy uživatelů, díky svým jasným displejům s 240 x 320 body, rychlejším procesorům StrongARM a důvěrně známému rozhraní, které se podobá Windows, i aplikacím. Ale majitelé palmovských PDA mají sklon  k zapřísáhlé loajalitě ke svým zařízením a za klíčové výhody pokládají jednodušší obsluhou a delší životnost baterií.

"Snažíme se poskytnout uživatelům správně vyváženou kombinaci hmotnosti a životnosti baterií. Když se pokoušíte o to, aby handheld fungoval jako PC, nakonec to nedopadne dobře," říká ředitel společnosti Palm Michael Mace, jenž má v referátu konkurenci.

Ed Suwanjindar, produktový manažer divize mobilních zařízení Microsoftu, velebí přitažlivost Pocket PC pro sofistikované uživatele, kteří se rozhodli, že chtějí více. "Usilujeme o důkladnost. Naši uživatelé se rozhodli, že když už hodlají nosit s sebou nějaké zařízení, chtějí, aby toho dělalo více, než jen pouhé pamatování si telefonních čísel. Chtějí si prohlížet excelové a powerpointové soubory a stahovat přílohy e--mailových zpráv. Chtějí se potěšit poslechem hudby a čtením e-knih."

Mezitím ale oba tábory pilně postrkují své výrobky někam doprostřed. Další veze operačního systému Microsoftu pro PDA bude navržena s cílem šetřit energii, říká Suwanjindar. Aby se vyrovnala Pocket PC, firma Palm plánuje uvést koncem tohoto roku na trh Palm OS 4, který bude podporovat rychlejší procesory a zvýší rozlišení displeje, říká pan Mace z této společnosti.

Pokračují práce směrem ke společnému standardu rozšiřujících zařízení a očekává se, že Palmy a Pocket PC, které se mají objevit koncem roku, dospějí ke standardizaci nového slotu Secure Device (SD). SD karty o velikosti poštovní známky, vycházející ze specifikace MultiMedia Card, ponesou rozšiřující paměť, stejně jako možnost připojení do sítě LAN nebo k internetu.

Přes probíhající vývoj analytici očekávají, že jak Palmy, tak Pocket PC PDA si zajistí svá místa na trhu. "Celková poptávka po PDA po určitou dobu trvale poroste a bude zde více než dostatek místa pro všechny," říká analytik Gartner Group Ken Dulaney. "Lidé jsou dost připoutáni k Palmu. Klenotem tohoto výrobku je software, který se během minulých čtyř let mnoho nezměnil. Ale Microsoft se k němu neustále přibližuje."

§§§§§


Komunikujte v pohybu!

Eric Knorr

c01p0214

Bezdrátové handheldy mohou pomoci firmám shromáždit rozhodující data od lidí v terénu, avšak jedině tehdy, jsou-li správně používány. Zde jsou tři příklady, jak to správně dělat.

Platí-li vám cestující 1 870 dolarů za hodinu, přejete si, aby byli trvale spokojeni. John Maxfield z firmy Flexjet říká, že toto je důvodem, proč společnost používá bezdrátové handheldy, aby se poptala zákazníků na své soukromé proudové stroje, které jim svěřuje do užívání.

Případová studie: Flexjet

Tento soukromý provozovatel proudových letounů použil handheldy pro automatizaci těžkopádné ruční práce, aby tak ušetřil čas i peníze. Ve starším systému (levý panel) letové posádky po každém letu telefonovaly, aby zajistily zpětnou vazbu od zákazníků. Příslušný personál pak předané informace musel ručně zapsat do SQL databáze. Dnes zákazník vyplní jednoduchý dotazník na Palmu a získané informace jsou přeneseny do firmy Flexjet po přistání letounu. Úspory administrativních nákladů by tento systém měly zaplatit do 18 až 24 měsíců.

Problém s počítači do dlaně je v tom, že jde svým způsobem o atavismus. Stejně jako stolní PC byly kdysi nespolečenskými tvory, izolovanými ostrůvky informací nezapojenými do sítí, dnešní všudypřítomné Palmy, Handspringy, Pocket PC a podobná zařízení se vplížila do podniku zadními dveřmi a zůstávají většinou hluchá vůči jeho serverům a systémům. Nikdo doposud nevynalezl tak dlouhý drát, který by je přivázal k podnikové síti.

Takový drát nikdo vynalézat nemusí. Manažeři a odborníci říkají, že během příštích několika let bezdrátové komunikace tyto poslední pozůstatky izolovaného používání výpočetní techniky chytí do lasa a vtáhnou do podniku. V dnešní éře po webovém boomu nikdo nenavrhuje investovat do bezdrátové fantazie. Ale tam, kde existuje příležitost získat reálný prospěch, mohou handheldy v budoucnosti zaujmout pozice v přední linii podnikových informačních systémů.

Bezdrátový přenos dat si získává oblibu

Několik společností hledících do budoucna již učinilo první kroky. Například Jon Maxfield, manažer vlastnických služeb firmy Flexjet, používá bezdrátový Palm VIIs ke sběru dat od cestujících, kteří létají do zahraničí soukromými proudovými letouny, jež jim svěřila jeho společnost. Pam Brysonová ze společnosti Ingram Micro, velkého dodavatele počítačů, nabízí klíčovým zákazníkům mobilní telefony schopné spolupracovat s webem, aby je použili při zadávání a sledování objednávek.

To, co tyto průkopníky sjednocuje, je jejich odhodlání využít palmtopy a bezdrátový přístup k webu pro shromažďování nebo šíření časově citlivých dat. Jistě, průkopník je asi to správné slovo. Jak ví každý, kdo použil bezdrátové zařízení, aby se napíchl na internet, funguje to spíše pomalu, spojení vypadávají, a dokonce i ten neprostornější displej palmtopu odhalí jen asi třicetinu informací, jež může zobrazit typický monitor stolního počítače.

Poptávka po konektivitě stále stoupá. Podle prognózy International Data Corporation bude do roku 2004 ve Spojených státech 55 milionů mobilních a vzdálených pracovníků, definujeme-li je jako ty, kteří stráví více než 20 procent svého pracovního času mimo kancelář. To představuje skok o 41 procent z dnešního počtu 39 milionů. Mezitím pokračuje akceleruje podnikání stejně tak jako rychlost pohybu obchodních dat. Tyto faktory stupňují tlak na výrobce zařízení, poskytovatele bezdrátových služeb a podniky, aby vynalezli lepší spojení pro lidi v pohybu.

Pro většinu společností je prvním krokem, který učiní ve snaze vylepšit spojení, použití Palmu a jeho bratříčků pro e-mail. Bezdrátový e-mailový přístroj RIM BlackBerry vytvořil téměř kult, který se šíří mezi mobilními uživateli. Přístroje Palm VII a dokonce Handspring Visor a Microsoft Pocket PC dovybavené modemy rovněž přitáhly uživatele.

Ačkoli e-mail slibuje okamžité výhody, nezapojuje handheldy plně do hry. Totéž platí pro bezdrátové sítě LAN, které jsou též v plenkách, přestože krátkodosahové protokoly jako Bluetooth a IEEE 802.11 slibují velkou šířku bezdrátového pásma uvnitř zdí společnosti.

Prověrka reálnosti

Aby z bezdrátových handheldů vytěžila co nejvíce, musí mít společnost urgentní potřebu vyměňovat si stále aktuální podniková data se zákazníky, dodavateli nebo zaměstnanci v terénu informace, které nemohou čekat na pozemní spojení. Neočekávejte, že se vám investice vrátí nějak rychle (ačkoliv při nejmenším jedna ze zde popsaných firem předpokládá, že dosáhne okamžitý zisk). Tato technologie je v současné době příliš nová a systémy jsou příliš experimentální na to, aby samy sebe ospravedlnily na základě návratnosti investic. Stále platí, že pokud vaše společnost bude tuto technologii pravděpodobně potřebovat v době, kdy bezdrátové datové systémy po několika letech dospějí, je právě dnes vhodné začít s experimentálním pilotním projektem. Tak budete přichystáni tuto technologii plně využívat, až se setká s poptávkou.

Buďte připraveni na překážky, speciálně však na problém s šířkou pásma. Několik šťastných společností, jejichž zaměstnanci se nacházejí v omezeném prostoru pokrytém bezdrátovou službou Ricochet, si může užívat bezdrátový přenos dat rychlostí 128 Kb/s za 80 dolarů měsíčně pro jednu vzdálenou jednotku. Je to dvojnásobná rychlost oproti té, jíž dostanete z obyčejného vytáčeného spojení, ačkoliv je značně pozadu za vysokorychlostní šířkou pásma, kterou většina společností používá pro desktopy. Další nejlepší volbou je celulární digitální paketová datová služba CDPD (Cellular Digital Packet Data), toho typu, jaký nabízejí společnosti AT&T Wireless a OmniSky. Tato spojení mohou dosahovat rychlosti až 19,2 Kb/s. Pokud zde neuspějete, budete muset akceptovat obvyklejší přenosovou rychlost dat která se pohybuje kolem 9,6 Kb/s.

Autority se nemohou shodnout na nejlepší architektuře pro podnikové bezdrátové aplikace. Jeden tábor, do něhož patří Brand Wilson, viceprezident pro produktový marketing ve společnosti Epiphany, která prodává software pro správu zákaznických vztahů (Customer Relationship Management CRM), tvrdí, že klientské ruční zařízení by mělo být co nejmenší.

Druhý tábor je zastáncem bezdrátové verze starého modelu klient-server, v němž vzdálené zařízení může pokračovat v činnosti, dojde-li ke ztrátě spojení.

Abyste si udělali přehled o nejlepším přístupu, podrobili jsme zkoumání tři společnosti, které používají bezdrátové handheldy, a čtvrtou, která použila obvyklejší, drátový přístup. Sestavili jsme rovněž schéma dvou typických instalací. Tyto příklady se dosud nacházejí v pilotním stadiu, avšak v dotyčných společnostech dobře fungují a ukazují cestu směrem ke komplexnějším řešením, která určitě přijdou.

Trysková zpětná vazba od zákazníků

Společnost Flexjet prodává soukromé proudové letouny (ve skutečnosti podíly na těchto strojích). Tato společnost je dceřinou společnosti firmy Bombardier Aerospace, jež vyrábí Learjety. Od roku 1995 vydělává a v některých případech pozoruhodně prodejem pružného práva na užívání soukromých letounů. V typickém případě zákazník zaplatí předem 1,5 mil. dolarů za jednu osminu stroje Learjet 60, plus 11 000 dolarů měsíčně za údržbu a 1 870 dolarů za jednu letovou hodinu. Na oplátku může kdokoli létat kamkoliv do nedalekých 48 států. Let může být jenom čtyřhodinový.

Vzhledem k těmto pohádkovým příjmům musí Flexjet dbát o to, aby zákazníci byli trvale spokojeni. Ale Maxfield, manažer vlastnických služeb, nebyl spokojen se stávající metodou zkoumání spokojenosti zákazníků, která spočívala v ponechání zprávy hlasové pošty u posádky po každém letu. Čas posádky byl drahý, administrativní čas potřebný na přepis zprávy byl neproduktivní a kvalita dat byla sporná, protože reakce zákazníka nebyla bezprostřední.

Na konci roku 1999 Justin Lacey, ředitel Flexjet pro plánování a rozvoj podniku, rozhodl, že se pro tento účel budou používat bezdrátové přístroje Palm VIIs. Jakmile letadlo přistane, je možno požádat o okamžitý přenos informací. Pokud je cokoliv v nepořádku, může být navázán kontakt s cestujícími a ti mohou dostat okamžitou kompenzaci nebo být jinak uklidněni.

Společnost NHand Solutions se sídlem v Austinu, v Texasu, která se zabývá vývojem softwaru pro handheldy, získala zakázku na vytvoření aplikace pro podporu průzkumu. Tato firma ji nemohla napsat pro proprietární webové výstřižkové prostředí (WCA), v němž pracuje Palm VII, které vyžaduje nepřetržité bezdrátové spojení a které za letu obvykle není k dispozici. Místo toho společnost vytvořila jednoduchou aplikaci běžící pod operačním systémem Palm OS, která shromažďuje odezvy na průzkum do dávek a ukládá je do e-mailových zpráv, jež jsou bezdrátově přeneseny po přistání letadla. Poté na přijímací straně zafunguje skript, jenž separuje data a provede jejich import do SQL databáze firmy Flexjet. Jednoduchý systém pro správu obsahu umožňuje manažerům periodickou kontrolu průzkumu spokojenosti zákazníků, ačkoliv aktualizace softwaru jednotlivých handheldů stále vyžaduje manuální download.

Vývoj systému stál zhruba 50 000 dolarů a Lacey očekává, že náklady vrátí během 18 až 24 měsíců, díky snížení administrativních nákladů. Reálný prospěch však plyne především z udržení zákazníků.

Pokud okamžitá zpětná vazba a náprava odradí jen jediného zákazníka od změny flotily, systém se zaplatí. Následující bezdrátový projekt: Flexjet může na handheldy Palm VII přenést svůj webový systém rezervace letů, což by pomohlo zjednodušit real-timový problém žonglování na poslední chvíli s cestovními plány 550 majitelů 110 letounů.

Mobilní příjem objednávek

Finanční zdraví společnosti Ingram Micro, největšího světového distributora počítačů, závisí na desítkách tisíc prodejců, kteří skutečně prodávají výrobky dodávané společností Ingram. K těmto prodejcům patří jak velké řetězce (např. CompUSA), tak malí prodejce (Value-added reselleři VAR). Společnost Ingram tvrdě pracuje, aby jim pomohla pohnout s odbytem produktů.

Loni na podzim například rozjela akci Partnership America (Partnerství Amerika) webovou burzu pro prodejce, která slouží především vzdělávacímu a vládnímu segmentu trhu. Do prosince vytvořila na webu 20 prodejních rozhraní pro poskytování komerčních služeb, jež umožňují prodejcům přímo on-line objednávat produkty Ingramu.

Logickým dalším krokem je přechod na bezdrátovou technologii. A tak Pam Brysonová, viceprezidentka podnikového rozvoje, zavolala do aplikační firmy Brience, aby zadala vytvoření e-komerčního systému přístupného ze zařízení Palm, stejně jako z mobilních telefonů využívajících bezdrátový aplikační protokol (WAP), specifikaci, která umožňuje navazovat bezpečná datová spojení. Pomocí jednoduchého hlavního menu mohou zákazníci burzy Partnership America porovnávat ceny produktů, zjišťovat jejich dostupnost, předkládat objednávky a sledovat jejich stav, dokud zboží nedojde. Za účelem rychlého nastartování programu darovala firma Sprint 50 wapových telefonů preferovaným prodejcům, kteří je postoupili svým klíčovým zákazníkům.

Z technologického hlediska je nejzajímavější částí systému něco, co firma Brience nazývá Experience Delivery Server (EDS). Přijde--li požadavek na zobrazení stránky, tento server detekuje typ zařízení, které tento požadavek vydalo telefon, PDA nebo normální prohlížeč na stolním počítači a podle toho stránku dodá. Směs technologie znamená, že zákazníci mohou používat různé režimy přístupu pro různé účely. Chtějí-li například uplatnit rozsáhlou nebo podrobnou objednávku, pravděpodobně použijí stolní počítač. Ale pro ostatní účely nabízí bezdrátová síť praktickou alternativu. Aby se vypořádala s problémem vypadlých spojení, firma Brience udržuje vstupní obrazovky malé a jednoduché, takže úkol je možné dokončit během několika minut což minimalizuje nebezpečí, že uživatel ztratí spojení a bude muset začít znovu.

Zrod budoucnosti

Buildscape, e-komerční portál, který slouží stavebnímu průmyslu, stál před problémem, jímž nebyla omezení daná bezdrátovou technologií, ale omezení daná pracovními návyky jeho klientely. Buildscape nabízí webovou dodavatelsko-objednávkovou službu pro stavitele domů a sklady dřeva. Stavitelé si mohou vytvořit své vlastní domovské stránky dokompletované upravenými materiálovými listy pro rychlé objednávání. Dodavatelům si účtují malé procento (individuálně projednané), pokud prostřednictvím systému cokoliv prodají. Ale CEO portálu Buildscape Steve Wilson věděl, že stavitelé tráví kolem 90 procent svého času v terénu. Jak je udržet u desktopů dostatečně dlouho, aby mohli používat jeho sídlo?

Nemusel se o to snažit. V roce 1999, krátce poté, co se na trhu objevil Palm VII, společnost začala používat technologii webových výstřižkových aplikací (Web Clipping Applications, dále jen WCA) společnosti Palm, aby zpřístupnila části svého sídla pro handheldy. Později portál Buildscape rozšířil svůj systém tak, aby obsloužil wapové telefony, Pocket PC, dvoucestné pagery a zařízení, jimž dává přednost většina stavbařů telefony Nextel s dvoucestnými rádiovými a HDML (newapovými) klienty.

V současné době asi 150 stavbařů používá bezdrátová zařízení, aby si pohlídali dodávku dříve objednaných materiálů. Buildscape většinu počátečního vývoje uskutečnil vlastními silami. Později se však spojil s firmou AvantGo, která vytvořila klientskou aplikaci schopnou obsloužit zařízení pracující pod operačním systémem Palm OS, Windows CE nebo wapová zařízení pomocí firemní bezdrátové aplikační architektury. Klient AvantGo má významnou přednost: může obsluhovat stránky bez spojení, takže stavbař si může prohlížet katalogy a tvořit objednávky off-line a tyto odeslat, jakmile je obnoveno spojení.

Systém zůstává zatím v pilotním stadiu, protože stavbaři říkají, že je někdy rychlejší podat objednávku telefonicky. Objednávání pomocí Palmu ale přece jen ušetří hromadu papírování je možno objednávat materiál přímo ze staveniště, kontrolovat stav objednávek a ověřovat ceny.

Podniky se vyvlékají z okovů

Ačkoliv projekty podobné tomu, jejž realizuje Buildscape, jsou dnes co do rozsahu omezeny, tento stav nebude trvat dlouho. Většina pozorovatelů očekává, že během příštích 18 měsíců se výkon digitální bezdrátové technologie dramaticky zlepší. Například koncem tohoto roku by US operátoři měli začít se zaváděním bezdrátových služeb nabízejících nepřetržité spojení o rychlostech až 384 Kb/s. Takže podniky jako Ingram Micro, které působí v prostředích, kde jsou včasné, na dálku získané informace nesmírně důležité, nemají co ztratit, vytvoří-li pilotní programy podpořené marketingem.

Na posouzení možností v jakékoliv organizaci není příliš brzy. Zjistěte, kde mobilní zaměstnanci trpí nedostatkem konektivity, pozorujte, jak jsou dnes handheldy v podniku využívány, a trochu se podívejte na bezdrátová rozšíření, která jsou nyní doplňována do podnikových aplikací. Jak poznamenává Brad Wilson z Epiphany: "Asi 12 měsíců budeme od každého slyšet, ,Ujme se to? Ujme se to?\ A zítra to najednou budou všichni chtít."

Drátová alternativa: ParkStone Medical

Aktuální data znamenají lepší zdravotní péči

Lékaři, právníci, inženýři a další profesionálové často potřebují mobilní přístup ke svým datům a jsou tudíž vynikajícími kandidáty pro použití handheldů. Takové aplikace však nemusí být bezdrátové, aby byly efektivní.

Vezměme si za příklad ParkStone Medical Informations Systems. Tato společnost, kterou založil internista Glenn Parker a softwarový návrhář Lewis Stone, vytváří software, jenž pomáhá lékařům spravovat informace o lécích, pacientech vyslaných na vyšetření a diagnostických testech, stejně jako kompletní dokumentaci pacientů.

Loni na podzim firma ParkStone rozšířila prostřednictvím globálního kanálu zdravotní péče (Global Healthcare Channel) společnosti IBM nový produkt pro Pocket PC. Koncem roku zhruba 2 100 lékařů již tento software používalo pro kontrolu na místě, zda léky, které chtějí předepsat, jsou kryty pacientovým zdravotním pojištěním. Mohou též zjistit, zda lék může nepřípustně vzájemně reagovat s potravinami nebo jinými léky.

Srdcem tohoto systému je databáze na SQL Serveru, jež nepřetržitě zpracovává aktualizované informace přicházející ze zdravotnických zařízení a farmaceutických společností. Na straně handheldů je vlastními silami vytvořená mobilní aplikace "stejně snadno použitelná jako mikrovlnná trouba," říká Stone která může být periodicky synchronizována se serverem.

Lékařům je tato služba poskytována bezplatně, poněvadž o úhradu nákladů se starají pojišťovny a farmaceutický průmysl. Pojišťovnám se tento program zamlouvá, protože zjednodušuje jejich revizní proces. Výrobci léků oceňují fakt, že poskytuje lékařům kteří produkují 85 procent nákladů na celostátní zdravotní péči podrobné informace o všech nejnovějších léčivech vyrobených všemi společnostmi.

Další kroky

Nyní Stone a Parker plánují přechod na bezdrátovou technologii. Aether Systems, poskytovatel bezdrátových a mobilních datových produktů, vytvořil bezdrátovou verzi produktu, o němž se předpokládá, že jeho beta-testy začnou ještě letos. Podporuje pravou architekturu klient-server, což znamená, že Pocket PC a server si navzájem vyměňují zprávy jen tehdy, pokud si to handheldový klient vyžádá. Jinak Pocket PC pracuje bez bezdrátového připojení a využívá toho, že v jeho lokální paměti jsou uloženy desítky tisíc historií skladby léků užívaných pacienty. Na tomto systému je vynikající to, že umožňuje identifikaci vzájemného působení léků, čímž nepochybně každý den zachraňuje životy.

Případová studie: Ingram Micro

E-komerční systém Partnership America společnosti Ingram umožňuje významným zákazníkům objednávat cokoliv odkudkoliv. Klíčem k systému, který je znázorněn na schématu dole, je to, čemu dodavatel bezdrátových aplikací, firma Brience, říká Experience Delivery System (EDS). Tento server zkoumá příchozí požadavky na data, aby určil typ zařízení, z něhož přicházejí stolní PC, handheld, wapový mobilní telefon a též šířku pásma spojení. Software firmy Brience pak použije listy XLS tak, aby se naformátoval obsah pro konkrétní zařízení. Zákazníci společnosti Ingram pro zadání původní rozsáhlé objednávky typicky používají desktop, ale jednoduché opakované objednávky mohou odeslat z jakéhokoliv bezdrátového zařízení.

§§§§§


Pavučina - Nebezpečí, která na vás číhají na webu[II] navlastninebezpeci.com

Aoife McEvoy

c01p0350

Podvodné aukce, nebezpečné downloady, falešné investice a pasti pro vaši kreditní kartu prastaré umění podvodu vesele kvete i na internetu. Zde je pár návodů, jak se nestat jejich příští obětí.

Xmas Maxonová, webová designérka z Colorada, si myslela, že ví o výhodách a nevýhodách internetových aukcí vše. Však byla také na EBay jako doma. Takže když se minulý podzim rozhodla koupit DVD přehrávač, namířila si to rovnou na stránky tohoto aukčního serveru. Našla model, který jí vyhovoval, spolu s detailním popisem, mělo to však jednu nevýhodu: prodejce přehrávače byl na EBay nováčkem a jeho osobní profil neobsahoval ani jeden komentář. Paní Maxonová se však nenechala odradit. "Popis vypadal velice profesionálně a byla jsem nadšená, že prodejce přijímá také platby prostřednictvím služby PayPal," vzpomíná.

Paní Maxonová nabídla pět set dolarů, a sláva, DVD přehrávač byl její. Nebo si to alespoň myslela. PayPal jí odečetl plnou částku ve prospěch prodejce, ale ona svůj přehrávač nikdy neobdržela. A nebyla jediná, kdo se v tomto případě spálil. Tentýž prodejce (pravděpodobně operující odkudsi z Michiganu) podle všeho nabídl do aukce přibližně pět set předmětů celkem dvěma stovkám zájemců, kteří však koupené zboží nikdy neviděli. Xmas Maxonová odhaduje, že si tento podvodník přišel na účet "vítězů" aukcí zhruba na čtyřicet tisíc dolarů.

EBay okamžitě účet vypečeného prodejce odstavila. Paní Maxonová zaslala stížnosti přímo FBI, Federální obchodní inspekci (FTC) a kanceláři michiganského generálního prokurátora, ale v době, kdy jsme psali tento článek, nebyla proti provinilci ještě stále vznesena žaloba. Paní Maxonová i ostatní napálení kupující se domnívají, že je stále na svobodě. "Stačí mu pouze se na EBay zaregistrovat pod jiným uživatelským jménem a může svoje podvody vesele rozjet znovu," komentuje to paní Maxonová.

Dvě stě podvedených kupujících z tohoto případu je jen zlomkem tisícovek uživatelů internetových služeb, kteří v loňském roce sedli na lep podobným podvodníkům. Podle údajů FTC, počet zločinů spáchaných prostřednictvím internetu stoupl v roce 2000 o 14 % za rok 1999 obdržela Federální obchodní inspekce přes 18 700 stížností, v roce 2000 to již bylo téměř 21 400.

Internet Fraud Watch, program Národní ligy spotřebitelů, který má za cíl sledovat podvody na internetu, také zaznamenal nárůst on-line zločinů. "Už v minulém roce nám činilo potíže udržet krok se stále se zvyšujícím přílivem stížností," říká ředitelka programu Susan Grantová. "Nebylo v našich silách je všechny zpracovat."

Se vzrůstajícím počtem internetových podvodů zvýšily federální, státní i místní právnické organizace snahu vyvíjenou na jejich potlačování. Od poloviny minulého desetiletí jen FTC vyhrála 167 občanských soudních sporů proti 562 podvodníkům. "Zlepšujeme se v odhalování různých kliček," říká Eric Wenger, právník z marketingové divize FTC. "Většinu času ale míříme na pohyblivý cíl."

A i přes všechny učiněné pokroky se špatné zprávy vrší jedna na druhou. Také proto, že nahlášené podvody mohou představovat pouze špičku ledovce. "Někteří lidé se stále ještě bojí či ostýchají na sebe upozornit tím, že by podali stížnost ať už se jedná o malou nebo velkou částku peněz," tvrdí Audri Lanford, jeden z redaktorů serveru ScamBusters (www.scambusters.com) zaměřeného na poradenství zákazníkům.

Odborníci navíc předpokládají, že na nás v budoucnosti čekají ještě rafinovanější podvody. "Počet internetových podvodů se bude zvyšovat úměrně s narůstajícím množstvím uživatelů obzvláště noví uživatelé jsou dobrými cíli," podotýká Wenger. "Internet byl vždy pro podvodníky vhodným prostředkem, protože umožňuje snadný přístup k milionům potenciálních obětí. A nyní podvodníci hledají nové způsoby, jak z lidí vylákat peníze."

Napálení kupující

On-line aukce a internetové obchody

Mezi nespočtem různých druhů internetových podvodů zůstávají aukční machinace tím nejoblíbenějším a nejrozšířenějším způsobem, jak potvrzují statistické údaje shromážděné programem Internet Fraud Watch. Minulý rok tvořily stížnosti na podvody spojené s aukcemi 78 % celkového počtu obdržených stížností. I když je to stále vysoké číslo, oproti roku 1999 s tehdejšími 87 % se jedná o pokles. Přestože celkový počet internetových podvodů stoupá, podvody spojené s on-line aukcemi ustupují do pozadí.

Ale podvodné obchody prostřednictvím jiných způsobů internetového prodeje se množí jako houby po dešti Internet Fraud Watch zaznamenal mezi roky 1999 a 2000 příkrý nárůst z pouhých tří procent až na deset. Většina zákazníků je okradena, když nakupují u pochybných společností, které seberou peníze a prostě se vypaří.

Podvodné internetové obchody se často snaží nalákat kupující nabídkou exkluzivního či vzácného zboží klasickým příkladem z minulého roku jsou podvodníci nabízející k prodeji Sony PlayStation 2. Především dva sity, PS2storeusa.com a PS2storecanada.com (obě operující z New Brunswicku v Kanadě), slibovaly kupujícím, že mají velké zásoby tehdy velmi žádaných herních konzolí. Stovky nedočkavých kupujících těmto společnostem zaplatily za zboží, které nikdy neobdržely.

Na konci prosince kanadská jízdní policie zadržela v Monctonu v New Brunswicku dvacetiletého Scotta Buyerse, který byl obviněn v souvislosti s podvody na obou zmiňovaných sitech, předběžná slyšení jsou plánována na červenec.

Jak se vyvarovat toho, abyste se příští obětí internetových podnikavců stali vy? Pro začátek, nenechte se zmýlit prvním dojmem. Atraktivní a dobře organizovaná stránka společnosti, o které jste nikdy neslyšeli, ještě nemusí znamenat, že se jedná o zavedený obchod. Nedůvěřujte sitům, jež nabízejí podezřele nízké ceny nebo slibují, že mají na skladě zásoby zboží, které nelze sehnat. A prověřte si před nákupem obchod prostřednictvím některého serveru se zákaznickými ohlasy, jako je například Gomez (www.gomez.com).

Pokud jde o aukce, je mnohem riskantnější nakupovat od prodejce, který nemá na kontě žádné komentáře předchozích kupujících (nebo který má dokonce na kontě ohlasy negativní!), nežli od někoho, kdo má za sebou celou řadu spokojených zákazníků. Pozor na prodejce, kteří vyžadují platbu bankovním převodem, šekem, nebo jinými způsoby platby, jež vám dávají mizivou naději, že své peníze dostanete zpět.

JEN PÁR SMOLAŘŮ?

Jestliže jsou on-line aukce notoricky nejznámějším způsobem internetových podvodů, jak je možné, že se stále tolik lidí nechává nachytat? Za prvé, aukční servery prohlašují, že pravděpodobnost, že se stanete obětí podfuku, je relativně nízká. Mluvčí EBay Kevin Pursglove tvrdí, že stížnosti se v roce 2000 vyskytly pouze u jedné z každých čtyřiceti tisíc transakcí. To je oproti jedné stížnosti na každých pětatřicet tisíc transakcí z roku 1999 podstatné snížení. Dalším faktorem je napětí provázející aukce a nadšení z levné koupě. I to je důvod, proč americký PC World vyhlásil vloni EBay nejlepším internetovým serverem roku.

Tom Ogle, majitel fotografické firmy ze Seattlu, ale nevyhledává on-line aukce kvůli vzrušení. EBay pro něj znamená možnost sehnat profesionální vybavení, které by jen těžko hledal v obchodech. Objevil na serveru nabídku skeneru, jenž byl schopen zpracovat diapozitivy, vyhrál aukci a převedl 180 dolarů na účet prodávajícího v San Jose v Kalifornii.

Pak čekal. A čekal. Na stejného prodávajícího si začali stěžovat i ostatní zákazníci a EBay v důsledku stížností odstavila jeho uživatelský účet na serveru. Tom Ogle si nakonec koupil nový skener za plnou cenu v obchodě.

Nakonec udělal to, co mnoho napálených zákazníků před ním: vzal záležitost do vlastních rukou a nahlásil podvod na internetových stránkách policie v San Jose. Z policejní stanice mu volali hned druhý den, aby zjistili bližší podrobnosti. "Řekl jsem jim, ať za ním pošlou nějakého velkého chlápka v uniformě," vzpomíná. Policie se skutečně k podvodníkovi domů vypravila a Tom Ogle dostal svůj skener i když nikoli nový, ale repasovaný. "Kdybych spoléhal pouze na kroky podniknuté EBay, měl bych asi smůlu," uzavírá Ogle.

Přestože tento příběh skončil (téměř) šťastně, dobře ilustruje problém, na nějž si stěžuje více napálených kupujících. Aukční servery tvrdí, že podnikají opatření pro větší bezpečnost transakcí probíhajících v rámci jejich situ, ale dojde-li k potížím, jejich reakce je často nejednoznačná.

Když EBay odstaví účet některého prodejce, není už možné k jeho profilu přidávat komentáře a případná varování. Proto se v takové situaci většina uživatelů uchyluje k psaní zpráv v rámci diskusního fóra EBay, aby ostatní před pochybnými prodejci varovala. Ale i tento způsob se může ukázat jako slepá ulička, jak se přesvědčila Xmas Maxonová. "Pár z nás napsalo na "nástěnku" varovná upozornění," říká. "EBay však zprávy vymazala, protože jsme v názvu zpráv použili uživatelské jméno onoho prodejce." Podle EBay je jakákoli zmínka o uživatelském jméně kteréhokoli ze zákazníků ve zprávách v rámci diskusního fóra na serveru nepřijatelná a odporuje pravidlům stanoveným společností. Navíc už EBay nedovoluje svým členům ani posílat e-maily ostatním účastníkům aukce před ani po ukončení nabídek.

V nedávné době zavedla navíc EBay ještě jedno pravidlo: nikdo z členů už nemá přístup k informacím o e-mailových adresách ostatních. Namísto toho si musí členové posílat zprávy prostřednictvím zvláštního systému pro předávání zpráv. Mnoho uživatelů přivítalo tento krok s nelibostí, protože se domnívají, že ještě ztíží odhalování "volavek". Spolu se zákazem posílání e-mailů v průběhu aukce toto opatření také znamená, že pro podvedené uživatele bude obtížnější kontaktovat ostatní oběti. EBay tvrdí, že nově zavedená opatření mají ztížit shromažďování e-mailových adres pro zasilatele nevyžádané pošty.

Všechny aukční servery nabádají uživatele k používání podmíněných plateb, aby se průběh transakcí usnadnil. Většina serverů také nabízí nějakou formu kompenzace skrze pojištění. I přes všemožné druhy platebních systémů a nabídek pojištění není zrovna jednoduché získat zaplacené peníze zpátky nebo alespoň získat pomoc. Oběti internetových aukčních podvodů si často stěžují, že se pohybují v začarovaném kruhu: platební služba je odkáže na aukční server, kde k podvodu došlo, a tam je opět pošlou k platební službě.

OPATRNOSTI NIKDY NEZBÝVÁ

Časem se může počet podvodů spáchaných prostřednictvím on-line aukčních serverů snižovat, ale neznamená to, že by si kupující nemuseli dávat pozor. A i přes nesporné pokroky, které FTC i ostatní učinili, "je jisté, že se budeme muset snažit dál a zlepšovat naše opatření na ochranu zákazníků," přiznává Eric Wenger z FTC.

Xmas Maxonová souhlasí je to koneckonců i důvod, proč přestala důvěřovat on-line aukcím. "Nebudu už obchodovat prostřednictvím EBay ani žádného jiného aukčního serveru," říká. "Naše varování ohledně podvodného prodávajícího byla zastavena a bylo tak znemožněno ostatním, především novým uživatelům, aby se o případu dozvěděli."

Zdá se, že i v blízké budoucnosti budou podvodníci využívat skulinek v systému. A dokud se aukční servery nezačnou více starat o bezpečnost svých uživatelů, budou i nadále oběti aukčních podvodů jako Xmas Maxonová nespokojené.

Snadno ztracené peníze

Investice a finanční podvody

Přítelkyně Larryho Chisholma vydělávala hraním na burze. A podělila se s panem Chisholmem o tajemství svých úspěchů: řídila se radami anonymního tipaře udělovanými prostřednictvím diskusního fóra na finančním webovém serveru Raging Bull.

Zmíněný tipař pěl chválu na floridskou internetovou společnost E-pawn.com.

Chisholm, žijící v White Bear Lake v Minnesotě, přiznává, že o obchodování na burze nevěděl téměř nic, ale informace, které se dočetl o společnosti E-pawn na serveru Raging Bull, ho přesvědčily, aby koupil větší množství akcií této firmy. Podle informací neznámého tipaře se společnost měla "brzy vyrovnat EBay," vzpomíná Chisholm.

Anonymní tipaři zapletení do burzovních podvodů mohou být buďto sami podvodníci, nebo nevinní důvěřivci, kteří sami podvodníkovi naletěli a nechali se unést vzrušením.

Chisholm tedy koupil celý balík akcií po 6,50 dolarech. Cena akcií stoupla na 8,50 a poté začala prudce klesat. Když cena klesla, usoudil pan Chisholm, že je to pro něj příležitost nakoupit ještě větší množství akcií E-pawn za příznivou cenu. Za 17 100 akcií zaplatil celkem 41 809 dolarů. Nyní mají dohromady cenu asi 800 dolarů.

Pan Chisholm se stal obětí burzovního podvodu, kdy je cena akcií uměle vypumpována vzhůru prostřednictvím internetu, a to až do chvíle, kdy podvodníci prodají své vlastní akcie a se ziskem zmizí. V tomto případě byla celá akce podle vládních zdrojů alespoň částečně řízená mafií. V žalobě se uvádí, že dva čelní představitelé společnosti E-pawn spolu s burzovním spekulantem se obrátili pro pomoc k firmě DMN Capital Investments, která již dříve figurovala v žalobě podané proti několika členům mafie kvůli burzovním podvodům.

Vloni v létě obžalovala FBI celkem 120 lidí, mezi nimi i členy pěti "rodin" mafiánské organizace Cosa Nostra, z podvodů s akciemi a s tím spojených zločinů. E-pawn byla jedna z pětatřiceti společností, s jejichž akciemi mafie pomáhala manipulovat. Na těchto podvodech pak důvěřiví investoři prodělali zhruba padesát milionů dolarů.

Larry Chisholm se z nepříjemné lekce poučil. Dnes se, dříve než své peníze investuje, pořádně informuje o firmě, jejíž akcie chce koupit, a anonymní "rady" z diskusních skupin zcela ignoruje. "Burzovní diskusní fóra nejspíše připraví o poslední košili nebo donutí skočit z mostu více lidí, než cokoliv jiného," domnívá se.

Barry R. Goldsmith, výkonný vicepresident NASD Regulation dohlížející na obchody s akciemi, k tomu dodává: "Nevěřte nikomu, kdo na burzovním diskusním fóru na internetu tvrdí, že má tajné vnitřní zdroje informací." Podvodní tipaři většinou tvrdí, že není čas váhat, nechcete--li, aby vám "ujel vlak", nežli tyto informace proniknou na veřejnost, varuje Goldsmith.

Nežli investujete své peníze do akcií neznámé firmy, raději si tuto firmu předem pořádně prověřte. Dobrým místem, kde začít, může být třeba SmartMoney.com, Forbes.com, BusinessWeek.com, Hoovers.com, Morningstar.com nebo Bloomberg.com.

(NE)VÝHODNÉ OBLIGACE

Bohužel manipulace s akciemi nejsou zdaleka jediným způsobem finančních podvodů, s nímž se můžete na internetu setkat. Dalším oblíbeným podfukem jsou podivné "přední světové banky". Jeden příklad za všechny. Společnost Tri-West Investment Club (která ještě v době, kdy vznikal tento článek, lákala zákazníky prostřednictvím svých webových stránek na www.triwestinvest.com) nabízela investorům 10% zisk v rámci "bankovního programu obchodních obligací". Jak prohlašuje na svých stránkách: "Riziko ztráty investice je nulové." A investoři, kteří pro klub získají nové členy, mohou své zisky ještě zvýšit, tvrdí informace na internetových stránkách této společnosti.

Klub má ale dvě podstatné nevýhody, jak upozorňuje auditor státu West Virginia Glen B. Gainer III. Problém číslo jedna: "Nic jako bankovní program obchodních obligací neexistuje," říká Gainer. Problém číslo dvě: nabízet investorům výhody za verbování nových členů (v podstatě pyramidovým způsobem) je nelegální. Gainer zakázal společnosti Tri-West jakékoli operace v jeho státě a podobné opatření učinily i texaské úřady. Zástupci společnosti Tri-West na naše opakované žádosti, aby se k obvinění vyjádřili, nereagují.

Ještě další rozšířený způsob internetových podvodů se zaměřuje na obzvláště zranitelné oběti na lidi, kteří se ocitli ve finanční tísni. Podvodníci své potenciální oběti často vyhledávají pomocí nevyžádané elektronické pošty nebo prostřednictvím diskusních skupin (newsgroups) a nabízejí zaručeně garantované kreditní karty každému, kdo projeví zájem i tehdy, má-li více dluhů než průměrná rozvojová země. Někdy také nabízejí financování půjčky, která by pokryla už existující dluhy případného zájemce.

Takovéto nabídky přitahují hodně lidí. Podvodníci nejprve vyžadují složení menší částky na "pokrytí nákladů" spojených se zařízením půjčky. Podvedení lidé, kteří si stěžovali u Národní ligy spotřebitelů v loňském roce, byli připraveni v průměru o 138 dolarů u nabídek kreditních karet a o 881 dolarů v případě nabídek půjčky.

A co za své peníze zájemci o půjčky a kreditní karty získají? Často vůbec nic. Společnosti, které karty či půjčky nabízejí, se v mnoha případech po vybrání prvního poplatku vypaří.

Jindy tyto společnosti namísto zaslání kreditní karty pošlou napálenému zájemci seznam se jmény stovek bank, jež kreditní karty nabízejí, osvětluje Elizabeth Grantová, marketingová právnička u FTC. Informace o podvodných půjčkách je možné (v angličtině) nalézt na adrese www.ftc.gov/ftc/consumer.htm.

Nejlepším způsobem, jak se nenechat napálit, je přijmout nepříjemnou pravdu, říká Susan Grantová z Internet Fraud Watch. "Nikdo vám nedá kreditní kartu nebo půjčku, jste-li už v mínusu." Zákazníci by si také měli uvědomovat, že většina legálních společností nevyžaduje počáteční platbu pro pokrytí nákladů. Takový požadavek by měl každého okamžitě upozornit, že něco pravděpodobně není v pořádku.

Technologické zbraně

Trojské koně a další elektronické útoky

Internet sice usnadňuje nejrůznějším podvodníkům práci tím, že jim umožňuje zaměřit se na mnohem větší množství lidí najednou, ale triky a techniky, které tito podvodníci používají, se nezměnily od starověku. Už Caligula použil na římských aukcích stejný systém umělého "šroubování" nabídek, s jakým se na aukčních serverech setkáváme dnes a denně.

Dnes se však na internetu objevuje i zcela moderní druh zločinu. Jedná se částečně o podfuk, částečně o hackerský útok tato nová generace podvodníků používá falešné webové sity a rafinované programy, aby budili rozruch všude, kde se ukáží. Můžeme je nazývat třeba digitálními podfukáři, není ale sporu o tom, že představují stále vzrůstající nebezpečí.

V současnosti jsou nejoblíbenější zbraní těchto podfukářů programy známé jako trojské koně. S těmito programy se nejčastěji setkáte v podobě příloh elektronické pošty, kde se tváří jako malé neškodné programy nebo nevinné (např. grafické) soubory. Pokud však na soubor dvakrát kliknete, aktivujete ve svém počítači nepřátelský program, který může "ukrást" vaše hesla či otevřít přístup do vašeho počítače a ke všem datům v něm uloženým hackerům zvenčí.

"Vypadá to, že procházíme jakousi epidemií trojských koní," říká Nigel Thomas, majitel firmy Simply Super Software, která produkuje program pro odstraňování trojských koní z pevného disku. "Nové a nové trojské koně se na internet vypouštějí každý den." Soudě podle strašidelných historek, které se objevují v diskusních fórech a skupinách i jinde, má pravdu.

Bohužel, často se s trojskými koňmi střetnou lidé jako je zdravotní sestra Kathie Perezová z Jižní Karolíny. Vloni Kathie Perezová zničehonic zjistila, že jí America Online zrušila konto, protože bylo používáno k šíření spamových zpráv. Paní Perezová nevypadá jako typický spammer a také není. Ale hacker, který pomocí trojského koně získal její AOL heslo, spammer byl. Současně se na pevném disku Kathie Perezové usadil ještě jeden trojský kůň, který hackerům umožnil její počítač ovládat. Jednou v noci, vzpomíná, se "obrazovka převrátila najednou vzhůru nohama, pak zmodrala a potom se na pozadí objevila obscénní fotografie. Byla jsem skutečně vyděšená."

Kathie Perezová si není jistá, jak se tak vážná nákaza do jejího počítače dostala. Vzpomíná si ale, že obdržela několik podivných e-mailů, jež se tvářily, že mají jako přílohu grafický soubor tedy klasický způsob šíření trojských koní. A její dospělé děti si stahovaly z internetu soubory, když nebyla doma. Na tomto případu se dají velice dobře ukázat tři základní pravidla, která vám i vašemu počítači umožní bránit se proti trojským koním: nedůvěřujte přílohám elektronické pošty, obzvláště pokud neznáte odesilatele; používejte antivirový program; a nakonec se ujistěte, že každý, kdo má k vašemu počítači přístup, zachovává základní pravidla internetové bezpečnosti.

Dobrá zpráva je, že většina zážitků s trojskými koňmi je podobná zkušenosti Kathie Perezové: uživatele obtěžují a trochu vyděsí, ale nezpůsobí skutečně vážné škody. To ovšem neznamená, že se nevyskytují i vážnější případy, například krádeže bankovních informací. "Ta technologie to umožňuje a mám podezření, že k takovým případům dochází jenom se o nich nikdy nedozvíme," tvrdí Lisa Smithová, která má u společnosti McAfee na starosti antivirovou utilitu VirusScan.

KAM JSEM SE TO DOVOLAL?

Telefonní společnosti a zákaznická sdružení upozorňují také na vzrůstající počet stížností spojených s dalším typem nebezpečných programů. Jedná se o applety, které tajně odpojí váš modem od vašeho internetového providera a poté vytočí jiné číslo. Když pak najdete ve schránce telefonní účet, nestačíte se divit: objeví se na něm totiž mezistátní volání do exotických zemí jako je Čad nebo Madagaskar a výše účtu tomuto faktu pochopitelně odpovídá.

Tyto programy se nejčastěji nabízejí ke stažení na pornografických internetových stránkách, kde lákají potenciální oběti nabídkou přístupu k situ bez použití kreditní karty. Většinou obsahují varování a vysvětlení způsobu, jakým fungují, tyto informace však mohou být ukryty mezi mnoha stránkami "drobného písma".

Jsou tedy tyto telefonní programy na vzestupu? FTC si to nemyslí. Vloni FTC podala žalobu na telekomunikační společnost Verity International poté, co si stovky zákazníků stěžovaly na nečekaně se objevivší mezinárodní hovory na účtech za telefon, které v průměru činily 225 dolarů na osobu. FTC se domnívá, že telefonní programy nejčastěji útočí spíše na teenagery, nežli na jejich rodiče, kteří platí účty za telefon.

Pokud se telefonním společnostem podaří prosadit svou, tyto programy se brzy mohou legitimně objevit na mnoha sitech nabízejících nejrůznější služby od stahování hudebních nahrávek až po horoskopy. Prozatím by vás před škodami, které vám telefonní programy mohou způsobit, mělo ochránit jednoduché opatření: ruce pryč od pornografie na internetu. To by mělo platit nejenom pro vás, ale pro každého, kdo má přístup k vašemu počítači.

ZLÍ DVOJNÍCI

A je tu ještě jeden druh internetových podvodů, na který byste si měli dát pozor: podloudné webové sity, jež se snaží tvářit jako společnosti, které znáte a důvěřujete jim. Mnoho uživatelů AOL například obdrželo e-maily, které je žádaly o znovuzadání údajů o jejich kreditní kartě. Tyto zprávy, jež se tvářily být od AOL, tvrdily, že došlo ke ztrátě původních informací vinou vypršení karty nebo vady serveru. Přímý odkaz obsažený v e-mailu pak uživatele zavedl na stránku, která se vydávala za součást platebního systému AOL. Pokud uživatel na této stránce zadal číslo své kreditní karty nebo jakékoli jiné osobní informace, putovala jeho data potichu přímo do náruče podvodníků.

Falešné stránky se od pravých stránek AOL značně liší, ale méně zkušený uživatel to nemusí poznat. V únoru byli tři teenageři z Massachusetts obviněni, že využili tento druh podvodu k získání čísel kreditních karet, s jejichž použitím pak na internetu nakoupili počítačovou a jinou techniku za více než třicet tisíc dolarů.

I ostřílený internetový veterán se pak mohl nechat napálit na PayPai.com, falešném dvojníku platební služby PayPal, který se vynořil na konci minulého roku. Dosud neznámý počet uživatelů služby PayPal obdržel zprávu, že obdrželi prostřednictvím této služby platbu. Po kliknutí na odkaz, který byl součástí zprávy, se ocitli na stránkách, jež byly na pohled téměř k nerozeznání od stránek www.paypal.com. Toto falešné dvojče mělo za cíl získat uživatelská jména a hesla uživatelů, kteří se na stránky připojili, aby vybrali přišlou platbu.

PayPai byl naštěstí brzy odhalen a zatím to vypadá, že nikdo z uživatelů, kteří se nechali nachytat, nepřišel o peníze. Ale tvůrce situ PayPai je stále na svobodě.

NEDEJTE SE

Když se podíváte na nepřebernou přehlídku internetových podvodů, mohlo by se zdát, že rozvoj internetu přeje podvodníkům víc než komukoliv jinému. To je však jenom část pravdy.

Je jisté, že "internet představuje dokonalý nástroj pro každého, kdo se chce pustit do staletých podvodů novým způsobem," jak říká Chris Musto, e-commerce analytik a viceprezident společnosti Gomez Advisors. "Ale zároveň poskytuje i nepřebernou škálu možností, jak se těmto podvodům bránit." Musto upozorňuje na bohatou nabídku on-line informací, které mohou uživatelům internetu pomoci, aby případný podvod odhalili dříve, než je pozdě.

Dokud tu bude internet a dokud ho budou lidé používat, on-line podvody nikdy zcela nevymizí. Je však dobré si uvědomit, že právě internet by mohl jejich "práci" čím dál tím více ztěžovat.

Z deníku Napáleného

Jaké návnady používají pro své pasti podvodníci na aukčních serverech? Naletíte-li jim, jak obtížné je dostat své peníze zpět? Rozhodl jsem se, že to vyzkouším na vlastní kůži. Když jsem obdržel od jedné oběti aukčního podvodu tip na další možnou past, vrhl jsem se do akce.

Den první: Na EBay se objevila nabídka velice žádané herní konzole PlayStation 2. Poslal jsem prodávajícímu říkejme mu třeba Gabe e-mail s dotazem ohledně podmínek nákupu. Nemusel jsem čekat dlouho. Brzy jsem dostal přátelskou, sympatickou odpověď.

Den druhý: Nabídky se vrší jedna na druhou, kupující se navzájem přebíjejí. Vstupuji do aukce, a nabídkou 455 dolarů v aukci vítězím. Gabe je tak nadšen, že mi odpouští poštovné. To je od něj vážně milé. Vypočítává mi výhody služby PayPal jednoduchost, spolehlivost, bezpečnost. Převádím na jeho PayPal účet 455 dolarů.

Den třetí: Gabe mi děkuje a zároveň slibuje, že přístroj pošle v úterý a dá mi vědět prostřednictvím e-mailu.

Den sedmý až čtrnáctý: Úterý minulo. Zavaluji Gabeho stále vyděšenějšími e--maily. Žádná odpověď, žádná PlayStation.

Den patnáctý: Žádám EBay o telefonní číslo, které Gabe poskytl při registraci. Zkouším telefonovat, ale číslo nefunguje. Informuji EBay a čekám na odpověď.

Den šestnáctý: Chvíli se domnívám, že se na mě vztahuje 100 000dolarové pojištění, inzerované na stránkách PayPal. Brzy však zjišťuji, že pojištění chrání pouze peníze uložené na PayPal účtu. Transakce jsou pojištěny pouze částkou 200 dolarů. A já nemám nárok dokonce ani na tuto částku, protože Gabe byl neověřeným uživatelem této služby. Volám společnosti, od níž mám kreditní kartu, abych zjistil, zda je možné získat platbu zpět. Zástupce na druhém konci linky říká, že to možné je ale celý proces může trvat dva nebo tři měsíce. No nazdar. Začíná papírová válka.

Den sedmnáctý: Dostávám od EBay e-mail s návrhem, abych se s celým problémem obrátil na PayPal. Odpovídám, že PayPal odmítl pomoci. EBay obratem posílá vysvětlení, že PayPal většinou pomáhá pouze těm obětem podvodů, jejichž nároky zamítne EBay. Proč mi tedy EBay tvrdí, abych se nejprve obrátil na PayPal?

Den čtyřicátý pátý: Zjišťuji, že Gabeovo uživatelské konto u EBay je stále funkční. Posílám EBay dva e-maily s dotazem, zda mají v úmyslu konto zrušit. Žádná odpověď.

Den padesátý osmý: Konečně dobré zprávy: ozvala se mi společnost, od které mám kreditní kartu, že mi platba bude převedena zpět. Ale po všem tom běhání od čerta k ďáblu už chápu, proč někteří podvedení prohlašují, že si při pokusech získat své peníze zpět připadali přinejmenším stejně poškození, jako když byli okradeni.

Osm jednoduchých kroků

Chcete se nechat okrást?

Máte moc peněz a potřebujete se jich zbavit? Nechat se obrat na internetu není těžké. Budete-li se řídit našimi jednoduchými radami, můžeme vám prakticky zaručit, že se brzy zařadíte mezi oběti internetových podvodů.

Obchodujte se spammery. Zázračné léky, dovolená téměř zadarmo, neuvěřitelné možnosti práce z domova nevyžádaný e-mail vám přináší spoustu nabídek, které jsou příliš skvělé na to, aby mohly být skutečné. Proč je tedy nevyzkoušet?

Nechte si radit od cizích.

Jak můžete vědět, že anonymní tipař, který na diskusním fóru vychvaluje skvělé akcie společnosti Penizezokna.com, není třeba sám ministr financí? Nezdržujte se prověřováním společností, jež doporučuje ještě by vám akcie mohl někdo vyfouknout!

Nepřemýšlejte, nežli kliknete.

Odkazy v e-mailových zprávách a přílohy elektronické pošty mohou vést k falešným webovým stránkám nebo mohou ukrývat trojské koně. Ale jak to můžete vědět jistě, pokud to nezkusíte?

Pusťte ke svému počítači každého.

Třeba si dáváte dobrý pozor, jaké webové stránky navštěvujete a jaké soubory si z internetu stahujete. Bratranec vaší tetičky Karel tak opatrný není. Je ale z rodiny, tak ho přece k počítači pustíte!

Nevšímejte si poznámek malými písmeny.

Mnoho podvodníků ve skutečnosti používá pololegální alibistická varování, v nichž vysvětluje, jak jejich systém funguje. Kdo se má ale těmi detaily zaobírat prostě je přeskočte.

Nepoužívejte při surfování žádnou ochranu.

Antivirové a firewallové programy vám pomáhají se bránit proti zlodějům hesel a hackerům. To se vás ale přece netýká.

Plaťte, jak se po vás žádá.

Kreditní karty jsou pro kupujícího nejbezpečnějším typem platby. Někteří prodávající ale vyžadují platbu bankovním převodem, šekem nebo v hotovosti. Poslechněte je, vždyť přece nechcete ten obchod pokazit.

Navštěvujte pravidelně temnější stránky internetu.

E-mailové zprávy a webové stránky s pornografickým obsahem jsou nejoblíbenějšími nástroji podvodníků. Ale někde přece musí existovat počestní provozovatelé pornografie. Řiďte se tedy do písmene instrukcemi v těchto zprávách.

Zdroje

Kde hledat pomoc

Především se snažte, abyste nenaletěli podvodníkům a zlodějům. Jste nadšenými příznivci on-line aukcí? Nejraději ze všeho stahujete programy z internetu? Vyzbrojte se proti všem druhům internetových podfuků informacemi z následujících sitů:

ABOUT.COM Vyzkoušejte tento srozumitelný úvod do problematiky trojských koní. (www.about.com/compute/antivirus/cs/trojans)

CONSUMER SENTINEL Nové stránky Federální obchodní inspekce (FTC) nabízejí statistické údaje vycházející z více než 300 000 stížností. (www.consumer.gov/sentinel)

FEDERAL CONSUMER INFORMATION CENTER Najdete zde příručku uživatelské sebeobrany Consumer Action Handbook. (www.pueblo.gsa.gov/crh/respref.htm)

FEDERAL TRADE COMMISSION Záplava rad, jak se nevystavovat nebezpečí. (www.ftc.gov/bcp/menu-internet.htm)

INERNET SCAMBUSTERS Přehršle tipů, rad, zpráv a nástrojů, spolu s bezplatným e-mailovým měsíčníkem. (www.scambusters.org)

NATIONAL ASSOCIATION OF SECURITIES DEALERS Podívejte se na zoubek svému burzovnímu poradci. (www.nasdr.com)

NATIONAL CONSUMERS LEAGUE Megasite spotřebitelských rad. (www.nclnet.org)

NATIONAL FRAUD CENTER Tipy a varování před internetovými podvody. (www.fraud.org)

NORTH AMERICAN SECURITIES ADMINISTRATORS ASSOCIATION Odkazy, které se vám mohou hodit, chcete-li si posvítit na investice ve Spojených státech. (www.nasaa.org)

SECURITIES AND EXCHANGE COMMISSION Site pro vzdělávání investorů. (www.sec.gov)

A pokud přeci jenom naletíte...

Pokud si myslíte, že jste byli podvedeni, nebo to dokonce víte jistě, na těchto adresách můžete vyhledat pomoc nebo alespoň varovat ostatní:

BETTER BUSINESS BUREAU Jestliže jste byli podvedeni obchodníkem, zde je pro vás to pravé místo. (www.bbb.org/bbbcomplaints)

FEDERAL COMMUNICATIONS COMMISSION Stížnosti na všechny druhy telefonních podvodů. (www.fcc.gov/cib/ccformpage.html)

INTERNET FRAUD COMPLAINT CENTER Formuláře stížností a užitečná statistická data. (www.ifccfbi.gov/cf1.asp)

INTERNET FRAUD WATCH Zde můžete nahlásit jakýkoli internetový podvod. (www.fraud.org/internet/intset.htm)

SECURITIES AND EXCHANGE COMMISSION COMPLAINT CENTER Pro stížnosti ohledně problémům s podezřelými investicemi. (www.sec.gov/consumer/compform.htm)

SIMPLY SUPER SOFTWARE Tady najdete program pro odstraňování trojských koní Trojan Remover k dispozici je i bezplatná zkušební verze. (www.simplysup.com)

WEB POLICE Server zaměřený na mezinárodní internetové zločiny. (www.web-police.org/forms/wp_crimereport.html)

Nebezpečí budoucnosti

Stále chytřejší Zloději identity

Zloděj identity: už sám ten výraz zní děsivě. Většina současných zlodějů identity má políčeno na AOL hesla a často se jim je ani nepodaří získat. Mohou svým obětem znepříjemnit život, ale vážné škody nenapáchají.

V nadcházejících letech se ovšem dá očekávat, že své techniky zdokonalí a způsobené škody se budou zvětšovat. A vzhledem k tomu, že internetu svěřujeme stále více cenných informací, budou krádeže identity také čím dál lákavější. "V kyberprostoru jsou důležité vaše osobní údaje a vaše bankovní záznamy," říká Srivats Sampath, prezident a výkonný ředitel společnosti McAfee.com. "Tyto údaje jsou důležité pro vás, jsou tedy důležité i pro vaše nepřátele." V našem stále propojenějším světě je to jistě věc, na kterou bychom neměli zapomínat.

§§§§§


Reklama na internetu -První banner

Jan Homola

c01p0372

Na českém internetu existují desetitisíce serverů. Některé byly založeny, aby prezentovaly firmu, od jiných jejich zakladatelé očekávají příjmy z prodeje reklamních bannerů. Jedno všechny tyto stránky spojuje nutnost je nějakým způsobem propagovat.

Asi nejrozšířenějším prostředkem, kterým se realizují kampaně na internetu, jsou reklamní bannery. Historie reklamy je krátká, ale bannery za tu dobu prošly slušným vývojem. Od původních kilobytových obrázků, které se svou šířkou 468 pixelů zabíraly celou šířku obrazovky, až po dnešní ozvučené a interaktivní proužky, které mají sice stále stejnou velikost, ale na dnešních monitorech zabírají pouze malou část jejich plochy díky vyššímu rozlišení. V tomto článku bych chtěl stručně popsat, jak si můžete jednoduše udělat úspěšný banner sami. Proto se nebudeme těmito modernějšími a na tvorbu náročnějšími bannery zabývat.

Úspěšnost banneru se měří tzv. click rate, to je procento lidí, kteří na zobrazený banner kliknou. Průměrný click rate na našem internetu je asi 1 % a závisí na mnoha faktorech. Toto procento je sice důležité, ale nevystihuje přesně úspěšnost reklamy.

Reklamní bannery se nejjednodušeji dělí na:

- Statické (nehýbají se)

- Animované vzhledem k nízké rychlosti telefonního propojení se používají bannery do velikosti 20 Kb. Další dělení se týká způsobu propagace vlastního produktu. Bannery jsou:

- Trikové imitují vzhled internetových stránek a systému Windows. Upoutají tak snadněji pozornost, ale mnozí uživatelé na ně kliknou omylem.

- Normální propagují výrobky stylem obvyklým v ostatních médiích.

Dost bylo teorie, nyní si řekneme, jaké jsou výhody a nevýhody jednotlivých typů bannerů.

Statické versus animované

Animované bannery jsou z principu zajímavější, protože se pohybují a proto mívají vyšší click rate. Animované bannery mají 3 nevýhody:

- mají větší velikost než statické. Průzkumy dokazují, že čím je banner větší, (neplatí absolutně), tím jeho úspěšnost klesá, protože se na obrazovce objeví později.

- jsou složitější na výrobu.

- uživateli sdělujeme informace postupně, a proto riskujeme, že jej přestane banner bavit a nebude jej po prvním snímku vnímat. Všechny relevantní informace by měly být obsaženy v prvních 3 s animace.

Trikové versus normální

Co k výrobě bannerů potřebujeme? K vytvoření dobrého netrikového banneru potřebujeme kvalitní obrázky, nebo nejlépe fotografii našeho produktu. Pro trikový banner nám stačí počítač se systémem Windows a naše internetové stránky.

Jak na to?

Uvědomme si, že naším prvořadým cílem není dosáhnout co nejvyššího click rate, ale dosáhnout co nejvyššího počtu lidí, kteří na banner úmyslně kliknou, aby se dozvěděli více o našem produktu. Proto bychom měli banner koncipovat tak, aby se uživatel dozvěděl co nabízíme a cítil potřebu získat více informací. Na druhou stranu musíme vyjádřit vše co nejstručněji a nejjasněji.

Ukážeme si vše na příkladu. Koncem února jsem dělal banner pro server www.doprace.cz (trocha reklamy neuškodí, zejména když server vlastní nezisková organizace, která svůj zisk používá pro bohulibé účely). Server nabízí pracovní místa pro vysokoškoláky. Pokud bychom server propagovali standardně, zvolili bychom slogan např.: "Doprace.cz práce pro vysokoškoláky", nebo jiný: "Nejlepší joby najdeš na doprace.cz". Protože většina uživatelů si obdobných bannerů nevšimne, zvolili jsme pro propagaci banner trikový.

Trik je zrádný pro obě strany

Trikovým bannerem využíváme toho, že člověk u počítače většinou jedná rychle, a proto při zhlédnutí obrazovky reaguje podmíněným reflexem na prvky, které důvěrně zná. Dříve se s oblibou používaly chybové hlášky Windows. Dnes jsou oblíbené imitace prostředí webu. Pokud ale získáme člověka, který na náš banner kliknout vůbec nechtěl a nemá zájem o naše stránky, docílíme negativního efektu reklamy, protože uživatele znechutíme a on nás bude "nenávidět a pomlouvat".

Proto musí být na banneru napsáno alespoň přibližně, o čem proklamovaný web je. Popis musí být krátký; banner je úspěšnější, pokud obsahuje otázku a nejlépe i tlačítko, nebo jiný prvek, na který jsou lidé zvyklí klikat. Pro server doprace.cz jsme zvolili větičku: Chci pracovat u: =vyber firmu= . Je to skrytá otázka, která je dost krátká na to, aby si ji většina lidí přečetla celou. V druhé části banneru je napsáno: www.doprace.cz. I lidé, kteří zrovna na banner nekliknou, si podvědomě zapamatují název a třeba si na nás někdy vzpomenou.

Design a animace

Vzhled banneru by měl odpovídat našim webovým stránkám, protože se tak např. připomeneme lidem, kteří na našem webu již byli, nebo pokud používáme více bannerů, jednotný vzhled zvyšuje jejich úspěšnost. Navíc je tvorba takového banneru velice jednoduchá:

- vytvoříme tabulku v HTML, bez okrajů o velikosti 468 x 60 v barvách našeho webu

- umístíme do ní slogan a všechny ostatní prvky tak, aby působily přirozeně

- stránku zobrazíme v prohlížeči a zmáčneme klávesu "Print Screen"

- vložíme do grafického editoru a vyřežeme obrázek o velikosti 468 x 60. (V programu Adobe Photoshop: CTRL+N velikost obrázku nastavíme na 468 x 60, obrázek vložíme CTRL+V a myší posuneme pozadí tak, aby bylo vidět vše, co jsme původně vložili do tabulky. Soubor vyexportujeme.) Pokud budeme vytvářet animovaný banner, naši tabulku v HTML změníme a postup opakujeme. Pohyblivý banner není ale nezbytný, protože někdy docílíme vyšší úspěšnosti s jednoduchým statickým.

Vrátíme se k banneru na doprace.cz. Banner imituje první stranu webu. Je jednoduchý a statický. Jeho velikost je cca 1 Kb! Většina lidí se u nás připojuje prostřednictvím modemu s rychlostí 5 Kb/s. Pokud uděláme 20Kb animovaný banner, bude trvat 4 sekundy, než se stáhne, a dalších několik sekund, než uživateli zobrazíme všechny informace.

V jednoduchosti je síla

Uvedený banner jsme zobrazili téměř milionkrát během tří týdnů. Jeho click rate byl 2 % na všeobecných serverech, 4 % na personalistických serverech Billboardu a 8 % na serverech Linxe (Tím nechci tyto systémy srovnávat, protože v jiných případech jsou výsledky opačné). Click rate, kterého jsme dosáhli, byl 3x vyšší než průměr na českém internetu.

Banner musí udělat totéž co libovolná reklamní kampaň upoutat, sdělit co nabízíme a přimět člověka, aby na banner klikl nebo si nás alespoň v dobrém zapamatoval.

§§§§§


Internet Security HealthCheck - zaútočte na vlastní sí!

Lumír Lindovský

c01p0373

Vývoj technologií jde neustále kupředu, doba si žádá vysoké zabezpečení dat proti všemožným útokům, ať už se jedná o hackery nebo o neúmyslné poškození dat ze strany uživatelů. Administrátoři mají čím dál více práce s přibývajícím množstvím nových typů útoků, ale ani oni nemohou znát vše.

Právě proto je zde nová služba firmy Compaq, nazvaná Internet Security HealthCheck. Compaq připravil tuto službu ve spolupráci s firmou Internet Security Systems. Její implementací získají zákazníci přesný a ucelený přehled o tom, jaká potenciální rizika v jejich počítačovém prostředí existují a jak se jim efektivně bránit.

Internet Scanner

Základem služby je program Internet Scanner, který otestuje vybraná zařízení připojená do sítě na všechny doposud známé typy útoků. Současná verze jich dokáže odhalit více než 600.

A jak vlastně služba pracuje? Profesionál z firmy Compaq nám přišel nedávno službu předvést a zároveň mi přišel dokázat, že ani "moje" síť není bez chybičky. Služba se musí předem připravit. Znamená to, že je potřeba předem uvést základní údaje o síti kolik počítačů se bude skenovat a jaké mají IP adresy. Firma Compaq si potom zažádá o licenci pro dané skenování firmu ISS, a pak může vše začít. Test může probíhat dvěma způsoby buď před, nebo za firewallem. Kvůli odhalení většího počtu nedostatků doporučuji potenciálním uživatelům, aby spustili skenování přímo na síti, kde se testovaná zařízení nacházejí. Technik se připojí se svým notebookem pro testování do dané sítě, nastaví typ skenování a spustí se test.

Denial of Service DoS

Test neskenuje pouze chyby v systému, ale může se rovněž pokusit o hrubý útok typu DoS neboli Denial of Service zablokování služby nebo dokonce celého počítače. Program se snaží najít slabé místo v systému nebo nějaké aplikaci, na kterou se pak pokusí zaútočit a tím může eventuálně převzít kontrolu nad aplikací nebo celým systémem. Tento typ testu-útoku může být v některých případech nebezpečný, proto ho nedoporučuji provádět na počítačích, které musí být 24 hodin plně schopné provozu. Pokud totiž test na útok DoS proběhne, může to server vyřadit. Všechny testy mají být pouze testy a ne útoky, ale co čert nechtěl, jeden z našich serverů tento test neustál a museli jsme jej restartovat. Je však možné, že to po dvou měsících nepřetržitého provozu nevydržel, a tak ten restart stejně potřeboval. Samozřejmostí u těchto testů je, že si můžete vybrat, co se má konkrétně testovat. Technik měl již předem přichystané šablony na testy pro různé typy počítačů, respektive operačních systémů. Produkt ISS umí testovat jednou šablonou mnoho počítačů paralelně, čímž se může celý proces značně urychlit. Jeden kompletní test trvá přibližně 20 minut, což je velmi rychlé, když vezmeme v potaz množství testů, které se provádějí.

Výsledky testů

Výsledek testování se nedozvíte okamžitě, protože jej musí technik zpracovat do přehledných logů a ty vám zaslat buď ve vytištěné formě, nebo na CD. Obsahem výsledných logů je: seznam detekovaných rizik jednotlivých serverů, technický popis těchto rizik včetně jejich možných následků, a návod, jak nalezené nedostatky odstranit. Zprávy jsou uspořádány podle různých kriterií a priorit. Výsledky jsou zpracovány velmi přehledně a detailně, takže i ne zcela špičkový počítačový odborník by podle těchto údajů byl schopen částečně porozumět chybám, ale hlavně by je díky přesnému popisu dokázal i odstranit. Některé věci však daná osoba zvládat musí. Musí umět anglicky, protože výsledky jsou v angličtině a musí mít administrátorská práva, bez nichž by nic opravit nešlo. Pokud se zajímáte, jak konkrétně výsledek testů vypadá, můžete nahlédnout na stránky www.iss.net/customer_care/resource_center/product_lit/security_assessment/reports/is_reports.php.

Závěrem

Mě osobně se test velmi líbil, neboť sám bych se o většině chyb nikdy nedozvěděl, natož abych ještě zkoušel, zda právě náš systém je vůči každé z těchto chyb odolný. Jako administrátor bych si mohl říci, že za dobře nastaveným firewallem mi nehrozí žádné nebezpečí, opak je však pravdou. Podle výzkumů se naprostá většina útoků odehrává z vnitřní sítě, kde je cíl nejsnáze napadnutelný. Proto test vřele doporučuji všem firmám, kde je důležité mít svá data dobře ochráněná. Firma ISS, která produkt dodává, má na trhu testovacích skenerů více než padesátiprocentní podíl a všechny velké testovací laboratoře považují produkt Internet Scanner za špičku mezi programy, jež se zabývají stejnou činností zjistit vaše slabé místo a pomoci vám jej odstranit. Firma Compaq nabízí službu Internet Security HealthCheck, založenou na programu Internet Scanner firmy ISS, za jednorázový poplatek = licence + instalace SW + 1 zařízení 28 900 Kč. Cena za každé další otestované zařízení je 8 900 Kč. Bližší informace naleznete na webovské stránce service.compaq.cz/support/ishc/.

§§§§§


Auto Mobil - TELEFONOVÁNÍ NA CESTÁCH

JAKUB SMOLKA, TestCentrum

c01p0375

Nový zákon o provozu na pozemních komunikacích říká: "Řidič nesmí držet při jízdě s vozidlem v ruce telefonní přístroj nebo jiné hovorové zařízení" (Sbírka zákonů 361/2000, paragraf 7, odstavec 1c).

Určitě již spousta z nás zaplatila "přijatelnou" pokutu za porušení této vyhlášky. Nezbývá nám nic jiného, než si pořídit sadu Hands-free. Jinou přijatelnou variantu nabízí automobilka Volvo. Ve spolupráci s firmou Ericsson, jež dodává mobilní telefony i na náš trh, zabudovala GSM přístroj přímo do automobilu.

Samotný telefon je integrován do středového panelu. Zde nalezneme také klávesnici GSM přístroje, která se nijak neliší od běžných mobilních telefonů. Obsahuje 12 standardních kláves s čísly a písmeny pro vytáčení, dvě pro příjem nebo ukončení hovoru, dvě další pro listování v menu a klávesu CLR, která slouží k mazání. Výčet kláves zakončuje světelně označené tlačítko pro zapnutí/vypnutí telefonu. Během řízení se však nabízí daleko příjemnější ovládání, jež neodvádí pozornost řidiče a je umístěno na multifunkčním volantu. Jedinou funkcí, která není použitelná při manipulaci s telefonem přes klávesnici na volantu, je psaní SMS zpráv.

Displej, jenž je kombinovaný s palubním počítačem, je zapuštěn v přístrojové desce na levé straně pod ukazatelem teploty vody. Zobrazuje pouze dva řádky po šestnácti znacích, ale menu je i tak přizpůsobeno pro pohodlnou obsluhu. Psaní zpráv není díky klávesnici umístěné na středovém panelu nijak těžké, ale nedoporučujeme psát SMS zprávy během řízení, jelikož za jízdy je tato činnost na hranici možností řidiče. Celkově hodnotíme displej kladně, ale do budoucna bychom jej ocenili podstatně větší a přehlednější.

Zajímavě je řešen mikrofon, který je elegantně ukryt ve vnitřním zpětném zrcátku, a k dispozici jsou hned dva. Jeden pro řidiče a jeden pro spolujezdce. Mikrofon je natolik citlivý, že není problém hovořit ani ze zadních sedadel. Anténa je zapuštěna v přední části zrcátka, proti přednímu oknu. Signál je srovnatelný s běžnými mobilními telefony.

Jako výstupní zařízení slouží 2W reproduktor, integrovaný do opěrky hlavy sedadla řidiče. Při přijímání hovoru se audiosystém automobilu samočinně ztlumí a zvuk vychází přímo vám za hlavou. Hlasitost si upravíte pomocí ovládacích prvků na volantu. Pokud si přejete hovořit soukromě, je k dispozici tzv. Handset. Umístěn je v přední loketní opěrce pro případ, že jiný člen posádky chce přijmout soukromý hovor, nebo kdy řidič, pokud není vozidlo v pohybu, nechce, aby ho někdo jiný z posádky slyšel. V držáku pod opěrkou je telefonní sluchátko s ovládáním hlasitosti, nacházejícím se na boční straně sluchátka. Aktivuje se při vyjmutí z držáku, přičemž okolí neslyší váš rozhovor, jelikož reproduktor i mikrofon jsou vypnuty. Opětovně se zaktivují zasunutím sluchátka do držáku. Nedoporučujeme volat během jízdy, aby vás náhodou výkonný orgán dle vyhlášky patřičně neupozornil.

SIM (Subscriber Identity Module) karta se vkládá do malého umělohmotného pouzdra, které se zasouvá do přihrádky pod klávesnicí na středovém panelu. Operátoři nabízejí duální SIM kartu, jednu pro váš vůz a jednu pro mobilní telefon. To umožňuje mít ve dvou mobilních přístrojích jedno telefonní číslo. Zasunutím klíčku do zapalování se přednostně aktivuje karta vložená ve voze a je navázáno spojení. V případě vyjmutého klíče ze zapalování je aktivována jen karta v mobilním telefonu.

Integrovaný GSM telefon poskytuje výkon 8 W, zatímco výkon mobilního telefonu se pohybuje v rozmezí 1 až 2 W. Paměť na 100 telefonních čísel lze uložit do telefonu, stejně tak i na SIM kartu, přičemž k dispozici se nabízí rychlá předvolba deseti čísel. K mání je 13 různých jazyků od britské angličtiny až po brazilskou portugalštinu, češtinu však budete hledat marně. I přesto je ovládání na malém displeji přehledné.

V telefonu vlastně naleznete všechny běžné položky, podobně jako u kteréhokoliv mobilního GSM přístroje. WAP nebo hlasové ovládání jsou prvky, které zatím zůstaly opomenuty, přičemž právě hlasové povely by funkčně značně usnadnily manipulaci s telefonem. Lze konstatovat, že zavádění "mobilů" do aut se teprve rozvíjí a postupem času budou určitě doplněny veškeré funkce a vymoženosti, o grafickém zobrazování displeje a jeho velikosti nemluvě.

Během řízení automobilu se nabízí komfortní využití nového způsobu integrace mobilního telefonu, reagující na vyhlášku legislativy. Co tento komfort stojí? Nyní je standardně dodáván téměř ke všem modelům Volva (V70, Cross Country, S80 a S60 s motory 2,4T a T5). Dříve byste za tuto GSM sadu zaplatili okolo osmdesáti tisíc.

Automobil nám k testu zapůjčila společnost Volvo Auto Czech, s. r. o., Michelská 13/403, Praha 4 (www.volvo.cz).

§§§§§


ICQ moderní nástroj komunikace - 2. část seriálu

Martin Žemlička

c01p0376

V minulé, úvodní části jsme se seznámili s historií oblíbeného programu ICQ, jeho základními možnostmi a v závěru jste se dozvěděli potřebné informace o registraci a přidělení unikátního ICQ čísla. V tomto, druhém a závěrečném dílu, si přiblížíme nejdůležitější vlastnosti a funkce, pomocí nichž budete schopni komunikovat s ostatními a zvládnete nastavení základních konfiguračních parametrů.

Pokud jste minule postupovali podle zveřejněného návodu, a proběhla-li registrační procedura nakonec správně, měli byste nyní mít nainstalované ICQ a přiděleno unikátní číslo (UIN). Po jejím spuštění se počítač pokusí skrz internetové připojení navázat spojení se vzdáleným ICQ serverem. Pakliže se to podaří, otevře se okno programu v horní části uvidíte vaše UIN, pod ním je tzv. Contact List (seznam vašich známých/kamarádů/kolegů atd.), a dále je zde ICQ menu a tzv. Status (vysvětlím později). Abyste mohli komunikovat s ostatními uživateli, musíte si je nejprve přidat do Contact Listu. Jak na to? Klikněte na tlačítko Find/Add Users. Vyhledávání může probíhat na základě vyplnění alespoň jednoho z celkových pěti parametrů: e-mailová adresa, přezdívka, křestní jméno, příjmení, UIN (ICQ číslo).

Nejjistější je samosebou zadat jedinečný parametr (v tomto případě UIN a e-mailová adresa), protože v opačném případě, budete-li vyhledávat Jana Nováka nebo kamaráda Johna Smitha, budete se muset prodrat desítkami položek v takřka nekonečném seznamu. Poté, co vyberete uživatele, stačí položku označit a klepnout na tlačítko Next.

Pokud neznáte dost lidí registrovaných v ICQ, vaše kroky mohou směřovat do tzv. White Pages (Bílé stránky), které umožňují vyhledávat uživatele podle mnoha parametrů (pohlaví, věk, záliby). Není tedy problém vyhledat (a kontaktovat) pětadvacetiletou studentku bengálštiny, bydlící v Praze a hovořící plynně alespoň dvěma světovými jazyky. Vyhledané uživatele si můžete přidat do seznamu či si o nich přečíst informace, které o sobě zveřejnili.

V seznamu uvedené uživatele můžete pochopitelně kdykoliv z něj odstranit (klikněte na jméno, které chcete vymazat, a vyberte funkci Delete) či dle libosti přejmenovat (dtto, pouze název funkce je Rename). Jak jsem se již zmínil, o uživatelích ICQ si můžete přečíst informace, které o sobě napsali (kromě základních informací jde například o zájmy, záliby, zaměstnání, rodina). Záleží kolik toho o sobě dotyčná osoba zveřejní; je nepsaným pravidlem, že každý uživatel o sobě zveřejní alespoň základní údaje a nejlépe o sobě ještě něco připíše. (Zároveň bych vás chtěl varovat, abyste se nepouštěli do opačného extrému a raději nezveřejňovali citlivá data jako např. adresu či telefonní číslo domů). Chcete-li editovat vaše zveřejněné osobní údaje, zvolte nabídku ICQ a dále View/Change My Details. Detaily o uživatelích "z vašeho" Contact Listu se dozvíte, pokud kliknete na jméno a poté zvolíte položku User Details/Address Book.

Status připojení

Status připojení informuje ostatní uživatele o tom, zda jste právě připojeni či jste-li naopak off-line, zda jste zaneprázdněni nebo opačně, zda máte náladu na neformální rozhovor. Svůj aktuální postoj je možné změnit prostřednictvím ikony kytičky v pravé části hlavního panelu. Na výběr máte celkem osm variant:

AVAIBLE/CONNECTED - znamená, že jste připojeni, tedy on-line

FREE FOR CHAT - jste on-line a navíc máte zájem o chat (rozhovor)

AWAY - na několik minut jste si odskočili od počítače

N/A (EXTENDED AWAY) - budete pryč delší dobu

OCCUPIED (URGENT MSGS) - jste zaneprázdněni, a tak přijímátepouze důležité zprávy

DND (DO NOT DISTURB) - jste zaneprázdněni, nepřijímáte ani urgentní zprávy

PRIVACY (INVISIBLE) - jste připojeni, ale navenek to vypadá, že jste off-line

OFFLINE/DISCONNECT - nejste připojeni k ICQ serveru

Přijímání a posílání zpráv

Přijímání a posílání zpráv je zřejmě u většiny uživatelů nejvyužívanější funkce. Díky značně intuitivnímu ovládání jsou tyto funkce jednoduše použitelné i pro absolutní začátečníky, podobně jako většina ostatních nástrojů. Přijatá zpráva může být signalizována akusticky (nutná zvuková karta) a/nebo vizuálně v dolním rohu hlavního panelu bliká žlutý obdélník. Pro zobrazení zprávy stačí na něj kliknout, otevře se okno se samotnou zprávou; dále se dozvíte jméno, e-mailovou adresu a UIN odesílatele. Chcete-li reagovat na přijatou zprávu, klikněte na tlačítko Reply, pro přeposlání je určena funkce Forward. Pomocí Request Chat můžete svého partnera vyzvat k přímému rozhovoru chatu (čti četu). Mimochodem kliknutím na History se otevře okno s předchozími zprávami od dotyčného uživatele. Analogicky lze postupovat při přijímání souboru(ů). V tomto případě zde máte k dispozici navíc tlačítko pro uložení souboru do určeného adresáře (Save as...) a Decline nestáhnutí, odmítnutí souboru. Poznámka: není-li příjemce v daný okamžik on-line, uloží se vámi odeslaný soubor či zpráva na serveru ICQ a doručí hned poté, co se daný uživatel připojí.

Posílání zpráv je také jednoduché: stačí kliknout levým tlačítkem na uživatele, kterému chcete zprávu poslat, a zvolit nabídku Message (druhý způsob: na jméno uživatele 2x klikněte levým tlačítkem). Po jejím napsání se zpráva odešle pomocí známého tlačítka Send. Potřebujete-li text rozeslat více lidem najednou, zvolte nabídku More/Multiple Recipients, vyberte příjemce a klikněte na Send.

Další možností, jak si prostřednictvím ICQ popovídat, je chat rozhovor při kterém okamžitě vidíte odpovědi partnera. Chcete-li si s někým popovídat, postupujte následovně: klikněte na příslušného uživatele a zvolte nabídku ICQ Chat. Chcete-li, můžete zde napsat předmět (Enter Chat Subject), poté klikněte na tlačítko Send. Váš společník výzvu k rozhovoru přijímá pomocí volby Accept pokud se tak stalo, nic nebrání v zahájení rozhovoru.

Bezpečnost a soukromí

Otázka bezpečnosti v ICQ skýtá určitá úskalí. Již od prvních verzí byly kvůli použitému otevřenému internetovému komunikačnímu protokolu problémy se zajištěním bezpečnosti. Situace je nyní oproti předchozím verzím stabilizovanější, přesto je namístě ostražitost. Mimochodem na internetu jsou běžně "k dostání" hackerské utility, které během chvíle zaplní ICQ nevyžádanými zprávami, apod., proto i vám se může stát, že vás začne obtěžovat neznámý člověk, který se baví tím, že rozesílá nevyžádané zprávy.

Následuje tedy několik jednoduchých tipů, jejichž realizace vám zabere minimum času a určitě se vyplatí:

1)Nespouštějte soubory, které vám kdosi neznámý poslal do ICQ. Nezapomeňte používat antivirové programy.

2)Pokud pracujete v síťovém prostředí či na počítači, na němž se střídá více lidí, nastavte si úroveň zabezpečení (security level) v menu Security (ICQ Security & Privacy) na High vysoká úroveň zabezpečení. V opačném případě by měl každý přístup ke všem zprávám, kontaktům...

3)Ve stejném menu jako v ad 2) zatrhněte volbu Don\t publish my IP address nezveřejníte svou IP adresu útočníkovi tak ztížíte práci.

4)Kdyby vás nějaký vtipálek obtěžoval nevyžádanými zprávami, existuje poměrně účinná obrana: v okně Ignore lze nastavit, že ICQ přijme pouze zprávy od lidí, jež máte uvedeny v seznamu (Accept messages only from user on my Contact List). Dále můžete zakázat příjem hromadných zpráv Do not accept Multi-Recipient Messages from buď od všech uživatelů, případně od těch, které nemáte uvedeny v Contact Listu. Doporučuji druhou variantu, protože jinak byste mohli přijít o zprávy od vašich známých, rozesílaných naráz více uživatelům.

5)Záložka Invisible umožňuje nastavit šikovnou ochranu před dotěrnými internauty. Ač jste připojeni, pro ostatní uživatele máte status off-line.

Závěrem

Tento krátký "návod k použití" si kladl za cíl seznámit vás se základními a nejdůležitějšími funkcemi tohoto úžasného programu. Domnívám se však, že pokud se čtenář důvěrně seznámí se základními možnostmi ICQ, nebude pro něj až takový problém naučit se díky intuitivnímu a přehlednému rozhraní používat i zbylé možnosti programu.

Další materiály k ICQ

www.icq.com oficiální stránka výrobce, jsou zde k mání nejnovější verze, podpůrné utility, zkrátka vše, co byste mohli potřebovat. www.icq.cz poměrně známá stránka, která sdružuje české a slovenské uživatele ICQ. Rovněž zde najdete tipy pro začínající i pokročilé "majitele" ICQ. V poslední době mi připadá, že její obsah stagnuje.

www.path.cz zde naleznete kromě zajímavých článků také výborný překlad ICQ od jednoho nadšence, Pavla Černáka. Pro méně i více zkušené uživatele jsou zde obsaženy tematicky tříděné návody.

Začátečníkům může být nápomocna také publikace Umíme to s ICQ (Luboš Haško, Computer Press, 2000). Přestože popisuje starší verzi, účel základní seznámení s ICQ tato kniha naplňuje.

Tipy & triky

1. V ICQ můžete pracovat ve dvou režimech Advanced (jsou zobrazeny všechny nabídky, vhodné pro zkušenější uživatele) a Simple (zobrazeny "pouze" některé nejpoužívanější nabídky, příhodné pro začínající). Přepínání do advanced modu (po instalaci je automaticky nastaven režim Simple) se provede pomocí menu ICQ a zvolení příkazu To Advanced Mode.

2. Pakliže nemáte po ruce ICQ (nebo jej nemáte nainstalované) a chcete někomu poslat zprávu "do" ICQ, máte dvě možnosti:

a)do browseru naťukat www.icq.com/UIN (v mém případě www. icq.com/119016058).

b)nemáte přístup k prohlížeči? Nevěšte hlavu, je tu druhá možnost pomocí e-mailu můžete poslat krátkou zprávu ve tvaru uin@pager.icq.com. (chcete-li mi tedy něco napsat, adresa je 119016058@ pager.icq.com).

3. V dnešním postmoderním světě stále častěji nahrazujeme klasické papírové pohlednice elektronickými. Jejich napsání a odeslání je pro odesílatele mnohem rychlejší (koneckonců většinou i levnější), a právě z těchto důvodů mnoho lidí raději dostává papírové pohlednice (i když jejich pěkná virtuální obdoba není také občas k zahození). V ICQ máte přímo integrovanou funkci pro posílání pohlednic (samozřejmě těch virtuálních). Klikněte v My Contact Listu na toho, komu chcete pohlednici poslat, a v rozbalené nabídce ICQ dále na Greeting Card. Zde můžete vybrat k jaké příležitosti pohled posíláte narozeniny, studijní či sportovní úspěch... Poté klikněte na Next a napište vzkaz. Opět klepněte na Next nyní se můžete v internetovém prohlížeči podívat, jak pohlednice vypadá (Preview The Card On Your Browser), nebo ji hned poslat pomocí funkce Send.

4. Jednou z mnoha funkcí ICQ je i diář "připomínač" (Reminder). Najdete jej, když myší kliknete na My ICQ, Reminder a dále na položku New Reminder. V dialogovém okně lze nastavit upozornění na zvolenou dobu (například příští úterý v osm ráno) či na právě se připojivšího uživatele ICQ. První variantu nastavíte v menu Trigger On Time & Date, druhou v Trigger When User is On-line. Ještě připište poznámku (Reminder Note) a klikněte na Add to Reminder (Přidat do diáře).

5. Může se stát, že zapomenete přístupové heslo k ICQ. V tomto případě navštivte stránku www.icq.com/password. Jedinou podmínkou je, že jste při registraci (viz minulý díl) zadali také svou e-mailovou adresu pokud ano, tak vám heslo na ni přijde během chvíle.

§§§§§


Krok za krokem: Vyberte si pohodlně dovolenou - Zajímavé adresy na internetu

Jozef Petro

c01p0381

Přemýšleli jste již někdy o tom, jak si zařídit dovolenou bez "fischerů" a "čedoků"? Úplně vynechat klasické obchodní modely, a spolehnout se pouze a pouze na internet. Nepřemýšleli? Víte vůbec, že je to možné?

Nakupujeme zájezd

Nejdříve se musíte rozhodnout, jestli pojedete s cestovní kanceláří, nebo si budete dovolenou zařizovat sami. To znamená, že si zajistíte sami dopravu a ubytování a postaráte se také o svůj program. Pokud necháte realizaci své dovolené na cestovní kanceláři, budete se muset podívat na jejich nabídku na internetu. Doporučuji podívat se na některý z našich vyhledávačů (Atlas, Centrum, Redbox, Seznam, Quick) a sekci Cestovní kanceláře. Najdete tam více než tisíc internetových stránek. Prohledat je může trvat dlouho. Pokud na to nemáte čas a nervy, bude asi jednodušší začít hledat zájezdy na specializovaných serverech. Úvodem bych se zmínil o serveru ABCDovolená, který najdete na adrese www.abcdovolena.cz. Jedná se o projekt asi 20 menších českých cestovních kanceláří, jež nabízejí své zájezdy společně. Zájezdy si můžete vybírat podle různých kritérií, místa na zájezdu si pak rezervujete mailem přímo u pořádající cestovní kanceláře. Pokud se rozhodnete pro rezervaci prostřednictvím internetu, čeká na vás odměna v podobě slevy ve výši 3 %. Zájezdy prodávají kromě cestovních kanceláří také specializované servery. Tedy abych byl přesný, tyto servery jsou pouze prostředníky, jež prezentují nabídku různých cestovních kanceláří. Proč to dělají? Pro peníze. Za každý prodaný zájezd obdrží totiž provizi. K těmto "internetovým" cestovním kancelářím patří např. Cosmopolitan (www.last.cz) a TravelGuide (www.travelguide.cz), jenž má v průběhu letní sezóny až 6 000 zájezdů v nabídce. Na zájezdy označované většinou jako "last minute" se specializuje server Poslední minuta (poslední.minuta.cz). K jeho přednostem patří bohaté možnosti výběrů. Nejenom podle zemí a druhů, ale také podle ceny, nebo doby odjezdu. Pohádali jste se s manželkou, a chcete se narychlo uklidit někam daleko? Nic jednoduššího. Klikněte na sekci "odjezd dnes", a za několik hodin budete mít klid někde u moře nebo v horách. A po několika dnech možná i novou manželku.

A co nabízejí giganti? Fischer (www.fischer.cz) nám na svých stránkách nabízí elektronické verze svých katalogů. Vyhledává se v nich pohodlněji než v jejich papírových verzích. Čedok (www.cedok.cz) nabízí také nákup on-line a platbu pomocí karty Juice Pay.

Proč nakupovat na internetu?

Otázka, kterou si klade každý. Jak ukazují statistiky analytiků, drtivá většina těch, kteří nakupují produkty cestovního ruchu na internetu, to dělá z důvodu ceny. Většina cestovek totiž nabízí na takto zakoupené zájezdy slevu 2-5 %. Není to sice hodně, ale když vezmete v úvahu, že jedete jako celá rodina na letecký zájezd, hodí to nějakou tu tisícovku. Pokud vám cestovní kancelář nabízí stejnou cenu na internetu jako ve své kanceláři, důvod k nákupu po síti skutečně neexistuje. Pokud ale dostanete zájezd se slevou, máte první dny pivo nebo víno u moře zdarma. Chce to jenom změnit způsob myšlení a jednou to vyzkoušet přes internet. Jestli zájezd koupíte v "kamenné" cestovní kanceláři nebo v její "internetové pobočce", je z hlediska platby, zasílání informací a odbavení a možného rizika úplně jedno. Čistě virtuální kanceláře jednoduše neexistují, každá cestovka má někde své "kamenné sídlo". Virtuální, tedy existující pouze na internetu, mohou být pouze zprostředkovatelé. Těmto ale nikdy nic neplatíte. Platíte vždy cestovce organizující zájezd.

S kým poletíme

Existují lidé, kteří z různých důvodů jenom neradi jezdí s cestovními kancelářemi. Tito si dovolenou mohou zorganizovat také prostřednictvím internetu. Řekl bych, že internet se na to hodí podstatně více, než obtelefonovávání hotelů a leteckých, autobusových a lodních společností. Letenky patří celosvětově k nejprodávanějším produktům e-businessu. Kde je tedy budeme nakupovat? V první řadě u našeho národního dopravce, společnosti ČSA (www.csa.cz). Internetové stránky ČSA umožňují prodej letenek on-line. Co to znamená? Znamená to, že při hledání letenky a její následné rezervaci jste přímo propojeni s rezervačním systémem. V dubnu letošního roku začala s takovým prodejem letenek kancelář Fractal (www.fractal.cz) a specializovaný server Svět letenek (www.svetletenek.cz). Prodej on-line chystají také další. Na internetu existuje rovněž řada cestovek, které letenky prodávají off-line. To zase znamená, že na stránkách kanceláře zadáte do příslušného formuláře svůj požadavek a odešlete ho mailem. Dotyčná cestovka vám v rezervačním systému letenku vyhledá a oznámí vám to. Pokud souhlasíte, mailem to potvrdíte zpět a domluvíte si způsob platby. Tímto způsobem prodávají letenky např. agentury Dust (www.dust.cz), Condor (www.condor.cz) a GTS International (www.gtsint.cz). Letenky nabízejí také naše portály Atlas (www.atlas.cz), Centrum (www.centrum.cz) a iDnes (www.idnes.cz).

Kupovat letenky v cizině?

Na stránkách www.super-last-minute.de najdeme nabídku letenek od německé cestovní kanceláře L\tur. Jedná se v převážné míře o chartrové lety, které odlétají v nejbližších 48 hodinách. Občas se tady dá pořídit letenka do některé exotické turistické destinace (Maledivy, Mexiko, Thajsko, Dominikánská republika, Venezuela) o pár tisíc levněji než u nás doma. Letenky se kupují pomocí platební karty a vyzvednout si je můžete před odletem na letišti.

Hledáme ubytování

Na internetu nabízejí ubytování desítky rezervačních systémů. Začněme naší republikou. Již zmiňovaný TravelGuide (www.travelguide.cz) nabízí kromě jiných věcí také možnost rezervace. Model fungování tohoto a dalších serverů je takřka identický. Do příslušných políček zadáte svůj požadavek, a program vám nabídne možnosti ubytování ze své databáze. Pokud je příslušná aplikace on-line, máte možnost hned si ubytování rezervovat (většina systémů po vás bude chtít číslo kreditní karty), pokud je aplikace off-line, probíhá ověřování volné kapacity a potvrzení místa mailem. Ve většině případů platí, že všechny služby jsou bezplatné, navíc některé systémy nabízejí slevu. A teď několik adres světových rezervačních systémů: Hotel Reservation Service (www.hrs.com), Accommodation Line (www.accomline.com), Nethotels (www.nethotels.com).

Nudí vás již hotely? Objednejte si ubytování na některém z 11 majáků, jež disponují vlastními apartmány. Některé jsou na neobydlených jadranských ostrůvcích. Ideální tip pro starší ženaté pány s mladými milenkami. Najdete je (ty majáky) v nabídce Adriadatabanky (www.adriadatabanka.cz), která nabízí hotely, apartmány, pokoje v soukromí v Chorvatsku. Můžete vybírat z asi 500 apartmánů na 60 místech.

Celosvětově známá firma Interhome (www.interhome.cz), jež má zastoupení také u nás, nabízí na svých stránkách rezervace ubytování on-line. Nabídka Interhome se skládá z ubytování v soukromí, vilách a prázdninových bungalovech. Stránky jsou v češtině, což uvítají zejména ti, kteří angličtinu nebo němčinu neovládají.

Člověk nikdy neví, co ho na cestách potká a kde bude možná muset spát. Není na škodu mít přehled o všem. Stránky Ecamp.com (www.ecamp.com) nabízejí informace o necelých 28 000 kempincích v 37 zemích. Seznam mládežnických hotelů zase najdete na adrese IYHF (www.iyhf.org).

Hotely a skutečnost

Jaké jsou hotely ve skutečnosti? Každému je přece jasné, že reklamní plakáty a fotografie musejí "prodávat" zájezd. Těžko tedy můžete očekávat, že v katalogu kanceláře najdete fotografii hotelu z té strany, kde je staveniště. Pokud vás zajímá, jak hotely v oblíbených prázdninových turistických destinacích vypadají ve skutečnosti, zabruste na server Hotelkritiken (www.hotelkritiken.com). Najdete zde kritiky různých hotelů v devíti zemích, kam často směřují němečtí turisté. Jelikož my směřujeme do podobných destinací, máme možnost nechat se poučit. Objekty můžete vyhledávat podle názvu, dále podle oblastí, kde se nacházejí. Třetím kritériem je vyhledávání podle vlastních preferencí např. hotel s možnostmi pro sport v Itálii. Celkem tady najdeme kritiky asi 11 000 hotelů v 9 zemích, ke kterým patří Německo, Rakousko, Švýcarsko, Španělsko, Portugalsko, Itálie, Řecko, Tunisko a Turecko.

Informace nad zlato

Letenku a ubytování bychom tedy měli, teď ještě potřebujeme informace o zemi, kam na dovolenou směřujeme. Prvním místem kam bychom se měli obrátit jsou internetové stránky turistického úřadu země, do které pojedeme. Adresy stránek těchto úřadů najdeme na serveru s názvem Tourism Offices Worldwide Directory www.towd.com. Informace o zemích přináší také celá řada našich serverů. Je jich několik desítek, jejich informace jsou různorodé a často se překrývají, nebo i shodují. Většinou přinášejí obecné údaje o zemi, o dopravě, počasí, cenách, mapách, benzínu, dálničních poplatcích atd. A teď konkrétně: Bedekr (www.bedekr.cz), BongoBongo (www.bongobongo.cz), Cestománie (www.cestomanie.cz), Cestujeme (www.cestujeme.cz), Globus Online (www.globus-online.cz), TravelGuide (www.travelguide.cz).

Do you speak English?

Pokud vám angličtina nedělá problémy a směřujete do nějaké exotické destinace, měli byste navštívit Lonely Planet (www.lonelyplanet.com). Na stránkách tohoto nakladatelství tištěných průvodců najdete vše. Např.: sekce Worldguide je internetovým průvodcem po jednotlivých zemích světa, sekce Thorn-tree je chatem, kde se můžete konkrétně zeptat na to, co vás o vašem dovolenkovém cíli zajímá. SubWWWay přináší seznam hypertextových odkazů na další zajímavé stránky o příslušné zemi.

V kolik nám to jede?

Plánování dovolené ulehčuje také skutečnost, že víte jak funguje doprava v dotyčné zemi. K tomu, abychom to zjistili, potřebujeme dostat se na stránky drah a autobusových společností. Vynikající rozcestník na tyto adresy najdete na adrese Fahrplan Online Bus, Bahn und Schiff (www.fahrplan-online.de). Co dělat, když rádi cestujete autem, a auto nemáte? Od toho je tady Centrum pro spolujízdu (www.spolujizda.cz), které nabízí svezení se nejenom do ciziny, ale také doma s někým, kdo má v autě volné místo. Většina nabídek se týká svezení se do Německa, Švýcarska a Francie. A jak to vypadá s cenou? Cena se skládá z podílu na benzín a poplatku za zprostředkování. Za svezení z Prahy do Kolína nad Rýnem nebo do švýcarského Curychu zaplatíte okolo 1 000 Kč, což je o několik set korun méně než stojí autobusová jízdenka. Agentura nabízí, že prostřednictvím svých zahraničních partnerů zajistí řidičům také spolucestující pro cestu z ciziny domů. Podstatně více nabídek cest nabízí mezinárodní centrum pro spolujízdu Mitfahrzentrale (www.mitfahrzentrale.com). Podle vlastních údajů je tady k dispozici kolem 8 000 nabídek a poptávek.

Mapy, průvodce a plánovače tras

patří také k dovolené, a internet je dobrým zdrojem. Je celkem jedno, jestli se chcete podívat, kde přesně leží Boubín, nebo jestli hledáte leteckou mapu okolí hlavního města Mongolska. Jak budeme všechny mapy hledat? Naše můžete hledat na Atlasu, Seznamu či Quicku. Informace o těch cizích nabízí Landkarten und Stadplanindex (www.landkartenindex.de) seznam map a plánů měst, které jsou k dispozici na internetu. U všech map je ukázka jejich největšího a nejmenšího rozlišení a hodnocení.

Mapquest (www.mapquest.com) je jedním z nejznámějších mapových serverů. Nejdůležitější je samozřejmě oddíl Maps, kde si zadáním státu nebo města můžete vybírat. Postupným klikáním se dostanete až k celkem podrobným mapám měst a oblastí. Dalším důležitým oddílem je Driving Directions, který vám vyhledá ideální itinerář pro jízdu automobilem do vámi zvoleného cíle. Dělí se na severoamerickou a evropskou část. Do příslušných rubrik zadáte odkud a kam pojedete, a program vám za chvílí nabídne ideální trasu do vašeho cíle. Najdete tady počet kilometrů, kdy a kam máte odbočit a jak dlouho přibližně pojedete. Jediným nedostatkem je, že Českou republiku v databázi nenajdete. To se ale dá lehce obejít tím, že zadáte hraniční přejezd, kterým budete projíždět. Prográmek je tak chytrý, že po vyhledání trasy tam se vás hned zeptá, jestli chcete vyhledat také trasu zpáteční. Klikněte na Reverse directions. Popis trasy, podobně jako příslušnou mapu trasy, si lze bezplatně vytisknout, nebo také stáhnout do svého kapesního Palmu.

Turistických průvodců je v našich obchodech dostatek. Internet je ale v tomto směru pole neorané. Najdete zde novou řadu elektronických průvodců e-guide z nakladatelství Globus (www.globus-online.cz). Průvodce jsou ve formátu PDF. Jak takový průvodce vypadá zjistíte, když se podíváte na demoverzi, kterou najdete na uvedené stránce. Zajímavým rysem těchto elektronických průvodců je to, že obsahují hypertextové odkazy na internetové stránky, na něž se přímo z průvodce můžete "odkliknout". Doplňující informace, které v průvodci nejsou, najdete tedy na internetu. Přeji tedy hezké léto, a bon voyage!

§§§§§


Chirurg a robot - Počítače pomáhají při operacích

David Melechovský

c01p0410

Robotizace v chirurgii se v posledních letech přesunula ze žánru sci-fi do seriozních vědeckých úvah. Je všeobecně známo, že vývojem robotických chirurgů se zabývala NASA a také armády velmocí, jejichž zájem o tento obor je pochopitelný. Je ale reálné zavedení takové techniky do běžného provozu chirurgických pracovišť, tak aby bylo pomáhalo každému pacientovi? Zjevná je obtížnost úkolu vytvořit stroj, který bude manipulovat s tkáněmi živého člověka. Je komplikované sestrojit robota, jenž na sebe vezme odpovědnost chirurga operatéra: spolehlivě provede léčebný zákrok, nikdy nepoškodí jiný orgán, neporouchá se v průběhu operace a bude připravený k několika operacím každý den, tak jako živý chirurg. Přičemž veškerá technika používaná ve zdravotnictví je z pochopitelných důvodů pečlivě a draze zabezpečena, aby lékaři mohli splnit svoji první zásadu primum non nocere především neuškodit.

Roboti nastupují

Skutečností je, že lékaři jsou nyní svědky epochálního pokroku, kdy se od výrobců dostávají do praktického užívání první roboti, certifikovaní pro použití na operačním sále. Je několik faktorů, které umožnily nástup takovéto techniky. Především je to nárůst hrubé síly počítačů a jejich cenová dostupnost. Na druhou stranu je to růst ceny práce kvalifikovaného chirurga ve Spojených státech, jichž se snaha nahradit člověka strojem v této oblasti především týká. Jednoduchá ekonomická úvaha vytváří prostor na trhu, kterého se ihned zmocnili výrobci.

Mohu zodpovědně prohlásit, že neexistuje a dlouho nebude existovat žádný robot, jenž by dokázal samostatně provést operační zákrok bez lidské pomoci. Chirurg se musí rozhodovat o typu výkonu v průběhu operace podle nálezu na operovaných orgánech, brát v úvahu další racionální i iracionální okolnosti pacientovy choroby, je nucen počítat s anatomickými zvláštnostmi každého těla, musí být ihned schopen řešit nejrůznější komplikace v průběhu operace, za kterou nese odpovědnost. Tato vyšší lidská inteligence je zatím nenapodobitelná. Řízení operačního zákroku tak zůstává pevně v rukou člověka a "roboti" jsou inteligentním technickým zařízením usnadňujícím operatérovi práci.

Aesop v Čechách

Prvním pracovištěm v České republice a celé střední i východní Evropě, kde jsme měli takového robota k dispozici, byla 1. chirurgická klinika 1. LF UK a VFN na Karlově náměstí v centru Prahy (www.lf1.cuni.cz/~scerm/index.htm), a to především zásluhou doc. MUDr. Martina Frieda. S pomocí robota jsme na naší klinice v průběhu roku 2000 operovali více než 100 pacientů, většinou na žaludku, žlučníku, tříselných kýlách a slepém střevu.

Přístroj nese označení Aesop 3000 a je výrobkem firmy Computer Motion z USA (www.computermotion.com). Je to mechanická ruka, která dokáže pracovat s chirurgickým nástrojem klidně a plynule, bez třesu a neúmyslných pohybů. Ovládána je lidským hlasem, operatér současně pracující na operaci má na hlavě mikrofon a dává předem definované příkazy v angličtině. Jak je patrné, robot není vybaven vlastním rozhodováním, pouze se snaží porozumět jednoduchým slovním příkazům a vyhovět jim.

Aesop je určen pro tak zvané laparoskopické operace v břiše. Při nich je dutina břišní naplněna oxidem uhličitým, který vytváří prostor pro operační pole. Stěnou břišní zavádíme operační porty trubičky o průměru 5 až 12 mm, které umožní zasunout speciálně upravené úzké chirurgické nástroje do břicha. Operace je tak prováděna bez obvyklého řezu stěnou břišní, při "zavřeném břichu". Pohled do operačního pole nám umožňuje tak zvaný laparoskop optický systém, který svítí na operované orgány a světlo odvádí operačním portem do miniaturní CCD kamery na zevní straně dutiny břišní. Chirurg potom svoje počínání na operovaném orgánu sleduje prostřednictvím televizního monitoru.

Jak Aesop pracuje

Aesop je určen právě k ovládání takovéhoto laparoskopu s kamerou, drží v ruce jeho úzké tělo a vykonává s ním pohyby podle operatérových slovních příkazů. Tak si operující lékař, zaměstnávající své ruce dvěma nástroji, může zjednat přesně takový pohled laparoskopem na operační pole, jaký potřebuje. Aesop rozumí několika jednoduchým příkazům, které je nutné pronášet v angličtině. Zná příkazy "vpřed, vzad, nahoru, dolu, doleva, doprava". Je nutno si uvědomit, že cílený pohyb chce chirurg vykonat pohledem kamery a příslušný pohyb mechanickou rukou může být mnohem komplikovanější složený pohyb. Robot si umí zapamatovat svoji okamžitou polohu a tedy i určitý pohled na orgány, který lze posléze obnovit příkazem "vrať se". Umí dělat krátké pohyby v žádaném směru, umí vyvolat i trvalý pohyb, dokud nedostane příkaz "dost".

Jaké výhody přináší chirurgům takový robot ? Představte si, že při obvyklé laparoskopické operaci operatér drží oběma rukama chirurgické nástroje a pracuje s tkáněmi. Jeho pohled na operační pole zprostředkovává kolega, který drží v ruce laparoskop s kamerou, a stejně jako klasickou kamerou zabírá to, co si myslí, že operatér potřebuje vidět. Je zjevné, že myšlenkové pochody dvou lidí se v této situaci mohou lišit a operatér se tak často dívá jiným pohledem, než v daném okamžiku potřebuje. S použitím Aesopa si operatér řídí pohled sám slovními příkazy. Další nepohodlí způsobuje i minimální třes optickým systémem nebo neúmyslné pohyby rukou vedoucích laparoskop, což je umocněno velkým zvětšením zobrazeného operačního pole monitoru. Ruce Aesopa se netřesou a neznají únavu ani nervozitu. Toho je s výhodou využíváno v mikrochirurgii například při operacích věnčitých tepen srdce. Další výhodou robota je, že zdravotnické zařízení ušetří plat jednoho chirurga, který již není nucen vykonávat málo kvalifikovanou práci "kameramana".

Co je uvnitř

Aesop 3000 je složen za dvou částí. První je relativně masivní mechanická ruka, která je během operace upevněná k operačnímu stolu. Má svoje "rameno", "loket" a "zápěstí", tedy klouby pohyblivé s pomocí servomotorků ve všech rovinách. Laparoskop s kamerou je upevněn speciálním mechanismem na konci ruky. Druhá část Aesopa je umístěna na podvozku někde v koutě operačního sálu, aby nepřekážela. Zde je počítač, který vyhodnocuje lidský hlas z mikrofonu, hledá v něm příkazy a převádí je na řídící povely pro mechanickou ruku. Expertní systém, rozeznávající slova odpovídající příkazům mezi běžnou řečí, musí být přesný a neomylný. Nerozeznaný příkaz je stresem pro operatéra, chybně rozeznaný příkaz a následně provedený pohyb je nebezpečím pro pacienta. Z toho důvodu má každý operatér používající Aesopa svoji vlastní "hlasovou karu". Jedná se o klasickou PCMCIA kartu, na které jsou zaznamenány charakteristické rysy hlasu konkrétního člověka. Tuto kartu musí operatér zasunout do počítače před operací. Zajímavé je, že po určitém čase práce s robotem se hlasová modulace lékaře zklidní, a je nutno vytvořit novou kartu s novou charakteristikou hlasu. Expertní systém rozeznává ve slovech samohlásky, proto si naši operatéři rychle zvykli oslovovat robota místo anglického "ízap" českým "Líza".

Bezpečnost pro pacienta zaručena

Hlavním kritériem pro pacienta je jeho bezpečnost. Na tu výrobce myslel na více úrovních. Zmíním to, že mechanická ruka zásadně nepřekonává žádný odpor, který jí může klást tělo pacienta. Pokud spolehlivě nerozumí příkazu, neudělá nic. Nikdy nepřekročí rozsah pohybů, než jaké má dovolené. Když dojde ke komplikaci, lze kdykoli přístroj rychle odstranit a začít operovat klasickými postupy.

Popsaný Aesop je prvním stupněm robotizace v chirurgii. V západní Evropě a v USA jsou již do provozu uváděny nové přístroje druhého stupně, kde již chirurg zůstává nesterilní zcela mimo operační pole, sedí u monitoru a v rukou drží inteligentní "joysticky". Celou operaci potom provádějí tři výše popsané mechanické ruce, držící chirurgické nástroje. Hlasem může chirurg dokonce řídit i další zařízení operačního sálu, jako operační lampu apod. Odtud je již jen krok ke skutečné telemedicíně, protože lze snadno prodloužit vzdálenost mezi chirurgem u jeho "pracovního pultu" a pacientem obklopeným mechanickýma rukama. Rozhodně ovšem musí být v blízkosti pacienta tým lékařů, schopný řešit náhle vzniklou komplikaci na operovaných orgánech nebo selhání techniky.

Závěrem

Nelze pochybovat o tom, že pro lékařské přístroje a telemedicínu je rozhodující ekonomický pohled. V podmínkách našeho zdravotnictví sotva může drahý robot nahrazovat lacinou práci chirurga. Nezanedbatelnou hodnotou je společenská prestiž v pohledu pacientů na pracoviště, vládnoucí nejmodernějšími přístroji. Popsaná technika je u nás zatím pořizována po kusech ve snaze udržet kontakt s technikou ve světě. Nicméně nelze pochybovat o tom, že naše lékaře v této oblasti čekají převratné změny a budou nuceni spoléhat kromě dovedností vlastních rukou i na roboty. Nelze si při tom nepovšimnout dosti velkého časového posunu mezi technologickým pokrokem a jeho uplatněním v medicíně. To, že zacházíme se zdravím pacientů, nás nutí zachovat si chladnou hlavu nad módními vlnami a kriticky hodnotit výsledky nových postupů před jejich zavedením do široké lékařské praxe.

§§§§§


Hardware


Blízká budoucnost pevných disků - Disky příštích let

Michal Bareš

c01p0393

Zvyšování kapacity

Během posledních let jsme byli svědky ohromného nárůstu diskové kapacity. Velice zjednodušeně by se dalo říct, že zatím se každý rok kapacita průměrného pevného disku zdvojnásobila. To je možné díky neustálému zvyšování datové hustoty na plotně pevného disku, tedy množství dat, které lze uložit na jedné, oboustranné desce pevného disku. Zatímco před několika lety se na plotnu vešlo maximálně 5 GB dat, na jaře roku 2000 pak byla tato kapacita již 10 GB a ke konci loňského roku se už na jedno otočné kolečko vešlo 20 GB dat. Letos na jaře pak přišla společnost Western Digital s hustotou 30 GB dat na jednu plotnu. Do pevného disku lze vložit takovýchto ploten více do běžného disku, jaký známe z domácích osobních počítačů, se jich vejde maximálně (zatím) pět.

Vyšší hustota dat umožňuje výrobcům snižovat množství součástek v disku, a tento fakt se zase velice kladně promítá do jejich ceny. Díky větší hustotě jsou data na disku uložena blíže sebe a při jejich čtení a zápisu nemusí hlavičky cestovat takovou vzdálenost. To se samozřejmě projevuje ve zrychlení čtení a zápisu dat. Před rokem se 20GB disk skládal ze dvou ploten a dvou párů čtecích/zapisovacích hlaviček dnes má disk se stejnou kapacitou plotnu pouze jednu a vystačí s jednou sadou hlaviček.

Podíváme-li se na předpovědi do nejbližší budoucnosti, zjistíme, že podle dobře informovaných zdrojů by měla již letos na začátku podzimu dosáhnout maximální hustota dat na plotnu 40 GB. Pokud se tak stane, mohli bychom do konce roku očekávat disky s celkovou kapacitou 200 GB. Půjde-li vše podle plánu, měla by kapacita dat na plotnu vzrůst v příštím roce na 80 GB, ale podle výrobců pevných disků se tato hodnota již pohybuje na hranicích současné technologie, a k dosažení ještě větších hodnot bude třeba přejít na supermoderní a velice drahé technologické postupy.

Zvyšování rychlosti

Kromě zvyšování kapacity, tedy množství dat, které je disk fyzicky schopen pojmout, se zájem vývojářů obrací ke zrychlení přenosu dat mezi diskem a zbytkem počítačového systému. Vzhledem ke zvyšování taktovacích frekvencí procesoru je jen logické, že moderní komponenty dokáží za sekundu zpracovat mnohem větší množství dat.

Rychlost přenosu dat ovlivňuje několik faktorů, z nichž se nejprve podíváme na rychlost otáčení diskových ploten. Disky s rychlostí 5 400 otáček za minutu již vyhovují jen nejméně náročným uživatelům. Výkonnější domácí systémy se cítí mnohem lépe s rychlejšími disky, pracujícími se 7 200 otáčkami za minutu. Větší rychlost otáčení znamená, že čtecí a zapisovací hlavičky dokážou za daný časový úsek pokrýt větší množství sektorů a zpracovat tak větší množství dat. Někdy však nejlepší disky s 5 400 otáčkami mohou, co se rychlosti týče, porazit nejpomalejší disky se 7 200 otáčkami. Tento zvláštní fakt je dán tím, že i u disků lze díky speciálnímu designu hlaviček "vyladit" výkon.

Výkon disku je také dán množstvím interní vyrovnávací paměti používané k dočasnému ukládání zpracovaných dat. Zařízení s integrovanou 2 048KB vyrovnávací pamětí jsou v našich testech vždy výkonnější než disky s pouze 512KB pamětí.

Dalším faktorem určujícím rychlost je způsob, jakým disk komunikuje ze zbytkem systému. Většina dnešních počítačů používá sběrnici Ultra DMA/66 (také známou jako Ultra ATA/66), která je založena na rozhraní IDE a teoreticky zvládne přenést až 66 MB dat za sekundu. (Při běžném provozu se však těchto hodnot dosahuje výjimečně). Nejnovějším standardem rozhraní IDE je Ultra DMA/100, jež umožňuje přenášet maximálně 100 MB dat za sekundu. Podle odhadů má být tento standard nejrychlejším až do konce letošního roku, kdy se mají objevit první zařízení s rozhraním Ultra DMA/133. Podle našich vlastních zkušeností z testování pevných disků můžeme prohlásit, že při provozu běžných aplikací u systému s jedním pevným diskem je rozdíl mezi 100MB a 66MB sběrnicí zanedbatelný. To není překvapivé, jelikož kapacity sběrnice v posledních letech bohatě stačily na provoz s jedním pevným diskem. Výhod propustnější sběrnice však využijete, pokud na jediné IDE rozhraní připojíte více disků.

Rozhraní budoucnosti

Výkonnostní limit rozhraní se ještě zrychlí s příchodem plánovaného standardu Serial ATA, který se má objevit na konci letošního roku a začátkem roku příštího. Jeho přenosová kapacita vzroste nejprve na 150 MB za sekundu, posléze se má zdvojnásobit na 300 MB/s a plánuje se i rozšíření až na 600 MB/s. Kromě rychlosti se bude Serial ATA od současného rozhraní IDE lišit i způsobem připojení. Namísto 80žilového plochého kabelu bude připojení realizováno prostřednictvím kulatého kabelu (vypadá jako kabel od PS/2 myši) s 8pinovou koncovkou. Menší kabely budou zaprvé zabírat méně prostoru a umožní také lepší interní chlazení počítače.

S nástupem technologie Serial ATA se rozloučíme s přepínači určujícími, zda bude disk připojen jako primární (master) či sekundární (slave). To umožní technologií Star Topology, u níž bude z jednoho místa na základní desce vycházet několik kabelů, z nichž každý bude připojen pouze k jedinému disku.

§§§§§


Černobílé koně od HP - nové laserové tiskárny HP

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0394

V nabídce společnosti HP se v posledních třech měsících objevila spousta novinek. Vedle nové řady skenerů a několika produktů z kategorie inkoustových tiskáren byla představena i obměněná řada laserových tiskáren pro monochromatický tisk. Vývojových změn nezůstaly ušetřeny tiskárny pro jednotlivce nebo malé pracovní skupiny, ani zařízení pro velké pracovní kolektivy. Se všemi důležitými produkty se nyní můžete seznámit.

HP LaserJet 1200 a 1220

Tiskárny HP LaserJet 1200 a 1220 jsou určeny spíše pro jednotlivé uživatele. Na trhu nahradily populární modely 1100 a 1100 A, které svým výkonem přestávaly uživatelům stačit. Základní model, tedy tiskárna HP 1200 zákazníkovi nabízí emulace PCL 5e, PCL 6 a standardně i ovladač PostScriptu Level 2. Díky procesoru Motorola 90 MHz ColdFire a 8 MB paměti s možností rozšíření na 72 MB dokáže tiskárna pracovat v rozlišení od 300 do 1 200 dpi při rychlosti opakování 14 stran A4 za minutu. Komunikační paralelní rozhraní IEEE-1284 B doplňuje USB kabel, ve volitelné výbavě je možné vybrat také externí printserver, který umožní zapojení do počítačové sítě. Ovladače jsou připraveny pro PC s operačním systémem MS Windows 95 a vyšším i pro Macintoshe s OS 8.6 nebo 9.0. Tiskárna HP LaserJet 1200 je vybavena jen třemi kontrolními diodami a tlačítkem vypínání, nastavení tisku se proto provádí v ovladači tiskárny, v němž je možné vybírat z trojice kvality tisku, zadávat formát a orientaci tiskového média či volit výtisk více stran dokumentu na jeden list papíru, stejně jako zpracování plakátu z jednoho archu dokumentu na 16 listů. Zařízení je vybaveno spodním podavačem s kapacitou 250 archů A4, Letter, Legal, Exec nebo menších. Na horním krytu podavače jsou připraveny vodicí lišty pro 10 samostatně založených listů nebo obálek. Potištěný materiál je ukládán na horní desku tiskárny, která je připravena pro 125 výtisků.

Model HP LaserJet 1220 je složen z tiskárny 1200, k níž je dodán kopírovací a skenovací modul. Průchodový skener přitom pracuje v maximálním rozlišení 600 dpi hardwarově a 9 600 dpi interpolovaně při 24bitové barevné hloubce. Při instalaci je modul propojen plochým kabelem s tiskárnou. Celek pak dokáže nejen tisknout rychlostí 14 stran za minutu, ale také zkopírovat až 12 stran A4 za minutu. Další ovládací prvky modulu umožňují přímé kopírování, odesílání skenovaného snímku elektronickou poštou nebo jeho uložení na disk pro další zpracování. Vedle ovladače tiskárny v systému přibude TWAIN rozhraní s možností volby skenování v černobílém, šedém a barevném režimu. Skokové nastavení přitom umožňuji volit rozlišení od 100 x 100 do 600 x 600, tři stupně komprese, změny jasu i automatické dorovnání křivě založeného dokumentu. Přímé zabudování OCR programu ReadIris s podporou českých znaků ocení uživatelé, kteří chtějí převézt text z dokumentu do elektronické podoby.

Rychlost kopírování se pohybuje v mezích udaných výrobcem, rychlost skenování závisí nejen na zvoleném režimu práce, ale také na rychlosti celého počítače. Během připojení k počítači s procesorem Pentium III 500 MHz a 256 MB operační paměti je možné počítat s časem cca 21 sekund při snímání barevné fotografie A4 v rozlišení 150 dpi, 36 sekund v rozlišení 300 dpi a 78 sekund při nastavení 600 dpi.

Test tisku byl zaměřen na využití všech dodávaných ovladačů. Emulaci PCL 5e s dostupnými režimy 300 či 600 dpi lze doporučit pro uživatele, kteří vyžadují standardní kvalitu tisku a zajímá je rychlost zpracování prvního výtisku. Naměřené časy se pohybovaly od 12 sekund u samostatného textu do 21 sekund u výtisku rastrové fotografie A4. Ovladač PCL 6 je určen pro vysoce kvalitní, avšak z hlediska prvního výtisku pomalejší zpracování dokumentů. Standardní text byl tiskárnou vytištěn velmi svižně za 13 sekund, dokument Word s logem již vytížil zařízení na 21 sekund. Volba hardwarového rozlišení 1 200 x 1 200 dpi zařízení výrazně zpomalí výtisk naší testovací fotografie byl zpracován za 1 minutu a 56 sekund. Pro vektorovou grafiku se vyplatí použít postskriptový ovladač. Kontrolní dokumentu v Corelu s přechody barev a kontrolní růžicí jsme v různých stupních rozlišení zpracovali za 29-49 sekund. Rychlost opakování 14 stran za minutu zůstává zachována ve všech pracovních režimech.

Měsíční zatížení tiskárny by nemělo překročit 10 000 výtisků. Náklady na tisk strany A4 se standardním pokrytí 5 % jsme vypočítali na 0,75 Kč. Model HP LaserJet 1200 je v současné době v prodeji za 17 422 Kč, kombinaci skeneru a tiskárny s označení HP LaserJet 1220 můžete získat za 21 313 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

HP LaserJet 2200 DTN

Pro menší pracovní kolektiv, například skupinu pracovníků v jedné kanceláři, je určena tiskárna HP LaserJet 2200. Základní model pracuje s ovladači PCL 5e, PCL 6 i PS2 rychlostí 18 stran A4 za minutu, k dispozici jsou přitom rozlišení v rozsahu od 300 x 300 do 1 200 x 1 200 dpi. Skupina tiskáren 2200 je provázena i kódy pro snadnou identifikaci. Písmeno D je užito pro duplexní (oboustranný) tisk, N znamená Network, tedy instalaci síťové karty, a konečně T je vyhrazeno pro Tray, neboli přídavný podavač. Z uvedených údajů lze dovodit, že testovaná tiskárna byla nejsilnějším modelem, a byla vybavena všemi zmíněnými doplňky.

Zařízení s instalovaným procesorem 133 MHz a standardní 16MB pamětí (možno rozšířit o dalších 48 MB) s počítačem PC nebo Macintosh komunikuje prostřednictvím paralelního, USB či FIR (Fast InfraRed) portu. Do počítačové sítě lze tiskárnu zapojit díky přítomnosti interní tiskového serveru HP JetDirect 610 N. Ovladače na CD nebo firemních webových stránkách jsou připraveny pro Windows 3.1 a vyšší, Macintosh OS 7.5.5 a vyšší, IBM OS/2 i UNIX/Linux. Takto připojené zařízení lze bez problémů sledovat libovolným internetovým prohlížečem po jednoduchém zadání TCP/IP adresy, která byla při instalaci přidělena. Program WebJet Admin umožňuje správci sítě snadnou konfiguraci tiskárny a sám zasíláním zpráv na předvolenou e-mailovou adresu upozorňuje na problémy při tisku, například nedostatek papíru či docházející toner.

HP LaserJet 2200 DTN je určena pro náročnější provoz než modely 1200 či 1220. Je proto vybavena víceúčelovým čelním vstupním zásobníkem pro 100 listů papíru nebo menší množství obálek, zásuvkou spodního automatického podavače s kapacitou 250 archů a doplňkovým spodním podavačem pro dalších 500 listů. Oba spodní podavače jsou vybaveny indikátory množství založeného papíru, uživatel tedy může zjistit aktuální stav médií bez toho, aby zásuvky otevíral. Výstup na horní desku tiskárny je připraven pro uložení 150 potištěných archů. Měsíční zatížení tiskárny by nemělo překročit 40 000 výtisků. Vypočítané provozní náklady se pohybují na hranici 0,79 Kč včetně DPH.

I u tohoto modelu platí, že s použitím ovladače PCL 5e lze získat rychlejší první výtisk dokumentu. Standardní text v rozlišení 600 dpi opustil tiskárnu za 17 sekund, na dokument s logem jsme si při testu počkali 22 sekund. Rastrovou fotografii se nám podařilo zpracovat za 19 sekund při rozlišení 300 dpi a 24 sekund při nastavení 600 dpi.

Při využití emulace PCL 6 dojde k vysokému nárůstu kvality. Minimální volba totiž začíná na 600 dpi, střední kvalitu FastRes využívá stejného rozlišení s vyhlazováním, maximální nastavení ProRes označuje skutečných 1 200 x 1 200 dpi. Zpracování dokumentu s logem a různými fonty písma jsme v různých nastaveních vytiskli za 21 až 33 sekund, rastrovou fotografii za 33 až 62 sekund. Pro vektorovou grafiku jsme zvolili postscriptový ovladač, přičemž jednotlivé volby rozlišení zaměstnaly tiskárnu na 25 až 36 sekund.

HP LaserJet 4100 DTN

Nejrychlejší a současně nejlépe vybavenou tiskárnou HP pro monochromatický laserový tisk formátu A4 je model 4100 DTN. Srdcem tiskárny je procesor s pracovní frekvencí 250 MHz, který na desce doplňuje 32 MB paměti s možností rozšíření na 256 MB. Mezi volitelné doplňky tiskáren 4100 patří pevný disk pro ukládání fontů, písem i tiskových úloh pro následný tisk se zabezpečením. Komunikační rozhraní jsou v podstatě shodná s předchozím modelem a zahrnují vedle paralelní a USB rozhraní také interní síťovou kartu. Volitelně lze získat adaptér FIR pro rychlý infračervený přenos dat mezi tiskárnou a notebookem či handheldem.

HP LaserJet 4100 DTN je tiskárna pro větší pracovní skupiny, její měsíční zatížení 150 000 stran by mělo vyhovět náročnému síťovému provozu. Předpokládanému nasazení odpovídá rychlost opakování 24 stran A4 za minutu i rychlé zpracování prvního výtisku. Maximální pracovní rozlišení a volby tisku jsou shodné s modelem HP LJ 2200.

Testovaná tiskárna byla vybavena dvojicí spodních podavačů s celkovou kapacitou 1 000 založených listů a víceúčelovým čelním zásobníkem pro dalších 100 archů. Duplexní modul se zasunuje do tiskárny z její zadní strany. Ovládací panel je zabudován v horní pravé části zařízení a kromě tlačítek obsahuje také alfanumerický dvouřádkový displej. Přestože nastavení parametrů tisku je díky přehledně uspořádanému stromovému menu v češtině celkem snadné (v případě problémů s nastavením či tiskem lze vyvolat kontextovou nápovědu), mnohem příjemnější je podle mého názoru použití vestavěné správy přes webový prohlížeč. Stejně jako u HP LJ 2200 podporuje tento správce zasílání informací a stavu spotřebního materiálu zvoleným osobám, jeho součástí je i informační list o stavu toneru, počtu vytištěných stran a předpokládané výdrži pro další tisk.

Test s použitím našich standardních dokumentů nás přesvědčil, že u této tiskárny se volba ovladače PCL 5e nevyplatí. Uvedeným výběrem totiž nelze docílit rychlejšího zpracování prvního výtisku v běžném rozlišení, tedy 600 dpi.

Standardně instalovaná emulace PCL 6 poskytuje režimy od 600 dpi do 1 200 dpi, výrobcem je přitom předvolena střední kvalita FastRes. A jaké byly výsledky zpracování jednotlivých dokumentů? Standardní text jsme vytiskli za 12 sekund, dokument s logem zaměstnal produkt na 16 až 18 sekund, v závislosti na požadované kvalitě. Při nejvyšším nastavení jsme si počkali na rastrový snímek 19 sekund a na vektorový dokument (s použitím postscriptu) 21 sekund. Proti kvalitě zpracovaných textových či vektorových dokumentů nelze nic namítat. Velkoplošná fotografie však byla vytištěna tmavší, v praktickém provozu proto bude vhodné občas využít korekce jasu v ovladači tiskárny.

Pořizovací cena testovaného zařízení je v současné době 80 557 Kč, vypočítané náklady na tisk strany A4 jsou 0,55 Kč. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

HP LaserJet 9000 DN

Donedávna byl nejrychlejším tiskovým strojem s logem HP produkt označený čísly 8150. Přestože jeho 32 stran A4 za minutu a měsíční zatížení 150 000 výtisků se mohly zdát dostatečné, konkurenční společnosti dokázaly nabídnout tiskárny výkonnější. Pádnou odpovědí na zvídavé otázky : "Kdy uvidíme něco rychlejšího?" je HP LaserJet 9000. Zcela nová třída tiskáren v nabídce společnosti Hewlett-Packard vyčnívá nad vlastní produkcí i konkurencí. Je určena pro vysoký pracovní výkon až 300 000 stran měsíčně a v rozlišení FastRes 1200 (600 x 600 dpi s vyhlazováním Ret) bez problémů pracuje rychlostí 50 stran A4 za minutu! Rychlý 300MHz procesor společně s 64 MB paměti (podporováno rozšíření na 384 MB) dokáže první výtisk z tiskárny doslova vyhnat za 8 sekund.

HP LaserJet 9000 DN splňuje všechna kritéria, která mohou být na zařízení pro síťový tisk kladena. Podpora formátu A3 ze standardních spodních zásobníků s celkovou kapacitou 1 000 listů a formátu A3+ z bočního podavače na 100 archů i přímý průchod médií s gramáží až 216 g/m2 s výstupem na levostrannou odklopnou přihrádku mezi ně rozhodně patří. Výstup na horní plochu, na níž lze uložit 500 listů, pak informace o tiskových médiích doplňuje. Podstatných změn doznal ovládací panel v horní pravé části zařízení. Grafický displej je doplněn směrovými ovládacími šipkami a obdobou tlačítka Enter. V jeho blízkosti je zároveň numerická klávesnice, jejíž přítomnost uživatel ocení při zadávání IP adresy. Její využití je však mnohem širší. Tiskárna řady 9000 podporuje funkce zabezpečeného tisku. Uživatel tedy svůj výtisk opatří čtyřmístným kódem a tisková úloha bude v paměti tiskárny nebo na jejím pevném disku uložena do doby, než si jí oprávněná osoba vyvolá k vytištění. Na disku mohou být uloženy formuláře, dokumenty s logem apod. K jejich vytištění proto není třeba opětovně spouštět úlohu z počítače, ale stačí je vybrat z nabídky na panelu a vytisknout přímo.

Komunikační paralelní MINI rozhraní je doplněno síťovou kartou, další port slouží k připojení doplňkových zařízení. Kromě velkokapacitního spodního podavače je možné připojit i přihrádkový výstupní podavač s děrováním a sešíváním dokumentu. Ovladače tiskárny jsou připraveny pro Windows 3.1x a vyšší, Mac OS 7.5.5 a vyšší, IBM OS/2, UNIX a Linux. Během instalace ovladačů PCL 5e, PCL6 či PostScript Level 3 s velmi dobře zpracovaným průvodcem připojení je zavedena i utilita Stav úlohy. Ta podle nastavení uživatele sleduje připojené tiskárny a upozorňuje jejich chyby i na správné dokončení tiskové úlohy.

Během testu pracovala tiskárna rychlostí 51,2 strany za minutu při volbě formátu A4 a 24,6 strany za minutu při větším formátu A3. Oboustranný tisk přitom výkon nijak výrazně nesnižuje, u formátu A4 jsme bez problémů vytiskly 24 listů, tedy 48 stran za minutu. Na zpracování prvního výtisku prostého textu tiskárna potřebovala 8 sekund, kontrolní výtisk dokumentu s logem trval jen o 0,7 sekundy déle. Vektorovou grafiku zařízení vychrlilo za 9,3 sekundy při použití postscriptového ovladače a 10,7 sekundy při volbě ovladače PCL 6. Nejdelší čas 14 sekund (lze-li tak krátkou dobu vůbec nazvat) potřebovala tiskárna na rastrový snímek A4.

Pokud chcete vlastnit nejrychlejší stolní tiskárnu HP s duplexním modulem, připravte si 227 522 Kč včetně DPH. Náklady na tisk strany A4 ve standardním 5% pokrytí vycházejí na 0,48 Kč se započítáním daně. K modelu 9000 mám v podstatě jedinou výtku nepodporuje rozřazování jednotlivých tiskových úloh ve výstupu. Při hledání začátku a konce svých dokumentů tak uživatel musí, byť nechtěně, nahlédnout i do vytištěných materiálu ostatních kolegů.

Závěrečné hodnocení :

Novinky společnosti HP si pozornost uživatelů nepochybně zaslouží. Kvalita výtisků u všech testovaných tiskáren byla na vysoké úrovni, možnost použití různých ovladačů pro rozdílné úlohy nebývá u všech produktů na trhu pravidlem. Poměrně výhodné náklady na tisk jsou zpravidla pod průměrem hodnot v jednotlivých kategoriích tiskáren. Zejména HP LaserJet 9000 dokáže nabídnout levný provoz, s nímž lze srovnat jen málo konkurenčních produktů. S velkým cenovým rozpětím výrobků HP jdou ruku v ruce i velké výkonové rozdíly. A to je rozhodně dobrá zpráva.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal

c01p0397

Hlavní novinka červencových TOPů není kupodivu spojena s testovanými zařízeními, ale s jejich grafickou podobou. Po nějaké době jsme se rozhodli trošičku pozměnit podobu jak textové části, tak připojených tabulek. Doufejme, že tento krok napomůže větší přehlednosti našich srovnávacích testů a bude i pro vás představovat příjemnou změnu.

Vraťme se ale k hlavnímu účelu TOPů, tedy k samotným testům. V dnešním čísle jsme pro vás připravili velký test 15palcových LCD monitorů, v němž se objevila naprostá většina zařízení, s nimiž se v této kategorii můžete na našem trhu setkat. Při té příležitosti jsme přepracovali testovací mechanismus a grafickou podobu tabulek. O něco menší prostor dostaly tentokrát 19palcové monitory, jichž se nám minulý měsíc sešlo pouze pět. Přejeme vám příjemné čtení.

ADI MicroScan A600

Tchajwanská firma ADI produkuje celou řadu LCD panelů. My jsme měli na testy model A600, který sice není tím nejlepším, co má společnost k dispozici, ale vzhledem k jeho ceně bude dobrou volbou pro kanceláře.

Svými parametry se drží v průměru mezi ostatními monitory, zajímavé je bezesporu to, že umožňuje pracovat také při 75 Hz, kdy má na některých typech grafických karet dokonce stabilnější obraz než na 60 Hz.

Poměrně povedené je menu, které, ač je ovládáno pouhými třemi tlačítky, je přehledné a jasné. Automatické nastavení, které je vyvoláno při každé změně režimu, pracuje na kvalitnějších grafických kartách bez problémů, u slabších grafik je třeba mu ještě pomoci. Fáze i časování analogového signálu se nastavují v dostatečném množství kroků a tak lze obraz vyladit do čisté podoby i na testovacím rastru. Rychlost obnovování pak odpovídá 25 snímkům za vteřinu a tudíž není problém sledovat i video ve formátech MPEG-2 či MPEG-4.

AOC Spectrum LM-500

Velmi zajímavou kombinaci ceny a parametrů přineslo AOC LM-500. Přestože nemá obraz zcela špičkové kvality, nabízí automatický režim nastavení výsledky, které v podstatě není třeba korigovat. V testu čitelnosti textu se tento monitor zařadil dokonce mezi elitu, když jak na tmavém i na světlém pozadí byly všechny znaky kontrastní a zcela ostré. Kladně hodnotíme také podsvícení a kvalitu obrazu.

AOC nevymýšlí žádné novinky v oblasti ovládacích systémů a používá na LCD stejné principy, jaké jsou prověřené a osvědčené z CRT monitorů značek AOC či MAG, tedy rotační stiskávací ovladač a kruhovou formu menu. Vše je rychlé, elegantní a uživatel systém pochopí za okamžik. Menu sice není zcela výstavně bohaté, ale například barevnou teplotu lze zvolit poměrně snadno. Trochu problematické je snad jen přehrávání videa, kde dochází k viditelnému zobrazení kvantizačních bloků. To však můžeme produktu, jehož cena se blíží minimu tohoto testu, odpustit.

Compaq TFT5010

Jako doplněk ke svým řadám počítačů nabízí Compaq LCD displej TFT5010, jeden z mála v našem testu provedený v černé barvě.

Kvalita obrazu je dobrá, i když dlužno podotknout, že s přehráváním videosekvencí můžete mít na displeji Compaq TFT5010 jisté problémy. V kompresovaném videu jsou citelně rušivé kvantizační bloky, neboť si monitor dovede hůře poradit s nejtmavšími úrovněmi černé barvy, které znatelně zesvětluje. Čistě černá je pak zobrazena správně, což se podílí na již zmíněné světelné disproporci.

K ovládání je k dispozici trojice tlačítek, menu je sice přehledné, ale přeci jen by stálo za úvahu vybavení více tlačítky.

Zajímavé je připojení signálu z grafické karty. Monitor obsahuje pouze jediný vstup standardu DVI-I, který zároveň zahrnuje analogový signál. Pro běžnou VGA kartu tedy stačí dodaný konverzní kabel z VGA na analogové konektory DVI-I konektoru, DVI grafika pak využije plný potenciál DVI kabelu.

Dell 1503FP

Černočerný panel s kosmickým designem má jméno Dell 1503FP. Vedle výborného designu se může pochlubit také skvělým obrayem a nízkou cenou.

Kvalita obrazu je dokonalá. S využitím automatického nastavení by se směle mohl měřit s tou nejvyšší kategorií v tomto testu, ale dáte-li si trochu práce s ruční korekcí, dostane se na naprostý Olymp mezi LCD. Tak by mohl připadat snad i zbytečný sekundární digitální vstup standardu DVI, ale máte-li grafickou kartu vybavenou tímto rozhraním, bude lepší, když jej využijete.

Bezproblémová je jak práce s malým textem, tak barevné přechody, stejně jako přehrávání videa. Zajímavé je také to, že ačkoliv má Dell 1503 k dispozici pouze 262 tisíc barev, přechody mezi jednotlivými barevnými složkami i šedá stupnice jsou čisté a měkké.

K ovládání barevných ikon menu slouží oddělená tlačítka s funkcemi plus a mínus a tlačítka k pohybu v nabídkách.

EIZO FlexScan L350

Testu se zúčastnily dva LCD panely EIZO-Nanao. L350 je směřovaný do domácností, malých kanceláří a prodejních prostor.

FlexScan L350 má bezesporu velmi kvalitní obraz, který ještě podtrhuje rovnoměrné podsvícení. Automatické nastavení funguje dobře, ale je třeba je provádět při jednolité bílé barvě. Za ostatních barevných kombinací je třeba ruční korekce.

Menu a ovládání je vyvedeno barevně, což velmi usnadňuje orientaci. Pohybujete se v něm pomocí čtveřice kurzorových kláves a jedné klávesy uprostřed s funkcí "Potvrdit". Tímto způsobem se lze snadno a rychle pohybovat po celém menu. Jediným dalším tlačítkem navíc je klávesa pro automatické nastavení s příznačným nápisem Auto.

Velmi zajímavý je stojánek, jehož vyšší hmotnost prozrazuje, že je vyroben z kovové slitiny. Design je, citlivě řečeno, velmi umírněný a nedá se srovnávat s kreacemi, které předvádí Samsung, LG, či třeba Dell.

EIZO FlexScan L371

Luxusnějším modelem EIZO je verze L371. Jeho prvním kladem je výborná kvalita obrazu. Po automatickém nastavení, kterému je věnováno oddělené tlačítko, dosáhne čistota obrazu takové úrovně, že žádné korekce nejsou nutné. EIZO disponuje vlastní technologií D3, zajišťující správné "čištění" příchozího signálu.

Vysoce lze hodnotit kvalitu drobného textu a solidní je též čistota přehrávaného videa. Jak lze u EIZA čekat, ideální je též podsvícení LCD panelu.

Ovládání menu je shodné jako v předchozím případě, slouží k němu čtyři tlačítka. Vlastními tlačítky lze přepínat z jakého vstupu bude monitor brát signál a vyvolávat automatickou detekci příchozího signálu.

Monitor podporuje připojení digitálního rozhraní, tentokrát ve formátu DVI-I, tedy i s přivedením analogového signálu. Zároveň obsahuje i dvouportový USB hub, a jako jeden z mála LCD panelů tohoto rozměru umožňuje otáčení přímo v základně nosné konstrukce.

Hansol 500F

Ze stáje Hansol k nám dorazil panel 500F, který patří mezi ty nejlevnější v našem testu.

Kvalita obrazu i přes nízkou cenu není rozhodně špatná, také automatické nastavení se chová poměrně korektně a je třeba jen velmi drobná úprava k dosažení maximální čistoty zobrazení. O to horší je však ovládání a menu. I přesto, že je k dispozici celkem 5 ovládacích prvků, je pohyb v menu a nastavování hodnot poměrně problematické. Je to způsobeno tím, že v případě horizontálního posuvníku, regulujícího například jas, mají tlačítka ke zvýšení a ke snížení hodnoty obrácenou pozici. Stiskem pravého tlačítka se sloupek snižuje směrem vlevo, zatímco levé jej prodlužuje směrem doprava. Navíc je menu částečně průsvitné. Je to bezesporu zajímavý prvek, avšak na barevném pozadí může být menu špatně viditelné.

Papírově slabší úroveň kontrastu není v reálném provozu nijak znát, a ani delší doba odezvy (20 snímků za sekundu), nemá žádný viditelný vliv na kvalitu přehrávání videa.

Hitachi CML151XW

Hitachi se testu zúčastnilo s modelem CML151XW. Tento panel nabízí obraz sice průměrné kvality, ale při vývoji byl kladen zvláštní důraz na zobrazení textu, což se projevilo v tom, že písmena jsou velmi čistá, jasná a kontrastní. V ostatních testech jsou výsledky průměrné, slabší kvalita videa je doprovázena lehce nadprůměrnou kvalitou čistoty obrazu. Skvěle pracuje automatické nastavení, které je schopno v jakémkoliv rastru dosáhnout nejlepší možné kvality obrazu.

Ovládání je realizováno pouhými třemi tlačítky. Menu má jisté rezervy pro přístup ke každé položce je nutné předchozí odmítnout volbou Exit. Na druhou stranu nesmíme zapomínat, že ovládání LCD panelu neprovádíme každý den, a tak drobné nedokonalosti v tomto směru můžeme tolerovat. Pokud však půjdeme do hloubky, jistě oceníme velké množství dodatečných funkcí a voleb nastavení vylepšení písma a dalších zajímavostí. Potěší i možnost zavěšení monitoru na stěnu.

HP L1510

Plochý LCD monitor HP L1510 má velmi dobrý obraz, kterého lze dosáhnout s použitím zabudované funkce pro automatické nastavení. Při použití dobré matice (šachovnice) je třeba jen minimální korekce posunu fáze analogového signálu, ale na jiných testovacích obrazcích nebo ve standardní ploše Windows jsou výsledky automatiky občas nejisté.

Ovládací menu má průměrnou kvalitu, je však podporováno relativně dobrými a funkčními tlačítky a potvrzením každé změny.

Multimediální výbava je na velmi dobré úrovni, monitor má integrovány reproduktory i mikrofon, i když vzhledem ke kvalitě výstupu jsou reproduktory určeny spíše pro zvuky z Windows než pro hudební produkci. Nejen v noci se pak jistě hodí konektor pro sluchátka a při videokonferencích či telefonování přes internet je možné připojit externě také mikrofon. HP L1510 podporuje rovněž otáčení celé pracovní plochy do režimu portrét, což usnadňuje případnou práci s textem.

iiyama TXA3813MT

LCD panel s průměrnou cenou ale nadprůměrným obrazem, to je TXA3813MT od společnosti iiyama. Kvalitě obrazu se dá vytknout máloco, i když nesmíme opomenout, že velmi čisté podání testovacího rastru bylo doprovázenou jemným chvěním. Monitor se předvedl v kvalitě písma a dokonalé je i podsvícení.

Znatelné už byly problémy při přehrávání videa, k čemuž rozhodně nepřispívá ani vybavovací doba 50 ms, která odpovídá rychlosti 20 snímků za sekundu.

Ovládání iiyamy je zvláštní. Nedá se říct, že by bylo špatné, ale v prvních chvílích po zakoupení bude mít i zkušený uživatel dost problémů, jak se v menu zorientovat. Na druhou stranu je nabídka bohatá a logicky členěná na dvě rozdílné obrazovky. Bohužel jsou k dispozici pouze tři tlačítka, takže občas se nelze vyhnout různým dvojhmatům. Zajímavé je také to, že menu zmizí až po 10 sekundách, ale dá se jej zbavit současným stiskem Menu a "-", což v manuálu popsáno není.

iiyama TXA3834MT

Vyšší model značky iiyama prokázal své kvality zejména v testu obrazu, který byl ještě podtržen výborným podsvícením. Velmi rychlá doba odezvy a sympatické podání tmavých tónů se podílely na vysokém skóre v testu přehrávání videa a teoretický framerate 40 fps umožňuje také hrát akční hry.

Kladně hodnotíme úžasný pozorovací úhel, který činí 160 stupňů v obou směrech (horizontálním i vertikálním), a opravdu minimální zkreslení barev při pohledu z boku.

Pro snazší konektivitu s dalšími zařízeními má monitor k dispozici USB hub se čtyřmi downstream porty. Lze tak snadno připojit klávesnici, myš a joystick a ušetřit si přístup k zadní straně počítače.

Pro kancelářskou práci je k dispozici také možnost otočení plochy monitoru o 90 stupňů, aby na něm bylo možné umístit stránku A4 ve svislé, tedy přirozené podobě. V noze jsou navíc umístěny dva reproduktory, a konektor na boční straně umožňuje připojit i sluchátka.

LG Flatron 577LM

LG je jednou z firem, která produkuje nejen LCD monitory, ale podílí se na výrobě samotných panelů. Flatron 577LM se jednoznačně odlišuje nevšedním designem. Základnou je trubková konstrukce z lehkého kovu, elegantně provedená v lehce matovaném povrchu. Celý monitor má šedočernou barvu a velmi neortodoxní konfiguraci s jakousi pantografovou nohou.

Kvalita obrazu patří mezi naprostou špičku, jedinou vadou je drobný problém s rovnoměrností podsvícení. V ostatních testech vychází tento monitor výborně, a potěší i bezchybně fungující tlačítko automatického nastavení, jehož výsledky není třeba nijak korigovat. Ačkoliv podle dokumentace příliš nevyniká, ve skutečnosti má také velmi široký úhel pohledu.

Mezi další přednosti LG Flatronu 577LM patří rotace obrazu, standardně dodávané reproduktory, které se integrují s možnostmi monitoru a dohromady se chovají jako jednolitý celek, a zabudovaný 4portový USB hub.

miroFP 155

Relativně nový panel FP155 je zástupcem té nižší kategorie LCD panelů v dnešním testu.

Jeho obraz je poměrně dobrý, navíc je podpořen rovnoměrným podsvícením. Automatické nastavení sice provede korekci fáze a časování signálu vcelku použitelně, avšak ruční korekce je pro práci nezbytná. Drobné problémy jsou s ovládáním, neboť tlačítka jsou popsána téměř neviditelně na spodní, metalizované hraně panelu. Vlastní menu má ještě co dohánět, i když obsahuje některé velmi zajímavé funkce, jako je například přepínání mezi režimem 16 milionů a 262 tisíc barev.

Při přehrávání videa jsou zvláště u MPEG-4 formátu často vidět kvantizační bloky komprese, DVD je bezproblémové, i přes delší dobu odezvy 1/20 sekundy.

Výhodou je široký pozorovací úhel, který v horizontálním směru dosahuje až 160 stupňů. Na zákazníky miro útočí agresivní cenou a snadnou přenositelností, na níž se podílí výjimečně nízká hmotnost monitoru.

NEC MultiSync LCD1530V

Od uskupení NEC/Mitsubishi k nám přišel jmodel s typovým označením LCD1530V.

V testech kvality zobrazení si tento monitor nevedl rozhodně špatně, i když automatické nastavení fáze a časování je lepší provést manuálně. Výrobce doporučuje pracovat při 75 Hz, i když podle našich zkušeností je kvalita obrazu při 60 i při 75 Hz velmi podobná.

Potěšila nás kvalita drobného textu na černém i bílém podkladu. Větší problémy jsou s videosekvencemi, které opravdu nevypadají dobře, a to zejména kvůli viditelným kvantizačním kompresním blokům v MPEG-4 formátu.

Ovládání prostřednictvím maličkého, i když přehledného menu, je poměrně dobré. Nabídky menu se jen hemží automatickými volbami, jejichž výsledek je vcelku dobrý.

Monitor se intenzivně brání nápisy na obrazovce tomu, aby byl provozován v jiném, než nativním rozlišení 1 024 x 768 bodů, přesto však má v nižším rozlišení velmi dobře interpolovaný obraz.

Nokia 530L

Společnost Nokia sice převedla svoji divizi zabývající se monitory pod křídla firmy ViewSonic, nicméně se s její značkou ještě nějakou dobu setkávat určitě budeme. Model 530L patří mezi to nejlepší, co lze mezi 15palcovými monitory sehnat. Skvělý obraz, jasný a čistý, na kterém lze snadno číst i malé písmo, je nastaven již v automatickém režimu. K jeho správné funkci je však nezbytné, aby v té době byl na obrazovce speciální obrazec, jenž je na CD dodaném spolu s monitorem. V případě, že tomu tak není, poskytuje automatické nastavení pouze průměrné výsledky. Ovládání menu je prováděno vcelku intuitivně pomocí otočného tlačítka

Nokia má mimo běžného analogového také vstup digitální, splňující standard DVI, a navíc jí nechybí ani příslušné konektory pro připojení audia. Na monitoru jsou integrovány reproduktory s ovladačem hlasitosti. Je potěšující, že v případě potřeby lze připojit i sluchátka a reproduktory tím vyřadit z provozu.

Relisys TL500A

Superbudgetové LCD s překvapivě dobrou kvalitou obrazu má jméno Relisys a typové označení TL500A. V kategorii čistoty zobrazení má TL500 ještě jisté rezervy, ale test drobným textem prošel zcela bez problémů. Potěšilo nás též rovnoměrné podsvícení, které má minimální problémy a to pouze v jediném z rohů obrazovky. Dlouhá doba odezvy (kolem 60 ms) se spolu s nejistým rozhraním mezi velmi tmavými úrovněmi šedé barvy nepříjemně podepisuje na kvalitě přehrávání videosekvenci. Přesto však patří Relisys mezi levnými LCD panely ke špičce co se týká kvality zobrazení.

Na spodní hraně displeje jsou čtyři tlačítka, pro pohyb v menu ve všech směrech. Menu je však málo přehledné a ovládání leckdy není tak přirozené, jak by snad mohlo být.

V opěrné noze jsou zabudovány také reproduktory, jejichž zvuk se sice nedá označit jako hi-fi, pro kancelářské ozvučení však stačí.

Relisys zaujme především velmi akčně postavenou cenou a pak také líbivým designem.

Samsung SyncMaster 570S

Výborný obraz a spousta zajímavých funkcí, tak právě to je SyncMaster 570S. Prvotřídní podsvícení doprovází celkově čisté a kontrastní zobrazení, i když pouze automatickým nastavením jej dosáhnout nelze.

Rozsáhlé jsou možnosti manipulace s panelem monitoru. Nožka je totiž nejen výsuvná, ale také otočná. Je možné tedy regulovat nejen sklon panelu, nýbrž také výšku vůči očím a případně jej otočit. Nechybí software Pivot, starající se o korektní otočení obrazu.

Případná montáž na zeď je možná s použitím volitelného montovacího nástavce, který ale není součástí dodávky a je třeba jej dokoupit.

Úžasné je obrovské množství dodávaného softwaru a dokumentace. Mimo INF souborů a dalších ovladačů nechybí ani kalibrační program. Naopak nás poněkud překvapil seznam záručních opraven v Kazachstánu a jiných zemích bývalého SSSR, když chybí seznam opraven v Česku. Celkově je SyncMaster 570S skvělý, i když poněkud dražší LCD panel.

Samsung SyncMaster 570B

Kvalitní obrazovky LCD panelů Samsung se ukazují také v případě tohoto modelu. Obraz je velmi čistý, podsvícení rovnoměrné, stejně jako kvalita textu či přehrávání videa. Rozdílem oproti jiným panelům je mulitmediální pivotová noha. Ta obsahuje zesilovač s výstupem na stereoreproduktory, který má ovládací prvky integrované právě do stojánku. Stojánek i celý monitor jsou vyvedeny v temné barvě.

Pivotová noha umožňuje natáčení obrazu v rozsahu 90 stupňů, příslušný software se pak postará o natočení desktopu ve Windows.

Ovládací prvky monitoru jsou soustředěny na spodní okraj displeje, menu je přehledné a snadno pochopitelné. Tlačítko pro rychlé automatické nastavení fáze a časování obrazu, pracuje téměř bezchybně, drobná korekce ale může kvalitu zobrazení ještě vylepšit.

K monitoru lze připojit sluchátka (reproduktory jsou součástí stojanu) a v základně je integrován malý mikrofon. Nechybí obsáhlá dokumentace, programy a ovladače.

Targa Visionary V15

Targa je zástupcem té nejlevnější, ale přirozeně také nejslabší skupiny LCD panelů. S kvalitnější grafickou kartou ale poskytuje čistý obraz, i když levnější zobrazovací adaptéry s ním mohou mít problémy. Automatika zde funguje spíš hůře, a tak je třeba často ručně změnit jak nastavení časování, tak fáze.

Ovládání panelu s pomocí řady tlačítek není nijak intuitivní a vždy je třeba projít všechny skupiny voleb menu (příjemně se objevuje na obrazovce) a přeskakovat je volbou Exit.

Monitor nemá vestavěný zdroj a k jeho napájení se používá externí adaptér. Také díky tomu je možné jej upevnit na zeď.

Slabinou jsou nižší pozorovací úhly, které dosahují v horizontálním směru 120 stupňů, ale ve vertikálním pouze 85 stupňů.

Přehrávané videosekvence vypadají poměrně dobře (subjektivně nižší ostrost pomáhá lepšímu vjemu scény), a lze říci, že i přes velmi nízkou cenu poskytuje Targa ve spojení s kvalitní grafickou kartou překvapivě dobrý obraz.

VideoSeven L15C

Značka V7 o sobě dává vědět novou řadou monitorů. Jedním z nich je také LCD panel L15C. Tento typ je zajímavou kombinací ceny, která jej řadí do nižší kategorie, a kvalitního obrazu, jenž jej naopak řadí do vyšší kategorie. Obraz je opravdu skvělý a snese porovnání se špičkou. Dále vykazuje ty nejlepší parametry v testu čistoty převodu signálu, čistoty videa a rovnoměrnosti podsvícení. Drobné zaváhání přišlo jen v kontrole čitelnosti textu, ale další testy kvality jsou zcela bez problémů. Vynikající jsou také parametry jako kontrast 400 : 1 (!), svítivost 250 cd/m2 a široké úhly. Rychlá je doba odezvy 50 snímků za sekundu.

Citelnou ztrátu získal L15C v ovládání, které je velmi podobné modelu Targa V15. Nevýhodou je hlavně nutnost projít všechny položky menu, než se dostaneme k té, kterou chceme změnit. Komfort nezvyšují ani čtyři ovládací tlačítka. Celkově máme jediné možné hodnocení: Smíříte-li se s horším ovládáním, je L15C skvělý monitor za výbornou cenu.

ViewSonic VP150m

Dokonalý obraz, bezchybné přehrávání videa a podsvícení bez sebemenšího problému, tak právě takové vlastnosti má ViewSonic VP150m. Za pozornost stojí to, že automatické nastavení pracuje nejlépe v přirozené pracovní ploše Windows, kdy poskytuje výborné výsledky bez jakékoliv nutnosti korekce. V bílé, černé či duhové ploše má monitor se samočinným nastavením značné problémy a nelze se vyhnout ručním úpravám.

K připojení slouží jak klasický D-SUB VGA konektor, tak digitální konektivita rozhraním DVI. Vzhledem už tak perfektní kvalitě obrazu se nedá předpokládat, že by využití DVI mělo nějaký vliv právě na čistotu zobrazení.

Noha monitoru má rozsáhlé možnosti v nastavování polohy, monitor lze naklápět, nastavovat výškově, otáčet a podporuje také rotaci obrazu systémem pivot. V noze monitoru jsou instalovány dva reproduktory, výstup na sluchátka bohužel chybí. Ovládání obsahuje množství voleb a provádí se pomocí 4 tlačítek.


Jak na LCD?

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

LCD monitory se ovládají a nastavují poněkud jinak než jejich klasičtí kolegové s CRT obrazovkou. Předně je třeba si uvědomit, že LCD panel se musí nějakým způsobem "chytit" na rychle kmitající analogový signál ve VGA rozhraní, a ten zcela přesně rozložit do matice displeje. Přesné umístění jednotlivých pixelů je zcela stěžejní, neboť body na LCD jsou zcela přesně ohraničeny, na rozdíl právě od CRT monitorů. V menu LCD panelů jsou proto k dispozici dvě volby, které určují a nastavují právě převod z analogového signálu do matice rastru displeje. Tou první je nastavení časování (Clock) a druhou posun fáze signálu (Phase).

Časování v podstatě určuje, kolik bodů je na monitoru ve vodorovném směru. Je-li převod nepřesný, objeví se (v kostkovaném rastru) na displeji velmi tmavý svislý pruh. Při správném nastavení je plocha displeje různým způsobem znečistěná nebo naopak zcela krystalicky čistá, ale není vidět žádný svislý pruh.

Fáze signálu znamená umístění bodu přesně na správnou pozici. Obraz se špatnou fází je neostrý a v šedém rastru, zvláště při pohledu zespoda viditelně vibruje. Často jsou (v kostkovaném rastru) vidět náhodné vodorovné čárky po celé ploše displeje. Pomocí nastavení fáze se lze tohoto jevu zbavit. Do jaké míry záleží na kvalitě LCD monitoru (zejména části jeho elektroniky) a na kvalitě grafické karty.

Obecně lze říci, že dobré grafické karty poskytují čistý a bezproblémový analogový signál k tomu, aby jej jakýkoliv LCD monitor mohl zachytit a umístit tak, že výsledek bude možné ohodnotit minimálně stupněm "velmi dobrý", tedy s minimem nepřesností a náhodných čárek.

Za "dobré" grafické karty lze podle našich poznatků považovat akcelerátory s čipy například GeForce2 GTS, Pro, Ultra, GeForce3 a podobné karty vyšší třídy.

Naopak s horšími grafikami, které neposkytují tak kvalitní analogový signál, si poradí pouze velmi dobré LCD panely, ale i ty mají často problém automatického nastavení zvláště fáze.

Pro nastavení fáze i časování je dobré použít některé z testovacích rastrů. Velmi dobrý test monitoru, jenž mimo jiné v šedém kostkovaném rastru ukazuje jak dobře je nastavena fáze a časování, lze nalézt na adrese http://awsed.web.worldonline.cz/.

Různé LCD panely se však chovají různě, a tak leckdy nezbývá než fázi poupravit ručně. Tento tip nelze než doporučit každému majiteli LCD panelu, protože se snadno může stát, že nenastavený drahý LCD panel má obraz výrazně horší, než dobře nastavený laciný LCD monitor. A to při rozdílech cen mezi jednotlivými modely docela zamrzí.

Analog nebo digital?

Existují dva základní způsoby připojení LCD monitoru k počítači. První z nich je standardní VGA kabel s konektory D-SUB na obou stranách. V něm je signál veden analogově na velmi vysoké frekvenci. Dnešní moderní a kvalitní LCD panely už jsou však vybaveny elektronikou, která i z takovéhoto signálu dovede vytvořit digitální maticovou kresbu velmi dobré kvality.

U analogových LCD bývá častým problémem neschopnost čistého převodu na digitální signál, což má za následek ruchy v obraze a nejisté zobrazené barevné palety. Mnohem přirozenější je tedy připojit LCD monitor digitálním rozhraním.

Je to prosté: v počítači je grafická karta, jež digitálně nakreslí obraz do matice paměti. Tento obraz je pomocí převodníku RAMDAC převeden do kabelu, který nakreslí monitor. U LCD je pak v monitoru ještě jeden převodník z analogového do digitálního signálu, jenž jej opět umístí přesně na matici LCD panelu.

Místo takto těžkého řešení je variantou digitální kabel, dnes nejčastěji rozhraní DVI. Digitální kabel přenáší data přímo z paměti grafické karty na matici LCD panelu. Tím odstraňuje možnost poškození signálu vnějšími vlivy.

DVI má dvě varianty DVI-D a DVI-I. DVI-D obsahuje pouze digitální data, zatímco DVI-I zachovává kompatibilitu tím, že je schopno přijmout také analogový složkový obraz, tedy stejný, jaký je v běžném VGA rozhraní.

§§§§§


PC World TOP

c01p0396

ViewSonic P95f

ViewSonic nám představil model určený pro profesionální využití, který nese název "Professional Series P95f".

Monitor je osazen naprosto plochou obrazovkou typu PerfectFlat o viditelné úhlopříčce cca 18". Rozteč zobrazovacích bodů je uprostřed 0,25 mm a v rozích 0,27 mm, což je v dnešní době dobře zavedeným standardem. Obnovovacími frekvencemi P95f budete jistě příjemně překvapeni, maximální rozlišení je 1 920 x x 1 440 bodů při 77 Hz. Při nižším rozlišení, např. 1 600 x 1 200 pixelů, pak pracuje s velmi dobrou obnovovací frekvencí 92 Hz, tento režim je také podle nás vhodnější.

Ovládací prvky OSD jsou řešeny prakticky, vzhledově by však mohly být o něco lépe zpracované. Ovládání funkcí, kterých má monitor požehnaně, je ale relativně bezproblémové.

Pro připojení videosignálu je možné využít nejen klasický VGA konektor (D-sub), ale i pět BNC přípojek (RGBHV) s jejichž využitím lze dosáhnout ještě lepšího obrazu.

Targa Visionary V1995 C3

Pod tajemným označením Visionary, tedy jasnovidec, se skrývá produkt značky Targa.

Monitor je, i přes své pojmenování, na první pohled běžným výrobkem, který svým vzhledem nikoho ani neurazí, ani neoslní. Problémem se může zdát obrazovka, jejíž tvar bohužel příliš plochosti nepobral.

Viditelnou úhlopříčku monitoru jsme naměřili 453 mm, ovšem pokud nastavíte rozměry pracovní plochy až na tuto hranici, budete se muset trošičku poprat s vyladěním geometrie. Co se kvality obrazu týče, můžeme si všimnout příjemně sytých barev. Ty vynikají i v letních slunečných dnech a jsou jedním z kladů Targy V1995. Mezi ty další můžeme zařadit např. velmi příjemnou pořizovací cenu a stabilitu obrazu (při rychlém střídání světlých a tmavých ploch na monitoru). Celkově lze Targu V1995 doporučit spíše pro běžné domácí či kancelářské účely, kde striktně nevyžadujete maximální přesnost zobrazení, jak tomu bývá v případě programů typu CAD/CAM.

Samsung SyncMaster 900NF

O faktu, že se společnost Samsung opravdu na poli monitorů snaží, svědčí i nový monitor SyncMaster 900NF. Jak samo označení NF napovídá, jedná se o monitor vybavený naprosto plochou obrazovkou typu Natural Flat. Věřte, že na výsledné kvalitě obrazu je tato vymoženost rozhodně znát. Pro lepší obraz je možné k připojení signálu použít i konektory BNC.

Ovládání obrazovkového menu (OSD) je precizně promyšleno a patří ke špičce. Ovládací prvky jsou umístěny ve výklopném panelu, umístěném uprostřed spodní strany monitoru.

Nejvyšší rozlišení, které výrobce udává, je 1 600 x 1 200 bodů při pěkných 85 Hz. My jsme při testu dokázali z monitoru "vymačkat" až 1 920 x 1 200, tudíž ještě daleko více, než bylo uvedeno v manuálu. Nejčastěji používaný a zřejmě také nejrozumnější grafický režim pro praktické použití na devatenáctipalcových monitorech je ale rozlišení 1 280 x 1 024, což ostatně doporučuje i výrobce.

Hansol 920eF

Monitor nesoucí označení Hansol 920eF je osazen obrazovkou typu ErgoFlat s viditelnou úhlopříčkou 454 mm. Zobrazovací systém ErgoFlat pochází od společnosti Hitachi.

Vzhled 920eF je na běžný a ničím se neliší od šedého standardu. Ovládání obrazovkového menu je řešeno pomocí čtyř tlačítek umístěných pod monitorem. V porovnání s jinými monitory je pohyb v OSD poněkud méně intuitivní. Nicméně nabídka funkcí již tak špatná není, rozhodně se drží na dobrém průměru. V OSD naleznete sice všechny základní služby, ale například vyrovnání linearity či konvergence byste v nabídce jen marně hledali.

V testu obnovovacích frekvencí si vedl poměrně dobře při rozlišení 1 600 x 1 200 bodů zvládl 85 Hz a v nejvyšším rozlišení (1 920 x 1 440) si udržel stále ještě ergonomicky únosných 75 Hz. Nejlépe využitelným grafickým režimem je při kvalitním obrazu a dobré geometrii tohoto monitoru 1 280 x 1 024, při němž lze sledovat obraz s frekvencí až 85 Hz.

§§§§§


Co přinese V.92 - Lepší modemy pro příznivce dial-upu?

David Zajíc

c01p0398

Několik nových standardů slibuje pár šikovných vlastností, ale poskytovatelé připojení by museli spolupracovat. Zatím neříkejte sbohem analogovým modemům. Devadesáti procentům surfařů, kteří tak ještě neučinili, slibují nové dial-up technologie vyšší rychlosti a další vlastnosti, jež vylepší "surfování" starým dobrým způsobem.

Aby mohli uživatelé dial-upu používat těchto výhod, museli by poskytovatelé připojení zmodernizovat svá zařízení. To se neočekává dříve než na podzim tohoto roku. Rovněž testy v novém prostředí naznačují, že tyto nové technologie nejsou ještě dokonale vyvinuté.

Ale je jasné, že zmodernizování dial-upu musí projít ještě rozsáhlou audiencí. Navzdory tomu, že se mluví o vyšších rychlostech, byla na konci roku 2000 většina lidí připojena k internetu rychlostmi nižšími než 56 Kb/s.

Dial-up nově

Nejnovějšími vylepšeními jsou dva upgrady. První a nejvíce známý je standard V.92, který přidává několik vylepšení a funkcí ke standardu V.90. Zvyšuje rychlost uploadu ze 33,6 Kb/s (standard V.90) na 48 Kb/s.

Zavolá-li vám někdo na telefonní linku v době, kdy jste připojeni, V.92 také pozastaví připojení, abyste si mohli vyřídit hovor a pak pokračovat v práci. Díky standardu V.92 se k internetu rovněž připojíte rychleji, než jste byli schopni s jeho předchůdcem V.90.

Ve stejné době, kdy se na scéně objevil standard V.92, schválila organizace ITU (International Telecommunication Union) oddělený standard pro modemovou kompresi nazvaný V.44. Tento standard vycházející z V.42bis umožňuje kompresi webových stránek na straně poskytovatele, takže přenos informací si vyžádá méně datových paketů. Díky tomu se vám bude připojení zdát rychlejší, než ve skutečnosti je.

Několik výrobců již začalo prodávat modemy V.92 krátce po uvedení standardu organizací ITU. Mezi nimi jsou U.S. Robotics a Zoom Telephonics zahrnující divizi Hayes. Zatímco U.S. Robotics podporuje pouze standard V.92, firma Zoom Telephonics prodává modemy, které podporují oba standardy V.92 i V.44. Klasické surfování, tedy většinou prohlížení znamená prohlížení webových stránek, může být díky standardu V.44 až třikrát rychlejší než při připojení pomocí stávajících protokolů V.90 a V.42bis. Zrychlení se ale samozřejmě nebude týkat dat, která jsou již zkomprimována. Jedná se například o velké MP3 soubory.

Pro uživatele je dobrou zprávou, že modemy vybavené standardem V.92 stojí jen o něco více (o cca 500 korun) než jejich předchůdci se standardem V.90.

Modernizace pokulhává

Faktem je, že uživatelé, kteří si koupí modemy s novými standardy, je stejně zatím nebudou moci plně využívat. Za sedm měsíců od doby, kdy byly schváleny standardy V.92 a V.44, zatím ani jeden z poskytovatelů připojení tyto nové funkce nenabídl svým zákazníkům. A pokud chcete, abyste nové funkce mohli využívat, musely by je podporovat obě strany. Jedinou výhodu, kterou můžete zatím sami využít, je oznámení o příchozím volání. Pokud máte příchozí hovor, vyskočí vám dialog, jenž vám umožní odpojit se od internetu a přijmout jej. Pokud by poskytovatel podporoval standard V.92, mohli byste připojení k internetu pozastavit, vyřídit si hovor a potom pokračovat v surfování internetem beze ztráty připojení k poskytovateli.

Doposud oznámili podporu pro nový standard V.92 pouze dva poskytovatelé v USA: Wyoming.com a Option One Communications. Wyoming.com o sobě prohlašuje, že je největším poskytovatelem ve státě Wyoming s třiceti tisíci zákazníky. Option One prodává přístup k internetu dalším asi 130 poskytovatelům v Kalifornii a jinde, čímž ovlivňuje přibližně sto tisíc uživatelů.

V.92 zatím chladná odezva

Velcí poskytovatelé se o V.92 nijak zvlášť nevyjadřují. MSN firmy Microsoft zatím stále nový standard vyhodnocuje a zatím neplánuje jeho přidání do své sítě. America Online před upgradem své sítě čeká, než se do zmodernizování sítě vrhnou jiní poskytovatelé. Pečlivě testují standard V.92 a ujišťují se, že je stabilní a spolehlivý, dříve než přístup přes V.92 ve větší míře nabídnou svým zákazníkům.

Tento postoj není nijak zvlášť překvapující. Podle analýzy firmy IDC, utratili poskytovatelé připojení za zmodernizování svých sítí, které nyní zvládají standard V.90, celosvětově mezi třemi a půl až čtyřmi miliardami dolarů!

Naštěstí si přechod na standard V.92 nevyžádá až tak vysoké náklady. Na zařízeních firem Lucent a Cisco přechod vyžaduje pouze softwarový upgrade. Standard V.92 je rovněž zpětně kompatibilní, takže uživatelé V.90 nepostřehnou žádnou změnu při vytáčení do modemové banky V.92. Cisco však oznámilo zpoždění ve vývoji nového standardu kvůli celkovému snížení rozpočtu firmy.

V.92: dočkáme se tedy?

U.S. Robotics nabízí majitelům modemů V.90 (na vybraných modelech) modernizaci na standard V.92 zadarmo. Naneštěstí výrobci tvrdí, že většinu starších modemů není možno rozšířit kvůli zastaralému hardwaru, který by nezvládl pracovat s rozšířenou kompresí standardu V.44 a vyššími rychlostmi uploadu. Praktický test modemu firmy U.S. Robotics V.92 ukazuje, že to zatím ještě není ono. Při testech se U.S. Robotics připojoval na modemy Cisco, které podporovaly standard V.92, a funkce "modem on hold" pracovala při méně než polovině z našich pokusů. V okamžiku, když jsme se snažili pozastavit připojení, docházelo často k odpojení. Funkce, která maximalizuje rychlost uploadu na 48 Kb/s, zatím není implementována.

Nahrazení jinak uspokojivého modemu V.90 za V.92 je stále předčasným krokem. Ale pokud si budete kupovat nový modem, tak či onak může být koupě zařízení s implementovaným novým standardem moudrou investicí. Na podzim se infrastruktura sítí začne pomalu "chytat" a váš poskytovatel připojení by eventuálně mohl nabídnout pro připojení linku V.92. Pokud ano, budete připraveni.

§§§§§


Na domácí grafiku - Acer G781

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0399

Společnost Acer nabízí ve svém portfoliu monitor G781, jako produkt vhodný pro uživatele zaměřující se na práci s grafikou. O tomto faktu vypovídá i písmeno "G" v názvu modelu.

Acer G781 je sedmnáctipalcový bílý monitor s plochou obrazovkou o viditelné úhlopříčce cca 403 mm (15,8 "). Rozteč obrazových bodů je 0,25 mm, což ve své kategorii představuje zavedený standard.

K ovládání funkcí, které vám výrobek nabízí, slouží čtyři vedle sebe umístěná tlačítka. Dvě z nich (prostřední) slouží v obdobě výběrových šipek. Krajní pak mají na starosti potvrzení (enter) a zrušení (esc) volby. Tento způsob ovládání je poměrně uživatelsky přívětivý a jednoduchý zároveň. Po krátké chvilce tréninku vám pohyb po celkem šikovně řešeném menu nebude dělat žádné problémy. Trochu škoda je, že v nabídce OSD nenaleznete takové funkce jakými jsou seřízení konvergence či linearity.

Obnovovací frekvence obrazu jsou na příznivých hodnotách. Rozlišení 1 280 x 1 024 je možné sledovat při 80 Hz. Přesto lze jako nejlépe použitelný grafický mod doporučit rozlišení 1 024 x 768, v němž se obnovovací frekvence pohybuje na ideální hranici 85 Hz.

Při testu jsme narazili na mírné nedostatky v geometrii, když jsme se snažili roztáhnout viditelnou plochu obrazu na maximum. Druhou slabinou se ukázala stabilita obrazu při rychlém střídání tmavých a světlých ploch na stínítku monitoru. Je však pravdou, že pro domácí použití nemusí být tyto drobné neduhy žádným problémem. Abychom jen nehaněli, je třeba pochválit moaré, které jsme na testovacím obrazci vyladili na nadprůměrnou hodnotu. Rovněž konvergence barev je ve slušné hladině.

Pokud budete nad koupí G781 uvažovat, můžeme vám jej doporučit do kanceláře či běžné domácnosti.

ACER G871

logicky členěné OSD

cena

geometrie a stabilita obrazu

Cena vč. DPH: 12 932 Kč

K testu zapůjčila firma: ACER, Novodvorská 1010/14, Praha 4

§§§§§


Vše pod jednou kapotou - BlueLine 51G0 LCDpc

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0400

Firma ProCA, která své počítače distribuuje pod názvem Brave, nám představila svou novinku integrovaný počítač 51G0 LCDpc. Jde o reakci na světový trend malých desktopů, které svým designem a vlastnostmi zcela zastoupí PC. Série těchto produktů vystupuje pod novým názvem a logem BlueLine.

Svým tvarem, a vůbec celkovým vhledem, připomíná řada LCDpc malou přenosnou televizi. Místo obrazovky je však zabudován LCD displej a uvnitř se neskrývají elektronky, nýbrž nejnovější mikročipy.

LCD displej s úhlopříčkou 15 " je stvořen pro provoz v ideálním rozlišení 1024 x 768 bodů při 32bitové barevné hloubce. Maximální obnovovací frekvence je 60 Hz nebo 75 Hz (což pro LCD displej bohatě stačí). Spodní okraje čelní části doplňují malé reproduktory, poskytující uspokojující zvukovou kulisu. Ovládání monitoru je umístěno pod displejem na stranách čelního panelu.

Pod LCD panelem nalezneme DVD a FDD mechaniku. DVD zařízení značky Toshiba nese typové označení M1502 a DVD média dokáže číst až 16x rychlostí. Disketová jednotka je umístěna hned pod DVD mechanikou.

Veškeré ostatní komponenty počítače jsou uschovány pod zeleným krytem, který tvoří zároveň s LCD displejem jakousi skříň počítače.

Uvnitř je základní deska FIC FS35 mATX, obsahující čipovou sadou i815. To nám napovídá, že zde budou zaimplementovány komponenty jako grafická a zvuková karta. Pro rychlou operaci s daty je k dispozici, rovněž integrovaný, řadič Ultra ATA/100. Pro připojení je zde rozhraní 2x PS/2 a 4 USB sloty, pomocí nichž se připojuje dodávaná bezdrátová myš a klávesnice.

V jádru základní desky tepe procesor Intel Pentium III na frekvenci 1000 MHz. Paměť 128 MB je možné rozšířit na maximálních 512 MB.

Zmiňovaná grafická karta sdílí 8 MB paměti a pracuje na AGP rozhraní. Čipová sada akcelerátoru je označena jako Blade 3D společnosti Promedia, není však příliš vhodná pro náročné grafické aplikace. Veškeré ostatní programy zvládá bez problémů, hlavně díky výkonnému procesoru.

Integrovaná 16bitová zvuková karta AC97 se stává standardem dnešních kancelářských počítačů a mnohdy i herních počítačů.

K dispozici je 20GB disk Western Digital Caviar EIDE WD200BB. Při svých 7200 otáčkách za minutu se může pochlubit přístupovou dobou 8,9 milisekundy.

Pro pohodlné připojení do firemní sítě slouží síťová karta Realtek RTL8139, která je vsazena do PCI pozice.

Jedním z nejpříjemnějších komponentů celé sestavy je ovládání pomocí bezdrátové klávesnice i myši. Jedná se o kompletní balík pro ovládání od společnosti Logitech, který obsahuje CD a komunikační radiový adaptér, připojovaný k počítači pomocí USB portu. Myš a klávesnice potřebují napájet ze dvou malých baterií (myš AAA, klávesnice AA), jež jsou spolu s počítačem standardně dodávány.

Výkonově se počítač řadí mezi kancelářské PC i přesto, že je osazen 1GHz procesorem. Skóre v programu 3Dmark2000, které je 662 bodů při dnešním standardu 1 024 x 768 a 16bitovém režimu, hovoří za vše. Výsledek není překvapivý, jelikož integrovaná grafická karta nemá takové možnosti, které by 3D výkon dostaly na vyšší hranici. Velkým kladem Desktopu 51G0 je možnost vsadit do základní desky AGP 3D akcelerátor, který již potřebných kvalit dosahuje. Přehrávání DVD filmů je ale i bez něj pohodové a obraz je čistý a plynulý.

Dodávaným operačním systémem jsou Windows ME. Zároveň získáváte řadu dalších programů, včetně slovníku WinGed2000 a kancelářského balíku 602proPC.

Závěrem je třeba podotknout, že se jedná o jediný kompaktní počítač, který je možné dále rozšířit o výkonnější grafický akcelerátor do AGP slotu. Volné zůstávají také PCI/CNR pozice. Během následujících týdnů se na trhu objeví modely, jež budou o 3-4 cm hlubší, a do kterých bude možno zasadit výkonnější základní desky.

Zbývá zmínit cenu vydařené kancelářské sestavy, která se pohybuje těsně pod hranicí 85 000 Kč. Oproti podobným počítačům, jež jsme testovali dříve, je zaručena rozšiřitelnost. Určitou nevýhodou je, že u displeje nelze nastavit lepší úhel sklonu.

BlueLine 51G0 LCDpc

výkonný procesor

bezdrátová klávesnice

integrované řešení

rozšiřitelnost

nelze nastavit sklon displeje

Cena vč. DPH: 85 000 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

§§§§§


1,7GHz Pentium 4 v modrém BlueLine 71G7

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0401

Pod novým jménem BlueLine 71G1 se představuje nejvýkonnější sestava firmy ProCA, jejímž základem je počítač postavený okolo 1,7GHz procesoru Pentium 4.

Do ATX skříně Brave midi-tower je umístěna značková základní deska ASUS P4T, jež zaručuje spolehlivost a flexibilitu. Její základ tvoří prozatím nejnovější čipová sada i850. Ta podporuje výkonné CPU jednotky společnosti Intel procesory Pentium 4, disponující vylepšenými instrukcemi. Dalšími vlastnostmi desky je FSB kmitající na 400 MHz, integrovaný řadič UDMA/100, 4x AGP Pro a hardwarový monitoring.

Do desky byl vsazen procesor Intel Pentium 4 pracující na frekvenci 1,7 GHz, který nese lví podíl na vysokém výkonu sestavy. K dispozici jsou čtyři RIM sloty, takže paměť je tak možné rozšířit až na obdivuhodné 2 GB. V námi testované sestavě bylo ve dvou pozicích umístěno celkem 256 MB paměti.

O grafiku se stará akcelerátor kombinovaný s televizním tunerem, ke kterému navíc získáváte 3D brýle. Karta ASUS označená V7100 Deluxe Combo využívá grafický čip GeForce2 MX, zaručující jistou 3D výkonnost. Akcelerátor disponuje 32 MB paměti a RAMDAC běží na 350 MHz. Při těchto parametrech je karta schopna podávat výkon 20 milionů polygonů za sekundu (tzn. asi 350 milionů pixelů za sekundu) a nejvyšší možné rozlišení 2 048 x 1 536 bodů při 32bitové barevné hloubce. Využívat lze integrovaný vstup/výstup pro S-video a výstup pro virtuální brýle. Anténní vstup je u televizního tuneru samozřejmostí.

Vhledem k možnosti práce s digitalizovaným obrazem, který obyčejně zabírá spoustu místa, je použit pevný disky Western Digital se 40 GB. Označení WD400BB sděluje, že se jedná o disk se 7 200 otáčkami za sekundu a přístupovou dobou 8,9 milisekundy. Zaručuje podporu Ultra ATA/100 a Ultra ATA/66, přičemž přenosová rychlost je až 100 Mb/s.

Pro pohodlné a plynulé přehrávání digitalizovaných filmů je zvolena DVD mechanika Toshiba SD-M1502, schopná číst média až 16x rychlostí. Standardní CD dokáže přečíst 48násobnou rychlostí a jedná se o jedno z prvních DVD zařízení, které dokáže číst CD média rychleji než 40x.

Vydařenou kombinaci zpříjemňuje Creative Sound Blaster Live! Player 5.1 a reproduktory Creative FPS1000, obsahující jeden 10W subwoofer a 4x 3,5W satelity, jež zpříjemní okamžiky strávené u počítače.

Dalším pohodlným prvkem je ovládání sestavy za pomocí bezdrátové klávesnice i myši. Kompletní balík Logitech obsahuje klávesnici, myš, instalační CD, baterie a komunikační rádiový adaptér, který se připojuje do počítače pomocí USB portů. Oba ovládací prvky jsou napájeny ze dvou tužkových baterií.

Příjemný je rovněž dodávaný monitor LG 795 Flatron Plus, který nabízí maximum v rozlišením 1 600 x 1 200 bodů při 75 Hz. Mnohem přijatelnější pracovní rozhraní je poskytováno při rozlišení 1 024 x 768 bodů, kde frekvence dosahuje 120 Hz. Rozteč zobrazovacích bodů je 0,24 mm.

Výsledky testů jsou nejvíce ovlivňovány výkonným procesorem na frekvenci 1,7 GHz a grafickým akcelerátorem s čipem GeForce2 MX. V testovacím programu 3DMark2000 získala sestava ve standardním rozlišení 1 024 x 768 bodů a 16bitovém režimu 5 032 bodů, což lze považovat předpokládaný výsledek, který nezklamal naše očekávání. Stejně tak se výkon projevil při 32bitové barevné hloubce, kdy 3Dmark naměřil 3 328 bodů. Dalším testem byla hra Evolva, která měří počet snímků za sekundu, kde se výsledek vyšplhal až na hranici 53,2. Test ve hře Quake III Arena naměřil při nejnižších detailech v rozlišení 1 027 x 768 a 16bitovém režimu 72,2 snímku za sekundu.

K výbavě počítačů BlueLine patří kromě Windows ME také CD Brave, slovník WinGed2000 a balík 602proPC.

BlueLine 71G7

dosud nejvýkonnější procesor Intel Pentium 4 1,7 Ghz

bezdrátová klávesnice

kvalitní monitor

dodávaná reprosoustava FPS1000

Cena vč. DPH: 98 000 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

§§§§§


Barevný Canon, tentokrát S 600 - Inkoustová tiskárna Canon S 600

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c01p0402

Společnost Canon při uvádění nových inkoustových tiskáren na náš trh rozhodně nezahálí. Řada produktů s označením S (signalizujícím rychlost práce) zahrnuje tiskárny pro domácí uživatele i náročnější kancelářský provoz. Novinku Canon S 400 jsme vám představili v minulém čísle v rubrice TOP PC WORLD. Nyní jsme pozornost zaměřili na silnější model Canon S 600.

Tiskárnu Canon S 600 by bylo možné označit jako vstupenku do světa vysokého pracovního rozlišení. Dokáže totiž pracovat v minimálním nastavení 300 dpi a maximu 2 400 x 1 200 dpi. Oba zmíněné režimy však nejsou automaticky dostupné, je nutno je hledat v nabídce pro pokročilé. Běžná nastavení ovladače tiskárny zahrnují 600 a 1 200 dpi ve volbách rychlého, standardního a kvalitního tisku. Nejvyšší rozlišení tak najde své uplatnění jen při použití fotopapírů nebo potahových listů.

Přestože Canon S 600 prošel určitými designovými úpravami, vzhledově své předchůdce nezapře. Šikmý horní automatický podavač s opěrkou papíru postačí k založení 100 listů formátu A4. Zaoblená, mírně se svažující horní stěna v barvě slonové kosti ve střední části navazuje na šedomodrou podstavu, z níž vyčnívá sklopná opěrka výstupního podavače s kapacitou 30 listů. V době nečinnosti lez opěrku sklopit k tělu tiskárny a ušetřit tak místo na pracovním stole. Zařízení dokáže pracovat se standardními médii v gramáži 64-105 g/m2, případně speciálními materiály Canon s maximální gramáží 245 g/m2.

Čtyři tiskové barvy jsou odděleně uloženy v nově konstruované hlavě, s níž dokáže tiskárna zpracovat až 15 stran A4 monochromaticky nebo 10 stran barevně za jednu minutu. Tisková hlava je pevnou součástí zařízení a nelze ji vyměňovat jako spotřební materiál. Její životnost by tedy měla být stejně dlouhá, jako je životnost celého produktu. Kvalitního a rychlého tisku je dosaženo pomocí Microfine Droplet Technology s dávkováním menších kapek inkoustu. Dalšího vylepšení lze dosáhnout se zaškrtnutím voleb Photo Optimizer a Image Optimizer v ovladači tiskárny. První z nich zajišťuje nanášení správných barev u fotografií, druhý se stará o vyhlazování hran.

Monochromatický tisk standardního textu i dokumentu s logem a fonty písma dokázala tiskárna stihnout za 13 sekund, vektorovou a rastrovou grafiku v maximálním nastavení pro běžný papír jsme zpracovali za 39 sekund. Volba barevného režimu znamená jisté zpomalení. U dokumentu jsme si na výtisk počkali jen 19 sekund, vektorové a rastrové kresby si však vyžádaly 1 minutu a 26, resp. 1 minutu a 29 sekund. Z dosud testovaných produktů je Canon S 600 při monochromatickém zpracování nejrychlejší, u barevného tisku jen lehce zaostává za konkurenční tiskárnou Epson 980. Přes poskytovanou rychlost nelze kvalitě kancelářských dokumentů nic vytknout. Vektorová grafika s plynulými přechody barev patří k tomu lepšímu, co jsme zatím v našem TestCentru viděli, fotografie se však vyplatí zpracovat raději na specializované fotopapíry.

Tiskárna je dodávána s ovladači pro PC s Windows 95 nebo vyšším a pro Macintoshe s OS 8.1 nebo vyšším. Automatické sledování stavu inkoustů pomocí čidel v tiskové hlavě je přenášeno do Print Monitoru, který je instalován společně s ovladači. Canon S 600 můžete v současné době získat za 9 748 Kč, náklady na tisk jsme spočítali na 1 Kč při černobílém tisku a 4,64 Kč při barevném zpracování dokumentů.

Canon S 600

oddělené ink. zásobníky

rychlý první výtisk tisk fotografií

Cena vč. DPH: 9 748 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, Na Santince 2440, Praha 6

§§§§§


Extrémní fotoaparát na dovolenou - Kodak Dc 5000

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0403

V PC WORLDu 4/2001 jsme měli možnost se seznámit s recenzí na superodolný Kodak CD 5000. Dnes, po dalších měsících vám přinášíme zkušenosti z praktického provozu, dozvíte se tedy co opravdu lze s tímto zajímavým digitálním fotoaparátem provádět.

Předně je dobré se ujistit o tom, že s Kodakem DC 5000 lze dobře fotografovat. Snímky, které pořídíme, mají rozlišení dané snímacím čipem s 2 megapixely, což se v dnešní době nemusí zdát mnoho, zvláště uvážíme-li to, že řada fotoaparátů má snímací prvky s více než 3 miliony bodů. Ve skutečnosti fotografie překvapí tím, jak dobře jsou prokreslené, udiví také minimální šum při použití běžné citlivosti odpovídající ISO 100.

U DC 5000 jsou výrobcem udávány velmi široké možnosti použití, vysoká odolnost vodě a nárazům, stejně jako značný rozsah teplot, ve kterých může fotoaparát bez problémů pracovat. Je velmi potěšující, že skutečně všechny tyto vlastnosti lze skutečně použít, aniž by to zanechalo sebemenší následky na přístroji nebo na pořízených fotografiích. Začněme odolností proti nárazu. Výrobce udává odolnost proti pádu na pevnou plochu z výšky kolem 1 metru. Ve skutečném provozu si můžete k DC 5000 dovolit mnoho forem násilí. Pád ze stolu na zem v kanceláři přežije bez nejmenších problémů, o tom ani nikdo nepochyboval. Překvapivější je však to, že bez sebemenšího zaváhání spadne fotoaparát do lesní ho podrostu, cestou proletí hustým křovím a v letu ještě zavadí od kmen vzrostlé borovice. Když jej oprášíte od jehličí, fotí dál.

Úžasné je vidět tohle divadlo v horách, na suťovém poli. Je samozřejmé, že přístroj nelze zahodit a doufat, že bude pracovat, ale pokud pád mezi kameny přežijete vy, můžete si být skoro jisti, že jej přežije i fotoaparát, který máte pověšený okolo krku či připevněný na batohu.

Dalším vychvalovaným parametrem je odolnost proti vodě. Nejdříve je třeba si uvědomit, že s přístrojem se nelze potápět. Těsnění kolem krytů bateriového prostoru i šachty na kartu nejsou s to si poradit s tlakem pod vodní hladinu. Nicméně pokud jej na okamžik pod vodu ponoříte, bude vše v pořádku.

DC 5000 může celou noc ležet ve vlhkém stanu, během dne dostávat spršky vody od vln dorážejících na člun a večer si můžete v klidu prohlédnout pořízené fotografie. Kodak DC 5000 je ideálním fotoaparátem pro aktivní volný čas.

Kodak DC 5000

odolnost nárazu a vodě

kvalita snímků

rozměry a hmotnost

Cena vč. DPH: 29 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Foto-World, Korunní 104, Praha 10

§§§§§


Za volantem svého PC - Jak se řídí Microsoft?

Lukáš Erben

c01p0404

Kdo by si čas od času nevyzkoušel trochu toho silničního šílenství (či Road Rage, jak říkají Američané) v pohodlí své pracovny či ložnice. Jenže prohánět se po větrném Chicagu, v uličkách Monaca či zákrutami Hungaroringu za pomoci obyčejné klávesnice, to nemá tu pravou atmosféru.

Joystick, který byl ještě před několika lety na PC mnohými považován za poměrně exotickou periferii, se díky své značné univerzálnosti stal běžnou výbavou domácích počítačů. Volant je ale i nadále pro většinu z nás periferií více než exotickou. Využití se navíc omezuje na pomerně úzkou skupinu závodních her a závodních simulací, což ještě zvyšuje jeho exotičnost v očích "solitaire hrající většiny". Na druhou stranu technologie, kterou současné herní periferie, volanty nevyjímaje, používají, postoupila v posledních letech doslova mílovými kroky, zatímco ceny se ke všeobecné spokojenosti vydaly přesně opačným směrem.

Sidewinder FF Wheel USB

Přestože model s téměř shodným jménem uvedl Microsoft na trh již v roce 1998, varianta "USB" je poměrně nová, a obsahuje mnohem více inovací, než by se na první pohled mohlo zdát. USB varianta force feedbackového volantu se totiž neliší pouze způsobem připojení (USB je v tomto případě obrovské plus, protože starší varianta si nerozuměla s gameporty některých zvukových karet), ale i inovovanými vnitřnostmi. Snímání pohybu je optické (tedy přesnější) a Force Feedback efekty jsou (alespoň subjektivně) simulovány přesněji a s větší razancí.

Vnější provedení se ovšem o předchozího typu vůbec neliší celoplastová konstrukce je velmi robustní, přičemž část volantu je potažena zdrsněnou pryží. Zachován zůstal i geniální upevňovací mechanismus, který se skládá z klasického "šroubovacího" systému ten je ale pevně fixován pákou, jež volant přichytí k desce stolu. Znamená to, že stačí nastavit závit na šířku stolní desky, ale není třeba jej dotahovat to zajistí páka, díky které je velmi snadné volant přichytit a opět uvolnit od stolu. Ze všech systémů pro připevnění je tento bezpochyby nejpohodlnější.

K ovládání hry slouží šest funkčních tlačítek, dvě tlačítka pod volantem pro sekvenční řazení a tlačítko pro okamžité vypnutí FF funkcí (to je další výtečná věc, která bohužel u některých FF volantů chybí). Pedály volantu mají vysoký zdvih (což osobně považuji za plus), jejich základna je ale bohužel poměrně lehká a snadno se tak posune po zemi.

K funkci volantu prakticky není výhrad. FF efekty jsou velmi přesné, ale mají i velkou sílu, přičemž vše lze nastavit a uložit do profilů v ovládacím panelu joysticku (k FF efektům se ještě vrátíme). Kromě ovladačů naleznete na CD plnou verzi terénních závodů Monster Truck Madness 2.

Sidewinder Precision Racing Wheel

Precision Racing Wheel byl na trh uveden krátce po prvním FF volantu a již odpočátku byl dodáván v USB provedení. Volant na první pohled velmi podobá dražšímu FF modelu, ale rozdílů je tu pochopitelně víc. Tím nejpodstatnějším je samozřejmě absence FF mechanismu o pohyb volantu se musíte starat výhradně vy ve spolupráci s pružinou, která vrací kolo volantu do středové polohy. Robustní konstrukce zůstala sice zachována, ovšem povrchová úprava je zjevně skromější kolo volantu je vyrobeno z černého plastu a je tak na omak o něco méně příjemné. Počet funkčních tlačítek zůstal stejný a shodné jsou i pedály.

Precision Racing Wheel je kvalitní a poměrně robustní volant se snadným připojením přes USB port. Nepatří sice mezi ty nejlevnější, ale hledáte-li volant bez FF, je to jeden z nejlepších na trhu.

Microsoft Sidewinder Force - Feedback Wheel USB

aretační mechanismus

funkce a efekty

vyšší cena

Cena vč. DPH: 5 790 Kč

Microsoft Sidewinder - Precision Wheel

aretační mechanismus

cena

žádná přiložená hra

Cena vč. DPH: 2 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Microsoft

Co je to Force Feedback?

Force Feedback, čili "silová hmatová odezva", je způsob jak zapojit do hry další z lidských smyslů v tomto případě hmat. Smyslem Force Feedbacku je přidat interaktivitu do vlastních vstupních zařízení jako jsou joysticky či volanty, ale i gamepady a myši. U joysticků a volantů je realizován obvykle formou servomotorků, které simulují zpětný tah, vibrace, či "podkluzování" ať už při řízení auta či pilotáži letadla. V případě menších zařízení se obvykle jedná o malý vibrační elektromotorek, který simuluje pouze různé stupně chvění.

Názory na Force Feedback se poměrně liší. Část uživatelů si stěžuje, že jim efekty FF připadají nereálné, nehledě na to, že skutečný pohyb a setrvačnost auta stejně nedokáží nahradit, mnozí navíc dodávají že je při hraní ruší a nedovolují dosahovat lepších časů. Druhá skupina zas vyzdvihuje zážitek, který Force Feedback periferie znamenají hra vás dokáže mnohem lépe vtáhnout a pobavit vás.

Na obou tvrzeních je jistě něco pravdy, ale osobně se domnívám, že Force Feedback (v případě volantů) může fungovat i v oblasti skutečné simulace chování a řízení vozu. S kvalitním FF voantem (a dobře naprogramovanou hrou) je například možné velmi přesně simulovat smyk předních kol je ovšem důležité nastavit správně parametry některé FF efekty jsou totiž pro lepší "simulaci" důležité, jiné jsou naopak kontraproduktivní.

§§§§§


Nejmenší herní mág - Hercules 3D Prophet 4500

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0405

Nedávno jsme měli možnost testovat grafickou kartu Hercules 3D Prophet 4500, která si poměrně dobře vedla v našich tabulkách TOP. Nyní se k nám dostala nová řada 3D Prophet 4000 XT, jež je její slabší variantou.

Korporace Guillemot, pod níž divize Hercules spadá, se snaží svým čipem Kyro II konkurovat stávajícím čipům GeForce2 MX. Zajímavostí karty je oboustranné chlazení. Klasický aktivní chladič spočívá na grafickém čipu a pasivní je umístěn zespodu na desce akcelerátoru.

Grafický adaptér je postaven, stejně jako jeho předchůdce, na technologii PowerVR Tile Based Rendering. Tato technologie zcela jinak přistupuje k 3D algoritmům a současně se snaží omezit zbytečné zatěžování procesoru, tak aby byly na snímku vykreslovány jen skutečně viditelné body. Tím se také částečně projevuje snaha odstranit problém tzv. úzkého hrdla paměti.

Během rychlého vývoje zobrazovacích 3D zařízení se ustálil standard Full Scene Antialiasing (FSAA), jenž vyhlazuje v obraze pixely. Je možné využívat je v režimech dvounásobného a čtyřnásobného vyhlazování scény. Rovněž přínosná je funkce Environmental Bump Mapping (EBM), která disponuje širokou škálou efektů a map pro zobrazovaní povrchů, čímž se výrazně zvyšuje kvalita obrazu, ale zpětně snižuje výkon. Podpora 8 různých povrchových texturovaných vrstev, jež se mohou prolínat, zvyšuje efekt působivosti a dokonalosti scény. Implementována je také podpora DirectX8 a DVD přehrávání, jejíž absenci lze považovat v dnešní době za velké mínus. Nepřítomnost hardwarového T&L (Transform&Lightning) může klamat, jelikož i bez něj dosahuje karta dostatečné výkonnosti.

Hercules 3D Prophet 4000 XT má k dispozici 32 MB SDR paměti kmitající na 115 MHz. RAMDAC pracuje na stejné frekvenci jako paměť. Využívány jsou API DirectX a OpenGL. Testovaný akcelerátor disponuje rozhraním AGP, ale v prodeji by se měly objevit i verze určené pro starší PCI pozici. Nejvyšší poskytované rozlišení je 1 920 x 1 440 bodů ve 32bitové barevné hloubce a maximální obnovovací frekvenci 60 Hz. Pokud snížíte pracovní plochu na přijatelných 1 280 x 1 024, dosáhnete již obnovovací frekvence 120 Hz.

Výsledky jsou srovnatelné se silnější kartou 3D Prophet 4500, která je výkonnější hlavně ve vyšších rozlišeních. V testu hry Evolva získal 3D Prophet 4000 XT výsledek 69,9 snímku za sekundu, tedy stejnou hodnotu jako u silnější verze. Podobně dopadl také ve hře Quake III, kde jsou výsledky pouze o 10 % horší. Akcelerátor hravě zvládal sedmdesát snímků za sekundu při nastavení nízkých detailů a rozlišení 1 024 x 768 při 16bitové barevné hloubce. Nejvíce se rozdíl projevujev testovacím programu 3Dmark2000. Výsledkem 4 272 bodů je v rozlišení 1 024 x 768 při 16bitovém barevném režimu o 800 bodů slabší než jeho silnější kolega.

Vhledem k příznivé pořizovací ceně okolo 3 000 korun se jedná o v současné době nejvýhodnější kartu, co se poměru ceny a výkonu týče.1 0405/BAM o

Hercules 3D Prophet 4500

poměr cena/výkon

vysoký výkon ve 32 bitech

softwarové T&L

stručný manuál

Cena vč. DPH: 3 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, Štefánikova 21, Praha 5

§§§§§


USB mikroskop od Intelu - Intel@Play QX3 Microscope

Lukáš Erben

c01p0406

Když se řekne Intel, většina z nás si představí výkonné procesory, případně další nezastupitelné počítačové komponenty. Intel ovšem přichází i na náš trh se zcela novou řadou produktů: Intel@Play.

Bezesporu nejatraktivnějším výrobkem této řady je digitální mikroskop Intel QX3 Microscope, s jehož pomocí můžete vy i vaše děti hloubat nad těmi nejzákladnějšími otázkami lidského bytí, jako například co je uvnitř docela obyčejné žížaly, či jak vypadá zvětšená blecha, kterou jste odchytili na Azorovi. Než se ale pustíme do pitvání nové elektronické hračky, kroužkovce a nebohého parazita, rád bych zdůraznil, že ač jsem na "QX3" našel nejednu chybičku, je třeba mít na paměti že: 1. je to především hračka, 2. její cena je velmi zajímavá, 3. ať kritizuji sebevíc, jsem mikroskopem doslova unešen, a případným sourozencům či dětem (které ovšem nemám) bych ji okamžitě koupil.

Co vlastně intelovský mikroskop je a jak funguje? Je to především dobrý nápad. Designéři Intelu prostě vzali webovou kameru s rozlišením cca 640 x 480, doplnili ji o jednoduchou zvětšovací optiku ve třech kombinacích (pro zvětšení 10x, 60x a 200x) a vše zabalili do úhledně namodralého (a dle poslední "fujmacovské" módy částečně průhledného) těla mikroskopu, doplněného podstavcem.

Mikroskop ovšem nemusíte používat jen a pouze jako mikroskop, ale i jako jakousi semi-mobilní, super-zvětšovací, digitální lupu. Stačí jej vysunout ze stojanu, natočit optiku na 10x zvětšení a zkoumat vše v okolí (a dosahu USB kabelu) velmi užitečné je v takovém případě foto tlačítko umístěné přímo na mikroskopu. Použít sice můžete i 60či 200násobnou magnifikaci, ovšem zaostření mikroskopu v ruce je v takovém případě prakticky nemožné.

Ta největší zábava je ale bezesporu zkoumání nebohých vzorků (obvykle) biologického původu. Pokud si tedy chcete prohlížet živočichy či části sebe sama (například vlasy, předpokládám že k většímu sebepoškozování pro vědecké účely se neodhodláte), máte k dispozici dva druhy nasvětlení. Přesněji řečeno horní nasvětlení a spodní podsvětlení v podstavci, které je vhodné zejména pro velká zvětšení. S podsvícením ovšem během testů nastaly drobné potíže intenzita světla chvílemi kolísala, nakonec jsme jako příčinu identifikovali znečištěné kontakty na podstavci. Intenzita světla by ale mohla být přece jen o něco větší na druhou stranu, mikroskop je napájen pouze z USB kabelu, takže je pochopitelné, že nemá šťávy nazbyt.

Pozorování vzorků je celkem jednoduché, i když právě zde se objevuje jeden z nejvýraznějších nedostatků, kterým je poměrně jemné zaostřování. Zejména při 200násobném zvětšení (jež je pro zkoumání předmětů nejzajímavější) je velmi těžké zaostřit a jen stěží si dokážu představit, že osmileté dítě bude mít větší zručnost a trpělivost. Navíc má při takovém zvětšení smysl zkoumat pouze ploché nebo zploštělé vzorky, protože i sebemenší "objemné" předměty přesahují vzdálenost pro zaostření, čímž se dostáváme k dalším dvěma nedostatkům, a to je absence aretačních pérek pro přidržení vzorků a zejména absence mikroskopických sklíček. Zatímco pérka by pomohla přidržet zkoumaný vzorek a umožnila by s ním velmi jemně hýbat a jedná se tedy pouze o pohodlí absence sklíček (byť třeba jen plastových) je pro mne záhadou. Záhadou o to větší, že v sadě nalezneme pinzetu, kapátko, dvě mističky pro sledování "živých vzorků" či předpřipravená sklíčka s různými vzorky (peří, psí chlupy, krevetí vajíčka, banánová muška apod.), ale žádná čirá sklíčka. Pokud si mikroskop pořídíte, zajděte si tedy do nebližšího sklenářství pro nějaké vhodné malé odřezky tenkého skla, případně plexiskla, o které se spíše nepořežete, protože pro přípravu vzorků na 200násobné zvětšení jsou nezbytná.

Software je poměrně přehledný a nabízí všechny funkce pro pozorování tedy nejen vytvoření snímku, ale i nahrávání sekvencí, případně opakované snímkování v nastaveném časovém intervalu (1x za hodinu až 1x za minutu). Tak si můžete vytvořit například filmovou sekvenci klíčícího semínka či hnijící jahody. Program kromě toho umožňuje i následné zpracování snímků (dokreslení nebo různé efekty, jako je inverze barev) a sekvencí (možnosti editace videa jsou ale poměrně skromné). Ovšem i k softwaru bych si dovolil pár kritických poznámek. Prvním problémem je samozřejmě angličtina: mikroskop se sice dodává s českým tištěným manuálem, ale software je tradičně v angličtině, a navíc je "optimalizován" pro americké děti, takže kupříkladu nápověda je k dispozici pouze formou mluveného slova, což celou věc spíše komplikuje. Velmi mne iritovalo i ozvučení programu, který při sebemenší prkotině vydává doslova kakofonii zvuků. Pravda, efekty jsou to povedené a dětem se jistě budou zdát báječné, ale uvítal bych (i s ohledem na nebohé rodiče) možnost jejich snadného vypnutí přímo v ovládacím programu.

Absence aretačních pérek, sklíček či nízká snímková frekvence (okolo 10-15 fps) a rozlišení dané především možnostmi USB rozhraní, nebo výtky vůči softwaru jsou ale v podstatě drobnosti, které nemohou zastínit fakt, že Intel Play QX3 Microscope je báječná chytrá hračka, kterou mohu dospělým i dětem s alespoň základními znalostmi angličtiny vřele doporučit.

Intel@Play QX3 Microscope

praktická hračka

funkce, nápad

pouze anglický software

Cena vč. DPH: 4 880 Kč

K testu zapůjčila firma: Intel

§§§§§


Myš na dvou paprscích - Logitech Cordless MouseMan Optical

Michal Bareš

c01p0407

Značku Logitech není asi dlouze představovat. Do povědomí uživatelů výpočetní techniky se asi nejvýrazněji zapsala po uvedení bezdrátových myší a sad, obsahujících bezdrátovou klávesnici a myš. Rádiově připojená myš bezpochyby představuje stejný milník v této oblasti, jako svého času znamenalo skrolovací kolečko, nebo před nedávnem optické, laserové snímání pohybu. Až do letošního jara se ale čekalo na myšku, která v sobě tyto tři principy skloubí.

Myš Cordless MouseMan Optical jsme si ze stánku Logitechu přivezli již z CeBitu, kde byla poprvé představena veřejnosti. O vývoji podobné hračky se již nějakou dobou šuškalo, ale v cestě tomuto zařízení asi nejvíce stál zvýšený nárok na spotřebu elektrické energie. Kombinace rádiového přenosu signálu s diodou emitující laserový paprsek musí totiž logicky klást vysoký nárok na napájení, které v tomto případě představují dvě obyčejné tužkové baterie (není divu, když chybí kabel vedoucí do počítače). Díky vylepšené technologii spotřeby se to však Logitechu podařilo, a baterie v myši mají, podle výrobce, vydržet nejméně tři měsíce. Vzhledem k tomu, že myšku honíme po stole již třetí měsíc, a zatím jsme žádné výpadky nezaznamenali, lze tento předpoklad potvrdit.

Zůstatek energie v bateriích lze ostatně neustále kontrolovat, a to díky dodávanému softwaru, který sice zabere několik megabajtů na disku, ale k ideálnímu využití myši jej rozhodně doporučujeme nainstalovat. MouseMan Optical sice funguje i se standardními ovladači PS/2 myši, ale přibalené ovladače nejenže dokážou vymáčknout maximum ze všech čtyřech tlačítek a kolečka (na zařízení je levé, pravé a boční tlačítko, a pak také kolečko, sloužící i ve funkci tlačítka), ale zajistí i správné rozpoznávání povrchu, po němž se myš pohybuje. Softwarově lze nastavit i rozlišení, přičemž při 1 500 sejmutých pozic za vteřinu lze dosáhnout úctyhodného maximálního rozlišení 800 dpi.

Přijímač myši se připojuje buď k portu USB, nebo pomocí dodávané redukce na vstup PS/2. Inovací prošel i tvar zmíněného přijímače, který je výrazně menší, než na jaký jsme byli zvyklí dříve. S modrošedou myší tvoří barevný komplet, který nebude na stole dělat žádnou ostudu. Tím nemyslíme, že je nutné receiver nechávat na pracovním stole, naopak, stejně jako u předchozích modelů funguje myš zcela bezproblémově na vzdálenost několika metrů, a to i přes hradbu papírů, nebo nábytku.

Dojem z testované myši je tedy perfektní a těžko se hledá nějaká chyba. Osobně bych klidně oželel veliké plastické logo, umístěné na vrchu myši, které trošičku kazí dojem z "dotyku", ale na druhou stranu alespoň každý vidí, že používáte "značkovou" myš. Před instalací dodávaných ovladačů jsem měl i drobné výhrady k rozpoznávání povrchu, problém se ale sám vyřešil právě s instalací firemních ovladačů.

Logitech MouseMan Optical

optické snímání povrchu

bezdrátové připojení

přesnost

Cena vč. DPH: 2 800 Kč

K tesu zapůjčila firma: Logitech

§§§§§


Canon v novém kabátě? - Canon PowerShot A20

Ondřej Neff

c01p0408

Digitální aparát označovaný Canonem jako A20 je dvoumegový kompakt, který by se dal charakterizovat jako Ixus, respektive Ixus 300 v novém kabátě.

Přístroj budí už na první pohled důvěru svou robustní konstrukcí. Designer nehleděl na výstřelky a módní trendy a šel po funkčnosti: aparát dobře padne do ruky, ovládací prvky jsou velké, přehledně umístěné a snadno ovladatelné zvlášť je třeba ocenit velký kolébkový ovladač zoomu, dosažitelný palcem pravé ruky. Průhledový hledáček je dostatečně velký a obraz je tedy dobře vidět, takže nemusíme zas tolik litovat absence korekce oční vady.

U některých svých přístrojů se Canon obešel bez obvyklého joystickového kolečka a funkce je třeba si vymačkat a pamatovat si tedy, jak jdou jednotlivá mačkání po sobě. I u původního Ixusu to bylo značně nepřehledné, náprava přišla s Ixusem 300 a tento přístroj zlepšené ovládání převzal. Takže: nejdůležitější funkce (blesk, sekvenční focení, samospoušť, makro a "nekonečno", expoziční kompenzace a nastavení bílé) jsou vyvedeny do tlačítek shromážděných kolem displeje na zadní stěně jako kuřátka kolem kvočny. Na samostatné tlačítko "menu" už toho moc nezbylo, jde spíš o setup, kde nastavujeme velikost snímku, kompresi, časový interval pro zobrazení kontrolního snímku na displeji, číslování snímků, akustickou signalizaci, datum, komunikační jazyk a podobně. Moc těch funkcí není, takže nemusíme v menu bádat a bloudit.

To souvisí s funkčností přístroje. Ten je skutečně určen pro běžné dokumentární a rodinné fotografování. Napájí se čtyřmi tužkovkami (vydržely 200 snímků v nejvyšší kvalitě při zapnutém displeji a užití blesku na každý zhruba čtvrtý snímek). Formát snímku volíme mezi 1 600 x 1 200, 1 024 x 768 a 640 x 480. Zde dodejme, že zpracování snímku už probíhá v režimu nové generace, takže ve výsledku jsou fotky srovnatelné se snímky třímegových aparátů vyráběných v loňském roce, čili, snímky do formátu 13 x 18 perfektní, A4 ve velmi uspokojivé kvalitě. Barvy jsou příjemné, přirozené, velmi živé.

Pracuje celkem svižně. Po zapnutí je schopen práce po 2,4 sec, po namáčknutí spouště (a zaostření) je prodleva spouště 1,1 sec (průměr z 20 měření), bez namáčknutí 6,7 sec (průměr z 20 měření), ukládání snímku v nejlepší kvalitě (cca 900 KB) 2 sec, a to jsou velmi příznivé hodnoty.

Přístroj nabízí dva režimy, automat a manuál, přičemž druhý režim fakticky jen zprovozňuje funkce kompenzace expozice a nastavení bílé. Režim priority clony či času nebo manuální ostření zde nehledejte. Velmi spartánské je sekvenční focení pořídíte dvě fotky za sebou a nic víc, taky možnost lepení panoramatických obrázků je skromná lze lepit jen v jedné řadě. Ze speciálních funkcí je třeba zdůraznit adaptér pro předsádky, ten u Ixusu chyběl.

Už Ixus 300 se chlubil možností přímého tisku a tato funkce je sem v plném rozsahu přenesena. Fotky lze tisknout na speciální termosublimační tiskárně přes USB kabel bez prostřednictví počítače. Zkoušel jsem tiskárnu CP-10. Nejdříve je třeba nastavit režim tisku (kolik fotek z jednoho snímku, zda s okrajem nebo bez, s vytištěným datem nebo bez) a pak už skutečně stačí volit obrázky a jediným stisknutím tlačítka SET se obrázky posílají do tiskárny. Výsledkem jsou neobyčejně kvalitní, arciť maličké snímky 54 x 88 mm. Jsou velice příjemné na nošení s sebou, lípání do alb apod. Lze tisknout i droboučké samolepky. Nadšení chladí jen cena spotřebního materiálu jedna taková fotka přijde na 19 korun, a to je věru hodně. Tiskárna stojí 13 490 Kč, souprava pro 36 snímků stojí 690 Kč, 18 nálepek 490 korun.

Aparát je směřován k široké veřejnosti. V provedení A20 stojí i s DPH 22 990 Kč, model A10 (1,3 mP) stojí 16 990 Kč. Je sympatický jednoduchou obsluhou a volbou nejčastějších funkcí. Čekám, že fotoaparáty takto řešené se budou vyrábět ještě dlouho a jediné, co se změní, bude jejich cena (ačkoli nějaký překotný pád ceny aparátů vybavených CCD senzorem nelze čekat).

Canon PowerShot A20

výborný obraz

svižný chod

přímý tisk

nedostatečný počet snímků v sekvenčním režimu

Cena vč. DPH: 22 900 Kč

K testu zapůjčila firma: CanonCZ, Na Santince 2440, Praha 6

§§§§§


Palte 16x - Teac CDRW 516EB

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0409

Honba za stále vyššími výkony u zálohovacích zařízení je v plném proudu a nezdá se, že by měla v nejbližší době polevit. Důkazem toho je i uvedení nové vysokorychlostní CD-RW mechaniky společnosti Teac. Vypalovačka nese ve svém firmwaru modelové označení CD-W516EB a disponuje velmi slušnými výkony. Zapisovat na nosič CD-R lze až šestnáctinásobnou rychlostí, přepisovat CD-RW médium 10x a čtení zvládne mechanika výkonem až 40x.

Vzhledově Teac 516EB nijak nevybočuje ze zavedené řady předchozích produktů. Design je poměrně jednoduchý a účelový. Na čelním panelu najdete audiovýstup na sluchátka (konektor jack), otočné kolečko k ovládaní hlasitosti a tlačítko pro vyjetí/zasunutí CD vozíku. Samozřejmě nesmíme zapomenout na dvě zelené LED kontrolky, jejichž posláním je indikovat aktuální stav zálohovacího zařízení. Snadno pak poznáte, co se s vaší mechanikou děje (zápis, čtení, audiopřehrávání, chybový stav a podobně).

Obrátíte-li vypalovačku a podíváte se dozadu, ihned si všimnete běžného konektoru pro napájení z PC a EIDE rozhraní. Komunikace s počítačem tedy probíhá pomocí ATAPI, přičemž lze využít režim až Ultra DMA Mode-2. To znamená maximální propustnost dat po sběrnici 33 Mb/s.

Na zadní straně produktu naleznete rovněž volbu modu, ve kterém bude Teac pracovat (master/slave). A jako poslední nelze nezmínit audio výstupy k propojení se zvukovou kartou. Na výběr máte analogový konektor i digitální SPDIF.

CD-W516EB navazuje na velmi zdařilého předchůdce 512EB, a tudíž i této nové mechanice lze jen těžko něco vyčíst. Podpora všech formátů používaných pro zápis a přepis je samozřejmostí, stejně tak jako i režim Raw-DAO. Kdo rád "vymačkává" při zápisu z CD médií co největší kapacitu, jistě ocení podporu funkce overburning (oversizing). Ostatně při testu maximální délky zápisu na CD jsme použili 99min. médium a podařilo se nám na něj uložit celých 90 minut dat (800 MB). To je velmi dobré. V testu rychlosti vypalování si Teac také vedl dobře, 650 MB dat na CD dokázal zapsat za 5 min. 3 s. Přepis CD-RW média při desetinásobné rychlosti byl hotov za 8 min. 12 s.

Velkou výhodou je skutečnost, že výrobek podporuje systém ochrany podtečení dat, známý jako BURN-Proof. (Na krabici je ochrana označena jako Write Proof.) CD-W516EB je vybaven vyrovnávací pamětí o kapacitě 2 MB. To je snad jediné mínus, které lze výrobcům vytknout, neboť předchozí model (Teac 512EB) disponoval velikostí 4 MB. Nicméně, vzhledem k vysokým výkonům dnešních počítačů i ochraně BURN-Proof, se problémů při vypalování nemusíte nikterak obávat.

K vypalovačce dostanete v softwarové výbavě velmi podařilou aplikaci Nero Burning Rom ve verzi 5.5. S pomocí tohoto programu můžete v operačních systémech Windows 98/Me/NT/2000 pohodlně kopírovat či tvořit vlastní CD. Nejen datové disky, ale i např. audiokompakty včetně CD textů, kombinované CD, bootovatelné, UDF a mnoho dalších. Za zmínku jistě stojí i možnost tvorby audio CD přímo z mp3 nebo wav skladeb jednoduchým přetáhnutím myší.

Koupí mechaniky se stanete, vyjma softwaru, také vlastníky datového IDE a audiokabelu, jednoho čistého CD-R a jednoho CD-RW média.

Podtrhnuto a sečteno Teac 516EB s příslušenstvím tvoří komplet, který lze doporučit i nejnáročnějším uživatelům.

TEAC CDRW 516EB

výkon

vypalovací software

zmenšená vyrovnávací paměť oproti předchozímu modelu 512EB

Cena vč. DPH: 9 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap, Záběhlická 1/1230, Praha 10

§§§§§


Výlet do historie pevných disků - aneb jak vznikl pevný disk

Filip Krása

c01p0432

Současné takřka převratné změny ve vývoji technologií pevných disků nám dávají příležitost k malému ohlédnutí. Těžko tomu uvěřit, ale od prvních krůčků na poli magnetického záznamu dat uplynulo už více než sto let. Vydejme se tedy na malý exkurs do historie.

Pravda, první počítače se bez magnetické záznamové vrstvy docela dobře obešly. Někteří čtenáři si jistě vzpomenou na děrné štítky a pásky, které se v tehdejším Československu běžně používaly ještě před dvaceti lety. Zmíněná "děrovaná" média provázela první počítače už od dávnověku a první "superpočítačky" Leibnize a von Neumanna se spoléhaly právě na tento způsob ukládání dat. V době orchestrionů to ani nešlo jinak.

První krůčky: Franz Josef a Hitler

Magnetická revoluce začala poměrně nenápadně na sklonku 19. století v kodaňské městské telefonní společnosti, kam jako praktikant nastoupil jistý Valdemar Poulsen. Dne 1. prosince 1898 si patentoval princip magnetického záznamu lidského hlasu na ocelový drát a svůj vynález nazval "telegrafon" (Telegrafoon). V podstatě šlo o dlouhý magnetizovaný drát, po jehož délce přejíždělo nahrávací zařízení a zvukové vlny převádělo na změny magnetického pole. Drát byl tyto změny schopen uchovat, takže jiné zařízení, které po čase podél tohoto drátu projelo, mohlo změny magnetického pole převést zpět na lidský hlas. Poulsen tak vlastně vynalezl čtecí a zápisové magnetické hlavy a stál u zrodu principu budoucích magnetofonů.

Telegrafon měl premiéru v symbolickém roce 1900 na světové výstavě v Paříži, kde získal jednu z hlavních cen. Není bez zajímavosti, že prvním lidským hlasem oficiálně telegrafonem zachyceným a uchovaným byl hlas tehdejšího rakousko-uherského mocnáře Fratiška Josefa I.

Valdemar Poulsen se snažil svůj vynález komerčně zhodnotit a přesídlil kvůli tomu do Spojených států, kde stál u zrodu společnosti American Telegraphone Company. Ta se pokoušela prodávat technicky zdokonalenou verzi původního telegrafonu zařízení bylo schopno na ocelovou strunu svinutou do cívky nahrát až 30 minut zvukového záznamu. Na tehdejší dobu šlo z technického hlediska o skutečnou lahůdku (drát probíhal záznamovým zařízením rychlostí 2,13 m/s). O telegrafony však nebyl velký zájem, firma po dvou letech zkrachovala a Poulsen se zklamaně vrátil do Evropy. Tam dosáhl alespoň částečného uznání, tentokrát však s dalším vynálezem. Ve Velké Británii vznikl na základě kombinace telegrafonu a "magnetického výboje" mezi měděnou katodou a uhlíkovou anodou v roce 1920 první dlouhovlnný rádiový vysílač.

Vraťme se však k magnetickému záznamu dat. V roce 1927 nahradil Američan O\Neill původní telegrafonový drát kovovou páskou s magnetizovaným povrchem. Skutečný průlom pak nastal o pár let později v Německu, kde ocelovou pásku němečtí výzkumníci nahradili plastem pokrytým tenkou vrstvou magnetického materiálu (konkrétně železné rudy). Další vývoj vedl k vytvoření skutečného magnetického pásku, na nějž bylo možno zvuky nejen ukládat, ale také později přepisovat.

Tak vznikl magnetofon. Je tak trochu paradoxní, že zřejmě prvním laickým uživatelem magnetofonu byl Adolf Hitler, který na magnetofonový pásek nahrával v průběhu války své projevy. Pásky pak byly odesílány německým vysílacím stanicím. Spojenci z toho byli koncem války poměrně zoufalí, neboť nemohli pochopit, jak může být Hitler na několika místech současně. Není tedy divu, že německý magnetofon se stal jednou z nejcennějších a nejpřísněji střežených položek americké válečné kořisti.

Od zvuku k datům

Po válce se tak vývoj přesunul do Spojených států. Je logické, že zpočátku se snahy zaměřily především na analogové magnetické pásky, a tak už po několika letech spatřily světlo světa první skutečně komerční magnetofony. Magnetické záznamové médium však také vzbudilo pozornost výzkumných týmů na univerzitě v Berkley, kde se začal rozbíhat vývoj skutečných počítačů. Tento vývoj navazoval na projekt válečného superpočítače ENIAC, který byl založen výhradně na katodových trubicích (neboli elektronkách). Výzkum byl striktně omezen na akademické a vojenské prostředí, neboť pro komerční využití počítačů neviděl v té době nikdo místo. Projekt ONR koncem 40. let vsadil na magnetické záznamové médium a vyvinul skutečný magnetický disk. Výhody byly zřejmé zatímco u pásky musí čtecí či zápisová hlava čekat, až se k ní příslušný magnetický segment dostane, v případě disku si hlava může požadovaný segment vyhledat sama, což je mnohem rychlejší. Současně s tím opustili výzkumníci princip analogového záznamu a zaměřili se na záznam digitální. Tak vznikl v laboratořích první magnetický disk (v dnešních souvislostech bychom jej nazvali spíše plotnou) s hustotou záznamu 800 bitů na čtvereční palec.

Počátkem padesátých let se o magnetické technologie začala zajímat i společnost IBM. Kvůli tomu odešel z pověření IBM na západní pobřeží USA Rey Johnson, jehož úkolem bylo vytvořit v San Jose výzkumnou laboratoř, přičemž měl využít intelektuální potenciál absolventů nedalekých univerzit v okolí San Francisca. Na tehdejší provinční městečko San Jose padla volba proto, že tam společnost IBM provozovala výrobnu děrných štítků. Lze říci, že právě tento krok znamenal položení základního kamene budoucího Silicon Valley.

A pak přišlo skutečné zrození pevného disku. Jestliže prvním skutečným počítačem je podle legendy válečný ENIAC, prvním skutečným pevným diskem by měl být systém RAMAC (Random Access Method of Accounting and Control), představený společností IBM 13. září roku 1953. Jak už název napovídá, jeho revolučnost spočívala právě v "náhodném", a nikoli sekvenčním přístupu k datům. Z technického hlediska šlo o pevný disk se vším všudy, -data byla uložena ve stopách na magnetickém povrchu diskové plotny, která se otáčela a nad níž se pohybovala čtecí a zápisová hlava.

Abyste měli představu, jak takový disk vypadal, přinášíme vám fotografii zřejmě prvního komerčně dodaného pevného disku na světě. Fotografie pochází z roku 1954 a disk, který na plošinu nákladního automobilu nakládalo několik mužů, si pořídila firma Crown Zellerbach ze San Francisca. Disk s 50 plotnami o průměru 60 cm měl na tehdejší dobu neuvěřitelnou kapacitu 5 MB. Tento disk zřejmě už neexistuje; podle informací pamětníků však v depozitářích washingtonského Smithonianského muzea leží vůbec první prototyp systému RAMAC a čeká na uplynutí stoleté čekací doby, aby mohl být vystaven v historické expozici jako skutečná technická památka.

Nástup konkurence

RAMAC byl sice dodáván komerčně, ale nebyl na prodej. Společnost IBM jej pronajímala za 35 tisíc dolarů ročně. To v přepočtu znamená cenu 7 000 dolarů za megabajt ročně. K tomu si přičtěte poměrně vysokou poruchovost a nutnost umístění disků v klimatizovaných prostorách. Nelze se tedy divit, že firmy provozující počítače dávaly i nadále přednost levnějším a jednodušším děrným páskám, od 60. let pak páskám magnetickým.

V 60. letech společnost IBM vyvinula vyjímatelné disky a feritové čtecí hlavy; v podstatě tak předznamenala konec děrných štítků a pásek (které pak dožily až v komunistickém skanzenu). Koncem dekády se pak o možnosti diskových technologií začaly zajímat i jiné firmy. Začínající firmě Memorex se podařilo od IBM odlákat Alana Shugarta, který stál mj. u vzniku technologie Advanced Disk File (ta stručně řečeno spočívala v tom, že každá plotna měla z obou stran k dispozici vlastní čtecí a zápisovou hlavu). Shugart postupně odlákal od IBM většinu vývojového týmu a v roce 1973 založil za pomoci rizikového kapitálu vlastní firmu Shugart Associates. Finančníci však nebyli s vývojem firmy spokojeni a po roce Alana Shugarta z vedení firmy odvolali. Shugart se pět let potloukal po světě a nakonec v roce 1979 založil spolu s Finisem Connerem novou firmu, tentokrát pod názvem Shugart Technology a opět zaměřenou na produkci pevných disků. Kvůli ochranným známkám firma po půl roce pro jistotu změnila název na Seagate Technology. A jak už to bývá, Finnis Conner po čase odešel, aby založil vlastní firmu Conner Peripherals, a tu v roce 1995 nekoupil nikdo jiný než společnost Seagate.

Ani vývoj u IBM se nezastavil. Po Shugartově odchodu se vývojový tým brzy opět zkonsolidoval a už v roce 1971 společnost IBM představila vůbec první "pružný" disk, který se stal prototypem dnešních disket. Právě od tohoto okamžiku se disky začínají dělit na "pevné" (magnetická vrstva byla nanesena na kovovou plotnu) a pružné (základem byla plastová fólie). První "diskety" IBM s kódovým označením Igar měly průměr osm palců a kapacitu 156 KB.

V roce 1973 přišel další milník uzavřená disková jednotka, do níž byla přímo integrována i čtecí hlava. Podle původního projektu měla mít kapacitu 30 MB pouze ke čtení a 30 MB ke čtení i k zápisu. Tato číselná kombinace (30-30) přivedla vedoucího projektu Kena Haughtena na nápad, jak celý projekt nazvat; doma ve skříni měl totiž opakovačku Winchester 3030. Tak vznikly disky Winchester, jejichž princip kraloval vývoji pevných disků po celou následující dekádu.

Až s nástupem osobních počítačů byl princip "winchesterů" částečně přehodnocen a do stolních systémů byly osazovány kompaktní diskové jednotky s průměrem 5,25 palce, zkrátka disky podobné těm, které známe dnes. V roce 1980 navíc společnost Sony uvedla na trh první 3,5palcovou disketu (tehdy ještě s kapacitou 875 KB). A lze říci, že celých následujících dvacet let se vývoj v oblasti diskových technologií zaměřil pouze na to, jak zpřesnit výrobní proces (aby se na plotnu vešlo více stop) a zdokonalit mechaniku disků (aby se mohly otáčet rychleji). Jediným skutečně principiálním vylepšením bylo zavedení hlav MR a GMR v polovině 90. let. Disky z roku 2000 se od svých předchůdců z roku 1980 tedy příliš neliší. Naštěstí pro uživatele se však výrazně liší parametrově a cenově. Doufejme, že tento trend vydrží.

§§§§§


Software


Pozor na nenechavce! ! Ochranný softwarový systém OptimAccess

PATRIK MALINA

c01p0353

Platforma Windows je již od dob svého vzniku dobře známa nejen např. grafickým uživatelským rozhraním, ale často také slabým či prakticky žádným zabezpečením proti škodlivým zásahům (jak ze strany uživatele, tak aplikací), jež mohou vést k zásadní narušení funkčnosti celého systému, o bezpečnosti dat nemluvě. Při profesionálním nasazení samozřejmě nelze rizika podceňovat, a proto vám nabízíme (staronové) seznámení s produktem, jenž uvedené problémy řeší.

Systém OptimAccess slouží k zabezpečení PC proti neodbornému, neúmyslnému, či zcela záměrnému poškození již instalovaného softwaru a jeho nastavení, operačního systému či komunikačních prostředků. Jedná se o samostatný modulární prostředek, jenž si díky škále ochranných metod dokáže poradit jak s některými počítačovými viry, tak se zásahy laických uživatelů, a přinese správcům značnou časovou, ale i materiální úsporu. OptimAccess nalezne uplatnění při ochraně jednotlivých počítačů nebo celých rozsáhlých informačních systémů, kde je velice obtížné manuálně udržet bezchybný provozuschopný stav.

Nespornou předností ochranného systému je jeho nenápadný provoz. Uživatel pracuje v naprosto standardním prostředí, které je mu důvěrně známo, přičemž neregistruje žádný rozdíl. Výjimkou jsou pochopitelně situace, kdy jeho aktivity směřují k potencionálně nebezpečným situacím.

Co umožňuje

První částí je ochrana nastavení Windows pomocí znepřístupnění jednotlivých Ovládacích panelů, případně zavedením Komplexní ochrany registrační databáze (dobře známých registrů). Dočasně lze sice změnit nastavení Windows, ale po restartu se vše uvádí do předem definovaného stavu. Další možností je zamezení instalace nového softwaru, a to formou znemožnění spuštění instalačních programů SETUP a INSTALL, popř. definováním jiných jmen obdobných spustitelných souborů.

Správci jistě ocení i možnost omezení vstupů do počítačů definováním výměnných disků (CD, ZIP, FDD...), jež mohou být bezpečně použity.

Adresáře jednotlivých pevných disků lze nastavit jako neporušitelné, což v praxi znamená, že po modifikaci kterýchkoliv částí se vše automaticky uvádí do původního stavu (UNDO). Jednotlivé adresáře nebo soubory lze detailně definovat jako "Read Only" a uživatel potom nemá možnost je smazat nebo modifikovat.

Pojďme se podívat na funkce jednotlivých rozšiřujících modulů. Nadstavba OptimAccess Extension umožňuje správci omezovat použití jednotlivých Ovládacích panelů, chránit nastavení Průzkumníka a vlastností jednotlivých složek, dále omezit možnosti Internet Exploreru a připojení k internetu (na CD umístěn jako samostatný systém OptimAccess Dial), kontrolovat stahování souborů z internetu, a v neposlední řadě účinně chránit nastavení aplikací MS Office proti nežádoucím změnám.

OptimAccess Remote Control pak správci umožní nastavovat systém nejen na dálku, ale především hromadně, takže lze definovat skupiny počítačů, kterým potom velice rychle a operativně můžeme měnit jednotlivá nastavení. Modul komunikuje prostřednictvím standardní rodiny protokolů TCP/IP. OptimAccess Plus je třetí nadstavbou, jež umožní přístup do počítače pouze oprávněnému uživateli.

Jak systém funguje

Produkt lze instalovat na stanice s operačním systémem MS-DOS, Windows 3.x, 9x, NT a 2000. Díky víceúrovňovému zavádění je dosahováno vysokého stupně stability a bezpečnosti, a běžnému uživateli je tak znemožněno neautorizovaně deaktivovat ochranný systém. První část ovladačů se zavádí do paměti před startem vlastního operačního systému (má za úkol znemožnit bootování natažení oper. systému z běžné diskety, případně jiného média) a následně kontroluje jeho vlastní natažení. Druhou částí je umístění potřebných SYS, případně VXD ovladačů. Prvotní instalace systému je snadná, časově nenáročná, výhodou je možnost zavedení do již nakonfigurované stanice a produkt lze instalovat také hromadně prostřednictvím sítě. Není zde třeba provádět žádné úpravy, reinstalovat operační systém ani již fungující software. Aktivaci, resp. vypnutí je možno provést kdykoli během práce systému, a uživatel počítače při své práci není nijak omezován, neboť přítomnost ochranného systému prakticky nezaregistruje.

Dárek zdarma!

Jako uživatelé internetu, kteří používají dial-up (vytáčené) připojení celé sítě či jednotlivých stanic, jste jistě registrovali hrozbu, jež číhá na určitých agresivních webových stránkách tyto dokáží po spuštění vytvořit nové telefonické připojení, nastavit je jako prioritní a začít je nepozorovaně užívat. Zásah do systému většinou uživatelé odhalí až při platbě telefonních poplatků, neboť takové nové připojení často vytáčí velmi drahé spojení. Jiným případem může být změna vlastností již existujícího telefonního připojení, jehož následek je stejně žalostný. Ochranný systém OptimAccess Dial (jinak součást kompletního systému), jejž naleznete na našem CD, této skutečnosti efektivně brání, aniž by uživatele jakýmkoli způsobem omezoval. A navíc, je zcela zdarma!

Optim Access

Optim Access Dial

Modulární systém pro komplexní ochranu konfigurace operačního systému a aplikací.

Druhý produkt naleznete na CD zdarma.

snadná obsluha

rychlá aplikace

K recenzi a na CD poskytla firma: Sodat software; Sedlákova 33, Brno

www.sodatsw.cz

§§§§§


Pevné disky ve formě - Diskeeper 6.0

LUMÍR LINDOVSKÝ

c01p0354

Je váš počítač stále pomalejší a pomalejší, a vy netušíte, co to způsobuje? Jedna z možných příčin by mohla být fragmentace vašeho disku. Tento problém řeší velmi efektivně řada uživatelů dobře známým programem Diskeeper, jenž nyní přichází v nové verzi 6.0. Než začnu popisovat samotnou aplikaci, chtěl bych nejdříve naznačit, co je to fragmentace, jak vzniká a jaké má důsledky.

V okamžiku, kdy vytvoříte soubor, ukládá se do tzv. clusterů (logická jednotka disku), jednoho za druhým. Ve chvíli, kdy budete chtít tento soubor přečíst, čtecí hlavička disku přejde na začátek souboru a při snímání přechází od jednoho clusteru ke druhému, aniž by musela výrazně měnit svou absolutní polohu. Tento proces zapisování a čtení probíhá bez problémů až do okamžiku, kdy je disk zcela, nebo téměř zaplněn. Mezitím samozřejmě průběžně mažete soubory, čímž se místo, kde byly původně uloženy, označí za volné. Časem se bude stávat, že nově vytvářené soubory budou mít větší velikost než je dostupný ucelený sled volných clusterů za sebou. Tato data jsou rozdělena a jejich části jsou náhodně rozloženy na disku právě do různých volných míst a přesně tohle rozdělení souborů do částí je fragmentace.

V čem je tedy avizovaný problém? Vezmeme-li soubor zapsaný tak, aby se hlavička při jeho čtení nemusela pohnout z místa, pak je vše jasné soubor je v okamžiku načten do operační paměti. Pokud však hlavička disku bude muset přeskakovat z místa na místo pro přečtení částí jednoho souboru, je jasné, že doba pro snímání takového souboru bude neúměrně vyšší. Proto je hlavní příčinou zpomalení počítačů na neúnosnou úroveň především vysoká fragmentace disků.

Jak uklidit disk?

Popsaný problém fragmentace se snaží vyřešit svými produkty mnoho výrobců, ale pouze Diskeeper firmy Executive Software je certifikován firmou Microsoft pro operační systémy Windows 2000. Podporuje však i ostatní OS Windows 9x a Windows NT. Zaměřím se zde především na uživatele, kteří používají Windows 2000. V tomto systému je standardně zabudována verze programu Diskeeper pro defragmentaci, jež sice normálně funguje, ale má mnoho omezení. Navíc nová verze Diskeeperu se chlubí vyšší rychlostí, jež snižuje dobu potřebnou k defragmentaci (což jinak samozřejmě brzdí jinou práci). Jaké přednosti můžeme tedy od komerční verze očekávat? Mezi nejdůležitější jistě patří možnost zpracování více disků najednou. Důležitou funkcí je například "Scheduling", neboli naplánování defragmentace počítače na určitou dobu, a naplánované operace se samozřejmě mohou vztahovat na jeden nebo více disků. Pro administrátora bude jistě velmi důležitá funkce "Network scheduler", jíž se můžete připojit na jeden nebo více počítačů a naplánovat jim "očistu". Nebo je zde pro správce funkce "Select computer", s jejíž pomocí se můžete připojit k nějakému počítači, na kterém je Diskeeper nainstalován, a spustit vzdálenou defragmentaci manuálně. Funkce "Set It and Forget It" je v podstatě součástí Scheduleru běží na pozadí počítače s nízkou prioritou, takže byste neměli při běžné práci vůbec pocítit, že se něco děje. Moje zkušenost s touto vymožeností je však trošku jiná. Při práci se mi zdálo, že počítač je nějak pomalý a po otevření konzole Diskeeperu jsem zjistil, že je spuštěna defragmentace na všech mých discích! Proto všem doporučuji, aby očistu disku nastavili nejlépe na noční hodiny, kdy s počítačem nepracují.

Diskeeper nepracuje pouze se soubory, ale i adresáře jsou často velmi fragmentované, a proto jsou předmětem jeho "zájmu". Program pracuje s adresáři na souborovém systému NTFS přímo ve Windows 2000 pokud však používáte FAT nebo FAT32, proběhne defragmentace před spuštěním Windows. Diskeeper umí defragmentovat i odkládací soubor neboli "paging file" a hlavní tabulku souborů (Master File Table). S těmito dvěma oblastmi na disku však kvůli bezpečnosti a konzistenci dat pracuje stejně jako s adresáři FAT a FAT32 při bootování před inicializací ovladačů Windows.

Proč právě Diskeeper?

Jaký je rozdíl mezi Diskeeperem a jiným obdobným nástrojem (například Norton Speediskem firmy Symantec)? Především v použité technologii, neboť Diskeeper pracuje pouze s API rozhraním operačního systému to například neumožňuje pracovat s MFT a odkládacím souborem přímo za běhu Windows (proto ony operace před natažením systému). Technologie firmy Symantec dokáže tyto úlohy sice splnit přímo ve Windows, avšak podle Microsoftu použití neautorizovaných nástrojů třetích stran může způsobit ztrátu dat, i když např. já osobně jsem o žádném takovém případu neslyšel. Ať už si ale pro svou práci vyberete jakýkoli program, mějte na paměti, že defragmentace je velmi důležitá součást údržby vašeho systému nechcete-li však na disky neustále myslet, je pro vás Diskeeper díky svým vlastnostem ideálním nástrojem.

Diskeeper 6.0

Program pro defragmentaci disků

rychlost

program je certifikován pro Windows 2000

nevypočitatelná funkce "Set It and Forget It"

K recenzi a na CD poskytla firma: Abakus Distribution; Křižíkova 35, Praha 8, www.abakus.cz

§§§§§


Pro pořádek v dokumentech - Canto Cumulus zdarma!

Patrik Malina

c01p0357

Dnes, v době internetu, skenerů, digitálních fotoaparátů a nepřeberného množství kancelářských aplikací, se běžný uživatel stává zároveň správcem často velmi rozsáhlého (a bohužel mnohdy i nepřehledného) portfolia dokumentů. Situaci ještě více ztěžují některé záludné okolnosti kapacita pevných disků roste, takže se nám na něj bez problémů vejdou i tisíce obrázků, vypalování je zcela běžnou rutinou, takže uživatelům vznikají kolekce přeplněných CD, a vytváření adresářové struktury dle logických souvislostí s dokumenty je nepohodlná a často nepoužitelná taktika. Navíc, můžete snad (bez doplňujícího softwaru) např. opatřit složky výstižnými popisky? Tíže výše uvedených okolností se samozřejmě zvyšuje ve chvíli, kdy uživatelé pracují ve větších skupinách, jež se např. zabývají grafickou produkcí či tvorbou webových stránek "ve velkém".

Na našem CD v tomto čísle naleznete aplikaci, která nabízí zásadní způsob řešení výše uvedených problémů. Systém Cumulus je oním správcem, jenž vám umožní pohodlně a přehledně prohlížet, organizovat, spravovat a archivovat dokumenty. Svými schopnostmi je rovněž nejvíce zaměřen na grafický materiál, ale pracovat lze samozřejmě i s textovými dokumenty či např. s formáty pro elektronickou distribuci dokumentů v tiskové kvalitě (typicky PDF), a především pak s multimediálními formáty.

Základním principem práce s aplikací je logický návrh organizační struktury dle vašich potřeb, nikoliv dle fyzického umístění dat na různých médiích. Zcela "na zelené louce" můžete začít budovat hierarchické uspořádání, jež bude odpovídat vaší intuici či pracovním potřebám. Posléze ke konkrétním jednotkám přiřazujete potřebné soubory (bez ohledu na reálné umístění) a vytváříte si tak přehlednou a rychle použitelnou databázi, resp. katalog dokumentů. Dokumenty lze zařazovat do více logických jednotek (aniž by se soubory musely zbytečně vyskytovat vícekrát na disku), kategorie lze vzájemně propojovat a samozřejmě lze při procházení soubory pohodlně prohlížet. Velmi dobře propracované je ovládání drag&drop technologie funguje výborně a velmi užitečná jsou rovněž kontextová menu (při stisku pravým tlačítkem myši). Aplikace se zdaleka neomezuje na lokální počítač její síla spočívá právě v práci s daty na vzdálených serverech či mnoha různě připojených externích datových médiích. Nechybí možnosti zabezpečení dokumentů, archivace a rovněž distribuce mezi různými platformami, na nichž Cumulus pracuje (typicky Windows Macintosh). V neposlední řadě je velmi silnou stránkou programu vyhledávání, které můžete provádět dle velkého množství příznaků a parametrů, a tak velmi přesně specifikovat své požadavky. Výsledky prohledávání lze ukládat jako nové kolekce a nadále s nimi takto pracovat.

Tvůrcem produktu je firma Canto a na českém trhu tuto rodinu aplikací distribuuje známá společnost Quentin, jež se zabývá distribucí širokého spektra technologií pro DTP a předtiskovou přípravu. Právě tato společnost připravila pro naše čtenáře u příležitosti uvedení zcela nové verze (aktuálně 5.0) zajímavý dárek na CD v podobě volné, plně funkční verze 4.0 pro platformu Windows. Pokud tedy již dlouho pátráte po freewarovém programu, jenž by vám umožnil především dobrou správu obrázků, v tomto čísle jste se dočkali profesionálního nástroje, jehož použití není ničím omezeno a může vám dobře sloužit.

Patříte-li mezi profesionály např. na poli DTP a pracujete s dokumenty ve velkém měřítku, mohla by vás zajímat i další novinka z nabídky Quentinu, jíž jsou výrobky společnosti PowerFile. Tato firma vyrábí specializované CD/DVD zásobníky, které mohou najednou obsluhovat stovky CD a zpřístupnit tak rozsáhlou kapacitu archivovaných dat. Právě pro tento případ představuje Canto Cumulus ideální návazné softwarové řešení, neboť s jeho pomocí lze data velmi dobře spravovat a prohledávat. Uživatel je tak zcela odizolován od (pro něj naprosto nezajímavé) fyzické hierarchie uložení potřebných dat a pracuje v přehledném univerzálním rozhraní, jež Canto Cumulus zajišťuje.

Na CD tedy, jak jsme se zmínili, naleznete zdarma dostupnou aplikaci Canto Cumulus 4.0. Pokud si nebudete s používáním vědět rady, doporučuji výborně zpracovaný manuál, jenž je instalován společně s aplikací, a skutečně vám pomůže (sám jsem jej velmi docenil). Dále vám již pouze popřeji hodně úspěchů při jeho používání.

Canto Cumulus

Systém pro všestrannou správu

multimediálních dat.

K recenzi a na CD poskytla firma: Quentin, Bělohorská 45, Praha 6

www.quentin.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0377

Alenka a věci kolem nás

Edice titulů pro nejmenší uživatele počítače zřejmě slaví úspěch, neboť firma Terasoft představuje již svůj čtvrtý produkt v řadě Dětský koutek. I tentokrát se jedná o CD pro děti ve věku 3-8 let, resp. zejména pro jejich rodiče.

Velmi stručně řečeno je i toto pokračování především zaměřeno na seznamování uživatelů s okolním světem, takže na CD naleznete několik okruhů, v nichž se děti velmi přístupnou formou obeznámit s různými reáliemi. Osou celé aplikace je průvodkyně Alenka, jež uživatele doprovází svým "virtuálním" putováním a uvádí děti prostřednictvím členů své rodiny k jednotlivým okruhům.

Ačkoliv se může spodní věková hranice doporučená výrobcem (3 roky) zdát nereálná, produkt opravdu obsahuje množství materiálu pro nejmenší děti. Především jde o řadu říkánek, jež jsou doprovázeny grafickými motivy a na závěr doplněny skládačkou, která prověří znalost příběhu. Pro zdatnější děti je připravena rovněž doprovodná textová verze. Dalším tématem jsou krátké pohádky (pod patronátem babičky, jak jinak), jejichž úroveň opět koresponduje s předškolním věkem. Další části jsou poznávací Alenka nám představuje různá zvířátka, při návštěvě paní doktorky se seznamujeme s částmi vlastního těla a ve strýčkově obchodě s ovocem a zeleninou. Tyto okruhy již postihují větší věkové rozpětí dětí. Poslední částí jsou pak různé hry, zahrnující tradiční pexesa, hledání chybějících motivů, zkoumání rozdílů mezi obrázky či klasické omalovánky.

Dílko je velmi slušně graficky zpracováno a bezesporu má výchovou hodnotu, jejímž základem je dobře připravený scénář staví na pevných základech v praxi osvědčené metodiky, jejímiž paralelami jsou např. oblíbené obrázkové knížky s říkadly či kratšími pohádkami.

Pojďme se podívat, co mi na CD vadilo. Jeden z problémů je ryze technického charakteru a týká se běhu aplikace jako takové. Pokud při procházení ovládacím programem vstoupím do další logické úrovně či modulu, spustí se vlastně v operačním systému další nezávislá aplikace, což při několikerém opakování tohoto postupu může vyvolat slušný zmatek. Právě proto, že uživateli mají být děti, přivítal bych jasný pohyb v programu typu "tam-zpět", v němž se prostě neztratíte, a ne postupně vznikající kolekci různých obrazovek. Druhý zádrhel souvisí s kompletním ozvučením při pohybu ovládacího zařízení (myši) po grafických obrazovkách dochází k současnému spouštění návodného zvukového komentáře, jehož synchronizace s ovládacími akcemi však místy pokulhává. Pokud myší způsobíte při rychlejších pohybech či nepřesnosti náhlou změnu výběru, zvukový doprovod zazmatkuje a vy ztrácíte orientaci, kde vlastně jste a co program provede. Opět mi to v případě malých uživatelů nepřipadá zdaleka ideální.

Alenka a věci kolem nás

scénář

grafika

omalovánky

zvukový průvodce Producent: Terasoft

Žánr: prvouka

Jazyk: český

Cena: 600 Kč + 5% DPH

K recenzi poskytla firma: Terasoft, Vísecké nám. 1280 Hořovice, www.terasoft.cz

Česká republika, Evropa, Svět

Na trhu s výukovými CD můžete narazit nejen na výpravné tituly vydavatelů zvučných jmen, ale také na produkci malých firmiček či skupin nadšenců, jež realizují své projekty často v téměř "polních" podmínkách. Jeden z tvůrců, patřící právě spíše do zmíněné druhé poloviny vydavatelského spektra, připravil pro zájemce o zeměpis zde představovaný produkt.

Jak jsem zmínil (a výmluvně napovídá název titulu), CD je zpracováno jako výuková pomůcka pro geografii. Pro upřesnění ihned dodejme, že se nejedná o elektronickou učebnici či encyklopedii, ale vlastně o kolekci zkušebního materiálu k prověření vašich znalostí. Aplikace sestává z řady typů testů, jež mohou velmi dobře prověřit zeměpisný přehled na několika znalostních úrovních, a pokud úspěšně absolvujete část "Pro nadšence", můžete si určitě blahopřát.

Nejtypičtějším druhem prověřování znalostí je využití tradičních slepých map, kde zkoušený prokazuje svou orientaci na základě kusých grafických informací, dále jsou připraveny přiřazovací úlohy (hledání souvisejících pojmů) i tradiční textové vědomostní testy (výběr z několika možností).

Produkt vyniká množstvím obsažených informací, takže než všechny zkoušky absolvujete, budete zeměpis určitě slušně ovládat. Grafické uživatelské rozhraní samozřejmě odpovídá podmínkám, za nichž dílko vzniklo jeden autor zkrátka nenahradí tým vývojářů a grafiků, takže ovládání aplikace bych označil za kompromis mezi účelností a úsporností. Přesto se domnívám, že obrázky, jež slouží jako volitelná grafika v pozadí, mohly být lepší kvality.

Co mne v kontrastu s kvalitou zpracování nepříjemně překvapilo, je cena, neboť za podobných finančních podmínek lze již pořídit produkty ze zcela jiné kvalitativní kategorie. Avšak při objednávce po internetu můžete slušně ušetřit.

Česká republika, Evropa, Svět

rozsah látky

úrovně zkoušení

cena Producent: Tomáš Holubec

Žánr: zeměpis

Jazyk: česky

OS: Win 9x/Me/2000

Cena: 490 Kč

K recenzi poskytla firma: Tomáš Holubec, Ústí 116, Vsetín, www.holubec.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0378

Alík Můj první slabikář

Firmu Silcom pravidelný čtenář Stříbrných kotoučů jistě zná. Taky tedy ví, že z jejích dílen pochází řada produktů pro děti nejrůznějšího stáří. Alík je určen pro děti předškolního a raně školního věku, tedy v rozmezí 5 až 8 let.

O co se jedná, osvětluje podtitul Můj první slabikář. A tím také program skutečně je. Cílem je tedy naučit děti znaky abecedy. Jak je tento záměr realizován, popíšu za chvilku. Nejdříve je nutné říci několik slov o struktuře programu. Tím nejdůležitějším jsou karty s písmeny. Taková interaktivní karta je ukázána na obrázku. Na černé tabuli mohou být zobrazeny všechny používané tvary písmene, tedy forma tiskací a psací, a to jak malé, tak velké písmeno. Alternativou je pak zobrazení krátké říkánky, ve které je inkriminovaný znak použit co nejhojněji. Kromě toho jsou zobrazeny i čtyři obrázky předmětů, jejichž prvním písmenem je právě studovaný znak.

K samotným kartám písmen se dá principiálně dojít dvojím způsobem. Prvním je v základním menu programu kliknout na odkaz abeceda, načež se objeví seznam všech písmen a kliknutím na odpovídající znak se zobrazí zmiňovaná karta. Druhou možností je cesta přes jiný obrázek, ve kterém jsou písmena integrovanou součástí zobrazených předmětů. Stručně se dá říct, že písmena jsou ukryta v obrázku. Po kliknutí na příslušný obrázek se pak otevře karta s písmenem. Na těchto obrázcích jsou opět ukryty, jak jsme u Silcomu zvyklí, různé aktivní prvky, které pak vyvíjejí zábavnou činnost.

Protože nejen studiem písmen živo je děcko, je v aplikaci i několik her, ale opět s písmennou tematikou. Nechybí tak pexeso, místo hodných obrázků jsou však hledána stejná písmena, doplňování chybějících písmen do slov nebo třeba seřazování písmen v abecedě.

Ovládání programu zvládne dítě obeznámené s počítači poměrně jednoduše, ovládací prvky jsou v podstatě pouze dva tlačítko pro návrat na předchozí obrazovku a druhé pro vyvolání nápovědy. Třetím tlačítkem je měsíček v rohu základní obrazovky, jenž program ukončuje. Co má dítě za úkol, to osvětlí kreslený pes Alík, který v případě nutnosti svoji řeč zopakuje.

Shrnutím všeho výše uvedeného lze dospět k závěrečnému odstavci. Alík je aplikace vhodná k procvičování písmen dětmi nebo jejich výuce v součinnosti s rodiči nebo pedagogy. Ovládání programu je bezproblémové a jednoduché a v principu není potřeba dozoru dospělých, když u počítače sedí děti.1 0377,

Alík - Můj první slabikář

jednoduchost a účelnost

háčky, kroužky

nad samohláskami

Producent: Silcom multimedia

Žánr: výuka abecedy

sharewarový výběr

Jazyk: česky

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 595 Kč

K recenzi poskytla firma: Silcom multimedia, Stojanova 2, Opava, silcom.multimedia.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0380

MinuteMan Project Management Software 6.4

MinuteMan Project Management Software je program na řízení a organizaci projektů, který má v kategorii sharewaru co nabídnout. Poskytuje všechny základní funkce, jež potřebujete k úspěšnému zvládnutí projektu.

Projekt

Na projektu můžete pracovat prostřednictvím tří různých pohledů:

- View je založeno na zobrazení struktury a hierarchie projektu; je to také základní pohled při spuštění programu. Zjednodušuje prohlížení úkolů, které jsou hierarchicky číslovány, včetně sledování nákladů. Tento pohled je ideální pro zakládání úkolů a editaci celého projektu. Ten vytvoříte postupným vkládáním dílčích úkolů, k nimž pak přiřadíte jejich nároky na zdroje (peníze, materiál, budovy, atd.). V dalším kroku jednotlivé úkoly mezi sebou provážete vazbami, aby byl přesně definován jejich sled a hierarchie. Jestliže zakládáte velký projekt, naleznete v menu samozřejmě rovněž potřebné nástroje k práci se vzájemně nezávislými podprojekty.

- TimeLine View reprezentuje časový sled úkolů zasazený do kalendáře. Vidíte tady graficky znázorněnou délku jednotlivých úkolů a využití přiřazených a celkově dostupných zdrojů. Tento pohled je velmi podobný standardizovanému Ganttovu diagramu, ale má některé dodatečné rysy roztažení a zkrácení časové osy, pohledy rozdělené po dnech, týdnech, měsících, kvartálech, resp. letech. V rámci TimeLine View lze úkoly editovat, ale nelze je zakládat a mazat.

- PERT Chart View je analytický pohled, zabývající se vztahy mezi začátkem a dokončením projektu. Dobu trvání úkolu lze odhadnout pomocí analýzy PERT (Program, Evaluation and Review Technique). Ta představuje postup, umožňující vyhodnotit pravděpodobný výsledek na základě tří scénářů: optimistický, očekávaný a pesimistický. Nejasné faktory, ovlivňující výsledek, mohou být doba trvání úkolu a datum zahájení nebo dokončení úkolu. Po zadání optimistické, pesimistické a očekávané doby trvání úkolů v plánu, je z těchto tří údajů vypočítán vážený průměr. Optimistické, pesimistické a očekávané doby trvání úkolů můžete použít k určení nejbližšího, nejpozdějšího a nejpravděpodobnějšího data dokončení projektu.

Jakmile projekt založíte a naplníte patřičnými daty, určitě se vám bude hodit Report generator, jehož výstupem je pět typů reportů: Project Schedule, Cost summary, Expenditures, Cost by Task, Headcount a Earned Value. Každého z nich, jež lze dále formátovat, lze volitelně obohatit o následující položky finanční výlohy, vazby aktuálního úkolu na předcházející úkoly, hodinové náklady na zaměstnance participujícího na daném úkolu, nárokované hodiny a vaše poznámky. Podle zadaných kritérií pohodlně sledujete, jak se projekt vyvíjí a jak se "zhodnocují" vložené finanční prostředky.

Eventuálně si celý projekt můžete prohlédnout jako "Project Summary", kde máte zobrazeny souhrnné informace o celém projektu a podprojektech, které můžete doplnit vlastními poznámkami a vytisknout.

Jistě také oceníte export dat do prostředí MS Projectu formou tabulky XLS a do obecného tabulkového kalkulátoru formou seznamu položek oddělených čárkou.

Závěrem

Pro jednodušší projekty je MinuteMan Project Management Software velmi dobrou alternativou k robustnímu MS Projectu, resp. k dobře vybaveným webovým řešením.

MinuteMan Project Management Software 6.4

Program na řízení a organizaci projektů

Velikost souboru: 3,8 MB

Domovská stránka: www.minuteman-systems.com

Licence: shareware, zkušební doba 21 dní, 49,95 USD

Screen Print 3.0

ScreenPrint je šikovná pomůcka, pokud často používáte kopírování obrazovky (Print Screen) do souboru. Každý stisk klávesy "Print Screen" uloží další a další obrazovku. Výhodou je, že můžeme nastavit, zda bude obrázek pořízený včetně kurzoru myši nebo bez kurzoru. Prostředí programu umožňuje pohodlně vkládat pořízené obrázky do MS Wordu, odmailovat kamarádovi, vytisknout, prohlížet hromadně v miniaturizovaném dlaždicovém náhledu. Vestavěný editor dovolí náročnějším z vás přizpůsobit základní geometrické a barevné parametry obrázků. Konverze mezi různými grafickými formáty je dostupná ve verzi Platinum a Gold Business Edition. V první jmenované je k dispozici funkce Weblinků. Pokud pořizujete obrázky z webu, ScreenPrint si zapamatuje URL, odkud byly staženy, a z každého obrázku se můžete jedním kliknutím navigovat zpětně na danou adresu. Nastavte si, aby se ScreenPrint spouštěl při startu Windows nenápadně sedí na pozadí a dává o sobě vědět jen ikonkou na liště vedle hodin.

Screen Print 3.0

Komfortní správce pro práci s okopírovanými obrazovkami

Velikost souboru: 1,3 MB

Domovská stránka: www.softwarelabs.com/tsl4/

3-spgpersdl.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 10 USD

Paragon CD-ROM Emulator 2.02

CD-ROM Emulator od Paragon Software je aplikace určená ke kopírování CD-ROM disků, tak aby bylo možno provozovat software na nich obsažený v plné funkčnosti později, i bez cédéčka v mechanice. Kopie CD se uloží na pevném disku, a v případě potřeby se tváří se jako skutečné CD je jí přiřazeno "písmenko". Podporuje funkce Load/Eject a není opomenut ani autorun (automatické oznámení). Obraz CD na disku může být komprimován v uživatelsky nastavitelném poměru komprese/výkon. Pokud máte vytvořeno vícero obrazů CD-ROM disků, nic vám nebrání používat je současně v systému se podle toho vytvoří patřičný počet logických disků, referujících virtuální CD-ROM mechaniku. Pořízení obrazu disku je rychlé a přímočaré; vaše virtuální CD je rychlejší z hlediska přístupu (mnohem rychlejší čtení) a odpadá hledání nosiče ve stojanech, v horším případě ve změti chaosu na pracovním stole. Originální nosič po okopírování už vůbec nepotřebujete!

Paragon CD-ROM Emulator 2.02

"CD-ROMka" na pevném disku

Velikost souboru: 1,5 MB

Domovská stránka: http://www.cdromemulator.com/n_cde_trial.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 29,95 USD (Personal Version).

RAM Idle 3.2.1

RAM Idle je manažer volné paměti pro Windows. Za určitých podmínek může zvýšit výkon vašeho systému tím, že se nepřetržitě stará o využití fyzické paměti (tj. RAM). Její údržba probíhá periodicky v zadaném časovém intervalu, nebo při dosažení kritické hranice. Pro komfort je na liště u hodin k dispozici ikonka, skrz niž lze manuálně spustit defragmentaci a uvolnění bloku paměti dané velikosti. "Tweakováním" Windows dokáže RAM Idle také změnit velikosti keše pro čtění z disku a keše, v níž se uchovává krátkodobá kopie souborového systému. Díky detekci využití procesorového času provádí RAM Idle operace pokud možno hladce, aby krátkodobě nedegradoval výkon systému při uvolňování paměti. V případě Windows NT/2000 zabírá RAM Idle 1,5 MB v paměti. Ve Windows 9x a Me je to jen něco kolem 500 KB.

RAM Idle 3.2.1

Manažer volné paměti pro Windows

Velikost souboru: 846 KB

Domovská stránka: www.tweaknow.com/Ramidl/download.html

Licence: freeware

X-Setup 6.0

X-Setup je jeden z nejlepších programů určených pro tuning Windows na trhu vůbec a nejen na tom freewarovém. Zahrnuje nepřeberné množství logicky uspořádaných nastavení. Pracuje v prostředí nejstarších Windows 95, 98, ale i Windows Me, NT a 2000. Je schopen precizně rozpoznat ve kterém ze zmiňovaných prostředí se pohybujete a nedovolí měnit volby, jež na systém nemají žádný vliv, nebo by měly vliv negativní. Spustíte-li X-Setup, můžete si vybrat ze dvou modů Plug-in a Wizard. V modu Wizard jste postupně provázeni nastaveními, které X-Setup zpřístupňuje. Program vám sdělí informace o plug-inu, jenž se o dané nastavení stará, pro jakou platformu je relevantní, a za jakých podmínek lze nastavení modifikovat. Mod Plug-in je určený pro pokročilé. V rozbalovací hierarchii se lze ihned "proklikat" na nastavení, jež chcete zobrazit nebo změnit. Z mnoha dalších vlastností upozorněme na logování všech prováděných změn a možnost vrácení do původního stavu, nebo upozornění uživatele kdykoliv chce měnit potenciálně nebezpečné nastavení.

X-Setup 6.0

Ladění výkonu Windows

Velikost souboru: 3,8 MB

Domovská stránka: www.xteq.com/downloads/#xset

Licence: freeware (kromě komerčního použití)

§§§§§


Kutilem ve Windows - Práce se soubory

Martin Koníček

c01p0382

Internetové tipy

WWW.STUDNA.CZ

Studna plná softwaru je opravdu velký český archiv nejrůznějších sharewarových a freewarových programů. Nabízejí přehledné uspořádání a jednoduché vyhledávání softwaru. Objevují se zde pravidelně novinky z celého světa a v případě, že se v záplavě pomůcek neorientujete nejlépe, můžete využít tipy redaktorů serveru na obzvlášť zdařilé programy.

WWW.PCWORLD.COM/DOWNLOADS

Možná se to bude zdát trochu jako vlastní reklama, ale stránky amerického vydání PC Worldu nabízí nepřeberné množství kvalitního a dobře popsaného softwaru. V tomto archivu je k dispozici více než 7 000 souborů, při jejichž použití se můžete spolehnout především na garantovanou kvalitu. O kvalitě nabídky programů svědčí velká popularita mezi samotnými uživateli.

V dnešním Kutilovi budeme jako obvykle pracovat na údržbě operačního systému, což je ostatně téma, s nímž se na stránkách tohoto časopisu budete asi setkávat ještě hodně dlouho. Pro dnešek jsem si pro vás připravil utilitku, jež umožňuje správu cookies (jakýchsi uložených textových značek) v prohlížeči MS Internet Explorer, dále se budeme zabývat hromadným přejmenováním souborů a naposled si jako zákusek dáme zdařilou pomůcku od dobře známé firmy NullSoft (vyvíjí mimo jiné WinAmp).

Cookies Manager http://home.nordnet.fr/~pmdevigne/

Určitě jste již slyšeli něco o bezpečnosti vašich dat na vlnách internetu. Jednou z často diskutovaných otázek je použití cookies jde o jakési "vizitky" v podobě textových souborů, jež si na vašem (!) počítači ukládá internetový server, s nímž jste komunikovali. Tato technologie je především užívána k identifikaci návštěvníka serveru (tedy vás) a v neškodné formě umožňuje např. připravovat verze stránek "ušité na míru". Nebojte se do souborů nahlédnout (najdete je v jednom ze systémových podadresářů), neboť takto nejlépe pochopíte jejich funkci. Pokud si však dobře nehlídáte soubory cookies na svém počítači, může nepovolaná osoba o vás hodně věcí zjistit. Cookies Manager tedy přidává funkci, jež mi už dlouho v prohlížeči Internet Explorer scházela jednoduše si vyberete soubory cookies, které si přejete smazat (případně si naopak můžete vybrat ty, jež chcete zachovat), a vše potvrdíte stiskem klávesy ENTER. Pak jen stačí chvilku počkat, dokud utilitka přebytečné "sušenky sní", a vše je hotovo.

Multi-renamer http://helgean.hypermart.net/

Občas se stává, že potřebujete hromadně přejmenovat soubory dle určitého pravidla (kvůli přehlednosti řazení, snazší identifikaci atd.). Nejdříve se podíváme, co tento prográmek umí, a na konci uvedu reálný příklad. Takže, Multi-renamer umožňuje přejmenovat soubory dle tří postupů. Data, jež si přejete přejmenovat, ze všeho nejdříve přetáhněte do okna programu (kdo si oblíbil technologii drag&drop, nebude ničím omezován) a vyberte si položky ke zpracování. Nastává čas zvolit klíč pro vytváření názvů první pravidlo umožňuje zadané soubory přejmenovat na výsledek typu soubor0001.html, soubor0002.html atd. (mění se tedy pořadová číslice v jinak shodném označení). Jako druhá možnost se nabízí přejmenování souborů na typ file.001 (kdy se bude měnit pořadová číslice u přípony), a naposledy můžete převést pouze příponu souborů na soubor.něco (jediný, zcela konkrétní zadaný řetězec). A nyní následuje reálný příklad. Představte si, že získáte několik skupin fotografií a chcete je všechny vložit do jednoho adresáře. V tuto chvíli jednoduše vyberete složku například se snímky počítačů a vše přejmenujete na comp001.jpg, comp002.jpg atd. takto všechno jednoduše umístíte do jedné složky a později od sebe snadno rozeznáte.

NSCopy http://www.nullsoft.com/free/nscopy/

je jednoduchá pomůcka od NullSoftu, jež vám umožní snadno kopírovat soubory s omezením přenosové rychlosti. Kvalitu bych hodnotil jako výjimečnou a co nápad perfektní. Ale vás spíše bude zajímat praktické použití to naleznete hlavně v sítích LAN (lokální počítačové sítě, např. v rámci jedné firmy, s odpovídající vlastní technologií), kde jsou sice k dispozici silné linky (ve srovnání např. s přístupem na internet), avšak ani tak není problém je zahltit a přetížit. Stále ještě existuje řada sítí, jež mají propustnost 10 Mb/s (megabitů za vteřinu) a je na nich připojeno např. 20 PC. Po jednoduchém výpočtu získáme zhruba 1,2 MB/s (megabajtů za vteřinu), což vydělíme počtem PC a vyjde nám (při současném přenosu) rychlost 60 KB/s (kilobajtů za vteřinu) na jeden počítač (což vám zřejmě na poměry lokální sítě bude připadat málo). To je ideální případ, kdy je dostupné pásmo rovnoměrně rozloženo reálný problém nastává, pokud se někdo (či více uživatelů) přes tuto síť pokusí přehrát třeba 2 GB dat najednou, což už síť silně přetíží (např. pokud hromadně zálohujete). Protože Windows samozřejmě kopírují maximální možnou rychlostí (využijí celou dostupnou šíři pásma) a sama sebe navíc velmi vytíží, NSCopy vám právě jednoduše umožní tuto rychlost omezit na takovou úroveň, aby měli šanci i ostatní, případně abyste vy mohli dělat více věcí najednou. Pomůcku rozhodně považuji za velmi zajímavou a užitečnou.

§§§§§


Serverová ofenzíva Microsoftu - Novinky z oblasti serverových systémů

Jaromír Luhan

c01p0383

Před nedávnem přistála na mém stole slušná hromada krabic s logem firmy Microsoft. Bližší průzkum ukázal, že se jedná o novinky z oblasti serverových systémů. Jak vidno, softwarový gigant se nesmiřuje s vyklízením pozic v této oblasti způsobeným tlakem zejména linuxových systémů a snaží se přejít do ofenzívy, aby získal zpět ztracené pozice. Určitě bude zajímavé sledovat, jak se mu to podaří, ale pro začátek si pojďme prohlédnout, co se skrývá v objemných krabicích. Představují totiž víceméně jádro serverové produktové řady Microsoftu.

Zkusíme to vzít od nejmenší k největší. Jak se ukáže, většinou ty větší obsahují i menší.

Host Integration Server 2000

Tento produkt je pokračovatelem SNA serveru a má sloužit jako integrující prvek mezi platformou Windows a dalšími serverovými systémy. Obsahuje jednak prostředky pro integraci různých mainframe aplikací, jednak programátorské komponenty pro tvorbu vícevrstvých aplikací pro web využívajících různé datové zdroje. Nejedná se o produkt jako takový, ale o sadu různých nástrojů a komponent, s jejichž pomocí je možné rozšířit funkčnost Windows o spolupráci s jinými platformami v oblasti aplikačních, datových a síťových služeb. Vše by mělo být zabaleno do snadno ovladatelných nástrojů správy používaných systémem Windows 2000 (služby typu Windows Active Directory, Microsoft Management Console nebo instalace pomocí Windows instalátoru).

Oblast aplikační integrace je orientována na platformu IBM systémů a na aplikace vytvořené v transakčních programech v COBOLU. Setkáváme se zde s technologiemi COMTI a MSMQ-MQSeries Bridge. COMTI (COM Transaction Integrator) slouží k zapouzdření CICS a IMS transakcí a k jejich zpřístupnění COM objektům distribuovaných síťových aplikací. K integraci front zpráv Microsoft Message Queuing a IBM MQSeries slouží právě MSMQ-MQSeries Bridge.

Oblast datové integrace zahrnuje propojovací linky OLE DB pro AS/400 a VSAM. Pro systém DB2 je to pak opět propojení OLE DB, a navíc také ovladač ODBC, zpřístupňující vzdálené databáze přes SNA LU6.2 a TCP/IP.

Oblast síťové integrace zahrnuje komunikační prostředky, s jejichž pomocí budou klienty Windows schopny komunikovat se systémy SNA (jako terminály 3270 a 5250); budou moci využívat tiskové služby mainframe a AS/400, integrace v oblasti zabezpečení a správy hesel, případně služeb Microsoft Active Directory.

Součástí je několik nástrojů, které usnadní správu heterogenního prostředí. Jedná se například o nástroje sledování sítě (NetView a Response Time Monitor z dílny IBM), dále trasování aktivit mezi hostiteli a klienty pomocí Trace Utility, a v neposlední řadě stavové monitory měřící provozní parametry spojení a sledující stav serverů.

Internet Security And Acceleration Server 2000

je dalším z "menších" serverů na mém stole. Jedná se o správce internetového rozhraní, který integruje funkce proxy serveru a firewallu. Nahrazuje původní Microsoft Proxy Server, jejž rozšiřuje právě o bezpečnostní funkce. Jeho prvním posláním je zajistit bezpečnost internetového připojení před neoprávněným přístupem formou vícevrstvého firewallu na úrovni paketů, obvodů i aplikací. Používá dynamické filtrování paketů a kontextově kontroluje průchozí provoz v obou směrech. Na druhou stranu je však plně propustný pro určené aplikace a protokoly.

Druhou důležitou funkcí je zefektivnění a zrychlení webové komunikace a snížení zatížení sítě formou vyrovnávací paměti proxy, jež slouží jako mezipaměť pro přenášené webové stránky. Stránky, které jsou aktuální, nestahuje uživatel z internetu, ale jsou mu zasílány z lokálního síťového počítače. Velice užitečné jsou vestavěné přehledové funkce vypovídající o provozu, zatížení, ale i o útocích proti zabezpečení.

ISA Server je dodáván ve dvou variantách Enterprise a Standard. Levnější Standard je určen pro jediný stroj s maximálně čtyřmi procesory, má omezené možnosti rozšiřování a používá pouze hierarchickou vyrovnávací paměť. Enterprise je pak plně škálovatelný, víceserverový s centrální správou, umožňuje práci s distribuovanou vyrovnávací pamětí a nemá hardwarová omezení na počet procesorů.

A nyní se podívejme na dva velice komplexní produkty, které mají být hlavním stavebním kamenem firemní serverové infrastruktury. Pro malé firmy je to Microsoft Small Business Server 2000, pro střední a velké korporace je to balík Microsoft BackOffice Server 2000.

Small Business Server 2000

"Menší" z obou serverů je následovníkem poměrně rozšířeného SBS verze 4.5. Představuje komplexní řešení pro menší firmy tím, že jim umožňuje mít veškerou komunikační strukturu "pod jednou střechou", tedy na jediném počítači. Poměrně bohatá výbava zahrnuje Windows 2000 Server, SQL Server 2000, výše zmiňovaný Internet Security and Acceleration Server 2000, službu sdíleného faxu, službu sdíleného modemu a Exchange 2000 Server. Z klientského softwaru obsahuje faxového, firewallového a modemového klienta a programy Outlook 2000 SR1, Internet Explorer 5.01 a FrontPage 2000.

K dalšímu vybavení patří samozřejmě běžné součásti serverů řady 2000 centrální nástroje správy a řízení, terminálové služby, POP3 brána pro vzdálený přístup k externím mailboxům, Internet Information Services verze 5.0 nebo Microsoft Management Console 1.2. Na instalačních CD najdete také servisní balíky pro Exchange Server 5.5 a SQL Server 6.5 zajišťující jejich kompatibilitu s Windows 2000.

Mezi zajímavosti balíku patří, že obsahuje kromě hromady CD také instalační DVD-ROM a dále pak, že je k dispozici v lokalizované verzi.

Pokud vezmete vše, o čem jsme si dosud povídali, přidáte k tomu několik dalších věcí a pořádně to zabalíte, dostanete...

BackOffice Server 2000

Oproti SBS 2000 najdete v balíku navíc hlavně Microsoft Systems Management Server 2.0 a Microsoft Host Integration Server 2000. Také servisní balíky jsou zde navíc pro Proxy Server 2.0 (včetně Upgrade Wizard), Site Server 3.0 a SNA Server 4.0. Výbava jasně naznačuje, že je tento balík určen do víceserverového a heterogenního prostředí, kam má přinést hlavně funkce centrálního řízení a snadné správy. O to se má starat právě Systems Management Server, který dokáže distribuovat aplikace, vést přehled o počítačích v síti a používaném softwaru, kontrolovat stav sítě a dálkově řídit klientské stanice.

Pro náročnější prostředí je důležitá technologie "MultiServer", která umožňuje rozdělit softwarový balík BackOffice Serveru až na tři fyzické počítače (za předpokladu, že máte odpovídající počet licencí základního Windows Serveru 2000). I v takovéto konfiguraci vám zůstane k dispozici původní centralizovaná správa a dohled, nicméně bude rovnoměrněji rozloženo zatížení a tím se zlepší parametry celého řešení. Vzhledem k tomu, že je možné nainstalovat jakoukoliv část prakticky na kterýkoliv z počítačů, věnuje se výrobce poměrně rozsáhle popisu optimálních konfigurací pro jednotlivé funkční scénáře.

K Linuxu čelem?

Popisovaná sada produktů firmy Microsoft má být nepochybně protiofenzívou proti tlaku Linuxu v oblasti serverů. Proto si dovolím krátkou úvahu na toto téma. V první řadě bych chtěl odhlédnout od řevnivosti obou rivalů a pokusit se o maximálně nestranný pohled.

Současná situace vypadá tak, že na jedné straně stojí poměrně živelně a nesourodě se vyvíjející oblast unixových a linuxových systémů a aplikací, jejichž nespornou výhodou je nízká až nulová cena. Nespornou nevýhodou je roztříštěnost, do značné míry absence standardů a mnohdy ne právě snadné ovládání. Na druhé straně stojí kompaktní šiky produktů Microsoftu s propracovaným systémem jednotného ovládání s maximálním důrazem na uživatelskou přívětivost, do značné míry standardizované, ovšem velice nákladné. Jejich další slabinou je obvykle větší hardwarová náročnost, nezřídka způsobená právě "luxusním" ovládáním.

Jistě skalní příznivci Linuxu budou namítat, že výkon požírající grafické rozhraní nemá na serverech co dělat, a že vrcholem je možnost otevřít si deset řádkových konzol a pořádně si zaeditovat ve stovkách řádků textu konfiguračních souborů (byť občas na nesprávném počítači). Naproti tomu přehledné grafické rozhraní a propracovaný systém průvodců a nápovědy zpřístupní serverový svět i méně znalým, a tudíž lépe nahraditelným uživatelům. Z hlediska firemního managementu mi totiž připadá děsivá představa, že veškerá komunikační struktura firmy spočívá v rukou jednoho nadšence, který ji sice geniálně vybudoval s mizivými náklady pod nějakou exotickou linuxovou distribucí, nicméně když z firmy odejde, mohu všechno zahodit a začít znovu a podstatně dráž. Stejně tak si myslím, že nemá cenu polemizovat o spolehlivosti obou táborů, protože je to do značné míry záležitost subjektivního názoru uživatelů a nejsou k dispozici exaktní a srovnatelná měření.

Jednoznačně však z výše uvedených úvah plyne, že produkty Microsoftu najdou uplatnění zejména pro rozsáhlejší a komplexnější řešení a všude tam, kde je zapotřebí jednoduchá centrální správa. Rozhodujícím faktorem může být také lepší dostupnost lidí schopných spravovat tyto systémy, případně to, že již firma používá některé předchůdce popisovaných produktů a je na ně zaběhnutá. Zejména v těchto případech nabízejí nové produkty spoustu užitečných vlastností a vylepšení. A samozřejmě, že v neposlední řadě to bude tam, kde si potrpí na luxus a jsou bohatí, protože ceny popisovaných produktů se v nejmenších pětiuživatelských konfiguracích pohybují v oblasti od 40 000 Kč do 130 000 Kč.

§§§§§


Na viry opět česky - NORTON ANTIVIRUS 2001 CZ

Vladimír Vondráček

c01p0384

Jsou produkty, které se jenom těžko dají recenzovat. Nijak to nesouvisí s jejich kvalitou nebo rozsahem. Těžko se prostě píše něco nového a objevného o něčem, co takřka každý zná. A produkt Symantecu Norton AntiVirus 2001 patří přesně do této kategorie. Nesnadno se mezi běžnými uživateli najde někdo, kdo se nesetkal se žlutou krabicí nebo s černobílým logem Symantecu. Antivirové programy tohoto výrobce patří ke zlatým standardům ochrany počítače proti nechtěným návštěvníkům.

V čem je tedy recenzovaná verze nová. Předně je aktualizovaná i pro nové tisíciletí. Co je ale pro domácí uživatele nejpříjemnější změna, je kompletní počeštění programu, instalační procedury a dokonce i uživatelské příručky. Mimochodem, příručka je, jak je konečně u Symantecu zvykem, v plně tištěné podobě a dobře zpracovaná.

K novým rysům aplikace patří kromě uvedeného jazykového zmutování do naší mateřštiny i funkce LiveUpdate, která umožňuje prostřednictvím internetu získávat aktualizace virových databází. Budete tak mít ochráněn počítač i proti nejnovějším přírůstkům do rodiny maligních počítačových kódů. Novou částí je modul SmartScan, který umožňuje rychlejší nalezení případného viru. V programu je implementována i heuristická analýza s nastavitelnou hloubkou počítačového přemítání. (Heuristická analýza umožňuje odhalit případný nepřátelský kód na základě jeho simulovaného chování a usnadňuje tak nalezení virů, které nejsou například obsaženy ve vyhledávacích databázích). Vzhledem k nejpopulárnější cestě, jakou se viry dostávají do počítače, byla také vylepšena antivirová kontrola elektronické pošty. Norton AntiVirus je schopen spolupracovat s nejpopulárnějšími e-mailovými klienty, jakými jsou Microsoft Outlook (event. Express), Messenger 4.x od Netscapu nebo Eudora, verze Light i Pro. Máte-li nějaký jiný poštovní program, není vše ztraceno, jen je třeba si trochu zakonfigurovat ručně.

Norton AntiVirus nakládá s nalezenými viry různě, podle jejich nebezpečnosti. V případě, že se jedná o málo nebezpečný virus, aplikace je schopná ho z napadeného souboru odstranit. Pokud si antivirový hledač není jistý, umístí podezřelý soubor do karantény, kde k němu nemají jiné programy přístup, ačkoliv není z disku odstraněn. Nevyjde-li pokus o odstranění nebezpečného kódu, je napadený soubor z disku bezpečně smazán. Pokud je ale virus umístěn přímo v paměti, nelze dělat nic jiného, než počítač "natvrdo" vypnout a spustit systém z Norton AntiVirem vytvořených Rescue Disket. To je totiž jediná možnost, jak se takového viru zbavit, neboť standardní ukončení systému Windows by vedlo i k regulérnímu ukončení běhu viru, a tudíž by se někde mohl nenápadně skrýt.

Závěrem snad není ani co dodat. Chcete-li mít na svém PC spolehlivou antivirovou ochranu, pak je Norton AntiVirus 2001 CZ zcela jistě správná volba.

Závěr

Microsoft Exchange 2000 Conferencing Server nabízí klientům, majícím informační systém založený na platformě Microsoftu, logické rozšíření služeb poskytovaných Exchange Serverem o široké spektrum možností virtuální spolupráce v reálném čase. Výhodou je i možnost použití široké škály klientů a na straně serveru integrace s dalšími službami poskytovanými operačním systémem Windows 2000.

Norton Antivirus 2001 CZ

heuristická analýza

karanténa podezřelých souborů české prostředí i příručka

Cena: 1 730 Kč (bez DPH)

K recenzi poskytla firma: Symantec ČR a SR, BB Centrum Vyskočilova 1A/1422, 140 00 Praha 4

§§§§§


Nebojte se vyzkoušet - Vypalování dat na CD

Martin Koníček

c01p0385

Pro dnešek jsem si připravil o něco delší úvod, v němž hodlám upozornit na několik důležitých okolností ohledně vypalování CD.

První záležitost, na kterou se "vrhneme", je formát UDF, (ne)využitelný pro CD-RW. UDF je speciální způsob zápisu, jenž umožňuje na přepisovatelný disk ukládat postupně a jednoduše data pomocí jejich přetažení v Průzkumníku (či prostého nakopírování v jiném souborovém správci, takže jakoby pracujete s velkou disketou). Tento formát je zatím nepříliš výhodný, především kvůli nízké kompatibilitě mezi programy (jeden software nepřečte to, co zapsal ten druhý, a někde je dokonce i rozdíl ve verzích shodných aplikací) a některým možným dalším problémům (například nestabilita systému). Proto se nebudeme zabývat programy, jež takovýto zápis umožňují, ale programy pro "klasické" zapisování. Z praktického hlediska spíše doporučuji používat vypálení v tzv. multisession režimu, a to hlavně z důvodu kompatibility a nepotřebnosti přídavného softwaru. Máte-li i přesto o formát UDF opravdu zájem, mohu ještě přiblížit, že na takto naformátované CD se vejde "pouze" 540 MB dat a na zápis jsou zatím nejvíce používané programy InCD, Packet Writing, Adaptec DirectCD a některé další. Nezapomeňte, že bez tohoto speciálního softwaru data ani běžným způsobem nepřečtete!

Nero 5.0

Nero je dle mého názoru jeden z nejlepších pálicích programů a tak se na něj podrobněji podíváme. Mezi věci, jež mě zaujaly, patří jednoduchost vypalování, četnost nastavení, spolehlivost a hlavně ukazatel stavu nejen načítání souborů do paměti RAM vašeho počítače, ale i do vyrovnávací paměti vaší vypalovačky. Nero je vlastně jakýsi komplet, jenž vám umožňuje vytvářet téměř všechny formáty CD, a zajímavostí navíc je věrné kopírování CD, třeba i včetně vadných bloků (pokud toto vaše vypalovačka podporuje). Velmi mě navíc potěšila tvorba Audio CD Nero totiž umožňuje rovnou vypalovat "empétrojky" a na ně aplikovat různé filtry. Samozřejmě podporuje technologii Just-Link i Burn-Proof, takže by neměla být výsledkem žádná zkažená CD. Velmi zajímavá je také možnost detekce rychlosti, kdy se před čtením otestuje schopnost mechaniky a pak se nastaví rychlost zápisu.

Buďte si jisti, že to není rozhodně všechno, protože některé důležité věci jsem vypustil a teď se to pokusím napravit. Hlavní věc, důležitá pro mnoho začátečníků, je čeština, a to vcelku kompletní. Jediným zádrhelem při instalaci jazykové lokalizace je zavření všech průzkumných oken, na což jste samozřejmě upozorněni.

Jak jsem již řekl, Nero je vlastně balík aplikací, a tak máte zdarma přidány ještě podpůrné programy jako třeba Cover Editor. Návrhář obalů na disky umí přímo vygenerovat potisk dle zpracovávaných dat např. pokud vypalujete Audio CD, hned vám vytiskne seznam stop se jmény autorů a názvy skladeb. Co bych zde vytknul, je nemožnost vytvoření obalu zcela dle vlastního návrhu a špatné zobrazení českých znaků.

Pokud jste majiteli plné verze, můžete si stáhnout program InCD, jenž je určen pro výše zmiňovaný UDF zápis na CD-RW. Používat tuto technologii sice nedoporučuji, ale někomu může přijít opravdu vhod.

SuperBlank

je jednoduchá utilita, jež umožňuje mazat disky CD-RW. Na mé vypalovačce ovšem fungovala navenek trochu podivně, protože ukazatel činnosti bleskurychle dosáhl 100 % a CD se v mechanice stále mazalo. Čištění disků CD-RW má jednu podstatnou výhodu nespotřebovává se k tomu totiž prakticky žádný výkon vašeho procesoru, takže si disky můžete mazat třeba zrovna když surfujete na internetu. Navíc uvedený prográmek je nadmíru jednoduchý prostě stisknete tlačítko BLANK a CD je za chvilku kompletně čisté.

ProgMenu 0.20

je pomůcka, jež vám umožní vytvářet si spouštěcí menu k CD, které si vypalujete. Nabízí zobrazování náhledů, spouštění programů a zobrazení jejich velikosti. Po startu jednoduše prohledá všechny podadresáře, a pokud v nich nalezne nějakou informaci o programu, tak ji okamžitě přidá do menu. Vytváření položek do nabídky je navíc velmi snadné a intuitivní, takže se hodí i pro začátečníky.

CD Calc

umožňuje provádět jednoduché "paličské" výpočty umí převádět jednotky kilobajty na megabajty, spočte vám délku CD pouze po zadání jeho rozsahu v minutách, a to i s různými délkami sektorů, a pochopitelně vše můžete převádět mezi sebou.

Nero Drive Speed

je prográmek, jenž vám umožňuje měnit rychlost čtení vaší CD mechaniky. První důležitou věcí, kterou tímto získáte, je snížení hlučnosti, ale pro vás bude mnohem užitečnější využití této volby při vypalování "on the fly" (doslova "za letu" na pevném disku není předem připraven obraz CD, čímž se dosáhne sice zvýšení rychlosti celého procesu, ale stoupne riziko zničení média). Tímto totiž můžete zvýšit spolehlivost čtení zdrojových dat a u vaší mechaniky prakticky nastavit konstantní rychlost, což je velmi užitečné pro stabilitu.

§§§§§


Nenechte se nachytat - Auditní systém PCinfo

Vladimír Vondráček

c01p0386

Představme si modelovou situaci. Pracujete v moderní firmě elektronického věku, máte zavedenu počítačovou síť a hlavně: máte ji na starost. Vedení firmy se na vás obrátilo s tím, že se doslechlo o používání nelegálního softwaru na podnikových strojích. K vysoké aktivitě šéfy probudila prohlášení různých firem o možných postizích za používání pirátských programů. Protože nelegální používání softwaru je každopádně zavrženíhodné, rozhodnete se tvrdě zasáhnout. Jde vám totiž přinejmenším o místo.

Jak se dalo čekat, přesvědčování spolupracovníků, aby nestahovali kdeco z internetu a nepořizovali si nelegální kopie programů, nikam nevedlo. Proto jste se museli poohlédnout po jiném řešení. Tuto možnost představuje právě produkt PCinfo.

Způsob nasazení

Nároky na používání tohoto produktu nejsou nijak veliké. Chce to především funkční počítačovou síť s Windows NT nebo Novel serverem, na kterém máte příslušná práva. Pak je vše otázkou několika minut. Na serveru se vytvoří databázová struktura, potřebná pro práci aplikace. Jednoduchým nastavením parametrů PCinfo-serveru je základní instalace hotova. Následně je třeba obejít všechny počítače v síti (buď fyzicky, nebo virtuálně podle možností síťového prostředí) a na každém trochu upravit startovací sekvence vložit několik příkazů, nutných pro provoz PCinfa. Dalším krokem je příprava testovací dávky na serveru a nastavení spuštění auditu.

Audit může probíhat hromadně nebo selektivně pro jednotlivé počítače pomocí vytvoření softwarových profilů. To je zejména výhodné v rozsáhlejších sítích, ve kterých je mnoho stanic s totožným programovým vybavením. Vytvoří se pak profil běžného počítače a podle něj je posuzována celá množina dotčených počítačů. V databázi je třeba udržovat aktuální seznam všech počítačů spolu s jejich identifikačními individuálními údaji, jako je jméno počítače, IP a MAC adresy. Tím je počítač vždy možné dohledat. Navíc lze ke každému počítači přidat vlastní vysvětlující komentář. Hromadný audit je vhodný pro zjištění celkového obrazu sítě v "jeden okamžik". Výše uvedený selektivní audit může být pak krokem pro bližší sledování rizikových počítačů.

Jak audit probíhá

Vlastní audit má následující průběh. Při spuštění klientského počítače se ve startovací sekvenci vyvolají správcem zadané příkazy, zmíněné v předchozím odstavci. Hned po zapnutí počítače ho připojí k příslušnému PCinfo-serveru a tam zjistí, zda se má provést test. Pokud ne, zase se odpojí a nic dalšího se neděje. Pokud ovšem dostanou kladnou odpověď, spustí se testování počítače na instalovaný hardware a software. Na obrazovce se objeví informace pro uživatele, který je nucen vyplnit ještě identifikační údaje. Ty jsou následně porovnány se záznamem v databázi. Získané informace o softwarovém a hardwarovém prostředí a o uživateli jsou pak odeslány na server k dalšímu zpracování. Na serveru jsou přijaté soubory zpracovány do databáze a následně správcem vyhodnoceny. Výsledky vyhodnocení jsou pak předloženy například vedení firmy. Zbytek si lze domyslet.

Technické dodatky

V případě neexistence lze počítačovou síť nahradit disketou, která obsahuje příslušné soubory, a také výsledek je zapsán na disketu. Tím se poněkud stírá výhoda nasazení takovéhoto auditovacího programu, protože když už správce počítače musí opbcházet, může jednoduše na místě zjistit, co je v počítači nainstalováno. PCinfo ale i tak nabízí systematický přístup udržování povědomí o instalovaném počítačovém vybavení. Jako další poznámku lze uvést, že údaj o tom, že naplánovaný audit nebyl ve stanovené době proveden, je také užitečná informace, což je poznámka určená pro zdatnější uživatele, kteří si řeknou, že není problém upravit startovací soubory a tak audit znemožnit. Navíc se tato obstrukce dá obejít pomocí příslušného login scriptu, který je spuštěn po přihlášení počítače do sítě. Zvídavému čtenáři jistě vrtá hlavou, jak program rozpozná instalovaný software a hardware. Inu, v programu je zabudována editovatelná databáze výrobců programů, obsahující seznam specifických spustitelných a jiných systémových částí příslušné aplikace. Pokud je takový soubor na disku nalezen, je aplikace považována za nainstalovanou. Databázi je možné poměrně snadno přizpůsobit prostředí ve firmě.

Co dodat

Závěrem lze říct, že pokud chcete mít přehled o softwaru a hardwaru na vaší síti, pak tato aplikace vám může být užitečná. V úplně poslední větě bych jen dodal, že ve článku jsem se nezabýval etikou zasahování do soukromí pracovníků.

PCinfo

udržení stálého přehledu o veškerém nainstalovaném softwaru

síťové zpracování

Cena (bez DPH): 11 500 Kč (základní instalace pro 10 počítačů, pro větší množství počítačů je možno dokoupit licence, podrobnosti viz web)

K recenzi poskytla firma: , airNet Systems, Erbenova 47, Ostrava 3

www.fair-net.cz

§§§§§


PC World CD Centrum

Martin Koníček

c01p0387

T2T

Převod tabulky do HTML je standardně možný a jednoduchý v aplikaci Excel 97 a vyšší, ale co když ji nemáte nebo chcete vygenerovat opravdu "čistý" kód HTML se všemi nastaveními, jež se vám budou hodit? Přesně k tomuhle tu je T2T, jenž umožňuje načítat tabulky uložené v souborech s příponou CSV (sloupce odděleny středníky, produkují je běžně tabulkové kalkulátory i databázové aplikace). Vytvoření tabulky je celkem jednoduché. Po spuštění programu si otevřete soubor se zdrojovými daty a nastavíte oddělovač (standardně středník, ale můžete použít i jiný). Nyní si můžete načíst i soubor s nastavením, ale protože ho ještě asi nemáte, tak si vytvoříte nastavení své. První záložka programu obsahuje informace o tabulce, jejím pozadí, jménu apod. Druhá záložka obsahuje důležitá nastavení o pozadí celého dokumentu, použitém fontu, barvě apod. Ve třetí záložce lze nadefinovat tzv. META tagy (jméno autora, klíčová slova...), název stránky, barvu textu (k dispozici náhled) a další. Na předposlední záložce je k dispozici nastavení šířky sloupců. A na poslední záložce se dá vybraný soubor s daty ještě upravit v jednoduchém textovém editoru. Nakonec prostě vše uložíte do HTML.

T2T

Konverze souborů CSV do HTML

Velikost: 450 KB

Domovská stránka: home.hccnet.nl/s.j.francke/t2t/text2table.htm

Licence: freeware

SmartFTP

SmartFTP je velmi dobrý FTP server, jenž má perfektní grafické rozhraní (pravověrní tradiční správci jistě ohrnují nos) a velmi jednoduše se ovládá. Po spuštění aplikace vám ihned nastartuje server a můžete začít nastavovat okamžitě jeho uživatele. Ke všem záznamům můžete přidávat řadu užitečných informací, jako třeba sdílené složky, možnost přihlášení několika klientů pod stejným uživatelským jménem, zapnutí logování nebo nastavení omezení rychlosti. Právě poslední volba je velmi zajímavá, neboť ji můžete vázat na datum a čas třeba v pondělí se k vám připojuje více klientů, tak jednoduše každému nastavíte přísnější omezení rychlosti stahování. Pochopitelně si můžete jednoduše nastavit povolený rozsah IP adres (třeba chcete-li umožnit přístup pouze v intranetu) nebo maximální počet zároveň připojených uživatelů. Samozřejmostí je zde také kontrola aktualizací přes internet nebo jednoduchá cesta ke kontaktování vývojářů. SmartFTP navíc umožňuje nastavení jazyků, ze kterých je na výběr zatím bohužel jenom angličtina. Pokud se najde někdo ze čtenářů, kdo vytvoří modul na češtinu, rádi jej zveřejníme na některém z našich CD.

SmartFTP

Jednoduchý FTP server

Velikost: 660 KB

Domovská stránka: mindstorm-networks.de

Licence: freeware

GuildFTPD

Na intranetu i internetu se často používá protokol FTP pro přenos souborů mezi různými platformami. Jeho výhody jsou zcela nesporné oproti standardnímu sdílení souborů ve Windows, jež má (především ve verzích 9x) velmi malou možnost řízení přístupových práv a rychlosti stahování, natož pak sledování dat, která tečou po síti. Proto přišel produkt GuildFTPD, jenž umožňuje vytvářet skupiny s uživateli, nastavovat jejich práva a hlavně bezkonkurenčně konfigurovat různá omezení jako třeba minimální a maximální rychlost stahování dat, maximální počet připojení na server, maximální doba odezvy a další. Velmi zajímavá a nevídaná je možnost sledování, co daná osoba právě stahuje či nahrává na server, a graf využití přenosové kapacity uživatelem. Navíc si můžete zobrazit mnoho souhrnných informací o využití a práci serveru. A aby toho nebylo málo, můžete si vytvořit IRC server, ke kterému se později můžete přihlásit a program vzdáleně konfigurovat. Velmi zajímavá je také možnost tzv. zpráv FTP serveru, jež vám třeba řeknou, kolik zbývá volného místa, apod.

GuildFTPD

Server služby FTP

Velikost: 1,8 MB

Domovská stránka: guildftpd.ztnet.com

Licence: freeware

Yams 2.2

Minulý měsíc jsem recenzoval utilitu pro hromadné rozesílání e-mailů MultiMail. A už tu máme něco lepšího, jednoduššího a s více možnostmi. Takže se podívejme na to, co prográmek Yams umí a jak dobře to dělá. Úplně základní funkcí je samozřejmě hromadné rozesílání zpráv (třeba ceníků, informací pro klienty apod.), jež můžete provádět velmi jednoduše. Nejdříve si musíte vytvořit svůj účet, kam vložíte SMTP server (třeba smtp.atlas.cz), vaše jméno, e-mailovou adresu na odpovědi a jméno společnosti. Nyní už můžete začít vytvářet zprávu. Do políčka Subject napíšete předmět zprávy a v políčku "set charset message" si vyberete použité kódování (Windows 1250 bohužel chybí, takže budete muset pro češtinu vždy použít ISO 8859-2). Po volbě kódování lze napsat zprávu, a vložit do ní jméno a oslovení pomocí proměnných $name$ a $nickname$. Úplně nakonec si vytvoříte (či načtete) databázi příjemců a můžete se dát do odesílání. Velmi zajímavá je možnost prohlédnutí odesílané zprávy s automaticky doplněnými údaji a vytvoření logovacího souboru.

Yams 2.2

Utilita pro hromadné rozesílání mailů

Velikost: 420 KB

Domovská stránka: home.hccnet.nl/s.j.francke/yams/yams.htm

Licence: freeware

QuickChat!

Pokud si chcete s někým "pokecat" na vašem intranetu, a to co nejrychleji, často sáhnete po standardní aplikaci Winpopup, která je přímo součástí Windows a není třeba nic instalovat, nastavovat apod. Má to však nevýhody Winpopup se ovládá složitě a neumožňuje vytváření tzv. chatových místností, takže pokud chce najednou komunikovat skupina lidí, jsou takřka bez šance. Tuto situaci může bezpečně změnit QuickChat!, jenž nepotřebuje žádnou instalaci (stačí zkopírovat jeden třistakilobajtový soubor). Chatování je zde celkem jednoduché jedna osoba vytvoří server a ostatní se na něj připojí. To vše pouze zadáním IP adresy a vaší přezdívky, a "kecání" se už potom takřka ničím neliší od běžných chatů na internetu. Je rychlé, přehledné a spolehlivé. Uskutečněné rozhovory si poté můžete jednoduše ukládat na disk a následně otevírat. Jediná podstatná nevýhoda, kterou jsem nalezl, byla nemožnost člověka "vykopnout z kecárny", což se může hodit v případě, když se dotyčná osoba, se kterou s nikdo nechce povídat, přihlásí, a pak zbytečně otravuje.

QuickChat

Jednoduchý chatovací program

Velikost: 340 KB

Domovská stránka: gunsoft.cjb.net

Licence: freeware

RemotePad

Už dlouho hledám nějaký dobrý textový editor, jenž by vyhovoval mé představě. Vlastně hledám jakousi náhražku standardního poznámkového bloku, který mi vyhovuje mimo omezení velikosti souborů. Samozřejmě mnozí namítnou, že takovýchto editorů je velké množství, avšak jen menšina se dá reálně používat. Tak například EasyPad často padá, UltraEdit je placený a neumí češtinu, DanielSoft Editor zase standardně vše ukládá do unixového formátu. Proto mě velmi překvapil RemotePad, jenž funguje až podezřele dobře. Čeština jde bez problémů, umí načítat velké textové i binární soubory a obsahuje několik funkcí navrch. První vychvalovaná možnost je přímá editace souborů uložených na FTP serveru, což se mnoha webmasterům hodí, když třeba právě ladí aktivní stránky. Další zajímavé funkce umožňují pracovat s bloky textu například vepsané položky si můžete jednoduše seřadit podle jejich jména, a to navíc i v češtině, takže specificky české znaky jsou zařazeny korektně v abecedě, nikoliv za ní. Řádky můžete třeba odsadit zleva nebo invertovat tak, že první bude poslední a naopak. Jediné, co by se dalo produktu vytknout, je trošku delší start. Takže shrnuto, doporučuji.

RemotePad

Textový editor

Velikost: 250 KB

Domovská stránka: hamsterrepublic.com

Licence: freeware

Image Enhance

Úprava různých fotografií, obrázků apod. se stává v dnešní době digitálních fotoaparátu celkem velkým hitem a záležitostí pro běžné uživatele. Pokud si například sami něco vyfotíte, občas potřebujete otočit obrázek, přidat jas apod. V populárním (avšak drahém) grafickém editoru Adobe Photoshop k řadě podobných operací slouží jednoduché filtry a nejinak tomu je i u Image Enhance. Rozdíl je zde především v ceně a velikosti, což rozhodně hovoří pro recenzovanou utilitu. Hned po rozbalení archivu mě překvapila velikost 500 KB. Po spuštění prográmku a otevření obrázku jsem byl opravdu mile překvapen. Úprava fotografií byla doslova hračkou a počet filtrů v tak malé aplikaci mi opravdu vzal dech. Stejně tak i rychlost a uživatelská přívětivost, jež se nedají hodnotit jinak než slovem vynikající. Jak už bylo řečeno, s dokumentem můžete provádět základní operace jako převracení obrázku, zvýšení jasu, úpravu barev, přidávání šumu, zvýšení kontrastu apod. Velmi zajímavá možnost je real-timová lupa, která se otvírá ve speciálním okně a zvětšuje část obrázku, na niž se právě díváte. Jediná nevýhoda spočívá v nemožnosti nastavení míry účinnosti filtru (třeba kolik se má přidat kontrastu).

Image Enhance

Jednoduchý grafický editor na úpravu fotografií

Velikost: 430 KB

Domovská stránka: home.bip.net/baxtrom/

Licence: freeware

Password Generator

V počítačovém světě je uhodnutí hesla někdy otázkou několika minut. Především to bývá způsobeno jeho špatným zvolením. Hackeři totiž velmi často používají speciální slovníky z databází "rozlousknutých" hesel (jsou zde seřazena oblíbená slova dle jejich používání) a uživatelé pochopitelně používají např. jména z kalendáře. Pokud chcete mít opravdu dobře zabezpečeny vaše dokumenty nebo konta na internetu, je nejlépe zvolit zcela náhodné heslo, jež lze jen těžko uhodnout. Ostatně posuďte, zda byste uhodli např. mé heslo "h1BS31Q0F". Právě pro vytváření takovýchto řetězců slouží Password Generator. Pro generování stačí jenom napsat, kolik chcete znaků, pak klíč, podle jehož základu se bude tvořit (standardně systémový čas), a nakonec jen stisknete tlačítko Generate. Použitím tlačítka Copy si nové heslo můžete jednoduše zkopírovat, a vše je hotovo. Pokud si hesla nezapamatujete, můžete použít některý program na jejich hlídání a mít v tom případě o všem přehled.

Password Generator

Generátor náhodných hesel

Velikost: 1.9 MB

Domovská stránka: benjaminsoftware.hypermart.net/pasgen.htm

Licence: freeware

§§§§§


Hledáte pocit bezpečí? - Winproxy 1.5

Jaroslav Fikker

c01p0390

Hledáte vhodný způsob pro bezpečné, snadné a přitom cenově přijatelné připojení vaší počítačové sítě k internetu? Jedním z kandidátů na vyřešení tohoto problému může být nová verze WinProxy plzeňské firmy LAN-Projekt.

Jedná se o integrovaný proxy server a firewall určený pro operační systémy Windows 9x/NT/2000, jehož hlavním úkolem je připojit k internetu celou lokální počítačovou síť prostřednictvím jediné vytáčené nebo pevné linky analogový nebo ISDN modem, další síťová karta atd.

Veškeré úlohy související se správou a údržbou programu se realizují pomocí webového prohlížeče (titulní stránku naleznete na adrese http://host:3129/admin). Jednotlivé odkazy směřují na stránky s informacemi o aktuálním stavu, s konfigurací, s protokolovými soubory atd. Vše je přehledně uspořádáno a navíc je u každého formuláře česká nápověda. Přístup k tomuto rozhraní lze samozřejmě omezit jen na vybrané uživatele.

Základní funkcí WinProxy je zajištění bezpečnosti lokální sítě před útoky z internetu. Podstatou je vypnutí směrování paketů, což zaručí, že všechna data přenášená z jedné sítě do druhé musí projít přes WinProxy. Bezpečnost celého řešení lze dále zvýšit nastavením IP adresy tzv. bezpečného rozhraní (akceptovány budou pouze požadavky přicházející z tohoto rozhraní), případně definicí seznamu IP adres, ze kterých lze využívat služeb WinProxy.

Co obsahuje...

Nejdůležitější součástí WinProxy je proxy server s podporou protokolů HTTP, HTTPS, FTP a GOPHER, jenž skrývá strukturu firemní počítačové sítě a tím zvyšuje její bezpečnost před napadením z internetu (celá síť se navenek jeví jako jediný počítač). Lze ho ale využít i obráceně k omezení přístupu zaměstnanců k některým internetovým serverům. Podstatou je vytvoření seznamu URL adres (tzv. Access List), na něž budou mít přístup pouze vybraní uživatelé nebo skupiny uživatelů. Neméně důležitou funkcí proxy serveru, kterou oceníte zejména při připojení vytáčenou linkou, je optimalizace přístupu k informacím na internetu díky ukládání obsahu navštívených stránek do společné vyrovnávací paměti (cache). Při opakovaném přístupu na tyto stránky je odezva mnohem rychlejší a v ideálním případě není vůbec nutné navazovat spojení s internetem. Poslední verze WinProxy také umožňuje, aby se životnost stránky v cache přečetla přímo z hlavičky webové stránky. To má význam především u dynamicky generovaných stránek, kde dříve mohlo docházet k zobrazování neaktuálních informací (použila se data z vyrovnávací paměti místo z originálního serveru).

Bohužel proxy servery pracují na aplikační úrovni, a tak pro každou aplikaci musí existovat jiný server. Tuto nevýhodu lze do značné míry odstranit nasazením SOCKS serveru (verze 4 a 5), který lze využít např. ke zprovoznění oblíbeného ICQ. Další služby Telnet, FTP, News a RealAudio můžete uživatelům zpřístupnit pomocí komunikačních bran (gateway). Neuspokojí-li vás ani toto řešení, je tu poslední šance vytvořit tzv. mapované spojení. Není to nic jiného než nadefinované virtuální spojení mezi lokální síti a konkrétním počítačem na internetu. Nová verze podporuje mapovaná spojení pro protokoly typu TCP i UDP. Díky tomu se dále rozšířila skupina programů, které mohou prostřednictvím WinProxy komunikovat.

Jestliže pro připojení k internetu používáte vytáčenou linku, je třeba určit, kdy se má spojení navázat. WinProxy nabízí dva způsoby inicializace vytáčení: manuálně přes webové rozhraní a automaticky při požadavku, který nelze vyřešit lokálně. S touto druhou možností souvisí další novinka. Zatímco předchozí verze WinProxy nabízely také periodické připojování v pravidelných intervalech (schedule dial), nová verze používá pouze vytáčení na vyžádání (demand dial). Na druhou stranu lze pro každý den v týdnu podrobně nastavit časové intervaly, kdy je povoleno navázat spojení s internetem, a ušetřit tak na telefonních poplatcích.

Důležitou a velmi užitečnou součástí WinProxy je poštovní server, který může pracovat v režimu SMTP/POP3 Gateway nebo jako plnohodnotný Mail Server. V prvním případě slouží pouze jako prostředník, zprostředkovávající komunikaci mezi klientem v lokální síti a poštovním serverem na internetu. Zajímavější možnosti nabízí druhá alternativa, kdy lze WinProxy použít jak pro přenos elektronické pošty mezi lokální sítí a internetem, tak i v rámci lokální sítě. Poštovní server v tomto režimu zajišťuje komplexní zpracování elektronické pošty: příjem a odesílání pošty protokolem SMTP, vyzvedávání pošty pro celou doménu z jediné schránky umístěné u poskytovatele připojení nebo stahování pošty z různých POP3 serverů. Systém je také možné nastavit tak, aby zprávy doručené na jednu adresu předával skupině uživatelů, nebo naopak, aby poštu z několika serverů umístil do jediného mailboxu. Možností je skutečně celá řada. Poštovní server v nové verzi WinProxy přináší celou řadu vylepšení. Mezi ty nejdůležitější patří zejména antispamová ochrana (zabrání zneužití vašeho serveru pro distribuci velkého množství např. reklamních zpráv), vylepšená podpora logování a archivování pošty.

Závěrem

Na základě předchozího textu lze snadno dojít k závěru, že WinProxy je vhodným nástrojem pro vyřešení celé řady problémů např. připojení lokální sítě k internetu přes jedinou IP adresu, ochrana firemní sítě před napadením zvenčí, zajištění poštovních služeb pro všechny uživatele nebo optimalizace využití internetového připojení. Záleží tedy pouze na vás, zda možností WinProxy využijete.

WinProxy 1.5

cena

nízké systémové nároky

snadná správa

možnosti poštovního serveru

Cena: omezená verze zdarma, jinak od 2 800 Kč (bez DPH)

pro 5 uživatelů a 5 schránek

K recenzi poskytla firma: LAN-Projekt, Plachého 17, Plzeň, www.winproxy.cz

§§§§§


Knihy


Finanční matematika pro každého

Patrik Malina

c01p0371

Řada z vás si jistě při přečtení názvu titulu pomyslí, co za knihu jsme to sem zařadili. Abych rozptýlil pochybnosti, uvedu hned vše na pravou míru publikace je skutečně určena prakticky pro každého a probíraná látka představuje ideální materiál pro použití klasického tabulkového kalkulátoru v "domácích podmínkách".

Přestože název publikace může vzbudit představu prakticky nepoužitelných výpočtů, opak je pravdou. Autoři se zaměřili na nezbytný matematický aparát (což jsou u některých kapitol možná trochu silná slova) pro širokou veřejnost, jež využívá naprosto běžné a samozřejmé finanční produkty, jako je spoření s různými typy úročení, úvěry (a způsoby splácení), zhodnocení obsahu běžných účtů, leasing či hypotéky. Pokud do knihy přeci jen nahlédnete, zřejmě budete překvapeni, jak na první pohled samozřejmé a jednoduché finanční služby mohou být ve své podstatě propracované. Pro pokročilejší zájemce jsou určeny kapitoly o směnečných obchodech, dluhopisech či akciích.

Do úvodní části publikace autoři umístili část, jež shrnuje matematickou látku použitou ve veškerých následujících tématech, takže pokud jste ledacos pozapomněli, vřele doporučuji nepřeskakovat. V každé konkrétní kapitole jsou pak uvedeny veškeré potřebné vztahy pro řešení všemožných reálně myslitelných situací, a právě zde nachází čtenář materiál, jenž výborně ospravedlňuje seznámení s jakoukoliv aplikací z rodiny tabulkových kalkulátorů. Svým charakterem jsou výpočty (např. úroků či hypoték) ideálním zdrojem pro tvorbu běžných dokumentů a seznámení se základními funkcemi zmíněného typu kancelářského nástroje. A navíc, důsledné používání konkrétních příkladů s reálnými hodnotami je jedinou cestou, jak problematiku obstojně zvládnout a právě v tomto jednoduchém "modelování" vám ideálně tabulkový kalkulátor pomůže.

Autoři: Jarmila Radová, Petr Dvořák

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 259

Doporučená cena: 168 Kč


Myslíme v jazyku Java

Patrik Malina

Na jméno autora této publikace jste již určitě narazili ať již to bylo v souvislosti s předchozí knihou této edice (o C++) či na internetu, kde je zde předkládaná publikace již delší dobu k dispozici v elektronické podobě (v angličtině). Přestože lze originální text zdarma získat, věřím, že ke koupi knihy existují dobré důvody.

Dohaduji se, že právě dle původního názvu (Thinking in Java) pojmenoval český vydavatel svou edici, a sáhl po výborném předobraze, neboť autor je znám jako vynikající pedagog. Domnívám se, že i tato publikace vás přesvědčí je určena i naprostým začátečníkům v oblasti objektově orientovaného programování a pokládá pevné základy pro pozdější využití tohoto moderního vývojářského přístupu. Publikace obsahuje vlastně úvod do tvorby v Javě, avšak velmi důkladně zpracovaný a důsledně vyložený. Na úplném počátku knihy stojí zcela nezávislá stať o obecných aspektech a filosofii objektového pojetí, a až poté následují kapitoly o základních rysech jazyka (vše jako objekt, tok programu, konstruktory, dědičnost, polymorfismus). Klíčová je snaha Eckela dosáhnout u zájemce o práci v Javě stavu, kdy v každé situaci bude vědět nejen jak to či ono provede, ale hlavně proč to vlastně dělá!

Proč tedy koupit? Předně, publikace je v češtině, což je v případě výkladu nejen rysů jazyka, ale především jisté programátorské filosofie nesporná výhoda i v případě, že nejste v angličtině úplnými začátečníky. Za další, kvalitní vytištění více než čtyřsetstránkové publikace asi není každému dostupné, a studium takto rozsáhlého materiálu v elektronické podobě má svá úskalí. A v neposlední řadě, Eckel je prostě výborný učitel objektově orientovaného programování, jehož ztělesněním je dnes právě především jazyk Java. Chcete-li v ní opravdu začít myslet, neváhejte! A pozor, na trh se již dostává druhý díl!

Autor: Bruce Ekel

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 431

Doporučená cena: 427 Kč


MS Windows 2000 Professional Resource Kit

Patrik Malina

Podrobné dokumentační příručky, doprovázející zásadní softwarové produkty firmy Microsoft (operační systémy, kancelářský balík MS Office) již patří mezi napjatě očekávané tituly. Jednak proto, že se často jedná o velmi užitečný referenční materiál, jednak jsou tyto publikace doprovázeny CD, jež nabízejí velmi užitečné rozšiřující nástroje, jejichž stahování z internetu či jiné shánění nebývá nejzábavnější. Už jen kvůli této sbírce utilit stojí za to koupi knihy zvážit.

Tradičně je velká část knihy věnována postupům instalace systému a více místa už je věnováno pouze síťové problematice jak použití protokolu TCP/IP (v sítích Microsoft), tak propojení s platformami NetWare, UNIX či IBM. Velmi důkladně je zpracována část o sledování výkonu systému, nechybí důkladný popis souborových systémů (samozřejmě především NTFS 5), pojednání o tisku a zabezpečení.

Pokud se připravujete na certifikační zkoušky Microsoftu pro tuto platformu, vřele vám doporučuji část Dodatky, neboť veškerá zde uvedená témata (nastavení pro postižené uživatele, soubory odpovědí při automatické instalaci, podpora hardwaru) jsou vděčnými zdroji pro záludné testové otázky.

Co považuji za jistý nedostatek celé řady tohoto typu příruček, je způsob překladu, resp. lokalizace do češtiny. Vydavatel nabízí buďto originální publikaci (v angličtině, popisuje anglickou verzi), nebo zde představovaný překlad do češtiny (popisuje lokalizovanou verzi). Domnívám se, že dosti početná skupina uživatelů užívá originální prostředí systému v angličtině a chtěla by českou publikaci s anglickým názvoslovím. Chápu, že tento cíl se pravděpodobně nachází za hranicemi potenciálu vydavatele. Jinak, jak jsem zmínil na počátku, se jedná o knihu prakticky povinnou, pokud chcete jako správce z Windows 2000 "vymáčknout maximum".

Autor: Microsoft Corporation

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 1 389

Doporučená cena: 1 189 Kč


Vytváříme projekty v MS Project 2000

Patrik Malina

Ačkoliv aplikace MS Project již delší dobu náleží do rodiny produktů MS Office, v základním balíku ji rozhodně neobdržíte. Je to dáno nejen cenou (jež by celou kolekci značně prodražila), ale především speciálním určením tohoto nástroje jak možná víte, MS Project slouží k návrhu a správě rozsáhlejších projektů všeho druhu, takže "kdejaká sekretářka" (bez urážky) si jej instalovat určitě nebude. Přesto se produkt v tuzemsku těší nebývalému zájmu, a proto také byla poslední verze 2000 lokalizována.

Publikace naprosto v souladu se svým názvem představuje průvodce použitím nástroje MS Project. Autor si určitě nekladl za cíl uvést čtenáře hlouběji do samotné problematiky řízení projektů a po stručném úvodu přistupuje rovnou k aplikaci samotné. Knihu je možné zhruba rozdělit na tři části. V prvním celku autor podrobně čtenáře seznamuje s potenciálem MS Projectu a jeho ovládacím prostředím. Předpokládá všeobecné povědomí uživatele o projektové problematice a představuje velmi detailně konkrétní implementaci v programu. Tuto výukovou techniku lze výstižně označit jako "krok za krokem" a ve výkladu dominují obrázky, názorně demonstrující prováděné operace, takže uživatel může postupy bezpečně zvládnout.

Další část je zaměřena více prakticky, neboť obsahuje tzv. případové studie, tedy konkrétní projekty, na nichž jsou možnosti programu praktickým způsobem demonstrovány. Autor zde postupuje v souladu s logikou tvorby projektové dokumentace od počátku přípravy po sledování průběhu projektu až po následné vyhodnocení. Z velmi přínosnou považuji třetí, poslední část knihy, v níž naleznete užitečné přílohy a dodatky.

Kniha je svým podrobným výkladem určena začátečníkům, ovšem pouze ve vztahu k aplikaci MS Project. Předběžné obecné seznámení s řízením projektů však vřele doporučuji.

Autor: Karel Hydrák

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 303

Doporučená cena: 370 Kč


MS Windows 2000 Profesional MCSE Training Kit

Patrik Malina

Přestože Windows 2000 nejsou žádnou novinkou a na dveře klepe verze XP, v žádném případě tato kniha nepostrádá aktuálnost. Profesionální nasazování operačního systému s označením "2000" je v plném proudu a zlaté časy hned tak asi neskončí.

Předkládaná učebnice představuje autorizovanou "cvičebnici" pro přípravu ke zkoušce, v níž máte prokázat znalosti o instalaci, konfiguraci a správě OS v klientské verzi Professional. Pochází přímo z dílny Microsoftu a měla by tedy býti nejspolehlivějším studijním materiálem. Její použití logicky předpokládá předchozí studium, avšak často není nutností. Obsahově kniha poměrně dobře pokrývá širokou problematiku OS ve všech jeho hlavních částech.

Pojďme se podívat na části, k nimž mám připomínky. Pokud jste např. naprostými začátečníky v oblasti počítačových sítí, vřele doporučuji ještě další studijní materiál kniha může v této oblasti sloužit opravdu jen pro zopakování základních vědomostí a podrobně se zabývá implementací a konfigurací. Dále bych upozornil na dle mého názoru nedostatečné zpracování problematiky uživatelských práv a bezpečnostních politik, jimiž se to při samotné zkoušce jen hemží. Jednotlivé kapitoly jsou na konci samozřejmě doplněny otázkami k procvičení (včetně řešení v zadní části knihy), avšak (jak zjistíte při samotném testu) tyto zdaleka neodpovídají formě při certifikační zkoušce, takže můžete být dosti překvapeni.

Největší výhradu si nechávám nakonec. Kniha je důsledně přeložena do češtiny, což považuji za velmi kontraproduktivní krok. Veškerá terminologie je totiž přeložena do "lokalizované" formy OS, takže při snaze o aplikaci na originální produkt čtenář možná hořce zapláče. Certifikační testy jsou v angličtině, studijní materiály taktéž, a proto se ptám, zdali překlad má dostatečné opodstatnění.

Autor: Microsoft Corporation

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 687

Doporučená cena: 1 690 KčA


XML v příkladech

Patrik Malina

XML je v kursu ohánějí se jím nejen internetoví vývojáři a vizionáři, ale i počítačové magazíny a dnes již především marketingoví a obchodní pracovníci, jejichž cílem je vyvolat v zákazníkovi pocit, že bez produktu s XML "v těle" zůstanou pozadu. Neoddiskutovatelným faktem zůstává praktická použitelnost a skutečně kvalitní koncepce jak řekl jeden můj kamarád při tvorbě vlastní webové aplikace: "XML jsem nepoužil, ale nakonec jsem si jej musel stejně vytvořit.".

Pokud si chcete na vlastní kůži vyzkoušet, co za technologii se to vlastně prosazuje, saháte po správné knize.

Publikace je určena opravdu vážným zájemcům a vrhá se zcela k jádru věci. Nechybí úvod, jenž XML systematicky zařadí v čase a prostoru informačních technologií, takže začínající adept získá dostatečnou oporu, a již následují první stati o důslednosti syntaxe, svobodě vlastního návrhu, praktickém využití a dostupných nástrojích (editorech). Logicky následuje kapitola o DTD (soubory-schémata definující typ dokumentu), jejich tvorbě a použití, a dále obsáhlé pojednání o stylech a XSL. Pokračujeme částí o objektovém modelu (DOM) a rozhraní SAX a pomalu směřujeme k vícevrstvé architektuře a návrhu "pořádné" aplikace.

Kniha se hemží ukázkami zdrojových textů, ilustracemi a grafy, takže dává svému jménu zcela za pravdu. Pokud adept projeví dostatek trpělivosti, bude odměněn skutečnými aplikacemi na bázi XML, neboť autor dokázal do vymezeného prostoru vtěsnat potřebný výklad a přitom zachovat knihu stravitelnou a pochopitelnou. Navíc nechybí četná pojednání obsahující nejčastější chyby či praktické rady.

Za trochu humornou považuji přílohu A s výmluvným názvem Rychlokurs jazyka Java. Vy, kdož tento nesnadný a obsažný jazyk znáte, se možná při pohledu na zhruba 20stránkovou zhuštěninu shovívavě usmějete. Jinak je kniha opravdu dobrá.

Autor: Benoit Marchal

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 447

Doporučená cena: 395 Kč

§§§§§


07-08/2003

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

Tomáš Bučina

c03p0426

NEC Versa M300

Po delší odmlce uvádí společnost NEC na český trh nový all-in-one notebook NEC Versa M300, který je určen jak pro univerzální použití ve firmách, tak i pro soukromé uživatele. Pomineme-li z pohledu designu velmi příjemný zevnějšek, kterému dominují stříbrošedé prvky, najdeme uvnitř procesor Intel Mobile Pentium 4 taktovaný na frekvenci 2 GHz a 256 MB operační paměti DDR. Grafický adaptér je založen na řadiči ATI IGP 340M, a na 15" TFT LCD panelu nabízí maximální rozlišení 1 024 x 768 bodů při 16,77 milionu barev. Kromě integrované mechaniky FDD je NEC Versa M300 navíc vybaven i kombinovanou optickou CD-RW/DVD mechanikou. Notebook je na český trh dodáván s integrovaným 56k modemem (V.92) a 10/100 LAN portem pro připojení do lokální sítě, přičemž nechybí ani trojice USB 2.0 portů, 1 port IEEE 1394 FireWire, sériové a paralelní rozhraní a audio a videovstupy/výstupy. Doporučená koncová cena tohoto produktu činí 60 850 korun včetně daně a na budoucí zákazníky by měl zapůsobit nejenom solidní výbavou, ale především povedeným designem a precizním zpracováním.

Odkaz: www.nec.cz-bu

Nové notebooky u HP

Tomáš Bučina

Po delší odmlce se HP rozhodlo masivně přidat a uvést řadu nových produktů připravených pro toto léto. V nabídce se tak objeví například model HP Compaq nx9000, produkt střední až nižší třídy určený jak pro domácí uživatele, tak pro malé a střední firmy. Koncepčně jde o mohutnější stroj s 15" LCD displejem a hmotností, která by se měla pohybovat pod 3,2 kg. Výhodou pro zákazníky bude určitě kompletní nabídka portů (sériové, paralelní i PS/2) a vestavěné rozhraní FireWire. V některých modelech bude zabudován také WLAN adaptér. Použité procesory se budou rekrutovat jak z nabídky Intelu (mobilní Pentia 4 či Celerony), tak AMD (mobilní Athlony XP). Ceny by měly být nasazeny poměrně agresivně, i když je otázkou, zda to na současnou pevnou pozici Aceru bude stačit.

Dalším oznámeným produktem HP je Compaq nc4000, malý a příjemný stroj s Centrinem. Opět však zřejmě nepůjde o plnou implementaci, ale stejně jako jiní výrobci použije i HP odlišný WiFi prvek, takže bude možné provozovat i sítě typu 802.11g vyznačující se rychlostí až 54 Gb/s. Koncepčně půjde o subnotebook s 12,1" LCD displejem a hmotností na úrovni zhruba 1,6 kg. V některých modelech bude vestavěn také Bluetooth, ale kvůli prostorovému omezení bude chybět FDD mechanika (což prakticky nevadí) a optická jednotka bude externí. K jejímu připojení bude možno užít buď speciální box, anebo zařízení zvané Advanced Port Replicator (APR). Na snímku dole je dobře patrné, jakým způsobem bude Compaq nc4000 s APR propojený, a replikátor bude nejen poskytovat možnost práce s optickou mechanikou, ale také běžné funkce docking station.

A konečně třetí novinkou, na kterou si však ještě chvíli počkáme, bude zcela nový produkt vybavený 15,4" LCD displejem s poměrem stran 16 : 10. Produkt bude stavěn jednoznačně proti obdobným strojům (například Dell Latitude D800), které jsou určené pro profesionální uživatele. Pohonnou jednotkou bude tentokrát plné Centrino včetně intelovského wirelessu a na zákazníky čekají jak různé varianty frekvencí procesoru i další vybavy, tak i možnost zvolit si jedno ze tří dostupných rozlišení širokoúhlého displeje. Je velmi pravděpodobné, že ještě v průběhu léta se objeví také varianta s DVD+RW mechanikou pro přímý authoring DVD videa.

Odkaz: http://www.hp.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c03p0427

Školní weby mají vítěze

Soutěž webových prezentací portálů škol nižších a středních stupňů zná své vítěze. Více než 220 soutěžících škol soupeřilo o velmi atraktivní ceny. Odborná komise udělila hlavní ceny ve dvou kategoriích. Zájezd do EURO Disneylandu získala Základní škola Straky a pobyt včetně vstupného na 38. MFF Karlovy Vary, získalo Střední odborné učiliště stravování a služeb Karlovy Vary. Zvláštní cenou poroty byla oceněna Střední škola aplikované kybernetiky Hradec Králové. Porota ohodnotila nejen kreativitu, ale i kvalitu zpracování webové prezentace školy. Dále byly oceněny školy v kategoriích "Nejlepší grafická úprava" a "Nejzajímavější nápad", kde se hodnotily školy v každé věkové kategorii. Ve zvláštní kategorii "Náš první školní web" bylo oceněno deset škol: SOŠ NET OFFICE Orlová, Orlová Lutyně, ZŠ Mašovice, ZŠ Luhačovice, ZŠ Senice na Hané Senice na Hané, ZŠ J. Vohradského Šluknov, ZŠ HAŤ Hať, ZŠ Česká Lípa, Mateřská škola Žižkov Kutná Hora, Střední odborné učiliště řemesel Cheb, Zvláštní škola Chodov Chodov. Soutěž vyhlašuje každoročně společnost AutoCont On Line s partnery, -TJi

Workstation od HP

Tomáš Jirásko

Společnost Hewlett-Packard představila českým a slovenským uživatelům novou pracovní stanici HP xw4100, postavenou na procesoru Intel Pentium 4. Ta by měla nabídnout za vcelku přijatelnou cenu vysoký výkon. HP xw4100 využívá čipovou sadu Intel 875P s vestavěnou technologií Performance Acceleration Technology (PAT), která zvyšuje výkon zkrácením čekací doby pro přístup do paměti. Osazena je samozřejmě procesory Intel s podporou technologie Hyper-Threading ta umožňuje zpracovávat instrukce několika aplikací současně, jako by šlo o dvouprocesorový stroj.

Využití nalezne tato pracovní stanice při práci s dvojrozměrnou grafikou vytvářenou Pna bázi OpenGL s mnohonásobným zobrazením až po aplikace dvourozměrného a trojrozměrného projektování (MCAD), animace, videoeditace apod. Mezi aplikacemi, které jsou certifikovány pro tuto stanici, jsou například Autodesk AutoCAD Inventor a Revit, Aveva CADCenter, Bentley MicroStation, CoCreate OneSpace, Dassault Catia V5, SolidWorks, SolidEdge, EDS PLM Solutions I -deas NX, EDS PLM Solutions Unigraphics NX, ICEM Surf, MSC.Patran PTC Pro/ ENGINEER 2001 Windows, Adobe Premiere a After Effects, Alias|Wavefront Studio a Maya, Avid Xpress DV, Canopus DV Storm2, Discreet 3D Studio MAX a Combustion, Matrox RT.x100, Media100 iFinish, NewTek Lightwave a Aura, Pinnacle Edition\DV, Side Effects Houdini. Cena xw4100 začíná na 41 800 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.hp.cz

Microsoft Pocket PC 2003

Tomáš Jirásko

Po řadě spekulací a dohadů uvolnila společnost Microsoft počátkem června finální verzi nového operačního systému určenou pro kapesní počítače. Na cestu se tak k výrobcům handheldů vydaly nosiče s operačním systémem Windows Pocket PC 2003, známým dosud pod kódovým označením "Ozone". Ten běží na jádře Windows CE .NET. Nový operační systém by neměl mít příliš vysoké paměťové nároky, v případě standardního systému se spokojí s 25 MB ROM, provedení ve verzi Phone Edition zabere 27 MB. Upgrade staršího systému je technicky možný, záleží pouze na daném výrobci, zda, a za jakých podmínek jej pro svá stávající zařízení dá k dispozici.

Odkaz: http://www.microsoft.co

Nikon na blízko

Tomáš Jirásko

Nový digitální kompakt Nikon CoolPix 5400 navazuje na prodejní úspěch svého předchůdce nesoucího označení CP5000.

Model 5400 je vybaven objektivem Zoom-Nikkor se 4x optickým zoomem a rozsahem ohniska 5,8 24 mm, což představuje ekvivalent 28 až 116 mm u kinofilmu. Objektiv zahrnuje optickou konstrukci z devíti čoček ve čtyřech skupinách, které obsahují optický člen z ED skla (sklo s extrémně nízkým rozptylem světla) pro vyšší ostrost a lepší barevné podání díky minimalizaci barevné vady, plus dva asférické optické členy pro eliminaci komy a zkreslení, a to i při fotografování s plně otevřenou clonou. Použitý CCD snímač používá nový systém mikročoček optimalizující optický výkon.

TTL autofokus s fázovou detekcí pracuje v zaostřovacím rozsahu 50 cm až nekonečno, v režimu Makro pak zachytí snímky již od 1 cm, což umožňuje uspokojivě fotit i kdejakého brouka v trávě. Zároveň to představuje v současné chvíli nejlepší hodnotu v segmentu kompaktních fotoaparátů. Pro vylepšení kvality obrazu jsou použity i barevné filtry s primárními barvami (RGB), jejichž gamut se blíží lidskému oku. Rozsah citlivostí se pohybuje mezi ISO 50 až 800.

Režim pro fotografování sérií snímků pracuje frekvencí 3 obr./s v délce až 7 snímků, přičemž vyrovnávací paměť umožňuje aplikaci funkce "Five Shot Buffer", při jejímž použití jsou snímky průběžně ukládány po pěti do paměti. Rovněž nabízí záznam ozvučených videosekvencí ve formátech VGA/TV, a pro zhotovení snímků je také vybaven 15 motivovými programy (Portrét, Noční portrét, Pláž/Sníh, atd.). CoolPix 5400 má celokovovou konstrukci těla a výklopný nastavitelný TFT LCD displej. K dispozici je i řada předsádek a dalšího příslušenství.

Odkaz: http://www.nikon.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0428

Borland

Na květnové tiskové konferenci oznámila společnost Borland hned několik nových klíčových produktů. Jednak je to první nezávislý vývojový nástroj pro jazyk C#, Borland C#Builder for the Microsoft .NET Framework, tj. odpověď na Visual Studio for .NET od Microsoftu. Dále nová verze populárního javovského nástroje JBuilder 9, jenž je nyní schopen zastat funkci jakéhosi "portálu" pro kompletní životní cyklus vývoje aplikací. Produkt Janeva pak dokáže zajistit spolupráci podnikových aplikací na platformě .NET na jedné straně, a J2EE a CORBA na straně druhé. V neposlední řadě byla rovněž oznámena Team Edition aplikačního serveru Borland Enterprise Server, určená pro běh J2EE aplikací v malých a středních firmách.

Corel zase česky

Všechny, kdo si oblíbili legendární grafický balík CorelDRAW Graphics Suite, jistě potěší, že na léto je plánována česká lokalizace (pouze pro Windows). Lokalizováno bude uživatelské rozhraní všech základních aplikačních modulů, přičemž soubory nápovědy zůstávají v původní anglické podobě. Součástí dodávky bude rovněž originální česká uživatelská příručka ve formátu PDF.-OK

LAN SUITE 2003

uvedl na trh český softwarový veterán Software602. Jeho komunikační server, jehož verze pro 3 uživatele je zdarma, v sobě integruje všechny důležité služby elektronické komunikace. V aktuální verzi nově nabízí firewall (pro Windows 2000, XP a 2003 Server), vestavěnou antivirovou kontrolu přijímaných zásilek pomocí systému BitDefender (pouze LAN SUITE 2003 Antivirus Edition), a speciální IP filtry pro ochranu SMTP serveru, WWW serveru a dálkové administrace.-OK

PCinfo 2.6

Ostravská společnost FairNet Systems uvedla na trh verzi 2.6 svého systému pro softwarový a hardwarový audit. Ta nyní nabízí skrytý běh PCinfo klienta, takže jednotlivé počítače lze testovat i bez vědomí jejich uživatelů, nová SQL konzola umožňuje libovolný výběr dat z databáze PCinfa, a novinkou jsou např. i další jazykové lokalizace nebo testy síťových disků.

Český Quark

Autorizovaný distributor firmy Quark, společnost Quentin, v květnu uspořádala slavnostní uvedení plně lokalizované verze programu QuarkXPress 5 na český a slovenský trh. V aktuální nabídce naleznete dvě varianty "pětky" plně lokalizovanou jednojazykovou aplikaci QuarkXPress 5.01 CZ a vícejazyčnou QuarkXPress Passport 5.01 CE se základní podporou českého jazyka. Pro kompletní lokalizaci byla tedy zvolena jednojazyková (ne-passportová) mutace, tak jak tomu bylo např. i u verze 3.x. Součástí dodávky je i 500stránkový český manuál.-OK-

Syndeecate Apocalypse 2003

Počítačová party, nebo chcete-li mezinárodní soutěž v digitálním umění grafice, hudbě a programování se koná 25. 7.-27. 7. 2003 v Rožnově pod Radhoštěm. Organizátoři chystají přehlídku výtvorů tzv. demoscény na obligátních platformách PC či Mac, ale i pro první multimediální počítač Amiga nebo dokonce legendární osmibit ZX Spectrum. Takže pokud máte chuť se podívat do virtuálního světa, který vytvářejí mladí lidé ve svém volném čase, máte jedinečnou příležitost. Více informací najdete na adrese www.syndeecate.cz.-OK

§§§§§


Pro snadnou tvorbu kopií

Tomáš Kuchařík

c03p0429

Při tvorbě kopie pracovní plochy či jiné kopie obrazovky monitoru snadno využijeme upgradovaný prográmek s názvem HyperSnap Dx 5. Jedná se o velice zdařilý snímač obrazovek s jednoduchým ovládáním, který využije jak domácí, tak profi-uživatel. HyperSnap Dx dokáže vytvořit snímek pracovní plochy, zvoleného okna či objektu libovolně vybrané oblasti. Snímá obrazovky z DirectX, Direct3D, 3Dfx Voodoo a Glide her, DVD a jiných aplikací, které využívají DirectX technologie. Je možné udělat kopii nejen obdélníkového tvaru a stránek, které jsou větší nežli viditelná plocha obrazovky, např. webové stránky atd.

Nová verze 5.11.00 přináší novinky v oblasti střihu vyjmutého tvaru plochy, spojování zbývajících částí, kopii obrazovky lze uložit cca ve dvaceti grafických formátech. Nabízí rovněž Color Correction kombinaci jasu, kontrastu, intenzity. Utilitka by měla bezproblémově pracovat jak pod Win 95 tak XP. Jako trialovou verzi ji stáhnete na různých serverech nebo přímo u výrobce, ale po registraci za přibližně 35 dolarů je možné využít kompletní verzi bez omezení.

Odkaz: http://www.hyperionics.com

§§§§§


KM FS-6020 pro A3

Václav Maletínský

c03p0430

Sada tiskáren Kyocera Mita je od současné doby bohatší o nové zařízení pro monochromatický tisk s podporou maximálního formátu A3. Model KM FS-6020 je vybaven rychlým procesorem PowerPC 405CX s frekvencí 200 MHz a pamětí v rozmezí od 16 do 144 MB. Měsíční výkon tohoto kancelářského stroje by neměl překročit 65 000 výtisků. Tiskárna pracuje v rozlišení 1 200 dpi hardwarově a 2 400 dpi s vyhlazováním technologií KIR2, za minutu může vytisknout 20 stránek A4 nebo 11 stran A3 jednostranně, případně 10 listů A4 nebo 5 archů A3 při oboustranném tisku. Výrobek je standardně dodáván se spodním 250listovým zásobníkem papíru a víceúčelovým podavačem pro 100 archů v maximální gramáži až 200 g/m2, volitelně může být vstup papíru doplněn o další přihrádky pro 1 000 listů. Komunikaci s počítači zajišťují paralelní, USB 2.0, RS 232 a za příplatek i ethernetové rozhraní. Tiskárna pracuje s ovladači PCL6, firemním postscriptovým modulem KPDL3 a nabízí i emulace Line Printer, IBM Proprinter X24E, Epson LQ 850 a Diablo 630. Cena výrobku nebyla v době uzávěrky zveřejněna.

Odkaz: http://www.janus.cz

Lepší a levnější

Václav Maletínský

Řadu nových multifunkčních zařízení a inkoustových tiskáren Lexmark představili na začátku června letošního roku zástupci společnosti CEEMark. Portfolio AIO produktů se rozrostlo o modely Lexmark X1150, X6150 a X6170. Nejlevnější X1150 dokáže skenovat, kopírovat, tisknout a faxovat, jeho provoz je však vázán na ovládání z počítače. Řada multifunkčních zařízení X6100 již dokáže kopírovat a faxovat samostatně, po připojení PC dobře zvládne i tisk a skenování. Skener pracuje se 48bitovou barevnou hloubkou a rozlišením 1 200 x 4 800 dpi, stejné maximální rozlišení má i vestavěná inkoustová mechanika, která může tisknout ve čtyřbarevném nebo šestibarevném režimu. Rychlost tisku se při minimálním nastavení pohybuje okolo 19 černobílých nebo 15 barevných stran za minutu. Rychlost kopírování činí 16 monochromatických stran A4 za minutu, nebo 11 stránek stejného formátu při použití všech barev. K nanášení inkoustů je využíváno 3pikolitrové technologie. Model X6170 je navíc vybaven automatickým podavačem pro 50 dokumentů.

Nové přírůstky přibyly i mezi inkoustové tiskárny. Stávající modely budou doplněny a postupně nahrazeny výrobky s označením Lexmark Z605 a Z705. Stejně jako multifunkční zařízení mohou tiskárny pracovat v rozlišení 4 800 x 1 200 dpi, model Z605 nabídne jen 4 tiskové barvy, u výrobku Z705 lze černou cartridgi nahradit speciálním zásobníkem s fotoinkousty, takže tiskárna může pracovat zároveň se 6 barvami. Maximální rychlost tisku je u Z605 14 stran A4 černobíle nebo 8 stran barevně, model Z705 je o 2-3 stránky za minutu rychlejší. Velmi zajímavým ukazatelem je gramáž používaného papíru, tiskárny totiž mohou pracovat s médii v gramáži až 500 g/m2. Na trhu se objeví i modifikace modelu Z705, označená jako P707. Toto zařízení je standardně vybaveno zásobníky se 6 inkoustovými barvami a navíc kombinovanou čtečkou pro nejrozšířenější paměťové karty digitálních fotoaparátů (Compact Flash I a II, SD, MMC, SmartMedia, MemoryStick a IBM MicroDrive). Velmi zajímavá informace zazněla na závěr tiskové konference, kdy bylo oznámeno zlevnění stávajících inkoustových zásobníků o 10 % a snížení ceny fotokazet až o 40 %.

Odkaz: http://www.ceemark.cz

§§§§§


Cisco Networking Academy 2003 – učíme se sítě

Martin Černý

c03p0432-1

Letos v srpnu jsou to již tři roky, co se CESNET v rámci své podpory distančho vzdělávání podílí na programu Cisco Networking Academy (CNA). Jedná se o vzdělávací program, jehož cílem je výchova odborníků pro návrh, budování a správu počítačových sítí. Program vychází ze studií provedených ve Spojených státech amerických, v západní a východní Evropě, a v neposlední řadě i v České a Slovenské republice. V současné době prudce stoupají požadavky na počet síťových expertů. Navíc se ukazuje, že tento trend bude i nadále pokračovat.

Historie CNAP (Cisco Networking Academy Program) sahá až do roku 1993, kdy si vedení společnosti Cisco Systems začalo uvědomovat nedostatek síťových odborníků a rozhodlo se zapojit se do jejich výchovy. Studium bylo organizováno jako distanční a vzbudilo nemalý ohlas. Postupně vznikla celosvětová poptávka, aby společnost Cisco vyvinula učební osnovy, které by bylo možno uvést v podobě nového kursu. Pevná forma učební osnovy a aktivity v oblasti podpory tak vyústily v program CNA, který byl pro veřejnost uvolněn v roce 1997. V České republice se CNAP začal rozvíjet v roce 1999, kdy došlo k jednáním mezi sdružením CESNET a ČVUT o vytvoření regionální CNA. V roce 2000 vznikl realizační tým a byla slavnostně otevřena první regionální CNA při CESNET, z. s. p. o., jako společný projekt sdružení a Katedry telekomunikační techniky FEL ČVUT. Po proškolení instruktorů specializovaným školicím střediskem CATC ve Vídni zahájila výuku od srpna 2000.

Základní studium (1. etapa studia) je rozděleno do čtyř semestrů, studenti docházejí do učebny jednou týdně na dvě nebo čtyři hodiny v závislosti na intenzitě a délce celkového studia. V ČR je studium organizováno jako dvouroční s docházkou jednou týdně na dvě hodiny. Protože je studium distanční, předpokládá se, že se student bude věnovat výuce ještě minimálně další dvě hodiny týdně ve svém volném čase, neboť učební materiály jsou neustále dostupné na internetu. Kromě prvního semestru, kde převládá teorie, je základní studium zaměřeno na praktická cvičení. Na konci každého semestru musí student prokázat své znalosti zkouškou. Absolvent základního studia CNA získá vzdělání v oblasti projektování, návrhu, budování a správy lokálních počítačových sítí střední velikosti a znalosti nutné pro absolvování certifikačního testu CCNA (není součástí CNAP), který lze se značnou slevou absolvovat u libovolné certifikační autority. Stručná osnova základního studia je následující:

1. semestr Networking Basics: základy výpočetní techniky, elektronika a signály, binární soustava, model OSI, návrh a dokumentace, praktická cvičení -kabeláž

2. semestr Routers and Routing Basics: lokální sítě, základy práce se směrovači, základy konfigurace směrovačů, statické směrování, RIP, IGRP, praktická cvičení směrovače

3. semestr Switching Basics and Intermediate Routing: přístupové seznamy, segmentace, základy konfigurace přepínačů, praktická cvičení přepínače

4. semestr WAN Technologies: sítě WAN, základy ISDN, Frame Relay a PPP, praktická cvičení sítě WAN, shrnutí semestrů 1 až 4

Díky spolupráci s firmou ANECT, a.s., (viz http://www.anect.com) a sdružením CELN, které kromě podpory distančního a elektronického vzdělávání spolu s autorem vzdělávacího programu firmou Cisco Systems koordinuje činnost akademií v ČR, bylo možno zahájit výuku rozšířeného studia (2. etapa studia), které je organizováno do čtyř semestrů (tj. semestrů 5 až 8) s intenzitou výuky 4 hodiny týdně a které svou náplní navazuje na předchozí základní studium. Každý semestr je stejně jako u základního studia zakončen zkouškou. Prerekvizitou pro účast je buď úspěšné absolvování předchozích čtyř semestrů základního studia, nebo platná certifikace CCNA. V rozšířeném studiu je kladen důraz zejména na praktická cvičení, absolvent si prohloubí vzdělání v oblasti projektování, návrhu, budování a správy lokálních počítačových sítí střední velikosti, a získá znalosti nutné k absolvování certifikačního testu CCNP, který je možno absolvovat u libovolné certifikační autority. Stručná osnova semestrů 5 až 8 je následující:

5. semestr Advanced Routing: VLSM, NAT, DHCP, OSPF, EIGRP, BGP

6. semestr Remote Access: vzdálený přístup, WAN sítě, konfigurace modemů, ISDN, DDR, X.25, Frame-Relay, NAT, AAA

7. semestr Multi-layer Switching: přepínání, Fast Ethernet, gigabitový Ethernet, VLAN, VTP, STP, MLS, HSRP, IGMP, bezpečnost

8. semestr Internetwork Troubleshooting: diagnostické režimy, přehled protokolů, odstraňování problémů, příkazy show, debug, diagnostika přepínačů, diagnostika EIGRP, OSPF a BGP

Síťová akademie Cisco je určena studentům starším 16 let. Horní věková hranice k zahájení studia není omezena. S výjimkou technické angličtiny (z oblasti počítačů) nejsou pro zahájení studia třeba žádné další znalosti ani dovednosti. Každý z uchazečů by si však měl rozmyslet, zda jeho zájem o problematiku je tak značný, aby se k náročnému studiu přihlašoval.

Studium CNAP lze zahájit několika způsoby. Je-li zájemce studentem školy, která je nositelem lokální síťové akademie, přihlásí se u osoby zodpovědné za program CNA, jež mu poskytne další informace. Seznam akademií včetně kontaktních osob je uveden na webu http://www.cisco.cz/cna/cnap_cr.htm pod odkazem: "Kde můžete studovat". Studium pro studenty školy, která je nositelem lokální akademie, je bezplatné. Lokální akademie mohou (ale nemusí) přijmout mezi své studenty i další zájemce ze škol, jež nejsou členy akademie, či z neakademických institucí. Zájemce se může o podmínkách studia informovat přímo u jemu vyhovující lokální akademie. Kontakty na akademie nalezne na výše uvedeném webu. Počet lokálních akademií není uzavřen. Pokud tedy z některé školy pochází větší počet zájemců, je nejsnazší cestou k absolvování CNA zřídit zde lokální akademii.

V současné době je studentům při výuce kursů v učebnách na Katedře telekomunikační techniky Českého vysokého učení technického v Praze 6 k dispozici pět lektorů. Čtyři semestry základního studia již na této akademii absolvovalo 53 studentů a celkově v současné době studuje dalších 149. S rozvojem důležitosti síťového managementu rapidně vzrůstá zájem uchazečů o zařazení do kursů. V současné době v České republice funguje 6 regionálních akademií, které jsou současně i akademiemi lokálními, a 31 lokálních akademií. Po celém světě ve více než 150 zemích studuje ve více než 10 700 akademiích přes 460 700 studentů.

Další informace o CNAP, včetně osnovy studia a elektronické přihlášky, lze nalézt na http://rcna.cesnet.cz.

Informační portál distančního vzdělávání eLearningu

Počítačové technologie a aplikace nejsou rozhodně jedinou oblastí, která se v současné době velmi rychle rozvíjí. K největším a také k nejzásadnějším změnám dochází v oblasti práce s informacemi. Kvantum potřebných informací se stále zvětšuje a většina z nás má čím dál tím méně času je vyhledávat, třídit či zpracovávat. Naopak jsme stále více závislí na dostupnosti těch "správných" informací, které potřebujeme ke své práci a k dosažení co nejvyšší efektivnosti. Klademe tedy velký důraz na dostupnost, včasnost a využitelnost informací.

Za účelem rychlejšího a komfortnějšího dosažení informací o problematice distančního vzdělávání a eLearningu je sdružením CESNET provozován informační portál, který by požadavky splňoval. Portál je vytvářen především pro segment vysokoškolských a univerzitních institucí v ČR, jimž je také nabídnuta možnost podílet se na jeho obsahové náplni. Výhodou tohoto informačního portálu by mělo být shromažďování informací vztahujících se k problematice distančního vzdělávání a eLearningu, které budou všem zájemcům dostupné na stránkách http://eLearning.cesnet.cz.

§§§§§


Slovník na cesty

c03p0433

Je čas dovolených a míříte-li do zahraničí, některý ze světových jazyků jistě upotřebíte (hotel, letiště apod.). Ne každý si je však jist úplností své slovní zásoby, a tak se častým společníkem na cesty stává slovník. Pokud vlastníte kapesní počítač na platformě Windows CE/Pocket PC, či PalmOS, připravila pro vás společnost Lingea Kapesní slovník Lexicon 2002 v elektronické podobě, a to anglický a německý. Slovníky lze nainstalovat ve třech velikostech, plně nainstalovaný slovník (7 MB) obsahuje 75 000 hesel a 112 000 významů v případě anglického, resp. 71 000 hesel a 106 000 významů v německém, což rozsahem představuje střední studijní slovník.

Slovník v elektronické podobě nabízí kromě klasického oboujazyčného vyhledávání, které je mimořádně rychlé, i zobrazení příbuzných slov synonym, frázových sloves, tematických okruhů apod. Disponuje automatickým přepínáním jazyka, takže rozpozná, jaké slovo zadáváte, a pracuje i s fonetickým vyhledáváním, kdy slovník hledá na základě výslovnosti odpovídající heslo, kdy si částečně poradí i s překlepy. Je tu i možnost vytvořit si a editovat vlastní slovník. Nechybí ani učení a zkoušení slovíček, jež je rozděleno do 30 tematických celků (sport, jídlo, kultura apod.). Tematické celky lze mezi sebou kombinovat a vytvářet si tak jakési učební plány. Při zkoušení je možné nastavit rychlost i náhodný či postupný výběr slovíček. V případě chyby je vám ukázána správná varianta a nakonec zobrazena úspěšnost.

Kapesní verze samozřejmě neobsahuje namluvené části stolních Lexiconů, ani nedosahuje jejich rozsahů, ale i tak jde o mimořádný produkt, který nabízí pečlivě selektovaná hesla a témata, s nimiž byste se na cestách ztratit rozhodně neměli.

Odkaz: www.lingea.cz-voxm

§§§§§


DVD gril v konzervě

Čestmír Žák

c03p0434

Společnost Plextor bývá často označována za jednoho z nejkvalitnějších výrobců optických mechanik. V současnosti se její produktová nabídka rozrostla o externí DVD vypalovačku PX-504 UF. Na externí mechaniku s rozměry 184 x 265 x 52 mm váží toto zařízení poměrně hodně, přeci jen dva kilogramy už v brašně zaručeně ucítíte. Odměnou za zvýšenou hmotnost vám ale bude kromě profesionálního vzhledu také zvýšená odolnost. Plextor PX-504 UF podporuje celou řadu formátů zápisu i čtení (4x zápis DVD+R, 2,4x zápis DVD+RW, 16x zápis CD-R, 10x zápis CD-RW, 12x čtení DVD, 40x čtení CD), bohužel však mezi nimi chybí DVD-R a DVD-RW. Propojení s PC může být realizováno přes standardní rozhraní E-IDE, USB (1.1 i 2.0) nebo též prostřednictvím IEEE 1394 (FireWire). Příslušenství představuje 1 DVD+R disk, 1 DVD+RW disk, USB kabel, FireWire kabel, balík software Plextools, vypalovací program Nero 5.5, Pinnacle Studio 8, atd. V prodeji se novinka objeví koncem června za 257 USD (přibližně 7 000 Kč).

Odkaz: http://www.plextor.com

Sličný filuta

Čestmír Žák

Nepříliš známá švédská společnost Neonode seznámila veřejnost se svým produktem nazvaným Neonode N1. Pokud bychom měli toto zařízení někam zařadit, hodilo by se na něj nejspíše označení avantgardní smartphone. Mobilní přístroj s rozměry 88 x 52 x 21 mm je určen pro sítě 900/1 800 MHz, váží pouhých 86 gramů a v jeho srdci tepe procesor ARM 7 na frekvenci 96 MHz. Největší devizou N1 je kvalitní barevný (260 000 odstínů) dotykový displej s rozlišením 176 x 220 pixelů. Aplikace integrované do 16MB RAM paměti N1 pracují na bázi operačního systému Windows CE.NET v4.1. Paměť lze dále rozšířit přídavnou SD kartou (součástí dodávky je 64MB). Z nabídky dostupných funkcí zmiňme například zprávy MMS, GPRS 4+1, MP3/videopřehrávač, webový a e-mailový prohlížeč, poznámkový blok. Na zadní straně Neonode se nachází kamera schopná pořizovat vyjma běžných fotografií také videozáznam s rychlostí 15 snímků za sekundu. Komunikátor dokáže díky baterii Li-Ion s kapacitou 1 100 mAh setrvat v pohotovostním stavu až 250 hodin. Synchronizace s PC probíhá pomocí USB kabelu (12 Mb/s) nebo přes IrDa (4 Mb/s). Neonode N1 máte možnost objednat přímo na webu výrobce za 520 eur.

Odkaz: http://www.neonode.co

§§§§§

$$$$$


DVD


Větší kapacita - více možností

Hynek Vácha

c03p0432-2

Již dávno jsou ty tam doby, kdy se nám programy vešly na jednu či několik disket. Zvykli jsme si používat "stříbrné kotouče" CDéčka. V poslední době již začíná být dříve nepředstavitelná kapacita omezujícím faktorem. Proto jsme se rozhodli jít s dobou a využít nových médií disků DVD. Díky velké kapacitě těchto disků vám přinášíme rozsáhlý výběr programů. Nové médium jsme také využili k rozčlenění programů do jednotlivých sekcí. Rádi bychom vám usnadnili orientaci v obsahu disku. Místo postupného zanořování do podskupin v sekci Ostatní Software jsme vám hned z titulní obrazovky umožnili přístup do jednotlivých sekcí. Ty jsou vytvořeny podle zaměření programů. Naleznete zde kategorie nazvané Audio, Video, Multimédia, Zábava, Domácnost a kancelář, Komunikace, Systém a Komerční software. Názvy nových sekcí samy od sebe vypovídají o jejich obsahu. Jsou doplněny krátkým popisem. Z titulní strany je možný přístup i k programům, které získáte zdarma.

Akce

Nejste spokojeni se stupněm svých vědomostí a chtěli byste s tím něco udělat? Pokud si zakoupíte náš časopis s DVD, máte jedinečnou příležitost doplnit si své znalosti v oblastech vědy a techniky a astronomie. Taková je totiž náplň vzdělávacího programu Dobrodružství poznání z edice ŠKOLA hrou. Pohyb v adresářové struktuře vašich pevných disků i výměnných médií bude jednodušší, pokud se rozhodnete pro SpeedCommander. Tento program je založen na, v dnešní době již klasickém, systému dvou oken. Zjednoduší vám práci s jednotlivými soubory, archivy či daty umístěnými na internetu. Při práci doma i v kanceláři můžete využít volně šiřitelný kancelářský balík OpenOffice. Jeho jednotlivé aplikace vám umožní, stejně jako jejich komerční alternativy, psát a formátovat texty, zpracovávat data v tabulkách, vytvářet prezentace i grafiku. Pro aktualizaci operačních systémů i kancelářských balíků od Microsoftu můžete využít servisní balíčky, jejichž kompletní sestavu jsme mohli, díky velké kapacitě DVD média, zahrnout do jednoho celku, takže je budete navždy mít k dispozici na jednom médiu.

Komerční software

Největší část rubriky je věnována prezentacím nových produktů společnosti MediaTrade. Zde si můžete prohlédnout video k nové vzdělávací hře Physikus, která vás ve více než 50 kapitolách provede světem vědy a techniky. Také je vám k dispozici hratelná demoverze hry Bioscopia, zaměřené na biologii. Ve hře je vaším úkolem vysvobodit dívku uvězněnou ve výzkumné laboratoři. Získáte několik spořičů obrazovky s tématy ze hry Bioscopia. Aby výuková náplň DVD byla úplná, je zde publikován vzdělávací program Méďa počítá, určený i těm nejmenším jedná se o výuku na úrovni první třídy základní školy.

Systém

V této sekci naleznete několik utilit, které vám usnadní údržbu a opravy systému diagnostiku PC a správu pevných disků. Zástupcem nástrojů, jež vám umožní rozdělení a správu vašich pevných disků, je PartitionMagic. Díky tomuto programu můžete vytvářet, přesouvat, mazat a spojovat logické oddíly na vašich discích, bez zničení dat, která se na nich nachází. Zajímavým je bezesporu i SpeedFan, tedy ukazatel rychlosti ventilátorů a monitor teploty čipů v počítači. S jeho pomocí můžete získat i podrobné informace o připojených pevných discích. Vyčistit si registry můžete pomocí Registry First Aid.

Komunikace

Tato sekce je rozšířením té, kterou znáte z CD. Její náplní jsou programy, jež vám usnadní pohyb v prostředí internetu. Mezi nejžádanější programy patří rozhodně webové prohlížeče. Ty jsou zastoupeny jak těmi známými Operou a Mozillou tak méně známými Avant Browserem či Firebirdem. V poslední době se stále více rozšiřují i programy umožňující výměnu dat na internetu. Nejrozšířenějšími aplikacemi z této oblasti jsou bezpochyby KaZaA, GetRight a DC++. Pokud zatoužíte podílet se i na obsahu WWW stránek, jistě se vám budou hodit webový server Apache a skriptovací jazyk PHP.

Domácnost a kancelář

Při každodenní práci s počítačem často potřebujeme pracovat s množstvím souborů, proto na vás v této sekci čekají programy usnadňující manipulaci s nimi. Již tradičně se k vám dostává souborový manažer Total Commander i archivační programy Power Archiver, WinRAR a WinZIP. Bezpečnost vašich dat vám pomůže zajistit například Kerio Personal Firewall nebo aktualizace vašeho oblíbeného antiviru. Práci s počítačem vám může zpříjemnit upravení vzhledu vašeho operačního systému, například pomocí Style XP.

Audio

Poslech oblíbených skladeb, jejich úpravy, či tvorbu vlastních nahrávek vám umožní programy z této skupiny. Máte-li větší archiv audio CD a rádi byste si přehrávali větší množství skladeb bez nutnosti výměny médií, můžete to vyřešit konverzí audiostop do MP3 formátu pomocí MusicMatch Jukeboxu. Přehrávač Winamp, který zde najdete, není třeba představovat. Poslouchat internetová rádia vám umožní Quick Player.

Video

I na DVD pokračujeme v distribuci nejnovějších kodeků XviD i DivX, a to jak samostatně, tak hezky pohromadě v balíku Codecpack, který je rozšířen i o podporu AC3 zvuku. MicroDVD, Ashampoo Media Player a Windows Media Player vám pak umožní přehrávání vašich filmů.

Multimédia

V době digitální fotografie a rozrůstajících se archivů fotografií jistě oceníte třeba Zoner Media Explorer, jenž vám umožní nahrání fotografií z fotoaparátu do počítače i jejich následné úpravy. Když již máte fotky nahrané v počítači a upravené, můžete je třeba vystavit jako galerii na internetu, s čímž vám pomůže EasyPeg, nebo vypálit na CD či DVD pomocí CDRWin. Jak zkopírovat film z DVD se dozvíte v časopise, a na médiu pak najdete balík programů, které k tomu budete potřebovat.

Zábava

Nejen prací je živ člověk, a proto jsme se rozhodli zpříjemnit vám dobu prázdnin několika programy, které jsme umístili do této sekce. Asi nejlákavější budou dvě plné hry logická Fish Fillets a hra vyvíjená přímo americkou armádou America\s Army. Do své sbírky screen saverů můžete zařadit i Matrix Reloaded.

Věříme, že vám programy z našeho DVD zpříjemní čas strávený u počítače. Také uvítáme vaše návrhy na vylepšení obsahu či struktury tohoto média. Zachovejte nám přízeň.

Langmaster škola hrou - Dobrodružství poznání

Přiblížil se sice čas prázdnin, ale to rozhodně nebrání zvídavým v rozšiřování svých obzorů. Jistě nebudete celé dny trávit v lůně přírody, a sem tam zavítáte i ke svému počítači. Ti, co rádi využijí každou příležitost k rozšíření či doplnění svých vědomostí, jistě ocení multimediální vzdělávací program z produkce známé české firmy LANGMaster. Jedná se o ucelený produkt, který v naší distribuci svým obsahem pokrývá oblasti astronomie a fyziky. Po instalaci programu a jeho prvním spuštění budete vyzváni k zadání produktového a aktivačního klíče. První naleznete na štítku umístěném na obálce vašeho DVD a druhý obdržíte po registraci. Přesný postup registrace získáte ze stejně nazvané nabídky na titulní straně. Po zaregistrování můžete začít se zkoumáním produktu.

V části nazvané Planeta Země získáte přehled o vzniku vesmíru, planetách v naší sluneční soustavě a samozřejmě o Zemi. Zjistíte, čím je tvořen plynný obal Země, co vše může ovlivňovat počasí, či v jakých formách a kde můžete najít vodu.

Oblast vědy a techniky je rozdělena do tří menších skupin. V první jsou vám k dispozici informace o vlastnostech světla a o vzájemném působení sil mezi tělesy. Druhá část zahrnuje témata pojednávající o přeměnách energie při tepelných dějích, elektrickém a magnetickém poli a o výrobě a přenosu elektrické energie. V poslední části se dovíte více o vlnění zvukovém i světelném, nebo se můžete ponořit do záhad jaderné energie.

Celé ovládání programu je příjemné a snadno pochopitelné. Výuku vám usnadní i množství animací, videí a mluvených doprovodů k textům. Jedná se o produkt, který jistě využijí nejen děti školou povinné, při přípravě na výuku ve škole, ale určitě i starší generace uvítá možnost seznámit se nenásilnou formou s jevy a ději, které nás provázejí všude kolem.

SpeedCommander 7.0

Jistě každý čas od času potřebuje přenést nějaké programy nebo data mezi pevnými disky nebo mezi pevným diskem a přenosným médiem. Existuje značné množství programů, které vám pomohou tuto činnost vykonat. Jedním z nich je i tento program, který svou logikou navazuje na, v prostředí DOSu, velmi oblíbené správce souborů. Zachovává logiku ovládání pomocí dvou oken i značnou část klávesových zkratek ze svých předchůdců. Jak bývá u tohoto typu programů zvykem, nabízí i SpeedCommander snadnou manipulaci s textovými i grafickými soubory, rychlý pohyb v adresářové struktuře disků ať již upřednostňujete pohyb pomocí klávesnice nebo myši jednoduché je i sdílení složek jiným uživatelům, nebo naopak přístup k adresářům a souborům, které vám poskytne někdo jiný. Velice praktická je i integrace FTP klienta, pomocí kterého se vám otevírají prostory i pro přístup k datům na internetových serverech. Pokud jsou objemy dat, jež potřebujete někam transportovat, opravdu velké, jistě vás potěší i podpora práce s deseti komprimačními formáty (například ZIP, CAB, ARJ a další). Za jakousi třešničku na dortu bychom mohli považovat integrovaný webový prohlížeč, jenž doplňuje podporu nejrůznějších forem přístupu k datům.

OpenOffice 1.0.3

Pokud neradi utrácíte za programové vybavení počítače, ale přece jen potřebujete nějaké ty kancelářské programy a nechcete se stát softwarovým pirátem, můžete sáhnout například po nejnovější distribuci volně šiřitelného balíku kancelářských programů, vyvíjeného pod názvem OpenOffice. Jedná se o plnohodnotný ekvivalent komerčně dostupných řešení. Velkou výhodou tohoto produktu je jeho kompatibilita se všemi hlavními operačními systémy a hardwarovými platformami. Programy v této distribuci jsou plně lokalizovány do češtiny (včetně instalačního programu, uživatelského rozhraní a nápovědy). Součástí balíku je textový editor "Write", tabulkový procesor "Calc", program určený k tvorbě prezentací "Impress" a kreslicí nástroj "Draw". Zkrátka instalací tohoto produktu získáte zdarma sadu programů, které užijete jak v kanceláři, tak i doma.

Servisní balíčky

Protože každý program tvoří lidé, je velice pravděpodobné, že se v něm budou vyskytovat větší či menší chyby. Proto se výrobci programů snaží svým zákazníkům poskytnout jakési doplňky k již dříve zakoupeným produktům, aby odstranili nedostatky ve svých zdrojových kódech nebo doplnili a rozšířili funkčnost programů. V současné době je většina aktualizací produktů od firmy Microsoft, dostupná pomocí internetu. Zde jsou nové aktualizace uváděny relativně často, protože se nečeká, až se jich nashromáždí určité množství, které je pak distribuováno jako Service Pack. Tento způsob distribuce je ovšem vhodný zejména pro lidi s dostatečně rychlým připojením k internetu, protože stahování těchto aktualizací pomocí modemu může být docela drahá akce. To samé platí v případě, že jste se rozhodli přeinstalovat operační systém, ale nechcete přijít o nejnovější aktualizace, které jste si již nainstalovali. Stažení celé sady aktualizací by vám v takovém případě zabralo mnoho času i pokud máte přístup k rychlému internetovému připojení. Proto jsme se rozhodli vám v rámci DVD, které má pro tento účel dostatečnou kapacitu, přinést servisní balíčky pro většinu produktů z produkce Microsoftu. Na tomto médiu tedy naleznete ucelený přehled aktualizací pro operační systémy Windows NT, Windows 2000 a Windows XP, kancelářské balíky Office 97, Office 2000 a Office XP, a dokonce i celou distribuci Internet Exploreru 6, který v sobě již má zahrnut i Service Pack 1. Většina aktualizací je dostupná v české i anglické verzi.

§§§§§

$$$$$


CD


Pořádek v souborech

Jan Šplíchal

c03p0431

V současné době lze na našem trhu za velice příjemnou cenu nakoupit pevné disky, jejichž kapacita se pohybuje řádově ve stovkách gigabytů. Mnozí tak již učinili, a mnozí se ke koupi chystají. S rostoucím místem na hard disku se ovšem logicky také zvětšuje počet uložených souborů. Udržet si pořádek a přehled o vašem pevném disku pak není jednoduché, proto vám přinášíme šikovný program, který si s tímto problémem hravě poradí. Příznivce volně šiřitelného softwaru zajisté potěšíme novou verzí kancelářského balíku OpenOffice, jehož jednotlivé aplikace vám umožní, stejně jako jejich komerční alternativy, psát a formátovat texty, zpracovávat data v tabulkách, vytvářet prezentace i grafiku. Téma CD jsme věnovali nejen softwaru pro kompletní testování výkonu počítače, ale najdete v něm i další zajímavé utility pro práci a různé úpravy v systému PC.

Akce a novinky

Pohyb v adresářové struktuře vašich pevných disků i výměnných médií bude jednodušší, pokud se rozhodnete pro SpeedCommander. Tento program je založen na, v dnešní době již klasickém, systému dvou oken. Zjednoduší vám práci s jednotlivými soubory, archivy či daty umístěnými na internetu. Více informací naleznete v rámečku. Do rubriky Novinky si našlo cestu jak nové číslo časopisu Abíčko, určeného zejména příznivcům platformy Linux, tak i internetový Interval, ze kterého vám nabízíme nejzajímavější články. Uživatele prohlížeče Internet Explorer zajisté potěší kompletní distribuce jeho poslední verze 6, která má v sobě zahrnut i Service Pack 1.

Software

Sekce Komerční software toho v tomto čísle nabízí opravdu mnoho. Najdete zde již výše zmiňovanou instalaci volně šiřitelného kancelářského balíku OpenOffice v poslední edici 1.0.3. Dalším produktem je vzdělávací software Méďa počítá občanského sdružení Petit, určený zejména dětem předškolního věku. Jedná se totiž o počin, který se zabývá poznáváním základů matematiky na úrovni první třídy základní školy. Za zhlédnutí stojí i úvodní video z nového titulu společnosti MEDIA TRADE, vzdělávací hry s názvem Physikus. Angličtinou na úrovni základní školy se zaobírá firma Terasoft, jejíž program TS Angličtina 1 odpovídá výuce zhruba prvního ročníku. Rubrika Vyzkoušejte si obsahuje doprovodný software k článkům uvnitř čísla, za zmínku stojí programy k článku Z DVD na DVDR. K textu Rychlokurz: TV Program se váže stejnojmenný software, jenž běží v systému tray, a poskytne vám vždy aktuální televizní program, jejž si průběžně obnovuje z internetu v době vašeho připojení k síti. Mezi další zajímavé položky této rubriky patří IsoBuster 1.4, jenž zvýší vaši šanci získat data z poškozeného CD či DVD disku. Pro grafiky jsme připravili grafický nástroj na tvorbu tlačítek WWW stránek DeKnop 4.2h, a pro tvorbu pozadí plochy, ikon, 3D nápisů, reklamních proužků a mnoho ostatního poslouží Image Styles 3.7. Zajímavou utilitou je VisualRoute 7.1d, jež zjistí umístění daného počítače, poté vyhledává body, přes které je spojení realizováno, a následně určí jejich polohu. Téma CD se točí okolo systému počítače. Kompletní diagnostiku nainstalovaného hardwaru provádí HWiNFO32 verze 1.31, a stejně tak Belarc Advisor 6.0, který však ještě přidá informace o nainstalovaném softwaru, a jeho jednotlivých licencích. McAfee Uninstaller 6.5 dokáže bezpečně odinstalovat aplikační programy a odstranit duplicitní a pomocné soubory. Jeho nespornou výhodou je, že odstraněné soubory dokáže zálohovat, a to ve zkomprimovaném stavu. Pro tvorbu, mazání, změnu velikosti, přesunování, spojování a konverzi partitions vašeho pevného disku bez zničení dat, která se disku nacházejí, dobře poslouží PartitionMagic 8.0. V Rubrice Topware najdete mimo jiné distribuci nejnovějších kodeků pro přehrávání videa v balíku Codecpack, který je rozšířen i o podporu AC3 zvuku. Známým a oblíbeným grafickým programem je Paint Shop Pro již ve verzi 8. Velmi podařený textový editor, vhodný pro programátory či např. tvůrce webových stránek je PSPad 4.2.1, jenž nabízí řadu šablon pro nové soubory, zvýrazňování syntaxe pro řadu programovacích jazyků a mnoho možností pro individuální nastavení. V rubrice Servis naleznete aktuální verze komponenty Windows Uninstaller, bez níž je v mnoha případech nemyslitelná instalace nových verzí programů, a v sekci Antiviry jsou pro vás připraveny jako vždy aktuální definice pro antivirové aplikace a čerstvé verze plnohodnotných programů, jež jsou zdarma.

Komunikace a hardware

Základ této rubriky tvoří webové prohlížeče v nových verzích. Jako velmi zajímavý projekt se jeví Mozilla Firebird 0.6. Jedná se o pokus redesignu a jakéhosi odlehčení známé Mozilly, a tím o vytvoření lehčího a lépe modulovatelného prohlížeče. Je založen na open-source licenci a vyvíjen v jazyce nezávislém na platformě. Působí velmi jednoduše, a díky úzkému pruhu ovládacích prvků je plocha pro samotný obsah velmi rozsáhlá. Nelenili ani v konsorciu W3C, a proto zde naleznete také novou verzi webového prohlížeče kombinovaného s HTML editorem Amaya 8.0, jenž vám umožní i uploadování již vytvořených stránek na webový server. Posledním zástupcem komunikace je AI RoboForm, malý, jednoduchý, ale neuvěřitelně šikovný program. Umí totiž uložit a zapamatovat si webové formuláře či přihlašovací tabulky a pole. A nejlepší je v případě, že navštívíte danou stránku znovu, pak můžete ve vteřině vyplnit daný formulář či přihlašovací pole tím nebo oním heslem či identitou. Přestože se jedná o shareware, tak varianta pro nekomerční účely umožňuje používat většinu funkcí, a to zdarma. V tomto čísle tvoří také jednu z větších položek elektronická podoba některých článků z oblasti komunikace. Mnoho z titulů zajisté stojí za zhlédnutí, a k jednomu se dokonce váže i software přiložený na CD. Nese příznačný název Vyzkoušejte Direct Connect ++. V sekci Hardware naleznete produkt SpeedFan 4.08, jenž umožní sledovat rychlost otáčení větráků, teplotu procesoru a prohlížet důležité parametry pevných disků, a ovladače sloužící grafickým kartám Hercules s čipy ATI, bez nichž by nebylo možné získat maximum výkonu z vaší grafiky.

Doufáme, že vás kolekce programů na CD zabaví a poučí, že u nich neztratíte čas a přinesou vám mnoho nového a zajímavého. V případě, že nám chcete vyslovit ať už kladný, či záporný ohlas, neváhejte, za každý budeme vděčni. Umožní nám tak lépe sestavit CD podle vašich přání a potřeb. Zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou na našem cd

SpeedCommander 7.0

Jistě každý čas od času potřebuje přenést nějaké programy nebo data mezi pevnými disky či mezi pevným diskem a přenosným médiem. Existuje značné množství programů, jež vám pomohou tuto činnost vykonat. Jedním z nich je i tento program, který svou logikou navazuje na v prostředí DOSu velmi oblíbené správce souborů. Zachovává logiku ovládání pomocí dvou oken i značnou část klávesových zkratek ze svých předchůdců. Jak bývá u tohoto typu programů zvykem, nabízí i SpeedCommander snadnou manipulaci s textovými i grafickými soubory, rychlý pohyb v adresářové struktuře disků ať již upřednostňujete pohyb pomocí klávesnice nebo myši jednoduché je i sdílení složek jiným uživatelům, nebo naopak přístup k adresářům a souborům, jež vám poskytne někdo jiný. Velice praktická je i integrace FTP klienta, pomocí kterého se vám otevírají prostory i pro přístup k datům na internetových serverech. Pokud jsou objemy dat, jež potřebujete někam transportovat, opravdu velké, jistě vás potěší i podpora práce s deseti komprimačními formáty (například ZIP, CAB, ARJ a další). Za jakousi třešničku na dortu bychom mohli považovat integrovaný webový prohlížeč, jenž doplňuje podporu nejrůznějších forem přístupu k datům.

OpenOffice 1.0.3

Pokud neradi utrácíte za programové vybavení počítače, ale přece jen potřebujete nějaké ty kancelářské programy a nechcete se stát softwarovým pirátem, můžete sáhnout například po nejnovější distribuci volně šiřitelného balíku kancelářských programů, vyvíjeného pod názvem OpenOffice. Jedná se o plnohodnotný ekvivalent komerčně dostupných řešení. Velkou výhodou tohoto produktu je jeho kompatibilita se všemi hlavními operačními systémy a hardwarovými platformami. Programy v této distribuci jsou plně lokalizovány do češtiny (včetně instalačního programu, uživatelského rozhraní a nápovědy). Součástí balíku je textový editor "Write", tabulkový procesor "Calc", program určený k tvorbě prezentací "Impress" a kreslicí nástroj "Draw". Zkrátka instalací tohoto produktu získáte zdarma sadu programů, které užijete jak v kanceláři, tak i doma.

Petit Méďa počítá

Méďa počítá je výukový vzdělávací program, zaměřený na poznávání základů matematiky na úrovni první třídy základní školy. Program je rozdělen do čtyř kapitol a celkem obsahuje 43 úkolů, z nichž mnohé mají více variant. První kapitola Úvod do matematiky je zaměřena na rozvoj matematické představivosti, logického a abstraktního myšlení. Ve druhé kapitole Poznávání čísel se začíná pracovat s čísly do deseti. Základem této kapitoly jsou rozklady čísel, určování vztahu mezi číslem a množstvím, poznávání menších, větších a stejných čísel, a sestavování číselných řad. Kapitola Počítání je zaměřena na nácvik sčítání a odčítání. Pro pochopení rovnic je zvolen postupný přechod od sčítání množství s využitím rozkladů. Pro pokročilejší počtáře jsou připraveny rovnice se třemi prvky a sestavování číselných řad. Kapitola Hry obsahuje jednoduché hry zaměřené na procvičení sčítání a odčítání, ale lze si vyzkoušet i placení korunami, spojením číselné řady nakreslit obrázek či projít bludištěm, nebo vypátrat správný obrázek na základě výroků vyřčených počítačem. Tento produkt přinášíme v demoverzi a v časopise na něj najdete slevový kupon v hodnotě 25 %.

MEDIA TRADE Physikus

Společnost MEDIA TRADE Interactive, s.r.o., jež vznikla v roce 1994, je jedním z nejvýznamnějších vydavatelů a distributorů výukového a zábavného softwaru v České republice. Vedle téměř 60 vlastních titulů nyní nabízí více než 200 pečlivě vybíraných produktů jiných českých vydavatelů. Vydavatelskou činnost doplňuje spoluprací s řadou zahraničních vydavatelství z Rakouska, Polska, Německa, Francie, USA a Ukrajiny, jejichž tituly jsou u nás překládány do českého jazyka a jsou uváděny v plně lokalizované podobě na domácí trh. V letošním roce plánuje uvést na trh celkem třicet nových titulů, z toho šestnáct lokalizovaných. My vám přinášíme úvodní video z nové vzdělávací hry Physikus a šetřiče obrazovky s tématem dalšího nového titulu Bioskopia.

Terasoft TS Angličtina 1

TS Angličtina na rozdíl od mnoha konkurenčních titulů je zaměřena především na podporu výuky angličtiny na úrovni ZŠ. Svým obsahem (gramatika, slovní zásoba) podporuje většinu jazykových učebnic používaných na základních školách. TS Angličtina I je prvním dílem z řady výukových jazykových CD-ROMů. Tento díl je určen pro začátečníky a odpovídá přibližně prvému roku výuky angličtiny na ZŠ. Pro vyzkoušení přikládáme demoverzi tohoto programu a uvnitř časopisu naleznete slevový kupon v hodnotě 15 %.

§§§§§

$$$$$


Speciál


Digitální dům budoucnosti

Michal Bareš, Vojtěch Bednář, Karel Červinka, Noemi Trojanová, Arnošt Sobota, Tomáš Jirásko, Hynek Vácha

c03p0402

Vydejte se s námi na prohlídku digitálního domu budoucnosti. Provedeme vás od sklepa až po půdu domem, ve kterém budeme moci za pár let bydlet, a zastavíme se v každé místnosti zvlášť. Zamyslíme se nad technologickými i praktickými změnami předmětů našeho každodenního používání a nad tím, co nám všechny ty změny mohou přinést. Podívejme se spolu jak na prototypy některých domácích zařízení, tak i do vzdálenější budoucnosti, jejíž podoba již dnes dostává tvar ve vývojových pracovištích největších firem a univerzit.

Digitální dům budoucnosti - Digitální kuchyně

Michal Bareš

Kuchyně je pravděpodobně místo s největším potenciálem, co se vývoje technologických vylepšení týče. Je to místnost, která vždy tvořila pomyslný střed domova zatímco do obývacího pokoje se lidé uchylují za nějakým specifickým účelem (v budoucnu nejspíše obývák přejmenujeme na zábavní pokoj), kuchyně je místem, kde v bdělém stavu trávíme asi nejvíce času, kam směřují naše kroky po návratu z venkovního světa a odkud také většinou vyrážíme ven.Kuchyně je pravděpodobně místo s největším potenciálem, co se vývoje technologických vylepšení týče. Je to místnost, která vždy tvořila pomyslný střed domova zatímco do obývacího pokoje se lidé uchylují za nějakým specifickým účelem (v budoucnu nejspíše obývák přejmenujeme na zábavní pokoj), kuchyně je místem, kde v bdělém stavu trávíme asi nejvíce času, kam směřují naše kroky po návratu z venkovního světa a odkud také většinou vyrážíme ven.k

Kuchyně je navíc místem, kam lze díky velkému množství aktivit, jež tam provozujeme, umístit neskutečné množství zařízení. V dohledné době se sice ještě nedočkáme nějakého robota, kterému bude stačit nadiktovat polední menu, a on je někde v útrobách sám stvoří a naservíruje vývojáři se sice zabývají i podobnou revolucí, která by se každodenního života lidí dotkla možná více než vynález kola, ale všichni přiznávají, že pokud k něčemu podobnému dojde, nebude to prostřednictvím technologie přípravy jídla, ale díky materiálu, z něhož bude pokrm připravován. Doba amarounů je naštěstí pro konzumní společnost ještě daleko, i když by bezpochyby znamenala revoluci hlavně pro oblasti, kde je jídla nedostatek.

Vraťme se však z dob daleké sci-fi zpět k fantazírování na pevných základech. Vzhledem k tomu, že příprava jídla je uměním a pro řadu lidí oblíbeným koníčkem, těžko nastane v předvídatelné budoucnosti doba, kdy bude vaření zcela doménou robotů bez potřebného přispění člověka. Přesto je však trendem snaha maximálně zkrátit a zpříjemnit dobu, jež je pro přípravu pokrmu potřebná. Do hry tedy vstoupí maximální zefektivnění "předvařicí" přípravy, zkrácení doby potřebné pro tepelnou úpravu a minimalizace času pro likvidaci následků vaření, tedy pro umývání nádobí.

Tyto cíle budou dosaženy zavedením komunikace mezi kuchyňskými (a vlastně všemi domácími) zařízeními jak mezi sebou, tak i s okolním světem, dále pak využitím nových technologií ohřevu potravin a vylepšením materiálů, z nichž bude vyrobeno nádobí.

K zefektivnění jakékoliv činnosti je především třeba dobrého přehledu a organizace. Jakmile přesně víme, co a kde máme, lépe a rychleji se nám pracuje začněme tedy inventarizací potravin. Nezáleží už jak se k nám základní potraviny dostanou, ať je přineseme v igelitce z místní samoobsluhy, nebo s nimi přijede sám dodavatel, musíme je správně "zavést do systému". K tomuto účelu bude kuchyně obsahovat nejdříve čtečky čárového kódu a později i senzory pro snímání informací obsažených na rádiových čipech, přilepených k potravinám. Čtečky čárových kódů jsou, jak se dočtete za okamžik, již dnes součástí prototypů inteligentních ledniček, krájecích prkének, mikrovlnných trub a dalších přístrojů, ale musíme si přiznat, že mávat s každým kouskem salámu před čtečkou není příliš pohodlné. Alespoň v domácnosti autora tohoto článku by výsledkem byla spíše směsice přesně evidovaných zkažených potravin, čerstvých potravin nezavedených do systému a neexistujícího jídla, které bylo kdysi do systému zavedeno, ale při nočním nájezdu na ledničku je kdosi zapomněl "odbavit". Nesmíme zapomenout, že přístroje (ať už třeba ty sebedokonalejší) mohou pracovat pouze s daty, jež mají k dispozici, a provedeme-li na začátku špatné zadání dat, nepomůže nám ani rychlý a přesný počítač.

Celý průběh dokonalého koncertu inteligentních kuchyňských pomocníků závisí na přesné inventarizaci bude tedy lepší nechat ji na samotných počítačích. Součástí obalu potravin tedy bude bezkontaktní čip, díky němuž si obsah vaší nákupní tašky systém přečte hned v okamžiku, jak vstoupíte do kuchyně. Součástí odpadkového koše pak bude jiný snímač, fungující jen na velmi krátkou vzdálenost, který bude u vypotřebovaných potravin, jejichž obal vhodíte do koše, automaticky mazat záznam o daném jídle v seznamu dostupných potravin.

Jakmile jsme se vypořádali s evidencí, podívejme se, co nám propojení mezi ledničkou, pracovní deskou a troubou přinese. Hlavní výhodou bude samozřejmě fakt, že v jakémkoliv okamžiku budeme mít dokonalý přehled o tom, co je k dispozici. Díky tomu, že na domácím serveru bude umístěn dlouhý seznam receptů, počítač nám skrze kuchyňský displej (či jiný grafický nebo zvukový výstup) bude moci okamžitě nabídnout varianty možných jídel, skládajících se z toho, co je v daném okamžiku k dispozici. Seznam bude moci být tříděn různými filtry ať již podle toho, co je třeba spotřebovat dříve, než se to zkazí, či v závislosti na vyváženosti stravy. Počítač bude totiž mít k dispozici statistiku minulých jídel a bude nám tak moci naordinovat takový typ jídla, který učiní z naší domácí stravy vyváženou kombinaci všech důležitých prvků tedy v případě, že bude k dispozici patřičná strava. Těšíme se na varovná hlášení, že v lednici jsou již přes dva měsíce k mání pouze párky a sekaná, a že pokud rychle nedodáme nějakou zeleninu, přestane fungovat jak systém, tak uživatel.

Takto se dostáváme ke komunikaci ledničky s externím světem. Již dnes je možné objednávat různé věci přes internet, a jedním z typů zboží s největším potenciálem pro internetový obchod jsou právě potraviny. S rozvojem hypermarketů se i v naší republice rozmohl zvyk velkých víkendových nákupů, při nichž se domácnost zazásobí na delší období, a zbytek týdne pak dokupuje jen potraviny s nejkratší životností, tak proč si neodpustit stresující nával v hypermarketu a neobjednat potraviny přes internet? V okamžiku, kdy se tento typ nákupů rozšíří do takové míry, že vzniknou společnosti, které ze svého prodejního procesu odstraní náklady na velkoprodejnu a nahradí je nákupem dodávek, není ani třeba zvyšovat cenu potravin. Jídlo se bude rozvážet z velkoskladů přímo do domácností a náklady na dovoz se pokryjí ušetřenými náklady na velkoprodejnu. Prodejci navíc budou moci přesněji objednávat množství potravin a budou moci rozšířit sortiment nabídky.

Výhodou pro uživatele bude (kromě časové úspory) hlavně možnost svěřit opakující se nákupy počítači, který bude mít navíc dostupnou přesnou statistiku spotřeby domácnosti, takže bude moci objednávat správné množství potravin. Nákupy potravin, které nebývají běžnou součástí našeho jídelníčku, pak zadá uživatel ručně. Neopomenutelnou výhodou bude také možnost využít receptů uložených v počítači k zadání jídelníčku s výhledem na delší dobu prostě jednou týdně nadiktujeme, co plánujeme jíst, a o objednání všech potřebných ingrediencí se postará počítač. Pokud však dbáte na staromódní způsoby a rádi si povídáte se sousedy v místním malém krámku, nemusíte se ani vy bát budoucnosti. Prostě necháte počítač poslat e-mailem seznam potřebných věcí vašemu oblíbenému prodavači, a ten již s předstihem objedná a připraví věci, které chcete, a vy si je od něj jednoduše odnesete. Tento způsob prodeje by navíc mohl pomoci zachránit skomírající malé obchody, které nemohou cenově konkurovat velkým řetězcům.

Tento typ nákupu potravin v kombinaci s interaktivním výstupem kuchyňského subsystému skrývá také velice zajímavé možnosti pro reklamu. Všichni marketingoví pracovníci jistě zajásají při představě možnosti nabízet zboží přesně na míru zákazníků. Přímo na kuchyňském displeji (ať již se nachází na ledničce, nebo se třeba v holografické podobě vznáší nad stolem) bude možné získat informace o nejnovějších potravinách, a to navíc přesně v okamžiku, kdy o nákupu tohoto typu zboží budete uvažovat. Kdo ví, třeba nastane i doba, kdy budete moci zakoupit těstoviny ve dvou provedeních v dražším balení, kde vás nebude otravovat reklama na omáčku, nebo v provedení levnějším, kdy bude část ceny těstovin pokryta reklamou.

Vraťme se ale zpět do kuchyně. Probrali jsme výhody dokonalé interní a externí komunikace kuchyňských zařízení, a nyní se podívejme na samotnou technologii přípravy jídla. Jelikož se bavíme o době pokrývající pouze několik následujících desetiletí, zatím nás nemusí trápit obava týkající se energie, přesto však již v tomto období nastane odklon od pevných paliv, a tak jako již téměř zmizela z kuchyní klasická "babičkovská" kamna, v nichž se topilo dřívím, pravděpodobně se setkáme i s pomalým odklonem od plynových sporáků. Energetickým zdrojem budoucnosti bude elektřina, jejíž hlavní výhoda spočívá v získávání z obnovitelných zdrojů. Ať se nám to tedy líbí nebo ne, hlavní technologii tepelné úpravy jídla budou představovat nástupci mikrovlnných trub, a "opravdový oheň" v kuchyni bude čím dál větším luxusem.

Trend směřující k úspoře energie a ke zrychlení přípravy jídla můžeme sledovat již dnes. Kombinaci těchto faktorů, spolu s dokonalým designem, představují již delší dobu známé ploché varné desky, či nová generace mikrovlnných trub, využívající technologii "heatwave", která pracuje na základě proudění teplého vzduchu, ohřátého mikrovlnným zdrojem. Pokud vám ale tyto přístroje připadají jako vrchol technologického pokroku, máte se nač těšit. Například společnost General Electric již představila první ohřívač budoucnosti zdrojem tepla je v něm speciální halogenová lampa, jež ohřeje jídlo čtyřikrát rychleji než mikrovlnka. Ideální kombinaci energeticky nenáročné a rychlé přípravy jídla představuje také sporák pracující na principu magnetického pole. Prototyp tohoto přístroje dokáže uvařit vodu v hrnci za 25 sekund, a to díky tomu, že střed magnetického pole je zaměřen přímo doprostřed ohřívaného obsahu. Použijete-li navíc nádobí z vhodného materiálu, bude samotný hrnec studený a zbytečné teplo se nebude rozprostírat po kuchyni.

Kuchyně, ale vlastně i vaření a jídlo samo, má nejen praktický, ale hlavně estetický význam, a proto se kuchyně budoucnosti změní nejen co se týče způsobů přípravy pokrmů, ale i vizuálně. Počátek této přeměny již vlastně započal, když začaly z módy vycházet dobře známé bílé spotřebiče. Většina z nás dá dnes při výběru nové kuchyňské linky přednost pastelovým barvám a zakoupí i k nim tónově ladící spotřebiče. To je hezké, ale co uděláme, když nás tato barva či její kombinace časem omrzí? Za nějakých deset let by to již neměl být problém, jelikož vývojáři usilovně pracují na zařízeních schopných měnit barvu na požádání, takže by neměl být problém ke speciálním příležitostem, nebo třeba jen podle nálady "přebarvit" kuchyň. Vzhledové inovace se dočká i podoba jednotlivých zařízení.

Změně funkční i vzhledové se dozajista nevyhne myčka nádobí. Ta pravděpodobně nebude využívat tolik vody a saponátů, ale kombinaci uzavřeného obvodu čisticí tekutiny, ultrazvuku a dezinfekčních paprsků. Díky tomu bude moci být umístěna nejen na podlaze, ale kvůli lepšímu přístupu bude moci být zavěšena. Pouze designovou úpravou pak projdou drobné elektropřístroje typu mixeru, toasteru a kávovaru. Lednička bude asi stále velká a celkově hranatá, ale objem jejího vnitřního prostoru se bude kvůli úspoře energie přizpůsobovat jejím obsahu. Pravděpodobně se právě z ledničky stane "centrum" inteligentní kuchyně, a bude to ona, na níž budou umístěny hlavní ovládací prvky a vstupně-výstupní rozhraní. Ale podobným způsobem vlastně funguje díky magnetům a samolepicím papírkům už dnes.

První mrazicí vlaštovky se již objevily na výstavách spotřební a domácí elektroniky, ale pokud je nám známo, nejsou zatím volně v prodeji, což však není dáno jejich nedokonalostí, nýbrž vysokými výrobními náklady, malosériovou výrobou, a proto také velice vysokou cenou. Ledničky osazené počítačem, připojením k domácí síti a internetu, displejem a ovládacím panelem předvedly například firmy Electrolux, Cmi, Whirpool, Sunbeam a Philips. Zatím umí většinou jen číst čárový kód potravin, ukládat recepty a pracovat jako běžný na internet napojený počítač, lze s nimi tedy prohlížet web, posílat e-mail a nechávat audiovizuální zprávy ostatním členům domácnosti.

Dalším elektronickým kuchyňským pomocníkem, s jehož potomky se budeme v budoucnu potýkat při přípravě snídaně, je Minerva. Stejně jako koncept digitální ledničky s internetovým připojením, vznikla před pěti lety Minerva ve vývojových laboratořích MIT, kde pracují na překvapivém množství technologických základů pro budoucí kuchyně. Kromě Minervy a zmíněné ledničky zde vznikla i počítačem řízená, výškově nastavitelná pracovní deska kuchyňské linky, chameleónský hrneček měnící barvu podle teploty tekutiny a programovatelný toaster, který umí do vloženého pečiva vypálit například vzkaz pro děti, denní horoskop, nebo z internetu stažené ceny akcií. Doufejme, že umí také udělat toast a přitom jej nespálit (nebo si musíme připravit speciální grayscaleovou bitmapu?).

Minerva je v podstatě interaktivní váha s připojenou kamerkou a integrovaným počítačem. Prostřednictvím kamerky, jež je umístěna někde nad pracovní deskou kuchyňské linky, dostává počítač informace o čárových kódech (ale v budoucnu spíše o visačkách s rádiově vysílanými informacemi) jednotlivých potravin. V paměti Minervy jsou uloženy tisíce receptů (s recepty si v budoucnosti budou počítače vůbec dobře rozumět, vždyť to jsou v podstatě programy na přípravu jídla), a podle nich bude Minerva navigovat kuchaře při přípravě pokrmu.

Při vaření většinou vzniká jako vedlejší produkt nepořádek. O myčce nádobí jsme se již zmínili, ale k mání je například i samostatný vysavač, schopný práce bez pomoci člověka. Firma Electrolux jej nazvala Trilobit a lze jej dokonce již dnes koupit (když zaplatíte necelých 50 000 Kč). Podle reakcí těch, kdo si jej pořídili, s ním pravděpodobně bude zábava Electrolux tvrdí, že mu spokojení uživatelé posílají děkovné dopisy, básně, kresby, a jeden vysavač se dokonce spolu s majitelem odebral na týdenní lyžařský zájezd, odkud poslal výrobci pohlednici. Vraťme se ale k tomu, jak pracuje. Prý je to jednoduché pomocí ultrazvuku a osmi mikrofonů si Trilobit "osahává" místnost, pak ji v rozmezí 90 sekund až 15 minut objede okolo zdí a začne vysávat. Díky ultrazvuku nevráží do nábytku, a když mu docházejí baterie, sám si zajede do nabíjecí kolébky, kde dočerpá energii.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – pro klid a bezpečí

Tomáš Jirásko

c03p0397

Můj dům, můj hrad tak zní jedno pěkné české přísloví. A zatímco dřívější hradní páni měli na ochranu před nevítanými návštěvníky k dispozici vodní příkopy, padací mosty a kádě s vroucím olejem či vodou, museli jsme my současníci přistoupit k jiným praktikám, neb málokdo disponuje před svým obydlím takovým perimetrem, který by mu umožnil vystavět příkop a nezvané hosty ostřelovat již na vzdálenost několika set metrů, například z balist (což by bylo stejně trestné).

Takže co si s nevítanou návštěvou počít? Nu, pokud je to neohlášená a nikým nezvaná tchýně, kterou nemůžeme ani vystát, vystačíme s kukátkem a taktikou mrtvého brouka. Pokud se nás však rozhodnou poctít návštěvou lapkové, ty nějaké kukátko nezastaví, navíc si poslední dobou zvykli se potulovat našimi obydlími i v době, kdy počestní občané pospávají v ložnicích, aby se ráno probudili a zjistili, že obývák přes noc někdo vybílil. Někde jsme dokonce zaslechli, že nejúčinnější metodou jak smýt poskvrnění vaší půdy, je střelit lapku zezadu do hlavy (aby vás nemohl žalovat, že jste ho při obraně svého majetku zranili), a mít dobrého právníka, který dokáže, že jste jednali v sebeobraně.

Pokud však chcete být informováni i o těchto návštěvnících a jejich pokusech, a dáte na prevenci, nezbývá vám nic jiného, než zainvestovat do elektronického zabezpečovacího systému (EZS).

V současnosti používané EZS jsou bohužel mnohdy uzavřené senzorové okruhy, které nejsou napojeny na žádnou z bezpečnostních agentur, takže zloděj je při práci v relativním poklidu. Houkající siréna vzbudí totiž často pouhé mávnutí rukou pokud je vůbec někdo v okolí, aby ji slyšel. Stále více majitelů domů a bytů však volí napojení na pult centrální ochrany (PCO) bezpečnostních agentur.

Klasický EZS tvoří kontrolní panel, vstupní panely a senzory, doplněné občas kamerovými okruhy. Kontrolní panel představuje řídicí jednotku, na kterou jsou napojeny ostatní periferie, a vyhodnocuje jednotlivé vstupy má vlastní paměť, nebo je přímo napojen na počítač či jím nahrazen. Na kontrolním panelu leží také rozhodnutí kdy a jak vyhlásit poplach, neboť obvykle po narušení bezpečnosti je ponechán čas k deaktivaci systému vložením hesla, naopak při zachycení signálu z kouřových čidel je poplach vyhlašován okamžitě.

U míst, kterými je možné do objektu vstoupit a která jsou k tomu určena (dveře), jsou umístěny vstupní panely. Tyto panely mohou být umístěny jak vně, tak uvnitř budovy přičemž venkovní umístění není doporučováno jistě se díváte na televizi, takže asi tušíte jak snadné je dostat se do oné krabičky věřte, je to ještě jednodušší. Vstupní panely mohou mít různou podobu, tou nejlevnější jsou číselníky pro zadávání kódu a čtečky magnetických karet či klíčů, následované jejich čipovými obdobami s bezdotykovými snímači. Za špičkové jsou v současnosti považovány biometrické vstupní panely, pracující s otisky prstů, sítnice či hlasu. Všechny panely mají však za účel jediné identifikovat vás ať již jako osobu, jež má vstup umožněn, tak i naopak. Tím, že po vstupu do obydlí zadáte heslo alarmu, hlásíte řídicímu panelu, že někdo z "hodných" je doma, a ať si dá pohov, ten tedy následně vyřadí z činnosti čidla, která používá ke zjištění průniku do jím hlídané zóny. Samozřejmě lze čidla rozdělit do zón, a nechat zapnutá například venkovní čidla někde na zahradě, a ta v domě vypnout, ovšem až na okenní apod. Specializovaným vstupním panelem je ruční hlásič, kterým aktivujete poplach nezávisle na ostatních součástech systému např. když vidíte pobertu lezoucího vám do okna.

Aby systém zachytil přítomnost nevítané návštěvy, využívá řady čidel a senzorů. Základním čidlem je pohybový senzor (medúza). Tento senzor je používán jak vně, tak i uvnitř objektu, a obvykle využívá infračervené technologie, mikrovlny, nebo jejich kombinaci samozřejmě jsou i senzory pracující na bázi laserů apod., avšak jejich využití v soukromém sektoru není nejčastější. Ovšem čím kvalitnější senzor, tím lépe, neboť infračervené senzory bývají náchylné na plané poplachy, způsobené rychlou teplotní změnou, ostrým světlem apod. Navíc obvykle používané senzory lze obejít "zakrytím výhledu" (což ovšem tupec s krumpáčem nezvládne) senzory s vyšším bezpečnostním určením jsou proto vybaveny samotestovacími rutinami, jež by měly demaskovat pokusy o jejich oslepení. Rovněž plocha, kterou senzory pokrývají, se značně liší zatímco některé pokrývají skoky vždy pouze určitou část, jiné vytvářejí několik bariérových stěn měnících pozici. Dnešní senzory jsou již standardně schopny rozpoznat vašeho domácího miláčka (jsou kalibrovány na určité hodnoty). Kvalitnější čidla, pracující s adaptivní optikou, jsou poté navíc schopna i analýzy velikosti, rychlosti i tvaru objektu. Venkovní senzory se používají buď jako závora, kdy je poplach vyvolán známým projitím přes paprsek, nebo vytvářejí bariérovou stěnu ve vzdálenosti a rozměrech několika metrů.

Specifickým čidlem je magnetický kontakt. Ten se používá na oknech a dveřích, a jak již napovídá název, poplach vzniká přerušením magnetického pole. Permanentní magnet zde vytváří přesně orientované magnetické pole, ve kterém je umístěna druhá část snímače jazýčkové relé kontakt. Permanentní magnet je umístěn na pohyblivou část a kontakt na pevný základ, protože k němu jsou vedeny elektrické vodiče. Díky tomu se přesně kontroluje vzájemná poloha dvou částí (zárubeň dveří křídlo dveří).

Dalšími používanými čidly jsou otřesová a vibrační, která zaznamenávají otřesy vznikající při pokusech vniknout do objektu například proražením zdi, či roztříštěním skel v oknech. Základem těchto čidel je elektromechanický měnič s elektronikou, která analyzuje šířku pásma vyhodnocovaných kmitočtů při specifické citlivosti. Speciální otřesová čidla, kombinovaná s tlakovými senzory, jsou používána i ke kontrole pohybu vně objektu bydlíte-li ve špiónském doupěti, tak máte jedno i na toaletě.

Ze zvukových čidel je hojně využíván audiodetektor tříštění skla. Toto čidlo je vybaveno citlivým mikrofonem a ve vyhodnocovacích obvodech je uložena signatura tříštícího se skla. Detektor je obvykle umístěn proti sklu, a neměla by mu v cestě stát překážka, neboť i záclona zkresluje výsledný zvuk, a méně kvalitní senzory mají pak problémy s filtrací a správným vyhodnocením zachyceného zvuku.

EZS bývají mnohde doplněny televizními kamerami povětšinou jde o černobílé CCD snímače, které nemají příliš velké rozlišení. Nicméně k identifikaci individua pobíhajícího a rabujícího ve vašem pokoji postačují.

Nedílnou součástí komplexního zajištění je i EPS (elektronický požární systém), jehož detekční čidla jsou rozmístěna po celém domě a reagují jak na přítomnost kouře, tak i specifických prvků v ovzduší. S těmito zvláštními čidly jsou příbuzná čidla na detekci přítomnosti vody sledují vlhkost, nebo jsou kombinována s akustickými, a zaměřují se typický zvuk vody.

Posledním, ale ne nedůležitým zařízením je komunikační brána. Její úlohu může převzít samotný kontrolní panel, připojený přímo na telefon, či v současné době existují i GSM moduly, nemluvě o rádiových. Komunikační brána tak má za úkol jediné, sdělit informaci o vyvolaném poplachu dále, tedy obsluze PCO, která se postará o další, a vězte, někdy se podaří zloděje i chytit.

Tolik letmý nástin čidel a fungování EZS, a jako takový jej prosím berte. V žádném případě nedoporučuji si smontovat EZS svépomocně, i když možné by to bylo. Probouzet se totiž pokaždé, když se vaše kočka rozhodne ponocovat, nebo se od stropu spustí pavouk, není nic příjemného, podobně jako rozzuřený soused, kterého vaše sirény probudili již třetí noc po sobě. A jak by mohl vypadat takový systém budoucnosti?

Identifikace bude založena již na biometrie hlavními identifikačními parametry se stanou rysy obličeje, hlasový a pachový otisk (tchoř tchoři nesmrdí). Již dnes existují dostatečně citlivé chemické detektory, problém však zde může přinést změna používaného parfému. V případě pochybností přijde na řadu identifikace otisků prstů, sítnice, nebo ucha. Ano, identifikace podle ušního boltce, neboť i ten máme jedinečný, navíc pravděpodobnost shody je ještě menší než u otisku prstů. Pokud půjdeme ještě dále, připadá v úvahu identifikace za využití DNA, zde však nastává určitý problém u jednovaječných dvojčat, a i zdlouhavost vyhodnocování nehovoří pro její zavádění pokud se však podaří tuto proceduru zrychlit, bude jednou z nejbezpečnějších.

Senzorové vybavení budou tvořit víceúčelová čidla kombinující rozličné technologie, včetně mikrovln a ultrazvuku. Vizuální sledovací systémy budou schopny operovat v různých světelných spektrech. Veškerá čidla budou částečně autonomní a schopná během činnosti měnit pozici, mnohdy i tvar. Řídicí počítač dokáže navrhovat přemístění a rozmístění jednotlivých čidel dle aktuální potřeby, zároveň s vyhodnocováním efektivnosti pokrytí. Dočkáme se i aktivních modulů, které dokáží narušitele zneškodnit elektrickým výbojem, znepříjemnit život použitím slzného plynu, či vytvořením dýmové clony.

Jako záložní nouzový systém bude využíván domácí robot např. na bázi současného Aiba který bude schopen minimální činnosti i při deaktivaci hlavního systému: tj. bude umět zavolat o pomoc, ať již opraváře nebo policii.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – dětský pokoj

Arnošt Sobota

c03p0398

Dokud se budou rodit děti a dokud bude lidstvo pokračovat v tradici výchovy dětí v rodinách, bude třeba v každém bytě či domě i dětského pokoje, nebo ještě lépe dětských pokojů. Jen se s tím smiřte, děti byly, jsou a budou. A rozlučte se jednou provždy s tou filmovou fantasmagorickou představou o tom, že by někdo mohl z dospělého člověka naklonovat zase dospělého člověka.

Dospělého člověka bude vždy třeba vypiplat z toho maličkatého, ubrečeného, ublinkaného a věčně počuraného a pokaděného tvorečka, který se po krátkém čase promění v bytost naprosto nevypočitatelnou, nepřehlédnutelnou a neustále na sebe upozorňující, a až za dlouhou, předlouhou dobu v člověka samostatně a prospěšně uvažujícího. (A to zdaleka ne ve všech případech.) Autor tohoto článku by mohl vyprávět o rozličných dovednostech nedospělých jedinců v domácnosti, ale o tom tento text být nemá. Podívejme se raději blíže na otázku území těchto malých ničemných záškodníků a na to, jak bude dětský pokoj v budoucnu vypadat.

Dětský pokoj je pravděpodobně nejnestálejší záležitostí bytu. V závislosti na tom, jak se děti vyvíjejí a dospívají, vyžaduje jejich pokoj neustálé úpravy a upgrady. Zjednodušme si celý dětský vývoj na dvě fáze: nesamostatná fáze a fáze osamostatňování.

V nesamostatné fázi dětského života je třeba děti neustále hlídat, chránit, opečovávat a přepočítávat. Nejlepším řešením, jak se z toho úplně nezbláznit, je pořídit si alespoň na částečný úvazek slečnu na hlídání. Taková slečna na hlídání vás přijde už dnes na pěkné peníze, a navíc nikdy nemáte jistotu, že padnete na osobu spolehlivou a ve všech směrech vyhovující.

Což takhle nahradit slečnu na hlídání robotem? Zdá se vám to nelidské? Proč? Robot může být kopií člověka na první pohled hodného, milého, přátelského. Asi nejpraktičtější by byla kopie matky, otce, babičky či dědy. Může vypadat a chovat se naprosto lidsky, vždyť dítě ani nemusí poznat, že je v péči stroje, nikoli člověka. Alespoň ze začátku by mohla být pro dítě iluze dokonalá. Určitě vznikne nějaká liga na ochranu dětí a dětských práv, která nám bude nakazovat, na jak dlouho a jak často lze robota využívat, o tom nepochybujeme. Ale i kdyby nám to bylo dovoleno na pár hodin denně, my, prokletí rodičové, budeme vděční.

V tom nejmladším věku děti většinu času prospí. Na to, aby vyplašení rodiče věděli, že jejich dítě stále dýchá, nebrečí a nic mu nechybí, ještě robota nepotřebují. Na to stačí kamera, která zprostředkuje obraz a zvuk a na druhé straně kvalitní přijímač, ze kterého bude jasné, co se dítěti a v jeho bezprostřední blízkosti děje.

Po tomto časovém období přichází doba objevů a čím dál rychlejšího přemisťování. Dítě vyžaduje množství hraček, které si potřebuje osahat, okousat, zčásti demolovat a přetvářet. Jenomže: kdo to má pořád uklízet? A tady už přichází na scénu robot. Robot uklízí, dezinfikuje, komunikuje s dítětem i rodiči a ovládá další domácí spotřebiče například pračku, sušičku a vysavač. Vysavač bude bezdrátový, nehlučný a naprosto samostatný. Už v dnešní době můžeme takový vysavač mít první sériově vyráběný samostatný vysavač Electrolux Trilobit, jehož si více všímáme v oddíle věnovaném kuchyni, sám vyluxuje vytyčený prostor a sám se vrátí do nabíječky. V budoucnu by měl zvládnout i vysušit mokrá místa a sám se vyprázdnit.

Zpátky k samotnému robotu. Robot bude provázet dítě nejen po jeho dětském pokoji, bude s ním i navštěvovat školu. Autor tohoto článku pochybuje, že by se jednou mohlo vzdělávání dětí přesunout ze školních lavic do domácího prostředí.

A tak se velmi, velmi pozvolna dostáváme k fázi dětského osamostatňování, za které si dovoluji považovat předškolní a školní léta. V této fázi dítě potřebuje větší množství zábavy, podnětů a vzdělávání. Zapomeňte na psací stůl a počítač. Už jste slyšeli o projektu Pogo? Tak něco na ten způsob by to mělo být. Děti potřebují kreativně tvořit, využívat přitom všechny své smysly, mít dostatek prostoru, inspirace a také zpětnou vazbu. Centrem dětského pokoje se stane jakási 3D dílna, ve které děti budou moci malovat, pracovat s různými materiály, fotografovat, nahrávat zvuk i obraz, dělit se o své zážitky a dovednosti s jinými.

Na stejné 3D zařízení se nejspíše přenesou i všechny dětské televizní kanály i herní konzole. Děti budou moci bez jakýchkoli tlačítek, pouhými hlasovými příkazy či gesty přepínat televizní programy a ovládat hry, brouzdat po internetu a dalších sítích budoucnosti, vyhledávat potřebné informace, kontakty či komunikovat se svojí komunitou. Autor tohoto článku si mohl na vlastní kůži vyzkoušet PlayStation2 s kamerou, která přenese obraz hráče na obrazovku a pomocí které je možné fyzicky se zapojovat do různých her a interaktivně zneškodňovat nindži, cvičit si postřeh i fantazii. Musím přiznat, že mě uspokojilo, že jsem se musel namáhat i fyzicky a že jsem neodcházel od hry se ztuhlými zády a očima podrážděnýma od světla obrazovky a věřím, že tak nějak by mohly vypadat i hry budoucnosti pro děti.

Ani v budoucnosti by se však děti neměly vyhýbat kontaktu s přírodou. Jak je tam dostat? Kapesním konzolím zřejmě nikdy neodzvoní. Ať už budou spojeny s telefonem, rádiem a televizí či nikoliv, nejdůležitější bude jejich velikost. Na cestách za přírodou tak budou děti vždy duchem nepřítomny tak, jak tomu bylo dosud. Budou poslouchat hudbu, dívat se na oblíbené filmy, pařit hry a jen nerady budou vystupovat z dopravního prostředku bez své kapesní konzole.

Ještě se na chvilku vraťme z přírody do domu a do dětského pokoje. Jak už bylo řečeno na začátku, dětský pokoj bude pravděpodobně nejnestálejší záležitostí bytu. A tak se přirozeně stane, že bude třeba odstranit 3D dílnu a nainstalovat nějaký nejnižší stupeň studovny. (Při tom však bude stále třeba robota i jeho funkcí uklízecích, dezinfikačních a organizačních nadále bude řídit další domácí spotřebiče, které se budou na péči o výrostka podílet.)

Nejnižším stupněm studovny nazýváme určité pracovní místo, které bude zároveň knihovnou (nikoliv s knížkami, ale virtuální, pochopitelně), komunikátorem i trenažérem různých dovedností, například řidičských ať už půjde o řízení čehokoliv, co bude považováno za dopravní prostředek dále dovedností odborných: říkejme tomu třeba příprava na budoucí profesi.

Dotykovým displejům a klapajícím klávesnicím bude konec. Myslíte si, že bude vše promítáno trojrozměrně a podobně jako v 3D dílně bude dítě ovládat jakési multifunkční zařízení, za pomocí kterého nadělá spousty nepořádku? Omyl. Všechny informace mu budou promítány přímo na oční sítnici. Za pomocí hlasu a gest si dítě zvolí studijní program, vybere jeho rychlost a přizpůsobí jej své osobnosti. Program nebude ovládat dítě, dítě bude ovládat jej.

Nakonec musíme zmínit ještě hygienické zázemí dítěte. To bude pochopitelně odděleno od hygienického zázemí dospělých. Na dětský pokoj bude navazovat kromě dětské šatny i dětská toaleta. Při prvních krůčcích bude dítě doprovázet na toaletu robot a bude na dítě dohlížet, aby se učilo hygienickým návykům.

Nejzajímavějším místem toalety bude bezpochyby zrcadlo nad umyvadlem. Prototyp takového zrcadla již existuje v holandském Eindhovenu, kde společnost Royal Philips Electronics před více než rokem oficiálně otevřela laboratoř HomeLab. V tomto výzkumném zařízení si mohou děti i dospělí kromě dalších technologických lahůdek vyzkoušet i čištění zubů před zvláštním zrcadlem. Zatímco dospělí mohou sledovat nejnovější zprávy, pohyby na burze, předpověď počasí atd., děti se budou moci při čištění zubů dívat nejen na nezáživnou, ale poučnou dentistickou instruktáž, ale třeba i na svůj oblíbený kreslený seriál.

Jak zpříjemnit dětem (a nejen jim) sezení na záchodové míse? Se skvělým nápadem přišla britská divize společnosti MSN, internetové odnože Microsoftu. Jejich projekt iLoo je mobilní toaleta vybavená počítačem a připojením k internetu. (Mateřský Microsoft nejprve po uveřejnění tiskové zprávy existenci konceptu vehementně popíral a označil celou věc za výmysl a vtip. Později však přiznal, že projekt on-lineové toalety existuje, ale její další vývoj byl zastaven, protože neodpovídá představě Microsoftu o sebeprezentaci.) On-lineová toaleta však bude jednoho krásného dne dokončena a nemůže se nestat více než vhodnou součástí zázemí dětského pokoje.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti –pro práci i odpočinek

Karel Červinka

c03p0399

Pohodlně ležím na gigantickém sofa, a jsem připojen hadičkami a drátky k přístrojům a ke dvěma počítačům. Zatímco jeden z počítačů je nacpaný různými užitečnými učebnicemi, slovníky a odbornými pracemi, druhý je připraven dekódovat moje myšlenky. Z jedné strany do mne tečou vědomosti, z druhé strany ze mne vycházejí vědecké zprávy. Aniž bych musel mluvit či psát, za několik okamžiků je napsána další z mých vědeckých knih. Počítač pečlivě zaznamenává každé sebemenší hnutí mé mysli, a kolikrát zapíše i to, co bych sám okamžitě zapomněl a přešel. Během několika minut jsem vyprodukoval v mé domácí pracovně stovky řádek odborného textu. Teď mohu vstát, protáhnout se a s čistou hlavou se pověnovat sportu, koníčkům, ženám, jídlu, alkoholu či jiným zálibám.

Co myslíte, je možné, že to jednou dojde až tak daleko? Nechme snění, vraťme se zpět na zem a fantazírujme na pevných základech. Náznaky toho, co nás v našich domácích pracovnách studovnách knihovnách čeká už za pár let, se dají nalézt už nyní. Možná se intuitivně rozhlížíte po svém psacím stole a neuspořádaných kupkách všelijakých kapesních přístrojů, papírů, novin, časopisů, tužek, cédéček, disket a kancelářských potřeb, zálibně se zaposloucháte do mručení větráku ve vašem počítači a pohlédnete na upatlaný monitor. Snažíte se přemluvit zvukovou kartu, reproduktory a program k přehrávání empétrojek, aby vám pomohly vytvořit v tom chaosu trochu harmonie. Ano, z toho všeho lze vyvodit jednoduché závěry o tom, jak bude pracovní prostor vypadat za pár let.

Co se nám většinou vybaví pod pojmem pracovna? Pracovna prezidentská? Masarykova pracovna? Čapkova pracovna?. Především bytelný stůl, vlastně spíš starodávná učitelská katedra s pořádnými šuplíky a knihovna s množstvím knih. Takže obojí hned škrtneme. Ani stůl, ani knihovnu se starými knihami v budoucnu rozhodně k práci potřebovat nebudeme.

Místo stolu a židle budeme mít jakési pracovní hnízdo. Společnost PCE (Personal Computing Enviromnents) již druhým rokem vyvíjí a prodává takzvaná pracovní prostředí pro práci s počítačem. Taková jednotka je vyrobena z matného hliníkového rámu, je v ní pohodlné křeslo a je do ní zabudován počítač, displej (případně několik displejů), klávesnice a další komponenty, které jsou ovšem postaveny podle zákazníkem udaných specifikací. Celé PC hnízdo je stavěno na modulárním základě, takže se dá kdykoliv změnit, přestavět, upgradovat. Jediné, co na tomto technologickém skvostu zatím stále ještě nedomysleli, je, že vypadá trochu jako zubařské křeslo. Ale kdoví, třeba budou v budoucnu zubařská křesla vypadat úplně jinak.

Co se knihovny týče, budeme mít místo ní velký archiv malých, skladných a nesmrtelných médií, zřejmě ne úplně nepodobných dnešním minidiskům. Na těchto médiích budeme uchovávat veškeré informace obrazové, zvukové i písemné a budou se dědit z pokolení na pokolení tak jako v kůži vázaný Jirásek. Budeme-li mít potřebu prohlédnout si fotografii tetičky z otcovy strany naší tchýně, jednoduše sáhneme do archivu. Budeme-li chtít vidět poslední vysvědčení našeho prapraděda z vysoké školy pro generály, sáhneme do archivu. "Poslechla by sis, zlato, jak kdysi hrál Sting? A jak při tom vypadal? Sáhni do archivu v mé pracovně." A pochopitelně všechny slovníky, odborná literatura, beletrie, poezie, návody a manuály budou uloženy na těchto médiích.

Ale nemyslete si, že budete chodit od pracovního místa k archivu pěšky. Je jasné, že dříve nebo později bude muset někdo přijít na to, že to skvělé pracovní hnízdo musí být mobilní. Prostě bude mít kolečka a bude ho pohánět energie, které bude v teple produkovaném počítačem vždycky dost.

O tužkách a papírech si samozřejmě také myslíme, že je za pár let budeme uchovávat jen v historických sbírkách technického muzea. A myslíme tím opravdu všechny psací potřeby a všechny papíry. Jediná tužka, která nám zůstane, bude stylus, jejž budeme používat na různé dotykové displeje. Vždyť bude mít každý u sebe své pédéáčko a tam si bude moci poznamenat nejlépe hlasem jako do diktafonu vše, kvůli čemu by v naší době popsal tisíce žlutých lepicích papírků a zauzloval všechny své čisté i posmrkané kapesníky. Každé pédéáčko bude vybaveno i minikamerou, fotoaparátem, funkcemi mobilního telefonu a samozřejmě se s ním dostanete i na internet, za pomoci pédéáčka si i odemknete dům, nastartujete vozidlo a tak dále a tak dále. No, a doma v pracovně ho jen napíchnete na domácí počítač a necháte informace synchronizovat a zpracovávat. A možná tím i předáte centrálnímu mozku lidstva mnoho užitečných dat, která se budou hodit nejen do statistik. Ale takový je prostě život, s únikem informací se počítat musí, i když se schováváte za různé firewally a snažíte se zabránit každému sebemenšímu náznaku narušení vašeho soukromí. Všechno mluví pro to, že o soukromí v budoucnosti víceméně přijdeme.

Ale nehodláme vás strašit. Raději rozviňme naše představy o budoucnosti domácí kanceláře. Říká se: nosí si práci domů. Tak v tom vás musíme uklidnit, tam se nic nezmění. Ti, co budou opravdu pracovat, budou pracovat bez ohledu na to, zda jim skončila pracovní doba. Rozhodně nebude platit ona naivní sci-fi představa z úvodu tohoto textu. Žádné hadičky ani drátky do nás žádné vědomosti nenalijí, dokonce ani nahrát to do nás nikdy nepůjde, i když ta matrixovská představa o výuce pilotování helikoptéry je velmi vtíravá. Změní se však jedno. Nebudeme potřebovat žádné aktovky, složky na papíry ani nic podobného. Jednoduše proto, že nebudeme potřebovat přenášet žádné papíry. Všechnu naši práci si budeme moci ze své kanceláře přinést domů na miniaturních paměťových kartách, případně ji mít neustále na synchronizovaném pédéáčku. To se bude nosit nejspíše na krku, dokud nám ho nebudou chtít implantovat přímo do dlaně. (Mít pédéáčko implantované v obličejové části se autorovi tohoto textu nezdá ani vkusné, ani vtipné. Otřásá se odporem nad takovými představami.)

Při práci je třeba komunikovat. Telefon bude nahrazen videofonem a konferenční hovory budou naprosto běžné protože konferenčními hovory šetří čas a zmenšuje pravděpodobnost zkreslení informace, která se předává a dlouho putuje od odesílatele k příjemci. Každá pracovna bude vybavena webovou kamerou a velkou projekční zdí, gigantickým displejem či mnoha displeji, na kterých budou účastníci videokonferencí vidět velmi ostře, bez jakýchkoliv šumů. Později nahradí tyto poněkud "placaté" obrazy 3D projekce, při kterých se budou účastníci komunikace skoro dotýkat, takže iluze fyzického kontaktu bude téměř dokonalá. Těžko pak budete drahé polovičce vysvětlovat, že jste tam přece nikoho neměli, ať už slyšela či dokonce viděla cokoliv. "Nedělej ze mne hlupačku, já jsem viděla tu uhihňanou sekretářku přímo u tvého stolu. Jak se dostala do našeho domu?" bude asi slyšet nejeden naštvaný žárlivý hlas. "Není uhihňaná, je milá a umí se zasmát vtipům, které jí říkám," zapomenete na původní argument, že ve vašem domě vlastně žádná sekretářka fyzicky nikdy nebyla, a už se povezete.

Ale zpět k práci a k vážným věcem. Pracovní místo, archiv i komunikační záležitosti už jsme prošli. Teď už jsou na řadě jen malé doplňky, takové ty důležité drobnosti, bez kterých by svět nebyl dokonalý a naše práce také ne. Například osvětlení a klimatizace. Protože už je jasné, že všechny tyto obyčejné domácí funkce budou řízeny centrálně, nenajdeme nikde v pracovně vypínač ani kolečko na regulaci. To ne my, ale centrální počítač rozhodne o tom, kolik světla, tepla a vlhkosti v pracovně potřebujeme. Světla se budou rozsvěcet zřejmě na principu fotobuňky, zrovna tak se bude spouštět i klimatizace.

Do pracoven si nebudeme kupovat drahé originály ani reprodukce mistrů. Po vstupu se sepne nejen osvětlení, ale i projekce obrazů, a z reproduktorů se začne linout příjemná hudba a spolu s klimatizací se začne uvolňovat i vonná esence. Tak pro nás bude vstup do pracovny příjemný a povzbuzující. V takovém prostředí se nám bude pracovat, tvořit, vymýšlet a objevovat úplně samo.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – garáž a automobil budoucnosti

Michal Bareš

c03p0400

Garáž nebo dílna je pro někoho stejně důležitou součástí domu, jako je pro jiné pracovna, potažmo knihovna. Kromě toho, že slouží jako úkryt pro automobil a jiné pojízdné stroje, skrývá se v ní často i pán domu, a proto jí v rámci této přílohy věnujme alespoň stránku.

Hlavní rozdíl mezi garáží současnou a budoucí tvoří, stejně jako u dalších částí digitálního domova budoucnosti, napojení na datové a komunikační centrum, na domácí server.

Díky napojení na domácí server bude možné ovládat řadu funkcí digitální garáže přímo z tepla obývacího pokoje počítačem řízená klimatizace bude nejen schopna udržovat konstantní celoroční teplotu, ale například v zimních měsících bude zapnuto vytápění přesně v okamžiku, kdy pánovi domu zazvoní během pracovního týdne budík. S hodinovým předstihem se garáž stihne zateplit. Během víkendu pak přímé spojení mezi garáží a bytem ocení především manželka, která selže-li obrazový a zvukový intercom bude moci dostat manžela z garáže prostě tak, že vypne topení a světlo. To se však stále pohybujeme v technologických hranicích, které jsou s dostatkem finančních prostředků dostupné již dnes, podívejme se tedy do vzdálenější budoucnosti.

Technická výbava garáže budoucnosti do značné míry závisí na typu automobilů, které budou v té době jezdit. I když bude jejich vývoj pokračovat směrem spalovacích pohonných jednotek, budou vozy vybaveny mnohem výkonnějším počítačem, než je tomu dnes. Řídicí jednotka bude ovládat nejen navigační a bezpečnostní systémy vozu a činnost motoru, ale i činnost diagnostickou a servisní. Díky ať již drátovému, nebo bezdrátovému připojení k internetu bude automobil moci komunikovat nejen s domácím serverem, ale i s centrálou výrobce, a pro záruční a kontrolní servisní zásahy nebude nutné jezdit do značkové opravny, nýbrž bude stačit připojit se na síť. Díky tomuto systému bude možné upgradovat firmware vozu stejně tak, jako to dnes děláme u základních desek PC. Bude-li řidič navíc kutil a bude-li jej bavit provádět drobné úpravy a opravy vozu svépomocí, bude automobil v tom případě reagovat na prováděné úkony a řidič/opravář bude moci sledovat na displeji umístěném na stěně garáže kompletní manuál s návodem na opravu. V případě závady na nějakém těžko dostupném místě bude moci opravář sledovat situaci na počítačové animaci. Na druhou stranu je pravda, že automobil budoucnosti bude tak komplexním mechanismem, že jedinou opravou, kterou bude amatérský mechanik schopen provádět, bude pravděpodobně onen zmíněný upgrade firmwaru.

Co budoucnost ale změní mnohem více než podobu garáže, to bude styl používání automobilu. Již dnes je u většiny nových vozů možné zvolit instalaci navigačního systému. Ta nejdokonalejší auta pak mají počítačem řízený bezpečnostní systém, počínaje elektronickým řízením kol a podvozku a konče monitorováním momentálního obsazení vozidla v případě nehody, kdy jsou aktivovány jen některé airbagy (a ty jsou dokonce napouštěny rychlostí odpovídající hmotnosti pasažéra, jehož chrání).

Navigační systém, spolupracující s "řízením pozemního provozu", které bude monitorovat dopravní situaci po celém území, bude základním a standardním systémem, bez nějž nebude možné automobil ani zakoupit, ani provozovat. "Řízení pozemního provozu" bude získávat informace ze satelitů a ze stacionárních pozemních zdrojů a tyto informace bude celoplošně vysílat tak, aby je měl k dispozici jakýkoliv jedoucí automobil. Podle těchto informací pak bude počítač nabízet řidičovi nejvýhodnější trasu s ohledem na momentální situaci (nehody, zácpy...).

Dalším systémem bude aktivní úloha počítače při řízení vozu. Vlastnosti takového budoucího systému nejlépe shrnuje projekt švédské automobilky Volvo, která postavila a v současnosti testuje kamión budoucnosti. Pro řízení takového vozu budeme potřebovat určitý trénink, jelikož bude tak trochu připomínat řízení letadla. Vozy vybavené podobným systémem budou nejen monitorovat pohyb ostatních automobilů, ale například i v nejbližší vzdálenosti od vozu se pohybujících cyklistů, chodců a zvěře. Mezi použité funkce patří automatické dodržování vzdálenosti od ostatních vozidel, automatické aktivování světel a stěračů, noční vidění, aktivní skla a zpětná zrcátka, zamezující zbytečnému oslnění řidiče, inteligentní světlomety, parkovací senzory, atd. Díky kombinaci "řízení pozemního provozu" a počítačových systémů jednotlivých automobilů bude tedy v celkem blízké budoucnosti možné zvolit cíl cesty, zapnout autopilota a pak si jen vychutnávat bezpečnou jízdu.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – digitální koupelna

Tomáš Jirásko

c03p0401

Plně digitální koupelna je doufejme hudbou daleké budoucnosti, neboť by byla produktem vzniknuvším v důsledku nedostatku vody. Digitální koupelna, tedy spíše sanitární blok, by pracovala s různými druhy záření a vln, které by například okamžitým zábleskem spálily svrchní mikronovou vrstvu kůže, aby se odstranila nečistota, a další procedury by následovaly. Pokud to zjednodušíme, šlo by o multifunkční solárka. Zaměřme se však na nám bližší svět, kde vody je stále relativní dostatek, alespoň v našich zeměpisných podmínkách.

Koupelna již dnes kromě nutné hygieny je využívána i pro relaxaci. Jak jenom takové poležení si ve vaně dokáže potěšit... Navíc se koupelna stává pomalu, ale jistě dalším multimediálním kolbištěm, a nemám na mysli televizi postavenou někde v rohu, aby bylo z vany možno sledovat třeba fotbalové utkání. Typickým příkladem postupujících technologií a jejich konvergence je sprchový kout. Nevěříte? Přiznejte si, kdo z nás si v koupelně alespoň jednou nezazpíval, nebo nezanotoval známou melodii, kterou po ránu zaslechl a stále mu zní v uších? Pokud tak činíte častěji, jistě vám přijde vhod trocha zvuku a ani obraz nezaškodí, že? Řešení je nasnadě, a je již mezi námi delší čas, pouze čekalo na implementaci. Není jím nic jiného, než dnes běžné karaoke. Stěna koutu může být tvořena skleněnou deskou, která slouží jako zobrazovací jednotka pokud dáváte přednost obrazu na posuvné části, sáhnete po fólii. Samozřejmě tato jednotka nebude ukazovat pouze poskakující karaoke, ale i televizní vysílání, ukazovat vybraný film apod. Vodovzdorné reproduktory pracující s prostorovým zvukem jsou již samozřejmostí, a aby pocit ze zpěvu byl dokonalý, jeden z mikrofonů je umístěn ve sprchové hadici. Tu samozřejmě nemusíte použít, neboť počítačově řízené masážní trysky zabudované ve stěnách vás dokáží zahrnout přesně rozvrženým a umístěným přívalem vody, aniž by například uškodily účesu paní domu. K tomu bude rovněž využita počítačem řízená soustava vzduchovodů, které pomocí regulace rychlosti a teploty vzduchu dokáží nejenom usušit, ale také potlačit stříkání vody všemi směry apod.

Klasická vana nedozná až tolika změn, co asi tak chcete měnit na vodní nádrži? Jistě, programy simulující šplouchání moře, nebo starající se o masážní procedury budou sofistikovanější, ale jsou k dispozici již dnes. V tomto ohledu se tedy půjde spíše zkvalitňováním stávajícího, např. implementací dokonalé simulace Mrtvého moře včetně přesného složení vody, nebo přidáním bahenních koupelí apod. ovšem tuhle vanu bychom nechtěli vypouštět naštěstí se o vše postará počítač, a urychlovače biochemických procesů.

Ani při postávání před umyvadlem nebudeme již bez přísunu informací. Standardní zrcadlo bude polopropustné, aby jej bylo možné použít jako displej. Kromě informací o čase, abychom se mohli stresovat, že máme zpoždění, bude toto zrcadlo programovatelné, a dokáže identifikovat osobu, která před ním stojí, a dle toho nabídnout zobrazovaná data. Hlavě rodiny přinese přehled vývoje rodinného portfolia akcií, přehled titulků ranních novin apod. Dětem při čištění zubů může zobrazovat ranní vysílání určené právě jim, nebo promítat animovanou postavičku, která jim bude předvádět, jak se správně čistí zuby. Částečně dokáže suplovat i kosmetický stolek, neboť dovede využívat programy typu vizážista, a volitelná kamerka vám přiblíží počínající pleš na zátylku. Osobně bych navíc nezkoušel před tímto zrcadlem ono známé zrcadlo, zrcadlo, pověz kdo je nejkrásnější. Nemám rád totiž odpovědi typu: "Tak ty to určitě nejsi, obludo." Budoucnost v tomto směru nemá asi ani holení využívající technologii břitů, holit se budeme moci nanesením speciálních gelů, které dokáží vous "rozleptat".

Důležitou součástí koupelny bývá WC. V jednom akčním filmu je papír na tomto místě nahrazen trojicí mušliček doufejme, že nás to nečeká, asi bychom stejně jako ona postava netušili, co si s nimi počít, a snad nás nečeká ani budoucnost, kterou již nyní částečně prožívají kosmonauti, kteří jsou při tom doslova téměř vysáváni. Vraťme se však na zem, a podívejme se důkladněji na prkénko. Ne kvůli nečistotě, ale pro senzory, jimiž je vybaveno. Kromě teplotního čidla, které hlídá zadanou teplotu, neboť prkénko je jak vyhříváno, tak dokáže i chladit, je důležité i čidlo tlakové. To nám zprostředkuje na displeji údaj o naší aktuální hmotnosti, a jen tak ho neošidíte zkuste se přitom nadnášet :-). Kromě těchto drobností bude tvořit "posed" součást péče o naše zdraví. "Kadibudka" bude kontrolovat kvalitu "produktu", neboť její součástí bude i mobilní laboratoř, jež pohlídá nežádoucí výskyt krve či upozorní na to, že ranní nevolnost manželky není způsobena špatným jídlem.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – sladké sny

Noemi Trojanová

c03p0403

Byť nám technologie mnohdy usnadňují život a šetří množství energie, kterou musíme na přežití vydávat, přece jen nezbytnou podmínkou k tomu, abychom mohli vůbec fungovat, zůstává dostatečné množství zdravého spánku. A tak do doby, než budeme kromě vitamínových preparátů a pilulek proti pylu nebo špatné náladě pravidelně polykat i pilulky, které nás zbaví potřeby spát, zůstane součástí našich domů ložnice. Budeme spávat jako generace před námi, nebo se v budoucnosti podoba prostoru, ve kterém jsme zvyklí setřást únavu dne a v lepším případě i příjemně snít, nějak změní?

Zřejmě ne příliš. Ložnici bezpečně poznáme i v době, kdy už nám nepřipadne zvláštní občas po ránu vynadat ledničce nebo odpovědět na pozdrav vysavači už proto, že jejím centrem by měla zůstat postel. Přesto se týmy výzkumníků po celém světě zabývají tím, jak nás zbavit občasné nespavosti a náš spánek zkvalitnit, abychom byli ještě šťastnější, odpočatější a výkonnější.

S jakou postelí se tedy budeme moci setkat? Třeba s takovou, jaká nás sice na první pohled nepřekvapí, ale potom se dozvíme, že matrace je protkána sítí snímačů z vodivých elastomerů, které mění svůj odpor s působícím tlakem. Síť čidel propojená s počítačem vyhodnotí, jak pohodlně se nám leží, kde bychom se mohli otlačit a kolik se ve spánku vrtíme, a přizpůsobí každému jedinečně tvrdost a polohu roštu pod matrací. Polohovatelné motorové rošty jsou koneckonců běžné již dnes a s nimi také končila doba natřásání polštářů stačí přece zmáčknout tlačítko (nebo pohnout páčkou).

Jinou možností, jak nahradit slamníky plné roztočů a kdovíjakých ještě breberek, jsou matrace plněné vodou nebo vzduchem. Topné těleso takovouto matraci vyhřívá na ideální teplotu, teplo se předává tělu a regenerace svalstva probíhá mnohem rychleji. My můžeme klidně a pravidelně oddechovat.

Na okna otevřená do ulice přitom zapomeňme a dopřejme si pár loků téměř přímořského vzduchu. O naši pohodu se totiž bude samozřejmě starat klimatizace, napojená na centrální počítač domácnosti. Ta bude kromě teploty, vhodné pro dobrý spánek, udržovat také správnou vlhkost vzduchu, případně citlivě dávkovat oblíbené vůně.

V ložnici se o naše spící tělo tedy postará inteligentní postel, co ale naše vědomí, zaneřáděné problémy, které jsme si s sebou do postele vzali? Je možné, že se v budoucnosti naše ložnice postará i o něj. Lidskou mysl můžeme totiž prý stimulovat tím, že ji necháme reagovat na blikající světlo a zvuk, což je princip, na kterém dnes pracují psychowalkmany. Zkusme si tedy představit, jak to bude vypadat, až se v takovou technologickou chůvu promění celá ložnice.

Pohodlně ulehneme a zavřeme oči. Z reproduktorů se ozvou speciální zvuky podobné jemným bubínkům, a zabudované osvětlení začne blikat v předprogramovaném rytmu. Spuštěnou frekvenci světla i zvuků kopírují mozková centra zraku a sluchu, odkud dále přecházejí na ostatní části mozku. Spánkový program nás nejen uspí, ale také mělký spánek promění v hluboký. A v době, kdy potřebujeme vstávat, se spustí program, který naopak naši mysl probere spolehlivěji a citlivěji než dnes obvyklý šálek ranní kávy. A pořád to ještě není všechno. Těm, kdo se cítí být natolik pohlceni zoufale rychlým rytmem doby, že se začnou pídit především po úsporném zkráceném spánkovém programu, nabídne inteligentní ložnice i výukový program, při kterém si budou moci během spánku ukládat do paměti například několik dalších kapitol rozečteného manuálu.

Co dál bychom si ještě mohli do budoucna od vědců, vynálezců a obchodníků přát, když už dnes očividně jich tolik snad ani nespí, aby se postarali o spánek ostatních. Co třeba vnést konečně nějaký řád do snů? Vždyť koho by někdy chvíli po probuzení nenapadlo, jak by bylo příjemné vrátit se k právě zmizelému snu. A co teprve moci se tak vrátit ke snům už téměř zapomenutým, nebo zavčas típnout takové, při kterých bychom se mohli zpotit, až bychom pozkratovali citlivé obvody posledního typu inteligentní matrace. Zkrátka začít snít řízeně i ty sny, které stále sníme nekontrolovaně. Snít pouze na místě k tomu určeném. Mít archiv snů strukturovaný přehledně jako životopis. Kdoví, jakou nejvyšší dostupnou kapacitu budou mít záznamová média, na nichž budeme sny archivovat, zda nebudeme outsourcovat ty sny, které přímo nesouvisejí s předmětem našeho života, nebo zda nebudou v budoucnu mnohé z našich snů přerušovány reklamou a končit půlhodinovými titulky.

Mírně problematická by ovšem v té době mohla být situace, kdy nás nepřízeň osudu nebo služební cesta donutí strávit noc mimo ložnici, kterou jsme postupně přizpůsobili svým potřebám, na kterou jsme si zvykli a která si zvykla na nás. Proč bychom se vlastně měli v nastávajícím věku personalizovaných uživatelských rozhraní ke každému pomalu i mixéru celou noc nejistě převalovat na unifikované posteli v anonymní hotelové ložnici? Bude možné s objednávkou noclehu pochopitelně elektronickou odeslat v příloze i požadované parametry našeho spánku? Anebo si, přinejmenším v celosvětové síti CyberHilton, ložnice tyto parametry jednoduše sama odečte už během naší jízdy výtahem z onoho všemi očekávaného miniaturního čipu pod kůží?

To už se ale ocitáme ve světě, v němž by nám také mohly inteligentní šatní skříně poté, co s elektronickým diářem prokonzultují, zda máme daný den naplánováno důležité jednání či tenisový zápas, nachystat právě takovou hromádku oblečení, jakou ony uznají za vhodné. Ve světě, kde lednička tvrdošíjně objednává zdravou výživu, přestože my máme neodolatelnou chuť na bůček, a kde nám domácí kino odmítne promítnout film, protože ho inteligentní posilovna před chvíli právě informovala, že ještě nemáme splněný týdenní limit kilometrů na rotopedu. Možná by vůbec nebylo na škodu nechat si i v budoucnosti ve svém domě alespoň jednu místnost, v níž nebude než železná postel po babičce a noční stolek s rozečtenou knihou, kterou si konečně dočteme právě ten den, kdy za nás ráno do práce odejde plně automatizovaný bezporuchový kyborg. Sladké sny.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – obývací pokoj

Karel Červinka

c03p0404

Obývací pokoj budoucnosti si nelze představit jinak než jako centrum domácí zábavy, ve kterém technika nenápadně splyne s interiérem místnosti a svou přítomnost vám bude připomínat pouze bohatou nabídkou položek na univerzálním dálkovém ovladači.

Jednotlivé prvky lidského obydlí, stolní lampou počínaje a květináčem konče, budou nekonečně inteligentní a budou reagovat přesně na vaše potřeby. Nášlapné senzory zabudované v podlaze podle jemné hmotnostní odchylky poznají, zda se domů vracíte najezení, anebo s prázdným žaludkem (a tudíž ve špatné náladě) a poté, co okamžitě vydají povel příslušným kuchyňských spotřebičům, vám pustí uklidňující hudbu a na obrazovkách se začnou objevovat fotky, které vás přivedou na jiné myšlenky. Audiovizuální systém bude pochopitelně napojen na centrální server, a komunikaci s okolním světem i jednotlivých přístrojů mezi sebou bude zajišťovat personalizované uživatelské rozhraní, které se automaticky objeví na displeji ovladače, jakmile systém rozpozná, že jste poctili domácnost svou přítomností.

Právě integrace všech komponentů do jednoho systému a způsob, jakým bude komunikovat s člověkem, jsou zřejmě to nejpřevratnější, co nás v budoucnu čeká. Musíme si totiž chtě nechtě přiznat, že co se týče samotné zábavy, jsme velmi konzervativní a už hezkou řádku let děláme stále totéž: sledujeme filmy, posloucháme hudbu, ukazujeme si více či méně zdařilé fotografie a hrajeme hry (pravda, napadá mě ještě pár dalších aktivit, ale ty s tématem tohoto článku souvisí jen okrajově).

I v oblasti domácí zábavy se začala rychle prosazovat digitální technologie a po fenomenálním úspěchu formátu DVD padla i jedna z posledních bašt analogu záznam televizního vysílání. HDD a DVD rekordéry nepochybně rychle zaplaví trh se spotřební elektronikou a během několika let se tyto přístroje stanou běžným doplňkem každé domácnosti. V další etapě budou samostatné stolní přístroje nahrazeny velkokapacitním serverem univerzální centrálou domácí zábavy, která bude rozesílat digitální obsah do všech místností v domě či bytě. Podívejme se tedy, co všechno nám v budoucnu může nabídnout datový tok jedniček a nul.

DOMÁCÍ KINO

Soukromá domácí kina byla ještě donedávna vyhrazena pouze bohatým a slavným, dnes si ho však může dopřát každý. Pokud si pod tímto pojmem představujete 19palcový monitor, PC s DVD mechanikou a pět miniaturních satelitů s pasivním subwooferem, pak tuto nehoráznost rychle pusťte z hlavy a zahleďte se do budoucnosti s velkoplošnými obrazovkami a reproduktorovými soustavami, které se skrývají v krásných na zakázku vyrobených kabinetech nebo jsou umně zapuštěné přímo ve zdi. U domácího kina totiž jednoznačně platí: čím větší, tím lepší.

V současné době se jako nejnadějnější zobrazovací prvek jeví plazmové displeje jsou dostatečně velké, aby dokázaly navodit atmosféru skutečného biografu, na rozdíl od klasických televizorů jsou tenké a lehké, takže se dají pověsit na stěnu nebo dokonce na strop, a oproti projektorům mají jasný a dobře pozorovatelný obraz i v nezatemnělé místnosti. Tyto přednosti (spolu s elegantním designem) je na první pohled staví do pozice jasného favorita, a pokud občas listujete prospekty výrobců spotřební elektroniky nebo jste v nedávné době navštívili nějaký obchod, jistě jste si všimli, že většina sestav domácího kina obsahuje plazmovou obrazovku. Zda však bude obývákům budoucnosti vévodit právě plazma, není vůbec jisté.

Velké firmy totiž neustále pracují na vývoji nových zobrazovacích technologií. Zkratky jako OLED, LEP nebo LCoS dnes sice nikomu nic neříkají, ale už za pár let mohou být stejně známé jako třeba LCD. Ze jmenovaných technologií je pro velkoplošný obraz nejzajímavější LCoS (Liquid Crystal on Silicon). Displej tvoří tekuté krystaly na křemíkovém podkladu, ale na rozdíl od LCD promítá LCoS všechny tři základní barvy (RGB) současně. Výsledkem je výjimečně stabilní obraz s obnovovací frekvencí ekvivalentní 180 Hz a téměř neviditelnou strukturou pixelů. První televizor s touto technologií (úhlopříčka 145 cm, rozlišení 6 220 800 pixelů) uvedla letos na trh Toshiba a dá se předpokládat, že ostatní výrobci se zanedlouho přidají.

A co zdroje signálu? Osud DVD a CD přehrávačů zůstává v tuto chvíli stále otevřený, ale je jasné, že jakmile se masově prosadí broadband, budeme si filmy, hudbu i všechno ostatní stahovat z internetu a bohatě si vystačíme se 10TB serverem. Současné soupeření nahrávacích DVD formátů nám z tohoto pohledu může připadat směšné, a přestože se stříbrné placičky patrně i v budoucnosti budou používat pro archivační účely, v oblasti běžného nahrávání televizních pořadů budou nepochybně kralovat videorekordéry na bázi hard disku, které do oblasti spotřební elektroniky už dnes vnášejí nové prvky světa počítačů. To, co je pro každého pécéčkáře samozřejmostí například prostá skutečnost, že na svém stroji může spustit několik aplikací najednou, je u stolních přístrojů vysoce ceněná a málo vídaná věc. Ne, nesmějte se videorekordéry, které umí nahrávat a současně přehrávat jiný záznam, byste v tuto chvíli spočítali na prstech jedné ruky, a kromě HDD rekordérů tuto možnost nabízí pouze médium DVD-RAM.

AV zesilovače jsou asi jedinými komponenty domácího kina, které se ani v budoucnosti příliš nezmění. Po zběsilém tempu minulých let, kdy se v rychlém sledu za sebou objevila řada nových vícekanálových formátů (Dolby Pro Logic II, Dolby Digital EX, DTS-ES Discrete 6.1, DTS-ES Matrix 6.1, DTS NEO: 6), se situace konečně uklidnila a v nejbližší době žádný kanál navíc nepřibude. Vypadá to, že definitivní počet se ustálil na čísle sedm, a teď by se měli dodavatelé DVD softwaru snažit hlavně o to, aby nabídli dostatečné množství 7kanálových titulů (zatím je jich necelá stovka).

U reproduktorových soustav se nabízejí dvě možné varianty: tradiční bedýnky, jejichž konstrukce je dnes dovedena již téměř k dokonalosti a po zvukové stránce jsou dosud nepřekonané (samozřejmě hodně záleží na ceně). V obýváku budoucnosti mohou být například ukryty ve stěnách nebo integrovány do nábytku, tak aby nerušily postmoderní linie hi-tech budoáru. Lákavou alternativou jsou ploché NXT reproduktory. Jejich princip spočívá v buzení vibrací v plochém panelu z tuhého a lehkého materiálu, díky kterým panel vyzařuje prakticky všesměrově. Zvuk je překvapivě kvalitní a výhodou tohoto řešení je mimo jiné i to, že oním panelem může být třeba obrazovka televizoru, obraz na zdi či skleněná vitrína, čímž lze docílit výjimečně autentického prostorového vjemu.

O tom, zda se v budoucnosti zcela obejdeme bez drátů a kabelů, můžeme v tuto chvíli pouze spekulovat, ale myslíme si, že spíše ne. Možností bezdrátových technologií určitě budeme využívat v hojné míře, ale k propojení komponentů domácího kina se budou stále používat kabely je to relativně levné, vysoce kvalitní a maximálně spolehlivé řešení. Mohl by se však výrazně snížit jejich počet. Správným směrem vykročila společnost Pioneer, která na trh uvedla AV zesilovač a DVD přehrávač vybavené rozhraním FireWire (alias IEEE 1394 nebo iLink). Zatím sice slouží pouze k přenosu hi-resolution zvuku formátů DVD-Audio a SACD, ale i to je oproti nedávné minulosti vítaný posun předtím jste museli za stejným účelem propojit komponenty přes analogový výstup šesti kabely. U digitálních videokamer je FireWire také běžný, takže si jen musíme počkat, kdo první najde odvahu použít toto rozhraní k přenosu videosignálu u stolních přístrojů. Jestli má v oblasti propojování vůbec něco budoucnost, pak je to určitě "ohnivý drát".

HIGH-END vs. LOW-END

Spory vyznavačů nejvyšší kvality s přívrženci formátů, které šetří peníze i místo na disku, jsou věčné a nevyřeší je ani integrovaný systém domácí zábavy a širokopásmová přípojka. DivX nevytlačí MPEG2 a zrovna tak DVD-Audio/SACD nepřesvědčí miliony lidí na celém světě, aby přestali poslouchat MP3 a WMA. Všechny tyto formáty budou nadále existovat vedle sebe a najdou si své místo a uplatnění také v domácnosti budoucí generace. Když budete chtít bezdrátově přeposlat muziku ze serveru na pevný disk v autě nebo na přenosný přehrávač, jednoznačně sáhnete po empétrojkách. Šestikanálový zvuk s vysokým rozlišením v kvalitě 24 bitů/ 96 kHz je pro tyto účely příliš datově náročný, ale především naprosto zbytečný. Šťavnatý rockový nářez si však určitě lépe vychutnáte právě v jednom z audiofilských formátů většina multikanálových remixů starších alb je velmi zdařilá, a pokud jste z domácího kina zvyklí na obklopení prostorovým zvukem, tak dlouho u obyčejného sterea nevydržíte.

S videem je to mnohem jednodušší: jak MPEG2, tak DivX jsou formáty komprimované a o vhodnosti jejich použití rozhoduje hlavně velikost úhlopříčky zobrazovacího zařízení. Dobře udělaný film v DivXu může na 17palcovém monitoru vypadat výborně, ale zkuste si ho pustit na širokoúhlém televizoru s úhlopříčkou 94 cm koukat se na to dá, ale žádný zázrak to není. S klasickým dévédéčkem se to má podobně: při úhlopříčce kolem třech metrů se kvalita obrazu začíná znatelně zhoršovat. Vzhledem k velké popularitě tohoto formátu se však jeho nástupce v brzké době rozhodně nedočkáme, a veškerý rozruch kolem tzv. Blue-ray technologie (záznam v kvalitě HDTV, kapacita disku 27 GB) možná utichne stejně rychle jako začal ve spotřební elektronice je totiž obnovovací cyklus hardwaru naštěstí mnohem delší než u počítačů, a dokud bude stávající technika výrobcům přinášet zisky, nikdo nás do upgradu tlačit nebude.

KLASICKÝ PRODEJ NOSIČŮ?

Jak ale filmový či hudební obsah dostaneme na hard disk domácího serveru? Distribuce hudebních a filmových titulů přes internet se nakonec určitě prosadí. Jak to bude fungovat si není vůbec těžké představit, protože téměř všechno, co k tomu potřebujeme, už dnes existuje. Na stránkách prodejce si vyberete titul, zaplatíte kartou a potom už vesele stahujete. V podstatě klasický internetový obchod. Má to ovšem pár háčků.

Prvním z nich je zatím stále nevyhovující rychlost připojení k internetu. Ani to, čemu dnes říkáme broadband, na stahování filmů v DVD kvalitě nestačí. Prakticky všechny prodávané disky využívají dvě vrstvy, což znamená 9,4 GB. I když budete mít doma 2megovou linku, stahování jednoho filmu potrvá téměř půl dne. Aby to mělo nějaký smysl, měli bychom se vejít do čtvrt hodiny. Jednoduchým výpočtem dojdeme k tomu, jaký downstream na to budeme potřebovat.

Dalším zádrhelem je masová dostupnost a únosná cena širokopásmového připojení pro domácnosti dokud se v tomto ohledu situace dramaticky nezlepší, filmový, gramofonový ani herní průmysl nebude nucen k žádným změnám stávajícího systému. Ani tato podmínka sine qua non, však není důvodem ke skepsi a záchvatům beznaděje. Vzpomeňme si na mobilní telefony. Ještě v roce 1997 u nás vlastnictví "mobilního" přístroje velikosti cihly bylo symbolem úspěchu a synonymem tučného konta v bance, dnes cvrlikají polyfonní melodie miniaturních telefónků 80 procentům cestujících městské hromadné dopravy. Pokud by poskytovatelé internetového připojení začali "šlapat" do broadbandu stejně agresivním stylem jako to předvedli mobilní operátoři, pak se máme na co těšit.

Posledním a pravděpodobně největším problémem bude neochota distributorů prodávat své produkty elektronickou cestou. Jejich argumenty jsou snadno předvídatelné: internetový systém distribuce by potřeboval neprůstřelné zabezpečení proti hackerům, a digitální obsah by musel být nějak chráněn proti neoprávněnému kopírování a nelegálnímu šíření. Vzhledem k choulostivosti těchto témat je zřejmé, že cesta k oficiálně posvěcenému stahování filmů/hudby z internetu bude ještě dlouhá a trnitá.

Zatím budou hudební a videonosiče přežívat ve fyzické podobě a na disk domácího severu je prostě budeme grabovat jako dosud.

EASY ACCESS

Při tvorbě uživatelského rozhraní bude hlavní zásadou jednoduchost. Obsluha audiovizuální techniky již nebude výsadou hrstky zasvěcenců, kteří s posvátnou úctou opatrně vkládají disk do mechaniky příkladně odizolovaného komponentu, poté co prošli důkladným procesem očisty a zbavili se i posledních zbytků elektrostatického náboje, který by mohl vyvolat nežádoucí interference signálových cest. Ničeho takového se není třeba obávat. Jednotlivé funkce se budou aktivovat zadáním triviálních povelů typu "vyber film" nebo "přehraj album". Vše se pochopitelně přizpůsobí vašemu osobnímu uživatelskému profilu, takže nebude docházet k žádným trapným omylům, například že by vaše babička v databázi filmů objevila tituly jako Nestydatá Julča nebo Rozverné kočičky. Pak už si jenom počkáte, až všudypřítomné senzory vyhodnotí osvětlení a počet osob v místnosti, a systém automaticky nastaví ideální parametry pro reprodukci hudby či projekci filmu. Z centrálního serveru se stáhne příslušný obsah a představení může začít. Od vás se nečeká nic jiného, než že se pohodlně rozvalíte na gauči.

Jak by to v obýváku mohlo už v blízké budoucnosti fungovat, ukazuje projekt společnosti Philips. Koncem dubna byl v holandském Eindhovenu otevřen HomeLab laboratorní domácnost, která má zkoumat interakce mezi lidmi a prototypy inteligentních technologií v reálném prostředí. Philips zde testuje například systémy pro domácí zábavu, které dokáží reagovat na hlasové příkazy a přetvářet vymyšlené digitální prostředí na hry ve virtuální realitě.

Součástí projektu je také vývoj uživatelských rozhraní a technologií, které usnadňují vyhledávání v rozsáhlých databázích s multimediálním obsahem. Obvyklý princip jakéhokoliv vyhledávání spočívá v tom, že zadáte nějaké informace a podle nich vám vyjedou výsledky. Lidská paměť má ovšem k dokonalosti daleko a když si nepamatujete jméno interpreta ani název skladby nebo alba, pak písničku, jejíž melodie se vám stále dokola přehrává v hlavě, prostě nenajdete. Pro tyto případy má Philips připraveno interaktivní vyhledávání "query by humming" stačí když budete schopni zabroukat melodii písničky, kterou hledáte. Search engine nejdřív vyhodnotí výšku signálu, a poté jej převede do podoby zjednodušeného notového zápisu. Takto získanou partituru porovná s údaji v databázi a vyplivne seznam titulů, jež by měly odpovídat melodii, kterou jste předvedli.

Před pár lety by u většiny lidí podobné vize vyvolaly tak maximálně shovívavý úsměv, nebo sarkastický úšklebek provázený lehkým poklepáním na čelo. Dnes máme jejich realizaci na dosah ruky určitě vám neuniklo, že všechno, s čím se budete setkávat v obývacím pokoji budoucnosti, už v nějaké podobě existuje nyní a jenom se čeká na další vývojovou fázi, na připravenost sítí, nebo na pokles ceny. Obzvlášť poslední jmenovaný faktor je hodně účinný a dokáže zpřístupnit špičkovou techniku masám během neuvěřitelně krátké doby. Jestli jste však zvyklí přijít domů, natáhnout se v obýváku na gauč a po pěti minutách upadnout do hlubokého spánku, pak vás technika obýváku budoucnosti zas tak moc trápit nemusí.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – sítě až do domu, proč ne?

Vojtěch Bednář

c03p0405

Elektronická domácnost! To je heslo posledních let. Když se zajedete podívat na odborné výstavy, najdete tam stovky vizí a desítky prototypů prvků integrované elektronické a komunikující domácnosti. Lednice, která sama objedná to, co právě dochází, mixér, jenž dokáže za pomoci internetu zjistit, jak rychle má krájet vloženou mrkev.

Také představa hi-fi věže, samostatně stahující hudbu ze sítě a pak ji servírující uživatelům, je lákavá. Jenže...

To, co možná již několik let funguje v domě Billa Gatese, je stále velmi vzdáleno nejen české, ale i ostatním realitám. I tak se ale naše obydlí rychle stávají uzly všestranně komunikujícího světa.

Před třemi roky bylo připojení k internetu reálné prakticky pouze s pomocí pevné telefonní linky. Dnes je nabídka těchto možností mnohem širší, i když jak tomu už bývá ty nejlákavější z nich (ADSL) jsou omezeny a je těžko říct, kdy stávající omezení zmizí, nebo budou alespoň rozumným způsobem redukována.

I tak ale můžeme říci, že domácnosti na internetu jsou (přesněji, mohou být docela levně a rychle, mají-li zájem). Jedna věc je ovšem zavést někam trubky, a druhá pustit do nich vodu. Prozatím to vypadá, že se spíše tvoří to první, tedy buduje infrastruktura. Budoucnost však patří poskytování obsahu a on-line služeb.

Mnoho sítí v jedné

Internet, to zdaleka nejsou jen webové stránky a e-maily. Nic z toho by totiž firmy, které síť živí dlouhodobě, neuživilo zejména potom, co své širokopásmové, rychlé připojení bude mít více a více domácnosti, a trh se nasytí. Samoobjednávací si lednice je sice hezkou studií, ale v dohledné době ještě nehrozí. Naproti tomu můžeme očekávat renesanci jiných služeb, které jsou dnes trochu pozapomenuty a jejichž základ leží v dnes již počítačovém středověku počátku devadesátých let. Základem je ovšem to první, tedy infrastruktura.

Klasický modem se svou rychlostí 33,6, respektive 56 kilobitů za sekundu stačí na prohlížení stránek, je ovšem nevýhodný, když dojde na multimédia a na složitější formy komunikace. A tak se můžeme k internetu z domu připojit pomocí Telecomem nabízeným, jinak ale nepříliš výhodným ISDN, kabelových televizí, bezdrátových pojítek a nově také prostřednictvím ADSL. Právě tato poslední metoda nabízí v dnešní době největší perspektivu pro komunikující domácnost. V současném stavu je její potenciál využit jen velmi málo, částečně kvůli obstrukcím dominantního telekomunikačního operátora, zčásti proto, že implementace této technologie je u nás prozatím v plenkách.

Během posledních několika let jsme se ze strany telekomunikačních firem dočkali zásadního obratu ve strategii, který ale ještě není zcela ukončen. Firmy se zajímaly především o zákazníky, jimiž byly další firmy. Domácnost měla, co se připojení ke zbytku světa týče, jen málo možností. Dnes však již počet těchto možností utěšeně stoupá, a není daleko doba, kdy ne střední společnosti, ale právě domácnosti budou největším cílem v hledáčku telekomunikačního byznysu.

ADSL dokáže přenášet data po metalickém vedení solidní rychlostí za málo peněz, existují však aplikace, pro které se nehodí. A právě zde se dostáváme k myšlence nahradit jej něčím jiným konvenční pevnou linkou. Přenosová rychlost v megabitech za sekundu s minimálním zpožděním až do bytu nám dnes možná připadá jako vytržená z vědecké fantazie, v ne tak vzdálené budoucnosti se ale jedná o naprosto reálnou věc.

Proč bychom ji měli potřebovat? Inu, proto, abychom mohli využívat všech těch skvělých a placených služeb, které nám budou nabízeny. Prozatím jsou sice v plenkách i ony, ale jednou jistě přijde čas, kdy dojdou svého naplnění.

Ilegální média

Internet, tak jak jej známe dnes, funguje coby zprostředkující médium, které zajišťuje výměnu dat mezi autonomními jednotkami. To se netýká ani tak webových stránek a e-mailů, ale především obrovské škály produktů zábavního a telekomunikačního průmyslu. Současné výměnné sítě kazí obchody kapitánům zábavy a pro potlačení tohoto stavu mohou postižené firmy využít, jak jinak, internetu. Je libo domů nejnovější album oblíbeného zpěváka? S rychlou linkou a po vynaložení několika málo eur za licenční poplatek ho můžete mít ve své věži během několika sekund. A až vás omrzí, klidně jej uložte na svůj pevný disk do doby, než na něj budete chtít znovu zavzpomínat.

Podobně je to i s filmy. Stačí se jen posadit před obrazovku televizoru (nebudeme na to přeci koukat na obrazovce počítače), ovladačem si vybrat z obsáhlé kartotéky právě ten film, na který máme dnes večer náladu, potvrdit vydáním opět několika bankovek a za pár okamžiků vysílání jen a jen pro nás začne. Není to skvělé?

Oba dva tyto koncepty nejsou nové, a počítalo se s nimi už cca od roku 1990. Jediným problémem byla rozvodná síť. I když na některých místech USA existovaly pilotní projekty VoD (videa na přání), pořizovací a provozní náklady byly tak veliké, že se dlouhodobě nevyplatilo v nich pokračovat. Důvod krachu těchto projektů byl prozaický. Vytvořené sítě byly sice rychlé a kvalitní, ale jednoúčelové. Dnes máme internet. Ten nabízí tolik použití, kolik si jich jen vymyslíme, a dává nám příležitost kombinovat je dohromady. Stačí chtít. Starý koncept videa či hudby na přání tak může být obnoven s novou technologií, nižšími náklady a větší pravděpodobností, že bude fungovat.

Drátky a anténky

Jiná science fiction představa, a sice že za pár let bude z oken a balkonů obytných domů trčet množství různých antén a pojítek se světem, je téměř jistě lichá. Už dnes je takových pojítek až dost. Televize, pevná telefonní linka, kabelovka, autonomní internet, máme-li jej zaveden. To vše se přitom dá snadno vměstnat do jediného vodiče. Chcete telefonovat? Pak jedině přes IP, je to levné, kvalitní a pohodlné. Rozhlasových stanic, které jsou šířeny pomocí streamovaných médií místo klasické terestrické či uzavřené cesty, také přibývá. Postačí mít jeden rychlý komunikační kanál, a můžeme využívat všech těchto služeb najednou. A právě zde je budoucnost.

Internet prozatím "končí" v osobním počítači. S tímto stavem se budeme muset ještě po nějakou dobu smířit, všeobecně se ale má za to, že PC by mělo být jen jakýmsi centrem konvergované práce a zábavy. Již dnes lze běžně sehnat videokarty s televizním výstupem, a má-li počítač sloužit coby přehrávač DVD nebo DivX, díváme se na filmy ne na jeho monitoru, ale z pohodlí křesla v obýváku tak, jak jsme zvyklí.

Podobně je možné "krnit" i HiFi věž, a to nejen díky představě, že by měla být autonomním počítačem. Pro začátek ji úplně stačí využít jako zesilovač a s kvalitní sadou prostorových reproduktorů jako poslední komponentu zvukového systému založeného na PC. Jediné, co k tomu na straně počítače potřebujeme, je kvalitní zvuková karta. Stojí přitom řádově jednotky tisíc korun, tedy nijak závratnou částku. Stejně jsme na tom s úložištěm dat. Velký pevný disk není vůbec drahou záležitostí, záznamová optická mechanika a média pro ni také ne. Faktem ovšem je, že pro domácí uchování dat se rozměrný hard disk hodí lépe je pohodlnější.

A tak můžeme již dnes stahovat, ukládat a vychutnávat si za málo peněz hodně muziky. V blízké budoucnosti, s masivním nástupem ADSL, pevných linek a až si telekomunikační operátoři uvědomí, že to co je uživí je obsah, a ne pouze infrastruktura, si jistě užijeme mnoha zajímavých služeb. Tak jako všude ve světě můžeme čekat, že kvalitní přenosovou kapacitu a vysoký výkon využijí z počátku dva druhy služeb. Hry a pornografie. Není na tom nic zvláštního ani pobuřujícího, podobně tomu bylo u nástupu formátu VHS, a upřímně, kdo dnes nemá doma video?

Zatímco pro filmy nám stačí značná přenosová kapacita, u her a také například u telefonie a videokonferencí potřebujeme ještě něco. Malé zpoždění paketů, a především jejich přenos v nezměněném pořadí. Právě tato skutečnost posouvá trochu do pozadí populární rádio-linky, méně populární poloa plněduplexní satelitní připojení a další. Jistým řešením je opět ADSL, skutečné se ale nachází v poněkud vzdálenější budoucnosti.

Teleworking?

Smrsknout spoustu vstupů a výstupů klasické domácnosti do jedné linky o velké kapacitě může přinést mnoho kladů i záporů. Konvergovaná komunikace je základem teleworkingu práce na dálku. Ta je ovšem na ní zcela závislá, a proto potřebuje rezervu. Chceme-li pracovat na dálku, potřebujeme rychlé a stabilní spojení se zbytkem světa. A za ně pak být ochotni slušně zaplatit. Již dnes je technicky možné rozvádět pevné linky po obyčejných sídlištích, jen se to příliš nedělá.

Tlačit, nebo táhnout?

Práce s internetem prozatím při jakémkoliv připojení vyžaduje aktivní účast uživatele. Někteří odborníci a mnoho firem se domnívají, že to není správně. Již kdysi se společnosti Netscape a Microsoft pokusily tento přístup změnit vytvářením a propagací svých verzí takzvaných aktivních kanálů. Tyto technologie se však minuly s potřebami zákazníka, braly mu svobodu, ale především vyžadovaly technické vybavení, které měl v evropském prostoru jen málokdo.

S nástupem rychlého a levného permanentního připojení pro domácnosti můžeme očekávat pokus o renesanci těchto technologií. Jakmile se dobrá konektivita stane dostupnou, lze očekávat, že se sítí budou pracovat i naprostí laici, a právě těm by se snadné, přehledné a až na pracovní plochu servírované informační kanály mohly hodit. Respektive, bylo by vhodné (a také výhodné), aby si na ně přivykli ještě dříve, než si zvyknou sami na něco úplně jiného.

Co je možné a co je výhodné

Střízlivým pohledem lze říci, že již dnes lze více než padesát procent domácností vybavit pevnou linkou o rychlosti 2 MB a více, vhodnou k plnohodnotné práci s multimédii, k telefonování a mnoha dalším zajímavým a užitečným činnostem. Otázkou je, nakolik to bude výhodné. Domácnosti musí utrácet. Ne za připojení jako takové, za trubky. Ale za obsah, vodu, která je plní. Dost možná, že právě ADSL je prvním pokusem prolomit asketický přístup k poskytování konektivity a nabídnout k ní přidanou hodnotu vyšší, než je jen prostor na WWW a pár megabajtů e-mailové schránky. Pokud se to podaří a hlad po reálných službách s přidanou hodnotou stoupne, otevírá se tím i cesta pro ještě rychlejší a svižnější připojení, pevné linky, laserové cesty, další a další možnosti. Abychom je ale vůbec mohli využívat, musíme poněkud změnit svůj současný přístup k síti jako takové. Respektive, musí s tím začít poskytovatelé.

§§§§§


Digitální dům budoucnosti – základy digitálního domu

Hynek Vácha

c03p0406

Sedím v kanceláři, právě dodělávám poslední zbytky práce, když mi zazvoní mobil. Zvedám jej a na druhém konci slyším manželku, jak mi říká, že stojí před budovou. Sakra, pomyslím si, vždyť jsem úplně zapomněl, že jdeme vybírat nový dům. Ujišťuji ji, že nebude čekat dlouho, a zavěšuji. Vzápětí vytáčím číslo, a za chvíli se na displeji objevuje šéf. Vysvětluji mu, proč potřebuji zmizet o něco dříve. Ušklíbne se a přeje mi dobrý lov. Za chvilku již svištím výtahem dolů, tam nastupuji k manželce do auta a vyrážíme na první adresu.

Po chvíli čekání se objeví realitní agent se sekretářkou, vytahuje čipovou kartu a vcházíme na zahradu. Stejným způsobem otevírá i hlavní vstupní dveře, ale navíc zadává kód, aby vypnul alarm hlídající celý dům. S tabletem v ruce nás provází celým domem, o každé místnosti máme k dispozici základní údaje jako velikost, počty zásuvek atd. V přízemí se rozdělujeme, manželka se sekretářkou odchází na prohlídku zahrady, já s realitním agentem míříme do sklepa. Konečně se dostáváme k tomu podstatnému, pomyslím si, a začínám prohlídku. Po chvilce hledání nacházím mozek celého domu jak zjišťuji z nálepky, jedná se o čtyřprocesorový server, který si tiše přede zavěšený na zdi. Začínám zpovídat agenta. První, co mne zajímá, je konfigurace serveru. Dovídám se, že opravdu skrývá čtyři 64bitové procesory, které mají k dispozici několik gigabajtů operační paměti, pracující na stejné frekvenci jako procesor, a úložný prostor tvoří raidové pole s kapacitou stovek terabajtů (všechny disky samozřejmě vyměnitelné za provozu). Potom přenáším řeč na připojení k síti. V tomhle ohledu jsem opravdu spokojen, připojení do vnější sítě je tvořeno optickým vláknem, na kterém běhá stogigabitový ethernet. K dispozici tak jsou všechny kanály digitálních televizních vysílání. V tuto chvíli jsem si zavzpomínal na časy, kdy jsem lezl s anténou po střeše, volal dolů "tak jak ten obraz vypadá teď?", abych jako už podesáté dostal odpověď, že to nestojí za nic. Tehdy měla televize ještě formát 4 : 3. K dispozici je i video on demand, a zároveň ještě zůstává dostatečná kapacita pro surfování na internetu i pro kanály ostatních spotřebičů (ledničky, mrazáků, bezpečnostního systému a dalších). Vnitřní síť je tady tvořena gigabitovým Ethernetem, který jako přenosové médium využívá optická vlákna. Zásuvky pro připojení zařízení jsou umístěny v každé místnosti. Všude je jedna rezervovaná pro počítač a další jsou rozmístěny tak, aby to vyhovovalo rozmístění ostatních spotřebičů. Podle výkresu v tabletu agenta zjišťuji, že hlavní switch je umístěn hned vedle v malé komoře, zároveň s centrálním vysavačem. Zapínám OLED panel umístěný u serveru a rychle prohlížím připojené spotřebiče. Zjišťuji, že je potřeba vysypat nádobu na prach z vysavače a že plynový kotel je nastaven na letní režim, tedy pouze ohřev užitkové vody. Nechávám si vypisovat další informace o kotli. Nejdříve zjišťuji, že se jedná o typ s vodou chlazenými hořáky, který využívá, pro zvýšení účinnosti, i kondenzaci par obsažených ve spalinách. Pak přeroluji na tabulku spotřeb, kde jsou uvedeny průměrné spotřeby během různých ročních období i spotřeba aktuální. Výpis končí informacemi o poslední technické kontrole a potvrzením o jejich odeslání do servisního střediska. Dále procházím jednotlivá zařízení, a na chvíli se zastavuji u zabezpečení. Zobrazuje se mi rozložení všech čidel i s jejich aktuálním stavem všechna jsou deaktivovaná a rozdělení na bezpečnostní zóny. Sotva se stačím zeptat, jak je řešeno zálohování systémů elektřinou, a už na nás volá manželka, že jestli si chceme stihnout prohlídnout i ten druhý dům, tak už musíme vyrazit. Takže vycházíme ze sklepa a cestou mi agent popisuje ten záložní systém. Tady je to řešeno velice jednoduše pomocí UPSky, která dokáže všechny důležité systémy udržet při výpadku napájení 24 hodin. Nasedáme do aut a vyrážíme k druhému domu.

Odemykání je i tady řešeno čipovou kartou, ale zde ji ani není potřeba vytahovat z kapsy stačí se dotknout kliky a dveře se automaticky odemykají. Opět totéž se opakuje i u vstupních dveří. Po prohlídce přízemí a prvního patra manželka opět končí na zahradě a já ve sklepě. Nejdříve zase hledám server. Tentokrát bych ho ale nenašel, kdybych si nevšiml ve zdi zabudovaného displeje. Server je tady totiž řešen počítačem s neuronovými sítěmi, a tak nepotřebuje žádné chlazení, a proto je zabudován do zdi pod displejem. Jediné, co prozrazuje jeho polohu, jsou tlačítko spínače, několik kontrolek, otvor pro paměťová média a výsuvný šuplík s klávesnicí. I tady je připojení k internetu přes optické vlákno s přenosovou rychlostí 100 Gb/s. Vnitřní síť tady tvoří kombinace optických vláken s rychlostí 10 Gb/s, na nichž jsou připojeny velké spotřebiče a stolní počítače, a bezdrátové sítě s maximem na 2 Gb/s, která pokrývá celý dům i zahradu. Když si nechám vypsat seznam připojených spotřebičů, tak kromě ledničky, sporáku a dalších domácích spotřebičů nacházím i informace o vytápění, které je řešeno naprosto soběstačně, a to kombinací solárních panelů a tepelného čerpadla. Není problém zjistit aktuální dodávané výkony ani průměrné hodnoty za určité období. Vzhledem k naprosté energetické soběstačnosti není ani potřeba mít velké záložní baterie. Zálohování důležitých systémů je proto dimenzováno na výpadek trvající maximálně 12 hodin. Ještě si prohlížím zabezpečovací systém, doplněný o bezdrátově připojené kamery a další podobná čidla, a pak již odcházíme. Sotva se za námi zavřou dveře, je automaticky spuštěn zabezpečovací systém, a po opuštění zahrady i kamery a čidla sledující okolí domu. Teď již jen sehnat peníze a počkat, který dům vybere manželka.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Nedokumentované parametry a utajované funkce I.

David Čepička, Thorsten Eggeling, Christian Löbering

c03p0359

Objevte dosud neznámé užitečné funkce Wordu, Excelu, Outlooku a jim podobných aplikací! Budete rovněž překvapeni, jak snadno se dá řada akcí provést daleko pohodlněji prostřednictvím nikde nedokumentovaných přepínačů.

Chcete, aby se vám aplikační okno pro napsání e-mailu zobrazilo pouhým poklepáním na ikonu? Možná se budete podivovat, ale prakticky všechny programy se dají s pomocí malých triků spouštět tak, že se vám po jejich startu otevře právě to, co potřebujete. Odpovídající parametry, jejichž prostřednictvím toto všechno probíhá, jsou zčásti popsány v nápovědě k programu, často ale celá řada z nich zůstává nedokumentovaná. V následujících tipech si přečtete informace o možnostech spouštění velmi rozšířených programů, jako jsou Word, Excel, Outlook či Outlook Express, a to s využitím rozličných parametrů zadávaných na příkazový řádek. V dalších tipech poodkryjeme utajované funkce u aplikací jako jsou Access či Mozilla. Námi zveřejněné přepínače se dají používat dvěma způsoby. Prvním z nich je možnost klepnout na nabídku Start/Spustit a sem zadat spouštěcí soubor aplikace, následovaný příslušným přepínačem. Druhou možností je vytvoření zástupců na pracovní ploše či v nabídce Start tito zástupci budou již voláni názvem programu včetně příslušných parametrů. Naposledy zmíněné řešení je podle našeho názoru praktičtější. Úplný přehled všech nám známých parametrů pro Word, Excel, Outlook, Access a Windows Media Player naleznete v článku v přehledných tabulkách. Pozornost je však třeba věnovat tomu, že některé přepínače fungují pouze u některých verzí či variant instalace zmíněné aplikace.

[MS Word 97/2000/XP]

1. Rychle k poslednímu souboru

Na co jsme přišli: WINWORD.EXE umožňuje při svém spouštění zpracovat některé parametry zadané na příkazovém řádku. Ty většinou slouží k diagnostice programu v případě, že se při startu aplikace objevují nějaké chyby. Další parametry slouží k opravení aplikace. Kompletní přehled všech parametrů naleznete v tabulce s názvem MS Word: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek.

Využití: Velmi praktické je kupříkladu použití argumentu /m. Podle nápovědy k Wordu slouží tento přepínač ke spuštění nějakého makra přímo při startu Wordu. My jsme ale zjistili, že je s jeho pomocí rovněž možné spustit interní příkazy Wordu.

Jako příklad uvádíme automatické otevření naposledy upravovaného dokumentu při startu aplikace. To, jaký soubor má být spouštěn, si můžete nastavit prostřednictvím příkazového řádku, případně přes vytvořeného zástupce. Když v nabídce Start klepnete na položku Spustit a do políčka Otevřít zadáte příkaz winword.exe /mFile1, spustí se Word a automaticky otevře naposledy upravovaný dokument. V případě, že zadáte příkaz winword.exe /mFile2, otevře se při spuštění Wordu druhý ze seznamu naposledy otevřených souborů, takže v tomto případě ten napředposledy otevřený.

Používání těchto příkazů se dá zjednodušit vytvořením příslušných zástupců a jejich umístěním na pracovní plochu. K tomu účelu klepněte na pracovní plochu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Nový/Zástupce a do políčka pro umístění položky zadejte například příkaz "C:\Program Files\Microsoft Office\Office\Winword.exe" /mFile1. Kromě toho můžete přes další přepínač zároveň nastavit kurzor na to místo, kde jste při minulých úpravách dokumentu skončili. Příkaz

<cesta k Wordu>\winword.exe /mFile1 /mPřejítZpět

tedy otevře naposledy zpracovávaný soubor a v něm nastaví kurzor na naposledy upravované místo.

[Excel 97/2000/XP]

2. Užitečné funkce poskytované přepínači

Na co jsme přišli: On-line nápověda k Excelu nabízí seznam parametrů, které jsou pro tento účel k dispozici, a jak se mají používat. Pro Excel 97 a 2000 uvádí firma Microsoft tři přepínače, pro Excel XP čtyři. Tak existuje parametr /e, jenž spouští Excel bez otevření nového souboru, dále /p <cesta>, jímž se spouští Excel a zároveň se nastavuje složka uvedená za parametrem jako pracovní adresář. Parametr /r <název souboru> otevírá dokument pouze pro čtení. Nápověda pro Excel XP navíc uvádí přepínač /save, který Excel spouští v nouzovém režimu. Navíc ovšem existují zajímavé nikde nedokumentované parametry, kterými jsou /t, /i, /m, /d a /s.

Využití: Při zadání příkazu excel.exe /t se spustí Excel, ovšem bez spuštění všech případných "AutoOpen" maker. To se stává užitečným, pokud si myslíte, že je v nějakém vašem makru chyba nebo je v něm virus. Při obvyklém spouštění aplikace se okno programu objeví ve velikosti, v jaké bylo naposledy zavřeno. Při použití přepínače /i přinutíte Excel, aby se otevřel v okně přes celou obrazovku, a to nezávisle na tom, v jak velkém okně byl Excel spuštěn naposledy. Při dalším otevření Excelu bez tohoto parametru se program otevře opět v okně o velikosti, v jaké bylo před použitím zmíněného parametru.

Za zmínku stojí i chování Excelu při použití parametru /m. V tomto případě se spustí Excel namísto se standardním sešitem, obsahujícím tři listy, pouze se sešitem obsahujícím jeden list s názvem Makro1. Ovšem s makrem jako takovým nemá název listu nic společného, jedná se skutečně pouze o prázdný list s tímto jménem. Hlubší smysl tohoto argumentu se nám však nepodařilo objevit.

Pozor při použití parametru /d, jenž je znám už od verze 3.0. Při jeho použití se sice Excel spustí, ale jediné, co můžete dělat, je dívat se na přesýpací hodiny. Program totiž po spuštění okamžitě zatuhne, a jakákoliv snaha o práci v něm se setkává s nezdarem.

Parametr /s spustí Excel 97/2000/XP v nouzovém režimu, tedy bez všech nainstalovaných doplňků a bez načtení uživatelské konfigurace z registru. U Excelu XP má stejnou funkci i parametr /save. Tato volba vám může být užitečná tehdy, když se vám program spouští špatně, anebo když se během práce objevují chyby způsobené poškozením právě uživatelské konfigurace. Takto se dají zmíněné chyby snadno obejít. Pro opravu a diagnostiku chyb se dají rovněž použít přepínače /o a /regserver. Těmi můžete Excel přinutit, aby se pokusil opravit a načíst standardní konfiguraci. Kompletní přehled všech parametrů naleznete v tabulce s názvem MS Excel: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek.

[Outlook 97/98/2000/XP]

3. Utajované spouštěcí mechanismy

Na co jsme přišli: Outlook je poměrně mohutný program, který v sobě shromažďuje celou řadu funkcí e-mailového klienta, kalendář, poznámkový blok, deník a adresář pro správu kontaktů. Některé moduly se z tohoto programu dají volat zvlášť. V nápovědě k programu naleznete bohužel pouze kusé informace. Zcela jasno však budete mít po prozkoumání naší tabulky MS Outlook: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek. Až budete v tabulce uvedené parametry zkoušet, mějte na vědomí, že ne každý argument v každém režimu funguje, popřípadě má nějaký smysl. Řada přepínačů má nějakou funkci pouze tehdy, když Outlook pracuje v tzv. Corporate režimu, tzn. společně s nějakým serverem, na němž běží MS Exchange.

Využití: Většinu parametrů pro Outlook využijete při opravě aplikace, dále při diagnostice chyb a údržbě často používaných služeb. Bezesporu zajímavé budou pro každého uživatele Outlooku funkce spojené s parametrem /c. Tak například příkazem /c ipm.task vyvoláte okno pro vytvoření nového úkolu, příkazem /c ipm.contact budete mít možnost přidat do adresáře nový kontakt. Vytvořením zástupce k souboru OUTLOOK.EXE, obsahujícího patřičný argument, se tak můžete dostat přímo k vámi požadované funkci.

Parametr /Cleanprofile se stává užitečný ve chvíli, když se chcete po provedení updatu Outlooku vrátit zpět k instalaci původní. Pak máte příležitost vytvořit nový profil bez toho, aby obsahoval balast z dřívější instalace. Parametr /Cleanviews nastaví původní standardní vzhled Outlooku, takže vám odpadne zdlouhavé pátrání v nejrůznějších položkách menu. Argument /Cleanfinders vám poslouží pro zvýšení přehlednosti, protože ze serveru s MS Exchange odstraní tam uložené informace o automatickém vyhledávání.

[Outlook Express]

4. Výběr identity při spuštění počítače

Na co jsme přišli: Outlook Express dokáže spravovat několik identit. Tato funkce se hodí zvláště tehdy, pokud počítač užívá několik osob, které používají elektronickou poštu a adresář, a když na počítači nejsou vytvářeny uživatelské profily. Outlook Express prostřednictvím identit přidělí každému uživateli jedinečnou konfiguraci elektronické pošty, takže ten vidí pouze poštu ve svojí schránce a pouze jím vytvořené položky v adresáři. Novou identitu lze vytvořit, případně již založené identity upravovat přes menu Soubor/Identity/Správa identit. Menu Soubor/Přepnout identitu můžete použít, když by někdo jiný chtěl rovněž použít Outlook Express.

V praxi má tento způsob práce s identitami svá omezení. Windows totiž vždy název naposledy použité identity uloží do registru. To má za následek skutečnost, že po spuštění Outlook Expressu se tato identita automaticky otevře, i když na něm chce pracovat uživatel, který má identitu jinou. A i když je přístup do jednotlivých identit chráněn heslem, v tomto případě zadání hesla odpadá. Heslo je vyžadováno pouze při nastavení identity přes menu Soubor/Přepnout identitu.

Výše popsaná "zrada" v programu se však přesto dá obejít prostřednictvím tohoto triku: Spusťte si Editor registru a přesuňte se v něm do klíče Hkey_Current_User\Identities. Zde smažte hodnoty Last Username, Last User ID, Default User ID a Start As. Po spuštění Outlook Expressu se pak objeví dialogové okno pro přihlášení do identity.

Využití: Jak již bylo uvedeno výše, jakmile chybějí v registru odpovídající hodnoty, musíte při spuštění programu vybrat některou z identit a zadat patřičné heslo. Bez správného hesla program nespustíte. Tím je Outlook Express chráněn před neoprávněným přístupem.

Bylo by však dost otravné, kdyby se vždy po ukončení programu musely kvůli zabezpečení v registru mazat všechny výše zmíněné klíče. Daleko pohodlnější je použití našeho skriptu OE.VBS (700 B), který naleznete . Po jeho spuštění se automaticky odstraní z registru všechny potřebné klíče a vzápětí se otevře Outlook Express. Samozřejmě kvůli chybějícím údajům se vždy nejprve objeví dialogové okno s výzvou pro přihlášení k některé z identit.

Celý skript zůstává aktivní tak dlouho, dokud běží poštovní program. Po jeho skončení se opět vymažou znovu vytvořené údaje v registru, tak aby se při příštím otevření Outlook Expressu mohlo opět objevit již zmíněné dialogové okno pro přihlášení do identity, v tomto případě i bez použití skriptu.

[Outlook Express]

5. Nedokumentované parametry

Na co jsme přišli: Outlook Express se dá spouštět pomocí několika argumentů uvedených na příkazovém řádku. Ty ale v nápovědě k programu nenajdete. Patří sem přepínače /defclient, /mailurl, /mailonly, /mail, /newsurl, /news, /outnews a /newsonly.

Využití: Řada uživatelů na svůj počítač instaluje pro účely testování několikero různých programů pro práci s elektronickou poštou. Po nějaké době ale zjistí, že to nejsou ty pravé, a chtějí se znovu vrátit k Outlook Expressu. To většinou není žádný problém, pokud program pro odinstalování nastaví Outlook Express znovu jako výchozího e-mailového klienta. Pouze tehdy kupříkladu funguje odkaz mailto: na internetových stránkách korektně. Abyste mohli Outlook Express bez větších problémů skutečně nastavit znovu jako standardní aplikaci pro práci s elektronickou poštou, klepněte na nabídku Start/Spustit a do pole Otevřít napište příkaz:

"C:\Program Files\Outlook Express\msimn.exe" /defclient

Samozřejmě pokud jste Outlook Express nainstalovali do jiné složky, nezapomeňte patřičně upravit cestu k němu. Nyní můžete velmi snadno napsat a odeslat e-mail přes příkazový řádek tak, že napíšete příkaz mailto:<e-mailová adresa>.

Dokonce i když nemáte Outlook Express nastaven jako standardní program pro práci s elektronickou poštou, máte možnost vytvořit nový e-mail přes příkazový řádek. Stačí k tomu zadat příkaz

"C:\Program Files\Outlook Express\msimn.exe" /mailurl:mailto:<e-mailová adresa>

I nyní se otevře aplikační okno pro napsání nové zprávy.

Posíláte často e-maily skupinám osob? I tento úkol se dá jednoduše zvládnout prostřednictvím příkazového řádku. Doplňte za příkaz mailto: údaje podle následujícího schématu:

<e-mailová adresa1>?subject=<Předmět>&CC=

<e-mailová adresa2>; <e-mailová adresa3>&BCC=

<e-mailová adresa4>;&body=<text zprávy>

Tímto příkazem vytvoří Outlook Express novou zprávu tak, že se otevře okno pro psaní nové zprávy, v němž budou všechny informace pro Předmět, Kopie a Slepá kopie, jakož i text zprávy již vyplněny.

Podobné argumenty lze použít i při práci s příspěvky z diskusních skupin. Po zadání příkazu news://news.microsoft.com/microsoft.public.cs.desktop se spustí Outlook Express a zobrazí danou diskusní skupinu, aniž byste museli zdlouhavě vytvářet svůj účet pro čtení diskusních příspěvků. Pokud nemáte Outlook Express nastaven jako standardní aplikaci pro čtení diskusních příspěvků, musíte použít následující příkaz

"C:\Program Files\Outlook Express\msimn.exe" /newsurl:news://<newsserver>/<diskusní skupina>

Další přepínače použitelné v aplikaci Outlook Expressu umožňují nastavit zobrazení Outlook Expressu při jeho spuštění. Tak přepínač /mail zajistí spuštění Outloook Expressu přímo ve složce Doručená pošta, parametr /news zajistí přepnutí přímo do standardně nastaveného účtu pro čtení diskusních příspěvků. Zmíněné přepínače vám budou samozřejmě užitečné hlavně v případech, kdy máte poštovních či diskusních účtů několik. Argument /mailonly spustí program v režimu Mail, tj. pouze pro práci s elektronickou poštou a podobně /outnews nastaví režim News, tj. spustí se pouze program pro čtení diskusních příspěvků.


Nedokumentované parametry a utajované funkce II.

[Outlook Express a adresář Windows]

6. Další speciální funkce

Na co jsme přišli: Když v panelu nástrojů Outlook Expressu klepnete na tlačítko Adresy, spustí se program Adresář. V něm vidíte všechny kontakty zadané právě přihlášenou identitou a dále všechny ostatní kontakty. Adresář se však také dá spustit nezávisle na Outlook Expressu. Klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz wab. Program Adresář (WAB.EXE) však skrývá ještě několik dalších tajemství. Po zadání příkazu wab /? se vám zobrazí dialogové okno s několika argumenty zadavatelnými na příkazový řádek, kupř. /Open či /New. Program WAB.EXE však umožňuje i zadání jiných nikde nedokumentovaných parametrů: /All, /Find, /Vcard, /Certificate, /LDAP, /FirstRun a konečně /ShowExisting, jak se ostatně můžete přesvědčit sami, když si otevřete soubor WAB.EXE v nějakém hexadecimálním editoru.

Využití: Při standardním nastavení má Adresář všechny kontakty vytvořené v Outlook Expressu všemi existujícími identitami uloženy v jednom WAB souboru. Ve Windows 2000 a XP se tento soubor nachází ve složce C:\Documents and Settings\<uživatelské jméno>\Data aplikací\Microsoft\Address Book. Po otevření tohoto souboru vám Adresář umožní prohlédnout vždy pouze položky zadané aktuálně nastavenou identitou. Po změně identity použije sice Adresář tentýž soubor, ovšem opět zobrazí položky zadané pouze touto identitou. Existuje však rovněž možnost zobrazení všech kontaktů všech identit. Stačí pouze při spouštění souboru WAB.EXE přidat parametr /All.

Prostřednictvím dalších nikde nedokumentovaných parametrů se dají využít i další funkce, které však v grafickém prostředí Windows nemají zase až tak velký význam. Pro toho, kdo používá ne jeden WAB soubor, ale několik, budou zajímavé argumenty /New a /Open. Při spuštění Adresáře s parametrem /New se otevře dialogové okno, v němž máte možnost nastavit jméno a umístění pro nový vámi vytvářený WAB soubor. Parametr /Open vám umožní otevřít libovolný WAB soubor. Je ale třeba dodat, že jednodušší cestou je pouhé poklepání na tento soubor v Průzkumníku.

Kdo často v Adresáři používá funkci Najít osoby, tomu se bude jevit jako užitečný parametr /Find. Spuštění Adresáře s tímto parametrem vám toto dialogové okno otevře okamžitě. Zbylé parametry se budou hodit pouze ve zvláštních případech. Tak argument /Vcard <název souboru> otevře daný VCF soubor a umožní jeho obsah importovat do Adresáře. Podobný význam má argument /Certificate, který umožní import souborů P7C, P7B a CER.

[Internet Explorer 6]

7. Přídavné funkce

Na co jsme přišli: Klíč registru Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Internet Explorer\Extensions umožňuje Internet Explorer 6 dovybavit dalšími funkcemi podle našeho uvážení. Možnosti aplikace jsou v tomto ohledu velmi pestré. Tak lze například pohodlně nastavit vypínání a zapínání filtru pro zobrazování pop-up oken, navazovat a zase přerušovat telefonické připojení, otevřít nový soubor nápovědy ve formátu CHM nebo jednoduše spouštět libovolnou aplikaci.

Využití: Náš skript EXTRATOOL.HTA (velikost 9,42 KB), který samozřejmě naleznete , vám pomůže usnadnit práci s výše zmíněným klíčem v registru. Skript vám umožní velmi pohodlně přidávat nejrůznější doplňky přímo do menu Nástroje či Nápověda, anebo zajistí vytvoření nového tlačítka na panelu nástrojů. Kromě vytvoření položek je bude moci i odstraňovat. Po spuštění skriptu si zvolte, zda budete chtít vytvořit novou položku (v menu Nástroje či Nápověda), anebo zda budete chtít vytvořit nové tlačítko. Pak stačí pouze zadat název položky a příkazový řádek, tj. cestu ke spouštěcímu souboru. Nezapomeňte ale v případě vytváření nového tlačítka zadat cestu k souboru ikony. Jinak bude standardně přiřazena ikona odpovídající neznámému typu souboru. Stiskem tlačítka Vytvoř položku se vámi požadovaná akce vykoná.

Co se týče množství nových položek, můžete jich vytvořit maximálně 29. Pro jejich odstranění umístěte u vámi vybraných položek zatržítko a stiskněte tlačítko Odstranit. Všechny vámi provedené změny se projeví při novém spuštění Internet Exploreru.

Pro techničtěji založené čtenáře určitě pak nebude k zahození, když si prozkoumají zdrojový kód našeho skriptu.

[Mozilla 1.x]

8. Rychlé vyhledávání prostřednictvím zkrácených příkazů

Na co jsme přišli: Internetové vyhledávače se dají v prohlížeči Mozilla použít několika způsoby, například když použijete Sidebar, která se vyvolá klávesou <F9> nebo přes lištu Google Toolbar (ta se dá jako freeware stáhnout z adresy http://googlebar.mozdev.org/index.html). O něco skrytější a nepřesně dokumentovaná je cesta přes klíčová slova pro internetové odkazy. Zmiňovaná funkce dokáže vyvolat internetový vyhledávač a zadat výraz pro vyhledání přímo do panelu Adresa.

Využití: Předání klíčových slov pro vyhledávání přes Sidebar nebo Google Toolbar je velmi pohodlné a nevyžaduje žádné speciální úpravy konfigurace prohlížeče. K použití panelu Adresa je však třeba učinit několik přípravných kroků. Tento způsob zase je na druhou stranu velmi flexibilní a dá se upravit podle individuálních potřeb.

Jak postupovat: Nejprve je třeba zjistit kompletní URL adresu, přes kterou se klíčová slova internetovému vyhledávači předávají. K tomu účelu si otevřete například stránku Google (www.google.com), zadejte libovolné slovo pro vyhledávání, například Mozilla, a stiskněte tlačítko Google Search. V panelu Adresa se nato objeví výraz

http://www.google.com/search?hl=en&ie=UTF-8&oe=UTF-8&q=Mozilla

Nyní klepněte do menu Bookmarks/Add to Bookmarks a hned nato na Bookmarks/Manage Bookmarks. Zde vyberte naposledy přidanou položku v našem případě Vyhledávání Google Search:Mozilla, klepněte na ni pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Properties. Na záložce Info do políčka Keyword zadejte zkratku, kterou budete chtít pro vyhledávání Googlem používat, kupříkladu "g". V poli Location uvidíte kompletní URL adresu, kterou Google pro vyhledávání používá. Výraz pro vyhledávání, jenž jsme v něm použili (v našem případě "Mozilla"), smažte a nahraďte jej parametrem %s. Internetová adresa pak bude vypadat asi takto:

http://www.google.com/search?hl=en&ie=UTF-8&oe=UTF-8&q=%s

Nyní zavřete všechna otevřená dialogová okna a vyhledávání vyzkoušejte. Do panelu Adresa zadejte výraz g PC World a stiskněte klávesu <Enter>. V internetovém prohlížeči se vám pak objeví výsledky vyhledávání.

Způsob vyhledávání přes zkratku se však hodí nejen pro internetové vyhledávače, nýbrž se dá použít i pro libovolné formuláře, které mají něco prohledávat. Jako příklad je možné použít česko-anglický slovník na adrese http://www.pcland.cz/slovnik.

Správná adresa pro webový odkaz pak zní

http://www.pcland.cz/slovnik/czetoeng.asp?hledej=1&slovo=%s

Zvolíte-li si jako klíčové slovo např. "d", dostanete po zadání d <hledaný výraz> v panelu Adresa překlad slova <hledaný výraz>.

[Přehrávání multimediálních souborů]

9. Nastavení programů přes argumenty na příkazovém řádku

Na co jsme přišli: K přehrávání zvukových souborů a souborů videa nabízejí Windows několik aplikací. Při poklepání na multimediální soubor se ve Windows ME, 2000 a XP se otevře Windows Media Player představovaný souborem WMPLAYER.EXE, ve Windows 95/98 souborem MPLAYER2.EXE. Kromě toho existuje ve Windows 95/98/ME program Přehrávač záznamů (MPLAYER.EXE), ve Windows 2000/XP představovaný souborem MPLAY32.EXE. Oba programy mají v sobě několik skrytých funkcí, jež se dají vyvolat přes argumenty na příkazovém řádku. Jejich úplný přehled můžete nalézt v rámečku Přehrávače multimediálních souborů: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek.

Využití: Pro kombinaci parametrů /Play a /Close existuje několik praktických možností. Například pro prezentaci nějakého videosnímku můžete vytvořit dávkový soubor či zástupce s tímto obsahem:

mplayer2 /Play /Close /Fullscreen <název souboru>

Přehrávač se tak spustí v zobrazení přes celou obrazovku, přehraje soubor a nakonec se automaticky zavře. Zajímavá je rovněž kombinace s utilitou pro zobrazení na televizní obrazovku, například pomocí sharewarového programu TV Tool 7.1 . Tato aplikace je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP, naleznete ji , případně na internetové adrese http://tvtool.info/index_e.htm (TVTOOL710.ZIP, 284 KB).

Vzhledem k tomu, že se i TV Tool dá ovládat přes příkazový řádek, můžeme toho využít v dávkovém souboru obsahujícím tyto řádky:

C:\Program Files\tvtool\tvtool.exe /tvstart /wait mplayer2 /Play /Close /Fullscreen %1

C:\Program Files\tvtool\tvtool.exe /monitor

Dávkový soubor uložte na pracovní plochu a přetáhněte na něj libovolný soubor videa. TV Tool se spustí v režimu televizoru, Windows Media Player přehraje soubor v celoobrazovkovém režimu, po přehrání se automaticky zavře a konečně TV Tool v posledním řádku opět zaktivuje monitor.

WMPLAYER.EXE sice akceptuje pravděpodobně z důvodu kompatibility argumenty příslušející souboru MPLAYER2.EXE, aniž by se objevovalo nějaké chybové hlášení, vykonávané příkazy však zůstávají bez účinku. Existuje však několik dalších nových argumentů, jež převážně slouží k nastavení vzhledu v celoobrazovkovém režimu. Tak například příkaz wmplayer /Task RadioTuner spustí program v režimu úplného zobrazení a ukáže Tuner, sloužící k poslechu rozhlasových stanic. Typ zobrazení je zcela nezávislý na vzhledu nastaveném při předchozím spuštění programu.

[Access 97/2000/XP]

10. Nastavení vlastního souboru obrázku při spuštění programu

Na co jsme přišli: Při poklepání na soubor databáze vždy Access ukazuje svoje uvítací logo (Splashscreen). Je však možné si pro každý soubor databáze nastavit uvítací logo vlastní. K tomu účelu potřebujete pouze BMP soubor, který má stejný název jako databáze, a tento soubor musí ležet ve stejné složce jako databáze. Takže pokud máte databázový soubor například VIDEA.MDB, musí se soubor s logem jmenovat VIDEA.BMP. Zmíněný soubor si můžete vytvořit v libovolném grafickém editoru, například v Malování, které je standardní součástí Windows. Co se týče rozlišení a velikosti obrázku, může být libovolné. Ovšem doporučujeme vám řídit se rozměry originálního loga Accessu, jež má velikost 400 x 300 bodů.

Využití: Na uvítacím logu můžete již při startu databáze uvést důležité informace jako název databáze, verzi, popřípadě název vaší firmy. V případě BMP souboru se vše dá zajistit poměrně lehce. Alternativou ale může být i naprogramování uvítacího loga přes formulář Accessu. Jako ukázku můžete použít databázi Northwind, jež je standardně v Accessu obsažena. Výhodou tohoto postupu je to, že kupříkladu číslo verze můžete zadat jako proměnnou, a pokud se toto změní, ušetříte si čas úpravou grafického souboru.

[Access 97/2000/XP]

11. Spouštění s prázdným oknem

Na co jsme přišli: Po spuštění Accessu se objeví dialogové okno, v němž se nabízejí tři možnosti: můžete spustit prázdnou databázi, využít průvodce databází, anebo vybírat z již existujících souborů databáze. Toto dialogové okno se dá potlačit tak, že spustíte Access s přepínačem /nostartup. Další možné parametry naleznete v rámečku MS Access: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek.

Využití: Použití přepínače /nostartup má smysl tehdy, pokud dáváte při práci s Accessem přednost příkazům Nový či Otevřít z menu Soubor před zobrazováním uvítacího dialogového okna.


Nedokumentované parametry a utajované funkce III.

MS Word: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek

Argument - Význam

/a - Zabraňuje nahrání doplňků a globálních šablon. Kromě toho tento parametr rovněž zabraňuje změnám v konfiguraci Wordu

/l<doplněk> - Spustí Word se zadaným doplňkem

/m - Spustí novou instanci Wordu a ignoruje makra AutoExec

/m - file<n>Spustí Word a otevře <n> souborů ze seznamu těch naposledy otevřených. Číslo <n> musí být v intervalu 1-10

/m<název makra> - Spustí Word se zadaným makrem a potlačí makra Autoexec

/t<šablona> - Spustí Word s dokumentem založeným na zadané šabloně

/w - Spustí novou instanci Wordu s novým, prázdným dokumentem

/c - Spustí Word a Netmeeting

/q - Spustí Word bez uvítací obrazovky (Splashscreen). Funguje pouze u Wordu 2000 SR-1

/r - Spustí Word na pozadí a nastaví položky registru do původního stavu po instalaci

/u - Funkce tohoto parametru je neznámá. Při jeho použití se Word vůbec nespustí, ale ani se neobjeví žádné chybové hlášení

/x - Spustí novou instanci Wordu pro DDE

MS Excel: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek

ArgumentVýznam

/e - Spustí Excel bez otevření nového dokumentu a bez uvítací obrazovky (Splashscreen)

/embedded - Spustí vnořenou instanci programu. Okno aplikace se vůbec na monitoru neobjeví

/m - Spustí Excel vytvoří nový sešit s jedním listem nazvaným Makro

/o - Donutí Excel k tomu, aby se sám zaregistroval. Klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Office\<název verze>\Excel se uloží do registru znovu

/p<název složky> - Nastaví zadanou složku jako pracovní

/r<název souboru> - Otevře zadaný soubor v Excelu s ochranou proti zápisu

/s (v Excelu XP: /save) - Spustí Excel v nouzovém režimu. Všechna nastavení, doplňky a uživatelem nadefinované panely nástrojů budou ignorovány

/t - Spustí Excel bez maker Autoopen (pouze u verze 97/2000 v závislosti na Service Packu)

/i - Spustí Excel v maximalizovaném okně (pouze u verze 97/2000 v závislosti na Service Packu)

/d - Spustí Excel, a kurzor se přemění na přesýpací hodiny. Následně program zatuhne a neodpovídá. Přesná funkce tohoto parametru není známa

/regserver - Excel se znovu zaregistruje a potom ukončí

/unregserver - Excel se odregistruje a potom ukončí

MS Outlook: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek

Argument - Význam

/folder - Spustí program bez zobrazeného panelu Outlooku

/select <cesta ke složce> - Zobrazí obsah zadané složky

/c ipm.note - Zobrazí okno pro napsání nové e-mailové zprávy

/c ipm.post - Zobrazí okno pro napsání nového diskusního příspěvku

/c ipm.appointment - Zobrazí okno pro napsání nové události

/c ipm.task - Zobrazí okno pro zapsání nového úkolu

/c ipm.contact - Zobrazí okno pro zapsání nového kontaktu

/c ipm.activity - Zobrazí okno pro vytvoření nové položky deníku

/c ipm.stickynote - Zobrazí okno pro zapsání nové poznámky

/checkclient - Kontrola, zda je aplikace nastavena jako standardní pro zpracování elektronické pošty, diskusních příspěvků a kontaktů (pro verze 98/2000/XP)

/m <e-mailová adresa> - Vloží e-mailovou adresu

/a <cesta a název souboru> - Vytvoří novou zprávu se zadaným souborem jako přílohou

/CleanViews - Nastaví standardní zobrazení Outlooku

/ResetFolders - Vrátí zpět chybějící složky

/ResetOutlookBar - Vrátí zpět panel Outlooku

/No Preview - Zruší zobrazování náhledového okna a odstraní tuto funkci i z menu Zobrazit

/CleanSchedPlus - Odstraní všechna data Schedule+ ze serveru a umožní použití a zobrazení informací z kalendáře Outlooku pro všechny uživatele Schedule+ 1.0

/Cleanprofile - Odstraní standardní klíč aplikace v registru a znovu jej vytvoří

/Cleanpst - Spustí Outlook s novým prázdným PST souborem

/Safe - Spustí Outlook bez všech rozšíření, náhledového okna a upravených panelů nástrojů

/Recycle - Použije existující okno k otevření zadané složky. Nejčastěji se tato volba používá s parametry /explorer nebo /folder

/Explorer - Otevře nové okno v zobrazení typu Průzkumník (navigační lišta je zapnuta)

/Folder - Otevře nové okno v zobrazení typu Složka (navigační lišta není aktivní)

/Profiles - Zobrazí při startu dialogové okno pro výběr profilu nezávisle na nastaveních v menu Nástroje/Možnosti

/Profile <název profilu> - Načte zadaný profil

/s <jméno souboru> - Otevře daný soubor se zástupci složek (soubory FAV)

/p <jméno souboru> - Vytiskne zadaný soubor pošty (soubor MSG)

/Embedding <jméno souboru> - Otevře soubor MSG jako OLE vnořený. Standardní argument pro příkazový řádek OLE

/c <třída> - Vytvoří nový prvek zadané třídy zpráv

/resetfoldernames - Přeloží názvy složek do jazyka klienta

/Cleanfinders - Odstraní výsledky hledání z Microsoft Exchange Server Store

/f <jméno souboru> - Otevře zadaný soubor typu MSG

/Regserver - Znovu obnoví všechny klíče v registru, aniž by bylo nutné celou aplikaci znovu instalovat. Tato nastavení jsou uložena v souboru SRG, jenž leží ve stejné složce jako program Outlook

/Unregserver - Odstraní z registru všechny klíče týkající se Outlooku. Po použití tohoto parametru je třeba zadat příkaz obsahující parametr /Regserver.

Přehrávače multimediálních souborů: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek

Program - Argument - Význam

MPLAYER.EXE - /Open <jméno souboru>  - Spustí přehrávač a otevře soubor

MPLAY32.EXE - Play <jméno souboru> - Spustí přehrávač a přehraje soubor

MPLAYER2.EXE - /Close - Po přehrání souboru automaticky zavře okno přehrávače. Funguje ale pouze při současném použití argumentu /Play

MPLAYER2.EXE - /AVI /MID /WAVOmezí přehrávání pouze na zadaný typ souborů (pouze ve spojení s OLE)

MPLAYER2.EXE - /FullscreePřehraje soubor v celoobrazovkovém režimu (pouze MPLAYER2.EXE)

MPLAYER2.EXE - /NewSpustí novou instanci přehrávače (pouze MPLAYER2.EXE)

WMPLAYER.EXE - /Device:{DVD|AudioCD} - Spustí přehrávání na zvoleném zařízení

WMPLAYER.EXE - /Playlist <název Playlistu>Spustí přehrávání zadaného Playlistu

WMPLAYER.EXE - /Task NowPlaying /Task MediaGuide /Task CDAudio /Task MediaLibrary /Task RadioTuner /Task SkinViewer /Task PortableDevice - Spustí zadaný úkol

MS Access: Přehled argumentů zadavatelných na příkazový řádek

Argument - Význam

/excl <jméno databáze> - Otevře databázi v režimu exkluzivního přístupu

/ro <jméno databáze> - Otevře databázi v režimu ochrany proti zápisu

/user <uživatelské jméno> - Spustí Access za použití zadaného uživatelského jména

/pwd <heslo> - Spustí Access za použití zadaného hesla

/profile <profil uživatele> - Spustí Access s konfigurací načtenou ze zadaného profilu uživatele

<jméno databáze> /compact  - Zkomprimuje zadanou databázi

<jméno databáze> /repair - Opraví zadanou databázi

<původní databáze> /convert <cílová databáze> - Zkonvertuje původní databázi vytvořenou ve starší verzi Accessu na databázi cílovou

/x <název makra> - Spustí Access a zároveň i zadané makro

/nostartup - Spustí Access bez dialogového okna s možnostmi pro práci s databázemi

§§§§§


Rychlokurz: TV Program – aby vám žádný program neunikl

Karel Šredl

c03p0362

Osobně nejsem příznivcem televize. Nemyslím teď samotný přístroj či princip přenosu obrazu vzduchem, ale myslím tím takzvané "gaučingování" u televize. Ono příslovečné svalení se na gauč a zapnutí televize ihned po návratu domů, někdy ještě dříve, než si dotyčný stihne sundat boty. Já sám zapínám televizi pouze na hlavní večerní zprávy a sem tam na nějaký ten film. Avšak rád mám přehled o programu televize, protože člověk nikdy neví... Spoléhat se na tištěný televizní program nemůžu, několikrát se nám totiž doma stalo, že se sešly dva až tři, a teď už je pro jistotu nekupuje nikdo. Ani nám vlastně příliš nechybějí, protože program máme v počítači. A zadarmo...

Již na začátku prozradím, že se jedná o aplikaci české provenience tedy že s porozuměním nebudete mít potíže. Software se vám bude sám spouštět, a když zjistí, že jste se připojili k internetu, stáhne si televizní program na další dny (a to pro 48 stanic). To vše dělá automaticky. Je stále připraven vám kdykoli ukázat, co se právě vysílá nebo vás upozorní, že pořad, na který jste se tak těšili, začne za 5 minut.

REGISTRACE

Prvním krokem, který musíme podniknout, je zaregistrování se na webu provozovatele. Musíme si totiž zajistit zdroj dat. Registrace není vůbec složitá, o čemž se brzy přesvědčíte. Spusťte si prohlížeč internetu a přejděte na stránku program.tvprogram.cz/proguziv/regist.php. Objeví se stránka, která po vás bude chtít pouze zadat vaše uživatelské jméno (nějaké si zvolte, nejlépe jedno slovo, písmena bez háčků a čárek nějaké, které si budete dobře pamatovat např. první část vaší e-mailové adresy). Pod uživatelské jméno zapište požadované heslo. O hesle platí to, co si opakujeme prakticky pokaždé zapomeňte na jméno vaší manželky nebo dětí. Nemělo by to být žádné slovo (ani pozpátku), mělo by obsahovat velká i malá písmena a číslice. Například takové správné heslo může být "Ka1tA35St7ro9Fa". Pokud se na ono nesmyslné heslo podíváte, zjistíte, že je to vlastně slovo "KatAStroFa", do kterého jsou vloženy číslice "1-35-7-9". Takto si můžete podobné bezpečné heslo vytvořit i sami.

Po zadání uživatelského jména a hesla se dostaneme na další stránku, kde máme za úkol zaškrtat televizní stanice, o které máme zájem. Stanic je opravdu požehnaně, zvolte si ty, které vás zajímají. Samozřejmě čím více jich zvolíte, tím déle budete později stahovat data o pořadech na nich. Pod seznamem stanic po vás provozovatel požaduje některá další data o vás (e-mail, jméno, příjmení, rok narození, zaměstnání, adresa, atd.). Já osobně o sobě sděluji co nejméně informací a ponechám na vás, které údaje vyplníte podle pravdy a které si prostě vymyslíte. Minimálně e-mailovou adresu však doporučuji vyplnit správně. TV Program používám již pěknou dobu (a velmi často) a zatím jsem obdržel snad jen dvě e-mailové zprávy. Nemělo by tedy hrozit nějaké zahlcení vaší schránky spamem. Doufám, že tato chvályhodná střídmost provozovatelům vydrží co nejdéle.

Pokud jste vše zadali správně, po odeslání dat kliknutím na tlačítko [OK] budete informováni, že registrace proběhla úspěšně, a abyste si zapamatovali zadané uživatelské jméno a heslo. Na vámi uvedenou adresu vám přijde kontrolní e-mail o registraci. No vidíte, ani to nebolelo.

INSTALACE

Dalším krokem, teď když už máme zaregistrováno, bude samotná instalace programu. Stáhněte si z internetu (nebo ještě lépe, zkopírujte z našeho CD) asi 3 MB velký instalační exe-soubor a spusťte ho. Klikáním na [Ano] a [Next>] přeskočíte pár prvních informačních okének, než se proklikáte až k tlačítku [Instalovat]. To konečně udělá to, co jsme od začátku chtěli. Nakonec, pokud necháte zaškrtnutou volbu [X] Launch TV Program, se kliknutím na [Dokončit] program spustí.

Jak se dalo očekávat, první co budete muset programu říci, je vaše uživatelské jméno a heslo, které jste získali při registraci. Zapište obojí a stiskněte [OK]. Pokud jste někde neudělali chybu, spustí se vlastní aplikace, což poznáte podle ikony v pravé dolní části obrazovky u hodin. Červený pruh bude v ikoně cyklicky poletovat, což znamená, že program je aktivní a zrovna stahuje z internetu data. Pokud potřebujete, aby dočasně stahování přerušil, klikněte pravým tlačítkam myši na ikonu \ Pozastavit stahování. Ikona se změní na . Až potom bude vaše linka k internetu opět volná, obnovíte stahování dat podobným způsobem: klikněte pravým tlačítkam myši na ikonu \ Povolit stahování. Když už budou všechna data stažená, ikona změní barvu na optimistickou zelenou .

PRÁCE S TV PROGRAMEM

Ona to vlastně ani není žádná práce. Přes ikonu otevřete hlavní okno. Tady uvidíte vlastní nabídku televizních stanic i s obrázky a stručným popisem pořadů. Kliknutím na titulek pořadu získáte podrobnější informace o něm, kliknutím na čas začátku pořadu si jej označíte. Položka s časem zčervená a vy budete v pravý čas upozorněni, že vámi vybraný pořad brzy začne.

Další velmi šikovná funkce je vyhledávání v pořadech. Nevíte, kdyže vám dávají film "Indiana Jones" nebo pětitisící díl "Ošklivky Betty"? Klikněte na tlačítko [Vyhledat] a do políčka Vyhledat: zapište hledanou frázi ("Indiana Jones", "Ošklivka Betty", fotbal...). Hledání můžete omezit typem pořadu (např. prohledávat jen seriály), hledat v konkrétním datu či pouze na českých stanicích. Pokud zaškrtnete volbu [X] Pouze pořady na upozornění, aplikace bude vyhledávat pouze v pořadech, u nichž máte nastaveno upozornění (poznáte je tak, že jsou v seznamu podbarveny červeně). Kliknutím na tlačítko [Hledej] spustíte prohledávání a na obrazovce se vám objeví seznam pořadů, které kritériím vyhovují.

Ovládání je natolik přehledné a jasné, že asi nemá smysl se o něm více rozepisovat. Pojďme se raději podívat, jaké nám software nabízí možnosti nastavení.

NASTAVENÍ

Kliknutím na tlačítko [Nastavení] přejdete do následujících tří sekcí:

[Obecné] zde máme možnost zakázat programu stahovat obrázky. Ušetříme tak čas, přijdeme ovšem o grafiku v seznamu pořadů. Pokud chcete přidat či ubrat stanice, které sledujete, klikněte na tlačítko [Změnit stanice pro stahování]. TV Program se ukončí a ve vašem internerovém prohlížeči naskočí web autorů programu. Zde můžete zapsat vaše registrační data, a následně zaškrtnutím změnit stanice určené ke stahování.

[Klasické zobrazení] v této sekci nastavujeme pravděpodobně to nejdůležitější: vzhled seznamu programů v hlavním okně. Jak jste si možná všimli, standardně se vám v hlavním okně zobrazí čtyři stanice ve čtyřech sloupcích. Pořadí stanic na stránce a umístění na jednotlivých stránkach změníte jednoduše tak, že stanici prostě uchopíte myší a přetáhnete na nové místo. Stanice určené pro stahování jsou zapsány tučně, ostatní pak kurzívou. Ty se vám ovšem nezobrazí, protože u nich logicky není co zobrazovat.

[Upozorňování na pořady] poslední nastavovací sekce je velmi zajímavá. Jednak si můžeme zvolit, kolik minut před začátkem pořadu budeme upozorněni a jakým zvukem. V případě, že toužíme být upozorněni třeba na každý fotbal, protože ho prostě musíme vidět, můžeme v této sekci zapsat seznam slov, která, pokud se vyskytnou v názvu či popisu pořadu, způsobí automatické upozornění před začátkem pořadu.

ZÁVĚR

TV Program je pomůcka velmi šikovná jak pro profesionální až chronické televizní sledovače, tak i pro občasníky jako jsem já. To, že je zdarma (ono malé okénko s reklamou mi tedy vůbec nevadí), zvyšuje jeho hodnotu mnohokrát. Informace, které poskytuje k pořadům, jsou poměrně bohaté a se svou nabídkou 48 televizních stanic uspokojí většinu populace (já sám mám 4 stanice + jedno zrnění).

Program samotný je poměrně jednoduchý až střízlivý, žádné vizuální efekty v něm nečekejte. Zato má velmi šikovně zpracovanou nápovědu, a to se počítá k dobru. Celkově musím říci, že je to program povedený a má na mém počítači své místo. Snad bude mít i na vašem.

URL: tvprogram.cz/program

§§§§§


Užite tripy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

c03p0366

Minulý měsíc jsme se zvolna přehoupli do druhé padesátky pokračování našeho seriálu, a hle, už je tu další díl. Počasí se již umoudřilo a slunečné dny snad už natrvalo nahradily deštivý duben. Snad abychom se pomalu chystali na dovolenou.

Počítačová komunita se pilně připravuje na letní okurkovou sezónu, objevila se ale jedna zajímavost, o které stojí za to se zmínit. Je jí žaloba firmy SCO (producenta SCO UNIXu, ale donedávna také Caldera Linuxu) proti IBM kvůli sporné části kódu linuxového jádra. Možná se vám zdá zcestné zmiňovat tuto kauzu v seriálu věnujícímu se Windows, nicméně se objevily spekulace, že za tím vším může stát i Microsoft, který má ve firmě SCO významný podíl. Podrobnosti hledejte na internetu.

Nechme žalob, a přejděme k obsahu dnešního dílu. Opět se budeme orientovat v prostředí Windows 98 a jim podobných, zabrousíme také pozvolna k MS Office. Velikonočních vajec se letos neurodilo, snad se dočkáme příště. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Nastavení odkládacího souboru (Win 98/SE/Me)

Existuje velmi málo uživatelů, kteří netuší nic o tzv. odkládacím souboru, neboli swapu. Windows tento soubor používají v případě, že jim dojde kapacita operační paměti RAM. Poté nepoužívaná data přesouvají na váš pevný disk právě do swapu (říká se, že swapují), aby tak uvolnily potřebnou operační paměť pro další aplikace. Tento jev je snadno pozorovatelný, neboť při swapování se práce na počítači poněkud přibrzdí. Pokud jste někdy viděli blikat diodu vašeho pevného disku, i když jste nic nedělali, docházelo také pravděpodobně k výše popsanému jevu.

Ač se to zdá nepravděpodobné, i v dnešní době velkých operačních pamětí v každém PC může správné nastavení odkládacího souboru pomoci k plynulejší práci s počítačem. Windows totiž swapují téměř vždy, a to i v případě, že mají evidentně paměti RAM dostatek.

Umístění odkládacího souboru je implicitně nastaveno na systémový disk C. Velikost je implicitně proměnlivá. Oba tyto parametry nejsou zdaleka ideální. Jednak se vyplatí nastavit pevnou a dostatečnou velikost odkládacího souboru, druhak je výhodné mít odkládací soubor na jiném pevném disku (pokud jich máte více) než samotná Windows. Systém pak z jednoho disku používá operační systém a na druhý odkládá, nedělá tak obě operace najednou se stejnou mechanikou. Možnost uložení odkládacího souboru na jiný pevný disk oceníte také v případě, že se vám na disku C fatálně nedostává volného prostoru a datový disk D zeje prázdnotou.

Jděte do menu Start a zvolte Nastavení. V něm pokračujte na Ovládací panely. V nich vyberte ikonu Systém a v dialogu nastavení systému pokračujte na záložku Výkon. Zde stiskněte tlačítko Virtuální paměť v dolní části dialogu. V dialogu nastavení virtuální paměti můžete zvolit jednotku, na které se bude odkládací soubor vyskytovat, dále pak minimální a maximální velikost. Doporučuji zvolit alespoň dvojnásobek operační paměti a udat minimum i maximum ve stejné výši, tak aby se velikost odkládacího souboru zbytečně neměnila. Zavřete dialog a restartujte počítač. Pokud jste měnili umístění souboru, můžete nyní již nepoužívaný swap odmazat z disku C. Najdete jej v adresáři Windows, zpravidla jako soubor win386.swp.

Tisk internetových stránek (IE 6)

S postupem času se mění podstatně i způsob používání osobních počítačů. Zatímco dříve jsme na nich nejvíce počítali, v průběhu času začaly počítače sloužit hlavně jako velmi inteligentní psací stroj a elektronická kancelář vůbec. V posledních letech se užití počítačů opět mění, začínáme je využívat jako prostředek pro přístup na internet. Musím zodpovědně prohlásit, že i moje rodina nyní na počítači více "internetuje", než píše ve Wordu a tvoří tabulky v Excelu. Jedinou oblastí, která zůstala po léta nepostižena, tak zůstává hraní počítačových her.

Proč tento delší úvod? Z jednoho prostého důvodu. Před několika lety by vás možná ani nenapadlo používat internetový prohlížeč na cokoliv jiného, než je právě prohlížení internetových stránek. Na tvorbu dokumentů, jejich tisk a prezentaci sloužil odjakživa kancelářský balík. Však také tiskové schopnosti Internet Exploreru byly zpočátku spíše zoufalé. Jak se ale mění užívání aplikací, mění se i přístup programátorů, a z IE lze dnes dostat podobně vyspělé dokumenty na papíře obdobně jako například z MS Wordu.

Spusťte IE a otevřete internetovou stránku, kterou byste rádi vytiskli. Poté jděte do roletového menu Soubor a zvolte Vzhled stránky. V následujícím dialogu sice nemáte tolik možností nastavení jako u specializovaných programů, zato můžete nastavit i něco navíc. Zvolte dle libosti formát tištěné strany, WWW stránka se patřičně upraví, poté zvolte okraje a orientaci dokumentu. Ve finále nastavte, co vše chcete zobrazit v záhlaví a zápatí příslušné internetové stránky. Tyto textové hodnoty se zadávají pomocí proměnných, kterým předchází znak "ampersand". Seznam dostupných proměnných dostanete takto: poklepejte levým tlačítkem myši na otazník v pravém horním rohu dialogového okna (ikonu nápovědy). Poté poklepejte kurzorem ve tvaru otazníku na kolonky záhlaví nebo zápatí. Následkem toho obdržíte přehled všech proměnných, které pro obsah záhlaví nebo zápatí můžete použít.

Potvrďte dialog a z roletového menu Soubor vyberte konečně položku Tisk. Zde můžete kromě standardního nastavení počtu stránek také zvolit, který rámec se má tisknout, samozřejmě pouze v případě, že je stránka složená z rámců (frames). Zajímavá je také možnost tisku doplňkové tabulky se seznamem všech hypertextových odkazů na příslušné stránce, nebo i tisk dokumentů za těmito odkazy.

HTML a e-mail (OE 5 a vyšší)

Podobně, jako jsem to udělal u předchozího tipu, napíšu nejprve něco málo z historie elektronické pošty. Původně byla elektronická pošta základním komunikačním kamenem internetu, vedle ní následovalo FTP a poté ještě Gopher na prohlížení internetových stránek. V těch dobách bylo obvyklé, že se e-mail používal opravdu pouze k textové komunikaci. Jednak nebylo zas tak snadné k němu cokoliv přiložit, za druhé byly linky tak pomalé a nepropustné, že by takový e-mail putoval k příjemci několik hodin.

Doba postoupila i v tomto druhu komunikace, skoro bych řekl, že je dnes obvyklé posílat e-mailem více dat než jakýmkoliv jiným způsobem. Linky už nejsou pomalé. Vzhled e-mailu už není pouze textový, většina pošty je dnes ve formátu HTML (formát pro tvorbu internetových stránek). V tomto jednoduchém tipu si ukážeme, jak se podívat na zdrojový kód HTML každého e-mailu. I čistě textového.

Spusťte Outlook Express a označte libovolný e-mail ze seznamu například došlé pošty. Poté stiskněte klávesovou kombinaci CTRL+F2, a otevře se vám Poznámkový blok se zdrojovým kódem HTML každého, byť jen textového e-mailu.

Lepší QuickView (Win 98)

Určitě všichni znáte z Windows 98 utility QuickView, neboli v češtině Zběžné zobrazení. Tato utilita se skládá z jednoho spouštěcího programu a spousty dll knihoven obsahujících prohlížeče pro mnoho formátů. Pokud tedy chcete prohlédnout například dokument Wordu, nebo v horším případě nějaký obrázek, nemusíte mít nutně nainstalovaný MS Office a aplikace Zběžné zobrazení vám jej v hrubých rysech předvede. Použití je snadné, prostě poklepejte na daný soubor pravým tlačítkem a zvolte položku Zběžné zobrazení z kontextového menu.

Nicméně tento postup má jednu nevýhodu. Položka Zběžné zobrazení se vám objeví jen u souborů, jejichž koncovka je zaregistrovaná k prohlédnutí v programu QuickView. Tento program ale kupodivu umí někdy zobrazit i soubory, které zaregistrované nejsou, a vy k nim potom nemáte z kontextového menu přístup.

Nejlepší náprava tohoto "problému" je doplnit aplikaci Zběžné zobrazení přímo do podmenu Odeslat, ke kterému se dostanete také stiskem pravého tlačítka na libovolném souboru. Spusťte program Průzkumníka (Start Programy Průzkumník) a jděte do adresáře Windows System Viewers. Zde naleznete program quikview.exe. Chytněte jej pravým tlačítkem myši a přetáhněte z pravé části Průzkumníka do stromu v levé části přímo na podadresář Send To v adresáři Windows. V následném kontextovém menu zvolte položku Vytvořit zde zástupce. Hotového zástupce pak klávesou F2 přejmenujte na libovolné jméno (třeba QuickView) a ukončete Průzkumníka. Pokud teď poklepáte na zvolený soubor pravým tlačítkem a zvolíte v kontextovém menu Odeslat QuickView, program se vás dotáže, zda ho skutečně chcete použít i v případě neznámé přípony. Potvrďte stiskem OK a doufejte, že QuickView váš soubor prohlédne.

Rychlé spouštění (Win 98/SE/Me)

V tomto tipu si ukážeme, jak všestranné je použití dialogu Spustit v menu Start, zejména díky objektově orientovanému desktopu Windows. Vše je dnes orientováno na internet a nejinak je to s pracovním prostředím Windows 98.

Ve skupině Start zvolte Spustit a otevřete známý dialog pro spuštění programů vašeho systému. Stačí vepsat do řádku potřebný příkaz, a ten se ihned provede. Tento dialog se hodí hlavně u programů, na které běžně neexistuje odkaz v menu Start, nebo nemají ani žádnou ikonu na ploše. Spustit tímto způsobem ale můžete i MS Word. Stačí do kolonky vepsat příkaz winword.

Toto je základní funkce tohoto dialogu. Málokterý uživatel ale ví, že může pomocí příkazového řádku spouštět i internetové programy. Díky provázanosti desktopu s internetem totiž můžete zadávat přímo internetové odkazy, stejně jako příkazy systému. Pokud zadáte například příkaz www.pcworld.cz, otevře se vám přímo váš přednastavený prohlížeč s touto stránkou. Po zadání příkazu ftp://ftp.linux.cz se vám zase otevře Internet Explorer přímo s obsahem veřejného FTP serveru. Po zadání příkazu mailto: se vám otevře samotné okno, v němž můžete poslat nový e-mail, a pokud tento příkaz rozšíříte i o adresu příjemce (mailto:neco@nekde.cz), otevře se toto okno již vyplněné.

Tímto jednoduchým způsobem můžete psát např. e-maily, aniž byste byli nuceni spouštět poštovního klienta.

Tipy pro MS Office

Text do tabulky (MS Word)

Když se řekne ve spojitosti s MS Office slovo tabulka, vybaví se každému MS Excel, který má v tomto balíku tabulky na starosti. Již v několika tipech jsme si ale předvedli, že na tvorbu tabulek jako takových (tj. po stránce vizuální, nikoliv početní) není špatný ani MS Word. V tomto tipu si ukážeme další z jeho drobných tabulkových možností.

Mějme nějaký dokument, typicky seznam zaměstnanců s telefonními čísly, nebo jen seznam něčeho, co byste rádi měli uspořádané v tabulce, nicméně máte k dispozici pouze dokument, nebo prostý text. První možností je tento text importovat a upravit v Excelu. Druhou, někdy výhodnější, je použít na konverzi do tabulky samotný Word, a neodchylovat se tak např. od použitého formátu (máte-li připravený text i ve Wordu).

Označte ve Wordu text, který byste rádi převedli nějakým způsobem do tabulky. Poté jděte do menu Tabulka a zvolte Převést a nato Text na tabulku. Následný dialog je pro úspěšný převod klíčový. Nastavte vše podle vašich představ, zvýšenou pozornost poté věnujte nastavení oddělovače jednotlivých sloupců tabulky v dolní části dialogu. Můžete zde zvolit i vlastní znak, kterým jsou jednotlivé položky odděleny. Poté klikněte na tlačítko Autoformát, pod nímž si můžete vybrat některý z předhotovených vzhledů tabulky, včetně barev a rozvržení. Jednotlivé položky samozřejmě můžete měnit. Poté vše potvrďte, a doufejte v dokonalý převod.

Rychlá klávesnice (Office 2000)

Po formátování textu na tabulku si nyní předvedeme malý tip pro lepší a rychlejší ovládání aplikací MS Office. Mezi nejčastěji používané funkce při tvorbě dokumentů, např. ve Wordu, jistě patří formátování napsaného textu. To je logické. Nicméně pro změnu velikosti nebo řezu písma musíte myší do lišty nástrojů, a tam vše vybírat.

Podstatně rychlejší je volba velikosti písma pomocí klávesových zkratek. Ano, je to možné. Užitečné je to hlavně v případě, že vás celým dokumentem provází jeden řez písma, a vy pracujete pouze s velikostí.

Jestliže chcete označený text zvětšit, stiskněte klávesovou kombinaci CTRL+SHIFT+> (controlshiftvětšínež). Pro zmenšení stiskněte kombinaci CTRL+SHIFT+< (controlshiftmenšínež). Velikost krokuje po dvou bodech, čili chcete-li zvolit hodnotu lichou, musíte to udělat opět myší.

Pro změnu řezu (fontu) písma můžete také použít klávesnici. Stačí označit příslušný text a stisknout klávesovou kombinaci CTRL+SHIFT+F, kurzor se vám přepne do kolonky výběru řezu písma, a vy můžete kurzorovými klávesami zvolit patřičný font. Poté stačí potvrdit stiskem klávesy ENTER, a změna se provede.

Tímto tipem pro MS Office dnešní díl zakončíme. Bohužel se opět nedostalo na žádná velikonoční vajíčka, v poslední době je jich opravdu pomálu. Snad příště, na shledanou.

InterTipy

Po dalším měsíci událostí spojených s rozvojem internetu se zdá být paušál na vytáčených linkách opět o něco blíže realitě. Jistě namítnete, že zde máme ADSL a jiné možnosti (Wi-Fi, CableTV) připojení, nicméně klasický dial-up stále zůstává v některých lokalitách jedinou možností, jak internet používat.

ČTc nyní nabízí flexibilnější programy (relativně) pro klasické užívání pevné telefonní linky, ale přiznejme si, že nadšená televizní reklama na ISDN je již poněkud "out-of-date". Uvidíme, co se stane, nicméně už je skoro jasné, že paušál bude. Akorát nikdo netuší kdy.

Dnešní díl internetových tipů a triků věnujeme převážně kancelářským balíkům. Jak od Microsoftu, tak od konkurence. Nažhavte oblíbené prohlížeče, a jdeme na to.

Office Tips

www.mvps.org/skp/

Ačkoliv je tato stránka na první pohled jednoduchá, použité fonty a rozmístění grafiky z ní dělají přehledný seznam informací k Office od Microsoftu. V první části najdete úvodní informace a poté vám je nabídnuto několik aktuálních komerčních i "free" doplňků pro MS Office. Následují samotné tipy, rozdělené na tipy pro začátečníky a "ostatní". Navigační menu je trochu nezvykle textové a umístěné pod horním okrajem stránky, zde najdete odkazy na sekci Office VBA, kde je k přečtení opravdu hodně zajímavého materiálu včetně příkladů. Další sekcí je Download, kde najdete odkazy na všechny možné utility a doplňky pro MS Office. Vše v jazyce anglickém.


Užite tripy & triky pro Windows II.

Office Assistance Center

search.office.microsoft.com/assistance/tips.aspx

Již v minulých dílech internetových tipů jsme se dívali na stránkách Microsoftu po tipech pro MS Office. Na stránku "assistance center" jsme se ale ještě nevydali. Stránka je velmi profesionálně provedená, jak se na velkou softwarovou společnost sluší a patří. Tipy jsou tematicky rozděleny dle aplikací, které jsou součástí MS Office. V levém menu potom najdete další zajímavé odkazy týkající se problematiky. Například galerii šablon, utility pro stažení, service packy a update pro MS Office a mnoho dalšího. Jste přece na stránkách výrobce. Vše anglicky.

StarOffice Tips

wd5gnr.virtualave.net/staroffice.htm

Abychom učinili spravedlnosti zadost, zmíníme se i o tipech pro konkurenční kancelářský balík od firmy Sun, StarOffice. Jen doplním, že StarOffice má i svou nekomerční variantu OpenOffice, která se liší hlavně nepřítomností databázové komponenty v balíku. Ale OpenOffice jistě většina čtenářů dobře zná, neboť je již tradiční součástí našeho CD-ROMu. Stránka s tipy pro SO je jednoduchá a přehledná. Tipů není mnoho, ale některé vás určitě zaujmou. Vše anglicky.

ZD Net India

www.zdnetindia.com/help/specials/officetips/

Co si já pamatuji, tak na indickém ZD Netu jsme také ještě v tomto seriálu nesurfovali, nicméně i zde najdete velmi dobré tipy a triky pro MS Office, zejména ve verzi XP. Stránka je podobně jako u Microsoftu výborně provedená, jak po stránce estetické, tak po ergonomické. Ihned na úvodní straně najdete odkazy na jednotlivé tipy tematicky rozdělené podle aplikací, ke kterým přísluší. Další zajímavé odkazy potom následují v menu po levé straně. Vše anglicky.

MS OfficeTips

www.computertips.com/Microsoftoffice/microsof.htm

Stránka sice trošku přebarveného vzezření, ale jinak plná tipů a triků pro MS Office. Tipy jsou rozděleny podle programů obsažených v kancelářském balíku. Pod každým odkazem se skrývá další dělení dle oblasti, které se týká. Pod těmito oblastmi najdete seznamy tipů a triků, přehledně zpracované. Tipů je opravdu velmi mnoho. Celou tuto eskapádu informací skromně doplňuje menu v levé části stránky. Zde můžete využít služeb vyhledávače, nebo přidat pomocí formuláře váš vlastní tip pro kancelář. Vše v jazyce anglickém.

Office Tips

www.geocities.com/sysadm244/jds.main_office.html

Velmi přehledná a jednoduchá textová stránka s velkým množstvím tipů pro MS Office. Tipy jsou rozděleny do dvou kategorií. MS Office jako takový a Outlook. Na začátku stránky najdete seznam odkazů na jednotlivé tipy, které jsou ale všechny součástí této jedné stránky, není tedy problém vše uložit do jednoho souboru a používat off-line. Tipy bohužel nejsou doplněné žádnou grafikou, chybí i vyhledávač a podobné další vymoženosti, na něž jsme zvyklí odjinud. Vše anglicky.

Ibiz Office Tips

www.ibiztips.com/home_archive.htm

Další velmi profesionálně zpracovaná stránka s velkým množstvím tipů a triků pro kancelářský balík od Microsoftu. Podle posledních údajů zde najdete 424 tipů pro MS Office. Tipy jsou na úvodní stránce řazeny dle data jejich přidání na server. Jednotlivé tipy jsou zpracovány velmi podrobně stylem "krok za krokem", občas i doplněné ilustrační grafikou. Na stránce nechybí nezbytný vyhledávač, navštívit samozřejmě můžete i další části tohoto serveru, mezi něž patří diskusní fóra, recenze knih a tutoriály pro začátečníky. Vše v jazyce anglickém.

Martin Green\s Office Tips

www.fontstuff.com/siteindex.htm

Velmi dobře provedená soukromá poradenská stránka Martina Greena. Jednotlivé tipy jsou zobrazeny buď najednou, nebo můžete použít navigaci dle jednotlivých aplikací. Navíc zde najdete rubriky věnující se VBA a také rubriku download, kde najdete další užitečné utility. Mimo jiné je tu ještě rubrika věnující se tvorbě grafiky pomocí MS Office, a také jakési tutoriály pro řešení konkrétních problémů. Vše zobrazeno velmi kultivovaně bez zbytečné grafiky za maximálního použití textu. A v angličtině.

Microsoft B Central

www.bcentral.co.uk/technology/office/tips/default.asp

Na závěr dnešního dílu se vrátíme znovu zpět na stránky tvůrce kancelářského balíku, tedy Microsoftu. Na velmi dobře provedené stránce, nacházející se pravděpodobně na britských ostrovech, najdete opět velmi slušné množství tipů a triků pro MS Office. Ihned na úvodní stránce máte k dispozici odkazy na jednotlivé aplikace kancelářského balíku, pod nimi najdete další dělení na jednotlivé tipy. Tipy jsou zpracovány velmi dobře za použití ilustrační grafiky. Na stránkách najdete kromě tipů také odkazy na informace o Office, případové studie, stažení užitečných updatů a utilit a mnoho dalšího. Nechybí možnost zasílání novinek na váš e-mail a nezbytný vyhledávač. Vše anglicky.

§§§§§


Volnost bez hranic - Všestrannost externích zařízení I.

David Čepička, Richard Coppola, Verena Nisslein

c03p0382

Chcete být pružní a mobilní? Pak si pořiďte externí zařízení. Ta jsou schopna okamžitého nasazení.

Představte si, že jste byli pozváni na návštěvu k přátelům, a chcete jim při této příležitosti ukázat nejnovější fotografie z dovolené. Vyvstává před vámi problém, jak všechny vaše soubory s obrázky transportovat. Vzít si vypalovačku a vypálit fotografie na CD disk? Nebo s sebou vzít paměťovou kartu? Doufejme, že počítač u známých bude mít nějaký slot, s jehož pomocí budeme moci data z karty přečíst. Když všechny způsoby jsou tak zdlouhavé! Přitom velmi jednoduchým a elegantním řešením je použití externího pevného disku. Doma jej od počítače odpojíme a k cizímu počítači jej opět připojíme a to je vše. Ve většině případů se přitom zpravidla nemusíte starat ani o ovladače, ani o případné rozmontování počítače. Dokonce můžete disk připojit k již zapnutému počítači. Jednodušeji to snad už ani nejde! V našem článku vám představíme ty nejdůležitější druhy zásuvek pro externí zařízení a prozradíme vám, jaké se nejlépe hodí právě pro ten který konkrétní účel.

ZÁKLADY

Takže všeho nechat a okamžitě vyrazit do obchodu nějaké externí zařízení koupit? Tak jednoduché to zase není. Externí zařízení jsou obecně vždy dražší než jejich dvojníci v interním provedení. Nákup je nutné předem promyslet.

1. Druh zásuvky pro externí zařízení záleží na tom, k čemu budete dané zařízení používat

Mobilita a pohodlí to je právě to, co pro každodenní práci potřebujete. Tak kupříkladu potřebujete pohodlně přetransportovat data z práce domů, z počítače Apple MacIntosh do PC, a to všechno hlavně bez větších technických obtíží. Přesto si však nejste jisti, přes jakou zásuvku by měla být vaše vypalovačka, případně váš nový pevný disk k počítači připojeny. Obecně máte na výběr mezi zařízeními s rozhraním USB či Firewire, dále je možné připojit zařízení přes rozhraní SCSI a konečně nesmíme zapomenout i když je tato možnost v současnosti spíše teoretická na připojení prostřednictvím rozhraní Serial ATA.

Na USB zařízení by měli vsadit zvláště ti, kteří nejsou moc technickými typy, anebo ti, co nemají čas příliš se zabývat a marnit čas jejich testováním a konfigurací. V současnosti představují ve své třídě takový dobrý standard. Jsou vhodná pro aplikace, jež nemají příliš vysoké nároky. Na tato zařízení totiž nemůžete klást příliš velké požadavky, jelikož při velkém očekávání byste mohli být nejspíš zklamáni. Na druhou stranu je pravdou, že kromě daného zařízení už prakticky nemusíte do ničeho dalšího investovat, protože každá novější deska je vybavena alespoň dvěma USB zásuvkami. Dvě USB zařízení pak můžete společně propojit pouze tehdy, když pocházejí od stejného výrobce a jsou příslušně pro tento účel vybaveny. Jako příklad lze uvést fotografickou tiskárnu CP-100 a digitální fotoaparát Ixus 300, oboje od firmy Canon (potřebné informace naleznete na internetové adrese www.canon.cz).

Disky v provedení Firewire jsou těmi správnými pro ty z vás, kteří vlastníte videokameru. Tato zařízení totiž většinou svoje data přenášejí do počítače právě přes rozhraní Firewire. Takže co by mohlo být za daných podmínek jednodušší, než pořídit si vypalovačku či pevný disk komunikující také výše zmíněným způsobem? I při vysokých nárocích vám bohatě vystačí přenosová rychlost, kterou vám toto rozhraní nabízí. Další výhodou je i to, že zařízení s rozhraním Firewire dokáží komunikovat navzájem i bez počítače stačí jednoduše svůj digitální fotoaparát připojit k tiskárně a vámi požadovaný obrázek si můžete okamžitě vytisknout.

Naproti tomu se takové SCSI disky vyplatí pouze lidem, kteří již nějaký systém SCSI vlastní, kupříkladu protože používají počítače se systémy Windows a MacIntosh. SCSI samotné je totiž poměrně drahou záležitostí. Základní desky mají toto rozhraní od výrobce zabudováno jen zřídka, takže nějakou korunu musíte vydat za zakoupení přídavného modulu. Konečně i samotná zařízení si nechávají výrobci pořádně zaplatit. Za to všechno ale se SCSI dostanete v závislosti na vybavení skutečně extrémně výkonný systém.

Rozhraní Serial ATA je na trhu s výpočetní technikou doposud velmi krátce, ovšem interní zařízení se už pořídit dají. Externí zařízení se prozatím v dohledné době na trh jen tak nedostanou. Proto jsou toto rozhraní a jeho budoucnost ve využití pro externí zařízení ještě nepředpověditelné.

2. Co přinášejí externí zařízení v praxi

Flexibilita je sice věc krásná a bezesporu i prospěšná, ovšem nesmí se zapomenout na podstatnou věc, kterou je výkon. Ten očekáváme alespoň takový jako u zařízení vnitřních. Ale jak je tomu ve skutečnosti s výkonem u externích zařízení?

Zařízení s rozhraním USB 2.0 mohou teoreticky dosahovat přenosové rychlosti přes sběrnici až 60 MB/s. V praxi to znamená, že například externí USB 2.0 vypalovačka CD-RW dosahuje stejné rychlosti jako její kolega v interním provedení. Podle našich testů byla v některých ohledech externí varianta dokonce o něco málo rychlejší! Ovšem vypalovaček CD disků určených pro USB 1.1 byste si neměli raději ani všímat, i když jsou cenově tak výhodné. Teoreticky tato zařízení mohou zapisovat šestinásobnou rychlostí, avšak v praxi se skutečná rychlost pohybuje na hranici čtyřnásobné. Práce s takovým zařízením je přece jenom poněkud zdlouhavá. USB 1.1 můžete akceptovat tak maximálně u myší nebo klávesnic, kde vystačí bohatě přenosová rychlost do 1,5 MB/s. Pro všechna ostatní zařízení požadujte USB 2.0. Ještě snad jedna výjimka, kterou jsou pevné disky. Ty totiž v našich testech dosáhly při kontinuálním čtení a zápisu hodnot okolo 17 MB/s, což jistě není nic omračujícího, ale na většinu každodenních operací na počítači to ještě stačí.

Disky s rozhraním Firewire oproti výše zmíněným pevným diskům dosáhly v testu hodnot okolo 30 MB/s při čtení a 25 MB/s při zápisu dat. To sice například pro profesionální práci s videem nestačí, ovšem pro aplikace jakými jsou kupříkladu textové editory a případně pro ukázky filmů na DVD by to stačit mělo. I ostatní zařízení s rozhraním Firewire jsou dostatečně výkonná.

SCSI rozhraní je pro CD či DVD vypalovačky, jakož i pro DVD-ROM mechaniky více než dostatečné, protože ani ta nejrychlejší vypalovačka tuto sběrnici maximálně nevytíží. To samé platí i pro pevné disky, u nichž přes SCSI dostanete takové přenosové rychlosti, že tyto disky můžete použít prakticky na vše, co vás napadne. Už i "jednoduché" SCSI provedení, nazývané Ultra 160 SCSI, vám nabízí přenosovou rychlost, kterou vám ani ty nejnovější disky nemohou poskytnout. Při našich testech dosáhly SCSI disky při čtení a zápisu hodnot mezi 42 a 55 MB/s. Ovšem vše, co tyto disky dokáží, vám předvedou při zapojení v diskovém poli RAID. Tady při našich testech stoupla přenosová rychlost až na 75 MB/s na jeden disk při čtení a zápisu. Uznejte, že s těmito hodnotami vám zůstávají otevřené dveře pro účinné použití prakticky jakékoliv aplikace.

Standardu Serial ATA využívá v současnosti pouze několik interních pevných disků, jež při našem testování dosahovaly při čtení a zápisu dat hodnot v rozmezí 30-36 MB/s. Teoreticky může toto rozhraní přenášet data maximální rychlostí až 150 MB/s.

3. Připravte svůj počítač na různé způsoby připojení externích zařízení

Chtěli byste nejen z důvodu pohodlnosti přejít na externí USB disk? Novější základní desky jsou vybavovány minimálně dvěma USB 2.0 porty, takže když si kupříkladu koupíte novou USB vypalovačku, můžete ji okamžitě ke svému počítači připojit. Máte ale počítač se starší základní deskou bez USB portů, případně s porty USB 1.1? Pak máte dvě možnosti buď celou základní desku vyměníte, nebo si pořídíte speciální USB 2.0 kartu. Ty mají povětšinou tři zásuvky a jejich cena se pohybuje okolo 600 Kč.

Rozhodli jste se pro rozhraní Firewire? Pak se nejprve podívejte do manuálu k vaší základní desce, zdali je tato vybavena řadičem IEEE 1394. Jestliže se rozhodnete koupit si novou základní desku, pak se prodejce zeptejte, zda od této desky existuje speciální varianta s Firewire. Ta by měla být řádově o 500 Kč dražší.

Jiná cesta vede přes rozšíření přídavnou kartou IEEE 1394/Firewire do slotu PCI. Tato má tři zásuvky a stojí asi 900 Kč. V prodeji jsou rovněž přídavné PCI karty se čtyřmi zásuvkami.

Chtěli byste používat SCSI rozhraní, ale nemáte patřičně vybavený počítač? Pak potřebujete SCSI Host Adapter, jakým je například DC-390U3W v provedení Ultra 160 od firmy Tekram za asi 6 000 Kč. Existuje i varianta Ultra 320 od firmy Adaptec. Označení výrobku je 39320-R a cena se pohybuje přibližně okolo 13 000 Kč.

Zásuvky Serial ATA naleznete v současnosti asi na každé třetí sériově vyráběné desce. Kromě toho existují od spousty základních desek jejich varianty, jež právě toto rozhraní obsahují. Jestliže vaše základní deska toto rozhraní nemá, dá se koupit speciální přídavná karta Serial ATA, kupříkladu 29183 SATA od výrobce Advance Peripherals, a to v ceně okolo 3 000 Kč.

4. Instalace je povětšinou velmi jednoduchá

Koupili jste si přídavnou kartu, protože vaše základní deska vámi požadované zásuvky jednoduše nemá? Když zmíněnou kartu správně nainstalujete, jste již více jak na půli cesty. V případě USB disku vám ve Windows 2000 a XP stačí pouze zařízení připojit. Na ovladač nemusíte myslet vůbec, neboť tyto operační systémy instalují USB zařízení automaticky samy. A to nejlepší nakonec: USB disky můžete připojovat za plného provozu počítače, nemusíte jej tedy vypínat a po připojení disku znovu zapínat.

Výše napsaný text platí i pro zařízení s rozhraním Firewire. Co se týče ovladačů, ty budete potřebovat pouze pro řadič. Ten se nachází buď přímo na základní desce, nebo na přídavné kartě.

Oproti tomu ne zrovna jednoduchá je instalace SCSI disků. Zde potřebujete rovněž ovladač pouze pro SCSI Host Adapter. Ovšem dále musíte každému SCSI disku přiřadit pomocí přepínače jeho identifikační číslo (ID) v rozsahu 0-6, protože v opačném případě SCSI Host Adapter disk nerozpozná. Konečně u posledního disku musí být provedeno tzv. terminování (ukončení pomocí speciálního prvku), aby nedocházelo k odrážení signálu, což by mohlo vést v nejhorším případě ke ztrátě dat.

Pro připojení disku s rozhraním Serial ATA stačí pouze připojit příslušnou zásuvku do odpovídající zdířky. Ovladač je potřeba pouze pro řadič, pro disk žádný ovladač není nutný.

5. Na co dávat pozor při koupi kabelu

Pro připojení externího zařízení k počítači samozřejmě potřebujete vhodný kabel. Zařízení s rozhraním USB 2.0 mají takový už přiložený. Můžete však pro připojení zařízení s USB 2.0 použít i kabel pro USB 1.1 a to bez ztráty přenosové rychlosti. Co se týče délky kabelu, musí být maximálně pět metrů dlouhý a smí jím procházet maximální proud o velikosti 500 mA. Jak je na tom vámi používaný kabel, se dozvíte z údajů na jeho obalu.

I zařízení pro rozhraní Firewire jsou dodávána s odpovídajícím kabelem. Pokud tomu tak není, dá se bez problémů takový zakoupit. Smí být maximálně 4,5 metru dlouhý, a například takový 1,6 m dlouhý kabel pořídíte asi za 400 Kč.

SCSI disky se obvykle dodávají bez kabelu. Nejlepším řešením je koupě kabelu přímo s koupí daného zařízení, neboť tento musí přesně odpovídat typu SCSI. A od tohoto důvodu se také odvozuje jeho maximální délka. V případě Ultra SCSI tato činí 1,5 m, u Ultra 160/320 SCSI až 12 metrů.

Základní deska s řadičem Serial ATA a popřípadě se Serial ATA pevným diskem má potřebný kabel většinou přiložený. V opačném případě se dá tento kabel pořídit za asi 300 Kč. Ten může být maximálně 1 metr dlouhý.


Volnost bez hranic - Všestrannost externích zařízení II.

6. Kolik zařízení můžete připojit

Rádi byste u vašeho počítače používali externích zařízení několik, ale jak velké množství jich vlastně můžete připojit? V případě USB rozhraní platí, že kolik zásuvek ve svém počítači máte, tolik USB zařízení můžete připojit. Pokud je jejich počet pro vás nedostatečný, existuje možnost pořídit si hub, jejž na jednu USB zásuvku připojíte. Tento hub vám pak podle typu zvýší množství USB portů o dva až čtyři.

Huby pro USB 2.0 patří povětšinou mezi aktivní, mají tedy i vlastní zdroj napájení. Jako zástupce můžeme jmenovat např. Hub-4+ od firmy Adaptec, jehož cena se pohybuje okolo 3 300 Kč.

Na druhou stranu ale také existují huby, které pracují aktivním i pasivním způsobem, což znamená, že proud do 100 mA odebírají přímo přes počítač. Takové kombinované huby jsou však pouze v provedení pro USB 1.1 a jejich cena se pohybuje okolo 1 500 Kč.

Nebo byste chtěli připojovat raději více Firewire zařízení, než vám umožňuje vaše základní deska? Pak budete potřebovat další kartu s Firewire s co možná nejvíce zásuvkami. Takovou je kupříkladu karta DC-1394 od firmy Dawicontrol, která umožní připojení až tří zařízení. Její cena se pohybuje okolo 1 600 Kč.

Pokud ale připojované zařízení obsahuje ne jednu, nýbrž dvě Firewire zásuvky, pak můžete bez problémů do jedné z nich připojit ještě například Firewire pevný disk. Tento způsob připojování zařízení se nazývá Daisy Chain.

Na SCSI Host Adapter se dá připojit až sedm SCSI zařízení či disků. Externí SCSI disky mají vždy dvě zásuvky, takže se dají tato zařízení připojovat velmi jednoduchým způsobem postupně za sebou.

K zásuvce Serial ATA se dá připojit pouze jedno zařízení. Pokud požadujete připojení více, musíte sáhnout pro přídavnou kartu.

7. Propojení počítačů bez síťové karty

K USB či Firewire zásuvkám nemusíte připojovat pouze externí zařízení. Tímto způsobem můžete připojit svůj stolní počítač či notebook k počítači svého kolegy a to všechno bez síťové karty. Ne-příjemné je, že v případě USB budete potřebovat speciální kabel, který se nazývá USB Link. Jeho cena se pohybuje okolo 850 Kč.

Další nevýhodou je skutečnost, že kabel, který na obou stranách obsahuje zástrčku a uprostřed malý elektronický modul sloužící jako řadič, existuje zatím pouze ve verzi pro USB 1.1, takže přenos dat není zas až tak moc úžasný, jak by se mohlo zdát.

Chtěli byste takto propojit počítačů několik? V tomto případě budete potřebovat USB síťový kabel (MHE Cable USB Network Link), který je opět v současné době k dispozici pouze pro USB 1.1. Jeho prostřednictvím můžete rozšířit síť stávající a propojit tímto způsobem až 17 počítačů.

Dva počítače můžete propojit i přes zásuvky Firewire, a to v operačních systémech Windows ME a XP opět bez síťové karty, a dokonce i bez speciálního kabelu. V případě operačních systémů Windows 98, NT4 a 2000 budete navíc potřebovat aplikaci Firenet od firmy Unibrain (další informace lze nalézt na internetové adrese www.unibrain.com).

Komunikace mezi počítači přes rozhraní SCSI či přes kabel připojený k zásuvce Serial ATA však možná není.

8. Jak udělat z interního zařízení externí

Každé externí zařízení (výjimkou je SCSI), a to ať se jedná o pevný disk či vypalovačku, je vlastně "zabalené" zařízení EIDE, u něhož se stará o komunikaci mezi EIDE a zásuvkou speciální čip. Z toho vyplývá, že si i vy můžete ze svého EIDE disku vytvořit ve vlastní režii disk externí. Avšak každá legrace něco stojí. Tak kupříkladu taková skříň, například 3,5" Firewire/USB 2.0 Combo od firmy Arktis, jež přemění váš EIDE pevný disk na disk s připojením přes USB 2.0, stojí přibližně 4 500 Kč. U skříně Map-911 Firewire, jež umožní připojení přes Firewire, zaplatíte asi 3 500 Kč. Vytvoření Ultra SCSI disku z obyčejného EIDE vás pak přijde přibližně na 8 000 Kč.

Úplnou novinkou se v současné době stávají skříně pro konverzi EIDE zařízení na připojení přes Serial ATA.

Řešení pro USB připojení

Připojit zařízení přes USB není vskutku nic moc obtížného. Jednoduše zasunete zástrčku daného zařízení do odpovídající zásuvky, a hned jej můžete začít používat. Žádné ovladače nejsou potřeba, říkají jejich výrobci, už žádné restartování nebo vypínání a zapínání počítače. A to už ani nemluvíme o tom, že bychom snad museli otevírat počítačovou skříň. Přes všechny výše zmíněné výhody se ale v praxi občas stane, že se všechno nepodaří tak, jak říká teorie. V následujících řádcích vám nabízíme pomoc při řešení těch nejčastěji vyskytujících se problémů při práci s USB zařízeními.

1. Nové USB zařízení nefunguje

Problém: Připojili jste do počítače nové USB zařízení a pro toto v daném případě nainstalovali odpovídající ovladače, jenže se vám jej nepodařilo zprovoznit.

Řešení 1: Vypněte počítač a USB zařízení, a následně je znovu zapněte nejprve počítač, potom USB zařízení. Někdy ale stačí pouze krátce vytáhnout zástrčku ze zásuvky USB a pak ji znovu dát zpět.

Řešení 2: Je také možné, že jste při instalaci zařízení nepostupovali takovým způsobem, jakým jste měli. Podívejte se do manuálu dodaného výrobcem spolu se zařízením, jaký je zde popsaný doporučený postup. Obvykle platí, že nejprve se instaluje ovladač, a teprve potom se připojuje zařízení. Pokud jste postupovali obráceně, odpojte USB zařízení od počítače a odinstalujte ovladač. Poté postupujte doporučeným způsobem. Výborné bude, když si z internetové stránky výrobce zařízení stáhnete ty nejnovější ovladače.

Odinstalování ovladače se provádí přes instalační program výrobce, případně přes Nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely a zde ikonu Přidat nebo odebrat programy. Pokud ani jeden z výše uvedených postupů nepovede k cíli, je třeba se na internetu podívat po aplikaci pro odinstalování ovladače. Když žádná taková neexistuje, určitě najdete nějaké upozornění či přímo postup, jak kýžený ovladač korektně a úplně odinstalovat.

Poslední cesta vede přes Správce zařízení když v něm naleznete nekorektně nainstalované komponenty, jednoduše je smažte. Pokud se to nepodaří, zkuste tuto akci provést po restartu počítače v nouzovém režimu (při spouštění počítače držte stisknutou klávesu <F8>.

Řešení 3: Běží na vašem počítači na pozadí spuštěný antivirový program? To, co je při běžném provozu počítače považováno za dobré řešení, může při instalaci nového hardwaru činit potíže. Právě takový hlídač proti napadení počítače virem může snadno způsobit nekorektní nainstalování ovladače. Myslíte-li si, že právě toto je i váš případ, pak odinstalujte ovladač, dočasně deaktivujte antivirový program a ovladač znovu nainstalujte.

Řešení 4: Aktualizujte BIOS vašeho počítače. Nové verze BIOSu jsou k nalezení a ke stažení na internetových stránkách výrobce vaší základní desky.

Řešení 5: Nainstalujte nové ovladače pro čipovou sadu vaší základní desky. Zvláště aktuální je tato akce u desek s čipovou sadou VIA, kdy instalujte ovladač Hyperion (dříve nazývaný 4 in 1). Naleznete jej také (VIAHYPERION4IN1445V.EXE,1,29 MB), případně je možné stáhnout si jej z internetové adresy www.via.com.tw.

Ale ani u základních desek s čipovou sadou Intel žádný update nemůže uškodit. Potřebné soubory se nalézají na internetových stránkách firmy Intel tj. www.intel.com.

Řešení 6: Možná se jedná o zvláště zatvrzelé USB zařízení v provedení pro USB 1.1, které na USB 2.0 odmítá pracovat. Obecně vzato by mělo být USB 2.0 zpětně kompatibilní. Přesto zkuste takové zařízení připojit k zásuvce pro USB 1.1 mnohé počítače mají oba typy zásuvek. Tímto způsobem se zprovoznilo nejedno zařízení.

Řešení 7: V praxi se rovněž velmi osvědčuje zapojit problémové zařízení ne na hub, ale přímo do zásuvky USB umístěné na základní desce.

Řešení 8: Máte již na počítači nainstalované ovladače pro některá další USB zařízení? Pak se může stát, že se vám jednotlivé ovladače dostanou vzájemně do konfliktu. Zaktualizujte si je všechny. Pokud to nepomůže, pak musíte zkusit jiné pořadí instalace ovladačů jednotlivých zařízení. Jestliže si překážejí jednotlivá USB zařízení navzájem, pak nezbývá, než právě nepoužívaná zařízení dočasně odpojit.

2. USB klávesnice funguje jen ve Windows

Problém: Nahradili jste svoji starou PS/2 klávesnici novou v USB provedení. Ve Windows vše funguje bez problému, při spuštění počítače se však nemůžete dostat do BIOS Setupu.

Řešení: Povolte v BIOSu položku USB Legacy Support, nazývanou také USB Keyboard. Povětšinou ji naleznete v menu Integrated Peripherals, popřípadě pod názvem Advanced. K tomu účelu však samozřejmě musíte použít svoji starou PS/2 klávesnici.

V případě, že BIOS žádnou takovou volbu nenabízí, možná pomůže update BIOSu. Je docela možné, že výrobce mezitím tuto možnost do BIOSu implementoval. Jak již bylo zmíněno výše, nové verze BIOSu se dají najít na internetových stránkách výrobce základní desky.

3. Z USB disku se nedá nabootovat

Problém: Vlastníte USB disk a chtěli byste z něj bootovat, on však funguje pouze ve Windows.

Řešení: Přesuňte se do BIOS Setupu a zde do menu Advanced BIOS Features, příp. Boot. Přiřaďte vašemu USB disku pro bootování nejvyšší prioritu, a to tak, že jej nastavíte pro bootování jako první disk (First Boot Device nebo přiřaďte číslici 1). U základních desek firmy Intel je třeba nejprve povolit nastavení Boot/USB Boot, pak restartovat počítač a nato opět v BIOS Setupu nastavit USB zařízení pro bootování.

Ne každý BIOS ale umožňuje bootování z USB zařízení a pokud ano, tak to také nemusí být z každého zařízení, jaké si vzpomenete. Pokud v BIOSu výše zmiňovanou volbu nenaleznete, opět nezbývá, než jej aktualizovat. Řada moderních BIOSů nabízí bootování z USB CD-ROM, USB disket, USB pevných disků, popřípadě z USB ZIP disků. Odpovídající položky menu se pak nazývají USB-CDROM, USB-FDD, USB-HDD a konečně USB-ZIP.

Jestliže váš počítač za žádnou cenu nechce z USB zařízení nabootovat, možná pomůže spouštěcí disketa pro operační systém MS-DOS, která nahraje odpovídající ovladač pro vaše USB zařízení. První zastávkou pro takový ovladač vašeho zařízení by měla určitě být internetová adresa výrobce zmíněného USB zařízení. Pokud zde nebudete úspěšní, zkuste se podívat na internetovou adresu http://www.usb-drivers.com/. Zde naleznete celou řadu různých ovladačů pro USB, jakož i skutečné programy, s nimiž se dají výše zmiňované spouštěcí diskety vytvořit.

4. USB tiskárna v prostředí MS-DOSu netiskne

Problém: Připojili jste tiskárnu k počítači přes USB zásuvku. Ve Windows sice tiskne svižně, ale s aplikacemi pro MS-DOS nepracuje vůbec.

Řešení: Starší aplikace pro MS-DOS rozpoznávaly pro tisk pouze dva typy zásuvek paralelní (LPT) a sériovou (COM). V opačném případě existovala pouze možnost tisku do souboru. Zmiňovaný problém se však dá obejít několika triky, musí ale být splněno pár podmínek: Prvním předpokladem je, že aplikace, z níž chceme tisknout, běží v okně v operačním systému Windows, dále tiskárna, na kterou chceme tisknout, funguje ve Windows bez problémů, a konečně jestliže nechceme tisknout pouze prostý text máme nainstalovaný patřičný ovladač tiskárny pro aplikaci běžící v prostředí systému MS-DOS. Například pro editor Wordperfect najdete na internetových adresách www.columbia.edu/~em36/wpdos/printers51.html, popřípadě www.columbia.edu/~em36/wpdos/printers6x.html ovladače i pro ty nejmodernější tiskárny.

Varianta 1: Pracujete-li v prostředí Windows 2000 nebo XP a máte počítač připojen k síti trvale, můžete tiskárně přiřadit alias LPT1. Aplikace pro MS-DOS to nepozná. Nejprve zjistíme jméno počítače v síti, jež lze najít v okně Vlastnosti systému (klepněte pravým tlačítkem na Tento počítač a z menu zvolte příkaz Vlastnosti). Ve Windows XP tento údaj naleznete na záložce Název počítače v poli Úplný název počítače, ve Windows 2000 na záložce Identifikace v síti v poli Úplný název počítače. Nyní klepněte na nabídku Start/Nastavení/Tiskárny a faxy (ve Windows 2000 pouze Tiskárny), klepněte pravým tlačítkem na ikonu USB tiskárny a z menu vyberte Sdílení. Na záložce Sdílení napište krátké jméno, pod nímž bude tiskárna sdílena (bez mezer a písmen s diakritikou). Po klepnutí na nabídku Start/Spustit příkazem cmd otevřete příkazový řádek. Sem zadejte do jednoho řádku následující příkaz:

net use LPT1 \\<název počítače>\<krátké jméno sdílené tiskárny> /persistent:yes

Varianta 2: Postupovat lze též oklikou přes tisk do souboru a automatické přeposlání tohoto souboru na tiskárnu. K tomu účelu nastavte MS-DOS aplikaci tak, že tisk bude probíhat pomocí ovladače tiskárny do souboru, například s názvem C:\spool\out.prn.

Dále si nainstalujte freewarový program PrintFile, určený pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Naleznete jej , popřípadě je ke stažení na internetu na adrese http://www.lerup.com/printfile (PRF215.ZIP, 197 KB). Po spuštění stiskněte tlačítko Settings a zatrhněte Enable spooler function. Změny v nastavení uložte a vytvořte si zástupce na ploše. Na zástupce pak klepněte pravým tlačítkem myši a z menu zvolte položku Vlastnosti. Do políčka Cíl: vepište příkaz "/s:C:\spool\out.prn". Od teď spouštějte program PrintFile tímto zástupcem, a to ještě dříve, než začnete tisknout z aplikace pro MS-DOS. Jakmile PrintFile zjistí, že se mu v zadané složce objevil nějaký soubor, pošle jej na tiskárnu a poté smaže. Kdybyste používali aplikaci, jež tisk do souboru nezvládá, pak vám pomůže freewarová utilitka Prn2file. Naleznete ji rovněž , popřípadě též na internetové stránce www.simtel.net/pub/pd/49067.html (PRN2FILE.ZIP, 9,61 KB). Tato prastará miniaplikace přesměrovává data vystupující na paralelní port do souboru.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladedné dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0383

? Jak mohu vytvořit bootovací disketu pro Windows 2000? A jako druhou část dotazu bych se rád zeptal, jaký je rozdíl mezi standardním nastavením disku a dynamickým.

Disketu vytvoříte tak, že na naformátovanou disketu zkopírujete soubory Ntldr, Ntdetect.com a Boot.ini. Máte-li SCSI disky, je třeba nakopírovat soubor Ntbootdd.sys. Vytváříte-li disketu v okamžiku, kdy už váš systém standardně nepracuje, je třeba soubor Boot.ini zkopírovat z jiného počítače a upravit jej tak, aby odpovídal konfiguraci vašeho PC. Více informací o vytváření a používání spouštěcí diskety se dozvíte na internetu na adrese: http://windows.microsoft.com/windows2000/reskit/websources. Co se disků týče, tak dynamické disky umožňují lepší možnosti konfigurace a pružnější zacházení s nimi. Můžete na nich jednoduše a bez restartování počítače nastavit větší velikost svazku, či přidat zrcadlené disky.

? Mám Windows 98 a chtěl bych si zkopírovat ikonky Windows XP, ale nikde jsem je u kamaráda na PC nenašel. Nemohli byste mi poradit, jak mám dostat ikony z Windows XP na svůj počítač?

Nejvíce ikon je uloženo v systému (ve Windows) v knihovně shell32.dll. Tento soubor si musíte z Windows XP zkopírovat do svých Windows pod jiným jménem (například do C:\Windows\system32\IkonyXP.dll). Pokud budete chtít ikonu z Windows XP, odkážete se na tento soubor. Takto můžete měnit ikony zástupců i programů. Nakonec se ujistěte, že máte povoleno zobrazovat ikony v celé barevné škále, abyste viděl jemné barevné odstíny, kterými ikony ve Windows XP nešetří.

? Vždy, keď spustím počítač, na ktorom mám nainštalovaná Windows XP, sa mi automaticky po štartu otvorí okno na ploche (C:\Program Files), to je jedno aké. Mohli by ste mi poradiť, ako ho zrušiť?

Profil uživatele si pamatuje otevřená okna Exploreru při vypínání počítače (odhlašování) a při opětovném spuštění je otevře. Předpokládám však, že tím váš problém způsoben nebude. Domnívám se, že jste někde pochytil virus, který je za takovéto chování zodpovědný. Podívejte se nejprve, zda není schován příkaz ke spuštění něčeho podezřelého v nabídce Start Programy Po spuštění.

Dále hledejte v registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*. Projděte záznamy a vymažte podezřelé aktivity, které se spouštějí. Stejná sekce je i v HKCU pro konkrétního uživatele.

? Můj problém je ve spouštění CD. Po vložení do mechaniky totiž před pár dny vše fungovalo v pořádku, a nyní ať vložím jakékoliv CD (hru, audio nebo CD z časopisu), tak nedojde k jeho spuštění. Mechanika ho načte, ale nespustí a já ho nemohu prohlížet. CD se po proklepnutí na ikonu mechaniky pouze prozkoumá. Vím však, že si počítač CD načte, protože v Průzkumníku nebo WinCommanderu si mohu prohlédnout jednotlivé složky a soubory na disku. Vím naprosto jistě, že problém není v zapojení ani v mechanice, v jiném PC funguje normálně. Nevím, jestli to má souvislost, ale v posledních dnech jsem nainstaloval a začal používat prohlížeče Opera a Mozilla, a také přehrávač Real One Player.

Automatické spouštění CD je nastaveno ve Správci zařízení CD mechanika Vlastnosti Nastavení Automatické oznámení vložení. Je možné, že po instalaci některých programů může dojít k vypnutí této možnosti. Aby se CD samo spustilo, musí mít v kořenovém adresáři soubor autorun.inf, ve kterém je napsáno, co se má spustit. U Audio CD tento soubor není, protože systém rozpozná, že jde o hudební disk, a spustí jej (je-li zapnuto Automatické oznámení vložení). Pokud se CD automaticky nespouští i když je vlastnost spouštění nastavena, je to sice nepříjemné, ale dá se s tím žít. Jen je třeba se ručně podívat do souboru autorun.inf, přečíst si, co se má spustit, a ručně pak tento soubor spustit. Náprava nefungujícího spouštění, i když je nastaveno, vede přes reinstalaci ovladače mechaniky CD-ROM (resp. její odinstalaci systém si ji detekuje znovu po restartu). Když to nepomůže, zbývá instalovat Service Pack pro operační systém.

? Můžete mi říct, jakou funkci mají dočasné soubory, a je-li bezpečné je smazat?

Dočasné soubory vytvářejí nejrůznější programy tehdy, potřebují-li si na určitou dobu uložit nějaká data. Jak napovídá už jejich jméno, nejsou tyto soubory určeny k tomu, aby byly na pevném disku uloženy trvale. Většinou je program, který je vytvořil, také smaže. Nejčastějším důvodem, proč k tomu nedojde, je, že daný program spadne dříve, nežli může data smazat.

Neexistují ale žádná pevná pravidla, kterými by se použití složky s dočasnými soubory řídilo. Při instalaci některých programů jsou vytvořeny dočasné soubory, potřebné k dokončení instalace po restartu počítače. Občas dojde k tomu, že instalační program zapomene tyto soubory smazat. Dá se však téměř s jistotou říci, že jakékoli dočasné soubory starší několika dní můžete bez obav smazat manuálně.

Ve Windows 95, 98 a Me jsou obvykle dočasné soubory uloženy ve složce C:\Windows\Temp, pokud jste sami nezměnili nastavení tak, aby byly ukládány jinde. Používáte-li Windows XP, najdete tyto soubory ve složce C:\Documents and Settings\<uživatelské jméno>\Local Settings\Temp. Existuje celá řada nástrojů, které nabízejí možnost snadného odstranění nepoužívaných dočasných souborů. Je však celkem jednoduché si poradit i bez nich. Otevřete v Průzkumníku složku s dočasnými soubory, klikněte na hlavičku sloupce Změněno, abyste seřadili soubory podle data, a pak smažte všechny soubory starší než pár dní. Pokud se během několika hodin neprojeví žádné negativní následky, můžete proces dokončit vysypáním Odpadkového koše.

? Chtěl bych se zeptat na jeden problém, který mám se svým počítačem. Jedná se o to, že aplikace MultimediaDebugManager MDM mi v adresáři Windows při každém spuštění vytvoří několik TMP souborů s nulovou velikostí. Nevím, jestli tyto soubory systém používá, a tedy jestli je můžu smazat, nebo ne. Další věc je nebrzdí běh systému a nezpomalují počítač? Stejný problém má i několik mých známých. Ještě několik věcí bych se rád dozvěděl. Při nabíhání počítače a vykreslování plochy počítač velmi často zatuhne, a nezbývá mi nic jiného, než počítač restartovat natvrdo. Když stisknu Ctrl+Alt+Del, tak se objeví Explorer (Není odpověď) nebo Neznámý (Není odpověď). Zkoušel jsem vypínat některé procesy pomocí aplikace MSConfig, ale bez větších úspěchů.

Vzpomínaná aplikace si vytváří dočasné soubory, které pravděpodobně nějakým nedopatřením po sobě nemaže. Obecně platí, že dočasné soubory mají příponu TMP a mohou být kdykoliv bez obav smazány. Pokud by náhodou byl nějaký soubor systémem (aplikací) používán, bude otevřen a smazat nepůjde. Co se týká pomalého nabíhání plochy, může jít o problém se souborem ShellIconCache. Stačí jej smazat, a pak by měl problém zmizet. Soubor se obvykle nachází v C:\Windows (C:\WinNT) nebo v profilu uživatele. Doporučuji rovněž nepoužívat plochu v režimu zobrazení web stránky, protože to hodně zpomaluje systém.

? Potřebuji zformátovat disketu ZIP 100 MB, ale klepnu-li pravým tlačítkem myši na ikonu ZIP jednotky a vyberu možnost "naformátovat", na naskočivším panelu "formátovat-disketa" se mi v kolonce "kapacita" ukazuje podivný údaj 1 765,9 MB (krom dalšího 1,44 MB). Poraďte prosím, jak nastavit správně 100 MB.

Podle popisu problému to vypadá na potíže s ovladačem ZIP mechaniky. Ten pravděpodobně neumí komunikovat s příkazem formát v systému Windows, a namísto svého (jak ukazuje obrázek v případě zařízení Iomega) volá formát diskety a tam pak koliduje kapacita. Zkuste přeinstalovat ovladač ZIP mechaniky nebo na internetu najít novější. Pro upřesnění ovladač nemusí nutně mít svoje okno pro formát ZIP, ale musí umět poslat Windows-formátu správnou hodnotu kapacity, což se ve vašem případě neděje.

? Potřebuji, abych mohl mít na jednom počítači spuštěno více operačních systémů najednou (konkrétně Windows XP Home & Windows 98 SE). Nezamlouvá se mi však příliš řešení přepínání mezi systémy pomocí boot manageru (je nutno vždy provést restart a mít pro každý systém samostatný oddíl). Někde jsem četl o programu Virtual Machine, který by prý měl podporovat běh více OS najednou, ale nevzpomínám si již, ve kterém časopise to bylo a kde by bylo možno tento program získat, případně za jakou cenu. Můžete mi o tom sdělit něco více? Potřebuji to z toho důvodu, že některé programy (například ovladač ke skeneru Umax Astra 2200 a pár dalších programů pod Windows XP) odmítají fungovat.

Pavel Štěpán

pl.stepa@centrum.cz

? Dovoluji si upřesnit (opravit) odpověď na FAQ v časopise PC WORLD 05/2003:

Q: Jak smazat "nesmazatelný" soubor? (zestručněno)

A: Snadno! Netřeba bootovat do DOSu, měnit kódování, ani nic podobného, funguje to ve Win 9x-XP a chce to jen trochu trpělivosti. Spustíme "okno MS-DOS" a přejdeme do adresáře s odolným souborem, například použitím příkazu "cd CESTA\DO\ADRESÁŘE". Zjistíme "staré 8.3" jméno souboru, například příkazem "dir /X" (možno i v Servant Salamanderu či v jiném programu...) řekněme, že to bude soubor "Starej+Blbej.cox", postaru "STAREJ~1.COX". Pak stačí smazat soubor příkazem "del STAREJ~1.COX". Pokud soubor nechceme mazat, ale potřebujeme jej zpřístupnit, lze tak učinit příkazem "ren STAREJ~1.COX STAREJ.COX" pokud už takový v adresáři neexistuje. Mimochodem, moje Windows NT i Windows 2000 čas od času vyprodukují ve svém systémovém adresáři soubor jménem "?" (samotný otazník). Jeho smazání mám už dobře nacvičeno...

V úctě & s úsměvem

Robert R. Šimek

? Reaguji na dotaz z čísla 4/2003 ohledně přepínání reprosystému z 5.1 na 2.1, u hry Mafie. Tento jev se skutečně vyskytuje, i když jsou reproduktory správně nastaveny v počítači (dle popisu redakce), i ve hře. Podařilo se mi přijít na to, jak tento problém vyřešit tak, aby systém 5.1 ve hře fungoval. Postup:

Musíte si nastavit repro 5.1 ve hře, zvukovce i systému.

1.Spustíte hru, a ona přednastaví vaše nastavení na zvukové kartě na 2 kanály.

2.Hru co nejdříve vypněte a nastavte na zvukovce správný počet kanálů.

3.Znovu spusťte hru, a již by měl zvuk 5.1 správně naběhnout.

V případě neúspěchu postup opakujte. Používám zvukovku SB Live, nevím, jak by tento postup fungoval u jiných zvukových karet.

David Valášek

? Nedávno jsem instaloval skener HP ScanJet 2300C. Bohužel software HP Photo a Imaging se mi nezdařilo nainstalovat. Naběhlo hlášení "instalační soubor data.cab je porušen." po ignoraci naběhne nová hláška "vnitřní chyba 2350". To by bylo ještě v pořádku, stáhl bych si jiný. Jenže jsem zkoušel obdobný software od skeneru HP ScanJet 3500C, a ejhle, objevila se ta samá hláška. Volal jsem tedy i na technickou podporu společnosti HP. Tam mi sdělili, že jsem udělal chybu při instalaci. Zapojil jsem totiž nejdříve skener, a až posléze instaloval software. Dobrá tedy, má chyba. I když v návodu je psáno, že mohu instalovat nejdříve software a potom skener, ale možný je i postup opačný. No nic. Ptal jsem se tedy, jak mohu "svou" chybu napravit a dostalo se mi odpovědi, že musím smazat USB kořenové adresáře a znovu je nainstalovat. A zde je kámen úrazu. Já sám si na to netroufnu, a nikdo z mého okolí taktéž, protože PC je firemní. Proto bych prosil, zda byste nebyli tak laskaví a nepomohli mi.

Kořenový USB adresář (USB Root HUB) nesouvisí se systémem souborů, jak by se z názvu mohlo zdát, ale jde o zařízení, které spravuje USB porty počítače. Zařízení USB včetně kořenového můžete s klidným svědomím smazat, i když jde o firemní počítač. Dělá se to v Device Manageru a smaže (odinstaluje) se vše, co je pod skupinou USB (viz obrázek). Pak restartujte počítač. Když budete mít štěstí, nainstaluje se HUB rozhraní samo (tak z 90 %). Když ne, bude se systém dožadovat ovladačů, které byste si musel stáhnout od výrobce počítače nebo desky a doinstalovat. Pokud nemáte vůbec žádné USB zařízení (myš, klávesnice atd.), nemusíte mít obavy (vůči firmě) ani když se USB nechytne. Později seženete ovladače a poté nainstalujete skener.

? Můj problém spočívá v tom, že po otevření přibližně čtyřiceti stránek na internetu mi Windows 98 hlásí, že "Systém má nebezpečně málo volných prostředků". Původně jsem si myslel, že se jedná o velikost paměti RAM, a proto jsem namísto svých 128 + 256 MB pořídil paměťový modul velikosti 512 MB. Bohužel se však toto navýšení vůbec neprojevilo na hlášení o systémových prostředcích. Když spustím nástroj Windows "Měřič prostředků", tento ukazuje např. právě teď: Systémové prostředky 59 % volných. Uživatelské prostředky 59 % volných. Prostředky GDI: 76 % volných. Teď mám však spuštěný pouze Outlook Expres a několik programů běžících na pozadí, kterých bych se však nerad zbavoval. Po načtení vzpomínaného počtu stránek tyto prostředky klesají pod 10 %, a několikrát mi dokonce přímo na internetu počítač zamrznul. Proto bych tedy chtěl své volné prostředky nějakým způsobem zvětšit, ale jelikož vlastně nevím, co konkrétně se za tímto pojmem skrývá (vzpomínaná RAM nepomohla), netuším tedy, co bych mohl do svého PC přikoupit, aby vše šlapalo lépe, tj. aby zbývalo více volných prostředků. Procesor mám AMD 1,2 GHz.

Každá aplikace nebo proces, který ve Windows běží, si odebere určité systémové prostředky. V tomto pojmu je zahrnuto obsazení paměti, přidělení procesu, o nějž se systém musí starat, přidělení GDI (Graphic Display Interface) atd. Čím víc procesů běží, tím více prostředků systému je obsazeno (používáno). Každá aplikace by po svém ukončení měla systémové prostředky uvolnit vrátit je systému pro další použití. Někdy se však stane, že se tak neděje, a neuvolněné prostředky zůstanou viset. Zanedlouho jsou celkové prostředky vyčerpány a systém se zhroutí. To se patrně děje i vám, otázkou je proč. Obvykle se jedná o problém v daném softwaru, např. způsobený nesprávnou instalací nebo nesprávným vypnutím počítače. Může dojít k poškození některého souboru, který se stará o běh programů ve Windows, aniž by se objevovaly nějaké chybové hlášky. Pokud vysledujete software, který prostředky nevrací, zkuste jej přeinstalovat. V tomto případě si přikoupením hardwaru do počítače nepomůžete, musíte vyladit software (operační systém).

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0384

? V programu MS Outlook XP bych rád odblokoval přílohy (soubory .exe apod.). Vím, že se tato možnost dá nějak nastavit v registru, ale nevím kde.

V registru HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Office10.0\Outlook\Security vytvořte String Value Level1Remove a do něj zapište typy souborů, které chcete odblokovat. Podobná situace je i u verze Outlooku 2000, ale pro tuto úpravu musíte mít nainstalován Service Pack 3.

Jednodušší možností je stáhnout si z některé internetové stránky program OutlookXPUnlocker. Téměř všechny vyhledávače vám najdou hned několik zdrojů, odkud můžete tento software stáhnout.

? Používám Windows XP a nastavil jsem si pevnou velikost virtuální paměti. Bohužel při tomto úkonu jsem omylem změnil disk a soubor virtuální paměti leží na disku D, místo systémového disku C. Jakým způsobem ho můžu nastavit na disk C?

Postup je velice jednoduchý. V okně nastavení virtuální paměti nastavíte Nepoužívat stránkovací soubor, a stisknete Nastavit. Po restartu můžete stejným způsobem nastavit velikost stránkovacího souboru na správnou jednotku. Vše můžete ověřit tak, že zkontrolujete, kde leží soubor pagefile.sys.

? Používám MS Internet Explorer 6 a při otevírání některých stránek se mi zobrazí hlášení, jestli chci provést ladění. Řádek 155, Chyba: undefined má hodnotu null, nebo není objekt. Dá se to nějak ošetřit? Windows XP i Internet Explorer jsou v anglické verzi.

Pravděpodobně se jedná o chybu v otevíraných stránkách. Hlášky se však můžete zbavit, když v IE Tools Internet Options Advanced (v české lokalizaci Možnosti sítě Internet Upřesnit) zaškrtnete políčko "Disable script debugging Zakázat ladění skriptů" a odškrtnete "Display a notification about every script error Zobrazovat oznámení při každé chybě ve skriptu".

? Ve Windows 2000 Professional bych potřeboval změnit velikost oddílu na disku. Je to možné? Disk je nastaven jako dynamický.

Na webové stránce http://partitionsmanager.com/home/personal/ můžete získat program Partitions Manager. Ten vám umožní nastavit dynamický disk na základní, a poté i změnit velikost oddílu.

? Mám problém s odesíláním pošty z MS Outlook Express 6. Vždy když odešlu nějaký e-mail, tak se s ním doručí i požadavek potvrzení o přečtení zprávy i přesto, že jsem tento požadavek nenastavoval. Je možné tento požadavek nějakým způsobem potlačit?

Pravděpodobně máte tento požadavek pevně zvolen v nastavení Outlooku. V nabídce Nástroje Možnosti Potvrzení odškrtněte volbu Požadovat potvrzení o přečtení pro všechny odesílané zprávy.

? Měl bych na vás dotaz ohledně notebooku Acer TravellMate 800LCI. Jestli je u něj kompatibilní Bluetooth s Nokií 6310i?

Asi vás zklamu, ale pokud jsou mé informace od Aceru správné, tak vámi uvedený model tímto zařízením nedisponuje. Existuje však jednoduché řešení, a tím je Bluetooth USB adaptér.

Výhodou Bluetooth zařízení je velká univerzálnost, spočívající především v kompatibilitě. Takže pomocí USB adaptéru byste měl bez problémů pracovat i s vaší Nokií.

? Když si nastavím rozlišení 1 024 x 768, tak po zhruba 2 dnech se mi při zapnutí počítače změní rozlišení na původních 800 x 600, a to se opakuje stále dokola. Mám Windows 98 SE, procesor Athlon 1700, grafickou kartu Geforce 4 MX 440/128 MB.

Nainstalujte si nové ovladače pro grafickou kartu a monitor. Není-li nějaká systémová chyba v samotných Windows, měla by tato úprava vyřešit váš problém.

? Prosím o radu ohledně ztráty dat na pevném disku. Disk je Seagate 10 GB ve formátu NTFS a nebyl na něm systém. Data na disku nebyla ztracena všechna, ztratily se pouze některé soubory a jejich ztráta se neprojevila na udávané zbývající kapacitě disku. Disk jsem po zjištění tohoto stavu přestal používat, a proto si myslím, že data by fyzicky neměla být poškozena nebo přemazána.

Jedná-li se o opravdu důležitá data, tak bych nedoporučoval záchranu pomocí nějakého softwaru, ale obrátil bych se na profesionály. Existuje několik firem, které se zabývají záchranou dat z havarovaných disků. Nevýhodou je poměrně vysoká cena tohoto úkonu. U 10GB hard disku bych ji odhadoval minimálně na pět tisíc korun, cena závisí také na množství zachráněných dat a složitosti problému. Na internetu můžete najít odkazy a jistě naleznete i firmu, která bude ve vaší blízkosti, ale vyplatí se nejprve kontaktovat firem více a dotázat se na ceny.

? Chtěl bych na svém počítači nainstalovat operační systém Windows XP, a nevím pro jaký se mám rozhodnout systém souborů. Můj počítač se skládá z těchto komponentů: Pentium III 1300 MHz, 256 MB SDRAM, 40GB Seagate Barracuda, ATI XPert 2000 32 MB.

FAT16 lze zamítnout hned zkraje, jelikož velikost jednotky je omezena na velikost maximálně 4 GB, kořenový adresář může mít pouze 512 položek a kromě jiných omezení zde není možnost zálohy spouštěcího sektoru.

U FAT32 je omezení velikosti svazku na 32 GB (ve Windows 98 a Me až 127,53 GB). Ani tento systém neumožňuje zálohu spouštěcího sektoru. Stejně tak jako u FAT16 chybí možnost zabezpečení systému souborů a komprese.

NTFS je asi nejvhodnějším systémem souborů, ale i on má některá omezení a nevýhody. Svazky NTFS nejsou přístupné v systémech MS-DOS a Windows 95/98. Obsahují-li malé svazky malé soubory, může správa NTFS v porovnání s FAT způsobovat pokles výkonu. I když jsou druhé dva systémy díky jednodušší struktuře o poznání rychlejší, já bych se přesto přiklonil k NTFS.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0385

? Můžete mi říct, jakou funkci mají dočasné soubory, a je-li bezpečné je smazat?

Dočasné soubory vytvářejí nejrůznější programy tehdy, potřebují-li si na určitou dobu uložit nějaká data. Jak napovídá už jejich jméno, nejsou tyto soubory určeny k tomu, aby byly na pevném disku uloženy trvale. Většinou je program, který je vytvořil, také smaže. Nejčastějším důvodem, proč k tomu nedojde, je, že daný program spadne dříve, nežli může data smazat.

Neexistují ale žádná pevná pravidla, kterými by se použití složky s dočasnými soubory řídilo. Při instalaci některých programů jsou vytvořeny dočasné soubory, potřebné k dokončení instalace po restartu počítače. Občas dojde k tomu, že instalační program zapomene tyto soubory smazat. Dá se však téměř s jistotou říci, že jakékoli dočasné soubory starší několika dní můžete bez obav smazat manuálně.

Ve Windows 95, 98 a Me jsou obvykle dočasné soubory uloženy ve složce C:\Windows\Temp, pokud jste sami nezměnili nastavení tak, aby byly ukládány jinde. Používáte-li Windows XP, najdete tyto soubory ve složce C:\Documents and Settings\<uživatelské jméno>\Local Settings\Temp. Existuje celá řada nástrojů, které nabízejí možnost snadného odstranění nepoužívaných dočasných souborů. Je však celkem jednoduché si poradit i bez nich. Otevřete v Průzkumníku složku s dočasnými soubory, klikněte na hlavičku sloupce Změněno, abyste seřadili soubory podle data, a pak smažte všechny soubory starší než pár dní. Pokud se během několika hodin neprojeví žádné negativní následky, můžete proces dokončit vysypáním Odpadkového koše.

? Používám počítač s operačním systémem Windows 98SE, spolu s programy Microsoft Office 97 a Outlook Express 6.0. Nejde mi nastavit Outlook Express jako výchozí program pro e-mail, což způsobuje problémy v dalších programech. V menu Nástroje, Možnosti je na záložce Obecné napsáno, že tento program není výchozí pro zpracování pošty. Kliknu-li na tlačítko Nastavit jako výchozí, program se tváří, jako by nastavení proběhlo úspěšně. Když ovšem znovu záložku Obecné otevřu, stojí tam opět, že program není nastaven jako výchozí. V čem je problém?

S těmito potížemi se někdy setkávají uživatelé, kteří ještě stále používají Office 97. Tento program mění některé hodnoty v registru a tím znemožňuje, aby byl Outlook Express nastaven jako výchozí program pro zpracování pošty. Problém můžete odstranit tak, že zaregistrujete Outlook Express. V nabídce Start vyberte položku Spustit a do okénka vepište následující text:

"C:\Program Files\Outlook Express\msimn.exe" /reg

Text musí být přesně v tomto formátu včetně uvozovek, protože cesta k souboru msimn.exe obsahuje mezery. Poté spusťte Internet Explorer a v menu Nástroje, Možnosti Internetu, Programy nastavte Outlook Express jako výchozí program pro zpracování pošty.

? Mám ve zvyku nechávat počítač zapnutý, pouze ho přepnout do spánkového režimu. Jednou se mi stalo, že se počítač odmítl probudit a po restartování se mi objevila hláška s otázkou, zda si přeji zakázat spouštění spánkového režimu. Neprozřetelně jsem zvolil Ano, a ztratil jsem tak možnost systém do spánkového režimu přepínat. Jak ji mohu získat zpátky?

Otevřete okno Ovládacích panelů a poklepte myší na ikonu Systém. Na záložce Správce zařízení expandujte položku Systémová zařízení. Uvidíte-li v seznamu položku podpory APM (Advanced Power Management), vyberte ji a klikněte na tlačítko Odebrat. Počkejte, až se objeví výzva k restartování, a počítač restartujte.

Z okna Ovládacích panelů spusťte Průvodce přidáním nového hardwaru. Pokud se Průvodci podaří úspěšně nainstalovat podporu APM, měla by se vám tím vrátit i možnost přepínat počítač do spánkového režimu. Jestliže Průvodce podporu APM nenainstaluje, jedná se možná o problém v systému. V případě, že podpora APM byla nainstalována, ale počítač stále nenabízí možnost přepnutí do spánkového režimu, zkuste ve Správci zařízení odebrat Standardní řadič disketových jednotek (pod položkou Řadiče disketových jednotek) a restartovat počítač. Při spuštění Windows systém detekuje řadič disketových jednotek a znovu nainstaluje jeho ovladač. Přitom dojde k vyčištění některých údajů v registru, které mohou bránit přepnutí počítače do spánkového režimu.

Jestliže ani poté nenabízí počítač možnost spánkového režimu, zkuste následující kroky. Spusťte editor registrů (v nabídce Start vyberte položku Spustit, vepište regedit a potvrďte klávesou Enter). Rozviňte následující složky: Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\VXD. Vyberte složku Vpowerd a zkontrolujte, zda obsahuje hodnoty s názvem Flags a SuspendFlag. Je-li velikost hodnoty Flags rovná nebo vyšší než 200, odečtěte od její současné velikosti 200 a nastavte novou hodnotu. Pokud není hodnota Suspend-Flag nastavena na nulu, změňte ji. Restartujte počítač.

? Chtěl bych svému synovi věnovat na kolej svůj starý počítač. Smazal jsem hesla i osobní soubory, ale doslechl jsem se, že je možné tato data i po smazání zrekonstruovat. Je to pravda, a pokud ano, jak tomu mohu předejít, aniž bych musel přeformátovat pevný disk?

Ano, skutečně tomu tak je. Na trhu je celá řada utilit pro bezpečné mazání dat z pevného disku. Tyto programy lze ale efektivně použít pouze v okamžiku, kdy citlivá data mažete.

Máte-li obavy, že by mohlo dojít k rekonstrukci smazaných dat, jediným spolehlivým způsobem, jak tomu zabránit, je přeformátování disku a nová instalace Windows i všech ostatních aplikací. Dokonce i potom mohou na volné části disku zůstat zbytky starých dat. Odborníci tvrdí, že jediným opravdu spolehlivým způsobem, jak zajistit, aby data neupadla do nepravých rukou, je fyzické zničení disku.

Pokud však váš disk neobsahuje státní tajemství nebo velmi cenné obchodní informace, není pravděpodobné, že by si někdo dal práci s rekonstrukcí smazaných souborů. Ujistěte se, že na disku nezůstaly žádné zálohovací soubory nebo image vytvořené programy, jako jsou Norton SystemWorks nebo GoBack, které mohou obsahovat kopie smazaných souborů.

Pochopitelně nezapomeňte vysypat Odpadkový koš, a poté disk defragmentujte. To by mělo bloky s fragmenty smazaných souborů dostatečně zpřeházet a znemožnit snadnou rekonstrukci pomocí programů, jako jsou Norton SystemWorks.

§§§§§


Jak zdigitalizovat video – úprava videa I.

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0386

Vpředminulém čísle PC WORLDu jsme se zabývali problematikou výroby DVD nosiče z vašich video-nahrávek, pocházejících např. z dovolené či z oslavy. Na omezeném prostoru dvou stran jsme se nemohli věnovat drobnějším detailům a článek jen hrubě nastínil, že tato cesta není zavřená ani běžným domácím uživatelům, a není k ní potřeba ani příliš speciální vybavení. Dnes jsme se rozhodli přiblížit začínajícím příznivcům digitálního videa jak lze co nejsnáze a popřípadě i nejlevněji převést obrazová data z kamery či videorekordéru do počítačové podoby, aby bylo možno je následně zpracovat (sestříhat) a ve finální podobě i vypálit na nosič DVD (DVD video) či CD (VideoCD, Super VideoCD, XSVCD, miniDVD nebo DivX), popřípadě i vyexportovat na kazetu miniDV, Digital8 či Hi8, SVHS nebo VHS kazetu. Cílem našeho článku není vyrobit příručku či přesný návod jak postupovat krok za krokem, na to je prostor velmi omezený, ale předsevzali jsme si seznámit čtenáře s problematikou, s technologiemi a nastínit různé varianty a řešení, jež mohou přicházet v úvahu. Praxe je v oblasti zpracování počítačového obrazu vždy o něco náročnější a komplikovanější, než se z manuálů, příruček a teoretických poznatků zdá.

Cesty do počítače

Uživatel, který se rozhodne zpracovávat videomateriál na počítačové stanici, má hned několik možností jak se tohoto úkolu zhostit. Cest, tak jako v životě, je totiž vícero. Některé z nich mohou být pro jedny ideální, a pro jiné naopak zcela nedostačující. Jakou si vyberete, záleží jen na vás, podle toho bude ovšem i výsledek převodu dat do počítačové podoby vypadat, a bude posléze i snadné či obtížné dál s těmito daty i pracovat.

Co budete potřebovat

Při rozhodování, kterou z možností digitalizace zvolíte, bude jistě záležet i na tom, jaké prostředky máte k dispozici nebo kolik budete chtít investovat financí. U každé možnosti digitalizace proto uvedeme, co vše budete potřebovat. Kromě toho je jasné, že hlavní pomůckou bude v každém případě i počítač, jeho výkonnost ale záleží na vás. Obecně platí, že čím výkonnější bude, tím pohodlněji a rychleji se vám bude pracovat. V dnešní době by však sestava měla disponovat alespoň procesorem o výkonu 1 000 MHz, pamětí 256 MB a diskovým prostorem 40 GB. Pokud budete chtít zpracovávat video aktivněji, doporučujeme spíše počítač s CPU okolo 2 GHz, paměť 512 MB a samostatný volný disk 100 GB či více.

Využití digitální kamery

První možností, která bude vhodná pro většinu uživatelů, je využití samotné digitální kamery. V případě, že jsou vaše pořízené nahrávky uloženy přímo na kazetě tohoto digitálního pomocníka, máte situaci obzvláště snadnou. A to jak tehdy, pokud jste nahrávku na kazetu pořídili přímo při natáčení, nebo jste ji stáhli na pásek miniDV či Digital8 z externího zdroje (TV, video, kamera...) tedy využili jste digitální kameru jako videorekordér. Pozor, tuto funkci zvládají pouze digitální kamery vybavené AD převodníkem, tedy zdaleka ne všechny na trhu. Mezi takto vybavené produkty patří např. Canon DM-MV550i, Sony DCR-TRV355E a řada dalších.

Kazetu se záznamem stačí vložit do digitální kamery, propojit ji pomocí firewire kabelu s počítačem a přepnout do režimu přehrávání záznamu (Player), tedy do opačného režimu, než je mod nahrávání. Nároky na počítač jsou v tomto případě kladeny na operační systém, který by měl být minimálně Windows 98 SE, ideálně pak Windows 2000 a pokud disponujete "proklatě nadupaným" PC, můžete zkusit i XP. My však máme zatím nejlepší zkušenosti s operačním systémem Windows 2000.

Po propojení kamery s počítačem a přepnutí do režimu "Přehrávač" už nalezne operační systém nové zařízení, a v novějších operačních systémech je možné i vidět v panelu Systém Správce zařízení identifikovanou kameru v seznamu hardwaru. Od této chvíle je kamera dostupná všem programům, které dokáží komunikovat standardem DV přes rozhraní firewire, tedy IEEE-1394, někdy i z roztodivných důvodů zvaném (jedním výrobcem) jako i-link. Ještě dodejme, že pokud není podpora firewire již na základní desce vašeho počítače, je třeba jej osadit PCI OHCI řadičem IEEE-1394. Při koupi se nenechte zlákat reklamními triky prodejců, stačí vám naprosto neznačkový řadič za pár korun a nemusíte utrácet za předražené krabice s křiklavými nápisy a rádoby kvalitním softwarem. Při výběru se můžete orientovat pouze na skutečnost, jaký má řadič čipset. My máme dobrou zkušenost s čipovou sadou od společnosti Texas Instruments. Nicméně, ani čipy VIA a dalších výrobců by, pokud dodrží kompatibilitu s OHCI standardem, neměly vykazovat žádné problémy.

Co se týká softwaru, věc je ve vašich rukách. Téměř každý prodejce k firewire řadiči a dnes již i mnoho prodejců digitálních kamer k výrobkům přikládá levný střihový program. Platí, že i nejhorší z nich převede obrazová data a zvuk do počítače naprosto stejně kvalitně jako drahá aplikace. Ostatně, nejde to jinak, neboť data se pouze digitálně kopírují z pásky do podoby souboru v unifikovaném DV formátu. Rozdíl mezi levnými a jednoduchými střižnami a profesionálněji profilovanými produkty je především v nabízené paletě služeb pro zpracování videa (digitální efekty, možnosti ozvučení, nástroje pro střih, export videa...), a zejména v komfortu práce s ním. Zatímco např. Ulead VideoStudio 7 nabízí pouze silně okleštěné možnosti pro zpracování, vhodné jen pro naprosté začátečníky, tak od stejného výrobce pochází i aplikace Ulead MediaStudio Pro 7, jež ukazuje naprosto odlišný přístup ke střihu. Ovládání programu je daleko svobodnější, efekty plně ovladatelné, nabídka služeb mnohonásobná a celá práce je ve výsledku daleko efektivnější, samozřejmě pokud se MediaStudio naučíte dobře ovládat.

My máme dobré zkušenosti s aplikací Adobe Premiere 6.5, na kterou se v průběhu článku budeme dále odkazovat. Tato střižna nabízí ve své kategorii velmi dobré služby a i přes drobné neduhy je velmi solidním pomocníkem, vhodným zvláště do rukou pokročilejšího uživatele.

V každém případě jsou ve všech DV střihacích softwarech volby velmi podobné. Všude naleznete ovládací pultík k převíjení pásku kamery, přehrávání obsahu kazety a tlačítko "Record". Při zvolení nového projektu si dejte pouze pozor na to, abyste pracovali v režimu PAL a zvolili kvalitu DV tj.: rozlišení 720 x 576, hloubka barev 24 bitů a rychlost 25 snímků/s. Je-li vaše nahrávka ve formátu 4 : 3, zkontrolujte, zda je rozlišení obrazu ve volbách správné (se správným poměrem pixelů 1,067) a ne širokoúhlé (16:9). Doporučujeme používat stereozvuk o 16bitové hloubce a frekvenci 48 kHz a nikoliv pouze 32 kHz a 12 bitů. Prokládání obrazu v systému DV PAL je u digitálních kamer za normálních okolností nastaveno s dominancí druhého půlsnímku (field low nebo B).

Při převádění digitálního videa na pevný disk je kladen nárok na relativně rychlý disk a velký datový prostor. Je třeba si uvědomit, že lineární datový tok DV je 3,61 MB/s, což je přibližně 216 MB za každou minutu. Takovouto rychlostí musí dokázat disk kontinuálně zapisovat po celou dobu digitalizace. Pokud budete tedy chtít převést kazetu miniDV o délce 60 minut na pevný disk, spotřebujete téměř 13 GB (12,96 GB) diskového prostoru. Zde je vhodné dávat pozor, protože pokud váš disk obsahuje souborový systém FAT32, není možné vytvořit soubor větší než 4 GB. Při digitalizaci budete muset dlouhý záznam rozdělit do více fragmentů. Platí, že některé střižny tuto funkci v sobě již obsahují a rozdělení udělají v případě potřeby samy. Jestliže využíváte souborový systém založený na bázi NTFS (zvládají jej např. operační systémy Windows 2000 nebo XP), nemusíte se o délku videosouborů starat vůbec.

Další diskový prostor, vyjma samotného videa a audia, budete ovšem potřebovat i na dočasné interní soubory pro softwarovou střižnu (např. pro generování náhledů, efektů a podobně) a také nakonec i pro výsledný export do DV AVI souboru či MPEG2 pro DVD mastering. Proto je vhodné (ne povinné) disponovat volným diskovým prostorem přibližně 2x větším, než je hrubý nesestříhaný materiál.

Protože jsou nároky na hardware poměrně vyšší, je vhodné mít v počítačové sestavě nejméně dva fyzické disky. První s operačním systémem a druhý vyčleněný pouze pro účely digitálního střihu. Pokud patříte mezi skutečné skalní příznivce maximálního výkonu, můžete uvažovat i o diskovém poli s několika pevnými disky pracujícími v prokládaném režimu. Tím získá náročný uživatel teoreticky několikanásobně rychlejší diskový prostor, jehož rychlost by měla být výkonem nejpomalejšího disku v poli násobeného počtem zapojených (ATA nebo SCSI) zařízení. V praxi sice takový nárůst nenastane, ale jistého zrychlení se přeci jen dosáhne, což není sice nutné pro samotnou digitalizaci, kde jeden rychlý disk plně dostačuje, ale spíše pro práci s více grafickými a videovrstvami v softwarové střižně.

Digitální kamera jako A/D převodník

Může nastat i případ, že disponujete videonahrávkami, které jste pořídili v čase, kdy jste digitální kameru ještě nevlastnili, nebo jsou záběry na klasické VHS kazetě. Například vám je donese známý, který vlastní pouze VHS, Video8, Hi8 nebo SVHS analogovou kameru nebo obyčejný VHS videorekordér. I v těchto situacích je možné využít digitální kameru pro zpracování analogového signálu. Jedinou podmínkou je vybavení kamery v podobě integrovaného A/D převodníku, o kterém jsme se zmínili již v minulé sekci o digitální kameře. Zda je vaše konkrétní kamera tímto převodníkem vybavena či ne, se dozvíte z návodu, respektive, pokud naleznete sekci o přepnutí kamery do režimu videorekordéru, který dokáže nahrávat obraz ze zdroje externího analogového videosignálu, máte vyhráno.

Propojení externího analogového zařízení s digitální kamerou a počítačem se může zdát na první pohled složité, ale pochopíte-li jednou princip, zjistíte, že opak je pravdou a vše se řídí prostou logikou. Analogové zařízení může být libovolného typu, které dokáže generovat na výstupu kompatibilní signál s normou PAL. V praxi to bude v českých zemích znamenat, že produkt bude disponovat konektory cinch (žlutý konektor pro obraz + bílý a červený banánek pro stereozvuk), scart (euroscart) nebo S-Video (kulatý 4pin), přičemž nejvýhodnější z hlediska kvality je propojení s pomocí S-Video nebo scart (pouze v režimu S-Video). Zapojit tedy můžete jak videorekordér, tak některé typy televizorů, DVD přehrávač, analogovou kameru atd. Zařízení stačí propojit s AV výstupem digitální kamery, která je vybavena A/D převodníkem, a samotnou digitální kameru připojíte k PC běžným firewire (IEEE-1394) kabelem a patřičným řadičem. Zařízení doporučujeme zapojovat za vypnutého stavu, a stejně tak je vhodné mít všechny přístroje zapojené do jednoho zásuvkového okruhu (nejlépe pomocí rozbočky z jedné síťové zásuvky), aby nemohlo dojít k nežádoucím napěťovým rozdílům. Ty by se sice teoreticky neměly ukázat, ale v českých bytech jeden nikdy neví, na čem je. Dříve než začnete digitalizovat, je ještě potřeba přepnout digitální kameru do režimu "Player" a aktivovat D/A převodník. Toho dosáhnete pomocí funkce v menu, nebo na dálkovém ovládání kamery. Služba se jmenuje "AV in" nebo obdobně, a ta řekne digitální kameře, že je potřeba zpracovávat externí signál přivedený na analogové konektory videovýstupu/vstupu. Videosignál by se měl po spuštění analogového zařízení (VHS videa, analogové kamery) objevit na LCD displeji digitální kamery, a pokud spustíte softwarovou střižnu, pak i na obrazovce monitoru v náhledovém oknu. Dále je možné obraz digitalizovat naprosto shodným způsobem, jako byste pracovali s nahrávkou uloženou přímo v digitální podobě na kazetě miniDV či Digital8. To samé platí i pro soubory videa ukládané na pevný disk. Jediným omezením je nutnost řídit připojené analogové zařízení ručně (spustit přehrávání, převíjení pásku...), neboť digitální komunikace logicky probíhá pouze mezi PC a digitální kamerou připojenou pomocí firewiru.

Digitální kamerou převedené analogové nahrávky nabízejí v amatérské a poloprofesionální třídě zřejmě nejvyšší dostupnou kvalitu. Srovnatelný užitek může sice nabídnout i kvalitní analogová střižna v podobě hardwarové PCI karty s integrovaným převodníkem, ovšem je na úvaze každého, zda dá přednost univerzální digitální kameře či relativně jednoúčelové analogové střižně. Domníváme se však, že pro domácí tvorbu je digitální kamera s A/D převodníkem jednoznačně vhodnější řešení.

Hardwarová střižna

Pod pojmem hardwarová střižna se v běžném domácím segmentu skrývá klasická PCI karta, vybavená obvody pro zpracování videosignálu a většinou i audia. Protože je HW střižen relativně široká škála a jejich vlastnosti se dosti liší, nebudeme se jimi zabývat stejně podrobně jako tomu bylo u digitálních kamer, a pouze shrneme co vše mohou a nemusejí nabízet.

Pomineme-li reklamní triky některých výrobců, kteří označují obyčejné firewire řadiče jako střižny, zůstává nám ve hře několik kategorií.

První skupina obsahuje pouze jednoduchý A/D převodník, který zabezpečí převedení analogového videosignálu do digitální podoby. D/A převodník pak umožní export sestříhaného videa zpět do analogové podoby. Zvuk se u nejlevnějších střižen zpracovává pomocí obyčejné počítačové zvukové karty, což ovšem často způsobuje problémy se synchronizací obrazu a zvuku. Výhodnější střižny jsou proto ty, které obsahují převodníky pro zpracování obrazu i zvuku současně, a to jak pro vstup, tak i pro výstup. Střižna se pak totiž sama stará o synchronizaci a kvalitu zvuku a obrazu. Pro ukládání obrazu v digitální podobě je možné použít často libovolný softwarový kodek, který je podporován systémem Windows. Je tedy možné digitalizovat přímo do standardu DivX, Intel indeo, Xdiv mpeg a podobně, ovšem za předpokladu, že nainstalujete patřičný kodek a pokud to podporuje vaše střihová aplikace. Výhodnější je však využít výrobcem střižny dodaný kodek, který je pro další zpracování videa nejvhodnější. Levnější verze hardwarových střižen mají tyto kodeky částečně akcelerované a vyšší karty nabízejí plnou hardwarovou podporu toho vybraného kodeku (hardwarová komprese a dekomprese). Mezi využívané hardwarové kodeky patří např. různé typy M-JPEG, upravené verze MPEG2 nebo modifikované DV. Výhodou plně akcelerovaných kodeků je (většinou) rychlá práce s videosoubory a plynulý náhled videa na připojeném analogovém monitoru. Nevýhodou je pak jejich horší kompatibilita, často problematická podpora různých konkurenčních střihacích programů a špatná přenositelnost souborů mezi počítači, neboť v této oblasti není zatím zaveden striktní standard, tak jako je tomu u digitálních kamer, kde popis DV vše jasně určuje.

Někteří výrobci se z výše uvedených důvodů začínají orientovat na podporu digitálního standardu DV a integrují na hardwarové střihací karty s analogovými vstupy a výstupy i firewire řadiče. Mezi tyto produkty patří např. Matrox RT2000/2500 nebo Dazzle Fast DV now. Některým vývojářům se podařilo podporu analogového a digitálního videa spojit méně úspěšně a jiným zas velmi dobře. Výhodou je, pokud střižna podporuje hardwarově DV kodek a je vybavena i procesorem pro efekty v reálném čase. Pak je možné pracovat v plném rozlišení s několika videovrstvami a například i grafickou vrstvou (titulky, TGA sekvence...). Střižnou podporované prolínačky a speciální efekty pak uvidíte bez zdlouhavého softwarového přepočítávání a bez škubání v reálném čase.

Poměrně značnou nevýhodou těchto "silnějších" střižen je pořizovací cena, která se i u těch lacinějších velmi blíží nebo shoduje s cenou digitální kamery s otevřenými DV a analogovými vstupy.

Celkově se hardwarová střižna uplatní ve vyšší verzi s dobrou realtimovou podporou, a rozhodně více v rukách odborníků než domácích uživatelů. V domácnosti se spíše uplatní digitální kamera, která sice s plně softwarovým řešením nenabízí realtime efekty, ale je cenově dostupnější a dobrého výsledku se také doberete.


Jak zdigitalizovat video – úprava videa II.

Grafická karta s TV-Out

Co je grafická karta není zřejmě nutné čtenářům PC WORLDu vysvětlovat, ovšem ne každý musí vědět, co znamená označení TV-Out. Proto teď poněkud odbočíme od tématu vstupů do počítače a vysvětlíme i tuto záležitost.

Některé grafické karty umožňují připojit na výstup nejen běžný VGA monitor, ale obsahují i televizní výstup neboli jednoduchý D/A převodník signálu s konverzí do standardu PAL (většinou i volitelně do NTSC či Secam). Karty pak nesou označení TV-Out a jsou vybaveny konektorem cinch a S-Video, nebo ještě častěji speciálním kulatým konektorem s připojitelnou redukcí do konektorů S-Video a cinch.

Již jen podle výrobce tyto karty nabízejí rozličné služby. S technologiemi HydraVison, DualHead či nView můžete TV výstup používat jako sekundární monitor. Existuje také možnost přesměrovat primární výstup z monitoru na televizor. Připojit samozřejmě můžete i běžný videorekordér, a výstup obrazu z počítače lze takto v poměrně slušné kvalitě uložit na kazetu VHS. Takto lze úspěšně kopírovat libovolné video, které přehrajete plynule v systému Windows na plné ploše obrazovky. Kopírovat je možné i DVD nosiče, které budete přehrávat na počítači v celoobrazovkovém režimu, nicméně na některých grafických kartách je možné, že budete mít problém s ochranou technologií Macrovision. My jsme však při zkoušení naší grafické karty s čipem GeForce4 na žádný problém nepřišli, ať u titulu DVD, DivX, AVI a podobně. Uložit na kazetu VHS je tedy možné cokoliv, co dostanete na pracovní plochu Windows. S úspěchem můžete zkopírovat sestřih vašeho pořadu ve formátu DV. Jistě to ocení ti uživatelé, kteří vlastní digitální kameru pouze s DV Out, tedy s digitálním výstupem a ne vstupem. Ti mohou zkopírovat nahrávku do počítače po firewiru, ale sestříhaný pořad již zpět do kamery nepřevedou. Zvukovou složku musíte ovšem propojit s videorekordérem pomocí zvukové karty, abyste neměli nahrávku němou. Grafická karta totiž celkem logicky zvukové obvody neobsahuje.

Televizní výstup je u grafických karet povětšinou na slušné úrovni, proto je možné jej v domácím prostředí využívat jako primitivní D/A převodník. Tuto funkci podporují částečně i některé střihací aplikace, např. v Adobe Premiere naleznete proto službu "Print to Video", která přehraje sestříhaný pořad v celoobrazovkovém režimu, tak aby byl ideální nejen pro hardwarové kodeky, ale i pro TV-Out. Nevýhodou TV-Out je bezesporu nepříliš šťastná práce s prokládáním půlsnímků, takže se s kvalitou firewire výstupu nemůže srovnávat, nicméně pro kopie VHS je spolehlivě dostačující.

Grafická karta s VIVO

Příznivci grafických karet, kteří za relativně příjemné peníze chtějí ještě něco více, než dokáže nabídnout TV-Out se mohou zaměřit na grafické karty s označením VIVO. Nápis je jednoduchou zkratkou nápisu Video In Video Out. Znamená to, že grafická karta podporuje nejen televizní výstup TV-Out, ale navíc je osazena i A/D převodníkem. Takováto grafická karta je na rozdíl od hardwarových střižen levnější. Respektive její cena je spíše udávána konkrétním čipem a výkonem grafického akcelerátoru, než službami VIVO, které výrobek nijak zvlášť extrémně neprodražují.

Služby televizního výstupu jsou u karet VIVO naprosto shodné s funkcí TV-Out a platí pro ně to samé, co jsme uvedli v příslušné sekci o TV-Out. Služba Video In se však řídí poněkud jinými skutečnostmi. Pro digitalizaci plynulého obrazu je totiž potřebný vysoký datový tok, a protože jsou grafické karty navrženy především pro opačný směr dat, tedy pro výstup obrazu, není to s kvalitou vstupu obrazu většinou nijak zvlášť dobré. Vždy však záleží na konkrétním výrobci grafické karty, jak si s podporou videovstupu poradí. Pokud budete chtít pouze sledovat externí signál na obrazovce, jde to v režimu Overlay celkem bez problému. Stačí nainstalovat podporu vstupu, která buď může být zahrnuta již ovladačích (např. některé karty ATI), nebo je potřeba doinstalovat ke standardním ovladačům doplněk pro digitalizaci (např. karty GeForce). V každém případě se karta bude tvářit i jako zařízení pro digitalizaci obrazu. Od té chvíle je obrazový signál dostupný všem střihovým programům, které tento standard podporují. My jsme se zabývali střižnou Adobe Premiere 6.5, a k užitku nám přišel i program VirtualDub, který nabízí mnoho užitečných voleb a zobrazuje velké množství cenných informací o vlastní digitalizaci.

Samotná digitalizace obrazu je poměrně jednoduchá záležitost, obraz je převáděn pomocí grafické karty s kompatibilním digitalizačním ovladačem, pro zvuk je nutné využít počítačovou zvukovou kartu.

V střihacím softwaru stačí zvolit příslušný zdroj signálu (Video Source) a je možné i nastavit vlastnosti jako jsou sytost, jas a podobně. Na výrobci pak záleží, v jaké podobě bude obrazový formát. Někdy je možné digitalizovat v 16bitové hloubce a někdy v 24bitové, některé karty dodávají data ve složkách RGB nebo v kódování YUV. V případě, že je možné si formát dat v ovladači vybrat, je potřeba experimentovat a zvolit takový formát, který nejlépe vyhovuje celkovému výkonu počítače. Zde nemyslíme ani tak přímo výkon procesoru, jako spíše celkovou propustnost dat, počínaje A/D převodníkem grafické karty přes praktickou propustnost sběrnice až po rychlost procesoru a pevného disku. V každém ohledu je jasné, že celková propustnost je řízena nejpomalejším článkem v tomto řetězci, který data zpracovává a přenáší až do podoby finálního kodeku na pevném disku. My jsme zkoušeli digitalizovat obraz ze signálu kompozitního videa (cinch) v režimu 16bitových barev s maximálním rozlišením, které naše testovaná karta zvládala (720 x x 480, poměr pixelů 0,9) a dosáhli jsme průměrného výkonu 12,5 snímku za vteřinu. Při testování nižších rozlišení se výkon příliš nezvýšil, pouze se minimalizoval problém s prokládáním půlsnímků. Z tohoto důvodu se nám pro digitalizaci zdál nejvhodnější režim 352 x x 288 bodů, což je přesně poloviční rozlišení režimu PAL jak ve směru horizontálním, tak i vertikálním. Ostatně takovéto rozlišení se používá i pro standard VideoCD. Jen je trochu problematický framerate (počet snímků za sekundu), který by měl být 25 snímků/s. Nicméně, je možné, že pokud si dáte dostatek práce s volbami a budete mít i grafickou kartu s rychlým video in A/D převodníkem a výkonným počítačem, získáte i vyšší framerate, vhodnější pro další zpracování videa.

V každém případě není kvalita obrazu vhodná pro náročnější uživatele. My jsme dosáhli výsledků srovnatelných s lepší USB kamerou nebo se škubanou kopií kazety VHS. To postačuje pro projekci v počítačových prezentacích, na internetu nebo pro uložení snímku z videozáznamu. Vzhledem k porušení prokládání půlsnímků v obrazu se převodník grafické karty VIVO pro kvalitní sestřih videa určitě nehodí, a to ani v případě, že by se vám podařilo s rychlým A/D převodníkem dosáhnout rychlosti 25 snímků za vteřinu. Video in vstup, alespoň v podobě, s jakou jsme se seznámili, se nejvíce uplatní jako přímý zástupce USB kamerky. Zvládne totiž přesně ty samé funkce, a navíc nabízí i možnost připojit kvalitnější analogovou kameru, videorekordér a podobně. V případě, že budete vlastnit grafickou kartu s rychlejším A/D převodníkem, je možné ji využívat pro digitalizaci v cca kvalitě VHS a úspěšně pak zpracovávat materiál do podoby titulů DivX a VideoCD. Pro tvorbu sestřihu určeného pro nosič Super VideoCD nebo dokonce DVD se VIVO příliš nehodí.

TV Tuner

Televizní tuner je další alternativou, jak převést analogová data levným způsobem do útrob počítače. Tuner se vyrábí v několika modifikacích. Na trhu lze zakoupit jak USB externí tunery, tak zařízení pro PCMCIA nebo PCI. Z nich nejvhodnější pro digitalizaci obrazu je jednoznačně PCI verze. Zařízení je navrženo jako klasická PCI karta se vstupem na externí anténu TV, dále na anténu FM rádia a rovněž i s konektorem pro vstup externího videosignálu. Konstrukce je většinou řešena velmi obdobně jako v případě grafických karet VIVO. Tedy s pomocí redukce na S-Video a cinch.

S pomocí televizního tuneru je možné celkem pohodlně sledovat jak televizní vysílání, tak i signál z externího zdroje (videorekordér, analogový výstup kamery, atd...). Pokud budete chtít využívat služeb TV tuneru pro digitalizaci obrazu, budete využívat stejně konstruovaného ovladače, který zpřístupní digitalizační zařízení všem programům v operačním systému Windows. Stejně jako u karet VIVO si budete moci rozhodnout v jakém režimu se bude digitalizace provádět, tedy zvolit v jakém rozlišení a s jakou hloubkou barev a typu kódování barev (RGB, YUV...). Z toho vyplývá, že i zde velmi záleží na konkrétním nastavení počítače. Při testování TV tuneru se nám podařilo digitalizovat obraz rychlostí 25 snímků za vteřinu při rozlišení 352 x 288 bodů. I dlouhý záznam se obešel bez výpadků snímků, vyjma velmi řídkých výjimek. TV tuner lze při dobrém vyladění celkem úspěšně používat k převodu analogového signálu do počítače, nicméně od kvality si neslibujte nic výrazného. Bude na obdobné úrovni jako v případě grafické karty s VIVO. Ostatně, záznam budete muset pro zvýšení kvality "deinterlaceovat" (zrušit půlsnímky) nebo přímo digitalizovat bez prokládání. Takto získaný materiál je možné za pomoci softwarového kodeku Windows (vhodné je např. sehnat si některý z MJPEG kodeků) a softwaru střižny zpracovat do podoby VideoCD či titulu DivX. Kvalita obrazu bude obdobná jako u karet s VIVO, tedy na úrovni slušné VHS.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Má výměna P2P naději? – možné alternativy vývoje

Vojtěch Bednář

c03p0369

Výměnné sítě jsou v současné době stále ještě považovány za semeniště počítačových, respektive informačních pirátů. Do jisté míry tomu tak je, množí se však i názory, že zčásti kvůli jejich kriminalizaci ze strany hudebního a filmového průmyslu.

Nedávná doba přinesla poměrně velký zvrat ve snahách o legální odstavení některých výměnných sítí. Poté, co se zábavnímu průmyslu nepodařilo zastavit síť Kazaa provozovanou společností Sherman Networks, dočkaly se u Kalifornského oblastního soudu i Grokster a Streamcast Networks. Jejich produkty (Grokster a Morpheus) tak mohou fungovat i nadále, nezatíženy předběžným opatřením, které na ně chtěli zástupci žalobců uvalit.

Tento krok je oslavován jako triumf výměnných sítí. Hlavním argumentem obhajoby bylo, že jejich provozovatelé neovlivňují a ani nemohou ovlivnit, co všechno vlastně uživatelé sdílejí, a že zajištění legality nabízených dat je tedy zcela v kompetenci uživatelů. Pravdou ovšem je, že u současných decentralizovaných sítí už tyto firmy ztratily i větší část kontroly nad jejich provozem jako takovým.

Současný stav

Výměnné sítě jsou doslova přecpány terabajty informací publikovaných ke stažení v rozporu s autorským právem. To je na jednu stranu obrovské a v masové míře praktikované porušování zákonů s využitím nejmodernější komunikační technologie. Tento nesporný fakt ovšem přináší i pozitiva. Především, nutnost společností zabývajících se distribucí zábavy zamyslet se nad svým, značně zkostnatělým způsobem distribuce, licencování a placení. Na pořad dne přichází také otázka ceny, respektive předřazenosti poplatků za použití, v případě koncového uživatele za poslech nebo zhlédnutí díla.

Možnosti provozovatelů výměnných sítí kontrolovat, co se na nich děje, jsou dost omezené. Například síť Fastrack (Kazaa) je založena na systému vzájemně propojených uzlů a "superuzlů" spravujících její obsah. Každý klient má funkce nutné pro provoz obou těchto částí a rozhodnutí, kterou z nich bude, provádí víceméně automaticky. Ačkoliv existuje způsob, jímž by provozovatel teoreticky mohl vyřadit síť, prakticky se o jeho účinnosti dá pochybovat. Sherman totiž neovládá všechny klienty. Existuje přinejmenším několik verzí Kazaa Lite, které jsou pozměněny, a byť se navenek chovají identicky, mnoho jejich vnitřních funkcí je upraveno směrem k většímu pohodlí a větší svobodě uživatele. V ostatních sítích je tomu podobně, a i když ne, snahy omezovat obsah by ke crackům zcela jistě dříve či později vedly.

Nicméně existují i pokusy o nabízení legálního a kontrolovaného obsahu. Asi nejmarkantnější jsou opět u Kazaa, nicméně Lite verze klientů se jim brání, a "zlatý" obsah chráněný DRM a přednostně zařazovaný do vyhledávacích front prostě ignorují.

A tak se sdílí cokoliv. Ve stavu, kdy výměnné systémy používají miliony uživatelů po celém světě a s copyrighty si hlavu příliš nelámou, již je, nebo v dohledné době nastane konec soudních pokusů o restrikce, nebo akademických debat o ilegalitě. I když se organizace jako RIAA jistě ještě pokusí zaútočit na koncové uživatele, jsou jejich reálné šance na úspěch ve smyslu rapidního snížení aktivity výměnných sítí prakticky rovny nule.

Blýskání na časy

Na začátku zmiňované soudní rozhodnutí přineslo několik velkých pozitiv, ani ne tak technických, jako spíše psychologických. Jestliže je sdílení "ilegálních" dat skutečně do jisté míry produktem kriminalizace systémů, může jejich legalizace přispět k opačnému efektu. Pomocí P2P lze nabízet například shareware, tiskové zprávy, v případě hudby pak klidně celá nejnovější alba s tím, že ten kdo je bude chtít, si stejné album koupí on-line, nebo na fyzickém nosiči ve vyšší kvalitě. I jednotlivci, kteří s malou kamerkou "kopírují" filmy přímo z kina, přispívají k jejich vyšší návštěvnosti (po zhlédnutí zašuměné digitalizované kopie výborného filmu roste chuť se na něj podívat ve skutečném biografu, nebo si koupit DVD).

Jestliže je výměna v současné době úhlavním nepřítelem zábavního průmyslu, může být v budoucnu paradoxně jeho největším spojencem. Dodnes neexistuje spolehlivý model, jímž by bylo možné platit za autorská díla, která se ve výměnných systémech ocitnou. Sice již existuje několik pokusů o on-line distribuci především hudby, ty ale narážejí na dva problémy.

Prvním je implementace technické ochrany (DRM) stažených skladeb. Druhým právě systém placení. Kombinace obojího vede k tomu, že se tyto systémy masově nerozšíří. Uživatel je otravován a omezován Digital Rights Managementem u něčeho, za co předtím zaplatil. Paušální platby zatím americkým uživatelům, kteří mohou z takových služeb profitovat nejvíce (a obvykle jako jediní), připadají vysoké, platby "per song" jako v podání služby Applu jsou zase nepohodlné a omezující. Existuje řešení?

Řada nadšenců, ale i technických odborníků je přesvědčena, že ano. Jmenovalo by se "univerzální licence". Uživatelé výměnných systémů, nebo jejich provozovatelé v závislosti na obchodním modelu by platili paušální částku vydavatelům, respektive jejich zástupným organizacím, a výměnou za to by mohli zcela legálně sdílet cokoliv. Pro vydavatele by to představovalo solidní a stálý zdroj příjmů, pro uživatele pak pohodlí, svobodu a zároveň čisté svědomí.

Jedním dechem je ale třeba dodat, že velcí vydavatelé na univerzální licenci plošně v nejbližší době zřejmě nepřistoupí. Zatímco pesimisté říkají, že nikdy, optimisté věří, že čas ještě neuzrál a pokusy výměnné sítě uzavřít, jejich uživatele zastrašit a ISP společnosti donutit k jejich bojkotu neskončily. V současné době ale existuje ještě jeden strašák, aktuálně sice stojící v pozadí, ovšem velmi významný.

Černý kůň

Jmenuje se Gnutella, a jde dnes již o velmi starou a osvědčenou výměnnou síť. Nemá jediného provozovatele, je dokonale decentralizována, existuje k ní mnoho různých klientů. Kvůli historickým okolnostem a technickým výhodám konkurence, jako je Kazaa nebo Direct Connect, se tato síť snad s výjimkou již zmiňovaného klienta Morpheus dnes neřadí mezi nejvyužívanější. Má však mnoho skrytých výhod, které z ní činí favorita pro budoucnost v případě masivního útoku vydavatelů. Především, je zcela decentralizovaná. Nelze ji ovládat, nelze ji vypnout. Ustojí dokonce i snahy ISP o eliminaci sdílení, tedy v určité míře a při použití nového protokolu. Je snadné pro ni tvořit klienty, protokol je snadno dostupný. Lze ji upravit a v podobě "malých" sítí využívat například v podnicích nebo omezených skupinách uživatelů, stejně tak jako v globálním měřítku. Lze se oprávněně domnívat, že právě ke Gnutelle by se uchýlila větší část uživatelů jiných systémů v případě jejich odstavení. Navíc, teoreticky je možné i konvergovat více protokolů do klienta jediného, a tak vytvořit univerzální prostředí pro sdílení, jaké v náznacích již existuje například u systému WinMX nebo u veřejného Instant Messagingu.

To jsou dnes ovšem pouhé spekulace. Je pravdou, že možný nárůst Gnutelly je těžko představitelný při existenci mnohem pohodlnějšího Fastracku a relativně malého využití možností sítě Morpheem. Stejně však zůstává jednou z hlavních možností vývoje do budoucna, možná že ne univerzálně, ale za určité shody okolností určitě.

Svět nabílo

Způsobem, jak vytlačit nelegální obsah, je dodat kvalitní legální a takové podmínky, na které budou uživatelé ochotni přistoupit. To vyžaduje ze strany nahrávacích společností vyvinout jistou snahu. Jsou zde přeci jen pro své uživatele a zákazníky, nikoliv zákazníci pro ně. P2P je polyfunkční koncept, a byť je v současné době využíván k distribuci pirátských nahrávek a softwaru, nemusí tomu tak být vždy. Obchodní podmínky založené na univerzální licenci a na pochopení potřeb koncových zákazníků, využití jejich vlastních prostředků pro distribuci (na tom je P2P od počátku založeno) a také dodání kvalitního obsahu a zajímavých nabídek z kontrolovaných zdrojů by mohlo přinést nemalé peníze, spokojené a dlouhodobě platící zákazníky. Kromě toho také čistý a průchodný způsob realizování se menších a alternativních uměleckých skupin za cenu rozumně nízkých investic, krátkého výrobního i distribučního cyklu nahrávek, a nejen jich, potenciálně značné penetrace mezi příjemce kultury, kteří byli v posledních desetiletích až příliš často zaměňováni za dojné krávy, přinášející takřka neomezený tok finančních prostředků do kapes zprostředkovatelů.

Tentýž koncept by mohl platit také pro distribuci nového softwaru. S malými náklady na serverové vybavení, s rozumně zvládnutým systémem registrací a propůjčování licencí založeným na nízkých cenách, důvěře v zákazníka a vysoké kvalitě. To vše je pochopitelně rovněž hypotéza.

Lze ale očekávat, že ji budou velké firmy dříve nebo později stejně nuceny přijmout za svou. Zatímco sektor firemních zákazníků se totiž chová v zásadě předvídatelně, kontrolovatelně a korektně, spotřebitelé, tedy jednotliví lidé požadují něco jiného a chovají se také jinak.

Soudní kauza výměnných systémů ještě ani zdaleka neskončila. Jednak se vede prozatím převážně na americkém území, jednak se díky tamějším zákonům a principům fungování práva může uměle prodlužovat. Poslední rozhodnutí ovšem přineslo jeden velký krok kupředu. Ukázalo, že průmysl nemůže jednoznačně, přehledně a snadno diktovat soudnictví, jaké technologie lze a jaké nelze využívat koncovými uživateli jen na základě jejich zájmů. Lze očekávat, že v jiném než americkém prostředí, zejména v Evropě a Asii by podobná rozhodnutí přicházela také, mnohem rychleji a efektivněji.

To, co se nyní zdá jako prohra vydavatelů a velká výhra pirátů, může být dobudoucna výhrou všech. Vydavatelům totiž otevře oči a přinutí je hledat alternativy. Ty, které zde byly popsány, ale také možná jiné, o nichž ještě dnes nevíme, nebo o nichž se diskutuje jen velmi okrajově. Co se s výměnnými systémy dlouhodobě stane, dnes není schopen říct nikdo. Trochu jisté je, že nezaniknou v důsledku aktivity zábavního průmyslu, trochu více jisté je i to, že budou časem transformovány na univerzálnější, průhlednější a také autorům více vydělávající služby.

§§§§§


Vyzkoušejte Direct Connect ++

Michal Doleček

c03p0370

Vážení čtenáři, dovolte mi představit vám bezkonkurenčně nejlepší peer to peer síť, a to síť Direct Connect ++. Garantuji vám, že po seznámení s ní už nebudete chtít používat cokoliv jiného. Tato síť funguje na principu tzv. hubů, což jsou jednotlivé uzly, k nimž se připojují jednotliví uživatelé, kteří sdílí svoje data s ostatními připojenými uživateli. Samozřejmě můžete být připojeni k více hubům současně. Vy můžete pro připojení použít adresu hubu, kterou znáte, popřípadě si vybrat ze seznamu hubů veřejných tzv. Public hub list. Takovýto hub si může vytvořit a spravovat prakticky kdokoliv, a to díky tomu, že jak klient, tak serverová část jsou pod licencí GNU/GPL. Je ovšem nutné mít solidní pásmo a pevnou IP adresu. Pusťme se tedy nyní do praktického startu poznávání krás DC++.

Download a instalace

Aktuálního klienta pro Direct Connect ++ si můžete stáhnout v první řadě na http://dcplusplus.sourceforge.net, kde se nachází mimo jiné i sekce FAQ, neboli často kladené otázky. Proč se vám o tom zmiňuji? Protože v této sekci se dají najít nejlepší adresy pro Public hub listy (viz níže). Dalším místem, kde si můžete stáhnout výborného klienta CZDC++ s podporou češtiny a několika dalšími zajímavými funkcemi, je http://www.czdcplusplus.tk. Instalace je standardní, bez jakýchkoliv problémů, pouze klienta CZDC++ neinstalujete, ale rozbalíte instalační archiv (.ZIP) kamkoliv na disk.

První spuštění a základní nastavení

V sekci General je vyžadován váš nick, neboli přezdívka, dále zde můžete dát svůj e-mail, popis vašich sdílených souborů či jiné sdělení ostatním uživatelům (třeba ať neškemrají o extra slot, ale počkají si ve frontě, apod.). Dále je pak rozumné vyplnit způsob vašeho připojení (LAN, DSL, Cable, Satellite atd.). O něco níže je nastavení podrobností o připojení. Pokud máte vlastní IP adresu, zaškrtněte možnost Active a vyplňte adresu, a případně port. Jste-li za firewallem, máte zde volbu Passive. No a nakonec, pokud jste za serverem či pokud z jiného důvodu potřebujete SOCKS5 autentizaci, pak zde můžete vyplnit adresu, port, uživatelské jméno a potřebné heslo. Přejděme k sekci Downloads. Tady můžete vyplnit adresář pro dokončené downloady, stejně tak i adresář pro probíhající stahování. Zde se vyplatí mít tento adresář pro dočasné soubory oddělený, protože jej nedoporučuji sdílet, na mnoha hubech je sdílení nedokončených souborů důvodem k vyhození, zatímco dokončené downloady můžete samozřejmě sdílet s ostatními uživateli DC++. Dále si zde můžete nastavit maximální počet downloadů (záleží na rychlosti vaší linky), a rovněž maximální rychlost stahování, při které může nastartovat nový download. Idea je taková, že stahujete-li něco od uživatele, od něhož to prostě "neleze", může se začít nový download dalšího souboru ze fronty, tak aby se využila kapacita linky na maximum. Problém je ovšem v tom, že rychlost stahování je proměnná a mění se v závislosti na spoustě faktorů, takže je tato metoda krajně nespolehlivá. Doporučuji její vypnutí. Posledními položkami jsou adresa Public hub listu, což jsou výše zmíněné servery, které uchovávají seznamy veřejně přístupných hubů, a je-li potřeba, tak také http proxy, přes kterou se na tyto servery dostanete. Na adrese http://dcplusplus.sf. net/forum/viewtopic. php?t=1723 najdete seznam těchto serverů, doporučuji například http://www.1stleg.com/PublicHubList.config.bz2, nebo máte-li zájem o ryze české huby, pak doporučuji http://hub.wz.cz/list.txt. Následuje sekce Sharing, kde musíte vybrat adresáře, které budete sdílet. Nezapomeňte na základní pravidla, jež si uvedeme níže, jinak záleží na vašem rozhodnutí. O něco níže vidíte velikost vámi nasdílených složek a zatržítko, pomocí kterého nasdílíte i skryté soubory. Ještě o něco níže si můžete nastavit počet slotů pro upload tzn. kolik uživatelů od vás může stahovat naráz. Je zde také možné nastavit, že pokud rychlost poklesne pod určitou hranici, otevřít pro uploady extra slot. Další sekcí je Appearance, kde nastavujete vzhled a chování klienta. Lze si zde nastavit barvu oken a textu, stejně jako používaný font, možnost minimalizovat do systémové lišty, nutnost odsouhlasit ukončení aplikace atd. Můžete si zde rovněž nastavit zprávu, která se bude vypisovat do hlavního okna po vašem odhlášení z hubu, a také nastavit cestu k lokalizaci klienta. V sekci Logs and Sound si můžete překvapivě nastavit cestu pro logování jak hlavního, tak soukromého chatu, logovat můžete také downloady a uploady. Dále je zde možnost zvukové signalizace otevření okna soukromého chatu, případně při každé přijaté soukromé zprávě. V sekci Advanced si můžete upřesnit pokročilá nastavení klienta, jako například automatické následování přesměrování, otevření seznamu veřejných hubů po startu klienta, automatické hledání alternativních zdrojů (což využijete při stahování většího souboru, když musíte od počítače odejít tato volba totiž prohledává připojené huby hledá další uživatele, kteří stejným souborem disponují, a v případě přerušení downloadu se snaží připojit k nim), odstranění duplikovaných vámi sdílených souborů (což je užitečné, pokud máte chaos na disku, zapnutím této funkce se vám nestane, že by vás odněkud vyhodili za sdílení duplikovaných souborů tedy, ostatní uživatelé je ve vašem file listu uvidí, ale nepočítá se jejich velikost), dále užitečná vlastnost používat malý buffer pro odesílání, což využijete pokud vám upload drasticky zpomaluje download, a další.

Pravidla

Ještě nežli se poprvé připojíme, bude určitě dobré zmínit se o pravidlech, která platí na většině hubů. Takže je zakázáno sdílet dětskou pornografii, nacistické či rasistické materiály, systémové soubory nebo nainstalované aplikace (například složku Windows či Program Files), VOBy (neboli naripované DVD filmy před konverzí do DivX), nekompletní soubory či downloady atd. Každopádně na většině hubů se vám tato pravidla napíší po přihlášení, případně si je můžete nechat zobrazit příkazem +rules na hlavní konzoli.

Pomineme-li to, co se nemá sdílet, pak ještě nesmíte bezdůvodně odpojovat uživatele, kteří od vás stahují, a měli byste mít dostatek slotů na počet otevřených hubů. Někde stačí jeden slot na hub, někde požadují více, většinou 2 až 3. Posledním důležitým pravidlem je velikost vámi nasdílených souborů. Každý hub má limit, při jehož nesplnění se na něj prostě nedostanete. Existují huby bez limitu, huby s nízkým limitem, ale jsou i huby s limitem 100 a více GB a vzhledem k přísným pravidlům je občas těžké tyto limity splnit, ale odměna je většinou adekvátní námaze. Nad dodržováním těchto pravidel bdí všemocní operátoři (zkráceně OP), kteří pátrají po jakékoliv nepravosti na jim svěřeném hubu. Pokud se proviníte, tak vás varují, případně rovnou vyhodí (samozřejmě s udáním důvodu).

Připojujeme se k hubu

Máme-li hotové nastavení, přišel čas se konečně připojit. Stáhněte si seznam veřejně přístupných hubů, nějaký si vyberte (v popisu najdete zaměření hubu + nezbytný datový limit) a připojte se. Pokud jste úspěšní, otevře se vám nové okno, server vám vypíše pravidla plus nějaké další důležité informace a po pravé straně se vám ukáže jmenný výpis právě připojených uživatelů s jejich popisem a velikostí nasdílených dat. Teď vám zbývá již jen vyhledat, co byste rádi tlačítko Search, případně příkaz /search název hledaného souboru v hlavní konzoli. Opět se otevře nové okno, ve kterém máte několik možností, jak ovlivnit vyhledávání. Můžete si zvolit jaké typy souborů se vám mají zobrazit (audio, video, adresář atd.), máte zde i volbu, aby se vypsali jen uživatelé s volnými sloty. Dvojklikem na žádaný soubor započne jeho stahování a ve spodní části okna se vám zobrazí status bar s rychlostí downloadu, odhadovanou dobou stahování, procentuálním vyjádřením kompletnosti downloadu a jménem uživatele, od kterého stahujete. Analogicky k tomu se vám samozřejmě zobrazují i uploady. V DC++ máte k dispozici i okno Download Queue, což je fronta souborů ke stažení, kde vidíte stav každého vámi zadaného downloadu. Pokud je download zastavený, doporučuji využít nabídky kontextové nabídky (dostupné kliknutím na názvu souboru pravým tlačítkem myši) a zvolit volbu Search for alternates. Systém prohledá připojené huby pro totožný soubor (ověřuje jej podle názvu a velikosti v bajtech) a nabídne všechny dostupné uživatele, od kterých je možné daný soubor stáhnout.

Závěrem

Co dodat? Také se vám Direct Connect ++ zalíbil? Zkráceně: je to peer to peer síť pro "zodpovědné". Má jasná pravidla, jasnou strukturu, je dostatečně decentralizovaná, rychlá, spolehlivá, stabilní, má silnou členskou základnu a miliony fanoušků. Její zásadní nevýhodou (i když možná je to výhoda) je fakt, že není určena nováčkům, kteří nemají co nasdílet, respektive se moc neorientují a stačí jim například Kazaa. Naopak její největší výhodu vidím v OPech, jež důsledným trestáním hříšníků nedopustili právě to, čím se stala Kazaa a vlastně celá síť FastTrack skladištěm zmetků, defektních a falešných souborů. Doufám, že DC++ nepotká stejný osud.

§§§§§


Mapy ve všech podobách – zajímavé adresy na Internetu I.

Pavel Hrbáček

c03p0371

Mapy jsou s lidstvem již několik tisíc let. Po celou tu dobu s nimi pracujeme stejně hledáme své místo, když se ztratíme nebo (ti předvídavější) plánujeme dopředu cestu ještě před jejím počátkem. Využití map se v zásadě nezměnilo, co se však mění, jsou samy mapy. Ne že by papyrus nebyl pěkné a (hlavně) trvanlivé médium, ale v dnešní době rychlých změn se často mění i situace v zobrazovaném území a aktualizace se přece jen nejjednodušeji provádí v elektronické mapě. S elektronickými mapami je také spojeno vyšší uživatelské pohodlí. Nejenže dovolují vyhledat konkrétní adresu, ale též často disponují přidruženou databází firem a turisticky zajímavých objektů. Další funkcí, kterou nám klasická papírová mapa nedokáže poskytnout, je určení nejlepší trasy pro cestu mezi dvěma místy v rámci jednoho města nebo mezi více městy.

Český trh

Elektronické mapy lze používat v několika formách. Můžete je mít nainstalované na vašem počítači, nahrané v PDA nebo využít služeb mobilního operátora a pracovat s nimi na mobilu. Jednou z firem, která na českém trhu nabízí mapy určené pro stolní počítače, je Geodézie ČS www.geodezie.cz. V rámci její řady Geobáze najdete mapy v různých rozlišeních, od České republiky v měřítku 1 : 200 000 až po plány měst v měřítku 1 : 5 000. K těmto mapám lze také zakoupit modul pro určení optimálních tras. Většina amatérských uživatelů si však nemusí mapy kupovat. Jejich nárokům v plné míře vyhoví některý z internetových mapových serverů. Ty sice nenabízejí takový komfort v ovládání jako specializovaná aplikace, a také jim některé služby chybí, co je však na nich velmi zajímavé, je jejich cena. Jsou zdarma. Na českém internetu existuje hned několik adres, kde je najdete. Mezi nejznámější patří mapy.seznam.cz, mapy.atlas.cz, mapy.centrum.cz a další. Jednotlivé servery se liší použitým produktem pro zobrazování dat a také zdrojem map. Většina z nich vedle standardního hledání ulic také nabízí další služby jako je plánování trasy, hledání turistických cílů a dalších objektů (lékárny, čerpací stanice, atd.).

Na internetu můžete také objevit jednoúčelové mapy. Třeba na adrese www.cykloserver.cz najdete přehled u nás nejdůležitějších cyklostezek. Seznam zahrnutých tras však není zrovna obsáhlý. Naštěstí některé regionálně zaměřené servery vytvořily poněkud podrobnější mapy. Pokud cestuje na cyklistický výlet např. do jižních Čech, určitě se podívejte na stránku web.budweb.cz/stezky. Velmi oblíbeným místem u cyklistů je okolí Lipenské nádrže. Na serveru Sdružení lipenských obcí www.lipensko.cz v části "Mapy a Fotografie" naleznete mapy a popisy jednotlivých cyklostezek v okolí a také celkovou mapu Lipna.

Zahraniční servery

Jak je vidět, pokud se pohybujete jen po České republice, je z čeho vybírat a k dispozici je celá řada map. Jaká je však situace, pokud se chcete vydat do ciziny? Nejdříve to vezmeme skokem za oceán. Map USA existuje na internetu celá řada, mezi nejznámější patří MapQuest, který má však širší mezinárodní záběr. Najdete jej na adrese www.mapquest.com. Vedle základního hledání mapy města také dokáže určit optimální trasu. Svým způsobem další nadstavbou nad touto funkcí je "Road Trip Planner". Pomocí průvodce zadáte seznam měst, která chcete postupně navštívit. Pokud máte zájem, můžete se v jednotlivých místech zastavit, prohlédnout si zajímavosti a třeba se i ubytovat. Jako průvodce vám poslouží funkce "What\s Nearby", která pro jednotlivá místa na trase zobrazí místní atrakce včetně možností k nakupování, občerstvení, sportování, historických památek a kultury. MapQuest obsahuje řadu informací o nabízených objektech, příp. odkaz na jejich web. Volba "Download map to PDA" dále zvyšuje pohodlí při cestování. Jak již z názvu vyplývá, automaticky nahraje vybranou mapu do PDA přístroje. Jedná se o poměrně jednoduchý způsob, který využívá prohlížeče AvantGo. Ten je nezávislý na platformě, poněvadž je k dispozici jak pro PalmOS, tak i pro Windows CE/PocketPC. MapQuest na mne zapůsobil jako velmi komplexní systém, který se snaží neznalému turistovi maximálně zjednodušit přípravu výletu. Jeho jedinou nevýhodou pro Evropana je, že takto komplexně zpracované jsou jen USA.

Pro cesty po Evropě je naopak připraven mapový server ViaMichelin na adrese www. viamichelin.com. Stránky mají dobře udělaného Průvodce plánování trasy "Driving directions". K výchozímu a cílovému městu můžete přidat až dalších pět míst, přes která chcete jet. V nastavení si lze vybrat i počítání v kilometrech a českých korunách. Můžete i zadat základní parametry pro cestu spotřebu vozu, cenu benzínu za galon (kde je litr?), určit typ vozu auto, motocykl, karavan. ViaMichelin nechá na uživateli, aby si vybral o jaký typ trasy má zájem: doporučená, nejrychlejší, nejkratší, s preferováním dálnic, s vyhnutím se dálničním (a jiným) poplatkům. Výsledný itinerář lze uložit a kdykoli se k němu později vrátit. Tím však služby serveru nekončí. K základním patří informace o počasí ve výchozím a cílovém bodě a zobrazení map obou měst. V okamžiku, kdy si zobrazíte mapu cesty, se vám objeví další navazující funkce. Nejzajímavější jsou asi Průvodci "Michelin Guides", jež nabízejí informace o turistických atrakcích, ubytování a restauracích. Zde musím bohužel upozornit, že tato data jsou zpracována hlavně pro západní část Evropy a od nás zde takto zpracovanou najdete pouze Prahu, a to ještě nedostatečně. Nároky těch, kdo tvoří tyto Průvodce, jsou asi nemalé, protože z pražských restaurací jich zařadili jen pár a všechny do nejnižší kategorie "Dobré jídlo za rozumné peníze". Ale zpátky k mapám. S mapou výchozího/cílového místa můžete dále pracovat možné je přibližování, oddalování a posunování mapy. Jednotlivé pozice mapy si lze uložit jako obrázek na stolním počítači, a za několik minut máte mapové podklady pro váš výlet. Ty můžete samozřejmě vytisknout a vzít si s sebou. Vše zdarma a (snad) aktuální. Posledním on-line mapovým serverem, o kterém se zmíním, je Maporama na adrese www.maporama.com. Mezi úplně základní funkce serveru patří hledání map a určení optimální trasy. Práce s nalezenou mapou je založena na technologii Flash, a díky tomu nabízí opravdu interaktivní ovládání kliknutím na ikonu plus se mapa ihned přiblíží, a to bez nutnosti aktualizace stránky. Pokud vám toto ovládání z nějakého důvodu nevyhovuje, můžete použít i standardní, neinteraktivní formu založenou na bitmapových obrázcích. V portfoliu serveru se nacházejí mapy téměř celého světa, ovšem ne všechny jsou zpracovány se stejným množstvím detailů. Pro většinu českých cestovatelů je nejzajímavější Evropa, jejíž západní část je udělána velmi podrobně, tj. mapy zahrnují 100 % silniční sítě příslušného státu. Stejně podrobné jsou mapy Polska a Estonska. Na úrovni 70 % je zpracováno jen pár postkomunistických zemí Slovensko a Maďarsko. Silniční síť České republiky je spolu s Rumunskem a např. Řeckem zpracována ze 40 procent. Mapy ostatních východoevropských zemí již zobrazují jen hlavní silniční tahy, takže pro cestování po Chorvatsku tento zdroj map moc nevyužijete (to se raději podívejte na již zmiňovaný ViaMichelin). Nabídka map měst je omezena na západní Evropu a na několik největších měst u ostatních států. Přestože zde najdeme i pár českých zástupců, řekl bych, že český uživatel v tomto případě raději využije služeb některého z tuzemských mapových serverů.

Dobře, mapy jsme si stáhli z internetu, ale po jejich vytisknutí jsme zase skončili u papíru že by tedy jen částečný pokrok? Ne tak docela. Pokud jedete na delší výlet, můžete si s sebou vzít notebook, na kterém si mapy uložíte. Toto řešení má bohužel i své nevýhody. Notebooky jsou, i přes pokles cen, stále drahé, a pokud zrovna nevezete všechnu výbavu v kufru auta, tak si připomenete, že i těžké (alespoň ty levnější řady) a poněkud objemnější. Důležitým faktorem je též výdrž na baterie. Ta se stále u většiny modelů pohybuje do tří hodin, i když se správným kabelem můžete notebook nabíjet přímo z auta (raději jen za jízdy).

Mapy a mobilní telefony

Naštěstí díky technologickému pokroku dnes existují i další možnosti, jak mít mapy k dispozici v okamžiku, kdy je skutečně potřebujeme. V posledních letech se významně zlepšily schopnosti PDA počítačů a mobilů. V zásadě se dá říci, že existují dvě varianty práce s mapou buď si ji dopředu nahrajete, anebo ji získáte on-line v okamžiku, kdy ji skutečně potřebujete. Obě varianty mají své pro i proti. Největší nevýhodou on-line přístupu je asi cena, a to hlavně tehdy, kdy se bude pohybovat v zahraničí. Také jej určitě nevyužijete při trekování po horách v té správné divočině vám nejspíše bude chybět signál a v "lepším" případě nebude získaná mapa ani zdaleka tak podrobná, jak byste potřebovali. Cílová skupina on-line služeb je skutečně jiná. Jsou určeny především pro řidiče, kteří hledají cestu, jak se dostat z bodu A do bodu B, a je jedno, zda se jedná o trasu mezi více městy nebo jen v rámci jednoho. Patří sem i turisté a vůbec všichni ostatní, kdo hledají ve městě nějakou konkrétní adresu nebo se chtějí dozvědět více informací o dané lokalitě. On-line služby jsou totiž většinou spojeny s databází, která poskytuje přehled o blízkých restaurací, službách, kultuře, atd. V České republice poskytuje on-line mapy např. mobilní operátor Eurotel. Ten využívá technologie WAP a zařadil je do své nabídky MobileMedia, která nahradila dříve známý Juice. V telefonu je najdete následujícím způsobem: WAP hlavní menu Cestování Mobilní průvodce Kde je?, a můžete začít hledat. Napište např. název ulice, vyberte volbu "Obec, Ulice". Na displeji se objeví počet nalezených záznamů. Do něj se můžete podívat a přímo vybrat požadované místo, nebo lze dále upřesnit parametry hledání. V okamžiku, kdy už jste jednoznačně určili požadovanou ulici, dostanete k dispozici menu, ve kterém vás asi (v souvislosti s tímto tématem) bude nejvíce zajímat položka mapa. Vyberte ji a zobrazí se požadovaná mapa. V ní se můžete posouvat nahoru, dolů, doleva a doprava. Mapu lze také přiblížit a oddálit. Tuto funkci jsem vyzkoušel na Nokii 7650 a výsledek byl opravdu dobrý. Mapa byla v barvách a v použitelné velikosti. Mezi další možnosti, jež Mobilní průvodce nabízí, patří nalezení nejrychlejší či nejkratší cesty (autem, autobusem, vlakem), nalezení restaurace, sportovních zařízení, ubytování. Způsob ovládání je opět podobný a o nalezených místech máte k dispozici další informace, u hotelu např. cenu za pokoj, a objekt lze také nechat zobrazit na mapě. Jak služba funguje, si můžete sami a zadarmo vyzkoušet přímo na stránce Eurotelu www.eurotel.cz/site/cz/servicesAndTariffs/mobileMedia.html.

Protože Eurotel svojí nabídkou pokrývá pouze Českou republiku, pro cesty do zahraničí musíte využít služeb někoho jiného. Jednou z možností je již popisovaný server Maporama. Jeho wapové služby najdete na adrese wap.maporama.com. Možnosti práce s mapami jsou prakticky stejné jako u nabídky MobileMedia od Eurotelu. Na mapě můžete určit své umístění, pohybovat s ní ve směru čtyř základních světových stran, a samozřejmě nechybí ani možnost mapu zvětšit či zmenšit. Další užitečnou funkcí je zjištění optimální trasy mezi dvěmi adresami nebo naplánování cesty mezi městy. Výsledný itinerář obsahuje také údaje o vzdálenostech a časové náročnosti. Možnost "Nearby" nabízí, stejně jako u desktopové WWW verze, informace o nejbližších restauracích, službách, ubytování, atd. Každého asi také potěší aktuální předpověď počasí pro zvolené cílové město.


Mapy ve všech podobách – zajímavé adresy na Internetu II.

PDA

Vedle mobilního telefonu existuje ještě další varianta, jak elegantně používat mapy na cestách. Jsou to počítače PDA se svými relativně velkými displeji a dostatkem paměti (alespoň vzhledem k mobilním telefonům). Mapy lze do PDA uložit pro pozdější prohlížení nebo s nimi můžete pracovat on-line. Pro on-line přístup budete nejspíše potřebovat mobilní telefon, který nabízí nějaký způsob připojení do internetu, např. dnes tak populární GPRS, a mimo to též disponuje infraportem nebo Bluetooth pro spojení s PDA. Jako příklad této služby lze opět použít server Maporama. Ten nabízí službu "Maporama On The Road", která je svým obsahem totožná s nabídkou pro mobilní telefony (viz popis v předchozí části). Pouze pro uživatele PDA s operačním systémem Palm OS je určena speciální aplikace Maporama PQA, kterou si můžete zdarma stáhnout z adresy www.maporama.com/share odkaz najdete v části Maporama Mobile. Pro všechny ostatní (ovšem i pro PalmOS) je připravena univerzální WWW stránka na adrese pda.maporama.com, která je uzpůsobená možnostem PDA prohlížečů.

V případě, že nedisponujete patřičně vybaveným telefonem nebo nechcete platit za on-line přístup, lze mapy nahrát do PDA ještě před vlastní cestou. Některé mapové servery přímo nabízejí tuto funkci jako součást svých služeb, takže i z hlediska uživatele se jedná jednoduchý proces po zobrazení mapy stačí odeslat mapu do PDA, a ta se do něj při nejbližší synchronizaci s počítačem přehraje. Všechny zahraniční mapové servery, které jsem zde popsal, tuto volbu mají. Ovšem ani v ostatních případech není třeba zoufat. Nalezené mapy lze přece jednoduše uložit na pevný disk počítače, např. ve formátu JPG, a potom přehrát při synchronizaci do PDA. Pro jejich prohlížení využijte některý ze schopnější programů, jež ponechávají obrázky v původním tvaru (neoptimalizují je pro PDA), dokáží zoomovat a jsou dostatečně rychlé. Na platformě Palm je takovým např. AcidImage od firmy RedMercury (www.red-mercury. com). Uživatelé s přístroji pracujícími s PocketPC mohou zase sáhnout po zajímavém programu MapView od české firmy SunnySoft (www.sunnysoft.cz). Hlavním rysem je složení zobrazované mapy z více souborů. Mapu si stáhnete z internetu a buď je již rozdělená na jednotlivé části, nebo si ji sami "rozstřiháte" v nějakém grafickém editoru. Jednoduchým způsobem určíte, kam v rámci výsledné mapy jednotlivé části patří. Po nahrání do PDA se mapa tváří, jako by byla tvořena jediným obrázkem. Velkou výhodou tohoto přístupu je snížení paměťových nároků na počítač a také urychlení práce s mapou vždy nahráváte jen zobrazovanou část mapy. Pokud máte nějaké pochybnosti, určitě si stáhněte zkušební verzi produktu. Pro více profesionální použití je připraven produkt PocketKim pracující na Pocket PC 2002 od firmy TRANiS (www. pocketkim.cz). Tento software slouží pro určení optimální trasy a pro navigaci. Stejně jako již popisovaná řešení, i PocketKim nabízí práci s mapou a výpočet itineráře. Při výběru cesty si lze volit mezi nejkratší a doporučenou trasou. Software podporuje jednotku GPS, a pokud si ji k PDA připojíte, dokážete se s vysokou přesností lokalizovat na dodávaných mapách. Jejich nabídka zahrnuje plány 112 českých měst, 8 slovenských a mapy ČR a SR. Pro orientaci cena za mapu ČR spolu se 72 českými městy přijde na 3 900 Kč bez DPH.

Výborným zdrojem mezinárodních map je produkt firmy Palmtop VB nazvaný TomTom (www.tomtom.com). Jeho možnosti jsou skutečně velmi široké. V nabídce jsou dvě základní řady TomTom RoutePlaner a TomTom CityMaps. Jak už název napovídá, první z nich je určena pro plánování cesty mezi místy, ta druhá pro orientaci ve městech. Úplně nejnovějším produktem je TomTom Navigator 2, což je kombinace mapy, velmi zajímavého prohlížeče-navigátora a GPS jednotky. Navigator 2 je zaměřen především na řidiče, kteří asi také nejvíce ocení možnosti nového prohlížeče. Ten ve 3D pohledu, jakoby několik desítek metrů "nad městem", ukazuje směr, kterým má řidič jet. Tento systém je zatím k dispozici pouze pro PocketPC, ostatní software ovšem pracuje i na platformách Palm, Epoc a Nokia (řada komunikátorů 9xxx). Nabídka map je opravdu velká. V řadě CityMaps je k dispozici 240 000 měst, bohužel jen ze západní Evropy. RoutePlanner je koncipován jako náhrada automap v měřítku 1 : 250 000 nebo nižším a je k dispozici i pro Českou republiku a Slovensko.

Další zdroje

Pokud však hledáte mapu, kterou byste mohli využít třeba v prezentaci, podívejte se na adresu www.maps.com/explore/atlas/phy. Najdete zde interaktivní atlas celého světa s velmi dobře vypadajícími (i když trochu jednoduššími) mapami. V části "Free Download Center" se nachází docela pěkná politická mapa světa a několik dalších je zde volně ke stažení (jako pozadí do Windows nebo šetřič obrazovky). Turisté, kteří se chystají na výlety do volné přírody v USA, určitě ocení sekci nazvanou Topozone. Její obsah tvoří mapy s vyznačenými vrstevnicemi, zeměpisnou šířkou, délkou a řadou dalších informací, a to vše v měřítku 1 : 25 000. Další zajímavou službou serveru je zobrazení satelitních snímků měst a regionů. Nabídka je však zaměřena hlavně na USA, a tak zde objevíte jen pár zástupců ze zbytku světa. Snímky jsou navíc znehodnoceny vodotiskem. Jiným zdrojem geografických map je webová stránka encarta.msn.com/encnet/features/ MapCenter/Map.aspx. Zde jsou umístěny stránky produktu Encarta od Microsoftu a v odkazované části je k dispozici geografický atlas.

§§§§§


Jak myslí a pracují hackeři – studie skutečného případu zcizení dat I.

Martin Ignjatovic?

c03p0372

Následující studie skutečného případu zcizení dat ukazuje, že bezpečnost není jen o tom mít zabezpečený počítač, ale souvisí z mnohem více věcmi, než by si člověk pomyslel a vyžaduje mnohem širší pohled na bezpečnost informačních technologií.

Brian a jeho parta

Mezi půlnocí a ránem není na celosvětové síti internet ani zdaleka tak mrtvo, jak by se mohlo na první pohled zdát. Jsou připojeny miliony uživatelů. Čas je díky celosvětovému charakteru sítě a časovým pásmům na zeměkouli pouze relativní. Toho si byl vědom i Brian, hlavní bezpečnostní specialista úřadu jedné velmi důležité státní organizace. Tato organizace zpracovávala velmi citlivá data, za jejichž bezpečnost byl Brian odpovědný. Ze svých zkušeností rovněž dobře věděl, že noc je ideální dobou, kdy se různí lidé snaží pronikat do cizích systémů. Mnozí z nich totiž předpokládají, že většina správců tou dobou spí nebo je jejich pozornost snížena. Brian, který dříve sloužil u zvláštních jednotek námořnictva, se naučil nic nepředpokládat. Proto i dnes, ve tři hodiny ráno chladné lednové noci, seděl u svého počítače a sledoval stav sítě. Trápila ho však jiná věc. Před několika dny byl pozván k řediteli organizace, který mu sdělil, že úřad může v nejbližších dnech čekat pokusy o krádež dat nebo o průnik do jejich počítačové sítě. Z průniku do sítě Brian strach tolik neměl. V oddělení pracovalo několik vynikajících inženýrů a Brian věděl, že svou práci odvádějí velmi dobře. Šel jim totiž příkladem. Na pracovišti byl vždy první a odcházel poslední. Nikdy po nich nechtěl to, co by neudělal on. Rovněž jim v práci dával volnost a nezasahoval do toho, co dělají. Podporoval je, pokud přišli s nějakým nápadem či řešením. Všechny změny, které měly být provedeny, nebo všechna nová zařízení, která měla být použita, s nimi konzultoval. Věděl, že jeho lidé jsou velmi schopní, ve svém oboru pracují denně a vědí tudíž mnohem více o tom, co bude fungovat, než nějaký byrokrat z logistické sekce. Nebyl typem mikromanažera, který by se šťoural v každém problému, říkal lidem co a jak mají dělat a trestal je za jejich chyby. Brian trestal lidi za to, že se z chyb nepoučí, ne za to, že se jich dopouštějí. Jeho podřízení, což neznamená lokajové, viděli jak jejich šéf tvrdě pracuje a nechává zodpovědnost na nich, a tudíž se snažili pracovat, jak nejlépe uměli. Snažili se svému šéfovi vyrovnat. Přicházeli s novými nápady a nebáli se rozumně riskovat, neboť věděli, že mají ve svém vedoucím opravdovou oporu. Zároveň věděli, že pokud selžou a nebudou na svou práci stačit, budou bez milosti propuštěni, a proto se neustále zdokonalovali, studovali a tvrdě pracovali. Spolupráce s oddělením správy sítě byla rovněž bezproblémová. Mezi oběma útvary panovala velmi dobrá komunikace, a pravá ruka věděla, co dělá levá. O všech krocích, které by se týkaly změn na síti, se vzájemně informovali, a tudíž měla obě oddělení dobrý přehled o stavu sítě.

Fyzická bezpečnost atd...

Věc, která dělala Brianovi potíže, byla fyzická bezpečnost budovy. Budova byla osm pater vysoká. Patřilo k ní rovněž několik menších budov, kde byly situovány sklady materiálu a vybavení. Pod budovou se nacházel rozsáhlý areál, kde byly umístěny laboratoře. Ostrahu budovy měla na starost najatá firma Security. Brian, který byl ze své vojenské kariéry o ostraze objektů velmi dobře informován, věděl, že tato ostraha nestojí za nic, a budova je tak otevřena každému, kdo má jen trochu snahy a nápaditosti. Rovněž nechápal, proč budovu nehlídají příslušníci ozbrojených sil. Toto vše však šlo mimo jeho kompetence. Ostraha byla rozdělena mezi tři skupiny hlídačů. Jedna skupina měla na starost vnitřek budovy, kde se nacházely kanceláře. Druhá skupina odpovídala za bezpečnost okolí budovy a třetí za bezpečnost podzemních laboratoří. Nejhorší bylo, že skupiny komunikovaly každá na jiné frekvenci a neměly jednotné velení. Pracovníci ostrahy, většinou vysloužilí policisté, byli, jak už to bývá, mizerně placení a nemotivováni. Všechny ty fajnové elektronické hračičky, jako jsou kamery, detektory pohybu či čipové karty, nebyly samospasitelné, pokud chyběl kvalitní lidský faktor. Brianovi se podařilo prosadit několik bezpečnostních opatření. Mezi ně patřilo důsledné prosazování bezpečnostní politiky. Přístup do areálu i počítačů byl řízen čipovými kartami. Tím odpadly problémy s používáním hesel. Horší to bylo s bezpečností těchto čipových karet. Brian se snažil prosadit opatření, kdy by každému zaměstnanci byla vydána karta při příchodu do budovy na základě kontroly totožnosti. To se však nepodařilo a zaměstnancům bylo umožněno nosit karty domů. Za jejich ztrátu či zcizení nehrozil žádný postih, což dělalo pracovníkům bezpečnostních oddělení nemalé starosti. Upozorňovali na to několikrát, ale veškerá snaha byla marná. Důvod, proč prý nemohli vydávat karty až při příchodu budovy na základě průkazu totožnosti, byl takový, že by to zaměstnance velmi zdržovalo a bylo by třeba najmout člověka, který by kontrolu prováděl. Jinými slovy zvítězila pohodlnost a lakota nad bezpečností. Na druhou stranu bylo toto opatření přijatelnější, než dovolit uživatelům používat vlastní hesla a riskovat tak, že by si vybírali slabá hesla a ohrozili tak bezpečnost celého systému, pokud jde o přístup zvenku. Brian spolu se svým týmem plánoval dobudoucna zavedení identifikačních zařízení, která budou pracovat na základě rozpoznávání otisků prstů a hlasu. To by mělo některé problémy vyřešit. Takové řešení je však velmi drahé, a zatím nemělo oporu u vedení. Dalším problematickým úsekem bylo umístění serverů. Brian by mnohem raději viděl všechny servery co nejblíže svému pracovišti a pod svým dohledem. Bohužel servery byly umístěny na druhém konci budovy a o pět pater níže. Přístup do místnosti se servery hlídala strážní služba. To byl další problém, jehož si byl Brian vědom. Okna v přízemí mívají obvykle silné mříže. Okna od první patra výše zpravidla již ne. Sídlo jejich firmy nebylo výjimkou. Stačil schopný člověk s lanem či žebříkem, a mohl se do místnosti se servery kdykoliv dostat. Architekti mu situaci ještě usnadnili, neboť hned vedle okna byl bleskosvod. Čidla pohybu v místnosti se servery samozřejmě byla, ale hlídala pohyb při příchodu dveřmi. Jeho předchůdce ve funkci manažera bezpečnosti zřejmě ve své genialitě na okno zapomněl nebo předpokládal, že oknem sem nikdo nepoleze. Brian ze své zkušenosti věděl, že předpokládat se nemá nikdy nic. Opravná opatření již byla navržena, ale byrokratické postupy dodávky potřebného vybavení velmi zdržely. Musel totiž vyplnit desítky formulářů, získat desítky souhlasů a čekat několik měsíců, než bylo vybavení dodáno. Marně se mnohokrát dožadoval zabezpečení místnosti se servery. Psal poplašné zprávy, přemlouval, loudil, ale vše marně. Nejčastěji dostal odpověď, že místnost je vybavena zařízením za desítky tisíc, a že není třeba vydávat na její ochranu další prostředky. Celková bezpečnostní situace tudíž nebyla nijak růžová. Ještě ke všemu se očekával útok na citlivá data. Briana vůbec nezajímalo, kde vedení tuto informaci získalo, pravděpodobně od bezpečnostní služby státu. Důležitá byla v tento moment opatření, která budou přijata. Brian se se svými pracovníky snažil vžít do role útočníka. Pokud půjde o profesionály, zjistí velmi brzo, že zvenku se do sítě snadno nedostanou. Bude pro ně snazší proniknout do objektu. V objektu se nacházelo mnoho systémů, na kterých bylo mnoho zajímavých informací. Pravý poklad byl však soustředěn na serverech. Proto se útočníci budou pravděpodobně snažit získat přístup k systému, který má neomezený přístup k datům na všech serverech. Takových systémů je v budově celkem pět. Další možností je, že se útočníci pokusí odnést disky ze serverů. To by pro ně bylo zřejmě nejsnazší. Obsah disků bohužel nebyl žádným způsobem šifrovaný, jak Brian při nástupu do funkce s hrůzou zjistil. K jejich zašifrování dosud neobdržel od vedení povolení. Bylo tedy třeba zajistit řádně místnost se servery.

Nasty

Tom Hartmann, v digitálním undergroundu známý pod přezdívkou Nasty, byl jedním z velmi schopných mladíků. Ve svých pětadvaceti letech toho o počítačových systémech, a zejména o jejich bezpečnosti věděl více než většina inženýrů a programátorů. Pronikal do systémů od svých patnácti let a za tu dobu jich měl na kontě již pěknou řádku. Byl posedlý novými technologiemi a řešeními, proto na sobě ustavičně pracoval a neustále se zdokonaloval. Nějakou undergroundovou etiku příliš neuznával. Jednal tak, jak uznal za vhodné, čímž si ale získat velmi mnoho nepřátel. Nasty se s nimi potýkal poměrně často a to ať v situaci, kdy se setkali na nějakém nabouraném serveru, nebo na nějakém IRC kanálu. Nutno podotknout, že Nasty poměrně často vítězil, a to zejména díky své lstivosti a intelektu. To ostatní příslušníky digitálního undergroundu přivádělo k šílenství a skutečně ho nenáviděli a hledali možnost, jak se mu pomstít. To se jim jednoho dne povedlo a připravili na Nastyho léčku. Léčka byla opravdu důkladná a pracovalo na ní pouze omezené množství lidí, kvůli bezpečnosti celé akce. Nasty do léčky upadl, a výsledkem byl rok a půl v nápravném zařízení. Tom přísahal, že se pomstí. Nenáviděl celou společnost. Ve vězení získal kontakty na několik lidí, jejichž minulost byla pochybná. Po propuštění neměl peníze na obživu. Zaměstnat ho nikdo kvůli jeho minulosti nechtěl. Proto zavolal jednomu svému známému a zeptal se ho, zda o něčem neví. Jeho přítel, který moc dobře věděl o jeho znalostech a schopnostech, mu předal telefonní číslo, na které má zavolat. Po několika desítkách minut již Tom věděl, že má práci. Chvíli uvažoval, jestli má nabídku přijmout. Člověk na druhé straně telefonu nechtěl mluvit o podrobnostech. Práce byla velmi dobře placená a Tom potřeboval peníze velmi nutně. Rozhodl se, že nabídku přijme. Dal si s oním člověkem schůzku, na které si vyjasní podrobnosti.

Nelehký úkol

Když se dozvěděl podrobné informace, na chvíli znejistěl. Bylo před ním opravdu velké sousto. Nepůjde o průnik do lecjakého systému. Když se dozvěděl jméno úřadu, zarazilo ho to. Nejvíce ho však znervózňovala myšlenka, že se do budovy úřadu vloupe se skupinou několika profesionálních zlodějů. Uvnitř budovy pak zlodějům ukáže, která data jsou důležitá, případně jim pomůže získat přístup do nějakého systému. Pokud nebudou schopni data na místě získat, budou mít za úkol přinést pevné disky a další média, a z nich pak v klidu data získat. Tom věděl, že se pouští na tenký led, ale z jeho perspektivy jinou možnost neměl. Navíc prahl po pomstě celé společnosti, k čemuž měl teď jedinečnou příležitost. S nabídkou souhlasil. Člověk, se kterým měl schůzku, mu řekl, že se mu ozve, až nastane čas akce. Poté vylovil mobilní telefon a informoval Randyho, že může začít z průzkumem objektu. Byly dvě varianty útoku na budovu. Jednou byla možnost napadnout síť zvenku. Jelikož věděli, že síť je velmi dobře spravována, moc s touto možností nepočítali. Pravděpodobněji se pokusí do budovy vloupat a data ukrást organizaci přímo pod nosem. Přesto nebyla první možnost vyloučena. To byla práce pro Nastyho. Dostal k dispozici nejnovější laptop na trhu. Jako připojení si vybral mobilní telefon. Nejen že pevná linka se dá snadno identifikovat a stopovat, ale Nasty nepředpokládal, že bude nějaká data stahovat, potřeboval jen mobilní zařízení, které se nedá snadno vystopovat a umožní mu pokud možno nenápadně oťuknout síť a její správce. Předpokládal, že když se bude pokaždé připojovat jen na pár minut a z jiného místa, bude možnost jeho odhalení opravdu minimální, a to i v případě, že správce bude velmi schopný a zapojí do pátrání policii. O tom ale Nasty silně pochyboval, neboť kvůli nějakému skenování portů přece nebude nikdo dělat poplach. Rozjel se tedy vypůjčeným vozem na západní kraj města a připojil se do sítě. První, co bylo třeba udělat, je získat o síti informace. Dostal sice papír, kde byly uvedeny přidělené IP adresy a kontakty na správce sítě, o topologii a struktuře sítě tu však nestálo ani slovo. Nasty uvažoval. Pokud použije hromadného pingu, mohl by spustit alarm na některých hraničních firewallech a jejich IDS. Na druhou stranu není toto riziko tak velké. Sáhl tedy po nástroji fping a pustil jej na celou síť. Odpovědí mu bylo, že v provozu je osm systémů. Rozhodl se, že se na ně podívá blíže. Na to však přijde čas jindy a na jiném místě. Jeho předchozí akce totiž mohla vzbudit pozornost.

Budovu je třeba prozkoumat

Skupina vedená Randym prováděla průzkum objektu. Randy jako bývalý zaměstnanec bezpečnostní firmy viděl většinu nedostatků v zabezpečení objektu na první pohled. Střecha budovy nebyla vůbec krytá a ze sousedního hotelu by nebyl takový problém, jak se na ni dostat. Rovněž všechna okna krom přízemí byla naprosto nezabezpečená. Kamery, které snímaly celý pozemek okolo budovy, byly statické a nebylo těžké najít mrtvé body. Strážní chodili ve dvojicích pravidelně každých patnáct minut na obhlídku, a nebude tudíž problém proklouznout v okamžiku, kdy se vzdálí. Rozvod elektřiny a telefonních kabelů byl rovněž mimo budovu a nebyl ani oplocený. I když má budova pravděpodobně záložní generátory, výpadek elektřiny by ji mohl na chvíli vyvést z míry a způsobit zmatek. Hlavní vchod nebyl zabezpečen vůbec. Byla zde malá vrátnice s jedním strážným. Ten navíc nekontroloval příchozí, pouze řešil problémy pokud se dožadoval do budovy vstupu někdo, kdo neměl čipovou kartu. Randymu už bylo jasné, že nebude absolutně žádný problém do objektu proniknout. Dokonce již věděl jak. Před vlastní akcí si však chtěl budovu prohlédnout zevnitř a zjistit, jak je to s bezpečností uvnitř budovy.

Brian čuchá podraz

Brian se ohlásil na pondělní ráno k vedoucímu úřadu. Při schůzce ho informoval, že pokud bude v nejbližších dnech podniknut útok na data společnosti, hrozí velké nebezpečí. Informoval ředitele, že co se týká průniku po síti, může zaručit bezpečnost dat. Pokud se týká fyzické bezpečnosti, nemůže za data ručit. Ředitel společnosti Brianovi poradil, ať se sejde se šéfem ochrany objektu a projedná celou záležitost s ním. On prý nemá čas, má zasedání jakési komise a během pěti minut musí jít. S těmito slovy doprovodil Briana ke dveřím. Na Brianovy námitky, že s ředitelem ostrahy není řeč, nebral ohled. Brian byl jednáním svého ředitele rozčarován. V tu chvíli mu začal hlasitě pípat pager. Podíval se na displej a zjistil, že ho volají lidé z jeho oddělení a že je to naléhavé. Vyběhl bleskově schody a vřítil se do společné pracovny. Mohl sice mít pracovnu vlastní, ale chtěl zůstat se svými lidmi. Proč by on měl mít polstrovanou židli, ledničku a květiny, když jeho lidé pracují úplně stejně jako on a takové právo nemají? Jeho kolega Peter mu oznámil, že někdo skenuje jejich síť. Na tom by nebyl ještě nic zvláštního. Skenů měli několik denně. Tento však byl něčím výjimečný. Přicházel z IP adresy, a tu identifikovali jako adresu jakéhosi providera připojení k internetu přes mobilní telefony. Přístup přes mobil mnoho firem nenabízelo a mnoho lidí nemělo, protože byl stále ještě poměrně drahý. Proč by si tedy někdo pořizoval drahý přístup k síti, a pak z něho podnikal takovou neužitečnou činnost jako je skenování systémů zrovna v jejich síti. Brianovy smysly zbystřely. Mobilní přístup k síti si pořizují většinou jen špičkoví manažeři, aby byli neustále v kontaktu, stahovali si poštu a komunikovali s klienty či nadřízenými. Tento přístup k síti nebyl příliš rozšířen ani mezi správci. Mohlo to znamenat, že jejich síť zkoumá někdo, kdo nechce být odhalen. Co bylo však divné, že se nepokusil ani proskenovat porty na systémech, které byly viděl zvenku. Hromadný ping a nic více. Někdo se snažit být velmi opatrný. Brian se přihlásil do svého systému a začal zkoumat záznamy. Ty mu ale nic důležitého stejně neřekly.


Jak myslí a pracují hackeři – studie skutečného případu zcizení dat II.

Randy jde na průzkum...

Randy věděl, že nejlepším okamžikem pro vstup do budovy je pondělí ráno. Je zde nejvíce lidí a všichni mají po víkendu napilno. Vmísil se do skupiny zaměstnanců, kteří hromadně přijížděli linkovým autobusem. V autobuse se mu podařilo ukrást několik peněženek a spolu s nimi i dvě karty pro přístup do budovy. Karty opatrně vylovil a peněženky pak vrátil zpět do kapes jejich majitelů. Při příchodu do budovy si pak tito zaměstnanci budou myslet, že nechali kartu doma, a buď se pro ni vrátí, nebo jim bude vystavena karta dočasná, poté, co se ověří jejich totožnost. Žádný rozruch tedy kvůli tomu nebude. Nikdo ze zaměstnanců, jak Randy věděl, nebude hlásit, že mu byla karta odcizena, raději se vymluví, že ji nechal doma nebo že mu ji poškodil domácí mazlíček. Lidé si totiž mysleli, že pokud nahlásí odcizení karty, budou mít problémy. Randy si počkal, až přijde k čipovému turniketu jeden z mužů, kterému odcizil kartu, a stoupl si za něj. Muž zalovil v kapse, vytáhl peněženku a začal hledat svou čipovou kartu. Když zjistil, že ji nemá, ohlásil strážnému, že kartu nechal pravděpodobně doma a požádal o vystavení karty dočasné. Vrátný si od něj vyžádal průkaz totožnosti a zavolal na bezpečnostní oddělení s žádostí o vystavení dočasné karty pro pana XY. Přesně jak Randy očekával, začala být řada lidí za ním nervózní a tlačila se ke vchodu. Randy zasunul svou kartu do turniketu, pokynul vrátnému a vešel do budovy. Vrátný, který stále ještě telefonoval s bezpečnostním oddělením, byl rád, že se fronta dala do pohybu a mávnul na Randyho rukou, ať pokračuje. Randy věděl, že nemůže chodit po budově jako turista a hledat cestu. Musí se tvářit jako že ví, kam jde. Jeho záměrem bylo prozkoumat celou budovu odshora dolů. Začne tedy dole, protože věděl, že vedení a vysoce postavené osoby mají kanceláře zpravidla v horních patrech budovy. Přízemím prošel bez problémů. Nic moc zajímavého zde nenašel, a proto se vydal do prvního patra. Zde nalezl to, co hledal. Dveře na konci dlouhé chodby. Na nich byl nápis IT-servery. Prohlédl si zabezpečení místnosti. Vstup řízen čipovou kartou. Podle drátů, které vedly do místnosti a z místnosti, usuzoval, že bude uvnitř nějaký detektor pohybu nebo kamera. V místnosti byla rovněž klimatizace a požární poplachové a hasicí zařízení na pěnu. Zapamatoval si číslo dveří a umístění místnosti, a pokračoval dále. Poté co prošel celou budovu již měl jasnou představu, jak budova zevnitř vypadá, kde jsou zajímavé kanceláře a kudy by se dalo do místnosti dostat. Z budovy se dostal bez nejmenších potíží.

...a Nasty hned po něm

Nasty si po vydatném spánku a obrovské porci pizzy vzal klíčky od auta, přibalil svůj laptop a vydal se na cestu. Chtěl se podívat na jednotlivé systémy blíže. Měl v plánu systémy proskenovat a zjistit, zda by se nenašla nějaká skulinka do systému. Tentokrát se vydal na opačný konec města. Poté, co zastavil na jednom odlehlém parkovišti, spustil svůj notebook a přihlásil se do sítě. Sáhl po svém oblíbeném nmapu a pustil se do skenování. Pak provedl ještě revizi služeb pomocí netcatu. Věděl, že tento krok již zcela určitě vzbudí pozornost, pokud není správce úplně neschopný. Po deseti minutách již měl výsledky skenu uloženy, pro jistotu zašifrovány a byl na cestě domů. Neměl čas výsledky zkoumat, ale na první pohled jej příliš nepotěšily. Do podrobnější analýzy se pustí až doma v teple.

Brianovi se to nelíbí

Brianovi se celá situace přestávala líbit. Byl unavený a vyčerpaný. Jeho instinkty rozpoznaly, že se blíží útok. Záhadné skeny portů z mobilního telefonu. Ráno byla podána žádost o vystavení dvou dočasných karet. Volal vrátný a nadiktoval jim jména dvou zaměstnanců, kteří neměli čipovou kartu. Oddělení bezpečnosti nezbývalo nic jiného, než vystavit kartu dočasnou. Pátrat po kartách nemohli. Neměli k tomu pravomoce. Brian věděl, že kdyby se chtěl dostat do budovy, pravděpodobně by si sehnal průkaz a prošel si celou budovu. Krádež je ideálním způsobem, jak si novou kartu opatřit. Musí se mít na pozoru, neboť pokud se nějaká data ztratí, bude to jeho zodpovědnost bez ohledu na to, jaká opatření navrhoval. Vylovil tedy telefonní záznamník s kontakty na svou soukromou bezpečnostní síť. Vyťukal číslo přítele, který pracoval jako bezpečnostní manažer u jedné telekomunikační společnosti.

Informace veškeré žádné

Záznamy nebyly příliš povzbudivé, jak Nasty zjistil. Systémy měly otevřeny jen ty porty, které potřebovaly, navíc všechny servery byly zřejmě součástí DMZ (demilitarizované zóny). Ve výpisu bylo také několik hardwarových firewallů, které byly nakonfigurovány velmi dobře a pravděpodobně jeho útok zaznamenaly, což Nastyho rozladilo ještě více. Přišel o moment překvapení. Nikde žádný zapomenutý systém, nikde žádné slabé heslo. Nasty uznal, že jednodušší bude proniknout do systému zevnitř. Čekal tedy, až bude akce připravena. Mezitím si připravil nástroje, které bude potřeboval. Hlavu si s tím, že nevedla do systému žádná cesta zvenku, nelámal, protože věděl, že s průnikem zvenčí se stejně nepočítalo. Bál se však zabezpečení systému. V porovnání se stovkami systémů, které se mu podařilo nabourat, byl tento zabezpečen velmi dobře. Schéma služeb a topologie sítě odpovídaly jeho představám o bezpečné síti, a sám by nepostupoval jinak. Možná by nějakou skulinku v zabezpečení našel, ale trvalo by to dlouho a bylo by to velmi namáhavé. Času mu však nebylo dopřáno a Nasty raději dělal věci jednoduše než složitě, a proniknout do budovy se mu zdálo jako snazší alternativa.

Randy je spokojen

Randy byl s obhlídkou spokojený. Budova byla otevřena dokořán. S jeho týmem nebude problém se do budovy dostat. Trápilo ho, že s sebou budou muset tahat ještě nějakého mladého počítačového experta ty Randy neuznával a pohrdal jimi. To by mohlo celou akci ohrozit. Rovněž bylo třeba vyřešit otázku, kdy útok provedou. Pokud by jej chtěli provést přes den, budou sice ve výhodě a nebudou tolik nápadní při průniku do budovy, na druhou stranu budou mít uvnitř omezený pohyb. Akce večer bude náročnější na průnik do budovy, ale budou se moci pohybovat jak se jim zachce. Jelikož bylo třeba najít terminály, ze kterých je neomezený přístup ke všem databázím, rozhodl se pro variantu v noci. Začátek akce stanovil na 3.30 v neděli. Tou dobou je pozornost hlídačů nejmenší, a pokud některý z nich ve službě usne, bude mít nejsilnější spánek. Podle plánu by celá akce neměla trval déle než 45 minut. Nákupem vybavení již Randy pověřil jednoho člena svého týmu. Moc toho ostatně s sebou brát nebudou.

Příprava na akci

Sraz měla skupina, která měla proniknout do budovy, v pátek brzy ráno. Bylo třeba projednat všechny bezpečnostní otázky, taktiku průniku do budovy i činnost uvnitř. Randyho úkolem bylo provést skupinu do objektu a zajistit pohyb po budově tak, aniž by si toho někdo všiml. Nastyho úkolem bude vyhledat vhodné terminály a získat potřebná data. Pokud se to nepodaří, vezmou všechny disky s sebou, a Nasty se poté pokusí jejich obsah dekódovat. Plán byl velmi jednoduchý, a proto také bude fungovat. Čím je plán jednodušší, tím méně věcí se může pokazit. Průnik byl naplánován následujícím způsobem: celá skupina se přesune v pronajaté dodávce do blízkosti budovy. Jelikož hlídka chodí po pravidelné trase vždy po 15 minutách, proběhnou přes trávník před budovou ve 3.32. Doběhnou k bleskosvodu a po něm vyšplhá jedna skupina do místnosti se servery, druhá do druhého patra do jedné z kanceláří nižších úředníků. Problém bude s Nastym, který zřejmě po bleskosvodu vyšplhat nedokáže. Proto Randy spolu s jedním ze svých lidí vezmou lano, jež hodí Nastymu, ten si jej uváže kolem pasu a oba ho pak do místnosti vytáhnou. Zde vyřadí z provozu detektory pohybu a nechají Nastyho dělat jeho práci v kanceláři ředitele. Druhá skupina pronikne do místnosti se servery a tuto místnost zabezpečí. Pokud se Nastymu nepodaří získat přístup k serveru z počítače ředitele, půjdou do místnosti se servery, odkud to zkusí znovu. Pokud ani zde nebude úspěšný, odnesou si pevné disky s sebou. Celá akce se bude odehrávat beze zbraní a ve vší tichosti. Randy si ještě pro případ problémů připravil několik dýmovnic a velké kleště. Ty nechá spolu s jedním členem svého týmu v autě a v případě, že by vznikly nějaké potíže, dýmovnice zapálí a kleštěmi přestřihne telefonní spojení a přívod elektřiny. To by mělo způsobit dost zmatku na to, aby se jim podařilo bezpečně zmizet i se svým nákladem.

Akce neděle 3.15 v noci

Celá skupina dorazila před budovu právě v okamžiku, kdy před ní procházela dvojice hlídačů. Apatická chůze svědčila o jejich pozornosti. Jedině dobře, pomyslel si Randy. Hlídači šli pravidelným krokem, nerozhlíželi se a ani je nenapadlo kouknout do oken budovy. Skupina se připravila na průnik. Přesně ve 3.30 prošla dvojice hlídačů znovu. Tentokrát byli ještě více apatičtí a unavení. Tou dobou již obě skupiny ležely v křoví na svých výchozích stanovištích. Skupina, ve které byli Randy a Nasty, vyrazila dříve. Bleskově přeběhli prostor před budovou a pokračovali k bleskosvodu. Jako první lezl Randy. Překonat dvě patra pro něj bylo otázkou několika vteřin. Po něm i druhý člen skupiny. Poté, co se oba ocitli v místnosti a ujistili se, že je všude klid, hodili připravené lano Nastymu. Ten si je uvázal k bezpečnostním popruhům. Zvládl to celkem rychle, neboť podobnou akci předtím nacvičovali. Randy nechtěl nic ponechat náhodě a nechtěl aby celá akce zkrachovala na tom, že si nebude Nasty umět přivázat lano nebo že se rozbije o zeď, až jej budou vytahovat. Poté co se Nasty ocitl v místnosti a odvázal si bezpečnostní popruh, se celá skupina vydala na cestu do kanceláře ředitele. Vnitřek budovy byl chráněn kamerovým systémem a detektory pohybu. Tyto překážky však dokázali velmi snadno překonat. Kamery měly mnoho mrtvých úhlů a vzájemně se nepokrývaly. Pokud se tedy budou držet u zdi a šikovně kličkovat, nemají strážní u monitorů šanci je vidět. A i kdyby se náhodou dostali do prostoru, odkud by mohli být viděni, pochybovali, že strážní budou pečlivě sledovat monitory celou noc. Stejné to bylo i s detektory pohybu. Jejich buňky byly velmi snadno odhalitelné a překročit je nebyl žádný problém. Konečně se dostali do kanceláře ředitele. Vstup do kanceláře jim umožnila padělaná čipová karta, kterou si Randy "vypůjčil" od uklízečů při své první návštěvě. Randyho ale trápila jiná věc. Vše probíhalo až příliš snadno. To bylo podezřelé. Soustředil se však na svou práci. Po vniknutí do místnosti provedl zběžnou kontrolu a dal pomocí vysílačky signál druhé skupině, že jsou na místě. Rovněž od druhé skupiny se dozvěděl, že je na svém místě a má situaci pod kontrolou. Nasty zasednul k systému a spustil jej. Objevila se výzva k vložení čipové karty. Nasty byl s těmito technikami zabezpečení velmi dobře obeznámen, a proto pro něj bylo otázkou několika minut, než zařízení odpojil a spustil počítač znovu, tentokrát již bez požadavku na vložení karty. Spustil program pro připojení k databázi. Až dosud šlo vše velmi snadno. Získal plný přístup k databázi. Žádné požadavky na heslo. Bylo to způsobeno tím, že veškerá bezpečnost byla postavena na principu čipových karet. Nasty vyťukal několik příkazů, ale zjistil, že data z databáze se mu exportovat nepodaří, protože na to neměl dostatečná práva. Mohl sice číst libovolná data, ale způsob, jak je dostat na svůj systém, neexistoval. To ho velmi rozlítilo. Jeho ješitnost a škodolibost mu však nezabránily v provedení několika změn. Do mechaniky vložil vlastní datový disk, který si s sebou přinesl, a spustil několik vlastních prográmků. Tyto programy měly za cíl způsobit po své aktivaci na síti chaos. Šlo o několik trojských koňů, červů a flooderů. Až se pokusí ředitel některý z nich spustit, o čemž Nasty nepochyboval, spustí tak, jak doufal, zkázu. Nasty oznámil Randymu, že neexistuje způsob, jak data získat po síti a že musí do místnosti se servery. Vydali se tedy do prvního patra. Přesun proběhl opět bez nejmenších problémů. Nasty zasedl k hlavnímu serveru, o němž již věděl, že je na něm umístěna databáze s daty, která chtějí. Zde však žádná ochrana čipovou kartou nebyla. To všechny členy skupiny zarazilo. Proč není používán systém zde, a v celé budově ano? Zřejmě proto, že správce nebyl žádný hlupák a spoléhal na staré dobré metody. Nasty přemýšlel, co bude dělat. Prolamování hesla by trvalo nepřiměřeně dlouho. A i kdyby se mu podařilo získat data, nemá jak si je odnést. Navrhl tedy Randymu, že bude nejschůdnější řešení data odnést i s pevnými disky a podívat se na ně v klidu někde jinde. Neměl s sebou jiný systém, kam by mohl disk připojit a alespoň prozkoumat jeho obsah. Až tuto možnost mít bude, nebude problém se k datům dostat. Randy souhlasil a řekl Nastymu, ať disky ze systému vyjme. To trvalo Nastymu několik minut, protože byl server zajištěn. Nakonec pomohl jeden šroubovák a trochu fyzické síly. Disky naházeli do připraveného pytle a chystali se k odchodu. Cestu zpátky měli naplánovanou opět přes okno. Randy věděl, že ústup je nejhorší částí každé operace. Počkali si tedy, až projde hlídka, a začali opatrně lézt dolů. Randy s Nastym poté nastoupili do připraveného auta a chystali se odjet. Zbytek týmu se nahrnul do dodávky. Vyrazili na předem sjednané místo. Všichni už se začínali tiše usmívat nad podařeným lupem. Proto jen nechápavě přihlíželi, když jim cestu zablokovala dodávka, ze které se vyhrnulo pět maskovaných postav se samopaly. Dalších deset můžů se náhle objevilo po obou stranách auta, a podle jejich výrazu bylo jasné, že není čas na žerty. Řidič se ještě pokusil zařadit zpátečku, ale i vzadu za autem se z ničehonic objevilo auto plné ozbrojenců.

Brian dostal Randyho a spol.

Brian se usmíval. Věděl, že vyhrál, a přelstil velmi profesionální skupinu zlodějů. Poté, co zavolal svému kamarádovi z telekomunikační společnosti, zjistil, komu mobilní telefon patří. Byl registrován na jednu soukromou firmu. Brian požádal svého kamaráda, zdali by nemohl sledovat pohyb tohoto telefonu. To nebyl za použití moderních technologií žádný problém. Dostával tak výpisy, kam bylo z čísla voláno, kde se majitel pohyboval. Časy, kdy docházelo ke skenování sítě, přesně odpovídaly časům, kdy se majitel telefonu pokoušel připojovat k síti. Další výpis nebyl nijak zajímavý. Několik telefonátů na místní rozvoz pizzy, několik na erotickou linku. Brian rovněž zanesl do mapy souřadnice a věděl, že útočník se snažil být velmi opatrný. Sken prováděl vždy jen minimálně dlouho, a navíc pokaždé z jiného místa. To upoutalo Brianovu pozornost natolik, že se rozhodl toto číslo zkoumat. Svého dalšího kamaráda, který pracoval pro jednu bezpečnostní složku státu, požádal, zda by nemohl v jejich databázi zkontrolovat jistou firmu. Když se dozvěděl, že firma je již delší dobu sledována bezpečnostní službou a že obchoduje zejména s východní Evropou, v hlavě se mu rozsvítilo. Jde o pokus o špionáž. Proto zalarmoval svou soukromou síť kontaktů a podařilo se mu přimět několik známých ve vlivných funkcích, aby firmu sledovali. Dostával tak pravidelně velmi přesné údaje o tom, kde se lidé spojení s firmou nachází, co dělají, kupují, jedí, pijí. Zkrátka vše. Proto Brian o chystaném útoku věděl ještě dříve, než se uskutečnil. Mohl samozřejmě oznámit celou záležitost a nechat členy přepadového týmu zatknout, ale chtěl mít v ruce nezvratné důkazy a zjistit, po jakých datech vlastně jdou. Věděl, že neomezený přístup k informací má jen několik lidí. Proto všechny tyto systémy upravil tak, aby se tvářily, že poskytují důležitá data, ale zároveň chtěl vetřelce zahnat do místnosti se servery a donutit je ke krádeži dat. To se mu nakonec skutečně podařilo. Disky, které se jim podařilo ukrást, však nebyly ty, na kterých by bylo něco důležitého. To Brian riskovat opravdu nechtěl. Vyměnil celý systém a do databáze nahrál neškodná data. Poté již stačilo jen čekat, až past sklapne.


Jak myslí a pracují hackeři – studie skutečného případu zcizení dat III.

Ponaučení nakonec

Brian a jeho pracovníci si rovněž odnesli mnohá ponaučení z toho případu, a získali tak velmi silné argumenty při prosazování bezpečnostních opatření. Od nynějška se budou kontrolovat všichni příchozí pomocí otisků prstů a detekce hlasu. Okna v celé budově budou vybavena bezpečnostními detektory. Kamerový systém bude přebudován a detektory pohybu budou ukryty. Celý prostor před budovou bude oplocen a v noci osvětlen. Rovněž bude třeba zabezpečit telefonní a elektrické rozvody. Zaměstnanci budou pravidelně školeni v otázkách bezpečnosti. Ostraha objektu dostane nové taktické pokyny. Čipové karty budou vydávány při příchodu do budovy a odebírány při odchodu. Zpětně si Brian uvědomil, že i zabezpečení sítě není ideální, a rozhodl se provést několik dílčích změn. První z nich bude instalace několika honeypotů, což jsou systémy, které slouží jako návnada. Přiláká to tak mnoho útočníků a umožní sledovat jejich kroky. Je to lepší řešení, než se snažit zabezpečit celou síť nedobytně. Kdyby došlo k nějakému prolomení, byla by situace mnohem horší. Největší ponaučení, které si však Brian z akce odnesl, bylo, že fyzická bezpečnost je minimálně stejně důležitá jako bezpečnost programová.

§§§§§


Prolamování hesel populárně – nástroje pro práci s hesly a jejich odhalování I.

Martin Ignjatovic?

c03p0373

Hesla a šifry patří již dnes neodmyslitelně do světa počítačů. Hesla používáme všichni denně. Používáme je zpravidla k utajení dat a informací. Existuje mnoho nástrojů, které umí s hesly pracovat, a rovněž existuje mnoho nástrojů, které umí hesla odhalit. V tomto článku se podíváme na oba dva typy.

Algoritmy

Pokud se chceme bavit o heslech a jejich luštění, musíme si alespoň v krátkosti říct něco o tom, na jakém principu fungují. Tato znalost není nezbytná, ale je vždy lépe vědět, s čím pracujeme, než slepě spoléhat, že to za nás vyřeší nějaký nástroj.

V principu lze šifrování dělit na symetrické a asymetrické. Mezi oběma je diametrální rozdíl. Princip symetrického šifrování spočívá v použití stejného klíče k šifrování i dešifrování dat. Naopak asymetrické šifrování používá dvojici klíčů, a to klíč veřejný a klíč soukromý. Důležitý jako způsob šifrování je rovněž použitý algoritmus. Algoritmů existuje velké množství, ale nejznámější a nejpoužívanější jsou jen některé. Jako příklad uveďme DES, 3DES, MD5. V krátkosti si o každém z nich něco povíme.

DES

Stále se jedná o jeden z nejpoužívanějších šifrovacích algoritmů (spíše však jeho "potomků"). Byl vyvinut a patentován firmou IBM začátkem 70. let. Postupně však byly objeveny různé slabiny, které logicky vedly ke vzniku dalších verzí. S využitím dnešního hardwaru lze tento algoritmus prolomit prostým vyzkoušením všech hesel. Proto vznikly další algoritmy, vycházející z DES, avšak řádně vylepšené a bezpečnější.

3DES

Triple DES je algoritmem, jenž vychází z algoritmu DES, je však výrazně bezpečnější. Pracuje na principu tří šifrovacích operací.

Postup při zašifrování nějaké zprávy je následující:

1. Šifrování klíčem 1

2. Dešifrování klíčem 2

3. Šifrování klíčem 3

Postup při dešifrování je opačný:

1. Dešifrování klíčem 3

2. Šifrování klíčem 2

3. Dešifrování klíčem 1

MD5

Toto je jeden z nejrozšířenějších algoritmů používaných ke generování kontrolního součtu. Distribuuje jej společnost RSA a navrhl jej Ronald Rivest. Princip tohoto algoritmu je poměrně jednoduchý. MD5 generuje z libovolně dlouhého vstupu 128bitový výtah. Jeho jedinou nevýhodou je snížená rychlost, ale při výkonu dnešních počítačů již není tento problém aktuální. Tento algoritmus se používá na novějších unixových systémech v souvislosti s uživatelskými hesly. Odpadá tak nutnost heslo uchovávat v systému. Při jeho zadání v programu login se provede "pouze" kontrolní součet tohoto hesla, porovná se s kontrolním součtem uloženým v systému, a pokud souhlasí, je uživatel "vpuštěn" do systému. Tohoto principu lze využít i v jiných aplikacích. Problém je v případě, kdy heslo zapomeneme, neboť z kontrolního součtu, který je uložen v systému, bychom teoreticky nikdy neměli vygenerovat zpět původní heslo. Nicméně existují programy, jež generují náhodné součty a zkouší je porovnávat s těmi "pravými". Proto je důležité dodržovat princip silných hesel. Předchůdci MD5 jsou algoritmy MD2 a MD4, ve kterých však byly v polovině 90. let minulého století objeveny závažné nedostatky, a proto se nedoporučuje tyto algoritmy používat.

Metody útoku

Poté, co jsme se seznámili s algoritmy používanými k šifrování, řekneme si nyní, jaké druhy útoků na tyto algoritmy existují, kdy se používají a jaký je jejich princip. Pokud se setkáme s kvalitním algoritmem, těžko můžeme počítat s tím, že se nám podaří nějakým zázrakem odhalit heslo, jak je tomu ve většině filmů, kdy hlavní hrdina po několik úderech do klávesnice hrdě oznámí, že má heslo nebo že ho bude znát do 10 minut. Tak to v reálném světě naštěstí nechodí. Musí použít mnohem prozaičtějších metod. Tyto metody si hned popíšeme. Nutno ještě zdůraznit, že pracujeme s kvalitním algoritmem. U neznámých a neověřených algoritmů může dojít k prolomení hesla velice snadno, ale takové algoritmy jistě za použití nestojí. Proto pokud chcete šifrovat, vždy si dobře zjistěte, jaký algoritmus bude použit. Tím se vyhnete spoustě nepříjemností a ochráníte tak svá data.

Útok hrubou silou

Tento způsob útoku je poměrně primitivní, časově náročný a ne příliš účinný. Bývá použit až jako poslední možnost, když všechny ostatní metody selžou. Jeho princip spočívá ve zkoušení všech možných i nemožných kombinací různých čísel, písmen a ostatních znaků. Vezmeme-li v úvahu, že abeceda bez českých znaků obsahuje 26 písmen, k tomu přičteme 10 číslic, plus nějaké ty speciální znaky jako hvězdička, podtržítko nebo plus, a budeme počítat s tím, že neznáme přesnou délku hesla, musíme logicky dojít k závěru, že tímto způsobem nemůžeme heslo prakticky rozluštit. Úkol nám může usnadnit, pokud víme, jak dlouhé je heslo a z jakých znaků se skládá. Pokud tedy víme, že někdo používá 6místné heslo složené jen z číslic, je otázka prolomení hesla opravdu záležitostí několika milisekund (například prolomení čtyřmístného číselného hesla k souboru MS Word trvalo na stroji Celeron 1,1 GHz 6 milisekund, prolomení hesla složeného ze 4 písmen trvalo 1,2 sekundy).

Z čehož logicky vyplývá potřeba použití složitých a delších hesel. K tomu se dostaneme v závěru článku.

Slovníkový útok

Slovníkový útok je jedním z nejčastěji používaných útoků, a je také jedním z nejúčinnějších. Základem úspěchu tohoto útoku je kvalitní slovník, na jehož základě se útok provádí. Slovníků je k dispozici velké množství a nutně musí patřit do výbavy každého, kde se pokouší nějaké heslo prolomit. http://www.phreak.org/html/wordlists.shtml na této adrese najdete zhruba 120 slovníků, které mohou být použity pro útok. Najdete zde slovníky z nejrůznějších jazyků a oborů, afrikánštinou počínaje a slovy ze seriálu Star Trek konče. Takže pokud si myslíte, že vaše heslo nemůže být uhodnuto, zkuste ho porovnat s touto databází. V UNIXu pak jednoduše grep heslo *. Pokud bude nalezena nějaká shoda, máte špatné heslo a je třeba jej změnit. Jak, to si povíme ke konci. Nyní se zaměříme na konkrétní operační systémy a ukážeme si problémy v oblasti hesel specifické pro jednotlivé z nich. Začněme systémy založenými na UNIXu.

UNIX/Linux

Jelikož jsou systémy UNIX poměrně staré a časem odzkoušené, není zde situace kolem bezpečnosti hesel tak aktuální, jako je tomu na platformě Windows. Většina kryptografických algoritmů byla vyvinuta na těchto systémech a používají se zde jen ty ověřené a bezpečné (zpravidla, ale ne vždy). Systémy UNIX jsou ale převážně síťovými operačními systémy, a proto se zaměříme spíše na problémy jednotlivých síťových služeb, i když lokální bezpečnost nevynecháme.

Passwd, shadow

Systémový soubor s hesly je cílem většiny útočníků na tyto systémy. Jsou v něm uložena hesla všech uživatelů systému. Ta mohou být pro útočníka velmi užitečná. Dříve používala většina unixových systémů jako soubor s hesly soubor /etc/passwd, který byl čitelný každému uživateli systému. V některých systémech je tomu tak dodnes (SCO atd.). Jelikož bezpečnost těchto systému spočívala na silných heslech, byl vyvinut mechanismus, který měl zabránit volné dostupnosti hesel, byť v zašifrované podobě. Tímto mechanismem jsou takzvaná stínová hesla a dnes je používá většina systémů (Linux, BSD). Princip je poměrně jednoduchý. V souboru /etc/passwd jsou uloženy informace o uživatelích, ne však jejich heslo. Hesla jsou uložena ve speciálním souboru, zpravidla /etc/shadow, kde je jejich zašifrovaná podoba. Tento soubor je však přístupný jen uživateli s UID 0, tedy pouze uživateli s právy správce systému (root). I kdyby se útočníkovi podařilo získat práva správce systému, stále ještě nemá vyhráno, protože hesla v souboru jsou šifrována jednocestným algoritmem, jako například MD5 či crypt, a nejsou tudíž čitelná. K jejich prolomení bude potřebovat útočník speciální nástroj. Jedním takovým je John the Ripper, který můžete získat na adrese http://openwall. com /john/.

Existuje verze pro UNIX, DOS i Windows. Jde o nástroj pro příkazový řádek a je považován za nejlepší nástroj pro luštění unixových hesel. Zvládne toho ale mnohem více. Zde je přehled algoritmů, se kterými John umí pracovat:

DES (Kerberos, BSDI, Standard, NTLM)

MD5

Blowfish

John umí pracovat v mnoha modech. Můžete tak na soubor s hesly útočit hrubou silou či slovníkovým útokem. Rovněž můžete specifikovat pravidla, jaká budou použita, ať již jde o rozsah znaků či různé přesmyčky atd. Existuje rovněž program djohn (distribuovaný), který funguje jako služba naslouchající po síti a můžete zátěž rozložit na několik počítačů, a zkrátit tak čas potřebný k prolomení hesla. Na obrázku vidíte, jak rychle byla odhalena špatná hesla uživatelů.

Lokální soubory

Pokud budete chtít zašifrovat nějaký soubor na lokálním disku, použijte k tomu kvalitní software typu PGP či GNUPG. Tyto programy používají kvalitní algoritmy a rozluštění takto zašifrovaných souborů není vůbec snadné, ne-li nemožné, pokud používáte delší a ne příliš známou frázi. Rozhodně nepoužívejte pochybné nástroje, jejichž původ či použitý algoritmus není známý nebo je nejasný.

Síťové služby

Jak již bylo řečeno, systémy UNIX jsou převážně síťovými systémy, na kterých běží spousta služeb. A právě na prolamování hesel k těmto službám se podíváme nyní. Zde je situace pro útočníka mnohem složitější, neboť nemůže plně využít výpočetního výkonu svého počítače. Je to z toho důvodu, že prolamování probíhá po síti, a je tedy potřebný určitý čas mezi zasláním hesla a obdržením odpovědi. O útoku hrubou silou na tyto služby ani nemluvě. Nyní již k jednotlivým službám a nástrojům.

FTP, POP, Telnet

Útoky na tyto služby nejsou tak časté, přesto se s nimi můžeme setkat. Je to jednak z důvodu časové náročnosti, zanechání spousty stop a vzbuzení pozornosti. Jen opravdu neschopný administrátor si nevšimne, pokud se mu v rozmezí několika minut objeví upozornění o stovkách až tisících neúspěšných přihlášení. Dalším důvodem, proč nejsou tyto útoky příliš oblíbené, je to, že tyto služby posílají hesla po síti v textové podobě, tudíž je pro útočníka jednodušší hesla odchytit na cestě k cíli, než se pokoušet je prolamovat. I přes to však existují dostupné nástroje. Jedním takovým je například brutus, což je perlovský skript. Existují však desítky dalších. Na obrázku vidíme, jak pomocí nástroje brutus odhalíme špatná hesla k FTP serveru.

Obdobně můžeme postupovat i proti serveru POP či Telnet. Teď se zaměříme na platformu Windows, kde je situace pro člověka, který se snaží zjišťovat hesla, skutečným rájem na zemi.

HTTP

Http autentizace je v prostředí webu velmi rozšířená. Bohužel to s bezpečností této služby není nijak slavné. Za prvé mohou být tato hesla odchycena na síti, neboť jsou posílána v textové podobě, a za druhé existuje množství nástrojů na prolamování těchto hesel. A pro mnoho začínajících útočníků není lákavější cíl, než získat heslo k nějaké stránce s tajným obsahem. Proto je lepší tento způsob autentizace nahradit nějakým bezpečnějším řešením. Takovým je například SSL. SSL implementuje bezpečné algoritmy a šifruje veškerou komunikaci. Http autentizaci používá i spousta síťových prvků, jako například různé huby a switche. Na obrázku vidíte, jak snadno bylo prolomeno špatné heslo k přepínači 3com. U síťových prvků je nesnadné, dokonce někdy i nemožné, nahradit stávající systém například SSL, proto vždy zvolte silné heslo.

Windows

Při psaní tohoto článku jsem byl v rozpacích, z které strany začít. Na platformě Windows je toho k prolamování opravdu dost, a ne vše mohlo být pokryto. Začněme tedy systémovými hesly k systému Windows.


Prolamování hesel populárně – nástroje pro práci s hesly a jejich odhalování II.

PWL, SAM

Na systémech Windows 9x je soubor *.pwl souborem, kde jsou uložena hesla uživatelů k systému. Nebudeme si zde namlouvat, že systémy 9x jsou bezpečné. Každý z vás ví, že jakmile sedíte u počítače se systémem xp, máte nad ním plnou kontrolu. Hesla uložená v souboru pwl mohou být pro útočníka zajímavá například proto, že velké množství uživatelů používá jedno heslo k mnoha systémům nebo službám. Pokud se tedy útočníkovi podaří získat toto heslo, může tak mimoděk získat heslo například k poště uživatele, k jeho webovým stránkám nebo k účtu na ftp serveru. Na obrázku vidíte, jak snadné je získat hesla systému Windows z pwl souboru.

K získání těchto hesel byl použit nástroj Cain, který můžete získat na adrese www. oxid.it. Tento nástroj je zdarma a umí toho opravdu hodně. Na platformě Windows je to jeden z nejlepších bezpečnostních nástrojů. Vyjmenujeme si, co všechno Cain umí:

- Odkrýt heslo spořiče obrazovky (lokálně i z registru)

- Zobrazit heslo schované pod hvězdičkami

- Zobrazit hesla od lokálních sdílených prostředků

- Zobrazit uložená hesla

- Útočit na vzdálené sdílené prostředky

- Útočit na hesla od databáze Access

- Sniffovat po síti a zachytávat SMB hashe, poté je prolamovat

Pokud se tedy musíte nebo chcete přihlašovat do systému 9x, použijte k tomu nějaké heslo, které si snadno zapamatujete, ale nebudete ho používat nikde jinde. Rovněž mějte na paměti, že toto heslo může zjistit každý, kdo má přístup k vašemu počítači, a že toto heslo NEslouží k ochraně vašich dat či čehokoliv jiného, ale pouze k ochraně vašeho profilu (barvy, schéma, spořič atd.), a proto na toto heslo nespoléhejte.

Soubory sam jsou systémovými soubory s hesly u systémů w2k, xp. Zde je v heslech diametrální rozdíl. Na těchto systémech slouží hesla opravdu k ochraně vašich souborů a citlivých informací. Navíc tento soubor není jen tak lehce přístupný komukoliv a používá silné algoritmy. Proto heslo do systému Windows 2k, xp dobře vybírejte a střežte. Heslo by nemělo být stejné jako k jiným službám, ale nebezpečí je zde jistě nižší než na systémech 9x. Existuje však i program na hádání hesel do systémů 2k, xp a k luštění souboru sam. Tento program se jmenuje L0phtcrack a můžete jej získat na adrese www.astake.com. Zmíněný program by měl být ve výbavě každého správce systému a systémová hesla by měla být pravidelně kontrolována.

Sdílení

Sdílení je další problematickou částí systémů Windows. Pokud jste uživateli sítě Windows, pravděpodobně pracujete se sdílenými položkami velmi často. Bohužel, s bezpečností těchto sdílených prostředků to není tak jednoduché a hesla k těmto prostředkům mohou být poměrně snadno získána. Nejjednodušší pro útočníka je zjistit si tato hesla lokálně. K tomu mu stačí přístup k počítači se systémem 9x. Zde má hesla jako na dlani. Může k tomu použít například již zmiňovaný nástroj Cain, který umí nejen zobrazit všechna lokální sdílení, uložená hesla ke vzdáleným sdílením, ale umí vzdálená sdílení napadat a hádat hesla, stejně dobře jako hesla odchytávat. SMB relace jsou rovněž pro útočníka důležité i z jiných důvodů, a to zejména tím, že poskytují spoustu informací o systému a uživatelích. Pokud tedy sdílení výslovně nepotřebujete, snažte se jej zakázat a nahradit jej jinou vhodnou alternativou, pokud je to možné (například FTP). Pokud to možné není, tak používejte silná hesla, neukládejte si při jejich zadávání a příliš na zabezpečení heslem nespoléhejte. Na předešlém obrázku vidíte útok slovníkovým útokem na sdílený prostředek.

Archivy

Mnoho uživatelů používá k šifrování svých souborů nějaký archivační program. Není to ale příliš šťastné řešení, protože algoritmus těchto souborů není příliš silný a lze jej poměrně snadno prolomit útokem hrubou silou. K prolomení hesla byl použit nástroj Advanced Archive Password Recovery. Zkušební verzi toho nástroje můžete získat na adrese www.elcomsoft.com. ElcomSoft je firma, která vyvíjí software na prolamování hesel. Na jejich stránkách můžete získat nástroje, které ve světě Windows prolomí téměř vše. Na obrázku vidíte, jak rychle bylo odhaleno heslo k archivu zip. Základem pro útok byl kvalitní slovník. Na druhém obrázku vidíte výsledek benchmarkového testu na stroji Celeron 1,1 GHz.

Rychlost je opravdu velká, a tím se snižuje i čas potřebný k prolomení hesla hrubou silou. Pokud chcete nějaký dokument opravdu chránit, nespoléhejte na tuto metodu a raději sáhněte po nějakém kvalitním nástroji, jako je například PGP, neboť ten umí šifrovat lokální data stejně dobře, ale za použití velmi silného algoritmu, který může být prolomen jen velmi obtížně. Pokud chcete archiv chránit heslem, používejte silné heslo, tak jak bude uvedeno dále.

MS Office

MS Office, jako nejrozšířenější kancelářský balík, nabízí možnost ochrany souboru heslem. Můžete dokument chránit pro čtení nebo pro zápis. I tato ochrana se dá však celkem snadno obejít. K tomu nám slouží nástroj od ElcomSoftu, jímž je Advanced Office XP Password Recovery. Tento nástroj je opravdu špičkou ve své oblasti. Jeho zkušební verzi lze získat na adrese www.elcomsoft.com. Zmíněný nástroj umí pracovat se soubory následujících aplikací:

- MS Wordl

- MS Schedule+

- MS Excell

- MS Backup

- MS Accessl

- MS Visio

- MS Outlookl

- MS Project

- MS Moneyl

- MS Power Point

Sami vidíte, že záběr programu je velmi široký. Pomocí něho můžete na soubory útočit hrubou silou, slovníkovým útokem, přičemž si můžete různě nastavovat, jaké podmínky a znaky budou při luštění použity. Program je rovněž velmi rychlý, jak můžete vidět na přiloženém obrázku, kdy byl spuštěn benchmark, který je součástí programu.

Další hesla

Neexistují však hesla pouze pod systémem Windows či UNIX. S hesly se můžete setkat i u kapesních počítačů, u BIOSu počítače a v dalších oblastech IT. Hesla používají různé algoritmy a schémata. Od primitivních až po ty složité a bezpečně. Vždy lze najít nástroj, který umí nebo se pokusí heslo prolomit. Proto je volba hesla velmi důležitým prvkem bezpečnostní strategie. Nyní si uvedeme několik rad a doporučení, jak by mělo správné heslo vypadat.

Tvorba hesla

Existuje několik obecný rad a postupů, jak vytvořit dobré heslo. Zde uvedeme několik bodů, jak by správné heslo mělo vypadat, a čeho se naopak při tvorbě hesla vyvarovat. Co by heslo nemělo obsahovat:

- Jakékoliv slovo

- Jakékoliv jméno

- Kombinaci slova (jména) a číslic

- Datum narození kohokoliv

- Rodné číslo kohokoliv

- Telefonní číslo, číslo dveří, bytu atd.

Naopak, co by heslo mělo obsahovat:

- Malá a velká písmena

- Číslice

- Interpunkční znaky

- Min. 6 znaků

Nyní si předvedeme postup, jak vytvořit dobré heslo. Vyberete si nějaký oblíbený citát, výrok z filmu, jakoukoliv větu. My si vezmeme jako příklad Senecův citát: "Nikdo se nerodí moudrým". Máme teď dostatek prostoru k tvorbě hesla a k hraní si s čísly. Existují tisíce variant, a záleží jen na vaší tvořivosti a nápaditosti. Vezmeme například z každého slova první písmeno. Dostaneme tedy nsnm. Pokračujeme dále. Nyní místo mezer mezi slovy doplníme číslice. A nebudeme začínat jedničkou, ale například pětkou. Výsledek bude n5s6n7m. To už je celkem slušné heslo. Kombinací by šlo vymyslet několik tisíc. Místo číslic bychom mohli doplňovat speciální znaky, z každého slova vybrat ne první, ale druhé, třetí písmeno atd. atd. Důležité je, abychom byli schopni z fráze heslo rekonstruovat bez pomoci tužky a papíru. Fráze slouží k tomu, abychom si heslo snadno zapamatovali a nebyli nuceni si jej někam poznamenávat. Frázi si poznamenat můžeme v případě, že máme jistotu, že se nikomu nepodaří heslo z fráze odhalit. Jistě, mohli byste si například z hlavy vymyslet heslo 6s&5@df, ale takové se velmi špatně pamatuje. Navíc musíte brát zřetel na jedno ze základních pravidel, které říká, že byste neměli jedno heslo použít dvakrát. Pokud tedy máte zřízeno několik e-mailových adres, měli byste u každé z nich použít jiné heslo. Mohlo by se stát, že by bylo vaše heslo prozrazeno (například pomocí snifferu), a útočníkovi byste tak poskytli přístup do mnoha jiných systémů.

Závěrem

Tvorba hesel je zábavný proces. Proto heslo vždy vybírejte pečlivě a mějte na zřeteli základní bezpečnostní pravidla. Pokud je pro vás bezpečnost systému důležitá, musí začínat a končit silnými hesly. Ovšem jen silná hesla váš systém neochrání. Je-li však systém velmi dobře zabezpečen, stávají se hesla jedinou branou do systému, a proto je důležité volit a vyžadovat silná hesla, která nemohou být snadno prolomena.

Nápady, dotazy, návrhy témat, jež vás zajímají a připomínky zasílejte na adresu igm@centrum.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpovědi.

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c03p0374

? Používám mobilní telefon Siemens C35 s adaptérem na 3 SIM karty. Neznám kód, kterým lze přepínat mezi kartami.

Všichni výrobci příslušenství k mobilním telefonům záhy zjistili, že zákazníci prahnou po adaptéru, který by umožňoval používat více SIM karet v jediném mobilním telefonu bez nutnosti otevírat zadní kryt mobilu a vyměňovat SIMky. I když SIM karty nelze provozovat současně nelze tedy být s tímto mobilem zároveň na příjmu na vícero číslech (pokud tuto službu nenabízí sám operátor) je po těchto přídavných komponentech velká poptávka. Konektor ve tvaru SIM karty se zasune do telefonu do místa určeného pro SIM kartu, samotné SIMky se zasouvají do svých vlastním boxů na destičce adaptéru. Mobilní telefon většinou mírně přibude na tloušťce.

I když je možné, že takový kód existuje, nikdo, kromě samotného výrobce, jej nezná. Žádný takový kód jsem nesehnal ani na internetových stránkách, ani v odborných internetových diskusích. Pokud by se někdy v budoucnu takový kód objevil, na stránkách PC WORLDu jej uvedeme. Nezbývá vám tedy nic jiného, než mobil vypnout a zase zapnout, aby adaptér poznal, že chcete pracovat s jinou SIM kartou.

Pokud ovšem prahnete být k zastižení na více číslech zároveň, doporučuji používat tzv. přesměrování. Méně používaná telefonní čísla přesměrujte na jediné, které používáte nejčastěji. Pokud vám někdo bude volat na přesměrované telefonní číslo, dojde k tomu, že začne vyzvánět mobil, kam je přesměrování nastaveno. Mějte ale na paměti, že při přesměrování vy sami platíte hovor z přesměrovaného na váš používaný mobil. SMS zprávy tímto způsobem bohužel obsluhovat nelze. Přesměrování nefunguje s předplacenými kartami Twist a Go.

? Existuje způsob, jak poslat fotografii nebo obrázek (do velikosti 30 KB) z internetu na mobilní telefon, který podporuje MMS zprávy?

Multimediální zprávy (MMS) se pomalu a jistě začínají stávat u uživatelů moderních mobilních telefonů stále populárnějšími. Mobilní operátoři se předhánějí v nabídkách zasílání plnobarevných obrázků a melodií, ale i videosekvencí na mobily vybavené příjmem multimediálních dat. Tyto přístroje v sobě mají zabudovanou paměť pro ukládání MMS zpráv, takže je možné mít stále při sobě zajímavé momentky, a kdykoliv si je z paměti mobilu vyvolat na displej. Způsobů, jak vlastní obrázek vložit do mobilu, je hned několik, některé však jsou pro různé typy mobilů nepoužitelné:

- Vyfotografujte objekt svého zájmu a uložte jej přímo do mobilního telefonu. To lze splnit pouze s mobily, které v sobě mají zabudován fotoaparát, nebo ke kterým lze fotoaparát připojit.

- Nahrajte obrázek do mobilu z počítače pomocí datového kabelu, infračerveného portu nebo Bluetoothu. Ani tato možnost není přístupná pro všechny majitele multimediálního mobilu. Spojení mobilu s počítačem je někde bráněno softwarově, jindy komunikační port mobilu chybí.

- Pošlete MMS z jiného mobilního telefonu. Pokud máte možnost vložit data do jiného mobilního telefonu vybaveného MMS, učiňte tak a pak si je pošlete do svého mobilu. Pro odeslání multimediální zprávy můžete do cizího mobilu nakrátko vložit vlastní SIM kartu, abyste nesnižovali kredit toho, kdo vám mobil zapůjčil.

- Vyberte si vhodný obrázek ze serveru svého operátora. Tato možnost je sice snadná a pohodlná, ale neřeší náš případ, kdy potřebujeme získat do mobilu vlastní obrázek. Navíc odeslání takového motivu je poměrně drahé.

- Pošlete MMS zprávu na svůj mobilní telefon přes on-line editor MMS zpráv na stránkách Eurotelu. Budete k tomu potřebovat SIM kartu tohoto operátora (MMS zprávu ale můžete poslat na jakýkoliv český mobil) a vlastní obrázek uložený na svém počítači. Pro podrobnosti vyhledejte minulé číslo časopisu PC WORLD. Podobnou službu provozuje server www.mojelogo.cz.

? Jak lze Alcatel 501 vrátit do továrního nastavení?

Čas od času může každý uživatel mobilu dojít do situace, kdy "něco zmáčkl" a telefon nefunguje podle jeho představ. Mobil je v tu chvíli nutno vrátit do tzv. "továrního nastavení". K těmto účelům slouží speciální kód, který vrátí mobilnímu telefonu nastavení, jaké mu vštípil výrobce. Proceduru lze u některých přístrojů provést přes menu mobilního telefonu (většinou se příslušný bod nachází pod položkou "nastavení"). Jindy pomůže kód, který se vyťuká na klávesnici a poté se odešle jako běžný hovor.

Pro mobilní telefony Alcatel vypadá kód pro návrat přístroje do továrního nastavení takto: ###847#.

? Mám mobil Nokia 6310i a po nastavení GPRS stále hlásí, že síť není dostupná. Poraďte, prosím.

O tom, jaké parametry nastavit v mobilním telefonu pro připojení k WAPu přes GPRS, jsme již psali v jednom z dřívějších čísel. Zkontrolujte proto prosím nastavení tam, nebo navštivte internetové stránky svého operátora, kde je aktuální a správné nastavení vašeho mobilu k dispozici.

Pokud máte vše nastaveno v pořádku, a přesto se mobil odmítá k wapovým stránkách připojit, zkontrolujte, zda máte službu GPRS aktivovanou. Tuto informaci zjistíte opět na internetu nebo na infolince svého operátora. Aktivace většinou proběhne do několika desítek minut a bude uskutečněna zcela zdarma. Druhým problémem může být intenzita signálu. Z vlastní zkušenosti vím, že pro navázání úspěšného spojení je třeba být v místě dostatečně pokrytém signálem mobil by měl indikovat alespoň polovinu z maximální úrovně signálu, spíše však více.

Pokud budou problémy přesto přetrvávat, pokuste se půjčit cizí SIM kartu s aktivovanou a fungující službou GPRS a vyzkoušejte ji ve vlastním mobilu, a naopak vlastní SIM kartu v cizím mobilu, který podporuje GPRS.

? Jak lze zjistit telefonní číslo uživatele mobilních sítí na Slovensku?

V SR ani v ČR nezjistíte telefonní číslo uživatele mobilního telefonu vždy a snadno. Uživatel nejprve musí dát souhlas k tomu, aby mohl operátor na požádání sdělovat jeho telefonní číslo, navíc se musí jednat o zákazníka s paušálním tarifem. Na Slovensku sítě GSM provozují dva operátoři: Orange a Eurotel. Telefonní čísla zákazníků Orange Slovensko vám poskytne operátor Zákaznické linky na čísle (ze zahraničí) +421 905 905 905. Operátor Eurotel Bratislava na náš dotaz ohledně této problematiky nereagoval, informaci se nám nepodařilo zjistit ani na webových stránkách.

S pevnými telefonními linkami je situace jednodušší. Telefonní číslo na účastníky pevné linky na Slovensku je možné získat na lince T-Mobile Asistenta (z T-Mobilu na čísle 333, z pevné linky přes číslo 1183), kde vás mohou na vyhledané číslo ihned spojit. Další linku s informacemi o telefonních číslech zahraničních telefonních účastníků provozuje Český Telecom na čísle 1181. Toto telefonní číslo by mělo být dostupné jak z pevné telefonní linky, tak ze sítě mobilních telefonů. I zde vás jsou schopni na vyhledané telefonní číslo přímo spojit. Telefonní číslo pevných linek na Slovensko lze zjistit i na internetu: www.zoznamst.sk.

? Je možné s mobilním telefonem Sony J7 wapovat off-line?

Při vytáčeném připojení k WAPu platíte za dobu strávenou připojením k internetu. Proto je žádoucí funkce, kdy se lze od webu odpojit a prohlížet navštívené stránky nepřipojeni off-line tedy zadarmo. Některé mobilní telefony se odpojí po stisknutí jediné klávesy nebo určité kombinace kláves. Bohužel, Sony J7 mezi ně nepatří.

Řešení je však i pro tento mobil k dispozici: V menu mobilu postupně nalistujte: "WAP" "Nastavení" "Profil" "Změnit" "Detaily" "Čas". Limit nastavte na 60 sekund. To je nejnižší možná hodnota, kterou lze zadat. Nyní se můžete připojit k WAPu a navštívit všechny stránky, které chcete později prostudovat. Po načtení požadovaných stránek 60 sekund s mobilním telefonem nemanipulujte. Můžete pouze číst aktuální zobrazenou stránku, ale nesmíte přecházet na žádnou další. Po této jedné minutě se mobil automaticky od internetu odpojí, a vy můžete off-line prohlížet ty stránky, které jste předtím navštívili. O stránku zpět se vrátíte stisknutím červeného tlačítka. Při kliknutí na odkaz, který jste dosud nenavštívili, se mobil opět připojí.

? V květnovém PC WORLDu byla uvedena nesprávná informace. Uživatelé paušálních tarifů Oskara mohou zjišťovat aktuální provolanou částku.

Tarify nové generace "Řekni mi", "Povídej" a "Nezavěšuj", a dále tarify "Odepiš" a "Mezi námi" umožňují svým uživatelům zjišťovat aktuální provolanou částku níže popsanými způsoby. Tato částka nemusí vždy odpovídat skutečnosti důvodem mohou být především hovory vedené v roamingu a některé druhy datových spojení.

- Na internetu: Na stránkách www.oskarmobil.cz (nově nejmladší operátor získal i doménu www.oskar.cz) po zadání svého telefonního čísla a hesla vstupte do Oskarovy chráněné oblasti a klikněte na odkaz "Aktuální stav účtu". Aktuální provolanou částku uvidíte spolu s informací o používaném tarifu. Cena je uváděna bez DPH a je zaokrouhlena na celé desetikoruny.

- Ve hlasové samoobsluze: Vytočte telefonní číslo *608. Po vyslechnutí úvodní informace zvolte možnost 1 "Můj Oskar", dále 1 "Můj účet" a pokračujte možností "Informace o aktuální provolané částce". Ta vám bude sdělena automatickým systémem do sluchátka telefonu.

- Pomocí SMS zprávy: Vytvořte novou SMS zprávu, do které zadejte: "FLIMIT KOLIK heslo". Jako "heslo" použijte své osobní číselné přístupové heslo ke službám Oskara. Celou SMS pak odešlete na telefonní číslo 7700. Po chvíli dorazí v textové zprávě odpověď s informací o aktuální výši provolané částky. Ta bude uvedena opět bez DPH a zaokrouhlena na celé desetikoruny. Odeslání i příjem takové SMS zprávy jsou zcela zdarma.

Čtenářům se za poskytnutí mylné informace omlouváme.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Roaming na prázdniny – kompletní informace o volání z mobilu ze zahraničí I.

JOSEF KULHAVÝ

c03p0375

Potřebujete být i na dovolené neustále v kontaktu se svým zaměstnavatelem? Zkontrolovali byste rádi od moře své dospívající ratolesti, které zůstaly doma, nebo jen chcete mobilem pozdravit z pláže své přátele? Mobilní telefon vám to všechno umožní. Jak mezinárodní roaming funguje u paušálu, a jak u předplacených karet? Kterého operátora v dané zemi zvolit? Jak se z ciziny připojit k internetu?

Slovo "roaming" pochází z angličtiny. Ve slovníku pod tímto heslem můžeme najít překlad "tulácký", "toulající se". Český překlad vcelku přesně vystihuje, o co při roamingu jde: Mobil (přesněji vaše SIM karta) se nachází toulá se mimo dosah vlastní sítě, většinou v zahraničí. Pokud má váš domácí operátor podepsanou roamingovou smlouvu s operátorem, jehož síť mobil vyhledá, lze používat jeho síť ke všem předdefinovaným funkcím. S mobilem lze v takové cizí síti nejen volat přijímat a odesílat hovory, ale i v naprosté většině sítí posílat SMS a uskutečňovat vytáčená datová spojení. Postupně se rozšiřuje i seznam zemí, kde lze s mobilem využívat technologii GPRS pro připojení k WAPu a navázání spojení k internetu.

JAK ROAMING FUNGUJE?

Komunikace vašeho mobilního telefonu se sítí zahraničního operátora probíhá v podstatě stejně jako v síti vlastní. Pokud v cizině zapnete mobil, stejně jako doma mobil vyhledává sítě, do kterých má povolen přístup. Každý zahraniční operátor, jenž má s vaším operátorem podepsanou roamingovou smlouvu, má vždy k dispozici aktuální seznam telefonních čísel a čísel SIM karet (IMSI), kterým může dovolit přihlášení do své sítě. Vysílač směrem k mobilu pošle zprávu o povolení přístupu a dále oznámení, že se mobil nachází v síti zahraničního operátora. Stejná data obdrží i váš domácí operátor. Mobil pak na displeji zobrazí jméno aktivního zahraničního a zároveň vašeho domácího operátora, popřípadě další znak, oznamující, že se mobil nachází v roamingu.

Jestliže někomu voláte, nebo odesíláte textovou zprávu, putují data (hovor je v sítích GSM vždy převeden na "jedničky a nuly") nejprve k zahraničnímu operátorovi. Ten je přesměruje k vašemu českému operátorovi, a dále k adresátovi vašeho volání nebo esemesky. Pokud má volaný účastník SIM kartu stejného operátora a nachází se ve stejné zemi jako vy, je situace stejná: Hovor je posílán do Čech a pak opět zpět například na pláž, která sousedí s tou vaší.

Pokud se kdokoliv rozhodne vytočit vaše telefonní číslo, je situace následující: Domácí operátor ve své databázi zjistí, že nejste přítomni v jeho síti. Máte-li aktivovanou hlasovou schránku s nepodmíněným přesměrováním, přepojí hovor do ní. V opačném případě se spojí s operátorem, kterého používáte (informaci o něm má od chvíle, kdy se váš mobil přihlásil do sítě). Ten vyhledá váš mobil ve své vlastní databázi a odešle jej na vysílač, ke kterému jste momentálně přihlášeni. Mobil začne vyzvánět.

AKTIVACE ROAMINGU

K tomu, aby bylo možné s vaší SIM kartou uskutečňovat příchozí a odchozí roamingové hovory, je třeba tuto službu aktivovat. Aktivaci lze provést přes linku operátora (T-Mobile: 4603, Eurotel: *11 (Go: *88), Oskar: *77). U T-Mobilu je jinou alternativou k provedení aktivace roamingu do některých zemí internetový nebo wapový t-zones: v sekci "Profil" "Nastavení" "T-Mobile Holiday Roaming". S Oskarem se můžete připojit k Oskarově samoobsluze a tam provést pod odkazy "Mé služby" "Služby" "Oskar v zahraničí (Roaming)" totéž. Eurotel sice nemá uživatelskou část webu, alternativní řešení, jak aktivovat roaming, však také nabízí pomocí SMS zprávy: Na číslo 999111 odešlete textovou zprávu ve tvaru "ROA A Heslo Mobil". Jako heslo uveďte své šestimístné identifikační číslo. Číslo mobilního telefonu zadávejte ve tvaru 60yxxxxxx nebo 72xxxxxxx. Podobně SMS zprávou lze aktivovat roaming i u Oskara.

U předplacených karet je aktivace volání v zahraničí zdarma. Uživatelé Twist sad mají roaming aktivovaný automaticky po zakoupení nové SIM karty, majitelé Go a Oskaret musí aktivaci provést dodatečně. Složitější je to u paušálních zákazníků: Zde si musíte v některých případech připravit příslušný obnos, který poslouží jako volací záloha na roaming. U Oskara vždy zaplatíte vratnou částku 5 000 Kč. U Eurotelu je nutné složit stejnou částku v případě, že využíváte služeb tohoto operátora kratší dobu než 3 měsíce. Jestliže vámi byly poslední tři faktury zaplaceny v plné výši a včas, nebude po vás operátor volací zálohu požadovat. U T-Mobilu máte dvě možnosti: Jedete-li do některé z evropských zemí a budete volat pouze v rámci navštívené země nebo zpět do České republiky, aktivujte si kdykoliv bezplatně tzv. T-Mobile Holiday Roaming. Cestujete-li do země, která se nenachází v rámečku na této stránce, nebo potřebujete-li z ciziny volat do jiné země (například z Rakouska do Německa), je třeba aktivovat řádný roaming. Ten vás opět bude stát 5 000 korun vratné zálohy v případě, že u T-Mobilu nekotvíte déle než 6 měsíců.

PŘED ODJEZDEM DO CIZINY

- Zkontrolujte, zda je roaming aktivovaný! Ještě před opuštěním České republiky se pokuste překontrolovat (na internetu nebo infolince operátora), zda je váš roaming skutečně aktivní. Při překročení hranic na celnici, se pokuste přihlásit k cizí síti. Jestliže je přihlášení úspěšné, objeví se na displeji jméno zahraničního i vašeho domácího operátora. V opačném případě se pokuste aktivovat roaming ještě před opuštěním republiky, kdy máte možnost kontaktovat infolinku svého operátora přímo ze svého mobilního telefonu. Za hranicemi již to možné nebude, a navíc zaplatíte nemalou částku za volání z jiného mobilu nebo telefonního automatu za samotnou aktivaci roamingu.

- Zkontrolujte nastavení SMS centra! Jestliže budete odesílat ze své dovolené nebo pracovní cesty SMS zprávy, překontrolujte nastavení SMS centra. To musí být uvedeno vždy v mezinárodním tvaru:

T-Mobile+420603052000

Eurotel+420602999111

Oskar+420608005681

Nastavené číslo SMS centra naleznete přímo v menu mobilního telefonu většinou pod položkami "Nastavení" "SMS zprávy" (u každého mobilu je umístění této položky jiné). Pokud jste jej dosud sami neměnili, mělo by být ve správném tvaru nastaveno od operátora.

- Zkontrolujte telefonní čísla v seznamu! Při volání z ciziny je vždy nutné vytáčet telefonní čísla svých přátel v mezinárodním tvaru například: +420604707349 nebo 00420604707349 (oba tvary jsou správné). Proto je dobré si položky v telefonním seznamu upravit do tohoto tvaru. V opačném případě by při vytáčení mobil ohlásil, že volané číslo neexistuje a vězte, že v některých zahraničních sítích se platí i za pokus o spojení.

- Vytiskněte si telefonní seznam svého mobilu a přibalte jej do zavazadla! Ani v cizině není váš mobil uchráněn před zloději. Ovšem v zahraničí budete po takové příhodě o to více postrádat telefonní čísla na své známé, kteří by vám mohli v nouzi pomoci. Celý telefonní seznam přesuňte z mobilu do počítače a vytiskněte jej, nebo alespoň opište nejdůležitější telefonní čísla. Nespoléhejte na to, že je znáte zpaměti. Můžete se dostat do situace, kdy bude muset místo vás volat domů někdo jiný.

- Zjistěte ceny za roamingové volání! Volání v zahraničí z mobilního telefonu je sice úžasné, ale poněkud drahé. Doporučujeme proto nejprve zjistit cenu za odchozí i příchozí volání a odesílání SMS. V zahraničí se totiž platí nejen za to, když vy sami někomu voláte, ale i za to, když někdo jiný volá vám. Zjistíte tak sami nejlépe, zda se vám vyplatí pozdravit tchýni či svého šéfa zavoláním, nebo spíše odesláním SMS zprávy.

- Zkontrolujte výši svého kreditu! Používáte-li předplacenou kartu, zkontrolujte, zda je váš kredit v odpovídající výši. Před odjezdem jej dobijte, nebo si pořiďte do zásoby kupóny. Nebo se alespoň domluvte s někým ze svých známých, kteří zůstávají v republice, aby vám jej v případě nevyhnutelné potřeby doplnil.

- Zjistěte podrobnosti o elektrické síti! Předpokládejme, že vaše dovolená bude dlouhá alespoň jeden týden, a v tom případě budete nuceni na svých cestách svůj mobilní telefon nabíjet. V různých zemích se však používají různé zásuvky o různém napětí. Zjistěte proto informace o elektrické síti v místě vašeho pobytu, a v případě potřeby si obstarejte potřebné adaptéry. V čísle 06/2002 vyšla s časopisem PC WORLD užitečná příručka "Elektronika v kufru", kde jsou uvedeny informace o napětí a frekvenci elektrických rozvodů a dále typy konektorů a zásuvek v zemích po celém světě.

JAK POUŽÍVAT MOBIL V CIZINĚ

Po přihlášení mobilu v cizí síti vám většinou dorazí SMS zpráva s nejdůležitějšími informacemi. Dozvíte se z ní například informace o telefonním čísle infolinky operátora, kam se v případě problémů se sítí nebo s mobilem můžete obrátit. Na infolince místního operátora se domluvíte úřední řečí daného státu, ale i anglicky, v některých případech dalšími světovými jazyky.

Tarifní zákazníci

Zákazníci s některým z paušálních tarifů mohou být v klidu. Z ciziny přijímají hovory i volají a přijímají i odesílají SMS zprávy stejně jako ze své vlastní sítě samozřejmě za předpokladu, že v seznamu jsou uvedena čísla v mezinárodním tvaru. Problém může nastat, pokud se pokoušíte volat na tzv. zkrácená čísla (například *11). S takovým hovorem si zahraniční síť většinou nebude rozumět. V některých zemích lze s mobilním telefonem T-Mobile používat zkrácené volby pro tyto případy: Infolinka T-Mobile 4603, T-Mobile Asistent 333, Hlasová schránka 3311 a MobileBox 3322. Informace, zda lze uvedená zkrácená čísla používat v dané síti, se dozvíte z informační SMS zprávy po přihlášení k cizí síti. Volání na všechna tato čísla je zpoplatněno stejně jako roamingový hovor do České republiky.

Uživatelé předplacených karet

Při odchozím roamingovém volání z předplacené karty je většinou situace poněkud složitější. Cizí síť totiž není schopna sama zjistit a upravit výši kreditu. Mohlo by proto dojít k tomu, že by váš kredit klesl hluboko do záporných částek. Tomu se operátoři brání tím, že z předplacených karet umožňují volat jen s tzv. zpětným voláním. Ve své podstatě funguje tak, že před samotné telefonní číslo vložíte speciální sekvenci znaků a celé pak odešlete podobně jako hovor. Odeslání kódu je zdarma. Mobilní telefon se spojí s vaší domácí sítí a předá jí instrukce o tom, že chcete být spojeni s posílaným číslem. Automatický systém vašeho domácího operátora sestaví spojení: Nejprve zavolá vám (od odeslání kódu to netrvá déle než 1 minutu). Hlas ve sluchátku vám sdělí, jak dlouho lze s vaším kreditem telefonovat, a pak uslyšíte vyzvánění, jako byste volali přímo. V okamžiku, kdy zvedne volaný účastník sluchátko, spustí se tarifikace. Pokud by došlo k poklesnutí kreditu na určitou mez, hovor se automaticky ukončí.

Kód, kterým požádáte o hovor se zpětným voláním, má u všech českých operátorů podobnou strukturu: Začíná hvězdičkou, kódem a hvězdičkou, dále pokračuje vlastním telefonním číslem a je ukončen znakem dvojitého křížku. Celý kód pak by mohl vypadat takto: *123*+4206 04707349# (pro volání na mobil 604707349). Za sestavení roamingového hovoru z předplacené karty si operátoři účtují určitý poplatek. Ten je spolu s dalšími údaji uveden v následující tabulce:

Ve vybraných sítích můžete pouze s Twistem využít i přímého volání tedy odchozího hovoru bez nutnosti zadávat speciální kód. Technologie, která to umožňuje, se nazývá CAMEL (Customised Applications for Mobile Networks Enhanced Logic). Sítě mobilních telefonů zapojené do tohoto systému spolu komunikují natolik pohotově a operativně, že si navzájem dovolují obsluhovat server s uloženými informacemi o výši kreditu. V takových sítích tedy vytáčíte číslo stejně, jako kdybyste volali v rámci naší republiky. Číslo musí být samozřejmě v mezinárodním tvaru. Navíc lze v těchto vybraných sítích používat i zkrácené volby (například na infolinku operátora T-Mobile: 4616). I zde se bohužel platí poplatek za úspěšné sestavení hovoru.

Aktuální výši kreditu zjistíte v cizině shodným způsobem, jako ve své vlastní síti: pomocí kódů *101# (Twist), *104*# (Eurotel) a *22# (Oskarta). Stejné je i dobíjení kreditu. Můžete využít jak dobíjení pomocí kupónů, tak přes GSM Banking, nebo pomocí SMS.

SMS

Při odesílání SMS zprávy postupujte tak, jak jste zvyklí: napište text a odešlete jej na telefonní číslo příjemce. Nezapomeňte, že toto číslo musí být v mezinárodním tvaru (v případě příjemce z České republiky musí začínat +420.) K bezchybnému odeslání je důležité mít v mezinárodním tvaru uloženo i číslo SMS centra. S doručenkami jsou v roamingu problémy, proto se na ně nespoléhejte.

Vaše textová zpráva bude doručena i v případě, že ji odesíláte na některé z informačních textových služeb našich operátorů (například 4616). I v cizině tak můžete využívat všechny SMS infoslužby přes tato čísla. Bezchybně bude fungovat i GSM Banking. Odpovědi v textových zprávách ovšem možná budou doručovány na váš mobil s menším či větším zpožděním.

PŘESMĚROVÁNÍ A BLOKOVÁNÍ HOVORŮ

Nechcete být na své dovolené rušeni voláním od svých přátel, ale přesto byste si rádi ponechali možnost přijímat SMS zprávy? K tomu můžete využít přesměrování nebo blokování hovorů. Přesměrování a blokování hovorů nelze využít u předplacených karet Twist a Go.


Roaming na prázdniny – kompletní informace o volání z mobilu ze zahraničí II.

Blokování hovorů

Při blokování můžete vybírat z několika možností. Zablokovat lze všechny příchozí i odchozí hovory, nebo pouze příchozí a odchozí hovory v roamingu. Zablokovat lze navíc příjem SMS zpráv. I když jsou ve všech GSM sítích SMS zprávy doručovány zdarma, mohou působit rušivě. Po zablokování jejich příjmu nebudou na váš mobil docházet žádné SMS zprávy a to ani z internetu, ani z jiného mobilu. Textovky zůstávají po určitou dobu v SMS centru, pokud příjem obnovíte, budou na váš mobil doručeny (pokud dosud nebyly ze SMS centra vašeho operátora smazány).

Blokování hovorů lze provést buď pomocí speciálních kódů (viz tabulka), nebo přímo v menu mobilního telefonu. K nastavení blokování je třeba znát blokovací heslo. Pokud jste jej dosud neměnili, bude u T-Mobilu 0000, u Eurotelu 9999 a u Oskara 0000. V opačném případě je možné jej zjistit na infolince svého operátora.

Přesměrování

Při přesměrování dochází k tomu, že je hovor přicházející na váš mobilní telefon předán jinam na jiné telefonní číslo. Nejčastěji se funkce přesměrování používá pro hlasovou schránku. Pokud nejste k zastižení, hovor je z vašeho telefonního čísla (mobil přitom nemusí být zapnutý) přesměrován do hlasové schránky a tam vzkaz uložen. Především v roamingu je velmi důležité rozlišovat, zda se jedná o podmíněné či nepodmíněné přesměrování.

Při nepodmíněném přesměrování vaše domácí síť nezjišťuje, zda je váš mobil zapnutý a kde se právě nacházíte. Hovor je na dané telefonní číslo (případně do hlasové schránky) přesměrován okamžitě. V případě podmíněného přesměrování je zjišťováno, zda máte zapnutý mobil, zda jste v dosahu signálu, zda s vámi právě někdo nehovoří. To, co činí podmíněné přesměrování hovoru v roamingu nevýhodným, je cena. Platíte totiž jednak příchozí roamingový hovor (síť zjišťuje, zda splňujete podmínky pro přesměrování), a dále za odchozí hovor z roamingu (většinou stejnou částku, jakou byste platili za spojení s telefonním číslem, kam je hovor přesměrován). Z toho důvodu se doporučuje zcela deaktivovat hlasovou schránku, nebo alespoň pečlivě nastavit přesměrování (na nepodmíněné).

Blokování hovorů lze provést buď pomocí speciálních kódů (viz rámeček), nebo přímo v menu mobilního telefonu.

INTERNET V ZAHRANIČÍ

Ani v síti roamingového partnera vašeho operátora nebudete ochuzeni o připojení k internetu. Vytáčené připojení je možné uskutečňovat ze všech sítí GSM. Cena za takové datové spojení je shodná s roamingovým hovorem do vlastní sítě. Nic není třeba přenastavovat WAP i připojení počítače k internetu probíhá stejně jako v místech pokrytých signálem vlastního operátora. Jen je třeba překontrolovat vytáčené telefonní číslo to musí být, jak jinak v mezinárodním tvaru.

Chcete-li raději využít rychlejšího přenosu dat pomocí technologie GPRS, zde se již můžete setkat s problémy. Zdaleka ne všechny světové sítě GSM totiž GPRS podporují. Pokud jste přihlášeni do sítě podporující GPRS, můžete se nejen připojit k WAPu a internetu, ale dokonce, jste-li paušálním zákazníkem, odesílat a přijímat MMS zprávy. Země a sítě, které podporují GPRS roaming, se liší podle operátora. Ceny za GPRS jsou výrazně vyšší než ve vlastní síti, a proto tuto technologii využívejte jen v nejnutnějších případech. Raději se poohlédněte po internetové kavárně, kde můžete oproti internetu z mobilního telefonu výrazně ušetřit. U GPRS roamingu si dávejte pozor na minimální zúčtovací jednotku: tou je u T-Mobilu 10 (WAP), respektive 100 KB (internet). U Eurotelu se platí za každých započatých 100 KB (WAP i internet). Oskar zatím GPRS roaming nenabídl.

ROAMINGOVÉ TIPY

- Manuální vyhledávání sítě Při automatickém hledání dochází k tomu, že je vyhledána síť s nejvyšší prioritou v seznamu preferovaných sítí nastavených v mobilu. Tato roamingová síť však nemusí splňovat vaše cenové požadavky. Abyste měli jistotu, že při veškerých hovorech a posílání SMS využíváte té sítě, kterou jste si sami vybrali, nastavte v mobilu manuální vyhledávání sítě.

- V nesnázích volejte číslo 112 Jste-li v ohrožení života a neznáte místní čísla linek policie, hasičů i zdravotníků, vytočte číslo 112. Tato linka je vždy dostupná i z mobilního telefonu, který v sobě nemá SIM kartu, navíc je možné je navolit i při zamknuté klávesnici. Na číslo 112 lze volat po celé Evropě zdarma. Operátoři na této lince hovoří jazykem příslušné země, ale i některým ze světových jazyků (především anglicky).

- USA a Kanada V Severní Americe nemají síť GSM na frekvencích 900 ani 1 800. Používá se zde síť nazývaná iDEN na frekvencích 1 900 MHz. K uskutečňování hlasových a datových hovorů a posílání SMS je třeba být vybaven vhodným mobilem, který tuto síť podporuje jedná se o tzv. triband mobily, jež umožňují používat sítě GSM 900 a 1800 a americký iDEN 1900. Pokud takový mobil nemáte, nezoufejte, operátoři za úplatu půjčují takové mobilní telefony svým zákazníkům. Bližší informace žádejte ve značkových prodejnách svého operátora nebo na jeho infolince.

- Alternativa karta X Volání z mobilního telefonu ze zahraničí je drahou záležitostí. Pokud chcete při volání ze své dovolené do České republiky ušetřit, využijte nabídky Českého Telecomu. Pořiďte si před vycestováním do zahraničí kartu X. Tu pak můžete použít ve kterémkoliv telefonním automatu nebo jiném pevném telefonním přístroji. Ubude vám sice pohodlí, které skýtá mobilní komunikace, vaši peněženku však čeká značná úleva.

- Mapa pokrytí Odjíždíte-li do rozlehlé země (Rusko, USA, Kanada, Austrálie), doporučujeme zjistit, zda v místech, kde se budete pohybovat, má alespoň některý z operátorů sítí mobilních telefonů svůj signál. Tuto praktickou informaci lze zjistit na internetových stránkách www.gsmworld.com (odkaz GSM Roaming).

- Předplacená karta zahraničního operátora Chcete-li být v zahraničí ve spojení se svým partnerem, který se pohybuje o několik kilometrů dál, zauvažujte o pořízení předplacené karty zahraničního operátora. Budete tak platit pouze poplatky místnímu operátorovi za spojení v rámci vlastní sítě, což je několikrát méně, než byste platili za hovor z mobilního telefonu v roamingu. Důležité přitom je, aby váš mobilní telefon nebyl zablokován pro použití v sítích jediného operátora.

- Registr příchozích hovorů Tato užitečná služba funguje i v zahraničí. Pokud využíváte služeb operátora T-Mobile, a nemáte dosud registr příchozích hovorů aktivován, proveďte tak buď přes t-zones, nebo přes infolinku operátora. Budete informováni o tom, kdo se vám pokoušel dovolat, když jste měli svůj mobil vypnutý.

CENY

Jak již bylo v článku několikrát naznačeno, při používání mobilního telefonu v zahraničí se platí nejen odchozí hovory (když někomu voláte), ale i hovory příchozí (když vám někdo volá). Protože volající musí vědět, kolik za hovor zaplatí, není myslitelné, aby volající z ČR platil za hovor na mobil se SIM kartou domácího operátora rozdílné částky jinou cenu, když je volaný na území ČR, a jinou, když je právě přihlášen v roamingu.

Na roamingové hovory (odchozí ani příchozí) se nevztahují (až na malé výjimky) volné minuty. Někteří operátoři přičítají při příchozích hovorech poplatek za spojení.

Na našem CD jsme připravili cenový přehled za odchozí a příchozí roamingové hovory a odesílání SMS ve vybraných zemích. Je možné, že některý z operátorů své ceny za roaming v některých sítích zahraničních operátorů upraví. Proto doporučujeme zjistit aktuální platné ceny za volání v cizích sítích přímo u operátora na infolince nebo webových stránkách či pomocí SMS zpráv v systému SMS informační služby vašeho operátora.

T-Mobile umožňuje z některých zemí volat za jednotnou sazbu 25 Kč/min (+ 5% DPH). Většinou se však tato nabídka dotýká zemí, kde je výhodnější volat přes obyčejné roamingové paušály (kromě USA). Pokud přesto zauvažujete o volání za ceny WorldClass, je nutné tuto službu nejprve aktivovat na infolince operátora nebo přes internet na t-zones.

V tabulce "Příklad účtování hovorů ČR Řecko" je uvedeno účtování poplatků za mezinárodní hovor na konkrétním případu (vždy se jedná o mobilní telefon českého operátora). Ceny jsou pouze orientační a zaokrouhleny na celé koruny.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

Seznam zemí, kde lze využívat T-Mobile Holiday Roaming

Belgie

Bulharsko

Chorvatsko

Dánsko

Finsko

Francie

Irsko

Itálie

Litva

Lotyšsko

Lucembursko

Maďarsko

Německo

Nizozemí

Norsko

Polsko

Portugalsko

Rakousko

Rumunsko

Řecko

Slovensko

Slovinsko (pouze síť Mobitel)

Španělsko

Švédsko

Švýcarsko

Turecko

Velká Británie

§§§§§


Nakupujeme DVD přes internet snadno,rychle a levně

Vítězslav Kořínek

c03p0376

Ačkoliv existuje pět českých velkých on-line obchodů, kde si můžete koupit filmy na DVD s českou podporou, mohou vám přijít jejich ceny vysoké (za ty však mohou distributoři, ne prodejci), případně nabídka omezená. V době, kdy pošilháváme po EU, se však nemusíme bát myslet světově.

Situace na českém webu...

Na českých webech najdeme sice množství prodejců, tvrdících, že právě oni prodávají DVD nejlevněji, ale v podstatě největších on-line prodejců najdeme pouze pět, resp. čtyři pátý působí na Slovensku s možností objednávat z české pobočky.

Když to vezmeme od východu republiky, pak jsou to DVD Best www.dvdbest.sk), Vltava (www.vltava.cz), FilmCity (www. filmcity.cz), DVD Express (www.dvdexpress. cz) a Emanie (www.emanie.cz). Někteří distributoři dokonce nabízejí vlastní on-line obchody. Bonton přes předražený a občas nefungující Bontonland (www.bontonland. cz), Warner Bros. přes své stránky (www.warnerbros.cz) nebo přes Well Media.

Mezi jednotlivými obchody zjistíme poměrně velké rozdíly v částkách za jedno DVD, takže někdy skutečně stojí za to, projít si všechny a ceny porovnat (bohužel v českých zemích ještě nikoho nenapadlo zprovoznit automatický internetový porovnávač cen z různých internetových obchodů, jako tomu bývá v zahraničí, resp. napadlo, ale potřebná podpora ze strany prodejců byla mizivá).

I tak vám ale může přijít DVD za bratru tisíc korun českých poněkud předražené. Možná se tomu budete divit, ale máte pravdu.

... a v zahraničí

Například si takhle v rámci brouzdání internetem kliknete na některý z australských DVD shopů, podíváte se ze zvědavosti, zda mají nějaká DVD s českou podporou, užasnete, že jich je v nabídce přes 500, pak si najdete kurzovní lístek, abyste zjistili, že australský dolar rovná se 18 Kč, a s pomocí kalkulačky si vypočítáte cenu jednoho DVD a úžasem vám spadne čelist.

Najednou totiž zjistíte, že částky za disky, jež se u nás dají koupit za tisíc korun, jsou o dvě třetiny nižší, navíc zde většinou najdete i novinky, jež u nás doposud nevyšly a možná ani nikdy nevyjdou.

A přitom pokud jste majiteli mezinárodní embosované platební karty VISA nebo MasterCard a máte na účtu dostatek financí můžete zaplatit v pohodlí od svého počítače rychle a díky novým internetovým technologiím bezpečně stejně tak, jako když platíte kartou v jakémkoliv kamenném obchodě. A co je podstatné zásilka vám běžně dorazí do týdne, a nemusíte na ni čekat měsíc (jako na některých tuzemských e-shopech).

Samozřejmě ale stále platí naše rady pro bezpečené nakupování na internetu, jež jsme zveřejnili před čtyřmi lety: stránky on-line prodejce musejí obsahovat přesnou adresu (žádný P.O.Box), telefonní a faxová čísla (ověřte si, zda fungují!), e-maily, a především údaje o podmínkách prodeje, reklamační řád, a také pevné částky poštovného a balného.

Velká Británie

Zůstaňme stále ve vodách regionu 2. Ve Velké Británii najdeme tři on-line obchody, jež stojí za to zmínit a kde najdete nejen mnoho disků s českou podporou, ale mnohdy i za zajímavé ceny. Jde o britský Amazon (www. amazon.co.uk), BlackStar (www.blackstar.co.uk) a ChoicesDirect (www.choicesdirect.co.uk). Všechny tři mají podrobné údaje o discích, pouze Amazon neuvádí údaje o audiovýbavě a titulcích ty však lze najít na obou zbývajících webech. Také poštovné se pohybuje v podobném rozmezí od 1,75 libry (BlackStar) přes 2 (ChoicesDirect) po 2,5 libry (Amazon).

Všechny tři obchody také nabízejí slušné ceny za disky s českou podporou některý z nich dokonce výhodněji než ten druhý, a naopak. Leckdy můžete koupit výborný film na DVD již za 6 liber (necelých 300 korun), obvyklá cena se pohybuje kolem 12 liber, novinky pak od 16 do 19 liber. Vyhledávač nemá Amazon nijak skvělý, jen se základními funkcemi, stejně tak ChoicesDirect. Ten však alespoň v sekci DVD nabízí v levé liště seznam kategorií, díky nimž se vyhledávání dá zjednodušit. Nejlépe na tom v této souvislosti je BlackStar, kde mj. můžete vyhledávat i podle českých titulků.

Austrálie

V Austrálii najdeme dva internetové obchody, jež stojí za to zmínit. Atlantic (www.atlanticdvd.com.au) a EZY (www.ezydvd.com. au). Oba mají velmi podobné ceny, liší se snad jedině v promo slevových akcích, jichž má EZY podstatně více (tak čtyři za měsíc), kdy se dají vybraná DVD sehnat za pouhých 20-25 AUD (asi 360-450 Kč), a to ne nějaké starší kousky určené k doprodeji, ale mnohdy i žhavé novinky.

Oba shopy nabízejí rovněž stálé velké množství titulů v nízkých cenových kategoriích Atlantic od 5 AUD, EZY od 6 AUD. Bohužel jde většinou o disky určené pouze pro region 4, jež u nás nepřehrajete, pokud nemáte přehrávač region free, navíc bez jakékoliv, byť anglické, podpory. Mnohé disky za 19-20 AUD již však mají českou podporu. Poštovné a balné mají oba stejné 5,50 AUD za jeden disk, čím více jich koupíte, tím nižší poštovné a balné platíte.

V čem se oba obchody liší, je množství informací o discích a možnosti rozšířeného vyhledávání. Zatímco popisky na Atlanticu jsou laxní a většinou zavádějící, EZY nabízí nejen údaje distributora, ale i přesné určení audioa titulkové výbavy, včetně bonusů. Rozšířené vyhledávání na Atlanticu nabízí jen minimum položek název, žánr, rok distribuce. Zato vyhledávání na EZY umožňuje hledat podle názvu, jména herce nebo režiséra, a co nás nejvíce zajímá, podle typu audia a jazykové mutace titulků. Prakticky zde najdete jak starší disky, jejichž cena v ČR neklesla pod osm set korun, tak novinky, které u nás doposud nevyšly, přitom českou podporu mají například dvojdiskové DTS vydání prvních dvou dílů Smrtonosných pastí (jeden dvojdisk za 25 AUD) nebo novinka Daredevil opět ve dvoudiskovém provedení, s DTS zvukem, českými titulky za 40 AUD (720 Kč). Pro srovnání se DVD s filmem Daredevil nabízelo v době psaní článku (konec května) v předobjednávce za 999 Kč za jednodiskové vydání se zvukem v Dolby Digital 5.1.

Polsko

Obdobná situace s DVD nás potká i na čtyřech největších polských on-line webových obchodech protože Polsko patří ke stejnému regionu jako Česká republika, objevují se zde pravidelně novinky, určené i pro naši zemi, avšak většinou o pár měsíců dříve a opět za výhodnějších cenových podmínek. Novinky totiž na polských webech stojí 81, výjimečně 100 zlotých (1 zlotý = 7,50 Kč, tedy 600-750 Kč), starší tituly jsou (stále si povídáme o DVD s podporou češtiny) za 49-69 zlotých (370-520 Kč). Nevadí-li vám polština nebo původní zvuk s polskými titulky, bude vám stačit jen 34-39 zlotých.

Polské webové obchody nabízejí také polské filmy, bohužel ty starší a u nás známější (Sexmise, Kingsajz, Vabank apod.) pouze na VideoCD. Avšak nejnovější polská produkce (a jde skutečně o jeden film lepší jak druhý) tu je k nalezení alespoň s anglickými titulky.

Pokud jde o informace o výbavě jednotlivých disků, pak nejlepším shopem shledáte Falco (www.falco.com.pl), jehož výpis audioformátů, titulků a bonusů je nepřekonatelný a detailní. Falco rovněž nabízí slušné poštovné 10 zlotých, avšak ceny disků na jeho stránkách jsou zhruba o 10-15 % vyšší než u jeho konkurentů.

Zřejmě nejlepším polským obchodem v porovnání cena/výkon pak podle mne je ISDVD (www.isdvd.pl), kde za zhruba tři DVD sice zaplatíte poštovné 23 zlotých, avšak ceny se nacházejí v přijatelně nízké cenové hladině, navíc si povšimněte kategorie s 50% slevou, která každý měsíc obměňuje nabídku. Vyhledávání umožňuje hledat podle názvu, režiséra, herce, typu disku, ceny, slev, distributora, avšak podle audia nebo titulků nikoliv. Nabídka titulů patří k těm větším, i když zahraničních filmů zde nenajdete tolik jako třeba na Merlinu. Ale např. DVD Kdo obvinil králíka Rogera s českou podporou zde najdete za 67 zlotých (500 korun).

Merlin (www.merlin.com.pl) patří k největším polským prodejcům a má smlouvy se všemi velkými zahraničními distributory. Podle toho nabízí disky mírně dražší, stejně tak poštovné (24 zlotých za tři kusy), často zde však najdete tituly, jež jiné polské obchody nenabízejí, a nezřídka i za slušnou cenu. Slevové akce probíhají i zde, a pokud jde o vyhledávání, jeho rozšířená verze nabízí to samé, co ISDVD.

Abychom uvedli všechny velké "sklepy", jak se on-line obchodům v Polsku říká, zmiňme Vivid (www.vivid.pl), kde najdeme o něco vyšší ceny, ale zase nižší poštovné 12 zlotých za tři kusy, a časté slevové akce. Vyhledávání zde funguje pouze v jednoduché formě.?

§§§§§


Vytvořte si dynamické stránky - PHP: hypertext preprocessor

Milan Pinte

c03p0377

Internet se mění a již dávno tvůrci webových stránek (dnes již mnohdy rozsáhlých aplikací, nahrazujících či vhodně doplňujících stávající podnikové informační systémy) nevystačí s tím, s čím začínali jejich předchůdci průkopníci navrhující stránky pro prostředí internetu někdy v minulém století.

Patrně i vy patříte mezi uživatele pravidelně brouzdající se v jeho vlnách a stále více přicházíte během této své činnosti do styku i se stránkami, které doslova vyrážejí dech (zejména svou funkčností) a to jak v kladném, tak i v záporném významu. Zde totiž platí následující zažité konstatování internet hýbe světem a pravděpodobně v okamžiku, kdy se i v prostředí tohoto fenoménu začal svádět neúprosný konkurenční boj, se ukázalo, že statické stránky už asi dostatečně neoslovují a tudíž ani nepřilákávají nové zákazníky, což nutně vedlo k tvorbě stále novějších a dokonalejších webových technologií.

V dnešním článku si představíme servery, na kterých lze nalézt informace související s tvorbou dynamicky generovaných stránek pomocí velmi oblíbeného skriptovacího jazyka PHP.

PHP: Hypertext Preprocessor

Asi každý programátor využívající jazyk PHP by měl povinně navštívit na webové adrese http:// www.php.cz server, který je přímo zaměřen na podávání informací souvisejících s PHP. Server totiž obsahuje ucelený zdroj informací ze světa, jemuž dominuje PHP. Kromě popisu aktuálních novinek může v sekci Downloads nalézt a stáhnout si různé verze určené pro jednotlivé platformy. V sekci Documentation zase najde originální PHP manuál, a to hned v několika různých formátech a jazycích CZ verze je zde také. Ještě nesmím u tohoto serveru zapomenout vyzdvihnout i možnost vyhledat správnou syntaxi funkcí, mnohdy i doplněnou vysvětlujícími příklady ve Vyhledávání v seznamu funkcí. Na závěr představování tohoto serveru se ještě zmíním o sekci Getting help, v níž (jak je patrné i z jejího názvu) lze nalézt například informace o knihách věnovaných PHP a odkazech na servery obsahující zdrojové kódy tj. prostě všechny informace, které mohou programátorům v jejich činnosti pomoci.

Pozn.: Bohužel musím zklamat ty čtenáře, kteří se po pohledu na URL serveru domnívali, že text na jeho stránkách je v naší mateřštině vše je totiž v anglické verzi.

Interval denně o tvorbě webu a e-komerci

Druhý server, o němž se dneska zmíním, není potřeba mezi vývojáři aplikací také dlouze představovat. Za dobu své existence totiž našel řadu svých pravidelných čtenářů, kteří po ranním nastartování operačního systému začínají svůj den návštěvou adresy http://www.interval.cz. Dopředu upozorním, že se ovšem jedná o obsahově šířeji zaměřený server, na kterém lze v sekci Vývoj aplikací kromě ASP, .NET, JavaScript, XML, Java, Databáze, Perl/CGI, Bezpečnost nalézt i část zaměřenou na PHP. A tak si mohou i "PHP chtiví" návštěvníci stránek přečíst různé články/seriály o PHP (v češtině/slovenštině), doplněné vzorovými kódy (zpravidla v textu podrobněji vysvětlenými) z nejrůznějších oblastí, pro ilustraci lze uvést například článek o náhradě FTP klienta webovým rozhraním.

Webguru informace o PHP

Druhým serverem, v němž se neztratí tvůrci aplikací, kteří dostatečně nevládnou anglickým jazykem, je server Webguru nacházející se na adrese http://www.webguru.cz. Jedná se obsahově menší server, na kterém však lze nalézt především v sekcích Nejúspěšnější/nejlépe hodnocené zdroje a v Download centrum různé informace spolu i se zdrojovým kódem hotových aplikací. Pozn.: Těch bohužel mnoho není pouze 4, a většinou se jedná o aplikace dostupné i na jiných serverech.

PHP Domovská stránka Jirky Koska Vše o PHP

Ti z vás, kteří již nějaký čas vyvíjejí aplikace pomocí jazyka PHP, s velkou pravděpodobností začínali s psaním svých prvních skriptů na základě na tu dobu v našich podmínkách jistě přelomové publikace, knihy autora Jiřího Koska PHP tvorba interaktivních internetových aplikací. Na adrese http://www.kosek.cz/php/index. html lze nalézt stránky zmíněného autora zaměřené i na PHP, např. je na nich popsána knihovna PHPLIB, seznam serverů poskytujících zdarma hosting s podporou PHP, anebo je zde k dispozici i seriál Aplikace na webu, který mohu doporučit všem začínajícím tvůrcům dynamicky generovaných stránek.

WeberDev.com

Zahraniční server, nalézající se na webové adrese http://www.weberdev.com, lze pouze doporučit každému programátoru webových aplikací. V sekci Příklady kódu (Code Examples) lze kromě oblastí, zaměřených například na Web Servers, MySQL, Databases a Java Skript, nalézt i poměrně velikou oblast s 2 735 vloženými fragmenty kódu zaměřenou na PHP. Tato oblast je dále členěna na několik sub-oblastí dále seskupujících příbuzné skripty, např.: Algorithms, Apache, Arrays, Authentication, Cache, Calendar, Classes/Objects a řady dalších.

V sekci Články a návody (Articles & Tutorials) je opět PHP věnováno zhruba 138 nejrůznějších návodů vedoucích méně zkušené programátory postupně krok za krokem při instalaci a tvorbě PHP skriptů. A nakonec zmíním sekci Documentation, v níž lze nalézt PHP a MySQL Manuál.

PHPBuilder.com

Další zahraniční server, který si vydobyl své místo ve vývojářské komunitě díky informacím na něm uložených, je PHPBuilder http://www. phpbuilder.com. Tento server je opět rozčleněn na obdobné sekce jako předchozí (oproti němu je však zaměřen pouze na PHP) a tak lze na něm nalézt v sekci Articles články rozdělené do následujících skupin: Application, Architecture, Databases, HTML, News/Reviews, PHP Functions, PHP-GTK, Setup and Installation, Site Operation,Tricks and Hacks. V sekci Docs je k dispozici opět PHP manuál, a samozřejmě že na serveru je i knihovna kódů (Code Library), v níž lze nalézt fragmenty kódu či rovnou celé aplikace, které dali k dispozici pro volné využití či jako možný ideový námět jejich tvůrci.

Zend Technologies

Server nacházející se na adrese http://www. zend.com/developers.php pomůže opět programátorům v jejich práci. Mohou se na něm seznámit jak s komerčními i nekomerčními produkty, například s oblíbeným Zend Studiem či naopak Zend Optimizerem, tak se na něm mohou dozvědět podrobnější informace o PHP. V sekci PHP Into the Future je například představen Zend Engine 2.0, či si lze rovnou ze serveru stáhnout nejnovější verzi PHP.

Na serveru opět nechybí knihovna skriptů (Code Gallery), která je dále rozčleněna na různé oblasti: Algorithms, Commerce, Databases atd. Kromě toho je na serveru možné nalézt odkazy na ostatní servery a diskusní fóra zabývající se problematikou PHP.

phpWizard.net

Na adrese http://www.phpwizard.net lze nalézt poslední zajímavý server, o kterém se v tomto článku zmíním. Můžete se totiž na něm seznámit s mnoha zajímavými Open Source projekty: phpAds, phpEasyMail, phpMyAdmin, phpIRC, phpChat, phpPgAdmin a phpPolls, a s dalšími zdroji informací, tj. s návody, odkazy na ostatní servery zabývajícími se obdobnou problematikou a také i s hotovými skripty.

Shrnutí

Doufám, že tento článek pomůže jak začínajícím (ti patrně nejprve využijí nějakého úvodního seriálu o PHP, pomocí nějž jemně proniknou do tajů jazyka), tak i pokročilejším tvůrcům webových aplikací využívajících ke své činností skriptovacího jazyka PHP. Dá se říci, že by byl téměř hřích se nepodívat na zmíněné servery a nezjistit, co nového se v oblasti PHP událo a jaké mají ostatní programátoři zkušenosti či jak oni řeší obdobné problémy. Případně i vy samotní můžete být trochu kolegiálnější a zkusit se podělit o své skripty, či k nalezení řešení problému využít řady diskusních fór, na nichž vám mnohdy "kolegové" rádi pomohou s různými potížemi. Díky tomu, že PHP je skutečně velmi populárním prostředkem pro tvorbu dynamicky generovaných stránek, nebylo možné v tomto článku obsáhnout všechny servery zabývající se touto problematikou. Doufám ovšem, že jsem vybral vhodný pelmel (českých i zahraničních) serverů, který pomůže řadě čtenářů byť jsou v něm servery jen stručně popsány.

§§§§§


Squatteři a jak na ně – nebojme se WIPO

Radim Polčák

c03p0378

Zatímco spory týkající se doménových jmen registrovaných pod doménou první úrovně .cz se ještě stále (a dlužno podotknout, že bohužel) řeší zejména formou soudního řízení, je situace co se týče doménových jmen s generickou doménou první úrovně poněkud odlišná. Součástí smlouvy o registraci a provozu doménového jména (tzv. Service Agreement) je totiž i takzvaná rozhodčí doložka, která stručně řečeno zajišťuje, že spory mezi kontrahenty budou řešeny nikoli ve vleklém a komplikovaném soudním řízení, nýbrž v řízení rozhodčím (arbitráži). Service Agreement jde však v tomto směru ještě dál, a to zakotvením povinnosti pro toho, kdo si doménové jméno registruje, přiznat pravomoc rozhodce i v případě, kdy nárok na užívání doménového jména vznese 3. osoba. Shrnuto a podtrženo, dávají tato smluvní ujednání možnost komukoli obrátit se s příslušným nárokem na mezinárodního arbitra. Není tedy třeba složitě stopovat squattera, pak jej žalovat u soudu v jeho domovském státě, a v případě úspěchu se ještě modlit, aby doménová autorita verdikt příslušného soudu uznala a vykonala jej.

Jak na to

Pokud zjistíme, že někdo registroval pod generickou doménou první úrovně doménové jméno, na jehož užívání máme oprávněný zájem, je cesta, jak se domoci zrušení nebo převodu registrace, poměrně jednoduchá. Stačí podat žalobu (stížnost complaint) k některému ze stálých rozhodčích soudů, jejichž příslušnost se squatter zavázal uznat ve smlouvě o registraci doménového jména. Nejznámější z těchto institucí je přitom stálý rozhodčí soud při světové organizaci WIPO, který v současnosti řeší většinu takzvaných "doménových sporů" (domain name disputes). Vzhledem k tomu, že počet podaných žalob za posledních několik let narostl geometrickou řadou, má WIPO vypracován velice flexibilní systém procedurálních pravidel, která řízení v mnohém usnadňují. Mezi ně patří například komunikace prostřednictvím e-mailu nebo velice užitečný institut takzvané formulářové žaloby. Stačí si přitom z domovských stránek WIPO stáhnout formulář v některém z běžných textových formátů a pouze do něj doplnit základní údaje, případně jednoduchá skutková tvrzení, a hotovou žalobu poslat zpět e-mailem. Pak už zbývá jen zaplatit příslušný rozhodčí poplatek (sice nikoli malý, to je však třeba brát jako daň za rychlost a flexibilitu rozhodčího řízení) a čekat na vyřešení sporu. Rozhodce pak vyzve žalovaného, aby se k návrhu vyjádřil, dá pak možnost vyjádřit se ještě žalobci a celé řízení zakončí vydáním nálezu, který je bez průtahů uznán a vykonán doménovou autoritou ICANN, respektive její servisní organizací Network Solutions, Inc.

Rozhodné skutečnosti

Úhelným kamenem celého řízení je samozřejmě to, zda squatter obsadil doménové jméno oprávněně či nikoli. Za tím účelem je v dokumentu Uniform Domain Name Dispute Resolution Policy (UDRP) formulováno několik znaků, jejichž naplnění je k převodu nebo zrušení registrace vyžadováno. Žalobce tedy musí prokázat, že kumulativně nastaly tyto skutečnosti:

1. doménové jméno je shodné nebo zaměnitelné s ochrannou známkou nebo jiným označením, k němuž má navrhovatel práva,

2. žalovaný nemá práva nebo oprávněné zájmy k předmětnému doménovému jménu a

3. žalovaný registroval a užívá doménové jméno ve zlé víře

Ad 1) je třeba prokázat oprávněný zájem žalobce na užívání předmětného doménového jména. To lze nejlépe v případech, kdy je příslušné jméno registrováno žalobci například jako ochranná známka nebo jiné zapsané označení. Žalobce však může prokázat svůj zájem i na základě toho, že předmětné jméno dlouhodobě užívá, nebo i za pomoci institutů národního právního řádu, které mu právo na užívání jména zaručují bez ohledu na to, zda je zapsáno v některém rejstříku či nikoli.

Ad 2) postačí, pokud prostým způsobem vyjádříme, že žalovaný žádná práva k užívání jména nemá. Je pak na něm, aby prokázal opak, přičemž pokud se o to pokusí, máme ještě před vydáním rozhodnutí možnost jeho argumenty zpochybnit ve vyjádření, k němuž nás rozhodce vyzve.

Ad 3) je třeba prokázat takzvanou zlou víru žalovaného, tedy to, že žalovaný jednal při registraci s úmyslem poškodit žalobce, nekalým způsobem se přiživit na jeho pověsti nebo měl například v úmyslu žalobce vydírat. Prokazovat zlou víru je z právního hlediska poměrně problematické, a tak UDRP formuluje demonstrativním způsobem několik znaků, jejichž výskyt se považuje za doklad existence zlé víry na straně žalovaného. Pro doložení zlé víry tak například postačí prokázat, že žalovaný s úmyslem obohatit se nabídnul žalobci nebo některému z jeho konkurentů doménové jméno k odprodeji.

Inspirace

Způsob, kterým funguje řešení sporů z doménových jmen s generickými doménami první úrovně, by mohl sloužit za příklad nejedné národní doménové autoritě, CZ-NIC nevyjímaje. Ve světě se navíc množí případy, kdy národní doménové autority postupují podobně jako ICANN a sjednávají smlouvy podobné Service Agreementu s rozhodčí doložkou, která zakládá pravomoc mezinárodního rozhodčího soudu (nejčastěji právě soudu při WIPO). Jde jen o to pochopit, že hladké a rychlé řešení sporů mezi provozovateli doménových jmen a 3. osobami přináší v konečném důsledku užitek i samotné doménové autoritě, a že je tedy v jejím zájmu touto otázkou se zabývat a neponechávat řešení problému doménových sporů pouze na obecných právních nástrojích, tedy například jen na soudním řízení.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – červnová nabídka

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0379

Vedle dvou high-endových telefonů od společností Nokia a Sharp jsme do červnové nabídky zařadili malý model T100 od švédsko-japonského výrobce Sony Ericsson, který se od konkurence liší především zaměřením. Jde totiž o čistokrevný low-end s monochromatickým displejem a minimem nadstandardních funkcí.

Nokia 7250

Před pěti měsíci jsme přinesli recenzi neobvyklého modelu 7210 od finské Nokie, a ani ne po půl roce se na trhu objevuje její nástupce s označením 7250. Nabízí především odlišné a příjemnější rozložení kláves, integrovaný fotoaparát a zvýšenou kapacitu sdílené paměti.

Na první pohled Nokia 7250 zaujme mnohé uživatele. Je zajímavá, barevně a designově vcelku přitažlivá a příjemně padne do ruky. Snad jen povrch samotného telefonu by mohl být méně plastový a mechanismus otevírání krytu baterie by nemusel klást takový odpor. Displej má stejné rozlišení a barevnou hloubku jako předcházející modely tohoto výrobce, tedy 128 x 128 obrázkových bodů a 4096 barev a nelze k němu ani k velmi příjemnému stylu grafiky mít v podstatě žádné výhrady.

Funkční výbava nové Nokie 7250 zahrnuje vícepoložkový adresář, běžné SMS a multimediální MMS zprávy, šikovný organizér a úkoly, rádio, které funguje pouze po připojení hands-free sady, elektronickou peněženku, fotoaparát s rozlišením 352 x 288 pixelů vhodný pro zhotovování portrétů, rychlá data GPRS a HSCSD a IrDA port. Stejně jako u předchozích modelů, i Nokii 7250 chybí podpora Bluetoothu a e-mailový klient. Velkou výhodou je velikost paměti, která dokáže pojmout až 5 MB obrázků, melodií a jiných dat.

Sony Ericsson T100

I když éra mobilních telefonů s monochromatickými displeji se nezvratně chýlí ke svému konci, stále ještě některé z nich můžete na našem trhu sehnat. Obvykle jsou zajímavé především cenou, za kterou poskytují pouze základní funkce.

Sony Ericsson T100 je na první pohled malý a štíhlý telefon. Jeho displej dokáže zobrazit čtyři odstíny šedi a až čtyři řádky textu, a má světle modré podsvícení. Struktura menu je stejná jako u starších modelů Ericssonu, tedy nečekejte žádnou grafiku, ale pouze prostý text.

Telefon nedisponuje příliš velkou pamětí a do jeho útrob se vejde jen 100 kontaktů. Zcela chybí i úložný prostor pro SMS zprávy, a tak si budete muset vystačit s kapacitou své SIM karty. K odesílaným zprávám lze připojit jednodušší obrázky či melodie. Z ostatních funkcí stojí za zmínku několik her, plánovací kalendář a budíky. Rychlá data, ať již vytáčenou či paketovou technologií, Sony Ericsson T100 nepodporuje.

V případě nového modelu firmy Sony Ericsson jde o čistokrevný low-end, jenž si na nic nehraje a je určen především nenáročným uživatelům, které se snaží oslovit např. áčková řada od Siemensu.

Sharp GX-13

V nabídce tuzemských operátorů nenajdete prozatím mnoho přístrojů, které by nesly jejich loga. Výjimkou jsou pouze identická zařízení T-Mobile MDA a Eurotel DataPhone, nový Eurotel SmartPhone, jemuž se budeme věnovat v příštím čísle, a Sharp GX-13. Ten vychází z původní verze GX-10 a nabízí jej svým zákazníkům jedině Eurotel.

Sharp GX-13 je klasické véčko se dvěma displeji a integrovaným fotoaparátem. Vnější displej je pouze monochromatický a jednořádkový, dokáže však zobrazit veškeré důležité informace o příchozím hovoru. Vnitřní displej při rozlišení 120 x 160 obr. bodů dokáže zobrazit až 65 000 barev a je velmi dobře čitelný. Grafika menu je střídmá, což potěší uživatele nespokojené s přílišnou barevností menu jiných asijských výrobců (např. Samsung). Ovládání telefonu zajišťuje pětisměrná kolébka a dvě kontextové klávesy, práce s telefonem i orientace v jednotlivých položkách a funkcích je velmi snadná a příjemná.

Co se týče funkcí, nabízí Sharp GX-13 krom standardní výbavy též podporu Java aplikací, interní dynamicky přidělovanou paměť o velikosti 500 KB, určenou pro tapety, vyzvánění a animace, samozřejmostí jsou MMS zprávy a GPRS. Jediným problémem, s kterým jsme se v praxi setkali, je fakt, že českou T9 lze používat pouze s diakritikou, což ubírá znaky při psaní.

Alcatel OT525

Nástupce stylových telefonů OT511 a OT512 se od svých předchůdců příliš neliší, nabízí navíc pouze výměnné kryty, rychlá data pro WAP a o poznání vyšší rychlost pohybu v menu.

Motorola T720i

Upravená verze prvního barevného véčka od Motoroly se může pochlubit především podporou MMS zpráv a přídavným fotoaprátem, má však menší paměť a postrádá mailového klienta.

Nokia 5100

Po modelu 5210 přináší Nokia na trh další outdoorový telefon s vyšší odolností proti prachu a vlhkosti. Majitele určitě potěší krom běžných funkcí i výkonná svítilna, rádio, teploměr a hlukoměr.

Nokia 6100

Nejvydařenějším produktem z trojlístku nových telefonů Nokia je asi tento střídmý model s elegantním designem, barevným displejem a všemi manažerskými funkcemi vyjma Bluetoothu.

Panasonic GD87

První véčko od Panasonicu přináší velmi kvalitní barevný displej, integrovaný fotoaparát a mailového klienta. Může se tedy hodit jak manažerům, tak i uživatelům, kteří chtějí posílat multimediální zprávy.

Philips Fisio 825

Za velmi nízkou cenu nabízí tento mobilní telefon krom barevného displeje a podpory MMS zpráv také manažerské funkce včetně e-mailového klienta, GPRS, Bluetooth a kalendáře.

Samsung A800

Miniaturní véčko od korejského výrobce se bude asi více líbit něžnější polovině populace, ale rozsáhlou paměť, příjemné ovládání a barevný displej ocení jistě i mnoho mužů.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od firmy Siemens potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sony Ericsson P800

Rozměry nevelký, ale funkcemi doslova gigant. Tak by se dal charakterizovat nový mobilní telefon Sony Ericsson P800 s velkým barevným dotykovým displejem a doslova nekonečnými možnostmi.

§§§§§


Mobilní komunikace na Internetu – zajímavé adresy na Internetu

Čestmír Žák

c03p0380

Vývoj mobilů postupuje ustavičně kupředu, a za necelých deset let jsme se v ČR dostali od sítí NMT až k branám 3G. Internet jako informační médium poskytuje neskutečný prostor pro živé sledování této evoluce, porovnávání parametrů telefonů, jejich nákup, servis, případně i prodej, a bylo by škoda této možnosti nevyužít. Zvláštní kapitolu pak představují servery věnované oblíbené personalizaci telefonu (přizpůsobení podle vkusu uživatele), které vám nabídnou nová loga na displej, melodie, aplikace atd. Prostřednictvím tohoto krátkého souhrnu bychom vám chtěli nabídnout některé zajímavé internetové adresy, věnované právě mobilním technologiím. Doufáme, že vám tímto počinem alespoň trochu usnadníme orientaci v džungli internetových informací.

Zpravodajské servery

Mobil server (www.mobil.cz) Mobil.cz již nějaký čas spadá pod portál iDnes a současně se řadí do naprosté špičky mezi weby věnovanými mobilům v ČR. Ve statistikách sledovanosti se dlouhodobě umisťuje na prvním místě z podobně orientovaných serverů. Každodenně aktualizovaný web poskytne dostatek hodnotných informací i těm nejnáročnějším. Z doplňkových služeb připomeňme bazar, diskusi či slovník některých odborných pojmů (například GPRS). Za vyzdvihnutí stojí i tzv. blacklist telefonů, což je vlastně jakýsi neoficiální registr všech kradených mobilů v ČR.

Mobilmania.cz (www.mobilmania.cz) Mobilmania je v podstatě učebnicovým příkladem kvalitního mobilního serveru. Nabízí prakticky vše, co vás může na mobilních technologiích zajímat: aktuální testy vlastností telefonů, cenové přehledy, rozbory situací, komentáře apod. Věnuje se též službám operátorů, jejich porovnávání a kritice. Každý týden naleznete na Mobilmanii průměrně kolem dvacítky nových článků. K dispozici máte i přístup k informacím přes textovou verzi Mobilmanie, která je sice ochuzena o některé grafické prvky, ale zaručeně potěší uživatele s pomalejším připojením na internet. Nově se na Mobilmanii objevilo nastavení barvy pozadí textu podle vkusu každého čtenáře. O redakci se stabilně stará trojice autorů plus další desítka externistů. Mobilmania byla založena 14. září 2000, a za měsíc únor 2003 se v návštěvnosti může pochlubit hodnotou 7 500 unikátních IP adres a 1 170 000 zhlédnutých stránek. Tím se v návštěvnosti řadí na druhé místo za konkurenční Mobil.cz.

Mobilmania.sk (www.mobilmania.sk, slovensky) Slovenská verze Mobilmanie poskytuje služby velmi podobné svému českému protějšku. Součástí serveru je také slovenský bazar mobilů.

Svět PDA (www.svetpda.cz) Pravidelně aktualizovaný svět PDA klade důraz zejména na běžné zpravodajství, recenze produktů a softwaru pro PDA. Čas od času se objeví i informace týkající se GSM nebo UMTS sítí. Svět PDA je v chodu již od listopadu roku 2001, přičemž si drží průměrnou denní návštěvnost okolo 400 unikátních IP adres za den.

Mobile Review (www.mobile-review. com, anglicky, rusky) Zpravodajský portál s aktuálními a přitom podrobnými informacemi o nově uvedených mobilech, technologiích apod. Právě sem by měly vaše kroky zamířit, hledáte-li údaje o u nás běžně nedostupných "exotických" telefonech.

Info Sync (www.infosyncworld.com, anglicky) Čerstvými zprávami hojně zásobený server s širokým polem působnosti vás podrobně obeznámí s nejnovějšími skutečnostmi z oblasti kapesních počítačů PALM, zařízení s operačním systémem Windows CE i klasických mobilních telefonů.

Handykult (www.handykult.de, německy) Jedincům vládnoucím němčinou nezbývá než doporučit například tento několikrát denně aktualizovaný server. Kromě standardních informací o mobilech vás potěší hojně užívanými fóry, kvalitním softwarem pro download a též logy na displej vašeho utrženého sluchátka.

GSM Arena (www.gsmarena.com) Další z řady zahraničních serverů se specializuje na rozličná srovnání a žebříčky oblíbenosti vůbec. Jinak se tu setkáte s víceméně tradičními informacemi o poslední generaci GSM telefonů.

Three G Mobile (www.threegmobile. net, anglicky) Pokud z nějakého důvodu toužíte získat exkluzivní informace, které se jinde objeví možná až za několik dnů, volte právě tento webový server. Dostanete tu často přímo z první ruky specifikace nově ohlášených telefonů všech známých i neznámých značek.

Zábava a personalizace

Esato (www.esato.com nebo wap.esato. com) Údajně přes deset tisíc log určených pro všechny současné mobilní telefony SonyEricsson se nachází na této adrese. Na webové verzi si vyberete právě to vaše vysněné logo, zapamatujete si jeho číslo, a pod tím si ho pak vyhledáte ve wapovém prohlížeči vašeho telefonu. Za stáhnutí zaplatíte pouze příslušnou sazbu zpoplatňující přístup k WAPu.

Javamobile.cz (www.javamobile.cz nebo wap.javamobile.cz) Na tomto českém internetovém serveru se nalézají kvanta materiálů zabývajících se Javou 2 ME pro mobilní telefony. Server zaměřuje svou působnost hlavně na download Java her a programů, ale najdete zde rovněž mnoho informací o Javě 2 ME jako takové. Jelikož se Javamobile.cz teprve rozjíždí, hledá schopné spolupracovníky, kteří by se v budoucnu aktivně podíleli na jeho tvorbě. Takže umíte-li programovat v Java 2 ME a chcete vaše aplikace publikovat, neváhejte navázat spolupráci právě tady.

Mobil Fiesta (www.mobilfiesta.cz) Pro uživatele mobilní sítě Eurotelu je na adrese www.mobilfiesta.cz přichystána široká nabídka placených MMS pohledů a přáníček, jimiž potěšíte každého, kdo má dostatečně vybavený mobilní telefon. Dále si zde můžete jednoduše změnit pozadí (wallpaper) vašeho telefonu, k výběru je mnoho kvalitních obrázků určených pro použití na mobilních telefonech s barevným displejem.

MT-Siemens (www.mt-siemens.com či wap.mt-siemens.com) Povinnost pro fanoušky mobilů Siemens! Podrobné popisy všech novějších telefonů této značky, tipy a triky, stovky obrázků, tisíce log, EMS, vyzváněcí melodie. Všechny tyto zábavné i užitečné prvky můžete zdarma stahovat z WAPu, kde jsou přehledně rozčleněny pomocí rubrik a číselných odkazů.

Wapstránky (www.wapstranky.cz nebo wap.wapstranky.cz) Tento server jest určen všem těm, kdo se rádi baví moderními vymoženostmi, jimiž disponují jejich mobilní miláčci. Chcete do svého mobilu něco, co zaručeně nikdo nemá? Pak vám doporučuji návštěvu právě těchto stránek. Můžete si např. v pohodlí domova nakreslit svůj vlastní obrázek nebo logo, to nahrajete pomocí formuláře na server Wapstránek, načež stačí aktivovat WAP na vašem mobilu a vyzvednout si svůj výtvor ve wapové verzi. Pokud máte nějaký zajímavý nápad, jak vylepšit Wapstránky směrem k dokonalosti, rozhodně si to nenechávejte pro sebe, protože autoři webu právě na tyto nápady čekají. Po registraci získáte příslušnou identitu a budete mít možnost vytvořit si vlastní WAP menu pro váš mobil.

RedBoss (www.redboss.cz nebo wap. redboss.cz) Na těchto stránkách naleznete (opět po bezplatné registraci) vyzváněcí tóny, polyfonní melodie, animace či pozadí pro většinu telefonů včetně těch s barevným displejem dále programy i hry v jazyce Java, SMS bránu. Máte jedinečnou možnost zahrát si hry z mobilů na počítači, navíc tu můžete porovnat svůj rekord ze hry na mobilu s ostatními hráči. Dostatek materiálů nabízí RedBoss.cz i pro mobilní telefony s operačním systémem Symbian. Krom toho na vás čeká slušný příděl článků s novinkami v oblasti mobilní komunikace, diskuse a bazar.

Ostatní

SF2.cz (www.sf2.cz) Nejzajímavější službou, kterou na těchto stránkách naleznete, je odblokování některých mobilních telefonů značky Nokia (např. modely 3510i, 7210, 6100, 5100, 8310, 7650, 3650 a mnoho dalších) pomocí SMS. Na účet SF2 zaplatíte příslušný poplatek (pohybuje se od 250 do 500 Kč), zašlete identifikační kódy telefonu a obratem vám přijde zpráva s odblokovacími kódy.

PC bazar (http://pcbazar.kontakt.cz) nabízí mimo jiné také rubriku prodej/koupě mobilních telefonů, která se vám bude hodit zejména tehdy, když z nějakého důvodu potřebujete výhodně koupit přístroj z druhé ruky, případně pokud budete chtít svůj postarší telefon někomu odprodat. Není požadována přímá autorizace inzerátu.

My Symbian (www.mysymbian.com) My Symbian orientuje svou působnost především na uživatele telefonů s operačním systémem Symbian. Obvykle tu objevíte tisíce užitečných tipů, triků, downloadů apod., ale nyní prochází server rozsáhlou rekonstrukcí.

iWebs (www.iwebs.cz) Projekt iWebs pod sebou sdružuje různé projekty, které se nedají jen tak lehce nikam zařadit, a snaží se jim poskytnout prostor a prostředky na jejich prezentaci. Můžete zde najít hned několik zajímavých a invenčních nápadů. Jedním ze začínajících projektů jsou například i profesionálně provedené stránky věnované jen a pouze Nokii 3650 (nokia3650.iwebs.cz). Za serverem stojí celá řada renomovaných programátorů a dodavatelů různých řešení.

Midlet (www.midlet.org, anglicky) Midlet poskytuje bezplatné služby v podobě downloadů aplikací v mobilním jazyce Java, určených pro patřičně vybavené mobilní telefony či PDA. Hry, nástroje i rozličné utility, to vše si našlo své místo právě na Midletu. Vývojáři podobných programů mají možnost navázat spolupráci.

Jdemenapivo.cz (www.jdemenapivo.cz) Webové sídlo nejmenovaného pivovaru umožňuje zdarma zasílání nejen log a melodií s reklamní tematikou, ale i volných SMS z internetu do všech českých mobilních sítí. Takto odeslaná SMS bude na začátku doplněna o propagační text "jdemenapivo.cz". Omezení se týká pouze maximálního počtu odesílaných SMS, může se tedy stát, že si na napsání zprávy zdarma budete muset "vystát frontu".

SMS Operátor (www.smsoperator.cz) Další z možností jak poslat bezplatnou textovou zprávu z internetu o délce až tisíc znaků. Zprávy platí sponzoři, jejichž reklamní hesla systém připojuje na konec každé SMS.

GSM Web (www.gsmweb.cz) Nejproslulejším cílem autorů GSMweb.cz je vyhledávání, usvědčování a zanášení BTS do seznamů. Pojmem BTS máme na mysli GSM vysílače, které umožňují vlastní provoz mobilní sítě. Základní podmínkou této činnosti je vlastnictví mobilního telefonu s aktivovaným servisním menu (tzv. netmonitor) a vloženou SIM kartou zkoumaného mobilního operátora.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Cyklistika po Internetu – cyklopočítač NaviiON

Jan Šplíchal

c03p0306

Zajímavou českou novinku, cyklopočítač NaviiON, lze koupit ve dvou verzích Basic a Pro. Zatímco v balení Basic naleznete pouze přístroj a manuál, v komfortnější verzi Pro je navíc přibalena 16MB Compact-Flash karta, USB čtečka s drivery, sériový kabel, přepravní pouzdro, držák na kolo, nabíječka a dvě alkalické baterie. NaviiON funguje jako klasický cyklopočítač (měření rychlosti, kilometrů, výšky, teploty...) a pyšní se displejem 128 x 64 bodů, vestavěným mikrofonem a reproduktorem. Přístroj je zcela ojedinělý systémem navigace a umožňuje vytvářet altimetrické záznamy ujetých tras. V průběhu trasy zaznamenáváte křižovatky a důležité body, a to buď graficky, tak že do křižovatky vjíždíte vždy "na šesté hodině", nebo pomocí mikrofonu. Mezitím přístroj vyrábí výškový profil trasy a zaznamenává další hodnoty. Poté nastává druhá fáze zpracování: doma u PC lze projetou trasu dodatečně upravit, či převést hlasové záznamy do křižovatek pomocí softwaru NaviiSOFT. Lze je doplnit např. o typ povrchu, obtížnost, či kondiční náročnost, a příjemná je i možnost připojení fotografie k důležitému bodu. Ovšem k čemu vám budou trasy, které již znáte? Kouzlo tohoto přístroje spočívá ve výměně dat s jinými cyklisty. Pomocí internetu si stáhnete trasu vytvořenou jiným autorem, prohlédnete si ji předem naviiSOFTem, a pak již stačí nasednout na kolo a vyrazit z daného startovacího bodu. Přístroj vás vždy zhruba 100 metrů dopředu jak zvukovým signálem, tak na displeji, informuje o křižovatce, či důležitém bodu. Po projetí stisknete tlačítko a počítač vás opět včas upozorní na další změnu. S NaviiONem se stanete členem nově vznikající komunity cyklistů, kteří si pomocí internetu vyměňují mezi sebou zajímavé trasy.

NaviiON

systém navigace, funkce

stahování nového firmwaru

nízká čitelnost displeje ve špatném počasí

vyjmutí CompactFlash karty

Cena vč. DPH: 9 700 Kč

K testu zapůjčila firma: KOBE, www.kobe.cz

§§§§§


DVD plus er – Ricoh MP5125A

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0313

V poslední době jsme si již zvykli na dva formáty, které se snaží na trhu vypalovacích DVD mechanik prosadit. Zatím sice není jasné, zda zvítězí DVD-R nebo DVD+R, ale je jisté, že boj nebude nijak milosrdný. Na stranu bojovníků za standard DVD+R se staví i společnost Ricoh alespoň to naznačuje výrobek, který představila.

Ricoh MP5125A je z konstrukčního hlediska klasickou interní mechanikou. Čelní panel obsahuje běžný výstup zvuku, kolečko pro ovládání hlasitosti, LED kontrolku a tlačítko pro vysouvání vozíku. Samozřejmostí je i přítomnost malé zdířky pro nouzové otevření mechaniky.

Mechanika disponuje výkonem zápisu 2,4x při tvorbě nosiče DVD+R i při přepisu DVD+RW. Při čtení DVD médií je rychlost 8x. Budete-li potřebovat vyrobit médium CD-R, je to možné výkonem 12x, přepis nosiče CD-RW probíhá maximálně 10x a čtení z CD nosičů maximálně 32x. Rychlosti zápisu DVD jsou na slušné úrovni, jen je trochu škoda, že pálení na CD není o něco svižnější. Je ale pravda, že primárním úkolem je tvorba až 4,7GB DVD nosičů, a zápis CD lze brát tedy jako jistý bonus. Do standardní výbavy patří Nero Burning Rom s podporou pálení na DVD. Nechybí ani InCD, tedy aplikace umožňující DVD mechaniku využívat v režimu disketové jednotky. Dalším bonusem je software určený pro zpracování videa: WinProducer 2 a neoDVD, s jejichž pomocí lze digitalizovat videonahrávky a stříhat grafiku, zvuky či hudební doprovod. Výsledek je nakonec možné v uložit v podobě DVD titulu i s grafickým menu na disk DVD+R, DVD+RW či v obdobě VideoCD na běžný CD disk.

Pro bezproblémové vypalování je mechanika osazena vyrovnávací pamětí o kapacitě 2 MB a ochrannou technologií JustLink. Při provozu a v praktických testech se mechanika chovala sympaticky a rovněž její instalace byla bezproblémová. Výroba jednoho DVD disku o kapacitě 4,7 GB nám trvala přibližně 25 minut a při testu rychlosti čtení nosiče DVD zvládla mechanika přenášet data výkonem 7 850 KB/s, což je v přepočtu 5,8x.

Celkově hodnotíme tuto mechaniku jako povedený výrobek, který sice nenabízí maximální rychlosti při zápisu, ale zato dostačující standard a hlavně nadprůměrnou softwarovou výbavu za přijatelnou pořizovací cenu.

Ricoh MP5125A

vypalování na DVD i CD

softwarová výbava

výkon zápisu CD-R/RW

Cena vč. DPH: 10 200 Kč

K testu zapůjčila firma: Impromat, www.impromat.cz

§§§§§


Šlechtic mezi monitory – Eizo FlexScan T766

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0314

Společnost Eizo Nanao, která patří v oblasti CRT monitorů k nejlepším na trhu, není asi nutné příliš představovat. Design monitoru T766 přesně zapadá do modelové řady Eiza. 19palcový monitor s naprosto plochou obrazovkou tedy disponuje hranatými tvary a svérázným futuristickým vzhledem. Zda je design povedený či nikoliv, necháme na zvážení samotných uživatelů a raději se zaměříme na služby, které je T766 schopen nabídnout.

Kvalita generovaného obrazu je zajištěna obrazovkou typu FD Flatron, pocházející z dílny společnosti Sony. Rozteč obrazových bodů je v centrální části stínítka 0,24 mm a při okrajích 0,25 mm.

Profesionálové, kterým je monitor hlavně určen, ocení výbavu nejen v podobě vstupu pětice BNC konektorů, ale i v systému ovládání obrazovkového menu. OSD lze řídit s pomocí speciálního pětipolohového tlačítka, které slouží v obdobě kurzorových šipek.

Menu nabízí škálu užitečných voleb, mezi nimiž nechybí ani možnost režimu barev sRGB, automatické přizpůsobení obrazu (Auto-Size) či pokročilý systém šetřiče obrazovky a podobně. Za zmínku stojí jistě i tlačítko pro pohodlné přepínání šablon jasu a kontrastu. Ty je možné volit podle toho, zda sledujete DVD titul, pracujete s grafikou, textem či brouzdáte internetem. Oceňujeme i možnost propojit monitor USB kabelem s PC, a získat tak čtyřportový hub (USB 1.1) a možnost řídit monitor myší přímo z PC. To je vhodné zvláště pokud se více zabýváte grafikou a je pro vás důležité mít seřízený obraz ve všech používaných rozlišeních a za všech okolností.

Eizo FlexScan T766 můžeme doporučit do rukou všech odborníků, kteří ocení jeho kvality a vysoké nadstandardní služby. Obyčejný smrtelník se však zřejmě spokojí s produktem cenově dostupnějším.

Eizo FlexScan T766

kvalita, funkce

cena

Cena vč. DPH: 22 668 Kč

K testu zapůjčila firma: AVNet, www.avnet.cz

§§§§§


Test pevných disků – pevné disky pro rozhraní ATA i SATA I.

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c03p0387

V prázdninovém čísle PC WORLDu jsme kromě dalších třech přehledových testů věnovali pozornost také pevným diskům. V minulém testu těchto zařízení, který lze najít v PC WORLDu číslo 3/2003, jsme zkoumali produkty, jež byly k dostání na našem trhu na jaře a jež spadaly do tehdy nejrozšířenějších kategorií SCSI a ATA. S jednou malou výjimkou, s níž vás seznámíme na konci tohoto přehledu, jsme se však tentokrát rozhodli nevěnovat pozornost nejvýkonnějším, převážně serverovým diskům kategorie SCSI a zaměřili jsme se hlavně na to, co může zajímat domácí uživatele. Velikou novinkou v tomto testu je však přítomnost disků, určených pro nový typ rozhraní, nazývaný Serial ATA. Doba dnes pokročila tak rychle, že se nám podařilo sehnat dostatečný počet moderních disků se zkráceným označením rozhraní SATA, a z tohoto důvodu jsme poprvé zařadili do testů i tato zařízení. Aby nepřišli zkrátka i zastánci běžného, neboli paralelního, ATA rozhraní, nechybí v testech samozřejmě ani klasické a dnes stále ještě nejběžnější IDE disky. Ostatně jak je vidět, porovnání jednotlivých produktů z řady ATA s novými výrobky, které využívají rozhraní Serial ATA, je v mnoha případech dosti zajímavé.

Hitachi/IBM DeskStar IC35L090AVV207-0

Pevné disky nesoucí v současné době označení Hitachi DeskStar byly ještě před nedávnou dobou vybaveny logem IBM. Tato celkem zásadní změna nastala proto, že firma IBM ukončila před nedávnem výrobu klasických pevných disků a své zázemí postoupila společnosti Hitachi, která se snaží relativně dobré jméno série DeskStar po nedávných problémových sériích, jež s největší pravděpodobností daly příčinu ke změně majitele, vylepšit. Je sice pravda, že jedna nechvalně známá řada IBM Desk-Star vykazovala v minulém roce velké problémy, ale ty by se dnešní série, která je již distribuovaná pod značkou Hitachi, neměly týkat. Problémy se tehdy netýkaly výkonu, ale dlouhodobější výdrže disků, takže co je na tom pravdy jsme v tomto testu ověřit nemohli. Tento Hitachi/IBM DeskStar přináší 82,3 GB datového prostoru, což dnes tvoří průměrnou velikost, po které je v prodeji zřejmě nejvyšší poptávka. Je tomu tak proto, že zařízení disponuje nejen kapacitou dostatečnou pro většinu domácích uživatelů, ale i přijatelnou pořizovací cenou. A to i přes skutečnost, že pozornější čtenář si může všimnout, že větší kolega tohoto disku s kapacitou 120 GB nabízí lepší poměr ceny za megabajt prostoru. Celkově disk hodnotíme jako nadprůměrně kvalitní.

Cena vč. DPH: 3 190 Kč

Hitachi/IBM DeskStar IC35L120AVV207-0

Pevný disk s označením Hitachi/IBM DeskStar IC35L120AVV207-0 je kapacitnějším bratrem disku předcházejícího, a tak se jej mimo zvýšeného prostoru pro objem dat týkají i velice podobné technické parametry. Stejně jako polovina disků v tomto testu patří do skupiny dnes ještě standardních a nejběžnějších ATA zařízení, k jejichž připojení na základní desku se používá známá placatá "kšanda". Je vyroben pro spolupráci s rozhraním ATA/100, což znamená, že jej vaše PC bude identifikovat jako disk s podporou UDMA 5. Jak je již dobře zavedeným zvykem, podporuje disk i starší standardy, jako např. ATA/66 či ATA/33. Pevný disk se na rozdíl od ostatních kolegů ze stáje Hitachi/IBM ukázal jako lehounce pomalejší ve výkonu, nicméně i tak byly výsledky solidně nadprůměrné. Při přepočtu pořizovací hodnoty a kapacity 120 GB, kterou nabízí, byl nasnadě nejlepší výsledek v testech. Megabajt datového prostoru vás totiž přijde na pouhé 3,3 hal. Disk je profilován jako výkonové zařízení a tak nepřekvapí, že je vybaven rotací ploten o rychlosti 7 200 otáček za minutu. Celkově jej s ohledem na příznivou pořizovací cenu hodnotíme jako velmi výhodnou koupi do každého běžného počítače jak v domácím, tak kancelářském prostředí.

Cena vč. DPH: 4 080 Kč

Hitachi/IBM DeskStar IC35L180AVV207-1

Poslední a největší disk z bývalé stáje IBM, který se dostavil na startovní čáru dnešního testu, je 185GB zařízení s označením HITACHI/IBM DeskStar IC35L180AVV207-1. Tento disk využívá pro komunikaci s PC standardního a zavedeného protokolu ATA/100. Jeho konstrukce je rovněž velmi podobná s předchozími produkty řady DeskStar, a hlavním rozdílem je již zmíněná kapacita 185 GB datového prostoru. V testech se tento hard drive choval přívětivě a vykázal celkově nadprůměrné výkony. Zajímavé na něm je, že v měření přístupové doby jsme zaznamenali nejpříznivější výsledek ze všech tří modelů DeskStar obsažených v tomto testu, a to i přesto, že je disk vybaven nejvyšší kapacitou. Vysvětlit to lze faktem, že větší počet čtecích/zapisovacích hlaviček může napomoci ke zkrácení přístupové doby, i když tato teze nemusí platit vždy a za všech okolností. Na druhé straně je jasné, že větší počet ploten znamená logicky i více mechanických částí, a tím i potenciálně vyšší riziko poruchovosti, ale možná bychom se této obavy u disků Desk-Star mohli už projednou zbavit. V dalších měřeních se disk projevil jako nadprůměrně rychlé ATA zařízení. Doporučit jej lze ke stejným účelům jako ostatní produkty této série.

Cena vč. DPH: 6 990 Kč

Samsung SpinPoint SP0802N

Od firmy Samsung pochází disk SpinPoint SP0802N. Jak lze z modelového označení vydedukovat, jedná se o produkt nabízející kapacitu 80 GB. Konstrukčně je navržen pro rozhraní ATA/100, a tedy i 80žilový plochý datový kabel IDE. Použít lze jako vždy i kšandu 40žilovou, ale pak budete moci pracovat maximálně s režimem ATA/33 neboli UDMA/33 (33 MB/s). Datové plotny rotují rychlostí 7 200 ot./min. O disku SpinPoint SP0802N lze ve stručnosti říci, že představuje učebnicový příklad dnešního solidního IDE zařízení. Platí to především v kategorii výkonu, kde jsme naměřili lehce nadprůměrné hodnoty, a v testu kontinuálního čtení dokonce velmi silný výkon. Cena je přiměřená výkonům výrobku. U ní je však potřeba zmínit, že mírně vybočuje z absolutního průměru ve prospěch uživatele. Pokud se tedy rozhlížíte po 80GB disku, nemusí být SP0802N špatnou volbou. Je produktem, který za rozumné peníze dobře poslouží, což si běžný uživatel může jen přát.

Cena vč. DPH: 3 280 Kč

Samsung SpinPoint SP1203N

Disk Samsung SpinPoint SP1203N představuje IDE zařízení, nabízející 120 GB datového prostoru, což je tedy o třetinu více než u předchozího modelu. Další rozdíl lze spatřit při srovnání výkonu. SP1203N s rotací 7 200 otáček za minutu je bohužel o něco pomalejší, než jsme čekali, a jeho výkony jsou spíše na průměrných nebo možná i lehce podprůměrných hodnotách. Obzvláště výkon kontinuálního zápisu na povrch média se neukázal v příliš dobrém světle. O trochu lépe se jeví rychlost čtení, ale ani ta není závratná. Tyto nedostatky kompenzuje zařízení výhodným poměrem při přepočtu pořizovací ceny za jeden megabajt diskového prostoru. Z těchto důvodů je možné disk Samsung SpinPoint SP1203N doporučit k rukám méně náročných uživatelů, kteří spíše než maximální výkon ocení příznivou pořizovací cenu a solidní 120GB kapacitu. Pro účely souborového serveru nebo pro náročné grafické či videostanice, kde je potřeba vysokého výkonu zápisu, se zařízení rozhodně nehodí.

Cena vč. DPH: 4 350 Kč

Samsung SpinPoint SP4002H

Posledním zařízením ze série SpinPoint je model SP4002H. V dnešním peletonu představuje (společně s WD400BB) kapacitně nejmenší IDE zařízení. Možná se někomu může zdát, že kapacita je již sotva dostatečná pro dnešní nároky, které jsou vzhledem k objemnosti operačních systémů a aplikačních balíků nemalé. Ovšem pravdou je, že 40 GB stále pro běžné účely dostačuje a v blízké budoucnosti stále bude pokud tedy budete brát v úvahu, že pro kancelářské PC je potřeba systém Windows XP, MS Office XP a pár dalších programů. Z výkonového hlediska se disk řadí k méně výkonným produktům v dnešním porovnání. Přestože disponuje rotací 7 200 otáček za minutu, nepovedlo se mu vybojovat žádné zvlášť dobré hodnocení a jeho hlavní výhodou je v dnešní době především nízká absolutní pořizovací cena. Hledáte-li tedy disk pro levné kancelářské PC, je SpinPoint SP4002H vhodným kandidátem. Pokud nedáte přednost obdobnému zařízení v podání konkurenčního WD400BB.

Cena vč. DPH: 2 500 Kč

Seagate Barracuda 7200.7 ST3120026A

Pevný disk Seagate Barracuda 7200.7 je jediným klasickým ATA zástupcem společnosti Seagate v testu. Všechny ostatní Seagaty, které jsme tento měsíc obdrželi, již spoléhají na výhody moderního rozhraní Serial ATA. Paralelní ATA dravec přímo navazuje na předchozí úspěšnou sérii ATA V. Pokud se podíváte blíže na výkony, zjistíte, že typ rozhraní není (alespoň v současnosti) rozhodujícím faktorem, který se přímo podílí na výsledném výkonu. Jednodušeji řečeno znamená to, že paralelní Barracuda ST3120026A s kapacitou 120 GB vykázala v porovnání se Serial ATA verzí velmi podobné výsledky. Při srovnání menším Serial ATA modelem (80 GB) byla paralelní dravá ryba dokonce rychlejší. Celkově hodnotíme produkt jako velmi kvalitní a rychlý. Tudíž pokud potřebujete co nejvýkonnější disk a chcete se držet standardu Paralel ATA, sáhněte po Barracudě ST3120026A a neprohloupíte. Dravec se hodí nejen do výkonných PC stanic, ale i do diskového pole třeba v síťovém serveru.

Cena vč. DPH: 4 160 Kčý

Western Digital Caviar WD2500JB-00EVA0

Produkt Caviar WD2500JB-00EVA0 je prvním dnešním zástupcem z dílny Western Digital. Tento výrobce produkuje pevné disky již notnou řádku let, a tak se není co divit, že se mu daří vyrábět solidní zařízení. To ze série WD2500JB si od nás v minulosti odneslo hned několik prvenství. Pro uživatele je jistě zajímavé, že představuje kapacitně největší zařízení. Ostatně 250 GB je čtvrt terabajtu, a to skutečně není vůbec málo. Kromě toho se disk stal nejrychlejším účastníkem v testu kontinuálního čtení. Dlouhodobý datový tok jsme naměřili na hodnotě 53,8 MB/s, což je podle našeho názoru extrémně dobrý výsledek. Bohužel, v rychlosti zápisu se disku úspěch nepovedl zopakovat, nicméně i přesto vykázal při zápisu nadprůměrné hodnoty. Na celkovém kladném vyznění trochu kazí dojem lehce vyšší cena za 1 MB i tak je ale cena vzhledem k prokázaným výkonům naprosto přiměřená. Produkt lze proto doporučit nejen jako sekundární datový sklad, ale i jako výkonný systémový disk.

Cena vč. DPH: 11 900 Kč

Western Digital Caviar WD400BB-00DEA0

Pevný disk Western Digital Caviar WD400BB představuje kapacitně malé zařízení, nabízející 40 GB prostoru. Jeho místo na trhu je zcela jasné má zaplnit lowendové mezery, které by vznikaly prodejem velkokapacitních disků. Jeho posláním tedy není ani tak nabídnout maximální výkon, ale spíše přitažlivou absolutní cenu. Je skoro podivné, že je disk vybaven 7 200 ot./min., a ne pouze 5 400. I přes slušné otáčky se mu však nepodařilo prosadit a nevykázal dobré výsledky. V celkovém hodnocení bychom jej museli zařadit někam k posledním místům. Tento disk se pro hráčské ani náročné pracovní stanice příliš nehodí. S úspěchem jej lze použít jako levnější "šuplíkový" disk, nebo jako disk sekundární v podobě malého datového skladu. Uplatnit jej můžete i při stavbě lowendové stanice, tedy např. v nenáročné sestavě, kde je třeba PC za co nejnižší peníze. Jinak není vhodný ani pro ATA diskové pole, kde by se sice malá kapacita mohla hodit, ale výkon by byl celkově nepříliš vysoký.

Cena vč. DPH: 2 390 Kč

Western Digital Caviar WD800JB-00CRA1

Caviar WD800JB pochází také ze stáje Western Digital. Zajímavé přitom je, že ne každý disk musí být nutně velmi rychlý. Pokud se podíváte na výsledky disku WD2500JB, napadne vás, že se jedná o příbuzné IDE zařízení s WD800JB. Přičemž písmena JB označují příslušnost k diskům vybaveným 8MB vyrovnávací pamětí. Objemná cache by se měla podílet na rovnoměrném datovém toku a na celkovém urychlení operací. Nicméně nic nemusí být jasné předem. Disk se v testech neumístil nijak výrazně dobře a dalo by se říci, že lehce zklamal naše očekávání. Na druhé straně je pravdou, že 80gigový produkt není na počítačovém trhu již žádnou novinkou, a tak srovnání s nejmodernějšími disky SATA nemohlo dopadnout o mnoho jinak. Při pohledu na konkrétní čísla jsou přenosové rychlosti stále na příznivé úrovni pro většinu domácích a kancelářských PC. Pro náročnější herní počítač či grafickou stanici však použijte raději disk WD2500JB, Hitachi/IBM DeskStar či některé ze Serial ATA zařízení.

Cena vč. DPH: 3 500 Kč

Maxtor DiamondMax Plus 9

Pevné disky řady DiamondMax Plus 9 se vyrábějí hned v několika modifikacích. Podle označení (v našem případě -6Y160M0) je možno rozlišit hned několik základních parametrů. Nejdůležitější je rozhraní, kde je možný výběr v podobě standardu ATA/133 či SATA, dále kapacita (60-200 GB) a konečně i velikost vyrovnávací paměti. Posledně zmíněná položka přitom nabývá kapacity 2 nebo 8 MB. V našem případě byl disk vyzbrojen moderním standardem SATA a povrchem ploten, jejichž celkový prostor nabízí 160 GB. Hnací motor unáší diskové kotouče rychlostí 7 200 otáček za minutu a vyrovnávací paměť má velikost 8 MB. V testech si Maxtor Serial ATA vedl poměrně úspěšně. Mezi největší úspěchy lze zařadit propustnost datové sběrnice (Burst Speed), která v maximu dosahovala až 101,1 MB/s. V kategorii SATA disků také poměrně nejméně zatěžuje procesor a výkony v oblasti zápisu i čtení jsou na slušných úrovních. Celkově zařazujeme disk mezi povedené výrobky.

Cena vč. DPH: 7 790 Kč


Test pevných disků – pevné disky pro rozhraní ATA i SATA II.

Seagate Barracuda 7200.7 ST3120026AS

Dravec ze série Barracuda 7200.7 se vyrábí nejen v paralelním provedení ATA/100, ale i v Serial ATA verzi. Zde by měla být hlavní výhoda v nárůstu propustnosti dat při maximální informační výměně. Teorie říká, že ATA/100 je schopno přenášet data s maximální rychlostí 100 MB/s, a první specifikace SATA pracuje s propustností o 50 MB vyšší. Tedy, PC by mělo umět komunikovat se SATA zařízením až výkonem 150 MB/s. Zelený je však strom života, a šedivá je teorie. Sériová dravá ryba vykazuje velmi shodné, nebo dokonce totožné výkony se svou paralelní ATA/100 příbuznou. V maximální propustnosti sběrnice jsme navíc naměřili nižší hodnotu. Výše uvedené skutečnosti uvádíme spíše pro zajímavost, nechceme zpochybňovat rozhraní SATA. Jeho přínos sice zatím není příliš výrazný, ale tak to při přechodech na nové standardy bývá. Budoucnost patří jednoznačně SATA. Pokud tedy vaše deska podporuje SATA a hledáte výkonný a tichý disk, je jím tento sériový vodní zabiják.

Cena vč. DPH: 5 090 Kč

Seagate Barracuda 7200.7 ST380013AS

Zařízení Barracuda 7200.7 ST380013AS představuje další přírůstek do rodiny Serial ATA disků. Podíváte-li se na disk, je na první pohled jasné, že se jedná o přímého příbuzného kapacitně větší Barracudy 7200.7 ST3120026AS. Náš typ nedisponuje kapacitou 120 GB, ale pouze 80 GB. V testech lze o kapacitně menším SATA zařízení prohlásit v podstatě to samé, co jsme uvedli u předchozího modelu tedy že výrobek vykazuje nadprůměrný výkon za příznivou cenu. Je sice pravda, že v našich testech naleznete i produkty s lepším poměrem pořizovací ceny za jeden megabajt prostoru, nicméně v rámci SATA zařízení je cena příznivá. Malý dravec vykázal velmi vyrovnané výkony s předchozím modelem, pouze nedosáhl tak brilantního výkonu při měření zápisu na povrch média. I přesto je však zařízení rychlé a doporučit je lze nejen do výkonných PC stanic, ale i do serverů a diskových polí. Tam bude 80GB disk správci sítě dozajista vítaným pomocníkem.

Cena vč. DPH: 4 250 Kč

Seagate Barracuda SATA V ST3120023AS

Aby nebylo pevných disků ze série Barracuda málo, sehnali jsme do testů ještě tento zajímavý kousek. Není ani tak zvláštní sám o sobě, ale především při srovnání s velmi blízkým příbuzným, respektive s nástupcem modelem Barracuda 7200.7 v provedení SATA. Barracuda V byla prvním modelem, který byl Seagatem vybaven rozhraním SATA, a stejně tak jako u disku 7200.7 byla i "pětka" vyprodukována také v paralelní ATA/100 verzi. Při porovnání parametrů SATA série V a 7200.7 s kapacitou 120 GB jsme dospěli k závěru, že pro uživatele je, vhledem k ceně, verze 7200.7 daleko výhodnější koupí. Rychlost zápisu je totiž u verze 7200.7 o cca 25 % rychlejší a výkon čtení je také vyšší (nárůst cca 15%). V každém ohledu však není Barracuda V žádný outsider, výkony tohoto disku jsou na dosti solidní úrovni. Pravdou však zůstává, že čas běží dál, a řada 7200.7 je dnes daleko výhodnější. Verze SATA V se uplatní v běžných i hráčských PC, v náročnějších kancelářích a podobně.

Cena vč. DPH: 5 090 Kč

Western Digital Raptor WD360GD-00FNA0

Nedávno uvedený WD Raptor je zajímavou novinkou. Jednak je to první SATA disk od firmy Western Digital, a také je výjimečný i svou konstrukcí. Na první pohled je vidět, že patří do výkonově koncipované řady. Žebrování pasivního chladiče je dělané účelně a nikoliv jen na efekt, neboť motorek rotuje plotnami rychlostí 10 000 ot./min. Ne že by neexistovaly SCSI disky i s 15tisícovou rotací, ale v kategorii ATA, nebo přesněji řečeno SATA je to rozhodně rarita. Rychlost otáček je jedna věc, skutečný výkon druhá, a proto jsme nechtěli soudit disk dříve, dokud jej řádně nezměříme. Po testu můžeme potvrdit velmi solidní výkon. Není sice absolutně nejvyšší, ale je velmi přesvědčivý, a to jak v kategorii zápisu, tak i čtení. Rychlost ploten se neprojevila přímo na měření kontinuálního zápisu a čtení, ale zcela markantně na přístupové době, která je daleko před konkurencí. Jedinou nevýhodou je nízká kapacita 36 GB, jež jej předurčuje do "nadupaných" diskových polí, kde bude přímou konkurencí SCSI.3 0387/BAM o

Cena vč. DPH: 5 680 Kč

§§§§§


Zahoďte desktopy! – test nejlevnějších notebooků I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0388

Prázdniny jsou pomalu na krku, a s nimi přicházejí i dárky od výrobců notebooků. Tím nejpříjemnějším je určitě fakt, že už lze běžně koupit mobilní počítač, který stojí méně než 40 tisíc korun včetně DPH. A jak se můžete přesvědčit z naší nabídky, nebude to žádné ořezávatko, ale kvalitní, rozumně vybavený a v mnoha případech i značkový notebook.

V tomto období jsme svědky doslova přelomové situace změny trhu, která do značné míry ovlivní chování zákazníků v následujících letech. Notebooky se už dostaly na cenu stolních počítačů s LCD monitorem. Bez větších kompromisů a s možností buď přímo pracovat na cestách, anebo alespoň svá data i programy bez problémů přenášet.

Jako příklad si vezměme hned abecedně první notebook v pořadí, tedy Acer TravelMate 233X, jenž stojí 32 900 Kč včetně daně. V nabídce stejné společnosti najdeme rovněž desktop Acer-Power Sd, který také s 2GHz Celeronem vyjde na 23 100 Kč, a pokud k němu přidáme nejlevnější LCD monitor Acer AL511 za 9 750 korun, je celková suma vydaná za srovnatelný počítač zcela shodná!

Rozdíly mezi oběma řešeními, jež pracují ve prospěch desktopu, jsou zcela marginální 20 GB prostoru na disku navíc, 1 palec LCD displeje a 52rychlostní CD-ROM mechanika oproti notebookové pouze 24rychlostní. A rozdíly ve prospěch notebooku? Kompaktní rozměry, téměř poloviční spotřeba energie, možnost pracovat až 2 a půl hodiny v terénu bez elektřiny, jednoduché přenášení. K tomu si přidejme ještě možnost dokoupení přepěťové ochrany za pár stokorun, která baterii uvnitř přenosného počítače přemění v kvalitní osobní UPS, jež vyjde pro desktop zhruba na další 3-4 tisíce korun, a máme celou řadu důvodů, proč se navždy rozloučit s velkými a těžkými desktopy.

Je jasné, že v někdy je desktop buď zcela nezastupitelný, nebo alespoň výrazně levnější než srovnatelný notebook. Chcete-li tedy výkonný stroj na střih videa, nebo na intenzivní hraní, je stolní počítač stále ještě lepší volbou.

Podíváme-li se na výkonovou stránku moderních laciných desktopů, je patrné, že Celerony či Athlony XP na 1,7-2 GHz, resp. s modelovými čísly 1700+ až 2000+, mají dnes dostatek výkonu na pohodové provozování Windows XP. Je však třeba si dát pozor na dostatek paměti. 128 MB je dnes tak málo, že i my jsme se rozhodli takto poddimenzované stroje netestovat, neboť jejich výkon při větší zátěži klesá velmi rapidně. Zejména u značkovějších produktů může upgrade paměti vyjít na pěkný balík, a tak i přestože výrobci doporučují zejména jejich "značkové" paměťové moduly, vyplatí se hledat v tomto směru alternativy. Rozdíly cen mezi běžnými notebookovými moduly a těmi "originálními" jsou často propastné.

V našem přehledu najdete celkem sedmičku levných strojů, jejichž ceny kupodivu ne zcela korespondují s výbavou a nejsou ani vždy odrazem "placení za značku". Je tedy dobré pečlivě volit, zda za o pár GB navíc je dobré vyměnit kvalitní systémový software, uživatelskou podporu, mezinárodní záruku a další výhody, které poskytují renomované značky.

Acer TravelMate 233X

Pravidelný účastník našich testů, kterým společnost Acer bezesporu je, nominoval do tohoto přehledu nejdostupnějších notebooků na českém trhu jeden ze svých nejlevnějších modelů řady TravelMate 230. Určitě kladným zjištěním je, že i přes toto jednoznačné pozicování produktu není jeho výbava významněji ochuzena. Pokud totiž pomineme CD-ROM jednotku, která je jediná důkazem tlaku na nízkou cenu, je zbytek stroje zcela standardní a v mnoha směrech i velmi dobře navržený. Mobilní procesor Intel Celeron, taktovaný na frekvenci 2 GHz dokázal nabídnout z celého testovaného pelotonu zcela nejvyšší výkon, na němž se rozhodně kladně podílela také čipová sada Intel 845GL. Zároveň je toto řešení garantem bezproblémového provozu a minimálních excesů v kompatibilitě, což je pro mobilní počítače velmi důležitý parametr. V testovaném modelu byl implementován 14" LCD displej s rozlišením XGA. Také naměřená výdrž akumulátorů v délce 2 hodiny a 27 minut je prakticky shodná s údaji výrobce (ten uvádí dvě a půl hodiny) a dokladuje správnost volby opravdového mobilního procesoru i přítomnost kvalitního čipsetu. Z další výbavy můžeme vzpomenout floppy jednotku, takže i pro běžné uživatele konzervativně lpějící na disketách je TravelMate 233X od Aceru ideální volbou pro definitivní nahrazení stolního počítače. Pohled na váhu prokázal, že ani s obezitou nebude mít tento stroj problémy, neboť 2,85 kg je plně akceptovatelná hmotnost i pro zcela mobilní uživatele. Vyvážená kombinace dobrého výkonu, skvělé ceny, solidní výbavy i hmotnosti co víc si přát? Po zásluze jsme se rozhodli tento notebook ocenit titulem PC WORLD TOP PRODUKT!

Cena vč. DPH: 32 930 Kč

Brave NoteLine 510

Český holding AAC je v našem testu nejlevnějších notebooků na trhu zastoupen společností ProCA. Ta k nám dodala přenosný počítač řady Brave s modelovým označením NoteLine 510, který v její nabídce reprezentuje základní produktovou linii. Hlavním rysem jeho výbavy je implementace procesoru určeného původně pro stolní počítače NoteLine 510 pohání totiž běžný Celeron taktovaný na 1,7 GHz. I přes doslova mamutí hmotnost 3,4 kilogramu, z níž je významná část investovaná v akumulátoru, je ale efekt vysoké spotřeby desktopového procesoru vidět na výdrži při práci z baterie. Pouhá jedna hodina a 49 minut je dnes absolutní minimum, které výrazně omezuje akční radius uživatele, a tedy i případnou možnost práce na cestách. Sekundárním efektem procesoru bez možnosti úspory energie jsou také větší rozměry notebooku, zejména tloušťka. Je to logické, neboť více energie proměněné v teplo bylo třeba odvést z těla přenosného počítače, což ve stísněném prostoru uvnitř je úkol věru nesnadný. Stejně tak občas dokladuje hlučný ventilátor fakt, že teplota uvnitř stroje překročila obvyklou mez. Příjemné pro připojení periferií jsou určitě hned čtyři USB porty, bohužel pouze pomalejšího standardu 1.1, a FireWire rozhraní. Chcete-li digitálně připojit reprosoustavu, můžete využít standardní sluchátkový výstup, který je možné přepnout do režimu SPDIF. Potěší také pětice programovatelných tlačítek pro snadné spouštění aplikací. Slabší je bohužel softwarová výbava, ve které chybí například inteligentní systém pro zotavení (System Recovery), a tak jediným významnějším programem, který uživatel dostane v ceně, jsou samotná Windows XP Home Edition.

Cena vč. DPH: 35 530 Kč

HP Compaq Evo N1015v

Společnosti HP a Compaq už dokončily svou fúzi a značka Compaq bude nadále reprezentována například v názvech modelů notebooků. Typ Compaq Evo N1015v je zástupcem konceptu, který původně nepatřila zdaleka mezi nejlevnější, ale časem s nástupem nových modelů se posunul až na úroveň doslova nízkorozpočtových notebooků. Netradičně za jeho výkonem nestojí některý z čipů značky Intel, ale Mobile Athlon XP1700+ od AMD. Když se podíváme na srovnání výsledků výkonnostního benchmarku SysMark 2001 s jeho konkurencí, je zřejmé, že v tomto směru je jeho potenciál odpovídající přibližně 1,7gigahertzovému Celeronu. Obrovským rozdílem mezi mobilními Celerony a Athlony XP je však přístup k energetické spotřebě. Zatímco procesor od Intelu není schopen snížit pracovní frekvenci v případě nutnosti, Athlon XP tuto možnost díky technologii PowerNow! má, a tak Compaq Evo N1015v dovede z baterií pracovat vynikající 4 hodiny a 20 minut. Celý návrh notebooku má i své stinné stránky, k nimž patří především poloha a přístupnost USB portů. Ty jsou totiž spolu s dalšími, mnohem méně často užívanými rozhraními ukryty za plastovými dvířky, a jejich hlouběji nainstalovaný konektor nedovoluje přímé zasunutí některých USB periferií, zejména flash disků. I přes velmi nízkou cenu výrobce zvládl integrovat také DVD mechaniku a výborně hrající reproduktory JBL.

Cena vč. DPH: 34 130 Kč

IBM ThinkPad R40e

Stejně jako pro další výrobce v tomto testu, je řada R, do níž patří i zástupce IBM, tou nejslabší, koncipovanou hlavně s ohledem na výslednou nízkou cenu produktu. Jádrem tohoto přenosného počítače je oblíbený mobilní Celeron s pracovní frekvencí 1,7 GHz, který je doplněn 256 MB operační paměti. Páteř systému je pak tvořena čipsetem ATI IGP vybaveným grafickým rozhraním Radeon. Výkon notebo-oku tak odpovídá zhruba možnostem daným použitými komponentami, výdrž při práci a akumulátorů je nepřehlédnutelné 3 hodiny. IBM mimo řady drobných detailů (lampička ThinkLight k osvětlení klávesnice, která je běžná u vyšších modelů, zde bohužel chybí) boduje také rozsáhlou a velmi propracovanou softwarovou výbavou. Jako první musíme zmínit originální aplikaci pro detailní ovládání úsporných režimů, jejíž vliv je mimochodem patrný i na dobrém výsledku testu baterií. Pro případ náhlé havárie je k dispozici obnova systému pracující s obrazem na servisním oddílu pevného disku. Celý proces System Recovery je tak velmi rychlý a nevyžaduje od uživatele žádnou manipulaci s CD. IBM Rapid Restore Ultra dovoluje také provést snímek celého systému, včetně nainstalovaných aplikací a uživatelských dat, a ten uložit na servisní oddíl. Případná obnova pak bude zahrnovat i používané programy a data. Ne každému ale bude vyhovovat pouze TrackPoint určený k ovládání kurzoru myši.

Cena vč. DPH: 45 740 Kč

LEO SmartBook 641XH

Libra Electronics se v našem testu nechala zastupovat LEO SmartBookem 641XH, který nepatří mezi to nejslabší, co značka LEO nabízí. Prvním důkazem tohoto tvrzení je například přítomnost hned 2gigahertzového mobilního Celeronu, a především pak kombinované DVD/CD-RW mechaniky. Stejně jako v Think-Padu R40e od IBM, je tato jednotka určena jako plná alternativa možností stolních počítačů. Výkon celé platformy je ale zejména kvůli čipsetu SIS650 ne zrovna výstavní, a tak nelze očekávat ani nějaké grafické orgie v nejnovějších 3D hrách. Smutným prvkem, který sjednotil různé notebooky s touto čipovou sadou, byla také menší stabilita systému. Dvojice USB portů (bohužel opět starší verze 1.1) je v dnešní době standardem, méně obvyklé je rozhraní SPDIF pro digitální připojení reprosoustavy či receiveru. Zajímavá je také klávesnice rámovaná na horní straně třemi programovatelnými tlačítky, určenými například pro rychlý přístup k e-mailové schránce. Koncepce notebooku all-in-one zahrnuje mimo vestavěné optické jednotky také disketovou mechaniku, což pro některé uživatele může být významný faktor rozhodující o nákupu. Máte-li zájem připojovat digitální videokamery či některé externí pevné disky prostřednictvím rozhraní IEEE1394, nebo snad nechat grafický výstup plynout třeba na televizor, i v tomto směru vám LEO SmartBook 641XH poskytne příslušné konektory.

Cena vč. DPH: 41 236 Kč

Toshiba Satellite 1410-304

Také v rámci nabídky Toshiby je řada Satellite 1410 reprezentantem toho nejlevnějšího, co si lze u této značky pořídit, a proto nepřekvapí ani pěkně nastavená cena těsně pod 40 000 korunami včetně DPH. Je tedy jasné, že řada malých živnostníků ráda využije možnosti si celý stroj jednorázově odepsat od základu daně. Model Satellite 1410-304 pěkně ukazuje, jakou váhu má v počítačových systémech čipová sada a také sladění jednotlivých komponent. I přes formálně nižší frekvenci čipu, než mají dvougigahertzové Celerony, je totiž schopen dosáhnout s nimi plně srovnatelného výkonu, jenž je potvrzen vůbec druhou nejvyšší pozicí v testu. Bez zajímavosti určitě není ani grafický subsystém, kterému, pokud pomineme poměrně dobrý, ale parametry stále standardní 14,1" LCD monitor, dominuje čip GeForce4 420 Go od nVidie. Nad průměrem tohoto testu vyčnívá také 30GB pevný disk. Hezké je i zpracování stroje, a pomineme-li vyboulené víko krytu displeje a vyšší hmotnost, bude nás čekat řada zajímavých detailů, jako například krytka méně často používaných rozšiřujících portů. U Toshiby je už tradičně věnována enormní pozornost softwarovému vybavení, ve kterém nechybí originální applet pro ovládání spotřeby notebooku, bleskurychlý System Recovery a řada dalších drobných programů a utilit zjednodušujících práci s Windows. Satellite 1410-304 je hodnotný reprezentant zavedené a tradiční notebookové značky.

Cena vč. DPH: 39 990 Kč

UMAX ActionBook 575T

Značka UMAX je pro uživatele synonymem možnosti pořídit si notebook za opravdu lidovou cenu, a skutečně také v tomto testu si model ActionBook 575T dokázal vydobýt vavříny v pomyslné kategorii "nejnižší cena". Za méně než 32 tisíc korun včetně DPH můžete získat stroj, který sice nevyniká stabilitou, ostatně jako žádný z testovaných produktů, jejichž páteř je tvořena čipovou sadou SIS 650, ale dosahuje díky 2GHz mobilnímu Celeronu jak přijatelného výsledku v testu výkonu, tak rozumné výdrže akumulátorů. Dvě a čtvrt hodiny sice není mnoho, ale pro základní možnost práce na cestách to postačuje. Také hmotnost je v této kategorii přijatelná a o několik desítek gramů přesahuje 3 kilogramy. K připojení periferií jsou určeny jak 3 konektory USB 2.0, tak rozhraní FireWire, které ocení například majitelé digitálních videokamer, a nechybí ani výstup na televizní obrazovku. Mezi slabší stránky patří občasný hluk generovaný větrákem na procesoru a také velmi chudá softwarová výbava. Pokud pomineme utilitu na konfiguraci trojice programovatelných kláves a zcela standardní Windows XP Home Edition, nedostane uživatel nic navíc, a v případě náhlé havárie jej čeká strastiplná kompletní instalace operačního systému a následně pak i všech ovladačů z CD. Nástroje jako inteligentní System Recovery či dokonce "snímkování" operačního systému a jeho uložení bychom na pevném disku hledali marně.3 0388/BAM o

Cena vč. DPH: 31 710 Kč


Zahoďte desktopy! – test nejlevnějších notebooků II.

Jak si správně koupit levný notebook?

1. Pečlivě vybírejte komponenty, které by měl notebook obsahovat. Rozhodněte se, jak velký pevný disk chcete, zda vyžadujete také CD-RW nebo jinou optickou jednotku. Dobře zvažujte přítomnost disketové mechaniky ta vždycky zhorší celkovou hmotnost.

2. Nesnažte se šetřit za každou cenu. Velmi často se vyplatí si třeba pár stokorun nebo i tisíc připlatit za lepší produkt. Přeci jen je notebook investice na několik let a ne jen pro letošní sezónu.

3. Pozor na extrémně zajímavé nabídky. Leckdy se v nich skrývají buď přímo výběhové součástky, anebo výrazně méně výkonné komponenty, jejichž koupě vás může do budoucna omezovat.

4. Málo paměti škodí zdraví. V žádném případě nekombinujte 128 MB RAM spolu s Windows XP, ať už Home Edition nebo Professional. I starší Windows 2000 prakticky vyžadují nejméně 256 MB a při dnešní ceně paměťových modulů to není příliš zásadní investice.

5. Zvažujte záruku i služby. Notebook vám soused neopraví, řada problémů se řeší výměnou celé desky či displeje, a to nejsou levné součásti.

6. Snažte se rozložit si nákup na delší období. Tlak na rychlé rozhodnutí vás může donutit vzít i produkt, který vám nebude vyhovovat. Navíc některé komponenty se rychle nahrazují novějšími a výkonnějšími modely.

7. Hledejte dobrý software. Řada výrobců přidává množství speciálních aplikací, jejichž cílem je usnadnit a zpříjemnit vám práci s notebookem. Jiní se ale někdy zdráhají dát dokonce i operační systém, jen aby snížili cenu.

8. Notebook téměř nelze vylepšit. Vyjma přidání či výměny paměťového modulu, a někdy i výměny pevného disku, svůj notebook nemůžete omladit. Myslete na to a hodnoťte vaše požadavky s dostatečnou rezervou.

9. Bojujte za svá práva. Když nebudete spokojeni s přístupem prodejce či se způsobem řešení reklamace, snažte se hájit svá práva. Tlak na trhu je obrovský a pro dealery je důležitým faktorem spokojený zákazník.0388

§§§§§


Sedmnáctky útočí – test 17palcových LCD displejů I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0389

Patnáctipalcové LCD displeje úspěšně bojují o svůj osud se zaběhlými CRT monitory a na trhu se pomalu objevuje další silný produkt ploché monitory s úhlopříčkou 17 ". Jejich hlavní výhody? Velká plocha obrazovky srovnatelná téměř s 19" klasickými zobrazovači, ovšem nesrovnatelně nižší prostorové nároky a spotřeba energie. Vybrali jsme pro vás ty nejlevnější sedmnáctky na našem trhu.

Loňský rok byl ve znamení postupného nástupu LCD monitorů zákazníci si začali uvědomovat, že je to skutečná alternativa ke klasickým zobrazovačům nejen po stránce technologické, ta už se běžným monitorům blíží delší dobu, ale především po stránce cenové. Bohužel nové aplikace a hry si žádají větší prostor na obrazovce a standardních 1 024 x 768 bodů (standard XGA), které poskytují patnáctky, pomalu přestává stačit. 15palcové displeje s větším rozlišením jsou možné prakticky jen u notebooků, tam se uživatelé s miniaturními ikonkami i vyšší cenou v podstatě smířili, ale stolní zobrazovače potřebují růst ve smyslu dostupné plochy. A právě proto se dnes zraky zákazníků obracejí k sedmnáctkám.

Nemá cenu zastírat, že zde stále je cenový rozdíl proti patnáctipalcovým LCD, a především pak proti 19" LCD monitorům. Vždyť ty je možné pořídit už od 6 tisíc korun, což je suma, která je zatím nedostižná i pro lacinější LCD patnáctky. Řekněme si tedy, v čem LCD monitory před svými klasickými CRT kolegy jasně vedou. O rozměrech a spotřebě byla už řeč, další na řadě jsou tedy parametry obrazu, především jeho kontrast, neuvěřitelná ostrost a velmi cenná geometrická dokonalost. Na LCD neexistuje něco jako ztráta konvergence v rozích, poduškovité či trapézovité zkreslení, nehomogenita barevného podání, chvění obrazu a další vady vyplývající z podstaty principu katodové trubice v nitru běžného monitoru.

Na druhou stranu ani LCD není bez vad v obraze, a právě ty odlišují lepší modely od těch méně kvalitních. Největším oříškem je správný převod analogového signálu do plně digitálního bodového rastru LCD matrice, kde nastává problém s přesným určením barvy jednotlivých bodů. U méně kvalitních displejů je patrné například přesahování tenkých linií do vedlejších bodů, nečisté okraje písma a další artefakty. Právě význam těchto problémů roste v souvislosti se zvyšujícím se rozlišením. Jak totiž roste vertikální i horizontální rozlišení obrazu, zvyšuje se výrazně objem dat, tedy v případě analogového signálu frekvence, na které jsou přenášeny informace o jednotlivých bodech. Ta totiž odpovídá obrazové frekvenci násobené počtem přenášených informací.

Řešení tohoto problému je známé digitální připojení typu DVI. Bohužel jeho implementace něco stojí jak na straně počítače, tak i na straně displeje. Za nejlacinější DVI kompatibilní kartu dáte sice zhruba 3 tisíce korun, ale rozdíl v ceně obdobného displeje vybaveného DVI a toho čistě analogového se může pohybovat klidně kolem 5 tisíc. Naštěstí elektronika v samotných LCD monitorech a také výstupní obvody v grafických kartách zvyšují svou kvalitu tak rychle, že v mnoha případech dnes není vůbec snadné poznat, zda displej je připojen analogovou cestou nebo digitální. Rozdíl je těžce postřehnutelný zejména u kvalitnějších 15" LCD s rozlišením XGA, a velmi malý už dokonce u dobrých sedmnáctek, které jsou bez výjimky k dispozici s bodovým rozlišením 1 280 x 1 024. Těžko říci, zda bude tento vývoj pokračovat i pro vyšší rozlišení a větší LCD panely, ale faktem zůstává, že i DVI se pomalu stává v moderních grafických kartách standardem, a ne výjimečným bonusem pro uživatele, jako tomu bylo dřív. Testované sedmnáctky patří ale díky své ceně k tomu méně vybavenému segmentu, a tak u nich většinou budeme právě DVI připojení hledat těžko.

Vrátíme-li se ještě k nešvarům LCD displejů, nesmíme zapomínat ani na problémy s podsvícením. Vzhledem k principu, jakým je obraz na displeji z tekutých krystalů vytvářen, jsou jednotlivé barevné složky v podstatě jasové filtry určité barvy nad konstantně zářícím pozadím. K rozvedení světla rovnoměrně po celé ploše se používá tvarovaný blok polykarbonátu, a samotným zdrojem světla jsou katodové trubice na okrajích displeje. V případě notebookových monitorů je to často pouze jedna, běžné patnáctky a některé sedmnáctky mají dvě, a dále s úhlopříčkou roste i jejich počet těchto trubic. Není tedy výjimečné, že po celé ploše displeje není stejná úroveň jasu, a tento problém je patrný zejména u lacinější modelů.

Sedmnáctky s rozlišením 1 280 x 1 024 bodů mají ale ještě jeden specifický problém. Jde o to, že jejich poměr stran není běžných 4 : 3, jako u rozlišení 1 024 x 768, 1 600 x 1 200 bodů a dalších, ale 5 : 4. Proto budou například fotografie z většiny digitálních fotoaparátů, které jsou pořizovány vesměs v poměru 4 : 3, zobrazeny se dvěma černými pruhy na horním a spodním okraji. Stejně tak širokoúhlé video, jež na běžném monitoru tyto pruhy už má, bude mít na 17palcovém LCD tmavé okraje ještě větší.

Jak jsme testovali

Při pohledu do tabulky jsou patrné mezi jednotlivými parametry, zejména kontrastu, poměrně značné rozdíly. I přes veškerou snahu naše testy neprokázaly, že by monitory s udávaným vyšším kontrastním poměrem bylo možné paušálně ohodnotit jako obrazově kvalitnější. Jediné, co lze z vysokého čísla odvodit, je prakticky jen dobré podání černé barvy. Stejně tak hodnoty doby odezvy, kterými se produkty někdy i znatelně liší, nemají v reálné provozu příliš značný dopad na vnímání jak videa, tak rychlých akčních scén v hrách, a už vůbec ne na běžnou práci v kancelářských programech. Lze totiž říci, že i dnes zcela běžných 25 ms odezvy plně stačí ke standardním činnostem, a tak většina uživatelů rozdíl mezi standardními 25 a špičkovými 16 milisekudami prakticky nepocítí.

Rozdíly mezi produkty je ale vidět v podání barev a zejména v práci s barevnou paletou. Obvyklým nešvarem LCD monitorů, na který si stěžují především profesionální grafici či designéři webového obsahu, je malá schopnost rozlišovat barvy, resp. úrovně šedé, které jsou blízko zcela bílé či naprosto černé. Pokud tedy chápeme, že při 24bitovém barevném zobrazení mohou jednotlivé úrovně samotných složek RGB, ale i šedé odstíny nabývat hodnot od 0 do 255, přičemž 0 reprezentuje zcela černou a 255 zcela bílou, mohou některé monitory odstíny v rozsahu zhruba 0-5 či 251-255 zobrazovat jako stejnou barvu. To je velký problém zejména při designu webu, neboť na CRT monitoru či na jiných LCD panelech tyto hodnoty odlišit lze. Snadno se tedy může grafikovi stát, že na svém (méně kvalitním) LCD monitoru nevidí například komprimační artefakty, ale pro návštěvníka stránek už patrné jsou.

Stejně tak ve hrách se snadno můžete dostat do situace, kdy autoři zamýšleli některou z úrovní designovat jako noční boj, avšak malá citlivost LCD monitoru k extrémně tmavým partiím z vás může udělat velmi snadný cíl, který své nepřátele nemusí vůbec vidět.

LCD monitory nastupují

O tom, že ploché panely z tekutých krystalů jsou atraktivním zbožím, o které mají zákazníci zájem, není vcelku pochyb. Proto nepřekvapí ani čísla, která zpracovala analytická společnost Bryan Norris, shrnující situaci na českém trhu během prvního kvartálu tohoto roku. Mimo jiných dat se v jejím reportu objevilo také zajímavé rozdělení trhu podle typu monitoru.

Z níže uvedených čísel je jasně viditelných hned několik trendů: Jednoznačně dominujícím typem monitoru jsou u nás 17" CRT, které pokrývají více než polovinu trh. Je to potvrzením několikaletého ústupu dříve oblíbených patnáctek ze scény, které jsou už delší dobu plně nahrazeny sedmnáctkami. V pořadí druhou úhlopříčkou podle oblíbenosti CRT monitorů jsou devatenáctky, které si ukously už 11 % trhu. Konečně všechny ostatní CRT monitory, tedy 21" a větší a také menší než 17" mají jen 5,8% podíl na českém trhu.

Všechny ploché typy monitorů, tedy jak LCD, tak plazmové, tvoří ve srovnání počtu prodaných kusů 31,4 %, což hodnota, která každým kvartálem pravidelně stoupá a není důvod, aby se nezvyšovala i dále. Z tohoto segmentu je více jak polovina prodaných zobrazovačů (57,6 %) 15" LCD, což na celkovém trhu znamená podíl zajímavých 18,1 %. Výrazně stoupající je segment 17" LCD, kterých se prodalo z celkových 124 tisíc monitorů 10,4 % a mezi samotnými LCD mají sedmnáctky podíl třetinový. 18" a 19" LCD displeje jsou stále poměrně drahým zbožím, a tak dohromady netvoří ani 3 % monitorového trhu, LCD devatenáctek se pochopitelně prodává méně, než sedmnáctek. A konečně větší LCD monitory spolu s plazmovými obrazovkami činí 0,3 % českého monitorového trhu, což v kusových prodejích za první kvartál znamená necelých 400 prodaných zobrazovačů.

Zdroj: Bryan Norris Associates, CZ market, Q1/03

Acer AL707

Jedna z vůbec nejlevnějších sedmnáctek, které lze na českém trhu sehnat, je značky Acer a nese modelové označení AL707. I přes velmi nízkou cenu je její kvalita obrazu poměrně dobrá a po automatickém nastavení parametrů lze konstatovat, že čistota zobrazení je zcela bez výhrad. V hodnocení šedé palety jsme nezaznamenali žádné barevné odchylky a celý obraz byl homogenní, s plynulým přechodem od bílé do zcela černé barvy. Pozitivním faktem je určitě také to, že lze rozeznat i extrémně jasné a extrémně tmavé odstíny. Ovládání vychází z pseudokruhového designu, a i přes pomalou regulaci například jasu a kontrastu je relativně příjemné. Barevnou teplotu je možné nastavovat pouze ve dvou přednastavených hodnotách a pak také v uživatelské volbě s přímou korekcí složek RGB. Oproti jiným modelům jsme zaznamenali nižší jas, snaha o nápravu v menu vede k výrazným posunům v kontrastu, které už nelze dorovnat. V každém případě je to ale za velmi laciný peníz příjemný zobrazovač.

Cena vč. DPH: 14 620 Kč

ADI MicroScan A710

Zcela nový model MicroScan A710 nasadila do našeho testu společnost ADI Czech, a rozhodně neudělala špatně. Produkt disponuje subjektivně jasnějším obrazem s měkkou a plynulou přechodovou paletou. Zatímco extrémně tmavé odstíny je snadné odlišit, ty světlé firmware nekompromisně spojuje do jednolité bílé barvy. Ovládání je lehce nadprůměrné a dá se na něj snadno zvyknout. Situace v menu je však komplikována například tím, že k dispozici jsou pouze dvě barevné teploty, a ty navíc nepopsané. V každém případě lze chromatické podání doladit složkově v rovinách RGB. Vestavěné dvouwattové reproduktory lze určitě označit za ve své kategorii velmi dobré, a ačkoliv se neřadí k hi-fi produktům, své poslání určitě splní. Bohužel konektor pro připojení sluchátek je umístěn velmi neprakticky až na zadní straně panelu. Za solidní cenu tedy dostanete obrazově příjemný, úžasně kompaktní monitor, se kterým je díky nízké hmotnosti doslova radost manipulovat.

Cena vč. DPH: 16 830 Kč

AOC LM720A

Pro řadu uživatelů je LM720A od AOC synonymem velmi levného sedmnáctipalcového LCD monitoru, a je nutno přiznat, že si toto označení udržel i v nabité konkurenci dalších produktů v našem testu. Je pro něj charakteristický dobrý obraz, ale o něco nižší jas, než jakým disponují někteří soupeři. Jak extrémně světlé, tak tmavé odstíny jsou zobrazeny přijatelně a lze v nich najít rozdíly. Přechodová šedá paleta je sice sama o sobě plynulá, avšak v určité fázi firmware posunuje barvy směrem k zelené složce, což může působit rušivě. Ovládání vychází ze standardního konceptu AOC s pseudorotační nabídkou funkcí, ve které se uživatel pohybuje dvěma směrovými klávesami. Automatické nastavení analogového signálu je bez výhrad, avšak jasová korekce vede u hodnot nad 50 % maxima k citelné ztrátě kontrastu a obraz je tak nepoužitelný. Zajímavostí jsou dva reproduktory v noze, jejichž projev patří sice k nejhlasitějším, ale vzhledem k jejich blízkosti postrádají jakýkoliv stereoefekt.

Cena vč. DPH: 14 960 Kč

Hansol H750-S

Monitory Hansol nepatří k nejčastějším účastníkům našich testů, a tak jsme byli na výsledky modelu H750-S zvědaví. Překvapil nás doslova brilantním obrazem a velmi čistým přechodem šedé palet bez jakýchkoliv barevných posunů. Grafiky či webdesignéry potěší určitě fakt, že jak extrémně tmavé, tak extrémně světlé odstíny lze od sebe výborně odlišit, a také zobrazení drobného textu je bez jakýchkoliv výhrad. Automatické nastavení fáze i dalších parametrů obrazu pracuje skvěle a bez jakékoliv ruční korekce poskytuje čisté zobrazení. Vestavěné reproduktory patří k průměru, ale zdířku na sluchátka najdete až na zadní straně panelu, což rozhodně nepotěší. Ovládání je však příjemné, a zejména přítomnost většího množství dobře popsaných tlačítek činí z příslušných úprav v menu doslova hračku. Horší už je to se stabilitou monitoru, která je kvůli konstrukčnímu provedení nohy slabší. Celkově je to za výbornou cenu velmi zajímavý monitor a zaslouženě si odnáší PC WORLD TOP PRODUKT.

Cena vč. DPH: 15 420 Kč

iiyama ProLite E430S

Koncepčně novou řadu ProLite představila v období kolem letošního CeBITu iiyama. V případě E430S jde o designově perfektně zvládnutý monitor s extrémně tenkým rámečkem a nízkou hmotností. Také iiyama nabízí skvělý obraz s velmi měkkou křivkou šedé a výborným podáním drobného písma, horší je to už s barevnými extrémy. Ty světlé splývají v čistě bílou, a tmavé v černou, což omezuje možnost profesionálního zpracování grafiky a do jisté míry i hraní her či sledování filmů. Je to škoda, protože například v nastavení barevných teplot jsou k dispozici tři samostatné volby, standard sRGB a ještě si uživatel může monitor zkalibrovat sám. Zajímavostí jsou možnosti šetření elektrickou energií, kdy se omezí jas prosvětlujících výbojek, což je dobře použitelné při noční práci nebo v tmavých místnostech. Horší je to s ovládáním, jež nepatří k nejsnadnějším, důležité volby jako jas a kontrast mají naštěstí tlačítka přímého přístupu. Monitor je bohužel nejdražším účastníkem testu.

Cena vč. DPH: 20 490 Kč

NEC MultiSync LCD1701

MultiSync LCD1701 jsme už před nějakým časem testovali, a nevedl si špatně. Bohužel poslední dobou se vyrojilo velké množství konkurentů, kteří jej sice nepředčí kvalitou obrazu, ale hlavně cenou. V každém případě je však obraz produkovaný tímto monitorem na velmi vysoké úrovni s plynulou a čistou přechodovou křivkou šedé palety, i když je třeba přiznat, že extrémně černé hodnoty od sebe odlišit nedokáže. Při pokusu o zvýšení jasu se začnou vytrácet barvy a kontrast, takže korekce touto cestou nevede k výsledku. Automatické nastavení pracuje přijatelně, tu a tam drobná korekce parametru fáze neuškodí. K ní je ovšem třeba vstoupit do menu, a to přílišnou ergonomií nedisponuje. Navíc výbornému designu byla obětována funkčnost, a tak tlačítka tvoří tenkou linii na spodním okraji obrazovky. Jejich popisky jsou pouze reliefní, což je činí za běžného světla těžko čitelnými, za šera pak téměř neviditelnými. I přesto je to ale kvalitní a reprezentativní produkt, ovšem za ne tak dobrou cenu.

Cena vč. DPH: 17 670 Kč


Sedmnáctky útočí – test 17palcových LCD displejů II.

Tatung L7CMT

Poměrně málo známá značka Tatung je v testu zastoupena modelem L17CTM. Už na první pohled je vidět, že jde o robustní produkt, vždyť jeho hmotnost činí dokonce 7,5 kg a přitom napájecí zdroj je umístěn vně, v odděleném boxu. Robustnost ale s sebou přináší také poměrně silné okraje po stranách displeje a nemalý zábor prostoru v kanceláři. V testu obrazu dosáhl Tatung L17CTM přijatelných výsledků, přičemž slabšími momenty byly jak stupňovitá paleta šedé barvy, která je dokladem, že si elektronika zjednodušuje práci a redukuje počet barev, tak také nerozeznatelné extrémně černé i extrémně bílé odstíny. Monitor má vestavěné reproduktory s výkonem 1,2 W na každý kanál, které jsou kryty designově velmi spornou mřížkou ve tvaru vlny. Výstup zvuku je možný i do sluchátek, avšak příslušný konektor je umístěn i zde až zcela na zadní straně panelu. Výhodou je určitě vestavěný mikrofon nad displejem, takže případným telekonferencím či internetové telefonii nestojí nic v cestě.

Cena vč. DPH: 16 070 Kč

V7 Videoseven L17MB

Černý monitor L17MB značky Videoseven nás upoutal svým úžasně kompaktním přepravním provedením. Při jeho zprovoznění není třeba nic skládat či rozebírat, pouze stačí nohu překlopit z transportní do pracovní polohy a panel zapojit. Výsledným obrazem se Videoseven L17MB řadí k průměru, přičemž k zajímavým a kladným stránkám lze určitě připočíst velmi čistou přechodovou křivku šedé barvy bez barevného nádechu a extrémně dobré rozeznávání velmi tmavých odstínů. Zato ty světlé splývají do jednotné bílé, z čehož nebudou mít grafici příliš velkou radost. Menu vychází z pseudokruhového konceptu a je poměrně snadno ovladatelné směrovými klávesami. Hlasitost vestavěných reproduktorů s udaným výkonem 2x 1 W lze ovládat také z menu, k dispozici jsou klávesy pro přímý přístup k jejímu nastavení, okamžité ztlumení je věcí postupného stisku dvou tlačítek. Celý postup je na obrazovce dobře popsaný i pro uživatele, kteří nečtou přiloženou dokumentaci.

Cena vč. DPH: 16 470 Kč

§§§§§


Úsporná řešení na váš stůl – test 10 inkoustových multifunkčních zařízení I.

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0390

Zabírá vám skener, fax, tiskárna a čtečka paměťových karet na stole mnoho místa? Nestačí vám pro jejich připojení elektrické zásuvky nebo rozhraní vašeho počítače? Pokud na jednu či obě otázky můžete odpovědět kladně, pak patříte do skupiny zákazníků, pro něž jsou určeny multifunkční produkty. Znovu zdůrazňovat, že zvládnou kopírování, tisk, faxování a skenování, by zřejmě bylo nošením dříví do lesa. Upozornit na fakt, že nově zvládnou i čtení a zpracování digitálních fotografií, však rozhodně musíme. Inkoustové tiskové mechaniky, na nichž jsou právě testované produkty vystavěny, totiž nabízejí vysoké rozlišení, fotorealistickou kvalitu tisku i dostatečnou rychlost práce. Není proto žádný div, že výrobci mnoho produktů na trhu obohatili o pozice pro čtení CompactFlash, SD, MMD či CF karet. Zařízení, s nimiž vás v našem článku seznámíme, se hodí pro domácnost a stejně dobře zvládnou práci v malé kanceláři. Limitujícím faktorem vašeho výběru může být pořizovací cena, provozní náklady, rychlost práce, nebo její přesnost. Záleží jen na vás, který výrobek vás osloví. A pokud se právě teď nerozhodnete pro žádný z nich, nevadí. Za několik měsíců zřejmě přineseme podobné porovnání jiných zařízení, neboť na trhu jich neustále přibývá.

Windows a Mac OS s podporou USB

Základním předpokladem plného využití všech funkcí All-In-One produktů je počítač s univerzálním sériovým rozhraním a operačním systémem, který USB podporuje. Výrobci zařízení jako minimum uvádějí Windows 98 a Mac OS 8.6 či 9.1. Jen jediný výrobek může být připojen také prostřednictvím ethernetové zásuvky, nebo pomocí volitelného paralelního rozhraní. Pokud nemáte potřebný operační systém nebo komunikační rozhraní k dispozici, můžete samozřejmě používat multifunkční přístroj pro kopírování, faxování i tisk fotografií, avšak jen při obsluze z ovládacího panelu. Ostatní funkce, mezi něž patří skenování do počítače, přesun snímků z paměťové karty na pevný disk a tisk souborů z počítače, nebudou přístupné. Přestože nedostupnost paralelního rozhraní může být považována za nedostatek, odráží současný trend ve vývoji počítačových periferií. Proti IEEE 1284B je USB mnohem rychlejší při přenosu dat, podstatně tak ovlivňuje rychlost práce a tím i produktivitu, navíc zpřístupňuje i další možnosti řízení multifunkčních výrobků přímo z pracovní plochy operačního systému.

Ideální přístroj

Jaký by vlastně měl být vysněný ideál? Rychlý, přesný, levný, malý a s laciným provozem? S tím bychom mohli souhlasit. Problém je v tom, že většina testovaných zařízení splňuje takové požadavky jen částečně. Levné přístroje tedy nenabídnou výhodné provozní náklady a zpravidla ani vysokou rychlost tisku či kopírování, svižné a výkonné stroje se naopak nepovalují v regálech s nápisem "za odvoz téměř zdarma". Při výběru také hodně záleží na předpokládaném využití. Jestliže se domníváte, že vaše dokumenty budou zpracovávány převážně černobíle, pak vás celková doba barevného tisku nemusí moc zajímat. Obdobně vás zřejmě nezarazí horší podání barev u skeneru, pokud jej nechcete využít pro náročnější grafické práce. Skenery multifunkčních zařízení totiž při testu patřily k nejslabším článkům produktů. Jejich nastavení si dokonale rozumí se zabudovanými inkoustovými tiskovými mechanikami, které mohou vytisknou kopii lepší než originál, ale barevné posuny při snímání předloh do počítače jsou mnohdy těžko pochopitelné. Posun jednotlivých odstínů lze částečně korigovat v ovladači skeneru, lepších výsledků však dosáhnete při úpravě snímku v některém grafickém editoru.

Pár programů v ceně

Rozdíly mezi výrobky a jejich výkonností jsou značné, jejich programové vybavení je však velmi podobné. Zahrnuje totiž softwarové balíky, které samostatně řídí jednotlivé funkce zařízení, nebo nabídnou komplexní pohodlnou správu celku. Mezi potřebné části softwaru musíme zařadit ovladače a utility, které sledují stav spotřebního materiálu, informují o probíhajícím využití výrobku. Samozřejmou součástí výbavy jsou však i OCR programy pro převod textu, grafické editory, manažery sejmutých snímků ze skeneru nebo paměťové karty apod. Je těžké rozhodnout, zda lepší programy pocházejí z dílen HP, Canonu, Epsonu či Lexmarku, vkus uživatelů se totiž stále mění a jejich zkušenosti se vyvíjejí. Na obrázcích programového vybavení se o tom můžete přesvědčit sami a rozhodnout, zda barevná kombinace, rozmístění a přehlednost menu či klikacích map vyhoví právě vám. Jednoduchý program, který překvapí snadnou obsluhou, ale nenabídne pokročilé funkce k nastavení rozlišení, vyvážení barev, odstranění tiskového rastru při skenovaní atd., bude zřejmě lépe vyhovovat začátečníkům. Zkušenější uživatel jistě uvítá možnost změny barevného profilu, schopnost tisknout více stran originálu na jeden výtisk A4 a mnoho dalších vymožeností. Ať patříte mezi začátečníky nebo pokročilé, můžeme vám zaručit, že práce s multifunkčními výrobky není náročnější než samostatné používání jednotlivých částí AIO. Vzájemná provázanost těchto částí přispívá k intuitivnímu ovládaní i k rychlému pochopení možností výrobku.

Rychlost, přesnost a cena

V tabulkách s technickými specifikacemi a výkony najdete několik údajů poskytnutých výrobcem, a samozřejmě také výsledky našich měření. Ceny zařízení i provozní náklady jsou uvedeny včetně DPH, náklady na monochromatické zpracování dokumentů odpovídají 5% pokrytí černou barvou, barevný tisk je hodnocen v celkovém 20% pokrytí (5 % na každou barvu CMYK). Měření výkonu probíhalo po připojení výrobků k PC s procesorem Pentium 4 3,06 GHz a 512 MB operační paměti. Na PC byla nainstalována Windows XP Professional. Při instalaci, testu i odstranění programového vybavení jsme u žádného zařízení nenarazili na problémy. Průvodce instalací, detekce zařízení, zavedení ovladačů, to vše probíhalo bez problémů. Zjistili jsme, že před instalací by se měl uživatel seznámit se základní dokumentací, v níž je způsob připojení AOI k PC popsán. Některé výrobky totiž vyžadují instalaci softwaru ještě před připojením k USB, a nedodržení postupu může způsobit určité problémy. Během testu jsme ověřovali rychlost a kvalitu práce při snímání dokumentů, tisku a kopírování. Série testů využíváme pro samostatná měření skenerů a tiskáren, a protože multifunkční produkty takové funkce zvládají, nebyl důvod testovací procedury měnit. V tabulkách proto najdete měřenou rychlost opakování, údaje o době kontinuálního tisku a doby výtisků první stránky dokumentu Word, Photoshop, Corel i prostého textu. Tiskárny, na nichž jsou stroje postaveny, mohou pracovat ve třech až pěti režimech rychlosti a kvality, v tabulkách uvádíme čas náhledu a výkon, při němž dokázala tiskárna vytisknout požadovaný dokument bez viditelných vad. Přesnost barev u skeneru byla ověřena snímáním kalibračního terče Kodak IT8 s následným vyhodnocením programem Candela Color Synergy.

Canon MPC 200

Popis testovaných produktů spojujících v sobě skener, inkoustovou tiskárnu a kopírku, můžeme odstartovat u abecedně prvního multifunkčního zařízení, které by podle specifikace udávané výrobcem mělo za minutu vytisknout 14 černobílých nebo 10 barevných stran formátu A4. Canon MPC 200 je vybaven tříbarevnou sdruženou cartridgí a samostatným zásobníkem černé barvy. Obě inkoustové kazety jsou umístěny v tiskové mechanice s hlavou, jejíž výdrž odpovídá životnosti celé tiskárny. Výrobek podle nás vyhoví především těm zákazníkům, kteří upřednostňují rychlý monochromatický tisk textu nebo grafiky. V této oblasti totiž nabízí velmi krátké doby výtisků. Kontinuální tisk barevných dokumentů se již pohybuje na průměrné úrovni. Pro kvalitní monochromatický tisk obrázků je třeba využít vysokého rozlišení, u barevných předloh však pro dostatečnou kvalitu postačí jen střední pracovní režim. Vestavěný deskový skener odpovídá kvalitou i výkony nižší cenové hladině, nabízí jen průměrné pracovní rozlišení a 36bitovou barevnou hloubku. V pracovních režimech do 600 x 600 ppi pracuje poměrně svižně, interpolované nastavení 1 200 x 1 200 ppi mu rovněž vyhovuje a právě díky rychlému snímání s interpolací dokáže porazit ostatní konkurenční produkty. Přesnost snímání je velmi dobrá, ale barevné odchylky se bohužel projevily jako vysoké. Canon MPC 200 je připraven i pro zpracování digitálních fotografií pod čelním ovládacím panelem je totiž umístěna zásuvka pro PC karty, které slouží jako redukce k běžným paměťovým modulům digitálních fotoaparátů.

Cena vč. DPH: 7 989 Kč

Canon MPC 730

Rychlým tiskem a kopírováním, levným provozem, ale také poměrně pomalým snímáním dokumentů ve vysokém rozlišení a výbornou schopností zachovávat barvy skenované předlohy disponuje multifunkční stroj Canon s modelovým označením MPC 730. Tento výrobek je díky vyššímu výkonu a s ním související ceně směrován spíše do kanceláří, kde je vyšší pořizovací cena rychleji vyrovnána právě ekonomickým provozem. Tisková mechanika Canonu MPC 730 nese čtyři oddělené inkoustové zásobníky s barvami CMYK a při nedostatku inkoustu v kazetě lze vyměnit jen ten oddíl, který je prázdný. Vypočítané náklady na tisk jsou tak v podstatě reálné, nikoliv jen teoretické. Víko vestavěného skeneru je na levé straně doplněno automatickým podavačem pro 30 listů předlohy, vícestránkové kopírování proto probíhá podstatně rychleji než u pokládání listů na sklo skeneru. V zadní části Canonu MPC 730 je umístěn 150listový podavač papíru, přihrádka předního výstupu spolehlivě zachytí až 50 výtisků. Ovládací panel před sklem skeneru je vybaven zřetelně označenými tlačítky a nepodsvíceným displejem, který uživatele česky provází jednotlivými položkami. I model MPC 730 myslí na uživatele digitálních fotoaparátů a nabízí zásuvky pro SmartMedia, Compact Flash, Memory Stick, SD i MMC karty a možnost přímého tisku pořízených digitálních snímků. Na oba výrobky Canon je poskytována záruka 2 roky. Model MPC 730 byl v době zpracování testu nabízen za 17 389 Kč.

Cena vč. DPH: 17 389 Kč

Epson CX 3200

K nejlevnějším zařízením v tomto testu se řadí stroj pocházející od společnosti Epson, který nese modelové označení CX 3200. Ten sice nedokáže faxovat, zato si ale dobře poradí s tiskem barevných dokumentů. Prověřená rychlost opakování tisku totiž patřila k nejlepším v testu. Skener nabízí nižší hardwarové rozlišení, předváděl proto poměrně rychlou činnost, ale na rozdíl od jiných výrobků se značkou Epson poněkud pokulhával ve správném zachycení barev a tento nedostatek se částečně projevil i v barevných posunech při vytváření kopií. Chyby barev je možné odstranit při kopírování pomocí ovládacího programu, v němž lze nastavení jednotlivých barevných odstínů, jas i kontrast poměrně úspěšně korigovat. Výrobek byl vybaven podavači pro 100 archů papíru na vstupu a pro 50 výtisků na výstupu. Samostatný černý inkoustový zásobník v tiskové mechanice doplňuje sdružený zásobník odstínů CMY. Tiskárna může pracovat v maximálním rozlišení 2 880 x 720 dpi černobíle i barevně a při volbě fotopapírů je možné využít i vyššího nastavení 5 760 x 720 dpi. Při měření času potřebného k realizaci prvního výtisku tento produkt nestačil na konkurenční výrobky, delší dobu (7-10 sekund) totiž potřeboval k přípravě tisku. Vedle nízké pořizovací ceny, jež byla v době uzávěrky stanovena na 6 989 Kč, a prodloužené tříleté záruční doby nás příjemně překvapil také pěkný software pro řízení multifunkčního zařízení z pracovní plochy počítače. K záporným stránkám výrobku bohužel patří velmi vysoké provozní náklady, které při vyšším pracovním výkonu podstatně zatíží firemní či domácí rozpočet.

Cena vč. DPH: 6 989 Kč

HP PSC 2210

Představovat společnost Hewlett-Packard jako výrobce inkoustových tiskáren s dominantním postavením na našem trhu by bylo nošením dříví do lesa. Jen málokdo proto vyjádří údiv nad tvrzením, že HP má ve svém výrobním portfoliu také širokou nabídku multifunkčních zařízení osazených inkoustovou mechanikou. HP PSC 2210 patří k těm, které nezvládnou faxování, ale zato jsou připraveny pro přímý tisk fotografií z digitálních fotoaparátů. Výrobek standardně pracuje s oddělenými inkoustovými kazetami obsahujícími černou barvu a odstíny CMY, přičemž černý zásobník lze volitelně zaměnit za tříbarevnou cartridge s fotografickými barvami, tedy světlou azurovou, světlou purpurovou a nepigmentovou černou barvou. Tisková mechanika v takovém nastavení plně využívá technologii tisku HP PhotoREt IV a možnosti úprav digitálního snímku v ovladači tiskárny. Ty zahrnují změnu ve vyvážení barev, odstranění odlesků, korekci snímků focených s bleskem a řadu dalších možností. Při tisku na speciální média je k dispozici maximální rozlišení 4 800 x 1 200 dpi, u běžných papírů jen 2 400 x 1 200 dpi. Nastavení ovladače nabízí 4 pracovní režimy, na běžný papír většinou postačuje druhá nejrychlejší volba s označením "každodenní tisk". Skener výrobku pracuje s nízkými hodnotami barevného šumu a je poměrně svižný v rozlišení do 600 x 600 ppi. Cena zařízení byla stanovena na 10 479 Kč, provozní náklady jsou na průměrné úrovni. Zařízení je určeno spíše pro domácí použití.

Cena vč. DPH: 10 479 Kč

HP OfficeJet 5110

Další výrobek pocházející od společnosti Hewlett-Packard je tentokrát označen přídomkem OfficeJet, a měl by proto najít uplatnění v kancelářském provozu. Testovaný produkt se od předchozích zařízení liší způsobem snímání dokumentů. Není totiž vybaven deskovým, ale průchodovým skenerem. Zákazník se proto nemusí bát automatického vícestránkového kopírování, bude mu však na druhou stranu odepřeno skenování předloh v podobě knih či časopisů. Použitý průchodový skener pracuje v rozlišení jen 600 x 600 ppi hardwarově, dokáže velmi rychle sejmout pérovky a krok s konkurencí drží i při barevném snímání nebo práci ve stupních šedé. Ve vyšším nastavení se však již začaly projevovat problémy s přesností detailů. HP OfficeJet 5110 pro tisk využívá zásobníky barev tiskáren řady 900, obsahuje však pozměněnou elektroniku řízení tiskové hlavy a může proto nabídnout rozlišení 1 200 x 1 200 dpi při černobílém tisku nebo pracovní maximum 4 800 x 1 200 dpi v plnobarevném režimu. V obou nastaveních si uživatel může vybírat mezi náhledovým, normálním a kvalitním tiskem. Běžný černý text je možné dobře tisknout již v nejnižším nastavení, při zařazení grafiky či barev je však lepší vybrat střední tiskovou kvalitu. Pořizovací cena tohoto zařízení, jež v době uzávěrky činila 8 289 Kč včetně DPH je poměrně příznivá, vyšší známkou jsme na základě srovnání s ostatními účastníky mohli ohodnotit také náklady na barevný tisk dokumentů. Naopak samostatný černobílý tisk (tj. bez přimíchávání ostatních odstínů CMY) nepatří k nejlevnějším položkám.

Cena vč. DPH: 8 289 Kč


Úsporná řešení na váš stůl – test 10 inkoustových multifunkčních zařízení II.

HP OfficeJet 6110

Od průchodového snímání se jen částečně vrátíme k pevnému sklu, pod nímž se pohybuje snímací CCD prvek. Multifunkční zařízení HP OfficeJet 6110 totiž nabízí jak běžné skenování, tak práci s podavačem předloh s kapacitou 35 listů. Skener pracuje v hardwarovém rozlišení 2 400 x 1 200 ppi a tyto hodnoty příznivě ovlivňují i dosahovanou přesnost při zpracování detailů. Barevná odchylka u skeneru patří jen k průměru mezi zkoušenými produkty, nemá však výrazný vliv na kvalitu pořizovaných kopií, které lze i ve standardním nastavení vytisknout bezchybně. Použitá tisková mechanika je stejná jako u dříve popisovaného modelu HP PSC 2210, nabízí tedy shodné pracovní rozlišení, podobnou rychlost prvního výtisku, ale vyšší rychlost opakování. K tomuto výrobku je možné volitelně dokoupit rozšiřující duplexní jednotku pro oboustranné zpracování dokumentů. Řídicí program HP Director na pracovní ploše počítače v sobě sdružuje všechny funkce výrobku, doplňují jej ovladače tisku se čtyřmi pracovními režimy a novější TWAIN rozhraní pro skener, které nabízí kromě běžných nastavení i změny vyvážení barev, jasu a kontrastu. HP OfficeJet 6110 je z výkonového hlediska v mnoha směrech podobný dříve popsanému modelu PSC 2210, předčí jej v černobílém tisku a na rozdíl od něj dokáže odesílat a přijímat data při faxovém provozu. Pořizovací cena je proto vyšší, ale provozní náklady zůstávají díky používání stejných inkoustových zásobníků totožné.

Cena vč. DPH: 14 489 Kč

HP OfficeJet 7140 xi

S výrobky HP se rozloučíme popisem nejdražšího produktu v našem testu. Cena 26 990 Kč zřejmě podstatně přesahuje výši, kterou je ochoten za multifunkční zařízení zaplatit domácí uživatel, nemusela by však vadit nákupčímu kancelářských zařízení. HP OfficeJet 7140 xi si totiž na sebe dokáže rychle vydělat, protože v porovnání s ostatními účastníky testovacího peletonu pracuje s velmi nízkými provozními náklady a nabízí vysokou produktivitu práce. Přední místa tento AIO (All-In-One) produkt obsadil v rychlosti tisku a následně také při sledování časů potřebných pro kopírování. Rychlá tisková mechanika, v níž černý inkoust a sdružený barevný zásobník spolupracují se samostatnými inkoustovými hlavami, dokáže díky duplexnímu modulu potisknout papíry z obou stran. Zařízení je vybaveno USB rozhraním a podporuje také ethernetové připojení, nabízí proto využití i skupině uživatelů. Ve volitelné výbavě lze nalézt i adaptér pro paralelní port nebo dokonce WiFi řešení pro bezdrátový přenos dat. Vyššímu měsíčnímu zatížení odpovídá logicky i větší kapacita podavačů papíru, do nichž lze najednou umístit až 400 listů formátu A4. Deskový skener je i tentokrát obohacen o podavač pro průchodové snímání dokumentů, pracovní plocha skeneru přitom rozměry 216 x 354 milimetrů překonává konkurenci. Barevné odchylky jsou u skeneru bohužel poměrně vysoké, přesnost naopak velmi dobrá. Výrobek si rozumí s paměťovými kartami digitálních fotoaparátů. Otestovaná rychlost 14 textových stran za minutu i 8,9 barevných stránek s menší grafikou patřila k nejlepším v testu.

Cena vč. DPH: 26 990 Kč

Lexmark X75

Nejlevnějším výrobkem v tomto kole testu multifunkčních zařízení se stal Lexmark nesoucí modelové označení X75, který tak úspěšně konkuroval stroji Epson CX 3200 a porazil jej jen o pár stokorun. Oba nejlevnější produkty mají bohužel společné i velmi vysoké provozní náklady, a jejich pracovní využití je tím sníženo. Lexmark X75 svým zpracováním zaručuje, že ovládání pochopí i malé dítě. Neztratí se totiž v množství tlačítek, protože na jednoduše provedeném ovládacím panelu je k dispozici pouze pět prvků a jedna kontrolní dioda. Tento výrobek je tak jediným strojem v testu, který nenabízí alfanumerický displej s možností změn nastavení. Veškeré změny v konfiguraci je třeba provádět pomocí dodávaného programového vybavení na připojeném počítači. Lexmark X75 měl při našem testu menší problémy s kopírováním, neboť výsledné barvy byly zřetelně posunuty ze žlutých odstínů do pásma oranžové barvy. Musíme konstatovat, že méně spokojeni jsme byli také s dobou zpracování kopií, stejně jako s dlouhým čekáním na výtisky v barevném režimu. Pokud nepotřebujete zpracovávat jen písmem popsaný papír, pak vězte, že testovaný produkt prostě není žádný rychlík, z něhož se sypou potištěné stránky každou minutu. Pro kvalitní zpracování grafických materiálů totiž potřebuje alespoň pětinásobek uvedeného času. V porovnání s ostatními Lexmarky v tomto testu nás potěšil lepším zachováním barev při snímání dokumentů a jejich zasílání do počítače.

Cena vč. DPH: 6 769 Kč

Lexmark X125

Další Lexmark, který před vás dnes předkládáme, je druhým zařízením se zabudovaným průchodovým skenerem. Kapacita automatického podavače dokumentů postačí pro 20 stran originálu, vstupní zásobník papíru je připraven pro 100 listů formátu A4 a na přední výstup může být bez odebrání výtisků uloženo maximálně 50 listů. Parametry skeneru nabízejí jen průměrné hardwarové rozlišení, které pozitivně napomáhá rychlejšímu snímání dokumentů ve stupních šedé, výrazně však neovlivňuje rychlost barevného skenování. Se zpracováním barev měl skener větší problémy než jeho předchůdce a v hodnocení průměrné i maximální barevné odchylky skončil na posledním místě. Při testu kopírování nás překvapila velmi dlouhá doba u výroby vícestránkových kopií, spokojeni jsme nebyli ani s prací v maximálním fotografickém režimu. Posun barev byl na kopiích testovacích předloh opět celkem patrný, přičemž žlutá barva vykazovala mírně fialový nádech. Tisková hlava s barevnou kartridgí může nést černý samostatný zásobník nebo kazetu s fotografickými barvami. Je zajímavé, že problémy s barvami u kopií se neprojevily při barevném tisku grafických předloh. Zde jsme byli s kvalitou spokojeni, méně radosti nám ale udělala doba kontinuálního tisku. Ke kladům Lexmarku X125 patří také dobře řešený ovladač na pracovní ploše počítače, připravený ke změnám barevného a černobílého režimu kopírování. Dobré hodnocení si zaslouží i nízké provozní náklady.

Cena vč. DPH: 9 607 Kč

Lexmark X5150

Abecedně posledním zařízením v našem prázdninovém testu multifunkčních zařízení se stal Lexmark X5150. Toto kombinované zařízení sice nenabízí faxový provoz, ale průchodový skener byl zaměněn za deskový typ a rozdílná je i tisková mechanika, s níž lze tisknout předlohy v maximálním rozlišení až 4 800 x 1 200 dpi (platí pro tisk na speciální tisková média). Dvouřádkový displej ovládacího panelu, pod nímž jsou umístěny navigační klávesy a tlačítka rychlé obsluhy, je svým umístěním podobný tomu, který se nachází na produktu HP PSC 2210. Zařízení je vybaveno vstupním zásobníkem pro 100 archů A4 a výstupem pro 50 výtisků. Skener s rozlišením 2 400 x 600 ppi neměl problémy se správným zachycením detailů, ale neporadil si příliš dobře s barevnými odstíny. Doba skenování je závislá na nastaveném rozlišení, v nižších režimech je přenos dat poměrně rychlý, ve vysokém rozlišení naopak Lexmark X5150 s konkurenčními výrobky neudrží krok. Pro kvalitní kopírování doporučujeme jen střední nebo vyšší volbu (normal, foto) u nichž musí uživatel počítat s delší dobou čekání. Podobné doporučení platí i pro tisk dokumentů. Jak je patrné z výsledků v tabulce, Lexmark X5150 byl často rychlejší než model X125. Bez vestavěného faxu je také levnějším řešením, ale tato informace se nevztahuje na provozní náklady. Přestože černobílé zpracování dokumentů není zcela výhodné, cena barevného zásobníku dokáže srazit náklady alespoň k průměrným hodnotám.

Cena vč. DPH: 7 928 Kč

Tlačítka, mačkátka, přepínače a zásuvky

Na závěr tématu o multifunkčních produktech jsme pro vás připravili malou fotogalerii detailů několika výrobků. Můžete se tedy podívat a tipovat, zda je ovládání jednotlivých zařízení složité nebo ne. Obecně platí, že zařízení s faxem nabízejí podstatně více tlačítek než bezfaxové přístroje. Důvodem není jen zabudování číselných kláves, ale také podpora přepínačů pro rychlou volbu předvolených stanic. Na dražších strojích jsou jednotlačítkové volby samozřejmou součástí ovládacího panelu, u levnějších výrobků je však můžete hledat marně. Nebudeme však dále mentorovat nad množstvím přepínačů a podíváme se na jednotlivé produkty zblízka. Canon MPC 200 a Lexmark X75 patří k jednodušším výrobkům, jejich ovládací panely proto začátečníka neobtěžují vyšším počtem kláves. U faxů s průchodovým snímáním dokumentů Lexmark X125 a HP OfficeJet 5110 je základem číselná klávesnice, která může být doplněna o jednotlačítkové volby (HP), nebo nabízí jen přepínání funkcí zařízení. Pohled na panely strojů HP OfficeJet 7140 xi a Canon MPC 730 může slabší povahy napoprvé vyděsit. Bližší zkoumání však ukazuje, že ani zde se není čeho bát. Ovládací tlačítka jsou totiž přehledně seskupena podle funkcí výrobku, a i zde je velmi těžké se splést, resp. zvolit nesmyslnou kombinaci kláves. Poslední dva obrázky jsou opět věnovány OfficeJetu 7140. Na jednom se můžete podívat, jak vypadají sloty pro paměťové karty digitálních fotoaparátů u výrobků HP, a na druhém se potěšit pohledem na ethernetové připojení, které lze zaměnit za paralelní nebo WiFi komunikační rozhraní.

§§§§§


PDA s chytrým Holdem – Acer N10

Tomáš Jirásko

c03p0391

Tento měsíc se na náš stůl dostal také PDA Acer n10. Pokud se o PDA zajímáte, zjednodušeně lze n10 označit za redesign PocketLOOXu od Fujitsu-Siemens, osazený kvalitnějším displejem. Vzhledově to není žádný zázrak. Stříbrný obdélník o rozměrech 130 x 78 x 16,9 mm se zaoblenými rohy a s černými postranními pruhy je vyroben z matně stříbrného plastu, ale pruhy po stranách nejsou bohužel gumové, jako například u Dellu Axim, ale jen z plastu. Škoda, při držení je guma k nezaplacení. Handheld je vybaven procesorem Intel XScale PXA255 (na rozdíl od PXA250 má 200MHz sběrnici), který je taktován na 300 MHz, a společně s 32 MB ROM a 64 MB RAM poskytuje dostatečný výkon pro platformu Windows Pocket PC 2002. Displej je klasický 3,5" 16bitový (65 536 barev) transreflektivní TFT LCD s rozlišením 240 x 320 pixelů. Na přední straně pod ním je umístěna klasická čtveřice tlačítek pro spuštění PIM (Personal Information Manager) jako obvykle zde najdeme kalendář, kontakty, úkoly a poznámky, a pětisměrný D-Pad. Nad displejem je reproduktor, napravo od něj vypínač a dioda. Na pravoboku je tlačítko pro spuštění záznamníku a Hold, jímž lze navíc při běhu aplikace zhasnout displej, což je ideální pro přehrávání. Na levém boku je umístěn IrDA port, kolečko podobné Jog-dialu od Sony, suplující D-Pad, takže lze PDA ovládat pouze jednou rukou, níže je tlačítko aktivace menu, a pod ním slot pro SD/MMC paměťové karty. Do horní hrany je zapuštěn vlevo 3,5mm audiojack, uprostřed slot pro CompactFlash karty a vpravo nalezneme stylus. Na dolní stěně je konektor napájení, slot miniUSB sloužící k synchronizaci a propojení, a jumper tvrdého resetu. Na zadní straně nalezneme pouze dírku, skrývající tlačítko softwarového (měkkého) resetu. Operační systém je plně lokalizován a softwarová výbava je tvořena notoricky známými programy Word, Reader, Solitaire apod. Z příslušenství je v balení kromě CD přiložen datový USB kabel, pouzdro, řemínek a nabíječka.

Low-entry PDA, mezi něž n10 spadá, jsou si vybavením a použitými technologiemi dosti podobná rámcem toho, co PDA nabídne, je zde cena, a tak se jednotlivá PDA liší pouze v určitých detailech, jež nakonec rozhodnou které si koupíte. Osobně je v tomto segmentu mým favoritem někdo jiný, ale pokud se rozhodnete n10 pořídit, budete spokojeni. Nezapomeňte však, že jde o vstupní model, takže Bluetooth nebo Wi-Fi v něm nehledejte. Pokud však vyvstane potřeba, lze tento problém vyřešit přes CF slot zakoupením doplňkové karty.

Acer n10

cena, dvojice slotů

tlačítko Hold

plastové tělo

akumulátor napevno

Cena vč. DPH: 12 180 Kč

K testu zapůjčila firma: Acer, www.acer.cz

§§§§§


Spy Games – SV-AV20

Karel Červinka

c03p0392

Nutkavá potřeba člověka prezentovat své dílo co nejširšímu obecenstvu se v době internetu dá realizovat snadněji a pohodlněji, než tomu bylo dříve. Vlastníte-li digitální fotoaparát či videokameru a chcete se někomu pochlubit svou tvorbou, pak stačí obrázky zkopírovat do počítače, vložit do e-mailu a kliknout na Odeslat. Teoreticky... V praxi je bezproblémový přenos objemných datových souborů možný pouze v případě, že máte k dispozici rychlé připojení. Pokud ho nemáte, musíte si poradit jinak. Jedna z možným variant je například snížit kvalitu odesílaného materiálu. Toto řešení sice na první pohled odporuje zdravému rozumu, ale přiznejme si, že mnoho, ne-li většina, lidí o maximální kvalitu ani nestojí (nejpádnějším důkazem je neklesající obliba formátu MP3). Tato paradoxní skutečnost má ale i svou světlou stránku: vznikají roztomilé technické hračky, jež si nekladou za cíl oslnit dokonalým obrazem ani audiofilským zvukem, ale chtějí především pobavit a zároveň umožnit snadný přenos pohyblivých i statických obrázků. A přesně takové jsou ambice modelu Panasonic SV-AV20.

Do zařízení rozměrů krabičky od cigaret (61,7 x 25,9 x 74,6 mm) a hmotnosti 92 gramů se podařilo integrovat čtyři přístroje: digitální videokameru, fotoaparát, audiopřehrávač a hlasový záznamník. SV-AV20 je osazen 1/4palcovým obrazovým snímačem typu C-MOS a mírně širokoúhlým objektivem s pevnou ohniskovou vzdáleností 2,35/3,55 mm. Jako hledáček poslouží 2palcový výklopný LCD displej, který je otočný, což usnadňuje kompozici záběru v případech, kdy potřebujete mít objektiv pod nebo nad úrovní očí.

Obsluha je naprosto triviální: posunutím ovladače z polohy off zvolíte režim přehrávání (Play) nebo záznamu (Rec). Jakmile přístroj nastartuje, stiskem tlačítka Mode vyberete požadovanou funkci, například fotoaparát, a pak už jen mačkáte spoušť o vše ostatní se stará automatika. Oproti svému předchůdci SV-AV10 nabízí nový model několik praktických vylepšení, mezi nimiž jsme přivítali hlavně náhledy uložených fotografií a videozáznamů. Když máte na kartě přes 400 snímků, pak by vám údaj 100-0323 opravdu moc nestačil.

Jako záznamové médium používá SV-AV20 paměťovou kartu SD. Na 32MB kartu, kterou dostanete v základním příslušenství, se vejdou zhruba 4 minuty videa nebo 220 statických snímků v nejvyšší kvalitě. Silnou stránkou SV-AV20 je přehrávání audiosouborů MP3 a AAC. Zvuk je na vysoké úrovni a dodávanými sluchátky jsme byli velmi příjemně překvapeni, jen si budete muset přikoupit větší SD kartu.

Při focení jsou k dispozici 3 režimy: Fine, Normal a Economy. Snímky se ukládají ve formátu JPEG s maximálním rozlišením 640 x 480 (VGA). Kvalita snímků odpovídá typu snímače a zaměření přístroje je slušná, ale chybí jim detailnost a přesné podání barev.

Video se ukládá ve formátu MPEG4 a i tady lze vybírat z několika kvalitativních režimů: Super Fine, Fine (oba 320 x 240), Normal a Economy (oba 176 x 144). Oproti loňsku se rychlost nahrávaní zvýšila z 384 Kb/s (6fps) na 768 Kb/s (15 fps).

Hodnocení modelu Panasonic SV-AV20 objektivně komplikuje skutečnost, že ho není s čím srovnávat absolutní srovnání s "opravdickými" digitálními foťáky a kamerami by bylo notně nefér, a kategorie kompaktních multifunkčních přístrojů s podobnou výbavou je prozatím chuďoučká; AV20 patří k jejím průkopníkům. Pokud ho však budeme posuzovat podle toho, zda plní svůj účel, což je v jeho případě pobavit, pak mu právem patří známky nejvyšší.

Panasonic SV-AV20

množství funkcí

malé rozměry

horší kvalita snímků

Cena vč. DPH: 14 995 Kč

K testu zapůjčila firma: Panasonic, www.panasonic.cz

§§§§§


Tiskárna pro kancelář – Ricoh Aficio CL 5000

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0394

Potřebujete rychlou černobílou tiskárnu, která v případě potřeby dokáže pracovat i v barevném režimu? Uvažujete o zařízení, jež snadno využije více pracovníků, jejichž počítače jsou propojeny počítačovou sítí? Chcete výrobek, který nabízí široké možnosti rozšiřování? Všechna uvedená kriteria by měla splňovat tiskárna Ricoh Aficio CL 5000, kterou jsme krátce vyzkoušeli v našem TestCentru.

Testovaný výrobek je na stránkách výrobce popisován jako menší nenáročný stroj, jehož výkon 36 černobílých nebo 10 barevných stran A4 za minutu i rozlišení až 1 800 x 600 dpi vyhoví kancelářské práci. Uváděný výkon jsme lehce ověřili, vyšší pracovní rozlišení příznivě ovlivnilo kvalitu tisku různých fontů písma i vektorové či rastrové grafiky, takže výtisky nevykazovaly žádné viditelné vady. Tiskárnu bychom však rozhodně neoznačili jako menší stroj. Vnějšími rozměry 540 x 670 x 470 mm a hmotností 59 kg se totiž nijak výrazně neodlišuje od konkurenčních zařízení. Výrobky pro tisk na formát A3 zkrátka uživatel jen těžko položí na drobný konferenční stolek. Ale vraťme se zpět k technickým údajům: do zařízení s procesorem RM5261 250 MHz a 64 MB až 384 MB paměti může být zabudován 20GB pevný disk pro uložení tiskových úloh, maker, fontů atd. Tiskárna je vybavena spodním zásobníkem pro 250 listů papíru a přední víceúčelovou přihrádkou pro 100 archů, horní výstupní plocha umožňuje uložení až 400 výtisků. Volitelně lze k výrobku dokoupit další zásuvky spodních podavačů pro 1 000 listů, nebo rozšířit horní výstup na celkovou kapacitu 900 výtisků. S duplexním modulem je možné na tiskárně zpracovávat oboustranné dokumenty v plné rychlosti tiskového stroje, tedy 36 černobílých nebo 10 barevných stran za minutu ve formátu A4, a s polovičním výkonem lze počítat pro formát A3. Ovladače tiskárny PCL5c nabízejí rozlišení 600 x x 600 dpi, stejné nastavení je k dispozici u driverů Adobe PostScript Level 3. Vyšším rozlišením 1 800 x 600 dpi disponují jen firemní ovladače RPCS, které vynikají snadnou správou i rozšířenými možnostmi pro uložení uživatelských konfigurací pro jednotlivé typy dokumentů. Komunikaci tiskárny s počítačem zajišťují paralelní, USB 2.0 a ethernetové 10/100 rozhraní. Ovladače jsou připraveny pro Windows od verze 95, Mac OS 8.6 a novější, a výrobce také podporuje platformy UNIX a Linux. Vzdálená správa zařízení je řešena pomocí vestavěného webserveru, k dispozici je i samostatná aplikace SmartNetMonitor.

Při prováděných testech jsme mohli být spokojeni s rychlostí opakování během tisku stejných dokumentů, stejně jako s výkony při černobílém tisku. Barevné výtisky však byly vyhotoveny za poměrně dlouhou dobu. 27stránkový dokument PDF se podařilo vytisknout za 7 minut a 46 sekund, 16 fotografií v nejvyšším barevném nastavení za 12 minut a 6 sekund. Svým výkonem by se tiskárna zařadila mezi výrobky s běžnou rychlostí tisku 4-6 barevných stran A4 za minutu. Rychlost prvních výtisků v různých pracovních režimech odpovídá uváděné rychlosti tiskové mechaniky, s časy od 23 do 52 sekund pro barevný tisk a 8-19 sekund pro černobílé dokumenty má výrobek blíže k jednoprůchodovým tiskárnám s rychlostí 16 stránek za minutu. Rychlost tisku podstatnou měrou ovlivňuje zvolené pracovní rozlišení a tiskový ovladač. Pro běžné dokumenty můžeme doporučit nastavení PCL5c, u vektorové grafiky nejlépe vyhovoval PostSript Level 3 a na rastrové snímky se osvědčilo vysoké nastavení dpi v RPCS ovladači. Pokud vás tato tiskárna zaujala, pak vás snad neodradí pořizovací cena 109 500 Kč. Náklady na tisk se (včetně DPH) pohybují v rozmezí od 0,61 Kč na černobílou stranu formátu A4 vytištěnou v pokrytí 5 %, do 4,34 Kč na stranu A4 ve standardním pokrytí 20 %.

Ricoh Artificio CL 5000

náklady na černobílý tisk

rychlost černobílého tisku

rychlost kontinuálního barevného tisku

Cena vč. DPH: 109 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Impromat, www.impromat.cz

§§§§§


Digitální minilab s dálkovým ovládáním – Solligor HiTi 630 PS

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0395

Zařízením pro tisk barevných fotografií z paměťových karet digitálních fotoaparátů se na našich stránkách věnujeme celkem často, jen zřídka se však mezi nimi objevují termosublimační tiskárny. Na trhu jich není tolik jako inkoustových zařízení, a občas odradí zákazníka vyšší cenou nebo méně obvyklým formátem zpracovaných fotografií.

Neduhy v podobě nezvyklých formátů snímků určitě netrpí tiskárna Soligor HiTi 630 PS, která dokáže pracovat s papíry o rozměru 10 x 15 cm. Fotopapíry, na něž je tepelnou sublimací postupně nanášena žlutá, azurová a purpurová barva, projíždějí tiskárnou čtyřikrát. Při posledním průchodu je obrázek pokryt ochrannou folií, která je vodoodpudivá, brání otěru barvy, ale také otiskům prstů. Folie navíc zvyšuje pevnost snímku a přibližuje jeho vzhled fotografiím zpracovaným v běžných fotolaboratořích. Tiskárna pracuje v rozlišení 300 x 300, vzhledem ke způsobu nanášení barev je toto nastavení nejbližší kvalitě 4 800 dpi dosahované u inkoustových tiskáren. Zařízení je vybaveno zásuvkami pro CF a SM karty, pomocí redukcí lze tisknout i z jiných paměťových médií. Pomocí krouceného kabelu je připojeno dálkové ovládání sloužící k prohlédnutí, editaci a výběru snímků k tisku. Fotografie lze tisknout jako celek nebo se můžeme rozhodnout jen pro výřez části snímku, případně pro umístění více obrázků na jeden fotopapír. Tiskárna může pracovat bez připojeného počítače, pokud však uživatel disponuje PC s USB propojovacím kabelem, je možné do PC zavést ovladače i doplňkový software. Program Photo Desiree spolupracuje s obrázky na paměťové kartě, a stejně dobře si rozumí se snímky uloženými na pevném disku počítače. Možnosti nastavení jasu, kontrastu a vyvážení barev jsou stejné jako u dálkového ovládání, v programu však lze využít většího množství šablon, ikon a efektů. Z počítače lze tisknout jakékoliv grafické soubory, v případě tisku z paměťových médií v tiskárně je podporován jen formát JPG.

Byli jsme celkem spokojeni s rychlostí, protože snímky 10 x 15 cm se tiskly 2 minuty a 5-25 sekund. U tmavších snímků odpovídají fotografie předloze. Bez nesnází se můžete rozhodnout pro tisk přírodních scenérií a velmi vhodná je i pro portrétní fotografii. Problémy jsme však zjistili u světlých odstínů světlešedé a azurové barvy. Při sytosti plochy do 20 % totiž nedokáže přesně rozlišit úrovně barev, mění prokreslení a některé části mohou splývat.

Cena tiskárny s dálkovým ovladačem je 14 990 Kč. Varianta bez čtečky karet a dálkového ovládání je o celých 6 000 Kč levnější. Fotopapíry jsou dodávány spolu s termosublimační fólií, balení na 50 snímků stojí 1 250 Kč. Samolepicí štítky formátu 10 x 15 jsou o 500 Kč dražší.

Soligor HiTi 630 PS

kvalita tisku

snadné ovládání

programové vybavení

dražší provoz

Cena vč. DPH: 14 990 Kč

K testu zapůjčila firma: ExcelFoto, www.excelfoto.cz

§§§§§


Doping pro Pentia 4 – čipsety rodin Intel 865 a Intel 875

Tomáš Bučina, Testcentrum idg

c03p0396

Intelovské čipsety pro Celerony a Pentia 4 jsou na základních deskách už nějakou dobu zárukou bezproblémového chodu a vysokého výkonu. I přes dobré prodejní úspěchy motherboardů s čipovými sadami řady Intel 845 je jasné, že přichází čas pro zcela nové řešení, využívající dnes stále populárnější dvoukanálový přístup k paměťovým modulům a podporu nejnovějších periferií. A právě těmito vlastnostmi je charakterizovaná dvojice čipsetů Intel 865 a Intel 875. Zatímco dříve byla nutnost párovat paměti doménou pouze čipsetů a tedy i desek, využívajících paměti typu Rambus, také do nových motherboardů s čipsety i865 a i875 je vhodné instalovat paměti po párech. Ne že by nebylo možné je provozovat i po jednom, ale v tom případě vcelku zbytečně klesá výkon, a jedna z hlavních výhod nové architektury tak přichází vniveč. Z tohoto důvodu jsou na boardech příslušné skupiny, do kterých se paměti vkládají jak pozičně, tak často i barevně odlišeny.

Druhou změnou, která je opět výkonového rázu, je podpora nových procesorů Pentium 4 se systémovou sběrnicí na 800 MHz. Ty byly uvedeny zhruba ve stejné době jako nové čipové sady a je zřejmé, právě vysoká frekvence FSB může téměř ideálně spolupracovat s duálním paměťovým řadičem, jehož podpora paměťových modulů zahrnuje DDR266, DDR333 (čipsety i865P, i865PE, i865G a i875) a DDR400 (pouze čipsety i865PE, i865G a i875).

Hlavní rozdíly mezi řadami i875 a i865 vycházejí především z odlišné koncepce produktů s oběma čipsety. Zatímco i865P se v budoucnu stane mainstreamovým produktem, který budou využívat zejména méně výkonné počítače s Pentii 4 či Celerony, pak i865PE je řešením pro výkonné stolní stroje. Zvláštní, ale logickou variantou je pak i865G s integrovanou grafikou, jehož cílovou skupinou jsou především kancelářské počítače. Intel 875 je pak čipset pro velmi výkonné pracovní stanice a PC, který nabízí při obdobné konfiguraci vyšší výkon. Toho je dosaženo technologií PAT, jejíž hlavní efekt tkví v omezení času nutného pro přístup do paměti.

Z výsledků, které naleznete v tabulce, je patrné, že mezi starší řadou čipsetů Intel 845 a novější Intel 865 lze nalézt významné rozdíly. Menší diference je už patrná mezi i865 a i875. Technologie PAT přináší výhodu, ale pouze v řádu jednotek procent. Uživatelé však budou desky s čipovou sadou Intel 875 volit především kvůli lepší výbavě a také možnosti pracovat s paměťmi vybavenými opravným kódem ECC. Pokud tedy budete chtít stavět malý server na platformě Pentium 4, bude Intel 875 jak cenově přijatelnou, tak výkonnou alternativou.

Jednotlivé desky se odlišují ani ne tak výkonem, jako zejména výbavou. Výrobci už pochopili, že na zákazníka lze dnes účinně tlačit nejen barevnou krabicí, ale především jejím obsahem. K běžným dodatkům balení tedy v řadě případů patří i kulaté IDE kabely, různé typy bracketů pro vyvedení USB či FireWire portů na zadní stranu počítače, a jelikož je součástí nových čipsetů je i periferní kontroler Serial ATA, pak v krabicích většinou nalézáme také SATA kabely a napájecí redukce.

EPoX EP-4PDAI

Tato základní deska s čipovou sadou Intel 865PE disponuje dvojicí paměťových slotů, takže v podstatě neexistuje možnost párovat paměti špatně. Integrováno je samozřejmě 8 USB 2.0 portů, z nichž čtyři jsou včetně dvou sériových, jednoho paralelního a síťového rozhraní vyvedeny na zadním štítku, a další čtveřici lze dodatečně zapojit třeba pomocí bracketu či přímo na přední stranu skříně. Zajímavostí je určitě dvoučíselný displej na desce, který popisuje stavy během startování systému. Nechybí ani šestikanálový zvukový kodek ALC650 a tři konektory na systémové větráky.

Cena vč. DPH: 4 258 Kč

K testu poskytla firma: ABI, www.epox.cz

EPoX EP-4PCA3+

Druhý produkt značky EpoX je postaven na bázi čipsetu Intel 875P a také jeho výbava odpovídá vyššímu standardu. Paměti je možné vkládat do dvou párů slotů a při frekvenci FSB 800 MHz a paměťovém taktu 400 MHz lze využít funkci PAT. Integrovaný řadič HighPoint HPT374 zaručuje konektory až pro osm pevných disků v různých režimech RAID, a příslušnost spíše k serverovému světu dokládá také síťový kontroler Broadcom s podporou gigabitového Ethernetu. Jako všechny desky EPoX má i EP-4PCA3+ široké možnosti nastavení parametrů napájení a frekvence procesoru i dalších komponent.

Cena vč. DPH: 6 405 Kč

K testu poskytla firma: ABI, www.epox.cz

Gigabyte GA-8KNXP

Intel 875P je také základem desky GA-8KNXP od Gigabytu a hned na počátku je třeba poznamenat, že tento produkt nepatří k nejlevnějším. Svůj podíl na vyšší ceně má především velmi rozsáhlá výbava, která standardně zahrnuje kulaté IDE kabely, bracket pro FireWire, digitální zvukový SPDIF bracket a mnoho dalších drobností. Na samotné desce nalezneme kromě čipsetu též kontroler gigabitového Ethernetu Intel PRO/1000 CT či kodek šestikanálového audia vybavený detekcí zasunutých konektorů do zdířek. Zajímavostí je určitě duální napájecí systém pro stabilitu a záruku chodu počítače.

Cena vč. DPH: 8 570 Kč

K testu poskytla firma: ELAP, www.elap.cz

Microstar 875P Neo-LSR

Středně vybavená deska, jejíž hlavní výhodou je vysoký výkon a přijatelná cena, nese označení MSI 875P Neo-LSR. Obsahuje celkem 4 sloty na paměťové moduly, přičemž maximálně lze osadit až 4 GB volitelně ECC paměti typu DDR. Novinkou je v tomto případě také CoreCell čip, který zajišťuje management větráků, teploty, spotřeby a dalších parametrů běhu desky. Na zadním štítku jsou vyvedeny jak obvyklé porty, tak i šestikanálové audio, dodatečné USB 2.0 porty je možné osadit prostřednictvím dodávaného bracketu mezi PCI sloty.

Cena vč. DPH: 6 100 Kč

K testu poskytla firma: LEVI International, www.levi.cz

Gigabyte GA-8PENXP

Páteří Gigabyte GA-8PENXP je čipset Intel 865PE, a stejně jako předchozí model je i tento charakteristický svou vyšší cenou. Pokud však pomineme rozdíl v samotné čipové sadě, jsou obě desky podobné a také jejich příslušenství se v podstatě shoduje. Výhodou Gigabytu je také řada softwarových či firmwarových řešení, umožňujících například jednoduché stažení nového BIOSu z internetu, softwarovou volbu frekvence CPU i sběrnice nebo rozšířený monitoring pracovních podmínek desky. Také zde mají uživatelé k dispozici napájecí systém DPS2, zajišťující redundanci a tedy i stabilitu funkce.

Cena vč. DPH: 7 640 Kč

K testu poskytla firma: ELAP, www.elap.cz

Microstar 865PE Neo2-FIS2R

Druhá deska z dílny MSI je vybavena obdobně, navíc obsahuje Promise RAID řadič a rozhraní FireWire s přílušným bracketem. Součástí balení je i odpovídající skupina kabelů, včetně kulatých IDE. Při výkonových testech se tato deska dostala zhruba 5 % nad své konkurenty, což způsobuje technologie dynamického přetaktování DOT, která má v tomto produktu svou premiéru. Podle vyjádření MSI bude záležet na reakcích zákazníků, zda ji bude firma implementovat i do dalších desek. Celkově vyšší cena odpovídá konceptu desky jde o výkonný a skvěle vybavený produkt.

Cena vč. DPH: 6 400 Kč

K testu poskytla firma: LEVI International, www.levi.cz

Intel Desktop Board D865GBF

Také samotný Intel nabízí desky pro své procesory, ale místo nějakých specialit se zaměřuje především na robustní řešení pro firmy. Právě příkladem takového přístupu je motherboard D865GBF, využívající čipovou sadu Intel 845G. Výhoda takového řešení je pro uživatele jednoznačná za rozumnou cenu je možné získat platformu s integrovanou grafickou částí, takže zejména pro kancelářské počítače s moderními Pentii 4 je to výhodná volba. Výbava desky je slabší, avšak vzhledem k ceně a zaměření produktu to není na škodu. Nechybí ale podpora 800MHz FSB, pamětí DDR400 či 8 USB 2.0 portů.

Cena vč. DPH: 4 220 Kč

K testu poskytla firma: Tecom, www.tecom.cz

QDI P4I865PEA-6A

Šíři nabídky desek s čipsetem Intel 865PE dobře dokládá základní deska QDI P4I865PEA-6A, která je na trhu za cenu hluboce pod 4 tisíci korun s daní. Přitom zákazník dostane produkt s plnou podporou nových i budoucích procesorů s FSB 800 MHz, paměťových modulů DDR400 a samozřejmě také Serial ATA a USB 2.0. Na zadním štítku je mimo sériových či paralelních portů integrováno také síťové rozhraní a šestikanálový zvuk. Na dodaných CD jsou k dispozici také utility sloužící ke snadnému přetaktování desky, ochraně BIOSu, jeho aktualizaci a řada dalších aplikací.

Cena vč. DPH: 3 810 Kč

K testu poskytla firma: 100Mega Dist., www.100Megadistribution.cz

§§§§§


Bratranec Centrina – HP Compaq Evo N620c

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0408

V minulém čísle jsme přinesli test notebooků postavených na platformě Centrino a strojů, které obsahují v sobě pouze procesor Pentium M a čipset řady Intel 855. Vlastní řešení bezdrátové konektivity tedy určilo, že tyto přenosné počítače není možné označovat Centrino, ale i přesto jsou se skutečnými Centriny velmi spřízněné. Zcela stejným způsobem můžeme hodnotit i nový Compaq Evo N620c od HP.

Jeho základem je procesor Intel Pentium M, pracující na 1,5 GHz, a 512 MB operační paměti typu DDR SDRAM. Páteř systému je, stejně jako u Centrino notebooků, tvořena čipovou sadou Intel 855, ovšem místo možnosti použít vestavěné grafické rozhraní se HP spolehlo na diskrétní zobrazovací adaptér ATI Mobility Radeon 7500 s 32 MB grafické paměti.

Hlavní odlišností oproti Centrino notebookům je tedy bezdrátové připojení. Ve standardní výbavě notebo-oku Compaq Evo N620c W-iFi komponenta chybí, avšak výrobce nabízí samostatné řešení ve formě modulu MultiPort. Tyto moduly Compaq navrhl už před několika lety jako univerzální možnost, jak snadno přidat bezdrátovou komunikaci do svých notebooků. V nabídce se objevil modul Wi-Fi (IEEE 802.11b), Bluetooth a GPRS. V dnešní době už je ale MultiPort na zenitu svých možností, neboť jak jeho konstrukce, tak i omezená nabídka příslušných komunikačních modelů přestávají stačit silné konkurenci ostatních výrobců. Lze proto očekávat, že v budoucích noteboocích HP bude jak Wireless LAN, tak i ostatní formy bezdrátového přístupu řešeny jinak.

V modelu Compaq Evo N620c má ale MultiPort své opodstatnění, neboť je důležitým prvkem zaručujícím stabilitu a ochranu investic ve společnostech, které již dříve nakoupily notebooky s příslušnými MultiPort moduly, a chtějí své stroje inovovat. V takovém případě je přístup HP ukázkou korektního vztahu k velkým zákazníkům, a stejně jako kompatibilita například optických mechanik, kterou mimochodem nabízí i řada konkurentů, poskytuje velkým společnostem záruku zachování hodnoty IT infrastruktury.

Z dalších charakteristických vlastností je třeba jmenovat 14" displej s rozlišením SXGA+ (1 400 x 1 050 bodů), 40GB pevný disk, mechaniku DVD/CD-RW, a v neposlední řadě i kvalitní klávesnici. Ta je navíc vybavena čtveřicí programovatelných tlačítek pro rychlé spouštění aplikací či pro přístup ke službám internetu a duálním ovládáním kurzoru myši (trackpoint i touchpad).

Konstrukce je z hořčíkových slitin a podílí se jak na velmi dobré hmotnosti 2,2 kg, tak na celkové pevnosti a robustnosti počítače. Pozitivní je přítomnost nejen dvojice portů USB 2.0, ale také klasického sériového, paralelního a PS/2 rozhraní. Při testu baterií jsme se dostali k hodnotě těsně pod 5 hodinami, což je obecně velmi dobrý výsledek, ale lehce pokulhává za výrobcem proklamovanou šestihodinovkou.

Stroj jsme testovali s GPRS MultiPort modulem, který je dnes zajímavou alternativou pro využití nabídek přístupu k internetu s paušální platbou. Jednak je samotná instalace GPRS velmi snadná, a také při používání se téměř neliší od pevného přístupu na internet. I v porovnání s nejlepšími mobily vykazoval GPRS modul vyšší přenosové rychlosti.

Testovaná konfigurace stroje bez MultiPort modulu vyjde na 73 000 Kč, což rozhodně není málo. Samotný GPRS MultiPort modul pak stojí více jak 13 500 Kč, Wi-Fi MultiPort je v nabídce za 9 150 Kč vč. DPH a konečně Bluetooth MultiPort vyjde zákazníka na 3 050 korun. Celkově tedy patří Compaq Evo N620c k dražšímu segmentu notebooků, které jsou učeny pro zejména pro firemní zákazníky, vyžadující vysokou úroveň podpory, kvalitní software, a v neposlední řadě i ochranu svých investic.

HP Compaq Evo N620c

Office Productivity - 195

Content Creatio - 223

SYSMark 2001 Score - 209

Výdrž akumulátorů - 4:55

HP Compaq Evo N620C

konstrukce

nízká hmotnost

cena

absence Wi-Fi

Cena vč. DPH: 73 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c03p0357

Strýček Albert poprvé

Strýček Albert je sice velký podivín, cestovatel a dobrodruh, který ve své dílně tráví většinu času, ale šušká se, že kdysi schoval na tajuplném ostrově poklad, k jehož objevení je potřeba sedm sošek. Jak jistě tušíte, tyto sošky se ukrývají ve strýčkově albu, dlouho schovaném v prachu na půdě. A není to album ledajaké, milé děti. Je plné neobyčejných a leckdy nebezpečných zvířat, skrytých místností, zvuků a ...Albertových videonahrávek. Ano, tento sešitek je plně multimediální a nic v něm není, jak se zdá být. "Strýčku Alberte, strýčku Alberte, vyprávěj nám příběh!" Tentokrát ne, děti, tentokrát budete součástí příběhu vy.

A teď vzhůru za pokladem! Albertovo album v sobě skrývá spoustu překvapení, a tak to nebude žádná procházka růžovým sadem. Děti při hledání sošek budou muset zapojit veškeré své dovednosti jako třeba kreativní myšlení, postřeh, pozornost, paměť, intuici nebo schopnost experimentovat. Budou řešit záhady, kompletovat puzzle, otevírat tajné místnosti, atp. Na první pohled jistě zaujme grafické zpracování. Již krabice, ve které si hru přinesete domů, se vymyká běžnému standardu a jistě vás chytne za oko. Po instalaci se ještě navíc všechno rozhýbe, a sem tam přes stránky barevného alba přeběhne nějaká potvůrka. Jednou to bude mravenec nebo slunéčko sedmitečné, jindy zase žába nebo štír. Vrcholem všeho pak je drak, pro kterého je nutné si zaletět do vesmíru. O změnu lokací také není nouze. Kromě zmíněné, blíže nejmenované planety, se děti podívají třeba do Egypta nebo na tichomořský ostrov. Vyjma rozvíjení schopností se děti naučí také pár nových věcí. Součástí programu je totiž tzv. laboratoř, kam je možné přinést jakékoli zvíře nebo předmět a nechat ho analyzovat. Přístroj za chvíli srozumitelně vychrlí ty nejdůležitější informace, a uživatel si tak rozšíří znalosti např. z přírodních věd.

Po skončení putování za pokladem práce s programem nemusí skončit. Pro obzvláště kreativní jedince je připravena možnost vytvořit si vlastní album ze všech možných předmětů. Jednotlivé stránky se dají následně vytisknout a zkompletovat v pěkný pestrobarevný (v případě barevné tiskárny) sešit. Kouzelné album je velice pěkně zpracováno a určitě bych ho doporučil všem dětem od osmi let, které tento typ her mají rády.

Kouzelné album strýčka Alberta

spojení zábavy a výuky

existence různých cest k cíli

rozsáhlost hry malé rozlišení

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 1 190 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, Pod Vinohradem 2 147 00 Praha 4, www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz

Hráčův ráj Arkády

Aje tu další... Tím myslím CD od pana Špidly, díky němuž se někteří lidé dostanou k softwaru, který jim vyhovuje a o který by jinak asi jen těžko zavadili. Ano, řeč je o CD nacpaných sharewarem a freewarem. Dnes přišly na řadu hry, které byly prvními masově prodávanými hrami vůbec. No ano, byly to právě arkády. Už v roce 1977 se dostaly na první hrací automaty. Ptáte se, co to vlastně ty arkády jsou? Říká vám něco jméno Pac-man? Přesně tak, to je ta žlutá koule chodící bludištěm a polykající všechno, co se jí postaví do cesty. No a právě Pac-man a jemu podobné hry se nazývají arkády.

Dnešní hry se neustále ubírají směrem k brilantní grafice a k až filmovému zpracování. Jejich náročnost díky zvyšujícím se požadavkům hráčů také narůstá. Kde zůstaly hry snadné na ovládání, dobře hratelné, obsahující přímočarou akci? Jsou tu pořád, ovšem dnes už si nevystačíte jen s hadem či obyčejným arkanoidem.Čas pokročil, a proto na CD Hráčův ráj Arkády nenajdete jenom originální hry, které jsme mohli hrát již před patnácti či dvaceti lety, ale i jejich mladší nástupce. Ti se vyznačují nejen propracovanější grafikou nebo barevností, ale někteří jsou zpracováni dokonce ve 3D. Ani o jednoduché plošinovky není nouze. Vžijte se třeba do role unikající spermie, žabáka skákajícího přes rušnou ulici nebo do pilota vesmírné lodi, která musí zachránit Zemi před útokem asteroidů. Samozřejmě se setkáte i se starými známými jako jsou tetris, různé verze hada (známého z mobilních telefonů), pong, atd.

Jak už u těchto CD bývá zvykem, většina programů, které za to stojí, jsou shareware a za jejich plnou funkčnost budete muset vyndat ze své peněženky pár korun (nebo dolarů). Jelikož se ale nejedná o nějaké herní bomby, není to s tím placením žádná tragédie. Pokud si některou hru oblíbíte a budete chtít získat její plnou verzi, vystačíte si s jednou nebo dvěma stokorunami. Freeware je na CD samozřejmě také ve velkém množství a něco vaši pozornost jistě upoutá. Dohromady je tu uloženo 185 arkád všemožných forem a stylů zpracování, stačí jen si vybrat...

Hráčův ráj Arkády

množství a výběr her

druhé CD zdarma

poměr shareware/freeware

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o.

Žánr: soubor her

Jazyk: český

OS: Windows 3.11, 9x a vyšší

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing A. Randýskové 3234, 760 01 Zlín, www.spidla.cz

Domácí učitel kouzelná cesta

Co takhle vydat se na cestu starou Anglií plnou známých osobností, nebezpečných nástrah a složitých úkolů? Tak si nazujme boty, a hurá na cestu! Ne, nebojte se. Nelákám vás na zájezd. To jen nový titul od ostravské společnosti Eddica k tomu svádí. Jedná se o výukový titul, který si bere za úkol formou hry a obrázků naučit děti více než 500 anglických slov a frází a přiblížit jim tak tento jazyk zábavnou formou.

Jde vlastně o hru podobnou stolní hře "Člověče, nezlob se". I v této podobě je určena pro čtyři hráče, kteří popořadě házejí kostkou a soutěží v tom, kdo bude první na konci cesty. Na rozdíl od stolní verze však zde nejde o vyhazování a domečky, ale spíš o to, jak kdo ovládá angličtinu. Na každém políčku se totiž skrývá některý z obyvatel Anglie, který se přímo třese nedočkavostí, aby mohl otestovat vědomosti soutěžících formou otázek k jednotlivým tématům (viz níže). Dobrodružná cesta začíná v jedenáctém století u města Hastings na jihu Anglie a končí v současnosti u jezera Loch Ness. V průběhu století navštívíte zajímavá místa, ale také se potkáte s některými osobnostmi a legendami britských dějin (Vilém Dobyvatel, král Artuš, John Lennon nebo Sherlock Holmes), k nimž je připojen stručný popis jejich života. Průvodcem na cestě vám bude kouzelník Merlin, který vám bude pomáhat a radit jak vyřešit různorodé úkoly. Pokud nezvládáte angličtinu v takovém rozsahu, jaký je potřeba pro tuto hru, pak vám může být Merlin i učitelem. Vlastní totiž školu, ve které s vámi probere všech dvacet témat, na něž cestou narazíte. Z těch nejdůležitějších jsou to: abeceda, čísla, barvy a tvary, čas, počasí, dny a měsíce, jídlo a pití, hry a sporty, rodina, doprava a cestování, zvířata, oblečení, lidské tělo či profese a další. Všechna slovíčka se studenti učí pomocí obrázků, výslovnost si mohou opakovat po rodilých mluvčích. Ve škole si můžete ještě zapnout podporu českého jazyka, takže přímo na monitoru vidíte jak anglický, tak český výraz. Ve hře to už možné není. Uznejte, to by pak nebyla žádná hra.

Domácí učitel - kouzelná cesta

hra typu "Člověče, nezlob se"

obrázky a fotky

historické osobnosti opakování typu úkolů

Producent: Eddica, s. r. o.

Žánr: elektronické knihy

Jazyk: český

OS: Windows 98 a vyšší

Cena: 890 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Eddica, Cihelní 11/304 702 00 Ostrava 1, www.eddica.cz

Grafika na PC

Ve stejnou dobu jako titul Digitální video od společnosti Špidla Data Processing spatřil světlo světa další disk z produkce této firmy, tentokrát věnovaný pouze a jenom grafice. Většina z nás pracuje s grafikou poměrně často, a možná si to ani neuvědomujeme. Ať už je to vkládání obrázků do textových editorů, jednoduché úpravy digitálních fotografií nebo třeba vytváření animovaných gifů ze statických obrázků. K těmto činnostem je potřeba nějaký software a každý si jistě přeje, aby byl graficky co nejhezčí, co nejsnáze ovladatelný a co nejjednodušeji naučitelný. Při hledání všech těchto "nej" by člověk mohl utratit spousty peněz a ztratit nervy, či dokonce celou hlavu. Na softwarové scéně se však nacházejí desítky megabajtů freewarových programů, které dokáží s grafikou pracovat stejně efektivně jako některé dobře známé a často dost drahé programy. Špidla vám tentokrát nabízí CD-ROM naplněný pouze freewarem, tudíž plně funkčními programy, z nichž si můžete vybrat své favority.

Na CD najdete zástupce všech kategorií, které se týkají práce s grafikou, a přimícháno je i pár opravdu jednoduchých programů pro nahrávání a editaci videa. Kromě základních funkcí, jako změna velikosti, barev a kreslení základních tvarů, vám nejrůznější grafické nástroje umožní mnohem více! Rádi byste bez námahy vytvářeli hezké a graficky vydařené dopisy, pozvánky či vizitky? Lákají vás vlastní noviny či časopis? Potřebujete hezká tlačítka na váš web? Nebo třeba chcete pro pobavení "spáchat" fotomontáž svých přátel či známé osobnosti? Navíc můžete kreslit názorné grafické diagramy nebo vytvářet originální grafická tlačítka. Pokud se zajímáte o 3D grafiku, pak si při zkoušení některého z 3D modelerů také přijdete na své. Z dalších kategorií stojí jistě za zmínku nástroje pro snímání obrazovek nebo pro správu grafických souborů ve vašem PC, s nimiž se orientace v nich stane hračkou. Chybět nesmí ani software pro tvorbu čím dál oblíbenější animované grafiky, tzv. gifů.

Kdo hledá, ten najde. Snad to bude i váš případ, protože nevybrat si z takového množství programů by snad byl hřích (nechete-li stahovat z internetu).

Grafika na PC

jen freeware

množství a výběr programů

pěkný a jednoduchý ovládací program

Producent: Špidla Data Processing www.spidla.cz

Žánr: soubor programů pro práci s grafikou

Jazyk: český

OS: 9x a vyšší

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5 100 00 Praha 10, www.ben.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c03p0358

Vpravdě světová encyklopedie

V záplavě produktů Microsoftu je jeden, pro jehož zařazení není žádná škatulka dost dobrá. Multimediální encyklopedie Encarta je nejen svou podstatou, ale v tomto konkrétním případě i zpracováním natolik všestranným dílem, že tvoří kategorii sama o sobě.

Produkt jsem zhlédl ve verzi Standard, jež se vešla na klasické CD, a především v nejvyšší variantě Premium Suite, pro jejíž objem je již dost dobrý pouze nosič DVD. Pokud chcete veškerou funkcionalitu provozovat s maximálním pohodlím, uvažte, zdali můžete ze svého diskového prostoru obětovat zhruba 2 GB místa, jež si instalace může ukousnout.

V úplném provedení zahrnuje encyklopedie Encarta řadu zajímavých kolekcí. Samozřejmostí je databáze textových hesel, jejichž výklad je bohatě doprovázen fotografiemi, ilustracemi či zvukovými záznamy. To je však pouze základní úroveň, na níž lze produkt využívat, neboť k dispozici je vám celá škála dalších funkcí. Najdete mezi nimi desítky panoramatických pohledů (například na známá města, včetně Prahy), několik virtuálních procházek po velkolepých historických památkách a velmi hezké jsou také letové simulace nad různými kontinenty, kdy si můžete udělat realistický obrázek o morfologii. K všestranné práci se rovněž velice hodí obsáhlý, interaktivní atlas světa, jehož podrobnost vás příjemně překvapí.

Poměrně samostatnou součástí encyklopedie je kolekce překladových a výkladových slovníků, jež se rovněž na počítači instalují a spouštějí jako nezávislá aplikace. Je zde zahrnut anglický výkladový slovník a dále překladové slovníky pro francouzštinu, španělštinu, italštinu a němčinu. Studujete-li kterýkoliv z těchto jazyků, bude vám tato pomůcka požehnáním.

Zastavme se nad uživatelským rozhraním, které je navrženo velmi dobře. K dispozici je jak tradiční ovládání pomocí rolovacích nabídek, tak využívání přímých odkazů pomocí pracovní plochy ve stylu webové stránky. Za jedinou nevýhodu pro ortodoxního českého uživatele lze považovat absenci lokalizace. Objem shromážděných informací je ohromný, avšak světový, takže nečekejte detaily o každé české vesnici. I když, množstvím údajů z naší vlasti jsem byl příjemně překvapen. Takže, učte se anglicky, v tomto případě to stojí za to!

MS Encarta 2003 - Premium Suite DVD

objem informací

ovládání bez lokalizace

Producent: Microsoft

Žánr: multimediální encyklopedie

Jazyk: anglický

OS: 32bitová Windows

Cena: 2 900 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Microsoft, www.microsoft.cz

§§§§§


Z DVD na DVD+-R – zálohujeme kompletní dévédéčko

Ousmane Keita

c03p0360

Před několika měsíci, konkrétně v PC WORLDu 11 a 12/02, jsme si ukázali, jak se dá zálohovat DVD na CD prostřednictvím kompresního formátu DivX. Média i CD vypalovačky se dají pořídit za "pár korun", a představují nadále ten nejlacinější způsob, jak se pojistit před nechtěným poškozením svého dost drahého DVD filmu. Ovšem čas běží, a ceny dramaticky klesají i u DVD vypalovaček lze je pořídit pod 10 000 Kč, a tudíž nastal čas podívat se na problém ještě jednou a z nového úhlu.

Jak z titulku vyplývá, dnes si ukážeme, jak lze zálohovat filmové dévédéčko na médium DVD?R. Nejprve však nezbytná dávka teorie: Filmová DVD se lisují buď jako jednovrstvá (tzv. DVD-5) s kapacitou 4,37 GB, nebo jako dvouvrstvá (tzv. DVD-9) s kapacitou dvojnásobnou. Vypalovačky a přepisovatelná média DVD?R ovšem existují pouze jednovrstvé. Budete-li tedy na DVD?R pálit variantu DVD-5, může být záloha pořízena 1 : 1. Budete-li však pálit DVD-9, nastává problém. V takovém případě je potřeba originální DVD rekomprimovat, stejně jako jsme to dělali s DivXem. Ale protože DVD?R disponuje několikanásobně vyšší kapacitou než obyčejné CD-R, máme tím pádem i větší šanci, že se nám podaří zachovat kvalitu původního dévédéčka.

Druhá věc, kterou si musíme vysvětlit, je skutečná kapacita média DVD?R. Na obalu se sice dočtete, že váš disk má 4,7 GB, ale tím se nenechte zmást. Je to pouze trik výrobců, kteří úmyslně počítají kilobajt jako 1 000 bajtů, nikoli 1 024, jak je normálně zvykem.

A do třetice je třeba zmínit se o znaménku "+", resp. "-" v názvu média. Tedy stručně: je-li v názvu "-" (např. DVD-R), jedná se o původní formát, ustanovený sdružením výrobců počítačů a spotřební elektroniky DVD Forum. Je-li v názvu "+" (např. DVD+R), jedná se o novější formát podporovaný kupříkladu Philipsem, Sony, HP či Microsoftem. Který je lepší či horší není podstatné. Důležité je, že nejsou vzájemně kompatibilní, a tudíž je třeba, abyste vypalovali pouze na formát, jejž vaše přehrávací mechanika podporuje. V případně stolních DVD playerů to z 99 % bude "minus", ale spolehlivě to zjistíte jen tehdy, když to fyzicky vyzkoušíte. Totéž platí o přepisovatelné variantě RW.

Z DVD na HD

Nejprve potřebujeme dostat obsah DVD na pevný disk. To provedeme pomocí programu DVD Decrypter. Nejprve se však majitelé systémů Windows 2000/XP přesvědčí, zda mají na svých strojích nainstalovánu podporu ASPI to jim prozradí utilitka aspichk. Pokud ne, stačí z našeho CD rozbalit archiv forceaspi17.zip, a spustit dávkový soubor instaspi.bat.

Po vložení disku do mechaniky a spuštění DVD Decrypteru zvolíme v menu Mode/ISO/Read, a zjistíme, kolikavrstvé DVD je (viz obr. 1). Je-li Počet vrstev (Number of Layers) 1, rovnou vybereme místo, kam chceme data uložit (Destination), a spustíme zálohu na disk. Poté, co záloha proběhne, se můžeme rozhodnout, zda vzniklý soubor ISO ihned vypálíme pomocí DVD Decrypteru (Mode/ISO/Write), nebo to raději svěříme Neru (viz dále).

V případě, že je počet vrstev roven 2, zvolíme v menu Mode/File, označíme všechny soubory vpravo (Ctrl+A), a spustíme zálohu (viz obr. 2) do adresáře v Destination.

POZOR! Pro pořádek připomínám, že zálohovat můžete pouze své vlastní, legálně zakoupené disky!

Z HD na HD

Předpokládejme, že se nám tedy podařilo dostat kompletní data z DVD na pevný disk. Jejich celková velikost je řekněme 7 GB, a my nechceme-li ovšem zálohovat na 2 média je tedy budeme muset poněkud zeštíhlit. K tomu je k dispozici několik speciálních programů. DVD2ONE (www.dvd2one.com) přišel jako první, je extrémně rychlý, ale kvalita není úplně super. S DVD95COPY (www.dvd95copy.com) lze dosáhnout lepších výsledků. Zato freewarový a jinak velmi sympaticky zpracovaný DVD Shrink, je v aktuální verzi prakticky nepoužitelný. Osobně doporučuji výborný Instant Copy od Pinnacle Systems (www.pinnaclesys.com), jejž si pro tuto chvíli vezmeme jako etalon.

Jakmile program nainstalujete, určitě si z internetu stáhněte čerstvý update. Pak si trošku pohrajeme s registrem a v regeditu (tlačítko Start/Spustit/regedit/OK) provedeme následující operaci: V HKEY_CURRENT_USER\Software\vob\CDWizard\7.0\Copy nastavíme položky "DVDMagic"=dword:00000001 a "DVDAlwaysEnableOkButton"=True.

1. Spustíme program a v okénku Source dvakrát ťukneme na Hard Disk, v okénku Destination rovněž. (Můžete klidně zvolit vypalovačku, ale možná bude lepší pálit až v Neru tedy za podmínky, že provozujete file-systém, jenž podporuje dostatečnou velikost souboru, tj. ideálně NTFS.) Pak klikneme na tlačítko Details >>, a na záložce DVD nastavíme vše podle obrázku 3. Někdy je užitečné ťuknout na tlačítko Advanced a zaškrtnout volbu Remove DVD-ROM content. Ničeho víc si prakticky nemusíme všímat, takže v klidu pokračujeme tlačítkem Start.

2. Následující obrazovka nám přehledně ukáže úplný obsah uloženého DVD (viz obr. 4). My se nejprve rozmyslíme, zda chceme zálohovat kompletní disk, či film a některé bonusy, popřípadě jen film. Na základě toho postupně probereme jednotlivé položky Title 1 Title x a necháme označené pouze to, co hodláme zachovat. Správnost identifikace Titlu si lze ověřit podle jeho časové délky (záložka Video, hodnota Time) či přímým náhledem (záložka Preview). V záložkách Audio a Sub titles odebereme zbytečné jazykové zvukové stopy, resp. titulky, o něž nemáme zájem. (Upozornění: Někdy se stává, že jsou v seznamu např. české titulky dvakrát. První se zobrazují jen tehdy, pokud si je při přehrávání explicitně zvolíte, druhé bývají tzv. forced, tj. vynucené, a zobrazí se třeba jako překlad psaného textu v rámci filmu. Takové se vyplatí ponechat.)

Také zrušíme zaškrtnutí položky Video Size: Automatic, protože tu a v tom je podstata celého našeho počínání si nastavíme sami. Na sekundu si odskočíme do položky Video Tracks, a posuvníkem snížíme kvalitu (a tedy velikost) DVD menu na minimum. Pak se vrátíme do jednotlivých námi označených položek Title, a všem postupně analogicky snížíme kvalitu na co nejnižší úroveň. Poté zvolíme Title hlavního filmu, a kvalitu výtáhneme na hodnotu těsně pod, nebo rovnou 4,5 GB (ignorujte, že pruh svítí červeně). Pokud jste správně pochopili, principiálně jde o to, abychom se zbavili všeho, co z našeho originálního DVD zálohovat nechceme, a vytvořili si tak dostatek místa pro to, co zálohovat chceme potažmo chceme to v co nejlepší kvalitě.

Nakonec ještě jednou zkontrolujeme všechna nastavení a stikneme tlačítko OK.

3. O nějaké 2 hodiny později (závisí samozřejmě na rychlosti počítače) Instant Copy ohlásí hotovo. Nahlédnutím do cílového adresáře zjistíme, že nám na disku přibyly asi 4 nové soubory s příponou PDI. (Odpověď na otázku, proč ne jeden velký soubor, souvisí se zmíněnou schopností file-systému pracovat se souborem o velikosti více než 4 GB.) Spustíme si tedy prográmek PDI2ISO, a s jeho pomocí si triviálním postupem připravíme image pro vypálení DVD v Neru (viz obr. 5).

Z HD na DVD

Za ideálních podmínek je vypálení dévédéčka v Neru dětsky snadné. V první řadě si z webu výrobce nebo z našeho CD stáhněte a nainstalujte update. Pak spusťte program a v okénku, které na vás vyběhne, klikněte na tlačítko Cancel. Poté vyberte menu File/Burn image, a otevřete soubor ISO, jenž jste si právě připravili. Palbu zahájíte tlačítkem Write (viz obr. 6).

S tako vypáleným DVD by neměla mít vaše počítačová DVD mechanika žádné problémy, a s velkou pravděpodobností ani váš stolní přehrávač.

§§§§§


Bude letos dobrý rok pro MS Office 2003? I.

Jaromír Luhan

c03p0361

Softwarový gigant Microsoft se opět vydává na zteč našich peněženek mohutnou ofenzívou pod vlajkou kancelářského balíku Office s pořadovým číslem 11. Pojďme se podívat na předběžnou verzi toho, čím chce produkt chystaný na přelom letošního roku přitáhnout pozornost, a potažmo i peněžní přízeň uživatelů.

Office patří již dlouho k základním produktovým pilířům Microsoftu. Skládá se z poměrně stabilizovaného portfolia programů, do kterého v nové verzi přibylo i několik nováčků. Jsou to například programy InfoPath, Contact Manager nebo OneNote k jejich popisu se dostaneme později, jelikož začneme tradičním jádrem, které je tvořeno kvintetem ve složení Word, Excel, PowerPoint, Access a Outlook. Exkurzi však nezačneme u jednotlivých programů, protože těch individuálních novinek (s výjimkou Outlooku) zase tolik nemají. Není divu kde brát pořád nápady na vylepšení programů, které se vyvíjejí dvacet let a už v předchozích verzích obsahovaly spoustu funkcí, o nichž většina uživatelů ani neslyšela.

Dokumenty lépe, rychleji, bezpečněji

Microsoft již delší dobu vede jednotlivé programy z kanceláře k těsné spolupráci a snaží se orientovat jejich chování tak, aby uživatel nemusel vymýšlet "čím" a mohl se soustředit na "co". Ke snaze provázat programy navzájem přistupuje v poslední době ještě další důležitý aspekt plavba v moři informací. Office přestává být izolovaným ostrovem a snaží se o podporu technologií, které vládnou internetu. V dnešní době totiž nikdo nevystačí s uzavřeným binárním formátem a musí počítat s nutností práce i s informacemi v naprosto nejrůznějších formátech. Proto se celou Office táhne jako červená nit podpora univerzálního standardizovaného formátu XML, který je vhodný pro zpracování dat pevného i volného formátu.

XML se stává hlavním formátem dokumentů všech programů sdružených do balíku Office, takže jsou všechny schopny XML data načítat i ukládat. Mimo to je možné díky tomuto formátu navázat na tvorbu dokumentů celou řadu složitějších technologických funkcí, počínaje důsledným dodržováním firemní dokumentové kultury a flexibilním využíváním internetových a intranetových datových skladů konče.

Důsledná a uživatelsky přehledná podpora schémat XML dává uživatelům do ruky další silný nástroj pro dobrou organizaci práce i se zdánlivě nekonzistentními soubory dat a informací, protože si své potřebné informační struktury může nadefinovat každý sám. Klasický řetězec zpracování dat a publikace výstupů, který obvykle začíná v databázích Access, pokračuje přes analýzu v Excelu, přehledné zpracování a okomentování ve Wordu a končí prezentací v PowerPointu, případně odesláním pomocí Outlooku, se nyní zjednoduší díky tomu, že jednotlivé kroky probíhají nad společnou datovou základnou a není nutné data po cestě jakkoliv formátově transformovat. Navíc díky zákaznickým schématům a využití transformací XSLT je možné dokumenty zpracovávat a prezentovat v nejrůznějších podobách a na nejrůznějších platformách, aniž by bylo nutno do nich ručně zasahovat, upravovat je nebo vytvářet nové verze, což by pochopitelně zdržovalo a mohlo by do procesu vnášet chyby a nekonzistence.

Novou oblastí zaváděnou v rámci Office 2003 jsou takzvané inteligentní dokumenty. Jsou právě využitím výhod jazyka XML v kombinaci s programovatelným oknem úloh, kdy je zpracování dokumentu vyžadujícího průchod určitým procesem uvnitř firmy řízeno a kontrolováno přes začleněné úkoly. Tyto úkoly, nebo též instrukce se jednotlivým uživatelům zobrazují na panelu úloh a vedou je jednotlivými kroky. Vlastní dokument pak může být snadno vytvořen tak, aby v rámci příslušného úkolu umožnil danému pracovníkovi přístup pouze do částí, které jsou pro něj určeny.

Flexibilita řešení je podpořena centralizací umístnění šablon a inteligentních dokumentů, takže se veškeré změny provádějí pouze na jednom místě a jednotlivé aplikace si je z tohoto místa automaticky stahují. Technologie využívá jednak stávající standard COM objektů, jednak novou technologii řízeného kódu .NET.

Bezesporu významnou novinkou jsou takzvané pracovní prostory dokumentů, které odstraňují dosud velmi bolavé místo schopnost sdílet dokumenty v reálném čase mezi jednotlivými členy pracovního týmu. Neměli byste se tedy nadále potýkat s nepříjemnými zákazy úprav dokumentů, které si již otevřel někdo jiný. Funkce jsou součástí služeb Windows SharePoint Services zprostředkovaných příslušnými servery a starají se o automatickou synchronizaci obsahu a údržbu nejaktuálnějších verzí, které všichni dostávají k dispozici, ať již pracují v režimu on-line přímo s dokumentem na serveru, nebo s jeho off-line kopií na samostatném počítači. Pracovní prostor dokumentů se navíc stará i o správu verzí, dokumentaci související e-mailové komunikace a konverzace pomocí rychlých zpráv.

A když už jsme u těch dokumentů nově se setkáváme s pojmem IRM neboli Information Rights Management. Tato technologie je významným přínosem pro ochranu duševního vlastnictví a má zajistit bezpečnost dokumentů na úrovni souborů. Díky ní je možné sdílet dokumenty nebo je posílat mailem a stále mít kontrolu nad jejich obsahem i nad tím, kdo a za jakým účelem je používá. K realizaci této služby bude nutno provozovat odpovídající servery s technologií SharePoint Services buď v rámci organizace, nebo využít hostování na serverech Microsoftu a kombinovat ji se službou Microsoft Passport. Příjemce dokumentu nemusí být vybaven programy Office, k prohlížení dokumentu mu stačí IRM Viewer, který je zdarma. Zdá se tedy, že služba je obdobou přenositelných dokumentů formátu Adobe Acrobat, ovšem měla by být dovedena na vyšší stupeň zabezpečení a ověření.

Na řadě míst se v nové kanceláři setkáváme s podporou ručního psaní prostřednictvím TabletPC. Takto můžete třeba vylepšovat malůvkami své prezentace v PowerPointu, komentovat dokumenty ve Wordu a Excelu nebo odesílat ručně psané e-maily. Ruční poznámky fungují ve dvou režimech jednak v podobě "nad dokumentem", kdy si je můžete představit jako barevné nalepovací papírky, jednak v režimu začlenění do dokumentu, kdy se začnou chovat jako běžné obrázky nebo textová pole.

Ruční poznámky mohou být ve dvou podobách jako kreslený skeč nebo jako psaná poznámka. Každý z režimů má svou sadu per, popisovačů a zvýrazňovačů, které umožňují změnit barvu a šířku čáry. V rámci dokumentu se chovají jako vložené objekty, což v praxi znamená, že se posouvají při vkládání sloupců v Excelu nebo se pohybují s odstavci ve Wordu. V režimu Revize se poznámky chovají stejným způsobem jako jiné komentáře a revize textu, lze je tudíž vypínat a zapínat podle potřeby. Poznámky se dají také kopírovat mezi jednotlivými dokumenty.

Outlook v novém

Přišel čas na novinky jednotlivých produktů z rodiny Office. Patrně největší prostor nám zabere popis Outlooku, který těch novinek obsahuje skutečně nejvíc. Vývojáři značně přepracovali celé prostředí poštovního programu, takže by se vám s ním mělo pracovat podstatně lépe. Prostředí je totiž nejen barevné a díky tomu i přehlednější, ale také lépe uspořádané, takže jsou požadované informace mnohem dostupnější.

Na obrázcích si určitě povšimnete, že uspořádání seznamu zpráv a náhledu je vodorovně vedle sebe, díky čemuž je obrazovka efektivněji využita. Určitě vás také upoutá barevné odlišení položek v kalendáři a přehlednější kategorizace poštovních zpráv pomocí barevných vlaječek. Ty mohou být označovány jednak podle příznaku dalšího zpracování, jednak přehledně podle data doručení.

V rámci Outlooku bylo implementováno nové kontextové navigační okno a přibyly i nové složky. S jednou z nich (v originále se jmenuje Junk mail) souvisí velice důležitá novinka automatická správa nevyžádané pošty. Outlook nyní pracuje nejen se seznamy zakázaných a povolených adres, ale je schopen díky speciální technologii sám analyzovat obsah poštovních zpráv, a otravné smetí valící se na vás z internetu ihned odsouvat do zmíněné složky. Filtr je možno nastavit v několika stupních, podle toho, jak důkladně chcete příchozí poštu "prokádrovat". Navíc jej Microsoft hodlá aktualizovat přes internet, pokud spameři objeví techniky, jak filtr obelstít.

Dalším příspěvkem k ochraně soukromí je blokace externího obsahu. Tato funkce je namířena proti technikám špiónů ověřujících platnost e-mailových adres vyšťouraných z nejrůznějších neověřených zdrojů a používaných pro spam. Pozitivním vedlejším efektem této filtrace může být pro uživatele s pomalým připojením blokace stahování obrázků, které dnes stále více a zbytečněji dekorují zejména nevyžádané poštovní zprávy. Pokud však patříte k příznivcům obrázků, přijdete si na své alespoň v kontaktech, kde můžete k adrese připojit i podobenku (asi kdybyste zapomněli, jak dotyčný vypadá).

Vlastní projevy existence Outlooku doznaly změny směřující ke zmenšení jeho nápadnosti v případě, že jej zrovna moc nepotřebujete. Vývojáři například vycházejí vstříc obvyklému stavu, že program běží neustále, a odstěhovali jeho ikonu z programové lišty do stavového pruhu, kde zabírá méně místa a odkud vypouští své bubliny upozorňující třeba na doručení nové pošty.

Vylepšena byla rovněž spolupráce s Exchange Serverem, kdy je detekována propustnost a typ připojení, a podle zjištěných parametrů upravován způsob přenosu pošty. Outlook dokáže využívat Exchange v režimu s mezipamětí a snižovat tak problémy s propustností sítě, protože si udržuje místní kopii schránky a synchronizace probíhá na pozadí. Nebo dokáže přistupovat k Exchange serveru přes protokol http tím se vypořádá s omezeními firemních firewallů, které by jej na server nepustily přímým přístupem.

Jste-li šťastným vlastníkem gigantické mailové schránky, potěší vás Microsoft hned dvakrát. Poprvé tím, že zvětšil limit pro velikost datového souboru pošty ze stávajících 2 GB na pěkných 20 GB, takže budete mít kam expandovat. Podruhé mnohem propracovanějším systémem vyhledávání, kdy se jednotlivé výsledky hledání jeví uživateli jako samostatné složky. Přitom fyzicky zůstávají jednotlivé zprávy na původních místech, a nemusíte je tudíž přesunovat do samostatných složek a následně se obtížně rozpomínat, kam jste je dali. Takto si můžete například vytvořit virtuální složku důležité pošty s úkoly od vašeho šéfa či manželky, nebo jiný pohled na zprávy s příznakem vysoké důležitosti. Navíc kdybyste si nevěděli rady s nastavením vyhledávání, má pro vás Outlook již připravené výběry, ze kterých můžete vycházet.

Další zajímavý pohled do poštovní schránky skýtá uspořádání podle konverzace, kdy vám Outlook sdruží zprávy do skupin podle předmětu. Usnadní vám to sledování vývoje určité diskuse, případně umožní nakládat s celou skupinou najednou (třeba ji někomu poslat, ať si také užije).

Business Contact Manager

Jedním z noviců Office 2003 je program Business Contact Manager. Nejedná se o samostatnou aplikaci, spíš o rozšíření programu Outlook, které umožňuje sledovat kontakty se zákazníky, zaznamenávat potřebné doplňkové informace a účelně podchycovat obchodní příležitosti. Díky integraci s Outlookem je velice snadné tyto informace navazovat na související dokumenty a propojovat je se schůzkami v kalendáři nebo úkoly. Zároveň je možné ke každému případu nastavit pravidla dalšího zpracování, případně s připomenutími dalšího domluveného kontaktu či termínu.

Díky tomuto nástroji je správa zákaznických informací centralizovaná a snadno se udržuje přehled o celé historii komunikace i přístup k potřebným dokumentům jako jsou smlouvy, platební doklady, poštovní komunikace a další. Business Contact Manager se snaží být otevřený pro import dat z jiných, třeba konkurenčních programů pro správu zákaznických informací, a zároveň podporovat další aplikace, které na jeho činnost v procesu správy obchodního případu navazují.

Z nashromážděných informací programu mohou těžit vedle samotných obchodníků také firemní manažeři, kteří tak získají přehled o jejich činnost a mohou lépe prognózovat vývojové trendy a řídit chování firmy. Business Contact Manager je skutečně flexibilním nástrojem, protože je rovnou připraven pro vzdálený přístup přes internet a nepotřebuje k tomu žádné specializované servery ani komunikační zařízení.

Ostatní aplikace

Jak jsem již naznačil, neoplývají ostatní aplikace z balíku Office takovými vylepšeními jako Outlook, a tak si je probereme dohromady. Začneme inovovaným vzhledem. Pracovní prostředí všech programů je laděno domodra a vypadá opravdu čistě, úhledně a hlavně přehledněji díky výraznějším ovládacím prvkům nástrojových pruhů.

Pokračujeme prezentacemi PowerPoint podporuje propojení na slovník synonym a poradí si s bohatší škálou formátů videosekvencí, kterými můžete oživit svoji prezentaci. Videosekvence může být navíc zobrazována na celé obrazovce.

Vylepšena byla také distribuce prezentací. Funkce Balení pro disk CD-ROM vám prezentaci připraví k vypálení včetně prohlížeče a informací pro automatické spuštění po vložení nosiče do mechaniky v počítači.

Databáze Access má nyní vylepšenou podporu zálohování dat jak na místní disk, tak i na sdílené síťové umístění. Záloha je pojmenována podle data provedení a Access automaticky provádí komprimaci a opravy vnitřních chyb databáze.

Poměrně neobvyklou novinkou ve světě databází je implementace funkcí automatických oprav zadávaných dat. Funguje stejně jako ve Wordu přes inteligentní značku, čímž umožňuje uživateli snadné odmítnutí opravy. Funkce pracuje i v návrhovém režimu formuláře, kdy kontroluje různé prohřešky návrhu (kupříkladu duplicitní klávesové zkratky, cyklické odkazy nebo nepřidružené popisky).

Vývojáři accessových aplikací jistě ocení možnost provázání databázových objektů do vzájemných závislostí. Ušetří jim to spoustu hledání při změnách nebo odstraňování objektů. Podobně šikovná je možnost přenášet vlastnosti pole na všechny přidružené ovládací prvky pole změnu vlastností provedete pouze jednou a všichni ostatní ji prostě zdědí.


Bude letos dobrý rok pro MS Office 2003? II.

V programu Word mě nejvíc zaujal nový speciální režim, určený pro čtení dokumentu na obrazovce. V tomto režimu je zvětšeno písmo dokumentu, zkráceny řádky a stránka je optimalizována pro dané rozlišení monitoru. Využíváno je též dobrodiní vylepšené funkce ClearType vyhlazující písmo. Navíc je pro dokument uvolněn maximální prostor na obrazovce tím, že je zjednodušeno prostředí programu a zobrazovány jsou pouze relevantní funkce, například tlačítka sledování změn, vyhledávání pojmů ve slovnících a podobně. Čtenář má navíc k dispozici pomůcky pro snadnou navigaci v rozsáhlejším textu mapu dokumentu a miniatury stránek. Režim je skutečně propracovaný a vlastní zkušeností jsem si ověřil jeho dobrou použitelnost, protože text je opravdu velmi příjemně čitelný i při nižším rozlišení monitoru.

Nakonec nám zbyl Excel, jenž je ve výčtu novinek ještě skromnější než Word. Vedle společných záležitostí s XML a IRM zmiňovaných v úvodu je to snad jen vylepšení chytrých značek a implementace Research Task Pane pro vyhledávání informací v externích zdrojích.

Při analýze XML dat vám pomůže snadné přepínání obsahu řádku souhrnů vedle obvyklého součtu máte k dispozici průměr, počet, počet číselných hodnot, maximální a minimální hodnotu, směrodatnou odchylku a rozptyl.

Jak moc potřebujete  novou Office?

Nakonec si necháme trochu ožehavé téma. Žádný výrobce totiž neslyší rád úvahy na téma potřebnosti nové verze svého výrobku. Pohled musíme rozdělit do několika skupin, protože každé z nich přinese nové vydání něco jiného. Již delší dobu se Microsoft snaží rozdělit svět uživatelů počítačů na ty, kteří mají jeho software předplacený, a na ty, které to teprve čeká. Předplatitelé dostanou novou Office v rámci předplatného, a nemusejí tudíž nad upgradem příliš "mudrovat". Myslím si, že právě kvůli nim byla verze vydána, protože je potřeba si jejich peníze nějak zasloužit a splnit sliby pravidelných aktualizací. Těch novinek, které by měly přimět k upgradu nepředplatitele, je snad s výjimkou Outlooku opravdu poskrovnu.

Podíváme-li se na otázku upgradu z pohledu různých skupin uživatelů, dospějeme celkem snadno k závěru, že nová funkcionalita Office je zaměřena především na firemní klientelu. Pro větší a velké subjekty mohou být novinky a vylepšení v oblasti správy a zabezpečení dokumentů skutečně nezanedbatelným přínosem, zejména pokud se právě poohlížejí po podobném řešení nebo již přerostli své stávající. Na druhou stranu tito zákazníci většinou ochranu proti spamu nebo řízení zákaznických vztahů řeší jinak a novinky z této oblasti je asi nezaujmou tolik, jako menší firmy. Pro ně jsou podobná řešení na klíč většinou nedostižně drahá a vedení různých náhradních řešení v podobě papírových kartoték nebo v lepším případě excelových tabulek jim připadá málo flexibilní a použitelné. Těmto zákazníkům se určitě vyplatí zajímat se o Outlook a Business Contact Manager.

Individuální klientele bych také doporučil k pozornosti Outlook. Jeho inovace jsou skutečně zajímavé, funkční, potřebné a určitě se nejedná o pouhé kosmetické úpravy. Spam je opravdovým "vředem na těle internetu", a i další inovace lepší uspořádání, přehledná kategorizace zpráv, usnadněné vyhledávání nebo zakázání externího obsahu jsou přínosem dokonce i pro domácí uživatele a svědčí o tom, že se vývojářský tým skutečně pečlivě zamýšlel nad potřebami a nářky svých klientů.

Tak to by bylo pro dnešek vše o jádru nového balíku Microsoft Office 2003. Příště se podíváme na nové vydání ostatních produktů skupiny Office Publisher, FrontPage, InfoPath a OneNote.

§§§§§


Hackujte sami sebe - GFI LANguard Network Security Scanner

Vladimír Vondráček

c03p0363

Každou chvíli se někde objeví informace o narušení počítačového systému, krádežích dat nebo změnách internetové prezentace některé firmy. Všechny tyto zprávy mají jedno společné správce, placený za zabezpečení daného počítačového systému, zaspal a zapomněl na ostražitost (případy, kdy systém vědomě naruší jeho správce, neuvažujme). Jako každé lidské dílo, i software může obsahovat a obsahuje řadu chyb a nedokonalostí. A existují lidé, kteří jsou schopni takový nedostatek odhalit a zneužít.

GFI LANguard dokáže zhruba nasimulovat chování těchto osob a podat správci informaci o případných bezpečnostních dírách v systému. Tento nástroj tedy využijí spíše pracovníci, dohlížející na počítačovou firemní síť. Jednotlivec může síly programu napřít samozřejmě pouze na svůj stroj, aby zjistil, zda jeho miláček neposkytuje snadný terč nějakému nenechavci.

Po instalaci se můžeme ihned pustit do skenování počítačové sítě. Tento proces obejde všechny "živé" počítače ve zvolené doméně a zjistí, jaké služby jsou provozovány na tom kterém stroji a na kterém portu daná služba naslouchá. Protože optimální funkce některých služeb je vázána na to, aby volaná služba poskytla dotazujícímu se počítači informaci o svojí verzi, lze skenováním jednotlivých portů zjistit, jaké verze programů naslouchají. Výsledkem takového prohledání je vcelku podrobný záznam o jednotlivých počítačích na síti. Všechny sebrané informace jsou zobrazeny přehledně ve stromové struktuře. Objem informací se liší samozřejmě podle toho, kolik služeb na tom kterém počítači běží, a pod kterým operačním systémem je provozován. LANguard následně projde svoji databázi známých bezpečnostních chyb a porovná verze aplikací, ve kterých se tyto chyby nacházejí, se zjištěnými verzemi během skenování. V případě nalezení zaostalé verze zobrazí upozornění na nedostatek, spolu s jeho stručným popisem. Lze tak celkem snadno odhalit, kde třeba běží neopravená verze populárního mailového serveru Sendmail, a čeho se lze dočkat, pokud nedojde k brzké nápravě. Skenování probíhá navíc pomocí více protokolů, takže nejprve je prověřena síť pomocí NetBIOSu, následně jsou vyhledány počítače, podporující SNMP. Protože ne všechny počítače podporují komunikaci prostřednictvím těchto protokolů, je proveden následný ping na příslušné ethernetové adresy. Po zjištění množiny odpovídajících počítačů jsou skenovány porty, a to jak pomocí TCP, tak UDP paketů. Právě tato procedura dodá informace o chybných verzích služeb. Podstatně detailnější informace lze získat, pokud počítač podporuje SNMP, hodnoty jednotlivých položek jsou taktéž velmi přehledně zobrazeny.

Kromě zjištění závad, LANguard umí také nalézt příslušné opravy a pomocí dálkové správy počítačů je přímo na deficitní stroj nainstalovat. Pro zjednodušení práce je možné spustit opravy na všech počítačích najednou, není nutné provádět opravy počítač od počítače a službu od služby. Kromě provedení oprav je do aplikace LANguard integrováno několik užitečných utilit, jako je whois služba (informace o počítači, pokud jsou vloženy v některé centrální databázi), traceroute (sledování poutě paketů při cestě k cílovému počítači), DNS lookup (převedení jména počítače na IP adresu) nebo funkce SNMP.

Trochu se nabízí otázka, zda právě LANguard nedává do ruky útočníkům zbraň proti nedostatečně chráněným systémům. Na jednu stranu je sice pravda, že i nezkušený útočník může takto zjistit slabá místa, na druhou stranu k tomu, aby jich využil, potřebuje mnohem více, než jen nainstalovat LANguard. Podle mého názoru je idea programu naprosto v pořádku. Pokud chcete ochránit svůj počítačový systém proti útočníkům, musíte poznat jeho slabá místa. A LANguard je s velkou pravděpodobností dokáže najít všechna.

GFI LANguard Network Security Scanner

objem sbíraných informací

přesnost identifikace

K recenzi poskytla firma: GFI, www.gfi.com

Cena: 875 eur (neomezený počet skenovaných IP adres)

§§§§§


Galerie speciálních efektů – Xenofex 2

Pavel Korec

c03p0364

XENOFEX je dalším z řady souborů grafických plug-inů pro realistické efekty. Bez problémů spolupracuje s Photoshopem (6, 7, Elements 2), Macromedia Fireworks MX, Paint Shopem, ale též neuváděným Corel Photo-Paintem, Painterem, a jistě i mnoha dalšími. Je k dispozici pro Windows a Mac.

Ovládání programu je jednoduché, výběr filtru je přímo v menu Photoshopu. Poté se spustí univerzální okno, v němž můžete volit filtr, měnit jeho parametry a tato nastavení pod jménem ukládat. Během jednoho volání plug-inu lze aplikovat jen jeden filtr, z prostředí nejde načítat ani ukládat obrázky. Program pracuje s výběrem (maskou), nebo zvolenou vrstvou. U výběrů deformuje rovněž jejich masku. K dispozici není náhledové okno ani obrázky "presets", a je vždy třeba vyčkat dokončení aplikace filtru. Zvětšením (výřezem) lze však dosáhnout rychlosti vyšší. Rychlost aplikace filtrů je většinou snesitelná (od několika po desítky sekund), a celkový čas laborování k dosažení představy není kritický.

XENOFEX 2 nabízí následující paletu filtrů:

- Burnt Edges - Zastaralý, ohořelý, otrhaný a očouzený okraj. Okraj mapy ostrova pokladů, staré folianty, ohořelý list papíru, vypálená díra ve fotografii, vypálená písmena.

- Classic Mosaic - Automatická mozaika sleduje obrysy ve vašem obrázku a vyplňuje ho kaménky dané velikosti a rozptylu. Mozaika může sledovat spíše geometrické tvary, nebo vyniknutí obrysů objektů. Rozdělíte-li obrázek maskou na části vyžadující různou hrubost kaménků, lze zřetelnost mozaiky ještě zvýšit.

- Constellation - Vygeneruje do vašeho obrázku jednotlivé hvězdy, záblesky, souhvězdí či hvězdnou oblohu. Hvězdy jsou zvýrazněny na světlech, potlačeny ve stínu. Rozmístění hvězd na černé obloze můžete řídit podkladovým obrázkem (světlé plochy = více hvězd).

- Crack - Rozpraskání a potrhání okrajů, či maskou (selekcí) vymezených hranic a ploch.

- Crumple - Ostré pomačkání papíru s nastavitelnou intenzitou, směrem a silou odlesků.

- Electrify - Naprosto realistické elektrické výboje, doprovázené koronou, vycházejí z vaší selekce, nebo objektu. Nastavíte barvu výboje a korony, intenzitu výbojů i oblasti plazmatu a roztřepenost.

- Lightning - Blesky na rozdíl od "Electrify" mají definovaný počátek cíl výboje. Nastavíte si sílu korony, roztřepenost, větvení a míru rozbíhání větví (kanálů) blesku.

- Flag - Rozvlnění vlajky použijete nejspíše na objekt (vrstvu). Můžete nastavit rozvlnění, přivázání k některým z osmi bodů, směr větru a světla. Vlnění velmi realistické.

- Little Flufy Clouds - Velmi rychle vytvoříte načechrané obláčky v perspektivním zobrazení s určenou intenzitou, ostrostí okrajů, barvy okraje a hmoty mraku, úhlu kamery (zkreslení), výšky oblaků, barevného přechodu horizontu a kouřma. Filtr nelze použít k vytvoření bouřkových mračen, u nichž je významný i stín a osvětlení mraků sluncem.

- Puzzle - Vytvoří puzzle s důrazem na náhodné či ruční vynechání dílků, a směr zámku. Neumí prohodit obsahy dílků, ani umístit dílek mimo tabulku. Filtr je relativně pomalý.

- Rip Open - Protržení papíru (či plátna) s rozšklebeným otvorem. Na závadu může být přílišná pravidelnost otvoru, částečně odstranitelná složitějším tvarem masky.

- Shatter - Snímek z tříštění obrazu namalovaného na křehkou desku, nebo sklo. Je alternativou explozí v 3D programech.

- Stain - Rozpíjející se fleky od kávy, špinavé vody, barev na savém podkladu. Tvar je zhruba určován výběrem (selekcí, maskou). Nastavuje se celkové vybarvení a vybarvení vnitřku (hrubý pigment se odfiltroval na okrajích).

- Television - Realistická přeměna fotografie do televizního obrazu včetně deformace obrazovky (perspektivu musíte přidat ve svém editoru), řádkování duchů, posunu obrazu a jiných typických vad starých televizorů. Je-li aplikován na objekt, deformuje i tvar objektu.

Závěr

XENOFEX 2 představuje vcelku zajímavý soubor filtrů pro nejrůznější použití. Otázka však je, jak tomu u podobných sad bývá, zda si typický uživatel pořídí celou sadu kvůli právě potřebnému efektu, anebo preventivně (kdyby se náhodou něco hodilo). Otázka zní: využijete některé z těchto efektů?

Xenofex 2

realističnost

rychlost laborování

výkonnostní nenáročnost

výběr filtrů?

K recenzi poskytla firma: Alien Skin Software, www.alienskin.com, Cena: 129 USD

§§§§§


Dokonalá laboratoř světel – Mystical Lighting

Pavel Korec

c03p0365

Další z řady produktů od Auto FX Software, je photoshopovou plug-inovou laboratoří dokonalých světel a stínů. Ta je umístěna v obdobném prostředí, jako jiný software této firmy Dream Suite -, ale podstatně vylepšeném.

Mystical Lighting slouží k "osvětlování" fotografií, malování světlem a stínem. Využívá několik typů nástrojů (eliptický plošný, "lampičkový" a volné kresby) a s uplatněním různých textur generuje tvary a proudy paprsků, překresluje světla, stíny, duhu, či mlhu. Síla programu je v úžasné dokonalosti světelných efektů něco takového přímo v Adobe Photoshopu a jiných editorech rozhodně nedokážete! Můžete úplně změnit charakter prostředí fotografie, aniž se odchýlíte od realistického vzhledu. Anebo z fotografie naopak vytvoříte poetické dílo. Nástroje působí po cestě od technologie kresby k dojmům, atmosféře, poezii, děsu, úzkosti, či magickému napětí. Přestože je Mystical Lighting jen jednou z "plug-inových" sad, jeho možnosti a praktické využití přesahují specializované plug-iny (jež zpravidla využijeme jen zřídka).

Prostředí nabízí dobrou kontrolu. Můžete využívat aplikaci efektu na odmaskované části, nebo samostatné vrstvy. Kromě toho můžete použít rušicí tužku, kterou vyzmizíkujete aktuální mlhu, stín, či světlo.

Tak, jako v předchozích "laboratořích efektů" máte k dispozici menu s výběrem efektu a grafické presets pro detailní nastavení. A je zde to, co dříve velmi scházelo možnost aplikace více efektů najednou. Historie efektů (zde vrstev) dovolí přidávat a ubírat efekty aplikované při jednom spuštění. Prostředí programu lze spouštět separátně, anebo z Photoshopu. Při samostatném spuštění můžete otevírat a ukládat obrázky a načítat separátně masku. Škoda, že při tom nelze volit aktivní vrstvu (formátu Adobe Photoshopu) tu je nutno vybrat v editoru.

Užitečné jsou dále paměťové body a skvělá je možnost maskování ve zvláštní vrstvě. Maskovacími nástroji jsou neostrý štětec, guma, lineární a volné laso a obdélník. Obrázky lze barevně tónovat a lze do nich (do zvláštní vrstvy) vkládat separátní obrázky. Maskování se však nevyrovná Photoshopu, a vadí i zpoždění při renderování.

Rychlost laborování je stále podobně jako v Dream Suite obtížnou a kritickou stránkou programu. K jednotlivým filtrům nelze přistupovat přímo z menu Photoshopu, prostředí se volá znovu při každé aplikaci filtru (a to stojí další čas), k dispozici není náhledové okno. Nejvíce vadí čas pro vyrenderování snímku při kreslení (od několika, až po desítky sekund). Znamená to také, že program je vhodné požívat na výkonnějších počítačích. Ale teď již k vlastním efektům:

- Edge HighLight - Vytvoří zajímavé barevné efekty v masce, skvrny na podlaze.

- Ethereal - Nadpozemské paprsky světla mezi mraky, obarví oblohu nad mraky, rozlije temnotu do děsivého stínu.

- Fairy Dust - Proud zlatého prášku, hvězd, vír sněhových vloček, jisker, či květů.

- Flare - Exploze, světlice, hvězdy, galaxie, mlhoviny, obláčky živého světla, bludičky.

- Light Brush - Malujete difúzním, rozptýleným, či kontrastním světlem.

- Light Caster - Proudy bílého i barevného světla, laserové efekty, světla lamp i reflektorů.

- Mist - Práce s efektem mlhy.

- Mottled Background - skvrnité pozadí namíchané s využitím textur, děsivá, jedovatá a téměř hmatatelná atmosféra.

- Radial Light Caster - Dopad či závoj světla centrálního zdroje, mystické záře, žárovky.

- Rainbow - Duha napjatá mezi dvěma body, duha sledující křivku.

- Shader - Odstraní světlo a mlhu, a opět dá vyniknout stínu, kontrastům a barvám.

- Shading Brush - Štětec odstraní světlo a mlhu, a opět dá vyniknout kontrastům stínu a temným barvám.

- Shadow Play Světlo procházející oknem vytvoří na podlaze či na stěně stín; vzdálenější okraje stínu mohou být slabší a měkčí.

- Spot Light - Vytvoří v zešeřelém prostoru barevné světelné skvrny.

- Surface Light - Světelné skvrny, řízené černobílým obrázkem.

- Wispy Mist - Chomáčkovitá mlha složená ze tří barev, prachový příkrov.

Mystical Lighting

vylepšené prostředí

úžasná realističnost

čas startu efektu

laborování

K recenzi poskytla firma: Auto FX Software, www.autofx.com, Cena: 179 USD

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c03p0367

Registry First Aid 3.0

Licence: trial, 21,00 USDDomovská stránka: www.rosecitysoftware.com/Reg1Aid/

Registr Windows, sloužící k ukládání dat a nastavení aplikací systému, má kromě mnoha výhod (rychlost, přehlednost, apod.) také jednu zásadní nevýhodu jeho velikost může narůstat takřka závratnou rychlostí. I mnoho odinstalovaných aplikací totiž zanechá o sobě záznam, který se ztratí až reinstalací celého operačního systému nebo použitím této utility. First Aid ovšem umožňuje nejen očištění systémového registru od různého "balastu", ale rovněž i pár funkcí navíc. Pomocí přehledného Průvodce lze odstranit neexistující cesty k souborům, nepoužívané fonty, nefunkční položky v nabídce Start (nejsem si jist, zdali i tuto funkci lze zařadit také do správy registru) a záznamy o nepoužitém softwaru. Vše je navíc doplněno automatickou zálohou. K tomu, abych tento produkt označil za velmi dobrý, by však jeho autor musel znatelně změnit řadu jeho vlastností. Tak např. Průvodce vyčištěním registru je příjemná věc, nicméně pokročilejší uživatelé by pravděpodobně přivítali také běžnější a přehlednější rozhraní. To, co ovšem nemohu autorovi odpustit, je poněkud přemrštěná cena, která nahrává spíše volně šiřitelné konkurenci. Krom toho totiž vytvořil dosti nekvalitní a nepřehlednou nápovědu, a tím znatelně omezil skupinu uživatelů, která bude schopna využít všechny funkcí této jinak užitečné aplikace.

Kerio Network Monitor 2.1.0

Licence: trial, 1 490 Kč

Domovská stránka: www.kerio.cz

Společnost Kerio patří mezi lídry oblasti zabezpečení sítí. Jejich nový produkt Kerio Network Monitor se může pochlubit tradičními znaky výrobků firmy. Jedná se o profesionální nástroj s praktickým ovládáním, určeným především pro správce počítačových sítí. Není tedy rozhodně určen pro začátečníky. Hned po instalaci mě zaujala celková bezproblémovost a pohotovost aplikace. Nebyl vyžadován restart a vše ihned fungovalo. Kerio Network Monitor využijí zejména správci podnikových sítí, a to samo osobě napovídá o funkcích, které poskytuje. Takřka samozřejmostí je monitorování zatížení a využívání kapacity sítě, popřípadě přehled aktivních spojení jednotlivých pracovních stanic. Mezi další možnosti patří i monitorování základních služeb sítě internet jedná se zejména o elektronickou poštu, webové stránky či systém rychlého zasílání zpráv ICQ. Všechny tyto informace se přehledně zaznamenávají pro pozdější kontrolu a tvorbu grafů. Kontrolovat toho můžete opravdu mnoho, od navštívených webových stránek až po obsahy jednotlivých e-mailů. (Vzhledem k listovnímu tajemství je domnívám se spíše vhodné kontrolovat jen předmět, odesílatele a adresáta zprávy, a to i v případě, že jedná o firemní poštu.) Aplikace nabízí monitorování na velmi solidní úrovni a s její pomocí budete schopni síť udržovat v solidním stavu.

xDesktop 0.02

Licence: freeware

Domovská stránka: www.mujweb.cz/pocitace/radek.zhasil

Nestačí-li vám jeden monitor a přitom nemáte peněz nazbyt, možná vám pomůže tato levná a jednoduchá softwarová náhrada českého vývojáře. xDesktop je správce plochy, který vytváří až dvanáct virtuálních obrazovek, přičemž na každé z nich lze nezávisle provozovat jakoukoliv aplikaci. Přepínání mezi obrazovkami je velice jednoduché a lze jej provádět buď pomocí myši, nebo klávesovými zkratkami (CTRL-ALT-F1 až CTRL-ALT-F12). Tato utilita nabízí i přes svou jednoduchost též pár šikovných vlastností. Nejenže se minimalizuje do oblasti systray (vpravo dole vedle hodin), ale také ji můžete stiskem jednoho tlačítka minimalizovat do pravého horního rohu obrazovky. Další se dá měnit pozice oken přímo v ovládacím rozhraní programu. Co už bohužel nejde, i přesto, že to konkurenční produkty umožňují, je přesouvání oken mezi jednotlivými virtuálními plochami. Nepříjemné také je, že nelze běžným způsobem změnit velikost okna aplikace, ale pouze v nastavení programu. Tam je třeba zadat jeho výšku a šířku v pixelech. Nejedná se tedy o vysloveně profesionální produkt, ale o program, jenž vyniká zejména svou jednoduchostí. Ta je také umocněna tím, že xDesktop nevyžaduje instalaci. Tím máte rovněž zajištěno, že po něm v registrech nezůstane žádná stopa.

Kutilem ve Windows - OD všeho něco...

Martin Koníček

Hned ze začátku se ponoříme do hlubin internetu a naučíme se stopovat pomocí jedné z nejlepších utilit v tomto oboru VisualRoute. Ta vám kromě běžných funkcí pro diagnostiku sítě nabídne rovněž podrobnou mapu světa, kde prostřednictvím internetu dokáže nalézt takřka kohokoliv. Vše nakonec dovršíme pro některé tou nejdůležitější utilitou, EasyBackup, která vám bleskově pomůže se zálohováním dat. Jedná se o kvalitní program s mnoha funkcemi, snad jen kdyby bylo jednoduší pochopit jeho lehce sporadické ovládání.

VisualRoute 7.1d

Licence: trial, 49,95 USD

Domovská stránka: www.visualroute.com

Určitě jste již někdy viděli akční film, kde byl někdo lokalizován na mapě světa pomocí internetu. Kupodivu se nejedná jen o čirý výmysl režisérů, ale o holou realitu. Přes internet lze opravdu kohokoliv lokalizovat a zjistit místo, kde se právě nalézá. Zkušení hackeři si tady obvykle vystačí s běžnou příkazovou řádkou, ale většina lidí by raději ocenila lokalizaci názornější. To rozhodně není nemožné, a proto se na trh dostal Visual Route, který se vše snaží zobrazit podobně jako ve zmíněných filmech. Program pracuje na velice jednoduchém principu. Nejprve zjistí vaše umístění (to není vůbec obtížné, protože IP adresa aktuální identifikace počítače v síti internet je jedinečná a je přidělována na základě vaší geografické polohy). Poté již jen vyhledává body, přes které je spojení realizováno (to můžete jinak zjistit např. i příkazem tracert), a následně určí jejich polohu. V konečné fázi je tedy možné vystopovat přesnou cestu spojení od vás z domova až k neznámému serveru.

A k čemu je to dobré? Správcům sítě se tato utilita hodí k tomu, že je schopna vyhledat, na kterém spoji dochází k problémům, a lokalizovat je. Běžným uživatelům odkryje taje internetu. Např. si můžete všimnout, že většina spojení je vedena podmořskými optickými kabely, a mnohá spojení do Austrálie jsou i díky tomu realizována přes Ameriku.

Co se týče technické stránky aplikace, uživatelské rozhraní je relativně logické a přehledné. Software je ovšem naprogramován v Javě, jejíž podporu běžně Windows XP neobsahují, a bude ji proto třeba doinstalovat. Produkt podporuje "lámanou" češtinu (viz náhled obrazovky) a nepracuje zcela korektně za některými firewally či překladači adres NAT.

EaseBackup 4.46

Licence: trial, od 29,95 USD

Domovská stránka: www.kiesoft.com

Tvorba záloh je stále ještě relativně složitým úkolem, s kterým si mnozí začátečníci vůbec neví rady. EaseBackup nám sliboval jednoduchou a rychlou tvorbu záloh našich dat, a tak jsme se mu konečně "podívali na zoubek". Po nainstalování aplikace se zobrazilo zajímavé uživatelské rozhraní, které je jakýmsi kompromisem mezi běžnou aplikací a programem pro naprosté laiky. Tomu nasvědčuje i fakt, že k dispozici je také Průvodce. Po jeho spuštění je ihned umožněn výběr oblastí, které si přejete zálohovat a to jak souborů na pevném disku, tak i větví či klíčů v systémovém registru. Výběr toho, co se má zálohovat, je možné také nadefinovat pomocí šablon. Kupříkladu do začátku máte připraveno několik základních šablon pro zálohování elektronické pošty, kontaktů či důležitých nastavení systému. Pokud dokončíte tento první krůček, tak může následovat další krok, v němž je možno vybrat médium k zálohování, typ zálohy a hlavně způsob zakódování. Tento krok mě jako pokročilého uživatele velmi potěšil aplikace totiž pro šifrování vytváří klíč, který obsahuje nejen hesla, ale i uživatelská jména, nicméně pro začátečníky by byla lepší možná jen položka, do níž by se vložilo přímo heslo. Pak už vytvoříte jen kalendář záloh, kde lze nastavit, ve které dny bude záloha pouze inkrementální (tj. budou se zálohovat jen změny), a kdy se bude provádět záloha kompletní.

Nebojte se vyzkoušet - Co s nevyžádanou poštou?

Martin Koníček

Dnes jsme se zaměřili na téma, které nás trápí každým dnem stále více, a to na spam jinak řečeno nevyžádanou poštu. Mnoho uživatelů je jím neustále obtěžováno a zatím nebylo nalezeno stoprocentně účinné řešení pro odstranění tohoto problému. Proto jsem si pro vás připravil dvě řešení, která považuji za nejlepší. Prvním je filtr Bayesian, který je také součástí zajímavé aplikace SpamPal. Je založen na prozkoumávání a analýze obsahu pošty, je univerzální a nevyžaduje žádné aktualizace. Navíc jej lze použít pro filtrování mailu v celé počítačové síti, a možná díky tomu si najde své uplatnění hlavně u pokročilejších a náročnějších uživatelů. Druhý zajímavý produkt, iHateSpam, je určen zejména pro začátečníky. Neumožňuje sice velké množství nastavení, ale i přesto je schopen odfiltrovat velkou většinu nevyžádané pošty.

Bayesian 1.06

Licence: freeware

Domovská stránka: www.spampal.org/plugins.html

Řada z nás každý den nechtěně příjímá do své elektronické poštovní schránky nevyžádanou poštu. Podle některých studií tvoří spam více než 40 % veškerého e-mailového provozu. Uživatelé se tak musejí denně prodírat hromadou reklamních materiálů, jež nám nabízejí někdy až neuvěřitelné služby. Jak se toho zbavit? Mezi nejznámější, ale taktéž nejhorší řešení patří využití tzv. černých listin, popřípadě prohledávání předem připravených slov. Tato technika sice většinu spamu odfiltruje, ale mnohdy pohříchu i malé procento důležité pošty. Zmíněný problém pomohl vzniku nového algoritmu, potažmo aplikaci Bayesian. Ta každou zprávu nejprve "přečte" a podle záznamů v databázi ji označí buď za vyžádanou, nebo za nevyžádanou. Algoritmus je schopen se "učit", a s trochou nadsázky by se postup dal přirovnat k umělé inteligenci. Úspěšnost tohoto filtru je díky tomu také poměrně vysoká je udáváno více než 99,95 % (po určité době provozu) s nulovou ztrátou běžné pošty. Bayesian je k dispozici jako plug-in antispamové aplikace SpamPal, která je volně šiřitelná a spolupracuje se všemi poštovními klienty. Ovšem nemohu vám doporučit používání dalších funkcí SpamPalu (např. funkci černé listiny). Ty mohou zhoršit kvalitu služeb filtru, který je mimochodem stále ve vývoji. Další informace o algoritmu Bayesian naleznete v anglickém článku A Plan for SPAM od Paula Grahama na adrese www.paulgraham.com/spam.html. O samotné aplikaci SpamPal (bez filtru Bayesian) jsme se již zmiňovali v PC WORLDu 11/2002.

iHateSpam 3.2.132

Licence: trial, 19,95 USD

Domovská stránka: www.sunbelt-software.com/product.cfm?id=930&affid=google

Také nesnášíte spam jako vývojáři tohoto produktu? Potom byste rozhodně měli zkusit program iHateSpam. Ten vás ho totiž dokáže efektivně zbavit. Podle některých testů se jedná o produkt, jenž je schopen zachytit až 98 % veškerého spamu. Já jsem aplikaci tak náročným zkouškám nepodrobil, nicméně s veškerým testovaným a fingovaným spamem si poradila dobře.

Po jeho rychlé instalaci se aplikace automaticky spustí a zabuduje jako plug-in do MS Outlooku či Outlook Expressu (5.0 nebo 6.0). Zde jsou poté přidána tlačítka, která vám umožní případné podrobnější nastavení programu (implicitně jsou např. nastaveny automatické aktualizace softwaru a jeho černých listin). V reálu vlastně ani nemáte tušení o přítomnosti nějakého filtru.

iHateSpam bohužel nedokáže pracovat s jinými než dříve zmíněnými poštovními klienty, a tak jej vlastně nemůžete používat ani na serveru pro celou firemní síť. Není tedy dobrou volbou pro větší firmy, popř. náročné uživatele (a jak se zdá, není pro ně ani primárně určen). Naopak jej mohu směle doporučit úplným začátečníkům, kteří ovšem mohou mít výhrady stran ceny 19,95 USD za jednu licenci.

§§§§§

$$$$$


Knihy


Tipy a triky – vypalování CD I.

Patrik Malina

c03p0368

Problematika vypalování CD je žhavétéma, o čemž svědčí již třetí edice této kolekce zajímavých rada návodů pro zálohování dat na dnes jednoznačně nejpopulárnějšímédium. Přestože práce s vypalovacím softwarem je v současnédobě značně intuitivní, zůstává bezesporu dostatek prostoru proexperimentování, a pokud vás zajímají věci kousek "za oponou",najdete zde slušnou inspiraci.

Publikace představuje poměrněpodrobný průřez problematikou a řada aspektů je pojata dostipodrobně. Výhodou je, že i začátečník může své studium započítv různých kapitolách. Jste-li nedočkaví, klidně rovnou přistupteke stati o jednotlivých programech, a postupem doby se můžetevrátit např. k zevrubnému úvodu o vypalování, přečíst si o existujícíchstandardních formátech a seznámit se třeba s právními aspektyčinnosti, které se oddáváte. Pokud použijeme jako kritérium úplnýpostup výroby CD, jsou jednotlivé fáze kompletně zpracovány:dozvíte se o práci s obrázky, se zvukem a binárními daty, vyberetesi aplikaci na vyhovujícím operačním systému a na závěr si např.vyrobíte potisk.

Druhá část knihy je pak přesným opakem předchozíhotextu jedná se o víceméně neuspořádanou kolekci tipů, triků arad pro řešení různých potíží či překonávání na první pohledobtížných překážek. Tematický rozptyl je značný: najdete zdezákladní věci jako multisession disky, CDDB databáze na internetuči tvorbu hybridních cédéček, ale i takové rarity, jako je využitízničených CD na podšálky.

Knižní soubor tohoto charakteru pochopitelnětrpí jistými neduhy. Vypalování je nesmírně živá věc, a informacev knize rychle zastarávají. Na druhou stranu, výklad základníchprincipů je v zásadně stále platný a řada tipů má trvanlivostdostatečnou.

Jste-li pravidelnými čtenáři internetových magazínůo vypalování, nevyhazujte peníze. Jste-li konzervativní uživatel,naleznete zde přiměřené vzdělání.

Autor: kolektivautorů

Vydavatelství: Mobil Media,

Praha, 2002, 3. vyd.

Početstran: 208

Doporučená cena: 135 Kč

Python referenční programátorskápříručka

Jazyk Python se prozatím v tuzemsku dočkal (pokud jsmeněco nepřehlédli) přízně knižních nakladatelů pouze ve dvou případech.O jednom z nich v naší rubrice již byla řeč, a proto zde přišlařada na druhou příručku pro programátory, kteří doceňují možnostitohoto moderního, objektově orientovaného jazyka. A jedná dobrázpráva hned na úvod: knihy se navzájem docela slušně doplňují.

Publikace,kterou zde představujeme, rozhodně není čtením pro slabé povahy.Autor vychází z předpokladu, že Python vám bude (nebo nejlépeuž alespoň částečně je) běžným prostředkem pro tvorbu aplikací.Základní znalosti programovacích technik jsou samozřejmostí,stejně jako se samo sebou očekává, že psaní skriptů a práce vpříkazové řádce je vaším denním chlebem.

Celý titul je pojatjako důkladný referenční materiál, a tomu odpovídá i členěnílátky. První část zahrnuje 10 běžně číslovaných kapitol a jejichnáplní je popis hlavních rysů jazyka. Najdete zde tedy syntaktickézáklady, pojednání o typech, přehled využití operátorů a výrazů,dále obligátní řízení toku programu a důležitý výklad možnostífunkcionálního programování i implementaci objektově orientovanýchvlastností. Nechybí zmínka o běhovém prostředí.

Na následujícíchcca 240 stranách, jež tvoří většinu svazku, najdete vyčerpávajícípřehled modulů Pythonu, tvořících jeho unikátní knihovnu. Autorvyužil logické členění dle využívaných funkcí, takže zde najdeteoddíly zaměřené na matematické operace, práci s řetězci, síťovéprogramování či řadu těžko zařaditelných specialit. I při zmíněnémrozsahu se jedná o redukovanou variantu, neboť kompletní dokumentaceje mnohem obsáhlejší. Závěr knihy pojednává o problematice, kekteré jistě řada znalců dospěje, a tou je prolínání s jazykemC.

Z uvedených faktů je zřejmé, že jde o příručku pro náročné.Bolí-li oči od monitoru, zkuste papírový materiál.

Autor:David M. Beazley

Vydavatelství: Neocortex,

Praha, 2002

Početstran: 429

Doporučená cena: 449 Kč

Delphi

Praktické příkladyKlasickým problémem výuky tvorby aplikací pomocí některého zmoderních, graficky orientovaných vývojových nástrojů je nedostatekmísta na prezentaci dostatečně obsáhlých, komplexních příkladů.Nakladatel, z jehož dílny vzešla tato brožurka, problém vyřešilasi nejlepším způsobem: učebnice základů vyšla samostatně (recenzeje na jiném místě tohoto čísla), a zde máte k dispozici sbírkupříkladů.

V první řadě dokončím, co jsem načal v úvodu: publikacesama o sobě není žádnou učebnicí, ale obsáhlým materiálem k pokročilejšímustudiu. Základy práce s Delphi jsou předpokládány, neboť autorsám zmíněnou knihu napsal a zde prostě pokračuje a rozvíjí úvodníznalosti. Ponoříte se tak více do hlubin témat, jež bezprostředněsouvisí s tvorbou výhradně graficky orientovaných programů. Důkladnějise můžete seznámit s formuláři jako základem aplikačního rozhranía podrobně jsou rozpracovány ovládací prvky pro práci se souboryči využití grafiky. Dále narazíte na "odchytávání" vstupu pomocímyši a tvorbu netradičních nabídek.

Mezi náročnější oblasti,do nichž se autor pustil, náleží práce s registry Windows, využívánízdrojů operačního systému, praktické nasazení DLL knihoven vevlastních projektech či využití schránky Windows. Poměrně dostmísta je pak věnováno sestavení souborů nápovědy, a narazítei na hříčky typu spořič obrazovky. Škoda, že např. části o laděnía podmíněném překladu se naopak nedostalo více prostoru.

Protože se jedná již o druhý, navazující svazek o Delphi, nepochopiljsem jednu zásadní věc, a to je absence databázových témat. Žese neobjevila v úvodním kursu ještě chápu, ale proč není zde,ve sbírce úloh s dostatkem prostoru pro prezentaci ucelenýchřešení, to netuším. Přitom Delphi jsou přesně k tomu navrženy.Že by se chystal třetí, specializovaný svazek?

Pokud se držítehesla "vše pro dobrá uživatelská okna", pak je kniha právě pro vás.

Autor: Slavoj Písek

Vydavatelství: GradaPublishing, Praha, 2002

Počet stran: 220

Doporučená cena: 195Kč

MS SQL server 2000 - Kapesnírádce administrátora

Knihovnička administrátora, zahrnující tituly nápadné na první pohled netradičním formátem, se sice pomalu, ale přeci jen utěšeně rozrůstá. Tentokrát se dostalo na správce databázového MS SQL Serveru 2000, kteří v této knize najdou bohatý přehled jak základních postupů, tak pokročilýchtechnik pro administrace tohoto mocného nástroje.

Obsah tituluje rozvržen dle dvou kritérií: prvním je zvyšující se složitostprováděných operací, druhým pak škála mezi správou aplikace jakotakové na jedné straně, a managementem dat na straně druhé. Vprvní části je čtenáři k dispozici jakýsi nezákladnější náhledna MS SQL Server 2000 najdete zde velmi stručný popis běžnýchnástrojů, seznámení s částmi aplikace a základní kroky, jež jsouse správou spojeny. Představuji si, že tento oddíl je ideálnípro toho, kdo zná databáze jiných výrobců či přechází ze staršíverze a chce se pohotově zorientovat.

Druhou částí je započatopravdu důkladný výklad. Na řadu přicházejí témata, jež zohledňujínasazení v nekompromisním produkčním prostředí, a je zde zahrnutalátka o konfiguraci a řízení běhu databázového stroje jako celku,dále o řízení přístupu a práci s jednotlivými databázemi jakoobjekty. Ve třetím bloku již kapitoly obsahují témata, zaměřenána bezprostřední práci s daty, takže se setkáte s návrhem tabulek,pohledů či indexů, dále narazíte na službu DTS a její balíčky,a také je zde obsáhlé pojednání o replikacích. Čtvrtá, závěrečnáčást je zcela zaměřena na ladění výkonu, takže zde očekávejtemonitorování výkonu serveru, zálohování a automatizaci jednotlivýchúloh. Kniha je dost hutná, takže nepočítejte s učebnicí pro začátečníky.Pokud vám databázové technologie moc neříkají, zde se to nenaučítekniha je pro správce, kteří se potřebují rychle zorientovat,nebo chtějí dohledat záležitosti, na něž si zrovna nemohou vzpomenout.

Autor: William R. Stanek

Vydavatelství: Computer Press,Brno, 2003

Počet stran: 431

Doporučená cena: 395 Kč

AdobePhotoshop Plugins

Pakliže se přeptáte zkušeného grafika na schopnostiAdobe Photoshopu, patrně se vám dostane odpovědi v tom smyslu,že se jedná o geniální program. Přestože možnosti tohoto nástrojejsou nesmírně široké, tvůrci zanechali dosti prostoru i pro rozšiřovánífunkcionality, čehož důkazem je tato kniha. Jedná se zřejmě ojediné podrobné tuzemské knižní pojednání o zásuvných modulech,neboli plug-inech, a fanoušci si opravdu přijdou na své.

Publikace svým způsobem je i není pro začátečníky. Abyste její obsah docenili,určitě musíte znát Photoshop jako takový, jinak nevyužijete možnosti,o nichž je v textu řeč, a těžko si poradíte s ovládáním. Na druhoustranu první dvě kapitoly se věnují úplným základům, kde se dozvíte,co to plug-in vlastně je, jak se chová a jak jej lze vlastněsestavit a připojit k aplikaci.

Drtivá většina obsahu knihyje v podstatě encyklopedického charakteru a popisuje jednotlivétypy modulů a jejich možnosti. Členění je zvoleno velmi jednodušea účinně: položky jsou řazeny dle autorských firem, a na nejhrubšíúrovni pak jsou plug-iny rozděleny na komerční a zdarma dostupné,což mnoha zájemcům poslouží jako velmi dobré základní vodítko.

Protože pracujeme s grafickým editorem, je pochopitelné, že praktickykaždý uvedený zásuvný modul je doprovázen obrázkem, demonstrujícímjeho možnosti. Text zahrnuje různě podrobný popis v závislostina tom, co plug-in nabízí, a často zde také najdete i obrazovouukázku detailního ovládání.

Jak jsem naznačil, obrazový materiálje hojný a dosti výmluvný, avšak i přesto pro mne znamenal jistézklamání závěr knihy je sice tvořen zhruba 30stránkovou galeriíukázek na křídovém papíře, avšak kvalitní tisk na dobrý podkladby si zasloužila celá kniha. Jde přeci jen o jemné nuance v barvácha obraze, a to při vší dobré vůli černobílé obrázky nemohou dostatečnězachytit. Jinak jde o pěknou, inspirativní knihu.

Autor: Martin Vlach, Petr Švéda

Vydavatelství: Computer Press,Praha, 2002

Počet stran: 224

Doporučená cena: 296 Kč


Tipy a triky – vypalování CD II.

Mistrovství vMS Excel 2000 a 2002

MS Excel je léty osvědčená aplikace, a s trochou nadsázky (a rozhodně bez urážky) lze toto říci i oautorovi této knihy. Chcete-li stát zdatnými uživateli tohototabulkového kalkulátoru, nabízí se vám zde materiál zkušenéhotvůrce, pod jehož vedením se nemusíte obávat ani obtížných témat.Moc nezáleží, pracujete-li s verzí 2000, 2002 (XP) či nově chystanouedicí 2003, která je prozatím dostupná v testovacích verzích.

Cílem studijního materiálu je podat co možná nejširší přehled o možnostechExcelu, a autor nijak nepředstírá, že jistá základní znalostnívýbava je nezbytná. Předpokládá se, že se umíte v aplikaci běžněpohybovat, víte, co je buňka a jak funguje, a nezápolíte s běžnýmivýpočty typu suma či tvorbou základních vstupních seznamů. Prvnídvě kapitoly jsou dobrým předstartovním testem pokud vám látkao tvorbě pokročilých tabulek či využití vzorců bude připadatpříliš obtížná, zkuste dočasně jinou, začátečnickou příručku.

Následujícítřetí kapitola je bez nadsázky těžištěm celé publikace a zahrnujevelmi detailní popis funkcí, jež jsou v Excelu k dispozici. Téměř300stránkový přehled dává tušit, čím aplikace autorovi učarovala,a proto zde naleznete výborný exkurs do problematiky, doprovázenývelmi bohatou kolekcí praktických příkladů a výmluvných ukázek,jak funkce využívat.

Další kapitoly jsou již vyloženy v uměřenémrozsahu a podrobně se seznámíte s tvorbou grafů, náročnější analýzoudat a prací se seznamy. Právě zde je také zahrnut výklad jednohoz nejmocnějších nástrojů, kontingenční tabulky, avšak popravděřečeno jsem očekával, že se jí dostane většího prostoru. Velmicennou částí je pak osmá kapitola, zahrnující komplexní příkladyvycházející z reálných situací. Pro experimentování i praktickénasazení se pak jistě hodí příloha C s detailními postupy některýchtypických operací.

Chystáte-li se propadnout Excelu, pak totoje skvělá cesta!

Autor: Milan Brož

Vydavatelství:Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 648

Doporučená cena:590 Kč

ASP.NET a ADO.NET Tvorba dynamických webových stránek

Pokudjste se učili tvorbu webových aplikací na nové platformě MicrosoftuASP.NET z publikace pro začátečníky či mírně pokročilé, zřejmějste většinou na pojednání o datových rozhraních narazili ažněkde před koncem a na podrobnější seznámení nezbývalo místa.Protože dynamická webová aplikace bez připojení k databázi jeprakticky nesmysl, můžete s touto knihou pokračovat tam, kdejste prozatím skončili.

Předkládaná kniha cíleně pomíjí základnípotíže, spojené s tvorbou programů pro web na platformě ASP.NET,a věnuje se výhradně práci s daty pomocí dostupných prostředků.Předpokladem využití je právě širší znalost základů běhovéhoprostředí a tvorby běžných dokumentů, resp. základních aplikací.Autor vám chce předvést, jak právě pořádná práce s daty dá teprvevaší práci kýžený rozměr, a počítá s tím, že již s ASP.NET umítetrochu pracovat.

Tvůrce zvolil poměrně pozvolný výklad. Prácis daty zahajuje popisem jednoduchých ovládacích prvků, jako jsourolovací seznamy, a pozvolna se propracovává ke zřejmě nejdůležitějšímutématu, kterým jsou datové mřížky (data gridy). Ve druhé částiknihy můžete narazit na pokročilejší témata, jako jsou optimálníoddělení funkčního kódu stránek od grafického designu či složitějšívýběry, a dojde řeč také na odpojené aplikace s využitím DataSetu.V závěru se tvůrce pozastavuje u dalších otázek, mezi něž patřívyužití XML či realizace webových služeb.

Přestože jde o knihu programátorskou, v níž se též nachází řada obrazových ukázek,množství příkladů kódu je přiměřené, takže mírně dominuje klasickývýklad a čtenář není nucen provádět složité luštění nejasnýchvýpisů. Konkrétní postupy jsou demonstrovány i ukázkou efektuna výsledné webové stránce, takže dobře vidíte, čeho lze dosáhnout.Také proto, že podobných publikací není na trhu mnoho, dovolujisi na ni upozornit.

Autor: Dino Esposito

Vydavatelství:Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 352

Doporučená cena:390 Kč

Refaktoring - Zlepšení existujícího kódu

Nakladatelství Grada Publishing se v posledních měsících až překvapivě důsledně věnuje velmi aktuálním a moderním tématům z oblasti programování,resp. tvorby softwaru. Po několika knihách, z nichž bych rádpřipomněl obzvláště tu o extrémním programování, přichází dalšízajímavost v podobě dílka o znovupoužívání existujícího programovacíhokódu.

Tvůrci v čele s Martinem Fowlarem poskytují čtenářům ucelenýmateriál, jemuž nechybí žádná ze zásadních částí: dozvíte se,co se za pojmem refaktorování skrývá, proč byste takovéto postupyměli volit, jak poznáte, kdy je nasadit, a především, jak toudělat. Máte-li mít z knihy opravdu užitek, předpokládá se, žepracujete na rozsáhlejších projektech. Slušná znalost programovacíhojazyka je samozřejmostí a drtivá většina příkladů, kterých jev knize požehnané množství, je zapsána v Javě, s čímž je potřebapředem počítat. Tedy nic pro začátečníky a tvůrce malých prográmkůna hraní.

Celá kniha je naprosto oddána myšlence, na níž refaktorovánístojí, a to je proměna existujícího programového kódu na lepšíformu. Úvodní kapitoly jsou jakousi obhajobou celé koncepce aautor se snaží dále popisované postupy zdůvodnit. Velmi zajímaváje především 3. kapitola, v níž najdete řadu důvodů, proč sedo kódu znovu ponořit, a jaké pozůstatky z dřívějška si zasloužívaší pozornost.

Téměř celý zbytek knihy zhruba od sté stranyje pak podrobným katalogem postupů, jež autoři pro vlastní ozdravenízdrojových kódů a navržených struktur doporučují. Text se hemžídetailními návody, velkým množstvím příkladů a řadou UML diagramů,jež mohou napomoci pochopení problematiky. Zkrátka, máte možnostnarazit na opravdovou vyšší školu programátorských technik zoblasti OOP, a to v podání v podstatě spolutvůrců popisovanémetodiky. Odpovídá-li náplň vašim nárokům, pak sáhněte po zřejmějediné tuzemské knize svého druhu.

Autor: MartinFowler a kol.

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Početstran: 394

Doporučená cena: 390 Kč

JSP: JavaServer PagesPodrobný průvodce

Ačkoliv nástup jazyka Java byl v některýchoblastech nasazení pozvolnější, lze bez nadsázky říci, že dynamickéwebové stránky s použitím technologie JSP jsou dnes již běžnouzáležitostí. Ačkoliv jde o moderní a perspektivní řešení, knihs touto tematikou najdete na tuzemském trhu pohříchu málo. Zdevám představíme jednu z možností, jak proniknout do využití Javyve spojení s webovými technologiemi.

Ačkoliv z hlediska vlastníhopředmětu výkladu je kniha určena v podstatě začátečníkům, jepotřeba být trošku připraven. I když autor začíná popisem fungováníprotokolu HTTP a obecným způsobem chování webových aplikací,nemyslím si, že by úvodní látka byla pro úplné laiky. Ideálníje jistá znalost tvorby internetových stránek a zápis značekjazyka HTML, neboť na těchto základních kamenech se bude stavět.Nezaškodí také zkušenosti s psaním alespoň jednoduchých skriptů.

Publikaceje rozdělena na čtyři základní části. Zpočátku narazíte na základnípostupy a naučíte se tvořit běžné Java Server Pages. Naleznetezde kapitoly o implicitně dostupných objektech, direktivách ataké přehled standardních instrukcí. Závěr první části je tvořenjednoduchým projektem webového portálu, jenž demonstruje popsanépostupy a možnosti.

V dalších částech knihy již jde trošku "dotuhého". Čekají na vás stavební kameny v podobě JavaBeans, aautor ihned přidává konkrétní projekt v podobě sestavení herní aplikace. Podobné schéma je uplatněno i ve třetí části knihy: výklad databázové problematiky je následován řešením diskusníhoserveru, a závěrečný oddíl, zaměřený na speciálnější postupy,je doprovázen projektem nákupního centra.

Knížka se mi líbila především proto, že autor dle mého názoru dokázal ve většině případů zaměřit pozornost čtenáře na klíčová místa výkladu. Vysvětlení ukázkových zdrojových textů je v jeho podání pochopitelné a obsáhlé příklady vás mnohému naučí.

Autor: Barry Burd

Vydavatelství:Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 381

Doporučená cena:369 Kč

JavaServer Pages Podrobný průvodce začínajícího tvůrce

JavaServer Pages a jejich tvůrci již zřejmě nejsou takovou raritou,a tak se nakladatelé rozhodli více věnovat i tomuto tématu. Pokudjste váhali, na co se s ohledem na perspektivu využití v budoucnuprávě "vrhnout", tato příručka vám s rozhodnutím může pomoci.

Ačkoliv autor nepředpokládá, že byste byli třeba guru na Javu, bez minimálníhozákladu algoritmického myšlení a tvorby HTML dokumentů vám budetěžko. Přestože je v textu zařazena spousta témat obecnějšíhozáběru, mezi něž určitě patří úvod do internetových technologiíči velmi zajímavý vstup do problematiky zabezpečení, klíčovýmzůstává výklad programování dynamických webových stránek. Autorvsadil ve větším měřítku na názornost v knize najdete řadu (ivelmi dlouhých) příkladů, jež jsou na správných místech detailněokomentovány, a často též různé tabulky a zajímavé diagramy.

Publikace zahrnuje celkem tři části. Základy JSP sestávají krom zmíněnéminternetovém úvodu z pojednání o JSP elementech, knihovnách značeka standardních akcích, zatímco část se věnuje problémům, ježvyvstanou při tvorbě kompletní reálné aplikace. Právě zde najdetevelmi hezky zpracovaný text o zabezpečení, ale také použití databázíprostřednictvím příslušného rozhraní JDBC či kontrolu a řízenítoků ve webových aplikacích.

Líbilo se mi, že autor postupujemetodicky a spolu s novými informacemi demonstruje i jejich význam.Přínosem jsou jistě pravidelné otázky za kapitolami, kde si prověřítepochopení látky, a také důsledné oddělení pokročilejší látkypomocí příznaku "pro odborníka". Jedna věc mi však dosti vadila,a tou je místy dosti proměnlivá náročnost výkladu část jsem chápalsnadno, a pak často přišel problém, jehož řešení jsem prostěnemohl "vykoukat" ani z příkladů. A to přesto, že je jich k dispozicimnožství spíš větší než malé, a to je dobře.

Autor:Gary Bollinger,

Bharathi Natarajan

Vydavatelství: Grada Publishing,Praha, 2003

Počet stran: 418

Doporučená cena: 390 Kč

Myslímev jazyku Visual Basic.Net

Díky zásadním změnám, jež tvůrce programovacíhojazyka VB.NET firma Microsoft s přechodem na novou aplikačníplatformu provedl, se stalo toto programátorské "nářadí" vděčnýmtématem knižních pojednání. Ani Grada neváhala a zařadila doedice "Myslíme v..." toto poměrně obsáhlé dílko, jež vás můžemnohému naučit. Pojďme si říci, čemu že vlastně.

Dostává se vám do rukou publikace, jejíž důsledný čtenář se může stát zdatnýmtvůrcem efektních aplikací v prostředí Windows. Přestože v názvuje obsažen programovací jazyk, cílem je především názorně ukázat,že programování pro složitý, graficky orientovaný OS je úkolřešitelný pomocí pochopitelných postupů. Spolehněte se, že autorvás nezatěžuje příklady s výstupem na konzoli a optimalizacíkódu, ale jeho zaklínadlem jsou prostě okna.

Při uvedeném rozsahuje zřejmé, že tvůrce mohl využít prostoru k důkladnému vysvětlenířady aspektů jazyka VB.NET. Ačkoliv zde odpovídající kapitolunajdete, mám pocit, že to mohlo být lepší zvláště nově implementovanévlastnosti z oblasti objektově orientovaného programování jsouv knize popsány jakoby mimochodem, a jistě by si zasloužily vícepozornosti.

Zpět k tomu, co v knize vlastně najdete první svazekobsahuje základní výklad o tvorbě aplikací ve Windows, tedy prácis formuláři, dlouhé pasáže o ovládacích prvcích či práci s řetězcia souborovým systémem. Patří sem i zmíněný výklad jazyka a ukázkaOOP. Ve druhém dílu je především řeč o využití zásadních tříd.NET Frameworku, jako jsou kreslení či tisk, a dále zde najdeteproblematiku MDI rozhraní, obsluhu chyb či práci s databázemi.

Kniha vám bude užitečným pomocníkem, pokud přijmete autorovu filozofiirychle a jednoduše sestavit aplikaci, a zbytečně se nepachtits programováním tam, kde to není potřeba. Myslím si, občasnýodklon od tohoto dogmatu by textu prospěl.

Autor: Evangelos Petroutsos

Vydavatelství: Grada Publishing,Praha, 2003

Počet stran: 675 + 538 (2 svazky)

Doporučená cena:650 + 560 Kč

§§§§§


7/2000


Novinky


Super CCD boduje - Nové digitální kamery od FUJI

Stanislav Buzek

c00p0340

Japonský fotografický, reprografický a elektronický gigant FUJI se nyní díky snímacím čipům označovaným jako Super CCD dostal na přední pozici v oblasti digitální fotografie. Nové snímací prvky byly použity v kamerách Fuji Finepix 4700 ZOOM a Fuji Finepix S1Pro.

Dosavadní snímací CCD čipy, používané všemi ostatními výrobci a dosud i FUJI u ostatních modelů, dosahují ovšem slušných výsledků. Zkvalitnění obrazu bylo ale mnohdy dosahováno softwarovými způsoby (vyvážení barev, interpolace). Vývoj Super CCD čipů přinesl zlepšení vlastní konstrukce snímací jednotky. Ve skutečnosti zabírají nezanedbatelnou část účinné snímací plochy čipu přípojné kontakty jednotlivých prvků uspořádaných do řad. Nové Super CCD čipy nemají snímací prvky ve tvaru obdélníků, nýbrž osmiúhelníků. Jsou tedy uspořádány v diagonální síti místo pravoúhlé. Je tak dosaženo lepšího využití plochy určené ke snímání (viz obrázek). Logickým důsledkem je zvýšení citlivosti při stejné ploše. Lepších hodnot je dosahováno i u odstupu signálu od šumu a u dynamického rozsahu (od nejsvětlejšího do nejtmavšího odstínu). Jde tedy o technologicky v principu podobné, ale funkčně výhodnější řešení. Nikoliv náhodou je název nových fotografických kamer FUJI Finepix odvozen ze slov fine (jemný) a pixel.

Pro dosažení stejné nebo dokonce lepší kvality obrazu je potřeba menší počet obrazových snímacích prvků, než je nutné u čipů starší konstrukce. Při stejném nebo vyšším počtu pixelů se kvalita obrazu podstatně zlepšuje. Zvýšená citlivost čipu klade nižší nároky na světelnost použitých objektivů, což jsou po snímacích prvcích nejdražší součásti fotoaparátů. Diagonální uspořádání dovoluje dobrou interpolaci sejmutých obrázků do vyššího rozlišení (prototypový Super CCD čip o 1,9 milionu pixelů dosahoval kvality srovnatelné s běžným třímilionovým). Předností Super CCD je i rastr RGBG (zdvojení zelených prvků), používaný u profesionálních zařízení pro zachování dobré citlivosti k zelené barvě. Nové kamery s novým typem čipu a s vylepšeným elektronickým vybavením ukládají obrázky mnohem rychleji než dosavadní, takže není problémem nasnímat jednoduché videosekvence. Kvalita Super CCD se zřejmě brzy stane standardem. FUJI je ostatně ochotna vyrábět hotové čipy Super CCD pro ostatní výrobce kamer...

FUJI Finepix MX 4700 ZOOM

Digitální kamera FUJI Finepix MX 4700 ZOOM je na trh uváděna jako špičkový přístroj pro amatérské fotografy a je vzhledem ke svým parametrům vhodná i pro poloprofesionální použití. Tělo s metalízovou úpravou je odvozeno od předchozích typů řady MX-x700. Použitý nový 0,58" Super-CCD čip s vlastním rozlišením 2,4 megapixelu umožňuje snímat obrázky o výsledných rozměrech 2 400 x 1 800, 1 280 x 960 nebo 640 x 480 pixelů. Výsledkem je tedy při největším výstupním rozlišení interpolovaný obrázek o velikosti 4,3 megapixelu. Zvýšená citlivost čipu umožňuje snímat jako 200, 400 a 800 ISO (ASA). Kamera má samozřejmě automatické vyvážení obrazu na bílou barvu.

Autofokusový objektiv Super EBC Fujinon zoom s asférickým prvkem má šest čoček v šesti skupinách a dává kvalitní ostrý obraz. Trojnásobný zoom pracuje s proměnnou ohniskovou vzdáleností ekvivalentní 38 až 114 mm u 35mm kinofilmu. Obrázek je možné zvětšit digitálním zoomem 3,75krát v modu 640 x 480 a 1,88krát v modu 1 280 x 960. Rozsah clonových čísel je 2,8 až 7 v širokoúhlé oblasti a 4,5 až 10,8 při nastavení jako teleobjektiv. Makronastavení je možné od cca 30 cm (11,8 palce). Ruční ostření, které tato kamera také nabízí, je dnes u digitálních kamer již poměrně vzácnou funkcí.

Elektronická závěrka pracuje v rozsahu časů od 3 s do 1/ 2 000 s. V případě neúměrného prodloužení času je k dispozici vestavěný elektronický blesk s dosahem od 0,3 do 3,5 m, nastavitelný v režimech Auto, Red-eye, Fill-in a Off. Lze nastavit kompenzaci záblesku vzhledem k naměřené hodnotě. Expoziční automatika má matricové měření (podobně jako zrcadlovky Nikon), které snímá v 64 zónách. Podle potřeby může být přepnuto na měření se zdůrazněným středem nebo na bodové měření. Nastavení kompenzační hodnoty je možné. Programová expoziční automatika může pracovat v režimech Auto, Portrait, Scenic, Night Scene a v manuálním režimu.

Hledáček je optický, obraz je možné sledovat a editovat na nízkoteplotním polykrystalickém TFT LCD displeji o úhlopříce 4,6 cm s 130 000 obrazovými body. Nastavení přístroje se zobrazuje na LCD displeji, vestavěném doprostřed čtyřtlačítkového rychloovladače na zadní stěně (viz obrázek).

Bohatství snímacích režimů posouvá kameru do oblasti hybridních zařízení, spojujících fotoa videofunkce. Jednoduché snímání po jednom obrázku doplňuje automatický bracketing (odstupňovaná expozice) tří po sobě jdoucích snímků s odchylkou +1/3, +2/3 nebo +1 EV od normální hodnoty. Nová technologie zrychlila ukládání obrazu z čipu do paměti, v režimu průběžného snímání série obrázků je kamera schopna nasnímat až 3 snímky v intervalech po 0,2 s. Jednoduchá M-JPEG videosekvence je sice v rozlišení 320 x 240 obrázků rychlostí 10 obr./s, ale může být se zvukem a trvat až 90 sekund (na přiloženou 16MB SmartMedia kartu). Další funkcí je tzv. Playback: snímání jednoho obrázku a jeho uložení v 15 fázích s použitím zoomu. Samospoušť samozřejmě patří k vybavení také.

24bitové barevné obrázky ve formátu JPEG (Exif) jsou ukládány ve třech volitelných kompresích (1/5, 1/11, 1/27). Nová technologie PxGA zrychluje proces zpracování obrazových dat a snižuje vnášení šumu do obrazové informace. Ukládacím médiem jsou karty SmartMediat (3,3 V) v kapacitách od 2 do 64 MB. Na 16MB kartu přiloženou v základní výbavě je možné podle stupně komprese a rozlišení uložit 8 obrázků (Fine), 18 (Normal) nebo 45 (Basic). Interface pro připojení k počítači (PC nebo Mac) je USB, kamera je vybavena i výstupy video (PAL nebo NTSC) a audio.

Zdrojem elektrické energie jsou pouhé 2 AA tužkové články o napětí 1,5 V (manganoalkalické). Při použití dražších ion-litiových akumulátorků stačí jedno nabití na 80 až 250 jednotlivých snímků. Napájení vnějším elektrickým AC adapterem je možné. Rozměry digitální kamery jsou 79 (š) x 97,5 (v) x 32,9 (d) mm, hmotnost bez elektrických článků je 255 g (s články 295 g).

Kamera je dodávána v kitu s přiloženým poutkem na nošení, kartou SmartMediat 16 MB, akumulátorky Ni-MH s nabíječkou, USB kabelem, AV kabelem a CD-ROMem (obsahuje USB ovladač, Exif prohlížeč, Adobe PhotoDeluxe Home Edition 3.0). Současná tržní cena je 799 amerických dolarů, nebo asi 700 euro (včetně VAT) na internetových zásilkových službách.

FUJI Finepix S1Pro

Druhý fotoaparát vybavený Super CCD snímačem patří do kategorie profesionálních přístrojů. Jeho základem je tělo Nikon N60 (resp. F60D), umožňující použití výměnných objektivů Nikkor AF a AI-P. Protože plocha snímku (asi ve velikosti formátu APS) je menší než plocha kinofilmového políčka, dochází v praxi k 1,5násobnému "prodloužení" ohniskové vzdálenosti použitého objektivu.

Super CCD čip o úhlopříčce 1,1" má rozlišení 6,13 megapixelu a poskytuje snímky o velikosti 3 040 x 2 016 bodů ve formátech JPEG, TIFF--RGB nebo TIFF-YC. Citlivost kamery lze, podobně jako u předchozího modelu, nastavit na hodnoty posunuté k vyšší citlivosti: 320, 400, 800 a 1600 ISO. Jako u pravé SLR zrcadlovky je samozřejmě možné sledovat obraz v hranolovém hledáčku. Pro kontrolu a případnou editaci je vestavěn 2" LCD displej s rozlišením 200 000 obrazových bodů.

Elektronická závěrka pracuje s běžným, ale vzhledem k vyšší citlivosti kamery přece jen omezeným rozsahem od 30 s do 1/2 000 s. Kromě snímání po jednom snímku je možná i série až 5 obrázků, při rychlosti 1,5 obr./s. Snímky ve výše uvedených obrazových formátech jsou ukládány na paměťová média, kterými mohou být jedna kartu typu SmartMedia, nebo jedna karta typu CompactFlash II (podobně je vybaven podstatně levnější konkurenční přístroj Camedia 2500L firmy Olympus). Rozhraní pro přenos snímků do počítače je USB.

Hmotností 820 g patří přístroj již do třídy objemnějších profesionálních zařízení, která nemohou konkurovat lehkým a skladným amatérským fotoaparátům. Zásadní předností je ovšem kompletní systém příslušenství znakového výrobce, umožňující vážnou fotografickou práci včetně použití makroobjektivů, synchronizace blesků a plně manuálního nastavení. Tomu odpovídá i zařazení do vyšší cenové kategorie.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0341

Certifikát bezpečnostiProdukt Oracle Advanced Security prošel jednou z nejpřísnějších certifikací, jež má vysoké požadavky na ochranu pro vládní organizace. Oracle Advanced Security for Oracle8i Release 8.1.6 nástroj, který chrání velké sítě a rozšiřuje ochranu při přístupu k Internetu obdržel Federal Infromation Processing Standard 140-1 Level 2 validation. Oracle Advanced Security chrání proti hrozbám, jimž jsou vystaveny firemní sítě. Zajišťuje integritu dat,soukromí, ověření a autorizaci při přenosu dat přes interní a externí sítě.

Post.cz

Firma Video On Line oznámila, že její služba POST.CZ přivítala již půlmiliontého uživatele. Toto magické číslo zahrnuje všechny uživatele, kteří za posledních pět měsíců alespoň jednou otevřeli svůj e-mail. Na serveru je přitom den co den otevřeno na 50 000 unikátních poštovních schránek a 1 450 nových přibývá.-MIC

Server Hosting Contactelu

Jedná se o nové pojetí služby SERVER Hosting. K dispozici je oddělený zamykatelný klimatizovaný fyzický prostor o šířce devatenácti palců (19") a dvanácti jednotek (12 U), připojený do páteřní sítě Contactelu o rychlosti 100 Mb/s. Fyzický přístup k takto umístěnému serveru, například k jeho konfiguraci, je možný 24 hodin denně, 7 dní v týdnu, bez nutnosti předem hlášeného přístupu nebo dalších poplatků. Součástí služby je také nepřetržitá dodávka elektrické energie, zajištěná dvěma nezávislými napájecími okruhy.-MIC


Ambiciózní projekt Muzea věd nyní k dispozici ve virtuální podobě na Internetu

Michal Chautur

Muzeum věd v Londýně, které patří mezi přední světová muzea orientovaná na vědu, průmysl a techniku, zřídilo novou webovou stránku, jež uživatelům nabízí rychlý přehled nejambicióznějšího projektu této instituce za 150 let její existence, tzv. Wellcome Wing. Tento projekt, který stál 50 milionů liber, zabírá plochu 10 000 čtverečních metrů a trval 10 let, bude předním světovým centrem pro veřejnou prezentaci současné vědy. Do otevření expozice Wellcome Wing 30. června tohoto roku poskytne internetová stránka návštěvníkům exkluzivní možnost nahlédnout do plánů muzea; stejně jako nová expozice poskytuje i internetová stránka skutečně uchvacující zážitek v jedinečném prostředí.

Projděte se virtuálně

Díky webové stránce budou moci návštěvníci prolétnout čtyřmi patry a expozicemi digitální technologie (Digitopolis), biomedicíny (Kdo jsem?), vědních oborů budoucnosti (V budoucnu) a aktuálních otázek vědy (Anténa). Webová stránka je obrazem revoluční architektury muzejního křídla, a klepnutí na klíčové slovo zobrazí podrobnosti o příslušném exponátu exponáty se na stránku zařazují postupně.

Stránka pomáhá potenciálním návštěvníkům z celého světa, aby se s muzeem seznámili, než je fyzicky navštíví, ale rovněž obohacuje významnou vzdělávací funkci Wellcome Wing. V novém školním roce budou moci učitelé tuto stránku navštívit, než se se svojí třídou odeberou do muzea, budou se tak moci na návštěvu připravit a po návratu do školy udržovat zážitek v paměti a při životě.

Kde ji najdete?

Tuto zajímavou a bezesporu atraktivní podívanou můžete zhlédnout i vy na adrese HTTP:// WWW.SCIENCEMUSEUM.ORG.UK/WELLCOME-WING. Zbývá dodat jen tolik, že v MS Internet Exploreru 5 jsem měl se zobrazením jisté potíže, ale v Netscape Communicatoru 4.5 fungovala bez chybičky.


eCity žije

Michal Chautur

Ve virtuálním městě eCity na internetové adrese www.eCity.cz, stejně jako na dalších internetových serverech v České republice, je ve druhém čtvrtletí 2000 živo. Po lednovém a únorovém poklesu registruje eCity nárůst aktivity obyvatel. Počet expedovaných zásilek s nákupy obyvatel tohoto internetového města dosáhl od začátku jeho fungování v říjnu loňského roku do konce dubna počtu 4 142 ks.

Zákazníci se vracejí

Důraz organizátorů projektu přispěl k tomu, že 96 % z obyvatel, kteří provedli v eCity nákup, realizovalo další. Většina z těch, kdo už v eCity nakoupili, má za sebou už čtvrtý, pátý a více nákupů. Obyvatelé, kteří jsou spokojeni, navštěvují eCity pravidelně a každý měsíc realizují v obchodech v eCity alespoň jednu objednávku.

Zajímavá je stále se rozšiřující nabídka. Ke konci dubna nabízelo své zboží za solidní cenu obyvatelům eCity již 80 obchodů. Jsou mezi nimi přední čeští internetoví obchodníci, kteří zde představují to nejzajímavější z nabídky jejich vlastních obchodů. Jsou zde však i značky jinak klasických obchodníků a výrobců, pro něž je přítomnost v eCity jedním z prvních kroků směrem k všudypřítomnému Internetu. Zkušenost získaná s minimálními nároky na investice pro ně může být odrazovým můstkem k další aktivitě v oblasti ebusinessu.

eKreditiv

Nákup s tzv. eKreditivem nastavený jako standard pro všechny nákupy (s výjimkou objednávek služeb) v eCity byl v době svého zavedení před 7 měsíci dále, než byli schopni čeští internetoví obchodníci jít. Kupující si vybere zboží, potvrdí objednávku, a na jeho bankovním účtu jsou on-line zablokovány peníze ve výši ceny zboží. Nemůže s nimi disponovat, ale zůstávají na jeho účtu. Teprve poté, co je nákup doručen a obchodník má informaci o převzetí zboží, začíná běžet doba určená kupujícímu pro kontrolu dodávky. Pokud je spokojen a zboží odpovídá jeho objednávce, jsou peníze za nákup po skončení lhůty pro kontrolu a případné vrácení zboží převedeny na účet prodejce.

eKreditiv byl pro eCity vyvinut s cílem překonat bariéru nedůvěry českého uživatele Internetu k nákupům. Při vzrůstají internetové nabídce a poptávce, ke které jak se zdá i v Čechách konečně dochází, je eKreditiv další cestou ke zvýšení komfortu, jenž odliší kvalitu českých internetových obchodů. Nároční obyvatelé eCity se jistě dočkají dalších obchodů, které jim nabídnou plný sortiment svého zboží se standardem eCity.


Největší B2B Exchange na obzoru

Michal Chautur

Dvanáct předních firem z oblasti high-tech (AMD, Compaq, Gateway, Hitachi, HP, Infineon, NEC, Quantum, Samsung, SCI Systems, Solectron a Western Digital) ohlásilo, že plánuje vytvořit nezávislou společnost, která bude provozovat otevřený B2B Exchange (tedy internetový obchod typu business-to-business) pro oblast high-tech.

Nová společnost bude zajišťovat služby pro kupující a obchodníky v oblasti počítačových komponent pro všechny zapojené strany. Nový internetový Exchange tak umožní těmto firmám zefektivnit řízení dodavatelsko-odběratelských řetězců, zlepšit dodávky produktů a služeb na trh, a zvýšit tak spokojenost zákazníků.

Forrest Research předpovídá, že během nejbližších let dosáhne objem on-line obchodů typu business-to-business s high-tech komponentami výše 600 miliard dolarů. Jedná se tedy o největší tržní příležitost v oblasti e-businessu. Zakládající společnosti jsou jedněmi z největších nakupujících a prodávajících firem v oboru počítačů a elektronických komponent.

Společnosti předpokládají, že Exchange bude spuštěn během 90 dní. Zakladatelé plánují přispět k majetku společnosti základní částkou 100 milionů USD a na základě svého vkladu získají ve firmě ekvivalentní vlastnický podíl. Novou společnost chtějí využívat i pro své vlastní dodavatelské aktivity.


EleGant pro low-end Web

Michal Chautur

Společnost Globe Internet přišla se zajímavou novinkou v oblasti firemních internetových prezentací. Prezentace EleGant je primárně určena malým firmám a fyzickým osobám, které vnímají internetovou prezentaci jako nutný doplněk své propagace, ale zpracování individuální WWW prezentace v Internet studiu je pro ně nákladné a v současnosti neefektivní.

Klient má možnost si na adrese http://elegant.servery.cz vytvořit rychle a jednoduše prezentaci vlastní firmy bez jakékoliv znalosti programování v HTML. Zadání prezentace probíhá formou on-line dialogu s "chytrou" databází, která klienta provede předdefinovanou strukturou stránek, nabídne mu alternativy barevnosti a designu, požádá ho o zadání potřebných textů a obrázků.

Po odeslání všech podkladů proběhne zpracování prezentace web-designérem Globe Internet, a tato je vystavena na server klienta. Nejedná se tedy o žádné "strojové" zpracování stránek, ale o ekonomické řešení WWW prezentace realizované "živým" tvůrcem webových stránek. Za kompletní zpracování své prezentace totiž klient zaplatí pouhých 4 900 Kč, což je pravděpodobně méně, než kolik by zaplatil za tvorbu profesionální webovské prezentace. Nicméně i zde bude pravděpodobně platit více než kde jinde rčení "za málo peněz málo muziky". Ale nechme se praxí překvapit.


Krátké zprávy

Střediska e-businessu

Společnost Intel Corporation oznámila zřízení středisek pro řešení elektronického obchodu v Evropě. Tato střediska poskytnou komplexní zařízení a prostředky pro vytváření a ověřování souborů řešení internetového obchodu založených na architektuře Intel, a představují pro firmu investici do rozvoje evropského elektronického obchodu ve výši mnoha milionů dolarů. První střediska ve švédském Stockholmu, anglickém Readingu a německém Mnichově budou otevřena během příštích šesti měsíců. Plánují se i další střediska v Amsterodamu a Paříži.-MIC

GeoW@P

Společnost Informix, dodavatel softwarových technologií pro internetová (Web) řešení, ohlásila, že společnost ESRI Italia, vedoucí poskytovatel geografických informačních systémů (GIS), uvedla již svůj druhý produkt založený na technologii Informix. Řešení GeoW@P, které pracuje s protokolem WAP, je založeno na relačních databázích Informix Dynamic Server 2000 a Informix Internet Foundation2000. GeoW@P umožňuje majitelům mobilních telefonů přístup ke geografickým informacím z jejich telefonů prostřednictvím připojení k Internetu.-MIC

Pameti.cz

Nový specializovaný internetový obchod s paměťovými moduly pro značkovou výpočetní techniku zahájil přímý prodej vybraného sortimentu zboží. Tento druh prodeje doplňuje stávající způsob nabídky zboží s využitím znalostní databáze. Do přímého prodeje jsou zařazeny obecné paměťové moduly (DRAM, DIMM, SIMM) a celá řada flash paměťových karet (SSFDC/Smart Media, Compact Flash, ATA Flash apod.) včetně adaptérů. Využívání informací ze znalostní databáze zůstává i nadále hlavním způsobem výběru zboží na serveru pameti.cz, který v současné době nabízí všem zákazníkům 6 430 paměťových modulů pro 5 840 zařízení, což představuje 36 645 jedinečných vazeb.-MIC

Dětské počítačové tábory

Již třetí ročník letních dětských počítačových aktivit pořádá pražské školící středisko AutoContu CZ. Cílem těchto táborů, jež budou probíhat v týdenních cyklech během celého července a srpna, bude zpřístupnit nejmodernější výpočetní techniku dětem od 8 do 16 let. Zvláštní důraz bude přitom kladen na komunikaci s dětmi a na posílení jejich vyjadřovacích schopností.

Děti se seznámí se základy MS Windows, Internetem a elektronickou poštou. Dále se naučí využívat vztahů a spolupráce jednotlivých programů, budou vytvářet své vlastní kresby pomocí grafických programů a tvořit jednoduché www stránky. Závěrem jim bude odměnou velký turnaj v některé ze síťových počítačových her.

Pro děti, které již práci na počítači v základech ovládají, bude připravena novinka odborné počítačové tábory se zaměřením na Internet. Ty nejprve nastíní filosofii tvorby internetových stránek a poté je seznámí se základy vytváření stránek pomocí HTML a tvorbou jednoduchých efektů pomocí Java Scriptů.

Dětské počítačové tábory jsou nevýdělečnou akcí, cena za jedno dítě činí 2 500 Kč (resp. 2 700 Kč) + 5% DPH za týdenní výuku. Cena zahrnuje program od 8 do 18 hodin a tři jídla denně. V dopoledních hodinách děti absolvují povídání o počítačích stylem škola hrou. Poté pokračují v samostatné práci na počítačích. V odpoledních hodinách následuje dle počasí výlet do přírody či volný program v učebně.-MIC

Webzdarma.cz

V minulých dnech začala fungovat nová internetová stránka http://webzdarma.cz, která významným způsobem rozšiřuje nabídku na poli českého freehostingu. Jedná se o bezplatné poskytování prostoru WWW, spolu s několika dalšími zajímavými službami, mezi nimiž nechybí umístění firemních i osobních stránek, velký uživatelský prostor (50 MB) ani diskusní fórum. Nedílnou součástí služby WebZdarma.Cz je i možnost zřízení adresy WWW ve tvaru domény 3. řádu s možností výběru z dvanácti různých domén 2. řádu, možnost FTP přístupu, neomezený přenos dat, bezplatná registrace do českých vyhledávačů a mnohé další.-MIC

3Com OfficeConnect

3Com oznámil uvedení produktu 3Com OfficeConnect 812 ADSL Router, který umožňuje rychlé připojení LAN na Internet přes Asymmetric Digital Subscriber Lines (ADSL). Pomocí ADSL routerů mohou malé podniky jednoduše a bezpečně komunikovat s více místy, jako jsou vzdálené kanceláře a pracovníci. Firmy mohou stahovat velké soubory za zlomek času oproti běžným analogovým modemům. 3Com OfficeConnect 812 ADSL Router podporuje G.lite a full-rate technologie, a je navržen pro spolupráci s vedoucími poskytovateli ADSL služeb. Malé a střední podniky přednostně vyhledávají 3Com, protože 3Com dodává jednoduchá a levná řešení pro přístup k Internetu.-MIC

Powerware 5115

Společnost Power Systems uvedla na trh nový nepřerušitelný systém elektrického napájení (UPS) Powerware 5115, typu line-interactive, který je vhodný pro ochranu vysoce výkonných PC a malých serverů v prostředí kanceláří vybavených počítači tvořícími lokální počítačovou síť. UPS 5115 nabízí pro tato zařízení ve své cenové a výkonnostní třídě výjimečně kvalitní ochranu. Dodává se ve čtyřech výkonnostních provedeních (500 VA, 750 VA, 100 VA a 1400 VA). Při plném zatížení zajišťuje typický pětiminutový zálohovací čas. Jednotka má kompaktní konstrukci šířka 150, délka 268 a výška 185 mm. Je vybavena sofistikovaným systémem správy dobíjení akumulátorů ABM (Advanced Battery Management) od společnosti Powerware, který prodlužuje výdrž akumulátorů až o 50 procent a umožňuje 60 dní předem indikovat konec jejich životnosti. UPS je také vybavena funkcí rychlého dobíjení akumulátorů ABMt, vstupním regulačním obvodem, který koriguje široký rozsah odchylek vstupního napětí bez použití akumulátorů. UPS zajišťuje pevné vstupní napětí pro napájená zařízení, a chrání je tak před nepříznivými vlivy. Uživatel může také bez problémů svépomocí vyměňovat akumulátory. Součástí systému jsou i prostředky pro připojení UPS k počítačům.-MIC


Nemáte anglický slovník?

Michal Chautur

Pokud ne, můžete si zrovna nyní jeden šikovný pořídit. Firma Trinity Systems totiž právě uvedla do prodeje univerzální anglický audioslovníček s názvem Angličtina 2 000 slov. Slovníček je určen jako studijní materiál pro vybudování základní slovní zásoby pro všeobecnou komunikaci v anglickém jazyce.

Audioslovníček Angličtina 2 000 slov je sestaven z výběru dvou tisíc nejpoužívanějších anglických výrazů, které jsou uvedeny společně s jejich českými překlady, aby si posluchač mohl výraz v duchu nebo nahlas zopakovat. Dále je každý výraz začleněn do kontextové anglické věty, rovněž opatřené českým překladem. Anglické věty jsou sestaveny a namluveny rodilými mluvčími, aby jejich poslech podporoval pochopení anglického jazykového myšlení.

Prodej produktu Angličtina 2 000 slov, obsahujícího pět kazet a tištěný slovníček, byl zahájen v bookstoru na stránkách výukového projektu http://www.anglictina.com, kde také najdete zvukovou ukázku. Doporučená prodejní cena byla stanovena na 499 Kč.


Nákup nápojů: on-line

Michal Chautur

Společnosti Coca-Cola a Marconi oznámily zahájení pětileté spolupráce, zaměřené na aplikaci on-line technologie, která může znamenat revoluci v oblasti prodeje nealkoholických nápojů. Předpokládá se, že společnost Coca-Cola a systém plnících závodů Coca-Cola investují do inteligentní on-line prodejní technologie Marconi částku 100 milionů dolarů.

Marconi Online bude výhradním dodavatelem inteligentní prodejní technologie a podpory v oblasti správy dat pro společnost Coca-Cola. Cílem celého projektu je pomocí telekomunikační technologie Marconi propojit více než půl milionu prodejních zařízení po celém světě.

Za určitou dobu se spotřebitelé budou setkávat s:

- Bezhotovostním prodejem využití mobilních telefonů pro službu Dial-a-Coke; kreditní, debetní, Smart karty a internetové nakupování, umožňující bezhotovostní nákupy.

- Multimediálními aplikacemi audio, video a dotykové obrazovky pro interakci se spotřebitelem.

- Reklamními příležitostmi kupony a pohyb po Internetu.

Plnicí závody firmy Coca-Cola již mají po celém světě přibližně 60 000 on-line prodejních zařízení především na Novém Zélandu, v Austrálii a v USA tato zařízení využívají technologii a správu dat právě od firmy Marconi, nicméně nový inteligentní prodejní systém bude brzy uveden do provozu na několika dalších trzích.


Otestujte svůj Web - Vyzkoušejte nový SW od Mercury Interactive

Michal Chautur

K otestování svého Webu můžete nyní použít nové verze Astra LoadTest 4.0 a Astra QuickTest 4.0 od společnosti Mercury Interactive. Astra LoadTest 4.0 umožňuje přesně lokalizovat úzká místa ve výkonnosti webovské infrastruktury. Spolu s novými verzemi produktů Astra byly představeny také nové monitory webových serverů pro BroadVision, ColdFusion, SilverStream nebo WebLogic.

LoadRunner

LoadRunner je nástroj určený pro tvorbu a řízení zátěžových testů. Na základě jejich výsledků lze předpovídat chování a výkonnost systémů. Prověřuje celou podnikovou infrastrukturu když emuluje tisíce uživatelů, aby vymezil problémy, pomohl optimalizovat výkonnost a urychlil nasazení systémů do provozu. LoadRunner podporuje nejširší řadu podnikových aplikačních prostředí, včetně zakázkových systémů klient/server, aplikací pro plánování podnikových zdrojů, elektronického obchodování a starších systémů.

Astra

Řada produktů Astra byla vyvinuta výhradně pro testování webovských aplikací. Astra QuickTest pak je obdobou WinRunneru, určenou výhradně k funkčnímu testování Webu. Astra LoadTest je obdobou LoadRunneru sloužící výhradně pro zátěžové testování webovských aplikací. Použití produktů Astra umožňuje zrychlení a zjednodušení procesu testování webovských aplikací a vyladění jejich výkonnosti na optimální úroveň.

ActiveTest

ActiveTest je služba poskytovaná přes Internet pomocí nástroje LoadRunner. ActiveTest vytváří definovanou zátěž webové stránky. LoadRunner emuluje přístupy uživatelů ze vzdálených míst rozmístěných na Internetu a zaznamenává doby odezvy pro jednotlivé virtuální uživatele. Dokáže emulovat až 4 000 transakcí za vteřinu. ActiveTest napomáhá odhalit úzká místa v systému a nalézt hranice jeho výkonnosti. Využití služby vede ke zlepšení chodu systému a ke zjištění jeho budoucího chování při náhlém zvýšení počtu přístupů řádných uživatelů.

Závěr

Zkušební verze Astra LoadTest 4.0 a Astra QuickTest 4.0 jsou ke stažení na adrese http://www.astratryandbuy.com.


Lahůdky pro grafiky - Nové stanice od SGI

Michal Chautur

Společnost SGI představila novou generaci pracovních stanic Silicon Graphics 230, Silicon Graphics 330 a Silicon Graphics 550 na bázi procesorů Intel, určenou pro tvůrčí a technické profesionály. Stanice podporují operační systémy Linux nebo Windows NT a budou dodávány s nově ohlášenou grafikou SGI VPro.

Silicon Graphics 230, 330 a 550 akcelerují grafické funkce OpenGL 1.2, jako je transformace a osvětlení (transform and lighting), mapování textur (texture mapping) a antialiasing, pomocí nichž dosáhne uživatel realističtějších 3D modelů. Tyto funkce neodmyslitelně patří k oblasti profesionálních uživatelů Windows NT, a poprvé jsou k dispozici i uživatelům pracovních stanic pod Linuxem. Nové systémy jsou postaveny na bázi procesorů Intel Pentium III a Pentium III Xeon, a mají certifikaci pro operační systémy Microsoft Windows NT 4.0 a Linux Red Hat 6.1.

Nové produkty jsou pro uživatele Linuxu prvními stanicemi optimalizovanými k práci s grafikou. Kvůli minimální podpoře OpenGL mnoho vývojových pracovníků váhalo doposud s převodem grafických aplikací do prostředí Linuxu. V této chvíli SGI vyplňuje existující mezeru a nabízí vývojářům i uživatelům grafického softwaru platformu s hardwarovou akcelerací 3D grafiky OpenGL v Linuxu. Ve stejném duchu bylo ohlášení komentováno předními odborníky známých softwarových a poradenských firem.

Stanice se dodávají s jedním nebo dvěma procesory Intel Pentium III, případně Pentium III Xeon, 133MHz sběrnicí, až 2 GB operační paměti a nejvýše 90 GB vnitřní diskové paměti. Stanice jsou vybavovány novými grafikami z řady VPro. Tyto karty obsahují až 64 MB rychlé paměti DDR (Double Data Rate), disponují geometrickým výkonem přes 17 milionů trojúhelníků za vteřinu (5 pixel, smooth shaded, Z-buffered) a až 540 megapixelů za vteřinu. Zlepšují tím realističnost a interaktivní práci s velkými 3D modely.

Stanice byly konstruovány se zřetelem k současným i budoucím potřebám uživatelů. Za účelem ukládání velkých souborů lze diskový prostor rozšířit až na 90 GB. Systém obsahuje volné sloty pro dodatečné PCI, PS2a USB periferie. Napájecí zdroj o příkonu 300 nebo 450 W je dimenzován s přihlédnutím k dodatečné instalaci dalších procesorů, grafických a V/V zařízení, jako videoadaptérů, zvukových karet a vysoce výkonných síťových karet. Systém je připraven pro budoucí grafické a procesorové technologie, jakými jsou např. AGP Pro 4x a procesory Intel příští generace.

Pro servis stanice není potřeba žádných nástrojů. Diskové jednotky jsou montovány do patentovaných "saní", které usnadňují manipulaci s jednotkami. Šasi stanice lze chránit uzamčením před nežádoucí manipulací. Počítače se dodávají s předinstalovaným operačním systémem Linux, Windows, případně bez operačního systému. Partnerům SGI je tím umožněno přizpůsobit a konfigurovat systém podle konkrétních požadavků zákazníka, zatímco koncový uživatel, který dostane připravený produkt přímo od SGI, může začít ihned pracovat.


Live!Ware pro W2K

Michal Chautur

Soubor programů Live!Ware pro Windows 2000, určený pro rodinu zvukových karet Sound Blaster Live!, uvedla na trh společnost Creative Technology. Součástí nové verze Live!Ware jsou jak ovladače, tak hlavní aplikace pro zvukové karty SB Live! určené pro nejnovější OS Windows 2000, založený na Windows NT.

Verze obsahuje VDM ovladače pro Windows 2000 a podporu pro EAX 2.0. Mezi aktualizovanými aplikacemi jsou Audio HQ, Creative Recorder, Creative Launcher a Creative Mixer.

Live!Ware využívá reprogramovatelnosti vysoce výkonného procesoru na zpracování zvuku EMU 10K1 pro implementaci nových funkcí a zlepšení starších, poskytovaných kartou SB Live!. Live!Ware dohromady s kartou SB Live! představuje plně integrované řešení, které na stolní počítač přináší nepřekonatelný digitální zvukový zážitek.

Aktualizace Live!Ware je zaměřena na uživatele, jež si chtějí instalovat kteroukoli z rodiny karet Sound Blaster na systému s novým OS Windows 2000, nebo pro ty, kteří chtějí upgradovat svůj systém pro běh pod Windows 2000. Další informace najdete na adrese http://www. soundblaster.com/liveware.


3D Blaster GeForce - První gigatextelový hráčský akcelerátor

Michal Chautur

Společnost Creative Labs Europe uvedla na evropský trh grafický akcelerátor nové generace 3D Blaster GeForce 2 GTS. Tato karta je založena na nejnovějším grafickém procesoru od společnosti NVIDIA (Gigatextel Shading Graphics Processing Unit GPU), umožňujícím v reálném čase provádět stínování na úrovni jednotlivých pixlů, což výrazně zlepšuje vzhled obrázků až na špičkovou fotorealistickou kvalitu.

Karta 3D Blaster GeForce 2 GTS, která je další generací praxí ověřené karty 3D Blaster 256 Pro, uvádí na světlo světa radikálně novou technologii od společnosti NVIDIA s názvem Shading Rasteriser NSR, jež umožňuje stínování až na úrovni jednoho pixelu. Tento nový stroj simultánně pracuje se sedmi pixely v jednom průchodu ve čtyřech proudech, což umožňuje vytvořit osm textelů v jednom hodinovém cyklu. Nová architektura přináší špičkový výkon, umožňující rychlost vyplňování až 1,6 gigatextelu. S druhou generací strojů pro hardwarové transformace a osvětlení (TL) tato nová karta může zpracovat více než 25 milionů trojúhelníků za sekundu.

Nová karta na sobě nese paměti 32 MB DDR, pracující na frekvenci 333 MHz, a zajišťuje tak přenosové pásmo 5,3 GB/s. Toto řešení umožňuje uživatelům PC, aby si vychutnali přesné znázornění povrchu a textur v reálném čase tvořící filmům ekvivalentní, na detaily bohatá prostředí. Tyto přesvědčivé vizuální prvky jsou umožněny operacemi na úrovni pixelu. V tomto procesu jsou bodům přiřazeny různé atributy jako je barva, světlo, stín, odrazivost, lesk a další, tak aby bylo přesně možno modelovat komplexní prostředí.

Technické parametry

Karta je osazena zmiňovaným specializovaným stínovacím procesorem NVIDIA GeForce 2GTS. Disponuje AGP 4x s podporou rychlých zápisů, hardwarovým celoobrazovkovým antialiasingem (FSAA), stínováním a rastrováním NSR od společnosti NVIDIA. Je osazena 32 MB paměti DDR efektivně pracující na frekvenci 333 MHz, šířka pásma dedikované paměti je 5,3 GB/s. Čtyři proudy zpracování pixelů, které renderují až 8 pixelů během hodinového cyklu, umožňují dosáhnout špičkové výkonnosti 1,6 gigatextelu. Karta obsahuje optimalizované akcelerace příkazů Direct3D a OpenGL a podporuje rozlišení obrazovky až 2 048 x 1 536 bodů, optimalizovaných pro barevnou hloubku 32, 16 a 8 bitů na pixel. Obnovovací frekvence až 240 Hz zabraňuje vytváření nestabilního obrazu. Novinka podporuje vyspělé zpracování videa pro ovladače DirectShow, kódování MPEG1, MPEG2.

Cena a dostupnost

3D Blaster GeForce 2 GTS bude dostupný on-line a v maloobchodní síti od května 2000 za odhadovanou maloobchodní cenu 349,99 USD.


WAP překladač - WebSphere Transcoding Publisher

Michal Chautur

Nový softwarový produkt, jenž dokáže dynamicky převádět informace publikované na Webu (text i obrázky) do formátu čitelného pro nejrůznější přístroje připojitelné k Internetu, předvedla společnost IBM.

IBM WebSphere Transcoding Publisher rozšiřuje pole užití internetových dat a aplikací na novou generaci elektronických zařízení, jakými jsou moderní mobilní telefony (WAP), palubní počítače v automobilech a osobní digitální diáře. Zpřístupnění aplikací nevyžaduje žádné speciální úpravy či přepsání, protože Transcoding Publisher mění formát dat podle požadavků koncového čtecího zařízení.

Software je založen na otevřených průmyslových standardech a může být provozován v prostředí operačních systémů AIX, Linux, Solaris, Windows NT a Windows 2000. Podle analytiků společnosti Gartner Group překročí počet mobilních telefonů užívaných ve světě 1 miliardu. Do roku 2004 pak bude 70 % nových mobilů a 80 % osobních digitálních diářů nabízet některé z typů napojení na Internet.

Přeloží cokoliv

WebSphere Transcoding Publisher vystavěný na rozšiřitelné, na Javě založené architektuře, konvertuje data a aplikace napsané ve standardních internetových jazycích HTML a XML do jiných formátů, např. do Wireless Markup Language (WML). Je rovněž schopen převést grafiku do tvaru, který je čitelný na daném zařízení, případně změnit ji na hypertextový odkaz.

IBM již začala u vybraných projektů tuto technologii používat. Jde například o interaktivní v reálném čase nabízené a využívané služby Sabre, Inc., a Nokia, které umožňují cestujícím provádět změny v jejich letovém itineráři a získávat aktuální informace aerolinek nezávisle na místě pobytu a času prostřednictvím mobilních telefonů Nokia. IBM WebSphere Transcoding Publisher je dostupný od konce března 2000 v deseti jazykových mutacích.


WebRamp Entré - Víceuživatelský přístup na Internet

Michal Chautur

WebRamp Entré může poskytovat vše, co rostoucí firma potřebuje pro přístup na Internet, za rozumnou cenu. Můžete vytvořit novou LAN nebo připojit WR ke stávající síti, a současně zajistit vysokorychlostní přístup na Internet a elektronickou poštu. Dále WR poskytuje dva analogové porty, tudíž není třeba v kanceláři instalovat další telefonní linky vyhrazené pro telefon a fax. Protože ISDN má dva kanály, které fungují společně přes jeden kabel, můžete zatímco prohlížíte Web přijímat fax nebo hovořit po telefonu. Nemusíte kupovat žádné zvláštní zařízení, pouze připojte svůj standardní telefon nebo fax do analogových portů na zadní straně WebRampu.

WebRamp Entré byl navržen pro běžné uživatele, kteří nemají čas, aby se stali specialisty na směrovače nebo ISDN. Instalační software WebRampWiz vede konfiguraci krok za krokem. Nemusíte zadávat komplikované příkazy nebo zadávat do programu umístění souborů. Vše se odehrává způsobem ukaž a klikni. WebRamp Entré přichází s jednoduchými pracovními listy, které usnadňují práci s ISP a poskytovatelem ISDN.

EasyIP odstraňuje omezení spojená se sdílením jednouživatelského účtu na Internetu. Pomocí zdokonaleného mapování portu je schopen WebRamp podporovat servery hostujících webstránek a také softwarové aplikace jako NetMeeting, CU-SeeMe, Quake a Doom.

WebRamp Entré podporuje Easy IP, které velmi usnadní adresování Internet Protokolu. EasyIP automaticky a dynamicky přiřazuje adresy v síti LAN, takže se touto záležitostí nemusíme vůbec zabývat. S Easy IP můžeme pro připojení využívat jednouživatelský účet namísto finančně náročnějšího účtu připojení LAN. Tím, že pro kancelář sdílíme tento jednouživatelský účet, můžeme ušetřit nemalé finanční náklady u ISP.

WebRamp Entré poskytuje další zabezpečení tím, že zabrání příchozím požadavkům z Internetu vstoupit do LAN. V konfiguraci single dynamic IP není vaše LAN dostupná ani viditelná pro vnější prostředí. Tím je zabráněno hackerům provádět telnetting ve vaší LAN. WebRamp je dodáván se zabezpečením pomocí hesla, tak aby byla vaše síť uchráněna před nežádoucími průniky. Pokud je WebRamp konfigurován jako statický IP směrovač, podporuje filtrování IP paketů. Zbývá dodat, že maximální počet uživatelů je 253.


iTV na dosah ruky

Michal Chautur

Na výstavě NAB 2000 (National Association of Broadcasters), která proběhla v první polovině dubna v Las Vegas, demonstrovaly společnosti Marconi, Motorola, Oracle, SGI a ViaGate Technologies výsledky společného úsilí při vývoji interaktivní televize (iTV).

iTV využívá media streamů, které lze individuálně ovládat. Marconi, Motorola, Oracle, SGI a Viagate dokázaly vytvořit kombinaci počítačového a komunikačního hardwaru a softwaru, jež dovolí divákům změnit vzhled i obsah vysílání. Poskytovatelé těchto služeb budou nabízet videoobsah uživateli podle připraveného seznamu, případně prostřednictvím webovského prohlížeče.

Přenosový řetězec iTV se skládá ze škálovatelného serveru SGI Origin 200, v němž je uložen obsah, a dále Oracle Video Serveru (OVS), kterým se obsah distribuuje do sítě. Dalším článkem je ATM switch ASX--1000 fy Marconi, přes nějž je obsah odesílán do jednotlivých domácností pomocí modemu ViaJet A400 a přijímací brány ViaWay A406 fy ViaGate. Z přijímací brány se již signál vede po telefonní lince do vstupního zařízení, které se díky svému běžnému umístění nazývá (pro nás poněkud problematickou) zkratkou STB, z anglického Set-Top-Box, a z něj do samotného televizoru.

Přenos není nijak omezen z hlediska přenosových rychlostí ani síťových protokolů. Výhodou je, že díky škálovatelnosti je systém schopen růst podle potřeby. Kapitálová investice je jednorázová a provozní náklady jsou poměrně nízké, díky možnosti volit jen tak velké zařízení, jaké je v dané chvíli třeba. Správa dat probíhá z jednoho místa. Výhodou pro zákazníka je možnost sám řídit media stream, volit formát apod.


Nalaďte si Sun

Michal Chautur

Na výstavě Cable 2000 bylo možné naladit Sun Microsystems. Společnost Sun totiž předvedla komplexní řešení interaktivní televize a širokopásmových internetových služeb pro programátory a operátory kabelových sítí. Řešení umožňující vývoj a implementaci nových služeb.

Společnost Forrester Research odhaduje, že do roku 2004 bude téměř jedna čtvrtina domácností v USA používat interaktivní televizi a že do roku 2003 bude mít jedna třetina všech domácností, jež mají zavedenou kabelovou televizi, širokopásmový přístup k Internetu. Očekává se, že příjmy z reklamy na Internetu dosáhnou do roku 2004 výše 11 miliard USD a během pěti let budou mít tři čtvrtiny veškeré reklamy interaktivní podobu.

Rostoucí trh s interaktivní televizí a širokopásmovými službami potřebuje spolehlivou platformu, o kterou by se mohla opřít příští generace takových služeb jako je interaktivní televize, EPG (electronic programming guides), vysoce rychlý přístup k Internetu, interaktivní reklama, nebo telefonní a e-mailové služby.

Bude standardem Java?

Technologie Java umožňuje hladkou spolupráci digitálních televizorů od různých dodatavelů. Díky bohatému obsahu a interaktivitě se předpokládá, že jejich provozovatelé udrží předplatitele a zvýší příjmy. Takové zařízení je přitom možné upgradovat, aniž by se muselo dokupovat nové vybavení.

Sun Enterprise servery, operační systém Solaris a technologii Java TV využívají k vývoji, zajištění a implementaci příští generace interaktivní televize a širokopásmových služeb takoví partneři jako Accelerate Interactive, Inc., AT&T, BBC, The Bulldog Group, Emperative, Interactive Enterprise Ltd., IntoNetworks, Veon, Vertigo Multimedia, Video Propulsion, nebo 4DL. Technologie Java se tak stala rychle téměř standardem pro HAVi (Home Audio/Video Interoperability) a DVB (Digital Video Broadcasting).


Metr na surfaře

Michal Chautur

Na častý problém správců sítí v malých a středních firmách s měřením stupně zatížení internetového připojení jednotlivými uživateli sítě odpovídá nově uváděný produkt od Tiny Software. Tiny Network Monitor dovolí správcům odhalit rezervu nebo naopak úzké hrdlo v jejich internetovém připojení. Zároveň umožní zjistit uživatele, kteří v pracovní době příliš zatěžují připojení stahováním objemných souborů.

Program monitoruje provoz vytvářený na počítačích připojených k lokální síti. Tiny Network Monitor vytváří podrobné on-line grafy zatížení internetového připojení a zpracované statistické přehledy pro zvolený časový interval. Správce tak získává přehled o tom, který uživatel přenesl jaký objem dat a v kterém okamžiku data přenášel. Díky přehledům pak může nastavením jiných pravidel svého firewallu odlehčit přetíženým internetovým spojům a optimalizovat jejich využití v čase.

Manažerům firem dává program do ruky silný nástroj, který umí odhalit brouzdání zaměstnanců po Internetu v pracovní době a přinést tak firmám značnou úsporu v nákladech. Tiny Network Monitor běží v prostředí operačního systému Windows 95/98/NT/2000 jako rezidentní aplikace. Program funguje na principu sledování všech paketů jdoucích po síti. Instaluje se na libovolný počítač v síti a jeho provoz sítě nezpomaluje, ani nevyžaduje žádné změny v nastavení počítače nebo sítě.

Tiny Network Monitor je první program, který Tiny Software bude prodávat a distribuovat na českém trhu výhradně přes Internet, a to včetně manuálu a sériového čísla. Jeho cena je stanovena na 3 490 Kč.


Connex N3000 - Samostatná zálohovací jednotka

Michal Chautur

Dceřiná společnost firmy Western Digital Connex uvedla na trh zařízení pro síťovou správu dat založené na systému síťově připojeného ukládání dat (Network Attached Storage) a na systému síťově propojeného ukládání dat (Storage Area Network).

Zařízení N3000 eliminuje potřebu složitého rozšiřování serveru, nutného při serverovém zálohování. Použitím rozšiřitelného diskového pole (RAID 5) je zařízení vysoce dostupné i pokud jednotlivé pracovní stanice pracují v rozdílném prostředí. Prostřednictvím jednoduchého on-line připojení poskytuje Connex systémovým administrátorům možnost finančně efektivní správy dat a budoucí možnost zvyšování kapacity bez přerušení síťového připojení.

Samotná instalace probíhá v několika jednoduchých krocích za méně než 15 minut, přičemž N3000 okamžitě přinese do systému UNIX nebo NT kapacitu až 80 GB. Zařízení obsahuje také vlastní off-line systém zálohování buď na dvě interní magnetopáskové mechaniky (AIT-2), nebo prostřednictvím SCSI řadiče na externí páskové mechaniky nebo externí knihovny. Connex N3000 je proti serverovému řešení správy dat výhodný zejména svojí kombinací nízké náročnosti na obsluhu, jednoduchého ovládání a budoucí rozšiřitelnosti.


Inkoustový blesk

Michal Chautur

Světovou novinku, která by mohla znamenat malou revoluci v inkoustovém tisku, uvedla na náš trh firma Tally tiskárnu T3016. Tam kde se dosud pro hromadný tisk dodací listy, faktury, účetní sestavy, poštovní poukázky používaly jen maticové, včetně řádkových a někde laserové tiskárny s poměrně drahým provozem, lze s úspěchem nasadit tuto novinku, která spojuje výhody obou technologií nízké provozní náklady a kvalitní tisk.

Experti vývojového oddělení firmy Tally se tímto počinem snaží vzkřísit původní smysl inkoustového tisku nabídnout uživatelům technologii rychlého tisku s vysokým výkonem a kvalitou, nízkým hlukem a energetickou náročností, a především s velmi nízkými provozními náklady, srovnatelnými s náklady na provoz maticových tiskáren. Výsledkem tohoto vývoje je právě tiskárna T3016.

Technické parametry

Princip tisku je založen na piezoelektrické inkoustové technologii užívající inkoust na olejové bázi, který je absolutně vodostálý. Maximální rychlost tisku je 2 000 znaků za sekundu, což je asi 16 stran A4 za minutu. Zařízení disponuje maximálním rozlišením 360 x 360 dpi. Maximální hodinový výkon je pak 1 000 stran A4 (ECMA).

Tiskárna tiskne na volné jednotlivé listy nebo traktorový papír až do formátu A3 (max. šíře 406 mm), 60-180 g/m2. Mezi doplňky patří automatický podavač 2 x 190 listů, face-down, řezačka a druhý traktor (kompatibilní s T2170). Životnost tiskové hlavy je udávána na více než 3 miliardy znaků draft. Náklady na tisk pak výrobce uvádí přibližně 0,09 Kč na A4 při 5% pokrytí, což je jistě úctyhodný výsledek. Příkon při plném výkonu je nejvíce 50 W. Zásobník inkoustu by měl vydržet 40 milionů znaků draft. Zařízení váží 19 kg a jeho vnější rozměry jsou 623 x 430 x 277 mm.

Pořizovací cena je 128 500 Kč bez DPH. Tuto tiskárnu od května 2000 dodávají v ČR všichni autorizovaní partneři Tecoma, spol. s r. o.


Rekordní pevné disky – Novinky od IBM

Michal Chautur

První pevný disk s kapacitou 75 GB IBM Deskstar uvedla na český trh společnost Actebis. Jeden tento disk pojme 18 DVD filmů v MPEG3 formátu nebo 159 hudebních CD disků či obsah dokumentů, jež by poskládané na sebe dvacetkrát převýšily ty nejvyšší mrakodrapy světa. IBM Deskstar75 GXP udává nový standard i v dalších parametrech: díky rozhraní ATA66+, 7 200 otáčkám a vylepšené elektronice dokáže přenášet data rychlostí až 444 Mb/s interně (externě 100 MB/s) s průměrnou přístupovou dobou 8,5 ms. V režimu Silent Seek klesá jeho hlasitost až na 3 belly, což jej umožňuje používat i ve videoa televizních set-top boxech.

Skleněná plocha

Tento pevný disk se v kategorii hustoty záznamu dostává na pomyslné první místo mezi pevnými disky IBM u disku Deskstar 40GV dosáhla v běžné sériové výrobě hustoty záznamu 14,3 miliardy bitů na jeden čtvereční palec. Tato vysoká hustota dat umožňuje uložení více informací na menší prostor, a tím i výrobu spolehlivějších, tišších a levnějších pevných disků. Deskstar 40GV s kapacitou 40 GB je první disk pro stolní počítače, kde IBM použila technologii skleněných ploten namísto obvyklých hliníkových. Hladší a tužší skleněné plotny umožňují čtecím hlavám zaznamenat a přečíst informace na menších ploškách, a data tak mohou být umístěna blíže u sebe. Skleněné disky druhotně umožňují i větší rychlost a plynulost čtení dat.

Disk Deskstar 40GV je navíc prvním diskem vybavených technologií Load/Unload. Tato funkce zajišťuje parkování záznamových hlav mimo plochu datového prostoru, jakmile není disk používán. Ve výsledku se tak výrazně snižuje nebezpečí poškození disku nárazem.

Nejnižší cena za MB

Pro IBM nezvyklá je i cenová politika těchto novinek ačkoliv se jedná o špičkovou technologii, je ve výsledku cena za jeden MB stejná nebo nižší než u starších modelů, konkrétně okolo 30 haléřů za megabajt. V modelové řadě disků IBM Deskstar 75GXP je nyní dostupno šest variant s kapacitou 15 až 75 GB.


LiveMotion 1.0 - Ostrá verze je na světě

Michal Chautur

Velké naděje vkládá firma Adobe do nového nástroje pro vytváření internetové grafiky a animací softwaru LiveMotion, protože po březnovém uvedení veřejné beta-verze na serveru Adobe. com otestovalo tento nový nástroj přes 360 000 uživatelů. Minulý měsíc získal program LiveMotion dokonce cenu Best of Show v kategorii softwaru pro návrh internetových stránek na výstavě Spring Internet World 2000 v Los Angeles. Není tedy divu, že firma Adobe s uvedením ostré verze dlouho neotálela a v současnosti by měl být již dostupný všem koupěchtivým zájemcům.

Tvůrčí svoboda

První verze LiveMotion 1.0 dovoluje návrhářům a vývojářům webových stránek pracovat efektivně s využitím široké tvůrčí svobody, protože nabízí intuitivní a pružné funkce. Uživatelé mají například možnost kreslit nebo importovat vektorové obrazy, nezávisle animovat atributy objektu přímo na objektově orientované časové ose, použít pojmenovaná návěští pro spouštění akcí a přiřazovat interaktivní chování jednotlivým objektům. LiveMotion pracuje s animacemi založenými na čase, ne na snímcích, a podporuje formáty souborů s vrstvami z programů Adobe Photoshop a Illustrator. LiveMotion navíc nabízí možnost výstupu do mnoha grafických formátů včetně GIF, JPEG, PNG, Photoshop a formátu SWF. Bude také v další verzi podporovat formát SVG (Scalable Vector Graphics) konsorcia W3C.

LiveMotion je integrovaný s rodinou profesionálních návrhářských nástrojů pro Internet a dynamická média společnosti Adobe, včetně programů Adobe GoLive, Adobe Illustrator, Adobe Photoshop a Adobe After Effects.

Cena

Adobe LiveMotion 1.0 by měl být v současnosti dostupný za odhadovanou koncovou cenu 15 240 Kč.


Notebooky s motorem

Michal Chautur

Společnost Toshiba uvedla nedávno novou řadu ultralehkých notebooků Portégé 3410CT a Portégé 3440CT, které mají vodou chlazený procesor. Oba modely jsou koncipovány především pro manažery, trávící na cestách většinu svého času. Uživatelé přitom v žádném případě nemusí slevovat ze svých požadavků na rychlost, objem ukládaných dat a kompatibilitu.

Nové modely jsou nástupcem modelu Portégé 3110CT. Portégé 3440CT pracuje s procesorem Intel Pentium III, který je taktován na 500 MHz. Naproti tomu notebook Portégé 3410CT je vybaven úspornějším procesorem Intel Celeron, taktovaným na 400 MHz. Standardní paměť SD-RAM o kapacitě 64 MB lze u obou notebooků rozšířit až na 192 MB. Rychlost práce s novými modely Portégé je zvýšena i použitím vyrovnávací paměti druhé úrovně. Ta má kapacitu 256 KB a komunikuje s procesorem přes sběrnici dat pracující na frekvenci 100 MHz. Samozřejmostí u všech notebooků Toshiba je pak vestavěný homologovaný modem V.90 (56 Kb/s). Na pevný disk lze uložit 6 GB dat.

Unikátní chlazení

Díky unikátní technologii chlazení může být i velmi malý notebook značně výkonný. Teplo je totiž kapalinou odváděno z bezprostřední blízkosti procesoru pod klávesnici, kde se v soustavě "miniaturních radiátorů" voda postupně chladí. Hovořit o procesoru jako motoru notebooku už tedy téměř není nadsázkou.

Liší se displeji

Modely Portégé 3440CT a Portégé 3410CT se liší zejména velikostí displeje, která je 11,3 palce u modelu 3410CT, respektive 10,4 palce u modelu 3410CT. Displej Portégé 3440CT navíc pracuje v SVGA rozlišení 1 024 x 768 bodů! Implementací SVGA rozlišení u této kategorie notebooků. Použití většího polysilikonového displeje následně umožňuje zvýšení počtu zobrazovacích bodů. Komfort při práci na tomto displeji podporuje rovněž 64bitový grafický akcelerátor, využívající 8 MB VRAM paměti.

K novým notebookům řady Portégé je v základní výbavě dodáván I/O adaptér (replikátor portů), nebo NetWork I/O adaptér (Portégé 3440CT). Na I/O adaptéru naleznete mj. konektory USB, externí SVGA, vstup napájení a u verze NetWork konektor RJ-45 pro připojení do sítě LAN.

Nová modelová řada Portégé jako doplněk nabízí použití Multi Media Port Replikátoru. Tato "multimediální stanice" obsahuje SelectBay slot, dobře známý z řady Tecra, jehož prostřednictvím lze použít veškerá SelectBay zařízení nabízená pro řadu Tecra 8100, jako např. DVD-ROM, CD-RW, FDD, ZIP mechaniku a mechaniku LS 120. V základní verzi je Multi Media Port Replikátor vybaven mechanikou CD-ROM, dále PC Card slotem (zde Toshiba myslí na uživatele Token Ring sítí) a všemi zbývajícími konektory, které najdete také na NetWork I/O Adaptéru. Notebook sám je vybaven 2 sloty pro použití PC karty Type II nebo 1 PC karty typu III, portem pro připojení externího monitoru, jedním USB konektorem a konektorem interního modemu RJ-11.

Závěr

Při běžném provozu může notebook pracovat až 3 hodiny s běžnými bateriemi. Pokud ale uživatel připojí zvláštní vysokokapacitní baterii, prodlouží se práce až na 8,5 hodiny. Dovozce uvádí koncovou cenu pro Portégé 3410CT na 94 900 Kč a pro Portégé 3440CT na 119 900 Kč, obě bez DPH.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0342

Nová 602Pro PC SUITE

Šestsetdvojka uvolnila novou verzi bezplatného kancelářského balíku 602Pro PC SUITE 2000a. Z novinek lze uvést např. aktivní napojení PC SUITE na MS Outlook Express, zdokonalené načítání formátu HTML, více než 70 funkcí OLE Automation u 602Textu, další vylepšení Open dialogu, či integrovaný dialog pro jednoduchou práci s hromadnou korespondencí.

Nové jsou též doplňky v 602Pro PLUS PACKu: export do PDF pro publikaci dokumentů na Webu, export do XML z textového editoru 602Text, načítání XHTML do textového editoru 602Text, 50 šablon právních smluv ve formě inteligentních šablon s průvodci, podpora rozhraní MS-SAPI pro hlasovou syntézu (čtení textových souborů), ukládání grafického náhledu na odkazy oblíbených webovských stránek. Nová verze 602Pro PLUS PACK stojí 1 498 Kč.

Firma rovněž prozradila, že současný počet registrovaných uživatelů je více než 66 000, a z toho má veřejná a státní správa ČR zaregistrováno cca 23 000 licencí. Pavel Nemrava, obchodní ředitel společnosti Software602, k tomu řekl: "Stále nás příjemně překvapuje tempo registrací našeho kancelářského balíku. Jsem přesvědčen, že jeho nová verze je jasným signálem, že zejména v oblasti exportních a importních filtrů budeme i nadále našim uživatelům přinášet aktuální verze PC SUITE a jeho doplňků."-OK

Symantec

oznámil dostupnost svého produktu I-Gear ve střední a východní Evropě. Jedná se o komplexní podnikové řešení pro řízení přístupu zaměstnanců k Internetu, jež kromě samotného I-Gearu obsahuje též Norton AntiVirus a Mail--Gear pro filtrování elektronické pošty. Produkt je k dispozici pro Windows NT, Linux, Solaris a MS Proxy.-OK

Inprise/Borland a Corel

oznámily, že jejich smlouva o vzájemném splynutí byla ukončena po oboustranném souhlasu obou firem a bez placení jakýchkoli pokut, které by z ukončení smlouvy mohly vyplývat. Ukončeny byly též smlouvy o reciproční výměně akcií firem.

Pan Dale Fuller, dočasný prezident a hlavní výkonný ředitel Inprise/Borland, k tomu řekl: "Mnoho věcí se změnilo od doby před asi třemi měsíci, kdy jsme se dohodli na sloučení firem. Naše správní rada došla k rozhodnutí, že nejlepším řešením by bylo sloučení v přátelském duchu ukončit."-OK

§§§§§


I nahý je svobodný! Co je to nahé PC dle Microsoftu?

Patrik Malina

c00p0343

Pravděpodobně většina uživatelů zná některou z dřívějších marketingových kampaní firmy Microsoft, jež propagovaly či propagují výrobky firmy od operačních systémů po kancelářský software. V poslední době vzbudila poměrně slušný ohlas akce zaměřená na OS Windows, při jejíž realizaci Microsoft sáhl k silné zbrani v podobě softwarového pirátství. Předpokládám totiž, že na faktu, k jakému účelu program "Nekupujte nahé PC" slouží, se shodneme. Microsoft samozřejmě primárně pracuje na navýšení a ochraně svých zisků (o což pochopitelně usiluje každá normální firma), avšak v tomto případě použil prostředků, o jejichž legitimitě lze s úspěchem diskutovat. Sporné výroky, na které bych rád upozornil, se nacházejí na internetových stránkách firmy věnovaných pirátství, především pak v souvislosti s akcí "Nahé PC". Začněme na stránce http://www.microsoft.com/ cze/piratstvi/NPC/default.htm, kde autoři např. upozorňují na "některé lidi", kteří "mají šanci ušetřit pár korun zkopírováním (tj. ukradením) operačního systému z jiného PC, anebo jinými nelegálními prostředky". Obsah stránky se nese spíše v rovině náznaků a podezření, což ještě lze v jistých mezích skousnout. Ovšem pochybnosti o tom, co vám chtěl Microsoft sdělit, ztratíte na stránce http://www.microsoft.com/cze/piratstvi/NPC/CoJeTo.htm. Zde se totiž setkáte nejen s běžným marketingovým materiálem, ale také s tvrzeními, jež jsou evidentně nepravdivá. Mezi výhody při koupi legálně předinstalovaného operačního systému prý např. patří to, že "s každým legálním operačním systémem zákazník dostane: CD (jako zálohu pro přeinstalaci), manuál (při nesnázích) a Certifikát pravosti (důkaz legálnosti)". To je samozřejmě lež, neboť zmíněné tvrzení platí pouze pro OS od Microsoftu, ostatní legální operační systémy jsou distribuovány jinak a příkladně certifikát u nich nepotřebujete, přestože je poctivě koupen. Nejvíce zavádějící je ovšem zřejmě tvrzení, že prodejci počítačů bez předinstalovaného OS ohrožují své zákazníky tím, že "zákazník musí získat operační systém z jiného PC nebo jiného ilegálního zdroje". Tak za prvé, získání např. Linuxu z jiného PC je naprosto legální, a za druhé, jinou zcela logickou možností je prostě koupit krabici s jiným OS, přinést si instalační CD či disketu apod., a to vše jsou u řady operačních systémů veskrze legální postupy! Právě ono "musí" ve spojení s označením kopírování z jiného PC za ilegální zdroj mění větu v naprostou lež. Rovněž tvrzení, že uživatelé, "chtějí-li později zlegalizovat, zaplatí za software mnohem více peněz (výhoda zakoupení softwaru s novým PC)", je pravdivá v případě OS Windows, ale např. u Linuxu se samozřejmě jedná o nesmysl, nemluvě o řadě jiných OS. O jiných účelových tvrzeních (např. hodiny strávené instalací apod.) lze jistě diskutovat, ovšem tak se dělá marketing a není to nic trestného. Alarmující však je, do jaké pozice se pokouší firma zařadit prodejce, kteří se nechlubí certifikátem Microsoftu "Originální software u nás legálně". Označení takových prodejců za nespolehlivé, výzva k odmítnutí takového nákupu a nabádání ke koupi počítače pouze s předinstalovaným softwarem zavání nekalou soutěží.

O čem to celé je? Není pochyb Microsoft se vám snaží vnutit představu, že operační systém = Windows a že nakupovat bezpečně můžete jen u jimi "ocejchované" firmy. Proveďte si tato dosazení do všech textů na stránce a uvidíte, jak všechno hraje. Budiž, to je marketing. Ale udělat z ostatních uživatelů a distributorů alternativních systémů předem zloděje, to je sprosťárna. Nedejte se, kupujte si, co se vám zlíbí, a v případě softwaru, jehož licence to umožňuje (např. Linux), instalujte klidně kopírováním z jiných PC či z vypálených CD. Nic z toho nemusí být zločin, proto se nenechte zastrašit, nevěřte všemu, co se píše a nebojte se neodůvodněného postihu! Počítač klidně kupte nahý, ale svobodný nejsou přece jenom operační systémy Microsoftu! A o důvěře k prodejci rozhodujte sami ani v tomto případě vás přece nemusí nikdo vodit za ruku a vylepovat logo, kdo je "čistý" a kdo ne. O jakékoliv segregaci přece víme své! Pokud Windows přepálíte, bezesporu zloděj jste ale proto, že využíváte alternativní možnost, z vás přece nikdo zloděje dělat nemůže!


Symantec v Praze

PATRIK MALINA

Firma Symantec je velmi dobře známa mezi českými uživateli především díky "ochranným" nástrojům a užitečným pomůckám pro počítače standardu PC. Řada z vás se jistě setkala např. s aplikací Norton AntiVirus, Norton Utilities či pcAnywhere, koneckonců některé z programů této firmy jste mohli nalézt i na našich CD. Nabídka softwaru, o němž jsem se zde zmínil, však v současné strategii Symantecu nehraje hlavní roli. Poptávka po řešeních na "korporační" úrovni trošku postavila malé koncové uživatele na vedlejší kolej a určila aktuální směr ve vývoji firmy. A právě zájem českých spokojených i potenciálních zákazníků z řad velkých uživatelů náročných komplexních řešení byl jedním z důvodů, proč se rozhodla firma Symantec otevřít oficiální pobočku na území České republiky. Stalo se tak na konci dubna a kancelář bude mít na starost zákazníky jak z Česka, tak ze Slovenska.

Hlavním úkolem poptávaných "velkých" řešení je kontrola komunikace a eliminace souvisejících rizik. Do této oblasti spadá např. antivirová ochrana, kde je pozice Symantecu poměrně silná, dále filtrace připojení k Internetu či kontrola komunikace elektronickou poštou. Za pomoci ucelené rodiny nástrojů se mohou správci účinně bránit hackerským útokům na lokální sítě, snadno usměrní úsilí zaměstnanců při brouzdání Webem, a např. pomocí automatizované kontroly pošty zamezí úniku strategických informací z firmy. Klíčovými položkami v rodině produktů jsou především Norton AntiVirus (samozřejmě v "serverových" provedeních), I-Gear (komplexní nástroj pro kontrolu toku dat pomocí protokolů HTTP a FTP v podstatě proxy-server), Mail-Gear ("prosévač" elektronické pošty) a Norton Ghost (účinný nástroj pro klonování obsahu pevných disků), Norton Speed Disk (optimalizace práce s pevným diskem) a pcAnywhere (rozhraní pro dálkovou správu počítačů a synchronizaci dat). Z výčtu je patrné, že Symantec se zaměřuje jednak na důslednou ochranu a kontrolu komunikace, jednak na redukci nákladů při správě rozsáhlého portfolia pracovních stanic. Na "domácí" uživatele však zcela nezapomněl, o čemž svědčí nedávné uvedení velmi zajímavého produktu Norton Internet Security, jenž poté, co budou doléčeny dětské nemoci, velmi dobře poslouží jak opatrným uživatelům počítače v domácnosti, tak menším firmám.

Oficiálním zástupcem firmy Symantec pro Českou republiku a Slovenskou republiku se stal pan Radek Smolík, který byl jmenován do pozice Sales Representative pro tento region. Jak napovídá název funkce, jeho úkolem bude především komunikace s velkými zákazníky na "obchodní" úrovni. Pobočka by se měla nadále rozšiřovat o další pracovníky z řad systémových inženýrů, kteří budou zajišťovat technické zázemí pro nasazovaná řešení. Jedním z prvních kroků pro zlepšení tuzemské podpory by mělo být zprovoznění české verze webových stránek symantec.cz, s nímž se počítá zhruba na konci května.


Prohledávejte PDF

PATRIK MALINA

Soubory formátu PDF, jimiž vnesla autorská firma Adobe nový rozměr do světa elektronické výměny dokumentů, skrývají ve své definici mnohé zajímavé vlastnosti. Kromě zachování vzhledové věrnosti je velkou výhodou možnost fulltextového prohledávání textů, pokud byly do souboru PDF korektně uloženy. Ještě donedávna nebyla tato možnost kvůli specifičnosti našeho rodného jazyka pro češtinu dostupná. Se zcela zásadním řešením nejen pro náš jazyk, ale pro celou východní Evropu, přišla firma AMOS Software v podobě komplexního nástroje Text Spy 1.0.

Principiálně celé řešení sestává ze dvou zásuvných modulů (plug-inů) pro aplikaci Adobe Acrobat. Logicky prvním je TextSpy Indexer, jenž poslouží při výrobě či editaci PDF dokumentu tím, že vytvoří datový soubor s informacemi o výskytu a pozici českých slov. Tento modul samozřejmě funguje pouze v plné verzi Adobe Acrobatu. Druhým, "zákaznickým" nástrojem je pak TextSpy Query, jenž slouží k vlastnímu prohledávání dokumentů, jež byly v předchozí fázi "oindexovány". Použít jej lze jak v plné verzi Acrobatu, tak ve volně šířeném provedení Adobe Acrobat Reader, určeném pouze k prohlížení. Při jeho spuštění se uživateli otevře speciální dialogové okno, v němž formuluje své dotazy a do něhož jsou vypisovány výsledky prohledávání. Samozřejmě lze formulovat složitější zadání, zahrnující logické operátory (a zároveň, nebo) či zástupné znaky.

Poměrně komplikovaný je na první pohled způsob licencování produktu. Z placených distribucí jsou dostupné Personal Edition, Workgroup Edition CD-ROM Publishing Kit. První je určena pro jednotlivé uživatele, kteří zpracovávají a organizují své dokumenty pro interní použití. Tato verze umožňuje všem svým držitelům vzájemnou výměnu PDF souborů s indexy a jejich prohlížení. Druhá edice je určena definovaným pracovním skupinám, jež sdílejí dokumenty např. na firemním serveru pro interní potřebu. Licence zahrnuje Indexer a Query pro jednoho uživatele (správce dokumentů) a deset Workgroup Query pro síťové uživatele, jež lze samozřejmě přikupovat. Třetí distribuce je typicky směrována na profesionální producenty elektronických publikací a její klíčovou součástí je Publishing Indexer, jenž umožní vytvořit rejstřík volně použitelný kýmkoliv pomocí volné verze Query (neplacená prohlížecí varianta). Důležitým faktem je, že producent CD s takto upraveným obsahem zaplatí za každý kus (!) z celého nákladu licenční poplatek, čímž se samotná výroba produktu může docela prodražit. Dle informace zástupců firmy Amos Software však o výši tohoto poplatku vždy bude rozhodovat individuální jednání.


Účtujte v Pohodě!

PATRIK MALINA

Nezbytným základem agendy každé fungující firmy je účetnictví. Protože řadě našich čtenářů je tato problematika velmi blízká, již potřetí se v posledním půlroce na CD setkáte s komplexním softwarem, jenž pokrývá tuto oblast. Samozřejmě i v tomto případě můžete při jeho zakoupení využít jako čtenáři PC WORLDu mimořádně výhodných podmínek. Tvůrcem dnes představovaného systému je jihlavská firma Stormware a jejich produkt Pohoda již důvěrně zná zhruba 7 000 firem.

Autorská společnost započala svou činnost zhruba před osmi lety a v roce 1994 vstoupila na český trh první ze svých tří současných produktových řad souborem právních předpisů Winlex. Samotný ekonomický systém Pohoda byl představen po příchodu Windows 95 začátkem roku 1996 a firma jeho včasným uvedením velmi dobře zachytila vlnu zájmu o aplikace pro nový operační systém. Poslední skupinou produktů v nabídce firmy je řada slovníků Windict/Prodict, jež zahrnuje jak obecné, tak specializované (ekonomický, lékařský, zemědělský) slovníky.

Právě orientace firmy i na právní problematiku představuje dobré zázemí pro jednu z klíčových vlastností systému Pohoda, kterou je legislativní "zajištěnost". Aplikace je k dispozici jak pro český, tak pro slovenský trh s odpovídající legislativní výbavou (i jazykovou lokalizací), a uživatel se v žádném případě nemusí obávat, že při budoucím vývoji na poli zákonů a vyhlášek zůstane osamocen. Produkt Pohoda totiž nekupujete pouze jako krabici s aplikací, ale především jako zajištěný servis do budoucna. V rámci předplacené služby zákazník dostává nově uvolněné verze produktu, jejichž pomocí může snadno udržovat systém aktuální (především po legislativní stránce) a zároveň rozšiřovat možnosti samotné aplikace. Každý nový "release" (poslední je z 31. května 2000) obsahuje četná obohacení a je doprovázen podrobným výčtem novinek a změn (pravidelně se jedná o desítky úprav a vylepšení). Legislativní úpravy se neomezují pouze na problematiku vedení účetnictví, ale postihují rovněž personalistiku či mzdovou agendu. Pohoda tak představuje velice živý produkt, jenž se důsledně proměňuje přesně v souladu s vývojem právních podkladů a s rostoucími požadavky tisíců uživatelů. Další zajímavou nabídkou v rámci komplexního servisu je školení uživatelů systému, jež nabízí několik zavedených počítačových výukových středisek po celé České republice (Praha, Brno, Ostrava, Karlovy Vary, Pardubice). S informovaností uživatelů souvisí také další významný klad tohoto produktu, jímž je výborně zpracovaná dokumentace jak v tištěné, tak v elektronické podobě.

Dalším velkým kladem systému je důsledná implementace grafického uživatelského rozhraní, jež doprovází produkt od jeho uvedení ve verzi pro Windows 95. Aplikace není při ovládání v žádném ohledu zatížena dědictvím systému MS-DOS a nabízí velmi propracovaný systém aktivní plochy a inteligentního zobrazování dat pomocí patentované technologie dynamických záložek a dynamických formulářů, a ve chvílích nejistoty mohou navíc uživateli při zadávání složitější akce vypomoci průvodci. Aplikace samozřejmě integruje nejmodernější technologie a standardy, a proto není problémem např. komunikovat elektronicky s vaší bankou či kalkulovat v měně euro.

Dle náročnosti zákazníka nabízí Stormware několik distribučních modelů aplikace. K vyzkoušení slouží bezplatná verze Start, funkčně shodná s nejvyšší distribucí Komplet, ovšem omezená časově. Z placených verzí následují postupně Lite (jednoduché účetnictví), Standard (jako Lite + další moduly, především personalistika a mzdy), Profi (podvojné účetnictví) a Komplet (jednoduché i podvojné účetnictví). Z doplňujících modulů lze zakoupit např. Sklady A či profesionální graficky orientované rozhraní Návrhář sestav. Doplňující služby si lze opatřit ve formě produktů Servis 2000 (prioritní technická podpora, předplatné aktualizací na CD) a Servis 2000 Plus (navíc 4x CD se souvisejícími právními předpisy). Samozřejmě také existují cenově zvýhodněné komplety, jež kombinují výše uvedené distribuce do podoby speciálních balíků. Každopádně systém Pohoda představuje kvalitní a propracovaný komplexní produkt, jenž po všech stránkách zajistí vaše potřeby, a v neposlední řadě při jeho koupi finančně nevykrvácíte.

Podrobnější informace, elektronické příručky a samotnou aplikaci Pohoda 4 naleznete na CD v tomto čísle. Tam je také umístěna recenze z našeho čísla 4/2000, tentokrát v elektronické podobě. Pokud zjistíte, že produkt odpovídá vašim požadavkům, můžete při jeho koupi uplatnit do 31. srpna 2000 exkluzivní slevu ve výši 30 %! Při objednávání stačí, jak jste již zvyklí, přiložit náš originální kupón.


Domény pro každého

PATRIK MALINA

Před časem (v průběhu letošního února) vzrušil českou internetovou scénu "skandál" s hromadným rušením a registrováním doménových jmen. Mnozí z vás jsou jistě přesvědčeni, že se jich problém netýká, neboť v oprávněném držení domény nevidí žádnou výhodu. Ovšem všechny zájemce o zajímavou webovou adresu jistě budou zajímat služby, jež nabízí firma ZONER prostřednictvím svého serveru http:// www.czechia.com. Na této adrese totiž naleznete servis, který vám může velmi usnadnit vstup do světa českých internetových domén.

České doménové centrum, jak byla celá služba nazvána, funguje zhruba od dubna tohoto roku a přináší řadu zajímavých možností pro potenciální zákazníky. Samozřejmostí je možnost registrace volné domény bez zbytečných průtahů. Tato služba je zdarma a provede po odeslání žádosti nejprve záznam do databází názvových (jmenných) serverů, což je, jak znalejší uživatelé vědí, nutná podmínka pro registraci domény u autorizovaného sdružení NIC (http:// www.nic.cz/). Následuje samotná žádost o registraci, vyhodnocení potvrzení z NICu a vystavení odpovědi uživateli. Celý proces trvá zhruba do půl hodiny, samozřejmě v závislosti na odezvě NIC serveru, a je plně automatizován. Pochopitelně je možno požádat i o registraci jiných domén než ".cz", např. ".com" či ".net", avšak zde je čas pro odezvu delší v závislosti na rychlosti příslušného administrátora. Tím ovšem možnosti Doménové samoobsluhy teprve začínají. Velmi atraktivní službou je bezesporu katalog volných atraktivních domén, v němž naleznete překvapivě mnoho volných doménových jmen, jež za vás server Czechia prozkoumal. Prohledávání je organizováno abecedně a podle tematických skupin, takže lze údaje bez problémů procházet. Novější zajímavou službou je Česká doménová aukce (spuštěna v průběhu května), jež slouží zájemcům o prodej a koupi atraktivních doménových jmen. Postup je prostý majitel chtivý prodeje nabídne jméno, zájemci přihazují své sumy a cena utěšeně stoupá. Podrobnější informace a aktuální nabídku naleznete na http://aukce. czechia.com, kde jsou k dispozici mimo jiné zajímavé články o doménovém obchodování a spekulacích.

Samozřejmostí serveru Czechia je provozování domén (jinak řečeno webhosting) či zřízení internetové prodejny (s řešením Zoner inShop jste se již v PC WORLDu setkali, a nebylo to naposled). Pokud máte dojem, že úplně přesně nevíte, co která věc znamená a k čemu může být dobrá, ani v tomto případě vás tento server nezklame, neboť je vybaven množstvím dokumentace a vysvětlujících informací. Zkrátka, chcete-li si ujasnit, oč vlastně kolem domén běží nebo proč mít internetový obchod, český informační server Czechia je dobrou vstupní branou.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0344

WebSwitch 2000Na jubilejnom 10. ročníku výstavy Cofax v Bratislave v rámci odbornej konferencie IT Fórum predstavila spoločnosť Ericsson Slovakia nový IP telefónny systém. WebSwitch 2000 je integrovaná platforma, vybavená možnosťami prenosu hlasu cez IP (Internet protocol), ako aj vlastnosťami pobočkovej telefónnej ústredne (PBX) s podporou pre privátne mobilné systémy. Systém WebSwitch 2000 zah+ňa funkčnosť "Gatekeeper" a "IP Gateway" na báze štandardu H.323. Systém je íahko integrovateíný do bežnej LAN infraštruktúry a podporuje pevné a bezdrÖtové IP terminály, ako sú pevné IP telefóny, bezdrÖtové IP-telefóny, telefónne aplikácie pre multimediálne PC a bežné analógové telefóny a faxy. WebSwitch 2000 ponúka flexibilný okruh komunikačných možností pre samostatnú budovu podniku, ako aj pre podnik so vzdialenými pracoviskami. WebSwitch využíva IP sieť a zah+ňa v jednej fyzickej skrinke aplikácie ako integrovaná hlasová pošta, automatická spojovateíka, hudba na pozadí a ďalšie.-man

Sponzorský dar od SAS

Spoločnosť SAS Institute odovzdala Fakulte hospodárskej informatiky Ekonomickej univerzity v Bratislave sponzorský dar, ktorého obsahom sú licencie systému SAS v hodnote 21 miliónov Sk. Dar Fakulte hospodárskej informatiky Ekonomickej univerzity je krokom iniciatívy SAS Institute orientovanej na študentov magisterského, inžinierskeho a doktorandského štúdia vedeckých, obchodných a technických smerov univerzít na Slovensku. Táto iniciatíva zah+ňa aj sponzorstvo pre Univerzitu Komenského v Bratislave, spolupráca s ktorou bola zahájená v októbri minulého roku.-man

AlphaServer GS 320

už aj na Slovensku

Spoločnosť Compaq Computer Slovakia uviedla rad serverov AlphaServer GS so systémami Tru64 UNIX a OpenVMS. Cieíovou skupinou sú internetové spoločnosti ako aj zákazníci vo sfére telekomunikácií, technických výpočtov a finančných služieb. Systémy AlphaServer GS série využívajú modulárny dizajn, ktorý podporuje 8procesorovú (AlphaServer GS80), 16procesorovú (AlphaServer GS160) a 32procesorovú (AlphaServer GS320) architektúru, založenú na 731MHz procesore Alpha EV67. Centrálny prvok, ich architektúry je založený na štyroch procesoroch EV67, ktoré tvoria jeden stavebný prvok a na prepínači Global Switch. Každý základný stavebný prvok (Quad Building Block QBB) sa skladá zo štyroch procesorov, štyroch pamäťových polí s kapacitou do 32 GB (spolu Ď TB v systémoch AlphaServer GS320), jedného lokálneho prepínača so šírkou pásma 6,4 GB/s a Ösmich PCI zberníc s 28 PCI slotami so vstupno-výstupnou šírkou pásma 1,6 GB/s. Viaceré bloky QBB sa dajú íahko spájať, čím sa vytvárajú väčšie systémy. Čím väčší systém, tým väčšia šírka pásma. Systémy AlphaServer GS série dopíňajú posledné verzie operačných systémov Tru64 UNIX V5.0a a TruCluster Server V5, OpenVMS a OpenVMS Galaxy ako aj Linux.-man

Riešenie pre čipové karty

Spoločnosť Logica predstavila riešenie pre spracovávanie transakcií vykonávaných pomocou čipových kariet v spoločnom štandarde Europay, MasterCard a Visa. Balíček s názvom Enabler obsahuje hardvér, softvér a služby a je určený bankám, obchodným organizáciám a vydavateíom kariet. Prostredníctvom Enableru sa dá jednoducho rozšíriť doterajšiu infraštruktúru pre spracovávanie transakcií. EMV Enabler umožňuje finančným organizáciám vyhnúť sa veíkým zásahom do doterajšej infraštruktúry a napriek tomu získať flexibilný a škálovateíný systém, ktorý je schopný pokryť požadované funkcionality. Patrí medzi ne spracovávanie PIN, realizácia menových transakcií, integrácia obsahu sprostredkovávaná rÖznymi komunikačnými kanálmi, možnosť realizácie kompletnej transakcie z jedného miesta a automatické nastavovanie konfigurácie systému na základe aktualizovaných požiadaviek. Srdcom riešenia je systém na spracovávanie bankových a maloobchodných transakcií Postilion. Štandard EMV je výsledkom niekoíkoročnej spolupráce Europay, MasterCard a Visa. Mal by podporiť vytvorenie globálnej infraštruktúry spojujúcej všetky čipové karty a terminály bez ohíadu na miesto, vydavateía karty alebo finančnú inštitúciu. Medzi hlavné očakávané prínosy patrí najmä lepšie zabezpečenie proti zneužívaniu kariet a rýchle zvýšenie počtu užívateíov a vykonávaných transakcií.-man

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0345

EuroPlus v Olomouci5. 5. 2000 proběhlo v Olomouci slavnostní vyhlášení výsledků 35. ročníku mezinárodního festivalu dokumentárních, vědeckých, populárněvědeckých, výukových a multimediálních pořadů Academia film Olomouc 2000. Interaktivní kurs angličtiny EuroPlus+REWARD byl přihlášen do soutěže v kategorii "Multimediální vzdělávací program". V silné konkurenci výukových CD-ROMů si získal přízeň odborné poroty zejména vysokým stupněm interaktivity a provázanosti s komunikačními možnostmi Internetu, implementací moderní technologie IBM Via Voice na rozpoznávání hlasu a grafickým zpracováním.-SM

1. "čipová" transakce v ČR

Prezident asociace Visa International Malcolm Williamson uskutečnil během své návštěvy České republiky první mezinárodní transakci prostřednictvím čipové karty Visa. Transakce čipovou kartou, která byla vydána britskou bankou Barclays, byla provedena v knihkupectví Kanzelsberger na Václavském náměstí v Praze. Pan Williamson si zde zakoupil knihu o historii Prahy. Několik minut poté provedl transakci svojí zlatou kartou s magnetickým proužkem nový generální ředitel Komerční banky, pan Radovan Vávra. Ten zakoupil sbírku překladů poezie Jaroslava Seiferta a předal ji slavnostně jako dar na památku první čipové transakce panu Williamsonovi. Obě transakce proběhly během několika vteřin a potvrdily, že v České republice rychlý rozvoj platebních karet na bázi technologie magnetického proužku vytvořil dobré předpoklady k zavedení nových progresivních systémů elektronické platby. Hlavním cílem projektu, na kterém spolupracovala asociace Visa s Komerční bankou a společností MUZO, a. s., bylo vybudovat systém přijímání čipových karet. Čipové karty nabízejí zvýšenou bezpečnost při platbách u obchodníků i na Internetu, a navíc umožňují kombinování mnoha funkcí na jediné kartě. Poté, co čipové karty zaznamenaly výrazný nárůst ve Francii, Velké Británii a Polsku, přicházejí na řadu další země.-SM

Výuka angličtiny na Síti

Výukový server anglictina.com se v porodním stadiu objevil 1. května na síti a roste doslova každým dnem. Několikrát denně přibývají na stránce nové prvky. V dohledné době se z nemluvněte stane výřečný profesionální učitel, protože stránka bude ozvučená hlasy rodilých britských, amerických i australských profesionálních učitelů. Tvůrce uvedl do světa webovou stránku, která si klade za cíl naučit Čechy anglicky, a to zadarmo. www.anglictina.com obsahuje kromě samotné výuky jazyka také informace o anglické kultuře, časopis v angličtině, chat se zahraničním lektorem a mnoho dalších překvapení včetně soutěže o letenky. Jako bonbónek nabízí výuku anglických slovíček prostřednictvím SMS zpráv přímo na mobilním telefonu.-SM

§§§§§


Vstup investorů do centrum.cz

Petr Novák

c00p0346

Společnost NetCentrum, která je provozovatelem nejmladšího českého internetového portálu centrum.cz, oznámila kapitálový vstup ze strany významných zahraničních investorů: Baring Communications Equity Emerging Europe a Intel Capital. Jedná se tak o další v řadě investic mezinárodních společností do českého internetového trhu služeb.

Portál centrum.cz zahájil provoz před pouhými 7 měsíci v září 1999 a v poslední době se dostal do povědomí veřejnosti zejména díky velmi agresivní reklamní kampani (viz ukázky billboardů). Firmu NetCentrum založili před třemi lety tehdy ještě studenti Univerzity Pardubice Ondřej Tomek (25) a Oldřich Bajer (23).


Student z Loun získal cenu na největší vědecké soutěži v IT

Petr Novák

Osmnáctiletý student z Loun získal dvě prestižní ocenění na vědecké soutěži Intel ISEF (Intel International Science and Engineering Fair), která se konala v Detroitu ve Spojených státech. Práce Ladislava Proška, nesoucí název "LAN bez síťových karet", vyhrála v kategorii Počítačové vědy 500 USD za čtvrté místo a zárověň získala třetí místo v soutěži IEEE Computer Sociaty. Jeho projekt demostroval možnost sestavit plně funkční počítačovou síť bez použití síťových karet.

Ladislav je studentem Školy Václava Hlavatého v Lounech a chystá se studovat na Karlově univerzitě. Na mezinárodní soutěži Intel ISEF soutěžilo více než 1 200 studentů ze 40 zemí světa. Dva absolutní vítězové získali možnost zúčastnit se letošního ceremoniálu při udílení Nobelovy ceny ve švédském Stockholmu. Z jedenapadesátileté historie soutěže Intel ISEF a jeho sesterské Intel Science Talent Search vzešlo už pět laureátů Nobelovy ceny.


Krátké zprávy

Tiskárna zdarma

Společnost Comfor, s. r. o., přichází s nabídkou výkonného osobního počítače s procesorem AMD Athlon 650 MHz a tiskárny Apollo P1200. Tato tiskárna je k PC Apolo 650 v síti maloobchodních a servisních středisek Comforu dodávána zdarma. Nabídka je časově omezena do 30. 6. 2000.-PN

Oralce FastForward

Na evropské konferenci uživatelů aplikací Oracle společnost Oracle Corporation oznámila dostupnost programu Oracle FastForward, včetně sedmi balíků aplikací a služeb Oracle FastForward. Díky tomu mají podniky a rychle rostoucí společnosti poprvé možnost využít program Oracle FastForward, který jim v krátké době může pomoci transformovat jejich podnikové procesy na elektronické rychlým zavedením strategických internetových funkcí pro e-business. Oracle FastForward nabízí rychlou a ekonomickou implementaci balíku aplikací společnosti Oracle pro e-business včetně služeb školení a technické podpory, jež zákazníkům přináší obchodní převahu v silně konkurenčním prostředí. Uvedené řešení eliminuje složitost a rizika spojená s rozsáhlými implementacemi, aniž by se však uživatelé museli do budoucna vzdát pružnosti systému nebo další rozšiřitelnosti funkcionality.-PN

3Com & Reston

Společnost 3Com oznámila dokončení akvizice firmy Reston, VA-based Call Technologies. Call Technologies je vedoucí vývojář Unified Messaging and Operational Systems and Support softwarových řešení pro poskytovatele služeb. Unified Messaging umožňuje lidem přístup k jakékoliv hlasové zprávě, faxu nebo e-mailu přes jakoukoliv síť. Tato akvizice zlepšuje schopnosti služeb pro strukturu 3Com CommWorks a Total Control přístupové platformy. Struktura CommWorks nabízí globálním providerům služeb kompletní přeměnu cesty k další generaci spojených sítí.-PN

Hlasové centrum 3Com

Síťový inovátor, 3Com, oznámil 10milionovou investici v USD do nového Evropského Hlasového Integračního centra v Edinburgu ve Skotsku, kde bude vyvíjet evropské vícejazyčné verze obchodního telefonního systému další generace. Nové designové centrum zaměstnává v současné době 60 lidí. Cílem 3Com v novém nejmodernějším hlasovém centru je budování nových řešení, která umožňují hlasové a datové služby dodávat přes stejnou počítačovou síť za mnohem nižší náklady, než poskytují obvyklé systémy. Toto integrační centrum je zodpovědné za vývoj 3Com NBX 100 komunikačního systému.-PN

Centrum e-inteligence

SAS Institute, přední dodavatel v oblasti integrovaných datových skladů a poskytování informací pro podporu rozhodování, založil SAS Centrum pro e-intelligence v Silicon Valley. Zaměří se na poskytování SAS know-how v řízení dat a analytických schopností nově vznikajícím společnostem tzv. dot-com firmám a všem firmám zapojeným do e-obchodu.-PN

LBMS & Object Factory

Firma LBMS rozšířila okruh svých partnerů o společnost The Object Factory, která je dodavatelem nástroje nazvaného Optimize pro odhadování pracnosti, nákladů a doby trvání objektově orientovaného vývoje informačních systémů. Optimize má jednoduché ovládání a umožňuje jak interaktivní pořízení údajů potřebných pro odhadování, tak jejich import z CASE nástrojů SELECT Enteprise firmy Princeton Softech, Rose firmy Rational Software Corporation a Artisan Real-time Studio firmy Artisan Software Tools. Odhadování vychází z metodiky ObjectMetrix.-PN

e-RP od LLP

LLP Group, dodavatel finančních a obchodních softwarových řešení pro středně velké firmy ve východní Evropě, uvedla na český trh novou verzi informačního systému pro výrobní podniky, Fourth Shift verze 7.0 e-RP. Jedná se o plně integrované řešení pro řízení zásobovacího řetězce založené na kompletním finančním a ERP systému, které je plně uzpůsobeno pro Web. Firma LLP je distributorem výrobního informačního systému Fourth Shift pro region střední a východní Evropy.-PN

Geac koupil JBA

Společnost Geac Computer Corporation, Ltd., oznámila, že se stala stoprocentním vlastníkem dodavatele komplexních informačních řešení na českém a východoevropském trhu JBA, spol. s r. o. Před touto transakcí vlastnil Geac 51 % této společnosti. Zakladatelé společnosti JBA Tomáš Matějovský a Václav Jakoubek byli současně jmenováni do významných funkcí v rámci nové organizační struktury Geac pro východní Evropu. T. Matějovský se stává výkonným ředitelem Geac Eastern European Operations a V. Jakoubek generálním ředitelem společnosti Geac pro Českou republiku.-PN

AlphaServer GS

Compaq Computer Corporation ohlásila agresivní útok na nejvyšší segment unixového trhu, jehož objem se odhaduje na 32 miliard USD, svým celosvětovým ohlášením nových systémů AlphaServer řady GS. Se zaměřením na společnosti typu dot-com a dále na zákazníky z oblasti telekomunikací, velmi náročných technických výpočtů a finančních služeb jsou nové AlphaServery optimalizovány na podporu těch nejnáročnějších aplikací. Vzhledem k tomu, že již bylo prodáno více než 200 těchto systémů, očekává společnost Compaq v průběhu roku 2000 tržbu 1 miliardy USD za AlphaServery řady GS a předpokládá, že její podíl na unixovém trhu se tím na vytipovaných trzích v průběhu následujících třech až čtyř let zdvojnásobí.-PN

Nokia & Cisco

Nokia Networks, infrastrukturní odnož společnosti Nokia Corporation, a společnost Cisco Systems, Inc., světová špička v poskytování internetovských služeb, oznámily podepsání smlouvy za účelem zvýšení konektivity mezi mobilní sítí a sítí Internet Protocol (IP). Společnosti Nokia a Cisco tímto chtějí získat kompatibilitu mezi vůdčími rádiovými službami "GPRS" (General Packet Radio Services), službami EDGE, dále vícenásobným přístupem s časovým dělením Time Division Multiple Access (TDMA)/EDGE, vícenásobným přístupem s širokopásmovým kódovým dělením (Wideband Code Division Multiple Access (WCDMA) a základními řešeními univerzálních mobilních telekomunikačních služeb (UMTS) nabízenými společností Nokia a páteřními systémy pro bezdrátové operátory a globálně poskytovanými službami zákazníkům společností Cisco.-PN

Změny u IBM

Společnost IBM oznámila jmenování Miroslava Majoroše, dosavadního generálního ředitele IBM Slovensko, do funkce generálního ředitele IMB ČR se zodpovědností za obě tyto země. Současně oznámila jmenování Zdeňka Přibyla, dosavadního generálního ředitele IBM ČR, do funkce Ředitele pro rozvoj e-businessu v regionu CEMA.-PN

AKTIS SW Assistance

Firma Aktis, a. s., uzavřela dohodu o vzájemné spolupráci se společností Microsoft, s. r. o. Aktis bude nyní prostřednictvím servisní sítě AKTIS SW Assistance podporovat produkty Microsoftu. Uživatelé operačních systémů MS Windows 95/98 a MS Office 97 tak získají kvalitní a spolehlivý servis svého softwaru.-PN

Informix

Společnost Informix, přední dodavatel softwarových technologií pro internetová řešení, oznámila, že významným způsobem investovala do podílu ve firmě Computerized Thermal Imaging (CTI), která je vedoucí společností v oblasti vývoje a zavádění termálních zobrazovacích technologií. CTI v současné době využívá databázi Informix Internet Foundation. 2000 jako klíčovou komponentu pro vývoj svého revolučního zobrazovacího systému pro vyšetřování rakoviny prsu. Tento systém je určený k uchovávání obrázků získaných při vyšetření a umožňuje jejich dostupnost přes Internet.-PN

Seagate & Veritas

Společnosti Seagate Technology, VERITAS Software a skupina investorů vedená Silver Lake Partners, do které patří management společností Seagate a Texas Pacific Group, oznámily dvacetimiliardovou transakci. V rámci transakce převezme VERITAS Software veškeré vlastní akcie v současnosti držené společností Seagate, některé cenné papíry a hotovost. Skupina investorů převezme provozní jednotky v hotovosti. Akcionáři společnosti Seagate dostanou akcie firmy VERITAS Software a v hotovosti vyplacenou hodnotu běžných akcií společnosti Seagate.

SAP a Nortel Networks

Společnosti SAP a Nortel Networks ohlásily vytvoření strategické aliance, na jejímž základě budou obě firmy spolupracovat na vývoji a integraci odvětvových zákaznických řešení, rozšiřujících spektrum systémů pro řízení vztahů se zákazníky (Customer Relationship Management CRM). Součástí dohody mezi oběma firmami je začlenění aplikací Clarify eBusiness Applications od Nortel Networks do řešení mySAP.com, které poskytnou rozšířenou funkcionalitu pro služby zákazníkům a novou úroveň přístupu k informacím. Spolupráce přinese konkurenční výhodu těm podnikům, které vyžadují vysoce integrované a škálovatelné řešení pro interakci se zákazníky v prostředí mySAP.com.-PN

Spočtěte si náklady tisku

Společnost BOOM TISK nyní přináší v České republice ojedinělý internetový projekt, který umožní zákazníkům spočítat si on-line celkovou kalkulaci zadané zakázky. Tento server, jejž lze nalézt na internetových stránkách pod názvem www.kalkulace.cz, je připraven právě pro ty zákazníky, kteří potřebují tisknout letáky, brožury, katalogy a plakáty na archových ofsetových strojích, a chtějí co nejrychleji a nejpohodlněji zjistit předpokládanou cenu výroby předtím, než se rozhodnou zakázku předat tiskárně, agentuře či grafickému studiu.-PN

ComNet Prague 2000

Podle předběžných údajů navštívilo letošní veletrh ComNet Prague 2000 přibližně 20 000 návštěvníků vesměs z řad profesionálů. Na výstavní ploše 13 500 metrů čtverečných se představilo 150 zúčastněných společností z 10 zemí světa. Veletrh tak potvrdil své postavení mezi událostmi typu business-to-business v oblasti informačních a komunikačních technologií.-PN

Konsigna & HP

Firma Konsigna Handel GmbH+Co K.G. organizační složka, uzavřela s firmou Hewlett-Packard "Hewlett-Packard Wholesaler Agreement" s platností od 1. 6. 2000. Spolupráce bude zahrnovat oblast periferií a notebooků.-PN

Informační linka COMFOR

Společnost Comfor, s. r. o., uvádí do provozu novou informační linku 0800/105205 Jedná se o bezplatnou linku, která začne sloužit zákazníkům od 1. června 2000. Zákazníci zde mohou získat informace týkající se produktů, služeb a řešení, které nabízí společnost Comfor, s. r. o. Samozřejmostí je konzultace splátkového prodeje nebo leasingu a informace o nejbližším středisku Comfor. Novinkou je poradenství při nákupu v elektronickém obchodním centru Cstore. Pro získání 3% slevy při prvním nákupu je možné registrovat se telefonicky prostřednictvím informační linky.-PN

HP Obchod

Společnost Dialog MTS, s. r. o., otevřela na adrese http://www.dialog.cz specializovaný internetový obchod s kompletním sortimentem zboží a služeb společnosti Hewlett-Packard, nazvaný HP obchod. Oproti běžným elektronickým obchodům je zde standardní nabídka rozšířena o možnost objednání dalších služeb, řešení komplexních dodávek a o autorizovaný záruční i pozáruční servis. Do nabídky patří rovněž poradenství při výběru vhodného řešení, mile by zákazníky mohly překvapit i ceny.

HP obchod poskytuje zákazníkům přehled o aktuální nabídce zboží na skladě; u výrobků, které právě na skladě nejsou, je uvedeno, kdy budou k dispozici. Díky tomu je možné zboží dodávat velmi rychle do 24 hodin od realizace platby zboží. Doprava v České republice je zdarma. Platby lze provádět dobírkou, bankovním převodem nebo on-line bankovním převodem.-PN

IBM & Compaq

IBM a Compaq Computer Corporation oznámily, že společnost IBM bude vyrábět mikroprocesory Alpha příští generace pro společnost Compaq a bude při tom používat progresivní technologie IBM na bázi mědi. Podle této smlouvy bude IBM rovněž zajišťovat zapouzdření čipů a testovací služby. Očekává se, že hromadná výroba začne v prvním čtvrtletí roku 2001.-PN

E-Business Suite 11i

Společnost Oracle Corp., největší producent softwaru pro e-business, ohlásila možnost okamžitého dodání balíku programů Oracle E-Business Suite 11i, prvního zcela integrovaného balíku aplikací pro elektronické obchodování. Dostupný balík programů pro e-business doplňuje dosud nabízené aplikace v balíku 11i, které se zabývají oblastmi finančních toků, lidských zdrojů, výroby, nákupu, projektování a dodavatelských řetězců, také o aplikace pro řízení zákaznických vztahů CRM (Customer Relationship Management) a řízení zakázek (Order Management). Aplikační balík Oracle E-Business Suite 11i nabízí kompletní integraci aplikací pro e-business pro celý podnik, počínaje zákazníky přes partnery až po dodavatele. To umožňuje společnostem kompletně automatizovat jejich elektronické obchodování od internetového prodeje a marketingu až po dodavatelské řetězce a nákup.-PN

GTS & Cisco

Společnost Global TeleSystems, Inc. (GTS), přední evropský poskytovatel služeb elektronického obchodování a mezinárodních širokopásmových služeb, dnes oznámila, že uzavřela strategickou alianci se společností Cisco a že na základě toho zavede ve více než 20 evropských zemích a ve Spojených státech řadu nových internetových služeb. Tato aliance propojuje globální vedoucí postavení společnosti Cisco v poskytování internetových technických řešení a zkušenosti společnosti GTS při poskytování celoevropských, širokopásmových služeb Internetu a elektronického obchodování.-PN

JDataStore 3.5

Společnost Inprise/Borland oznámila dostupnost produktu JDataStore 3.5, relačního systému pro řízení bází dat napsaného ve stoprocentně čistém jazyce Java, který poskytuje skutečnou nezávislost na platformě a přenositelnost díky nízkým nárokům na paměť. Již od uvedení první verze JDataStore na trh je tento produkt často využíván databázovými a webovými vývojáři na celém světě. JDataStore je úzce integrován s produktem JBuilder, vývojovým nástrojem pro jazyk Java firmy Inprise/Borland. Poskytuje obsáhlé a všeobecné možnosti databázového přístupu pro platformu jazyka Java prostřednictvím svých obvladačů typu JDBC a standardního SQL. JDataStore je též zabudován do Aplikačního serveru verze 4 a do dalších produktů Inprise/Borland.-PN


Takový on-line nákup "po česku"

Petr Novák

Je on-line nákup skutečně výhodnější než nákup klasický? Na to si může odpovědět každý, kdo již kupování po Internetu ozkoušel, na základě své vlastní zkušenosti. Kupříkladu já jsem si chtěl nedávno zakoupit vstupenku na muzikál Pomáda prostřednictvím předprodejní sítě Ticketpro. Spolehlivost on-line rezervace vstupenky nebyla příliš vysoká, nicméně bych ji přešel konstatováním, že vše vyřeší čas. Pokud chcete nakupovat on-line, máte možnost zaplatit přímo po Internetu kreditní kartou. Toto v České republice zatím nevyužívané řešení mi přišlo velice šikovné a pokrokové (na naše poměry). Dobře, předpokládáte logicky, zaplatíte okamžitě a měli byste tedy mít lístek okamžitě k dispozici, ale ouha, tady je kámen úrazu. Máte možnost vyzvednout si lístek přímo v pokladně Ticketpro, anebo si ho nechat zaslat poštou.

Budiž, první možnost je sice pochopitelná v tom, že si jej můžete dojít okamžitě vyzvednout a nečekat na doručení poštou. Ale háček je v tom, že pokud si objednáváte lístek on-line, musíte si jej objednat minimálně dva dny před konáním představení. Je pro mě nepochopitelné, jaké důvody vedou společnost Ticketpro k faktu, že si vyhrazuje na dodání lístku do pokladny lhůtu 2 dny. Nejspíše se jedná o velmi náročnou a zdlouhavou operaci, která je mnohem náročnější než předání vstupenek na pokladně. Zkrátka, v Čechách je snad možné všechno. Takže jak jasně vidíme, nemáme žádný důvod nakupovat on-line prostřednictvím této první možnosti, protože cenný čas stejně neušetříme, neboť k pokladně pro lístky dojít musíme a není tak třeba komplikovat si život vyplňováním formulářů na Webu, zadáváním čísla kreditní karty a dalších informací. Nehledě na to, že žádnou slevu při objednání on-line stejně nedostaneme.

Druhá možnost zaslání vstupenek poštou nám umožní objednávku bez fyzické návštěvy prodejního místa. To už zní zajímavěji. Ale! První úskalí je v tom, že si musíte objednat vstupenky na představení minimálně jeden týden dopředu. Dobře, firma Ticketpro nejspíše nikdy neslyšela o různých doručovatelských službách, které doručí zboží do několika hodin nebo do jednoho dne. Počítá tedy se šnečím tempem pošty klasické, ale proč si tedy potom účtuje 100 Kč za poštovné, tomu tedy vůbec nerozumím!!! Nejspíše počítá s náhlým zdražením poštovného o stovky procent, a nechce tak riskovat ztrátu svého zisku. Možná. Mě to spíše připadá jako výsměch fanouškovi, který chce těžit z výhod moderních elektronických nástrojů, a místo aby za toto počínání byl zvýhodňován, je za něj spíš perzekuován.

Počítejte se mnou. Cena vstupenky na muzikál Pomáda, kterou jsem si vybral, je 450 Kč. Dále připočítejme jakýsi servisní poplatek 40 Kč a poplatek za poštovné 100 Kč. Konečná cena je tedy 590 Kč, a tudíž podstatně vyšší, než kdybyste si vstupenku zakoupili přímo na pokladně.

Abych řekl pravdu, nerozumím tomu, co tím společnost Ticketpro sleduje. Nicméně to na mě působí tak, že prostě nemá zájem o on-line nákupy a touto cestou tak zkrátka jakékoliv pokusy o ně totálně eliminuje. Místo aby zákazník zaplatil méně, jak je běžné ve světě, zaplatí nepoměrně více. Zatím. Domnívám se, že "zdravá" konkurence by společnosti Ticketpro rozhodně prospěla.


Nový Ericsson R320s

Petr Novák

R320s je určen pro uživatele, kteří chtějí mít nejnovější technologie v elegantním a štíhlém balení. Je vybaven hlasovým záznamníkem, jenž umožňuje nahrát až 20 hlasových zpráv. Má kalendář, do něhož si můžete zaznamenávat schůzky, události či výročí. Další vlastností je zdokonalené uživatelské rozhraní a snadná ovladatelnost. Logicky uspořádané nabídky zrychlují a zpřesňují hledání, a velký plně grafický pětiřádkový displej zaručuje optimální přehlednost zobrazovaných znaků. Nový telefon je navíc, podobně jako T28s, napájen pouhými 3 V, takže jeho komponenty spotřebují méně proudu a vydrží déle nabité. R320s tak snad uspokojí i ty, kteří volají skutečně velmi často. Telefon je dodáván ve třech barvách: modrá, červená a červenofialová.

Internet v kapse

Model R320s je první mobilní telefon společnosti Ericsson, který nabízí služby na bázi protokolu WAP. Pomocí tohoto protokolu můžete hledat zprávy, předpovědi počasí, devizové kursy, ověřovat si stav svých bankovních účtů, ale také rezervovat si lístky do kina. R320s je vybaven infračerveným snímačem a vestavěným modemem. Stačí tak telefon přiložit k mobilnímu společníkovi nebo k infračervenému snímači laptopu, a můžete surfovat po Internetu nebo odesílat elektronickou poštu. Díky infračervené komunikaci je také možné přenášet vizitky z jednoho telefonu do druhého.

R320s lze používat se třemi různými druhy baterií. Ultratenká Li-Pol baterie umožňuje 35 hodin pohotovostního režimu a její tloušťka je pouhé 4 mm. Tenká baterie poskytuje 46 hodin pohotovostního režimu a je silná 9 mm. Baterie s vysokým výkonem umožňuje až 99 hodin pohotovostního režimu při tloušťce 12 mm.

K příslušenství mobilního telefonu Ericsson R320s patří stolní nabíječka, přenosná sada handsfree a sada handsfree do auta. Přenosná sada handsfree podporuje vytáčení hlasem. Můžete přijímat a odmítat hovory a vytáčet telefonní čísla stisknutím tlačítka "Odpovědět" a sdělením pokynu do mikrofonu. Sada handsfree do auta rovněž podporuje vytáčení čísel ovládané hlasem a disponuje navíc výbornou kvalitou zvuku.

Přehled hlavních funkcí

- WAP prohlížeč

- zabudovaný infračervený modem a modemový kabel RS 232

- elektronická vizitka, kalendář

- přenos záznamů v telefonním seznamu mezi telefony

- SMS

- duální pásmo GSM 900/1800

- plně grafický pětiřádkový displej

- hlasový záznamník

- vytáčení a odpovídání na volání ovládaná hlasem

- hry (Tetris, Solitaire)

- vibrační zvonění

- kalkulačka, budík


Tenké klienty

Petr Novák

Společnost Fujitsu Siemens Computers uvedla novou sérii zdrojově nenáročných tenkých klientů, a rozšířila tak svou řadu osobních počítačů Professional PC. Nové multifunkční terminály SCOVERYxS a kompaktní stolní počítače SCENIC xS jsou v první řadě určeny pro organizace, které vyžadují vysokou míru bezpečnosti a nízké celkové náklady na vlastnictví.

Nový, zdrojově nenáročný tenký klient byl navržen pro provoz v prostředí velké, centrálně řízené sítě. Vyznačuje se především spolehlivostí, flexibilitou, bezpečností a nízkými náklady na servis. Protože jsou nové systémy SCOVERY xS a SCENIC xS velmi adaptabilní, je možné je optimálně integrovat do stávajících heterogenních klient/server infrastruktur.

SCOVERY xS

Kromě výkonnosti, jednoduché správy a dobré ergonomiky nabízí nový terminál SCOVERY xS na bázi tenkého klienta nejvyšší možnou míru bezpečnosti. Neoprávněný přístup znemožňuje snímač SmartCard a vyspělý bezpečnostní software SICRYPT a TransON. SCOVERY xS je proto ideální tenký klient pro podniky s vysokými nároky na bezpečnost, jako jsou např. banky, pojišťovny a veřejná správa. Jako tenký klient pracuje nový SCOVERY xS bez externí mechaniky nebo pevných disků, protože všechna data jsou uložena na centrálním serveru. Tím je zajištěna zvýšená bezpečnost dat, plná ochrana před viry a krádeží dat. Tím, že je operační systém uložen do flash paměti, je nový SCOVERY xS zajištěn také proti narušení systému.

Nový systém SCOVERY xS se vyznačuje kompaktností (93 x 324 x x 374 mm) a širokou škálou funkcí. Flash paměť, která je založena buď na operačním systému Linux, nebo vestavěném systému Windows NT, zvyšuje stabilitu a flexibilitu systému. SCOVERY xS nabízí běžné terminálové režimy, včetně přístupu k Javě a internetovým aplikacím. Integrovaný Netscape Communicator poskytuje standardní, celopodnikové rozhraní a umožňuje přístup ke globálním sítím. Protokol RDP (Remote Desktop Protocol) založený na jazyce Java a protokol ICA (Independent Computer Architecture) podporovaný systémem Citrix umožňují, aby všechny aplikace používané na tomto multifunkčním tenkém klientu mohly běžet přímo na příslušných serverech. SCOVERY xS je optimální pro použití v nejmodernější host/klient infrastruktuře.

SCENIC xS

Nový systém SCENIC xS je určen pro rostoucí počet organizací, které chtějí své klient/serverové prostředí vybavit kompaktními desktopovými osobními počítači. Systém SCENIC xS je zdrojově a prostorově nenáročný stroj, jejž lze díky integrovanému pevnému disku s plnou verzí operačního systému Windows, externímu CD-ROMu a disketové jednotce nakonfigurovat jako plně funkční PC.

§§§§§


Vznikne Baby Bill?

Václav Větvička

c00p0347

Soud, ke kterému federální ministerstvo spravedlnosti ve spolupráci s devatenácti státy americké Unie konečně dohnaly Microsoft, se pomalu blíží ke konci. Prvním vítězstvím žalující strany se stalo prohlášení soudce Jacksona, jenž počátkem dubna dal v podstatě ve všech bodech za pravdu straně žalující. Využil k tomu znění tzv. Shermanova zákona z roku 1890. Podle tohoto antimonopolového zákona byly v minulosti odsouzeny firmy Standard Oil a AT&T, a obě byly donuceny k rozdělení na několik nezávislých společností. Po dlouhotrvajícím vyjednávání, které Jackson nařídil, se nepodařilo nezávislým mediátorům donutit obě strany k nějakému kompromisu, a tak v pátek došlo k dlouze a napjatě očekávanému prohlášení žalující strany, ve kterém žalobci navrhli odpovídající trest.

Návrh žalující strany je mnohastránkový, a pochybuji o tom, že celý návrh přečetl někdo jiný nežli právníci obou stran a hrstka legálních analytiků a novinářů. Základní teze je ale velice jednoduchá nucené rozdělení Microsoftu na dvě zcela nezávislé společnosti, z nichž jedna se bude zabývat vývojem a prodejem operačních systémů, druhá potom vývojem a marketingem dalších softwarových aplikací jako je třeba Microsoft Office. Nové společnosti, často nazývané Baby Bill nebo Baby Microsoft (po vzoru precendečních rozpadů společnosti Bell, nazývané často Mama Bell, na několik dceřiných Baby Bell), spolu nebudou smět spolupracovat, zaměstnávat stejné zaměstnance nebo si vyměňovat výrobní tajemství.

Dalších podmínek je mnoho, včetně povinnosti uvolnit tajné součásti kódu operačních systémů, zákazu trestat ostatní společnosti výhrůžkami odmítnutí prodeje programů, povinnosti prodávat jednotlivé programy všem za jednotnou cenu (což byla jedna ze zbraní Microsoftu, totiž odměňovat spolehlivé partnery levnou cenou a trestat vzpurné společnosti buď cenou přehnaně vysokou nebo přímo odmítnutím prodeje), či povinnosti předkládat všechny interní e-mailové korespondence po dobu příštích čtyř let kontrolnímu oddělení federálního ministerstva spravedlnost.

Rozhodně nemůžeme chápat dnešní vývoj situace jako nějaký konec Microsoftu. Soudce Jackson totiž není nikterak vázán nutností posoudit celou situaci nebo navržená řešení stejným pohledem jako žalobci, může akceptovat jenom část návrhu, nebo dokonce celý návrh pozměnit a vyhlásit zcela jiné řešení. Microsoft se samozřejmě i v případě, že se soudce Jackson přikloní k žalující straně, může odvolat a předpokládá se, že celý spor nakonec stejně zůstane na krku Nejvyššímu soudu. Ať už se Jackson vyjádří jakkoliv, potížím Microsoftu ještě konec jen tak nenastane. Více než 130 soukromých žalob čeká jen na výsledek tohoto soudu, neboť právníci oprávněně očekávají, že ve chvíli soudního rozhodnutí získají volný přístup ke všem informacím, které federální žalobci nashromáždili. A jelikož americké právo funguje na základě precedentu, bude pro příští soudce velice obtížné rozhodnout jinak nežli soudce Jackson.

Co případné rozdělení Microsoftu na dvě společnosti bude znamenat pro softwarový trh a pro samotný Microsoft? Mluvčí společnosti včetně očividně rozčíleného Billa Gatese se samozřejmě snaží veřejnosti namluvit, že to bude znamenat nejen smrt Microsoftu, ale také zánik svobodného vývoje softwaru po celém světě, nemožnost dále vyvíjet kvalitní software a potenciálně záhubu celého kvetoucího průmyslového odvětví. To je samozřejmě nesmysl, vhodný tak akorát pro strašení malých dětí. Jak operační systémy Windows, tak i kancelářské balíky Office jsou nejprodávanějšími programy ve svých odvětvích, samotná firma Microsoft se v penězích doslova topí, takže dceřiné firmy na tom nebudou finančně nikterak špatně, navíc oběma společnostem zůstane obchodně zdařilý software.

"Zbytek" světa na tom rovněž nebude špatně, separací operačních systémů od dalších aplikací se v nové firmě probudí iniciativa připravovat své populární programy i pro další operační systémy, takže zákazníci konečně získají vytouženou možnost volby. To samotné samozřejmě bude pro nové společnosti znamenat další zisky, protože bude jedno, jestli firma prodá Office pro Windows nebo pro Linux. Na podobném principu ostatně pracuje dnes Corel, úspěšně nabízející své programy pro oba operační systémy.

Jaký bude další vývoj? Microsoft má lhůtu do 10. května, může si však zažádat o prodloužení. Potom se musí k návrhu vyjádřit. Ministerstvo spravedlnosti potom má další týden na to, aby zodpovědělo námitky Microsoftu. Soudce Jackson předpokládá, že by se měl vyjádřit někdy koncem května.


Intel skóroval u Ericssonu

Václav Větvička

Skutečně solidní obchod se podařilo nedávno uzavřít Intelu, když podepsal smlouvu s výrobcem mobilních telefonů Ericsson na dodávku flashových paměťových čipů za rovnou miliardu dolarů. A aby nebylo dobrým zprávám pro akcionáře Intelu konec, firmy se také dohodly na spolupráci při vývoji nového paměťového čipu schopného uchovávat kódy a data, jakými jsou například webové stránky, audiozáznamy, hudba nebo elektronická pošta. Flashové paměťové čipy jsou na rozdíl od běžné paměti schopny ukládat data i ve chvíli, kdy je počítač nebo telefon vypnutý. Proto jsou podobné čipy využívány především v laptopech, mobilních telefonech a digitálních kamerách.

Tento obchod je pochopitelně oboustranně velice výhodný; pro Ericsson to znamená přístup k technologiím, které budou nezbytně nutné pro nový typ přístupu k Internetu pomocí hlasových povelů, pro Intel je to zase první pořádný úspěch na bezdrátovém trhu. Intel nové trhy opravdu potřebuje: prodej klasických počítačů se sice nijak nezmenšuje, rostoucí konkurence a prudce klesající ceny by však mohly budoucí zisky výrazně ohrozit. Oblast bezdrátové technologie, mobilních telefonů a stále populárnějších palmtopů a jejich bezdrátových aplikací slibuje být zlatým dolem nejbližší budoucnosti, a Intel pochopitelně nechce stát opodál.


Digitální televize na obrazovce počítače

Václav Větvička

Televizní přijímače s velkou rozlišovací schopností (HDTV) jsou stále neobyčejně drahé a pro příjem hrstky stanic vysílajících digitální signál si je mohou dopřát skutečně jen ti nejbohatší. Za pouhých několik set dolarů si ale můžeme pustit plně digitální televizní záznam rovnou na monitorech našeho počítače.

Za 299 dolarů si totiž můžeme zakoupit digitální TV receiver WinTV-D firmy Hauppauge Digital, který umožňuje příjem jakéhokoliv televizního signálu, od analogového po digitální. V podstatě se nejedná o nic jiného nežli o známou tunerovou kartu, novinkou je pouze možnost přijímání digitálního záznamu. Nový tuner vypadá jako zadní strana televizního přístroje se zdířkami pro připojení antény kabelové televize a digitální televizní antény. Pět reproduktorů umístěných na zadní straně přístroje umožní plně surround zvuk v kvalitě Dolby Prologic.

Hardwarové nároky jsou opravdu minimální. I když nový přístroj v podstatě nevyžaduje žádné speciální požadavky na paměť počítače, musíme mít minimálně procesor o rychlosti 90 MHz, zvukovou kartu, VGA monitor s VGA kartou a samozřejmě patřičné antény. Jelikož CPU se příjmu signálu nijak nezúčastní, můžeme si zmenšit obraz a při nudnějších scénách prohlížet třeba nejnovější elektronickou poštu.

Hauppauge Digital není jedinou firmou, nabízející podobný tuner. Podobné funkce zvládají i tunerové karty ATI All-in-Wonder nebo Matrox Marvel G200-TV. V současné době vysílá digitálně 78 amerických televizních stanic dostupných ve většině velkých amerických měst. Další výhodou podobného přenosu je i možnost kombinace televizního signálu s přenosem dat, takže zákazník může dostávat oboje najednou.

S celkem nepatrnou investicí si tedy můžeme dopřát digitální televizi přímo na obrazovce našeho počítače. A kdoví, třeba se nám kvalitnější obraz natolik zalíbí, že sáhneme hluboko do bankovního konta a dopřejeme si HDTV. Nebo alespoň větší monitor.


Mobil s barvami

Václav Větvička

Firmy nabízející mobilní telefony se pro letošní rok doslova předhánějí v nabídce přístrojů, které budou umožňovat připojení k Internetu. Vedle toho, že aplikace napojení na Web jsou zatím stále ještě ve fázi přece jenom poněkud nedokonalých standardů, dalším nedostatkem jsou displeje telefonů. Surfování po Webu ve chvíli, kdy pořádně nevidíme na to, co děláme, není tak úplně to pravé. Motorola ve spolupráci s firmou Pioneer se rozhodla vylepšit kvalitu nabídkou prvního barevného displeje. Připravila k tomu přístoj Timeport P8167. Displej pracuje na bázi OEL (organická elektroluminiscence) s rozlišovací schopností odpovídající mnohem obvyklejšímu typu LCD displeje. Ten používá pouze tři barvy, červenou, modrou a zelenou, takže k pravému barevnému displeji má tento telefon ještě velmi daleko. I tak ale platí, že i když tento displej zrovna nenabízí všechny dostupné barvy barevného spektra, pořád ještě je výrazně čitelnější nežli běžný černobílý displej současných mobilů. Zejména rychlé rozlišení jednotlivých ikon je zde příjemnější a pohodlnější. Použití neobvyklé technologie OEL umožňuje navíc libovolně naklánět telefon, aniž by se výrazně snížila čitelnost displeje. Stejně jako je tomu u displejů černobílých, i zde čitelnost výrazně klesá se vzrůstajícím světlem, takže v přímém slunečním světle je displej stejně nečitelný jako jeho starší černobílí příbuzní.

Cena nového přístroje by měla být o pouhých 50 dolarů vyšší nežli stejný mobil s konvenčním monochromatickým displejem, na trhu bychom se s novým telefonem měli setkat pravděpodobně v březnu.


Myši od MS

Václav Větvička

S velkým halasem představil Microsoft svoji sadu hned pěti nových myší, které by se měly brzy stát standardním vybavením každého počítače. Nic proti tomu, jedná se o myši ergonomicky i designově neobyčejně zdařilé, navíc vybavené několika novinkami. Hlavní z nich je zmizení známé kuličky, která na některých lesklejších podložkách zatvrzele odmítala pracovat a kterou jsme s pravidelností danou nepořádkem na pracovním stole museli vyndavat a čistit. Stříbrnošedá myš s červeným spodkem je skutečně hezká na první pohled, naše radost z pěkné věcičky na stole se ještě zvětší ve chvíli, kdy myš zapneme do konektoru (můžeme si vybrat mezi USB a PS/2), neboť spodek myši s kontrolkou na zádi červeně září, až to dává počítači maloučko pekelný nádech. Zato k němu trefíme i potmě. Možnost odstranění známé kuličky je dána existencí zdroje monochromatického světla a optického prvku. Procesor o výkonu 18 MIPS skenuje podklad hned 1 500x za vteřinu, celkem jednoduché algoritmy potom vypočítají vektor pohybu. Myš pracuje spolehlivě prakticky na jakémkoliv podkladě mimo zrcadla a naleštěného skla, firemní materiály se chlubí tím, že myš bude fungovat i na látce kalhot. Vyzkoušel jsem a fungovala, i když mi po pravdě řečeno nebylo jasné, proč bych zrovna tohle potřeboval.

Microsoft nabízí hned pět myší najednou, všechny pracují na stejném principu IntelliEye a liší se pouze počtem tlačítek. Ta testovaná byla myší nejdražší a nejkomplexnější, takže počet tlačítek se rozrostl na pět. Pominu již dobře známé levé a pravé tlačítko a v poslední době již rozšířené kolečko, které lze i stisknout, jsou zde ještě dvě další tlačítka, vhodná pro ovládání palcem. Každé z tlačítek lze naprogramovat na neuvěřitelných 50 funkcí, takže nejdříve budeme delší dobu experimentovat, nežli se rozhodneme pro ideální nastavení. Přiložený program IntelliPoint 3 je shodný pro všechny nové myši, spokojí se s Windows 9x nebo NT 4.0 vylepšenými o SP3. Program se svými 4 MB nezabere zrovna málo místa.

Tolik klady. Mezi zápory jinak bezpochyby velice vydařeného produktu patří velice zmatená webová stránka, na níž se mezi jednotlivými modely vyzná snad jen jejich tvůrce. Mezi další zápory patří poměrně vysoká cena kolem 3 000 Kč, což z této myšky dělá hračku majetnější části populace. A nebyl by to snad ani Microsoft, kdyby nepřihodil jakousi zvláštnůstku myš pracuje spolehlivě se všemi programy, které na počítači mám, pouze Word 2000 jí dělá potíže. A ještě maličkost, myš je vhodná pouze pro praváky a o levoruké variantě se neuvažuje, což znamená, že samotný Bill Gates si jí neužije.


Digitální televize

Václav Větvička

Nejúspěšnější firmou prodávající televizní přijímače s možností příjmu digitálního systému je firma Mitsubishi. Její nejnovější nabídka zahrnuje hned devět nových televizorů s možnostmi příjmu HDTV s vysokou rozlišovací schopností a sedm analogových přijímačů s velkou obrazovkou. Televize s digitálním příjmem mají obdélníkovou obrazovku, která svým tvarem připomíná spíše tvar plátna v biografu nežli čtvercovou obrazovku běžného TV přístroje. Mitsubishi předpokládá, že ještě během letošního roku překoná prodej HDTV prodej televizí analogových. HDTV stále ještě není levnou záležitostí, nejlevnější přístroj stojí kolem 3 500 dolarů, k čemuž musíme připočítat ještě dalších 900 dolarů za dodatečný receiver, nutný k příjmu digitálního signálu. Analogové přístroje s velkoplošnou obrazovkou stojí mezi 1 900 a 3 900 dolary.

Televize schopné příjmu digitálního systému začínají převládat v oblasti drahých špičkových televizních přijímačů, většina zákazníků si však odmítá přikoupit digitální receiver a využívá televizi pouze pro příjem digitálního signálu ze satelitů nebo pro filmy na DVD. Firma Mitsubishi se snaží investovat jak do reklamy, tak do samotných televizních programů. Loni investovala přes 10 milionů dolarů do přeměny nejsledovanějších programů americké televizní společnosti CBS na vysoce kvalitní digitální přenos. Letos se podobná investice nepředpokládá, nicméně mluvčí firmy nevylučuje finanční příspěvek na digitální přenos některých sportovních utkání.

Mitsubishi není jedinou společností, snažící se prosadit prodej přístrojů s vysokou rozlišovací schopností a přístrojů s digitálním příjmem televizního signálu. Mezi další firmy patří Toshiba a Pioneer. Ostatní zatím vyčkávají, a nehodlají změnit svou nabídku. Levnější analogové přístroje zatím v prodeji vítězí zhruba v poměru 20¦:¦1, především proto, že změny jsou velice drahé a zvýšenou kvalitu můžeme na malých obrazovkách jen těžko vychutnat. A tak se zdá, že přes optimistické výroky mluvčích firmy Mitsubishi si na pořádný rozvoj digitální televize budeme muset ještě hezkých pár let počkat.


Novinky od Sony

Václav Větvička

Mininotebook Vaio C1

Mininotebook Vaio C1, představený loni firmou Sony, vzbudil hned od samého počátku patřičný rozruch. A není divu, s váhou pod kilo čtyřicet a zabudovanou kamerou byl skutečně unikátním přístrojem, který dokázal prakticky vše, co od něj můžeme očekávat, a přitom na cestách opravdu nepřekážel. Sony věří, že vylepšený C1XS PictureBook, jenž je ještě menší a rychlejší, bude stejně úspěšný jako jeho starší předchůdce.

Nový Vaio je o půl kila lehčí a o něco menší, částečně díky novému hořčíkovému krytu. Přes zmenšení rozměrů se ale návrhářům podařilo vměstnat do menšího přístroje větší klávesnici. Pod kapotou běží 400MHz procesor Pentium III, 12GB pevný disk a modem V.90. Najdeme zde i 9palcový displej a externí USB floppy drive. Jako u předchozího modelu je zde zabudovaná digitální kamera, tentokráte s rozlišovací schopností, která je o plných 50 procent větší nežli dříve, takže si můžeme dopřát obrázky s rozlišením 640 x 480 pixelů. Vedle statických fotografií zde, stejně jako u dřívějšího modelu, existuje možnost videozáznamu. Díky výrazně většímu pevnému disku tu odpadá omezení na jednominutový videozáznam. Za tuto miniaturní lahůdku ovšem nezaplatíme málo, cena se pohybuje kolem 2 300 dolarů.

Video PC od Sony

Stále narůstající popularita digitálních kamer, které umožňují pohodlný přenos natočeného materiálu přímo do počítače, způsobila vznik zájmu o počítače, jež dokáží editovat videozáznam. A kde je zájem trhu, tam se najde i výrobce. Pochopitelně nemůže stát stranou ani Sony, jež tento týden představila levné PC vyvinuté speciálně pro editování videozáznamů. Nové Vaio PCV-J100 stojí těsně pod 900 dolarů, bohužel bez monitoru a reproduktorů, za ty si musíme ještě připlatit dalších 500 až 700 dolarů, to podle velikosti monitoru. Počítač pracuje s procesorem Celeron 600, obsahuje 64 MB paměti, CD-RW drive a pevný disk o kapacitě 15 GB. Pro ultrarychlé připojení digitálních kamer jsou zde vedle dnes již obvyklých sériových, paralelních a USB portů ještě dva IEEE-1394 porty iLink. Vedle běžného softwarového vybavení je zde též program Sony MovieShaker, který automaticky stahuje digitální videozáznam a zařazuje jej do jednoho z pěti předprogramovaných témat, od "romantického" po "vzrušující". Po výběru tématu program automaticky dokončí film včetně hudby a nejrůznějších efektů. Automatické dokončení videozáznamu lze též vypnout, a potom už si můžeme dosytosti vyhrát s nekonečnou nabídkou titulů a efektů. Když nás přestane bavit hrát si na režiséra a střihače v jedné osobě, můžeme hotový produkt uložit v řadě formátů, včetně komprese pro attachment v elektronické poště. Navíc si můžeme celý film přetáhnout zpátky do kamery, aniž bychom ztratili něco na kvalitě. Další doplňkové programy Dvgate Still, Svgate Motion a PictureGear umožňují zhotovení fotografií z filmu, doplnění filmu o soubory stažené z Webu a přípravu vlastní hudby. Vzhledem k tomu, že se nejedná o jednoúčelový počítač, ale o PC dostatečně silné pro libovolné použití, je nový Vaio PCV-J100 vskutku ideální hračkou pro všechny, kteří se chtějí za dostupnou cenu pustit do editování digitálního videozáznamu.


Ephoto CL 18

Václav Větvička

Tuto zapeklitou otázku vyřešila firma Agfa velice nápaditě. Přístroj kapesní velikosti Ephoto CL 18 je totiž kombinací obou přístrojů. Celkem nenápadná kamera obsahuje ještě digitální kameru o průměrné rozlišovací schopnosti 640 x 480 pixelů s pamětí 2 MB. Součástí výbavy jsou i běžné funkce, jako odstraňování červených očí při použití vestavěného blesku. Nedostatkem je nepřítomnost displeje LCD, takže si musíme vystačit s obyčejným optickým hledáčkem. Součástí softwarové výbavy je velice kvalitní program PhotoGenie, vyvinutý firmou Agfa a použitý i u jejích špičkových digitálních kamer. Prostřednictvím tohoto programu můžeme redukovat zrnění a jiné nedostatky obrazu. Mezi další přiložené programy patří Corel Print Office 2000, Corel Photo House 5, Microsoft NetMeeting pro videokonference a ArcSoft VideoImpression, vhodný pro editování videozáznamu.

Stačí ale kameru zapojit do přiložené kolébky, připojit kabelem k počítačovému portu USB a máme kameru webovou, vhodnou pro videokonference a chatování on-line. Kvalita webové kamery je docela solidní, pracuje s rychlostí 15 frames za sekundu, což je zhruba poloviční rychlost běžného videozáznamu. Velice příznivá cena 149 dolarů ukazuje, že tímto přístrojem Agfa míří zejména na mladistvé zákazníky, kteří mají zájem o dostupný přístroj za přijatelnou cenu. Kamera se nesnaží zastírat, že je spíš hračkou pro pobavení, kombinace dvou digitálních přístrojů za levnou cenu jí však zaručuje úspěch.


Microsoft útočí - Třetí verze palmtopů

Václav Větvička

Na neúspěch nejsou v Redmondu zvyklí, proto obliba pamtopu Palm nedává Microsoftu spát. Zanedlouho proto Microsoft představí třetí verzi nových palmtopů, přejmenovaných na kapesní počítače (Pocket PC), a doufá, že se s jejich pomocí znovu dostane mezi respektované výrobce palmtopů. Nutno připomenout, že samotný Microsoft palmtopy nevyrábí, ale prodává licenci na operační systém Windows CE, na jehož podkladě tyto palmtopy pracují.

Až donedávna byly všechny palmtopy poháněné tímto operačním systémem postiženy stejnými problémy složitost ovládání, malá kapacita baterií, větší velikost přístroje, nevalná kvalita displeje a podprůměrný design. Výrobci (Hewlett-Packard, Casio a Compaq) nové verze kapesních počítačů slibují, že tyto neduhy budou odstraněny, a že kvalitní audio, barevný displej, nižší nároky na baterie a bohaté příslušenství konečně na trhu prorazí.

Nebudou to mít jednoduché: palmtopy řady Palm totiž mezitím ovládly plných 83 procent trhu a vytáhnout u stolu něco jiného než Palm nebo Visor znamená, že se dočkáme minimálně pozdviženého obočí, když už ne přímo posměšku. Microsoft věří, že již za 3 roky zaujme minimálně 40 procent kupujících. S novým palmtopem dostanou poněkud pozměněný, ale stále ještě nechvalně známý operační systém Windows CE (byť oficiální označení říká "Poháněno Windows" a označení CE zmizelo), nový barevný displej, program Outlook pro skladování informací a schůzek, Internet Explorer pro brouzdání po síti, software pro natahování audiosouborů či čtení knížek, a pochopitelně textový editor. Novinkou bude i slot pro další aplikace jako je třeba digitální kamera, modem nebo paměťové karty.

Zdá se, že se Microsoft přidržel svého oblíbeného, byť zákazníky nenáviděného systému, ve kterém jsou první dvě verze jednotlivých softwarů něco mezi nedopečeným rohlíkem a zločinem proti lidskosti, a teprve verze třetí, platícími zákazníky mezitím patřičně vyzkoušená, se stává kvalitním programem.

Zatímco většina těchto aplikací je robustnějších nežli obdobné programy u Palmu, Microsoftu očividně stále nedošlo, že v případě kapesních organizátorů nejde o to, co všechno dokáží vývojáři do přístroje nacpat, ale že je síla v jednoduchosti. Navzdory několikaleté kritice upozorňující na to, že operační systém jednoduše přeplňuje palmtopy aplikacemi, o které zákazníci nijak mimořádně nestojí, nové kapesní počítače jsou aplikacemi naplněny k prasknutí. Cena nových palmtopů není ještě známa, ale zdravý rozum vyžaduje, aby byly levnější nežli populární Palmy, jinak nemají šanci.


Web reaguje na hlas

Václav Větvička

Hned čtyři velké společnosti, AT&T, Lucent, IBM a Motorola, se v minulém roce spojily ve snaze vytvořit společný standard pro brouzdání po Internetu prostřednictvím hlasových povelů. Další firmy se připojují prakticky denně, v únoru se připojili i giganti Nokia a Cisco, a dnes již má společné fórum nazvané VoiceXML Forum 75 členů. Letos konečně představilo první plody společného vývoje. Firma IBM předvedla využití technologie VoiceXML využívající vlastní software ViaVoice, rozeznávající hlasové povely a umožňující uživateli vyslovovat mluvené ekvivalenty URL. Po kratším zaškolení byli testující uživatelé schopni hledat webové stránky výrazně rychleji, než se dnes dokážeme prokousat vrstvami automatických povelů některých telefonních firem.

Využití této technologie je celkem jasné, neboť umožní ovládání inteligentních mobilních telefonů třetí generace k surfování po Internetu bez použití rukou, což bude výhodné obzvláště v autě. Tuto technologii budeme moci použít i opačně, tj. u telefonních center odpovídajících na dotazy přímo z webových stránek. Neznám totiž nikoho, kdo by si liboval v nekonečném mačkání tlačítek telefonu jen proto, aby na konci zjistil, že někde uprostřed zmáčkl špatné tlačítko a místo technické pomoci ke skeneru musel poslouchat desetiminutový monolog o tom, jak dotyčná firma vyrábí dokonalé laserové tiskárny.


Bezdrátové video

Václav Větvička

Možnost bezdrátového přenosu videozáznamu se zase o něco přiblížila, když firma X10 představila novou videokameru GigaCam, schopnou bezdrátově přenášet audioa videosignál na vzdálenost až 30 metrů. Jedná se o analogovou barevnou videokameru se zabudovaným mikrofonem a 2,4GHz vysílačem; je menší nežli golfový míček a váží pouhých 108 gramů. A to všechno za pouhých 100 dolarů.

V krabici najdeme i přijímač, jenž umožní prohlížení záznamu na monitoru počítače, přehrání na normálním videopřístroji nebo pomocí speciálního softwaru i přenos po Internetu. Signál je zachycen přijímačem a přenesen na speciální kartu video capture, nebo přímo do digitální videokamery s možností "video input" (jednu takovou kameru nabízí třeba Intel). Xray Vision nabízí kit obsahující kabel video-USB a vhodný software pro prohlížení na Webu. Videozáznam je odeslán na speciální server. Nová kamera nabízí hned čtyři různé kanály, takže si můžeme spojit až čtyři kamery najednou. Současný přijímač musí být napájen ze sítě, ale na bateriové verzi se pracuje a v obchodech by se měla objevit koncem roku.


Novinka od Lexmarku

Václav Větvička

Firma Lexmark je pověstná tím, že její nové tiskárny často příjemně překvapí. Nejinak je tomu i s nejnovější barevnou tiskárnou Z52. Jedná se o tiskárnu pracující na principu Color Ink Jet, a přes dostupnou cenu 180 dolarů se jedná o produkt vyšší třídy. Překvapující je nejen vysoká rozlišovací schopnost, zvýšená až na 2 400 x 1 200 dpi, ale též vysoká rychlost, dosahující 15 stránek za minutu při černobílém tisku a 7 stránek za minutu v barevném provozu. Díky těmto parametrům se tato tiskárna dostala okamžitě na špici pole barevných tiskáren. Mechanicky je prakticky identická s předchozím typem Z51, který si získal oblibu jak zákazníků, tak i odborných časopisů. Samozřejmostí je spojení s počítačem pomocí USB, tiskárna si porozumí také s Macintoshem. Novinkou je možnost přikoupení kvalitnější, a pochopitelně také dražší, barevné náplně, jež umožní za pomoci speciálních papírů vysoce kvalitní tisk digitálních fotografií.

§§§§§


Bitmix

Vladimír Vondráček

c00p0348

Možná že vás někdy zaujal pěkný nápis,  který hýří barvami a všelijakými obrazovými efekty. A právě takovéto  grafické záležitosti dovoluje vytvářet prográmek BitMix. Jedná  se o velmi kompaktní aplikaci (instalační soubor se vejde na  jednu disketu), což je velmi příjemné, vzhledem k tomu, že distribučním  médiem je Internet. Rovněž sama aplikace nehýří desítkami kontinuálně  otevřených oken, které se překrývají a nic na nich není vidět.

Každý  obrázek je vytvořen ze tří základních komponent: tvaru, textury  a pozadí. Každou z těchto komponent načítá program ze souboru  (nejedná se o kreslicí program, ale program upravující již existující  grafiku). Hlavní práce ovšem nastává při kombinování těchto tří  prvků. Po složení do výsledného požadovaného obrazu je možno  měnit snad všechny myslitelné parametry zobrazení, počínaje různou  výškou tvaru nad podložkou, různými nastaveními nasvícení, stínování  a obrysu. Stačí prostě změnit pomocí přehledného ovládacího panelu  některý z parametrů, kliknout na tlačítko Process, a změna je  hned vidět.

Po vytvoření určité zásobárny textur a pozadí (nebo  použití těch několika, které jsou součástí instalace) je BiTMiX  velmi pohotový a komfortní nástroj na vytváření efektní grafiky.  Program je nabízen jako shareware na adrese www.bitmix.cz s povoleným  používáním po dobu patnácti dnů. V této verzi pochopitelně nelze  ukládat, ale i zde je k dispozici velmi pěkná a přehledná elektronická  uživatelská příručka. Také není podporována celá škála používaných  grafických formátů (třeba neumí číst soubory GIF). V dnešní době  ovšem není problém některým programem do podporovaného formátu  převést. Prostě, BiTMiX je pár dobře investovaných megabytů.


Evidence  počítačů - Verze 5

Vladimír Vondráček

Zejména pro správce počítačové  sítě nebo pro manažery IT je určena nová verze Evidence počítačů.  Jak již název napovídá, jedná se o nástroj k evidování výpočetní  techniky.

V každé větší organizaci je v současné době zpravidla  větší množství výpočetní techniky, a často se nejedná pouze o  jeden typ zařízení. Aby bylo možno odpovědně posoudit stav parku  výpočetní techniky, je třeba vědět, jaká je stávající situace.  Přehledná struktura Evidence počítačů je k těmto účelům vhodná.  Komponuje údaje do přehledné stromové struktury, která je plně  uživatelsky editovatelná. Přidání nového objektu je tak jednoduché,  jako kliknutí myší. Objektem zde může být nejen počítač, ale  například i tiskárna, větev sítě nebo uživatel. Zároveň je možno  uspořádat objekty do skupin podle zvoleného kritéria, dá se tedy  zohlednit vnitřní struktura firmy nebo třeba geografické rozčlenění.

Pro  tvorbu struktury jsou připraveny šablony jednotlivých objektů  a lze pochopitelně vytvořit šablonu vlastní. Šablona je buď jednotlivý  objekt (tiskárna, síťová karta nebo modem), nebo přímo skupina  objektů, jako třeba počítač (skládá se z komponent procesoru,  paměti a podobně). Podle konfigurace počítače lze pak soubor  komponent upravit. Navíc každému objektu lze přiřadit údaje,  důležité pro evidenci, jako třeba inventární číslo nebo dodavatele.  Kromě vlastního počítačového parku lze evidovat například i stav  skladu náhradních dílů.

Práce s programem je velmi příjemná  a komfortní, navíc obsahuje i zabezpečovací prvky, jako třeba  ochranu přístupu heslem a uchovávání historie o jednotlivých  změnách (dá se tedy zjisti, kdo, kdy a co s databází vyváděl).  Vytvořit si hierarchii firmy je otázkou pár minut, nejdéle trvá  dohledání informací o jednotlivých komponentech, což ale není  závadou aplikace.

Technicky je vše řešeno jako databáze, která  pracuje s pomocí databázových knihoven DAO 3.5 (součást MS Accessu,  příp. Windows 98). Databázové řešení umožňuje tvorbu uživatelských  tiskových sestav pomocí databázových metod (výběry pomocí SQL).

Způsob  distribuce softwaru je veskrze moderní: na Internetu lze stáhnout  plně funkční, ale časově omezenou verzi. Po zaplacení je zaslán  inicializační klíč a aplikace se odblokuje. Na stejné internetové  adrese www.alc.cz, lze zdarma pořídit i zmíněné DAO 3.5 knihovny.

§§§§§


Svět po Iloveyou

Tomáš Přibyl, AEC

Čtvrtý květen 2000 změnil kybernetický svět  jako málokterá jiná událost v historii. Bez větší nadsázky se  dá říci, že svět po cause Iloveyou už nikdy nebude takový jako  předtím.

Loňské útoky virů Melissa (250 tisíc zasažených počítačů),  ZippedFiles (150 tisíc) či CIH (alias Černobyl, podle některých  odhadů až tři a půl milionu nešťastných majitelů PC) se ukázaly  jako pouhé varování před kalamitou. Otázkou pouze zůstává, zdali  nás již postihla či zdali to nejhorší teprve přijde. Odborníci  na antivirovou problematiku se ale vzácně shodují: Počítačové  viry nám ještě neukázaly všechno a zdaleka ještě neřekly poslední  slovo.

Opakovat některá základní data, údaje a informace o Iloveyou  by asi bylo zbytečné. Proto se nyní podívejme na některé zajímavé  souvislosti.

Různé statistické agentury se předbíhaly v odhadech  škod, které škodlivý kód Iloveyou způsobil. Většina z nich se  shodla na čísle mezi pěti a deseti miliardami dolarů. Kde se  tato vpravdě astronomická částka (odpovídající zhruba čtvrtině  až polovině našeho státního rozpočtu) vzala a co je do ní započítáno?  Především je to ztráta výkonu počítačů, které byly virem napadeny  a které bylo zapotřebí až do okamžiku "vyčištění" odstavit. Levná  není ani práce administrátorů a antivirových specialistů, jež  tuto očistu prováděli. O nutnosti odstavit přetížené poštovní  servery (a tím de facto poškodit i uživatele na nezavirovaných  PC) jistě netřeba dlouze mluvit. Mnoho uživatelů také přišlo  o svá data (virus nahrazoval svou kopií mj. obrázky JPG a JPEG)  jako čítankové příklady byly uváděny realitní kanceláře, autobazary  či grafická studia, v nichž virus ničil desetitisíce obrázků  jako na běžícím pásu. Že uživatelům nebylo do smíchu (zvláště  pokud podcenili zálohování), již netřeba dvakrát zdůrazňovat.  Vezmeme-li v úvahu, že celosvětově bylo zasaženo čtyři až šest  milionů počítačů (tato čísla vycházejí z hodně střízlivých odhadů),  pak se výše uvedená suma škod jeví jako poměrně nízká.

Obrovský  "úspěch" zaznamenaný Iloveyou lze přičíst několika skutečnostem.  Jednak je to samotný virus, který byl velmi dobře a jednoduše  napsaný, takže neměl problémy s lokalizovanými verzemi operačních  systémů a aplikací celosvětově se rozšířil během tří hodin (pro  srovnání i legendární Melisse to trvalo tři dny). Další "příčinou  úspěchu" viru byla jeho nezvyklá přípona VBS. Spousta uživatelů  ví, že si má dát pozor na EXE, DOC a podobné "záludnosti", ovšem  VBS bylo něco zcela nového. Navíc byl připojený soubor u e-mailové  zprávy pojmenován "LOVE-LETTER-FOR-YOU.TXT.vbs", takže pokud  měl někdo v Outlooku vypnuté zobrazování přípon, mohl se domnívat,  že jde o docela neškodný textový soubor. Někdy stačilo, aby poněkud  méně opatrný uživatel prostě "druhou" příponu přehlédl... V neposlední  řadě je nutné zmínit psychologický efekt Iloveyou (česky "Mám  tě rád"): Toto slovní spojení je jednak celosvětově známé, a  jednak zde zapracovala prostá lidská zvědavost.

Vzhledem k tomu,  že virus Iloveyou byl napsán v poměrně silném jazyce Visual Basic  Script, našlo se mnoho "dobrodinců", kteří jako na běžícím pásu  produkovali jeho modifikované varianty. (Upravit jej šlo pouhou  editací klávesou F4 či v Notepadu Poznámkovém bloku.) Ty se lišily  v různých drobnostech: jedna varianta se například vydávala za  účet za květiny objednané ke Dni matek a přiložený soubor vydávala  za fakturu. Strach o vlastní kapsu pak vítězil nad pudem sebezáchovy.  Další verze se naoko tvářila jako antivirový program a slibovala  důvěřivému uživateli ochranu právě před virem Iloveyou. Po spuštění  přílohy se ovšem dočkal přesně opačného efektu...

Jednou z nejzajímavějších  variací na téma "Viry a VBS" se stal počátkem června kód Timofonica  (podle předmětu e-mailové zprávy, kterou se šíří). Pokud nějaký  uživatel neodolá a na přiložený soubor klikne, má Timofonica  snahu odeslat SMS zprávy na e-mailovou adresu (náhodné číslo)  @correo.movistar.net. To má za následek, že někteří uživatelé  mobilních telefonů společnosti MoviStar obdrží SMS zprávu: "informa  que: Telefónica te est! engaáando". Přitom platí pravidlo: Kolik  je v adresáři e-mailových kontaktů, tolik náhodných uživatelů  mobilů bude touto SMSkou obdařeno. Jedná se o první počítačový  virus, který (byť nepřímo) napadá mobilní telefony. Či přesněji:  jejich uživatele, neboť desítky SMS zpráv stejného znění musí  být opravdu k zešílení...

PS: Iloveyou není čistokrevným počítačovým  virem. Zatímco virus se šíří bez vědomí uživatele a ke svému  "životu" potřebuje hostitelskou aplikaci, Iloveyou patří do kategorie  "e-mailových červů". Červ (worm) je škodlivý kód sám o sobě,  nepotřebuje žádného hostitele. Navíc se nešíří bez vědomí uživatele  ten mu musí pomoci tím, že jej spustí. Přesto jsme se ve výše  uvedeném článku drželi označení "virus".

http://www.aec.cz/

§§§§§


PC World CD


Jak vám to hraje?

Patrik Malina

c00p0343

Pokud vám minule Téma CD připadalo trošku nudné (i když užitečné pro práci), dnes si přijdou na své tvůrčí povahy, neboť jsou připraveny nástroje pro multimédia. Zájemci o ekonomický software dostanou další možnost výběru a radost jistě uděláme i příznivcům české kanceláře od firmy Software602. Jak jsem minule naznačil, znovu se můžete setkat s vylepšenými slovníky Millennium (verze zdarma i slevy), seznámíte se s principy elektronického bankovnictví a ledacos se budete moci naučit od psaní na klávesnici deseti prsty po angličtinu s Tomem Hanksem.

V rubrice Novinky se opět setkáme s výukovým projektem pro anglický jazyk English in Action. Tentokrát si budete moci své schopnosti porozumění rodilému mluvčímu prověřit s hercem Tomem Hanksem. Připomínám, že seriál běží již od čísla 4/2000, proto si v případě zájmu neváhejte zakoupit starší čísla s dalšími osobnostmi. Také se slovníky Millennium se nesetkáváte poprvé. Oproti prvnímu uvedení v minulém čísle se tentokrát jedná o zcela novou verzi, jež obsahuje navíc kromě německo-českého a anglicko-českého i francouzsko-český slovník, a navíc byla ve všech rozšířena slovní zásoba. Verze z našeho CD již má připraveny slovníkové databáze, takže oproti verzi minulé se také nebudete muset zdržovat importováním. Dalším příspěvkem je prezentace IPB, zaměřená na službu elektronického bankovnictví. Z uvedených prezentací se nejen můžete dozvědět, co Home Banking obnáší, ale také se dočtete o velmi moderní a atraktivní službě pro komunikaci s bankou pomocí mobilního telefonu. Určitě nezapomeňte nahlédnout do příručky, jež časopis doprovází. Elektronická podoba našich článků a přehled obsahu CD jsou již samozřejmostí.

Velmi zajímavý výběr v rubrice Software na vás čeká mezi komerčními programy. S velmi atraktivní nabídkou přicházejí tvůrci komplexního ekonomického systému Pohoda 4, o němž se více dočtete jak na samostatné straně v Novinkách, tak v elektronických příručkách na CD. Nevyužijete-li Pohodu, určitě se vám bude hodit nová verze kanceláře 602Pro PC SUITE 2000a, jež je opět výrobcem nabízena zcela zdarma. Chcete-li zlepšit své výkony při psaní textů na klávesnici počítače, vyzkoušejte pěknou výuku Deseti prsty, a pro všechny, kdož potřebují vytvořit testovací materiál a písemně zkoušet, přinášíme ukázku zdařilého projektu doSystem. Na závěr připomenu tradičního producenta výukových programů Terasoft, jenž se tentokrát prezentuje novou edicí výuky němčiny. K řadě zde uvedených aplikací naleznete recenze v časopise, a určitě nezapomeňte na možnost slev při koupi!

Jak jsem již zmínil, Téma CD je zaměřeno na multimédia, takže si můžete vyzkoušet software pro práci se zvukem i videem. Pro "zvukové mistry" a skladatele jsou připraveny jak profesionální nástroje (Cakewalk, Sound Forge, Cool Edit 2000), tak přístupnější, ovšem také velmi výkonné, aplikace pro méně znalé a zvědavé (GoldWave, Acid, Wave Flow). Pro aktivní kytaristy je určen Guitar Effects Processor pro efekty v reálném čase a příznivci MP3 jistě vyzkouší laboratoř MP3 Home Studio. Pracujete-li s videosnímky, rozhodně vyzkoušejte aplikaci VirtualDub, jež vás příjemně překvapí i cenou (je zdarma), a pro majitele digitálních kamer je určen program Video Capturix 2000.

V části Servis určitě nepřehlédněte novou verzi Teleport Pro na stahování souborů a stránek z Internetu nebo FinePrint pro vylepšení tisku ve Windows. Zajímavá je jistě konečná edice komprimačního programu WinRAR či "domácí" ochrana před internetovými útoky ZoneAlarm. Nových verzí se také dočkaly aplikace pro údržbu a ochranu dat ve Windows zálohovací nástroje WinRescue či FileBackPC a zajímavá pomůcka System Mechanic.

V části Vyzkoušejte si naleznete především všechny aplikace z rubriky DownLoad Centrum, na něž jsme v minulých číslech trochu zapomínali. Na své si přijdou tvůrci webových stránek všech úrovní od začátečníků po zkušené (CoffeeCup HTML Editor++, W3e 2000, XML Spy, ScriptWorx), a všem kreativním povahám vřele doporučuji nástroj Xara 3D, s nímž dodáte své grafice nový rozměr. Příznivci hudby a MP3 se pak mohou seznámit na vlastní kůži s fenoménem zvaným Napster, aby věděli, proč bylo v médiích kolem této aplikace tolik živo. V části Antiviry pak samozřejmě máte čerstvé updaty a několik antivirových programů, mezi nimiž jsou i ty "zdarma".

Rubrika Komunikace přináší zajímavé novinky pro tvůrce webových stránek. První z nich je nová verze modulu se skriptovacím jazykem PHP 4, jenž umožňuje velmi efektivní tvorbu dynamicky generovaných internetových stránek. Pokud vytváříte web, např. s použitím zmíněného PHP, pak jistě oceníte zdařilý server Sambar, jenž je velmi vhodný právě na testování webových aplikací (umí také např. Perl 5). Pro milovníky síťových rozhovorů přinášíme poslední verzi rozhraní pro službu X-chat a samozřejmým doplňkem jsou poslední verze některých internetových prohlížečů. Rubrika Hardware se ustálila ve známé podobě, takže opět můžete upgradovat ovladač grafické karty, případně se rozhodnout pro koupi nové komponenty či periferie, jež dobře dopadla v našich testech.

Pevně věřím, že i v tomto čísle jsme vás obsahem CD přílohy potěšili. Pokud něco zásadního postrádáte, napište, a jste-li spokojeni, napište klidně také. Těšte se na příště a zachovejte nám přízeň!

StormWare Pohoda 4

Česká vývojářská firma StormWare je v současnosti velmi dobře zavedeným výrobcem softwaru, jehož klíčovým, ne však jediným, produktem je komplexní ekonomický systém Pohoda. Tato aplikace byla od počátku vyvíjena pro 32bitová Windows, není zatížena dědictvím DOSu a nabízí dobře propracované grafické uživatelské rozhraní se zajímavými technologiemi, jež dynamicky zobrazují potřebné údaje dle pohybu uživatele. Velmi propracovaný je rovněž komplexní servis, jejž výrobce k aplikaci nabízí, a v jehož rámci můžete dostávat pravidelné upgrady programu. Kromě ekonomického softwaru vyvíjí firma také elektronické slovníky (poslední produktová řada nese název Prodict98) a právní informační servis Winlex. Na CD naleznete jednak zkušební funkčně neomezenou verzi softwaru Pohoda, jednak ukázkové verze ostatních zmíněných produktů. K dispozici jsou rovněž elektronické publikace věnované jak ovládání programu Pohoda, tak obecným zásadám zpracovávání účetnictví. Pokud se vám produkt Pohoda 4 bude líbit, můžete v rámci speciální akce do 31. srpna 2000 uplatnit nárok na slevu ve výši 30 %. Podrobnější informace a kupón naleznete na samostatné stránce na jiném místě tohoto čísla.

IPB Homebanking/GSM Banking

Ačkoliv mnozí z nás máme pocit, že komunikace s bankovním domem je naší realitě věc velmi vzdálená, dříve či později na nás tak jako tak dojde, neboť přinejmenším řada firem dnes již mzdu vyplácí převodem a např. placení inkasa je také veskrze užitečná věc. Pokud sledujete náš časopis pravidelně, nebude pro vás tematika elektronického bankovnictví novinkou a mnozí z vás jistě jeho výhod již s úspěchem využívají. V prezentaci IPB se můžete seznámit s principy této skupiny služeb, jež vám umožňuje spravovat vaše účty pěkně v pohodlí, bez stresů u přepážek, a také na CD naleznete klientské rozhraní pro váš počítač. Dalším zajímavým tématem je služba GSM Banking, která jde ještě dále a využívá jako rozhraní pro komunikaci s bankou mobilního telefonu. Připraven je interaktivní průvodce, pod jehož vedením s telefonem v ruce celou technologii určitě zvládnete. Pokud vám po zhlédnutí prezentace na CD ještě nebude vše jasné, pak určitě nahlédněte do příručky přiložené k tomuto číslu časopisu.

Slovníky Millennium

Slovníky tohoto jména přinášíme ve zcela nové, dlouho očekávané verzi. Oproti verzi minulé přinášíme větší počet slov, jeden jazyk navíc a také jednodušší instalaci. Podrobné informace o obsažených modulech a způsobu instalování naleznete v připojených informačních dokumentech. Při čtení instrukcí mějte na paměti, že naše CD slouží zároveň jako originální distribuční médium a řada instalačních kroků je zautomatizována. Slovníky jsou opět zdarma a můžete si rovněž prohlédnout ukázky komerčních verzí, které lze zakoupit s naším kupónem se slevami 10 % (libovolný dílčí slovník) a 15 % (multioborové slovníky).

Deseti prsty

Software výmluvného názvu je určen všem zájemcům o výuku rychlejšího psaní na klávesnici. Obsahuje jak klasické výukové lekce, tak systém pro kontrolu zvládnutí učiva. Při pokročilém procvičování si můžete bez problémů importovat vlastní texty a využít aplikace ke zpracování statistiky o vašem výkonu. Recenzi programu naleznete v čísle, a pokud si jej chcete zakoupit, můžete uplatnit slevu ve výši 15 %.

doSystem

Pod tímto jménem se skrývá komplexní nástroj firmy Dosli, jenž je určen k písemnému ověřování znalostí studentů. Obsahuje moduly pro tvorbu databází testových otázek, nástroje pro jednoduché generování vlastních testů dle zvolené tematiky, rozhraní pro vyplnění testů u počítače a také modul pro hromadné vyhodnocování výsledků. Recenze aplikace je v tomto čísle, na CD naleznete zkušební verzi, a v případě zájmu o koupi služby můžete uplatnit slevu ve výši 20 %.

TS Němčina komplet

Již pravidelně se setkáváme v tomto ročníku s výukovým softwarem firmy Terasoft, který je určen především žákům základních škol a zahrnuje jedny z nejrozšířenějších multimediálních titulů v našem školství. Dnes si představíme jeden z nejnovějších titulů určený k výuce německého jazyka, jenž byl představen v nové kompletní distribuci. Recenzi opět naleznete v čísle, a v případě zájmu o koupi nezapomeňte na možnost slevy ve výši 10 %.

602Pro PC SUITE 2000a

Znovu se vracíme nejnovější verzí k velmi populárnímu kancelářskému balíku tuzemské firmy Software602. Toto vydání je k dispozici od konce května a stejně jako úspěšná předchozí edice je k mání zdarma, avšak až po bezplatné registraci na internetových stránkách výrobce! Pokud máte registrační číslo na předchozí verzi 2000, můžete je použít. Na CD naleznete nejen instalaci, ale také elektronické příručky pro užívání jednotlivých aplikací.

§§§§§


Trendy


Digitální fotografie

Martin Pumera

c00p0352

Léto je tu a v hlavě vám možná leží otázka: Jaký fotoaparát koupit? Koupě dobrého přístroje není právě levnou záležitostí a tak než se rozhodnete, do kterého investujete své těžce nabyté peníze, pojďme se podívat, kam dospěla digitální fotografie a kudy se její další vývoj bude nejspíše ubírat.

Honba za pixely

Stejně jako se výrobci počítačových čipů ženou za stále vyšším taktem procesorů, tak se výrobci digitálních fotoaparátů snaží o neustále vyšší a vyšší rozlišení jejich snímacích (CCD) prvků. Minulé léto bylo špičkové rozlišení 2,1 megapixelu (to znamená, že obrázek se skládá z 2,1 milionu bodů, konkrétně z 1 600 x 1 200 bodů), nyní je 3,34 megapixelu (2 048 x 1 536 bodů), a podle Moorova zákona to bude za 18 měsíců dvojnásobek. O co v tom šíleném závodě jde? Čím více bodů obsahuje obraz, tím větší si můžeme dovolit zvětšení, aby fotografie nevypadala zrnitě. U současných 3,34megapixelových fotoaparátů si na zeď můžeme pověsit zvětšeninu o rozměrech 20 x 30 cm, ale při dalším zvětšování budou jednotlivé body, ze kterých se obrázek skládá, již vidět.

Políčko klasického kinofilmu můžeme rozložit na 5 až 10 milionů bodů. To znamená, že při současném tempu vývoje by se za rok až dva kvalita digitálního záznamu mohla plně vyrovnat kvalitě kinofilmu. A to není už tak vzdálený časový horizont. Skončí však tím honba za pixely? Stěží, neboť čím více pixelů, tím jednodušší může být optika digitální zoom bude moci nahradit zoom optický a "závody ve zbrojení" budou pokračovat. Již nyní hlásí izraelská společnost Scitex vývoj čipu 6,6megapixelového CCD prvku o velikosti 35 mm tedy rozměrů klasického kinofilmu, který by se dal také použít jako "digitální film" do klasických kinofilmových fotoaparátů. Což o to, zní to pěkně, ale od vývoje k finálnímu produktu bývá většinou cesta značně trnitá, a tak vyčkejme.

Firma JVC přišla se zajímavou technologií PixelShift. Fotoaparát provede velmi rychlou dvojexpozici, přičemž druhý záznam je o trošku posunutý předřazeným filtrem. Kombinací prvního a druhého snímku dostaneme výslednou fotografii s dvojnásobným počtem bodů, než má snímací CCD prvek.

Je ještě jedna možnost, jak jednoduše "zvýšit" počet pixelů. Nejedná se bohužel o vtipné technické řešení, ale o marketingový trik. Například firma Fuji uvádí svůj fotoaparát Fuji FinePix 4700, který dosahuje rozlišení 4,7 megapixelu ovšem softwarově, samotný čip má parametry poněkud horší, rozlišení 2,4 megapixelu zbývající pixely jsou dopočítány. Jak to funguje? Mezi dva fyzicky nasnímané body se interpolací doplní třetí. Což je přeci jen nefér onen doplněný bod není záznamem reality, ale právě a jen doplňkem.

Honba za pamětí

Z čím více megapixelů se snímek skládá, tím více paměti spotřebuje pro své uložení ve fotoaparátu. Ovšem paměť, to je to, čeho se fotoaparátům nedostává a o čem se v manuálech cudně mlčí. Mnohým kupujícím nepřijde podivné, že 2megapixelový fotoaparát přichází s pouhými 8 MB paměti. Přitom by je jistě udivilo, kdyby jim někdo nabízel Škodu Octavia s motorem o obsahu 1 000 cm3 nebo počítač s Pentiem III 800 MHz a 16 MB paměti. Bohužel většina fotoaparátů na trhu obsahuje paměť, na kterou s vejde v nejlepším případě několik desítek komprimovaných obrázků, a to je na fotografie z dovolené přeci jen málo kam s přebytečnými snímky? Jistě, můžete si zakoupit další výměnné paměti, ale při pohledu na jejich ceny (viz tabulka) si to asi brzy rozmyslíte. S paměťmi je ta potíž, že neexistuje standard, a tak každá skupina výrobců prosazuje ten svůj. Olympus, Fuji, Agfa a Toshiba SmartMedia Card (max. velikost 64 MB 180 USD), Kodak, Nikon, Minolta a Canon CompactFlash (max. velikost 224 MB, cena 900 USD). Některé fotoaparáty pracují s oběma typy, přístroje firmy Sony nikoli, ta používá vlastní standard, Sony MemoryStick (max. velikost 64 MB-140 USD). Ale zapomeňme na drahé paměťové karty výborným řešením je miniaturní hard disk od firmy IBM o velikosti 340 MB, který je dodáván zabudovaný v fotoaparátech Casio.

Problém s nedostatkem paměti lze řešit komprimací snímků. Neztrátová komprese, používající algoritmus LZW (Lempel-Ziv-Welch, užívaná například ve formátu obrázků TIFF) vám příliš místa neušetří. Můžete se rozhodnout pro komprimaci ztrátovou, která využívá algoritmu DCT (Discreet Cosine Transformation, obrazový formát JPEG) a kterou mají v sobě zabudovány všechny digitální fotoaparáty. Ta ušetří opravdu velké množství místa, ovšem za cenu modifikace obrázku. Velikost ztráty kvality fotografie si můžete sami zvolit. Čím menší výsledný soubor, tím horší obraz. V poslední době se čím dál častěji objevují informace o novém algoritmu ztrátové komprese, který by měl být k vzhledu obrázku daleko více přátelštější než ten současný v sobě zabudovaný ho má nést nový formát JPEG2000.

Vyvoláváme digitální fotografie

Výhody obrázku v digitální podobě jsou nesporné, na druhou stranu snad každý tak trochu touží i po fotografii v albu či zvětšené na zdi. Převést digitální obrázek na papír není tak obtížné, jak by se mohlo zdát. Můžeme si dokonce zvolit ze dvou způsobů, které by se daly charakterizovat slavným rčením "Je lepší být bohatý a zdravý než nemocný a chudý".

Inkoustové tiskárny

Barevný tisk na fotorealistických tiskárnách na speciální papír nám přinese obrázky, které se budou fotografii vytvořené v minilabu pouze blížit i když někdy velmi těsně. Cena za toto "přiblížení se" klasické fotografii je vysoká. Zapomeňme na náklady za tiskárnu, stačí sečíst cenu barevné náplně a speciálního fotopapíru, a obrázek nás vyjde na stokorunu. Tudy cesta zřejmě nevede.

Digitální minilab

Digitální fotografie stěží přiláká davy fotografů, pokud nenabídne jednoduchou možnost nechat vybrané fotografie snadno "vyvolat" v minilabu. Digitálních minilabů je u nás jako šafránu, nejzajímavější nabídku přináší FotoStar Südcolor, jehož virtuální minilab můžete navštívit na www.fotostar.cz. Pohyb po virtuální sběrně je jednoduchý vše funguje jako ve sběrně klasické. Nechte tam obrázky z digitálního fotoaparátu (samozřejmě, že je pošlete přes Internet, jak jinak), o pohybu své zakázky budete informování e-mailem a za několik dní dorazí do vámi vybrané sběrny fotografií FotoStaru balíček (tentokrát v kamenném obchodě), který si, pochopitelně osobně, vyzvednete. Fotografie "vyvolané" z digitálního fotoaparátu jsou k běžných rozměrech k nerozeznání od fotoaparátu kinofilmového. A cena? Deset korun za fotografii 10 x 15 cm to je přeci výborné!

Sláva kompromisům

Zrcadlovka a digitální film

Všichni fotografové vlastnící kvalitní zrcadlovky se sadami objektivů se na jedné straně vysmívají malým digitálním krabičkám s jednoduchou optikou, na druhou stranu se obávají, že za několik let budou nuceni se svého draze nakoupeného nádobíčka vzdát a koupit si za velké peníze jeho digitální obdobu. Naštěstí jsou firmy, které pamatují i na ně, a tak si můžeme za 800 USD koupit od firmy Silicon Film elektronický kinofilm, jenž se nazývá eFilm má stejný tvar jako klasický kinofilm a stejně se s ním i pracuje například jej lze jednoduše zakládat do klasické zrcadlovky. Zatím je oznámena kompatibilita s Canonem 1N, Nikonem F3, F5 a F100, není zde ovšem žádný principiální důvod, aby "film" nešel založit do jiných fotoaparátů. A jeho parametry? Rozlišení 1,3 megapixelu (1 280 x 1 024 bodů), 64 MB paměti, pojme 24 obrázků s 36bitovou barevnou hloubkou, citlivost je ekvivalentní 100 ASA. eFilm je napájen vlastním zdrojem energie a fotografie lze jednoduše přenést do počítače nebo na kartu CompactFlash. I přes počáteční vysokou cenu je to náznak zajímavého směru, kterým se digitální fotografie může ubírat.

Klasický film a digitální obrázek

Klasické fotografování má stále spousty dobrých vlastností máte prakticky neomezenou zásobu levného filmu na každém rohu, nemusíte kupovat nový přístroj ale digitální zpracování výsledného obrazu má také něco do sebe. Proto v USA nabízejí minilaby možnost nechat si vaše fotografie naskenovat. Pokud chcete náhledy poslat svým přátelům e-mailem, bude vám stačit rozlišení 600 x 400 bodů, za film připlatíte 5 USD a dostanete naskenované obrázky na disketě, pokud toužíte po větším rozlišení, za 10 USD dostanete CD-ROM s fotografiemi v rozlišení 1 536 x 1 024 bodů. Případně si po určitý čas můžete zdarma své fotografie stáhnout z WWW stránek minilabu. Škoda jen, že se podobného nápadu u nás nikdo neujal. Určitě by se našly spousty zájemců.

Budoucnost: Vše v jednom

Digitální videokamery nabízejí kromě záznamu zvuku a pohyblivého obrazu též fotografický mod. Sice s nízkou kvalitou, ale je tu. Digitální fotoaparáty mají možnost zvolit si natáčení videa krátkého a v nízké kvalitě, ale proč ne. A mobilní telefony začínají experimentovat se zabudovanými kamerkami a přenosem obrazu v reálném čase. Sice mají zatím nízké rozlišení, ale každý první krůček je nejistý. Na otázku, kam se ubírá budoucnost digitální fotografie, tak laskavý čtenář již zná odpověď.

Kdy a co koupit

Stále zde stojí zásadní otázka je už čas koupit digitální fotoaparát? Podívejme se na odpověď, kterou před nás staví analytici trhů. Očekává se, že letos poprvé předstihne prodej digitálních fotoaparátů objem tržeb za klasické přístroje. Poněvadž jsou digitální přístroje mnohem dražší, klasické budou v počtech prodaných kusů letos stále vést. Ale jen do roku 2002. Tehdy se totiž prodeje klasických fotoaparátů propadnou pod 50 %. A tak pokud nemusíte kupovat dnes, počkejte si rok či dva příští léto budou k dispozici přístroje s daleko vyšším rozlišením.

Toužíte-li však po digitálním fotoaparátu právě teď, máte z čeho vybírat. Starší Olympus D-360L s 1,3megapixelovým rozlišením za pouhých 300 USD nezní špatně (ceny v USD uvádím záměrně, zkuste nákup na www.amazon.com), na fotografie velikosti 10 x 15 cm vám bude bohatě dostačovat. Dvoumegapixelový fotoaparát Nicon Coolpix 950 přichází se zoomem a cenou 700 USD, což je o 30 % méně než loni. A loňský hit Kodak DC280 (2 megapixely) se zoomem dokonce za polovinu loňské ceny 460 USD. Ovšem pokud netoužíte po "výběhovém" zboží, ale máte chuť na něco, co opravdu stojí za to, je tu hvězda večera: Casio QV3000. Bezkonkurenční přístroj s 3,34megapixelovou kvalitou, 3x zoomem, a co je hlavní, se zabudovaným pevným diskem 340 MB IBM Microdrive, umožňujícím archivovat až 250 obrázků v nejvyšší kvalitě. Tento fotoaparát v sobě spojuje vysoké rozlišení a obrovský prostor pro archivaci.

Přehled pamětí

SmartMedia

4 MB 20 USD

8 MB 30 USD

16 MB 50 USD

32 MB 100 USD

64 MB 170 USD

CompactFlash

16 MB ¦50 USD

32 MB 100 USD

48 MB 160 USD

64 MB 230 USD

96 MB 400 USD

128 MB 500 USD

CompacFlash II

160 MB 700 USD

192 MB 800 USD

224 MB 900 USD

MemoryStick

8 MB 30 USD

16 MB 50 USD

32 MB 80 USD

64 MB 140 USD

Microdrive

170 MB 280 USD

340 MB 455 USD

Klady a zápory

Klady:

digitální fotografie

zpracování bez ztráty kvality

odpadá cena filmu

okamžitě použitelné

snadný elektronický přenos

snadná archivace

Zápory:

cena přístroje

vysoké náklady na záznamové médium

drahý provoz (baterie)

závislost na počítači

rychlé zastarávání

§§§§§


Jak na to


FAQ - Nejčastěji kladené otázky

Karel Nevšímal

c00p0357

? Jsem vlastníkem zvukové karty SB Live 1024. Při přepnutí do modu nahrávání ze zdroje EXTERNÍ LINE-IN se při pohybu kurzorem myší ozývá cvakání, které bohužel zasahuje i do konečné nahrávky. Poraďte mi, prosím, jak se problému zbavit. PC Celeron 300 MHz, 128 MB, i440BX.

Myslím si, že příčiny mohou být dvě. Pokud je to hlasité vrčení, pak se "hádají" přerušení myši a Soundblasteru. Pokud jde o slabé cvakání, šustění či vrčení, může jít o elektromagnetický přeslech mezi kablíky od myši a mikrofonu. Zkuste změnit vedení těchto kablíků od počítače nebo použijte jinou myš (zapůjčenou apod.). I když váš stroj je dostatečně výkonný, může se stát, že cvakání je způsobeno přetížením počítače v okamžiku nahrávání, kdy i obsluha myši způsobí diskontinuitu v toku dat (či on-line komprimaci například).

? Nešťastnou náhodou došlo ke zformátování disku "format c: /q /s". Používám Windows 98 a disk má FAT32. Jdou ještě obnovit data?

Myslím si, že data lze obnovit, ale vyžaduje to maximální opatrnost při práci s diskem. Formát s parametrem q je rychlý formát, tj. smaže hlavičky souborů ve FAT, čímž smaže přístup k souborům. Vlastních dat v souborech se ani nedotkne. Nyní je zde nebezpečí, že data mohou být přemazána novými soubory, proto na disk nic neukládejte. Obnovu dat by mohla umět nějaká utilita, např. Norton nebo jemu podobná, která dokáže přímým přístupem na disk přečíst jeho FAT tabulku (jež se normálně tváří jako prázdná) a tu pak s pomocí uživatele opravit. Potíž může nastat u dlouhých názvů, které se asi nepodaří obnovit zcela.

Shrnu-li svoji odpověď, záchrana je možná, ale svěřte ji raději odbornému (ale opravdu odbornému) servisu.

? Neustále se mi přestavuje datum a čas, většinou po nějaké operaci. Někdy stačí spustit CD nebo se připojit k Internetu. Nastavují se stále stejná data: 7. 2. 2036, 8:31. Několikrát během práce na PC musím datum opravovat. Při napojení na Internet vadí změna především monitoru doby připojení. Používám Countr99. Nemůžu se nikde dopátrat chyby.

S tímto problémem jsem se setkal u několika notebooků, které dělají totéž, i když vám se nastavuje jedno specifické datum, jim různé. Oba tyto stroje mají instalován monitor připojení. Na stejných strojích bez tohoto monitoru žádné změny času nenastávají. Myslím si, že monitor připojení není Y2K kompatibilní a způsobuje tyto nepříjemnosti. U zmiňovaných notebooků jsem doporučil nějakou dobu monitor nepoužívat (nejlépe odinstalovat) a sledovat chování počítače. Vám tedy radím totéž, doufám, že se příčiny dopátráme.

Tento dotaz byl řešen e-mailem a příčiny jsme se skutečně dopátrali, viz dopis tazatele:

Vážený pane,

děkuji Vám za odpověď na můj dotaz. Je to přesně tak, jak píšete. Postupným odpojováním programů jsem došel ke stejnému závěru. Tento problém způsobují zcela určitě některé monitory připojení. V mém případě to byl Countr99 ze stránek Petronica. Nechápu, že mě to nenapadlo dříve. Stálo mě to mnoho času. Psal jsem dopis autorovi, ale neodpověděl. Program dále neužívám, i když byl dobrý a přehledný. Nyní mám ConMet a ten je v pořádku.

Josef Mikula

? Vlastním 15" monitor ProVIEW nastavený ve Windows jako plug and play. Zaráží mne, proč v rozlišení 800 x 600 pracuje jen při 60 Hz. Lze toto nějak upravit?

Obnovovací frekvence závisí jednak na monitoru, a jednak na videokartě. V obou případech platí, že obnovovací frekvence je vázána na rozlišení. Vyplývá to z časových průběhů videosignálu. Tak může dojít k tomu, že např. rozlišení 640 x 480 lze provozovat na 72 Hz, ale rozlišení 800 x 600 pouze na 60 Hz. Záleží tedy jak na monitoru, tak na videokartě, jaká rozlišení na jakých frekvencích podporují. Tyto údaje se dozvíte v uživatelském manuálu ke kartě a k monitoru. Někdy pomůže nastavit ve Windows konkrétní typ monitoru (já mám dobré zkušenosti s nastavením ADI), čímž je k dispozici více kombinací rozlišení/frekvence. Windows naštěstí při změně rozlišení vyžadují potvrzení, takže se není třeba obávat jistého experimentování. Nezobrazí-li monitor požadované rozlišení, počkejte několik sekund a Windows se vrátí k původnímu funkčnímu rozlišení.

? Lze vyměnit základní desku (vše ostatní zůstane) bez reinstalace Windows 98? Pokud ano, jak přesně postupovat (softwarově)?

Domnívám se, že ano, pokud deska nebude mít příliš mnoho výrazných odlišností. Jak postupovat? Obvykle se doporučuje zálohovat data, čehož se přidržím také já. Až vyměníte desku a poprvé nabootujete, měl by se systém Windows začít natahovat. Zde může dojít ke dvěma stavům. Ten příznivější spočívá v tom, že Windows naběhnou a začnou rozpoznávat nový hardware (tj. prvky základní desky shrnuté pod System devices a dále např. integrovaný USB, atd.) a začnou pro něj instalovat software. Je tedy třeba mít na HDD celou instalaci Windows, nebo ji mít aspoň na CD. Po instalaci těchto zařízení a restartu (možná že na několik etap) bude hotovo. Nepříznivý stav se projeví nějakou chybou, zpravidla zásadní výjimkou, nedostatkem nebo naopak nadbytkem nějakého VXD souboru. Pak nezbývá, než Windows nainstalovat znovu. Není třeba ale naříkat, dojde pouze k restauraci Windows se zachováním veškerého softwaru. Nemohu vyloučit, že se stane něco nepředvídatelného, ale v tom případě se lze vrátit k zálohovaným datům a instalaci (novou) provést na čistý disk. To je však varianta málo pravděpodobná.

Poznámka TestCentra: Podle našeho názoru je výměna základní desky počítače bez reinstlace OS nedoporučovaným postupem. Je třeba si uvědomit, že k vlastnostem základní desky se váží systémové záležitosti v jádru Windows. Proto, není-li to opravdu nutné, je lepší spojit tento zásah do PC s reinstalací OS. To se rozhodně projeví i na celkové stabilitě systému.

? Po instalaci grafické karty ATI all in Wonder 128, 32 MB nastal při sledování TV problém s výpadky zvuku na ČT1, ČT2 a na Nově. Na programu Premiera ze satelitu a videa jde zvuk zcela normálně. Nikde, ani u prodejce karty jsem k tomuto problému nedostal žádné vysvětlení. Popis výpadku zvuku: po spuštění zvuk chvilku jde, potom náhle zesílí a pak zmizí, to se v 8-10sekundových intervalech neustále opakuje. Grafická karta je propojená se zvukovou kartou SoundBlaster Live Value vně počítače přes zvukový výstup a vstup.

Problém je podle mého názoru způsoben interferencí zvukové složky naladěného signálu pozemního vysílače s frekvenčně velmi blízkým signálem, který se vyskytuje v počítači (nebo přímo na kartě). Může se jednat také o násobky, eventuelně podíly obou frekvencí. Tím dochází k zesílení a zmizení zvukového signálu v periodických intervalech, tzv. záznějům. Jelikož při připojení satelitu nebo videa nepracuje interní tuner, k potížím nedochází. Tolik elektrotechnické vysvětlení příčiny. Tato závada pochází z TV tuneru v grafické kartě, doporučuji její reklamaci a výměnu.

? Mám problém s připojováním na Internet přes WorldOnLine. Ještě před vytočením telefonního čísla se objeví hlášení, že není generován oznamovací tón. Při odposlechu je ale slyšet. Při připojování přes VOLNÝ je vše v pořádku.

Váš problém nesouvisí se zvoleným poskytovatelem, ale s nastavením modemu. Každé telefonické připojení má přiřazen modem a ten je pro něj nakonfigurován. Stačí tedy ve vlastnostech modemu odškrtnout "před vytáčením počkat na oznamovací tón", viz obrázek. Oznamovací tón v evropských zemích je souvislý, zatímco v Čechách je přerušovaný. Trefí-li se vytáčení modemu zrovna do mezery, nahlásí Windows vámi uváděnou chybu.

? Proč mně nejede mikrofon? Přidání nového hardwaru nepomohlo, ani instalování různého softwaru.

I takové dotazy k nám chodí, a i když z nich lze vytušit zoufalství nebo zlobu, nelze zodpovědně poradit tak, aby byl tazatel spokojen. V takovýchto případech totiž chybí většina údajů, zde o hardwaru, o typech softwaru a jejich nastavení, a co všechno tazatel zkoušel ve snaze mikrofon zprovoznit. Předpokládám, že mikrofon je standardně připojený ke zvukové kartě (standardního typu, např. SoundBlaster). Příčinou nefunkčnosti může být samotný mikrofon, který má příliš malou impedanci nebo citlivost, nebo je jinak poškozený. Bylo by vhodné vyzkoušet jej s jinou zvukovou kartou či s magnetofonem apod. Další příčinou může být softwarové nastavení mixer. Některé mixery nezobrazují standardně všechna zvuková zařízení, je tedy třeba v jejich nastavení zapnout vstup Microphone nebo Line-in podle toho, kam je mikrofon připojen. Další úskalí bývá v tom, že ne všechny vstupy jsou povoleny, je tedy třeba zkontrolovat, zda mikrofon není utlumen většinou na to bývají zaškrtávací políčka. Je tudíž nutno zkontrolovat všechna nastavení. V dobách Windows 3.x bývávalo někdy nutné odpovídající vstupy povolit ještě z DOSu (inicializace zvukové karty probíhala při startu DOS prográmkem). To už naštěstí neplatí.

? Jelikož hodlám v brzké době kupovat komponenty na stavbu počítače, chtěl bych vás požádat o doporučení optimální základní desky (hlavní kritérium rozšiřitelnost, cena okolo 5 000 Kč). Můj budoucí počítač bude konfigurován následovně: Celeron 500, RAM 128 MB 100 MHz, HDD IBM 20 GB, TNT2 a SB Live 1024. Dále bych se chtěl zeptat, zda již existuje deska, která podporuje AGP 4X a ATA/66. Myslíte, že když použiji základní desku s AGP 2X, bude znát u TNT2 úbytek výkonu?

Situace s výběrem ideální základní desky je dnes poněkud komplikovaná. Za ideální z hlediska výkonu, stability a kompatibility je totiž stále považován starý čipset Intel 440 BX. Desky osazené tímto čipsetem mají ale tři nevýhody nepodporují oficiálně 133MHz frekvenci, ATA/66 a AGP 4X. I přesto bychom vám ale doporučili právě základní desku založenou na čipsetu BX. Vliv AGP 4X na výkon grafické karty je totiž podle testů minimální (zejména u dnes již postarší TNT2) a některé desky s BX čipsetem obsahují navíc i integrovaný řadič ATA/66. Frekvence 133 MHz je pak ve většině případů podporována neoficiálně můžete jí využít, ovšem znamená to nevyhnutelné přetaktování AGP sběrnice, se kterým některé grafické karty nedokáží vyrovnat. Z hlediska upgradu můžete oficiálně nainstalovat až procesor Pentium III 800 MHz, neoficiálně pak i procesory rychlejší používající FSB frekvenci 133 MHz (ovšem s rizikem zmiňovaných problémů). Co se konkrétní značky a modelu týče, doporučujeme vám desky ABIT BH6-II nebo ASUS P3B prvně jmenovaná obsahuje i integrovaný ATA/66 řadič.

Vážení čtenáři, své otázky do rubriky FAQ můžete od nynějška kromě známé adresy pcworld@idg.cz posílat elektronickou poštou také na adresu faq@idg.cz. Na vaše dotazy se těší redakce PC WORLDu.

§§§§§


S řidičákem do Evropy [VI] / 5. modul ECDL: jak porozumět základům práce s databázemi

Jiří Makovička, odborný lektor, Počítačová škola Gopas

c00p0366

Vážení přátelé, dostává se vám do rukou úvodní článek k dalšímu tematickému bloku ECDL věnovanému práci s databázemi. Většina literatury pro začátečníky týkající se této oblasti je spíše psána jako návod k obsluze databázového programu, ukazuje např. jak to či ono udělat myší apod. Méně se však věnuje vysvětlení podstaty běžných relačních databází alespoň do takové míry, aby jim začátečník porozuměl a věděl, jak s nimi zacházet a jak je dělat. Proto se tento článek snaží popsanou mezeru v naší databázové literatuře alespoň provizorně překlenout.

Kdy nestačí tabulkový kalkulátor a musíme sáhnout po databázovém programu?

Předpokládejme, že musíme zpracovávat spousty dat. V minulém pokračování jsme si řekli, že data můžeme ukládat do tabulek na listech sešitů tabulkových procesorů. Proč tedy naše data nezpracovávat pomocí těchto programů, zvláště když jsme se již s nimi naučili zacházet. Vždyť na listu Excelu lze vytvořit tabulku až o 65 536 řádcích a 256 sloupcích. Víme dále, že tabulkové procesory mají velké množství speciálních metod pro práci se seznamy, neboli databázemi tabulkového procesoru. Zopakujme, že nejdůležitější z nich je třídění seznamů, filtrování seznamů, tvorba různých souhrnů v seznamech a schopnost vytvářet z našich seznamů souhrnné (kontingenční) tabulky.

Přesto nám někdy tento způsob práce s daty nestačí a musíme se poohlédnout po nějaké databázové aplikaci. Máme-li tolik dat, že je nám počet řádků listu tabulkového kalkulátoru málo, zcela určitě sáhneme po databázovém programu. Schopnosti tabulkového procesoru nám však mohou přestat vyhovovat z jiného důvodu, než je vyčerpání kapacity (nestačí počet řádků) listu sešitu tabulkového procesoru. Vysvětleme si nyní, kdy nastane tento zlomový moment, kdy je tedy nutno nezávisle na množství dat odvrhnout tabulkový procesor a začít naše data zpracovávat databázovou aplikací.

Začněme příkladem. Je nutné ukládat si data o zaměstnancích naší firmy. Je to např. jméno, příjmení, rodné číslo a plat. K tomu nám stačí excelovský seznam, jehož sloupce nazveme jmény ukládaných položek (Jméno, Příjmení, RodnéČíslo a Plat). Za nějaký čas bude nutné začít ukládat též informace o dětech našich zaměstnanců. Neustále budeme tvrdošíjně používat Excel a k našemu seznamu přidáme nové sloupce nazvané JménoD, PříjmeníD (dítě může mít obecně jiné příjmení než jeho rodič), atd. Jak to ale uděláme, má-li člověk více dětí? Osvítí nás, jak se nám zdá, vpravdě geniální myšlenka. Do rodičova řádku napíšeme data o jeho prvním dítěti. Pak pod tento řádek vložíme řádek nový a sloupce, do nichž ukládáme data o dětech, vyplníme položkami druhého dítěte. Políčka týkající se zaměstnance zůstanou v tomto řádku prázdná. Tento postup opakujeme při zadávání dat o každém dalším dítěti zaměstnance.

Za nějaký čas však budeme muset naše zaměstnance setřídit např. podle výše platu. Po setřídění zjistíme, že nám Excel řádek pro druhé a další dítě každého zaměstnance umístí na konec seznamu (ve sloupečku, podle něhož třídíme, není v řádcích pro děti hodnota), čímž odtrhne data o těchto dětech od dat o jejich rodičích, takže přestaneme vědět, ke kterému rodiči tyto děti patří. Náš seznam je zcela znehodnocen, děti v něm ztratily své rodiče. Ještě že má Excel příkaz Zpět. Ihned jej použijeme. Potom musíme tabulku upravit tak, že ke každému druhému a dalšímu dítěti našeho zaměstnance doplníme též zaměstnancova data, a původně tak "geniální" myšlenka prázdných řádků v našem seznamu vezme za své. V tabulce se však objeví velké množství nadbytečných (redundantních) dat. Každý zaměstnanec je zde uveden tolikrát, kolik má dětí (viz obr. 1).

Osvítí nás geniální myšlenka číslo dvě. Uděláme si tabulky dvě. Jednu pro zaměstnance, nazveme ji tLidi a druhou pro děti, kterou nazveme tDěti. Jak však poznáme, kterému rodiči z tabulky tLidi patří každé dítě z tabulky tDěti? Poznamenejme, že dítě v naší databázi může patřit jen jednomu rodiči, tomu na kterého je definicí "napsáno", i když biologicky má samozřejmě rodiče dva. Do tabulky pro děti přidáme další sloupeček nazvaný Rodič a do něj uvedeme nějakou jednoznačnou charakteristiku rodiče, nejlépe rodné číslo. Tím vytvoříme mezi našimi dvěma tabulkami vztah (relaci), v němž ke každému řádku z tabulky tLidi může příslušet více řádků z tabulky tDěti. Jsou to řádky s rodným číslem řádku z tabulky tLidi. Naopak každému řádku z tabulky tDěti přísluší právě jeden řádek z tabulky tLidi. Obě tabulky jsou znázorněny na obr. 2.

Tvorba tabulky tDěti však nebude jednoduchá. Rodné číslo rodiče nutno najít v tabulce tLidi a opsat či zkopírovat do tabulky tDěti.

Další problémy vzniknou při vlastní práci s těmito dvěma tabulkami. Chceme např. vytisknout seznam zaměstnanců a jejich dětí. Ke každému zaměstnanci z tabulky tLidi vyfiltrujeme na základě jeho rodného čísla děti z tabulky tDěti. Za účelem tisku si asi pořídíme speciální tabulku, v níž pod každého zaměstnance zkopírujeme jeho děti, které jsme vyfiltrovali z tabulky tDěti. Jistě si umíme představit, jakou práci nám zhotovení této tabulky dá. Tabulkové procesory totiž nemají prostředky k tomu, aby s takovouto datovou strukturou (tabulky, mezi kterými je výše popsaný typ vztahu) efektivně pracovaly. To dovedou až databázové programy.

Na obr. 3 jsou tabulky obsahující stejná data, ale v databázi Accessu. Ve sloupečku Rodič tabulky tDěti můžeme mít zobrazeno navíc k rodnému číslu i příjmení rodiče. Klepneme-li v accessovské tabulce tLidi na znaménko plus před řádkem s daty určitého zaměstnance, zobrazí se záznamy (řádky) s daty jeho dětí (viz obr. 7, kde je podobná situace znázorněna). Porovnáme-li obr. 2 a 3, jistě dáme přednost pohledu na obě tabulky v Accessu. A to jsme ještě zdaleka nepoznali všechny možnosti databázových programů.

Vezměme další problém. Máme si ukládat data o dodavatelích a výrobcích, které tito dodavatelé dodávají. Uvědomme si, že každý dodavatel může dodávat více výrobků a každý výrobek, může být dodáván více dodavateli. Uložíme-li naše informace do jednoho seznamu Excelu, bude se nám zde každý dodavatel se všemi jeho daty opakovat tolikrát, kolik dodává výrobků a každý výrobek, opět se všemi daty o něm, tolikrát, kolik jej dodává dodavatelů. Celou situaci vidíme na obr. 4.

Jak odstranit toto obrovské množství redundance v našem seznamu? Databázový odborník nám poradí, že si máme udělat dokonce tři tabulky. Každý řádek v každé tabulce budeme přitom nějak jednoznačně charakterizovat. Může to být pořadové číslo řádku či jiná charakteristika (rodné číslo apod.). Tuto charakteristiku budeme nazývat primární klíč. Do první tabulky, kterou nazveme tDodavatelé, uvedeme pouze dodavatele. Jako primární klíč zde může sloužit např. pořadové číslo dodavatele. Do druhé tabulky tVýrobky uvedeme výrobky. Primárním klíčem může být např. pořadové číslo výrobku v tabulce. V žádné z těchto dvou tabulek nebude redundance. Na druhé straně však z nich nebude jasné, který dodavatel dodává jaké výrobky, ani jakými dodavateli je dodáván každý výrobek. Proto musíme sestavit třetí tabulku tRozpis, z níž tyto vztahy budou vyplývat. Stačí jí dva sloupce. V prvním, který nazveme PORCISDOD (jako Pořadové číslo dodavatele), uvedeme primární klíč z tabulky dodavatelů. Každé toto číslo se bude v tabulce opakovat tolikrát, kolik dodavatel dodává výrobků. Ke každému pořadovému číslu dodavatele přitom uvedeme do druhého sloupce nazvaného CISVYR (jako Číslo výrobku) pořadové číslo výrobku, který dodavatel dodává. V tabulce tRozpis nebude žádný ze sloupců primární klíč, neboť v každém mohou být duplicity. Primárním klíčem zde mohou být oba dva sloupce společně, neboť kombinace pořadové číslo dodavatele a pořadové číslo výrobku nemá v této tabulce duplicity. Na obr. 5 jsou však všechny tři tabulky již jako součást databáze Accessu znázorněny.V tabulce tRozpis je opět schopnostmi Accessu k pořadovému číslu dodavatele zobrazeno i jeho příjmení a k pořadovému číslu výrobku zase jeho název.

Současně s poskytnutou radou na rozdělení našeho problému na tři tabulky s popsanou strukturou se nás databázový odborník zeptá, kterým databázovým systémem chceme naše data zpracovávat, popřípadě nám nějaký vhodný doporučí. O tabulkovém procesoru nepadne z jeho strany ani zmínka.

Možná jste z předchozích příkladů poznali, v které chvíli přijde ten zlomový moment, kdy musíme odhodit tabulkový procesor a zpracovávat naše data databázovou aplikací. Řekněme to nyní zcela jasně. Pokud bychom si vedli záznamy pouze o zaměstnancích či dodavatelích nebo výrobcích, obecně řečeno ukládali data pouze o jednom typu objektů, pak by nám tabulkový kalkulátor postačoval (nepřekročíme-li s naší tabulkou počet řádků listu a není-li třeba pro každý objekt ukládat data, která tabulkový procesor do buněk ukládat neumí obrázky, zvuky nebo jiná binární data).

Je-li však třeba uložit data o více typech objektů spolu se vztahy mezi těmito typy objektů (rodiče a jejich děti, dodavatelé a jimi dodávané výrobky), pak musíme použít databázový program.

Několik základních databázových pojmů

V knize Stevena Romana nazvané Microsoft Access Návrh a programování databází (vydal Computer Press, 1999), se dočtete následující definici. Databáze je souhrn perzistentních dat, mezi kterými mohou existovat vzájemné vztahy. Slovo perzistentní v definici databáze znamená, že naše data existují uložena (obvykle na disku) nezávisle na programu, který je vytvořil a který s nimi pracuje. Způsobů jak v databázi ukládat data (nemyslíme nyní na jakém paměťovém nosiči, ale jakým způsobem) existuje několik. V současnosti převládají tzv. databáze relační, o nichž si v dalším něco bližšího povíme. Náš výklad budeme demonstrovat na aplikaci Access, která je důležitou součástí MS Office.

Databázi musíme vytvořit nějakou aplikací, jež poskytuje nástroje pro práci s daty v ní uloženými. Pomocí této aplikace naši databázi nejen vytvoříme, ale též s ní často pracujeme, tj. získáváme z ní potřebné výsledky. Takových databázových aplikací je celá řada. Z nejznámějších jmenujme alespoň Visual FoxPro, DBase a MS Access. Vlastní databázi spolu s nástroji pro práci s ní potom nazýváme databázový systém.

Zdrojem dat v relační databázi jsou tabulky. V každé tabulce bychom měli uchovávat informaci pouze o jednom typu objektů neboli třídě entit. Jedním typem objektů, neboli jednou třídou entit jsou např. všechny možné knihy, dalším typem objektů všechny možné výrobky, další třídou entit všichni možní dodavatelé. Pro každý tento typ objektů vytvoříme novou tabulku. Vlastnosti objektů popisovaných v tabulce ukládáme do jejich sloupců. V databázové terminologii nazýváme sloupec pole. Data příslušející jednomu konkrétnímu objektu umisťujeme do jednoho řádku záznamu naší tabulky. Celá tabulka musí mít v databázi jedinečné jméno a každý její sloupec musí být opět pojmenován jedinečným jménem v celé tabulce. Souhrn vlastností v tabulce uložených by měl co možná nejúplněji celou třídu entit popisovat. Jinak řečeno, přidáme-li do naší tabulky informace o novém objektu (např. nové knize), měly by k tomu sloupce v ní obsažené postačit. Život však jde dál a může se stát, že v průběhu doplňování naší tabulky bude třeba začít ukládat další novou vlastnost celé třídy entit. Proto současné databázové aplikace dovolují přidávat či odstraňovat z existující tabulky v databázi sloupce.

Zopakujme, že data v určitém sloupci tabulky ukládají hodnoty určité vlastnosti třídy entit (rodné číslo, výše platu apod.). Proto jsou tato data též stejného datového typu, který musíme při zakládání sloupce v tabulce specifikovat. Běžnými datovými typy jsou např. text, číslo, datum a čas či měna. Pro některé datové typy (např. text či memo) nutno navíc zadat dodatečnou informaci o velikosti pole množství paměti pro toto pole vyhrazené; některé datové typy mají toto přidělené množství paměti vždy stejné (měna, datum a čas, ano/ne), jiným datovým typům se paměť přiděluje podle velikosti objektu (objekt OLE). Datové typy Accessu shrnuje následující tabulka. Více informací o nich lze získat z nápovědy Accessu.

Nutnost definovat typ hodnot ukládaných do každého sloupce tabulky a vše, co s tím souvisí, pokládá většinou uživatel začátečník za obtěžující (vždyť v Excelu to dělat nemusel). Omluvou pro tuto v naší uspěchané době další činnost navíc nechť je fakt, že obrovské množství dat, která do databázových tabulek můžeme zapsat, musí zabírat co nejméně paměti a databázová aplikace s nimi musí též co nejefektivněji pracovat. Takto získáváme obrovské výhody, které daleko předčí časové náklady na určování datového typu polí databázových tabulek.

Co je to normalizace tabulek

Je to sestavení tabulek databáze v takovém stavu, nebo jejich převedení do takového stavu, který zajistí, že databázová aplikace bude s touto databází pracovat co možná nejúčinněji. Normalizace tabulek též zabrání nadbytečnosti v datech databáze. Normalizací se zabývá část teorie relačních databází. Zde opět odkážeme na již citovanou knihu S. Romana, ve které se o této databázové disciplině můžete dovědět více. Poznamenejme však, že kniha je určena pro pokročilejší uživatele. Začátečník by si měl vybrat spíše z literatury citované v závěru tohoto článku. V dalším si pouze řekneme základní pravidla normalizace, jimiž bychom se při tvorbě tabulek měli řídit. Některá z nich jsme již při popisu tabulek databáze uvedli.

- Pole tabulek by měla být atomická. To znamená, že každé pole by mělo obsahovat pouze hodnoty jedné vlastnosti v tabulce popisované třídy entit. Vložíme-li např. do jednoho pole tabulky kódující data zaměstnanců jméno a příjmení, což se nám zpočátku může zdát jako úspora sloupců tabulky, mohou později vzniknout dodatečné potíže při řazení záznamů této tabulky podle příjmení.

- V tabulce by mělo být pole primárního klíče, jednoznačně určující každý její záznam. Tím si připravíme vhodnou situaci pro pozdější definování vztahů mezi tabulkami.

- Každé pole tabulky by mělo poskytovat dodatečnou informaci o objektu, který záznam popisuje, a pouze o tomto objektu. Tato důležitá podmínka na jedné straně praví, že v tabulce by neměla být pole obsahující duplicitní informace. Na druhé straně však též podtrhuje výše uvedený fakt, že v každé tabulce bychom měli uvádět informace pouze o jednom typu objektů. Z tohoto pohledu narušují diskutovanou podmínku klasické ploché databáze tabulkových procesorů, v nichž dáváme do jedné tabulky údaje o více objektech. V úvodních odstavcích tohoto článku jsme si vysvětlili, k jakému obrovskému množství duplicit to vede.

Vztahy mezi tabulkami

Z naší definice databáze vyplývá, že mezi tabulkami v databázi uloženými mohou existovat vzájemné vztahy. Slůvko mohou zde chápejme tak, že tyto vztahy spíše existují (velice často se s nimi setkáme), i když obecně existovat nemusí. Ve výše uvedených příkladech jsme popsali vztah rodiče jejich děti a vztah dodavatelé jimi dodávané výrobky. Vzpomeňme si, že při popisu těchto vztahů jsme do tabulek doplnili pole primárního klíče, jehož hodnoty jednoznačně charakterizují každý záznam v tabulce. V tabulce tLidi je např. primární klíč sloupeček Rodné číslo. Vztahy mezi dvěma tabulkami jsme udělali následovně (další výklad souběžně porovnávejme se vztahem mezi tabulkami tLidi a tDěti). Z první tabulky (tLidi) jsme do vztahu zařadili pole primárního klíče (Rodné číslo). Do druhé jsme doplnili pole obsahující hodnoty primárního klíče první tabulky a nazvali je Rodič. Toto pole již může obsahovat duplicity. Nazveme je cizí klíč. Je-li jeho hodnota pro určitý záznam stejná jako hodnota primárního klíče záznamu v první tabulce, pak je záznam z druhé tabulky ve vztahu "rodič-dítě" se záznamem v tabulce první (uvažované dítě z tabulky tDěti má za rodiče člověka, jehož rodné číslo je uvedeno v poli Rodič záznamu dítěte).

Mezi dvěma tabulkami v databázi rozlišujeme tři typy vztahů (relací). Označujeme je jako vztah 1:1, 1:N a M:N. Rozeberme si nyní každý tento vztah podrobněji.

Vztah 1:1

Každý záznam z první tabulky je ve vztahu maximálně s jedním záznamem tabulky druhé a naopak. Vyjádříme-li to pomocí pojmů primární a cizí klíč, potom hodnota primárního klíče každého záznamu v první tabulce může souhlasit s nejvýše jednou hodnotou cizího klíče v tabulce druhé a naopak. Příkladem této relace může být vztah mezi tabulkou lidí a tabulkou občanských průkazů. Každý člověk má nejvýše jeden platný občanský průkaz a obráceně, každý občanský průkaz patří nejvýše jednomu člověku. Relace jedna ku jedné se v běžné praxi vyskytují zřídka. Někdy nám však pomohou vyřešit následující problém. Počet polí v tabulkách databázových aplikací bývá shora omezen. U Accessu je to např. číslo 255. Je-li třeba k charakterizaci určité třídy entit více polí, musíme udělat tabulky dvě. Vztah 1:1 lze potom realizovat mezi sloupci primárních klíčů každé z tabulek. Každému záznamu z první tabulky potom odpovídá dokonce právě jeden záznam z tabulky druhé a naopak.

Vztah 1:N neboli jedna ku více

Každý záznam z první tabulky (je na straně jedna, říkáme jí též mateřská tabulka) může být ve vztahu s více záznamy z druhé tabulky (je na straně N, říkáme jí též dceřiná tabulka), a každý záznam z druhé tabulky může být ve vztahu s nejvýše jedním záznamem tabulky první. Je obvykle výhodné vytvořit tento vztah jako relaci mezi primárním klíčem mateřské a cizím klíčem dceřiné tabulky. Potom hodnota primárního klíče každého záznamu v mateřské tabulce může souhlasit s hodnotou cizího klíče několika záznamů v tabulce dceřiné. Hodnota cizího klíče každého záznamu v dceřiné tabulce souhlasí s hodnotou primárního klíče nejvýše jednoho záznamu v tabulce mateřské. Jako příklad relace 1:N můžeme uvést již diskutovaný vztah lidi a jejich děti. Jako primární klíč v tabulce tLidi je použito rodné číslo. Každý člověk může mít více dětí a každé dítě maximálně jednoho rodiče, na něhož je v evidenci vedeno. Tento rodič je v záznamu dítěte, zde konkrétně v poli Rodič, určen svým rodným číslem. Pole Rodič je v tabulce tDěti cizím klíčem (viz obr. 3).

Jako další příklad této relace můžeme uvést vztah Knihy Nakladatelství. Jedno nakladatelství může vydat více knih, jedna kniha však může být vydána pouze jedním nakladatelstvím.

Vztah M:N neboli více ku více

Každý záznam v první tabulce může být ve vztahu s několika záznamy v druhé tabulce a naopak. Příkladem této relace je již diskutovaný vztah dodavatelé výrobky.

Jako další příklad uveďme vztah autoři knihy. Jeden autor může napsat více knih a opačně, jedna kniha může být napsána více autory.

Každý vztah typu M:N lze vytvořením vhodné spojovací tabulky převést na dva vztahy typu 1:N. Tento důležitý fakt jsme již demonstrovali na případu dodavatelé výrobky. Vytvořili jsme tabulku tRozpis se sloupci nazvanými PORCISDOD a CISVYR. PORCISDOD je sloupec cizího klíče obsahující hodnoty primárního klíče PORCIS z tabulky tDodavatelé. Vztah mezi tabulkou tDodavatelé a tRozpis je tedy 1:N. CISVYR je sloupec cizího klíče obsahující hodnoty primárního klíče CISLO z tabulky tVýrobky. Vztah mezi tabulkou tVýrobky a tRozpis je tedy opět 1:N.

Každá relace typu M:N se tedy převádí na dvě relace 1:N. Existence vztahu 1:N mezi dvěma tabulkami je nejčastější. Proto databázové aplikace poskytují pro manipulaci s tabulkami, mezi nimiž je tento vzájemný vztah, speciální nástroje.

Hodnoty NULL

Neznáme-li při zadávání hodnotu pole záznamu, necháme ji nevyplněnou. V tom případě má tento atribut hodnotu NULL. Hodnota NULL se může vyskytovat v cizím klíči. Má zajímavé vlastnosti, více se o ní dočteme v citované literatuře.

Referenční integrita (RI) a její důsledky

Referenční integritu lze nastavit pro tabulky ve vzájemném vztahu 1:N (lze ji nastavit též pro vztah 1:1, který možno chápat jako zvláštní případ relace 1:N). Zajišťuje, že se při práci se záznamy (vkládání a odstraňování záznamů) zachovávají definované vztahy mezi tabulkami.

Každému záznamu v tabulce na straně N s hodnotou cizího klíče <> NULL musí odpovídat právě jeden záznam v tabulce na straně 1. Jinými slovy, v tabulce na straně N nepřipouštíme osiřelé záznamy.

Vynutíme-li referenční integritu, program Microsoft Access zabrání:

- přidat záznamy do tabulky na straně N, jestliže v první tabulce neexistuje odpovídající záznam,

- změně hodnoty v tabulce na straně 1, která by mohla mít za následek vznik osiřelých záznamů v druhé tabulce,

- odstranění záznamů z tabulky na straně 1, jestliže druhá tabulka obsahuje příslušné související záznamy.

Nadefinujeme-li referenční integritu ve vztahu mezi tabulkami tLidi a tDěti, nemůžeme potom do tabulky tDěti přidat záznam dítěte, které nemá rodiče v tabulce tLidi. To je přínos referenční integrity, neboť takový záznam by v tabulce tDěti (děti našich zaměstnanců) opravdu neměl být.

Představme si však tuto situaci. V tabulce tLidi je primární klíč rodné číslo. Přijde pan Novák, který má dvě děti a ohlásí nám, že jeho rodné číslo bylo nesprávné a přinese platné rodné číslo. Access jej však nedovolí změnit, neboť v tabulce tDěti by se ocitli dva sirotci děti pana Nováka, které mají ve sloupečku Rodič ještě původní nesprávné rodné číslo svého otce. Access se samozřejmě nedá přemluvit, že tato situace je jen chvilková, neboť máme vzápětí v úmyslu tato dvě nesprávná rodná čísla v tabulce tDěti též opravit. Abychom se však nedostali do popsané patové situace, dovoluje Access po nadefinování referenční integrity ještě aktivovat možnost Aktualizace souvisejících polí v kaskádě. V našem případě nám potom nejenže nechá opravit nesprávné rodné číslo, ale současně je ještě sám opraví u záznamů tabulky na straně N souvisejících se záznamem v tabulce první (tj. u dětí pana Nováka, kde je uvedeno jako cizí klíč). Referenční integrita nám též neumožní odstranit z tabulky tLidi záznam zaměstnance, který má v tabulce tDěti odpovídající záznamy o jeho dětech. Z těchto záznamů by se totiž staly záznamy osiřelé, což by narušilo samu podstatu referenční integrity. Proto je po nadefinování referenční integrity ještě dovoleno aktivovat volbu Odstranění souvisejících polí v kaskádě. Potom nám Access nejen dovolí odstranit z tabulky tLidi záznam zaměstnance, ale navíc ještě sám odstraní z tabulky tDěti jeho děti, čímž zde nedojde ke vzniku osiřelých záznamů.

Dialogové okno Accessu, které dovolí nadefinovat referenční integritu a další diskutované vlastnosti, je na obr. 8.

Důležité nástroje databázového systému Access pro práci s daty

V úvodních odstavcích tohoto článku jsme si řekli, že v tabulkových procesorech děláme pouze ploché (anglicky flat) databáze, neboli seznamy. Taková databáze je tvořena pouze jednou tabulkou s názvy sloupců. Dále jsme uvedli, že tabulkové procesory nemají nástroje pro práci s klasickými relačními databázemi, které obsahují více tabulek, mezi nimiž mohou existovat vzájemné vztahy. Nyní si na konkrétním příkladu databáze MS Access vysvětlíme, které důležité nástroje k tomuto účelu slouží v databázových programech.

Otevřeme-li v MS Accessu databázi, objeví se její okno (obr. 6), v němž je možno volit ze sedmi základních skupin objektů:

- Tabulky, které tvoří datovou základnu databáze

- Dotazy, které dovolují formulovat podmínky (jimž musí vyhovět data z tabulek získaná) a též tato data získat. Pomocí dotazů můžeme rovněž modifikovat data umístěná v tabulkách.

- Formuláře zobrazují data získaná z tabulek či dotazů vhodnějším, pro běžnou praxi přirozeným způsobem, a umožňují dělat s těmito daty další dodatečné výpočty. V prostředí formuláře lze též provádět běžné úpravy dat v naší databázi. Můžeme říci, že formuláře jsou pro naše pracovní prostředí zdrojem oken. Poskytují okna pro zobrazování dat v databázi, pro jejich editaci, okna s nejrůznějšími ovládacími prvky (tlačítka, seznamy apod.). Obsah a úpravu těchto oken si může nadefinovat tvůrce formuláře. U ovládacích prvků formuláře mohou nastat různé události. Běžnou událostí je např. klepnutí na tlačítko, volba určité položky v seznamu, přechod na nový záznam, apod. Jako reakce na tuto událost může začít nějaká činnost, kterou uživatel předepíše. Tuto činnost definujeme makry či programy Visual Basicu.

- Sestavy dovolují převést data získaná z tabulek či dotazů do tištěné formy.

- Stránky dovolí prezentovat data z databáze na WWW stránkách.

- Pomocí maker lze definovat automatické provedení určitých akcí. Spuštěním makra v reakci na určitou událost jsou potom tyto akce provedeny.

- Moduly umožňují vytvářet v Accessu jazykem Microsoft Visual Basic programy, které po spuštění s našimi daty efektivně pracují.

Datovou základnou každé relační databáze jsou tabulky, mezi nimiž existují vhodně nadefinované vztahy. Výkonným prostředkem pro získávání dat z tabulek a pro jejich úpravy jsou dotazy. Proto se v dalším soustředíme na tyto dvě součásti prostředí MS Access.

Tabulky

Děláme-li novou tabulku, opatříme ji vhodným názvem a specifikujeme každý její sloupec pole. Jde zejména o určení názvu pole a datového typu pole. Při práci s Accessem uvidíme, že pole mají ještě další vlastnosti.

Pro snadné vytváření pole primárního klíče poskytuje Access následující možnosti. Zadáváme-li toto pole sami, kontroluje jeho hodnotu s ohledem na duplicity. Záznam s duplicitní hodnotou v poli primárního klíče nám do tabulky nepovolí zadat. Access však též obsahuje datový typ automatické číslo. Nastavíme-li tento typ pro pole primárního klíče, generuje potom Access jeho hodnoty pro každý záznam sám (jako přirozené číslo) a nemusíme se starat o zajištění jeho jednoznačnosti.

Jak nám Access usnadní zadávání pole cizího klíče? Připomeňme, že pole cizího klíče obsahuje hodnoty pole primárního klíče jiné tabulky. Počet duplicit určité hodnoty v poli cizího klíče určuje, kolik záznamů naší tabulky na straně N vztahu 1:N odpovídá jedinému záznamu tabulky jiné, na straně 1 vztahu 1:N, který má tuto hodnotu primárního klíče. Představme si, že bychom do naší tabulky museli zadávat hodnoty cizího klíče explicitně, ať to jsou např. rodná čísla lidí, nebo prve zmíněná automatická čísla vygenerovaná Accessem. Popsané nepříjemné práci zabrání průvodce vyhledáváním. Tuto položku volíme jako datový typ cizího klíče. Vzápětí se průvodce spustí a ptá se, ze které tabulky chceme čerpat hodnoty, jaké hodnoty chceme do pole cizího klíče ukládat a jaké hodnoty zde chceme zobrazovat. Zadáváme-li např. cizí klíč Rodič do tabulky tDěti jako primární klíč z tabulky tLidi, můžeme si místo něj nechat např. zobrazovat příjmení lidí z této tabulky. Pro vyplnění pole Rodič pro určitý záznam poskytuje potom průvodce vyhledávání rozbalovací seznam příjmení lidí, z něhož si vybíráme. Hodnotou, která se do pole však ukládá, je rodné číslo člověka, jehož příjmení jsme si vybrali. Takto se vyhneme práci s těžko kontrolovatelnými hodnotami primárních klíčů a nahradíme je hodnotami jiného pole, které jsou pro nás daleko přijatelnější. Z obr. 3 a 5 vidíme, že si v poli cizího klíče můžeme dokonce zobrazit i více hodnot (např. příjmení rodiče a jeho rodné číslo nebo název výrobku a jeho číslo).

V Accessu 2000 lze navolit takové podmínky, že po otevření tabulky, která je ve vztahu 1:N na straně jedna, lze pro každý její záznam zobrazit odpovídající záznamy druhé tabulky (na straně N). Před každým záznamem tabulky na straně jedna je totiž znaménko plus. Klepnutím na něj tyto odpovídající záznamy z dceřiné tabulky zobrazíme (obr. 7).

Definice vztahů mezi tabulkami

Je-li aktivní okno databáze, stačí otevřít okno Relace (tlačítkem na panelu Databáze) a potom do tohoto okna umístit zástupce tabulek, mezi nimiž chceme vztah vytvořit (po klepnutí na tlačítko Přidat tabulku panelu Relace volíme názvy tabulek ze seznamu). Vztah tvoříme přetažením pole mateřské tabulky (nejčastěji je to pole primárního klíče) na odpovídající pole dceřiné tabulky (obvykle je to pole cizího klíče). Zobrazí se okno Upravit relace (obr. 8), v němž zkontrolujeme pole pro relaci vybraná a provedeme další volby (zajištění referenční integrity apod.).

Vytvořený vztah je v okně Relace znázorněn spojnicí zvolených polí. Chceme-li změnit vlastnosti hotové relace, stačí poklepat v okně Relace na tuto spojnici. Objeví se okno Upravit relace, v němž změny provedeme. Je-li třeba náš vztah odstranit, klepneme na spojnici myší a stiskneme klávesu Delete. Na obr. 8 je vztah typu 1:N mezi tabulkami tLidi a tDěti, na obr. 9 je vztah M:N mezi tabulkami tDodavatelé a tVýrobky převeden na dva vztahy 1:N, tak jak jsme si vysvětlili výše.

Dotazy

Nejmocnějším prostředkem k získávání informací z tabulek databáze a zároveň prostředkem k dodatečné změně těchto tabulek jsou dotazy. Dotaz je vlastně příkazem specifikujícím práci (výběr, modifikace) s daty, data samotná dotaz neobsahuje. Pracuje vždy s aktuálními daty tabulek či dotazů a jím získané výsledky mohou být použity jako základ pro tvorbu dalších dotazů, tabulek, formulářů a sestav.

Rozeznáváme dva základní druhy dotazů. Pasivní neboli výběrové dotazy, které pouze vybírají a zobrazují data. Aktivní neboli akční dotazy dělají dokonce změny v tabulkách.

Pro tvorbu jednoduchých dotazů je v Accessu k dispozici průvodce. Složitější dotazy děláme v návrhovém zobrazení dotazu. Každý dotaz je v něm reprezentován samostatným oknem. V dalším výkladu popíšeme prostředí okna výběrového dotazu.

V záhlaví okna dotazu je uveden název a typ dotazu. Do tabulkového panelu pod titulním pruhem umisťujeme zpracovávané tabulky. Stačí vykonat příkaz Zobrazit tabulku z místní nabídky panelu (získáme ji klepnutím pravým tlačítkem myši na panelu). Každá tabulka je na panelu reprezentována obdélníkem obsahujícím její pole. Pod tabulkovým panelem je panel obsahující kriteriální mřížku. Do sloupců této mřížky umisťujeme pole zpracovávaných tabulek, která chceme zobrazit jako výsledek dotazu, nebo na která klademe nějaké kriterium. Chceme-li pole kriteriální mřížky zobrazit, necháme jeho řádek Zobrazit zaškrtnutý. Klademe-li na určité pole mřížky kriterium, zapisujeme jej do řádků Kritéria a nebo tohoto pole. Pro tvorbu kritérií platí přitom dvě důležitá pravidla. Kriteriální podmínky, které mají platit, zároveň zapisujeme do téhož řádku mřížky. Kriteriální podmínky spojené spojkou "nebo" kódujeme naopak na různé řádky mřížky. Pro zajímavost uveďme, že lze vytvářet i parametrické dotazy. Po spuštění takového dotazu se objeví okénko, do něhož zadáme aktuální hodnotu parametru.

Na obr. 10 je návrhové zobrazení výběrového dotazu s parametrem. Dotaz zobrazí z tabulky Zákazníci pole Firma a Země, z tabulky objednávky pole DatumObjednávky, z tabulky Výrobky pole NázevVýrobku a konečně z tabulky Rozpis objednávek pole Množství. Hodnotu pole Země zadáváme jako parametr po spuštění dotazu. Na pole DatumObjednávky klademe kriterium, že objednávka musí být z roku 1998.

Literatura:

Jan Pokorný: Velká kniha základů Microsoft Access 2000 vydal Unis 2000.

Exaktně napsaná publikace o 336 stranách. Je psána srozumitelně, bez zbytečných slov. Všechny důležité informace pro začínající i pokročilé uživatele jsou v knize obsaženy.

John Viescas: Mistrovství v Microsoft Access 2000 vydal Computer Press 2000.

Velice obšírný výklad na 836 stranách, proložený řadou příkladů. Knihu doprovází CD.

Edward Jones, Jarel M. Jones: Access 2000 odpovědi na nejčastější otázky vydal Grada Publishing, 1999.

Psáno stylem vhodně volených otázek a odpovědí na ně. Vše podáváno srozumitelným způsobem. K tomu, aby kniha byla dokonalá, však z ní zbývá odstranit některé chyby.

Modul 5 databáze

Modul vyžaduje, aby kandidát porozuměl základní koncepci databází a předvedl schopnost využívat těchto znalostí při práci na osobním počítači.

Je rozdělen do dvou částí; první část testuje kandidátovu schopnost návrhu a naplánování jednoduché databáze s využitím standardních databázových postupů; druhá část vyžaduje, aby kandidát předvedl, že umí získávat a zpracovávat informace z již existující databáze (konkrétně s využitím funkcí dotaz, výběr a třídění). Pro druhou část testu testovací středisko poskytuje kandidátovi hotovou databázi ECDL, předem připravenou příslušným softwarem. Databáze se vždy skládá ze dvou tabulek a dvou formulářů a obsahuje dostatečný počet věrohodných dat. V rámci testu je na kandidátovi požadováno i předvedení práce s tiskovými sestavami, vytvořenými na základě dotazů z databáze.

Témata modulu jsou rozdělena do těchto hlavních oblastí:

- filosofie práce s databází

- vytvoření seznamu

- definice textových a číselných polí

- výběr položek a jejich zpracování

- ukládaní dat

Test 5.1

5.1.1 Jednoduché úlohy

Vaším úkolem je vytvořit databázovou tabulku výrobků.

1.Vytvořte tabulku s 5 poli. Použijte odpovídající datové typy. Rozlišujte text, čísla a měnu. Použijte odpovídající velikost pole.

- Název výrobku

- Dodavatel

- Množství v jednotkách

- Jednotková cena

- Počet na skladě

2.Do své nové databáze vložte nejméně pět kompletních záznamů.

3.Setřiďte sestupně tabulku podle pole Počet na skladě.

4.Uložte svou tabulku pod názvem Výrobky.

5.1.2 Složitější úlohy

1.Vytvořte přehled všech výrobků bez ostatních informací. Uložte dotaz pod názvem Přehled

2.Nalezněte všechny výrobky s nadprůměrnou cenou. Uložte dotaz pod názvem Nadprůměrná cena.

3.Nalezněte nejlevnější a nejdražší výrobek. Uložte dotaz pod názvem MiniMax.

§§§§§


Užite tipy a triky pro Windows 95/98

Jan Povolný

c00p0369

Minul další měsíc a před vámi právě leží nové číslo PC WORLDu s novým, dnes již dvacátým dílem tipů a triků pro Windows. Mým bezprostředním úkolem je vytvoření alespoň ucházejícího úvodu k tomuto dílu. Možná je namístě v souvislosti s číslováním článků tak trochu zhodnotit všech předchozích devatenáct, snad i podařených, tipů a triků. Od prvního dílu se toho mnoho změnilo. Dříve časté editování systémového registru bylo nahrazeno výkonnějšími utilitami a dnes se k němu uchylujeme spíše výjimečně (i když pro skalní je to určitě stále ta nejrychlejší metoda). I sám Microsoft udělal od původních Windows 95 krok kupředu a je pravdou, že se některé chyby systému úspěšně eliminovaly, nebo byly na jejich eliminaci vytvořeny potřebné nástroje. U Windows 2000 si toho už moc neupravíte i kvůli odlišné síťové architektuře a ochraně souborů. K posledku se přestala objevovat i oblíbená velikonoční vajíčka, neboli skryté legrácky tvůrců softwaru. Vše je sofistikovanější a bez potřebné dávky humoru. No, ale abych ve vás nevzbudil příliš pesimismu, v poslední době se roztrhl pytel s tipy pro kancelářské aplikace, a některé z nich opravdu stojí za to (a naleznete je i v tomto dílu). Skoncujme proto nyní s úvodníkem a přejděme ke skutečnému obsahu tohoto článku, k tipům a trikům pro Windows.

Tipy pro Windows 95/98

1. Přehrávání CD disků (Win 95/98)

Toto pojmeme trochu komplexněji, neboť zde nepopíšu jen samotný tip, ale rovnou také pár souvisejících problémů okolo.

Přehrávání hudebních CD pod Windows probíhá automaticky po vložení vybraného hudebního nosiče do mechaniky. Windows zjistí v mechanice hudební CD a spustí předvolený CD přehrávač, který je ale kvalitativně na hrozné úrovni, neboť nemá ani takovou základní věc, jakou je ovládání hlasitosti. Windows 98 proto přinesla přehrávač nový (dostupný i v Plus pro Windows 95), avšak ten je zase příliš velký a funkcemi zrovna neoplývá. V následujícím popisu si proto řekneme, jak vypnout nebo zapnout automatické spouštění hudebních i datových CD a jak přiřadit k hudebním CD libovolný program pro přehrávání.

Nejprve k prvnímu "problému". Jděte do menu Start a otevřete Ovládací panely z podmenu Nastavení. Zde poklepejte na ikonu Systém a jděte na záložku Správce zařízení. Zde nalezněte v seznamu vaši CD mechaniku a poklepejte na ni, nebo stiskněte tlačítko Vlastnosti. V dialogu Vlastnosti pokračujte na záložku Nastavení. Zde odškrtněte položku Automatické oznámení vložení, pokud nechcete automaticky spouštět vložená CD. Pozor, odstranění této volby zamezí i spouštění datových CD, takže vám automaticky nenaběhnou výběrová okna u multimediálních disků a podobně.

V tomto dialogu můžete také napevno nastavit písmenko vaší CD mechaniky. To se hodí například v případě, že připojujete síťové disky a podle jejich momentálního počtu se vám označení CD mechaniky neustále pohybuje, což může vadit některým programům používajícím při svém běhu další data právě z CD. Na obrázku je napevno vybrané písmeno Z, jinak je možné určit rozsah výběru.

Nyní k druhé části tohoto tipu, aneb jak oznámit Windows, který přehrávač mají používat. Vše budeme (zdaleka ne poprvé) řešit pomocí závislostí typu souborů a asociované aplikace s tímto typem.

Poklepejte na ikonu Tento počítač a jděte do roletového menu Zobrazit. Zde zvolte položku Možnosti složky a pokračujte na záložku Typy souborů. Nyní je nutné v seznamu vyhledat typ týkající se přehrávání hudebních CD. Jméno tohoto typu ve Windows 98 zní Zvukový CD disk, a najdete jej téměř na konci seznamu. Ve Windows 95 může být jméno typu odlišné, určitě ale poznáte, o který jde. Vyberte tedy tento typ a stiskněte tlačítko Upravit. V následném dialogu vyberte v dolní části ze seznamu akci Přehrát. Opět zvolte Upravit (tuto akci) a do kolonky vepište plnou cestu a jméno k vašemu přehrávači. Nezapoměňte na parametr /play, který zajistí, že se CD začne samo přehrávat. Tento parametr bez problémů pracuje například s přehrávačem flexiCD. Po vyplnění správné cesty vše potvrďte stiskem OK. Od této chvíle budou Windows spouštět po vložení hudebního CD právě vámi přednastavený přehrávač.

2. Používejte zkratky (Win 95/98)

Nyní jako odpočinek trochu jednodušší, ale přesto velmi užitečný tip. Microsoft vložil hodně úsilí (a nejen on) do toho, aby naučil uživatele používat k ovládání Windows výhradně myš. Klávesnici někteří z nás znají jen z psaní textů do Wordu, nebo posílání elektronické pošty. Pravdou ale zůstává, že ovládání z klávesnice je skoro vždy rychlejší, než ovládání myší. Windows se dají naštěstí z klávesnice ovládat docela dobře. Účelem tohoto tipu je prozradit vám některé velmi důležité zkratky, jež vám práci ve Windows urychlí.

První věc, kterou bych chtěl zmínit, je možnost přiřadit každé aplikaci klávesovou kombinaci pro její spuštění. To uděláte následujícím způsobem, jenž se nepatrně liší u Windows 95 a 98.

V principu jde o nastavení zástupce té které aplikace. Pokud je tento zástupce na pracovní ploše, poklepejte na něj pravým tlačítkem a zvolte položku Vlastnosti. Zde přímo na záložce Zástupce vidíte kolonku Klávesová zkratka. Pokud program nemá přiřazenou žádnou zkratku, je kolonka prázdná, nebo je v ní slovo není. Nyní stačí kliknout jednou myší do této kolonky a stisknout libovolnou kombinaci kláves (například CTRL+ALT+I), která se ihned doplní do kolonky. Poté, co zvolíte požadovanou zkratku, potvrďte dialog stiskem OK a program, jehož zástupce jste upravili, spustíte pouhým stisknutím této kombinace kláves.

Pokud vámi hledaný zástupce není přímo na pracovní ploše, musíte ho hledat v menu Start. Ve Windows 98 na něj opět poklepejte pravým tlačítkem (přímo v menu) a pokračujte dle výše uvedeného postupu. Ve Windows 95 poklepejte pravým tlačítkem přímo na menu Start a z kontextového menu zvolte možnost Otevřít. Otevře se vám okno s položkami v menu Start. Propracujte se volbou položek až k zástupci hledaného programu a opět na něj aplikujte pravé tlačítko myši. Další postup už se neliší od výše popsaného.

Na závěr tohoto tipu bych rád uvedl ještě několik užitečných zkratek. ALT+TAB přepínám mezi spuštěnými programy ve Windows. Pokud ALT podržíte a budete mačkat TAB, zobrazí se vám navíc přehledný seznam ikon spuštěných aplikací. Kombinaci ALT+TAB lze použít např. pro přepnutí z oblíbené hry zpět do Windows, kdy hra zůstane funkční na pozadí. Další užitečnou zkratkou je kombinace CTRL+ESC, která vyvolá menu Start. Ta je zpravidla ještě účinnější než ALT+TAB v případě, že potřebujete opustit aplikaci (typicky hru) a nechcete ji ukončit. Kombinace CTRL+ALT+Delete vyvolá senzam spuštěných procesů s možností kterýkoliv z nich násilně ukončit. To se hodí v případě, že jedna aplikace takzvaně "zamrzne". Pozor, pokud je zobrazen tento seznam, všechny procesy na pozadí jsou zastaveny.

3. Hrátky s lištou (Win 95/98)

Jistě jste si všichni všimli lišty, nacházející se dole na pracovní ploše Windows. Kdo by si nevšiml, jedná se přece o jeden ze základních ovládacích prvků. I když se to možná nezdá, tato lišta se v podání Windows 98 velmi liší od Windows 95 (dokonce nepatrně i od kombinace Windows 95 + Internet Explorer 4). Lišta ve Windows 98 se totiž skládá z více částí.

Základní částí zůstává menu Start, hodiny a samozřejmě tlačítka spuštěných aplikací, sloužící k jejich přepínání. Po standardní instalaci je kromě výše zmíněných přítomný na liště ještě takzvaný Quick Launch (nepřeloženo ani v české verzi :-). Na něj můžete přidávát zástupce aplikací, ke kterým chcete mít rychlý přístup.

Quick Launch dokonce můžete myší umístit na libovolné místo na pracovní ploše jako samostatné okno. To provedete přesunutím myši na vertikální "čárku" na levé straně, stiskem levého tlačítka a potáhnutím na libovolné místo na ploše. Zpět ho vrátíte stejným způsobem. Chytněte ho levým tlačítkem za titulek okna a přetáhněte k liště. Jakmile se roztáhne na celou šíři, upusťte ho. Jelikož je nyní na pravé straně vedle hodin, musíte ho ještě přetáhnout vlevo. To provedete chytnutím jeho vertikální čárky a postupným přetažením na levou stranu.

Další části lišty jsou skryté a dostanete se k nim takto. Poklepejte kdekoliv do volného místa lišty pravým tlačítkem a v kontextovém menu pokračujte na Panely nástrojů. Zde můžete dále zvolit panel Adresa, zobrazující momentální URL adresu na vašem desktopu (jen v případě, že používáte zobrazování pracovní plochy jako stránky WWW), nebo panel Odkazy, který vám v liště zobrazí vaše oblíbené odkazy na WWW stránky. U všech těchto panelů máte možnost měnit jejich velikost a jiné parametry pomocí příslušných vertikálních "čárek" po levé straně každého z nich.

V kontextovém menu si pak můžete vytvořit i panel vlastní (volbou položky Nový panel nástrojů), jímž mohou být třeba Ovládací panely ve vaší liště. Příklad mírně upravené lišty můžete vidět na obrázku.

4. Úplná cesta v záhlaví (Win 95/98)

Po zdánlivě krátkém, ale vposledku dlouhém tipu opět trocha odpočinku. Tento tip je určen hlavně lidem, kteří stále používají k prohlížení pevného disku program Průzkumník. Při cestování po pevném disku se totiž v titulku okna zobrazuje pouze aktuální adresář. Také při spuštění aplikace se zobrazí "jen" jméno zástupce této aplikace. V některých případech (kdy jste ztraceni na svém x gigabytovem disku) by jistě přišlo vhod zobrazení celé cesty, a to přímo v titulku konkrétního okna.

Těchto případů si byli vědomi i v Microsoftu a přidali tuto volbu do možností nastavení Průzkumníka. Poklepejte na ikonu Můj počítač na pracovní ploše a v roletovém menu Zobrazit jděte na Možnosti složky. Pokračujte na záložku Zobrazit a dole v seznamu zaškrtněte položku V záhlaví zobrazovat úplnou cestu. Pokud chcete, aby se změna projevila v celých Windows, nezapomeňte stisknout tlačítko Obnovit všechny složky. Jinak se změna projeví jen v aktuáním okně, a vy si jí ani nevšimnete.

Potom vše potvrďte stiskem OK. Od této chvíle při pohybu na pevném disku nebo při spouštění aplikace uvidíte v titulku okna úplnou cestu ke složce (souboru), ve které se zrovna nacházíte.

Tipy pro MS Office

5. Všechny kliparty na pevném disku

(Office 97) Dnešní úvodní tip sekce triků pro Office bude trochu jednoduššího ražení, ale usnadní život alespoň některým uživatelům MS Office ve verzi 97. A těch je stále ještě mnoho. Tito uživatelé vědí, že Office 97 obsahuje spoustu doplňkových klipartů (předhotovené grafiky pro dokumenty), které jsou ale dostupné jen z instalačního CD. Sice je možné některé z nich nainstalovat, ale pokud vlastníte velký disk a nemáte problémy s volným místem, je pro vás jistě výhodnější mít vše okamžitě dostupné i bez vloženého CD.

Výše zmíněný "problém" lze řešit úpravou cesty v systémovém registrů, kdy Office řeknete, že má hledat další kliparty jinde než na instalačním CD. To je ale zbytečné, přímo v adresáři s kliparty na instalačním CD je umístěn speciální instalační program setup.exe, který vám po spuštění tyto nainstaluje na pevný disk a zpřístupní v MS Office. Tím budete mít veškerá data na pevném disku vždy dostupná i bez vloženého CD.

6. Symboly v textu (Word 2000)

Pokud často pracujete s textem a vytváříte například firemní dokumenty, jistě narážíte na občasnou potřebu napsat některý speciální symbol, který se v obvyklých sadách fontů neobjevuje. Jedná se například o symbol Copyright ň nebo Registered ?. Možností, jak vložit takový symbol, je hned několik.

První z nich je použít aplikaci Mapa znaků, o níž jsme se zmínili v jednom z předešlých tipů a triků. Pomocí Mapy znaků si můžete zobrazit kompletní sadu vybraného řezu písma (v našem případě Symbol) a příslušný znak zkopírovat do schránky, ze které ho potom vložíte přímo do dokumentu (Mapa znaků se nachází v submenu Příslušenství menu Start).

Nicméně samotný Word má implementovaný dialog pro vkládání speciálních symbolů. Ten naleznete v roletovém menu Vložit, kde zvolíte položku Symbol. Zde na první záložce vidíte obdobu zobrazení mapy znaků fontu Symbol a na druhé pak dlouhý výběr dalších speciálních znaků. Ke každému z nich pak můžete přiřadit klávesovou zkratku, po jejímž stisku se ihned vloží do textu. Klávesu přiřadíte v dialogu Klávesová zkratka.

Výše uvedeným způsobem budete vkládat speciální znaky rychle, aniž byste se museli zdržovat používáním dalších aplikací.

Tímto tipem se s dnešním jubilejním dílem rozloučíme. Jelikož jsem minule opomněl tipy pro Windows a upřednostnil Office, snažil jsem se to dnes poněkud kompenzovat. Dnešní tipy jsou rovněž obecnější, a proto také rozsáhlejší. Bohužel jsem opět neobjevil na Internetu žádné "velikonoční vejce", snad budu mít štěstí při psaní dalšího dílu. Příště opět na shledanou.

InterTipy

Tak jsme se konečně dopracovali k dalšímu kulatému dílu, oznamujícímu již dvacáté setkání čtenářů s vloženým sloupkem Intertipů. Za těch minulých devatenáct dílů jsme již prošli desítky, možná i stovku internetových stránek. Některé byly slabší, některé zastaralé, nicméně na každé se našla alespoň kapka informací k danému tématu. A o čem dnešní Intertipy jsou? Obloukem přes Windows NT, kterým jsme věnovali předešlé tři díly, se vracíme k samotnému Internetu a tipům pro něj. Dnes tedy hlavně o Internetu a o všem, co s ním souvisí. Můžete se pustit do surfování.

chami.com tips

http://www.chami.com/tips/

Tato stránka je první v našem seznamu věnujícímu se tipům pro Internet. Naleznete zde rady ze všech s Internetem souvisejících oblastí. Za všechny je možné jmenovat sekce HTML, Programming, Windows & Internet, Javascript. Tyto jsou dále rozděleny podle konkrétních aplikací a programovacích jazyků. Stránka je zpracovaná velmi přehledně, a nechybí nezbytný vyhledávač. Doporučuji k návštěvě.

1001 Best Internet Tips

http://www4.zdnet.com/pccomp/besttips/

V našem hledání stránek s tipy a triky skoro vždy narazíme na stránku z obrovského internetového portálu společnosti ZDnet. Ani internetové tipy nejsou výjimkou. Na výše uvedené adrese najdete na profesionálně zpracované stránce odkazy na tipy z oblastí webových prohlížečů, vyhledávacích serverů (takzvaných portálů), tipy pro Internet obecně, internetové tipy pro jednotlivé operační systémy (nejen Windows), popisy internetových aplikací a seznam herních serverů. Na ZDnetu si každý zjistí o tom "svém" Internetu dost a dost.

Fraud Watch

http://www.fraud.org/internet/inttip/inttip.htm

Velmi povedená stránka, která je díky svému textovému (ale přehlednému) zpracování dostupná i pro uživatele pracující s textovými WWW prohlížeči. Naleznete zde základní seznam odkazů na tipy pro Internet. Za všechny jmenujme alespoň On-line Auctions, kde najdete popis a návod, jak se zúčastnit internetových aukcí, odkazy na práci doma, či návod, jak si vybrat a objednat dovolenou po Síti. Obsahově je tato stránka zajímavá díky tématům týkajícím se i obyčejného uživatele Internetu z domova.

Connected Teacher

http://www.connectedteacher.com/tips/searchhints.asp

Na tomto WWW "sajtu" naleznete tipy a triky pro vyhledávání informací na světových portálech. Najdete zde i tipy a triky z ostatních oblastí, ale vždy jen v omezené formě (tedy ne že by jich bylo málo). Pokud stojíte o více informací a chcete se dostat i do hloubi serveru, musíte se zaregistrovat (bezplatně). Pak se stanete součástí systému a získáte rozšířený přístup.

101 Internet Tips

http://www.101internettips.com/

Jak již název této stránky napovídá, naleznete zde minimálně 100 a jeden tip pro Internet. Říkám minimálně, neboť již na první pohled je zřejmé, že je jich tam poněkud více. Podle názvu se může zdát, že zde naleznete obecné tipy ze všech oblastí týkajících se Internetu. Bohužel opak je pravdou, stránka se zabývá zejména možnostmi výdělku na Internetu pomocí prohlížení reklam, tak jak o tom jistě někteří z vás slyšeli.

Web Novice

http://www.webnovice.com/tipsntricks.htm

Stránka, jak jinak, s tipy pro Internet, tentokrát věnovaná nováčkům. Bohužel je trochu staršího data, což ale může být výhodné pro uživatele stále používající starší WWW prohlížeče, kterým se právě tato stránka věnuje. Zajímavý je také odkaz na tipy o stahování softwaru pomocí e-malových dopisů z míst, kde vám kromě e-mailu nic dalšího nepovolí. Dále zde naleznete tipy pro Internet Explorer v obstarožní verzi 3 a 4 a Netscape Navigator taktéž ve verzi 3 a 4. Stránka je zakončena obecnými internetovými tipy.

GIF Art

http://www.gifart.com/graphictips.shtml

Stránka zpracovaná tak, jak se na grafice se věnující server sluší. Samozřejmě zde nebudou chybět internetové tipy, kterým je věnovaný celý dnešní jubilejní díl, ale naleznete zde i odkazy na HTML tipy, tipy pro Adobe Photoshop, tipy týkající se návrhu WWW stránek a webové grafiky vůbec, nebo třeba tipy týkající se programování v Javě.

HowTo Internet

http://www.howtointernet.com/

Web trochu jiného ražení než jeho okolní bratři. Jedná se spíše o komerční stránku nabízející poradenství ohledně Internetu, nicméně je velmi profesionálně zpracovaná a obsahuje i odkazy, které na ostatních stránkach těžko budete hledat. Mezi zajímavé patří například tipy týkající se návrhu webovských stránek, stránky týkající se analýzy přístupu na váš server, odkaz nazvaný "Internet Secrets", nebo stránky věnované problematice používání elektronické pošty skrze Web (takzvaný web-mail).

Web Street Studios

http://www.webstreetstudios.com/

Další velmi netradičně pojatá stránka, beroucí si za cíl vychovat z vás úspěšné majitele vlastních webů. Začnete pěkně od výběru služby (zdarma) přes podrobné informace o konkrétním free-serveru až po příručku, která vás naučí vytvářet vlastní stránky. Vše psané příjemnou formou. Pro zajímavost stojí za návštěvu.

Free Internet Tips

http://www.ricnum.net/article28.html

Jednodušší stránka textového charakteru (a proto čitelná bez problémů i v Lynxu) se seznamem několika desítek obecných tipů pro Internet. Začíná seznamem adres populárních "free e-mail" serverů a pokračuje přes seznamy dalších adres, vždy s krátkým popisem. Naleznete zde například odkazy na letecké společnosti, nebo diskusní skupiny.

12 Free Internet Tips

http://www.admalls.com/freetips.htm

Ne, neobávejte se, přímo na uvedené adrese je sice jen 12 tipů pro Internet, nicméně se na pravé straně nachází menu, pod jehož tlačítky se ukrývá spousta dalších užitečných informací týkajících se Internetu. Mohu jmenovat témata týkající se návrhu a struktury stránek, kde je na Webu umístit a další služby nabízené příslušnou firmou.

Newbie Internet Tips

http://www.snowhawk.com/newbie.html

Stránka věnovaná hlavně začátečníkům, kteří poprvé usedají do židlí a snaží se surfovat po Internetu. Na začátku se autor krátce věnuje rozdělení a popisu hlavních WWW prohlížečů, vysvětluje některé značky a věnuje se názvosloví. Později se stránka stává odbornější, dostane se i na popis HTML a dalších aplikací. Pro začátečníky velmi srozumitelné a přehledné (pokud ovládají anglický jazyk).

Tímto tipem zakončíme dnešní dvacátý díl. Příště se můžete těšit na nové téma.

§§§§§


Neviditelně na Internetu - Tipy, triky a šikovné utilitky, které vám umožní surfovat, nakupovat i posílat poštu inkognito

Matt Lake, PC World US

c00p0386

Jak už dávno všichni dobře víme, na Internetu něco jako soukromí neexistuje. S porušováním soukromí na Webu je to však jako s tím příslovečným počasím každý si na něj stěžuje, ale nikdo s tím nic nedělá.

To ovšem neznamená, že není možné si soukromí chránit. Bránit se můžete, a dokonce musíte. Vždyť už jen při surfování po sobě zanecháváte na Webu stopy, které umožňují majitelům sajtů o vás shromažďovat informace bez vašeho vědomí. Ať už máte problémy se schránkou přetékající nevyžádanou poštou, množstvím cookies na pevném disku, s ochranou informací zasílaných e-mailem, nebo se zachováním anonymity v diskusních skupinách a chat-roomech, není důvod propadat panice. Existuje naštěstí spousta způsobů, jak můžete proti průnikům do vašeho soukromí bojovat od jednoduchých změn v nastavení prohlížeče po množství utilitek, šitých těmto poblémům na míru. Není tedy pravda, že se nemůžete bránit stačí jen vědět, jak na to.

Vzhledem k tomu, že útoky na vaše soukromí přicházejí na Webu ze všech stran, bude nejlepší, když s nimi začnete bojovat postupně. Podíváme se tedy na každý problém odděleně a poradíme vám, jak se bránit proti nevyžádané poště, jak udržet pod kontrolou přijímání cookies, či jak si udržet v prostředí Internetu co největší anonymitu. Zachovat si na Webu soukromí je těžké, ale zdaleka ne nemožné. Nejdříve ze všeho si zkuste odpovědět na otázky kvizu "JAK SI CHRÁNÍTE SVÉ SOUKROMÍ?", abyste zjistili, jaká je vaše současná situace a nakolik máte důvod k obavám. Připojujete-li se k Internetu pomocí pevné linky nebo kabelového modemu, měli byste také věnovat zvláštní pozornost vloženému článku STÁLE ON-LINE, STÁLE V NEBEZPEČÍ.

CO UDĚLAT ZE VŠEHO NEJDŘÍVE...

Prvním krokem ke zvýšení vaší bezpečnosti na Webu je prohlížeč, který podporuje dostatečně vysoký stupeň kódování.

Standardní prohlížeče jako je Internet Explorer či Netscape používají 40nebo 56bitové kódování pro "secure socket" připojení, tj. k sajtům, jejichž adresa začíná https:// (všimněte si s na konci). Tato úroveň kódování není ideální, optimální ochranu poskytuje teprve kódování 128bitové.

V Internet Exploreru můžete zjistit nastavení úrovně kódování vyberete-li v menu Nápověda/O aplikaci Internet Explorer. Otevře se vám okno s informacemi o verzi vašeho prohlížeče, v němž je úroveň kódování zobrazena. Podporuje-li však vaše verze pouze 40bitové kódování, klikněte na odkaz Update information a stáhněte si z Internetu upgrade pro kódování 128bitové. (Bohužel není k dispozici patch, takže budete muset znovu instalovat plnou verzi programu.)

Používáte-li Netscape Navigator, vyberte po připojení k Internetu z menu Nápověda/Software Updates. Až se vám otevře stránka Netscapu, klikněte na odkaz Your Installed Software a zkontrolujte, jakou úroveň kódování (Cipher Strength) máte nastavenu. Je-li vaše úroveň kódování pouze 56bitová, můžete získat upgrade na 128bitovou úroveň zvolením odkazu Upgrade To Netscape Communicator.

Jak udržet Cookies pod kontrolou

Při surfování na Internetu se váš počítač co nevidět začne hemžit nenápadnými špióny můžete je však odkázat do patřičných mezí.

Ať už je vaše úroveň kódování jakákoliv, můžete si do určité míry udržet kontrolu nad tím, jak se váš prohlížeč chová při přijímání cookies. Cookies jsou malé datové soubory, jež se zapisují na pevný disk při prohlížení internetových sajtů. Ty nejjednodušší z nich vás dokáží identifikovat, když se na jejich domácí sajt někdy v budoucnu vrátíte, a urychlují vám tak orientaci. Některé jsou však rafinovanější a mohou monitorovat vaši aktivitu nejen na stránkách svého domácího sajtu, ale kdekoliv na Webu. V případě jednorázových cookies není nutno si dělat starosti zmizí jakmile opustíte jejich sajt.

Pohrajte si s nastavením prohlížeče: Jak Netscape Navigator, tak Internet Explorer nabízejí jistou (omezenou) možnost kontroly při příjímání cookies. Nedoporučujeme přijímání cookies úplně vypnout. Tuto možnost sice máte, ale značně ztíží váš pohyb na Webu. Např. Yahoo, Amazon.com nebo New York Times po vás pak budou chtít potvrzení identity téměř na každé stránce, a Hotmail vám dokonce odmítne přístup zcela.

V Internet Exploreru 5 máte v podstatě dvě možnosti: nastavit ochranu na maximum, nebo zvolit vlastní nastavení. Chcete-li nastavit maximální úroveň ochrany, vyberte v menu Nástroje/Možnosti sítě Internet, a na záložce Zabezpečení posuňte jezdec na nejvyšší hodnotu. Měli byste si však uvědomit, že toto nastavení znemožní automatické fungování Javy a ActiveX a některé stránky nebudete moci vůbec otevřít. Vlastní nastavení bezpečnosti je v tomto ohledu pružnější a není tak složité, jak by se mohlo zdát. V menu Nástroje tak jako v předchozím případě zvolte Možnosti sítě Internet, záložku Zabezpečení. Vyberte možnost Vlastní úroveň. V seznamu najeďte na oddíl Soubory cookie a v pododdílu Povolit soubory cookie uložené v tomto počítači klikněte na Výzva. Používáte-li Internet Explorer 4.0, vyberte v menu Zobrazit/Možnosti sítě Internet a na záložce Upřesnit zaškrtněte možnost Ptát se před přijetím cookie.

V programu Netscape Communicator najeďte v menu na Edit/Preferences a klikněte na Advanced. V oddílu Cookies vyberte jednu z možností: Disable Cookies, Warn me before accepting a cookie nebo Accept only cookies that get sent back to the originating server (poslední možnost zabrání jiným než domácím sajtům např. reklamním partnerům sledovat vaše cookies). V případě, že zvolíte varování před přijetím cookies, zobrazí se vám před každým přijetím varovný dialog, z kterého můžete zjistit, odkud cookie pochází (tj. pochází-li z navštívené stránky nebo z reklamního banneru) a na jakou dobu trvání je nastaveno. Např. DoubleClick, New York Times a Yahoo používají cookies s životností deset let, zatímco cookies z Amazon.com přestávají fungovat po dvou týdnech.

Internet Explorer vám také umožňuje smazat cookies uložená na pevném disku vyprázdněním celého adresáře (obvykle c:\Windows\Cookies). Netscape takovou přímou možnost nenabízí, stačí však program zavřít a pak z menu tlačítka Start vybrat hledání složek a souborů. Zadejte vyhledávání cookies. txt a klikněte na tlačítko Najít. Vyberte všechny zobrazené soubory a smažte je tlačítkem <Delete>. Zbavíte-li se takto starých cookies a nastavíte-li váš prohlížeč na vyšší stupeň bezpečnosti, budete před každým přijetím nového cookie upozorněni, a získáte tak větší přehled o tom, co se na vašem počítači děje.

Tím že se zbavíte cookies, nezbavíte se samozřejmě automaticky všech potíží. Přehled problémů, se kterými se můžete setkat při rozdílných stupních nastavení bezpečnosti, najdete v tabulce JAK VELKOU OCHRANU VÁM POSKYTUJE NASTAVENÍ VAŠEHO PROHLÍŽEČE?

Pořiďte si pomocníky pro pravidelný úklid: Některé sajty vyžadují používání cookies pro přístup. To ovšem neznamená, že se těchto cookies nemůžete zbavit, když už je nepotřebujete. Existují utility, které mohou sloužit jako vítané rozšíření bezpečnostních možností prohlížeče. Např. Window Washer (www.webroot.com/washer.htm) lze nastavit tak, aby mazal všechna cookies (ale i třeba obsah odpadkového koše, složky historie, dočasné soubory sítě Internet a paměť prohlížeče a další) z disku v pravidelných časových intervalech nebo při každém spuštění či zavření Windows.

Window Washer také umožňuje některá cookies ponechat (v případě, že jste si jisti jejich bezpečností). Pravým tlačítkem myši klikněte v programu na ikonu Tray a vyberte z menu položku Settings. V seznamu Standard Wash Items klikněte na tlačítko Options pro prohlížeč, který běžně používáte. V dalším okně pak tlačítkem Cookies To Keep vyvoláte seznam cookies. Najedete-li na jednotlivá cookies, zobrazí se vám jejich obsah, jenž může obsahovat třeba vaši e-mailovou adresu, ale většinou se bude jednat pouze o nesrozumitelný zápis programu. Jste-li si jisti, že se jedná o cookie z důvěryhodného zdroje, klikněte na možnost Add to Keepers. Takto vybraná cookies zůstanou potom uložena na vašem pevném disku, zatímco všechna ostatní program při pravidelném "úklidu" smaže.

Další sharewarové programy, jež si můžete stáhnout z Internetu např. Cookie Pal (www.kburra.com), Cookie Cutter nebo Cookie Crusher rozšíří možnosti kontroly přijímání cookies, které vám poskytuje váš prohlížeč. Tyto programy obsahují filtry pro odmítání či přijímání cookies z určených zdrojů, a před každým přijetím cookie vás (vizuálně či zvukově) upozorní. Komerční produkty jako ESafe Desktop či "osobní firewall" jako třeba je Norton Internet Security 2000, vám zaručí, že ke cookies bude mít přístup pouze sajt, jenž je odeslal. Před přijetím nových cookies vás navíc upozorní a nabídnou vám možnost cookies z dané lokace automaticky přijímat či odmítat (pro jednotlivé sajty tyto programy vytvářejí profily, s jejichž pomocí pak kontrolují příjem cookies).

Surfujte inkognito

Chcete-li si zachovat na Internetu anonymitu, musíte nejprve omezit množství informací, které jsou o vás k dispozici kdykoliv se k Internetu připojíte.

Ještě stále si myslíte, že většina vašich aktivit na Internetu jako je surfování, nakupování, účast v diskusních skupinách či posílání elektronické pošty vás nevystavuje žádnému nebezpečí? Zkuste se znovu zamyslet.

Otestujte si bezpečnost vašeho počítače: Kdykoliv se připojíte k Internetu, je váš počítač otevřen celému světu. Na stránce ShieldsUp firmy Gibson Research (www.grc.com) máte možnost se dozvědět, kolik informací o vašem počítači je běžně dostupných. Pomocí odkazů "Test My Shields" a "Probe My Ports" se dostanete na stránky, kde se vám zobrazí všechny informace, které mohou hackeři zjistit o vašem počítači a LAN. S největší pravděpodobností k nim bude patřit vaše jméno, IP adresa a seznam "portů" využitelných s pomocí správného softwaru pro přístup k obsahu vašeho pevného disku.

Zkontrolujte, máte-li nastaveno sdílení: Je-li váš počítač nastaven na sdílení souborů a tiskáren, nabízíte hackerům otevřené dveře pro přístup na váš pevný disk. I v případě, že nepracujete v síti, může být váš počítač konfigurován tak, aby umožňoval sdílení souborů. Ve Windows 9x vypnete sdílení souborů a tiskáren následujícím způsobem: v nabídce Start vyberte Nastavení/Ovládací panely, klikněte na ikonu Síť, na záložce Konfigurace poklepte na tlačítko Sdílení souborů a tiskáren a přesvědčete se, že ani jedna z možností není zatržena.

Projděte se po vlastních stopách: Nejjednodušším způsobem, jak zabránit komukoli v proniknutí do vašeho počítače, je instalace firewallu (viz vložený článek na straně STÁLE ON-LINE, STÁLE V NEBEZPEČÍ). Firewall však chrání pouze počítačové porty nastavené pro sdílení souborů nepomohou vám utajit vaše pohyby na Internetu. Chcete-li se přesvědčit, kolik stop za sebou při surfování zanecháváte a kolik informací tím zpřístupňujete celému světu, zkuste navštívit stránku www.anonymizer.com. Tato stránka vám kromě seznamu vámi navštívených sajtů zobrazí i všechny informace, které tyto saity uložily pomocí cookies na vašem pevném disku. Pokud si přejete pohybovat se na Internetu skutečně inkognito, budete potřebovat program či službu, které dokáží vaši identitu zamaskovat (nebo vám umožní vytvořit si alias, jejž není možné zpětně vystopovat až k vašemu počítači).

Surfujte anonymně zadarmo: Nejspolehlivější službou, zaručující anonymní pohyb na Inetrnetu, je Anonymizer. Z jeho stránky www. anonymizer.com můžete surfovat bez obav o vlastní bezpečnost Anonymizer skryje vaši IP adresu a další údaje použitelné pro identifikaci vašeho počítače.

Bezplatná verze této služby má však své nevýhody obsahuje inzerci, zpomaluje načítání stránek, neumožní spustit aplety Javy a JavaScript, a v neposlední řadě nedovoluje přístup k FTP sajtům a sajtům se zvýšenou bezpečností (např. objednávkové stránky internetových obchodů).

Zaplaťte si anonymitu: Anonymizer nabízí i placenou verzi, která je rychlejší a umožňuje přístup k zabezpečeným sajtům i spuštění Javy a JavaScriptu. Službu je možné si předplatit na tři měsíce (15 USD) nebo na rok (50 USD).

Programy jako Freedom 1 společnosti Zero-Knowledge Systems nebo PrivadaProxy od společnosti Privada zajišťují anonymitu kombinací softwaru instalovaného na vašem počítači a webové služby, a nabízejí i další užitečné možnosti.

PrivadaProxy umožňuje skrze svou webovou službu vytvoření aliasů, a navíc staví mezi vás a vámi navštěvované servery vlastní proxy server. Pomocí této služby si můžete vytvořit internetových identit kolik chcete (poplatek je 5 USD za jeden alias). Program na vašem pevném disku slouží k nastavení filtrů pro příjem cookies a elektronické pošty, musíte však nastavit svůj prohlížeč tak, aby používal proxy server. V Internet Exploreru vyberte z menu Nástroje/Možnosti sítě Internet/Připojení/Nastavení místní sítě, v programu Netscape potom Edit/Preferences/Advanced/Proxies, klikněte na Advanced a zvolte Proxies.

Freedom 1 používá k zahlazení stop a zmatení každého, kdo se pokusí vás na Internetu stopovat síť anonymizujících serverů v kombinaci s bezpečnostním kódováním ve vašem počítači. Za poplatek 50 USD ročně získáte pět internetových aliasů pro bezpečné surfování a ke každému z nich i kódovaný e-mailový účet (vas_alias@freedom.net). Provoz je veden skrze jeden, dva či tři mezilehlé servery, což zpomaluje surfování, ale zajišťuje větší zabezpečení elektronické pošty a usnadňuje filtrování nevyžádaných e-mailů.

Zbavte se nevyžádané pošty

Pokud jde o nevítanou poštu tzv. spam ve vaší schránce, jste sami svými nepřáteli. Její příliv však lze omezit.

Při zadávání osobních údajů pro registraci na často navštěvovaných sajtech můžete být sebeopatrnější, ale dříve či později vaši stránku stejně začne zaplavovat nevyžádaná pošta. E-mailový spam se dělí na dvě skupiny. První skupinu tvoří pošta, kterou jste si ať schválně či omylem objednali (informace o nových produktech firem, apod.). S eliminací tohoto druhu pošty byste neměli mít větší problémy. Do druhé skupiny potom patří pošta skutečně nevyžádaná, často pochybného nebo pornografického obsahu. K odstranění tohoto druhu spamu budete potřebovat opravdu účinné zbraně.

Vytvořte si více adres: Není nutné při registraci na sajtech či účasti v diskusních skupinách odhalit svou primární adresu. Pro tyto účely je nejlepší založit si novou adresu u některého z bezplatných poskytovatelů, jako je Hotmail, Excite Mail či Juno, a tuto adresu potom používat v komunikaci s provozovateli vámi navštěvovaných sajtů. Tímto způsobem nejen přesunete většinu nevyžádané pošty na novou adresu, ale většina poskytovatelů nabízí i širší možnosti filtrování e-mailů pocházejících z nejznámějších "spamovacích" zdrojů. Yahoo filtruje vaši poštu automaticky, u dalších provozovatelů je zapotřebí filtraci nastavit. Společnosti, které hromadné e-maily rozesílají, získávají často adresy z internetových sajtů pomocí speciálního softwaru, je proto dobré omezit používání vaší primární adresy nejen v diskusních skupinách, ale např. i při uvádění kontaktů na vaší webové stránce.

Zkontrolujte si pečlivě, k čemu dáváte souhlas: Mnoho internetových obchodů a prodejců se vás snaží zavázat k přijímání pošty, o kterou vlastně ani nemáte zájem. Zde je jedinou obranou věnovat skutečně pečlivou pozornost formulaci každé položky, jež nabízí zprávy o nových produktech či updatech nebo zprávy o produktech spřátelených společností. Neexistuje jednotné pravidlo: máte-li položku zaškrtnout či odškrtnout, záleží vždy na konkrétní formulaci nabídky.

Dávejte si pozor při odhlašování: Ocitnete-li se na seznamu adres některé ze seriózních společností, nebývá velkým problémem požádat o odhlášení. Pošta z takovýchto zdrojů obvykle obsahuje instrukce pro odhlášení, většinou se jedná o zaslání žádosti na určenou adresu nebo o odpověď na zaslaný e-mail, která bude v předmětu obsahovat slovo "unsubscribe" (odhlásit). Zde je však namístě varování. Pochází-li nevyžádaná pošta od některého z hromadných rozesilatelů (zprávy z těchto zdrojů se často poznají podle toho, že v předmětu obsahují formulace jako "Make Big $$$" nebo "XXX Girls"), v žádném případě poštu neodhlašujte podle v ní obsažených instrukcí. Učiníte-li to, pouze odesilateli potvrdíte, že je vaše e-mailová adresa aktivní a aktivní adresa je mnohem výhodnější pro prodej dalším společnostem.

Používejte filtry: Poštu od hromadných rozesilatelů je možné zastavit nastavením příslušného filtru. V programu Outlook Express vyberte v menu Nástroje položku Pravidla pro zprávy a nastavte si složku pro nevyžádanou poštu (můžete použít složku Odstraněná pošta). Pravým tlačítkem myši klikněte na zprávu, kterou si přejete filtrovat, a zvolte možnost Nevyžádaná posta/Přidat do seznamu nevyžádaných odesilatelů. Veškeré další zprávy, jež obdržíte ze stejného zdroje, budou automaticky přesunuty do určené složky. Používáte-li Netscape, otevřete v menu Edit/Message Filters a zadejte parametry, s jejichž pomocí bude program nadále identifikovat nevyžádanou poštu. Tyto parametry mohou zahrnovat např. adresu odesilatele, či slova a znaky obsažené v předmětovém řádku.

Pořiďte si zvláštní program pro filtrování e-mailů: Pokud se vaše adresa již ocitla na seznamech, které si zasilatelé hromadné pošty navzájem prodávají, budete nejspíš potřebovat zbraně silnějšího kalibru. Na Internetu jsou k dispozici programy obsahující seznam známých i méně známých zdrojů hromadné pošty. Sharewarový Spam Buster 1.8 (www. contactplus.com) nebo zkušební verze programu SpamKiller 2.77 (www.spamkiller.com). Spam Buster filtruje větší množství zpráv nežli SpamKiller a mezi "zadrženými" zprávami se mohou ocitnout i takové, které mezi nevyžádanou poštu nepatří, ale program nabízí možnost zprávy před odstraněním prohlédnout. Obě utility navíc obsahují tlačítko, jímž můžete obtěžování nevyžádaným mailem nahlásit správci domény.

Chraňte svou poštu

Otevírat cizí poštu je nelegální ale nikoliv na Internetu. Zkuste případným zvědavcům čtení vašich zpráv zkomplikovat.

Nejspíš už jste slyšeli, že elektronickou poštou byste neměli posílat informace, které byste se neodvážili napsat na pohlednici. Je tomu skutečně tak. Váš šéf i váš administrátor mají právo zcela zákonně kontrolovat obsah jakékoli zprávy zaslané na firemní adresu. Vzhledem k tomu, že elektronická pošta putuje v nešifrované formě od jednoho serveru ke druhému a končí ve schránce, která je jen velmi málo chráněna proti útokům zvenčí, může vaši poštu navíc otevřít téměř kdokoliv.

Používejte hesla: Patříte-li k uživatelům elektronické pošty, jež většinu času nemají co skrývat, ale tu a tam potřebují poslat zprávu s citlivějším obsahem, můžete tuto zprávu poslat v příloze e-mailu jako heslem chráněný soubor MS Wordu. Ve Wordu vyberete v menu Soubor/Uložit jako, v nabídce Možnosti zadáte heslo a soubor uložíte. Heslo pak zašlete adresátovi zprávy ve zvláštním e-mailu. Můžete také použít programy pro komprimování souborů, jako je WinZip, které také zabezpečení heslem nabízejí. Při komprimaci souboru klikněte na tlačítko Password a zadejte heslo. To pak bude zapotřebí pro další manipulaci s komprimovaným souborem. Tento způsob ochrany není ideální šifrování používané v programech Word a WinZip je poměrně jednoduché, a navíc musíte zaslat příjemci zprávy heslo v nešifrované podobě.

Pořiďte si klíč: Mnohem vyšší úroveň ochrany vašich e-mailů získáte, budete-li používat šifrování pomocí dvojice klíčů. Odesilatel zašifruje zprávu jedním klíčem ("veřejným" klíčem příjemce) a příjemce zprávu dešifruje pomocí jiného, "soukromého" klíče. Při tomto typu šifrování odesilatel nemusí znát heslo příjemce a naopak. Celá záležitost funguje jako bezpečnostní schránka v bance: k jejímu otevření potřebujete jak svůj klíč, tak klíč banky.

Pravděpodobně nejlepším šifrovacím programem je PGP (Pretty Good Privacy), jenž vám umožňuje nastavit úroveň kódování v rozmezí 768 až 3 072 bitů, což je úroveň nesrovnatelně vyšší nežli používá váš prohlížeč, jenž je většinou nastaven na 40nebo 60bitové kódování. PGP je k dispozici v různých formách včetně freewarové verze, kterou si nekomerční uživatelé mohou zdarma stáhnout na Internetu a která spolupracuje s programy Eudora a Outlook Express. Používáte-li jiný klient, můžete zprávu, kterou si přejete zašifrovat, zkopírovat do schránky a pak ji šifrovat pomocí prográmku PGPKey. Čím vyšší úroveň kódování máte nastavenu, tím déle bude celý proces trvat. Je proto nejlepší používat střední hodnotu nastavení, zhruba 1 024 bitů. Tato úroveň kódování poskytuje dostatečnou ochranu a nehrozí nebezpečí, že byste během šifrování usnuli.

Šifrujte přes Internet: Své zprávy můžete šifrovat i bez použití klíčů. Služba HushMail je k dispozici zdarma na adrese www.hushmail.com a nabízí šifrování na stejné úrovni jako PGP při běžném nastavení (1 024 bitů). Šifrování i dešifrování zpráv probíhá uvnitř vašeho systému prostřednictvím Java apletu a při posílání zpráv je tak zajištěna oboustranná bezpečnost. Vaše zprávy poslané přes HushMail budou na celém Webu nerozluštitelné i pro velmi zkušené hackery. Menší nevýhodou tohoto systému šifrování je, že příjemce i odesilatel musejí mít u HushMailu založený účet.

Vyzkoušejte elektronické skartování: Založte si zdarma bezpečný e-mailový účet na adrese www.1on1mail.com. Software používaný touto službou poskytuje až 2 048bitové kódování a pro připojení vašeho počítače ke schránce využívá virtuální privátní sítě. Zprávy jsou elektronicky skartovány okamžitě po přečtení nebo po uplynutí nastaveného časového intervalu. Celá služba je zdarma a poskytuje dokonalou bezpečnost při posílání elektronické pošty.

Bezpečný chat

Hovoříte-li s někým na Webu, nikdy si nemůžete být jisti, kdo vás poslouchá takže zkuste radši šeptat.

Jakmile se stanete součástí některé z internetových komunit (ať už se jedná o diskusní skupinu, chat či tzv. instant messaging), dáváte všanc své soukromí. I když si vybíráte, s kým chcete mluvit, vystavujete se nebezpečí, že vás neznámí lidé budou obtěžovat nebo slídit po vašich osobních údajích. Můžete se dokonce stát obětí těch, kteří pomocí speciálních programů sbírají adresy a další informace z internetových stránek a komunit a prodávají je společnostem zabývajícím se hromadným rozesíláním nevyžádané pošty.

Zfalšujte svou skutečnou adresu: Jste-li při registraci v diskusní skupině či chatroomu požádáni, abyste uvedli svou e-mailovou adresu, v žádném případě neuvádějte adresu, kterou běžně používáte. Deja.com např. nabízí možnost založit si schránku, jejíž obsah nemusíte kontrolovat. Další možností je založení nové adresy u některého z bezplatných poskytovatelů a následné nastavení filtrace pošty na maximum.

Vypněte ICQ, když ho nepoužíváte: Nemějte spuštěný AOL Instant Messenger, ICQ, Yahoo! Pager, nebo jiný instant messenger, pořád. Prostřednictvím chatovacího serveru je vidět (v případě AIM), kdy jste on-line, jak dlouho, a kdy obvykle býváte odpojeni. Chcete-li, aby vám prográmek nenabíhal při každém startu Windows, zvolte Start/Run, napište MSCONFIG, a stiskněte <Enter>. Na kartě Po spuštění odznačte vybranou aplikaci, klikněte OK, a restartujte Windows.

Šifrujte, šifrujte a zase šifrujte: Opatření, která jsme zatím zmínili, vás sice chrání před prozrazením osobních informací a obtěžováním od cizích lidí, nezaručí však bezpečnost při vlastním přenosu zpráv. Jediným způsobem, jak můžete chránit obsah vaší konverzace i vyměňovaných zpráv, je opět šifrování. Firma Boomerang Software nabízí na adrese www.boomerangsoftware.com zdarma svůj vlastní komunikační program Secure Shuttle Transport, který používá pro přenos informací RSA kódování a síť bezpečných serverů. Nevýhodou programu je, že není kompatibilní s jinými komunikačními programy, a budete tedy muset své přátele přesvědčit, aby na něj také přešli. Potřebujete-li si však vyměňovat důvěrné informace, stojí to určitě za to.

Útoky na vaše soukromí nejsou zdaleka pouze záležitostí Internetu. Koupíte-li si nový byt, pořídíte řidičský průkaz či změníte telefonní číslo, vystavujete se nebezpečí, že se vaše osobní údaje stanou součástí databází užívaných pro zasílání reklamních nabídek a katalogů. Na Internetu i jinde si musíte dávat pozor, aby vás nezahltily.

Kvíz: jak si chráníte své soukromí?

Nesetkali jste se zatím se žádnými problémy? Možná jen máte štěstí. Vyzkoušejte náš test a přesvědčete se, nakolik snadným terčem jste.

1. Zregistrovali jste se na některé z bezplatných služeb?

Pokud ano, zapište si 2 body. Jestliže jste se navíc nepřesvědčili, jaká je bezpečnostní politika daného sajtu, nebo si podrobně nepřečetli text u jednotlivých okének, získáváte 10 bodů. Mnoho sajtů využívá informace o vaší adrese, telefonním čísle a výši příjmu a předává je dále jiným společnostem.

2. Použili jste na Internetu kreditní kartu? (Pozn.: takových karet v ČR banky vydávají málo, ale jsou.)

Za kladnou odpověď si připočtěte 2 body. Nebezpečí vám hrozí v případě, že společnost, které jste číslo své kreditní karty svěřili, nepoužívá k ochraně informací dostatečně účinný firewall.

3. Použili jste na Internetu debetní kartu? (Pozn.: drtivá většina karet EC/MC či Visa, vydávaných v ČR, je debetních.)

Jestli ano, připočtěte si 10 bodů. I když většina společností omezuje ztráty způsobené zneužitím karty, daný nepoctivec vám váš účet vyluxuje během toho, když společnost vaší stížnost prošetřuje.

4. Posílali jste číslo své karty či jiné osobní údaje e-mailem?

Pokud ano, získáváte 10 bodů. Informace zasílané elektronickou poštou jsou mnohem zranitelnější nežli při transakcích na Internetu. Navíc si nikdy nemůžete být jisti, komu se pošta dostane do rukou.

5. Používáte při účasti v diskusních skupinách své skutečné jméno a adresu?

Pokud ano, připočtěte si dalších 10 bodů. Diskusní skupiny patří k nejčastějším zdrojům, z nichž zasilatelé hromadné pošty získávají informace.

6. Prověřili jste, zdali se vaše jméno objevuje v internetových telefonních seznamech a seznamech adres?

Jestliže ano, zapište si 10 bodů. Jestliže ne, 5 bodů. Internetové seznamy porovnávají vaše údaje s údaji vašich sousedů a firem v okolí a poskytují odkazy k mapám. Skýtají tak ideální terč slídilům.

7. Máte na svém počítači nainstalovány aplikace, které kontrolují, jste-li připojeni k Internetu?

Jestli ano, získáváte 3 body. Stejně jako procesor Pentium III, mohou i webovské aplety obsahovat sériové číslo použitelné k identifikaci vašeho počítače.

8. Otevíráte přílohy elektronické pošty?

Jestli ano, 5 bodů. Programy v příloze elektronické pošty se mohou tvářit neškodně a přitom obsahovat "trojské koně", které váš počítač vystavují útokům zvenčí.

9. Využíváte chat-roomy?

Pokud ano, připočtěte si 3 body. Kdokoliv, s kým sdílíte chatroom, může pomocí speciálního programu sejmout obsah vaší obrazovky a zjistit tak vaše heslo či další osobní údaje.

10. Používáte na svém počítači připojeném k Internetu programy pro sdílení dat?

Jestliže ano, 10 bodů. Používání sítě ve Windows 9x může otevřít port NetBIOS komukoliv, kdo chce získat přístup k vašemu počítači a potažmo k obsahu vašeho pevného disku.

Hodnocení:

61 bodů a víc - Pokud jste kdy měli nějaká tajemství, zapomeňte na ně.

41-60 bodů - Vy se tedy rozhodně nebojíte. Větší opatrnost by možná nebyla na škodu.

31-40 bodů - Dáváte si pozor, ale občas vám něco unikne - zkuste použít některé z našich rad.

0-30 bodů - Nemáte se čeho obávat. Nejspíš už jste dávno paranoidní.

Stále on-line, stále v nebezpečí

Jste k Internetu připojeni pevnou linkou nebo přes rozvody kabelové televize? Je to rychlé, spolehlivé a pohodlné. Nemusíte čekat, až se připojí modem, a neobtěžují vás výpadky telefonické sítě. Můžete být připojeni k Internetu 24 hodin denně. Ano, je to pohodlné, ale zároveň jste vystaveni mnohem většímu nebezpečí útoku. Váš počítač je mnohem přístupnější pro skripty skenování portů, které zkoumají porty jednotlivých IP adres, jejichž prostřednictvím je možné se dostat do vašeho počítače či sítě.

Riziko můžete výrazně snížit, jestliže počítač na dobu, kdy ho nepoužíváte, vypnete. Je-li váš počítač vypnut alespoň na deset hodin denně, přestává být vaše pevná linka či kabel otevřenou branou zvoucí hackery ke vstupu. BlackICE Defender (za 40 USD na www.networkice.com) monitoruje síťový přístup k vašemu počítači. Denně s nejvyšší pravděpodobností zaregistruje přes deset pokusů ("pingů") zjistit, je-li vaše IP adresa aktivní. Většina z nich jsou náhodné pokusy hackerských skriptů, které hledají na vašem počítači "otevřené" porty.

Pomocí osobního firewallu můžete mezi svým počítačem a internetovým připojením vytvořit hráz, která filtruje data, blokuje otevřené porty a zabraňuje ActiveX a JavaScriptům dělat to, co nemají. Esafe Desktop 2.2 od Alladin Knowledge Systems (50 USD, www.aks.com) funguje zároveň jako firewall, antivirový program a filtr elektronické pošty. Při použití tohoto programu procházejí veškerá data přijatá vaším počítačem včetně dat z disket jakousi "karanténou", která sice rychlost jejich přijímání zpomalí, zaručí vám ale klidné spaní. K dalším osobním firewallovým a bezpečnostním systémům patří programy jako Norton Internet Security 2000 nebo ZoneAlarm 2 společnosti Zone Labs (pro nekomerční využití je k dispozici free-verze na adrese www.zonelabs.com).

§§§§§


Komunikace


Vaše webové sídlo může být magnetem přitahujícím špióny

Gary H. Anthes

c00p0014

Zcizování tajemství, která ukrývá vaše firma, by mohlo být tak snadné, jako když malému dítěti berete bonbón a přitom zcela v souladu se zákony. Skutečně možná přímo vysíláte signál "dejte mi za vyučenou", když o sobě na svých webovských stránkách poněkud obšírněji hovoříte.

Chvástání není na místě

Internet přiměl mnoho lidí k tomu, aby z něho čerpali informace jako z bezplatného zdroje volně přístupného komukoliv a kdykoliv. Současně umožnil mnoha společnostem chvástat se tak jako nikdy předtím. Tyto společnosti však často zapomínají brát na vědomí, že jejich sídla nenavštěvují jen zákazníci a zájemci o zaměstnání.

Některé společnosti poskytují na webovských stránkách informace o svých zákaznících a nabízejí případové studie, které se zabývají jejich produkty. Dobrý analytik z těchto informací pomocí určitého druhu zpětného inženýrství zjistí, jak na tom tyto společnosti jsou. Vývoj webového sídla je obvykle hnán dopředu lidmi z marketingu, kteří fandí společnosti a jejím produktům. Firmy si často nejsou vědomy problémů s ochranou důvěrných informací a dávají k dispozici více informací, než by bylo záhodno.

V některých případech vedou z veřejného webového sídla společnosti odkazy k informacím určeným především pro potřeby zaměstnanců. Jedna společnost například umístila na své stránky tolik informací o architektuře své sítě, že v podstatě hackerům naservírovala přesný návod. Další zpřístupnila celý on-line adresář svých zaměstnanců. Lovcům mozků tak stačilo jen kliknout myší, a měli co chtěli.

Výzkumníci

Národní laboratoř v Los Alamos, výzkumné centrum nukleárních zbraní, které se nalézá v blízkosti Santa Fe ve státě Nové Mexiko, ve svém webovém sídle (www.langl.gov) kombinuje informace určené pro interní i externí uživatele. Její Weapons Neutron Reserach Facility (zařízení pro výzkum neutronových zbraní) dává k dispozici seznam kancelářských telefonních čísel svých zaměstnanců, včetně čísel mobilních telefonů.

Technologické firmy

Zveřejňování telefonních seznamů zaměstnanců usnadňuje "sociální inženýrství" a v podstatě vede k vyzrazování údajů o zaměstnancích. Weboví vývojáři jsou tak očarováni internetovou technologií a její schopností pomáhat zákazníkům a zaměstnancům, že "bezpečnostní hlediska jsou často přehlížena". Dokonce i v případech, kdy společnost ve svém webovém sídle neuvádí seznam zaměstnanců, je dosti časté, že podrobně rozvádí, jaké mají její zaměstnanci výhody. To usnadňuje konkurentům přetahovat k sobě zaměstnance takové firmy nebo jim předkládat přemrštěné nabídky ve snaze je získat.

Tuto praxi mají sklon používat zejména společnosti, které vyvíjejí špičkové technologie. Výhody poskytované zaměstnancům například on-line zpřístupňuje Adobe Systems, Inc., se sídlem v San José. Nezapomíná přitom ani na příspěvky na zdravotní a stomatologické pojištění, platové složky určené ke krytí příležitostných výdajů, podrobnosti o programech dovolené, informace o plánu daňově zvýhodněného důchodového připojištění. Nechybí zde rozdělení zisku či plány na nákup zaměstnaneckých akcií.

Biotechnologové

Biotechnologické a farmaceutické společnosti rovněž často hýří podnikovými informacemi. Například Biogen, Inc., společnost sídlící v Cambridge ve státě Massachusetts, má na svém Webu tříleté bohatství ve formě tiskových zpráv, které obsahují podrobnosti o změnách v řadách starších zaměstnanců, o výzkumných a vývojových partnerstvích s jinými společnostmi, plánech týkajících se vývoje produktů, stavu experimentálních léčiv a plánů na vybudování nového výzkumného a vývojového centra. Popisy volných pracovních míst obsahují podrobnosti o konkrétních vývojových projektech a cílech každé pracovní pozice. Společnost Biogen o tom odmítla hovořit.

Chemici

Některé firmy umisťují do svých webových sídel informace, jež by si spíše měly ponechat pro svůj zaměstnanecký intranet. Organizační schémata vůbec neslouží k tomu, aby pohnula kupředu s prodejem nebo povědomím zákazníků, mohou však (konkurentovi) pomoci pochopit strukturu společnosti a porozumět tomu, jak jsou rozloženy její režijní náklady a tak dále.

Du Pont Co. má informačně bohaté webové sídlo, které obsahuje například jména, adresy a telefonní čísla výrobců některých jejích produktů, plus jména manažerů příslušných továren. Kdybyste chtěli vyrobit podobný produkt, řekne vám to, kdo je schopen jej vyrobit, což je informace, kterou byste jinak asi velmi dlouho dávali dohromady. Firma Du Pont podniká ve sto směrech a existuje proto mnoho názorů na to, co je důvěrné a co nikoliv. Proč byste měli vystavovat na odiv jména svých distributorů? Nepomáhá to konkurenci? Ano, pomáhá. Usnadňuje to však i vašim zákazníkům nalézt správnou osobu, od níž mohou něco koupit.

Letci

Boeing Co., ve snaze podpořit svůj program, jenž má přitahovat dodavatelské firmy, jejichž majiteli jsou ženy a příslušníci menšin, vystavila ve svém veřejném webovém sídle jména, telefonní čísla a informace o podnikatelských subjektech, adresách a nákupních závazcích svých odběratelů. Současně poskytuje informace o podřízených a nadřízených každého kupujícího. "Můžete procházet personálním schématem směrem nahoru i dolů, abyste našli někoho, kdo něco ví o vstřikovačích paliva pro tryskové motory. Jste-li lovcem mozků, mohl by to pro vás být ohromný poklad. Je to příklad toho, jak se může zvrtnout dobrý úmysl."

Volný přístup k informacím

Nebezpečí plynoucí z umisťování citlivých informací na Webu vzniká v důsledku chybějících lidských filtrů starého ražení. Průmysloví špioni již nemusí přesvědčovat osobu na telefonu o své potřebě a oprávněnosti získávat informace. Proto se doporučuje dávat k dispozici on-line pouze základní informace, aby tak ti, kdo prahnou po více informacích, byli nuceni procházet určitým sítem či kontrolou. Je dobré mít vlastní lidi, kteří hrají roli vyzvědačů konkurence a snaží se vidět, co by mohlo být z vašich informací vytěženo.

Odborníci radí používat konzervativní přístup spolu se zásadami, které říkají, že na webové stránky je zakázáno umisťovat veškeré informace, jež nejsou výslovně povoleny, namísto toho aby platilo, že je dovoleno vše, co není výslovně zakázáno. Zásady týkající se webového obsahu by měly být rozšířením standardní podnikové bezpečnostní politiky.0 0014/FEL o

12 VĚCÍ, KTERÉ RIVALOVÉ HLEDAJÍ NA VAŠICH WEBOVSKÝCH STRÁNKÁCH

1. Oznámení o produktech a předběžná oznámení:

Vlastnosti a dostupnost vypovídají o silných i slabých stránkách produktů.

2. Výměny vedoucích pracovníků:

Podrobné informace o osobách mohou vytvářet obrázek o jejich stylu rozhodování.

3. Otevírání a zavírání provozů a kanceláří:

Výrobní zařízení jsou klíčem ke kapacitě. Kanceláře mohou upozorňovat na strategický směr.

4. Soudní pře a rozhodnutí soudů:

Mohou vypovídat o budoucích finančních závazcích.

5. Volná pracovní místa:

Požadované znalosti a dovednosti mohou nabízet záchytné body pro získání představy o produktech a strategickém směru.

6. Dodavatelé a subdodavatelé:

Mohou odhalovat klíčové souvislosti a zdroje konkurenčních informací.

7. Klíčoví zákazníci:

Mohli by se stát cílovými klienty.

8. Ceny a cenová struktura:

Konkurenti mohou tyto informace používat k poměřování své vlastní cenové tvorby.

9. Finanční výsledky:

V případě soukromé společnosti může být webové sídlo jediným místem, kde jsou takové informace k dispozici.

10. Fúze, akvizice a strategické aliance:

Signalizují budoucí směr.

11. Zákaznická zpětná vazba:

Nabízí informace o pochopené síle produktu a (méně často) o jeho slabinách.

12. Strategická prohlášení:

Naznačují strategický záměr a směr.

KONTRAPRODUKTIVNÍ KONTRAŠPIONÁŽ

Ačkoliv mnoho odborníků varuje společnosti před nebezpečím plynoucím z umisťování příliš mnoha informací na Internet, jedna z autorit nad touto praktikou jen krčí rameny. "Ve zpravodajské činnosti konkurence nevidím hlavní problém," říká Herbert E. Meyer, předseda správní rady společnosti Real World Intelligence, Inc., Friday Harbor, stát Washington, a vyšší vedoucí představitel CIA.

Říká, že společnosti ztrácejí příliš mnoho času studiem svých konkurentů a příliš mnoho času tráví v obavách z toho, že je konkurenti pozorují. "Je to totéž, jako když pilot letadla stále jen pozoruje jiná letadla, a pak vrazí přímo do hory."

Místo toho radí Meyer svým klientům, aby získávali podnikatelské moudrosti u zákazníků, podnikatelů a na trzích a aby sledovali trendy ve vědě, technologii, ekonomii a politice. Meyer říká: "Jsou na cestě nové předpisy? Jde Evropa nahoru? Propadá se Latinská Amerika? Toto jsou věci, které vám mohou poskytnout ohromnou výhodu nikoliv znalost toho, co včera udělal váš konkurent. Není příliš důležité skrývat své činnosti. Lepší je stále nutit konkurenty, aby se prali ve snaze na ně reagovat," říká Meyer.

§§§§§


3Com U.S. Robotics 56K* - odlehčená verze modemu

Stanislav Borecký, testCentrum IDG

c00p0234

Rostoucí požadavky na připojení k Internetu i u domácích počítačů samozřejmě vyvolávají potřebu nabídnout na trhu vhodné komunikační nástroje. Na rozdíl od mnoha firem, které svou konektivitu řeší prostřednictvím pevných linek, je typickým domácím komunikačním nástrojem modem pro analogové linky. Ačkoli si v této oblasti lze snadno představit i mnohem rychlejší druhy spojení, je současných 56 000 b/s pro mnohé uživatele postačující. A i když modemy, pracující právě s takovouto přenosovou rychlostí, již dávno nejsou ničím novým, tu a tam se přeci jen nějaká ta novinka objeví. Jednou z nich je i externí verze faxmodemu 3Com U.S. Robotics 56K* od stejnojmenné společnosti.

Testovaný model má být zaměřen hlavně na méně náročné uživatele, čemuž ostatně jsou přizpůsobeny i základní vlastnosti zařízení. Jde konstrukčně prakticky o již klasický model 56K, odlehčený o voice funkce. Upřímně řečeno, zdaleka ne všichni uživatelé je využívají, a proto lze snahu nabídnou i jednodušší a tím i levnější řešení ocenit.

Základní komunikační parametry se v porovnání s lépe vybaveným sourozencem nijak nezměnily. Je tedy vybaven schopností komunikovat až do rychlosti 56 000 b/s s podporou jak současného standardu V.90, tak i původního firemního řešení x2. Mezi podporovanými protokoly samozřejmě nechybí V.34, V.32bis, V.32, V.23, V.22bis, V.22 a V.21 s funkcí automatické detekce komunikační rychlosti v rozmezí od 300 do 33 600 b/s. Pro korekce chyb při přenosu dat jsou využívány standardy V.42/MNP 5 a ke kompresi pak V.42bis/MNP 5. Služby faxové komunikace jsou založeny na standardech Class 1 a 2.0 Group III, s komunikační rychlostí do 14 400 b/s, a samozřejmě na použití standardů V.17, V.29 a V.27ter. Modem je také vybaven podporou V.80, používaného u videokonferencí.

Celkem bezproblémová instalace zařízení, splňujícího požadavky plug and play, je k dispozici jak ve Windows 9x, tak i ve Windows 2000. Dodávaná disketa obsahuje potřebné soubory použitelné v obou uvedených systémech, a to navíc ve verzi "Czech", charakterizující celkovou lokalizaci produktu. Tu dotváří i přítomnost kopie homologačního osvědčení a kompletně přeložená uživatelská příručka. Fyzické připojení modemu k počítači využívá klasické sériové rozhraní, přičemž kabel počítá s malým (9pinovým) portem. Bez dalších doplňků tak lze modem připojit i k notebookům, případně kapesním počítačům, vybaveným odpovídajícím portem. Z toho samozřejmě vyplývají i základní komunikační parametry mezi počítačem a modemem, které dokáží podat maximální výkon 115 200 b/s. Při přenosu některých zvláště silně komprimovatelných souborů to však může být s ohledem na maximální přenosovou rychlost po lince již limitující hodnota. Pro připojení k telefonní síti samozřejmě nechybí odpovídají dvoulinka s konektory RJ-11. Shodným typem zásuvky, ovšem pouze jedinou, je samozřejmě vybaven i modem samotný. Proto také bez pořízení si rozdvojky není možné za něj dále připojit například telefonní aparát nebo záznamník. Indikaci provozních stavů obstarává sice pouze čtveřice LED diod na přední straně modemu, avšak jejich signalizace je velmi výrazná. K napájení je použit externí zdroj, podobně jako u jiných modemů externího provedení.

Provozní testy zahrnovaly samozřejmě sérii pokusných i rutinních připojení na různých linkách a k různým přípojným bodům. Během těchto testů vykázal modem velmi krátké časy, potřebné pro navázání spojení (handshake). Na subjektivně lepších linkách se komunikační rychlosti pohybovaly nad 42 000 b/s, na obzvláště nekvalitních pak okolo 28 800 b/s i méně, čímž se ocitá z hlediska celkového výkonu na úrovni odpovídající svým "stájovým" kolegům jak téže, tak i jiných značek. Obzvláště potěšující ale byla vysoká stabilita komunikace, neboť v rámci testů ani jednou spojení "nespadlo". V realitě to představuje plynulý tok dat, a v případě používání tarifů podobně koncipovaných, jako I2000, i nižší náklady, protože odpadají různé sestavovací impulsy, které nelze při opakovaných připojováních se k ISP obejít.

Závěrem lze konstatovat, že svými výkony sice patří 3Com U.S. Robotics 56K* k nejlepším a příjemná pro běžné uživatele bude jistě i pětiletá záruka, avšak cena ve výši 4 560 Kč vč. DPH již může vyvolat úvahy, zda modem skutečně dokáže oslovit domácí uživatele.

Faxmodem 3Com U.S. Robotics 56K*

stabilita spojení

krátké časy pro připojení

lokalizace cena

nelze připojit telefon

problémy s češtinou v SuperFax

Záruka: 5 let

Cena (vč. DPH): 4 560 Kč

K recenzi poskytla firma:

3Com, Praha

http://www.3com.cz

§§§§§


Dva přírůstky rodiny OfficeConnect od firmy 3com

Stanislav Borecký, TestCentrum IDG

c00p0235

Stále častější používání standardu FastEthernet i v malých sítích, vyvolává především rostoucí požadavky na dostupnost sice výkonných, ovšem zároveň malých a cenově dostupných aktivních síťových prvků. Navíc skutečnost, že mnohdy dochází k přechodům mezi standardy Ethernet a FastEthernet v jednotlivých krocích, výrazně podporuje zájem především o prvky s automatickou detekcí komunikační rychlosti. Je tedy nasnadě, že přední výrobci se snaží tyto požadavky trhu naplnit, a není proto divu, že i v nabídce společnosti 3Com lze takovéto produkty nalézt. Dva noví členové rodiny OfficeConnect, která je určena právě pro malé sítě, byly zapůjčeni i ke krátkému testu. Konkrétně se jednalo o dvourychlostní osmiportový hub, nesoucí označení "3Com OfficeConnect Dual Speed Hub 8", a podobně koncipovaný switch s označením 3Com OfficeConnect Dual Speed Switch 8.

3Com OfficeConnect Dual Speed Hub 8

V prvním případě se jedná o kompaktní stolní neřízený dvourychlostní rozbočovač, určený především pro malé sítě s kombinovaným provozem, ovšem spíše s nižšími výkonnostními nároky. Testovaný model nabízí uživatelům celkem osm portů RJ-45, schopných automaticky rozlišovat komunikační rychlost 10 nebo 100 Mb/s (Ethernet a FastEthernet). V případě hubu je ale k dispozici jen režim half duplex, umožňující v tomtéž okamžiku přenos dat pouze jedním směrem. Mezi podporovanými komunikačními standardy nechybí ISO 8802/3 a IEEE 802.3. Splněním podmínek Class II je dána možnost i k propojení s jinými aktivními prvky a tím k dalšímu větvení sítě, nebo k použití hubu jako podřízeného prvku v rozsáhlých strukturách. Tomu samozřejmě odpovídá i vybavení jednoho z portů přepínačem křížení. Pro případ použití pouze v kombinaci se členy rodiny OfficeConnect je každý z nich vybaven i odpovídající konstrukcí a montážními prvky. O aktuálním provozním stavu, zatížení, kolizích a komunikačních rychlostech jednotlivých portů informuje přehledný čelní panel. Dvě skupiny LED diod vždy ve dvou řadách signalizují jednak komunikační rychlost toho kterého portu a dále úroveň zatížení prvku ve větvi Ethernet a FastEthernet. Dodávka kromě samotného aktivního prvku zahrnuje i externí napájecí adaptér a kromě nezbytné, ale stručné dokumentace i CD-ROM disk s názvem "Network Assistant". Ten v podobě WWW stránek nabízí hned několikajazyčnou pomoc méně zkušeným uživatelům jednak při nastavování prostředí Windows 9x v sítích peer-to-peer, sdílení prostředků, případném rozšiřování sítě o další aktivní prvky, či při řešení různých problémů. Například v katalogu firmy AutoCont je u tohoto modelu možné nalézt koncovou cenu 10 736 Kč vč. DPH a záruční dobu v trvání pěti let.

3Com OfficeConnect Dual Speed Switch 8

Ve druhém případě se jedná o řešení, určené pro náročnější síťový provoz nebo jako uzlový bod menších kancelářských sítí. Opět tedy jde o dvourychlostní verzi neřízeného aktivního prvku pro kombinovaný provoz, ovšem v tomto případě s nesdíleným výkonem jednotlivých portů. I zde lze využít pro připojení počítačů nebo dalších aktivních prvků osm zásuvek RJ-45 a kroucené dvoulinky o délce do 100 m. Možnost začlenění je stejně jako v minulém případě řešena vybavením jednoho z portů přepínačem křížení. Automatické rozpoznávání komunikační rychlosti Ethernet FastEthernet na každém z portů je tentokráte doplněno o podporu full duplexního provozu. To v praxi znamená možnost současné komunikace v obou směrech, a tedy dosažení přenosových rychlostí až 20, respektive 200 Mb/s. Komunikační standardy, uvedené u hubu, doplňuje v tomto případě i norma IEEE 802.3u. Vnější konstrukce a vybavení montážními prvky opět dává možnost fyzické stohovatelnosti. Kontrolní panel sice postrádá indikaci zatížení prvku, ovšem přibývá řada LED diod pro indikaci half nebo full duplexního režimu na každém z portů. Zcela shodná jako u hubu zůstává dodávka dokumentace, CD-ROM disku a napájecího adaptéru. Totéž platí i o pětileté záruce. U uvedeného prodejce lze zařízení zakoupit za 10 638 Kč vč. DPH, což je paradoxně méně než u hubu.

3Com OfficeConnect Dual Speed Hub 8

Cena (vč. DPH): 10 736 Kč

snadná instalace

bezobslužný provoz

stohovatelnost

cena

3Com OfficeConnect Dual Speed Switch 8

Cena (vč. DPH): 10 638 Kč

snadná instalace

bezobslužný provoz

stohovatelnost

cena

Záruka: 5 let

K recenzi poskytla firma: 3Com, Praha

http://www.3com.cz

§§§§§


Internet i pro malé sítě - SVEC internet sharing server fd2160

Stanislav Borecký, TestCentrum idg

c00p0349

Potřeba připojení a komunikace prostřednictvím Internetu se stává stále akutnější i v malých kancelářích a firmách, kde se mnohdy s ohledem na provoz nevyplatí řešit situaci pevnou linkou, či jiným srovnatelným způsobem. Samozřejmě za ekonomické nelze pokládat ani vybavení každého počítače vlastním modemem. Logicky tedy vyplývá, že vhodné a ekonomické řešení leží někde mezi těmito formami. Za předpokladu, že pro komunikaci bude využívána klasická telefonní linka a modem, lze najít bezesporu řadu řešení jak připojit malou síť. Buďto lze využít vlastností některého z dostupných operačních systémů, nebo volit některý specializovaný hardwarový produkt, řešící připojení k Internetu komplexně. Druhá varianta zpravidla nepředstavuje tak vysoké investice a často slouží nejen pro realizaci spojení samotného, ale často má i další funkce potřebné pro síť. A právě k této druhé skupině řešení patří i SVEC Internet Sharing Server FD2160, jejž k testu poskytla společnost ELAP.

Výrobek nevelkých rozměrů (170 x 117 x 34 mm) s hmotností 255 g a externím napájecím zdrojem není sám přímo vybaven modemy, a tak lze ke dvěma 9pinovým portům RS-232 s komunikační rychlostí do 115 Kb za sekundu připojit libovolné externí modely, které jsou na trhu. A to nejen analogové, ale i ISDN Terminal adapter, či verze modemů pro pronajaté (pevné) linky. Vše záleží pouze na požadovaném výkonu spojení. V případě analogových verzí je pak k dispozici podpora pro standardy od 14,4 až do 56 Kb/s. Druhou stranu "mince", tedy výstup do sítě, tvoří jeden port RJ-11, určený pro kroucenou dvoulinku a podporující standard Ethernet, tedy přenosovou rychlost do 10 Mb za sekundu. Směrem k Internetu je komunikace zajištěna protokolem PPP s bezpečnostními standardy PAP/

CHAP a NAT, dovnitř sítě pak samozřejmě protokolem TCP/IP. Připojení LAN k Internetu není však zdaleka jedinou funkcí zařízení, a tak jej lze využívat i jako přístupový bod do privátní sítě pro externí pracovníky (RAS), stejně tak jako server k dynamickému přidělování adres (DHCP) a jejich překladu nebo jako paketový filtr pro základní zabezpečení sítě.

Veškeré parametry a vlastnosti lze snadno konfigurovat dodávaným programovým vybavením pro Windows 9x/NT/2000 (dvě diskety) nebo pomocí WWW prohlížeče, případně přes Telnet či Null modem. Ve všech případech samozřejmě se znalostí přístupového hesla a aktuálně nastavené IP adresy zařízení. Z toho tedy vyplývá, že mezi prvními kroky při instalaci a konfiguraci mohou být změna hesla, vnitřní IP adresy dle potřeby či zvyklostí. Ta pak slouží i jako adresa DHCP serveru a brány pro klientské počítače. Dále lze také určit masku sítě a název domény. K základním nastavením patří i určení podmínek pro používání modemů, tedy zda vždy běží pouze jeden, oba, nebo zda druhý nabíhá až při dosažení zadané úrovně zatížení, či slouží jako záložní spojení pro případ poruchy prvního.

Dalším krokem při instalaci je definice podmínek spojení. Protože jsou k dispozici dva sériové porty, je samozřejmě možné určit dvě různá připojení, a to i k zcela odlišným poskytovatelům. Součástí nastavení pak je nezbytné telefonní číslo, uživatelský účet, heslo, způsob přidělení vnější IP adresy (pevná/dynamická), případně její zadání a možnost spouštět přihlašovací skript.

V rámci nastavení vlastností jednotlivých modemů, respektive vlastností každého z portů lze určit jeho komunikační rychlost (9 600 až 115 200) a inicializační řetězec. Ten je definován buď na základě výběru modemu z bohatého seznamu podporovaných zařízení, nebo jej lze zadat ručně. V rámci této části konfigurace je také možné zvolit, zda jde o modem pro vytáčenou či pevnou linku, čemuž se pak samozřejmě přizpůsobuje i chování celého systému. Nezanedbatelnou vlastností portu je i určení, zda pouze očekává na příchozí hovor (RAS server), zda slouží pouze pro připojení lokální sítě (RAS klient) nebo jestli může pracovat v obou režimech. Pro zajištění přístupu externích uživatelů je vyhrazena další část konfiguračního nástroje, a ta umožňuje zcela nezávisle na použitém prostředí v síti definovat vlastní přístupová uživatelská jména i hesla.

Z hlediska nastavení parametrů pro vnitřní síť zaujme integrovaná funkce DHCP serveru, která je doplněna i o podporu WINS. Při použití DHCP servisu lze adresy klientským počítačům přiřazovat podle zadaných intervalů nebo napevno v návaznosti na hardwarovou adresu zařízení. V případě potřeby lze aktivovat i další funkci pro zviditelnění některého z počítačů privátní sítě do Internetu, přičemž každý modem může takto obsloužit jeden počítač, tedy v našem případě dva celkem. Další formu vnější přístupnosti, tzv. "hostování serverů", nabízí část dialogového okna s označením Lokální server. Zde pomocí definice externího vstupního portu, vnitřní adresy a cílového portu lze nasměrovat správným způsobem tok dat tak, aby byla přístupná na vybraných počítačích služby FTP, WWW apod. K dispozici je celkem osm položek pro specifikaci přístupu přes protokol TCP a čtyři pro UDP. Jako poslední z parametrů je k dispozici i funkce paketového filtru, dovolující další detailnější nastavení komunikace.

Z uvedených vlastností je patrné, že SVEC Internet Sharing Server FD2160 nabízí skutečně daleko více než pouhé připojení malé privátní sítě k Internetu. Jeho funkce jsou schopny nahradit komunikační a DHCP server s řadou síťových funkcí, což obzvláště s přihlédnutím ke koncové ceně 6 549 Kč vč. DPH a záruce v trvání tři roky, činí z testovaného zařízení velmi přitažlivé řešení. Výkon navíc není zdaleka omezen na 2 x 56 Kb, ale při využití modemů pro pevné linky může i dále růst. Zároveň toto řešení představuje i ochranu investic, neboť přechod z analogových na ISDN či pevné linky je pak již jen otázkou rekonfigurace části parametrů produktu.

SVEC Internet Sharing Server FD2160

snadná konfigurace a zvyšování výkonu

dynamická obsluha linek

podpora DHCP a zabezpečení sítě

cena

Záruka: 3 roky

Cena (vč. DPH): 6 549 Kč

K recenzi poskytla firma: ELAP, s. r. o., Praha 6 http://www.elap.cz

§§§§§


eCommerce - je už pozd než si myslíte...

Petr Novák

c00p0351

V současné době je moderní skloňovat slovo Internet a eCommerce ve všech možných pádech, souvislostech a pokud možno co nejčastěji. Velký počet společností již své první zkušenosti v této oblasti získal, nicméně není mnoho těch, jež využívají skutečně celého potenciálu, který jim Internet a elektronický obchod nabízí. Velmi pozitivní zprávou je jistě výsledek nedávno uspořádaného průzkumu, který odhalil, že 91 % českých podniků již Internet pro svoji činnost alespoň elementárně využívá.

V celosvětovém měřítku se již stává samozřejmostí existence webovských stránek (minimálně pro prezentaci) a používání elektronické pošty. Zvyšuje se ale i počet těch společností, které užívají elektronický systém pro komunikaci se svými zákazníky či dodavateli, případně disponují nástroji pro elektronické transakce svých koncových zákazníků nebo obchodních partnerů na svých webovských stránkách. Přesto můžeme s naprostým klidem říci, že to jsou teprve první krůčky, které jsou ještě na míle vzdáleny řešením, jež podnikům a obchodu vůbec Internet a eCommerce nabízejí.

Historie elektronického obchodování

Mezi první průkopníky elektronického obchodování musíme zařadit systém EDI (Electronic Data Interchange), jenž se začal užívat již v průběhu 80. let. Tento systém byl ovšem nasazován pouze u velkých podniků, které realizovaly obrovská množství transakcí. Typickým příkladem je automobilový průmysl. Uvažme, jak komplikované bylo zpracování každé jednotlivé dodávky. Odběratel vytiskl objednávku, zaslal ji poštou nebo faxem svému dodavateli. Ten ji musel manuálně přepsat do počítačové evidence.

Je jasné, že tento způsob je nejen pomalý, ale hlavně drahý. Nepočítáme-li poplatky za poštovné či telefon, poplatky za potištěný papír atd., největším nákladem byla rozhodně lidská práce potřebná na zpracování odeslaných a došlých dokumentů. A potom se již nedivíme velkým podnikům, že nasazovaly relativně drahé informační systémy EDI, které všechny tyto náklady dramaticky snížily. Odběratel zkrátka zadal objednávku do svého informačního systému, ta byla vzápětí odeslána v elektronické podobě dodavateli do jeho informačního systému a okamžitě bez nutnosti jakéhokoliv lidského zásahu zaevidována. Tato myšlenka byla jistým předchůdcem dnešního extranetu.

Příchod elektronického obchodu

Od extranetu je už jen malý krůček k dnešnímu pojetí elektronického obchodování, a to k eCommerce. Ten musíme rozdělit na dva různé přístupy. Původní mezipodnikový extranet se dnes nazývá elektronickým obchodem B2B (Business-to-Business), ale objevila se i alternativa druhá, před několika lety zcela nemožná, a to elektronický obchod zaměřený na koncového zákazníka tedy B2C (Business-to-Customer). Pravdou je to, že většina uživatelů Internetu vidí zpravidla právě jen tuto formu elektronického obchodování a spousta lidí nemá ani tušení, že naprostá většina obratu elektronického podnikání se realizuje právě v oblasti druhé, a to v B2B. Mnohé americké konzultantské společnosti předpovídají, že do roku 2004 bude prostřednictvím elektronického obchodu realizována čtvrtina všech nákupů v USA.

Pro obyčejné uživatele Internetu je ale jistě nejviditelnější oblastí právě B2C tedy prodej koncovému zákazníkovi. Pro společnosti, které se rozhodnou takovýmto způsobem nabízet své zboží, vznikají poměrně velké výhody. A to zejména v tom, že Internet jako médium není omezen ani místně (jako například u kamenných obchodů), ani regionálně (řetězce obchodů). Je k dispozici v celém tomto médiu bez ohledu na hranice států či kontinentů. Firma, která nabídne své produkty na Internetu, zkrátka působí globálně a toho dosahuje za cenu naprosto minimálních nákladů. Česká firma, která oslovuje zákazníka v západní Evropě nebo v Austrálii, nevynaloží za tuto možnost více než za oslovení zákazníka v ČR.

eCommerce obecně

Elektronický obchod je novým způsobem obchodování. Obchodováním, které je založeno na globální otevřenosti ekonomik, podmíněné rozvojem informačních technologií a s tím spojené integrace všech částí světa do jedné "globální vesnice". Pojmem eCommerce rozumíme výměnu hodnot peněz, zboží, služeb a informací v elektronické formě. V souvislosti s eCommerce se často hovoří o tzv. eEkonomice. Touto ekonomikou se obecně chápe prostředí, ve kterém probíhá elektronický obchod a které lehce zpochybňuje některé ze základních makroekonomických tezí.

Co je eEkonomika?

Vznik této "nové ekonomiky" byl podmíněn prudkým rozvojem informačních technologií (zejména počítačové techniky) a komunikací (Internet). eEkonomika se oproti "staré ekonomice" liší v několika základních bodech a pohrává si s některými základními makroekonomickými předpoklady a vžitými představami.

- Snadný a relativně levný přístup k informacím možnost snadného srovnávání a hledání nejvýhodnější nabídky z tohoto důvodu se může tato ekonomika blížit ideální teoretické situaci, a to dokonalé konkurenci

- Na rozdíl od klasických industriálních podniků mohou podniky v nové ekonomice dosáhnout celosvětové působnosti a věhlasu během několika málo let

- Nezávislost na místě sídla firmy podniky nové ekonomiky mohou využívat potenciálu celé Sítě a nabízet své produkty všem jejím uživatelům po celém světě.

eEkonomika & zákon klesajících výnosů

Zákon klesajících výnosů v jednoduchosti dochází k závěru, že podnik nemůže zvyšovat své zisky do nekonečna prostým zvyšováním objemu tržeb, nýbrž od určitého objemu produkce již mezní výnos z dodatečně prodané jednotky zboží neroste, ale klesá. To je způsobeno omezeným kapitálem (fyzickým i peněžním), kdy se vzrůstajícím objemem výroby by bylo pro zachování efektivity nutné rozšiřovat výrobní kapacity, počty strojů, zaměstnanců apod.

Ale právě v eEkonomice v praxi často dochází k situaci, kdy tento zákon klesajících výnosů (law of diminishing returns) vždy neplatí. V mnoha případech není totiž bod optimálního objemu produkce závislý na velikosti podniku. Ten se totiž od klasických průmyslových podniků liší velmi malým podílem fixních nákladů na nákladech celkových. Pro ilustraci si vezměme příklad producentů digitálních produktů, kde jediná kopie produktu je schopná uspokojit veškerou poptávku (kupříkladu software, hudba). V podstatě z hlediska velikosti nákladů je takové firmě téměř jedno, zda prodá kopii jednu nebo kopií milion. To je typické zejména pro společnosti, které se profilují z odvětví, jež produkují výrobky či služby založené na vysokém podílu intelektuální činností, výzkumu, bádání (tvorba softwaru, farmaceutický průmysl).

Ne všechny podniky ale pochopily význam změn, které kolem nich probíhají. Některé z nich již patrně vycítily možnost, jakou jim Internet poskytuje, a začaly podnikat první nesmělé krůčky do světa eCommerce. Jiné podniky již vnímají eCommerce jako svoji obrovskou příležitost, a podle toho se v ní také angažují. Je ale spousta podniků, které ještě význam elektronického obchodování neodhadly nebo nepocítily v důsledku odlivu svých zákazníků. Pro tyto podniky nepředstavuje eCommerce komparativní výhodu, ale reálnou hrozbu.

Porazí mladé internetové firmy kamenné giganty?

O tom, že to nejsou jen plané hrozby, svědčí celá řada příkladů přímo modelových. Vezměme si například současný největší internetový obchod světa Amazon.com. Tento původně knižní obchod se za několik málo let rozrostl v takového giganta, že před jeho obratem zlostí rudnou i ty největší řetězce kamenných obchodů.

Pravidlem přitom je, že celosvětové proslulosti dosáhly zejména firmy před rokem 1995 zcela neznámé, založené jediným nebo skupinou vizionářů, kterým se podařil kousek skutečně husarský, a to předstihnout své o několik desítek let starší konkurenty. V souvislosti s tím nám vyvstává otázka, zda se těmto mladým firmičkám podaří položit své tradiční konkurenty, bojující klasickými zbraněmi. Odpověď by mohla znít ano za předpokladu, že tito "kamenní obři" budou i nadále podceňovat, ba přímo ignorovat sílu eCommerce. Prakticky musíme odpovědět těžko.

Starého psa novým trikům nenaučíš?

Jisté pravidlo sice říká: "Starého psa novým trikům nenaučíš", ale v tomto případě se toto pravidlo ve většině případů nejspíše mine účinkem. Neuvažuje totiž jednu velmi důležitou věc, a to zákaznickou věrnost, tedy loajalitu vůči zavedené značce. Malá a mladá firma jen stěží a pomalu získává stabilní a věrnou zákaznickou základnu. Na druhou stranu je všem jasné, že v okamžiku, kdy se stávající "kamenná firma" rozhodne přenést svoje aktivity i na Internet, nebude to pro ni až takový problém. Pokud tak učiní, jsou veškeré výhody na její straně goodwill, stabilní klientela, kapitálová síla. Jak tedy mohly ovládnout současný trh právě malé firmy? Protože byly první. Velkou šancí pro rozjezdové (startup) podniky je vstoupit na trh jako první, a díky úsporám nákladů snížit ceny.

Mohli bychom si také položit otázku, zda tyto malé firmy, které v současné době představují nejvýše pětinu trhu, mohou vážně ohrozit "kamenné prodejce". Dle mého názoru zní odpověď ano: kamenní prodejci, třeste se! Ačkoliv by teoreticky relativně malý odliv zákazníků neměl výrazně poškodit tyto klasické obchodníky, na druhý pohled už o tom nemusíme být tolik přesvědčeni. Vezměme totiž v úvahu, že tito "kamenní prodejci" mají na rozdíl od těch elektronických vysoké fixní náklady (na údržbu nemovitosti, energie, nájemné, atd.). I relativně malé snížení obratu řekněme o 10 až 20 procent pak může klidně způsobit, že se do té doby ziskový "kamenný obchod" dostane na bod zvratu, případně pod něj, a místo zisku pak bude vykazovat ztrátu.

Řešením bude nejspíš kompromis

Trend posledního roku navíc čím dál více ukazuje, že nebezpečí elektronického prodeje si uvědomily už i největší klasické "kamenné firmy" a začaly své aktivity masivně přenášet i na Síť. Typickým příkladem je největší světový maloobchodní řetězec Wal-Mart, který zahájil masivní kampaň a veškeré zboží, jež nabízí ve svých "kamenných pobočkách", je nyní možné zakoupit i přes Web. Toto zboží může být doručeno zákazníkovi až domů, nebo si ho může vyzvednout v nejbližší kamenné prodejně. Tady se výhody klasických kamenných obchodů projevují asi nejvíce. Zákazník si může objednávané zboží prohlédnout ještě před nákupem, v případě poruchy, či jakýchkoliv problémů jej prostě může vzít a přivést do jakékoliv pobočky, kde mu zboží vymění nebo opraví.

To se zákazníkovi, který si objedná zboží před ryze internetový obchodní dům, stát nemůže a případné problémy a reklamace vztahující se na zakoupené a dovezené zboží se mohou stát zdrojem nepříjemností.

Spojením klasického "kamenného prodeje" a prodeje elektronického ovšem vznikly i služby zcela nové. Výborným příkladem je služba, kterou zavedl Wal-Mart v oblasti vyvolávání fotografií. Zákazníci, jež si službu objednají, mají možnost si vyvolané fotografie prohlédnout ještě dříve, než si pro ně dojedou do supermarketu, a to přímo přes webovskou stránku v elektronické podobě. Zákazník dostane heslo a přes něj si může své fotografie prohlédnout předtím, než kamenný obchod znovu navštíví a vyvolané fotografie osobně vyzvedne. Po celém světě se v poslední době také poměrně rozmáhají služby související s nákupy každodenního zboží. Zákazník si prostě objedná zboží ještě v práci, a to je mu do několika hodin doručeno domů nebo si ho může vyzvednout při své cestě z práce u nejbližšího obchodu, který má při cestě. Odpadá mu tak nepříjemné čekání u pokladen a může takto ušetřený čas strávit jistě mnohem pohodlnějším způsobem.

Jak se prosadit na poli eCommerce

Většina podniků, která se rozhodla investovat nějakým způsobem do Internetu, spojuje svá očekávání zejména s oslovením nových trhů. Přitom jediné, co majorita podniků udělá, je to, že umístí své dosavadní výrobky na webovskou stránku v naději na získání nových zákazníků. Z toho potom také může pramenit jisté zklamání, když zjistí, že nových zákazníků přibylo jen symbolicky a výnosy z nich ani zdaleka nepokryly náklady na připojení firmy k Internetu. Proto je nutné se zamyslet nad novou strategií, neboť je zřejmé, že není možné chápat potenciál Internetu a eCommerce jenom jako otevření nového distribučního kanálu. Pokud chce firma skutečně uspět, musí změnit dosavadní způsob uvažování a změnit ho tak, aby vyhověla potřebám zákazníků v závislosti na možnostech, které jim elektronický svět nabízí.

1. Kvalitativně i kvantitativně přiměřené informace

Firmám se prostřednictvím Sítě nabízí možnost prezentovat své výrobky v mnohem větší šíři, než je to možné v reklamě či inzerci. Na webovské stránky je lze umístit velké množství informací o výrobcích a službách, které by bylo jinak velmi náročné a hlavně nákladné zákazníkovi sdělit. Ovšem tento tah nesmí spočívat v pouhém přenesení kompletní výrobkové dokumentace a příruček do elektronické podoby a její následné prezentaci.

Nabídku je nutné koncipovat takovým způsobem, aby měl zákazník možnost získat informace co nejrychleji, možnost porovnávat a okamžitě kontaktovat společnost v případě jakýchkoliv nejasností například e-mailem. Velmi populární se staly takzvané chaty (diskusní skupiny) kde mohou zanechat zákazníci své připomínky k výrobku či službě to se v případě kladných referencí těch, kdo vzkaz zanechali, může stát velmi silným motivem pro koupi daného výrobku či služby.

2. Individuální přístup k zákazníkovi

Pokud firma oslovuje své zákazníky či obchodní partnery tradičními způsoby, nejčastěji tak činí prostřednictvím standardizovaných, hromadně rozesílaných nabídek, katalogů či dopisů. Moderní elektronické metody ale umožňují zachycovat chování a nákupní zvyklosti jednotlivých zákazníků a na základě těchto údajů jim automaticky nabízet přednostně ty informace, které je zajímají, případně ty výrobky a služby, o nichž z předchozí zkušenosti předpokládají, že by je mohl zákazník hledat. Pokud dokáže firma dobře porozumět tomu, jaké výrobky ten který zákazník kupuje, kdy a jakým způsobem, může přizpůsobit svoji komunikaci s ním takovým způsobem, aby zákazníka oslovila v pravou chvíli a se zajímavou nabídkou.

Na tomto principu fungují zejména různorodé informační servery (Newsdesk.com), informační služby zavedených novinových titulů (The Wall Street Journal) a mnoho dalších. Ty jsou přímo založeny na zasílání informací, o něž klient projevil zájem.

3. Přidaná hodnota výrobků i služeb

Kouzlo interaktivního přístupu k zákazníkovi můžeme využít například k nabídce související služeb, které klient prvotně ani nepoptával. Nejlepším příkladem, prakticky modelovým, jsou letecké společnosti. Prvotním popudem návštěvy stránek letecké společnosti je jistě zájem o leteckou dopravu tj. zabookování letenky. Aerolinky ovšem záhy pochopily, že zákazník, který hledá letecké spojení, bude jistě po příletu využívat i dalších služeb a tak je už téměř samozřejmostí, že na webovských stránkách leteckých společností nalezneme nabídky počínaje provedením rezervace hotelu, zamluvením vozu v autopůjčovně až po sjednání pojištění do zahraničí.

Obrovskou výhodou internetových obchodů je schopnost nabídnout zákazníkovi širokou nabídku sortimentu. Na rozdíl od největších kamenných hypermarketů má totiž elektronický obchodní dům možnost nabídnout obrovské množství druhů zboží za téměř nulové náklady. A i vzor Amazonu nám dokazuje, že čím větší je šíře sortimentu, tím raději a častěji zákazníci obchod navštěvují. Navíc se nabízí nebo přímo vnucuje možnost nabídnout zákazníkovi dle jeho výběru zboží podobné. Tím, že je mu předloženo, často způsobí že ho zakoupí, ač to při vstupu do obchodního domu vůbec nepředpokládal. Navíc pravidelnými nákupy si může elektronický obchodník vytvořit model nejčastějších nákupů, oblíbeného zboží a nákupních zvyklostí a na základě této historické analýzy nabízet zákazníkovi při jeho příští návštěvě právě to zboží, jež v minulosti nejvíce nakupoval a maximálně mu tak zpříjemnit nákupní proces.

4. Reorganizace distribučních kanálů

Za jednu z nejzásadnějších strategických změn, které eCommerce umožňuje, považuji možnost (ne-li nutnost) zásadní reorganizace distribučních kanálů. Využitím elektronické komunikace totiž dochází ke zrychlování a usnadňování vzájemné komunikace a to se v praxi projevuje zejména nadbytečností prostředníků, kteří předtím komunikaci zprostředkovávali. Pro firmy je výhodné právě z výše uvedených důvodů komunikovat přímo. Zrychlení komunikace se totiž projeví nejen na celkové efektivitě, ale příznivě se podepíše zejména na výši nákladů na uskutečňované transakce.

Jako příklad je možné uvést úspěch společnosti Dell Computer, jejíž denní obrat z přímého prodeje po Internetu se za jeden rok zvýšil z 1 milionu USD na 5 milionů denně v roce 1999. V roce 2000 očekává tato společnost prostřednictvím on-line prodeje obrat 12 miliard USD.

5. Cena

Zajímavou otázkou je neustále vyzdvihovaná nízká cena elektronických transakcí. Ale jsou opravdu elektronické transakce levnější než ty klasické? Ne vždy. K tomu, aby byl výsledný efekt ze zavedení eCommerce do podniku skutečně kladný, není v principu možné implementovat pouze některé elementy elektronického obchodování. Za předpokladu, že firma nezmění ostatní podnikové postupy, se může stát, že náklady spojené s prodejem zboží po Internetu převýší náklady na prodej klasický. Uveďme si klasický případ, kdy jediné, co firma učiní, je vytvoření webovské stránky nabízející ty samé produkty, které nabízí i ve svém kamenném obchodě. Po přijmutí objednávky musí pracovníci zboží ve skladu vyhledat, zabalit a vyexpedovat k zákazníkovi.

Je tedy pravděpodobné, že náklady na vyřízení takové transakce budou vyšší než v případě, kdy si zákazník zboží v obchodě sám vyhledá a donese k pokladně. Z výše uvedeného je zřetelně vidět, jak citlivá je otázka rentability či nerentability elektronických transakcí. Na úspěch v eCommerce neexistuje jednoznačný učebnicový recept, záleží vždy na konkrétních tržních podmínkách a na jednotlivých podnicích, které chtějí model elektronického obchodování implementovat.

Praxe dokázala, že pokud firmy dokáží s přechodem na eCommerce razantně změnit i svoji strategii a podnikové postupy, vliv této změny na výši nákladů je skutečně dramatický. Jako příklad je možné uvést velmi často opakovaný model nákladů na uskutečněné bankovní transakce, operace s cennými papíry či cestovní rezervace tak jak ukazují následující tabulky:

Obchodní modely vzhůru nohama?

Praktické příklady ze světa

Elektronický obchod a Internet zcela změnily zažitá pravidla klasického obchodování. Vezměme si příklad renomované brokerské společnosti Merrill Lynch. Těžko by si před několika lety někdo myslel, že eCommerce přinese revoluční změny v koncepci provádění operací s cennými papíry. Stalo se, a ještě nedávno neznámý Charles Schwab se svým on-line přístupem má v současnosti vyšší obrat než desítky let stará a renomovaná společnost.

Dalším případem je distribuce hudby. Nadnárodní hudební vydavatelství bijí na poplach. Jejich příjmy z prodeje hudebních nosičů v současnosti stagnují a hrozí reálné riziko, že zakrátko začnou dokonce klesat. Hudba šířená po Internetu v digitálním formátu umožňuje zákazníkům získat oblíbené CD okamžitě, bez nutnosti kamkoliv chodit a vybírat. Za tuto výhodu ještě navíc zaplatí podstatně méně, než za klasický hudební kompaktní disk. Jediný, komu tato situace nevyhovuje, jsou zkostnatělá hudební vydavatelství, která se budou muset trendu eCommerce přizpůsobit, jinak jim hrozí reálné riziko zániku.

Samostatným a zcela novým druhem podnikání na Internetu je provozování nejrůznějších vyhledávacích, informačních a zpravodajských serverů. Zde platí více než kde jinde úsloví: "Kdo dřív přijde, ten dřív mele". Největší světové vyhledávací servery jako je Yahoo! nebo Altavista dosahují v současnosti neuvěřitelných tržních hodnot, které dosahují řádů miliard USD. Ale i zde platí, že se nesmí usnout na vavřínech, a zprvu strohé prohledávače internetového obsahu se postupně promění v servery nabízející široké spektrum služeb od poskytování e-mailové adresy, prostoru pro uchování vlastních webových stránek, aktuality, informace o počasí až po připojení k Internetu (v současné době je trend poskytovat tyto služby zdarma).

A posledním postřehem ze světa eCommerce je zcela radikální způsob provádění reklamy. Samozřejmě, že na Internetu existuje klasická reklama, kterou platí zadavatel ve formě reklamních proužků (bannerů), jež musí ten, kdo stránky navštíví, zhlédnout. Čím dál více se rozmáhá zcela nový způsob provádění reklamních kampaní a to takový, že společnosti platí přímo koncovému "spotřebiteli" reklamy za to, že ji zhlédne. Zákazník si pouze stáhne malý prográmek na vlastní PC, který způsobí, že se na určité části obrazovky objeví pruh, kde poskytující společnost pouští zadané reklamy. Za každou minutu, co má klient takový prográmek puštěný, potom dostává zaplaceno. Tento zcela nový způsob, který znamená přímou platbu konzumentovi reklamy, je jistě naprostou revolucí ve strategii reklamních kampaní. Na rozdíl od televizní reklamy má totiž klient, jejž reklama zaujme, možnost na ni okamžitě zareagovat a jedním kliknutím se přenést na stránku výrobce a výrobek ihned objednat.

Bankovní transakce / Náklady na provedenou bankovní transakci

Na přepážce 1,07 USD

ATM 0,27 USD

Internet (on-line) 0,01 USD

Transakce / Náklady na provedení operace s cennými papíry

Brokerská kancelář 150,00 USD

Internet (on-line)10,00 USD

Transakce / Náklady na provedení cestovní rezervace

Cestovní operátor 10,00 USD

Internet (on-line)2,00 USD

Obrovská příležitost nebo smrtelné nebezpečí?

Této otázce musí čelit samy podniky. Pro některé z nich bude eCommerce znamenat obrovský úspěch, pro jiné ale také pravděpodobně zánik. Pro podniky, fungující podle zásad a předpokladů "klasické průmyslové ekonomiky" znamená eCommerce jistou hrozbu v podobě nových obchodních modelů, postupů i hodnot. Mladé firmy fungující podle zásad "nové ekonomiky" však budou zase pod neustálým tlakem, protože jediné, čím disponují, je vysoká míra inovací a rychlost jejich zavádění. Pokud se chce firma v novém elektronickém světě úspěšně prosadit, musí splnit několik zásadních kritérií.

Za prvé musí "myslet jinak". Základním motorem malých firem je právě jejich progresivní politika zejména v oblasti inovací. Pokud se chce mladá firma prosadit oproti klasickým a zavedeným obchodníkům, nezbývá jí nic jiného, než být neustále o krok napřed. V okamžiku, kdy by takováto firma přestala trvat na své inovační strategii, zákazníci by začali okamžitě preferovat zboží a služby zavedených firem, a pro malou společnost by to znamenalo zánik.

Nezbytným předpokladem pro úspěch v eCommerce je myslet globálně a rychle. Žádný jiný obor v historii lidstva se nevyvíjí a ani nikdy nevyvíjel tak rychle jako právě oblast IT a s tím související eCommerce. To, co pro jiná odvětví znamenají celá desetiletí, jsou pro oblast eEkonomiky pouhé roky nebo měsíce. Jedno je jisté elektronická ekonomika na nikoho nepočká.

§§§§§


Internet na dovolené

Martin Pumera

c00p0353

Chcete být i o dovolené v kontaktu s domovem, se svými přáteli a spolupracovníky? Potřebujete být i o prázdninách spojeni se svojí bankou? Vybrali jsme pro vás několik internetových služeb, které jsme v reálných podmínkách provozu v USA, Francii a Rusku otestovali. Jak to celé dopadlo?

Kde se připojit

Pokud se máme přes Internet spojit s domovem, musíme mít nejprve odkud. V turistických letoviscích západní Evropy to není problém, hotely buď poskytují přístup k Internetu samy, nebo je někde poblíž interenetová kavárna. Ceny se pohybují mezi jedním a dvěma eury za hodinu (35-70 Kč). Za oceánem, v USA, sice můžete ve velkých městech zajít do kavárny na Internet, ale daleko výhodnější bude navštívit městskou knihovnu, která je v každém trošku větším městečku. V rámci rozvoje vzdělanosti americkou vládou (a štědré podpory Billa Gatese) je zde vyhrazeno několik počítačů pro připojení k Internetu. Pro všechny Američany i cizince je k němu přístup zadarmo. Jedinou nepříjemnou stránkou knihovny je, že pokud se za vašimi zády utvoří fronta, knihovnice vám dá 15 minut na vyřízení nejnutnější pošty a pak obsadí vaše místo někým jiným. Jste-li však na počítač sám, můžete zde strávit třeba celý den poslouchaje MP3 (každý počítač má samozřejmě sluchátka a nainstalovaný RealPlayer) zadarmo! Při cestách na Východ je situace trošku obtížnější, zdroje připojení, ať kavárny či university, existují jen ve velkých městech, a v extrémních podmínkách (například v Gruzii) zkuste americká velvyslanectví a mise.

Co a jak?

Samozřejmě přes WWW rozhraní. E-mail těžko pošlete svojí oblíbenou Eudorou nebo Outlookem, jednoduše proto, že údaje o vašem e-mailovém účtu zůstanou na vašem počítači v Čechách. Terminálový Telnet, oblíbený mezi studenty, není také právě dvakrát vhodný, neboť se lokální počítač používá pouze jako terminál, každý úder do klávesnice se musí přenést do vzdáleného serveru a následně z něho pak zobrazit na vaší obrazovce většinou je zde několikasekundová prodleva.

Pojďme se podívat na jednotlivé WWW služby, které se ze zahraničí nejčastěji používají.

E-mail

Na Webu založené e-mailové služby nabízí kdekdo, u nás to jsou (zdarma) Post.cz, Email.cz (ATC organizér), Seznam a Atlas. Mohli bychom připočítat i World-on-line, ale zde, i když je zdarma, musíte uzavírat smlouvy, a proto ho přeskočme. Vezměme však do úvahy oblíbený Hotmail, který provozuje Microsoft, postavme tyto služby vedle sebe a srovnávejme podle rychlosti připojení a snadnosti obsluhy.

Vítězem se stává POST.CZ a Email.cz. Oba mají ze zahraničí velmi rychlou odezvu, jsou přehledné (osobně mi připadá přehlednější Post.cz, ale to je věc osobního názoru), nejsou zasypávány spamem (nevyžádanou reklamní poštou) a nabízejí dostatek místa (15 MB). Za nimi je o něco pomalejší Atlas. Ve středu pelotonu se umisťuje Hotmail, který má také rychlou odezvu, ale protože je tak známý, bude váš e-mailový účet hned od prvního dne zavalen spamem v intenzitě několika reklam denně. Nehledě na to, že Hotmail má na dnešní dobu přece jen malou velikost poskytovaného prostoru (2 MB). Seznam úplně propadl, neboť při rychlosti načítání jeho e-mailu byste si toho z dovolené příliš neužili.

Banka

Placení mezinárodní kartou vám samozřejmě umožní každá banka. Chcete-li však být v kontaktu se svým účtem, kontrolovat, kolik máte v bance na kontě, případně posílat platby, potřebujete banku internetovou. Na našem bankovním trhu se v poslední době vyrojilo mnoho "internetových bank". IPB a Komerční banka jsou z pohledu turisty chtějícího kontaktovat přes Internet svůj ústav v cizině nepoužitelné, neboť pro komunikaci s bankou potřebujete instalovat na počítač, u kterého sedíte, zabezpečovací software. Což se vám těžko povede v kavárně, že? Internetově orientovaná Expandia banka se může zdát tou pravou, ke spojení s bankovním účtem vám stačí "elektronický klíč", zařízení velikosti kalkulačky. Internetové připojení v zahraničí funguje bez problémů (samozřejmě na strojích s prohlížeči Netscape 4 a Internet Explorer 4 a vyššími) a rychle, Expandia má nakonec desetitisíce spokojených uživatelů.

Jinak vám přeji na dovolené co nejvíce slunečných dnů a co nejméně času stráveného u počítače.

Internet na dovolené

Post.cz

Email.cz

Hotmail.cz

Seznam Email

§§§§§


Na sítě s Ritou - Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0354

Čtvrté pokračování Architektura TCP/IP

V minulých dílech seriálu o sítích jsme se zejména bavili o jejich architekturách (protokolových, vrstvových) a jejich typech (lokálních, metropolitních a rozlehlých). Zabývali jsme se tak vlastně stavebními bloky jakékoli sítě a pravidly její výstavby. Dnes se podíváme na konkrétní řešení protokolové struktury, která teprve umožňuje skutečnou síťovou komunikaci, neboť obsahuje všechny protokolové vrstvy potřebné pro koncového uživatele a jeho komunikaci s ostatními, pro něho důležitými uzly sítě (další uživatelé, servery poskytující požadované služby, periferní zařízení). Vzhledem k významu architektury TCP/IP pro současný Internet se ve stručnosti podíváme právě na ni, a ostatní používané (a zajímavé) protokolové architektury pro tuto chvíli ponecháme stranou (Novell IPX/SPX, Banyan Vines, AppleTalk, DECnet, OSI apod.). V jednom článku samozřejmě není možné pokrýt celou problematiku TCP/IP, kterou se dnes zabývá přes 2 800 dokumentů RFC internetové komunity.

Internet a TCP/IP

Síť Internet, umožňující propojení heterogenních sítí za použití souboru protokolů Transmission Control Protocol/Internet Protocol (TCP/

/IP), není třeba představovat. Vzhledem k růstu popularity Internetu není divu, že i architektura TCP/IP se stala jednou z nejvyužívanějších v oblasti síťové komunikace. Termín intersíť (internet) se používá pro označení několika sítí propojených prostřednictvím některého mechanismu pro propojování síťových segmentů, nejčastěji směrovači, zatímco Internet (s velkým počátečním písmenem) chápeme jako označení největší celosvětové intersítě.

TCP/IP jako soubor protokolů pro propojování heterogenních sítí od různých dodavatelů byl vyvinut v 70. letech na základě objednávky Government\s (Defense) Advanced Research Projects Agency (DARPA, původně ARPA) USA pod záštitou Ministerstva obrany USA (Department of Defense, DoD). Cílem bylo propojit různorodé počítače mnoha vojenských a výzkumných pracovišť a universit do rozsáhlé sítě. Prakticky do počátku 90. let byl Internet doménou výzkumných a akademických pracovišť, ale postupně o jeho přednosti začaly projevovat zájem i soukromé organizace. Došlo k otevření jeho využívání subjekty nejrůznějšího charakteru (vládní, nevládní organizace, výrobní společnosti, poskytovatelé služeb, dealeři i soukromé osoby). Správa a rozvoj Internetu včetně nových specifikací protokolů zůstává ve veřejné doméně.

Všechny informace o síti Internet (konvencích a síťových protokolech) jsou od roku 1969 publikovány v tzv. Request for Comments (RFC), vydávaných Radou pro architekturu Internetu (Internet Architecture Board, IAB) a veřejně dostupných dnes prostřednictvím WWW, elektronické pošty nebo z FTP serveru. Specifikace skupiny IETF (Internet Engineering Task Force) jsou považovány za de facto normy, tj. žádnému z orgánů spravujících vývoj Internetu a jeho technických specifikací nebyl přiznán statut mezinárodní normalizační organizace (na rozdíl od ISO, IEC, ITU, IEEE apod.). Nejdůležitější z RFC jsou uvedeny na obrázku Hlavní protokoly síťové architektury TCP/IP (čísla RFC odpovídají hlavním normalizovaným protokolům). Aktuální přehled existujících RFC a jejich status je k dispozici např. na adrese http://info.internet.isi.edu:80/in-notes/rfc/rfc-index.txt.

Vrstvová architektura TCP/IP

Protokolová architektura TCP/IP samozřejmě nezahrnuje pouze dva protokoly, které má ve zkratkách ve svém názvu. Na rozdíl od sedmivrstvového referenčního modelu OSI však protokolovou architekturu TCP/IP tvoří jen čtyři vrstvy (viz obrázek Porovnání architektury TCP/IP s referenčním modelem OSI pro srovnání architektury TCP/IP a referenčního modelu OSI), od nejnižší po nejvyšší:

- vrstva rozhraní sítě (network interface),

- vrstva mezisíťová (internet layer),

- transportní vrstva (transport layer),

- aplikační vrstva (application layer).

Přestože architektura TCP/IP nemůže odpovídat rozvrstvení podle referenčního modelu OSI, neboť vznikla před jeho oficiálním přijetím (v roce 1969), z hlediska komunikačních funkcí a hranic mezi nimi modelu vcelku odpovídá.

Nejnižší vrstva, vrstva rozhraní sítě, svými funkcemi odpovídá dvěma nejnižším vrstvám podle OSI, fyzické a spojové. Druhá nejnižší vrstva, vrstva mezisíťová, přesně odpovídá funkcemi, službami i rozhraními vrstvě síťové podle referenčního modelu OSI. Podobně je tomu u následující vrstvy, transportní, která plní transportní funkce definované v referenčním modelu OSI. Nejvyšší vrstva architektury TCP/IP, aplikační, v sobě zahrnuje funkce tří nejvyšších vrstev podle OSI, prezentační, relační a aplikační.

Vrstva rozhraní sítě

Nejnižší vrstva architektury TCP/IP umožňuje přístup k fyzickému přenosovému médiu. Je přímo zodpovědná za přístup k síti, a je proto specifická pro každou síť podle její implementace. V současnosti se může využívat všech známých typů přenosových prostředí, lokálních sítí (Ethernet, Token Ring, FDDI) i rozlehlých sítí (X.25, ATM, apod.) pro podporu TCP/IP. Využití každého typu fyzické "podsítě" (v tomto smyslu fyzického podkladu pro protokoly TCP/IP) je definováno v příslušných RFC.

Vrstva mezisíťová

Mezisíťová vrstva (internet layer) odpovídá svými funkcemi a službami vrstvě síťové referenčního modelu OSI. Její funkce zahrnují především síťovou (logickou) adresaci, směrování a předávání datagramů přes komunikační podsíť. Další funkcí této vrstvy je provádět segmentaci a znovusestavování datagramů do a z rámců specifikovaných protokolem nižší vrstvy.

Protokoly, pracující v této vrstvě, poskytují následující služby prostřednictvím zmíněných protokolů:

- segmentace, sestavování a předávání datagramů protokol IP verze 4 a 6,

- mapování adres protokoly ARP, RARP,

- předávání zpráv pro řízení protokol ICMP,

- směrování protokoly RIP, OSPF, EGP, BGP,

- správa skupin stanic protokol IGMP.

Protokol IP

Protokol intersítě (Internet Protocol, IP) je zodpovědný za vysílání datagramů (TCP/IP používá místo pojmu paket pro síťovou datovou jednotku pojem datagram) na základě síťových adres obsažených v jejich záhlavích a poskytuje síťovou službu bez spojení. Každý datagram je samostatná datová jednotka, která musí obsahovat všechny informace o adresátovi i odesilateli, číslo jeho pořadí ve zprávě (pokud povolená velikost datové jednotky nižší vrstvy je menší než celková délka datagramu, musí být rozdělen do několika fragmentů), neboť datagramy se posílají nezávisle na sobě a pořadí jejich doručení nemusí odpovídat jejich pořadí ve zprávě. Protokol IP nezaručuje doručení datagramu, proto je tato síťová služba označena jako nespolehlivá, ale s nejlepší vůlí datagram doručit (best effort). Architektura TCP/IP nepoužívá žádný spolehlivý protokol na síťové vrstvě, proto se spoléhá na protokoly vyšších vrstev, že v případě ztráty datagramů zajistí jejich opětovný přenos. Protokol IP prošel několika verzemi své specifikace a momentálně se za "normu" považuje verze 4 protokolu (RFC 791). Již několik posledních let se připravuje nová, vylepšená verze protokolu (next generation), která je označena jako verze 6. Nicméně není zatím plně schválená, a proto nadále se používá známého protokolu verze 4 (IPv4).

Adresace IP

Síťové adresy IP verze 4 jsou 32bitové (v délce čtyř oktetů) a typicky jsou zapisovány jako čtveřice přirozených desítkových čísel (každé vyjadřující hodnotu oktetu) oddělených tečkou (např. binární IP adresa 10000000 00001010 00000010 00011110 se v dekadické notaci píše 128.10.2.30). Adresa má dvě části:

- adresu sítě první část adresy, přidělená správcem IP adres (regionálně/kontinentálně American Registry for Internet Numbers, ARIN, Réseau IP Européenne, RIPE a Asia Pacific Network Information Center, APNIC, resp. poskytovatelé přístupu k Internetu),

- adresu uzlu v síti poslední část adresy, přidělena správcem sítě.

Adresy mohou být individuální, skupinové nebo všeobecné. Každé rozhraní v (globální) síti musí mít jedinečnou IP adresu (pro soukromé sítě, nepřipojující se k Internetu, přímo tato podmínka neplatí). Ve výjimečných případech nemusí mít přidělenu adresu žádnou (možnost výhradně pro sériové porty směrovače) nebo může mít přidělenu více jak jedinou IP adresu (primární a sekundární adresy).

Třídy adres

Adresy mohou být tvořeny podle jednoho z následujících pěti formátů (tříd):

- třída A používá první oktet adresy pro identifikaci sítě a zbývající tři oktety pro identifikaci rozhraní. Poskytuje největší rozsah adres stanic v rámci jedné sítě, ale je omezena na 126 platných adres sítě. Adresa 127.0.0.0 je rezervovaná pro adresu lokální smyčky (loopback), tj. softwarová zpětnovazební adresa (obvykle 127.0.0.1) pro lokální meziprocesovou komunikaci v rámci jednoho počítače (bez vysílání do sítě, proto by se v síti neměla nikdy objevit). Získání adresy třídy A je dnes prakticky nemožné;

- třída B používá první dva oktety adresy pro identifikaci sítě a zbývající dva oktety pro identifikaci rozhraní. Adresy třídy B jsou již téměř rozděleny mezi abonenty Internetu, podniky a poskytovatele přístupu k Internetu;

- třída C používá první tři oktety adresy pro identifikaci sítě a zbývající oktet pro identifikaci rozhraní. Adresy třídy C poskytují minimální prostor pro adresování stanic v síti (jen 254 možných adres), ale jsou dnes prakticky jedinými dostupnými adresami pro přímé připojení k Internetu;

- třída D zatímco třídy A-C adres sloužily k adresaci jednotlivých uzlů a sítí, třída D se věnuje adresaci skupin (RFC 1112); skupinová adresace se používá pro řadu moderních aplikací, např. videokonference;

- třída E třída nejmenšího rozsahu adres slouží jen pro experimentální účely.

Všechny platné adresy v rámci jedné sítě (třídy A-C) neoznačují stanice, protože v adresním prostoru IP adres jsou některé adresy vyhrazeny pro speciální účely. Jsou to adresy určené např. pro všeobecné vysílání, ladění komunikačních programů apod. Tyto "adresy" jsou rezervovány pro svůj určený význam (přitom binární 0 znamená "tento počítač /tato síť", 1 znamená "všechny"):

- 0.0.0.0 "tento" počítač na "této" síti (počítač ještě nezná svoji adresu, ale musí komunikovat např. při zavádění systému přes síť ze serveru, tato adresa tedy může sloužit jako zdrojová, nikoli však jako cílová);

- adresu sítě v části identifikace stanice jsou dvojkově 0 (např. adresa 10.0.0.0 neoznačuje žádnou stanici, ale síť třídy A);

- adresu počítače v části identifikace sítě jsou dvojkově 0, tj. počítač nezná adresu sítě, ale zná svoji adresu v této síti (např. 0.0.0.5);

- všeobecnou adresu lokální (broadcast) všechny bity adresy jsou nastaveny na dvojkovou 1 (adresa 255.255.255.255), tato adresa se výhodně využívá k adresaci stanic nebo serverů při neznalosti ani jejich příslušnosti k síti. Jedná se o lokální adresu; protože za běžného režimu pakety na tuto cílovou všeobecnou adresu nejsou propuštěny směrovačem dále a zůstávají v lokální síti (nebo podsíti), tato adresa může být pouze cílová;

- všeobecnou adresu v síti (směrovanou, directed) v části identifikace stanice jsou dvojkově 1 (např. adresa 10.255.255.255 je všeobecnou adresou pro síť 10.0.0.0, tj. všechny stanice připojené k této síti jsou touto adresou specifikovány), tato adresa může být pouze cílová. Všeobecné adresy a práci s nimi specifikují RFC 919 a 922.

Pro adresy soukromých sítí jsou podle RFC 1918 vyčleněna následující síťová čísla:

- třída A 10.0.0.0,

- třída B 172.16.0.0 až 172.31.0.0,

- třída C 192.168.0.0 až 192.168.255.0.

Původně tato síťová čísla byla určena pro sítě, které se neměly připojovat k Internetu, ale z důvodu nedostatku adres se dnes používají pro podnikové sítě, které používají vlastní mechanismus adresace skrytý za systémem "ochranné zdi" (firewallem).

Podsíťové adresy

Vzhledem k neefektivnímu rozdělení adres, především nedostatku adres stanic pro adresy třídy C a naopak nevyčerpatelnému přebytku adres uzlů v třídě A, se přistoupilo k mechanismu tzv. podsíťování (subnetting). Část adresy původně určená stanici v rámci sítě se rozdělí na dvě části: adresu podsítě (v rámci pevně dané adresy sítě) a adresu stanice. Dodržuje se pravidlo, že pro podsíťové adresy se využívá souvislého toku bitů zleva od (nedotknutelné) adresy sítě (RFC 950 a 1812). Jakmile se používá podsíťování, je třeba přesně rozlišovat mezi adresou sítě, adresou její podsítě a adresou stanice v rámci dané podsítě. Zatímco v případě adresace bez použití podsíťování bylo při pohledu na první oktet adresy zřejmé, jaká je její struktura (třída, adresa sítě i stanice), pak s podsíťováním to již není tak jednoduché. Proto nestačí pouhá IP adresa, ale musí být doplněna ještě tzv. podsíťovou maskou (subnet mask). Maska má stejný formát jako adresa, 32 bitů v podobě čtyř desítkově vyjádřených oktetů. Na pozicích bitů označujících v dané IP adrese rozhraní adresu sítě a adresu podsítě je hodnota bitů masky 1, na pozicích bitů sloužících pro adresu stanice má maska hodnotu 0. Implicitní masky (bez jakéhokoli podsíťování, mají následující hodnoty:

- třída A implicitní maska 255.0.0.0,

- třída B implicitní maska 255.255.0.0,

- třída C implicitní maska 255.255.255.0.

Při podsíťování nelze ale používat zcela libovolný počet bitů pro adresaci podsítí: musí existovat možnost adresovat alespoň nějaké stanice v podsíti (proto se nepoužívá ani poslední bit, ani předposlední bit části adresy stanice pro podsíťování), a naopak musí být jednoznačné, zda se jedná o adresu sítě či její podsítě (nepoužívá se první, tedy jediný bit pro podsíťování, bez ohledu na třídu adres). Jinými slovy, např. pro konkrétní adresu třídy B (např. 150.67.0.0), která má k dispozici dva oktety v části adresy stanice, lze použít minimálně 2, maximálně však 14 bitů pro adresaci podsítí. Adresa podsítě by neměla mít všechny bity nulové (kolize s adresou sítě), ani všechny bity jedničkové (kolize s adresou všeobecnou), aby se vyloučila nejednoznačnost. Z důvodů nedostatku adres je však možné se setkat s tzv. nulovou podsítí (subnet zero), která používá tuto nedoporučenou variantu adresace. Je však třeba si uvědomit, že ne všechna zařízení v intersíti (především směrovače) musí být nutně nakonfigurována tak, aby této adrese (adresám IP stanic připojeným k této podsíti) správně rozuměla.

Podle výše uvedených pravidel pro jednotlivé třídy adres lze sítě dělit jen do určitého počtu podsítí:

 -třída A pro adresy podsítí lze použít bity 10-30 adresy (prvních 8 bitů je rezervovaných pro adresu sítě), proto masky mohou vypadat v rozsahu (255.192.0.0 255.255.255.252) a celkem lze adresovat maximálně 221 -2 podsítí v rámci jediné sítě;

- třída B pro adresy podsítí lze použít bity 18-30 adresy (prvních 16 bitů je rezervovaných pro adresu sítě), proto masky mohou vypadat v rozsahu (255.255. 192.0 255.255.255.252) a celkem lze adresovat maximálně 213 -2 podsítí v rámci jediné sítě;

- třída C pro adresy podsítí lze použít bity 26-30 adresy (prvních 8 bitů je rezervovaných pro adresu sítě), proto masky mohou vypadat v rozsahu (255. 255.255.192-255.255.255.252) a celkem lze adresovat maximálně 25-2 podsítí v rámci jediné sítě.

Kombinací konkrétní IP adresy stanice a příslušné podsíťové masky lze zjistit, v jaké podsíti (případně síti, pokud se jedná o implicitní masku) stanice leží. Používá se logický součin obou dvojkově vyjádřených čísel (logický součin dává výsledek 1, pouze pokud oba operandy jsou 1). Tabulka Využití bitů pro podsíťování v adrese třídy B uvádí počet podsítí adresy třídy B při využití různého počtu bitů adresy.

Dokončení problematiky TCP/IP naleznete v příštím čísle PC WORLDu.

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialista na propojování komunikačních sítí (rita@ieee.org)

Seznam použitých zkratek

APNIC Asia Pacific Network Information Center

ARIN American Registry for Internet Numbers

ARP Address Resolution Protocol

ARPA Advanced Research Projects Agency

BGP Border Gateway Protocol

BOOTP Bootstrap Protocol

DARPA Defense Advanced Research Projects Agency

DHCP Dynamic Host Configuration Protocol

DNS Domain Name System

DoD Department of Defense

DVMRP Distance Vector Multicast Routing Protocol

EGP Exterior Gateway Protocol

E-IGRP Enhanced Interior Gateway Routing Protocol

FTP File Transfer Protocol

HSRP Hot Standby Router Protocol

HTTP Hypertext Transfer Protocol

IAB Internet Architecture Board

ICMP Internet Control Message Protocol

IETF Internet Engineering Task Force

IGMP Internet Group Management Protocol

IGRP Interior Gateway Routing Protocol

IP Internet Protocol

MAC Medium Access Control

MOSPF Multicast Open Shortest Path First

NFS Network File System

OSPF Open Shortest Path First

PAR Positive Acknowledgement with Retransmission

PIM Protocol Independent Multicast

Ping Packet Internet Groper

RARP Reverse Address Resolution Protocol

RFC Request for Comments

RIP Routing Information Protocol

RIPE Réseau IP Européenne

RPC Remote Procedure Call

RSVP Resource ReSerVation Protocol

RTP Real-time Transport Protocol

SMTP Simple Mail Transfer Protocol

SNMP Simple Network Management Protocol

TCP Transmission Control Protocol

TFTP Trivial File Transfer Protocol

UDP User Datagram Protocol

VRRP Virtual Router Redundancy Protocol

Příklad: IP adresa 151.88.19.103 (třída B adresy) s podsíťovou maskou 255.255.255.224 znamená, že se používá k adresaci podsítí nejen celý třetí oktet adresy (8 bitů), ale ještě první tři bity posledního oktetu (je k dispozici celkem 11 bitů pro adresaci podsítí), a proto je stanice připojena k podsíti 151.88.19.96, která patří do sítě 151.88.0.0. Všeobecná adresa pro síť je 151.88.255.255 a všeobecná adresa pro naši podsíť je 151.88.19.127 (pouze bity v části adresy stanice v rámci podsítě 5 bitů jsou nastaveny na 1). Následující operace (logický součin) ukazuje, jak z kombinace IP adresy a příslušné podsíťové masky lze zjistit číslo (adresu) podsítě:

IP adresa 151.88.19.103 = 10010111.0111000.00010011.01100111

podsíťová maska 255.255.255.224 = 11111111.11111111.11111111.11100000

adresa podsítě 151.88.19.96 = 10010111.0111000.00010011.01100000

§§§§§


Průmyslová špionáž na Síti

Václav Větvička

c00p0355

Nic nového pod sluncem

Průmyslová špionáž není nic nového, a jen stěží bychom našli nějakou průmyslovou zemi, která by se alespoň občas podobné činnosti nedopustila. Způsobů jsou desítky, od profesionální výbavičky hodné Jamese Bonda až pro obyčejnou krádež důležitých listin. Klasickým příkladem je případ, který se nedávno přihodil firmě Interactive Television Technologies. Vědecký tým se blížil k dokončení čtyřleté práce na vývoji technologie Butler, jež eliminuje potřebu počítače pro připojení k Internetu a obsahuje další inovativní postupy. Jedné noci se někdo vloupal do kanceláří společnosti a odnesl tři počítače, přičemž si zcela profesionálně vybral pouze ty, na nichž byly kompletní informace o Butlerovi. Firmě sice zůstaly všechny údaje na záložních počítačích uložených v druhé budově, rekonstrukce dat ale i tak trvala 3 měsíce.

Po Internetu se lze dostat všude

Spolu se stále narůstající závislostí firem na počítačích, rostoucím propojením počítačů do stále komplikovanějších sítí a s prudkým rozvojem Internetu je jasné, že profesionálům průmyslové špionáže tento aspekt nezůstal utajen. Dny, kdy jsme si pod pojmem boj špiónů představovali nelítostné souboje agentů CIA s agenty KGB, už minuly. Dnes se jedná spíše o boj Mitsubishi proti Fordovi nebo o boj francouzské kontrašpionáže proti IBM. V Japonsku je po léta hýčkána myšlenka, že není moudré trávit roky a utrácet miliardy výzkumem něčeho, co lze získat za milion uplacením některého zaměstnance konkurence. Novinkou však začínají být pokusy využívat hacknutí firemních sítí a stahování senzitivních materiálů přímo ze serverů, či dokonce z jednotlivých počítačů. A jelikož většina takovýchto útoků je podnikána vzdáleně, kdy útočník se nachází mimo území Spojených států, riziko pronásledování a trestu v USA je minimální, i kdyby se útok podařilo prokázat. Málokterá společnost totiž navíc hodlá veřejně vyhlásit, že její bezpečnostní opatření za mnoho nestála, navíc ekonomické informace, které se snažila utajit, se během soudního procesu dostanou na veřejnost a o to žádná firma zrovna moc nestojí.

Hackeři

Jak bezpečnostní složky, tak i samotné firmy se proto poněkud překvapivě obracejí přímo na hackery, kteří se na zakázku snaží překonat bezpečnostní opatření a upozornit tak na případné nebezpečí. A že se nejedná o nebezpečí malé vyplývá z toho, že v plných devadesáti procentech se těmto "počestným" hackerům zatím podařilo do firemních sítí dostat. Jednou z prvních firem, jež nabízí své hackery, je švédská společnost Defcom, která tvrdí, že prakticky neexistují servery, do nichž by se její zaměstnanci při troše snahy nedostali. V některých případech jsou překážky v podstatě pouze teoretické, jiné firmy sice mají komplikovaný systém ochrany citlivých dat, nikdo však nehlídá, jestli se o narušení systému někdo nepokouší. V mnoha případech se nejedná o situace, ve kterých by jednotlivé firmy měly jako správce sítí nedostatečně kvalifikované síly, ale spíše přetížení správci mají plné ruce práce s udržováním přetížených sítí v chodu a starají se spíše o to, aby tiskárny správně fungovaly, nežli o bezpečnost uložených dat.

Firma Defcom současně upozorňuje na existenci internetového podsvětí, ve kterém existují osoby, schopné a ochotné na zakázku získat služby hackerů, jež svým nepoctivým klientům obstarají vytoužené údaje. Podle záznamů bezpečnostních agentur existuje dnes po světě zhruba 50 až 100 000 hackerů. Nejčastější je pochopitelně zájem o čísla kreditních karet, protože podobné údaje je možno nejjednodušeji zpeněžit, čím dál tím víc se však o podobné služby zajímají i agenti průmyslové špionáže.

Evropa versus USA

Evropský parlament připravuje kontrolu kryptovacích programů, zaměřených zejména na zabránění průmyslové špionáže ze strany Spojených států. Těm se to pochopitelně nelíbí a snaží se přinutit evropské země, aby do nového zákona zahrnuly možnosti dostat se do těchto programů v podstatě zadními vrátky. Oficiálním důvodem je nutnost umožnění dekódování mailů podsvětí. Podle zprávy vydané Evropským parlamentem se Evropanům podařilo prokázat, jak firmy z Ameriky, Kanady, Austrálie a Nového Zélandu sdružené do společnosti UKUSA využívaly špionážní sítě Echelon k zachycování důvěrných firemních údajů. Mezi postižené firmy patří třeba francouzská společnost Thomson S.A. nebo známý Airbus Industrie. Echelon tvoří síť 120 satelitů, odposlouchávacích stanic a několika ponorek. Podle této zprávy je do průmyslové špionáže zapojena americká National Security Agency.

Američané se pochopitelně rezolutně brání a tvrdí, že jde o naprostý nesmysl. Anglická strana nadále odmítá možnost vstupu zadními vrátky do kryptovacích programů, americká vláda z celkem nepochopitelných důvodů své rozhodnutí o dohledu nad těmito programy již několikrát odložila.

Cenzura?

V Austrálii se naopak rozhodli pro razantní, byť kontroverzní krok pokud jde o kontrolu obsahu webovských stránek organizace Australian Broadcasting Authority dostala právo kontrolovat právě obsah webových stránek a pokutovat každou stránku obsahující pornografické, násilné nebo ilegální náměty. A jelikož pokuty jsou vysoké, 17 919 dolarů za každý den, australští provideři se asi dobře rozmyslí, jestli umožní volný a necenzurovaný přístup k Internetu prostřednictvím svých portálů.

§§§§§


Hardware


MP3 v discmanu - MP3/CD přehrávač Genica

Lumír Lindovský

c00p0356

Už vás nebaví nosit na cesty kromě discmana také kupu cédéček, která vám zbytečně zabírají místo? Konečně existuje řešení, a to ne ledajaké MP3CD přehrávač. Ti z vás, kdo se věnují aspoň částečně počítačům, slovo MP3 už jistě slyšeli. MP3 je hudební formát, vyvinutý před více než deseti lety, původně výhradně pro počítačové zpracování hudby. Formát se však před třemi roky masivně rozšířil a dnes ho využívá většina uživatelů k přehrávání hudby. Pokud jste si dříve chtěli digitálně zálohovat hudbu z CD na počítač, vytvořily se vám na disku soubory typu .wav, jejichž velikost dosahovala právě velikosti CD, což je zhruba 700 MB. To není zrovna nejmíň ani dnes, v době velkokapacitních disků. Proto se většina uživatelů přiklonila ke kompresi do formátu MP3. Podle kvality, kterou si chcete zachovat, vám tak může vzniknout soubor mnohem menší. Většinou se jedná o kompresi 1 : 12 nebo 1 : 9, kdy komprese 1 : 9 zachová CD kvalitu hudby. Lze si tak snadno vytvořit svoji vlastní diskografii oblíbené skupiny a uložit ji celou na jedno CD. Toto CD však bylo až do nedávné doby možné přehrát pouze na počítačích.

MP3 přehrávačů je v dnešní době spousta. Většina z nich používá paměťové flash karty k jejich uložení a přehrávání. Tento způsob není zrovna optimální, protože tato paměťová média jsou drahá a mají relativně malou kapacitu. Rovněž můžete narazit na přehrávač, který má v sobě pevný disk s velkou kapacitou. Toto řešení je jistě lepší, protože do přehrávače se "vleze" mnohem více hudby, ale přehrávač je poměrně těžký a hlavně drahý. Navíc obě tato řešení mají ještě nedostatek: při nahrávání hudby je nutné přehrávač spojit s počítačem prostřednictvím paralelního či sériového portu.

Kdo má doma discmana a počítač se spoustou CD s MP3 hudbou jistě snil o tom, že jednou přijde doba, kdy si bude moci vzít tato CD a vložit je do přehrávače podobného klasickému discmanu a všech, většinou kolem 140 skladeb, bude moci bez problému přehrát. Právě takový přehrávač se nedávno objevil na trhu a je o něj neobyčejný zájem. U nás tuto novinku společnosti Genica distribuuje například firma Gippy.

Přístroj se od klasického discmana na první pohled nijak neliší. Nálepka MP3 však prozradí jeho identitu. Na horním krytu jsou tlačítka pro ovládání, stejně tak jako ochranné plexisklo displeje, který ukazuje číslo a délku písničky.

Přehrávač podporuje CD nahraná ve formátu ISO 9660, což je běžný formát zálohování dat na CD. Poradí si i s médiem CD-RW, a nevadí mu adresářová struktura a dlouhé názvy skladeb či adresářů. Všechny soubory musí být ve vzorkovacím kmitočtu 44,1 kHz. Podporovaný datový tok je od 32 Kb/s do 196 Kb/s. Výrobce uvádí, že VBR (proměnlivý datový tok) není podporován, ale pokud přístroj narazí na takový soubor, přehraje jej, i když špatně zobrazuje informace o délce (VBR skladby však musí být v maximálním toku do 192 Kb/s).

Po zmáčknutí tlačítka Play, se discman aktivuje a začne prohledávat CD. Tato činnost mu trvá asi 2 vteřiny, a poté zařízení vypíše počet skladeb a automaticky začne přehrávat první z nich. Tato verze zatím nepodporuje vypisování názvů souborů (ukazuje pouze číslo skladby), což není pro jednoduché ovládání moc dobré, ale po pochopení všech funkcí se dá přepínat mezi adresáři a písničkami v nich. Rovněž lze zadanou posloupnost skladeb naprogramovat a tím si spouštět skladby ve vámi zadaném pořadí. Pro maximální spokojenost však doporučuji vypálit si nové CD, kde si vše uspořádáte podle chutě a přehrávač potom prostě pustíte. Přístroj disponuje 50sekundovou pamětí systému ESP, takže nedojde k přerušení reprodukce ani při běhu. Při testování životnosti baterií jsem použil alkalické Energizery, které v přístroji vydržely něco málo přes 4 hodiny neustále reprodukce. Je však nutné říci, že při přerušované reprodukci bude tato doba delší. Při testování přístroje se mi rovněž stalo, že občas přístroj přeskočil při reprodukci na následující skladbu, což je nejspíše způsobeno chybou ve skladbě. Správně by se měla chyba přeskočit a pokračovat v přehrávání.

K dalším funkcím přehrávače patří nastavení hloubky basů (1-5) a tlačítko Hold, které zamkne klávesy. Přístroj se dá připojit například do auta, jelikož má rovněž line-out výstup, kdy společně s adaptérem do cigaretového zapalovače a kazetového adaptéru dokonale nahrazuje CD měnič. Kdo uvažoval o koupi měniče CD do auta, má nyní k dispozici něco menšího, levnějšího a lepšího.

K dalším funkcím přístroje patří 500 sekund paměti pro uložení zvuku nebo hlasu, který se ukládá přes mikrofon. Tímto se z přehrávače stane menší diktafon.

MP3/CD přehrávač Genica

50sekundová vyrovnávací paměť

podpora CD-RW

diktafon

nezobrazuje názvy

skladeb

Cena: 6 999 Kč včetně DPH

K recenzi poskytla firma: Gippy Podrobnější informace a recenzi na tento produkt si můžete přečíst na internetových stránkách časopisu GameStar, kde probíhá také soutěž, jejíž hlavní cenou je právě MP3/CD přehrávač Genica. Více viz WWW.GAME-STAR.CZ/MP3

§§§§§


Compaq iPaq - elegán do kanceláře

Ivo Fiala TestCentrum IDG

c00p0358

I na český trh konečně dorazila novinka firmy Compaq internetový a kancelářský počítač s názvem iPaq. O tomto produktu jsme se již několikrát zmiňovali, ale temto měsíc jsme jej obdrželi na redakční test a tak vám jej nyní můžeme popsat podrobněji. Již název tohoto stroje připomíná nejznámějšího kancelářského protivníka architektury PC, tedy známý průhledný počítač iMac. Podobnost zde ale nekončí u názvu. Již na první pohled poznáme, že na vývoji se kromě techniků podíleli i designéři a ergonomové. Skříň tohoto Compaqu má nápadný, zajímavý, ale zároveň nevtíravý design disponuje tedy vlastnostmi ideálními pro kancelářský provoz. Tento počítač lze podle našeho názoru stejně dobře umístit na česté místo pracovního stolu, stejně jako jej prostě zastrčit někam mezi tiskárnu a záložní zdroj. Další podobností mezi iMacem a iPaqem je absolutní důraz na síťový provoz a z něj plynoucí absence klasických mechanik. Zatímco u iMacu chybí disketová mechanika, zde se již (ve standardní konfiguraci) nesetkáme s jednotkou CD-ROM.

Vybalujeme

Jak bylo zmíněno výše, počítač je ukryt ve skříni zajímavého designu, vyvedené v barevné kombinaci šedá-černá-stříbrná. Tomuto schématu podléhá i klávesnice a myš, které se připojují přes USB porty. Tmavá barva komponent má i svou praktickou stránku, neboť celkem úspěšně skryje různé nečistoty, jež si do nich velmi rychle najdou cestu. Čelní strana počítače skýtá pohled na dvě kontrolky, indikující zapnutí a práci pevného disku. Vyjma síťového vypínače zde naleznete konektory zvukové karty (vstup pro mikrofon a výstup na sluchátka) a dva USB porty. Po straně se nalézá ještě univerzální slot pro další diskovou jednotku. Na zadní straně najdete konektor napájení, linkový vstup a výstup zvuku, výstup videosignálu na monitor, RJ-45 konektor síťové karty a tři USB porty.

Na testy nám byla dodána sestava bez monitoru. V balení se ukrýval ještě napájecí kabel a nezbytný software a dokumentace. Součástí dodávky není žádná disková mechanika a data do počítače dostanete pouze přes síť. Námi testovaná konfigurace byla tzv. "Legacy Free", což znamená, že zde nenajdete žádný ze starších portů COM a LPT. Dodatečné periferie lze připojit pouze přes jeden z pěti USB portů. Vše je navíc velmi přehledně označeno a zapojení zvládne i úplný laik.

Konfigurace

Počítač je postaven na základní desce s čipsetem Intel 810. Paměť čítá 128 MB a lze ji rozšířit pomocí jedné volné DIMM pozice, ke které se dostanete po jednoduchém vycvaknutí západky a odklopení krytu počítače. Procesor Intel Pentium III pracuje na frekvenci 500 MHz a je vybaven mohutným pasivním chladičem ochlazovaným proudem vzduchu ze zdroje. Vedle slotu paměti se nachází pevný disk Maxtor o kapacitě 8,4 GB. Grafická karta Intel 810, osazená 4 MB paměti, je integrována na základní desce. Na monitoru dovede zobrazit maximálně 1 600 x x 1 200 bodů v 256 barvách, což vám pro práci v kancelářských aplikacích jistě postačí. Zvuková karta je vybavena dvěma oddělenými stereovýstupy a dvěma vstupy (mikrofon a linkový vstup). Uvnitř počítače se nachází jeden reproduktor, zajišťující alespoň základní ozvučení. Zvukovka je také integrována na základní desce. Shodně i síťový adaptér Intel 82559 Fast Ethernet, který je schopen komunikovat rychlostí 100 Mb/s.

Na klávesnici naleznete kromě standardních tlačítek také speciální tlačítka pro vyhledávání, poštu a některé další funkce.

Software

Při prvním spuštění počítače na vás vykoukne instalátor předinstalovaného operačního systému Windows 2000 a požádá vás o několik základních údajů. Poté zcela automaticky proběhne dokončení instalace a můžete pracovat. Soubory potřebné pro tyto úkony jsou již nahrány na pevném disku. Součástí dodávky je sice několik CD-ROM disků (např. Compaq Restore CD pro uvedení systému do původního stavu), ale soubory na nich obsažené do počítače dostanete jedině přes síť. CD-ROM nebo jinou mechaniku si musíte přikoupit.

Celkový dojem

Cílovou oblastí počítače Compaq iPaq je zcela jistě kancelář, a z toho také vychází jeho konstrukce. Jediné rozšiřitelné části jsou diskové mechaniky, paměť a procesor. Čekáte-li nyní velmi příznivou cenu, asi vás zklamu. Compaq iPaq není zrovna nejlevnější počítač, ale musíte si uvědomit, že se jedná o stroj značkový, a tudíž od něj lze čekat jen minimum potíží a dobrou podporu ze strany výrobce.

Compaq iPaq

Počítač do kanceláře

jednoduchost

deisgn

cena

Cena bez monitoru: 37 807 Kč (včetně DPH),

za příplatek mechanika LS120 6 063 Kč, CD-ROM 24x 4 465 Kč, DVD-ROM 4x 9 118 Kč

Záruka: 1 rok (lze prodloužit v rámci služby CarePaq)

K recenzi poskytla firma: Compaq Computer, s. r. o.

§§§§§


Mimio - Víc než jen inteligentní tabule!

Petra Musílková

c00p0359

Ve světě je stále rostoucí potřeba snímání a sdílení informací produkovaných na schůzích a prezentacích, a to včas a přesně. V souladu s těmito požadavky se společnost Virtual Ink začala zabývat vývojem technologií Digital Meeting Assistent (DMA digitální asistent pro prezentace), které lidem umožňují snímat a sdílet informace tak, aby to vedlo ke zvýšení produktivity a kreativity v obchodní spolupráci. Společnost Virtual Ink vyvinula patentově chráněnou technologii Stylus Tracking, jež umožňuje z obyčejné tabule vytvořit rychle a lehce velice inteligentní a mnohafunkční snímací zařízení. Je určeno především pro ogranizace, které pořádají nejrůznější prezentace, při nichž je zapotřebí zvýšit produktivitu při sdílení, snímání a správě informací v reálném čase. Toto zařízení by mělo pomoci zefektivnit komunikaci jak v rámci firem, tak i mezi jednotlivými organizacemi.

DMA Digital Meetig Assistant...

Znamená v překladu "digitální asistent pro porady (prezentace)". Tento přístroj dostal jméno Mimio a byl vytvořen jako zatím unikátní kombinace programového vybavení a hardwaru. Hned se dozvíte, čím si zasluhuje to slovo "unikátní". Mimio je totiž schopno "zachycovat" text a náčrtky v barvě a reálném čase, z každé tabule nebo rovné plochy vytvoří médium pro snímání myšlenek a instrukcí přímo do aplikací na osobním počítači. Lze ho použít k distribuované spolupráci, cvičením a výuce, a zvláště výhodné je použít Mimio jako vašeho "asistenta", který vám pomůže zefektivnit nejrůznější konference a prezentace. Každý den miliony lidí píší a kreslí na tabulích, aby na schůzích, konferencích a prezentacích předali ostatním své myšlenky a informace. Vznikají kvanta rukou psaných poznámek a náčrtků, které reprezentují důležité informace, jež účastníci chtějí mít zaznamenány i po skončení sezení. Ručním přepisováním poznámek a náčrtků často vznikají chyby a může se snadno narušit kreativní nálada. Pokud váš "starý dobrý lidský asistent" obcházel při poradě kolegy, aby jim postupně rozdával různé grafy, náčrtky, zprávy nebo poznámky k tématu, Mimio by mu určitě ušetřilo práci, protože by to všechno zvládlo za něj. Ba co víc, dokázalo by přenést vaše výtvory na tabuli i lidem, kteří budou sedět klidně na druhém konci světa.

Zajímá vás, jak je to možné?

Mimio používá patentovanou technologii Stylus Tracking Technology, což je kombinace infračerveného záření a ultrazvuku, jež je méně nákladná a snadněji použitelná než elektronické tabule nebo kopírovací tabulky. Při zápisu nebo načrtnutí informace na tabuli jsou tyto naprodleně ukládány do počítače, přičemž sejmutá data lze prohlížet, editovat a exportovat do mnoha formátů elektronických dokumentů, kterými jsou například fax, e-mail, Microsoft Word, PowerPoint a ostatní aplikace. Vzdálení účastníci telekonference mohou přes Internet prostřednictvím programového vybavení Mimia sdílet jejich tabule v reálném čase. Stejně tak lze za zlomek ceny klasické videokonference vytvořit obdobné spojení prostřednictvím Mimia a projektoru připojeného k osobnímu počítači.

Lehké, jednoduché a vynalézavé

Mimio je kompletně přenosné a se svou hmotností pod 1,2 kg se vejde do standardní tašky nebo obalu pro notebook, připraveno k činnosti je během okamžiku a pro ovládání nevyžaduje žádné zvláštní znalosti. Uživatel jednoduše připojí 24palcový snímač k boční nebo horní straně tabule, připojí jej k počítači a přes klasické ukazovátko přetáhne ukazovací kryt Mimia.

Programové vybavení Mimia je kompatibilní se standardními aplikacemi Windows. Uživatel může jednoduše uchopit a přenést své poznámky z tabule a sdílet informace s uživateli, kteří Mimio nepoužívají. Soubory Mimia, jež mají příponu .INK, lze ukládat jako metasoubor, soubor typu BMP a JPEG. Nebo může snadno exportovat svůj soubor do formátu HTML pro okamžité odeslání na Internet. Obrázky je možno ukládat v podobě vektorové grafiky, což zajišťuje vysokou čistotu zobrazení bez nadměrného zatěžování vašeho pevného disku.

Mimio "Stroke Over Time" umožňuje, abyste převíjeli zpět a vpřed, popřípadě přehrávali všechno, co bylo napsáno na tabuli v postupném pořadí. To uživateli umožňuje ukládání tabule, její smazání před začátkem nové práce. Dále je možno vyvolat jakoukoli přecházející tabuli nebo sekvenci práce s tabulí.

Co umí Mimio-myš a projektor

Používáním myši Mimio-Mouse s projektorem můžete provádět konverzi vaší tabule do podoby pracovní plochy Windows. Pro klepnutí, dvojité klepnutí, klepnutí pravým tlačítkem, uchopení a přesunutí použijete "jacket plug" jako při práci s běžnou myší. To vám umožní ovládat činnost kterékoli aplikace Windows přímo z čela místnosti. Mimio umožňuje použít tabuli nebo matnici jako Touchscreen, pouhým přichycením Mimia na vhodnou pevnou projekční plochu do velikosti 250 x 200 cm a zvolením aplikace Mimio-Mouse můžeme prostřednictvím projektoru ovládat libovolnou aplikaci pro operační systémy Windows nebo Mac OS.

Mimio na síti

Pomocí aplikace Mimio Net můžete své Mimio zapojit do konference na lokální počítačové síti, nebo ho výborně využít dokonce i při internetových konferencích. Mimio používá aplikaci Windows NetMeeting, jež umožňuje několikanásobné sdílení dat, hlasu, videa a ostatních informací pro připojení mnoha uživatelů k vaší schůzce u tabule prostřednictvím Internetu. Potřebujete-li přidat informace na tabuli zobrazované pro vzdálené účastníky, jednoduše klepnete na ikonu "Pen" a začnete psát, účastníci vás při tom budou sledovat v reálném čase. Informace psané na tabuli se tak on-line zobrazují pomocí Internetu kdekoliv na světě.

Verze 1.1

Společnost Virtual Ink už dokonce vyvinula i vylepšení svého prvního "miminka" a brzy přišla s Verzí 1.1, která je volně dostupným upgradem dosažitelným na www.mimio.cz. Tato nová verze přináší rozpoznávání rukou psaného písma, možnost připojení přes USB (každá z těchto vlastností dokoupitelná zvlášť), zabudované rozhraní Microsoft NetMeeting a publikovanou specifikaci řídicího rozhraní pro vývojáře aplikací. Volný upgrade také umožňuje namontování snímacího panelu Mimia k tabuli vertikálně nebo horizontálně, tak aby bylo možno využít celé plochy svisle orientovaných tabulí.

Upgrade na podporu USB a NetMeetingu

Verze Mimia 1.1 podporuje jak standardní sériové připojení, tak i snadné "plug-and-play" připojení pomocí sběrnice USB (vyžaduje volitelný USB adaptér a kabel). Podpora USB zjednodušuje instalaci, protože není potřeba konfigurovat port ani ručně instalovat ovladače. Výhoda je také v tom, že při připojení přes USB není blokován sériový port, takže je dostupný pro jiná zařízení. V tomto případě je Mimio napájeno přes USB a ovladač je po připojení automaticky nainstalován. Volitelný USB kabel a adaptér vyžadují program Mimio verze 1.1 a osobní počítač vybavený porty USB.

V případě upgradu na verzi Mimia 1.1 je vám bezplatně k dispozici i rozšířená podpora rozhraní pro program Microsoft NetMeeting 3.0. S verzí Mimia 1.1 mohou přes rozhraní NetMeeting spolupracovat vzdálení účastníci, pouze není možné, aby spouštěli své vlastní kopie programu Mimio. Mimio však vzáleným účastníkům umožňuje obrázky v reálném čase prohlížet a editovat.

Upgrade na rozeznávání rukou psaného písma

Volitelný modul pro rozeznávání rukou psaného písma výrazně šetří čas, který byl dříve potřeba k přepisování poznámek z jednání a prezentací do podoby zpracovatelné na osobním počítači. Pomocí modulu CalliGrapher od ParaGraphu, obchodní jednotky firmy Vadem, lze provádět automatický převod většího množství rukou psaných poznámek, kontrolu pravopisu se zvýrazněním chyb a vizuální propojení mezi vstupním a výstupním textem. Tak lze jednoduše označit oblast s textem na tabuli a přetáhnout ji do okna pro poznámky. Tento text je pak "přeložen" do podoby zpracovatelné jakoukoli aplikací pro Windows. Tento program však jde ještě dál tím, že na základě kontextu dokáže rozpoznávat podobná písmena, jako například O a D.

Specifikace Control Panel SDK pro vývojáře

Zpřístupnění specifikace Control Panel SDK ve verzi 1.1 umožní vývoj dalších aplikací založených na Mimiu. Ovládací panel v současnosti pouze duplikuje funkce včetně tisku, ukládání a založení nové plochy a umožňuje volat funkce kalkulátoru s hlasovým vstupem odkudkoliv z tabule (prostřednictvím ukazovátka Mimia a elektrostatického krytu). Virtual Ink zveřejněním API řídicího panelu otevírá možnosti vývojářům k tvorbě ovládacích prvků z jejich aplikací, jako například zabudování ovladačů (pro kameru a mikrofon) potřebných pro videokonferenční aplikace. Tyto funkce umožní ovládat prezentace i jinak než pomocí klávesnice, takže se přednášející bude moci více soustředit na svou prezentaci.

§§§§§


Platinové studio - Sound Blaster Live! Player 1024 Platinum

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0360

Tato zvuková karta je založena stejně jako ostatní modely řady Live! na čipu EMU10K1, kolem nějž jsou rozmístěny konektory CD--IN, CD_SPDIF, AUX-IN a TAD. Na čelní hraně vykukuje zdířka pro digitální výstup, linkový vstup, vstup na mikrofon, čtyřkanálový analogový výstup na sestavu reproduktorů a MIDI port. Je zde též rozšiřující konektor, přes nějž je s využitím speciálního IDE kabelu napojen přídavný 5,25" modul. Ten se instaluje do stejné pozice jako např. mechanika CD-ROM, což značí výhodu snadného přístupu k ovládání. Je třeba ocenit dva konektory MIDI, které lze využít při práci s klávesovými nástroji. Užitečný je i čtvrtpalcový vstup jack, pro profesionální mikrofon. S tím souvisí i přepínač Line In 2/Mic In 2, s jehož pomocí se oba vstupy přepínají a nastavuje se hlasitost mikrofonu. K napojení reproduktorů lze využít dva jacky RCA Auxiliary In s pravým a levým analogovým kanálem, vstupní a výstupní konektory RCA SPDIF s digitálním signálem a nakonec dva konektory SPDIF optické.

Programové vybavení

Kromě ovladačů pro Windows 9x, NT jsou na instalačním CD přítomny i další aplikace. Vedle ukázek zvukových efektů, demonstrujících i systém EAX, si při instalaci můžete vybrat celou řadu užitečného softwaru. Je zde doplňkový program Creative LAVA!, Creative MediaRing Talk, Digital Audio Center, WinDVD a program Prody Parrot. V balení se také nalézají dvě plné verze her Aliens vs. Predators a Rollcage, u nichž si je možné vyzkoušet již zmiňované efekty EAX naostro. Co však bude jistě každého budoucího uživatele u podobného profesionálnějšího produktu zajímat nejvíce, je software určený pro přímé zpracování zvuku. Pro míchání jednotlivých nahraných stop lze využít kvalitní nahrávací studio Cubasis VST, případně aplikaci Mixman Studio.

Sound Blaster Live! Player 1024 Platinum

kvalita reprodukce

konektivita, softwarové vybavení

nezaznamenali jsme

K testu poskytla firma: Actebis Computer, s. r. o.

Cena vč. DPH: 8 300 Kč

§§§§§


Skenery a la Guillemot

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0361

Během uplynulých týdnů jsme měli možnost otestovat nové skenery Guillemot, které jsou právě uváděny společností SODECOM na náš trh. Zajímalo nás, zda lze za celkem příjemnou pořizovací cenu získat kvalitní a výkonné zařízení pro kancelář či domácnost. Při porovnávání trojice nových výrobků jsme sledovali přesnost a rychlost zpracování, a samozřejmě také věrnost barev. A výsledek? Příjemné překvapení.

Guillemot MaxiScan A4 Parallel

První výrobek s označením Guillemot MaxiScan A4 Parallel poskytuje maximální rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 interpolovaně, vše při 36bitové barevné hloubce. Jak název napovídá, s počítačem komunikuje prostřednictvím paralelního rozhraní. Vnější rozměry výrobku jsou 480 x 340 x 110 mm a jeho hmotnost činí 4 kg. V prodejním balení zákazník kromě vlastního skeneru a napájecího adaptéru najde také kompaktní disk, na němž jsou uloženy ovladače a doprovodný software. Programové vybavení tvoří TWAIN rozhraní MiraScan a dále program pro kopírování, tedy zasílání skenovaného materiálu na tiskárnu. K dispozici je rovněž OCR software TextBridge. Na samostatném disku je uložen grafický program Ulead Photo Express, usnadňující správu a editaci sejmutých obrázků. Testovaný skener patří mezi velmi levné produkty, jeho pořizovací cena činí jen 3 447 Kč včetně DPH. Při testu překvapil rychlostí práce, drobné výhrady lze mít ke zpracování detailů.

Guillemot MaxiScan A4 USB

Další výrobek značky Guillemot komunikuje s počítačem prostřednictvím USB rozhraní. Nabízí uživateli stejné hardwarové rozlišení, avšak výrobce uvádí rozlišení při interpolaci až 19 200. Standardně skener pracuje v 36bitové barevné hloubce. Programové vybavení je shodné s modelem pro paralelní port, je však třeba instalovat patřičný ovladač s podporou USB. Testovaný výrobek byl díky svému rozhraní rychlejší než předchozí model. Výhody USB se projevily zejména v rychlosti snímání obrazu s vyšším rozlišením. Kromě rychlosti však tento model překvapil zejména vynikajícím zpracováním barev, ve kterém se vyrovná mnohem dražším zařízením. Pořizovací cena je nepatrně vyšší než u modelu pro paralelní port a činí 3 469 Kč.

Guillemot MaxiScan A4 DeLuxe SCSI

Třetí skener Guillemot nese označení A4 DeLuxe SCSI a kromě napájecího adaptéru a propojovacího kabelu je dodáván i s SCSI kartou pro volnou pozici PCI. Uživatel je tak plně vybaven pro instalaci skeneru. Zařízení pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 s interpolací, vše při 30bitové barevné hloubce. Programové vybavení je až na ovladač pro SCSI shodné s předchozími modely, totožné jsou také vnější rozměry a hmotnost výrobku. Pořizovací cena činí 4 285 Kč včetně DPH. Z celé trojice produktů byl tento skener při práci nejrychlejší a nejpřesnější. K dokonalosti mu tak chybělo jen lepší zpracování barev.

Který si vyberete?

Přestože nebývá mým zvykem přímo napovídat, tentokrát udělám výjimku. Z celé trojice mne nejvíce zaujal model pro univerzální sériové rozhraní. Jeho cena je jen nepatrně vyšší než u paralelního modelu, při práci je nebývale přesný a rychlost snímání je velmi dobrá. Pokud nemáte počítač s USB portem, pak se rozhodujte mezi zbývajícími produkty. SCSI výrobek je určen pro uživatele, kteří dávají přednost rychlosti, paralelní model se snadněji instaluje a poskytuje vyšší barevnou přesnost. Celá trojice výrobků si zaslouží vysoké hodnocení, neboť za výhodné ceny zákazník získá velmi kvalitní produkty.

Skenery Guillemot

MaxiScan A4 Parallel

Cena: 3 447 Kč včetně DPH

MaxiScan A4 USB

Cena: 3 469 Kč včetně DPH

MaxiScan A4 DeLuxe SCSI

Cena: 4 285 Kč včetně DPH

Záruka: 12 měsíců

K recenzi poskytla firma: Sodescom, s. r. o., Na Větrníku 77, Praha 6

§§§§§


LCD monitory (pro náročné) aneb 1 280 x 1 024 bodů v dokonalé rovině

Stanislav Borecký, TestCentrum IDG

c00p0362

"A bude plošším a ještě plošším, až stane nejplošším na celém světě." myšlenka, která podle současných trendů doprovází snahy o inovaci produktů snad u všech výrobců monitorů. Z hlediska fyzikálního principu činnosti je tento cíl poněkud složitější v oblasti klasických CRT modelů, ale u LCD displejů jde již od počátku o jejich přirozenou vlastnost.

Na přítomnost LCD panelů ve svém okolí si již jistě mnoho uživatelů dávno zvyklo. Někteří je registrují v podobě zobrazovacích částí notebooků, jiní jako moderní alternativu již zmíněných klasických CRT monitorů. Jejich nespornou předností je vysoce ostrý a stabilní obraz, daný především maticovým systémem uspořádání a ovládání obrazovkových bodů. To dovoluje libovolné z nich aktivovat v tomtéž okamžiku, což je proti klasickým monitorům s katodovou obrazovkou, kde dochází k neustálému nažhavování a pohasínání bodů v postupném sledu, diametrální rozdíl. Obraz je tak i při velmi nízkých "obnovovacích" frekvencích prostý "blikání" a také nedochází ke zkreslení v různých místech plochy. Zcela nepřehlédnutelným kladem je i splnění všech zdravotních, ergonomických a emisních nároků, díky absenci záření vyvolávaného proudem elektronů, existujícího u běžných monitorů. Stejně tak je na první pohled patrná i výrazná úspora prostoru, prakticky nulové tepelné záření (bez nároků na klimatizaci uzavřených řídicích pultů) a například i možnost alternativního připevnění na stěny. Znásobení užitné hodnoty LCD monitorů bezesporu také přináší možnost otočného uspořádání panelu, která může pro některé případy být výhodnější.

Až potud by se mohlo zdát, že LCD monitory jsou ideálními nástupci klasických CRT verzí. A i když v budoucnu lze s tímto vývojem reálně počítat, dnes tomu tak ale prozatím není. Jistou nevýhodou totiž pro některá využití (video, hry, animace) může být i o něco horší dynamika při překreslování obrazu (Response-Time) v porovnání s klasickým monitorem. Jako řešení pro takovéto situace jsou však dnes nabízeny modely LCD panelů s výrazně vylepšenou dynamikou, která již dovoluje všestranné použití. Jiným a zatím nepříliš řešeným parametrem je rozteč obrazovkových bodů, jež přeci jen odpovídá spíše levnějším CRT modelům. Naopak již velmi úspěšně se daří eliminovat vliv pozorovacího úhlu, a to jak na podání barev, tak i na viditelnost obrazu vůbec, což je obzvláště pro LCD panely s většími úhlopříčkami důležitá vlastnost. Jistým problémem byla u některých starších modelů i rovnoměrnost podsvícení obrazu. Fyzikální podstata práce LCD panelu totiž spočívá v řízeném propouštění světla, generovaného podsvětlovacím tělesem, ve správném místě a intenzitě. To samozřejmě vyžaduje jednak vhodnou konstrukci tělesa a jeho dostatečný výkon, a také rovnoměrnost světelného toku po celé ploše. Co je ale do budoucna jednoznačnou předností LCD monitorů oproti klasickým CRT verzím, je jejich plně digitální vnitřní uspořádání. Využití této vlastnosti ovšem v současnosti brání zpětná kompatibilita s VGA rozhraním, kdy při kombinaci LCD panelu a grafické karty s běžným VGA výstupem dochází k dvojímu převodu z digitálního na analogový signál a zpět. Jako důsledek toho je pak nutné i stolní LCD panely vybavovat nástroji pro přesné doladění obrazu. Tyto "berličky" ovšem například zcela postrádají notebooky, které mohou data nerušeně přenášet do panelu v plně digitální podobě. Není proto divu, že se již také začaly objevovat i pro klasická PC grafické karty, jež kromě VGA výstupu disponují i digitálním výstupem (DVI) pro LCD panely. Nebo jako druhá alternativa LCD monitory, podporující jak analogový VGA, tak i digitální DVI vstup.

Se všemi těmito vlastnostmi je ovšem spojena zatím asi největší nevýhoda, kterou je vysoká pořizovací cena takovéhoto produktu. Ta je daná především vysokými finančními náklady, souvisejícími s nesmírně náročnou výrobou samotných LCD panelů. A i když u verzí s 15" úhlopříčkou obrazu, pracujícími s rozlišením 1 024 x 768 bodů, se v některých případech stávají ceny relativně přijatelnými, pak v kategorii LCD monitorů, které disponují fyzickým rozlišením 1 280 x 1 024 bodů, jde zatím o položky skutečně pro náročné uživatele. Ostatně posuďte z předloženého přehledu sami.

Acer FP855

První z testovaných modelů se z hlediska většiny základních parametrů samotného LCD panelu řadí ke standardu ve své třídě, viz detailní údaje v tabulce. Srovnatelné s ostatními výrobky jsou i hodnoty dostupných frekvencí a hodnota jasu. V jakémsi středu startovního pole pak leží udávaná hodnota kontrastu. Korekce nastavení obrazu je možné realizovat buď s využitím tzv. "i-Key" tlačítka pro komplexní automatické nastavení, nebo ručně přes obrazovkové menu a kombinovaný ovládací prvek (Fly Wheel). Ovlivnit lze řadu běžných parametrů LCD obrazovek, mezi nimiž nechybí kontrast a jas, poloha obrazu, fázování bodů (Phase) a jejich frekvenci (Pixel Clock). Nechybí ani funkce pro nastavení teploty barev, včetně složek RGB, možnost zapnutí či vypnutí trvalého zvětšování obrazu na celou plochu monitoru (Zoom) při nižších rozlišeních grafické karty, či volba jazyka obrazovkového menu a jeho umístění.

Funkce související s obrazem ovšem v tomto případě doplňuje i kompletní podpora zvuku. A to v podobě dvojice reproduktorů, integrovaných do čelní stěny nohy podstavce a mikrofonu, umístěného v rámu nad LCD panelem. Tomuto vybavení samozřejmě odpovídá i osazení příslušnými konektory. Ty doplňuje také možnost připojení externích sluchátek. Regulace hlasitosti zvuku je sice řešena otočným analogovým prvkem, ten je ovšem poněkud neprakticky umístěn na zadní straně nohy podstavce vedle konektorů. Další zvýšení užitné hodnoty produktu představuje integrovaný USB hub s jedním vstupním a čtveřicí výstupních portů. To dovoluje připojit řadu dalších periferií, avšak pro řízení parametrů monitoru samotného USB rozhraní použít nelze. Napájení monitoru jako celku je řešeno integrovaným napájecím adaptérem, který je umístěn v podstavci.

V rámci balení je dodávána i nezbytná kabeláž jak pro zvukovou podporu, tak i pro spojení USB hubu s počítačem. Nechybí ale ani CD disk s podrobnou elektronickou dokumentací, ovladači pro instalaci do Windows 9x a tzv. "i-Key Utility". Jde o malý prográmek, který po spuštění zobrazí speciální testovací obrazec, na jehož základě se pak výše uvedená automatická kalibrace snaží optimálně nastavit parametry obrazu.

K obchodně-záručním informacím je snad nutné poznamenat jen to, že produkt byl sice zapůjčen přímo od firmy Acer Computer, ale protože tato nerealizuje koncový prodej, byly pro cenové informace použity podklady od plzeňské společnosti VIKO, kde lze mimo jiné monitor zakoupit.

Dell 1700FP

Svými rozměry i úhlopříčkou obrazu 17 " se tento model sice poněkud odlišuje od ostatních účastníků, ale i přesto jej lze bez problémů zařadit do stejné kategorie produktů. Základní sledovaný parametr, tedy fyzické rozlišení 1 280 x 1 024 bodů, je samozřejmě splněn. S velikostí úhlopříčky s a rozlišením pak souvisí i menší rozteč obrazovkových bodů, a zajímavými budou i nižší pořizovací náklady. Ty tentokráte vycházejí z informací uveřejňovaných na webových stránkách české pobočky Dellu, kde lze v rámci on-line obchodu zařízení přímo zakoupit. Další odlišností je přeci jen trochu nižší hodnota maximálního jasu. Zbývající technické parametry jsou již celkem srovnatelné s ostatními účastníky testu, viz tabulka. Ovládání parametrů obrazu je také řešeno pomocí obrazovkového menu, které však doplňuje řada ovládacích prvků. Nabídka samozřejmě také zde zahrnuje funkci pro automatické nastavení základních parametrů obrazu, ale i možnosti pro ruční korekce. Mezi volbami nechybí nastavení jasu, kontrastu, pozice obrazu, doladění fáze a frekvence, nastavení teploty barev, včetně RGB složek, volba jazyka menu, polohy, či času pro automatické skrytí menu. Nechybí ani funkce pro volbu režimu zvětšování obrazu na celou plochu displeje, která má však tentokráte tři stupně. První nechává obraz v původní velikosti, druhý zvětšuje obraz tak, aby byla využita pouze šířka panelu a výška úměrně tomu, a konečně třetí, který zvětšuje obraz v obou osách na plnou plochu monitoru. Užitečné mohou být i funkce spojené s optimalizací zobrazování podle používaného programového vybavení. Jednou je funkce "Scaling", která dovoluje zlepšit pozorovatelnost detailů, a druhou "Filtering", jež u textu přidává kontrastní ohraničení písmen, opět zlepšující čitelnost.

Součástí ovládacího panelu je i tlačítko a dvojice indikačních LED diod pro přepínání mezi dvěma dostupnými variantami vstupu signálu. Jedním je klasický VGA konektor, typický pro PC a druhým pak vstup přes rozhraní 13W3, používané u Workstation. Napájení monitoru je řešen v tomto případě externí verzí napájecího adaptéru a celá konstrukce dovoluje poměrně snadnou demontáž podstavce a umístění panelu například přímo na stěnu, či zabudování do pultu.

Kromě již zmíněného napájecího zdroje a kabeláže pro VGA vstup doprovázel monitor ještě CD disk s podrobným mnohajazyčným elektronickým manuálem (bez češtiny) a pochopitelně nezbytnými soubory pro instalaci ve Windows 9x.

EIZO FlexScan L661

Třetí z účastníků testu se opět svými technickými parametry řadí ke standardu. Z nich však vyčnívá výrazně vyšší hodnota kontrastu, jež dosahuje 300 : 1. Mírně odlišnými jsou i pozorovací úhly, jež v obou směrech činí "pouze" 140 ?. Parametry a vlastnosti obrazu jsou však výrazně ovlivňovány systémem D3 (D-cubed), zahrnujícím funkce "Digital Signal Processing", "Digital Image Control" a "Digital FlexScan". První z nich řídí automaticky kontrast obrazu podle úrovně videosignálu a zároveň zvyšuje maximální počet zobrazovaných barev až na obvyklých 16,7 milionu. Druhá funkce zajišťuje automatické hlídání stabilní úrovně jasu na hodnotě 200 cd/m2 (zavírání/otvírání oken Windows) a interpolační zvětšování obrazu na celou plochu displeje. Třetí funkce pak má na starost automatické nastavení velikosti a polohy obrazu, stejně jako přizpůsobení monitoru parametrům signálu. Z toho tedy vyplývá, že i tento model je vybaven funkcí pro automatické nastavení parametrů obrazu, tedy včetně synchronizace a frekvence bodů.

Obrazovkové menu spolu s tlačítkovým křížem pak dovoluje ruční nastavení nebo pouze doladění automaticky nastavených parametrů. V nabídce jsou zahrnuty nástroje pro korekci kontrastu, jasu, umístění a velikosti obrazu, nastavení teploty barev, včetně složek RGB, jazyka obrazovkového menu, aktivaci úsporných režimů, či nastavení intenzity rámečku, pokud není využito zvětšování obrazu. Samozřejmě je zde také funkce pro zmíněné zvětšování obrazu, která také disponuje třemi režimy jako u předcházejícího účastníka testu. Při práci v nižších rozlišeních a zvětšování obrazu lze použít i funkce pro vyhlazování hran textu a tím zvýšení čitelnosti.

Kromě již uvedených položek nabízí obrazovkové menu i funkci pro přepínání mezi dvojicí VGA vstupů, jimiž je vybaven. Dalším rozhraním je tzv. "Maintenance Port", který ovšem slouží výhradně pro servisní účely. Daleko zajímavější bude pro uživatele integrovaný USB hub, jenž podobně jako v prvním případě nabízí celkem čtyři výstupní porty. Jejich umístění na zadní straně panelu ovšem v případě jeho zavěšení přímo na stěnu může do jisté míry ztěžovat přístup. Možnosti snadné "amputace" podstavce je pak podřízeno i přímé zabudování napájecího adaptéru do tělesa panelu a konstrukce podstavce. Osa kloubu je mimochodem umístěna přesně v úrovni spodní hrany obrazu, což při sklápění panelu ve "stolním" režimu eliminuje i jeho současné zdvihání.

V balení je, kromě monitoru a kabeláže pro připojení k PC (VGA, USB) i do elektrické sítě, přibalena i disketa s ovladači pro Windows 9x a Mac OS. Dokumentace byla tentokráte k dispozici v tištěné podobě. Jako doplněk lze za příplatek získat i "i.Sound", což je speciální modul, rozšiřující funkce monitoru o podporu zvuku se stereoreproduktory a mikrofonem.

iiyama TSA4633JT

Další z testovaných produktů sice opět patří zdánlivě ke standardu, ovšem díky využití LCD panelu Hitachi IPS je schopen nabídnout uživateli dobu odezvy panelu 40 ms, což dovoluje používat monitor i pro dynamický obraz typu videa, her apod. Neméně zajímavou je i zde hodnota kontrastu na úrovni 300 : 1 a zorné úhly, které v obou hlavních osách dosahují až 170 ?. Co jej však od doposud uváděných modelů výrazně odlišuje, je možnost natočení LCD panelu o 90 ?, tedy práce v režimech Landscape i Portrait. To jistě ocení uživatelé z mnoha uměleckých a DTP profesí, protože takto lze na předlohách do odpovídají velikosti pracovat i v měřítku 1 : 1. Samozřejmě ani v tomto případě není ovládání parametrů řešeno jiným způsobem než obrazovkovým menu. K dispozici jak automatické nastavení hodnot obrazu, tak i ruční obsluha menu a parametrů. To zahrnuje možnosti nastavení, kontrastu, jasu, polohy obrazu na panelu, synchronizace a frekvence bodů, nastavení teploty barev, včetně jednotlivých složek RGB, polohy menu na monitoru a volbu jazyka. Vyjmenované parametry dávají tušit, že zapnutí expandování obrazu i při práci v menších rozlišeních je trvalé.

Vstup videosignálu je sice možný jen standardním VGA konektorem, ovšem ten doplňuje konektor pro vstup audiosignálu, který je využíván dvojicí reproduktorů, integrovaných do nohy podstavce. Na spodní hraně LCD panelu se dále nachází konektor pro použití sluchátek a rovněž analogový regulační prvek hlasitosti. Stejně jako u dvou z předchozích modelů, je i zde součástí výbavy integrovaný USB hub s jedním vstupním a čtveřicí výstupních portů. A ani v tomto případě neslouží k obsluze parametrů monitoru, ale pouze jako rozbočovač pro příslušné typy periferií. Všechny tedy jak vstupní, tak i výstupní USB porty jsou umístěny na boku podstavce a jsou tak dobře přístupné.

Dodávka monitoru obsahuje potřebné vybavení kabely a tištěnou dokumentaci. Je k dispozici i disketa s informačními soubory pro Windows 9x, která obsahuje i testovací obrazec, vhodný pro přesné nastavení synchronizace monitoru. Pro efektivní využití funkce rotace LCD panelu je dodáván i CD disk, obsahující program PIVOT od společnosti Portrait Displays, Inc. Ten zajišťuje rotaci obrazu na úrovni Windows, tedy zcela nezávisle na použitém typu grafické karty. Na disku je dodávána varianta jak pro Windows 9x, tak Windows NT.

K uváděným záručním podmínkám je v tomto případě vhodné poznamenat skutečnost, že po celou dobu tří let je servis realizován výměnným způsobem přímo na straně zákazníka, kdy po ohlášení poruchy je zapůjčen na dobu opravy náhradní monitor.

NEC MultiSync LCD1810

Předposlední z uváděných modelů se svými parametry opět řadí ke standardu své kategorie, viz tabulka. LCD panel pochází z vlastní produkce společnosti NEC a zároveň je použita i firemní technologie ExtraView, která zajišťuje hodnoty zorného úhlu v obou osách na 160 ?. Podobně jako předchozí účastník ovšem doplňuje základní vlastnosti LCD panelu možností natáčení o 90 ? (režim Landscape a Portrait). V porovnání s ostatními monitory je však poněkud menší hodnota kontrastu, která je jen 150 : 1. Naproti tomu stejně jako dosud ve všech případech je i zde nastavení parametrů obrazu řešeno obrazovkovým menu a sadou ovládacích prvků. V nabídkách menu ani tentokráte nechybí funkce pro automatické nastavení obrazu. Jinak lze opět ručně měnit jas, kontrast, polohu a velikost obrazu, nastavit synchronizaci a frekvenci bodů, teplotu barev, včetně RGB složek, polohy obrazovkového menu. Stejně jako v minulém případě, i zde je funkce pro expandování obrazu s menším rozlišením trvale zapnuta.

Vstup videosignálu je u tohoto modelu řešen dvojím způsobem, přičemž první z nich tvoří klasický VGA konektor, zatímco druhý je řešen pěticí BNC konektorů. Mezi nimi lze kdykoli přepínat pomocí jednoho z ovládacích prvků na monitoru. Napájení monitoru je v tomto případě řešeno externím zdrojem, který spolu s konstrukcí podstavce a umístěním výše uvedených konektorů pro vstup signálu dovoluje instalaci panelu i přímo na stěnu. Jako u jednoho z mála je možné kromě úhlu naklopení panelu nastavit i jeho výšku nad rovinou stolu.

Dodávané příslušenství zahrnuje i v tomto případě již zmíněný napájecí adaptér, potřebné kabely, tištěnou dokumentaci a stejně jako v předchozím případě programové vybavení PIVOT, určené opět pro otáčení obrazu při využívání funkce Portrait u LCD panelu.

Celková záruční doba na monitor sice stejně jako u jiných výrobků je tři roky, a to včetně podsvětlovacího tělesa u modelů, vyrobených od dubna 1999.

SONY CPD-L181A

Poslední z představovaných monitorů je svými základními i frekvenčními parametry opět srovnatelný s většinou ostatních modelů. Standardní úroveň jasu doplňuje v tomto případě znovu vysoká hodnota kontrastu 300 : 1, parametry pozorovacích úhlů se stejně jako u předchozího modelu drží na hodnotě 160 ? v obou hlavních osách. Ovládání parametrů obrazu je samozřejmě i v tomto případě řešeno prostřednictvím obrazovkového menu a skupiny ovládacích prvků. Nabídka zahrnuje jednak automatické nastavení parametrů, a také jako ve všech předchozích případech ruční ovlivnění úrovně jasu a kontrastu, pozice obrazu, synchronizaci i frekvenci bodů, teploty barev, jejich složek, či polohy a jazyka menu. Podobně jako u prvního popisovaného monitoru je funkce expandování obrazu (Zoom) rozčleněna do tří kroků (originální rozlišení, využití šířky panelu, plné expandování). S režimy expandování obrazu a nejčastějšími používanými programy souvisí i položka pro optimalizaci digitálního vyhlazování obrazu, které zahrnuje tři režimy (Normal, Text, Graphic). Poměrně ojedinělá je u tohoto monitoru i funkce pro nastavení intenzity podsvětlení.

Vstup videosignálu je u tohoto modelu zajištěn dvojicí nezávislých VGA portů, mezi nimiž lze samozřejmě snadno přepínat jedním z tlačítek na ovládacím panelu. Této funkce lze využít například pro připojení PC a notebooku současně. Napájení je u tohoto modelu opět řešeno integrovaným adaptérem, který je umístěn přímo v tělese panelu. To i zde dává možnost snadného připevnění například na stěnu.

Kromě propojovacích kabelů je u monitoru SONY součástí dodávky i tištěná dokumentace, dále dvojice disket s ovladači pro operační systémy Windows 9x a Mac Os, a dále speciální obrazec pro nastavení parametrů obrazu. Jednoduché použití právě i na platformě Macintosh dovoluje kromě disket i standardně dodávaná redukce videosignálu.


D-board další možnosti pro LCD

Stanislav Borecký, TestCentrum IDG

Vývoj v oblasti LCD panelů a především jejich praktického využití neustává a ani zdaleka se neomezuje pouze na notebooky, případně stolní monitory. Již známé dotykově citlivé verze, které jsou používány i ve veřejných informačních systémech v současnosti, doplnil na trhu další typ zařízení, jímž je LCD Integrated Tablet PL-400 od společnosti Nemetschek. Tento produkt potěší především umělce, architekty, grafiky a podobně zaměřené osoby, které často pracují s nákresy a přitom nemohou stále přijít na chuť práci na počítači, protože způsob používání myši či tabletu se jim zdá v porovnání s tužkou, papírem a přímou kresbou málo přirozený. LCD Integrated Tablet PL-400 jednoznačně kombinuje výhody práce na počítači, respektive s tabletem a přímého kreslení na papír, neboť pracovní plochu tvoří LCD panel, který je díky vlastnostem tabletové části používán jako "elektronický" papír.

Je sice pravdou, že tento disponuje fyzickým rozlišením "pouze" 1 024 x 768 bodů, což je hodnota odlišná od dnes testované kategorie stolních LCD monitorů, ovšem zcela bezpečně splňuje druhé kritérium, kterým je zaměření se na náročné uživatele. Ti při svém případném zájmu musí počítat s náklady ve výši 158 600 Kč vč. DPH, pokud uvažují pouze o tabletu samotném a jeho příslušenství. Jestliže ale bude uživatel vyžadovat kompletní řešení, tedy včetně PC (PIII-500 MHz, 256 MB SDRAM, 20 GB HDD, grafická karta, DVD, klávesnice, myš, síťová karta a Windows NT 4.0 Workstation), pak musí počítat s cenou až 268 400 Kč vč. DPH. Uvedené částky doprovází u českého zastoupení firmy standardní jednoletá záruční doba.

Základní vlastnosti zařízení jsou dány parametry displeje, tabletu a speciální grafické karty. LCD displej s fyzickým rozlišením 1 024 x 768 bodů je vybaven aktivním TFT panelem s úhlopříčkou 13,3" s plochou displeje 270,3 x 202,8 mm a roztečí bodů 0,264 mm. LCD panel ale pracuje pouze s 18bitovou barevnou hloubkou a tedy dokáže zobrazit nejvýše 262 144 barev. Tablet samotný nijak nezakrývá svůj původ u značky Wacom a nabízí uživateli standardní elektromagnetický princip činnosti s pracovní plochou, odpovídající svými rozměry displeji, tedy 270,3 x 202,8 mm. Maximální rozlišení je dáno hodnotou 1 016 lpi (0,05 mm) a přesnost se pohybuje v rozmezí +0,5 mm mimo přibližně 12mm okraje u stran LCD panelu. Největší vzdálenost pera nad plochou, kdy je tablet schopen reagovat činí 5 mm a maximální počet zpracovaných informací odpovídá 205 bodům za sekundu. Zařízení komunikuje s počítačem prostřednictvím běžného sériového rozhraní RS-232C.

Další částí základní dodávky je tabletové bezbateriové pero Ultrapen UP-811E s dvoustranným tlačítkem a se schopností rozlišit 256 úrovní tlaku, šířkou stopy maximálně 0,1 mm pro psaní a průměrně 2 mm pro gumování. V nabídce jsou pochopitelně s ohledem na původ tabletu i další varianty per, nabízející další funkce. Jako doplněk k peru je dodávána pětice náhradních hrotů a samozřejmě odkládací stojánek.

Základní komplet doplňuje již pouze grafická karta PL-400-PB-MAX. Ta používá čipovou sadu Trident Cyber 9397, disponuje 4 MB operační paměti a je určena pro sběrnici typu PCI. Její výkonové parametry jistě bezpochyby plně odpovídají potřebám a možnostem LCD panelu, ovšem využití kompletu například pro moderní 3D hry není příliš reálné. Karta je vybavena dvojicí konektorů, z nichž jeden slouží k plně digitální komunikaci (tablet i obraz bez nutnosti korekcí) s LCD panelem a druhý, připomínající rozhraní pro joystick, slouží spolu s rozbočovacím kabelem jako kombinovaný vstup a výstup pro napájení tabletu, jeho propojení se sériovým portem PC, i jako alternativní VGA výstup, pro případné připojení běžného monitoru jako dalšího zobrazovacího zařízení.

Dodávané programové vybavení zahrnovalo jednak ovladače a software pro Windows 9x a NT 4.0, a také speciální nástroj s názvem Plan2 FT, což je plnohodnotný 2D CAD systém, určený pro architekty a návrháře pracující i volnou rukou. Ten samozřejmě nabízí řadu funkcí pro kreslení, včetně práce s barvami, typy per, tužek, zvýrazňovačů, volbou druhu papíru apod. Jde tedy vlastně o jakousi elektronickou verzi rýsovacího prkna. Systém je ovšem možné používat pouze na platformě NT, pro kterou je také dodáván ovladač, potřebný pro komunikaci s hardwarovým klíčem.

Z hlediska základního nastavení systému je v rámci "Ovládacích panelů" ve Windows možné nastavit jak parametry zobrazování (rozlišení, frekvence, podání barev, spolupráce s klasickým monitorem atd.), tak i vlastnosti samotného tabletu (volba sériového portu, nastavení funkcí pera, význam tlačítek, kalibrace plochy, citlivost při kresbě i mazání, atd.). Co je pro uživatele podstatné, je nutnost vždy po přihlášení do Windows nechat doběhnout kalibrační a konfigurační nástroj. Jinak totiž hrozí, že reakce na pero vůbec neodpovídá jeho poloze. Zajímavým také bylo ověřování spolupráce s více grafickými kartami v jednom PC v prostředí Windows 98. Tento režim je sice docela dobře možné provozovat, ale nelze jej příliš nedoporučit. Zcela spolehlivý provoz totiž vyžadoval použití shodného rozlišení na všech kartách, což může výrazně omezovat parametry a použití výkonného APG grafického 3D akcelerátoru. V opačném případě se může stát, že rozsah souřadnic, platných běžně jen pro tablet se vztahuje i na druhou kartu a monitor, což zcela znemožňuje použití systému.

Z uvedeného je zřejmé, že LCD Integrated Tablet PL-400 je velmi zajímavé zařízení, které však vyžaduje nemalé investice, za něž ovšem poskytuje lidsky přirozené pracovní prostředí pro grafiku a kreslení. Zároveň je vhodné brát tento systém jako takový, a nepočítat příliš s jeho začleněním do stávajícího počítače bez případných komplikací s nastavením.

D-board

přirozený způsob kreslení

digitální rozhraní LCD panelu

lze připojit druhý monitor

cena

Cena: 158 600 Kč včetně DPH

K recenzi poskytla firma: Nemetschek, s. r. o.,

Tovačovského 2, Praha 3

§§§§§


Pokračování rodinné ságy - Digitální fotoaparát kodak dc 290

Marek Dědič

c00p0363

Společnost Eastman Kodak patří k fotografii téměř stejně jako Lux k vysavačům. Již pár let se angažuje (totiž Kodak) i ve fotografii digitální a to jak v oblasti profesionální (zde spolupracuje s Nikonem), tak i v kategorii spotřebitelské. O jiných modelech řady DC určených pro širší veřejnost jsme vás v PC WORLDu již informovali, a nyní přichází na trh i napřetřes produkt v této řadě nejvyšší, fotoaparát Kodak DC 290.

Svým hardwarovým rozlišením 1 901 x 1 212 bodů se řadí mezi 2megapixelové přístroje, když ale použijeme nejvyšší možné, interpolované rozlišení, dostáváme se na megapixely tři (resp. 3,36 což odpovídá 2 240 x 1 500 bodům). Tolik základní technická data využití digitálních fotoaparátů totiž stojí či padá na rozlišení snímacího prvku. Jestliže zaznamenaný obrázek neobsahuje dostatečný počet pixelů (obrazových bodů), není možné jej příliš upravovat, natož pak zvětšovat či ořezávat. Kodak DC 290 umožňuje kromě zmiňovaných i tato rozlišení: 1 792 x 1 200, 1 440 x 960 a 720 x 480 bodů.

DC 290 je nástupcem modelu DC 265, a kromě vyššího rozlišení má oproti němu i další vylepšení. Jedním z nich je možnost ukládání obrázků bez komprese ve formátu TIFF. Krom toho zůstávají tři stupně komprese JPEG. Objektiv má rozsah odpovídající 38 až 115 mm a digitálně jej lze ještě dvakrát prodloužit. Rozsah ostření je oficiálně od 30 cm do nekonečna, při dobrém osvětlení jsou však ostré i záběry bližší. Závěrka pracuje v rozsahu 1/400 až 16 sekund.

Automatika pracuje v několika režimech (ostření: středové, vícebodové a ruční; expozice: ruční, automatická, s korekcí po 0,5 EV; snímání: jednotlivě, sekvence, časosběrné) a i v hodně různorodých situacích funguje spolehlivě. Jediné co by se jí dalo vytknout, je odrazování od focení bez blesku jakmile totiž čas poklesne pod cca 1/100, automatika tvrdí, že není možné snímat. Pokud přesto spoušť domáčknete a přístroj udržíte v klidu či jej máte na stativu, vyjde obrázek jako víno.

Po sejmutí obrázku jej přístroj uloží na paměťovou kartu Compact Flash, standardně 20MB (do DC 290 je ale možné vložit karty s kapacitou až 128 MB, a to už dává skutečně široké pole působnosti). Trochu nepříjemná je přetrvávající zpomalená reakce závěrky. Tato věc se objevuje u drtivé většiny digitálních fotoaparátů a znepříjemňuje snímání rychle se vyvíjející scény.

Nastavení přístroje, režimu snímání a celého jeho chování lze provést na zadním barevném LCD displeji, na horním panelu a při propojení s PC i prostřednictvím softwaru. Horní panel je klasického vzhledu a nastavovat na něm lze jen nejběžnější parametry, zato však přímo, bez rozsvěcení menu na displeji (odebírajícím poměrně dost energie z baterií). Na barevném displeji se po stisknutí patřičného tlačítka objeví již zmíněná obrázkovo-textová nabídka. Při prohlížení hotových záběrů umožňuje DC 290 nově zvětšování (zoom) až na výřez 1 : 1, což oceníte především při zvažování, zda je snímek dostatečně ostrý, či zda jej vyfotit znovu.

Funkce jako Burst, Timelapse, Watermark, záznam zvuku, skripty a různé výstupy jsou stejné jako u modelu DC 265. Nově se zde objevil konektor pro synchronizaci externího blesku a větší softwarová výbava (včetně programu pro generování AVI ze sekvence obrázků a převod obrázku do formátu watermark). Z dílny Adobe jsou přiložena CD s programy PageMill 3.0 a PhotoDeluxe 1.0, ve verzích pro Mac i Windows. Dále dostáváte jednu čtveřici alkalických baterií Kodak a jednu čtveřici Ni-MH akumulátorů s kapacitou 1 450 mAh, nabíječku a všemožnou kabeláž.

Kodak drží zajímavou strategii podobné zaváděcí ceny nejvyšších modelů, a tak DC 290 pořídíte opět (jako svého času DC 265) za cenu okolo 50 tisíc.

Kodak DC290

vysoké rozlišení

20MB karta

celková výbava

pomalejší reakce závěrky

cena

Cena: 51 300 Kč (včetně DPH)

K recenzi poskytla firma: Fotoworld, Korunní 104, Praha 10

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Miroslav Lanč, Václav Maletínský

c00p0364

V prvním prázdninovém měsíci si v naší rubrice srovnávacích testů můžete přečíst o devíti nově testovaných zařízeních, spadajících do dvou kategorií. První z nich jsou pevné disky, tentokráte s cenou nad šest tisíc korun. V této velmi široké oblasti se setkáváme s disky disponujícími nedávno ještě ohromující kapacitou. I když je kapacita disku pro většinu uživatelů stále nejdůležitějším parametrem, i u domácích, neprofesionálních počítačů se pozornost zvolna obrací rovněž k dostatečné přenosové rychlosti. To, co bylo před několika měsíci ještě záležitostí profesionálních grafických stanic či datových serverů, se stále častěji používá i k běžnému ukládání textů nebo ke hraní her. Všechny dnešní disky pracují s rozhraním IDE, takže k jejich využití není třeba pořizovat žádné speciální rozhraní. K vidění je jak disk se zatím největší kapacitou, kterou jsme v TestCentru měli možnost měřit, tak disk s historicky nejlepším výkonem.

Druhou kategorií popisovaných zařízení jsou laserové tiskárny, určené především pro malé kanceláře nebo domácí provoz. V dnešní nabídce najdeme jak tiskárny, jež zaujmou uživatele nízkou cenou a současně kvalitním výstupem, tak i tiskárnu maximálně zohledňující náklady na provoz a tisk. Všechna zařízení pracují minimálně s rozlišením 600 dpi a rychlostí tisku 8-12 stran za minutu (tedy parametrem dříve určeným pro výkonné síťové tiskárny).

Pevné disky

Disky nad 6 000 Kč

Western Digital Caviar 205BA

Poměrně hlučný disk, ovšem se slušným výkonem při 7 200 ot./min., který stačil na celkově 6. místo.

První z dnešní čtveřice modelů WD 205BA nám do TestCentra zapůjčila firma ProCA. Celý je složen ze 3 ploten, u kterých je oboustranný záznam obsluhován 6 hlavami pro zápis a čtení. Dále je schopen komunikovat se zbytkem systému pomocí jak rozhraní Ultra ATA/33, tak i Ultra ATA/66.

Výkon zařízení, podpořený 2MB vyrovnávací pamětí, rozhodně není opomenutelný, ale přesto v celkovém hodnocení dosáhl pouze na 6. místo. Největší podíl na tom má přece jen nižší kapacita, než je v této kategorii poslední dobou obvyklé. Cena za 1 MB je tedy mírně vyšší.

Pokud jde o číselné hodnoty, disk může obsahovat až 19 562 MB dat, která může zapisovat průměrnou rychlostí 24 099 MB/s a číst až 24 500 MB/s. Střední přístupová doba nepřesáhne 9 ms. Záruka je poskytována v obvyklé délce 3 let.

K testu poskytla firma: ProCA, Na Vinobraní 1792/55, Praha 10

Western Digital Caviar 450AA

Model s obdobným výkonem jako předchozí, avšak tentokrát jen s 5 400 ot./min. a vysokou kapacitou.

Druhým dnešním zástupcem pevných disků výrobce Western Digital je model WD 450AA, který nám na test zapůjčila firma Karma. Jak je vidět z výsledkové tabulky, dosáhl až na příčku nejvyšší. Pomohl k tomu však nejen zajímavý výkon, ale především jeho takřka neuvěřitelná kapacita, jejíž velikost se pohybuje na hranici 42 921 MB.

Díky tomu však může u starších strojů také dojít k problémům. Některé BIOSy mohou mít totiž problémy s obsluhou pevného disku s kapacitou vyšší než 32 GB. To lze vyřešit buď jeho upgradem, anebo v nouzi nejvyšší lze na disku nastavit jeho velikost právě na zmiňovaných 32 GB.

V útrobách disku se otáčejí opět 3 plotny rychlostí tentokrát pouze 5 400 ot./min. Střední přístupová doba k datům je 9,5 ms, a ta lze zapisovat průměrnou rychlostí 24 610 MB/s a následně číst až 24 693 MB/s. Ohledně ceny je na tom tento disk i přes na první pohled vysokou částku velice dobře. Po přepočítání totiž vychází cena 1 MB na pouhých 26 haléřů. Také se nesmí zapomenout na dnes již samozřejmou podporu standardu Ultra ATA/66. A závěrem se sluší zmínit i záruku v trvání tří let.

K testu poskytla firma: KARMA Czech, Zelenečská 1A, Praha 9

Seagate Barracuda ATAII

Jediný dnešní zástupce firmy Seagate se točí rychlostí 7 200 ot./min., což je opravdu znát na nejlepším výkonu co jsme tu zatím měli.

Tento model od konkurence, který nám pro test poskytla firma ELAP, na první pohled ničím příliš nezaujme, ale zdání klame. Jedná se totiž o to nejrychlejší, co jsme kdy u nás v TestCentru z kategorie pevných disků IDE měli. Zásluhu na tom má jak již zmiňovaných 7 200 ot./min., tak i slušná vyrovnávací paměť o velikosti 2 MB.

Jako u prvního modelu je zde skutečně již vidět značný rozdíl mezi komunikací pomocí standardu Ultra ATA/33 a Ultra ATA/66. Rozdíl mezi nimi dosahuje až 5 MB/s, což již představuje znatelný nárůst.

V druhém případě se tedy ukázaly průměrné hodnoty pro zápis 25 429 MB/s a pro čtení až 27 610 MB/s, při střední přístupové rychlosti 8,2 ms. Celkově je možné uložit až 29 167 MB dat na 3 plotny, které obsluhuje oboustranně 6 hlav. Svou hlučností příliš nevybočuje z normálu a cena za 1 MB úložného prostoru zaplatí uživatel velice slušných 33 haléřů. Záruka je samozřejmých 36 měsíců.

K testu poskytla firma: ELAP, Záběhlická 31/1230, Praha 11

Western Digital Caviar 307AA

Poslední dnešní výrobek Western Digital je srovnatelný co do úložné kapacity se svým protějškem od konkurence, ale zdaleka nedosahuje jeho rychlosti.

Zcela na konci dnešních novinek našeho žebříčku se objevil model Western Digital 307AA, který nám pro změnu dodala na test firma AT Computers.

Jedná se o obdobu předcházejícího disku, ale s výrazně nižším výkonem a také o něco sníženou cenou. Instalované 3 plotny se otáčejí rychlostí 5 400 ot./min. Jim příslušné hlavy dokáží za pomoci 2MB vyrovnávací paměti zapisovat data průměrnou rychlostí 22 017 MB/s a také číst 22 515 MB/s. To vše při výrazně vyšší střední přístupové době 9,5 ms.

Celkový objem dat, která lze ukládat, nemůže přesáhnout kapacitu 29 315 MB při ceně 32 haléřů za 1 MB. Disk je schopen komunikovat jak pomocí standardu Ultra ATA/33, tak i Ultra ATA/66. Záruka je poskytována opět v běžné délce 3 let.

K testu poskytla firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

§§§§§


Laserové tiskárny

Václav Maletínský

c00p0365

Po laserových zařízeních pro pracovní skupiny, s nimiž jste se mohli seznámit v minulém čísle, přišla opět řada na menší tiskárny, určené pro kancelářské využití. V kategorii SOHO se tentokrát k testu sešlo pět výrobků, bojujících o čelné pozice v našich tabulkách. Kromě vlastních testů jsme provedli i celkovou aktualizaci cen a průzkum trhu. Přitom jsme z tabulek vyřadili ty produkty, které již nejsou nabízeny.

Epson EPL 5700

Tento výrobek překvapuje zejména rychlostí zpracování prvního výtisku.

První testovanou tiskárnu nám k testu zapůjčila společnost Eprint, s. r. o. Jedná se o zařízení, které uživateli nabízí rozlišení 600 x 600 dpi, vylepšované technologiemi BiRiTech pro vyhlazování hran, Super MicroArt Printing a MicroGray 1200. Tiskárna pracuje maximální rychlostí 8 stran formátu A4 za jednu minutu. Měsíční zatížení výrobku by nemělo překročit 15 000 výtisků. V tiskárně je zabudován procesor RISC VR 4300 s pracovní frekvencí 100 MHz a základní paměť 4 MB, kterou lze případně rozšířit až na maximálních 36 MB.

Ovládacími jazyky jsou HP PCL 5e, EPSON ESC/Page a emulace ESC/P2, Epson FX, Epson GL/2 i IBM ProPrinter. Volitelně lze doplnit také EPSON Script Level 2, který je plně kompatibilní s PostScriptem Level 2. S počítačem je tiskárna spojena prostřednictvím paralelního rozhraní Centronics IEEE 1284 B nebo sériovým portem RS 232.

Automatický podavač pro 150 listů papíru je umístěn ve spodní části tiskárny, na jeho víko lze položit další listy pro manuální zakládání. Volitelným doplňkěm je další spodní podavač s kapacitou 500 archů. Potištěné papíry vystupují na horní desku tiskárny a připevněnou podpěru, kapacita výstupu přitom činí 100 listů. Možnosti výstupu lze rovněž rozšířit dokoupením zadní opěrky pro 20 listů papíru, vystupujícího potiskem nahoru.

Zařízení je dodáváno s přehlednou dokumentací a ovladači pro Windows 3.1x, 95, 98 a NT, tiskárna je připravena i pro tisk z MS DOS. Z cen spotřebního materiálu, který zahrnuje tonerový zásobník a tiskový válec, jsme vypočítali náklady 0,87 Kč na list A4 s 5% pokrytím. Na zařízení je poskytována záruka 12 měsíců.

Díky průměrné kvalitě tisku a vysoké rychlosti zpracování prvního výtisku skončila tiskárna na 11. příčce našich tabulek.

K testu poskytla firma: Eprint, s. r. o., Slezská 128, Praha 3

Kyocera FS-1200

Výrobek společnosti Kyocera nabízí vysokou rychlost opakování a velmi nízké provozní náklady.

Tiskárna Kyocera FS 1200 pracuje v rozlišení 600 dpi, se zapnutím funkce KIR II se pak toto rozlišení zvýší na 2 400 dpi. Rychlost opakování je 12 stran za minutu. Procesor Power PC s taktem 71 MHz na základní desce doplňují 4 MB paměti. Kapacitu paměti lze zvýšit až na 68 MB. Měsíční zatížení by nemělo překročit 20 000 výtisků.

Spodní automatický podavač je konstruován pro kapacitu 250 listů formátu A4, Letter, Legal či Exec. Dále je tiskárna vybavena čelním výklopným víceúčelovým podavačem pro 100 archů. Výstup na horní stranu tiskárny je připraven pro 250 listů, stejný počet papírů potiskem nahoru lze umístit na zadní výklopnou desku. K zařízení je možné doplnit velké množství rozšiřujících částí, které zahrnují další vstupní a výstupní podavače, třidiče i duplexní jednotku.

Tiskové úlohy jsou zpracovávány jazyky HP PCL 6, PostScript II (firemní KPDL 2) Diablo 630, IBM Proprinter, Epson LQ či Lineprinter. Standardně je tiskárna vybavena obousměrným paralelním rozhraním Centronics IEEE 1284 B, volitelně lze instalovat síťovou kartu. Tiskové úlohy i tiskárna jsou sledovány programem Kyocera Print Monitor. K nastavení tisku lze využít jak ovládacího panelu v přední části výrobku, tak dodávaného programu, který přehledně zobrazuje menu tiskárny na monitoru počítače.

Tiskárna je dodávána s napájecím a paralelním kabelem, instalačním diskem s ovladači pro systémy Windows 3.11, 95, 08 a NT a přehlednou českou dokumentací. Z cen spotřebního materiálu jsme vypočítali náklady na tisk strany A4 ve výši 0,60 Kč. Na zařízení je poskytována záruka 24 měsíců nebo 100 000 výtisků. Pořizovací cena činí 33 672 Kč, což je částka dosti vysoká. Tiskárna však pracuje s velmi nízkými provozními náklady a poskytuje jak kvalitní tisk, tak vysokou rychlost opakování. V celkovém hodnocení skončila na 3. pozici.

Cena včetně DPH: 33 672 Kč

K testu poskytla firma: Janus, s. r. o., Sarajevská 8, Praha 2

Minolta PagePro 1100

Tento produkt slučuje zajímavou cenu a dlouhou záruku s vysokými provozními náklady.

Minolta PagePro 1100 byla na náš trh uvedena skutečně nedávno a postupně bude nahrazovat starší modely Minolty s označením PagePro 8. Zařízení vytiskne za jednu minutu 10 stran a pracuje v maximálním rozlišení 1 200 x x 600 dpi. Základní paměť tiskárny má kapacitu 4 MB paměti a lze počítat s dalším rozšířením až na celkových 132 MB.

Tiskárna je určena pro tisk na média formátu A4, úlohy jsou řízeny jazykem je HP PCL 6. Papíry se zakládají do výklopného spodního zásobníku pro 150 archů a potištěné vystupují na horní desku s kapacitou 100 listů nebo na zadní přihrádku pro 20 papírů. Volitelným doplňkem je spodní podavač pro dalších 500 listů formátu A4. Výměnné části tohoto zařízení zahrnují tonerový zásobník a fotoválec, z jejich cen jsme vypočítali náklady na tisk ve výši 1,10 Kč při standardním 5% pokrytí strany A4.

Tiskárna spolupracuje s počítači, na nichž je nainstalován operační systém MS DOS, Windows 3.11, 95, 98 nebo NT. K zákazníkovi je dodávána společně s napájecím a paralelním kabelem, dokumentací v češtině a instalačním kompaktním diskem. Na výrobek je poskytována standardní záruka v trvání 36 měsíců nebo 50 000 výtisků. Přitom maximální měsíční zatížení je 15 000 výtisků, takže pokud by uživatel zatěžoval tiskárnu na nejvyšší povolenou míru, záruka by se nepříjemně zkrátila.

Provozní náklady přesahující 1 Kč na stranu A4 bohužel patří k nejvyšším v kategorii. Pořizovací cena je však celkem výhodná. V tabulkách skončila na 2. místě.

Cena včetně DPH: 17 068 Kč

K testu poskytla firma: MINOLTA, s. r. o,. Veveří 102, Brno.

OKIPAGE 8p Plus

Další novinka - tiskárna OKIPAGE 8pPlus - je vybavena paralelním i USB rozhraním.

Osobní LED tiskárna OKIPAGE 8pPlus pracuje v maximálním rozlišení 600 x 1 200 dpi s vyhlazováním OKI Smoothing Technology a nabízí rychlost opakování 8 stran A4 za minutu. Malá a lehká tiskárna je poháněna procesorem MIPS R 3000, který v základní verzi doplňují 2 MB operační paměti. Kapacitu paměti lze zvýšit až na 6 MB. Komunikační rozhraní zahrnuje jak obousměrný paralelní port Centronics IEEE 1284 B, tak na rozdíl od předchozích tiskáren i USB port.

Tiskárna emuluje jazyky HP PCL5e, HP PCL6, IBM Proprinter a Epson FX. Je vybavena vstupním podavačem s kapacitou 100 listů a výstupem pro 30 archů. Samostatné listy vyšší gramáže se zakládají do štěrbiny v přední části produktu. Spotřební materiál zahrnuje obrazový válec a toner, z jejich cen jsme vypočítali celkové náklady 0,97 Kč při 5procentním potištění strany A4.

Tiskárna je dodávána společně s přehlednou českou dokumentací, napájecím kabelem a instalačním CD diskem, na němž jsou uloženy ovladače pro Windows 3.1, 95 a 98. Díky USB rozhraní lze tiskárnu připojit i k počítačům Macintosh. Tiskárna je určena pro maximální zatížení 2 500 stran měsíčně, výrobce poskytuje záruku 12 měsíců na celý výrobek a celoživotní záruku na LED tiskovou hlavu. Prodejní cena činí 13 408 Kč včetně DPH. V testu skončila OKIPAGE 8p Plus na 5. pozici.

Cena včetně DPH: 13 408 Kč

K testu poskytla firma: OKI Systems CS, s. r. o., IBC, Pobřežní 3, Praha 8

OKIPAGE 8w Lite

Poslední testovaná tiskárna, na kterou "zbylo" díky jejím vlastnostem 1. pořadí v našem testu.

Další novinkou společnosti OKI, na první pohled velice podobnou předchozímu modelu, je tiskárna OKIPAGE 8w Lite. Zařízení, které tentokrát pracuje pouze v maximálním rozlišení 600 dpi, má stejnou rychlost opakování, tedy 8 stran za minutu.

Pro připojení k počítači je tedy opět připraveno USB rozhraní a paralelní port. Kapacita a řešení vstupních i výstupních zásobníku jsou také stejné, tedy 100 listů pro vstupní podavač a 30 listů pro podavač výstupní. V čem je tedy mezi oběma tiskárnami rozdíl? Ve způsobu zpracování tiskových úloh. OKIPAGE 8wLite je GDI zařízení, které využívá ovládací jazyk HP PCL 4.5. Rychlost tisku je tudíž závislá především na rychlosti počítače, k němuž je tiskárna připojena.

Tiskárna je určena pro zpracování 2 500 výtisků měsíčně, pracuje se stejným spotřebním materiálem jako předchozí model a náklady na tisk tak činí opět 0,97 Kč. Zařízení na cestě k zákazníkovi doprovází instalační kompaktní disk, dokumentace a napájecí kabel.

Kromě počítačů PC lze tiskárnu připojit i k počítačům Macintosh. Díky dobré kvalitě tisku textu a vektorové grafiky, slušné rychlosti zpracování prvního výtisku a výjimečně výhodné pořizovací ceně skončila OKIPAGE 8w Lite na první příčce našich tabulek. Tiskárna je v prodeji za 9 943 Kč, záruka činí 12 měsíců na výrobek a doživotní záruka je poskytována na LED hlavu.

Cena včetně DPH: 9 943 Kč

K testu poskytla firma: OKI Systems CS, s. r. o., IBC,

Pobřežní 3, Praha 8

§§§§§


Software


Faxování jedna radost - Symantec Winfax pro 10.0

Jaroslav Fikker

c00p0271

Jestli lze nějaký program ve své kategorii označit za legendu, pak je to zcela určitě WinFax od Symantecu v oblasti softwaru pro faxování z počítačů. V nedávné době se na trhu objevila již desátá verze tohoto produktu, která opět přinesla řadu novinek. Pojďme si tedy tento zajímavý kousek softwaru představit poněkud blíže.

Aplikace

Centrem všeho dění je WinFax PRO Message Manager, který použijete při všech činnostech souvisejících s faxováním (příprava, odesílání a příjem faxů). Zde také můžete třídit jednotlivé položky do složek, spouštět prohlížeč faxů (Fax Viewer), prohlížet informace o průběhu všech uskutečněných spojení, vytvářet přehledy přijatých a odeslaných faxů atd. Navíc integrace s elektronickou poštou nabízí možnost WinFax PRO 10.0 přijímat a odesílat e-mailové zprávy přímo z prostředí Message Manageru a naopak. S došlými faxy lze provádět celou řadu operací např. vkládat poznámky, zvýraznit některé části nebo převést na text pomocí nástroje OCR (Optical Character Recognition). Bohužel tato poslední funkce je bez neexistující podpory češtiny téměř nepoužitelná.

Výběr adresátů odesílaných faxů výrazně usnadňuje adresář kontaktů phonebook, umožňující třídit kontakty podle zvolených kritérií. Pracujete-li v síťovém prostředí, můžete některý ze svých seznamů zpřístupnit i ostatním uživatelům. Jestliže používáte nějakého správce kontaktů a máte již vytvořený rozsáhlý adresář, jistě uvítáte možnost naimportovat nebo připojit (pouze pro čtení) databáze různého formátu (např. ACT!, Lotus Organizer, Outlook 98/2000, Outlook Express, ASCII text, DBF).

Cover Page Designer je nástroj pro vytváření úvodních stránek k faxovým zprávám. Pokud vás zrovna nenapadá, jak by taková stránka mohla vypadat, můžete se nechat inspirovat některou z mnoha již hotových stránek dodávaných s WinFaxem. Dáváte-li přednost vlastní tvorbě, máte k dispozici základní sadu kreslicích nástrojů.

Efektivitu práce s WinFaxem zvyšuje Controller, který se automaticky spouští při startu Windows a jehož ikona je neustále k dispozici na hlavním panelu. Pokud je Controller aktivní, můžete odesílat a přijímat faxy, zjišťovat zda nemáte nové faxové zprávy, sledovat aktivitu WinFaxu (podle vzhledu ikony), a to vše bez nutnosti spouštět Message Manager.

Faxujeme

WinFax ve své nové verzi nabízí opravdu bohaté možnosti při vytváření faxových zpráv. Veškeré parametry pro odeslání faxu se nastavují v dialogu WinFax PRO Send, ke kterému se můžete dopracovat hned několika způsoby. Nejjednodušší cestou je ikona Send New Fax na nástrojové liště Message Manageru nebo stejná volba z menu Send. Díky integraci s některými běžně používanými aplikacemi můžete podobné položky nalézt také např. v Outlooku 97/2000, Wordu a Excelu. Další možnosti jsou "vytištění" dokumentu z libovolné aplikace na tiskárně WinFax nebo WinFax (Photo Quality), využití výše zmíněného Controlleru, naskenování dokumentu (položka menu Scan and Send) nebo přetažení vybraných dokumentů na ikonu WinFax Drag & Drop Depot, kterou naleznete na ploše Windows. Každý fax lze poskládat z několika různých dokumentů, doplnit vlastním podpisem, poslat skupině příjemců, odeslat ve stanovenou dobu nebo i opakovaně, atd. Mezi novinky patří možnost posílat faxy elektronickou poštou v samoprohlížecím formátu a práce s faxy ve fotografické kvalitě. Symantec se nevyhýbá ani stále populárnějšímu faxování přes Internet. Tyto služby jsou ve WinFaxu integrovány díky strategickému partnerství se společností Concorde Technologies.

Příjem faxů je možné realizovat 2 způsoby ručně nebo automaticky. V každém případě je nutné, aby byla spuštěna aplikace Message Manager či Controller. Ruční příjem faxů je užitečný zejména v situaci, kdy máte pouze jednu linku pro faxovou i hlasovou komunikaci zároveň. Nevýhodou je naopak nutnost přítomnosti obsluhy u každého příchozího faxu. V případě automatického provozu se nemusíte o nic starat, vše zařídí WinFax. Podporovány jsou také funkce vyzvedávání nepřečtených faxových zpráv na dálku z jiného faxového přístroje, zasílání upozornění na došlé zprávy (telefon, pager, SMS, e-mail) a přesměrování příchozích faxů. V některých situacích může být také užitečná obrana proti nevyžádaným faxům (Junk Fax). Stačí v příslušném dialogu zadat identifikaci nežádoucích odesílatelů.

WinFax PRO je možné nasadit i v počítačových sítích. Uživatelé tak velmi snadno mohou sdílet nejen složky se zprávami a kontakty, ale také telefonní linky. S využitím této funkce lze z jednoho počítače v síti vytvořit jednoduchý faxový server. Toto řešení je vhodné pouze pro menší sítě, protože klienti vidí všechny faxy přijaté serverem.

Závěr

WinFax PRO 10.0 disponuje řadou zajímavých a užitečných funkcí, které uspokojí i velmi náročného uživatele používajícího fax ke své každodenní práci. Možnosti nabízené tímto softwarovým řešením ve všech ohledech předčí klasické faxové přístroje.

WinFax PRO 10.0

+ jednoduché ovládání

+ bohaté možnosti

+ podpora e-mailu

- chybí lokalizace

K recenzi poskytla firma: Symantec Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

Cena: 3 875 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Balík plný balíčků... - Borland/inprise jbuilder 3.5

Jaromír Luhan

c00p0323

Když jsem začal tuto recenzi na nejnovější verzi vývojářského balíku JBuilder firmy Inprise, bylo nejobtížnější se rozhodnout o čem vlastně psát. Z objemné krabice se na mě vysypalo pět instalačních CD, hromada manuálů a několik registračních karet. Entreprise Edition programu JBuilder je vskutku vývojářskou dílnou pro profesionály velkých podniků. Navíc je záležitostí opravdu multiplatformní, protože prakticky vše, co obsahuje, může být nasazeno pod operačními systémy Microsoft Windows, SUN Solaris a Linux. Vyznat se v takovém pralese už začíná být pro jednu hlavu nadlidský úkol.

Složení

Pro začátek bude asi nejlepší zjistit, co vlastně z krabice vypadlo pak si vybereme novinky. Hlavní součástí je samozřejmě instalační CD JBuilder 3.5 Enterprise obsahující programové instalace pro Windows, Solaris a Linux (certifikované pro Red Hat a doplněné pro distribuci Debian/Corel). Jeho součástí je produkt JDataStore pro správu datových struktur. Druhé CD obsahuje důležitou součást pro tvorbu distribuovaných aplikací Inprise Application Server verze 4, doplněný produktem VisiBroker 4 for Java, který tvoří jádro internetové distribuce aplikací. Produkty jsou opět pro všechny tři zmíněné operační systémy. Třetí CD obnáší multiplatformní verzi InterBase verze 5. Poslední dvě cédéčka pak obsahují "vzorky z další produkce firmy" C++ Builder a Delphi, oba ve verzi 4 Professional.

Aby výrobce situaci ještě zkomplikoval, přidal dva zajímavé triky: za prvé prakticky celá tištěná dokumentace týkající se JBuilderu náleží verzi 3, a i v elektronické dokumentaci se plynule prolínají popisy verze 3.5 a 3. Svědčí to o tom, že jsou obě verze vlastně téměř stejné, a ta pětka za desetinnou čárkou je kvůli sloučení různých platforem a dalších produktů do jednoho uceleného balíku.

Druhým trikem je absence ucelené instalační procedury po vzoru světa UNIXu. Uživatele Windows to jistě nemile překvapí, protože se instalace provádí v řadě postupných kroků, kdy se různé součásti buď instalují, nebo rozbalují z formátu ZIP do adresářů podle instrukcí. Takže asi nejjednodušší bude vytisknout si instalační kuchařku a pečlivě si odškrtávat, co už je hotovo. Obdobně se postupuje i pro ostatní operační systémy s tím, že kupříkladu pro Linux si část produktu (JAVA Development Kit) o velikosti přes 20 MB musíte stáhnout z Internetu.

Novinky

Samotný JBuilder se podobá verzi 3 jako vejce vejci. Samozřejmě že se bez určitých novinek neobešel, ale celkem oprávněně zůstalo u zvýšení čísla až za desetinnou tečkou. Ne všechny poznáte na první pohled např. přepsání některých funkcí do čisté Javy či postavení jiných na Swing komponentách se na vzhledu moc neprojeví, údajně by ale mělo zlepšit spolehlivost.

Asi nejvíc se vývojáři vyřádili na vylepšeních uživatelského prostředí změnilo se rozvržení panelů (např. místo navigačního panelu se nyní pracuje s projektem) a jejich schopnosti lze otevřít více projektových,vzájemně synchronizovaných oken s tímtéž projektem, takže změny se projeví ve všech. Nové možnosti skýtá funkce tisku zdrojových kódů, přibyla řada nových průvodců (zejména pro práci s technologií CORBA) a komponent v galerii šablon. Celý kabát programu se více přiblížil zvyklostem světa UNIXu.

Vhodným místem pro zlepšování je také paleta komponent. Tady se hlavně přidávaly vlastnosti a funkčnost např. v komponentě JdbTable apod., najdou se však i celé nové komponenty (ColumnLayout pro zarovnávání komponent do sloupců či TextIcon převádějící text na ikonu). Inovace najdete i ve správě knihoven projektu a u některých funkcí ladění programů.

Velké změny často vyvolané sjednocením různých operačních platforem potkaly uspořádání celé instalace. JBuilder se nyní instaluje pouze do adresářů bez mezer v názvech (tedy žádné "Program Files"!) a samotná instalace je oddělena od veškerých konfiguračních souborů, které se automaticky ukládají v domovském adresáři operačního systému do uživatelského podadresáře \.jbuilder. V počítači bude tedy lepší pořádek.

Dojmy

Nový balík JBuilder zaujme především šíří svého rozsahu. K úctyhodnému horizontálnímu záběru od jednoduchých koncových až po vícevrstvé distribuované aplikace přidal ještě mohutný vertikální rozměr různých operačních systémů. Jedná se o skutečnou multiplatformní vývojářskou dílnu, pro kterou není problémem členitý terén smíšených podnikových výpočetních systémů ani jejich propojení přes Internet. Jako takový samozřejmě potřebuje své, a případní zájemci o jeho provozování by se měli především zaměřit na ceníky paměťových modulů RAM. Zapomnětlivé počítače se JBuilderu nikdy moc nelíbily a poslední verze si žádá jako doporučené minimum 128 MB. Dejte jí je, určitě se vám za ně odvděčí lepším výkonem a vám už nebude stát nic v cestě k "velkému" programování.

JBuilder 3.5

nástroj pro různé OS

kompletní řešení i s podpůrnými aplikacemi

přehlednější pracovní prostředí

- instalace typu "Dodělej doma"

K recenzi poskytla firma:

Borland, s. r. o., Malé nám. 13, Praha 1

Cena: verze Enterprise 113 200 Kč (bez DPH)

§§§§§


Na Internet bezpečně - Norton Internet security 2000

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0325

S Norton Internet Security se vám dostává do ruky produkt, jenž výrazně zvyšuje bezpečí pracovní stanice připojené k Internetu. Těžko zhodnotit, která z obou součástí nese majoritní podíl na ochraně Norton Antivirus nebo "osobní proxy" Norton Internet Security, po níž byl balík nazván?

Co při koupi obdržíte?

Dostanete balík, který kromě běžných nezbytností obsahuje uživatelskou příručku a CD, na němž je 70 MB dat. V uvedeném objemu se skrývají aplikace Norton Internet Security 2000 (dále jen NIS) a Norton Antivirus 2000 (dále jen NAV).

Systémové požadavky

Produkt Internet Security je určen pro počítač s procesorem třídy Pentium a lepší s min. 32 MB RAM, 60 MB volného místa na disku a operačním systémem Windows 9x. Nejsou podporovány systémy Windows NT a Windows 2000. K instalaci potřebujete rovněž CD-ROM mechaniku.

Norton Internet Security 2000

Virová nákaza je významné, ale nikoli jediné nebezpečí, které hrozí vašemu počítači. Kolikrát bývá mnohem horší, když si někdo vaše důvěrná data přečte, než kdyby byla zničena. Z tohoto důvodu není zbytečné pořídit vašemu operačnímu systému další typ ochrany, zaměřený na monitorování síťové aktivity. Ať už jste připojeni do sítě pevnou linkou, kabelem, přes modem či jinak, vystavujete se riziku vnějších útoků na váš systém. Útoky mohou využívat bezpečnostních děr v systému (nabouratelné služby systému) či např. nevědomky či vědomě instalovaných "trojských koňů" (tj. neviditelné rezidentní mini-servery s nejrůznějším škodlivým účinkem export souborů do Internetu, vypnutí počítače, zjišťování hesel). NIS sleduje síťovou aktivitu na vybraných portech (logické "kanály" sítového protokolu nemají nic společného s rozhraním LPT, COM, IR). Aniž by bylo třeba uživatelského zásahu, NIS už obsahuje databázi určitých pravidel a údajů, podle nichž rozpozná řadu negativních akcí. Tyto akce zastaví, anebo se dotáže, co má udělat. Znalci mohou přidat filtrovací podmínky a ještě více zpřísnit pravidla pro propouštění dat. NIS je nepřímý potomek produktu AtGuard od firmy WRQ. Symantec dodal produktu uživatelsky přívětivější rozhraní, které umožní i méně zběhlému uživateli snadnou konfiguraci a možnost okamžitého použití s firemně přednastavenými bezpečnostními pravidly. Mnoho rozšířených voleb je možné nastavit hromadně pomocí třípolohových posuvníků vysoká, střední a malá bezpečnost.

Security

Toto je klíčová položka v rámci celého produktu. Nastavením úrovně bezpečnosti určujeme, jaké porty, resp. síťové protokoly budou povoleny pro příchozí a odchozí datové rámce. Umožňuje úplné blokování datových rámců (případně s dotazem, zda individuální síťový požadavek propustit), částečné blokování určitých dat, nebo žádné blokování (pro případ, že NIS používáte k jiným účelům, než je globální bezpečnostní blokování přístupu na Internet jako např. blokování bannerů, ochrana dětí před nevhodnými informacemi.)

Privacy

Sekce "Privacy" zajišťuje, aby důvěrná data neodcházela do Internetu. Pomocí posuvníků si může méně zkušený uživatel opět nastavit tři úrovně soukromí vysoké, střední a malé. Nastavení se týkají např. cookies, která mohou být tímto blokována. V této sekci můžete přidat i údaje, jež považujete za soukromé, a NIS zabrání jejich průniku do Internetu. Takovým údajem může být např. váš e-mail, vaše jméno a příjmení, číslo kreditní karty, které může na vašem počítači někdo záměrně nebo nevědomky poslat do nedůvěryhodného formuláře na webové stránce.

Ad Blocking

Využitím této volby můžete zabít dvě mouchy jednou ranou. Reklamní proužky (bannery, ads advertisments) často mívají nevhodný charakter (choulostivá tematika např. pro děti) a navíc zbytečně zatěžují linku, když se stahují. Velice snadno akcí táhni a pusť můžete vybrat, které reklamní proužky se vůbec nebudou natahovat. Místo nenatažených bannerů se na jejich místě zobrazí prázdná plocha. Touto volbou může zkušený uživatel blokovat i natahování jiných prvků Webu než jsou bannery. Funguje na jednoduchém principu libovolné požadované URL je "zleva" porovnáváno s nastaveným filtrem, a tedy např. filtr "http://www.reklamniprouzek" způsobí blokování všech bannerů, jejichž URL začíná řetězcem uvedeným ve filtru, tj. třeba "http://www.reklamniprouzek.cz/reklama.cgi?ID =1234".

Parental Control

Volba určená speciálně pro blokování internetových stránek, které jsou svým obsahem nevhodné pro děti. Schéma blokování je velice podobné blokování reklamních proužků. Odkazované URL je filtrováno. V případě, že filtr nalezne shodu, obsah stránky se nenatahuje a je nahrazen hláškou, jež informuje uživatele o restrikcích na danou internetovou adresu.

Program je vybaven uživatelskými profily, jež jsou opatřeny přístupovým heslem. Takže každý uživatel počítače (např. člen rodiny) může mít vlastní "účet" (profil), který je specificky omezen. S profily může pracovat jen uživatel se statutem administrátora.

Norton Antivirus 2000

Součástí balíku NIS je i populární antivirus NAV 2000. Detaily o tomto produktu najdete v lednovém čísle jako součást recenze Norton System Works 2000 a květnovém PC WORLDu, kde se hovoří o lokalizované verzi.

Závěr

Nápad není v Internet Security 2000 nový. Nové je však uživatelsky vysoce přívětivé rozhraní (u Symantecu typické), které produkt zpřístupňuje širší, méně odborné veřejnosti. Funguje poměrně spolehlivě a rozhodně vyplatí tam, kde si majitel počítače přeje omezit pravomoci lidí, jež na stejném počítači nezanedbatelnou dobu také pracují. Hodí se i jako ochrana počítače před narušiteli z Internetu, jak je uvedeno v úvodním odstavci. Pokud se v článku zmiňujeme o Internetu, platí totéž beze změny i pro intranety (kde otázka bezpečnosti už nebývá tak akutní, ale program najde také uplatnění).

Malou poznámku na úplný závěr na počítači s US verzí systému Windows 98, kde jsme NIS poprvé nainstalovali, nefungoval. Program sice běžel, ale nepracoval žádný typ filtrování síťového provozu. Na dalších dvou testovaných PC už NIS běžel normálně. Český Symantec se k tomuto problému nevyjádřil.

Norton Internet Security 2000

uživatelské rozhraní

komplexní bezpečnost pro PC

dobrý poměr mezi cenou a nabízenými službami

selhání při určité konfiguraci PC

K recenzi poskytla firma:

Symantec ČR a SR

Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

Cena: 3 360 Kč (bez DPH)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina

c00p0326

TS Němčina pro začátečníky I. a II. komplet

Stejně jako v případě anglického jazyka sáhla firma Terasoft k úpravě "distribučního modelu" i u výukových titulů pro němčinu, ačkoliv dříve samostatně uvedené dva díly zdaleka nejsou na trhu tak dlouhou dobu, jako starší a populárnější sourozenec. V kompletním provedení tak můžete nalézt souhrn látky ze dvou předchozích samostatně vydaných CD a jako bonus je opět přiložen oboustranný česko-německý slovníček.

Co do obsahu výuky nedošlo k žádné zásadní změně, takže zdrojem studijních materiálů jsou osvědčené učebnice (Němčina od Marouškové, Heute haben wir Deutsch, Wer, Wie, Was a Das Deutschmobil), což při výuce umožňuje velmi dobrou spolupráci s běžně rozšířenými tištěnými předlohami. Jako doplněk je přiložen výše zmíněný slovník, jenž představuje jedinou změnu v obsahu produktu. Ovládání rovněž zůstává věrno tradici, takže studenti zvyklí na jiné produkty této firmy se budou cítit jako doma. Velmi výrazná je orientace na grafické ovládání a využití obrázků při studiu slovíček a pomocí odpovídajících dialogů lze velmi dobře aplikaci nakonfigurovat tak, aby odpovídala probírané látce a náročnosti studia. Zde se dobře uplatní úloha učitele (samozřejmě ztělesněná např. i rodiči), jenž sleduje pokroky žáka a snadno upraví procvičování dle potřeby.

TS Němčina představuje velmi vhodný produkt pro doplnění výuky jazyka především v oblasti domácí přípravy a procvičování probrané mluvnice. Těžištěm je bohatství procvičované slovní zásoby, ale stranou nezůstávají ani gramatické jevy. Pokud se vaše děti (či vy sami) připravují dle výše uvedených knižních učebnic, dostane se vám velmi vhodného materiálu pro samostatnou přípravu a opakování látky. Pochopitelně můžete tento kurs velmi dobře použít i v kombinaci s jiným studijním materiálem či jako doplněk klasické výuky s učitelem. Materiálu k procvičování je připraveno opravdu hodně, takže při "tradičním" tempu výuky vám kurs vydrží na jeden až dva roky studia a vhodně jej využijete také jako pomůcku při opakování či prověření svých znalostí. Pokud jste si před časem zakoupili oba jednotlivé díly TS Němčiny, pak produkt vlastně už máte a tato nová edice by vám příliš nového nepřinesla. Jste-li však čerstvým zájemcem, vřele tento komplet doporučuji, neboť se jedná o cenově zvýhodněnou nabídku kvalitního učebního materiálu.

TS Němčina I. a II. komplet

rozsah látkyjednoduché ovládánícena

Producent: TerasoftŽánr: výuka němčinyJazyk: českýOS: Windows 3.x, 9xCena: 950 Kč (bez 5 % DPH)K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s.,

Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice

Hair Studio

Zřejmě není ženy, která by nechtěla být krásnější, a klíčovou úlohu v této snaze bezesporu hraje účes. Jenže experimentování v rukou skutečného kadeřníka může nejen (někdy) skončit s nejistým výsledkem, ale především (vždy) končí malou finanční tragédií. Pokud chcete předejít zklamání a přesto s minimálními náklady prověřit, jak vám bude který účes slušet, neváhejte vyzkoušet následující produkt.

S technologií elektronického modelování účesů jste se již možná setkali. Autorská firma pro své zákazníky připravila nejen velmi dobře fungující aplikaci, ale také kolekci zajímavých informací a ukázek ze světa "účesové" módy. Základem pro experimentování je vlastní fotografie v elektronické podobě a již v tomto bodě vychází výrobce uživatelům vstříc. Součástí zakoupeného balení je kinofilm na dvanáct snímků a bezplatná služba zahrnující vyvolání, sken a zaslání diskety s obrázkovým materiálem pro vaše pokusy. Než fotografie dorazí, můžete se věnovat obsáhlé dokumentaci na CD. V první řadě z ní vyčtete, co vše vlastně zakoupený titul obsahuje. Velmi detailně si můžete nastudovat, jak dostat svůj obličej "do počítače" pomocí klasické fotografie či digitálního aparátu, abyste mohli zkoušet účesy. Dále si můžete projít rady odborníků, co je pro vaše vlasy nejlepší (volba účesu, střihy, péče o vlasy atd.) a prohlédnout si názornou fotogalerii, jež vám jistě bude inspirací. Samozřejmě je k dispozici detailní popis ovládání vlastní aplikace.

Hair Studio Cassiopea je původním programem tvůrců tohoto CD. Obsahuje originální algoritmy pro tvarování či barvení vlasů a jeho ovládání je slušně intuitivní. Snadno a rychle pochopíte, jak obličej natáčet, zvětšovat či zmenšovat, a jak upravovat nastavení vznikajícího účesu. Při úpravě doporučuji dodržovat postup popsaný autory v "instruktážní" příručce, neboť má svou logiku a vede k nejjistějším výsledkům. Trochu nešikovné se mi zdálo posouvání obličeje (resp. jeho "krokování"), takže není možné uchopením pomocí myši plynule obrázek přemisťovat. Na druhou stranu, např. funkce pro "srovnání" barvy obličeje vytvářeného modelu s pletí předlohy (některé dívky jsou krásně opálené) funguje velice spolehlivě a často vám na ruční retušování nezbude příliš mnoho práce. Při troše cviku můžete dosáhnout poměrně kvalitních výsledků, jež působí dostatečně přesvědčivě. Za velmi dobrý počin rovněž považuji vytvoření pěti jazykových mutací aplikace, takže lze CD s klidem nabízet přátelům z celého světa, i když doprovodná dokumentace je pouze v češtině.

Přestože Hair Studio není úplnou novinkou, od doby svého vzniku neztratilo na půvabu a kvalitě. Díky své propracovanosti, informační hodnotě a doplňkovým službám stále představuje jeden z nejucelenějších "multimediálních" produktů, ačkoli konkurence již měla dost času se něco přiučit. Stane se tak nejen zdrojem zábavy (nikoli bezduché), ale také opravdového poučení. A dobrá zpráva na závěr autoři připravují zajímavé novinky, takže se máme na co těšit!

Hair Studio

dokumentace

doplňkové služby

jazykové mutace

aplikace občas padá

Producent: DTP Studio

Žánr: modelování účesů

Jazyk: český (+ 4 další)

OS: Windows 9x

Cena: 450 Kč (včetně DPH)

K recenzi poskytla firma: DTP Studio, s. r. o.,

Nademlejnská 7, 198 00 Praha

Deseti prsty

Přestože se nás marketingová tažení různých firem snaží přesvědčit, že k ovládání počítače dnes potřebujete především myš (pokud možno alespoň s pěti tlačítky), bez psaní na klávesnici se ještě nějaký čas rozhodně neobejdete. A vzhledem k tomu, že značná část uživatelů používá své PC především jako psací stroj, mohl by vás produkt výše uvedeného jména zajímat.

S aplikacemi pro výuku psaní na klávesnici všemi prsty jste se již na našich stránkách před časem setkali a pmq Software letos představil novou verzi svého zdařilého nástroje. Po vložení disku do mechaniky dojde nejdříve ke spuštění HTML dokumentu, jenž vás provede zásadami samotné výuky psaní, seznámí vás s obsahem CD a samozřejmě zde najdete návod k ovládání produktu. Zajímavé jsou také informace o relaxaci při dlouhém sezení u počítače, které jistě dobře využijete nejen při této výuce. Pro názornost jsou přiloženy také videoukázky, avšak jejich kvalita mohla být podstatně lepší.

Po instalaci a spuštění aplikace se stáváte zcela konkrétním žákem, jenž vystoupí ze své uživatelské anonymity. Vaše výuka, jež probíhá v přesně definovaných lekcích, dokud nezvládnete běžný text, je průběžně sledována a vyhodnocována. Můžete si tedy neustále prověřovat, zda tempo výuky stíháte, či zda máte posílit přípravu. Nejste-li začátečník, lze po úvodní "prověrce" vstoupit do některé z pokročilejších lekcí, a navíc systém je otevřen externím datům, takže libovolný připravený text lze do aplikace načíst a běžně používat při výuce. Při samotném přepisování můžete používat vymožeností, jako jsou doprovodné zvuky (rozliší korektní a chybné údery), metronom (velmi důležitý v úvodu studia pro dodržování stálého tempa), pomocná klávesnice (zobrazí očekávanou klávesu) a pomocné ruce (napovídají, který prst máte použít). Samozřejmostí je možnost nastavení okna do několika podob tak, aby vás nerušilo zbytečně velké množství údajů a mohli jste se soustředit na text.

Zásadní součástí je statistické vyhodnocování vašeho úsilí, jež je dostupné v dialogu Výsledky. Naleznete zde detailní informace o chybovosti a rychlosti a z grafů pohodlně vyčtete, jaké činíte pokroky.

Aplikace se mi opravdu líbí není zbytečně složitá (chcete se učit psát, ne ovládat Windows), důkladně vás zkontroluje a vydržíte-li, pak i naučí psát všemi deseti. Cena za tento kurs je ve srovnání s klasickými učebnicemi rozhodně přiměřená a přijatelná.

Deseti prsty

kontrola úspěšnosti

import vlastních textů

instruktážní videa

Producent:

pmq Software

Žánr: výuka psaní na klávesnici

Jazyk: český

OS: Windows 9x, NT

Cena: 349 Kč (včetně DPH)

K recenzi poskytla firma: pmq Software,

Na Rovnosti 17, Praha 3, 130 00

doSystem-doTest

Komplet doSystem je souborem aplikací, jež slouží pedagogům k přípravě zkušebního materiálu. Obsahuje nástroje pro tvorbu databází zkušebních otázek a příkladů, umožňuje generovat prakticky libovolné sestavy do podoby elektronických i tištěných testů, zpracovává výsledky do komplexního hodnocení a zahrnuje také např. "klient" pro studenty, kteří chtějí pracovat na přípravě mimo školu). Celý systém je možno provozovat ve dvou verzích síťové provedení (klient-server) je určeno pro větší vzdělávací instituce, kde pedagogové s výhodou využijí sdílení databází s otázkami či výsledky, a dále samostatná instalace, kterou je možno plně provozovat na libovolném počítači.

Jste-li začínajícím uživatelem, prvním krokem vaší práce bude naplnění databáze testů, k čemuž slouží modul Tvorba. V přehledném grafickém rozhraní můžete snadno formulovat otázky do vznikající databáze a následně vytvářet libovolné testy s využitím připravených dat. Nejste omezeni pouze na vkládání textu, dotazy mohou zahrnovat předem připravené obrázky (lze je i přímo editovat) či např. chemické vzorce. Vlastní zkušební materiály mohou být jak monotematické, tak kombinované (lze definovat počet otázek z různých databází), a navíc aplikace umí vytvářet varianty téhož testu (změnou pořadí otázek) pro každého studenta. Všechny operace jsem zvládl napoprvé bez vážnějších problémů, logika užívání aplikace je opravdu dobře zpracována. Další moduly slouží k samotnému prověřování znalostí studentů. Budou-li žáci odpovídat písemně, zvolte prostředí Sestavy, jež vám umožní editovat nejen tiskovou podobu testů, ale také zkoušecí kartičky pro přehledné zpracování odpovědí. Pro "elektronické" testování je určen speciální modul Zkoušení, jenž představuje grafické rozhraní pro vyplnění testu. Samozřejmostí je propracovaný systém jedinečné identifikace studentů ve třídách a jejich následné hodnocení. Z mnoha dalších možností zmíním export testů, který poslouží k přenosu na jiný počítač (např. k procvičování doma), či modul Výsledky, v němž lze velmi přehledně kontrolovat průběh zkoušení i při vysokém počtu absolvovaných testů.

Zajímavý je i způsob licencování produktu. Pokud si jej chcete pořídit pro svou práci, nekupujete licenci natrvalo, ale pouze si "pronajímáte" její užívání na určité časové období. Takto zaplacená služba zahrnuje i předem stanovený upgrade pomocí Internetu nebo zasláním CD.

Celý systém považuji za velmi zdařilý. Aplikace jsou vytvořeny na vysoké úrovni, uživatelské rozhraní je velice kvalitní a poměrně intuitivní. Je velmi dobře vidět, že při tvorbě doSystemu autoři vycházeli z praxe a zkrátka "mysleli hlavou". Jedná se bezesporu o velmi kvalitní řešení svého druhu a vzhledem k ceně, která je velice vstřícná, neváhám a vřele doporučuji všem zájemcům.

doSystem-doTest

množství studijní látky

slovník

existence tištěných ekvivalentů

Producent: Dosli

Žánr: tvorba zkušebních

materiálů

Jazyk: český

OS: Windows 9x

Cena: 990 Kč/1 rok (včetně DPH)

K recenzi poskytla firma: DOSLI, Horní Bečva 609, 756 57

Krušné hory západ

Možná hledáte dobrý tip pro příjemnou dovolenou v tuzemsku či chcete strávit zajímavý víkend v dosahu vašich cestovních možností. Případně patříte mezi ty, pro něž je jméno Krušných hor spojeno pouze s devastací krajiny těžbou hnědého uhlí. Nejen vás by mohl zaujmout multimediální turistický průvodce po západní části tohoto pohoří.

Obsah CD zahrnuje škálu informací, jež byste zřejmě hledali v tradičnější formě tištěném turistickém průvodci. První věc, která mne zaujala, je důsledná trojjazyčnost (angličtina, němčina, čeština) celého dílka. Dle mého názoru zaslouží autoři pochvalu i za nebojácnost při uvádění "původních" německých jmen obcí, neboť dnes si snad již nemusíme zastírat, kdo kromě Čechů v tomto kraji tisíce let žil. Jazykové přizpůsobení velmi dobře rozšiřuje zákaznický potenciál a dává autorské firmě velkou šanci, že jejich CD dobře využije široká škála zájemců.

Při tvorbě uživatelského rozhraní autoři, věrni svému hlavnímu úkolu, zbytečně neexperimentovali a zvolili "zaběhaný" nástroj Zoner Context, jehož možnosti pro tvorbu multimediálních publikací velmi slušně využili. Grafická koncepce je zdařilá střídmá a funkční, a především velmi přehledná. Fotografický doprovod textu považuji za vyvážený a množství informací za přiměřené, neboť cílem jistě nebylo sestavit encyklopedii. Všeho tak akorát, co může zvídavý turista vstřebat. Střídmě a účelně jsou také využity hypertextové odskoky, takže struktura publikace zůstává průhledná.

V průvodci nalezne turista vše potřebné pro vydařený výlet ubytovací možnosti, lákavou videoukázku, turistické zajímavosti i historii obcí vše v poměrně kvalitním provedení. Za smutnější kapitolu však považuji mapy, jež mají být turistovi pravou rukou. Bohužel v provedení, jaké najdete na tomto CD, jsou téměř k ničemu. Uspokojivě použitelná je malovaná "plastická" mapa lyžařského areálu Klínovec, jež nabízí při základním zvětšení kvalitní pohled, avšak druhá mapa celé oblasti je opravdu špatná. V základním provedení nic neuvidíte a při zvětšení se obrázek prakticky rozsype, takže z mapy nic nevyčtete, a to je velká škoda.

Přes uvedenou zásadní výtku považuji dílko za poměrně zdařilé. Turisté si díky němu mohou udělat velmi pěkný obrázek o regionu, bez problémů si naplánujete zajímavý výlet a každému návštěvníkovi z celého světa může zůstat pěkná vzpomínka v podobě CD, jemuž bude rozumět.

Krušné hory západ

trojjazyčnost

kvalita informací

mapy

Producent: Sdružení

Krušné hory západ

Žánr: turistický průvodce

Jazyk: český

(+německý, anglický)

OS: Windows 3x, 9x

Cena: 199 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s.,

Vísecké nám. 1 280, 268 01 Hořovice

New English komplet

Pokud pravidelně sledujete novinky v multimediální výuce jazyků, bezpochyby jste během loňského roku narazili na titul New English Digest z dílny EPA Dr. Lang group.

Tento "dvouměsíčník" je vlastně elektronickým magazínem pro všechny zájemce o výuku angličtiny, kteří překonali začátečnické obtíže a mohou své schopnosti rozšiřovat čtením a posloucháním textů "ze života". V předchozím roce jsme se dočkali celkem čtyř dílů a letos firma po chvíli váhání představila titul v novém kabátě s přidanou hodnotou, ale, což je v dnešní době potěšující, za stejnou cenu!

Základem magazínu zůstalo cédéčko s multimediálním časopisem, jenž obsahuje nejen vlastní texty, ale i návazná cvičení, slovníčky obtížnějších výrazů k jednotlivým statím, ukázky dalších produktů The LANGMaster Series či část testů ke zkoušce TOEFL. Články jsou vybírány z různých tematických oblastí, takže si jistě vybere celá rodina, a především jsou psány běžně používanou angličtinou, takže se nejedná o učebnicové konstrukce, ale o příklady z praxe. CD je vyrobeno ve dvojím provedení s články můžete nejen pracovat na PC, ale rovněž lze poslouchat formu namluvenou rodilými mluvčími v klasickém přehrávači disků. Pro úplnost, mediální hvězdou tohoto dílu je proslulý herec a idol žen Sean Connery. Magazín tedy zůstal tak, jak jej znáte, s příjemným ovládáním a kvalitní výukovou a informační hodnotou.

První novinkou, doplňující tento titul, je New English Workbook, tedy "tradiční" tištěný pracovní sešit. Jedná se o ideální doplněk pro chvíle, kdy počítač nebo diskman není po ruce. Najdete v něm například kurs obchodní angličtiny, testy na různé gramatické jevy (abyste zjistili, jak na tom se znalostmi jste) či krátké příběhy s doplňujícím vysvětlením probírané látky. Nezapomeňte si kromě sešitu přibalit tužku, abyste cvičení mohli vyplňovat, třeba i v tramvaji. Samozřejmě jsou součástí sešitu informace o obsahu CD, návod k ovládání apod.

Druhou novinkou, doplňující celý projekt, je webové místo New English On-line, jež má být dalším zdrojem při vaší výuce. Naleznete zde opět detailní informace o celém projektu, ale především doplňující látku pro další studium. Právě od této formy si autoři slibují do budoucna největší pokrok.

Produkt si udržel i při vstupu do letošního roku svůj vysoký standard a rozšířením o uvedené novinky se stal ještě atraktivnější formou studia angličtiny. Také díky cenové dostupnosti jej považuji za velmi dobrou volbu pro každého středně pokročilého studenta.

New English

komplet

propojení tří médií

kvalita obsahu

cena

pouze 6x za rok

Producent: EPA Dr. LANG group

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český, anglický

OS: Windows 9x

Cena: 299 Kč (včetně DPH)

K recenzi poskytla firma: EPA Dr. LANG group, Branická 107, 147 00 Praha 4

Talk To Me Němčina

S multimediálním produktem tohoto jména jsme se již jednou setkali při výuce anglického jazyka. Vydavatelský dům LEDA (ve spolupráci s autorem technologie, francouzským multimediálním gigantem Auralog) rozšířil nabídku o dva díly němčiny, která je v našem středoevropském regionu velmi aktuální.

Princip výuky samozřejmě zůstal stejný, jak jste je mohli nalézt u anglického staršího sourozence. Základem dílka a zároveň hlavní výukovou metodou je mluvená konverzace s počítačem. Aplikace na základě vámi definované obtížnosti analyzuje mluvený projev a hodnotí podobnost s originálem. Jste-li začátečníky, lze nastavit pro konverzaci opravdu velmi tolerantní hodnocení, a stejně tak lze při snaze o precizní projev kontrolu značně "přitvrdit", takže bez správné intonace a melodie celé věty nemáte šanci uspět (rozpětí obtížnosti má zcela dostačujících sedm stupňů). Konverzační témata jsou různorodá a jejich obsah je volen s jasným zaměřením na praktické životní situace. S postupem od lekce k lekci stoupá obtížnost výuky a nároky na porozumění jazyku v průběhu obou dílů, z nichž první je autory určen začátečníkům a druhý středně pokročilým. Zde bych rád upřesnil pojetí pojmu "začátečník". Poněvadž se jedná a konverzační cvičení, je i pro nejnižší úroveň nutná základní jazyková vybavenost. Student by měl bez problémů zvládat běžnější slovní zásobu a tvorbu základních vět, a samozřejmě u používaných slovíček ovládat výslovnost. Ačkoliv je Talk To Me kvalitní aplikace, stále se jedná o doplňkovou formu studia nelze ji použít jako jediný učební materiál.

Na první pohled může uživatel získat dojem, že rozsah výuky na CD je poměrně skrovný. Při podrobnějším užívání zjistíte, že tomu tak úplně není, a především při opakovaném vyzkoušení je zřejmé, že firma Auralog napřela síly do technologie. Tam, kde jiní výrobci s analýzou řeči laborují, nasazují francouzští tvůrci kvalitní použitelný produkt. Dialog se studujícím se vyvíjí, průběh rozhovoru není předem dán a aplikace tak věrně simuluje přirozenou komunikaci. Úroveň rozpoznávání mluveného slova je na velice vysoké úrovni a nejedná se rozhodně o hračku, ale o seriózní a funkční výukovou metodu špičkové kvality.

Ovládání aplikace je poměrně zdařilé a intuitivní, začínající uživatel by neměl mít problémy. Z rozšiřujících funkcí je k dispozici např. propracovaný systém hodnocení studenta či další výuková cvičení a hry, např. klasický diktát. Student tedy není omezen pouze na procvičování mluveného projevu.

Co mne trochu zklamalo, byly úvodní nezdary při instalaci. Ačkoliv požadované parametry konfigurace můj počítač bohatě převyšoval, aplikaci nebylo možno nainstalovat s poukazem na nedostatek místa v paměti a na disku. Opravdu nevím, co po mně program chtěl, takže jsem musel vše vyzkoušet na jiném počítači. Zde program fungoval již zcela bezchybně, nastane-li však nějaký problém (např. nezapnete mikrofon), aplikace reaguje jen těžko luštitelným všeobecným chybovým hlášením. Máte-li zábrany procvičovat svou výslovnost přímo s cizincem, vřele tuto výukovou pomůcku doporučuji. Bezpochyby vám umožní lépe zvládnout první kroky v konverzaci a vypilovat výslovnost na úroveň, za niž se nebudete muset stydět.

Talk To Me - Němčina I. a II.

výuková metoda

funkční technologie

cena

instalační potíže

Producent: Leda Auralog

Žánr: něm. konverzace

Jazyk: český

OS: Windows 9x

Cena: 1 480 Kč (za každý díl, včetně DPH)

K recenzi poskytla firma: LEDA, Voznice 64, 263 01

§§§§§


Céčko už popáté - C++ Builder 5 enterprise

Jiří Mičke

c00p0327

Firma Imprise vyvinula novou verzi vývojové prostředí programovacího jazyka C++ C++ Builder 5.0. Program se dodává v těchto verzích: Standard základní verze, kompletní RAD vývojové prostředí, knihovna VCL, ladicí prostředí, komponenty pro práci s daty MS Office, výukový program. Professional obsahuje navíc MFC 6.0 a ATL 3.0, pokročilé možnosti ladění a používání databází (Borland Database Engine 5.10, ovladače ODBC, InterBase Express), WebBroker pro vývoj internetovských aplikací, správce projektů. Enterprise obsahuje další možnosti pro vývoj distribuovaných databázových internetovských aplikací (vývojové prostředí CORBA, InternetExpress), plnou podporu vývoje vícevrstevných databázových aplikací MIDAS, ovladače SQL Links a další.

Pracovní prostředí, možnosti programování

C++ Builder disponuje již "klasickým", vysoce produktivním pracovním prostředím umožňujícím vizuální programování. K vytvoření uživatelského rozhraní aplikace je k dispozici knihovna VCL, program také nabízí použití knihoven Microsoft MFC a ATL. Při vytváření projektu (okno Project Manager) a dalších objektů lze využít řadu průvodců; projekty mohou obsahovat i moduly vytvořené v Pascalu a Assembleru, DLL knihovny či OCX prvky. Ke společné práci na více projektech lze projekty seskupovat do skupin. Soubory projektů jsou nyní ukládány ve formátu XML, při převodu ze starších verzí dojde k jejich automatické konverzi; importovat lze i projekty vytvořené v MS Visual C++ 6.0. Pro práci s jednotlivými komponentami je určen Object Inspektor (nastavení parametrů, vlastností a přístup k příslušným událostem), práci se soubory a jednotlivými objekty (třídami, vlastnostmi, funkcemi atd.) usnadňuje Class Explorer. Rozšířeny jsou možnosti uživatelského uzpůsobení pracovního prostředí např. jednotlivá nastavení lze ukládat a následně znovu používat, nebo si mohou uživatelé nastavit prostředí editoru kódu podle svých požadavků. Při práci s programovým kódem vývojáři ocení pomocníka Code Insight. Užitečný nástroj k evidenci úkolů na projektu představuje tzv. To-do List, vývoj aplikace pak zefektivňuje techologie firmy Borland dvoucestných nástrojů, kdy každá změna ve vizuálním návrhu má svůj odpovídající odraz v zápisu kódu a naopak.

Internet

C++ Buider věnuje velkou pozornost webovským aplikacím: Nově jsou implementovány technologie využívající XML a HTML4. Použitím komponent Internet Express (technologie Midas 3 a Web Broker) lze vytvořit dynamické stránky využívající databázové údaje ve formátu XML prostřednictvím MIDAS serverů. Nová je i možnost použití ASP na straně serveru (Active Server Object Wizard) a nástroje pro vývoj webovských aplikací na straně serveru na bázi CGI nebo DLL knihoven (NSAPI, ISAPI) i s možnostmi jejich ladění. Pro vytváření vícevrstevných distribuovaných internetovských aplikací jsou podporovány standardy CORBA (produkt VisiBroker) a XML. K práci s HTML stránkami lze použít speciální komponenty nebo program HotMetal Pro firmy SoftQuad.

Možnosti práce s databázemi

Součástí balíku je databázový server InterBase pro 5 uživatelů; vývojáři mohou použít tzv. InterBase Express, což je sada komponent (např. IBDatabase, IBTransaction) usnadňující práci s touto databází. Kromě tradičních komponent Data Access využívajících rozhraní BDE (použít lze i nativní 32bitové ovladače pro MS SQL Server, Informix, DB2, Sybase a Oracle 8 a 8i.) mohou nyní vývojáři přistupovat k datovým zdrojům (relačním i nerelačním) i pomocí objektů ADO (tedy prostřednictvím technologie Microsoftu OLE DB). Program Database Desktop slouží ke správě tabulek desktopových databází, k pokročilé práci je k dispozici SQL Explorer (např. práce s uloženými procedurami a datovým slovníkem) a SQL Builder určený k práci s SQL dotazy. Z dalších nástrojů jmenujme SQL Monitor a Data Pump ke kopírování definice databází a vlastních dat. Práci s databázemi usnadňuje i tzv. DataModule Designer, umožňující obecně nadefinovat příslušné datové zdroje a ty pak využívat při konkrétních úkolech. Výhodou je i stránka Data Diagram, která slouží pro vizuální definování relací nebo dokumentační účely. K vytváření vícevrstevných distribuovaných databázových aplikací je zahrnuta technologie MIDAS.

Další

Ke spolupráci s aplikacemi a údaji MS Office jsou nyní k dispozici speciální komponenty, C++ Builder poskytuje i silné prostředky pro vytváření aplikací pro podporu rozhodování a vícerozměrnou analýzu dat např. bohaté možnosti kontingenčních tabulek, komponenty Decision Cube a jejich grafickou formu prezentace dat (TDecisionGraph). K efektivnímu vytváření vícevrstvých distribuovaných aplikací jsou připraveny průvodci a nástroje, podporující standardy COM, Microsoft Transaction Server, COM+ a CORBA. Pro usnadnění lokalizace a vývoj aplikací pro různá národní prostředí nabízí C++ Builder nástroj Translation Suite; prostředkem pro řízení práce týmu je program TeamSource.

Závěr

C++ Buider 5 je špičkový nástroj, který v nové verzi dále rozšiřuje možnosti pro vývoj distribuovaných databázových a internetovských aplikací. Uživatel navíc s programem dostane množství dalších programů (např. JBuilder 3.0, HotMetal 5.0, CodeGuard, Delphi 4).

C++Builder 5 Enterprise

efektivní vývoj podnikových aplikací

nové nástroje pro vývoj internetovských aplikací

podpora standardu Corba, implementace technologie Midas

velké možnosti práce s databázemi

K recenzi poskytla firma: Borland, Malé nám. 13, Praha 1

Cena: Standard 5 150 Kč,

Enterprise 113 200 Kč (bez DPH)

§§§§§


Pozor! Je tady kobra! - Síový OS Novell NetWare 5.1

Jaroslav Fikker

c00p0350

Než se na podzim roku 1998 objevil na trhu NetWare 5, řada uživatelů předpokládala, že síťové operační systémy společnosti Novell čeká postupné vyklízení pozic. Jednalo se sice o velmi kvalitní souborové servery, ale vývoj se ubíral směrem k počítačovým sítím nabízejícím přístup k mnohem širší paletě služeb (aplikace, Internet atd.). Tato řešení vyžadují především kvalitní a spolehlivé aplikační servery. NetWare 5 však tehdy přinesl řadu vylepšení, díky nimž si získal mnoho spokojených zákazníků. Na úspěch tohoto produktu se nyní snaží navázat další verze NetWare 5.1, známá též pod kódovým označením Cobra.

Zakoupením NetWaru 5.1 nezískáte pouze síťový operační systém, ale ucelený balík aplikací nabízející množství dalších služeb. V podstatě všechny novinky, včetně kolekce dodávaného softwaru, jsou zaměřeny na podporu Internetu a elektronické komerce.

Většinu čtenářů pravděpodobně překvapí informace, že základem celého kompletu je operační systém, který se příliš neliší od původní verze NetWaru 5 (v podstatě jde o NW 5 se Support Packem 4). Není na tom ale nic divného vzhledem k tomu, že se NetWare 5 osvědčil jako spolehlivý a stabilní operační systém. Rozdíly oproti předchozí verzi spočívají tedy zejména v rozšířené nabídce nadstavbových aplikací.

Instalace

Pro instalaci systému NetWare 5.1 potřebujete server vyhovující následujícím minimálním požadavkům: počítač PC nebo PC kompatibilní s procesorem Pentium II, 128 MB RAM (pro standardní produkty NetWare; při instalaci všech aplikací dostupných na instalačních médiích tato hodnota vzrůstá až na 512 MB), mechanika CD-ROM, síťová karta a pevný disk alespoň 50 MB pro DOS partition a 1,3 GB pro svazek SYS (standardní NetWare produkty plus IBM WebSphere Application Server). Vhodné je tuto sestavu doplnit ještě o sériovou nebo PS/2 myš. Oproti předchozím verzím je tedy znát jistý nárůst systémových požadavků. To je ale bohatě vyváženo množstvím nových funkcí. Na druhou stranu je třeba říci, že v počátečních fázích mého testování běžel "holý" systém NetWare 5.1 zcela bez problémů i na počítači se 64 MB RAM.

Vlastní instalace je rozdělena do dvou fází. První z nich se odehrává ve znakovém režimu a slouží k zadání základních parametrů instalace (typ instalace, regionální nastavení atd.), k autodetekci hardwaru (pokud selže, můžete vše nastavit manuálně), k vytvoření diskové oblasti NetWaru včetně svazku SYS a k nakopírování systémových souborů na nově vytvořený svazek. Druhá fáze se odehrává v grafickém prostředí založeném na Javě. Tato část instalace je určena zejména pro výběr a konfiguraci instalovaných produktů. Osobně mě příjemně překvapila rychlost celého procesu. Od zadání příkazu INSTALL do prvního spuštění nového serveru neuplynula ani půlhodina (bez instalace databázového serveru Oracle a aplikačního serveru IBM). Navíc jediný restart, ke kterému dochází, je ten na konci instalace. Schválně zkuste tyto údaje porovnat s instalací Windows 2000.

A co vám tedy nový operační systém přináší? Dalo by se to říci velmi stručně téměř vše, co potřebujete ke své práci. My se ale samozřejmě s tímto lakonickým konstatováním nespokojíme a podíváme se na nabízené služby poněkud podrobněji.

Co už znáte

NetWare 5.1 samozřejmě navazuje na své předchůdce, a tak se můžete i v tomto systému setkat s některými tradičními produkty. A právě stručný přehled těch nejdůležitějších bych vám chtěl nabídnout v následujících odstavcích.

Jedním ze základů každého operačního systému je systém souborový. V případě NetWaru 5.1 máte na výběr jak tradiční souborový systém s podporou komprese a subalokace souborů, migrace dat a systému sledování transakcí (TTS Transaction Tracking System), tak i novější, výkonnější systém NSS (Novell Storage Services), který má zatím jistá omezení (např. nepodporuje zrcadlení, kompresi či sledování transakcí).

Obdobná situace je i v případě tiskových služeb na výběr máte tradiční, na tiskových frontách založené služby, nebo novější NDPS (Novell Distributed Print Services), přinášející vylepšení především v oblasti správy těchto služeb.

Pokud jde o komunikační služby, jsou plně podporovány protokoly IPX i TCP/IP. K dispozici jsou rovněž nástroje pro migraci z prostředí IPX na TCP/IP a pro konfiguraci služeb DNS a DHCP. Součástí instalace je rovněž NIAS (Novell Internet Access Server), který zajišťuje (kromě připojení k Internetu) komunikaci v sítích WAN. S touto službou úzce souvisí také WAN Traffic Manager.

Zálohování a obnovu dat stanic i serverů v celé lokální síti zajišťují SMS (Storage Management Services), jejichž součástí jsou mj. agenti pro Windows 9x/NT, Macintosh a OS/2 a vlastní zálohovací software Enhanced SBACKUP, který lze ovládat jak z konzole serveru, tak i ze stanice.

Správu aplikací a pracovních stanic výrazně usnadňují ZENworks. Bohužel zdarma je k dispozici tzv. Starter Pack, obsahující pouze některé základní funkce. Pokud potřebujete produkt se všemi funkcemi (a že jich není málo), musíte si připlatit.

Poslední funkcí, kterou bych chtěl v tomto odstavci zmínit, je podpora aplikací napsaných v jazyce Java, díky níž se může NetWare 5.1 uplatnit i jako aplikační server.

Co je nového?

Novinek v systému NetWare 5.1 je celá řada a téměř všechny spojuje jedno jediné slovo Internet.

Pro ukládání informací o jednotlivých objektech v síti používají operační systémy NetWare již několik let adresářové služby NDS (Novell Directory Services). Při instalaci NetWaru 5.1 máte na výběr použití starší NDS verze 7, nebo novější NDS 8. Rozhodně vám doporučuji druhou variantu, protože jenom v tomto případě využijete všechny nabízené služby. Vylepšení této nové verze NDS zahrnují mj. rozšíření kapacity databáze až na několik milionů objektů při zachování dostatečně rychlé odezvy. Na službách NDS 8 staví produkt NDS eDirectory, který lze využít při ukládání a poskytování uživatelských profilů v internetovém prostoru, tedy např. při aplikaci adresářových služeb v e-businessu. K informacím uloženým v NDS lze přistupovat i prostřednictvím Internetu díky podpoře protokolu LDAP verze 3 (Lightweight Directory Access Protocol).

Z bezpečnostního hlediska je velmi důležitou novinkou přítomnost Novell Certificate Serveru, který je úzce propojen s NDS. Tento server je využíván jako interní certifikační autorita, generující páry klíčů (veřejný a privátní) a vydávající certifikáty uživatelům i serverům. Certifikáty mohou využívat jak serverové aplikace (např. BorderManager, NW Enterprise Web Server), tak i klienty elektronické pošty (např. GroupWise, Outlook, Netscape Messenger). Chcete-li si tedy užívat pocitu bezpečí, máte nyní jedinečnou příležitost.

Součástí NetWaru 5.1 je také nový NW Enterprise Web Server, který nabízí vše potřebné pro vytvoření firemního webserveru NDS nebo LDAP autentifikaci, podporu virtuálních adresářů (adresáře umístěné na jiném serveru), softwarových i hardwarových virtuálních serverů, uživatelských adresářů atd. Služeb tohoto serveru využívá IBM WebSphere Application Server a Oracle8i s WebDB. Funkčnost serveru je možné rozšířit pomocí programů. Podporovány jsou CGI, Perl, NetBasic, JavaScript a NSAPI aplikace. Pro komunikaci s databázemi lze využít rozhraní ODBC nebo JDBC.

S webserverem úzce souvisejí i další součásti systému. Zejména se jedná o NW Web Search Server, jenž klientům slouží k rychlému vyhledávání informací na firemních serverech z prostředí prohlížeče webových stránek. Podporovány nejsou jen HTML soubory, ale i dokumenty Wordu, Excelu, WordPerfectu atd. Dále lze do této kategorie zařadit NW FTP Server, zajišťující přístup k souborům na serveru prostřednictvím protokolu FTP. Díky integraci s NDS je možné komunikovat i se servery, na kterých služba FTP neběží. Pro podporu elektronických diskusních skupin, známých jako news, je k dispozici NW News Server. Pokud svým zaměstnancům či partnerům chcete nabídnout informace v podobě audionebo videosekvencí, máte k dispozici NW Multimedia Server s podporou protokolů HTTP a RTSP (Real Time Streaming Protocol) a souborů formátu RM, WAV a MPG. Pro přehrávání na straně klienta je třeba mít nainstalován RealPlayer G2 od RealNetworks. Společným znakem všech těchto produktů je jednotná správa z prostředí webového prohlížeče díky aplikaci NW Web Manager a integrace s NDS, která přináší některé nadstandardní možnosti zejména v oblasti bezpečnosti.

Dalším vylepšením NetWaru 5.1 je nativní podpora protokolu HTTP. Této vlastnosti využívá skvělá novinka z oblasti správy operačního systému. Jedná se o službu označovanou jako NW Management Portal, která je určena pro vzdálenou správu serverů NetWare z prostředí webového prohlížeče. Možnosti tohoto nástroje jsou opravdu pozoruhodné. K dispozici jsou jak tradiční funkce (připojování a odpojování svazků, přístup k souborům na svazcích i DOS partition, správa připojení, nastavení SET parametrů, monitorování systémových zdrojů, prohlížení obrazovek na konzole serveru, shození, restartování a resetování serveru, prohlížení stromu NDS atd.), tak i nové možnosti v podobě sledování zdraví serveru (celkový stav, stav jednotlivých modulů včetně využití paměti, prohlížení informací o hardwarových prostředcích atd.). Pokud je server připojen k Internetu, lze všechny zmíněné úkony provádět téměř z libovolného místa na zeměkouli. Navíc je možné částečně spravovat i další servery NetWare 4.x a 5.0, umístěné ve stejném stromu NDS. Bezpečnost přenášených dat je zajištěna šifrováním. Změny také nemůže provádět každý, ale pouze k tomu oprávněný uživatel, který se nejprve musí přihlásit do NDS. Bez přihlášení jsou dostupné pouze některé funkce informačního charakteru.

NetWare 5.1 potěší také vlastníky kancelářského balíku MS Office 2000. Jedná se totiž o první server (Windows 2000 se na trh dostala až o měsíc později) s podporou tzv. webových složek (Web Folders) obsahujících odkazy na jednotlivé webservery. Výsledkem je výrazně jednodušší publikování informací ve firemním intranetu nebo na Internetu.

Součástí NetWaru 5.1 jsou také aplikace partnerských firem IBM a Oracle. Od IBM pochází výkonný aplikační server WebSphere Application Server 3.0 Standard Edition a vývojové prostředí WebSphere Studio 3.0 Entry Edition. Oracle již tradičně dodává k systémům NetWare svůj databázový server. Tentokrát se jedná o Oracle 8i, včetně nástroje pro tvorbu databázových aplikací pro Web Oracle WebDB 2.1.

Závěr

NetWare 5.1 zákazníkům v ceně operačního systému nabízí zcela bezkonkurenční množství aplikací. Jedná se opravdu o komplexní síťovou platformu, jíž k úplnosti chybí jen velmi málo (např. poštovní server). Na své si přijdou i správci, kteří nyní mohou své servery řídit na dálku s ještě větším komfortem. Pokud si před nákupem chcete vše vyzkoušet na vlastní kůži, máte možnost si na stránkách www.novell.cz objednat 90denní trial verzi systému NetWare 5.1.

NetWare 5.1

množství nabízených služeb

NetWare Management Portal

NetWare Certificate Server

NDS eDirectory

NetWare Web Manager

§§§§§


Internet Download Centrum - Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0367

Internet Download Centrum, které jste právě nalistovali, je tematicky dosti různorodé. Dočtete se o zajímavém softwaru pro Internet, vytvoříte si vlastní fulltextový vyhledávač, optimálně si vyladíte grafickou kartu, s dětmi si můžete započítat a nakonec se něco můžete dozvědět něco o zdravé výživě. A to ještě není všechno...

Re.se@rch.suite 2.000

1,6 MB; http://www.researchsuite.com

S Re.se@rche.suite si můžete vytvořit vlastní vyhledávací centrálu, a nepotřebujetete k tomu žádný speciální serverové CGI ani API. Výsledek bude stejný vše bude stejně dobře fungovat on-line na Internetu/intranetu i off-line na pevném disku nebo CD-ROMu. Prohledávač se tedy snaží prohlížet veškeré soubory, které v sobě nesou jistou textovou informační hodnotu. Tyto soubory nemusí být jen klasické ASCII a HTML, ale indexací procházejí i binární soubory DOC, XLS, PPT, XML, atd., z nichž se snaží extrahovat a naindexovat potřebné informace. Pro méně zkušené uživatelé jsou připraveni přehlední průvodci a šablony, se kterými se během chvíle dostanete k požadovanému výsledku a nemusíte znát žádné řádkové příkazy a psát konfigurační soubory.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware 39 USD za nekomerční užívání nebo 109 USD za komerční, zkušební doba 30 dní.

Math Addict 2.2

810 KB; http://www.jeremiahcalvino.com/

Velmi jednoduchý, ale působivě zpracovaný program pro výuku násobení, dělení, sčítání a odečítání. Vhodné zejména pro děti, které se tuto problematiku učí. Vedle počtů zde uvidí také jednoduchou angličtinu a mohou se i v této oblasti něco přiučit. Je možné počítat jak vlastním tempem, tak na čas v případě vypršení času je odpověď považována za chybnou. Pro přehled matematické zručnosti se nabízí funkce Report souhrnné zobrazení výsledků cvičení s možností tiskového výstupu.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

NetStat Live 2.02

245 KB; http://www.analogx.com/

NetStat Live monitoruje připojení k Internetu. Ukazatele znázorňují průměrný průtok dat a maximální průtok dat za posledních 60 sekund (a od posledního restartu). Program v sobě obsahuje i "pinger", který periodicky ověřuje dostupnost určité internetové adresy. Ve spojení s tray-ikonkou programu NetStat Live můžeme sledovat kvalitu internetového připojení ve třech úrovních zelená (OK), žlutá (data jsou přenášena pomalu), červená (data netečou). Jako referenční internetovou adresu se snažíme volit URL, jež je co nejspolehlivější (server, který každou chvíli "nepadá") a jehož odezva se přibližuje pokud možno průměrné odezvě internetových adres, jež navštěvujete. Čím lépe dodržíte výše uvedené pokyny (někdy je nutné opravdu jen odhadovat), tím lepší dosáhnete výsledky.

Operační systém: 32bitová Windows (ve Win NT a Win 2000 nefunguje měřič využití procesoru).

Licence: Freeware

RAM Idle 1.0

540 KB; http://customizer.tripod.com/ram.html

RAM Idle dokáže uvolnit fyzickou paměť systému a tím zkracuje dobu potřebnou pro zavedení další spouštěné aplikace. Program funguje automaticky, když se začíná paměť plnit nad kritickou hranici a procesor počítači není vytížen. Paměťové bloky lze uvolňovat i manuálně ve třech nastavitelných velikostech. Hodnocení účinnosti RAM Idle není jednoznačné. Windows samotná v sobě již obsahují procesy starající se o optimální využití paměti. Dost možné však je, že při používání RAM Idle bude využití fyzické paměti vašeho PC ještě optimálnější.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

File Protector 1.60

92 KB; http://mikkoaj.hypermart.net/

File Protector chrání vaše soubory a souborové složky. Ochrana může být velice rozmanitá zneviditelní soubory (složky), zamezí jejich smazání, přejmenování, přesunutí, změně atributů. Ochrana se děje na pozadí, takže neautorizovaný uživatel ani nepozná, že mu byla např. zneviditelněna část obsahu disku. Naprosto skvělý pomocník, pokud váš počítač používají např. i děti, které mohou smazat důležitá data jen omylem. File Protector rozhodně není ochrana proti zkušeným uživatelům, před nimiž tímto programem data neschováte ani nezabráníte jejich modifikaci. Program je totiž účinný, jen pokud běží Windows. Výhodou však je, že jím lze zabezpečit data i na souborovém systému FAT (FAT32), protože ochrana funguje na úplně jiném principu, než nastavení přístupu na souborovém systému NTFS File Protector nezasahuje do souborového systému, tvoří jen jakousi "proxy" (aktivní mezičlánek) mezi diskem a programy, které z něj čtou.

Operační systém: Windows 9x

Licence: Shareware 30 USD, zkušební doba 30 dní

Four Times 3.5

875 KB http://members.tripod.com/~fourtimes/download.htm

Tento doplněk internetovských browserů (plně kompatibilní s MSIE 5) umožňuje rychlé přepínání mezi 4 okny, aniž by uživatel musel pro přepínání použít klávesy Alt + Tab. Zobrazí totiž všechny čtyři okna najednou vedle sebe a ve zmenšené podobě, což především uvítají uživatelé, připojující se k Internetu pomocí modemu, protože si mohou prohlížet čtyři stránky současně, čímž mohou efektivněji využijí kapacitu svého modemu. Zobrazovaná okna lze jedním kliknutím jednotlivě zmenšovat nebo zvětšovat do předdefinovaných velikostí, a tak je více či méně detailně prohlížet. Každé okno má svůj panel nástrojů ve stylu MSIE.

Tento program také může sloužit k oznamování, respektive zpracování elektronické pošty a diskusních příspěvků, aniž by musel běžet váš hlavní e-mailový klient (např. Outlook, který by zabíral další část operační paměti). Vhodným nastavením vás Four Times pouze na poštu upozorní a zeptá se, zda má k další práci s došlou poštou spustit hlavní e-mailový klient.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

PowerStrip 2.67

700 KB http://www.entechtaiwan.com/ps.htm

Přídavný nástroj k ovladači videoadaptéru. Za běhu dovoluje změnu rozlišení obrazovky standardní i nestandardní videorežimy a volbu obnovovací frekvence (až do 200 Hz). Díky přímému přístupu k hardwaru dokáže měnit i vertikální a horizontální pozici a šířku obrazu. Podporovány jsou grafické karty na PCI i AGP rozhraní bez rozdílu pod operačními systémy Windows 9x, NT i 2000. Z další spousty funkcí zmiňme uživatelskou možnost nastavení časování videopaměti (pro overclocking/underclocking), změnu gamma-redukce (světlost obrazu) a barevné kalibrace (individuální nastavení R, G, B složek) atd.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Shareware 29,95 USD, zkušební doba 30 dní

Český shareware

MayXchat 1.8

800 KB; http://web.telecom.cz/mda/mxchat/

Program (klient) pro sledování uživatelů na Xchatu nejúspěšnějšího českého serveru pro komunikaci v reálném čase přes Web. MayXchat vám poví, kdo a kde je přítomen, podporuje posílání zpráv na Xchat a na další MayXchat (může být i dočasně v režimu off-line). Dále dokáže upozornit, pokud jste dlouho nemluvili a hrozí vám kvůli tomu vyřazení z místnosti. Veškerý grafický interface a ovládání jsou velice přehledné a intuitivní, všechny potřebné funkce dosáhnete několika kliknutími tím a také stabilitou připojení se nejvíce liší od konkurence. MayXchat je zvlášťě výhodný pro provoz v sítích, kde nelze používat jiný komunikační program v reálném čase, jako např. ICQ. MayXchat totiž využívá http protokolu (stejný protokol, kterým se ve WWW prohlížeči načítají stránky). Všechny funkce kromě odesílání zpráv fungují zdarma. Pro možnost posílání zpráv je nutné zaplatit symbolickou částku serveru www.xchat.cz (tedy nikoli autorovi produktu, jenž s tímto nemá co do činění).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware, posílání zpráv funkční po zaplacení 120 Kč/rok

WinJou 1.0

920 KB; http://skyscraper.fortunecity.com/solomon/676/index.html

WinJou je databázový program slovenské produkce, který by vám měl pomoci s udržením si zdravého životního stylu. Přiložených je 8 souborů (maso, mléčné výrobky, zelenina, ovoce, oleje, nápoje, obilniny, různé) s 227 položkami obsahujícími informace o nutričních hodnotách uvedených surovin a potravin. Tyto údaje si můžete podle svých potřeb modifikovat a ze zadaných hodnot si pro sebe nechat vypočítat například ideální jídelníček s rozpisem. V elektronické nápovědě také naleznete kapitoly, teoreticky pojednávající o výživě a tvorbě ideálního jídelníčku. Výstupy programu jsou doplněny grafy a tiskem na tiskárnu i do souboru.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: Freeware

§§§§§


Knihy


Programování ve Visual Basicu 6.0

Patrik Malina

c00p0324

Knihy o Visual Basicu (a jeho variantě Visual Basic for Applications) mají u Koppu poměrně slušnou tradici, a proto po příchodu nové verze vývojového nástroje logicky následovala i tato publikace. Tento fakt svým způsobem částečně předurčuje i charakter celé knihy, která je pojata trochu rozporuplným způsobem. Na jedné straně se v ní setkáte s přehledem novinek v aplikaci verze 6.0 (nové prvky vývojového prostředí, implementace nových vlastností samotného jazyka), na straně druhé je základním výkladem samotného jazyka a jeho použití. Snahou autorů bylo postihnout nejdůležitější témata v poměrně stručném pojetí (což jistě není jednoduché, neboť Visual Basic dnes představuje nesmírně rozsáhlou problematiku) a zároveň vytvořit do jisté míry univerzální příručku pro spíše méně znalého čtenáře. Řada kapitol je tedy pojata poměrně stručně a posunuje tak místy titul do kategorie referenční příručky. Velmi přínosnou je úvodní stať o novinkách, jež představuje zdařilý průřez od tematiky průvodců po práci s databázovými zdroji. Podstatnou část knihy však představuje výklad jazyka, místy opravdu dosti stručný a letmý. Naopak zdařilým krokem je jistě zařazení obsáhlé kapitoly o datových objektech a jazyce SQL, protože právě na databáze je Visual Basic silně orientován. K publikaci je možno doobjednat disketu s příklady.

Jsem mírně v rozpacích, komu knihu doporučit. Referenční příručka to je zčásti, řada témat chybí. Vysloveně učebnice jazyka to také není, příkladů není dostatek a výklad je stručný. A popis aplikace a vývojového rozhraní to také vyloženě není. Pokud však celou řadu sledujete delší dobu, kniha je logickým pokračováním. Jinak je nejvhodnější pro mírně pokročilé programátory, kteří chtějí zvládnout základy Visual Basicu, v němž dosud nepracovali.


Visual Basic 6 Průvodce programátora - Visual Basic 6 Průvodce zkušeného programátora

Patrik Malina

Obě publikace představují dva díly překladu originální knihy Mastering Visual Basic 6, již jistě mnozí programátoři znají v originále (či jiné tituly této řady vyd. Sybex, Inc.). Rozdělení české verze do dvou svazků považuji za zdařilé, neboť první svazek obsahuje základní témata, s nimiž si začátečník může po dlouhou dobu vystačit. Druhý svazek obsahuje poměrně pokročilou látku, k níž přistoupí opravdový zájemce, a odpadá nutnost kupovat to, co již dobře známe. V našich poměrech může i ušetřený náklad za jeden svazek sehrát významnou roli.

Veškerá témata jsou v knihách zpracována důkladně v podobě bohatého výkladu s bohatým obrazovým doprovodem a řadou příkladů. Kapitoly jak o samotné aplikaci, tak především o jazyce samotném jdou značně do hloubky a představují tak poměrně vyčerpávající studijní materiál. Na rozdíl od řady jiných učebnic je v prvním díle podrobně pojednáno např. o kreslení a precizní práci s bitmapovou grafikou, což jsou témata jinak opomíjená. Samozřejmostí je výklad o technologii ActiveX v obou dílech dle náročnosti využití. Ve druhém svazku dojde na pokročilá témata, jako např. programování s využitím rekurze (v jiných publikacích rovněž často přehlížené), využití volání Windows API či optimalizace programového kódu. Silná je také orientace na WWW technologie, a nechybí tedy ani kapitola o programování ASP.

Knihy bych vřele doporučil všem zájemcům o programování ve Visual Basicu. Začátečníkům se dostane kvalitní průpravy v programovacím jazyce a důkladného seznámení s vývojovým prostředím, a zkušenější programátor zde nalezne řadu technik pro pokročilou práci. Stručně řečeno poměrně kvalitní učebnice.


Řešené úlohy z Visual Basicu Sbírka 1-4

Patrik Malina

Při výuce, obzvláště programovacího jazyka, jsou ukázkové příklady či řešené úlohy nezbytností. V naprosté většině případů bývají demonstrační řešení přímo vkládána do výukového textu v rámci jedné publikace, a proto je vydavatelský počin Koopu zajímavou výjimkou.

Několik útlých svazků obsahuje sbírku konkrétních programových řešení, na nichž jsou demonstrovány jak konstrukce samotného jazyka, tak použití vývojářského rozhraní. Každý příklad je důkladně a srozumitelně okomentován, takže zájemce jednak při dodržení postupu své cvičné aplikace sestaví, jednak dobře pochopí pracovní postup a použité "finty". Demonstrované případy lze velmi snadno rozvinout do dalších variant příkladů a úloh, takže jejich potenciál prvním absolvováním zdaleka není vyčerpán. Mohou se také velmi snadno stát základní kostrou fungující aplikace, jejíž možnosti tvůrce dále bude rozvíjet. Tematika jednotlivých dílů je sestavena s postupně rostoucí náročností v prvním svazku si začátečníci procvičili základní práci s rozhraním, následně mohou přejít k dokonalejší tvorbě formulářů, prvním pokusům s přístupem k datům či zpracování některých událostí. Velká část 3. a 4. svazku je věnována pokročilé tvorbě prvků ActiveX a jejich využití, z atraktivnějších témat bych zmínil např. správu multimédií nástrojem MCI. Ke všem dílům je možno přiobjednat disketu s příklady v podobě samostatných projektů, škoda jen, že není přímo součástí knihy i za cenu jistého navýšení ceny.

Publikace považuji za velice zdařilé a zájemcům o studium VB z řad začátečníků či mírně pokročilých je rozhodně doporučuji. Je však třeba upozornit, že nejsou určeny k procvičení samotné algoritmizace problému, ale že představují spíše příručky typu "Jak ve VB udělám...".


Mistrovství v MS Visual Basicu 6.0

Patrik Malina

Přiznám se, že před prvním otevřením knihy jsem očekával něco trochu jiného, než jsem následně objevil, zřejmě vlivem dosti obecného názvu. Při pozornějším pohledu vám však neunikne podtitul, a ten je opravdu přesný dostáváte do rukou vyšší školu programovacích technik. Svým koncepčním pojetím je kniha lehce netradiční kapitoly nesledují žádný souvislý proud výkladu, ale naopak v podstatě zachycují plejádu vybraných "bonbónků" z programátorské praxe profesionálního vývojářského týmu. Již při letmém nahlédnutí řada programátorů zjistí, že s podobnými problémy se dosud nikdy nesetkala a možná ani nesetká.

Autoři se v jednotlivých kapitolách jednoznačně zaměřují na náročné aplikace typu klient-server, jež představují těžiště jejich práce. Témata jsou často zpracována velmi důkladně (např. stati o kompilaci a testování výkonnosti výsledného kódu), některá popisují velmi specifickou problematiku (např. vývoj aplikací pro Windows CE) a jiná jdou až na samý okraj působnosti Visual Basicu (míchání programovacích jazyků). Na programátorskou knihu netradiční, avšak neméně cenné, jsou zkušenosti z vedení týmu vývojářů a optimalizace stylu práce můžete zde nalézt kapitoly o tom, jaké dodržovat konvence při psaní kódu, jak si usnadnit práci ve vývojovém rozhraní, jak efektivně využívat již vytvořené části aplikací, ale také jak najít a udržet kvalitní programátory ve firmě. Na pomezí mezi vývojářskou praxí a vedením týmu se autoři dostávají v knize poměrně často, ale buďte bez obav, jde opravdu především o programování, v tomto případě až "na kost". Součástí knihy je CD--ROM s příklady a doplňky. Publikaci doporučuji profesionálům, jejichž denním chlebem jsou náročné aplikace klient-server, a jejichž snahou je maximalizovat svůj výkon použitím Visual Basicu. Zároveň kniha dobře ilustruje, že tento vývojářský nástroj není už dávno jen na hraní.


Programování ve VBA - MS Excel 2000

Patrik Malina

Známý tabulkový kalkulátor z dílny Microsoftu je aplikací, která již svou podstatou dává velký prostor tvůrčím uživatelům a programátorům. Od implementace jazyka VBA (jako sourozence klasického Visual Basicu) se prostředí Excelu stalo mocným nástrojem, v němž mají zájemci o náročnější aplikace k ruce velmi slušné vybavení. Patříte-li tedy k zájemcům o využití pokročilých možností tabulkového procesoru, mohla by vás tato kniha zajímat.

Autor přistupuje k problematice "od podlahy" v úvodních statích se můžete důkladně seznámit s Excelem jako takovým (nejste-li náhodou přeborníky) a zajímavá je také kapitolka, jež definuje vztah vývojář uživatel a snaží se přiblížit, co si vlastně máme za aplikací pro tabulkový kalkulátor představit. I v následujícím výkladu jazyka VBA postupuje autor pozvolna a důkladně, a látku průběžně zhusta demonstruje na příkladech, jež velmi usnadňují studium. Probírána jsou jak tradiční témata vizuálního návrhu aplikací (formuláře, dialogy, panely nástrojů), tak umění algoritmizace. Za velmi záslužné považuji zařazení kapitolky o chápání událostí v Excelu (platné samozřejmě v obecnější rovině při programování ve Visual Basicu), neboť nejistota v této problematice může výsledky mnoha tvůrců značně ovlivňovat.

Kniha je napsána velmi dobře a výklad je vhodný i pro začátečníky, pro studium bych doporučil pouze lehké seznámení s Excelem a jistotu při práci s Windows. Budete-li trpěliví, proniknete opravdu do hloubky tabulkového kalkulátoru a naučíte se využívat jeho možnosti přesně dle vlastních představ. Přílohou je CD s doplňkovými aplikacemi a zdrojovými kódy příkladů.


Programování v MS Access 2000

Patrik Malina

Databázový nástroj Access patří k aplikacím, jež nabízejí programátorům řadu příležitostí k seberealizaci, neboť řada pokročilejších návrhů databází se bez alespoň několika "událostních procedurek" neobejde. Autor přistupuje ke čtenáři spíše jako k pokročilému uživateli než jako k programátorovi. Po úvodních kapitolách (o jazyce VBA obecně, o datových modelech dle Microsoftu) vás totiž "vezme za ruku" a provede možnostmi Accessu po linii běžného uživatele, ovšem s mnoha odbočkami a doplňky, jež demonstrují, kde je možno s úspěchem něco připrogramovat a kde radši rovnou psát kód místo tahání pomocí myši. Tuto koncepci považuji za velmi zdařilou jednak Access je systém, v němž není třeba psát kód hned od počátku, jednak mezi tvůrci v této aplikaci bezesporu dominují pokročilí a zvídaví uživatelé (nad ryzími programátory databází). Autor samozřejmě pracuje s aktuální technologií pro přístup k datům (ADO), důkladně prezentuje objektové modely užívaných aplikací a komponent a uvádí řadu praktických příkladů. Demonstrovaná látka vychází velmi důsledně z demonstrovaného materiálu a výklad o VBA jako programovacím jazyce je značně zestručněn na úroveň základního popisu syntaktických konstrukcí autor zřejmě preferuje studijní metodu "podívej se, jak to dělají jiní". Přesto občas přistoupí i k teoretickým základům například v kapitole o principech vytváření tabulek se věnuje základům normalizace. Při důkladném prostudování knihy získáte slušný přehled o metodice řešení nejběžnějších postupů a budete schopni pokrýt naprostou většinu požadavků ze strany koncových uživatelů. Zjistíte nejen jak co vyřešit, ale také získáte dobrý přehled o potenciálu Accessu a databází obecně (jste-li v této oblasti začátečníkem). Chcete-li své databáze vytvářet lépe a k větší radosti uživatelů, určitě do knihy nahlédněte, mohla by vám vyhovovat. Přílohou je CD s příklady a doplňky.

§§§§§


8/2001


Novinky


Krátké zprávy

c01p0477

Allied Telesyn

uvádí na trh bezdrátové sítě, postavené na standardu 802.11b. Přístupové body AT-WL2411 a PC karty AT-WR2411 umožňují sestavení bezdrátové sítě s parametry stejnými jako u klasické kabeláže ale s možností volného pohybu uživatelů.

Uživatel libovolného přenosného počítače nebo jiného mobilního zařízení s PCMCIA slotem typu II se může připojit do sítě pomocí AT--WR2411 kdekoliv v prostoru podniku. Může tak pracovat se stálým připojením, které je navíc plně zabezpečené a díky IP Tunnellingu může obsahovat v rámci rozlehlé sítě i několik podsítí. V tomto systému není nutné měnit síťové karty nebo sdílet počítače, protože prostřednictvím jednoho přístupového bodu AT-WL2411 se může naráz připojit mnoho různých zařízení. PC karty AT-WR2411 zajišťují vysoký výkon s plnou podporou 40i 128bitového WEP (Wired Equivalent Privacy) zabezpečení.-FEL

Oskar

Zákazníci předplacené služby Oskarta mohou volat ze zahraničí. Oskarova nová služba zpětného volání umožňuje volat ze zahraničí do České republiky, ale také do jiného státu (např. z Itálie do Německa), za Oskarovy výhodné tarify.

Cena za odchozí hovory ze zahraničí je určována podle regionu, kde se volající nachází, a destinace, kam volá. Oskar neúčtuje sestavovací poplatky, zákazník tedy platí jen to, co provolá. Po první minutě volání je účtování po sekundách, stejně jako při vnitrostátním volání. Zákazníci předplacené služby Oskarta mohou SMS zprávy v zahraničí přijímat zdarma.-FEL

Šestý okruh hotov

Společnost KPNQwest dokončila výstavbu šestého (ze sedmi plánovaných) okruhu sítě EuroRing. Výstavba tohoto východního a jižního okruhu přišla společnost na 320 milionů euro, přičemž celá síť bude stát 1,6 miliardy euro. Celá trasa bude po dokončení měřit celkem 20 000 km a propojí 50 měst. Kdyby byla všechna vlákna v provozu najednou, vytvořil by se datový tok 96 terabitů za sekundu. Toto ještě není ale konečná kapacita, protože s rozvojem světlovodných technologií se počítá ještě s mnohem efektivnějším využitím skleněných vláken pro přenos dat.-FEL

Michael Dell nás navštívil

Byl zde již několikrát, přičemž naposledy to bylo koncem tohoto června. Měl schůzku z českými zaměstnanci a samozřejmě také s novináři. Uvedl, že osobní počítače stále zůstavají v centru pozornosti jeho společnosti, ale firma intenzivně hledá nové příležitosti v oblastech pracovních stanic, serverů a zařízení pro ukládání dat. V ČR jsou již k dostání nové pracovní stanice řady Precision osazené procesory Intel.-FEL

Škoda na přání

Společnost Škoda Auto představila novou verzi elektronického objednávkového systému "Auto na přání". Cílem je umožnit zájemci o koupi nového osobního automobilu Škoda sestavení svého nového vozu podle svých představ a možností. Tuto službu naleznete na webové adrese www.autonaprani.cz.-FEL

Na výstavy už nemusíte

Brněnská společnost Aeon spustila na internetu nové elektronické tržiště www.e-veletrh.cz. Toto virtuální výstaviště nabízí stejné služby jako klasické veletrhy. Vystavovatelům nabízí pronájem místa na serveru, možnost předvádět v rámci celoroční expozice své produkty a služby. Aplikace nabízí kromě primární vystavovatelské činnosti i další služby, např. chaty, diskuze, tiskové zprávy, informace o pracovních místech.-FEL

E-business Suite

Společnost Oracle Corp., v rámci svého komplexního obchodního modelu "Software as a Service" uvedla novou nabídku na dodávku softwaru sadu aplikací Oracle E-Business Suite Online Any Place. Zákazníci, kteří se rozhodli pro balík aplikací Oracle E-Business Suite dodávaný jako on-line službu, si až dodnes museli jako součást balíku kupovat služby správy hardwaru od společnosti Oracle. Nyní mohou zákazníci provozovat vlastní server a umístit ho ve svém sídle nebo na jiném vhodném místě dle vlastní volby.

Infrastrukturu pro tuto novou možnost poskytuje společnost Compaq. Nabízí dodávky certifikovaných konfigurací Oracle E-Business Suite Online Any Place, které zahrnují balík Oracle E-Business Suite a potřebnou technologii předem nainstalovaných a otestovaných aplikací Oracle na předem nakonfigurovaných serverech.-FEL

Aktivní SMS

jsou krátké textové zprávy začínající kódem a parametrem požadované služby odeslané na telefonní číslo 7777. Nová služba přináší Oskarovým zákazníkům zábavu prostřednictvím interaktivní účasti v mnoha populárních pořadech a současně umožňuje rychlý přístup ke zdrojům nových informací.

Například pro vytvoření a odeslání Aktivní SMS do soutěžního televizního hudebního pořadu Medúza se nejprve zadá kód služby HLA (hlasování), mezera, poté parametr MED (Medúza), mezera a číslo písně, které dáváte svůj hlas. Odesílaná zpráva tak v tomto případě bude vypadat následovně: HLA MED 7. Následně textovku postačí pouze odeslat na číslo 7777.

V rámci Aktivních SMS je možno využívat především tyto služby: hlasování v televizních a novinových soutěžích jako jsou Tak neváhej a toč, Medúza, Bez imunity, Černá a bílá a další.

Službu není třeba aktivovat, podporuje ji každý mobilní telefon, který umožňuje odesílat SMS zprávy. Odeslání Aktivní SMS stojí 3,50 Kč (bez DPH) pro všechny zákazníky sítě Oskar. Všechny příchozí SMS s požadovanými informacemi či potvrzením správně zadané služby jsou zdarma.-FEL

Internet přes satelit

Společnosti Tiscali a Gilat Satellite Networks oznámily, že uzavřely smlouvu o poskytování vysokorychlostního přístupu k internetu prostřednictvím satelitní sítě s obousměrnou komunikací uživatelům po celé Evropě. Tato služba umožní rychlé permanentní připojení k internetu pro koncové uživatele a malé podniky.

Na základě této smlouvy bude společnost Gilat velkoobchodním dodavatelem satelitních komunikačních zařízení Very Small Aperture Terminal (VSAT) a služeb. Společnost Tiscali již zahájila se skupinou vybraných uživatelů zkušební provoz internetového připojení prostřednictvím obousměrné satelitní komunikace (http://satellite.tiscali.com). Komerční provoz by měl být zahájen na podzim. Do konce roku by služba měla být k dispozici po celé Evropě.

Nová služba zajistí až desetkrát vyšší rychlost připojení ve srovnání s modemy, které uživatelé v Evropě běžně používají. Obousměrná satelitní komunikace poskytne zákazníkům řadu výhod díky permanentnímu připojení k internetu ušetří čas potřebný k propojování a nebudou potřebovat zvláštní telefonní linku pro internet. Služba bude rovněž umožňovat připojení více PC, což využijí hlavně malé evropské podniky.-FEL

Dobíjení Go karet

Go, značka předplacených služeb společnosti Eurotel Praha ve spolupráci s Komerční bankou začíná rozšiřovat počet bankomatů umožňujících dobíjení Go telefonů. Společně se stávající sítí tak budou mít Go zákazníci na konci července možnost dobít svůj Go telefon v bezmála 250 bankomatech po celé ČR. Pro snadnější orientaci budou bankomaty opět viditelně označeny logem Go a nápisem Go bankomat.

Způsob dobití je pro Go zákazníka totožný jako u stávajících bankomatů společnosti Euronet. Zákazník nejdříve vloží svou bankovní kartu do Go bankomatu, zadá PIN karty a zvolí si hodnotu kuponu 300, 500, 1 000 nebo 2 000 Kč. Po ukončení transakce obdrží Go zákazník vytištěný 14místný kód s popisem, jak dobít telefon. Ten zákazník použije pro dobití svého Go telefonu stejně jako v případě běžného kuponu přes příkaz *102*14místný kód, přes internetovou stránku, nebo zavoláním na *88.-FEL

Eurotel má 2 650 000 zákazníků

Společnost Eurotel Praha ukončila první pololetí letošního roku s 2 654 673 aktivními zákazníky. Za šest měsíců roku 2001 se pro služby Eurotelu rozhodlo bezmála 500 000 nových uživatelů. Aktivními zákazníky jsou definováni všichni, kteří uskutečnili svůj první hovor v síti Eurotel. V meziročním srovnání s minulým rokem vzrostl za prvních šest měsíců roku 2001 počet protelefonovaných minut zákazníky Eurotelu o 31% a přesáhl hodnotu 1,79 miliardy minut. Neutuchá ani zájem o SMS služby. Počet odeslaných SMS zpráv za prvních šest měsíců letošního roku překročil hranici 436 milionů a v meziročním srovnání se stejným obdobím v roce 2000 došlo k nárůstu v používání služby o 184 %.-FEL

Prezentační centrum HP

Společnost Hewlett-Packard otevřela v prostorách svého autorizovaného partnera Profuturo Consulting další ze svých prezentačních a školicích center HP HardCopy Solutions Centre (HCSC). Centrum bude zajišťovat nejen konzultace a intenzivní kontakt se zákazníkem, ale i další činnosti, jakými jsou například analýza tiskových potřeb daného zákazníka, asistence a poradenství při výběru tiskového řešení, dokonce i vývoj komerčních řešení pro správu dokumentů odpovídající požadavkům a potřebám klienta.

V současné době složitost struktury sítí a náročnost procesů vylučují možnost stavět HardCopy řešení na základě experimentování s novými produkty a technologiemi při ostrém provozu. Klient má možnost vybrané tiskové řešení konzultovat a otestovat nejprve v HCSC a až poté implementovat do vlastního prostředí.-FEL

Aliatel zvyšuje kapacitu

Společnosti Aliatel a Lucent Technologies podepsaly smlouvu na nejrozsáhlejší dodávku DWDM technologie v ČR. Podle podmínek kontraktu ve výši přes 5 mil. dolarů bude již během tohoto roku vybudována základní síť, pokrývající 10 nejdůležitějších měst v celé České republice. Nemnohé sítě se systémem DWDM, provozované doposud v ČR, byly schopny pracovat na jednom páru vláken pouze se 16 vlnovými délkami. Řešení, které zavádí Aliatel, však podporuje činnost až 160 vlnových délek čili 1,6 Tbit/s na jednom páru optických vláken.-FEL

iAnywhere WireLess Server

Praha, 20. června 2001 iAnywhere Solutions, dceřiná společnost firmy Sybase, uvádí na trh novou verzi otevřené platformy pro nasazení a provoz podnikových mobilních řešení i Anywhere WireLess Server 2.0.

Jedná se především o integraci stávajících podnikových aplikací a datových zdrojů, identifikaci jednotlivých mobilních zařízení, transformaci obsahu a zajištění bezpečné komunikace mezi mobilními klienty a centrálním systémem. Zvlášť důležitá je podpora bezdrátových přenosů (např. GSM, GPRS apod.) a aktivního zasílání zpráv (Message Pushing).-FEL

Aplikace pro Nokii 9210

Společnost iAnywhere Solutions, Inc., dceřiná společnost firmy Sybase zaměřená na mobilní a bezdrátové technologie, oznámila, že připravuje dodávání podnikových aplikací a dat pro Nokii 9210 Communicator. Díky tomu budou stěžejní obchodní informace neustále dostupné mobilním profesionálům kdykoli a kdekoli. V rámci tohoto obchodního partnerství se společnosti iAnywhere Solutions a Nokia nejprve zaměří na oblast pojišťovnictví a nabídnou první mobilní pojišťovací řešení pro Nokii 9210 Communicator, které bude díky bezdrátovému přístupu neustále k dispozici.-FEL

Business Call Smart

Telekomunikační společnost Aliatel začala v rámci své telefonní služby Business Call Smart poskytovat, kromě již fungujících meziměstských a mezinárodních hovorů, také hovory do sítí všech tuzemských mobilních operátorů. Dosud byly hovory do mobilních sítí zahrnuty pouze v nabídce služby Business Call Direct.

Cena nově nabízených hovorů do všech tří mobilních sítí, Eurotel, Paegas a Oskar, je 6,50 Kč/min. (bez DPH), mimo špičku i ve špičce. Všechny hovory jsou hned od začátku zpoplatňovány sekundově, nikoli po impulzech, což pro zákazníka představuje další významnou úsporu telefonních poplatků.-FEL

GÉANT

Nejrychlejší vědeckovýzkumná internetová síť na světě bude výsledkem smluv, které minulý týden podepsalo konsorcium DANTE, sdružující 27 evropských národních akademických sítí s vítězi výběrového řízení na technické zajištění datových okruhů společnostmi COLT Telecom Group, T-Systems a Telia International Carrier. Jádro nové sítě, která nese název GÉANT, bude postaveno na rychlosti 10 Gb/s. Trasa s takovými parametry je schopna přenést několik milionů e-mailů za sekundu.

Nová panevropská síť, která by měla být spuštěna už v listopadu letošního roku, propojí přes tři tisíce vědeckých a vzdělávacích pracovišť ve více než třiceti státech Evropy. Bude určena především pro specialisty z technicky vysoce náročných oborů, jakými jsou například meteorologie, fyzika vysokých energií, medicína a podobně. V této souvislosti se mluví o tzv. "virtuálních laboratořích" či "virtuálních ústavech".

Českou republiku v konsorciu DANTE reprezentuje sdružení CESNET, díky kterému budou novou síť využívat i česká vědecká a výzkumná pracoviště. Do České republiky povede jeden okruh o kapacitě 10 Gb/s a další dva okruhy o rychlosti 2,5 Gb/s. Okruhy budou ústit přímo do sídla sdružení CESNET v Praze. Desetigigabitová linka bude v prostředí českého internetu zcela unikátním jevem.-FEL

Bluetooth karta od 3Com

Jako další krok v rozvoji snadné bezdrátové konektivity osobních elektronických zařízení oznámila společnost 3Com celosvětovou dostupnost své Bluetooth PC karty, která je vybavena softwarovým balíkem 3Com Connection Manager for Bluetooth a inovativním řešením antény. 3Com Wireless Bluetooth PC Card umožňuje mobilním uživatelům pohotově sdílet informace (například datové soubory, textové dokumenty a seznamy kontaktů) mezi osobními zařízeními s podporou Bluetooth jako jsou notebooky, stolní počítače, mobilní telefony a kapesní počítače.-FEL

Motorola Talkabout 205

Nový mobilní telefon Motorola Talkabout 205 je tenký, kompaktní a snadno ovladatelný přístroj, díky kterému se nejnovější technologie dostanou do rukou opravdu každému. Telefon podporuje technologii WAP 1.1, která uživateli umožňuje přístup k mobilnímu Internetu a všem informacím, hrám a funkcím, jež tato platforma nabízí.-FEL

Bluetooth u HP

Společnosti 3Com a Hewlett-Packard oznámily, že bezdrátové Bluetooth řešení od 3Com bude zabudováno do notebooků HP Omnibook a HP Pavilion. Toto řešení je také kompatibilní s novou tiskárnou HP Deskjet 995c první inkoustovou tiskárnou se zabudovanou podporou Bluetooth.

S notebooky HP Omnibook a HP Pavilion, které budou mít zabudovanou podporu Bluetooth, budou uživatelé moci využívat další zařízení Bluetooth a např. stahovat e-maily přes mobilní telefon, synchronizovat osobní digitální asistenty (PDA), sdílet a tisknout soubory, aniž by potřebovali jakékoli kabely. Nová tiskárna HP Deskjet 995c umožní uživatelům tisknout bezdrátově na vzdálenost až 10 metrů od dalších Bluetooth zařízení.-FEL

GTS není na prodej

Společnost GTS oznámila, že na základě rozhodnutí GTS, Inc. byl zastaven prodej její divize Central Europe, jejíž součástí je i GTS Czech, a. s.

Původní jednání o prodeji divize GTS Central Europe byla zahájena loni v listopadu s cílem vytvořit jednodušší strukturu, která umožní zaměření aktivit a zdrojů výhradně na poskytování širokopásmových služeb s cílem udržet a zvyšovat dominantní podíl na tomto trhu v zemích západní Evropy.

V první polovině letošního roku se mateřské GTS, Inc., v rámci restrukturalizace podařilo významně zlepšit svou finanční situaci. Došlo k prodeji podílu GTS ve Flag 1 a prodeji divize Golden Telecom, k dohodě s věřiteli Esprit Telecom o snížení dluhu a k dodatečnému navýšení kreditního rámce u věřitelských bank.-FEL

Nový impuls

Každý internetový obchodník ode dneška získává jednoduchou možnost nabídnout svým zákazníkům možnost on-line platby, aniž by musel sám řešit technologii napojení svého internetového obchodu na bankovní platební brány. Společnost Globe Internet totiž oznámila spuštění rozšířené služby PLATBA.CZ, bezpečného platebního řešení, jež je snadno aplikovatelné pro každý elektronický obchod.

Pro zabezpečení přenosu citlivých informací obchodníků i zákazníků a vlastních platebních transakcí se používá protokol SSL//HTTPS a to buďto s certifikátem Globe Internet nebo s certifikátem obchodníka. Po technologické stránce řešení využívá skriptování PHP4 nad databází MySQL.-FEL

Alcatel One Touch 511

Společnost Alcatel a další čtyři výrobci mobilních telefonů Ericsson, Siemens, Motorola a Philips společně vytvořili standard, který umožňuje uživatelům posílat a přijímat zprávy obsahující např. melodie, obrázky a animace. Standard, schválený Evropským institutem pro telekomunikační standardy (ETSI European Telecommunications Standards Institute), se nazývá Extended Messaging Service (rozšířená služba zpráv) EMS. Jedná se vlastně o rozšíření formátu SMS (Short Messaging Service) na úrovni aplikace.

První telefon, podporující nový standard, by měl být na český trh uveden na podzim 2001 s označením Alcatel One Touch 511.-FEL

Nextra si vybrala Alcatel

Společnost Alcatel oznámila, že byla v České republice vybrána společností Nextra Wireless, dceřinou společností norské firmy Telenor pro vybudování sítě pro širokopásmový bezdrátový přístup. Jeden ze tří držitelů licencí na na přenos dat v pásmu 26 GHz v České republice, společnost Nextra Wireless, použije řešení Alcatel LMDS (Local Multipoint Distribution Service) pro pokrytí celé republiky.-FEL

SAP investuje

Společnosti Commerce One a SAP ohlásily rozšíření své aliance, na základě kterého firma SAP souhlasila významně navýšit své investice do Commerce One, a to až o dalších 225 milionů dolarů. V souvislosti s touto investicí bude SAP vlastnit celkem přibližně 20 % akcií společnosti Commerce One, včetně dosavadního podílu SAP.-FEL

Profesionální webhosting

Sweb Profi http://sweb.cz je nová služba poskytující všem uživatelům portálu Seznam možnost využít profesionálního garantovaného webhostingu a dalších produktů usnadňujících podnikání na internetu. Sweb Profi je společným projektem společností Seznam.cz a Globe Internet.

Sweb Profi nabízí profesionální webhosting garantované umístění www stránek na adrese www.názevfirmy.cz (nebo .com, .net, .org) s pravidelným zálohováním a nonstop technickou podporou. Její uživatel získá bezplatnou registraci libovolné domény a 100 MB diskového prostoru na vlastní doméně, 10 + 1 e-mailovou schránku na vlastní doméně s webovým přístupem, profesionální virtuální obchod GESTO a může provozovat W@P stránky na adrese wap.názevfirmy.cz.-FEL

Intel má Alphu

Společnost Compaq poskytne Intelu technologie související s procesory Alpha. Ty Compaq získal akvizicí firmy Digital Equipment. Intel zaměstná inženýry ze společnosti Compaq, kteří pracovali na vývoji procesorů Alpha. Compaq podle této smlouvy také převede své 64bitové servery na platformu Itanium.-FEL

§§§§§


Dr. Lang na kus řeči

Patrik Malina

c01p0478

Jména jako Dr. Lang či LANGMaster vyvolávají v českém uživateli dost možná představu, že producent úspěšných výukových multimediálních titulů pochází ze zahraničí. O tomto omylu, přípravě nových projektů a výuce nejen cizích jazyků jsme si pohovořili s ředitelem ryze české společnosti Dr. LANG group Janem Průchou.

Redakce: Vaše společnost produkuje řadu titulů. Kolik lidí vlastně tato práce zaměstnává? Využíváte jen služeb interních zaměstnanců, nebo také externisty?

J. P.: Zaměstnanecká struktura zahrnuje v podstatě dvě skupiny lidí, podílející se na tvorbě titulů. Jednou z nich je tzv. technologické oddělení, jež v současné době obnáší dvanáct vývojářů. Tato skupina pracuje přímo s "kódem" vyvíjí samotnou technologickou platformu a nástroje pro druhou skupinu, tzv. produkční oddělení. Tato skupina u nás úplná novinka se zabývá tvorbou konkrétních titulů a využívá naše vlastní, výše zmíněné nástroje pro jejich sestavování. Tato "jednotka" zahrnuje prozatím jednoho nedávno příchozího člověka a především pak skupinu externistů, včetně lektorů, kteří se podílejí na zpracování zdrojových lingvistických dat. Zde existuje co do počtu značná flexibilita. Když připočteme zbytek zaměstnanců (obchod, propagace), dostaneme se na současný stav dvaceti pěti lidí. Od loňska je to ze čtrnácti docela slušný nárůst.

Redakce: Hovořili jsme o vývoji a produkčních nástrojích. Jedná se výhradně o vaše původní výtvory?

J. P.: Veškeré technologie pro tvorbu našich produktů jsme vyvinuli. I vznik zmíněného produkčního oddělení souvisí se zásadní proměnou koncepce. Dřívější postup byl lineární něco jsme vymysleli, sebrali data, programátoři vyvinuli produkt a prodávalo se to. Okolnosti a plány nás dovedly k jiné taktice, o níž jsme mluvili programátoři nezávisle připravují technologie, produkce jednak shromažďuje a konvertuje data (do univerzální podoby XML), jednak vytváří několik titulů najednou, pro různé platformy. Paralelní postup po nezávislých cestách je nutností pro další efektivní vývoj.

Redakce: Vytváříte kvalitní produkční nástroje pro multiplatformní publikování. To si přímo říká o licencování těchto produktů dalším výrobcům.

J. P.: Přesně tak. Na konci května jsme naše technologie prezentovali na specializované výstavě World Education Market ve Vancouveru (www.wemex.com). Nabízíme řešení pro firmy, jež mají cenná data, potřebují je zpracovat do použitelných formátů a nechtějí riskovat investice do vlastního vývoje. Nezáleží, zda zájemce již má obchodní model pro využití obsahu my jsme schopni poskytnout technologii pro zpracování bez ohledu na budoucí záměry.

Tato otázka souvisí s celkovou orientací naší firmy. Chceme se dopracovat ke špičkovým nástrojům, abychom byli schopni poskytnout všestranný servis velkým společnostem, jež budou jako majitelé obsahu určovat směr elektronické produkce. Naším cílem je umožnit těmto "pánům situace" rychlou a efektivní transformaci datových zdrojů do využitelné podoby. Zde prostě cítíme příležitost.

Redakce: V současné době vaše společnost především prezentuje rozsáhlou zásadní novinku LANGMaster EDU.NET. Ale co další produkty? Na co se uživatelé mohou těšit v oblasti pro vás typických jazykových titulů?

J. P.: Teď jste nás pochopitelně "nachytal na švestkách" díky enormnímu úsilí při vývoji nových technologií jsme např. ohlášený projekt Tangram Němčina byli nuceni posunout. Dnes je situace následující máme technologii a začínáme produkovat širokou škálu novinek, jež na sebe opravdu nenechají dlouho čekat.

Vraťme se k němčině. Připravujeme zmíněný Tangram (na trhu by měl být od letošního září), a tento projekt je koncipován pro mezinárodní trh, tedy výuka německého jazyka pro kohokoliv. Další řadou je výuka němčiny speciálně pro trh tuzemský. Výhodou je, že tato edice bude vycházet z velmi rozšířené a na našich školách využívané tištěné publikace, a je koncipována přímo pro našince. Očekáváme jej také na konci září a bude distribuován s učebnicí.

Redakce: Skočím vám do řeči dvě němčiny najednou, zdá se to jako nerozum.

J. P.: To jsme právě u výše zmiňovaných témat máme technologie pro konverzi dat a produkci, takže výroba takovéhoto produktu se mění v manažerskou záležitost. Seženete data, organizujete převody, brigádníci a lektoři kontrolují a shromažďují, produkční vše spojí rychle a především nesrovnatelně levněji, než při dřívějším "lineárním" vývoji.

Redakce: Zpět k novým titulům.

J. H.: Další oblastí budou slovníky, bez nichž se studenti při využívání našich titulů neobejdou. Tangram s němčinou bude tedy na mezinárodním trhu doprovázet řada dvojjazyčných slovníků. Pro tento účel jsme spojili síly s firmou Lingea a vydavatelstvím Harper-Collins. Na českém a slovenském trhu tedy budou do našich produktů zabudovány technologie a data Lingei, a pro zahraniční trh využijeme zdroje Harper-Collins. Podobnou slovníkovou edici chystáme i pro výuku angličtiny.

Nejaktuálnějším počinem budou jednání s německou firmou Max Hueber, jež by měla být poskytovatelem dat pro zcela nové kursy pro řadu jazyků angličtinu, francouzštinu, italštinu a španělštinu. Věříme, že příští rok přijde z této řady minimálně angličtina.

Zkrátka doteď mělo vše skluz, neboť jsme se potýkali s technologií. Nyní nastává chvíle pro opravdovou produkci. Studenti se mají na co těšit.

Redakce: Hovoříme zde o dlouhodobém vývoji technologií, paralelní produkci široké škály titulů, rozsáhlém LANGMaster EDU.NETu to vše stojí mnoho peněz. Národním sportem je u nás naříkat na nedostatek zdrojů pro financování čehokoliv. Není-li to tajemstvím, jak se vám toto daří?

J. P.: Máte pravdu, investice posledních zhruba dvou let směřovaly do projektů s dlouhodobou návratností. Netajíme se tím, že veškeré náklady jsme nesli sami, ze zdrojů získaných naší dřívější činností. Investora jsme dosud vlastně nepotřebovali, naopak nyní přichází vhodná chvíle. Jsme schopni technicky zrealizovat třeba dvacet titulů najednou, ale zásadní bude, z čeho paralelní produkci financovat. Jinými slovy, když bude dostatek prostředků, může být celý LANGMaster EDU.NET na trhu za rok, a současně s tím i další kursy.

Redakce: Zásadní novinkou je zmíněný rozsáhlý projekt LANGMaster EDU.NET, pojďme tedy blíže k němu. Prvním z realizovaných směrů bude zřejmě CD-ROM kolekce (LANGMaster EDU.ROM). Kdy se na ni můžeme těšit a jak bude vlastně koncipována?

J. P.: Jedná se o velmi složitou záležitost. První "vlaštovky" bychom rádi uvedli na vánoční trh, problém však není ve volných zdrojích pro produkci vše je třeba rozmyslet z pohledu obchodního modelu.

Představte si fyzicky přes osmdesát CD, jež budou představovat první stupeň LANGMaster EDU.ROMu a přichystáme je na přímý "krabicový" prodej. Ale ví u nás někdo, jak takovou edici prodávat? Máme dát všechny matematiky pohromadě? Nebo patří do jedné krabice vždy kompletní jeden ročník? Anebo všechny CD zvlášť? A teď se vžijte do role kupujícího vstoupíte do obchodu a uvidíte osmdesát krabic. Co s tím provedete? Nebo chcete humanitní předměty na všechny ročníky, a ne fyziku a biologii. Anebo jste ten obchodník dáte si na jednu pětimetrovou polici jenom LANGMaster EDU.ROM? Jsme v situaci, jež nejen u nás nemá obdoby, a v současnosti se plně zabýváme jejím řešením. Nevíme např., zda začneme kompletní čtvrtou třídou a produkty "porostou" spolu s žáky, tedy každý rok přidáme další ročník. Když to promyslíte do důsledků, je to vlastně svízelná situace, neboť navíc musíme lidem vše ozřejmit a říci jim, co a proč mají koupit. Když bude mnoho distribučních forem, nastane chaos, což už jsme si vyzkoušeli, a není o co stát. Takže vlastně vymýšlíme, jak to celé bude vypadat, neboť je rovněž žádoucí reálná návratnost vložených peněz.

Problém se může jevit trapně lokální, ale na světě není firma, jež by něco podobného zrealizovala, takže opravdu neexistuje reference.

Redakce: To je tedy pořádná výzva. V podobném stadiu zrodu je zřejmě i cenová politika.

J. P.: Přesně tak. Tady však máme jednu jistotu musí to být všeobecně dostupné, protože ta koncepce je od počátku tak postavená. Je to produkt pro všechny, takže je jasné, že rodiče žáků po šestiletém studiu pomocí LANGMaster EDU.NETu nesmí mít pocit, že přišli o všechny úspory. Účelem je zpřístupnit to všem a tedy toho prodat hodně pak vznikne dostatečně velká komunita, čehož důsledek bude zcela nová hodnota produktu. Děti získají zkušenost, o níž se budou moci běžně s někým podělit, a to je velmi důležité.

Redakce: Jaká je vaše vize? Za pět let na každém školním počítači krom Windows i LANGMaster EDU.NET?

J. P.: Tak bych to neřekl. Spíše směřujeme k personalizaci žák změní třídu, školu, přestěhuje se, a novému učiteli předá médium, kde budou jeho kompletní dosavadní výsledky, pokroky ve všech předmětech atd. Vše bude kompatibilní, nenastane problém, učitel uvidí, jak na tom žák je. A takhle to bude skvělé.

Dnes se bojuje za internet do škol. Ale víme, k čemu bude? My nabízíme vizi výukového prostředí, jež obsahuje kvalitní utříděná data, což je oproti internetu ta klíčová hodnota. Jsme schopni těmito produkty zajistit vznik platformy, jež bude výhradně obsahově hodnotná a univerzálně dostupná. První podmínku internet nesplňuje kdo na něm něco relevantního hledal, ví dobře, o čem mluvím, a nebude trvat na demagogii o vše řešících internetových zdrojích, obzvláště v rukou dětí.

Redakce: Jste česká firma, tvoříte zcela původní produkty, proč tedy zavádějící označení Dr. Lang group?

J. P.: Toto pochází z období počátků firmy. Dr. Lang byl dlouhou dobu (a vlastně dosud je) patronem našich prvních titulů, jakýsi maskot, hříčka. Radil uživatelům, mohli mu zatelefonovat. Takový fórek. Tehdy jsme netušili, jak se to rozjede. Pro proniknutí na zahraniční trhy bylo klíčové, že jsme založili v USA v roce 1996 společnost Electronic Publishing Association LLC (EPA), a pro našince přibyl další zavádějící prvek. Ale asi je to opravdu matoucí, podíváme se na to, co by se s tím dalo dělat.

Redakce: Co bude úspěch když bude LANGMaster EDU.NET na všech školách, nebo stačí, když se vrátí vložené prostředky?

J. P.: Samozřejmě obojí! (smích) Nemyslím, že bychom na tom zbohatli. Na druhou stranu, když se prostředky nebudou vracet, tak to nedoděláme. Přeci jen jsme komerční firma, takže peníze musíme vydělat. Ale úspěch bude, když opravdu vznikne komunita lidí, kteří za čas ocení to, co jim LANGMaster EDU.NET přinesl.

Redakce: To byl, řekněme, pohled ředitele. A váš osobní pocit? Chcete mít LANGMaster EDU.NET za deset let jako synonymum pro učebnice, nebo raději vydělat, což je koneckonců účelem podnikání?

J. P. (opět smích) Řeknu to takhle nejsme bůhvíjak bohatá firma, ale nejsme ani chudáci, kteří by byli před krachem a žebrali o peníze. Vydělali jsme na to, abychom mohli realizovat ambiciózní plán, a my osobně také nehladovíme. Pro mnoho lidí je LANGmaster synonymum pro výuku angličtiny, a když toto nastane i u LANGMaster EDU.NETu ve spojení se školou, budeme velmi spokojeni. Hlavně, když se to bude líbit dětem a učitelům tak, že s tím budou chtít pracovat!Ptal se Patrik Malina

§§§§§


Na pomezí komerce a Star Treku

Ondřej Neff, Noordwijk

c01p0479

Do holandského Noordwijku aan Zee pozval Philips novináře z celé Evropy, aby jim 18. a 19. června předvedl produkty chystané na letošní IFA a zároveň jim pootevřel okno do budoucnosti. Hlavní důraz Philips klade na produkci a vývoj televizorů a obecně obrazovek. I na tomto poli se otevírají nové možnosti. Firma pracuje na technologii PolyLED (Polymer Light-Emitting Displays), která je určena především pro novou generaci mobilních zařízení, telefonů především. Na prezentaci byl předveden první funkční vzorek, zatím monochromatický. Princip, na jakém polymery ze sebe vydávají paprsky, zveřejněn pochopitelně nebyl. Philips si od nové technologie slibuje nízké výrobní náklady předpokládá kupříkladu, že barevné PolyLED displeje se budou vyrábět technologií inkoustového tisku, tedy fakticky nástřiku oněch speciálních polymerů na podložku. Displeje mají mít větší kontrast a rozlišovací schopnost a zároveň menší spotřebu elektrické energie, což je pro přenosná zařízení mimořádně důležité.

Intenzivně se pracuje i na bezdrátové komunikaci. Na základě Bluetooth byla předvedena spolupráce mobilního telefonu a PDA zařízení. Šéfdesignér Philipse Gus Rodriguez přednesl vizi nazvanou La Casa Prossima Futura: na bázi bezdrátového síťového propojení by měly už v blízké budoucnosti začít spolupracovat domácí pomocníci, televizorem počínaje až po ledničku a sporák. Pro komunikační prostředí, jež by všechna tato zařízení měla spojovat, razí Philips pojem "ambient intelligence".

Jádrem prezentace ovšem byly produkty, které budou už v blízké době na trhu.

V oboru audiotechniky předvedl přehrávače ve formátu Super Audio CD. Jde o nový formát vyvinutý ve spolupráci s firmou Sony, zavádějící prostorový zvuk běžně známý v současných DVD. Pro nový formát je na trhu už 400 titulů a Philips očekává, že jejich počet rychle poroste. Producenti těchto SA CD navazují na experiment ze sedmdesátých let, kdy se nepodařilo prosadit kvadrofonii, avšak zůstaly zachovány kvadrofonní nahrávky: tyto záznamy lze úspěšně digitalizovat a převádět do nového formátu.

Philips nenechal bez povšimnutí ani zvukový formát MP3. Sáhl k odvážnému kroku vyvinul přehravač eXpandium, který jako nosiče informace používá CD o průměru 8 cm. Na tento nosič v ceně dvou dolarů se vejdou tři hodiny audiozáznamu. Přístroj je vybaven vyrovnávací pamětí pro 100 sekund záznamu, takže výpadky vyvolané eventuálními otřesy by měly být vyloučeny.

V oblasti vizuální techniky vyvolal značnou pozornost DVD rekordér. Philips dává na trh televizory se zabudovaným DVD přehrávačem a na prezentaci jeho odborníci vyvraceli jakékoli pochyby o budoucnosti tohoto formátu. Napříště bude možno signál ve vysoké kvalitě i nahrávat a k tomu právě slouží DVDR1000. Při koncepci byl kladen velký důraz na snadnost obsluhy. Nahrávání probíhá "jednotlačítkovou technologií" jako u magnetofonu, a co je důležité disk nevyžaduje žádnou finalizaci. Automaticky se vytváří menu kapitol s náhledovými obrázky a je také velmi snadné sestavit jakousi "černou listinu" se sekvencemi, které budou při přehrávce vypuštěny v praxi to budou nejčastěji reklamní bloky ve filmech.

Televizory zůstávají silnou stránkou firmy. Na špici zájmu stojí ovšem plasmové přístroje o úhlopříčkách 42 " a 32 ". U "dvaatřicítky" se podařilo dosáhnout devíticentimetrové hloubky, a také lepšího hospodaření s energií, takže přístroj není třeba chladit větráky. Lze ho zavěsit na zeď (nebo na strop, jak předvádí reklamní klip), anebo postavit do stojanu na stůl.

Vlajkovou lodí zůstává ovšem 42" plasmový televizor. Na jeho obrovskou plochu lze naskládat virtuální obrazovky s různými programy či teletextem i výstup z počítače pak by šlo o superluxusní počítačový monitor. Některé novinky jsou diskutabilní, jako například rozhlasový přijímač, který je připojitelný k internetu ovšem vyžaduje širokopásmové, pokud možno dvoumegové připojení. Otázkou je, jakou výhodu by tento přístroj přinesl oproti softwarovým přehrávačům, instalovaným na počítači, přičemž lze těžko čekat, že by si někdo pořizoval dvoumegovou linku a neměl počítač. Jiné inovace jsou diskutabilní pokud jde o univerzálnost použití. Tak například technologie LightFrame, zavedená v loňském roce a v letošním přivedená do nové generace, je určena k prezentaci digitálních fotografií na počítačovém monitoru.

Některé produkty, jako kupříkladu televizory, bezpochyby čeká zaručený komerční úspěch, ovšem v jiných oblastech, jako je prostorové audio anebo MP3 zaznamenané na CD, se Philips pouští do dobrodružství. Úspěch zřejmě závisí na tom, zda se nové formáty stanou normou přijímanou i jinými výrobci a partnery.

§§§§§


Xerox uvádí Phaser 3400 a 860

Václav Maletínský

c01p0481

Přehlídku nových zařízení pro kancelářské zpracování dokumentů nyní doplníme o další dva zajímavé přírůstky. Společnost Xerox v době vydání našeho časopisu uvádí v celosvětové premiéře Xerox Phaser 3400 pro monochromatický laserový tisk a Phaser 860 pro barevné dokumenty, vytištěné pomocí tuhého inkoustu. Označení Phaser v současnosti nahrazuje dříve používaný přívlastek DocuPrint pro černobílé tiskárny a sjednocuje celou produktovou řadu barevných i monochromatických tiskáren. Produkty společnosti Xerox dnes zahrnují (bohužel bez inkoustových tiskáren, jejichž produkce byla před nedávnem skončena) zařízení s laserovou a LED technologií a v neposlední řadě i populární produkty s tuhým inkoustem. Takový počet technologií jiní výrobci tiskáren nabídnout nemohou.

Phaser 3400

Po dobře známých kancelářských tiskárnách DocuPrint P8ex a DocuPrint P1210 je Phaser 3400 dalším výrobkem pro náročné uživatele, kteří hledají pomocníka pro každodenní zpracování dokumentů. Laserová monochromatická tiskárna s procesorem PowerPC 166 MHz a 16 až 80 MB paměti bude na našem trhu k dispozici ve dvou prodejních verzích. Model 3400B by měl vyjít vstříc jednotlivým zákazníkům, kteří při své práci vyžadují připojení paralelním kabelem nebo mohou využít instalovaného USB portu. Produkt 3400N je navíc vybaven o ethernetovou kartu 10/100Base-TX, s níž lze tisk snadno zpřístupnit menšímu kolektivu pracovníků. Pro obě zmíněné varianty však platí údaje o maximálním rozlišení 1 200 dpi a rychlosti tisku 16 stran za minutu. Tiskárna Phaser 3400B či N bude standardně vybavena spodním automatickým podavačem s kapacitou 550 listů i výklopným víceúčelovým zásobníkem pro dalších 100 archů papíru. Výstup na horní desku zařízení je připraven pojmout 250 výtisků potiskem dolů, zadní odklápěcí podložka je určena pro dalších 100 zpracovaných dokumentů potiskem nahoru. Ve volitelné výbavě je možné vybrat další spodní zásobník pro 550 papírů.

Tiskárna pro formát A4 s poměrně vysokou měsíční zátěží 40 000 výtisků pracuje s médii v gramáži 60-163 g/m2. Rychlost procesoru se příznivě projevuje na zpracování prvního výtisku, který by neměl přesáhnout 12 sekund u běžného dokumentu. Přímý průchod papíru vyšší gramáže je díky uspořádání výklopného vstupního a výstupního podavače podporován, duplexní režim lze využít jen při ruční manipulaci s papírem. Síťově připojenou tiskárnu Phaser 3400N bude možné snadno spravovat prostřednictvím vestavěného webového serveru, k dispozici jsou však i nástroje síťové správy CentreWare.

Vysokou kompatibilitu a snadné nasazení do kancelářského provozu pomohou zajistit emulace PCL5e, PCL6, ale také Epson a IBM ProPrinter. Nové monochromatické zařízení je určeno pro počítače PC a Macintosh, předběžně jsou připraveny ovladače pro Windows 95 nebo vyšší, Mac OS 8.6 a vyšší i Linux 6.0.

Představením tiskáren Phaser 3400 společnost Xerox reaguje na zvýšené potřeby rychlého zpracování černobílých dokumentů svých zákazníků. Základní i síťová varianta vhodně doplňuje rychlejší výrobky pro větší pracovní skupiny. Nabídka společnosti Xerox tak zahrnuje stolní zařízení s rychlostí opakování od 16 do 45 stran A4 za minutu.

Phaser 860

Již šestou generaci tiskáren na tuhý inkoust představuje nový Phaser 860. Zařízení s velmi rychlým procesorem PowerPC 250 MHz a 64 až 256 MB paměti je připraveno zpracovat 16 barevných či černobílých stran A4 za minutu. Maximální pracovní rozlišení 1 200 x 600 dpi při využití fototisku dokáže zákazníkovi nabídnout věrně zpracované barevné dokumenty, použití nových inkoustů ColorStix II se sníženým dávkováním bodů zlepšuje vzhled výsledných výtisků.

Phaser 860 bude v prodeji ve čtyřech konfiguracích:

Modely 860B s USB a paralelním rozhraním i 860N s přidanou síťovou kartou budou vybaveny 64 MB paměti a nabídnou maximální rozlišení 1 000 dpi. Phaser 860 DN s duplexním jednotkou a 860 DX s přídavným spodním zásobníkem dokáží díky instalaci 128 MB paměti využít maxima 1 200 dpi.

Pro všechny modely však platí rychlost prvního výtisku do 10 sekund u černobílého i barevného zpracování, podpora zabezpečeného tisku soukromých dokumentů chráněných čtyřmístným číselným kódem i správa s přístupem přes vestavěný webový server. Shodné jsou i emulace PCL5e, PCL6 a Adobe PostScript 3.

Proti předchozímu modelu, tedy Phaseru 850, došlo k podstatnému zkrácení doby čekání na výtisk po zapnutí napájení. Kromě formátu A4 je v současnosti podporován i tisk na média Legal, maximální gramáž zvolených listů se může pohybovat od 60 do 216 g/m2. Velmi přehledný displej ovládacího panelu je menší než v minulosti, podpora grafického režimu je však zárukou snadné čitelnosti i dostatku informací pro snadnou konfiguraci zařízení.

Základní konfigurace tiskárny zahrnuje automatický podavač pro 200 listů i manuální podávání médií vyšší gramáže. Volitelnými doplňky jsou dva spodní podavače se zásuvkami na 500 archů papíru. Horní výstup na odkládací desku unese 250 výtisků.

Phaser 860 bude stejně jako dříve uvedený Phaser 850 nabízen s černým tuhým inkoustem v libovolném množství zdarma, tato skutečnost příznivě ovlivní celkové náklady na tisk. Nové inkousty ColorStix II nelze použít u předchozích typů tiskáren.

§§§§§


CD


Nebojte se experimentů!

Patrik Malina

c01p0478

Přestože máme líné letní období, vývojáři softwaru neustávají ve svém úsilí, o čemž se můžete přesvědčit v rubrice Topware, jež nabízí řadu zajímavostí. Nepřehlédněte první příspěvek z dílny firmy Veritas ani horkou novinku v podobě magazínu Shot. Rubrika Komunikace potěší hlavně tvůrce webových stránek a všem uživatelům přidáváme do sbírky další kancelář zdarma, abyste měli z čeho vybírat. V části Téma CD pak naleznete materiál pro řadu zajímavých experimentů.

V rubrice Akce je připraven další příspěvek z oblasti kancelářských aplikací. EasyOffice je velmi povedený balík, jenž obsahuje nejběžněji používané nástroje (textový editor, tabulkový procesor, editor prezentací, komprimační program) a nabízí mimo jiné velmi kvalitní uživatelské rozhraní. Dnes již nezbytností je rovněž kompatibilita s formáty DOC a XLS, a to i v případě češtiny. Varianta Freeware, již přinášíme na CD, je zcela zdarma.

Pojďme se podívat na Novinky. Z pravidelných příspěvků je zde elektronická kniha z řady PC WORLD Edition, jež je tentokrát zaměřena na seznámení s hardwarem PC. Doporučuji podrobné pročtení souvisejících dokumentů, v nichž je popsán způsob objednávání, zakoupení či předplácení knih, neboť došlo k drobným úpravám. Třetím dílem pokračuje kvalitní projekt firmy Dr. Lang group na výuku angličtiny a tentokrát se v rámci kurzu můžete setkat s herečkou Kim Basinger. Úplnou novinkou je první číslo magazínu o filmové a televizní tvorbě Shot, jenž se bude i na dalších CD ucházet o vaši přízeň.

Co nejblíže tištěné části magazínu se opět snažíme přiblížit v rubrice Software. V části Téma CD naleznete software, jenž přímo doprovází brožurku, věnovanou "léčbě" vašeho PC, a další dva články jeden je věnován náročnější (a rovněž velmi dobrodružné) tematice o zvyšování výkonu procesorů, druhý se pak zabývá zlepšením schopností operačního systému Windows. Obsah části Vyzkoušejte si opět přináší programy, o nichž je řeč v rozsáhlém článku CD Centrum, z nichž doporučuji např. velmi kvalitní VMWare, jenž umožňuje spuštění několika operačních systémů zároveň na jediném PC. Dále nepřehlédněte např. zajímavý RegCleaner, který slouží k vyčištění registrů Windows.

Zajímavé přírůstky rovněž najdete v části Topware. Výborný prohlížeč Irfan View se rozrostl o podporu českého uživatelského rozhraní, po dlouhé době byla uvolněna nová verze kvalitního souborového manažeru Windows Commander a stejně tak po delší odmlce přichází nový GetRight. Především programátorům v Javě pak přinášíme poslední verze jak základního vývojového a běhového balíku JDK, tak odpovídající dokumentaci.

Mezi Komerční programy dnes náleží dvě novinky jednou z nich je zálohovací systém pro malé firmy a domácí uživatele Backup Exec Desktop Pro firmy Veritas (u nás jej prodává Abakus Distribution), druhou pak ukázková verze novinky od Terasoftu, kterou je cvičebnice gramatiky českého jazyka. Nezapomeňte na nové definiční soubory v části Antiviry.

V rubrice Komunikace je především připravena nová nadílka internetových prohlížečů s testovací verzí přichází tvůrci Netscape, o malý krůček vpřed opět postoupila velmi zdařilá a ambiciózní Opera a dalšího vylepšení se dočkala již nyní velmi kvalitní a populární Mozilla. Další příspěvky jsou určeny tvůrcům aktivních webových stránek je připravena poslední verze modulu pro generování stránek v jazyce PHP, po delší době přinášíme novou verzi kompletního balíku pro vývoj a testování dynamicky generovaných stránek, jehož automatická instalace zahrnuje webový server Apache, výše zmíněný modul pro PHP, databázi MySQL a administrativní nástroje, a na závěr rubrika obsahuje ještě samostatný webový server pro platformu Windows jménem Sambar, jenž umožňuje vytvářet a testovat stránky všeho druhu.

Tradiční strukturu si zachovává rubrika Hardware. Naleznete v ní čerstvé edice ovladačů pro grafické karty (tentokrát jsou to 3D Prophet, ATI Rage Pro, TNT a GeForce) a aktualizované tabulky TOPů, jimž dominují nové testy skenerů a pevných disků ve všech cenových kategoriích, takže vybrat si může skutečně každý zájemce.

Pevně věřím, že i druhé "prázdninové" číslo se vám bude líbit, i když letní měsíce skýtají spoustu lepších možností, než je vysedávání u počítače. Rovněž doufám, že stejně jako my i vy se již těšíte na příští číslo, jež bude obsahovat opravdu zajímavé věci, takže se mějte v srpnu hezky a zachovejte nám přízeň!

Nový magazín Shot!

Vrubrice Novinky naleznete úvodní číslo nového elektronického magazínu ze světa filmu, videa a televize Shot! Náš magazín poskytl prostor pro tuto novinku tvůrcům, kteří vás chtějí seznamovat s aktualitami filmového světa a přinášejí řadu zajímavých recenzí, rozhovorů a dalších perliček. Pevně věříme, že se vám zalíbí a stane se oblíbenou součástí našeho CD. Pro znalé dodejme, že členem redakce je i bývalý šéfredaktor GameStaru a současný tvůrce herního portálu GameZona Karel Papík. Prohlížení magazínu je realizováno přímým spuštěním z CD není tedy potřeba nic instalovat, a pochopitelně ani odstraňovat na pevném disku vašeho počítače. Pro zájemce dodávám, že celý magazín je sestaven pomocí nástroje Zoner Context 4, který je určen právě k profesionální tvorbě elektronických publikací.

Příště mapy za 26 000 Kč zdarma!

Rádi bychom vás upozornili na příští číslo PC WORLDu, přesněji řečeno na "bonbónek" na CD. Opravdu jste se v titulku nepřehlédli na disku v čísle 9/2001 vám přineseme zcela zdarma produkt v uvedené finanční hodnotě, jehož používání bude licenční smlouvou striktně vázáno na zakoupení našeho magazínu. Stanete-li se jeho vlastníky, obdržíte na CD plnou, neomezenou verzi prohlížeče a mapových podkladů České republiky, Prahy a všech 13 krajských měst.

Tipy a triky na CD

V závěru minulého a v první polovině tohoto ročníku se na nás obrátila řada čtenářů s dotazem na údajně chybějící software na CD, o němž bylo psáno uvnitř časopisu. Proto bychom rádi tuto skutečnost objasnili. V případě některých článků (typicky tzv. "tipy a triky" pro MS Windows) jsme umístili všechny související programy na CD do rubriky Software/Vyzkoušejte si jako položku "Tip & trik", v níž naleznete samorozbalovací archiv. Jeho spuštěním dojde k vytvoření adresáře na pevném disku a k uložení všech položek. V některých případech (např. u seriálu 365 tipů a triků.) byla navíc tato kolekce umístěna ještě na CD v rubrice Novinky. Pokud tedy v budoucnu nebudete moci nalézt na disku nějaký program, na nějž je v určitém článku odkazováno, vyhledejte zmíněnou položku v části Vyzkoušejte si.

Zdarma a se slevou

Easy Office Freeware

Rádi bychom vám představili dalšího zajímavého člena rodiny zdarma dostupných kancelářských balíků. Kolekce programů, již vám přinášíme, obsahuje běžné nástroje pro kancelářskou práci textový editor, tabulkový kalkulátor, návrhář prezentací, správce kontaktů či komprimační nástroj. Základní vlastností, o niž tvůrci usilovali, je dobrá kompatibilita s dokumenty ve formátu XLS a DOC, což se poměrně vydařilo, a proto převod nečiní problémy ani u dokumentů s českými znaky. Další silnou stránkou programů je velmi kvalitní ovládací rozhraní, která nabízí přepínání mezi vysoce účelnou, zjednodušenou formou a tradičním provedením `a la MS Office s lištami a tlačítky. Instalační balík na CD obsahuje verzi, jež je distribuována zcela zdarma, a zájemci o další rozšíření možností si u výrobce mohou objednat placenou edici produktu.

Backup Exec Desktop Pro

Tímto produktem bychom vám rádi představili firmu Veritas, v jejímž portfoliu se nachází software jak pro náročnou správu velkých lokálních sítí s řadou stanic, tak pro domácí uživatele či malé firmy. Právě tento uváděný program je vhodným řešením pro pořizování bezpečnostních záloh dat a operačního systému na "domácích" PC či nemnoha počítačích v malé firmě. Pracuje prakticky se všemi běžně užívanými externími médii (CD-R, CD--RW, Iomega Zip a Jaz, diskety...) a obsahuje zajímavou technologii, jež umožňuje rychle a účinně obnovit poškozený operační systém ze zálohy. Pro zájemce o koupi nabízí tuzemský dodavatel Abakus Distribution 10% slevu.

TS Český jazyk Pravopis

Produkty firmy Terasoft patří mezi pravidelné položky našich CD tentokrát vám přinášíme zkušební verzi vůbec nejprodávanějšího titulu firmy, kterým je, zřejmě trochu překvapivě, cvičebnice českého jazyka. Po delší době dostalo toto dílko nový "kabát" a bylo uvedeno na trh jako verze 2001. Obsahuje pravopisná cvičení a rovněž umožňuje tisk procvičovacích formulářů. Podrobnější recenzi si můžete přečíst uvnitř čísla a v případě zájmu můžete uplatnit při koupi 10% slevu.

OptimAccess Dial

Pro čtenáře, kteří nás nesledují pravidelně, přinášíme ještě jednou na tomto CD produkt firmy Sodat software, jenž slouží k ochraně vámi nastavených připojení počítače k síti. Tato aplikace, připravená speciálně pro uživatele bez rozsáhlejších znalostí operačního systému, provádí po jednoduchém spuštění blokování nakonfigurovaných síťových připojení, takže žádná aplikace ani uživatel nemají možnost bez znalosti hesla změnit parametry nastavení, případně vytvořit jakékoliv nové připojení. Uživatel je tak ochráněn např. před různými agresivními programy, jež se mu snaží vnutit vytáčené připojení na určitá telefonní čísla. Program je zcela zdarma.

English in Action

Již potřetí v tomto ročníku se můžete setkat s výukovým produktem English in Action firmy Dr. Lang group EPA. Připomeňme, že tento kurz je zaměřen na mírně pokročilé studenty angličtiny a výuka je založena na zhlédnutí videosnímku, obsahujícího rozhovor se známou anglicky hovořící osobností. V čísle 6/2001 jste mohli narazit na Billa Gatese, minule to byla spisovatelka Jackie Collinsová, v tomto čísle je to herečka Kim Basingerová a samozřejmě se můžete příště těšit na další pokračování. Novým čtenářům připomínám, že prvních pět dílů této série již bylo uvedeno v minulém ročníku 2000 v číslech 4-8. Aplikace na všech zmíněných CD jsou zdarma.

§§§§§


Jak na to


Rychlokurz: ICQ  - Moderní nástroj komunikace

Karel Šredl

c01p0388

Haló... Prosím vytisknout 500 ks vizitek... Jaký text?... Jméno Karel Šredl a pod to velkým písmem ICQ: 4744768... Ano, to je vše. To přece stačí...

V dnešním dílu Rychlokurzu si zlehka představíme další legendu internetu, a to program ICQ. Svůj název získal, jak to často bývá, jako anglická slovní hříčka. "Í Cé Kvé" = "Áj Sí Kjů" totiž anglicky znamená "Hledám tě", což poměrně hezky vystihuje důvod vzniku tohoto programu. ICQ vám totiž umožní najít vaše přátele na síti a povídat si s nimi. Uvidíte, zda jsou připojeni k internetu, zda mají čas, a navíc s nimi budete moci komunikovat několika způsoby.

Začátek

Po instalování je nejprve potřeba vytvořit sama sebe tedy svou identitu v Síti. Pokud jste již ICQ dříve používali jen dobře. Pokud ne, vyplňte identifikační údaje, které chcete zveřejnit, a odešlete je centrálnímu serveru. Údaje nemusí být pravdivé, můžete se na internetu klidně přiřadit k obrovské skupině pánů a paní Bezejmenných. Nebo vyplňte jen něco přezdívku, jméno, datum narození (aby ICQ vědělo, kdy má upozornit vaše přátele) rozhodnutí je na vás.

Základní nastavení

Autoři aplikace pamatovali na každého uživatele jak na zkušeného, tak i na začátečníka. Proto nastavili dvě úrovně práce s programem. V takzvaném "Simple" modu máme dostupné pouze nejzákladnější voby, zato vše je mnohem přehlednější a uživatel není maten spoustou tlačítek, ikonek a textu. V tomto modu se nacházíte po intalaci. Avšak my, kteří chceme z každého programu vyždímat co nejvíce, si budeme chtít toto omezení zrušit. Klikněte na tlačítko a z menu zvolte "To Advanced Mode". V dialogovém okně klikněte na tlačítko "Switch to Advanced Mode". V dolní části dialogového okénka si povšimněte tlačítka "Setup Mouse Mode" pro nastavení chování myši. Po kliknutí si v dialogovém okénku můžete zvolit, jestli se menu objeví po stisku levého nebo pravého tlačítka myši. Pro nastavení chování podle Windows doporučuji zvolit pravé "Right" tlačítko. Aby vás tato volba nadále neobtěžovala, zaškrtněte také volbu "Don\t show this message again".

Status co to je?

Jednou ze základních a také z nejšikovnějších věcí, se kterou se budete setkávat při používání ICQ, je tzv. "Status", neboli stav. Tímto statutem dáváte ostatním uživatelům najevo, jak jste právě na tom s časem. Podle statutu se také poněkud mění chování ICQ. Jaké tedy jsou možné stavu a co znamenají? "Available/Connect" tento status říká, že jsem připojen a je se mnou možno zcela běžně komunikovat (nedělám nic urgentního). "Free For Chat" takto dáváte na vědomost, že byste si rádi zachatovali, tedy s někým pokecali. Můžete také stanovit, na jaké téma. Příchozí žádost o chat bude automaticky přijata. "Away" znamená: Jsem pryč. Jsem sice připojen, ale musel jsem si odskočit. Tento status se vám může automaticky aktivovat buď po x minutách nečinnosti, nebo při spuštění spořiče obrazovky. "N/A (Extended Away)" tak toto znamená také nepřítomen, ale delší dobu. Standardně je nastaveno, že po 10 minutách nečinnosti se zapne status Away a po dalších 10 minutách přejde do stavu N/A. Occupied (Urgent Msgs) tímto statutem říkáte okolí, že jste právě zaneprázdněni a že přijímáte pouze urgentní "Urgent" zprávy. "DND (Do Not Disturb)" tedy česky Nevyrušovat znamená, že právě teď si nepřejete být čímkoli rušeni. Příchozí zprávy se projeví pouze změnou ikonky v trayi a nedoprovází je žádný zvuk. "Privacy (Invisible)" tzv. privátní status. Pokud totiž zvolíte tento status, vy uvidíte vše tak, jako byste byli v základním stavu, ale ostatní uživatelé vás budou mít "Off-line" tedy odpojeného od sítě. Jednou výjimkou budou kontakty, které máte vyjmenované v seznamu "Visible" v sekci "Security&Privacy" (viz dále kapitola Další nastavení). Tito uživatelé uvidí, že jste ve stavu "Privacy". Také pro uživatele, s nimiž navážete kontakt, se změní váš status na "Privacy" (protože jste se v podstatě prozradili). "Offline/Disconnect" to znamená: Jsem odpojen, nejsem na příjmu. O zprávy však nepřijdu, protože pokud mi nemohou být doručeny hned, shromáždí se na serveru a tam vyčkají do chvíle, kdy se opět připojím.

Další nastavení

Do hlavní nastavovací centrály programu se dostaneme kliknutím na ikonku a zvolením "Preferences" z menu. Nebudu tu popisovat všechna možná nastavení, protože na to nemáme čas ani prostor, ale popíšeme si ty nejužitečnější.

- Sekce "Contact List": V této sekci nastavujeme chování "Contact Listu", tedy hlavního okna programu ICQ. V záložce "Options" je poměrně zajímavé nastavit, aby se hlavní okno po nějaké době samo zminimalizovalo, aby vám nepřekáželo na obrazovce (oddělení "Auto Hide"). V záložce "Design" můžeme zobrazit/skrýt tlačítka v hlavním okně, záložka "Shortcuts" zase slouží pro nadefinování klávesových zkratek.

- Sekce "Miscellaneous": Tady jen zkontrolujte, zda máte zaškrtnutu volbu "Multi language support" pro možnost komunikovat také českou abecedou.

- Sekce "Status Mode": V této sekci můžete změnit dobu nečinnosti, po níž ICQ změní váš status na Nepřítomný "Away" a Nedostupný "N/A".

- Sekce "Connection": Poměrně důležitá sekce, kde nastavujete způsob připojení k ICQ. V záložce "General" nastavte správný způsob vašeho připojování, tedy připojení přes modem nebo pevnou linkou. Pokud vám připojení k ICQ funguje se stávajícím nastavením, nic neměňte a buďte velmi rádi. Pokud nefunguje, je možné, že jste připojeni přes nejaký druh zabezpečení, třeba proxy server nebo firewall. Stisknutím tlačítka [Auto Configure] zkuste, zda ICQ samo nedokáže najít cestu pro připojení. Pokud ne, pak se budete muset obrátit na vašeho správce sítě nebo poskytovatele připojení. Ti vám sdělí údaje, jež vyplníte do záložek "Server", "Firewall", "User". Volbu "Keep connection alive" ponechte zaškrtnutou.

- Sekce "Security&Privacy": Velmi důležitá sekce. V záložce "General" zašktrtněte volbu "My authorisation is required...". Tato volba způsobí, že pokud si vás někdo bude chtít přidat do "Contact Listu", vygeneruje se automaticky žádost "Authorize request", kterou vy obdržíte a můžete ji odsouhlasit -"Authorize", nebo zamítnout "Decline". Podle toho se žadateli buď objevíte, nebo neobjevíte v jeho seznamu kontaktů. "Security Level" nechte na úrovni "Medium" a zaškrtnutím volby "Alow others to view my online/offline status..." povolíte, aby ostatní viděli, zda jste připojeni a jaký máte "Status". Záložka "Password" slouží pro změnu hesla. V záložce "Direct Connection" je lepší přímou komunikaci počítačů opět podmínit vaším povolením "Allow Direct connectionwith any user upon your authorization". V záložkách "Ignore", "Visible", "Invisible" lze určit výjimky, kdy komunikaci s určitými uživateli budete ignorovat "Ignore", a kterým uživatelům chcete zviditelnit svůj status "Visible", a kterým se naopak chcete tvářit jako permanentně odpojeni "Invisible".

- Sekce "Email Preferences": Jak jsem již zmínil, ICQ vám umožní komunikovat mnoha způsoby. Jedním z nich je samozřejmě i elektronická pošta. Každý, kdo kdy nastavoval e-mailového klienta, ví, že k tomu potřebujete znát jméno serveru pro příjem pošty, jméno serveru pro odesílání pošty a přihlašovací jméno a heslo k vaší poštovní schránce. Čtení příchozích mailů nastavíte v záložce "E-mail Alerts", kde kliknutím na tlačítko "Add" vytvoříte jedno konto pošty a do políček "Mail Server", "Username" a "Password" vyplníte jméno serveru, plus přihlašovací jméno a heslo pro tento server. Jak vidíte, serverů pro příjem pošty můžete mít nastaveno povícero. Naopak, server pro odesílání pošty smí být pouze jeden a nastavíte ho v záložce "Send Email Options" vyplněním položky SMTP server. V ostatních záložkách nastavujete další chování, týkající se e-mailu. Tyto záložky můžete zanechat ve původním nastavení.

Začínáme

Předpokládejme, že jsme se úspěšně zaregistrovali a jsme připojeni k internetu. Chceme komunikovat, ale k dialogu jsou třeba minimálně dvě osoby. Jak se tedy připojit k druhé straně? Otevřeme ICQ a klikneme na tlačítko . Vyplníme, co víme o svém protějšku, a pomocí tlačítka [Search] spustíme prohledávání. V nalezených kontaktech vyberte vašeho adresáta, klikněte na něj pravým tlačítkem a pomocí menu ho přidejte do "Contact Listu". Pokud má však druhá strana nastaveno, že k přidání do "Contact Listu" je potřeba jeho souhlas (Autorizace), tímto způsobem mu zároveň odešlete žádost. On vás může autorizovat, nebo také zamítnout. Totéž však platí i naopak.

Úspěšně přidané kontakty vidíte v hlavním okně. Můžete (pokud vám to nezakázali) vidět, zda jsou připojeni, zda nechtějí být rušeni, nebo naopak si třeba chtějí s někým popovídat. Kliknutím pravým tlačítkem na kontakt můžete vyvolat menu, s jehož pomocí lze s tím člověkem chatovat, psát si zprávy a mnoho dalšího.

Kontakty si můžete také setřídit do skupin "Group" standardně předdefinované skupiny "General" (Obecné), "Family" (Rodina), "Friends" (Přátelé) a "Co-Workers" (Spolupracovníci) se dají libovolně upravovat i doplňovat (pravý klik na skupinu a z menu vybrat požadovanou akci Vytvořit "Create New", Přejmenovat "Rename", Smazat "Delete").

Zprávy

Zprávy jsou základní komunikační dovedností programu ICQ. Zprávu, tak jako i ostatní komunikační cesty, aktivujeme tak, že pravým tlačítkem klikneme na uživatele a z menu zvolíme "Message" (případně stačí prosté dvojí kliknutí). Do okénka zapíšeme vzkaz a tlačítkem [Send] ho odešleme. Zpráva je ihned doručena a adresát je upozorněn na to, že mu někdo poslal zprávu. Pokud zpráva nemůže být doručena ihned (např. proto, že adresát je odpojen), zůstane na serveru a ihned po připojení uživatele je mu doručena. Vy jste navíc upozorněni hláškou, že zpráva čeká na serveru na doručení.

Pokud se na příchozí zprávu rozhodnete reagovat, napíšete vzkaz do okénka a stejným způsobem ho odešlete. V horní části okna se vám navíc objeví historie komunikace, tedy máte přehled, kdo co napsal. K ještě starší komunikaci se lze dostat pomocí volby [Historie].

Další možnosti komunikace

Dříve jsem zmiňoval, že pomocí ICQ nejste omezeni pouze na jeden způsob komunikace. Kromě zpráv "Messages" máte možnost si s kolegou promluvit pomocí chatu (vyslovuj "čat"). Chat je jakási místnost, kde se může nacházet i více lidí. Kdokoli něco napíše, ostatní to uvidí a mohou reagovat. Jak si s kolegou začatovat? Kliknete pravým tlačítkem na jeho kontakt a z menu zvolíte položku "Chat". Vyplníte "Subject", tedy jakési téma, aby se kolega mohl rozhodnout, jestli vaši výzvu přijme. Pokud ano, popovídání nic nebrání. Pokud do debaty chcete přizvat dalšího člověka, přetáhněte jeho kontakt do okna probíhajícího chatu.

Jak jinak se dá ještě komunikovat? Další možnosti jsou klasickou elektronickou poštou, komunikací pomocí SMS (ano, jeden sedí u počítače s ICQ, druhý ťuká do mobilu) lze poslat kolegovi soubor "File", adresu zajímavé stránky na webu "Web Page Address (URL)" nebo odeslat ICQ kontakt na společného známého "Contact".

Zdá se vám to dost? Pak vám ještě prozradím, že pomocí ICQ si můžete také popovídat hlasem "ICQ Phone". Ano, udělá z vašeho počítače, tedy pokud máte zvukovou kartu a mikrofon, jeden šikovný telefonní přístroj, a pokud je váš kolega vybaven stejně, pak už nic debatě nebrání. Že už toho je dost? Není! Což takhle si po práci s kolegou zahrát nějakou lehkou odreagovávací hru? I to ICQ umí, a vlastně to také můžeme považovat za formu komunikace.

Co navíc... novou kůži

Jak je v současnosti módou, každý program s ambicemi umožňuje měnit svůj vzhled. Takovým vzhledům říkáme "Skiny", v překladu kůže. Čech by spíše použil slovo kabát. I ICQ postupem času dovolilo měnit vzhled sama sebe. K tomu ovšem potřebujete doinstalovat pomůcku zvanou ICQ Plus (www.icqplus.org). Po jejím doinstalování se vám objeví nenápadná ikonka vpravo nahoře v lište ICQ, hned vedle tlačítka pro minimalizaci. Toto tlačítko vám umožní zvolit či přiinstalovat nový vzhled, "Skin", takže může vaše ICQ vypadat třeba takhle.

Závěr

Dnes si musím povzdechnout více než kdy jindy, že nezbyl čas na spoustu a spoustu informací o fenoménu ICQ. Myslím, že časem a používáním přijdete na další a další funkce; některé budete používat denodenně, jiné ani nezkusíte, ale později se prakticky bez ICQ neobejdete. Abych jen nechválil, samozřejmě, že ICQ není andílek bez poskvrnky. Jednak to není bůhví jaký hubeňour (v paměti zabírá úctyhodných 9 MB, na disku pak téměř 19 MB), a také jsou známé problémy s bezpečností dat a komunikace. Ke cti autorů musím přičíst to, že se problémem bezpečnosti zabývají a toto úsilí začíná přinášet první ovoce. Ať tak nebo onak, ICQ používá obrovské množství lidí a já patřím mezi ně. A pokud po přečtení dnešního článku k nim patříte také, tak vítejte.

Odkazy

www.icq.com, www.icq.cz, www.path.cz1 0388/OK o

§§§§§


Windows ve vaší režii I.

Jiří Janda, Yael Li-Ron

c01p0425

Kolekce tajných a nedokumentovaných tipů! Spousta návodů jak snadno ovládat, zdokonalit a uživatelsky si přizpůsobit systém MS Windows 95/98, Me a 2000.

Kolik času strávíte před svým počítačem? Tisíce hodin za rok? A jak dlouho už používáte PC? Pět let? Deset? Více? Pro většinu z nás začíná každodenní počítačová rutina logem nakresleného okna na nebesky modrém pozadí. Zajisté, máme možnost si vybrat textový editor, tabulkový kalkulátor nebo grafický editor, ale bez ohledu na náš výběr používá drtivá většina z nás Windows. A ačkoli se po všech těch letech můžeme považovat za znalce operačního systému, pod vrstvami kaskádových menu Windows a dialogových oken leží pohřben celý svět funkčností, který nám uniká. Nyní se tato skrytá Windows pokusíme poodhalit. Představíme vám Windows, která umožní rychleji kopírovat a vkládat, měnit ikony, vytvořit vlastní uživatelské nabídky (nebo přizpůsobit stávající) a odstranit opakující se dialogová okna.

I když Windows mají stovky, ne-li tisíce funkcí, stále ještě řadu důležitých funkcí postrádají. Tyto mezery vyplňují obslužné programy třetích stran. Profily několika užitečných nástrojů naleznete v článcích Důležité dodatky. Plné či zkušební verze všech těchto nástrojů si můžete stáhnout na adrese www.pcworld.com/Downloads/ nebo je najdete na našem CD.

Většina ze zde uváděných tipů funguje ve Windows 95, 98 a Millennium Edition (Me). Mnohé také pracují ve Windows NT/2000. Tipy týkající se Windows Me najdete v části "PŘIZPŮSOBTE SI WINDOWS ME". Informace pro Windows 2000 uvádí téma "WINDOWS 2000 JEŠTĚ PŘÍTULNĚJŠÍ A OSOBNĚJŠÍ".

Pokud svůj operační systém jemně doladíte, stane se čas strávený s Windows osobitějším, zábavnějším a možná dokonce i produktivnějším. Získáte tak Windows podle vašich představ.

Uživatelské rozhraní udělej si sám

Váš obývací pokoj určitě nevypadá pořád stejně jako před pěti lety. Proč by tedy mělo zůstat stejné uživatelské rozhraní vašeho PC? Dejte Windows vzhled, který se vám bude opravdu líbit.

1. Zcela nové názvy ikon

[Všechny verze Windows] Říkají vám něco názvy ikon "Tento počítač" nebo "Místa v síti"? A neměla být už tato stará jména objektů dávno změněna? Klikněte pravým tlačítkem myši na libovolnou ikonu na pracovní ploše a v zobrazené nabídce vyberte příkaz Přejmenovat (můžete také zkusit klávesu F2). Nyní můžete být při výběru názvu tak tvůrčí, jak jen chcete. Dejte si ale pozor! Především vy si budete muset pamatovat, co tyto ikony vlastně znamenají. Jedno doporučení navíc: nepokoušejte se přejmenovat "Koš" ani jiné systémové ikony, protože se jedná o neměnitelná systémová jména.

2. K novému názvu i nový vzhled

[Win 98/Me/2000] Teď, když jsou původní, nudné názvy Windows historií, je čas obměnit také předdefinované ikony. Chcete-li změnit systémovou ikonu (jako např. Můj počítač, Dokumenty nebo Koš), klikněte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu, vyberte Vlastnosti a potom klikněte na záložku Efekty (ve Windows NT je označena znaménkem plus). Vyberte ikonu, kterou chcete změnit, a klikněte na volbu Změnit ikonu. Windows vám nabídnou dostupné ikony z vašeho systému. Pokud se vám žádná z nich nelíbí, zkuste na serveru PCWorld.com v oddílu Downloads napsat klíčové slovo icons. Naleznete zde stovky ikon nejrůznějších stylů.

Poznámka: jestliže tyto změny chtějí provést uživatelé Windows 95, potřebují k tomu balík Microsoft Plus pro jejich verzi OS.

3. I nabídka může být nová

[Win 9x/Me] Klikněte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a ze zobrazené nabídky vyberte volbu Nový. Co se stane? Objeví se nabídka uvádějící typy dokumentů, které byste (teoreticky) mohli chtít. Bohužel, jedinou praktickou volbou je Složka a Zástupce. Nemusíte se s tím smířit. Nejdříve si nainstalujte komponentu Tweak UI, kterou blíže popisujeme v části "Zásadní doplňky". Najdete ji na systémovém disku Windows 98 nebo si ji můžete stáhnout z Downloads na PCWorld.com.

Klikněte na Start/Nastavení/Ovládací panely a otevřete Tweak UI. Klikněte na záložku New a zrušte zaškrtnutí u všech položek, které nechcete vidět v této rozbalovací nabídce (viz obr. 1 a 2). Pokud se rozhodnete obnovit některý typ dokumentu, jejž jste z nabídky odebrali, vraťte se zpět do Tweak UI a znovu jej zaškrtněte. V případě, že chcete určitou položku ze seznamu typů dokumentů odstranit trvale, zvýrazněte ji a potom klikněte na tlačítko Remove.

4. Naděje pro unavené zápěstí

[Všechny verze Windows] Mnoho uživatelů dává přednost klávesovým zkratkám před používáním myši. Jen málo lidí však ví, že se mohou pomocí klávesnice pohybovat po obrazovce nebo v rámci dokumentu stejně rychle jako s myší. Vašim nebohým bolavým rukám a zápěstím může poněkud ulevit zástupce Možnosti usnadnění v Ovládacích panelech. Vyberte Start/Nastavení/Ovládací panely a klikněte na Možnosti usnadnění, zvolte záložku Myš a zaškrtněte pole Používat funkci Myš klávesnicí. Od tohoto okamžiku můžete řídit pohyb ukazatele po obrazovce pomocí numerické klávesnice. V případě, že budete chtít zrychlit, podržte klávesu <Ctrl>, a naopak pro zpomalení držte stisknutou klávesu <Shift>.

5. Kouzla s panelem nástrojů

[Win 9x/Me/2000] Ve Windows můžete spouštět aplikace z nabídky Start, z ikon na pracovní ploše, ze složky aplikace nebo ze sady nástrojů na spodní liště. Poslední metoda se používá ze všeho nejméně, ačkoliv je nejefektivnější. Do tohoto panelu pouze vložíte zástupce (viz obr. 3), a ejhle, k nejoblíbenějším aplikacím máte přístup na jedno kliknutí.

Dříve než začnete, je vhodné odstranit všechny nepotřebné ikony (většinu z nich automaticky nainstalovala Windows a jejich aplikace). Na takovou ikonu kliknete pravým tlačítkem myši a zvolíte Odstranit. Poznámka: neodstraňujte velmi užitečnou ikonu Zobrazit plochu (vypadá jako podložka, na které je pero a papír).

Chcete-li přidat ikonu do panelu nástrojů, přetáhněte zástupce z pracovní plochy nebo z libovolného okna prohlížeče, případně ze složky, do volného místa na liště. Samozřejmě, pokud nebudete opatrní, bude panel nástrojů brzy zcela přeplněný. Jestliže potřebujete zvětšit dostupné místo, umístěte nejdříve ukazatel na horní okraj panelu. Poté, co se ukazatel změní na dvojitou šipku, okraj chytněte a táhněte jej nahoru, dokud nedosáhnete uspokojivého výsledku (viz obr. 4). Přidávání ikon do panelu nástrojů není nijak omezeno a navíc si můžete přidat i další panely. Provedete to takto: klikněte pravým tlačítkem myši na volné místo v panelu nástrojů a vyberte Panely nástrojů (viz obr. 5). Pokud zvolíte Odkazy, získáte panel odkazů z Internet Exploreru a kliknutím na Adresu vygenerujete pole, které můžete využít k zadání internetové adresy nebo lokální cesty (např. C:\Windows). Jestliže vyberete Pracovní plochu, zobrazí se zde všechny ikony z pracovní plochy. V případě, že chcete pro určitou složku vytvořit vlastní panel, Vyberte volbu Nový panel nástrojů. Pokud se později rozhodnete, že byste rádi změnili uspořádání libovolného panelu, klikněte na vertikální úchyt na levé straně panelu, který chcete změnit, a potom táhněte doprava, doleva, nahoru nebo dolů. Můžete také zkusit dvojklik na levý okraj daného panelu. Dosáhnete tak maximální, minimální a optimální velikosti panelu. Jestliže potřebujete na panelu získat více místa, stačí, když kliknete pravým tlačítkem myši na prázdné místo vedle libovolného panelu a zrušíte zaškrtnutí u nepotřebné položky.

V případě, že chcete umístit panel nástrojů na horní, levý či pravý okraj obrazovky, klikněte nejdříve na prázdné místo na panelu nástrojů a potom jej táhněte na nové umístění.

6. Skoncujte s nepořádkem na disku

[Všechny verze Windows] Ačkoliv to může znít podivně, vymazání souboru nemusí mít nezbytně za následek vymazaný soubor. Microsoft nepojmenoval ikonu na vaší pracovní ploše "Odpadky", "Zbytečnosti" ani "Zničení dat", ale zvolil strategicky správnější označení "Koš". Pokud přetáhnete nějakou položku z pracovní plochy do Koše, dáváte ji ve skutečnosti do dočasné paměti. To platí až do té doby, dokud si z nabídky pravého tlačítka myši této ikony nevyberete volbu Vysypat koš nebo dokud nezaškrtnete políčko Koš v dialogovém oknu Vyčištění disku.

Poznámka: chcete-li otevřít dialogové okno Vyčištění disku, klikněte na Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Vyčištění disku. Všechny soubory, které vymažete stisknutím klávesy "Delete" nebo "Back Space", se rovněž dostanou do stavu s pozastaveným přístupem. Avšak pozor, existuje několik výjimek. Soubory na disketách, síťové jednotky a ostatní externí jednotky nejsou nikdy při výmazu odesílány do Koše. Naopak, jsou okamžitě vymazány.

Pokud se snažíte získat místo na pevném disku odmazáním nepotřebných souborů, doporučujeme podržet stisknutou klávesu "Shift" a zároveň stlačit klávesu "Delete". Soubor se tak odstraní okamžitě, aniž by byl uložen do Koše. Jestliže chcete vždy provádět úplný výmaz bez ukládání do paměti Koše, klikněte pravým tlačítkem myši na Koš a vyberte Vlastnosti. Označte odpovídající záložku jednotky (např. C:) a zaškrtněte políčko vedle řádky Nepřesouvat soubory do koše, ihned je odstraňovat. Pozor! Tento postup používejte pouze tehdy, pokud si jste absolutně jisti, že víte, co vymazáváte.

Chcete-li získat více místa na pevném disku, zmenšete velikost prostoru přiděleného Koši u každé jednotky. Základní nastavení je 10 %, ale v případě, že máte veliký pevný disk, bohatě postačí jen polovina. V dialogovém oknu Koše nastavíte přesunutím posuvníku objem prostoru, který chcete věnovat dočasně vymazaným souborům.

Problémová Windows

Výrok Williama Butlera Yeatse, "Věci se rozpadají", se sice netýkal operačního systému Windows, avšak klidně by mohl být o něm.

7. Jsou vaše Windows pomalá?

[Win 9x/Me] Pokud váš systém zpomalil na rychlost hlemýždě, aniž by k tomu měl nějaký zjevný důvod, nemusíte jen nečinně přihlížet. Zkuste zkontrolovat následující části systému:

1. Obsahuje schránka nějakou obzvlášť velikou položku? Schránka může uchovávat v jednom okamžiku pouze jeden objekt (Office 2000 má vlastní schránku pro více objektů). Pokud byl poslední položkou, kterou jste kopírovali (nebo vyjmuli), rozsáhlý obrazový nebo textový soubor, zkuste zda váš systém nerozhýbe, když jej nahradíte jedním slovem (označte slovo a stiskněte <Ctrl>-C). Také máte možnost, jak se podívat na položku ve schránce a přitom ji naslepo neodstranit. Vyberte Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Prohlížeč schránky. V případě, že nemáte Prohlížeč schránky standardně nainstalovaný, otevřete Přidat nebo odebrat programy z Ovládacích panelů, klikněte na záložku Instalace Windows, zvolte Systémové nástroje (Windows 98), vyberte Podrobnosti, zaškrtněte okénko Prohlížeč schránky a klikněte na OK.

2. Pracuje váš systém naprázdno? Chcete-li to zjistit, spusťte v Systémových nástrojích užitečný, avšak málo používaný Měřič systémových informací. Naleznete jej v menu Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Měřič systémových informací. Sledujte měřič pozorně. Pokud změní barvu ze zelené na žlutou nebo dokonce na červenou, ukončete okamžitě několik aplikací. Tak se vyhnete možnému zamrznutí systému.

3. Jestliže používáte Windows 95, 98 nebo Me, minimálně jedenkrát denně zavřete všechny běžící aplikace a systém restartujte. Windows 2000, jak se zdá, nevyžadují v tomto ohledu žádnou zvláštní pozornost.

8. Staří pomocníci

[Win 9x/Me] Vyprázdnili jste schránku, zkontrolovali Měřič systémových informací a ukončili aplikace, ale váš systém je stále pomalý. Co s tím? Nyní nastává ta správná chvíle pro jarní úklid pevného disku. Spusťte funkci ScanDisk (Start/Programy/Příslušenství/ScanDisk) a následně defragmentujte disky (Start/Programy/Příslušenství/Defragmentace disku). ScanDisk je možné nakonfigurovat na několikanásobné spuštění, aby zachytil všechny chyby, které mu mohou uniknout při prvním průchodu přes pevný disk. Chcete-li to tak udělat, vyhledejte ve složce Windows\Command soubor Scandisk.ini, otevřete tento soubor v Poznámkovém bloku a najděte řádek začínající na "NumPasses". Zde nahraďte základní hodnotu 1 hodnotou 10. Potom se přesuňte na následující řádek (začínající "LabelCheck") a ujistěte se, že je zde hodnota On místo hodnoty Off. Tím jste instruovali ScanDisk, aby kontroloval neplatné znaky v návěštích nosičů. Soubor uložte a zavřete.

9. Potřebujete heslo?

[Win 9x/Me] Rychleji zaváděná Windows pro vás nebudou příliš k užitku, jestliže budete muset pokaždé při spuštění zadávat heslo. Pokud věříte, že si vystačíte bez ochrany pomocí hesla, máme pro vás řešení. Když se poprvé zobrazí dialogové okno Hesla, žádné heslo nezadávejte, ale místo toho klikněte na OK. Od této chvíle vás nebude systém obtěžovat přihlašovací obrazovkou při každém startování Windows. Přihlašovací obrazovku můžete odstranit i v případě, že již zadáváte heslo. Nejdříve se musíte ujistit, že je v poli pro Primární přihlášení k síti vybrána položka Přihlášení do Windows. Klikněte pravým tlačítkem myši buď na Místa v síti, nebo na Okolní počítače, vyberte Vlastnosti a pod záložkou Konfigurace vyberte ze seznamu Primární přihlášení k síti volbu Přihlášení do Windows. Dialogové okno uzavřete kliknutím na OK. Vyberte Start/Nastavení/Ovládací panely, otevřete Hesla a klikněte na záložku Změnit heslo. V dialogovém okně Změna hesla Windows zadejte pod "Staré heslo" své heslo aktuální, avšak pole "Nové heslo" a "Potvrzení nového hesla" ponechejte prázdná. Potom klikněte na OK, zavřete Ovládací panely a restartujte Windows.

Ve Windows Me tento proces vyžaduje ještě jeden krok navíc. Vyberte Změňte další hesla, potom si zvolte jednu z uvedených služeb a klikněte na Změnit. Nyní napište své aktuální heslo pro Windows do pole "Staré heslo" a ponechejte pole "Nové heslo" a "Potvrzení nového hesla" prázdná. Kliknutím na OK se vraťte do dialogového okna Vlastnosti hesla, zde klikněte na Změnit heslo Windows a postupujte podle kroků uvedených pro Windows 9x.

V případě, že se pomocí této procedury nezbavíte dialogového okna hesla Windows, je možné, že vaše nastavení Windows dočasně přepisuje stará verze komponenty Tweak UI. Verzi nástroje Tweak UI, která je kompatibilní s Windows Me, si můžete stáhnout z Downloads na PCWorld.com.

Správa souborů ve vaší režii

S rostoucím prostorem na vašem počítači roste většinou i počet uchovávaných souborů i jejich velikost. Proto je nyní životně důležité udržet na všech jednotkách pevného disku pořádek.

10. Bohaté možnosti kopírování

[Všechny verze Windows] Existuje několik způsobů, jak kopírovat, vyjímat a vkládat soubory a složky z jednoho místa na druhé. Nejznámější metodou je pravděpodobně výběr voleb Vyjmout, Kopírovat nebo Vložit z rozbalovací nabídky Úpravy. My vám představíme všechny ostatní způsoby, jakými lze provádět tyto operace ve Windows a v řadě dalších aplikací, které pod Windows pracují.

- Chcete-li vytvořit kopii textu, ikony nebo nějakého jiného objektu, označte jej a stiskněte <Ctrl>-C. Pokud tento objekt chcete někam vložit, přesuňte jednoduše kurzor na nové umístění a stiskněte <Ctrl>-V.

- Při přesunu souboru, složky či jiného objektu tento objekt označte, stiskněte <Ctrl>-X, přesuňte kurzor na nové umístění a stiskněte <Ctrl>-V. Pomocí <Ctrl>-X lze objekt i vymazat (vynechte vložení).

- Klikněte pravým tlačítkem myši na libovolný objekt a vyberte Kopírovat, Vyjmout nebo Vložit.

- Klikněte pravým tlačítkem myši na určitý objekt a přetáhněte jej do nového umístění. Potom se objeví nabídka, ze které si vyberte Kopírovat sem, Přesunout sem nebo Vytvořit zde zástupce.

11. Jak využít vyhledávací nástroj k automatizaci zálohování

[Všechny verze Windows] Vyhledávací nástroj Windows, nazývaný ve Windows Me a 2000 Hledat, se hodí i pro jiné úkoly správy souborů než pouze pro vyhledávání. Jestliže často hledáte ve vašem systému určité soubory (například všechny soubory .doc nebo .mp3 vytvořené v předchozím dni), zkuste si uložit nastavení vyhledávání. Tuto úlohu zopakujte vždy, když budete chtít zálohovat tyto soubory na Zip disk nebo na vyjímatelná média. Klikněte na Start/Hledat/Soubory či složky (ve Windows Me a 2000) nebo na Start/Najít/Soubory či složky (ve Windows 9x a NT). Do pole Název (ve Windows Me a 2000 nazvaném "Vyhledat soubory či složky s názvem:") napište *.doc, *.mp3 nebo libovolný jiný typ souborů, který hledáte. Vyberte si záložku Datum a potom klikněte na přepínač Během posledních... dní. Dále klikněte na Najít (Windows 9x a NT) nebo Hledat (Windows Me a 2000). I kdyby vyhledávacím kritériím neodpovídaly žádné soubory, jsou parametry nastaveny pro budoucí vyhledávání. Nyní klikněte na nabídku Soubor a vyberte Uložit hledání. Zdánlivě se nic nestane, ale když se podíváte na pracovní plochu (ve Windows Me a 2000 standardně do složky "Dokumenty") uvidíte ikonu s názvem "soubory s názvem @.mp@". Vyhledávání provádějte ke konci každého pracovního dne a všechny nalezené soubory zkopírujte nebo přetáhněte na zálohovací médium.

12. Dva způsoby spuštění vyhledávacího nástroje

[Všechny verze Windows] Obecně platí, že se stisknutím kláves <Ctrl>-F v libovolné složce a většině programů aktivuje vyhledávací nástroj. Abyste však dosáhli stejného účinku na pracovní ploše, musíte stisknout klávesu <F3>. (Mimochodem <F3> funguje také ve všech složkách.)

13. Máte chaos v nabídkách? Uspořádejte je!

[Win 98/Me/2000] Dílčí nabídka Programy v nabídce Start je tím nepřehlednější, čím více programů do systému přidáte. Položky se zobrazují v pořadí, v jakém byly vytvořeny, a ne v abecedním. Jestliže chcete ve Windows 98 a vyšších verzích toto uspořádání změnit, vyberte Start/Programy, klikněte pravým tlačítkem myši kdekoliv na seznam nabídky Programy a označte Seřadit podle názvu. Skupinové nebo dílčí nabídky se pak budou objevovat na začátku seznamu (v abecedním pořadí) a za nimi budou následovat abecedně seřazené jednotlivé položky.

14. Jak tisknout výpis adresáře?

[Win 9x/Me] Windows bohužel neposkytují svým uživatelům žádný způsob, jak tisknout seznam všech souborů ve složce. Existuje však jednoduchá, i když ne zcela čistá metoda, kterou můžete použít k odstranění tohoto nedostatku. Nejdříve si otevřete složku, potom klikněte na Start/Spustit (nebo stiskněte <Windows>-R, pokud máte klávesnici Windows), napište do příkazové řádky command_"dir>prn" a potvrďte klávesou <Enter>. V případě, že jste připojeni k síťové tiskárně, se ujistěte, že používáte správné síťové jméno.

15. Co je skutečný prohlížeč?

[Win 9x] Většina uživatelů neví, že k prohlížení webových stránek používá stejný program jako pro přístup k souborům a pro jejich správu. Mnoho lidí předpokládá, že Průzkumník Windows a Internet Explorer jsou různé programy. Ve skutečnosti jsou tyto programy úplně totožné. Liší se jen jejich rozhraní v závislosti na tom, jaké prostředí si vyberete. Pokud třeba napíšete do pole adresy Internet Exploreru příkaz c:\windows, přepne jej podpůrný program do režimu složek. Naopak, jestliže napíšete internetovou adresu do pole Adresa složky, objeví se typická tlačítka prohlížeče, jako jsou Domů, Oblíbené, Historie, apod. Chcete-li změnit okno složky na dvoudílný pohled prohlížeče, klikněte pravým tlačítkem myši v levém horním rohu pruhu titulku na ikonu a z nabídky vyberte Prozkoumat. Nyní se podívejte do levé části okna. Pokud kliknete dvakrát na ikonu Internet Exploreru blízko spodní části dílčího okna, budete se nacházet na své vlastní domovské stránce. Za předpokladu, že je to internetová stránka nebo "about:blank", budou na panelu nástrojů tlačítka vztahující se k webu (viz obr. 6 a 7). Pokud dáváte přednost tomuto minimalistickému dvoudílnému pohledu na složku, můžete jej nastavit jako základní rozhraní tím, že upravíte Registry. Předtím než se do toho pustíte, nezapomeňte Registry zálohovat vytvořením kopií souborů system.dat a user.dat ze složky Windows. Tyto záložní soubory uložte kamkoliv jinam než do složky Windows. Poté budete připraveni provést nezbytné změny. Klikněte na Start/Spustit, napište regedit a potvrďte klávesou <Enter>. Tak spustíte editor registrů. Vyhledejte klíč HKEY_CLASSES_ROOT\CLSID\{20D04FE0-3AEA-1069-A2D8-08002 B30309D}. Klikněte pravým tlačítkem myši na klíč Shell pod tímto klíčem a vyberte New Key. Napište Open a potom klikněte pravým tlačítkem myši na klávesu Open a vyberte New Key. Napište command a v pravé části okna klikněte dvakrát na název {Default}. V dialogovém oknu Edit String, které se objeví, napište do okénka "Value data" hodnotu c:\windows\explorer.exe, stiskněte Enter a poté stiskem kláves <Alt>-F4 uzavřete Regedit.


Windows ve vaší režii II.

DŮLEŽITÉ DODATKY

TWEAK UI

Žádný uživatel Windows, který si váží sám sebe, by neměl pracovat bez Tweak UI firmy Microsoft. Správně by tato kolekce diagnostických nástrojů a nástrojů rozhraní měla být částí Windows, ale není. Společnost Microsoft ji zahrnula na CD s Windows 98, ale uživatelé Win 95 si ji musí stáhnout z Downloads na stránce PCWorld.com. Nejnovější verze Tweak UI pracuje se všemi verzemi Windows. Jednou z nejvýše oceňovaných funkcí tohoto obslužného programu je to, že poskytuje možnost vypnout otravné zdvojené úvodní názvy zástupců.

PŘIZPŮSOBTE SI WINDOWS ME

Pokud již používáte Windows nějakou dobu, bude se vám zdát nová verze Me velmi známá. Ale stejně jako nový pár bot potřebují i Windows Me trochu ochodit, abyste se v nich cítili pohodlně. Připravili jsme pro vás několik rad, jak toho dosáhnout.

1. SKRYTÉ VOLBY NABÍDKY

Windows Me skrývají ty volby nabídky v seznamu Programy z nabídky Start, které jste v poslední době nepoužívali. Nejsou vymazány, jsou pouze uloženy proto, aby se nabídka neroztahovala přes celou obrazovku. Pokud chcete vidět úplnou nabídku, klikněte na dvojitou šipku na konci zkrácené nabídky nebo přes tuto nabídku přejeďte myší. V případě, že se vám tato funkce nelíbí a chcete ji zablokovat, klikněte na Start/Nastavení/Hlavní panel a nabídka Start a zrušte zaškrtnutí u volby Používat individuální nabídky.

2. HARDWAROVÁ/SOFTWAROVÁ KOMPATIBILITA

Microsoft prohlašuje, že Windows Me jsou kompatibilní se vším, co pracuje s Windows 98 a vyššími verzemi. Ovšem žádný nový operační systém není bezchybný. Proto zkontrolujte před provedením upgradu seznam hardwaru kompatibilního s Windows Me na adrese: www.microsoft.com/windowsme/upgrade/compat. Dále se podívejte na stránku www.microsoft.com/windowsme/support, kde najdete seznam kompatibilních programů a vyhrazenou stránku nápovědy pro Windows Me. Instalační CD-ROM pro Windows Me obsahuje soubor s názvem Add-ons/Document/Textfile/Programs.txt, který se zabývá problémy se softwarem souvisejícím s Windows Me (např. Photoshop, CuteFTP a NetSonic). Jestliže jste již Windows Me nainstalovali, naleznete tento soubor ve složce Windows.

3. PROHLÍŽENÍ SCHRÁNKY

Ne všichni uživatelé vědí, že Windows mají Prohlížeč schránky pro opětovné prohlížení textu a obrázků, které byly vyjmuty z nějaké aplikace nebo do ní vloženy. Je to především proto, že žádná verze Windows, Windows Me nevyjímaje, tuto funkci neinstaluje standardně. Chcete-li nainstalovat Prohlížeč schránky, jděte na Start/Nastavení/Panely nástrojů a zvolte si Přidat nebo odebrat programy. Dále vyberte pod záložkou Instalace Windows položku Systémové nástroje a klikněte na Podrobnosti. Zaškrtněte políčko vedle volby Prohlížeč schránky. Poté potvrďte stisknutím OK. (Aby bylo možné tento krok vykonat, musíte vložit nejdříve do mechaniky instalační CD-ROM.) Pokud si chcete po nainstalování prohlédnout obsah schránky, zvolte Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje a potom klikněte na položku Prohlížeč schránky.

4. HUDBU, MAESTRO

Kdykoliv spouštíte audio CD nebo otevíráte soubor .mp3, nastartuje Windows Me program Windows Media Player 7. Je větší a výkonnější než starší verze, ale jeho zavedení trvá déle. Pokud vás nebaví neustálé čekání na start programu, zkuste si nainstalovat méně náročnou aplikaci pro kontrolu vašich audio CD, WAV, MP3 a ostatních zvukových formátů. Vhodnou alternativou může být například aplikace WinAmp.

5. DOS JEN PRO HLOUPÉ?

Novým trendem Microsoftu je, že bootování do DOSu je nevhodné, a tak tuto možnost ze systému Windows Me raději odstranili. Vymazání této volby sice zkrátí čas zavedení systému o několik sekund, ale co dělat, když některé nástroje (např. BIOS upgrade patches) bez něj nefungují? Ve Windows Me existuje pouze jediný způsob, jak spustit DOS. Při startu použijte startovací disketu, kterou jste si vytvořili při instalaci. Jestliže ji nemáte, udělejte si novou klikněte na Start/Nastavení/Panely nástrojů a zvolte ikonu Přidat nebo odebrat programy. Poté klikněte na záložku Startovací disk a do disketové mechaniky vložte naformátovanou disketu. Zbytek už za vás udělají Windows Me.

6. AUTOMATICKÉ AKTUALIZACE

Windows Me stahují své vlastní aktualizace automaticky během doby, kdy pracujete na internetu a připojení nevykazuje vysokou aktivitu. Po stažení vás upozorní, že jsou aktualizace připraveny k instalaci. To je pro většinu uživatelů velké ulehčení. Tento přístup je jistě mnohem citlivější než u Windows 95 a 98, ale přesto děsí ty uživatele, kteří musí mít řízení systému neustále ve svých rukou. Microsoft poskytuje tři možnosti nastavení aktualizace, aby tak vyhověl všem úrovním bezpečnosti. Při standardním nastavení zavedou Windows Me aktualizace automaticky a poté se vás zeptají, zda jste připraveni je nainstalovat. Druhou možností je, že OS zkontroluje, zda jsou k dispozici nějaké aktualizace a požádá vás o povolení tyto aktualizace stáhnout a instalovat. Ve třetí úrovni nastavení jsou veškeré automatické aktualizace zablokovány a v případě, že chcete aktualizovat svůj OS, je nutná návštěva stran windowsupdate.microsoft.com. Pokud chcete změnit předdefinované nastavení vašich Windows Me, klikněte na Start/Nastavení/Panely nástrojů a klikněte na Windows Updates.

ZÍSKEJTE WINDOWS ME BEZ UPGRADU

Nemůžete provést upgrade na Windows Me nebo se vám nechce platit za další opravu chyb 9x? Nyní máte možnost získat bezplatně mnohé z rozšířených funkcí, jež Microsoft nabízel v Millenium Edition. Také se nemusíte starat o upgrade a opouštět operační systém 9x, který tak důvěrně znáte.

SNADNĚJŠÍ BROUZDÁNÍ

Některá zdokonalení, jimiž se Windows Me pyšní, a to včetně automatických aktualizací, je možné přičíst funkcím Internet Exploreru 5.5.

ZÍSKALI JSTE CHAT

Součástí IE 5.5 je také MSN Messenger, který se spouští vždy, když startují Windows Me. Nemálo z vás však dá přednost programu AOL Instant Messenger (AIM) před MSN Messengerem. Především proto, že AIM snadněji zabraňuje nechtěným účastníkům vstupu do konverzace. AOL Instant Messenger si můžete stáhnout třeba z downloadů na PCWorld.com.

KVALITNÍ JUKEBOX

Windows Me nabízejí lepší přehrávání hudby, kompaktnější "ripping" (digitální nahrávání) audio CD záznamů a rozšířené funkce Jukeboxu. Za své prvenství v oblasti audio však vděčí Windows Me volně stáhnutelnému programu Windows Media Player 7, který také funguje ve Windows 98 a 2000 (ne ve Widnows 95). Nezapomeňte, že Windows Media Player není jediným bezplatným mediálním přehrávačem. Kupříkladu WinAmp má menší požadavky na systémové prostředky. MusicMatch Jukebox zase může nahrávat a kódovat audiostopy ve formátu MP3. Windows Media Player používá formát WMA, které MusicMatch, RealPlayer a ostatní přehrávače současnosti nedokážou přečíst. Další nevýhodou je, že soubory WMA je možné přehrávat na mnohem menší množině přenosných zařízení než soubory MP3.

CO JE NOVÉHO, KOTĚ?

Jak již bylo řečeno v jiné části článku, zavádějí Windows Me automaticky systémové aktualizace z webové stránky Microsoftu. Ve Windows 98 nebo 95 sice nemůžete získávat automatické aktualizace, ale můžete o nich být automaticky informováni. Program Critical Update Notification je dostupný na stránce aktualizace produktů Microsoftu. Pokud jej chcete nainstalovat, klikněte na Start/Windows Update. Poté, jste-li připojeni, se ve vašem prohlížeči otevře stránka Microsoft Windows Update. Klikněte na položku Aktualizace produktů (můžete být vyzváni k zavedení komponenty Active Setup pokud ano, stáhněte ji). Microsoft potom projde váš systém, aby zjistil, které z aktualizací jsou pro váš systém vhodné. Může vám nabídnout i možnost aktualizace jiných programů, pak se ale vyvarujte zavádění více různých položek v průběhu jedné instalace. Jedním z programů, které jsou uváděny jako doporučené, je tzv. Windows Critical Update Notification. Jestliže tento program stáhnete a nainstalujete, bude při každém připojení k internetu pravidelně kontrolovat aktualizace na stránce Microsoftu. V případě, že budou k dispozici jakékoli aktualizace, systém vám to oznámí.Matt Lake

DŮLEŽITÉ DODATKY

SYNC-IT

Stává se vám, že minimálně jednou týdně musíte nastavovat hodiny vašeho PC kvůli neidentifikovatelnému zpomalování systémového času? Pokud ano, pak si stáhněte program Sync-It. Tato aplikace obsahuje obslužný program Atom, který bude prostřednictvím internetu synchronizovat váš systémový čas s nejpřesnějšími hodinami na světě. Jakmile přidáte Atom do složky Po spuštění, stane se ruční nastavování systémového času minulostí.

DŮLEŽITÉ DODATKY

X-SETUP

Jestliže Tweak UI probudilo vaši chuť na výkonné pomocné programy zdokonalující Windows, okuste také X-Setup, populární především mezi technofily a středně pokročilými uživateli. Tahle nadupaná odnož Tweak UI vám umožní zadávat takové třešinky, jako např. jaký text by měl obsahovat pruh titulku Internet Exploreru a zda odeslat váš globální jedinečný identifikátor (GUID) Microsoftu (někteří to však považují za narušení soukromí).

WINDOWS 2000 JEŠTĚ PŘÍTULNĚJŠÍ

Scott Dunn

Windows 2000 jsou sice více jak rok stará, ale stále mají punc operačního systému, který se hodí spíše pro profesionály. Ve skutečnosti jsou však Windows 2000 tou nejlepší volbou i pro mnoho komerčních uživatelů PC, protože v sobě spojují stabilitu Windows NT s použitelností Windows 9x/Me. (Problémem jen bývá nalezení všech ovladačů pro HW). Následující tipy vám pomohou udělat z Windows 2000 operační systém vašich snů.

1. NECHTE WINDOWS, ABY SE PRO VÁS VYZDOBILA

Nejjednodušším způsobem, jak uživatelsky přizpůsobit složku, je otevřít okno složky a zvolit Zobrazit/Vlastní nastavení této složky... (nebo kliknout pravým tlačítkem myši na prázdnou část tohoto okna a vybrat tento příkaz). Klikněte na Další a při provádění zamýšlených změn postupujte podle doporučení průvodce. Chcete-li získat jeden ze speciálních vzhledů, zaškrtněte Zvolit nebo upravit pro tuto složku HTML.

2. PŘIZPŮSOBTE SI NABÍDKU START

Klikněte pravým tlačítkem myši na prázdné místo na panelu nástrojů a zvolte si Vlastnosti. Klikněte na záložku Upřesnit. Tlačítka v horní části této záložky použijte k přidání, odstranění nebo setřídění položek v hierarchii nabídky Start. Zaškrtávací políčka v dolní části záložky vám kromě jiného umožní rozbalit nabídky Panelu nástrojů nebo Tiskáren, zobrazit vaše oblíbené položky v nabídce Start nebo si vybrat mezi posuvnou či rozbalovací nabídkou Programů.

3. ZASTAVTE SLADKÉ SKRÝVÁNÍ NABÍDEK

Jestliže vám nevyhovuje, že se položky ve vašich nabídkách objevují a mizí v závislosti na tom, jak často je používáte, máme pro vás řešení. Jednoduše klikněte pravým tlačítkem myši na prázdné místo na panelu nástrojů, vyberte Vlastnosti, zrušte zaškrtnutí u volby Používat individuální nabídku a potvrďte kliknutím na OK.

4. TLAČÍTKO VYSUNOUT Na panelu nÁSTROJŮ

Máte-li svůj počítač pod deskou pracovního stolu nebo na jiném hůře dostupném místě, můžete si zjednodušit otevírání mechaniky CD-ROM. Jděte na nabídku Start/Programy/Příslušenství/Zábava/Přehrávač CD. Klikněte na tlačítko Možnosti a zvolte si Předvolby. Zaškrtněte Zobrazit ovládání na hlavním panelu a klikněte na OK. Kdykoliv budete potřebovat otevřít nebo zavřít mechaniku CD-ROM (kvůli vložení nebo odstranění libovolného disku, nejen audio), klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu CD v panelu nástrojů a vyberte Přehrávač CD/Vysunout.

5. PŘIZPŮSOBTE SLOŽKY V POHLEDU PODROBNOSTI

U každé složky v pohledu Podrobnosti (Zobrazit/Podrobnosti) můžete přidávat a odstraňovat sloupce se zobrazovanými informacemi. Stačí kliknout pravým tlačítkem myši na záhlaví sloupce (například Název nebo Velikost) a zaškrtnout položky, které chcete přidat. U položek, jež chcete odstranit, zaškrtnutí zrušte. Nezapomeňte prozkoumat nabídku Další.

6. Vytvořte si sPOUŠTĚCÍ DISKETY PRO ŠPATNÝ DEN

Nečekejte, až si vás problémy samy najdou. Vezměte prázdné naformátované diskety a do mechaniky vložte svůj disk CD-ROM Windows 2000. V nově otevřeném okně vyberte volbu Procházet tento disk CD-ROM. V dalším okně otevřete složku BOOTDISK a klikněte na MAKEBOOT. Dále pak postupujte podle pokynů na obrazovce. Nakonec si vytvořte opravný disk pro případ nouze (viz níže uvedený tip). V případě, že jsou již vaše Windows 2000 nefunkční, spusťte CD-ROM z jiného počítače a vytvořte bootovací a opravné diskety zde.

7. OPRAVNÝ DISK PRO PŘÍPAD NOUZE

Jestliže již můžete pomocí disket nabootovat váš počítač, pomůže vám opravný disk obnovit spouštěcí soubory, opravit poškozené Registry nebo provést jiné záchranné práce. Vyberte Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Zálohování. Zvolte Nástroje/Vytvořit záchrannou opravnou disketu. V dalším okně zaškrtněte volbu pro Zálohovat také registr... (záloha bude uložena na vašem pevném disku). Vložte disketu, klikněte na OK a postupujte podle výzev průvodce. V případě, že se spouštění Windows 2000 objeví nějaké potíže, můžete nabootovat pomocí spouštěcích disků (viz výše uvedený tip), a potom volbou Průvodce obnovením uvést systém pomocí opravného disku do plně funkčního stavu.

8. PŘIDÁNÍ SLOŽKY DO NABÍDKY

Pokud chcete zobrazit jakoukoli složku jako nabídku, přetáhněte ji na tlačítko nabídky Start nebo na libovolné místo v rámci nabídky Start.

9. UCHOVEJTE SVÁ TAJEMSTVÍ V BEZPEČÍ

Je-li váš disk naformátován na NTFS, můžete si zašifrovat složky na disku. Klikněte na složku pravým tlačítkem myši a vyberete Vlastnosti. V záložce Obecné klikněte na Upřesnit a zaškrtněte Šifrovat obsah a zabezpečit tak data.

POZNEJTE A PŘIZPŮSOBTE SI PRŮZKUMNÍKA

Druhou nejnavštěvovanější obrazovkou pro většinu uživatelů (hned po pracovní ploše) je Průzkumník. Zde provádíte většinu přesouvání, mazání, kopírování a (někdy) otevírání souborů. Rozhraní prohlížeče ušlo dlouhou cestu od svého počátku jako Správce souborů ve Windows 3.0, a tak si ani nemusíte být vědomi mnoha nových voleb v nejnovějších verzích Windows. Nabízíme vám stručný popis Průzkumníka a návod k tomu, jak dát prohlížeči vzhled, který chcete.

PŘÍKAZ PŘEJÍT NA

Tato volba se v prohlížeči Windows 98 objevuje v pruhu nabídky. Naproti tomu v Internet Exploreru, ve složkách Windows 2000 a Win Me a v oknech prohlížeče Windows se tato volba přesunula do nabídky Zobrazit. Příkaz "Přejít na" zobrazí až devět naposledy otevřených složek nebo webových stránek. Dalšími položkami jsou Zpět, Vpřed, O úroveň výš a Domovská stránka.

STANDARDNÍ TLAČÍTKA

Používají se k pohybům (navigování) mezi složkami, k mapování a mazání síťových jednotek, a k provádění takových standardních operací, jakými jsou například zpět, kopírovat, vyjmout a vložit. Ve Windows 98 můžete přidávat a odstraňovat tlačítka nebo k ikonám přidávat textové označení (Windows 95 to neumožňují). Klikněte pravým tlačítkem myši na panel nástrojů a zvolte Vlastní. V dialogovém okně se zobrazí všechna dostupná tlačítka panelu nástrojů a jejich aktuální nastavení. Z rozbalovací nabídky si vyberte některou ze tří textových voleb a dvou voleb ikon. Pořadí tlačítek můžete měnit pomocí šipek (ve Windows 2000 pomocí tlačítek Nahoru nebo Dolů).

ZOBRAZENÍ

Ke čtyřem standardním zobrazením složky ve Windows 98 (Velké ikony, Malé ikony, Seznam a Podrobnosti) přidávají Windows Me a 2000 užitečný pohled Miniatury, který poskytuje miniaturní verzi grafických souborů (viz obrázek). U jiných souborů než grafických zobrazuje velkou ikonu typu souboru.

DŮLEŽITÉ DODATKY

TurboBrowser 2000

Uživatelé si často stěžují na nedostatky Průzkumníka Windows. Pokud patříte i vy mezi tyto nespokojence, pak pro vás může být řešením Turbobrowser 2000. Tato komponenta odstraňuje většinu známých nedostatků. Navíc vás jistě překvapí, že s tímto prohlížečem získáte ještě další funkce, například zálohování, náhledy souborů (viz obrázek), kompresi, porovnávání složek, přejmenování složek...

DŮLEŽITÉ DODATKY

AkfontViewer

Není to náhodou o vás? Máte nainstalovány desítky fontů, ale nepamatujete si, jak který z nich vypadá. Když se na ně chcete podívat, musíte dvakrát kliknout na každý soubor s fontem ve složce Windows\Fonts. Stáhněte si místo toho obslužný program AkFontViewer! Pak si budete moci prohlížet fonty všechny najednou v jediném rolovacím okně (viz obrázek níže).

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0431

Na dveře klepou prázdninové měsíce a někteří z nás už se určitě připravují na letní vysněnou dovolenou. Zatímco se v oblasti softwaru i hardwaru očekávala okurková sezóna (třeba ještě přijde) a novináři se těšili na dny plné nicnedělání, opak je pravdou. V těchto dnech u nás vycházejí nová Windows XP, doplněná neméně inovovaným kancelářským balíkem. První recenze se zatím vyjadřují o nových "ikspéčkách" celkem pochvalně, prý jen ta náročnost na paměť mohla být nižší.

Ale na druhou stranu, ceny pamětí jsou už takřka na cenovém dně (kdepak to asi skončí), vždyť dříve nedostupný 128MB modul SDRAM dnes pořídíte za pětistovku. Podobná, i když ne tak viditelná, je situace na trhu i s ostatními hardwarovými komponenty. Software už zdaleka tolik jako dříve nebaží po nejvýkonnějších systémech, a proto si nejnovější hardwarové výstřelky kupují v podstatě jen hráči her.

Uvidíme, jak se situace vyvine dál, před námi zůstávají tipy a triky, které máte právě před sebou. V dnešním jednatřicátém dílu (vidíte, už jsme společně načali čtvrtou desítku) vám přinášíme obvyklou kolekci triků pro Windows.

Tipy pro Windows

1. Zabezpečte přihlášení do Windows (Win 98)

Tento tip vám bude užitečný v případě, že patříte mezi uživatele Windows 98, kteří sdílí svůj počítač a potažmo i operační systém s více osobami, ať už doma nebo v práci. Potom jistě používáte, nebo jste používali takzvané "rodinné přihlášení". To umožňuje pracovat v jedněch Windows několika uživatelům s vlastním nastavením poštovního klienta, pracovní plochy, Internet Exploreru a dalších aplikací.

Bohužel má rodinné přihlášení jednu velikou vadu na kráse. Pokud nejste v systému registrován jako právoplatný uživatel, nebo neznáte heslo, můžete přihlašovací okno obejít jednoduše tlačítkem Storno, nebo pouhým stiskem klávesy Escape. Potom se vám samosebou přihlásí do systému kdokoliv a celý systém přihlašování ztrácí smysl. Naštěstí existuje hned několik "opravných řešení", která si nyní ukážeme.

Hned zpočátku bych rád upozornil, že po provedení následujícího tipu se do Windows přihlásí pouze existující uživatel. Toto nastavení je možné zvrátit pouze v nouzovém režimu editací systémového registru, proto se před provedením tohoto tipu ujistěte, že v případě potíží dokážete vše vrátit do původního stavu. Důležitá (jak jsem řekl výše) je existence alespoň jednoho řádného uživatele.

Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Uživatelé. Zde je nutné zapnout podporu pro více uživatelů a alespoň jednoho vytvořit (pokud ho již nemáte). V nastavení každého uživatele máte možnost zvolit, které složky bude mít společné se všemi (respektive s uživatelem DEFAULT), a které bude mít vlastní. Můžete také nastavit pro každého uživatele přihlašovací heslo.

Po nastavení uživatelů budete muset restartovat a při té příležitosti můžete vyzkoušet snadné obejití přihlašovacího dialogu. Pro vyřešení tohoto problému spusťte regedit (Start -Spustit) a jděte do klíče HKEY_USERS Default Software Microsoft Windows CurrentVersion Run. Zde vytvořte novou textovou hodnotu (v levé části regeditu poklepejte pravým tlačítkem myši a zvolte Vytvořit Nová textová hodnota) a nazvěte ji FixLogon. Potom na ni znovu poklepejte levým tlačítkem a jako její hodnotu vložte řetězec rundll.exe user.exe,EXITWINDOWS. Zavřete regedit a restartujte.

Nyní zkuste obejít přihlašovací dialog. Po stisku klávesy Escape nebo tlačítka Storno se začne startovat nastavení DEFAULT, které jste ovšem zápisem v registru vyřadili z provozu, neboť hned po startu provede příkaz, který celá Windows vypne. V pořádku se přihlásí jen řádný uživatel Windows.

Pokud se někdy bude chtít vrátit k původnímu nastavení (nebo se z jakéhokoliv důvodu chtít přihlásit jako DEFAULT uživatel), stačí v registrech smazat vytvořenou položku FixLogon a bude zase vše při starém. Celé toto řešení sice není nejčistší, ale zajistí vám základní soukromí před ostatními uživateli, kteří s vámi počítač sdílejí.

2. Obtěžuje vás floppy? (Win 95/98)

Po celkem rozsáhlém předchozím tipu si nyní uvedeme něco menšího pro odlehčení. Často si na internetu i v různých diskusích uživatelé stěžují na neustále rozsvícenou a bzučící disketovou mechaniku. Tento jev, kdy Windows neustále v "disketovce" něco hledají, může mít několik příčin.

Nejčastější příčinou bývá "sloní" paměť Průzkumníka. Pokud něco kopírujete z diskety a pak ukončíte Průzkumníka ve stavu, kdy právě ukazuje její aktuální obsah, dožaduje se pak při dalším spuštění přítomnosti této diskety v mechanice a tím obtěžuje. Řešením je ukončit Průzkumníka ve stavu, kdy zobrazuje jakoukoliv část pevného disku a ne právě disketu. Pak už vám dá pokoj.

Druhým problémem bývá neustálé "hrabání" na disketu při startu Windows. To bývá způsobeno standardním nastavením Windows, která při každém startu znovu detekují množství disketových mechanik pro případ, že byste do počítače nějakou přidali. To je ale ve většině případů nesmysl, proto se vyplatí toto nastavení změnit.

Jděte do Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Systém. V dialogu Systém pokračujte na záložku Výkon a zde stiskněte tlačítko Systém souborů. V dialogu Systém souborů poté zvolte záložku Disketová jednotka a zrušte nastavení Hledat nové disketové.. Mimochodem, na záložce Jednotka CD-ROM se vyplatí trochu snížit velikost vyrovnávací paměti v případě, že máte málo operační paměti RAM. Můžete takto snadno 1 MB ušetřit. Nastavení potvrďte stiskem tlačítka OK a restartujte počítač (pokud si to vyžádá), problémy s disketovou mechanikou při startu by měly zmizet.

Posledním důvodem, proč se vaše Windows neustále domáhají diskety v mechanice, může být některý z rezidentních (běžících nepřetržitě na pozadí) programů, jež se zpravidla ukazují na liště úloh vpravo dole vedle hodin. Některá z těchto aplikací (obvykle to bývá antivirový program) se může neustále snažit dostat na disketu.

Řešením tohoto problému je deinstalace všech těchto podezřelých programů, a poté jejich přidávání (po jednom) a odhalení toho nepravého.

3. Trace Internet routes (Win 98/95)

Angličtinou vládnoucí čtenáři možná už tuší, o čem bude v tomto tipu řeč. Stejně jako všechny unixové systémy, obsahují i Windows některé velmi efektní a užitečné síťové diagnostické (a už nevím jaké) nástroje. Mezi nejznámější a velmi užitečné patří známý ping.

Pro ty, co vůbec netuší, o co jde např. příkaz ping 192.168.1.1 posílá periodicky malé kousky dat k počítači s IP adresou 192.168.1.1 a na základě použitého síťového protokolu dostává nazpět potvrzení. Tímto způsobem se zjišťuje funkčnost propojení mezi počítači na protokolu TCP/IP.

V tomto tipu chci ale hovořit o jiném diagnostickém nástroji. Jmenuje se tracert (od spojení slov traceroute) a zobrazí vám kompletní cestu síťového paketu (kousek dat běžící po Internetu od počítače k počítači) z vašeho počítače až do cíle. Někdy se až podivíte, jakou cestu může paket urazit na své pouti k cílovému serveru.

Spusťte Příkazový řádek (např. z menu Start Programy) a v něm zadejte třeba tento příkaz:

tracert www.microsoft.com

Pokud jste připojeni do internetu, můžete nyní sledovat přesnou cestu paketu směrem k serveru Microsoftu.

Tento program je nejen atraktivní, ale poslouží hlavně jako diagnostický nástroj při řešení problémů se směrováním paketů při pomalé odezvě na síti, kdy pomocí něj můžete odhalit nějakou překážku na cestě k požadovaným datům. Pro program tracert existují i grafické nadstavby, které cestu zobrazují na mapě světa.

4. Atributy souborů (Win 98)

Každý soubor má několik základních vlastností (atributů), které je možné měnit. U standardního souborového systému FAT a FAT32 můžete změnit tyto atributy uvedené v tabulce.

Typickými skrytými a systémovými soubory jsou io.sys a msdos.sys, které naleznete v kořenovém adresáři vašeho disku. Pokud váš souborový manažer nezobrazuje skryté soubory (implicitní nastavení Průzkumníka), tak je ani neuvidíte. Soubory s atributem R (typicky command.com) zase nemůžete nijak změnit, jsou určené pouze pro čtení.

Zatímco většina souborových manažerů (Volkov Commander, Windows Commander) zobrazí s každým souborem na disku i seznam jeho atributů (dokonce vám je povolí i měnit), klasický Průzkumník tyto atributy vůbec nezobrazí, pokud jej k tomu nepřinutíte.

Spusťte Průzkumníka a jděte do roletového menu Zobrazit. Vyberte Možnosti složky a pokračujte na záložku Zobrazit. Zde máte na výběr několik voleb, například zobrazení skrytých souborů (s atributem H) a podobně. V některých verzích Windows (95) zde naleznete také položku Povolit zobrazení atributů. Bohužel ji tam nenajdete vždy, a pokud patříte do této skupiny, musíte sáhnout k editaci systémového registru.

Spusťte regedit (Start Spustit) a jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows CurrentVersion Explorer Advanced. Zde se v pravé části regeditu nachází položka ShowAttribCol nastavená na hodnotu 0. Stačí na tuto položku poklepat a změnit hodnotu na 1. Nemáte-li tam vůbec tuto položku, zkuste ji vytvořit tak, že poklepáte pravým tlačítkem do pravé části regeditu a zvolíte z menu Vytvořit Nová hodnota DWORD. Tu potom nazvete a nastavíte jako v předchozím případě.

Pokud jste provedli vše správně, zobrazí nyní Průzkumník nový sloupek s informací o atributech souborů.

Easter Eggs

5. You are a real rascal (Win 98)

Dnešní první velikonoční vejce ukáže trik z Windows 98, který snad prý funguje i na starších Windows 95, ale přiznám se, že jsem ho na této verzi tentokrát nevyzkoušel. Kromě verze Windows je další podmínkou též nainstalovaná aplikace Windows 98(95) Tour. Ta by měla být součástí standardní instalace, takže pokud jste ji násilně nesmazali, měla by být na svém místě.

Klikněte na volné místo na pracovní ploše a z kontextového menu zvolte Nový objekt Zástupce. Do příkazového řádku vyplňte přesně tento textový řetězec včetně uvozovek:

"C:\WINDOWS\Application Data\Microsoft\WELCOME\WELDATA.EXE" You_are_a_real_rascal

Dokončete tvorbu zástupce a na ploše se objeví nová ikona s názvem Weldata. Poklepejte na ni pravým tlačítkem a z menu zvolte položku Vlastnosti. V dialogu přejděte na záložku Zástupce a v kolonce Spustit zvolte možnost Minimalizované. Potvrďte vše tlačítkem OK a poklepejte na hotového zástupce. Objeví se vám speciální okno se snímky ze sídla Microsoftu v Redmondu a dalšími informacemi o tvůrcích systému.

6. Hledání s IE (IE 5.x)

Druhý a dnes poslední easter egg je z prostředí Internet Exploreru a opravdu stojí za to. Po tomto triku totiž neuvidíte pouze jeden obrázek, nebo animaci, ale hned více najednou. A je na co se dívat. Na závěr tohoto krátkého úvodu možná některé zklamu sdělením, že je nutné být připojen v momentě provádění triku na internet.

Spusťte MSIE ve verzi 5 a vyšší a jděte do menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti sítě Internet. V dialogu jděte na záložku Obecné a dole stiskněte tlačítko Jazyky. V seznamu jazyků můžete vidět na prvním místě češtinu. Stiskněte tlačítko Přidat pro přidání dalšího jazyka, ale nevybírejte žádný z dlouhého seznamu. Jen do kolonky Vlastní vepište tento text: ie-ee, a potvrďte stiskem OK. Nyní máte v seznamu jazyků již minimálně dva. Označte vámi vytvořený jazyk ie-ee a stiskněte tlačítko Nahoru tak, aby byl tento jazyk na první pozici. Poté vše potvrďte a vraťte se zpět do okna Internet Exploreru.

Nyní stiskněte tlačítko Hledat, které naleznete na liště s ikonami. Z výběru Pick something, jenž se zanedlouho objeví v levém sloupci IE, vyberte položku Previous searches. Zobrazí se vám několik odkazů s obrázky autorů a spousty jiných legrácek tahaných přímo z internetu. To ale není všechno. Chcete-li vidět docela vtipnou animaci, zvolte v levém sloupci tlačítko Vlastní, které se nachází v pravém horním rohu vyhledávače.

Tímto velikonočním vajíčkem ukončíme dnešní jedenatřicáté tipy a triky. U příštího, tentokráte již pozdně letního dílu, se těším znovu na shledanou (to už budeme všichni po dovolené :-).

InterTipy

Nezvratným faktem je, že tento vložený článek sepisuji vždy před samotnými tipy a triky. Ono je to tak trochu logické. Nejprve projdu hlavní zdroje informací na internetu, zajímavé odkazy zaznamenám do tohoto článku a ještě zajímavější tipy pak otestuji na svých několikerých Windows, a sepíši článek hlavní. Na světlo se právě nyní derou nové verze Windows a Office, a proto věřím, že i pro další desítku dílů (kterou dnes načínáme) bude dostatek takových internetových odkazů, které vás zajímají a ke kterým se snad i někdy vracíte. Doufám, že tato kritéria splní i některý z následujících.

Pure Performance

http://www.pureperformance.com/

Dnes začneme touto velmi propracovanou stránkou, která se věnuje všem verzím domácích Windows (98, 95, Me) a Windows NT. Stránka je rozdělena na tyto dvě hlavní sekce, jež se dále dělí podle zaměření. Pro ilustraci jmenujme několik rubrik: hard disk tips, graphics tips, installation tips, communication tips a ty ostatní. Kromě samotných tipů a triků na těchto stránkách nechybí možnost zasílání novinek e-mailem, nebo samozřejmý vyhledávácí nástroj, který je v případě takového množství informací zcela nezbytný. Najdete zde i několik tipů a triků pro Windows 2000 jako nástupce Windows NT. Rozhodně stojí za návštěvu.

Tips for Disabled

http://w3.one.net/~hamilte/disab/wintip31.html

Anglicky pozitivní čtenáři již z názvu vědí, co je hlavní náplní této stránky. Najdete zde tipy pro Windows 3.x a Windows 95 určené zejména postiženým lidem. Stránka určitě nevyhraje cenu za skvělou grafiku a design, ale obsahem může být velmi nápomocná a užitečná. Její jednoduchost je v tomto případě spíše kladem, neboť vrchovatou měrou přispívá ke skvělé orientaci a rychlému nalezení požadovaného tipu.

Winsite

http://www.winsite.com/

Stránka, na kterou jsme se dívali již velmi dávno, a stojí za to si připomenout, co vše na ní naleznete a k jakým změnám od minula došlo. Jak již název napovídá, stránka se zabývá výhradně tipy, triky a dalšími informacemi o všech verzích Windows, i když podle obsahu ji asi nejvíce využijí uživatelé domácích verzí Windows 95 a 98, případně Me. Kromě tradičních odkazů na různé tipy a triky zde naleznete žebříček nejlepších utilit pro Windows a také mnoho rubrik zabývajících se šetřiči obrazovek, obrázky na pracovní plochu, a dalšího. Nechybí ani nezbytný vyhledávací nástroj. Zajímavou perličkou je, že tento server běží na operačním systému Linux, koneckonců, proč ne :-).

Otázky a odpovědi

http://www.m-man.com/wwwboard/wwwboard.html

Na této stránce najdete otázky a odpovědi týkající se Windows 95. Bohužel, jiné verzi se již tak dobře zpracované stránky nevěnují. Nepočítal jsem je, nicméně autor tvrdí, že stránky obsahují více než 2 000 otázek a odpovědí na nejrůznější témata. Proto nabízí i vlastní vyhledávač, pomocí kterého se snáze zorientujete. Stránka je svojí strukturou hodně jednoduchá a není problém ji ovládat i v textových prohlížečích tipu Links, Lynx :-).

Windows Help Net

http://www.windows-help.net/

Velmi propracovaná stránka, věnující se všem verzím Windows. Kromě obrovského množství informací ze světa Windows a zejména mnoha tipů a triků, pro které nechybí nezbytný vyhledávač, zde naleznete například i odkazy na síťové komiksy, nebo například mnoho odkazů na další stránky o Windows a ostatních aplikacích s nimi spojených. Samotné tipy jsou nejprve rozděleny dle verze Windows, aby se pak následně dělily dále podle témat, kterým se věnují. U každé hlavní sekce navíc naleznete i jakési "news" z požadované oblasti. Tento velmi dobře provedený site stojí za návštěvu.

Registry Hack

http://www.jsiinc.com/reghack.htm

Tento server je určen hlavně pro notorické upravovače registrů. Nezajímá se totiž o nic jiného než o různé úpravy a modifikace systémových registrů Windows NT a Windows 2000. Tipů pro editaci je tu opravdu moc a moc. Nechybí vyhledávač ani jakýsi seznam index souborů, ze kterých se dostanete až k samotným tipům. I když stránka nevypadá zrovna úžasně, obsahově vás určitě nezklame. Pokud rádi optimalizujete svá Windows přes systémový registr, rozhodně na tuto stránku zavítejte, nebudete litovat.

Windows 2000 Tips

http://win2000tips.home.att.net/

Stránka je určená výhradně pro Windows 2000. Věnuje se hlavně tipům a trikům pro tento operační systém. Mimo tipů zde najdete také odkazy na různé ovladače a návody řešení hardwarových problémů. Seznam rubrik pokračuje přes bezpečnostní otázky až po hry běžící pod Windows 2000. Na závěr se můžete přihlásit do některé z diskusních skupin. Toť vše, nic víc, nic méně, ale i to bohatě postačuje.

Windows 95 Tweaks

http://www.gate.net/~jsharit/windows_95/win95tips_and_tweaks.html

Sice poněkud obstarožní, ale obsahově i vzhledově povedená stránka o Windows 95. Najdete zde solidní množství různých tipů a rad přehledně rozdělených do těchto základních kategorií: úprava desktopu, rozšíření ovládání, přístup na internet a zvyšování výkonu. Další rubriky se věnují zejména odkazům na stránky s podobným zaměřením a také odkazům na software pro Windows. Stránka je díky své přehlednosti a jednoduchosti lehce prohlížitelná i v textových klientech.

Tipy pro Windows

http://www.jbnet.de/

Tato stránka je určena hlavně lidem vládnoucím jazykem našich sousedů. Pro ty, kteří do této skupiny patří, mám pár základních informací o obsahu těchto stránek. Na celkem jednoduše a přehledně provedené stránce naleznete opravdu hodně informací o Windows. Mimo samotných tipů a triků jsou zde odkazy na další stránky se stejnou tematikou, nezbytný vyhledávač, stránka pro stažení potřebného softwaru (pro některé tipy), stránka věnující se internetové tematice a stránka s tipy pro MS Access. Pokud vám němčina nevadí (mně ne), rozhodně tuto stránku navštivte.

Tímto trochu jazykově nezvyklým (přece jen se většinou pohybujeme na anglicky a česky mluvících internetových stránkách) odkazem se dnes rozloučíme. Za měsíc s novou dávkou tipů a triků na internetu opět na shledanou.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0457

? Mám PC ATX, Celeron 400, Windows 98, RAM 128. Počítač zapínám jen když na něm pracuji 2 až 4 hodiny denně. PC vypínám softwarově: Start/Vypnout. Zajímalo by mě, jaká je spotřeba proudu vypnutého PC, pokud nevyjmu zásuvku z elektrické sítě. Přítel tvrdí, že to může být 10-20 wattů za hodinu, protože základní deska musí být stále pod proudem. Má pravdu?

Existuje dvojí elektronické vypnutí. První vypnutí je funkčně shodné, jako když vypínáte síťovým spínačem. Namísto spínače je však použit elektronický prvek ve zdroji, který dostává pokyn od síťového tlačítka "ON" aby se zapnul a od mainboardu aby se vypnul. Při elektronickém vypnutí musí být samozřejmě jistá část systému v provozu, aby elektronický prvek mohl opět sepnout. V tomto případě je to část zdroje a ta odebírá tak málo proudu, že to ani nepoznáte. Ostatní komponenty počítače (mainboard, mechaniky, porty...) jsou bez napětí, a tudíž nic neodebírají. Druhý případ je vypnutí do pohotovostního režimu, kdy se odpojují nepotřebná zařízení a periferie, ale systém musí být v pohotovosti, aby mohl kdykoliv naběhnout "do rozpracovaného stavu". V tomto případě je 10-20 W reálných, protože zdroj se nevypíná, všechny komponenty jsou pod napětím a odepínají se samy. Mainboard je napájen a zdroj dodává potřebné množství energie, které je samozřejmě nižší než při plném provozu.

? Prosím o radu s nastavením mého PC. Při provozu více aplikací nebo např. dvou oken IE dochází zcela nečekaně k restartu. K tomuto docházelo i při provozu s 16 MB RAM typu EDO SIMM. Po přidání jednoho modulu typu DIMM velikosti 64 MB hlásil počítač, že nalezl pouze dalších 16 MB jak při startu BIOSu, tak i ve Windows. Myslím že toto je způsobeno starým BIOSem a časté pády systému nesprávným nastavením parametrů. Poraďte mi prosím, jak mohu upgradovat BIOS a jak mám nastavit parametry v setupu. Na PC je také nainstalován antivirový program Avast32. Je možné, že jeho běh nadměrně zatěžuje systém? Zkoušeli jsme i provoz pouze s pamětí DIMM 64MB a počítač se sice nerestartoval, ale byl stále pomalý a pracoval pouze s 16 MB RAM.

Problémy s počítačem typu náhlého restartu způsobuje paměť. Zjistěte si, jaké typy pamětí mohou být do základní desky vloženy. Kombinace SIMM a DIMM se mi jeví jako nevhodná proto počítač nalezne nějaký nesmysl a ne správnou kapacitu. Starý BIOS není příčinou špatné detekce paměti, nicméně jeho upgrade je možný, pokud to deska dovoluje. Jelikož o tomto problému bylo podrobněji psáno již v minulých číslech, připomenu pouze, že musíte mít 100% jistotu, že upgrade (obvykle získaný z internetu) je určen pro váš BIOS.

Ohledně programu AVAST lze říci, že obecně každý on-line antivirový program zpomaluje systém. Zpomalení se projevuje při operaci se soubory (kopírování, načítání, instalování). Antivir nemá vliv na rychlost aritmetických operací.

? Mám tiskárnu Epson Stylus Color 600 a když si chci nastavit v programu Word 97 orámování stránky, nezobrazí se mi v náhledu, ani se mi následně nevytiskne rámeček celý. Pokud je strana na výšku, chybí spodní část rámečku, na šířku zase část pravá. Mám originál ovladač, stažený z domovské stránky firmy Epson a OS Windows 98. Doufám, že mám jen něco špatně nastaveno (v tiskárně, v ovladači), protože tato závada se projevuje i po nové instalaci OS.

Podle mého názoru je to opravdu otázka nastavení, a sice dokumentu. Všechny tiskárny mají z principu své činnosti jakousi mrtvou zónu okraje, kde nemohou tisknout. Laserové tiskárny jsou na tom nejlépe, tam činí okraje přibližně 6 mm. Hůře jsou na tom tiskárny inkoustové, které mají dost velký mrtvý okraj dole. Podobně jsou na tom i jehličkové tiskárny, jež mají mrtvý okraj nahoře. Jedná se až o 2,5 cm, což není zanedbatelné. Na běžné dokumenty to stačí, avšak na grafické záležitosti typu rámečků se tato "vada" projeví. Bohužel je to otázka konstrukčního řešení tiskáren a nelze na tom nic změnit. Ovladač tiskárny samozřejmě o mrtvém okraji ví a měl by uživatele upozornit, že oblast tisku přesahuje fyzické okraje dokumentu. Velikost mrtvých okrajů zjistíte nejlépe tak, že v MS Wordu nastavíte ve vlastnostech stránky všechny okraje na nulu, a pak dáte OK. Ovladač se ozve a nabídne opravení okrajů. Pokud souhlasíte, z nastavení stránky pak vidíte, kam můžete tisknout a kde už tisk neprojde.

? Prosím o radu, jakým softwarem je možno obnovit smazaná data na HD systém Windows 95 (složky, podsložky a soubory). Samozřejmě odstranění dat bylo provedeno bez použití Koše...

Windows 95 nemají (kromě koše) prostředek na obnovení souborů, které byly smazány, ať už bez použití koše nebo byly z koše odstraněny. Šance zde je, musíte však použít příkaz DOSu (pravého, ne z Windows). Příkazem je UNDELETE. Předpokladem obnovy souborů je okamžité ukončení práce s Windows po incidentu (aby se na "volné" místo nezapsaly nové soubory). Počítač nabootujte z diskety MS DOS, na které bude tento příkaz. Nejprve jej spusťte s parametrem /?, abyste se dozvěděl, co vše se s ním dá dělat. Potom se můžete pokusit o obnovu složek. Problémem ale je, že DOS neumí dlouhé názvy, takže o tyto přijdete. Zachráníte tak možná cenná data, ale systém budete muset instalovat znovu. Ještě existuje možnost využít na obnovu disku nástrojů obsažených např. v Norton Utility apod. Opět doporučuji nejprve se seznámit s funkcí dané obnovovací utility.

? Mám nainstalováno ještě k fontům, co jsou v systému (v instalaci Windows), asi 50 dalších a nevím jak je jednoduše obnovit do nové instalace Windows bez toho, abych je musel znovu hledat a vybírat z balíku, který jsem stáhl kdesi z internetu a který obsahuje asi 500 fontů. Zkoušel jsem zálohovat složku Fonts a pak v nové instalaci s ní přepsat původní složku, ale "moje" fonty nebyly dostupné v programech, které s nimi pracují.

Takto jednoduše to nejde, ale váš úmysl nebyl špatný a energie do něj vložená rozhodně nepřijde nazmar. Složka Fonts je systémová složka, do níž si Windows ukládají fonty, které instalují. To je důležité. Aby font byl pro Windows známý, je třeba jej vždy instalovat. Kromě překopírování daného souboru (například ttf) do složky Fonts dojde i k záznamu do registru. Ten pak vypovídá o tom, co je nainstalováno. Vy tedy musíte fonty, které nejsou ve Windows vidět, přesunout ze složky Fonts do nějaké jiné (nové) složky a pak pomocí menu Start/Setting/Control Panel/Fonts/File/Install New Font. zvolit tuto složku. Po zobrazení všech fontů zvolte Select All a OK. Políčko Copy fonts to Fonts folder musí být zaškrtnuté (standardně je). Tímto proženete fonty přes registr a systém je bude znát. Zároveň se zkopírují do složky Fonts, a proto můžete pomocnou složku smazat.

? Delší dobu řeším problém se zapínáním počítače. PC vypnu klasickou cestou, tzn. Nabídka start/Vypnout. PC se normálně vypne. Po zazvonění telefonu, který je přes modem spojen s PC, se však PC zapne. Mám modem Motorola SM56 PCI Speakerphone Modem.

Příčinou je nastavení režimu usnutí počítače, který čeká na tzv. probouzecí signály. Jedním z nich je příchod hovoru na modem. Problémem bude, že počítač místo aby se opravdu vypnul, dostává se do režimu spánku. Nastavení je možné buď v BIOSu, nebo pomocí Ovládacích panelů APM (zdokonalené řízení spotřeby). Tam byste měl nalézt potřebná nastavení jak se má počítač chovat při povelu Vypnout a na jaká zařízení má reagovat, je-li v režimu "spánek". Poslední místo, kde ještě může být nastaveno probouzení (s ohledem na modem), jsou vlastnosti modemu ve Správci zařízení. Tam by mohlo být rovněž nastavovací políčko, co má počítač dělat po příchodu hovoru.

? Prosím o laskavé sdělení a o orientační cenu programu, který umí tisknout poštovní poukázky (složenky) typu jako hromadnou korespondenci, popř. zda je to možné přímo v MS Office.

Je to možné přímo v MS Office, ovšem vyžaduje to jistý čas zkoušení. Doporučuji následující postup. Potřebnou poukázku oskenujte a vložte ji do MS Wordu (není to nutné, ale velmi to usnadní další práci). Musíte zajistit, aby obrázek šel přes text, aby bylo vypnuté obtékání, a ještě musíte obrázek poslat pod text. Podle velikosti poukázky zvolte formát stránky. Přikláněl bych se k formátu na šířku, protože poukázku do tiskárny budete vkládat úzkou částí a případně ji budete muset podložit papírem, aby se tiskárna nezasekla (to je třeba vyzkoušet na začátku!). Kontrolním tiskem ověřte, zda se velikost poukázky vytisknuté rovná velikosti poukázky skutečné, a případně upravte rozměr nebo pozici v MS Wordu. Pokud vše funguje, můžete si připravit hlavní dokument běžným postupem hromadné korespondence. Obrázek poukázky vám usnadní umisťování polí hromadné korespondence a dalších textů. Vyvarujte se textových polí, ze zkušenosti vím, že si s hromadnou korespondencí příliš nerozumějí, pokud se použije pole "Next record". Až budete s výsledkem spokojen, odstraňte obrázek pod textem a šablona pro tisk poukázek je hotová. Nyní je třeba ji dobře uložit a data pro vypisování údajů vytvářet podle stejného postupu (stejné názvy polí).

? Vlastním grafickou kartu XPERTKarta je osazena 8 MB paměti s tím, že jeden 4MB modul je odnímací. Program SiSoft Sandra 2000 Standard mi hlásí, že karta má starý BIOS. Je možné u této karty upgradovat BIOS obdobně jako u MB? Slyšel jsem, že u některých karet to možné je.

Máte pravdu, nejenom BIOS mainboardu lze upgradovat. Dnes se setkáváme s komponenty, u kterých lze upgradovat jejich BIOS, resp. firmware. Patří mezi ně grafické karty, řadiče disků a diskových polí, některé typy PC karet apod. O možnosti upgradu se dozvíte buď z přiloženého návodu, nebo na webových stránkách výrobce. Tam byste měl nalézt i soubory a návod pro vlastní upgrade. Ještě poznámka pracuje-li počítač podle vašich představ, nenechte se nutit do upgradu hlášením jednoho programu, i kdyby byl sebelepší. Není třeba za každou cenu stát v první linii nejnovějších ovladačů a technologií, občas to přináší zklamání a práci navíc s obnovením systému do původního stavu.

? Používám Windows 98 s připojením k internetu. Používám volbu Start/Vypnout/Přepnout do úsporného režimu. Vše funguje normálně, ale když někdo zavolá na pevnou linku, počítač se probere. Zkoušel jsem nastavit přes vlastnosti plochy, aby se po 10 minutách opět převedl do úsporného režimu, ale nic se nedělo. Počítač zůstal i po 15 minutách normálně běžet. Prosím vás, co s tím mám dělat.

Problém je podle mého názoru v aktivaci spořiče obrazovky, který následně vypíná počítač. Spořič může být nějaký zvolen, nebo také ne. Důležité je nastavení APM. V prvních Windows 95 byla známa chyba spořiče obrazovky, který se nespouštěl z určitých aplikací. Jak se zdá, i Windows 98 mají podobnou chybu. Můj počítač např. "nespoří", pokud je na ploše zobrazena aplikace, která však není aktivní (např. bylo vybíráno z menu a tento výběr byl stornován klávesou ESC). Je možné, že po probuzení na modemový signál dojde k podobnému stavu a počítač se sám nevypne. V tomto případě doporučuji nejnovější service pack pro Windows 98 a Internet Explorer. Mohlo by to pomoci.

? Rád bych se zeptal, jakým způsobem je možno uvést disk do původního stavu, pokud byl proveden formát pomocí BIOSu, LOWLEVEL FORMAT. Jedná se o 20GB disk, který je normálně detekován BIOSem, ale pod jakýmkoli operačním systémem na něj není umožněn přístup, ani není zobrazován. Nepodařilo se mi jej ani pomocí programu FDISK převést do normálního stavu.

Po zformátování disku je tento nepřístupný operačnímu systému. Prvním krokem je oživení disku programem FDISK. Je třeba vytvořit aspoň jednu partition a tuto nastavit jako aktivní. Je-li toto provedeno, je třeba počítač vypnout. Po zapnutí a nabootování (použijte spouštěcí disketu systému Windows) stále disk není přístupný, je ale možné jej naformátovat příkazem FORMAT C: /sys. Tímto jej zviditelníte operačnímu systému a zároveň na něj přenesete jádro operačního systému, čímž bude disk schopen nabootovat. Pak už můžete instalovat operační systém. Low-level formátování je formátování na nejnižší úrovni média, a je tedy odlišné od běžného formátování. To musí být následně provedeno. Doufám, že v tomto tkví váš problém. Pokud se vám disk nepodaří zviditelnit, doporučuji navštívit odborný servis. Některé disky totiž nelze formátovat low-level.

? Rád bych si na svém počítači vedl deník. Existuje nějaký hotový freevarový program, nejlépe v češtině, nebo je nutné si své poznámky psát například ve Wordu? Rád bych také k tomu měl nějaký šifrovací program. V minulém čísle PC WORLDu píšete o BilboCrypt. Ten mám na CD k časopisu a asi je v češtině, že? Nebo je lepší v angličtině PGP? Vím, že rozšifrovat se dá asi vše, ale ať to dá někomu alespoň pořádný kus práce. Anebo existují i jiné programy k tomuto účelu zdarma?

Ohledně deníku záleží na tom, jakou máte představu, k čemu by měl deník sloužit a co by případně měl umět. O freewarovém programu nevím, ale myslím si, že deník můžete úspěšně vytvářet pomocí aplikací MS Office, od jednoduchého zapisování v MS Wordu až po pokročilé vedení deníku v databázi MS Access. Lze také využít program MS Outlook a jeho kalendář k zapisování různých událostí. Tam si navíc můžete vkládat i dokumenty odjinud (např. obrázky). Hledání v Outlooku je přehledné a událostem můžete přiřadit i určitou kategorii. Co se týká Accessu, není třeba se jej obávat, základem je vytvoření tabulky (datum, událost, kategorie). Na tuto tabulku poté vytvoříte formulář pomocí průvodce a deník je v jednoduché podobě hotov. Access samozřejmě umožňuje různé typy hledání a filtrace. Důležitá poznámka pro textovou buňku použijte typ Memo (max. 64 000 znaků), nikoliv Text (max. 255 znaků). K šifrování můžete použít programy, které byly uvedeny v PC WORLDu 6/2001 a bylo jim věnováno několik stran. MS Access lze uzamknout heslem, ale není to jen heslo na soubor, jedná se o přístup do databáze, takže úroveň zabezpečení je vyšší. Nastavení zaheslování je ale poněkud složitější.

? Mám problém s color managementem používám Adobe Photoshop 6 a v rámci tohoto software je utilita Adobe Gamma, která je v Control Panelu. Můj syn si hrál na počítači a pohrál si také s touto utilitou. Výsledek není dobrý monitor zobrazuje do modra (červená je tmavohnědá, žlutá je zelená, bílá je bleděmodrá a bleděmodrá je bílá atd). Zkoušel jsem napravit co napáchal, ale nic nepomáhá. Zkusil jsem odinstalovat Photoshop se všemi součástmi, v nastavení Display ve Windows jsem smazal Adobe Monitor Settings.icm, a nepomáhá nic. Už nevím, co mám dělat. Možná by pomohlo přeinstalovat firmware na grafické kartě (problém je, že moje grafická karta je starší a nenašel jsem na internetu potřebný firmware; používám Diamond Stealth II S220), protože namodro se zobrazuje vše i BIOS.

Inu, nezávidím vám potíže, které vznikly z nedbalosti, a tudíž vůbec nevíte jak. Nevím přesně jak pracuje utilita Adobe Gamma, takže se pokusím nastínit několik variant, co se asi stalo. Uvádíte, že do modra se zobrazuje vše, tedy i start počítače (výpisy BIOSu a DOS okno). Utilita tedy musela zasáhnout do nastavení hardwaru. Buďto zapsala "nové" barevné podání do grafické karty, nebo do monitoru. Abyste toto zjistil, bylo by nejvhodnější vyzkoušet váš počítač s jiným monitorem věděl byste, na čem jste není to ale nezbytně nutné. V první variantě budu předpokládat, že nové nastavení je uloženo v grafické kartě. Pak by mělo stačit stejnou utilitou přenastavit barevné podání monitoru. Při tom je důležité vyrovnat křivku barevného podání do přímky. Měl byste se také přesvědčit, zda monitor reaguje např. nastavit podání do červena a zjistit, zda se změna projeví. V případě, že ano (nevylučuji změnu až po restartu), můžete pak docílit nápravy. Druhá varianta předpokládá, že se nové barevné podání zapsalo až do monitoru. Tady by měla být náprava jednodušší. Monitor má svoje menu a jedním z nastavení je také tzv. Factory settings, neboli tovární nastavení. Po této volbě by měla být náprava okamžitá. Doporučuji začít tímto, a teprve potom se zabývat první variantou.

? Po dlouhém vybírání jsem si koupil skener Epson Perfection 640 U a nejsem schopen jej rozchodit pod Windows 98 i přesto, že patřičné ovladače jsou na přiloženém CD. Po připojení skeneru se ohlásí a mohu nainstalovat Twain rozhraní. Instalace proběhne korektně a v ovládacích panelech se objeví nová ikona, kde se mimo jiné dá odzkoušet funkčnost skeneru tlačítkem Test, které dává informaci, že je vše v pořádku. Při pokusu o skenování do jakékoliv aplikace se objeví hláška "Please install the supported TWAIN driver". Opětovné nainstalování Twain není možné: při zadání cesty se objeví tam, kde by se měl objevit ovladač skeneru, jen prázdné okno i přesto, že na zadaném místě ovladač je a bylo z tohoto místa prvně korektně instalováno. USB rozhraníé je v pořádku, chodí na něm bez problémů tiskárna. Počítač je osazen boardem OCTEK RHINO, čipset KT 133B ASP, Duron 700 a 128MB pamětí. Zkoušel jsem všechny možné i nemožné kombinace instalace, včetně reinstalace Windows, ale neúspěšně. Zkoušel jsem také instalovat před balíčkem Via 4in1 i po něm, a opět bez výsledku. Pokoušeli jsme skener instalovat u kolegy na WIN 98 SE na stejné hardwarové konfiguraci a také bez úspěchu. U dalšího známého s podobným boardem a procesorem, ale s Windows ME skener funguje bez problémů. Chyba tedy není v něm, ale pravděpodobně někde v ovladačích, při prohlídce Registru je patrné, že ve Windows 98 je zápisů mnohem méně než v ME. Jiné ovladače než na CD ke skeneru jsem ale nikde neobjevil, ani žádný patch. Zdá se mi hloupé kupovat nový operační systém jen kvůli tomuto problému.

Podle popisu problému vše ukazuje na problém s ovladačem skeneru pro Windows 98. Na stránce http://www.epson.co.uk/cgi-bin/epson-uk/scandriveruk.pl lze nalézt ovladače pro váš typ skeneru pro různé operační systémy vyzkoušejte, zda pro Windows 98 budou funkční. Pokud ne, bude nejvhodnější obrátit se na výrobce buď přímo, nebo prostřednictvím prodejce skeneru.

Hledáme odpověď

Vážení, jsem několikaletým příznivcem vašeho časopisu, který považuji za nejlepší svého oboru na našem trhu. I proto se na vás obracím s problémem, jenž se netýká přímo počítače a jeho konfigurace, proto nepoužívám lístek do této rubriky, uveřejněný v posledním čísle. Mám na svém počítači dvourychlostní vypalovačku Ricoh a software Nero verze 5. Na této vypalovačce vypaluji zvuková CD už asi dva roky. CD, která vznikla v poslední době, nenastartují ve věži Sharp buď vůbec, anebo třeba na pátý pokus. Přitom v jiné věži nebo v počítači tato CD fungují normálně. Starší zvuková CD, která vznikla ve stejné vypalovačce (zhruba před rokem), ale bez problémů ve věži Sharp fungují a startují. Pokud vypálím zvukové CD v jiné vypalovací mechanice, je startování o něco lepší, ale není zdaleka bez problémů. Je problém ve věži nebo ve vypalovačce nebo v obojím? Děkuji za odpověď.

Petr Telinger

Obracím se na vás s dotazem ohledně DVD mechaniky na notebooku IBM. Notebook nese označení A21p a má zabudovanou interní mechaniku DVD. Jako OS slouží Windows 2000. Nějakým způsobem se nám podařilo změnit (tedy snížit) rychlost otáčení, a potažmo načítání z mechaniky. Nemohouce přijít na to, jak uvést zařízení do původního stavu, obracím se na vás s těmito dotazy: Jak a kde nastavit rychlost otáčení mechaniky DVD u výše uvedeného zařízení? Jak je to s rychlostí DVD mechanik obecně, resp. možností nastavení rychlosti otáčení?

Ohlasy čtenářů

Vážená redakce, právě držím v rukou červnové číslo PC WORLDu a na straně 57 se Petr Čáslavský dotazuje na problém vysokého roztáčení otáček při přehrávání MP3 souborů z CD-R disku. Tento problém jsem měl až do doby, kdy vyšel květnový PC WORLD. Na redakčním CD tohoto čísla v sekci Vyzkoušejte si se nachází program, který dokáže snížit rychlost CD mechaniky. Jmenuje se CD Speed (Changer) 1.1 a s jeho pomocí lze snížit počet otáček a tudíž i hluk, který mechanika vydává. Doufám, že tato reakce čtenáře uspokojí a bude moci v klidu poslouchat své nejlepší skladby. O svou CD mechaniku se podle redaktorů tohoto časopisu nemusíte obávat, po restartu se vše vrátí do původních kolejí.Jan Petlach, Blansko (honzzzaaa@seznam.cz)

Reaguji na článek Hledáme odpověď z šestého čísla časopisu PC WORLD. Ptáte se, jak zpomalit CD-ROM mechaniku při přehrávání MP3 cédéček. Je celkem jasné, proč se mechanika točí velkou rychlostí při vložení cédéčka rozpozná, zda se jedná o zvukové nebo datové CD a podle toho přepne otáčky. Při vložení MP3 CD se nepřepíná na nižší otáčky, protože se jedná o datové CD. Řešení je celkem jednoduché. Slouží k tomu program DriveSpeed (130kB), který je ke stažení na adrese http://mujweb.atlas.cz/www/frankee/drivespeed/. Po spuštění zvolíte maximální rychlost a CD-ROMka bude tichá. Podle potřeby není problém vrátit zpět rychlost původní. Lze zvolit i jiné programy, např. CDspeed. Je jen na vás, který program bude více vyhovovat.

Dále chci reagovat na dotaz čtenáře (ze stejného čísla 6/2001), který má problém s otevíráním JPEGů a s přiřazováním přípon. Také jsem se s tímto problémem setkal, ale neřešil jsem to tak složitě spustil jsem regedit a potřebnou větev jsem smazal. Je to na adrese HKEY_CLASSES_ROOT, tam jsou přípony. Stačí příslušnou větev s příponou odstranit a postupovat normálním způsobem jako při přiřazování proměnné programu. Raději si před zásahem do registru celý registr zálohujte. Tento postup se mi zdá daleko jednodušší, než reinstalace programů a podobně. Jednoduše stačí odstranit příponu z registru, a při přiřazování proměnných už počítač "neřve". S pozdravem čtenář PC WORLDu Vratislav Blažek

Nehlučný provoz mechaniky CD-ROM při přehrávání MP3 řeší program Nero DriveSpeed. Umožňuje snížení otáček i u velmi rychlých mechanik třeba na "4x", což bohatě stačí pro hudbu v MP3 z CD-R Přitom provoz mechaniky je neslyšitelný. Ke stáhnutí z: http://www.cdspeed2000.com/files/nerodrivespeed_110.zip, podrobný popis: http://www.cdspeed2000.com/go.php3?link=nerodrivespeed.html. Skvělý magazín PC WORLD srdečně zdraví

Václav Polák

§§§§§


Komunikace


Zkrote svoji e-mailovou schránku!

Steve Bass

c01p0346

O tom, že se e-mail stal významnou součástí vašeho života, není třeba pochybovat. Slouží však váš e-mail vám, nebo vy sloužíte jemu? Nastává čas popadnout býka za ocas a čelit situaci.

Na posílání a přijímání e-mailu si snadno zvyknete, neboť je tak snadné. Vsadím se, že každý den dostáváte mraky elektronické pošty: všudypřítomné žertovné dopisy, protivné inzeráty a jiný nežádoucí balast promíchaný se zprávami, které skutečně potřebujete. Co má uživatel e-mailu dělat? Jsem rád, že se na to ptáte. Dovolte mi, abych vám vysvětlil, jak používám filtry a pravidla, abych se zbavil spamu. Rovněž vám prozradím, jak se vypořádat s připojenými soubory a jak chránit vaše životně důležitá data. Než tedy znovu otevřete svou schránku na doručenou poštu, přečtěte si tento článek.

Filtrování spamu

Pravdivé doznání: V e-mailovém klientu Eudoře, který jsem si vybral, mám více než 150 spamových filtrů. Fajn, mám o zábavu postaráno, ale moje schránka na doručenou poštu alespoň nepřetéká spamem.

Filtry (někdy se jim říká pravidla schránky na doručenou poštu) zkoumají příchozí zprávy, určují jejich původ a směrují je do odpadkového koše namísto do schránky na doručenou poštu, pokud vyhovují určitým kritériím. Vím, co si myslíte: nebylo by lepší mazat nevyžádané e-maily ručně? Z dlouhodobého pohledu nikoliv. A vytvoření filtrů je dílem okamžiku, jakmile sestavíte několik takových, které rozpoznávají obecné charakteristiky spamu. Některé e-mailové programy vám umožňují kopírovat existující pravidla a pak změnit několik slov, aby byl blokován nový zdroj spamu. Chcete-li, můžete začít s obecně použitelnými filtry, které jsem vytvořil pro Eudoru, a pravidly, která jsem vytvořil pro Outlook 2000, spolu s pokyny, jak je importovat. Naleznete je na www.pcworld.com/features/june2001/filters. Pak si můžete vyzkoušet tipy, které následují.

Varování předem: dokud tvorbě filtrů nepřijdete na kloub, je možné, že jeden z nich možná vyhodí do koše důležitou zprávu od vašeho šéfa. Abych se pojistil proti omylům, posílám filtrovaný spam do složky "Možný spam" a nahromaděnou veteš mažu ručně každých pár dní.

Zkuste si vytvořit rychlý filtr pro blokování domén zemí, které tvůrci spamu často používají pro přesměrování svého harampádí. Jejich kódy tvořené dvojicí písmen se nacházejí v záhlaví spamu. Mezi současné favority patří Jižní Korea (.kr), Čína (.cn), Chile (.cl) a Slovinsko (.si). Viz seznam zemí v tabulce.

V aplikaci Outlook Express: postupně zvolte Nástroje/Pravidla pro zprávy/Pošta (Tools/Message Rules/Mail). Klikněte na tlačítko Storno (Cancel), abyste uzavřeli dialogové okno Nové pravidlo pro poštu (New Mail Rule)(pro tentokrát), a klikněte na ouško Blokovaní odesílatelé (Blocked Senders) v dialogovém okně Pravidla pro zprávy (Message Rules). Klikněte na tlačítko Přidat (Add) a zadejte buď e-mailovou adresu odesílatele spamu, nebo doménu, odkud spam přichází.

V aplikaci Outlook 2000: postupně zvolte Nástroje/Průvodce pravidly/Nové/Kontrola zpráv při příchodu/Další (Tools/Rules Wizard/New/Check messages when they arrive/Next). Klikněte na zaškrtávací políčko vedle určitého textu v okně Popis pravidla (Rule description), a zadejte kód země, například .kr. Klikněte na tlačítko Další (Next) a pak vyberte přemístěte to do konkrétní složky (move it to the specific folder). Klikněte na modré podtržené slovo specified v okně Popis pravidla, zvýrazněte svou spamovou složku a klikněte na tlačítko Dokončit (Finish). Obdržíte-li spam, který nese doménu jiné země, Outlook 2000 vám umožní toto pravidlo zkopírovat a snadno je upravit podle kódu nové země.

V aplikaci Eudora: chcete-li vytvořit filtr v Eudoře, klikněte pravým tlačítkem na spamovou zprávu, zvolte možnost Vytvořit filtr, zvýrazněte pole s doménou (bude buď v poli Odkud (From), nebo v poli Jakýkoli příjemce Any Recipient), a vymažte vše, co předchází tečce a jménu země (viz obrázek 1). Zvolte Přenesení do existující poštovní schránky (Transfer to Existing Mailbox), pomocí posuvníku se dostaňte na složku Možný spam (Possible spam) a klikněte na Vytvořit filtr (Create Filter). Ve verzi 5.0.2 sponzorované reklamou klepněte na tlačítko V čem (In); vyberte složku Možný spam (Possible Spam) a klepněte na Vytvořit složku (Create Folder).

V aplikaci AOL: chcete-li vytvořit poštovní filtr pro AOL, musíte nejprve vytvořit jméno obrazovky, jež budete používat pro příjem elektronické pošty pouze z těch domén, kterým důvěřujete (například pcworld.com), a od lidí, které jste se rozhodli zařadit do svého seznamu "přijatelných" osob. Nejprve se přihlaste jménem vaší hlavní obrazovky, zvolte Preference (Preferences), a postupně vyberte Rodičovské ovladače/Nastavit rodičovské ovladače/Ovládání e-mailu/Přizpůsobit (Paternal Controls/Set Paternal Controls/E-mail Control/Customize). Klikněte na Další (Next), vyberte možnost, která umožňuje přijímat poštu jen ze zdrojů uvedených ve vašem seznamu, a jména těchto zdrojů doplňte do seznamu (viz obrázek 2). Dalším vaším krokem bude vytvoření nových jmen obrazovek z nichž každá bude mít své vlastní ovladače e-mailu které budete používat pro příjem e-mailu z konkrétních diskusních skupin, od obchodních partnerů, upovídaných rodinných příslušníků..., jistě rozumíte.

Když vám přijde spam, který nabízí "tajné špehování" nebo slibuje, že "vyděláte miliony během 3 týdnů!", použijte ve filtru krátkou jednoznačnou část předmětu zprávy. Nepoužívejte celý předmět další bude odlišný a ignorujte e-mailovou adresu, protože se též mění. Asi tak jeden týden se pouhých pět minut denně věnujte vytváření účinného filtru pomocí této techniky, a já se vám osobně zaručuji, že dosáhnete uspokojivých výsledků!

Získejte podporu svého ISP

Spam asi brzo nezmizí, avšak s trochou pomoci mého ISP se mi podařilo podstatně snížit objem toho, co dostávám.

Snad nejlepší ochranou proti spamu je výběr takového poskytovatele internetových služeb, který vás seriózně ochrání před odpadem. V průměrném měsíci můj ISP uchrání mou e-mailovou schránku asi od 400 spamových zpráv. AT&T WorldNet (www.att.net), EarthLink a jiní velcí ISP filtrují spam na úrovni serveru pomocí služby Brightmail (www.brightmail.com). Webové služby jako Hotmail a Yahoo rovněž poskytují vynikající filtry na nevyžádanou poštu. Jiní ISP se pokoušejí záplavě spamu postavit do cesty prostřednictvím blokování domén, známých jako zdroje spamu. Zeptejte se svého ISP, jakým způsobem přistupuje k prevenci spamu, a požádejte jej, aby zasáhl proti jeho šiřitelům.

Dva zajímavé články naleznete na webu PC WORLDu, samozřejmě v angličtině. Chcete-li se seznámit s jedním účinným přístupem, přečtěte si článek "Team Fights E-Mail Annoyances" (Tým bojuje s e-mailovými trampotami) na adrese www.pcworld.com/news/safeguard. Podrobnosti o tom, jak někteří lidé reagují, když jejich ISP filtruje balík legitimního e-mailu, se dozvíte na www.pcworld.com/features/may2001/spam.

Skenujte připojené soubory, zda neobsahují viry

E-mailové přílohy přicházejí v mnoha tvarech a velikostech, ale jednu věc mají společnou: jsou potenciálními virovými bombami, které mohou poškodit vaše PC. Pravidlo číslo jedna: přílohy vždy uložte na pevný disk a skenujte je antivirovým nástrojem, než se do nich podíváte. V programu Outlook Express anebo Outlook 2000 otevřete e-mailovou zprávu, zvolte Soubor/Uložit přílohy (File/Save Attachments) a pak nalistujte složku, do níž chcete přílohu uložit. Eudora automaticky pošle přílohy do složky, kterou jste si vybrali. Postupně zvolte Nástroje/Možnost/Přílohy (Tools/Options/Attachments) a klikněte na tlačítko Adresář příloh (Attachment directory). Pro maximální bezpečnost vyzkoušejte VBS Defender. Jde o bezplatně šířený nástroj, jenž zabraňuje všem červům napsaným ve Visual Basicu, aby pronikly do jakéhokoli e-mailového klienta. Kopii programu VBS Defender získáte v sekci Downloads sídla PCWorld.com.

Vyprazdňuje svou schránku na doručenou poštu

Aby vám e-mail dobře sloužil, musíte organizovat své příchozí zprávy: odpovídejte rychle, přemisťujte e-mailové zprávy do jiných složek nebo je ihned předávejte dál. Konvenční abecedně seřazený seznam jsem obešel přidáním čísla a mezery před jména mých složek, abych vytvořil své vlastní pořadí (viz obrázek 3). Dalším mým trikem je filtrace příchozích zpráv na základě událostí a lidí. Jestliže například filtr v Eudoře rozpozná ve zprávě e-mailovou adresu mého redaktora, přehraje zvuk sirény, tj. něco, co upoutá mou pozornost. Tato zpráva jde do e-mailové složky Domácí kancelář a okamžitě se otevře na mé obrazovce. Jednoduché filtry mohou barevně odlišit zprávy od přátel, seznamy anekdot, schůzky, prostě co vás napadne. Budete ohromeni, jak moc tyto filtry usnadní třídění vaší pošty. Více tipů naleznete v na adrese www.pcworld.com/news/manage_mail.

Jak zkrotit server

Když vám někdo posílá e-mailovou zprávu, tato zpráva přijde k vašemu ISP, který ji drží na e-mailovém serveru, dokud si ji váš e-mailový klient nevyzvedne. E-maily se postupně hromadí, ale většina ISP omezuje prostor na serveru pro vámi přijímané zprávy na 5 až 10 MB. Jestliže vaše e-mailová aplikace každých několik dní ze serveru vašeho e-mailového poskytovatele automaticky nevymaže převzatou poštu zejména, pokud vám došly velké souborové přílohy váš ISP odmítne přijímat další e-maily, jakmile překročíte přidělenou paměť. Můžete obdržet varování, ale pokud ne, zde se dozvíte, co dělat.

V Outlook Expressu 5.5 a Outlooku 2000: klikněte na Nástroje/Účty (Tools/Accounts), vyberte správný účet, klikněte na Vlastnosti/Pokročilé (Properties/Advanced), zaškrtněte Ponechat kopii zprávy na serveru (Leave a copy of message on server) a Odstranit ze serveru po 5 dnech (Remove from server after 5 days) (implicitní nastavení), ale pětku změňte na dvojku (viz obrázek 4).

V Eudoře: Zvolte si Nástroje/Možnosti/Příchozí pošta (Tools/Options/Incoming Mail), a zaškrtněte Vymazat ze serveru po 0 dnech (Delete from server after 0 days). Implicitní nulu potom změňte na dvojku.

V poštovním klientu Netscape 6 Mail: zvolte Úpravy/Nastavení účtů pošty/diskusních skupin)/Server (poštovní)(Edit/Mail/News Account Settings/Server) a pak se přesvědčte, že je zaškrtnuta možnost Vymazat zprávy na serveru, jsou-li vymazány místně (Delete messages on server when they are deleted locally).

Prémiový tip: pokud často posíláte a přijímáte velké soubory, zkuste použít www.whalemail.com. Tato bezplatná služba vám umožňuje uložit až 75 MB e-mailového obsahu po dobu dvou týdnů a umožňuje přístup k souborům jiným lidem, které určíte.

Vracejte zprávy tam, odkud přišly

Existuje rafinovaný způsob, jak uniknout anekdotám nebo se vyhnout jakékoli formě spamu. Použijte bezplatně dostupnou utilitu Bounce Spam Mail pro doručení klamné vrácené zprávy, takže si odesílatel bude myslet, že vaše e-mailová adresa je neplatná. Bounce Spam Mail najdete opět v sekci Downloads sídla PCWorld.com.

Neopakujte po mně

Když odpovídáte na e-mail, nezahrnujte do odpovědi celý text původní zprávy? Proč? Vždyť je to plýtvání šířkou pásma, znesnadňuje to čtení zprávy a snadno se tomu zabraňuje. Většina e-mailových klientů je implicitně nastavena tak, že se do odpovědí zahrnují původní zprávy. Chcete-li změnit toto nastavení v Outlooku 2000, klikněte na Nástroje/Možnosti (Tools/Options) a pod ouškem Preference zvolte Možnosti e-mailu (E-mail Options). Kliknutím na položku Při odpovědi na zprávu (When replying to a message) rozbalte rolovací menu a vyberte položku Nezahrnovat původní zprávu (Do not include original message). V Outlook Expressu, zvolte Nástroje/Možnosti (Tools/Options), klikněte na ouško Odesílání (Send) a zrušte zaškrtnutí Do odpovědi zahrnout původní zprávu (Include message in reply). V Netscapu klikněte na Úpravy/Preference (Edit/Preferences), dvakrát klikněte na Pošta a diskusní skupiny (Mail and Newsgroups), v seznamu vyberte Skladba zprávy (Message Composition), zrušte zaškrtnutí V odpovědi automaticky citovat původní zprávu (Automatically quote the original message when replying) a klikněte na OK.

I když dáváte přednost implicitnímu zahrnutí původního textu do odpovědi, můžete jej případ od případu odstranit pomocí dvou úhozů na klávesnici. V jakémkoli e-mailovém programu označíte celý původní text pomocí Ctrl-A a začnete psát odpověď. Text se magicky vypaří a nahradí vaší odpovědí. Eudora 5 má elegantnější řešení: jednoduše zvýrazníte text, který chcete zahrnout do odpovědi, a kliknete na tlačítko Reply (Odpověď). Zvýrazněný text se automaticky vloží do vaší odpovědi.

Nepřivolávejte spam: maskujte svou adresu technikou Munge

Pokud čtete poštu v diskusních skupinách, dávejte pozor na to, abyste blokovali spam (aka munge) takovou změnou vaší e-mailové adresy, která nebude fungovat tak, jak je napsána, ale lidem jasně ukáže, jak vaše platná adresa opravdu vypadá. Zde je příklad: pokud máte e-mailovou adresu stopspam@pcworld.com, změňte ji na "stopspam-zavinac-pcworld.com. Podívejte se do sídla Address Munging FAQ umístěného na members.aol.com/emailfaq/mungfaq.html.

Já a Eudora

Zde je tajemství spamera: většina spamu, který ve skutečnosti dostáváte, není adresována vám. Naštěstí dva mazané filtry v Eudoře posílají každý e-mail, jenž není adresován vám, do složky "Možný spam".

Zvolte Nástroje/Adresář/Nový (Tools/Address Book/New), vytvořte přezdívku s názvem Ja a zadejte všechny e-mailové adresy, na které pravidelně posíláte e-maily. Nyní zvolte Nástroje/Filtr (Tools/Filter) a klikněte na Nový (New). V prvním rolovacím menu Záhlaví (Header) vyberte položku Jakékoli záhlaví (Any Header); změňte Obsahuje (Contains) na Průnik s přezdívkou (Intersects Nickname) a do políčka vpravo napište Ja. U Akce (Action) vyberte z prvního rolovacího seznamu položku Přeskočit zbytek (Skip Rest) a ostatní políčka nechte prázdná. Stejné kroky opakujte v případě druhého filtru. V rolovacím menu Záhlaví (Header) znovu vyberte Jakékoli záhlaví (Header), ale tentokrát nechte Obsahuje (Contains) na místě a políčko vpravo prázdné. U Akce (Action) z padacího seznamu vyberte Přenést do (Transfer To) a pak vyberte složku pro spam. Nakonec tyto dva filtry přeneste na spodek svého seznamu filtrů. Tuto bezva fintu jsem objevil na adrese www.listmoms.net/lists/#eudora-win.

Hlavní pravidla e-mailu

Dokonce i ostřílení uživatelé e-mailu mohou někdy porušit e-mailovou etiketu. Zde je můj názor na psaní e-mailových zpráv, které říkají, co máte na mysli.

Dbejte na to, aby zprávy byly osobní: na zprávy zasílané podle rozesílacího seznamu neodpovídejte "díky" nebo "souhlasím". Místo toho odpovídejte osobně. Před odpovědí za každou cenu zmenšete rozsah dlouhého e-mailu.

Podepisujte se: doplnění podpisu na konec vašeho e-mailu zajišťuje, že čtenář ví, kdo píše, a podpis rovněž poskytuje jiné užitečné informace. Omezte jej však na tři řádky, včetně vaší e-mailové adresy.

Prémiový tip: před svou adresu přidejte mailto: například "mailto:stevebassomatic@yahoo.com". Když někdo klikne na adresu, automaticky se objeví okno pro novou zprávu.

Neriskujte: e-mail byl zaslán kromě vás desítce lidí a vy se chystáte odesílateli v odpovědi sdělit nějaký pikantní drb. Neriskujte dvakrát zkontrolujte, zda omylem neodpovídáte všem (Reply All).

Dbejte na zdvořilost: jakékoliv klení vypadá v e-mailu hůře než při mluvení. Vyhněte se nadávkám, nebo je alespoň zmírněte hvězdičkami. Obhroublý jazyk často v e-mailu zní ještě rozčileněji a odměřené zprávy, které vůbec nemusí být míněny jako hrubé, mohou vyznít dost chladně. Zatraceně dobře si rozmyslete, co napíšete.

Nevystavujte na odiv svůj bídný pravopis: sekundu nebo dvě věnujte kontrole úpravopisu svého e-mailu. Eudoru jsem si nastavil tak, aby tuto kontrolu prováděla automaticky. Namítáte, že nemáte vestavěný spell-checker? Navštivte www.spellcheck.net: toto sídlo je bezplatné, obsahuje tezaurus a překládá z angličtiny do francouzštiny, němčiny a španělštiny.

Nedělejte planý poplach: funkci Požadovat oznámení o přijetí (Return Receipt) používejte jedině tehdy, je-li naprosto nezbytné vědět, zda vaše zpráva byla přijata. Nadměrné používání funkce Požadovat oznámení o přijetí mrhá šířkou pásma, a pokud vaše zpráva není strašně důležitá, můžete příjemce navíc popudit. Je-li vaše zpráva opravdu kritická, zkuste použít jednu z těch hypermoderních věcí, které se říká telefon. A ještě další věc: neoznačujte zprávu symbolem velké důležitosti, pokud skutečně velkou důležitost nemá.

Více tipů týkajících se e-mailu naleznete v článku "E-Mail Rules-Manage the Medium" na adrese www.pcworld.com/features/april2001/rules v anglickém jazyce.

Schránky na doručenou poštu též vyžadují zálohování

Cože? Vy své PC každý den nezálohujete? Hm, ani já to nedělám, ale proč se nevyhnout riziku a nechránit životně důležité e-mailové zprávy a adresář? Nejlépe pro vás bude, když zálohování e-mailu učiníte součástí pravidelného plánovaného zálohování celého systému.

Outlook

Outlook ukládá plán schůzek, kontakty, e-mail a jiné kritické informace do souboru se jménem outlook.pst. Zvolte Start/Najít/Soubory či složky (Start/Find/Files or Folders) (nebo ve Windows Me: Start/Hledat/Soubory či složky (Start/Search/For Files or Folders)) a do políčka Název (Named Field) (nebo ve Windows Me do políčka Hledat soubory či složky s názvem (Search for files or folders named) zadejte *.pst. V seznamu Kde hledat (Look in) zvolte Místní pevné disky (Local Hard Drives). Klikněte na tlačítko Najít (Find Now) [nebo v Me: Hledat (Search Now)] a pomocí průzkumníka Windows soubor překopírujte do jiné složky, na zip mechaniku nebo jiné zálohovací médium. Chcete-li zálohovat nastavení nástrojové lišty Outlooku, poštovní pravidla a přezdívky, měli byste pravděpodobně ručně zálohovat celou složku C:\Windows\Application Data\MicrosoftOutlook.

Chcete-li uložit seznam kontaktů, složku e-mailu nebo nějaký jiný soubor, zvolte Soubor/Import a export (File/Import and Export) a vyberte možnost Exportovat do souboru (Export to a file). Doporučuji volbu souboru Microsoft Excel nebo souboru S hodnotami oddělenými čárkami (Comma Separated Values) (Windows), protože mnoho programů je schopno pracovat s oběma těmito formáty. Pak zvolte složku, kterou chcete exportovat, a definujte cílové umístění. Více informací o zálohování Outlooku naleznete v sídle Slipstick (www.slipstick.com/config/backup.htm).

Outlook Express

Chcete-li zálohovat adresář a e-mailové soubory Outlook Expressu, zvolte Start/Najít/Soubory či složky (Start/Find/Files or Folders) (nebo ve Windows Me: Start/Hledat/Soubory či složky (Start/Search/For Files or Folders) a zadejte *.wab *.mbx (mezi těmito dvěma příponami ponechejte mezeru). Pomocí průzkumníka Windows Explorer překopírujte soubory do jiné složky, na zip mechaniku nebo jiné zálohovací médium. Můžete též použít vlastní exportní funkci Outlook Expressu: zvolte Soubor/Exportovat/Zprávy (File/Export/Messages), vyberte možnost Všechny složky (All folders) nebo Vybrané složky (Selected folders) a jednu z nich zvýrazněte (nebo jich zvýrazněte více přidržením klávesy Ctrl a kliknutím). Stejné kroky opakujte při zálohování adresáře.

Používáte-li Express 5.1 a máte účet u služby Hotmail, můžete svůj adresář zálohovat na webovém sídle Hotmail. Svůj hotmailový účet přidejte do Expressu Nástroje/Účty/Přidat/Pošta (Tools/Accounts/Add/Mail). Potom z adresáře zvolte Nástroje/Synchronizovat nyní (Tools/Synchronize Now). Právě teď by měly být vaše adresy v bezpečí a v pořádku.

Netscape

V Netscapu 4.7 naleznete kritické soubory ve složce C:\Program Files\Netscape\Users. Je to pravděpodobně složka pojmenovaná po vás. Zálohujte složku \mail, a soubory abook.nab a *.na2 (máte-li další adresáře), vaše preference prefs.js a soubory se záložkami bookmark.htm. V Netscapu 6 zálohujte soubory ve složce C:\Windows\Application Data\Mozilla\Users50\vaše jméno; a až se budete nacházet v této složce, zálohujte též všechny soubory končící na .mab.

Eudora

Při instalaci Eudory 5 zvolte možnost udržování datových souborů odděleně od programu. Potom zvolte možnost Zákaznická datová složka (Custom Data Folder), vytvořte novou složku (například C:\Soubory Eudora) a zkopírujte ji na jiné místo. Zde je výčet toho, co potřebujete zálohovat: složky Sigs, Stationary a Nicknames, soubory s příponami .fol (poštovní schránky se složkami), .mbx, .pce, nebo .toc a ještě soubory uignore.tlx, lmos.dat, nndbase.txt a Eudora.ini. Existuje program BackDora, který zálohuje poštovní schránky, adresáře a systémové soubory Eudory. Stáhněte si zkušební verzi ze sekce Downloads sídla PCWorld.com.

Dvoupísmenné kódy zemí používané ve jménech internetových domén:

.ad-Andora

.ae-Spojené arabské emiráty

.af-Afganistan

.ag-Antigua a Barbuda

.ai-Anguilla

.al-Albánie

.am-Arménie

.a-Nizozemské Antily

.ao-Angola

.aq-Antarktida

.ar-Argentina

.as-Americká Samoa

.at-Rakousko

.au-Austrálie

.aw-Aruba

.az-Ázerbájdžán

.ba-Bosna and Hercegovina

.bb-Barbados

.bd-Bangladéš

.be-Belgie

.bf-Burkina Faso

.bg-Bulharsko

.bh-Bahrajn

.bi-Burundi

.bj-Benin

.bm-Bermudské ostrovy

.b-Brunej

.bo-Bolivie

.br-Brazílie

.bs-Bahamské společenství

.bt-Bhútán

.bv-Ostrov Bouvet

.bw-Botswana

.by-Bělorusko

.bz-Belize

.ca-Kanada

.cc-Kokosové ostrovy

.cf-Středoafrická republika

.cg-Kongo

.ch-Švýcarsko

.ci-CÖte d\Ivoire (Pobřeží slonoviny)

.ck-Cookovy ostrovy

.cl-Chile

.cm-Kamerun

.c-Čína

.co-Kolumbie

.cr-Kostarika

.cs-Československo (bývalé)

.cu-Kuba

.cv-Kapverdy

.cx-Vánoční ostrov

.cy-Kypr

.cz-Česká republika

.de-Německo

.dj-Džibuti

.dk-Dánsko

.dm-Společenství Dominika

.do-Dominikánská republika

.dz-Alžírsko

.ec-Ekvádor

.ee-Estonsko

.eg-Egypt

.eh-Saharská republika

.er-Stát Eritrea

.es-Španělsko

.et-Etiopie

.fi-Finsko

.fj-Fidži

.fk-Falklandské ostrovy (Malvíny)

.fm-Mikronésie

.fo-Faerské ostrovy

.fr-Francie

.fx-Francie, metropolitní

.ga-Gabun

.gb-Velká Británie (Spojené království)

.gd-Grenada

.ge-Georgie

.gf-Francouzská Guyana

.gh-Ghana

.gi-Gibraltar

.gl-Grónsko

.gm-Gambie

.g-Guinea

.gp-Guadeloupe

.gq-Rovníková Guinea

.gr-Řecko

.gs-Jižní Georgie a Jižní Sendvičové ostrovy

.gt-Guatemala

.gu-Guam

.gw-Guinea-Bissau

.gy-Guyana

.hk-Hongkong

.hm-Ostrovy Heard a McDonald

.h-Honduras

.hr-Chorvatsko

.ht-Haiti

.hu-Maďarsko

.id-Indonézie

.ie-Irsko

.il-Izrael

.i-Indie

.io-Britské indickooceánské teritorium

.iq-Irák

.ir-Irán

.is-Island

.it-Itálie

.jm-Jamajka

.jo-Jordánsko

.jp-Japonsko

.ke-Keňa

.kg-Kyrgyzsko

.kh-Kambodža

.ki-Kiribati

.km-Komory

.k-Svatý Kitts a Nevis

.kp-Severní Korea

.kr-Jižní Korea

.kw-Kuvajt

.ky-Kajmanské ostrovy

.kz-Kazachstán

.la-Laos

.lb-Libanon

.lc-Svatá Lucie

.li-Lichtenštejnsko

.lk-Srí Lanka

.lr-Libérie

.ls-Lesotho

.lt-Litva

.lu-Lucembursko

.lv-Lotyšsko

.ly-Libye

.ma-Maroko

.mc-Monako

.md-Moldova

.mg-Madagaskar

.mh-Marshallovy ostrovy

.mk-Makedonie

.ml-Mali

.mm-Barma

.m-Mongolsko

.mo-Macao

.mp-Společenství Severních Marian

.mq-Martinik

.mr-Mauretánie

.ms-Montserrat

.mt-Malta

.mu-Mauritius

.mv-Maledivy

.mw-Malawi

.mx-Mexiko

.my-Malajsie

.mz-Mozambik

.na-Namibie

.nc-Nová Kaledonie

.ne-Niger

.nf-Norfolk

.ng-Nigérie

.ni-Nikaragua

.nl-Nizozemsko

.no-Norsko

.np-Nepál

.nr-Nauru

.nt-Neutrální zóna

.nu-Niue

.nz-Nový Zéland

.om-Omán

.pa-Panama

.pe-Peru

.pf-Francouzská Polynésie

.pg-Papua-Nová Guinea

.ph-Filipíny

.pk-Pákistán

.pl-Polsko

.pm-Saint Pierre a Miquelon

.p-Pitcairnův ostrov

.pr-Portoriko

.pt-Portugalsko

.pw-Palau

.py-Paraguay

.qa-Katar

.re-Réunion

.ro-Rumunsko

.ru-Rusko

.rw-Rwanda

.sa-Saudská Arábie

.sb-Šalamounovy ostrovy

.sc-Seychely

.sd-Súdán

.se-Švédsko

.sg-Singapur

.sh-Svatá Helena

.si-Slovinsko

.sj-Ostrovy Svalbard a Jan Mayen

.sk-Slovensko

.sl-Sierra Leone

.sm-San Marino

.s-Senegal

.so-Somálsko

.sr-Surinam

.st-Svatý Tomáš a Princův ostrov

.su-SSSR (bývalý)

.sv-El Salvador

.sy-Sýrie

.sz-Švýcarsko

.tc-Ostrovy Turks a Caicos

.td-Čad

.tf-Francouzská jižní teritoria

.tg-Togo

.th-Thajsko

.tj-Tádžikistán

.tk-Tokelau

.tm-Turkmenistán

.t-Tunisko

.to-Tonga

.tp-Východní Timor

.tr-Turecko

.tt-Trinidad a Tobago

.tv-Tuvalu

.tw-Tchaj-wan

.tz-Tanzanie

.ua-Ukrajina

.ug-Uganda

.uk-Spojené království

.um-Malé odlehlé ostrovy patřící USA

.us-Spojené státy Americké

.uy-Uruguay

.uz-Uzbecká republika

.va-Vatikán

.vc-Svatý Vincenc a Grenadiny

.ve-Venezuela

.vg-Britské Panenské ostrovy

.vi-Panenské ostrovy USA

.v-Vietnam

.vu-Vanuatu

.wf-Ostrovy Wallis a Futuna

.ws-Samoa

.ye-Jemen

.yt-Mayotte

.yu-Jugoslávie

.za-Jižní Afrika

.zm-Zambie

.zr-Zair

.zw-Zimbabwe

§§§§§


Zajímavé adresy na internetu - Internet pro děti a mládež

Jozef Petro

c01p0424

Hledáme záchytné body

Alík (www.alik.cz), aneb Internet pro děti, je koncipován spíše pro ty mladší. Stránky se dělí na pět základních sekcí Domeček, Tipy, Kamarádi, Soutěže a Internet. Tyto se dále dělí na podsekce nabízející např. omalovánky, hádanky, hry a pohádky. V knížce s pohádkami se dá listovat, písmenka jsou velká a na každé straně je hezký obrázek. Najdete tady také tipy na čtení, a jak jinak, také chat. Katalog internetových stránek mohou použít též rodiče, kteří chtějí své děti patřičně nasměrovat. Celkem tady najdete přes 2 000 odkazů, jež vám umožní porozhlédnout a zorientovat se v dětském internetu. Podívejte se na tajný svět svých ratolestí. Možná vás překvapí, že nejenom Harry Potter, ale také Angelika jsou dnešními idoly. Pokud vás zajímá, co vše je na internetu pro děti a hlavně od dětí, podívejte se na www.radiodomino.cz/casopisy.htm, kde najdete seznam školních a dětských internetových časopisů.

Papírové časopisy a knihy na internetu

Časopis ABC (www.abicko.cz nebo www.iabc.cz) určitě znáte ze svého dětství. Na webu najdete upoutávky a anotace k článkům z posledního čísla a kompletní starší čísla od roku 1999. Pokud tedy "abíčko" neodebíráte a nevadí vám starší články, můžete se do nich tady začíst v plném znění. Hledejte v archivu.

Čtyřlístek on-line (www.ctyrlistek.cz) je internetovou verzí dětského časopisu Čtyřlístek. Bohužel příliš toho nenabízí. Najdete zde kreslený seriál, a nabídka po kliknutí na další sekce je pořád stejná Objednejte si, Objednejte si, Objednejte si... Co takhle nabídnout dětem také něco zdarma?

Stránky nakladatelství dětské literatury Albatros (www.albatros.cz) upoutají hned na první pohled velice hezkou grafikou. Přinášejí informace o tom, co je v Albatrosu nového, a některé sekce navazují na "papírové projekty nakladatelství". Tak třeba rubrika Rozum do kapsy přináší aktualizaci a dodatky stejnojmenné dětské encyklopedie.

Stránky s názvem Jaroslav Foglar Jestřáb (foglar.hyperlink.cz) jsou neoficiálními stránkami autora Hochů od Bobří řeky. Samozřejmě, že tady najdete jeho životopis a hlavně pak Zápisník třinácti bobříků. Kromě toho tady je např. morseová abeceda a nauka o uzlech. Jestlipak vaše "mobilní" děti vědí, co je to morseovka? Nebo znají pouze esemesky?

Dětské e-ziny

Zavináč (zavinac.peterka.cz) je vlastními slovy Dětský www občasník, který ale jako občasník nevypadá. Má profesionální design, učit by se tady mohli také webmastři některých "dospělých stránek". Zavináč je podle DTA (Dětské tiskové agentury) spolu s Alíkem jednou z nejoblíbenějších webových stránek dětí. Přináší spoustu článků a informací o dětském internetu. A nabízí zajímavé čtení také pro rodiče, kteří právě koupili počítač.

Krysa (www.krysa.cz) vychází již druhý rok a je koncipována jako e-časopis spíše pro poučení než zábavu. Je to zřejmé hned z názvu titulů jednotlivých článků: Londýn (reportáž), Triatlon (informace o novém druhu sportu), Cukrovník lékařský (kde roste a k čemu je). Krysa přináší dále předpověď počasí, odkazy na jiné stránky a anketu. Co si myslíte? Zrušili by čtenáři Krysy vysvědčení, nebo ne. Věřte nebo ne, ale proti zrušení bylo 127 oproti 75 hlasům. Tedy tak to vypadalo, když jsem si ty stránky prohlížel. A to bylo před koncem školního roku.

Balónek (www.balonek.cz/balonek) je další internetový časopis určený spíše žákům druhého stupně základních škol, kterým dává příležitost a místo pro jejich první literární pokusy.

Dětské rádio

Možná to ještě nevíte, ale také dětský internet se vyvíjí mílovými kroky a spěje k "profesionalizaci". Tak například víte, že děti mají své vlastní rádio? Jmenuje se Radio Domino a poslechnout si ho můžete na adrese www.radiodomino.cz. Domino vysílá pořady a hudbu každý den. Zpravodajství do něj dodává kromě jiného agentura DTA. Že jste o ní ještě nic neslyšeli? Podívejte se tedy na www.radiodomino.cz/dta.htm, kde najdete zpravodajství Dětské tiskové agentury. Najdete tady také Malé (ale naše) noviny (www.radiodomino.cz/noviny.htm), které budoucí novináři připravují pro své vrstevníky.

Pokémoni a Harry Potter hrdinové naší doby

Pokémony, dětský fenomén poslední doby, najdeme také na webu. Pokémon je hlavní sekcí webu s názvem Pikachu (www.pikachu.cz). Pikachu nabízí čtyři podsekce, jednou z nich jsou Povídky, do které mohou přispívat všichni mladí psavci. V sekci Různé najdete odkazy na všelijaké pokémoní hry; z této sekce by podle slov autorů měl v budoucnu vzniknout pokémoní vyhledávač. Prozatím si v jiné sekci můžete s kámoši pokéChat. Kromě pokémonů najdete na stránkách různé on-line hry či rozličné dětské programy. Aktualizace probíhá téměř denně. Dalším hrdinou naší éry je Harry Potter. Informace o něm, jeho tvůrci, encyklopedii základních pojmů a další zajímavosti najdete na stránkách nakladatelství Albatros (www.albatros.cz). Hledejte na homepage portrét Harryho a klikněte na něj.

Něco pro chvíle volna

Stránka s názvem Triky a kouzla (triky.navod.cz) je určena budoucím Davidům Copperfieldům, kteří se tady naučí základům eskamotérského řemesla. Víte třeba, jak postavit vejce na špičku nebo jak ho dostat do láhve? Myslím samozřejmě celé. Hledejte v Tricích a kouzlech. Mozaika (mozaika.hyperlink.cz) nabízí různé obrázky, fotografie, hlavolamy a podobně. Tedy něco pro děti s výtvarným cítěním budoucí grafiky. Modrá planeta (www.modraplaneta.cz) je zase věnovaná volnému času, potápění, cestování a různým dobrodružstvím. Najdete tady také videofilmy. Stránky Moje škola, škola hrou (mojeskola.cz) se skládají ze čtyř sekcí, které se jmenují: Soutěže, Zábava, Výuka a Tabule, do níž můžete zaslat svůj příspěvek a také něco vyhrát. Jablko poznání (www.jablko.cz) nabízí "Poučení a zábavu pro menší, větší i velké". Server se skládá z těchto sekcí: Hádanky, Pohádky, Skládanky, Příroda, Škola, Zajímavosti, Udělej si, O vás, Pro rodiče, Sport, Seriál. Po kliknutí na jednu z těchto sekcí se vám objeví výběr článků, které zabaví i poučí. Co je SMS ví dnes každé dítě, ale co je hamr?

Projekt Majáky

Projekt Majáky (www.majaky.cz) necháme, ať se představí sám: "Máš kamaráda v nemocnici a chceš se s ním potkat na internetu? Chceš si najít nové kamarády? Připoj se do Majáků! Majáky jsou dětské komunikační stránky, které díky internetu zpříjemňují všem kamarádům pobyt v nemocnicích po celé České republice. Pomáhají jim i tobě neztratit spojení. Pomáhají komunikovat s kýmkoli, ať je kdekoli."

Děti a měsíc internetu

Stránky Junior Internet (www.juniorinternet.cz) jsou věnovány dětské konferenci, která se pod mottem Rodina je máma, táta, dítě a internet konala v březnu. V rámci této konference prezentovalo své projekty 70 dětí a zúčastnilo se jí dokonce 20 novinářů. Na stránkách najdete informace o představovaných projektech a ohlasy.

Škola se pomalu blíží

Tak zábavy bylo dost a před začátkem nového školního roku neuškodí zopakovat si kupříkladu vyjmenovaná slova, která najdete na stránce mujweb.cz/www/slova. Pamatujete si to ještě? Sytý, syn, sýr, syrový, sychravý, usychat...

Zopakujeme si ještě angličtinu

S těmi, kteří umí anglicky víc než je to nutné na jedničku, se teď podíváme na dvě zajímavé stránky v angličtině. V nabídce anglických stránek pro děti se nejlépe zorientujeme, když si zabrousíme na Yahoo (www.yahoo.com), kde v dolní části s názvem Guides najdeme odkaz na Yahooligans katalog internetových stránek pro děti a mládež.

Všem, kteří se chtějí stát astronauty, doporučuji podívat se na stránky, jež americká vesmírná agentura NASA připravuje pro děti. NASA for Kids (www.nasa.gov/ntv/kids.html) přináší jednoduchou angličtinou psané články o vesmírných lodích, astronautech a o vědě obecně.

A závěrem něco pro rodiče

Česká škola (www.ceskaskola.cz) je server určený učitelům a rodičům. V několika rubrikách se věnuje nejenom škole a problémům kolem učení a vyučování, ale přináší rovněž zajímavě psané příspěvky o počítačovém světě. Přečíst by si je měli především rodiče, kteří se technice spíše vyhýbají. Podívejte se také na webovou verzi pořadu ČT Škola internetu. Je tady poradna on-line, stručný katalog linků o vzdělávání, můžete položit otázku ministru školství. Zajímavá je také anketa. Momentálně se z ní dozvíte, že 74 % účastníků podporuje rozhodnutí antimonopolního úřadu zastavit výběr dodavatele internetu pro školy.

§§§§§


Nové firemní webové stránky - jak vybrat internetovou agenturu

Petr Novák

c01p0449

Internetové stránky se již pomalu stávají samozřejmou součástí marketingových aktivit většiny významnějších společností. Ačkoliv se může zdát, že je tomu tak již v převážné většině případů, realita zatím není bohužel tak přívětivá. Téměř 60 % firem totiž ještě webové stránky nemá, a velké procento z těch zbylých 40 % tvoří zastaralé a nemoderní aplikace. Z toho celkem jasně vyplývá, že tvorba či modernizace webových stránek se časem nejspíše stane nutností pro většinu společností, ať již stránky mají nebo ještě ne. A právě při formulování požadavků na nový web, ale také při stanovení kritérií pro výběr toho nejvhodnějšího dodavatele, by vám měl pomoci tento článek.

Dříve než začneme

Nejnázornější bude, pojmeme-li tuto problematiku prakticky a proto celý článek bude vlastně jakýmsi vzorovým příkladem, jak postupovat při volbě nové WWW prezentace a výběru internetové agentury.

Předpokládejme, že jsme společnost, která vycítila potřebu prezentovat se na internetu moderními prostředky a v souladu s nejnovějšími trendy. Zároveň si jsme vědomi, že nejsme schopni zajistit tuto záležitost v požadované kvalitě vlastními silami, a proto se ji rozhodneme svěřit externí specializované firmě a vypsat výběrové řízení na dodávku komplexních služeb.

Definování požadavků

Dříve než začneme hledat vhodné dodavatele, je nezbytné přesně definovat požadavky, které by měl nový web splňovat. To znamená bude pouze prezentací? Nebo bude obsahovat i nějaké e-commerce aplikace, jako je elektronický obchodní dům, objednávkový systém, komunikační rozhraní pro dodavatele? V naší vlastní imaginární firmě jsme si stanovili tyto dva základní požadavky: grafické provedení v souladu s nejnovějšími celosvětovými trendy a vytvoření redakčního systému, který umožní upravovat nejdůležitější části webu přes uživatelsky příjemné rozhraní vlastními silami.

Pokud se rozhodujeme pro výběr společnosti, můžeme buď oslovit firmu, o které máme dobré reference, případně na základě vlastních zkušeností (například nás zaujal web výtvor dotyčné firmy). V tomto směru je odvětví internetových služeb velmi průhledné, protože není nic snazšího, než se na referenční zakázky přímo na internetu podívat a posoudit jejich kvalitu a provedení.

V případě rozsáhlejšího a náročnějšího projektu se můžeme rozhodnout pro trochu komplikovanější přístup a sice pro výběrové řízení. V tomto případě můžeme za přijatelné považovat oslovení 2-3 specializovaných společností. Vyšší počet se spíše nedoporučuje, protože vyšší počet účastníků výběrového řízení již výrazně nepřispěje ke zkvalitnění nabídky, ale spíše ke zpomalení celého procesu výběru.

Sestavení poptávky

A jak by měla taková poptávka vypadat a co by měla obsahovat?

- krátké představení společnosti, hlavní činnosti, a její postavení v rámci odvětví

- specifikace poptávky a její důvody

- základní požadavky

- kriteria výběru (kvalita grafického provedení, rychlost realizace, cena, spolehlivost, poimplementační podpora)

- termín pro odevzdání nabídek

- prostor pro návrhy a podněty ze strany dodavatele.

Představení společnosti

Součástí každé poptávky (a to platí obecně) by mělo být vždy krátké představení společnosti, nastínění hlavních činností a postavení v rámci odvětví, ve kterém působí.

Je důležité, aby nás oslovená firma brala jako zajímavého klienta (zajímavou referenci), a aby viděla potenciál i v budoucí spolupráci. Pokud se nám toho podaří dosáhnout, můžeme předpokládat, že se k nám bude podle toho také chovat a výsledkem bude, že připraví podrobnou a kvalitní nabídku, které věnuje náležitou pozornost. A samozřejmě platí, že čím více kvalitnějších nabídek budeme mít, tím lépe se rozhodneme a tím lepšího výsledku výběrového řízení dosáhneme.

Specifikace poptávky

Nejvýznamnější částí poptávky je samozřejmě uvedení základních požadavků. Proto bychom se této sekci měli věnovat velmi pozorně. Ovšem na druhou stranu nemusí být informace zcela vyčerpávající a detailní. To z toho důvodu, že si jako firma, která nepůsobí v oboru, musíme být vědomi toho, že neznáme internetové technologie a soudobé trendy tak dobře jako internetová agentura, a tak nemůžeme navrhnout vlastní řešení dostatečně efektivně. Proto je lepší v tomto směru nechat větší prostor pro návrhy ze strany dodavatele.

Zaměření poptávky by se mělo věnovat zejména celkové koncepci a nastínění požadovaných sekcí a vazeb mezi nimi. Vlastní provedení navigace a grafiky je vhodnější nechat na kreativitě agentury.

Obvyklé také bývá, že oslovené agentury připraví grafické návrhy, které nám jako odběrateli poměrně dobře poslouží jako ilustrace, jak by mohl web vypadat. Pokud budeme chtít požadavek na grafický návrh do poptávky začlenit, je nutné, abychom dodali některé nezbytné podklady zejména loga, naši představu barevného provedení a také firemní materiály, protože je nanejvýš vhodné, aby pojetí celého webu vyhovovalo firemní kultuře a profilu.

Uvedení kritérií výběru

Je vhodné uvést alespoň základní kritéria výběru tzn. klademe-li důraz zejména na grafické provedení, nebo bude rozhodovat spíše rychlost realizace zakázky či schopnost zabezpečit poimplementační podporu a dlouhodobou správu stránek. To vše je pro dodavatele významné, protože na základě znalosti našich preferencí může kvalitněji sestavit koncepci i nabídku, a kalkulovat cenu.

Termín pro odevzdání nabídek

Otázka stanovení optimální lhůty a termínu pro odevzdání nabídek je velmi důležitá a citlivá zároveň. V zásadě lze shrnout následující: čím více času kandidátům dáme, tím mohou být nabídky komplexnější a kvalitnější, ale na druhou stranu tím prodloužíme celý proces výběru dodavatele. Ještě důležitější je ale fakt, že neposoudíme flexibilitu dodavatelů, která může být významným kritériem pro konečný výběr. Na druhé straně však zase nesmíme zajít do extrému a stanovit lhůtu příliš krátkou, kupříkladu tři dny, protože za takovou krátkou dobu nemůže ani při nejlepší vůli dodavatel zpracovat kvalitní nabídku. Nemusíme se bát, že bychom nabídky neobdrželi, ale musíme počítat se sníženou kvalitou a rozsahem, o absenci grafických návrhů nemluvě. Proto se vyplatí zvolit zlatý střed, který v praxi činí 10-15 dní, jež by měly pro vypracování kvalitních nabídek postačovat.

Stanovení a vyhodnocení kritérií výběru

Stanovit kritéria výběru je velmi individuální a záleží na strategii každého zadavatele. Pokud bychom měli alespoň obecně shrnout ta nejzákladnější pravidla, byla by následující:

- Grafické provedení: Musíme si uvědomit, že grafické provedení je to, s čím se uživatel setkává a v čem se po celou dobu pohybuje. Vytváří první dojem. Několik prvních desítek sekund rozhodne o tom, zda web zaujme a vryje se do paměti, anebo splyne s ostatními. Při výběru bychom proto měli klást velký důraz na originalitu a kvalitu grafického provedení, protože to je tím významným prvkem, který dotváří firemní image (profil) a způsobí, že vynikneme nad konkurencí.

- Navigace: Neméně významná je rychlosti navigace a přehlednost celkové struktury webu. Návštěvníkovi stránek musí být vždy jasné, ve které části webu se nachází a jak se dostane zpět. Není nic horšího, než když se po chvíli hledání ve stránkách ztratí, a rezignuje pak na další hledání.

Spíše než příliš členitá struktura je někdy vhodnější zvolit spíše plošší strukturu, která pohyb po stránkách zrychlí, a jejíž důsledkem bude rychlejší přístup k informacím.

- Rychlost realizace zakázky: Důležitým požadavkem může být také rychlost, za jakou je internetová agentura schopna náš projekt zrealizovat. Vhodné je rovněž posoudit, jak je dotyčná společnost flexibilní a dokáže reagovat na naše požadavky v oblasti aktualizací, drobných změn. Pokud je toto kritérium pro nás jako zadavatele důležité, je nezbytné vyhnout se tzv. "studentským firmám", kde je riziko nespolehlivosti poměrně značné.

- Cena: Ačkoliv někdy slyšíme opak, cena bývá ve většině případů jedním z klíčových kritérií výběru. Zde si ovšem musíme dát veliký pozor, co cenová nabídka dodavatele vlastně zahrnuje, a co už je nadstandard. Proto bývá vhodné stanovit cenu smluvně na fixní předem sjednanou částku, a nenechat tak žádný prostor pro případné zvyšování ceny v průběhu realizace projektu. Pokud je smlouva dobře provedená a požadavky zadané, musí být dodavatelská firma schopna stanovit cenu přesně.

Cenové rozdíly také mohou vyplynout z regionů, ve kterých firmy sídlí. Mimopražské společnosti jsou tradičně mírně levnější, přičemž ale většinou neplatí, že nižší cena značí nižší kvalitu. A na kvalitě spolupráce se vzdálenější sídlo dodavatele většinou vůbec neprojeví, protože práce probíhá tak jako tak přes internet, a není důležité, zda projektový tým sedí ve vedlejší ulici nebo v sousedním městě.

§§§§§


O2 není jenom kyslík - vaše odkazy stále s vámi

Karel Papík

c01p0450

Pracujete s internetem na více počítačích a chybí vám vaše bookmarky? Nemáte paměť na internetové odkazy? Chcete mít přístup ke svým odkazům z kteréhokoli počítače, který je připojen k internetu? Nebaví vás přepisovat si odkazy do zápisníku, abyste je měli pořád u sebe? Jestliže je vaše odpověď na alespoň jednu z těchto otázek ano, pak je služba, o níž pojednává tento článek, určena právě vám.

Služba O2, kterou najdete na adrese http://www.o2.cz, vám pomůže vyřešit všechny problémy a potíže, jež byly naznačeny v úvodu.

Myšlenka O2

Služba O2 je primárně určena jako internetový rozcestník, její myšlenka a provedení však jdou dál a jsou poněkud odlišné od klasický rozcestníků typu Seznam. Na odkazy, které hledáte, se totiž dostanete ihned po načtení úvodní stránky, maximálně po jednom kliknutí odpadá tedy otravné několikanásobné klikání, jímž se běžně dostáváte do sekce, ve které hodláte odkazy hledat. Mezi odkazy rozdělenými do rubrik najdete to nejlepší, co se dá k danému tématu na internetu najít odkazy zadává provozovatel služby, můžete si tedy být jisti, že uvedené odkazy jsou relevantní a funkční (všechny odkazy systému procházejí pravidelnou kontrolou, která nefunkční odkazy vyřadí). Navíc zde můžete nalézt zájmové šablony (ekonomická, počítačová, herní, volný čas...), kde jsou již vybrány pouze rubriky, které se k danému tématu váží.

Hmm, to umí skoro každý, ale...

Hlavní přidanou hodnotou této služby je možnost uživatelských nastavení, snadné přidávání vlastních odkazů a sledování změn a funkčnosti odkazů. Nestačí vám připravené šablony, nelíbí se vám barva a obrázek záhlaví? Chcete si přidat do rubrik své vlastní odkazy, a nebaví vás jejich ruční opisování? Chcete si rubriky přeházet podle svého, chcete automaticky sledovat změny na stránkách? To všechno a ještě mnohem více vám systém O2 nabídne a umožní.

Vlastní konto O2

Pro založení konta v systému O2 není zapotřebí žádných zvláštních schopností vyplníte jednoduchý formulář, kde od vás provozovatel nechce žádné přebytečné osobní informace, vyplněný formulář odešlete a konto je hotové. Abyste poznali všechny krásy této služby a nemuseli dlouze pátrat, po zaregistrování vás přivítá "průvodce nastavením konta", který: vám oznámí vaše uživatelské číslo, krátkým výčtem vás seznámí s hlavními možnostmi systému O2, nabídne vám změnu designu, umožní vybrat si do své šablony rubriky z úplného seznamu rubrik, umožní přeskupit rubriky na vlastní šabloně podle vašich představ, seznámí s výhodami "popup přidávátka", jeho přidáním na lištu prohlížeče, vysvětlí, k čemu vám bude a jak ho použít. Nakonec vás zavede na stránku, kde si rovnou můžete přidat své odkazy do vlastní rubriky.

Kontrola změn a funkčnosti odkazů

Velikou službou, která jistě zaujme mnoho z vás, je kontrolování změny a funkčnosti odkazů. Co si pod tím představit? Jako příklad může posloužit situace, kdy pravidelně sledujete stránky svého spolužáka, kde se můžete dočíst o třídním srazu a jiných podobných akcích jednoduše proto, abyste něco nepromeškali. Navštěvujete tyto stránky každých x dní, musíte na to myslet, otravuje vás to pořád se však nic nemění. Nyní již nemusíte tuto pravidelnou kontrolu provádět: přidejte si odkaz do O2 a systém tuto činnost udělá za vás. Objeví-li se změna, dá vám to najevo zeleným "xichtíkem". Budou-li stránky v době kontroly nefunkční, spraví vás o tom "xichtík" hnědý (v nastavení rubriky si navíc u nefunkčního odkazu můžete přečíst důvod nefunkčnosti). S jakými "xichtíky" se ještě můžete setkat? Připraveni jsou ještě dva modrý, který naznačuje, že stránky fungují, ale k žádné změně na nich nedošlo. Posledním "xichtíkem", s nímž se můžete setkat, je žlutý. Ten vám oznamuje, že odkaz nebude nadále kontrolován. Důvodů pro vyřazení z kontroly může být více příliš časté změny na stránkách (zejména u dynamicky generovaných stránek, kde se např. automaticky mění datum a čas) nebo příliš objemná cílová stránka (stránka, na niž odkaz ukazuje, přesahuje velikost 100 kB).

Vyhledávání

Vyhledávání v systému O2 je snadné, rychlé a účinné. Při hledání můžete bez problémů použít více slov, můžete použít operátory "+" odpovídá logickému součinu AND výrazy se ve vyhledaných záznamech musí vyskytovat a "-" odpovídá logické negaci NOT výrazy se ve vyhledaných záznamech nesmí vyskytovat. Chcete-li hledat slovní spojení, můžete použít operátor uvozovky (hledaný řetězec nebo slovní spojení jednoduše uzavřete do uvozovek). Samozřejmostí je využití libovolného množství a kombinací operátorů. Zajímavou vlastností je skutečnost, že vyhledání probíhá bez ohledu na velikost písmen, tj. bez rozlišování malých a velkých písmen.

Šablony

Zajímáte se o ekonomiku? Fandíte automobilismu? Strhuje vás nadšení do počítačů? Paříte? Programujete? Nudíte se? Na O2 najdete šablony, do kterých pro vás provozovatel vybral ty nejzajímavější rubriky z celého systému. A kde šablony najdete? Všechny jsou vypsány v záhlaví, hned pod logem O2 a reklamním bannerem.

Žebříčky a uživatelé

Chcete se podívat, jak využívají systém O2 ostatní uživatelé? Seznam všech registrovaných uživatelů najdete pod odkazem "uživatelé". Zde jsou v několika sloupcích vypsání všichni uživatelé O2 seznam je řazen podle data vytvoření účtu. Ti z uživatelů, jejichž nick či číslo je podtrženo, umožňují návštěvníkům zhlédnout jejich vlastní šablonu. U nich také můžete v závorce vidět průměrnou známku jedná se o hodnocení uživatelovy šablony (hodnocení lze provést při prohlížení). Naopak nepodtržení si nepřejí, aby jejich odkazy kdokoliv viděl.

Pod odkazem "nej-uživatelé" naleznete žebříček uživatelů, resp. žebříček šablon, tak jak je hodnotili jednotliví návštěvníci naleznete zde pořadí uživatelů, průměr a počet hodnocení. Podobně pod odkazem "nej-odkazy" naleznete žebříček 100 nejnavštěvovanějších odkazů. O2 vychází vstříc puritánům :-) a umožňuje zobrazit si žebříček bez erotických odkazů.

Přidání vlastních odkazů

A jak se vlastně přidávají nové odkazy? Na vlastní šabloně má každá rubrika v záhlaví ikonku kladívka; po kliknutí se dostanete do prostoru, kde můžete editovat odkazy dané rubriky. Své vlastní odkazy si můžete přidávat do kterékoliv rubriky, kterou máte zobrazenu na vlastní šabloně, tedy do naprosto libovolné. Samotné přidávání je stejné jak pro rubriku vlastní, tak pro ty ostatní. Rozdíl u ostatních rubrik oproti vlastní můžete zpozorovat v pouze seznamu výchozích odkazů O2. Jejich přehled najdete v horní části editační stránky. Zde také máte možnost určit, zda vůbec a které odkazy se budou v rubrice na vaší šabloně zobrazovat.

A vlastní odkazy? Ve spodní části stránky s editací odkazů v rubrice najdete nenápadný formulář s nadpisem "Přidat nový odkaz" zde zapíšete odkaz, popisku, kterou chcete k odkazu přiřadit, a stisknutím tlačítka "Přidat" odkaz přidáte není to složité, že? Tento způsob je zcela bezproblémový, ale při zadávání většího počtu odkazů poměrně nepohodlný. Výhodou O2 je možnost minimalizovat používání oblíbených položek v prohlížeči, neboť k těmto nemáte přístup, zasednete-li u jiného počítače k internetu. Proto je pro vás připraveno "popup přidávátko", které přidávání odkazů do O2 zjednodušuje do maximální možné míry.

Chcete snadněji přidávat své odkazy do O2? popup přidávátko

Pro snazší přidávání odkazů do systému O2 je pro vás přichystáno "popup přidávátko", které zajisté oceníte. Jeho aktivace vyžaduje z vaší strany pouze několik jednoduchých kroků, pár vteřin strávených jejich prováděním se vám zajisté rychle vrátí. Postup pro přidání tohoto "přidávátka" na lištu vašeho prohlížeče je pečlivě popsán pod odkazem "přidávátko" v záhlaví O2. Kdykoliv po přidání tlačítka při svém brouzdání internetem narazíte na odkaz, který byste si rádi přidali do některé z rubrik na vaší vlastní šabloně v systému O2, stačí stisknout "přidávátko" na liště Odkazy. Otevře se vám nové okénko s formulářem na přidání odkazu, ale... již bude mít předvyplněnou adresu stránky a její popisku. Na vás je pouze výběr rubriky a odeslání.

Přeskupování

Příjemnou zajímavostí na vlastní šabloně je přeskupování rubrik. Jedná se vlastně o přeskupení rubrik do takového pořadí, jaké vám nejvíce vyhovuje je přirozené že rubriky, které používáte, budete chtít mít nahoře. A jak na to? Na vlastní šabloně je v levém sloupci rubrika "Nastavení" v ní zjistíte, že způsoby pro přeskupování rubrik jsou dva rychlé a standard. Rychlé je pro ty z vás, kdo máte pomalé připojení k internetu a refresh celé stránky při přeskupování by pro vás byl neúnosný. Za tuto rychlou volbu ale zaplatíte skutečností, že při přeskupování neuvidíte stránku v konečném stavu při přeskupování se budou zobrazovat pouze záhlaví rubrik. Druhý způsob přeskupování (standard) je komfortnější, neboť při přesouvání se vám rovnou zobrazují celé rubriky včetně odkazů. Jak už jsem ale naznačil, na pomalé lince se může stát utrpením, přestože celá O2 nabíhá velice rychle.

Přeskupování samotné je velice intuitivní a provádí se pomocí čtyř šipek každá z nich naznačuje směr pohybu rubriky.

Změna designu

Nejen informacemi živ je člověk, proto můžete v systému O2 částečně změnit i vizuální vzhled. Nejzákladnější změnou je změna úvodního loga a barvy rubrik tato barva je společná se záhlavím a oběma posuvníky. Změna tohoto nastavení je možná pouze na jeden z šesti předdefinovaných barevných designů tyto jsou pečlivě připraveny a vytvořeny tak, aby barva záhlaví a ikona hezky barevně ladily.

Máte-li velký monitor a myslíte si, že se vám na obrazovku vejde více sloupců než standardně nastavené čtyři, můžete zkusit tuto myšlenku praktikovat. V rubrice Nastavení pod odkazem "Rozměry, parametry" můžete změnit počet zobrazovaných sloupců. Najdete zde i další nastavení, jež vás mohou zaujmout.

Nedávno zavedenou novinkou je možnost změnit velikost písma pro můj 17palcový monitor je menší písmo balzámem.

Tento článek nepopisuje zdaleka všechny možnosti systému O2, pouze ty nejdůležitější a nejzajímavější. Celkově hodnotím tuto službu, především díky inovativnímu "popup přidávátku", jako precizně provedenou a u nás ojedinělou. Nyní již neváhejte a nastavte si O2 jako výchozí stránku vašeho prohlížeče budete jistě spokojeni.

§§§§§


Pavučina - Nebezpečí, která na vás číhají na webu [III] nedobytný počítač

Stan Miastkowski

c01p0452

Utěsněte trhliny v opevnění vašeho počítače a zabezpečte se proti útokům zvenčí. Nabízíme vám přehled nástrojů, které k tomu budete potřebovat: antivirových a firewallových programů, šifrovacích utilit a dalších pomocníků, s jejichž přispěním můžete svůj počítač chránit.

Jak kdysi pravil Henry Kissinger, i paranoici mají své skutečné nepřátele. A každý, kdo má co do činění s počítači, má právo se obávat nebezpečí, které mu na internetu hrozí od hackerů, crackerů, programátorů počítačových virů nebo společností snažících se stopovat pohyby uživatelů na webu. Ale není důvod propadat záchvatům paranoie: potřebujete jen ty správné nástroje pro obranu vašeho počítače.

Testovali jsme téměř tucet hardwarových i softwarových pomocníků proti nejrůznějším druhům nebezpečí hrozících na internetu a sestavili jsme pro vás optimální sady pro použití ve třech různých prostředích:

- pro domácí počítač používaný jedním nebo více členy rodiny

- pro skupinu síťově propojených počítačů v menších kancelářích s limitovanou IT podporou

- pro notebook využívaný k práci na cestách (viz článek "Bezpečně na cestách").

Při sestavování těchto sad jsme měli k dispozici pět různých antivirových programů, šest firewallových programů, čtyři produkty pro šifrování souborů, dva programy pro šifrování elektronické pošty a dvě utility pro anonymní surfování po internetu. (Bližší informace o těchto produktech naleznete v tabulce). Také jsme se blíže podívali na utility pro správu cookies. Naše favority můžete najít na stránkách amerického PC WORLDu na adrese www.pcworld.com/reviews/cookie.

Většina internetových nebezpečí ohrožuje stejně tak domácí uživatele jako pracovní počítače v kancelářích. Některá z nich, jako například viry, jsou pro obě skupiny uživatelů stejně závažná. Jiná nebezpečí ohrožují více jednu či druhou skupinu uživatelů: například společnosti monitorující pohyb uživatelů na internetu představují větší problém pro domácí uživatele tím, že narušují jejich soukromí.

Každý domácí uživatel by měl při obraně svého počítače před útoky a vetřelci zvenčí začít koupí antivirového programu, jenž jej ochrání před viry a trojskými koňmi, které dokáží leccos, od krádeží hesel až po otevření přístupu do počítače hackerům zvenčí.

Po zakoupení a nainstalování antivirového programu by dalším krokem domácího uživatele mělo být zřízení a nastavení firewallu pro blokování přístupu do počítače přes internet. Nebezpečí hackerského útoku na domácí počítač je zanedbatelné, připojujete-li se k internetu jen občas a pomocí modemu. Máte-li však rychlé a trvalé připojení prostřednictvím kabelu nebo DSL, riziko je podstatně větší. Chcete--li se ještě více ochránit před případnými slídily, můžete soubory, které nechcete vystavovat cizím očím (například účetnictví či elektronickou poštu), šifrovat.

Surfování na internetu s sebou přináší další hrozby. Mnoho webových serverů a reklamních společností má zájem na monitorování pohybu uživatelů po internetu. Služby nabízející možnost anonymního surfování vám pomohou chránit vaše soukromí a uchovat vaši identitu v tajnosti. V poslední době se také začaly objevovat útoky na internetové obchodní servery, které upozornily na nebezpečí krádeže čísel kreditních karet zákazníků těchto obchodů z jejich databází. Poskytovatelé kreditních karet na toto nebezpečí zareagovali nabídkou nových služeb, které umožňují riziko snížit.

Pokud pracujete doma nebo máte na starost počítače v menší firmě, je vaše situace ještě o něco složitější. Nejspíš máte rychlé připojení na internet, což vás činí zranitelnějšími vůči nejrůznějším útokům hackerů a slídilů, obzvláště tehdy, máte-li i vlastní webovou stránku. Navíc pravděpodobně budete muset zajistit proti hackerům i celou firemní síť. A důležité informace a soubory, stejně jako elektronickou poštu, se vám pochopitelně vyplatí šifrovat ještě více nežli domácím uživatelům.

JAK JSME TESTOVALI

Při výběru antivirových programů jsme se soustředili na výrobce, jejichž produkty se osvědčily v dřívějších testech PC WORLDu a kteří získali certifikát spolehlivosti v identifikaci virů a opravování poškozených souborů vydávaný laboratořemi ICSA. Hodnotili jsme obtížnost instalace, používání i updatování virových databází těchto programů.

Pokud jde o firewally, zajímalo nás, jak dobře dokáží rozlišovat mezi "přátelskými" a "nepřátelskými" aktivitami. Do testovacího systému jsme nahráli trojského koně Back Orifice a pokusili jsme se získat podloudně přístup do tohoto systému z jiného počítače. Pomocí port skeneru jsme se pokusili nalézt otevřené přístupové porty a zkusili jsme také získat přístup ke sdílenému pevnému disku. Nakonec jsme testovali, zda firewally blokují TSAdbot, součást některých freewarových programů, která z internetu stahuje inzeráty a zobrazuje je, zatímco posílá data zpět svému původci.

Kromě blokování nežádoucích aktivit by však firewall měl umět rozpoznat aktivity legitimní a dovolit běžné používání internetu. Tuto vlastnost jsme testovali za pomoci sedmi nejběžnějších aplikací: Microsoft Internet Explorer 5.5, Microsoft NetMeeting 3.0, WS-FTP LE 5.0, ICQ 2000, Napster 2.0, RealPlayer 6.0 a PCAnywhere 9.2 od Symantecu.

Při testování programů pro šifrování souborů a elektronické pošty jsme se soustředili na to, používají-li tyto programy ověřené a prověřené šifrovací standardy a zda nabízejí další funkce, jako například skrytí souborů. Hodnocení anonymizačních služeb pro surfování na internetu jsme založili především na dvou skutečnostech: zda služba výrazně zpomaluje připojení, a zda dokáže spolupracovat s programy vyžadujícími používaní cookies (jako je například webová elektronická pošta).

Domácí sada

Co musíte mít:

Antivirový program: Norton AngieVirus 2001 nebo PC-cillin 2000

Dále doporučujeme:

Firewall: BlackICE Defender 2.1 nebo ZoneAlarm Pro

Program pro šifrování souborů: Steganos Security Suite

Program pro šifrování e-mailů: Sigaba Secure

Anonymizační služba: Anonymizer

Hodnotili jsme celkem čtyři osvědčené antivirové programy: ASP program McAfee.com Clinic, a tři běžné "krabicové" programy, McAfee VirusScan od Network Associates, Norton AntiVirus 2001 od Symantecu a PC-cillin 2000 od firmy Trend Micro. Vybrali jsme z nich dva Norton AntiVirus 2001 (v ceně 40 dolarů) a PC-cillin 2000 (za 40 dolarů z obchodu nebo za 30 dolarů jako download).

Loňská verze programu Norton AntiVirus získala ocenění jako nejlepší koupě v našem srovnávacím testu antivirů v únoru 2000 a tento program stále patří k našim nejoblíbenějším. Stejně jako většina ostatních nejznámějších antivirových programů, i Norton AntiVirus používá kombinaci vyhledávání známých virů s takzvanou heuristickou metodou, která se snaží odhalovat nové neznámé viry tím, že sleduje programy, jež se chovají podezřele. Program má snadnou instalaci i nastavení a pochopitelně, jako všechny účinné antiviry, neustále běží na pozadí. Funkce LiveUpdate potom sleduje, zda se objevily nové definice virů pokaždé, když jste připojeni k internetu a automaticky stahuje nejnovější updaty.

PC-cillin má intuitivnější a více grafické rozhraní nežli Norton AntiVirus, je o něco rychlejší při prohledávání celého počítače a je jednodušší ho nastavit, aby automaticky stahoval updatované virové definice. Navíc nabízí jednoduchý, heslem chráněný systém pro filtrování a blokaci webových adres s nevhodným obsahem, což přijde vhod zejména v rodinách s dětmi.

DOMÁCÍ FIREWALL

Mnoho domácích uživatelů, obzvláště tehdy, mají-li rychlé trvalé připojení k internetu, by mělo uvážit ochranu svého počítače pomocí firewallu. Testovali jsme ASP firewall McAfee.com Personal Firewall, BlackICE Defender 2.1 od firmy Network ICE, Norton Personal Firewall 2001 od Symantecu, Freedom 2.0 od Zero-Knowledge Systems (zahrnující také utility pro anonymní surfování a správu cookies) a ZoneAlarm Pro společnosti Zone Labs. Celkově na nás tyto firewallové programy zapůsobily velice dobrým dojmem každý z nich uspěl ve všech nebo téměř ve všech testech, kterým jsme ho podrobili. Vybrali jsme nakonec naše dva nejoblíbenější programy: BlackIce Defender a ZoneAlarm Pro (oba za stejnou cenu 40 dolarů za download). Vycházeli jsme přitom především z jednoduchosti jejich instalace i používání a ze skutečnosti, že poskytují uživateli přesné a efektivní informace (například podrobnosti o blokovaných hackerských pokusech). Dřívější verze těchto produktů se v září 2000 podělily o titul nejlepší koupě v našem celkovém hodnocení firewallů.

BlackICE Defender je utilita bez zbytečných ozdob, zato se vyznačuje jednoduchým setupem a intuitivním rozraním a nevyžaduje neustálou pozornost. Podobně jako antivirový program neustále sleduje veškerý pohyb směrem do vašeho počítače a porovnává ho s databází známých hackerských metod a trojských koní. (Je možné program nastavit tak, aby updatované databáze stahoval automaticky.) Tento program dokázal při našich testech blokovat všechny útoky. Chcete-li mít podrobný přehled o tom, co BlackICE Defender dělá, můžete si prohlédnout podrobný seznam podezřelých pokusů a aktivit i s IP adresami, z nichž k pokusu došlo. Defender také obsahuje intuitivní grafický ukazatel veškerých internetových aktivit, intenzity podezřelých pokusů a jejich závažnost za daný časový úsek.

ZoneAlarm Pro je podstatně složitější. Nejenom že prohlíží příchozí data, ale sleduje také, které programy ve vašem počítači se pokoušejí použít internet. Můžete programům povolit používání internetu jednotlivě, nebo ZoneAlarmu poručit, aby si program zapamatoval, když ho spustíte. Sledováním všech programů dokáže ZoneAlarm odhalit trojské koně a další softwarové špióny, které posílají svým autorům informace o vás a o vašem počítači. ZoneAlarm Pro navíc zahrnuje utilitu MailSafe, která umožňuje dát do "karantény" e-mailové zprávy s podezřelými přílohami, jež by mohly obsahovat trojské koně nebo viry. Pokud máte v úmyslu zřídit si malou domácí síť, ZoneAlarm Pro navíc dokáže filtrovat pohyb mezi počítači a bránou. Máte-li program instalován na všech počítačích v síti, gateway server může monitorovat i programy v ostatních počítačích.

Domácím uživatelům nabízí firma Zone Labs freewarovou verzi ZoneAlarmu, která poskytuje podobnou ochranu, ale má méně možností nastavení a nepodporuje použití v síti. Obsahuje i jednodušší verzi utility MailSafe.

ŠIFROVACÍ PROGRAMY

Zkoušeli jsme celkem čtyři produkty pro šifrování souborů: Steganos Security Suite od společnosti CenturionSoft, Navaho Lock firmy CyPost, PGP Personal Privacy od Network Associates a Panda Security od Panda Software. Naše doporučení získal program Steganos Security Suite (v ceně 60 dolarů). Chrání data uživatelů pomocí velmi bezpečného 128bitového šifrování, které aktivujete tím, že soubor jednoduše myší přetáhnete na ikonu sejfu. Data pak odemknete pomocí hesla.

Steganos Security Suite je však výjimečný díky množství bezpečnostních funkcí, které nabízí. Například funkce zvaná steganografie umožňuje vytvořit skrytý hard disk pro uchovávání šifrovaných dat nebo ukrýt jeden soubor uvnitř jiného. Steganos také obsahuje šikovnou utilitu pro správu hesel, pomocí níž můžete všechna svá hesla uchovávat v zašifrovaném souboru, elektronický "skartovač", který vám zajistí, že smazané soubory nebude možné obnovit a funkci zvanou SysLock, jež heslem chrání přístup do vašeho počítače. Steganos také umožňuje šifrovat elektronickou poštu, i když jak se dočtete dále pro tento úkon jsme dali přednost jinému výrobku. Steganos neobsahuje manuál, ale je natolik intuitivní, že ho vlastně ani nepotřebujete.

SOUKROMÉ SURFOVÁNÍ A E-MAIL

Domácí uživatelé málokdy posílají prostřednictvím elektronické pošty tajné nebo choulostivé informace, ale každý občas potřebuje poslat zprávu, kterou by nerad vystavoval cizím očím. Testovali jsme dva programy pro šifrování e-mailu, jež nabízejí zvýšení bezpečnosti při posílání podobných zpráv. HushMail od firmy Hush Communications i Sigaba Secure mají oba zajímavou cenu: jsou totiž zadarmo. Lepším dojmem na nás však zapůsobila Sigaba díky jednoduchému ovládání a podpoře různých druhů e-mailu.

Abyste mohli používat Sigabu, musíte si nejprve z internetu stáhnout malý plug-in pro svůj e-mailový program. V době, kdy jsme produkt testovali, nabízela Sigaba podporu POP3 e-mailových klientů Microsoft Outlook a Eudora a webových poštovních serverů Yahoo Mail a Hotmail. Podle zástupců Sigaby by v současné době již měly být k dispozici plug-iny pro Outlook Express, Lotus Notes 5.0 a Novell GroupWise. HushMail naproti tomu podporuje pouze webové e-mailové servery, ale jeho novější verze, HushMail Professional (také freeware), by podle Hush Communications měla umět spolupracovat také s programy Outlook, Outlook Express, Netscape Messenger, Microsoft Internet Mail, Eudora a Lotus cc:Mail. Tato verze by již v současné době měla být k dispozici.

Sigaba používá 128bitové šifrování založené na prověřeném algoritmu Blowfish v jedinečném, velmi bezpečném systému, který separuje zprávu a šifrovací klíč až do okamžiku, kdy dorazí k určenému cíli. Servery Sigaby generují pokaždé, když pošlete šifrovanou zprávu, zvláštní klíč a příjemce zprávy tento klíč obdrží od Sigaby prostřednictvím Secure Sockets Layer připojení poté, co je doručena e-mailová zpráva. Vámi zasílaná zpráva vůbec přes server Sigaby neprochází. Navíc můžete pomocí Sigaby zjistit, zda příjemce e-mailovou zprávu četl a kdy. Aby mohl příjemce zprávu dešifrovat, potřebuje být také zaregistrován u Sigaby. Pokud však zaregistrován není, obdrží výzvu a informace k registraci spolu se zprávou. (Příjemce musí pro dešifrování zprávy udat svou e-mailovou adresu a heslo.) HushMail oproti tomu posílá nezaregistrovaným příjemcům zprávy bez šifrování.

Ať už považujeme sledování pohybu uživatelů po internetu praktikované mnoha webovými společnostmi za nebezpečné či pouze za nepříjemné, značné množství uživatelů ho považuje za problém, který je nutné řešit. Pro webové společnosti je monitorování vašich aktivit snadné i tehdy, používáte-li firewall. Anonymizační služby jim však dokáží udělat čáru přes rozpočet tím, že mezi vás a vámi navštívené stránky postaví proxy server, který znemožní vysledovat skutečnou IP adresu vašeho připojení.

Vyzkoušeli jsme dva programy, Anonymizer a Zero-Knowledge Freedom 2.0, a rozhodli jsme se pro časem prověřený Anonymizer, který funguje již od roku 1996. Abyste mohli Anonymizer používat, nemusíte nic instalovat pouze se u této služby zaregistrujete a k surfování používáte svůj oblíbený prohlížeč. V horní části každé webové stránky se vám objeví oznámení, že surfujete anonymně (všechny vaše pohyby jsou přesměrovány přes proxy servery Anonymizeru). Freedom 2.0 funguje podobně, i když nabízí pár ozdob navíc, například vestavěný firewall. Freedom 2.0 také vyžaduje používání speciálního programu, který se nám instaloval a nastavoval poměrně obtížně.

Jako každá anonymizační služba, i Anonymizer mírně zpomaluje pohyb na internetu. Zpomalení se nejvíce projeví během internetové surfovací "špičky" a především tehdy, připojujete-li se pomocí modemu. Přes pevnou linku nebylo zpoždění tolik zřetelné.

V porovnání s četnými bezplatnými službami je Anonymizer poměrně drahý 50 dolarů ročně není málo. Je to ale užitečná a prověřená služba a obsahuje některé další funkce, které mohou přijít vhod: funce SafeCookies umožňuje používat stránky, jež ke svému fungování vyžadují přijímání cookies (například Yahoo Mail). Anonymizer také šifruje URL adresy, čímž zajistí, že ani osoby s přístupem k vašemu počítači nebudou moci zjistit, jaké stránky jste navštívili. Patříte-li k opravdovým paranoikům, můžete si registrovat službu v hodnotě 110 dolarů ročně, jejíž součástí je "tajná chodba" (šifrované spojení) mezi vaším počítačem a servery Anonymizeru, jež vás chrání před mizivou šancí, že by hackeři mohli předvídat stránky, které navštívíte.

KREDITNÍ KARTY A BEZPEČNOST

Každý, kdo se obává používat kreditní kartu on-line, nebo se domnívá, že by si mohla na snadné nákupy přes internet zvyknout jeho rodina, může využít pomoc nabízenou pro podobné případy třemi největšími poskytovateli kreditních karet.

American Express Private Payments (najdete na www26.americanexpress.com/privatepayments) je bezplatná služba pro držitele karet American Express, jež pro každou transakci vytvoří zvláštní dočasné číslo kreditní karty. Hackeři, kterým se podaří nabourat do zákaznické databáze některého z internetových obchodů, získají pouze toto číslo (které vyprší po 60 dnech), nikoli skutečné číslo vaší kreditní karty. Discover Card (www.discovercard.com) nabízí podobnou službu. A Visa Buxx (www.visa.com/pd/buxx/main.html) je karta s přednastaveným maximálním limitem určená především teenagerům, takže můžete dětem dovolit trochu toho nakupování přes internet, aniž byste se museli obávat, že vaše těžce naspořené peníze zmizí během jediného dne na EBayi.

VŠE V JEDNOM?

Žádný balík utilit nenabízí všechny nástroje, které budete potřebovat ke kompletnímu zabezpečení vašeho domácího počítače, ale některé společnosti mají v nabídce balíky s většinou hlavních komponentů.

Norton Internet Security 2001 od Symantecu (v ceně 70 dolarů) například kombinuje antivirové a firewallové utility od Nortonu s utilitou Privacy Control, která blokuje cookies a reklamní bannery, a navíc zabraňuje webovým sitům v získávání osobních dat z vašeho počítače. Family Edition za 80 dolarů také obsahuje filtr Parental Control, jenž umožňuje rodičům blokovat před dětmi stránky s nevhodným obsahem.

Od společnosti Micro jsme se dozvěděli, že má v úmyslu integrovat do svého programu PC--cillin základní verzi ZoneAlarmu od Zone Labs. Jak jsme už uvedli, PC-cillin také obsahuje filtr nevhodného obsahu.

V neposlední řadě, firma Network Associates prodává "krabicovou" verzi AcAfee Office, která zahrnuje některé z antivirových a firewallových utilit této společnosti, aplikaci PGP pro šifrování souborů a Internet Guard Dog Suite, skládající se z filtru nevhodných stránek, správce cookies a nástroje pro blokování reklamních bannerů. (Součástí Office jsou také systémové nástroje pro diagnostiku, odinstalování a opravy poškozených souborů.)

Přestože žádný z těchto balíků neobsahuje všechny součásti, které považujeme za užitečné pro ochranu domácího počítače, balík Trend Micro obsahující námi vybraný antivirovým program a základní verzi námi vybraného firewallu se tomuto ideálu přibližuje nejvíce.

Sada pro menší firmy

Co musíte mít:

Antivirový program: McAfee.com Clinic

Firewall: Linksys Etherfast Cable/DSL Router

Dále doporučujeme:

Program pro šifrování souborů: Steganos Security Suite

Program pro šifrování e-mailu: Sigaba Secure

I když kterýkoli z prověřených antivirových balíků se hodí i pro menší firmu, problém může nastat tehdy, musíte-li pro každý počítač v sítí zvlášť obstarávat nejnovější updaty a definice virů. Proto jsme při hodnocení kladli zvláštní důraz na jednoduchost instalace a údržby, a nakonec jsme se rozhodli pro ASP McAfee.com Clinic jakožto nejpřátelštější produkt pro skupinu uživatelů. Za 30 dolarů na počítač ročně (nebo 24 dolarů při pěti a více počítačích) je McAfee.com Clinic cenově srovnatelný s programy, které můžete koupit v obchodech. Clinic navíc obsahuje i další služby, jako například utility pro promazávání souborů.

Instalace je jednoduchá stačí se zaregistrovat a stáhnout z internetu engine. Jednoduché rozhraní vycházející z prohlížeče dovoluje jednotlivým uživatelům snadné nastavení automatického skenování a updatování (ale neumožňuje centrálně řízenou administraci). Clinic používá stejnou antivirovou technologii jako McAfee VirusScan, ale ASP verze je uživatelsky mnohem jednodušší.

Ze tří hardwarových firewallů, které jsme testovali (Linksys Etherfast Cable/DSL Router, SonicWall Tele2 a WatchGuard SOHO 2.2), jsme vybrali Linksys. Tento program je relativně laciný (149 dolarů) a slouží zároveň jako firewall a router, který umožňuje až čtyřem síťově propojeným počítačům sdílet jednu pevnou linku. Síť můžete rozšířit až na 253 počítačů přidáním rozbočovačů a přepínačů k routeru. Linksys odolal všem našim zkušebním útokům a jeho použití bylo relativně snadné. Výchozí nastavení v podstatě plug and play bude vyhovovat většině použití, pokud však budete chtít používat aplikace pro obousměrnou komunikaci, jako například pcAnywhere, budete si muset s nastavením trochu pohrát.

Pokud jde o programy pro šifrování, doporučujeme pro použití v menších firmách stejné produkty, jaké jsme vybrali pro domácí použití: Steganos Security Suite a Sigaba Secure. Anonymní surfování nejspíš nebude ve firemním prostředí zapotřebí mají-li však uživatelé skutečný důvod své pohyby na internetu udržet v tajnosti, a pokud vedení firmy uzná za vhodné do této oblasti investovat, doporučujeme opět Anonymizer.

OPATRNĚ, ALE BEZE STRACHU

Ať už se připojujete k internetu jakkoliv, bylo by moudré svou bezpečnost a soukromí zajistit. Bez základních nástrojů antivirového programu a (pro mnoho uživatelů) firewallu máte neustále odkrytá záda. Počet útoků neustále stoupá a soukromí vám na internetu nikdo kromě vás samotných nezajistí. Budete se muset o sebe postarat sami.

Několik rad od profesionála

George Kurtz, výkonný ředitel bezpečnostní firmy Foundstone a spoluautor knihy Hacking Exposed, pomáhá velkým korporacím chránit jejich počítačové systémy před případnými útoky. Pomáhal nám dát dohromady seznam základních bezpečnostních triků pro uživatele výpočetní techniky. Další rady můžete najít na stránkách amerického PC WORLDu na adrese www.pcworld.com/news/kurtz.

Postavte zdi a utěsněte okna. Firewall sleduje pohyby mezi vaším počítačem a internetem, a podezřelé aktivity blokuje. V dobře zabezpečeném počítači by však měl tvořit až druhou obrannou linii. Většina uživatelů například nepotřebuje sdílet soubory a tiskárny a měla by se ujistit, že má jejich sdílení ve Windows vypnuto (pomocí dialogového okna Síťové propojení v Nástrojových panelech Windows), čímž odstraní největší trhlinu v zabezpečení počítače. Další tipy najdete v článku "Unsafe at High Speed" na internetové adrese www.pcworld.com/heres_how/safebroadband.

Opravdu používejte antivirový program. Dobrý antivirový software je nejdůležitějším bezpečnostním nástrojem pro váš počítač. Necháte-li ho však zestárnout, stává se téměř bezcenným: povolte běh na pozadí a rozhodně alespoň jednou týdně stáhněte nové definice virů a prohlédněte všechny disky. Mnoho antivirových balíků nabízí automatické stahování updatů a pravidelné prohlížení disků.

Pryč se záhadnými attachmenty. Pokud neumožníte nepřátelským programům přístup na váš pevný disk, bude mít antivirový program jednodušší práci. Neotevírejte přílohy elektronické pošty pokud je neočekáváte a nevíte, co obsahují. Nežli attachment otevřete, zkopírujte ho na pevný disk a prohlédněte ho antivirovým programem. Další informace o tom, jak se vyvarovat nebezpečí směřujících k vám e-mailem, můžete nalézt v článku "Batten Down Windows\ Hatches!" (www.pcworld.com/heres_how/winsecurity).

Sledujte patche a updaty. Výrobci softwaru a operačních systémů často přicházejí se záplatami pro trhliny, které ve svých produktech objeví. Sledujte proto nejnovější patche (například na stránkách Microsoftu na adrese www.windowsupdate.microsoft.com).

Bezpečně na cestách

Antivirové a firewallové programy, které jsme vybrali pro použití v domácím prostředí, se stejně dobře hodí i pro notebooky. Rozhodně neuděláte chybu, zvolíte-li Norton AntiVirus 2001 nebo PC-cillin 2000, BlackICE Defender nebo ZoneAlarm Pro. Ale pokud jde o notebooky, vyvstává ještě jeden bezpečnostní problém: i pokud nemůže vaše data stáhnout hacker, může je snadno odnést zloděj.

Přenosný, avšak nerozluštitelný. I když většina zlodějů krade notebooky kvůli jejich vlastní ceně, deset až patnáct procent krádeží notebooků se zaměřuje na cenná data na jejich pevném disku. Pro ochranu dat jsme vybrali Road Guardian Survival Package od firmy PC Guardian (www.pcguardian.com). Tento balík v ceně 100 dolarů kombinuje fyzické zabezpečení kabel se zámkem na ochranu proti krádeži se zabezpečením souborů pomocí Encryption Plus, programu zajišťujícího 192bitové šifrování souborů a elektronické pošty. Použití je snadné: šifrování je u označených souborů prováděno automaticky po každém zavření souboru. Encryption Plus také podporuje šifrování e-mailu.

Volání o pomoc. Za roční registrační poplatek 50 dolarů nabízí firma Computrace (www.computrace.com) software, který v pravidelných intervalech "volá domů" (tedy do monitorovacího centra firmy Computrace), je-li notebook připojen k síti LAN, pevné lince nebo prostřednictvím modemu. A zloděj nemá ani potuchy o tom, že je program na počítači instalován: aplikace běží potají a přežije i formátování pevného disku. Pokud ohlásíte ztrátu či krádež notebooku, Computrace bude spolupracovat s policií na jeho znovunalezení.

Někdy může pomoci i zcela jednoduché řešení. Firma StuffBak (www.stuffbak.com) prodává nálepky, kterými můžete svůj notebook (nebo cokoli jiného) označit. Nálepka stojí 2 dolary a nabízí odměnu za nalezení notebooku spolu s telefonním číslem, na které může nálezce zdarma zavolat, a se sériovým číslem, jež si zaregistrujete na stránkách firmy. Je-li váš notebook nalezen, zaplatíte poštovné a poplatek 10 dolarů. Zloději pochopitelně nálepku k vrácení notebooku nepoužijí, pokud ale notebook prostě ztratíte, nebo pokud se ho zloděj zbaví, existuje naděje, že se s počítačem ještě někdy shledáte.

Viry budoucnosti

Nejenom antivirové programy využívají automatické updaty i samy viry mohou postupovat obdobně. Raul Elnitiarta ze společnosti Symantec tvrdí, že můžeme v budoucnosti očekávat více virů, které si budou samy stahovat plug-iny pro vylepšení svých schopností, jako trojský kůň W32.hybris. Hybris většinu roku 2000 "prospal", ale již v únoru 2001 měl na svědomí 40 procent všech podezřelých skriptů zaslaných Symantecu k prozkoumání. "Myslím, že se jedná o nastupující trend," říká Elnitiarta.

Elnitiarta se také domnívá, že se bude objevovat více virů zaměřených na palmtopy. Zatím existují pouze tři takové skripty: trojský kůň Liberty a virus Phage mažou soubory, zatímco trojský kůň Vapor soubory skrývá. Liberty a Vapor mohou palmtop nakazit pouze z nakaženého počítače, ale Phage se přenáší přímo z jednoho palmtopu do druhého, pokud si jejich uživatelé posílají soubory. Elnitiarta poznamenává, že viry napadající mobilní telefony se zatím neobjevily pravděpodobně proto, že telefony nesdílejí jeden společný operační systém nikdo nepíše viry, které by ohrožovaly například pouze telefony Nokia. Pokud však na společný operační systém přejdou palmtopy, stanou se rázem stejně oblíbenými terči virových útoků jako dnešní počítače s Windows.

Pro klidné spaní

Informovanost je základem obrany. Zde je několik tipů pro každého, kdo by se chtěl dozvědět více.

Na webovských stránkách amerického PC WORLDu:

- Keep Web Snoops at Bay (www.pcworld.com/dec2000/homeoffice)

- How it works o virech, firewallech, šifrování souborů a cookies (www.pcworld.com/how_it_works)

Jinde na internetu:

- McAfee Virus Information Library (vil.nai.com/vil/default.asp)

- VMyths.com (www.vmyths.com)

- InfoWorld Security Watch (www.infoworld.com/opinions)

- Gibson Reserch Corp. (www.grc.com)

§§§§§


Mobilní generace nastupuje

Alison Raouf

c01p0453

Už nyní zaujímá mobilní technologie v našich životech nepřehlédnutelné místo. Hromadné dopravní prostředky hučí ať se nám to líbí nebo ne hovory přes mobilní telefony, a dnes dospívající generace bude jen stěží vzpomínat na svět bez mobilů. Hlasové hovory jsou jenom jednou součástí nového trendu. Obrovský úspěch SMS (Short Messaging Services neboli krátkých textových zpráv) dává tušit, že i mobilní masový e-mail bude zanedlouho velkým hitem.

Není příliš těžké se nadchnout příslibem bezdrátových technologií typu sítí pro vysokokapacitní přenos dat, neboli sítí třetí generace (3G), či místních sítí nebo sítí s omezeným dosahem, z nichž je nejznámější technologie Bluetooth. Představa, že budete moci mobilně přijímat a odesílat e-maily, surfovat po internetu, připojovat se k serverům své firmy, synchronizovat kapesní a stolní počítače a navíc ještě bez drátů přidávat periferie, je lákavá. Nová technologie 3G přinese lidem, kteří v zaměstnání musejí cestovat, skutečnou mobilitu.

Mobilní telefony a počítače

Vzestupu mobilního telefonu si musel povšimnout snad úplně každý dnes se obdobně horlivě diskutuje o mobilních počítačích. Obě tyto technologie odstartovaly poněkud pomalu a trpělivě vyčkávaly, až získají širší popularitu. Dnes byste v našich velkých městech jen stěží prožili minutu, aniž by někde poblíž vás nezazvonil mobilní telefon a soudě dle nadšení, které obklopuje koncept mobilních počítačů, záhy asi budeme svědky toho, že se stejně mohutně rozjede i tato druhá technologie.

Důsledkem pro obrat v osudu mobilních počítačů je příslib rychlé mobilní multimediální komunikace. Otevřené bezdrátové připojení pro vysokokapacitní přenos dat je věcí brzké budoucnosti, jak se na horizontu rýsují bezdrátové sítě třetí generace (3G). Společnost Gartner Group odhaduje, že do roku 2004 bude 60 procent uživatelů mobilních telefonů vybaveno přístroji, jež jim budou umožňovat okamžitě reagovat jak na hlasové hovory, tak i na elektronickou poštu.

Společnost Analysys zabývající se průzkumem trhu odhaduje, že do roku 2006 si nové mobilní služby získají na 480 milionů uživatelů, přičemž do roku 2010 by toto číslo mělo vzrůst až na miliardu. Pokud jsou tato čísla alespoň trochu přesná, je zřejmé, že bezdrátové sítě pro vysokokapacitní datový přenos, neboli zkráceně 3G, budou mít obrovský dopad na naši práci i každodenní život. Vlastně pracovat s kabely bude najednou považováno za dost "bizarní".

Připojení

Až budou nové 3G sítě v provozu, společnosti se podle všeho octnou v pozici, kdy budou moci konečně rozvinout technologie, jež uživatelům poskytnou skutečně užitečné aplikace a služby. Zvýšení přenosové rychlosti může výrazně napomoci takovým časově problematickým aplikacím jako je nakupování, autorizace platby a různým zákaznickým službám, které v minulosti trpěly v důsledku nízké rychlosti připojení. Nicméně i když rychlejší připojení může povzbudit širokou veřejnost, aby využívala k přístupu k internetu své telefony a PDA, koncept mobilního počítačového provozu stále stojí před překážkou v podobě výrazného zklamání zákazníků z WAPu.

Koncept mobilního počítačového provozu byl dlouho prezentován jako prostředek pro zvýšení produktivity práce lidí, kteří musejí ve svém zaměstnání cestovat. Uživatelé z řad velkých firem volají po skutečné mobilitě už léta. Možnost přijímat a odesílat e-maily, informace o produktech a cenách v reálném čase a mobilně, aniž by bylo třeba zdlouhavě čekat nebo se o spojení pokoušet opakovaně, výrazně usnadní cestujícím manažerům a podnikatelům život. O těchto funkcích se mluví už poměrně dlouho, nicméně teprve teď začíná být naplno brán v potaz přínos nové technologie, a to v podobě snížených administrativních nákladů a vyšší spokojenosti zákazníků.

Rádiové vlny

Asi nejvíce pocítí přínos mobilního počítačového provozu velké společnosti. V současné době je velká většina toho, co chtějí společnosti učinit v oblasti nabídky vzdáleného a mobilního přístupu jak pro zákazníky, tak vlastní zaměstnance, jednoduše blokována relativně malou dostupností vysokokapacitních sítí a nízkou přenosovou rychlostí.

S nástupem GPRS (General Packet Radio Service neboli paketový přenos dat) se odesílání a/nebo stahování informací podstatně zrychlí a výrazně vzroste objem informací, které lze po síti poslat. Co se týče zákaznického sektoru, zde bude dopad nové technologie o něco slabší: je nepravděpodobné, že i v případě nástupu vysoce výkonných sítí by běžní uživatelé měli zájem sledovat na mobilních zařízeních video a podobné věci. Pravda, rozvoj PDA se zabudovanými telefony sice přinese větší displeje, ale i tak budou náročnější grafické aplikace asi nepraktické.

Textové zprávy

Jednou z mobilních funkcí, které si už teď získaly srdce široké veřejnosti, je zasílání SMS čili krátkých textových zpráv. Předpokládá se, že obliba SMS se ještě zvýší, a to coby způsob komunikace vhodný jak pro pracovní, tak společenské cíle. Nicméně rovněž se má za to, že velkou vlnu zájmu vyvolá nástup GPRS.

SMS patrně zůstanou nejrozšířenější formou zasílání textu a během roku 2001 popularita SMS podle všeho ještě vzroste používání bezdrátové elektronické pošty by pak mělo získat ještě větší oblibu, zejména v podnikatelském prostředí. SMS bude stále hlavní doručovací službou pro kvantitativní data, ovšem GPRS umožní i přenos kvalitativních dat, jako například map, což by mělo podpořit rozvoj místně založených služeb hlavně pro obchodní využití.

Míchat a kombinovat

Co se týče nepracovního využití, budou uživatelé ponejvíce využívat svých PDA a inteligentních mobilů (smartfonů) ke stahování informací oddychového charakteru, a to včetně horoskopů, sportovních výsledků či filmových ukázek. Dále si samozřejmě jejich prostřednictvím bude možné objednávat různé zboží, třeba květiny nebo jídlo. V budoucnosti se pravděpodobně dočkáme hybridů PDA a smartfonů něco na způsob GPRS telefonu, PDA a malé přenosné televize takže díky nim bude možné z internetu stáhnout informace třeba o televizním programu a hned vzápětí si jej na přenosném zařízení naladit.

Podobná zařízení jistě nabídnou hybridní, dynamický model přístupu k informacím. Má se za to, že budoucí zařízení nabídnou možnosti ukládat obsah na virtuální disky v síti, takže uživatelé si je budou moci kdykoli stáhnout, navíc způsobem, jenž bude brát ohled na konkrétního uživatele, kontext, a samozřejmě i dané zařízení. Zákazníci budou platit za služby poměrně vysokou cenu, a tak si jistě nebudou přát být bombardováni chaotickým shlukem informací, nýbrž budou očekávat, že si budou moci stahovaný obsah filtrovat a tak si udržovat v pracovním i soukromém životě jistou rovnováhu.

Čas a pohyb

Vratká hranice mezi pracovním a osobním životem dělá vrásky na čele mnoha zasvěceným. Měl by se zvýšit význam schopnosti zorganizovat si čas, stejně jako význam zvládání stresu pro ty, kteří mají problém s relaxací. Celkově je ovšem nálada optimistická, přičemž mnoho publicistů a odborníků předpovídá, že štěstěna odmění ty, kteří přijdou s originálními nápady. Jedinou hranicí pro to, jak daná společnost může profitovat z přijetí nových bezdrátových technologií, je její vlastní prozíravost a schopnost akceptovat to, co je přijatelné.

Vizionářsky ladění představitelé podnikatelské sféry už teď přemýšlejí o tom, jak se s pomocí nových mobilních technologií dostat za rámec současných běžných klientských aplikací typu aktualizace burzovních zpráv či m-obchodu. S vývojem v oblasti bezdrátových technologií se ty nejodvážnější a nejprozíravější společnosti pokusí setřást zavedené firmy a dosáhnout podobného úspěchu, jaký například původně zaznamenal server Yahoo v oblasti internetu.

Vždy připraven

"I když GPRS (neboli 2,5G, jak se této technologii někdy přezdívá) je pouze mezikrokem na cestě k plnému 3G, tato technologie nepochybně sehraje významnou roli ve zpřístupnění mobilního internetu kapesním zařízením, a to prostřednictvím bezdrátového, rychlého a také permanentního připojení. Očekává se, že nová technologie zvýší oblibu rozličných aplikací pro mobilní telefony a jiná bezdrátová zařízení. Jedním z hlavních rysů GPRS je vysoká míra bezprostřednosti, čili to, že přístroje budou stále připojeny. Okamžité nebo permanentní připojení podpoří časově náročné aplikace typu mobilního nakupování, autorizací plateb a aplikací zákaznických služeb, u nichž je stávající prodlení při vytáčení připojení nepřijatelné. Má se za to, že jakmile se technologie typu 3G a GPRS stanou obecně dostupné, uživatelé získají k mobilním zařízením mnohem větší důvěru a budou jejich prostřednictvím vykonávat rutinní transakce. V zásadě se tím myslí nakupování a prodávání zboží, rezervace vstupenek a podobné věci. Většina uživatelů pravděpodobně těchto služeb využije k nákupu jídla, pití, květin a podobných věcí, plus samozřejmě zasílání textových zpráv a komunikaci prostřednictvím elektronické pošty.

Modrý zázrak

Díky krátkovlnnému bezdrátovému vysokokapacitnímu přístupu využívajícímu technologie Bluetooth k propojení počítačů s přístupovými body v hotelích, na letištích a v jiných veřejných prostorách se usnadní přístup k síti, a od jednotlivce vybaveného technologií Bluetooth se tedy bude očekávat podstatně větší konektivita. Vzhledem k nižší ceně kabelových modemů a ISDN linek na zajištění místní smyčky v porovnání s bezdrátovými vysokokapacitními síťovými službami zbude jen málo prostoru pro bezdrátová řešení konektivity na delší vzdálenost.

Očekává se urychlení konvergence mezi mobilním telefonem, notebookem a kapesním počítačem, a to právě v důsledku otevření vysokokapacitních bezdrátových sítí pro různé komunikační protokoly. Mobilní telefony budou potřebovat vyšší výkon, aby mohly nabídnout aplikace počítačového typu a tak naplno využít potenciál nových vysokokapacitních sítí například přenos videosekvencí. Na druhé straně u počítačů je zapotřebí funkcí, které se budou podobat funkčnosti mobilních telefonů. A už dnes můžeme říci, že mobilní telefon-počítač není daleko.

Signál v kapse

Jedním velmi důležitým faktorem, který bude rozhodovat o úspěchu či neúspěchu nových technologií, je dostupnost a také funkčnost kapesních zařízení. Pokud nabízené produkty nebudou disponovat dostatečnými možnostmi pro rozšíření, například aby mohly akceptovat LAN nebo modemové karty, pak se jejich potenciál coby mobilních zařízení výrazně sníží a lidé o ně přestanou jevit zájem.

Letos je klíčovým úkolem přechod na technologii nových telefonů, takže se možná jejich rozšíření dočkáme ještě před počátkem příštího roku a uživatelé budou profitovat z nových nabízených služeb v dohledné době.

Položme si otázku: skutečně tak zakrátko budou kabely působit bizarně? Navzdory všem novým možnostem, které se s nástupem nových technologií otevřou, koncept mobilního počítačového provozu bude mít stále problém se svou předchozí reputací a operátoři budou moci dávat vinu jen sami sobě. V minulosti museli operátoři obnovit v široké veřejnosti víru v do té doby nespolehlivé hlasové služby a nyní musejí překonat překážku v podobě rozčarování z WAPu, přičemž více šancí než jednu patrně nedostanou.

3G: Jak to funguje

Nejnovější pokrok v oblasti mobilního telefonování je definován Mezinárodní telekomunikační unií (International Telecommunication Union, www.itu.int) a je znám pod označením IMT-2000 (a to podle výzkumného programu, jenž probíhal v ITU), nebo častěji 3G, což znamená třetí generace.

Analogové mobilní telefony mohly přenášet pouze hlasové signály, digitální telefony druhé generace dokázaly nabídnout i datový přenos a omezené možnosti posílání e-mailů. Přístroje třetí generace by vedle textových dat měly zvládat i audio a video.

Technologie třetí generace je koncipována tak, aby nabídla vysokorychlostní širokopásmovou konektivitu, která umožní rychlý přenos dat a paketově orientované služby jako video v reálném čase. Nová technologie by měla být už na sklonku tohoto roku a jejím hlavním přínosem by mělo být zrychlení propojení mezi mobilními přístroji. Díky širokopásmovosti bude jedno médium schopné vysílat několik kanálů informací.

Rychlost datového přenosu by mohla dosahovat až 384 Kb/s to v případě, že zařízení spočívá v klidu 128 Kb/s při rychlém pohybu a 2 Mb/s v případě pevných aplikací.

Další řešení třetí generace mohou být založená na technologiích: WCDMA (Wideband Code Division Multiple Access), CDMA2000 a Edge (Enhanced Data Rate for GSM Evolution). Jak WCDMA, tak CDMA2000 využívají 5MHz kanálů, zatímco technologie Edge používá kanály o šířce 200 KHz.

Už teď se jako dominantní technologie pro systémy třetí generace po celém světě jeví WCDMA. Podporuje široké spektrum mobilních služeb včetně videopřenosu, přístupu na internet a videokonferencí. A jedna z prvních technologií WCDMA by měla být komerčně dostupná už ve druhé polovině tohoto roku.

Jiné technologie

I když budoucí nástup 3G provází obrovské nadšení a očekávání, fungování nové technologie by mohlo být v nejbližší budoucnosti omezováno problémy s dostupnou šířkou pásma a stejně tak nemalými náklady, které si vyžádá modernizace infrastruktur mobilních operátorů. Než se tedy 3G rozjede skutečně naplno, budeme se muset spokojit s 2,5G a jinými službami. Tyto služby by měly nabídnout vyšší rychlost připojení, a to proto, že všechny podporují paketový přenos dat. Na druhé straně nelze čekat, že nabídnou dvojcestnou videokomunikaci, již slibuje 3G.

Na trhu s mobilními komunikacemi tak v současnosti vedou souboj dva vzájemně nekompatibilní mobilní bezdrátové protokoly:

- GSM (Global System for Mobile Communications). Ačkoli na evropském trhu se GSM těší výsadnímu postavení, ve Spojených státech byl jeho dopad mnohem menší. V současné době systém GSM funguje na čtyřech frekvencích: 800 MHz, 900 MHz, 1 800 MHz a 1 900 MHz. GSM sítě umožňují paketový přenos dat technologie GPRS. GSM je založeno na technologii TDMA (Time Division Multiple Access). TDMA je mobilní rádiová technologie, jež vznikla v Evropě a do současné doby byla přijata ve zhruba sto zemích světa. TDMA funguje tak, že jednu rádiovou frekvenci rozděluje do několika časových slotů a ty pak přiděluje různým voláním. Díky této technologii může jediná přenosová frekvence podporovat několik simultánních datových kanálů.

- CDMA (Code Division Multiple Access). CDMA je digitální mobilní technologie, jež na rozdíl od GSM nepřiděluje CDMA specifickou frekvenci každému uživateli. Namísto toho každý kanál používá celého dostupného spektra a frekvence je rozdělena za použití kódů. CDMA byla implementována do systémů o frekvenci 800 a 1 900 MHz v několika zemích po celém světě.

K dalším technologiím, jež hrají roli v mobilním počítačovém provozu, patří:

- GPRS (General Packet Radio Services). Služba, jež nabízí technologii paketového přenosu dat v sítích GSM. Připojení přes GPRS je permanentní a uživatelům mobilní sítě nabízí dostupnost, jakou známe z velkých firemních sítí. Technologie je proto velmi zajímavá hlavně pro obchodní společnosti s mobilní pracovní silou.

- i-mode. Služba těšící se dnes široké oblibě v Japonsku. Zde ji zajišťuje japonský gigant NTT DoCoMo a je založena na paketovém přenosu dat s využitím přepínaných okruhů. Na rozdíl od většiny evropských či amerických wapových služeb je i-mode založena na TCP/IP a nabízí permanentní připojení. Obsah je nabízen jako CHTML (Compact HTML).

- Edge (Enhanced Data Rate for GSM Evolution). Edge zastřešuje pět v současnosti vyvíjených technologií, které jsou zaměřeny na GSM sítě. Dosud panují neshody v tom, zda by Edge mělo být označováno jako technologie 2,5G nebo 3G. Edge slibuje maximální teoretickou přenosovou rychlost 384 Kb/s. Nicméně normální provozní rychlost by měla být zhruba poloviční a někteří analytici mají za to, že v Evropě Edge příliš velký úspěch slavit nebude.

- Bluetooth. Technologie, jež bude součástí elektronických zařízení a nabízet bezdrátové spojení na krátkou vzdálenost. Bluetooth by rovněž mohla najít prostor v oblasti mobilních počítačů, a to tím, že nabídne uživatelsky přívětivou alternativu ke kabelovým rozhraním pro počítače, telefony či PDA.

Čeká nás bezdrátová budoucnost?

Někteří experti mají za to, že jediným způsobem, jak vyřešit problém vysokých nákladů spojených s pokládáním kabelů nebo optických vláken do domácností, je vystavět internetovou infrastrukturu, a to na základě bezdrátové technologie s přenosem na dlouhé vzdálenosti.

Ta by se mohla objevit v mnoha podobách, přičemž některé z nich už jsou na světě to jen my v nich nespatřujeme to, čím ve skutečnosti jsou. Dvě z nejčastěji využívaných, a tudíž nejméně nápadných, jsou televize a rozhlas. Ačkoli dnes jsou obě tyto technologie povětšinou stále analogové, přesvědčivě demonstrují obrovský dosah bezdrátového signálu.

Dnes je dokonce možné získat i širokopásmové DSL přes satelitní vysílání problém je ovšem v tom, že přes den může datová přenosová rychlost klesnout až na 64 Kb/s oproti 512 Kb/s v nočních hodinách. Uživatelé digitálního televizního satelitního vysílání rovněž využívají verzi tohoto druhu přenosu, avšak tato televizní technologie má jen malou propustnost dat ve směru z televize k satelitu.

Celý tento nápad není tak bláznivý, jak by se mohlo zdát, a ani tolik nákladný.

Případová studie

AvantGo je jedním z nastupujících poskytovatelů mobilních služeb. Specializuje se na poskytování přístupu k internetu ze všech druhů mobilních zařízení (PalmPilot, Pocket PC, Handspring, WAP telefony a smartphony), a to i v případě, že nemáte připojení k internetu. Například za pomoci mobilního internetového softwaru mohou uživatelé surfovat po BBC Online dokonce i v metru nebo v letadle tedy prakticky všude.

AvantGo (www.avantgo.co.uk) funguje bezdrátově tehdy, jste-li vybaveni bezdrátovým modemem, anebo se můžete připojit přes infračervený port vašeho mobilního telefonu, můžete použít AvantGo jako internetový prohlížeč na PDA.

Společnost už uzavřela dohodu s předními poskytovali internetového obsahu, kteří budou zajišťovat přísun speciálního webového obsahu pro menší displeje už dnes existuje více než 650 mobilních internetových kanálů a více než 1,4 milionu uživatelů po celém světě. K partnerům společnosti patří mimo jiné i takové firmy jako Sky.com, Ft.com, Lastminute.com, Sports.com, Yahoo, MSN, BBC, ITN a The Guardian Unlimited Network.

Coby globální produkt nabízí AvantGo software v několika verzích. Už teď má specializované stránky ve Velké Británii, Spojených státech, Švédsku a Norsku, přičemž služby ve francouzštině a němčině by měly být spuštěny ještě do konce tohoto roku.

§§§§§


Je to prostě wap

Jason Whittaker

c01p0454

Po všem tom humbuku a agresivních reklamních kampaních to kolem WAPu nějak utichlo. Ale tato užitečná služba ani zdaleka nepatří do starého železa a my vám ukážeme, jak ze svého WAP telefonu vymáčknout co nejvíc.

Navzdory fenomenálnímu úspěchu osobního počítače a internetu připomíná přijetí těchto technologií širokou veřejností šnečí tempo v porovnání s nástupem mobilního telefonu. Už na počátku roku 2000 pronikl mobilní telefon doslova všude a právě v té době jsme se stali svědky výbuchu jisté wapmánie, tedy utopistického snu o mobilním a snadném přístupu k internetu prostřednictvím levných kapesních přístrojů.

Nicméně ke konci roku bublina splaskla. Proč? Inu proto, že po reklamách slibujících počítačovou grafiku téměř ve stylu Matrix a příslibu nevídané interaktivity stáli uživatelé tváří v tvář tvrdé skutečnosti, kdy na malých monochromních displejích zdlouhavě lovili informace po pomalé a nespolehlivé mobilní síti. Četné průzkumy ukázaly, že i když mobilní telefony jsou velice rozšířené, jen zlomek uživatelů má telefony podporující WAP a ještě méně jich WAP skutečně používá.

Nicméně navzdory všemu předchozímu humbuku a následnému zklamání nelze říct, že by WAP byl mrtev. Uvážíme-li, že na 70 % dnes vyráběných mobilních telefonů je vybaveno mikroprohlížeči a poskytovatelé síťových služeb hledají cesty, jak nabídnout možnost výběru e-mailové schránky z mobilního telefonu, pak vidíme, že potenciál WAPu nebyl dosud plně vyčerpán. Takže co je vlastně WAP a k čemu jej lze použít?

Práce s wapem

WAP (Wireless Application Protocol) byl navržen za účelem poskytování plynulého přísunu informací po internetu, a to ve formátu vhodném pro mobilní telefony. V praxi to znamená, že většina multimediálních komponent a grafiky stávajících internetových stránek je prostě odtržena. Wapové telefony sice umějí zobrazit grafiku, nicméně většina obsahu má textovou podobu. Jakkoli se to může jevit podobné textovým zprávám, rozdíl je v tom, že WAP nabízí rovněž přidanou interaktivitu prostřednictvím WML (Wireless Markup Language).

Protože WAP vznikal se zřetelem na přenos po pomalých sítích, jeho protokol se liší od standardních internetových protokolů, a v důsledku toho musí zpráva putující mezi internetem a WAPem projít překladem. Tento překlad zajišťují wapové brány, které poskytují mobilní operátoři.

Když informace dorazí na váš telefon, potřebujete mikroprohlížeč, jenž umí číst WML. Ačkoli WML se v mnoha ohledech podobá HTML, tj. hlavnímu internetovému protokolu, jsou zde i zásadní rozdíly. Podobně jako HTML, i WML používá k formátování obsahu "tagů" ukládaných jako textové soubory, nicméně kód pro WML musí být preciznější. Tagy rozlišují malá a velká písmena, takže <p> má jinou hodnotu než <P>, a navíc WML není tak tolerantní jako HTML, takže je nutné vkládat všechny koncové tagy typu </p>.

Další rozdíl ve fungování WAPu spočívá v tom, že WAP dokáže stáhnout najednou až několik různých stránek, označovaných jako karty. Jejich nejbližším protějškem jsou asi vrstvy u dynamických HTML stránek, které jsou skryté a objevují se při pohybu myší po obrazovce. Zadáním různých kartových ID můžete vytvořit jediný WML soubor, v němž budou karty uspořádány do tzv. "decku". Tak například stránka z on-line časopisu může ve WML vypadat nějak takto:

<wml>

<card id="news">

Today\s News

</card>

<card id="sport">

Sport of the Day

</card>

</wml>

Takovýto jednoduchý soubor by měl stáhnout dvě karty jednu pro "sport", druhou pro "novinky", které se zobrazí těsně po sobě hned, jak budou do souboru zahrnuty odpovídající linky.

Spojení s wapem

Když se připojujete k síti přes wapový telefon, vyplatí se být si vědom omezení, o nichž se z reklam nedozvíte. Operátoři vám sice slibují "internet na telefonu", ovšem mikroprohlížeč na mobilu s omezenou pamětí, bez myši a špatným vkládáním textu přirozeně vůbec nelze srovnat s multimediálně bohatým obsahem, jehož se vám dostane na PC.

A podobně i když se vám váš domácí modem zdá někdy strašlivě pomalý, pořád je mnohem rychlejší než stávající bezdrátové sítě. I když GSM systém, který používají všichni naši operátoři, je plně digitální a tudíž nevyžaduje žádnou konverzi na analogový modem a zpět, připojení je mnohem méně spolehlivé a přenosová rychlost velice nízká. Teoreticky může stávající GSM síť používat šířku pásma 200 Kb/s, ovšem každý kanál je rozdělen do osmi slotů, což s režií a Wapovou korekcí chyb snižuje rychlost na pouhých 9,6 Kb/s.

O protokolu GPRS (General Packet Radio Service), kombinujícím sloty a teoreticky dosahujícím přenosové rychlosti 384 Kb/s, nicméně někteří odborníci tvrdí, že realistická maximální rychlost se bude pohybovat kolem 64 Kb/s u stahování (downloadu) a zhruba 30 Kb/s u odesílání dat (uploadu). Ve většině případů můžeme v dohledné době očekávat přenosovou rychlost kolem 14 Kb/s.

Právě nadnesená očekávání byla jednou z příčin obrovského zklamání z WAPu. Uživatelé byli navnaděni reklamou a obrovským humbukem, a tak byli přirozeně rozčarováni, když zjistili, co se jim skutečně nabízí. Nicméně pokud si uvědomíte, co skutečně WAP může poskytnout a co v jeho silách už není, můžete ze svého telefonu vymáčknout maximum v podobě stahování záhlaví e-mailů nebo zpráv z internetu.

Chcete-li používat wapový telefon, potřebujete poskytovatele internetových služeb, a to bez permanentního připojení obnáší vytáčení spojení. Ano, můžete jako poskytovatele použít svého mobilního operátora, čímž se stanete připojeným on-line okamžitě, nicméně vytáčené účty nabízejí i někteří nezávislí poskytovatelé.

Co lze dělat?

Jakmile jste připojeni k síti, dalším logickým krokem je zjistit, co váš telefon dovede. Aby vás s WAPem postupně seznámili, vytvářejí někteří operátoři vlastní obsah nebo uzavírají smlouvy s provozovateli wapových stránek za účelem přitáhnutí zákazníků. Díky smlouvám s tiskovými, zpravodajskými a jinými agenturami tak na wapových stránkách operátorů najdete nejnovější zprávy či informace týkající se obchodu.

Co se týče služeb, k nimž máte na mobilním telefonu přístup, na WAP se vrhla řada mediálních společností, které zde nabízejí své zprávy třeba ČTK nebo CNN (přirozeně v angličtině). V některých zemích západní Evropy se WAPu chytly i velké deníky a podobně jako na internetu, i zde nabízejí svůj obsah jednu z nejpodařenějších stránek má například britský deník Independent. Na českém WAPu najdete verzi oblíbeného internetového portálu iDnes. Dále zde najdete četné informace o zábavě, třeba koncertech, divadlech, pár her, ale také jízdní řády a dokonce i televizní program.

Další možností, která se v souvislosti s WAPem doslova nabízí, je funkce jakéhosi cestovního průvodce, neboť telefon máte vlastně stále s sebou. Už i na českém WAPu, například na eurotelovském Juice, najdete informace o tuzemských hotelech, penzionech a dopravních spojeních, takže ať jste na jakémkoli místě republiky, měl by vám telefon teoreticky pomoci při hledání ubytování nebo cestovního spoje. Samozřejmě dalším krokem je nabídka zábavy tj. restaurací, klubů, diskoték, koncertů, divadel a kin. V některých zemích už toto funguje naplno, v jiných, třeba u nás, se to teprve rozjíždí.

Poskytovatelé WAPu chtějí ze svých služeb také profitovat a tak najdete v síti spoustu obchodů, kde můžete prostřednictvím svého telefonu nakupovat, byť tato možnost ještě nedošla plného využití, a to nikde na světě lidé většinou telefon používají k porovnávání cen a získávání podobných informací.

Nicméně budoucnost WAPu, jak jej vidí společnosti, které v oboru podnikají, by neměla spočívat v pouhém sběru informací, byť i to jistě zůstane jeho důležitou součástí, nýbrž v používání telefonů k obchodním transakcím prostřednictvím ASP (Application Service Providers). Na sklonku roku 2000 se internetová banka InteliData spojila se společností NobleStar za účelem poskytování bezdrátového bankovnictví v naději, že se jim podaří ukrojit značný kus z onoho koláče odhadovaných 150 milionů uživatelů, kteří by měli do roku 2004 využívat finančních služeb po mobilním telefonu.

Kromě bankovnictví někteří ASP adaptují své internetové služby pro potřeby WAPu, takže už dnes si třeba prostřednictvím WAPu můžete zakoupit lístky na koncert nebo do divadla, a to stejným způsobem jako přes klasický internet.

Stojí za to si počkat?

Stojí WAP skutečně za to čekání jak co se týče obsahu na mobilním telefonu, tak čekání při připojování se k jednotlivým stránkám? Jak jsme v tomto článku už několikrát uvedli, vysoké naděje vyvolané agresivní reklamní kampaní a mediálním humbukem zapříčinily, že se mnozí uživatelé od WAPu odvrátili, nicméně teď se konečně na scéně začíná ukazovat v plném světle užitečnost skromnějších a realističtějších očekávání.

Zainteresované společnosti neustále pracují na zpřístupnění WAPu a v zákulisí probíhá tvrdá práce na inovaci tohoto protokolu. Tak například poskytovatelé bezdrátových služeb typu Lava2140 (www.lava2140.com) představili řešení wapové brány pro Windows NT, jež by mělo usnadnit vytváření obsahu pro WAP. Společnost Macalla (www.macalla.com) zase na sklonku roku přišla na trh s produktem Mobility 1.2 v naději, že se jí v následujících několika letech podaří rozjet oblast m-obchodu. Výrobci wapových telefonů i obsahu učinili v minulosti hodně nadnesených prohlášení jak o schopnostech mobilních telefonů, tak stránek ve snaze pobídnout širokou veřejnost k přijetí nových technologií, které ne vždy dokáží dostát počátečním slibům. Mobilní internet ještě zdaleka není hotov, a i když se rozjíždí pomaleji, než si mnohé společnosti přály, realističtí uživatelé zjistí, že i monochromatický mikroprohlížeč může poskytnout velmi užitečné informace.

Mobilní telefony podporující WAP

V tomto článku bychom vám chtěli předvést 3 představitele wapových telefonů různých tříd.

První třída: Ericsson R380

Zatímco Sony CMD-Z5 (viz foto níže) asi získá ceny za svou kompaktnost, uživatelé, kteří berou mobilní konektivitu skutečně vážně, asi dají přednost Ericssonu R380s, jenž je mnohem víc než obyčejný mobilní telefon. Je vybaven funkcemi jako diář, e-mail, wapovým prohlížečem a otevírací klávesnicí, a jako takový patrně představuje budoucí podobu PDA. Ačkoli tato flexibilita něco stojí, prostřednictvím softwaru od Microsoftu lze telefon připojit k PC a synchronizovat data v aplikacích Outlook nebo Lotus Notes. Pokud s sebou nechcete nosit telefon a ještě PDA, je tento Ericsson R380s tím nejlepším řešením.

Třída byznys: Sony CMD-Z5

I když tento telefon není nejlehčí, jistě patří k těm nejmenším. Je veliký asi jako kreditní karta, je vybaven ochranným pouzdrem proti poškrábání a otiskům prstů a vedle wapových služeb nabízí matricový displej, e-mail a fax a obsahuje i přenosnou náhlavní soupravu.

Pokud vám CMD-Z5 přijde příliš malinkatý, můžete sáhnout po jeho sourozenci CMD-J5, který je vybaven větším displejem a zároveň možností nahrát si vlastní vyzváněcí tóny.

Levnější třída: Mitsubishi Trium Mars

Pokud chcete WAP levně, pak je asi nejlepší nabídkou Trium Mars of Mitsubishi, který má vše, co potřebujete, abyste mohli svůj společenský život zvládat i na cestách přístroj podporuje jak mobilní internet, tak e-mail. I když je telefon skoro dvakrát těžší než CMD-Z5, zase se prodává za čtvrtinovou cenu a vedle prediktivního vkládání textu nabízí funkci hands-free a údajně i datový přenos rychlostí 14,4 Kb/s prostřednictvím GPRS.

Pravda, Mars sice není největší bombou co se stylu týče, ale než se WAP doopravdy stane nezbytnou součástí našich životů, představuje tento telefon docela rozumnou cestu, jak si vyzkoušet, co se zde skrývá.

Jak WAP funguje

WAP je postaven na konvergenci bezdrátových dat a internetu, čímž umožňuje přenosným zařízením typu PDA a mobilním telefonům přístup k internetu. Výkon, stabilita i šířka pásma těchto zařízení jsou podstatně menší než u stolních počítačů nebo notebooků, a proto WAP upravuje stávající síťové technologie tak, aby vyšel vstříc požadavkům těchto kapesních zařízeních určených pro masový trh.

Když se připojujete k internetu ze svého stolního počítače, PC odesílá žádost na server a ten poté vysílá obsah ve formě webových stránek, grafiky a multimediálních souborů. Webová architektura je výkonná, ovšem také vysoce flexibilní. WAP Forum tudíž mohlo tuto architekturu upravit tak, aby poskytla model pro přístup k internetu z mobilních telefonů a PDA.

Některá internetová připojení jsou závislá na proxy serverech. Ty fungují jako prostředník mezi klientským počítačem a serverem, na němž jsou uchovávána původní data. Ke zde uloženým informacím tak má rychlý přístup větší počet uživatelů. WAP má svou vlastní formu proxy serveru ta se označuje jako brána. Tato brána funguje jako by byla výchozím serverem, a vedle hostovaného obsahu kóduje a dekóduje internetové příkazy.

K dekódování dat v závislosti na zařízení, které o dekódování dat žádá, bude možno časem použít stávajících nástrojů jako např. XML (Extensible Markup Language). Výchozí servery budou moci produkovat nezávisle formátované informace, takže se internetové stránky budou zobrazovat jinak při stahování na PC a jinak na telefonu s WAPem.

§§§§§


Pohled do budoucnosti - 16. prosince 2006

RUPERT WHITE

c01p0455

V roce 1994 inicioval skandinávský výrobce telefonů Ericsson výzkum, který vedl k možnosti vytvoření bezdrátové sítě propojující mobilní telefony s příbuznými zařízeními typu sluchátek, ale i osobních počítačů, tiskáren a dalších kancelářských periferií. Výsledek dostal jméno Bluetooth a nedávno se stal realitou.

Nový komunikační standard byl pojmenován po dánském králi, který vládl kolem roku 960. Harald Modrozub podstatně přispěl ke zlepšení komunikace a vztahů mezi lidmi, spojil Dánsko a Norsko, hodně cestoval po Evropě, přičemž mimo jiné navštívil Rusko, Grónsko a též Island.

I jeho jmenovec z 21. století v tomto duchu jednoty pokračuje. Od samého počátku byla tato technologie koncipována tak, aby zjednodušila a standardizovala proces vzájemného propojení různých zařízení. A Bluetooth umí nejen toto, nýbrž nás zbaví i nepohodlných kabelů. Jelikož používá rádiových vln a nikoli infračervených, nemusejí komunikující zařízení na sebe přímo vidět, takže například můžete na palmtopu surfovat po internetu, zatímco mobilní telefon budete mít ukrytý v kapse.

Možnost aplikací pro technologii založenou na standardu Bluetooth jsou neomezené a slibují dokonale změnit způsob, jímž používáme přístroje kolem nás od kancelářského vybavení, přes domácí spotřebiče, mobilní telefony až k zábavním zařízením.

Na obchodní i soukromou sféru by měl mít Bluetooth zcela zásadní dopad. Například v obchodech vybavených touto technologií by zákazníci měli mít možnost synchronizovat si nákupní seznamy s mapou obchodu, a v případě každé položky být nasměrováni na konkrétní místo. Rovněž se uvažuje o možnosti internetových plateb prostřednictvím kapesních počítačů to namísto kreditních karet. Z nové technologie by profitovali i hoteloví hosté mnohem snadněji by totiž mohli využívat např. tiskáren umístěných v byznys centru hotelu. Hotely a další podniky nabízející podobné služby by se vlastně staly novým druhem poskytovatelů služeb, tzv. místními bezdrátovými operátory. Mnoho společností by tyto služby jistě svým návštěvníkům rádo zprostředkovalo, neboť by počítaly s tím, že tak přitáhnou nové zákazníky.

Na následujících stranách jsme se pokusili načrtnout obrázek, jak by bluetoothová budoucnost mohla změnit náš každodenní život a to jak v zaměstnání, tak doma. Račte tedy nahlédnout do života fiktivní rodiny Bílých.

07:30 Pana Bílého právě vzbudil budík. Po dvou minutách příjemného vyzvánění rádio přehraje ranní zprávy, vybrané z více než stovky rozhlasových stanic, které si Jan Bílý přednastavil coby oblíbené zpravodajství. Pak stiskne tlačítko, aby dal domu na vědomí, že už je vzhůru.

07:40 V kuchyni kávovar uvaří kávu pro Jana Bílého i jeho ženu Lindu. Zapne se i sprcha, aby byla v 7:45 připravena ke sprchování horkou vodou. Je chladné prosincové ráno, takže se zároveň spustí i vyhřívání skel u Janova vozu a začne se zahřívat motor.

07:45 Linda se probudí, když uslyší Jana ve sprše. V kuchyni si nalije šálek kávy a stiskne panel na ledničce, načež se ozve její výběr zpráv a hudby. Rozhlasová hudba i zprávy jsou přehrávány přes domácí stereosystém s centrální jednotkou umístěnou v podkroví.

Reproduktory jsou zabudovány do rámů obrazů, a pokud si Linda přeje k audiu i vizuální doprovod, je jí k dispozici displej na dvířkách ledničky.

08:00 Sprcha "ví", že je zima, a tak je o několik stupňů teplejší než v letních měsících. Sprcha se "naučila" ideální Janovu teplotu z celoročního užívání, přičemž informace o ročním období, teplotě a čase získává z centrálního domovního počítače.

Voda pro sprchu se ohřála v noci, kdy je elektřina levnější prostřednictvím centrálního počítače sprcha vyjednala s energetickými závody, které do domu Bílých elektřinu dodávají, nejlepší čas pro ohřev vody, takže domácnost ušetří za drahou elektřinu ve špičce. Voda uložená ve vakuových zásobnících s vynikajícími izolačními schopnostmi má požadovanou teplotu.

08:10 Jan se osprchoval a teď se holí. Při holení si v zrcadle čte nejnovější zprávy. Zrcadlo je vlastně LCD displej, vybavený malým topným tělesem, takže není zamlžené, i když je koupelna plná páry.

Jak Jan prochází po domě, automaticky se rozsvěcují a zhasínají světla a audiovizuální efekty jej provázejí po celém domě.

08:15 Linda pracuje doma coby daňová poradkyně. Jan je návrhář, takže i on by mohl pracovat doma, ovšem raději čtyřikrát v týdnu dochází do kanceláře.

Mají dvě děti, dvojčata Davida a Aničku, ve věku čtrnácti let, které docházejí do místní školy. David si nestihl včera večer udělat všechny úkoly, protože hrál síťové hry s kamarády v Americe a na Maltě, tudíž při snídani dodělává na svém notebooku úkol z matematiky.

08:30 David a Anička jdou na autobus do školy. V autobuse je to samé zvonění mobilních telefonů a hodně dětí hraje síťové hry na svých noteboocích. Používané přenosné počítače jsou levná zařízení, tvořená jednoduše LCD displejem a dotykovou klávesnicí. Každé dítě je vybaveno rovněž přenosným komunikačním zařízením.

08:40 V autobuse Davidovi i Aničce dojde na mobilní telefon upomínka od maminky, že jejich otec má nazítří narozeniny. Sourozenci se domlouvají, že tátovi něco koupí po škole, která končí ve 2:30.

Ve třídách jim mobilní telefony nefungují jedinou výjimkou jsou vzkazy z centrálního školního počítačového systému. Před dvěma lety už nebylo možné mobilní telefony ve školách vůbec zvládnout, a tak školy lobovaly u vlády, aby nechala ve třídách nainstalovat rušičky mobilního signálu. Ve škole je vyhrazeno vždy několik míst, kde mobilní telefony fungují, ovšem ta jsou obyčejně situována mimo budovu nebo do jídelny.

09:00 David a Anička při vstupu do třídy obdrží na své notebooky pracovní materiál ke každé vyučovací hodině. Jejich domácí úkoly jsou zase odeslány na počítač jejich učitelů a známkování je z větší části automatické.

10:00 Linda začíná doma pracovat v deset hodin. Nasadí si náhlavní soupravu a přes ni vyřizuje všechny telefonní hovory. Ty přijímá nebo odmítá prostřednictvím hlasových příkazů. Všechny příchozí hovory přebírá centrální domovní počítač, jenž ji informuje syntetizovaným hlasem, kdo volá.

Linda pracuje buď na notebooku, který je vyspělejší verzí těch zařízení, která mají její děti, anebo může hlasovými příkazy ovládat centrální domácí počítač, jenž práci zobrazuje na nejbližším displeji. Displeje jsou zabudovány do konferenčních stolků a rovněž vždy do jedné zdi v místnosti.

Jan s Lindou se rozhodli pro nový dům právě z toho důvodu, že byl vybaven moderní technologií, displeji počínaje a inteligentní sprchou konče. I když telekomunikační firmě zabrala instalace domovního ovládacího systému plné tři týdny, Jan ani Linda dnes nechápou, jak bez tohoto vybavení mohli dříve žít.

10:30 Jan pracuje se čtyřmi kolegy v kanceláři, kterou si jeho firma pronajala v nedalekém městečku. Kancelář není rozdělena zdmi ani stěnami a neobsahuje žádnou na první pohled viditelnou výpočetní techniku. Jan pracuje u velkého návrhářského stolu, jehož pracovní plochu tvoří velký LCD displej. Janův stůl je připojen k centrálnímu kancelářskému systému, který je zabudován do jedné ze zdí. Ten je zas připojen k centrálnímu systému celé firmy, a to prostřednictvím vysokokapacitního internetového propojení.

Jak dům Bílých, tak Janova kancelář mají dvakrát rychlejší připojení k internetu než ty největší společnosti před pěti lety. K vnějšímu světu je jejich dům připojen prostřednictvím fyzické přípojky, ovšem uvnitř domu jsou téměř všechny informace přenášeny bezdrátově. Davidova a Aniččina škola získala vládní grant na instalaci bezdrátového systému a k vnějšímu světu je připojena průmyslovým internetovým připojením.

Jan i Linda mají oba mobilní telefony. Jan jej používá pracovně v kanceláři a rovněž při návštěvách klientů. Jeho firma dává přednost používání mobilních telefonů, neboť hovory učiněné z budovy jsou účtovány stejně jako hovory přes pevnou telefonní linku.

14:30 David s Aničkou se vydávají na nákupy. Napadne je, že by se jejich otci hodila na zimu čepice, a tak zamíří do místního obchodu. Zde si vyberou jednu ze široké nabídky některé z nich mají přímo zabudované komunikační čipy, jež lze propojit s mobilním telefonem. David a Anička se nakonec rozhodnou pro ušanku z beránka, uvnitř jejíž levé strany je zašitý reproduktor, mikrofon a malá bezdrátová jednotka. Tato zařízení pohánějí malé lithium-ionové baterie.

15:00 V obchodech už nejsou pokladny. David žádá Aničku, aby nákup zaplatila, neboť on platil dárek matce, který kupovali před měsícem. Anička vytáhne mobilní telefon a na klávesnici zadá kód čepice centrální ovládací jednotka v obchodě číslo akceptuje, neboť už dříve navázala spojení s telefony obou dětí. Davidovi zasílá informace o snowboardovém vybavení, protože si v obchodě kdysi koupil snowboard, a Aničce zasílá informace o slevách, jelikož ona tak často v obchodě nenakupuje.

15:05 Anička čepici platí virtuálním kuponem, aniž by o tom řekla Davidovi. Centrální bezpečnostní jednotka v obchodu vydá pokyn bezpečnostnímu systému u dveří, že je možné čepici vynést z obchodu.

Děti jdou domů, kde posedí u svačiny s matkou. Ta se rozhodne toho dne skončit práci dřív má naplánovanou videokonferenci s klientem v San Francisku, ovšem odložila ji na večer.

17:30 Jan se dostává domů v půl šesté. Domovní dveře otevírá přiložením prstu k čtecímu zařízení, což mu ušetří hodně problémů v minulosti totiž dost často ztrácel klíče. Vůz potřebuje kontrolu brzd, a tak to po příjezdu domů automaticky oznámí počítači v domě. Ten pomůže Janovi zajistit prohlídku v servisu tak, aby dokonale zapadla do jeho časového plánu. Diář má uložený jednak v centrálním domovním počítači, jednak ve svém notebooku a ještě v kanceláři.

19:30 Celá rodina se dívá na televizní seriál na velkém displeji v obývacím pokoji. Jan a Linda mají kontrolu nad pořady, které v domě lze sledovat Davidovi se systém podařilo obejít, a tak rodiče byli nuceni investovat do zvláštního zabezpečovacího softwaru.

Jan vaří večeři podle receptu, který si stáhnul před čtyřmi dny. Poté, co recept přijal a prostřednictvím mobilního telefonu za něj zaplatil, vydal autorizaci ledničce, aby doobjednala ingredience uvedené na receptu. Potraviny Bílým dováží dvakrát týdně spediční firma a ukládá je do chladničky umístěné na vnější zdi domu.

Po večeři děti dělají domácí úkoly. David pracuje ve svém pokoji, zatímco Anička je dole s rodiči a pokud má problém, odešle jej na matčin notebook. Jan se dívá na televizi, zatímco Linda se připravuje na videokonferenci.

David mezitím ve svém pokoji bojuje s pokušením nezačít hrát hry a daří se mu to asi tak půl hodiny.

Co je Bluetooth?

Bluetooth je jedním z několika standardů vytvořených pro rádiové sítě. V zásadě je Bluetooth sada pravidel určující rádiové frekvence a protokoly, které musejí jednotlivá zařízení používat, aby spolu mohla komunikovat. Jednou z klíčových výhod tohoto standardu je to, že dokáže přenášet hlas i data, přičemž přenosová rychlost dat vysoce předčí oblíbeného konkurenta jménem Dect.

Dect zvládá nanejvýš 128 Kb/s mezi dvěma jednotkami. Bluetooth podle svých specifikací dokáže nabídnout až 732,2 Kb/s při stahování dat a 57,6 Kb/s při jejich odesílání rychlost symetrického datového přenosu dosahuje hodnoty 433,9 Kb/s. Zařízení podporující Bluetooth fungují ve frekvenčním pásmu 2,4 až 2,48 GHz.

Abychom ale nabídli nějaké srovnání: tyto hodnoty jsou mnohem lepší i než základní verze ADSL, jež nabízí 512 Kb/s out a 128 Kb/s in. ADSL, ať už po telefonních drátech nebo po rozvodech kabelové televize, a standard Bluetooth se výborně doplňují; jejich kombinace zajistí dokonalou funkčnost v rámci domova i kanceláře. Data lze totiž přijmout a rozeslat na nejrůznější zařízení, aniž by při tom někde byla snížena propustnost.

Telefony podporující standard Bluetooth budou moci fungovat rovněž jako vysílačky, stolní počítače a notebooky půjde jednoduše propojit (z čehož budou mít radost hlavně hráči her), stereosystém bude moci komunikovat s televizí, a ta zase s telefonem, ten s automobilem a ten zase s počítačem... Možnosti jsou prostě nekonečné.

Náhlavní soupravy Bluetooth

Těsně před loňskými Vánocemi jsme mohli vidět první pracovní produkty Bluetooth. Ericcsonu se konečně (téměř) podařilo překonat obrovské dětské nemoci a představil svůj adaptér pro Bluetooth DBA-10 (ten se zapojuje do mobilních telefonů) a náhlavní soupravu HBH-10 (tu máte na hlavě).

Pokud je nám známo, pak jediným telefonem, jenž má podporu Bluetooth přímo zabudovanou, je R520m, který se údajně již vyrábí.

GN Netcom (další skandinávská firma) vyrobila verzi náhlavní soupravy s Bluetooth pro standardní pevné linky ta se jmenuje GN9000.

V současné době je tento výrobek zaměřen hlavně na podniky, také proto, že pro náležité použití je zapotřebí skutečně vyspělého telefonu. Nicméně my při testování zjistili, že pro přijímání a ukončování hovorů je stále nezbytné zvedat a pokládat sluchátko na telefonu. To využití této soupravy částečně omezuje, ovšem časem do ní mohou být zakomponovány další a další funkce.

Ty jsi můj pán

Oba tyto systémy jsou ve stávající podobě dosti problematické. Nepodařilo se nám zajistit, aby spolu komunikovaly, i když teoreticky by to mělo být snadné. Částečnou příčinou je skutečnost, že zařízení podporující Bluetooth jsou koncipována v prostředí Master/Slave, které se podobá vztahům mezi pevným diskem a CD-ROM mechanikou v osobním počítači. Teoreticky by mělo jít použít náhlavní soupravu Ericsson se základní jednotkou GN Netcom a opačně. Ale nešlo.

Za vším hledej heslo

Jelikož zařízení podporující Bluetooth musejí odesílat masterovi heslo, je třeba tento kód zadat. Na základním modulu ani náhlavní soupravě od GN není nic, s čehož pomocí byste kód zadali, takže celý systém má pak omezený dosah, protože se základním modulem může být ve spojení pouze jedna náhlavní souprava. Mobilní telefon Ericsson se základním modulem Ericsson sice náhlavní soupravu GN Netcom "vidí", ovšem nedokáže s ní spolupracovat. Zařízení Bluetooth mohou mít k masterovi připojených až sedm slave jednotek a i mezi mastery je možná komunikace. Účelem je vytvořit možnost pro piconet a scatternet, tedy bezdrátové flexibilní sítě sestávající ze zařízení master a slaves. Jako dosah náhlavních souprav se udává deset metrů, avšak my jsme zjistili, že sada GN Netcom má jasný signál i na 18 metrů. A je nepravděpodobné, že by někdo potřeboval dosah větší kromě základnových stanic pro domácnosti, na které si ovšem ještě počkáme.

Bluetooth Special Interest Group

Bluetooth Special Interest Group sdružuje kromě jiných společnosti 3Com, Ericsson, IBM, Intel, Lucent, Microsoft, Motorola, Nokia a Toshiba. Právě tyto společnosti jsou v čele snah, díky kterým by v následujících dvou letech mělo dojít k velkému rozvoji zařízení podporujících Bluetooth. V budoucnosti bychom se měli dočkat adaptérů k tiskárnám, PC karet, modemových adaptérů, notebooků, palmtopů, základnových stanic a mobilních telefonů.

Univerzální Bluetooth

Bluetooth může podporovat skoro každé zařízení, a tak využití tohoto standardu je vlastně neomezené. Náhlavní soupravy představují pouze jedno možné uplatnění této technologie. Zde představujeme další možnosti, jež ilustrují schopnosti standardu Bluetooth.

Bluetooth modul Sony Infostick

Novinka jménem Infostick staví na základě Memory Stick (což je reakce Sony na paměťové karty CompactFlash a SmartMedia). Je to rozšiřující modul, který poskytuje konektivitu Bluetooth i takovým přenosným zařízením, jakými jsou digitální kamery, MP3 přehrávače a PDA používající k ukládání dat Memory Stick.

Médium je velké asi jako tužková baterie a Sony na jeho vývoji dále pracuje, aby bylo kompatibilní s videorekordéry, digitálními telefony, přenosnými stereopřístroji, televizory, počítači a autorádii. Modul Infostick ke všem těmto přístrojům rázem přináší kompatibilitu s Bluetooth, čímž se uživatelům nabízí možnost bezdrátového přenosu dat mezi jednotlivými zařízeními.

Společnost Sony dosud neoznámila, kdy přesně uvede Infostick na trh, ovšem tvrdí, že prototyp má dosah deset metrů a přenosovou rychlost 1 Mb/s. Společnost dále pracuje na dalších čtyřech rozšiřujících modulech k Memory Stick, včetně jednoho pro digitální kamery, GPS modul a modul pro rozpoznání otisku prstu.

PC Card Toshiba Bluetooth

Společnost Toshiba přišla s řešením pro bezdrátová síťová zařízení se sloty pro PC Card například notebooky a to v podobě této Bluetooth PC Card. Když do každého notebooku vložíte tuto kartu, budou spolu počítače moci bezdrátově komunikovat.

Firma vybavila kartu výkonným vysílačem, díky němuž tvrdí výrobce je možné přenášet bezdrátově data až na vzdálenost sto metrů oproti běžným deseti. Nicméně čím více bariér (například zdí) stojí při přenosu v cestě, tím je dosah kratší. Ačkoli nemůžeme potvrdit tvrzení o dosahu sto metrů, v našich testech karty fungovaly bezvadně na třicet metrů a rovněž si vedly dobře v testech kompatibility bez problémů dokázaly komunikovat s adaptérem Ericsson Bluetooth pro mobilní telefony.

Všechny nové technologie mají své dětské nemoci a u Bluetoothu se takovou nemocí jeví rychlost. Jenom málo přístrojů, které jsme měli možnost testovat, dokázalo dostát údajům uváděných výrobci. Specifikace karty Toshiba by měla umožňovat přenosovou rychlost až 700 KB/s v reálu to bylo zhruba 70 KB/s.

§§§§§


Vzdálený přístup

Tom Gorham

c01p0456

Je to docela běžná situace: jste na cestách a s sebou máte to nejcennější, totiž prezentace v PowerPointu, notebook a mobilní telefon. S mobilem v ruce nepředstavuje udržování hlasového kontaktu s kanceláří žádný problém, a pokud váš mobil podporuje i WAP, pak si dokonce můžete vyměňovat i krátké e-maily. Ale co když máte vyšší nároky a chcete například svou prezentaci aktualizovat nejnovějšími statistikami, které právě dorazily na váš kancelářský počítač, anebo potřebujete konzultovat klíčové údaje na webové stránce vašeho klienta? I to lze udělat, jako skoro všechno jen to chce trochu práce navíc.

Ve většině případů je základním hardwarovým vybavením pro stahování e-mailů a přístup na internet vhodná PC karta a zařízení pro připojení notebooku k síti GSM. Tím připojíte své mobilní vybavení k počítači v kanceláři a umožníte přijímání a odesílání dat. Co se týče vhodného vybavení k propojení, měl by vám pomoci váš mobilní operátor, nicméně pokud se vám cena těchto doplňků zdá příliš vysoká, vždy si většinou můžete zvolit nějakou levnější softwarovou alternativu.

Programy typu SoftGSM či DataVoice od Nokie jsou softwarové modemy, které podporují řadu mobilních telefonů. Stejně tak byste si ovšem měli ověřit, zda váš mobilní telefon podporuje síťový provoz. Váš mobilní operátor by vám měl poradit, zda není třeba updatovat SIM kartu v telefonu tak, aby podporovala i datové přenosy.

Surfování prostřednictvím mobilního telefonu není ani zdaleka tak rychlé jako po běžné telefonní lince. Prohlížení stránek v běžném mobilním tarifu vám někdy přijde hrozně pomalé a to už vůbec nemluvíme o ceně. A to proto, že připojení přes mobilní telefon nelze srovnat s rychlostí komutované linky: bezdrátový datový přenos dosahuje stropu 9,6 Kb/s, což je zhruba pětina výkonu těch nejobyčejnějších modemů. Na druhé straně, pokud chcete bezdrátové připojení využívat pouze k vybírání elektronické pošty, pak by pomalost neměla být zas takovou překážkou.

Chcete-li získat přístup k počítači nebo serveru ve své kanceláři, abyste si odtud stáhli důležité soubory, pak máte v zásadě dvě možnosti: buďto si nastavíte standardní nastavení mezi klientem a serverem v Nastavení vytáčení ve Windows, nebo využijete služeb nějaké třetí strany poskytující nástroje pro vzdálený přístup.

Propojovací horečka

Použít nástrojů zabudovaných ve Windows má několik zjevných výhod, ovšem stejně tak i pár mínusů. Pokud jste už někdy v minulosti propojovali kabelem několik počítačů, pak shledáte, že stejný úkol s mobilním připojením není o tolik těžší. Na druhé straně použití specializovaného programu pro vzdálený přístup je sice vždy složitější, ovšem výsledek se zase vyznačuje vyšší flexibilitou. Vedle běžných úkolů, jako je například přenos souborů mezi hosty a klientskými počítači, vám specializovaný software umožňuje ovládat vzdálené PC stejně, jako kdybyste seděli přímo před ním, anebo byli připojeni k lokální síti. To znamená, že můžete číst e-maily nebo prohlížet připojené soubory, které dorazily na vaši pracovní adresu, a stejně tak můžete využívat služeb kancelářské tiskárny.

Navíc je zde ještě ta výhoda, že toto specializované ovládání je rychlejší než standardní modemové propojení, což je doslova klíčová věc, uvážíme-li pomalost datového přenosu. Programy pro vzdálený přístup totiž namísto přenášení souboru po souboru odesílají detaily o pohybu myši a klávesnice, jež zabírají podstatně menší šířku pásma. Další výhodou použití specializovaného nástroje od třetí strany je bezpečnost. I když standardní propojení ve Windows obsahuje prvky základního zabezpečení, například ochranu heslem, jiné typy vzdáleného přístupu dnes nabízejí vyspělý systém šifrování a ověřování, které výrazně snižují riziko neautorizovaného přístupu. Předními produkty na tomto trhu jsou pcAnywhere 10.0 (www.symantec.cz), Laplink Gold (www.laplink.com), Timbuktu Pro 2000 (www.netopia.com/software/products/tb2) a SoftGSM (www.softgsm.co.uk).

1. Jakmile máte naistalovaný hardware, je třeba nastavit softwarový přístup. Pokud máte jednoduché požadavky, můžete snadno využít spolehlivého, byť omezeného nástroje pro vzdálený přístup, který vám nabízejí Windows.

2. Ověřte si, že vaše host stanice je nastavena tak, aby fungovala jako server, k němuž se připojujete komutovaným připojením někdy je zapotřebí nainstalovat specializovaný síťový software z instalačního CD Windows.

3. Zvolte modemové a bezpečnostní nastavení pro host stanici a server ochraňte heslem, abyste zabránili neautorizovanému přístupu. Zvolte správný typ serveru ze záložky Settings a přesvědčete se, že ve stejném okně je zaškrtnuto políčko Allow Caller Access.

4. Na mobilním PC zvolte nové vytáčené připojení klikněte na ikonu pravým tlačítkem myši, vyberte Vlastnosti a vložte náležité údaje, stejně jako číslo vytáčené host stanice. Zvolte stejný typ serveru jako na host PC.

5. Zde používáme k nastavení vzdáleného přístupu pcAnywhere. V hlavním okně programu zvolíme na panelu Action tlačítko Be a Host PC. Průvodce vás posléze provede celým procesem nastavení. Stačí zvolit požadovaný typ připojení, ovšem pamatujte, že metody individuálního ověřování mohou být uplatňovány na všechny osoby, které se budou připojovat k host stanici.

6. pcAnywhere má široké spektrum zabezpečovacích prvků jež dávají smysl i po ekonomické stránce, když mezi nimi najdeme i nástroj ověřující místo volajícího. Když host stanice obdrží hovor z čísla, které zná, může na toto označené číslo zavolat zpět a tak volajícímu ušetřit vysoké náklady za mobilní spojení.

7. Na klientském počítači stiskněte na panelu Action tlačítko Remote Control a dvakrát klikněte na ikonku Add Remote Control Item. Jakmile zadáte do průvodce instalací všechny detaily, vytvoří se v hlavním okně nová ikona, přičemž kliknutím pravým tlačítkem myši lze kdykoli změnit vlastnosti položky. Dvojí kliknutí spustí dálkové ovládání a automaticky připojí počítač k host stanici.

§§§§§


HandEra 330 - palm druhé generace

Jindřich Klásek

c01p0448

Po populárním TRGpro přichází na trh HandEra 330. Vývojáři si dali opravdu záležet a tak jako jediný z PDA, používajících operační systém PalmOS, přichází s novinkami, jež se vymykají dosavadním parametrům a funkcím Palmů.

Nový displej

Asi nejpodstatnější novinkou HandEry je nový QVGA displej s rozlišením 240 x 320 zobrazovacích bodů. Ačkoliv je stále černobílý, toto rozlišení umožňuje zobrazení menšího písma bez ztráty kvality. Tento model již nemá plochu pro psaní Graffiti pevně zabudovanou pod spodní částí displeje, ale podobně jako u PDA s Windows CE je tato plocha součástí celé obrazovky a dá se podle potřeby "schovat", čímž se zvětší celková zobrazovací plocha.

Vyšším rozlišením se displej stává ještě čitelnějším než doposud a HandEra dokonce změnila základní font pro zobrazování menu, nápověd a popisů. Lepší čitelnost je pak podporována softwarovým nastavením kontrastu nebo nastavením pomocí otočného kolečka Jog Wheel.

Asi nejzajímavější funkcí HandEry je možnost otočení displeje o 90 stupňů (celkem až 360 stupňů) u aplikací, které to podporují, čímž se dosáhne zajímavého efektu, umožňujícího zobrazení více údajů na obrazovce.

Kompatibilita nového displeje

Asi vás napadne, jak se vůči novému rozlišení displeje zachovají ostatní aplikace. Někteří výrobci již oznámili, že všechny jejich aplikace jsou s HandErou kompatibilní, někteří vývojáři už představili nové verze svých produktů, podporující velký displej HandEry (BigClock, GPS Atlas, AportisDOC a další). Aplikace, které nejsou zvláště upravené na obrazovku HandEry nebo nepotřebují používat celou obrazovku, pak na ni půjdou zobrazit několika způsoby. Buď softwarovým zvětšením bodu nebo pokud to aplikace nezvládne, bude zobrazena v menším okně buď v levém horním rohu, nebo ve středu displeje.

Virtuální Graffiti plocha

Proč virtuální? Jak už jsem se zmínil, plochu pro psaní Graffiti můžete libovolně podle potřeby schovat, takže vám na displeji "nepřekáží" v případě, že potřebujete zobrazit více informací najednou. Stačí ukázat na šipku při horním okraji plošky, a ta se schová. Prakticky to pak znamená, že v aplikaci Poznámky, při použití standardní velikosti fontu, místo dosavadních 11 řádků můžete zobrazit 15 řádků, v aplikaci Adresář zobrazíte na jedné obrazovce k jednomu kontaktů všechny informace nebo na jedné obrazovce můžete například zobrazit více ikon s aplikacemi. Při spodním okraji displeje se následně vytvoří speciální lišta, která umožní opětovné zobrazení plošky, ale také aktivaci Manažeru aplikací nebo menu.

Nové Fonty

HandEra na rozdíl od standardních Palmů, kde šly použít pouze 4 fonty, umožňuje zobrazovat informace na displeji pomocí některého z 8 fontů. Nejde o parádu, nýbrž o možnost zobrazení více informací na displeji nebo o komfortnější čtení pro uživatele, kteří nosí brýle. Pokud například použijete pro zobrazení textu v Poznámkovém bloku ten nejmenší font, můžete při schované Graffiti plošce na displeji místo 15 zobrazit až 22 řádků.

Česká lokalizace

HandEra kompletně počeštěna, tedy všechny interní aplikace na vás hovoří česky, všechna dialogová okna jsou také česká, dokonce všechny nápovědy jsou také česky. Současně s Handerou jsme také dostali na disketě kompletní českou lokalizaci balíku aplikací Quickoffice, která je standardní součástí dodávky.

CF a SD/MMC slot

HandEra je vybavena jako první PDA dvěma sloty pro použití standardních Compact Flash (CF) a Secure Data card (SD)/MultiMedia Card (MMC) najednou. Vlastní sloty jsou již vylepšeny. Vyjímání a zasouvání karet je pohodlnější, a oproti TRGpro již není nutná žádná ochranná krytka tohoto slotu. Způsoby využití těchto karet asi netřeba podrobně vypisovat. U CF karet, kdy jsou podporovány typ I/II uvedu paměťová média až do kapacity 1 GB pro archivaci dat a záznam zvuku (z vestavěného mikrofonu HandEry) či využití periferních CF karet (modemy, čtečky čárového kódu apod). U MMC karet zatím zmiňují jen paměťové karty, umožňující rozšířit paměť HandEry až do kapacity 64 MB a ukládání zvuku podobně jako u CF karet. Karty SD pro periferie jsou zatím pouze ve vývoji a v začátcích praktického použití. Stejně jako doposud bude obsluhu a archivaci dat zajišťovat speciální aplikace CardPro (původně CFpro).

Diktafon VoicePad

HandEra, jako první Palm, má funkční a prakticky použitelný mikrofon. Ten najdete v pravém horním rohu. Pomocí něj můžete zaznamenávat do paměti HandEry nabo na CF i SD karty své hlasové poznámky ve formátu .WAV. Stačí na levé straně HandEry zmáčknout a přidržet multifunkční tlačítko nebo použít aplikaci VoicePad. Tyto soubory pak můžete přenést do počítače. Tato funkce Palmům až doposud chyběla.

Standardní sériové rozhraní

Ačkoliv by se zdálo, že USB rozhraní zcela ovládlo PDA zařízení včetně nových modelů Palmů m50x, HandEra stále zůstává u klasického sériového. Jak se mi podařilo zjistit, HandEra chce jít směrem bezproblémového univerzálního použití HandEry se všemi počítači. Pro nepříliš ideální podporu USB portů u některých operačních systémů a časté problémy s nimi HandEra zatím zůstává u sériového rozhraní, jímž rovněž nezavírá cestu těm, kteří pomocí Palmů obsluhují například aktivní prvky počítačových sítí nebo jiná zařízení, podporující sériový port.

Ovládání jednou rukou Jog Wheel

Další novinka u PDA s PalmOS, i když ne tak docela. Sony Clié má totiž toto tlačítko již od svého počátku. U HandEry však můžete toto tlačítko skutečně použít ke kompletnímu "jednoručnímu" ovládání interních aplikací. Lze tak ovládat Manažer aplikací (Launcher) Diář, Adresář, Úkoly, Poznámky a další aplikace. Od výběru aplikace, jejího spuštění, listování po položkách či v delších textech či poslání e-mailu nebo nastavení kontrastu. Kolečkem můžete otáčet nebo jej můžete stlačit pro výběr. Ke zrušení funkce slouží stejné tlačítko na levé straně HandEry jako u záznamu zvuku. Myslím, že využití tohoto kolečka je závislé na konkrétním uživateli.

Programovatelné multifunkční tlačítko

Toto multifunkční tlačítko na levé straně HandEry slouží pro obsluhu hlasového záznamníku a současně jako Escape tlačítko. Výhodou je, že se dá pomocí vývojového prostředí velmi lehce naprogramovat na jinou funkci, nebo přímo v nastavení HandEry pomocí tohoto tlačítka můžete spouštět vybranou aplikaci či funkci (například HotSync přes IrDA).

Nově řešené resetovací tlačítko

Ne že by HandEra a Palmy patřily mezi PDA s nutnosti častého resetu. Některé aplikace to však po své instalaci vyžadují a také díky velkému množství aplikací, bohužel různé kvality, není nutnost resetu vyloučena.

HandEra má resetovací tlačítko zapuštěno, ale umístěno tak, že jej můžete zmáčknou přímo hrotem tužky bez nutnosti shánění sponky nebo šroubování horní části tužky.

Optická signalizace alarmu

Pokud si naplánujete schůzku na určitý čas a nastavíte-li u ní alarm, můžete si v nastavení HandEry zapnout, zda máte být upozorněni na tuto schůzku také opticky blikající diodou. Tato funkce je ideální v případě, že jste na právě probíhajícím jednání.

Tužkové a Li-Ion baterie

Další dosti podstatná změna u Palmů této třídy. HandEra nyní používá standardně 4x AAA baterie 1,5V, namísto původních dvou. Pokud nejste příznivci baterií klasických, můžete variabilně použít také nabíjecí Li-Ion pack (dokupuje se), který se dá po vyjmutí klasických baterií vložit do prostoru pro baterie.

Standardní kolébka dodávaná s HandErou již podporuje připojení nabíječky Li-Ion baterií a nabíjení HandEry přímo v kolébce, nabíječka se však musí dokoupit a není součástí dodávky. HandEra podporuje nabíjení Li-Ion baterií také přímo, bez kolébky. Na levém boku přístroje najdete zásuvku pro připojení nabíječky. Nabíjení je indikováno zelenou blikající diodou. Je-li dioda zhasnutá, pracujete se standardními bateriemi nebo Li--Ion packem. Pokud dioda svítí, máte HandEru připojenu na externí zdroj.

HandEra si od zvýšení počtu baterií slibuje větší výdrž baterií, která podle slov výrobce má dosáhnout až 1,5 měsíce při běžném použití.

Desktopové aplikace

Součástí balení HandEry už bude programové vybavení Chapura PocketMirror Standard, které umožňuje výměnu dat mezi HandErou a MS Outlookem. Kdo nepoužívá MS Otlook, může využít standardní HandEra Desktop. Asi největším překvapením je, že součástí HandEry bude kompletní plná verze QuickOffice, která je od verze 5.1 plně kompatibilní s větším displejem.

Abych pravdu řekl, HandEra je skutečně Palm druhé generace a přináší celou řadu užitečných novinek, které zvyšují jeho užitnou hodnotu.

HandEra 330

Technické parametry: CPU: Motorola 33 MHz Dragonball-VZ

Paměť: 8 MB RAM, 2 MB FLASH

Karty: Rozšíření paměti-Secure Digital/MultiMediaCard Expansion Card Slot až 64 MB, CF karty type I/II

Displej: Černobílý, 16 odstínů šedi, celý modře podsvětlený, rozlišení 320 x 240 QVGA, aktivní plocha 55 x 73 mm, virtuální Graffiti ploška, rotace až 360 stupňů

PalmOS: PalmOS 3.5.2, upgradovatelný

Baterie: Volitelné 4 x AAA, Li-Ion pack

Rozměry a hmotnost: 121 x 81 x 17 mm, 167 g s AAA, 153 g s Li-Ion

IrDa: 115 Kb/s Rozhraní: RS sériový konektor

Další: Kolečko JOG a tlačítko pro volbu, interní reproduktor, mikrofon pro audiovstupy, optická signalizace alarmů.

Cena: 15 500 Kč bez DPH

K recenzi zapůjčila firma: PDA Planet, Praha 1, www.pdaplanet.cz

§§§§§


Hardware


Taktický útok na procesor

David Čepička, Andreas Helmiss, Margit Kuther

c01p0451

Přetaktovat procesor to dnes dokáže téměř každý, byť jen trochu pokročilejší uživatel. Avšak co dělat v případě, když nám například odmítá spolupracovat základní deska? V našem článku vám ukážeme několik profesionálních triků, jimiž donutíte svůj systém pracovat ještě s větším výkonem, i když podle oficiálních příruček to nejde.

Přiznejte se - že už zase ve vás hlodá nejistota a svrbí prsty? Zdánlivě máte svůj počítač perfektně vyladěný, ale přesto se ve vás ozývá nějaký vnitřní hlas, který vám našeptává, že určitě existují ještě další, dosud nepoznané možnosti, jak ještě více běh vašeho počítače zefektivnit? Třeba v případě, kdy potřebujete pořádný výkon pro hry, práci s CAD programy, případně pro zpracování videa? V našem článku vám ukážeme, jak profesionálně překonat oficiální hranice výkonu vašeho systému. Vše, co budete potřebovat, je trocha šikovnosti, pájka, kus drátu a několik dalších součástek z obchodu s elektronikou za rohem.

Žádný strach z pájení. Většina tipů předpokládá, že již máte nějakou praxi v zacházení s pájkou. Ale ne všechny tipy jsou pouze pro zkušené profesionály většina se jich týká pájení na součástkách poměrně odolných. U těchto tipů se nemusíte bát, že pošlete svůj počítač do věčných lovišť. Daleko horší to bude v případě, kdy budete pájet na základní desce nebo na grafické kartě tam stačí jedna chyba a pak můžete součástku leda tak vyhodit.

Cvik dělá mistra. Pokud si tedy nejste stoprocentně jisti, že zvládnete například připájet nějaký kus kabelu na základní desku bez toho, abyste ji poškodili, otestujte si svoji zručnost nejprve na nějaké bezcenné součástce, například na vyřazené ISA kartě. Jestliže po několika pokusech zjistíte, že z vás pravděpodobně nikdy mistr v pájení nebude, pak tipy, které vyžadují něco připájet na základní desku nebo na grafickou kartu, přenechte svému zkušenějšímu známému. Dále si uvědomte, že na jakoukoliv součástku, s níž budete takto manipulovat, ztrácíte záruku. Samozřejmě byste k této práci měli přistupovat s nejvyšší pečlivostí a svědomitostí takový zkrat by mohl způsobit i požár.

Uvedeme přesný návod. U každého tipu se vám pokusíme podat co nejpodrobnější návod. Vyskytne-li se něco obzvláště komplikovaného, budou k dispozici podrobné náčrtky, kam kterou součástku připájet.

Samozřejmostí je dobré nářadí. V žádném případě se nevyplatí šetřit na nářadí. Budete potřebovat minimálně elektrickou pájku s příkonem maximálně 15 W a s jemnou špičkou. Nejlepší je uzemněná a elektronicky řízená pájka. Je-li příkon pájky příliš vysoký, případně její špička příliš široká, může snadno dojít k poškození dané počítačové komponenty.

Máte vše připraveno? Výborně, můžete se okamžitě pustit do díla. Přejeme vám hodně zdaru!

1. Procesor

Vyšší napětí zvyšuje šance na přetaktování procesoru

Ten, kdo chce přetaktovat svůj mikroprocesor, často ztroskotá na tom, že jeho počítač se stane nestabilním. Pokud vlastníte základní desku, jež se pro účely přetaktovaní výborně hodí mezi takové patří například základní deska Abit SA6R (Socket 370) nebo Elito-Epox 3SPA3 existuje velmi jednoduché východisko: zvyšte napětí jádra procesoru nad hodnotu doporučenou výrobcem. Pak můžete zvýšit frekvenci mikroprocesoru o 10-20 % bez toho, aby počítač běžel nestabilně. Při vyšším napětí totiž procesor pracuje stabilněji.

Upozornění: Při vyšším napětí jádra procesoru se samotný procesor více zahřívá. Proto je nezbytné nainstalovat na procesor výkonný chladič.

Ale i když vaše základní deska nabízí pouze hodnotu napětí doporučenou pro daný procesor, dá se velikost napětí změnit. Neboť každá novější základní deska při zapnutí počítače testuje určité kontakty nebo výběžky mikroprocesoru. Podle toho, které z nich jsou u Celeronu a Pentia III je nazýváme VID0 VID3 či nejsou propojeny nebo uzemněny, nastavuje základní deska odpovídající napětí jádra mikroprocesoru. Díky tomuto mechanismu také procesory rozdílným způsobem zasunujete do základní desky.

U základní desky typu Slot 1 postačí slepit několik kontaktů. Pokud je vaše základní deska typu Slot A-Athlon, musíte (opatrně) odstranit kryt procesoru, potom nainstalovat speciální destičku pro přetaktování, s jejíž pomocí můžete změnit i napětí jádra procesoru. U procesoru typu Socket A si můžete pomoci pomocí několika čar obyčejnou tužkou. Podrobnosti k oběma typům procesorů můžete najít v článku "365 tipů pro rok 2001 v časopise PC WORLD 2/2001".

U novějších procesorů typu Athlon bohužel trik s čarami obyčejnou tužkou (obecně) nefunguje, neboť firma AMD údajně tyto spoje přemístila do vnitřku procesoru. U procesorů typu Socket 370 musíte pro zvýšení napětí jádra procesoru spojit čtyři tzv. VID piny vnějškem. Nejprve si připravte potřebný materiál: tenký kus drátu pro spojení jednotlivých pinů, pinzetu, jejíž pomocí drát okolo příslušných pinů omotáte, a trochu laku na nehty pro izolaci některých pinů.

Nyní v tabulce Napětí jádra procesoru: Úprava pinů najděte váš typ mikroprocesoru. Zde se dozvíte, které piny máte spojit s pinem označeným jako Vss, a které případně izolovat, aby v budoucnu procesor pracoval s vámi požadovanou hodnotou napětí procesoru. Spojení pinů provedete pomocí tenkého drátku, a to tak, že jej pomocí pinzety omotáte okolo příslušného pinu. Pokud je potřeba pin naopak izolovat, přetáhnete jej tenkou vrstvou laku na nehty a necháte lak nejméně čtvrt hodiny zaschnout. Touto úpravou přinutíte základní desku nastavit napětí jádra na takovou hodnotu, jakou si přejete.

Upozornění: Při spojování pinů pomocí drátů se drát musí dotýkat pouze oněch dvou pinů, u nichž chcete propojení nastavit. Uděláte-li chybu, zničíte mikroprocesor a s největší pravděpodobností i základní desku.

2. Procesor

Zvýšení napětí na základní desce Intel D850GB pro procesor Pentium 4

Vlastníte základní desku Intel D850GB a mikroprocesor Pentium 4 na 1,4 GHz. Ačkoliv se procesor po přetaktování jen nepatrně zahřívá, je celý počítač nestabilní. Jedním z řešení by bylo nepatrné zvýšení napětí z 1,7 V výše to ale základní deska standardním způsobem neumožňuje. Za napětí jádra mikroprocesoru jsou zodpovědné, ostatně jako u všech moderních základních desek, piny na procesoru (viz tip č.1). Můžeme si pomoci měděným drátem, jehož pomocí spojíme dva piny na procesoru. K tomuto účelu musíme samozřejmě vědět, které piny napětí jádra ovlivňují. U procesoru Pentium 4 je už pět pinů namísto čtyř. Tyto piny jsou označeny VID0 až VID4. Podle toho jak jsou tyto piny spojeny s pinem Vss = 0 V, nastavuje základní deska velikost napětí na procesoru. Z toho vyplývá, že chceme-li zvýšit napětí mikroprocesoru, musíme změnit spojení pinů. V tabulce máte pro každou hodnotu napětí uvedeno, které piny je nutné propojit. Při této operaci však nevybírejte hned maximální hodnotu, nýbrž ji postupně zvyšujte. A samozřejmě pozor na dobré chlazení, neboť vyšší napětí způsobuje citelné zvýšení teploty mikroprocesoru.

3. Procesor

Regulovatelné napětí jádra procesoru pro základní desku

Drobnou modifikací základní desky můžete napětí jádra mikroprocesoru dokonce plynule regulovat. Jak to nejlépe provést, vám demonstrujeme na příkladě základní desky MSI KT7 Pro a Pro 2A tato metoda je však principiálně použitelná i u jiných základních desek.

Ze všeho nejdříve si musíte sami vyrobit regulovatelný elektrický odpor. Obstarejte si v obchodě s elektronickými součástkami potenciometr o odporu přibližně 50 k. Dále potřebujete rezistor s odporem 5-8 k a dva izolované vodiče. Nejprve připájejte rezistor na jeden ze dvou vnějších kontaktů potenciometru. Je jedno, který z nich použijete. Jeden vodič potom přijde na prostřední kontakt potenciometru a druhý vodič na ten konec rezistoru, jenž není spojen s potenciometrem. Nyní pečlivě zkontrolujte izolaci, případně odizolované části obalte izolepou, aby nedošlo ke zkratu. V tomto okamžiku máte regulovatelný odpor připraven.

Teď vyhledejte na základní desce v blízkosti 20pólové zástrčky pro ATX zdroj součástku s označením SC1155. Na ní najděte pin č. 6. Položte základní desku na svůj pracovní stůl tak, aby zářez na součástce ležel vlevo. Námi hledaný pin pak leží na spodní straně šestý zleva. K tomuto pinu připájejte jeden konec drátu. Druhý konec drátu spojte s pravým pinem třípólové součástky, ležící bezprostředně nad komponentou SC1155.

Po poslední kontrole připojení zapněte počítač. Pomocí klávesy <Delete> se přepněte do BIOSu v našem případě se jedná o Award. V menu PC Health najděte položku Vcore, jež vám ukazuje aktuální hodnotu napětí jádra procesoru. Tuto hodnotu můžete v budoucnu pomocí vámi sestrojeného potenciometru regulovat.

Upozornění: Napětí jádra procesoru zvyšujte jen velmi opatrně, neboť příliš vysoká hodnota by jej mohla zničit. Napětí vyšší než 2 V si můžete dovolit pouze při velmi dobrém chlazení. Proto potenciometrem otáčejte jen zvolna a pravidelně si v BIOSu kontrolujte, jak veliké vlastně máte napětí nastaveno.

Tato metoda pro zvýšení napětí jádra procesoru se dá použít i pro jiné základní desky. Na internetové adrese www.ocinside.de se můžete dozvědět, jak postupovat u základních desek Abit KT7-Raid, Asus A7V, Elito-Epox EP-8KTA3+ a NMC 8TTX+.

4. Grafická karta

Zvýšení výkonu grafické karty s čipem Geforce pro CAD aplikace

Vlastníte grafickou kartu s čipem Geforce (2) a chcete se pokusit najít způsob, jak zvýšit její výkon v CAD aplikacích? K tomuto účelu stačí přepájet několik rezistorů na samotné grafické kartě. Které rezistory to jsou, najdete na internetové stránce www.geocities.com/tnaw_xtennis/G-Quadro-2.htm. Zde zejména naleznete článek s názvem "Essentials of Geforce/Geforce2 to Quadro/Quadro2 Modification (Second Edition)". Součástí tohoto článku je také tabulka rezistorů grafické karty s podrobnějším popisem. V této tabulce jsou také uvedeny modely, které nejsou založeny na designu firmy Nvidia (například Asus AGP-V6800 Deluxe).

5. Grafická karta

Zvýšení výkonu grafické karty s čipem Geforce 2 Ultra pro CAD aplikace

Má vaše grafická karta čip Geforce 2 Ultra? Pak porovnejte zadní stranu grafické karty s naším obrázkem karty Hercules 3D Prophet Ultra. Je-li architektura vaší grafické karty totožná s tou na obrázku, je vaše karta založena na designu firmy Nvidia a můžete z ní dostat výkon odpovídající daleko dražší grafické kartě s čipem Quadro 2 Pro. To se projeví právě u CAD aplikací.

Odstraňte na grafické kartě rezistor označený R121 a přepájejte jej na pozici označenou R122. Stejně postupujte i v případě rezistoru označeného R124, jejž přepájejte na pozici s označením R123. Dále si zkontrolujte, zda máte na počítači nainstalované aktuální ovladače Detonator 3 pro Windows 95/98/ME a 2000. Verzi 6.50 naleznete na adrese www.nvidia.com. Nyní by měla vaše grafická karta při CAD aplikacích fungovat rychleji.

Upozornění: Může se stát, že po tomto zásahu nebude možné upravovat některé položky v menu grafické karty. V dalším tipu se dozvíte, jak tuto chybu odstranit.

6. Grafická karta

Výkon grafické karty na přání: Přepínač pro grafický čip

Samozřejmě se vám líbí zvýšení výkonu vaší grafické karty v CAD aplikacích. Přejete si ale u ostatních aplikací kartu v původní konfiguraci včetně odpovídajících ovladačů? Pak si zhotovte přepínač, jenž bude nastavení rezistorů uvedených minulém tipu řídit. Pro zhotovení přepínače budete potřebovat čtyři rezistory o odporu 10 k, čtyřbodový přepínač, měděné vodiče a děrovanou destičku. Na příkladu grafické karty Asus V770 s čipem Geforce 2 GTS ukážeme, jak máte postupovat. Dále uvedený postup se samozřejmě dá použít i u jiných typů grafických karet.

Nejprve opatrně odstraňte z grafické karty rezistory z pozic R121 a R123. Dříve než vezmete do ruky pájku, věnujte v časopise pozornost oběma obrázkům, na nichž je zobrazen pohled zepředu na destičku s přepínačem a rezistory, resp. schéma zapojení jednotlivých přepínačů. Umístěte na děrovanou destičku přepínač a čtyři rezistory tak, jak je znázorněno na obrázku. Červené linie na obrázku ukazují způsob, jak se musí přepínač spojit s jednotlivými rezistory.

Nyní spájejte postupně vždy jeden konec každého rezistoru s jedním ze čtyř přepínačů. Poté na opačné konce přepínačů a rezistorů připájejte měděné dráty. Dále připájejte dráty vedoucí z rezistorů (na obrázku označených písmenem A) na následující umístění: Drát z konce rezistoru spojeného s přepínačem 1 na rezistor R121, drát vedoucí z rezistoru spojeného s přepínačem 2 na umístění R123, drát vedoucí z rezistoru spojeného s přepínačem 3 na místo R124, a konečně drát vedoucí z rezistoru spojeného s přepínačem 4 na umístění R122.

Dráty vycházející přímo z přepínače (na obrázku označené písmenem B) připájejte na tato místa: Drát označený 1B na umístění R121, drát 2B na R123, vodič 3B na R124, a konečně vodič 4B na R122. Při nastavení přepínače v poloze 1-2 zapnuto a 3-4 vypnuto rozpoznají Windows vaši grafickou kartu jako Geforce 2. Operační systém pak bude hlásit grafickou kartu Quadro 2, jestliže bude přepínač v poloze 1-2 vypnuto a 3-4 zapnuto.

Po přestavbě hardwaru je ještě potřeba nainstalovat ovladač grafické karty Quadro 2. Na internetových stránkách výrobců karet je zcela určitě naleznete. V opačném případě můžete sáhnout po ovladačích Detonator 3 pro Windows 95/98/ME a 2000 firmy Nvidia. Naleznete jej na internetové adrese www.nvidia.com. Vodiče můžete dodatečně zafixovat kapkou lepidla. Pokud nechcete mít skříň od počítače otevřenou nastálo, vyveďte vodiče přes volné místo pro rozšiřující karty ven a destičku upevněte lepící páskou přímo na skříň. Můžete ji ale také nalepit pomocí lepící pásky na volné místo na zadní straně grafické karty. V tomto případě ušetříte slot pro jednu rozšiřující kartu. Umístíte-li ale destičku příliš blízko čipu jiné karty, může dojít kvůli zvýšené teplotě k jejímu přehřátí a následnému zničení.

7. Grafická karta

Čip Geforce: Čisté zobrazení i při vyšších rozlišeních

Také se vám rozmazávají čáry a text, když změníte rozlišení nad 1 024 x 768 u grafické karty s čipem Geforce 2 GTS nebo MX firmy Nvidia? Může za to s nejvyšší pravděpodobností filtr karty, který aby se vyhnul elektromagnetickému rušení, snižuje frekvenci emitování a s tím i šířku pásma grafické karty. Tím se potlačí vysoké frekvence, které právě umožňují ostré zobrazení čar.

Řešením je postavit tento filtr mimo provoz, a to tak, že překleneme cívky pro barevný signál a odstraníme kondenzátory.

Upozornění: Po provedení této operace s vaší grafickou kartou může za určitých okolností dojít k rušení rádiového signálu a signálu mobilního telefonu, a to jak u vás, tak v bezprostředním okolí.

1. Je vaše karta založena na designu firmy Nvidia? To je případ třeba grafické karty Asus V7100. Pokud si nejste jisti, zda tomu tak doopravdy je, porovnejte uspořádání součástek na kartě s uspořádáním na obrázku. Je-li uspořádání stejné, máte dvě možnosti, jak si zajistit i při vysokém rozlišení jasný obraz.

První možnost použijete v případě, kdy pouze chcete otestovat, jak bude obraz na monitoru vypadat. Vezměte kus měděného drátu a spojte jím levou stranu levé cívky s pravou stranou pravé cívky tak, jak je naznačeno oranžovou čarou. Drát by měl být co nejkratší, aby nedošlo k přílišnému zeslabení signálu. Stejně postupujte i u druhé a třetí řady cívek. Monitor by nyní měl při rozlišení vyšším než 1 024 x 768 ukazovat ostřejší obraz.

Druhou možnost využijete tehdy, když budete chtít mít tento optimální obraz nastálo. V tomto případě nezbude, než filtr natrvalo vyřadit z provozu, tzn. odstranit kondenzátory (na obrázku vyznačeny zeleně).

2. Jestliže vaše karta není založena na designu firmy Nvidia, vyhledejte na internetu stránku www.8ung.at/pcmods/projekte/nvidia_lowpass/lowpass.html. Na straně čtyři a šest najdete design karty Prolink Pixelview Geforce 2 MX (podobně vypadá i karta Typhoon Matrix 2 MX), jakož i kartu Hercules 3D Prophet 2 MX a zde se také dozvíte, jak zvýšit kvalitu obrazu při vyšších rozlišeních v těchto případech.

8. Operační paměť

Rychlejší přístup do paměti RAM pro čipové sady VIA KT-, KX-& Apollo Pro

Máte na vaší základní desce čipovou sadu VIA KT133(A), KX nebo Apollo Pro? Pokud je tato základní deska osazena dvěma stejnými, oboustrannými paměťovými moduly DIMM o stejné kapacitě, dá se přístup do paměti RAM urychlit pomocí tzv. čtyřcestné metody prokládání (Interleaving). Mikroprocesor dostává potom data rychleji, neboť může přistupovat střídavě na jeden či druhý paměťový modul. Pak vždy nachází modul, který si od posledního požadavku po předání dat "odpočinul", zatímco data předával modul druhý.

A přece tuto funkci nemá v BIOSu zabudovanou každý výrobce základních desek, a to ani v případě, že tuto funkci jeho základní deska podporuje. A když přece, pak tuto volbu BIOS nezobrazuje vždy jednoznačně. Firma MSI tak má tuto funkci pro čipovou sadu KT od verze 2 BIOSu v menu Advanced Chipset Features pod volbou DRAM Timing by SPD, Yes.

Ve vašem případě byste si nejprve měli zjistit, zda vaše základní deska tento způsob rychlého přístupu do paměti RAM podporuje. Nenašli jste žádnou odpovídající volbu v BIOSu? Neházejte ještě flintu do žita. U většiny desek s čipovou sadou KT-, KXa Apollo Pro se tato funkce dá zprovoznit.

Nabízíme vám dvě řešení:

1. Update BIOSu. Informujte se u výrobce své základní desky, zdali je k dispozici aktuální verze BIOSu, jež podporuje tuto funkci. Provedením updatu BIOSu můžete tuto funkci aktivovat například u základní desky MSI K7T Pro.

2. Aktivace pomocí softwaru. Neexistuje-li žádná odpovídající verze BIOSu, pak můžete zkusit freewarový program Wpcredit, jenž je určen pro Windows 95/98/ME a NT4. Touto utilitou můžete na jedno posezení u počítače rychlejší přístup do paměti zaktivovat. Najdete ji na internetové adrese www.viahardware.com/wpcreditkt133.shtm. Na pevném disku si vytvořte složku například se jménem Wpcredit a stáhněte do ní z internetu soubor WPCRE12A.EXE (65 KB).Ten najdete v odstavci "What do I need to get started?" v položce Wpcredit. Rovněž si do složky nakopírujte příslušný plug-in pro vaši základní desku. Plug-iny pro základní desky s čipovou sadou KXnebo KTnajdete na stejném místě jako Wpcredit. Plug-in APOLLOPRO.ZIP pro čipovou sadu Apollo Pro získáte na internetové adrese www.h-oda.com v položce Download. Přístup na internetovou stránku www.h-oda.com bývá čas od času zablokován, takže je potřeba to zkoušet několikrát, než se tato stránka zobrazí.

Po stažení souboru WPCRE12A.EXE a příslušného plug-inu oba extrahujte. Po spuštění aplikace Wpcredit proveďte integraci plug-inu pomocí nabídky File/PCR Open.

Nyní vycházíme ze stavu, že paměťové moduly DIMM máte umístěny v prvních dvou bancích. Rozhodující pro mod Interleave jsou u výše uvedených čipových sad registry 64 (pro první bank) a 65 (pro druhý bank). Jaká nastavení jsou pro ten který registr platná, se dozvíte v komentáři (viz zelený rámeček v obrázku). Nyní uvedeme postup týkající se čipové sady KT133 (viz modrý rámeček v obrázku).

Nejprve změníme registr 64. Ten najdeme pomocí vodorovných a svislých řad zelených číslic. V řádku najdeme číslo 60 a ve sloupečku číslo 04. Průsečík nám dává hodnotu registru 64. Pokud na tuto hodnotu klepneme, objeví se v řádku "Offset:" hodnota 64 (viz žlutý rámeček v obrázku). Rozhodující jsou ale poslední dvě číslice osmimístné řady čísel v řádce "Bin:" (viz červený rámeček v obrázku). V našem případě tam je hodnota 10, což je v pořádku: Naše operační paměť RAM pracuje ve čtyřcestném Interleaving modu. V případě, že by tam byla hodnota 01, pracovala by paměť ve starším dvoucestném modu a pro případ hodnoty 00 by byl Interleaving deaktivován.

A jak tedy tento čtyřcestný mod nastavit. Klepněte myší na poslední číslici binární hodnoty a napište číslici 0. Poté klepněte na předchozí číslici a napište číslo 1. Potvrďte pomocí příkazu "Set" a "Yes". Totéž proveďte i pro registr 65.

Nyní by měly vaše paměťové moduly pracovat v čtyřcestném modu, a to tak dlouho, dokud počítač nevypnete. Program bohužel toto nastavení neukládá, musí se tedy při každém startu nastavovat znovu. Jinou možností je použití programu Wpsecret (viz tip č. 9).

9. Operační paměť

Rychlejší přístup do paměti RAM při každém startu počítače

Vaše operační paměť RAM pracuje v čtyřcestném modu Interleaving bez problémů. Jedinou vadou na kráse je to, že se tento mod musí nastavovat po každém startu počítače znovu, jelikož při vypnutí se počítače se vždy nastavení paměti vrátí do výchozího stavu.

Pomoc nám v tomto případě nabízí freewarová aplikace Wpsecret, jež je určena pro Windows 95/98/ME a NT4. Ta dokáže nastavení paměti RAM uchovat trvale. Je k dispozici na internetové adrese www.viahardware.com/wpcreditkt133.shtm v odstavci "What do I need to get started?" na odkazu WPCRSET (WPCRS120.EXE, 60 KB).

Vytvořte si na pevném disku novou složku, například s názvem Wpcrset, a do této složky aplikaci nainstalujte poklepáním na soubor INSTDD.EXE. Nejprve spusťte program Wpcredit a pro každý registr, jenž chcete měnit, si poznamenejte parametry "Offset:", "Data:", "PCI Bus:", "Device:" a "Function:" (viz oranžový rámeček na obrázku k tipu č.8). Nyní spusťte program Wpsecret a klepněte na položku Add a přeneste tam hodnoty pro "Register:" (což je hodnota "Offset:" v aplikaci Wpcredit), "Data:", "PCI Bus:", "Device:" a "Function:".

V našem případě jsou hodnota registru 64 a hexadecimální hodnota 56, zbylé mají hodnotu 0. Pokud tyto hodnoty potvrdíte stiskem tlačítka OK a restartujete počítač, zjistíte, že po restartu počítače se tyto hodnoty zachovají. Co se týká hodnoty registru 65, stačí výše uvedenou proceduru zopakovat i pro tuto hodnotu.

10. Chlazení

Úzké kabely zlepší proudění vzduchu uvnitř počítače

Počítačové skříně jsou těsné a rovné spojovací kabely značně ztěžují manipulaci uvnitř skříně. Při troše úsilí ale můžete kabely vedoucí z pevného disku nebo z disketové mechaniky upravit tak, aby byly skladnější. Po úpravě také nebudou tolik překážet v cestě chladnému vzduchu a tím se zvýší účinnost větrání, tj. poklesne teplota uvnitř skříně.

Pro provedení tohoto tipu potřebujete pouze lepící pásku, a pokud kladete důraz na estetiku, asi 50 centimetrů umělohmotné hadice o průměru 12 mm na každý kabel. Vyndejte jeden kabel z počítače. Položte jej na stůl a pečlivě vyhlaďte. Potom úsek kabelu mezi konci složte směrem dovnitř, a to nejprve z jedné a poté z druhé strany. Zkuste chvíli experimentovat, až přijdete na způsob, kdy se vám kabel podaří přeložit tak, aby byl co nejužší. Jakmile jste spokojeni, zafixujte tento tvar na různých místech pomocí několika kousků lepící pásky. Tento postup nyní zopakujte pro všechny kabely ve vašem počítači.

Pokud tato úprava má vypadat zvláště esteticky, ustřihněte patřičně dlouhý kus hadice a podélně ji rozřízněte. Potom přes rozříznuté místo dejte dovnitř hadice kabel slepený lepící páskou. Nakonec rozříznutou hadici omotejte několika kousky lepící pásky, a hotovo. Nyní můžete kabel připojit zpět do počítače.

11. Chlazení

Volně nastavitelná regulace dodatečného chlazení pro počítač

Dodatečný chladič s regulátorem napětí je ideálním řešením pro ty uživatele, jejichž přetaktovaný počítač přímo prahne po chlazení při provádění složitých výpočetních operací, ale také jejichž nervy nejsou zvyklé na hluk způsobený zdrojem, disky a větráčky. Totiž právě regulací napětí můžete stanovit, zdali větráček má běžet na plný výkon a tedy hlučně vhánět vzduch do počítače, anebo zda má být v klidu. Tak co vy na to? Jestliže vás tento problém zaujal, obstarejte si nejdříve potřebný materiál. Co přesně budete potřebovat závisí na tom, pro jaký regulátor napětí a větráček se rozhodnete. V našem případě používáme regulátor napětí LM 317 T, model TO-220. K němu potřebujeme rezistor o odporu 240 W, otočný potenciometr o odporu 2,2 kW a příkonu 1 W, chladič pro regulátor napětí LM 317 T, jeden šroubek M3 s matkou na přichycení regulátoru napětí na chladič, měděný drát a Y kabel, jenž poslouží jako adaptér pro připojení ke zdroji.

Nyní vezměte Y kabel, odstřihněte zdířku a odkryjte kus vodiče. Zásuvku Y kabelu později připojíte na napájecí kabel zdroje. Připevněte regulátor napětí na chladič. Na vstup (pin 3) LM 317 T (viz obrázek k tomuto tipu) připájejte žlutý 12voltový vodič Y kabelu. Na výstup (pin 2) regulátoru napětí připájejte kladný pól většinou je to červený vodič větráčku.

Nyní se budeme věnovat regulaci napětí: Velikost napětí se určuje pomocí dvou odporů, v našem případě označených R1 a R2. R1 je rezistor o odporu 240 W. Ten je třeba připájet mezi piny 1 a 2 přístroje LM 317 T. Potenciometr o odporu 2,2 kW funguje jako druhý rezistor (R2) a připájí se mezi pin 1 přístroje LM 317 T a zdroj elektrického proudu (v našem případě černý Y kabel). Proto připájejte záporný pól větráčku, zpravidla černý kabel, na zdroj elektrického proudu, tedy na již zmíněný černý Y kabel. Nyní máte regulátor napětí hotový. Všechny spoje a obal regulátoru napětí nyní izolujte lepící páskou, abyste odstranili nebezpečí vzniku zkratu. Potenciometr umístěte nejlépe do volné šachty pro disk nebo dozadu na místo určené pro přídavné karty. Potenciometrem můžete regulovat napětí a tím i otáčky větráčku. V našem případě je maximální hodnota napětí 10,75 V. Ze 12 V si 1,25 V vezme regulátor napětí LM 317 T.

Na regulátor napětí však můžete připojit i několik větráčků, musíte si ovšem dát pozor, aby jejich celkový výkon nepřekročil maximální zatížení regulátoru napětí (v případě LM 317 T to je 1,5 A). Výkon větráčku je většinou uveden na jeho zadní straně. U většiny tato hodnota činí asi 0,2 A.

12. Chlazení

Hlasitý, ale výkonný: Větší napětí pro větráček

Je zřejmé, že čím více vzduchu dokáže ventilátor dostat do skříně počítače, tím více chladí. Pokud vám nezáleží na životnosti větráčku, můžete jeho výkon podstatně zvýšit, když mu dodáte vyšší napětí, než doporučuje výrobce vlastně větráček jakoby přetaktujete. Při našich experimentech se ukázalo, že naše větráčky jsou úžasně odolné, jelikož například větráček stavěný na napětí 12 V pracoval i při napětí 30 V a dodával v nejlepším smyslu slova opravdu pořádné kvantum vzduchu.

V běžné praxi bychom se ale měli přece jen trochu krotit a takový větráček stavěný kupříkladu na 5 V nevystavovat napětí většímu jak 7-10 V. Ale protože taková hodnota napětí není v počítači k dispozici, musíme si pomoci regulátorem napětí (viz tip č.11). Také můžete použít výkonnější potenciometr například o výkonu 4 W a odporu 220 W.

Připájejte proto dvoužilový kabel na potenciometr tak, že jeden drát umístíte na střední kontakt a druhý na boční kontakt potenciometru. Přitom nezáleží na tom, který ze vnějších kontaktů použijete. Jeden z kabelů potenciometru připájejte na červený vodič větráčku. Druhý kabel potenciometru spojte pomocí pájky se žlutým 12voltovým kabelem zdroje. Černý kabel od větráčku pak přijde k taktéž černému kabelu zdroje. Nepracujte však přímo na zdroji, nýbrž použijte Y kabel, z nějž odříznete jednu zásuvku (viz tip č. 11).

Nyní můžete regulátorem měnit napětí až na 12 V a bez problémů regulovat výkon větráčku. Na takto připojený potenciometr však můžete připojit maximálně dva větráčky.

§§§§§


Jak fungují monitory...a také něco z jejich historie

Martin Koníček

c01p0458

Jistě vás už někdy zajímalo, jak ta desetikilová krabice, na kterou se mnohdy obrací váš vztek (hlavně v případě tzv. modré obrazovky) funguje. V dnešním článku se vám pokusíme vysvětlit hned několik pojmů, které možná ještě neznáte.

V roce 1603 byl objeven fosfor, který v obrazovkách působí jako luminofor (částečka, která svítí). V roce 1869 bylo zjištěno, že elektrony vyzařované z katody a dopadající na sklo svítí. A už jsme v roce 1926, kdy byla v Anglii představena první černobílá televize (tušili jste, že už je to 75 let?). A o dva roky později byla představena barevná televize, kupodivu se začala masově používat mnohem později než černobílá. A teď to nejdůležitější, v roce 1947 byl ve Bellových laboratořích vynalezen tranzistor, ale to už sem moc nepatří.

Každý CRT monitor obsahuje nejdůležitější část, a tou je obrazovka. Standardně ji tvoří vakuová baňka, elektronové dělo a stínítko. To vám zatím možná nic neříká, ale nemusíte hned přestávat číst, vše si jednoduše a podrobně vysvětlíme. Elektronové dělo je jakási trubice, která vyzařuje tři elektronové paprsky (RGB Red, Green, Blue Červená, Zelená, Modrá), které jsou zaostřeny a namířeny na stínítko.

Abyste na obrazovce neviděli pouze jeden bod, musí být paprsky vychylovány různě do stran. Paprsek tak vlastně vykresluje obraz bod po bodu tím, že rozsvěcí luminofory. K vychýlení až o 120 stupňů (monitory používají asi 90 stupňů) je potřeba použít magnetické pole (elektrostatické neumožňuje tak vysoký úhel). Dostatečně velké magnetické pole vytváří vychylovací cívky. Reálně to vypadá tak, že paprsek je vychylován zleva doprava a shora dolů. Rychlost vychylování shora dolů je vlastně známý pojem horizontální obnovovací frekvence, dnes standardně minimálně 85 Hz v používaném rozlišení. Těch 85 Hz je vlastně číslo, které udává, kolikrát se překreslí obraz na monitoru za jednu sekundu. Samozřejmě existuje i vertikální obnovovací frekvence, jež se pohybuje v řádu desítek kHz.

Zatím jsme mluvili pouze o vychylování paprsku a stínítku, ale stínítko není jenom kus nějaké hmoty, ale speciální vrstva luminoforů. Luminofor je látka, která se při dopadu elektronů rozsvítí. Samozřejmě má také určitou setrvačnost (tedy svítí chvilku sám od sebe), což je velmi důležité. Setrvačnost luminoforů je u obrazovek kolem 60 mikrosekund. To umožňuje možnost velmi rychle obnovovat obraz, ale také jeho velkou nestabilitu (tzv. problikávání). Samozřejmě jsou i luminofory, které svítí delší dobu (i řádově sekundy), ale problém je v tom, že aby byl vytvořen obraz znovu, musí luminofor z velké části pohasnout. Bohužel nelze žádným známým způsobem donutit jeden luminofor, aby zhasnul, a tak jich většinou zhasne setrvačností větší množství. Tento jev naposledy dorovnává lidské oko, které má taktéž určitou setrvačnost. U barevných obrazovek jsou navíc luminofory tří barev (červená, zelená, modrá), jež jsou různě uspořádány podle typu obrazovky. Všechny tři luminofory tvoří pouze jeden barevný bod (pixel), jehož barva je určena poměrem jasnosti luminoforů. Bílá barva je logicky vytvořena, když jsou rozsvíceny všechny luminofory (jejich poměr při zobrazení bílé barvy udává teplota barev). Naopak, pokud je bod černý, všechny luminofory jsou zhasnuty. Ostatní barvy se tvoří dle standardních pravidel při míchání barev.

Trochu zvídavější čtenáře už teď napadla otázka jak se ty barvy na to stínítko jenom zaměří, taková přesnost přeci nemůže být jen tak. To je právě ono, pro správné zaměření paprsku, tak aby dopadl přesně na svou barvu se musí využít maska, která je před stínítkem. Teď si trochu odskočíme a vysvětlíme si dva druhy obrazovek. Ta první je bodová a nejvíce používaná. Bodová obrazovka má na stínítku barvy uspořádané v trojúhelníku, oddělené jak horizontálně, tak vertikálně maskou (vzdálenost mezi nimi je u starších 14" monitorů 0,28 mm a u těch nejnovějších zařízení tohoto typu jen 0,20 mm). V masce jsou vlastně jakési díry, které paprsky zaostřují a k samotnému stínítku propouští 15-20 % elektronových paprsků. Kvalitě zaostření paprsku na jednotlivý bod se říká konvergence a nastavuje ji výrobce. Bohužel je tento jev závislý i na magnetickém poli země, a proto většinou grafici a odborníci provádějí pozdější drobné zaostření. Tento typ obrazovky má hned několik výhod, jako třeba stabilní obraz (maska je objemná a proto moc nepodléhá teplotní roztažnosti) a kvalitní obraz (vysoká ostrost). Jedinou nevýhodou je vlastně nižší jas (maska určitou část elektronových paprsků nepropustí). Tuto chybku si uvědomili i výrobci, a proto je tu obrazovku typu Trinitron.

Trinitronová obrazovka je tvořena trošku jinak než bodová. První změny si všimnete na stínítku, kdy barevné luminofory jsou uspořádány svisle vedle sebe a nejsou odděleny ve vodorovném směru, takže využití plochy stínítka je mnohem větší. Mnohem zajímavější je maska, která je tvořena z úzkých drátků, jež slouží k již dříve zmiňovanému zaostřování. Díky tomuto systému pronikne na stínítko mnohem větší část elektronového paprsku a obraz je tedy jasnější. Velkou nevýhodou je nižší ostrost (obraz je vlastně více rozmazaný), vyšší cena, horší geometrie obrazu a dva vertikální drátky zhruba ve třetině obrazovky, které drží masku pohromadě. Rozhodnutí ohledně typu obrazovky tedy nakonec zůstává opravdu jen na vás. Pokud hodně hrajete hry, doporučuji trinitronovou, která se k těmto účelům perfektně hodí. Při psaní dokumentů a surfování po internetu bude asi lepší bodová maska, oni totiž ty dva drátky u trinitronové obrazovky jsou na bílé obrazovce celkem vidět. Když jsem se poprvé seznámil s tímto druhem obrazovky, myslel jsem si, že monitor je vadný, ale až po chvíli jsem zjistil, že je to vlastně v pořádku. Jen jedno malé upozornění pokud vám někdo tvrdí, že trinitronová obrazovka je to nejnovější a nejlepší na trhu, nevěřte mu. Naopak, trinitronová maska byla vymyšlena dříve než bodová a je to tedy starší technologie, v žádném případě to není novinka posledních let.

Po vysvětlení základních technologií si přiblížíme, z jakých částí se monitor skládá. Jako první budou tři elektronová děla. Protože elektronové dělo vyzařuje paprsky spíše jako žárovka (tedy všude kolem), je hned za ním umístěn zaostřovací systém, který vlastně získá paprsek podobný laseru. Ten je posléze vychylován magnetickými cívkami a zamířen na masku. Maska zde způsobí to, že každý paprsek bude moci svítit pouze na svůj příslušný bod. Takže to by byl ten základ, ale tak snadné to nebude.

Po tom, co paprsek proletí maskou, na něj čeká překážka v podobě metalizovaného povrchu, který má zachytávat volné ionty (ty jsou uvolňovány ze zbylých molekul vzduchu, v monitoru totiž není ideální vakuum). Teď si odskočíme na chvilku do fyziky a vysvětlíme si, proč je potřeba chránit obrazovku před volnými ionty. Iont je vlastně kladně či záporně nabitý atom. Proč by to tedy mělo vadit, vždyť na luminofory přece také dopadají elektrony a nijak to neublíží? Záporný iont se od elektronu liší jednou dosti podstatnou věcí, a to je váha. Zatímco elektron prakticky nic neváží, tak iont (nabitý atom) už nějakou tu váhu má. Pokud takovýto atom dopadne na obrazovku, zničí luminofor a objeví se tam jakési tečky (známé ze starších obrazovek, já už je ale nepamatuji ;-). Metalizovaný povrch navíc slouží jako zrcadlo, jež odráží část světla z luminoforů, které by šlo zbytečně dovnitř obrazovky.

Takže to bychom měli. Paprsek se konečně dostává k luminoforu a předává mu svojí kinetickou energii, která se přeměňuje na světlo. Část elektronů není pohlcena (odrazí se od obrazovky), a protože by rušily, jsou z obrazovky odsávány. Možná jste si toho ani nevšimli, ale nastal zde celkem velký problém. Ono totiž elektronové záření je záření gama, tedy proud neutronů (stejné záření vydávají rentgeny, odtud také název rentgenové záření). To jak známo je zdraví škodlivé, a proto je před obrazovkou filtr, který toto záření z velké většiny pohlcuje. Poslední úpravu už bude jen kosmetická. Na obrazovce je v konečné fázi nanesen polarizační filtr (slouží k usměrnění elektrické a magnetické složky světla). Polarizační filtr je vlastně antireflexní vrstva, která zabraňuje odoleskům okolního světla.

V dnešní době se roztrhl s plochými obrazovky pytel a jsou k dostání i tzv. superploché obrazovky. Standardní plochá obrazovka totiž vlastně není doopravdy plochá (teď v tom určitě nemáte jasno, ale nebojte se, já to přiblížím). Ono je totiž ploché "pouze" čelní sklo před luminofory. Vnitřek obrazovky je ve skutečnosti trochu zaoblen, čehož si můžete všimnout hlavně v rozích. Tento typ obrazovky mě osobně vyhovuje nejvíce, protože obraz vypadá opravdu přirozeně a rovně. Ale abychom nezůstali jen u obyčejných plochých obrazovek, podíváme se i na obrazovky superploché, které jsou ploché i vevnitř. Pokud jste takovou obrazovku ještě neviděli, asi si budete myslet, že je lepší než "obyčejná" plochá obrazovka, ale nemusí to tak být. Superplochá obrazovka totiž vypadá skoro jako by byla prohnutá dovnitř (samozřejmě není). To může bohužel působit pro někoho spíše rušivě a nepřirozeně. Navíc obyčejnou plochou "sedmnáctku" seženete už za 9 500 Kč a věřte, že obraz opravdu není k zahození.

Zajímavé odkazy a zdroje

http://display.engin.brown.edu/usdc/history.html - historie monitorů

http://www.repairfaq.org/REPAIR/F_crtfaq.html - vyčerpávající stránka, kde se o monitorech dovíte úplně vše

http://www.telegen.com/tech.html - stránka laboratoří firmy Telegen

http://www.tafe.sa.edu.au/institutes/torrens-valley/programs/eit/

periph/monitor.htm

Mnoho důležitých informací o monitorech.

1603 V tomto roce byl objeven prvek fosfor, který má luminiscenční (svítící) vlastnosti. Dnes jsou z něj tvořeny barevné tečky, jež můžeme spatřit při pohledu lupou na stínítko.

1869 V Německu byl objeven jev, při kterém se rozsvítí luminofor na skleněné ploše dopadem elektronů emitovaných z katody.

1905 "Albert Einstein objevil kvantovou teorii fotonů, kterou si samozřejmě nebudeme dále vysvětlovat ;-)"

1926 Je to neuvěřitelné, ale už před 85 lety byla představena v Anglii černobílá televize.

1928 Hned o dva roky později a zase v Anglii byla představena barevná televize, která se hromadně rozšířila bohužel mnohem později.

1947 Konečně je to tady, veleslavný objev tranzistoru v Bellových laboratořích.

1951 V USA vynalezli plochou obrazovku.

1953 První bodová obrazovka.

1964 Ještě než jste měli doma barevnou televizi, už byla vynalezena plasmová obrazovka.

1968 Firma Hewlett-Packard vyvinula pro komerční použití plasmový obrazovku sestavenou z červených svítivých (LED) diod. (Vyrobit červenou barvu je technologicky nejjednodušší, proto se také nejvíce používají třeba červené lasery.)

1970 Vysoce výkonné displeje v oranžové, žluté a zelené barvě

1972 Byl vyvinut displej z tekutých krystalů. Principem je to, že v případě působení el. proudu na krystaly se zkroutí a tím zhorší svoji průhlednost.

1974 Byl v Japonsku vynalezen způsob, jakým je možné vytvořit tenkou vrstvu luminosforů, čímž se dosáhne velmi vysokého jasu a dlouhé životnosti.

§§§§§


Deska se sítí přes USB -MSI K7T Turbo Limited Edition

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0459

Základních desek pro platformu Socket A (Athlon, Duron) je na trhu velké množství. Výrobci se proto, po zvládnutí problémů s kompatibilitou, stabilitou a výkonem svých produktů, snaží nabídnout zákazníkovi také něco navíc. U testovaného MSI je to zcela nová možnost propojení počítačů prostřednictvím funkce PC 2 PC Networking, která využívá sběrnici USB.

Začněme ale základními vlastnostmi desky. Ta je určena pro procesory AMD Athlon a Duron na frekvencích do 950 MHz pro Duron a 1,4 GHz pro Athlon. Motherboard je vybaven čipovou sadou VIA KT133A, která určuje frekvenci sběrnice mezi 100 a 133 MHz, což v Double Pumped režimu znamená FSB 200 až 266 MHz. Podporovány, i když v podstatě bez záruky, jsou také frekvence na 133 MHz, k nimž je však třeba použít paměti s dostatečně krátkou latencí, tedy ty, které jsou označeny PC 150 a více.

Pro připojení grafické karty je k dispozici slot AGP podporující standardy AGP 4x a všechny nižší, podpora karet s vyšší spotřebou (AGP Pro) chybí. Pro paměťové moduly jsou k dispozici 3 sloty typu DIMM, celkem na 1,5 GB RAM. Další karty je možné umístit do 6 slotů PCI a či jednoho CNR, pro periferie pak můžeme využít všechny běžné porty. Southbridge 686B má integrován také zvukový kodek, takže nechybí možnost připojení reproduktorů v základní výbavě.

Zajímavou vlastností je bezesporu podpora funkce PC 2 PC Networking. Ta pracuje tak, že jeden ze čtyř vývodů USB je zaveden přímo do obvodu na desce, který se chová jako kontroler síťového spojení. Z něj je kabel vyveden klasicky na zadní záslepný štítek, ale už s konektorem typu USB B. Vedle něj a na ATX shieldu jsou samozřejmě ještě zbývající 3 konektory USB A pro připojení běžných periferií.

Po instalaci Windows 98 či vyšších se komunikační čip ohlásí jako běžný síťový adaptér, k němuž se zavedou příslušné ovladače z dodávaného disku; s nimi pak lze připojit TCP/IP či jiný komunikační protokol.

Druhý počítač se připojí svým USB portem, od kterého se natáhne nejčastější USB kabel typu A-B. Také na druhém počítači se objeví USB síťový adaptér, po jehož instalaci lze používat propojení protokolem TCP/IP či jiným. Z toho vyplývá podpora sdílení, tisku i jiných síťových služeb. S využitím proxy softwaru či NAT gatewaye je možné sdílet i připojení k internetu. Síťové rozhraní tak odpovídá přibližně standardu 10BaseT s rychlostí 10 Mb/s.

MSI K7T Turbo Limited Edition

propojení prostřednictvím USB

stabilita

rozšiřitelnost

Cena vč. DPH: 6 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Vikomt CZ, Holoubkov 21

§§§§§


Cesta digitálních fotografií - fotografie nejen z tiskárny

Tomáš Bučina, testcentrum IDG

c01p0460

Každý kdo má, nebo si chce pořídit digitální fotoaparát, uvažuje o tom, co s digitálními snímky dál. Ono prohlížení na LCD displeji fotoaparátu, nebo v tom lepším případě na monitoru počítače, není to pravé. Pak je tu možnost fotografie vytisknout vlastní tiskárnou, což rozhodně není nejlevnější. Velmi zajímavou variantou se tak stává zhotovení fotografií v profesionálních laboratořích na běžné fotografické papíry fotoprint.

Tuto službu u nás nabízí několik společností, my jsme měli možnost nahlédnout pod pokličku teplické firmy FotoStar, která k zaběhnutému a dobře zvládnutému procesu zpracování klasických analogových snímků z běžných fotoaparátů přidala poměrně nové zpracování fotografií digitálních.

Běžná média či internet?

Prvním krokem služby je snímky nějakým způsobem do laboratoře doručit. V každém případě je možné použít klasickou poštu či sběrnu fotoprací a firma tak může obdržet snímky na některé z běžných karet, které se využívají v digitálních fotoaparátech nebo na klasické disketě. Vzhledem k větším objemům jednotlivých snímků spíš zákazníci častěji sáhnou po stejně podporované ZIP disketě či vypálení disku CD-R, ale i tak zůstane mnoho těch, kteří budou chtít využít "nehmotnou" podstatu dat. Právě ti mohou zvolit přenos po internetu.

Na stránkách www.fotostar.cz je možné najít sekci "Virtuální sběrna", která umožňuje velmi komfortním způsobem doručit, spravovat a doobjednávat fotografie určené k tisku. Všechny operace se provádějí prostřednictvím webového rozhraní oblíbeného prohlížeče, což výrazně ulehčuje práci nejen začátečníkům.

Když soubory doputují na server v laboratoři, obsluha je zařadí do systému zpracování fotografií tím, že celé zakázce přidělí jedinečné číslo. Na to je pak odkazováno v dalším postupu zpracování a to je spolu se jménem hlavní identifikací zakázky ve sběrně, kam si pro fotografie přijdete.

Tisk a vyvolání fotografií

Následně snímky projdou lehkou retuší, kdy se odstraňují nejčastější a nejmarkatnější problémy při fotografování. Vzhledem k tomu, že zákazník může záměrně chtít vyvolat snímky s nějakou chybou či zvláštním nastavením, je samozřejmě možné nechat fotografie zhotovit bez jakýchkoliv úprav. Jednotlivé zakázky se pak odesílají dále k přenosu na fotopapír.

K tisku se používá speciální zařízení AGFA DPV. Osvit probíhá pomocí lineárního CRT zdroje, takže k fotoprintu se používají zcela běžné fotografické papíry, identické s těmi, na které se vyvolávají ve FotoStaru běžné analogové fotografie.

Rozlišení osvitové jednotky je 294 dpi. Do tohoto rozlišení jsou také příslušně zmenšeny či zvětšeny všechny digitální snímky, jež přicházejí do laboratoře, a také z něj vyplývají optimální bodová rozlišení jednotlivých souborů ve vertikálním i horizontálním směru.

Tisk lze realizovat na papíry o šíři od 9 cm/formát 9 x 13, do 20 cm, přičemž cenově zvýhodněná je velikost fotografie 10 x 15 cm. Takový snímek je výrazně reprezentativnější než nejmenší podporovaná, ale u levných analogových fotografií velmi častá kombinace 9 x 13 cm.

V jednom jediném stroji jsou snímky ihned podrobeny vyvolání v chemickém procesu a čekají už jen na distribuci k zákazníkům. Ti mají možnost zvolit si libovolnou provozovnu či partnera společnosti FotoStar, ke kterému mu budou fotografie doručeny. Následující den od časných ranních hodin se fotografie distribuují běžnými kanály s klasickými snímky, jež jsou pořízeny analogovou cestou. Pouze sáček s nápisem "DIGI" prozrazuje, že za jejich původem stojí digitální fotoaparáty.

Budoucnosti samoobslužné kiosky

Je jasné, že zpracování digitálních fotografií má velký ekonomický potenciál. Není proto divu, že do podobných služeb se pouští více a více laboratoří a společností, což přináší širší paletu možností a samozřejmě také tolik potřebnou konkurenci.

Do budoucna se počítá se zaváděním specializovaných samoobslužných kiosků, které budou obsahovat sloty na všechny obvyklé karty včetně CD a zákazník bude sám mít možnost si snímky z paměťového média přehrát a vybrané odeslat ke zpracování. První z takových zařízení by se, po očekávané druhé premiéře na letošním Invexu v Brně, měly v supermarketech i na jiných místech objevit koncem letošního roku.

Jak je to s cenou?

Velmi zajímavou kapitolou je cena. Na první pohled se může zdát přibližně 10 Kč za jednu vyvolanou fotografii v porovnáním s 3 Kč za běžný snímek velmi mnoho. Jenže v takovém případě se jedná o formát 9 x 13, zatímco za 10 Kč získáme vyvolanou digitální fotografii na papíře s rozměry 10 x 15 cm, která stojí v analogovém procesu nejméně 4 Kč. K tomu je třeba přičíst 100 až 150 Kč za film a kolem 50 korun za jeho vyvolání. Celkově tedy vychází analogový film i s výrobou fotografií na nejméně 300 Kč. Při 36 snímcích, které si "musíme" nechat vyvolat, znamená cena přibližně 8,50 Kč na jednu fotografii. Ovšem zdaleka ne všechny vyvolané snímky budou pěkné, profesionálové uplatní z filmového pásu třeba jen dvě fotografie, amatéři jsou nejčastěji spokojeni se 3/4 pořízených snímků. Když tedy 300 Kč rozdělíme na průměrně 27 hezkých snímků, dostáváme se k ceně více než 11 Kč za jednu fotografii! Digitální zpracování je tedy nakonec levnější než klasické.

§§§§§


Fotografie mohou mluvit - Canon Digital IXUS V

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0461

Velmi úspěšná řada IXUS, se kterou Canon dobývá dámské kabelky i náprsní kapsy mnohých mužů, se rozrostla o dalšího člena. Nový Digital IXUS V umí spoustu věcí, mezi kterými nechybí ani nahrávání videosekvencí.

To co IXUSy odlišuje od ostatních digitálních fotoaparátů, jsou především jejich rozměry a design. Velikost celého těla přístroje se zasunutým objektivem je velmi podobná rozměrům krabičky cigaret a také hmotnost, která se pohybuje kolem 230 gramů včetně vyjímatelného akumulátoru, láká mnohé zákazníky. Přístroj je zpracován v lesklém a matném kovu s černým potiskem. Základem fotoaparátu je snímací čip CCD, produkující fotografie s rozlišením max. 1 600 x 1 200 bodů (tedy 2,1 megapixelu). Pořízené snímky vykazují čistou kresbu s minimálním šumem, podání barev je však, zvláště v interiéru, podmíněno správným vyvážením bílé barvy. To provádí IXUS velmi dobře, problémy mu dělá až obtížná scéna s kombinovaným žárovkovým a zářivkovým světlem. Snímky se ukládají na paměťovou kartu CompactFlash, bohužel pouze typu I. Standardně v dodávce je 8 MB, pro práci však nelze než přikoupit větší. Ostatně při dnešním snižování cen paměťových karet to nebude tak drahé.

Z fotografického hlediska je základem objektiv se světelností f/2,8, který zvládá ohniskové vzdálenosti od 5,4 do 10,8 mm, což v ekvivalentu na kinofilm odpovídá 35-70 mm. Je třeba uznat, že v tak malém přístroji objektiv s možností zoomu opravdu překvapí.

Ovládání IXUSu je nadprůměrné, i když chvíli trvá, než se s ním uživatel sžije. Na displeji jsou volby zobrazovány v podobě miniaturních ikonek, takže krátkozrací uživatelé mohou mít poněkud problémy. Stejně tak optický hledáček nemá možnost nastavení dioptrické vady.

Fotoaparát umí nahrávat spolu se zvukovou stopou i videosekvence, které mohou být snímány v rozlišení 160 x 120 až 640 x 480 bodů. S rostoucí kvalitou však úměrně klesá délka jednotlivého záznamu, tedy od 30 do 8 sekund. Za pozornost stojí také to, že IXUS V je schopen snímat 20 obrázků za sekundu, což se kladně odrazí na kvalitě záznamu.

Místo běžných tužkových akumulátorů má IXUS vyjímatelný akumulátorový blok s lithiumiontovými články. Nevýhodou takové konstrukce je to, že nelze v žádném případě jako rezervu použít klasické tužkové články, obrovskou výhodou je moderní technologie Li-Ion bez paměťového efektu s vysokou měrnou kapacitou. Se standardně dodávaným akumulátorem je možné pořídit řádově stovky snímků bez nutnosti nabití, skutečný počet je pochopitelně odvozen od používání blesku a LCD displeje.

Pořízené snímky lze do PC předat buď prostřednictvím čtečky paměťové karty, nebo pomocí standardního USB propojení.

Canon Digital IXUS V rozhodně není drahý fotoaparát. Mnoho zákazníků přecházejících z analogových kompaktů se zoomem v ceně kolem 10 tisíc korun se zřejmě bude zdráhat investovat do nového přístroje bezmála 26 000 Kč, přesto je to suma, v porovnání s konkurencí a s ohledem na možnosti přístroje, velmi zajímavá.

Canon Digital IXUS V

malé rozměry

cena

drobounké ikonky na LCD

Cena s DPH: 25 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, Na Santince 2440, Praha 6

§§§§§


První 4MB aparát na českém trhu - Sony SybecrShot DSC-S85

Ondřej Neff

c01p0462

Tentokrát Sony odložil zdvořilůstky typu "až po vás, pane" a svůj nový snímací prvek CCD typu ICX406 nejdříve zařadil do vlastní produkce, takže čtyřmegáč vyráží do útoku na letní trh jako první, následován Olympusem a Toshibou. Nový snímač vygeneruje 2 312 x 1 720 pixelů, ovšem jeho rozměry zůstávají stejné 7,20 x 5,35 mm. Sony 85 (jak ho budeme pro jednoduchost nazývat) je tedy Sony 75 s novým srdcem.

Sony postavil svoji "eskovou" řadu (70 75 85) jako přímého konkurenta úspěšným třítisícovkám Olympusu. Koncepce je podobná. Tradičně řešený kompakt s průhledovým hledáčkem a vestavěným bleskem, vybavený maximem funkcí umožňujících kreativní práci v různých prostředích s možností spolupráce s další optickou aparaturou (mikroskop, dalekohled apod.) přes adaptér a závit 52 mm.

Přístroj má několik voličů. Především je to kotouč vpravo nahoře, blízko spouště. Jím volíte režimy auto, prioritu času, prioritu clony, plný manuál, program, přehrávání, snímání pohyblivého záběru a nastavení. Druhý volič je nenápadný, najdete ho nahoře na pravé hraně přístroje. Je to klasické soňácké kolečko "jog dial", známé i z jiných produktů této značky, to se používá při nastavování hodnot při manuálních režimech. No a konečně je tu "joystickové kolečko" vlevo od displeje. Nejdůležitější funkce (blesk, makro, kompenzace expozice, bodové měření, manuální ostření, závěr autofokusu) jsou na dosah pomocí samostatných tlačítek.

Samozřejmě že i zde máme menu. Je to menu řešené klasicky, jaké známe prakticky ze všech aparátů této značky. Voleb není příliš mnoho osobně je mi sympatické, že i kvalita má jen tři možnosti, TIFF pro nejvyšší kvalitu, a pak FINE a STANDARD. Také velikost odpovídá stupňům 4 Mp, 2 Mp, 1 Mp a VGA 640 x 480.

K mírnému zlepšení oproti modelu 75 došlo v sekvenčním focení nyní můžeme pořídit tři snímky po sobě anebo "filmový" záběr ve formátu MPEG3 (jeho délku limituje jen kapacita použité karty).

Objektiv je kvalitní výrobek firmy Zeiss, dnes už tradičního dodavatele optiky pro špičkové modely Sony. Zoom má rozsah 1 : 3 (ekv. 34-102 mm) s možností užít digitálního zoomu (2x). Světelnost má 2,0-2,5/8,9, rozsah časů je od 8 sec do 1/1 000 sec. Lze nastavit citlivost v pásmech 100/200/400 ISO.

Robustní stavba budí důvěru. Díky přístupu přes "jog dial" budeme asi často pracovat v manuálním nebo polomanuálním režimu, jen to je škoda, že kvůli tomu musíme mít zapnutý displej. V praxi budeme muset hospodařit s místem na kartě. Pak oceníme možnost vyznačit jednotlivé obrázky v náhledech a mazat třebas napřeskáčku.

Náběh trvá 4,2 sec a to je na dnešní poměry už dlouho. Pokud jde o rychlost autofokusu a zpoždění spouště, ty jsou v normě. Z dvaceti měření jsem získal hodnotu 0,84 sec pro expozici s plným autofokusem, a 0,18 při namáčknuté spoušti (tedy při zaostření a poté domáčknutí), a to jsou hodnoty zcela v běžné normě (průměr z 20 měření). S počítačem budete komunikovat přes USB, přes pouze metrový kabel, takže si s chutí zanadáváte na výrobce počítačů, kteří nedávají sloty pro USB dopředu. USB ovladač je nutno nainstalovat dříve než aparát připojíte, není to tedy tak, že foťák připojíte a "plug and play" systém si ovladače vyškemrá. Respektive, něco horšího: on vyškemrá, nainstaluje, ale špatně a po přečtení návodu je zase musíte potupně reinstalovat.

Ve vyšší střední třídě se objevuje pořádný sumec. Zatím není stanovena cena, takže je těžko posuzovat jeho šance na trhu, když mu v patách přichází Olympus C-4040 a Minolty Dimage 5/7. Kvalitní rozhodně je, je ale otázka, zda nějaké neuvážené cenové rozhodnutí učiněné za mořem nepodtrhne nováčkovi koberec pod nohama, jak se to bohužel stalo s Canonem devadesátkou.

Sony DSC-S85

univerzálnost použití řešení ovládacích prvků vysokokapacitní akumulátor

pomalost náběhu

krátký USB kabel

Cena vč. DPH: 49 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony, www.sony.cz

§§§§§


Zbraň pro vaše děti - Intel Computer Sound Morpher

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0463

Itanium, nastupující produkt nové generace procesorů postavených na achitektuře IA-64, osazuje do svých serverů... STOP! Tenhle článek není pro superodborníky, kteří žonglují s mega-, giga-, miga-, begaa jinými bajty. Tahle recenze je pro děti. Jejich i cizí. Pro caparty, které nechce táta moc často pouštět k počítači, aby s ním něco neudělali.

Intel má, zdá se, rád všechny. Těm velkým vyrábí procesory či síťové komponenty, pro ty malé má ucelenou řadu produktů Intel@Play. Vedle těch, které jsou určeny pro vzdělávání zábavnou formou (mikroskop QX3), se najdou také vysloveně herní kousky. Jedním z nich je právě Computer Sound Morpher.

Sound Morpher se skládá z mobilního záznamníku zvuku a speciálního softwaru. Děti tak dostávají do rukou poměrně nebezpečnou zbraň, kterou mohou v nestřeženém okamžiku nahrávat věci, zvuky a hovory kolem sebe. Pokud si budou zaznamenávat svůj vřískot a hlomoz na dětském hřišti, je to ještě přijatelné. Horší to však bude tehdy, když Sound Morpher aktivují doma.

S nahranými záznamy (bohužel až do délky 4 minut) lze provádět řadu podvratných činností. To, že si vaše "perly" nahrají na disk, by ještě nebylo to nejhorší, i když je třeba přiznat, že standardní složité ukládací dialogy Windows jim nahradí malované a hravé čudlíčky a tlačítka. Silnější kávu může představovat to, když si nezletilý zločinec nechá zvuky pomocí velmi lehce ovladatelného softwaru zmixovat, a odpovědí na vaše pokárání bude zabučení vzrostlé dojnice.

Vrcholem pak je to, když vás malý nezbedník nechá mluvit, opět díky malované a poměrně přehledné aplikaci, jako podlého skřeta, plechového robota či oslizlého vetřelce. Přiznejme si, že osamělé odpoledne by si snad, s přimhouřením oka, mohl synek či dcerka tímto způsobem krátit. Ale abychom byli zpestřením dětské párty, či dokonce humornou vložkou rodinné oslavy, to opravdu ne!

V další části programu je možné složit z prefabrikovaných částí obličeje humanoida, cyborga a několika druhů vetřelců jeden komplexní obličej, který bude "odříkávat" různé věty a dokonce téměř přesně otevírat ústa. Výsledky lze ukládat na disk pro pozdější použití, k oblíbeným se lze samozřejmě vracet a všelijak je vylepšovat.

Z technického hlediska není Sound Morpher nic převratného. Pěkně designovaný záznamník s pamětí, propojený s počítačem jediným audiokabelem, ke kterému se dodávají také sluchátka. K tomu přidejme pěkný software, jenž nebude dělat problémy ani desetiletým školákům, a máme téměř ideální dárek. Bohužel software vyžaduje alespoň základní znalost angličtiny, a tak rozhodně nepotěší každé dítko. S tím souvisí také fakt, že několik dalších funkcí (odříkávání psaného textu, prohazování slov ve větách apod.) pracuje s anglickou výslovností či gramatikou a provozování v češtině vyžaduje transkripci češtiny do fiktivních anglických slov.

Celkově je Intel Computer Sound Morpher moc veselá a relativně cenově přijatelná hračka s jedinou vadou. Neumí česky. A to u produktu, který je především o řeči, je vada dosti podstatná.

Intel Computer Sound Morpher

myšlenka

software

bez podpory češtiny

Cena s DPH: 2 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Intel www.intelplay.cz

§§§§§


JazzPiper - JazzPiper MCD650A

Tomáš Varoščák

c01p0464

V neustále se zvětšující rodině přenosných MP3 přehrávačů se čas od času objeví nějaká ta novinka umožňující přehrávat ne pět, osm či patnáct MP3 skladeb, ale celé stovky. Vyjmeme-li z této skupiny Nomada od Creative, pak již asi tušíte, že řeč je o CD MP3 přehrávačích, mezi něž patří i nový model MCD650A s označením JazzPiper. I když někteří skeptici nedávají CD přehrávačům pro jejich velikost příliš šancí na úspěch, najde se mnoho milovníků hudby, kterým pár gramů navíc, umožňujících nerušený několikahodinový poslech hudby, vůbec nevadí.

Vezmete-li přehrávač poprvé do ruky, napadne vás, že s designem si jeho tvůrci moc hlavu nelámali. Lacině vyhlížející kombinace průhledného modrého a bílého plastu se stříbrným okolím displeje a ovládacích prvků opravdu není nijak vábná, stejně jako i hmotnost přesahující i bez baterií 230 gramů. Na druhou stranu je třeba podotknout, že podobně je na tom prozatím většina přístrojů prodávaných na našem trhu. Ale uznáváme, že za 4 400 Kč nelze čekat žádné zázraky.

JazzPiper umí přehrávat audio CD a disky s MP3 skladbami s frekvencí 32, 44,1 a 48 kHz při kvalitě nižší než 224 Kb/s a to až z 256 adresářů. Celkem je přístroj schopen načíst 512 stop/souborů. Přítomna je i padesátisekundová ESP ochrana proti otřesům. To vše říká manuál. Ale jaké jsou dojmy a zkušenosti po několikatýdenním užívání? Při prvním kontaktu s přehrávačem vás zarazí hned několik věcí. Tou nejbolestnější je asi fakt, že přístroj nepoužívá při identifikaci skladeb tzv. tagy ani obyčejné názvy MP3 souborů. Všechny písně prostě načte z adresářů a nahází je na jednu hromadu v takovém pořadí, v jakém jste je na CD vypálili. Orientace je tedy přinejmenším komplikovaná. Další malér nastane, jakmile se vydáte s přístrojem na cestu a uložíte jej na nepříliš stabilní místo (kapsa, batoh). ESP ochrana sice pracuje bezchybně i při větších otřesech, ale pouze je-li v přehrávači CD s audiostopami. Na MP3 skladby se ochrana nevztahuje a při rychlejší chůzi je to znát. Dalším zádrhelem je indikace stavu a nabíjení dvou AA akumulátorů. Přístroj neumožňuje v žádném případě zjistit, jak dlouho ještě baterie vydrží, jak dlouho se budou nabíjet či zda již jsou připraveny k použití.

Co se týče uživatelského komfortu a nabízených funkcí, není opravdu JazzPiper žádný zázrak a samozřejmosti typu opakování či volba skladeb do seznamu to rozhodně nezachrání. Užitečným ale mnozí z vás shledají line-out výstup a přiložený cinchový kabel, který umožní přehrávač snadno připojit k domácí aparatuře. Součástí balení jsou i sluchátka "pecky", jejichž kvalita sice není nijak závratná, ale nenáročnému uživateli poslouží vcelku dobře.

Výsledný dojem z přehrávače není jednoznačný. Přístroj rozhodně nepatří mezi elitu ve své třídě, ale hrdě se může postavit vedle většiny u nás prodávaných modelů. Neoplývá žádnými speciálními funkcemi, ale za cenu 4 400 Kč jde o poměrně slušný přehrávač MP3 pro nenáročné uživatele.

JazzPiper MCD650A

cena

vyrovnávací paměť

Cena vč. DPH: 4 400 Kč

K testu zapůjčila firma: Abacus Computer

§§§§§


Virtuální realita na dosah - ASUS V8200 Deluxe

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0466

Po výkonné grafické kartě ASUS V7700 s čipem GeForce2 Ultra, kterou jsme v PC WORLDu recenzovali na jaře, se k nám do TestCentra dostal další model společnosti ASUS. Svým označením V8200 Deluxe říká, že se jedná o nadstandardně vybavený akcelerátor.

Nejprve přitáhne vaši pozornost zlatý chladicí systém. Použita je neobvyklá koncepce chlazení, přičemž paměti jsou posunuty blíže ke grafickému čipu GeForce3. To vytváří efekt, jakoby chlazení paměti a chlazení grafického procesoru tvořilo jeden celek. Ve skutečnosti se však chladiče jeden druhého nedotýkají.

Akcelerátor používá rychlou 64MB DDR paměť značky EliteMT. Ta je schopna přenášet data s latencí 3,8 ns, což odpovídá frekvenci 260 (520) MHz. Můžete namítnout, že stejnou frekvenci měla již GeForce2 Ultra, ta ale měla o něco pomalejší přístupovou dobu, konkrétně 4 ns. Zmiňovaný čip GeForce3 je vyroben 0,15mikronovou technologií a měl by obsahovat až 50 milionů tranzistorů. Akcelerátor obsahuje ještě dvě další důležité součásti, a to termoregulační čip a modul Philips 7100 s technologií VIVO (Video Input, Video Output).

Karta má hned několik vývodů. Jako výstupní jsou konektory pro kompozitní video a S-video. Jako vstup je využíváno sedmipinové S-video. Na levé straně karty najdeme poslední komunikační port pro virtuální brýle, které jsou součástí setu.

Brýle se snaží oklamat lidský zrak a mysl pomocí nesynchronní frekvence ve sklech, což má za následek vytvoření 3D dojmu. Pokud princip vyjádříme velmi stručně, vidíte vždy pouze na jedno oko (frekvence pro oko se pohybuje kolem 70-75 Hz). Ostatní již záleží na nastavení programů, přednastavena je většina populárních her. Musíte mít ovšem monitor, který je schopen zobrazit minimálně rozlišení 800 x 600 bodů a nejnižší obnovovací frekvenci 140 Hz.

Můžete se také rovněž pokusit přetaktovat kartu na vyšší frekvenci. Nám se to o několik MHz podařilo, aniž by systém či hry zamrzaly.

Maximální rozlišení činí 2 048 x 1 536 bodů při obnovovací frekvenci 75 Hz. Již při nastavení obrazovky na 1 600 x 1 200 bodů získáte podstatně příjemnější frekvenci 120 Hz. Ke kartě by se měl připojit také kvalitní monitor, který dokáže přednosti karty využít.

RAMDAC tiká na 350 MHz. AGP rozhraní komunikuje v režimech 2x/4x, přičemž podporuje řadu podpůrných systémů (například rychlý zápis Fast Writes pro AGP rozhraní). Plně hardwarový T&L (Transform & Lightning) využívá možnosti rozhraní DirectX 8.0 a OpenGL 1.2. Akcelerátor nabízí taktéž hardwarovou podporu pro vytváření členitých povrchů pomocí vytlačování a mapování (využití funkcí Embosing či Enviromental Bump Mapping). Nechybí klasické FSAA ( Full Screen Antialiasing).

Jedná se jednoznačně o adaptér s velkým výkon a spoustou možností. To je dáno především vysokým výkonem a různými hardwarovými doplňky. Program 3Dmark 2000 v 16bitovém rozhraní naměřil necelých 7 000 bodů. 32bitový výsledek těsně zaostává za 16bitovým, stejnému programu přidělil 6 840 bodů. Zejména vysokého výkonu dosáhl grafický adaptér ve hře Evolva, kde jsme naměřili 143,5 snímku za sekundu. Podobně vysoké výsledky vykazovaly také ostatní aplikované testovací programy.

Nejen hardwarová, ale i softwarová výbava si zaslouží pochvalu. S akcelerátorem získáte nejen virtuální brýle, ale i CD s ovladači a utilitami, CD 3D Deep pro optimalizaci herního prostředí, CD ASUS DVD 2000, CD VideoLive Mail 4 od společnosti CyberLink a CD Ulead VideoStudio 4.0 SE. Součástí dodávky jsou také tři plné hry, které dokáží slušně předvést přednosti grafické karty (Messiah, Star Trek New Worlds a Sacrifies).

Povedený kousek společnosti ASUS na nás udělal dobrý dojem. Na první pohled se jedná o high-end řešení. Odpovídá tomu cena 24 388 korun s DPH. Je proto na místě podotknout, že nemá smysl tento grafický skvost kupovat do slabších počítačů a "zneužívat" jej při rozlišení 1 024 x 768 bodů. Pokud však máte alespoň 1GHz procesor a 128 MB paměti, můžete si dopřát takovou "malou virtuální realitu".

ASUS V8200 Deluxe

maximální výkon

bohatá výbava

vysoká cena

Cena vč. DPH: 24 388 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

§§§§§


Videokamera na dovolenou - CANON MV450i

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0467

Pokud se rozhodujete nad tím, co vše si přibalíte na svojí vytouženou dovolenou, nesmíte zapomenout ani na videokameru. Byl by to hřích. Pohyb a zvuk jsou přece jen víc než obyčejná statická fotografie. Společnost Canon nám na testy zapůjčila velmi příjemný produkt ze svého portfolia, a to velmi pěknou digitální kamerku 450i.

Model MV450i patří k nejvyšší řadě série MV, kterou Canon nabízí. Kamera je vyrobena v miniaturních rozměrech 57 x 102 x 134 mm. Hmotnost výrobku je také zajímavá, 540 g vás ani na dlouhých vycházkách neutahá. Něco málo přes půl kilogramu v ruce skoro necítíte.

MV450i je vyrobena v poutavém vzhledu a po designérské stránce se jí dá těžko co vytknout. Na první pohled upoutají ovládací prvky pro přehrávání a posun pásku se záznamem. Jsou vyrobeny elegantně a nechybí jim ani efektní podsvícení, jehož barvu si dokonce můžete v menu měnit (modrá či zelená). V přední části je umístěn objektiv průměru 30,5 mm a také i interní stereomikrofon. Z levé části těla kamery je možné vyklopit barevný LCD displej. Úhlopříčka 2,5" dokáže s přehledem vyčarovat pěkný obraz vytvořený pomocí 112 000 pixlů. Jestliže chcete šetřit baterie a spokojíte se s běžným hledáčkem, je samozřejmě také k dipozici (velikost 0,44").

Kamera je označena jako systém DV, což v tomto případě znamená, že pracuje s digitálním záznamem na kazety typu miniDV. O to, aby ukládaný materiál byl v co možná nejlepší kvalitě, se stará CCD prvek s rozlišovací schopností 540 000 bodů. Po elektronické stabilizaci jich je efektních 360 000. Na miniDV kazetu se vejde cca 30 minut nahrávky v nejlepší kvalitě (standard DV). Pokud potřebujete uložit delší záznam, je možné využít režim LP nebo dokonce ELP. Pak získáte mnoho času navíc. Při testování jsme i na LP a ELP záznamu viděli docela slušnou kvalitu, pro rodinné či amatérské záběry bezpochyby dostatečnou. Problém ovšem nastal, když jsme chtěli tyto "zhuštěné" záběry překopírovat pomocí firewire do počítače. Běžný záznam (SP) se zkopíroval výtečně, kamera se ihned po připojení chovala korektně a ani jednou nezazlobila. Se záznamem v ELP si ovšem naše střižna neporadila. Chyba samozřejmě není v Canonu, ale v tom, že program obsluhující IEEE-1394 si s inovovaným formátem záznamu ELP neporadí. V tomto případě můžete použít analogový výstup z kamery. Ten má MV450i hned ve svou variantách. V podobě kompozitního videa (cinch) i Y/C (S-Video).

Velmi užitečnou funkcí Canonu je, jak napovídá písmenko "i" v označení, vstup do kamery (input). Tedy možnost nahrávat na pásek z externího zdroje videosignálu. Dokonce nejen přes rozhranní firewire, ale je možné jako zdroj připojit i analogové zařízení, např. běžný videorekordér.

S těmito dovednostmi se dá už leccos provést. Další příjemnou funkcí je možnost fotografovat statické snímky. Ovšem nejen, jak je tomu zvykem, na miniDV pásku, ale i na MMC/SD kartu. Tímto slotem je totiž Canon MV450i také vybaven. Na paměťovou kartu lze snímky ukládat ve standardním rozlišení 768 x 576 (pro normu PAL). Nicméně obrázky na kartě je dokonce možné pomocí digitálních efektů klíčovat do právě natáčeného záznamu. V praxi to vypadá třeba i tak, že si vaše připravené logo na kartě necháte zobrazovat (klíčovat) do obrazu. Nebo můžete i využít výrobcem předpřipravené šablony pro různé, např. narozeninové, příležitosti. Výsledek opravdu stojí za to. Dalšími efekty, kterými MV450i disponuje, jsou již celkem běžné záležitosti jako sépie, stmívání/roztmívání, mozaika a podobně.

Abychom jen nechválili, zmíníme i ta slabší místa. Mezi ně lze zařadit indikaci stavu baterie a zvlášť při dobíjení, kdy je stav udáván pouze blikáním oranžové kontrolky, je situace poněkud nepřehledná. Druhým úskalím je natáčení v šeru a v noci, protože technologií nočního vidění není Canon vybaven vůbec.

Přes tyto dvě drobné vady na kráse můžeme směle říci, že se jedná o další povedený výrobek Canonu, který lze v současnosti pořídit za velmi příznivou cenu.

Canon MV450i

malé rozměry

DV in/out

MMC/SD karta na fotografie

signalizace stavu baterie

Cena vč. DPH: 42 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, Na Santince 2440, Praha 6

§§§§§


Malý Goliáš - Sestava Monsoon Golias i815

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

c01p0468

Novou nabídkou společnosti Vikomt je kompaktní řešení sestavy s názvem Monsoon Golias, která příjemně potěší bohatou výbavou a řešením. Pro test nám byl zapůjčen typ označený jako i815. Už z tohoto názvu můžeme vyvodit, pro koho je počítač určen.

Rozměry skříně 325 x 295 x 73 milimetrů (H x Š x V) reprezentují spíše Davida než Goliáše. Audiovýstupy jsou umístěny přímo v čelním panelu. Hned pod nimi nalezneme vstupy rozhraní USB. "Reset button" budete hledat marně, nahrazuje ho tlačítko pro zapnutí/vypnutí. V čelním panelu rovněž nalezneme malý tmavý kryt, pod nímž se skrývá IrDA port.

Název Goliáš by mohl značit procesor Intel Pentium III na frekvenci 866 MHz, který je vsazen do základní desky MicroStar MS-6215. Ta využívá čipset od Intelu i815. Sběrnice systému je taktována na 133 MHz. 128 MB paměti je umístěno do jednoho ze dvou DIMM paměťových slotů. Maximálně lze využít 512 MB. Na desce je hned dvakrát implementováno rozhraní standardu FireWire (IEEE 1394), proto sem snadno připojíte řadu zařízení včetně digitální kamery.

Integrovaná je grafická karta se 4 MB paměti, sdílet je však možno také paměť operační. Překvapením pro nás byly konektory Cinch a S-Video, pomocí nichž máte možnost grabovat video i z analogového zdroje. Rovněž integrována do základní desky je zvuková karta AC\97. Vzhledem k možnostem jednotlivých komponentů nelze očekávat vynikající výsledky při práci s videem nebo při hraním her, nicméně možnost vytvářet, či editovat digitální záznamy je příjemná.

K práci s videem je zapotřebí spousta místa na pevném disku. Western Digital Caviar WD300BB s kapacitou 30 GB zabezpečuje dostatek prostoru. Plotny se točí rychlostí 7 200 otáček za minutu, přístupová doba je 8,9 milisekundy.

DVD mechanika Toshiba SD-M1405 reaguje pohotově. Přehrávání DVD filmů je plynulé.

Dalším, opět integrovaným, zařízením je síťová karta Intel 82562 10/100 Mb/s Ethernet a modem Microcom DP56. Bezproblémově se připojíte do firemní sítě intranet nebo se spojíte se světem informací pomocí internetu.

Příjemné ovládání zajišťuje bezdrátová multimediální klávesnice. Ta je napájena pomocí čtyř AAA baterií a s počítačem ji spojuje malá vysílací stanice. Mimo funkčních multimediálních kláves je na klávesnici k dispozici rovněž zařízení pro manipulaci s myší. Ovládá se kolečkem na straně, tlačítka nahrazují dvě další na straně opačné.

Zvlášť je rovněž dodávána myš Microsoft InteliMouse, která již nemá standardní kolečko, ale optický snímač. Odpadají potom problémy s přesným pohybem myši a čištěním mechanických částí.

Sestavu příjemně doplňuje 15" LCD monitor Acer FP563, poskytující nejvyšší rozlišení 1 024 x 768 bodů při 32bitové barevné hloubce a obnovovací frekvenci 75 Hz. Ve spodní části monitoru se nacházejí vestavěné reproduktory. Zároveň jsou k sestavě dodávány stolní reproduktory Teac Soundline s výkonem 2,5 W. Součástí dodávky je i operační systém MS Windows ME a s počítačem získáváte zároveň kancelářský balík 602proPC.

V testech se výsledky pohybují na podobné hranici jako u ostatních sestav s integrovanou grafikou. Hra Evolva naměřila v rozlišení 1 024 x  768 při 32barevné hloubce 20 snímků za sekundu. Odpovídajících je i 1 231 bodů v progamu 3DMark 2000.

Monsoon Golias i815

LCD monitor

rozhraní FireWire

konektory pro Cinch a S-video

slabá grafika

Cena vč. DPH: 66 800 Kč

K testu zapůjčila firma: Vikomt CZ, Holoubkov 21

§§§§§


CDRW NEC NR-7700A

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0469

Mechanika NR-7700A je dalším počinem společnosti NEC na poli zálohovacích zařízení. Vypalovačka na sebe bere nenápadnou podobu, na první pohled je lehce zaměnitelná s obyčejnou CD-ROM. Čelní panel, standardně bílý, obsahuje tlačítko pro zasunutí a vyjetí CD vozíku, audiovýstup, otočným kolečkem řešené ovládání hlasitosti a jednu oranžovou LED. Kontrolka je bohužel jen jedna, takže její signalizace toho o aktuálním stavu zařízení mnoho nevypoví.

Produkt je v rychlostech zápisu i čtení na pěkném průměru. Zápis na CD-R je max. dvanáctinásobný, na médium CD-RW desetinásobný a výkon čtení dosahuje hodnoty 32x. NEC NR-7700A je určen pro připojení ke sběrnici EIDE, jak je dobrým zvykem podporuje režim přenosu až do UDMA model 2 (tedy přenos po sběrnici až 33 MB/s). Zadní audiovýstupy pro zvukovou kartu jsou dostupné v analogové i SPDIF podobě.

Pokud se podíváme na zoubek vnitřní architektuře mechaniky, zjistíme, že je postavená na čipové sadě známé společnosti Ricoh. Zasvěcenější již tuší, že právě Ricoh je tvůrcem ochranné technologie JustLink. V testu délky zápisu se nám podařilo přinutit mechaniku zapsat nejvíce 79 min. 59 s, to je přibližně 700 MB dat. Sice se ještě vysokokapacitní média (90 min., 99 min.) příliš nerozšířila, ale přesto je trochu škoda, že je NEC-7700A zatím nepodporuje. Možná že se objeví nová verze firmwaru, která tento nedostatek odstraní. Stejně jako neblahou skutečnost, že si overburningem NEC také nějak nerozumí.

CDRW NEC NR-7700A

pořizovací cena

JustLink

nepodporuje velkokapacitní média, overburning

příslušenství

Cena vč. DPH: 5 816 Kč

K testu zapůjčila firma: Abacus Electric, Planá 2, České Budějovice

§§§§§


Panely velkých rozměrů - LCD monitory nad 15 palců

Tomáš Bučina, testCentrum IDG

c01p0470

Minule jste se v hitparádě TOP mohli seznámit se zcela inovovanou tabulkou 21 patnáctipalcových LCD monitorů. A protože na našem trhu jsou k dispozici monitory stejné konstrukce, ale výrazně větších úhlopříček, rozhodli jsme se jich několik otestovat také. Zatímco patnáctipalcové LCD monitory byly poměrně uzavřenou kategorií, nyní se setkáváme s displeji, jež mají úhlopříčku 17 či 18 palců a samozřejmě, že jsou k dispozici i panely s úhlopříčkami většími. Proto jsme vynechali cenové srovnání. Oproti 15palcovým displejům se zde nesetkáváme s nějakými technologickými změnami, vždyť princip LCD panelu je stále stejný. Výrazně lepší jsou však jejich optické parametry.

EIZO FlexScan L675

Osmnáctipalcový monitor EIZO L675 je představitelem vyšší řady LCD monitorů. S úhlopříčkou 460 mm (18,1 palce) a rozlišením 1 280 x 1 024 bodů na jeden bod zbývá 0,28 mm, zobrazení je tedy dostatečné a přitom s vysokou barevnou věrností. LCD panel má kontrastní poměr 300 : 1 a svítivost 200 cd/m2, což s pozorovacím úhlem 160 stupňů v obou směrech zaručuje jasný, kontrastní a dobře viditelný obraz. Signál je přiváděn pomocí kombinovaného rozhraní DVI-I, které zahrnuje jak možnost připojení digitální grafické karty, tak analogového vstupu konektorem D-sub. Pro další rozšíření je k dispozici je integrovaný USB hub se 4 porty. Zajímavý je tenký rámeček obklopující LCD panel. Díky němu je možné namontovat na nosná ramena více panelů vedle sebe. Monitor lze natáčet do polohy portrét. FlexScan L675 je typický high-endový 18palcový LCD monitor, za který je však nutné zaplatit cenu odpovídající nejen parametrům, ale přirozeně také značce.

Hansol 700F

Monitor Hansol 700F s úhlopříčkou 17" patří mezi ty nejmenší v tomto testu, jeho nativní rozlišení 1 280 x 1 024 bodů mu určuje velikost pixelu 0,26 bodu. Obraz je tedy detailně prokreslený, avšak menší zobrazitelná plocha příslušně zmenšuje také písmo. Kontrastním poměrem 200 : 1 a svítivostí 200 cd/m2 se Hansol nemůže srovnávat se špičkou, nicméně použití levnějšího panelu mělo značný vliv na jeho cenu. Možnosti vstupů jsou rozsáhlé, k dispozici jsou 2 D-sub VGA konektory pro signál z grafické karty a další dva konektory pro připojení analogového videa rozhraním S-video a kompozitním. Na zadní straně se dále připojuje zvukový vstup do zabudovaných reproduktorů. Menu je kvalitně provedeno, pohyb v něm však není zcela snadný. Ovládání zjednodušují tlačítka na ztlumení zvuku či autokalibraci. Kvalita přehrávání videa odpovídá spíše nižší třídě LCD panelů, což je dáno poměrně dlouhou obnovovací dobou 60 ms (teoreticky 17 snímků za sekundu).

Iiyama AS4311U

Iiyama se tohoto testu zúčastnila se dvěma monitory, z nichž jeden byl směřován spíše jako mainstreamová sedmnáctka a druhý vysloveně high-endově. Slabší z obou modelů je vybaven panelem značky IPS s úhlopříčkou 17" a rozlišením 1 280 x 1 024 bodů. S jasem 200 cd/m2 patří mezi průměrné panely, do stejné třídy jej řadí také obnovovací doba 40 ms. Displej s kontrastním poměrem 350 : 1 lze pozorovat v úhlu 160 stupňů v obou směrech. Signál se do displeje přivádí prostřednictvím vstupu D-sub, tedy běžného VGA konektoru. Z konstrukčního hlediska je zajímavá nízká hloubka 210 mm. Monitor se tradičně nastavuje a ovládá třemi tlačítky. Víceúrovňové menu umožňuje nastavit řadu parametrů včetně teploty barev a dalších. Celkově tedy iiyama AS4311U nabízí dostatečně kvalitní obraz při zachování odpovídající ceny. Smůlu ovšem mají ti, kteří chtějí vsadit na digitální rozhraní DVI-D nebo vyžadují další možnosti připojení. Ti zřejmě sáhnou po druhém modelu.

Iiyama AS4431D

Druhá iiyama je směřována do vyšší třídy, čemuž odpovídají jednak lepší parametry použitého LCD panelu a vyšší úroveň vybavení. Obrazovka s úhlopříčkou 17,4" představuje rozlišení 1 280 x 1 024 bodů při frekvencích 60 až 75 Hz. Pomocí interpolace jsou podporována také rozlišení nižší, v případě těch nejčastějších dokonce do 85 Hz obnovovací frekvence. Nejlepších výsledků je ale možné dosáhnout při nativním rozlišení displeje a frekvenci 60 Hz. TFT panel Fujitsu MVA poskytuje úhel pohledu 160 stupňů v obou směrech a výbornou obnovovací dobu 25 ms. Přehrávání videa je tedy velmi plynulé. K výborné čitelnosti textu a jasnému zobrazení přispívá kontrastní poměr 400 : 1 a nominální jas 250 cd/m2. Bohatě jsou zastoupeny vstupy a výstupy, nechybí analogový D-sub, digitální DVI-D ani S-video. Pro lepší připojování periferií je v noze integrován USB hub (4 porty na downstream a 1 na upstream). Jedná se o monitor vyšší třídy s rozsáhlými možnostmi připojení a kvalitním panelem.

NEC MultiSync LCD1830

Základem tohoto monitoru je plochý TFT panel s úhlopříčkou 18,1" a rozlišením 1 280 x x 1 024 bodů. Implementace technologie XtraView umožnila dosáhnout úhlu zobrazení v rozsahu 80 stupňů ve všech směrech, stejně tak kontrast 300 : 1 zaručuje kvalitní zobrazení, svítivost na úrovni 200 cd/m2 odpovídá standardu. Spolupráce společností NEC a Mitsubishi vyústila v implementaci barevného algoritmu, umožňujícího nastavit barevnou teplotu na úroveň standardu sRGB, což zjednodušuje proces sjednocení barevného podání všech částí. Ke vstupu je určen jeden analogový konektor D-sub. Napájení je uzavřeno uvnitř monitoru, což je překvapivé zjištění zvláště s ohledem na hmotnost pouhých 6,5 kg. Samozřejmostí u kvalitních LCD panelů je možnost montáže externích ramen místo standardního plastového stojanu. K tomu obsahuje MultiSync LCD1830 čtyři otvory podle příslušné specifikace VESA. Kromě bílé varianty je k dispozici též typ Black Cabinet ve slušivé černé.

Samsung SyncMaster 170MP

Multimediální panel s rozsáhlými možnostmi, ale za odpovídající cenu, právě tak by se dal charakterizovat SyncMaster 170MP z dílen Samsung Electronics. 17palcový TFT monitor s rozlišením 1 280 x 1 024 poskytuje dostatečně jasný a kontrastní obraz s kontrastem 400 : 1 a jasem 200 cd/m2. Také zde je panel s širokým úhlem pohledu 80 stupňů ve všech směrech. Bohatě jsou zastoupeny nejrůznější konektory. Kromě VGA vstupu D-sub nechybí ani S-Video, RCA konektory pro připojení audioi videovstupu a anténní konektor. Ten má své místo proto, že uvnitř panelu se nachází televizní tuner, takže jej lze používat jako televizor. Standardně je dodáváno dálkové infračervené ovládání a nechybí ani integrované reproduktory s výkonem 1W. Menu je příjemně ovládané leštěnými tlačítky, reagujícími na lehký dotyk. Podobně se ovládají také jiné monitory Samsung. I přes rozsáhlé vybavení se podařilo udržet hmotnost na 6,5 kilogramu, stejně jako zůstala zachována malá hloubka.

Samsung SyncMaster 770TFT

Se 17palcovým displejem patří Samsung SyncMaster 770TFT mezi menší modely v testu. Standardní rozlišení je 1 280 x 1 024 bodů v 16 milionech barev. Podporována je dále řada nižších rozlišení o frekvencích až 85 Hz, avšak nejlepších výsledků lze dosáhnout pouze při nativním rozlišení. Panel má kontrastní poměr 200 : 1 a jas 170 cd/m2, takže se řadí spíše mezi základní typy. Naproti tomu úhly pohledu 160 stupňů v obou směrech umožňují snadnou práci bez potřeby přílišného naklápění obrazovky. Signál z grafické karty je přiváděn prostřednictvím jednoho analogového vstupu s konektorem D-sub. Audiovstup na reproduktory integrován není, avšak reproduktory je možné zakoupit jako volitelné příslušenství. Na monitoru nechybí integrovaný USB hub v obvyklé konfiguraci 1 : 4. Ovládání monitoru však prostřednictvím USB možné není. Pro nastavení barev je k dispozici také Colorific kalibrační program a příslušní barevné profily na dodaném CD.

Sony Multiscan M81

Zástupcem značky Sony v našem testu byl model SDM-M81 s úhlopříčkou 18,1" a fyzickým rozlišením 1 280 x 1 024 bodů. Při kompresi je schopen zobrazit až 1 600 x 1 200 bodů při 85 Hz, ovšem při použití analogového vstupu. Parametry panelu odpovídají cenové i kvalitativní třídě a jas 200 cd/m2 spolu s kontrastním poměrem 300 : 1 zaručují dostatečně čistý obraz. Tomu také napomáhá úhel pohledu 160 stupňů v obou směrech. Menu je lehce ovladatelné pomocí řady kláves na pravé straně rámečku kolem panelu a umožňuje nastavovat řadu parametrů od barevného podání přes pozice obrazu až po digitální vyčištění obrazu. To je možné provádět ve třech úrovních odpovídajících normálnímu nastavení, zobrazení textu a zobrazení grafiky. Panel má integrovány dva vstupy signálu: klasický D-sub pro analogový VGA signál a DVI-I pro připojení jak digitálního, tak analogového toku dat k zobrazení. Nechybí ani integrované reproduktory a příslušné vstupy a výstupy audiosignálu.

ViewSonic VG175

Panel ViewSonicu VG175 má úhlopříčku 17,4" a rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. Na jeden pixel tak zbývá prostor 0,27 mm, což jej řadí mezi ty detailnější, ovšem s menší plochou zobrazení. Kvalitní TFT panel je schopen pracovat ve věrných barvách při úhlu 160 stupňů jak v horizontálním, tak ve vertikálním směru a jeho svítivost je ohodnocena 220 cd/m2. Výborný je kontrastní poměr 400 : 1, a ochrana zobrazovacího povrchu panelu proti odleskům. Výrobce intenzívně zapracoval na technologii LCD a tak se radikálně snížila doba odezvy, což má vliv na plynulejší obraz při přehrávání videa. Pozitivní jsou fyzické proporce monitoru. Hmotnost 8,5 kg je v této kategorii dobrá, stejně jako hloubka 240 mm, napájecí adaptér je však externí. Signál se do monitoru přivádí dvojicí D-sub vstupů, podpora digitálního rozhraní DVI chybí. Stejně tak nejsou k dispozici vstupy pro audiosignál. Monitorem lze otáčet z vodorovné polohy do svislé, regulovat lze také výšku, a to pomocí snadno výsuvné nohy.

Z historie tekutých krystalů

Je pozoruhodné, že princip tekutých krystalů, tedy jeho biologicko-chemicko-fyzikální podstatu, objevil už v roce 1888 rakouský botanik Friedrich Rheinitzer. Rheinitzer si všiml, že během tání má zvláštní směs podobná cholesterolu (cholesterylbenzoát) podobu zakalené tekutiny, která se při vzrůstající teplotě pročišťuje. Při chlazení pak tekutina nabývá modré barvy a nakonec zkrystalizuje. Tekuté krystaly jsou tedy zvláštní látkou, která se svým skupenstvím podobá jak pevným látkám s krystalickou strukturou, tak kapalinám. Trvalo však ještě dalších téměř 80 let, než roku 1963 Richard Williams, výzkumník laboratoří RCA, objevil že světlo procházející tenkou vrstvou tekutých krystalů je ohýbáno podle krystalické struktury a následně pak v roce 1968 vyrobili s kolegou Georgem Heilmaierem první experimentální displej z tekutých krystalů.

Nástup LCD displejů nebyl rozhodně nějak radikální. Přestože například Sharp uvedl svou první kalkulačku s displejem z tekutých krystalů už v roce 1973 a následoval ji roku 1975 průhlednými stolními LCD hodinami, ještě do roku 1977 úspěšně vítězily displeje založené na segmentech diod LED. Masivní zájem o technologie LCD však přišel až v polovině 80. let v souvislosti se zvyšujícím se obratem spotřební elektroniky a na přelomu 80. a 90. let byl pak potvrzen nástupem notebooků, plochých monitorů a projektorů.

§§§§§


Modem 10x jinak - test 10 modemů na našem trhu

Václav Maletínský, testCentrum IDG

c01p0471

Připojení k internetu již dávno není výsadou několika odborných pracovišť, informace z celosvětové sítě dnes může čerpat prakticky každý, kdo má doma či v zaměstnání počítač a je ochoten do připojení investovat další finanční prostředky. Způsobů připojení je mnoho; někdo může využít pevnou linku, jiný rozhodně nepohrdne možností bezdrátového přenosu dat či využije nabídky různých společností, které poskytují rychlé a poměrně levné přenosy dat společně se službami kabelové TV. Nabídek je spousta, lokalit, v nichž je lze využít, však méně. Akce Českého Telecomu s balíčky ISDN také padla na úrodnou půdu a mnoho spokojených uživatelů se vybavilo ISDN přípojkou. Stále však nemizí ti, kteří se skřípěním zubů čtou nemilou zprávu, že z technických důvodů nelze jejich žádosti o ISDN linku vyhovět. Pro osoby, které nemohou, nebo nechtějí využít nabídek na rychlejší připojení, je určen následující test modemů pro vytáčené připojení.

Jak a proč jsme testovali

První část testu probíhala v dubnu a květnu letošního roku, kdy jsme připravovali obdobné téma pro sesterský časopis Computerworld. Další část pak probíhala v červnu, po doručení zbývajících zařízení. Původní výsledky byly ověřovány opětovným přetestováním, aby žádný z produktů nebyl nijak poškozen. Testy probíhaly v době nočního provozu, sobot, nedělí a svátků s využitím nejlevnější sazby I2001. V tabulce jsou uvedeny nejnižší a nejvyšší údaje z celkového počtu 20 měření. Vypovídají o času a rychlosti navázaného spojení, naměřených přenosových rychlostech při downloadu a uploadu komprimovaného souboru a textového dokumentu i ping na český herní server Gamezone. Během testů byly modemy postupně připojovány k počítači Pentium III 700 MHz s 256 MB paměti a operačním systémem Windows 98 SE. Tato konfigurace podstatně převyšuje doporučení výrobce o nutné výbavě počítače a je zárukou bezproblémového provozu. Přenosová rychlost byla měřena při přenášení souboru CuteFTP z počítače do vytvořeného FTP adresáře u ISP VOLNÝ a zpět. Přenášeny byly archivní ZIP soubory 200 a 500 KB a vytvořené textové nekomprimované soubory stejné velikosti. Ping na herní server GameZone byl měřen programem PingPlotter vždy na začátku a před koncem testu po dobu 2 minut. Měření byla prováděna po připojení koncového zařízení k jednotné telefonní síti v UTO Praha, ústředna Veleslavín.

Informace pro uživatele jiných operačních systémů

Všechny testované modemy bez problému pracují v některé z verzí OS Windows, jen některé jsou však určeny pro Linux či DOS. Žádný z produktů (alespoň podle výrobcem poskytnutých údajů) nepodporuje počítače Macintosh a MacOS. Naměřené údaje jsou tedy vztaženy k OS Windows 98 SE a pro uživatele jiných systémů nemusí být relevantní. Přestože jsem v minulosti dostal několik podnětných dopisů od našich čtenářů, nemám (stejně jako většina obyvatel planety) možnost testovat modemy v jiných systémech, než v tom který VŠECHNY podporují. Na základě informací výrobce jsem však po dohodě s redakcí PC WORLDu doplnil údaje o tom, které modemy jsou pro Linux a DOS vhodné.

Rozdíly mezi modemy

Modemy vyráběné přibližně do roku 1998 byly vždy zcela nezávislé na operačním systému a nevyužívaly systémové prostředky počítače. Ve snaze ušetřit finanční prostředky a zároveň využít stále stoupajícího výkonu stolních počítačů přišli výrobci s takzvanými softmodemy či winmodemy. Softmodemy využívají dodávaný software a procesor hostitelského počítače pro chybovou korekci, modulaci, demodulaci a datovou kompresi. Winmodemy jsou určeny přímo pro operační systém Windows a zpravidla je nelze použít v jiných prostředích. Jejich výhodou je zachování tzv. datové pumpy, zajišťující modulaci a demodulaci. Zmíněné produkty jsou levnější než "plnohodnotné" či "hardwarové" modemy, zatěžují však více procesor hostitelského počítače i jeho operační paměť. V nabídce mnoha prodejců lze takové modemy najít s označením softmodem, winmodem (přestože je to ochranná značka společnosti 3Com/US Robotics), RPI modem, HSP modem atd.

Nevýhody jsou patrné zejména pro majitele či uživatele jiných operačních systémů. Winmodem nelze připojit jinam než k PC s Windows, softmodem lze pro jiné OS využít jen výjimečně. Ani uživatelé Windows však nemají zcela vyhráno. U starších počítačových sestav, jejichž procesor není alespoň Pentium 233 MMX, nelze softmodem doporučit. Winmodemy by sice měly pracovat už s Pentiem 100 a 16 MB operační paměti, avšak po otevření více oken prohlížeče (3-4) při současně spuštěné jiné aplikaci dochází ke zpomalení, někdy i zastavení běhu PC.

Ke škodě věci nejsou všechny modemy správně označeny slovy softmodem, či winmodem. O mnohém sice napoví požadovaná minimální konfigurace, avšak pokud výrobce výslovně modem správným přídomkem neoznačí, může kupujícímu přivolat nejednu vrásku na čelo.

Pokud při nákupu budete hledat hardwarový modem, pak můžete zcela bez obav sáhnout po externím zařízení s připojením na sériový port počítače. V minulosti byly plně hardwarové také USB modemy, ale od roku 2000 převládají na trhu již USB softmodemy či winmodemy. Největší zastoupení levných modemů zatěžujících procesor počítače zákazník najde u interních PCI karet, případně u karet s rozhraním AMR či CMR. S úspěchem lze při výběru použít i druhou metodu: čím nižší je požadovaná konfigurace hostitelského počítače, tím lepší by měl být modem, který kupujete. Hardwarové modemy zatěžují procesor počítače jen v rozmezí 2-5 procent, u ostatním produktů výrobce udává hodnoty kolem 10-15 procent.

Shodné i rozdílné rysy

Všechny testované výrobky podporovaly přenosový protokol V.90 s maximální hodnotou připojení 56 000 b/s a nižší, videokonferenční protokol V.80, korekci chyb V.42 a komprimaci dat V.42bis. Bez ohledu na softwarové vybavení všechny dokázaly pracovat ve faxovém provozu. Během testování u žádného modemu nedošlo ke ztrátě nosné linky, což osobně považuji za velké překvapení. Při instalaci se všechny výrobky chovaly vzorně. Bezproblémové rozpoznání nového zařízení však bylo s výjimkou modemu Magic Xpress External 56K provázeno hledáním správného adresáře s ovladači. Odinstalování jednotlivých produktů proběhlo k naprosté spokojenosti, neboť po žádném nezůstala ani stopa. Všechny modemy byly opatřeny nálepkou o homologaci, jen některé z nich však byly vybaveny homologačním dokumentem a ohlašovacím listem. Bez rozdílu všechny výrobky byly dodány s propojovacím telefonním kabelem, externím zařízením nechyběl ani datový sériový či USB kabel.

Závěrem

V testu jsme věnovali pozornost produktům, jejichž cena se pohybuje od 1 000 do 3 500 Kč. Zaměření testu spíše na domácí, méně náročné zákazníky, automaticky vyřadilo dražší modemy se speciálními funkcemi. Od testovaných výrobků se rychlostí přenosu dat nebo pingem příliš neliší. Nabízejí však ochranu přenášených dat, rozšiřitelnou paměť pro uchování dat zaznamenaných při vypnutém počítači apod. Na trhu samozřejmě jsou, na našich stránkách se možná objeví v budoucnu. Napište si : -)).

Actiontec DeskLink 56K External

Externí modem, který pro správný provoz vyža-duje jen počítač s procesorem 386 nebo vyšším. Z uvedených údajů vyplývá, že se jedná o hardwarový modem, který bez obav připojíte i ke značně výběhové sestavě. Modem má na přední straně zabudovány dva konektory jack 3,5 mm pro mikrofon a sluchátka, vedle nich je vyvedeno 9 diod pro kontrolu provozu. Zadní strana obsahuje vstupní a výstupní konektor pro připojení telefonu a telefonní linky, páčkový vypínač a konektor pro připojení napájecího adaptéru. K 25pólovému sériovému portu lze připojit dodávaný propojovací kabel s ukončením pro 9-i 25pinový COM port počítače. CD-ROM s ovladači obsahuje komunikační software BitWare, prohlížeče Internet Explorer 5.0 E, Netscape Communicator 4.7 a další užitečné programy. Další dodávané CD Internet RazDva společnosti Contactel usnadní připojení k celosvětové pavučině. Přehledná česká dokumentace s obrázky provede majitele modemu bez problémů celou instalací. Kromě popisu modemu obsahuje instalační manuál také seznam možných AT příkazů. Během testu prokázal modem velmi dobrý ping, celkem stabilní výkon při downloadu i uploadu. Nevýhodou sériového připojení je nižší propustnost portu, tento fakt se odrazil i na rychlosti stahování nekomprimovaného textu. Modem Actiontec s dvouletou záruční lhůtou je nabízen za 2 197 Kč včetně DPH. Pro uživatele Windows výborný, pro ostatní DOS také. Linuxové ovladače nebyly v době testu na stránce výrobce k dispozici.

Magic Xpress External 56K

Externí modem s připojením k sériovému portu je na našem trhu prodáván pod typovým označením V 1456 VQE-R1. Minimální konfigurace provozu bohužel nebyla v dokumentaci ani na stránkách výrobce uvedena. Ovladače jsou určeny pro Windows 95, 98, NT a 2000. Zařízení šedočerné barvy je v přední části vybaveno kontrolním panelem s 9 stavovými diodami, na horní straně se nachází oválný tlačítkový vypínač a nad ním vestavěný mikrofon. Na pravé straně modemu jsou umístěny konektory pro mikrofon a sluchátka, zadní strana je vyhrazena pro vstup a výstup telefonní linky, napájecí adaptér a 9pinový konektor datového kabelu. Dodávaný kabel je ukončen rozdvojkou s krátkým i dlouhým sériovým konektorem.

Na kompaktní disku s ovladači uživatel najde komunikační program BitWare a další elektronickou dokumentaci. Instalace připojení k ISP VOLNÝ je dodávána na single CD, které je sice velmi skladné, ale jako majitele slotové mechaniky mne moc nepotěšilo. Dokumentace je zpracována česky a obsahuje informace pro všechny modemy Askey na našem trhu. Testovaný model jako jediný našel své drivery bez zásahu uživatele. Nízký ping doprovázely vysoké rychlosti stahování souborů. Svou stabilitu si však výrobek mírně pokazil při odesílání testovacích dat. Vyšší cena 2 660 Kč včetně DPH bohužel není doprovázena delší než 12měsíční zárukou. Celkové hodnocení: velmi dobrý pro Windows, ovladače pro Linux jsou k dispozici, DOS není podporován.

Microcom DeskPorte 56K Voice

Externí model DeskPorte 56K Voice je na horní straně vybaven devíti kontrolními diodami, vestavěným mikrofonem a reproduktorem. Na zadní straně uživatel spatří posuvný vypínač, zásuvku konektoru napájení, 25pólový sériový port a vstup i výstup pro telefonní kabel. Propojovací sériový kabel je opatřen rozdvojkou pro snadné připojení k 9či 25pólovému konektoru počítače. Ovladače jsou určeny pro DOS nebo Windows 95 a vyšší. Z dříve provedených testů lze zmínit vysokou stabilitu spojení i na velmi špatných telefonních linkách. Komunikační programy u tohoto modelu zastupují verze Trio Communication nebo BVRP WinPhone, oba produkty jsou lokalizovány do češtiny. DeskPorte 56K Voice překvapí zejména kratší dobou navázání spojení, spolehlivým nekolísavým stahováním i odesíláním souborů. Ze všech testovaných modemů jsme u tohoto výrobku naměřili nejnižší odezvu na herní server. Rychlost práce s nekomprimovanými daty je stejně jako u ostatních zařízení pro sériový port omezena propustností tohoto portu. Minimální konfigurace počítače je v případě tohoto čistě hardwarového externího modemu posazena velice nízko. K okolnímu světu byste se s tímto produktem měli být schopni připojit již s počítačem, osazeným procesorem Intel 80286 (PC AT 286) a 4 MB operační paměti. Celkové hodnocení: velmi dobrý.

Well FM-USB

Závěrečný test proběhl s modemem Well USB SoftModem, jehož pevně zabudovaný USB kabel je využit jak pro přenos dat, tak pro napájení. Na zadní straně produktu je vedle uvedeného kabelu připraven jen vstup pro telefonní linku. Horní strana plastového krytu s metalickou šedomodrou barvou v sobě nese 5 diod s indikací činnosti zařízení. Ovladače na CD--ROM jsou stejně jako u předchozích modelů doplněny programy PC Suite 2000a, Plus Pack 2000a, Office Server Personal 3.32, Lan Suite 2000a (lite verze) a InfoLine Personal. Další CD umožní zřídit přístup zdarma na World Online. Programové vybavení modemu je doplněno utilitou pro použití tzv. safe modu, který je vhodný pro provoz na špatné telefonní lince. Jediným zaškrtnutím políčka v ovladači automaticky dojde k úpravě AT řetězce se snížením rychlosti připojení na 33 600 Kb/s. Spojení je pak rychleji navázáno, je stabilnější a při testech došlo i ke zkrácení odezvy k hernímu serveru. Zajímavý je i program Smart USB, který slouží ke sledování spojení. Kromě záznamu o přijatých a odeslaných informací ukazuje okamžitou kompresi přenášených dat. Modem prokázal vysoký výkon při downloadu komprimovaných i textových souborů, přesto u něj občas došlo ke kolísání přenosové rychlosti. Za 2 489 Kč včetně DPH je zařízení s dvouletou zárukou velmi dobrou volbou. Pro uživatele jiných OS než Windows však nelze zařízení doporučit.

Well FM-56PCI RWM

Interní modem Well je poslední PCI karta v testu. Pro svou práci vyžaduje počítač s procesorem Pentium 100 MHz a 16 MB operační paměti. Ovladače na dodávaném kompaktním disku jsou určeny pro Windows 95 a vyšší verze. Mezi testovanými interními produkty byla tato karta nejlépe vybavena. Na jejím panelu jsou vyvedeny vstupní a výstupní konektor RJ11 pro telefon a telefonní linku i audiokonektory pro sluchátka a mikrofon. Na rozdíl od ostatních produktů není u modemu přibalen softwarový balík Bitware. Místo něj má uživatel k dispozici plnou verzi českého software 602Pro Office Server Personal, s nímž je možné z modemu a počítače vytvořit kompletní komunikační centrum. Přehledná dokumentace v českém jazyce je u všech produktů Well samozřejmostí, nechyběla proto ani u tohoto výrobku. Připojení k internetu zdarma zastupuje instalační CD Internet RazDva společnosti World Online. Winmodem Well FM-56PCI RWM při testu předvedl velmi dobrý výkon, který zahrnoval velmi nízké pingy a vysokou rychlost downloadu a uploadu. Pořizovací cena produktu rozhodně není nijak přemrštěná, neboť za 1 696 Kč včetně DPH získá uživatel zařízení s dvouletou záruční dobou. Celkové hodnocení: Výborný pro Windows, ovladače pro Linux jsou k dispozici na stránkách výrobce.

PINE ESS 2819 PCI Modem

Modem Pine je PCI karta, na jejíž zadní straně je vyveden jediný linkový vstup pro telefonní kabel, doplněný dvojicí jacků 3,5 mm pro mikrofon a sluchátka. Stručná dokumentace na 6 stranách formátu A5 je zpracována pouze v angličtině a obsahuje jen základní informace o typu modemu a jeho vlastnostech. Testovaný výrobek by měl bez problémů pracovat v prostředí Windows 95 OSR2/98 a vyšším, přičemž podle dokumentace by základní konfigurace počítače měla obsahovat procesor Pentium MMX 200 MHz nebo silnější a alespoň 32 MB operační paměti. Na webových stránkách výrobce však lze nalézt informace o tom, že modem by měl bez problémů pracovat v počítačích s procesorem 486 nebo vyšším. Instalační disk s rozdělenými adresáři pro jednotlivé typy modemů Pine obsahuje software Bitware. Průvodce instalací některého českého poskytovatele internetových služeb není součástí dodávky. Testovaný modem patří k nejlevnějším na našem trhu. Jeho výkon byl překvapivě vysoký při downloadu nekomprimovaných dat. Stal by se tak ideálním nástrojem pro prohlížení webových stránek. Rychlost uploadu byla vysoká u ZIP souborů a nižší u textových dokumentů. Vysoký ping jej vyřazuje z portfolia produktů pro on-line hráče. Na modem je poskytována standardní záruka 12 měsíců. Celkové hodnocení: velmi dobrý pro Windows, bez užitku pro ostatní OS.

Magic Xpress USB Modem

Další Askey s označením 1456 VQE-R3 je v přední části vybaven jen trojicí kontrolních diod pro sledování provozu. Na zadní straně je vyvedena pouze přípojka telefonního kabelu a USB rozhraní. Napájení tento produkt čerpá ze zmíněného USB. Česká dokumentace a programové vybavení jsou shodné s předchozím modelem pro sériový port. Naprosto stejné je i instalační CD pro ISP VOLNÝ. O minimální konfiguraci počítače výrobce taktně mlčí, nejedná se však o plnohodnotný modem. Vzhledem k tomu, že jde o USB model, je třeba vlastnit PC s instalovaným operačním systémem Windows 95 OSR2 nebo vyšším. Při testech se plně projevila vyšší průchodnost USB rozhraní. Modem však nebyl tak stabilní jako jeho předchůdce. Při downloadu častěji docházelo ke kolísání, které se odrazilo na celkových rychlostech přenosu. Pro milovníky on-line her modem nelze doporučit. Zařízení s roční záruční dobou a cenou 2 590 Kč včetně DPH lze hodnotit jako dobré pro Windows, bez užitku pro ostatní OS.

Microcom DeskPorte Internal/L

První interní PCI karta v našem testu je na zadním panelu vybavena konektory pro vstup a výstup telefonní linky. Dodávané ovladače jsou určeny pro Windows 95 a vyšší, kompaktní disk s ovladači navíc obsahuje program WinPhone a prohlížeč IE 5.0. Stručná anglická dokumentace je doplněna elektronickou příručkou v češtině, v níž lze kromě základních technických parametrů najít i seznam AT příkazů. Modem by měl správě pracovat s počítačem Pentium 166 MMX nebo vyšším a 16 MB operační paměti. Nápis na obalu výrobku hovoří o tom, že se jedná o winmodem. Linux ani DOS tedy nejsou podporovány. Pro uživatele Windows se však může jednat o výbornou volbu: velmi dobrý ping je doprovázen nejvyšší rychlostí downloadu komprimovaných dat i nekomprimovaných textů. Drobné problémy měl modem jen s odesíláním komprimovaného ZIP souboru.

Microcom DeskPorte Pocket

Kapesní vydání modemu Microcom je předurčeno pro snadné přenášení a cestování. Na horní straně výrobku se skutečně povedeným designem je vyvedeno 6 kontrolních světel, vzadu zbyl prostor pro vstup a výstup telefonního kabelu, 9pinový konektor sériového kabelu, vstup napájecího adaptéru i vypínač. Softwarové vybavení je stejné jako u modelu DeskPorte 56K Voice, i zde si uživatel může listovat v anglické dokumentaci nebo na CD najít českou uživatelskou příručku. Během testu byl modem více "rozkolísaný" než ostatní produkty Microcom, rychlost downloadu byla nižší, přestože avizovaná rychlost spojení dosáhla vyšší hranice. Velmi dobré hodnocení si produkt vysloužil díky poskytované záruce 1 rok s prodloužením o dalších 24 měsíců po registraci (platí pro všechny testované modemy Microcom). Uživatelé Linuxu by nyní měli zpozornět pro tento produkt jsou ovladače jejich OS k dispozici. Modem si vystačí s počítačem osazeny procesorem Intel 80286 a 4 MB operační paměti.

PINE ESS 2838 PCI Modem

Druhý PINE modem pro správnou instalaci vyžaduje opět Pentium MMX 200 MHz, 32 MB RAM a alespoň 50 MB volného místa na disku. Stručná anglická verze průvodce instalací postačí ke správnému oživení produktu, informace o možných AT příkazech je třeba shánět jinde. Dodávané ovladače jsou určeny pro Windows 95 OSR2 nebo vyšší. Modem Pine ESS 2838 není vybaven konektory pro mikrofon a sluchátka, přibyl však výstup pro připojení telefonu. Ani tento produkt nelze doporučit pro on-line hraní, naměřený ping byl příliš vysoký. Výkony obou modemů PINE jsou velmi podobné při stahování krátkých nekomprimovaných textových souborů, mírně se liší v ostatních hodnotách. Tento produkt je přitom slabší z uvedené dvojice. Vzhledem k velmi nízké pořizovací ceně lze produkt hodnotit jako velmi dobrý pro Windows. Uživatelé Linuxu si jej však rozhodně neužijí. Záruka je poskytována na dobu 12 měsíců.

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal

c01p0476

Doba dovolených je v plném proudu a jen málo lidí se vrátí z příjemného pobytu bez nějaké fotografie. Možná jim proto přijde vhod nabídka několika zařízení, s nimiž mohou sejmout obrázky a uložit je pro další využití do svého počítače. Letního kola TOP skenerů se zúčastnilo celkem šest produktů. Čtyři se přitom vešly do kategorie pod 6 000 Kč a dva tuto hranici pořizovací ceny překročily.

V srpnovém pokračování srovnávacích testů PC WORLD TOP se dále věnujeme pevným diskům. Jedná se o pevné disky, v tabulkách obou kategorií (s cenou pod 6 000 Kč a nad 6 000 Kč) se nám jich tentokrát objevilo hned sedm. Šest z nich zaujme především profesionálnější uživatele, kteří jsou ochotni za tuto součást počítače utratit více, než zmíněných 6 000 Kč. V této kategorii jsme se poprvé setkali s diskem o kapacitě 80 GB, průměr se pak ustálil na neuvěřitelných 60 GB. Jen těsně nad šestitisícovou hranicí se pak pohybují disky s kapacitou 40 GB (ale rychle se na ni tlačí i disky 60GB). V levnější kategorii se pak objevil jediný nový zástupce, 30 GB disk s cenou nízko nad 4 000 Kč.

Testy doplňují dvě mechaniky CD-ROM, které se bohužel nepodařilo umístit do minulého čísla, omlouváme se tedy jak čtenářům, tak firmám, jež nám tyto produkty zapůjčily.

Artec Ultima 2000 e+

Přesně rok po uvedení produktu Artec v našich tabulkách jsme získali do testu pokračovatele značky. Artec Ultima 2000 e+ je zařízení s CIS snímacím prvkem, které uživateli nabídne optické rozlišení 600 x 1 200 dpi a interpolované rozlišení 19 200 dpi při 48bitové barevné hloubce. K počítačům s operačním systémem Windows 98/NT/2000 je skener připojen USB kabelem, který zároveň slouží jako napájení. Čtveřice jakoby volně rozhozených ovládacích tlačítek v přední části skeneru obstará přímé vykonání úloh pro odeslání snímku elektronickou poštou, rozpoznání a uložení textu, kopírování na připojenou tiskárnu a vyvolání TWAIN rozhraní, které s uživatelem komunikuje v češtině.

OCR program TextBridge bohužel nepodporuje české znaky a v dodávané dokumentaci naší mateřštinu budete hledat marně. Pro následnou úpravu sejmutých snímků je dodáváno CD s programem Ulead Photo Express. Skener s pracovní plochou 216 x 297 mm je poměrně přesný při snímání detailů, barevné odchylky jsou však vyšší, než bývá v současné době zvykem. Rychlost práce je pouze průměrná. Se skenerem nelze snímat diapozitivy. Vyšší pozici v našich tabulkách si tento výrobek vydobyl zejména díky velmi výhodné ceně 3 006 Kč včetně DPH, díky níž jsme mu byli ochotni tyto drobnější neduhy odpustit.

Plustek Optic Pro 1248 U

Zcela nové produkty na našem trhu nesou označení Plustek Optic Pro a v současné době jsou k dispozici v nabídce společnosti Abacus. Nejlevnějším z nich je Plustek OpticPro 1248U, který je s počítačem spojen USB kabelem, z nějž čerpá i potřebné napájení. CCD snímací prvek dokáže opticky sejmout 600 x x 1 200 dpi, interpolovaně 19 200 dpi, vše ve 48bitové barevné hloubce. Na rozdíl od ostatních produktů v testu není tento skener vybaven ovládacími tlačítky pro rychlé vyvolání programu. Uživatel je tak zcela odkázán na poměrně jednoduché TWAIN rozhraní, které však nepostrádá všechny důležité funkce, zahrnující nastavení jednotlivých barev, gama korekce atd. Kromě ovladačů pro Windows 98/NT a 2000 je se skenerem dodáván i program Picture Publisher 8 pro úpravu snímků a OCR TextBridge, bohužel bez podpory češtiny. Anglická verze dokumentace není v současnosti doplněna českým překladem.

Po správné instalaci v operačním systému kromě již zmíněného TWAIN rozhraní přibude také tzv. Action Manager, v němž si uživatel může nastavit rychlé volby skenování do aplikace či rozpoznání znaků. Skener je poměrně citlivý při zpracování barev, současně si však neporadí se zpracováním detailů ve vyšším rozlišení. Rychlost zpracování náhledu i finálního snímku je pouze průměrná. Za výrobek uvedených vlastností v současnosti zaplatíte 2 621 Kč včetně DPH.

Plustek Optic Pro 12 UT

Druhou novinkou Plustek v kategorii skenerů do 6 000 Kč je model OpticPro 12UT, jehož CCD prvek dokáže zachytit předlohy ve 42bitové barevné hloubce a rozlišení 600 x 1 200 dpi opticky a 19 200 dpi interpolovaně. Propojení s počítačem opět zajišťuje USB kabel, k napájení je však využit externí napájecí adaptér. Skener je navíc vybaven čtyřmi tlačítky pro kopírování, skenování, zaslání snímku faxem a vytvoření kopie na připojené tiskárně. Ovladače jsou připraveny pro operační systém Windows 98/NT nebo novější. Programové vybavení je v podstatě stejné jako u modelu Plustek Optic Pro 1248U, TWAIN rozhraní je však dodáváno ve vyšší verzi a uživateli je k dispozici i Corel DRAW Classic.

Skener Plustek Optic Pro UT12 má v zadní části víka pracovní plochy zabudovánu prosvětlovací jednotku, která slouží ke snímání diapozitivů či negativů. Jejich správnému umístění na skle skeneru napomáhají dodávané vodicí předlohy. Při testu skener prokázal velmi dobré zachování barev a proti modelu 1248 UT lepší snímání detailů. Rychlost práce je však pouze průměrná. Vyšší pořizovací cena 5 043 Kč včetně DPH posunula produkt na nižší příčky v našich tabulkách, přestože jako jeden z mála z kategorie nabízí snímání diapozitivů v základní konfiguraci.

Mustek Bear Paw 1200 F

V uvádění novinek nezůstává pozadu ani společnost Mustek s produkty BearPaw, které své jméno získaly podle ovládacích prvků uspořádaných do tvaru medvědí tlapky. Označení 1200F napovídá o optickém rozlišení 600 x 1 200 dpi (interpolovaně 19 200 dpi) při 48bitové barevné hloubce, písmeno F je zkratkou z anglického Fast a upozorňuje uživatele na vyšší rychlost práce. Zařízení s interní 2MB vyrovnávací pamětí a CCD snímacím prvkem je zákazníkovi dodáváno společně s propojovacím USB kabelem a napájecím adaptérem. Programové vybavení zahrnuje rozhraní TWAIN v angličtině, Panel Driver pro konfiguraci ovládacích prvků rychlého skenování, kopírování a OCR, program OCR Recognita s podporou české diakritiky i Ulead Photo Express pro úpravu či tvorbu obrázků. Ovladače jsou určeny pouze pro operační systémy Windows 98/NT/ME/2000.

O tom, že písmeno F není v názvu produktu nadarmo jsme se přesvědčili v našem testu.

Skener je při zpracování náhledu i finálního snímání o 40 procent rychlejší, než byl předchozí model BearPaw 1200. Zachování jednotlivých barev i schopnost zpracování detailů přitom zůstaly na stejné, tedy velmi dobré úrovni. Vyšší celkový výkon se však odrazil i ve vyšší pořizovací ceně, která činí 5 357 Kč včetně DPH. Tento fakt výrazně ovlivnil celkové umístění produktu.

Plustek Optic Pro UT24

Prvním zástupcem ve vyšší cenové kategorii byl Plustek Optic Pro UT 24. Konstrukčně je tento skener velmi podobný dříve popsanému Plusteku UT 12. I model UT 24 totiž uživateli nabízí snímání diapozitivů nebo negativů, které zabezpečuje prosvětlovací těleso ve víku skeneru. Na přední straně výrobku navíc vyčnívají stejné ovládací prvky. Líbivější tmavě modrý kryt však v sobě ukrývá CCD prvek se schopností snímání 1 200 x 2 400 dpi opticky a 19 200 interpolovaně ve 48bitové barevné hloubce.

Stejné je i programové vybavení, tedy Plustek Driver, Corel DRAW Classic, a jednoduché TWAIN rozhraní v angličtině. Ovládání však nekoresponduje s uváděnými technickými údaji. V TWAIN rozhraní totiž nebylo možné navolit vyšší rozlišení než 1 200 dpi, navíc toto rozlišení bylo maximem pro odrazové i transparentní materiály. Kvalitativní posun přesto byl patrný skener je velmi přesný v detailech i barvách. Bohužel tato přesnost je vykoupena delší dobou zpracování finálního snímku. Zatímco v nastaveních do 300 dpi dokáže skener držet krok s dalšími výrobky, volba vyšších rozlišení proces snímání podstatně zpomalí. V konkurenci ostatních produktů vyšší kategorie obsadil i díky pořizovací ceně 8 191 Kč včetně DPH 8. pozici.

Mustek BearPaw 2400CU

Druhý model společnosti Mustek s označením BearPaw 2400CU jen lehce překročil hranici 6 000 Kč a proto jej uvádíme v odpovídající kategorii. Zařízení s CIS snímacím prvkem dokáže pracovat v optickém rozlišení 1 200 x x 2 400 a interpolovaně může dosáhnout 19 200 dpi, vše ve 48bitové barevné hloubce. Velmi pěkně zpracovaný výrobek, jehož ovládací v pravém dolním rohu poslouží pro skenování, kopírování, odeslání snímku faxem či elektronickou poštou, komunikuje s počítačem prostřednictvím USB kabel. Ten také slouží k napájení skeneru. Programové vybavení obsahuje ovladače pro OS Windows 98/ME//2000, OCR program Recognita, utilitu pro nastavení tlačítek Panel Driver, software zpracování webových stránek Trelix a na samostatném disku je dodáván grafický program Ulead PhotoExpress.

Z hlediska výkonu lze vyzdvihnout vysokou přesnost zpracování detailů a zmínit průměrně zpracování barev. Negativně je však třeba hodnotit celkovou dobu náhledu a zpracování snímku. V takovém hodnocení totiž skener patří k nejpomalejším ve své třídě. Z konstrukčního hlediska je třeba zmínit, že zařízení neumožňuje zpracování transparentních fólií, diapozitivů či negativů. Zejména rychlost práce negativně ovlivnila celkové hodnocení, takže Mustek BearPaw 2400CU i přes příznivou cenu skončil na spodních příčkách našich tabulek.

§§§§§

PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal

c01p0475

Lite-On 626 52x

První z našich dvou novinek v kategorii CD--ROM mechanik je Lite-On 626S. Jedná se o inovovaný výrobek, navazující na model 625.

Lite-On 625S si v dnešních testech vede velice dobře. Ve zkoušce přenosové rychlosti dosáhl v maximu hodnoty 52,11x, tedy větší maximální rychlosti než udává sám výrobce. Při kopírování takto přenese 7 816 KB/s.

To bylo něco z výkonů, ovšem Lite-On vás může příjemně překvapit i jinak. Jeho vzhled je sice poměrně obyčejný, ale vybavení čelního panelu určitě potěší. Mimo již zavedeného sluchátkového audio výstupu a ovládání hlasitosti je mechanika vybavena i funkcemi pro spuštění přímého přehrávání audio CD, pausou a posunem na další skladbu. K indikaci stavu mechaniky slouží zelená LED kontrolka.

Lite-On 526S je připojenen k EIDE rozhraní a je schopen využít režim přenosu UDMA-33. Maximální přenos dat ve špičce (burst speed) po sběrnici, může při tomto standardu dosáhnout až teoretických 33 MB/s.

Cyberdrive 482D

Druhou mechanikou CD-ROM je Cyberdrive 482D. Již podle nápisu na čelním panelu poznáme, že se jedná o zařízení s maximálním 48x otáčením (rychlost dosahuje 7 200 KB/s).

Na první pohled vypadá mechanika dosti nenápadně, dokonce ani název výrobce není nikde uveden. Jedinou indicií vedoucí k odhalení výrobce je pouze typové označení 482D.

Výbavu této mechaniky tvoří audiovýstup, ovládání hlasitosti, LED kontrolka činnosti a tlačítko pro vyjetí nebo zasunutí vozíku.

Připojení k PC je realizováno prostřednictvím rozhraní ATAPI (tudíž standardu EIDE). Komunikace může probíhat v přenosovém režimu dat UDMA-33. O plynulost se stará vyrovnávací paměť o kapacitě 128 KB.

V testu rychlosti jsme vymámili z mechaniky maximální rychlost 47,9x tedy 7 185 KB/s. Byli jsme však trochu zaskočeni poněkud vyšší (nebo ještě lépe řečeno velice vysokou) hladinou hluku. Produkt Cyberdrive 482D opravdu nepatří mezi nejtišší výrobky na trhu.

Western Digital WD800BB-00BSA0

Pevný disk ze stáje Western Digital disponuje největší diskovou kapacitou v našem dnešním testu konkrétně celými 80 GB.

Pevný disk společnosti Western Digital je prvním EIDE zařízením v našich srovnávacích žebříčcích, které disponuje brutální diskovou velikostí 80 GB. To znamená, že se WD800 stává největším EIDE výrobkem, jaký jsme měli příležitost v našem TestCentru otestovat.

Na první pohled se produkt tvářil jako každý jiný disk. Nicméně, v testu výkonu se docela vytáhl. V rychlosti čtení dokázal přenést 34 MB za sekundu, to je dobré. Při zápisu si také nevedl špatně. Dokázal zapsat 21,94 MB/s, tedy téměř 22 megabajtů za vteřinu na povrch (neformátovaného) pevného disku. Výše uvedeným kladům ubírá snad jen relativně vysoká pořizovací cena, ta je 14 640 Kč. Ovšem jak historie pevných disků napovídá, lze očekávat, že než se nadějete, bude cena o poznání nižší. Možná, že do konce letošního roku už bude cena pouze poloviční.

Seagate U6 ST360020A

Pokud hledáte kapacitně velký disk za co nejnižší cenu, přijde vám tento produkt zřejmě vhod.

Pevné disky společnosti Seagate, označené sérií U5, se vždy řadily k cenově velmi zajímavým produktům. Nejinak je tomu i v úplně nové sérii U6. Disk označený jako ST360020A nemá s jistotou ambice na to, aby se stal šampiónem v horkém závodě o vykázání co nejvyššího výkonu. Hodnoty zápisu i čtení v pomyslném pelotonu trochu zaostávají. Přístupová doba také není nijak excelentní. U6 si klade spíše za cíl přinést na trh IDE zařízení, které vykáže dostačující parametry pro běžné domácí či kancelářské použití. Přičemž nemalým lákadlem je pro každého uživatele cena, ta je naprosto skvělá. Po přepočtu kapacity a pořizovacích nákladů získáte výsledek 13 hal. za 1 MB datového prostoru. Což je, a to mi jistě dáte za pravdu, velmi příjemné. Do testu nám bohužel nestihl dorazit vyšší model tohoto disku, s kapacitou 80 GB, ale v příštím vydání TOPů, věnovaném pevným diskům se s ním určitě setkáme.

IBM Deskstar IC35L060A VER07-0

Pod na první pohled prazvláštním označením IC35L060AVER07-0 se skrývá nadupaný plnokrevník.

Společnost International Business Machines, nebo ještě lépe řečeno, známé IBM stojí za novým produktem z odvětví pevných disků. Nenechte se zmást označením výrobku, které by se dobře ujalo v leckterém sci-fi filmu. Opravdu se jedná o nový typ EIDE hard disku.

U tématu sci-fi se však ještě chvíli zdržme, neboť výkony, které disk vykázal, byly ještě před nedávnem opravdu jen hudbou budoucnosti. Čtení z disku rychlostí 38,84 MB/s je už pořádný "fofr". Zápis dosáhl hodnoty 24,6 MB/s. Obě hodnoty jsou v příslušných kategoriích nejvyšší, které v testech naleznete. Další prvenství, jehož tento výrobek dosáhl, je i maximální propustnost dat (Burn Speed). IBM zvládne ve špičce "protlačit" skrz sběrnici až 87,4 MB/s dat.

Pokud tedy potřebujete výkonný IDE disk pro svůj server, je IBM jedním z horkých favoritů.

IBM Deskstar IC35L040A VER07-0

Povedený disk od IBM; je vidět, že s jejich produkty se v hi-end kategorii disků zkrátka musí počítat.

Tento disk je jednou ze dvou novinek společnosti IBM, které se k nám do testů zařadily. Na rozdíl od svého většího bratříčka disponuje tento "pouze" 40 GB velkým datovým prostorem. Oba pocházejí ze stejně divoce pojmenované série. Tudíž vás zřejmě podobné výsledky ve výkonových testech ani nepřekvapí. Nicméně přesto je zajímavé, že menší Deskstar (40GB) vykázal o něco málo nižší výkon než jeho příbuzný. I když slovo "nižší" zřejmě není nejvhodnějším termínem. Hodnoty, které jsme naměřili, jsou totiž více než dobré. V podstatě lze doporučit tento Deskstar všude tam, kde potřebujete vysoký výkon bez přílišného ohledu na pořizovací náklady. V opačném případě lze na trhu najít samozřejmě i levnější 40GB disk. Ovšem obdobného výkonu jen stěží.

Samsung SP4004H

Samsung SP400H je IDE zařízení, které se může pochlubit nejnižší pořizovací cenou ze všech v kategorii nad 6 000 Kč.

Pevný disk, jehož výrobcem není nikdo jiný než společnost Samsung, nese označení SP4004H. Tento disk je učebnicovým příkladem produktu pro široké využití. Rychlost je 7 200 ot./min. a vyrovnávací paměť 2 048 KB. Z toho lze usuzovat, že se nejedná o žádné low-end řešení. Ostatně to se ve výsledném výkonu také ukázalo. Výsledky sice nedopomohly hard disku až na stupně vítězů, ale společně s cenou jej umístily v lepším středu žebříčku. Samsung SP4004H je tudíž IDE zařízením, které využijete v případě, že preferujete slušný výkon a nepotřebujete maximální kapacitu. To vše samozřejmě získáte za poměrně výhodnou cenu. O tomto tvrzení vypovídají i tři hvězdičky, které disk získal jak v hodnocení poměru "cena/výkon" tak i v kategorii "výkon".

Samsung SV6004H

Jestliže potřebujete disk velké kapacity za rozumnou cenu, podívejte se i na tento výrobek. Cena za 1 MB prostoru je pouhých 11 haléřů.

Samsung SV6004H je pevný disk, který by se svými parametry dal směle přirovnat k výrobkům řady U6 od společnosti Seagate. Poslání SV6004H je na počítačovém trhu hodně podobné. Nepřináší sice maximální výkon pro vaše PC, ale oproti tomu nabízí poměrně velkou diskovou kapacitu. Je celkem přirozené, že s 5 400 ot./min. neudělá ve výkonu SV6004H díru do světa. Přesto však by bylo neuvážené produkt zatracovat. Při pohledu na výsledky testů zjistíte, že výkon zápisu a čtení jsou pro kancelářské i běžné domácí použití docela dostačující. Tedy na průměrných počítačích se s jistotou uplatní. Čím vás však Samsung nedchne je jeho cena. V našich testech totiž disponuje nejlepšími pořizovacími náklady na 1 MB prostoru. Jedenáct haléřů za megabajt je více než přítažlivá cena.

Samsung SV3002H

Třicetigigový disk od společnosti Samsung disponuje nejpříhodnější cenou za 1 MB datového prostoru. Jediným zástupcem v dnešních testech v kategorii "pod 6 000 Kč" je pevný disk společnosti Samsung.

Výrobek Samsung, označený jako model SV3002H, patří do třídy třicetigigových IDE produktů. Jeho přesná kapacita v neformátovaném stavu je 30 060 GB. K co nejrychlejší komunikaci s PC slouží rozhraní ATA/100, které je v současnosti již pevně zavedeným standardem. V podstatě lze říci, že IDE produkt pro ATA/66 byste na trhu jen těžko hledali. Pro zvýšení výkonu při přesunech dat mezi hard diskem a počítačem se běžně používá vyrovnávací paměť. V případě SV3002H je její kapacita 512 KB. S ní je maximální propustnost sběrnice 81,3 MB za sekundu.

V dalších testech dopadl disk poměrně příznivě. Je sice pravda, že především rychlost zápisu není nijak zvlášť vysoká (17,6 MB/s), ale především cenová relace je oproti tomu více než příznivá.1 0475/BAM o

Jak si vybrat nejvhodnější disk pro vaše pc?

Je pravděpodobné, že jste najednou s hrůzou zjistili, že váš diskový prostor na PC se začíná až nebezpečně snižovat. Popřípadě si stavíte zcela nový počítač a stále ještě nemáte jasno v tom, jaký pevný disk je pro vaše PC tím nejvhodnějším. Proto jsme si pro vás připravili několik rad, které vám jistě rozhodování usnadní.

V první řadě si musíte udělat jasno v tom, k jakému účelu budete počítač využívat. Pro nejvýkonnější servery, kde poběží mnoho úloh a také pro hi-end stanice (např. ke zpracování velmi náročného realtime-videa) jsou zatím stále ještě nejvhodnější pevné disky typu SCSI (Small Computer System Interface), nebo disková pole na tomto rozhraní postavená. Poslední zmíněné řešení je sice nejvýkonnější, ale finančně poměrně nákladné. Jestliže chcete zařídit náročný server, DTP studio či digitální střižnu a podobně, nabízí se levnější varianta v obdobě IDE diskového pole. Pevné disky zvolte (nejlépe stejné modely) co nejrychlejší, ideálně s otáčkami 7 200/min. Při vhodné kombinaci získáte netušený výkon, který byste od IDE zařízení ani nečekali. Do běžné kanceláře oproti tomu stačí IDE zařízení s otáčkami 5 400, kde upřednostníte poměr ceny za MB diskového prostoru spíše než vysoký výkon. U domácích počítačů a také i hráčských sestav je situace poněkud nejednoznačná, každý chce totiž od svého PC něco trochu jiného. Většinou však domácí uživatelé upřednostňují co nejlepší poměr výkon/cena.

§§§§§


Počítače umí číst fine Reader 5.0

c01p0472

Programy, určené pro převod tištěného textu do počítačově editovatelné podoby, známé také jako OCR programy jsou k dostání již řadu let. Mezi běžné uživatele se dostaly již v době černobílých ručních skenerů. Jak už to ale v počítačovém světě chodí, vzpomínky na dobu před pěti lety vám dnes pravděpodobně přinesou na rty úsměv.

Od té doby se zlepšily všechny tři základní podmínky, určující výkon a přesnost programů na převádění textů do počítače, tedy v prvé řadě výkon samotných počítačů, poté rozšíření dostupných a kvalitních stolních skenerů a v neposlední řadě se výrazně vylepšila funkčnost samotných OCR programů. O tom bude také nyní řeč, jelikož minulý měsíc jsme do redakce obdrželi nejnovější verzi programu Fine Reader 5.0 od firmy ABBYY (prostřednictvím firmy NUPSESO CZ).

Hned na první pohled jsme byli udiveni množstvím podporovaných jazyků. Místní lokalizací prošlo jak ovládací rozhraní, tak i samotné slovníky, sloužící pro kontrolu textu. V závislosti na verzi obsahuje Fine Reader 5.0 buď 19 jazyků (ve verzi Home Edition), nebo 176 jazyků (ve verzi Pro). V profesionální verzi pak kromě běžných, lidských jazyků uvidíme i rozpoznávání některých jazyků programovacích. Převedené texty pak lze ukládat do řady aplikací, mezi nimiž nechybí nejběžnější formáty (MS Word, MS Excel, TXT, PDF, HTML), ale ukládat lze například i do formátů DBF a CSV.

Ovládání Fine Readeru 5.0 nezaskočí laiky ani profesionály, vyžívající se v ladění výkonu. Program lze v podstatě ovládat pomocí "wizarda" prostřednictvím menu či prostě přetahováním drag & drop. Celou činnost lze popsat celkem krátce: nejprve stránku (stránky) oskenujete, poté je necháte programem rozpoznat a převést a pak výsledek uložíte do požadované aplikace. Zpracovávat lze jak samostatné stránky, tak i celé dávky, například kapitoly knih, které jednoduše celé naskenujete a pak uložíte za sebou do jednoho souboru. Co se přesnosti převodu týče, Fine Reader 5.0 je rozhodně špičkovým programem, jedním z nejlepších na trhu a určitě nejlepším, s nimž jsme se v poslední době setkali. S našimi testovacími šablonami si poradil bez problému pomocí automatického nastavení jsme dosáhli výborných výsledků u skenování textových i smíšených úloh. U nekvalitních předloh se občas nějaký "překlep" vyskytl, ale pokud si pohrajete s manuálním nastavením, lze i z nekvalitních předloh získat přesný výstup. Kromě převodu textu si OCR poradí i s tabulkami (i když zde je třeba pracovat pozorněji a výsledek je občas horší).

§§§§§


Software


Dva šikovné nástroje pro WEB - Button factory cz a submitwolf pro cz

Vladimír Vondráček

c01p0420

Dvojice vzájemně se doplňujících aplikací je vhodným doplňkem k ostatním programům pro ty, kteří pouze nekonzumují to, co jiní ve svých prezentacích upekli, ale snaží se i ostatním poskytnout vhled do svojí činnosti pomocí vlastních stránek. Tyto dva produkty netvoří sice nosnou část výroby obsahu, tedy HTML editor, ale jsou velice příjemnými a užitečnými pomocníky při vytváření obsahu a pro funkčnost internetových webovských stránek.

Továrna na tlačítka

Tak bych asi volně přeložil název Button Factory. Jak napovídá zkratka CZ, jedná se o lokalizovaný produkt, takže nejsou potřebné znalosti nějakého cizího jazyka. Cílovou skupinou jsou tvůrci všeho, kde se využívají interaktivní obrázky, tedy autoři webových stránek.

Stručnou charakteristiku prvního odstavce nyní rozvinu. Každý, kdo tvoří nebo někdy tvořil stránky, které hodlal umístit na internet, si dříve nebo později musel položit zásadní koncepční otázku: bude moje internetová prezentace víceméně čistě textová, nebo naopak bude hýřit barvami a obrázky? V prvním případě ji ovšem budou číst pouze zasvěcenci a běžný surfař se na ně nedostane, v druhém případě budou zase autora proklínat ti, kteří se připojují z domova za pomoci modemu. Zlatou střední cestou je přirozeně asi kompromis (můj osobní názor). Ale i v tomto kompromisním případě je vhodné umístit na stránku několik základních grafických prvků, jež pomohou přehlednosti prezentace. A tady přichází na scénu Button Factory jako jedna z možností. A rozhodně ne špatná.

Obrázky a tlačítka lze vytvořit buď v nějakém dobrém grafickém editoru (drahé řešení pro profesionály), nebo v běžných kreslicích programech (pracné, s diskutabilními výsledky). Recenzovaný produkt spojuje výhody obou. Několika kliknutími je možno vytvořit interaktivní obrázek, tzv. klikací mapu, která nejen vypadá dobře, ale je i přehledná a jednoduchá. Jediným omezením je tak cit autora pro volbu barevných a tvarových kombinací.

Po spuštění se objeví prázdná plocha, kde je možno začít se realizovat výtvarně. Nejprve je třeba zvolit základní tvar obrázku z knihovny a zároveň mu stanovit základní vlastnosti, jako barvu nebo transparentnost. Je možné vnitřek vyplnit jednobarevně nebo obrázkem ze souboru. Přidávání dalších tlačítek nebo textů je pak záležitostí jednoho stisknutí pravého tlačítka myší. Ke správné funkci je pak nutné dopsat odpovídající popis a odkazovaný dokument v příslušném okénku. Pak už jen zbývá uložit vytvořený obrázek ve formátu JPG nebo PNG a umístit ho na příhodné místo ve vytvářené webovské stránce. Během práce je možné spustit si náhled (v demoverzi pouze černobílý) přímo v prohlížeči, což umožní prověřit definované závislosti mezi stránkami a odhalit případné nesrovnalosti. Pokud tvůrce není hračička nebo nemá nějaké přehnané ambice a spokojí s předdefinovanými styly, pak je schopen stvořit funkční komponentu během několika minut. Button Factory je tak zdařilým a efektivním nástrojem tvůrce obsahu internetových stránek.

SubmitWolf PRO aneb dejte o sobě vědět

Funkce "Zapisovacího vlka" volně navazuje na Button Factory. Pokud totiž už nějaké stránky stvoříte, málokdy si je hodláte uložit do nějakého zastrčeného adresáře někde v okrajových clusterech pevného disku, ale chcete se pochlubit světu svou výjimečnou a skvělou prací. Ponechme stranou, že někteří by udělali lidstvu větší službu, kdyby svoje stránky rovnou smazali :-).

Možnost obeslat všechny známé v adresáři poštovního klienta a tak jim sdělit, že jste se právě internetově prezentovali, je sice dobrý začátek, jak učinit ze svých stránek nejnavštěvovanější prezentaci na Síti, ale přece jen je to jen začátek. Optimálnějším řešením je zadat svoje stránky do databáze nějakého internetového vyhledávače. Pak kdokoliv, i když to není váš kamarád, má možnost, že se mu po zadání vyhledávacího dotazu zobrazí odkaz právě na vaše stránky. Druhou stranou mince je ovšem fakt, že na internetu existují stovky a možná tisíce vyhledávačů, a ruční registrace by pak zabrala poměrně hodně času.

A zde podává pomocnou ruku SubmitWolf PRO. Má totiž ve svých databázích, mimochodem pravidelně a zdarma aktualizovaných, kontaktní informace na tisíce vyhledávačů (v demoverzi jich "žije" jen deset). Pak stačí informace o prezentovaných stránkách zadat pouze jednou a několika kliknutími označit, které vyhledávače budou obdařeny spojením na vaše stránky. Verze CZ se netýká v tomto případě lokalizace, ale zahrnutím místních vyhledávacích služeb vedle těch světově nejpoužívanějších. Kromě toho je vhodné zadat i některá klíčová slova, která mají přímý vztah k obsahu vaší prezentace, a kontaktní informace na webmastera. Poté stačí kliknout a Vlk se vydá za svým posláním. Pomocí příslušného skriptu se spojí s cílovým vyhledávače a vnutí mu vložené kontaktní informace. Poté podá zprávu o úspěchu své mise a vyrazí k dalším. Po dokončení této akce je uživatel zpraven o tom, klient kterého vyhledávače může přibýt na jeho stránkách.

Seznam kontaktovaných serverů je možné upravit ručně. Po přečtení těchto řádků možná zastříhali ušima poskytovatelé webových služeb, kteří by tak mohli přidat další kamínek do mozaiky služeb pro své klienty. Pro ně je určena pokročilejší verze Enterprise s vylepšenou správou registračních projektů a možnosti vložení vlastních specializovaných skriptů.

Trellian Button Factrory CZ a SubmitWolf PRO 4.0 CZ

jednoduchost

užitečnost

K recenzi poskytla firma: Fastex www.trellian.com/cz


Hromadná korespondence, a co s ní? - sort-group-mail 1.0 standard

Vladimír Vondráček

Občas se stává, že omylem pošleme e-mailovou zprávu někomu jinému, než jsme původně chtěli. To mívá fatální důsledky třeba v obchodním styku nebo v partnerském soužití. Poslat přítelkyni Jarmile dopis s hlavičkou Milovaná Kateřino je záležitost prekérní a prakticky nevysvětlitelná. Podobně je někdy vhodné filtrovat příchozí poštu. Základní myšlenkou programu SGM je automatizovat a zjednodušit výše uvedené úkony tak, aby uživatele příliš nezatěžovaly.

Program drží v patrnosti seznam e-mailových adres, se kterými následně pracuje. Je schopen vytvářet z nich skupiny, jež se vztahují k sobě. Podobně je možné vytvořit filtrovací pravidla, buď pro adresy jednotlivé, nebo pro všechny ze specifikovaných domén. Stejně jako je možné filtrovat skupiny uživatelů, lze rozesílat též skupinové e-maily, program tak ohlídá výše uvedené možné omyly.

Teď musím dodat několik vět k samotné realizaci výše uvedených záměrů. Již to, že se jedná o verzi 1.0, tak trochu evokuje jistou nevyspělost, která se dle mého názoru projevuje. Omluvitelné jsou drobné nesrovnalosti v lokalizaci, originálním a místy prosvítajícím jazykem je polština. Větším problémem je již nápověda, u níž moje instalace Windows 98 hlásila nekompatibilní jazyk a tudíž nepoužitelnost, ačkoliv v textovém prohlížeči bylo vše česky. Uživatelské rozhraní mi připadalo tak trochu nepropracované, např. několik stejně nazvaných tlačítek na jednom formuláři na profesionálním vzhledu nepřidá. Nicméně při troše představivosti lze dospět k lepšímu pochopení toho, co tím autor chtěl říct. Rovněž základní okno programu není informačně nějak bohaté. Nepropracován se mi zdál i systém varovných a informačních hlášení, který je prakticky omezen na malý dialog s nějakou chybou, případně je vázán na stisknutí tlačítka, po němž se otevře okno se záznamem akcí (logovací okno). To sám o sobě není špatný nápad, ale mohlo by např. naskočit samo od sebe po stisknutí tlačítka Odeslat. Rovněž editor zpráv poskytuje pouze to nejzákladnější. Ačkoliv se zobrazí v logovacím okně zpráva, že program vyhledává poštovní server, ani se nepokusí při stahování zpráv zahájit modemové spojení s internetem. To je potřeba zahájit ručně ve vyhrazeném dialogu. Podobnou drobností je, že po ukončení práce s programem standardním způsobem se mi vytrvale objevovala neodstranitelná hláška o Runtime erroru 216.

Závěrem lze dodat několik optimističtějších poznámek. Program kupříkladu umožňuje import adresářů z jiných poštovních klientů, jejich seznam je umístěn v lehce editovatelném textovém souboru. Myšlenka a nápad jsou jistě užitečné a chvályhodné, realizace poněkud pokulhává. Ale pokud autoři program vylepší, určitě se těším na verzi s pořadovým číslem 2.1 0420/OK o

SORT-GROUP-MAIL 1.0

standard

myšlenka

realizace

Demoverze k dispozici na: sazka.webzdarma.cz

Cena: viz web

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0421

EuroPlus + Sprachkurs Deutsch Millenium

Po úspěšně řadě EuroPlus+ Reward pro anglický jazyk přichází producent MEDIA trade na trh se zbrusu novým výukovým kursem na obsáhlou němčinu se zde blíže podíváme. Podobně jako zmíněnou angličtinu můžete i německý kurs obdržet ve dvou baleních buďto jako jednotlivou úroveň (Stufe 1 až 3, odpovídá stupňům Elementary, Pre-Intermediate a Intermediate), nebo v podobě kompletního balení Professional Pack (zahrnuje všechny úrovně). Právě tuto druhou distribuční variantu jsme obdrželi k posouzení.

Znáte-li výše uvedenou variantu produktu pro angličtinu, budete mít hrubou orientaci v aplikaci značně ulehčenu. Při instalaci nejdříve využijete zaváděcí CD, jež připraví operační systém pro spouštění produktu, a poté již můžete vkládat jednotlivé výukové disky (každá z úrovní opět obsahuje dva disky, celkem je tedy v krabici sedm CD). Příjemnou součástí balení je sada sluchátek s mikrofonem (tzv. headset) a začátečníkům s tímto produktem vřele doporučuji velmi dobře připravenou uživatelskou příručku.

Rovněž ve struktuře výukových lekcí je patrné, že kurs stojí na pevných a spolehlivých základech staršího sourozence. Nejobecněji bychom opět mohli výuku rozdělit na off-line a internetovou. První z nich je postavena na "klasickém" modelu studia látka je rozdělena do lekcí, jež v ustáleném schématu postupně předkládají studijní materiál. Tato část je nejpodstatnějším prvkem výuky, neboť obsahuje základní konverzační cvičení, vysvětlení gramatiky, studentská čtení, slovní zásobu a různé opakovací úlohy. Průběžně můžete hojně využívat kompletní ozvučení a také didakticky cennou technologii pro rozpoznávání vašeho vlastního projevu a porovnání s rodilým mluvčím. Proto vřele doporučuji nebuďte pasivní a mluvte se svým počítačem! Technologie obsažená v tomto produktu (z dílny IBM) má své dětské nemoci daleko za sebou a je opravdu přínosným prvkem. Samozřejmostí jsou překlady instrukcí a výkladu do češtiny, zobrazování výsledků cvičení či vkládání vlastních poznámek na libovolné místo ve výuce.

Možností je mnoho, proto pojďme dále student má k dispozici slovníček obsahující vše, na co ve výuce narazil, samostatný přehled gramatiky a také např. sadu klávesových zkratek pro vkládání speciálních znaků, jež se v němčině vyskytují. Dalším zásadním prvkem je podpora na internetu student může využít diskusní fóra, zpravodajskou službu, různé síťové hry a služby on-line učitele. Sympatická je možnost zobrazit kompletní přehled kursu bez ohledu na to, jaké CD máte v mechanice.

Pokud shrnu vlastní zkušenost a především také množství obsaženého materiálu (v každé úrovni je přes padesát lekcí), nezbývá, než kurs označit za velmi dobrý. Jeho kvalitě vcelku odpovídá i špičková cena, neboť užitná hodnota je značná, a navíc na trhu zatím nemá mnoho konkurentů.

EuroPlus + Sprachkurs Deutsch Millenium

rozsah učiva

ovládací rozhraní

balení s headsetem

manuál

Producent: MEDIA trade

Žánr: výuka němčiny

Jazyk: český/německý

Cena: 4 600 Kč (Professional Pack), 2 200 Kč (jednotlivá úroveň), vše včetně DPH

K recenzi poskytla firma: MEDIA trade, Krakovská 25, 110 00 Praha 1

www.cd-rom.cz

TS Český jazyk I Pravopis

Při otázce, který typ multimediálních CD či elektronických publikací je nejprodávanější, byste zřejmě mířili do oblasti her, výuky cizích jazyků či všeobecných encyklopedií. Předpokládám, že jen málokdo z vás by očekával v následujících odstavcích informaci o jednom z nejprodávanějších titulů na CD v tuzemsku. A to navzdory tomu, že obsahem disku je záležitost obecně natolik nepopulární, jako je procvičování české gramatiky.

Po značném úspěchu prvního vydání tohoto CD a dalších dvou dílech se autorská firma vrátila k základním tématům a připravila zde představovanou "verzi 2001". Po obsahové stránce na CD naleznete nejzákladnější a také často nejbolestnější gramatické jevy a jejich procvičování. Rád bych zde uvedl, že svou výukovou látkou je produkt sice určen především žákům základních škol, avšak vhod přijde komukoliv, kdo si potřebuje osvěžit pravidla rodného jazyka. Látka je rozdělena do několika základních okruhů procvičovat můžete vyjmenovaná slova, slovní druhy, speciálně pak podstatná a přídavná jména, shodu podmětu s přísudkem, pravopis s/z, pravidla používání "e s háčkem" či psaní velkých písmen. Jak je z výčtu zřejmé, jedná se sice o základní gramatické jevy, avšak zároveň o nejčastější zdroje chyb všech "uživatelů" jazyka bez ohledu na věk.

Ovládací rozhraní programu doznalo jistých změn, především v grafickém provedení. Přesto je zřejmé, že i tento produkt je postaven na tradičním programu, jenž "pohání" i další tituly Terasoftu. Mezi jeho nevýhody (alespoň podle mne) patří postupné spouštění jednotlivých částí programu jako samostatné instance (další okna) ve Windows, kvůli čemuž po několika krocích v ovládacím prostředí snadno ztratíte orientaci. Mezi příjemnější záležitosti patří povedený modul pro výrobu tištěných procvičovacích materiálů. Samozřejmě nechybí základní systém pro hodnocení úspěšnosti v absolvovaných cvičeních.

Čeština v podání Terasoftu je opravdu povedený kousek, jejž doporučuji každému zájemci o samostudium gramatiky rodného jazyka, bez ohledu na věk.

TS Český jazyk I - Pravopis, verze 2001

samotná tematika

rozsah látky

tisk cvičení

místy zvláštní engine

Producent: Terasoft

Žánr: výuka češtiny

Jazyk: český

Cena: 600 Kč + 5% DPH

K recenzi poskytla firma: Terasoft, Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice

www.terasoft.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c01p0422

Astérix učíme se angličtinu

Oblíbený galský hrdina Astérix je, přirozeně spolu se svým nejlepším přítelem Obelixem, hlavní postavou interaktivní učebnice angličtiny.

Malá krabička obsahuje hned dva stříbrné kotouče, které spolu tvoří celou učebnici. Celý projekt je určen pro spíše mírně pokročilé studenty, neboť takřka celá komunikace s uživatelem je vedena v angličtině a zejména není vysvětlována gramatická stavba věty.

Interaktivní učebnice se pochopitelně spouští sama po vložení CD do mechaniky. Hned po startu se objeví základní menu programu, které umožňuje přímý přístup do jednotlivých sekcí. Při práci doporučuji začít vlevo nahoře (kapitolka Introduction) dolů, a pak teprve používat tlačítka v pravém sloupci. Tlačítko Exit jen v mimořádném případě.

Celá konstrukce je postavena na příběhu dvou zmiňovaných galských hrdinů ve formě klasického komiksu. To znamená, že se postupně zobrazují proužky s obrázky a v nich bublinový text v angličtině. Protože je příběh na multimediálním nosiči, je anglický text i přečten (drobná výhrada Obelix poněkud "huhňá", takže je mu někdy obtížné rozumět, ale i to patří k věci). Po kliknutí na příslušnou ikonku se objeví český (viz dále) překlad bublinových textů. Celý obrázek je opatřen takzvanými Teacher\s notes, poznámkami učitele k probírané větě a doplňujícími informacemi o textu. Celý příběh je díky rozsáhlosti celkem asi 45 obrázků s kompletním příslušenstvím rozložen na výše zmíněných dvou CD.

Ve zmiňovaném pravém sloupci jsou umístěny testovací moduly. Metoda zkoušení je slušně zpracovaná a velmi šikovná. Místo obligátního překládání anglického/českého textu do češtiny/angličtiny je slovně položena otázka a pod možnostmi se skrývají taktéž slovní odpovědi, které program uživateli přečte. Tím je položen dostatečný důraz nejen na správnost, ale i na pochopení mluveného slova. Další možností je odhadnout, kam ze tří obrázků se nejvíce hodí vyslovená věta. Pro ty, kdo si nejsou úplně jisti svou schopností porozumět mluvenému slovu, je nabídnuta možnost nechat si větu napsat.

Na závěr se dostávám k vyslovenému bonbónku. Tato interaktivní učebnice není pouze dvojjazyčná, ale je možné nechávat si zobrazovat překlady z angličtiny, např. ve francouzštině nebo třeba japonštině či ruštině.

Astérix - učíme se angličtinu

zpracování a funkčnost

vícejazyková podpora

Producent: EuroTalk Ltd., v ČR CFC, s. r. o. (www.cfc.cz)

Žánr: učebnice angličtiny

Jazyk: mezi jinými i česky

OS: Windows 9x, MacOS 7 a vyšší

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., www.apro.cz

Kdo to ví, odpoví biologie

Nedávno jsme přinesli recenzi na produkt Kdo to ví, odpoví zeměpis. A nyní se mi dostal do ruky další titul této edice. Jak napovídá nadpis, bude se tento díl týkat živé přírody v nejširším slova smyslu. Pro ty, kteří nečetli ke svojí velké škodě moji minulou recenzi, zopakuji několik základních rysů programu.

Aplikace je koncipována jako velké množství testových otázek, na něž je třeba odpovědět jednou z nabízených možností. Takovému způsobu testů se mimochodem říká sportka a v dlouhodobém průměru by i při náhodných odpovědích neměla úspěšnost klesnout pod třicet procent. Vzhledem k tomu, že v biologii nejsem zrovna přeborníkem, pohybovala se moje úspěšnost ze začátku právě v této oblasti. Během jednoho testování je algoritmicky zaručeno, aby se žádná otázka neopakovala, ale stačí spustit test znovu a dosahovat vyšší úspěšnosti je pak přece jen snazší. Doporučené věkové rozpětí cílové skupiny je od čtrnácti let a jeho konec je určen, neznámo proč, na devětadevadesát let.

Po zapnutí se objeví menu, které umožní zvolit buď mod učení se, nebo přímo testovací. Testovací modul je dále členěn na dva, lišící se v tom, jestli uživatel zamýšlí soupeřit pouze s otázkou nebo s nějakým jiným člověkem konkrétně může zápolit až se čtyřmi soupeři. Každý z nich má pak vyhrazeno svoje tlačítko, jehož včasné stisknutí zaručuje možnost odpovědět a získat body. Při špatné odpovědi jsou pochopitelně body odečítány. Hra bez lidských soupeřů má také dvě možnosti. První je hrát proti času, kdy na jednotlivou odpověď je vyhrazen přesný limit. Druhou pak bez časového omezení, ovšem s limitem na počet tolerovaných špatných odpovědí.

Zpracování je jednoduché a zcela stejné jako v případě ostatních produktů řady.

Teď trochu negativ. Předně bych vyslovil subjektivní dojem, že některé odpovědi vydávané za správné nejsou zcela nesporné. Objektivní je naopak to, že při chybné odpovědi není zobrazena správná, což není příliš povzbuzující. A na závěr bych doplnil postřeh jednoho našeho čtenáře. Na CD se ve složce RES nachází soubor kdotovi.wbc o délce 350 MB (!), jehož funkce je nejasná, neboť program sám ho ke své funkci nepotřebuje.

Kdo to ví, odpoví - biologie

objem testovaných otázek

nezobrazují se správné odpovědi

Producent: SILICOM multimédia

Žánr: testovací otázky z biologie

Jazyk: česky

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 445 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., www.apro.cz

La Fontaine interaktivní zábavné vzdělání

Jméno francouzského literáta La Fontaina si mnozí z nás spojí s poučnými a vtipnými bajkami. Na tomto CD-ROMu jsou právě dvě z nich obsaženy, konkrétně bajka o vlkovi a čápovi a druhá o panu cvrčkovi a paní mravencové. Bajky jsou to poměrně krátké, ale výstižné a dá se říct, že i velmi poučné. Koneckonců takové, jaké mají být. K obsahu jednotlivých bajek nebudu činiti dalších poznámek, snad jenom to, že jsou spíše krutě reálné než idealistické. Ale tak to chodí...

Kromě bajek je obsažena i řada různých dětských her, které jsou v podobných souborech již nutným standardem. Takže najdeme klasické kousky typu pexesa, vybarvování nebo skládání puzzlů, mimochodem poměrně obtížné. Jsou doplněny i další hry, třeba sestavení vlastního příběhu nebo komponování vlastních postav.

Teď přecházím k tomu, co staví tento produkt do trochu jiné role než mezi obvyklé dětské herny této cenové kategorie. Totiž ke zdůvodnění slovíčka vzdělání v názvu článku. Všechny výše vyjmenované součásti aplikace je možno naprosto ekvivalentně hrát ve čtyřech jazycích, a to v češtině, angličtině, němčině a francouzštině. Jistě je tedy pochopitelné, jakou řadou způsobů je možno této koncepce využít. Když ještě dodám, že je možné kdykoliv jazyk přepnout na jakýkoliv jiný, počet variant se ještě zvětšuje. Lze například použít program jako učebnici, nebo spíše cvičebnici, při výuce jednoho z jazyků. Samozřejmě je možné také použití jako srovnání některé dvojice jazyků. Z toho mimochodem plyne, že program není určen pouze pro česky mluvící uživatele, ale i třeba pro rodilého Němce k procvičování angličtiny.

Zpracování je poměrně roztomilé, pěkně je nakreslený i úvodní krátký filmeček. Následné ovládání je velice jednoduché a zřejmé, takže i děti od šestého roku věku, pro něž je aplikace určena, budou schopny ji ovládat. Obsažené hry jsou principielně také dobře známé, takže ani práce s nimi není nijak složitá. Závěrem lze říct, že obsah je poměrně zajímavý, téma bajek není nijak obvyklým. Co je rozhodně pozoruhodné je možnost přepínání mezi jednotlivými jazykovými mutacemi, a tudíž kompletní čtyřjazyčné prostředí.

La Fontaine

interaktivní zábavné

vzdělání

čtyři jazyky

tema

Producent: SoftPress

Žánr: multimediální vícejazyčné bajky

Jazyk: čeština, angličtina, němčina, francouzština

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., www.apro.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0423

VMWare 2.0: více PC v jednom PC...

VMWare je emulátor PC platformy Virtual Machine (VM). Vzhledem k jeho velikosti pár megabytů je zřejmé, že neemuluje žádný konkrétní operační systém, ale dovoluje uživateli nainstalovat si prakticky libovolný operační systém. I když je zákazníkovi vnitřní architektura VMWare ukryta, pravděpodobně se emulace děje interpretováním strojového kódu.

Instalace

My jsme si zvolili pro instalaci hostitelskou platformu Windows 2000 Professional. Samotná instalace nezabere více než minutu času. Po instalaci VMWare na hostitelském systému je třeba vložit registrační údaje (importovat soubor.reg) do systémového registru, a hned nato je okamžitě možné připravit instalaci VM. Zkoušeli jsme Red Hat Linux a Windows 98 na počítači s konfigurací: Pentium III, 384 MB SDRAM, MSI GeForce 2, HDD IBM 45 GB IDE, SBLive! 1024 a 3COM 10/100 NIC, kde vše běhalo velmi slušně.

Hostitelskou platformou pro instalaci VMWare jsou pouze Windows NT/2000 a Linux.

K čemu můžete VMWare použít?

Na VM lze spustit různé varianty Linuxu, DOSu, Windows 95/98, Me, NT nebo 2000. To je výhodné, pokud chcete mít možnost pracovat souběžně např. s Linuxem a Windows třeba proto, že každý ze systému má svá jedinečná specifika, která vám vyhovují. A není třeba se omezit jen na dva souběžně provozované systémy. Dokud vám stačí paměť a procesor stíhá "počítat", můžete si rozběhnout současně třeba deset stejných nebo naprosto různých operačních systémů. VMWare lze též jedinečně využít k testování nebo prezentaci multiplatformních klient-server řešení. Pouhý jeden počítač poslouží k simulaci charakteristického výřezu lokální sítě s heterogenními klienty a serverem/servery.

Jak to funguje?

Virtual Machine se tváří jako běžné PC se svým BIOSem (modifikovaný Phoenix), disponující konektivitou na zařízení připojené k hostitelskému počítači. Z běžných zařízení jsou podporovány disky IDE a SCSI, floppy mechanika, CD-ROM, síťová karta, paralelní a sériové porty apod. Po startu VM se provede na první pohled úplně běžný POST (Power-On Self Test), a pokud si přepnete do režimu na celou obrazovku, nepostřehnete rozdíl oproti startu běžného PC. Může být nutné provést rozdělení a formátování virtuálního disku a pak už je třeba nainstalovat operační systém. Způsob instalace operačního systému na VM se neliší od běžného postupu.

Jediný rozdíl je v detekovaných zařízeních. U Windows to není takový problém, detekují se Virtual HDD, Virtual CD-ROM a spousta zařízení, jejichž abstrakce je VMWarem postoupena operačnímu systému běžícímu uvnitř VM.

VMWare Tools

Po instalaci systému uvnitř VM se doporučuje přidat speciální software VMWare Tools, který urychlí zobrazení grafiky, umožní plynulý pohyb kurzoru myši mezi VM a hostitelem a dovolí lepší management virtuálních zařízení přímo uvnitř VM. VMWare Tools stáhnete na adrese www.vmware.com/download/downloadtools.html.

Co se vám bude a nebude líbit

Bez restartování máte na jednom PC přístup k více operačním systémům současně. Výkon v kancelářských aplikací je jen o málo nižší, než kdyby aplikace běžela přímo na hostiteli. V případě her a grafických aplikací výkon pokulhává na virtuálním grafickém adaptéru, který není optimalizován pro vysoký výkon a pro extenze jako je DirectX nebo OpenGL. Sdílení síťového adaptéru v bridge režimu mezi hostitelem a VM umožní přiřadit každé VM vlastní IP adresu, a dokonce přiřadit VM do svojí podsítě.

Závěrem

Vzhledem ke své poměrně vysoké pořizovací ceně není VMWare vhodný pro ty z vás, kteří chcete paralelně provozovat Linux se systémem Windows. K tomu vám stačí např. software Win4Lin, jenž je podstatně levnější a výkonnější. V případě že nemusíte mít nutně spuštěné dva operační systémy současně, stačí vám vhodný boot-manager a s každým restartem si budete moci vybrat, který systém nastartuje. Síla VMWare se začíná projevovat zejména při nutnosti spouštět dva a více systémů (různých nebo stejných) současně. Použitím funkce "Suspend" získáte možnost velmi rychlého uspávání a probouzení virtuálních strojů, bez nutnosti jediného skutečného restartu.

Velikost souboru: 5,3 MB

Domovská stránka: www.vmware.com/download

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 299 USD

Aha-soft Articons v2.3

Jde o velice jednoduchý a praktický grafický editor pro tvorbu ikon. Nová verze 2.3 umožňuje importovat a exportovat formáty ico, ani, cur, wmf, emf, bmp, jpeg, gif a png. Můžete pracovat s grafickou paletou až 16 milionů barev a v jakémkoli grafickém rozlišení. Nejste tedy odkázáni pouze na stroze vyhlížející ikony Windows, ale můžete popustit uzdu fantazii a vytvořit tak něco zcela originálního. Na levé straně je k dispozici tool-kit obsahující širokou paletu nástrojů, kterou již známe z běžných painterů, takže se nebudete muset pracně přeučovat na nový systém. Uprostřed je hlavní pole s mřížkou, již si můžete libovolně zoomovat a velice precizně doladit i sebemenší detaily. Pokud tedy i po použití tapet na plochu stále toužíte nastylizovat i ikony k danému tématu, nebo vyrobit svým aplikacím originální vzhled ikon, Articons od Aha-softu vám nabízí přesně to, co hledáte.

Aha-soft Articons v2.3

Grafický editor pro tvorbu ikon

Velikost souboru: 663 KB

Domovská stránka: www.aha-soft.com/download.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 19,95 USD

ZipOut

ZipOut automaticky komprimuje přílohy pošty, kalendáře, poznámek, kontaktů, úkolů, deníku a uživatelských formulářů, které jsou uloženy ve složkách Outlooku 2000. Tímto způsobem redukuje potřebné místo na Exchange serveru a šetří přenosovou kapacitu podnikové sítě k přenesení těchto zpráv. Výsledná míra poskytované komprese samozřejmě záleží na typu zdrojového souboru a stupni komprese, nastavené v možnostech ZipOutu. Když je program aktivní, každá příloha je nahrazena její komprimovanou podobou ve formátu ZIP. ZipOut automaticky nekomprimuje GIF a JPG soubory, jež jsou součástí šablony HTML mailu, komprimované archivy (ZIP, CAB, atd.), EXE soubory, URL přílohy a XNK přílohy. Lze nastavit vlastní přípony souborů, které také nebudou podléhat kompresi. Navíc pro každou příchozí zprávu můžete pomocí ikony činnost ZipOutu explicitně vypnout, resp. zapnout.

ZipOut pracuje v obou režimech Outlooku 2000 (podniková/pracovní skupina a pouze internet).

ZipOut

Doplněk pro MS Outlook 2000, který automaticky komprimuje přílohy

Velikost souboru: 1,9 MB

Domovská stránka: www.microeye.com/zipout/index.html

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 20 USD

NameDate 2.6

Program NameDate vás bude upozorňovat na blížící se svátky, narozeniny a jiná výročí, ale také na libovolné úkoly či jiné události, které si zadáte do interní databáze. Časový předstih upozorňování je možno volit pro každé výročí i úkol individuálně. Upozornění na výročí a úkoly se objevují přímo při spuštění počítače v případě, že ve sledovaném období není nalezeno žádné výročí ani úkol, program se po uplynutí nastaveného časového intervalu sám vypne. Vestavěné funkce umožňují rychlé vypsání všech výročí a úkolů v zadaném období. Tento seznam výročí lze třídit podle zadaných kritérií a potom vytisknout. Všechna výročí a úkoly si také můžete nechat zobrazit v přehledném sestupném soupisu podle data. Tento soupis si také můžete vytisknout. Prostřednictvím internetu lze libovolnému oslavenci poslat blahopřání k výročí. Text blahopřání lze také napsat předem a NameDate jej odešle ve stanovený den tuto akci lze nastavit až s ročním předstihem. Kromě toho, NameDate umí vyhledat datum svátku podle zadaného křestního jména nebo podle zadaného data ukázat příslušné křestní jméno.

NameDate 2.6.

Upozorní na blížící se svátky a výročí

Velikost souboru: 780 KB

Domovská stránka: namedate.all4u.cz/namedate/

Licence: shareware, program je omezen na 50 spuštění, 250 Kč

Desktop Dozen 2.1

Desktop Dozen se skládají z 12 jednoduchých prográmků. Alarm Clock (snadno ovladatelný připomínkovač s možností zobrazení 2 světových časů), Astronomy Calculator (astronomický kalkulátor, viz obr.), Calendar (kalendář, který podle přání najednou zobrazí 1, 3, 6 či 12 měsíců), Date Calculator (datumový kalkulátor vám poradí např. s otázkou: "Kolikátého bude za 100 dní od dnešního dne?" nebo "Kolik dní uplynulo od prvního letu do kosmu?"), Measurement Converter (přepočítává mezi sebou jednotky délky, rychlosti, teploty, váhy, objemu...), Printing Calculator (obdoba kapesního kalkulátoru, který je rozšířen o automatické zaznamenávání zadaných hodnot a výpočtů do textového souboru), Stop Watch (klasické stopky s textovým výstupem naměřených hodnot do schránky Windows), Time Calculator (kalkulátor pro práci s časem; zejména je vhodný pro přepočítávání časů při nahrávání hudby). Poslední 4 utility převážně využijete v souvislosti s USA Zip Code Finder a Area Code Finder (podle zadaného státu a města najdou ZIP kód a kód oblasti), State Abbreviations (vyhledává poštovní zkratky států) a Postage Calculator (vypočítá cenu poštovného a čas doručení libovolné zásilky).

Desktop Dozen 2.1

Sada zajímavých utilit

Velikost souboru: 9,3 MB

Domovská stránka: www.spudcity.com/d12/desktop_dozen.htm

Licence: shareware, zkušební doba 45 dní, 15,95 USD

V. a M. Drda

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0426

ASCIIPic 2.0

V době, kdy již "linuxáci hrají Dooma" v textovém režimu (ano, i takovéto věci jsou možné), přichází jednoduchý prográmek ASCIIPic, jenž umožňuje konvertovat bitmapový obrázek do textového souboru pomocí ASCII znaků. Takováto věc se vám jistě hodí hned v několika případech, např. při podepisování e-mailů, nebo při tvorbě textového souboru, v němž chcete mít jako záhlaví logo. Práce s programem je vcelku snadná a dobře pochopitelná stačí pouze vybrat obrázek, jejž si přejete zkonvertovat, a pak soubor, kam si přejete výtvor uložit. Před stisknutím tlačítka "Process", které zahájí velmi rychlé konvertování, však musíte provést pár důležitých nastavení. Prvním je volba přiblížení (Zoom), již rozhodně nenechávejte na 100 %, ale spíše změňte na 20 %, při němž má obrázek většinou rozumnou velikost. Potom si můžete nastavit jas a paletu barev buďto původní (až do 16 milionů barev), nebo negativní či monochromatickou. Nakonec užijte onoho tlačítka "Process", a vše je hotovo. Nyní už se můžete pochlubit všem svým známým, že máte zdařilý obrázek u každé e-mailové zprávy.

ASCII Pic 2.0

Program pro převod bitmapových obrázků na znakové

Velikost souboru: 213 KB

Domovská stránka: w3.to/5679soft/

Licence: freeware

Top Dawg HTML Editor 2.50

je jednoduchý editor HTML stránek ve stylu HomeSite nebo 1st Page (podobá se hlavně oblíbeným stylem záložek). Od těchto programů se však liší hned několika podstatnými věci. První, jež se mi nejvíce zalíbila, je vysoká rychlost a nenáročnost na hardware (start programu se dá srovnat se startem Poznámkového bloku). Také intuitivnost a jednoduchost ovládání nemá konkurenci, neboť všechny funkce jsou opravdu zřejmé. Abych nezůstal jen u celkového hodnocení, popíšu podrobněji pár zajímavých funkcí. Je to celkem jednoduchá tvorba rámů (frames), dále vkládání zvuků (a to dokonce pro několik prohlížečů), a hlavně pomoc při vytváření stylů. Velmi zajímavá je také poslední záložka, jíž si můžete sami upravit přidáváním vlastních tagů (značek). To provedete tak, že zadáte jméno tagu, jeho začátek a konec, a můžete pracovat. Abych nezůstal jen u chvály, u editoru mi jako vždy schází možnost rozšířeného nahrazování textu ve více stránkách zároveň (tuto funkci má snad jen Homesite). Součástí programu je i jednoduchý FTP klient, jenž bohužel neumí synchronizovat složky, což by dle mého názoru mělo zcela jistě být jeho součástí.

Top Dawg HTML editor 2.50

HTML editor

Velikost: 2 290 KB

Domovská stránka: arthur.smith.net

Licence: freeware

CrossCut 2.5

Pokud potřebujete cokoliv vyhledat na internetu, jistě se vám bude hodit následující utilita. CrussCut je jakýsi zástupný panel s odkazy a jedním okénkem, přes které můžete vyhledávat různé věci na internetu. Zelenou barvou jsou označeny vyhledávače, mezi nimiž konečně nechybí server Google, a také např. vyhledávač počasí. Fialovou barvou jsou pak označeny služby pro instantní chatování (tedy ICQ, AOL Messanger a další). Oranžově máte zvýrazněny služby pro výběr e-mailu, z nichž nejužitečnější pro vás bude asi "Check E-Mail", jež kupodivu vyvolala okno pro tvorbu nové zprávy. Světlemodře jsou nakonec označeny odkazy, které odkazují na stránky zaměřené na zábavu. Dokonce si můžete vytvořit vlastní zástupný panel, kam lze vkládat buď odkazy na internetové stránky, nebo na programy uložené na vašem pevném disku. Barvy všech políček si samozřejmě můžete zvolit přesně tak, jak vám vyhovují, bohužel však pouze u všech políček najednou. Celkově vzato, aplikace je opravdu dobrá a hodí se hlavně těm, kteří se ještě stále učí surfovat po vlnách internetu.

CrossCut 2.5

Menu pro hledání na internetu

Velikost: 235 KB

Domovská stránka: www.crosswinds.net/~davysvbcreations/

Licence: freeware

Syn 1.3

Jistě již znáte (např. i z našeho CD) editor textových souborů UltraEdit. Je to vynikající nástroj, ale jeho cena není zrovna malá. Tento negativní rys právě řeší jednoduchý editor Syn, jenž umí mnoho užitečných věcí. První vymožeností je číslování řádků, dále pak podpora otevření více souborů o neomezené velikosti a mnoho možností zvýrazňování textů (dle několika desítek předdefinovaných schémat). Samozřejmě můžete skočit v souboru přímo na daný řádek či znak, což se hodí hlavně při krokování kódu při programování, kdy vám překladač "vyhodí" chybu. Dále si můžete nastavovat odkazy (prostě si zvolíte řádek a přiřadíte mu číslo od 0 do 9). Program obsahuje manažer projektů, jenž umožňuje v levém panelu přehledně zobrazit seznam souborů v daném projektu. Dále je možno importovat text z operačního systému Macintosh a UNIX, a exportovat můžete rovněž do těchto formátů a navíc do podoby HTML a RTF. Shrnuto, program je velmi dobrý konkurent pro svého dražšího bratříčka a navíc zobrazuje bezproblémově češtinu.

Syn 1.3

Editor textových souborů

Velikost: 532 KB

Domovská stránka: www.codearchive.com/stefan/

index.html

Licence: freeware

Wave Splitter 2.10

je jednoduchá utilita, jež slouží ke "krájení" hudebních souborů WAV. Po zadání jména vstupního a výstupního souboru si můžete začít prakticky hned "hrát". Základní funkcí, jak už bylo řečeno, je "osekávání" souborů, což provádíte tak neobvykle snadno, že by tomuhle prográmku mohl závidět nejeden kvalitní editor zvuku. Ono totiž stačí na začátku a na konci úseku zvuku, jejž si přejete vystřihnout, stisknout tlačítko "Now", a vše je hotovo. Prostě žádné nepřehledné označování, kdy nemáte představu, kde se právě nacházíte. Samozřejmě také máte možnost zadat čas přímo v milisekundách, ale první postup je snadnější. Prográmek navíc umožňuje zobrazení jednoduchého grafu hlasitosti, obdobného jako u standardního editoru zvuku ve Windows. Nakonec se zde nachází velmi důležitá položka "Normalize", jež slouží k dorovnání hlasitosti tak, aby byl využit plný rozsah hodnot. To se vám hodí hlavně v případě, kdy z nahrávky vystřihnete kus, u něhož je nižší hlasitost než u zbytku nahrávky. Vcelku je Wave Splitter jednoduchá a rychlá utilita na úpravu zvuků, které by možná neškodilo více funkcí.

Wave Splitter 2.10

"Ořezávátko" na hudební soubory WAV

Velikost: 570 KB

Domovská stránka: claudiosoft.online.fr/

wavsplit.html

Licence: freeware

URL Search 1.3

Grabování CD je vcelku známá věc, ale jen málokdo ví, že grabovat se dá mnohem více zajímavých informací. Tak například v našem časopise v článku 365 tipů a triků byl program pro grabování (vytahování) e-mailových adres z textového souboru. Já jsem však potřeboval program, jenž dokáže "vylovit" z textového souboru HTTP adresy, a pokud možno hned z několika souborů najednou. URL Search právě při tomto úkolu zabodoval. Nejenže umí vytahat jednoduše z jednoho souboru adresy, ale umí to dokonce z celého adresáře a navíc si můžete zadat dokonce i pravidla pro vyhledávání, tedy jestli odkaz obsahuje či neobsahuje určité slovo. Výsledek si navíc můžete jednoduše seřadit podle různých kritérií a to buďto pod sebou, nebo ve stromové struktuře dle adres. Výsledek vyhledávání navíc můžete exportovat do oblíbených složek MSIE, Netscape Navigátora a dokonce i Opery. Případně všechny odkazy můžete jednoduše uložit do textového souboru. Mně se například tento program hodil pro vytahání adres z freewarových stránek, kde jsou různé odkazy na aplikace a věřte mi, že na vás čeká ještě 5 GB skvělých utilit a nástrojů.

URLSearch 1.3

Utilita pro vytahání URL adres z textových souborů

Velikost: 301 KB

Domovská stránka: people.freenet.de/h.ulbrich

Licence: shareware 30 dnů, potom 12 USD

wbmp File Generator

V dnešním rozmachu tvorby WAPových stránek (zobrazování internetového obsahu např. na mobilních telefonech) začíná přibývat velké množství různých editorů pro jejich tvorbu a úpravu. Tentokrát se však budeme zabývat prográmkem, jenž slouží k tvorbě obrázku pro WAPové stránky a to ve formátu WAP BMP. Dokonce je k programu přiloženo hned několik klipartů ve formátu NewMaster. Při tvorbě si nejdříve musíte načíst nějaký již hotový obrázek, jenž musí být ve formátu GIF, JPG nebo BMP. Jelikož je formát WAP BMP omezen maximální velikostí obrázku na 255 x 180 pixelů (zobrazovacích bodů), program vám v případě většího obrázku nabídne zmenšení. Posléze ho můžete začít upravovat několika základními filtry, jako je převedení na stupně šedi nebo do černobílého formátu. Případně můžete použít také filtr "negativ", jenž invertuje všechny barvy. Poslední je velmi zajímavá funkce, známá převážně u ikon, a to editování přímo na úrovni pixelů v obrázku. Vyvoláte ji dvojitým kliknutím na daný obrázek. A jak už to bývá, aplikace dokonce podporuje několik jazyků včetně češtiny, bohužel bez "hacku a carek".

wbmp File Generator 1.34.1

Konvertor obrázků pro WAP stránky

Velikost po instalaci: 500 KB

Domovská stránka: amazingvb.latinaddress.com/wbmp

Licence: freeware

Wave Explorer

Prohlížečů obrázku je mnoho, ale programů na procházení zvukovými soubory již tolik není. Wave Explorer je právě tím jedním z mála, který umí prohlížet (bohužel pouze) soubory typu WAV, ale zato velmi dobře. Zobrazení dat je velmi chytře vyřešeno tlačítky, jež jsou seřazena vedle sebe. Pro přehrávání zvuku můžete použít buďto "SlideShow", jež pouští jeden zvuk po druhém, nebo daný soubor jednoduše spustit jedním kliknutím na jeho tlačítko. Při přehrávání je samozřejmě zobrazen posuvník, a to i pro hlasitost, použitá frekvence vzorkování, počet bitů a tradiční označení mono/stereosignálu. Vlevo dole ve stavovém řádku je celkem důležitý údaj o velikosti aktuálního souboru. Wave Explorer samozřejmě může daný zdroj přehrávat neustále za sebou, ale také jej vymazat nebo přesunout/přejmenovat. Důležitá funkce je také prohledávání podadresářů, což se vám může mnohdy hodit. Využití bych asi nejvíce viděl při výběru systémových zvuků, hlavně díky jeho jednoduchosti a přehlednosti.

Wave Explorer 1.3

Manažer zvukových souborů

Velikost: 225 KB

Domovská stránka: arrowsoft.ifrance.com

Licence: freeware

M. Koníček

§§§§§


Kutilem ve Windows - Prohledávání a dávkové spouštění

Martin Koníček

c01p0427

WAnyWord (http://home4.inet.tele.dk/jensguld/)

Jistě máte na svém disku mnoho dokumentů a stažených HTML stránek. Hledat text obsažený v souborech je občas velice obtížné, hlavně z toho důvodu, že nemáte možnost standardně využívat logické operátory, jež jsou k dispozici v internetových vyhledávačích. Pokud chcete najít například ve vašich dokumentech software pro Windows, musíte nejdříve najít slovo "Windows", a pak slovo "software". Nakonec je třeba dokumenty porovnat a zjistit, v kterých jsou výrazy oba. WAnyWord to ale dokáže hodně zjednodušit, protože umožňuje využívání prakticky všech běžně zavedených logických operátorů jako je "+" (obsahuje), "-" (neobsahuje) a "|" (nebo). Použití těchto výrazů je bohužel trochu odlišné od internetových vyhledávačů, kde v případě, že byste chtěli najít výrazy "software" a "Windows", tak využijete takovýto výraz: "+software +windows". Tohle ale v této utilitě nezkoušejte, neboť zde funguje jiný systém. Pokud budete chtít vyhledat daný výraz, stačí zadat toto: "software windows". Mnohem zajímavější jsou ale i ostatní logické oper tory. Budete-li se snažit najít soubor, jenž tato slova naopak neobsahuje, použijte následující výraz: "-(windows+software)". Vyhledávácí jazyk zde tedy spíše připomíná kalkulačku a to musíte vzít v úvahu! Pokud před první slovo napíšete "plus", program vypíše chybu, i když internetový vyhledávač takový výraz pochopí bez problémů. Na vysvětlování jazyku utility samozřejmě nemáme celou rubriku, takže ještě popíši další funkce. Program umí vyhledané soubory uložit do textového souboru a umožňuje ignorovat tagy (značky) v souborech HTML a RTF. Navíc můžete filtrovat podle stáří a velikosti souboru, nebo lze vyhledávat pouze celá slova. Konečný verdikt zní jednoznačně pro tuto utilitu, jež dle mého názoru opravdu nemá konkurenci. Jediné, co mě mrzelo, byla absence možnosti používat logické výrazy ve jménech souborů.

AllChars (http://allchars.zwolnet.com)

Jistě jste už mnohokrát měli problémy s napsáním toho či daného znaku na klávesnici. Tento oříšek se dá řešit hned několika způsoby tím prvním, nejčastěji používaným, je přepnutí na anglickou klávesnici, případně použití mapy znaků. Někteří uživatelé také instalují jiná rozložení klávesnice, jako např. "český amatér", kde jsou klávesy rozloženy podobně jako na anglické klávesnici. Nejkomfortnější řešení však nabízí utilita AllChars, jež má řadu funkcí. První z nich je vložení speciálního symbolu pomocí stisknutí (nikoliv podržení) klávesy (CTRL, SHIFT nebo Escape) a následného napsání zástupného textu pro symbol (podobné s funkcí nahrazování ve Wordu). Pro vložení znaku t musíte tedy nejdříve stisknout klávesu CTRL (nebo jinou dle vašeho nastavení), a pak napsat tm (způsob vkládání ostatních znaků je v nápovědě programu). A aby toho nebylo málo, můžete si nadefinovat zástupný text k nahrazení. Pokud například opakujete určitý text, třeba domovskou adresu tohoto produktu, můžete si zvolit kratší zástupný řetězec, jenž bude nahrazen daným textem. Při psaní dokumentu to vypadá tak, že nejdříve vložíte speciální symbol označující začátek makra (standardně zpětné lomítko "/"), a poté zástupný text. Pro adresu produktu tedy na klávesnici vyťukám "/wwa" (teď si i já utilitu zapnu a ještě jednou napíšu to samé.) a výsledek je: "http://allchars.zwolnet.com". Vidíte ten rozdíl, a představte si tu ušetřenou pr ci...

Multi Runner (http://www.abcservice.com/lanimilbus)

Jistě znáte případy, kdy potřebujete jednoduchou pomůcku, jež spustí více programů najednou. To již sice umožňují samotné skriptovací jazyky , implementované v systému Windows, ale má to hned několik nevýhod. Například pokud se rozhodnete vytvořit dávkový soubor (soubory s příponou ".bat"), při spouštění programů se vám zobrazí textové okno systému MS DOS. Samozřejmě můžete použít také VB Script, ale ten není pro začátečníky zrovna moc snadný na zvládnutí. Naproti tomu u programu MultiRunner stačí upravit inicializační soubor "run.txt", kam zadáte jména jednotlivých programů pěkně pod sebou (stejně jako v dávkovém souboru), a všechny aplikace se najednou spustí pomocí této utility zcela automaticky a transparentně (vůbec nebudete vědět, že nějak  pomůcka ve vašem systému byla nainstalována).

Internetové tipy

www.completelyfreesoftware.com

Pouze volně šiřitelný software je slogan této stránky, na níž naleznete nespočet freewarových programů a utilit. U každé položky je k dispozici hodnocení, velikost programu a odkaz na domovskou stránku produktu. U těch nejlepších "kousků" naleznete také recenzi, screenshoty (n hledy obrazovek) a někdy i odkaz na přímé stažení.

www.davecentral.com

"Dejvova" centrála je jedním z nejlepších míst na internetu, kde naleznete volně šiřitelné programy nejenom pro Windows, ale také pro Linux. Stránky jsou velice přehledné a ke všem položkám máte také možnost přidávat komentáře, jež mohou ostatním uživatelům, a tedy i vám, znatelně usnadnit jejich volbu.

§§§§§


Pro nezasvěcené: Jaký je dnes Linux? - Buďte neustále v obraze...

Jan Povolný

c01p0428

Od dob posledního výhradně linuxového článku v PC WORLDu se v oblasti kolem tohoto diskutovaného OS mnohé změnilo. Cílem tohoto článku je přiblížit čtenáři současné možnosti Linuxu hlavně na poli pracovních stanic.

Něco málo na úvod

V úvodu si jen stručně zopakujme pár základních informací. Linux je víceuživatelský (umí obsloužit více uživatelů najednou v reálném čase) a víceúlohový (umí spustit více běžících úloh v reálném čase) operační systém.

Slovem Linux se dnes rozumí zpravidla celá linuxová distribuce, která kromě samotného linuxového jádra (což je vlastně Linux) obsahuje i tisíce dalších pomocných aplikací. Jednotlivé distribuce se od sebe liší právě seznamem těchto aplikací a zpravidla také instalačním a detekčním procesem.

Linux je distribuován pod licencí GPL (General Public License), díky které je (mimo mnoha dalších vlastností) k dispozici zdarma včetně zdrojových kódů všech aplikací distribuovaných pod touto licencí.

Distribuce

Jak jsme se již zmínili v úvodu článku, Linux se k uživateli dostane obvykle prostřednictvím takzvané linuxové distribuce. Jednotlivé distribuce se liší složením balíčku, instalátorem a více či méně úspěšným detektorem vašeho hardwaru.

Distribuce si můžete opatřit zpravidla zdarma přímo stažením z internetu, nebo zakoupením krabice, která vás ovšem přijde na pár tisíc korun. Krabicová distribuce však s sebou přináší hned několik výhod. Počet aplikací bývá vyšší než u bezplatné internetové verze, k dispozici jsou samozřejmě rozsáhlé tištěné manuály, neméně důležitou výhodou je také až několikaměsíční technická podpora. Je tedy na vás, zda si Linux zakoupíte, nebo stáhnete zdarma ze sítě.

Instalace

První procedura, na kterou uživatel Linuxu narazí, je instalace. Instalace se v každé distribuci velmi liší. Standardem je již delší dobu bootovací instalační CD, které stačí vložit do mechaniky a nechat se vést. Linux lze instalovat také přímo z hard disku, nebo ze sítě, v tomto případě si musíte před instalací vytvořit speciální bootovací disketu. Obrazy těchto disket jsou dostupné na každém instalačním CD.

U posledních verzí distribucí je také obvyklý grafický nebo textový instalátor, který provede instalací i naprostého začátečníka. Způsob instalace je velmi podobný (ne-li lepší) instalaci MS Windows. V jejím průběhu se obvykle posouváte po jednotlivých konfiguračních obrazovkách, po výběru aplikací následuje kopírování na pevný disk a poté konfigurace jednotlivých detekovaných komponent, jako je síťová, grafická nebo zvuková karta. Distribuce se také liší samotnými konfiguračními utilitami, které potom můžete použít v grafickém nebo textovém prostředí Linuxu. Já osobně mám nejlepší zkušenost s instalátorem a detektorem Mandrake Linuxu, na druhé místo bych umístil SuSE Linux. Tato zkušenost je ale pouze subjektivní a opravdu záleží na použitém hardwaru ve vašem počítači.

Pokud již máte na pevném disku Windows, nebývá po správně provedené instalaci problém s provozováním obou systémů najednou s možností výběru OS při startu počítače. Pro méně zkušené uživatele, kterým nic neříkají pojmy "diskový oddíl" nebo "aktivní oddíl", doporučuji provést instalaci se zkušenějším člověkem z vašeho okolí.

Grafické prostředí

Samotný Linux lze plnohodnotně ovládat z příkazového řádku v textovém režimu. Zkušení uživatelé a správci serveru se stále drží tohoto způsobu ovládání, neboť je při jejich znalostech Linuxu rychlejší a člověk má "tak nějak pod kontrolou" to, co vlastně dělá. Příkazový řádek ovšem není pro každého a proto existuje v Linuxu grafická nadstavba, která se nazývá X-Window. Linux jde ale ještě dále. V X-Window si můžete zvolit takzvaného "okenního manažera", který přesně definuje vzhled a použití vašeho grafického linuxového prostředí. Není tedy problém, aby váš Linuxu vypadal a choval se třeba jako MacOS.

V Linuxu dnes existuje velmi mnoho okenních manažerů, mezi nejmodernější patří hlavně systémy KDE (K Desktop Enviroment) a GNOME, které již nereprezentují pouze okenní manažer, ale obsahují kompletní objektové grafické prostředí včetně mnoha aplikací (her, editorů atd.) KDE je trochu více podobné vzhledem i ovládáním MS Windows, GNOME je zase subjektivně hezčí na pohled (na mě působí poněkud exoticky :-).

Obě tato prostředí obsahují velmi pokročilé konfigurační dialogy pro nastavení podkladu, barvy písma, fontů, myši, zhasínání monitoru a mnoha dalších, nijak si nezadají s podobným vybavením ve Windows. Vše lze nastavit pohodlně pomocí myši.

Softwarová výbava

Linuxu bylo v minulosti vytýkáno malé množství dobře fungujících aplikací. Dnes je situace zcela jiná, k dispozici máte kvalitní software ze všech hlavních oblastí. Nebudu se nyní věnovat serverové softwarové základně, kde je Linux na vysoké úrovni již několik let.

V Linuxu dnes přehrajete hlavní formáty zvukových souborů (mp3, wav atd.), k dispozici je linuxová alternativa známého WinAmpu. Do dobré použitelnosti také byly dotaženy programy pro přehrávání videa ve formátech MPEG a AVI (včetně mpeg4).

Přímo součástí KDE i GNOME jsou různé prohlížeče a editory bitmapové grafiky. Zdarma distribuovaný je výborný bitmapový editor GIMP, který se funkčně blíží k Adobe Photoshopu, i když práce v něm je trochu rozdílná. Linux trochu pokulhává na poli vektorové grafiky, ale i zde máte k dispozici několik aplikací, jako například Killustrator.

V oblasti internetu je k dispozici několik WWW prohlížečů, z nichž bych vyzdvihl Mozillu (ve verzi 0.9 je velmi stabilní), nebo známý Netscape Communicator. Pro jednodušší stránky je výborný také Konqueror přímo z prostředí KDE. Součástí KDE i GNOME jsou také kvalitní poštovní klienty, jež si v ničem nezadají například s Outlook Expressem. Nechybí samozřejmě software pro čtení Newsů a klienty pro IRC, SSH, FTP, telnet a mnoho dalších.

Linux obsahuje ve všech distribucích i mnoho her. Většinou se jedná o všechny modifikace karetních a stolních her (včetně šachů), naleznete zde i mnoho akčních arkád. V distribuci RedHat a Mandrake dostanete zdarma hru FreeCiv, což je plnohodnotná síťová modifikace známé Civilizace od Sida Meyera. Mnoho dalších her je ke stažení na internetu (Quake1, 2, 3 a další).

V závislosti na použitém prostředí a distribuci objevíte v Linuxu také slušné množství klasických utilit pro komprimaci souborů, správu aplikačních balíčků, jednoduché editory na způsob Notepadu, správce souborů na způsob Průzkumníka i Windows Commandera a další a další.

Poslední oblastí je linuxová kancelář. Zde došlo k obrovskému vývoji a v současnosti je již k dispozici několik použitelných textových editorů, samozřejmě plně spolupracujících s češtinou. Z externích balíků máte k dispozici StarOffice, který je dostupný i v MS Windows. Součástí nové verze KDE je balík KOffice obsahující funkční KWord (text), KSpread (tabulky), KIllustrator (vektorový editor), KPresenter (prezentace) a KChart (grafy). V distribucích objevíte také textový editor AbiWord, což je další alternativa k MS Wordu, která si poradí i s formátem DOC Wordu 2000. Tvůrci GNOME vyvíjí také svůj kancelářský balík, takže se máme na co těšit.

Každá distribuce Linuxu nabízí ještě mnoho dalších aplikací pro vypalování CD, pro střih videa, pro nahrávání a úpravu zvuku atd. Je jich takové množství, že je nemožné v tomto článku všechny obsáhnout.

Podpora češtiny

Obecně lze prohlásit, že každá distribuce z níže uvedených ovládá při instalaci i v grafickém prostředí češtinu v plném rozsahu. Češtinu lze provozovat také v textovém režimu, i když já osobně zůstávám u anglického příkazového řádku.

Obě hlavní prostředí KDE a GNOME češtinu podporují a jsou přeložená do češtiny. Výjimku tvoří některé části dosti obsáhlé nápovědy, kde na angličtinu často narazíte (pořád ještě častěji než na češtinu). Aplikace, které součástí těchto prostředí nejsou, mohou mít s češtinou problémy. Nicméně například distribuce RedHat existuje i v CZ verzi, kde jsou tyto problémy řešeny.

V KDE i GNOME lze pohodlně přepínat mezi libovolným množstvím národních klávesnic, podobně jak je tomu ve Windows. V každé distribuci jsou dnes dostupné české fonty, a pokud by vám nestačily, není problém doplnit TrueType fonty z Windows.

Závěrem

V současnosti se Linux stává dostupným i pro uživatele začátečníky. Pokud nebudete mít problémy při instalaci, dostanete plně grafický Linux s funkčním českým prostředím a se spoustou aplikací pro kancelář, grafiku, internet i multimédia (a vše zdarma a legálně).

Linux obsahuje i velké množství dokumentace a záleží jen na vás, zda zůstanete prostými nevědomými uživateli, nebo se do této dokumentace začtete. Teprve potom pochopíte všechny výhody a přednosti tohoto operačního systému. Přeji mnoho zdaru při instalaci :-).

Kde sehnat linux

České Linux FTP - ftp.linux.cz/pub/linux

Mandrake Linux - www.mandrake.com

RedHat Linux - www.redhat.com

Debian Linux - www.debian.cz

SuSe Linux - www.suse.cz

Informace o linuxu

Český Linux portál - www.linux.cz

GPL Licence - www.gnu.cz

Software pro Linux - www.freshmeat.net

Hry pro Linux - www.linuxgames.com

§§§§§


Kancelář mnoha dojmů

Jaromír Luhan

c01p0429

Ano, tak nějak by mohl znít překlad tajemného názvu nové verze kancelářského balíku Microsoft Office XP. Písmena XP (neboli eXPerience) mají vyjadřovat zkušenost výrobce, ale také zážitek nebo dOJem toho, kdo bude program používat. PC WORLD si pochopitelně nemůže nechat uniknout příležitost podělit se o své dojmy se svými čtenáři.

Označení nového softwarového balíku může mít také další efekt a to úplné zmatení uživatelské obce. Takže pro pořádek aby se vám to nepletlo Microsoft Office XP neboli Microsoft Office verze 10 je označení pro Microsoft Office 2002 s rokem vydání 2001. Je vám to jasné? A teď k věci: v prakticky nezměněné sestavě nastupuje standardně do souboje o zákaznickou přízeň tým kancelářských aplikací ve složení pisálek Word, počtář Excel, showman PowerPoint a pošťák Outlook. V těžších soubojích na profesionální úrovni vypomáhá další člen týmu datař Access, a na poli vývojářském působí speciální komando doplněné o montéra Developer Tools a webového sazeče FrontPage. Oproti minulým zápasům nenastupuje poněkud unavený tiskař Publisher (je zajímavé, že se o něm na mnoha místech dokumentace píše, ale žádná z nabízených verzí jej zatím neobsahuje) a přítomen není ani malíř PhotoDraw. Ale i tak se jedná o kvalitní, velmi dobře trénované a vyzrálé borce, jejichž schopnosti vás určitě oslní.

Jednotlivé programy kancelářského balíku zůstaly i v této verzi do značné míry autonomní, a to navzdory různým vizím a úvahám o "distribuovaném" softwaru, kdy bude mít uživatel v počítači pouze to, co právě používá, a zbytek se mu v případě potřeby bude odkudsi nahrávat v ideálním případě rovnou přes internet. Vypadá to, že doba k tomu ještě nedozrála, protože průvodní dokumentace Office XP hovoří o zcela jiných stěžejních přednostech nového balíku. Podle vyjádření Microsoftu se vývojáři při plánování nových funkcí zaměřili na tři zdroje připomínek a požadavků.

Prvním zdrojem byly zkušenosti individuálních uživatelů, pro které byly doplňovány především funkce v oblasti snadné a přehledné obsluhy a správy výstupních dokumentů. Dalším zdrojem byly zkušenosti týmů a pracovních skupin, jejichž požadavky směřují do oblasti spolupráce na dokumentech a sdílení informací. Třetím zdrojem byly celé organizace nebo spíše jejich managementy, kterým má nový Office přinést nástroje zefektivňující nasazování, správu a řízení softwarových řešení specifických pro potřeby konkrétní organizace.

Mužstvo

Přehled novinek Office XP začneme těmi, které jsou společné celé kanceláři. Podíváte-li se na doprovodné obrázky, určitě vás na první pohled upoutá Panel úloh v pravé části okna každé aplikace. Tato novinka slouží k přímému přístupu k různým funkcím, jež jsou v dané chvíli uživateli k dispozici. Uživatel si vybírá z připravené sady, lišící se podle použitého programu, panely pak reagují podle konkrétního stavu programu.

Bližší pohled na obrázky vám odhalí skutečnost, že ke slovu přišli také grafici a designéři prostředí. Vzhled je uhlazenější, čistší a celkově se zdá přehlednější i pohodovější díky měkčím barvám. Totéž se dá říct i o nápovědě, která sice rámcově respektuje konvence Windows 2000, ale její grafické provedení je příjemnější a obsluha propracovanější.

Anglicky (a také čínsky a japonsky) mluvícím uživatelům určitě přijde vhod podpora hlasového ovládání a přímého diktování, ostatní si ještě budou muset na tyto funkce počkat. Zajímavá je také integrace funkcí rukopisu, kdy jsou programy schopny akceptovat text psaný rukou na odpovídajících vstupních zařízeních a následně jej buď převádět na tištěný text, nebo jej v některých případech uchovávat ve formě původního rukopisu.

V oblasti zpracování grafiky přichází Office jednak s vylepšeným správcem obrázků, schopným hledat i na webu, a jednak s nasazením technologie GDI+, která zajišťuje čistší a preciznější práci s grafickými objekty v dokumentech bitové obrázky při změnách velikosti si zachovají ostrost a čistotu, nové funkce jim pak dodají hladké obrysy nebo průhlednost nastavitelnou ve více úrovních.

Z dalších společných novinek jmenujme například použití nové verze nástrojů usnadňujících obsluhu zdravotně postižným uživatelům, přímý přístup k funkcím vyhledávání tiskáren v síti nebo podporu ukládání dokumentů v Microsoft Exchange Serveru 2000.

Dalšími důležitými oblastmi vylepšení jsou bezpečnost a spolehlivost. Bezpečnost má být zajištěna například digitálním podpisem, který může být připojen jako potvrzení pravosti k dokumentům Wordu, Excelu a Powerpointu. Šíření virů dokumenty Office mají zase omezit některé nové možnosti nastavení integrovaného Visual Basicu kupříkladu umožňují administrátorům úplně odstranit jazyk z distribuovaných instalací. Bohužel se mi tu a tam zdálo, že některé "ochranné" funkce obtěžují více, než je zdrávo.

Vylepšení spolehlivosti spadají většinou do kategorie "až poté", takže byla kupříkladu vylepšena záchrana rozpracovaných dokumentů během havárie a při opětovném spuštění neposlušné aplikace. Přibyly také nástroje pro obcházení chyb (jakási analogie bezpečného režimu Windows, umožňující obejít problematické místo během startování aplikace) a sbírání informací o chybách. I když si myslím, že by uživatelé spíš uvítali, kdyby k chybám nedocházelo vůbec ale to zřejmě není možné, takže se spokojme s tím, co máme.

Hodně novinek najdete ve spolupráci s internetem a přes internet. Samozřejmostí je publikace dokumentů na web, méně samozřejmé je jejich sdílení přes web prostřednictvím MSN; šikovnou vymožeností je schopnost, díky které jednotlivé programy kanceláře rozpoznají "svá díla" ve formátu HTML a následně je dovedou i upravovat. Úplně úžasná je pak schopnost zabalit celou webovou prezentaci do jediného souboru, s nímž se rozhodně manipuluje snadněji než se stovkami souborů dílčích.

Různá vylepšení byla aplikována i na jazykové schopnosti Office XP, ale vzhledem k tomu, že se značně liší podle použité jazykové mutace, ponecháme si tuto oblast až na recenzi české verze, která by měla být k dispozici začátkem léta, a zaměříme svoji pozornost na jednotlivé členy týmu.

Kapitán

Ústředním programem kanceláře zůstává tradičně program Word. Z jeho přehledu novinek se jeví jako nejzajímavější vylepšení v oblasti psaní a formátování textu. Můžete např. vybrat veškerý text s podobným formátování, odstranit formátování textu a přehledněji formátování aplikovat. Pomoc vám k tomu poskytne funkce výběru nesouvislých oblastí nebo panel skrytého formátování, jenž přehledně zobrazuje aktuální formátové informace místa s kurzorem. Program provádí kontrolu konzistence formátování.

Samotná pracovní plocha dokumentu je nyní aktivní během psaní se objevují plovoucí nástrojová tlačítka přímo v místech, kde program provedl automatickou opravu nebo vložení textu ze schránky. Pomocí těchto tlačítek můžete provedenou akci různě korigovat.

Aktivní pracovní plocha se uplatní také při použití korekturních nástrojů bublinová nápověda upozorňuje na místa, kde jsou nějaké korektury. Zlepšeny byly nástroje zpracování korektur a zobrazování různých verzí textu.

Dalším přínosem aktivní plochy je takzvané kreslicí plátno, takže nyní může uživatel snáze umisťovat grafické objekty na stránky v podstatě formou přímého kreslení. Z oblasti grafiky si povšimněme ještě vylepšené práce s vodoznakem, použití obrázků jako odrážek u seznamů (vhodné zejména při použití Wordu jako HTML editoru) nebo nového kreslicího nástroje Diagram, jehož poslání je zřejmé už ze samotného názvu.

Když už padla zmínka o editování HTML Word nyní lépe podporuje kaskádové styly a hlavně se chová efektivněji k výslednému kódu. Z toho totiž můžete před uložením odfiltrovat hromady zbytečných informací, které slouží pouze pro účely programů Office a na výsledku zobrazovaném v prohlížeči se nijak neprojevují.

Šikovné možnosti přibyly do spolupráce s ostatními programy Office. Můžete kupříkladu adresu z wordového dokumentu odeslat přímo do kontaktů Outlooku, aniž byste tento otvírali, jednodušším způsobem můžete získávat data do hromadné korespondence, při napojení tabulky z Excelu můžete zajistit, aby zůstaly zachovány formátové změny provedené ve Wordu i v případě, že se změní zdrojový objekt v Excelu. Funkce automatického dokončování textu pak umí načítat e-mailové adresy z Outlooku a nabízet je během psaní.

Zjednodušení práce se zabezpečením dokumentů přináší samostatná záložka Bezpečnost, kde najdete pěkně pohromadě ochranu dokumentu heslem, nastavení sdílení, správu digitálního podpisu a nastavení ochrany maker. Aby bylo chráněno vaše soukromí, můžete nyní z dokumentu odstranit všechny osobní informace (autor, naposledy uloženo kým, firma, apod.)

Závěrem bych zmínil ještě dvě novinky, které se nedají zařadit do předchozích oblastí. Word nyní obsahuje dvojjazyčné překladové slovníky a umožňuje překlad psaného textu jednak s jejich pomocí, jednak přes WWW překladače (opět pouze pro některé jazyky). Druhou třešničkou na dortu je samostatný nástrojový pruh pro počítání slov a znaků v dokumentu, takže nemusíte složitě hledat statistiku ve vlastnostech dokumentu, ale máte ji pěkně při ruce na stisknutí jediného tlačítka.

Křídlo

U tabulkových kalkulátorů už si delší dobu říkám, co nového se tu dá ještě vymyslet? A podívejte objeví se Extensible Markup Language neboli XML, a hned je co dělat. Můžete třeba načítat data z internetu přímo do Excelu a to jak v podobě tabulek, tak i jako webové dotazy. Pokud vám to nestačí, můžete data načíst i z SQL serveru.

Vývojáři hodně zapracovali na pomůckách pro práci s funkcemi a vzorci. Při zápisu funkce se objevuje nápověda k vyplnění argumentů a je průběžně sledována syntaktická správnost zápisu. Speciální průvodce funkcemi dokáže nabízet funkce podle dotazů zapsaných otevřenou řečí, zápis funkce je možné jednoduše přenášet z množství praktických příkladů v nápovědě. Při sestavování komplikovaných vzorců pomůže dílčí vyhodnocování částí vzorce, trasování závislostí buněk, případně sledování hodnot ve vybraných buňkách, i když tyto nejsou vidět. Funkce automatického součtu nyní umí na vybraná data aplikovat i jiné typy výpočtů, třeba průměr.

Samotná obsluha a formátování pracovní plochy umí také hodně nového. Například lze barevně odlišit záložky pracovních listů, při kopírování bloků mezi listy zůstanou zachovány individuální šířky sloupců (konečně!), podobně jako ve Wordu se i v Excelu objevují přímo na ploše kontextová pracovní tlačítka s rozšiřujícími funkcemi, funkce rozpojení buněk je nyní přístupná na tlačítko a kreslení rámečků nebylo nikdy jednodušší než s novým nástrojem Border Drawing Tool.

Správa internetových a z internetu opsaných funkcí také doznala zajímavých změn. V tabulkách můžete používat hyperlinkovou navigaci a program se vám sám postará o její aktuálnost. Vybrané buňky můžete odesílat e-mailem přímo z Excelu i s příslušným komentářem, nepřekvapí podpora XML a příjemná je automatická obnova dat publikovaných na web i možnost vytvářet komponenty pro firemní Digital Dashboard.

Pár novinek mi připadá malinko samoúčelných, ale třeba se vám budou líbit. U některých jazykových mutací vám počítač vybavený hlasovým generátorem přečte, co jste napsali, nebo si pomocí Smart Tags zavedete na pracovní plochu informace z internetu (například ceny akcií). Daleko potřebnější mi připadá schopnost vyhledávání v celém pracovním sešitě, hledání a náhrada formátových informací, případně flexibilní ochrana buněk, vzorců nebo vybraných částí proti změnám prováděných neautorizovanými uživateli. Když už jste s prací skoro hotovi a chcete si vše vytisknout, zjistíte, že můžete vkládat do hlaviček a patiček obrázky, a pokud vám někdo poslal soubor naformátovaný pro velikost letter, jednoduchou funkcí ho přepnete na A4 (a naopak).

Útočník

Program PowerPoint bývá ze všech členů týmu nejčastěji viditelný hlavně pro ty, kteří Office ještě nemají. Proto si potrpí na luxusní vzhled a varietní efekty. Tudíž nemůže překvapit, že nová verze přináší mnohá vylepšení právě zde. Těžiště spočívá hlavně v aplikaci animačních efektů, jejich lepší časové kontrole a synchronizaci, nově jsou používány "předkreslené" dráhy, po kterých se mají objekty pohybovat, a animační schémata, jež jsou aplikována na celé prezentace. Vylepšeny byly funkce zpracování organizačních diagramů a přibyly i nové typy pyramidový a radiální.

Ovšem změny neuvidí jenom diváci. I tvůrce prezentace dostává do ruky nové šikovné pomůcky. Kupříkladu podpora týmové práce na prezentaci umožní snadné sesazování více částí dohromady, implementován byl režim korektur známý z Wordu a možnost komentovat jakákoliv místa prezentace. Pro skládání prezentací dohromady může být užitečná možnost použít v jediném souboru více šablon. Dobrým nápadem, vypůjčeným z Excelu a Wordu, je předtiskový náhled prezentace, pro přesnější rozmístění objektů na diapozitivu zase slouží "přichytávací" mřížka. Prezentaci je nyní možné také "nahrát", doplnit zvuky a videosekvencemi a následně přehrávat se vším všudy (nebo v takovéto podobě archivovat).

Podstatné změny najdete ve správě objektů PowerPoint umí automaticky přizpůsobovat vzhled a rozložení objektů změnám vzhledu celé prezentace, umí otáčet obrázky, vkládat jich více najednou a komprimovat je podle toho, jak je právě prezentace zobrazována. Součástí programu je fotoalbum, které vám pomůže udržet pořádek v obrázcích ve vašem počítači. Režim miniatur zase usnadní procházení prezentace a hlavně její organizování v přehledném zobrazení. Můžete také vytvářet samostatné obrázky z výřezů diapozitivu nebo z nakreslených objektů.

Dále mě zaujalo několik rozkošných drobností, bez kterých se už patrně neobejdete. Jsou to: využití druhého monitoru připojeného k počítači pro zobrazení prezentace s poznámkami pro řečníka, možnost uzamknout prezentaci heslem, a v neposlední řadě schopnost vybrat jeden objekt ze skupiny a dále s ním pracovat, aniž byste museli skupinu rušit. Hezké je také to, že se exportem prezentace do webové podoby zachovají vložené zvuky i většina animačních efektů.

Množství změn najdete v podpoře vícejazyčných prezentací, kdy je respektován širší záběr východoasijských abeced, zlepšena byla práce se speciálními znakovými sadami a obsluha různých typů klávesnic, jež jsou přepínány automaticky při změně jazyka. Ale to jsou záležitosti, se kterými běžný Středoevropan nepřichází do styku každý den, takže pokročíme k dalšímu borci a tím je...

Záložník

Program Outlook je určitě centrem dění vašeho počítače tím, že organizuje čas a komunikaci. Aby to dělal ještě přehledněji, dostal do vínku několik zdánlivě malicherných vylepšení, jejichž skutečný dosah odhalíte až při každodenním použití. Tak například byla sjednocena správa více poštovních služeb, takže už nepotřebujete různé profily pro různé služby. Také byl zpřehledněn výběr, přes které konto chcete zprávu odesílat. Podporováno je rovněž užívání kont služby Hotmail a funkce Instant Messaging (že by konce ICQ?).

Ještě výraznější splynutí Wordu a Outlooku, HTML jako implicitní formát zpráv elektronické pošty a aplikace funkcí automatického korektora to vše má přispět k ještě kvalitnějšímu vzhledu a čistšímu obsahu vaší poštovní korespondence. Možnosti jsou nepřeberné tabulky, grafy, obrázky tak se snažte! Outlook vám to ještě usnadní tím, že v adresách můžete používat jména místo e-mailových adres, nebo že z došlých zpráv odstraňuje přebytečné prázdné řádky, aby se vám lépe četlo. Při vyplňování adresy pak program sám nabízí dokončení podle adresáře.

Abyste měli v poště pořádek, vylepšili vývojáři archivační funkce programu a doplnili funkce podpory čištění schránek, které dovedou například hlídat velikost složek a zpráv nebo příliš starý obsah, a následně schránky podle definovaných postupů čistit a archivovat.

Uživatelům připojeným přes modem nebo kombinovaně přijdou určitě vhod vylepšení práce off-line. Můžete například vytvářet skupiny účtů a definovat způsob jejich vybírání podle typu použitého připojení a vše můžete řídit z jednoho centrálního místa. Snadno lze konfigurovat chování jednotlivých účtů pro různá telefonická připojení, program vám pak šetří telefonické poplatky tím, že nejdříve stahuje pouze hlavičky zpráv (a to pro všechny typy účtů!) a hlavně stahuje všechny účty najednou, takže máte lepší přehled, odkud se na vás co hrne.

Používáte-li plánovací funkce programu, jistě se vám budou líbit barevně odlišené termíny v kalendáři i vícenásobný panel připomenutí, který zobrazí všechna současně platná připomenutí přehledně a najednou dokonce i s časem, o kolik jste co přetáhli. Při plánování schůzek může organizátor povolit zvaným návrh alternativních termínů, plánování usnadní skupinové sdílení kalendářů, případně funkce Microsoft Internet Free/Busy Service, která zpřístupní váš termínový kalendář vybraným uživatelům přes internet (tato funkce vyžaduje Explorer 5 a vyšší).

Hodně péče věnoval Microsoft velmi populární oblasti virům a ochraně před nimi. Není se čemu divit, i když takové bezplatné publicity by se bez nich těžko dočkal. Takže Outlook nyní implicitně blokuje všechny potenciálně nebezpečné přílohy příchozích zpráv a upozorňuje, pokud takový soubor chceme sami odeslat. Implicitně je také nastaveno blokování skriptů a ActiveX objektů ve zprávách formátu HTML a je nastavena maximální ochrana maker při otevírání dokumentů.

Nová verze zlepšila provázanost jednotlivých funkcí a programů, takže můžete už z okna náhledu otevírat přílohy, odpovídat na požadavky schůzek a zobrazovat vlastnosti e-mailové adresy. Vylepšeno bylo vyhledávání a okamžitý přístup k internetovým zdrojům přes univerzální adresové pole. Z mezinárodních funkcí zaujme především inteligentnější správa kódování znaků starající se o to, aby se příjemci vždy zobrazil čitelný text, nebo podpora asijských kalendářových informací.

V Outlooku nenajdete pouze novinky. Naopak sem tam něco ubude ukončena byla podpora Microsoft Mail, mizí podpora faxování a programu Schedule+, nejsou podporovány síťové složky.

Obránce

Program Access přestává být pouhým "dodavatelem" dat jen pro ostatní programy kanceláře. Nyní dokáže jednak dodávat data přímo použitelná pro internet, jednak sám provádět analytické zpracování. Do programu byly nově implementovány analytické nástroje PivotTable a PivotChart známé z Excelu. Pomocí obou nástrojů je možné vytvářet pohledy na data podobně snadno jako běžné formuláře a lze je začleňovat do webových stránek produkovaných Accessem.

Technologicky hýbou programem hlavně dva pojmy: XML a SQL. XML je samozřejmě webovým hitem poskytujícím uživatelům netušené možnosti pro zpracování internetových dat. Access pracuje oběma směry to znamená, že je schopen data v tomto formátu jak sám připravovat, tak i zpracovávat z nejrůznějších zdrojů. Navíc disponuje řadou pomocných nástrojů, které jsou schopny například vytvářet šablony stylů nebo datová schémata.

Úzká spolupráce Accessu s MS SQL Serverem 2000 byla prohloubena implementací rozšířených SQL vlastností do prostředí Accessu, a tak můžete používat v obou systémech například lookup relace, pravidla platnosti, formátování vzhledu a zobrazování dat a snadno přecházet od projektů s lokálními databázemi do prostředí SQL serveru. A jestli si zrovna netykáte se spojováním datových tabulek, vezměte si na pomoc speciálního průvodce.

Z drobných vylepšení mě zaujalo vícenásobné Undo / Redo v návrhovém režimu projektu, funkce dávkového odesílání dat na server, a hlavně možnost zpracovat data lokálně odděleně od serveru (např. na notebooku) a následně je synchronizovat s mateřským serverem.

Zdá se také, že nová verze uspokojivěji vyřešila poněkud bolestné převádění dat mezi starými a novými formáty. Access 2002 může pracovat bez konverze s daty ve formátu Access 2000 a pro konverzi z formátu Access 95 byla doplněna funkce přehledného monitorování chyb a problémů.

Několik drobných vylepšení usnadní práci i v návrhovém režimu. Kupříkladu máte po ruce na horkou klávesu seznam polí, ze kterého můžete přímo vkládat pole do právě vytvářeného formuláře nebo tiskové sestavy. Vložené formuláře a reporty můžete otevírat přímo z rodičovského formuláře a můžete mezi nimi přímo přecházet, také lze přímo z menu Accessu měnit přihlašovací hesla SQL databází na serveru.

A tak by se dalo ještě chvíli pokračovat, ale myslím, že jsem vás už navnadil dostatečně, a že lepší bude všechno si pořádně vyzkoušet v praxi. Microsoft totiž opět dokázal, že umí naslouchat uživatelům a plnit jejich zjevná i tajná přání.

§§§§§


Nebojte se vyzkoušet - Komprimace dat

Martin Koníček

c01p0430

I když se zdá, že kapacita pevných disků narůstá takřka exponenciálně, neustále jsou používány lepší a dokonalejší "archivátory". Je to způsobeno hlavně tím, že kapacita přenosových médií (diskety, CD-ROM, internet) stoupá relativně pomalu. V dnešní rubrice se tedy seznámíme s programy pro komprimaci HTML stránek, EXE a DLL souborů (tedy spustitelných aplikací a jejich linkovaných knihoven) a nakonec s "obyčejnými" archivátory, jež i v dnešní době najdou své uplatnění. Pro upřesnění dodejme, že vždy budeme hovořit o tzv. bezeztrátové kompresi, tedy že "zabalené" soubory budou na výstupu ve stejné podobě, jako na vstupu. Tímto se zásadně liší od komprese ztrátové, při níž dochází k nevratné ztrátě části dat (např. technologie JPEG, MPEG, GIF, MP3 atd.). Mimo dále uváděných aplikací jsou dobře známy např. programy (a formáty) PKZip, WinZip, RAR, WinRAR či ARJ.

HZIP

I v době rychlého internetu je potřeba co nejvíce optimalizovat velikost webových stránek, neboť "modemista" dosahuje přeci jen pouze rychlosti kolem 6 KB/s (nevytýkejte mi prosím tento údaj, rychlost 56 Kb je přibližně 6 KB). Proto se vám určitě bude hodit utilita HZIP, jež umí zkomprimovat všechny HTML stránky v dané složce a to přímo bleskově. Komprimace není, bohužel, inteligentní (neodstraňuje zbytečné tagy značky, jež vzhled tak jako tak nezmění), takže pouze odstraňuje přebytečné mezery a řádky, ale i tak se dá vcelku dost zmenšit velikost vašich HTML stránek. Použití je vcelku jednoduché program po spuštění zkomprimuje všechny HTML stránky ve své složce (případně můžete jako parametr zadat jinou složku, jež bude komprimována).

Archive Identifier

je jednoduchá konzolová aplikace (běží v okně systému MS-DOS, resp. z příkazové řádky), jež umožňuje rozeznat typ archivu dle hlavičky souboru. Zjištěná specifikace archivu (dokáže rozeznat až 170 druhů) je vypsána na obrazovku a program ji vrací jako chybový kód, jejž můžete použít ve vašich skriptech. Já jsem aplikaci sám otestoval tím, že jsem ZIP soubor přejmenoval na RAR, a aplikace přesto bezchybně zjistila správný typ archivu.

Bzip2

Formát komprimace BZip (soubory s příponou bz2) se stává čím dál oblíbenější hlavně díky své velké kompresi, které je dosahováno za celkem rozumný čas (jsou samozřejmě i programy s lepším "balicím poměrem", bohužel s rychlostí je už to podstatně horší). Zatím jsem pro tento program bohužel nenašel grafické rozhraní pro Windows, takže si budete muset alespoň prozatím vystačit s konzolovou verzí programu. Ihned, co objevím kvalitní grafické rozhraní, samozřejmě jej uveřejníme na našem CD.

EnZip

je jednoduchý komprimační nástroj, jenž podporuje pouze velmi rozšířený formát ZIP. Jeho rozhraní je s jistou dávkou představivosti podobné programu Outlook Express. Umí ostatně spoustu věcí, které jsou známy především z prostředí Windows. Lze tedy otevírat soubory pouze jedním kliknutím (samozřejmě si můžete nastavit i "dvojklik"), nebo si můžete nechat zobrazit složky vlevo stejně jako v Průzkumníku. Program rovněž podporuje kontextové menu (tedy zobrazení nabídky "Zapakovat" po stisku pravého tlačítka u adresáře či souboru). Mně se na tomto produktu velmi líbilo zobrazení složek a jakási podobnost ovládání i funkcí s komerčním produktem WinZip.

PowerArchiver

je opravdu vynikající balicí program. Můžete s ním otevřít 15 druhů archivů (např. ZIP, RAR, ACE, ARJ) a balit s ním do formátu ZIP, CAB, LHA a BH. Jako volně šiřitelný archivátor má mnoho funkcí, jež se u konkurence jen tak nevidí například můžete jednoduše konvertovat již existující archivy do jiných formátů nebo zjišťovat typy archivů, a to jak podle přípony souboru, tak podle hlavičky souboru. Také můžete opravovat balíky či rozbalovat soubory z rozdělených archivů. Velmi zajímavá a nepříliš obvyklá funkce u balicích programů je možnost změny vzhledu ikon (pár hezkých témat jsme vám také přiložili na CD). Velmi slušně je také provedena nápověda, jíž se nedá opravdu nic vytknout. Vzhledem je program dosti podobný EnZIPu a jeho ovládání tedy zapadá do prostředí celého systému Windows, což je jistě další plus.

WinAce

Také kompresní nástroj WinAce je stále populárnější. Je to způsobeno hlavně jeho dobrou kompresí a opravdu kvalitním grafickým rozhraním. WinAce se ovládá velice snadno a má hned několik jednoduchých voleb, jež nemají konkurenci. Například při vytváření archivu mě zaujala volba pro velikost slovníku, jenž může mít až 4 096 KB, což může zásadně ovlivnit rychlost komprimace. Velmi zajímavá je také volba "Protect archive from damages", která umožňuje ochránit archiv před poškozením jeho souboru význam této volby je zřejmý, třeba pokud zálohujete vaše cenná data. Trochu nevýhodou je zatím nízká kompatibilita a podpora tohoto formátu, jenž byl navíc od verze 2.0 inovován, takže v ostatních programech není nová podoba zatím integrována. Já bych zatím u tohoto formátu spíše doporučil vyčkávat, dokud nenabude jisté stabilní podoby, a případně zapakované soubory doplňovat SFX (samorozbalovacím) modulem, takže poté samotný archivační program nebudete potřebovat.

§§§§§


Knihy


Microsoft Windows 2000 Server

MARTIN KYBAL

c01p0445

Jedná se o poměrně podrobnou a komplexní publikaci. V úvodu je čtenář seznámen se základními inovacemi Windows 2000 a rozdíly oproti verzi Windows NT 4.0, dále s instalací Windows 2000, hardwarovými požadavky a upgradem z NT 4.0.

Další části jsou zasvěceny seznamování s architekturou W2K a uživatelskému rozhraní. Poměrně velký oddíl je věnován technologii Active Directory, která je ve W2K určena ke správě uživatelů a prostředků jde o řešení, jež by mělo nahradit omezené možnosti domén z Windows NT. Stejná část se pak věnuje systému souborů, rozdílu mezi jejich jednotlivými verzemi, distribuovaným systémům a otázkám bezpečnosti. Čtenář se dále seznámí s konfigurací tiskáren a vytváření sdílených tiskových front.

Ve třetí části knihy se autoři zaměřují na konkrétní otázky správy uživatelských účtů, na témata tvorby a používání skupin a správu uživatelského prostředí s využitím technologie IntelliMirror. V části věnované síťovým a aplikačním službám jsou rozebrány možnosti vzdáleného přístupu, služeb Terminal Services a otázky distribuovaného zpracování dat.

Další kapitoly jsou věnovány využití Windows 2000 v prostředí internetu. Autoři se věnují směrování, DHCP, virtuálním privátním sítím, instalaci a konfiguraci Internet Information Serveru. Je naznačena možnost kombinace Windows 2000 a dalších serverových produktů Microsoftu. Poslední část je pak věnována správě serveru a jeho provozu v heterogenním prostředí s platformami Apple Macintosh či UNIX.

Kniha je psána čtivě a přehledně a postupně seznámí čtenáře se všemi nejdůležitějšími otázkami okolo Windows 2000 Serveru. Je určena zkušeným administrátorům Windows NT, kterým usnadní přechod na platformu Windows 2000, ale poslouží dobře i začínajícím. Nepřehlédnutelným pozitivem titulu je rovněž dobře patrný "duch" proslulého autora Petera Nortona.

Autor: Peter Norton

Vydavatelství: SoftPress, Brno

Počet stran: 632

Doporučená cena: 495 Kč

§§§§§


Skriptujeme operace na PC pomocí MS Windows Script Host 2.0

PATRIK MALINA

c01p0446

O tolik potřebné automatizaci administrátorských úloh si uživatelé PC a Windows mohli dlouho nechat jen zdát, a to především ve srovnání např. s platformou UNIX, na níž je psaní užitečných skriptů naprostou přirozeností. Protože Microsoft i v tomto směru učinil jistý pokrok a vybavil své operační systémy v tomto ohledu použitelným nástrojem, podívejme se na knihu, jež může začátečníky seznámit s programováním běžných úloh ve Windows.

Jak jsem zmínil, kniha je určena pro úplné začátečníky, avšak předchozí zkušenost s jakýmkoliv programováním pochopitelně nemůže uškodit. V první části autor čtenářům nastiňuje úplné základy tvorby jednoduchých úloh ve Windows představuje samotný skriptovací stroj, editor a ladící možnosti a seznamuje vás se základy dvou použitelných jazyků pro vlastní psaní rutin, jimiž jsou Visual Basic Scripting Edition a JScript. Nechybí základní pojednání o filosofii objektů a použitelných prvcích. Druhá část je již zaměřena prakticky při jejím studiu zájemce začíná tvořit nejjednodušší programy se vstupy a výstupy, seznamuje se s formuláři a sáhne si na první objekty z kolekce WSH. Třetí, nejrozsáhlejší část zahrnuje řadu konkrétně zaměřených úloh. Pracuje se zde se Zástupci ve Windows, čtenář si vytváří rutiny pro práci se síťovým připojením a záznamy v Registru Windows, a podrobněji se seznámí s objektovým modelem pro přístup k souborovému systému. Řadu jednoduchých užitečných tipů a návodů obsahuje speciální čtrnáctá kapitola.

Kniha je určena především pro začátečníky, a proto obsahuje příklady a ukázky pro základní použití. Právě množství ukázkového kódu umožňuje zaujatým experimentátorům provádět různé úpravy a zkoušet řadu nových možností. Knihu lze použít jako velmi vhodný úvodní materiál, na jehož základě lze dále stavět.

Autor: Gunter Born

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 406

Doporučená cena: 439 Kč


Myslíme v jazyku Java - Knihovna zkušeného programátora

Druhým svazkem dokončuje Grada vydání velmi populární Eckelovy učebnice. Ihned v počátku musím vytknout vydavateli redaktorskou práci ačkoliv kompletní originální učebnici cíleně rozdělil na dva svazky (první obsahuje základy, tento druhý pokročilé techniky), oba díly vytiskl a pojmenoval tak, že jsou k nerozeznání. Takže pozor nepíšeme podruhé o stejné knize, ale o druhém dílu, jenž se od prvního liší pouze jinak naprosto trefným podtitulem, neboť kniha obsahuje látku pro pokročilejší zájemce.

Hned v první kapitole narazí čtenář na zcela zásadní tematiku, jíž jsou výjimky a jejich zpracování. Následují pojednání o vstupech a výstupech, dynamické identifikaci typů a stať o tvorbě grafických rozhraní aplikací, v níž je zařazen důležitý výklad o knihovně Swing a problematice komponent JavaBeans. Následují další dvě zásadní kapitoly v první autor probírá základy využití vláken (podprocesů) jako jedné z klíčových vlastností Javy, ve druhé pak lehce nastiňuje základy tvorby distribuovaných systémů. Právě poslední zmíněná část je svým obsahem z hlediska dnešního využití Javy v praxi velmi zásadní, přestože ji lze považovat spíše za obsáhlejší úvod do témat, jako jsou JDBC (rozhraní pro připojení k databázím), servlety, Java Server Pages, implementace standardu CORBA či "služby" JINI.

Eckelův způsob výkladu považuji za velmi zdařilý, i když předpokládám, že některým perfekcionistům může připadat místy zavádějící či mlžící. Domnívám se, že i v tak exaktní disciplíně, jakou je programování, se jedná o přípustnou míru pedagogické extravagance, jejímž účelem je zajistit dobré pochopení látky. A myslím, že toto se autorovi poměrně slušně daří. Máte--li např. pochybnosti o terminologii, můžete překlad srovnat s originálem, jenž je dostupný na internetu zdarma.

Autor: Bruce Eckel

Vydavatelství: Grada Publishing

Počet stran: 470

Doporučená cena: 467 Kč


Programujeme PHP profesionálně

Spolu s nástupem dynamicky generovaného obsahu webových stránek začala před časem stoupat i obliba programovacích jazyků pro psaní skriptů. Jistě není náhodou, že se mezi nimi prosadil i volně dostupný projekt PHP, jenž již zdaleka není spjat pouze s platformou UNIX/Apache, ale spolehlivě pracuje i v jiných konfiguracích, platformu Windows nevyjímaje. Tato kniha je teprve druhým počinem, vytištěným v češtině, a vůbec první přeloženou knihou tohoto druhu.

Publikace vznikla ve vydavatelství Wrox, což předurčuje její charakter v duchu názvu edice "Programátoři programátorům". Zahrnuje široké spektrum témat spjatých s technologií PHP. Po úvodních kapitolách, jež se věnují základní charakteristice, instalaci a konfiguraci v různých prostředích, pokračuje kniha systematickým výkladem prvků jazyka. Přes základní pojmy (kód v HTML stránce, zpracování na serveru) se přes proměnné, datové typy a operátory dostaneme k příkazům, větvení programu a definování funkcí. Následují statě o vlastnostech, jež PHP dávají sílu práce s řetězci a regulární výrazy či pole. Další kapitoly se zaměřují na aplikační stránku podrobně se seznámíte s jednou z nejsilnějších zbraní PHP, jíž je přístup k SQL databázím, s využitím technologií LDAP a XML či s tvorbou a použitím cookies. Nechybí část o ladění chyb a zabezpečení samotných aplikací. Knihu uzavírá praktické pojednání nad případovými studiemi, jež demonstrují reálné nasazení v praxi.

Publikace je velmi podrobná, obsáhlá a přináší řadu příkladů a praktických tipů. Zahrnuje veškerá témata, s nimiž se při běžné práci s PHP můžete setkat, a i to je důvod (vedle faktu, že na našem trhu je téměř jediná), proč stojí za to si ji opatřit. I když je zatížena velkou bolestí tohoto typu publikací obsahuje řadu chybiček, a to jak ve výkladu, tak v kódu.

Autor: Kolektiv autorů

Vydavatelství: Wrox/Computer

Počet stran: 656

Doporučená cena: 590 Kč


Java pro zelenáče

Jméno autora této publikace musí být známo snad každému, kdo sleduje v tuzemsku dostupné čtivo pro programátory. Miroslav Virius proslul jako autor několika kvalitních publikací o programování a jazycích C/C++, a rovněž jako tvůrce zajímavých časopiseckých článků o programátorské tematice. Protože sám autor je neúprosným kritikem pedagogických metod (zdůrazňuji, že také svých vlastních), na jeho knihu jsem se těšil.

Titul je určen pro naprosté začátečníky, kteří s Javou nikdy nepracovali, avšak obecné základy algoritmizace jsou určitě žádoucí. První čtyři kapitoly jsou ryze "zahřívací" čtenář se seznámí se základními pojmy, je mu nastíněna filosofie objektově orientovaného programování a pomocí jednoduchých či mírně pokročilých příkladů si poprvé "osahá" program v Javě, jeho spouštění v základním běhovém prostředí a vychytávání běžných chybiček. Poté následuje druhý, a o stupeň náročnější start autor spouští komplexní systematický výklad, od běžných syntaktických konvencí přes kapitoly o datových typech a proměnných, polích, objektech, výrazech, operátorech atd. Zájemce se důkladně seznámí se základními vlastnostmi jazyka a konstrukcemi, jež Javu charakterizují. Závěr je určen vstupům a výstupům, grafickému uživatelskému rozhraní a tvorbě svébytných internetových útvarů apletů.

Metodika výkladu je pro autora velmi charakteristická text je značně hutný, po formální stránce je zřejmá snaha o maximální korektnost, avšak zároveň nechybí četné a výmluvné příklady. Zkrátka, jde o seriózní učebnici, na niž se musíte pořádně soustředit. Za velmi povedený považuji dvojí začátek knihy autor zcela správně odhadl, že bez úvodního "rozcvičení" by se zájemcům mohla při jeho tempu zatočit hlava. Rovněž nechybí příznačná srovnání s jazykem C++. Chcete-li se naučit Javu, pak si tuto knihu rozhodně sežeňte!

Autor: Miroslav Virius

Vydavatelství: Neocortex, Praha

Počet stran: 240

Doporučená cena: 249 Kč

§§§§§


Metriky v informatice

PETR NOVÁK

c01p0447

Pokud se vám zdá název této knihy poněkud záhadný, pak se není čemu divit. Dokonce se dá říci, že tuto publikaci ani nelze chápat jako typický IT titul jde vlastně o knihu svým zaměřením patřící mezi tzv. literaturu manažerskou.

Lze vůbec měřit přínosy informatiky pro firmu? Jaká je návratnost prostředků vložených do IS/IT? Přinášejí zvýšené výdaje do této oblasti skutečně adekvátní efekty? Právě tyto základní otázky si klade za cíl kniha zodpovědět.

Z předešlého je zcela evidentní, pro koho je publikace určena jsou to především manažeři a potom také studenti informatiky a řízení. Snaží se popsat a vysvětlit, proč, kde a jak měřit efektivitu IS/IT ve vztahu k podpoře základní oblasti podnikání firem. Kniha je svým způsobem koncipována jako pomůcka, respektive návod k tomu, jak zvýšit efektivitu informatiky jako podpůrného procesu jakéhokoliv podnikání.

První část knihy je zaměřena na vysvětlení konstrukce a podstaty metrik v podnikání obecně zejména přiblížení problematiky metrik efektivnosti a nejvíce využívaných metod měření podnikové výkonnosti. Poměrně rozsáhlá část je také oprávněně věnována rozebírání vztahu mezi řízením podniku a řízením informatiky v podniku.

Za stěžejní a pro praxi nejpřínosnější musíme ovšem považovat kapitolu druhou a třetí. Ty totiž pojednávají o metrikách užití, provozu a inovace IS/IT, a to včetně praktických příkladů a zkušeností z oblasti implementace IS/IT do reálných českých podniků. Závěrečné kapitoly se věnují poměrně specifické oblasti problematice vývoje a zavádění softwarových produktů do informačních systému podniku.

Kniha Metriky v informatice je nabita jak teoretickými informacemi, tak praktickými zkušenostmi autora z této oblasti. Domnívám se, že tato publikace nemá ve svém oboru na českém trhu svým rozsahem a kvalitou obsahu konkurenci.

Autor: Pavel Učeň a kolektiv

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 140

Doporučená cena: 169 Kč

§§§§§


8/2000


Novinky


Nové aktivity Dellu na Internetu

Michal Bareš

c00p0412

Dnes vám přinášíme rozhovor s Milanem Vašíčkem, marketingovým ředitelem společnosti Dell.

PCW: Společnost Dell nedávno ohlásila zásadní změnu obchodní strategie. Kromě přímého prodeje počítačů se chce více věnovat internetovým aktivitám. O co se vlastně jedná?

Dell: Dell byl k iniciativám, o kterých budu mluvit inspirován našimi zákazníky, kteří chtěli sdílet naše "know-how" v oblasti internetu. Vezměte v úvahu, že Dell prodá denně zboží za zhruba 40 mil. USD a přitom je celý provoz zajištěn hardwarem Dell. To je působivé a mnoho firem v nejrůznějším odvětví by rádo podniklo něco podobného. Dell vychází vstříc právě těmto potřebám.

Neznamená to, že by v budoucnu stále neplatilo naše staré logo "Be Direct", chceme jen posunout naši firemní strategii o něco dále směrem k Internetu, jako k prostředí, v němž se bude odehrávat celá budoucnost obchodování.

K tomuto kroku jsme přistoupili na základě přání zákazníků, kteří nás žádali, abychom se s nimi podělili o zkušenosti, jež jsme za dobu, po kterou obchodujeme na Internetu, nasbírali. Naši první stránku Dell.com jsme otevřeli v roce 1994, v roce 1997 jsme byli první společností, která na Internetu překročila denní prodej zboží za 1 milion dolarů a dnes tímto způsobem prodáváme zhruba 50 procent celkového obratu firmy .

PCW: K novým aktivitám v oblasti Internetu vás tedy přivedl zájem zákazníků a dobré zkušenosti s tímto způsobem prodeje?

Dell: Ano, zájem zákazníků a ohromné možnosti, které se zde nabízejí. Prognózy ukazují, že v roce 2003 bude objem trhu s hardwarem a související infrastrukturou na Internetu zhruba 370 miliard dolarů. Internet nám navíc umožňuje dále rozvinout přímý vztah se zákazníky. Náš posun k nové strategii lze celkově shrnout do pěti bodů.

Zaprvé to jsou produkty pro internetovou infrastrukturu. To jsou servery na bázi PC-serverů a paměťová zařízení podporující jejich běh. Zde se jedná převážně o hardware. Nedávno jsme v této souvislosti představili zařízení Dell PowerApp, jednoúčelové servery vyráběné s maximálním ohledem na úsporu místa a snadnou obsluhu i konfiguraci. Poté přicházejí na řadu cacheing servery a load ballancing servery, které budou ve spojení s našimi servery PowerEdge a PowerVault tvořit kompletní infrastrukturu Internetu.

Dalším bodem je poskytování služeb, kde se chceme orientovat hlavně na programy a partnerské vztahy například na firmy začínající jako ISP, kterým můžeme poskytnutím potřebného know-how značně zjednodušit vstup na trh.

Zatřetí to jsou služby Dell Expert. Zde se jedná hlavně o pomoc v oblasti konzultací zaměřených na e-business ve vztahu k informačním systémům. Chceme být nápomocni především úspěšným klasickým firmám, které se rozhodly převést část svých aktivit na Internet.

Do rámce Dell Internet Services můžeme zařadit i hosting pro malé a střední firmy, které nestojí o investice do vlastního hardwaru a kterým jsme schopni poskytnout vzdálené servery.

Dalším bodem je zpřístupnění Internetu jako takového, tedy možnost bezplatného připojení na základě aliancí se specializovanými firmami. Posledním bodem je Dell Ventures, což je novinka. Zde se snažíme vyhledávat potenciální perspektivní partnery v oblasti internetových aktivit a pomáhat tyto aktivity realizovat.

PCW: To jsme hovořili o projektu tak, jak byl specifikován v Americe, jak to bude vypadat v našich podmínkách?

Dell: Tyto strategické iniciativy byly již zpracovány do konkrétní nabídky služeb, které naleznete na českých stránkách www.dell.cz. Dell se těmito kroky posouvá do nové oblasti, ve které rozhodně má co nabídnout a díky vlastnímu úspěšnému modelu ví o čem mluví.

§§§§§


Ricoh RDC - 6000

Stanislav Buzek

c00p0413

Novinka navazuje na úspěšné typy řady "pětitsícovek" tohoto předního výrobce digitální fotografické techniky. Dnes již běžný dvoumegový čip a bohaté uživatelské možnosti činí z kamery vyspělý amatérský nástroj pro různorodé fotografické vyžití.

Snímací senzor CCD s 2 140 000 pixely dovoluje vytvořit obrázky v neprokládaném režimu v rozlišení 1 600 x 1 200 pixelů (high), 800 x 600 pixelů (middle), 640 x 480 pixelů (low), případně 2 000 x 1 500 pixelů prokládaně. Je tomu již dnes tak, že výrobci se kromě stále lepšícího se rozlišení snaží i u nových přístrojů nabízet ukládání snímku do formátu s nízkým rozlišením, neboť takový obrázek je bez větších úprav využitelný pro umístění na internetových stránkách (u souboru s vysokým rozlišením by redukce dat byla značná, a tudíž výchozí soubor zbytečně velký).

Paměť až 64 MB

Formátem pro uložení snímků je tradičně JPEG. Kamera nemá vnitřní paměť, médiem je vyjímatelná paměťová karta SmartMedia (3,3 V). Přiložena je karta pro 8 MB, přístroj podporuje kapacitu až do 64 MB. Další možností je stahovat snímky do počítače pomocí sériového nebo USB rozhraní. Vhodným doplněním, které se u střední třídy přístrojů stává již standardem, je možnost záznamu videosekvencí. Ricoh RDC-6000 je schopen zaznamenávat videosnímky ve sníženém rozlišení 320 x 240 pixelů a ukládat je na SmartMedia karty ve formátu AVI. S touto funkcí souvisí i vypínatelný videovýstup PAL/NTSC, jehož prostřednictvím může být kamera připojena k televizoru.

Technické parametry

Ohnisková vzdálenost autofokusového objektivu odpovídá 40 mm u kinofilmových přístrojů. Ostřit lze v normálním režimu od 30 cm do nekonečna, v makrorežimu od 13 do 30 cm. Kamera nabízí jako doplňkovou softwarovou funkci i digitální čtyřnásobný zoom. Hledáček kamery je průhledový optický, zároveň může být použit vestavěný TFT LCD displej s 71 760 pixely a v případě zvláštní potřeby i televizní nebo počítačový monitor. Přehrávání náhledů obrázků v kameře může probíhat buď po jednom, nebo s více malými náhledy najednou.

Expoziční citlivost přístroje je nastavitelná na 100, 200 nebo 400 ISO/ASA. Vlastní expozici řídí automatika, dále mohou být nastaveny programy předvolby clony nebo předvolby času. Rychlost závěrky se pohybuje mezi 1/4 a 1/500 s. Ruční kompenzace expozičního programu je +/2 EV ve stupních po 0,25. Kompenzace barevného tónu vzhledem k neutrální bílé je nastavitelná pro čtyři druhy osvětlení (denní světlo, denní světlo při zatažené obloze, zářivkové osvětlení a žárovkové světlo). Snímky lze pořizovat jednotlivě, v sérii, ve videomodu, ale i intervalově (prodleva mezi nimi je nastavitelná od 30 sekund do 3 hodin).

Šikovné funkce

Vestavěný blesk jde zapnout pro každý snímek, vypnout pro každý snímek či nechat jej automaticky pracovat pouze při nedostatečných světelných podmínkách. Má funkci "red-eye reduction" a může pracovat i při nočních snímcích s delší dobou expozice. Interval prodlevy samospoušťe je 10 s.

Vylepšení, která nejsou již nutně potřebná, ale pro některé zákazníky mohou být atraktivní, představují snímání v černobílém režimu, v sépiovém tónu a v modu webové live kamery (pouze s Windows 98). Zdrojem energie jsou dva li-ion akumulátory s možností nabíjení, případně připojení k elektrické sítí přes AC adaptér. Ten je součástí bohatého příslušenství, které kromě kabeláže, dálkového ovládání, pouzdra, poutka a firemního softwaru pro zpracování obrázků a obsluhy kamery přes počítač nabízí i adaptéry k zasunutí SmartMedia karty do disketové mechaniky nebo PC-Card slotu.

Závěr

S rozměry 110 mm x 67 mm x 40 mm a provozní hmotností 260 g patří kamera ke skutečně malým přístrojům, vhodným pro turistické použití. Na světovém trhu je dostupná od června 2000 při běžné ceně 450 euro.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0414

Illustrator 9.0

Příznivci populárního programu pro vytváření vektorových grafik pro Web a tisk se mohou radovat, neboť byla uvedena nová verze populárního Adobe Illustratoru a to již řada 9.

Nová verze obsahuje mnoho vylepšení pro zvýšení produktivity při použití desítek populárních funkcí. Adobe Illustrator 9.0 je bezproblémově integrovaný do rodiny profesionálních produktů Adobe. Ve spojení s programy Adobe GoLive, Adobe LiveMotion a Adobe Photoshop, stejně jako s programy Adobe Premiere a Adobe After Effects poskytuje výkonnou kombinaci pro vytváření vynikajících webových grafik.-MIC

Novinka od 3Com

3Com uvedl nový produkt 3Com Office-Connect 812 ADSL Router, který umožňuje rychlé připojení LAN na Internet přes Asymmetric Digital Subscriber lines (ADSL). Pomocí ADSL routerů mohou malé podniky jednoduše a bezpečně komunikovat s více místy, jako jsou vzdálené kanceláře a pracovníci. Firmy mohou stahovat velké soubory za zlomek času oproti běžným analogovým modemům. 3Com OfficeConnect 812 ADSL Router podporuje G.lite a full-rate technologie, a je navržen pro spolupráci s vedoucími poskytovateli ADSL služeb. Malé a střední podniky přednostně vyhledávají 3Com, protože 3Com dodává jednoduchá a levná řešení pro přístup k Internetu.

Projekt GÉANT

Ve spolupráci s národními výzkumnými a vzdělávacími sítěmi 25 evropských zemí předložilo sdružení DANTE Evropské komisi, konkrétně jejímu Programu informační společnosti, návrh na zajištění podpory projektu GÉANT, který by měl nadále zaštiťovat provoz evropské akademické internetové sítě TEN-155. ČR v projektu GÉANT zastupuje sdružení CESNET, které pod názvem TEN-155 CZ provozuje českou akademickou vysokorychlostní síť.

Podle návrhu, vyžádaného Evropskou komisí, bude GÉANT poskytovat panevropskou mezinárodní konektivitu mezi evropskými výzkumnými a vzdělávacími sítěmi. Tato konektivita bude užívat gigabitové přenosové rychlosti, založené na optických trasách, které jsou nyní na trhu dostupné. Plánované jádro sítě bude poskytovat rychlost 2,5 Gb/s, přičemž cílová kapacita bude až desítky Gb/s. K tomuto jádru budou připojeny další evropské výzkumné a vzdělávací sítě. Všechny sítě projektu GÉANT budou připojeny dvěma datovými okruhy, aby bylo zaručeno plné zálohování konektivity.-MIC

První antivir pro Palm

Firma Symantec oznámila vývoj první antivirové technologie na světě pro platformu Palm OS. Tento nový bezpečnostní prototyp je založen na oceněné antivirové technologii upravené pro efektivní běh na handheldech. Ačkoliv nyní nejsou známy žádné počítačové viry, červy nebo Trojské koně útočící na handheldy, Palm OS je náchylný na škodlivé kódy stejně jako ostatní hlavní počítačové platformy.

Antivirová technologie používá optimalizovanou "micro-engine", a tím umožňuje výzkumníkům v Symantec Antivirovém výzkumném centru objevovat známé potenciální hrozby na Palm OS platformě.-MIC


Nové servery od Compaqu

Michal Chautur

ProLiant DL360 je ultratenký server optimalizovaný pro hromadná nasazení. ProLiant DL360 je jediným serverem o rozměru 1U, který podporuje konstrukci se dvěma procesory Pentium III, dvěma pozicemi na disky vyměnitelnými za provozu, integrovaným řadičem diskového pole, dvěma sloty PCI (jeden na 64bitové sběrnici) a s pamětí rozšiřitelnou až do 4 GB což je dvojnásobek paměti, kterou nabízejí konkurenční servery o rozměru 1U. Navíc zahrnuje nové prvky pro montáž do rámu, jako např. příchytné kolejničky a zjednodušenou správu kabeláže. Každý server je standardně vybaven Compaq Insight Managerem. ProLiant DL360 také jako volitelné vybavení nabízí Remote Insight Lights-Out Edition, což podnikům umožňuje spravovat tisíce serverů nástrojem založeným na Webu z kteréhokoli místa na světě.

ProLiant DL580 a ML570

ProLiant DL580, server optimalizovaný na maximální využití prostoru, a ProLiant ML570, server optimalizovaný na maximální vnitřní rozšíření, nabízejí zákazníkům ze všech prostředí 4procesorové servery. Jsou konstruovány tak, aby nabídly výkonnost na celopodnikové úrovni, vysokou dostupnost a spolehlivost pro rychle rostoucí podniky, a rovněž rozšířily schopnosti stávajících podniků. Jako náhrada serverů ProLiant 6400R, resp. 5500 zvládají tyto nové mnohoúčelové servery nejrůznější pracovní zátěž velkých aplikací včetně ERP, intenzivního transakčního zpracování, web hostingu a virtuálních privátních sítí jak pro poskytovatele služeb, tak pro podniky s tradičním organizačním modelem.

TaskSmart C600 a C900

TaskSmart C600 a TaskSmart C900 jsou serverová zařízení určená pro zrychlení přístupu uživatelů k informacím na Internetu i intranetu. Tyto nové servery jsou velmi vhodné jak pro velké zákazníky, tak i pro vládní a vzdělávací instituce.

Cenové relace

Compaq ProLiant DL360 je k dispozici okamžitě, průměrná cena začíná na 3 970 USD. Server Compaq ProLiant ML570 je k dispozici již nyní, ceny začínají na 8 980 USD, DL580 je k dispozici v cenách od 9 450 USD. Oba servery TaskSmart řady C jsou již nyní k mání; cena modelu C600 začíná na 4 899 USD, modelu C900 na 6 499 USD.


ScanCopier DS-310F - Kopírka a skener v jednom

Michal Chautur

Jednoduchou a přitom efektivní metodu, jak zkvalitnit a zrychlit práci s dokumenty, nabízí privátním uživatelům a menším kancelářím digitální kopírovací a skenovací příslušenství firmy AVISION, s názvem ScanCopier DS-310F. Jedná se o zařízení, s jehož pomocí je možné vytvořit pouhým připojením k tiskárně plnohodnotnou kopírku nebo skener, případně obojí.

Přístroj umožňuje skenovat plochu 8,5 " x 14 " v rozlišení 360 x 600 dpi s tím, že při tisku pak pracuje s rozlišením 600 dpi. Při kopírování je možné využít několika užitečných funkcí, jako například zoom od 25 % do 400 %, automatické potlačení pozadí nebo separace textu. Důležitým faktorem je rychlost tisku, která se v závislosti na typu a výkonu připojené tiskárny pohybuje v rozmezí 6-20 stran za minutu.

Dovozce na český trh, společnost Janus, tento výrobek dodává k tiskárnám Kyocera. Toto řešení poskytuje oproti klasickým kopírovacím strojům hlavně úsporu nákladů na provoz, neboť při sestavě s tiskárnou Kyocera lze ušetřit díky unikátním vlastnostem technologie ECOSYS až polovinu výdajů na spotřební materiál a také kousek životního prostředí. Ve spojení s tiskárnou Kyocera získá uživatel velmi úspornou digitální kopírku s kvalitními výstupy a při použití barevné tiskárny i velmi dobrý barevný kopírovací stroj.


Novinky u Creative - Multimediální smrš

Michal Chautur

Reproduktorový systém SoundWorks Digital, což je nová vylepšená verze aktivního tříkanálového reproduktorového systému SoundWorks, uvedla na český trh společnost Cambridge SoundWorks, plně vlastněná pobočka společnosti Creative Technology Ltd. Systém, jenž je založený na technologii použité v řadě reproduktorových systémů FourPointSurround FPS 2000 Digital, je vybaven zesilovačem, obsahuje zlepšený subwoofer v dřevěné skříni pro dosažení hlubších a lépe definovaných basů a SPDIF digitální audiovstup pro zajištění křišťálově čistého digitálního zvuku z jakéhokoli audiozařízení.

Spojení na míru šitých zesilovačů s výkonem 22 W pro subwoofer a 16 W pro každou z reproduktorových skříní dohromady se speciálním návrhem ovladačů vytváří základ pro silný stereofonní zvuk se širokým frekvenčním rozsahem. Výkon vzrostl o více než 50 % ve srovnání s původním systémem od společnosti SoundWorks.

Repro pro labužníky

Nový systém SoundWorks Digital obsahuje dva stereofonní analogové vstupy, jeden pro pohodlné permanentní připojení výstupu například z počítače PC, a druhý konektor po připojení přenosných zařízení jako například CD a MD jednotky nebo digitálního audio přehrávače. Systém se dodává s párem stolních stojánků pro stereofonní satelity. Reproskříňky mohou být také připevněny k monitoru počítače či na zeď s použitím integrálních oček na zavěšení a šroubků, jež jsou součástí dodávky. Kompaktní subwoofer může být umístěn na podlaze nebo na jakémkoliv jiném vhodném místě. Ovladač připojený kablíkem k subwooferu systému SoundWorks Digital s možností ovládání hlasitosti, zapnutí a vypnutí vyžaduje na stole jen minimální prostor.

Cena

Doporučená koncová cena je 2 980 Kč bez DPH. Produkt můžete objednat u distributorů produktů společnosti Creative Labs a v maloobchodním balení pak ve většině obchodů s výpočetní technikou a vybraných supermarketech.

DVD 12x

Další novinkou je mechanika PC-DVD Encore 12x, která umí číst DVD disky rychlostí až 12x a veškeré populární diskové typy, včetně audio a foto CD. Nejenže může být použita pro sledování DVD filmů buď na PC, či na televizi, ale může být také upotřebena pro poslech audio CD a pro hraní her.

Při používání PC-DVD Encore 12x budete vtaženi nejen do scény vizuální, ale také do scény zvukové. Nová generace technologie pro zlepšování obrazu Dxr3 (Dynamic Extend Resolution) zajišťuje bezprecedentní čistotu obrazu a poskytuje nejlepší zpracování barevného videa při vysokých rozlišeních. Navíc tato Dxr3 karta umožňuje přenos zvuku v normě Dolby Digital do zesilovače s AC-3 dekodérem nebo do sady reproduktorů Creative Sound Works, a tak lépe dosáhne prostorového zvuku.

Nejen mechanika

Nový PC-DVD produkt od společnosti Creative se dodává s herním titulem Outcast, což je 3D akční dobrodružná hra v reálném čase, a také se hrou Super Speedway, která vás posadí do sedadla řidiče závodního auta jedoucího rychlostí přes 230 mil za hodinu. Součástí dodávky tohoto produktu je též Creative Media Ring Talk, jenž umožňuje uživatelům vést dialog z PC na PC přes Internet. Jako odpověď na rostoucí popularitu digitálního zvuku a formátu MP3 je součástí též přehrávač Lava! Player, umožňující uživatelům rozšířit zážitek z hudby o interaktivní, na míru šité a s hudbou synchronizované video zajištující imerzivní 3D vizuální zážitek.

Dodávky mechaniky PC-DVD Encore 12x byly zahájeny koncem června tohoto roku při doporučené koncové ceně asi 249 USD.


Compaq Deskpro EN

Michal Chautur

Nová řada Compaq Deskpro EN nabízí prostředky pro centrální správu, stabilitu a konzistenci po celou dobu životnosti výrobku. Společnost Compaq překonstruovala Deskpro EN tak, že desktop je nyní štíhlejší, snáze se provádí servis, upgrady a rozšiřování.

Určený pro větší podniky

Nová řada Compaq Deskpro EN je určena ke snadné integraci v rámci velkého podniku; nabízí prostředky pro správu a možnosti servisních zákroků. Poprvé předvádí štíhlejší a lépe rozšiřitelnou skříň, která zůstane stabilní po celou dobu. Jako odezvu na požadavky zákazníků zpřístupňuje výrobce jediný image software a volitelné standardní ovladače pro celou řadu Deskpro EN. Předinstalovaná verze Altiris eXpress a snadno použitelný softwarový balík Intelligent Manageability jsou nyní k dispozici k jednoduché implementaci pouhým ukazováním myší a jako prostředky pro správu produktů Deskpro po celou dobu životního cyklu osobního počítače. Řada Deskpro EN i nadále nabízí konzistentní software až po dobu jednoho roku na všech modelech, což umožňuje zákazníkům, aby v případě nasazení nových modelů v podniku ušetřili na nákladech za IT v průběhu zavádění, ověřování a testování software.

Závěr

Řada Deskpro EN začíná cenově na 55 000 Kč. K dispozici jsou 2 verze: Slim Desktop, který je o 20 procent menší a je lépe rozšiřitelný než stávající stolní počítač řady Deskpro EN, a typ Small Form Factor (SFF), který nyní zahrnuje jednu zásuvnou pozici mechaniky plné velikosti a jeden slot navíc. Řada Compaq Deskpro EN, je osazena nejnovějšími standardními procesory firmy Intel, včetně nové čipové sady 815E a široké škály procesorů Celeron a Pentium III, jejichž rychlost je v rozsahu od 600 MHz do 933 MHz. Řada Deskpro EN nabízí zákazníkům výběr z operačních systémů s dvojitou instalací Windows 98/Windows 95 CZ nebo Windows 2000/ Windows NT 4.03 CZ. Nová klávesnice Compaq Easy Access Keyboard je u řady Deskpro EN standardním vybavením, zajišťuje bezprostřední přístup k často používaným aplikacím a kritickým podnikovým informacím na Internetu nebo uživatelské extranetové či intranetové stránce.


HDD Sound Barrier

Michal Chautur

Společnost Seagate Technology uvedla na trh svou technologii "Zvukové bariéry" (SBT), což je soubor technických a konstrukčních opatření, která minimalizují vyzařovaný hluk diskových mechanik za provozu. Součástí SBT je tichý mod vystavování ramének se čtecími/zapisovacími hlavami, který může být nakonfigurován již ve výrobě či až u uživatele.

Hluk versus výkon

V současnosti PC a jiné hostitelské systémy mohou diskové mechanice nařídit, aby pracovala potichu, pokud jsou z ní provozovány aplikace pro domácí zábavu, anebo naopak aby prováděla nejrychlejší vyhledávání v případě, že se jedná o aplikace komerční, kde data musí být rychle stažena z různých sektorů diskové mechaniky. Je to poprvé, co SBT umožňuje výrobcům PC, systémovým integrátorům a dokonce i samotným uživatelům za chodu zvolit akustické a výkonnostní profily pro různé aplikace, od audio/videoprogramování na televizních digitálních rekordérech a dalších zařízeních pro domácí zábavu až po vysoce výkonné, na přenos dat náročné, aplikace.

Mod tichého vyhledávání může být řízen pomocí nástrojů používajících novou specifikaci standardu ATA, nazývanou Automatic Acoustic Management (AAM). Mod tichého vyhledávání a podpora AAM budou standardní součástí všech nových produktů společnosti Seagate určených pro trh osobních počítačů včetně diskových mechanik U série 5, což je ta nejtišší disková mechanika pro běžné stolní počítače a osobní videorekordéry.

SBT je systém

SBT obsahuje mnoho dalších funkcí, které společnost Seagate implementovala na současných diskových pamětech pro osobní počítače. SeaShield chrání diskovou mechaniku a tlumiče, jež jsou součástí konstrukce, poskytují sníženou hladinu hluku jak v režimu Připraveno (disk se točí), tak v režimu Vyhledávání (disk se točí vystavovací raménka se pohybují). Použití technik modelování rezonance mechanické konstrukce je základem optimalizace výsledného mechanického návrhu, který snižuje hlučnost diskové mechaniky, jak mimo provoz, tak i při vyhledávání dat.

Ušetří i energii

Vyhledávání metodou Just-in-Time, snižuje hlučnost a spotřebu energie během vyhledávání náročných na vystavování ramének, je již implementováno i na dnešních mechanikách U10. Investice do motůrků s fluidními dynamickými ložisky, montážní systém s hlukovou izolací a konstrukce chassis nebo skříně počítače, jsou základem těch nejtišších systémů, jak pro okamžité použití, tak i pro budoucnost. Technologie SBT v současnosti umožňuje zákazníkům společnosti Seagate z řad OEM nebo koncovým uživatelům ovládat technologii implementovanou na diskových mechanikách Seagate včetně adaptivních algoritmů vyhledávání s cílem redukovat hluk, jejž generují diskové mechaniky při čtení a zápisu informace.


Nové PRIMERGY

Michal Chautur

Nové tři přírůstky zaznamenala rodina výkonných systémů určených zejména pro oblast e-business aplikací o systémy PRIMERGY se čtyřmi procesory od společnosti Fujitsu Siemens Computers.

Nové čtyřprocesorové systémy PRIMERGY byly navrženy pro práci s Internetem a pro elektronické obchodování. Tato řada nabízí všechny komponenty nezbytné pro datová centra a serverové farmy založené na platformě Intel. Výrobce nabízí kromě nových serverů i řešení pro ukládání dat, speciálně navržené skříně, řešení pro odolnost vůči selhání a správu serverů a poskytuje jednu z nejkomplexnějších infrastruktur pro celopodniková datová centra a serverové farmy.

N400, H400 a K400

PRIMERGY N400 je pracovní uzel uložený v 19" racku a určený pro datová centra a serverové farmy s pouze čtyřmi výškovými jednotkami. Využívá externí diskové pole. Je vhodný pro hostování aplikací, podporu ISP (Internet Service Provider), jako databázový server pro konfiguraci v clusteru, jako ERP server (Enterprise resource Planning) a pro serverové farmy. Enterprise server PRIMERGY H400 je výkonnou platformou pro provozně kritické aplikace jako hostování klient/server databází, internetová zařízení, škálovatelné intranetové a internetové servery a velké pobočkové systémy. Samostatný server PRIMERGY K400 nabízí nejvyšší možnou rozšiřitelnost a podporuje aplikace pracující s velkými objemy dat, jako např. databáze a poštovní servery. Má k dispozici až 432 GB interní diskové kapacity, pět zdrojů napájení a čtyři pozice pro vyměnitelná média jako je např. pásková mechanika.

Systém obsahuje čtyřprocesorový 550 MHz systém Intel Pentium III Xeon a procesory nové generace Pentium III Xeon s vyšším taktovacím kmitočtem. Až 16 GB hlavní paměť podporuje rozšířenou škálovatelnost nových operačních systémů jako jsou Windows 2000. Tuto vyšší výkonnost zajišťuje nejnovější SCSI technologie s podporou LVD U3W SCSI až do 160 MB/sek, a 64bitovými 66MHz PCI sloty, které plně využívají zvýšené propustnosti nové technologie řadiče.

Základem je spolehlivost

Vyšší spolehlivost je dosažena díky nové technologii "Chipkill", kterou využívají hlavní paměťové moduly a která zajišťuje opravu vícebitových chyb a redundanci paměťových čipů modulu. Pokud čip selže, ztratí se pouze jeden bit, jejž lze obnovit standardním postupem opravy chyb. Společnost Fujitsu Siemens Computers také nabízí nejvyšší dostupnost, a to díky implementaci redundantního počtu kritických komponent a architektury typu hot-plug-everything, která umožňuje výměnu ventilátorů, zdrojů napětí, PCI řadičů, pevných disků a dokonce i médiových jednotek (CD-ROM, pásková mechanika) za provozu. Jsou integrovány i další funkce zajišťující ochranu před chybami a automatickou obnovu, včetně PDA (Pre-failure Detection and Analysis), ASR&R (Automatic Server Reconfiguration and Restart) a celé řady nástrojů pro správu serverů umožňující centrální správu všech serverů PRIMERGY v síti.


Kazety pro zálohy - Když vám nesta pevný disk

Michal Chautur

Novou vylepšenou řadu magnetopáskových kazet certifikovaných pro použití v jednotkách Travan o kapacitách 8 GB a 20 GB uvedla na trh společnost Seagate. Magnetopáskové kazety Travan jsou navrženy a zkonstruovány tak, aby při použití v magnetopáskových jednotkách Seagate Travan 8 a 20 ATAPI dosahovaly maximálního výkonu a spolehlivosti, stejně tak jako s magnetopáskovými jednotkami Seagate Hornet Travan 8 a 20 ATAPI a Hornet NS8, NS20 a SCSI mechanikami NS20. Ekonomicky výhodná souprava Seagate TapeStor Travan, která je dodávána s kapacitami 8 GB a 20 GB a rozhraními ATAPI a SCSI, obsahuje magnetopáskovou jednotku Hornet Travan s magnetopáskovou kazetou Seagate Travan, programové vybavení Backup Exec a diagnostické a služební programy.

Obrovská kapacita

Magnetopáskové kazety Seagate Travan obsahují vícejazyčný návod ulehčující jejich používání. Jsou baleny po jednom nebo po třech kusech, tak aby byly uspokojeny potřeby zákazníka. Na všechny tyto produkty je poskytována pětiletá záruka. Seagate spolu se svými technologickými partnery společnostmi Hewlett-Packard a IBM vytvořila standard Linear Tape-Open (LTO), což je standard nové škálovatelné a otevřené magnetopáskové architektury, která s kapacitou až 200 GB dat na jednu magnetopáskovou kazetu uspokojí rostoucí nároky na ukládání dat na serverech od střední třídy až po třídu podnikovou.


WebTV s disky WD

Michal Chautur

Pevné disky WD Performer 15i byly společností Microsoft WebTV Networks vybrány pro použití v nabídce služeb Microsoft UltimateTV service jako součást nového rozšířeného systému RCA DIRECTV. Firma Western Digital Corp. oznámila, že Platforma UltimateTV service, ve spojení s DIRECTV a RCA, je první a jedinou platformou pro satelitní vysílání digitální televize, která v sobě zahrnuje nabídku satelitních programů, digitální videozáznam, interaktivní televizi a přístup k Internetu.

Vyvinuty pro domácí multimédia

Disky WD Performer 15i jsou vyvinuty s ohledem na jejich použití v digitálních videorekordérech (DVR), set-top boxech, domácích serverech,televizních přijímačích, audio/videojukeboxech a v dalších výrobcích spotřební elektroniky. První sériově vyráběný pevný disk s technologií StreamWeaver WD Performer 15i zabezpečuje ustálený tok dat, tichý chod a schopnost zpracování vícenásobných toků dat pro souběžné přehrávání a záznam dat to znamená všechny funkce důležité pro uživatele aplikací domácí zábavy.

Pevný disk WD Performer 15i s plošnou hustotou 15,3 GB na plotnu je dostupný v kapacitách od 7,5 do 45 GB. Verze s kapacitou 45 GB nabízí uživateli prostor pro 45 hodin videozáznamu ve standardu MPEG a až 700 hodin audiozáznamu v CD kvalitě standardu MP3.

Stream Weaver

Technologie StreamWeaver vyvinutá společností Western Digital je příkazovou sadou rozhraní určenou přímo pro použití ve spotřebitelských audio/video aplikacích. StreamWeaver optimalizuje výkon A/V aplikací a podporuje zpracování vícenásobných toků dat u souběžného přehrávání a záznamu, které je požadováno pro A/V programování digitálních videorekordérů (DVR) a dalších výrobků spotřební elektroniky. Tato technologie umožňuje nepřetržité sledování videozáznamu. Podporuje také souběžné přehrávání i záznam dat a tím možnost "zastavit" živé televizní vysílání a vrátit se k jeho sledování později, bez ztráty obsahu programu.

WhisperDrive čtvrté generace

V discích WD Performer 15i je využita čtvrtá generace technologie snížení hlučnosti WhisperDrive, která velkou měrou snižuje hlučnost provozu disku, což je zásadním předpokladem pro použití ve spotřebitelských a výpočetních aplikacích vyžadujících tichý chod. Disky WD Performer mají vyšší kapacitu na plotnu, což představuje také menší počet záznamových a čtecích hlav a menší počet součástí, a tím méně zahřívání a hluku.

V neposlední řadě bezpečnost dat

V pevných discích WD Performer 15i je využita technologie DataLifeguard, která chrání data uživatele automatickou detekcí, vymezením a opravou problémových oblastí disku dříve, než může dojít k chybě, a tím významně zvyšuje spolehlivost.


Grafika s Vpro - Lépe vypadá už jen realita

Michal Chautur

Novou řadu pracovních stanic Silicon Graphics Octane2, která má v sobě zabudován nedávno ohlášený grafický subsystém VPro, představila nedávno společnost SGI. Systém dále obsahuje optimalizovanou architekturu křížového přepínače, nový procesor a další prvky určené profesionálním tvůrčím pracovníkům a technikům.

Octane2 s VPro

Pracovní stanice Octane2 se bude dodávat s grafickým adaptérem VPro ve verzi V6 se 32 MB grafické paměti nebo V8 s pamětí 128 MB. Při vývoji těchto adaptérů, určených pro nejnáročnější zákazníky, bylo využito bohatých zkušeností odborníků SGI s prostředím OpenGL. VPro obsahuje plnou hardwarovou akceleraci základní funkční sady OpenGL 1.2 a další vlastnosti integrované na jediném čipu. Zmíněné řešení je patentováno pod názvem "OpenGL on a Chip" a představuje vysoce efektivní architekturu připravenou pro budoucí rozšiřování.

Octane2 disponuje vysokým geometrickým výkonem a neobvyklou kvalitou obrazu. Stanice s grafikou VPro ve verzi V6 je vhodná hlavně pro prostorové CAD modelování a animace. Výkonnější verze V8 podporuje práci s extrémní velikostí obrazu a je ideálním řešením pro digitální navrhování prototypů, aplikace z oboru geografie, lékařství a vizuálních simulací.

Parametry

Octane2 V8 je prvním unixovým desktopem, který disponuje 128 megabyty konfigurovatelné grafické paměti. Aplikační program může tuto paměť využít jako paměť pro textury nebo ke grafickým efektům. Dalším novým rysem je propracovaná hardwarová implementace barevných přechodů s normální interpolací po jednotlivých obrazových bodech, kdy se nevyužívá překrývání textur. Tím je dosaženo přesnějších výsledků v osvětlení třírozměrných modelů. Grafika je schopna práce s barevnou hloubkou 48 bitů, tzn. 12 bitů na složku (červená, zelená, modrá a alfa).

Výborného grafického výkonu dosahuje Octane2 díky jednomu až dvěma procesorům MIPS R12000A na kmitočtu 400 MHz, které se vyrábějí špičkovou 0,18mikronovou technologií ve společnosti NEC. Proti stanici Octane nabízí Octane2 až trojnásobný grafický výkon a o 33 % vyšší výkon CPU. Octane2 je schopen zpracovávat až 425 milionů pixelů za sekundu a v geometrickém výkonu vykreslí 7,4 milionu trojúhelníků za sekundu.

Souběžně s ohlášením nových grafických stanic Silicon Graphics Octane2 společnost SGI představila nové grafické adaptéry pro nedávno uvedenou řadu VPro. Nové grafické karty pro operační systém IRIX jsou kompletně vyrobeny v SGI, vynikají robustní, plnohodnotnou sadou funkcí a jsou určeny nejnáročnějším uživatelům IRIXu.

VPro

Obecně je řada grafických subsystémů VPro navržena pro pracovní stanice s operačními systémy IRIX, Windows NT a Linux. SGI nabízí dvě různé implementace těchto adaptérů.

Karta VPro pro Linux a Windows NT byla vyvinuta ve spolupráci se společností NVIDIA Corporation a je instalována do pracovních stanic Silicon Graphics 230, Silicon Graphics 330 a Silicon Graphics 550. Právě ohlášená verze VPro pro IRIX je výhradní součástí nových počítačů Silicon Graphics Octane2, a to buď jako verze V6 se 32 MB, nebo jako verze V8 s 128 MB konfigurovatelné grafické paměti.


Thomson LYRA s USB - Otevřená budoucím formátům

Michal Chautur

Hudební přehrávač Thomson LYRA, přístroj s možností rozšíření na budoucí formáty, jenž zaručuje poslech hudby ve zvukové kvalitě srovnatelné s CD, již zapůsobil na příznivce hudby a počítačů a poskytl jim celou řadu vzrušujících možností v oblasti MP3. Díky adaptéru pro sběrnice USB budou moci přehrávač LYRA používat rovněž uživatelé platformy MACINTOSH.

Otevřený budoucím formátům

S ohledem na základní požadavky v neustále se vyvíjející oblasti nových technologií byl přehrávač LYRA vyvinut jako zcela otevřený produkt, bez omezení. Kromě stávajících formátů (MP3, G2, Microsoft Windows Media) je připraven i na budoucí kompresní formáty. První osobní digitální přehrávač je navíc adaptován pro další generaci nových, vysoce kapacitních paměťových karet. Je dodáván s programem RealJukebox, který lze snadno aktualizovat stažením nejnovější verze z Internetu. Nyní bude dodáván s programem MusicMatch Jukebox, jenž podporuje audioformát Microsoft Windows Media. Tento speciální program umožní uživatelům přehrávačů LYRA ukládat na paměťovou kartu téměř dvojnásobné množství hudby v CD kvalitě než dříve. Tato skutečnost znamená další významný krok směrem k požadavkům zákazníka.

Příslušenství

Prostřednictvím programů RealJukebox, MusicMatch Jukebox a adaptéru pro čtení a zápis na paměťovou kartu, který lze snadno připojit k počítači PC nebo Mac, umožňuje systém LYRA sestavovat a přehrávat "playlisty", kompilace skladeb, komprimovaných ve formátech MP3 a Microsoft Windows Media, ukládat je na disku počítače a během pár minut je přenést na paměťovou kartu. Kvalitní sluchátka nebo dodávaný kabel ke spojení s HiFi systémem stačí, abyste si své oblíbené skladby vychutnali sami či s přáteli.

Parametry

Nízká hmotnost 147 g a kompaktní rozměry přehrávače poskytují plnou svobodu pohybu: zcela digitální technologie neobsahuje žádné pohyblivé části a přehrává bez ohledu na pohyb přístroje. Ke snadné obsluze přispívá velký LCD displej, přinášející informace o přehrávaném souboru (název, jméno interpreta, délka apod.). Obsluha přístroje je velmi jednoduchá, hrací doba je při napájení dvěma bateriemi typu AA delší než 20 hodin.

Od září 2000 bude k dispozici další novinka, která potěší řadu uživatelů. Bude jí adaptér USB, jenž vzdáleně připomíná adaptér pro kartu Compactflash. Jeho hlavní vlastností je, kromě snadné a rychlé instalace a rychlého datového přenosu, úprava kompatibility datových souborů mezi počítači PC a Mac. Díky tomu budou nyní všechny výhody programu Music Match a přehrávače LYRA dostupné všem uživatelům bez ohledu na použitou platformu počítače.


Nokia sází na Javu - Java na mobilních telefonech?

Michal Chautur

Firma Nokia oznámila, že bude v širokém výběru svých budoucích kategorií mobilních terminálů podporovat technologii Java. Společnost se připojila k výkonné komisi zpracovatelského Programu 2.0 společenství Java (Java Community Process (SM) 2.0 Program (JCP)) a věnuje se poskytování aktivního vstupu do specifikačního procesu technologie Java a vývoji aplikační platformy. Technologie Java doplňuje bezdrátový aplikační protokol (WAP Wireless Application Protocol) tím, že poskytuje další možnosti a funkce pro budoucí mobilní terminály.

Java a WAP

Programovací prostředí Java může být vhodné pro vizi mobilní informační společnosti a přináší novou dimenzi do praxe uživatelů mobilních telefonů. Uživatelé budou například moci vyhledávat aplikace Java přes mobilní síť pomocí protokolu WAP a užívat je na svých mobilních zařízeních. Vzhledem k tomu, že tento programovací jazyk je určený především pro snadné používání v síti a těší se v oboru široké podpoře, je jen přirozené, že si společnost Nokia vybrala technologii Java

Nokia je aktivním účastníkem vývoje profilu mobilního informačního zařízení a vedla specifikaci knihovny rozhraní nových mobilních uživatelů pro platformu Java. Tento projekt, který funguje podle zpracovatelského programu společenství Java, učinil technologii Java nedílnou součástí světa mobilních komunikací. Během konference JavaOne, jež se konala nedávno v San Francisku, předvádí společnost Nokia implementaci JavaPhone aplikačního rozhraní (API) mezi nástroje vývoje propojovacího softwaru.

Závěr

V první fázi zavede společnost Nokia technologii Java u programovatelných telefonů a komunikátorů založených na EPOC, ale záměrem společnosti je přivést technologii Java také do jiných kategorií terminálů. První produkty společnosti Nokia, které budou podporovat tuto technologii, mají být na trhu k dispozici v roce 2001.


Nová série U disků

Michal Chautur

Pátou generaci této v historii nejpopulárnější diskové mechaniky navržené speciálně pro hromadné použití v běžné elektronice uvedla nedávno na trh společnost Seagate Technology. Rodina diskových mechanik U série 5, jež nalézá uplatnění ve spotřební elektronice, specializovaných internetových zařízeních i hromadně dodávaných PC, je vybavena exkluzivní technologií sound barrier technology (SBT technologií lámající bariéry hlučnosti). Tyto disky se tak řadí mezi nejtišší a nejrychlejší pevné disky určené pro běžné stolní počítače a osobní videorekordéry. Coby nejnovější generace nejlépe se prodávajících disků rodiny U série 5 nabízí až 40 GB dat na dvou plotnách a velmi dobrý poměr míry hlučnosti a spolehlivosti, jež je možné nalézt u komerčně dodávaných disků s 5 400 otáčkami za minutu.

Řešení do obýváku

Technologie SBT je množinou opatření, která optimalizují diskové mechaniky z hlediska tichého provozu. U disků U série 5 je to poprvé, kdy SBT umožňuje výrobcům PC, systémovým integrátorům, ba co více uživatelům vybrat si výkonnostní a hlučnostní profily, které řeknou diskové mechanice, zda má pracovat v tichém modu při aplikacích domácí zábavy, či zda má zajišťovat co nejrychlejší vyhledání dat při použití v podnikových aplikacích, kdy data musejí být na různých sektorech na diskové mechanice nalezena a stažena co nejrychleji. Emise hluku může být nyní přizpůsobena tak, aby splňovala specifické potřeby prostředí domácností a kanceláří. Součástí SBT je také snížení rezonance a další optimalizace mechanické konstrukce, jež snižují emisi hluku jak při vyhledávání, tak v režimu, kdy disk je pouze roztočen. Součástí technologie SBT jsou i vnitřní tlumiče a výjimečné zařízení SeaShield, poskytující další snížení hlučnosti jak v režimu běhu naprázdno, tak v režimu vyhledávání dat.

Parametry výkonnosti

Diskové jednotky série 5 jsou osazeny 1 MB paměti cache, otáčejí se standardní rychlostí 5 400 otáček za minutu, jež je základem vnitřního přenosu dat rychlostí vyšší než 41 MB/s, a jsou vybaveny rozhraním Ultra ATA/100. S kapacitami až do 40 GB jsou disky U série 5 vybaveny vysoce výkonnou čipovou sadou ATA zajišťující okamžitou odpověď paměti cache.

Vyšší bezpečnost dat

Řada disků U série 5 přebírá štafetu ve vedení v oblasti spolehlivosti díky 3D ochrannému systému od společnosti Seagate, jehož součástí jsou nástroje SeaTools, SeaShell, SeaShield a ochrana proti nárazům G-Force. Disková mechanika je první komerční disk, který bude podporovat Extended DST, což je nová, na standardech založená technologie automatického testování vyvinutá společností Seagate s cílem umožnit rychlejší a přesnější diagnostiku diskové mechaniky. Unikátní řešení SeaShield a SeaShell chrání mechaniku proti náhodnému poškození, ke kterému by mohlo dojít během montáže. Průhledný recyklovatelný plastový obal SeaShell nahrazuje antistatický sáček a v případě, že disk je mimo provoz, jej chrání proti nárazu více než 1 000 G, odolává elektrostatickým výbojů a zjednodušuje čtení čárového kódu. Programové vybavení SeaTools pomáhá uživatelům diagnostikovat problémy a určit, zda jsou způsobeny diskovou mechanikou, hardwaru počítače nebo souborovým systémem, a pomáhá tak uživatelům rychle a intuitivně nalézt řešení jejich systémových problémů.

Diskové mechaniky U série 5 budou též dodávány s programem DiscWizard zajišťujícím jejich rychlou instalaci. Tento program během posledních třech let získal od PC Worldu několik ocenění.


Nová 17" iiyama - Špičkový obraz za solidní cenu

Michal Chautur

Oplochý monitor Vision Master Pro 405 A705MT rozšířila svoji nabídku společnost iiyama. Doplňuje tímto sérii 17 palcových monitorů, sestávající z S700JT v základní kategorii a z A702HT v kategorii profesionální.

Technické parametry

Nový Vision Master Pro 405 A705MT je uzpůsoben pro rozlišení 1 024 x 768 při zobrazovací frekvenci 107 Hz. Maximální možná velikost obrazu je 1 600 x 1 200 pixelů při frekvenci horizontálního rozkladu 86 kHz. Technologie ploché obrazovky DIAMONDTRON NF zaručuje precizní nezkreslené zobrazení s minimálním zrcadlením a optimálními hodnotami kontrastu. Monitor Vision Master Pro 405 A705MT je tak vhodný pro použití při práci s programy na zpracování obrázků. Grafici, designeři a pracovníci v multimediální oblasti profitují díky čistému zobrazení a brilantním barvám obrazu. Proto také iiyama umístila svůj nový Vision Master Pro 405 A705MT do vyšší třídy své výrobkové palety, nazývané Business Range.

Špičkový obraz

Nová obrazovka DIAMONDTRON NF monitoru Vision Master Pro 405 A705MT pracuje s novým elektronovým dělem P-NX a je založena na technologii Naturally Flat. Díky technologii Naturally Flat je zajištěno skutečně precizní nezkreslené zobrazení, neboť monitor je jak v horizontálním tak i vertikálním směru absolutně plochý. Obraz na monitoru tak odpovídá skutečné předloze bez vyboulení či zakřivení.

Nový monitor Vision Master Pro 405 A705MT splňuje ergonomické standardy a

směrnice TCO\99.

Cena

Ve specializovaných obchodech bude Vision Master Pro 405 A705MT k dostání od začátku srpna za cenu 11 499 Kč bez DPH.


Motorola s Bluetooth

Michal Chautur

Mezi společnosti, které již uvedly první funkční produkty využívající bezdrátové technologie Bluetooth, se nedávno zařadila i společnost Motorola. Ta ohlásila řadu nových produktů podporujících tuto technologii včetně hands-free automobilové sady. Kombinací bezdrátové technologie Bluetooth s osobními počítači, příručními přístroji, mobilními telefony a také v automobilech se Motorola a její zákazníci ocitají v nové éře síťových řešení krátkého dosahu.

Automobilové sady

Automobilová sada Motorola s technologií Bluetooth nyní sestává z integrovaného modulu, který umožňuje hladkou obsluhu telefonu v hands-free bez ovládání rukou. Bezdrátová technologie Bluetooth je navržena tak, aby časem umožňovala interaktivní spolupráci s funkcemi vozidla, jako např. se systémem odemykání dveří a palubními diagnostickými systémy vozu. Budoucí možnosti zahrnují synchronizaci s handheldy, navigací vozidla a multimediálními systémy.

Automobilová souprava Bluetooth je nyní k dispozici výrobcům automobilů pro vestavby do jejich vozů.

První vlaštovky

Prvními výrobky Bluetooth, které Motorola dává k dispozici, jsou PCMCIA karta a příslušenství USB, v obou případech jakési přídavky, jež mají svým určením poskytnout spojovací článek pro rychlou a dokonalou výměnu informací včetně dat, hlasu, audioa dokonce i videosignálu. Tak například osobní počítač ve spojení s kapesním počítačem na bázi technologie Bluetooth zvládne bezdrátovou výměnu souborů a synchronizaci dat. Očekává se, že bezdrátová technologie Bluetooth bude považována za náhradu kabelového propojení, ale vývoj také může proběhnout směrem k důmyslnějším aplikacím, například k sítím na jedné hierarchické úrovni (typu peer-to-peer) nebo k zasíťování osobních domén.

První řadou vše nekončí

Motorola bude ve spolupráci se svojí dceřinou společností Digianswer dodávat první generaci vestavěných řešení pro využití v osobních počítačích a jejich periferních zařízeních, např. tiskárnách a přístupových bodech k datům. Menší moduly budou k dispozici na konci tohoto roku a začátkem roku 2001.

V plánech Motoroly se rovněž počítá s čipy na bázi Bluetooth. Půjde o čipy-vysílače/přijímače a o mikroprocesory, s jejichž zaváděním v rámci svého portfolia DigitalDNA Motorola počítá v pozdějším období tohoto roku. Plány obsahují také začlenění funkcí Bluetooth do procesorů využívaných v kapesních počítačích a bezdrátových telefonech, což následně vyústí v jednočipové řešení obsahující jak vysílací, tak i přijímací jednotku.

Výroba příslušenství Bluetooth pro jednoduché připojení k některým bezdrátovým telefonům Motorola by měla být zahájena ještě letos. Bezdrátové audiopříslušenství vybavené technologií Bluetooth, určené k použití v součinnosti s dvoucestnými radiostanicemi pro komerční, státní a průmyslové aplikace, bude rovněž k dispozici do konce tohoto roku.

O technologii Bluetooth

Bezdrátová technologie Bluetooth může znamenat revoluci na trhu s osobními sdělovacími prostředky, neboť zbaví uživatele nutnosti kabelového propojení. Jde o specifikaci pro menší, hospodárná řešení rádiového propojení mezi mobilními počítači, mobilními telefony a další přenosnou technikou, umožňující připojení na Internet. Skupina Bluetooth Special Interest Group (SIG), složená z předních firem v oblasti telekomunikací, výpočetní techniky a sítí, je hybným motorem vývoje této technologie, kterou také zavádí na trh. Bluetooth SIG rovněž zahrnuje společnosti skupiny Promoter, tj. Ericsson, IBM, Intel, Lucent, Microsoft, Motorola, Nokia a Toshiba a bezmála 2 000 dalších firem, které si technologii osvojily.


LoadRunner 6.5 - Posouvá hranice zátěžových testů

Michal Chautur

Firma Mercury Interactive si nechala patentovat svou novou technologii vytváření virtuálních uživatelů pro Web, tzv. TurboLoad. Nástroj LoadRunner ve verzi 6.5, jenž je nyní dostupný s novou technologií TurboLoad, umožňuje vygenerovat až 345 milionů hitů za den nebo 4 000 hitů za sekundu z jediného počítače. TurboLoad tak dokáže vytvořit větší zátěž webovského serveru při nižších nárocích na hardware.

LoadRunner

je nástroj určený pro tvorbu a řízení zátěžových testů. Na základě jejich výsledků lze předpovídat chování a výkonnost systémů. Prověřuje celou podnikovou infrastrukturu, když emuluje tisíce uživatelů, aby vymezil problémy, pomohl optimalizovat výkonnost a urychlil nasazení systémů do provozu. LoadRunner podporuje nejširší řadu podnikových aplikačních prostředí, včetně zakázkových systémů klient/server, aplikací pro plánování podnikových zdrojů, elektronického obchodování a starších systémů. Podporuje rovněž všechny významné podnikové aplikace jako jsou Baan, Oracle, PeopleSoft a SAP.


UPS, které může růst

Michal Chautur

Společnost Invensys Power System Secure Power představila první komerčně dodávaný modulární a škálovatelný UPS s cenou, jež má konkurovat základním UPS určeným pro trh se středními počítači. Nová UPS Best Power Axxium Pro, která je dodávána s výkonem od 3 kVA do 18 kVA, je takové konstrukce, jež umožní snadné výkonnostní rozšíření.

UPS, které s vámi poroste

Tato UPS s dvojitou konverzí může potenciálně růst současně s podnikovým informačním systémem jednoduše přidáním dalších silových modulů. Jednotky, které byly původně zakoupeny jako systém s výkonem 3 kVA, mohou být rozšířeny až na zatížení 18 kVA bez významného zvětšení zástavné plochy. Axxium Pro je navíc zkonstruován tak, aby poskytoval vynikající ochranu napájení pomocí volitelné redundance N+X. Ochrana systému může být zajištěna několika jednotkami UPS může být rozšířena na tolik jednotek, kolik uživatel považuje za nezbytné, jednoduše přidáním dalších výkonových modulů.

UPS s operačním systémem

Další zajímavostí jistě je, že tato UPS má vlastní vestavěný OS. Tato funkce otevírá nový svět komunikace a možnosti řízení pro UPS. Firmware v paměti Flash ROM umožňuje snadnou modernizaci a aktualizaci softwaru současně s technologickým pokrokem v této oblasti. Jedná se též o jeden z prvních produktů střední třídy, který nabízí vysoce účinný pracovní mod, jehož použití umožňuje uživatelům snížit energetické náklady v časových úsecích, jež nejsou z hlediska zálohovaného systému kritické.

Systém se vyznačuje celkem slušným poměrem zástavné plochy ku výkonu. Tato jednotka může být rozšiřována až do kapacity 18 kVA, při zachování zástavné plochy stejné nebo menší, než zabírá standardní průmyslová 19" montážní skříň. Majitel tak může pružně reagovat na stále větší energetické nároky výpočetních systémů i v dnes již přeplněných počítačových sálech.


K Síti bez rizika

Michal Chautur

Pro všechny uživatele, kteří se neorientují v problematice sítí, a přesto chtějí na několika počítačích zároveň pracovat s Internetem, připravil Tiny Software novou verzi programu WinRoute Lite 4.1 pro snadné připojení více počítačů na Internet. Tento speciálně navržený program dokáže díky automatické konfiguraci připojit lokální síť k Internetu doslova během pár minut a s minimem odborných počítačových znalostí. Všechny počítače lokální sítě mohou přes WinRoute bez omezení přistupovat k Internetu, a přitom zůstávají chráněny robustním bezpečnostním firewallem.

Neruší ICQ

WinRoute Lite 4.1 je postaven na prověřené architektuře WinRoute a přebírá z ní mnoho osvědčených prvků. Jedním z nich je podpora mapovaných portů, která do WinRoute Lite nově přibyla oproti předchozí verzi. Díky této technologii lze povolit přístup k určeným serverům a službám provozovaným uvnitř lokální sítě uživatelům Internetu, a přesto mít jistotu, že lokální síť zůstává bezpečně skryta očím nezvaných hostů. Nová verze řeší častou bolest uživatelů konkurenčních produktů, které znemožňují práci s populárními aplikacemi jako ICQ nebo IP telefonie. WinRoute Lite má zabudovanou transparentní podporu pro všechny potřebné multimediální protokoly a nevyžaduje od uživatele žádná dodatečná nastavování.

WinRoute Lite 4.1 se instaluje na libovolný počítač v síti, který má modem nebo jiné zařízení k přístupu na Internet. Nároky na systém a spotřeba systémových zdrojů jsou natolik nízké, že na daném počítači mohou uživatelé bez problému pracovat a provozovat všechny běžné aplikace včetně her.

Pouze z Internetu

Produkt je určený zejména pro menší sítě nebo pro připojení více počítačů v domácnosti k Internetu. WinRoute 4.1 běží na všech dostupných verzích operačního systému Windows 95/98/NT/2000. Tiny Software bude WinRoute Lite 4.1 prodávat a distribuovat pouze přes Internet. Jeho cena začíná na 1 900 Kč a stávajícím uživatelům WinRoute Lite připravil tvůrce upgrade. Podrobné informace o programu naleznou zájemci na adrese http://www.tinysoftware.cz.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0415

Cassiopeia s databázi

Společnosti iAnywhere Solutions, dceřiná firma Sybase, a Casio Computer oznámily vytvoření strategické aliance, jejímž cílem je poskytovat společná mobilní e-business řešení. Do handheldového zařízení Cassiopeia EG-80/EG-800 bude vestavěno SQL Anywhere Studio, mobilní databáze a synchronizační technologie společnosti Sybase. Toto společné řešení je určeno zejména pro oblast finančnictví, zdravotnictví a pro automatizaci prodejních činností a aktivit pracovníků v terénu.-OK

Bentley Systems

uvedla Viecon.com, svůj nový projektový extranet. Ten je, jako první část iniciativy Viecon, navržen s cílem maximalizovat efektivitu společností pracujících v oblastech projektování, výstavby a provozu (E/C/O), a umožnit členům projektových týmů tvorbu, komunikaci a spolupráci prostřednictvím Internetu.-OK

Inprise/Borland

oznámila dostupnost produktu JDataStore 3.5, relačního systému pro řízení bází dat, napsaného ve stoprocentně čistém jazyce Java. Produkt je úzce integrován s JBuilderem, a poskytuje obsáhlé a všeobecné možnosti databázového přístupu pro platformu jazyka Java prostřednictvím svých ovladačů typu JDBC a standardního SQL. JDataStore je též zabudován do Aplikačního serveru verze 4 a do dalších produktů Inprise/Borland.-OK

Lotus Development

představil jednoduchou metodu, jak mohou uživatelé vytvářet portálové aplikace na míru. Lotus poskytuje kompletní šablonu a návod Best Practices Guide, které jsou k dispozici zdarma na Webu, aby pomohl majitelům Notes Release 5 (R5) snadno personalizovat a upravovat uvítací stránku Notes, a vytvářet tak portálové aplikace na míru. Lotus Notes Release 5 Portal Builder poskytuje zákazníkům osobní portál či "digitální palubní desku", díky níž mohou uživatelé pracovat tak, jak chtějí.-OK

Služba iAVS

Antivirový program Avast32 3.0 je od červencové verze doplněn o diferenční aktualizaci databáze virů přes Internet (iAVS). Hlavním cílem je zde zajistit její častější a jednodušší aktualizaci, než tomu bylo doposud, a přitom snížit celkový objem přenášených dat. Zároveň výrobce ALWIL Software přechází z měsíční periody aktualizace databází na týdenní.-OK

§§§§§


HP Lab University 2000 v Cannes

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0416

Společnost Hewlett-Packard každoročně pravidelně pořádá pro evropské novináře setkání se vývojovými a technickými pracovníky HP. Cílem těchto schůzek je zlepšení vzájemné informovanosti. Zástupci HP se od redaktorů dozví nejen postřehy a přání čtenářů, ale také způsoby testování jednotlivých produktů v různých zemích, resp. vydavatelstvích či redakcích. Novináři jsou naoplátku seznámeni s nejnovějšími produkty, určitým výhledem do budoucnosti, a samozřejmě také s vlastními zkušebními postupy v technických laboratořích Hewlett-Packard.

Letošní setkání s názvem HP Lab University probíhalo v době od 26. do 29. června ve francouzském městě Cannes.

Jednotliví zástupci různých evropských redakcí byli podle svého zájmu rozděleni do několika pracovních skupin. Pro ně pak byl připraven vždy informační blok, věnovaný skupinám produktů HP. Pro pravidelné čtenáře PC WORLDu není jistě žádný tajemstvím, že se věnuji zejména testováním tiskáren a skenerů. Nepřekvapí proto, že největší pozornost jsem zaměřil právě na přednášky, týkající se těchto produktů.

Laserové tiskárny

V této skupině dochází k určitému doplnění spektra výrobků. Modely HP LJ 1100A a HP LJ 2100/M/TM na trhu bude doplňovat vícefunkční kancelářské zařízení s označením HP LaserJet 3150. Výrobek v sobě slučuje laserovou tiskárnu, kopírku a faxový přístroj. Uživatel by měl v tomto produktu získat pomocníka, který dokáže tisknout až 6 stran za A4 za minutu v maximálním rozlišení 600 600 dpi. HP LJ 3150 lze připojit k počítačům PC pomocí paralelního obousměrného kabelu. Ovladače jsou připraveny pro systémy DOS, Windows 3.11, 95, 98 i 2000 a pro Windows NT. Síťové propojení je možné prostřednictvím HP JetDirect. Měsíční zatížení by nemělo překročit 6 000 stran.

Inkoustové tiskárny

V této kategorii se můžeme těšit na tři oznámené novinky. První z nich nese název HP DeskJet 350C/Cbi, pracuje rychlostí 5 stran monochromaticky a 2 strany barevně za minutu. Rozlišení třídy 600 je vhodné pro běžný tisk dokumentů a ne zcela výhodné pro zpracování fotografií. Zařízení překvapuje velmi malými vnějšími rozměry a je určeno zejména pro připojení k přenosnému počítači. Tomuto zaměření odpovídá i malá kapacita vstupního zásobníku na 30 listů. S počítačem tiskárna komunikuje paralelním a infračerveným rozhraním. Druhou představenou tiskárnou je HP DeskJet 640C. Tento produkt opět poskytuje rozlišení třídy 600 dpi a tiskne rychlostí 6 stran monochromaticky a 3 strany barevně za minutu. Připojení k počítači zajišťuje paralelní a USB rozhraní. Svou cenou by měla patřit k nejlevnějším tiskárnám na trhu. Posledním představeným produktem byla tiskárna HP DeskJet 1125C, která je určena jak pro počítače PC, tak pro Macintoshe. Tiskárna dokáže pracovat rychlostí 7 stran černobíle a 5,5 strany barevně za minutu. Podporuje však i tisk na formát A3 a tisk je pak o něco pomalejší. Profesionálnímu nasazení odpovídá zásobník na 150 listů papíru, možnost zakládání samostatných listů, připojení paralelním kabelem, USB rozhraním nebo prostřednictvím tiskového serveru. Rozlišení odpovídá třídě 1 200 dpi a lze počítat i s tiskem fotografií na speciální média.

Do konce roku by měly být představeny i další novinky, zaměřené spíše na profesionální tisk vyšší rychlostí.

Inkoustové multifunkční zařízení

Samostatnou skupinou produktů jsou multifunkční zařízení. Jejich základem je inkoustová tiskárna, která dokáže zpracovat 12 stran černobíle a přibližně 10 stran barevně za minutu. Doplňkem je pak přímo zabudovaný plochý nebo průchodový skener. Se zařízením je proto možné nejen tisknout, ale rovněž pořizovat kopie a samostatně snímat obrázky k uložení do počítače. Celkem překvapivé jsou měsíční zátěže jednotlivých produktů. Nový HP OfficeJet G55 dokáže zpracovat 3 000 stran měsíčně. Model HP Office G85 již 4 000 stran a produkt označený číslem G95 pak 5 000 stran měsíčně. Poslední dva produkty kromě kopírování, tisku a skenování dokáží také zasílat data faxem. Všechny zmíněné produkty jsou vybaveny přehledným displejem o ovládacími prvky v blízkosti víka skeneru. Společné je i umístění spodního podavače papíru na 100-125 listů, u typu G85 a G95 doplněné i ručním zakládáním papíru v horní zadní části produktu.

Skenery

Ani v oblasti skenerů vývojoví pracovníci společnosti HP nijak nezahálejí. Na trh jsou proto uváděny dvě novinky.

Pro běžné použití je určen model HP ScanJet 3400C, který pracuje v rozlišení 600 dpi. Profesionálnímu nasazení lépe vyhoví HP ScanJet 5370C. Ten pracuje ve fyzickém rozlišení 1 200 dpi a neomezeném interpolovaném rozlišení, k počítači je připojen USB nebo paralelním rohraním. Ve standardní výbavě je i nástavec pro zpracování transparentních fólií či diapozitivů, volitelným doplňkem pak zůstává automatický podavač snímaných dokumentů.

Digitální fotoaparáty

I v této kategorii přichází společnost Hewlett-Packard s několika novinkami. Levnější a jednodušší model HP PhotoSmart C315 doplňují profesionální produkty C 618 a C 912. Model C 618 přichází se senzorem 2,1 megapixelu, C912 pak nabízí senzor 2,24 megapixelu. Oba fotoaparáty jsou vybaveny objektivem 37-107 mm, dokáží ukládat snímky v rozlišení 1 600 x 1 200 či 800 x 600 pixelů. Uživatel může využít 3 optický a 2 digitální Zoom, spolehnout se na plnou automatiku nebo přepnout na manuální ovládání, při němž volí clonu i rychlost uzávěrky. Pro uložení snímků jsou fotoaparáty vybaveny paměťovou kartou 16 MB. Připojení k počítačům PC a Macintosh zajišťuje rozhraní USB. Zároveň lze data přenášet IrDA portem s podporou technologie JetSend. V praxi je možné zaslat fotografie nejen do počítače, ale také přímo na tiskárnu. Fotoaparáty jsou vybaveny i propojovacím kabelem k televizi.

Doplňující informace

Trochu stranou mého zájmu zůstaly informace o nových mechanikách CD-RW, které čtou rychlostí 32 a zapisují 12 na CD-R či 8 na CD-RW. Okrajově jsem věnoval pozornost routerům, switchům, hubům a dalším síťovým prvkům. Porce informací byla podstatně větší, než dokázal zaznamenat můj blok i hlava. Podařilo se mi však domluvit testy mnoha řady produktů v našem TestCentru. A proto věřím, že s mnoha právě představenými produkty vás budu moci seznámit ještě podrobněji. Závěrem si dovolím poděkovat společnosti Hewlett-Packard za pozvání k tomuto setkání a množství podnětných informací i za možnost nahlédnout "pod pokličku" jejich testů. Společnosti AirFrance pak děkuji za pondělní stávku zaměstnanců, díky které jsem neplánovaně poznal výhodné služby společností SwissAir, CrossAir, letiště ve švýcarském Curichu a italském Janově.

§§§§§


Pod vlajkou Oracle

Patrik Malina

c00p0417

Softwarový gigant Oracle, jehož jméno je dnes pro mnohé uživatele počítačů synonymem pro databáze, o sobě dal v poslední době v Česku opět vědět. Ačkoliv počítačový svět spojuje tuto společnost právě především s mohutnými databázemi, obě významnější akce z nedávné doby souvisí s novým "motorem" firmy (a nejen této), jímž je vývoj aplikací pro Internet. Že to Oracle myslí v této oblasti vážně a nechce nic ponechat náhodě se mohli přesvědčit již loni účastníci první odborné konference zaměřené na nástroje z oblasti tvorby webových aplikací.

Počátkem června firma oznámila dostupnost své vlajkové lodi komplexní aplikace E-business Suite 11i v české verzi na domácím trhu. Jedná se o jeden z nejúplnějších systému k propojení obchodování na Internetu, řízení zákaznických vztahů a interní firemní správy toku veškerých dat. Celý systém je navržen a vytvořen v modulární struktuře, jež umožňuje potenciálnímu zákazníkovi snadnější orientaci při formulaci vlastních nároků na dodané řešení a rovněž usnadňuje postupnou implementaci. Na posledním místě jistě nebude ani možnost optimalizace výdajů za pořizovaný software, neboť nasazení podobných systémů samozřejmě není za "za pár korun". U příležitosti představení této novinky se Oracle pochlubil svým zajímavým novým zákazníkem, jímž se stala společnost Český mobil , a. s., provozovatel sítě mobilních telefonů Oskar. Telekomunikační firma se rozhodla v první fázi implementovat moduly řady Oracle FastForward, jež jsou zaměřeny na splnění nároků rychle rostoucích firem. První tři zaváděné moduly jsou určeny pro správu financí, optimalizaci distribuce a zpracovávání analýz a prognóz. S dokončením první fáze nasazení systému počítá Český mobil zhruba do konce srpna a na projektu pracuje v současné době "v plném nasazení" šest až sedm specialistů z každé firmy (zákazník i dodavatel).

Druhým významným bodem počátku tohoto léta v režii Oracle bylo pražské "zastavení" mezinárodního seriálu celosvětové konference iDevelop2000. Toto setkání, jež se konalo první a druhý letní den (21. a 22. června), bylo určeno všem odborníkům zaměřeným na vývoj aplikací pro Internet. Základní tematické okruhy daly všem jasně najevo, kam se dle Oracle bude ubírat vývojářský svět. Účastníci se mohli podrobně věnovat jádru všech řešení databázi Oracle 8i, dále technologii vývoje portálů pro elektronické obchodování, ryzím programátorům byla určena část o XML a jazyce JAVA a poslední okruh byl věnován rychlému přístupu k e-businessu na platformě Oracle. Pořádající společnost ve snaze akci zpřístupnit široké odborné veřejnosti stanovila registrační poplatek pro Prahu na 125 $ a značný podíl z této částky si navíc každý účastník odnesl ve formě plného vývojového softwaru, včetně databáze Oracle 8i. Konference se zároveň stala neoficiálním křtem prostor rekonstruovaného Kongresového centra a pořádající firma byla jak s jejich kvalitou, tak s počtem účastníků (přes tisíc, zhruba polovina z tuzemska) náramně spokojena.


Na vlně Linuxu LinuxDay 2000

Patrik Malina

Jednou z velkých firem, která si od nástupu Linuxu slibuje značné možnosti dalšího rozvoje, je dnes již legendární producent vývojových nástrojů Borland/Inprise. Jestliže nebývalý nástup platformy Windows způsobil z velké části včasný dostatek aplikací, lze s klidem říci, že Borland byl díky svým produktům u toho. Je více než patrné, že svými aktivitami směrem k Linuxu by rád tento "povedený kousek" zopakoval. A právě o současném stavu na tomto poli a vyhlídkách do budoucna byla konference s výše uvedeným jménem. Příjemným překvapením ještě před zahájením byl pro pořadatele velký zájem účastníků, takže byla nakonec akce přesunuta do větších prostor kina Květen, jež poskytly i v rekordně horkém prvním letním dni příjemné prostředí. První část setkání byla věnována obecným linuxovým otázkám a v ní se kromě zástupců pořadatele prezentovala také firma SuSE CR prostřednictvím svého ředitele Richarda Jelínka. Poté již došlo na konkrétní produkty z dílny Inprise pro linuxovou platformu prezentován byl Aplikační server, VisiBroker 4.0 (implementace standardu CORBA pro distribuované aplikace) či JBuilder 3.5 (vývojové prostředí pro jazyk JAVA). Zřejmě nejvíce se však čekalo na Charlie Calverta a jeho prezentaci projektu Kylix, v jehož rámci jsou vyvíjeny tradiční zbraně Borlandu vývojové nástroje Delphi a C++ Builder pro platformu Linux. Posluchačům se dostalo jak technického výkladu o budoucích možnostech aplikací, tak alespoň přibližného časového plánu v jejich uvádění, takže ještě před koncem tohoto roku se máme v souvislosti s Delphi na co těšit. Calvertova přednáška byla vůbec prvním oficiálním poodhalením těchto tajemství z dílny Borlandu v našich krajích. Velkému zájmu se rovněž těšila následující přednáška o budoucnosti databázového systému InterBase, jejž se před časem firma rozhodla uvolnit do vod OpenSource. Nešlo však jen o teorii účastníci si mohli aplikace přímo na místě vyzkoušet, neboť k dispozici byly počítače s nainstalovaným softwarem ("železo" značky Brave pro akci zapůjčila firma ProCA). Zkrátka, na této akci firma Borland/Inprise prezentovala, že její rozhodnutí napřít síly na Linux nebylo pouze marketingovými řečmi, neboť právě přechod od teorie k praxi je v jejím podání více než příkladný.

Linux v trafice?

Kromě své významné spoluúčasti na výše zmíněné konferenci se české zastoupení světoznámé firmy SuSE, produkující vlastní linuxovou distribuci pro všechny kategorie uživatelů, prezentovalo nedávno dalším edičním krokem, jenž směřuje přímo k českému zákazníkovi. Po "masovém" uvedení produktů RedHat a Debian do kanálů tradiční knižní distribuce (na přípravě se podílely krom vydavatele i organizace pro podporu volného softwaru) se tak stává SuSE první ryze komerční linuxovou společností, jež u nás pro šíření volné verze svého produktu použila této metody. Balení, jež si může každý zájemce zakoupit ve slušně zásobených knihkupectvích, nese oficiální název SuSE Linux 6.4 evaluation CZ, a fyzicky sestává z instalačního CD a doprovodné příručky s poměrně podrobným návodem na přípravu počítače a zavádění systému. Přestože slůvko "evaluation" může vyvolat dojem, že se jedná o něco "na zkoušku", nemusí se zájemce obávat systém bude plně fungovat a od plné verze se liší např. množstvím přiložených aplikací či absencí 60 denní instalační technické podpory. Za velkou výhodu považuji kvalitní zpracování příručky v českém jazyce a stejně kvalitní lokalizaci samotného systému do naší rodné řeči. Navíc potenciální zájemce o kompletní balení SuSE Linuxu nalezne v příručce kupón na 10% slevu, takže lze s klidem říci, že za koncovou cenu 150 Kč to rozhodně stojí za to. Hledáte-li pro své začátečnické pokusy s linuxovou platformou spolehlivé a dobře ovladatelné prostředí, je SuSE v této distribuci určitě dobrým tipem.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0419

Visit

Mezinárodní veletrh pracovních příležitostí v oblasti IT Visit se uskuteční 15. a 16. září v hotelu Marriott. Jedná se o jeho 1. ročník a ČR je jedinou zemí ve střední a východní Evropě, v níž se tento veletrh, který probíhá v mnoha městech západní Evropy, bude konat. Veletrhy Visit ve světě ročně navštěvují desetitisíce IT specialistů, kteří hledají zaměstnání. Veletrh Visit jim dává příležitost přímému setkání s mnoha společnostmi, jež pracovníky v těchto oblastech vyhledávají, a k získání důležitých informací. Podmíkou účasti na veletrhu je alespoň jednoroční praxe v oboru.-PN

Novinky u Aktisu

Společnost Aktis, a. s., připravila pro své zákazníky několik zajímavých novinek letní akci, v jejímž průběhu jsou jednotlivé moduly tohoto ekonomického softwaru nabízeny až s 50% slevou. Pro zájemce je rovněž na adrese www.aktis.cz k dispozici ABRA Gold Free, ekonomický SW pro malé firmy zdarma, který je například omezen na 1 000 skladových položek a 1 000 zápisů v deníku. Dále je k dispozici nový produkt 602E-Shop, jenž ve spojení s novou verzí programu ABRA Gold komplexně řeší obchodování na Internetu.-PN

Letní dárky u Media trade

Na letní měsíce připravila firma MEDIA trade pro své zákazníky dvě zajímavé akce. První se týká jazykového kurzu EuroPlus +REWARD při objednávce balíku ExtraPack (úrovně 1-4) do 31. 8. 2000 získává zákazník zcela zdarma slovník, který byl k tomuto kurzu vydán (jedná se o licenci středního slovníku Lingea Lexicon) v hodnotě 790 Kč. Při nákupu jednotlivých úrovní obdrží každý novinkovou sharewarovou kolekci Modrý blesk "Nejlepší české programy" rovněž zcela zdarma.

Další akce se týká Modrých blesků: při nákupu libovolných 3 kusů novinkových Modrých blesků do 31. 8. 2000 bude zákazník odměněn čtvrtou novinkou zcela zdarma, při nákupu jednotlivých "Blesků" bude zařazen do slosování o 50 Modrých blesků dle výběru výherců.-PN

Adobe a PWC

Společnost Adobe Systems zveřejnila dohodu s firmami PricewaterhouseCoopers a InterTrust Technologies Corporation, zaměřenou na vývoj publikačních řešení pro elektronické knihy, která budou používat klíčové technologie Adobe Acrobat a Adobe PDF. Společnost Adobe tak pokračuje ve svém úsilí dodávat špičková softwarová řešení pro elektronické knihy. Spolupráce spojuje sílu softwaru Adobe pro tvorbu elektronických knih se zkušenostmi s globální integrací společnosti PricewaterhouseCoopers a jejím řešením správy digitálních práv DigiHub (DRM digital rights management) založeném na technologii InterTrust.-PN

3Com & Palm

Společnosti 3Com a Palm oznámili licenční smlouvu o používání Palm OS technologií v nové řadě produktů Internet Appliances. 3Com plánuje integrovat populární vlastnosti Palm OS software, zahrnující HotSync datovou synchronizační technologii, do prvního 3Com internetového nástroje, který bude uveden do konce roku. Tyto nové pokrokové produkty jsou navrženy pro výrazné zjednodušení práce s Internetem v rodinách.-PN

Xerox & Dell

Společnosti Xerox a Dell oznámily vytvoření strategické marketingové aliance, ve které se spojí účinnost přímého podnikatelského modelu a znalost zákazníků společnosti Dell s novou řadou kancelářských tiskáren značky Xerox.

Společnost Dell si zvolila Xerox s cílem rozšířit nabídku tiskáren svým zákazníkům z řad malých podnikatelů i velkých společností. Přímý marketing kancelářských tiskáren značky Xerox zahájí Dell nejdříve ve Spojených státech, na konci tohoto roku bude následovat Evropa a další světové trhy. Dohoda se týká barevných a černobílých laserových tiskáren, a také inkoustových tiskáren.-PN

Comfor FACE

Společnosti Comfor, INTERNET OnLine Český Telecom, a. s., CORFINA, a. s. a Intel uvádí na trh moderní osobní počítač s jedinečným designem.Comfor Face je neobvyklý nejen svým vzhledem, ale také službami, které nabídka obsahuje. Sestava je zdarma dopravena až k zákazníkovi a přímo na místě je provedena instalace a připojení k Internetu ZDARMA. Comfor Face je možné financovat prostřednictvím leasingové společnosti CORFINA, a. s. po dobu 24 měsíců. Cena tohoto leasingu je ovšem poměrně velmi vysoká. Zákazník při uzavření smlouvy zaplatí akontaci 4 999 Kč a 1. splátku ve výši 2 499 Kč. Dále splácí po dobu 23 měsíců splátku ve výši 2 499Kč.-PN

HP & Konsigna

Hewlett-Packard, s. r. o., oznámil uzavření smlouvy s novým distributorem společností Konsigna. Distribuční smlouva je platná od 1. 6. 2000 a HP tak získává nového distributora pro oblast periferií a mobilních zařízení.-PN

PcAnywhere pro Tivoli

Symantec oznámil PcAnywhere plus pro Tivoli Enterprise, produkt, který vybaví prostředí Tivoli funkcemi vzdálené podpory. pcAnywhere je v současné době oblíbený produkt IT profesionálů po celém světě pro vzdálené odstraňování závad a technickou podporu. PcAnywhere obdržel Well-Connected Award díky své bezpečnosti a rychlosti. -PN

Mobilní 3Com

3Com divize Mobile Connectivity rozšířila svou oceněnou řadu PC karet o nové produkty. 3Com plánuje zvětšení své nabídky o novou rodinu karet Type III s integrovanými konektory, díky kterým není potřeba zvláštní propojovací kabel. Nejnovější nabídka 3Com zjednodušuje síťové připojení pro mobilní profesionály pomocí různých softwarových vlastností jako WorldPort country selection software, Mobile Connection Manager či GSM wireless connection manager. Na konci léta bude 3Com dále rozšiřovat řadu karet Type III o kartu 10/100 LAN CardBus Type III. Jako všechny 3Com LAN a combo karty, využívá exkluzivní technologie na zlepšení rychlosti a spolehlivosti síťových připojení.-PN


XML Gateway

Petr Novák

V nové verzi informačního systému SunSystems 4.2.6. uvedl výrobce, společnost LLP Group, utilitu eBusiness Gateway. Ta umožňuje komunikaci internetových a jiných externích aplikací se SunSystems, což je nevyhnutelné pro internetové obchodování v reálném čase. Tím vytváří uživatelsky jednoduchou, snadno implementovatelnou základnu pro budování e-business řešení firmy. eBusiness Gateway může také zpřístupnit data pro aplikace třetích stran a zabezpečit pro tyto aplikace přístup k transakčním funkcím SunSystems.

Na standardu XML

eBusiness Gateway je založena na standardu XML, což znamená, že neprovádí samotné zpracování ani nemá vlastní rozhraní, ale pouze jednoduchým způsobem předává požadavky XML na komunikaci mezi SunSystems a webovými aplikacemi. Vzájemným propojením tak značně zvyšuje možnosti SunSystems. XML je metajazyk, který vytváří formát pro popis strukturovaných dat. Patří mezi prvky velmi rozšířeného jazyka SGML, mezi jehož aplikace náleží například i HTML. XML umožňuje vytvářet běžné informační formáty a sdílet jak tyto formáty, tak i data na síti WWW, intranetech a dalších aplikacích, které rozumějí XML.

S pomocí eBusiness Gateway je tedy možné přes internetovou aplikaci zadávat data do SunSystems nebo třeba zkontrolovat účetní zůstatek. V praxi to znamená, že uživatel ani nemusí znát SunSystems nebo používat jeho prostředí, ale přesto může pořizovat data.

Organizace pracující v prostředí e-business tak mohou standardizovat své informace pro XML a následně každý, kdo se chce znát tyto údaje, je může jednoduše zjistit.

Závěr

Lokalizovaná verze SunSystems 4.2.6. eBusiness včetně eBusiness Gateway je dostupná pro platformu MS SQL/Windows NT. Lokalizované verze pro další platformy, jako například ISAM/Novell, Oracle/Novell, Oracle/UNIX, budou dostupné v horizontu několika měsíců.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0420

Změny u Microsoftu

Zhruba před dvěma měsíci byl pod odchodu Jana Mühlfeita výkonným ředitelem pražské kanceláře společnosti Microsoft jmenován Jiří Devát. Ten byl počátkem července ve funkci potvrzen a stal se novým generálním ředitelem společnosti Microsoft pro Českou republiku a Slovensko.-jp

§§§§§


Viry, viry, kryptoviry

Jaroslav Poláček

c00p0421

Security 2000

Na konferenci Security 2000, která proběhla nedávno v Praze, vystoupili zástupci snad nejznámějších firem v oblasti bezpečnosti dat. Ing. Pavel Baudyš (ALWIL Software) hovořil na téma aktuální virové problematiky v roce 2000. Petr Odehnal (Grisoft Software) rozebral životní prostředí virů a nakonec vystoupil Ing. Jiří Mrnuštík (AEC, spol. s r. o.). Ing. Baudyš se zaměřil na viry, se kterými se potkáváme tento rok a rozebral několik modelových případů, mezi nimiž si svoje místo vydobyl i snad mediálně nejznámější virus LoveLetter. Konečně tomuto tématu se okrajově věnovali snad všichni řečníci z různých úhlů pohledu a zazněl i poukaz na (aniž by řečník chtěl znevážit destruktivní sílu viru) hysterii vyvolanou médii. Petr Odehnal doplnil svého kolegu souhrnnou přednáškou, která se zabývala vývojem a typologií virů. Samozřejmě již v tomto úvodním bloku zazněla odpověď na otázku největšího problému v bezpečnostní problematice za největší nebezpečí byly označeni sami uživatelé. Konečně i zástupce firmy Grisoft, která prodává známý antivirový program AVG, ukončil své vystoupení parafrází názvu románu Michala Viewega "výchova uživatelů v Čechách".

Kryptoviry

Ing. Jiří Mrnuštík se věnoval svému oblíbenému tématu kryptovirologie, která se zabývá viry, jež dokáží zašifrovat data na vašem počítači. (Za jednoho z prvních představitelů této skupiny označil pan Mrnuštík slovenský virus One_Half.) Kryptovirologický útok pak spočívá nejenom v nakažení počítače a zašifrování dat, ale objevuje se zde i možnost následného vydírání uživatele za vydání dekódovacího klíče. V globalizovaném světě elektronického obchodu je pak velmi nepravděpodobné, že byste své peníze někdy dohledali nazpátek. Kryptoviry se tak stávají svéráznou skupinou, jejíž specifikum spočívá v tom, že je lze odstranit až po zadání klíče, neboť jiný zásah by vedl ke ztrátě dat.

A jak se kryptovirům ubránit? Pro pravidelné čtenáře PC WORLDu bude následující informace zřejmě nošením dříví do lesa, ale pro ty méně zasvěcené především, pokud máte na svém počítači systém MS Windows, popřípadě MS Office, která využívá Visual Basicu, tak máte připravené velmi dobré podhoubí pro viry. (To však neznamená, že jiné systémy např. Linux jsou nezranitelné, jen jejich prostředí není tak rozšířené, aby se pro ně "vyplatilo" viry tvořit). Pozitivní zpráva pro ty, jimž právě vyvstal studený pot na čele. Největší problém neinformovanost jste právě dílčím způsobem překonali. Nezbývá vám nic menšího, než si vybudovat správnou bezpečnostní politiku, a to i doma, protože není nic snazšího než když si váš potomek přečte třeba LoveLetter.

Horror show

přednesl Ing. Jiří Mrnuštík (AEC, spol. s r. o.). Problémy, které současným uživatelům hrozí, se dají rozdělit do čtyř skupin: viry, neautorizovaný přístup k datům, sniffing (sledování, respektive odchytávání komunikace) a cracking hesel. Za příčinu možných problémů označil především lidský faktor ve spojení s bezpečnostními dírami, které mají hlavní a nejpoužívanější programy (Word, Excel, Outlook, Windows.). Navíc se objevují ve stále větším procentu případy, kdy krádež dat způsobili vlastní spolupracovníci (díky nedostatečné firemní bezpečnostní politice), anebo byla provedena lapidární krádeží notebooku. Na tomto místě zazněl apel na všechny, kdo uchovávají citlivá data na mobilních zařízeních, aby věnovali část svých prostředků šifrování dat. Nejzranitelnější je pak nezakódovaný e-mail, který byl přirovnán k posílané pohlednici.

Pozornost si zasloužila i hesla. Zásady jejich použití se dají shrnout do čtyř pravidel. Heslo by mělo tvořit minimálně osm znaků, lépe třináct. Nemělo by se objevit ve slovníku, takže by v něm měly být použity speciální znaky, a nakonec, mělo by se snadno pamatovat. Obrazně řečeno, heslo by mělo být vaším kartáčkem na zuby. Stejně jako kartáček byste jej neměli půjčovat nikomu jinému a zároveň byste jej měli pravidelně měnit. Do bezpečnostní strategie nepatří jenom věci spojené s elektronikou, ale firmy by se měly bránit tzv. sociálnímu inženýrství, což je systém získávání především hesel na základě znalosti psychologie, vytvoření stresového prostředí, kdy může být mnohé prozrazeno. Rozumné je také věnovat pozornost havarijnímu scénáři (pokud zálohu svých dat máte ve stejné místnosti jako počítač, tak při vypuknutí požáru byla celá vaše práce se zálohováním na nic) a důkladné skartaci elektronických dokumentů. Samotné smazání samozřejmě nestačí, a konečně návod na bezpečné smazání dat naleznete v jednom z loňských čísel PC WORLDu.

Kam s nimi

nebo lépe, co s nimi s hackery, autory virů. Petr J. Drahovzal (AEC, spol. s r. o.) seznámil posluchače s největšími případy, kdy se podařilo policii dopadnout tvůrce viru. Například David L. Smith, tvůrce známé Melissy, která způsobila škody kolem 6 miliard dolarů, dosud čeká na proces. Mimochodem pro tvůrce mediálně známého viru I Love You (LoveLetter) je podle zprávy FBI možný trest od šesti do dvaceti let, protože tento virus způsobil škody za přibližně deset miliard dolarů.

Přes odlišné pohledy na tyto lidi, které mají velmi široké spektrum od naprostého zavržení až k nefalšovanému obdivu, a neexistující legislativu, která by přesně vymezila výši trestu, již byly vyneseny první rozsudky. Právě v těchto dnech se koná konference na Okinawě, kde se rokuje na téma společného postupu v potírání "cyber crimu".

§§§§§


Rychlejší myš

Václav Větvička

c00p0422

Zanedlouho poté, co Microsoft vrhl na trh sadu svých chytrých myší, pracujících bez chvalně známé kuličky, zato na principu optického prvku a zdroje monochromatického světla, už je tady s modifikací. Nynější sada pěti myší obsahovala procesor o výkonu 18 MIPS, takže skenovala podklad 1 500krát za vteřinu, nové myši jsou vybaveny procesorem o vyšším výkonu, takže povrch skenují 2 000krát za vteřinu. Podle vyjádření Microsoftu by nová myš měla být až o 30 procent rychlejší nežli starší modely a uživatelům by se do rukou měla dostat nejpřesnější myš na světě. Sám používám dnes již starší typ nejdražšího modelu IntelliMouse Explorer a jsem s ním velice spokojen, myš opravdu pracuje na jakémkoliv podkladě, celkový design je ergonometricky i okulibě velice vydařený, a jelikož jsem pravák, nemám s myší žádné potíže. Myš mi připadá o něco rychlejší nežli obyčejné myši s kuličkou, nicméně je to znatelné pouze v porovnání s mojí předchozí, lety používání již značně omšelou myší, jejíž kulička si již něco užila, a i přes pravidelné čištění měla k dokonalosti daleko. Rozhodně ale nemám pocit, že by tato sada myší byla nějak revolučně rychlejší, a doporučit ji mohu pouze těm, kteří touží po dodatečných tlačítkách nebo těm, kterým prostě lahodí nový design a načervenalé světlo, jež svítí myši z bříška. Silně ovšem pochybuji o tom, že běžný uživatel pozná nějaký rozdíl mezi chytrou myší nové a staré generace, takže vyměnit chytrou myš zakoupenou před několika měsíci za myš údajně rychlejší by byl holý nesmysl.


Web aplikace Intelu

Václav Větvička

Osobní počítače posledních let vykročily dvojí cestou. Pro fajnšmekry existují počítače, které představují absolutní špičku jak kvalitou, rychlostí a množstvím aplikací, tak i cenou. Na druhé straně škály existují počítače, jež za minimální cenu představují základní výbavu. Jejich funkce jsou úmyslně omezeny na minimum a zůstávají na trhu pro ty, kteří buď nechtějí investovat nějakou výraznější finanční částku, nebo se stále ještě počítačové techniky ve skrytu duše obávají. Snahou výrobců a designerů je proto nabídnout co možná nejjednodušší aplikace, které bez nějakých speciálních vymožeností umožní svým majitelům dostat se na Internet, brouzdat po širokých dálavách Webu a ještě si k tomu co možná nejjedodušeji odeslat elektronickou poštu.

Právě pro ty, kdo si opravdový počítač nekoupí, ani kdyby stál stejně jako láhev mléka, a přitom jim přístup k Internetu chybí, nabízí Intel řešení. Jeho nejnovější aplikace Dot Station je tak jednoduchá, že nemusíme udělat opravdu nic jiného, nežli zastrčit kabel do zásuvky a můžeme se vrhnout do vln surfování.

Tuto aplikaci v běžném obchodě nenajdeme, nenajdeme ji ani v obchodech on-line, k získání je pouze od internetových providerů nebo jiných internetových firem, toužících získat nového zákazníka, se kterým budou moci obchodovat on-line. Mezi ně patří internetové banky, cestovní kanceláře nebo třeba obchodníci s akciemi.

Dot Station není nic jiného nežli napojení k Internetu; přístroj nemá ani pevný disk, ani CD nebo jiný drive, a nemůžeme do něj nacpat ani žádný dodatečný software. Cena bude záležet na libovůli poskytovatele.


Surfujeme hlasem

Václav Větvička

Mezi firmy, snažící se nabídnou ovládání Internetu hlasovými povely, se v poslední době přidala i firma BeVocal, která nabízí novou službu umožňující spojit mobilní telefon s Internetem pomocí pouhého hlasu. Bez pracného mačkání neohrabané klávesnice mobilu tak můžeme získat nejnovější informace o počasí, silničních zácpách, stavu akcií na americké burze nebo třeba informace, jak se dostat na místo určení. Každý z poskytovatelů těchto služeb používá poněkud odlišnou technologii, ale ve všech případech se jedná o kombinaci programů rozlišujících hlas, využívajících nahrané informace a technologie převádějící textovou informaci na hlasovou. Díky těmto vymoženostem můžeme o informaci nejen požádat, ale také ji uslyšíme, aniž bychom si museli brát lupu a pracně lovit informaci z miniaturního displeje mobilu.

BeVocal sice není první firmou, která podobnou technologii nabízí, ale konkurence sestávající z firem HeyAnita, Talk2 Technology a TellMe Networks, se zatím nedostaly za stádium testování. BeVocal je první firmou, nabízející kompletní službu (mimo silničních informací) po celém území Spojených států. Jedná se o odvětví velice lukrativní, podle analytických předpokladů by měl do pěti let trh s touto technologií dosáhnout závratných 11 miliard dolarů. Podobné technologie v současné době v samotných Spojených státech vyvíjí minimálně 30 různých firem.

Služba jako taková je překvapivě zdarma. Po vytočení čísla se dostaneme do systému a můžeme si začít žádat o informace. Po vyslovení slova Počasí dostaneme informaci o počasí v daném státě, s možností rozšíření o detailnější informace v daném městě. Ve spolupráci s firmou America OnLine je možné získat i detailní informace, jak se dostat z města do města nebo jak najít určitou ulici. Služba je navíc tak dokonalá, že umožní nejen přeskočit ty části informace, které známe, ale i uložit si celou informaci do paměti, takže když se nám i přesto podaří zabloudit, místo vyvolávání celé informace znovu si můžeme instrukce přehrát přímo z paměti telefonu.

Celý systém je příliš kvalitní na to, aby zůstal zdarma moc dlouho. BeVocal zatím nemluví o možnosti vyžadování poplatků, nevylučuje však přidávání krátkých reklamních informací. Pro začátek se zřejmě budou vyskytovat pouze informace o tom, která firma určité informace poskytuje, v budoucnosti se patrně vyskytne příležitost kupovat si možnost informace poskytovat, takže třeba při informaci o počasí se dozvíme, že tyto údaje nám poskytuje firma prodávající patentní kšandy mimořádné kvality.

Zájem zákazníků je zatím překvapivě mizivý, předpokládá se ovšem, že s rostoucí kvalitou služeb a rostoucím množstvím providerů se podobné technologie stanou samozřejmou součástí našich mobilních miláčků.


Reklama je všude

Václav Větvička

O tom, že v dnešním digitálním věku nemáme před reklamou úniku, se již popsalo nesčíslných stránek. Jednou z dalších reklamních fint, jak získat požadovanou informaci před uhýbavé oko zákazníka, je možnost dostat reklamní text přímo na monitor počítače ve chvíli, kdy v bázni boží používáme nějaký software. První vlaštovkou na tomto poněkud nevítaném poli je firma Qualcomm, která ohlásila nabídku nové verze svého programu Eudora vhodného pro elektronickou poštu. Věc má jen jediný háček program je takzvaně sponzorovaný, což v praxi znamená, že shora se na stránce budou objevovat reklamní proužky. Mluvčí Qualcommu se dušují, že reklamní text nebude v žádném případě výměně e-mailů překážet.

S podobnou věcí dnes přichází firma Corel, která se potácí ve finančních potížích a doufá, že novou nabídkou svého balíku postaveného kolem textového editoru WordPerfect naláká odpadlíky, jimž se nebude chtít sáhnout do kapsy pro peníze na nákup předraženého balíku Word 2000. I nový WordPerfect Suite 8 OEM je zdarma, zatím pouze v preinstalované verzi na vybraných počítačích. Corel se tím snaží zabít hned dvě mouchy jednou ranou zbavit se zastaralého softwaru (novější verze 9 je již v prodeji zhruba jeden rok) a ještě k tomu získat peníze přímo z reklam. Partnerem je zde internetová forma Conducent, která pro tento systém připravila patřičný software. Reklamní informace je zatím uložena na dolní straně obrazovky, takže prozatím dochází "pouze" ke zmenšení plochy monitoru, což zcela jistě ocení zvláště ti, kteří nedávno investovali do nákupu většího monitoru a laskavostí firmy Corel se ocitají tam, kde byli před nákupem.

Corel tvrdí, že v žádném případě nepřistoupí na to, aby začalo být používání jejich programů přerušováno stylem televizních reklam, takže se snad nedočkáme známého "Přerušujeme psaní dopisu pro několik slov od našeho sponzora." Větším problémem však může být otázka soukromí, neboť poté, co propukla aféra o snaze firmy DoubleClick doručovat reklamu na míru podle tajně získaných údajů o webovém zájmu zákazníků, si dovedu docela snadno představit, jak píšu dopis třeba své bance ve snaze získat půjčku na dům, a na obrazovce začnou vyskakovat reklamní proužky konkurenčních peněžních ústavů opřekot nabízejících nejrůznější úvěry. Firma Conducent sice tvrdí, že k ničemu takovému v jejich systému nemůže dojít, neboť jejich systém žádné informace o zákazníkovi nesbírá, v poslední době však začínám být poněkud nedůvěřivý.


Microsoft dohání vlak webových služeb

Václav Větvička

Nová iniciativa Microsoftu je zaměřena dvěma směry: jednak na podporu nového programovacího jazyka připomínajícího populární jazyk Java, a především směrem k nové strategii vývoje softwaru a příslušných služeb prostřednictvím Internetu (NGWS). Zatímco špičky Microsoftu prohlašují tuto strategii za nejpřevratnější vývoj, který v Microsoftu nastal v posledních pěti letech, analytikové se shodují v tom, že ostatní firmy na vývoji podobného principu pracují již řadu let a že Microsoft tak vlastně již "pouze" dohání vlak, který mu začíná ujíždět.

Se snahou vyvinout technologii doručující služby přímo prostřednictvím Internetu pracují jak renomované společnosti jako IBM, Oracle, Hewlett-Packard nebo Sun Microsystems, tak i začínající firmy jako WebMethods či BowStreet. Snad nejdále je Hewlett-Packard se svojí technologií e-speak.

Vize je celkem jednoduchá: software se přestane prodávat ve formě, jak to známe dnes, a odpadne také pracné a zdlouhavé instalování jednotlivých programů. Místo toho budou jednotlivé programy dostupné přímo z webových stránek jednotlivých firem a na vlastním počítači bude jen nepatrná část nezbytných souborů. Celá strategie je založena na webovém standardu pro výměnu dat XML. První vlaštovky jsou vlastně přenosy dat na mobilní telefony, ať už to jsou informace o počasí nebo stavu akcií na americké burze. Na stejném principu pracuje i nabídka pronajímání některých programů pro firemní účetnictví, která se v posledních měsících vynořila na Webu prostřednictvím specializovaných providerů ASP.

Internet se tak vlastně stane něčím jako jsou dnešní Zlaté stránky, kdy většina peněz nepůjde z kapes jednotlivců, ale firmy si budou platit navzájem. Místo využívání specializovaných databází budeme vyhledávat přímo služby. Stavitel nebude muset hledat pokrývače v telefonním seznamu, ale vyšle na Web informaci o potřebě pokrývače na dvě střechy, a za několik okamžiků se bude probírat nabídkou firem, které se zabývají pokrývačstvím. Stejně tak cestovní kanceláře nebudou využívat jedinou databázi letenek, jež je dodnes zpochybňována pro nadržování velkým společnostem, a po dotazu na nejlevnější letenku Praha Los Angeles dostane zájemce rovnou odpovědi pouze od těch společností, které budou vyhovovat zadaným kritériům.

NGSW se pro Microsoft může stát novým zlatým dolem, jakým se stal například operační systém Windows. Vize je zde, patřičný finanční základ v obrovské finanční solventnosti firmy je zde také, programátorů má firma jistě dost a dost. Jestli se však vizi podaří zrealizovat tak, aby vše fungovalo k plné spokojenosti zákazníků, a hlavně dříve, než se to podaří konkurenci, to je otázka, která dnes zajímá opravdu každého.


Net2Phone

Václav Větvička

O využití Internetu k dálkovým telefonním hovorům se mluví již delší dobu. Tato možnost skutečně existuje, ale vedle nutnosti nakoupit patřičný hardware a software pro obě strany ještě nemůžeme opominout zatím nevalnou kvalitu spojení, takže není divu, že k nějakému mimořádnému zájmu ze strany zákazníků zatím nedošlo.

Firma Net2Phone, která je zatím známá spíše jako poskytovatel hlasem aktivovaných služeb na netu, připravila novou verzi telefonních přístrojů. Telefon je velice levný, odneseme si ho již za 55 dolarů. Doma stačí připojení do portu USB, a za pomoci přiloženého firemního softwaru Net2Phone Client můžeme telefonovat komukoliv po celých Spojených státech za jednotnou cenu pouhého jednoho centu za minutu.

Čiperná firma hodlá v blízké budoucnosti nabídnout i Yap Jack, což bude aplikace umožňující připojení jakéhokoliv stávajícího telefonu přímo k Internetu, takže nebudeme PC vůbec potřebovat. Za tuto lahůdku zaplatíme o něco více, ale i zde se 159 dolarů jeví být dobrou investicí, zvláště pro ty, kdo na dálkových hovorech tráví dostatečně dlouhou dobu. Zde budou poplatky za minutu hovoru o něco větší, ale i 2,9 centu za minutu by mohly velké telefonní firmy strašit ve snu. Yap Jack je v podstatě 56Kb/s modem, který uživatele spojí nejdříve s providerem a potom využije Internet k přenosu hovoru. Pokud si budou telefonovat dva majitelé této aplikace, hovory budou zdarma.

A jestli ani tohle někomu nestačí, sluchátka Yap jsou za 45 dolarů k dispozici již dnes. Po napojení na zvukovou kartu počítače můžeme telefonovat přes Internet již nyní, opět za 1 cent za minutu. Cena mezinárodních hovorů začíná na neuvěřitelných 4 centech za minutu.

Kvalita hovoru ještě stále není dokonalá, nicméně vylepšení proti předchozím systémům je výrazné. Podle firemních údajů využívá jejich služby zhruba 200 000 zákazníků denně. Překvapivě se celé záležitosti chytila společnost AT&T, která do firmy Net2Phone silně investovala a dnes vlastní 30 procent akcií. Následovala firma Yahoo, která integrovala celý systém do jedné sekce serveru. Pozadu nezůstala ani AOL, jež integrovala systém do svého nového browseru Netscape 6.

Možnost levného telefonování, aniž bychom byli omezeni pouze na ty příjemce, kteří mají podobný přístroj, je velice lákavá. Dostupná cena a přijatelná kvalita hovoru jsou zatím zárukou, že o podobný systém bude zájem.


HP Pavillion

Václav Větvička

Po delší době přišla firma Hewlett-Packard s opravdu zbrusu novým počítačem. Pavillion 1G připomíná od prvního pohledu vertikální věž, ve které se skrývá nejnovější procesor 1GHz Pentium III, a dává najevo, že se jedná o počítač s maximálním zaměřením na výkon. Jako všechny ostatní verze HP Pavillion, i tento je možno koupit jak přímo na firemní webové stránce, tak i prostřednictvím autorizovaných prodejců. Cena dosahující 3 400 dolarů rozhodně není nízká, do ruky se nám ale dostane naprosto špičkový počítač, jaký dnes jen těžko najde na trhu konkurenci. Jediným nedostatkem je minimální možnost konfigurace, která je zmenšena na naprosté minimum. V praxi to znamená, že jediná možnost výběru je velikost monitoru. Platí zde doslova, že to, co vidíte, je to, co dostanete. Ani to moc nevadí, protože Pavillion 1G je opravdu supervýkonným počítačem.

Počítač je skryt ve výrazně větší krabici, neboť 1GHz procesor vyžaduje intenzivnější chlazení. Výkonnost počítače se odráží i v poměrně konzervativních dvou odstínech šedi mějme na mysli, že ostatní počítače této řady se pyšní poněkud extravagantní purpurovou barvou. Větší velikost krabice současně odstraňuje stížnosti majitelů předchozích modelů, u nichž miniaturní krabice prakticky znemožňovala jakékoliv výměny paměťových čipů nebo rozšiřujících karet.

Pod kapotou nalezneme snad vše nejlepší a nejvýkonnější, co dnes mohou výrobci nabídnout. Je zde 128MB PC800 Rambus Direct RAM, 40GB pevný disk se 7 200 otáčkami za minutu, grafický čip nVidia a 3D Blaster Annihilator firmy Creative Lab. Samozřejmostí je 8X DVD drive a dva výkonné reproduktory. Přiložená karta 10/100 umožní rychlý přístup k Internetu, speciální klávesnice obsahuje programovatelná tlačítka pro bleskový přístup k Síti a elektronické poště. Mezi softwarovým vybavením nalezneme Microsoft Works 2000, Money 2000, Encarta 2000 Encyclopedia, Quicken Basic 2000 a Easy CD Creator. Windows 2000 jsou samozřejmostí, vzhledem k nepříjemné tradici firmy Microsoft však již tradiční CD s operačním systémem nenajdeme, a pokud se nám při instalaci dalších programů podaří operační systém nějak rozzlobit, přiložené Recovery CD nám asi moc nepomůže, a nezbude než jít do nejbližšího obchodu a zaplatit za operační systém podruhé.

V podrobných testech Pavillion 1G těsně porazil dosud nejrychlejší počítač Dell Dimension XPS, takže pokud opravdu potřebujeme supervýkonný stroj, víme co si koupit.


Nové typy přehrávačů

Václav Větvička

Přehrávačů souborů MP3 je na trhu již celá řada, žádný mimořádný ohlas veřejnosti však nevzbudily a zůstávají spíše v kapsách nadšenců ochotných zaplatit za nejnovější digitální hračku. Jejich parametry jsou většinou identické, vedle miniaturní velikosti a vydařeného designu mají jeden základní nedostatek flashové paměti o velikosti 32 nebo 64 MB jsou drahé a mají omezenou kapacitu, takže se na ně nevejde o nic více písniček nežli na běžnou kazetu. A jelikož si soubory MP3 můžeme přehrát na libovolný další formát, není mnoho důvodů investovat několik set dolarů na koupi nového, byť stylisticky velice podařeného přístroje.

V poslední době se však objevila řada přehrávačů zcela nového typu. Umožňují totiž přehrávat soubory MP3 stažené přímo na CD nosič, takže se jich tam vejde několik set. A to je již dostatečným důvodem pro to, abychom sáhli hlouběji do kapsy. Samotné přehrávače jsou přitom výrazně levnější, nežli dosud běžné přehrávače využívající paměťových karet. Jedním z těchto přístrojů je Genica, schopný přehrávat jak klasické CD, tak i CD plné hudebních souborů MP3. Přístroj neobsahuje žádnou flashovou paměť, písničky musí být nahrány ve frekvenci 44,1 kHz o bitové rychlosti mezi 33 a 196 Kb/s. Jedná se o první generaci přehráče, takže displej zvládne ukázat pouze pořadové číslo songu a délku nahrávky, název a zpěváka by měl umět přístroj druhé generace, s kterým by firma měla přijít na trh někdy počátkem příštího roku. Naštěstí alespoň zvládne rychlé vybírání písniček, takže pokud máme zálusk na píseň s pořadovým číslem 138, nemusíme 137x zmáčkout tlačítko NEXT. Tohle všechno získáme za 130 dolarů.

S podobným, pouze designově o něco povedenějším přístrojem v podstatě za stejnou cenu přichází i firma Mambo. Její P300 MP3 Portable CD Player opět zvládne jak klasická CD, tak i CD s MP3, a stejně tak jej nerozhází ani CD-RW. Dvě baterie typu AA vydrží na 12 hodin přehrávání, váha 265 g i s bateriemi je velice příznivá. Přístroj je odolný proti otřesům, příjemným doplňkem je i infračervené bezdrátové dálkové ovládání. Velice podobný je i přehrávač MP3/CD firmy Pine, který se liší jen nepřítomností dálkového ovládání.

Trochu odlišný je přehrávač nabízený firmou Computer Geeks. Jedná se o stand-alone přehrávač, který vyžaduje zapojení do zásuvky a přídavné reproduktory, můžeme však využít stávajícího stereosystému. Přístroj zvládne i CD s 2 200 písničkami, není mi však jasné, jak bychom je dokázali na jedno CD nacpat. Do paměti se vejde 63 písniček, takže si můžeme udělat vlastní seznam nejoblíbenějších songů. Vedle klasických funkcí jako opakování nebo rychlé vyhledávání je zde i možnost vybírání písniček podle prvních deseti vteřin. Doplňkem je i poměrně komplikované dálkové ovládání, na kterém najdeme celkem 31 tlačítek. Cena je opět téměř identická, 129 dolarů.

Jak budou tyto přehrávače komerčně úspěšné, ukáže pouze čas. Větší rozšíření předpokládám spíše u variace, která by měla nahradit klasický CD přehrávač do auta. Dosavadní přístroje lze sice zapnout do zásuvky v autě, musíme si ale stále vystačit se sluchátky. Kombinace autorádia a MP3 přehrávačem souborů na CD vypadá velice lákavě a celá řada mých kamarádů se již nemůže dočkat. První přehrávače se sice již měly v polovině roku dostat na trh, ale zatím k tomu nedošlo.


Bezdrátová fotografie

Václav Větvička

Cílem celého principu je odstranění všech nepříjemných kroků mezi zmáčkutím spouště digitální kamery a uložením výsledné fotografie na Internetu. Průkopníkem tohoto nového odvětví je sám Philippe Kahn, který se již v kalifornském Silikonovém údolí stal živou legendou. Nejdříve v osmdesátých letech založil firmu Borland, proslulou zejména svým softwarem Paradox, později úspěšně vybudoval firmu Starfish Software. Po jejím prodání Motorole se se svojí novou firmou Light-Surf Technologies věnuje myšlence bezdrátové fotografie. Myšlenka je jednoduchá umožnit digitální fotografování na přístrojích s bezdrátovým napojením k Internetu, které by umožnilo bleskový přenos i těch největších souborů s největší rozlišovací schopností rovnou na webové stránky. Společnosti se podařilo vyvinout soubor integrovaných čipů umožňujících zhotovení digitálních fotografií, součástí systému je také odpovídající software a patřičná infrastruktura.

Pokud bude vše fungovat podle představ tvůrců, odpadne nutnost tahat s sebou na dovolenou notebook nebo laptop se spoustou kablíků, a jednoduše budeme mačkat spoušť a rovnou posílat zhotovené fotky přímo na webové stránky skrývající naše fotografie. Této myšlenky se již chytily firmy Motorola a Kodak, takže se na první přístroje, které budou novou technologii využívat, můžeme těšit docela brzy. Zatímco Motorola využije nový systém pravděpodobně u některého z příštích mobilních telefonů, Kodak jej upotřebí k rozšíření své on-line infrastruktury Kodak PhotoNet.

§§§§§


PC World CD


Kancelář jedině zdarma?

Patrik Malina

c00p0417

Pevně věřím, že ti z vás, kdo mají nárok na prázdniny, si to dobře užívají. Ačkoliv toto období bývá tradičně odpočinkové, pokusíme se vás přesto příjemně překvapit. Jednou z dlouho očekávaných změn je "spuštění" nového ovládacího prostředí našeho CD, takže si vše dobře vyzkoušejte a hlavně napište, zda to správně funguje! Druhým příjemným překvapením je uvedení aktuální verze skvělého kancelářského balíku StarOffice 5.2, a to pro platformy Linux a Windows. Dobře jej užijte, stojí to za to! V rubrice Téma CD se dále můžete podívat, že i další volně šířený software může být kvalitní, a určitě nepřehlédněte produkty firmy Software602, především pak internetový obchod E-Shop a možnost slevy.

Dlouho avizovaná změna ovládacího prostředí CD je tedy konečně na světě a pevně věřím, že start dopadne dobře. Především bych rád upozornil, že další změny budeme provádět postupně a prozatím zdaleka není dostupná veškerá předpokládaná funkčnost. Samozřejmě je to proto, abychom v maximální možné míře zamezili výskytu chyb a snáze vychytali ty, které se případně objeví. Přestože graficky zůstává rozhraní poměrně tradiční (neboť s jeho ovládáním uživatelé již "srostli"), změnou je především zvětšení základního okna a nový způsob generování popisných textů, tudíž by se měla zlepšit jejich čitelnost. V rubrice Software jsme také upravili strukturu zobrazovaných informací o aplikacích, takže by již nemělo být problémem zjistit např. domovskou stránku programu či typ její licence. Díky úpravě grafického rozvržení se také na titulu objevuje nová položka Akce, jež vás samozřejmě bude informovat o velmi zajímavých projektech na CD. Pomocí nové technologie "v pozadí" by rovněž mělo mimo jiné ubýt potíží při startování CD vaše PC již nebude po zdlouhavé vteřiny "zmrzlé". Jak jsem uvedl, vývoj bude pochopitelně pokračovat, a to především na základě vašich ohlasů. Máte-li tedy jakékoliv problémy či náměty ohledně CD, je právě nyní ta pravá chvíle pro zaslání zprávy na naši adresu.

Díky završení úsilí firmy Sun, resp. její divize StarDivision, můžeme rubriku Akce zahájit uvedením nové verze skvělého kancelářského balíku StarOffice 5.2, jenž prostřednictvím našeho časopisu vstoupil na platformě Windows do povědomí českých uživatelů zhruba před rokem. Oproti proklamacím mateřské firmy zatím bohužel není lokalizován do češtiny, avšak podpora dokumentů s českým obsahem se podstatně zlepšila a převod našich fontů do a z prostředí MS Office by již neměl být problémem. Na CD naleznete jak verzi pro Windows, tak pro Linux, a můžete se sami přesvědčit o špičkové kvalitě tohoto volně dostupného softwaru. O jeho možnostech se lze alespoň v základech dozvědět v přiložených dokumentech. Pro neznalé připomínám, že se jedná o velmi komplexní balík kancelářských aplikací, jenž může velmi směle schopnostmi konkurovat komerčním produktům, a pokud zakalkulujete cenu (tedy to, že je zdarma) a velikost instalace, jedná se skutečně o vynikající řešení. Většina příznivců linuxové platformy má slova jistě potvrdí.

V rubrice Novinky se ještě jednou vrátíme k IPB a jejím službám. Po nedávném menším zakolísání je již vše v pořádku a ruku v ruce s prezentací služeb byste již měli obdržet i dříve slíbenou brožurku o GSM Bankingu. Popáté se setkáte s projektem firmy EPA Dr. Lang group. Seriál výuky anglického jazyka se slavnými osobnostmi vstoupil do svého finále a čeká na vás britská královská rodina, takže si tuto slavnostní chvíli dobře užijte. Rád bych zde přislíbil (i když velmi opatrně), že s dalším projektem této firmy se zanedlouho opět setkáme a věřte, že bude o co stát.

Zajímavý software zdarma uvolnila firma Computer Associates, a i tentokrát je zaměřen na boj s viry. Pokud používáte rovněž volný antivirus InoculateIT (je i na tomto CD), můžete jeho funkčnost obohatit o dva nové nástroje pro hlídání obsahu e-mailů a přicházejících dokumentů. Updatování funkčnosti probíhá jednotně pomocí samotného antivirového programu, s nímž tyto nové nástroje velmi dobře spolupracují. Tradičním obsahem Novinek jsou opět přehled příspěvků na CD a elektronická podoba časopisu.

Z (nejen) komerčních aplikací v rubrice Software vám dnes přinášíme především programy českého producenta Software602, o nichž se podrobněji dočtete v rámečku. Na CD jsou produkty jak pro kancelářskou práci, tak pro připojení jednoho (např. "domácího") počítače či malé lokální sítě do Internetu. Nejaktuálnějším projektem může být pro mnohé z vás internetový obchod E-Shop, jenž si můžete vyzkoušet ve spojení s volně dostupnou databází 602WinBase. Tradiční producent multimediálních výukových programů Terasoft je dnes zastoupen zajímavým titulem Sexuální výchova, jehož recenzi jste mohli najít v čísle 1/2000 (je i na tomto CD). Je určen jak samotným dětem ve věku od základní po střední školy, tak rodičům, kteří váhají, jak problematiku dětem podat. Jako tradičně, i v tomto případě platí sleva 10 %. Třetím příspěvkem je zajímavá aplikace pro tvořivé, až odvázané grafiky. Aplikace Bitmix slouží k tvorbě zajímavých obrazových efektů a zvláště při aplikaci na psaný text můžete dosáhnout neotřelých výsledků. Pokud se vám program zalíbí, opět vám nabízíme slevu na koupi ve výši 30 %.

Další novinkou je zařazení části Topware, v níž se budete většinou setkávat s novými verzemi osvědčených kvalitních programů, jež si zasloužily dlouhodobou uživatelskou přízeň. Tentokrát zde naleznete výborný stahovač souborů GetRight, kvalitní vývojové prostředí pro jazyk C/C++ s názvem Dev-C++, přehrávač zvukových souborů WinAmp či poslední verzi jednoho z nejlepších správců souborů Windows Commander. Nechybí komprimační program WinRAR, výborný prohlížeč obrázků PolyView či skvělý editor technické grafiky SmartDraw.

V části Vyzkoušejte si především naleznete kompletní obsah rubriky DownLoad Centrum, takže se zvukovými formáty se můžete řádně vydovádět. V položce Tipy a Triky pak najdete kolekci prográmků, jež doprovázejí články v rubrice Jak na to. Dále určitě vyzkoušejte Mass Downloader, jenž dokáže opravdu rychle stahovat soubory z Internetu, či WinNC, což je velice hezký správce souborů do Windows. Pro náročnější uživatele či programátory je určena zajímavá aplikace COM Explorer, s jejíž pomocí můžete spravovat komponenty a COM-objekty.

V části Téma CD naleznete řadu aplikací, jež vzešly z tvůrčího hnutí OpenSource a jsou tedy dostupné zdarma. K dispozici je nejen zajímavý "drobný" software, jako správce souborů KC či "tvořič" MP3 CDex, ale také špičkové aplikace, jakou je databáze MySQL pro Linux či vývojové prostředí na 32bitové aplikace X-Basic pro Linux i Windows. V části Antiviry pak naleznete nejen tradiční updaty definičních souborů, ale také poslední verze volně šiřitelných antivirových programů.

Rubrika Hardware je svým obsahem již "zaběhnutá", i tentokrát jsou zde TOPy a ovladače pro grafické karty. V části Komunikace pak kromě nové verze kvalitního prohlížeče Opera, jehož předností je zejména malá velikost instalačního souboru, naleznete tři výborné prohledávací nástroje na rychlé získávání potřebných informací z Internetu.

Pevně věřím, že i toto CD vás svým obsahem potěší a že těch čtenářů, kteří budou litovat spousty místa "vyplýtvaného" na StarOffice, bude minimum. Dobře si naši přílohu užijte, těšte se ze své dovolené a zachovejte nám přízeň.

Co umí StarOffice?

Kancelářský balík firmy Sun obsahuje běžné součásti, odpovídající této kategorii produktů. K dispozici je tedy textový editor StarWriter, tabulkový procesor StarCalc, editor prezentací StarImpress, kreslicí nástroj StarDraw (opravdu zdařilý!), databázový stroj StarBase a plánovací kalendář StarSchedule. Samozřejmostí jsou také další "menší" součásti, jako poštovní klient (podporuje integraci PGP), vlastní pracovní plocha, koncipovaná zároveň jako webový prohlížeč, či klient pro diskusní skupiny na Internetu. Zvláště u textového editoru a tabulkového kalkulátoru došlo k výraznému vylepšení kompatibility při převodu z i do formátu MS Office, čímž se opět posílilo bezproblémové spojení uživatelů StarOffice s "okolním světem", a ani české fonty nepřijdou zkrátka. Pokročilé uživatele jistě potěší i to, že makra VBA z dokumentů Office při konverzi zůstanou zachována. Uživatelsky je StarOffice velmi příjemná obsahuje řadu průvodců pro méně zkušené uživatele a množství šablon a ukázek velmi usnadní seznámení s ovládáním. Připomínám, že v PC WORLDu 1/2000 byla přiložena příručka manuál o používání tohoto softwaru, takže v případě zájmu se obraťte na naše oddělení služeb a starší číslo si zajistěte.

Novinky od Software602

Ani u známé tuzemské softwarové firmy není o novinky nouze. Kancelářský balík PC Suite v nejnovější verzi jsme uvedli již minule, pokud ovšem nemáte číslo 7/2000, najdete jej opět i na tomto CD. Stejně jako StarOffice je šířen zdarma, avšak co do "vybavenosti" na tom není tak skvěle. Obrovskou výhodou je české prostředí a opravdu dobrá kompatibilita s formáty dokumentů MS Office. Možnosti kanceláře dále rozšiřuje PlusPack, který je však distribuován jako komerční software díky našemu CD si můžete ušetřit stahování po Internetu. Další zajímavou aplikací je 602Pro LANSuite Lite, jež zabezpečí připojení vaší malé lokální sítě pomocí jediné vytáčené linky k Internetu. Pokud budete mít o tento produkt zájem, můžete při jeho koupi uplatnit exkluzivní slevu v týdnu od 31. 7. do 6. 8. 2000 na adrese http://www.software602.cz/akce/tyden.htm. Poslední, a pro mnohé nejzajímavější novinkou je aktuální verze internetového obchodu 602E-Shop 4.1, jehož provoz si můžete po určitou dobu bezplatně vyzkoušet. Podrobné informace a návody ke všem aplikacím naleznete na CD.

§§§§§


Trendy


Elektronický podpis má zelenou

Petra Musílková

c00p0400

Ještě nedávno byl papír jedinou možností, jak zachytit obsah úředního dokumentu. Dnes se díky informačním a komunikačním technologiím začíná přecházet od dokumentů papírových k dokumentům elektronickým. Abychom však mohli například listinu s ověřeným podpisem a e-mailovou zprávu považovat za rovnocenné a stejně věrohodné, musíme být schopni identifikovat osobu, jež nám elektronickou zprávu poslala, ověřit její totožnost a zjistit, jestli nebyl obsah zprávy někým změněn. Technika je vždy napřed a dokázala si s těmito požadavky už poradit přivedla na svět elektronický podpis.

Jediné, co je třeba pro zrovnoprávnění klasických a elektronických dokumentů ještě udělat, je tedy zakotvení elektronického podpisu v zákonech a dalších předpisech, které stanoví podmínky a pravidla jeho používání. Je více než potěšující, že ČR už v tomto směru udělala první správný krok a jako jedna z prvních evropských zemí připravila všechno pro to, aby mohl být zákon o elektronickém podpisu zabudován do jejího právního řádu. Poslanecká sněmovna totiž 24. května návrh tohoto zákona přijala! Cesta k jednoduššímu obchodování, styku s úřady, bankami atd. je tedy otevřená vzhůru do elektronického světa!

Elektronický podpis plní řadu funkcí:

- identifikaci partnera, tedy umožňuje zjistit totožnost autora podepsaného elektronického dokumentu (příjemce zprávy bezpečně ví, kdo je autorem či odesilatelem elektronické zprávy)

- ochranu obsahu zprávy, tím že díky šifrovacím postupům zaručuje její integritu (příjemce má jistotu, že dokument nebyl po podepsání změněn, respektive byl-li změněn, příjemce to zjistí)

- nepopiratelnost zprávy, protože zajišťuje, že autor dokumentu nebude moci později popřít jeho autorství.

Zaručený elektronický podpis je tedy stejně důvěryhodný jako podpis na papíře ověřený např. notářem.

Kde všude se dá elektronický podpis použít

Dá se využít všude tam, kde je dnes běžný ruční podpis občana nebo úředníka. Je možno podepsat dokonce i to, co lze ručně podepsat jen velmi těžko obsah diskety, fotografii, plán, přístup do databáze atd. Elektronický podpis umožňuje identifikovat jeho autora a ten může provádět jakoukoli transakci prostřednictvím Internetu od prostého zaslání e-mailu až po bleskový převod milionových sum z konta na konto. Přitom může jít o transakce mezi občany, mezi občanem a firmou, mezi firmami navzájem či mezi občanem nebo firmou a státem. Tím, že jsme dnes díky počítačům a komunikačním technologiím schopni eliminovat vzdálenosti, dokážeme uspořit spoustu nákladů a otevírají se nám obrovské možnosti kontaktů a obchodování doslova s celým světem.

Elektronický podpis podstatně ulehčí život

všem, kteří jsou zvyklí používat moderní informační a komunikační technologie. Těm by mohlo k odeslání daňového přiznání, uzavření smlouvy, komunikaci s finančním úřadem prostě ke všemu, co je dnes byrokraticky pomalé stačit kliknutí myší počítače. Obrovské množství lidí, kterým počítače a komunikační síť přinášejí úsporu nákladů a otevírají nové možnosti komunikace a obchodování s celým světem, už tedy netrpělivě čeká až bude elektronické podepisování zákonem zrovnoprávněno s klasickým. Kdo by se netěšil, že už nebude muset stát dlouhé fronty na úřadech a pobíhat z místa na místo, aby si obstaral všechny potřebné doklady? Bylo by určitě příjemnější vyřídit si všechno v klidu a pohodlí doma u počítače, který by vás automaticky upozornil, že jste zapomněli vyplnit nějaký údaj, než za to dostat vynadáno na úřadě a pak věnovat další spoustu času opravování. Zdá se, že elektronický styk s úřady bude uskutečnitelný velmi brzy, protože ministerstvo financí již připravuje projekty v oblasti daňového informačního systému, jenž by umožnil například přiznání silniční daně prostřednictvím Internetu, a už v příštím roce podávání daňových přiznání. Elektronický podpis by měl umožnit především to, aby byl vztah mezi státem, veřejnou správou a občany co možná nejjednodušší, nejefektivněji fungující a také co nejlevnější.

Výhody používání elektronického podpisu:

- ve státní správě a samosprávě získá občan právně platnou možnost odepisovat se elektronickým podpisem a identifikovat se tím vůči úřadům na dálku, takže nebude muset přenášet mezi úřady různé dokumenty, informace a razítka. Většina komunikace mezi ním a státní správnou bude probíhat elektronicky: podání nejrůznějších prohlášení a daňových přiznání, přihlášek a odhlášek, žádosti o výpis z rejstříku trestů, žádosti o sociální dávky apod. Občané ušetří spoustu času a státní správa může ušetřit vysoké náklady na tisk a distribuci papírových dokumentů.

- v bankovnictví bude mít klient možnost disponovat svým účtem po Internetu a všechny příkazy odesílat bance podepsané svým elektronickým podpisem. Nebude muset stát žádnou frontu v bance, bude moci zadávat své bankovní příkazy čtyřiadvacet hodin denně a mít neustále z domova či kanceláře přehled o stavu svého účtu. Banka ušetří čas svých úředníků na rutinních operacích a může ho věnovat rozvíjení služeb pro klienty v případech, které na dálku vyřešit nelze. Banka také výrazně ušetří na nákladech, protože bankovní operace uskutečněná v kamenné pobočce stojí 50 Kč, kdežto přes Internet pouhých 60 haléřů.

- při elektronickém obchodování budou moci obchodní partneři uzavírat běžné smlouvy, objednávky a faktury bez ohledu na vzdálenosti a časová pásma. Vše velice rychle, efektivně a pohodlně, což by mohlo přinést menší skladové zásoby na straně dodavatelů i objednatelů a rychlejší obrat kapitálu, tedy vyšší efektivitu obchodování s menšími náklady. Obchodník, stejně jako i běžný zákazník budou mít záruku, že člověk, se kterým obchodují a kterého třeba nikdy osobně neuvidí, je existujícím partnerem. Stejně tak poskytuje jistotu, že zprávy, dokumenty a faktury dopravované po komunikačních sítích nebyly cestou změněny a že jejich autorem je skutečně jejich obchodní partner.

Digitální podpis se už používá

Elektronický podpis se např. v bankovnictví používá již delší dobu, ale zatím se jeho užívání neřídilo žádnými zákonem stanovenými pravidly a nebyl osvědčen žádnou zákonem uznávanou autoritou, takže nemohl být považován za rovnocenný s podpisem klasickým. Oficiálně uznávaným se stane, až začne platit zákon o elektronickém podpisu a budou stanoveny konkrétní vlastnosti, podmínky a bezpečnostní kritéria, která musí tento podpis splňovat, aby mohl být považován za "zaručený". Klíčovou roli při ověřování "zaručenosti" podpisu budou hrát tzv. "certifikační autority". Nejobvyklejším a dnes nejpoužívanějším typem elektronického podpisu je podpis digitální, ale vzhledem k vývoji technologií se počítá i s použitím dalších metod (proto také zatím všechny právní úpravy zůstávají v technické oblasti obecné nechávají otevřené dveře dalším možnostem).

Jak funguje digitální podpis

Digitální podpis vzniká pomocí šifrování (kryptografie) s dvojicí klíčů. Jeden z nich je soukromý a zná jej pouze autor dokumentu, a druhý je veřejný a může jej znát kdokoli. Digitální podpis vzniká jednoznačně popsanou a zpravidla veřejně známou matematickou operací, tedy výpočtem. Samotný digitální podpis je tedy velké číslo, které vytvoří vlastník použitím podepisovacího prostředku soukromého klíče a vlastního elektronického dokumentu. Nikdo jiný jej tedy vytvořit nemůže. Všichni ostatní ale mohou tento podpis ověřit (opět výpočtem), protože veřejný klíč (ověřovací prostředek) je přístupný všem. Jeho pravost je ověřena certifikační autoritou. Principiálně je tedy elektronický podpis určité dost dlouhé číslo, jednoznačně připojené k podepisovanému dokumentu, které v sobě obsahuje jak identitu podepisující osoby, tak obsah podepisovaného dokumentu.

Zaručený elektronický podpis

je ještě něco víc než "obyčejný podpis", protože do procesu "elektronického podepisování" vstupují ještě tzv. "certifikační autority", které jsou vlastně ověřovateli a garanty pravosti a budou dávat lidem jistotu, že elektronický podpis vytvořila skutečně oprávněná osoba. Nad činností těchto ověřovatelů informací bude bdít státní úřad, pověřený k vydávání licencí k provozování této činnosti. Samozřejmě mohou vznikat také certifikační autority, jež licenci státního úřadu mít nebudou, ale pouze tzv. "akreditované certifikační autority" dodají podpisu jeho "zaručenost". Jen akreditovaní certifikátoři budou také dostatečně důvěryhodní i pro státní orgány, a jen oni jim budou moci poskytovat své služby. "Zaručený" elektronický podpis totiž poskytuje vyšší míru zabezpečení, neboť akreditovaný poskytovatel certifikačních služeb je povinen používat programové a technické prostředky, které splňují bezpečnostní požadavky stanovené k tomu určeným úřadem. Jakou certifikační autoritu si vybere běžný člověk, bude záležet jenom na míře jeho důvěry. Pokud vás napadlo, kolik budete muset za ověření elektronického podpisu platit, rozhodně se neobávejte, protože poplatek by měl být zanedbatelný a byl by nejspíše jen přidanou hodnotou k jiným poskytovaným službám. Co největší dostupnost certifikačních služeb by měla být hlavním kritériem pro tvorbu ceny na jejich trhu.

Vysoká bezpečnost

elektronického podpisu je dána třemi momenty: Za prvé: bezpečností použité podepisovací metody ta je dnes udávána jako 99,9999 %. Za druhé: důvěryhodností ověřovatele především tím, jak zodpovědně ověří, že signatář je skutečně tím, za koho se vydává. A za třetí: spolehlivostí signatáře tedy tím, jak udržuje svůj soukromý klíč v tajnosti.

Právní aspekty

V českém právním řádu neexistuje jednotná právní úprava, která by jednoznačně připouštěla nebo jednoznačně zakazovala elektronickou formu dokumentace (pouze u některých právních předpisů je výslovně uvedeno, že dokument musí být na papíře matrika, lodní deník, závěť apod.). Právní úprava i praxe dospěly k určitým všeobecně uznávaným postupům, na jejichž základě se provádí určování osoby, která právní úkon učinila (identifikace), a ověření její totožnosti (autentizace) v případech, kdy je úkon činěn na papíře. K identifikaci slouží nejčastěji vlastnoruční podpis, k němuž jsou připojeny některé osobní údaje (například jméno, příjmení a rodné číslo). Autentizace se uskutečňuje nejčastěji tzv. legalizací ověřením podpisu kterou provádí notář nebo příslušný orgán veřejné správy.

Jakmile se však začne uvažovat pojem dokument jinak než pouze v klasické písemné formě, je zřejmé, že se s těmito tradičními nástroji nevystačí. Protože se jedná o problém celosvětový, zabývají se touto otázkou jak Spojené národy, tak Evropská unie, která 30. listopadu 1999 přijala "Směrnici evropského parlamentu o společném rámci pro elektronické podpisy". Účinnost schváleného dokumentu začala 1. ledna 2000 a členské země dostaly za úkol zapracovat ho do svých právních řádů ve lhůtě 18 měsíců.

Český zákon o elektronickém podpisu už byl schválen Poslaneckou sněmovnou

Základním cílem zákona je to, aby se elektronickému podpisu dostalo stejného zacházení a stejné právní váhy jako podpisu vlastnoručnímu. Musíme si však uvědomit, že tohoto cíle nelze dosáhnout pouze tímto jediným zákonem. Účelem zákona je vytvořit zákonné předpoklady pro bezpečné používání elektronického podpisu, ale nikoli konkrétně vymezit případy, ve kterých je či není možné elektronický podpis použít. Taková ustanovení budou obsahem, resp. novelou jiných zákonů a dalších předpisů. Důležitou roli bude hrát úřad, jemuž bude svěřeno udělování licencí certifikačním autoritám a dohled nad jejich činností. Měl by to být nejspíše Úřad pro ochranu dat, kterému budou zákonem uděleny tyto pravomoci a který teprve stanoví konkrétnější podmínky a bezpečnostní pravidla pro poskytování certifikačních služeb. Zákon, jenž byl v květnu přijat v PS, zůstává spíše v obecné rovině a vytváří zatím jakýsi rámec pro všechny budoucí normy, což je nezbytné k tomu, aby byl použitelný i po předpokládaném technickém zdokonalování používaných metod elektronického podepisování a ověřování.

Návrh zákona vznikl díky iniciativě Sdružení pro informační společnost. Byl předložen jako poslanecká iniciativa Vladimíra Mlynáře za US, Stanislava Grosse za ČSSD, Ivana Langera za ODS a Cyrila Svobody za KDU-ČSL a předložen k veřejné diskusi, aby se k němu mohla vyjádřit široká odborná veřejnost.

Vláda tento návrh zákona 6. prosince projednala, ale vydala k němu zamítavé stanovisko, i když si ve svém "programu státní informační politiky" vytyčila jako jednu ze základních priorit nutných pro uplatnění v mezinárodním konkurenčním prostředí rozvoj elektronického obchodu, pro nějž je elektronický podpis nepostradatelným motorem. Počátkem letošního roku ovšem došlo k dohodě mezi předkladateli, autory (V. Smejkal a P. Mates), iniciátory a Úřadem pro státní informační systém o dalším společném postupu při projednávání návrhu zákona v Poslanecké sněmovně. Předkladatelé diskutovali o připomínkách a zapracovali je do návrhu zákona tak, že mohl být 26. ledna většinou hlasů postoupen do druhého čtení. Během února a března expertní skupina nezávislých odborníků pracovala na komplexu pozměňovacích návrhů. Druhým čtením v květnu návrh hladce prošel a 24. května byl nakonec návrh zákona o elektronickém podpisu ve třetím čtení schválen 169 hlasy, když nikdo z poslanců nebyl proti.

Význam zákona

Zakotvení elektronického podpisu a očekávaný následný rozvoj elektronického obchodu v České republice by měly přinést značné efekty pro národní hospodářství, protože elektronický obchod bude hybnou silou růstu světové ekonomiky v 21. století a klíčovým faktorem konkurenceschopnosti. Stejně tak může vnést zcela nové směry do výkonu veřejné správy, kde lze očekávat vytvoření paralelní možnosti ke styku občana a úřadu prostřednictvím elektronické pošty. Dosud "nezaručené" metody, požívané např. v bankovnictví, se budou moci rychle přizpůsobit a stát se "zaručenými". Zákon o elektronickém podpisu (bude-li schválen i senátem a podepsán prezidentem, což by se mohlo podařit už do konce léta) také napomůže přiblížení našeho právního řádu právu Evropské unie, kde platí již zmíněná směrnice o elektronickém podpisu.

Co elektronický podpis rozhodně není

- váš vlastnoruční podpis naskenovaný z papíru a vložený do počítače

- váš běžný podpis ( jméno či zkratka, kterou se podepisujete) za e-mailovou zprávou

- nesmírně složitá věc, kterou zvládnou jen odborníci

- méně bezpečný než podpis na papíře právě naopak, je mnohem bezpečnější

A co to tedy vlastně je?

- číslo, které se připojí k dokumentu v počítači a které zahrnuje jak vaši identitu, tak obsah onoho dokumentu

- jistější a bezpečnější podpis, než podpis na papíře

- podpis, který je prakticky nezfalšovatelný

- snáze ověřitelný než podpis klasický

Co všechno by šlo díky elektronickému podpisu vyřídit

- jednání s peněžními ústavy

- podání daňového přiznání

- odhlášení vozidla na dopravním inspektorátu

- vystavení nejrůznějších dokladů

- veškeré obchodování po Internetu

ZÁKON O ELEKTRONICKÉM PODPISU

- je důležitý především pro urychlení rozvoje elektronického obchodu, což je mimochodem jedna z osmi priorit vládního dokumentu Státní informační politika

- Ňpředpokládá využití elektronického podpisu i v oblasti veřejné správy, tedy také pro komunikaci státu či obce s občanem, a naopak neexistence české právní normy by znamenala další prohloubení nesouladu našeho právního řádu s právem Evropské unie. V zemích Unie totiž již platí směrnice EU o elektronickém podpisu

- v současném bankovnictví převládá prostý elektronický podpis a jen výjimečně je použita technologie, která bude moci být považována za zaručený elektronický podpis. Zákon by měl tedy vytvořit tlak na to, aby se tyto méně bezpečné metody změnily v zaručený elektronický podpis.

§§§§§


Jak na to


Rychlokurs Windows Commander 4.03

Karel Šredl

c00p0372

(Pra)historie

Již od dob operačního systému DOS získal na oblibě file manager typický svou modrou obrazovkou rozdělenou na dvě části Norton Commander. Program, který vám pomáhal při práci se soubory, jako je kopírování, přejmenování, mazání a spoustě dalších důležitých činností. Byl velice praktický a záhy získal monopol. Pak do světa vrazila Windows. Microsoft, který bořil zaběhané standardy již dříve, i tentokrát přišel se svým, zcela jiným správcem souborů Explorerem (Průzkumníkem). Zabudovaný do operačního systému, ovládaný myší efektní, ale ne příliš praktický správce rychle ničil dominantní postavení dosového Norton Commandera, který neznal dlouhé názvy a drag&drop mu také nic neříkalo. Netrvalo však dlouho, a objevily se správci souborů pod Windows se všemi efekty Explorera a praktičností Nortona. S jedním z nejznámějších a nejpoužívanějších vás dnes naučíte pracovat v našem rychlokursu.

Na první pohled

Především je potřeba říci, že Windows Commander je lokalizovaný do češtiny (až na manuál, který je bohužel stále v angličtině), takže dále budeme používat české názvy.

Okno Windows Commandera můžeme rozdělit na několik oblastí. Odshora řádek Menu, pod ním nezbytný řádek ikonek, a ještě níže řádek s ikonami disků a řádek s informacemi o aktuálním disku. Největší a nejdůležitější oblast je svisle rozdělena na levý a pravý panel. Tady vidíme naše soubory, adresáře a zde mezi panely přesouváme, kopírujeme a mažeme. Dole vše uzavírá příkazový řádek a funkční klávesy.

Podotýkám, že kromě Menu a Panelů můžeme zobrazování ostatního vypnout (z menu [Konfigurace]->[Nastavení]->[Vzhled]).

A co s tím dělat?

Jak se pohybovat v panelech

V panelech pohybujeme kurzorovou řádkou pomocí kurzorových kláves nahoru/dolů, PgUp a PgDn skáče po celých stranách a Ctrl+Alt+písmena nás přenese na soubor, který začíná zadanými písmeny. Klávesou Tab přeskakujeme mezi panely. Adresář označený [..] nás přenese ve struktuře adresářů o úroveň výš.

Pokud se potřebujeme zaměřit na jiný disk (disketu, CD...), přepneme se na něj stiskem kláves Alt+F1 pro levý panel nebo Alt+F2 pro pravý panel a vybereme požadovaný disk (nebo klikneme na ikonku s diskem v řádku disků nad panely).

Výbornou pomůckou jsou takzvané bookmarky (microsoftí překlad do češtiny zní oblíbené). Ty vám umožní uschovat si svoje nejčastější pozice souborů a naopak se k nim velmi rychle dostat. Proto si zapamatujte klávesovou zkratku Ctrl+D, která vám bookmarky nabídne. Vy se pak na určitou pozici přepnete, nebo zvolíte "Přidat aktuální adresář", pojmenujete aktuální pozici a zvolíte OK. Příště se na toto místo kdykoli dostanete kouzelnou zkratkou Ctrl+D.

Jak označovat soubory

Základní způsob označení souboru je stiskem klávesy [Insert]. Pokud však chceme označit souborů více, brzy bychom se "uinsertovali". Pro takové případy tady máme hromadné označování. Stiskneme šedou klávesu [+] na numerické klávesnici. V dialogovém okénku (dialogové okénko je to proto, že vám předá nějaké informace a očekává, že se k tomu také vyjádříte) buď zvolíte typ souboru maskou (znak * znamená libovolný počet jakýchkoli znaků, tedy např. *.* znamená libovolný soubor s libovolnou příponou, tj. vše), nebo zvolíte předdefinovaný typ výběru. Ten si můžete nadefinovat kliknutím na tlačítko [Definovat].

Totéž, ale opačně (tedy OD-značit hromadně soubory) zvládnete rychle pomocí klávesy [-] na numerické klávesnici.

Jak přesouvat/kopírovat soubory

Základní pravidlo Windows Commanderu zní, že vše se děje mezi oběma panely.

Soubor/y přesuneme/zkopírujeme z jejich původní lokace na jiné místo tak, že v jednom panelu nastavíme, OKDUD a CO (označíme soubory a adresáře pomocí klávesy Insert) chceme přesouvat/kopírovat, a v druhém panelu nastavíme KAM. Zůstaneme ve zdrojovém panelu (zdůrazněný řádek budeme mít na straně, kde máme přesouvané/kopírované soubory) a stiskneme F6/F5 nebo funkční tlačítka (až dole). [F6 PřejmPřes]/[F5 Kopírovat] (pokud se děsíte, co je to zase za počítačovou zkratku PřejmPřes, tak vězte, že jsou to sražená slova Přejmenovat a Přesunout).

Následujícím dotazem chce počítač zjistit, zda soubor/y při přesouvání/kopírování má zároveň přejmenovat. Můžete také říci, zda kopírovat všechny označené soubory, nebo jen určitého typu (s určitou příponou). V 99 % pouze odklepnete [OK] nebo prostě Enter. A už kopírujete...

Máte-li toho na kopírování více a bude to trvat déle, můžete stisknout tlačítko [Na pozadí] a Windows Commander si vytvoří pomocné okénko, ve kterém bude pokračovat v přesouvání/kopírování, ale hlavní okno se vám bude věnovat okamžitě. Takových akcí na pozadí můžete mít tolik, kolik počítač unese.

Jak smazat soubory

Smazání souborů je záležitost velice prostá, ale má často nebezpečné následky. Takže první krok při mazání zní: pořádně si rozmyslet, zda zrovna tento soubor mohu smazat. Nevíte = Nemazat.

Pokud jste si jisti zbytečností souboru/ů, pak je označte (klávesa Insert) a stiskněte F8 (nebo tlačítko [F8 Smazat], funguje také tlačítko Delete).

Jak přejmenovat soubor

Jak už jste se dozvěděli, přejmenovat soubor lze při kopírování/přesouvání. Mnohem šikovnější způsob je nastavit na soubor kurzorovou řádku (kurzorová řádka je ta zvýrazněná řádka, se kterou pomocí kurzorových šipek můžete pohybovat) a stisknout Shift+F6.

A nyní můžete upravit název souboru. POZOR Neměňte příponu souboru! Změnu jména potvrdíte klávesou Enter. Naopak klávesa Escape vrátí název do původního stavu.

Jak adresář:

- vytvořit: Přepneme se do jednoho z panelů, kde chceme adresář vytvořit, a stiskneme F7. Zadáme jméno nového adresáře, a je hotovo...

- smazat: Mazání adresářů je úplně stejné jako mazání souborů (označit a F8 nebo Delete)

- zkopírovat/přesunout/přejmenovat: I kopírování, přesouvání a přejmenovávání adresářů je stejné jako práce se soubory.

Jak najít soubor/adresář

Stisknutím kombinace kláves Alt+F7 se dostaneme k definici hledání. Do políčka "Hledat soubory" napíšeme část hledaného textu (můžeme použít znak "*", který znamená "jakékoli znaky", avšak doporučuji se jeho použití alespoň z počátku vyhnout). Hledaný text se může vyskytovat kdekoli v názvu souboru.

Prohledávat můžeme nejen názvy souborů, ale i text v souborech, datumy vytvoření a modifikace a spoustu dalšího je to jen na vašem experimentováni.

Jak Pracovat s archivy

Archivem označujeme soubor (s příponami ZIP, ARJ, RAR, ACE, CAB...), jenž obsahuje zkomprimované soubory (to znamená soubory, kterým jsme speciálními programy zmenšili velikost, aby nezabíraly tolik místa na disku a daly se přenášet na disketě apod.). Windows Commander umí s archivy pracovat stejně jako s adresáři. Pokud na ně kliknete, ukáže vám seznam souborů, které obsahuje. Můžete kopírovat z a do archivu viz Jak kopírovat. (Pro kopírování do archivu je potřeba mít správně nainstalován patřičný komprimační program). Je povoleno i mazání. Pokud si budete chtít prohlédnout nebo spustit soubor z archivu, nabídne vám, zda má soubor rozbalit (do pomocného adresáře) a provést akci. Tady musím upozornit, že Windows Commander rozbalí právě ten jeden soubor, na němž byl kurzorový řádek, takže pokud on bude potřebovat ke svému běhu další soubory z archivu neuvidí je! Lépe je tedy překopírovat soubory z archivu do nějakého adresáře a spouštět odtud.

Vytvořit nový archiv z označených souborů můžete pomocí klávesové kombinace Alt+F5.

Jak dále

Kdo z vás si troufá udělat další kroky do hlubin Windows Commanderu, pro toho mám několik typů na experimenty.

Vyzkoušejte si třeba FTP klienta (Ctrl+F), nebo informace o místu na disku (Ctrl+L), prohlížení adresářového stromu (Alt+F10), porovnávání souborů (menu Soubory->Porovnat podle obsahu) a adresářů (Shift+F2) podle obsahu, či odhalte tajemství příkazové řádky (Ctrl+E, Ctrl+X, Alt+F8). Případně si vyzkoušejte speciality, jako je synchronizace adresářů a spoustu dalšího.

Závěr

Jak mě učil můj učitel českého jazyka, správný článek musí mít závěr. Avšak zde mi přijde název závěr nějak nepatřičný, protože nic neuzavíráme. Příště se totiž můžete těšit na rychlokurs dalšího užitečného prográmku jakého, to se nechte překvapit...

§§§§§


Supertipy pro Windows - Malé programy s velkými schopnostmi

Hermann ApfelbÖck, David Čepička, Andreas Kroschel, Oliver Kürten, Mario Martin, Andreas Perband

c00p0385

Pro ulehčení každodenní práce ve Windows nejsou vždy potřeba rozsáhlé aplikace, ale často stačí drobné vylepšení nebo malý program. V tomto článku se vás pokusíme o tomto tvrzení přesvědčit. Předkládáme vám několik nápadů a drobných aplikací, které vás nebudou nic stát, ale určitě vám pomohou.

1. Zobrazení loga a informací o výrobci ve "Vlastnostech systému"

Každý výrobce počítačů by měl pamatovat na to, aby v případě závady v počítači bylo možné najít informace o tom, kam se obrátit o pomoc. Pokud si v Ovládacích panelech poklepeme na ikonu Systém, zobrazí se nám na kartě Obecné informace o nainstalované verzi Windows a o uživateli. Navíc tu ale existuje možnost na tomto místě zobrazit informace o své firmě a firemní logo. Kromě toho je možné zde uvést i dodatečné informace o podpoře, a třeba i telefonní čísla a e-mailové adresy pro případ kontaktování servisního technika.

Nejprve si vyrobíte vlastní firemní logo ve formě grafického souboru a uložíte jej do složky Windows\System (pro operační systém Windows 95 nebo Windows 98), případně do složky Winnt\System32 (pro operační systém Windows NT 4 a Windows 2000) pod jménem Oemlogo.bmp. Toto logo musí mít rozměry nejvýše 180 bodů na šířku a 115 bodů na výšku. Při větších rozměrech bude logo oříznuté. Aby logo bylo v transparentním pozadí, nastavte barvu pozadí černou nebo bílou. K tomu můžete použít např. program Malování, jenž je s Windows standardně dodáván. Uložte soubor jako 256barevný bitmapový soubor (oemlogo.bmp). Nyní následuje další krok, a to úprava souboru Oeminfo.ini. Ten soubor se nachází ve složce Windows\Systém, případně Winnt\System32, a aby logo bylo viditelné, musí obsahovat minimálně následující dva řádky:

[General]

Manufacturer=

Za slovem Manufacturer musíte bezpodmínečně něco napsat, jinak logo neuvidíte. Na toto místo patří napsat jméno výrobce počítače a druh modelu, ale pokud na toto místo nechcete vkládat žádný text, stačí tam vložit znak podtržítko (_); tento znak se dá vložit např. napsáním číslice 255 za současného držení klávesy Alt. Pokud do tohoto souboru napíšeme řetězec [Support Information] a pod něj text, popisující třeba cestu do servisního střediska, objeví se v dialogovém okně navíc tlačítko Informace výrobce. Pokud na toto tlačítko klepneme, objeví se nám okno, které právě tento text bude obsahovat.Každý řádek textu musí obsahovat slovo Line s číslem řádku a znak =.

2. Listování klávesnicí

Uvnitř souborů nápovědy se za normálních okolností dá pohybovat pouze pomocí myši, a to tak, že můžeme klepat postupně na karty Obsah, Rejstřík a Najít. Ovšem jednoduchý způsob, jak jednoduše prolistovat všechny stránky pomocí klávesnice, není možný. U klasických souborů nápovědy s příponou hlp přece jen existuje několik triků, jak to lze udělat. Tyto triky však nefungují u novějších souborů nápovědy ve formátu HTML. K aktivaci funkce listování klávesnicí potřebujeme ve Windows 95/98 nejprve upravit konfigurační soubor Win.ini. Po otevření tohoto souboru v textovém editoru hledáme řetězec s označením [Windows Help]. Pokud tento řetězec nenajdeme, připíšeme jej na konec souboru a pod něj doplníme řetězec SeqTopicKeys=1 a restartujeme Windows. U Windows NT4 upravíme nastavení v registru. Otevřeme editor registru a najdeme si klíč "Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows Help". Zde si vytvoříme novou textovou hodnotu s názvem SeqTopicKeys a přiřadíme jí hodnotu 1. Restart počítače není nutný, stačí se odhlásit a znovu přihlásit. U Windows 2000 není nutné provádět žádné další akce. Po provedení této úpravy jsou pro ovládání souborů nápovědy klávesnicí k dispozici tyto funkce: pomocí <Ctrl>-<Shift>-<Kurzor vpravo>se v okně nápovědy posuneme v souboru nápovědy o jedno téma vpřed, pomocí <Ctrl>-<Shift><Kurzor vlevo> se v okně nápovědy posuneme v souboru nápovědy o jedno téma zpět, pomocí <Ctrl>-<Shift>-<Home> se posuneme na počátek celého souboru nápovědy, a konečně pomocí <Ctrl><Shift>-<End> se posuneme na konec souboru nápovědy.

3. Jednotné nastavení pro všechny MS-DOS aplikace ve Windows

Pokud používáte aplikace určené pro operační systém MS DOS pod Windows, většinou máte pro každý z těchto programů nastavené zvláštní parametry. Můžete ovšem nastavení všech těchto programů sjednotit. Upozorňuji předem, že toto nastavení bude platit pouze pro ty aplikace, které nemají k sobě přidružený žádný soubor s příponou pif. Právě tyto soubory totiž definují vlastnosti každé MS DOS aplikace spouštěné pod Windows. Nyní si ukážeme, jak takové nastavení provést. Nejjednodušším způsobem je vybrat si nějaký pif soubor, zkopírovat jej do adresáře Windows a přejmenovat jej na _default.pif. Poklepáním pravým tlačítkem myši se objeví nabídka, z níž vybereme příkaz Vlastnosti. V okně vlastností souboru si nastavíme takové jednotné nastavení, které si přejeme. Pokud chceme všechny MS DOS programy ukončovat pomocí myši, zrušíme na kartě Různé volbu Varovat při aktivitě. Na kartě Program můžeme pomocí volby Při ukončení zavřít nastavit možnost, kdy se okno po skončení programu automaticky zavře. Na kartě Program musí být bezpodmínečně ponecháno vstupní pole Příkazový řádek prázdné, jinak by se vždy spouštěla ta aplikace, ke které pif soubor původně patřil.

4. Původ zástupce souboru nebo složky

Chtěli byste vědět, kde je umístěný soubor nebo složka, k níž máte vytvořeného zástupce? Pak klepněte pravým tlačítkem myši na zástupce programu nebo složky a z menu, které se objeví, vyberte příkaz Vlastnosti. Nyní klepněte na kartu Zástupce, a tam na tlačítko Najít cíl. Tím se vám otevře složka, ve které se nachází soubor (příp. složka), k němuž daný zástupce patří.

5. Skryté soubory a složky

Jestliže chcete ve Windows skrýt soubory nebo složky tak, aby nebyly vidět např. v programu Průzkumník, vyberte v Průzkumníku soubor nebo složku, kterou chcete skrýt, klepněte na ni pravým tlačítkem a z nabídky vyberte příkaz Vlastnosti. Na kartě Obecné zatrhněte políčko Skrytý a potvrďte tlačítkem OK. Potom zvolte z menu Průzkumníka volbu Zobrazit, a tam příkaz Možnosti složky. Na kartě Zobrazit zvolte z nabídky příkaz Nezobrazovat skryté soubory a potvrďte OK. Pokud budete chtít toto nastavení později zrušit, nejprve zvolte v programu Průzkumníka menu Zobrazit, a tam příkaz Možnosti složky. Na kartě Zobrazit zvolte z nabídky příkaz Zobrazovat všechny soubory. Tímto způsobem si můžete dokonce i nastavit skrytí položek v Nabídce Start.

6. Vypnutí zobrazování hodin na Hlavním panelu

Pokud si ze široké nabídky sharewarových a freewarových utilit vyberete nějaký program, který dovede na pracovní ploše ukazovat čas, nebudete již pravděpodobně potřebovat zobrazovat čas na Hlavním panelu. Abyste ušetřili místo, můžete zobrazení hodin vypnout tímto způsobem: Klepněte pravým tlačítkem myši na Hlavní panel a z nabídky vyberte příkaz Vlastnosti. Potom odškrtněte položku Zobrazovat hodiny a klepněte na tlačítko OK.

7. Tichá Windows

Pokud vás neustále ruší zvuky, které jsou přiřazeny různým událostem ve Windows, a to zejména tehdy, posloucháte-li při práci hudbu z CD přehrávače, dají se tyto zvuky jednoduchým způsobem vypnout. Klepněte dvakrát na symbol reproduktoru v pravé části Hlavního panelu. Objeví se okno s rozšířeným ovládáním hlasitosti. Pokud zatrhnete pod položkou Wave položku Ztlumit, pak se vám již zvuky ve Windows ozývat nebudou a hudba z CD přehrávače nebude už ničím rušena.

8. Změna pozice oken pomocí klávesových zkratek

Pokud chcete na pracovní ploše současně vidět více oken, musíte ručně každé okno přetáhnout na žádanou pozici a upravit patřičně jeho velikost. Tato obtížná a velmi pracná činnost se dá ulehčit malou freewarovou utilitou, která se nazývá Handy Thing 2.05. Tento malý prográmek dovede každé okno spuštěné aplikace přemístit pomocí klávesových zkratek. Tak například kombinace kláves Ctrl+Alt+2 umístí okno do pravého horního rohu. Tento program nabízí devět přednastavených klávesových zkratek, z nichž každá odpovídá jedné pozici (zdarma, Windows 95/98, NT 4, 2000; www.starfishbay.com/handything/; Setuphandything.exe, 66 KB nebo na našem CD).

Instalace programu: Spusťte soubor Handythi.exe a následujte pokynů instalačního programu. Během instalace máte možnost si vybrat dva druhy instalace typickou a volitelnou. Pokud si zvolíte volitelnou instalaci, máte možnost zvolit si, zdali chcete spouštět program po každém startu Windows a po skončení instalace. Po skončení instalace se vám objeví v pravé části Hlavního panelu ikona programu, pomocí které se dá tento program nakonfigurovat.

Konfigurace programu: Program se dá konfigurovat rozličnými způsoby. Klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu v Hlavním panelu a vyberte příkaz Options. Na kartě Hot-Keys můžete nastavit, kam a pomocí jaké zkratky se má aktivní okno přesunout. Další důležitou volbu najdete na kartě Coverage Area. Pomocí stylizovaného okna na pracovní ploše a dvou čar si můžete nastavit velikost okna aplikace. Standardní nastavení programu je takové, že všechny nově spouštěné aplikace budou mít velikost, která je nastavená na kartě Coverage Area. Ovšem co se může zdát výhodné pro jednu aplikaci, nemusí být výhodné pro aplikaci druhou. Proto se nechá pomocí funkce Auto-Positioning pro každou aplikaci nastavit, na jakou velikost se má otevírat, anebo že program Handy Thing nemá aplikaci vůbec ovlivňovat. Pokud například chci-li, aby Internet Explorer nebyl tímto programem ovlivňován, spustím jej a v aplikaci Handy Thing pomocí tlačítka Browse Active Windows zvolím Internet Explorer a funkci Auto-position on creation nastavím na None.

9. Zablokování ovládacích prvků Windows

Pokud budete chtít z bezpečnostních či jiných důvodů zablokovat ostatním uživatelům, jež pracují na vašem počítači, některé činnosti, pak potřebujete program, který dovede například zablokovat menu u aplikací nebo dokonce i celé aplikace. Jedním z těchto programů je freewarová utilita Enabler 2.6 Beta. Tento program dovede často používané prvky jako jsou menu, okna aplikací, lišty nástrojů a tlačítka zpřístupnit, ale i zakázat. Kromě toho tato utilita dovede tyto prvky i skrýt a samozřejmě opět zviditelnit. Použití tohoto programu je velmi jednoduché. Po startu programu Enabler si okno programu položte do okna aplikace, se kterou chcete pracovat, a táhněte ukazatelem myši se stisknutým pravým tlačítkem přes šedé pozadí programu Enabler. Vyvarujte se toho, abyste pohybovali ukazatelem myši nad tlačítky a zadávacími políčky. Ukazatel myši se přemění na kříž. Držte stisknuté pravé tlačítko myši a přesuňte ukazatel myši na prvek, se kterým chcete manipulovat. Každý prvek, nad nímž teď ukazatel myši táhnete, se přitom šedě orámuje. Takto si můžete zkontrolovat, které prvky Enabler zachytil a se kterými teď může pracovat. Například pokud budete táhnout ukazatelem myši nad lištou nástrojů v programu Internet Explorer, tak se tato lišta šedě orámuje. Pokud pustíte tlačítko myši, ve vstupním poli Enableru se objeví ToolbarWindow32. Stisknutím tlačítka Enable tuto lištu zablokujete a stisknutím tlačítka Visible ji zneviditelníte. Opětným stisknutím kteréhokoliv z výše uvedených tlačítek můžete všechna nastavení vrátit zpět (zdarma, Windows 95/98; http://mr-drone.hypermart.net/default4.htm, Enabler.exe, 13 KB nebo na našem CD).

Instalace: Instalace programu je velmi snadná. Po stažení programu z Internetu prostým dvojitým klepnutím program spustíte. Tento program nenabízí žádné možnosti další konfigurace. Může být využit i k tomu, aby u některých demoverzí programů mohl deaktivovaná tlačítka znovu aktivovat. Některé demoverze jsou vlastně plné verze, u kterých jsou pouze některé položky menu nebo některá tlačítka na liště deaktivovaná. Enabler dovede tato tlačítka aktivovat, ale pouze po spuštění programu. Po příštím spuštění programu jsou opět tlačítka zneviditelněná.

Upozornění: U některých aplikací se aktivováním deaktivovaných funkcí dopouštíte porušování licenčních práv!

10. Umístění data a času do záhlaví okna aplikace

Pokud chcete mít neustále na očích datum a čas, například i v tom případě, že máte schovaný Hlavní panel, můžete si tyto údaje nechat zobrazit v záhlaví aplikačního okna. K tomu slouží freewarová utilita Title Time 1.50, která na každé aktivní okno zobrazí aktuální datum a čas. Po spuštění tohoto programu se ikona umístí do pravé části Hlavního panelu (zdarma, Windows 95/98; www.rsoft-home.de/titime.html, Titime.zip, 356 KB nebo na našem CD).

Instalace: Rozbalte samorozbalovací archiv Titime.zip. Poté spusťte instalační program Titime.exe a řiďte se jeho pokyny. Tento program vyžaduje navíc Visual-Basic-Runtime soubory (verze 4.0), které samozřejmě najdete na našem CD v souboru Vbrun4_32.zip nebo na adrese www.rsoft-home.de/ttdown.html.

Konfigurace: Program Title Time se dá konfigurovat mnoha způsoby. Všechna důležitá nastavení najdete, když si pravým tlačítkem klepnete na ikonu v pravé části Hlavního panelu a vyberete příkaz Preferences. Pod označením Date format se skrývá nastavení znázornění data; například zvolením přepínače long date se zobrazí měsíc v roce slovem. Pokud zaškrtneme políčko Week number a vybereme volbu KW, ukáže se nám číslo týdne. Pokud často pracujeme s časovými zónami, máme možnost zvolit si volbu Second Clock. Tato volba nám umožní nastavit si druhé hodiny s časovým posunem, který si nadefinujeme. Title Time také nabízí funkci alarmu. Můžeme si určit až tři různé časy, při nichž nám tato utilita ukáže nějaký text anebo obrázek. Je zde dokonce i možnost spustit v uvedených časech náš oblíbený program. Alarm se zapíná klepnutím pravým tlačítkem myši na ikonu v pravé části Hlavního panelu a výběrem příkazu Alarm (1) On/Off, Alarm (2) On/Off nebo Alarm (3) On/Off.

11. Zavírání všech otevřených programů jedním klepnutím tlačítka myši

Je to pořád ta samá situace sotva sedíte pár minut u počítače, už máte spoustu otevřených aplikací. Rychle se vám zaplní Hlavní panel, takže se v něm jen velmi těžce orientujete. Postupné zavírání všech programů např. proto, abyste získali přehled, je velmi zdlouhavé. Ikona programu Close All 1.8 tvaru vám dobře známého tlačítka v podobě křížku, který znáte z každého okna ve Windows, trpělivě čeká v pravé části Hlavního panelu na svou příležitost. Poklepáním na tuto ikonu můžete okamžitě uzavřít všechny aplikace, ale také si můžete navolit, které zavřít nechcete (zdarma, Windows 95/98, NT 4; http://web.tiscalinet.it/bk/freeware.html, Cl_all.zip, 33 KB anebo na našem CD).

Instalace: Program je po rozbalení okamžitě použitelný. Stačí pouze poklepat na soubor Closeall.exe. Pokud budete tento program používat častěji, můžete si jej umístit do složky Po spuštění.

Konfigurace: Ačkoliv tento program je velmi malý (asi 63 KB), dá se v něm nastavit tolik parametrů jako u větších programů. Všechny možnosti konfigurace jsou dostupné po startu programu, jestliže poklepeme na ikonu v pravé části Hlavního panelu. Asi nejdůležitějším parametrem je volba Do not close. Pokud na ni klepneme, objeví se dialogové okno. V tomto okně si můžeme nastavit, které aplikace chceme při automatickém zavírání zavřít a které nikoli. Celé dialogové okno je rozděleno na dvě poloviny, mezi nimiž jsou tlačítka s obrázkem šipek. V levé polovině jsou názvy programů, jejichž okna jsou otevřena a která se po automatickém uzavření zavřou. V pravé polovině jsou ty aplikace, jejichž okna jsou otevřena, ale která po automatickém uzavření zůstanou otevřená. Označením aplikace a tisknutím obou tlačítek je možné jednotlivé aplikace přesunovat mezi oběma polovinami okna. Další důležitou funkcí je volba Add systray tasks. Touto volbou nastavíte, zdali má program automaticky zavírat také aplikace, které jsou spuštěny na pozadí, tj. jejichž ikony jsou v pravé části Hlavního panelu. Dialogové okno má podobný tvar a nastavení této funkce je obdobné jako u volby Do not close. Volba Ask to save by měla být vždy zaškrtnuta, protože se týká aplikací, ve kterých byla provedena nějaká změna. Aby se vám neuložená data neztratila, tato volba vám zaručí, že před automatickým uzavřením této aplikace budete dotázáni, jestli chcete uložit změny, které jste v tomto programu udělali.

12. Přiřazení různého rozlišení monitoru jednotlivým aplikacím

Pro některé aplikace vám postačí nízké rozlišení, pro jiné aplikace potřebujete rozlišení vyšší. Pro každou aplikaci tedy musíte ručně toto rozlišení nastavovat. Freewarová utilita Qres 1.09 je doplňkem k aplikaci Quickres, která byla zabudována do systému Windows 95 B a která umožňuje rychle měnit nastavení monitoru. Pokud tedy vlastníte verzi Windows 95 A, před použitím utility Qres 1.09 si musíte obstarat a nainstalovat nejprve aplikaci Quickres. Tu si můžete stáhnout z Internetu jako součást balíčku Microsoft Powertoys na adrese www.microsoft.com/windows95/downloads. Utilita Qres 1.09 jde zase o krok dále než Quickres. Umožňuje totiž každému programu přiřadit rozlišení monitoru, a dokonce i hloubku barev. Můžete si tedy například nastavit, že program Word vždy bude startovat v rozlišení 800 x 600, zatímco jiný program bude startovat např. v rozlišení pouze 640 x 480. Po skončení programu se vlastnosti monitoru opět vrátí do původního nastavení (zdarma, Windows 95/98; www.berend.com/qres.html, Qres1090.exe, 905 KB nebo na našem CD).

Instalace: Instalační program je ve tvaru samospustitelného instalačního programu. Dvojitým klepnutím na ikonu se automaticky spustí instalace. Po skončení instalace a restartu počítače najdete ikonu pro spuštění programu v menu Start, Programy, QRes.

Konfigurace: Tato utilita má opět několik možností konfigurace. Všechna nastavení se zadávají přes Qres Configuration Wizard. Použití je velmi snadné. Pomocí několika kroků zadáte všechna potřebná nastavení. Po startu této utility si v horní části okna vyberete možnost buď přiřadit, anebo odebrat nastavení monitoru aplikaci. Dále si vyberete, zdali změnu nastavení monitoru chcete přiřadit zástupci aplikace v menu Start nebo zástupci na pracovní ploše, anebo existuje ještě třetí možnost, a to vytvořit na pracovní ploše nového zástupce aplikace. Po klepnutí na tlačítko další se objeví druhé dialogové okno, v němž si vyberete aplikaci, které chcete Qres přiřadit, a ve třetím dialogovém okně si nastavíte rozlišení monitoru a hloubku barev, se kterou bude vámi vybraná aplikace startovat. Po dokončení nastavení máte ještě možnost otestovat si, jak bude daná aplikace ve vámi zadaných parametrech vypadat.


Supertipy pro Windows - Malé programy s velkými schopnostmi II.

13. Nahrávání pohybů myši

Nezdá se to, ale se svou myší najezdíte po stole během roku spoustu kilometrů sem a tam. Přitom zatížení paže začátečníci velmi často podceňují, a toto podceňování podle lékařů může vést až ke vzniku onemocnění tenisového lokte. Kromě toho je to poněkud nepohodlné a únavné opakovat stále tytéž pohyby. Pomocí programu Ghost Mouse 2.0 si můžete pohyby myší i klepání tlačítky myši nahrát. Obsluha tohoto freewarového programu je tak jednoduchá jako byste nahrávali na magnetofon. Nahrávání pohybu myši začnete klepnutím na tlačítko Record. Nyní dělejte takové pohyby myší a klepejte na tlačítka myši tak, jak chcete, aby to vypadalo, když program bude později tyto akce přehrávat. Všimněte si, že po klepnutí na tlačítko Record se kurzor myši přemístí do levého horního rohu monitoru tam je jeho výchozí pozice. Po nahrání klepněte na tlačítko Stop. Potom klepněte na tlačítko Play tím přehrajete záznam, který jste před chvílí nahráli. Pokud budete chtít přehrávání přerušit, klepněte na tlačítko Pause nebo stiskněte kombinaci kláves Ctrl+Alt. Pokud jste s nahrávkou spokojeni, můžete si ji uložit ve formě souboru k pozdějšímu použití (zdarma, Windows 95/98, 2000; www.mrdo.com/1.html, Gmouse20.zip, 682 KB nebo na našem CD).

Instalace: Rozbalte program a spusťte soubor Setup.exe. Program se automaticky nainstaluje do Nabídky Start.

Konfigurace: V menu File a nabídce Options najdete možnosti konfigurace tohoto programu. Přehrávání nahraných pohybů myši probíhá v reálném čase, ale existuje možnost přehrávání zrychlit nebo naopak zpomalit. Zaškrtnutím políčka Enabled se dá pomocí posuvníku nastavit rychlost přehrávání. Jestliže zvolíme automatické provádění záznamu po spuštění tohoto programu (viz níže), pak slouží aktivování volby Close after Autoplay k tomu, aby se program po přehrání záznamu automaticky zavřel. V tomto programu se dá také nastavit, aby se při otevření programu automaticky začal přehrávat nějaký dříve nahraný záznam. Klepněte pravým tlačítkem myši na nějakého zástupce programu Ghost Mouse a klepněte na kartu Zástupce. V poli Cíl je napsáno C:\Gmouse20\Gmouse.exe. K tomuto textu doplňte cestu a název souboru, pod nímž máte uložen záznam, který se má po startu programu spustit. Celý záznam v poli Cíl by tedy potom měl vypadat takto: C:\Gmouse20\Gmouse.exe C:\Gmouse20\Script.gsm, kde soubor záznamu se jmenuje Script1.gsm. Provádění tohoto záznamu po startu programu lze přerušit současným stiskem kláves Ctrl + Alt.

14. Dělení souborů aneb jak z jednoho velkého souboru udělat několik malých

Na jedné disketě je na dnešní poměry poměrně málo místa a některé soubory jsou tak velké, že je není možné na diskety nakopírovat. Existuje možnost tyto soubory rychle a bez komplikací rozdělit na několik disket. K tomuto účelu slouží program, který se jmenuje File Shredder 3.02. Tento program rozdělí soubor na několik menších a vytvoří dávkový soubor s příponou bat, jehož spuštěním se nám rozdělený soubor opět sestaví do jednoho souboru. Při této operaci program vyžaduje pouze operační systém MS-DOS. Tento freewarový program má přehledné uspořádání a pracuje relativně rychle. Dělit velké soubory je možné buď na určitý počet menších souborů, anebo na soubory o určité velikosti, např. takové, aby vyplnily diskety (zdarma, Windows 95/98, NT 4 s nainastalovaným Service Pack 3 a vyšší; www.kazusoft.pair.com/software/shredder/download.htm, Shredder.zip, 655 KB nebo na našem CD).

Instalace: Rozbalte soubor Shredder.zip a spusťte soubor Setup.exe. I když tento program je freeware, vyžaduje při prvním startu vyplnit registrační formulář. Při běhu program využívá soubory Visual-Basic-Runtime 5.0, které také můžete najít na tomto CD (Runtime2.zip, 1,4 MB). Na našem testovacím počítači při instalaci tohoto programu nebyl vytvořen žádný záznam pro odinstalování tohoto programu, kromě jednoho souboru s příponou St5unst.log ve složce tohoto programu. Tento soubor se dá použít pro odinstalování programu. Klepněte na tlačítko Start a vyberte příkaz Spustit a do programového řádku napište tuto posloupnost příkazů: st5unst.exe -n "c:\programfiles\shredder\st5unst.log". Po klepnutí na tlačítko OK se program automaticky odinstaluje.

Konfigurace: Tento program nemá již žádné další možnosti konfigurace.

File Shredder má dva způsoby využití. Při prvním využití můžete v Průzkumníku soubor, který chcete rozdělit, přetáhnout myší přímo do políčka File to shred. Ještě pohodlnější je vytvořit si zástupce k souboru Shredder.exe v položce Odeslat, k níž se dostaneme, pokud na nějaký soubor klepneme pravým tlačítkem myši. Tento zástupce se vytvoří tak, že vytvoříte zástupce ve složce Send to, která se nachází ve složce, v níž máte Windows nainstalována.

15. Otevírání souborů bez pomoci průzkumníka

Pokud právě nyní hledáte soubor, chcete jej otevřít a máte jej uložen pravděpodobně někde v hlubinách struktury složek na vašem disku, mohou vás Windows připravit poměrně hodně o nervy. Vždyť to znáte nejprve musíte spustit Průzkumníka, potom vybrat ten správný disk a otevírat postupně celý strom složek, dokud se nedostanete ke kýženému souboru, abyste jej mohli poklepáním na jeho ikonu spustit. Tuto proceduru vám může značně usnadnit freewarová utilita s názvem Shellgem 1.36, která vám pomocí několika klepnutí myší vyvolá vámi žádaný soubor. Pokud klepnete pravým tlačítkem myši na ikonu disku nebo na jeho zástupce, objeví se v menu volba Shellgem, jež se skládá z roletových menu, která se postupně rozbalují, pokud najedeme ukazatelem myši na šipku. První roletové menu obsahuje možnosti nastavení programu a celého počítače a také seznam všech diskových jednotek, které jsou v počítači. Další roletová menu obsahují např. u disků seznam všech složek seřazených podle úrovní. Takto se dá poměrně velmi jednoduchým a rychlým způsobem prohledávat celá struktura složek na všech discích v počítači. Dále tento program obsahuje i podporu pro kopírování, přesouvání souborů, a dokonce i pro rozbalování zkomprimovaných souborů ve formátu zip, rar, arj a jar. Pokud přetáhnete soubor na nějakou složku, disk nebo jejich zástupce, objeví se malé menu, ve kterém máte možnost si zvolit, jakou akci s daným souborem chcete udělat. Pokud tento soubor je navíc zkomprimovaný, máte navíc ještě možnost zvolit si možnosti týkající se extrahování jednotlivých souborů z zkomprimovaného souboru (zdarma, Windows 95/98; www.hace.us-inc.com/shellgem.shtml, Shellgem.zip, 340 KB nebo na našem CD).

Instalace: Výrobce tento program dodává s instalačním programem. Rozbalte soubor Shellgem.zip do nějaké složky a spusťte soubor Install.exe. Po instalaci je nutné restartovat počítač. Po restartu počítače se vám při klepnutí pravým tlačítkem myši na ikonu disku nebo jeho zástupce objeví v nabídce volba Shellgem.

Konfigurace: Tento program má k dispozici širokou škálu možností konfigurace. Veškerá možná nastavení jsou dostupná pod volbou Shellgem, Options. Například pod volbou Extract nastavujete, zdali se mají existující soubory při rozbalování přepisovat. Má-li toto platit, musí být na ikoně viditelné zatržení. Pokud často otevíráte některé složky, můžete si odkaz na ně přidat do skupiny Favorites (Oblíbené), kde jsou stále k dispozici. Přidáte je například pomocí volby Options, na kterou klepnete. Objeví se dialogové okno, v němž klepnete na kartu Favorites a tam na tlačítko Add. Nyní si vyberete svoji oblíbenou složku a potvrdíte tlačítkem OK. Volbou Visible items nastavujete ty položky menu, které má Shellgem ukazovat v menu.

16 Dvojitý Průzkumník aneb jak snadněji přesouvat soubory

Přesouvání souborů z jedné složky do druhé pomocí Průzkumníka je

poměrně zdlouhavou záležitostí. Musíte jej několikrát otevřít, a teprve potom pomocí technologie drag&drop je můžete pohodlně přesunout. Okna jednotlivých Průzkumníku však nemají své pevné místo a často se překrývají. V tomto ohledu je jistě daleko výhodnější používat jiné manažery souborů jako je např. Norton Commander, Dos Navigator, Windows Commander a další, protože tyto programy nabízejí dvě okna ležící vedle sebe. Pro ty, kdo si oblíbili práci s programem Průzkumník, zde máme něco, co bychom mohli označit za nadstavbu Průzkumníka. Tento freewarový program, který se jmenuje Double Explorer 1.14, nabízí současné spuštění dvou oken Průzkumníka ležících nad sebou nebo případně vedle sebe. To určuje víceméně jasné rozložení oken na monitoru: okna se nepřekrývají a vůbec s nimi nepotřebujete hýbat. Samotný program je představován ikonou, která se umístí do pravé části Hlavního panelu. Použití je velmi intuitivní: jedním klepnutím na ikonu programu se okno Double Explore objeví, dalším klepnutím zmizí. Okno programu obsahuje dvě tlačítka s vyobrazením uspořádání oken Průzkumníka. Klepnutím na tlačítko se vám otevřou dvě okna buď vedle sebe, nebo nad sebou. V nastavení programu si můžete nastavit, kterou složku chcete po spuštění zobrazit v každém okně (zdarma, Windows 95/98; www.rsofthome.de/doubleex.html, Doubleex.zip, 153 KB nebo na našem CD).

Instalace: Rozbalte soubor Doubleex.zip. Instalaci spustíte dvojitým klepnutím na soubor Doubleex.exe. Po skončení instalace najdete ikonu programu v pravé části Hlavního panelu. Ke správné funkci program potřebuje soubory VisualBasic-Runtime 4.0, které samozřejmě najdete i na našem CD, případně na adrese www.rsoft-home.de/index.html (Vbrun4_32.zip, 615 KB).

Konfigurace: Ještě dříve než začnete Double Explorer používat, měli byste si jej nakonfigurovat. V menu Preferences tohoto programu vyberte volbu Size (both). Zde uvedená velikost okna se vztahuje na šířku obou oken. Nejmenší hodnota je 640 x 480 bodů, což odpovídá zobrazení 320 x 480 bodů pro každé okno. Když potřebujete zobrazit okna co možná největší velikosti, vyberte volbu Maximum, kdy se pro zobrazení obou oken využije celá obrazovka. Pomocí volby Set path v menu Preferences si můžete nastavit, kterou složku chcete mít zobrazenou v každém okně. Pokud v hlavním okně programu zatrhnete volbu Store last sized path, pak se vám bude zobrazovat ta složka, kterou jste měli zobrazenou naposled. Tato volba si pamatuje poslední prohlíženou složku pouze do té doby, dokud celý program neuzavřete. Pokud se vám při spuštění objeví chybové hlášení typu: "(Attempts: "2500") Could not find window for: ...", je třeba se ujistit, že máte v nastavení programu Průzkumník nastavenou volbu V záhlaví zobrazovat úplnou cestu. Toto si ověříte tak, že v programu Průzkumník zvolíte menu Zobrazit volbu Možnosti složky, potom klepnete na kartu Zobrazit a ujistíte se, že máte zatrhnutou volbu V záhlaví zobrazovat úplnou cestu.

17. Komprimování EXE-souborů

Představte si následující situaci: Chtěli byste značně zmenšit velikost spouštěcích souborů (s příponou exe) u vašich oblíbených aplikací. Já vím, dnes již jsou běžně dostupné archivovací programy, které vám dovolují zmenšit velikost jakýchkoliv souborů zabalením do archivu, ale já vám chci představit program, jenž dovede zmenšit velikost exe-souborů, přitom ale nejsou zabaleny v žádném archivu, tudíž je není potřeba nijak zvlášť rozbalovat a přitom jsou zcela funkční. Navíc jejich kompresní poměr je daleko lepší než při použití běžných komprimačních programů. Tyto komprimační programy fungují tak, že se při spuštění automaticky rozbalí do paměti a spustí. Běžný uživatel oproti nekomprimovanému exe souboru nic nepozná. Mezi nejvýkonnější zástupce patří program UPX 1.01 (Ultimate Packer for Executables). Tento freewarový program nabízí velmi vysoký kompresní poměr. Například exe soubor aplikace Word 2000 dokáže z původní velikosti asi 8 MB zmenšit až na 3,7 MB při zachování funkčnosti. Při použití běžného komprimačního programu, jakým je např. Winzip 7.0, se dá dosáhnout při maximální kompresi konečné velikosti souboru jen 4,22 MB. Kromě ušetřeného místa na disku se zde uplatňuje ještě jeden efekt: Některé programy se startují po komprimaci rychleji, a to díky tomu, že soubory se do paměti rozbalují rychleji, než kdyby se načítaly z pevného disku. Jedinou nevýhodou programu UPX je její použití. Program se spouští ze stavového řádku a nastavení komprese se provádí pomocí parametrů (zdarma, MS-DOS, Windows 95/98, NT 4, 2000, Linux; http://wildsau.idv.uni-linz.ac.at/mfx/upx.html nebo na našem CD, verze pro MS-DOS: Upx101d.zip, 172 KB, okno v MS-DOS ve Windows: Upx101w.zip, 113 KB).

Instalace: UPX nevyžaduje žádnou zvláštní instalaci, jednoduše se do vámi zadané složky rozbalí soubor Upx101d.zip, to je program určený pro operační systém MS-DOS, příp. Soubor Upx101w.zip, což je verze určená pro Windows.

Konfigurace: Konfigurace programu se provádí pomocí parametrů, které se píší na stavový řádek při kompresi daného exe souboru. Úplný přehled všech parametrů je uveden v souboru Upx.html. Při testování tohoto programu se doporučuje testovaný soubor, v našem případě Winword.exe zkopírovat do složky, ve které je UPX. Potom spusťte okno Příkazový řádek MSDOS, přepněte se do složky UPX a zadejte upx -best winword.exe. Parametr -best zde reprezentuje dosažení nejvyššího možného kompresního poměru, ovšem komprese může trvat dosti dlouho, třeba v případě souboru Winword.exe až půl hodiny. K tomuto programu se v minulosti na Internetu vydávaly nové updaty, v intervalu asi jednoho měsíce. Proto se vyplatí sledovat internetovou stránku na adrese http://wildsau.idv.unilinz.ac.at/mfx/upx.html.

18. Záchrana textu z libovolných dokumentů

Pokud se vám poškodí nějaký soubor, který obsahuje pro vás velmi důležité informace, je to vždycky nepříjemná záležitost. Situace je potom horší ještě o to více, když se vám soubor nepodaří otevřít v té aplikaci, ve které jste jej vytvářeli. Potom je vaší snahou zachránit alespoň textové znaky. Toto se vám může podařit, jestliže použijete utilitu s názvem Textextract 2.0.1. Tato utilita otevře poškozený soubor a prochází jej byte po bytu. Přitom si freewarová verze všímá pouze textových znaků a zbytek, např. hexadecimální znaky, ignoruje. Přefiltrované soubory znaků potom zapíše ve formě textového (ASCII) souboru. Výsledkem tedy jsou zachráněné znaky (text), jež jsou bez formátování. Tato utilita je při extrahování textu poměrně pomalá, protože například pro binární soubor o velikosti 8 MB potřeboval počítač s procesorem Pentium II 450 MHz okolo 10 minut (zdarma, Windows 95/ /98, NT 4, 2000; www.netcomuk.co.uk/~fangorn/ultimathule/index.html, Textextract.zip, 670 KB).

Instalace: Instalace této utility je velmi snadná a spočívá v rozbalení souboru Textextract.zip a spuštění souboru Setup.exe. Tento program používá soubory Visual-Basic-Runtime 6.0, které jsou dostupné na našem CD (Vbrun60.exe, 1 MB).

Konfigurace: Nejdůležitější nastavení najdete po startu programu na kartě Parameters. Volba Strings between vám ukládá nastavit minimální a maximální délku řetězce, kterou má program extrahovat. Použití této volby se vám lépe ozřejmí, když si v hexadecimálním editoru zobrazíte nějaký binární soubor, např. Excel.exe nebo nějaký dokument MS Word. Tyto soubory obsahují buď krátké, ale nesmyslné, nebo naopak extrémně dlouhé řetězce písmen. Tímto nastavením se těchto řetězců zbavíme. Dalšími volbami nastavujeme, kterých symbolů si má program všímat. Tak např. pod volbou Punctuation nastavujeme, zda si program má všímat interpunkčních znamének. Pokud váš text obsahuje znaky typu @nebo podobné, potom byste měli zatrhnout volbu Other Symbols.

19. Dokonalé smazání souborů z vašeho pevného disku

Pokud mažete soubor z Windows případně z operačního systému MS-DOS, pak operační systém toto mazání provádí tak, že pouze uvolní místo na disku. Data, která na tomto místě příslušela smazanému souboru, se dají pomocí jistých diskových utilit obnovit, ovšem pouze do té doby, dokud na uvolněné místo není zapsán jiný soubor. Nyní vám představíme freewarový program, který se nazývá Eraser 4.0 a který vám umožní mazat vaše data bezpečněji, tzn. tak, aby se smazaná data již nedala žádným způsobem obnovit. Použití tohoto programu je nanejvýš jednoduché: Jednoduše klepněte pravým tlačítkem myši na soubor, který chcete smazat, a z nabídky vyberte příkaz Erase. Stisknutím tlačítka OK dojde k několikanásobnému (standardně 35x) přemazání souboru náhodnými bity. Složka se maže podobně. Pro zajímavost: podle jedné z nejvýznamnějších výpočetních laboratoří v Německu s názvem Ontrack stačí již trojnásobné přemazání na to, aby soubor se již nikdy nedal obnovit. Navíc se program Eraser 4.0 instaluje do Nabídky Start. Tento program umožňuje např. vyčištění volného místa na disku zejména v případě, když na něm byly mazány privátní soubory bez použití programu Eraser. Problémem zůstávají swapovací soubory. Pokud jste vámi mazané soubory měli krátce předtím v paměti, mohly by se teoreticky tam někde objevit. V systému Windows totiž nesmí žádná aplikace zasahovat a přepisovat swapovací soubory. Tento problém se časem vyřeší sám, jakmile se do operační paměti zapíší nová data. Abyste však získali více bezpečnosti, můžete si nastavit hodnotu virtuální paměti Windows co možná nejnižší, restartovat počítač a vyčistit volné místo na disku pomocí programu Eraser (zdarma, Windows 95/98, NT 4; www.tolvanen.com/eraser/download.html, Eraser40.zip, 513 KB nebo na našem CD).

Instalace: Rozbalte soubor Eraser40.zip, spusťte soubor Setup.exe a řiďte se pokyny instalačního programu.

Konfigurace: Můžete si nastavit, kolikrát má program mazaná data přemazávat. Tato možnost se dá navolit klepnutím na Eraser 4.0 v Nabídce Start nebo klepnutím na soubor (složku), který chceme smazat, pravým tlačítkem myši a zvolením příkazu Erase a v následujícím okně klepnutím na tlačítko Options. Také obsah Koše můžete tímto způsobem vymazat, aby se z něj nemohly obnovit žádné soubory. Klepněte pravým tlačítkem na ikonu Koše a z nabídky vyberte příkaz Erase Recycle Bin. Tento program má poměrně rozsáhlou nápovědu, ve které můžete najít řadu dalších tipů pro mazání souborů.

20. Konečně bezproblémové ukončení aplikací ve Windows?

Mnoho počítačových programů je velmi odolných, dalo by se možná hovořit i o určitém druhu tvrdohlavosti. Když je člověk na počítači spustí, za nic na světě se již nedají ukončit, ani když se zhroutí. Některé z nich se nakonec dají přesvědčit k ukončení kombinací kláves Ctrl+Alt+Delete, ale u dalších ani takový násilný způsob je nepřesvědčí o tom, aby se ukončily. Potom již zbývá poslední možnost: vytáhnout zásuvku ze zdi. Nyní se na scéně objevuje nový bojovník proti těmto aplikacím, a to freewarový program Kill Process 2.0.0.52, který dovede ukončit všechny aplikace běžící pod Windows 95/98, NT4 a Windows 2000, a to rychle a bez jakéhokoliv dotazování se operačního systému. Po-užití tohoto programu je vskutku jednoduché. Uprostřed okna programu Kill Process vidíte všechny běžící aplikace a nejrůznější běžící procesy. Pro ukončení jakékoliv aplikace nebo procesu stačí pouze danou aplikaci označit a klepnout na tlačítko Kill. Program se vás zeptá, zdali si opravdu přejete tuto aplikaci ukončit, a klepnutím na tlačítko Yes se aplikace ukončí bez jakýchkoliv dalších dotazů (zdarma, Windows 95/98, NT 4, 2000; www.koeltzsch.com/, Killprocess.zip, 24 KB nebo na našem CD).

Instalace: Program Kill Process je po rozbalení okamžitě funkční. Pouze stačí spustit soubor Killprocess.exe. Pouze pokud tento program chcete provozovat pod Windows NT 4 (ne pod Windows 95/98), musíte do složky programu doinstalovat soubory z archivu For Windows NT 4.0 User.zip (zdarma; www.koeltzsch.com/, 158 KB nebo na našem CD).

Konfigurace: Na první pohled se zdá, že tento program nemá žádné možnosti konfigurace. Pokud ale klepnete pravým tlačítkem na ikonu v levém horním okraji okna, objeví se menu, ve kterém se nachází volba Settings. Po klepnutí na tuto volbu se objeví dialogové okno nastavení parametrů. Zde bez jakýchkoliv výčitek můžete deaktivovat položku About Box, která vám způsobí to, že po uzavření programu se vám přestane objevovat okno aplikace s informací o autorovi. Dále si můžete nastavit, po jakém časovém intervalu se vám má aktualizovat seznam běžících aplikací a procesů. Volba Systems Process je funkční pouze pod Windows NT 4.0 a startuje, případně vypíná běžící procesy v tomto operačním systému. Volba Joke je naprosto neškodná a nemá žádnou funkci. Pro pobavení: Zkuste si v programu Kill Process ukončit samotný program Kill Process. Odměnou vám bude poměrně zdařilá animace. Tlačítko Reboot potom slouží k restartu počítače, ovšem na některých testovacích počítačích nefungovalo.

21. Automatické vyplňování formulářůna Internetu

Mnohé internetové stránky po vás často chtějí vyplnit formulář, v němž máte zadat vaše osobní údaje apod. Typické je to třebas u stránek, na kterých si chcete stáhnout demoverzi nějakého programu, nebo když chcete využívat některé služby, jež jsou na Internetu nabízeny. Toto vyplňování stojí čas a peníze za připojení, a pokud se tyto formuláře vyplňují často, je to dost únavné. V tomto směru vám může ulehčit práci program, jenž je zdarma k dispozici a jehož název zní AI Robo Form 1.0.1. Tento program dokáže automaticky vyplňovat formuláře, ovšem spolupracuje pouze s prohlížečem Microsoft Internet Explorer verze 4 nebo 5. AI Robo Form automaticky rozeznává, do kterého pole patří který zápis, a pokud to nerozpozná, nechává pole prázdné. Po instalaci tohoto softwaru má internetový prohlížeč o dvě tlačítka navíc. Je hloupé, že tato tlačítka jsou naprosto stejná, takže si musíte jejich funkci ověřit. Levé tlačítko slouží k vyplňování formulářů a pravé slouží ke konfiguraci AI Robo Form (zdarma, Windows 95/98, NT 4, 2000, vyžaduje Internet Explorer verze 4 a vyšší; www.roboform.com, Airoboform.exe, 939 KB nebo na našem CD).

Instalace: Instalace probíhá bezproblémově, stačí pouze spustit program Airoboform.exe a řídit se pokyny instalačního programu.

Konfigurace: Tento program má bohaté možnosti konfigurace. Po spuštění Internet Exploreru klepněte na pravé tlačítko AI Robo Form. Na jednotlivých kartách nyní můžete doplnit svoje osobní údaje, jako jsou jméno a příjmení. Po klepnutí na tlačítko Identity a Add můžete vložit spoustu dalších identifikačních údajů. Po klepnutí na tlačítko Options a menu World Regions si nastavíte jazyk, ve kterém se mají zobrazovat popisky polí pro zadání identifikačních údajů. Toto nastavení však nemá nic společného s tím, v jakém jazyce je internetový formulář napsaný. Například jestliže vyberete World Region German, pak můžete samozřejmě vyplňovat i formuláře, které jsou z anglických internetových stránek. Tento program může na vaše přání do formuláře zobrazovat i číslo vaší kreditní karty nebo i vaše bankovní spojení. Doporučuji však vám, abyste od tohoto upustili ne že bych výrobci tohoto programu nedůvěřoval, ale spíše proto, že tato data jsou ukládána na váš pevný disk. Některé programy totiž mohou tato data přečíst a nekontrolovaně poslat. Z tohoto důvodu byste měli mít svá důvěrná data z principu zakódována, když je přesto chcete mít uložena na svém pevném disku. To samé také platí pro přístupová data a hesla.

22. Jak se automaticky zbavit reklamních oken při surfování na Internetu

Při surfování na Internetu se při prohlížení některých internetových stránek setkáváte se spoustou reklamních oken, která vystupují na obrazovku na všech možných i nemožných místech vašeho monitoru a působí přinejmenším rušivě. Uzavírání těchto oken pomocí myši nepomáhá, protože jakmile uzavřete jedno okno, objeví se další. Odtažení těchto oken na takové místo na monitoru, kde by nebyla tak nápadná, to není žádné zásadní řešení tohoto problému. Neustále se objevující okna jsou nejen prvkem, který vás dokáže přivést do stavu rozčilení, ale navíc i zpomalují rychlost přenosu dat. I pro tento případ existuje malý freewarový prográmek, jenž vás tohoto problému zbaví. Jeho název je Pow 1.57 a jeho úkolem je důsledně odstraňovat všechna objevující se reklamní okna. Tento program pracuje s těmi nejběžnějšími internetovými prohlížeči s prohlížečem Microsoft Internet Explorer a Netscape Communicator. Po svém startu se objeví ikona v pravé části Hlavního panelu a spuštěný program čeká na svou příležitost. Jakmile se objeví rušivé okno, automaticky jej odklepne pryč. To, jaké názvy oken reklama obsahuje, si program ukládá do souboru Pow.dat.

Instalace: Instalace programu je zcela bez problémů. Spusťte soubor Powi.exe a řiďte se pokyny instalačního programu. Na konci instalace vám program nabídne možnost zaregistrování programu. Tuto registraci však nemusíte provádět, program funguje i bez ní. Po instalaci program Pow spustíte z Nabídky Start v programové skupině AnalogX, Pow! Pokud se vám tento program zalíbí, můžete si jeho zástupce přidat do skupiny Po spuštění, čímž se bude automaticky spouštět při každém startu Windows (zdarma, Windows 95/98, NT 4; www.analogx.com/contents/download/network/pow.htm, Powi.exe, 214 KB nebo na našem CD).

Konfigurace: Program Pow má velmi málo možností konfigurace. Tou patrně nejdůležitější možností je přidávání textu v názvu okna, které má program uzavřít. Tato konfigurace se provádí klepnutím na ikonu programu v pravé části Hlavního panelu pravým tlačítkem myši a vybráním nabídky Add/Delete Popup. V dialogovém okně, které se nato objeví, vidíte ve spodní polovině všechna právě otevřená okna. Dvojitým klepnutím přesunete názvy těchto oken do horní části, jež obsahuje názvy oken, na která Pow reaguje. Některá okna obsahují názvy, které se trvale mění. Jsou to například okna, jež v názvu obsahují aktuální čas. Z tohoto důvodu program Pow nedokáže obvyklým způsobem tato okna postihnout. Pak je třeba postupovat následujícím způsobem. Máme například okno s nápisem "Hloupá reklama 13.00 hod". Klepněte na ikonu Pow v pravé části Hlavního panelu a vyberte Add/Delete Popup a dvakrát klepněte na okno, které má Pow odstranit. Teď máte v horní části okna napsáno "Hloupá reklama 13.00 hod". Označte tento nápis a klepněte na tlačítko Edit. Smažte nápis 13.00 hod. a místo něj napište znak hvězdičky "*". Nyní bude Pow reagovat na všechna okna, která obsahují slova "Hloupá reklama", a zbytek okna mu bude lhostejný.

23. Naprosto přesné seřízení času na vašem počítači

Hodiny ukazující reálný čas na vašem počítači většinou ukazují nesprávný čas. Pro jejich přesné seřízení pro soukromé účely vám mohu doporučit program s názvem Settime Client 2.1.2. Tento program synchronizuje čas na vašem počítači s časem, který ukazují servery na Internetu, na nichž je čas seřízen podle atomového času. Proto také tento program vyžaduje po celou dobu spuštění, aby byl počítač připojený na Internet. Program pracuje tak, že nejprve zkontroluje připojení na Internet a pak automaticky synchronizuje čas. Tato synchronizace se dá provést i manuálně, a to pomocí tlačítka Connect (pro soukromé použití zdarma, Windows 95/98, NT 4; www.breesitc.com/products/product.asp?productid=2, Settime212.exe, 1,04 MB).

Instalace: Spusťte soubor Settime212.exe a řiďte se pokyny instalačního programu. Na konci instalace instalační program vyžaduje zadání vašeho jména a e-mailové adresy. Pravděpodobně se tyto údaje využijí k tomu, aby vás výrobce programu mohl čas od času poslat nějaké informace. Mám vyzkoušeno, že program funguje i po zadání nesmyslných údajů.

Konfigurace: Možnosti konfigurace programu Settime Client jsou velmi různorodé. Všechna nastavení se dají najít na kartě Options. Když vyberete z nabídky volbu Session Information, Settime Client vám dá vybrat server, se kterým chcete synchronizovat čas. První možnost je server clock.isc.org, jenž při mém testování fungoval bezvadně. Další dva servery nebyly schopny rozpoznat, že je právě nyní letní čas. Jestliže z nabídky místo volby Session Information zvolíte volbu Program Settings, dostanete se k dalším zajímavým možnostem konfigurace. Pokud například aktivujete volbu Check time on startup/connect, pak program při startu nebo když bude počítač připojený k Internetu, zjistí správný čas. Volba Close program on time check automaticky ukončí tento program po synchronizaci času. Doporučuji, abyste obě volby neměli zaktivované současně, protože se může stát, že ztratíte nad programem kontrolu. Program se totiž spustí, proběhne synchronizace času a potom se okamžitě ukončí, a vy nemáte šanci jakkoliv do něj zasáhnout. Pokud se tak přece jenom stane, pak zkuste Settime Client spustit s parametrem /noclose.

24. Změna výchozí tiskárny jednímklepnutím myši

Stává se, že občas chcete něco rychle vytisknout na papír. Obvyklý způsob je právě ten, který je namáhavý: klepnete na tlačítko Start a pod volbou Nastavení zvolíte příkaz Tiskárny a změníte vlastnosti tiskárny. Mnohem jednodušší je, když danou tiskárnu máte nainstalovanou několikrát a pokaždé s rozdílným nastavením a když můžete mezi nimi rychle přepínat. A to právě umožňuje freewarová utilita Printer Changer 3.01, která se po instalaci a po spuštění objeví ve formě malé ikony v pravé části Hlavního panelu. Nyní místo abyste měnili nastavení tiskárny, stačí pouze si klepnutím pravým tlačítkem myši na ikonu programu vybrat tiskárnu jinou. Výše uvedeným postupem se vám objeví seznam všech tiskáren nainstalovaných ve Windows. Pozornost také zaslouží možnost, že pokud často používáte dvě různé tiskárny a potřebujete mezi nimi rychle přepínat, Printer Changer si pamatuje dvě nejčastěji používané tiskárny a vy se můžete mezi nimi přepínat pouze dvojitým klepnutím myši na ikonu programu (zdarma, Windows 95/98; www.fullcircuit.com, Prtchg.zip, 147 KB nebo na našem CD).

Instalace: Tento software vyžaduje rozbalení archivu Prtchg.zip a po rozbalení je plně funkční. Ke spuštění stačí dvojité klepnutí na soubor Prtchg.exe. Nastavení si tento program ukládá do souboru Prtchg.ini. Tento soubor se automaticky vytváří po prvním spuštění tohoto programu ve složce, ze které je program spouštěn.

Konfigurace: Ačkoliv je tento program velmi malý, přesto nabízí některé možnosti konfigurace. Ty se dají vyvolat klepnutím pravým tlačítkem myši na ikonu programu v pravé části Hlavního panelu a vybráním příkazu Options. V horní části okna měníte pořadí tiskáren, a to pomocí tlačítek, která se nacházejí pod oknem. Pokud máte zatrhnutou volbu Show Date, pak se na ikoně zobrazuje aktuální datum, pokud je tato volba deaktivovaná, ikona má obrázek psacího stroje. Nastavení Check Time určuje, v jakých intervalech má být kontrolováno datum na vašem počítači. Pokud v tomto případě dáte příliš nízkou hodnotu, pak se běh Windows se díky neustálým dotazům o datu zpomalí. Vstupní políčko Splash Time udává, kolik vteřin má být zobrazována uvítací obrazovka programu při jeho startu. Pokud si vložíte zástupce programu do programové skupiny Po spuštění, pak volbou Shift Delay nastavujete, po kolika vteřinách má být při startu Windows program spuštěn. Tato volba má tento důvod: čím později bude při startu Windows program spuštěn, tím více bude jeho ikona umístěna vpravo. Pokud tedy zde nastavíte rozumnou hodnotu, zobrazí se vám ikona programu hned vedle času, což je, myslím, nejvhodnější místo pro zobrazení ikony nesoucí aktuální datum.

25. Vytištění obsahu složek ve Windows

Windows nenabízejí žádnou upotřebitelnou funkci, jak vytisknout seznam všech souborů v nějaké dané složce. Tento seznam se dá poměrně zdlouhavým způsobem vytvořit pomocí příkazu operačního systému MS-DOS dir C:\ /s >list.txt. Musíte ovšem přitom nastavit cestu. Freewarový program RJH Extensions 1.2 ukládá seznamy souborů, ba dokonce i s podadresáři nebo též bez nich, ve formě textových souborů. Tento seznam se dá přímo i vytisknout. Použití programu RJH Extensions je velmi jednoduché: aplikace se nainstaluje do menu, které je dostupné, pokud si označíme složku nebo soubor a klepneme na něj pravým tlačítkem myši. Tam vybereme příkaz Save Directory List, chceme-li obsah adresáře uložit do textového souboru, nebo příkaz Print Directory List, pokud jej chceme rovnou vytisknout. V dialogovém okně si můžeme zvolit, zdali chceme výpis i s podadresáři a zdali výpis má obsahovat detailní informace o souborech (velikost, atributy, datum poslední modifikace apod.). Kromě výše uvedených příkazů je k dispozici ještě řada dalších. Příkazem Path to Clipboard zkopírujete cestu k označenému souboru do schránky, odkud ji můžeme vložit do jiné aplikace, pomocí příkazu DOS Prompt otevřeme Příkazový řádek MS-DOS v označené složce, příkaz Shred File(s) smaže soubory tak, že je již nebude možné žádným způsobem obnovit. Z dalších příkazů můžeme vzpomenout například příkaz Duplicate File(s), který vytvoří kopie souborů ve stejné složce, dále příkaz Encrypt File, jenž zakóduje soubory Blowfishovým algoritmem, a příkaz Rename Files přejmenuje soubory složky podle určitého vzoru, např. Obr1.pcx, Obr2.pcx, Obr3.pcx apod. (zdarma, Windows 95/98, NT 4, 2000; www.rjhsoftware.com/downloads.html, Rjhext.zip, 673 KB nebo na našem CD).

Instalace: Instalace programu spočívá v rozbalení souboru Rjhext.zip a spuštění souboru Install.exe. Poté sledujte pokyny instalačního programu.

Konfigurace: Program RJH Extensions se instaluje do Nabídky Start, skupiny Programy. Konfigurace se provádí pomocí programu rjhExtension Organizer. Pomocí tohoto programu můžete nastavit, které volby se mají v menu zobrazovat přímo (zatržením volby Main), nebo zdali se má zobrazit menu rjhExtensions a teprve v něm příslušné příkazy (zatržením menu Sub), anebo se nemají příkazy zobrazit vůbec (není zatržena ani jedna možnost).

§§§§§

S Řidičákem do Evropy [VII]- 6. modul ECDL: jak zvládnout základy tvorby prezantací

Jiří Makovička, odborný lektor, Počítačová škola Gopas

c00p0389

Další část seriálu článků o certifikaci EDCL se věnuje prezentacím. Stejně jako předchozí moduly, je i tento zaměřen na praktické znalosti, tentokrát z oblasti tvorby prezentací.

Modul prověřuje schopnost využívat prezentační nástroje osobního počítače. Kandidát musí umět provést základní úkoly, jako je tvorba, formátování a příprava prezentací pro distribuci a předvedení. Kandidát prokáže, že umí vytvořit různé prezentace pro různé posluchače a situace. Rovněž prokáže znalost základních operací s grafikou a tabulkami, používání různých efektů počítačové prezentace slide show. Dobře vytvořená prezentace je pro vaši práci přesně ta třešnička na dortu, která může rozhodnout o vašem úspěchu.

Co je tedy potřeba pro zvládnutí tohoto testu? Nejprve si popíšeme jednotlivé části této zkoušky:

1. Začínáme s prezentacemi

2. Základní operace

3. Formátování

4. Grafika a diagramy

5. Tisk a distribuce

6. Efekty počítačové prezentace

7. Vzhled počítačové prezentace

Začínáme s prezentacemi

- První kroky s prezentačními nástroji

- Úprava základního nastavení

- Změna dokumentů

První část modulu věnovaného prezentacím začíná základními úkony s prezentačními nástroji. To znamená, že pro úspěšné zvládnutí je potřeba umět spustit prezentační program, v našem případě to bude Microsoft PowerPoint. Dále pak otevřít a uložit existující prezentaci, otevřít několik prezentací a potom uzavřít. Všechny tyto základní úkony najdete v menu Soubor. Samozřejmostí je využití on-line nápovědy, jednotné s ostatními programy kancelářského balíku MS Office.

Jednotlivé režimy zobrazení prezentací, které jsou pro tvorbu důležité, najdete v menu Zobrazit, nebo jako ikony vlevo od dolního posuvníku. S tím dále souvisí následující část, věnující se úpravě panelů nástrojů a změně měřítka pohledů.

Potřeba předvádět prezentaci na různých médiích vyžaduje mimo jiné i možnost uložení existující prezentace v různých formátech, verzích, a také ve formátu vhodném pro WWW stránku (Soubor/Uložit jako, Soubor/Uložit jako stránku WWW...).

Základní operace

- Tvorba prezentace

- Kopírování, přesouvání a mazání textu

- Kopírování, přesouvání a mazání grafiky

- Kopírování, přesouvání a mazání snímků prezentace

Pro úspěšnou tvorbu prezentací je třeba umět začít úplně od začátku, tedy základní testovanou oblastí je tvorba nové prezentace (Soubor/Nový). Aby prezentace měla nějaký pevný vzhled a řád, volíme si formát jednotlivých snímků, vzhled a rozvržení textu, tabulek, grafických objektů, grafů atd. Vše je samozřejmě možné modifikovat i později (menu Formát/Rozvržení snímku nebo ikona v panelu nástrojů).

Vložení textu a grafických objektů do prezentace tvoří základ naší práce s prezentací. Práci si můžeme zjednodušit kopírováním či přesunem textu a grafických prvků nejen v rámci jedné prezentace. Nemusíme se omezovat pouze na jednotlivé části snímku, kopírovat lze celé snímky, a to i mezi různými prezentacemi. Kopírování a přesuny jsou standardní úkony stejné pro všechny programy MS Office (menu Úpravy/Vyjmout, Úpravy/Kopírovat, Úpravy/Vložit, klávesové zkratky Ctrl+X, Ctrl+C, Ctrl+V, přesuny myší atd.). Práce s celými snímky je obdobná.

V zobrazení Řazení snímků kopírujeme a přesunujeme snímky jako text či obrázky (myší, klávesovými zkratkami, pomocí ikonek z panelu nástrojů, atd.).

Mazání textu, grafických objektů či dokonce celých snímků, jak zřejmě víte, je velmi jednoduché. Označíme daný text, objekt nebo snímek (ten musí být označený v zobrazení Řazení snímků) a použijeme klávesu Delete.

Formátování

- Formátování textu

- Úprava textových rámečků

Napsat text lze sice i pomocí psacího stroje, ale velmi podstatný je vzhled dokumentu. Zvýraznění důležitých částí tučným písmem, poznámky psané kurzívou, velké nadpisy a malá písmena pro dodatky, to vše vám umožní velmi snadno text vizuálně rozčlenit. Ale jistě víte i o dalších možnostech, jako je použití stínovaného písma, indexů, použití různých barev. Navíc je potřeba vědět, jak se text zarovnává a jak se upravuje řádkování či mezery mezi odstavci.

Velmi významná a často používaná metoda zpřehlednění textu je definování odrážek. Proto je důležité vědět, jak si vybrat z různých druhů odrážek (např. ", ,, 4) pomocí menu Formát/Odrážky a číslování).

Text v PowerPointu je do snímku vložen pomocí textového rámečku, proto musíte znát, jak takový textový rámeček upravit. To znamená zvětšit, zmenšit a přemístit, a tím vlastně umístit text na snímku do požadované polohy. Další výhodou textových rámečků je snadné vytvoření orámování určité oblasti textu. Musíte tedy znát, jak lze nastavit barvu, stínování atd.

Grafika a diagramy

- Kreslené objekty

- Diagramy

- Obrázky a další objekty

Text zůstane vždy jen obyčejným textem. Aby byla vaše prezentace něco víc než text napsaný v některém z textových editorů, musíte umět přidat do své prezentace grafické prvky. I obyčejný text oddělený jednoduchou čarou může vypadat lépe. Naučte se proto kreslit různé jednoduché čáry a podtržení, změnit jejich polohu, barvu, tloušťku, náklon. Nakreslení jednoduchých grafických objektů (obdélník, kružnice apod.) může být dobrým pomocníkem pro jednodušší orientaci na snímku. Nastavení vlastností těchto prvků, jako je barva, výplň, natočení, je pak už samozřejmostí. Definování stínu nebo 3D efektu pro jednotlivé objekty je velmi efektní, je potřeba tedy také tuto možnost dobře ovládat. Všechny zde popsané možnosti naleznete na panelu nástrojů Kreslení.

Další prvek často používaný v prezentacích je graf, který může vaši prezentaci číselných údajů obohatit daleko přehlednější a názornější formou, než jsou "suchá data" v tabulce. V PowerPointu se jedná o pomocný program, který umožní vložit graf podobný grafu z tabulkového editoru (např. MS Excel) do vaší prezentace. Musíte tedy znát, jak se takový graf vytvoří a jak se upravuje, který typ grafu je vhodný pro zobrazení vašich údajů atd.

Není však nutné se omezovat pouze na grafické možnosti PowerPointu. Do vaší prezentace musíte umět vložit i obrázky z jiných souborů, upravit jejich umístění a velikost. Také další prvky PowerPointu, organizační diagram, tabulky, textové rámečky, je třeba umět přidávat a umisťovat. U všech takto definovaných objektů pak na závěr můžete upravit stínování a orámování. Zmíněné objekty se naučte přidat i do předlohy snímku (Zobrazit/Předloha/Snímek).

Tisk a distribuce

- Úprava snímků prezentace

- Příprava na distribuci

- Tisk

Už při vytváření prezentace si autor musí rozmyslet, jak se bude prezentace předvádět. Každý, kdo chce složit úspěšně test, musí proto vědět, kde si může vybrat vhodný formát pro prezentaci snímků a jejich orientaci (Soubor/Vzhled stránky). Číslování snímků, záhlaví a zápatí a kontrola pravopisu pak patří ke zcela samozřejmým znalostem práce v PowerPointu.

Nepostradatelným nástrojem při tvorbě prezentace je možnost několika odlišných náhledů na samotnou prezentaci. Běžné používání těchto náhledů (snímky, osnova, řazení snímků, poznámky) je jedinou možností, jak snadno a rychle vytvořit prezentaci plně vyhovující a funkční.

Před vlastní prezentací, slide show, je vhodné mít připravené nějaké vytištěné podklady (pro sebe, případně pro posluchače). Každý by tedy měl znát menu Soubor/Tisk a vědět, co umožní různá nastavení na této kartě.

Efekty počítačové animace

- Nastavení animace

- Prolínání

Vhodným oživení prezentace dosáhneme použitím animací. Existuje několik typů animace. Kandidát musí znát, jak se nastaví animace na jednotlivých snímcích. Vše se dá provádět pomocí hlavního menu Prezentace nebo ikon na jednotlivých panelech nástrojů. Musíte též rozeznávat mezi jednotlivými objekty na snímku a vědět o možných nastavení animací pro různé objekty.

Dalším prvkem, který musí každý kandidát ovládat, je prolínání jednotlivých snímků. To znamená vědět, jakým způsobem nastavit přechod jednoho snímku do druhého.

Vhodnou kombinací takovýchto aktivních prvků můžete snadno ovládat pozornost svých budoucích posluchačů a soustředit ji na hlavní cíl vaší prezentace.

Vzhled počítačové prezentace

- Prezentování

V posledních částech testu je třeba předvést zvládnutí vlastní prezentace. Je potřeba vědět jaké možnosti promítání prezentace máme, jak spustíme prezentaci z libovolného snímku, ovládání navigačních tlačítek při prezentaci, použití pera atd. Pokud některé snímky nechcete promítat, musíte vědět, jak daný snímek skrýt (nejlépe pomocí ikony nebo menu Prezentace/Skrýt snímek).

Jak se připravit na test?

Test šestého modulu ECDL předpokládá praktické znalosti programu pro tvorbu prezentací. To znamená, že posluchač musí být zběhlý nejen v běžné práci s počítačem, jako je ukládání dokumentů apod., ale také musí mít poměrně obsáhlé znalosti formátování textu, práce s tabulkami a grafy, jejich tvorby a formátování. Nesmí mu chybět zkušenosti s grafickými nástroji pro kreslení a vkládáním jiných grafických objektů, musí předvést běžné požívání animací a promítání prezentací. Z požadavků je tedy zřejmé, že test je vhodný pro zkušeného uživatele, pro nějž jsou tyto postupy úplně samozřejmé.

Na test se můžete připravovat individuálně, za pomoci doporučené literatury, nebo zvolit některé ze školicích středisek. Takováto střediska vám umožní absolvovat speciálně zaměřený kurs na prezentační program, jako je např. PowerPoint, nebo kurs přímo zaměřený na přípravu pro certifikaci ECDL. Informace o školicích střediscích umožňujících takovouto přípravu, a poté i samotné přezkoušení najdete na adrese www.ecdl.cz. Zde také naleznete informace o organizaci a ceně jednotlivých zkoušek.0 0389/OK o

Literatura:

Ivo Magera: Microsoft PowerPoint 2000 CZ, základní příručka,vydal Computer press

Ivo Magera: Microsoft PowerPoint 97 CZ, základní příručka, vydal Computer press

Radek Maca: PowerPoint 2000, snadno a rychle, vydala Grada

Miroslav Renda, Markéta Šitinová: PowerPoint 97, snadno a rychle, vydala Grada

Hercík, Šimek: PowerPoint 7.0, Příprava prezentace, vydal GCOMP

TEST 5.1

Vaším úkolem je vytvořit prezentaci, která bude obsahovat čtyři snímky, pro společnost Tři Údolí, a. s. (společnost provozuje lanovky a lyžařské vleky). Vyberte vhodnou šablonu pro svoji prezentaci.

Umístěte jméno společnosti na každou stránku, aniž byste je psali čtyřikrát.

1. Na všechny čtyři snímky umístěte logo společnosti do pravého horního rohu. Můžete ho buď nakreslit sami, nebo nalézt vhodný symbol, který můžete převzít z prezentačního programu. Vložte datum do levého spodního rohu každého snímku.

2. Na všech čtyřech snímcích použijte písmo Times New Roman.

3. Následující titulek napište na první titulní snímek: "Tři Údolí", a jako podtitul napište "Lyžařské terény určené všem".

4. Z následujícího textu: "Počátek lyžování v oblasti Tří Údolí se datuje do roku 1938, kdy byl na svahu nad hotelem Kozoroh postaven a uveden do provozu první lyžařský vlek. Ač se to zdá nemožné, funguje tato rarita mezi vleky dodnes. Jeho přepravní kapacita je 100 lyžařů za hodinu.", vytvořte čtyřbodový text za použití odrážek na druhý snímek. Titul tohoto snímku necháváme na vaší úvaze, např. "Co bylo na začátku?"

5. Třetí snímek bude obsahovat sloupcový graf a text. Jako titulek pro tento snímek použijte následující text: "Počet spokojených lyžařů v současnosti".

6. Vytvořte sloupcový graf na základě následujících informací:

Rok 1995 1996 1997 1998

Počet návštěvníků (mil.) 1, 11, 24, 69, 3

7. Do dolní poloviny třetího snímku umístěte následující text: "Počet spokojených návštěvníků našeho areálu se za posledních 6 let každý rok zdvojnásobil. K největšímu rozmachu došlo mezi snowboardisty, takže dnes tvoří čtvrtinu všech našich návštěvníků".

8. Nakreslete na čtvrtý snímek prezentace obrázek dle předlohy.

9. Vytiskněte prezentaci na vhodné tiskárně (nebo ji uložte jako soubor dle pokynů testovacího střediska).

Uložte všechny soubory a ukončete program.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0394

Chtěl bych se zeptat, jaký význam mají a k čemu slouží soubory HIMEM.SYS, EGA.CPI, MSDOS.SYS a IO.SYS. (Windows 3.11, DOS 6.22)

Soubory MSDOS.SYS a IO.SYS tvoří jádro operačního systému MS DOS. EGA.CPI je definiční soubor znakové sady pro zobrazování a HIMEM.SYS je správce 64KB paměti nad hranicí 1 MB. Aby se MS DOS mohl rozběhnout, je třeba ještě zmínit soubor COM MAND.COM, což je interpreter příkazů MS DOS. Aby byl MS DOS správně nakonfigurován, potřebuje obvykle ještě COUNTRY.SYS a KEYB.SYS, které řeší různé národní odlišnosti, a nakonec EMM386.EXE, který je správcem paměti XMS, UMB a emulátorem EMS. Je-li MS DOS správně nainstalován, leží obvykle v adresáři C\MSDOS nebo C\DOS. V tomto adresáři se nacházejí všechny potřebné soubory pro správnou funkci MS DOS. V kořenovém adresáři C\ se musejí nacházet soubory IO.SYS, MSDOS.SYS a COMMAND.COM a dále pak konfigurační soubory CONFIG.SYS a AUTOEXEC.BAT, které se provádějí v tomto pořadí.

Vlastním na počítači interní Voice Fax Modem Askey 1456, 56k V.90. Zjistil jsem, že jej lze používat i jako telefon. Po zapojení sluchátek s mikrofonem a vytočení požadovaného čísla sice bylo ve sluchátkách slyšet "zvednutí" modemu a vytáčení čísel, ale nedošlo ke spojení. Tedy po vytočení čísel se nic neozývalo ve sluchátkách. Nejsem žádný počítačový expert, ale nevím si s tím rady. Dále nevím, zda se dá tento modem použít jako příposlech při hovoru po normálním telefonu.

Jestliže je modem označen jako Voice, umožňuje i přenos hlasu (tj. běžné telefonování) a navíc různé služby jako záznamník atd. Co konkrétně váš modem umí, se dočtete v jeho uživatelském manuálu, včetně propojení a instalace ovladačů. Nemáte-li manuál k dispozici, můžete se podívat na adresu http://www.zero.cz/podpora/askey/askey .html, kde naleznete vše potřebné. Ohledně příposlechu si nejsem jistý; neexistuje asi příkaz, který by donutil modem pouze "zvednout sluchátko" a nic víc nedělat (nevytáčet).

Chcel by som vás poprosiť o radu. Ak mám v Excely tabulku s 10 stípcami a 500 riadkami a definované názvy položiek ve stípcoch na začiatku, či sa dajú tieto názvy nejako udržať na obrazovke pri rolovaní zvyšných riadkov. Aj za cenu editovania tabulky. A ako jednoducho zariadiť, aby pri tlači na každom listě boli názvy položiek v stípcoch?

Odpověď na první dotaz je velmi jednoduchá, stačí umístit kurzor do buňky A2 a v menu zvolit Okno Ukotvit příčky. V místě levého horního rohu označené buňky (kde stojí kurzor) se zobrazí svislice (která v tomto případě nemá význam) a vodorovná čára. Tyto zablokují vše, co je vlevo a nahoře na obrazovce, a roluje se pouze výřez v pravém dolním rohu. Není třeba ani editovat tabulku. Chcete-li, aby se "záhlaví" tisklo na každé straně, je třeba v menu zvolit Soubor Vzhled stránky a v záložce List zvolit oblast horních řádků nebo levých sloupců, které se budou na stranách opakovat (volba "Tisk názvů"). Pro lepší přehlednost uvádím i patřičné dialogové okno na obrázku.

Používám Outlook Expres 4.0 a chtěl bych přejít na Outlook, který je součástí Office 97. Problém je v tom, že v Outlook Expresu mám rozsáhlý adresář (několik set adres), který bych potřeboval převést do Outlooku. Standardní import v Outlooku nefunguje. Existuje nějaká možnost?

Myslím si, že existuje. Nevím jak a zda vůbec je řešen export dat z OE4, ale v OE5 je možné exportovat address book ve formátu "Microsoft Exchange Personal Address Book", jehož výstupem je soubor PAB, který je nositelem personal address booku v MS Exchange i MS Outlooku. Stejným způsobem lze exportovat zprávy s tím rozdílem, že se o umístění nemusíte starat. Nainstalujte si Internet Explorer 5 a pak můžete export provést.

Proč mi při ukončení Windows 98 nenaskočí nápis o tom, že můžu vypnout PC? Objeví se pouze čárka v levém horním rohu. Jak to napravit?

Domnívám se, že při vypínání dojde k zakousnutí počítače v okamžiku přehazování obrazu "Za chvíli..." a "Nyní můžete...". Co způsobuje vlastní zakousnutý, je velmi těžké specifikovat. Pokud vám toto nezpůsobuje potíže při startu (spouštění ScanDisk), nejde o tak závažnou vadu. Je možné, že vám chybí pouze finální logo. To by mělo ležet v souboru C\WINDOWS\Logos.sys. V tomto adresáři by měl být i soubor Logow.sys, který obsahuje "Za chvíli.".

Mám asi půl roku starý interní modem OLITEC 56K. Když se připojuji na Internet (VOL), tak asi ve třech případech ze čtyř po vytočení čísla, když se snaží můj modem domluvit s modemem na druhé straně a hvízdá si tak, jak hvízdá pořád, asi po minutě už slyším jen jeden tón a po chvíli zavěsí (to je nastaveno ve vlastnostech modemu). Nedostane se ani k ověřování jména a hesla. Tak nevím, jestli je problém v mém modemu, nebo v síti. Nastavení sítě pro připojení je v pořádku. Od technické podpory VOL jsem na dotaz dostal odpověď, ať si zkontroluji nastavení sítě.

Spojování modemem v sobě zahrnuje několik fází a při hledání příčiny poruch je třeba správně posoudit, která fáze poruchu vykazuje. Co se tedy děje od kliknutí na tlačítko "Připojit" až po přihlášení se do sítě poskytovatele? První fáze je vytáčení. Modem připojí příposlech, a člověk tak může kontrolovat proces vytáčení. Je-li číslo vytočeno a na druhé straně přijato, nastává druhá fáze navázání spojení. Tato fáze je rovněž slyšitelná a dochází v ní k výměně informací mezi oběma modemy. Tyto informace obsahují protokoly, na kterých se bude komunikovat, jména stanic, hesla a podobné údaje. Třetí fáze, neslyšitelná, se odehrává již na patřičném protokolu. Dojde v ní k vlastnímu přihlášení k síti, případně je vyvolán dotaz na uživatelské jméno a heslo, nebylo-li posláno již dříve. Čtvrtá fáze je pak vlastní výměna bajtů podle potřeby uživatele. Pátou fází je regulerní zavěšení. U vás dochází k poruše ve druhé fázi, tj. při předávání informací o protokolech, uživatelském jménu a heslu. Nastavení sítě bych tedy nepodceňoval, zejména pak volbu výhradně protokolu TCP/IP. Máte-li povoleny další protokoly, může být modemem zvolen jiný protokol než TCP/IP, ten ale není ze strany providera podporován, a tak ke spojení nedojde. Nicméně všechny chybové stavy jsou ošetřeny nějakým chybovým hlášením, které se u vás neobjevuje. Zrušte automatické zavěšení a zkraťte timeouty. Třeba se nějakého chybového hlášení dočkáte, a naleznete tak příčinu potíží. Není snad třeba připomínat, že všech pět fází bude správně fungovat pouze za předpokladu bezchybného fungování telefonní sítě. Často se ve své praxi setkávám s tím, že právě kvalita telefonní sítě je příčinou výpadků ve spojení. Je tedy možné, že na vaší straně i na straně providera je vše nastaveno správně, náhodnost úspěšného spojení je dána např. okamžitým zatížením telefonní sítě, apod.

Již několikrát se mi při posílání příloh elektronické pošty stalo, že adresát měl mnou zaslanou přílohu nečitelnou. Obsahovala nesmyslné uskupení převážně velkých písmen abecedy. Dosud se mi nepodařilo zjistit, proč tomu tak je.

Příčina tohoto problému je jednoznačná, dopátrat se nápravy však může být velmi složité. Abych mohl vysvětlit příčinu, musím trochu do historie, která sahá ke vzniku dálnopisu. Dálnopis přenášel jednotlivé znaky abecedy. Ty byly zakódovány do uspořádané sedmice, což si lze lépe představit jako byte, ale pouze se 7 bity. Tyto bajty se elektronicky převedly do analogové formy a s její pomocí pak byly přenášeny (stejně jako v dnešních modemech ty také používají analogový přenos). 7 bitů bylo zvoleno proto, že umožňuje 128 kombinací neboli písmen, což tehdy bohatě stačilo (6 bitů = 64 kombinací bylo málo). Architektura počítačů od svého vzniku je postavena na násobcích 8 bitů. Nějakou dobu stály tyto technologie vedle sebe, aniž by se ovlivňovaly, a tak se zdokonaloval telefonní přenos a zdokonalovaly se počítače. Až došlo k tomu, že počítače začaly komunikovat mezi sebou po síti. Jenže ta už byla "zvyklá" na přenos po sedmi bitech. Co s tím? Zezačátku se 8. bit pouze uřízl, což nevadilo, opět se posílaly pouze znaky abecedy. Pak ale bylo třeba posílat soubory binární a také soubory (texty) s národními abecedami. Pomocí softwarových prostředků se tedy bajty o délce 8 bitů převedly na bajty o délce 7 bitů, čímž se zvětšil jejich počet. Je-li např. třeba přenést sedm 8bitových bajtů, jsou tyto převedeny do osmi 7bitových bajtů a tyto jsou za sebou vyslány. Na straně příjemce jsou zase převedeny do sedmi osmic a vše je v pořádku. Jenomže někdy není. Není proto, že na jedné straně chybí kodér nebo dekodér. Dekodérů je několik druhů, mezi nejznámější patří UUENCODE, BinHex, a především MIME. Je tedy třeba zkontrolovat v nastavení poštovního klienta, zda je MIME používán a s jakou kódovou stránkou (ta sice neovlivňuje přílohy, ale např. český text zprávy ano). Nestačí však nastavit pouze klienta, nastaveny musejí být i servery. Není v možnostech tohoto článku popisovat jak kde a co má být nastaveno, to je věcí správců patřičných serverů. U klienta MS Outlook (je-li zvolen Internet E-mail) jde o zvolení formátu MIME a nastavení sady ISO 8859-2 v menu Nástroje Možnosti Internet E-mail. Stává-li se, že někdy příloha "projde" a někdy ne, je příčina stále stejná, zprávu však pokaždé přijímá nebo odesílá jiný server (např. záložní). Pak je otázkou náhody, zda jde pošta přes správně nebo špatně nakonfigurovaný server.

Naše firma bude od příštího měsíce připojena pevnou linkou k Internetu, a to prostřednictvím proxy serveru. Vzhledem k tomu, že čas od času navštěvuji stránky s nepracovní tematikou (hry, MP3 atd.), mám obavy, aby mi tam správce sítě nezakázal přístup. Jednoduše řečeno, jde mi o to, jestli existuje nějaký způsob, jak využít pevnou linku s připojením přes proxy server tak, aby to správce nepoznal a nemohl zjistit, jaké stránky jsem navštívil.

Toto je zajímavý dotaz, který mnohdy vrtá hlavou jak uživatelům, tak i řídícím pracovníkům firem. Než začnu odpovídat na technickou stránku věci, dovolte trochu osobního pohledu. Myslím si, že Internet je technologie určená ke komunikaci stejně jako telefon, jen jeho možnosti jsou výrazně větší. Je jasné, že ani telefon ani Internet nebudou zaměstnanci využívat pouze pro pracovní účely. Bereme-li v úvahu náklady na pevnou linku, jako šéf bych raději viděl, kdyby podřízení více používali i k soukromým (osobním) účelům internet než telefon. Za linku se platí paušál, který je stále stejný. Přitom napsání e-mailu stojí skoro stejně času jako telefonní hovor. Rovněž vyhledávání informací (např. jízdní řády) je úspornější provádět přes Internet, než klasickým telefonátem na informace. Proxy server má za úkol zamezit vniknutí po síti Internet dovnitř do firmy (organizace) na její servery a počítače. Jako option lze zakázat určité internetové adresy nebo domény, které budou uživatelům nedostupné. Proxy server vytváří tzv. log soubor, do kterého zapisuje veškerou aktivitu uživatelů a případné útoky zvenčí. Zapisuje se každý stažený soubor, což znamená, že navštívení jedné stránky znamená průměrně 10 záznamů, a to "v počítačnické formě", kdy je stahovaný soubor doplněn mnoha kódy. Tím je orientace v tomto souboru ztížena tak, že je náročné (časově) něco rozkódovat pouhým pohledem do tohoto souboru. Existují dekodéry log-souborů, jejichž účelem je však vyhodnotit návštěvnost webového serveru, tudíž nesledují aktivitu jednotlivého uživatele, ale kolik uživatelů se hlásí na dané stránky. Shrnutí: správce může zjistit, kam se jeho uživatelé dívají, není to však jednoduché a už vůbec ne pohodlné. Uživatel je totiž mnohdy reprezentován pouze IP adresou. Při použití DHCP serveru je téměř nemožné vypátrat zpětně uživatele podle adresy. Záleží samozřejmě na velikosti organizace a provozu na pevné lince.

Mám BIOS, ve kterém jsem našel položku USB. Zatím je a vždy byla Disabled. Když jsem nastavil Enabled, zobrazila se mi další položka s názvem Keyboard (také byla Disabled). Víc periferií se mi nezobrazilo. Na desce USB nemám. Znamená to, že kdybych si koupil USB řadič, že na USB budu moci mít pouze klávesnici, nebo se o další USB zařízení postarají Windows?

Váš BIOS patrně nebyl určen pro vaši desku, ale pro desku, která má zabudovaný USB port. BIOS pak řeší pouze připojení USB klávesnice, protože tato informace je pro systém poměrně stěžejní po startu musí být jasné, čím je počítač ze strany uživatele ovládán. Ostatní USB zařízení si již vyřeší odpovídající software, dodaný většinou s USB zařízením. Koupíte-li si řadič USB, nezaručuji možnost připojení USB klávesnice (BIOS nemusí s řadičem USB komunikovat), ale ostatní zařízení připojíte bez problémů (pochopitelně s jejich softwarovou podporou).

Jak v Excelu udělám mocninu tak, aby ji to také počítalo? Použiji-li index písma, je to jen kosmetická úprava. Potřebuji, aby to vypočítalo např. m3.

Index písma je skutečně jen kosmetická úprava. Druhou mocninu zajistíte jednoduše vzorcem např. "=A1*A1", třetí mocninu pak "=A1*A1*A1". Tolik rychlé řešení. Chcete-li ale např. sedmou mocninu, chtělo by to něco lepšího. Tím je znak "^". Jak jej napíšete, vám neporadím, záleží na volbě jazyka a na klávesnici. Já jsem použil AltGr.3 při CZ klávesnici. Druhý vzorec bude pak vypadat takto: "=A1^3". Mocninný znak můžete přenést z MS Wordu, kde si jej vyhledáte pomocí Vložit Symbol.

Při startu počítače se mi nenabídne přihlášení k síti, i když je síť nainstalovaná (klient sítě Microsoft, protokoly NetBeui, IPX a TCPIP, sdílení). Při spuštění "net config" není vypsáno jméno uživatele. Ve vlastnostech sítě Identifikace je nastaveno jméno PC2 i pracovní skupina. V system.ini je odkaz na soubor hesel, který existuje. Přístup k síti získám až poté, co zadám Start Odhlásit se. Co mám udělat, abych se mohl přihlásit jako PC2 hned po startu Windows 98 (bez odhlašování)?

Příčina potíží je v tom, že po zapnutí počítače se síťová karta neinicializuje včas a Windows se domnívají, že pracují bez sítě. Problémy bývají s univerzálními huby nebo Switchi 10/100. Než se ustaví rychlost komunikace, jsou již Windows naběhnutá. Moje rada má dvě části: 1. používejte pouze nezbytně nutné protokoly. Není výhodné podporovat na jedné síti dva protokoly, když by komunikace mohla klidně probíhat pouze po jednom z nich. Druhá část spočívá ve využití systémového prográmku Winipcfg. Nachází se v adresáři Windows a spustit jej lze např. z nabídky Start Spustit. Tento program vypisuje aktuální přiřazení IP adresy a další parametry protokolu TCP/IP. Po startu počítače "bez sítě" bude pravděpodobně zobrazena adresa "0.0.0.0". V tom případě stiskněte "Obnovit". V krátké době dojde k přiřazení IP adresy a k automatickému přihlášení do sítě (používáte-li stejné jméno a heslo do Windows). Předpokladem je existence DHCP serveru. Další možností je nastavit na vaší kartě pevně rychlost komunikace, což může zkrátit její inicializaci. To lze udělat buď ve Správci zařízení nebo ve Vlastnostech sítě Adaptér nebo speciálním softwarem, který je dodán s kartou. Doporučuji tento krok konzultovat se správcem vaší sítě.

Chtěl bych vytvořit dávkový soubor v DOS tak, aby po startu PC ve stanovené datum spustil nějaký program. Nevím ale, jak zjistit systémové datum a testovat jej příkazem IF. Prosím vás o radu, je-li vůbec možné pomocí dávkového souboru BAT takovou úlohu řešit, a pokud ano, jak se dá otestovat systémové datum.

Tento "programátorský" oříšek lze rozlousknout, ale nejsem si jistý, zda vystačíme s příkazy MS DOSu. Jelikož jsem tento problém nikdy sám neřešil, uvedu zde jen hypotézu, jak by to asi šlo dělat, bez nároků na záruku. Vím, že moji kolegové řešili tento problém pomocí programů v Pascalu, který vyhodnotil systémové datum a porovnal jej s datem zadaným např. formou parametru. Nastavením ExitCode pak umožnil test pomocí dosovského ErrorLevel. Jak to udělat bez Pascalu? Napadá mě možnost nechat vypsat datum do souboru (např. DATE /T > soubor.txt) a tento soubor pak příkazem IF FIND (argument) == (výsledek) goto otestovat. FIND by musel být spuštěn s parametrem /C, kdy vypisuje jen počet řádek s nalezeným textem, a toho, myslím si, by se dalo využít. Syntaxi FIND naleznete v nápovědě FIND /?. Snad moje odpověď byla inspirací, nechávám zde možnost i ostatním čtenářům, kteří mají nápad, jak toto řešit.

Nedávno jsem koupil nový 17" monitor MAG 796FD s obrazovkou SONY FD Trinitron. Obraz na monitoru jsem roztáhl na maximální viditelnou plochu. Po novém spuštění počítače (např. druhý den, kdy je monitor "studený") je obraz ve svislém směru větší než viditelná plocha (cca 3 mm nahoře a 3 mm dole), takže např. ve Windows vidím téměř poloviční tlačítko Start. Po "zahřátí" monitoru (přibližně 90 minut) se obraz stáhne a vše je viditelné. Monitor byl již jednou v reklamaci, ale nic se nezměnilo. Je možné, že to způsobuje moje grafická karta?

Není, příčina závady je jednoznačně v monitoru, domnívám se, že v tepelné nestabilitě jeho vysokonapěťových obvodů. Reklamace bude asi problematická, i když 6 mm je poměrně hodně a mělo by to být uznáno jako vada.

Ohlasy čtenářů

Čtu váš časopis pravidelně, nikdy jsem se však nezapojila do diskuse. Činím tak teď jak se zbavit dotazu ve Windows 98 ve školském prostředí? Pracuji jako správce sítě na gymnáziu. Učebny jsou žákům přístupné volně po celý den a studenti mají přístup na Internet. Tento stav je v chodu udržitelný pouze při použití serveru. Jakákoliv snaha o nastavení operačního systému Windows 95/98 tak, aby jej při stejné konfiguraci bylo možno používat delší dobu, byla vždy zbytečná. Studenti všechna opatření po jisté době dovedli obejít. Jsou zvyklí studovat knihy, časopisy (třeba PC World) nebo www stránky. (Nepoužívali jsme program SODAT, jehož uživatelé tvrdí, že je spolehlivý.) První síť, kterou jsme používali, byla postavená na operačním systému Novell Netware, a studenti zdárně probourávali programy staženými ze sítě Internet. Odborníci této firmy nedovedli poradit dokonalou ochranu před podobným počínáním. Nyní používáme Windows NT a už rok se nic mimořádného nestalo. Takže má rada je serverové řešení.

Jana Sklenářová, sklenarova@gjs.cz

Reaguji na odpověď na dotaz ohledně problému, kdy se po kliknutí myší na soubory asp otevíraly tyto v programu Adobe Photoshop, což dávalo nesmysl. Udělal jsem následující:

Ve složce programu Adobe Photoshop jsem si nalezl soubor Photoshp.exe, který je třeba jakkoli přejmenovat, třeba na Photoshpxx.exe. Tím dojde k tomu, že po kliknutí na soubor asp se neotevře Adobe Photoshop. Pak kliknutím na levé tlačítko myši označím libovolný soubor asp, pak stisknu "Shift" a SOUČASNĚ kliknu pravým tlačítkem myši, čímž se otevře nabídka, kde kliknu na "Otevřít čím...". V nabídce, která se pak otevře, vyberu možnost otevření v IE a současně označím volbu "K otvírání tohoto souboru používat tento program vždy," a potvrdím OK. Tím je zajištěno otevírání souborů asp v IE. Nakonec se vrátím do složky Adobe Photoshopu a přejmenovaný soubor opět vrátím zpět na původní název, tedy na Photoshp.exe. A to je vše. Jednoduché, vyzkoušeli jsme to na dvou počítačích ve Windows 95 i Windows 98, a funguje to.

M. Ječný, L. Sluka.

Hledáme odpověď

Při ukládání mailu nebo přílohy nebo naopak při vkládání souboru do mailu a připojování přílohy v Outlook Expresu se začíná vždy na "Tento počítač". Lze nějak nastavit (tak jako ve Wordu) určitou složku, ze které se bude vždy začínat? MS Outlook se chová stejně. Ví někdo kde se nachází nastavení počátečního adresáře?

§§§§§


Taháky z počítačové školy

Karel Nevšímal

c00p0396

Otázka: V poslední době se objevilo mnoho názvů pro nová Windows co znamená název Windows Millennium?

Odpověď: Windows Millennium je kódové označení pro nový operační systém, nahrazující Windows 98. Celý název je Windows Millennium Edition, zkráceně Windows Me, obecně se jedná o Windows 98 3rd edition, tedy třetí vydání Windows 98.

Otázka: Kdy vyjdou Windows Millennium?

Odpověď: Microsoft stanovil vydání Windows Millennium na termín 14. září 2000.

Otázka: Jaké budou hardwarové požadavky pro nová Windows Millennium?

Odpověď: Minimální požadavky na instalaci Windows Me jsou:

- minimálně 150MHz procesor a 32MB RAM (ale je to skutečně minimum pro to, aby se Windows nainstalovala, avšak ne aby běžela),

- upgrade z Windows 95 zabere od 275 do 385 MB místa na disku, záleží na konfiguraci. Plná instalace na FAT16 zabere 515 MB (!!!), optimálně pak něco mezi 200-400 MB, na FAT32 pak plná instalace "sežere" 480 MB, optimální jen 190-305 MB (podle konfigurace). Instalace má v závislosti na konfiguraci zabrat 30-45 minut,

- pokud vyžadujete dual boot s Windows NT, je lépe nainstalovat Windows Me jako první, tedy před Windows NT. Podle prvních zkušeností běží Windows Me rychleji než Windows 98, což je velmi příjemné. Doufejme, že to tak zůstane i do finální verze. Bohužel zbývá jedna věc, a tou je nutnost restartovat počítač po instalaci některých aplikací (např. Office 2000).

Otázka: Jaká je poslední zkušební verze Windows Millennium?

Odpověď: Momentálně se testuje Release Candidate 1 Build 2525.6.

Otázka: Po přeinstalování Windows NT Workstation mám problémy s funkčností ZIP mechaniky, odmítá pracovat.

Odpověď: Po instalaci Windows NT je mechanika ZIP nalezena jako mechanika pod písmenem B: a nefunguje. Je potřeba nainstalovat Service Pack 3 a poté program ZIPFIX, který je ke stažení na serveru společnosti Microsoft. Nyní by měla být mechanika ZIP plně k dispozici a pomocí Disk administrátoru jí lze přidělit libovolné písmeno jako kterékoliv jiné mechanice.

Otázka: Nedávno mě udivil kolega, jak rychle umí psát na příkazové řádce. Posléze jsem zjistil, že nejde o rychlost psaní, ale o způsob nastavení a použití příkazové řádky. Je to možné? Můžete mi poskytnout nějaké tipy?

Odpověď: Ve Windows 2000 příkazová řádka doznala opět dalších změn. Příkazovou řádku spustíte příkazem CMD z nabídky Start Menu Run.

1. Mezi první vylepšení patří automatická kompletace při psaní jména souboru nebo adresáře. Příkazovou řádku je třeba spustit jako cmd /f:on. Pokud chcete automaticky dokončit to, co píšete, stiskněte CTRL+D.

Příklad: C:cd d [CTRL+D], a dostanete C:cd "Documents and Settings"

2. Odkazy na soubory a složky pokud se chcete rychle dostat na soubor nebo složku, použijte za první písmeno názvu složky či souboru * a stiskněte Enter.

Př: C:cd d* [ENTER], a dostanete C:Documents and Settings

Pokud se chcete podrobněji zabývat parametry nastavení příkazové řádky, použijte nápovědu, kterou získáte po napsání v nabídce Start Menu Run -CMD /?

Otázka: Mám problém se spouštěním některých aplikací pod Windows 2000; aplikace zřejmě detekuje, že není zhotovena pro Windows 2000 a odmítne se nainstalovat. Mohu takovouto aplikaci korektně nainstalovat?

Odpověď: Pokud spustíte aplikaci, která detekuje verzi Windows a odmítne se pod Windows 2000 spustit, můžete použít utilitu apcompat.exe, již naleznete na instalačním CD v adresáři Support. Tato utilita není záchranou pro jakoukoliv aplikaci, protože některé aplikace vyžadují DLL z jiných Windows, ale pokud je problém pouze v detekci verze, tak tato utilita může být příjemným pomocníkem.

Otázka: Proč jsou ve Windows 2000 dva editory registru, jaké jsou mezi nimi rozdíly?

Odpověď: Ve Windows 2000 se nacházejí dva editory registru, ostatně tak jako ve Windows NT 4.0. První z nich je ve stylu Windows 9.x, druhý ve stylu Windows NT. Následující tabulka uvádí jednotlivé rozdíly mezi těmito editory.

Otázka: Jak to vypadá s lokalizací české verze Windows 2000?

Odpověď:Lokalizace operačního systému Windows 2000 do češtiny byla prozatím největším projektem, který Microsoft ČR zadal lokalizačnímu týmu překladatelů, testerů a inženýrů, sídlícímu v Dublinu. Toto hlavní město Irské republiky je centrem lokalizace operačních systémů a aplikací pro všechny evropské jazyky. Nabízíme zajímavé informace vztahující se k lokalizaci operačního systému Windows 2000.

- Centrum společnosti Microsoft v Irsku je druhý největší produkční tým po ústředí Microsoftu v Redmondu.

- V tomto týmu pracují lidé z 20 různých národností včetně odborníků z Jižní Afriky, Ruska, České republiky, Slovenska, Norska či Řecka.

- Na lokalizaci Windows 2000 se podílelo 29 interních týmů a 34 externích partnerských týmů.

- V operačním systému Windows 2000 bylo potřeba přeložit více než 1 000 000 slov.

- Více než 2 000 000 slov nápovědy a dokumentace bylo lokalizováno partnerskými společnostmi v jednotlivých zemích.

- Windows 2000 obsahují 30 000 000 řádek zdrojového kódu.

- Windows 2000 jsou první vydání operačního systému na bázi Windows NT, jehož binární soubory jsou totožné pro všechna lokalizovaná vydání na celém světě. Jde také o první operační systém, který podporuje vícejazyčné uživatelské prostředí (v hantýrce Windows 2000: MUI Multilanguage User Interface). Znamená to, že celosvětově působící firmy a společnosti již nemusí nakupovat zvlášť lokalizované verze postačí nainstalovat US MUI verzi. Jazyk uživatelského rozhraní se poté přepne v závislosti na nastavení jazyka uživatele včetně názvů ikon, dialogových oken, nápovědy atd. Verze MUI je dostupná prostřednictvím programů Open, Select a Enterprise.

- Společnost Microsoft lokalizovala Windows 2000 Professional do 24 jazyků a Windows 2000 Server do 18 jazyků. Do češtiny byl také lokalizován poprvé v historii společnosti Microsoft serverový operační systém Windows 2000 Server. Všechny jazykové verze byly vydány do 146 dnů od vydání mateřské verze v americké angličtině.

- Kuriozita: německá verze systému Windows 2000 byla uvolněna do výroby 5 hodin před uvolněním US verze. Francouzská a španělská verze byly uvolněny do výroby 5 dnů po US verzi.

- Ve srovnání s Windows NT4, kdy byla japonská verze uvolněna do výroby 90 dnů po US verzi, podařilo se zkrátit vydání japonské verze Windows 2000 na 6 dnů po US verzi.

Poprvé v historii společnosti Microsoft byl lokalizovaný operační systém s možností obousměrného zápisu textu (hebrejská a arabská verze) uvolněn do výroby pouhých 90 dnů po uvedení US verze.

Otázka: Jak nastavit ve Windows 2000 a tím i zapnout Level 2 cache?

Odpověď: Windows 2000 nedokáží pro starší procesory Pentium a AMD správně detekovat velikost Level 2 cache. Můžete však provést ruční nastavení pomocí Registry editoru otevřete klíč HKEY_LOCAL_MACHINE\System\CurrentControl\SetControl\SessionManager\Memory Management a upravte hodnotu (hexa) SecondLevelDataCache na 200 pro 512 kb cache nebo na 400 pro 1 024 kb cache. Tuto úpravu není nutno provádět pro procesory Pentium II, Pentium III, K6-2 a K6-III.

Otázka: Jak mohu vymazat obsah odkládacího souboru ve Windows 2000?

Odpověď: Windows 2000 při restartu automaticky nemažou obsah odkládacího souboru (pagefile). Některé aplikace mohou v této virtuální paměti mít uloženy nešifrovaná data, která po restartu zůstanou k dispozici. Zapnutí mazání odkládacího souboru lze provést změnou pomocí Registry editoru:

v klíči HKey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\SessionManager\Memory Management změňte hodnotu ClearPageFileAtShutdown na 1. Restart počítače se touto úpravou o nějaký čas prodlouží.

Otázka: Jak mohu nastavit u počítače s ATX deskou a Windows 2000 jeho vypnutí?

Odpověď: Pokud máte počítač s ATX deskou a odmítá se vám po volbě Start menu / Shutdown vypnout, tak nezapomeňte zapnout podporu APM: Control Panel / Power Options / APM (záložka) / Enable Advanced Power Management Support. Po zaškrtnutí tohoto tlačítka by mělo vše fungovat.

Otázka: Zažívám opět jako ve Windows NT problémy s numerickou klávesnicí, prostě si musím vždy ručně ve Windows 2000 nastavit NumLock ručně lze to nějak napravit?

Odpověď: Spusťte Registry editor a najděte klíč HKEY_CURRENT_USER\Control Panel\Keyboard a nastavte hodnotu InitialKeyboardIndicators na 2. Tímto zapnete NUMLOCK při přihlášení. Pokud chcete zapnout NUMLOCK již při startu Windows, nastavte v klíči HKEY_USER.DEFAULTControl Panel\Keyboard hodnotu InitialKeyboardIndicators na 2. Jinou možností je bez použití Registry editoru se přihlásit jako administrátor nebo jako uživatel s administrátorskými právy a zapnout NumLock. Poté stačí restartovat Windows, a při dalším startu se bude zapínat automaticky.

Otázka: K čemu je ve Windows 2000 hibernace a jak ji můžu nastavit?

Odpověď: Pokud chcete používat hibernaci, tj. uložení obsahu paměti počítače a jeho vypnutí (příští start Windows je dost rychlý a hlavně máte aplikace tak, jak jste je opustili), je třeba ji nejprve zapnout a to ve Start Menu / Settings / Control Panel / Power Options / Hibernate (záložka). Může se ovšem stát, že zde tuto volbu nenajdete. Příčinou jsou necertifikované ovladače. Pomůže tedy obstarat si ovladače pro Windows 2000, v některých případech pomůže upgrade BIOSu, především u desek BX Master.

REGEDIT

- Používá styl Windows 98/95

- Můžete prohledávat celé Registry: jména klíčů, jména hodnot, obsah hodnot

- Můžete hledat a editovat vzdáleně Registr

- Zobrazuje celý Registr v jednom okně

- Velice podobný Windows 98/95 Registry editoru

- Může exportovat a importovat textový soubor

- Nemůže exportovat nebo importovat binární soubory

- Nabízí mod "pouze pro čtení"

- Nenabízí bezpečnostní prvky

- Najdete ho v adresáři WIN\NT

- Podporuje pouze datové typy Windows 98/95 (string, binary, DWORD)

REGEDT32

- Používá styl Windows 3.1

- Můžete hledat pouze jména klíčů

- Můžete hledat a editovat vzdáleně Registr

- Zobrazuje různá okna pro každý root klíč

- Velice podobný Windows NT 4.0/3.51 Registry editoru

- Může exportovat, ale ne importovat textový soubor

- Může exportovat nebo importovat binární soubory

- Nabízí mod "pouze pro čtení", ale ne jako default volbu

- Plně podporuje Windows 2000 access control a auditing

- Najdete ho v adresáři WIN\NT\SYSTEM32

- Podporuje plný rozsah datových typů Windows 2000 (string, binary, DWORD, multi-string,expandable-string, resource descriptor)

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – Ministerstva a státní instituce

Jozef Petro

c00p0411

Není tajemstvím, že někteří nejmenovaní čelní politici varují před fetišizací Internetu a nijak se netají názorem, že je Internet moc nezajímá. Podívejme se proto, jestli jejich podřízení sdílí jejich názor. Co zajímavého a hlavně užitečného přinášejí internetové stránky našich státních institucí a ministerstev?

Pohled na Hrad a do podhradí

Náš přehled začneme na Hradě. Oficiální stránky prezidenta republiky www.hrad.cz přinášejí obecné informace o statutu prezidenta a jeho povinnostech, dále tady najdete životopis prezidenta, vybrané projevy za posledních deset let a další oficiální texty. Porovnejte si třeba jeho novoroční projevy. Z přehledu domácích a zahraničních akcí zjistíte, jak je náš prezident pracovně vytížen a kde se momentálně nachází. Stránky dále přináší životopisy všech našich prezidentů, informace o kulturním dění na Hradě a virtuální prohlídku některých objektů Pražského hradu. Doporučoval bych také podívat se na zajímavé fotografie Hradčan z ptačí perspektivy. Graficky jsou stránky povedené, i když střídmé a decentní, tak jak se na hlavu státu sluší.

Hrad máme za sebou a tak se můžeme vypravit do podhradí. Nejdříve se patří podívat se, co přinášejí stránky Poslanecké sněmovny. Informace o dění a činnosti sněmovny najdete na adrese www.psp.cz. Na titulní straně vás uvítá sedm oddílů Poslanci, Výbory, komise a delegace, Poslanecké kluby, Dokumenty, Kancelář Poslanecké sněmovny, Informace, Co je nového. První oddíl přináší seznam všech poslanců, můžete si v něm zjistit, jak jednotliví poslanci v minulosti hlasovali a najdete zde také některé jejich projevy. Kladně hodnotím také skutečnost, že poslancům můžete zaslat mail. Co tak vyzkoušet si, jestli vám odpoví? V oddílu "Dokumenty" najdete databázi sněmovních dokumentů, statistiku hlasování, audioa videopřenosy z jednání. Stránky umožňují fulltextové vyhledávání v dokumentech, graficky jsou střídmé, ale hezké, uspořádání logické a orientace na nich snadná.

Senát není od sněmovny tak daleko. Druhou komoru našeho parlamentu najdete na adrese www.senat.cz. Stránky nabízejí základní údaje o Senátu, jeho funkci, seznam senátorů s fotografiemi a základními osobními údaji, adresy jejich kanceláří ve volebních obvodech, programy jednání a podobně. Čtenářsky zajímavý je oddíl "Dokumenty" a "Hlasování senátorů". "Dokumenty" přinášejí přepis těsnopisných zpráv ze zasedání Senátu (zajímavý pohled do senátní kuchyně) a umožňují také fulltextové hledání v senátních dokumentech. Vyzkoušel jsem si slovo Internet a zjistil, že se vyskytuje pouze ve 20 dokumentech. Naposledy se Internet vyskytl v návrhu zákona ze dne 18. 11. 1999, kterým se mění jakýsi jiný zákon. Chcete vědět, jak hlasují vaši senátoři? Podívejte se na oddíl "Hlasování senátorů".

A teď půjdeme o kousek dál, na Úřad vlády České republiky www.vlada.cz/index.htm.

Internetové stránky naší vlády jsou k dispozici v angličtině a češtině a kromě jiného nabízejí program zasedání vlády, její programové prohlášení (zkontrolujte si, jak ho vláda plní), text opoziční smlouvy (tady zjistíte, proč ho neplní) a další oficiální dokumenty. Zájemci o evropské právo mohou využít databázi ISAP, která nabízí některé evropské a naše právní předpisy v angličtině. Tiskové oddělení úřadu vlády uveřejňuje kromě tiskových zpráv také denní program vybraných členů vlády. Na stránkách můžete rovněž fulltextově rešeršovat v usneseních vlády. Vyzkoušel jsem opět slovo Internet a s hrůzou zjistil, že se v dokumentech z jednání vlády v období od 1. 1. 1993 do 6. 7. 2000 objevuje, věřte nebo ne, celkem šestkrát! Závěry si udělejte sami. Jinak je na serveru vlády pouze 32 dokumentů, kde se slovo Internet vyskytuje.

Rady a tipy pro cestovatele

Ministerstvo zahraničních věcí provozuje dva servery. První www.czech.cz je určen pro cizince, a kromě obecných informací o naší republice a výborného turistického průvodce přináší také praktické informace. Stránky jsou samozřejmě v angličtině. Druhý server www.mzv.cz je určen nám, domorodcům. Velice užitečná část se nazývá "Konzulární a vízové informace" a přináší informace o vstupu do jednotlivých zemí a vízovém režimu, dále tady najdete praktické rady týkající se cestování v jednotlivých státech. Ministerstvo si zaslouží pochvalu za neustálou aktualizaci. Tak například stránky o Chorvatsku již obsahují informace o zdražení pohonných látek, ke kterému tam přednedávnem došlo. Také informace o zavedení víz pro cesty na Ukrajinu, do Ruska a Běloruska se okamžitě objevily na příslušných stránkách. Oddíl "Diplomatické mise a konzulární úřady" přináší adresy cizích velvyslanectví u nás a našich velvyslanectví a konzulátů v cizině. Velice užitečný server pro každého, kdo hodně cestuje.

Užitečné databáze

Obchodní rejstřík, který najdete na stránkách ministerstva spravedlnosti www.justice.cz je nejenom velice užitečnou, ale také často navštěvovanou databází. Umožňuje vyhledávání firem, jež jsou zapsány v obchodním rejstříku. Potřebovali jste někdy soudního tlumočníka, který tlumočí z tadžičtiny nebo jiných exotických jazyků? V tomto případě hledejte v databázi soudních tlumočníků a znalců. Z karty tlumočníka se také dovíte, jaké další jazyky dotyčný ovládá. Podobně můžete hledat v databázi znalců. Dále zde najdete přehled státních zástupců a soudců podle jednotlivých krajů. Stránky přinášejí také evidenci úpadů.

Stránky ministerstva financí www.mfcr.cz/scripts/hp/default.asp nabízejí informace o činnosti ministerstva a tiskové zprávy. Dále zde najdete vyhlášky, zákony, nařízení, informace o daních, různé statistiky atd. Řekl bych to asi takhle: pro obyčejného občana málo atraktivní věci. Manažéry, podnikatele a novináře zaujme určitě databáze ARES, zpřístupňující veřejně přístupné údaje o podnikatelských subjektech u nás. Konkrétně tady najdete údaje o firmách z obchodního rejstříku, živnostenského rejstříku a registru ekonomických subjektů, který vede Český statistický úřad. Dále na stránkách najdete seznam plátců DPH.

Stránky ministerstva průmyslu a obchodu najdete na adrese www.mpo.cz. Na úvodní stránce ministerstva si přečtete nařízení vlády, vyhlášky, zákony a další oficiálnosti. Pro většinu z nás nic zajímavého. Dále tady najdete linky na archiv dokumentů, tiskové zprávy a registr živnostenského podnikání, který je jednoznačně tou nejužitečnější částí serveru. Hledáte aktuální zprávy o obchodních partnerech, chcete si zkontrolovat, jestli souhlasí IČO, adresa a podobně? Tady jste na správném místě.

Internet, armáda a policie

Hezká úvodní stránka ministerstva obrany www.army.cz připomíná svou grafikou spíše zpravodajský server než armádní stránku. Kromě posledních zpráv a informací tiskového odboru MO najdete na homepage i fotografie a podrobné informace o letadlech, které armáda hodlá nakoupit. Pak se můžete rozhodnout, kam dál. Máte možnost volit mezi stránkami ministerstva obrany a stránkami Armády ČR. Na stránkách MO najdete např. nejenom otevřenou linku armády pro vojáky a jejich rodiče, nýbrž i slangový slovník vojáka. Nemohu si pomoci, ale musím se zmínit i o takovém detailu jako jsou aktuální přírůstky do vědecké knihovny a resumé některých článků ze zahraničního odborného tisku. Armádní stránky přinášejí zase informace o jednotlivých druzích vojsk, jejich úkolech a činnosti. Server je graficky velice hezky navržen a překvapil mě hlavně spoustou informací. To jsem tedy u vojáků nečekal. Gratuluji.

Co tak podívat se, co přináší ministerstvo vnitra na svých stránkách www.mvcr.cz. Kromě obecných informací o činnosti ministerstva, tiskových zpráv a návrhů zákonů, najdete na těchto stránkách také užitečné informace. Patří k nim například informace o uzávěrkách silnic v Praze a v celé ČR. Pro motoristy může být zajímavá databáze odcizených vozidel za poslední tři roky. Najdete zde také seznam hraničních přechodů s údaji o provozní době a okruhu osob, kterým slouží. Především pro cizince je určen zákon o pobytu cizinců, jejž si mohou přečíst v angličtině.

Zlatá střední cesta

Ministerstvo pro místní rozvoj www.mmr.cz nabízí návrhy, koncepce, zákony, vybrané statistické údaje týkající se cestovního ruchu, plán rozvoje, regionální programy. Postrádal jsem možnost fulltextového vyhledávaní. Pozitivně hodnotím uvedení mailových adres u čelných představitelů ministerstva. Návštěvu stránek Ministerstva zemědělství www.mze.cz jsem začal vyhledáváním slova Internet, které se objevilo v dvou dokumentech. Jinak tady najdete informace o činnosti ministerstva, přehled zahraničního obchodu se zemědělskými komoditami, statistická šetření ministerstva, informace o integraci do EU, legislativní záležitosti a podobně.

Ministerstvo zdravotnictví www.mzcr.cz nabízí návrhy zákonů, oficiální dokumenty a další oficiality. Z užitečných věcí tady najdete očkovací kalendář pro děti a seznam zemí, s kterými máme uzavřenou dohodu o bezplatném poskytnutí zdravotní péče v cizině.

Stránky Ministerstva životního prostředí www.env.cz jsou samozřejmě laděny do zelena. Orientaci na stránkách vám ulehčí mapa, která je vlevo nahoře. Na stránkách najdete oficiální dokumenty a informace o činnosti ministerstva, dále výběrová řízení a jejich výsledky, organizační strukturu a přehled všech minulých ministrů. K užitečnostem pro odborníky patří databáze předpisů evropského společenství a informace o tom, kde je uložen jejich překlad. Dále je tady struktura ministerstva, včetně jím řízených organizací a institucí s odkazy na jejich internetové stránky.

A co tak nezanedbávat Internet?

Nemohu si pomoci, ale v srovnání s ostatními ministerstvy působí stránky Ministerstva kultury www.mkcr.cz jako nejméně propracované. Jsem zklamán. Vše je to nějak smíchané a řazení informací nemá logiku. Ani se nedivím, že od 1. 1. 1999 tyto stránky navštívilo pouze necelých 50 000 návštěvníku. Co tam najdeme? Samozřejmě životopis ministra, organizační strukturu ministerstva a dále kaleidoskop informací bez ladu a skladu. Volná pracovní místa vedle informací o významu hvězdáren a planetárií, výroční zprávy a konkursy vedle zprávy o kinematografii za rok 1998, návrhy zákonů, výsledky grantů a konkursů.

Ministerstvo práce a sociálních věcí www.mpsv.cz/scripts/default.asp nabízí obecné informace o své činnosti, koncepce, nařízení, vyhlášky, zákony o důchodovém pojištění, informace o nemocenském pojištění a penzijním připojištění. Nic moc vzrušujícího, říkal jsem si. Pak jsem ale objevil plnou verzi tří příruček věnovaných bezpečnosti práce, které vypracoval Český úřad bezpečnosti práce. Nalistoval jsem si příručku bezpečnosti práce pro kutily a teď již vím, jaká bezpečnostní opatření bych měl dodržovat při práci s motorovou pilou, křovinořezem a malotraktorem. Know how tedy díky ministerstvu mám, schází pouze křovinořez nebo malotraktor. Také vím, jak budu zapalovat plynové spotřebiče, až se jednou přestěhuji: "Plynové spotřebiče zapalujte takto: nejprve rozškrtněte zápalku nebo si připravte jiný plamen, teprve potom otevřete plyn nikdy naopak." Jelikož stránky umožňují vyhledávání, tak jsem pro změnu opět testoval výskyt slova Internet. Bohužel, někdy příště prozatím výsledek hledání byl 0. Ale pro manželku jsem objevil jednu důležitou informaci "Nevyvařujte prádlo v hrnci v kuchyni na plynovém sporáku je to způsob nanejvýš nebezpečný." Co vy nato?

Úvodní stránka Ministerstva dopravy a spojů www.mdcr.cz je rozdělená podle jednotlivých druhů dopravy, dále je tady oddíl o komunikacích a poště. Na stránkách najdete informace o činnosti ministerstva, zákony, dokumenty a návrhy. Nemohu si pomoci, ale nic prakticky užitečného jsem tady nenašel. Filatelisty snad potěší emisní plán známek na rok 2000 a 2001. Jinak grafika stránek nic moc, fulltextové vyhledávání k dispozici není, osobní stránku ministra zdobí jakýsi blikající panáček, z profilu připomínající Švejka. Zajímalo by mě, jestli to má být pomsta, nebo nedostatek tvůrčí fantazie autora těchto stránek. Kdoví? Půjdeme raději o něco dále. Ministerstvo školství mládeže a tělovýchovy www.msmt.cz přináší oficiální dokumenty, návrhy zákonů, předpisy, dokumenty atd. týkající se jeho činnosti. Stránky přinášejí hodně linků na jiné zajímavé webové stránky (instituce, knihovny, muzea), graficky jsou ale strašné. Najdete tady animované ikonky, jaké vidíte většinou na amatérských stránkách. Design není u všech oddílů stejný, informací a dokumentů je zde sice hodně, chtělo by to ale ujasnit koncepci a provedení jednotlivých stránek.

§§§§§


Komunikace


Pracovat lze i na dálku – zpráva z terénu

Steve Ulfelder

c00p0317

Telecommuting (zaměstnání z domova či práce na dálku) již pro většinu společností není nadále pouhou volitelnou možností, takže oddělení IT se musí tomuto trendu včas a zodpovědně přizpůsobit.

V USA je dnes kolem 11 milionů lidí zaměstnaných na dálku a toto procento se podle studie vypracované Walnutem Creekem (kalifornský Ústav pro studium distribuované práce) do roku 2005 zdvojnásobí. Není to celkem žádné překvapení: ekonomika USA, charakterizovaná současným boomem, vyžaduje kreativitu podniků při získávání a udržení si špičkových pracovníků.

Pokud jde o vzdálený přístup k podnikovým serverům, tak tito špičkoví pracovníci a jejich šéfové důrazně usilují o dvě věci: širokopásmový přístup a větší spolehlivost spojení. Kromě toho je zapotřebí zajistit vynikající bezpečnost bez ní se nebude odpovědným osobám dobře usínat. Konzistentní infrastruktura se rovněž hodí, aby nebylo třeba dešifrovat novou konfiguraci vždy, když někdo v terénu bude mít problémy. Trh je zaplaven produkty, které slibují, že pomohou urychlit, zabezpečit a spravovat dálkové systémy. Podívejme se na to, jaké máme možnosti.

Prolomení bariéry 56K z domova

Veterán automobilových závodů říká: "Rychlost není zadarmo. Jak rychle chcete jet?"

Kabelové modemy a různé odrůdy technologie Digital Subscriber Line (DSL) zatím jen mírně zasahují do širokopásmového připojení. Studie IDC předpovídá, že do roku 2001 bude v provozu 7,3 milionu kabelových modemů. A do tohoto roku se podle IDC očekává kolem 3,1 milionu instalací DSL.

Avšak levný, spolehlivý a velmi rychlý přístup pro kohokoliv a kdykoliv? Nemylte se. "Řekněme, že chcete poskytnout přípojku ISDN padesáti zaměstnaným z domova," říká Gil Gordon, jenž řídí podnik Gil Gordon Associates. "Vždy to dopadne tak, že řekněme třicet pět ji dostane bez problémů a deset možná." A ostatních pět? Nikdy.

14 let starý standard digitální sítě s integrovanými službami ISDN je již pomalu dědečkem. "Pořád slyšíte hororové story", jak se domácnosti pokoušejí nainstalovat ISDN, říká Gordon a dodává, že pochybuje o větším rozšíření kabelových modemů a DSL, které jsou dosud v plenkách.

Zde je stručný přehled:

Analogové modemy: Jsou levné, jsou k dispozici kdekoliv a jsou přiměřeně spolehlivé (nebo se jejich uživatelé přinejmenším naučili obcházet jejich nedostatky) a při 56 Kb za sekundu s větrem v zádech se dnešním uživatelům zdají zatraceně pomalé.

ISDN: ISDN napíná všechny síly a dostává se někam mezi 128 Kb a 1,5 Mb/s, avšak rychlejší DSL a kabelové modemy dohánějí cenový handicap a jsou již v mnoha případech levnější.

Kabelové modemy: Kabelové modemy jsou asynchronní. V hlavním směru (od hostitelského systému k uživateli) tečou data rychlostí někde mezi 1,5 Mb a 35 Mb/s, avšak ve směru opačném (od uživatele k hostitelskému systému) přenosová rychlost u některých typů klesá až na rychlost analogového modemu. Ceny jsou často nižší než v případě DSL, avšak problémem může být bezpečnost, protože většinou několik objektů sdílí jediný síťový uzel.

DSL: Ačkoliv kabelové modemy jsou se svou instalovanou základnou deset ku jedné na čele, IDC předvídá, že během příštích sedmi let technologie DSL jejich náskok postupně vymaže. Navzdory jejímu opožděnému startu a často dražším sazbám, se DSL dává do pohybu, zejména v případech, kdy se dálkoví zaměstnanci a pracovníci nacházejí v potřebném dosahu ústředen.

Nejobvyklejší verze DSL, tj. tam, kde se využívá stávajících měděných vedení, jsou rovněž asynchronní. V hlavním směru mohou data procházet rychlostí 8 Mb/s, avšak v opačném jsou přenosové rychlosti nižší, obvykle 386 Kb/s a méně. Přenosová rychlost, kterou uživatel získá, závisí na tom, v jaké vzdálenosti se nachází od telefonního přepínače (větší vzdálenost znamená nižší rychlost) a na tom, kolik je ochoten zaplatit.

Ti, kdož opravdu podporují zaměstnané na dálku úžasně širokým pásmem, patří zatím nejspíše k těm, kteří mají široké pásmo v oblibě. "Široké pásmo se opravdu snadněji podporuje než vytáčené spojení," říká Scott Cebula, výkonný ředitel informačních služeb společnosti MemorialCare z Kalifornie. Mnoha na dálku zaměstnaným pracovníkům této společnosti, která poskytuje zdravotní péči, se líbí přístup ke kabelovým modemům, "poněvadž velká část břemene spojeného s podporou dopadá zpět na bedra poskytovatele kabelových modemů," říká.

Nejlepší radou je: vytvořte si v první řadě strategii podpory zaměstnávání na dálku, která bude pamatovat na vše, nejjednoduššími modemy pro vytáčené spojení počínaje až po podporu širokopásmového přístupu.

Virtuální privátní sítě

Virtuální privátní sítě (VPN) šifrují a zapouzdřují data do IP paketů a pak tyto pakety posílají prostřednictvím Internetu. Jde o stále oblíbenější způsob, jak připojit vzdálené pracovníky.

Tom Armading, síťový inženýr pracující na University of Rochester v New Yorku, má mnoho vzdálených uživatelů, o něž se musí postarat: dálkové studenty a kolem 700 zaměstnanců pracujících na dálku (každý týden musí zajistit kolem patnácti nových požadavků na vzdálený přístup). Z bezpečnostních důvodů se Armading rozhodl vybudovat svou vlastní VPN.

Budování versus nákup je v případě VPN ožehavou otázkou. Některé podniky, aby je nebolela hlava, zadávají tyto služby externím organizacím. "Avšak my jsme zjistili, že nabídky poskytovatelů internetových služeb jsou příliš nestabilní," říká Armading. "Rozhodli jsme se, že si to uděláme vlastními silami."

Avšak ne každý podnik si chce vybudovat svou vlastní síť VPN. Společnost MemorialCare nedávno zavedla práci na dálku asi pro 100 lékařů. Poněvadž doktoři potřebují mít přístup k citlivým informacím o pacientech, je bezpečnost životně důležitá. MemorialCare se rozhodla jít cestou třetí strany a jako svého dodavatele si vybrala firmu Pilot Networks. Tato společnost je pro MemorialCare rovněž poskytovatelem internetových služeb a vybudovala VPN, která spolehlivě pracuje v přístupovém mišmaši, jenž panuje v Jižní Kalifornii (tato oblast, jež kdysi sloužila jako testovací laboratoř pro kabelové modemy, má neobvyklou koncentraci těchto zařízení).

Pocit bezpečnosti

Dvě nejobvyklejší metody pro zajištění bezpečnosti VPN jsou tunelování a šifrování. V případě tunelu je vybudováno privátní spojení mezi dvěma body. Při šifrování jsou data přenášená mezi dvěma koncovými body kódována, takže pokud nějaký čmuchal dokonce pozoruje informace, není schopen zjistit, co vlastně vidí. Někdy se tunelování a šifrování používá současně.

Při nákupu nástrojů pro VPN nebo najímání poskytovatele je třeba pozřít něco písmenkové polévky:

- Point-to-Point Tunneling Protocol (PPTP) (tunelovací protokol bod-bod) vyvinutý fórem složeným z dodavatelů, mezi nimiž nechybí Microsoft, je součástí dodávky Windows NT. Je tedy k dispozici kdekoliv.

- Layer Two Tunneling Protocol (L2TP) (tunelovací protokol druhé vrstvy) je protokolem, jenž se nachází ve fázi posuzování ze strany Internet Engineering Task Force (IETF). L2TP je v podstatě dalším vývojovým stádiem protokolu PPTP, jehož bezpečnost byla bezpečnostními konzultanty zhodnocena jako "totální katastrofa".

- Bezpečný internetový protokol IPSec, vyvinutý IETF pro účely zajišťování bezpečné komunikace prostřednictvím veřejné IP infrastruktury, zahrnuje protokoly pro datové formáty, bezpečnou výměnu klíčů a šifrování. IPSec tyto bezpečnostní prvky zabudovává do síťové vrstvy. Poněvadž se de facto uchytil jako standard, IPSec rovněž zajišťuje kompatibilitu. Sítě VPN podporující IPSec se mohou bavit s bezpečnostními nástroji podporujícími IPSec. Předpokládá se, že IPSec získá na popularitě především v budoucnosti.

Koncepce

Rozvoj telekomunikací by měl podnítit IT pracoviště aby se snažila získat větší vliv právě na to, jaký software má být nainstalován na těch vzdálených strojích. Především je zde jedna věc, totiž, když některý zaměstnanec v kanceláři má nainstalovánu kopii Mech Warrioru 3 kolidující se softwarem, potřebným pro vlastní práci: tento problém je snadno řešitelný, stačí uživatele jemně pokárat. Přemístěte tento problém o 2 000 mil a přidejte uživatele, jenž možná zapomněl na svou hru nebo jen neochotně připouští help desku její existenci a máte starosti.

Výsledkem toho je, že společnosti standardizují jen jeden nebo dva modely PC a možná jeden až tři softwarové balíky a uvádějí: nedá se nic dělat, budeme podporovat pouze tyto konfigurace a nic jiného.

To je případ pojišťovny Prudential Insurance Company of America. Od počátku roku 1998 tato pojišťovací společnost, která sídlí v Newarku, ve státě New York, utratila bezmála 100 milionů dolarů za přenosné počítače, které vydala 11 000 pojišťovacím agentům. V tomto měřítku bylo podle Boba Piccarilla, viceprezidenta terénní infrastruktury, potřebné "kontrolované prostředí".

"Pojišťovací agenti nemají dovoleno instalovat cokoliv jiného než schválený software," říká Piccarillo. Pokud by lidé od IT přistihli agenta, že má nainstalovány zakázané aplikace, společnost by mu zaslala varovný dopis s připomenutím, že "pokud aplikaci neodstraní, bude mu přenosný počítač odebrán" říká Piccarillo, a rychle dodává, že "dosud jsme to nemuseli udělat."

Správa aplikací

V reakci na růst zaměstnávání z domova se zvýšilo povědomí vzdálených uživatelů o mnoha softwarových distribučních a manažerských nástrojích. Jen namátkou: Connect:Remote od společnosti Sterling Commerce, pcAnywhere od firmy Symantec, Systems Management Server od Microsoftu, produkty společností Tivoli Systems a Computer Associates International.

Jak sledovat stav softwaru na 11 000 noteboocích? Ve firmě Prudential si vybrali produkt Radia společnosti Novadigm, který Piccarillo nazývá "nejlepším přítelem programátora". V Prudentialu též používají tento software k aktualizaci svých schválených aplikací a k odstraňování chyb. Velký čtvrtletní update trvá s pomocí CD normálně týdny a stojí 50 až 60 tisíc dolarů, s pomocí Novadigmu to zabere tři dny. Během minulých devíti měsíců bylo odstraněno více než 60 chyb.

John Girard, analytik společnosti Garnder Group doporučuje takové nástroje pro správu konfigurace, které jsou určeny pro organizace intenzivně využívající práci na dálku. Kromě produktů společnosti Novadigm se široce používá Healing System od Tioga Systems, a Full Armor od společnosti Full Armor. Když se s notebookem něco stane, některé z těchto nástrojů k tomu jednoduše řeknou "vrať se ke stavu, kdy to naposledy ještě fungovalo správně", prohlašuje Girard. Říká, že preferuje tento přístup, protože PC jsou natolik nestabilní, že myšlenka na diagnostiku problému zkoušením na dálku je již překonaná.

Lidská stránka věci

Tradiční moudrost praví, že vykonavatelé některých pracovních funkcí představují dobré kandidáty pro práci na dálku, zatímco jiní nikoliv. Obvyklými kandidáty na získání notebooku jsou například specialisté na dokumentaci, zatímco agenti zajišťující zákaznické služby, kteří potřebují mít přístup k několika realtimovým databázím, by spíše měli být v kanceláři. Do budoucna to ale nemusí být pravda.

"Dnešní práce na dálku není záležitostí plného úvazku," říká Gordon. "Většina dálkových zaměstnanců se nachází mimo kancelář jeden až tři dny v týdnu. Otázka tedy zní: které pracovní pozice v sobě zahrnují jeden až tři dny práce na dálku týdně?"

"Některé pracovní pozice, jež se na první pohled zdají být pro práci na dálku nevhodnými, takové ve skutečnosti nejsou. Klíčem je, do jaké míry je používání určitého (softwarového) nástroje integrální součástí příslušné práce. Jestliže danou aplikaci potřebujete po celou pracovní dobu, zajisté pro vás bude lepší, když budete v kanceláři," říká. Avšak většina pracujících na dálku odvádí dobrou práci tím, že organizuje plnění svých úkolů tak, aby maximalizovali produktivitu doma i v kanceláři, dodává. Uživatelé i analytici souhlasí s názorem, že práce z domova zvyšuje důležitost proškolování jak koncových uživatelů, tak i podpůrného personálu IT.0

Práce z domova AKCELERUJE

Americký Computerworld prováděl průzkum mezi 124 IT manažery, kteří podporují zaměstnance pracující z domova, ve společnostech s 500 a více zaměstnanci a požádal je, aby popsali, jak se jejich praktiky podpory práce z domova budou vyvíjet v průběhu příštích 12 měsíců. Téměř všichni řekli, že pohyb směrem k práci z domova se velmi urychluje.

Přestože se v uplynulých dvou letech dramaticky zvyšuje podíl práce z domova, počet zaměstnanců skutečně pracujících na dálku v jakékoliv jednotlivé společnosti zůstává ale nízký.

Téměř tři čtvrtiny respondentů řekly, že možnosti práce z domova byly dříve využívány pouze deseti a méně procenty celkového počtu vhodných zaměstnanců. Není překvapující, že oddělení informačních technologií mají nejvyšší procento kolem 41 % zaměstnaných z domova. Následují oddělení financí, zákaznických služeb, odbytu a marketingu.

Většina respondentů (81 %) řekla, že jejich zaměstnanci pracující z domova strávili nejméně polovinu svého času v kanceláři. Pouze kolem 11 % by mohlo být považováno za zaměstnance pracující z domova na plný úvazek. Avšak tento počet se mění. Pouze jeden manažer řekl, že očekává, že se počet zaměstnanců pracujících z domova v jeho společnosti ve skutečnosti sníží. 24 % předvídalo, že počty by měly v příštím roce zůstat na přibližně stejné úrovni. Ale 75 % respondentů očekávalo, že se v příštích 12 měsících počet zaměstnanců pracujících z domova prudce zvýší, v průměru o 34 %.

Zajímavé je, že pouze 59 % společností, které jsme zkoumali, vybavuje pracující z domova zařízením, jež potřebují pro práci na dálku. 41 % nám sdělilo, že zaměstnancům poskytuje alespoň část tohoto zařízení. Většina společností samozřejmě podporuje své vlastní vybavení, avšak 73 % společností se vyjádřilo, že jejich help desk rovněž řeší problémy s hardwarem a softwarem vlastněným zaměstnanci a 41 % bude též instalovat nástroje vlastněné společností na zařízení zaměstnanců. Méně než jedna třetina však udržuje, opravuje či upgraduje zařízení zaměstnanců, pokud dojde k vážnému problému.

17 % se zmiňovalo o technologických problémech, například nekompletním řešení přístupu či nedostatku vhodného zařízení, jako o hlavní překážce pro úspěšnou podporu zaměstnávání z domova. Dalších 15 % řeklo, že vysoké náklady na školení a podporu dálkových uživatelů omezují počet zaměstnanců, který by společnosti byly schopny zvládnout. Téměř jedna čtvrtina respondentů se vyjádřila, že by nedovolili zaměstnancům pracovat z domova, protože nemají dobré zkušenosti s provozem praktických aplikací v prostředí práce na dálku.

Téměř jedna polovina IT manažerů, kteří se zúčastnili průzkumu, rovněž sdělila, že nejžádanější aplikace nástroje pro zpracování podnikových procesů, například systémy pro správu lidských zdrojů, účetní a databázové systémy a systémy pro zpracování transakcí je rovněž velmi obtížné podporovat. Málo potíží způsobují aplikace určené pro koncové uživatele, například textové procesory. Podle průzkumu se pachateli většiny hardwarových závad ukázala být komunikační a síťová zařízení, ačkoliv PC se samy o sobě pohybují v těsném závěsu.

Expanzi programů zaměstnávání z domova v mateřských společnostech stále nejvíce brání problémy spojené s podnikovými procesy a managementem. Většina respondentů uvedla, že hlavní zábranou je fakt, že je třeba, aby klíčoví zaměstnanci byli při své práci stále fyzicky přítomni v kanceláři. A někteří manažeři stále vzdorují tomu, aby ponechali zaměstnance samy o sobě. 27 % respondentů uvedlo, že management bránil rozšiřování jejich programů zaměstnávání z domova.

Poměry na trhu práce na dálku

13% zaměstnanců, pracujících na plný úvazek, pracuje na dálku,

40% z těchto dálkových zaměstnanců takto pracuje po část svého 40hodinového pracovního týdne,

58% těchto na dálku pracujících takto pracuje "navíc" ke svému řádnému pracovnímu dni,

89 % dálkových zaměstnanců používá modemy pro vytáčené spojení. Očekává se, že během příštích 12 měsíců jejich podíl klesne na 77 %.

§§§§§


Intel přehodil výhybky a míří do komunikací

Ephraim Schwartz a Dan Neel

c00p0318

Poněvadž se obor IT stále vyvíjí pod vlivem exploze Internetu, Intel předefinovává svou roli, kterou bude hrát na počítačovém trhu a vůči svým zákazníkům. Náhodnému pozorovateli by se mohlo zdát, že je mikroprocesorový gigant připoután k podnikatelskému modelu, jenž od své zákaznické základny trvale vyžaduje pokaždé si koupit rychlejší čipy, a to i tehdy, když trh rychlejších čipů ustupuje do pozadí, ale zdání klame.

Změny podnikatelské strategie

Jestliže se však ve skutečnosti blíže podíváte na vnitřní hru, jež probíhá mezi mnoha divizemi této společnosti, na nové produkty, výzkumné programy a investice a na novou internetovou ekonomiku je zde patrný probíhající posun podnikatelské strategie: podnikatelský model Intelu tento posun vyžaduje, aby rozšířil svou zákaznickou základnu, která si bude kupovat vždy rychlejší a rozmanitější čipy.

Nedávné aktivity společnosti sice vyvolaly dojem, že Intel je výhradně čipovou společností. Její nové Intel Online Services (IOS), jakož i nově zformovaná Communications Product Group (CPG) s určitostí ukázaly, že se společnost zaměřuje na nalézání řešení problémů rodícího se elektronického obchodování.

V souladu s novým prohlášením o poslání společnosti "být dodavatelem prvotřídních stavebních bloků pro celosvětovou internetovou ekonomiku," se nyní Intel angažuje ve všem možném, od pamětí typu flash a set-top boxů až po stolní počítače, servery, směrovače, síťové karty a přepínače. Společnost vytváří základní koncepci, do níž budou zapadat veškerá její rozsáhlá úsilí, a tato koncepce se nyní bude aktivovat spíše prostřednictvím internetové revoluce, než revoluce v oblasti PC. Intel zřejmě bude provádět akvizice, aby rozšířil spektrum komponent pro vytvoření kompletní infrastruktury.

Jak vnitřní, tak i vnější pozorovatelé zatím zaznamenávají, že většina příjmů Intelu stále pochází z výroby mikroprocesorů pro počítačový průmysl. Procesory, čipové sady a základní desky představují 25miliardový díl z celého 30miliardového dolarového koláče, a tento jednoduchý fakt průmyslovým analytikům stále umožňuje považovat vztah Intelu k trhu s desktopy za významný.

"Nejsem si jist, zda konkurence ze strany jakékoliv společnosti je pro Intel největším problémem. Největším problémem je generování poptávky po jeho rychlejších a ziskovějších čipech pro stolní systémy," říká Keith Diefendorff, vedoucí analytik Microsoft Design Resources, výzkumné společnosti sídlící v Silikonovém údolí. Avšak podle jednoho z představitelů nové ekonomiky působícího na University of Texas v Austinu se zdá, že tento obr vyrábějící čipy to chápe. Dalo by se říci, že žádná společnost nemůže v podmínkách této nové internetové ekonomiky přežít bez soustavného předělávání sama sebe.

Dobré základy

Nikdo netvrdí, že rychlejší servery nikdy nebudou potřeba, avšak dalším přílišným zjednodušením je myšlenka, že v určitém okamžiku již vedoucí pracovníci IT nebudou mít déle potřebu jet podle tradiční automapy Intelu, přinejmenším v případě desktopů a přenosných počítačů.

Ačkoliv Diefendorff z MicroDesignu říká, že Internet vidí jako prostředí, pro než je důležitá spíše šířka pásma než procesory, hovoříte-li s vyššími IT manažery, šířka pásma nebo ne, zůstávají stále věrní intelovské procesorové automapě.

Například společnost Shell významně investuje do stolních počítačů ve snaze dramaticky snížit náklady na vlastnictví IT infrastruktury. I když si ve firmě na jedné straně uvědomují, že přichází post-PC svět, během příštích dvou let stále hodlají zakoupit mnoho desktopů. Na scéně přenosných počítačů je situace podobná firmy jako např. Otis Elevator nebo Raytheon využívají stovek přenosných počítačů série Dell Latitude a rovněž důvěřují automapě Intelu.

Pokud má však Intel nějakou Achillovu patu ve svých stěžejních trzích, někteří analytici říkají, že by mohla být v high-end serverech, které jak společnosti na podnikové úrovni, tak i ISP, požadují pro provoz svých datových center zaměřených na elektronické obchodování. Zdá se že Intel chápe, že tyto "mohutné servery," jak jim říká CEO Intelu Craig Barrett, jsou potřebnou hnací silou nové ekonomiky. A tak během minulých dvou let Intel přesunul 50 procent výzkumně-vývojových dolarů utracených za mikroprocesorový výzkum z procesorů IA-32 na procesory IA-64. Velká ofenzíva nastane v dohledné době, kdy začnou první dodávky procesoru Itanium. Vedoucí pracovníci IT budou mít tedy možnost volby mezi proprietárním systémem od firmy Sun nebo IBM a intelovským boxem, nabízeným více dodavateli.

Síla spočívá v rozmanitosti

I když IA-64 uspokojuje podstatnou část rostoucích potřeb high-end serverů pro nasycení internetové ekonomiky, vrcholové vedení Intelu na čele s Barrettem si uvědomuje, že v internetovém věku, jenž se vyznačuje šířením alternativních zařízení, zvyšujícím se tlakem na obchodní rozpětí ze strany nových konkurentů a zřejmou velikostí Intelu, již není rozumné i nadále očekávat růst společnosti 30procentním tempem, jehož jsme byli svědky po většinu devadesátých let.

"Byl bych velice potěšen 15až 20procentním růstem. Myslím si, že pro společnost našich rozměrů je to realistické," říká Barrett. Aby toho dosáhl, Intel diverzifikuje svou automapu s cílem dodávat křemík a produkty na všech úrovních infrastruktury. V brzké době divize desktopů vypustí nejen IA-64, ale i zcela novou řadu 32bitových procesorů počínající typem Willamette. Na základě výzkumu provedeného v MicroDesign Resources se očekává, že tento procesor bude mít počáteční hodinovou frekvenci kolem 1 GHz a výkon při práci s pohyblivou čárkou o 20 procent vyšší než Pentium IIIs běžící stejnou rychlostí.

StrongArm II, odpověď Intelu týkající se trhu počítačů do dlaně, je připravován k zahájení dodávek ve druhém pololetí roku 2000 a očekává se, že nabídne výkon odpovídající frekvenci přibližně 400 MHz při extrémně nízkém příkonu.

Intel rovněž posiluje dolarové výdaje na výzkum, vývoj a akvizice, se záměrem stát se dodavatelem stavebních bloků pro internetovou infrastrukturu. Kostrou intelovské expandující řady produktů, určených pro budování síťové infrastruktury, je Intel IXA (Internet eXchange Architecture). Jde o koncentrované úsilí, jehož cílem je vyvinout řadu křemíkových řešení a produktů od směrovačů a low až high-end gigabitových přepínačů až po DSL a kabelové modemy, které budou zapadat do jednotné architektury.

Průzkum nezmapovaných vod

Bez ohledu na to, zda je či není věk Internetu, nikdo nepopírá, že většina intelovského byznysu se stále zaměřuje na prodej atomů, nikoli bitů. Avšak Intel zcela neopouští bitový byznys. Loni v září společnost zahájila činnost své IOS divize pro Web a databázový hosting. Firma během následujících tří až čtyř let posílí své investice do on-line služeb na přibližně 2 miliardy dolarů, kdy otevře centra v Japonsku a Velké Británii.

IOS je jádrem rodící se Nové podnikatelské skupiny (New Business Group), která sleduje cíle, jimiž jsou 8miliardový trh datového hostingu a 10miliardový trh webového hostingu do roku 2003, podle výzkumu společnosti IDC. Cílem firmy je být jedním z vedoucích poskytovatelů typické datové centrum s 10 000 servery vyžaduje přibližně 150 milionů dolarů vynaložených na budování sítí a infrastruktury. Aby však dosáhl tohoto podnikatelského záměru, Intel potřebuje ve svých centrech spolupracovat s jinými ASP (poskytovateli aplikačních služeb). Spolupracující ASP budou hostovat na zařízeních Intelu ten bude spíš poskytovatelem stabilních věcí jako jsou webový hosting a databáze.

Křemík dominuje

Navzdory výpadům Intelu do oblasti webového hostingu, služeb na pomezí Internetu a do byznysu s komunikačními zařízeními pro datová centra, společnost stále pevně stojí na křemíkových základech.

Patrick Gelsinger, viceprezident a generální ředitel skupiny stolních produktů Intelu, jednoduše vysvětluje: "Nezáleží na tom, jak to rozkrájíte, silou v pozadí Webu je křemík. Celý Internet běží na křemíku naleznete jej ve směrovačích, serverech a to je to, v čem je Intel jako doma."

Proč rozhoduje šířka pásma, a ne rychlost centrální jednotky

Přístup k aktuálním informacím může v dnešním podnikatelském světě poskytnout vaší společnosti konkurenční výhodu, takže rychlá činnost klíčových obchodních aplikací je kritickým faktorem. Ačkoliv součástí řešení je upgrade na nejrychlejší intelovský procesor, stále důležitějším faktorem v této rovnici začíná být šířka pásma.

Líný a špatně fungující software se těžko používá, jeho důsledkem jsou nepoužitelné aplikace a frustrovaní uživatelé. Aby to bylo ještě těžší, mnoho obchodních aplikací, například systémy CRM (správa vztahů se zákazníky), ERP (podnikový informační systém) a help desky, jsou hostovány na serverech s webovým nebo klientským softwarovým rozhraním přičemž většina zpracování se odehrává na straně serveru. A tak přestože se počítače samy o sobě stávají rychlejšími, výkon aplikací zaostává. Jelikož organizace stále více a více přecházejí na síťový model, skutečná rychlost počítačů se stala méně důležitou a na významu nabyla dostupná šířka pásma.

Co to tedy znamená pro vaše rozhodování ohledně podpory vašeho podniku? Investování do rychlejších stolních počítačů vašim pracovníkům přinese menší užitek. Místo toho zajistěte, aby mobilní pracovníci používali co nejrychlejší modemy a pokud možno DSL. Vzdálené kanceláře uvidí významný pokrok spíše po přechodu na rychlejší spoj než po instalaci nejnovějšího Pentia IIIs.

Výkon centrální jednotky je ovšem stále velmi důležitý na straně serveru. Pokud vaše servery nejsou schopny udržet krok se síťovým provozem, pak výkon vaší aplikace bude poškozovat všechny uživatele. Stejně důležité jsou rychlosti komunikace mezi servery. Fast Ethernet jako minimum je jediným způsobem, jak rozchodit aplikace a databázové servery.

Plánujete-li roční upgrady, mějte šířku pásma na prvních místech svého seznamu. Při dlouhodobém provozu bude rychlejší spojení mezi vašimi sídly větším přínosem pro vaše uživatele. A náklady na tyto upgrady budou často nižší, než když se budete pokoušet udržet krok s nejnovějšími drahými stolními PC.

§§§§§


Usnadnění analýzy dat – Oracle Discoverer 3.1

Jaroslav Fikker

c00p0399

Dnešní databáze jsou obvykle spravovány specialisty, kteří se snaží o dosažení maximálního výkonu celého systému. Tato snaha se ale často dostává do konfliktu s požadavkem jednoduchého přístupu k informacím při analýze dat běžnými uživateli. Údaje nutné ke kvalifikovaným rozhodnutím jsou totiž mnohdy roztroušeny v různých tabulkách pod záhadnými názvy. Východisko z této situace nabízí Oracle Discoverer nástroj určený k tvorbě následných dotazů a sestav potřebných pro analýzu dat.

Požadavky

Discoverer je dostupný ve dvou verzích pro uživatele je určeno balení User Edition a pro správce Administration Edition. V obou případech se jedná o standardní 32bitové aplikace, které ke své činnosti vyžadují přítomnost operačního systému Windows 9x nebo Windows NT 3.51 a novější. Mnohem zajímavější je ale podpora jednotlivých databázových systémů. Pomocí Discovereru lze totiž pracovat nejen se systémy Oracle verze 7 i 8 (včetně Personal Oracle), ale v podstatě s libovolnou databází, která podporuje rozhraní ODBC (např. dBase, Excel, Paradox, Informix, Microsoft SQL Server, Sybase).

End User Level (EUL)

je jedním z nejdůležitějších prvků aplikace Oracle Discoverer. Jedná se o speciální vrstvu metadat, která odstiňuje složitosti a podrobnosti původní databáze před běžným uživatelem. EUL na základě požadavků generuje SQL dotazy, jejichž výsledky jsou zobrazovány v příslušné aplikaci. Smyslem toho všeho je poskytnout uživatelům možnost soustředit se především na podnikání, a nikoliv na problémy s daty.

Správce

Nástrojem, který slouží pro vytváření a správu EUL, je Administration Edition. V rámci každé této vrstvy metadat lze definovat jednu nebo několik pracovních oblastí (business area) majících již bezprostřední vztah k tomu, co uvidí uživatel při analýze dat. Vytvoření těchto oblastí zjednodušuje průvodce, který vám v 5 krocích pomůže vybrat databázi a potřebné databázové objekty, nastavit parametry pro automatické vygenerování návrhu oblasti (nahrazení podtržítek mezerami, vytvoření seznamu hodnot atd.), a samozřejmě celou oblast pojmenovat.

Teprve po provedení všech potřebných kroků se zpřístupní vlastní pracovní plocha aplikace Administration Edition. Kromě obvyklého menu, nástrojové lišty a hlavního okna je zde přítomen plovoucí seznam úloh (Tasklist), nutných pro správné nastavení pracovní oblasti. V horní části hlavního okna jsou zobrazeny 4 záložky, určené pro práci s jednotlivými částmi návrhu pracovní oblasti.

Karta Data zobrazuje stromovou strukturu vybraných databázových tabulek. Lze zde také měnit uspořádání a pojmenování jednotlivých databázových položek, určovat, jaká data budou přístupná uživatelům, nastavit přístupová práva a celou řadu dalších parametrů.

Oracle Discoverer pracuje také s tzv. hierarchiemi (karta Hierarchies), které uživatelům umožňují pohybovat se ve víceúrovňové struktuře směrem nahoru nebo dolů, a analyzovat tak data na různých úrovních (např. roky, čtvrtletí, měsíce či dny nebo celý svět až jednotlivé pobočky).

Karta Item classes slouží k editaci tříd položek, kde každá třída je představována skupinou položek s obdobnými vlastnostmi (dny v týdnu, kategorie produktů atd.).

Karta Summaries je určena pro vytváření složek souhrnu obsahujících předem sumarizovaná data, na která poté Discoverer přesměruje odpovídající dotazy. Smyslem je urychlit zpracování složitějších dotazů.

Uživatel

Pokud jste jako správci systému vytvořili všechny potřebné komponenty, mohou uživatelé začít pracovat s daty v aplikaci User Edition. S pomocí tohoto nástroje lze vytvářet sestavy a provádět analýzu dat bez znalosti příkazů jazyka SQL a databázové struktury.

Uživatel manipuluje s informacemi prostřednictvím pracovních sešitů (workbook), což jsou v podstatě dokumenty obsahující definice jednotlivých dotazů. Velmi užitečná je funkce plánování sešitu. Takto lze snadno vytvářet sestavy měnící se v pravidelných intervalech např. dnů, týdnů nebo měsíců.

Každý sešit se skládá z jednoho nebo více listů (worksheet), na kterých se zobrazují výsledky dotazů. Vlastní uživatelské rozhraní programu User Edition se tedy do značné míry podobá některému z tabulkových kalkulátorů (např. Excelu). Data lze zobrazit jedním ze 2 základních způsobů jako tabulku nebo jako křížovou tabulku. Analýzu dat výrazně usnadňuje snadný přechod mezi různými pohledy na data uložená v databázích. Díky podpoře technologie táhni a pusť (drag-and-drop) lze většinu operací provádět jednoduše myší. Důležitou vlastností je také možnost exportovat výsledné sestavy do řady obecně používaných formátů (HTML, XLS, TXT atd.). Sestavy lze navíc odesílat přímo z prostředí aplikace elektronickou poštou.

Oracle Discoverer 3.1

řada průvodců

User Edition v češtině

široká podpora databází

množství funkcí

K recenzi poskytla firma: Oracle Czech, s.r.o., Škrétova 12, Praha 2

www.oracle.cz

§§§§§


Na sítě s Ritou – Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0401

Páté pokračování - Architektura TCP/IP

V tomto pokračování našeho seriálu o sítích dokončíme stručný úvod do problematiky architektury TCP/IP, jíž jsme se začali zabývat v minulém dílu. V závěru článku najdete doporučení pro další zdroj informací moderní, kompaktní původní českou publikaci o sítích s TCP/IP.

Mapování adres

Při práci s adresami používá IP služby dalších protokolů síťové vrstvy (na hranici mezi spojovou a síťovou vrstvou) pro zjištění mapování síťových adres a fyzických (spojové vrstvy):

- Address Resolution Protocol (ARP) se používá při znalosti cílové IP adresy stanice (rozhraní) pro nalezení příslušné fyzické adresy rozhraní (MAC). Každá stanice, pokud chce komunikovat se vzdálenou stanicí a zná její síťovou adresu, potřebuje zjistit její adresu fyzickou, aby se mohl datagram zapouzdřit do rámce s cílovou adresou MAC. Zdrojová stanice prozkoumá svoji paměť s informacemi o mapování fyzických a síťových adres (ARP cache), a pokud nenajde informaci odpovídající hledané síťové adrese, musí použít protokol ARP. Vyšle žádost (paket) protokolu ARP s informacemi o zdrojové dvojici adres (fyzické a síťové) a s cílovou IP adresou, kterou adresuje všem stanicím v síti (na všeobecnou adresu MAC).

Očekává zpět odpověď s "vyplněným" polem cílové fyzické adresy. Pokud je cílová stanice připojena na stejný segment, reaguje odpovědí zaslanou na adresu zdrojové stanice s doplněnou informací a současně zkontroluje obsah své paměti ARP, zda ji nemůže doplnit o dvojici adres obdržených v žádosti ARP. Pokud cílová stanice není lokální, ale je připojena k jinému segmentu intersítě, potom odpoví místo ní svou fyzickou adresou směrovač, připojený ke stejnému segmentu jako zdrojová stanice, pokud o cílové stanici ví (zná cestu do příslušné sítě). Chová se jako zástupce cílové stanice (proxy ARP).

Aby se však minimalizovalo vysílání zpráv protokolu ARP na všeobecnou adresu, každá stanice musí (podle RFC 1122/1123) mít zkonfigurovanou podsíťovou masku, podle níž pozná, zda cílová stanice leží na stejné podsíti, a současně má nakonfigurovanou implicitní adresu směrovače (případně několika směrovačů) připojeného k podsíti, jemuž posílají všechny pakety určené mimo lokální segment (na adresu MAC rozhraní směrovače připojenému k témuž segmentu jako zdrojová stanice). Současně musí stanice pro komunikaci s jinými (pod)sítěmi mít mechanismus, jak zjistit a reagovat na selhání implicitního směrovače, případně jak reagovat na informaci o lepší cestě k cílové (pod)síti.

- Reverse Address Resolution Protocol (RARP) se používá při znalosti vlastní fyzické adresy pro získání vlastní IP adresy; nejčastěji pro zjištění vlastní IP adresy při startu systému (v případě bezdiskových stanic, které potřebují zjistit svoji IP adresu od serveru v síti). Stanice vygeneruje žádost RARP na všeobecnou adresu se svou adresou fyzickou a očekává odpověď s informací o přidělené IP adrese. RARP server obsahuje databázi hardwarových adres (např. MAC) s přiřazenými IP adresami. RARP žádost obsahuje pouze vlastní hardwarovou adresu a RARP server vrací odpověď s vyplněnou korespondující IP adresou žadatele. Vzhledem k tomu, že vlastní IP adresa je nedostatečná informace pro plnou komunikaci v IP sítích, je protokol RARP používán zřídka a častěji se používá komplexnější aplikační protokol BootP nebo DHCP.

Řízení

Protokol řídicích hlášení (Internet Control Message Protocol, ICMP) není primárně řídicím protokolem, ale pouze slouží k přenosu specifických zpráv týkajících se chyb a zvláštních okolností při přenosu datagramů.

ICMP zprávy se často vysílají v situaci, kdy je síť zahlcená nebo má nějaký problém, proto jsou koncipovány tak, aby samy nepřispívaly k dalšímu zkomplikování situace např. zbytečně vysokým počtem datagramů. ICMP zprávy se proto negenerují v souvislosti s problémy datagramů na všeobecnou nebo skupinovou adresu, zpráv se zdrojovou adresou neidentifikující konkrétní stanici (např. 127.0.0.1 nebo 0.0.0.0), nebo směrováním a doručením ICMP zpráv.

ICMP není pouze protokol pro informaci o chybách v datagramech a jejich směrování, ale slouží ke zjišťování doplňujících informací a také k ověření komunikace mezi stanicemi. Právě posledně jmenované možnosti využívá tzv. Ping (Packet Internet Groper) pro nejjednodušší způsob zjištění dosažitelnosti cílové stanice/sítě (ve srovnání s jinými obdobnými možnostmi, jako Telnet nebo traceroute, ping pracuje na nejnižší možné vrstvě, u cílové stanice je implementován v jádru operačního systému). Na základě vyslání zprávy ICMP typu Echo request s adresou IP cílové stanice (případně s všeobecnou adresou pro danou síť) se očekává od cíle odpověď, potvrzující funkčnost a dosažitelnost stanice (pro budoucí komunikaci).

Směrování

Směrování IP datagramů podporují následující směrovací protokoly:

- Routing Information Protocol, RIP,

- Open Shortest Path First, OSPF,

- Interior Gateway Routing Protocol, IGRP,

- Enhanced Interior Gateway Routing Protocol, E-IGRP,

- Exterior Gateway Protocol, EGP,

- ŇBorder Gateway Protocol, BGP.

Kromě vlastního směrování (propojování sítí se budeme věnovat podrobněji v následující části seriálu) se směrovačů v IP světě týkají ještě další specifické protokoly:

- protokol virtuálního směrovače pro zálohování (Virtual Router Redundancy Protocol, VRRP),

- protokol Hot Standby Router Protocol (HSRP).

Komunikace ve skupině stanic

Komunikace ve skupině (multicasting ) využívá nejen specifických skupinových adres, ale musí být podporována protokolem síťové vrstvy, který umožňuje stanicím se do skupiny přihlásit nebo se z ní odhlásit, a také protokolem pro směrování datagramů adresovaných na skupinovou adresu.

Protokol správy skupin (Internet Group Management Protocol, IGMP) tuto funkci vykonává v síťové vrstvě a používá IP datagramy (číslo protokolu je 2). Druhá verze protokolu IGMP je specifikovaná v RFC 2236.

Mezi skupinové směrovací protokoly patří:

- skupinový směrovací protokol na bázi vektorů vzdáleností (Distance Vector Multicast Routing Protocol, DVMRP)

- skupinový protokol OSPF (Multicast OSPF, MOSPF)

- skupinové vysílání nezávislé na protokolu (Protocol Independent Multicast, PIM).

Transportní vrstva

Transportní vrstva odpovídá transportní vrstvě podle referenčního modelu OSI, protože poskytuje mechanismus pro koncový přenos dat mezi dvěma stanicemi. Nabízí transportní službu se spojením nebo bez spojení za použití jednoho ze dvou protokolů: TCP nebo UDP.

Transmission Control Protocol (TCP) poskytuje transportní službu se spojením, tedy spolehlivý přenos dat, který nebyl zajištěn datagramově orientovaným IP. Vykonává další funkce transportní vrstvy, jako řízení koncového zabezpečení a datového toku, řízení koncového spojení.

Vlastnosti podporované transportním protokolem TCP:

- spolehlivá transportní služba doručí adresátovi všechna přenášená data tak, jak je odesílatel vyslal (tzn. bez ztráty nebo zkreslení dat či duplicitních paketů) s využitím pozitivního potvrzování a opětovných přenosů (Positive Acknowledgement with Retransmission, PAR),

- služba se spojením fáze navázání spojení mezi dvěma procesy, přenos dat a ukončení spojení,

- efektivní využití přenosových kanálů vysílání s využitím vyrovnávacích pamětí, kdy odesílatel začne vysílat, až se nashromáždí dostatek dat, nebo po vypršení časového limitu,

- transparentní přenos libovolných dat,

- plně duplexní spojení (současný obousměrný přenos dat) potvrzení o správném příjmu TCP segmentu je součástí datového TCP segmentu vysílaného opačným směrem (piggybacking),

- rozlišení mezi více potenciálními adresáty (procesy) na daném počítači pomocí portů.

User Datagram Protocol (UDP) poskytuje nespolehlivou transportní službu (nezaručuje doručení zpráv do cíle) pro ty aplikace, které nepožadují zabezpečení přenosu v takovém rozsahu, jako je poskytuje TCP (ověření doručení v pořadí, zajištění opakovaného přenosu), nebo pro transakčně orientované aplikace (dotaz-odpověď), pro něž může být navazování spojení příliš zdlouhavé. UDP neposkytuje spolehlivý koncový přenos dat, nemá fáze navazování a ukončení spojení, proto hned první segment UDP obsahuje uživatelská data. Zprávy zpracovává obdobným způsobem jako TCP, pouze záhlaví je kratší, protože neobsahuje pole pro informace o velikosti okna, číslech segmentů a potvrzení.

Aplikační vrstva

Vrstva aplikací a procesů (Process/Application Layer) je nejvyšší vrstvou síťové architektury Internetu a obsahuje všechny protokoly poskytující uživatelům konkrétní aplikace. Na obrázku Hlavní protokoly síťové architektury je kromě příslušných RFC uvedena rovněž závislost jednotlivých aplikačních protokolů na transportní službě a protokolu. Některé aplikační protokoly jsou přísně závislé na typu transportní služby, proto vyžadují buď protokol TCP (např. FTP, Telnet, HTTP apod.), nebo protokol UDP (např. SNMP, DHCP, BOOTP, TFTP). Některé z protokolů však mohou používat kterýkoli z transportních protokolů. Výběr protokolu se pak konkretizuje v rámci implementace (např. DNS).

Mezi nejpoužívanější aplikační protokoly patří následující (podrobnější popis jednotlivých protokolů je mimo možnosti tohoto článku):

- TELNET protokol virtuálního terminálu (pro vzdálený přístup);

- protokol přenosu souborů (File Transfer Protocol, FTP);

- jednoduchý protokol přenosu souborů (Trivial File Transfer Protocol, TFTP);

- jednoduchý protokol transferu pošty (Simple Mail Transfer Protocol, SMTP);

- služba jmen (Domain Name System, DNS) protokol pro mapování jmen a adres stanic IP;

- síťový systém souborů (Network File System, NFS) protokol umožňující přístup k souborům v síti, navržený firmou Sun Microsystems (informační RFC 1813);

- jednoduchý protokol pro management sítě (Simple Network Management Protocol, SNMP);

- poštovní protokol (Post Office Protocol, POP) protokol pro přístup a získání elektronické pošty z poštovního serveru;

- protokol transferu hypertextových informací (Hypertext Transfer Protocol, HTTP) aplikační protokol vyvinutý pro distribuované, spolupracující informační systémy používající hypermedia;

- protokol při startu (BOOTP) protokol aplikační vrstvy sloužící pro získání základních informací o konfiguraci při startu systému, především IP adresy;

- protokol dynamické konfigurace stanice (Dynamic Host Configuration Protocol, DHCP);

- rezervační protokol (Resource ReSerVation Protocol, RSVP) signalizační protokol umožňující přijímající stanici rezervovat šířku pásma v síti pro přenos dat citlivých na zpoždění (především hlasu a obrazu);

- přenosový protokol v reálném čase (Real-time Transport Protocol, RTP) podporuje přenos interaktivního videa, zakládá se na synchronizaci časového přenosu a zjištění ztráty nebo nesprávného pořadí dat;

 -volání vzdálených procedur (Remote Procedure Call, RPC) umožňuje komunikaci mezi klientem a serverem na základě požadavku ze strany klienta, specifikující proceduru a její vstupní parametry, vykonání procedury serverem a odpovědi serveru (při úspěšném vykonání procedury odpověď obsahuje výstupní parametry).

Závěrem

V tomto článku bylo možné pouze nastínit základní prvky architektury TCP/IP, protokoly a jejich vazby, nikoli podrobnosti, které jsou pro samotné implementace stejně důležité. Pokusila jsem se podrobněji zaměřit na způsob adresace v IP a vysvětlit jeho principy, protože s adresami se v dnešní době setkáváme neustále při elektronické komunikaci.

Pro kompletní informace o architektuře TCP/IP a jednotlivých protokolech, možnostech směrování, a také managementu a bezpečnosti v IP doporučuji publikaci:

Propojování sítí s TCP/IP, Rita Pužmanová, Pavel Šmrha (Kopp, ISBN 80-7232-080-7)

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialista na propojování komunikačních sítí (rita@ieee.org)

Seznam použitých zkratek

APNIC - Asia Pacific Network Information Center

ARIN - American Registry for Internet Numbers

ARP - Address Resolution Protocol

ARPA - Advanced Research Projects Agency

BGP - Border Gateway Protocol

BOOTP - Bootstrap Protocol

DARPA - Defense Advanced Research Projects Agency

DHCP - Dynamic Host Configuration Protocol

DNS - Domain Name System

DoD - Department of Defense

DVMRP Distance Vector Multicast Routing Protocol

EGP - Exterior Gateway Protocol

E-IGRP - Enhanced Interior Gateway Routing Protocol

FTP - File Transfer Protocol

HSRP - Hot Standby Router Protocol

HTTP - Hypertext Transfer Protocol

IAB - Internet Architecture Board

ICMP - Internet Control Message Protocol

IETF -Internet Engineering Task Force

IGMP - Internet Group Management Protocol

IGRP - Interior Gateway Routing Protocol

IP - Internet Protocol

MAC - Medium Access Control

MOSPF - Multicast Open Shortest Path First

NFS - Network File System

OSPF - Open Shortest Path First

PAR - Positive Acknowledgement with Retransmission

PIM - Protocol Independent Multicast

Ping - Packet Internet Groper

RARP - Reverse Address Resolution Protocol

RFC - Request for Comments

RIP - Routing Information Protocol

RIPE - Réseau IP Européenne

RPC - Remote Procedure Call

RSVP - Resource ReSerVation Protocol

RTP - Real-time Transport Protocol

SMTP - Simple Mail Transfer Protocol

SNMP - Simple Network Management Protocol

TCP - Transmission Control Protocol

TFTP - Trivial File Transfer Protocol

UDP - User Datagram Protocol

VRRP - Virtual Router Redundancy Protocol

§§§§§


Telecommuting

Václav Větvička

c00p0402

Nic nového pod sluncem

Telecommuting, čili v podstatě práce doma u počítače, nabývá v posledních letech výrazně na popularitě. Jedná se o celkem jednoduchou kalkulaci, podle které je pro zaměstnance i zaměstnavatele výhodnější, pokud je zaměstnanec doma a s prací je spojen pupeční šňůrou rychlého internetového spojení. Řada lidí totiž ke své práci nepotřebuje nic jiného nežli telefon, počítač a Internet. Práce doma přináší menší stres, čas ušetřený často zdlouhavým a nepříjemným dojížděním do práce, a ještě odpadá spěch spojený s vyzvedáváním dětí nebo s psí procházkou. Zaměstnavatel zase ušetří na nákladech za kancelář.

Firmy mají zájem

Zájemců o tento druh práce stále přibývá: podle posledních statistik, které však pocházejí až z roku 1997, pracuje v samotných Spojených státech tímto způsobem více než 11 milionů lidí. Nutno k tomu ovšem dodat, že ne všichni pracují doma kompletní pracovní týden, řada opatrnějších firem nechává některé své pracovníky doma pouze několik dnů v týdnu, zhruba 20 procent zaměstnavatelů pak zkouší celý systém na jednom dni z týdne. Prakticky stejný trend zaznamenávají také v Kanadě, Evropě a na Dálném východě. Nechci tím nijak naznačovat, že by zanedlouho již každý pracoval doma v županu, nicméně dny, kdy pět dnů v týdnu každý z nás ráno nastoupil do práce v nějakém podniku, jsou již asi sečteny.

Pochybnosti

Nicméně určité pochybnosti přetrvávají. Jednou z největších pochybností je otázka, jestli se zaměstnavatel opravdu dočká nějakého zvýšení produktivity (a nemylme se, spokojenější zaměstnanec nefiguruje na účetních listinách firmy nijak vysoko). A hned tady narážíme na problém, protože telecommuting se většinou týká pracovníků v kanceláři, u nichž je velice složité o nějaké produktivitě práce vůbec mluvit, natož pak ji nějak seriózně definovat. Nejde zde přece o nějakou výrobu šroubků, které lze lehce spočítat. Je zřejmě lepší hodnotit podobné pracovníky v termínech jako je kvalita práce, čas nutný pro její dokončení, nebo schopnost dělat na několika problémech najednou. Z tohoto pohledu se mluví o 15až 25procentním zvýšení. Je pravdou, že i v případě, že k nějakému hmatatelnému zlepšení pracovního výkonu nedojde, zaměstnavatel stále nic neztrácí.

Rizika

Rizik ze strany zaměstnavatele mnoho není. Můžeme mezi nimi upozornit na možnost zvýšených nákladů, protože někteří zaměstnanci budou muset investovat do faxů, tiskáren a mobilních telefonů, zbylí zaměstnanci v kanceláři budou někdy muset dělat dodatečnou práci, jakou je třeba zhotovování kopií nebo skenování materiálu pro ty, kteří zůstávají doma.

Otázka, jestli se telecommuting opravdu vyplatí nebo ne, samozřejmě nedává spát firmám, které o přechodu na tento způsob práce reálně uvažují. Řada analytiků proto vypracovala tabulky, jež se snaží odhadnout situace, v nichž se zvýšené náklady na zaměstnance vrátí ve formě zvýšené kvality nebo množství práce. Překvapivým výsledkem je, že se tento způsob práce vyplatí pouze v případě pracovníků s vyšší mzdou. V amerických poměrech se odhaduje, že se zaměstnavateli rentují pouze domácí zaměstnanci s výplatou vyšší nežli 28 800 dolarů ročně, a to pouze v případě, že dělají doma plných pět dnů v týdnu. Při zmenšování počtu dnů v týdnu, kdy zaměstnanci pracují doma, se potřebná mzda zvyšuje na 30 720 dolarů při 3 pracovních dnech, a až na nečekaných 57 600 dolarů při pouhém jednom doma odpracovaném dni v týdnu.

Výhody a nevýhody

Pokud bychom chtěli nějak shrnout výhody a nevýhody tohoto typu zaměstnání, mezi výhody patří vyšší kvalita práce, menší stres, nižší náklady na zaměstnance, úspora času s dojížděním, možnost pracovat flexibilně podle vlastního rozvrhu, menší absence na pracovišti. Mezi nevýhody patří pocit určité izolace, vyšší počáteční náklady pro zaměstnavatele, horší možnosti komunikace v případě potíží, systém může být zneužíván.

V každém případě platí, že práce doma není vhodná pro každého. Představa, že si nebudeme muset ráno oblékat kravatu a trávit příštích 40 minut v přeplněné tramvaji nebo nekonečným objížděním bloku ve snaze najít místo k zaparkování plechového miláčka, ale že si pěkně pohodlně dojdeme k počítači ještě v pyžamu a pantoflích, zní z počátku jistě velice slibně. Pyžamo se ale po čase omrzí stejně zaručeně, jako sako od Bosse, a rutina stále se opakující práce ve stejném prostředí na nás vystrčí svoji ohyzdnou hlavu stejně spolehlivě, jak tomu může být i v té nejkrásnější kanceláři. Pokud rádi poklábosíme s kolegy přímo z očí do očí, tento způsob práce asi nebude pro nás ideální. Pokud nám ale samota nevadí, nebo pokud nám dokonce hlučné prostředí kanceláře plné drbů leze neuvěřitelně na nervy, měli bychom o telecommutingu začít reálně uvažovat už dnes.

§§§§§


Hardware


Digitální fotoaparáty pro kaţdou p¸ležitost

Stanislav Borecký, TestCentrum IDG

c00p0395

V současnosti všeobecně nejvíce sledovanými oblastmi pro pořizování, zpracování, úschovu a reprodukci dat jsou digitální technologie. To samozřejmě bezezbytku platí také o záznamu obrazu, konkrétně o digitální fotografii. Rostoucí nabídka moderních digitálních fotoaparátů na trhu je doprovázena i jejich rychle rostoucími technickými parametry. Po prvních nesmělých krůčcích, kdy digitální fotografie svým rozlišením dosahovala pouze zlomku kvality klasické "mokré" technologie, nastal v posledních dvou letech velmi rychlý rozvoj.

Ten je dán jednak využíváním snímacích CCD prvků s daleko vyšší citlivostí a jednak rovněž existencí vhodných paměťových médií s výrazně vyšší kapacitou. To samozřejmě dovoluje ukládat větší počet snímků bez nutnosti co chvíli měnit "film" či "přetahovat" snímky do počítače, a to vše se zachováním maximálního dostupného rozlišení. Protože se ale nároky různých skupin uživatelů od sebe dosti odlišují, je logicky na trhu dostupná celá řada variant digitálních fotoaparátů, lišících se nejen rozlišením získávaných fotografií, ale i použitým typem optiky či dalším vybavením. Důkazem pro toto tvrzení je i předkládaný přehled celkem dvaceti zástupců nabízených na našem trhu. Ačkoli je jasné, že zdaleka není tímto přehledem vyčerpána kompletní nabídka, mohl by se stát dobrým průvodcem aktuálního stavu.

AGFA ePhoto 780

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 10 570 Kč

Zapůjčil: Quentin, Praha

tel.: 02/33 35 55 85

fax: 02/33 35 25 95

http://www.quentin.cz

Model kompaktního digitálního fotoaparátu, vybaveného optikou s pevnou ohniskovou vzdáleností, je určen pro méně náročné uživatele, kteří preferují snadnou obsluhu a především dostupnou cenu. Vhodný je bezesporu i pro rodinné účely či přípravu podkladů na WWW stránky. Přístroj je vybaven velmi jednoduchým ovládáním, které lze realizovat v podstatě jednou rukou. Téměř všechny funkce jsou přímo řízeny ovládacími tlačítky na horní ploše přístroje. Jen několik funkcí, souvisejících se základním nastavením, je umístěno do menu na LCD náhledovém displeji. Naproti tomu mechanicky je nutné volit, zda má aparát pracovat v režimu makro, portrét či skupinka. Podobně tomu je se zapínáním, kde odsuvná krytka objektivu zároveň slouží k uvedení přístroje do chodu. Symbolika ikon je u všech voleb shodná s tou u klasických fotoaparátů, což logicky zjednodušuje orientaci. Ačkoli rozlišení CCD prvku není na první pohled příliš vysoké, výstupní parametry snímků (uvedeny v tabulce) lze výrazně vylepšit použitím technologie Agfa PhotoGenie, během jejich přenášení do počítače. K tomu je ale nezbytné využít dodávaného programové vybavení PhotoWisw, které ještě dále doplňují ovladače Typu TWAIN a Kai\s PhotoSoap SE. Na druhou stranu nižší objemy dat, které je nutné zpracovat, dovolí aparátu zachovat prodlevu mezi jednotlivými snímky pod 2 sekundami.

AGFA ePhoto CL30

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 15 100 Kč

Zapůjčil: Quentin, Praha

tel.: 02/33 35 55 85

fax: 02/33 35 25 95

http://www.quentin.cz

Druhý model Agfa je určen již pro náročnější uživatele, ačkoli maximálních hodnot rozlišení obrazu lze stejně jako v předchozím případě dosahovat výlučně při přenosu dat do počítače přes programové vybavení a podporou Agfa PhotoGenie. Ovládání aparátu je sice opět velice jednoduché, ovšem tentokráte je soustředěno převážně do menu, ovládaného kombinovaným otočným tlačítkem (EasyPilot). Kromě běžných vlastností lze například přepínat i mezi režimy barva, mono a text. Ty pak dovolují využít aparát mimo jiné jako skener. Užitečnou je i funkce Quick Review, která ihned po expozici zobrazí náhled a čeká na rozhodnutí obsluhy zda snímek uložit na paměťové médium či nikoli. Jedna z dostupných voleb mimo jiné dovoluje také snížit intenzitu podsvícení LCD displeje, což následně vede k úspoře energie a prodloužení životnosti napájecích akumulátorů. Mnoho z aparátů je dnes již běžně vybaveno kromě sériového i USB rozhraním, ovšem jako jediný v testu používá Agfa ePhoto CL30 zcela standardní USB kabel, tedy s koncovkou typu A i B. Jediným rušivým prvkem byla u testovaného modelu poněkud zvýšená hlučnost těsně předcházející expozici.

CANON PowerShot S10

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 29 990 Kč

Zapůjčil: Canon CZ, Praha

tel: 02/57 18 01 11

fax: 02/57 18 03 11

http://www.canon.cz

Kompaktní model digitálního fotoaparátu Canon je na rozdíl od předchozích účastníků vybaven optickým zoomem s dvojnásobným zvětšením. Přístroj je tedy určený spíše pro náročnější uživatele, čemuž mimo technických parametrů a funkcí odpovídá i prodejní cena. Vysoká mechanická odolnost je pak podepřena i použitím kovového pouzdra. Snadná obsluha je založena převážně na položkách v menu, ovšem základní kroky (blesk, makro, samospoušť, série až 18 snímků) jsou dostupné přímo tlačítky na zadní straně přístroje. Ovládání položek menu je řešeno tlačítkem stylizovaným do kurzorového kříže,který zároveň plní i funkci ovládání optického zoomu. Hodnota rozlišení CCD prvku a automatické vysokorychlostní zaostřování přes objektiv (TTL AF) dává samozřejmě záruku pro získání kvalitních fotografií. Zajímavou funkcí jsou tzv. panoramatické snímky, skládané z řady 26 snímků nebo z matice 2 x 2 záběry. Dlouhou dobu nezávislého provozu pak zajišťuje speciální dobíjecí Ni-MH akumulátor a dodávaná dobíječka. Kromě toho je v balení k dispozici i propojovací kabeláž a rovněž programové vybavení na bázi ovladačů TWAIN a programu Adobe PhotoDeluxe pro úpravu snímků. Další program PhotoStitch pak dokáže účinně zpracovávat panoramatické záběry.

CANON PowerShot S20

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 34 550 Kč

Zapůjčil: aaron, Praha

tel: 02/96 20 65 02

fax: 02/96 20 65 01

http://www.aaron.cz

Jde o mladšího sourozence předchozího účastníka testu. Nejvýraznější odlišnost spočívá především v použití CCD prvku, který u tohoto modelu dosahuje špičkového rozlišení, přesahujícího úctyhodnou hranici tří megapixlů. Systém ovládání i nabízené volby jsou v tomto případě zcela totožné jako u předcházejícího fotoaparátu PowerShot S10. Drobná odlišnost tak je pouze v možnosti uložit sérii snímků, která může obsahovat až 24 obrázků. Poměrně vysoké nároky na kapacitu paměti jsou kompenzovány jak podporou pamětí typu CompactFlash I a II, tak i možností využít systému MicroDrive s kapacitou až 340 MB. Dodávané programové i ostatní vybavení mimo jiné zahrnuje stejně jako v minulém případě také produkt PhotoStitch, umožňující pohodlné zpracování panoramatických snímků.

CASIO QV-3000EX/Ir

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 39 990 Kč

Zapůjčil: aaron, Praha

tel: 02/96 20 65 02

fax: 02/96 20 65 01

http://www.aaron.cz

Tvarově a designově velice příjemně řešený aparát je opět určen nejnáročnější skupině uživatelů. Těm nabízí stejně jako předchozí účastník CCD prvek s rozlišením, které přesahuje hranici 3 milionů bodů, optický třínásobný zoom a řadu dalších funkcí za velmi přijatelnou cenu. Co jej ovšem výrazně odlišuje od ostatních účastníků testu, je možnost komunikace přes infračervené rozhraní. To dává možnost používat fotopřístroje i s řadou kapesních počítačů, případně pro přenosy dat přes mobilní telefony. Ovládání parametrů řeší v tomto případě menu na LCD displeji, které základní režimy zobrazuje v názorném grafickém uspořádání, ostatní detailnější volby jsou již v klasické textové podobě. Jako jedním z mála aparátů v testu lze pomocí tohoto modelu pořizovat i krátké filmové, stejně jako panoramatické záběry. Tomu pak přirozeně odpovídá i programové vybavení PhotoLoader a Panorama Editor. Komunikace s počítačem přes USB port je samozřejmě k dispozici jak pro Mac, tak i PC, kde nechybí podpora ani pro Windows 2000. Po připojení aparátu k počítači právě přes USB se tento zobrazuje jako běžný výměnný disk, což výrazně ulehčuje manipulaci s daty i pomocí jiných než dodávaných nástrojů.

EPSON PhotoPC 800

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 32 700 Kč

Zapůjčil: EPRINT, Praha

tel: 02/20 18 06 10-5

fax: 02/35 36 12 43

http://www.eprint.cz

Kompaktní přístroj bez optického zoomu je zaměřen spíše na amatérské použití, byť disponuje vysokým rozlišením CCD prvku. Ne příliš běžnou je u tohoto modelu i funkce pro doplnění zvukového komentáře k pořízeným záběrům v rozsahu 3, 5 a 10 sekund ve formátu "wav". Vestavěný mikrofon je ovšem velice citlivý a je schopen zaznamenat ruchy i ze vzdálenosti několika metrů. Ovládání parametrů se stejně jako u většiny ostatních přístrojů soustřeďuje do obrazovkového menu a skupiny přehledných tlačítek. Výjimkou jsou základní volby pro nastavení kvality snímku a režimu blesku. Mezi dostupnými volbami ovšem nechybí ani funkce pro nastavení bílé, volby "citlivosti" filmu či možnost vytváření panoramatických fotografií. Expoziční režimy dovolují zpracovávat buď jednotlivé snímky, nebo sérii až 10 snímků za sebou. Automatické ostření disponuje i aretací naměřených hodnot. Instalovaná vyrovnávací paměť o kapacitě 8 MB slouží jak pro uložení programu, tak i pro snímky, popřípadě pro rychlé zpracování v režimu "QuickShot". Kromě zabudovaného USB rozhraní se nabízí i přímá možnost připojení aparátu k vybraným tiskárnám Epson. Celkem unikátní je také možnost zvolit, zda podsvícení LCD displeje má být umělé nebo denním světlem, což má výrazně pozitivní vliv na životnost akumulátorů. Programové vybavení odpovídá možnostem komunikačních rozhraní a dále jsou k dispozici nástroje Adobe PageMill, Presto! Mr. Photo for Epson a řada dalších podpůrných nástrojů, jako je PhotoPrint, Direct Print atd.

EPSON PhotoPC 850Z

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 37 370 Kč

Zapůjčil: EPRINT, Praha

tel: 02/20 18 06 10-5

fax: 02/35 36 12 43

http://www.eprint.cz

Druhý model určený pro náročnější uživatele je kromě CCD prvku s vyšším rozlišením vybaven i optickým zoomem. Stejně jako v minulém případě lze i zde pořízené záběry doplnit krátkým zvukovým komentářem v podobě souboru formátu .waw. Velice podobný styl ovládání je rovněž založen na obrazovkovém menu a skupině tlačítek. Shodný je v tomto případě i výčet funkcí v menu, stejně jako možnost přímého připojení k vybraným tiskárnám EPSON. Vyrovnávací paměť má ale tentokrát kapacitu pouhé 2 MB a plní i funkci pro uložení ovladačů tiskáren. Aparát je ale mimo jiné vybaven i paticí s kontaktem pro osazení externím bleskem. Velmi ojedinělou je opět možnost volby mezi umělým a přirozeným podsvícením LCD displeje. Z hlediska rozlišení snímků jsou kromě základních režimů u dvou nejvyšších z nich k dispozici i panoramatické verze s polovičními hodnotami ve svislém směru, tedy 1 984 x 744 pixelů, respektive 1 600 x 600 pixelů. Expoziční režimy i zde dovolují vytvořit sérii snímků, přičemž ve střední kvalitě přibližně s rychlostí jeden, v nejnižším rozlišení pak dva snímky za sekundu. Programové vybavení, dodávané spolu s aparátem je shodného složení jako v předchozím případě a obsahuje tedy nástroje Adobe PageMill, Presto!, Mr. Photo for Epson, PhotoPrint, DirectPrint atd. Dalšími dodávanými doplňky jsou dobíjitelné Ni-MH baterie, nabíječka a také redukční pouzdro na objektiv pro případné použití filtrů či objektivů.

EPSON PhotoPC 3000Z

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 46 720 Kč

Zapůjčil: EPRINT, Praha

tel: 02/20 18 06 10-5

fax: 02/35 36 12 43

http://www.eprint.cz

Absolutní novinka ze stáje firmy EPSON opět posouvá možnosti této značky z hlediska rozlišení na špičku v oblasti digitální fotografie. Model je tedy určen pro velmi náročné uživatele, ovšem je přitom nabízen za poměrně dostupných cenových podmínek. Samozřejmostí je u této kategorie vybavení optickým zoomem. V zásadě jde z hlediska systému ovládání o model velmi blízký předchozímu typu 850Z a kromě vyššího rozlišení CCD prvku, poskytujícího vyšší rozlišení snímků, je aparát schopen kromě jednotlivých snímků či jejich sérií zachytit i krátký film. Ten může s použitím základní dodávané paměťové karty mít délku cca 25 sekund. Další možností snímání se nabízí v podobě automatické expozice s odstupem mezi jednotlivými záběry od 10 sekund do 24 hodin. Podobně jako v předchozím případě je kromě základních režimů možno u dvou vyšších režimů pořizovat i panoramatické podoby snímků s polovičním rozlišením ve svislém směru. Kromě standardně používaného formátu JPEG pro ukládání snímků je k dispozici i režim TIFF pro záznam obrazu beze ztrátové komprese. Vybavení doplňky a programovým vybavením je na velice obdobné úrovni a je založeno na MGI PhotoSuite a nástrojů Epson. Dodávané ovladače zahrnují samozřejmě i podporu pro Windows 2000.

HP PhotoSmart C200

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 16 165 Kč

Zapůjčil: Hewlett-Packard, Praha

tel.: 02/61 30 71 11

fax: 02/61 30 76 13

http://www.hp.cz

Kompaktní model s pevnou ohniskovou vzdáleností a kompletním ovládáním, soustředěným do několika tlačítek, umožňuje i přes svůj zdánlivě jednoduchý vzhled získat výbornou kvalitu snímků. Minimální nabídka menu, snadná obsluha a nenáročnost zaujme především amatérské uživatele, kterým ovšem nabízí plně automatické ostření obrazu s aretací, vyvážení bílé barvy, stejně jako zabudovaný blesk. Možnost ukládání záběrů na média typu CompactFlash dává k dispozici vzhledem k datové velikosti snímků vysokou kapacitu. Celkem přijatelná je pro tuto kategorii i cenová relace, zahrnující samozřejmě i odpovídající příslušné softwarové vybavení HP Photo Imaging. Velmi zajímavých výsledků lze ale stejně dobře dosáhnout ve spolupráci fotoaparátu se speciální tiskárnou HP PhotoSmart P1000/1100, která je schopna přímo zpracovávat snímky z paměťových karet díky vybavení příslušnými sloty a ovládáním.

KODAK DC215 Zoom

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 20 728 Kč

Zapůjčil: FOTO-WORLD, Praha

tel.: 02/67 20 55 00

fax: 02/67 20 55 42, 67 20 55 03

http://www.fotoworld.cz

"Lehčí" z verzí testovaných modelů Kodaku, nabídne uživateli kvalitní obraz, byť získaný pouze jednomegapixelovým CCD prvkem. Neodmyslitelným vybavením je i optický dvojnásobný zoom a řada funkcí, běžná spíše pro vyšší kategorii aparátů, jako je vyvážení bílé, uzamčení expozice. Z hlediska inteligence aparátu lze odpovídajícími nástroji zajistit případný upgrade firmwaru, a udržet tak vlastnosti na soudobé úrovni. Fotografové, používající aparát v externích podmínkách, bezesporu uvítají odolnost pouzdra vyrobeného z kovu a velmi dlouhou životnost akumulátorů. Ojedinělou je při zpracování záběrů i možnost doplnit je přímo o editovatelné rámečky. Programové vybavení kromě nezbytných ovladačů zahrnuje i nástroje Adobe PhotoDeluxe a PageMill.

KODAK DC280 Zoom

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 46 384 Kč

Zapůjčil: FOTO-WORLD, Praha

tel.: 02/67 20 55 00

fax: 02/67 20 55 42, 67 20 55 03

http://www.fotoworld.cz

Vyšší kategorii digitálních fotoaparátů se snaží obsadit další z modelů Kodak. To dává najevo nejen svou o něco vyšší prodejní cenou, ale především dvojnásobným rozlišením CCD prvku, zajišťujícím daleko vyšší schopnost zachytit i malé detaily. Při zpracování snímků a náhledech je velmi zajímavá vysoká rychlost zobrazení, stejně jako možnost využívat rozhraní USB při komunikaci s počítačem. Jinak se ovládání od předchozího lehčího modelu příliš neliší. Jediným kazem krásy tak zůstává poněkud nešťastně umístěné ovládání optického zoomu, při jehož obsluze a poloze aparátu u oka si uživatel poněkud láme ukazovák pravé ruky. V porovnání s předchozím modelem z hlediska některých speciálních funkcí lze kromě editovatelných rámečků využívat i černobílé expozice, sépiového efektu či snímání textů. To samozřejmě opět umožňuje použít aparát jako náhrady skeneru, nebo pro pořízení podkladů do OCR programů. Složení programového vybavení i nabízené varianty ovladačů jsou ale opět shodné jako v předchozím případě.

NIKON Coolpix 990

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 48 678 Kč

Zapůjčil: Nikon, Praha

tel.: 02/67 15 45 60

fax: 02/67 15 45 64

http://www.nikon.cz

Poslední novinka od společnosti Nikon opět míří svými parametry na špičku startovního pole a mezi nejnáročnější uživatele. A to i přes poměrně dostupnou cenovou relaci. Poněkud netradiční konstrukce s otočnou částí, typická ovšem pro značku Nikon, ukrývá v sobě mimo CCD prvku s vysokým rozlišením i optický zoom. Na rozdíl od všech ostatních aparátů se zoomem v testu zůstává pohyblivá část objektivu trvale ukryta pod vnějším sklem. Systém použitých datových formátů kromě ztrátové komprese JPEG nabízí i možnost záznamu do formátu bezkompresního TIFF. Ovládání parametrů aparátu je opět z větší části soustředěno do menu a sady tlačítek. Z pohledu expozičních režimů pak lze využívat buď jednotlivé snímky, řady snímků, multi režim ve tvaru 4 x 4 snímky, vysokorychlostní (30 snímků za sekundu) či filmový záznam s délkou trvání přibližně 40 sekund s rychlostí 15 obrázků za sekundu. Optický zoom doplňuje až čtyřnásobný prakticky plynulý digitální zoom. Pro komunikaci s aparátem a zpracování snímků slouží v tomto případě dodávané programové vybavení NikonView.

OLYMPUS Camedia C-860L

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 19 150 Kč

Zapůjčil: OLYMPUS C&S, Praha

tel: 02/21 98 51 11

fax: 02/24 91 50 80

http://www.olympus.cz

Model OLYMPUS, zaměřený spíše na amatérské použití, sice pracuje "pouze" s rozlišením CCD prvku 1,3 miliony bodů, ovšem řadu dalších vlastností nabízí za celkem přijatelnou cenu. Samozřejmostí je u tohoto modelu i automatické ostření, stejně jako vyvážení bílé či nastavení citlivosti filmu. Přehledné menu přitom vede spolehlivě základní nastavením systému, ale elementární funkce jsou soustředěny do tlačítek s přímou obsluhou parametrů blesku, kvality snímků, samospouště apod. Naopak tento model postrádá optický zoom a uživatel může počítat pouze s jeho digitální verzí. Používané paměťové karty mohou být o kapacitě až 64 MB, což dává předpoklady pro uložení značného počtu snímků. Záběry lze mimo jiné ukládat i v nekomprimovaném formátu TIFF, zajišťujícím maximální uchování detailů. Kromě jednotlivých snímků lze pořídit aparátem i sérii šesti až deseti snímků, exponovaných rychlostí dva záběry za sekundu. Dodávané programové vybavení zahrnuje prostředí pro zpracování snímků a komunikaci s aparátem a dále Camedia Suite pro katalogizaci záběrů.

OLYMPUS Camedia C-960L Zoom

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 26 330 Kč

Zapůjčil: OLYMPUS C&S, Praha

tel: 02/21 98 51 11

fax: 02/24 91 50 80

http://www.olympus.cz

Druhý z modelů z produktové řady OLYMPUS je blízkým příbuzným předchozího typu. Vzájemně je odlišuje především vnější design a přítomnost optického zoomu u modelu 960. Ovládání parametrů, respektive ovládací prvky jsou sice poněkud odlišně uspořádány, ovšem základní nabídky v menu jsou prakticky totožné. Zajímavé vlastnosti lze ale objevit například i při použití tzv. nočního blesku s možností daleko vyššího vyvážení osvětlení objektů. Aparát samozřejmě podporuje možnost nastavení podání bílé, stejně jako citlivosti filmu a nechybí ani možnost ukládání snímků v nekomprimované podobě. Totéž pak platí i pro možnost zaznamenání série až 10 snímků za sebou, ovšem opět pouze v rozlišení 640 x 480 bodů. Zachováno je složení programového vybavení. Jedinou, možná problematickou částí je odsuvná krytka objektivu, která po odsunutí uvolní průchod objektivu. Mezi její otevřenou polohou a tělesem objektivu je ale minimální vzdálenost, takže při pokusu o zpětné uzavření krytka prakticky vždy narazí do objektivu, který se začne zasouvat, a pak teprve lze uzavírání krytu ukončit. Naopak kladem tohoto uspořádání je, že v zapnutém stavu nelze otevřít slot paměťové karty a za chodu ji vyjmout.

OLYMPUS Camedia C-21

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 19 990 Kč

Zapůjčil: OLYMPUS C&S, Praha

tel: 02/21 98 51 11

fax: 02/24 91 50 80

http://www.olympus.cz

Miniaturní model kompaktního fotoaparátu patří mezi kapesní verze s nízkou hmotností. Produkt sice disponuje vysokým rozlišením CCD prvku, ovšem v tomto případě postrádá optický zoom. Přesto zůstávají v nabídce menu zachovány všechny základní současné parametry pro dosažení co nejvyšší kvality snímků, jako je vyvážení bílé, kompenzace expozičního čísla apod. Zaostřování je plně automatické s měřením za objektivem. Ukládání snímků je kromě standardního formátu JPEG možné i přímo v nekomprimovaném TIFFu. Kromě jednotlivých snímků lez i v tomto případě počítat se sérií 45 i více záběrů, rychlostí 1,5 snímku za sekundu v nejnižším rozlišení, alespoň 15 snímků ve středním a 5 snímků ve vysokém rozlišení. Aparát je jako celek ovládán prakticky jediným prvkem v podobě křížového tlačítka. Trochu nepříjemnou ovšem může být zdánlivě krátká životnost akumulátorů, neboť z prostorových důvodů jsou v aparátu vždy pouze dvě. Doba provozu na čtveřici akumulátorů je sice v součtu srovnatelná s jinými přístroji, ovšem nutnost výměny vyvolává pocit vyšší "žravosti". Jednoznačným doporučením je minimalizovat používání LCD displeje, jehož podsvícení je energeticky nejnáročnějším prvkem. Stejně jako v předchozích dvou případech je zde k dispozici programové vybavení shodného složení.

OLYMPUS Camedia C-2500L

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 57 480 Kč

Zapůjčil: OLYMPUS C&S, Praha

tel: 02/21 98 51 11

fax: 02/24 91 50 80

http://www.olympus.cz

Výrazně profesionálně zaměřený fotoaparát nabízí uživateli 2,5 milionu bodů na CCD prvku, ale také možnost zcela manuálního režimu. To dovoluje ve spolupráci s volitelně dodávaným externím bleskem FL-40 dosahovat špičkových výsledků. Plnohodnotná jednooká zrcadlovka umožňuje při fotografování detailu dosahovat špičkovou kvalitu díky možnosti pracovat v režimu "Super Macro" již od vzdálenosti 2 cm. Kromě ukládání snímků ve formátu JPEG s různými stupni komprese lze také zde využívat formátu TIFF, což obzvláště v makrorežimech bude vítanou funkcí. Jako u mála z aparátů na trhu a vůbec jediného v testu lze používat současně oba standardy paměťových karet, tedy jak SmartMedia, tak i CompactFlash. Profesionálnímu stylu použití odpovídá i systém zobrazení naměření hodnot expozimetrem před realizací záběru a ještě i v tomto okamžiku lze jejich hodnoty korigovat. Součástí balení je mimo jiné i infračervené dálkové ovládání přístroje, dovolující kromě aktivace expozice snímku manipulovat i s optickým zoomem. Dalšími doplňky jsou dobíjitelné Ni-MH akumulátory s dobíječkou a samozřejmě programovým vybavením MediaSuite Pro.

OLYMPUS Camedia C-2020 Zoom

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 38 320 Kč

Zapůjčil: OLYMPUS C&S, Praha

tel: 02/21 98 51 11

fax: 02/24 91 50 80

http://www.olympus.cz

Elegantní tvar aparátu pro náročné nabízí velmi příjemný ergonomický tvar spolu s vysokým rozlišením CCD prvku a možností automatického i zcela manuálního režimu expozice. Aparát je vybaven optickým zoomem a řadou funkcí v menu pro dosažení co nejlepších výsledků. Nastavení clony dovoluje stejně jako v předchozím případě pracovat buď v širokoúhlém nebo telerežimu. Automatické plynulé zaostřování založené na principu srovnávání kontrastních ploch doplňuje váhové měření světla za objektivem (TTL). Samozřejmostí je opět možnost ukládání snímků jak ve formátu JPEG i TIFF. Kromě toho lze pomocí aparátu pořizovat i krátké filmy ve formátu Quick Time Motion JPEG v trvání cca 15 sekund s rozlišením 320 x 240 bodů a 60 sekund s polovičním rozlišením, oba s rychlostí 15 snímků za sekundu. Expoziční možnosti zahrnují i funkce pro sérii snímků v rozmezí od 3 do 49 záběrů dle použitého rozlišení, čemuž pak odpovídá i rychlost snímání od 0,7 do 1,44 snímku za sekundu. V nejistých světelných podmínkách je aparát schopen nasnímat řadu shodných záběrů s rozdílnými expozicemi a nechat následně vybrat uživatele ten správný. Programové vybavení pak zůstává opět na shodné úrovni jako u dosud uvedených modelů Olympus.

OLYMPUS Camedia C-3030 Zoom

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 47 990 Kč

Zapůjčil: OLYMPUS C&S, Praha

tel: 02/21 98 51 11

fax: 02/24 91 50 80

http://www.olympus.cz

Poslední ze dnes testovaných modelů Olympus je mladším příbuzným předchozího účastníka testu a disponuje do značné míry identickými vlastnostmi i ovládáním včetně plně automatického i manuálních režimů. Nejvýraznější odlišnost tak spočívá v osazení CCD prvkem o rozlišení 3 miliony pixelů a vylepšeným systémem zaostřování i měření světla (iESP TTL). To dovoluje aparátu daleko přesněji rozlišovat mezi důležitými objekty v popředí nastavit lepší způsob zaostření. Drobnou odchylkou je snad již jen funkce série snímků, která dovoluje nasnímat 5 snímků po sobě s rychlostí až 3,1 snímku za sekundu. Výrazným z hlediska komuniakce je i posílení o USB port, dovolující daleko rychlejší zpracování záběrů a komunikaci s počítačem. Neméně zajímavou je i jako ve dvou předchozích případech funkce pro dálkové ovládání expozice pomocí infračerveného rozhraní. Identické složení pak samozřejmě opět má i dodávané programové vybavení. Uvedené vynikající parametry budou ale zřejmě zatím využívat jen opravdoví znalci, neboť prodejní cena přece jen patří mezi ty vyšší.

RICOH RDC-5300

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 41 990 Kč

Zapůjčil: Fomei, Hradec Králové

tel: 049/505 65 03

fax: 049/505 65 11

http://www.fomei.com

I předposlední model testu se řadí k aparátům vyšší třídy, neboť je vybaven mimo CCD prvku s vysokým rozlišením i optickým zoomem. V této souvislosti se ovšem vyskytuje drobná vada, protože vysunutý objektiv je trvale vidět v levém dolním rohu zorného pole hledáčku, což působí poněkud rušivě. Naopak velice užitečnou konstrukční vlastností je ochrana LCD displeje posuvnou clonou, která je spojena s vypínačem. Jako jeden z mála produktů v testu je vybaven vnitřní pamětí, která slouží nejen jako vyrovnávací paměť, ale i pro trvalé ukládání snímků. Zároveň ale také lze používat paměťové karty typu SmartMedia, dovolující dále rozšířit počet snímků. Nastavení parametrů je ve shodě s řadou jiných aparátu řešeno převážně pomocí menu a skupiny ovládacích prvků. Volby zahrnují i některé speciální funkce, jako fotografování v černobílém režimu, sepia efekt, nastavení bílé, korekce expozičního čísla a další. Expozice kromě jednotlivých záběrů dovoluje pořídit i sérii snímků, intervalové záběry s odstupem od 30 sekund až po 3 hodiny a snímky textu jako náhradu skeneru. Ke komunikaci s počítačem lze i tentokráte používat rozhraní USB a programové vybavení tvoří sada produktů, jako je PhotoStudio, PhotoBase, PhotoPrinter, PhotoFantasy, PhotoMontage atd. Kromě zabudovaného interního blesku je v nabídce i externí blesk a dálkové ovládání.

TOSHIBA PDR-M4

Záruka: 12 měsíců

Cena (vč. DPH): 27 490 Kč

Zapůjčil: aaron, Praha

tel: 02/96 20 65 02

fax: 02/96 20 65 01

http://www.aaron.cz

Poslední z testovaných modelů patří opět mezi modely spíše pro méně náročné uživatele, dávající přednost hlavně kompaktním tvarům. Fotoaparát sice nedisponuje optickým zoomem, ale podporuje řadu špičkových funkcí pro nastavení parametrů obrazu. Ty jsou opět soustředěny do menu, pouze základní funkce pro blesk, samospoušť a rozlišení snímků jsou dostupné přímo na horní ploše aparátu. Uživateli přístroj nabízí vysoké rozlišení s více než 2 miliony pixelů a možnost pořizovat jak jednotlivé závěry, tak i sérii snímků rychlostí 4 záběry za méně než 2 sekundy a multi snímek se 16 malými záběry v matici 4 x 4 snímky. Velmi ojedinělou je pak i možnost přenášení snímku z jednoho média na druhé prostřednictvím vlastní paměti, tedy kopírování. Podporované paměťové karty SmartMedia jsou v současnosti obslužitelné až do kapacity 32 MB, ovšem podle dostupných údajů lze tuto hodnotu upgradem firmware zvýšit až na 128 MB, což dává více než dostatečnou kapacitu pro uložení snímků. Pro komunikaci s počítačem je aparát vybaven moderním rozhraní USB a je s ním dodáváno i příslušné programové vybavení v podobě ovladačů a nástroje Image Expert. Celkem ojedinělá je i funkce dobíjení dodávaného speciálního Li-ion akumulátoru přímo přes aparát pomocí napájecího adaptéru. Doba nabíjení pak trvá přibližně jednu hodinu.

§§§§§


Souboj titánů – nvidia geforce 2 vs. 3Dfx Voodoo 5500

Ivo Fiala TestCentrum IDG

c00p0397

Když k nám před nedávnem dorazila grafická karta 3DfX Voodoo 5500, řekli jsme si, že ji podrobíme opravdové zkoušce ohněm. V testu výkonu jsme proti ní postavili jejího největšího konkurenta kartu s čipem nVidia GeForce 2.

Parametry

Nejprve bychom si měli zopakovat některé vlastnosti těchto karet. Stručné porovnání parametrů naleznete také v níže uvedené tabulce. A protože procesor GeForce 256 jsme na stránkách PC WORLDu již několikrát popisovali, vysvětlíme si zde jen novinky a vylepšení v novém GeForce 2.

Nový čip poznáte už podle označení NV15 namísto starého NV10. NV10 je vyráběn 0,25mikronovou technologií a je taktován na 120 MHz. Teoretická dosažitelná fill rate činí 480 megapixelů. Nový GeForce 2 (0,18 mikronu) pracuje na frekvenci 200 MHz a dosahuje fill rate 800 megapixelů. Rozšíření doznaly také instrukce T&L a jsou nyní označovány jako druhá generace. Výrazně vylepšena byla podpora vstupů a výstupů obrazu. Čip je připraven na videovýstup, DVI výstup pro digitální displej a také videovstup pro nahrávání třeba z videokamery. Změny najdete i ve správě paměti. Procesor dokáže nyní obsluhovat až 128 MB paměti DDR.

Testům byl podroben akcelerátor Creative 3D Blaster GeForce 2 GTS, osazený 32 MB DDR paměti na 166 MHz (533 MHz).

Konkurent z dílen firmy 3DfX používá procesor VSA-100. Na Voodoo 5500 naleznete tyto procesory hned dva. Při renderování je pak výkon rozdělen podobně jako u SLI konfigurace Voodoo2. Procesory však nerenderují liché a sudé řádky, ale každý různou část obrazu podle toho, jak který tu svoji zvládá. Čipy i paměť jsou taktovány na 166 MHz. Použita je paměť SDR. Každý čip má dvě vykreslovací jednotky, které mohou za jeden takt vykreslit pixely dva nebo jeden dualtexturovaný. Tím je dosaženo teoretické fill rate 667 megapixelů za sekundu. Kapacita paměti činí 64 MB každý čip má k dispozici svých 32 MB. Podporováno je AGP 4X, avšak bez AGP texturingu. Drobným omezením je velikost karty. V některých skříních můžete mít problémy s nedostatkem místa. Procesory vyvíjejí poměrně velké množství tepla, a kvůli vysoké spotřebě energie je nutné samostatné napájení.

Implementována byla řada nových funkcí. Využít můžete hardwarový antialiasing celé obrazovky (na výběr máte několik možností nastavení), 8bitový stencil buffer, 24bitový Z-buffer a soubor efektů s názvem T-buffer. Ten obsahuje funkce jako soft shadows a reflections, motion blur a depth nebo field blur (T-buffer přispívá ke kvalitě obrazu). Při výběru barevné hloubky již nejste omezeni a můžete zvolit i 32bitové barvy. Přehrávání DVD je rovněž podpořeno hardwarovými instrukcemi.

Tento akcelerátor pochází přímo z dílen firmy 3DfX. Podrobnější informace lze nalézt na www.3dfx.com.

Jak jsme testovali

Testy výkonu probíhaly na počítači osazeném procesorem Intel Pentium III 500 MHz a 256 MB operační paměti na 100 MHz. Komponenty běžely na základní desce ASUS s čipovou sadou Intel BX. V době testů bohužel nebyla jiná sestava k dispozici, ale procesor na 500 MHz je ještě přijatelné minimum. Pokud by však byl použit procesor s vyšší frekvencí, výsledky by byly zcela jistě podaly více informací o výkonu karet.

Měření výkonu probíhalo ve třech aplikacích. Jako základní nástroj byl použit 3DMark 2000 a jeho standardní sada testů. Hra Quake III Arena měřila výkon karet v OpenGL. Kvalita obrazu byla vždy nastavena na maximum a změny v jednotlivých testech se týkaly pouze rozlišení a barevné hloubky. Použito bylo standardní DEMO1, které je součástí Quake3A. Unreal Tournament prověřil výkon v Direct3D. Pro úplnost byly přidány i výsledky v rozhraní Glide. Měření opět probíhalo v maximálních detailech v různých rozlišeních a barevných hloubkách. Tentokráte jsme však použili vlastní, za tímto účelem nahrané demo. Překvapí-li vás nízké hodnoty FPS, pak vězte, že tříminutové testovací demo se odehrávalo v poměrně malém levelu Fractal (prakticky jeden větší sál), ve kterém se řezalo šestnáct botů mezi sebou. Při všech těch výbuších, laserech a poletujících končetinách byly akcelerátory extrémně vytíženy.

Výsledky

V testech 3DMark 2000 jasně vedl GeForce, jehož náskok se v rozlišení 1 600 x 1 200 ještě více prohloubil. Toto rozlišení je v grafu zastoupeno pouze 16bitovou barevnou hloubkou, neboť ani jedna s karet neměla dost paměti pro test ve 32 bitech. K celkově lepším výsledkům GeForce mu jistě napomohla i T&L akcelerace. Z grafu je však vidět, že při změně barevné hloubky ze 16 na 32 bitů se výkon Voodoo nesnížil tolik jako u GeForce.

Ve hře Quake III Arena si GeForce udržoval vcelku stabilní náskok, ale v největším rozlišení jej Voodoo začalo dotahovat. Příčinou mohly být i ovladače Voodoo, které v době testu zřejmě nebyly ještě úplně vyladěny. Novější ovladače a rychlejší CPU by jistě zajistily rovnocennější výsledky.

Výkony v Unreal Tournamentu jsou poměrně vyrovnané. Opět si dovolím poznamenat, že silnější procesor by znamenal větší rozdíly, ale pravděpodobně ve prospěch Voodoo. UT je pro rozhraní Glide velmi dobře optimalizován. Musíte však počítat s omezením na 16bitovou barevnou hloubku. Pro úplnost graf ze stejných důvodů jako u 3DMarku 2000 neobsahuje rozlišení 1 600 x 1 200 ve 32 bitech.

Závěr

Voodoo 5500 sice přichází s novými efekty, ale tyto zatím nemají příliš velkou podporu. Absence T&L akcelerace a vysoké nároky na procesor počítače také nejsou zrovna vyhledávané vlastnosti. V této době bych spíše doporučil levnější GeForce 256. Vyžadujete-li však maximální (a to ve většině aplikací) výkon, jděte raději do GeForce 2. Jediným opravdu pádným důvodem pro koupi Voodoo jsou hry vyžadující rozhraní Glide. A těch už mnoho nenajdete.

Creative 3D Blaster GeForce 2 GTS

Nejvýkonnější grafický akcelerátor

vysoký výkon, softwarové vybavení, připravenost na budoucí aplikace

cena

Cena: 14 692 Kč (vč. DPH)

Záruka: 3 roky

K recenzi poskytla firma: Actebis Computer, s. r. o.,

Na Radosti 399, Praha 5

3DfX Voodoo 5500 AGP

Výborný grafický akcelerátor bez některých funkcí, ale s podporou starších her

vysoký výkon a podpora starších her

cena

velikost karty a nutnost samostatného napájení

Cena: 14 175 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: Abacus Computer, s. r. o.,

Koněvova 51, Praha 3

§§§§§


Rychlé a bezpečné zálohy na CD - Plextor plexwriter 12/10/32A

Ivo Fiala TestCentrum IDG

c00p0398

Zálohování dat na CD bylo vždy činností, která si vyžadovala hodně času a většinou zablokovala počítač, na němž vypalování probíhalo. Těmto časům udělala konec firma Plextor, která přichází s rychlou vypalovačkou schopnou zapisovat i na vytíženém počítači.

První pohled

Menší modro-oranžová krabice v sobě kromě samotné mechaniky ukrývá manuál, nezbytné propojovací kabely, montážní šroubky, software a dvě prázdná média. Jednoduchý design Plextoru je znát na čelní straně, kde se nachází pouze tlačítko vysouvání disku, výstup na sluchátka, otočný ovladač hlasitosti a jedna kontrolka, barvou indikující právě probíhající proces. Samozřejmě zde nechybí ani otvor nouzového vysouvání disku pro případ výpadku proudu. Zadní strana je využita konektory ATAPI rozhraní a napájení, jumpery pro nastavení pozice na řadiči a výstupy audiosignálu (analogový i digitální).

Technické parametry

O tom, že máme tu čest se skutečným rychlíkem, svědčí údaje na dvířkách mechaniky. CD-R média lze vypalovat dvanáctirychlostně a CD-RW desetirychlostně (!). Maximální rychlost čtení je 32x. Podporované formáty jsou uvedeny níže v tabulce. Mechanika má zabudovánu paměť o velikosti 2 MB.

Skutečnou novinkou je funkce BURN-Proof. Je-li zapnuta, průtok dat je hardwarově monitorován. V případě podtečení bufferu si mechanika poznačí místo, kde bylo vypalování přerušeno (bez vlivu na kapacitu média), a čeká na data. Když jsou k dispozici, vypalování pokračuje. Při dvanáctirychlostním (1 800 Kb/s) zápisu může na počítači s obyčejným IDE diskem dojít k přerušení dodávky dat poměrně snadno a buffer je takřka okamžitě vyčerpán. Tato funkce vám tedy i na slabším počítači umožní normálně pracovat, přestože je zaneprázdněn zápisem maximální rychlostí.

Software a dokumentace

Na dvou discích najdete veškeré potřebné aplikace. První disk obsahuje program PlexTools, který je schopen podat o mechanice detailní informace (od velikosti bufferu až po grafické znázornění jumperů na zadní straně), nastavit základní vlastnosti vypalovačky (omezení rychlosti čtení, čas do zastavení mechaniky při její nečinnosti, hlasitost kanálů audia atd.), zobrazit obsah CD, kopírovat disky, vypálit audio CD, grabovat audio a smazat CD-RW média. Na tomto disku se nachází také Adobe Acrobat Reader a manuál pro instalaci a provoz (pochopitelně ve formátu PDF). Uvedené aplikace jsou kompatibilní jak s Windows 95/98, tak s Windows NT/2000. Na druhém instalačním disku naleznete program WinOnCD verze 3.7, CeQuadrat PacketCD (verze 2.50.044), aplikaci BackMeUp a nezbytné manuály opět ve stejné elektronické podobě. Veškeré tyto programy jsou navíc k dispozici ve více jazycích.

Tištěný vícejazyčný manuál je poměrně podrobný, ale žádná část dokumentace (včetně elektronické) bohužel neobsahuje češtinu.

V provozu

Během celého testování se mechanika chovala korektně a získali jsme pocit, že zničit médium při zapnuté funkci BURN-Proof je opravdu problém.

Průměrná rychlost čtení činí 3 860 Kb/s (25,72x). Přístupová doba se pohybuje v horším průměru, tedy okolo 236 ms. Načtení vloženého disku je většinou otázkou okamžiku. V testu rychlosti grabování jsme se dostali k rychlosti okolo 3 000 Kb/s (20x).

Závěr

Mechanika PleXWriter svými parametry prokázala, že se jedná o vskutku kvalitní a technologicky vyspělý výrobek. Nakonec jsme přece jen nemohli odolat a byl jí udělen tip TestCentra.

Plextor PleXWriter 12/10/32A

Vynikající interní ATAPI

vypalovačka

rychlost, funkce BURN-Proof

nezaznamenali jsme

Cena: 12 932 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: TPC, spol. s r. o.,

Korunní 23, Praha 2

www.cdman.cz

§§§§§


Domácí pícka na CD – Teac cd-copystation

Ivo Fiala TestCentrum IDG

c00p0404

Možná jste se někdy dostali do situace, kdy jste potřebovali zkopírovat CD disk na místě, kde není počítač. V takovém případě pomůže buď notebook s vypalovačkou, nebo přenosný kopírovací stroj. V druhém případě máte navíc výhodu snadné obsluhy, neboť takové zařízení zvládne i úplný laik.

Instalace a možnosti

Kopírovací stroj Teacu se schovává v poměrně těžké schránce(5,6 kg) standardní počítačové barvy. Čtecí jednotka Teac CD-532S je schopna nahrávat data ze zdrojového disku až 32násobnou rychlostí. Vypalovačka Teac CD-R58S čte 24rychlostně a zapisuje 8rychlostně (1 200 Kb/s). V jejím nitru se nachází vyrovnávací paměť o kapacitě 4 MB. Jak již napovídá její označení, je schopna zapisovat pouze na média CD-R. CD-RW však můžete bez problémů načíst. Vestavěný SCSI-2 řadič zajišťuje jak samostatnou práci stroje, tak připojení a komunikaci s počítačem.

Vzhled mechanik je zcela standardní a je zřejmý z obrázku. Výstupy zvuku jsou vyvedeny na zadní stranu do dvou cinch konektorů.

Zařízení bylo dodáno bez softwaru a manuálu. Finální verze by měla obsahovat vypalovací program Nero Burning ROM. Výrobce počítá především s provozem bez počítače. Proto si propojovací SCSI kabel musíte dodatečně zakoupit. Instalace hardwaru vyžaduje nastavení ID jednotlivých mechanik a připojení k počítači. Pakliže hodláte provozovat mechaniku nezávisle na počítači, je potřeba místo SCSI kabelu připojit terminátor (součást dodávky). V opačném případě riskujete zničení média, neboť vypalování se bez něj ve většině případů po nějaké době zhroutí.

Ovládání

Při samostatném provozu obstarají veškeré ovládání pouhá dvě tlačítka a LCD displej. Tlačítkem MODE se můžete pohybovat v menu a vybírat mezi kopírováním, porovnáváním, testem zápisu, přehráváním audiodisků, nastavením a tvorbou vlastních hudebních CD. Položka Nastavení slouží k volbě rychlosti vypalování (1x, 2x, 4x, 6x a 8x). Tvorba vlastních disků není nic jiného než mod, ve kterém si můžete vypálit CD tak, že vyberete požadované skladby ze zdrojového disku a jejich pořadí. Takto lze zkombinovat i více disků.

Vypalujeme

Mechaniky čtou bez problému veškeré formáty disků. Vypalovat můžete disky CD-DA, CD-I, Video-CD, CD-ROM XA, CD-Plus, Enhanced-CD a Photo-CD. K dispozici máte standardní mody vypalování Disk-at-once, Track-at-once, Multisession, Incremental a Packet writing. Zabudována je kontrola velikosti dat na zdrojovém CD, aby se zabránilo vypalování na menší disk. Instalované mechaniky jsou uvnitř připojeny přes standardní SCSI konektor, a lze je tedy v případě potřeby nahradit jinými.

Spodní, tedy čtecí jednotka, označená jako CD-532S dosáhla v našich testech průměrné rychlosti čtení 3 823 Kb/s (25,5x) a její přístupovou dobu jsme měřením určili na 165 ms. Grabování audio disků probíhá průměrně rychlostí 2 067 Kb/s (tedy přibližně 14násobně). Zapisovací jednotce CD-R58S jsme při čtení naměřili rychlost 2 691 KB/s (18x) a přístupovou dobu okolo 191 ms. Grabování je opět o něco pomalejší 1 599 Kb/s (10,7x).

Samotné vypalování je poměrně citlivá záležitost. Probíhá-li přes počítač, nedoporučuji vám mačkat jakékoli z ovládacích tlačítek stroje. Stejné varování platí i v případě, zapisuje-li stroj samostatně a vy se pokusíte přistupovat na některou z mechanik z počítače. Drobnou nevýhodou je absence indikátoru stavu vyrovnávací paměti na vestavěném displeji. Je-li zdrojový disk horší kvality, může se na displeji objevit obávaná hláška "Buffer under run", a vy musíte vypalovat znova (médium je samozřejmě již nepoužitelné). V některých případech mechaniky také odmítají vysunout vypálený disk. Pak vám nezbývá, než buď počkat jestli si to mechanika nerozmyslí, nebo přistoupit k vypnutí a opětovnému zapnutí.

Pokud se však vyvarujete těchto neduhů, bude stroj pracovat k vaší spokojenosti.

Závěr

Nespornými přednostmi Teac CD-CopyStation je možnost nezávislosti na počítači, jednoduchá obsluha a poměrně vysoká rychlost. Opravdu stačí jen vložit požadované CD disky a stisknout tlačítko. Disk je zkopírován za několik minut. Nemohu nezmínit i výhodu snadné přenositelnosti a kopírování "na místě". Pro testy jsme měli k dispozici referenční kus a lze předpokládat, že některé výše zmíněné nedostatky budou odstraněny. Většinu z nás ale zřejmě odradí vysoká cena. Za bezmála 30 tisíc totiž lze pořídit počítač i s vypalovačkou.

Teac CD-CopyStation

Kopírovací stroj CD-R médií rychlost kopie

nezávislost na počítači

cena

Cena: 29 160 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: Elap, s. r. o., Záběhlická 31/1230, Praha 10

§§§§§


Cesta do hlubin procesoru – Z čeho se skládá mozek počítače?

Tomáš Bučina

c00p0405

Procesor (CPU) je mozkem počítače zpracovává data a určuje cenu a výkon počítače. Ale procesor, to nejsou jen megahertzy. Podívejme se, co se ve skutečnosti skrývá uvnitř čipu.

Miliony malých dělníků

Pro pochopení toho, jak vůbec uvnitř pracuje procesor, je třeba nejdříve vědět, z čeho je vlastně vyroben. CPU se skládá z milionů maličkých tranzistorů, nanesených fotografickou cestou na křemíkový plátek o velikosti nehtu na malíčku. Ono ani slovo nanesených není příliš přesné, neboť právě v křemíkové destičce jsou polovodičové přechody vlastně vytvořeny.

Tyto maličké tranzistory umějí jediné nastavit se do polohy nuly či jedničky tedy "zapnuto" a "vypnuto", nebo chcete-li "otevřeno", "zavřeno". Řada z nich je určena k prostému ukládání hodnot, skupinky tisíců a tisíců tranzistorů zajišťují provádění matematických operací, další tisíce realizují logické rozhodování atd. Celkem bývá v procesoru až několik desítek milionů tranzistorů. I když počítání tranzistorů a srovnávání procesorů podle jejich množství je také velmi ošemetnou záležitostí. Mnoho polovodičových přechodů je v procesoru stejně spotřebováno k tomu, aby sloužilo jako vyrovnávací paměť (cache) pro rychlejší zpracovávání dat přicházejících z paměti, a ve skutečnosti nemá žádnou "aktivní" funkci.

Cesta instrukce procesorem

Když poklepete na ikonku programu, stane se spousta věcí. Odhlédněme od toho, že Windows nějakým způsobem servisně zajistí, aby program mohl být spuštěn, že mu podle informací v hlavičce vyhradí paměť, že zaregistrují proces programu v režimu multitaskingu a mnoha dalších věcí. Zásadní je až to, že program je zkopírován do operační paměti. Tam se usídlí a procesor dostane adresu, na které spuštěná aplikace začíná. Na tuto adresu se nastaví zvláštní registry, zejména pak instruction pointer (instrukční ukazatel), podle kterého procesor určuje, kde v programu se právě nachází.

Z takto určené adresy paměti si procesor vyžádá několik bajtů, které se jen tak mimochodem zapíší do vyrovnávací paměti pro další použití a předají se dál do procesoru, kde je jako první čeká instrukční dekodér. Instrukční dekodér je poměrně vychytralé zařízení, které se stará o to, aby procesor věděl, co má vlastně dělat, jakou instrukci má zpracovávat, jaké jsou její parametry a jak je vlastně dlouhá. Je třeba si uvědomit zásadní věc architektura x86 nemá pevnou délku instrukcí! Proto až po dekódování instrukce procesor pozná, jak je dlouhá a kde začíná instrukce následující. Jakmile se tento problém vyřeší, řadič určí, kam rozkódovaná instrukce poputuje. Zda se o ni bude starat ALU jako o instrukci aritmetickou, nebo či poputuje do jiného bloku procesoru. Zároveň se posune instruction pointer na další instrukci v paměti, protože teď už je zřejmé, kde vlastně začíná.

Podle toho, o jakou instrukci se jedná, zajistí jádro CPU její provedení. Změny se mohou promítnout buď do paměti, nebo pouze do vnitřních registrů, případně může program ovlivňovat i chování periferií prostřednictvím vstupně/výstupních portů. Aby toho ještě nebylo málo, může i samotná instrukce požadovat další údaje z paměti, na které se pak čeká. Také ty se ale zapisují do vyrovnávací paměti a jsou zde k dispozici pro případ, že by ještě někdy byly třeba.

Aby to všechno fungovalo nějak synchronizovaně, je součástí procesoru také generátor impulzů. Ten jako bubeník určuje momenty, kdy se instrukce předává mezi jednotlivými částmi procesoru, počítá také tiky pro jednotlivé bloky procesoru v případě, že jim zpracování instrukce trvá déle, než je hodinový takt (a takových instrukcí je mnoho).

Cache první stupeň pro zrychlení procesoru

Jak už bylo zmíněno, na klíčových místech procesoru jsou umístěny vyrovnávací paměti. Jejich jedinou funkcí je uchovávat si veškeré informace, které jimi projdou. Cache se skládá z vlastní velmi rychlé paměti a řadiče cache. Veškeré požadavky na čtení z paměti jdou přes řadič cache, který rozhoduje, zda je požadovaný údaj k dispozici ve vyrovnávací paměti, či zda se musí načíst z paměti operační (RAM). Zpočátku se řadič může snažit jak chce, ale přesto procesor neuspokojí. Všechny údaje požadované CPU z paměti jsou totiž zcela nové a ještě neexistuje jejich kopie ve vyrovnávací paměti. Řadič cache však vyžaduje kopie od každého přenášeného bajtu spolu s informací, z jaké oblasti paměti data vlastně pocházejí. Ty si ukládá do paměti cache a vyčkává. Za chvíli (což může být třeba pouhých pár tisíc tiků hodinového generátoru procesoru) nastane situace, kdy si procesor vyžádá informace z operační paměti, které již ale jsou k dispozici v cache. Řadič cache ví, zda data, která má k dispozici, jsou platná, má informace o tom, jestli se procesor sám nepokusil hlídanou oblast paměti změnit. Najde-li v paměti cache procesorem požadovaná data, dá mu je k dispozici rychlostí, která několikanásobně přesahuje možnosti přenosu sběrnice mezi procesorem a pamětí RAM. Vzhledem k tomu, že program se velmi často "točí na místě" a požaduje stále stejné údaje, je úspěšnost vyrovnávací paměti poměrně vysoká.

Tento princip vyrovnávací paměti lze aplikovat na různé fáze práce s pamětí. Cache může zrychlovat čtení dat z paměti, může ale pomáhat také při čtení instrukcí a dokonce zvládne zrychlit i zápis do paměti. Aby ještě nebyl možnostem vyrovnávací paměti konec, dnešní procesory využívají dvě, a někdy dokonce i tři zřetězené cache za sebou, každou vždy s nižší rychlostí a vyšší kapacitou. Všechny se ale chovají několikrát rychleji než vlastní operační paměť počítače. Při požadování instrukcí procesorem pak systém prochází vyrovnávací paměti postupně podle rychlosti a hledá v nich požadovanou instrukci. Vzhledem k tomu, že velikosti cache 2. úrovně jsou na úrovni megabajtů, bývá procesor velmi často uspokojen ještě před operační pamětí.

Všechno je vlastně jinak

V části o cestě instrukce procesorem jsme si nastínili, jak vypadá procesor uvnitř. Bohužel, realita je taková, že popsaným způsobem se procesor choval v dávné minulosti a dnes se tak jeví pouze programu, který je jím prováděn. Uvnitř současných CPU se nachází celá řada systémů pro zrychlení zpracovávání a provádění instrukcí. Jen díky nim je možné, že frekvence, na které pracuje dnešní Pentium III 500 MHz (které má výkonnostní index CPUMark99 kolem 44) je jen desetkrát vyšší, než frekvence historické 486/DX2 50 MHz (dosahující CPUMark99 jen něco přes 1,6), zatímco rozdíl jejich výkonu je bezmála 30násobný! Takže i kdyby zmíněná čtyřiosmšestka pracovala na zázračných 500 MHz, beztak by bylo Pentium III na stejné frekvenci 3x rychlejší.

Hlavním problémem, se kterým se moderní procesory musejí potýkat, je již zmiňovaná nestejná délka příliš komplikovaných instrukcí x86. Když už se ale instrukce dekóduje, musí čekat na zpracování, které také není příliš rychlé, a složitější instrukce se tak zpracovávají i několik taktů procesoru.

Jak tohle všechno zrychlit? Základem výkonu dnešních procesorů je to, že instrukce nejsou zpracovávány jako komplikované dlouhé instrukce systému x86, ale jsou instrukčním dekodérem rozloženy na několik malinkých, ale stejně dlouhých instrukcí RISC, jež je procesor schopen zpracovat rychleji. Způsobů, které umožňují tyto instrukce provádět rychleji, je mnoho, mezi ty nejzákladnější patří paralelní zpracování (parallel tasking) a zřetězení (pipelining).

Při paralelním zpracování jsou v procesoru současně zpracovávány, tedy pouštěny do jednotlivých jednotek CPU, instrukce, které nemají vliv na stejné registry. Je totiž třeba si uvědomit, že v procesoru je řada jednotek, které instrukce v klasickém pojetí nemohou používat současně, čímž je vlastně potenciál CPU nevyužit. Současné procesory mají implementovány pro využití této funkce ještě další jednotky ALU či FPU navíc, aby bylo možné zpracovávat současně také několik instrukcí, z nichž více využívá právě např. jednotku ALU.

Zřetězení je umožněno vnitřním rozdělením cesty instrukce v jednotkách procesoru na několik stupňů, které jsou na sobě nezávislé, a v okamžiku, kdy je instrukce posunuta do dalšího stupně zpracování, může se ten právě uvolněný zabývat instrukcí následující. V jedné chvíli jsou tedy v procesoru dvě, tři i více instrukcí v různém stupni rozpracování a celý výkon procesoru je naplno využit. Připomínám, že slovo "instrukce" v této souvislosti neznamená už instrukci klasickou x86, ale zjednodušenou mikroinstrukci RISC, která vznikla v instrukčním dekodéru procesoru.

Když už je možné provádět instrukce, které neovlivňují stejné registry paralelně, co brání tomu, aby je procesor mohl provádět také v jiném pořadí, než v jakém jsou zapsány v programu? Tato technika se nazývá out-of-order execution (zpracovávání instrukcí mimo pořadí). K její realizaci je třeba, aby mezi instrukčním dekodérem a řadičem byl ještě navíc malý kousek vyrovnávací paměti, tzv. instruction pool, do kterého dekodér ukládá instrukce x86 přeložené do jazyka RISC. Z něj si pak řadič vytahuje mikroinstrukce podle potřeby, a podle aktuálního stavu jednotlivých jednotek procesoru je rozesílá ke zpracování. To se ale děje už bez ohledu na to, v jakém pořadí šly instrukce v programu.

Avšak ani dekódování instrukcí x86 není tak jednoduchou záležitostí. Krátké instrukce jsou dekódovány přímo tak, že je dekodér zpracuje a pošle do instruction poolu. U delších a komplikovanějších instrukcí ale nastupuje u dekodéru malá paměť ROM, ve které jsou zapsány dlouhé x86 instrukce a jejich riscové ekvivalenty.

K těmto hlavním nástrojům zvyšujícím výkon se přidávají také další drobné pomůcky. Zajímavou funkcí je cachování návratových adres. V jazyku assembler se do podprogramů vskakuje pomocí instrukce CALL a z podprogramu se vrací instrukcí RET. Při této operaci se adresa, kam se má program vrátit z podprogramu, až dojde na instrukci RET, ukládá do zásobníku. Zásobník však není nic jiného než místo v operační paměti počítače, na které směřují ukazatele typu stack pointer (ukazatel zásobníku). A jak jsme si řekli, operační paměť je z pohledu procesoru velmi pomalé zařízení. Proto jsou ještě navíc návratové adresy ukládány do zvláštní velmi rychlé vyrovnávací mezipaměti, odkud při požadavku na čtení (které vyvolá právě instrukce RET) budou bleskurychle vytaženy a použity procesorem jako nový instruction pointer (instrukční ukazatel).

Skutečně špičkovou záležitostí je systém pro branch prediction (předpovědi větvení) a speculative execution (spekulativní provádění instrukcí). Princip je opět velmi jednoduchý větvení v programu, tedy místa, kde se rozhoduje, jakým způsobem se bude program provádět dále, jsou relativně častá. Mnoho z nich však opakovaně proběhne se zcela stejným výsledkem. Jednotka pro předpovědi větvení (resp. pro odhady výsledků jednotlivých rozhodování) sleduje, jak probíhají instrukce pro větvení a především s jakým výsledkem. Všechna rozhodnutí si zapisuje a v době, kdy program opět dojde ke stejnému větvení, je schopna odhadnout, jak toto rozhodování dopadne. Vzhledem k tomu, že řada větvení dopadá, laicky řečeno, pořád stejně, pohybuje se úspěšnost systému branch prediction v hodnotách přes 70 %.

Na předpovědi větvení úzce navazuje technika spekulativního provádění instrukcí. Když se totiž dekodér dostane k větvení a branch prediction unit odhadne, jak větvení dopadne (uvědomme si, že v této fázi je skutečné zpracování programu o několik instrukcí zpožděno), nechá do instrukčního dekodéru poslat větev, kterou považuje za pravděpodobnou. Ta je pak zcela standardně zpracovávána jednotkami procesoru, ale stále se čeká na skutečný výsledek větvení. Dopadne-li vše podle předpokladů a rozhodování skončí tak, jak branch prediction unit předpokládal, jsou k dispozici instrukce, které následují za skokem okamžitě, a dokonce už jsou některé z nich zpracovány se známým výsledkem (opět se uplatňuje parallel tasking a pipelining).

Když náhodou výsledek rozhodování dopadne jinak, než se očekávalo, předpřipravené instrukce se zahodí, procesor si zcela klasicky vyžádá instrukce z druhé větve a postupuje běžným způsobem.

Novinky pro programátory

I procesory přinášejí čas od času některé novinky, se kterými se musejí programátoři vyrovnávat. Před několika lety to byla jednotka MMX pro zrychlení zpracovávání multimédií, na kterou navázaly proprietární systémy AMD 3Dnow! a Intel KNI. Jejich základem je systém SIMD (single instruction multiple data), tedy postup, při kterém nemá instrukce klasicky jeden či dva operandy, ale hned několik navíc. Cílem je zrychlit zpracovávání rozsáhlých polí relativně stejných dat, kterými jsou obrázky, videosekvence, zvuky a podobně, případně navíc ztrátově komprimované některou z technik JPEG či MPEG. Principem je aplikování například instrukce pro sčítání na 8 operandů během jedné instrukce, což je samozřejmě velmi vhodné pro zmíněné paralelní zpracování v několika jednotkách ALU či zřetězení instrukcí.

Závěrem

Technologie skryté uvnitř procesoru jsou v neustálém překotném vývoji, ale zdá se, že se pomalu dostávají na úroveň, kde už není možné provádění programu příliš zrychlit. S napětím a nadějí se tedy čeká na příchod nové generace procesorů architektury IA-64, z nichž prvním zástupcem bude Intel Itanium. Vzhledem k tomu, že programy pro nové procesory už nebudou zatíženy problémy přinesenými z archaické minulosti architektury x86, lze předpokládat, že také na ně budou mít procesory různé fígle, jak zrychlit jejich provádění.

Patice procesorů

Plastový rámeček či plůtek mezi procesorem a základní deskou je zodpovědný za to, který procesor lze do jaké základní desky vložit. Přestože zajišťuje v podstatě jen spojení mezi čipovou sadou na desce a samotným procesorem, a to navíc jen to mechanické, jeho marketingová síla je značná. Patice totiž určují možnosti záměn procesorů bez nutnosti obměnit i základní desku počítače.

V současnosti jsou na trhu procesory vyžadující patice těchto typů:

Socket7 Původně byla určena pro procesory Pentium, ale dnes, v době, kdy Intel už dávno ukončil výrobu procesorů využívající tuto platformu, jej využívají pouze ostatní výrobci. I AMD ustupuje od jejího využívání a Athlon ani nový Duron ji nepoužívají. Socket7 byl k dispozici na deskách se 66MHz sběrnicí, modernější procesory si vyžádaly zvýšení frekvence sběrnice až na 100 MHz, a tak se patice pro tyto procesory nazývá Super7. Na každý pád ve fyzické konstrukci plastového výlisku specifikace Socket7 a Super7 není žádného rozdílu. Procesory s paticí Socket7 mají 321 nožiček.

Socket8 O patici určené procesorům Pentium Pro (DCPGA dual-cavity-pin-grid-array) se tvrdilo, že bude poslední socketovou variantou na trhu a že Intel půjde dále cestou slotů. Realita však dala zapravdu těm, kteří Intelu v tomto směru nevěřili. Na patici je velmi zajímavě vidět oddělení vlastního procesoru a cache, které jsou sice v jedné plastové schránce, ale nikoliv na stejném plátku křemíku (není to procesor s cache on-die).

Slot 1 Poměrně revoluční paticí byl ve své době plůtkový Slot 1. První procesorem, který jej využíval, bylo Pentium II kapotované do formátu SECC (single-edge-contact-cartidge), tedy ve velké černé plastové krabičce, ze které na jedné straně vykukovaly jen stovky kontaktních plošek plůtku. Jako další používá Slot 1 procesor Celeron, tedy odlehčená varianta Pentia II ve formátu SEPP (single-edge-processor-package), který vypadá jako takové nahé Pentium II. A konečně zatím posledním produktem určteným do Slotu 1 je Pentium III v kapotáži SECC2.

Slot 2 Pro serverové varianty Pentia II a Pentia III je určen Slot 2. Fyzicky vypadá velmi podobně jako Slot 1, ale lze do něj zasunout jen procesor Pentium II Xeon a Pentium III Xeon (oba ve formátu kartridge SECC).

Socket370 Socket370 byl návratem Intelu k socketovým paticím. Na první pohled vypadá velmi podobně jako Socket7, jen má větší počet kontaktních vývodů (370 oproti 321 u Socketu). Do Socketu370 lze nainstalovat procesory Celeron ve formátu PPGA (plastic-pin-grid-array) a Pentium III kapotované typem FCPGA (flip-chip-pin-grid-array).

Vzhledem k tomu, že patice Slot 1 a Socket370 jsou vývodově a elektricky velmi podobné, je možné na trhu najít také redukce, které umožňují použít procesory typu PPGA či FCPGA (Socket370) v základních deskách s paticí Slot 1. Redukce nejsou jen prosté "drátové propojky", ale obsahují i elektroniku, čímž je možné na nich i řadu věcí nastavovat. Proto by se do instalace procesoru do redukce a následného zapojení do základní desky měl pouštět jen zkušenější uživatel. Na druhou stranu jsou procesory ve formátech PGA (Socket370) levnější, než odpovídající slotové varianty a příslušná redukce.

Slot A Po definitivním vyčerpání možnosti architektury postavené na patici Socket7 se firma AMD rozhodla k poměrně riskantnímu kroku, kterým byl přechod na vlastní patici procesoru nekompatibilní se standardy určenými Intelem. AMD Athlon byl tedy první procesor využívající nové rozhraní typu Slot A, tedy vizuálně podobné patice, jako je Slot 1, avšak připojená ke sběrnici Alpha EV6. Stejně tak následník Athlonu určený pro levné stanice, AMD Duron, využívá patici typu Slot A se stejnou sběrnicí.

Historie procesorů

1970 Intel 4004

1972 Intel 8008

1974 Intel 8080

1978 Intel 8086

1979 Intel 8088

1982 Intel 80286

1985 Intel 80386

1988 Intel 80386SX

1989 Intel 486

1991 AMD Am386DX

1993 Intel Pentium, AMD Am486

1995 Intel Pentium Pro

1996 AMD zakoupil NexGen

1997 Intel Pentium MMX, Intel Pentium II, AMD K6

Slovníček

3Dnow! - rozšíření instrukční sady x86 zavedené společností AMD. Obsahuje řadu nových instrukcí pro zrychlení zpracovávání videa, grafiky a zvuku.

ALU - Arithmetic Logic Unit (jednotka pro aritmetické a logické operace) jedna ze základních a nejdůležitějších jednotek v procesoru. Realizuje drtivou většinu instrukcí.

Assembler - velmi nízký, systémový programovací jazyk. Velmi se blíží tomu, jak skutečně procesor chápe jednotlivé instrukce.

bajt (byte) - jedna ze dvou základních jednotek kapacity informací.

cache (vyrovnávací paměť) - rychlá mezipaměť využívaná pro snížení počtu přístupů do operační paměti RAM.

FPU - Floating Point Unit (jednotka pro práci s desetinnou čárkou) jednotka, která realizuje neceločíselné numerické operace.

IA-64 - architektura 64bitových procesorů, reprezentovaná jako první procesorem Itanium

instrukce - příkaz pro procesor. Jeden z nejzákladnějších stavebních prvků programu.

JPEG - Join Picture Experts Group velmi účinný způsob ztrátové komprese grafiky.

KNI - Katmai New Instruction rozšíření instrukční sady zavedené společností Intel od procesoru Pentium III. Opět určeno speciálně pro rychlejší dekódování streamového videa a audia poskytovaného prostřednictvím Internetu.

křemík (silikon) - jeden z polovodičů, na zemi poměrně hojný a relativně lehce zpracovatelný.

MMX - první větší rozšíření instrukční sady x86. Dnes je obsahují všechny nové procesory.

MPEG - Motion Pictures Expert Group ztrátový způsob komprese videa, tedy pohyblivých obrázků stejně jako zvuku. Dnes už je součástí norem ISO.

procesor (CPU) - základní prvek počítače.

operand - zpracovávaná hodnota.

RAM - operační paměť paměť počítače sloužící k dočasnému ukládání dat a programů. Při vypnutí se kompletně smaže.

registr - malý kousek paměti uvnitř procesoru. Je extrémně využívaný, a proto musí být také extrémně rychlý. Procesor obsahuje registrů několik desítek.

RISC - Reduced Instruction Set Code redukovaná instrukční sada obsahující pouze malý počet stejně dlouhých instrukcí. Rychleji se zpracovávají, ale k reprezentaci jedné instrukce x86 je jich třeba několik.

řadič - jakékoliv zařízení, které sice přímo data či instrukce nezpracovává, ale zajišťuje koordinaci mezi bloky, jež se na zpracovávání přímo podílejí.

strojový kód - programovací jazyk, kterému rozumí procesor.

tranzistor - základní polovodičový prvek. Spojení tří částí křemíku s nestejnou vodivostí. Principem funkce tranzistoru je to, že přivedením napětí na jednu jeho část je možné ovládat, zda bude proud moci protékat mezi dvěma zbylými částmi.

x86 - instrukční sada původních procesorů 8086, 80286 a dalších. Vyznačuje se nestejně dlouhými a komplikovanými instrukcemi.

Multitasking a úloha procesoru

Veškeré dnešní operační systémy pracují na principu multitaskingu, tedy zpracovávání více programů současně. Jak je ale vidět z hlavního článku, procesor žádnou přirozenou podporu pro takovou funkci nemá. Je sice schopen paralelně zpracovávat instrukce, ale jen ty, které přísluší jedinému programu. V praxi se proto multitasking realizuje velmi rychlým přepínáním mezi několika programy. Každý program dostává od systému určitý kousek času (timeslice), po který má možnost aplikace pracovat. Po jeho vypršení systém poskytne timeslice dalšímu programu, a tak postupuje stále dokola a obsluhuje všechny běžící aplikace.

V instrukčním souboru už od procesoru 386 je k dispozici několik funkcí, které multitasking sice nezajišťují, ale velmi usnadňují. Především jde o podporu tzv. chráněného režimu. V něm pracují programy odděleně, ve vlastních oblastech paměti, které do sebe nezasahují. Navíc procesor podporuje i několik tzv. úrovní oprávnění (ringů), pomocí nichž lze relativně snadno určit, který z programů je jádro systému (kernel), který je důležitý ovladač (servis) nebo co je pouhá spuštěná aplikace.

Na nejvyšší úrovni oprávnění pracuje jádro systému spolu s klíčovou součástí, kterou je manažer procesů (process manager). Manažer procesů zajišťuje právě zmíněné rozdělování času procesoru mezi jednotlivé programy a procesy. Moderní operační systémy už netrpí neduhem například Windows 3.1, který byl známý jako kooperativní multitasking. V něm musí aplikace, jež obdržela od manažeru procesů timeslice, sama požádat o jeho ukončení a předání času dalšímu procesu. Zcela nevyhnutelně se tak často stávalo, že aplikace, která přestala reagovat či se zhroutila, obdržela timeslice, ale nebyla schopna zajistit jeho předání zpátky process manageru. To v praxi znamená samozřejmě zhroucení celého systému multitaskingu, a co je nehorší, také procesů, které nebyly s tímto problémem v žádné souvislosti.

Dnes je situace o poznání lepší, neboť kooperativní multitasking byl zcela vytlačen preemptivním multitaskingem. Klíčový rozdíl mezi kooperativním a preemptivním multitaskingem je v tom, že process manager v preemptivním multitaskingu běží na vyšším ringu (v této souvislosti je samozřejmě myšleno na systémovější úrovni), než jednotlivé aplikace, a proto nemusí čekat, až mu proces vrátí řízení, ale sám si jej po uběhnutí timeslice přebere bez jakékoliv spolupráce s aplikací. Je pochopitelné, že takový systém je mnohokrát stabilnější, neboť ani špatně napsaná aplikace, která způsobuje chybu, nemůže ohrozit běh kernelu ani process manageru. Procesor má k dispozici nástroje, kterými je možné uložit současný stav rozpracování příslušící jednotlivému programu a naopak načíst stav rozpracovanosti jiného.

Zároveň procesor obsahuje obsluhu tzv. výjimek (exeptions), což jsou v podstatě chyby způsobené běžícím programem. Dobře napsaný operační systém je schopen se tedy z jakékoliv chyby běžící aplikace plně zotavit na takové úrovni, že ostatní procesy ani uživatel nemusejí poznat, že došlo k nějakému problému. Samozřejmě je třeba, aby jádro systému obsluhující výjimky bylo naprogramováno tak kvalitně, aby v něm samotném k problémům nedocházelo.

Procesory pro notebooky

Na procesory používané v mobilních počítačích jsou kladeny kromě obvyklých požadavků na výkon i další nároky související s největším problémem notebooků, jímž je nedostatek energie. Notebookové procesory jsou vyráběny s ohledem na nízký příkon, který se ale samozřejmě projevuje na snížení výpočetního výkonu. To je také jeden z důvodů, proč formálně stejné počítače, jeden notebook a druhý běžné stolní PC, mají odlišný výkon, logicky v neprospěch právě notebooku.

Zároveň stěsnaná montáž na základní desce mobilního počítače nedovoluje zajistit odpovídající chlazení procesoru, což s sebou přináší další problémy. Naštěstí je snížení příkonu realizováno především prostřednictvím snížení produkce zbytkového tepla, což samo o sobě částečně řeší i zmíněnou obtíž s nedostatečným chlazením.

Z důvodu šetření elektrickou energií napájecích článků notebooku musí být procesor schopen reagovat na různé požadavky tzv. power managementu. Ať už jde o prosté uspání procesoru v režimu sleep, při kterém neustává napájení, nebo o uložení rozpracovaného stavu paměti i procesoru na disk do stavu hibernace, notebookový procesor musí být za všech okolností plně podřízen požadavkům uživatele.

Zajímavým postupem pro šetření energie je snižování frekvence procesoru. U běžného čipu ve stolním počítači se změna frekvence neobejde bez restartu, avšak v notebooku se to vše musí dít zcela transparentně, bez zásahu uživatele a dokonce za plného chodu operačního systému. Běžnou metodou je snížení frekvence procesoru a úrovně podsvícení displeje při přechodu z napájení prostřednictvím síťového zdroje na chod z akumulátorů. Vše je vyřešeno tak čistě, že si uživatel povšimne jen nepatrného snížení jasu displeje, ale chod operačního systému včetně všech aplikací zůstává neovlivněn.

Je logické, že tyto vymoženosti jsou vykoupeny vyšší cenou procesorů pro notebooky, která se také odráží na celkově vyšší ceně mobilních počítačů oproti stolním variantám vůbec.

Přetaktování procesoru

Přetaktování nebo též "přetáčení" procesorů je postup, při kterém je čip nainstalován a spuštěn na vyšší hodinové frekvenci, než která je pro něj nominální. Jak bylo řečeno, frekvence, na níž procesor pracuje, určuje rychlost předávání dat a instrukcí mezi procesorem a vyrovnávacími paměťmi, rychlost předávání rozpracovaných instrukcí uvnitř procesoru a také rychlost komunikace se sběrnicemi. Zvýšením hodinové frekvence se zároveň zvyšuje i rychlost procesoru, a tedy i jeho výkon.

Při přetaktování se využívá toho, že procesory, stejně jako všechny ostatní výrobky, jsou vyráběny s určitou rezervou. Procesor originálně určený pro frekvenci 333 MHz je tedy schopen pracovat většinou bez problémů na 366 MHz a více, samozřejmě s výkonem, který odpovídá procesoru originálně taktovanému na 366 MHz či více.

Je pochopitelné, že takto nejde postupovat donekonečna. Při zvýšení frekvence nad určitou mez začne docházet k tomu, že chlazení procesoru není schopno odvádět reziduální teplo, které je vedlejším produktem činnosti procesoru. V běžném provozu zajišťuje chladič či větrák na procesoru dostatečnou cirkulaci vzduchu odvádějícího teplo, ale při zvýšení produkce tepla, což je nevyhnutelné při přetaktování, už konstrukce procesoru nedovolí zajistit jeho dostatečné chlazení. Procesor se začne rychle zahřívat. Při překročení určité teploty se elektrické vlastnosti křemíku, resp. polovodičových přechodů v křemíkovém plátku procesoru, začnou radikálně měnit. Omezuje se spínací funkce tranzistorů, neboť přechody zůstávají trvale otevřené. To se okamžitě projeví na obrovském generování chyb, na špatném dekódování instrukcí, na jejich chybném provádění. Vadná práce cache začne do procesoru posílat stovky a tisíce fiktivních instrukcí, vzniklých v útrobách křemíkového pekla. Není-li přehřátí ještě příliš vysoké, vyvolá chyby v běžící aplikaci, které někdy stačí kernel zachytit, a tak se "jen" drasticky sníží stabilita systému. V případě většího přehřátí procesoru se počítač sám restartuje nebo přestane zcela reagovat a zastaví se.

Ošemetné je to, že při dalším spuštění po několika minutách může počítač zcela normálně pracovat. Až poté, co je od procesoru požadován vyšší výkon, dojde opět k přehřívání a k vyvolávání chyb a následně k definitivnímu zastavení systému.

Přetaktování nelze rozhodně doporučit pro počítače, od kterých je vyžadována stabilní a stoprocentní funkce za všech okolností. Zároveň není v žádném případě podporováno samotnými výrobci procesorů. Na druhou stranu jsou za běžných okolností všechny výše popsané změny pouze dočasné a úprava frekvence na původní hodnotu spojená s dostatečným ochlazením procesoru je většinou zcela odstraní.

Ale ani dostatečné chlazení procesoru není vždy výhrou. Zvýšení hodinové frekvence má vliv také na frekvenci sběrnic, na které jsou připojeny rozšiřující karty. A právě karty nemusejí být schopné snést vyšší než nominální frekvenci sběrnice. Není tedy možné napsat nějaká obecná pravidla přetaktování, neboť situace vždy závisí na konkrétním počítači, na jeho konfiguraci, komponentech a fyzickém umístění procesoru na základní desce.

Každopádně by se do přetaktování měl pouštět jen ten, kdo má velmi dobrý přehled o konstrukci počítače a dostatečnou důvěru ve své zkušenosti.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Stanislav Borecký, Václav Maletinský, Miroslav Lanč

c00p0407

Minulé kolo hitparády monitorů přineslo s ohledem na testované kategorie 15 a 17 " celkem očekávaně velmi široké pole novinek, i když dvacet kusů bylo skutečně překvapením. Tento fakt je dán především dynamickým rozvojem větší z kategorií a stále ještě aktuálními modely s úhlopříčkou 15 ". Celkový posun zájmu trhu a samozřejmě i výrobců směrem k modelům s většími hodnotami úhlopříček je ovšem patrný i z pohledu dnes představovaných novinek. Byť se totiž jedná o klasické monitory s úhlopříčkou obrazu 19 ", určené nejčastěji velmi náročným uživatelům a profesionálům, přesto se nijak nedaly zahanbit a třináct novinek v tabulce hitparády je i také dosud nevídaný přírůstkem. "Nejtěžší" váhovou kategorii ovšem již tradičně doplňuje její pravý opak, tedy monitory vybavené LCD technologií a úhlopříčkou panelu 15". Ačkoli do tabulky byla zařazena pouze dvojice zástupců této moderní technologie, v průběhu testu se objevily modely tři. I třetí LCD monitor sice splňuje základní parametr, tedy úhlopříčku 15 ", jeho vybavení televizním tunerem jej staví do poněkud jiného světla a případné zařazení by vyžadovalo výrazné přepracování hodnotících tabulek. A protože jde zatím o ojedinělou konstrukci, jsou informace o tomto produktu zařazeny v podobě vložené článku do hitparády.

Monitory 19" CRT

VideoSeven  N95S

Cenově zajímavý monitor se standardními parametry své třídy.

Svým základním parametrem v podobě horizontální frekvence 95 kHz se monitor řadí ke standardu ve své skupině. To zaručuje možnost práce s ergonomickou frekvencí až do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Použitý typ obrazovky Delta ovšem lépe splňuje předpoklady pro trvalou práci při nižším rozlišení. Ovládání parametrů samozřejmě umožňuje obrazovkové menu a sada tlačítek. Korekční veličiny se kromě všech běžných geometrických parametrů omezují u této levnější verze monitoru VideoSeven již jen na nastavení teploty barev a potlačení moaré. Uvedené vlastnosti doplňuje tříletá záruční doba a splnění posledních emisních norem TCO\99.

VideoSeven  N96D

Monitor vyšší třídy se zcela plochou obrazovkou.

Druhá z novinek VideoSeven patří již mezi modely, určené pro náročnější uživatele. To dává najevo nejen o něco vyšší cenou, ale i použitou zcela plochou obrazovkou s technologií Diamondtron. Frekvenční parametry opět dovolují využívat ergonomických frekvencí nad 75 Hz i při rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, které je ale tentokráte reálně využitelné. Ovládání menu je zajištěno tlačítkem a otočným prvkem. Nastavení vlastních parametrů v obrazovkovém menu zahrnuje mimo běžných veličin i funkci "Zoom" pro současnou změnu velikosti obrazu v obou osách. Nechybí ani možnost nastavení teploty barev a rovněž nastavení konvergence, linearity či potlačení moaré. Ze specialit lze vést ještě funkce pro nastavení čistoty obrazu, zaostření či korekce rohů. Stejně jako v minulém případě jsou splněny předpisy emisních norem TCO\99.

ELSA Ecomo 530

Monitor pro náročné uživatele s plochou obrazovkou FD Trinitron.

I tento model je určen pro velmi náročné uživatele. Těm nabízí za poněkud vyšší cenu vysoce kontrastní technologii obrazu FD Trinitron s plochou obrazovkou. Ačkoliv jsou frekvenční parametry viditelně vyšší než u standardu třídy, je stejně jako u většiny možné s ergonomickými frekvencemi obrazu počítat do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Jemná rozteč bodů a vysoký kontrast ovšem dovolují dlouhodobou práci i v tomto režimu. Obrazovkové menu, ovládané skupinou tlačítek, zahrnuje podobně jako v předchozím případě kromě nastavení geometrie i funkci "Zoom", nastavení teploty barev, konvergence a jako u jednoho z mála monitorů obsahuje i funkci "Auto" pro samočinné nastavení polohy a velikosti obrazu na stínítku. Samozřejmostí je i u tohoto modelu splnění emisních norem TCO\99.

LG StudioWorks 995E

Cenově dostupný 19" monitor pro běžné použití.

Běžné parametry třídy jsou charakteristickými znaky tohoto modelu. Použitá obrazovka Delta opět díky frekvenčním parametrům sice dovoluje pracovat s ergonomickými frekvencemi obrazu až do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, avšak pro praxi lze doporučit nižší hodnoty. Obrazovkové menu je ovládáno skupinou tlačítek, uspořádaných do kruhu. Menu nabízí standardní geometrické korekční parametry, ovšem nechybí ani nastavení teploty barev, potlačení moaré, nastavení konvergence obrazu a také korekce geometrie rohů obrazu. Stejně jako v minulých případech je i zde splněna emisní norma TCO\99. Na poněkud horším umístění v tabulce tak má nejvýraznější vliv především pouze dvouletá záruční doba.

AOC Spectrum 9Glrs

Cenově nejzajímavější monitor testu.

Ačkoli je tento monitor cenově srovnatelný se sedmnáctipalcovými modely, přesto nabízí parametry, standardní pro svou kategorii. Použita je samozřejmě obrazovka typu Delta a frekvenční parametry stejně jako v minulém případě dovolují pracovat s ergonomickou frekvencí až do rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, ovšem raději ne dlouhodobě. Obrazovkové menu, ovládané kombinovaným otočným prvek zahrnuje mimo běžné geometrie obrazu i funkci "Zoom", nastavení teploty barev a možnost potlačení moaré. V případě tohoto monitoru je zaručeno plnění starší normy TCO\95.

SAMPO AlphaScan KM-800UDT

Monitor standardních parametrů pro nenáročné uživatele.

Podobně jako v minulém případě, je i tentokráte monitor určen pro široké použití a méně náročné uživatele. Použitou běžnou obrazovku deltu doprovázejí mírně zlepšené frekvenční parametry, které však nabízejí shodné pracovní režimy jako v minulém případě. Tedy maximální ergonomické rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, s pracovním doporučeným režimem 1 280 x 1 024 bodů. Obrazovkové menu, ovládané skupinou tlačítek, zahrnuje kromě standardní geometrie obrazu již jen funkce pro nastavení teploty barev a potlačení moaré. Standardem je i splnění emisních norem TCO\99.

HITACHI CM771ET

Monitor pro náročnější uživatele s plochou obrazovkou.

Vyšší cena tohoto modelu je dána mimo jiné i použitou technologií obrazovky. Ta sice používá standardní systém Delta, avšak disponuje plochou čelní stranou stínítka. To zaručuje snížení nežádoucích odrazů a příjemnější práci. Standardní frekvenční parametry zajišťují přitom stejně jako v předešlých případech podobné zobrazovací režimy, tedy s maximálním

ergonomickým rozlišením 1 600 x 1 200 bodů. Obrazovkové menu, které je ovládáno skupinou tlačítek, zahrnuje kromě základních geometrie i funkci "Zoom", dále korekci rohů obrazu, nastavení teploty barev, linearity, moaré a nastavení zaostření obrazu. Jako k jednomu z mála monitorů se standardně dodává programové vybavení pro kalibraci barev Colorific. Splnění emisní normy TCO\99 je i zde zaručeno.

PREMIO P910

Monitor pro široké použití a náročnější uživatele.

Cenově dostupný model nabízí svému uživateli sice standardní obrazovku typu Delta, ovšem mírně zlepšené frekvenční parametry. Ty ale zajišťují stejné parametry jako ve všech dosud uvedených případech, tedy s maximálním ergonomickým rozlišením 1 600 x 1 200 bodů. Ovládání obrazovkového menu zajišťuje jediné tlačítko ve spolupráci s otočným prvkem. Menu samozřejmě obsahuje opět všechny běžné geometrické parametry, ke kterým přistupuje již jen nastavení teploty barev a možnost potlačení moaré. Z hlediska emisních norem je i v tomto případě splněna "pouze" starší norma TCO\95, ovšem jako u jednoho z mála monitorů je konektivita kromě standardního VGA vstupu zajištěna i BNC konektory.

ViewSonic E790

Monitor pro nenáročné uživatele za dostupnou cenu.

První z trojice monitorů ViewSonic používá standardní obrazovku Delta a nabízí svému uživateli běžné frekvenční parametry. Ty mají samozřejmě stejně jako ve všech předchozích případech maximální ergonomické rozlišení 1 600 x 1 200 bodů, avšak pro dlouhodobý provoz lze raději doporučit nižší hodnoty. Obrazovkové menu, ovládané konfigurací tlačítek typickou pro monitory ViewSonic, nabízí všechny běžné geometrické veličiny, k nimž ještě přidává "Zoom" a nastavení geometrie rohů obrazu. V rámci speciálních funkcí lze používat nastavení teploty barev, ale i nastavení konvergence a potlačení moaré. Pro emisní limity i zde platí splnění normy TCO\99.

ViewSonic GS790

Monitor pro náročnější uživatele se zkrácenou stavební hloubkou.

Druhý z monitorů disponuje velmi podobnými parametry jako v předchozí model. Shodný je použitý typ obrazovky, ovšem mírně zlepšeny jsou základní frekvenční parametry. Hodnoty maximálního i ergonomického rozlišení jsou ale i zde shodné, včetně doporučení na trvalou práci v režimech do 1 280 x 1 024 bodů. Čím se monitor výrazněji odlišuje, je zkrácená stavební hloubka, která je dána použitím úhlu vychylování elektronového paprsku 100?, místo klasických 90?. Ovládání i obsah obrazovkového menu jsou opět totožné, snad až na možnost nastavení zaostření obrazu ve vodorovném i svislém směru. Neodmyslitelné je i zde splnění norem TCO\99. Horší umístění než model E790 má na svědomí jeho vyšší cena.

ViewSonic PF790

Profesionálně zaměřený monitor se zcela plochou obrazovkou.

Poslední z trojice monitorů ViewSonic se snaží oslovit především náročné uživatel, kterým nabízí vynikající kvalitu obrazu danou plochou obrazovkou SonicTron s velmi jemnou roztečí bodů. Ta dovoluje reálnou práci i v nejvyšším dosažitelném ergonomickém rozlišení 1 600 x x 1 200 bodů. Standardní ovládání obrazovkového menu pomocí skupiny tlačítek dovoluje ovládat tytéž parametry jako u modelu GS790, k nimž přistupuje ještě možnost nastavení linearity a čistoty obrazu. Splnění emisních norem TCO\99 je i zde naprostou samozřejmostí.

Samsung SyncMaster 950 Plus

Monitor pro náročnější uživatele s vylepšenými frekvenčními parametry.

Monitor SAMSUNG sice používá opět standardní technologie obrazovky Delta, ale tuto doplňují vylepšené frekvenční parametry. I přesto jsou pro uživatele k dispozici běžné hodnoty rozlišení v rámci své kategorie, a to včetně maximálního dostupného a ergonomického rozlišení. Ovládací panel je již tradičně výklopný a dovoluje obsluhovat nabídky obrazovkového menu. Naproti tomu regulace kontrastu a jasu je na rozdíl od většiny ostatních monitorů nezávislá pomocí dvojice otočných prvků. Samotné obrazovkové menu nabízí samozřejmě všechny základní geometrické parametry, k nimž přistupuje i funkce "Zoom" a nastavení rohů obrazu.V rámci speciálních funkcí doplňuje nastavení teploty barev i nastavení linearity obrazu, zaostření a potlačení moaré. Jako u druhého monitoru v testu je součástí dodávky i kalibrační programové vybavení Colorific. I tohoto modelu jsou splněny emisní předpisy TCO\99.

EIZO FlexScan F730

Monitor pro velmi náročné uživatele se zvýšenými hodnotami rozlišení.

Poslední z novinek v rámci 19" kategorie míří mezi náročné uživatele, kterým sice nabízí pouze standardní obrazovku typu Delta, ovšem doplněnou o výrazně zlepšené frekvenční parametry. Ty dovolují pracovat s maximálním rozlišením 1 600 x 1 280 bodů, jež je ergonomickým maximem modelu. Vzhledem k použité obrazovce je ale i tentokráte lepší doporučit jako standardní režim 1 280 x 1 024 bodů. Ovládání obrazovkového menu zajišťuje jediný kombinovaný prvek joystickového typu. Menu samotné zahrnuje samozřejmě všechny základní geometrické veličiny, k nimž přistupuje i možnost speciálním tlačítkem aktivovat funkci "Auto" pro samočinné nastavení základních parametrů obrazu. V rámci speciálních funkcí jsou kromě nastavení teploty barev k dispozici i funkce pro nastavení linearity, konvergence a potlačení moaré. Ani v tomto případě není opomenuto splnění poslední emisní normy TCO\99.

Monitory 15" LCD

LG 570 LE/LS

Standardní monitor s kvalitním displejem.

První z dvojice zařazených LCD monitorů patří svými parametry ke standardu skupiny. Dovoluje na aktivním displeji pracovat se 24bitovou barevnou hloubkou a standardními zornými úhly. Ze standardu nevybočuje ani hodnota maximální úrovně jasu 200 cd/m2. Ovládání parametrů zajišťuje samozřejmě obrazovkové menu, které obsahuje základní funkce pro nastavení pozice i synchronizace obrazu, a nechybí ani ovlivnění teploty barev. V rámci menu lze nastavit mimo jiné i způsob zobrazování jiných rozlišení než přirozené hodnoty 1 024 x 768 bodů, a to zda má být obraz expandován na celou plochu, nebo zobrazen v měřítku 1 : 1. Samozřejmostí je funkce pro automatické nastavení základních parametrů obrazu jako je právě poloha, velikost i synchronizace. Napájení je v tomto případě zajištěno pomocí externího zdroje. Lepšímu umístění v tabulce ovšem zabránila pouze jednoletá záruční doba.

PREMIO 15PX-TA

Monitor s otočným displejem, podporou zvuku a USB hubem.

Druhý z LCD monitorů patří svou konstrukcí mezi nejkomplexněji vybavené modely. Konstrukce panelu dovoluje jeho otáčení o 90? a lze tak pracovat i ve formátu A4. Panel je samozřejmě vybaven aktivní matricí a dovoluje zobrazit 16 milionů barev. Ostatní parametry, jako je maximální úroveň jasu a zorné úhly, jsou rovněž zcela běžné. U druhého z parametrů však jejich nestejnoměrnost v hlavních osách může mírně komplikovat komfort použití v natočené poloze. Obrazovkové menu podobně jako v předchozím případě obsahuje všechny základní parametry pro nastavení polohy, velikosti i synchronizace obrazu. Ani zde nechybí možnost pro automatické nastavení hodnot. Při zobrazení nižších rozlišení je ale nutné vždy počítat s expandováním obrazu do celé plochy. Monitor je schopen kromě obrazu poskytnout uživateli i podporu zvuku v podobě dvojice reproduktorů a mikrofonu, umístěných v noze monitoru. Užitečný je i USB hub, který však obsahuje pouze dvojici výstupních portů. Napájecí zdroj je zabudován do podstavce monitoru. Natáčení signálu obrazu má již tradičně na svědomí programový produkt Pivot, jenž pracuje pod Windows 95/98 a je nezávislý na používané grafické kartě. Uvedené parametry, kromě záruky, která je pouze dvouletá, přispěly k dobrému umístění v tabulce.0 0407/BAM o

Poznámka: Pro testy byl použit počítač AutoCont OfficePro 5000 a fotografie byly pořízeny digitálním fotoaparátem Olympus C-1400L.

§§§§§


Pevné disky

Miroslav Lanč, Testcentrum idg

c00p0406

Disky do 6 000 Kč

Quantum Fireball lct15 20,4 Tichý model s 7 200 ot./min. s průměrným výkonem, který stačil na celkové 2. místo v této kategorii.

vPrvní z dnešní dvojice modelů řady lct15 má kapacitu 20 GB. Složen je ze 2 ploten, ale pouze se třemi záznamovými plochami, které obsluhují 3 hlavy určené pro zápis a čtení. Dále je schopen komunikovat se zbytkem systému pomocí jak rozhraní Ultra ATA/33, tak i Ultra ATA/66. Výkon zařízení, podpořený 512 KB vyrovnávací paměti není příliš oslnivý, nicméně vše vyrovnává výborná cena v poměru s kapacitou. Cena za 1 MB nepřekročí 23 haléřů. Na disk se vejde až 19 460 MB dat, která lze ukládat průměrnou rychlostí 19 265 KB/s a číst až 19 756 KB/s. Střední přístupová doba nepřesáhne 12 ms.

Quantum Fireball lct15 30

Druhá dnešní novinka mezi pevnými disky se vyznačuje opět svou nízkou hlučností, a především nejnižší cenou za 1 MB.

Tento disk je složen ze 2 ploten, u kterých je oboustranný záznam obsluhován 4 hlavami pro zápis a čtení. Jak je již v dnešní době zvykem, je schopen komunikovat pomocí jak rozhraní Ultra ATA/33, tak i Ultra ATA/66 prostřednictvím 80 žilového kabelu. Výkon zařízení sice není příliš oslnivý, ale o to zajímavější je jeho cena. Za 1 MB prostoru na disku uživatel nezaplatí více než 21 haléřů. Celkem je možné uložit data o objemu 28 610 MB, která lze zapsat průměrnou rychlostí 19 285 KB/s a následně číst 19 709 KB/s. Střední přístupová doba nepřesáhne 12 ms. Firma ASBIS, poskytuje i na celou řadu disků lct15 záruku v trvání 3 let, a to přesto, že výrobce ji snížil na pouhých 12 měsíců.

§§§§§


Samsung Syncmaster 150MP – LCD displej s televizí

Stanislav Borecký, testcentrum idg

c00p0408

Jedním z LCD monitorů našeho testu, který sice splňuje základní podmínku hitparády, tedy úhlopříčku obrazu okolo 15 ", ovšem výrazně svými vlastnostmi vybočuje, je SAMSUNG SyncMaster 150MP. Kromě základní funkce monitoru totiž dokáže plnit i funkce televizního přijímače, neboť je vybaven integrovaným TV tunerem.

Pokud se na tento produkt podíváme nejprve jako na běžný LCD monitor, pak je zřejmé, že jde opět o standardní model své třídy. Aktivní TFT panel dovoluje pracovat se 24bitovou barevnou hloubkou a nabízí fyzické rozlišení 1 024 x 768 bodů. Frekvenční parametry se pohybují v rozmezí od 30 do 70 kHz v horizontálním směru a od 56 do 85 Hz ve svislém směru. Hodnota kontrastu je u tohoto modelu charakterizována poměrem 300:1 a maximální úroveň jasu 200 cd/m2 rovněž patří ke klasice. Hodnoty zorných úhlů jsou v tomto případě dány +60? ve vodorovném a +70? ve směru svislém. Nastavení parametrů obrazu je již tradičně řešeno pomocí obrazovkového menu a sady ovládacích tlačítek, které jsou ovšem dotykově senzitivní. Grafické provedení menu je transparentní, takže ačkoli zůstává vždy dobře čitelné a přehledně vede svými volbami, nikdy příliš neruší obraz na pozadí. Menu samotné samozřejmě zahrnuje veškeré běžné funkce pro nastavení polohy a velikosti obrazu, spolu s jeho synchronizací či podáním teploty barev apod. V nabídce nechybí ani volba pro automatickou detekci vstupních parametrů signálu a nastavení obrazu. Kromě toho jsou k dispozici ještě některé další funkce, související spíše s funkcí monitoru coby televizního přijímače, jako je kontrola kvality obrazu (zostření, rozostření) v pěti stupních a možnost digitálního zvětšení obrazu ve 64 krocích. Zvětšit lze jakoukoli část obrazu, ovšem zvětšování detailů může vést k výraznému zhoršení kvality obrazu. Z hlediska konektivity je displej vybaven standardním VGA vstupem, který je ještě doplněn o vstup audiosignálu. Ten zpracovává dvojice reproduktorů o výkonu 2 x 1 W, zabudovaná do spodního části panelu pod plochou displeje. Další vstupy signálu (obr.2) již souvisí s funkcí TV přijímače neboť zahrnují mimo jiné konektor S-Video, CVBS a samozřejmě anténní vstup pro koaxiální kabel. Napájení monitoru pak zajišťuje napájecí adaptér, integrovaný přímo do panelu displeje. Snadnou instalaci do systémů Windows 95/98, 2000 zajišťuje dodávaný CD-ROM disk s příslušnými ovladači a dále s programovým nástrojem Colorific pro barevnou kalibraci monitoru.

Pokud se na monitor podíváme jako na televizní přijímač, jde o ultratenké zařízení, které kromě stolního provozu nabízí i variantu s pohyblivým ramenem. S ohledem na nízkou hmotnost, lze tento monitor, na rozdíl od televizní reklamy, kde mladý pár nakonec umístil více než 30 kg těžkou plochou televizi přímo nad svou postel, připevnit bez obav kamkoli přímo na stěny či na strop. Stejně jako u moderních televizních přijímačů je i zde k dispozici funkce automatického ladění s možnostmi následného uspořádání nalezených signálů. Z hlediska příjmu je samozřejmě k dispozici jak podpora normy PAL, tak i NTSC, a to buď jako signál šířený éterem, tak i pomocí kabelových sítí. Provoz televizního přijímače je plně závislý na využívání monitoru i pro počítač. Pokud totiž nepřichází signál z počítače, je po zapnutí monitoru automaticky nastaven televizní obraz na celou plochu obrazovky monitoru a systém ovládání dovoluje ovlivňovat pouze základní parametry obrazu (jas/kontrast), stejně jako u běžných televizorů. Pokud monitor slouží k zobrazení signálu z PC, pak je po aktivaci televizní signál zobrazen v okně (PIP Picture in Picture) s proměnlivou velikostí. Systém ovládání v tomto případě dovoluje i manipulaci s oknem TV signálu po ploše monitoru, aby nepřekáželo při práci. Popsané konektory dovolují využít zařízení i jako zobrazovací nástroj pro připojení Video a DVD zařízení, videokamery apod.

Samozřejmostí u moderních televizních přijímačů je i dálkové infračervené ovládání a výjimkou není s ohledem na možné využití ani tento monitor (obr. 3). Dodávaný ovladač podporuje veškeré funkce pro pohyb a ovládání položek obrazovkového menu, samočinné vyhledávání programů, přepínání mezi nimi, ovládání hlasitosti zvuku, včetně možnosti okamžitého ztlumení (Mute). Mezi volbami pak nechybí ani tlačítko pro přepínání vstupu signálu (TV/S-Video), či kurzorový kříž pro případnou manipulaci s oknem TV signálu a tlačítko pro vypnutí, respektive zapnutí monitoru.

Bezesporu zajímavý model LCD monitoru je ovšem určen na našem trhu hlavně pro náročné uživatele, neboť pořizovací cena 65 636 Kč vč. DPH nepatří zdaleka mezi nejnižší. Zato ale nabízí tříletou záruku a velmi elegantní design se stříbřitě kovovým povrchem čelní plochy. Pro ještě náročnější uživatel je k připravován model 170MP se sedmnáctipalcovou úhlopříčkou, fyzickým rozlišením 1 208 x 1 024 bodů a vylepšenými frekvenčními parametry i zornými úhly.

§§§§§


SKENERY

testcentrum IDG

c00p0409

Po delší době jsme opět měli možnost otestovat celou řadu nových výrobků. Ke vzájemnému porovnávání se nám tentokrát sešla celá desítka produktů. Přestože se jednalo spíše o velmi levné modely, překvapily i svým vysokým výkonem. Velmi zajímavé bylo seznámení s dvojicí skenerů společnosti Artec. Tyto skenery jsou vybaveny rozhraním USB, z něhož čerpají i napájení. V jejich dodávce tedy není žádný další napájecí adaptér. Konstrukčně zajímavé byly i skenery Mustek. Svým designem překvapil model Bear Paw, velikostí pracovní plochy pak výrobek ScanExpress A3. Trojice skenerů Guillemot a stejný počet modelů Acer ScanPrisa nám pak doplnily množství do již zmíněné desítky. Zároveň upozornily, že produkty různých výrobců mohou mít naprosto shodný design a ovladače, avšak výkon bývá diametrálně odlišný.

Artec 1236 USB

Jeden ze skenerů, do kterého se díky průhlednému plastu můžete podívat bez šroubováku.

První novinkou v testu byl skener Artec 1236 USB. Výrobek je určen jak pro počítače PC, tak i pro Macintoshe. Zajímavé je zpracování z průhledného plastu a absence napájecího adaptéru. Skener využívá připojení USB a z tohoto rozhraní čerpá i napájení. Výrobek pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi, interpolovaně 19 200 dpi, vše při 30bitové barevné hloubce. Základní programové vybavení tvoří ovladače pro počítače PC a Macintosh, které jsou doplněny softwarem Adobe PhotoDeluxe a OCR TextBridge Classic. Uživatel při práci může počítat s průměrnou přesností, rychlostí i barevnou shodou. Díky slušnému výkonu a příznivé ceně skončil skener na 5. pozici.

Artec Ultima 2000

Další skener, který uspokojí majitele počítačů PC i Macintosh. Díky nízké hmotnosti a malým rozměrům je skener snadno přenositelný.

Druhý z modelů Artec nám byl zapůjčen od jiného prodejce společnosti AT Computers. I tento produkt z připojení USB čerpá napájení. Svými malými vnějšími rozměry a nízké hmotnosti je předurčen pro snadné přenášení a připojení k přenosnému počítači. Rozlišení je shodné jako u předchozího modelu, tento skener však zpracovává obraz ve 36bitové barevné hloubce.

Programové vybavení je opět určeno pro počítače PC a Macintosh. Software Adobe PhotoDeluxe a OCR TextBridge Classic je navíc doplněn i zkušební verzí OCR FineReader s plnou podporou českých znaků. Barevná shoda byla o něco horší než u modelu Artec 1236, pomalejší byly i časy zpracování. Výrobek však uživateli nabízí lepší programové vybavení a o něco příznivější pořizovací cenu. V celkovém hodnocení tak skončil na 2. příčce.

Guillemot MaxiScan A4 Parallel

Nová značka mezi skenery na našem trhu překvapila zejména výborným zachováním barev.

Testovaný produkt pracuje v maximálním rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 interpolovaně při 36bitové barevné hloubce. Jak název napovídá, s počítačem komunikuje prostřednictvím paralelního rozhraní. CD s ovladači obsahoval TWAIN rozhraní MiraScan a program pro přímé zasílání skenovaného materiálu na tiskárnu. K dispozici byl OCR software TextBridge a na samostatném disku ještě grafický program iPhoto Plus. Testovaný výrobek stále patří mezi levné produkty. Během testu překvapil výborným barevným podáním i příznivou rychlostí práce. Drobné výhrady lze mít ke zpracování detailů. Po provedených testech skončil výrobek na 3. pozici.

Guillemot MaxiScan A4 USB

Vynikající barevná shoda, vyšší rychlost práce při příznivé pořizovací ceně vítěz tohoto kola TOP PC WORLD.

Další výrobek značky Guillemot komunikuje s počítačem prostřednictvím USB rozhraní. Nabízí uživateli stejné hardwarové rozlišení, avšak výrobce uvádí rozlišení při interpolaci až 19 200. Standardně skener pracuje ve 36bitové barevné hloubce. Programové vybavení je shodné s předchozím modelem. Díky portu USB však lze skener připojit i k počítačům Macintosh. Testovaný výrobek byl vynikající v hodnocení barevné shody, dobrý ve zpracování detailů a velmi dobrý při hodnocení celkové rychlosti. Tyto skutečnosti společně s výhodnou pořizovací cenou vynesly produkt na 1. místo v našich tabulkách.

Guillemot MaxiScan A4 DeLuxe SCSI

Poslední výrobek od značky Guillemot je připojen přes rozhraní SCSI. V dodávce proto nechybí ani potřebná rozšiřující karta.

Tento skener pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 s interpolací, vše při 30bitové barevné hloubce. Výrobek využívá připojení SCSI, v prodejním balení je i samostatná SCSI karta pro PCI pozici v počítači. Programové vybavení je až na ovladač pro SCSI shodné s předchozími modely. Z testovaných produktů Guillemot je tento výrobek nejdražší, nabízí nejvyšší rychlost práce, nejpřesnější detail, avšak ve zpracování barev za svými firemními souputníky lehce pokulhává. V celkovém hodnocení skončil na 7. místě.

Mustek Be@rPaw

Velmi hezký skener s nápaditým ovládáním ve tvaru otisku medvědí packy, které dalo skeneru pojmenování.

Novinka společnosti Mustek s označením Be@rPaw překvapí na první pohled velmi líbivým zpracováním. Skener je na horní desce vybaven pěticí ovládacích tlačítek ve tvaru medvědí tlapy. Těmito prvky lze přímo zahájit snímání, faxování, kopírování nebo odeslání předlohy elektronickou poštou. Základní rozlišení je 600 x 1 200 dpi, s interpolací pak 19 200. Skener využívá technologii B.D.I.T (Bit Depth Increased Technology), která umožňuje základní 36bitovou hloubku změnit až na 48bitovou. Komunikace probíhá po pevně připojeném USB kabelu. Se zařízením je dodáván kompaktní disk s rozhraním TWAIN, ovládacím panelem a OCR programem TextBridge. Samostatně je k dispozici také grafický editor Ulead Photo Express SE. Skener poskytuje výbornou přesnost, jen průměrnou rychlost práce i zpracování barev. V porovnání s ostatními produkty je třeba zmínit i vyšší pořizovací cenu. Tyto skutečnosti měly vliv i na celkové hodnocení a výrobek skončil až ve druhé polovině našich tabulek.

Mustek ScanExpress A3 EP

První z testovaných skenerů, který nabízí maximální pracovní plochu pro formát A3.

Tento výrobek jako jediný v testu a jeden z mála na trhu uživateli nabízí pracovní plochu pro snímání formátu A3. Skener pracuje v rozlišení pouze 300 x 600 dpi, resp. 9 600 dpi interpolovaně. Komunikaci s počítačem zajišťuje paralelní kabel. Programové vybavení zahrnuje grafický program iPhoto Plus a OCR TextBridge Classic. K dispozici je rovněž kolekce společnosti Micrografx se softwarem ABC FlowCharter, Designer, Picture Publisher, a k tomu nové fonty písma a kliparty. Výhodný pracovní formát bohužel nedoplňují výborné výkony. Přestože zpracování barev lze hodnotit jako velmi dobré, přesnost díky nižšímu rozlišení nebyla na nijak výjimečné úrovni. Vše doplňovala velmi nízká rychlost práce a vyšší pořizovací cenou. I tento skener skončil až ve druhé polovině našich tabulek.

Acer ScanPrisa 640P

Trojici nových výrobků Acer uvádí nejlevnější z modelů pro paralelní rozhraní.

Produkty společnosti Acer jsou vzhledově velmi podobné dříve popsaným skenerům Guillemot, při stejné hmotnosti však mají nepatrně odlišné vnější rozměry. První ze skenerů Acer je vybaven paralelním rozhraním, pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 interpolovaně při 36bitové barevné hloubce. TWAIN rozhraní MiraScan doplňuje program pro přímý tisk, OCR software FineReader s plnou podporou českých znaků a grafický program Ulead Photo Express. Skener uživateli nabízí příznivou pořizovací cenu, průměrnou přesnost a rychlost práce. Barevné odchylky jsou bohužel vyšší než u ostatních skenerů. Celkově skener skončil na 6. místě.

Acer ScanPrisa 640U

Tento produkt může uživatel díky rozhraní USB připojit k počítačům PC i Macintosh.

Technické údaje druhého skeneru jsou v podstatě shodné s předchozím typem. Komunikaci s počítačem však zajišťuje kabel USB, díky tomu lze skener připojit i k počítačům Macintosh. Také softwarové vybavení je obdobné, na CD byla pouze vyšší verze TWAIN rozhraní.

Během testu skener prokázal velmi vysokou přesnost v detailech. Naproti tomu jsme zjistili, že skener je při práci spíše pomalejší. Podprůměrné výsledky ve vyhodnocení zpracování barevných odstínů se samozřejmě v celkovém hodnocení projevily také negativně. Po testu skončil skener na 12. pozici.

Acer ScanPrisa 640S

Poslední výrobek v testu je určen pro rozhraní SCSI. Mezi produkty Acer byl při práci nejrychlejší.

Tento skener je dodáván společně s kartou SCSI pro PCI slot počítače a propojovacím SCSI kabelem. Uživateli nabízí rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a 19 200 interpolovaně v 36bitové barevné hloubce. Mezi skenery Acer ScanPrisa je kvůli doplňující kartě SCSI tento produkt nejdražší. Zachování barevných odstínů bylo jako průměrné. Překvapivě dobrý byl ve zpracování detailů, celkový výkon příznivě ovlivnila také vysoká rychlost.

§§§§§


Pro CéDéčka bez vrásek – Skipdoctor

Stanislav Borecký, TestCentrum IDG

c00p0410

Jak jistě každý uzná, s CD disky se v poslední době doslova roztrhl pytel. A to není jen otázkou hudebních či filmových CD titulů, ale především datových nosičů a her. Častá manipulace s nimi ale celkem logicky představuje reálné nebezpečí poškrábání pracovní plochy a znehodnocení uložených dat. Při čtení poškrábaného média totiž dochází ke změnám odrazu či úplnému rozptylu odráženého laserového paprsku na hranách škrábanců, a následně tak k chybné interpretaci záznamu. I když jsou záznamy na CD podle použitého datového formátu opatřeny různými úrovněmi opravných kódů, mohou některá poškození plochy být nad jejich síly. Není proto divu, že se na trhu objevují i přístroje, jejichž účelem je opětovně vyleštit aktivní povrch CD disku a odstranit tak vzniklé "vrásky". Jedním z nich je i SkipDoctor.

CD disk je tvořen několika vrstvami. První z nich je průhledná plastová vrstva, jejímž úkolem je vytvářet homogenní optické prostředí pro laserový paprsek a zároveň krýt druhou vrstvu, která již obsahuje datový záznam. Třetí vrstva pak slouží jako odrazová a směřuje laserový paprsek zpět k čidlům mechaniky. Čtvrtou vrstvu také tvoří plast, na němž může být nanesen potisk či nalepena etiketa.

SkipDoctor je konstrukčně velmi jednoduché, zcela mechanicky ovládané zařízení ne nepodobné ručnímu šlehači, alespoň co se týká způsobu obsluhy klikou. Není ovšem vybaven metličkami, nýbrž pružným lešticím kolem, opásaným velmi jemnou brusnou páskou a unášecím diskem pro uložení CD média. Převodový mechanismus zajišťuje při otáčení kliky jak poměrně rychlou rotaci lešticího kola, tak zároveň i velmi pomalé pootáčení unášecího disku. Pro případný reverzní chod je na rukojeti umístěn mechanický přepínač směru pohybu unášecího disku. Po uložení poškozeného média na unášecí kotouč je třeba tento přiklopit zpět k rukojeti do pracovní polohy, čímž dojde zároveň k jeho aretaci a pevnému přitlačení lešticího kola na plochu. Vyjímatelné lešticí kolo je totiž tvořeno vějířem pružných loukotí a velmi tenkou plastovou obvodovou vrstvou. To zajišťuje vždy dokonalý plochý dotek mezi brusnou páskou a médiem. Před samotným leštěním je ale nutné na povrch CD nastříkat ještě dodávanou kapalinu, neboť mokrá technologie je šetrnější k povrchu média i brusné pásce.

Podle výsledků ověření funkčnosti tedy skutečně nejde jen o čističku povrchu CD disků, která dokáže odstranit drobné nečistoty a případné otisky prstů, ale o mechanickou verzi odstraňovačů i vážnějších poškození CD médií. Neméně zajímavou pak pro uživatele bude i prodejní cena ve výši 1 990 Kč včetně DPH, která je ve srovnání s jinými systémy s podobným účelem skutečně minimální, i když vzhledem k jednoduchému principu činnosti možná i tak poměrně vysoká. Sada náhradních dílů, určená pro opravu cca 50 disků, je pak nabízena za 790 Kč, což vzhledem k ceně uložených dat může být zanedbatelné.

SkipDoctor

odstranění i vážnějších vad

cena

snadná obsluha

výrazná změna lesku

povrchu

cena

Cena: 1 990 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: BEAN Audio-Video,

Dolní Brána 14, Nový Jičín

§§§§§


Software


Je libo schémátko? MS Visio 2000 standard edition

PATRIK MALINA

c00p0371

Přestože MS Office je, alespoň dle marketingových proklamací, programový balík, vedle kterého již pro běžnou kancelářskou práci žádný software nepotřebujete, ponechává tento komplet aplikací stále dosti široký prostor pro nástroje s dalšími schopnostmi. Toho si je samozřejmě plně vědom i Microsoft a nabízí také řadu dalších produktů, jejichž případné zařazení do MS Office by jistě nikoho nepřekvapilo. Tentokrát se blíže podíváme na software, k němuž si Microsoft dopomohl akvizicí původní autorské vývojářské společnosti řeč bude o nástroji MS Visio2000, jejž jsme vyzkoušeli ve verzi Standard Edition.

Jde vlastně o základní verzi této aplikace z distribuční nabídky Microsoftu, a ta poskytuje dostatečnou škálu možností pro tvorbu běžné techničtější grafiky. Velmi dobře tuto aplikaci využijí specialisté všemožných technických oborů, marketingoví pracovníci či pedagogové. Základem práce je standardní ovládací prostředí, díky němuž budete mít pocit, že se nacházíte v jiné běžné aplikaci MS Office. Při prvním zkoušení doporučuji vybrat v menu File položku New, abyste viděli, z jakých oblastí si můžete při tvorbě dokumentů vybírat. Možností je velká řada, od klasických vývojových diagramů přes formuláře a grafy, schémata a náčrtky po mapy a plánky. Po volbě tématu vám aplikace nabídne čistý list a v levé části pracovního okna pak paletu s příslušnou sadou grafických motivů, jež samozřejmě můžete přetažením myší snadno rozmisťovat po kreslicí ploše návrhu.

Visio nabízí tvůrci řadu vymožeností, které velmi usnadňují návrh. V první řadě je to již zmíněné nepřeberné množství symbolů a grafických prvků, jež můžete použít. V jejich výběru je cítit zkušenost tvůrců, neboť při realizaci svých nápadů si určitě z připravených palet vyberete. Veškeré vkládané prvky jsou definovány jako samostatné objekty, z čehož plyne možnost jejich editace. Můžete nejen měnit jejich rozměry ve všech směrech či např. barvu, ale k dispozici je i řada dalších parametrů (specifických pro zvolený prvek). Obecně řečeno, upravovat lze prakticky vše od textových popisek po libovolnou čáru. Při postupném sestavování kýžené výtvarné kreace lze již definované konstrukce libovolně spojovat ve větší celistvé objekty (což možná znáte z jiných aplikací), takže další úpravy můžete provádět "ve velkém". Protože editační možnosti jsou opravdu vyčerpávající, vřele doporučuji důsledný průzkum pomocí kontextového menu (na pravém tlačítku myši), jež vám odhalí potenciál editoru. Při přetahování objektů myší nad vámi bdí systém automatického "parkování", takže vše může být přehledně zarovnáno do mřížky, čímž udržíte přehlednost. Po šablonách (Stencils kolekce motivů) je dalším užitečným nástrojem "propojovač" (Connector Tool), jehož pomocí definujete vytváření vazeb mezi objekty. Spojovací křivku můžete pomocí definice uzlových bodů rovněž upravovat a různě zalamovat. Pokud se rozhodnete ve složitém schématu pohybovat s objekty, jež obsahují řadu propojení, buďte bez obav Visio inteligentně všechna propojení překreslí, v případě křížení přemostí a vazby zachová. Další výbornou pomůckou je razítko (Stamp Tool), s jehož pomocí můžete velmi rychle naklonovat objekty na potřebný počet. Tuto metodu vřele doporučuji, abyste nemuseli následně upravovat všechny rozměry, pokud byste prvek opakovaně umisťovali z originální kolekce a různě měnili velikost. Osvědčil se mi tento postup: vytvoření prvního objektu, úprava na cílovou velikost a poté razítkování na cílový počet "kusů".

Dokumenty o více listech (či stránkách) jsou definovány způsobem "něco mezi Excelem a Wordem" listy jsou jako v Excelu přes sebe (včetně oušek v dolní části), ale definovány jsou jako stránky (např. ve formátu A4), jež ovšem nijak neomezují skutečnou kreslicí plochu a vztahují se na tiskový výstup. Parametry, které je možno nastavit, opět nejlépe prozkoumáte při vložení nové stránky (v menu Insert položka Page).

Dobrou zprávou pro pokročilé uživatele je kompletní implementace programovacího jazyka VBA ve "standardní" podobě, jakou znáte z jiných aplikací Office 2000. Ve velmi podrobné nápovědě je k dispozici rovněž podrobná reference na celý objektový model, takže pokud máte zkušenosti s VBA z jiné aplikace, velmi rychle se zorientujete. Stejně jako běžné grafické objekty lze do vytvářených stránek vkládat rovněž libovolné ActiveX komponenty, takže zdaleka nemusíte zůstat u "tištěné" verze dokument lze přetvořit ve funkční celek.

Visio je mocný nástroj pro všechny, kdo chtějí a/nebo potřebují přenášet dokumentaci do vizuální netextové podoby. Paleta funkcí je natolik široká, že bezpečně postihuje nároky velkého okruhu profesních zaměření. Pokud vám PowerPoint již dávno přestal stačit, rozhodně si tento nástroj vyzkoušejte. Je však zřejmé, že při pořizovací ceně po něm sáhnou opravdu jen ti, kdo jej potřebují.

MS Visio2000

Standard Edition

Editor grafické dokumentace

standardní intuitivní ovládání

široké možnosti

není česká lokalizace

Cena: cca 8 000 Kč vč. DPH

K recenzi poskytl:

Microsoft, s. r. o., Novodvorská 1010/14B, Praha 4, 142 01

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0386

Multimediální kuchařka

Pokud mluvíme v dnešní době o multimediálním produktu, většina z nás si představí výtvor určený především pro dva smysly sluch a zrak, neboť multimédia si spojujeme s různě členěným grafickým zpracováním s případným zvukovým doprovodem. Tento titul zaútočí na vaše zbývající dva smysly čich a chuť! Do ruky se vám totiž dostává nefalšovaná kuchařka, a to včetně pravých ingrediencí!

Co poctivě kupujícího zřejmě překvapí hned zpočátku, je velikost celého balíku a jeho váha, a proto začněme menší inventurou toho, co si vlastně odnášíte. Základem je samozřejmě vlastní multimediální CD, další součástí je barevná příručka mapový průvodce, dále je zde šeková knížka a na závěr samostatná, nádherně voňavá krabice s výběrem některých koření, jež pro vlastní kulinářskou tvorbu můžete potřebovat.

Srdcem projektu je CD, jež obsahuje dvě stovky receptů vybraných specialit. Veškeré pokrmy mají svůj reálný předobraz, takže všechny výrobní postupy jsou svázány se svým vzorem v jedné z padesáti pražských restaurací, jež jsou na CD prezentovány. Receptury jsou zpracovány v podobě výčtu potřebných surovin ve spojení s postupem přípravy, pokrmy jsou prezentovány rovněž na fotografiích a velmi užitečné jistě budou videosekvence, jež přibližují nepříliš běžné kuchařské techniky. Pokud náhodou nemáte počítač v kuchyni, je možno recept samozřejmě vytisknout ve speciálním formátování pro "papírovou" formu. Databáze pokrmů je na CD seřazena nejen dle názvů, ale také dle gastronomických kritérií, a další přehled obsahuje použité suroviny a s nimi svázané pokrmy. Samostatně také naleznete seřazené videoukázky, takže můžete obdivovat zručné kuchařovy ruce. Důležitou součástí je katalog restaurací, z jejichž nabídky byly prezentované receptury vybrány a kde si můžete v originále jídla vyzkoušet. Součástí je nejen fotografie podniku s šéfkuchaři, ale především kontaktní informace a panoramatická kreslená mapa pro lepší orientaci "v terénu".

Velmi příjemným zpestřením jsou "doplňky" tohoto CD dávku koření využijete při svých vlastních pokusech a šeková knížka spolu s tištěnou mapou Prahy budou vašimi dobrými společníky při cestě za gastronomickým zážitkem. Pomocí šeků můžete v restauracích, o nichž se dozvíte na CD, uplatnit až 20% slevu a vyzkoušet tak originální provedení popsaných specialit ve špičkových podnicích. Obávám se však, že pro mnohé z nás bude návštěva řady podniků i po slevě těžko dostupná (či opravdu velmi sváteční) příležitost. Kromě hmatatelných součástí balení rovněž produkt zahrnuje slušnou podporu na Internetu, kde se rozvíjí databáze dalších pokrmů, takže opět nebudete odkázáni pouze na obsah CD.

Multimediálních produktů je k mání na trhu řada, tato Kuchařka však nad ostatními určitě vyniká. Škoda jen, že prozatím je pouze v češtině, neboť se potenciálně jedná o skvělý dárek z Prahy pro zahraniční turisty.

Multimediální kuchařka

komplexnost projektu

výhody pro uživatele

podpora výrobce

cena

zatím jen v češtině

Producent: DTP Studio

Žánr: kulinářství

Jazyk: český

OS: Windows

Cena: 495 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: DTP Studio,U Dubu 92, Praha 4

www.dtpstudio.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0387

Modrý blesk: Zlatý výběr

Další modré zablesknutí přinese do vaší CD mechaniky spoustu velmi užitečného "zadarmového" softwaru. Protože toto zablesknutí má trochu nádech dozlatova, nejedná se tentokrát o výběr z jedné oblasti využití počítačů, ale o průřez přes všemožné partie trápení kovovo-plastového spolupracovníka. Takže vzhůru do popisu.

Výběr programů je opět velmi solidní, což je jistě důsledkem toho, že produkující společnost je členem Asociace sharewarových profesionálů. Programy jsou rozděleny do několika kategorií, přirozeně podle oblastí použití.

Nejbohatší zastoupení mají multimediální tituly, tedy programy na zpracování zvuku a obrazu. Mezi nimi pochopitelně nechybí nejnovější verze klasických a obecně používaných programů, jako ACDSee, Paint Shop Pro nebo Adobe Illustrator v oblasti programů grafických, nebo třeba GoldWave a WinAmp v audiooblasti. Jedná se většinou o redukované sharewarové (nebo demo) verze plných produktů, takže se s nimi můžete těšit jenom po omezený čas, případně ochuzeni o některé funkce. Ale i tak si lze udělat velmi dobrý obraz toho, který software nakonec zakoupíte a který vám bude za vaše peníze nejlépe vyhovovat.

Stejný počet programů je obsažen i v kategorii systémových nástrojů (a utilit, dodal bych). Zde jsou zahrnuti takoví tahouni jako Windows Commander, Norton Utilities nebo WinZip, opět pochopitelně aktuální verze.

Trochu omezenější je nabídka v oblasti antivirů a aplikací pro Internet. Ani zde si ovšem nelze stěžovat na nedostatek. Mezi I-netovými aplikacemi se pochopitelně nacházejí nejnovější české verze prohlížečů Microsoftu i Netscape, spolu s několika e-mailovými klienty, a pár pomocných aplikací. Antiviry jsou zastoupeny v nejmenším množství, konkrétně tři tyto systémy se ucházejí o vaši přízeň. Malá kvantita není ovšem na úkor kvality, na disku se nalézají nejkvalitnější antivirové systémy u nás AVG 6, Avast32 a Norton Antivirus 2000. Jsou to sice "jen" demoverze, jsou ovšem po 30 dní (asi tak) plně funkční, takže i zde si můžete prozkoumat, kam budete investovat svoje finanční prostředky.

Jesliže si teprve softwarově vybavujete počítač, je nákup takovéhoto výběru dobrou cestou, jak si prověřit, jestli se vám daný produkt bude hodit a jestli je možné ho na vaší hardwarové konfiguraci optimálně provozovat. Rozhodně je to lepší investice, než nákup drahého softwaru, o kterém později zjistíte, že polovinu všech funkcí nikdy nevyužijete.

Modrý blesk:

Zlatý výběr

široký záběr nabízených témat

kvalitní výběr

Producent:

MEDIA Trade, s. r. o.

Žánr: sharewarový výběr

Jazyk: český

OS: Windows 9x /NT

Cena: 275 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: MEDIA Trade, s. r. o.,

Krakovská 25, Praha 1

Modrý blesk: Internet a komunikace 2

Vývoj na poli komunikačních technologií (jak se dnes všeobecně říká tomu, že Internet je k vidění pomalu i na toaletách) vedl společnost MEDIA Trade k vydání další sharewarové kolekce, která právě tuto oblast pokrývá.

Přehledně a kvalitně zpracovaný interface na základě procházení HTML stránek s podrobným popisem jednotlivých na disku obsažených prográmků a programů se velmi dobře a intuitivně ovládá. Samotný obsah disku je asi to nejlepší, co se nechá na poli volně použitelných programů v současné době sehnat (nevím, zda to bude pravda i v době, kdy tento článek vyjde viz první věta).

Zcela záměrně jsem v minulém odstavci nenapsal sharewaru, neboť disk obsahuje i značné množství freewarových produktů i demoverzí aplikací, které nejsou zadarmo.

Na disku se nacházejí nejnovější verze notoricky známých webovských prohlížečů (Internet Explorer 5.5 beta a konkurenční Netscape Communicator 4.72 v jazyce anglickém) i jejich menších konkurentů, z nichž některé nejsou freewarem, ale mají jiné přednosti. Kromě prohlížečů takříkajíc on-line je zde k dispozici i celá řada off-line browserů. Každý, kdo se alespoň občas připojuje na Internet, má jistě mailovou schránku. Pro přístup do ní lze opět využít celé řady e-mailových klientů, od známého Pegasus Mailu po placenou, ale výkonnou Eudoru. Tuto základní skupinu produktů doplňuje řada aplikací, jež se nějakým způsobem snaží zpříjemnit práci s Internetem. Nebudu zde již vyjmenovávat konkrétní zástupce té které výpomocné kategorie. Při zakoupení tohoto stříbrného kotouče si tak budete moci vybrat, který z obsažených akcelerátorů připojení, bookmarků, HTML editorů, ftp a chat klientů si na svůj počítač nainstalujete. Každý z nich nabízí trochu jiné funkce a nelze je shrnout jinak než do uvedených kategorií.

Nakonec proberu otázku, proč si vlastně tento disk zakoupit, když všechny obsažené programy se dají sehnat zdarma na Internetu. Nuže, odpověď je jednoduchá: za nevelký peníz získáte to, nad čím byste v lepším případě strávili desítky hodin nebo týdnů. V případě modemu je namístě ještě zmínit finanční úsporu.

Modrý blesk:Internet a komunikace 2

kvalitní výběr produktů

přehledné uživatelské rozhraní

Producent: MEDIA Trade, s. r. o.

Žánr: sharewarový výběr

Jazyk: český

OS: Windows 9x/NT

Cena: 275 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: MEDIA Trade, s. r. o.,

Krakovská 25, Praha 1

Final BANK OFFICE 2000

V současnosti dochází v podnikatelském světě ke spoustě posunů a přesunů. Mnohé z nich jsou právně poněkud nejasné, a tak je zdlouhavě řeší soudy. Nemalá část těchto případů vznikla možná proto, že jejich protagonisté tak úplně přesně nevěděli, co je ještě po právní stránce v pořádku, co je na hranici zákona a co je již zcela nezákonné jednání. Proti neznalosti právních předpisů je zde nová, silná zbraň od společnosti Final.

Přesněji řečeno, jedná se o komponovanou zbraň. První částí je Právní minimum pracovníka v bankovnictví 5, tedy nové aktualizované vydání právních předpisů týkajících se bankovní sféry, ale i podnikatelských předpisů obecně. Vzhledem ke změnám právě v právních předpisech je vydání aktualizované verze zcela namístě. Druhou část tvoří Sbírka zákonů ČR přehled předpisů ve verzi 2.04. K názvu této části není prakticky co dodat, kromě toho, že se jedná o přehled předpisů ze sbírky zákonů ČR. Dále se na disk podařilo směstnat ještě sadu síťových nástrojů firmy Final a pak kopii jejich webovského serveru.

Po prostudování všech předpisů je (alespoň si myslím) možno aspirovat na libovolnou pozici kdekoliv v bankovním sektoru (je třeba ovšem mít alespoň trochu ponětí o tom, jak banka funguje). Pro stávající zaměstnance finančního sektoru pak tento produkt obsahuje neocenitelné informace z jejich branže. Při zaregistrování produktu lze navíc získávat pravidelné aktualizace předpisů, tak jak jsou novelizovány zákonodárnými institucemi.

Ačkoliv v této rubrice se věnujeme výhradně digitálně zpracovaným informacím, musím v tomto případě dodat, že větší část balení tohoto produktu zabírala knižní podoba (tři svazky) Právního minima pracovníka v bankovnictví 5.

Celá aplikace se z hlediska operačního systému tváří jako nápověda Windows, což má hned dvě výhody: jednak jde o uživatelsky dobře známé prostředí, druhou výhodou je snadná implementace. To se přirozeně netýká kopie webového serveru, ten funguje v prostředí internetového prohlížeče.

Vzhledem ke kvalitnímu zpracování, rozsahu i uživatelskému rozhraní lze tento produkt doporučit do každé banky i do firmy, která se jen trochu zabývá finančními operacemi nad rámec běžného platebního styku.

Final BANK OFFICE 2000

rozsah a aktuálnost

zpracování

existence tištěných ekvivalentů

Producent: Final

Žánr: sbírka předpisů

Jazyk: český

OS: Windows

Cena: 2 026,50 Kč(vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: Final, s. r. o.,

Hřibská 8, Praha 10

www.final.cz

Cesta kolem světa za 80 dní

Jules Verne vtělil svoji vizi celosvětové dopravní sítě do románu, který se jmenuje stejně, jako recenzované CD. Snad všichni tento román četli, ale i tak krátce shrnu, oč se jedná (souvisí to totiž s obsahem stříbrného disku). Anglický gentleman Willy Fogg, okouzlen přesností a jízdními řády, se s přáteli v klubu vsadí, že objede zeměkouli za pouhých 80 dní. Tento záměr se mu nakonec (po mnoha peripetiích) vydaří. Celou cestu tohoto dobrodruha pak mapuje i CD. Nejen Angličanův příběh je zde obsažen, ale i atlas států světa a pak sada zeměpisných testů.

Cesta Willyho Fogga je mapována jako seznam zastávek a dobrodružství na jeho cestě formou obrázku a krátkého povídání. Po projití této pouti by pak každý měl být schopen dát dohromady řádově lepší shrnutí, než se to podařilo mně o pár řádek výš. Dlužno dodat, že povídání je vyvedeno jak písemně, tak jako mluvené slovo.

Atlas států světa je encyklopedickou částí aplikace. Jak již napovídá název této sekce, obsahuje seznam všech států světa, včetně důležitých geografických informací, jako třeba rozlohu, nejvyšší a nejnižší bod, počet obyvatel. Nechybí ani vlajka a mapka s umístěním státu na zeměkouli.

Posledním oddílem jsou testy a kvízy. Zde se ovšem nacházejí tři podoblasti, podle typu znalostí, které chceme prověřovat. Jednou možností je podle vlajky určovat název státu, druhou pak prověrka znalostí hlavních měst jednotlivých zemí. Posledním pododdílem je všeobecný zeměpisný kvíz, který prověří celkový přehled a znalosti všech oblastí zeměpisu. Na začátku každého testu si lze zvolit počet zadaných otázek, ve všeobecném testu navíc i obtížnost. Na konci každého testu pak dojde k vyhodnocení (percentuální) úspěšnosti a objeví se seznam nesprávných odpovědí. To je zejména vhodné, neboť tak se lze v testech postupně zlepšovat.

Solidní aplikace s poměrně zdařilým designem a dobrým námětem (nejedná se jenom o výuku, ale dílem i o zábavu) si určitě najde svoje zákazníky, zejména mezi školáky. Trochu mi však vadila absence multimediálního vybavení. Na druhou stranu je pravda, že pro případ touhy po akčním titulu si jistě nezvolíte CD se zeměpisnou tematikou.0 0386;

Krušné hory západ

zdařilý design a námět

absence multimediálního vybavení

Producent: SILCOM

Žánr: zeměpisná tematika

Jazyk: český

OS: Windows

Cena: 595 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: SILCOM, Na Rybníčku 14, 746 01 Opava

silcom.omnis.cz

§§§§§


Internet Download Centrum – Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0388

Prázdninové Internet Download Centrum, které právě čtete, je věnováno vybraným formátům digitálního ukládání hudby, především formátu VQF, jenž představuje konkurenci rozšířenému formátu MP3. A protože každá ztrátová komprese, na jejímž principu je založen jak formát mp3, tak VQF, s sebou nese větší či menší úbytek věrnosti reprodukce, ukážeme si i několik plug-inů z oblasti digitálního zpracování zvuku (DSP) k oblíbenému Winampu, určených k restauraci hudebních dat do původní podoby s přihlédnutím k akustickým vlastnostem malých reproboxů, používaných v počítačových sestavách.

VQF versus MP3

Formát MP3 (MPEG1 layer III), vyvinutý ve Fraunhofer Research Institute a založený na otevřených a free algoritmech, se stal standardem pro přenos hudby na Internetu. Ačkoliv od 96 Kb/s níže trpí ztrátou na vyšších frekvencích, na 128 Kb/s se jeví pro daný účel jako nejefektivnější.

VQF je reakcí japonské firmy NNT (Nippon Telegraph and Telephone) na masové rozšíření MP3. Udává se, že VQF, založený na Twin VQ technologii, poskytuje při menší velikosti souboru (nižším bitrate) vyšší kvalitu. Na základě poslechových testů lze říct, že ačkoliv VQF nemůže v oblasti klasické hudby konkurovat formátu MP3 s bitrate 128 a vyšším, jeví se být velmi robustním v oblasti kritických aplikací, jako je zpracování hudby s velkým podílem fázových a stereoefektů. V takovém případě, s přihlédnutím k poměru velikost/kvalita, je VQF nejlepší volbou.

VQF playery

K-JÖfol v2000 prebeta 2

1,73 MB

http://www.kjofol.org

K-JÖfol je šikovný hudební přehrávač s příjemným ovládáním a poměrně futuristickým designem s preferencí kruhových tvarů. Mimo formát VQF pracuje samozřejmě i s formáty Mp3, wav, mod a dalšími. Přímo v hlavním okně, lze-li toto GUI oknem ještě nazvat, integruje mimo standardního ovládání přehrávače (v pravém horním kruhu) ještě regulaci hlasitosti (Volume) a rychlosti přehrávání (Pitch). Kruhový (jak jinak) displej uprostřed ovládácích prvků zobrazuje v horní polovině aktuální skladbu, její atributy a grafickou vizualizaci hudby, v dolní pak základní 12pásmový ekvalizér (z menu je přístupný ekvalizér rozšířený na 32 pásem). Zelený progress bar ukazuje, jaká část skladby již uplynula, na vnějším oblouku jsou zbývající ovládací tlačítka. K dispozici je samozřejmě playlist editor se všemi potřebnými funkcemi.

K-JÖfol dovoluje použít spoustu skinů a radikálně odlišných GUI, z nichž některé obsahuje instalační balík a mnoho dalších lze najít na domovské stránce. Podporuje winampovské vstupní, výstupní a DSP plug-iny a vizualizační plug-iny z přehrávače Sonique.

Pěkná funkce je Shutdown computer after playlist end, kterou využijí především ti, kdo rádi usínají s hudbou na dobrou noc.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

SoriTong 1.0

1,77 MB

http://www.sorinara.com/soritong/

Další ze zajímavých přehrávačů, tentokrát z dílny japonské firmy Sorinara. Designem je na první pohled trochu podobný předchozímu přehrávači, ale už na ten druhý je znát zenová inspirace, která se podepsala především na minimalistickém ovládacím panelu s kaligrafií květiny na displeji, zlidšťující jeho jinak silně hi-tech vzhled.

Panel obsahuje, ač se to nezdá, všechny obvyklé ovládací prvky. Zajímavě řešené je ovládání hlasitosti, pozice uvnitř skladby, rychlosti přehrávání a balance ovládají se jediným posuvníkem na pravém vnějším půlprstenci, přičemž daná funkce se vybírá "posunutím" přepínače v horní části téhož panelu do příslušné polohy.

Přestože se v technické specifikaci uvádí podpora formátu VQF, je pro jeho použití třeba stáhnout a do adresáře přehrávače rozbalit balík z adresy http://ares.interpia98.net/~sorinara/vqf-addon.zip (340 KB), obsahující yamahovské knihovny DECODE32.DLL a TWINVQ2.CDB pro práci s Twin VQ audioformátem.

Přehrávač obsahuje čtyři naprosto odlišná GUI, z nichž nejhezčí je to defaultně nastavené a nejpraktičtější GUI nazvané Console. Přímo vestavěné jsou čtyři DSP efekty (crystal, vocal, wide stereo a techno enhancer) a 16pásmový ekvalizér.

Funkce Timer umožňuje použít SoriTong jako budík s možností spustit nebo vypnout v daný čas přehrávání, respektive vypnout počítač.

Malým překvapením je možnost volby češtiny, ve které pak komunikuje jak kontextové menu, tak Music manager (pardon, Hudební manažer).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

TAC/NAS VQF Input - Plug-in v1.0 for WinAMP

276 KB

http://ftp.winamp.com/components/P/in_vqft_10.exe

340 KB

http://ares.interpia98.net/~sorinara/vqf-addon.zip

Zde se nejedná o přehrávač, ale o vstupní plug-in pro populární Winamp. Nainstalovat pouze plug-in in_vfq nestačí, stejně jako v případě SoriTongu je třeba doinstalovat Twin VQ knihovny. Autor plug-inu sice radí nainstalovat Yamaha Sound VQ player, z něho zkopírovat do adresáře Winampu knihovny DECODE32.DLL a TWINVQ2.CDB, a poté yamahovský player odinstalovat, snazší ale bude stáhnout dané soubory z druhé adresy uvedené v záhlaví textu. Tyto podivné manipulace s knihovnami jsou potřebné kvůli licenční politice firmy NNT, která si přísně střeží algoritmy pro Twin VQ kódování.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

VQF enkodery

Yamaha Sound VQ - Encoder Ver2.60b1e

1,82 MB

http://yamaha-xg.com/english/xg/SoundVQ/index.html

Představuje jeden z mála enkoderů do vqf formátu. Je založený, jak jinak, na Twin VQ technologii od NNT. Distribuce se skládá ze tří komponent:

- Easy soundVQ converter umožňuje konverzi do VQF za pomoci step-by-step průvodce.

- Sound VQ Encoder vlastní engine s jednoduchým GUI, umí konvertovat pouze jeden soubor, použijeme-li funkce drag&drop a přetáhneme na něj více souborů, dovolí je postupně doplnit potřebnými informacemi a vytvoří skriptovací soubor pro Sound VQbatch Encoder.

-  Sound VQbatch Encoder GUI pro konverzi souborů definovaných ve skriptovacím souboru. Lze jej též spustit z příkazové řádky. Syntaxi zápisu skriptovacího souboru, stejně jako parametry pro spuštění komponenty z příkazové řádky, nalezneme v přiložené HTML dokumentaci.

Celá aplikace, ale hlavně komponenta pro hromadnou konverzi, nepřekypuje vstřícností k uživateli, což lze přičíst na vrub prakticky neexistující konkurenci.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: demoverze, po 90 dnech se zablokuje naprostá většina funkcí

VQF Encoder Frontend 0.2 beta

527 KB

http://www.vqf.de.vu

Frontend pro YAMAHA SoundVQ Batch Encoder od Toni Treichela, napravující některé nedostatky tohoto enkoderu ve "styku s uživatelem". Umožňuje relativně komfortní nastavení kompresních parametrů a komentářů. Po doplnění nezbytných údajů spustí enkoder, jen k němu musíme nastavit cestu na záložce Option.

Operační systém: 32bitová Windows, nainstalovaný Yamaha Sound VQ Encoder

Licence: freeware

NTT encoder

537 KB

http://sound.splab.ecl.ntt.co.jp/bin/tvq-e22.zip

Po nainstalování programu (sestává z pouhého rozbalení archivu) a pokusu o jeho spuštění se v duchu omluvíme Yamaze za nevlídná slova o uživatelském rozhraní jejího enkoderu. Firma NTT, tvůrce algoritmů a technologie Twin QV vůbec, ukázala samurajskou povahu svých inženýrů a vybavila enkoder pouze ovládáním z příkazové řádky (s 15řádkovým textovým souborem popisujícím syntax) a velmi jednoduchým GUI optimalizovaným minimálně pro rozlišení 1 024 x 768 a vyšší, u kterého pod položkou Help v menu nalezneme pouze informaci o verzi tohoto GUI. Nicméně, nenecháme-li se hned na začátku odradit, program jistě dobře splní svůj účel. Ona nakonec práce s příkazovou řádkou má své kouzlo (a na jiných platformách je dodnes denním chlebem některých uživatelů).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: 90denní demo

Frontend for NNT encoder

154 KB

http://pc.exit.de/duemig/frontend.zip

Pro práci s NNT encoderem velmi potřebná pomůcka. Sestává z jediného exe souboru, který přidáme do adresáře enkoderu. Poskytuje poměrně komfortní podmínky pro práci s více soubory, editaci ID3 tagů a umožňuje kompresi jak ve formátu mp3 (s bitrate v rozmezí 32-256 Kb/s), tak ve formátu vqf se standardními bitrate 80 Kb/s a 96 Kb/s.

Operační systém: 32bitová Windows, nainstalovaný NTT encoder

Licence: freeware

DSP plug-iny pro WinAMP

RealReverb Convolution 3.1.0

1,33 MB

http://www.gourmett.com.ar

Tento plug-in přidává do výstupu Winampu dozvuk podle schémat příslušných k specifickým prostředím. Není pro něj tedy problém vnést do vašeho pokoje dokonalou iluzi koncertu na stadionu, chrámu, železničního tunelu, otevřeného prostoru, nebo prostředí pod vodní hladinou. Charakteristiky daných prostředí jsou zaznamenány ve WAV souborech, obsahujících vzorek odezvy daného prostředí na Diracův impuls (zjednodušeně řečeno, obsahují nahrávku "krátkého výstřelu" pořízenou v daném prostředí). Několik základních jich obsahuje instalační balík, další je možné získat na domovské stránce.

Protože plug-in používá pro výpočet výsledného signálu konvoluční metodu, je velmi náročný na výkon procesoru minimálním požadavkem je Pentium II. Výpočetní nároky lze snížit nastavením monovstupu a výstupu plug-inu, případně omezit signálovou odezvu na přiměřenou maximální dobu.

Operační systém: 32bitová Windows, WinAmp 2.0+

Licence: AdWare, uživatel se zavazuje pravidelně klikat na reklamní bannery v horní části okna

Arboretum Realizer 1.1

568 KB

http://www.arboretum.com

Jeden z plug-inů restaurujících komprimovaný zvuk od optimální polohy. Zkvalitnění reprodukované hudby dosáhneme nastavením příslušných ovládacích prvků.

- bas max na základě přítomných basových složek vytváří psychoakustický vjem mnohem nižších frekvencí, a kompenzuje tak částečně kmitočtovou charakteristiku reproboxů ve spodní části pásma.

- exciter přidává vyšší harmonické, čímž zvyšuje čistotu vokálů a bicích.

- stereo rozšiřuje stereobázi

Plug-in umožňuje výměnu skinů; některé obsahuje instalační balík, mnoho dalších lze stáhnout z domovské stránky.

Operační systém: 32bitová Windows, WinAmp 2.0+

Licence: shareware, 9,95 USD, testovací doba není omezena

AlienDSP for WinAMP 2.0

209 KB

http://www.spaceports.com/~allenc/download/dsp_alien.zip

Plug-in od Kanaďana Allena Chenga obsahuje spoustu funkcí, umožňujících si se zvukem dosyta vyhrát. Najdeme zde nastavení stereobáze několika metodami, karakoe, ovládání rychlosti přehrávání, ozvěnu, dozvuk, nastavení hlasitosti s kompresí signálových špiček a další.

Operační systém: 32bitová Windows, WinAmp 2.0+

Licence: freeware

Q-FILTER QM2105

635 KB

http://www.gourmett.com.ar

Plug-in simuluje komerční hardwarový nízkofrekvenční filtr QM2100, používaný na technoparties. Kombinuje funkce dolní, horní a pásmové propusti, umožňuje nastavení jakosti filtru, rezonančního kmitočtu, časové konstanty a vstupní úrovně signálu. Aktuální nastavení filtru lze sledovat na grafu zobrazujícím jeho přenosovou charakteristiku.

Operační systém: 32bitová Windows, WinAmp 2.0+

Licence: AdWare, uživatel se zavazuje pravidelně klikat na reklamní bannery v horní části okna

Much FX

50,3 KB

http://www.gourmett.com.ar

Much FX není výkonný DSP plug-in, ale plní funkci jakéhosi správce plug-inů. Umožňuje současně spustit několik plug-inů (přidáním do okna pomocí tlačítka Add) a kdykoliv je aktivovat/deaktivovat (zaškrtnutím okénka vedle jména plug-inu). Další výhodou je možnost používat plug-iny pro WinAmp 1.x. Představuje patrně jedinou šanci pro ty, kteří chtějí provozovat internetové vysílání prostřednictvím serveru Shoutcast a zároveň využívat výhod DSP efektů.

Operační systém: 32bitová Windows, WinAmp 2.0+

Licence: cardware, registraci lze provést zasláním pohlednice na adresu autora0

§§§§§


Suse Linux na váš desktop - Suse Linux 6.4 CD Edition

Jan Povolný

c00p0390

Do redakce se nám dostal další z klonů populárního operačního systému Linux, jehož cílem není nic menšího, než přiblížení Linuxu obyčejnému uživateli prostřednictvím propracované instalace, grafického uživatelského prostředí, a v neposlední řadě také výborného manuálu. Zda se to tvůrcům SuSE Linuxu podařilo, se pokusím objasnit v následující minirecenzi. Hned v úvodu musím podotknout, že jsem byl zvědavý na nový instalační program a hlavně na množství softwaru, který je s CD edicí dodáván (6 CD s více než 1 500 aplikacemi).

Instalace

Začneme instalací. SuSE Linux 6.4 přináší novou verzi instalačního a konfiguračního programu YAST2, která již běží v plně grafickém prostředí, tak jak je tomu i u posledních verzí ostatních distribucí (RedHat Linux, Corel Linux, atd.). YAST2 se opravdu povedl. Není totiž až zas moc automatický, jako je tomu u Corel Linuxu a zkušenější uživatel uvítá možnosti práce s diskovými oddíly, či podrobný výběr balíčků. Na druhou stranu je instalace dostatečně snadná i pro začínajícího uživatele, kterého bez problémů provede výběrem balíčku, autodetekuje zvukovou, grafickou i síťovou kartu a zkopíruje potřebné balíčky. Pokud jsou vaše karty na seznamu podporovaného hardwaru, nenarazíte na žádný problém. YAST2 také jako vůbec první instalátor nabízí zkopírování souborů Linuxu na nový souborový systém ReiserFS, jenž v poslední době nabývá mezi uživateli Linuxu na popularitě, neboť odbourává některé nepříjemné vlastnosti ext2 fs (extended filesystem 2), standardně používaného v ostatních distribucích. Překvapila mě také možnost zapnout Mesa GLX rozšíření u SVGA serveru X Window přímo při výběru zobrazovacího modu, samozřejmě pouze v případě, že vlastníte odpovídající grafickou kartu.

Všechny výše uvedené kladné vlastnosti instalátoru jsou vykoupeny větší hardwarovou náročností. Ke spuštění YAST2 budete potřebovat alespoň procesor 486DX a 32 MB RAM. Pokud nedisponujete tak velkou operační pamětí, můžete sáhnout po starší textové verzi instalátoru YAST, známé z přechozích distribucí SuSE Linuxu. Pak vám postačí "jen" 16 MB operační paměti (což také není zrovna málo).

Prostředí, aplikace

Po úspěšném ukončení instalace a následné detekci vašeho hardwaru vám SuSE Linux nastartuje do známého grafického prostředí KDE (K Desktop Enviroment), zde upraveného do podoby SuSE desktopu. KDE je objektově orientované prostředí, svým vzhledem velmi podobné Windows 9x. Obsahuje množství dialogu pro jeho konfiguraci i pro konfiguraci samotného Linuxu. Díky jeho podobě s Windows zvládne KDE i začínající uživatel, který u Linuxu nikdy neseděl. Výhodou SuSE oproti ostatním distribucím je obrovské množství aplikací stvořených přímo pro KDE, takže zde naleznete i méně obvyklý software pro pálení CD, pro vytvoření faxového serveru, přehrávání videa a hudby (včetně mp3) a mnoho dalších. Dle mého názoru se v SuSE dali tou nejlepší cestou, neboť GNOME a ostatní GUI pro X Windows nejsou tak intuitivní a propracované. Ale i to je věc vkusu a názoru.

Kromě KDE aplikací naleznete v distribuci SuSE Linux 6.4 ještě obrovské množství dalšího softwaru. Zde bych vyzdvihl zejména WordPerfect 8, Applixware Office, ADABAS, MySQL, distribuce Vmware, StarOffice 5.1a od fy SUN, netBeans pro práci s Javou a mnoho dalších. Pro aplikace s GNU licencí jsou k dispozici i zdrojové kódy. Na šesti cédéčkách naleznete opravdu skoro všechno, a nebudete tak nuceni dále hledat aplikace na Internetu. Na závěr tohoto aplikačního odstavce nezbývá než dodat, že distribuce používá kernel ve verzi 2.2.14 (současná je 2.2.15) a XFree ve verzi 3.3.6 (nyní již 4.0) se zabudovanou podporou pro nové grafické čipy i810, GeForce256 nebo ATI Rage 128.

Samostatný odstavec si zasluhuje dokonalá dokumentace. V krabici se šesti cédéčky dostanete jednak výborně provedenou instalační příručku, která vás pomocí veselých obrázků a bublinové nápovědy přehledně provede instalací i detekcí hardwaru, druhak tam objevíte poměrně silný manuál, který vám ovšem poslouží i jako obecná kniha ke kterémukoliv Linuxu. Je v ní totiž podrobně popsán postup konfigurace jednotlivých serverových části Linuxu, a to i s ruční editací konfiguračních souborů.

Na závěr

každé recenze patří shrnutí kladů a záporů. Kladů má SuSE Linux spoustu. Mezi hlavní patří výborná instalace, množství aplikací, výborně provedený manuál. Hlavní nevýhodou může být paradoxně taktéž množství aplikací, které u nezkušeného uživatele působí spíše zmatečně. Navíc, pokud při instalaci zvolíte vlastní výběr, budete hodinu a půl instalovat a z toho hodinu vybírat balíčky, což může být dost frustrující. Dalším a posledním problémem může být neúspěšná detekce vašeho hardwaru a následné problémy s ručním zprovozněním.

I tak patří SuSE Linux mezi nejlepší distribuce a mohu ho vřele doporučit uživatelům, hledajícím jednodušší instalaci a konfiguraci spojenou s plně funkčním a aplikacemi bohatě zásobeným linuxovým serverem (což například Corel Linux příliš nesplňuje).

SuSE Linux 6.4 CD Edition

výborná dokumentace

grafická instalace YAST2

někdy problémy s dektekcí hardwaru

množství aplikací

K recenzi poskytla firma: SuSE CR, s. r. o.

Pod Pekárnami 338/12, Praha 9

Cena: 1 790 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Knihy


Java Script – Kompletní kapesní průvodce

Jan Žďárek

c00p0403

Autor: Richard EisenmengerVydavatelství: Grada PublishingPočet stran: 304Doporučená cena: 290 KčDoporučená: Kamila Slavíčková

Kompletní kapesní průvodce je edice knih, která se chce, díky kapesnímu formátu a přehledné formě, stát skutečně často používanou při praktickém používání daného softwaru. Pro tuto edici byl stanoven pevný formát, takže způsob používání všech kapesních průvodců by měl být obdobný. Praktická použitelnost je docílena orientací na konkrétní problémy, umístěním příbuzných informací blízko sebe, uváděním přehledu dané kapitoly na jejím začátku a početnými křížovými odkazy pro přístup k doplňujícím informacím. Má být něčím mezi stručnými úvodními příručka-mi a rozsáhlými, vyčerpávajícími publikacemi. Návod k použití kapesního průvodce je uveden na začátku každé knížky této edice.

Knížka JavaScript kompletní kapesní průvodce se snaží co možná nejlépe pokrýt problematiku programování ve verzi 1.1 tohoto jazyka. Začíná základním vysvětlením, co to JavaScript vlastně je a ukázkami některých funkčních programů. Následuje referenční přehled značek HTML s vysvětlením jejich funkce, pak teprve dojde na první program v JavaScriptu, na němž je objasněna jeho základní struktura a funkčnost. Dále jsou stručně zmíněny základy jazyka, např. rezervované názvy, datové typy, operátory, funkce atd., až k objektům. Další oblast se již týká příkladů programování, ošetřování událostí, cookies atd. Předposlední kapitola pak stručně zmiňuje různé implementace v prohlížečích a v této souvislosti je zde i úvod do jazyka VBScript (tj. Visual Basic pro WWW). Poslední kapitola zahrnuje velice stručný výčet známých chyb, seznam zdrojů na WWW, slovníček pojmů, týkající se sítí, nezbytné kódy barev a rejstřík.

Jak sami vidíte, podle výčtu témat je to knížka informacemi přímo nabitá, ale nemůžete čekat, že každé z témat je rozpracováno do detailů. Jedná se spíše o solidní přehled, pokud byste potřebovali jít do větší hloubky, nezbude než hledat v nějaké objemné referenční příručce, nebo lépe přímo na Webu.

Co se týče věcných chyb, musím poznamenat, že jich tam několik je; chcete-li být varováni, pak je to např. popis atributu MAYSCRIPT (tag APPLET), použití metody javaEnabled(), další věcné chyby pak asi pramení již z překladu. Najdete i dosti častou chybu, kdy jeden z parametrů nově otevíraného okna je zapsán místo správného resizable jako resizeable, což je správné možná v angličtině, méně už pak v JavaScriptu.

K práci překladatelky jsem nucen konstatovat, že tentokrát je vyloženě odbytá, nekvalitní, příšerná. Tolik překlepů jsem už dlouho neviděl jsou nejen v textu, ale i v ukázkových zdrojových textech, zkrátka všude, dokonce i v seznamu barev (např. seaschell, glod...). I pokud tuto knížku nebudete chtít číst od začátku do konce, na překlepy nutně narazíte. Mnoho věcných nedokonalostí pravděpodobně pochází z toho, že překladatelka zřejmě mnohokrát (pokud vůbec, ale nechci urazit!) v životě neprogramovala, jinak si to prostě nedovedu vysvětlit.

Výše uvedené si jistě zaslouží i citace. Např. ve slovníčku k pojmu FTP je uvedeno "File Trnaserfer Protocol", k pojmu telnet pak "Telnet bude brzy úplně nahrazen sítí WWW.", k vysvětlení ASCII kódu je mj. doslova uvedeno toto: "V IBM ASCII kódech je v prvních 128 znacích také přehláska, francouzská a skandinávská písmena, jakož i matematické symboly a řecká abeceda."

Co dodat? Nejedná se o vyloženě špatnou knížku, ale nemohu ji doporučit naprostým začátečníkům, protože vyžaduje kromě velké dávky trpělivosti i určité základní zkušenosti s programováním, abyste dokázali odhalit některé chyby v příkladech. Publikace to mohla být skutečně praktická, ale napáchat tolik chyb na tak malém prostoru je poněkud zarážející. Na výskyt chyb jsem v technické literatuře již více méně zvyklý, stále se s nimi ale nemohu docela smířit, zvláště jsou-li to překlepy, tj. chyby lehce odstranitelné. Připadá mi, že v tomto případě se jedná o značné pohrdání čtenářem. Jinými slovy: čeho je moc, toho je příliš.


Delphi 4 - Kompletní kapesní průvodce

Jan Žďárek

Autor: Jiří Bráza

Vydavatelství: Grada Publishing

Počet stran: 600

Doporučená cena: 390 Kč

Jak je patrné již z názvu této knihy, jedná se o příručku věnovanou čtvrté verzi Delphi. Oproti značné části knižní produkce v této oblasti však nejde o překlad, přestože autor knížky o programování také překládá, jak si již pozorný čtenář této rubriky jistě všiml. Mohu rovnou říci, že jsem byl příjemně překvapen celkovou dobrou úrovní knihy, neboť naplňuje poslání edice "kompletních průvodců" být příručkou pro praxi.

V podstatě se v ní dočtete vše potřebné pro ovládnutí tohoto vývojového nástroje, počínaje instalací a základním seznámením, přes podrobný popis pracovního prostředí (editory, nástroje) i klávesové zkratky pro zefektivnění práce. Z vlastního programování je zde možné nalézt úvod do jazyka Object Pascal, což již klasicky obnáší popis struktury a řízení programu, popis datových typů, třídy a výjimky. Tato část je co možná nejstručnější, což je patrné zejména v podkapitole o OOP, kde se skutečně v případě potřeby budete muset obrátit na další doplňkovou literaturu. Následující část se již věnuje využití prostředí k vývoji, tedy např. vytváření a správě projektu, užití průvodců, komponenty apod. Navazuje popis testování a ladění za pomoci integrovaných prostředků. Tím končí zevrubné seznámení s možnostmi IDE Delphi, neboť další kapitoly již probírají na konkrétních příkladech vlastní programování ve Windows s použitím jednotlivých dodávaných komponent, mj. používání schránky, nejjednodušší grafika, dynamické knihovny, multithreading, ale i tvorba nápovědy. Podrobněji pak podpora programování databázových aplikací a tvorba vlastních komponent nebo objektů ActiveX. Závěrečná kapitola shrnuje funkce z knihovny RTL (Math, System, SysUtils). Pravidlem se již stal rejstřík, který nechybí ani v této knížce.

Jak je patrné, zásadou je stručnost tedy budete-li potřebovat rychle najít způsob řešení určitého problému či hodláte Delphi nainstalovat a experimentovat s rozvíjením uvedených příkladů, pak je to ta správná kniha pro vás (autor asi plánuje uveřejnění zdrojových kódů příkladů na WWW, v okamžiku psaní recenze je však nebylo možné konvenčními prostředky z jeho stránek získat). Hodláte-li však v Delphi skutečně něco rozumného programovat, budete se pravděpodobně nakonec stejně muset začíst do nepoměrně obsáhlejších publikací vztahujících se jak k Delphi (jejich recenze se připravují), tak k mnohým v knize zmíněným pojmům. Nakonec jsem se tedy dopracoval k odhadnutí toho, komu je kniha určena nepochybně se uplatní u všech začínajících uživatelů Delphi, případně u zájemců o novinky v Delphi 4. Předchozí znalost programování je vítána, ale není naprosto nutná, s výše uvedenou výhradou, týkající se použití další literatury.

Škoda, že se tu a tam do textu vloudily chybičky nejen gramatického rázu. Konkrétně se podařil pěkný "úlet" v odstavci o ukazatelích na procedury: že v příkladu je to ukazatel na funkci, to bych ještě snadno překousl, ale je deklarován typ a do shodně pojmenované proměnné je pak přiřazováno, a nakonec je stejně volána původní funkce. Navíc ve vysvětlujícím textu je výslovně uvedeno, že "do naší proměnné ProcPointer můžeme přiřadit funkci Zaokrouhli".

Tato chyba by mohla vadit pouze skutečným začátečníkům jsem přesvědčen, že jen trochu zběhlý programátor ji snadno objeví (nejpozději při čtení této recenze). To samé se týká nemnoha překlepů v několika dalších fragmentech, ty však již jsou zcela evidentní a autorovi bych je vzhledem k jejich velmi omezenému počtu nevyčítal.

Předchozí odstavec by mohl některé potenciální čtenáře odradit, ale to bych nechtěl, tato knížka se mi totiž docela líbila a je jisté, že se může stát vítaným pomocníkem při objevování možností, jež nám Delphi nabízejí.


Titulek: 1001 tipů a triků pro Internet

Jan Žďárek

Autoři: Jan Vořech, David Morkes

Vydavatelství: Computer Press, Brno 1999

Počet stran: 432

Doporučená cena: 295 Kč (383 Sk)

Po přečtení názvu recenzovaného díla si jistě mnoho z čtenářů povzdychne, že zase přibyla další kniha do hromady publikací věnovaných dnes asi nejcitovanějšímu termínu, totiž Internetu. Nenechte se ale mýlit, již druhé přepracované vydání knížky 1001 tipů a triků není až tak "běžnou" publikací.

Začátek knihy je sice věnován otázkám okolo realizace připojení k Internetu, volbě poskytovatele, výběru modemu a jeho nastavení, konfiguraci spojení pod Windows 95 i 98, apod. Dále však naleznete tipy spíše k praktické činnosti používání všech možností sítě. Říkám-li všech, pak nemyslím jen spoustu triků k práci s e-mailem a mnoha různými programy pro jejich používání, problematiku prohlížečů ve Windows (Active Desktop), ale třeba i propojení aplikací Office s Internetem. Až dosud celkem běžné, ale dále tu najdete podrobný popis možností práce s elektronickými konferencemi včetně popisu odlišností mezi jednotlivými programy (listserv, majordomo...), NetNews a nastavení různých programů pro jejich čtení, FTP včetně vyhledávání souborů v archivech (Archie, NoseyParker, ALLA). Za netradiční považuji velmi dobrý popis práce s telnetem, příklady dostupných služeb i různých klientů, naznačení možnosti používání systému X Window (v knize překřtěný na X Windows). Neobvyklé je pak zařazení kapitoly o Gopheru a službě WAIS, což jsou dnes již prakticky zapomenuté pojmy, avšak v kvalitní publikaci by neměly chybět, když už pro nic jiného, tak alespoň pro úplnost a připomenutí jejich zašlé slávy. Následuje ale popis služby, která tyto kdysi tak populární nástroje téměř úplně vyhladila World Wide Web. Dočtete se nejen "co to je", ale i o použití Internet Exploreru a kanálů (push technologie). Podrobně se můžete také dočíst o vyhledávacích službách jak v zahraničí, tak i u nás. Dále pak několik tipů pro vývojáře dokumentů pro WWW, a již tu máme další velkou kapitolu o komunikaci po síti. Zastoupeno je IRC, ICQ, NetMeeting i internetová telefonie a další. Na závěr pak autoři přidali několik tipů na užitečné nástroje (utility), např. pro editory WWW stránek, šifrování PGP, kompresi a přenos dat a několik tipů na hry, umožňující hrát po síti.

Plejáda témat je skutečně pestrá, tak to má u tipů a triků být. Velice se mi líbilo, že přes dominanci programů pro MS Windows nejsou odstrkovány ani další alternativy, např. mezi klienty elektronické pošty se dostal i unixovský mail (spíše pro vyřešení vzniklé nouzové situace, máte-li ho poprvé použít), oblíbený Pine či Elm. Vedle těchto textových klientů jsou postaveny WinPMail, Eudora, Netscape Messenger a MS Exchange. Pro čtení News jsou jako unixové alternativy uvedeny programy nn, Tin a Pine. Trochu mne zamrzelo, že vedle známých grafických prohlížečů je sice citován Lynx, ale nic bližšího se o tomto prohlížeči nedozvíte pak by byl popis alternativ úplnější.

V knize sice naleznete několik překlepů, ale ty naštěstí nesnižují její celkovou rozsáhlou použitelnost. Jen pro pořádek, tipů je v knize přesně 1 082. Autoři též mlčky předpokládají, v kontrastu k úvodní "připojovací" kapitole, že nejste úplní nováčci, nebo že máte dobrý výkladový slovník. Domnívám se totiž, že porozumnění mnohým termínům v knize obsažených sice lidem s používáním sítě již obeznámeným připadne jako samozřejmé, člověk právě se připojivší však na ně bude hledět s jistými rozpaky (přesněji by se dalo říci jako právě vyoraná myš). Jelikož ale jednotlivé tipy jsou na sobě víceméně nezávislé, není nutné hned všemu porozumět. Časem se tato kniha každému jistě stane užitečným zdrojem pro řešení různých problémů spojených s používáním Internetu, a to nejen na platformě Windows.

§§§§§


9/2001


Novinky


Krátké zprávy

C01P0542

Na FEL se bude vyučovat Java

Do dvou let by se na FEL ČVUT měly změnit učební osnovy natolik, že tradiční výuku Pascalu by měla víceméně nahradit Java. V rámci tohoto rozhodnutí poskytla společnost Borland věnovat fakultě školní licence na JBuilder v celkové hodnotě přesahující 320 000 Kč.-jp

Volkswagen s HP

Model VW Golf eGeneration je nyní dodáván s kapesním počítačem HP Jornada 548. Ten je umístěn ve speciálním držáku uprostřed palubní desky a slouží řidiči jako zdroj informací o dopravě, itinerář cesty či zdroj zpráv o počasí. Obsluhuje se přes dotykový displej. Součástí vybavení je i hlasový záznamník, který umožňuje namluvený vzkaz odeslat jako e-mailovou zprávu.-jp

Expanze do Polska

Česká společnost LLP Group, dodavatel finančních a obchodních softwarových řešení, oznámila otevření pobočky v Polsku. Je to již sedmá kancelář otevřená mimo ČR. LLP se rovněž stala certifikovaným systémovým integrátorem společnosti Ariba.-jp

CNA má první absolventy

Prvních pět studentů v ČR úspěšně dokončilo studium Cisco Network Academy a ministr Březina jim slavnostně předal certifikáty. Program CNA byl u nás spuštěn zhruba před dvěma lety a v současnosti již funguje 30 akademií.

§§§§§


AMD nevydrží dvhodiny bez vody,

Patrik  Veselík

C01P0543

říkají technologové továrny  Fab 30 v Drážďanech. Tuto a další zajímavé novinky jsme se dozvěděli  při exkurzi do továrny, kterou 8. srpna pro novináře uspořádal  výrobce procesorů Duron a Athlon.

Po cestě, která se nechala  přežít, jsme projeli samotným městem Drážďany, minuli letiště  a stanuli před komplexem vzájemně propojených nízkých budov.  První dojem se velmi lišil od toho, jak si v Čechách představujeme  továrnu (hlučící, špinavé a nevzhledné domy, obklopené ještě  špinavějšími, mohutně kouřícími komíny). Výroba tak delikátní  součástky, kterou procesor bezesporu je, vyžaduje naopak velmi  čisté prostředí, které sama výroba rovněž neznečistí. Čisté bílé  domy se zelenými doplňky korespondovaly s až lesním tichem. Nic  nenapovídá tomu, že právě v těchto zdech se vyrábí jeden ze dvou  nejvýkonnějších procesorů světa v kategorii x86.

Pokud chceme  vstoupit do samotné továrny, měli bychom si nejdříve říci něco  blíže o její historii. Firma AMD postupovala poměrně odvážnou  cestou. Věděli, že jejich vědci mají ve svých hlavách nápady  na nový procesor (současný Athlon). Zároveň však bylo jasné,  že pro výrobu takového procesoru je nutné mít továrnu, odpovídající  době výroby, což AMD neměla. Proto se rozhodli postavit úplně  nový komplex, jenž by používal 0,18mikronovou technologii. Ovšem  rozhodnutí je jedna věc a stojící funkční továrna věc druhá.  Nejdříve bylo nutné najít po celé zeměkouli takové místo, které  by odpovídalo velkému množství mnohdy velmi specifických požadavků.  Továrna totiž musí být na takovém místě, aby byla co nejvíce  izolována od čehokoli, co by mohlo jakkoli přibrzdit nebo dokonce  zastavit výrobu.

Výsledek pátrání byl možná pro mnohého českého  občana radostí či zklamáním. Vybrán byl bývalý "východní" blok,  což na jedné straně potěší a na straně druhé vyvolá otázku "Proč  oni, proč ne my?" Jak jsem však naznačil, je to problematika  složitá a nelze v žádném případě zahrnovat emoce či národní zájmy  nebo přání. Volba Drážďan měla podle AMD čtyři základní důvody:

- lidé  Drážďany mají dlouhou historii v oblasti mikroelektroniky, která  se datuje ještě před pádem berlínské zdi (vzpomeňme na Robotron).  Byly to právě Drážďany, kde vznikl první čip 1 Mb ze zemí RVHP.  Pokud tedy byla někde nevyužitá koncentrace odborníků na poli  mikroelektroniky, tak to bylo právě zde.

- subvence Německá  spolková vláda se rozhodla podpořit výstavbu továrny právě v  tomto regionu a společně se saskou zemskou vládou podpořily AMD  sumou 800 milionů marek.

- školská infrastruktura V Drážďanech  a blízkém městě Chemnitz se nachází množství univerzit včetně  výzkumných ústavů (které jsou jejich součástí), zaměřených právě  na mikroelektroniku.

- politické a ekonomické klima Saská zemská  vláda velmi dobře spolupracuje se špičkovými technickými a technologickými  firmami, jakou je rovněž AMD. Tomu napomáhá i vstřícný postoj  místního obyvatelstva.

Roli jistě hrají i další okolnosti, o  kterých se AMD přímo nezmiňuje (mezinárodní letiště asi kilometr  od továrny, možná i podloží z jemného říčního písku atd.). Takové  podmínky, sebekriticky přiznejme, prostě nabídnout nemůžeme.  Buďme na druhou stranu rádi, že továrna vznikla 80 km od našich  hranic, a ne příkladně v Irsku. Továrna zaměstnává zhruba 1 800  pracovníků, mezi kterými je jeden Čech a jeden Slovák.

Dne 20.  prosince 1995 byl projekt Fab 30 oznámen oficiálně. Roku 1996  byly zahájeny zemní práce, r. 1997 se oslavilo postavení střechy  a konečně v r. 1998 byla dokončena tzv. čistá místnost a mohla  se začít instalovat technologie od litografických strojů až po  přepravník waferů. Zařízení pro Fab 30 dodávalo velké množství  velmi úzce specializovaných firem, které jsou sice ve svém oboru  mistry, ale běžný občan o nich nikdy neslyšel. Například holandskou  společnost ASM Lithography Holding N.V. si vybraly rovněž firmy  Intel, Motorola, Oak Semiconductor, TSMC, UMC, a mezi dalšími  též AMD. Tento dodavatel je poměrně klíčový, protože to jsou  právě jeho litografické stroje, které určují rychlost výroby  a výrobní technologii. Roku 1999 byla zahájena výroba zároveň  testy procesorů K6 a tzv. měděné technologie. Dne 25. ledna 2000  byla továrna Fab 30 spolu s dalšími z království AMD certifikovány  normou ISO 9002:1994 a revidovány 1. července letošního roku.  Továrna zahájila výrobu před více než rokem a od té doby produkuje  procesory Athlon bez jediného přerušení výroby při teoretickém  maximu 5 000 waferů týdně.

Tolik tedy k historii, nuže vzhůru  do tajů továrny. S ohledem na delikátnost velké části továrny  nás novináře z bezpečnostních důvodů pustili jen do části s tím,  že o zbytku jsme dostali informace. Upřímně řečeno čekali jsme  víc, jen je otázka, za to nebylo jen nesplnitelné přání. Exkurze  vedla přes tzv. technologické prostory, o kterých se mnoho nemluví  ani nepíše. Právě to bývá tím největším oříškem pro výrobce čipů  (tedy i procesorů). Takzvané čisté místnosti je nutné napájet  natolik čistým vzduchem (zde byla použita třída čistoty 100T),  že pouhý lidský dech jej dokáže znečistit k nepoužitelnosti.  Pracovníci se v čistých prostorách pohybují ve skafandrech ne  nepodobných těm z kosmických lodí. Vzduch se v čistých místnostech  musí vyměnit jednou za šest minut. Místnosti jsou v továrně dvě  a dohromady zabírají plochu 11 000 m2. To samo o sobě klade obrovské  nároky na "pračku vzduchu", která se v přízemí továrny nachází.  Termín "pračka" lze vysvětlovat doslova, protože při výrobě superčistého  vzduchu se používá rovněž voda. Pro srovnání v čisté místnosti  je vzduch mnohatisíckrát čistší, než na operačních sálech.

Podobných  paradoxů je zde mnohem víc. Za sekcí pro výrobu čistého vzduchu  byla další, jenž udivila možná ještě více. Zde se totiž vyráběla  voda. Ano, "obyčejná" voda, jen superčistá. Čistota musí být  absolutní, nesmí v ní být vůbec nic. Ani to není tak jednoduché,  jak bychom si mohli myslet. I destilovaná voda do chladiče je  totiž z pohledu výroby procesorů stále "extrémně špinavá". Čistota  vody jde až do takových krajností, že se dokonce pro člověka  po požití stává "kyselinou", protože se snaží vyrovnat množství  minerálů a ty si samozřejmě bere z okolní tkáně, čímž ji poleptá.  Superčistá voda se vyrábí kvůli procesorům, ne na pití. Čipy  se totiž během výroby oplachují (proto je potřebná voda), ale  po osušení na nechráněném čipu (ještě na waferech) nesmí zůstat  ani smítko, pokud možno ani atom (a proto superčistá). Zásoby  5 000 m3 vody postačí jen na dvě hodiny výroby, poté je továrna  doslova "na suchu" a výrobní linka se zastavuje.

Při výrobě  se používá velké množství chemikálií, které pomáhají napařování  vrstev, čištění či jiným výrobním účelům. Z bezpečnostních důvodů  (tentokrát pro ochranu zdraví a životů lidí) se zde nacházejí  na každém kroku dekontaminační sprchy. Pokud by bylo skutečně  "všechno špatně", je budova konstruovaná tak, aby případný výbuch  směřoval ven směrem do stráně a ne směrem do továrny. Po celém  komplexu včetně kanceláří je nutnost vlastnit ochrannou přilbu  a brýle. Vypadá to poněkud zvláštně, když mají účetní na své  skříni žlutou přilbu a ochranné brýle. Inu, vše pro zdraví zaměstnanců.

Elektrická  energii potřebuje továrna vlastně stejně nutně, jako vodu či  vzduch. Vlastní elektrárna poháněná ruským zemním plynem má výkon  26 MW. Přesto je Fab 30 napojena na energetickou síť Drážďan.  Tepelná energie se využívá k vytápění.

S nadsázkou lze říci,  že továrna na výrobu procesorů je vlastně linka na výrobu čistého  vzduchu a superčisté vody, a čipy se produkují jako vedlejší  produkt. Do čistých prostor jsme přístup pochopitelně nezískali,  jen jsme měli možnost přes okénko nahlédnout. Ano, potvrzuji,  chodí tam jako kosmonauti a je tam celkově "šrumec". Delší čas  jsme nezískali, abychom nezjistili nějaká výrobní tajemství,  která se nesmí dostat mimo zdi AMD. Důvod je jednoduchý vedle  výroby procesorů Athlon 0,18mikronovou technologií se s velkou  pravděpodobností v druhé čisté místnosti již vyrábí 0,13mikronovou  technologií procesory rodiny Hammer. Ty mají na trh přijít až  v průběhu příštího roku.

Již jsme narazili na slovo wafer, které  má zřejmě nejblíže k vaflím. Jedná se o křemíkovou destičku o  průměru 200 mm (ve Fab 30, jinde až 300 mm), jež slouží jako  podložka pro vlastní tranzistory procesoru. Může se říci, že  plní funkci tištěného spoje. Na wafer se umístí několik jednotek  až několik stovek obvodů (budoucích čipů). Wafer se pohybuje  po čisté místnosti zapouzdřený do speciálního krytu, kde je 100x  čistší vzduch než ve vlastních čistých prostorách. V nich wafery  putují od jedné výrobní operace k druhé, až absolvují všech zhruba  pět set úkonů. Jejich absolvování trvá několik týdnů. Každá operace  je však zaznamenána, takže není problém ani po měsících vypátrat  osud jednotlivých procesorů. Wafery, včetně speciálních krytů,  se letecky (proto je obrovskou výhodou letiště) dopraví do Malajsie.  Tam se wafery rozřežou a teprve tehdy vzniknou samostatné čipy.  Jejich zapouzdřením vzniká procesor v podobě, v jaké jej známe.


Etna

Na RDRAM se již nenadává, tato móda již přešla.  Je to jen stav dočasný, protože se v těchto dnech znovu zahajuje  vlna odporu proti RDRAM včetně firmy Rambus. Když už budou zuřiví  bojovníci v ráži, jistě do seznamu zařadí i společnost Intel.  Proč se nadávalo? Příčin bylo víc, od velmi dlouhého startu RDRAM  technologie přes různé nepotvrzené aférky až po směšování pojmů  RDRAM a RIMM. Pod zkratkou RDRAM se skrývá paměťová technologie  končící pouzdrem integrovaného obvodu, kdežto RIMM je paměťový  modul neboli způsob zapojení těchto integrovaných obvodů. Právě  ono zapojení je největší brzdou jinak velmi perspektivní technologie.  V následujících několika letech budou tyto nevýhody odstraněny  (tedy aspoň nám to slibují) a pozice RIMM (potažmo RDRAM) se  změní. Proč se o RDRAM začne opět mluvit? Procesor Intel Pentium  4 byl doposud postaven na jediné čipové sadě Intelu s názvem  i850, která podporovala právě RDRAM v podobě RIMM modulů. Intel  však uvedl nový čipset i845, jenž poprvé (tedy u Intelu) kombinuje  výkon procesoru Pentium 4 s nízkou cenou paměti SDRAM. Tím současně  začíná být definitivně zpečetěn osud procesorů Intel Pentium  III. Na RDRAM si všichni vzpomenou též při testování výkonu čipsetu  SiS645, který jako první přímo podporuje DDR SDRAM s taktem 333  MHz. Ten pro změnu kombinuje výkon Pentia 4 s výkonem DDR technologie  a se zmíněným taktem 333 MHz. Bitva ještě není dobojována.

Opět  jsem se setkal s problémem starých a novějších myší. Takzvané  "staré" myši mají plochý 9vývodový konektor a připojují se do  sériového rozhraní RS232 (někdy nazývaného COM). Novější myši  jsou s kulatým konektorem typu PS/2 (podle specifikace PC99 zeleným)  a nejnovější s rozhraním USB (o ně zde nejde). Mnoho lidí si  myslí, že lze mezi oběma variantami konektorů použít redukci,  a bude po problému. Inu, myslet si to mohou, redukce se přece  prodává, jen nefunguje. Vtip je v tom, že rozhraní RS232 a PS/2  jsou snad všemi parametry rozdílná. Existují však myši PS/2,  které se prodávají i s onou "nefunkční" redukcí. Myš je však  na tuto variantu navržená, takže redukci umí využít.

Dnes ráno  jsem opět našel ve své schránce e-mail, jenž mi zaslala jistá  firma (snad z U.S.A., ale člověk nikdy neví). V něm mi opět (nebyl  totiž první) sdělili, že jsem byl vybrán pro testování dámských  punčochových kalhot. Nejsem proti žádnému testování z principu,  ale přece jen nabízet pánovi testování dámských punčochových  kalhot je poněkud zvláštní. Podotýkám, že nejsem v žádném spolku  transvestitů, fetišistů a svůj e-mail jsem poskytl (pokud vím)  pro "seriózní" účely. Jindy mi pro změnu tvrdil jiný e-mail,  že jsem je vyhrál. Firmě zřejmě nestálo za to kontrolovat podle  přípony, zda e-mail není lokálního charakteru (což e-maily končící  *.CZ bezpochyby jsou). Doufám, že na podobné praktiky jsou přece  jen v České republice dostatečně inteligentní lidé a nebudou  se snižovat k podobným postupům. Ale jako recesi beru.

Proč  o tom píšete, když se to u nás neprodává? Tuto výtku lze občas  slyšet a čtenáře chápu. Sám si přečtu informaci o pěkném výrobku,  jaký dlouho hledám, ale do České republiky se nedováží. Na druhou  stranu platí "nikdy neříkej nikdy", protože co se dnes nedováží,  může se zde prodávat již zítra. Existují i čtenáři, kteří mají  někoho "venku" nebo přímo sami bydlí v zemi, kde se výrobek prodává.  Nakonec asi uvedu nejpádnější argument všichni máme možnost si  ledacos objednat přes internet. Sám jsem vyzkoušel, fajn věc.

Proč  to nedovážíte, když to stejně vyrábíte? Tato otázka následuje  za tou první. Odpověď není tak jednoduchá, jak se na první pohled  zdá. Hmotný výrobek je nutné navrhovat a vyrábět tak, aby odpovídal  normám příslušných zemí. To se dotýkám modemů, bezdrátových sítí  a jiných komunikačních systémů, kde je nutné zachovat národní  technické zvyklosti. Evropským problémem je množství různých  jazyků. To není zdaleka jen otázka přeložit dvoustránkový manuál.  Lokalizovány musí být servisní a jiné manuály, prospekty a další  doprovodné materiály a propagační předměty. Reklama rovněž něco  stojí. Tyto na první pohled neviditelné náklady se musí prodejem  výrobku v dané zemi vyplatit. Může se totiž lehce stát, že ve  skutečnosti si výrovek v Čechách zakoupí 50 lidí a poptávka trhu  bude uspokojena. Evropa je pro mnohé mimoevropské země natolik  komplikovaná, že se jí raději vyhnou. A jsou také firmy, které  prostě nemají na to, aby zaplavily svět svými výrobky a raději  zásobují jen takový trh, na jaký stačí. Pravda, jsou případy,  kdy by se výrobek prodával a splňoval by všechny požadavky, ale  výrobce se prostě zablokuje, a ne a ne a neprodám. To bývá bohužel  zvykem u japonských firem, které ctí národní trh a až potom zbytek  světa. Jako příklad uvedu mininotebooky Libretto, kde je situace  pokaždé jiná. Modely 20 a 30 byly určeny jen pro japonský trh,  přestože byly celosvětově unikátní. Od modelu 50 se Toshiba otevřela  a stroje konečně mohly proudit do celého světa. Tato situace  ale skončila modelem 110, další byly opět určeny jen domácímu  trhu. Svět tak na několik let přišel o skvělou "hračku". Nyní  se však zdá, že se Toshiba opět otevře světu s novým modelem  pojmenovaným L1/060 s písmenným dodatkem, vyjadřujícím detailní  výbavu. Pevně doufám (spíš si přeji), že to bude již definitivní  stav a že žádné stažení zpět na japonský trh nebude.

Pozorněji  jsem začal sledovat, o čem se vlastně uživatelé baví. Snad nejvíce  si navzájem radí, jak překonat tu či onu nástrahu operačního  systému (Windows v drtivé většině) nebo jeho aplikací. U těch  chvilinku zůstanu. Počítačovým "mágům" to může připadat až dětinské,  ale každý někdy začínal a každý je odborník na něco jiného. Uživatelé  jsou ochotni si v zápalu boje s problémy koupit kdejakou knížku,  ale samotný produkt mají zadarmo, protože "přece" za to nebudou  platit, navíc takovým gigantům, jako (pýýýp), ti už mají peněz  víc než dost. Finanční tok běžných uživatelů se, jak jsem ve  svém malém výzkumu zjistil, obrací směrem k autorům příruček  a prodejcům počítačů jako "železa". K nim směřuje druhá část  hovorů, pochopitelně prokládaná obligátní větičkou "ale já tomu  vlastně nerozumí, jsem úplný laik". Tento dovětek však bývá součástí  narážek na procesory Intel nebo teorií o chlazení procesorů či  způsobů jejich přetaktování. Ptal jsem se jich: "A to vás nezajímají  nové verze programů?" Odpověď byla drsná, ale pravdivá. Oscilovala  od strohého "Ne" až ke smutnému "Ano, ale jen, když to je kde  ukrást nebo stáhnout."

Neustále narážím na to, že značná část  uživatelů počítačů neví a netuší, k čemu a jak použít notebook  či obecně mobilní výpočetní techniku. Jejich pořadí hodnot je  následující číslo jedna je stolní počítač, potom dlouho nic,  číslo dva je teprve notebook, potom opět dlouho dlouho nic, a  až na konci se krčí "hračičky" typu Psion, Palm atd. Argumentace  je různá a většinou končí závěrem "...a vždyť to vlastně ani  nepotřebuji." Často se spíš zablokují a poručí sami sobě, že  jej nepotřebují (i když by jej využili). Dalším argumentem míjejícím  se účinkem je možnost rozšíření stolního počítače (pokud je situace  postavena do výběru stolní nebo přenosný). Upřímně ruku na srdce  není budoucí rozšiřitelnost stolních počítačů jen pocit? Zapátrejme  ve své paměti a vzpomeňme, kolikrát jsme skutečně rozšiřovali  zásadně počítač. Většinou byl pokrok natolik rychlý, že bylo  stejně drahé koupit vše znova. Argument drahého rozšiřování notebooku  v dnešní době rovněž začíná mít trhliny, protože současné notebooky  mají integrovanou takovou spoustu periferií, že uživatel prostě  nemá potřebu rozšiřovat. Cena RAM pamětí klesla díky unifikovanosti  do té míry, že se jedná o jednotky tisíc korun jako u stolních.  Jestli RAMka stojí o 50 procent víc, než pro stolní počítač za  50 tisíc rozšíříte potom za 3 000 místo za 2 000 korun. Je tedy  rozdíl mít počítač za 52 nebo 53 tisíc?

Celé roky platný argument,  že notebook není na hry (rozuměj HRY jako Quake a ne legrácky  pro slečinky, pokud použiji výrok jednoho známého, když popisoval  alespoň pro mě "staré dobré" hry z osmibitů včetně Tetrise).  Díky firmě nVidia tento argument padá, protože již má mobilní  videoakcelerátor GeForce2Go, identický se "stolním" GeForce 200MX.  Musím potvrdit funguje, hraje.

ETNA? Co to má být? Tato nová  sekce CP Worldu má shromažďovat postřehy, poznámky, povzdechy,  připomínky a jiné výplody srdce, případně v kombinaci s mozkem.  Zde budou umisťovány zprávy, které jsou pro jiné rubriky poněkud  pokleslé či jinak závadné. Právě proto se rubrika nazývá ETNA,  protože se nikdy neví, jestli svými případnými a neočekávanými  výbuchy nezasype i sama sebe.


Cože?! Was?! Quoi donc?! What?!  Cómo?! Va?! Chi lo direbbe?!

Výrobky na této stránce jsou technicky  nebo designově natolik zajímavé, že tyto vlastnosti vyrovnají  nedostatek, že většinou nejsou v České republice k sehnání.

skener,  nebo houba na tabuli?

Panasonic přinesl novou verzi přenosného  skeneru, který může být použit až pro formát A3. Jeho rozlišení  je 300 x 300 dpi a používá nově technologii Zscan+. Model LK-RS300U2  se připojuje k USB 1.1. Starší model existuje i v PCMCIA provedení  (LK-RS300) a je určen pro notebooky.

fotící hvězdné koráby

Firma  UMAX Czech, a. s. zcela exkluzivně pro naši redakci poskytla  první informace o studiích multifunkčních digitálních fotoaparátů  s klasickou a web-kamerou. Společnými vlastnostmi jsou rozlišení  640 x 480, 8 MB paměti a USB připojení k počítači. Nyní záleží  na reakci laické i odborné veřejnosti, zda zůstane jen u studie,  nebo jestli se skutečně objeví na pultech prodejen. Pokud se  tak stane, je pro český trh zvoleno cenové rozpětí 4 až 6 tisíc  Kč včetně DPH.

Počítač se na vás směje!

Japonská pobočka známé  firmy AOpen produkuje jen pro místní trh základní desku běžných  parametrů, avšak zcela ulítlého vzhledu. Deska s čipsetem i815EP  dostala název AOpen AX3SP ProChe Che! Inu, proč by se vedle zubícího  se uživatele nemohla usmívat i základní deska?

Vykrajovátko  na cukroví?

Japonská firma Alpha Company Ltd. produkuje chladiče  procesorů, které by jistě využila kdejaká kuchařinka. Najdete  je na http://www.micforg.co.jp/, a podle přislíbení by se informace  měly v budoucnu nacházet na www.chladice.cz

Video, foťák, diktafon,  jen MP3 chybí

Firma Aiptek (tedy to jsou názvy) uvedla pětikombinaci  (jak tomu aspoň oni říkají) s názvem PenCam VR. S rozlišením  640 x 480 se do paměti 8 MB uloží 107 snímků, případně 13 minut  audiozáznamu s vzorkováním 10 kHz. Počítač se připojuje přes  USB rozhraní. Jeho rozměry jsou 14 x 5,6 x 1,8 cm, což je velikost  přerostlé čtyřbarevky. Výrobce: www.aiptek.com

Jen volej, ale  nejdřív napiš závěť

Jugoslávie má zřejmě světový primát vyrobili  první mobilní telefon na světě, kombinovaný s pistolí. Po stisknutí  tlačítek 5, 6, 7 a 8 se vypálí čtyři rány kalibru 5,9 mm. Další  technické parametry bohužel nejsou známy (kmitočty, vibrace,  akumulátory atd.). Zprávu přinesla agentura ABC News. Bohužel  se doposud nepovedlo objevit výrobce a vyžádat si celou modelovou  řadu na testování pro recenzi.-pve


RoboCup 2001 mistrovství  světa ve fotbale robotů

Patrik Veselík

Jedna z největších událostí světa robotů  a umělé inteligence se konala v americkém městě Seattle ve dnech  2. až 10. srpna 2001 pod názvem RoboCup 2001. Severoamerický  kontinent tak poprvé v historii této soutěže hostil tento nepochybně  unikátní turnaj.

BYLO NEBYLO

Poprvé se o takové myšlence začalo  uvažovat roku 1992. První mistrovství se začalo připravovat r.  1995 a uskutečnilo se 1997 v japonském městě Nagoya. Následující  rok pořádalo mistrovství světa Francie, 1999 byl rok mistrovství  ve Stockholmu, roku 2000 to bylo australské město Melbourne a  letos poprvé v USA, jak jsme si již řekli.

TO HRAJE COKOLI S  ČÍMKOLI, KOMÁR S VELBLOUDEM?

Turnaj je rozdělen do čtyřech kategorií  podle velikosti robotů. Kategorie F180 (liga malých robotů) jsou  robůtci s velikostí 15 cm a pětičlenné týmy spolu soupeří na  ploše odpovídající stolu pro stolní tenis. Liga středních robotů  má velikost robota omezenou na 50 cm a čtyřčlenné týmy zde hrají  na ploše o rozloze 9 x 5 metrů. Předposlední kategorie zahrnuje  sériové roboty Sony Aibo, kde proti sobě soupeří tříčlenné týmy  "pejsků". Sony je vedle SGI pravidelným sponzorem všech podobných  soutěží. Poslední kategorie je kategorie virtuální (simulátorová  liga). Jedná se o turnaje, pořádané na čistě softwarové bázi  a probíhají přes internet.

ROBOTI NEHRAJÍ SI JEN JAPONCI?

Jakmile  se řekne "hrající si robot", většina z nás snad mimoděk pomyslí  na Japonsko a nejmodernější techniku. Ano, v Japonsku existuje  mnoho komerčně úspěšných robotů pro domácnost. Celosvětově známí  jsou Sony Aibo (to jsou ti roboti "pejsek a kočička"), roboti  NEC R100 a PaPeRo a jistě se najdou i další. To je ale na samostatný  článek. Soutěžní týmy však pocházejí spíš ze zemí, od kterých  se takovéto výstřelky neočekávají. Mezi účastníky se pravidelně  objevují týmy z Německa, Holandska, Portugalska, Finska a jiných  evropských "seriózních" zemí. Dokonce dva týmy pocházely považme  z Iránu či Rumunska. To je příkladem toho, že i zlaté konstruktérské  a programátorské ručičky postačí k postavení fotbalového robota.  Kdy se dočkáme prvního českého týmu?

COPAK JE TO ZA ROBOTA?

Fotbalový  robot není nic jiného než počítač na vozíku, který je schopen  rozpoznat míč a kopnout do něj, a ne do spoluhráče nebo protihráče.  Jen se trefit do míče pro zvládnutí fotbalu nestačí. Naučit robota  hrát fotbal je horší, než to samé učit nechápavé dítě. Roboti  musí spolu komunikovat a říkat si "Franto, nahraj!".

Předchozí  odstavec jistě kdekterého počítačového fandu utvrdí v tom, že  robot-fotbalista musí být "našlapaná mašina" se nejrychlejšími  počítači a jinou technikou spíše startrekovského charakteru než  techniky současné. Opak je pravdou roboti bývají často vybaveni  obyčejným notebookem s procesory kategorie Pentium II s RAM pamětí  velikosti 32 až 128 MB. Jediné, co je odlišuje od běžného notebooku,  jsou periferie. Robot je vybaven kamerou (tu již mají první notebooky  i integrovanou!) a bezdrátovým LAN adaptérem (rovněž již začíná  být v noteboocích, podívejme se na stroje Apple). Díky tomu dokáže  robot "vidět" a "mluvit" se spoluhráči.

FOTBALOVÝ ROBOT KOMU  KU PROSPĚCHU?

Milý Watsone, postavit úspěšný fotbalový tým z  robotů je stejně prospěšné, jako ve škole psát program pro třídění  mincí a další školní více či méně náročné úlohy. Zde se navíc  skvěle získají zkušenosti pro stavbu robotů, kde již nejde jen  o "zábavu", ale o skutečné úlohy, na kterých závisí i lidské  životy. Roboti totiž mohou odstraňovat miny (je lepší přijít  o robota, nebo živého pyrotechnika?), prohledávat mořské dno  či obecně pracovat všude tam, kde může být ohroženo zdraví nebo  i život člověka. Co bychom chtěli víc?

CO LZE OČEKÁVAT V BLÍZKÉ  BUDOUCNOSTI

Počítače budou stejně jako v kancelářském použití  rychlejší a rychlejší, tudíž inteligence robotů bude stoupat  a rovněž jejich fotbalové umění. Se stoupajícím rozlišení kamer  bude stoupat přesnost vidění robotů, a o to více bude zapotřebí  výpočetního výkonu na zpracování obrazu a rozpoznávání.

Jsem  zvědav, kdy se objeví první pokusy robotů o fauly (tedy takové,  které si roboti vymyslí, nemyslím naprogramované, to je skutečný  podraz lidí). Jsem zvědav, jestli bude případ, kdy budou roboti  jednoho týmu rozpoznávat komunikaci protivníků. Přece jen tým  čtyřech počítačů již je svým způsobem čtyřprocesorový cluster,  takže je teoreticky možné, že se mohou podílet na luštění zachycených  zpráv. Může to jít až tak daleko, že začnou svým protivníkům  do hovorů "mluvit" a vkládat jim falešné příkazy. Inu, uvidíme,  nechme se překvapit. Neříkám, že to je zrovna férové jednání,  ale byla by to docela "frajeřina" naprogramovat vše tak, aby  vedle vlastní hry roboti zvládali i "špionáž".

... A V BUDOUCNOSTI  VZDÁLENĚJŠÍ

Uvádí se, že již kolem roku 2050 mají roboti s lidskou  podobou vytlačovat své lidské protivníky z trávníku, a to v tom,  co je sami lidé učí v umění hrát fotbal. Budoucí Pelé, Maradonna,  Plánička a další tedy bude hrát a jednou prohraje s robotem.  Roboti by právě kolem zmíněného roku 2050 měli být inteligencí  i motorickými schopnostmi natolik navýši, že by tým robotů měl  porazit nejlepší světový fotbalový tým (tedy složený z lidí).

BUDE  HŮŘ. NEBO HŮŘ UŽ BYLO?

Evropa a Amerika má z robotů podvědomou  obavu, někdy kulminující až v hysterii. Přece jen celá desetiletí  o nich čteme a v povinné literatuře jsou skvosty světové science  fiction literatury ze "škatulky" katastrofických o robotech.  Nemusíme ani chodit daleko, stačí vzpomenout na historii slova  robot a jsme u typického příkladu takového románu. Ano, jedná  se o dílo R.U.R. (Rossum\s Universal Robots) Karla Čapka z roku  1920, poprvé předvedené v Čechách o rok a v New Yorku o dva roky  později. Právě toto dílo, označené v době vzniku jako "kolektivní  drama o vstupní komedii a třech aktech", přineslo díky Josefu  Čapkovi světu slovo "robot". Víte o tom, že je či byl v přípravě  rockový muzikál R.U.R.? Existuje o tom zmínka na stránce http://www.rur-muzikal.cz/

Díla  světové sci-fi systematicky "masírují" čtenáře a divadelní, televizní,  filmové či rozhlasové posluchače a vytvářejí dojem, že robot  je "ten špatný" a člověk "ten dobrý". Je však nutné si uvědomit  samotné počínání člověka a fakt, že robot je jen nástroj v rukou  svého stvořitele člověka. Jakýkoli nástroj je využitelný jednoznačně  ve prospěch člověka či naopak zneužitelný, ať se jedná o robota,  nůž, atomovou energii nebo televizní vysílání.

Nemusíme však  propadat trudomyslnosti a pod peřinou si vyprávět o požáru Národního  divadla. Vzpomeňme na roboty, kteří si získali srdce nejednoho  diváka či divačky. Mám na mysli až příliš lidského a rozmarného  robota C3PO humanoidního typu, který doprovázel svého "bratra  ve zbroji" R2D2. Snad nejvíc utkvěl v srdcích po vzoru mimozemšťana  E.T. robot "číslo 5", který sám sebe překřtil na Johny pět. Právě  na filmovém osudu tohoto strojového hrdiny lze krásně dokumentovat  klady i zápory robotů a odbourat podvědomý strach, který pochází  ze škatulky z neznámého.

TŘI ZÁKONY ROBOTIKY

1.Robot nesmí  ublížit člověku nebo svou nečinností dopustit, aby člověku bylo  ublíženo.

2.Robot musí uposlechnout příkazů člověka, kromě  případů, kdy tyto příkazy jsou v rozporu s prvním zákonem.

3.Robot  musí chránit sám sebe před zničením, kromě případů, kdy tato  ochrana je v rozporu s prvním nebo druhým zákonem.

Někdy bývají  tři zákony robotiky doplněny o čtvrtý:

4.Robot se musí vždy  a za všech okolností prokazovat jako robot.

Doporučené odkazy:

federace  RoboCup - www.robocup.org

mistrovství světa - www.robocup2000.org,  www.robocup2001.org

výrobci - www.eu.aibo.com, www.incx.nec.co.jp/robot/english/

Doporučená  literatura:

Isaac Asimov - Já, robot, Pozitronový muž

Artur C. Clarke - 2001: Vesmírná odysea

Karel Čapek - R.U.R. (též na adrese  http://www.main.cz/knihovna/Capek/rur_0.htm)

Mary Shelley - Frankenstein

J. M. Troska - Nemo

Kevin Warwick - Úsvit robotů,  soumrak lidstva

časopis ABC - seriál Vzpoura mozků

Doporučené  filmy:

2001: Vesmírná odysea (1968 počítač Hal 9000)

Terminátor  (1984, T800)

Terminátor II: Den zúčtování (1991 Terminator T1000,  T800)

Vetřelci (1986 robot L. Bishop)

Star Trek (různé díly  Data)

Star Trek Voyager (seriál Holokoctor)

Hvězdné války (1977  R2D2 a C3PO, lidštější než lidé)

Číslo 5 žije (1986 robot č.  5)

Babičky dobíjejte přesně (1983 postavy obou modelů babiček)

Celkový  odkaz: http://www.scifi-movies.com/

english/classement/movies.htm

Patrik  Veselík


Krátké zprávy

Maxtor uvedl pevný disk pro USB 2.0

Externí pevný disk  Personal Storage 3000LE s kapacitou 40 GB má díky rozhraní USB  2.0 teoretickou maximální přenosovou rychlost 60 MB/s. Disk pracuje  s 5400 ot./min, což napovídá, že není určen pro extrémně náročné  aplikace, ale pro situace, v nichž je třeba snadno a rychle připojit  externí pevný disk o dostatečné kapacitě. Tento produkt lze připojit  k jakémukoli počítači od mininotebooku až po stolní počítače  (funguje i se systémem Apple). Cena byla pro americký trh stanovena  na 199 USD. Majitelé počítačů bez rozhraní USB verze 2.0 nemusí  zoufat. Pokud nezvolí řešení třetích firem, nabízí jim přímo  firma Maxtor za cenu 49 USD PCI řadič s rozhraním USB 2.0. Ani  jeden ze zmíněných produktů se u nás zatím neprodává, ale do  České republiky se mají dovážet.-pve

VIA čipset pro Pentium 4

Firma  VIA Technologies představila čipovou sadu s názvem VIA P4X266.  Ta poprvé kombinuje DDR SDRAM paměť s procesorem Intel Pentium  4. Intel ani VIA však ještě těsně před uvedením nesdělili podrobnosti  týkající se licence na procesorovou sběrnici. VIA Technologis  tvrdí, že je vše v pořádku, protože ji zakoupila společně s patenty  firmy S3.Čipová sada je složena z North Bridge obvodu P4X266,  který podporuje "klasickou" paměť SDRAM, stejně jako DDR SDRAM.  Pomocí V-Link propojení se připojuje South Bridge obvod s názvem  VT8233. Vlastnosti čipsetu jsou obvyklé pro dnešní moderní sady,  standardem je podpora AGP 4x, 6 portů USB 1.1, 6 audiokanálů  atd. Tato sada jako první na světě kombinuje paměti typu SDRAM  s procesorem Intel Pentium 4. Jiné firmy ale rovněž pracují na  podobných čipsetech (SiS a jeho 645 je příkladem). Zmíněný SiS645  bude navíc podporovat paměť DDR333. Podle vyjádření pracovníků  VIA Technologies bude mít VIA v době oficiálního uvedení sady  SiS645 na trh rovněž obdobný čipset.-pve

IBM nechce procesory  AMD

Firma IBM oznámila, že pro severoamerický trh již ve svých  počítačích nebude používat procesory AMD a zastavuje prodej jimi  osazených počítačů. Mluvčí firmy IBM doslova řekl: "Většina našich  zákazníků jsou firmy a ty preferují Intel. Pro nás nemá smysl  pokračovat v investování do obou platforem." IBM má počítače  s procesory AMD nadále dodávat na trhy zemí v Austrálii, Hong  Kongu, Japonsku, Malajsii, Novém Zélandu, Singapuru, Taiwanu  a Thajsku (tedy v jižní Asii). Jestli se jedná o pouhý výprodej  skladů nikdo nepotvrdil.IBM je pro firmu AMD jedním z velkých  zákazníků a toto rozhodnutí se ji jistě velmi dotkne. Na druhou  stranu existují procesorové námluvy s Dellem, uvažujícím o zavedení  procesorů AMD do svých počítačů. Počítače značky Dell byly prozatím  dodávány výhradně s procesory Intel.-pve

Mobilní Tualatin tiká  na 1,13 GHz

Firma Intel představila mobilní verzi procesoru,  známého pod kódovým názvem Tualatin. Jeho celé oficiální jméno  zní Mobile Intel Pentium III Processor-M. První verze existuje  ve frekvencích 866, 933, 1000, 1066 a 1133 MHz. Procesor radikálně  změnil mobilní Pentia III a tím urychlí budoucí notebooky o víc,  než by se zdálo při pouhém porovnání interních taktů procesorů  dosavadních a těchto. Externí takt poprvé v mobilním světě Intelu  dosáhl frekvence 133 MHz, poprvé dosáhla velikost on-chip L2  cache paměti 512 KB a poprvé je použita 0,13mikronová technologie.  Ta bude mít příznivý vliv na nižší tepelný výkon. Napětí jádra  bylo sníženo na hladiny 1,40/1,15V. Bližší informace: www.intel.com.-pve

Solteky  má ProCA

Firma ProCA se stala počínaje 13. srpnem 2001 distributorem  základních desek značky Soltek. Samotný výrobce Soltek Computer,  Inc. byl založen roku 1996 a sídlí na Taiwanu. Bližší informace  o výrobcích i firmě se nachází v mnoha jazykových verzích (zatím  mimo české) na www.soltek.com.tw.-pve

Systems 2001

Blížící  se podzim nás začíná ladit pro návštěvy různých veletrhů. Jedním  z méně známých v České republice je SYSTEMS 2001, pořádaný jako  každý rok v německém městě Mnichov. Zaměřuje se na informační  a telekomunikační průmysl. Součástí veletrhu jsou doprovodné  akce s názvy eGovernment Area (komunikace úředník občan), UMTS  a mobilní obchodování risk či zisk?, DIGITAL SIGNS (konvergence  informačního, teelkomunikačního průmyslu a médií), Software DEVELOPMENT  Area atd. Letošní rok bude jako novinka představena akce věnovaná  řešením v oblasti počítačů Apple Mac.

Minulý ročník vystavovalo  3253 firem z 35 zemí na ploše 158 tisíc metrů čtverečních a navštívilo  jej 147 tisíc návštěvníků. Letos se nepředstavuje pouze jediná  země, ale celý středoevropský region. Vedle stánku České republiky  bude vytvořen stánek Slovenska, Rumunska, Chorvatska, Slovinska  či Maďarska. Českou stranu bude zastupovat šest vybraných firem,  prezentujících své výrobky či služby. Ty vesměs přijaly účast  v Mnichově, přestože se ve stejném termínu pořádá brněnský Invex.  SYSTEMS 2001 se bude konat od 15. do 19. října, některé části  do 20. října 2001.-pveBližší informace: www.systems-world.de

Actebis  přináší zvuk s hlavičkou Labtec

Firma Actebis Computer uvádí  na český trh počítačové audio doplňky značky Labtec. Vedle několika  modelů sluchátek s mikrofonem se český trh obohacuje o reproduktory  se subwooferem, a to systému 1 + 2 nebo 1 + 4. Model Labtec Edge-418  kombinuje systém 1 + 2 s plochými satelity. Firma Labtec byla  založena v roce 1982 a produkovala koncová zvuková zařízení.  Dne 7. února 2001 ji zakoupila firma Logitech pro rozšíření svého  portfolia.-pve

200 000 prácechtivých na CV-Online

Mezinárodní  poskytovatel personálních služeb CV-Online pro střední a východní  Evropu oznámil překročení hranice 200 000 uchazečů o práci, registrovaných  na stránkách této firmy. CV-Online působí v osmi zemích, přičemž  v každé zemi má minimálně jednu pobočku. Firma byla založena  roku 1996 a dnes působí od České republiky včetně na východ s  výjimkou Slovenska.-pve

Mobilní čipsety rodiny i830 urychlují

Spolu  s novým procesorem Intel představil čipové sady se souhrnným  názvem i830. Společnou vlastností je podpora procesorů Mobile  Intel Pentium III Processor-M včetně jejich 133 MHz externí sběrnice.  S tím je spojena poprvé též PC133 SDRAM paměť (tedy v mobilním  světě) a rovněž poprvé podpora AGP 4x grafické sběrnice. Ta může  nyní docílit až dvojnásobné přenosové rychlosti v porovnání s  předchozí mobilní sadou Intelu. Poprvé Intel přešel na South  Bridge obvod typu ICH3, ovšem v mobilním provedení ICH3-M. Ten  zvýšil maximální počty USB konektorů na současných šest.

Ve  variantě i830MP se jedná o čipset bez integrovaného videoakcelerátoru,  v budoucnu se rodina má rozrůst o model i830M s výkonným integrovaným  videoakcelerátorem a zároveň podporou externího AHP 4x portu,  nakonec model i830MG pro stroje s výhodným poměrem cena/výkon  má obsahovat integrovaný videoakcelerátor bez podpory externího  AGP. Bližší informace: www.intel.

com.-pve

§§§§§


Krátké zprávy

C01P0544

L3 přepínače od Allied Telesyn

Společnost Allied Telesyn International uvedla na trh nejnovější přepínače Layer3, které nesou obchodní označení Rapier. Tyto přístroje jsou optimalizovány pro střední a velké obchodní korporace a též pro vzdělávací instituce. L3 přepínače obsahují přepínač i směrovač v jednom přístroji, a jejich součástí je i bezpečnostní firewall. Pro přepínání využívají nejnovější ASIC technologie. Přepínače Rapier s koncovou cenou pod 100 dolarů za port jsou tedy cenově dostupné pro přenos multimediálních dat. Modely rodiny Rapier jsou navrženy tak, aby umožňovaly propojení v mědi i optice.

Přepínače Rapier 24, 48 a 16f jsou postaveny na výkonném 200MHz RISC procesoru a 32bitové, 33MHz PCI sběrnici, na kterých běží řízení přenosu, routovací protokoly a bezpečnostní software. Do Rapieru je možno umístit řadu gigabitových uplinků a servisních modulů až pro čtyři přímá WAN propojení, ale také externí redundantní napájecí zdroj.-FEL

Peníze od Casia

iAnywhere Solutions, Inc., dceřiná společnost firmy Sybase, zaměřená na mobilní a bezdrátové technologie, oznámila, že se firma Casio Computer rozhodla investovat 5 milionů dolarů do akcií společnosti iAnywhere.

Investice firmy Casio umožní společnosti Anywhere Solutions rozšířit vývoj mobilních a bezdrátových aplikací na trh řešení pro m-Business a pro kancelářské aplikace firmy Casio, využívající Windows CE. Casio plní svůj závazek poskytnout mobilní řešení pro zákazníky z velkých podniků.-FEL

Informace e-mailem

ELIS (elektronické informace sázejícím) nově nabízí od 31. 7. 2001 registrovaným zájemcům zasílání výsledků a pořadů kurzových sázek společnosti SAZKA Skóre plus a Sázka na vítěze. ELIS v současné době využívá okolo 1300 klientů. Služba je v provozu od 3. 7. 2000 a poskytuje zájemcům e-mailem zvolené informace o novinkách společnosti SAZKA, a.s.

Celá služba je zcela zdarma, stačí navštívit stránky elis.sazka.cz, kde se zájemci mohou zaregistrovat, případně aktualizovat výběr informací, o něž mají zájem. Stále platí možnost zasílat své náměty a připomínky na e-mailovou adresu info@sazka.cz.-FEL

Optika přenáší kvanta dat

Vědci v laboratořích Bell Labs společnosti Lucent Technologies spočítali maximální množství informací, které lze přenést přes optická vlákna, a dokázali tak, že optická technologie vyústí ve výkonné, dlouhodobé a škálovatelné komunikační sítě. Pracovní tým v laboratořích Bell Labs stanovil, že přes jedno optické vlákno je teoreticky možné poslat najednou 100 terabitů informací, což je přibližně 20 miliard jednostránkových elektronických zpráv.

V době růstu poptávky po vysokorychlostním přístupu k internetu a širokopásmových aplikacích jako např. video-on-demand budou optická vlákna schopna uspokojit poptávku po těchto službách a i po službách, které si ještě ani nedokážeme představit.

Stávající komerční optické systémy mohou přenášet méně než dva terabity informací za sekundu a laboratorní pokusy dokázaly, že je možné dosáhnout přenosové rychlosti 10 terabitů za sekundu.-FEL

Symantec Web Security

Společnost Symantec uvedla na trh Symantec Web Security, výkonné integrované řešení pro gateway (bránu), které poskytuje antivirovou ochranu a filtraci obsahu Webu pro webovský provoz (HTTP a FTP). Symantec Web Security je integrované antivirové řešení, které současně kontroluje i filtruje obsah Webu, takže IT administrátoři mají k dispozici rychlý a snadno použitelný nástroj k ochraně sítí před softwarovými hrozbami a před obsahem, který se neslučuje s podnikovými zájmy. Symantec Web Security kromě databáze známých virů obsahuje i heuristické technologie.-FEL

Mobile Solutions for Enterprise

Společnost REKONix poskytuje řešení a služby pro podniky s využitím komunikátorů, jež představila na našem trhu v minulých dnech společnost Nokia model Communicator 9210.

S využitím těchto komunikátorů (tj. kombinace mobilního telefonu a kapesního počítače PDA) poskytne firma REKONix pracovníkům podniku přístup do podnikového informačního systému (ERP IS), ať jsou kdekoliv (v prostorách podniku, na jednání, na služební cestě, doma, apod.).

Je zajištěn především mobilní přístup k aplikacím typu Office a Workgroup. Firma nabízí mobilní aplikační software přizpůsobený konkrétním požadavkům zákazníka.-FEL

První čipset s DDR333 pro Pentium 4

Firma SiS představila čipovou sadu SiS645, která posouvá možnosti základních desek pro procesor Intel Pentium 4. Novinka je nejen prvním SIS čipsetem určeným pro tento procesor, ale zároveň se jedná o první čipovou sadu na světě, jež oficiálně podporuje paměti DDR333 s maximální kapacitou 3 GB. Kromě nich lze čipset provozovat i s pamětí PC2100 (DDR266) nebo PC133. Vedle těchto zajímavých vlastností podporuje 6kanálový zvuk (pomocí AC 97), 6x USB 1.1 ve třech řadičích a 6x sběrnici PCI. Navíc umožňuje připojení LAN sítě, a to buď protokolem Fast Ethernet rychlostí 10 nebo 100 Mb/s, nebo Home PNA rychlostí 1 nebo 10 Mb/s.Paměť DDR333 se celým názvem označuje jako DDR SDRAM 333, pracuje na frekvenci 166 MHz, která je díky DDR technologii virtuálně zvýšena na dvojnásobek, neboli 333 MHz. Proto se označuje jako DDR333.

300 000 uživatelů

INTERNET OnLine, internetová jednotka ČESKÉHO TELECOMU a. s., přivítal v minulém týdnu 300 000. zákazníka služby QUICK.cz bezplatného přístupu do Internetu. Potvrzuje se tak zásadní fakt, že Internet se v současné době stává jedním z důležitých komunikačních nástrojů nového tisíciletí i v České republice.

Podle sledovaných průzkumů agentur je znalost značky QUICK.cz u cílové skupiny (současní uživatelé a potenciální uživatelé) 85%. K tomuto výsledku přispěla i reklamní kampaň v médiích na jaře tohoto roku. Přibližně 40 % dosud nepřipojených respondentů se vyjádřilo, že by se v budoucnu pro bezplatný přístup na Internet přes tuto službu rozhodli.-FEL

Motorola v.100 je revolucí

Společnost Motorola oznámila, že přední poskytovatel distančního studia a firemních školení po internetu, Mobile Wireless Technologies (dceřiná společnost firmy Virtual Academics.com), vyvinula softwarovou aplikaci, která umožní studentům bezdrátový přístup ke vzdělání nebo firemnímu školení.

Aplikace nabídnou prostřednictvím osobního komunikátoru Motorola v.100 školám a univerzitám informace, studijní programy a testy pro studenty i učitele, klientským společnostem pak mobilní školení pro zaměstnance v kanceláři i doma. Podle IDC dosáhne trh firemní elektronické výuky do roku 2004 více než 16,8 miliard USD.-FEL

Hry na Redboxu

Server Redbox.cz vytvořil službu s názvem Herna, kde shromáždil 23 her, jež lze přímo spouštět na webovém prohlížeči (podporován je nejen MS Internet Explorer a Netscape Navigator, ale například i browser Opera). Jedinou podmínkou, je aby prohlížeč podporoval Java aplety. Výhodou tohoto serveru je, že není třeba hry v pravém slova smyslu neinstalovat, stačí je spustit v prohlížeči. Dobrá zpráva pro uživatele, kteří nesmějí na pracovním počítači instalovat žádný software.

Nový ředitel

Společnost Fincom Group ohlásila významnou personální změnu. Generálním ředitelem ve společnosti Fincom.Net, e-business části skupiny Fincom Group, se stal Milan Nedvěd, bývalý manažer ve firmách RadioMobil a Compaq. Bude ze své pozice zodpovědný za další růst a expanzi firmy Fincom.Net na e-commerce a m-commerce trhy ve střední Evropě.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy

C01P0545

SilverStream Software

ozn mila dostupnost beta-verze prvnˇho produktu z rodiny SilverStream eXtend SilverStream eXtend Workbench. Software nabˇzˇ n stroje a prostýedky usnadĺujˇcˇ a zrychlujˇcˇ tvorbu, sestavenˇ, vyu§ˇv nˇ a zavedenˇ aplikacˇ Web Services. St hnout si jej m…§ete na adrese www.silverstream.com/workbench.-OK

§§§§§


Krátké zrpávy

C01P0546

Česká Cleverance již v Evropě

Po období silné aktivity především v západní Evropě a v USA dosáhla ryze tuzemská startupová firma Cleverlance slibného obchodního úspěchu v regionu celé Evropy. Stala se prvním autorizovaným partnerem firmy Hewlett--Packard pro spolupráci na produktech HP Bluestone, jež zahrnují portfolio internetových služeb typu B2B a B2C, postavených na jazyce JAVA a technologii XML pro distribuci dat. Pro rychle se vyvíjející Cleverlance znamená distribuční zázemí velké společnosti významnou možnost výrazněji proniknout na další trhy v Evropě, a především také v tuzemsku. Firma působí zhruba 1,5 roku a pro HP byly zřejmě hlavním ukazatelem zahraniční reference na realizované projekty. Více o společnosti naleznete na www.cleverlance.com.-pat

Tvořte weby na druhou

Známý výrobce kvalitních nástrojů pro tvorbu webové grafiky Xara představil novou verzi aplikace Xara Webstyle 2, jež opět posouvá možnosti této kreativní "disciplíny". Hlavní filosofií produktu je práce založená na šablonách výrobce připravil všem uživatelům programu stovky grafických prvků z dílny profesionálních designerů, jež do značné míry mohou zaručit kvalitní vzhled i při použití méně zkušeným tvůrcem. Silnou zbraní produktu je technologie generování obrázků jádrem je 2D a 3D renderovací stroj, jenž z výhradně vektorových (!) základů generuje výsledné prvky dle parametrů zadaných uživatelem. Samozřejmostí je snadná editace dynamických prvků, jako jsou ovládací menu či tlačítka, a také např. tvorba animovaným bannerů. Cena nástroje je stanovena na 69 USD + DPH.-pat

Stavte zeď se SuSE

Linuxová společnost SuSE představila ke konci července ve Stuttgartu nový produkt ze svého portfolia s názvem SuSE Linux Firewall. Jak napovídá název, jedná se o vysoce specializovanou distribuci pro ochranu lokálních sítí připojených k internetu. Takto upravená distribuce Linuxu nejenže obsahuje kromě samotného operačního systému pouze dedikované aplikace k ochraně síťového přístupu (na aplikační vrstvě síťového referenčního modelu), ale navíc pracuje na bázi tzv. trvalého souborového systému (live filesystem), jenž sídlí a pracuje na samotném médiu (CD-ROM). Tímto způsobem (a konfigurační disketou, již lze po nastavení ochránit proti zápisu) systém zamezuje možnosti infiltrace trojskými koňmi či jiného poškození OS a firewallu. K administraci slouží kolekce pokročilých nástrojů FAS (Firewall Administration Systém). Jak bývá u Linuxu zvykem, i tento produkt je dodáván spolu se zdrojovými kódy.-pat

Nová ABRA Gé trojka

Po období dlouhého a usilovného vývoje uvedla firma Aktis na trh novou verzi svého ekonomického systému ABRA G3. Tato zcela nová aplikace, postavená na třívrstvé architektuře klient-server, představuje novou úroveň ekonomického systému pro velké firmy (dle doporučení výrobce od jednoho sta počítačů). Zajímavostí je, že serverová část může běžet jak na platformě Windows (NT, 2000), tak na distribuci Linuxu tímto krokem vyšel Aktis vstříc firmám, jež cíleně preferují na serverech linuxovou platformu, ať již z důvodu cenových, či technologických, a mezi výrobci této kategorie softwaru se jedná o krok naprosto novátorský. Na klientských stanicích je však prozatím podporována pouze platforma Windows, samozřejmě včetně souvisejících vymožeností, jako je OLE rozhraní (integrace např. s MS Office). Další zajímavostí je, že po jistém období experimentů se jádrem systému stala databáze InterBase 6.0 (dnes open source) z dílny firmy Borland.-pat

§§§§§


Bezpečnost dat 2001

Již třetím rokem pořádá firma AEC řadu seminářů věnovaných problematice antivirové ochrany a bezpečnosti dat, které nesou příznačný název Bezpečnost dat. Semináře se pro zájemce o danou problematiku konají pravidelně každého čtvrt roku, takže jejich účastníci jsou stále v kontaktu s nejnovějším děním v dané oblasti. Každý seminář se skládá z šesti přednášek týkajících se problematiky antivirové ochrany, elektronického podpisu, modelových příkladů, tipů a triků, právních otázek, šifrování, ochrany dat a dalších otázek souvisejících s bezpečností dat a informací. Příští seminář Bezpečnost dat se koná 13. září v Praze, přičemž zazní přednášky na následující témata:

- elektronický podpis v Evropské unii

- spam a hoax co to je, boj proti nim

- ručení certifikační autority a její důvěryhodnost

- možnost zabezpečení přenosu dat přes HTTP

- ochrana dat na internetu ve vztahu k zákonu 101/2000 Sb.

- novinky mezi počítačovými viry

Cena za jeden seminář je 2 000 Kč (plus DPH), cena za dva semináře (konané v termínech 13. září a 22. listopadu 2001) je 3 800 Kč (plus DPH). Podrobnější informace a možnost přihlášení jsou na e-mailové adrese seminar@aec.cz nebo webovské stránce www.aec.cz

Mediálním partnerem seminářů Bezpečnost dat je měsíčník PC WORLD.

§§§§§


CD


Najděte to na mapě!

Patrik Malina

C01P0546

Pevně věřím, že jsme minule dobře propagovali toto nové číslo, takže se (téměř) všichni těšíte především na mapy z produkce společnosti Geodézie ČS. Z dlohodobějších seriálů upozorňuji na další pokračování jazykové výuky English in Action, druhým číslem pokračuje rozjezd filmového magazínu Shot!, a elektronická knižní edice tentokrát nabízí novinku určenou programátorům. Samozřejmostí je pak bohatý softwarový doprovod k řadě článků uvnitř čísla, včetně nejlepších aplikací, jež by mohly nahradit populární Napster.

Hlavní příspěvek naleznete, jako obvykle, v rubrice Akce, a trochu s oním prázdninovým časem a cestováním souvisí, i když neopustíme tuzemsko. Jak jsme výše zmínili a podrobněji naleznete v rámečku připravena je kolekce mapových podkladů a prohlížeč od firmy Geodézie ČS, a to vše zdarma, přesněji řečeno za cenu tohoto výtisku, jejž jste zakoupili. Díky této výbavě se budete moci bezpečně orientovat jak po celé České republice, tak ve spleti ulic všech našich krajských měst.

Rubrika Novinky se nám postupně vyvinula do současné podoby, v níž převládají pravidelné příspěvky i tentokrát se např. budete moci setkat s novou publikací z řady PC WORLD Edition. Je určena zájemcům o programování a zabývá se základy práce v jazyce Visual Basic.NET, jenž bude součástí dlouho chystaného a očekávaného produktu Visual Studio.NET. Druhým číslem se představuje filmový magazín Shot!, jenž se rovněž, jak věříme, stane vaší oblíbenou pravidelnou součástí CD. Tentokrát se můžete např. podívat na recenze filmů Pearl Harbor (katastrofická podívaná z válečné historie) či Amélie z Montmartru (uspěl na festivalu v Karlových Varech), nebo se seznámit s výrobou triků pro film Tmavomodrý svět. Další příspěvek je rovněž pokračováním, a to čtvrtým v seriálu výuky angličtiny English in Action. V jazykovém kursu vás tentokrát při rozhovoru čeká, na rozdíl od minulých dílů s jednotlivci, hned celá skupina Genesis. Posledními z pravidelných položek jsou jako vždy elektronická podoba obsahu časopisu s fulltextovým vyhledáváním a přehled obsahu CD.

V rubrice Software je tentokrát pořádná tlačenice, tedy alespoň v části Vyzkoušejte si. V první řadě bych rád upozornil na software k článkům Rychlokurz a Utility pro profíky (oba dva jsou v rubrice "Jak na to") související programy se nacházejí ve dvou položkách, jejichž názvy jsou shodné se jménem článku, a všechny programy jsou uloženy vždy v jediném příslušném adresáři. Dále zde najdete všechny "vyhodnocené" aplikace z článku "Kdo nahradí Napster" (rubrika Komunikace), takže si budete moci důkladně vyzkoušet možnosti nových sítí pro distribuci hudebních nahrávek po "smrti" Napsteru, a pokud si chcete sami MP3 soubory vytvářet, vyhledejte příslušnou stať (v rubrice Jak na to) a vyzkoušejte program MusicMatch Jukebox. Samozřejmostí je kompletní kolekce programů ke článku CD Centrum.

V části Topware najdete rovněž několik programů, jež souvisí s tématy v tištěné části. Poslední verze domácího firewallu ZoneAlarm a správce telefonického připojení Connection Meter souvisí s obsahem brožurky, jež se detailně zabývá možnostmi připojení k internetu, o aplikaci pdfFactory si přečtete v článku CD Centrum a Cdex velmi dobře využijete při výše zmíněné vlastní tvorbě MP3 souborů. Z dalších novinek nepřehlédněte Windows Commander 4.54, FinePrint 4.56 CZ či Microsoft Management Consoli 1.2.

V části Téma CD se tentokrát scházejí dvě skupiny aplikací. Jedna doprovází již zmíněnou brožurku a souvisí s připojením počítače či malé sítě do internetu. Připraveno je několik aplikací pro sledování a vyhodnocování připojení k síti (především vytáčenou linkou), jež jsou výhradně tuzemského původu a respektují tedy u nás používané tarify. Další skupinou jsou proxy servery, jež zabezpečují kompletní a bezpečné připojení malé sítě k internetu, a i v tomto případě mají silné zastoupení tuzemští výrobci, kteří v tomto směru udělali "díru do světa". Druhou část rubriky tvoří aplikace související s vzděláváním připravena je kalkulačka, periodická tabulka prvků, statistické tabulky, plotter funkcí, aplikace pro výuku psaní na klávesnici či studijní slovníčky a výkladový slovník angličtiny.

O obsahu části Komerční software si podrobněji můžete přečíst v jednom z rámečků, neboť obsahuje programy, při jejichž koupi můžete uplatnit slevy. Na závěr softwarové části bych rád upozornil, že v rubrice Antiviry přibyl jeden plnohodnotný antivirový program zdarma!

V rubrice Komunikace budeme tentokrát opravdu výhradně komunikovat naleznete v ní výběr novinek internetových prohlížečů a programů, jejichž prvotním úkolem je zasílání krátkých rychlých zpráv (ale samozřejmě nabízejí řadu dalších funkcí). Firma Netscape se v nedávné době podepsala hned pod dvě novinky jednou z nich je další verze v rámci "staré řady" 4.x (tu naleznete na CD), druhou je pak definitivní podoba nového prohlížeče Netscape 6.1 (tuto jsme z prostorových důvodů nemohli zařadit, neboť opravdu hodně "nabrala na váze"). O řádný kus vpřed postoupili i tvůrci internetového konsorcia W3C, a tak vám přinášíme verzi 5.1 velmi kvalitního prohlížeče a především editoru Amaya. Třetím příspěvkem z této oblasti je poslední verze slibně se vyvíjejícího produktu Mozilla, jenž by mohl při svých kvalitách, koncepci a platformové nezávislosti představovat dobrou budoucnost ve své kategorii.

Prvním z programů pro bezprostřední komunikaci po internetu je AOL Instant Messenger, jenž využívá při komunikaci infrastruktury poskytovatele připojení America On-Line a patří mezi nejoblíbenější a nejrozšířenější. Dalším je pak zajímavý Odigo, jenž dokáže využít služeb sítí ICQ, Yahoo i AOL (čímž jste v podstatě podchytili všechny komunikující uživatele) a posledním je rovněž velmi oblíbený Yahoo Messenger, využívající pro změnu služeb firmy Yahoo.

Na závěr se opět krátce zmíníme o rubrice Hardware do tabulek TOPů se tentokrát dostaly velmi zajímavé výsledky testů grafických karet a CD-ROM mechanik a mezi novými ovladači najdete software pro grafické karty a myši Logitech.

Pevně věřím, že obsah CD vám bude inspirací i pomocníkem minimálně po dobu nejbližšího měsíce, než vyjde nové číslo našeho magazínu, a např. v případě kolekce map si troufám doufat, že by vám mohly dobře sloužit alespoň nejbližší rok. Krásně prožijte zbytek letošního léta, jdete-li do školy, tak si to dobře vychutnejte, a především nám zachovejte přízeň, neboť příště opět čekají nejen "pecky" zdarma!

Mapy zdarma

Jak jsme již avizovali v minulém čísle, zřejmě nejzajímavějším příspěvkem na tomto CD je prohlížeč mapových podkladů GeoBáze Standard a kolekce elektronických map Česká republika a krajská města z dílny tuzemské firmy Geodézie ČS. Instalace aplikace a samotné zavedení map probíhá ve dvou fázích po spuštění odkazu z CD nejdříve proběhne klasická instalace programu, kdy bude na váš počítač zaveden samotný prohlížeč. Posléze je potřeba po úspěšném dokončení instalační procedury ještě spustit správce mapových podkladů, jenž na CD vyhledá dostupné soubory s mapami a provede tzv. registraci, abyste je mohli používat. Při této proceduře budete požádáni o registrační číslo (aktivační kód), a v tomto okamžiku použijte následující řetězec: 758-89889-749619. Poté již nebude vlastnímu užívání nic bránit. V souvislosti s touto aplikací a mapovými soubory je třeba zmínit licenční politiku produkt na našem CD je sice pro čtenáře magazínu k užívání zdarma, avšak v žádném případě se nejedná o volně šiřitelný program či software podobného charakteru! Jeho bezplatné užívání je zcela striktně vázáno na vlastnictví časopisu pokud tedy zamýšlíte instalovat produkt např. na řadu počítačů v síti, musíte pro každou použitou instalaci disponovat jedním magazínem PC WORLD s odpovídajícím instalačním CD! Jakékoliv svévolně šíření a kopírování disků je pochopitelně zakázáno!

Pojďme se podívat podrobněji na mapový obsah na CD jsou uloženy jednak mapy ČR v několika měřítkách, jednak mapy všech krajských měst ČR, každá ve dvou měřítkách. K dispozici je plná funkcionalita prohlížeče verze Standard, a samozřejmě si můžete rozšířit portofilo mapových podkladů přikoupením dalších dat od výrobce. Výběr aktuální nabídky najdete spolu s kontaktem na výrobce rovněž na CD.

Zdarma a se slevou

English in Action IV.

Dalším dílem pokračuje edice výukových kursů anglického jazyka tuzemské firmy Dr. Lang group, jež je určena víceméně pokročilým zájemcům, neboť studium je postaveno na poslechu a porozumění mluveného projevu rodilého mluvčího. Tento kurs na našem CD je zdarma.

MyCD & MyCD Pro

Znovu se na našem CD setkáváme (prostřednictvím tuzemského distributora Abakus Software) s produkty firmy Veritas, a tentokrát jsou určeny pro všechny kategorie zájemců o vypalování CD. Podrobněji se o aplikaci opět dočtete uvnitř čísla v recenzi, a budete-li chtít nakupovat, zmíněný tuzemský distributor vám poskytuje 10% slevu.

Rozum do kapsy

I když v elektronické podobě díky velikosti samotného disku nesplňuje svého času zřejmě nejoblíbenější encyklopedie heslo ve svém názvu (knížka v tradičním rozměru edice OKO od Albatrosu se při troše dobré vůle do kapy vešla), přesto věřím, že do ní nahlédnete se stejným nadšením. Tvůrci navíc dílko zvládli velmi dobře, takže kromě vyzkoušení neopomeňte nahlédnout i do veskrze kladné recenze, a budete-li u Albatrosu nakupovat, opět použijte kupón na 20% slevu.

TeLL me More

Po aplikaci TaLk to Me, s níž jste se mohli na našem CD seznámit zhruba před rokem, přichází společnost LEDA s ukázkovou verzí svého výukového programu nové generace. Kromě samotné aplikace naleznete na CD také prezentaci firmy a kompletní nabídku jejích titulů, samozřejmě včetně elektronické produkce. Podrobnější informace a hodnocení nové výukové série naleznete v recenzi uvnitř čísla. Máte-li zájem o starší a jednodušší variantu programu TaLk to Me, využijte současných příznivých cen, jež LEDA nabízí.

§§§§§


Trendy


DNA počítače - Křemík není všechno I.

Pavel Houser

C01P0519

Pokud dnes panuje celkem všeobecné přesvědčení o tom, že ty největší objevy se zrodí jaksi napříč jednotlivými vědními disciplínami, biologické vědy a informační technologie jsou toho velmi názorným dokladem. Oba obory se přitom protínají hned několikerým způsobem. V tomto článku se budeme věnovat tzv. DNA počítačům. Jako médium pro uchovávání informací i vlastní "stroj" pro provádění výpočtů se v tomto případě při tom využívá molekul nukleových kyselin.

Trocha biochemie

Nukleové kyseliny slouží v živých organismech ke kódování informace. Vlákno nukleové kyseliny je složeno se zbytků kyseliny fosforečné, cukerné složky (ribóza u kyseliny ribonukleové RNA, RNK, deoxyribóza u kyseliny deoxyribonukleové DNA, DNK) a dusíkaté báze (adenin, guanin, cytosin, thymin u DNA, u RNA je místo thyminu obsažen uracil).

Při vytváření kopie nukleové kyseliny se vychází z toho, že struktury některých dusíkatých bází jsou k sobě tzv. komplementární, jinak řečeno drží při sobě, protože se mezi nimi tvoří vodíkové vazby. Příslušné páry bází spolu tvoří adenin s thyminem nebo uracilem (váží se dvěma vodíkovými vazbami) a guanin s cytosinem (mezi nimž se vytvářejí tři vodíkové vazby). K jednomu řetězci nukleové kyseliny se tedy prostřednictvím komplementárních bází vytvoří při přenosu informace jakýsi otisk. Příslušné enzymy (polymerázy) se potom postarají o to, aby se báze v druhém řetězci příslušným způsobem spojily s cukernou složkou a zbytky kyseliny fosforečné do kompletního "zrcadlového" vlákna. Potom se obě vlákna mohou např. účinkem jiného enzymu rozplést (DNA se v živém organismu vyskytuje vesměs v podobě dvojšroubovice, u RNA naproti tomu převládá jednovláknová struktura) a celý kopírovací proces pokračuje. Američtí vědci Watson a Crick byli za objev tohoto procesu odměněni Nobelovou cenou.

V živých organismech probíhá přenos informace od původní DNA přes několik stupňů RNA až po bílkoviny. Poslední část procesu se realizuje na základě toho, že dusíkaté báze jsou komplementární jednak mezi sebou, jednak vzhledem k jednotlivým aminokyselinám, tedy trojici sousedních bází RNA (tripletu, kodónu) odpovídá jedna určitá aminokyselina. Vedle řetězce nukleové kyseliny se tudíž může vytvářet nejen další řetěz nukleotidů, ale i aminokyselin. Stejně jako v případě nukleotidů, i u aminokyselin pak následně dojde k enzymy katalyzované reakci, při níž se jednotlivé aminokyseliny spojí v delší řetězec peptid nebo bílkovinu.

Spíše na okraj: Reakce nukleových kyselin patří mezi pochody katalyzované. V roli katalyzátorů fungují enzymy, což jsou látky bílkovinného původu. Protože ovšem zase struktura bílkovin je kódována nukleovými kyselinami, vzniká klasický problém slepice a vejce: co bylo v evoluci dříve, bílkoviny nebo nukleové kyseliny? Možným řešením problému je teorie tzv. ribosvěta. Ukázalo se totiž, že i některé ribonukleové kyseliny vykazují enzymatickou aktivitu. Před dnešním světem, založeným na mechanismu přenosu informace DNA-RNA-bílkovina, tak mohly před miliardami let existovat v pozemských vodách "organismy" založené pouze na RNA. Toto hypotetické období je označováno jako ribosvět.

Problém obchodního cestujícího

V tuto chvíli neexistuje žádný "obecný" DNA počítač, na kterém bychom mohli řešit libovolnou úlohu. Pro řešení každého problému si musíme zkonstruovat speciální postup. Objekty a vztahy mezi nimi v rámci problému modelujeme sekvencemi nukleových kyselin. S nimi pak provádíme určitou sadu operací.

Využití DNA počítačů se demonstruje nejčastěji na problémech obtížně vyčíslitelných, kdy se namísto sofistikovaného algoritmu požívá metoda hrubé síly. Např. luštění šifry dnes vlastně znamená vyzkoušet všechny možnosti. Na DNA počítači budou všechny alternativy reprezentovány různými molekulami DNA, a stačí najít mezi nimi tu pravou. Přitom se vychází z faktu, že v protřepávané zkumavce dostaneme z původní "sadby" směs jednovláknových a vícevláknových molekul, které budou držet pohromadě právě na základě komplementarity bází. Klíčové je a bez toho by DNA počítače vůbec pracovat nemohly že řetězce, které nejsou přesně komplementární, spolu pohromadě držet nebudou.

Ve druhé fázi pak budeme schopni tyto molekuly rozdělit na základě rozdílů v jejich vlastnostech (chování v elektrickém poli, hustota.) a správné řešení opět "přečíst", tj. převést do jazyka původního problému. V praxi se celý postup, tj. párování a rozdělování dle vlastností, obvykle vícekrát opakuje. Můžeme také enzymaticky dělit párovaná vlákna opět na jednotlivé řetězce. O DNA computingu se proto poněkud vulgárně mluví jako o metodě, kdy něco nasypete do kýblu a potom už pouze počkáte, až vám odtud vypadne správné řešení.

Zdají se vám předchozí řádky příliš abstraktní? Příkladem, na kterém se využití DNA počítačů často demonstruje, je tzv. problém obchodního cestujícího (v angličtině Travelling Salesman Problem), jenž z matematického hlediska patří do kategorie grafů. V první variantě si představte, že jste obchodní cestující, který musí projet X městy. Začne v bodě A a končí v bodě X, pořadí mezi tím může být jinak libovolné, ovšem podmínkou je navštívit všechna města, každé navštívit právě jednou a přitom urazit co nejkratší vzdálenost. Úlohu je možné řešit pouze hrubou silou, tedy stanovením všech možností a jejich seřazením dle vzdálenosti.

V DNA computingu budeme zřejmě postupovat následujícím způsobem: Připravíme si sadu nukleových kyselin (molekul, sekvenci nukleotidů), které budou odpovídat jednotlivým městům. Jiné sekvence budou reprezentovat cesty mezi uzly. Například cesta mezi bodem A a B bude mít na začátku báze komplementární s koncem sekvence města A, na svém konci báze komplementární se začátkem řetězce reprezentujícího bod B. Délka úseku mezi komplementární částmi cesty pak bude odpovídat vzdálenosti mezi body.

Ve zkumavce (kýblu, bazénu.) smícháme všechny předpřipravené sekvence nukleové kyseliny. V okamžiku proběhne obrovské množství reakcí, jednotlivé řetězce se k sobě budou přibližovat, dotýkat a zase vzdalovat. Tam, kde se ale k sobě přiblíží komplementární řetězce, vytvoří se mezi párovými bázemi vodíkové vazby a obě části již zůstanou pohromadě. Nyní tedy máme směs všech možností (protože reagující látky jsme přidali ve velkém množství, jednotlivé kombinace jsou zde zastoupeny ve větším počtu. Z našeho hlediska se prostě spoléháme na to, že je statisticky víceméně vyloučeno, aby nějaký způsob poskládání řetězců zcela scházel).

Nyní nám zbývá najít správné řešení, tj. analytickými metodami od sebe látky oddělit dle jejich vlastností. Hypoteticky můžeme postupovat třeba následujícím způsobem: ke směsi přidáme "činidlo 1", sekvenci nukleotidů komplementárních k začátku molekuly A. Činidlo 1 má na sobě navázán atom železa. Všechny cesty, vyhovující našemu řešení, začínají v bodě A. Vyhovující řetězce musí mít tedy začátek bodu A prázdný, bez nalepeného komplementárního řetězce "cesty". Na toto místo se "přilepí" činidlo 1. Všechny vyhovující molekuly jsou tedy nyní označené železem. Směs vystavíme účinkům magnetického pole a látky rozdělíme na magnetické a nemagnetické.

Nyní jsme tedy dostali množinu všech cest, které vyhovují podmínce "začátek v bodě A", a nějakou enzymaticky specifickou reakcí vazbu Bod A činidlo 1 rozštěpíme. Směs opět podrobíme účinkům magnetického pole a oddělíme činidlo 1 (frakce, která nás nyní zajímá, je samozřejmě ta nemagnetická).

Můžeme pokračovat úplně stejně, až na to, že nyní aplikujeme "činidlo 2", tedy opět nějak označenou sekvenci nukleotidů komplementárních s koncem bodu Z. Tím dostaneme množinu molekul, které již odpovídají pouze cestám začínajícím v bodě A a současně ukončeným v bodě X.

Analogickými metodami získáme nakonec směs molekul, jež přesně vyhovuje zadaným podmínkám. Každá z těchto molekul obsahuje sekvence kódující všechny body, a to právě jednou. Molekuly se však liší cestami mezi body. Námi hledaná cesta je právě ta nejkratší, a protože délka "nekomplementárních" částí cest odpovídá délce skutečné, musíme získat nejkratší molekulu. Taková molekula by např. měla být také nejlehčí, jednotlivé řetězce nukleové kyseliny se dle své velikosti liší i v dalších fyzikálních vlastnostech (body tání, chování v gravitačním poli nebo v elektromagnetickém poli), takže můžeme použít klasické postupy chemické analýzy typu chromatografických kolon. Směs tedy opět nějak rozdělíme a "přečteme" správné řešení. V praxi samozřejmě přečteme molekul více a zjistíme, zda jsou shodné. Pokud ne, ověříme, jaká z nich kóduje výhodnější cestu.

Adlemanův postup

Již v podstatě klasickým případem, na němž se také dobře demonstruje využití DNA počítačů, je modifikovaný případ obchodního cestujícího. Příslušný pokus se sedmi uzly zrealizoval již v roce 1994 Leonard Adleman a výsledky publikoval v americkém časopise Science. My v tomto případě reprodukuje průběh pokusu dle článku Adama Rubena a Laury Landwaberové z časopisu Nature (říjen 2000).

V tomto případě nebylo cílem najít nejkratší cestu, ale cestu libovolnou. Ne všechny body grafu jsou totiž spolu spojeny, cesty jsou navíc pouze jednosměrné (viz obrázek) a dopředu tedy samozřejmě není jasné ani to, kolik řešení (tzv. hamiltonian) vlastně existuje. Podle charakteru zadání nemusí být úloha řešitelná vůbec.

Adleman postupoval analogicky předešlému případu. Připravil si sekvence vždy 20 nukleotidů odpovídající jednotlivým místům a cestám mezi nimi zde logicky zahrnul pouze řetězce reprezentující existující cesty, včetně příslušné směrové orientace. Sekvence pro cestu přitom na rozdíl od předešlého případu obsahuje pouze části komplementární s řetězci příslušných měst, tj. schází volná, nepárová část vyjadřující vzdálenost. Cesty jsou opět tvořeny dvaceti nukleotidy, počátečních deset komplemetárních se začátkem cesty, dalších 10 s jejím koncem.

Postup vypadá následovně:

- po smíchání dostaneme odhadem směs asi 10 na 13 molekul, v nichž by mělo být i řešení

- poznáme a oddělíme molekuly, začínající bodem 0 a končící bodem 6

- poznáme a oddělíme molekuly, které obsahují přesně 140 nukleotidů (tj. sedm bodů po enzymatickém oddělení obou řetězců, můžeme také pracovat s dvouřetězcovými molekulami a v takovém případě nás zajímají molekuly s celkem 260 nukleotidy, tj. sedm bodů v jednom řetězci a šest cest mezi nimi v řetězci komplementárním)

- rozpoznáme a oddělíme řetězce, v nichž se opakuje stejná sekvence, tj. vícenásobný přechod jedním uzlem

- pokud nám v tuto chvíli ještě nějaká molekula zbyla, jde o hamiltonian. Přečteme její strukturu a zkontrolujeme, zda vyhovuje podmínkám zadání. V tomto případě bychom samozřejmě správně měli dostat cestu 0-3-4-1-2-5-6.

Přednosti DNA počítačů

Výše popsaný problém obchodního cestujícího se sedmi body zabral Adlemanovi přibližně 7 dní práce v laboratoři. Stávající PC vyřeší úlohu za necelou sekundu. Člověk dle údajů v Nature vyřeší úlohu zřejmě do jedné hodiny, mně osobně trvalo asi pět minut. (Správné řešení příkladu, tedy cestu 0-3-4-1-2-5-6, lze v tomto případě najít jednak ručně výčtem všech možností. Výhodu, kterou člověk může použít na rozdíl od klasického i DNA počítače, však v tomto konkrétním případě představuje "poloanalytická" metodu, kdy úlohu řešíte raději protisměrně, z koncového bodu. Pokud vás tato možnost napadne, trvá řešení dokonce jen několik sekund.)

Zdánlivě tedy DNA počítač nijak neoslnil, dokonce ani za předpokladu, že laboratorní práce by se mohla nějakým způsobem optimalizovat a celý proces tím zrychlit. Pokud bychom ale přidávali další a další uzly, poměr mezi silou DNA a klasického počítače by se začal obracet (a z hlavy bychom nebyli již velmi rychle problém řešit vůbec). Zatímco stolní počítače dnes dosahují rychlosti přibližně 106 operací za sekundu a superpočítače výkonu přibližně 1012, počet operací realizovaných Adlemanovým počítačem je více než 1014 za sekundu, při zavedení některých optimalizačních postupů až 1020 za sekundu.

K dalším výhodám DNA počítačů patří malá energetická náročnost. Na jeden joul dodané energie může DNA počítač vykonat údajně až 2 x 1019 operací, což se blíží maximu 34 x 1019, které vyplývá z omezujících účinků druhé věty termodynamiky. Moderní superpočítače vykonají na jeden dodaný joule pouze 109 operací.

Ohromující je také přednost DNA počítačů v hustotě ukládaných dat. Suchá DNA může obsahovat až 1012 krát více informací, než stejně objemné paměťové médium. Jinak řečeno: gram sušené DNA nese asi tak stejně informace jako miliarda CD-ROMů.


DNA počítače - Křemík není všechno II.

Přesnost přepisu informace v rámci DNA

Aby mohla být v živých organismech zajištěna dědičnost, přepis informace musí být dostatečně přesný. Párovat se spolu musí komplementární báze a žádné jiné. Taková přesnost samozřejmě může být zajištěna pouze ve statistickém měřítku, nikoliv absolutně (uvádí se, že chybná, nekomplemetární báze se objevuje přibližně v jednom případě z miliardy). Živé organismy proto disponují řadou opravných nástrojů, které jsou analogické např. funkci kontrolních součtů při přenosu informace v počítačovém světě. Pokud nějaká změna přesto projde sítem všech regulačních mechanismů, hovoříme o mutaci.

Pro DNA počítače nám z výše uvedeného vyplývá následující závěr: příslušné reakce musíme provádět s relativně velkými objemy molekul. Postačující objem se však obvykle vejde do zkumavky. Ze statistického charakteru všech postupů vyplývá jako principiální problém možnost chybovosti. Určité postupy musíme pro dosažení větší přesnosti někdy opakovat a ve výsledku kontrolovat, zda jsme skutečně získali řešení vyhovující všem vstupním podmínkám.

Různé chemické reakce či analytické postupy jsou samozřejmě nestejně specifické. Ačkoliv stanovit nějaký obecný postup řešení problému na DNA počítači není tedy příliš obtížné, konkrétní realizace algoritmu (např. jaké kroky opakovat) vyžaduje příslušné biochemické znalosti.

Pouze DNA?

Výše jsme hovořili někdy o nukleových kyselinách, současně jsme však užívali termínu DNA computing. DNA ovšem není jedinou nukleovou kyselinou. Mohou se konstruovat i počítače založené na RNA? V principu tomu nebrání vůbec nic a obě látky se z hlediska počítání chovají analogicky. Modely RNA počítačů již existují a RNA má oproti DNA dokonce některé výhody.

Principem celé této třídy počítačů je jakýsi chemický obtisk, zrcadlení. Teoreticky bychom pro něj mohli dokonce použít libovolnou látku, která je schopná "zrcadlení". V přírodě se takový přenos informace realizuje nejen v živých organismech.

Např. vrstvy jílů kopírují povrch, na který nasedají (tj. spodnější vrstvy jílů), jejich rámcově pravidelná v sobě obsahuje velké množství poruch a ty se opět kopírují výše. Tím je v jílovém pseudokrystalu zajištěna určitá obdoba dědičnosti. Po vyschnutí určité lokality mohou být navíc drobné částice jílu rozfoukány větrem a svými strukturami pak jaksi infikují další lokality. Hypoteticky jsou tedy jíly, respektive jejich struktury, různě úspěšné a probíhá mezi nimi jakási analogie evoluce živých soustav (Jaroslav Flegr: Mechanismy mikroevoluce, skripta PřF UK). V 80. letech dokonce Cairns-Smith přišel s teorií, podle které se živé soustavy naučily mechanismům přenosu informace právě od jílů. Hypotéza se však přes veškerou inspirativnost nedočkala obecnějšího uznání a rovněž idea stavby jílového počítače se zdá být snad až příliš výstřední.

Ať tak či onak, někdy se od termínu DNA počítače upouští a raději se používá obecnější označení molekulární počítač.

Další vývoj a význam DNA počítačů

V současnosti se vývoj DNA počítačů odehrává především ve dvou směrech. Problém obchodního cestujícího jsme řešili pomocí molekul DNA pohybujících se v roztoku. Druhý směr výzkumu se snaží realizovat příslušné procesy spíše na pevných površích.

Výsledkem tohoto procesu by nakonec měla být jakási sada postupů, která bude odpovídat zcela obecným operacím. Určitý typ chemické reakce by např. mohl odpovídat jednomu typu matematické operace. Pro DNA počítače by tak měla být vypracována jakási obdoba assembleru, přičemž instrukce by se od té chvíle realizovaly automaticky na jakési obdobě dnešního čipu.

Určitým problém DNA strojů je samozřejmě zajištění vratnosti. Zatímco obousměrný přechod mezi stavy nabito-nenabito je v klasických počítačích realizovatelný poměrně snadno, vratnost chemických reakcí a regenerace původní DNA je záležitostí neskonale složitější. Stávající DNA počítače zatím nepracují v cyklu, musíme do nich dodávat nejen energii, ale i pracovní materiál.

Nezanedbatelnou otázkou je také ekonomická stránka problému. V první řadě se jedná o prostředky vynaložené na výzkum. Stávající projekty probíhají především za grantové podpory americké National Science Foundation, ale třeba také z peněz Pentagonu. Z hlediska amerického ministerstva obrany jsou samozřejmě klíčové především ty aplikace využití molekulárních počítačů, které mají nějaký vztah k otázce šifer. Sporná je ale také ekonomická stránka věci při případném budoucím rutinním provozu DNA, kde existuje celá řada navzájem protichůdně působících faktorů: nízká spotřeba energie, časová náročnost, otázka míry potřebné lidské práce, nejistá znovupoužitelnost materiálu. V živých organismech existuje obrovské množství nukleových kyselin, vstupního materiálu je ovšem dostatek pouze zdánlivě, protože pro využití v DNA počítačích je z řady důvodů třeba používat sekvence syntetizované uměle.

Kromě řešení obtížně vyčíslitelných problémů se nabízejí i další možné aplikace. DNA počítače by v budoucnu např. mohly přímo číst informace uložené v DNA živých organizmů, bez nutnosti provádět překlad mezi dvěma jazyky (mezi logikou reprezentovanou jedničkami a nulami a mezi systémem založeným na párování nukleotidů). Počítače založené na DNA by také mohly snadno provádět kontrolu biometrických údajů, takže by např. dokázaly jednoduše identifikovat uživatele na základě jeho libovolné buňky obsahující právě DNA. Molekulární počítače by se mohly stát základem nové generace miniaturních robotů, třebaže stávající stupeň miniaturizace zatím neodpovídá požadavkům, které by byly kladeny na skutečné nanotechnologie.

I pokud by se ale nakonec ukázalo, že praktické potíže při konstrukci DNA počítačů jsou příliš velké až nepřekonatelné, celý obor minimálně zvyšuje míru přesnosti, s níž chápeme chování nukleových kyselin a tedy samotné replikační mechanismy, jimž podléhají živé organismy. Protože pro provádění operací s nukleovými kyselinami se používají enzymy, získá se při výzkumu jednak velké množství dat o těchto molekulách, jednak mohou být připraveny i v organismu se přirozeně nevyskytující látky s významným katalytickým účinkem.

Výzkum na poli molekulárního computingu bude tedy představovat minimálně přínos pro genetiku, biochemii a molekulární a evoluční biologii. Nasnadě je také možné využití získaných poznatků v lékařství. Na druhé straně: právě to, že mnohdy ještě přesně nerozumíme všem procesům, které se odehrávají v živých organismech, nám působí překážky i při konstrukci DNA počítačů.

"Jde o odlišný způsob myšlení o počítačích, stejně tak jako o odlišný způsob náhledu na chemii," shrnuje celou záležitost Robert Corn, profesor chemie na University of Wisconsin, který stojí v čele jednoho právě prováděného projektu.

§§§§§


Jak na to


Utility Pro profíky I.

David Čepička, Arne Arnold, Daniel Behrens,Andreas Perband

C01P0499

Software na kopírování CD disků, editory operační paměti, dekompilátory, programy pro sledování činnosti (špionáž) na jiných počítačích, aplikace umožňující uhádnutí hesel to všechno můžeme zařadit mezi speciální utility, jež se bezesporu dají využít k bohulibým účelům. Na druhou stranu jsou velmi snadno zneužitelné.

Motorová pila je nářadí, které s oblibou používají jak lesní dělníci, tak i masoví zabijáci. Tímto poněkud drsným srovnáním chceme ukázat, že mnoho nářadí se dá použít legálním, ale i nelegálním způsobem. U softwarových aplikací je to v podstatě totéž. V tomto článku jsme pro vás soustředili několik utilit, jež můžete smysluplně využít, ale na druhou stranu také mohou být proti vám zneužity vašimi známými či kolegy. Většinu těchto aplikací najdete na našem CD budou mezi nimi programy pro modifikaci EXE souborů, editory obsahu operační paměti, aplikace pro sledování provozu v počítačové síti i aplikace pro zobrazování hesel. V našem článku vám popíšeme, jaké systémové požadavky má ta či ona aplikace, ale také vás upozorníme na možná rizika vyplývající z jejího používání. U některých z nich se jedná o velmi výkonné utility, jimž ale chybí některé další užitečné funkce. Proto vám představíme jejich možné alternativy, a některé z nich opět najdete na našem CD.

I ta nejlepší aplikace je na nic, když nevíte, jak se používá. U některých je používání velmi komplikované. Proto vám u každého programu popíšeme krok za krokem návod k použití včetně vzorového příkladu.

Vzhledem k výše zmíněnému možnému zneužití se čtenář našeho časopisu také dozví, jak se proti nelegálnímu nasazení takového softwaru bránit. Nástroje potřebné k tomuto účelu rovněž najdete na našem CD.

Upozornění: Některé utility dokáží vaše programy změnit trvale, proto si nezapomeňte před experimentováním určitě udělat zálohu originálních souborů a vezměte na vědomí také licenční podmínky pro používání toho či onoho softwaru.

Dekompilace (I)

Jak zjistíte, co všechno Java aplety na vašem. počítači provádějí

Funkce: Program DJ Java Decompiler pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 dokáže zkonvertovat soubory napsané v jazyce Java do podoby zdrojového textu. Verzi označenou 2.5.5 najdete , případně na internetové adrese http://members.fortunecity.com/neshkov/dj.html (DJDEC255.ZIP, 734 KB). Program je pro soukromé použití zdarma a bude se vám hodit třeba v případě, kdy ztratíte zdrojový kód vašeho Java apletu, případně když se budete chtít dozvědět, co nějaký vám podezřelý aplet stažený z internetu vlastně na počítači provádí. Pro využití této aplikace je nutné mít základy některého z vyšších programovacích jazyků, například VB skriptu anebo, což je nejideálnější, přímo programovacího jazyka Java, abyste mohli zdrojový kód zobrazený programem správně interpretovat.

Upozornění: Zdrojový kód vygenerovaný tímto programem neodpovídá úplně přesně tomu původnímu. Tak v něm chybí například komentáře; procedury a deklarace proměnných se občas vyskytují na jiném místě. Proto je zpětná kompilace možná jen po provedení některých úprav. Ale pro posouzení, co daný aplet na našem počítači dělá a co se po jeho spuštění v počítači děje, to úplně postačí.

Použití: Po instalaci se program může okamžitě používat. Pro zpětnou kompilaci zdrojového kódu získaného tímto programem ale potřebujete další aplikaci, která toto dokáže. Příkladem může být například program Java 2 SDK Standard Edition pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 (verzi 1.3.0_02 najdete na internetové adrese http://java.sun.com/j2se/1.3/download-windows.html).

Příklad použití: Schopnosti tohoto programu vám ukážeme na příkladu jednoho Java apletu firmy Sun. Najdete jej na internetu na adrese http://java.sun.com/docs/books/tutorial/aplet/practical/properti es.html. Jestliže tuto stránku otevřete například v programu Internet Explorer 5.5, najdete ve složce Windows\Temporary Internet Files\Content.IE5 soubor GetOpenProperties[1].class. Pokud jej nenaleznete, nebo použijete jiný prohlížeč, vyhledejte pomocí programu Průzkumník soubor GetOpen*.class.

Soubor zkopírujte do jiné složky a přejmenujte jej na GetOpenProperties.class. To proto, že program DJ Java Decompiler nesnáší hranaté závorky. Pomocí menu File/Open nyní soubor otevřete. V okně programu se objeví zdrojový kód apletu. Ten si můžete porovnat s originálním zdrojovým kódem, jenž je uveden na již zmíněné internetové stránce.

Omezení: Při používání této aplikace se v naprosté většině případů prohřešujete proti licenčnímu ujednání a autorským právům programátora apletu. Neplatí to však pro všechny případy, viz následující odstavec.

Zneužití: DJ Java Compiler a jemu podobné programy se hodí také například k odhalení triků ostatních programátorů. Takový velmi drzý zloděj může vzít dekompilovaný aplet, změnit v něm několik tlačítek nebo položek menu a výsledek může prodat jako originální produkt. Pak nejde skutečně o nic jiného, než o jednoznačné porušení licenčních podmínek a autorských práv výrobce apletu.

Ochrana: Opatřete své Java soubory aplikací, jež znemožní dekompilaci, třeba program J-Cloak pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 (najdete jej na adrese www.force5.com/JCloak/ProductJCloak.html). Až si budete tento program stahovat, nezapomeňte zadat před stahováním vaši platnou e-mailovou adresu, na kterou vám bude zaslán kód potřebný ke zprovoznění této demoverze programu. Další možností je aplikace 2L-Kit Obfuscator pro Windows 95/98 a NT4 (verzi 1.1 najdete nebo na internetové adrese www.2lkit.com, 2LKITOBF.EXE, 665 KB). Tyto druhy aplikací (v angličtině zvané "Obfuscator") CLASS soubory změní tak, že pro dekompilátory se stane zobrazení textu zdrojového souboru velmi obtížné. Některá vývojová prostředí, například J-Builder od firmy Borland (dostupný na internetové adrese www.borland.com), mají tuto funkci dostupnou také. Pokud ale chcete tyto typy aplikací používat, ujistěte se, že je vaše verze programu Java podporuje.

Alternativy: DJ Java Decompiler je vlastně jen grafická obdoba aplikace Jad (určena pro Windows 95/98 NT4 a 2000) pracující na příkazovém řádku. Ta je dostupná , případně na internetové adrese www.geocities.com/SiliconValley/Bridge/8617/jad.html (JADNT158.ZIP, 196 KB). Další alternativou může být také například aplikace Decafe Pro (určená pro Windows 95/98 a NT4). I tuto naleznete , případně na adrese http://decafe.hypermart.net/download.htm (DECAFE38.ZIP, 615 KB).

2. Dekompilace (II)

Jak upravit vzhled jednotlivých programů

Funkce: Vzhled a vůbec celkové ovládání programů běžících ve Windows se dá změnit pomocí freewarové utility Resource Hacker. Ta je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. naleznete verzi 3.2.6, najdete ji však také na internetové adrese http://rpi.net.au/~ajohnson/resourcehacker/ (RESHACK.ZIP, 529 KB). Tato aplikace vám dovolí u většiny programů měnit položky menu, popisky, klávesové zkratky, tlačítka a dokonce i dialogová okna.

Ukázku využití programu Resource Hacker vidíte na obrázcích. Jako příklad jsme použili program Kalkulačka, jejž jsme kompletně upravili, smazali jsme několik tlačítek a ta zbylá jsme přeskupili a změnili jejich velikost. Také se nám povedlo přejmenovat tlačítko Zpět a změnit jeho design.

Pomocí této utility se také dají zaktivovat některé nedostupné prvky. Všimněte si například, že u programu Kalkulačka nejde použít tlačítko pro zvětšení na celou obrazovku, neboť je deaktivované. Na obrázku vlevo tuto situaci máte před sebou a hned vedle je upravený program Kalkulačka s funkcí maximalizování okna přes celou obrazovku zaktivovanou.

Ve standardním zobrazení také chybí funkce sinus a kosinus. Tato tlačítka, potřebná pro většinu náročnějších matematických výpočtů, jsme do standardního vzhledu programu také zabudovali.

Konečně program Resource Hacker dovede také odstranit přebytečná dialogová okna. Tak je možné významně snížit velikost výsledných EXE souborů.

Výsledky všech našich úprav je možné uložit do původního EXE souboru, takže se zachovají natrvalo. Program Resource Hacker dokáže ale otevírat a měnit i soubory s příponami DLL, OCX a CPL. Kromě toho je také možné kontrolovat celé součásti daného EXE souboru jako jsou ukazatele myši, ikony, bitmapové obrázky, soubory GIF, AVI, JPG, WAV a MID. Tyto prostředky se dají ze souboru vytáhnout, vyměnit, případně exportovat přes schránku Windows.

Použití: Jak jsme již uvedli výše, konkrétní případ využití této utility ukážeme na programu Kalkulačka.

K ní se dostaneme přes nabídku Start/Programy/Příslušenství/Kalkulačka. Po rozbalení souboru RESHACK.ZIP do libovolné složky program spustíme pomocí souboru RESHACKER.EXE.

Předtím, než se pustíme do experimentování, je dobré si vytvořit zálohu souboru, který budeme upravovat (v našem případě se jedná o soubor CALC.EXE, který se nachází ve složce Windows).

Nyní se přesuneme v programu Resource Hacker do menu File/Open a v něm otevřeme soubor CALC.EXE. Po otevření uvidíme v levé části okna jednotlivé skupiny prvků, ze kterých se program skládá, a to ve formě stromové struktury. Každá skupina obsahuje prvek, jenž se dá buď zobrazit, anebo upravit. Vzhledem k tomu, že při manipulaci s těmito prvky můžete původní soubor velmi snadno poškodit, doporučujeme pracovat s kopií původního souboru.

Přejmenování položek menu: Poklepejte na skupinu s názvem Menu. Uvidíte, že se skládá ze dvou položek označených 106, 107 atd. To proto, že se každá položka menu skládá z několika dalších příkazů. Standardní menu je vyznačeno v položce 106. Tomu však ale u všech programů tak být nemusí vyskytnou-li se nějaké pochybnosti, je třeba prohledat všechny položky, abyste našli tu správnou.

Po poklepání na položku 106 a označení položky 1029 se v pravé části okna objeví skript, jenž způsobuje to, že v EXE souboru nějaké menu vůbec vyskytuje. Nyní vám ukážeme, jak změnit položku Zobrazit na položku Druh kalkulačky. Ve skriptu zaměňte výraz

POPUP "&Zobrazit" za

POPUP "&Druh kalkulačky".

Tlačítkem Compile Script se program zkompiluje a pomocí menu File/Save As můžete upravený soubor uložit pod novým názvem (např. CALC1.EXE). Po spuštění tohoto nového souboru uvidíte, že namísto menu Zobrazit je v programu menu Druh kalkulačky. Písmenko, které ve skriptu následuje za znakem &, je důležité pro vyvolání menu pomocí klávesové zkratky. Zadáte-li ve skriptu výraz např. POPUP "D&ruh kalkulačky", nechá se menu vyvolat klávesovou zkratkou <ALT><R>.

Přidání tlačítek: Nejprve opět otevřete kopii souboru CALC.EXE v programu Resource Hacker. Nyní zkusíme do standardního vzhledu programu Kalkulačka přidat tlačítko pro výpočet funkce sinus, a to ze vědeckého vzhledu Kalkulačky, kde je zabudováno. Abychom měli dostatek místa, odstraníme tlačítko s popiskem 1/x. Jedná se o druhé tlačítko zespoda vpravo dole.

V programu Resource Hacker si otevřeme položku Dialog/102 a označíme ikonku s číslem 1029. Vpravo uvidíme skript, který vytvoří odpovídající dialogové okno. Kromě toho se objeví vestavěný editor dialogových oken programu Resource Hacker. Klepnutím na tlačítko 1/x v tomto editoru a následným stiskem klávesy <Delete> tlačítko odstraníme. Pokračujeme dále. V editoru dialogových oken klepneme pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolíme příkaz Insert Control. V poli Class name zadáme výraz Button, v políčcích Width a Height zadáme šířku a výšku tlačítka (například 24 a 18 tyto hodnoty můžeme později upravit) a do políčka Caption zadáme název tlačítka (v našem případě sin). Důležité je ještě zadat do políčka ID identifikační parametr tlačítka, protože každá funkce v programu Kalkulačka má svoje číslo. Funkce sinus má ID rovno 98. Posledním parametrem je hodnota Class, kterou zadáme 5000000B. Nyní stiskneme tlačítko OK a v editoru dialogových oken se objeví tlačítko sin. Jeho velikost a umístění můžeme přetáhnutím myší, případně natáhnutím okrajů změníme jeho velikost.

Po skončení všech úprav stiskneme tlačítko Compile Script a po zkompilování zvolíme z menu položku File/Save, kterou provedené změny uložíme do EXE souboru. Po spuštění námi upraveného souboru uvidíme ve standardním vzhledu programu Kalkulačka tlačítko pro výpočet funkce sinus.

Upozornění: Touto metodou lze do programu zabudovat pouze funkce, jež v nějaké podobě již byly v programu obsaženy. Nelze tedy do programu integrovat funkce nové.

Nakonec se podrobněji podíváme na některé vlastnosti jednotlivých prvků programu. Všechny možné nastavitelné parametry se ve Windows skrývají pod jediným kouzelným slůvkem Vlastnosti. Jestliže chceme změnit jakoukoliv vlastnost nějakého prvku, je třeba jej označit a z kontextového menu zvolit příkaz Edit Control. Nějaká vlastnost prvku je aktivní tehdy, pokud má v některém políčku číselně zadanou hodnotu, případně pokud je žlutě označená v seznamu na spodní části okna. Nejdůležitější vlastnosti objasníme nejlépe na příkladu tlačítka:

Funkce ID podle jejího číselného parametru program identifikuje, které tlačítko bylo stisknuto. Když vytvoříte tlačítko nové a přiřadíte mu ID jiného prvku, bude mít nové tlačítko stejnou funkci jako tlačítko, jehož ID jste mu přiřadili.

WS_DISABLED tato vlastnost určuje, zda se na tlačítko dá klepnout, nebo ne. Deaktivované prvky jsou vyšedlé, aktivované většinou vypadají jako ikony anebo jako nápisy psané černým písmem. Touto vlastností se právě dá většina deaktivovaných funkcí zaktivovat.

BS_DEFPUSHBUTTON tento parametr určuje, které tlačítko bude stisknuto stiskem klávesy <Enter>.

Vlastnosti okna programu se dají upravit pomocí příkazu Edit Dialog z kontextového menu. Jestliže chcete umožnit programu Kalkulačka zobrazení přes celou obrazovku, musíte aktivovat funkci WS-MAXIMIZEBOX, potom klepnout na tlačítko Compile Script a příkazem File/Save soubor uložit.

Omezení: Program Resource Hacker nefunguje u aplikací určených pro Windows 3.1. Také nedokáže pracovat u těch programů, jež nebyly naprogramovány objektově. Takových je však velmi málo.

Zneužití: Resource Hacker se dá zneužít u programů, které slouží jako testovací a tudíž mají některé funkce deaktivované. Naše utilita dokáže původně deaktivované prvky v testovacích (sharewarových) programech zaktivovat. Při těchto aktivitách ale porušujete licenční podmínky a autorská práva výrobce programu.

Ochrana: Jestliže se zabýváte vývojem aplikací a chcete se chránit proti jejich svévolnému pozměňování, měli byste začít používat balíčkovač EXE souborů. Pomocí těchto aplikací EXE soubory zabalíte a program Resource Hacker je pak nedokáže otevřít. Některé balíčkovače dokonce nabízejí i dodatečné zašifrování těchto souborů. Příkladem takového balíčkovače je freewarová utilita UPX, jež pracuje v Příkazovém řádku MS-DOS. Je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 a my vám nabízíme verzi 1.07, kterou najdete , případně na internetové adrese http://wildsau.idv.uni-linz.ac.at/mfx/upx.html (PX107W.ZIP, 116 KB). Kompletní ochranu ale tento program nenabízí, neboť nedokáže soubory zašifrovat, a navíc se soubory sbalené tímto programem dají velmi snadno rozbalit. Daleko účinnější ale samozřejmě už ne zdarma je sharewarová aplikace Pecompact pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, kterou rovněž najdete , případně na internetu na adrese www.collakesoftware.com (PECSETUP.EXE, 327 KB).


Utility Pro profíky II.

3. Špionáž

Jak zjistíte, co ostatní zajímá na všem počítači ze všeho nejvíce

Funkce: Sharewarová aplikace 007 Stealth Activity Recorder & Reporter (Starr) zaznamenává všechny stisky klávesnice a vůbec veškerou aktivitu na vašem počítači. Najdete ji nebo na internetové adrese www.iopus.com/starr.htm ve verzi 2.21 (007STAR.EXE, 623 KB). Dokáže tedy zaznamenat všechny internetové adresy, jež byly na vašem počítači zadávány i všechny aplikace, s nimiž se na tomto počítači pracovalo. Záznam všech aktivit se provádí do logovacího souboru. To ale není všechno: takto vytvořený logovací soubor (s příponou LOG) se může nechat automaticky a naprosto nepozorovaně odeslat e-mailem, a to třeba v určitých vámi nastavených pravidelných intervalech. Tak si můžete velmi snadno udržet přehled o tom, zdali zatím, co jste v práci, neprovádí nikdo u vás doma na vašem počítači nic nekalého. Program se neobjevuje ani v pravé části Hlavního panelu a běží naprosto skrytě.

Tato utilita se dá nakonfigurovat nejrozmanitějším způsobem. Může se spouštět při startu počítače, šifrovat logovací soubory, případně je zabalit do heslem chráněného ZIP souboru. Pro odesílání e-mailem můžete použít standardně dodávaný účet, nebo libovolný SMTP server. Program automaticky zjišťuje, zda je k dispozici připojení na internet a pak zkouší odeslat logovací soubor, když je počítač připojený.

Po instalaci této aplikace se vždy nejprve přesvědčete, zdali máte na kartě Settings zaškrtnutou položku Autostart, jinak vám program nebude automaticky startovat při spouštění Windows. V případě, že používáte nějaký firewall, například Zone Alarm, nezapomeňte povolit programu Starr přístup na internet, protože v opačném případě vám firewall tento program prozradí.

Použití: Po instalaci je tato aplikace plně funkční. Pro zasílání logovacího souboru e-mailem aktivujte na kartě Email Report položku Send Starr report a do políčka Send logfile to zadejte e-mailovou adresu, na níž má program logovací soubor poslat.

Upozornění: Standardně používá program Starr pro odesílání logovacího souboru e-mailovou schránku výrobce tohoto programu. Ten si tedy může vaše logovací soubory také přečíst. Abyste tomu zabránili, aktivujte na kartě Email Report stiskem tlačítka Advanced Email Settings přepínač Use your own email account a zadejte tam potřebné údaje pro přístup k vaší e-mailové schránce.

Omezení: U neregistrované verze ukazuje aplikace při každém spuštění výzvu pro zaregistrování.

Zneužití: Aplikace Starr a jí podobné se dají velmi snadno zneužít k získávání údajů na vašem počítači. Tak se dají například vyhledat hesla. To, který zločinec se za touto krádeží dat skrývá, se dá jen velmi těžko zjistit, zejména, když onen špion nechá posílat e-maily s logovacím souborem přes několik anonymních e-mailových účtů, které se dnes dají zařídit zdarma. Ani není nutné se dívat do trestního zákoníku, abychom zjistili, že tajné nainstalování takového špionážního softwaru na počítač někomu jinému je trestné.

Ochrana: Aplikaci Starr mohou pozorní uživatelé odhalit několika způsoby. Program při instalaci zkopíruje do počítače dva soubory WSYS.EXE a WSYS.DLL. Oba soubory jsou spuštěny a sledují vše, co se na počítači děje. Stačí tedy pomocí programu Průzkumník nechat tyto soubory vyhledat, při standardním nastavení nejsou definovány jako skryté. Je-li nastaveno automatické spouštění programu při startu Windows, zkuste například ve Windows 98/ME následující postup: Klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz msconfig. Je-li nastaveno automatické spouštění programu Starr, je zatrhnuta položka windll na kartě Po spuštění.

Zdali program běží, se můžete přesvědčit také pomocí freewarové utility Prcview (verze 3.2), jež je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji nebo na internetové adrese www.teamcti.com (PRCVIEW.ZIP, 84,8 KB). Tento nástroj ukazuje bez výjimky všechny procesy, které jsou v daném okamžiku na počítači spuštěny.

Alternativy: Sharewarová aplikace Keyspy 6.2 (SETUP.ZIP, 460 KB), kterou rovněž najdete , případně na internetové adrese www.keyspy.net/download.html, pracuje na podobném principu jako Starr, ale navíc dokáže zajistit pomocí internetu přístup k souborům na počítači, na kterém je tato aplikace nainstalována. Dále se podle autora programu dá tato aplikace připojit k EXE souborům a spustit naprosto skrytě společně s jinou aplikací.

4. Oklamání programů

Víte, že se dají editovat hodnoty v operační paměti?

Funkce: Pomocí programu Generic Game Trainer určeného pro Windows 95/98, NT4 a 2000 dokážete vyhledat a upravit v operační paměti určité parametry, které tam mají uloženy právě spuštěné aplikace. vám nabízíme verzi 1.51, popřípadě je tato aplikace dostupná na internetu na adrese www3.telus.net/jz/gentrain/ (GENTRAIN.EXE, 531 KB). Schopnosti této aplikace se dají využít například ve hrách, kdy vám umožní uměle navýšit bodové skóre nebo všemožným způsobem upravovat parametry nejrůznějších běžících aplikací. A nyní trocha teorie: Jestliže si spustíte například ve Windows standardně obsaženou hru Hledání min, ukládá si tato hra mimo jiné někam do operační paměti již uběhlý čas, po který tuto hru právě hrajete. Jak čas ubíhá, hodnota tohoto parametru se v operační paměti zvyšuje. Náš program vám ukáže, jak toto místo v operační paměti najít. K tomuto účelu má k dispozici několik filtrovacích mechanismů. Po vyhledání se dá hodnota zde uložená pomocí tohoto programu změnit.

Použití: Použití této utility vám ukážeme na příkladu hry Hledání min, kdy budeme upravovat hodnotu hracího času. Naše metoda však fungovala bezchybně pouze do maximální hodnoty hracího času 255 sekund.

Spusťte hru Hledání min. Najdete ji v nabídce Start/Programy/Hry. Hned nato spusťte program Generic Game Trainer. V dialogovém okně Select a game vyberte aplikaci winmine.exe Hledání min. Nyní se přepněte do hry Hledání min a klepněte na nějaké políčko. Pokud budete mít takové "štěstí", že hned natrefíte na minu, spusťte hru znovu tak, abyste klepli na políčko bez miny. Důležité je pro nás ale zejména to, že po klepnutí do hracího pole se spustil v pravé polovině okna čas.

Nyní v programu Generic Game Trainer zvolte v poli Step1 Where položku All memory slow but comprehensive. V poli Step 2 What zvolte přepínač Search for a unknown/relative value a ujistěte se, že v poli pod tímto přepínačem jsou tři otazníky. Nyní v poli Step 3 Search stiskněte stejnojmenné tlačítko a program začne vyhledávat bloky v paměti patřící této hře.

Po skončení této operace vidíte vlevo nalezené paměťové bloky. Jejich počet nyní musíte postupně zredukovat. Změňte proto znak tří otazníků na znak ">". To proto, že hrací čas se zatím zvýšil a tato volba nám umožní vyhledat z původního seznamu paměťových adres všechny ty, jejichž hodnota se zvyšuje. A mezi nimi je i ta, která nás zajímá, tj. hodnota odpovídající hracímu času.

Nyní znova klepněte na tlačítko Search, abyste znovu profiltrovali ty bloky, jejichž hodnota se zvýšila. Jejich počet by měl několikanásobně klesnout. Počkejte asi tři sekundy a opět stiskněte tlačítko Search. Tuto akci několikrát opakujte, a to tak dlouho, dokud počet bloků není okolo 70 anebo pokud se významně nemění. Nezapomeňte vždy před stisknutím tlačítka Search vždy počkat alespoň 3 sekundy.

Teď se přepněte na kartu Results. Na ní vidíte seznam vyfiltrovaných paměťových bloků včetně jejich hodnot. Umístěte si okno programu Hledání min a okno aplikace Game Generic Trainer vedle sebe a nechte okno Game Generic Traineru aktivní. Zkuste sledovat obě okna současně.

Stiskem klávesy <F5> aktualizujte hodnoty v programu Game Generic Trainer a zároveň hledejte adresu, jejíž hodnota odpovídá hodnotě času ve hře Hledání min a která se pravidelně po jedné vteřině zvyšuje, to je totiž námi hledaná adresa. Pokud se vám ji nepodaří hned napoprvé nalézt, nezoufejte a zkuste celou akci provést znovu. Přepněte se znovu na kartu Search a klepněte na tlačítko Reset. Nejčastější příčinou neúspěchu bývá hodnota času větší jak 255 sekund.

Jestliže se vám podařilo nalézt ten správný paměťový blok (v našem případě 0x8071413A), poklepejte na něj, v poli Name zadejte jeho jméno (v našem případě "time") a vše potvrďte stiskem tlačítka OK.

Program Generic Game Trainer nyní zaktivuje kartu Cheats. Když teď spustíte novou hru Hledání min, můžete poklepáním na hodnotu time zadat čas, jenž se má objevit ve hře, např. 10. Tato hodnota se potom ukáže ve hře jako aktuální časový údaj.

Hodnoty se v operační paměti také dají zmrazit. To se zařídí zatržením položky Freeze na kartě Cheats, když poklepeme na položku "time". Od této chvíle bude mít časový údaj ve hře stále tu samou hodnotu.

Omezení: Editováním obsahu operační paměti můžete za určitých okolností porušovat licenční ujednání u některých softwarových aplikací.

Zneužití: Softwaroví piráti používají tento a jemu podobné aplikace pro prodloužení doby funkčnosti sharewarových programů. Tím ale jednoznačně porušují licenční ujednání. Hráči, kteří rádi soutěží, využívají Game Generic Trainer k umělému zvýšení dosaženého bodového skóre, například aby získali nějakou tu cenu. To ale není nic jiného než prachobyčejný podvod.

Ochrana: Programátoři se mohou proti manipulacím s jejich softwarem v operační paměti jen velmi těžko bránit. Jedna možnost by tu byla, a sice do operační paměti odkládat hodnoty zakódované. Utility, které by ale toto dokázaly, zatím neznáme.

Alternativy: Jako alternativu k výše uvedenému programu uvedeme sharewarovou aplikaci Winhack. Ta je určena pro Windows 95/98 a NT4 a má daleko více funkcí než freewarový Game Generic Trainer. Dokáže kupříkladu vytvářet EXE soubory, jimiž může uživatel bez nároku na licenci "cheaty" dále rozšiřovat. Winhack ve verzi 2.0 naleznete , případně na internetové adrese www.malinverni.com/info/winhack2.htm (WH200.ZIP, 1,72 MB).

5. Strážný

Získejte kontrolu nad přenosem dat na váš počítač

Funkce: S programem Commview získáte bezkonkurenčně nejlepší přehled o veškerém přenosu dat z internetu na váš počítač a obráceně. Každý bajt, který se do počítače dostane, tak i ten, který bude odeslán, se zaznamená. Tak můžete velmi snadno zjistit, zdali některý z programů náhodou nepozorovaně neodesílá do internetu data z vašeho počítače, a když ano, tak o jaká data se vlastně jedná.

Zvláště pro technicky orientované jedince bude použití tohoto programu velmi přínosné, neboť se dozví, jak vlastně komunikace mezi dvěma vzdálenými počítači probíhá. Aplikace Commview existuje v několika verzích. Verze Personal stojí 49 dolarů a běží ve Windows 95/98/ME. Verze Commview Professional stojí 79 dolarů (pro Windows 95/98/ME), případně 119 dolarů (pro Windows NT4 a 2000). najdete 30denní zkušební verzi Commview 2.5 určenou pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. K dispozici je také na internetu na adrese www.tamos.com (CV2.ZIP, 1,14 MB). Co se týče rozsahu funkčnosti, odpovídá verzi Professional, zobrazuje však pouze obsah každého druhého paketu.

Použití: Samotná aplikace nevyžaduje žádnou náročnou konfiguraci. Z menu na horní liště nástrojů si vyberete zařízení, jehož prostřednictvím bude komunikace přes internet probíhat. Pokud používáte modem nebo ISDN zařízení, vyberte položku Telefonní adaptér. Jestliže je počítač připojen na internet přes lokální síť, vyberte ze seznamu vaši síťovou kartu. Po klepnutí na tlačítko se symbolem šipky začne sledování vámi vybraného zařízení. Pokud v danou chvíli přes zařízení neprotéká žádný proud dat, můžete si činnost programu ověřit tak, že spustíte internetový prohlížeč a zadáte v něm adresu libovolné WWW stránky.

Když klepnete na kartu Packets, uvidíte vlastní přenos dat. Proud dat mezi dvěma počítači připojenými na internet je rozdělen na tzv. pakety. Ty zobrazuje program v horní části okna. V něm tedy vidíte přehled všech odeslaných a přijatých paketů. Dozvíte se, ze kterého serveru paket přišel, případně na který server se z počítače odesílal. Klepnutím na libovolný paket se ve spodní části hlavního okna ukáže obsah paketu.

Ta na první pohled zmatená řada číslic a znaků je obsah paketu v hexadecimálním zobrazení. Jemu odpovídající zobrazení v ASCII formátu naleznete hned vedle. Pokud jste právě zadali požadavek na zobrazení WWW stránky, objevíte například v několika paketech části zdrojového kódu HTML, v ostatních například binární kódy obrázků a grafiky, a to vše odpovídající právě zobrazované WWW stránce. V paketech, které z počítače odcházejí, se dá například rozeznat, jak váš prohlížeč příkazem GET postupně žádá o další prvek stránky.

Na kartě IP Statistics vám Commview ukáže celkové shrnutí týkající se přenosu dat mezi počítači od počátku monitorování. Zde uvidíte, ke kterým serverům se váš počítač připojil a kolik bytů vyměnil.

Tento program ale neumí pouze monitorovat přenos dat potřebných pro internetový prohlížeč, nýbrž i přenos dat, který se odehrává mezi jinými aplikacemi. Zvláště zajímavá je analýza paketů od těch programů, jež by vlastně žádné připojení na internet neměly potřebovat, ale přesto tak dělají. Pak vidíte přesně, která data program z vašeho počítače poslal a hlavně také kam je poslal.

Omezení: Aplikace Commview se nesnáší s některým specializovaným softwarem pro připojení k internetu (např. firmy AOL).

Zneužití: Verze Professional programu Commview ukazuje také přenos dat mezi jinými počítači, jež jsou připojené k internetu přes lokální síť. Každý uživatel v této síti je potom v situaci, kdy každý může v této síti sledovat jeho činnost a třeba zjistit jeho hesla pro přístup do e-mailové schránky apod.

Ochrana: Správce sítě může v programu Commview zabránit, aby se nezobrazoval přenos dat mezi jinými počítači zapojenými v lokální počítačové síti, a to tak, že síť pomocí speciálního hardwaru (tzv. switch) rozdělí do několika segmentů.


Utility Pro profíky III.

6. Hesla (I)

Jak uhodnout zapomenuté heslo dokumentu MS Word

Funkce: S pomocí utilit jakou je například Aw97pr (Advanced Word 97 Password Recovery) se dají uhodnout hesla pro přístup k takto chráněným dokumentům. To se hodí zejména tehdy, když jste heslem chráněné dokumenty dlouho nepoužívali a heslo jste mezitím spolehlivě zapomněli anebo potřebujete získat přístup k dokumentům svého bývalého kolegy, který již dal výpověď.

Jelikož téměř každá aplikace používá svůj vlastní způsob ochrany heslem, potřebujete pro každý typ souboru speciální dekódovací nástroj. Sharewarová utilita Aw97pr je určená pro Windows 95/98 a NT4 a specializuje se na dokumenty vytvořené v programu MS Word, a to zejména na dokumenty vytvořené v programu MS Word 97, ale rovněž tak zvládá i dokumenty vytvořené v programu MS Word 2000. My vám nabízíme výše jmenovanou utilitu ve verzi 1.31 a najdete ji , případně na internetové adrese www.elcomsoft.com/prs.html (AW97PR.ZIP, 990 KB). Neregistrovaná verze umožňuje rozluštit heslo sestávající maximálně ze čtyř znaků a její používání je omezeno na dobu 30 dní.

Použití: Ochrana heslem v programu MS Word sice neodpovídá nejpřísnějším požadavkům na bezpečnost, přesto se bez nějakých pomocných prostředků při zapomenutí hesla neobejdeme. Pro rozluštění hesla používá utilita Aw97pr metodu Brute Force, což pro zajímavost v češtině znamená metoda hrubé síly. V našem případě metoda nespočívá v ničem jiném než v tom, že utilita postupně generuje všechny možné kombinace písmen a číslic tak dlouho, dokud to správné heslo nenajde.

Délka luštění závisí do značné míry na tom, jak dlouhé heslo je a jaká je rychlost vašeho počítače. Náš testovací počítač (Pentium III 550) dokázal vyzkoušet za jednu sekundu přibližně 120 000 hesel. Při této rychlosti se dá předpokládat, že na heslo skládající se ze čtyř znaků bude potřebovat asi čtvrt hodiny. Na uhodnutí hesla o šesti znacích to už je tři a půl měsíce a u sedmiznakového se dostáváme na hranici okolo 30 let.

U češtiny je zde navíc problém s národními znaky. Program podporuje pouze anglickou znakovou sadu, takže pro češtinu je potřeba si vytvořit znakovou sadu vlastní. Na kartě Brute-force zatrhněte v poli Brute-force range options volbu Custom charset a klepněte na tlačítko s obrázkem hned vpravo vedle. V dialogovém okně klepněte do políčka Charset in text a do něj zapište všechny znaky české abecedy včetně všech možných symbolů, které jdou na klávesnici napsat a které by se případně mohly v hesle vyskytovat. Pokud jste si jistí na sto procent, že daný znak v hesle určitě není, můžete jej vynechat. Znaky pište hned za sebe, neoddělujte je mezerou! Na druhou stranu ale nezapomeňte, že mezera je také znak, který se v hesle může vyskytovat, a proto jednu mezeru do seznamu znaků určitě zařaďte. Takto vytvořenou znakovou sadu si můžete pro příště uložit do souboru, a to pomocí ikonky diskety (vlevo dole). Potvrďte stiskem tlačítka OK a v hlavním okně programu zadejte vlevo nahoře cestu k inkriminovanému zaheslovanému dokumentu. Luštění spustíte stiskem modré šipky v liště nástrojů nebo příkazem Start v menu Recovery.

Kromě výše popsaného vynechání takových znaků ze znakové sady, jež se v hesle určitě nevyskytují, lze luštění urychlit pomocí tzv. slovníků. V tomto případě program vyhledává a zkouší jen taková hesla, která mu předkládáme například ve formě textového souboru. Tomuto textovému souboru říkáme slovník a jsou v něm obsažena prakticky všechna slova daného jazyka. Takové seznamy se dají nalézt na internetu. Tato metoda je sice rychlejší, ale předpokládá, že heslo je nějaké skutečné slovo, které se ve slovníku vyskytuje.

Autor programu Aw97pr ale také vyvinul programy pro luštění zaheslovaných souborů i v jiných aplikacích, jako je například MS Excel nebo MS Access.

Za zmínku ještě stojí verze MS Office 6.0 a 7.0 (MS Office 95). V těchto kancelářských balících obsažené aplikace MS Word a MS Excel mají velmi slabou ochranu heslem, takže rozluštění hesla je otázkou několika sekund. Tuto práci s přehledem zastane freewarová utilita F-Dcrypt 1.05, kterou rovněž najdete , případně na adrese ftp://ftp.complex.is/pub/fdc-105.zip (FDC-105.ZIP, 19,1 KB). Běží v Příkazovém řádku MS-DOS a spouští se příkazem f-dcrypt <název souboru>. Výsledkem je heslo daného souboru. Potíž někdy může nastat s národními znaky, které se mohou čas od času zobrazit špatně. Pak je třeba zkoušet všechny možné znaky anebo program spustit znovu s parametrem /d. Tento parametr říká programu, že má heslo ze souboru odstranit. Pak by se měl nechat dokument otevřít i bez hesla.

Alternativy: Také pro ostatní typy souborů existují programy pro luštění hesel, jako příklad můžeme uvést soubory s příponou ZIP, PDF nebo WPD. Autorem těchto produktů je stejná firma, jako v případě Aw97pr (www.elcomsoft.com/prs.html), nebo firma Passware (www.lostpassword.com).

Zneužití: Programy pro luštění hesel se dají samozřejmě velmi snadno zneužít. Může se stát, že i vaši zvědaví kolegové se mohou pokusit rozlousknout vaše heslem chráněné dokumenty.

Ochrana: Pokud chcete vsadit na téměř stoprocentní jistotu, používejte k zakódování program Pretty Good Privacy 7.0.3 (PGP). Tato aplikace je dostupná nebo na internetu na adrese www.pgpinternational.com (PGPFW703.ZIP, 7,14 MB) a je určená pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000.

Šifrování souborů s pomocí PGP je hračka: Klepnete na požadovaný soubor pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberete příkaz PGP/Create SDA. Po zadání hesla vytvoří program PGP zašifrovanou kopii souboru. Původní soubor ale musíte smazat ručně.

7. Hesla (II)

Jak přijít na zapomenuté heslo spořiče obrazovky

Funkce: Freewarová utilita Clear Screen dovede obejít heslo spořiče obrazovky a zadat pro něj heslo nové. Musí ale být splněn jeden předpoklad, kterým je aktivovaná funkce Automatické oznámení vložení, jež zajišťuje automatické spuštění CD disku po jeho vložení do CD-ROM mechaniky. Utilitu ve verzi 1.0 najdete , případně na internetové adrese www.bobel.org (CLEARSCR.ZIP, 206 KB).

Spořič obrazovky se ve Windows dá zaheslovat. Například ve Windows ME ochranu heslem zapnete zatržením položky Chráněný heslem. Ta se nachází v nabídce Start/Nastavení/Ovládací panely/Obrazovka tak, že klepnete na kartu Spořič obrazovky. Samotné heslo zadáte stiskem tlačítka Změnit. Od této chvíle vás budou Windows vždy vyzývat, jakmile bude běžet spořič obrazovky a vy jej budete chtít zrušit pohybem myši nebo stiskem klávesy.

U hesla spořiče obrazovky existuje jedna zvláštnost. Jestliže jej totiž později deaktivujete, pořád je ve Windows udržováno (i když není vyžadováno). Pokud budete chtít v budoucnosti někdy toto heslo opět aktivovat, budou po vás Windows toto staré heslo chtít. Je velmi pravděpodobné, že toto heslo už dávno zapomenete. V tomto okamžiku pomůže výše zmiňovaná utilita Clear Screen, jež nahradí staré heslo heslem novým, jež zní "123".

Použití: Jakmile je spořič obrazovky aktivní, nedá se spustit žádný program a tedy ani žádný program na prolomení hesla. Aplikace Clear Screen používá jeden trik, kterým je již výše zmíňovaná aktivovaná funkce Automatického oznámení vložení. Nejdříve ze všeho si ale musíte vypálit CD disk, který bude obsahovat pouze dva soubory: CLEARSCREEN.EXE a soubor pro samospuštění CD disku s názvem AUTORUN.INF. Obsah souboru AUTORUN.INF bude obsahovat tyto dva řádky:

[autorun]

open=clearscreen.exe

Tyto dva řádky napíšete v libovolném textovém editoru, například v Poznámkovém bloku, a soubor uložíte právě pod jménem AUTORUN.INF.

Pokud budete chtít deaktivovat spořič obrazovky, vložte CD disk do mechaniky, a máte-li na počítači aktivovanou funkci Automatické oznámení vložení, spustí se soubor AUTORUN.INF, který zavolá soubor CLEARSCREEN.EXE. Ten změní staré heslo na heslo "123". Potom se objeví dialogové okno vyžadující zadání hesla pro spořič obrazovky. Stačí zadat "123", spořič obrazovky zmizí a aplikace Clear Screen vám oznámí vaše staré heslo. Stiskem tlačítka Alten Wert schreiben staré heslo nastavíte zase zpět. Stiskem tlačítka Schliessen zůstane jako heslo pro spořič obrazovky "123".

Zneužití: Utilita Clear Screen se hodí, pokud jste již zapomněli vaše staré heslo pro spořič obrazovky. Je ale jasné, že stejným způsobem lze obejít heslo i na jiných počítačích.

Ochrana: Deaktivujte funkci Automatické oznámení vložení u vaší CD--ROM mechaniky. Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely/Systém. Zde se přesuňte na kartu Správce zařízení a dále na nabídku CD-ROM. V nabídce vyberte vaši CD-ROM mechaniku a klepněte na ni pravým tlačítkem myši. Z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti a na kartě Nastavení zrušte zaškrtnutí u položky Automatické oznámení vložení. Jestliže máte na vašem počítači několik jednotek CD-ROM, je potřeba výše uvedený postup uplatnit u každé jednotky. Nastavení se projeví po restartování počítače.


Utility Pro profíky IV.

8. Hesla

Prověřte svůj počítač na výskyt bezpečnostních děr

Funkce: Freewarová utilita Languard Network Scanner umí vypátrat na internetu a v sítích využívajících protokol TCP/IP sdílené složky. Jestliže jsou nalezené složky chráněny proti neoprávněnému přístupu heslem, kontroluje, zdali je tato ochrana spolehlivá. Tuto utilitu vám nabízíme ve verzi 1.0, jinak je také dostupná na adrese www.gfi.com/languard/lanscan.htm (LANNETSC.EXE, 1,44 MB). Tento nástroj je určen pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000.

Použití: Program Languard Network Scanner může po zadání IP adresy nějakého počítače v síti do něj proniknout, anebo dokáže proslídit celý rozsah IP adres, zdali pod nějakou z nich není dostupný počítač, do nějž by se dalo dostat. Chcete si ověřit, jak je tomu například u vašeho počítače? Zkuste se dostat zvnějšku (z internetu) do vašeho počítače! Potřebujete k tomu IP adresu, kterou vám váš poskytovatel připojení na internet přiděluje při připojení. Ta se dá snadno zjistit pomocí utility Winipcfg. Klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka otevřít zadejte příkaz Winipcfg. Zjištěnou aktuální IP adresu dvakrát zadejte do programu Languard Network Scanner jednou do políčka Scan from a jednou do políčka označeného to. Nyní klepněte na tlačítko Scan.

Po několika sekundách se vám objeví IP adresa vašeho počítače společně se jménem počítače a používaným operačním systémem. Daleko zajímavější jsou ale další informace: Pod ikonkou Shares se vám objeví seznam všech položek, jež na svém počítači nabízíte ke sdílení. Máte-li například nastavenu pro sdílení tiskárnu, najdete zde ikonu tiskárny s názvem PRINTER$, poklepáním na tuto ikonu se otevře složka Windows\System. Kdybyste měli kromě tiskárny nastavenu ke sdílení ještě nějakou složku, objeví se na ni v tomto místě přímý odkaz. Pokud má navíc tato složka nastavený přístup jak k zápisu, tak ke čtení, dají se soubory a konečně i celá složka bez jakýchkoliv problémů smazat. Ani ochrana složky heslem není v případě operačního systému Windows 95/98 spolehlivá. Program Languard Network Scanner heslo ve většině případů spolehlivě prolomí. Operační systém Windows ME podle firmy Microsoft prý také trpí touto bezpečnostní dírou, ale v našich testech neoprávněným přístupům odolal.

Zkuste si nyní sami ověřit, zdali je také váš systém postižen podobnou bezpečnostní dírou. Poklepejte na sdílenou složku, jež se vám v programu Languard Network Scaner objevila, a jestliže se objeví dialogové okno vyžadující zadání hesla, akci stornujte. Klepněte na složku pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte příkaz Crack Password (Win9x). Ve stavovém řádku okna programu nyní uvidíte, jak pokračuje proces luštění hesla. Když se programu podaří heslo rozluštit, vypíše ho v dialogovém okně. Nyní stačí už jen znovu poklepat na složku, v dialogovém okně zadat rozluštěné heslo a máte vyhráno.

Zneužití: Utilita Languard Network Scanner byla původně vyvinuta pro správce sítě, a to proto, aby mohl snadno otestovat odolnost vašich počítačů proti napadení zvenku. Bezpochyby ale může tento program také napáchat značné škody. Na mnoha počítačích připojených do internetu jsou sdílené složky. Mnohé z nich ani nejsou chráněny heslem, a když ano, pak stejně kvůli bezpečnostní díře se do počítače dostane prakticky kdokoliv.

Ochrana: Sdílení složek a tiskáren byste měli mít povoleno pouze tehdy, pokud toto sdílení skutečně potřebujete. V opačném případě je lepší jej zrušit. Máte-li počítač připojený do sítě, nastavte sdílení pouze v této síti a zrušte sdílení pro Telefonní adaptér, neboť ten zprostředkovává připojení na internet. To zajistíte tímto způsobem: Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely/Síť. Zde poklepejte na položku TCP/IP \ Telefonní adaptér a přesuňte se na kartu Vazby. Zde zrušte zatržení položky Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft. Také byste měli zvážit, které protokoly v síti používáte, a ty nepotřebné odinstalovat. Tak kupříkladu pro připojení na internet potřebujete pouze protokol TCP/IP.

Jestliže nějakou složku nutně potřebujete sdílet, vždy přístup k ní opatřete heslem. Aby se toto heslo nedalo na počítačích s operačním systémem Windows 95/98 rozluštit, nainstalujte si balíček s názvem Share Level Password Vulnerability. Na něm program Languard Network Scanner spolehlivě ztroskotá. , případně na adrese www.microsoft.com/technet/security/bulletin/ms00-072.asp naleznete verze pro Windows 95 (273991USA5.EXE, 202 KB), Windows 98 a Second Edition (273991USA8.EXE, 209 KB) a pro Windows ME (273991USAM.EXE, 191 KB). Tyto balíčky jsou určeny pouze pro výše uvedené verze Windows, neboť Windows NT4 a 2000 touto bezpečnostní trhlinou netrpí.

Pro ještě větší jistotu proti špionáži po internetu doporučujeme nainstalovat některý z firewallů, například Zone Alarm. Verzi 2.1.44 najdete , případně na internetové adrese www.zonealarm.com (ZONALARM.EXE, 1,66 MB). Tato utilita je pro nekomerční použití zdarma a je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000.

9. Virtuální CD-ROM

Jak pracovat s virtuálními CD-ROM mechanikami

Funkce: Program Daemon Tools dokáže vytvořit až čtyři virtuální CD-ROM mechaniky, takže je možné obsah nějakého CD disku spustit daleko rychleji a pohodlněji přímo z pevného disku. Funguje to dokonce i tehdy, kdy výrobce CD disku tuto možnost vůbec nepředpokládá. Program najdete ve verzi 2.6 , případně na internetu na adrese www.daemon-tools.com (DAEMON26.ZIP, 195 KB). Aplikace je určena pro Windows 95/98/ME a 2000 a je pro nekomerční použití zdarma.

Mnozí výrobce opatřují svoje CD disky ochrannými mechanismy proti kopírování. Ty například zabraňují tomu, aby se dal obsah CD disku kompletně nakopírovat na pevný disk. Místo toho vždy daná aplikace vyžaduje pro spuštění vložení originálního CD disku do mechaniky. To přinejmenším dost zdržuje, neboť čtení z CD-ROM mechaniky je vždy daleko pomalejší než čtení přímo z pevného disku. Nehledě k tomu, že když pracujete s několika CD disky, musíte je neustále měnit.

Tato omezení odstraňuje právě utilita Daemon tools. S její pomocí můžete obsah CD disku i chráněného zkopírovat jako virtuální CD na pevný disk a plně tak využít rychlejšího přístupu právě z tohoto pevného disku. Nehledě k tomu, že si ušetříte práci s neustálým manipulování s CD disky. Další možností, a ne nevýznamnou, je možnost vytvoření záložní kopie.

Použití: Utilita Daemon Tools připojí obsah vašeho CD disku jako virtuální disk do vašeho počítače. K tomu si ale musíte vytvořit obraz CD disku na pevný disk. Tento úkol ale program Daemon Tools nedokáže, a proto musíte použít program používaný pro vypalování CD disků. Daemon Tools dokáže pracovat s obrazem CD disku vytvořeného prakticky libovolným vypalovacím programem.

Jako příklad těchto programů pro kopírování a vypalování CD uvedeme aplikaci s názvem Clone-CD. Patří mezi sharewarové programy a je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji , případně na adrese www.elby.de (SETUPCLONECD.EXE, 2,08 MB). V sharewarové verzi je rychlost vypalování omezena na dvojnásobnou. Stejně tak velmi vhodnou aplikací je dvojice Blindread 3.0.1.4, a Blindwrite 0.99.1.4, jež jsou funkční jako demoverze omezené datem. Můžete si je stáhnout na internetové adrese www.blindwrite.com/download.htm. Obě dvě aplikace pracují s programem Daemon Tools bez problémů.

S pomocí aplikace Clone CD vytvoříte obraz CD disku takto: Pomocí menu Soubor/Číst do Image souboru otevřete dialogové okno pro nastavení čtení z CD disku. Klepněte na tlačítko Další. Zde aktivujte volby Číst Subkanálové informace z datových stop, Číst Subkanálové informace z Audio Stop a eventuálně můžete aktivovat i položku Inteligentní čtení sektorů. Opět pokračujte stiskem tlačítka Další. Zadejte umístění obrazu CD disku. Na disku, kam budete obraz ukládat, byste měli mít alespoň 1 GB volného místa. Čtení spustíte stiskem tlačítka OK. Pokud se načítání nedaří, zrušte je a spusťte znovu s volbou Inteligentní čtení sektorů. Vůbec nevadí, když se vám nepodaří vytvořit perfektní kopii 1 : 1. Ochranné mechanismy totiž později bude emulovat právě utilita Daemon Tools.

Instalace: Daemon Tools nainstalujete spuštěním souboru SETUP.EXE. Při instalaci se řiďte pokyny na obrazovce. Instalační program automaticky spustí rozpoznávání hardwaru a poté sám nainstaluje všechny potřebné ovladače. Po skončení instalace naleznete ve Správci zařízení virtuální CD-ROM mechaniku s názvem V386 PHANTOM CDROM a ve skupině Řadiče SCSI položku Virtual DAEMON SCSI Controller.

Použití: Po spuštění aplikace se Daemon Tools umístí do pravé části Hlavního panelu. Aby se jevil obraz CD disku jako CD-ROM jednotka, je nutné jej připojit. Klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu v Hlavním panelu a z kontextového menu vyberte příkaz Virtual CD-ROM/Device 0: No media/Mount image. V následujícím okně zadejte cestu k souboru představujícímu obraz CD disku. Ten se okamžitě připojí jako virtuální CD disk. Nyní zkuste z virtuálního CD disku nainstalovat program, který je na něm umístěný. Pokud to funguje, jedná se o obraz CD disku bez ochrany proti kopírování, anebo se vám podařilo vytvořit perfektní obraz CD disku s ochranou proti kopírování (s chybnými sektory a skrytými daty), a pak máte vyhráno.

Emulace ochrany proti kopírování: Program Daemon Tools nabízí emulace nejběžnějších mechanismů ochrany proti kopírování a to Laserlock, Safedisc a Securom. Tyto emulace použijte tehdy, když se vám nepodaří vytvořit u CD disku perfektní kopii 1 : 1. To platí jak pro obrazy CD disku vytvořené na pevném disku, tak i pro samostatně vypálené CD disky. To, že kopie není perfektní, poznáte třeba tak, že při spuštění nějaké aplikace z CD disku tato po vás požaduje originální CD disk. Některé aplikace se dokonce ukončí bez jakéhokoliv dialogového okna, jiné běží normálně a začnou dělat problémy až za několik minut.

Příčinou tohoto chování jsou právě ochranné mechanismy. Někteří výrobci vkládají do svých originálních CD disků vadné stopy, případně tajné informace, které mnohé CD-ROM mechaniky nemohou přečíst a tím pádem takto vytvořený obraz CD disku není přesný. Mnohé vypalovačky při vypalování CD disku vadné stopy automaticky opravují, takže záložní kopie opět není identická s originálem.

Za normálních okolností se s takovými obrazy CD disků nedá spravit vůbec nic. Program Daemon Tools ale tam jednoduše tyto vadné stopy a skrytá data vnutí. Tyto emulace fungují jak u obrazů CD disků na pevném disku, tak i u záložních kopií vypálených na CD disku. Emulaci zaktivujete tak, že klepnete pravým tlačítkem myši na ikonu programu Daemon Tools v pravé části Hlavního panelu a z kontextového menu zvolíte příkaz Emulation a potom daný typ emulace. Emulace se projeví okamžitě, a to jak pro virtuální, tak pro skutečnou CD mechaniku. Při našich testech ale emulace ve všech případech nefungovala.

Zneužití: Daemon Tools je užitečnou pomůckou pro majitele originálních cédéček s pomocí virtuálních CD disků se dá s obsahy jednotlivých disků zacházet daleko efektivněji a emulace se využije tehdy, když se nepodaří udělat přesná kopie originálního CD. Možnost zneužití je ale také nabíledni. Uživatel, jenž žádný originální CD disk nevlastní, se použitím programu dopouští porušení autorského práva výrobce programu.

Tip: Neplýtvejte zbytečně časem ani prázdnými CD disky na nepodařené kopie. Utilita Daemon Tools vám spolehlivě ukáže, zdali váš kopírovací, případně vypalovací program vytvořil dobrý obraz CD disku. Když se vám tento obraz podaří pomocí programu Daemon Tools připojit jako virtuální CD disk, vězte, že obraz disku je v pořádku. Tak při vypalování vyloučíte jeden z možných zdrojů chyb.

10. ENABLER

Zbavte se reklamy ve vašem softwaru

Funkce: Freewarová utilita Enabler dokáže aktivovat i deaktivovat tlačítka, položky menu, a dokonce i celé oblasti oken programů. Této jeho schopnosti se dá využít například v programech financovaných reklamou, kdy se vám reklama zobrazuje přímo v okně programu. najdete verzi 2.7.5b určenou pro Windows 95/98/ME, je ale také dostupná na internetu, a to na adrese http://mr-drone.hypermart.net (ENABLER2.EXE, 15,5 KB).

Něco podobného se ostatně využívá u reklamou financovaného vysílání soukromých televizních stanic v zahraničí. Existuje totiž zařízení, které dokáže odstranit v televizi zobrazování reklamy. Soukromé televizní stanice nedávno prohrály soudní spor o tom, zda je používání tohoto zařízení v rozporu se zákonem, či není. Konkrétně berlínský soud nedávno vydal rozsudek, ve kterém právě prohlašuje, že jakékoliv používání tohoto zařízení (v Německu nazývaného jako Fernsehfee, což volně přeloženo do češtiny znamená něco jako televizní víla) není v rozporu se zákonem. Když tuto situaci přeneseme do oblasti softwaru, zjistíme, že používání rozličných utilit, jež dokáží potlačit zobrazování reklamy při brouzdání na internetu, je v podstatě to samé.

Použití: Abychom učinili reklamu v námi používaných programech neviditelnou, stačí pouze klepnout pravým tlačítkem do okna utility Enabler a se stisknutým pravým tlačítkem myš přesunout na místo v programu, kde se reklama zobrazuje. Během přesunu myší si můžete všimnout, že v okně programu Enabler se zobrazují nejrůznější programové prvky. Jakmile přesunete myš na pole s reklamou, můžete tlačítko myši pustit. Program Enabler zobrazí o daném prvku základní informace. Vám ale nyní stačí stisknout tlačítko Hidden a reklama vymizí. U některých programů reklama nezmizí hned, ale je potřeba okno programu zminimalizovat a pak znovu obnovit do původní velikosti.

Omezení: U této antireklamní činnosti se jedná pouze o kosmetickou úpravu. Program samozřejmě natahuje z internetu reklamu do okna dále a brzdí tak rychlost připojení. Navíc se toto nastavení nedá uchovat natrvalo. Po ukončení programu, nebo při upravení okna jiného programu utilitou Enabler se reklama zobrazí znovu.

Zneužití: Ti, kteří si z možného porušení licenčního ujednání mezi nimi a výrobcem softwaru nedělají těžkou hlavu, používají Enabler k odblokování některých nedostupných funkcí u demoverzí nejrůznějších programů.

Ochrana: Pokud sami programujete aplikace a chcete nabídnout do oběhu nějakou omezenou verzi svého programu, měli byste jej chránit. To naštěstí jde zařídit velmi jednoduše: Namísto deaktivování nějakých položek v menu zkuste je mít všechny aktivní, ale u některých nastavte, aby se po jejich zvolení zobrazilo upozornění, že tato funkce je v této omezené verzi nedostupná. Tím dozajista všechny utility typu Enabler doběhnete.

V tomto příspěvku naleznete řadu tipů a návodů, jež v mnoha případech doprovází specifické programové vybavení. Jak napovídá ikona, všechny doprovodné programy či skripty jsou umístěny na přiloženém CD-ROMu. Aby bylo hledání usnadněno, jsou všechny soubory, náležející k tomuto článku, uloženy na CD v rubrice Software / Vyzkoušejte si, jako položka Tip&Trik. Zde naleznete jediný soubor s příponou exe jedná se o samorozbalovací archiv, po jehož spuštění a zadání cílové složky na pevném disku dojde k vybalení kompletního doprovodného materiálu. (Na stejném místě bylo možné doprovodný software nalézt rovněž v minulých číslech používáme tento způsob již přes půl roku a bude tomu tak i v budoucnu.)

§§§§§


Krok za krokem: udělejte si vlastní mp3

Marcel Flídr

C01P0504

Málokdy způsobila zkratka takové pozdvižení jako digitální hudební formát MP3, přípona souborů typu Mpeg audio layer 3. Snad každý uživatel počítače se již s MP3 setkal. Tato jednoduchá technologie usnadňuje především stahování a kopírování audiosouborů z internetu.

Nikoho asi nepřekvapí nevole hudebního průmyslu, který sleduje lehkost, s jakou uživatelé zdarma přenášejí skladby chráněné autorskými právy z internetu na své PC a přenosné MP3 přehrávače, to vše bez výraznější ztráty kvality.

Formát MP3 dovoluje zakódovat ("encode", "rip") běžnou audioskladbu s použitím komprese do velmi malého souboru, který lze rychle stáhnout ze sítě. Na rozdíl od programů typu WinZip, jež s pomocí algoritmu vypouštějí opakující se části, po kompresi do MP3 zůstávají zachovány téměř všechny informace. Díky tomu lze zachovat kvalitu originální nahrávky.

Encodery analyzují tóny hudby a hlasu v nahrávce, a vypouštějí ty, jejichž absenci lidské ucho nepostřehne. Výsledkem je soubor se zlomkem původní velikosti. Skladba, která by ve formátu WAV zabrala na disku 50 MB, může být zredukována do souboru o velikosti přibližně 3,5 MB. Jeho stažení z internetu sice ještě pořád zabere relativně dost času, ale v porovnání s původní velikostí je to rozhodně rozdíl.

V tomto článku se dozvíte, jak si převést svůj hudební archiv do MP3 a také pár slov o tom, co je a co není legální.

Existuje celá řada programů, které k tomu můžete využít. Proto se spíše než na popis jednoho konkrétního produktu zaměříme na postup při vytváření MP3 souborů. Rovněž pro přehrávání hotových souborů je k dispozici velké množství softwaru. Stručný přehled některých použitelných aplikací najdete ve vloženém rámečku. Vybrané programy jsou pak připraveny i na našem CD.

1. Co budete potřebovat

Ještě než se pustíme do vytváření MP3 souborů, uvedeme pár tipů k potřebnému technickému vybavení.

Absolutně nejdůležitější pro převádění jiného než digitálního zvukového záznamu do MP3 je kvalita zvukové karty. Od málo výkonné zvukovky nemůžete očekávat kvalitní výsledky při zpracování zvuku z gramofonové desky, kazety nebo analogového signálu z CD. Většina dnes dostupných CD-ROM mechanik je schopna číst data z CD přímo v digitální podobě, takže zvuková karta neovlivňuje kvalitu nahrávání. Na většině počítačů s integrovaným zvukem (tzn. že nemají samostatnou zvukovou kartu, ale zvuk je zpracován jedním z čipů základní desky) není možné nahrávat v nejvyšší kvalitě. Rovněž přehrávání hotových MP3 na těchto počítačích není ideální.

Asi vás nepřekvapí, že nahrávání hudby je proces náročný na operační paměť počítače. Ripování audiosouborů vyžaduje alespoň 128 MB RAM, při zpracování digitálního signálu přímo z CD si vystačíte i se slabším systémem. Vždy však platí, že čím výkonnější procesor a větší operační paměť máte ve svém PC, tím bude celý proces rychlejší a s lepšími výsledky.

Měli byste se rovněž ujistit, že jak váš pevný disk, tak CD-ROM mechanika mají vhodné parametry, především velkou datovou propustnost a dostačující buffer. Nejlepších výsledků pochopitelně dosáhnete při použití rychlých SCSI zařízení.

2. Ripování

Programy, které převádějí hudbu do formátu MP3, mají většinou jednoduché ovládání. Nejtěžší bývá jejich správné nastavení. V podstatě se převádění zvukového záznamu z CD, kazety nebo desky do MP3 skládá ze dvou procesů. První z nich je tzv. ripování ("ripping"). Jedná se o získání zvukových dat ze zdroje a jejich konverzi do souboru ve formátu WAV.

Ripování může být digitální nebo analogové. Lepších výsledků se dosahuje digitální metodou, protože při ní nedochází k žádné ztrátě dat. Použijete-li analogový zvukový signál z CD nebo z jiného zdroje, ztratíte některé informace. Důvodem je skutečnost, že se provádí dvojí konverze nejprve se digitální data na CD převedou do analogové formy a pak se zvukovou kartou převádějí zpět do digitální podoby vhodné ke kódování do MP3.

Dále je potřeba si uvědomit, že přibližně čtvrtina CD mechanik nepřevádí efektivně zvuková data do digitální formy. Pokud je to váš případ, musíte se buď smířit se (možná zanedbatelnou) ztrátou kvality, nebo se poohlédnout po kvalitnější mechanice.

3. Kódování

Druhou část nahrávacího procesu představuje kódování. Při něm příslušný software využívá vytvořeného velkého audiosouboru a převádí jej na soubor typu MP3. Pro zjednodušení budeme v dalším textu oba procesy souhrnně označovat jako ripování.

4. Rozhodující je bit rate

MP3 soubory se liší použitým "bit rate", což je číslo představující průměrný počet bitů, které jsou použity k uložení jedné sekundy zvukového záznamu. V podstatě je tím určeno, jakou kvalitu a tím pádem také velikost má výsledný soubor (čím více bitů se použije, tím je výsledný soubor kvalitnější, ale také větší).

Pro tvorbu MP3 souborů se používají dva základní typy softwaru. První kategorii představují programy typu MusicMatch, které převádějí hudbu ze zdrojového média přímo do formátu MP3. Druhou variantou jsou programy, které pracují ve dvou fázích. Nejprve načtou ("grabují") celou skladbu z CD, uloží ji na disk, a až poté provádějí vlastní kódování do MP3.

Výsledek obou metod je v podstatě stejný, takže záleží jen na uživateli, který postup zvolí. Jednorázový převod je jednodušší a rychlejší, zatímco při druhém postupu má uživatel nad celým procesem větší kontrolu.

5. Výběr ripovacího softwaru

K dispozici je celá řada vhodných nástrojů. Bohužel, čím víc funkcí program nabízí, tím víc za jeho pořízení zaplatíte. Například MusicMatch nabízí základní verzi svého softwaru zdarma. Plná verze, za kterou však již musíte zaplatit, např. nabízí při vytváření souborů použití vyšší bit rate než 128 Kb/s (kilobitů za sekundu). Volně šířená verze programu však může dostačovat, pokud se obejdete bez pokročilých funkcí.

Audiograbber sice požaduje samostatný encoder, ale je velmi schopný. Ve své freewarové formě je však tak omezený, že jeho použití připadá v úvahu pouze když si koupíte plnou verzi. Audiocatalyst je založen na Audiograbberu s vestavěným encoderem, a tak představuje jakousi kompromisní variantu.

Jak MusicMatch, tak Audiocatalyst používají encoder s názvem Xing. Ten má drobné nedostatky a někteří uživatelé jej nepovažují za tak dobrý jako Blade nebo Lame. Na druhou stranu je zajímavá skutečnost, že Xing umožňuje použití VBR (Variable Bit Rate proměnný bit rate) pro dosažení ještě lepší komprese. Při zpracování originálního zvuku se díky VBR zvolí vyšší bit rate pro složitější pasáže skladby a nižší pro sekce jednoduché. Touto technikou se výrazně zlepší komprese, ale vede k tomu, že se v průběhu skladby mění kvalita záznamu.

6. Postup ripování

MusicMatch Jukebox (aktuální volná verze má číslo 6.1) je jednoduchý software, který se snadno ovládá a je k dispozici zdarma (v závislosti na verzi) na www.musicmatch.com. Využijeme jej pro demonstraci postupu převodu hudebního CD do formátu MP3. Nejedná se o porušení autorských práv (viz vložený rámeček), neboť pouze přenášíme hudbu z jednoho média na druhé pro vlastní potřebu.

- Spusťte MusicMatch, pokud není zobrazeno okno pro nahrávání ("Recorder"), zapněte jej v nabídce View/Recorder.

- Do CD-ROM mechaniky vložte nahrané hudební CD. Program by jej měl rozpoznat. Jestliže se mu to podaří, pokusí se na internetu v CDDB (Compact Disc DataBase) najít detailní informace o tomto CD. Pokud se tak nestane automaticky, budete muset tuto funkci zapnout. V menu Options/Settings/CDDB Connectivity zaškrtněte možnost Enable CDDB CD lookup service.

- Nyní nastavte Recorder podle toho, jaké parametry má mít výsledný soubor. V nabídce Options/Settings/Recorder aktivujte políčko MP3 (128 Kbps). Můžete samozřejmě nastavit jakýkoliv bit rate nebo uložit výsledek jako Windows Media File (WMF). Tento datový typ může nabídnout větší kvalitu při 128 Kb/s, ale není podporován všemi přehrávači. A pokud uvažujete o koupi přenosného MP3 přehrávače, zjistíte, že jsou na tom s (ne)implementací WMF velice podobně.

- V okně Recorder byste již měli vidět seznam skladeb na CD. Zaškrtnutím příslušného políčka vyberte ty, které chcete převést do MP3.

- Zřejmě budete chtít na svém pevném disku vytvořit složku, do které se uloží výsledné soubory. Máte-li složku připravenu, musíte cestu k ní zadat v nastavení programu v nabídce Options/Settings/Recorder. Klikněte na Tracks Directory a nalistujte si příslušnou složku. Můžete si rovněž vybrat, které informace o skladbě mají být zapsány do názvu souboru.

- Je-li vaše CD mechanika schopna pracovat přímo s digitálními audiodaty, je vše připraveno k ripování. Proces zahájíte stisknutím tlačítka Record. Všechno ostatní by se již mělo dít automaticky.

Chcete-li používat jiný software, nic vám v tom nebrání. Jiné programy (např. Audiocatalyst) mají sice odlišnou strukturu menu, ale postup je v základě stejný.

Poznámka: Ripování hudby je činnost extrémně zatěžující procesor počítače. Proto byste se neměli pokoušet dělat na počítači žádnou další činnost, pokud pracuje MP3 encoder.

7. Přenosné MP3 přehrávače

V současné době lze relativně levně zakoupit přenosné digitální přehrávače, které podporují skladby ve formátu MP3. Schopnost přehrávat MP3 soubory mají dokonce některé mobilní telefony. Ačkoli zůstává otázkou, nakolik je hudba interpretovaná mobilním telefonem kvalitní.

Hardwarový MP3 přehrávač je v podstatě jednoduchý počítač, do kterého si můžete nahrát své hudební soubory. Obsahuje součástky potřebné k ukládání, organizování a přehrávání digitálních zvukových nahrávek a k zobrazování základních informací o skladbách.

Existuje několik různých typů MP3 přehrávačů, z nichž nejrozšířenější jsou malá přenosná zařízení. Hlavními kritérii při výběru MP3 přehrávače by měla být konektivita (tzn., aby vaše PC obsahovalo potřebné rozhraní) a kapacita paměti spolu s výdrží akumulátoru.

8. Gramofon apod.

Gramofony a kazetové magnetofony nejsou až tak vzdálenou minulostí. Následující řádky jsou určeny těm, jejichž hudební sbírka není na CD, ale na některém z těchto "starších" médií.

Pro převod hudby z desky nebo kazety do MP3 budete potřebovat především vhodným způsobem připojit gramofon či magnetofon k počítači. Další nezbytnou pomůckou je kvalitní software. Tím je například Samplitude 2496 firmy Sek\d nebo Cool Edit Pro od společnosti Syntrillium. Vlastní převod má tři základní kroky:

- Nejdříve musíte programem, který je schopen získat zvuková data z libovolného zdroje, převést skladby do formátu WAV do počítače, aby se později mohly převést do MP3. Můžete použít Cool Edit Pro (nebo jeho levnější verzi Cool Edit 2000) nebo některý z profesionálních programů, mezi které patří i Samplitude. V úvahu připadá také MusicMatch 6.1, avšak bez možnosti detailnější kontroly nebo úpravy nahraného zvuku.

- Programy jako Cool Edit nebo Samplitude vám umožňují odstranit z nahrávky syčení a praskot. Jejich cena se však pohybuje v řádu desítek tisíc korun. Levnější variantou je Cool Edit 2000 s příslušným plug-inem, který by vás přišel "pouze" na přibližně 130 dolarů.

- Posledním úkonem je vlastní převod do MP3. Nezapomeňte však na to, že každá minuta ripovaného zvukového záznamu zabere přibližně 10 MB místa na pevném disku ještě před zahájením komprese do MP3. To se pochopitelně netýká programů, které ripují a zároveň vytvářejí MP3 soubor. Pokud však chcete nahrát najednou celou klasickou LP desku, počítejte s 250 MB WAV souborů na jednu stranu desky.

9. Poznámky k nahrávání z gramofonových desek 9 a kazet

- Při použití programu Cool Edit Pro dosáhnete nejlepších výsledků, jestliže se vstupní úroveň bude pohybovat kolem (raději pod) 3 dB.

- Pokud se chcete nahrávat z gramofonu, vyplatí se vám, jestliže si všechna potřebná zařízení umístíte v dosahu kolem PC. Zejména na začátku totiž strávíte mnoho času nastavováním parametrů a jejich testováním.

- Programy většinou vyžadují zadání vzorkovací frekvence. Nejjednodušší je použít hodnotu typickou pro CD, tedy 44,1 kHz.

- V Cool Editu a dalších kvalitních programech máte možnost odstranit šumy a další rušivé zvuky ze záznamu. Nezapomeňte však, že se tím může odstranit i část originálního zvuku.

- Přestože "čištění" nahrávek je značně procesorově a časově náročná činnost (jedna skladba se zpracovává přibližně 6-10 minut), nemůžete očekávat žádné zázraky. Je-li LP deska značně poškrábaná, kvalitní MP3 z ní již nevytvoříte.

- Převod gramofonových nahrávek do MP3 je více umění než věda. Když ripujete hudební CD, jde v podstatě o mechanickou záležitost. S nahrávkou na gramofonové desce budete mít mnohem víc práce.

- Můžete sice pro získání MP3 souborů z vašich LP použít MusicMatch nebo Audiograbber, ale pokud to s digitalizací své kolekce gramofonových či magnetofonových nahrávek myslíte vážně, neobejdete se bez značného finančního vydání.1 0504/OK o

MP3 a autorská práva

Nejpodstatnější varování na úvod kopírování hudby, ke které nevlastníte autorská práva, je ilegální. Stažení nahrávky z internetu, za kterou jste nezaplatili, je proto krádež. Legálně můžete MP3 soubory získat jen z těchto tří zdrojů:

- vaše vlastní CD, které ripováním převedete do MP3

- reklamní nahrávky, které autoři uvolní zdarma

- MP3 soubory zakoupené on-line

- všechno ostatní, například soubory MP3 "ulovené" na nějakém FTP serveru, z vás dělají zloděje.

Jednoduchost, s jakou lze pořizovat pirátské kopie MP3 nahrávek, je důvodem, proč se nad touto technologií stahují šedá mračna. Autoři a vydavatelé hudby se snaží donutit firmy produkující webová sídla a aplikace typu Napster (lákající uživatele právě na volně dostupné soubory MP3), aby odváděly poplatky vlastníkům autorských práv a vyžadovaly od uživatelů platby za stažení MP3 skladeb.

Co se děje při ripování

Nejprve je zvuk převeden do digitálního souboru. Potom se "přehrává" speciálním digitálním filtrem souborem algoritmů označovaných jako encoder. Ten hudbu nejen komprimuje, ale také analyzuje audiosignál a odstraňuje "přebytečné" úseky, které nejsou sluchem zachytitelné.

Respektive byste je mohli slyšet, ale nepostřehnete jejich absenci. Dobrou analogií je přirovnání k filmu. Když se před vámi promítají jednotlivá políčka filmu rychlostí přibližně 24 snímků za sekundu, vypadá obraz realisticky. Někde v podvědomí víte, že obraz bliká, ale vaše oči to nepostřehnou. MP3 encodery provádějí něco podobného se zvukovými soubory a dosahují tak rapidního zmenšení velikosti souboru odstraněním části informací.

SOFTWARE PRO RIPOVÁNÍ a přehrávání mp3

Nejznámější přehrávač MP3 skladeb Winamp pravidelně přinášíme na našem CD. Tentokrát k němu přibyly i některé další aplikace. V následujícím přehledu jsou uvedeny základní informace o vybraných programech včetně internetových adres, na kterých vždy naleznete jejich aktuální verze.

Encodery a ripovací programy

MusicMatch - rychlý program s jednoduchou obsluhou, www.musicmatch.com, zdarma

Audiocatalyst - sekvenční encoder s možností nastavit libovolný bit rate pro vysokou kvalitu výsledku, www.xingtech.com/mp3/audiocatalyst, cena 29,95 USD

Cool Edit Pro - high-end produkt pro náročné domácí uživatele, www.cooledit.com, cena 399 USD

Cool Edit 2000 - levnější verze předchozího programu, určená začínajícím uživatelům, www.cooledit.com, cena 69 USD

Samplitude 2496 - profesionální nahrávací a editační software, www.sekd.com, cena 499 USD

MP3 přehrávače

Winamp - podporuje MP3, hudební CD a další audioformáty, jeho vzhled je možno změnit některým z mnoha tisíc skinů, www.winamp.com, zdarma

Windows Media Player - komprimované soubory typu Windows Media Audio mohou být menší a kvalitnější než MP3, program je standardní součástí instalace Windows

FreeAmp - nabízí podporu mnoha platforem, včetně Linuxu, www.freeamp.org, zdarma

C4 - pracuje v systémech Windows 9x a není náročný na výkon procesoru, www.c4player.com, zdarma

§§§§§


Na Internetu práci najdete...aneb jak hledat a najít si místo

Jan Kubica

C01P0508

Asi to znáte sedíte takhle v podvečer na pracovišti, všichni už šli domů a najednou to na vás padne: "Proč tu vlastně ještě dělám, když mě to tu štve?" Anebo jednoho dne přijdete do práce a vysvětlí vám, že tam jste jaksi navíc. Co teď? Začnete si hledat místo.

Tento článek by vám chtěl zprostředkovat některé zkušenosti a ukázat, jak to je "ve skutečnosti". Neb věci častou nejsou takové, jak se na první pohled zdá.

Jdeme do toho

Hned na začátku si dovolím jednu netypickou odbočku: pokud jste např. z nějakého většího města, máte přiměřené vzdělání, alespoň 2 roky praxe v IT, umíte jakž takž anglicky a spokojíte se s platem do 30 000 Kč měsíčně brutto, tak skoro radit nepotřebujete. Místo najdete během pár dní a budete si moci vybrat. Jestliže však vaše představy o příjmu, postavení nebo třeba renomé budoucího zaměstnavatele míří výš než je průměr, pak je tento článek určen právě vám.

Hned na začátku je užitečné uvědomit si několik věcí. Proces, do něhož vstupujete, může trvat i několik měsíců. S ohledem na tuto možnost volte svou taktiku vůči současnému zaměstnavateli. Zpravidla je lepší své úmysly příliš nepublikovat a získat tak výhodu momentu překvapení. Mně se osvědčila diskrétnost, uměřenost a korektnost. A trpělivost.

Asi každý člověk od IT (a jim je tento text určen) začne, naprosto logicky, s hledáním místa prostřednictvím internetu. Záměrně zde vynechám externality jako je "lano" od konkurence či nabídka od přítele. Jobserverů je dnes jako máku, řada z nich velmi dobrých. Konkrétní jména uvádět nelze, ale zkušený surfař ví, že na každém pořádném portálu najde příslušný odkaz . Pokud se mezi zkušené surfaře nepočítáte, začněte třeba na webových stránkách tohoto časopisu nebo jeho "bratra", Computerworldu.

Virtuální pracovní trh v prostředí globální vesnice

O specifických rysech internetu jako média jste jistě už četli hory článků. Některé z těchto rysů se zajímavým způsobem promítly i do hledání práce na internetu. Zde je několik postulátů:

- Svět pracovních příležitostí je světem virtuálním. Podniky často využívají více agentur, agentury pracují pro více firem, podniky kromě agentury provádějí i vlastní nábor, agentury i podniky inzerují na více jobserverech, existují "jobservery", které jsou jen zrcadly jiných serverů. Z toho všeho plyne, že nabídek pracovních míst je opticky mnohem více než ve skutečnosti. Pozor na to při posuzování vašich šancí. Vy se ostatně pravděpodobně zachováte obdobně, až se budete ucházet o několik míst zároveň, případně budete zaregistrováni u více agentur. Tím zase přispíváte k dojmu, že dostupných kandidátů je mnohem více.

- Zdravá skepse je na místě. Nepropadejte euforii, jestliže jste právě objevili nabídku, která jakoby byla jen pro vás. Na té židli dost možná už někdo sedí.

- Čtěte mezi řádky. Jako Čech/Češka k tomu máte jedinečné předpoklady. Význam toho, co čtete, může být posunutý, někdy se jedná až o eufemismy.

- Svět je malý. A Česká republika zvlášť. Všichni se znají. To (s jistou licencí) znamená, že lidé z personálních agentur se vesměs znají s pracovníky lidských zdrojů z podniků. Buď spolu chodili do školy, nebo spolu kdysi pracovali a nebo se alespoň služebně stýkají. Ve vašich rozhovorech a korespondenci je proto na místě jistá opatrnost.

Agentury: ano či ne?

Agentury tvoří převážnou část inzerentů na jobserverech, takže se o nich nelze nezmínit. Moje odpověď na otázku v titulku by zněla: "Ano, ale..."

Agentury se vyznačují určitými znaky, podle nichž lze usoudit předem, co vám dokáží nabídnout. Na jednom pólu jsou agentury, které jsou orientovány na kvantitu. Hodně inzerují, mají velké kanceláře, hodně konzultantů, plné čekárny. Rozhovor se koná podle pevně daného schématu a jeho čas je rovněž pevně vymezen (čekárna je přece plná...). Pro tyto firmy jste zbožím, sériově vyrobeným, za běžnou cenu prodávaným. Na druhém pólu stojí agentury provozující skutečný headhunting. Jsou zaměřeny na kvalitu, inzerují málo, pokud vůbec typicky se k nim dostanete na doporučení. Kanceláře jsou nevelké, zato na dobré adrese, luxusně zařízené. Konzultantů málo, zato značkově oblečených. Posadí vás do klubovky, z níž bude těžké se vyhrabat. Pohovor je přátelský, kávu také dostanete. Pro tyto firmy jste kapitálem, se kterým se snaží (a dokáží, pokud za to stojíte) naložit co nejlépe, "pohrát" si s vaším případem. Jejich klienty jsou firmy, které si mohou dovolit platit tučné sumy za kvalitní servis.

Většina agentur se pohybuje někde mezi těmito extrémy, podle uvedených vnějších znaků můžete usoudit na přesnější polohu na pomyslné ose a udělat si obrázek.

Dobrá příprava polovina úspěchu

- Napište životopis. Životopis (curriculum vitae, CV) je naprosto zásadní dokument, kterým se budete prezentovat. Na jeho obsahu (ale i formě) závisí, zda budete shledáni hodnými dalšího kontaktu. Na řadě jobserverů naleznete podrobné příklady a návody, jak životopisy psát, stejně tak se dají sehnat příslušné šablony (jsou např. ve Wordu). Životopis v tomto případě není slohové cvičení, předpokládá se, že v hutné formě zmapuje váš profesionální vývoj a schopnosti. A poslední rada přílišná skromnost není namístě. Každý prodávající musí své zboží jaksepatří vychválit. A vy jste prodávajícím i zbožím zároveň.

- Připravte si legendu. Personální pohovory bývají různé, ale skoro žádný se neobejde bez dotazu: "Proč měníte zaměstnání". Je dobře se náležitě připravit a sestavit si (alespoň v duchu) osnovu vašeho "příběhu" legendu. Není radno tuto legendu příliš často měnit viz poznámku "Svět je malý" o pár řádek výše ale epicky nadaným jedincům se jistě zdaří ji časem vylepšit a vybrousit až do knižní podoby. Čím více se legenda podobá pravdě, event. stojí na neověřitelných tvrzeních, tím lépe (viz "Svět je malý", atd.)

- Určete svou cenu. V oboru, kterým se zabýváme, jsou téměř pravidlem smluvní mzdy. Pravidlem je též dotaz, jakou mzdu kandidát požaduje. Stanovte si sami pro sebe, jaká výše mzdy by se vám líbila (a jakou tedy budete uvádět na případný dotaz) a jaká výše je ještě přijatelná. Vyjednávání o mzdě a dalších požitcích může mít nespočetně podob, není tedy na škodu promyslet si i detaily, jako jsou 13. a 14. platy, stravenky, služební mobil nebo auto, atp. Jelikož "Svět je malý", není opět radno svou cenu výrazně měnit. Snažte se dále, aby z vašeho jednání "netrčela" touha místo získat, to vaši cenu snižuje.

- Kde chcete být za tři roky? Rovněž často kladený dotaz, na který se vyplatí připravit, i kdybyste na něj nakonec nemuseli odpovídat. Pokud ještě před vlastním zahájením akce se změnou zaměstnání projdete něčím jako sebereflexí, může vám to jen prospět. To ovšem předpokládá, že vaše rozhodnutí nebylo impulzivní, ale dobře uvážené. Odpověď na uvedenou otázku nemusí být nijak podrobná, stačí vědět, zda chcete lidi vést či být veden(a), jaký podíl rutinní a tvořivé činnosti vám vyhovuje, zda chcete a můžete vstupovat do styku se zákazníky či dodavateli, nebo být od nich odděleni. Odpovědi na tyto dílčí otázky vám usnadní i výběr inzerátů, na něž budete odpovídat.

Jdete na pohovor

Objevili jste zajímavý inzerát a poslali své CV. Slušné firmy reagují zpravidla za jeden až dva týdny, slušností je i negativní sdělení ("Děkujeme za Váš zájem."). Předpokládejme, že vaše CV zaujalo a byli jste pozváni na pohovor. Upraveným zevnějškem nic nezkazíte, své oblíbené (i když vyprané) džíny si taky raději neberte. Měli byste za všech okolností přijít včas nebo se alespoň umět včas omluvit, trapas hned na úvod zhoršuje vaši vyjednávací pozici. Opačně se to říci nedá, a tak se vám klidně může stát, že prosedíte třeba hodinu někde na sekretariátě. Můžete to brát jako příznak (dez)organizace dotyčné firmy.

Jste usazeni do křesla či na židli a začíná vlastní pohovor. Pokud nejste v úplně malé firmě, sedí naproti vám profesionální personalista. Je to osoba povětšinou s psychologickým vzděláním, je usměvavý, vstřícný, otevřený a se zájmem se vyptává, nespěchá. Dokáže navodit atmosféru, v níž se uvolníte a leccos na sebe řeknete. Tématy prvního pohovoru zpravidla bývají neodborné otázky, tři hlavní z nich jsem zmínil výše. Pokud se hodláte stylizovat do něčeho, co vám není úplně vlastní (což může být vaším záměrem), je nutná dobrá příprava a především soustředěnost.

Může se přihodit, že pohovor neprobíhá výše uvedeným způsobem. Pakliže jste hned při prvním pohovoru posazeni před někoho z odborných vedoucích a vystaveni např. těžké palbě odborných dotazů či dlouhému rozhovoru v cizím jazyce, nemusí se vždy jednat o upřímnou snahu po poznání vašich kvalit. Někdy je cílem vás odradit či diskvalifikovat. Svět už je takový, a vy si to zaznamenejte jako další signál a nedejte se deprimovat. Výjimkou jsou úplně malé firmy, kde personální agendu vykonává přímo ředitel firmy nebo příslušného oddělení a kde tento přístup je naopak obvyklý.

První pohovor máte za sebou a nastává čekání. "Slušná" doba je zase jeden až dva týdny (pokud jste se při pohovoru nedomluvili jinak) a měli byste dostat odpověď v každém případě. Pokud se tak nestane, zachovejte si přesto důstojnost a odstup, nepůsobí dobře, když bombardujete dotyčnou firmu telefonáty a maily a domáháte se odpovědi. Jen se vám dostalo dalšího signálu.

Předpokládejme, že jste v prvním pohovoru uspěli. To může již samo o sobě znamenat přijetí, na "lepší" pozice však musíte projít dalšími koly. Ta jsou často založena na psychotestech, IQ testech, odborných testech a dalších podobných procedurách. Nemá asi valného smyslu se na ně nějak "učit", spíše se znovu věnovat své legendě, kariérním cílům (jakkoli to zní ošklivě) a osobnímu profilu. Testy na vás poví leccos, snažte se, abyste z nich nevyšli jako lháři. Vystupujte sebevědomě, uvolněně a nebojte se přiznat, že taky něco neumíte.

Cíl na dohled

Úspěšně jste propluli dalšími koly a stojíte před cílem. Teď je řada na vás, abyste se definitivně rozhodli. Po dobu celého řízení jste sbírali různé signály, o nichž tu byla řeč. Tyto signály nepodceňujte, firma, která se nedokáže chovat slušně k uchazečům o zaměstnání, se zpravidla nechová slušně ani k vlastním zaměstnancům. Čeká vás také vyjednávání o podmínkách vaší pracovní smlouvy. Solidní firma nemá problém splnit to, na čem jste se předběžně domluvili již na začátku. Pokud máte tendenci být velkorysí, pro tuto chvíli ji potlačte a jděte si za tím, co vám bylo slíbeno. Tady už jde do tuhého a co si vyjednáte, to budete mít. Ve chvíli, kdy je "ruka v rukávě", je nejjistější jít a podat výpověď.

10 PRAVIDEL

1. Věřte si

2. Buďte trpěliví

3. Buďte diskrétní

4. Naučte se svůj příběh

5. Znejte svou cenu a tu držte

6. Nepropadejte euforii

7. Nepropadejte panice

8. Ve svých výrocích buďte konzistentní

9. Korektní za všech okolností

10. Nebojte se říci "Ne"

§§§§§


Rychlokurz: Distribuce dokumentů pdf, postscript, ghostscript & ghost view

Karel Šredl

C01P0509

Vítám vás u dalšího dílu Rychlokurzu. Ten dnešní se od ostatních dílů poněkud liší. Nebudeme si popisovat a učit se pracovat s jedním konkrétním programem, ale zmíníme jich hned několik. Jejich ovládání je natolik jednoduché, že by bylo nošením dříví do lesa o tom psát. Spíše si vysvětlíme, jak s jejich pomocí vyřešit jeden praktický problém.

Představte si, že chcete obchodnímu partnerovi poslat fakturu. Klasická varianta by byla vytisknout fakturu na papír, podepsat, vložit do obálky a poslat vaší sekretářku na poštu, aby fakturu expres-rekomando-doporučeně odeslala. V tom lepším případě faktura za dva dny dojde adresátovi, v tom horším se cestou tu natrhne, tu zašpiní, aby se nakonec ukázalo, že je na faktuře chyba a vše se odehraje znovu. Jako přes kopírák. To jsem ani nezmínil oněch 20 korun českých a práci a čas několika lidí, co stojí odeslání jedné faktury.

Žijeme přeci v době internetu, elektronického podpisu, elektronického účetnictví. Proč tedy potřebujeme onu papírovou mezifázi? Protože, bohužel, zatím naše právo stále vyžaduje skladování dokumentů v papírové podobě. Avšak co můžeme dnes výrazně na tomto procesu vylepšit, je vynechat přepravu poštou. Máme přeci internet a mail a informace mohou letět po drátech a optických vláknech podstatně rychleji než pošťák na kole.

Ono však vůbec není jednoduché zajistit, aby se faktura v elektronické podobě bezpečně dostala až k adresátovi a aby si ji adresát mohl vytisknout přesně tak, jak jste ji vy připravili. A navíc obvykle nechceme, aby adresát naši fakturu mohl jednoduše opravit a s opravenou nakládat, jak se mu zlíbí. Jak tedy na to?

Říkáte si, že tedy stačí vzít fakturu, kterou máte např. v Excelu, a poslat ji na patřičnou adresu mailem. Ano, to samozřejmě můžete, ale snadno narazíte. Co když partner nemá Excel. Co když nemá tu správnou verzi. Co když vaše faktura obsahuje font, který partner na svém počítači nemá? V těchto případech buď fakturu nevytiskne správně, nebo ji nevytiskne vůbec. A navíc má v ruce dokument, který může opravovat a upravovat, což pro nás může být nežádoucí. Ke všemu váš účetní program vůbec nemusí umět uložit fakturu do souboru tak, aby mu vzdálený partner rozuměl.

Jen tak na okraj víte, že programy jako Word a Excel a jim podobné si pamatují provedené změny i původní stav dokumentu? Pokud tedy máte jeden vzor faktury a měníte v něm pouze firmu a cenu, může váš obchodní partner z vámi zaslaného dokumentu zjistit třeba i to, za kolik jste prodali váš produkt jiné firmě. A to už může být škoda opravdu velká.

Jak tedy z toho?

Navrhnu vám jednu cestu, která není všespasitelná, avšak může vám v mnoha případech (nejen při posílání faktur) práci ulehčit. Navíc je poměrně univerzální, takže časem jistě přijdete na další varianty jejího použití.

Na začátku je v našem případě účetnictví (nebo jakýkoli jiný program). Můžete mít specializovaný produkt, nebo jen tabulky ve vašem tabukovém editoru. Každopádně na konci obvyklé cesty je tisk faktury na papír. Tady my však odbočíme.

PostScript

Zřejmě víte, že při tisku dokumentu si můžete nejen vybrat, na jakou tiskárnu bude dokument odeslán, ale že existuje možnost vytisknout dokument do souboru.

Říkáte si "No sláva, tak vytisknu fakturu do souboru a pošlu ji mailem, on si jí partner vytiskne". Ne každá přímá cesta vede k cíli. Pokud vy vytisknete fakturu jen tak do souboru, pak ji může vytisknou jen ten, kdo má přesně stejný typ tiskárny, který jste použil vy pro tisk. Každý typ tiskárny mluví svým speciálním jazykem a těm druhým obvykle nerozumí.

Avšak existuje jeden tiskárnový jazyk, kterému rozumí velká skupina tiskáren rázných typů a tento jazyk se jmenuje PostScript. Zda mu rozumí i vaše tiskárna, to se dozvíte z manuálu, často se tato skutečnost označuje v názvu dodatkem "Postscript" nebo "PS" za názvem tiskárny. Máme tedy jakýsi společný dorozumívací prostředek. To je první krok.

Pokud vaše tiskárna PostScript neumí, nezoufejte. Z internetu si můžete stáhnout ovladač pro libovolnou tiskárnu, která PostScript umí (např. HP Color LaserJet 8500 PS) a nainstalovat si ji do Windows s tím, že nebude připojena k paralelnímu portu, ale bude pouze virtuální a tisk bude přímo přesměrovaný do souboru (což uvedeme při instalaci tiskárny). Instalaci spustíme nejčastěji tlačítkem Start \ Nastavení \ Tiskárny \ Přidat tiskárnu. Dále zvolíme, že se jedná o tiskárnu lokální, že chceme tisknout do souboru a že ovladač máme na disku. Najdeme patřičný ovladač a instalaci dokončíme.

Pokud se nám instalace podařila, máme v systému další tiskárnu. Pokud se na ní pokusíme cokoli vytisknout, zeptá se nás počítač na název souboru, do kterého má tisk uložit. Doporučuji používat plný název souboru s příponou ".ps" (např. "c:\tisk\faktura00001.ps"). Tak budeme vědět, kde máme výsledný soubor hledat.

Tento soubor vezmeme, přiložíme k e-mailové zprávě, zašifrujeme a digitálně podepíšeme (např. pomocí programu PGP, o kterém jsem psal v jednom z minulých Rychlokurzů) a odešleme. Adresát mail přijme, postscriptový soubor uloží a vytiskne. K tomu, aby ho dokázal vytisknout v každém případě, i tehdy, když nemá postscriptovou tiskárnu, potřebuje vhodný nástroj.

GhostScript + GhostView

Program GhostScript slouží pro zpracovávání postscriptových programů. Byl převzat z unixového světa a ti z vás, kteří se s UNIXem v čisté podobě setkali, vědí, že to bude nejspíše velmi dobrý a silný nástroj a že bude zdarma, ale že s ním bude těžká práce pro začátečníka. Mají pravdu. Avšak nenabízel bych vám ho, pokud byste museli příkazovou řádkou psát speciální příkazy GhostScriptu. Existuje totiž grafická nadstavba s názvem GhostView, která vám přinese komfort a jednoduchost, na jaké jste zvyklí. Dohromady tvoří skvělý pár. A navíc ZDARMA!!

Nainstalujeme nejdříve GhostScript, následně GhostView. Obě instalace jsou velice jednoduché a jistě je zvládnete lapidárně řečeno, stačí při instalaci se vším souhlasit a nechat programy se nainstalovat tak, jak samy chtějí. Doporučuji nové verze GhostScript 7.0 a GhostView 4.0.

Po úspěšné instalaci bychom měli mít příponu postscriptových souborů ".ps" asociovanou s programem GhostView, takže pokud klikneme na soubor "faktury.ps", měl by se GhostView spustit a fakturu nám ukázat. Nestane-li se tak, a systém nahlásí, že žádný program není s příponou asociován, spusťte GhostView (Start \ Programy \ GhostGum \ GSview 4.0), v něm přejděte do nastavovacího dialogu (menu Option \ Advanced Configure...), zaškrtněte volbu "[X] Associate .ps files with GSView" a stiskněte OK.

PDF

S těmito programy si postscriptové soubory zobrazíte a jednoduše vytisknete tak, jak jste zvyklí z ostatních programů Windows. A nejen to. Jak jsem uvedl, jedná se o velmi silné nástroje s mnoha funkcemi. Zmíním však jen jednu z nich, podle mého názoru nejužitečnější. Tou je možnost konverze souboru do formátu PDF.

Někteří vzdychnou "Zase další zkratka", avšak jiní zbystří, protože si vzpomenou, že se se souborem PDF již setkali. Ano, je to formát pro výměnu dokumentů a troufnu si tvrdit, že ten nejpoužívanější. Jeho výhodou je, že soubor zobrazí všude stejně, tedy to, čeho jsme chtěli dosáhnout. Oproti PostScriptu má však PDF dvě velké výhody. První je velikost výsledných souborů poscriptový soubor je často třikrát větší než soubor PDF. Navíc formát PDF má spoustu dalších užitečných vlastností (klikací odkazy, obsah...). Z toho vyplývá druhá výhoda, a tou je rozšíření. Prohlížeč souborů PDF, známý program Adobe Acrobat Reader, má na svém počítači nainstalovaný každý, kdo si kdy potřeboval přečíst nějaký manuál či dokument.

Závěr

Jaký je tedy závěr celého dnešního povídání a jakou cestou vám doporučuji předávat dokumenty? PostScript, nebo PDF? Rozhodnutí ponechám na vás, já sám se kloním mnohem více k PDF souborům právě pro jejich rozšířenost. Pokud pošlete PDF soubor, máte téměř jistotu, že adresát váš dokument zobrazí a vytiskne správně.

Pro ty z vás, jimž se naznačená cesta zdá příliš krkolomná (tisk do postscriptového souboru a následně konverze do PDF), mám řešení. Existují programy, které po nainstalování se tváří jako tiskárna a při tisku na ní vytvoří přímo, jednoduše a rychle úhledný PDF soubor. Jediný háček je ten, že vás budou něco stát. Cena se pohybuje okolo jednoho tisíce korun (a výše). Z těch nejlepších bych namátkou zmínil český "602 Print Pack", "Fine Print" nebo "Jaws PDF Creator". Pokud tedy chcete distribuovat více a častěji PDF soubory, doporučuji přejít na některý z komerčních programů. Půjde-li však o záležitost spíše výjimečnou, kombinace postscriptové tiskárny a GhostScript programu se mi plně osvědčila. A jak na nás křičí ten malý skřítek z obrazovky "A mám to zadarmo!!"

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

C01P0512

Měsíc uplynul, prázdniny skončily, začíná babí léto. A s ním přichází i další, dvaatřicátý díl tipů a triků pro Windows. V době, kdy tento díl píšu, ještě prázdniny zdaleka nekončí, nicméně je znát takové to letní informační sucho. V hlavě mi utkvělo pár zajímavostí na trhu mobilní komunikace, zejména pak začínající boj o licence UMTS. Kvitoval jsem také ukončení šílenství kolem nemoci šílených krav, ale to už jsem tematicky opravdu v jiném časopise (Zemědělec?).

Přesto se po prázdninách (tedy v době publikování tohoto dílu) můžeme těšit na několik novinek. V první řadě to jsou jistě očekávaná Windows XP. Na mnoha WWW stránkách již běží odpočítávání vydání ostré verze. Windows XP to ale budou mít na trhu OS velmi těžké (hlavně v ČR, kde zaměření na internet není takovým hitem jako v USA). V očekávání je také ostrý provoz výše zmíněné mobilní sítě třetí generace (UMTS) a další hardwarové mobilní novinky (počítače do dlaně apod.). Avšak dost tlachání, čas se krátí a zítra (konečně) odjíždím na zaslouženou dovolenou. Dvaatřicátý soubor tipů a triků naleznete v obvyklém uspořádání. Nejprve něco málo pro Windows a na závěr nějakou tu MS Office.

Tipy pro Windows

1. Vytvořte si (vlastní) boot disk (Win 98)

Každý uživatel Windows už zažil nelehké chvilky, kdy mu systém nechtěl nastartovat a nešel už ani takzvaný "safe mode", který jinak velkou většinu problémů řeší (převážně problémů s ovladači hardware). V takovém případě přichází na řadu bootovací disketa, kterou si správný uživatel prozřetelně vytvořil již při instalaci systému. Nicméně pravda je často jiná a z vlastní zkušenosti vím, že položka vytváření startovací diskety se při instalaci skoro vždy přeskakuje.

Bootovací disketa, neboli startovací disk ale může být opravdovou záchranou a často jedinou možností, jak se na pevný disk dostat a získat v pořádku alespoň datové soubory. Bootovací disketu vytvoříte snadno přímo ve Windows.

Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Přidat nebo odebrat programy. Zde pokračujte na záložku Spouštěcí disketa. Nyní stačí stisknou tlačítko Vytvořit disketu a vložit instalační CD Windows (případně ukázat cestu k instalačním balíčkům kdekoliv na pevném disku), a Windows vytvoří bootovací disketu.

Ne vždy jste ale spokojeni s tím, jak Windows disketu vytvoří, a které utility a programy vám na ní zkopírují. Někteří z vás by například místo klasického fdisku uvítali nějaký alternativní program podobné velikosti s lepšími funkcemi. Pokud chcete ovlivnit obsah diskety, podívejte se do adresáře c:\windows\command\ebd, kde naleznete všechny soubory, které se ve finále na disketu zkopírují. Můžete vyměnit i aplikace v balíčku ebd.cab. K jeho editaci postačí použít například Windows Commander, který jej bez problémů prohlédne.

2. Stack Page Error (Win 95/98)

Setkali jste se někdy s chybovou hláškou v podobném znění jako název tohoto tipu? Pak zaostřete, pokusím se vám nabídnout řešení.

Pokud vám Windows 95 nebo 98 vypisují podobné chybové hlášky, znamená to, že se jim nedostává paměťových zásobníků v operační paměti. Tento problém vzniká při pokusu Windows nahrát například nějaký ovladač, který potřebuje extra paměť pro svůj běh. Windows se mu ji pokouší zajistit dost nevybíravým způsobem a často skončí s výše uvedenou chybou i přesto, že je paměti napohled dostatek.

Řešení může být více, mi si zde uvedeme jedno z nich. Problém je možné odstranit tak, že Windows zvýšíte velikost paměťového "stacku". To lze provést editací souboru system.ini, který naleznete v adresáři Windows.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program sysedit.exe. Objeví se aplikace Editor systémové konfigurace s několika okny, v nichž jsou otevřeny všechny základní systémové soubory. Vyberte okno s titulkem systém.ini a přesuňte se v něm do sekce [386Enh]. Zde doplňte nebo vyeditujte (pokud je již přítomen) řádek MinSPs=4. Tím stanovíte velikost stacku na 4 KB. Pokud to váš problém nevyřeší a chyba se bude objevovat dále, zkuste tuto hodnotu vždy zdvojnásobit.

3. Více fontů pro Windows (Win 98, Me)

Jste uživateli Windows 98 nebo Windows Millenium Edition? Potom čtete pozorně. Většina uživatelů zvolí poprvé takzvanou typickou instalaci a příliš se nezaobírá možnostmi přidání či odebírání neužitečných aplikací. A když si koupíte operační systém již předinstalovaný od výrobce, ve většině případů se opět jedná o typickou instalaci. Ta vám nainstaluje určenou sbírku fontů (řezů písma), které potom máte ve Windows k dispozici.

Málokdo ale tuší, že instalační soubory Windows obsahují ještě pár dalších fontů, jež vám instalační procedura do počítače nezkopíruje. Jedná se hlavně o exotičtější fonty, které většinou nepodporují češtinu. Pokud je přesto chcete používat, proveďte následující kroky.

Vložte do CD-ROM mechaniky instalační CD vašich Windows a jděte do menu Start Spustit. Zde vepište následující příkaz podle verze Windows, kterou používáte. Pro Windows Me napište (předpokládáme, že písmeno vaší CD-ROM mechaniky je E):

Extract /A /L C:\Coolfont E:\Win9X\Base2.Cab *.ttf

Pro Windows 98 napište tento příkaz:

Extract /A /L C:\Coolfont E:\Win98\Base4.Cab *.ttf

Oba příklady se od sebe liší pouze umístěním instalačních souborů na CD. Po potvrzení program extract projede všechny instalační (cabinet files) balíčky a vyextrahuje z nich všechny možné fonty. Ty se uloží do adresáře c:\coolfont. V případě Windows 98 zde po dokončení naleznete 49 fontů, při standardní instalaci vám Windows nainstalují pouze 33 z nich.

Windows mají fonty uložené ve skrytém adresáři c:\windows\fonts. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Písma. Zde uvidíte seznam již nainstalovaných fontů. Pokud na vybraný z nich poklepete, zobrazí se vám konkrétní vzhled písma a informace o něm. Přidání nových fontů provedete takto: v roletovém menu Soubor zvolte Nainstalovat nové písmo a v následném dialogu vyberte adresář c:\coolfont. Po načtení písem z tohoto adresáře vyberte v seznamu ta, která chcete nainstalovat, a vše potvrďte. Abyste mohli po úspěšném přidání smazat adresář CoolFont z vašeho pevného disku, zaškrtněte políčko Kopírovat písma do složky písem. Windows si potom vezmou potřebné soubory a uloží si je do vlastního adresáře s fonty. Na závěr s klidným svědomím smažte adresář c:\coolfont. Nová písma jsou ihned připravena k použití.

4. Zbavte se nežadoucích e-mailů (OE 5.x, 6.x)

Jste-li uživatelem, který používá elektronickou poštu a navíc pro její čtení užívá známého e-mailového klienta Outlook Express, čtěte dále. V tomto tipu si řekneme, jak se snadno zbavíte takzvaného spamu, neboli vámi nevyžádaných e-mailů.

Všechna pošta, která přichází do Outlook Expressu (dále jen OE), může být filtrována. Možnosti nastavení jednotlivých filtrů jsou velmi rozmanité. Nejprve něco k samotnému nastavení filtrů.

Spusťte OE a jděte do roletového menu Nástroje. Zde pokračujte položkou Pravidla pro zprávy a zvolte Pošta. Pro vytvoření nového filtrovacího pravidla stiskněte tlačítko Nové a postupně v jednotlivých kolonkách vyplňte, co se má s inkriminovaným dopisem, který vyhovuje definovaných podmínkám, stát. V našem vzorovém příkladu na obrázku je například filtr, který všechny zprávy z určeného účtu (do OE můžete stahovat hned několik účtů) ihned po stažení přesune do určeného adresáře. Nastavení filtru je velmi intuitivní a jistě ho rychle pochopíte.

Další možností, jak se zbavit SPAMu je přímé určení mailu, který už nechcete ani vidět. Pokud vám stále chodí pošta ze stejné adresy, snadno tuto adresu odfiltrujete tak, že označíte příslušnou nežádoucí zprávu a v roletovém menu Zprávy zvolíte položku Blokovat odesílatele. V následujícím dialogu máte ještě možnost vymazat všechny zprávy od tohoto nežádoucího odesílatele.

Seznam odesílatelů, které jste zablokovali, můžete editovat i později. Najdete jej v roletovém menu Nástroje pod položkou Pravidla pro zprávy pod názvem Blokovaní odesílatelé. Zde můžete jednotlivé blokace rušit, nebo naopak ještě přiostřit. Podle libosti.

Tipy pro ms office

5. Automatické shrnutí (Word 2000)

MS Word patří mezi nejrozšířenější textové editory na světě. Ať se nám to líbí, nebo ne, formát DOC byl i v naší republice přijat za oficiální úřední tvar dokumentu. Cílem tohoto tipu samozřejmě není komentář k tomuto (ne)šťastnému kroku, přejděme proto k samotnému tipu.

Ačkoliv Word užívá mnoho lidí, ne každý zná všechny jeho funkce. Přiznejme si, pro formátování textu používáme často jen základní funkce a o ostatních nemáme ani ponětí. Mezi takovéto speciálnější funkce patří i Automatické shrnutí. Předem upozorňuji na fakt, že tato funkce podporuje pouze texty v anglickém jazyce.

Ač se to může zdát neskutečné, Word dokáže na základě nadefinované logiky provést "výtah" nejpodstatnějších informací z rozsáhlého dokumentu. Otevřete libovolný text a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Automatické shrnutí. Word provede analýzu anglického textu a zobrazí vám dialog, ve kterém máte několik možností. Můžete si pouze nechat zvýraznit důležité pasáže jinou barvou, nebo z nich vytvořit nezávislý dokument. Můžete vložit celý výtah na začátek dokumentu. Velmi podstatnou položkou je nastavení velikosti výtahu, buď podle počtu slov a vět, nebo procentuelně. Tato položka má zásadní vliv na obsah výtahu a pomocí experimentování s ní můžete z Wordu vydolovat to, co opravdu potřebujete. Závěrečné editaci se ale asi přece jen nevyhnete.

6. 3 v 1 (Word 2000)

Pro odlehčení si uvedeme tři docela zajímavé kratší tipy, také pro MS Word 2000. Prvním z nich můžete zatraktivnit čtení textu na počítači. Ne každý text, který ve Wordu vytvoříme, ihned vytiskneme. Často zůstává pouze v elektronické podobě a uživatelé jej čtou jen na počítači. Chcete-li tento text trochu zatraktivnit, použijte rozšířené efekty písma.

Otevřete ve Wordu libovolný dokument a označte myší části textu, které chcete ozdobit příslušným efektem. Potom jděte do roletového menu Formát a vyberte položku Písmo. Pokračujte až na poslední záložku Textové efekty a vyberte si efekt podle libosti. V dolní části dialogu se zobrazí jakési "preview", jak to všechno bude vypadat. Potom vše potvrďte, a ozdobný text je na světě.

Druhý tip se také často hodí. Předpokládejme situaci, kdy potřebujete do Wordu naťukat větší množství souvislého textu, například v případě, že chcete vyzkoušet nějaký specifický řez písma, nebo nový způsob formátování. Ve Wordu 2000 nemusíte tento text vypisovat, nebo složitě kopírovat, Word jej pro vás náhodně vygeneruje.

Stačí otevřít nový textový dokument a na první řádek vepsat tuto sekvenci bez uvozovek:

"=rand(1,4)"

Rand samozřejmě znamená random (náhodný), první číslo v závorce značí počet odstavců a druhé počet vět v každém odstavci. V našem případě tedy Word vygeneruje jeden odstavec o 4 větách náhodného textu.

Poslední ze tří drobných tipů je i nejužitečnější. Při psaní dlouhých dokumentů často narážíme na problém "Kde jsem to vlastně včera skončil." Po ukončení každodenní práce na dokumentu totiž tento uložíme, a když se k němu druhý den vrátíme, netušíme, kde jsme skončili. Word po otevření dokumentu vždy umístí kurzor na jeho začátek a ne na místo, kde se nacházel těsně před posledním zápisem.

Léčba je v tomto případě naprosto triviální. Po otevření dokumentu stiskněte klávesovou kombinaci SHIFT+F5 a kurzor přeskočí na požadované "poslední místo" v dokumentu.


InterTipy

Prázdniny pomalu skončily a my se spolu setkáváme u dalšího vloženého článku plného odkazů na WWW stránky týkající se Windows a aplikací pro ně. Na komunikačním poli to v dnešních dnech pekelně vře, diskutuje se hlavně o mobilních sítích třetí generace (UMTS). Trochu mě mrzí, že se celá diskuse zaměřuje téměř výhradně na finanční stránku věci a trochu se opomíjí technologický přínos projektu. Vždyť na počátku vzniku GSM sítí byla situace velmi podobná, a podívejte se dnes. Kdo z nás by se vrátil na starou NMT. Moc jich asi nebude. Každopádně UMTS přinese další možnosti konektivity na internet velmi slušnou rychlostí a doufejme, že i za slušnou cenu, ostatně jako vždy vše ukáže teprve budoucnost.

Konec mého filosofování, přejděme k tématu tohoto článku, k zajímavým internetovým stránkám.

Windows XP tips & tricks

http://winsupersite.com/showcase/

Celá "showcase" i celý domovský SuperSite jsou velmi profesionálně zpracované stránky o Windows 2000 a Windows XP. Jako jedny z mála se Windows XP věnují velmi podrobně a na výše uvedené URL najdete také tipy a triky, které vám poradí, jak si beta-verzi WinXP vylepšit. Kromě samotných tipů a triků najdete na domovské stránce také odkazy FAQ (Frequently Asked Questions), samozřejmostí jsou novinky ze světa Windows. Nechybí ani různé recenze a další články. Čtenář tu toho najde opravdu požehnaně.

MS Windows XP Info

http://www.microsoft.com/windowsxp/

Co se týká tématu Windows XP, nemůžeme opomenout uvést v tomto seznamu domovskou stránku tohoto systému přímo u jeho výrobce. Ač by to tak být mělo, nenajdete tu až zas tak mnoho technických informací, nicméně i tak je jich tu dost a dost, včetně odkazů na vybraná reviews. Za všechny jmenujme rubriky s popisem jednotlivých verzí, preview program, do kterého se můžete přihlásit, novinky a část pro profesionály. Vše velmi hezky barevně i přehledně zpracované. Zajímavostí jsou hodiny, které odpočítávají čas zbývající do uvedení ostré verze Windows XP.

NT Compatible

http://www.ntcompatible.com/

Doslova web pro NT kompatibilní uživatele a čtenáře. Tato stránka je velmi hezky a přehledně zpracovaná a věnuje se výhradně Windows NT, Windows 2000 a Windows XP. Hned v úvodu jste zahrnutí množstvím novinek (například jak rozchodit hru Max Payne pod Windows XP) a rozličných rubrik. Naleznete zde FAQ (všechny verze NT komaptibilní), články věnující se kompatibilitě, 3Dfx FAQ (samozřejmě pod NT) a mnoho dalších. Nechybí odkazy na ovladače, utility a další software. Nezbytný vyhledávací nástroj je přehledně umístěn po pravé straně a pravděpodobně ho budete muset použít. Na závěr můžete navštívit Bookmark Page a pokračovat po dalších stránkách.

Windows XP FAQ

http://www.activewin.com/faq/whistler.shtml

Kdybyste snad neměli jasno v některých otázkách ohledně Windows XP, podívejte se klidně na tuto stránku. Naleznete zde FAQ pro Windows XP, které při pozorném čtení skrývají i mnoho šikovných tipů a triků. Stránka je profesionálně zpracovaná, je přehledná a nechybí nezbytný vyhledávač. Rozhodně doporučuji k přečtení.

MS Windows & DoS

http://grc.com/dos/winxp.htm

Ať už patříte do skupiny hackerů (v původním kladném slova smyslu) nebo jste správci sítí, mohla by vás zajímat stránka uvedená výše, která obsahuje přesně to, co má v názvu. Sice se jedná jen o jakýsi seznam příspěvků, to ale zdaleka nesnižuje možnou informační hodnotu. Rozhodně je to zajímavé počtení, i když pravda zase ne tak na dlouho.

Windows XP Dev Center

http://windowsxp.devx.com/default.asp

Velmi pohledný web věnovaný výhradně developingu pod Windows XP (potažmo také Windows 2000). Na úvodní stránce vás přivítají novinky z oboru a spousta rubrik. Celý web je navíc součástí informačních serverů Microsoftu, a je proto novinkami dobře zásoben. Najdete zde články, recenze, diskusní skupiny, rubriku download či možnost reportu bugů přímo Microsoftu. Kromě toho si můžete nechat novinky zasílat e-mailem. Za návštěvu stojí i domovská stránka http://www.devx.com, kde naleznete podobné informace i pro další a neméně rozšířené verze Microsoft Windows a informace o developingu v nejrozšířenějších programovacích jazycích (Visual C++, Visual Basic, Java a další).

Windows XP Expert

http://www.windows-expert.net/

Velmi dobře zpracovaná stránka výhradně o Windows XP a Windows 2000. Stránka se spíše teprve rozjíždí, ale už dnes zde naleznete spousty odkazů na různé informace o těchto dvou systémech. Za všechny jmenujme některé z rubrik: Articles, FAQ, Seminars, Forums, Books, Links a mnoho dalších. Najdete zde také možnost nechat si zasílat "místní" newsletter, nechybí ani nezbytný vyhledávač. Vše velmi přehledně a hezky zpracované.

Windows XP User

http://www.windowsxpuser.com/

Výborná stránka, jak jinak, pro uživatele Windows XP. Hned v úvodu si můžete přečíst novinky, nejen ty obecné, ale i novinky z místního diskusního fóra. Potom vám je nabízeno několik rubrik, například novinky ve vývoji samotné stránky, různé komentáře k vývoji Windows XP a jejich nových "fičur", tutorialy k jednotlivých částem Windows XP, nebo samotné výše zmíněné webové diskusní fórum. Stránka je úplně nová, teprve se informacemi zaplňuje, takže nebuďte překvapeni relativní prázdnotou některých sekcí. Přinejhorším sáhněte po jiné URL v nabídce dalších odkazů na Windows XP.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

C01P0526

? V počítači mám jeden nový hard disk, jeden starší, 1x CD-ROM 52 a 1x CD--RW HP8100 24x, 4x, 2x. Jak je zapojit? Nový HDD na IDE1 jako master, ale jak dál?

Kupodivu má můj počítač velmi podobnou konfiguraci a při řešení tohoto problému jsem byl stejně jako vy odkázán pouze sám na sebe. Nyní vám ale mohu poradit moji konfiguraci, která je už dlouhodobě odzkoušená. Při zapojování více zařízení na jeden diskový kanál si totiž musíte stanovit maximální propustnost, a to aby pokud možno na jednom kabelu bylo aktivní v jednu dobu pokud možno jen jedno důležité zařízení. První a vcelku neodiskutovatenou věcí je to, že váš hlavní disk, ze kterého startuje operační systém, musí být na jiném kabelu než "vypalovačka". Jako základ tedy připojte ke každému kabelu nejdůležitější zařízení (hlavní disk a vypalovací mechanika) jako master. Potom doporučuji mechaniku CD-ROM připojit k pevnému disku, na jiný kanál, než kde je umístěna vypalovací mechanika. To vám umožní bezpečné kopírování CD systémem "on the fly" (obsah CD se rovnou, bez uložení na pevný disk, vypaluje na CD). Pokud byste měl vypalovací mechaniku a mechaniku CD-ROM na jednom kabelu, Nero by pravděpodobně ani nedovolilo kopírovat CD "on the fly". Nakonec vám zbývá menší pevný disk, který je ideální umístit na kabel, kde je vypalovací mechanika. Je to zejména z toho důvodu, že malé pevné disky mají zpravidla horší přenosovou rychlost, a proto neomezují tolik ostatní zařízení připojené na stejném kabelu. Přesně takto zapojené komponenty do počítače už mám několik měsíců a fungují zcela bezproblémově. Je to vlastně jediná možnost zapojení, která připadá v úvahu, podle doporučení všech odborníků.

? Zdravím, v červencovém čísle časopisu PC WORLD mě zaujal článek Martina Koníčka "Nebojte se vyzkoušet". Píše se v něm o vypalovacím programu Nero 5.0. Stáhl jsem si z internetu verzi 5.524 (přes 10 MB), ale bohužel se mi nepodařilo nainstalovat v české lokalizaci. Vždy je anglicky. V menu View-Option-Language je pouze English... Prosím o jakoukoliv informaci, jak do tohoto programu nainstalovat češtinu že to lze, je patrné z obrázku v PCW. Zkoušel jsem tento program nainstalovat do Windows 98 CZ i do Windows 98 EN, ale s naprosto stejným výsledkem.

Ano, máte pravdu, standardně není program Nero vybaven češtinou. Čeština, kterou můžete k programu Nero získat, je tvořena neoficiální cestou a tudíž nemůže být standardní součástí programu, a ani nemůže vycházet přesně s novými verzemi. Z tohoto důvodu nebyla uveřejněna na našem CD (před vydáním časopisu byla právě uvolněna nová verze programu Nero, kterou jsme tam samozřejmě umístili). Pokud si budete přát získat češtinu jako jazykový modul z internetu, můžete ji najít na stránkách www.cdr.cz, kde bývá k dispozici (ale musíte počítat s tím, že vždy bude mírně zaostávat za vydanými verzemi programu Nero).

? Mám na vás jednu prosbu: nebylo by možné napsat v některém čísle PC WORLDu něco o "elektromagnetickém smogu"? Dozvěděl jsem se, že nějaké časopisy se touto problematikou zabývaly. Případně bych prosil uvést nějaké odkazy na web. Začínám mít jisté obavy, protože jsem si koupil nový počítač s reprosoustavou Creative 5.1, kromě toho mám ve svém pokoji (kde samozřejmě spím) další dvě reprobedny + sestavu s gramofonem, tunerem a magnetofonem. Nevím, jestli to nemůže mít nějaké negativní následky :-).

O elektromagnetickém záření toho tolik bohužel zatím nevíme. Váš problém pravděpodobně naráží na studie, které zjišťovaly vliv mobilních telefonů na zdraví člověka. Podobný problém je samozřejmě u každého elektrického zařízení (tedy i u monitoru a reproduktorů), ale ve znatelně menší míře. Problém mobilních telefonů je tak často diskutovaný právě proto, že telefon je opravdu velkým zdrojem tohoto záření a navíc si ho přikládáme blízko k hlavě, což není u počítače, monitoru ani reproduktorů příliš obvyklé. Tato zařízení navíc neprodukují tak velké množství elektromagnetického záření. Ale jednoduše k věci: o tom, zda je elektromagnetické záření škodlivé, se vedou neustále spory a jedna studie vyvrací druhou. V každém případě je ale škodlivost standardní elektroniky v domácnosti minimální nebo vůbec žádná, a navíc elektromagnetické záření vyzařují přístroje pouze v zapnutém stavu, takže se nemusíte v dané místnosti bát přespávat.

? Mám nainstalovaný Linux RedHat 6.2 a Windows na jednom HDD. Chtěl bych pomocí Partition Magicu rozdělit HDD na více prim. oblastí. Už jsem se o to pokoušel, ale vždy když jsem nainstaloval Windows 98, přepsala mi LILO nainstalované v mbr. Je nějaká možnost v Linuxu vytvořit disketu, abych mohl obnovit mbr disku a obnovit LILO? Chci ho mít jako primární boot-manager.

Pokud jste pokročilý uživatel Linuxu, není vůbec žádný problém spustit Linux z instalačního CD v Rescue modu a takto nainstalovat Lilo. Problém je ten, že v Rescue modu je nestandardní shell a ovládání počítače je odlišné, a pro začátečníka hlavně složité. Nejjednodušším řešením je nainstalování boot-manažeru, který vám dokáže zálohovat mbr. Asi nejlepším takovýmto volně šiřitelným boot manažerem je X.O.S.L. (www.xosl.org), jenž se instaluje v DOSu na oblast se systémem FAT16 nebo FAT32. Tento boot-manažer vám po instalaci jednoduše zálohuje starou mbr oblast, kterou později můžete spustit (při zavádění počítače si vyberete, aby spustil boot-manažera uvedeného ve staré mbr) nebo obnovit. Navíc program XOSL umožňuje mnohem více věcí než standardní Lilo a jeho vzhled a ovládání jsou velmi podobné Windows (funguje až do rozlišení 1 600 x 1 200). Pro nejlepší funkci programu je potřeba nainstalovat Lilo do diskového oddílu, kde máte Linux, ale o tom se více dozvíte v dokumentaci k produktu.

Druhou možností je při instalaci Linuxu zapsat Lilo na disketu, ze které později můžete nastartovat Linux a jednoduše obnovit tabulku mbr na pevném disku.

? Měl bych dotaz k článku v čísle 6 "Odstranění nepotřebných záloh pomocí systému MS-DOS." Zkoušel jsem to na svém čerstvě přeinstalovaném počítači, kde tyto opravdu "zbytečné" soubory mají už 15 MB. Potíž je v tom, že v systému MS-DOS není adresář _Restore vidět a příkazem deltree/c c:\_restore nejde smazat. Bylo mi sděleno: "Chybný příkaz, nebo název souboru". Zkoušel jsem to samé i z dosového manažera souborů a adresář jsem na C:\ neviděl. Jak to tedy vlastně je? Copak opravdu není cesta, jak tyto soubory, které jen zabírají místo a podílí se neustálým nabýváním na fragmentaci disku, smazat? Zkoušel jsem i sestřelit rezidentní programy PC-Health a Stmgr, ale nepomohlo to. V běžících Windows jsou soubory ve složce restore stále chráněny a v DOSu je není vidět.

Podobně jsem zkoušel v DOSu smazat adresář Temporary Internet Files, který také neustále zvětšuje svoji velikost a zpomaluje IE. Nešlo mi to stejně, jako _Restore. I o něm se někde v PC WORLDu píše. Jenže mě to nefunguje. Váš problém spočívá pravděpodobně v tom, že tyto soubory jsou skryté. Standardní programy v DOSu jako Deltree jsou bohužel naprogramovány tak, že skryté soubory nedovedou smazat. Pro smazání souborů je tedy třeba nejdříve tyto atributy odstranit (nejlépe z DOSu, protože systém Windows si je vrací nazpátek). To provedete zapsáním příkazu attrib c:\_restore -r -h -s -a. Teprve po tomto kroku je možno tyto soubory bezproblémově z DOSu smazat, což vám kvůli jejich velikosti bohužel nemohu doporučit. Mnohem lepším řešením je soubory v DOSu přejmenovat příkazem REN, například REN _restore resdel, a později smazat ve Windows. Například smazání adresáře Temporary Internet Files z DOSu mě trvá asi půl hodiny. Pokud ho smažu z Windows, je to otázkou několika sekund.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

C01P0525

? Při zapnutí PC se mi na monitoru objeví následující zpráva: Soubor zařízení specifikovaný v souboru system.ini je poškozen. Tento soubor je potřeba pro spuštění systému Windows. Možná budete muset znovu spustit instalační program systému Windows. Pokud je soubor součástí jiného softwarového balíku, budete muset nainstalovat software, který soubor zařízení používá. C:\WINDOWS\system\angel.vxd. Stiskněte libovolnou klávesu. Po stisknutí klávesy se počítač rozběhne. Mám Windows 98, internet (možná se to stalo nějakou nekorektní odinstalací programu z internetu), dial up připojení.

Problém mohla způsobit nekorektní odinstalace nebo neúplná (přerušená) instalace nějakého softwaru. Řešení je jednoduché. Vyhledejte soubor system.ini (leží v C:\Windows) a v něm nechte vyhledat zmiňovaný soubor "angel.vxd". Poté smažte řádek, kde se vyskytuje, a soubor uložte. Před celou akcí si raději udělejte kopii souboru system.ini. Po restartu by už problém s tímto souborem měl zmizet.

? Stáhnul jsem si nějaké soubory z internetu ve formátu .ra a potřebuji je vypálit na CD. Real Jukebox sice nabízí vypálení CD, ale po zadání pálit napíše, že soubor nemá platný formát. Chci se proto zeptat, jestli neexistuje nějaký konvertor mezi mp3 (popř. wav) a .ra soubory. Nikdo mi s tímto problémem nedokázal zatím poradit.

Konvertor .ra souborů na formát .wav můžete najít na adrese http://www.wisecroft.com/. Plná verze umí konvertovat dávkově obsah celého adresáře, demoverze tuto funkci nemá.

? Mám problém, se kterým si nevím rady, a proto bych vás chtěl poprosit o radu. Jde o upgrade BIOSu. Ze svého počítače jsem získal tyto údaje: Award Modular Bios v4.51PG, Advance 5-133 Bios v1.5SLC, Award Plug and Play Bios Extension v1.0A, Typ základní desky: A6LGQ1CC00. Číslo ze základní desky uvnitř počítače: P6V693A/A5-133. Můžete mi prosím pomoct a dát mi vědět, jaký upgrade a kde ho stáhnout?

Milí čtenáři, tento typ dotazů se začíná vyskytovat čím dál častěji, a proto bych rád odpověděl všem, kteří se chystají svůj BIOS upgradovat. Předně bych jim chtěl vysvětlit, že upgradováním BIOSu nezlepší ani výkon svého počítače, ani nezvýší jeho rychlost. Proč? BIOS v sobě obsahuje základní programové instrukce k tomu, aby se počítač rozběhl, uměl přečíst nebo zapsat blok dat z diskové jednotky, uměl poslat data na grafickou kartu a dokázal komunikovat s periferiemi. To vše na nejnižší úrovni komunikace. Teprve operační systém "obalí" tyto základní funkce do přijatelné podoby nejen pro uživatele, ale i pro programátory. Nyní musím vysvětlit, proč upgrady BIOSu existují, když by se mohlo zdát, že není důvod. Důvod pochopitelně je jde o to, že BIOS komunikuje s periferiemi, a ty se neustále zdokonalují. Uvedu příklad na notebooku. Je vyroben základní typ a k němu dokovací stanice. Pak je vyroben nový typ a k němu opět dokovací stanice, která má výkonnější síťovou kartu. Dokovací stanice jsou rozměrově shodné a lze obě použít pro oba typy notebooků. Jenomže ouha, starý notebook neumí komunikovat s novou dokovací stanicí, resp. její síťovou kartou. Komunikace je na úrovni BIOSu, a proto je třeba tento upgradovat. Dalším důvodem byl např. rok 2000, kdy se opravovala chyba programátorů. Shrnu-li to, upgrade BIOSu má význam provádět pouze tehdy, nastanou-li potíže s novým hardwarem, nebo objeví-li se najednou potíže hardwarového charakteru. Opět příklad na notebooku přestane fungovat hlavní zapínací tlačítko a notebook lze zapnout pouze posuvným spínačem. Jelikož upgrade BIOSu je nebezpečná operace, platí zásada, že pokud počítač pracuje správně, upgrade BIOSu neprovádím. Když už se z nějakého důvodu rozhodnete pro upgrade, je třeba zjistit údaje, tak jak je zjistil čtenář tohoto dotazu. Vyhledejte webstránku výrobce BIOSu, základní desky nebo počítače (je-li značkový, hledejte nejprve zde) a podle čísel zjistěte, zda existuje pro vaši desku upgrade a případně jej stáhněte. Řiďte se instrukcemi na webstránkách a také těmi, jež naleznete po rozbalení stažených souborů. Většinou se v nich také dozvíte, co je v BIOSu nové nebo co bylo opraveno. Prosíme čtenáře, aby si tyto informace vyhledali sami, protože to jednak není v našich silách, druhým důvodem je, že přece jenom na dálku nelze 100% poradit. Neradi bychom pak řešili spory, že jsme radili použít tento upgrade a počítač přestal fungovat. Děkujeme za pochopení.

? Vážení, na základě článku ve vašem časopise jsem aktualizoval DirectX na verzi DirectX 8.a. Chtěl bych vás požádat o pomoc s problémem, který mi po přeinstalaci nastal. Používám systém Windows a snažím se proniknout do Linuxu. Z OS řady Windows používám Windows 95 (mám verzi 4.0), zdá se mi nejstabilnější. Po přeinstalování původního DirectX verzí DirectX 8.a mi některé programy posílají hlášky:

a) soubor DDRAW.DLL je propojen na chybějící export > USER32.DLL: ChangeDisplaySettingExA. Kde mám měnit nastavení a co je ExA?

b) Soubor C:Windows/System/Dsound.dll vyžaduje vyšší verzi systému Windows. Inovujte systém Windows.

Ale já nechci inovovat. Nevíte, jak obelstít systém?

c) Can\t initialize video drivers. You should install DirectX 7.0 or above. Jak aktivovat?

Používaný hardware: Duron 700, gr. karta Vanta 16 MB, monitor TARGA 17"

Tento problém je ukázkou nekompatibility staré a nové verze komponentů Windows. Jak šel vývoj v multimédiích dopředu, nebylo možné pouze opravovat Windows 95, ale bylo třeba některé komponenty zapracovat do systému nového Windows 98. Toto nelze Microsoftu vytknout. Výhrady lze ale mít k tomu, že produkt se bez varování (ideálně zablokování instalace) nainstaluje na nižší verzi, a pak to začne. Ve vašem případě bude jediným východiskem upgrade na Windows 98, a to přes stávající systém. Tím neztratíte žádný software a systémové knihovny se "srovnají" a začnou spolupracovat. Nechci tvrdit, že problémy nelze vyřešit nějakou oklikou, zdá se mi to ale zbytečně zdlouhavé řešení s nejistým koncem.

? Mám jeden problém s chlazením. Chtěl jsem si totiž přetaktovat Durona 700 na vyšší frekvenci, ale raději jsem si předtím nainstaloval program SiSoft Sandra 2001. S překvapením jsem zjistil, že teplota na procesoru je přes 90 ?C!!! A přitom teplovodivou pastu používám. Tak jsem otevřel skříň a zkontroloval chladič jedna ze dvou vrtulí se netočila, ale stačilo ji roztočit prstem a rozběhla se. Je to vada větráku, nebo se nechá napětí někde nastavit? Špatnému chlazení asi přispívá i stavba mojí skříně mám Duron pro Socket A a na něm aktivní chladič se dvěma vrtulemi, takže je dost vysoký. Zdroj je umístěn vertikálně asi 3 cm od chladiče, takže slušně brání proudění vzduchu k procesoru. Mohl byste mi poradit, jak mám chlazení zlepšit a jaká je podle vás vhodná teplota ve skříni a na procesoru? Ještě mě napadlo, že bych mohl dát přídavné větráky do skříně, ale nevím, jestli to pomůže proudění vzduchu k procesoru, když tam hlavně vadí ten zdroj. Na přední stěně pod diskovými jednotkami mám jednu pozici pro menší a na zadní stěně nad zdrojem je druhá pro větší větrák. Kdybych tyto větráky přidal, pomohlo by to? Slyšel jsem o pastě na procesor, která má částečky stříbra, že je dost dobrá, ale drahá. Máte s ní nějaké zkušenosti? Jak je to s cenou?

Začnu aktivním větráním jedna vrtulka se netočila. V tomto případě se jedná o mechanickou závadu větráku, která může být způsobena nánosem prachu do ložisek. Doporučuji větrák vyměnit; svépomocné opravy sice mohou na chvíli problém vyřešit, ale za nějakou dobu se větrák opět zastaví. Stavba skříně ovlivňuje proudění vzduchu, čehož jsou si výrobci vědomi, a proto jsou v ní předem připravené montážní pozice pro další větráky. Ty by vyřešily chlazení uspokojivě, otázka je, zda by počítač nebyl příliš hlučný. Teplota 90 ?C je hodně, mohlo to být způsobeno netočícím se větrákem. Optimální teplota se jako parametr neudává. V katalogu naleznete pracovní teplotu polovodičových součástek, která bývá v rozmezí -55 až +125 ?C, teplotu skladování a teplotu při pájení obvykle limitovanou časem (např. po dobu 3 sec) Polovodič přestává správně fungovat asi při teplotě 135 ?C (na čipu), což přeneseno na chladič znamená cca 100 až 110 ?C. Budete-li zvyšovat frekvenci procesoru, měl byste teplotu srazit aspoň na 60 ?C, abyste si vytvořil rezervu. Pokud to neuděláte, hrozí zničení procesoru. Pasta na procesor je určitě dobrá věc, neboť zvyšuje tepelnou vodivost přechodu procesor/chladič. Cena se pravděpodobně bude lišit u různých dodavatelů, takže se raději informujte přímo v prodejně.

? Vlastním počítač Windows 98 SK SE, PIII 800, Asus CUSL 2, GeForce 2MX, 256 Mb RAM, Seagate Barracuda ATA III. Můj problém spočívá v tom, že procesor pracuje na 25-35% výkon i přesto, že se s počítačem nepracuje. To samé platí i při spuštění počítače.

Tento problém může mít dvě příčiny. Buď měřicí software chybně informuje o výkonu procesoru, nebo je počítač zatížen i když je v klidu. Osobně bych začal zjišťováním, zda měření výkonu probíhá správně. Bylo by vhodné vyzkoušet několik programů na měření výkonu procesoru, a podle toho zvolit další postup. Ne každé měření je přesné, to je třeba mít na paměti. Pokud se ukáže, že procesor opravdu pracuje tak jak je uváděno, vypadá to, že je zatěžován nějakým procesem. Ve Windows NT existuje Task Manager, který informuje o běžících procesech a kolik zaberou prostředků. Ve Windows 98 existují podobné utility System Monitor a System Resource Meter (Měřič systémových prostředků). Pokud by nevyhovovaly, určitě bude možné podobný software sehnat na internetu. Pak zjistíte, co zatěžuje procesor (může to být antivirový program nebo animovaný screensaver apod.), a podniknete patřičné kroky.

? Potřeboval bych poradit, jak je možné zachytit záznam zvuku (z hi-fi věže) ze zvukové karty jiným způsobem než windowsovskou aplikací Záznam zvuku, která bohužel zachytává pouze minutu.

Existují samozřejmě jiné aplikace, které nahrávají zvuk déle. Většinou se dodávají se zvukovými kartami. Jde například o AudioRack, MediaRack apod. Lze je stáhnout i z internetu, většinou na stránkách výrobců zvukových karet. Pak existují také specializovanější aplikace přímo pro záznam a úpravu zvuku. Buď jde o shareware, nebo o komerční software. Za shareware mohu doporučit například CoolEdit 2000, který vyšel i na našem CD loni v červenci. Na tomto CD najdete i jiné programy pro zpracování zvuku, protože tématem tohoto CD byla multimédia.

§§§§§


Komunikace


Využijte lépe svj počítač! - Zapojte jej do služeb vědeckého výzkumu

Kevin McKean

C01P0347

Rozlučte se s šetřiči obrazovky a nevyužitý výkon vašeho procesoru použijte na nějakou užitečnou práci. Když jste chtěli přispět na nějaký úctyhodný záměr, například výzkum rakoviny, bývávalo tomu tak, že jste museli věnovat nějakou věc, kterou jste mohli postrádat například určitou finanční částku. Už tomu tak není. Nyní můžete darovat něco, co by jinak přišlo nazmar nevyužitý výkon vašeho procesoru jakémukoli ze zajímavých vědeckých nebo lékařských projektů. Ale udělali byste to? A pokud ano, který projekt byste si vybrali?

Tyto otázky jsou namístě zejména nyní, když Intel významně podpořil částkou 1 milionu dolarů jedno takové úsilí, program výzkumu rakoviny United Devices, rozvíjený ve spolupráci s Oxfordskou univerzitou.

Program společnosti Intel, který byl spuštěn na jaře, doufá, že získá 6 milionů lidí, kteří si stáhnou klientský software z www.intel. com/cure a zapojí se do akce. Jejich PC poskytnou 50 teraflopů kolektivního procesorového výkonu (1 teraflop je roven 1 bilionu výpočetních operací v pohyblivé částce za sekundu). "To je výkon desetkrát vyšší než je výkon největšího superpočítače na světě ... za méně než 1 procento nákladů," říká Pat Gelsinger, technický ředitel Intelu.

Projekt Intelu je jedním z několika, které takto fungují. Na PC si nainstalujete klientský software, jenž běží na pozadí buď jako spořič obrazovky, nebo během takzvaných "prázdných" cyklů procesoru. Stahuje si problémy z webového sídla a hlásí zpět výsledky prostřednictvím internetu. A kolektivní výkon tisíců pracují-cích šetřičů obrazovky poskytuje takovým distribuovaným počítačovým sítím prostředky, kterými konkurují superpočítačům.

Zde končí podobnost. Distribuované počítačové sítě jsou nejlepší při řešení "komplikovaných paralelních" problémů, takových, jež mohou být rozloženy na mnoho malých nezávislých výpočtů. Méně účinné jsou v případě, kdy se jednotlivé výpočty vzájemně ovlivňují. Selhávají například při předpovídání počasí v případě, kdy rozruch v jedné části atmosféry způsobuje neklid v okolí. Za hranicí možností distribuovaného počítačového zpravování leží mnoho jiných superpočítačových problémů například modelování obtékání křídla proudem vzduchu nebo fyzikálních dějů probíhajících při výbuchu bomby.

Mnoho významných prací však samozřejmě zbývá. SETI@Home (setiathome.ssl.berkeley.edu), pradědeček projektů distribuovaného počítačového zpracování s téměř třemi miliony účastníků, pátrá po inteligentním životě ve vesmíru. Společnost United Devices (www.ud.com), která vytvořila klienta pro Intel, zkoumá lidský genom. A Entropia (www.entropia.com), klíčový konkurent, hledá metody léčby AIDS a klíč k záhadě nestabilního chování trhu s cennými papíry.

Distribuované počítačové zpracování může též pomoci vyřešit mnoho úporných problémů spojených s přidělováním vzácných zdrojů k nimž patří například plánování flotil kontejnerových lodí nebo prodejního personálu. "Nikdo si nemyslí, že modelování kontejnerových lodí je klasickým problémem pro distribuované počítačové zpracování, nicméně ono funguje," říká Marc Hedlund, spoluzakladatel společnosti Popular Power (www.popularpower.com), která již na počátku tohoto roku skončila jako komerční subjekt, ale stále pokračuje ve výzkumu vakcíny proti chřipce.

Jaký projekt se rozhodnete podporovat? Zaprvé si položte otázku, zda chcete podporovat komerční projekty distribuovaného počítačového zpracování, jako jsou ty, jež realizují společnosti United Devices a Entropia. (V případě United Devices můžete dát najevo, že si přejete podílet se jen na vědecké práci.)

Dalším problémem je bezpečnost. Klientský software pro distribuované počítačové zpracování, se stejně jako každý jiný program komunikující prostřednictvím internetu, může stát terčem hackerů. Vaší nejlepší ochranou může být vazba na zavedené firmy.

Necháme-li bezpečnost stranou, nejlepším způsobem, jak si vybrat nějakou charitativní činnost, je zaměstnat procesor v oblasti, která je vám nejbližší.

Vedoucí redaktor Richard Baguley, jehož matka loni zemřela na rakovinu, sestavil tým amerického PC Worldu na sídle Intelu, které se zabývá výzkumem rakoviny. Jiné lidi to může táhnout k projektu AIDS, SETI, nebo nějakému jinému. Ať vsadíte na cokoliv, očekávejte, že distribuované počítačové zpracování bude mít rostoucí trend. "Doufám, že se nakonec stane natolik běžným, abychom s ním mohli s jistotou počítat, takže analýza portfolia, kterou zpracováváte na svém počítači, bude moci třeba na hodinu zaměstnat dalších 20 000 počítačů," říká Scott Kurowski, zakladatel společnosti Entropia. "Distribuované počítačové zpracování by se mohlo stát nejvýkonnějším internetovým prostředkem, jaký byl kdy vytvořen."

Zaměstnejte své nevyužité PC

Vaše PC může prostřednictvím mnoha probíhajících projektů distribuovaného počítačového zpracování pomáhat bojovat s rakovinou a řešit jiné velké problémy. Proč se nepřipojit? Spolupráce usnadňuje řešení problémů. Proto jsme založili tým PC Worldu pro boj s rakovinou při projektu výzkumu rakoviny, který realizují firmy Intel a United Devices. Cílem je využít rezervní výpočetní výkon k nalezení nových léků pro boj s leukémií.

Chcete-li se připojit k týmu amerického PC Worldu pro boj s rakovinou, nejprve si stáhněte klientský software společnosti United Devices. Je k dispozici u Intelu nebo přímo u firmy United Devices. Až provedete download, nainstalujte na svém PC agenta, a potom zadejte uživatelské jméno a heslo. Vaše uživatelské jméno pomůže firmě United Devices sledovat, kolik pracovních jednotek vaše PC dokončilo.

Jste-li zaregistrování a připraveni, přejděte na http://members.ud. com/services/teams/team.htm?id=1A90B515-7F56-4A FB-8790-224 FF618EA13, přihlaste se svým uživatelským jménem a heslem pro United Devices, a pak klikněte na Join This Team, abyste se připojili k týmu PC Worldu. Tuto stránku můžete použít i pro sledování činnosti týmu a pozorování počtu pracovních jednotek, jež systém zpracoval.

Pokud se k tomuto projektu nechcete připojit, existují i další, na nichž se můžete rezervním výkonem svého počítače podílet.

Přehled běžících projektů a jejich cílů

- Distributed.net (www.distributed.net): testování různých typů šifrování pomocí pokusů o rozluštění zpráv

- Entropia (www.entropia.com): různé projekty, včetně hledání léku na AIDS a předpovídání vývoje trhu s cennými papíry

- Folding@home (www.stanford.edu/group/pandegroup/Cosm): zkoumání, jak probíhá výroba bílkovin

- Genome@home (genomeathome.stanford.edu): vytváření nových bílkovin a genů, což může vést k novým lékům na choroby

- GIMPS (www.mersenne.org/prime.htm): pokusy o nalezení největšího prvočísla

- Golem@home (golem03.cs-i.brandeis.edu/download.html): testování nových návrhů robotů prostřednictvím vytváření počítačem generovaných robotů, kteří se vyvíjejí

- Popular Power (www.popularpower.com): testování nových vakcín proti chřipce s cílem nalezení léku

- SETI@home (setiathome.ssl.berkeley.edu): hledání známek života ve vesmíru

§§§§§


Mýtus o bezpečném e-byznysu - Poradce on-line zákazníka

Anne Kandraová

C01P0348

Pět let po začátku revoluce v elektronickém obchodování problémy s bezpečností trápí i ta největší webová sídla.

Když paní Roth Ryanové přišel měsíční výpis z účtu kreditní karty, na němž se objevily neoprávněné platby vyšší než 2 000 dolarů, tato třicetiletá vedoucí pracovnice v oboru styku s veřejností přemýšlela, koho má z krádeže svých peněz obvinit. Jako nadšená zastánkyně on-line nakupování Roth předpokládala, že informace o její kreditní kartě unikly při transakci s webovým obchodem, který dodává vybavení kuchyní, jejž navštívila během svých nákupů. Sídlo neposlalo žádné prohlášení o soukromí nebo bezpečnosti a Roth připouští, že toto opomenutí v ní vyvolalo "špatný pocit".

Společnost, která obhospodařuje kreditní kartu patřící Roth, pokryla podvodně odčerpané peníze, ale Roth nezbylo, než učinit pochopitelný závěr: "Odedneška se budu držet elektronických obchodníků z celostátní působností, zavedených sídel, která mají prostředky na investice do bezpečnostní technologie na své straně", říká.

Jak to vypadá na scéně e-commerce

Ponaučení z tohoto příběhu však naneštěstí nemusí být tak úplně jasné. Je lákavé věřit, že největší, dobře zavedení weboví obchodníci se s bezpečností zcela vypořádali. Avšak vzhledem k častým zprávám o napadení velkých sídel hackery a ohrožení zákaznických informací tomu tak není. Jak mohou potvrdit nešťastní zákazníci CD Universe, Travelocity, Columbia House, Ikea a dokonce i Western Union, malá sídla nejsou jedinými, která mohou být na mušce hackerů. Téměř každé střední či velké e-komerční sídlo již bylo postiženo nějakým druhem podvodu. A nedávná studie Gartner Group dokonce předpovídá v následujících dvou letech vlnu e-komerčních krádeží, jež bude možné většinou připsat kvalifikovaným jednotlivcům z ekonomicky zaostalých zemí. Podle této studie je možné mnoho nedávných hackerských útoků na e-komerční sídla vystopovat do Ruska. Nedávné zprávy FBI toto potvrzují a dodávají, že ukradené informace o kreditních kartách mohou být prodávány organizovaným zločineckým kruhům, které operují ve východní Evropě.

Informace volně přístupné

Dobrá, takže se vám naskytla výhodná příležitost koupit digitální fotoaparát on-line. Není ale stejně nebezpečné zaplatit kreditní kartou v kamenném obchodě nebo v kavárně přímo na ulici? Prý ne, klíčovým rozdílem je totiž anonymita lidé se mohou schovat za počítače. Přidejte si k tomu obrovské množství osobních informací, které odhodlaný hacker může na internetu získat vaše jméno, adresu, e-mailový účet, telefonní číslo, informace o kreditních kartách, hesla, číslo sociálního zabezpečení, jméno matky za svobodna, jen pro začátek a máte prostředí, které je jak dělané pro zloděje. Proto by spotřebitelé měli být stokrát opatrnější, pokud obchodují on-line.

Co by měli elektroničtí obchodníci dělat, aby udrželi nebo zlepšili bezpečnost sídla? Co nejvíce, říkají odborníci. Bezpečnostní prohlášení, která nalezneme na mnoha maloobchodních webových serverech, mohou působit uklidňujícím způsobem, ale v mnoha případech moc neznamenají. Většina z nich nabízí vágní ujištění o použití technologie šifrování, jež je standardem v daném oboru, ale takové šifrování se týká pouze skutečného přenosu zákaznických dat.

Stejnou důležitost jako samotná transakce má způsob, jakým webové sídlo uchovává vaše data po nákupu a zde mnoho sídel pokulhává. Jeden z nejčastějších hackerských útoků spočívá v proniknutí na server, na němž jsou uložena data z minulých transakcí. Důležitou otázkou je, kde jsou uloženy vaše kreditní informace. Určitě nechcete, aby spočívaly bez jakékoli ochrany v obyčejné databázi.

A on-line obchod, v němž nakupujete, nemusí být jedinou věcí, která by vás měla znepokojovat. Mnoho společností při zpracování informací o kreditních kartách smluvně spolupracuje s jinými firmami, a tato sídla třetích stran mohou být rovněž zranitelná útokem. Loni v prosinci společnost Creditcards.com, která zpracovává transakce s kreditními kartami pro mnoho on-line obchodníků, zjistila, že se někdo vloupal do jejích databází a na internetu uveřejnil více než 55 000 čísel kreditních karet.

Někteří obchodníci jsou nepoučitelní

Nedostatek veřejně prezentované politiky týkající se bezpečnosti nebo soukromí by měl alarmovat. Loni se John Hairell, vedoucí programátor/analytik NASA, chystal uskutečnit transakci na sídle Bibliofind, které nabízí vzácné knihy, když zjistil, že toto sídlo nezveřejnilo žádné prohlášení o bezpečnosti či soukromí. Hairell poslal společnosti e-mail, aby se zeptal na bezpečnostní politiku sídla. O dva měsíce později obdržel vágně formulovanou odpověď, která ho příliš neuklidnila. Rozhodl se, že se sídlem nebude obchodovat. Hairellova opatrnost se ukázala být moudrou, když v březnu letošního roku tisíce zákazníků Bibliofindu dostaly stručnou e-mailovou zprávu, jež sdělovala, že servery společnosti byly narušeny a došlo k ohrožení kreditních informací zákazníků.

Doposud toto sídlo které působí na webu od roku 1996 stále nezveřejnilo politiku týkající se bezpečnosti či soukromí. Zástupkyně Bibliofindu řekla, že společnost (nyní ve vlastnictví Amazon.com) plánuje modernizaci sídla. To může být pro Hairella příliš málo a příliš pozdě. "Tento případ mě odradil od on-line nakupování," říká. "Odpovědnosti není nikdy dost, je-li v sázce bezpečnost."

Případy prolomení bezpečnosti jsou však koneckonců mnohem škodlivější pro obchodníky než pro spotřebitele. Především platí, že zákazníci mají k dispozici silnou bezpečnostní síť: kreditní karty. Pokud takovou kartu používáte pro on-line nákupy, jste chráněni proti všem neoprávněným čerpáním nad 50 dolarů ačkoli vyřizování nároku spojeného s podvodem je obvykle nepříjemné. (Mnoho webových sídel slibuje, že vám vrátí 50 dolarů, pokud se zjistí, že došlo k narušení bezpečnosti na jejich serverech.)

Naproti tomu jsou ale on-line obchodníci za podvodně odčerpané náklady z velké části odpovědní, takže bezpečnostní selhání může malého elektronického obchodníka snadno zruinovat. A problém není jen finanční nepříznivá publicita vyvolaná průnikem může napáchat větší škody než přímá dolarová ztráta.

Výstraha pro vás, zákazníci elektronických obchodů

Jasně, pokud je elektronické obchodování tak úspěšné, je v zájmu obchodníků, aby se začali bezpečností vážněji zabývat a nasadili nástroje, kterými zabrání on-line podvodům. Mnoho společností jich používá, ale příliš mnoho firem jimi nedisponuje. Zatím vám řekneme, co máte dělat pro svou vlastní ochranu:

- Pravidelně a pečlivě kontrolujte svůj výpis z účtu kreditní karty.

- Přemýšlejte o získání karty s nízkým kreditním limitem, konkrétně určené pro on-line nákupy. Takto budete mít v sázce méně peněz, pokud dojde ke krádeži vašich kreditních informací.

- Často měňte svá hesla a triviální hesla nepoužívejte.

- Pečlivě zvažte výhody a nevýhody, než dovolíte obchodníkovi uschovat informace o vaší kreditní kartě pro pozdější nákupy.

- Vyhněte se sídlům, která nezveřejnila jasné zásady týkající se soukromí a bezpečnosti nebo kontaktní informace, včetně fyzické adresy a fungujícího telefonního čísla.

- Při zkoumání bezpečnostní politiky sídel se zaměřujte na ujištění, že informace jsou na všech serverech připojených k Síti šifrovány a že jsou k dispozici bezpečnostní nástroje pro ochranu aplikací, k nimž patří například nákupní košík. Je-li politika v něčem nejasná, požádejte správce sídla o objasnění.

Nepokouším se vás odrazovat od on-line nakupování. Obrovská většina transakcí projde bez problémů. Nakupujte však bezpečně. A pokud narazíte na obchodníka, jehož bezpečnosti nedůvěřujete, dejte správci vědět, proč zde nechcete nakupovat. On-line obchodníci budou brát bezpečnost vážně, když budou vědět to co my.

§§§§§


Kdo nahradí Napster?

Michael Gowan

C01P0349

Sotva jste skutečně začali pronikat do Napsteru a přestala vám činit problémy výměna skladeb s neznámými kolegy po celém světě, Napster prohrál soudní spor. Obchodování s hudbou chráněnou autorskými právy na tomto sídle soud prohlásil za nelegální a společnost začala blokovat downloady vašich oblíbených hitů. Co má milovník hudby dělat? Fandové bezplatného obchodování se soubory neztrácejí optimismus: bez ohledu na to, zda Napster přežije, zahyne nebo zmutuje v placenou službu, stále máte mnoho dalších možností.

Ohromný úspěch Napsteru podnítil zrod mnoha konkurentů, kteří nabízejí sdílení hudby mezi rovnocennými subjekty v síti a v některých případech dokonce ještě více. Vyzkoušeli jsme 25 nejslibnějších (z přinejmenším 60 dostupných). Naše testy vedly k výběru čtyř alternativ Napsteru, které jsou dobré v tom, co dělají, a několika dalších, které vypadají slibně.

Každý nástroj jsme testovali z hlediska snadnosti používání a hodnotili jsme dostupný výběr skladeb. Pátrali jsme po populárních písních, k nimž patří například hit Jennifer Lopezové "Love Don\t Cost a Thing" z žebříčku nejlepších čtyřiceti skladeb. Hledali jsme písně, které Napster filtruje, například "Enter Sandman" od skupiny Metallica. A snažili jsme se najít málo známé hudební soubory, v tomto případě džezové uskupení Tin Hat Trio ze San Francisca. Toto všechno bylo k dispozici na Napsteru předtím, než služba začala být filtrována. Řada sídel ve vývoji vypadá zajímavě, na naše testování však nebyla připravena.

Brání-li vám etika používat Napster, alternativní sídla nabízejí útěchu. Žádné z nich se nedostalo před soud za porušení zákonů o autorských právech ačkoli mnoho sídel zajišťuje bezplatné sdílení materiálů chráněných autorskými právy, tj. dělá totéž, co bylo příčinou toho, že se Napster dostal do potíží. Chcete-li se vyhnout jakýmkoli obavám z nezákonného sdílení, můžete použít jedno z mnoha sídel, jež vybírají od uživatelů poplatky za download hudby chráněné autorskými právy.

Gnutella versus OpenNap

Většina těchto nových nástrojů je založena na dvou typech sítí: OpenNap a Gnutella. OpenNap (zkratka nahrazující úplný název Open Source Napster (sourceforge.net/projects/opennap) pracuje (jak sám název napovídá) zrovna tak jako Napster: přihlásíte se k jedinému centralizovanému serveru, jenž vám zprostředkuje vyhledání souboru. Jakmile najdete to, co chcete, připojíte se přímo k PC, kde je příslušný soubor k dispozici pro download.

Ale na rozdíl od Napsteru, který disponuje jediným robustním centrálním serverem, existují stovky serverů OpenNap, a pro přístup k jakémukoli z nich a vyhledání hudby můžete použít aplikaci kompatibilní s OpenNap, jako je Napigator nebo WinMX. Výhodou je, že méně centralizovaný systém OpenNap je odolný proti rychlému pádu (při pádu jednoho serveru ostatní dále běží), nevýhodou je, že výsledky vašeho hledání na jednom serveru odpovídají roztříštěné povaze hudební komunity, která OpenNap používá.

Na druhé straně Gnutella (gnutella.wego.com) je decentralizovanou sítí vyhledávání ani download zde neusnadňuje žádný centrální server. Pokud vstoupíte do její sítě, připojíte se k jinému PC, které již v této síti je přítomno. Prostřednictvím tohoto počítače jste připojeni k dalšímu počítači, ještě dalšímu a tak dále, až vznikne celý řetězec. Obvyklé je připojení ke třem PC, z nichž každé je napojeno na tři další počítače.

Hledáte-li určitý soubor, Gnutella nejprve kontroluje počítače, k nimž jste přímo připojeni, a potom (jestliže písničku nenajde) vyšle do řetězce kritéria pro hledání. Jakmile se vrátí výsledek, vaše PC se spojí přímo s počítačem, na němž je hledaný soubor. Se sítí Gnutella pracují aplikace jako BearShare nebo LimeWire.

Výhody a problémy

Obě sítě mají své výhody. U OpenNapu na rozdíl od Napsteru si můžete vyměňovat všechny druhy souborů, které chcete, nejen MP3. Vyhledávání v síti OpenNap je obecně rychlejší než v síti Gnutella, protože centrální počítač již ví, které soubory na kterém počítači jsou. Gnutella se rovněž zpomaluje, pokud se do ní přihlásí více uživatelů. Ale Gnutella má oproti Napsteru a OpenNapu jednu velkou výhodu: protože je decentralizovaná, neexistuje zde žádný server, který by mohl spadnout.

Všechny náhrady za Napster zdědily některé problémy svého předchůdce: stažené soubory mohou mít špatnou kvalitu zvuku, mohou být nekompletní nebo se do nich může dostat chyba, která zastaví zprostředkovaný download. Je zde však ještě jeden problém: síť zajišťující sdílení je užitečná jen natolik, nakolik jsou užiteční její uživatelé (a soubory, jež se v ní nacházejí). Je nasnadě, že pět uživatelů v síti Napster za moc nestojí. Šedesát milionů už ano. Žádná z jiných služeb nedisponuje zdaleka tak velkou uživatelskou základnou jako Napster.

Napster všechno změnil, ale alternativní řešení nemají mnoho pohnutek, jež by vyvíjely tlak na zlepšování. Software, který vytvořili většinou nadšenci, není tak uživatelsky přívětivý jako Napster. To se asi nezmění: neexistují totiž finanční stimuly, které by pomohly vytvořit pocit snadnosti u obyčejných lidí. Nakonec je patrné, že tyto programy jeví náchylnost k obtížnějšímu konfigurování a používání, srovnáme-li je s komerčním softwarem vytvořeným společnostmi za účelem zisku.

Jednou z typických nevýhod systému OpenNap je, že tříští ohromnou hudební komunitu Napsteru: abyste se dopracovali k nějakým výsledkům, možná budete muset prohledat několik serverů OpenNap. Každý server je samostatným panstvím, a jedinou možností, jak přijít na to, na kterém z nich se může nalézat hudba, kterou hledáte, je několik z nich si vybrat a vyzkoušet. V případě Gnutelly máte jiný problém: hledanou cílovou skladbu obvykle najdete, může však trvat celé hodiny, než si proklestí cestu sítí uživatelů.

Při hledání programu pro sdílení souborů budete muset vzít v úvahu ještě jednu věc: dokud jste nezaplatili za kus hudby chráněný autorskými právy (jako když si koupíte CD), je jeho stažení nelegální. Ačkoli na vaše dveře pravděpodobně nezaklepe policie, aby vás uvěznila za porušení autorských práv jde po krku spíše velkým rybám, jako je Napster neznamená to, že neporušujete zákon.

Předplacená hudba za rohem

Hledáte-li zcela legální alternativy, možná byste chtěli nahlédnout do aktivních sídel, která vybírají předplatné na download hudby.

Každá velká nahrávací společnost pracuje na službě, jež vám umožní downloadovat písně za měsíční poplatek. Sony Music plánuje na letošní léto spuštění služby s názvem Duet; společnost Bertelsmann AG investovala do Napsteru, s cílem též vytvořit placenou službu. Jiné nahrávací společnosti vymýšlejí způsob udělování licencí na své skladby poskytovatelům předplatitelských služeb. Tyto služby umožní stejně snadný přístup k digitální hudbě, jaký zajišťoval Napster, a slibují vám garantovanou kvalitu zvuku a stabilnější downloady.

Nejlepší alternativy Napsteru

Utility založené na Gnutelle

BearShare: standardní rozhraní BearShare (klon Gnutelly) skrývá největší genialitu této služby: bleskurychlé downloady souborů. Občas jsme přitom dosáhli rychlosti 300 Kb/s což je mnohem rychlejší než u jakýchkoli jiných námi testovaných aplikací, včetně Napsteru. Samozřejmě ne všechny downloady byly tak rychlé, ale celkově BearShare pracoval rychleji než ostatní. Chcete-li dosáhnout rychlejších downloadů, vyhledejte plný zelený pásek ve sloupci Quality of Service (kvalita služby) ve vyhledávacím okně. Nevýhodou je, že BearShare si na sebe vydělává pomocí reklamního apletu, jenž v náhodných intervalech plodí inzeráty v malých okéncích.

LimeWire: neexistuje žádný důvod, proč by vaše aplikace pro sdílení souborů nemohla vypadat dobře. Rozhraní LimeWire, které inspiroval Mac OS, vypadalo ze všech námi testovaných aplikací nejlépe. Ale vzhled není vším, co tento klon Gnutelly nabízí: LimeWire vytváří samostatné poutko pro každé vyhledání MP3, které uskutečníte v jednom sezení, takže se pomocí jednoduchého kliknutí můžete znovu podívat na všechny výsledky. Nevýhoda? Downloady jsou obecně pomalé, a LimeWire nebyl schopen najít naši místní kapelu.

Nástroje vycházející z OpenNapu

Napigator: jste-li spokojeni s rozhraním Napsteru, proč byste měli používat něco jiného? Napigator, aplikace kompatibilní s OpenNapem, pracuje jako přídavný modul (plug-in) Napsteru. Když spustíte Napigator, ten spustí aplikaci Napster. Chcete-li se připojit k MP3 serveru OpenNap (který nefiltruje populární hudbu, na obyčejné službě Napster nyní zakázanou), klikněte na ikonu Napigatoru (vypadá jako malý aligátor) v horní části rozhraní Napsteru. Napigator vytvoří okno, v němž si vyberete některý z několika tuctů serverů OpenNap. Pro vyhledání a download pak použijete rozhraní aplikace Napster úplně stejně, jako byste byli připojeni ke službě Napster. Jediná nevýhoda zjišťování, který ze serverů OpenNap použít, může být poněkud skličující. Každý server je samostatným hájemstvím a jedinou možností, jak přijít na to, na kterém z nich může hudba být, je postupně je prohledat.

WinMX: Jedním z největších problémů aplikací OpenNapu jsou pokusy při rozhodování, které servery prohledávat. WinMX to řeší tím, že vás automaticky připojí k několika z nich. Naleznete-li další, jež chcete používat, můžete je do automatického přihlašovacího seznamu přidat. WinMX také nabízí široké spektrum chatroomů, kde můžete hovořit s jinými fandy muziky. Přestože je rozhraní těžkopádné a ne zcela intuitivní, jakmile se jednou WinMX naučíte požívat, svou práci odvede dobře.

Proprietární služby umožňující downloadování hudby

Několik aplikací, které jsme zkoumali, nepoužívalo jako svůj základ ani Gnutellu, ani OpenNap. Tyto nástroje byly vytvořeny od samého základu až do funkčního stavu a jsou úplně proprietární. Díky tomu se mohou chovat lépe, ale značně klesá pravděpodobnost, že získají velký počet příznivců, což bude znamenat menší dostupný výběr hudby.

Kazaa Media Desktop: stejně jako Napster, má i Kazaa svou vlastní proprietární síť pro sdílení souborů a kromě hudby nabízí videosoubory ve formátu AVI. Výběr hudby je spíše slabý, navzdory velkému počtu uživatelů. Tato aplikace obsahuje mediální přehrávač, takže nemusíte spouštět speciální aplikaci, abyste si poslechli melodie, které jste si nahráli, nebo abyste mohli sledovat videozáznamy. Obsahuje rovněž nástroj pro správu souborů, jenž udrží přehled o všech vašich nahrávkách. Naše jediná stížnost se týkala toho, že z vyhledávací stránky je obtížné zjistit, zda jste již s downloadem souboru začali.

Aimster: ve prospěch Amisteru hovoří dvě věci: soubory jsou zakódované (takže správci sítí nemohou okamžitě říci, o co jde) a Amister vám umožňuje používat váš AOL Instant Messenger Buddy List (seznam pro okamžité rozesílání kamarádům), abyste si mohli vyměňovat soubory s kamarády mezitím co chatujete. Také úžasně rychle vrací výsledky vyhledávání. Má však nemotorné rozhraní, takže těžko rozlišíte, zda se nalézáte ve vyhledávacím nebo přenosovém okně. A download několika souborů se nezdařil.

AudioGalaxy: tento program používá pro správu uploadů a downloadů webové rozhraní doplněné "satelitní" aplikací na vašem PC. Výhodou tohoto satelitního appletu je, že AudioGalaxy může plánovat downloady tak, aby probíhaly na pozadí. Tato služba vás upozorní na všechny dostupné písně, dokonce i tehdy, když jejich majitel právě není on-line. Jakmile je soubor zpřístupněn, AudioGalaxy provede jejich download, pokud necháte satelitní aplikaci běžet. Ale služba AudioGalaxy možná vyrostla příliš rychle: stránky se obnovují pomalu někdy se neobnoví vůbec.

Na obzoru se rýsují další možnosti

Zatímco již dnes můžete narazit na mnoho dostupných alternativ, další jsou na cestě. Zde jsou dvě, o nichž si myslím, že jsou zvlášť slibné.

Espra (www.espra.net): tato aplikace používá pro posílání souborů po internetu síť sdílející soubory, známou jako Freenet. Jednou z velkých předností Freenetu před Gnutellou nebo OpenNapem je, že přenosy souborů jsou zcela anonymní což vás zbavuje obav z toho, jaké informace o vašich hudebních návycích může nějaká marketingová společnost sbírat.

Avšak rozhraní Freenetu je pro netechnicky myslící hlavy noční můrou; nemáte-li zrovna v lásce používání příkazového řádku, Freenetu taky na chuť nepřijdete. Mohlo by se to změnit, až se objeví Espra. Ta poskytuje elegantní grafické rozhraní k Freenetu. Viděli jsme ji ve velmi syrové, rané formě, a budeme ji několik příštích měsíců pozorovat, abychom zjistili, zda se mění k lepšímu.

BitBop Tuner (www.audiomill.com): The BitBop Tuner není sám o sobě programem pro sdílení souborů, může však uspokojit vaši potřebu bezplatných digitálních hudebních souborů. V případě BitBopu zadáte jméno umělce, jehož píseň byste si rádi poslechli, a on toto jméno vyhledá na stovkách dostupných rádiových stanic na Síti. Jakmile nalezne píseň interpretovanou tímto umělcem, zaznamená datový proud ve svém proprietárním zvukovém formátu a uloží jej na váš pevný disk.

Tyto soubory se ve vašem PC řetězí, což znamená, že si je nemůžete vyměňovat se svými přáteli nebo vypalovat na CD, přejete-li si však jen katalog digitální hudby, kterou byste mohli poslouchat při práci, zdá se to být slibné. Tato aplikace se nyní nachází ve stádiu beta-testování a zatím nebylo stanoveno žádné datum jejího uvolnění.

§§§§§


EuroISDN2 v praxi - připojení přes isdn modem diva t/a

Jaromír Doležal

C01P0517

Rád bych se s vámi podělil o své zkušenosti s provozem digitální linky euroISDN2. Možná i vás omrzelo čekat na to, než se připojíte k internetu (mě to u analogového modemu trvalo i více než půl minuty) nebo si stáhnete e-mail s 200KB přílohou, nebo než se vám při brouzdání po internetu načtou v prohlížeči obrázky.

Jednou z možností, jak si zrychlit připojení, je zřízení digitální linky euroISDN2 s přenosovou rychlostí 64 Kb/s na kanál tato možnost se vám bude jevit ještě zajímavěji, žijete-li na malém městě (jako já), kde jsou ostatní alternativy rychlého připojení buď neúměrné drahé, nebo se prostě ve vašem bydlišti zatím vůbec nenabízí. Nezanedbatelnou výhodou je i to, že když vy budete na internetu, může se vaše manželka klidně vybavovat po telefonu s kamarádkou nebo posílat fax.

Balíček Českého Telecomu

V příloze PC WORLDu číslo 4, jste se mohli dočíst o podstatě fungování ISDN a nejrůznějších externích a interních zařízeních. Sám jsem však neodolal "balíčku" Českého Telecomu (euroISDN@on-line za 6 489 Kč), v rámci kterého mi byla nejen přeměněna analogová přípojka na digitální euroISDN2, ale rovněž jsem "dostal" externí modem EICON DIVA T/A ISDN (terminálový adaptér) s ovladačem (programem Eicon DIVA Terminal Adapters) a komunikačním softwarem. Tato varianta se mi hodila, protože mám doma dvě analogová zařízení, telefon a fax, která lze k tomuto modemu připojit prostřednictvím terminálového adaptéru (T/A), jenž převádí digitální signál na analogový. Kdo může jen tak vyhodit telefon a fax? Tento modem je s počítačem ve spojení přes sériový port. Přenosová rychlost je na sériovém portu 230 Kb/s (což se mi vzhledem k rychlosti připojení k internetu 64 Kb/s zdá dostatečné, ačkoliv USB port (tedy rychlejší a nabízí více možností) to není.

Ze čtyř přidělených telefonních čísel využívám pouze tři. Jedno číslo pro internet a další dvě čísla pro telefon a fax (analogová zařízení), přičemž jako "číslo základní" jsem si mohl ponechat původní "analogové" telefonní číslo (z telefonního seznamu). Pomocí ovladače k modemu si lze bez problému určit, jaké číslo chcete přiřadit ke konkrétnímu zařízení, popřípadě je lze prohazovat. Doba připojení k internetu se podstatně zkrátila přibližně na 5 až 8 sekund. Rychlost připojení je garantovaná, pokud jste dříve pracovali pouze s klasickým analogovým dial-upem, bude se vám zdát, že se váš internetový život čtyřikrát zrychlil. Překvapilo mě však, že i přes čtyřnásobné zrychlení přenosu trávím na netu přibližně stejnou dobu jako dříve (to znamená, že platím měsíční paušál za euroISDN2 450 Kč plus přibližně stejné telefonní poplatky za dobu strávenou na Síti), takže pokud jde o finance, rozhodně jsem neušetřil.

Komunikační software

Rád bych se ještě zastavil u komunikačního softwaru, který je dodáván v balíčku Českého Telecomu. Jedná se zejména o aplikaci RVSCOM Lite (od firmy RVS Datentechnik). Po nainstalování se vám spustí "Telekomunikační centrála", jež v podstatě emuluje fax (ostatně máme modem, nikoliv faxmodem), telefon a datové služby (terminál). I když chod této centrály má své výhody například můžete zjistit, z kterého telefonního čísla vám volají (jde tedy o funkce digitálního telefonu), můžete posílat a automaticky přijímat fax, nastavit automatický záznamník či přenášet data na vzdálený počítač atd. mohou vás potkat některá nemilá překvapení.

Prvním překvapením je to, že pokud spustíte tuto Centrálu na svém počítači, nemůžete se zároveň "klasicky" připojit na internet (protože program RVSCOM Lite pracuje s portem COM počítače používaným pro připojení na internet). Další překvapení na mě čekalo při telefonování. Při volání na telefonní číslo, které jsem určil jako základní, není žádný problém, až na maličkost, že nelze spustit Centrálu během telefonického hovoru na tomto čísle. Pokud vám někdo volá na druhé telefonní číslo (v mém případě fax), Centrála tento hovor automaticky přesměruje na počítač, což by vás mohlo zaskočit. Proto je dobré mít po spuštění Centrály "v pohotovosti" mikrofon a sluchátka (nebo zapnuty reproduktory), abyste mohli přijmout hovor, který je automaticky přesměrován z jednoho ze dvou analogových telefonních čísel. K přesměrování na počítač dojde i při přijímání faxu. Přijatý fax bohužel nemůžete převést do textového editoru, protože OCR, jenž je ve standardní verzi RVSCOM, v dodávané verzi Lite není podporováno. Neodpustím si malé upozornění: pokud dojde k vypnutí proudu, tak se k vám nikdo nedovolá. Škarohlídi by mohli podotknout, že s "normálním" telefonem a analogovou linkou můžete telefonovat "unplug" i potmě.

Odesílání faxů

Zajímavým zážitkem je posílání faxů příjemci. Kromě obvyklých faxových funkcí jako jsou vytvoření titulní stránky, připojení textového souboru a jeho odfaxování ve formě dalších faxových stránek apod. si můžete v aplikaci RVSCOM Lite zvolit zaslání tzv. G3 nebo G4 faxu. G3 faxem se rozumí analogový fax, který používá modulovaný audiosignál, data jsou přenášena stejně jako v analogové technologii. Přenosové rychlosti jsou 9,6 nebo 14,4 Kb/s. G4 fax používá digitální protokol X.75 a rychlost přenosu je více než 38,4 Kb/s (teoreticky až 64 Kb/s). U G4 faxu lze použít vyšší rozlišení, než je maximálně 200 dpi u G3 faxu. Doporučuji posílat G3 faxy (analogové), protože je vysoce pravděpodobně, že na druhé straně telefonní linky bude analogové zařízení (tedy pravděpodobně analogový fax zvládající přenosovou rychlost 9,6 Kb/s), a ne digitální zařízení.

Závěrem

Přes všechny tyto malé nesnáze bych euroISDN2 doporučil všem, které již nebaví stále na něco čekat, zatím nemají přístup k vysokorychlostnímu připojení či na internetu netráví tolik času, aby se jim jiný druh připojení vyplatil.

§§§§§


Jede, jede poštovský panáček - Novell groupwise 6

Jaroslav Fikker

C01P0518

Elektronická pošta patří již několik let mezi velmi populární služby. Její možnosti jsou ale poměrně omezené, a tak se většina firem poohlíží po nějakém komplexnějším řešení. Nejlepším východiskem je zcela určitě nasazení některého z tzv. groupwarových systémů, které kromě klasické výměny zpráv zvládají celou řadu dalších funkcí (např. skupinové plánování, správu úkolů, správu dokumentů nebo práci s osobními kalendáři). Jedním z nástrojů této skupiny je také GroupWise, jehož šestá verze se na trhu nedávno objevila.

Není to obyčejná poštovní schránka

Každý uživatel zavedením do systému GroupWise získává univerzální poštovní schránku, kde nalezne vše, co potřebuje ke své práci. Základním nástrojem pro přístup k datům je GroupWise klient, který existuje v několika jazykových mutacích, včetně češtiny.

Základem GroupWise je práce s elektronickou poštou, jejíž možnosti se v jádru příliš neliší od ostatních aplikací tohoto typu. Při odesílání zprávy lze nastavit její prioritu, přiložit k ní soubory, použít formátování textu, zkontrolovat pravopis atd. Za samozřejmost se dnes také považuje možnost automatického připojení podpisu autora nebo přiložení identifikačních údajů ve formátu vCard. Nicméně narazíte zde i na funkce, které již tak běžné nejsou možnost nastavení doby platnosti zprávy (nebude-li v této době přečtena, bude automaticky vymazána ze schránky příjemce), pozdržení odeslání zprávy, podrobná evidence událostí u každé položky nebo smazání již odeslané, ale adresátem dosud nepřečtené zprávy. Pro zajištění bezpečnosti jsou k dispozici standardní technologie šifrování a elektronického podpisu.

Velmi užitečnou novinkou je podpora protokolů POP3, IMAP4 a NNTP na straně klienta. Díky tomu můžete nyní pracovat nejen s univerzální poštovní schránkou GroupWise, ale také v podstatě s libovolnými poštovními a diskusními (news) servery na internetu.

Další propracovanou funkcí GroupWise je práce s kalendářem, který nabízí celou řadu předdefinovaných pohledů s přehledně zobrazenými schůzkami, připomínkami a úkoly. Zajímavou možností je skupinové zobrazení, kdy vedle sebe vidíte plány několika osob. Naplánovat schůzku je velmi snadné. Všechny typy položek jsou totiž považovány za zprávu. Pokud tedy umíte vytvořit e-mail, zvládnete také vytvořit schůzku. Plánování schůzky více osob vám usnadní vestavěný nástroj pro vyhledávání volných termínů.

Standardní součástí GroupWise je také systém pro správu dokumentů, který mj. podporuje sdílení dokumentů mezi uživateli, vytváření různých verzí dokumentů nebo možnost zobrazení historie změn. Nabízí také fulltextové vyhledávání, založené na automatickému indexování obsahu většiny z podporovaných formátů (indexovány nejsou grafické, databázové a bohužel ani PDF soubory).

Správu kontaktů zajišťuje adresář, který v nové verzi dokáže pracovat s protokolem LDAP. Díky tomu získáte přímo z GroupWise přístup k rozsáhlým databázím internetových adresářových služeb, jako jsou např. Bigfoot, Atlas nebo Seznam. Stejně jako v případě některých dalších komponent GroupWise, lze i adresáře sdílet s ostatními.

Vzdálený přístup

Řada uživatelů tráví spoustu času na cestách, a přesto potřebují mít přístup do své schránky. Jedním z možných řešení je využití režimu vzdáleného přístupu klienta, kdy si určíte jaký typ spojení (modem, síť, TCP/IP) se má použít pro navázání komunikace a jaké informace chcete z poštovní schránky přenést na lokální disk. Jediným omezením je nutnost mít počítač s nainstalovaným klientem GroupWise.

Další variantou je WebAccess, díky němuž se můžete ke své schránce připojit přes obyčejný webový prohlížeč a přesto mít k dispozici většinu funkcí, na něž jste zvyklí. Dokonce můžete svoji poštovní schránku ovládat i prostřednictvím mobilního telefonu nebo kapesního počítače s podporou WAPu. Díky WebPublisheru lze navíc velmi snadno a rychle zveřejnit libovolný dokument na firemním web-serveru. A to vše v základní ceně systému bez jakýchkoliv příplatků.

Vynechat nelze ani modul GroupWise Internet Agent, který z GroupWise dělá plnohodnotný internetový komunikační server (podpora protokolů SMTP, POP3, IMAP4 a LDAP). Vaše poštovní schránka tedy může být dostupná v podstatě z libovolného klienta elektronické pošty (např. Outlook Express, Netscape Messenger).

Správa GroupWise

prodělala v nové verzi také celou řadu změn. Tou nejnápadnější je střídání na postu základního administrátorského nástroje NetWare Administrator byl nahrazen ConsoleOne, kde nyní naleznete vše potřebné pro správu a údržbu celého GroupWise.

Řada správců bezpochyby přivítá přítomnost nového NLM modulu, který umožňuje spolehlivě zálohovat data i za chodu systému, včetně všech otevřených a uzamčených souborů.

Pokud chcete mít dokonalý přehled o chování celého komunikačního systému, nezapomeňte si nainstalovat GroupWise Monitor. Pomocí tohoto nástroje můžete snadno sledovat činnost jednotlivých modulů téměř odkudkoliv. Kromě vlastní konzole (standardní aplikace pro Windows) lze totiž informace získat na dálku prostřednictvím webového prohlížeče nebo mobilního telefonu s WAPem.

Novell GroupWise 6

jednoduché ovládání

množství komponent v ceně

bezpečnost

podpora mobilních uživatelů

lokalizace

Doporučená cena: 24 700 Kč pro 5 uživatelů; zajímavé upgrady

K recenzi poskytla firma: Novell Praha, s. r. o. www.novell.cz

§§§§§


Rádce uživatele Internetu I.

Martin Ignjatovic

C01P0520

Internet není jen skvělým komunikačním prostředkem, ale zároveň místem, kde na nás číhá mnoho nástrah. Záměrem tohoto seriálu je poskytnout čtenáři alespoň částečně objektivní pohled na problematiku bezpečnosti. Pokusíme tyto nástrahy přiblížit a popsat, a zároveň si povíme, jak se jim vyvarovat. "Na internetu není nic v bezpečí, vše lze ukrást, největším nebezpečím pro společnost jsou hackeři". Bohužel takto vypadá představa většiny lidí o bezpečnosti Sítě. Pravdou ale je, že 90 % průniků či "shození" různých systémů bývá způsobených právě neznalostí, nezkušeností nebo nedůsledností, ať už správců sítí nebo uživatelů.

Níže uvedené postupy a rady se budou týkat převážně běžných uživatelů osobních počítačů a operačního systému Windows. Tomuto operačnímu systému se budeme věnovat i z toho důvodu, že je k různým druhům útoků náchylnější. Unixové systémy, zejména systém Linux, jsou v otázkách bezpečnosti flexibilnější. Nicméně seriál si mohou přečíst i uživatelé unixových systémů, neboť jeho převážná část je napsána v obecné rovině. Informace pro správce systémů jsou příliš odborné a konkrétní, a tím pádem pro čtenáře neatraktivní, proto se jimi nebudeme zabývat.

DÍL PRVNÍ E-MAIL

Někdo čte váš e-mail?

Téměř každý, kdo má přístup k internetu, má jistě někde zřízenou osobní e-mailovou schránku. E-mail je dnes jedním z nejvíce používaných prostředků ke komunikaci mezi uživateli počítačů. A právě proto jsou nejčastěji vedeny útoky proti e-mailovým schránkám. Ze schránek lze totiž zjistit řadu užitečných informací, například hesla k jiným službám a podobně. Jak takový útok může probíhat?

Bezpečnostní otázka

První metodou je pokus o uhodnutí tzv. bezpečnostní otázky nebo hesla. Bezpečnostní otázku dnes používá mnoho serverů a slouží uživateli v případě zapomenutí hesla. Princip je jednoduchý. Zapomenete-li heslo k vaší e-mailové schránce, odpovíte na bezpečnostní otázku a přístup do schránky je vám povolen. Nutno ještě podotknout, že se tento systém týká serverů, které nabízejí přístup do schránky prostřednictvím webového rozhraní (pomocí internetového prohlížeče). Namátkou mě napadá například seznam.cz, centrum.cz, yahoo.com a další. Potencionální útočník se pokusí přihlásit pod vaším uživatelským jménem a uvede náhodné heslo. Pokud nemá štěstí a heslo neuhádne, je mu nabídnuta kontrolní otázka. Některé servery dokonce nabízejí předem připravený seznam kontrolních otázek! Většinou jsou to otázky typu jak se jmenuje vaše manželka, váš pes, jaké je vaše oblíbené jídlo či datum vašeho narození. Pokud je útočník vaším známým (což není zas tak ojedinělý jev!), není problém odpověď uhodnout. Někteří útočníci se za tímto účel s vámi "naoko" spřátelí (např. na některém chatu) a pak z vás citlivé informace opatrně "vytáhnou".

Stačí obyčejný e-mail

Další možností je oklamání uživatele pomocí obyčejného e-mailu. Útočník si zřídí na serveru, kde máte účet i vy, konto s názvem například admin, administrator, postmaster, spravce.site a podobně, a pak vám jednoduše pošle e-mail ve znění například: "Na našem serveru byla nedopatřením vymazána databáze hesel, zvolte si prosím nové heslo a pošlete ho zpět na tuto adresu... Za toto nedopatření se Vám omlouváme...". Na takovýto druh útoku by však naletěl jen málokdo (ale...).

Útok na poštovní server

Dále je tu možnost třetí, jež spočívá v útoku na poštovní server vašeho poskytovatele e-mailové schránky. Útočník si stáhne z internetu nějakou utilitu (výběr je mimochodem široký) a pomocí ní se napojí na poštovní server vašeho poskytovatele. Zadá vaše uživatelské jméno, a program pak zkouší zadávat různá hesla. Většina těchto programů funguje na principu takzvaného wordlistu (seznam hesel, která zkouší dosadit). Ptáte se, co s tím? Odpověď je jednoduchá. Stačí si vybrat vhodné heslo. Například hesla jako petr, bobik atd. jsou naprosto k ničemu, neboť jsou obsažena téměř v každém worldlistu. Navíc je tu možnost, že útočník je váš známý a může zkoušet různá hesla, která se nějakým způsobem vztahují k vaší osobě. Ale například heslo O&8Fc9#f nemá šanci uhodnout nikdo a většina programů také ne. Existuje program, který právě takováto hesla generuje, jmenuje se PassGenerator a můžete ho získat na adrese http://benjaminsoftware.hypermart.net. Na druhou stranu se takové heslo těžko pamatuje a budete zřejmě nuceni si ho někam poznamenat, což představuje další riziko. Divili byste se, kolik uživatelů má svá hesla napsána a položena vedle počítače nebo nalepená přímo na monitoru. Pro vašeho "kolegu" v zaměstnání pak není problém si toto heslo opsat a pak si v klidu číst ve vaší soukromé korespondenci.

Existují rovněž programy, které se na server napojí a zkouší všechny kombinace různých znaků, až do doby než najdou správnou kombinaci. Takováto "akce" však útočníkovi zabere neskutečně mnoho času, a i když se útočníci často sdružují ve skupinách, a mohou si tak práci rozložit a tím pádem i urychlit, většinou jim ale obyčejný uživatel za takovouto námahu nestojí. K tomuto tématu by se ještě slušelo uvést známé hackerské pravidlo, které říká: "Lamer (začínající hacker nebo pokročilý uživatel) si zvolí heslo Br7%s@3x a každý týden ho zapomene. Hacker si zvolí jednoduché heslo, například marketa a je mu jedno, pokud ho někdo uhodne. Luser (obyčejný, začínající uživatel) si zvolí heslo marketa, protože nikdo přece nemůže vědět, že jeho žena se jmenuje Markéta :-)".

Odchytávání paketů

Existují ještě samozřejmě další techniky získání hesla, jako například odposlouchávání packetů (packet sniffing), tedy veškeré komunikace mezi serverem a klientem. Pokud chcete předejít i tomuto jevu, zřiďte si konto na nějakém serveru, který poskytuje přístup pomocí SSL (Secure Socket Layer). Takovýchto serverů není mnoho, ale nutno podotknout, že v naší zemi není situace zase tak špatná. SSL poskytuje například email.cz, centrum.cz, volny.cz a někteří další poskytovatelé služeb. Chcete-li si zřídit konto na nějakém serveru, zjistěte, zda-li SSL podporuje. Při použití SSL je veškerá komunikace mezi serverem a vámi šifrována a nikdo pak, i když komunikaci zachytává, ji nemůže číst (alespoň ne do doby, než bude tato technika překonána). I když dodržíte všechny tyto pokyny, pořád nejste v bezpečí. Stále existuje možnost, že se útočníkovi podaří nabourat do serveru, kde máte zřízen účet a číst tak nejen vaší korespondenci, ale i korespondenci dalších uživatelů. S tím, ale běžný uživatel mnoho nenadělá. Snad jen to, že musí dobře zvážit, kde si konto zřizuje. Je dobře znám příklad, jak získat heslo uživatele e-mailových služeb na serveru yahoo.com. Stačí mít zřízené konto na yahoo.com, a poslat e-mail na určitou adresu, do zprávy potom uvést různé údaje v přesně stanoveném pořadí a heslo druhého uživatele pak přijde útočníkovi, bez jakékoliv námahy, do jeho e-mailové schránky. Tato chyba již byla na serveru opravena?! Některé servery, například hotmail.com, usnadňují práci svým uživatelům a ukládají jejich jméno a heslo do cookies (což jsou malé soubory, zhruba o velikosti 1 Kb, které server odkládá na váš lokální disk často se používají k různým statistikám přístupu nebo personalizaci stránek). Při dalším přístupu se uživatel "nemusí namáhat" s vyplňováním hesla a může do své schránky vstoupit rovnou. Existují však utility, které umí z těchto cookies uživatelské jméno a heslo vyčíst. Zřizování kont na takovýchto serverech byste se měli vyvarovat.

Šifrování

Přesto se může stát, že se objeví nějaká další bezpečnostní díra (což se často i stane, a je to přirozené) a do doby, než je opravena, je systém v potencionálním nebezpečí. Je pak na správci serveru, aby sledoval dění v oblasti bezpečnosti a chyby pak včas "záplatoval". Na vás je chránit si e-maily jinou cestou. Touto cestou může být například šifrování, dejme tomu za použití PGP (Pretty Good Privacy), což je šifrovací program, pomocí něhož můžete šifrovat nejen e-maily, ale i například soubory na vašem disku nebo rovnou obsah celého disku. Nutno ještě podotknout, že šifrováním chráníme e-maily nejen před útočníkem, ale například i před správcem serveru, který by si mohl z dlouhé chvíle vašimi e-maily listovat. V neposlední řadě je tu také riziko, že vám útočník vnikne do počítače a obejde tak všechna tato opatření. Na to, jak se vám útočník může do počítače dostat, se podíváme v některém další části našeho seriálu.

Otravné e-maily alias spam

Jistě už to znáte. Do vaší schránky vám přijede spousta e-mailů, které jste nečekali a ani jste je dostat nechtěli. E-maily většinou obsahují různé reklamní nabídky na výhodné ceny a slevy při nákupu zboží nebo odkazy na erotické stránky. Těmto nevyžádaným e-mailům se říká spam. Nikdo samozřejmě z takovýchto zpráv není nadšen, ale většina uživatelů prostě rezignuje a tyto e-maily trpí dále. Je to často dáno neznalostí, jak se podobné činnosti bránit. Aby vám vůbec někdo mohl takovéto reklamy zasílat, musíme nejprve znát vaši e-mailovou adresu. Kde ji sežene? Nejčastěji z různých vyhledávačů, do kterých jste se vy sami zaregistrovali. V České republice mají největší databáze e-mailů firmy atlas.cz a seznam.cz. Spamerovi pak pouze stačí zadat nějaké jméno, například Novák nebo Svoboda (stačí také zadat pár prvních písmen), a pak si jen jednoduše opsat adresy, které vyhledávač nabídl. V dnešní době jsou již k dispozici utility, jež vám z textového souboru e-mailové adresy extrahují. Spamerovi tak stačí zobrazit zdrojový kód stránky a "pustit" na něj tento program. Získá tak téměř bez práce adresy tisíců lidí. Existují dokonce společnosti, jež nabízejí za určitý počet dodaných e-mailových adres peněžitou odměnu. Lidé, kteří této firmě adresy dodávají, si zřejmě neuvědomují, že odměna, jíž dostanou (pokud vůbec něco dostanou), je jen nepatrným zlomkem toho, co společnost rozesíláním reklamy vydělá a taktéž si neuvědomují (nebo jim to je jedno, pokud nejde o ně), jaké problémy způsobují některým uživatelům. Chcete-li tedy mít vaši e-mailovou schránku bez spamu, neregistrujte se u žádné podobné služby.

Spamer, ale může vaši adresu získat i z jiných zdrojů. Dalším, pro spamery oblíbeným zdrojem jsou různá diskusní fóra a konference. Pokud do některé konference chcete přispět, musíte zpravidla vyplnit jméno, e-mail a další údaje. Spamerovi pak stačí otevřít si stránku s fórem ve svém prohlížeči a použít výše uvedenou techniku. Výsledkem je opět získání osobních informací a adres lidí, které může svou reklamou obtěžovat. Při vyplňování těchto údajů buďte obezřetní.


Rádce uživatele Internetu II.

Uvádět adresu se nevyplácí

Pokud si přejete zachovat soukromí, neuvádějte své celé jméno, natož pak e-mailovou adresu. Zvolte si například nějaký pseudonym a pod ním příspěvky posílejte. Většina diskusních fór od vás e-mail povinně nevyžaduje, ale jsou i jiná "zlomyslnější fóra", která uvedení e-mailové adresy vyžadují. Pokud v těchto e-mailových fórech adresu neuvedete nebo zadáte jen jakousi směsici znaků, jste na to zpravidla upozorněni chybovou hláškou. Ptáte se, jak mohl server poznat, že jste nevyplnili e-mailovou adresu, nebo že jste ji vyplnili špatně? Nemusíte se ničeho bát. Všechny tyto kontroly jsou realizovány pomocí nějakého skriptovacího jazyka (JavaScript, PHP, ASP). Tyto jazyky však nemohou zkontrolovat, zda adresa skutečně existuje nebo komu patří. Zkontrolují pouze tvar adresy, tedy odpovídá-li vzorci neco@neco.neco. Tuto podmínku lze různě specifikovat, například tak, že poslední část adresy nesmí být delší než 4 znaky, první dvě nesmí obsahovat závorky a podobně. Tyto skripty lze snadno oklamat. Napíšete-li například adresu qwert@trewq.asd, máte téměř stoprocentní jistotu, že ji skript posoudí jako správnou. Lze samozřejmě naprogramovat skript, který posoudí tvar adresy opravdu spolehlivě, ale většině vývojářů to za námahu nestojí.

Jistě si říkáte, k čemu pak vůbec e-mailové schránky jsou, když nikde nemůžete uvádět svoji adresu? Máte pravdu, e-mail je jedním z nerozšířenějších komunikačních prostředků. Nebude-li nikdo znát vaši adresu, nikdo vám nebude psát a nezískáte tak například nové přátele. Řešení je prosté. Zřiďte si ještě jednu schránku, například u nějakého serveru, který tuto službu poskytuje zdarma. Bude tak mít dvě e-mailové adresy. Jednu si vyhraďte pro citlivou nebo soukromou korespondenci (tuto adresu si poté dobře hlídejte a poskytujte ji jen důvěryhodným lidem), a druhou používejte pro "veřejné účely", jako například vyhledávací služby nebo diskusní fóra. Zachováním soukromí na Internetu se budeme zabývat v příštím dílu našeho seriálu. Ale přesto nikomu není příjemné, pokud ho spameři obtěžují i v jeho "veřejné schránce". Naštěstí existují programy, pomocí nichž tomu můžeme částečně zabránit. Takový program se připojí k vaší e-mailové schránce a zjistí, jaké jsou v ní uloženy zprávy (aniž by je stahoval na disk). Zpravidla zobrazí, kolik je nových zpráv a jejich hlavičky (odesílatel, předmět). Vy se pak rozhodnete, které zprávy mají být vymazány, a které mají zůstat. Tyto programy rovněž nabízejí možnost nastavení různých filtrů, pomocí nichž si můžete definovat, od kterého příjemce se mají zprávy rovnou vymazat. Mezi tyto programy patří například SpammMotel nebo FixNews. Oba tyto programy jsou freeware a můžete je získat na adrese www.download.com. Stejného principu využívají i některé služby, které poskytují e-mailové schránky. Většinou si lze přes webové rozhraní nastavit různé filtry, přeposláním počínaje a vymazáním konče. Bohužel, ale spameři nepoužívají k rozesílání jen jednu adresu. Pošle--li vám spamer každou nevyžádanou zprávu z jiné adresy, jste proti jeho počínání téměř bezmocní, nemluvě o obchodech, které mezi sebou provádějí různé spamerské společnosti, při nichž si vyměňují adresy svých "zákazníků". Může se pak klidně stát (a často se i stane), že se ocitnete v databázi několika desítek společností a jste bombardováni někdy i desítkami e-mailů denně (pokaždé samozřejmě z jiné adresy). Proto vždy důkladně zvažte, komu poskytujete svůj e-mail, ať "veřejný" či soukromý.

Tisíc e-mailů ve schránce?

Zní vám nadpis poněkud divně? Ano, i to je možné. Skutečně se může stát, že vám nějaký "šprýmař" pošle najednou tisíc e-mailů. Většinou to bude nějaký váš zlomyslný "známý" nebo "kolega" ze zaměstnání. Může se však najít i někdo, kdo e-maily rozesílá z dlouhé chvíle. Takovéto činnosti si říká mailbombing. Název je všeříkající, neboť jste e-maily doslova bombardováni. Situace je to jistě nepříjemná. Nikomu by se nechtělo tyto zprávy stahovat, natož číst. A když si uvědomíme, že většina uživatelů si nechává přeposílat zprávy na mobilní telefon, je situace přímo kritická.

Jak se tomuto druhu útoku bránit? Za prvé je tu možnost spojit se se správcem systému, kde máme zřízenou e-mailovou schránku, a požádat ho o vymazání všech zpráv, případně zablokování odesílatele a získání jeho údajů (IP, e-mailová adresa, adresa serveru atd.), které můžeme použít při jeho vypátrání. Některé servery mají tento druh ochrany přímo implementován. Jsou nastaveny například tak, že vám nesmí přijít v určitém časovém intervalu určitý počet zpráv od jednoho uživatele a podobně. Útočník musí najít nějaký server, přes který bude svoje zprávy posílat. Servery jsou ale většinou proti tomuto druhu činnosti zajištěny a nedovolují posílání velkého počtu zpráv v krátkém časovém intervalu. Ale nutno podotknout, že tyto servery existují. Když neuspějeme u správce serveru, musíme se spolehnout na vlastní síly.

Pomůžeme si sami

Existuje výborná utilita, která nám pomůže se tohoto jevu zbavit. Jmenuje se Bombsquad a je k mání na adrese www.dolphinsys.com. Tato malá, ale šikovná utilitka se připojí na pop3 server vašeho poskytovatele (server, přes který dostáváte zprávy) e-mailové schránky a smaže všechny zprávy, které v ní máte. Můžete si rovněž sami určit, kolik zpráv si přejete zachovat (implicitně 10). Tyto zprávy jsou pak zapsány do textového souboru a uloženy na váš disk. E-mailové zprávy se naštěstí řadí do schránky postupně, takže nemusíte mít strach, že přijdete o důležité zprávy. Musíte ale vědět, kolik zpráv jste ve schránce měli, a určit tak programu, od které zprávy má začít s výmazem. Nutno podotknout, že s výmazem byste měli začít bezprostředně po útoku, jinak hrozí, že budou smazány i zprávy, které přišly po něm! Máte-li zřízeny dvě e-mailové schránky (jak bylo popsáno výše), rozhodně si nenastavujte přesměrování na mobilní telefon u vaší veřejné schránky. Pokud se někdo rozhodne "vybombardovat" vaši soukromou schránku, můžete okruh podezřelých snadno zúžit a tím i snáze určit pachatele. Jestliže se vám podařilo problém zvládnout, jistě nebude chtít, aby se v budoucnu opakoval. Tomu zabráníte jedině tehdy, víte-li, kdo vám e-mail poslal. Jak to zjistíte, si povíme někdy jindy.

Od koho je e-mail doopravdy?

Ptáte se někdy, zda-li je e-mail, který jste dostali, skutečně od osoby, která je uvedena jako odesílatel? Ve většině případu tomu tak skutečně bude, ale možnost zfalšování nemůžeme nikdy vyloučit. Falšování e-mailů je bohužel velmi snadné. Například v programech firem Microsoft či Netscape, nemluvě o různých webových službách, je to doslova otázkou několika vteřin. Stačí pouze přepsat příslušné nastavení, a můžete vesele páchat škody. Naštěstí v sobě e-mail obsahuje hlavičku, která identifikuje původního odesílatele. Podle této hlavičky se dá přibližně určit, kdo e-mail poslal. O stopování pachatelů nekalé činnosti si povíme v některém dalším díle našeho seriálu. Pro tuto chvíli nám postačí tato metoda. Například v programu Outlook Express si klikněte na došlou zprávu pravým tlačítek myši a vyberte položku Vlastnosti, přepněte na kartu Podrobnosti a poté klikněte na Zdroj zprávy. Z hlavičky můžete vyčíst, kudy zpráva putovala (přes jaké servery), a jaká je IP adresa původního odesílatele (někdy adresa serveru). Zkušenější uživatele už jistě pochopí, odkud vane vítr. O struktuře a jednotlivých údajích této hlavičky si budeme povídat v dílu o stopování pachatelů. Nejste-li si však stále jisti, odešlete e-mail zpět autorovi této zprávy (osobě, která je uvedena jako odesílatel) a zeptejte se ho, zda-li uvedený e-mail skutečně poslal. Tím, že falzifikátor uvede adresu jiné osoby (té, za kterou se vydává), zbavuje se tak naštěstí možnosti zprávu přijmout, pokud na ni odpovíte. Pokud to však myslíte s identifikací a podpisováním zpráv vážně, měli byste používat digitální podpis.

I love you?

Před jistým časem obletěla svět zpráva o viru I love you, který napáchal škody po celém světě, vyčísleny pak byly na mnoho milionů dolarů. Od té doby se podobné viry objevují téměř periodicky, vzpomeňme na nedávný případ viru Anna Kournikova a jiné. Paradoxem je, že tyto viry jsou až triviálním kódem vytvořeným zpravidla pomocí skriptovacího jazyka, nejčastěji VB skriptu. O virové teorii si budeme povídat až někdy jindy, takže jen stručně. Hlavním důvodem rozšíření byla naivita a nezkušenost mnoha uživatelů a jejich špatné zacházení s e-mailovým klientem. Většina těchto lidí klikla na přílohu zprávy a umožnila tak viru nejen zničení vlastního systému, ale zároveň mu usnadnila jeho rozšíření na další počítače. Lidé jsou tvorové omylní, ale v tomto případě doslova nepoučitelní. Přijde-li vám elektronickou poštou zpráva s přílohou, buďte nadmíru obezřetní. To, že zpráva přišla od vašeho známého, ještě neznamená, že nemůže být zavirována. Je-li tato zpráva navíc z neznámého zdroje, navíc psaná například anglicky, bez milosti ji smažte a nesnažte se ji prozkoumávat (to platí hlavně pro nezkušené uživatele).

Rozhodnete-li se tuto zprávu přesto "prozkoumat", držte se následujících pokynů. Za prvé si nastavte svého poštovního klienta tak, aby automaticky nezobrazoval příchozí zprávy. Zpráva totiž může být ve formátu HTML a obsahovat kus kódu skriptovacího jazyka (VB nebo Javascript), který automaticky spustí přiložený soubor. Ve většině poštovních klientů můžete spouštění skriptů zakázat. Existují rovněž různé utility, jež znemožní spouštění skriptů. Takovýmito utilitami jsou například Volto Interceptor, který si můžete stáhnout z adresy www.volto.com. Pomocí těchto programů si můžete zvolit, zda-li budou skripty povoleny či zakázány. Je také možné nejdříve otevřít skript pomocí textového editoru a po posouzení, zda-li je v pořádku, povolit jeho spuštění. Nejste-li ale zkušenými programátory, zakažte spouštění skriptů globálně. Pokud máte vypnuto spouštění skriptů, můžete zprávu otevřít a přečíst si její obsah. Zdá-li se vám obsah v pořádku, budete zřejmě chtít prozkoumat přílohu. A právě zde nastává největší kámen úrazu. Mnoho uživatelů klikne na přílohu a zvolí spustit nebo otevřít z aktuálního umístění (záleží na použitém poštovním klientu). Ale to je největší chyba, které se můžete dopustit. Soubor je spuštěn bez jakékoliv kontroly a může začít páchat škody na vašem počítači. Pokud chcete soubor spustit, musíte ho nejdříve uložit na váš lokální disk, a poté ho podrobit antivirovým a jiným kontrolám. Samotným uložením viru na disk nevzniká žádné nebezpečí. To přichází až v okamžiku, kdy se ho pokoušíme spustit. Jak již bylo řečeno, virové problematice se budeme věnovat v jiném dílu našeho seriálu. Stačí, když si zapamatujeme, že nesmíme otevírat a spouštět nic, co by neprošlo antivirovou kontrolou!

Co bude příště?

V příštím dílu našeho seriálu se podíváme na nebezpečí, která nám hrozí při surfování po webových stránkách, a také si povíme něco o zachování soukromí. Všechny vaše rady, postřehy, názory, prosby a náměty rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Pavučina - Nebezpečí, která na vás číhají na webu [IV] - Povolání: hacker I.

Kim Zetter

C01P0521

Za poslední dva roky se počet elektronických útoků více než ztrojnásobil. Kdo jsou lidé, kteří se snaží zmocnit vašich dat, a co mají za lubem? Zeptali jsme se na tyto otázky odborníků i hackerů samotných.

Nemůže mu být více než dvanáct, ale už se pohybuje s arogancí popové hvězdy, když si přihne koly, udusí cigaretu a upře pohled zpět na blikající monitor, ze kterého za posledních šest hodin téměř nespustil oči. S vyholenými pruhy po straně hlavy vypadá jako postavička ze Šíleného Maxe, která se najednou ocitla obklopena ze všech stran kabely a stoly prohýbajícími se pod tíhou podomácku vyrobených plošných spojů, nabouchaných laptopů a zařízení pro odposlouchávání telefonů. Je jedním ze stovek hackerů, kteří se sešli v Las Vegas na svém každoročním klání Def Con a proměnili Alexis Park Resort v cosi, co připomíná stanici výsadkových jednotek. Po celý víkend se budou snažit týmy sestavené z hackerů proniknout do serveru poskytnutého k tomuto účelu organizátory akce a zároveň se budou snažit překazit podobné snahy svých protivníků. Jde o staletí starou hru boj o vlajku, jen tentokrát přenesenou do virtuálního prostředí.

Ale pro nezletilé či sotva zletilé kybernetické "vojáky" to není jen hra. Hackování se v poslední době stalo i dobrou investicí do budoucí kariéry. Z hackerů se stávají vysoce žádaní odborníci přes počítačovou bezpečnost, o jejichž služby se zajímá stále více a více společností.

Kdysi bylo hackování považováno za záležitost pár podivínů, kteří to neměli v hlavě tak docela v pořádku. Dnes mezi hackery najdete opiercingované drsňáky i zcela normálně vypadající chlápky v bermudách a pohodlných mokasínech. Druhou skupinu tvoří především hackeři a bývalí hackeři, kteří začali pracovat jako systémoví administrátoři nebo konzultanti.

Jedním z důvodů, proč je dnešní hackerská komunita tak rozmanitá, je, že samotné hackování, alespoň ve své jednodušší podobě ("předělávání" webových stránek a zahlcování severů velkým množstvím dat) nevyžaduje už téměř žádné odborné znalosti.

NÁSTROJE A VYBAVENÍ

Internet je plný webových stránek, které nabízejí návody a nástroje začínajícím hackerům. Děti, zločinci i teroristé tak mají všechno, co potřebují, na dosah ruky a počet počítačových útoků tak stále roste.

"Nároky kladené na schopnosti a vybavení začínajících hackerů se velmi snížily," říká třicetiletý Jeff Moss, bývalý hacker, v současnosti pracující jako bezpečnostní konzultant, a jeden ze zakladatelů Def Conu. "Jste-li z politických či ideologických důvodů odpůrci pěstování pšenice a chcete předělat stránky Asociace pěstitelů pšenice, stačí se připojit na internet a postupovat podle návodu."

I přes rostoucí kvalitu zabezpečení a zvyšující se tresty za proniknutí do cizího systému se počet hackerských útoků za poslední dva roky více než ztrojnásobil. V roce 1999 zaznamenal ve Spojených státech vládní tým odborníků zhruba pět tisíc útoků na firemní systémy, zatímco v roce 2000 už jich bylo sedmnáct tisíc. A to se jedná pouze o nahlášené případy, většina společností ze strachu před negativní publicitou útoky nikdy nenahlásí. Statistika zahrnuje průniky do sítě (čímž hackeři získají přístup k firemním datům), poškozování webových stránek, zahlcování serverů a krádeže dat. FBI odhaduje, že na celém světě připravili jen za loňský rok hackeři firmy o zhruba 1,5 bilionu amerických dolarů.

Nebezpečí zahrnuje soukromou i firemní sféru: hackeři mohou ukrást hesla a čísla účtů z vašeho domácího počítače nebo vytáhnout z lokální sítě vaší společnosti firemní tajemství. Loni v říjnu skupina hackerů zaútočila na firemní síť Microsoftu a s úspěchem získala přístup ke zdrojovému kódu programů této firmy.

Hackeři představují nebezpečí i pro národní bezpečnost rafinovaní teroristé nebo týmy specialistů nepřátelské země mohou vyřadit z provozu satelitní systémy, vést ekonomickou válku manipulací peněžních převodů, nebo narušit kontrolní systémy letišť.

HODNÍ PROTI ZLÝM

Ne všichni hackeři mají však nekalé úmysly. Někteří pracují pro různé společnosti na zabezpečení jejich systémů, nebo upozorňují výrobce softwaru, když odhalí bezpečnostní trhliny v některém z jejich programů.

"Rozbíjet je jednoduché," říká Syke, třiadvacetiletý odborník na počítačovou bezpečnost a člen hackerské skupiny New Hack City. "Najít řešení je často mnohem těžší, ale zároveň uspokojivější."

Ale za každého hackera, který vymění černou čapku za bílou, nastoupí tucet dalších, kteří i nadále nedávají vládám a společnostem chvilku klidu. V únoru pronikla skupina hackerů hlásících se k politice volného obchodu do systému Světového ekonomického fóra a získala čísla kreditních karet přibližně 1400 vedoucích vládních činitelů a představitelů předních firem včetně (alespoň se to tvrdí) čísel kreditních karet Billa Gatese a Billa Clintona.

Moss tvrdí, že hackerské útoky budou nabírat na počtu i kvalitě. "Tvrdíval jsem, že se ten problém bude zhoršovat, nežli se bude moci zase zlepšit. Dnes už si myslím, že se bude jen zhoršovat. Produkce nedostatečně zabezpečených programů je rychlejší, nežli odhalování jejich trhlin. Trendem je přidávat programům více a více funkcí a s každou další funkcí se počet bezpečnostních trhlin zvyšuje."

Budeme se muset smířit s tím, že hackerů se jen tak nezbavíme. Je proto na místě vědět, s kým máme tu čest a jaké jsou jejich záměry.

HACKEREM Z NUDY

"Lidé se příliš nechávají ovlivnit filmy a myslí si, že hackeři začnou třetí světovou válku," tvrdí Deth Veggie, člen skupiny Cult of the Dead Cow, která patří mezi nejstarší hackerské skupiny vůbec (funguje od roku 1984). "Ve skutečnosti valnou většinu hackerů tvoří inteligentní děti, které se prostě nudí."

(Poznámka redaktora: Většina hackerů používá přezdívky. Pokud nás o to požádali, uvedli jsme je v článku pod těmito přezdívkami namísto skutečných jmen.)

Je pravdou, že většinu hackerů, kteří na sebe dnes upoutávají pozornost veřejnosti, tvoří děti. Hackeři většinou začínají jako teenageři a svou kariéru končí někdy okolo třicítky. Ale hackerem může být kdokoliv šestnáctiletý kluk, který z nudy ničí webové stránky, nebo šestatřicetiletý úředník, jenž sabotuje server bývalého zaměstnavatele. Sami hackeři však říkají, že ne každý, kdo se hackováním zabývá, je skutečný hacker.

HACKEŘI A TI OSTATNÍ

Kdysi nemělo hackování nic společného s porušováním zákonů nebo sabotážemi systémů. Vůbec první hackeři, kteří se objevili v šedesátých letech, si kladli za cíl ovládnout tajemství komplikovaných počítačových systémů a posunout technologický pokrok za v té době známé hranice.

Hackerská etika, nepsaný kodex chování vládnoucí světu hackerů, říká, že hacker by neměl způsobit škodu. Richard Thieme, který pravidelně přednáší na Def Con, tvrdí, že hacker by měl systémem "proplout, aniž by po sobě zanechal jedinou stopu." Ale toto poselství se stále více ztrácí v přílivu znetvořených webových stránek a ukradených dat.

Pravého hackera spolehlivě rozzuříte, když si ho budete plést s crackerem tedy osobou, která proniká do systémů za účelem poškození nebo krádeže dat. Ale i když někteří hackeři se k etickým zásadám hrdě hlásí, hranice mezi hackery a crackery je často více než nezřetelná. Většina hackerů například nevidí nic špatného na tom, když se "nabourají" do cizího systému a trochu se tam porozhlédnou. Zákon na to má pochopitelně jiný názor.

"To, že je něco proti zákonu, ještě neznamená, že je to špatné," prohlašuje Veggie. "Ale jakmile systém poškodíte, nebo odcizíte data, stáváte se z hackera zločincem."

Dvacetiletý hacker, který si říká T12, přiznává, že se několikrát dopustil pochybného jednání, ale zároveň tvrdí, že normálně by nikdy webovou stránku či sídlo nepoškodil. Pokud by ale například telefonní operátor bez jeho vědomí změnil číslo předvolby a začal mu za připojení účtovat deset dolarů na minutu, neváhal by s odplatou. "To je přesně případ, kdy bych nezaváhal jejich stránky poškodit a dát tak vědět ostatním."

Diablo, teenager a člen rumunské hackerské skupiny Pentaguard, prohlašuje, že hacker by "nikdy neměl zneužívat svých schopností." Dodává ale, že "pokud proniknete na server a změníte webovou stránku, nikomu to neublíží. Administrátor se trochu zapotí, ale to je všechno."

Skupina Pentaguard má na svědomí přes stovku změněných stránek většina z těchto stránek patří vládním nebo armádním organizacím a Diablo říká, že si dává pozor. "Nikdy nemažte ani nepoškozujte data, a rozhodně nikdy neshoďte systém."

To je jeden názor, ale Jon Shimabuku, ředitel jednoho z Pentaguardem napadených sitů (patřícího havajské státní legislatuře), namítá, že jeho úřad musel zaplatit 4 000 dolarů za několik nových vysokokapacitních pevných disků, protože disky, které se staly terčem útoku, zabavila policie coby důkazní materiál, a že webové stránky úřadu tak byly vyřazeny z provozu na celý týden.

ZNAMENÍ DOBY

Za posledních čtyřicet let hackování bezpochyby prodělalo drastickou změnu. Budete-li mluvit s kterýmkoli hackerem starším pětadvaceti let, nejspíš si vyslechnete nářek nad "starými dobrými časy", kdy bylo programování uměním a proniknout do tajemství počítačových systémů vyžadovalo trpělivost a odhodlání. Dnešní hackeři jsou většinou mladší nežli jejich předchůdci, a schopnostmi se jim zdaleka nevyrovnají. Častěji se soustředí na efektní útoky namísto prohlubování svých znalostí o počítačích, tvrdí starší hackeři.

Fosdick, šestadvacetiletý programátor, který je hackerem od svých jedenácti let, přirovnává novou generaci hackerů k obřím dutým velikonočním zajícům z čokolády "uvnitř je jenom vzduch." Před deseti lety, jak dodává, respektovali hackeři data i počítače a ke své činnosti potřebovali množství často vysoce odborných znalostí. Dnes najdete mnoho takzvaných hackerů, kteří jen používají programy, jimž ani nerozumí, a často za sebou zanechávají spoušť.

Největšího pohrdání se ale ze strany hackerů dostává takzvaným "script kiddies", tedy (převážně) dětem jakýmsi internetovým obdobám sprejerů -, které si z internetu stáhnou hotové programy (scripty) pro zahlcování serverů nebo jednoduché poškozování webových stránek.

Takový hacker, který vlastně ani pořádně neví, co dělá, může ve vašem systém napáchat nenapravitelné škody tím, že do vaší sítě nahraje vadný hackerský program nebo spustí špatný příkaz, který vaše počítače nebo data v nich nenávratně poškodí.

Ale script kiddies většinou nevydrží déle než rok, alespoň podle Williama Knowlese z bezpečnostní firmy New Dimensions International. "Máme co dělat s generací, která chce všechno hned a bez námahy, a když tito lidé přejdou ke složitějším hackerským nástrojům jako je Back Orifice a zjistí, že je nedokáží zvládnout, po chvíli je to přestane bavit."


Pavučina - Nebezpečí, která na vás číhají na webu [IV] - Povolání: hacker II.

PLÍŽIVÁ HROZBA

Script kiddies na sebe možná poutají většinu pozornosti běžných uživatelů, ale odborníci se shodují, že největší nebezpečí hrozí jinde od hackerů, kteří se naopak snaží pohybovat tak potichu, jak to jde, především elektronických zločinců a kyberteroristů.

"Skutečně nebezpeční lidé," říká Fosdick, "hackují potichu v pozadí a rozruch působený script kiddies jim v tom jenom pomáhá."

Podle Michaela Erbschloea, autora připravované knihy Information Warfare: Surviving Cyber Attacks, se hackování "vyvinulo do podoby profesionálního zločinu. Amatérští hackeři se stávají menšinou a skutečnou hrozbou jsou teď zločinci a teroristé."

Jedná se například o lidi, jako byla ruská skupina crackerů, kteří v roce 1994 připravili Citibank o 10 milionů dolarů, nebo jako byl šéf amsterodamské mafie, který najal hackery, aby pronikli do policejních databází.

Před čtyřmi roky, říká Moss, oslovovaly zločinecké organizace hackery a nabízely jim práci. Dnes, vezmeme-li v úvahu snadnou dostupnost hackerských nástrojů na internetu, je pro svou špinavou práci ani nepotřebují.

Ale ta největší hrozba teprve čeká na svou příležitost: nepřátelské vlády, teroristé a domácí militantní skupiny s politickou motivací.

Americké ministerstvo obrany zaznamenává na čtvrt milionu útoků na své systémy ročně. Frank Cilluffo, ředitel informační komise ve washingtonském Centru pro strategická a mezinárodní studia, k tomu poznamenává, že je těžké určit, kolik z těchto pokusů mají na svědomí skuteční nepřátelé pídící se po armádních datech a kolik je nutné připsat na vrub obyčejným hackerům, kteří to jen tak zkoušejí. Každý pokus o proniknutí do systému je však nutné považovat za potenciálně nebezpečný a prošetřit ho.

Pravděpodobnost, že se někomu tímto způsobem podaří získat choulostivá či vysoce utajená data, je podle Cilluffa nízká, protože tajná data jsou většinou uložena v počítačích bez připojení na síť. Dodává, že větší problémy by mohly způsobit útoky například na satelitní či telefonní systémy. Podle údajů CSIS probíhá 95 % veškeré armádní komunikace ve Spojených státech přes civilní telefonní sítě. Útok na tyto sítě by tedy narušil i komunikační schopnosti armády.

Představitelé Navy letos na jaře oznámili, že v prosinci loňského roku zaútočili hackeři na výzkumné laboratoře Navy ve Washingtonu a podařilo se jim získat dvě třetiny zdrojového kódu pro satelitní systémy a systémy pro navigaci řízených střel. Podle Navy se jednalo o starší verzi zdrojového kódu, která nepodléhala utajení.

Cilluffo se nedomnívá, že by masivní elektronický útok na armádní systémy byl záležitostí bezprostřední budoucnosti. Upozorňuje ale, že někteří členové teroristických skupin mají často tituly ze západních univerzit a že jsou schopni podobné útoky v budoucnosti podniknout.

ALE CO JE K TOMU VEDE?

Kromě zločinných a politickým motivů mohou být důvodem hackování třeba pomsta, osobní nenávist, nebo prostě nuda. A bez ohledu na stereotypní představu hackera jako podivínského samotáře, mnoho lidí je k hackování přitahováno i potřebou patřit k určité pevné komunitě.

Veggie, který je v sedmadvaceti mezi hackery již veteránem, říká, že mezi hackery objevil svět, ke kterému může patřit. "Vyrostl jsem na malém městě a všichni mě tam měli za podivína. Na hackování mě přitahovalo, že jsem tam objevil lidi jako jsem já. Byl jsem přespříliš inteligentní dítě s nedostatkem ambic, protože jsem se na střední škole nudil. A tady jsem najednou objevil jiné inteligentní a zajímavé osobnosti."

Dalším důvodem, proč jsou lidé k hackování přitahováni, je pocit moci, který máte, když proniknete k informacím, k nimž byste za normálních okolností neměli mít přístup. Hacker vystupující pod přezdívkou Dead Addict jednou popsal extázi, kterou prochází, když objeví cenné informace, i depresi, jež následuje, když si uvědomí, že pro ně vlastně nemá žádné využití. "To je ten problém, když se stanete bohem," cituje Addicta Thieme na svých webových stránkách (www.thiemeworks.com). "Vidíte všechno, ale nemůžete zasahovat."

Fosdick to vzrušení zná z vlastní zkušenosti. Vypráví, že jednou pronikl do systému firmy zabývající se likvidací nebezpečného odpadu a odhalil tam "pěkně nechutné vnitřní informace," které nebyly zamýšleny pro cizí oči. I když tyto informace nikomu neposkytl, uložil si kopii pro případné pozdější použití. "Jenom pro případ, že bych se jednou rozhodl se společensky angažovat."

Ale mnoho hackerů, kteří začínají jako kybernetičtí "voyeuři", později přejde k nebezpečnějším aktivitám. "Je snadné nechat se zlákat na špatnou cestu," říká Moss. "Nemůžete ještě řídit auto nebo volit, ale máte už moc, kterou vám poskytuje síť."

BÍLÉ ČAPKY

Mnoho z uvedených motivů ztrácí pro hackery s postupujícím věkem na důležitosti. Začínají žít vlastním životem a mění se i jejich žebříček hodnot. Většina z nich nakonec ztratí zájem.

Ben Williamson, jednadvacetiletý systémový administrátor a bezpečnostní konzultant z Los Angeles, k tomu říká: "V hackování máte na výběr jenom tři cesty můžete donekonečna opakovat ty samé triky, můžete se stát skutečným crackerem a zločincem, nebo můžete své schopnosti rozumně využít při navrhování nových programů a vytváření bezpečnějšího prostředí na internetu."

Zabezpečení sítí a internetu je cestou, kterou nakonec zvolí mnoho hackerů, obzvláště dnes, kdy se jedná o dobře placené zaměstnání. Stěžují si, že o jejich konstruktivních aktivitách (jako je například odstranění trhlin v bezpečnostním systému firmy a následné upozornění administrátora) se veřejnost málokdy dozví.

Optyx, devetenáctiletý hacker a bezpečnostní konzultant, získal své první placené zaměstnání v patnácti letech, poté co pronikl do malého ISP. Když využíval trhlinu v systému k opakovanému pronikání po šest měsíců, upozornil na ni příslušného administrátora. Administrátor si však s opravou nevěděl rady a Optyx mu tedy obratem poslal program, který problém odstranil. Administrátor mu poté nabídl práci.

Většinou ale, jak říká Optyx, je utěsňování bezpečnostních trhlin nevděčnou záležitostí. "Většinu společností zajímá jenom to, že jste jim pronikli do systému, a chtějí vás hned žalovat. Proto mnoho hackerů ani pomoc nenabízí. Dneska ještě pořád trhlinu, když ji vidím, opravím, ale administrátory z toho už vynechávám."

Ještě citlivějším tématem mezi hackery a výrobci softwaru je problém zveřejňování bezpečnostních trhlin a nedostatků běžně používaných programů na internetu.

Výrobci softwaru tvrdí, že zveřejněním bezpečnostních trhlin umožňují hackeři komukoliv těchto trhlin zneužívat, a že by namísto toho měli chyby v programu hlásit přímo výrobci, aby je mohl odstranit. Optyx tvrdí, že hackerská komunita se na lidi, kteří chyby nehlásí výrobci, dívá skrz prsty, ale na druhou stranu prý výrobci často oznámení prostě ignorují. "Většina (softwarových) společností se opravováním chyb v programech vůbec nezabývá, dokud tyto chyby nezveřejníte. Pak jim nic jiného nezbývá."

Robert Steele, bývalý zaměstnanec CIA, říká, že je povinností výrobců zajistit bezpečnost prodávaných programů, a že hackeři je nutí přiznat chyby. "Výrobci se dopouštějí velké nedbalosti, když prodávají programy, které neobstojí. Co kdyby někdo prodával takhle nebezpečná auta? Software, jejž nám nabízejí, se v kyberprostoru bezpečně řídit prostě nedá."

Veggie souhlasí. "Cokoli, co je připojené k internetu, se dá hackovat," říká. "A používáte-li Windows 95 nebo 98, nic ve vašem počítači není v bezpečí."

Veggie i Steele se shodují, že větší bezpečnost je v zájmu všech a že ve zlepšování bezpečnosti hrají hackeři klíčovou roli.

"Hackeři, kteří se dnes scházejí například na Def Conu, jsou počítačovými architekty budoucnosti," dodává Veggie. "Ty samé kvality, jež z nich dneska dělají hackery, je zítra udělají nepostradatelnými pro budoucí zaměstnavatele."

Toto všechno vede k jednomu závěru: i když jsou hackeři jedním z nejnepříjemnějších nebezpečí na internetu, ignorovat varování, které nám poskytují, můžeme jen na vlastní nebezpečí. Jak poznamenává Moss, síť, jež není dostatečně zabezpečena před nudícím se devatenáctiletým klukem, který si hackováním krátí dlouhou chvíli, nemůže doufat, že by obstála tváří v tvář útoku nepřátelské vlády nebo elektronického teroristy.

Firemní systémy - Jste snadnou kořistí?

Hackeři a crackeři jsou všude. Můžete si myslet, že vaše firma je příliš malá a nedůležitá, než aby přilákala jejich zájem. Není to pravda. Hackeři se nezaměřují vždy na předem stanovený cíl. Často speciálními programy skenují stovky počítačů a hledají mezi nimi ty zvláště zranitelné. Vetřelcem může být dvanáctiletý kluk, který váš počítač využije jako základnu pro útok na webové stránky některé jiné firmy či organizace, nebo zahořklý propuštěný zaměstnanec toužící po pomstě.

"Internet je dneska jako procházka vinicí, útočníci se tu a tam zastaví, aby ochutnali zvlášť zralý hrozen," říká šéf bezpečnosti firmy Sun Microsystems Brad Powell. "A je to hostina bez konce."

I poměrně bezpečná firemní síť může obsahovat trhliny jako jsou špatně nastavené routery, které vystavují přenášená data všem na odiv. Myslíte si, že vás ochrání firewall? Ne vždy, jak dokazují útoky na Microsoft a EBay. Zde je několik rad, jak lépe chránit svůj systém.

Problém: Špatně utěsněná okna. Hackeři často k průnikům do počítačů a sítí využívají dobře známé trhliny ve Windows v případě, že nemá uživatel nainstalovaný patch.

Řešení: Na stránkách Microsoftu (www.microsoft.com) pravidelně sledujte nové patche, a objeví-li se, bez váhání je instalujte.

Problém: Nechráněné počítače. Dalším oblíbeným trikem hackerů je "nabourat" se do systému přes starý, již nepoužívaný počítač. K takové situaci může dojít, jestliže administrátor zapomene odpojit počítač bývalého zaměstnance od modemu či sítě. Starší počítač nejspíš nebude vybaven nejmodernějšími patchi. A sdílený terminál, jenž nepatří žádnému ze zaměstnanců, se snadno při bezpečnostních updatech přehlédne. Jakýkoli počítač, který je zapnutý a připojený k modemu a síti, umožňuje hackerům proklouznout kolem firewallu a získat přístup do sítě.

Řešení: Zabezpečte starší počítače. Udělejte si inventuru všech systémů a odpojte od sítě ty, které nikdo nepoužívá. Pokud slouží některý ze síťových počítačů jako sdílený terminál, ujistěte se, že jsou na něm instalovány všechny potřebné patche.

Problém: Nedbalé šifrování. Důležitá data na serveru pravděpodobně šifrujete, ale zálohy na jiných počítačích možná už ne. Hackeři se mohou zaměřit právě na data uložená na méně chráněném počítači se zálohami.

Řešení: Šifrovat, šifrovat, šifrovat. Šifrujte data, ať jsou uložena kdekoliv včetně dat na pevných discích.

Boj o bezpečnost nikdy nekončí. Nestačí jen cosi nainstalovat a zapomenout na to. Jak říká Powell, bezpečnost je životní styl.

Programy uvnitř programů

Nepřátelské programy a skripty jako jsou viry nebo trojské koně se mohou ukrývat uvnitř jiných programů. Na tom by nebylo nic nového, uživatelé se vždy vystavovali tomuto nebezpečí při stahování sharewarových programů a her přes internet. Čas od času se nějaký ten vetřelec objevil i v běžně prodávaných programech. Ale průnik hackerů do systému Microsoftu vloni v říjnu může sloužit jako upozornění, že dalším cílem by se mohly stát široce používané programy.

I když Microsoft tvrdí, že v kódu nebylo nic změněno (byl porovnáván se staršími zálohovanými kopiemi), existuje možnost, že by hackeři se zločinnými úmysly mohli proniknout obdobným způsobem ke kódu jiného výrobce softwaru a zanechat v něm na památku trojského koně. Pokud tedy softwarové společnosti nezlepší svou bezpečnost, můžete třeba se svým novým účetnickým programem dostat malou pozornost navíc.

§§§§§


Hardware


Domácí UPS s připojením USB - APC BackUPS CS 350

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C01P0465

Technologie záložních zdrojů je již poměrně dobře zvládnutá a propracovaná, takže příliš často nepřicházejí skutečně radikální novinky. Velkým handicapem stávajících USB však bylo připojení pouze prostřednicvím sériové linky v případě menších, či síťovým rozhraním u velkých modelů. APC však uvádí na trh záložní zdroj, který je určen pro domácnosti a SOHO aplikace, ale zároveň je vybaven USB kabelem a příslušným softwarem.

BackUPS CS 350 vychází z oblíbené řady BackUPS, tedy základní modelové linie společnosti American Power Conversion. Je tudíž, stejně jako jeho předchůdci, vybaven systémem off-line kontroly napájecího napětí, ze které vyplývají jeho základní vlastnosti. Oproti vyšším on-line modelům trvá přepnutí do režimu práce z akumulátorů v případě výpadku energie déle, méně elektroniky však samozřejmě snižuje cenu celé UPS.

Jak už název napovídá, maximální zatížitelnost BackUPS CS 350 je 350 VA, tedy zhruba 210 W. To odpovídá velmi silnému počítači s monitorem a dalšími periferiemi. Při testovací zátěži 200 VA pracovala UPS více než 9 minut, což s přehledem stačí na ukončení všech aplikací a korektní shutdown operačního systému.

Na zadní straně zařízení jsou k dispozici 3 konektory IEC 320 pro připojení běžného napájecího kabelu, které jsou plně chráněny proti úderu blesku, přepětí, podpětí i úplnému výpadku sítě. Další, barevně odlišený napájecí konektor je určen pro připojení méně náročných zařízení, jež jsou tak chráněna proti přepětí v síti, ale už jim není poskytnuto napájení v případě výpadku sítě. Typickým zařízením s tímto provozem bývají tiskárny, skenery a další. Samozřejmě nechybí ani konektor pro přivedení napájení do UPS.

V horní části zadního panelu jsou dva konektory určené pro ochranu modemové, faxové či DSL linky. Jeden je použit jako vstupní, druhý je výstupní, tedy ten, který je chráněn proti poškození bleskem a slouží k připojení modemu či faxu. Vedle dvou konektorů RJ-45 se nachází zdířka ne nepodobná rozhraní pro síť LAN. Právě do ní se však zapojuje komunikační kabel USB.

Na předním panelu jsou umístěny signalizační kontrolky, které upozorňují na zapnutí UPS, práci z akumulátorů, akutní přetížení na výstupu a je zde i servisní signalizace nutnosti výměny baterií. Pod nimi je pak vypínač celého zařízení.

BackUPS CS 350 je představitelem nové generace domácích a SOHO UPS, a jako takový je to bezesporu zajímavý výrobek. Spojuje v sobě vysoké užitné vlastnosti a přijatelnou cenu. Jeho přednostmi jsou především USB komunikace a pak samozřejmě standardně dodávaný software PowerChute.

BackUPS CS 350

vysoká kapacita

ochrana modemu

USB spojení

Cena vč. DPH: 3 300 Kč

K testu poskytla firma: APC, Za pruhy 243/2, Praha 4

§§§§§


Výlet do historie osobních počítačů - Domácí počítače před PC I.

Lukáš Erben

C01P0523

Mohlo by se zdát jednoduché podívat se zpět na půlstoletí počítačové historie a prostě prohlásit "ten to byl". Lze například dvoubitový SIMON, sestrojený Edmundem Berkeleyem a popsaný jako stavebnice v časopise Radio Electronics na přelomu let 1950/51, považovat za počítač? Koneckonců jeho reléová konstrukce disponovala pouze dvanácti bity paměti. Ani pozdější GENIAC (1955, Genius Almost-Automatic Computers), založený prozměnu na elektrických rotačních přepínačích, který Berkeley Enterprises prodávaly ve formě plánů za necelých 16 dolarů, nelze tak docela označit za osobní počítač přestože byl plně programovatelný. Ani Minivac z roku 1961 se svými šesti relé není odpovědí na naši otázku: co bylo prvním osobním počítačem?

Při hledání nejstarších osobních počítačů je rozhodující, jak si termín PC definujeme. Je to počítač snadno využitelný k řešení běžných problémů firemní agendy? Pak by bylo možné za první PC označit DEC PDP-8. Jednalo se sice o "sálový" minipočítač (pár let po jeho prvním uvedení v roce 1965 se ovšem objevila i "stolní" varianta). Ovšem svou cenou 18 000 dolarů se stal pro mnoho společností prvním dostupným počítačem. Z dnešního hlediska se DEC PDP-8 může zdát příliš velký a drahý, avšak v polovině šedesátých let byste jen těžko hledali osobnější počítač.

Přestože IMLAC PDS-1 patří mezi ty méně známé počítačové milníky, je snad vůbec nejblíže tomu, co dnes považujeme za osobní počítač, nebo ještě přesněji za pracovní stanici. PDS-1 vycházel ze staršího PDP-8, byl však doplněn o vektorovou zobrazovací jednotku (procesor a obrazovka). PDS-1 měl mimo jiné snad i vůbec první systém grafických vektorově vykreslovaných fontů. Vedle systému WYSIWYG nabízel tento počítač grafické rozhraní, práci s okny a ovládání pomocí světelného pera ukazovalo se přímo na obrazovce a příkaz se potvrzoval nožním(!) pedálem. PDS-1 patří mnoho prvenství; nejen že se svým grafickým rozhraním a ovládáním předběhl Xerox Palo-Alto o několik let, používal se ke zobrazování jednoho z prvních hypertextových systémů FRESS, ale stal se i první platformou pro hraní her přes internet (přesněji řečeno Arpanet). Právě na IMLAC PDS-1 totiž hráli počátkem sedmdesátých let studenti MIT legendární on-line hru Maze-War, která se údajně stala natolik populární, že byla po určité době na Arpanetu zakázána, neboť zabírala více než polovinu "provozu" na síti.

Jestliže bychom definovali osobní počítač jako počítač stolní, je horkým kandidátem HP 9830A, který se na první pohled příliš neliší od většiny pozdějších "domácích" počítačů. Kompletní alfanumerická klávesnice a přítomnost ROM BASICu jsou pak další "typické znaky", které 9830A i přes cenu, jež se blížila hranici 6 000 dolarů a zaměření do oblasti výzkumu a laboratoří, řadí mezi kandidáty na označení "první osobní počítač".

Přesto jsou jako první osobní počítače mnohdy paradoxně označovány stroje, které lze považovat spíše za laboratorní vybavení Kenbak-1 (1971), Scelbi 8H (1973), Mark-8 (1974) či vůbec nejznámější Altair 8800 (1975). V lepším případě se totiž jednalo o stavebnice obsahující osazené PCB desky a skříň (Altair 8800), v "horší" variantě jste obdrželi pouze holou základní desku (MOS/Commodore KIM-1). Periferie, jako byla klávesnice či monitor, jste si mohli buď postavit, nebo (pokud existovaly) koupit. Co je ovšem odlišovalo od větších bratrů jako byl HP9830, PDS-1 či prototyp Xerox Palo Alto byla cena, která obvykle nepřesáhla hranici tisíce dolarů.

Přes všechno co bylo řečeno, přišel skutečný zlom až v roce 1977. Tehdy se objevilo na trhu několik kompletních, na svou dobu uživatelsky přátelských a zároveň cenově dostupných počítačů, jež se vyznačovaly přítomností klávesnice, zobrazovacího adaptéru (který se někdy připojoval ke klasickému televizoru) a záznamovým médiem (tedy magnetickou páskou či kazetou, případně disketou).

Z úvodní trojice (Apple II, Commodore PET a Tandy TRS-80), která spustila pozdější lavinu osobních/domácích počítačů, je asi nejznámější a nejúspěšnější Apple II v následujících devíti letech se dočkal několika modifikací, z nichž ta poslední, Apple IIgs z roku 1986, obsahovala grafické rozhraní, myš a sadu aplikací. Apple II vycházel z modelu I uvedeného v roce 1976. Zatímco "jednička" se dodávala pouze jako osazená deska (při ceně 666 dolarů bylo vyrobeno celkem 200 kusů), dvojka již byla kompletním stolním počítačem (cena 1 200 dolarů, vyrobeno postupně několik milionů kusů). V původní konfiguraci obsahoval Apple II procesor MOS 6502, 8 KB ROM a 4 KB RAM (později 16 KB, maximální velikost byla 48 KB). Úctyhodná byla rozšiřitelnost. Vedle konektorů pro připojení magnetofonu, analogových joysticků a uživatelského portu byl k dispozici slot pro rozšíření RAM a šest klasických rozšiřujících slotů s koncepcí podobnou dnešnímu PC. Apple II má skutečně velký historický význam: na této platformě se mimo jiné zrodil tabulkový kalkulátor i mnoho dalších aplikací používaných dodnes.

Zatímco Spojené státy zasáhla první vlna masového zájmu o osobní počítače ve druhé polovině sedmdesátých let, Evropa si musela počkat na přelom dekády. Přesněji na rok 1979, kdy britská společnost Acorn uvedla svůj Acorn Atom snad první evropský domácí počítač. Acorn Atom byl na svou dobu levný, ale vcelku solidní stroj měl 2 KB RAM, zobrazoval až 4 barvy a jeho procesor MOS 6502 pracoval na frekvenci 1 MHz. Ve srovnání s počítači dostupnými v té době ve Spojených státech (Apple II+, TRS-80, Atari 400/800) byl ale přece jen poněkud pozadu. Nicméně hned následujícího roku jej zastínil jiný, mnohem slabší britský počítač Sinclair ZX80.

ZX znamenalo počátek evropského počítačového boomu. Modely 80 a 81 (podle let, ve kterých byly uvedeny na trh) byly velmi spartánské (u ZX80 pouze 1 KB RAM, 4 KB ROM, procesor Z80A, bez rozšířené paměti nebylo možné používat jiný než textový režim). Už ZX81 bylo ale velmi úspěšné, a tak není divu, že se ZX Spectrum "gumák", představené v roce 1982, stalo symbolem domácích počítačů nejen ve Velké Británii, ale i v Československu a mnoha dalších zemích východního bloku (bylo jedním z prvních osmibitů, jež k nám v osmdesátých letech ze Západu oficiálně dovážely). Sinclair Research uvedl během osmdesátých let ještě několik dalších variant ZX Spectra (mimo jiné to bylo Spectrum+ s plnohodnotnou klávesnicí, dále Spectrum +2 s kazeťákem, Spectrum +3 s disketovou mechanikou, ne zcela kompatibilní Spectrum128, a profesionální SinclairQL).

Nebylo by ovšem spravedlivé opomenout dalšího zástupce raných evropských osmibitů, který (ač hardwarově lepší) prohrál svůj boj s britským Spectrem. Francouzský Oric-1, později Oric Atmos, byl prvním barevným počítačem, jenž se v Evropě prodával za méně než 100 liber. Byl postaven na procesoru MOS 6502, vybaven 64 KB paměti a speciálním zvukovým čipem (stejný byl o pár let později použit ve Spectru 128 a Amstradu CPC) a měl RGB výstup a vedle "bus" konektoru i paralelní port na svou dobu malý zázrak.

V období let 1982-1985 se objevilo několik desítek nových počítačů, z nichž většina ovšem upadla dávno v zapomnění. Mezi ty nezapomenutelné se řadí zejména Commodore 64, který se na americký trh dostal již v roce 1982. "Komouš" měl k úspěchu veškeré předpoklady široké grafické možnosti (8 spritů, 16 barev, HW scrolling), speciální zvukový čip SID (mylně se někdy tvrdí, že C64 byl prvním domácím počítačem s nezávislým zvukovým čipem, první byl ale pravděpodobně francouzský Oric-1) a na svou dobu slušnou kapacitou RAM 64 KB. C64 brzy zastínil svého vlastního předchůdce Commodore VIC-20 (a to se VIC-20 v dobách největší popularity vyrábělo 9 000 kusů denně), a postupem času se stal nejúspěšnějším osmibitem vůbec.

Už následujícího roku se objevuje další legendární osmibit Atari 800XL. Modely 600XL a 800XL nahradily již zastaralé typy 400 a 800 bohužel velmi mnoho součástek zůstalo zachováno ze starých modelů, což znevýhodňovalo Atari oproti konkurenčnímu C64. I tak se ale dočkalo velké popularity jak v Spojených státech, tak i u nás (zejména s pozdějšími modely 65XE a 130XE).

K zajímavému kroku se v roce 1983 odhodlal Microsoft ve spojení s americkou firmou SpectraVideo a 14 asijskými výrobci. Ve snaze stanovit standard pro domácí osmibitové počítače, který by byl obdobou VHS, byl definován systém MSX, jenž definoval vzájemnou kompatibilitu softwaru i cartridgí. Později byly vydány novější verze specifikací MSX, ale na rozšíření celého systému bylo už přeci jen poněkud pozdě a MSX se výrazně prosadilo jen Japonsku a Holandsku. MSX vyrábělo mnoho společností mimo jiné Toshiba, Phillips a Sony. V polovině osmdesátých let se objevily i další osmibitové počítače, jež se později prosadily i v naší malé zemi byl to zejména Amstrad (v Německu Schneider), jenž začal s výrobou velmi dobré řady CPC, která vycházela se Sinclairu a Sharp MZ800.

S příchodem osmdesátých let byly osmibitové počítače stále častěji označovány přídomkem "domácí" (přestože v mnoha firmách a kancelářích sloužily osmibity ještě na počátku let devadesátých). Trh s osobními počítači se začal orientovat především na výkonnější šestnáctibitové stroje. Vedle IBM PC, jemuž budeme věnovat samostatný prostor, tu ale byly další osobní počítače, které určily zejména směr vývoje uživatelských rozhraní a práce s počítačem. Grafické uživatelské rozhraní či myš nebyly v osmdesátých letech ničím novým. Obojí vyvinuli inženýři Xeroxu již na sklonku šedesátých let, aby vše zakomponovali v roce 1973 do pracovní stanice Xerox Palo Alto (ta se ovšem nedočkala sériové výroby). Prvním komerčním osobním počítačem s myší a grafickým rozhraním se tak stala až Lisa, vyráběná v průběhu roku 1981 u Apple Computer. S cenou bezmála 10 000 dolarů byla zcela jasně zaměřena na bohaté firmy, konfigurace byla ovšem na svou dobu více než úctyhodná 0,5MB ROM, 1MB RAM, procesor Motorola 68000 (interně 32bitový, používaný později například v Amize 500), grafický displej (monochromatický), dvě 5,25" mechaniky s celkovou kapacitou 1,6 MB a konkektory pro připojení klávesnice, myši, dva sériové porty, konektor pro externí hard disk a tři rozšiřující sloty. Lisa byla předzvěstí nové éry výkonných osobních počítačů s grafickým rozhraním a mnohostranným využitím, ale i konce osmibitů, který nevyhnutelně přišel na sklonku osmdesátých let. Příběh Macintoshe, Amigy, ST či Nextu si však zaslouží vlastní prostor. Snad někdy příště.

Je to teprve čtvrt století, co se na obálce Popular Electronics objevil Altair 8800, vyšlo první číslo časopisu Byte, v Los Angeles byl otevřen Arrow Head "The Computer Store" a Paul Allen s Billem Gatesem napsali BASIC pro i8080 a založili MicroSoft. Za těch dvacet pět let se toho ve světě osobních počítačů stalo více, než se odehrálo v jiných oblastech lidské činnosti za několik století.


Výlet do historie osobních počítačů - Domácí počítače před PC II.

Na okraji zájmu?

Snad v každé západoevropské zemi existovaly lokální počítačové firmy, které se pokoušely prorazit s vlastními (více či méně kompatibilními a úspěšnými) modely. Ale zatímco belgický Dragon, francouzský Oric a jiné zapomenuté firmy musely soupeřit s giganty jako byl Sinclair, Commodore, Atari, Sharp či Amstrad, výrobci počítačů v zemích východního bloku měl situaci mnohem jednodušší. Počítače jako bylo IQ 151 či Tesla PMD-85 by ve své době na západních trzích jen těžko konkurovaly, my jsme ale byli mnohdy vděční za to, že existují. Je smutné, že zatímco o známých i méně známých počítačích západního světa je možné najít mnoho informací, slavné počítače našeho dětství a mládí jako by nikdy neexistovaly jen stěží lze najít webové stránky věnované IQ151, PMD 85 nebo dalším československým 8bitům. O něco lépe na tom je Didaktik, který je jako klon Spectra v zájmovém okruhu sběratelů ze zahraničí (spolu s ostatními Spectrum klony z východního bloku například rumunský CiP, ruský Pentagon, Hobbit, Leningrad, Krasnogorsk a Kvorum, polský Elwro 600, maďarský HT 3080C a východoněmecký HCX mimochodem ruských klonů bylo na dvě desítky).

IBM 5100: dříve než PC

IBM 5150 PC nebyl zdaleka první osobní počítač IBM. Již v roce 1975 (tedy šest let před PC) uvedla velká modrá na trh model 5100 Portable Computer, tedy kompletní přenosný osobní počítač, který obsahoval jak klávesnici, tak i malý displej a páskovou či disketovou jednotku. Jen cena 10-20 tisíc dolarů (dle konfigurace) nebyla příliš osobní.

Honeywell Kitchen Computer

Kuchyňský počítač? Proč ne. V roce 1965 jste si jej mohli koupit za bezmála 10 000 dolarů od společnosti Honeywell. Kromě přepínačů pro programování (v podstatě jedinou funkcí bylo zaznamenávání receptů) bylo součástí počítače i krájecí prkénko (!). Počítač byl šestnáctibitový a "průměrné hospodyňce" trvalo přinejmenším dva týdny, než se jej naučila programovat (snad proto byl dodáván s předprogramovanou sadou receptů). Ne, skutečně vás netaháme za nos.

Zajímavé linky

The Machine Room

http://www.tardis.ed.ac.uk/cgi/alexios/index

Jedna z nejlepších databází starých počítačů naleznete tu mnoho známých i neznámých strojů, ale hlavně detailní popisy hardwaru, funkcí a mnoho dalších informací. Poslední update je bohužel z podzimu 1998. I tak ale patří mezi nejlépe vedené stránky vůbec.

Atari Historical Society

http://www.atari-history.com/

Docela slušně zpracovaná historie Atari. Obsahuje informace o valné většině systémů Atari včetně historického pozadí. Naleznete tu opravdu velké množství zajímavých článků a fotografií konzolí a počítačů včetně periferií.

Planet Sinclair

http://www.nvg.ntnu.no/sinclair/index2.htm

Jedna z nejstarších stránek věnovaná počítačům Sira Clive Sinclaira, dobrý start, pokud vás zajímá Spectrum.

Commodore Wire

http://homepages.ihug.co.nz/~bjreid/index.htm

Stránka věnovaná minulému, ale zejména současnému dění okolo mašinek Commodoru. Výborná sekce Links, kterou můžeme jen doporučit.

Použité zdroje

The Machine Room

http://www.tardis.ed.ac.uk/cgi/alexios/index

The History of Home Computers

http://www.atari-computer.de/mjaap/computer/english/index.htm

Timeline of computer history

http://www.computerhistory.org/timeline/topics/computers.page

Personal Computer Milestones

http://www.blinkenlights.com/pc.shtml

§§§§§


PC má dvacetiny I.

Lincoln Spector

C01P0524

Otázka: Jak shodíte Microsoft Windows?

Odpověď: Spustíte Microsoft Windows.

Tento vtip koluje světem po celá léta. Existuje mnoho příčin, proč jsou osobní počítače s Windows tak nestabilní. Jedním z těchto důvodů je jejich historie, která nyní završuje svou druhou dekádu. Původ dnešních "wintelovských" systémů (tento termín vznikl zkratkou kombinace systému Windows na procesorech Intel) totiž sahá až k původnímu počítači IBM PC, ohlášenému v srpnu roku 1981. Společnost IBM tehdy tento produkt urychleně tlačila na trh a ani si neuvědomovala, že stanovuje celosvětový standard, který přetrvá celé dekády.

Na celé historii můžeme pochopitelně najít i dobré stránky. Původní stroj IBM byl mimořádně všestranný, velmi snadno rozšiřitelný a doprovázený kvalitní dokumentací. Těmto přednostem vděčí IBM PC za svůj absolutní úspěch a za dnešní všudypřítomnost. Stejné vlastnosti však měly za následek také poměrně chaotický vývoj, při němž se kupil jeden problém na druhém.

Dnešní počítače s gigahertzovými procesory nabízejí dokonalou grafiku, aplikační multitasking a inteligentní síťovou komunikaci, takže se systémům ze začátku 80. let příliš nepodobají. Přesto je IBM PC základem každého osobního počítače počátku 21. století. "Je to prostě úžasné," tvrdí Dan Bricklin, jehož program Visicalc se stal vůbec prvním tabulkovým kalkulátorem. "Programy z původních PC můžete klidně vzít a spouštět je i na dnešních počítačích pod Windows."

Od roku 1981 zaznamenaly počítačové technologie značný pokrok stejně jako nemálo slepých vývojových uliček a technických zádrhelů. Pojďme se tedy ohlédnout a podívat se na to, jak dnešní PC získaly svou podobu. Vydejte se s námi do úsvitu historie PC...

Před velkou modrou

Chtěli-li jste si v roce 1980 pořídit osobní počítač, mohli jste vybírat ze spousty možností. Mnohé populární stroje té doby provozovaly operační systém firmy Digital Research, nazvaný CP/M. Oblíbené byly dále počítače PET firmy Commodore a stavebnice TRS-80 od konsorcia Tandy/Radio Shack. A dva mladíci se shodným křestním jménem Steve rozjížděli úspěšné obchody se systémy Apple II.

Všechny tyto počítače byly určeny pro nadšence, kteří si psali vlastní jednoduché programy v jazyku BASIC. Hlavním dodavatelem basicovského překladače byla firma Microsoft, pocházející z malého městečka v americkém státě Washington a vedená mladíčkem jménem Bill Gates, který kvůli podnikání přerušil studia na Harvardu.

Společnost IBM, nejvýznamnější dodavatel "opravdových" počítačů (tj. systémů určených pro komerční nasazení ve velkých firmách), si v roce 1980 povšimla dynamického rozvoje v sektoru osobních počítačů a pověřila zkušeného technika Dona Estridge, aby vyvinul osobní počítač IBM PC. Vývojový tým IBM ve floridském středisku Boca Raton byl pod obrovským časovým tlakem; přesto dospěl k řešením, s nimiž se setkáváme do dnešního dne.

Jak vzpomíná David Bradley, který byl členem Estridgeova vývojového týmu: "Systém se prostě čas od času "kousnul", a přitom jediným východiskem bylo ho vypnout. A tak mě napadla myšlenka "horkého restartu" příkazem z klávesnice. Kombinaci Ctrl+Alt+Delete jsem tedy vymyslel já, i když skutečně ji proslavil až Bill Gates."

Neúprosný časový termín si vynutil ještě jeden ústupek počítač si musel vystačit s existujícími technologiemi. Jakožto centrální procesorovou jednotku si IBM vybrala čip 8088 firmy Intel. Šlo o 16bitový procesor, který byl výrazně živější a výkonnější než většina tehdejších 8bitových procesorových čipů. Procesor se však musel při komunikaci s jinými komponentami spokojit s 8bitovou sběrnicí.

A proč se společnost IBM nedržela oblíbeného systému CP/M? Legenda praví, že Gary Kildall, tehdejší prezident firmy Digital Research, prostě jednání s IBM vypustil a odjel si zalétat na rogallu. Pravděpodobnější se dnes zdá možnost, že odmítl požadavek IBM ohledně zachování obchodního tajemství (dohodu NDA).

Velký kšeft pro Microsoft

Jeden fakt zůstává nesporný společnost Digital Research tou dobou ještě nedokončila vývoj systému CP/M pro 16bitové procesory Intel. Zato jistý Tim Paterson napsal obdobu systému CP/M určenou pro počítače svého zaměstnavatele. Tím byla malá hardwarová firma Seattle Computer, která přitom používala procesory Intel 8086 (šlo v podstatě o systémy 8088 s 16bitovou sběrnicí). "Neměl jsem čas, abych to udělal dokonale. Zvládnul jsem to tedy rychle a polovičatě," přiznává s odstupem času Paterson. Jeho systému s oficiálním názvem 86-DOS se ve skutečnosti přezdívalo QDOS Quick and Dirty Operating System (v podstatě "rychle napsaný a odfláknutý operační systém").

Společnost IBM se Billu Gatesovi zmínila o problémech při jednání s firmou Digital Research, a Gatese napadlo řešení. Microsoft si nejprve od firmy Seattle Computer koupil na systém QDOS licenci, později na systém koupil všechna práva a licenci sám prodal IBM. Operační systém dostal jméno IBM Personal Computer DOS (PC-DOS), ale jen pro počítače od IBM. Ostatní prodejci jej směli nabízet pod názvem MS-DOS.

V době, kdy první PC vtrhla na trh, však byl PC-DOS už jen jedním ze tří dostupných operačních systémů, které společnost IBM pro tyto stroje nabízela. Další dva konkurenti měli přitom na své straně množství existujících aplikací. Šlo o systémy CP/M (firma Digital Research nakonec vývoj verze kompatibilní s platformou 8088 stihla) a UCSD p-System firmy Softech. Jak na sebe začínající a neznámý PC-DOS upoutal pozornost? Cenou: PC-DOS přišel na 40 USD, zatímco CP/M se dodával za 450 USD a UCSD p-System za 550 USD.

Systémy IBM PC zaznamenaly okamžitý a ohromný úspěch, na který nebyl v podstatě nikdo připraven. Celý poprask se totiž strhnul okolo neužitečných strojů se základní cenou 1265 USD, do níž navíc nebyl započítán monitor, videokarta, paralelní a sériový port, disketová mechanika, ba ani operační systém. David Bradley tvrdí, že původní plány IBM počítaly s prodejem 241 683 počítačů PC v průběhu pěti let. Ještě před ukončením této pětileté lhůty prodávala společnost IBM takřka stejné množství počítačů každý měsíc.

Jestliže nikdo nepočítal s úspěchem, vůbec nikdo už nemohl tušit, že standard nastolený IBM PC přetrvá celá desetiletí. "Zdálo se, že technologie PC nemá ani přítomnost, natožpak ještě budoucnost," vzpomíná Mitch Kapor, tvůrce tabulkového kalkulátoru Lotus 1-2-3.

Proč se tedy PC stalo takovým hitem? Zákazníci oceňovali dobře navržený a dobře fungující systém od společnosti, která měla reputaci v obchodním světě. Hodně pomohly také chytré reklamy s postavou napodobující Charlieho Chaplina.

Platformu PC navíc začali velmi brzy podporovat dodavatelé programových aplikací, např. textových procesorů (WordStar od firmy MicroPro, WordPerfect od SSI aj.) a databázových programů (DBase od firmy Ashton-Tate). Peter Norton chtěl obnovit soubor, který si na vlastním počítači omylem smazal, a vyvinul přitom pro PC první verzi balíčku Norton Utilities. Andrew Fluegelman pak přišel s principem sharewaru, když vyvinul program PC-Talk, který umožňoval výměnu souborů prostřednictvím modemu a on-line služeb jako CompuServe nebo The Source. (Mimochodem, později Fluegelman pomáhal při rozjezdu časopisu, který byste snad mohli znát: PC Worldu.)

Skutečné povýšení PC na kancelářský nástroj však přinesl až v roce 1983 Kaporův program Lotus 1-2-3. Tento raný tabulkový kalkulátor dokázal využít výhod 16bitové architektury osobních počítačů a nabídnul skutečně revoluční prvky, jako např. obrazovkové menu.

Nastupuje klonování

Don Estridge ze společnosti IBM, u něhož to vlastně všechno začalo, zemřel tragicky po leteckém neštěstí v roce 1985. Předtím však ještě se svým týmem stačil vtisknout osobnímu počítači charakter otevřené platformy, na níž se mohly svými komponentami podílet i jiné hardwarové firmy. Otevřenost a kvalitní dokumentace vedly k tomu, že ostatní firmy mohly nabízet nejen jednotlivé komponenty, ale vlastní "naklonované" systémy. Už v roce 1982 přišla tehdy začínající firma Compaq s prvním "přenosným" počítačem velikosti šicího stroje; tento počítač byl přitom kompatibilní s programy a periferními zařízeními určenými pro IBM PC. Produkce klonů byla umožněna jednak tím, že koncept PC byl od počátku definován jako otevřený, ale také tím, že společnost IBM používala běžně dostupné komponenty (procesory od Intelu a operační systém od Microsoftu si mohl pořídit každý).

Okolo roku 1984 už společnosti IBM konkurovala řada firem. Byli mezi nimi jak absolutní začátečníci (kromě zmíněného Compaqu například Columbia, Eagle nebo Leading Edge), tak tehdejší renomované počítačové firmy (ITT, Tandy). Náskok IBM byl nicméně stále značný, zvláště pak po roce 1983, kdy "Velká Modrá" uvedla na trh model PC/XT s pevným diskem v základní výbavě (tehdejší bombastická kombinace s obřím 10MB diskem se prodávala za úžasných 4 995 USD!). V roce 1984 navíc přišly na trh počítače PC/AT, první systémy s intelovskými procesory 80286 pracujícími na neuvěřitelném taktu 6 MHz.

Dominantní postavení IBM začalo vykazovat trhliny v roce 1986, kdy Compaq uvedl na trh první PC založené na 32bitové intelovské architektuře 80386 (zkráceně 386). Právě tento čip se stal milníkem, který umožnil multitaskingové prostředí prvních Windows. Počítač firmy Compaq se nicméně od ostatních PC/AT lišil právě jen oním výkonnějším procesorem a rychlejším přístupem k paměti. Přesto šlo o nejvýkonnější osobní počítač své doby a nebyl od IBM!

Další ránu utrpěla dominance Velké Modré v roce 1987, kdy světový trh odmítl bezvýhradně přijmout koncepci počítačů PS/2, velmi vychvalovanou platformu, která měla nahradit počítače PC/AT. A najednou už neměl termín "IBM compatible" žádné větší opodstatnění. Od té doby se hovoří prostě jen o PC.


PC má dvacetiny II.

DOS jako kapitál

Osobní počítače tou dobou ještě fungovaly na bázi systému MS-DOS. Ve skutečnosti většina PC na tomto systému funguje dodnes, i když už to není tak vidět. A to je právě jednou z příčin notoricky známé nestability Windows: verze Windows 95, Windows 98 i Windows ME jsou komplexním seskupením 32bitových softwarových prvků, která stále využívají primitivní architekturu operačního systému vyvinutou Timem Patersonem začátkem 80. let. Jako kdyby někdo postavil na místě dřevěné chatrče mrakodrap, ale přitom se spokojil s původními základy.

Tím samozřejmě nechceme říci, že je možno přirovnávat systém Windows 1.0 (ohlášený v roce 1983 a uvedený na trh v roce 1985) k bytelné zděné budově. Ve skutečnosti tehdy sklidilo toto krkolomné grafické rozhraní systému DOS značnou kritiku. Navíc tou dobou společnosti Microsoft a IBM halasně ohlašovaly ideálního následníka systému DOS, vyvíjeného pod názvem OS/2. Když však systém OS/2 přišel v roce 1987 na trh, působil svou pomalostí a obtížnou instalací uživatelům značné problémy. Lze říci, že systém OS/2 dokázal získat na svou stranu jen opravdu kultovní přívržence.

V roce 1990 se cesty společností IBM a Microsoft rozdělily. IBM se snažila vylepšovat a prodávat svou verzi OS/2, zatímco Microsoft začal klást důraz na Windows. A tehdy přišla na trh verze Windows 3.0, která všechno změnila. Oproti předchozím verzím Windows totiž šlo o podstatné zlepšení. Díky tomu začala být většina osobních počítačů dodávána s předinstalovanými Windows, a ne s DOSem, jak tomu do té doby bylo.

Stejně jako původní PC, také systém Windows těžil ze široké základny dostupných aplikací. Výstižně to charakterizuje Jeff Tarter, vydavatel odborného časopisu Softletter: "Gates byl ochoten předstoupit před počítačovou veřejnost a prohlásit, že na Windows sází celou budoucnost své firmy. Na druhé straně nikdo z IBM nebyl ochoten svázat svou profesní kariéru se systémem OS/2."

Je pravda, že právě Microsoft, od roku 1986 přestěhovaný do Redmondu, se na Windows upnul více než jakákoli jiná softwarová firma. Z Redmondu pršela jedna aplikace za druhou, a na ostatní zbývalo stále méně a méně místa. Není asi náhodou, že stěžejní programy pro PC, jako např. 1-2-3, WordPerfect, Harvard Graphics a další, našly cestu na platformu Windows teprve poté, co Microsoft uvedl své vlastní produkty a vybudoval si patřičné "předmostí".

"V polovině 90. let se s Microsoftem skoro nedalo bojovat," vzpomíná Phillippe Kahn, jehož firma Borland International patřila v 80. a 90. letech k softwarové špičce. "Důsledek byl jasný. Konkurence zmizela a produkty se nevyvíjely tak dynamicky, jako tomu bylo v 80. letech."

A Windows nastupují

V roce 1993 přišel Microsoft na trh s operačním systémem Windows NT, 32bitovým prostředím, které si skutečně zaslouží označení zcela nového operačního systému pro svou činnost vůbec nepotřebovalo žádnou komponentu DOSu. Systém byl určen pro síťové servery a pro velmi náročné uživatele; kvůli tomu částečně rezignoval na uživatelskou přívětivost a dával přednost bezpečnosti a možnostem administrace. Náročné požadavky na hardware a kompatibilitu tento systém pro širší použití diskvalifikovaly.

O dva roky později vstoupila na trh s velkou pompou Windows 95. Také šlo o 32bitové prostředí, které maximálně využívalo možnosti tehdejších mikroprocesorů. Naneštěstí se v systému pod nánosem dalších programů stále schovával starý známý DOS. Stejný princip zvolil Microsoft i u systémů Windows 98 a ME; snad až letos, po uvedení Windows XP, se běžní uživatelé dočkají verze Windows bez reliktů původního systému DOS.

Ať už s DOSem nebo bez něj, Windows jsou možná až příliš komplexním mechanismem na to, aby byla zcela spolehlivá. Pod nánosem novějších vylepšení se totiž skrývá mnoho starších programů. "Dvojnásobné množství řádků zdrojového kódu s sebou nese čtyřnásobné riziko výskytu programových chyb," varuje Philippe Kahn.

Všeobecné rozšíření PC a Windows s sebou nese ještě jedno riziko: Ohromné množství programových aplikací, periferií, přídavných zařízení a konfigurací znemožňuje kompletní eliminaci potenciálních chyb. Alternativní platformy, jako např. Linux nebo Macintosh, jsou sice chváleny pro svou větší stabilitu, ale rozhodně nenabízejí srovnatelnou flexibilitu. A zaostávají i z hlediska komerčního úspěchu. Jak říká Bricklin: "Lidé hlasovali peněženkami." Volba dopadla jasně ve prospěch PC, protože toho prostě dokáže více než ostatní.

Takže můžeme očekávat, že PC a Windows s námi budou navždy? Těžko říci. Fráze o tom, že současná internetová kultura zruší veškeré požadavky na hardwarovou kompatibilitu a že dnešní počítače budou nahrazeny jednoduchými zařízeními, určenými speciálně pro brouzdání a pro e-mailovou komunikaci, zní už skoro až příliš otřepaně.

Skutečně je možné, že herní konzole či internetové terminály uspokojí řadu potřeb stejně tak dobře jako PC. Přes to všechno zůstává pravdou, že potřebujete-li zařízení, které vám umožní všechno, od řízení firmy až po hraní her, bez osobního počítače se asi neobejdete. Platforma PC, ačkoliv se stále vyvíjí, stále pevně spočívá na základech položených před dvaceti lety společností IBM. Zdá se, že duše počítače se i nadále spokojí s mozkovými závity původního stroje.

25 momentů, které rozhodly

Hlavní okamžiky, jež ovlivnily podobu dnešní platformy PC plus některé slavné omyly

1. 1981 - První PC. Samozřejmě, zdaleka nejde o skutečně první osobní počítač, ale model IBM PC je prvním systémem od výrobce respektovaného velkými americkými firmami.

2. 1983 - Počítání snadné jako 1-2-3. Program Lotus 1-2-3 se stává první průlomovou aplikací na PC. Co tento úspěch způsobilo? Především revoluční koncepty, jako např. menu a nápověda na displeji.

3. Války klonů. Přenosný počítač Compaq schopný nahradit IBM PC způsobil, že standard osobních počítačů není už závislý na IBM.

4. Osvobození od záplavy disket. IBM uvádí PC/XT. Uživatelé poprvé dostávají počítač se standardně osazeným pevným diskem.

5. Smolařský Junior. IBM se pokouší prorazit na trh domácích uživatelů s modelem PC Junior (PCjr.), avšak počítač s vysokou cenou, minimální možností rozšíření a mimořádně mizernou klávesnicí neměl šanci na úspěch.

6. 1984 - Macintosh přebírá vedení. Na trh vstupuje Apple Macintosh. Skalní uživatelé PC ohrnují nos nad myší a grafickým rozhraním, ale další PC se počítačům Macintosh stále více podobají.

7.Architektonický převrat. IBM PC se přeměňuje na PC/AT. Jde o první počítač s procesorem 286 firmy Intel. Kromě toho model AT nabídl 16bitovou sběrnici a vestavěný hodinový čip.

8. 1985 - Napoprvé to vyjít nemusí. Na trh vstupují Windows 1.0 a jsou všeobecně považována za vývojový omyl. První verze vypadala nehezky, neuměla pořádně multitasking a fungovala pomaleji než unavený slimák.

9. 1986i - Dvě revoluce v jednom. IBM ztrácí výsadní postavení na trhu s PC poté, co ji Compaq poráží a jako první uvádí na trh model se špičkovým intelovským procesorem 386.

10. 1987 - Neúspěšní nástupci. IBM uvádí rádoby nástupce DOSu (systém OS/2) a platformu PS/2, počítač PC založený na nové architektuře zvané MicroChannel. Ani jeden z produktů nemá z dlouhodobého hlediska velký úspěch.

11. 1990 - Rozvod Microsoftu a IBM. Obě firmy jdou svými cestami. IBM zůstává u OS/2, Microsoft se vrhá s plnou vervou do Windows.

12.Do třetice... Windows mají konečně úspěch, a to ve verzi 3.0 s vylepšeným grafickým rozhraním a zdokonaleným multitaskingem. V tomto trendu pokračují Windows 3.1 (1991) a Windows for Workgroups 3.11 (1993).

13.Office v krabici. Microsoft mění způsob prodeje kancelářských aplikací a prodává programy Word, Excel a PowerPoint v jednom balíku. Konkurence ze strany jiných programů, např. 1-2-3, je stále méně významná.

14. 1991 - Amerika se připojuje k síti. K osobním počítačům se začíná nabízet obskurní služba zvaná AOL. Teď už ke čtení elektronické pošty nejsou třeba expertní znalosti.

15.Dobrý skutek studenta. Helsinský student Linus Torvalds vyvíjí na unixovém základě operační systém, který po něm nakonec dostal jméno, a dává jej volně k dispozici. Počítačoví fanatici po celém světě jej nadšeně přijímají za svůj.

16. 1992 - Překonání hranice zvuku. Zásluhou karty Sound Blaster 16 firmy Creative už není zvukový výstup počítače omezen na miniaturní reproduktorek. Přidejte si k tomu nárůst popularity disků CD-ROM, a na svět přicházejí multimédia.

17. 1993 - 586 s jiným jménem. Nepříjemné soudní rozhodnutí o tom, že i jiné procesorové firmy mohou své produkty nazývat 386, vedlo společnost Intel k tomu, že svůj nový výkonný procesor pojmenovala Pentium.

18.Nová technologie, nebo jen pokus? Na trh přicházejí první Windows bez DOSu Windows NT. Systém je však hardwarově náročný a odmítá provozovat řadu aplikací pro běžná Windows. Microsoft jej doporučuje pouze pro profesionály a pro počítačové sítě.

19. 1994 - Ukaž, klepni a surfuj. Firma Netscape uvádí první bezplatnou beta-verzi svého prohlížeče Navigator a rozpoutává internetovou horečku.

20.Chybná matematika. Procesory Pentium vracejí při jistých velmi speciálních výpočtech chybné výsledky. Intel nabízí bezplatné náhražky jen těm zákazníkům, kteří mohou prokázat, že podobné výpočty potřebují; později však ustupuje a nahrazuje úplně všechny vadné procesory.

21. 1995 - Like a Rolling Stone. Při bombastickém uvedení Windows 95 používá Microsoft píseň "Start Me Up" od Rolling Stones, ale vynechává verš "...přivádí chlapa k pláči". Bez ohledu na reklamní bublinu přinášejí Windows 95 podstatná vylepšení.

22. 1998 - Vestavěný prohlížeč. Windows 98 už obsahují prohlížeč Internet Explorer jako integrální součást. Microsoft dokonce tvrdí, že jej nelze ze systému odstranit.

23. 1999 - Sledovaný soud. Federální soudce Thomas Penfield Jackson v rámci antimonopolního procesu usuzuje, že Microsoft "prokazatelně zneužil své neuvěřitelně silné postavení na trhu a ohromné zisky", aby poškozoval konkurenci. V roce 2000 Jackson vynesl rozsudek v neprospěch Microsoftu. V současné době probíhá opakované řízení u soudu první instance.

24.Konečně pořádný boj. Firma AMD, do té doby známá svými pomalejšími a levnějšími klony procesorů Intel, uvádí na trh procesor Athlon, který při stejném taktu výkonnostně překonává Pentium III.

25.2000 - Mezi dvěma okny. Po letech opakovaných slibů o sjednocení uživatelských Windows 9x a Windows NT uvádí Microsoft opět dvě různé verze. Win 2000 jsou stále určena pro profesionály a ME stále v jádru obsahují technologie z Windows 95.

§§§§§


Hranice 2 GHz prolomena - BlueLine 72g0 s 2GHz pentiem 4

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

C01P0527

Na přelomu července a srpna letošního roku nám společnost ProCA poskytla ke krátkému testu jeden ze svých nejnovějších a nejvýkonnějších modelů s označením BlueLine 72G0. Jednalo se o počítačovou sestavu, která se jako jedna z prvních v České republice může pochlubit výkonným procesorem Intel Pentium 4, jehož taktovací frekvence činila neuvěřitelné 2 GHz. Přesněji 1 995 MHz.

Procesor je usazen do odpovídající patice Soket 423 v základní desce Intel D850GBC, která disponuje nejnovější čipovou sadou i850. Ta je optimalizována pro procesory Intel Pentium 4 na velmi vysokých frekvencích. Základní deska dále obsahuje rychlou sběrnici, kmitající na 400 MHz, integrovaný řadič Ultra ATA/100, 4x AGP Pro a hardwarový monitoring.

Vysoký výkon podporuje i paměť RAMBUS, přenášející až 3,2 GB se sekundu. Sestava je osazena 256 MB vysokofrekvenční RIMM paměti v jednom paměťovém modulu. Rozšiřitelnost paměti má hranici na 2 GB.

Adekvátním partnerem nejvýkonnějšího procesoru je grafická karta Elsa Gladiac 920 s čipem GeForce3, osazená DDR pamětí. "Devětsetdvacítka" pracuje s 64 MB DDR paměti, přičemž přístupová doba činí 3,8 ns. Převodník RAMDAC je nastaven na 350 MHz. Při AGP 2x/4x zvládá adaptér Elsy rozlišení 2 048 x 1 536 (při 32bitové hloubce). Podporovány jsou všechny dostupné zobrazovací API, tedy Direct3D, OpenGL, DirectX8, Direct Draw a Direct Show.

Je namístě zmínit, že kombinace těchto high-endových produktů (procesor a grafická karta), spolu s kvalitní základní deskou, představuje malý výkonnostní zázrak.

Spolu se zvyšujícími se frekvencemi se zvětšuje také velikost dodávaných pevných disků. Je známou pravdou, že místa pro data není nikdy dost. Zde byl použit disk Western Digital se 60 GB prostorem, 7 200 otáčkami za sekundu a přístupovou dobou 8,9 milisekundy. Podporuje rozhraní Ultra ATA/100 a Ultra ATA/66, přičemž maximální přenosová rychlost sběrnice je až 100 MB/s.

Mechaniky byly přítomny hned dvě. Vypalovací mechanika Yamaha CRW 2200E je opět něčím extra. Čísla mluví za vše 20x/10x/40x. 650 MB médium s ní vypálíte nejvyšší rychlostí za méně než čtyři a půl minuty. Druhou mechanikou je Pioneer DVD-106, zvládající číst CD média 40x a DVD média 16x. Příjemné je štěrbinové vkládání média, i když provoz je tak trochu hlučnější. Pro připojení do sítě internet oceníte instalovaný ISDN modem Microcom Porte Plus.

Hudební nadšence i skalní hráče potěší zvuková karta Creative Sound Blaster Live!. Ke kvalitní zvukové kulise přispívají rovněž reproduktory Creative DTT2500. Subwoofer a pět satelitů je zapojeno analogově, zvukovou reprodukci to ale nijak neovlivní.

Hi-endoví uživatelé zajisté ocení ovládání sestavy pomocí bezdrátové klávesnice a myši Logitech. Komplet obsahuje klávesnici, myš, instalační CD, baterie a komunikační radiový adaptér, který se připojuje k počítači pomocí USB portů. Oba ovládací prvky jsou napájeny ze dvou tužkových baterií (myš AAA, klávesnice AA).

Doporučený je 19palcový monitor LG 915 Flatron Plus s maximálním rozlišením 1 600 x 1 200 bodů při 85 Hz. Přijatelnější pracovní rozhraní poskytuje při rozlišení 1 024 x 768 bodů, kde se frekvence pohybuje vysoko nad 100 Hz. Rozteč zobrazovacích bodů monitoru činí 0,24 mm. Obrazovku pokrývá speciální vrstva snižující lesk okolních světel, což oceníte především při delší práci.

Předinstalován je operační systém Windows ME, antivirový program Avast, kancelářský balík 602proPC 2001, vypalovací software Nero Burning Rom a program pro rychlou komunikaci s pevným diskem UATA Store. Ke standardní výbavě počítačů BlueLine dále patří slovník WinGed2000, Zákony pro PC a výukový software Talk to me.

Výsledky testů patří mezi nejvyšší, které jsme v našem TestCentru kdy naměřili. Největší podíl na tom má právě 2GHz procesor a výkonná grafická karta. V testu Evolva se výsledek vyšplhal až na hranici 143,9 snímku za sekundu. Při aktivování funkce DotBump (lepší modelace 3D světa) naměřila Evolva 97,5 snímku za sekundu. 3DMark2000 vypočítal výkon sestavy v rozlišení 1 024 x 768 bodů a 16bitovém režimu na rekordních 9 505 bodů, což předstihlo naše očekávání. Stejně tak se vysoký výkon sestavy BlueLine 72GO projevil ve 32bitové barevné hloubce, kdy 3Dmark naměřil 8 833 bodů. Novější 3DMark 2001 ohodnotil tuto konfiguraci 5 898 body.

Těžko bychom hledali nějaké chyby. Sestava poskytuje nadčasový výkon a obsahuje špičkové komponenty. Na první pohled je však jasné, že se nejedná o výstřelek poslední doby jen výkonem, ale také cenou. Ta činí bez monitoru 113 338 Kč vč. DPH. Monitor přijde na dalších 21 094 Kč vč.

BlueLine 72G0

2GHz procesor

vysoký výkon

cena

Cena sestavy vč. DPH: 134 430 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

§§§§§


Prostě nejrychlejší notebook - Dell Latitude c810

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C01P0528

Mezi notebooky tvoří neopomenutelnou třídu takzvané mobilní pracovní stanice. Jejich hlavním úkolem je provádět veškeré činnosti, které jsou běžné na stolní desktopové stanici, ale s možností přenášení počítače při práci na cestách. Právě takový je nový Dell Latitude C810.

Když se podíváme na jeho zevnějšek, zřejmě nenalezneme příliš rozdílů oproti předchozímu typu Latitude C810. Hlavní změny jsou dvě a ukrývají se pod černým plastovým krytem. Tou první je implementace nového procesoru Intel Mobile Pentium III-M, který byl dříve znám pod kódovým označeném Tualatin. Na startovní frekvenci 1,13 GHz (jež se bude v dalších modelech ještě zvyšovat) nabízí Tualatin v noteboocích doposud bezprecedentní výkon, který jde navíc ruku v ruce se snížením spotřeby. To má samozřejmě citelný vliv na výdrž akumulátorů, i když je třeba si uvědomit, že procesor se na celkové spotřebě notebooku podílí jen přibližně jednou pětinou.

Tou druhou inovací je přítomnost grafického čipu nForce GeForce2 Go. Těžko se tento pokrok dá přirovnávat k něčemu odpovídajícímu v desktopových stanicích, GeForce2 Go je totiž první notebookový čip, na kterém je reálně možné hrát hry. Jeho výkon totiž odpovídá grafickým kartám s čipy GeForce2 MX či MX400.

Ostatní parametry Latitude C810 napovídají spíše že se jedná o demonstrační kus, o jakousi základní konfiguraci, neboť pevný disk s kapacitou 10 GB ani 128 MB paměti SDRAM zřejmě nejsou odpovídající ambicím tohoto notebooku. Maximem je však úctyhodných 48 GB prostoru na pevném disku a 512 MB operační paměti.

K silné grafické kartě nepochybně patří i odpovídající displej, ten v nejnovějším Latitude má úhlopříčku 15", ovšem při rozlišení 1 600 x 1 200 bodů! Obraz tedy svou jemností a kvalitou jen sotva snese srovnání se slabšími stroji, a přiznejme si, že i stolní LCD panel s takovým rozlišením na 15 palcích se bude hledat jen velmi obtížně.

Díky tak velkému displeji zbylo i dost místa na rozlehlou klávesnici s dostatkem rozestupů mezi jednotlivými klávesami. Zajímavé je bezesporu také řešení polohovacího zařízení, které je zastoupeno jak touchpadem na ploše před klávesnicí, tak trackpointem mezi klávesami. Obě dvě zařízení mají svá vlastní tlačítka, takže nic nebrání komfortnímu používání přesně podle přání zákazníka.

Široké možnosti konektivity zaručuje jak integrovaný modem s maximální přenosovou rychlostí 56 Kb/s podle protokolu V.90, tak síťové rozhraní podporující lokální sítě s rychlostmi 10 či 100 Mb/s.

Snad jen třešničkou na dokonalém dortu je pak konektor rozhraní IEEE-1394, tedy Firewire, který může být použit pro spojení s digitální videokamerou či externím diskovým zařízením. Samozřejmě nechybí ani klasické sériové, paralelní či USB porty, výstupy ze zvukového čipu či infraport.

Pro externí výstup na televizi či do videa je implementován také konektor slučující S-video a kompozitní výstup. S pomocí dodávaného kabelu je pak možné připojit odpovídající kabely.

Snad jedinou vadou na kráse je poměrně problematické otevírání víka notebooku, které je jištěno velmi tvrdošíjnou pojistkou, k jejímuž otevření je třeba chvíle přemlouvání.

Dell Latitude C810

výkon procesoru

výkon grafické karty

kvalita displeje

2 polohovací zařízení

hmotnost

menší disk a paměť

Cena s DPH: 144 500 Kč

K testu zapůjčila firma: DELL Computer, Sokolovská 84, Praha 8

§§§§§


Jak umí zpívat Hercules? - Gamesurround Fortissimo II

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

C01P0529

Společnost Hercules se přišla pochlubit s novou alternativou zvukové karty. Tato firma datuje svou historii od roku 1982 a zpočátku se soustředila především na oblast grafických akcelerátorů s vysokým rozlišením. Hercules se svými invenčními výrobky, zaměřenými převážně pro komunitu hráčů, snaží konkurovat společnosti Creative a jejich Sound Blasterům.

Již předcházející zvukový adaptér, který jsme měli možnost testovat (Game Theater XP), napovídá, že Fortissimo II nebude jen tak obyčejnou "zvukovkou".

Karta má nové hardwarové instrukce pro zpracování 3D zvukových efektů. Využíváno může být až 52 hardwarových kanálů při neomezeném množství použitých hlasů. Maximální výkon dodává adaptéru nový digitální signální procesor Cirrus Logic SoundFusion CS4624. Vyslovenou nutností bylo zabezpečení podpory dosavadně používaných rozhraní, tedy A3D 1.0, EAX 1.0 a 2.0. Proto je zde implementována technologie Sensaura 3D Positional Audio, jež zabezpečuje spolehlivý a čistý zvuk ve zmíněných standardech.

Pomocí kvadrofonního 20bitového výstupu realizuje Fortissimo II skutečně profesionální zvukovou reprodukci (v dnešní době prostorových formátů bychom mohli tohle rozhraní označit jako 4+0). Tomu dopomáhá také procesor Yamaha S-YXG50, zajišťující širokou paletu instrumentů s dobrou akustikou.

Nejpozoruhodnější je právě řešení vstupů a výstupů. K dispozici jsou totiž optický vstup a optický výstup, pomocí nichž lze digitálně připojit veškerá zařízení disponující tímto rozhraním (MiniDisk, Receiver). Klasický audiovstup (Line in 3,5" jack) se nachází hned vedle analogového výstupu, na nějž se připojuje speciální kabel, který je součástí dodávky. Ten rozděluje signál pro jednotlivé bedny (přední, zadní), sluchátka a mikrofon. Ani tentokrát nechybí vstup pro MIDI/joystick.

Zvuková kompatibilita se vztahuje na nejpoužívanější standardy, mezi něž patří Microsoft DirectSound & DirectMusic, Dolby Surround a Dolby Digital.

Příjemně se pracuje i s ovládacím softwarem. Nehodnotíme zde jeho přehlednost, ale možnosti nastavení, kterých je více než dost. Vedle běžných položek nabízí také zvukový korektor s několika přednastavenými režimy (Pop, Rock, Vocal, Bass Boost.), umožňuje upravovat sílu výstupu pro jednotlivé bedny, nastavovat aktivní výstupní zařízení a ovládat hardwarovou akceleraci.

Líbil se nám i výběr dodávaného softwaru, z něhož si každý zajisté vybere "ten svůj". U hráčů zřejmě uspěje známý software Game Commander 2 SE, pomocí nějž lze zadávat ve hrách povely hlasem. Nalezneme zde i několik programů pro editaci a zpracování hudby virtuální domácí studio Hercules Storm, ACID Xpress a SIREN Jukebox Xpress od firmy Sonic Foundry, MusicMatch Jukebox, Yamaha XG Player 4.0 a Hercules Media Station. Začínající zpěváci si jistě vychutnají Kool Karaoke Lite. Nechybí dokonce ani DVD přehrávač PowerDVD 3.0.

Záruka na Fortissimo II je tři roky. Cenu 2 190 korun s DPH přivítají všichni nadšenci digitálního zvuku, protože svými možnostmi připojení nemá ve své cenové relaci konkurenci.

Gamesurround Fortissimo II

digitální vstup

digitální vystup

dodávaný software

software pro ovládání

kvalita reprodukce

Cena vč. DPH: 2 190 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, Štefánikova 21/216, Praha 5

§§§§§


Grafika pro práci i pro zábavu - Matrox Marvel G450 eTV

Jakub Smolka, TestCentrum idg

C01P0530

Přívlastek "eTV" spojený s názvem grafické karty Matrox Marvel G450 eTV dává ihned znát, že máme tu čest s grafickou kartou, umožňující sledování televizního signálu. "Čtyřkové" označení grafického čipu pak říká, že se jedná o silnější model karet Matrox.

Akcelerátor Marvel zvládá v 2D zobrazení rozlišení až 2 048 x 1 536 bodů při 32bitovém barevném rozhraní (1 920 x 1 200 ve 3D). Práci s videem usnadňuje 32 MB rychlé DDR paměti a RAMDAC kmitající na 360 MHz. Nechybí podpora DVD přehrávání, 4x AGP a technologie DualHead. Tu Matrox představil již v roce 1999 na Millennium G400, a její výhodou je podpora připojení dvou monitorů. G450 touto vlastností disponuje, jako druhý monitor však připojíte pouze televizor. Na kartě najdeme anténní vstup, jeden A/V (audio/video) vstup a jeden A/V výstup. Standardně jsou dodávány dva redukční kabely. Výstupní adaptér disponuje větvenými kabely pro audio, video a S-video. Vstupní naopak poskytuje vstup pro levé i pravé audio, video a S-video.

Tuner se ovládá pomocí programu Matrox PC-VCR, který obsahuje funkce pro ovládání TV a zachytávání videa. Teletext má uživatelské rozhraní podobné Exploreru, pouze místo URL stránek zadáváte číslo stránky teletextu. Pro práci s videem a fotografiemi jsou přiloženy dva programy Ulead VideoStudio SE 4.0 a Ulead Photo Explorer 3.0.

Novou funkcí je "timeshifting". V doslovném překladu bychom mohli říct "časový posun". Nejlépe lze tuto novinku vysvětlit příkladem. Představte si, že sledujete závod formule 1 a neradi byste propásli jedinou sekundu napínavého závodu. Využijete tedy funkce Timeshift. Stisknete pauzu, obraz se zastaví a vy si mezitím vyřídíte ve vedlejší místnosti třeba telefon. Jakmile se vrátíte zpět a zrušíte pauzu, přehraje se vám zameškaný čas závodu na celé obrazovce. Skutečný závod přitom probíhá v modu PIP (Picture-in-Picture) ve zmenšeném okně.

Nejpůsobivější jsou na kartě možnosti práce s videem. Ocenění si zaslouží zejména způsob ukládání dat, která je možné "skladovat" ve třech různých formátech. Kromě formátu AVI a MPEG-1 lze využít i MPEG-2. Kodek MPEG-2 spolupracuje s jednotkou CPU, která komprimuje data přímo na pevný disk. Dřívější adaptéry od společnosti Matrox (například Marvel G200 a Marvel G400) využívaly pro kompresi videa čip s hardwarovým kodekem M-JPEG. G450 již tento čip nemá, to znamená, že nevlastníte-li PC s opravdu výkonným procesorem, kvalita digitalizovaného videa rapidně klesá. Komprimování a ukládání videa v reálném čase zatěžuje i procesor počítače. V dobách procesorů s frekvencí 200 MHz nebylo možné dosáhnout atraktivních výsledků při komprimování "Full-screen" obrazu. Proto dával Matrox do svých dřívějších karet speciální čipy pro snímání obrazu. Dnes však dosáhly počítače takových výkonů, že hardwarový kodek M-JPEG již není potřebný. Před nákupem tedy zvažte zda vlastníte dost silný počítač. Pokud ne, je pro vás možná vhodnější alternativou akcelerátor G400, nebo například ATI Radeon All-in-Wonder.

Test v programu 3DMark 2000 prokázal 2 372 bodů, což není mnoho. Podobně skončila také Evolva s 24,8 fps. Ve hře Quake III (při rozlišení 1 024 x 768 a 16 bitech) dokázal Matrox zvládnout 33,5 fps. Výsledky ve 3D světě zrovna nedosahují kvalit čipů GeForce2 nebo Radeonu, ale pokud jste příležitostným hráčem a bude vám stačit rozlišení 800 x 600 či 1 024 x 768 bodů, pak to Marvel obstojně zvládne.

Hledáte-li solidní grafickou kartu pro práci s videem a televizním tunerem, je Matrox Marvel G450 eTV zajímavou volbou. Škoda jen, že není k dispozici dálkový ovladač, kterým byste mohli pohodlněji přepínat programy. Sníte-li o sledování fotbalu při práci, budete muset být připraveni utratit 13 675 korun (s DPH).

Matrox Marvel G450 eTV

TV tuner

komprimace do formátu MPEG-2

chybí dálkový ovladač

absence funkce T&L

Cena vč. DPH: 13 675 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis Computer Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Proč si nevypálit DVD? - Pioneer DVD R/RW DVR-a03

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

C01P0531

V dobách, kdy bylo světu představeno datové médium CD, si málokdo dokázal představit programy využívající celý jeho prostor. Netrvalo dlouho a ony se takové aplikace opravdu objevily dnes není výjimkou, že se instalační sady některých programů a her skládají ne z jednoho, ale třeba i ze tří či čtyř CD nosičů. Dalším odvětvím, kde se objemná data vyskytují, je film. Pro přenos obrazu v dobré kvalitě bývá spotřeba datového prostoru docela neuvěřitelná. Je sice pravda, že díky vychytralým kompresním algoritmům (např. DivX;-) se i na běžné CD o kapacitě 700 MB vejde film v ještě snesitelné kvalitě, ale žádná vášeň to není. Zvlášť pokud potřebujete uložit na přenosné médium video v plné kvalitě pro další zpracování nebo třeba hotový reklamní materiál pro TV vysílání. Příkladů, kdy se hodí mít na jediném médiu velké množství dat, je mnoho. Zřejmě také to byl impuls pro výrobce, aby se začali více zaměřovat na záznamovou technologii pro DVD. Kromě dnes již běžných filmových titulů na DVD, lze nyní koupit i u nás jak prázdná média, tak i DVD "vypalovačky". Bohužel, jak je nedobrým zvykem ve světě digitálního vývoje, si různí výrobci určili různé standardy, jejichž slučitelnost je dosti problematická, a proto vzniklo známé zmatení mezi DVD-R/W, DVD-RAM a DVD+RW.

Pioneer DVR-A03, který jsme měli možnost otestovat, je jednou z DVD zapisovaček využívajících formát DVD-R/W. To znamená, že na jedno médium lze stěsnat 4,7 GB dat (jednovrstvé a jednostranné médium). DVR-A03 je vyroben v podobě interní mechaniky určené pro šachtu 5,25" a připomíná běžnou DVD-ROM.

Přední panel obsahuje sluchátkový audiovýstup (jack 3,5), tlačítko pro vysunutí či načtení média a dvě kontrolky. LED signalizace je docela šikovná a dokáže vám užitečně sdělit stav DVD vypalovačky. Instalace vypalovačky je jednoduchá záležitost, stačí ji namontovat do volné 5,25" šachty a připojit běžný IDE kabel (stačí 40pin) a napájecí kabel. (Samozřejmě nesmíte zapomenout na správné nastavení režimu master/slave.) Mezi základní pracovní režimy patří zapisování na CD média, kde jsou k dispozici formáty jako data, audio, mix, Video CD atd. Výkony jsou bohužel na dnešní dobu poněkud skromné, rychlost zápisu na CD-R je osminásobná, na CD-RW pouze čtyřnásobná. Na využití vysokorychlostních CD-RW médií (max.10x) můžete tedy klidně zapomenout. Při čtení CD se dočkáte maxima v hodnotě 24x, u DVD pak 4x.

Pro zápis na DVD-R je k dispozici rychlost 1x a 2x (pozor násobky DVD, nikoliv CD). Uložit 4,7 GB dat na DVD-R nosič je při využití dvojnásobné rychlosti otázkou přibližně půlhodiny. U zápisu na DVD-RW si počkáte asi hodinku.

K mechanice je dodáván software na dvou CD nosičích. První obsahuje aplikaci MyDVD, určenou pro výrobu DVD titulů. Dokáže vytvořit menu včetně odkazů, pozadí, nápisů i zvuků, a vše pak i s vaším připraveným filmem uložit na DVD. Hezké je to, že takto vyrobené DVD je spustitelné nejen na počítačových DVD-ROM mechanikách, ale i na stolních DVD přehrávačích. Jediný problém při přehrávání může nastat, použijete-li starší DVD přehrávač, které nezvládne číst DVD CDR/RW médium. Dle našeho názoru uživatelsky povedenějším softwarem je InstantCD/DVD. S ním lze využívat CD i DVD média v obdobě disketové mechaniky. Dále lze vytvářet kompilace CD i DVD, a to jak datových, tak audio-video. InstantCD/DVD je vybaven i utilitou, s níž lze vytvářet zálohy PC na DVD nosiče.

Pioneer DVD R/RW DVR-A03

zápis na DVD-R/RW 4,7 GB dat

paketový UDF zápis i na DVD-R/RW

kompatibilita s běžnými DVD-ROM

zapisovací a čtecí rychlosti

ceny médií

Cena mechaniky: 38 990 Kč vč. DPH

Cena DVD-R média 4,7 GB: 691 Kč vč. DPH

Cena DVD-RW média 4,7 GB: 1 190 Kč vč. DPH

K testu zapůjčila firma: BaSys CS, Přátelství 1011, Praha 10

§§§§§


Televize, rádio i videomail - Leadtek Winfast TV 2000

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

C01P0532

Příznivé a přijatelné řešení pro připojení počítače k televizoru nabízí firma Leadtek, která uvádí na trh televizní tuner pod označením WinFast TV 2000. Ten není zajímavý jen svými možnostmi, ale především svou pořizovací cenou, která činí pouze 2 300 korun vč. DPH. Cena je to opravdu dobrá a tuner, který se vám za ni dostane do rukou, poskytuje zvukovou kulisu ve stereoformátu (za podobné peníze obvykle získáte tuner, který zvládá jen formát mono).

Do karty je navíc integrovaný FM tuner, ovládaný softwarem CapView FM, pomocí nějž je možné mimo jiné přijímat a dodatečně ukládat radiostanice do paměti. Pro "uchování" stanic je k dispozici dvacet pozic. Zachytávat radiostanice je možné v rozsahu evropského standardu, tedy od 88 do 108 MHz.

Televizní tuner a software CapView TV pracují poněkud pomaleji a reakce na zadávané příkazy mají určitou odezvu. Uživatel si na to asi bude muset zpočátku chvíli zvykat. Zaručena je podpora veškerých dostupných pásem i standardů, spadají sem systémy vysílání NTSC, PAL a SECAM.

Instalace není komplikovaná, uvést adaptér do provozu zvládne v operačních systémech Windows 95/98/ME elektronický instalační průvodce. Windows 2000 již potřebují zásah uživatele, jenž musí postupně přidávat jednotlivá zařízení. Přiložen je instalační leták pro W2k, který krok po kroku vysvětluje složitější instalaci.

Ladění kanálů má svou posloupnost, již bychom mohli rozdělit na dvě fáze. První z nich je nastavení země (regionu), ve které se nacházíte. To proto, aby mohly být nastaveny používané režimy dané země. Ostatní vyřídí program CapView TV, jenž pomocí funkce "automatické ladění" vykoná zbytek. Vy pak jen můžete zachycené stanice "jemněji" doladit a popsat. Televizní adaptér zvládne uložit až 181 programů, podporuje 32bitové barevné rozhraní a rozlišení až 1 280 x 1 024 bodů.

Po instalaci a nastavení jsou již k dispozici veškeré funkce pro ovládání "televize". Vedle obvyklých funkcí jsou nabízeny například i informace o aktuálním stavu kanálů. Zde se na monitoru zobrazí najednou až 16 programů. Dalším tlačítkem je "Časovač". Karta s ním dokáže nahrávat naplánované úkoly, které nastavíte v dané utilitě programu CapView TV. Uložené soubory je možné uchovat pouze ve formátech AVI a MPEG-1.

Oproti konkurenci má karta však i své výhody, z nichž nejzajímavější je určitě "Video Mail". Pomocí něj lze snadno vytvářet multimediální přílohy e-mailových zpráv. WinFast TV 2000 je možné využívat i pro program NetMeeting, kde tváří v tvář můžete hovořit se svými blízkými nebo přáteli. V balení však nejsou přítomny komponenty pro tyto možnosti (webová kamera, mikrofon), dodávány jsou pouze k typům, které stojí o několik stokorun více.

S dálkovým ovládáním můžete používat veškeré funkce televize i rádia, aniž byste se museli hnout z křesla, čímž se stává počítač plnohodnotnou "televizí". Zde již záleží pouze na velikosti vašeho monitoru. Přiloženy jsou kabely pro stereo (3,5" jack), MiniDIN A/V, anténní kabel a kabel pro příjem signálu z ovladače.

Celkově můžeme konstatovat, že tento adaptér přináší skvělé možnosti při velmi nízké ceně. Nejenže uživateli nabízí stereoozvučení, rádio a teletext, ale také možnost práce a telefonování pomocí aplikace NetMeeting. Jedinou chybou, která se opravdu nedá přehlédnout, je pomalá odezva softwaru.

Leadtek WinFast TV 2000

cena

rádio

dálkové ovládání

pomalá odezva

Cena s DPH: 2 300 Kč

K testu zapůjčila firma: ELAP, Záběhlická 1230, Praha 10

§§§§§


Letní kolekce pro ISDN - Několik řešení pro ISDN

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C01P0533

Minulé číslo PC WORLDu bylo mimo jiné zaměřeno na přehled modemů pro vytáčené připojení k internetu. Obliba ISDN však neustále stoupá a tak jsme na základě žádostí čtenářů otestovali další dostupná zařízení. Dvojice produktů nám byla zapůjčena společností ComDis (www.comdis.cz), která nabízí výrobky s označením I-Tec. Tři zařízení jsme před uzávěrkou čísla získali od firmy Joyce CZ (www.joyce.cz), v jejíž nabídce jsou výrobky značek ASUSCOM a Well.

Všechny testované ISDN adaptéry podporují provoz se sloučením dvou B-kanálů, k němuž dojde buď na vyžádání (Bandwidtch on Demand), nebo při přímé volbě uživatele. Při testu bylo využito připojení na ISP VOLNY, které podporuje spojení jen jedním B-kanálem (64 000 b/s), a ve druhé části byla měřena přenosová rychlost po připojení na ISP World Online s podporou dvou B-kanálů a navázanou rychlostí spojení 128 000 b/s. S každým produktem bylo provedeno 20 měření, přičemž výrobky byly připojeny k počítači se základní deskou ABIT KT7A, procesorem Athlon 1 000 MHz a pamětí 256 MB na 133 MHz. Sestava dále obsahovala grafickou kartu Voodoo 3 2000 16 MB, zvukovou kartu SB Live 1024! Player, pevný disk Quantum FireBall LM 15 GB se 7 200 ot./min. a DVD-ROM Pioneer. Měření odezvy herního serveru bylo provedeno s programem PingPlotter, uváděný čas je průměrnou hodnotou ze sledovaného minutového připojení. Měření rychlosti přenosu dat bylo provedeno s využitím softwaru CuteFTP.

K jednotlivým produktům byl dodán software RVS-COM Lite, který uživateli umožní využít ISDN adaptér jako telefonní záznamník, datový terminál či fax. Zároveň emuluje analogový modem, takže je možné navázat spojení i s ostatními analogovými zařízeními.

Produkty I-TEC

Externí adaptér, nebo interní PCI kartu? Takovou otázku si zřejmě položí zákazník, pokud se podívá na nabídku společnosti ComDis. Podle svých potřeb pak zvolí takový výrobek, který mu bude lépe vyhovovat.

DeskLink ISDN PCI 128K

Tato pasivní ISDN karta je určena pro volnou pozici PCI ve vašem počítači. Po její instalaci a zapnutí PC je třeba zadat cestu k INF souboru na dodávaném kompaktním disku, po kterém dojde k zavedení ovladačů CAPI 2.0 a NDIS WAN miniport, určených pro systémy Windows 95 a vyšší. Provoz zařízení lze sledovat v monitoru, který se objeví po kliknutí na ikonu v trayi na pracovní ploše. Kromě testu zařízení zadáním vlastního MSN čísla je možné sledovat provoz na D a obou B kanálech.

Karta je vybavena pouze vstupem RJ-45 pro ISDN linku, neobsahuje porty pro POTS zařízení (např. analogový telefon), a proto je případné telefonování možné jen prostřednictvím zvukové karty s využitím mikrofonu a sluchátek nebo reproduktorů.

Během testu se podařilo přenášet data rychlostí 6,7-7,4 KB/s při spojení 64 000 b/s a 13,7-14,3 KB/s při dvojnásobné rychlosti. Ping k hernímu serveru Gamezone se pohyboval v hodnotách 40-55 ms.

Interní ISDN kartu lze získat za 1 950 Kč, prodejce na výrobek poskytuje

dvouletou záruku.

DeskLink ISDN USB TA 128K

Druhým produktem značky DeskLink je externí USB terminálový adaptér s vlastním napájením prostřednictvím napájecího adaptéru. Kromě připojení ISDN linky jsou na zadní straně k dispozici dva POTS porty, k nimž lze připojit analogový fax nebo telefon. V přední části je umístěna skupina 9 kontrolních diod pro sledování činnosti zařízení, vedle níž jsou zabudovány konektory jack 3,5 mm pro sluchátka a mikrofon. Dodávané ovladače jsou určeny pro Windows 98 nebo vyšší, přehledný konfigurační program umožňuje nastavit priority pro připojená zařízení, zadat směrování hovoru, faxu a datového přenosu na jednotlivá MSN čísla. Speciální programové vybavení umožní uživateli s připojenými sluchátky a mikrofonem přímo vytáčet telefonní čísla nebo přijímat hovory. Je zajímavé, že při tomto využití nedochází k časové prodlevě přenosu hlasu od volajícího k volanému (ta se občas vyskytuje při IP telefonii).

Naměřené odezvy herního serveru 39-47 ms jsou příznivé, přenosové rychlosti downloadu i uploadu testovaných souborů se pohybovaly v rozmezí 7,0-7,45 KB/s při spojení jedním B-kanálem a 13,6-14,1 KB/s při navázání spojení 128 000 b/s.

I na externí ISDN adaptér je poskytována záruční doba 24 měsíců, pořizovací cena činí 4 500 Kč.

Se značkou ASUSCOM

Ani u zařízení ASUSCOM nebude volba nijak jednoduchá. Obě zařízení komunikují s počítačem prostřednictvím USB portu, každé však nabízí jiné uživatelské využití. Produkty navazují na úspěšné externí adaptéry, využívající připojení sériový kabelem. Právě sériové komunikační rozhraní dříve bylo úzkým hrdlem a nepříznivě ovlivňovalo maximální přenosové rychlosti.

ASUScom TA-280ST-USB

Levnější model TA-280ST-USB využívá USB rozhraní nejen k přenosu dat, ale čerpá z něj také napájení. Zajímavý design je jakoby opsán od analogového modemu Askey MagicXpress, s nímž jsme vás seznámili již v minulém čísle našeho časopisu. V přední částí zařízení jsou umístěny tři kontrolní diody, v zadní lze nalézt přípojku ISDN kabelem, konektor USB, tlačítko pro resetování a přepínače zakončovacího odporu sběrnice ST. Porty pro připojení analogových zařízení u tohoto modelu chybí.

Ovladače jsou určeny pro Windows 98 a vyšší, po připojení k počítači systém rozpozná nové zařízení, automaticky však nenajde INF soubor v odpovídajícím adresáři na dodávaném CD. Testovaný produkt bez problémů pracuje v režimech 64 000 i 128 000 b/s, během provozu je k dispozici ISDN monitor, signalizující na pracovní ploše využití jednotlivých kanálů.

Při testu ASUSCOM TA-280ST-USB překvapil vyšší přenosovou rychlostí odesílání i příjmu dat. Při spojení 64 000 b/s jsme naměřili hodnoty 7,2-7,58 KB/s, při rychlosti 128 000 b/s se rychlost pohybovala mezi 14,4 a 14,61 KB/s.

Slabší byl naopak ping v rozmezí 63-80 ms. Zařízení s dvouletou záruční dobou patří k nejlevnějším externím adaptérům na trhu, neboť je v prodeji za 2 989 Kč včetně DPH.

ASUSCOM TA-210-USB

Další novinkou se značkou ASUSCOM je externí terminálový adaptér 210-USB. I s designem tohoto výrobku jste se již mohli setkat. Je velmi podobný adaptéru TA-200 nebo routerům 800 či 810. V přední části se nachází 9 kontrolních světel a na vrchní desce je umístěn vypínač napájení. Zadní strana produktu obsahuje přípojku ISDN, dvojici POTS portů pro analogová zařízení, přepínače zakončovacího odporu sběrnice, vstup pro USB kabel a konektor pro připojení externího napájecího adaptéru.

Programové vybavení je připraveno pro Windows 98/NT/ME a 2000, zkrátka však nepřijdou ani uživatelé počítačů Macintosh, pokud využívají OS s podporou USB. Při zavedení ovladačů je do systému přidán i ISDN monitor pro sledování provozu na všech kanálech.

Zařízení je vhodné pro uživatele, kteří chtějí využívat běžný analogový telefon či fax. Přenosové rychlosti jsou jen nepatrně nižší než u předchozího produktu. S jedním spojeným B-kanálem se upload i download pohyboval v rozmezí 7,1-7,43 KB/s, dvojice B-kanálů přinese přenosovou rychlost 14,3-14,55 KB/s. Mnohem příznivější hodnoty bylo dosaženo u odezvy herního serveru, která se pohybovala mezi 42-50 ms.

Záruka v trvání 24 měsíců uživatele jistě potěší, pořizovací cena 7 161 Kč včetně DPH již méně, přesto odpovídá kvalitám produktu.

Telefon Well

Značka Well je mezi uživateli počítačů dobře známá, neboť do současné doby se jednalo o výrobce modemů pro analogové připojení. Od poloviny tohoto roku se však se stejným označením můžeme setkat i u ISDN telefonů. Jeden z nich jsme si krátce vyzkoušeli

Well ISDNtel

ISDN telefon je určen pro zákazníky, kteří se rozhodli plně využívat možnosti ISDN připojení. Patří sem například zobrazení čísla volajícího na displeji, konferenční hovor, podržení příchozího hovoru či jeho přesměrování, stejně jako blokování a filtrace hovorů. Well ISDNtel dokáže pracovat pod třemi MSN čísly, přičemž pro každé z nich lze vybrat individuální vyzvánění, neboť telefon obsahuje rovnou stovku volitelných zvonění. Kromě aktuálního data a času se majitel přístroje z přehledného displeje dozví číslo volajícího, může nastavit buzení, sledovat 10 posledních příchozích hovorů i naposled vytáčené číslo. Do paměti přístroje je možné vložit 26 čísel, k dispozici je 8 tlačítek rychlé volby. Pokud máte plné ruce práce, jistě oceníte možnost hlasitého hovoru (hands-free), bez zajímavosti není ani údaj o protelefonovaném času a částka, kterou za telefonát budete platit.

Možnosti ISDN telefonu jsou jednoznačně větší než u analogového přístroje. Vzhledem k příznivé ceně produktu 4 026 Kč včetně DPH se tento produkt může stát zajímavou alternativou. ISDN adaptér bez POTS portů a ISDN telefon často mohou být levnější než ISDN adaptér s možností připojení analogových zařízení. Proč si tedy nedopřát rychlý ping třeba s interní PCI kartou a kvalitní telefon?

§§§§§


Pomocníci do obou dlaní - Nová PDA: Palm M500 a M505

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C01P0534

V nejbližších letech má celosvětově stoupnout poptávka po PDA s klávesnicí nebo bez ní o více než 450%. Přestože rozšíření těchto produktů v našich zeměpisných šířkách nelze srovnat například s USA, počet uživatelů se dá počítat v tisících a obliba PDA neustále stoupá. Příčiny nelze hledat jen v jejich zlepšené dostupnosti, ale také v širší nabídce programového vybavení či podpoře jazykového prostředí. Aplikací pro PDA je mnoho, jejich stažení po internetu je dílem okamžiku.

Nové produkty Palm M500 a M505 jsme měli možnost testovat po dobu 6 týdnů. Na následujících řádcích se proto můžete seznámit s jejich základními vlastnostmi a změnami, kterými se liší od svých předchůdců.

Oba nové přírůstky rodiny Palm své předky rozhodně nezapřou. Vy-užívají nový Palm OS 4.0 a nepatrně odlišnými vnějšími rozměry 114 x x 77 x 12 mm (13 mm u M505) a hmotností 139 gramů se stále řadí k nejtenčím a nejlehčím digitálním asistentům na trhu. Dotykový displej s rozlišením 160 x 160 bodů pracuje u Palm M500 v 16 stupních šedi. Dražší model Palm M505 však dokáže ve stejném rozlišení "vykouzlit" 65 535 barev. Rozměry dotykové plochy pro psaní znaků graffiti zůstaly nezměněny. Ve spodní části obou zařízení se nacházejí ovládací prvky pro rychlé spuštění aplikací kalendář, adresář, úkoly a poznámky. Střední kolébkové tlačítko bylo rozděleno na dvě části, stejně jako u předchozích modelů slouží k rolování obsahem obrazovky. Dotyková plocha pro graffiti a ovládací tlačítka jsou u modelu M 505 podsvíceny. Nad displejem je umístěno logo, tlačítko pro zapnutí a vypnutí organizéru a podsvícení displeje. Nově byla zařazena funkce tichého alarmu, při níž toto tlačítko bliká a celé zařízení lehce vibruje.

V horní části přístroje je zabudován IrDA port pro komunikaci mezi dvěma PDA, PDA a počítačem či mobilním telefonem. Zcela nová je zde zásuvka pro zasunutí MMC nebo SD karet, které umožňují zvýšit kapacitu paměti. V nabídce jsou však i karty se programovým vybavením, například s kolekcí her či elektronickými mapami evropských měst. Zvláštní kategorii tvoří zálohovací karty s kapacitou 16 či 32 MB, s nimiž lze provést zálohu celého PDA a v případě nutnosti data v Palmu snadno obnovit.

Na pravé straně organizéru je uložena kovová tužka s plastovým hrotem, na levé straně je pak drážka pro zasunutí odklopného ochranného krytu displeje. V dolní části je vyveden konektor pro zasunutí přístroje do kolébky a ve střední části zadní strany kryté tlačítko reset. Palmy M500 i M505 jsou dodávány s krytem, tužkou a kolébkou pro připojení k počítači. Připojení je nově vedeno na USB port počítače, za USB konektor je přivedeno napájení, aby bylo možné Palm v kolébce dobíjet. Dokumentaci tvoří anglická příručka, samolepky a karty se znaky graffiti a registrační karta. Software je dodáván na dvou kompaktních discích, obsahuje aplikace PalmDesktop 4.01, Chapura PocketMirror, AvantGo Web Channel Manager, Documents ToGo Professional a PowerOne Calculator. Stranou zájmu nezůstane ani PalmReader či MGI PhotoSuite. S tímto softwarem je možné synchronizovat poznámky, úkoly a elektronickou poštu mezi stolním počítačem a organizérem, přenášet dokumenty MS Word a MS Excel a následně je upravovat, číst soubory PDF, a dokonce i vytvářet či prohlížet obrázky nebo velmi krátké filmy.

Přestože dodávaný software je pro práci a využití organizéru zcela dostačující, není uživatel odkázán jen na něj. Na stránkách výrobce je možné nalézt odkazy na více než 10 000 programů pro OS Palm, zahrnující freeware, shareware i komerční software. Vedle databázových programů, různých verzí kalkulaček, tabulkových či textových editorů jsou k dispozici produkty pro kreslení, prohlížení obrázků, průvodci pro cestování, mapy a mnohé další. Jsou zde také různé konverze stříleček, strategií, karetních her, ale také dáma či šachy.

Palm M500 i M505 patří do skupiny PDA bez klávesnice. Volitelně sice lze klávesnici dokoupit a připojit k víceúčelovému konektoru, v běžném užití však postačí, když se uživatel naučí znakovou sadu graffiti, která obsahuje zjednodušené písmo. Pro zadání písma je třeba psát na levou stranu vyhrazené plochy, čísla se zadávají na pravé části. Přestože psaní znaků je jednoduché, mnoho uživatelů přivítá i možnost použít zobrazenou dotykovou klávesnici v obrazové ploše. Oba nové Palmy podporují zadávání znaků současně z klávesnice i rozpoznáním graffiti. Testované produkty byly dodány s přeloženým operačním systémem. Plně lokalizovány jsou přitom všechny dodávané programy. Podporováno je zadávání diakritiky jak u rozpoznaných znaků, tak na zobrazené klávesnici. Na češtinu však uživatel nenarazí u většiny volně šířených programů na internetu. Menu zde zůstává v anglické verzi, avšak českou diakritiku lze při psaní použít.

Palm M500 i M505 jsou podstatně výkonnější, než předchozí modely. Podle benchmarkového programu dosahuje jejich výkon 156 procent proti 100 procentům Palmu IIIe, resp. 112 procentům Palmu Vx. V kategorii srovnatelných produktů je překoná jen Visor Platinum. Nový barevný displej u Palmu M505 nezáří tolik jako u zmíněného Visora, jeho obraz je ovšem stabilnější, bez viditelného kmitání.

Palm M500 je v současné době v prodeji za 14 900 Kč včetně DPH, verzi M505 s barevným displejem lze získat za 18 300 Kč včetně DPH. V ceně je zahrnuto jak popisované programové vybavení, tak plně lokalizovaný operační systém. Společnost RRC CZ, jež nám produkty zapůjčila, na ně poskytuje záruku 12 měsíců.

Palm M500/M505

programové vybavení, kvalitní displej

nízká hmotnost

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 14 900 Kč/18 300 Kč

K testu zapůjčila firma: RRC CZ, s. r. o. Na Rozcestí 6, 190 00 Praha 9

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01P0535

Creative CD5233E

Mechanika dokáže díky dvaapadesáti násobné rychlosti otáčení přenášet data teoretickou rychlostí až 7 200 KB/s. Opravdové hodnoty toku dat jsou samozřejmě o něco nižší. Výrobek společnosti Creative zvládl (při použití našeho testovacího média o kapacitě 74 min) v testu přenášet data průměrnou rychlostí 5 920 KB/s. Tento výsledek je docela pěkný. Ke komunikaci s PC je využit režim PIO-4, který umožňuje propustnost dat 16,6 MB/s. (Alespoň při testech se tak zařízení tvářilo). Pro plynulý datový přenos je vybavena mechanika vyrovnávací pamětí o běžné kapacitě 128 KB. Mezi podporovanými datovými formáty lze nalézt všechny běžně se vyskytující typy, takže problémy s nerozpoznáním médií nenastanou. Nezávisle na programovém vybavení je možné využívat jednotku pro přehrávání zvukových CD. Lze to díky funkcím, které se ovládají dvojicí tlačítek na čelním panelu. Ten obsahuje samozřejmě i standardní konektor pro sluchátka a regulátor hlasitosti.

Memorex CD-Maxx 52

CD-ROM mechanika skrývající se pod označením Memorex CD-Maxx 52 je zařízením, které jsme na rozdíl od produktu Creative obdrželi v retailové verzi. Tedy včetně krabice a manuálu. Memorex je vzhledově běžnou mechanikou, nijak se tedy nevymyká zavedenému standardu. Na předním panelu, který je vybaven audio výstupem, ovládáním hlasitosti, tlačítkem "Eject" a "Play", je uvedena i informace hlásající maximálně 52násobnou rychlost. Je samozřejmé, že více než maximální rychlost je zajímavější, jak se mechanika chová celkově. V našich výkonnostních testech jsme naměřili průměrnou přenosovou rychlost 5 830 KB/s, což je v přepočtu 38,87x. Tento výsledek je v porovnání s ostatními konkurenty docela slušný. Pro připojení k počítači slouží IDE kabel (jako obvykle stačí 40pin). Podle výrobce podporuje tato mechanika přenosové protokoly až do standardu U-DMA33, s jehož využitím je maximální datový tok skrz sběrnici až 33 MB/s.

§§§§§


PC World TOP

C01P0536

Lite-On S1770 NST

Tento model monitoru se značkou Lite-On je téměř učebnicovou ukázkou produktu určeného pro nenáročné kancelářské či domácí prostředí. Celkem líbivý vzhled doplňuje obrazovka o viditelné úhlopříčce 15,75". Přesto, že není úplně plochá, v testech se srdnatě držela a nějaké závažné vady na kráse na sebe neprozradila. Snad jen v geometrii obrazu a možnostech její korekce nečekejte žádné velké zázraky. V testovacím obrazci se nám při rozlišení 1 024 x 768 a 32bitové barevné hloubce, totiž některé nepřesnosti ukázaly. Nicméně, v běžných kancelářských aplikacích si s touto nectností hlavu lámat vůbec nemusíte. Nadprůměrné hodnocení si oproti geometrii obrazu vysloužilo obrazovkové menu. I když není nijak zvlášť pestře vybaveno, přesto je přehledné a pohodlně ovladatelné. K tomuto účelu ostatně slouží čtyři kulatá tlačítka, umístěná pod plochou obrazovky. Posledním kladem, který zmíníme, je také fakt, že Lite-On je výrobek za velmi příznivou cenu.

Samsung SyncMaster 755DF

Pod označením SyncMaster 755DF se skrývá produkt dobře známé společnosti Samsung. Výrobek vás hned na první pohled upoutá nejen povedeným vzhledem řady SyncMasterů, ale i naprosto plochou obrazovkou typu DynaFlat. Aktivní plocha je vyrobená již osvědčenou technologií, která zaručuje kvalitní podání barev. Dalším kladem monitoru jsou jeho obnovovací frekvence v této kategorii má Samsung rozhodně co nabídnout. Nejvyšší rozlišení je 1 600 x x 1 200 bodů při 60 Hz, to sice není příliš vhodné ani pro práci (s ohledem na rozměry 17palcového monitoru), ani napohled, ale hned o stupeň nižší mod (1 280 x 1 024) je sledovatelný při dostatečných 75 Hz. V testu geometrie si vedl SyncMaster 755DF celkem průměrně, žádné velké deformace se neprojevily ani při roztažení obrazu přes celou plochu obrazovky. V neposlední řadě je ještě potřeba pochválit kvalitně vybavené obrazovkové menu, které disponuje docela vyspělými funkcemi (např. korekce linearity apod.).

Peacock 1796 T1

Nový 17palcový monitor značky Peacock nese modelové označení 1796 T1. Výrobce se, jako jeden z mála, drží logického pojmenovávání svých výrobků. Číslo sedmnáct označuje úhlopříčku monitoru a údaj 96 informuje o maximální horizontální frekvenci (96 kHz). Označení T1 udává, že jde o inovovaný typ původního Peacocku 1796. Nový 1796 T1 sice vypadá poměrně nenápadně, ale nenechte se zmýlit. Naprosto plochá obrazovka je typu Diamondtron a elektronika disponuje vysokými obnovovacími frekvencemi, které jí umožňují kvalitně zobrazovat (v ergonomickém režimu) grafické mody až do rozlišení 1 600 x 1 200. Ostatně, toto rozlišení lze sledovat při velmi příjemných 75 Hz. Kvalita obrazu i geometrie jsou na dobré úrovni, a pokud se přece jen nějaké neduhy najdou, lze je díky OSD poměrně dobře odstranit. Obrazovkové menu se ovládá pomocí tří tlačítek poněkud těžkopádně, ale množství užitečných funkcí OSD vám vaše úsilí jistě vynahradí.

CTX EX710F

Produkt výrobce CTX s označením EX710F je monitor určený pro náročnější uživatele. O tomto faktu nesvědčí jen plochá obrazovka typu NaturalFlat, ale i řádově vyšší obnovovací frekvence, které zařízení zvládá. Díky šířce pásma 202,5 kHz je možné vyloudit rozlišení až 1 600 x 1 200 bodů při "neblikavé" frekvenci 75 Hz. Rozteč zobrazovacích bodů je 0,25 mm, což je také příznivá hodnota. Nabídka OSD je graficky velmi pěkně zpracovaná a pohyb v ní je nadmíru jednoduchý a intuitivní. Tomu napomáhají i čtyři kulatá tlačítka pod obrazovkou, která jsou pro ovládání OSD určena ("esc","enter" a výběrové šipky). Nabídka funkcí je bohužel o něco skromnější, než je tomu např. u Peacocku, a to je zařízení těchto parametrů trochu škoda. Monitor sice zvládá všechny základní funkce, ale z těch pokročilejších korekcí naleznete pouze nastavení H/V moaré. Přesto je CTX EX710F docela příjemným produktem, který si vaši pozornost zaslouží.

Belinea 20 10 35

Jedná se o obdobný případ monitoru jako např. produkt Lite-On S1770. Jde o výrobek určený pro méně náročné uživatele, kteří nutně nevyžadují plochou obrazovku. Belinea zato však nabídne poměrně slušný obraz bez známek moaré a s dostatečnou geometrií. Při testu jsme zpočátku měli trochu problém s detekcí monitoru, ale po stažení konfiguračního profilu z WWW stránek přímo od výrobce jsme problém odstranili. Při testu obnovovacích frekvencí jsme však ani tak nedosáhli nijak úžasných výsledků. Nejvyšší grafické rozlišení monitoru je 1 280 x 1 024, ale pouze při 65 Hz, což je hodnota, která uspokojí jen málokoho. Ideálním rozlišením je tedy o stupeň nižší mod 1 024 x 768, jejž lze provozovat s obnovovací frekvencí 85 Hz. Systém ovládání obrazovkové nabídky je realizován pomocí otočného kolečka a dvou tlačítek. Kolečko slouží pro rychlý (a docela šikovný) pohyb po menu a také k nastavování hodnot. Tlačítka zastupují funkce "enter" a "exit".

NEC MultiSync 750FE+

Vítěz dnešního kola srovnávacího testu 17palcových monitorů se jmenuje NEC750FE+. Jeho obrazovka má viditelnou aktivní úhlopříčku 15,87". Na první pohled vás na výrobku upoutá jeho originálně zpracovaný design, kterým se od ostatních klasicky laděných zařízení odlišuje. Jeho výsledný dojem ještě podtrhuje zeleně podsvícený nápis "MultiSync", umístěný těsně pod plochou obrazovky. Ještě níže jsou umístěny ovládací prvky obrazovkového menu. Je zajímavostí, že tlačítek je docela požehnaně, rovných sedm. S jejich pomocí je možné plně ovládat všechny vymoženosti graficky přehledně zpracovaného obrazovkového menu. Funkcí, jimiž NEC oplývá, je, stejně jako v případě tlačítek, také nemálo. Vyjma všech základních voleb je možné provádět korekci takových položek jako horizontální a vertikální konvergence a podobně. Navíc v OSD naleznete i další speciality jinde neviděné, např. zamčení OSD, aktivace/deaktivace úsporného režimu IPM a pod.

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01P0537

S koncem prázdnin a začátkem školního roku bývá spojen také konec radovánek a začátek povinností. Abychom tento čas zpříjemnili jak mládeži, tak i pracujícímu zbytku populace, zařadili jsme testy zařízení určených jak pro zábavu, tak i pro práci. Nejlepší zábavou při práci s počítačem bývá hraní her, takže jsme se podívali na prázdninovou úrodu v tomto segmentu. Do TOPů nám dorazilo osm grafických karet. Najdeme mezi nimi zástupce vybavené třemi typy grafických čipů. Ty nejdražší (a nejvýkonnější) karty se mohou pochlubit nedávnou novinkou, čipem GeForce3. Vzhledem k poklesu cen a stále vysokému výkonu jsou však zajímavé i "starší" karty s GeForce2, které ještě zdaleka z trhu nemizí. Veliký úspěch slavily také akcelerátory postavené na "lidovém" procesoru KyroII. Tento výkonný čip je vzhledem k neuvěřitelně nízké ceně téměř ideálním řešením pro hráče "poloprofesionály".

Na rozdíl od grafik jsou síťové tiskárny záležitostí veskrze pracovní. Do TestCentra nám dorazily modely tiskáren z produkce Hewlet-Packard, Minolty, Ricohu a Xeroxu, jejichž hodnocení si můžete přečíst na následujících stránkách. Třetí testovanou kategorií jsou 17palcové monitory a dvěma novými zástupci je doplněna i tabulka jednotek CD-ROM.

HP LaserJet 2200 DTN

Tato tiskárna s rychlostí opakování 18 stran za minutu je určena pro zpracování dokumentů ve formátu A4. Při použití emulace PCL 5e je uživateli k dispozici rozlišení 600 dpi, s volbou PCL6 nebo Postscript 2 lze využít maximálního podporovaného rozlišení 1 200 dpi. Rychlost tisku ovlivňuje nejen procesor s pracovní frekvencí 133 MHz, ale také standardní paměť 16 MB, kterou je možné dále rozšiřovat až na maximální kapacitu 48 MB. V základní verzi je tiskárna nabízena se spodním podavačem na 250 listů a víceúčelovou čelní přihrádkou pro dalších 100 archů, obálek apod. Výstup na horní straně tiskárny dokáže pojmout 150 výtisků. Testovaná varianta byla dodána s rozšiřujícím spodním podavačem, jehož kapacita činí 500 listů, a s instalovaným modulem pro oboustranný tisk. Měsíční nasazení tohoto výrobku by nemělo překročit 40 000 stran. Komunikaci s počítačem zajišťuje paralelní, USB a infračervený port, síťové připojení obstará vestavěný server HP JetDirect 610 N. Pro tiskárnu jsou připraveny ovladače ve verzích pro Windows 3.1 a vyšší, Maintosh OS 7.5.5 a vyšší, IBM OS/2 i UNIX/LINUX. Pro dálkovou správu tiskárny je dodán program WebJet Admin, pro lepší využití je k dispozici i vestavěný webový server. Vypočítané provozní náklady HP LaserJet 2200 DTN se pohybují na hranici 0,77 Kč včetně DPH, pořizovací cena testovaného zařízení v době uzávěrky činila 54 141 Kč včetně DPH.

HP LaserJet 4100 DTN

Také druhá tiskárna s označením Hewlett-Packard je určena pro tisk na formát A4. Rychlost opakování je však vyšší a činí 24 stran A4 za minutu, při duplexním tisku tato hodnota klesá na polovinu. Procesor s pracovní frekvencí 250 MHz společně s pamětí, osaditelnou kapacitou 32-256 MB, příznivě ovlivňuje rychlost zpracování jednotlivých tiskových úloh. Komunikační rozhraní jsou v podstatě shodná s předchozím modelem, výjimku tvoří adaptér pro infračervený přenos dat, který je součástí volitelného vybavení. HP LaserJet 4100 DTN byla během našeho testu vybavena doplňkovým podavačem papíru, pokud započítáme obě zásuvky podavače i boční víceúčelový zásobník, lze současně založit 1 100 archů formátu A4. Kapacita horního výstupu je vyšší než u modelu 2200 DTN, neboť na odkládací plochu se vejde 500 potištěných listů. Měsíční zatížení tohoto produktu je také vyšší než u předchozího modelu a nemělo by překročit 150 000 stran. Maximální pracovní rozlišení a volby tisku jsou shodné s modelem HP LJ 2200, rozdíly nelze nalézt ani v podpoře operačních systémů a síťových protokolů, shodný je také vestavěný webový server pro snadnou správu a konfiguraci zařízení. Pořizovací cena tiskárny HP LaserJet 4100 DTN byla v době testu 78 553 Kč včetně DPH, z dodaných údajů o cenách spotřebního materiálu jsme vypočítali náklady na tisk strany A4 ve výši 0,54 Kč včetně DPH.

HP LaserJet 9000 DN

Třetí tiskárna společnosti Hewlett-Packard je určena pro provozy, které dokáží využít vysokou měsíční zátěž 300 000 stran, rychlost opakování 50 stran A4 za minutu i maximální formát tisku A3+. Zařízení s procesorem 300 MHz a pamětí s kapacitou od 64 do 384 MB nabízí uživateli rozlišení FastRes 1200, což je 600 x x 600 dpi s vyhlazováním Ret. Pro založení médií je připravena dvojice spodních zásobníků s kapacitou 1 000 listů ve formátu A3, boční podavač rozšiřuje možnosti využití o dalších 100 archů formátu A3+ nebo menšího. Potištěný materiál vystupuje buď na horní desku tiskem dolů, nebo levostrannou přihrádku tiskem nahoru. K dispozici je vestavěný modul pro oboustranné zpracování dokumentů. Nový ovládací panel s grafickým displejem doplňují směrové šipky s tlačítkem potvrzení volby a numerická klávesnice, na níž lze kromě IP adresy při konfiguraci zadávat i kódy pro výtisky zabezpečených dokumentů. Instalovaný pevný disk slouží pro uložení dokumentů, loga i fontů. Paralelní MINI rozhraní bude zřejmě využíváno minimálně, nelze předpokládat, že by tiskárna byla připojena jinak než prostřednictvím síťové karty 10/100. Emulace PCL 5e, PCL6 a PostScript Level 3 doplňuje utilita Stav úlohy, která informuje uživatele o dokončení jeho tiskové úlohy. HP LaserJet 9000 DN je nabízena za 229 343 Kč, náklady na tisk strany A4 činí 0,42 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Minolta 3260 CX

Tiskárna Minolta 3260 CX je základním modelem celé řady 3260, pracuje v maximálním rozlišení 600 dpi, podporuje tisk na maximální formát A3 a uživateli nabídne rychlost opakování 32 stran A4 jednostranně i v duplexním provozu. Testované zařízení, jehož měsíční zatížení by nemělo překročit 150 000 výtisků, bylo vybaveno procesorem NEC VR4310 RISC 150 MHz a instalovanou pamětí 32 MB paměti. Volitelně lze paměť doplnit na celkových 384 MB, za příplatek je možné získat i pevný disk pro uložení formulářů, fontů či dokumentů. Pro tisková média jsou připraveny dvě zásuvky spodních podavačů, kapacita každé z nich je 500 listů maximálního formátu A3. Boční víceúčelový podavač je určen pro uložení 50 archů stejného maximálního formátu. Výstup na horní plochu produktu pojme 500 potištěných listů. Ovládací panel na horní straně produktu tvoří dvouřádkový alfanumerický displej, 4 diody a 8 ovládacích tlačítek. Interní webserver ve správě tiskárny doplňuje firemní program CrownAdmin. Ovladač tiskárny pro operační systém Windows v sobě zahrnuje emulace PCL5e, i PostScript Level 2, a mimo jiné z něj lze vyčíst i okamžitý stav spotřebního materiálu. Komunikaci tiskárny s počítačem zajišťuje paralelní rozhraní a síťová karta 10/100Base TX. Zařízení s duplexní jednotkou je v prodeji za 143 460 Kč včetně DPH, provozní náklady se tak pohybují na hranici 0,37 Kč na stranu A4.

Ricoh Afico 3200

Tiskárna s procesorem RM5261 a 32 MB operační paměti (s možností maximálního rozšíření na 160 MB) pracuje v rozlišení 300 nebo 600 dpi, podporuje maximální formát A3 a nabízí rychlost opakování 32 stran A4 za minutu jednostranně a 25 stran A4 za minutu při oboustranném tisku. Tiskárna je určena pro průměrné měsíční zatížení 8 000-20 000 výtisků a její nejvyšší zátěž by neměla překročit 60 000 výtisků. Dodávané ovladače PCL5e a PCL6 jsou určeny pro operační systémy Windows 95, 98, ME, NT 4.0 a 2000, postscriptový ovladač je k dispozici i pro počítače se systémem Mac 0S 7.5, nebo novějším. Paralelní rozhraní doplňuje i síťová karta 10BaseT/100BaseT. Tiskárna byla dodána v základním provedení, pro uložení médií byla určena dvojice spodních podavačů s celkovou kapacitou 1 000 archů A3 nebo menšího formátu. Potištěný materiál vystupuje na horní desku s úložnou kapacitou 500 listů. Ovládací panel je v podstatě shodný s modelem Minolta 3260. Vestavěný webový server doplňuje Aficio Manager, sledující všechny tiskárny v síti. Utilita PortNavi dokáže uživateli sdělit, že zaslaná úloha již byla vytištěna. Základní model tiskárny je v prodeji za 108 568 Kč, případné dokoupení duplexního adaptéru a víceúčelového bočního zásobníku pro 100 listů by cenu zvýšilo o 23 000 Kč. Náklady na tisk jsme vypočítali na 0,33 Kč. Veškeré cenové údaje jsou uváděny se započítáním DPH.

Xerox DocuPrint N4525 DX

Xerox DocuPrint N4525 s využitím emulací PCL5e, PCL6 a Adobe PostScript 3 nabízí uživatelům rychlost opakování 45 stran A4 za minutu jednostranně a 40 stran A4 za minutu v duplexním provozu. Rozlišení 600 x 600 dpi s vylepšením Xerox Quad Dot a Xerox Image Enhancement odpovídá třídě 1 200 dpi. Nový Xerox ztrácí na model HP 9000 DN v počtu opakování, avšak dokáže rychleji zpracovat první výtisk. Vše má "na svědomí" procesor PowerPC 740 233 MHz a 32 MB paměti, jejíž maximální kapacita může být až 192 MB. Pro uložení fontů, loga, formulářů a tiskových úloh je možné volitelně instalovat pevný disk. S počítačem je tiskárna propojena prostřednictvím paralelního, USB, či síťového 10/100 rozhraní. Zařízení s dvojící spodních zásobníků spolyká celkem 1 000 listů formátu A3, k dispozici je i boční podavač pro 50 archů formátu A3+. Veškeré tisky lze díky instalovanému duplexnímu adaptéru vyhotovit oboustranně, potištěný materiál vystupuje na horní odkládací plochu s kapacitou 500 listů. Ovladače pro Windows 95/98/2000/NT4.0, doplňují verze pro OS/2 WARP, UNIX, Linux i Mac OS. Vedle softwaru pro dálkovou správu CentreWare DP je k dispozici i vlastní webová stránka tiskárny. Měsíční zatížení by nemělo překročit 250 000 výtisků. Pořizovací cena byla stanovena na 174 858 Kč, poměrně vysoké jsou provozní náklady 0,76 Kč na stranu A4 se standardním 5% pokrytím. V cenách je započteno DPH.

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01P0538

3D Prophet 4000 XT

Čipu Kyro II dala firma Hercules za úkol konkurovat stálici GeForce2 MX. Zajímavostí této karty je oboustranné chlazení jeden aktivní chladič spočívá na čipu a druhý pasivní je umístěn zespodu na desce. Princip čipu Kyro II je založen na technologii PowerVR Tile Based Rendering, jež se snaží omezit zbytečné zatěžování procesoru vykreslováním jen skutečně viditelných bodů. Tímto je také pozitivně ovlivňován problém tzv. "úzkého hrdla" paměti. Na kartě najdeme podporu FSAA (v režimech 2x/4x vyhlazování scény) i EBM. Zde lze vybrat z 8 povrchových texturovaných vrstev s možností prolínání. Na kartě je dále obsažena podpora pro DirectX8 a DVD přehrávání. Nepřítomnost hardwarového T&L může klamat, ale i bez něj dosahuje karta dostatečné výkonnosti. Hercules 3D Prophet 4000 XT obsahuje 32 MB SDR paměti a RAMDAC (obě komponenty pracují na frekvenci 115 MHz). Využívány jsou API DirectX a OpenGL. Karta je určena pro AGP, ale v prodeji by se měla objevit i ve verzi PCI. Nejvyšší rozlišení je 1 920 x x 1 440 bodů (32 bitů, 60 Hz). V testu Evolva je výsledek 69,9 snímku za sekundu, v Quake III 70 fps při nastavení nízkých detailů a rozlišení 1 024 x 768 při 16 bitové barevné hloubce. Vhledem k pořizovací ceně okolo 3 000 korun se jedná o nejvýhodnější kartu při poměru cena/výkon. Vynikající vlastnosti čipu Kyro II však i tak zajistí plynulost obrazu i u náročných her.

ASUS V8200 Deluxe

Na této kartě vás na první pohled zaujme zlatý chladicí systém s novou koncepcí chlazení, kde jsou paměti mírně posunuty blíže ke grafickému čipu GeForce3, vyrobenému 15mikronovým procesem. To vytváří zdání, jakoby chlazení paměti a procesoru tvořilo jeden celek, ve skutečnosti se však jeden druhého nedotýkají. Použito je 64 MB DDR paměti, jež je schopna přenášet data rychlostí 3,8 ns (to odpovídá frekvenci 260 (520) MHz). Stejnou frekvenci měla již GeForce 2 Ultra, ale ta měla přístupovou dobu 4 ns. Akcelerátor obsahuje dvě další součásti, kterými jsou termoregulační čip a modul Philips 7100 s technologií VIVO. Pro výstup se nabízí kompozitní video a S-video. Jako vstup slouží sedmipinové S-video. Navíc je zde port pro přiložené virtuální brýle, pracující na principu nesynchronní frekvence. Maximální rozlišení karty je 2 048 x 1 536 bodů (při 75 Hz). RAMDAC tiká na 350 MHz. Nechybí plně hardwarový T&L, podpora DirectX 8.0, OpenGL 1.2, Embosing či EBM a ani FSAA. Program 3Dmark 2000 naměřil necelých 7 000 bodů (16 bitů) a 6840 bodů (32 bitů). Evolva zobrazila 143,5 snímku za sekundu, Quake III pak při rozlišení 1 024 x 768 zobrazil 115,6 fps (32 bitů). BAPCo Sysmark 2000 hlásí výsledek nad 180 bodů. Kromě akcelerátoru najdete ve výbavě také zmíněné virtuální brýle, několik CD s ovladači, a utilitami a tři plné hry (Messiah, Star Trek New Worlds, Sacrifies).

Elsa Gladiac 920

Vzhledem připomíná kartu Creative s čipem GeForce2, nenechte se však mýlit, podoba skrývá zásadní rozdíl ve výkonu. Procesor GeForce 3 (typově označován jako NV20) je vyroben 15mikronovým procesem a měl by obsahovat až 57 milionů tranzistorů. Pro porovnání, procesor Athlon Thunderbird na frekvenci 1,3 GHz jich má "jen" 37 milionů. Paměť 64 MB DDR s přístupovou dobou 3,8 ns pracuje na frekvenci 230 (460) MHz, RAMDAC pak na 350 MHz. I zde zůstává podpora sběrnice AGP 2x/4x. Ve 2D či 3D aplikacích jsou poskytovány všechny dostupné funkce, zajímavý je programovatelný efektový procesor nFinite FX, který je dokáže vytvářet téměř virtuální 3D prostředí a obsahuje speciality typu animování vody. Součástí karty je televizní výstup na S-video s dodávanou redukcí na kompozitní video. Kromě instalačního CD a redukce je v balení i CD se softwarem, obsahujícím mimo jiné i DVD přehrávač ELSAmovie 2000 a hru Giants: Citizen Kabuto. V našich testech se tato karta svými výsledky zařadila mezi absolutní špičku, a to především díky vysokému výkonu v 32bitových aplikacích. Zkušební program 3DMark2000 ve 32bitovém rozhraní ukázal 6 823 bodů, Evolva zvládla 96,2 snímku za sekundu (při aktivování fuknce Dotbumping). BABCo Sysmark2000 hlásí standardní výsledek 180 bodů a hra Quake III při rozlišení 1 024 x 768 bodů a 32bitovém rozhraní 116,1 snímku za sekundu.

WinFast GeForce2 Ultra

Inovovaná grafická karta, osazená "starším" procesorem GeForce2 Ultra. Její největší předností je slušný výkon v 16bitovém rozhraní, a především pak její cena, která je podstatně nižší než u GeForce3. Opět zde najdeme 64 MB DDR SDRAM. Kvůli rychlé přístupové době (4 ns) musí být paměť doplněna o pasivní chladiče. Frekvence jádra pamětí je 230 MHz, ale bez problémů pracuje i na 250 MHz. Chlazení grafického čipu zajišťuje stylizovaný velký stříbrný aktivní chladič, RAMDAC běží na 350 MHz. Další předností tohoto akcelerátoru jsou výstupy k dispozici je dokonce i televizní výstup v podobě S-Videa (včetně redukce). Standardně jsou přibaleny též kabely jednotlivých výstupů. Oceňujeme i konektor DVI-I pro digitální propojení s LCD monitorem. Diky novému enginu T&L a 256bitové architektuře je karta schopna renderovat 31 milionů trojúhelníků za sekundu. Zachovány zůstávají běžná API jako Direct3D a OpenGL. Nejvyšší rozlišení je 2 048 x 1 536 (32 bitů). Pochvalu si zaslouží software WinFox, True Internet Color, WinFast DVD, Colorific, 3Deep a Cult3D. Výkon v nižším rozlišení a v 16 bitech dokonce překonává výsledky GeForce3, avšak pokulhává za ním při nastavení 32bitové hloubky. Při testu ve hře Evolvě dokáže vyvinout 130,6 snímku za sekundu (1 024 x 768, 32 bitů), Quake III se pohybuje nad 100 fps a program 3DMark 2000 v 16 bitech skončil na 7 275 bodech.

Leadtek WinFast GeForce3

Vzhledem se tato grafická karta téměř neliší od předchozího slabšího modelu WinFast GeForce2 Ultra, může se však pochlubit novějším procesorem GeForce3. Jeho výokn doplňuje paměť s kapacitou 64 MB DDR (4 ns) a RAMDAC na 350 MHz. Maximální možné rozlišení je 2 048 x 1 536 bodů ve 32bitovém prostředí (při 60 Hz). Programovatelný procesor GeForce3 obsahuje také programovatelný "engine" nfiniteFX, díky němuž dokáží tvůrci her vymodelovat jakýkoliv virtuální svět. Plusem je stejné množství výstupů, jako u adaptéru WinFast GeForce2 Ultra, tedy výstup na TV (zprostředkovává S-Video + redukce) a konektor DVI-I (Digital Visual Interface) pro připojení LCD monitoru. Výsledky odpovídají možnostem GeForce3. Testovací program BABCo Sysmark 2000 naměřil hodnotu 180 bodů. Hra Evolva (při aktivaci funkce DotBump a při rozlišení 1 024 x 768 v 32bitové barevné hloubce) uvádí 97,1 snímku za sekundu. 3DMark 2000 naměřil při stejném nastavení 6 842 bodů. V balení opět najdeme jako standardní součást výbavy software WinFox, kabely, manuály, ovladače, softwarový DVD přehravač a dvě plné hry Gunlok a DroneZ. K zakoupení grafického adaptéru WinFast GeForce3 si budete muset přichystat 20 300 korun (cena s DPH). Jak se zdá, je v dnešní době opravdu těžké zvolit ten správný adaptér. Proto asi musíme mít vždy na paměti, pro jaké účely daný akcelerátor kupujeme.

Creative 3D Blaster GeForce3

Karta 3D Blaster s čipem GeForce3 také integruje engine nfiniteFX, dále obsahuje funkce Vertex Shader (ta dokáže deformovat 3D objekty scény mnohem ekonomičtěji, přičemž jim vdechuje osobité vlastnosti), Pixel Shader (lepším zpracováním textur dokáže realisticky vykreslovat jednotlivé typy povrchů), HRAA a FSAA. Zajímavá je funkce "krychlového mapování prostředí", která lépe zpracovává a urychluje vykreslování odrazů lesklých povrchů což bývá nejčastěji uplatňováno při generování kovových povrchů. Novinkou je speciální funkce antialiasingu Quincunx, která rychlostí podstatně překračuje dvojnásobný FSAA, avšak nedosahuje jeho čtyřnásobku. Samozřejmostí je i podpora DirectX8. 64 MB DDR paměti je taktováno na 460 MHz. Díky procesoru GeForce3, technologii nfiniteFX a rychlé paměti (LMA Lightspeed Memory Architecture) dokáže zpracovat až 800 miliard operací za sekundu, celkový výkon je vyšší než 40 milionů trojúhelníků za sekundu. Nepřekvapí ani 4x AGP a hardwarová podpora přehrávání DVD filmů. Marně však budete hledat přiložený přehrávací software. Příjemný je televizní výstup. Ve hře Evolva se zobrazilo vynikajících 142,3 snímku za sekundu (1 024 x 768, 32 bitů), při aktivovaném DotBumpingu (lepší modelace 3D světa) poklesl počet snímků za sekundu na 96,7. 3DMark se zastavil v 16bitovém modu na hranici 7 033 bodů.

Kyro II 4500 CLK-2064TV

Cena a možnosti tohoto "noname" adaptéru jsou dány implementovaným čipem Kyro II, který přináší díky technologii PowerVR Tile Based Rendering přijatelný výkon za nízkou cenu. Samozřejmostí je podpora funkce FSAA (2x/4x). U čtyřnásobného vyhlazování však výkon rapidně klesá. Inovovány jsou Environmental Bump Mapping a Dot3 Bump Mapping, zajišťující zvýšení kvality obrazu za současného snížení náporu na procesor. Nechybí ani rozhraní DirectX8, nenajdeme však hardwarové T&L, což se však na výkonu Kyro II 4500 téměř ani nepozná. Model CLK-2064 disponuje 64 MB SDR RAM paměti (175 MHz), RAMDAC kmitá na 300 MHz. Podporovány zůstávají API DirectX, OpenGL, podpora hardwarového přehrávání DVD formátů. Nejvyšší rozlišení je 1 920 x 1 440 (32bitů, 75 Hz). Výsledky dokazují, že tato karta dotahuje na značkové akcelerátory Hercules 3D Prophet 4500. Výsledek 4 235 bodů v 3DMarku 2000. Hra Evolva naměřila při testu této karty 69,3 snímků za sekundu a Quake III (32 bitů, 1 024 x 768) ukázal 75,7 fps. Karta CLK-2064TV se zdá být vhodnou variantou při výběru nové levnější grafické karty. Její největší výhoda spočívá v příjemném poměru výkon/cena a v televizním výstupu S-Video. Přiloženy jsou veškeré potřebné kabely (redukce na kompozitní video + prodlužovací kabel). Součástí balení je softwarový DVD přehrávač a plná hra.

PowerColor GeForce3

Firma PowerColor také přinesla kartu osazenou grafickým procesorem GeForce3. Dnes již standardní kapacita paměti činí 64 MB DDR (LMA, 4 ns, propustnost 7,36 GB/s). Sběrnice podporuje AGP texturování, s dvou-, nebo čtyřnásobnou rychlostí, RAMDAC pracuje na 350 MHz. Podporována jsou nejpoužívanější API Direct3D, OpenGL, T&L, které je hardwarově integrováno do instrukcí čipu. Efekty pak jsou lepší, realističtější a přitom méně náročně na zpracování. Tím pádem je méně zatěžován procesor počítače i adaptéru. Realistické zobrazení umocňují i další dvě funkce programovatelná aplikace Vertex Shader a Pixel Shader (zpracování povrchů). Samozřejmostí je HRAA, za nímž se skrývá klasický FSAA s několikanásobným vyhlazováním. Celá scéna je upravována za pomocí násobení pixelů. Plná podpora nejnovějšího rozhraní DirectX8 zajišťuje kompatibilitu se stávajícími aplikacemi. Výhodou PowerColoru je i výstupní konektor DVI-I pro připojení LCD displeje. Pro výstup signálu z karty slouží 15pinový konektor pro připojení běžného katodového monitoru a konektor S-Video. Součástí dodávky je také potřebná kabeláž. Maximální možné rozlišení je 2 048 x x 1 536 bodů. Opět stejný čip, opět podobné výsledky. 3DMark 2000 naměřil 6 964 bodů (16 bitů, 1 024 x 768). V 32bitové barevné hloubce získal PowerColor 6 795 bodů a test ve hře Evolva skončil s výsledkem 141,9 snímku za sekundu.

§§§§§


Software


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

C01P0496

AbiWord

AbiWord je textový editor, jenž znatelně převyšuje možnosti svých jednoduchých konkurentů. Mezi jeho hlavní výhody patří to, že je jednoduchý, malý a velmi rychlý. Nesmírně zajímavý je v tom, že obsahuje právě důležité funkce, jež má mít textový editor a které dokáží začátečníci využívat. Takže se nemusíte bát, že vám budou chybět odrážky, možnost tvorby odstavců a dokonce i sloupců, čímž můžete vytvořit vzhled i takových jednoduchých novin. AbiWord rovněž podporuje několik formátů souborů, jako třeba univerzální RTF a HTML, ABW (vlastní formát) a ZABW. Právě poslední jmenovaný je velmi inovativní, neboť jde opět o vlastní formát, ale navíc zapakovaný pomocí komprese GZIP (tuto možnost jsem viděl u textového editoru poprvé). A aby toho nebylo málo, AbiWord umožňuje změnit jazyk, třeba právě na češtinu. Velmi hezká je také funkce počítání slov a znaků, jež umožňuje tyto informace zobrazit přímo při psaní. Jediný podstatný problém, na který jsem narazil, byla nutnost u používaného písma nastavit skript na středoevropský pro správné zobrazení českých znaků.

AbiWord 0.7 Win32

Jednoduchý a rychlý textový editor

Velikost souboru: 6 MB

Domovská stránka: www.abisource.com

Licence: freeware

AM-Notebook

Tato utilita slouží pro jednoduché sepisování poznámek a připomínání úkolů. Její ovládání je značně intuitivní a velmi snadné. U poznámkového bloku máte kupodivu možnost určení formátu textu a barvy písma, a navíc zde můžete vkládat automatický text, který lze definovat (máte možnost využít proměnné %date% a %time%). Velmi pěkná je také možnost nastavování alarmů (neboli budíků), kdy vám při nastavené příležitosti vyskočí žluté okno, které je doprovázeno dvojitým, velmi jasným, avšak příjemným pípnutím. Utilitu můžete samozřejmě velmi jednoduše minimalizovat do panelu vedle systémových hodin. Poněkud nezvyklá, avšak velmi důležitá možnost je tvorba záloh. Ty se provádějí do zvoleného adresáře zcela automaticky a to každých 24 hodin (čas zálohování bohužel nelze měnit). Lze si dokonce zvolit počet záloh, což opravdu není k zahození. Konečný verdikt by asi zněl, že tato utilita je téměř nepostradatelná, a je to asi nejlepší poznámkový blok a "připomínač", jaký jsem kdy testoval. Pokud se navíc rozhodnete zakoupit sharewarovou verzi, dočkáte se podpory šifrování a drag&drop.

AM-Notebook Lite 1.6

Jednoduchý a přehledný poznámkový blok Velikost: 450 KB

Domovská stránka: aignes.com nebo aignes.net

Licence: freeware

Bridge Builder

Jistě znáte hry, jež se počítačovou sítí šíří rychleji než viry a na "napadených" počítačích jsou spuštěny téměř pořád. Bridge Builder je přesně taková hra, které prostě každý podlehne. Cílem je vcelku jednoduchá věc, a to postavit most přes řeku, po kterém může přejet nákladní vláček s vagóny. Abyste postavili most, můžete používat jednoduché železné spojnice ale aby to nebylo tak snadné, nesmíte, jako v reálném životě, překročit určitý rozpočet na daný projekt. Jak to už ve hrách bývá, v každém dalším "levelu" (úrovni) je most složitější a na jeho výstavbu máte čím dál omezenější finance a musíte tedy začít i šetřit. Po dostavění mostu stačí spustit ukázkový režim, kdy se vám vláček pokusí po mostu přejet. U hry není samozřejmě opomenuta ani diagnostika namáhání mostu, které je pro stavitele velmi důležitá. Pokud si ji aktivujete, bude se vám barva spojnic měnit ze zelené na červenou podle aktuálního namáhání (červená značí, že železná spojnice je příliš namáhána). Hra navíc obsahuje neuvěřitelných patnáct "levelů", přičemž ten poslední je opravdu záludný, ale věřím, že na něj určitě přijdete.

Bridge Builder 12.18.01

Hra s cílem postavit most pro vlak

Velikost: 500 KB

Domovská stránka: www.bridgebuilder-game.com

Licence: freeware

DooM Legacy

Už je to mnoho let, kdy byl Doom nejlepší akční hrou. Každý hráč této legendy si zcela jistě rád zavzpomíná na staré dobré časy, kdy hra fungovala ještě v rozlišení 320 x 200 bodů. Doom vám bohužel na moderním počítači může připadat příliš čtverečkovaný a jeho konfigurace pro DOS zbytečně složitá. Legacy Doom je ale jiný podporuje nové počítače a všechny služby Windows (jsou k dispozici verze i pro jiné operační systémy). Nyní tedy můžete hrát svojí oblíbenou hru třeba v rozlišení 1 024 x 768 s podporou Open GL (speciální knihovna grafických funkcí) a dokonce i karet 3DFx. Legacy Doom jako takový je bohužel jenom prostředím pro spuštění souborů WAD, jež obsahují konkrétní "levely". Samozřejmě se dají sehnat pouze starší verze těchto souborů, a to buďto z plné verze či demoverze hry Doom, Doom II nebo dokonce Heretic. V těchto souborech je také grafika, ale pouze v nízkém rozlišení. To se dá jednoduše napravit rozostřením, které Legacy Doom běžně používá. Tak se nebojte a dejte se do hraní, na CD také naleznete demoverzi hry, jež obsahuje základní WAD soubor.

DooM Legacy 1.3

Stará akční hra v novém kabátě

Velikost: 17 MB komplet

Domovská stránka: legacy.newdoom.com + Doom WAD soubor (www.idsoftware.com)

Licence: freeware

Miranda ICQ

Miranda ICQ jde trochu jinou cestou než standardní klient této služby, který je velký, náročný na prostředky počítače a pomalu se spouští. Tento prográmek ale vše mění úplně k nepoznání z několika megabajtového klienta této služby se stal nádherný prográmek o velikosti neuvěřitelných 300 kilobajtů. Pravda, vzhledem moc neoslňuje, ale s rychlostí je to už o mnoho lepší. Navíc podporuje všechny důležité funkce, které by takovýto program měl umět, takže můžete importovat adresář z "běžného" ICQ, přidávat plug-iny (zásuvné moduly), a samozřejmě zasílat ostatním lidem, které máte v adresáři, zprávy nebo internetové odkazy. Je to tedy program vhodný zejména pro ty, kteří s ICQ teprve začínají, nebo jsou třeba v internetové kavárně, kde si nemůžete dovolit nainstalovat plnohodnotného klienta. Pokud si budete chtít vytvořit v této síti účet (získat UIN číslo), budete muset využít jednoduché utility Trillian Create a UIN, kterou naleznete samozřejmě na našem CD. Zajímavé navíc je, že program je šířen pod licencí GNU/GPL, takže pokud jste zdatnými programátory, můžete si ho upravit přesně podle vašich představ.

Miranda ICQ 0.1.0.1

Jednoduchý klient služby ICQ

Velikost: 300 KB

Domovská stránka: miranda-icq.sourceforge.net, ICQ UIN Generator: www.trillian.cc

Licence: GNU/GPL

SonicChaos

je velmi jednoduchá hra známá především z různých specializovaných herních konzolí. Instalace na PC je poměrně jednoduchá a čistá (program se nezapisuje do registrů, ani nepřidává knihovny do složky Windows) spočívá totiž v rozbalení jediného ZIP archivu. Po spuštění hry se vám objeví několik log, která se bohužel jen pomalu přeskakují (což způsobuje zbytečné čekání při startu hry). Když začnete hrát, zjistíte, že vaše postavička se poněkud déle rozebíhá. Nejdříve stojí skoro na místě, ale za chvilku už běží takřka "světelnou rychlostí". Nepřátelské postavičky zničíte jednoduše tím, že na ně skočíte (pro skákání se používá mezerník). Celkové ovládání hry je vlastně velmi jednoduché, možná bych řekl, že až příliš. Hra totiž neobsahuje jakoukoliv možnost nastavení, takže se budete muset smířit s rozlišením pouze 640 x 480. Abych nakonec nezapomněl, pokud se rozhodnete ukončit zábavu, asi se budete divit, že nefunguje klávesa Escape a různé jiné, které ve hrách normálně slouží pro tento účel. Aplikaci tedy ukončujete jako standardní aplikaci Windows stiskem ALT+F4.

SonicChaos

Jednoduchá plošinovka

Velikost: 4,9 MB

Domovská stránka: go.to/magicgraf

Licence: freeware

SuperBot

Tato jednoduchá utilita slouží ke stahování internetových stránek pro off-line (stav, kdy jste odpojeni od internetu) prohlížení. Její hlavní předností je opravdu snadné ovládání a vysoká rychlost. Ještě k rychlosti program jsem testoval na opravdu rychlé pevné lince (přes 100 Mb/s) a naměřil jsem velmi dobré výsledky. Linku, na niž byl program připojen, dokázal opravdu využít a i pěkně velké stránky byly ihned staženy. V porovnání s jeho volně šiřitelným kolegou WebDownloader byl výkon tohoto programu znatelně lepší. Oproti programu Teleport Pro je zase jeho ovládání znatelně jednodušší a snáze pochopitelné. Také je velmi hezké zobrazování stahování souborů. Ale abych nezůstal jen u chvály program je nevhodný pro stahování jednotlivých stránek, protože neumožňuje stromové zobrazení (vlevo jsou ve stromu odkazy na stránky a vpravo okno prohlížeče), ani pozdější surfování po zadaných stránkách. Všechny stažené stránky prostě uloží do určené složky a dál se o ně nezajímá. Navíc je program šířen jako adware, což k němu přidává nepříjemnou reklamu. Pokud tedy máte hodně rychlou linku a potřebujete stahovat celé webové projekty, nebojte se vyzkoušet tuto utilitu.

EliteSys SuperBot 2.5

Off-line prohlížeč internetových stránek

Velikost po instalaci: 576 KB

Domovská stránka: www.sparkleware.com/index.html

Licence: adware

URL Bandit

Snad každý známý prohlížeč obsahuje možnost organizace oblíbených stránek, kam si jednoduše přidáte adresu i s popiskem. To je velmi užitečná funkce, jež vám usnadní pobyt v tom velkém internetovém moři informací. Problém oblíbených odkazů je v tom, že jejich zadávání trvá občas neúměrně dlouho a zbytečně zdržuje. Navíc řada "surfařů" si adresu téměř pamatuje. Tím slovem "téměř" myslím to, že si vždy vzpomenu, jak to asi znělo, ale přesný výraz prostě nevím. To potvrzují dokonce i záznamy z vyhledávacích strojů, kde se zjistilo, že lidé ve vyhledávačích obvykle zadávají odkazy na domény druhého stupně. Právě proto vznikla tato jednoduchá utilita, která je velmi nenáročná na systémové prostředky a její ovládání je pohodlné a přehledné. URLBandit se používá velmi jednoduše pokud zkopírujete do schránky internetový odkaz, utilita si jej bez jakéhokoliv popisku a ptaní zapíše. Pokud chcete odkaz vyvolat později, stačí na něj v utilitě jednou kliknout a otevře se vám v okně prohlížeče. Pro smazání odkazu naopak stačí stisknout jen pravé tlačítko a odkaz je pryč.M. Koníček 1 0496/OK o

Xteq URL Bandit 1.2

Zachytávač internetových odkazů

Velikost: 833 KB

Domovská stránka: www.xteq.com

Licence: freeware

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

C01P0497

Rozum do kapsy

Věřím, že se mezi vámi najde řada pamětníků, kteří v časech nedávno minulých stejně jako já o "knižním čtvrtku" postávali ve frontě, aby si zakoupili legendární "miniencyklopedii" nakladatelství Albatros, která, ač byla vždy primárně určena dětem, velmi zajímala i rodiče. A stejně tak věřím, že dnes bude pro mnohé z vás příjemným překvapením i verze této knihy, jež byla adaptována pro CD nosič. Albatros se prozatím neřadí mezi velké vydavatele CD-ROMů jeho nabídka čítá pouze několik titulů, a možná právě proto si opravdu dal záležet.

Jak už bylo zmíněno, základem titulu je encyklopedické uspořádání vědomostí ze všech možných oborů. Základním ovládacím prvkem CD je jakýsi "Faustův dům všeho vědění", v jehož pokojích návštěvník nachází potřebné vědomosti. Přes tajuplnou alchymistickou laboratoř s křivulemi a bublajícími lektvary či např. potemnělou astronomovu pracovnu v samotném podkroví vede cesta k jednotlivým tematickým celkům encyklopedie i k dalším funkcím, jež produkt nabízí. Ačkoliv se jedná vlastně pouze o jakýsi rozcestník, jenž zpřístupňuje příslušná témata, považuji tuto část, vzhledem k cílovému uživateli a také díky kvalitě audiovizuálního zpracování, za velmi zdařilou.

Nosnou částí je pochopitelně kolekce vědomostí uspořádaná encyklopedickým způsobem podle jednotlivých oborů. V tomto ohledu je elektronické zpracování podobné knižnímu, a tomu odpovídá i technologie zpracování jednotlivá témata jsou hierarchicky uspořádána a k sestavení byl použit v dnešní době již poměrně zralý nástroj Context 4 firmy Zoner Software. Mezi výhody této technologie patří fulltextové vyhledávání, jež pracuje dostatečně rychle. Další možností je např. ukládání vlastních poznámek, vztahujících se k libovolné části publikace, a k zahození není ani možnost tisku jednotlivých statí či přehledů. Velmi přínosná je pak existence domovských stránek produktu na internetu, jež zaručuje neustálou aktualizaci informací. Pokud si budete chtít prověřit své vědomosti, je na CD ještě připraven kvíz s několika stovkami otázek.

Jak z hlediska obsahu, tak po stránce zpracování je produkt velice kvalitní. V případě Faustova domu byla dobře připravena jak grafická, tak zvuková část aplikace, a při tvorbě encyklopedie naopak tvůrci zbytečně neexperimentovali a sáhli po poměrně kvalitní, funkční technologii v podobě nástroje Zoner Context, jež rovněž poskytla možnost fulltextového vyhledávání. Po obsahové stránce je výběr informací navíc důkladně prověřen několika reedicemi knižní podoby. Jste-li vy či především vaše děti zvídavé povahy, je tohle opravdu skvělý dárek!

Rozum do kapsy

rozsah informací

audiovizuální zpracování

prohledávání

cena

Producent: Albatros

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Albatros, Truhlářská 9, Praha 1

Tell Me More  Angličtina

S produktem výše uvedeného jména jsme se již v této rubrice jednou setkali. Čas pokročil a k prodeji jsou připraveny další díly, na něž se podíváme nyní.

Začněme od technologie autorem vlastního aplikačního jádra je francouzský multimediální gigant Auralog a český producent tedy připravuje lokalizovanou verzi výuky pro tuzemský trh. Metodika kursů je postavena na simulaci co nejvíce podobné reálnému použití jazyka uživatel prochází řetězcem situací a dialogů, v nichž musí korektně a s porozuměním reagovat, a na základě jeho reakcí volí aplikace další postup výuky. Od svého staršího příbuzného s názvem TaLk to Me, s nímž jste se v PC WORLDu také mohli setkat (existuje pro výuku němčiny i angličtiny), se TeLL me More liší použitím tzv. "úplné metody" výuky navíc přibylo systematické studium slovní zásoby, procvičování vyjadřování psaným slovem a plnohodnotná výuka gramatiky.

Aktuálně přicházejí na trh hned tři další úrovně výuky "Středně pokročilí", "Pokročilí" a "Obchodní jazyk". Zde uvedené pořadí odpovídá narůstající obtížnosti látky, a jak napovídá název nejvyššího stupně, jeho obsah je již orientován velmi prakticky. Pro úplnost dodejme, že každá úroveň obsahuje dva disky. Po stránce ovládacího rozhraní nedošlo k žádným změnám oproti prvnímu dílu produkt má záměrně vytvořen standardní ovládací rámec a nečiní tak uživateli žádných obtíží.

Po obsahové stránce bych rád upozornil především na prozatím poslední, čtvrtý díl, jenž je určen pro opravdu pokročilejší studenty. Naleznete v něm typické situace, jež zahrnují pracovní aktivity, jako jsou obchodní jednání, návštěva veletrhu či příprava návštěvy obchodních partnerů. Věřím, že řada studentů ocení např. velmi realistický nácvik "pracovní" komunikace po telefonu, jež je obsažena v několika lekcích. Kromě výše zmíněných technologií (mluvené dialogy se studentem, nácvik výslovnosti) obsahují CD samozřejmě stovky cvičení, slovíček a výklad gramatických jevů.

Produkt patří bezesporu mezi špičku ve své kategorii a jeho technologie umožňují plnohodnotné studium. Nutno uznat, že vysoké kvalitě odpovídá rovněž cena.

TeLL me More

Angličtina

rozsah materiálu

cvičení výslovnosti

zaměření 4. dílu

kvalitní výrobek/špičková cena

Producent: LEDA

Žánr: výuka angličtina

Jazyk: český, anglický

Cena: 1 680 Kč (jedna úroveň)

K recenzi poskytla firma: LEDA, Štěpánská 33, Praha 1, www.leda.cz

Derniéra s Julií Robertsovou

V první polovině prázdnin uvedla známá tuzemská firma Dr. Lang group další pokračování svého multimediálního "občasníku" pro studující anglický jazyk s názvem New English. Ačkoliv byla celá řada poměrně úspěšná a díky své nízké ceně populární a dostupná, přesto vydavatel s jeho produkcí končí důvodem není nic jiného, než změna plánů dodavatele obsahu, kterým je jeden ze zahraničních partnerů. Věřme, že českému producentovi se podaří brzy najít srovnatelnou náhradu.

Celý titul obsahuje ve své prozatím konečné podobě několik částí. Základem je multimediální CD-ROM New English Digest (vůbec vývojově nejstarší "komponenta" projektu), jenž představuje elektronickou verzi magazínu a nabízí výběr tematicky rozrůzněných článků, jejichž hlavním "příznakem" je obtížnost zahrnutých gramatických jevů. Po obsahové stránce si uživatel připadá jako v běžném magazínu může si přečíst o životním stylu, zajímavostech ze světa obchodu či o trávení volného času. Nechybí statě zaměřené speciálně na jazykovou problematiku, a jak napovídá název, hlavním "tahákem" je tentokrát obsáhlejší profil herečky Julie Robertsové.

Jednou ze zajímavostí disku je jeho "dvojakost" obsah lze nejen přehrávat na PC, ale zvukové materiály si může poslechnout každý uživatel bez počítače na běžném přehrávači, neboť CD obsahuje klasické zvukové stopy.

Druhou částí, již uživatel fyzicky obdrží při koupi titulu, je pracovní sešit New English Workbook. Obsah útlé brožurky přesně odpovídá názvu přináší studentům řadu různých cvičení, testů a dva krátké příběhy populárního Oscara Wildea. Na závěr také najdete malý přehled použité slovní zásoby a sešit rovněž obsahuje přehled další produktové nabídky vydavatelství.

Třetí částí, jež produkt doplňuje, jsou internetové stránky New English On-line. Na nich najdete nejen cvičení, ale také např. výkladový slovníček použitých výrazů.

Produkt je zajímavý jak svým obsahem, tak celkovou koncepcí. Poskytuje pokročilejším studentům kvalitní výukový materiál, jehož hodnota je dána především přirozených charakterem obsažených článků. Navíc se jedná o cenově dostupnou položku i pro studující.

New English - komplet

CD + sešit + internet

výběr dle obtížnosti jazyka

cena

edice končí

Producent: Dr. Lang group Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: anglický

Cena: 299 Kč

K recenzi poskytla firma: Dr. Lang group, Branická 107, Praha 4, www.epaonline.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

C01P0498

ŠPIÓN

Předně je třeba říct, že se jedná o dětskou multimediální aplikaci. Protože je určena pro děti raného školního věku, je kompletně česky ozvučena. Kromě verze v naší mateřštině je na CD obsažena i verze anglická, takže produkt je možné druhotně zužitkovat jako doplněk pro výuku tohoto zahraničního jazyka.

Navzdory tomu, jak se program jmenuje, nevychovává adepty tajných služeb a příznivce výzvědných hrátek, ale prakticky prověřuje postřeh dětí při hledání předmětů. To je vlastně smyslem celé hry, snaha nalézt předměty porůznu ukryté v několika prostředích.

Fakticky má uživatel k dispozici osm prostředí, v nichž může trénovat svůj postřeh a nápaditost. Na spodku obrazovky je vždy zobrazen text se seznamem objektů, které je třeba v dané lokaci nalézt. Text je také samozřejmě přečten, a uživatel si ho může nechat kdykoliv přečíst znovu. Po označení příslušného předmětu myší je název věci v seznamu zvýrazněn a je možné hledat dál. Obrázky se většinou nevejdou na jednu obrazovku. U některých je to důsledek jejich značné rozlohy, u jiných je to nemožné i principiálně. Těžko lze totiž umístit na jednu obrazovku pohledy z různých směrů na tu samou věc, aniž by člověk ztratil odhad, představu, eventuálně i rozum.

Za každou úspěšně vyřešenou hádanku dostane hráč nějaký bonusový předmět. Z těchto bonusových předmětů si pak může sestavit vlastní schovávačku. No a tady se objevuje skutečnost, že aplikace podporuje užívání více lidmi, kteří se přihlásí pod svým jménem. Těžko si lze totiž reálně představit, že někdo sestaví schovávačku, aby pak úžasně zábavně trávil čas hledáním věcí, které sám ukrýval. Obdoba hry The Incredible Machine na tomto CD vyžaduje přidání příslušných věcí na patřičná místa s cílem způsobit destrukci vnitřním tlakem napjaté pryžové membrány perforací jejího povrchu s následnou relaxací do energeticky nejstabilnějšího, nespojitého tvaru (lidově řečeno prasknout balónek ;-). Další hry obsahují celou škálu logických hádanek, např. hledání vzájemných sovislostí nebo tajnou abecedu.

Shrnuto a uzavřeno, jedná se o graficky pěkně zpracované hádanky, při kterých se děti příslušného věku mohou vcelku dobře bavit.

Špión

cvičení postřehu a vynalézavosti

zpracování

Producent: česká verze FRAGMENT a CFC, s. r. o.

Žánr: logické úlohy

Jazyk: česky, alternativně anglicky

OS: Windows 95 a vyšší

Cena: 699 Kč

K recenzi poskytla firma: CFC, s. r. o., Studnická 2143/14, Praha 9 www.cfc.cz

Nakladatelství Fragment: Radiová 1, Praha 10-Hostivař

Automobily v obrazech

CD obsahuje obrázky více než 250 typů vozidel různých značek a různých kategorií. Fotografie jsou ve velmi dobré kvalitě, takže o estetický zážitek vás nepřipraví ani jejich případné zvětšování.

Nejedná se ve vlastním slova smyslu o program, ale o katalog, takže k jeho prohlížení budete potřebovat internetový prohlížeč (jehož instalace je na CD obsažena). Ovládání je tedy jednoduché, probíhá klikáním na různé odkazy.

Protože se na výrobě disku podílela i společnost Škoda Auto, nechybí ani poměrně rozsáhlá encyklopedie modelů, které tato mladoboleslavská automobilka vyrábí nebo vyráběla. Pravdou ovšem je, že z portfolia výrobků jsou obsaženy pouze modely od počátku výroby do zhruba šedesátých let a pak jen modely moderní, vyvinuté už pod křídly firmy Volkswagen. Nenajdete tu stále vcelku populární stodvacítky, embéčka nebo automobily řady favorit. Zato je zde obsažena docela solidní dokumentace, osvětlující postup při tvorbě nových modelů škodovek, Fabií a Montreaux.

Kromě fanoušků motorismu, kteří budou možná poněkud rozčarování chybějícími technickými parametry vozů, najde tento CD-ROM svůj domov ve firmách designerských, reklamních, prostě všude tam, kde je třeba vyrábět grafickou produkci. 1100 fotografií, které jsou na kotouči obsaženy, je totiž určeno k prakticky bezplatnému volnému použití. Podmínkou je registrace produktu a potom můžete deset let tisknout a publikovat fotografie automobilů.

Protože ten správný dojem ze sportovního vozů jeho prohlížením na obrazovce může jenom opravdový počítačový nadšenec, je možné si obrázky vytisknout. Pokud tedy máte k dispozici kvalitní tiskárnu (a papír!), pak nic nestojí v cestě zvolit některý s předvolených formátů obrázků a můžete si fotografiemi vyzdobit pokoj. Pokud jste šetřil, pak můžete zvolit možnost vytisknout spolu s obrázkem i dny v měsíci a získáte zajímavý kalendář.

Protože parametry fotografií přímo svádějí k dalšímu publikování, je na CD již připraveno několik desítek maskovaných fotografií ve formátu Photoshop a CorelDraw!.

Cédéčko je určeno hlavně pro zájemce o automobilový design a pro grafická studia, která mohou obsažené obrázky využít.

Automobily v obrazech

kvalita fotografií

licenční politika

chybí technické parametry vozů

Producent: DTP studio, s. r. o.

Žánr: obrazový katalog automobilů

Jazyk: česky

OS: jakýkoliv s kompatibilním HTML prohlížečem

Cena: 199 Kč (zaváděcí)

K recenzi poskytla firma: DTP studio, s. r. o. U Dubu 92, Praha 4

www.dtpstudio.cz

§§§§§


Inteligence pro sí Delphi 6 - Jak dál po Kylixu?

Jan Kubica

C01P0500

Jak dál po kylixu? Normálně. V krabici tradičních rozměrů a obvyklé hmotnosti najdete instalační CD Delphi, CD Companion Tools a sadu příruček. Systémové požadavky hovoří o potřebných 350 MB pro plnou instalaci, Pentiu alespoň 166 a 64 MB RAM. Nejsou podporována Windows 95, instalace na NT chce Service Pack alespoň 5. Nainstaloval jsem Delphi na PC s Celeronem 466, 64 MB RAM a Windows 98, a použitelnost je dobrá.

Text na krabici praví, že registrace je vyžadována. To pro platícího uživatele nebude problém, recenzent, který pak software musí vrátit a smazat, má dilema. Naštěstí se mi povedlo proklikat závěrem instalace tak, že doběhla korektně i bez registrace, jen od té doby na úvodní obrazovce svítí červený nápis, že používám neregistrovaný software. Sorry.

Chytrý Internet

Tendence k stále sofistikovanějším aplikacím na internetu je zřejmá. Formuláře s tlačítkem "Submit" nebo "Odeslat" již dneska nikoho neohromí. Naštěstí v Borlandu tenhle trend sledují, takže se neztratíte. Delphi 6 podporuje dva webservery, které lze označit za "hlavní" tedy IIS a Apache. Pod názveb WebSnap najdete v Delphi 6 sadu nástrojů pro vývoj webových aplikací. WebSnap vychází z WebBrokeru, který se poprvé objevil ve verzi 5, a je pochopitelně značně zdokonalen. Významnou novinkou je zejména podpora Server Side Scripting, takže vaše aplikace může rozumět příkazům psaným ve Visual Basic Scriptu, Java Scriptu, jež se tak dostanou až na úroveň Delphi komponent, které jste při tvorbě aplikace použili. Pakliže používáte WebSnap, může se vaše webová aplikace od nynějška skládat z více modulů, takže případná práce v týmu postupuje rychleji každý dělá "release" pouze pro svůj modul. Web Snap má jedno důležité omezení prozatím je dostupný pouze pro platformu Windows. Pokud své aplikace provozujete na Linuxu, používáte pouze WebBroker.

Aplikace pro internet nemusejí pokaždé jen produkovat HTML kód, kterým komunikují s uživatelem. Mám na mysli webové služby (Web Services), jež nemají vlastní uživatelské rozhraní a neprodukují ani HTML kód, který by se dal zobrazit v prohlížeči. Webová služba umí přijímat příkazy nebo dotazy a odpovídat na ně. Sídlí na serveru a s okolím komunikuje například pomocí protokolu SOAP (Simple Object Application Protocol). Klientská aplikace pošle webové službě dokument, ta si z něj přečte zadání a vrátí zpět podobný dokument, v němž je výsledek. V Delphi 6 takové služby můžete pohodlně psát. Může to být zajímavá alternativa k vícevrstvým aplikacím. Ale jen pro ty, kdo si koupí verzi Enterprise.

XML

Až do nedávna platilo, že o XML všichni mluví, ale málokdo už ho dokáže efektivně využívat. Ani předchozí verze Delphi na tom nebyla nijak slavně. Šestka se zato může pochlubit velmi použitelnou sadou nástrojů, takže skutečnému využívání XML by již nemělo nic bránit. Bohužel se to týká opět jen verze Enterprise. V ní naleznete komponentu TXMLDocument. Stačí do vlastnosti FileName napsat jméno XML souboru a nastavit Active na True. Komponenta do sebe natáhne dokument, k jehož prvkům a atributům můžete přistupovat přes vlastnosti (properties) komponenty. Je to o poznání jednodušší než přes klasický DOM (Document Object Model). Aby to bylo ještě jednodušší, je k dispozici Data Binding Wizard, který analyzuje zadaný XML dokument a vygeneruje zdrojový kód pro manipulaci s daty.

To však není jediný možný pohled na XML data. Můžete k nim totiž přistupovat také jako k databázové tabulce. Potřebujete k tomu všehovšudy transformační dokument ve formátu XSL, přes který pak příslušné komponenty "vidí" data jako tabulku ClientDataSet. Psát takovou XSL transformaci vydá skoro stejně jako na román. Ani tady naštěstí nezůstanete bez podpory, máte k dispozici XML Mapper, v němž jen vizuálně propojujete entity.

Co je dbExpress?

Jednou z hodně viditelných novinek Delphi 6 je nový druh databázové konektivity, který Borland nazval dbExpress. Je to třída tenkých databázových ovladačů, určených výhradně pro práci s daty uloženými na databázových serverech. Jejich předností má být rychlost a snadnost nasazení (ovladač je obsažen v jediném DLL). Prozatím jsou k dispozici čtyři ovladače: InterBase, Oracle, DB2 a MySQL, časem se objeví další. Podporovány nejsou a dle výrobce ani nebudou lokální databázové formáty jako Paradox, dBase či MSAccess. Takže dbExpress berte jako rozšíření možností, nikoli jako budoucí náhradu za BDE.

Manipulace s daty v dbExpress je možná výhradně a pouze prostřednictvím jazyka SQL. Nejvýraznějším omezením je možnost tvořit pouze tzv. jednosměrné databázové kurzory. To znamená, že SQL příkazem SELECT vyberete množinu záznamů, tu ale nemůžete upravovat v databázové mřížce (TDBGrid), jelikož dbExpress nemá tabulkový buffer. Jediný možný postup je výběr množiny, volba jednoho ze záznamů a jeho případná editace.

Tato omezení se mohou jevit jako nepříjemná, ale např. pro internetové aplikace nepředstavují žádný problém. A pro ně byl dbExpress vyvinut především. Jestliže však produkujete "krabicový" software pro PC, BDE zůstane tím nejpřijatelnějším řešením.

Uživatelské rozhraní

Až doposud byla řeč o novinkách, které znamenají největší přidanou hodnotu. Vylepšení uživatelského prostředí, které zvýší pohodlí a produktivitu práce, mezi ně sice nepatří, ale je faktorem, jenž vytváří vztah mezi uživatelem a produktem. Z řady vylepšení bych se zastavil u dvou.

Object Tree View je další z vizuálních pomůcek, které usnadňují přístup k použitým komponentám. Až doposud jste se na konkrétní komponentu dostali buď kliknutím v prostředí Form Designeru (návrh formuláře), nebo v Object Inspectoru výběrem z hlavní roletky inspektoru. V okénku Object Tree View vidíte stromově uspořádané komponenty, a to jak viditelné, tak i ty, které nemají vlastní vizuální reprezentaci. Kořenem stromu je některá z hlavních kontejnerových komponent (formulář, datový modul nebo rámec-frame). Velmi užitečná věc pro návrh formulářů s velkým počtem ovládacích prvků.

Další novinka přibyla přímo v programátorském editoru. Editor má ve verzi 6 dvě okna-stránky, jež se přepínají záložkami. Na jedné záložce je označení "Code" a to je původní stránka, na kterou píšete váš kód. Druhá stránka nese označení "Diagram". Diagramy, které si zde vytvoříte, mají čistě dokumentační význam, nejedná se o žádný CASE. Myší si z Object Tree View přetáhnete na plochu zástupce komponent, mezi nimi naznačíte vazby a vazby můžete ještě okomentovat. Pro velké projekty je to velice praktické.

Něco nových komponent

V Delphi 6 najdete množství zcela nových komponent, velké procento jich bylo vylepšeno a změny si všimnete i na komponentní liště, protože komponenty byly leckde přeorganizovány. Výčet změn vynechám, předpokládám, že na webu Borlandu jej najdete. Nemohu se však nezmínit alespoň o dvou komponentách, které mně osobně už dlouho chyběly.

Komponenta TLabeledEdit, která je složena ze dvou jednoduchých komponent EditBoxu a Labelu. Můžete nastavit všechno, co se nastavuje u EditBoxu a Labelu, navíc se dá volit, na které ze čtyř stran se bude popisek (Label) objevovat. Škoda, že nemá databázovou variantu se SpinBoxem, ComboBoxem apod. Komponenta TValueListEditor je ideální pomůcka pro uživatelskou editaci číselníků. Je podobná StringGridu a má vždycky dva sloupečky: klíč a hodnotu. Klíč je indexem, podle něhož se v poli řetezců vyhledává hodnota.

Když jsme u těch komponent: v tomto vydání Delphi najdete celkem 156 komponent třídy CLX, které jsou připraveny pro ty z vás, kdo se chystáte psát "obojživelné" aplikace. Tím myslím aplikace kompilovatelné i v Kylixu. Tuhle část testu jsem neuskutečnil, ale předpokládám, že se později objeví v některé z praktických rubrik.

Shrnutí

je tentokrát stručné: za upgrade Delphi 6 rozhodně stojí. Nemáte-li ještě žádný nástroj a potřebujete psát aplikace pro heterogenní prostředí, je Delphi 6 určitě dobrou volbou. Pokud tvoříte výhradně na platformě Windows, jistě vaše rozhodnutí ovlivní ceny Delphi a konkurenčních výrobků.

Osobně jsem delší dobu zklamán velkým rozdílem mezi funkčností i cenou u verzí Pro a Enterprise. Je-li totiž Delphi označováno jako nástroj pro vývoj internetových aplikací, je to beze zbytku pravda jen pro Enterprise. Je ale výsostným právem výrobce určit si cenu.

Borland Delphi 6 Enterprise

K recenzi poskytla firma: Borland, s. r. o., Malé nám. 13, Praha 1, shop.borland.cz

Cena bez DPH: 117 950 Kč (Enterprise), 4 380 Kč (Personal),

39 000 Kč (Professional)

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

C01P0501

AudioGalaxy Satellite: Novodobý Napster

Formát MP3 zaznamenal v posledních pár letech opravdový vzestup coby nový druh zvukového záznamu s velice slušnou kvalitou zvuku při malém datovém objemu. Díky tomu se stalo reálné stahování hudby i z internetu. Když zmíníme program Napster, většina z vás již určitě ví, o co jde. Samozřejmě o nic jiného než ve své době nejoblíbenější server poskytující sdílení a výměnu souborů ve formátu MP3 mezi zaregistrovanými uživateli. Bohužel server od začátku jeho vzniku provázely vleklé právní spory, zda se nejedná o ilegální činnost a audio-pirátství. Několikrát hrozilo, že server úplně zanikne, což se bohužel nedávno do značné míry stalo. Napster nezanikne, ale běžný uživatel ponese změny na něm velice bolestně. V době psaní tohoto článku se systém nachází v situaci, kdy se přeměňuje databáze do nového formátu a veškeré přenosy jsou pozastaveny.

Existují ještě další podobné servery jako například Gnutella, ale kvalit původního Napsteru nedosahují, většinou kvůli velice zdlouhavému a nepřehlednému vyhledávání a jiným potížím. V poslední době vznikl zcela nový server s názvem Audiogalaxy a vypadá, že nejen dosahuje kvalit, rozsahu a pohodlnosti již zmiňovaného Napsteru, ale v mnoha věcech jej i převyšuje a získává si širokou popularitu.

Po stažení Audiogalaxy Satellite, který nainstalujete a zaregistrujete, se vám otevírá přímo hudební lahůdkářství, v němž najdete vše od Mozarta přes jazz, Pink Floyd až po posední novinky Hip-Hopu. Zprvu se vám možná bude zdát stránka poněkud nepřehledná a vyhledávání trochu zmatené, ale nenechte se odradit. Po zvolení skladby nebo interpreta se vám objeví menu, ve kterém jsou seřazeny všechny dostupné linky, odkud lze požadovanou skladbu stáhnout. Zároveň pokud skladba existuje v podání několika interpretů, jsou tito seřazeni podle abecedy nebo podle verze skladby. Pod daným titulem jsou vám dále nabídnuti i ostatní interpreti produkující podobný druh hudby, což je docela příjemný doplněk, zvláště jste-li stylově více vyhraněni. Aby toho nebylo málo, Satellite vám nabídne optimální exemplář skladby podle kritérií přenosové rychlosti, vzdálenosti serveru, délky skladby, vzorkovací frekvence a stupně komprese. Většinou bývá zachován standard 16 bitů stereo v kompresi 128 Kb/s. Naštěstí většinou objevíte i exempláře v lepší kvalitě (160 Kb/s a výš, případně s variabilní bitrate). Sice budete skladbu stahovat déle, ale kvalita zvuku bude znatelně lepší, což určitě hudební "fajnšmekři" ocení. Rozhodnete-li se stahovat skladby s kompresí pod 128 Kb/s, kvalita zvuku vás pravděpodobně zklame (i když u mluveného slova to nebývá na závadu) a v nahrávce možná uslyšíte pazvuky podobné efektům flange nebo chorus. Zvláště neblaze se nízký bitrate podepisuje ve vyšších frekvenčních hladinách, při vokálech, činelech, žestích apod., basová frekvenční oblast ztrácí na dynamice a dochází k slévání (aliasingu). Download skladeb probíhá v okně nainstalovaného Audiogalaxy Satellite, a pokud nechcete nic dalšího hledat, můžete domovskou stránku www.audiogalaxy.com klidně opustit, aniž by se stahování přerušilo. Přerušené downloady (např. způsobené odpojením od internetu) nemusíte pracně stahovat znova, ale server sám o sobě umí bez problémů navázat a pokračovat až do konce. Audiogalaxy Satellite vytváří během stahování přesně identifikovatelný dočasný soubor, na nějž se umí zpětně napojit při obnovení připojení k serveru. Zkusili jsme například stáhnout část skladby jeden den a znovu se připojit až druhý den ihned po automatickém spuštění Audiogalaxy Satellite na přerušený download úspěšně navázal.

Celkově musíme Audiogalaxy Satellite hodnotit jako výborný prostředek k získávání a výměně souborů MP3. Doufejme jen, že se tento produkt dlouhodobě udrží, a nestihne ho podobný osud jako již zmiňovaného Napstera.

FinePrint pdfFactory 1.0

PdfFactory je ovladač tiskárny, který vám umožní z libovolné aplikace Windows vytvořit PDF dokument. Je to vlastně první nástroj na tvorbu dokumentů typu PDF určený pro běžného uživatele, jenž s ním může tvořit dokumenty vhodné k publikování na webových stránkách, odesílání e-mailem nebo archivaci. Dokumenty PDF reprezentují tištěné materiály v elektronické podobě jakmile takový dokument prohlížíte nebo tisknete, obsahuje veškeré fonty, grafické informace a formátování jaké by měla originální předloha v tištěné podobě. Dokumenty typu PDF lze prohlížet na počítači vybaveném jakýmkoli operačním systémem včetně MacOS, všemi variantami UNIXu včetně Linuxu. PDF soubory může otevřít, číst a tisknout každý, kdo má instalován zdarma distribuovaný Adobe Acrobat Reader. K dalším užitečným funkcím PdfFactory patří možnost slučování několika dokumentů do jednoho PDF souboru, font embedding (písmo použité v původním dokumentu zůstane zachováno i při otevření dokumentu na jiném počítači, kde není instalováno) a preview (zprostředkuje rychlý náhled na vytvářený dokument bez spuštění Acrobat Readeru).

FinePrint pdfFactory 1.0

Rychlá tvorba PDF dokumentů

Velikost souboru: 1,5 MB

Domovská stránka: www.fineprint.com/software/pdffactory/

standard/index.html

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 39,95 USD

Music Label 2001

Music Label 2001 se bude hodit těm z vás, kteří si často vzpomenete na název písničky, ale už jste zapomněli na jakém CD ji máte. S pomocí tohoto prográmku si snadno vytvoříte kompletní databázi, zahrnující v sobě seznam všech CD včetně jednotlivých písní (v této databázi nemusíte mít jen zvuková CD, ale vůbec všechny své soubory, obsahující zvukový záznam). Nejjednodušší je práce s "cédéčky". Databázi můžete vytvořit ručně, nebo přenecháte tuto činnost vašemu počítači a ten po připojení na internet prohledá CD, které jste právě vložili do mechaniky, a z internetu zjistí veškeré informace typu (autor/skupina, seznam a dobu trvání písniček, hudební žánr, atd.). Tímto jednoduchým postupem si vytvoříte svojí vlastní databázi. Další součástí programu je několik zajímavých přehledů. Například statistika, kde se třeba dozvíte kolik hudby toho či onoho žánru máte, nebo celkový počet alb, interpretů, písniček. Dále si pohodlně podle vaší představy můžete sestavit playlist, který vám přehraje buď vestavěný přehrávač, nebo přehrávač, který s Music Labelem asociujete. Velmi užitečný je také přehled o tom, komu a kdy jste co půjčili.

Music Label 2001

Kompletní správce databáze se zvukovými záznamy

Velikost souboru: 5,4 MB

Domovská stránka: www.codeaero.com/downloads.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 35 USD

Association Manager

Chcete pokaždé otevírat například soubory typu .BMP pouze jen ve Photoshopu nebo MP3 jen ve Winampu a nechcete, aby je jiná aplikace bez vašeho vědomí přeasociovala? Tato utilitka vám pomůže zorganizovat veškeré asociace mezi všemi typy souborů a aplikacemi, které je otvírají. Všechny asociace lze trvale uložit, takže nově nainstalované programy nemohou provést jakékoliv změny bez vašeho vědomí před instalací nového programu si provedete zálohu stávajících asociací, a v případě potřeby ji po instalaci "drzého" programu jednoduše obnovíte. Případně novou asociaci vytvoříte tak, že kliknete na tlačítko v panelu nástrojů nebo v hlavním menu programu objeví se dialogové okno, kde zadáte typ souboru a program jakým se má soubor otvírat. Dále přidáte ikonu, reprezentující soubor ve Windows a stručný komentář týkající se nově vytvořené asociace. V dalším kroku pak musíte provedené změny potvrdit, nebo celou akci ještě zrušit. Pro kontrolu je možné nechat si vypsat seznam asociací přípon souboru. Výpis se podle vaší volby provede buď na obrazovku, nebo jako seznam ve formátu HTML.

Association Manager

Manažer asociací mezi soubory a aplikacemi

Velikost souboru: 133 KB

Domovská stránka: www.weyoun.co.uk/project/

associate.zip

Licence: freeware

DirectDVD 1.7

DirectDVD je luxusně vybavený přehrávač DVD disků, produkující velmi kvalitní obraz. Vedle běžných funkcí, nabízí podporu formátu MPEG-2, konverzi DVD zvuku do MP3, 16pásmový EQ, funkci karaoke (vyžadující kompatibilní dekodér) a detailně konfigurovatelný rodičovský zámek. K tomu dekóduje až 32 dalších datových toků obsahujících bitmapovou grafiku, tlačítka, titulky, atd. Velmi zdařile je také vyřešen systém oblíbených položek, které si každý uživatel může dokonale přizpůsobit svým potřebám. A v neposlední řadě DirectDVD rovněž umí pracovat s novými zvukovými filtry jako jsou DTS (Digital Theater Systems) a SDDS (Sony Dynamic Digital Sound).

DirectDVD 1.7

Komfortní přehrávač DVD

Velikost souboru: 5,5 MB

Domovská stránka: www.orionstudios.net/DirectDVD.html

Licence: shareware, zkušební verze přehrává pouze 5 minut, 39,95 USD

§§§§§


Takový malý Photoshop - Adobe Photoshop Elements

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C01P0502

Adobe Photoshop jistě není třeba představovat. Každý, kdo se alespoň někdy zabýval grafikou na PC, se s ním jistě setkal nebo alespoň ví, že je to velmi kvalitní a poměrně drahý software. Jeho možnosti použití jsou obrovské, od koláží přes složitou webovou grafiku až po retuše fotografií a mnohé další činnosti. Dlouhou dobu byl také jakýmsi etalonem programů pro zpracování a retuš digitálních fotografií, ale většímu rozšíření na základě legálních licencí bránila jeho poměrně vysoká cena. Teprve nedávno se společnost Adobe rozhodla uvolnit jakousi lehčí verzi Photoshopu, jež obsahuje řadu funkcí určených speciálně pro práci s digitálními fotografiemi.

Základem Elements jsou funkce a "frontend" vycházející z Adobe Photoshop verze 6.0. To znamená, že v Elements lze ve většině případů používat nové vlastnosti a funkce, jež přinesl až Photoshop 6, tedy zejména vektorové objekty, vylepšení textové vrstvy a především styly. Zachována zůstala drtivá většina filtrů, mezi kterými nechybí ani nové "Liquify" pro deformace textury pomocí štětce. Pochopitelné je naopak např. to, že copyrightové značky Digimarc lze nyní pouze číst.

V menu zobrazení View jsou též patrné změny a zjednodušení, většího praktického významu však nemají. Problematičtější je ale práce se stříháním a polohováním objektů, neboť není možné používat vodítka. Citelným zjednodušením, které však pro amatérskou práci není žádnou překážkou, je absence kanálů, stejně jako neexistence voleb pro práci s alfa-kanálem.

Pokud jste si ve Photoshopu oblíbili selekce pomocí funkce barevného rozsahu (Color Range), Elements vám příliš radosti neudělají, neboť selekce lze provádět pouze geometrické, od ruky, nebo podle vyříznutí vrstvy. Vzhledem k tomu, že neexistuje alfa-kanál, tak není možné výběry ani ukládat.

Velmi limitovány jsou možnosti vrstev, pozitivně je ale třeba hodnotit to, že fungují skutečně tak, jak by měly. Například průhlednost je možné aplikovat nejen klasicky, ale, stejně jako u "velkého" Photoshopu, podle barvy, rozptýleným vzorkem či podle luminance. V detailech byly změněny možnosti vrstev například není možné zamknout pouze jejich polohu, ale je třeba ji zamknout celou včetně úprav. Není třeba zdůrazňovat, že kvůli absenci "alfy" nelze aplikovat ani upravovat masku průhlednosti.

Řada možností byla oproti klasickému Photoshopu také přidána, nebo se alespoň velmi zjednodušil přístup a případné nastavování parametrů. Citelný je tento posun především v případě stylů vrstev, jež lze aplikovat zejména na vektorové objekty a dosáhnout tak velmi zajímavých výsledků v případě webové grafiky. K dispozici jsou různé druhy "bevelů" (efekt zkosení), "embossů" (reliéfy), snadno se vytvářejí tlačítka z barevného skla, roztodivné vodní efekty, neonová záře či třeba povrch kartáčovaného kovu. Všechno je ale ve skutečnosti vytvořeno z efektů aplikovaných na vrstvu, takže k finálnímu "renderingu" může dojít až když je skutečně potřeba, všechny efekty je možné odstranit, přitom si však zachovávají vysokou kvalitu, která je u produktů značky Adobe standardem.

Tradičním problémem u nečeské verze Photoshopu bývá práce s českými fonty. Nicméně i tady existuje několik fíglů, jak tyto problémy alespoň částečně obejít.

Radikální změnou prošlo také hlavní menu, ve Photoshopu běžná nabídka Image byla velmi logicky rozčleněna na novou Image, jejíž volby se týkají pouze parametrů obrazu jako takového, a Enhance, kde je možné pohodlně měnit barvy, jas a kontrast pomocí úrovní, křivek nebo variacemi. Tato změna je rozhodně k lepšímu, protože přispívá ke snadné orientaci zejména začátečníků v nečekaně rozsáhlých nabídkách programu.

Tři funkce byly přidány speciálně pro fotografie a jejich zpracování. Tou první je "Red Eye Brush", s jehož pomocí, jak název napovídá, není problémem odstranit červené oči na fotografiích pořízených s bleskem. V podstatě se jedná pouze o nahrazení barev, ale přístup pomocí samostatné funkce opět ulehčí práci zejména začátečníkům.

Druhou funkcí je PhotoMerge, jež umožňuje sloučení více snímků do panoramatu. Elements aplikují poměrně sofistikovaný algoritmus, s jehož pomocí jsou schopny snímky naklopit, deformovat i zesvětlit, aby k sobě přesně seděly.

Třetí fotografická funkce souvisí s barevnými korekcemi. Pomocí voleb Color Cast, Fill Flash a Adjust Backlighting lze částečně pomoci špatně exponované fotografii. Color Cast poskytuje dodatečnou možnost vyvážení bílé, Fill Flash přisvětlí tmavý obličej na světlém snímku a Adjust Backlighting zesvětlí příliš tmavé pozadí.

Hlavní rozdílem oproti Photoshopu je však uživatelské prostředí protkané záchrannými nitkami. Na každém kroku vede uživatele soubor nápovědy s příklady v okně Hints, dopředu je připravena řada nejrůznějších efektů a filtrů, a ti, co chtějí proniknout více do hloubky, mají k dispozici řadu receptů, se kterými se na příkladech vlastních fotografií naučí používat jednotlivé volby, efekty a filtry v Adobe Photoshop Elements.

Celkově je, zvlášť s přihlédnutím k ceně, Adobe Photoshop Elements výborný program. Nabízí oproti řadě jiných produktů propracované ovládání vycházející z profesionálního nástroje, ale zároveň také poskytuje pomoc na každém kroku. V každém případě je to však ideální doplněk digitálního fotoaparátu, se kterým můžete velmi snadno dělat téměř profesionální kouzla.

Adobe Photoshop Elements

Nástroj především pro úpravu

digitálních fotografií

jednoduché ovládání

profesionální funkce

řada příkladů a receptů

cena

K recenzi poskytla firma: Adobe CZ, AMOS Software, Technická 2, 166 27 Praha 6

Cena: cca 4 500 Kč

§§§§§


Elektronický fajn čtenář - Fine Reader 5.0 Office

Vladimír Vondráček

C01P0503

Pro ty, kterým připadá zkratka OCR tajemná vězte, že se jedná o anglický termín Optical Character Recognition, tedy optické rozpoznávání znaků. Kdo někdy přepisoval do počítače několik stran textu, jistě zatoužil po nějakém pomocníkovi, jenž by mu práci ulehčil. Kdyby neváhal do své touhy investovat nějaké prostředky, zakoupil by běžný stolní skener a právě OCR software, který umí naskenované obrázky přeložit do textu. A v tom je Fine Reader skutečně mistr.

Proč mít zrovna Fine Reader?

Tak především je to jeho bezprecedentní schopnost rozpoznávat znaky. Přesnost čtení, která je hlavním hodnotícím kritériem těchto programů, je velmi dobrá. V případě "dobré" předlohy je text přečten prakticky úplně bezchybně. Dobrou předlohou je zde myšlena taková kvalita tištěného materiálu, kdy se písmena neslévají, nejsou přes text šedivé a tmavé pruhy, písmo má postačující velikost a text je správně otočen. Zdánlivě to vypadá jako velmi přísná kritéria, ale typickou dobrou předlohou je dokument, vytištěný na kterékoliv moderní tiskárně nebo knižní předloha. Naopak špatnou předlohou je např. několikátá černobílá kopie původně barevného dokumentu. Ale ani rozpoznávání takovýchto polotovarů není úplně bez úspěchu. Další zajímavou vlastností je fakt, že software umí zachovat původní formátování dokumentu.

Za naprosto bezprecedentní výhodu považuji možnost rozpoznávat tabulky. Zde se snoubí výhoda přesného přečtení znaků se zachováním formátu. Přepisování tabulek do počítače je snad ještě otravnější než přepisování textů, a navíc se snadno udělá chyba, kterou je prakticky nemožné najít. A protože Fine Reader umožňuje uložit načtenou tabulku přímo do formátu MS Excel, máte od přepisování sloupců čísel navždy pokoj.

Určitou sympatickou kuriozitou je možnost přečtení čárového kódu a jeho vyčíslení. Praktická využitelnost tohoto rysu aplikace se mi jeví poněkud sporná, ale rozhodně to vypovídá o schopnostech programu.

Zkušenosti

Pro otestování schopností programu jsem naskenoval několik předloh různé kvality a různého typu, ať již se jednalo o různé fonty nebo dokonce jiné jazyky. Fine Reader má ve verzi Office zabudovánu podporu celkem 176 (!!) jazykových sad, počínaje obligátní angličtinou přes češtinu, slovenštinu až po ruštinu nebo třeba čečenštinu. Každý tento jazyk má totiž určité zvláštnosti nebo speciální znaky, které jsou při nesprávném nastavení jazyka špatně určeny. S počtem jazyků taktéž koresponduje kontrola pravopisu, takže si v daném jazyce můžete nechat text zkontrolovat na překlepy (ne ve všech 176, ale pouze ve 30 hlavních, což je myslím více než dostačující). Mezi podporované patří nejen národní jazyky mnoha států, ale i podpora jazyků umělých (esperanto apod.), a dokonce podpora čtení v jazycích programovacích (C++, Fortran). Dokonce je možno rozlišit v textu i některé druhy chemických vzorců.

A teď k těm zkušenostem. Při skenování běžného textu vytištěného laserovou tiskárnou je přesnost čtení stoprocentní. Program sice označí některé znaky, kterými si není jist, ale nestalo se mi, že by se spletl. Při snímání cizojazyčných předloh (zkoušel jsem ruštinu, angličtinu a francouzštinu) bylo rozeznávání jazykově specifických znaků na velmi dobré úrovni. Francouzská předloha byla ovšem několikátá kopie, a rozeznat některé znaky je obtížné i pro mne. Celkově bych řekl, že program, ve srovnání s jinými OCR, s nimiž jsem se setkal, dosahuje nejlepších výsledků.

Ostatní poznatky

Navzdory tomu, že krabice je popsána výhradně anglicky, ukrývá se vevnitř asi stostránkový český manuál, instalace probíhá také v češtině a pracovní prostředí programu je rovněž počeštěno.

Jako komponenta programu je instalována i samostatná aplikace Formulator 3.0, která umožňuje naskenovat formuláře, označit si v nich příslušná okénka a potom už navždy vyplňovat tiskopisy pouze v počítači.

Shrnutí

Pro běžné použití i pro profesionální nasazení je tento program jako stvořený a je ve své kategorii leaderem. Nenáročná a přímočará obsluha společně se širokou škálou doplňků dělá z něj dělá velmi zajímavou volbu.

Fine Reader 5.0

kvalitní rozpoznávání

dopňkové funkce

ovládání

K recenzi poskytl: Nupseso CZ Politických vězňů 14, Praha 1

Cena: 16 758 Kč (Office v ceně tři licence), 4 158 Kč (Pro), 1 770 Kč (Home). Ceny bez DPH.

§§§§§


Kutilem ve Windows soubory a hardware

Martin Koníček

C01P0505

BinText 3.00

(www.foundstone.com/rdlabs/proddesc/bintext.html)

Pokud si hexadecimálním prohlížečem zobrazíte obsah libovolného spustitelného (EXE) binárního souboru, zjistíte, že se tam často nachází bloky čistého textu. Jsou v nich třeba zapsány cesty do registrů, používané knihovny (DLL) či části různých dialogů programu. Pokud procházíte takovýmto souborem, brzy zjistíte, jak se dají takové informace dobře využít např. v případě, když vám program správně nepracuje, a vy takto o něm zjistíte spoustu informací. Bohužel prohlížení několika megabajtového souboru opravdu není v lidských silách (alespoň mých), a proto vznikla utilita BinText, jež daný text doslova "grabne" (tedy vycucne). Princip je vcelku jednoduchý každý čitelný text v programu má některé společné vlastnosti, např. neobsahuje nezobrazitelně znaky. Druhou vlastností je to, že má určitou délku, nejčastěji minimálně pět čitelných znaků vedle sebe. S tímto program jednoduše počítá, a tak je pro něj extrahovaní textu z binárního souboru hračkou. Navíc zde máte perfektní volbu "Advenced view", jež zobrazí text velmi přehledně v kolonkách pod sebou.

SpaceWatch

Velikosti nových pevných disků rostou téměř neuvěřitelnou rychlostí. Dnes už dokonce stěží seženete nový disk menší než 10 GB a standardem je spíše 20-30 GB. Bohužel, ne všichni mají dostatek financí na pořízení nového a většího pevného disku, případně se jim to prostě nevyplatí. Na druhou stranu zjistíte, že ještě dnes má řada počítačů pevný disk o kapacitě třeba 1 GB, což v případě, že máte starší počítač, samozřejmě stačí, ale místo na takovémto disku je nutno hlídat mnohem pozorněji. Utilita SpaceWatch to naštěstí udělá za vás. Po jejím spuštění stačí zadat minimální velikost volného místa na disku. Pokud se prostor na pevném disku dostane pod zadanou velikost, program vás na to jednoduše upozorní. Navíc si můžete zadat ke sledování dva disky, což je, myslím si, zcela dostačující.

WinSplit

(homepage.uibk.ac.at/~csab3666)

V případě, že máte velký archiv a chcete jej přenést třeba po disketách, obvykle ho složitě a pomalu rozbalíte a rozdělíte na menší balíky. Tento úkon se dá velmi zjednodušit pomocí utility WinSplit stačí totiž jednoduše zadat maximální velikost souboru, a pak jen stisknout tlačítko "Split". Utilita soubory velmi rychle rozdělí a sama pojmenuje tak, aby je byla schopna posléze rychle složit. Pokud máte třeba třímegabajtový ZIP archiv a chcete jej přenést po disketách, jednoduše zadáte velikost souboru 1400 KB a soubor bude rozdělen na dva o této velikosti a jeden o velikosti 200 KB. Potom si na "poloprázdnou" disketu stačí nahrát tuto utilitu, která čítá jen 48 KB, a vše je hotovo.

System Information 0.99

Tato jednoduchá utilita slouží ke zjištění nejdůležitějších informací o vašem počítači. Díky ní můžete jednoduše zjistit vaši IP (síťovou) adresu, jméno vašeho počítače v síti, zaplněnou fyzickou paměť, číslo BIOSu (velmi užitečná položka, díky níž se dá snadněji zjistit typ a výrobce základní desky), instalovaný procesor (samozřejmě i sady instrukcí, které podporuje), informace o videokartě a monitoru (tato položka mi bohužel vůbec nefungovala), informace o operačním systému (včetně doby běhu počítače) a nakonec informace o připojených zařízeních, jako je třeba tiskárna. Všechny tyto informace jsou navíc zjištěny do pěti vteřin a vypíší se přehledně pod sebe, takže se nemusíte "probírat" tucty různých dialogů.

Mass 0.92

V případě, že na svém disku máte spoustu archivovaných souborů ve formátu ZIP, zcela jistě je potřebujete efektivně spravovat. "Obyčejný" balicí program je schopen bohužel pracovat pouze s jedním souborem najednou, a tak otestovat či rozbalit všechny soubory v jedné složce je někdy takřka nemožný úkol. Mass to za vás udělá vcelku jednoduše. Stačí pouze zvolit adresář a kliknout na tlačítko "Test". V okamžiku budou všechny soubory otestovány a o jejich integritě bude vytvořen protokol. Podobné je to i v případě rozbalování souborů zde stačí zvolit zdrojový adresář s archivy a adresář, kam se mají všechny rozbalit, a kliknout na tlačítko "Extract". Všechny soubory se bohužel rozbalí pouze do jediného adresáře (není možné automaticky vytvořit název podadresáře dle názvu souboru, což trochu zamrzí). Jinak se mi velmi líbila užitná hodnota programu a opravdu střídmé a přehledné ovládání. Velmi hezká je také odinstalace, kdy pouze kliknutím na jedno tlačítko vymažete záznamy o programu z registrů, a pak už stačí jen smazat složku, do které byl program rozbalen.1 0505/OK o

Internetové tipy

www.freewareandstuff.com

Velmi pěkná stránka zabývající se volně šiřitelnými programy. U většiny položek máte k dispozici screenshot (náhled ovládacího rozhraní), krátký popis, odkaz na domovskou stránku a hlavně přímý odkaz na stahování. Od nalezení a stáhnutí programu vás tedy bude rozdělovat pár ,,kliků,,.

§§§§§


Bezbolestně jakékoliv CD - Veritas Mycd & Mycd pro 2.0

Patrik Malina

C01P0506

Firma Veritas je známa spíše jako dodavatel větších až velkým softwarových řešení především z oblasti správy rozsáhlejších sítí. O tom, že nabízí produkty i pro "normální" uživatele, jste se mohli přesvědčit na minulém CD, kde jsme přinesli aplikaci Backup Exec Desktop Pro, určenou pro zálohování na jednotlivých počítačích či malých sítích. Dnes se běžnému uživateli ještě více přiblížíme a představíme si program, s nímž si vypálí "své CD" opravdu každý.

Jak naznačuje název programu i úvod článku, zde uváděný (a na přílohovém CD umístěný) nástroj je určen k vypalování CD. Přestože u nás není ve srovnání s konkurenty, jako jsou WinOnCD, Nero či CloneCD, příliš rozšířen (že by se hůř kradl?), lze jej především díky koncepci ovládání zařadit mezi nejvhodnější nástroje pro začátečníky. Aplikace je nabízena ve dvou distribučních podobách jednodušší verze "na pár kliknutí" se ukrývá pod názvem MyCD, sofistikovanější nástroj přibírá v názvu slůvko "Pro".

MyCD klikni a pal!

Po spuštění programu uživatel prochází velmi krátkým a jednoduchým řetězcem kroků, jenž neumožňuje žádný omyl či nedorozumění. Základním výběrem je "rozcestník", v jehož nabídce jsou pouze čtyři volby. První z nich umožňuje vytvoření identické kopie zdrojového disku pěknou "vychytávkou" je automatické otevírání příslušných mechanik při vkládání žádoucích disků, což umocňuje pocit, že s vámi program důsledně spolupracuje. Další možnost, kterou je tvorba disku s vlastním obsahem, je podobně přímočará a nekomplikovaná po jejím zvolení vás sice čeká ještě jeden rozcestník, avšak jeho možnosti jsou zcela jednoznačné: můžete volit tvorbu datového disku, CD s hudbou, jehož zdrojem budou zvukové soubory, anebo hudební kompilaci z jiných zvukových CD nosičů. Posléze již ve všech případech pouze zbývá vybrat žádoucí soubory či stopy a zahájit vypalování.

Ani třetí volba možnosti nastavení nepřináší mnoho prvků k experimentování. Z technologicky orientovaných voleb zde najdete pouze potvrzení automatického přemazání CD-RW média, volbu rychlosti pálení či kontrolu média před a po vypalování. Zbytek pouze aktivuje různé varovné dialogy. Program tedy i zde splňuje zásadu, jíž si výrobce stanovil žádné složitosti, žádné "slepé uličky", žádné nástrahy.

MyCD Pro zvolte si cestu!

Patříte-li mezi pokročilejší zájemce o vypalovací proces, pak si zvolte tuto propracovanější variantu programu, neboť se jedná o zcela "jinou kávu". Samozřejmostí jsou všechny běžně používané postupy příprava klasického datového CD, kde si můžete vybírat z několika variant normy pro souborový systém (včetně Joliet), vytvoření hudební kompilace ze zvukových souborů či MP3 (s automatickým převodem komprimovaných dat na klasické zvukové stopy) nebo vypálení předem připraveného obrazce ze souboru typ ISO (tedy např. linuxové distribuce). Při zápisu dat si uživatel může zvolit patřičný typ záznamu k dispozici jsou jak ukončený a neukončený TAO (track at once stopa "na jeden zátah"), tak analogicky obě možnosti pro DAO (disk at once). Zajímavou možností je vynucení ukládaní dat do přípravné vyrovnávací paměti před masteringem, kde je navíc možno přesně limitovat velikost takto chystaných souborů. Poměrně dobře je program vybaven nástrojem pro diagnostiku CD, s jehož pomocí lze velmi detailně nejen identifikovat obsah a specifikaci záznamu, ale rovněž média testovat.

Přese všechny nabízené možnosti budou velmi zdatní "paliči" možná trošku zklamáni aplikace nenabízí některé vymoženosti známé od konkurence. Nenajdeme zde např. grafický editor obalů CD (jako u WinOnCD), pokročilou technologii řešení chyb na zdrojovém médiu (jako u CDRWIN) či "pirátsky" důkladné varianty kopírování 1 : 1 (jako u CloneCD). Výrobce se však netají strategií, že tato aplikace má sloužit běžným uživatelům k běžným účelům.

Závěrem

Aplikace MyCD/MyCD Pro jsou jednoznačně určeny začátečníkům a středně pokročilým "paličům", jejichž cílem je rychle, pohodlně a bez problémů zálohovat data. Program rozhodně není směrován na experimentátory, kteří se při kopírování pohybují na hraně technologie i zákona, a tomu bezezbytku odpovídá i funkcionalita.

VERITAS MyCD/MyCD Pro 2.0

Vypalovací software pro téměř

všechny kategorie uživatelů.

ovládání

předcházení chybám uživatele

funkcionalita

tvorba hudebních CD

možnost kopírování 1 : 1

Cena: cca 3 200 Kč (79 USD)

K recenzi poskytla firma: ABAKUS Distribution, Křižíkova 35, 168 00 Praha 8

§§§§§


Nebojte se vyzkoušet - PRO MOBILNÍ TELEFONY

Martin Koníček

C01P0507

Protože v našem časopise už dlouho nebyla řeč o "pořádném" softwaru pro uživatele mobilních telefonů, rozhodl jsem se připravit něco právě pro ně. Při všech těch sháňkách různých programů pro mobilní telefony jsem bohužel zjistil, že programů zdarma je velmi málo, ale naštěstí se přeci jen dají najít. Pro funkci většiny programů navíc pochopitelně potřebujete kabel pro propojení mobilního telefonu s počítačem (resp. sériovým portem), který můžete bez problémů sehnat pomocí internetu za opravdu solidní cenu (400-1 000 Kč).

CallNET SMS Agent

Pokud máte kabel pro připojení vašeho telefonu k počítači, jistě se vám bude hodit tento jednoduchý a volně šiřitelný prográmek. CallNET SMSAgent provádí prakticky všechny věci, které umožňuje využívat váš mobilní telefon můžete pracovat s vaším telefonním seznamem či diářem v telefonu, a samozřejmě máte k dispozici i SMS zprávy, se kterými pracujete podobně jako s e-maily. Velmi zajímavé jsou už předem stažené a upravené weby všech tří operátorů. Pokud na ně pomocí programu "zabrousíte", můžete v sekci Paegas Info či Eurotel InfoText začít jednoduše využívat informační služby vašeho operátora. Například pouhým stisknutím tlačítka lze nechat na váš mobilní telefon zaslat vtip dne nebo si zjistit aktuální jízdní řád. Celý trik spočívá v tom, že program automaticky vygeneruje SMS zprávu dle předem nastavených pravidel a tu odešle přes váš telefon do SMS centra operátora, jež váš požadavek okamžitě vyřídí. Mezi další zajímavé funkce programu také patří možnost nahrávat si loga a melodie prakticky do všech telefonů Siemens. Pracovat samozřejmě můžete i s jinými telefony, jako např. Bosch, Ericsson, Motorola nebo Nokia. A aby toho nebylo málo, program je navíc plně v češtině.

LogoManager for Nokia Phones

Každý majitel telefonů značky Nokia už asi jistě slyšel o možnosti vložení loga do jeho přístroje. K tomu právě slouží výše zmiňovaná utilita, jež umožňuje tvorbu a nahrávání log a vyzváněcích melodií do vašeho mobilního telefonu. Ovládání aplikace je velmi jednoduché ihned při prvním spuštění stačí zadat pouze sériový port, na kterém je váš mobilní telefon připojen (program bohužel neumožňuje odesílání log přes modem) a vzápětí se vám objeví vaše první logo, jež můžete jednoduše editovat myší. Navíc lze využít velmi zajímavou funkci programu, jež dokáže jednoduše sejmout vaší obrazovku a vybrat část, která bude vložena na logo mobilního telefonu. Díky této funkci lze velmi rychle dosáhnout zajímavých výsledků jen si zkuste sejmout nějakou hezkou ikonku programu a drobně jí poupravit. Abych nezůstal jen u tvorby log operátorů, musím upozornit, že program umožňuje vytvořit také "logo skupin volajících", startovací motiv nebo obrázkovou zprávu. Pokud máte již dříve zmiňovaný kabel na připojení mobilního telefonu k počítači, můžete přes váš přístroj odesílat vámi vytvořené logo v "SMSkách". LogoManager je navíc plně v češtině a můžete si ho zakoupit za necelých 25 USD.

Nokia Smart Messaging Agent

Prakticky na všechny úkony s mobilním telefonem normálně potřebujete speciální kabel na propojení, ale tomuto prográmku stačí jen modem připojený k internetu, a to je podstatná výhoda. Teď se už ale budeme zabývat tím, co právě recenzovaná utilita umí dokáže zasílat loga a melodie na mobilní telefony Nokia přes SMS brány zahraničních operátorů. Chcete-li tedy někomu poslat logo, musíte udělat pár jednoduchých úkonů. Nejdříve si nějaký motiv nebo melodii musíte stáhnout nebo vytvořit, potom stačí jen vybrat operátora, kterého daná osoba používá, zadat číslo, a můžete odesílat. Pro přenos lze využít buďto přednastavené SMS brány (Belgie, Německo, Holandsko...), nebo si můžete zadat číslo vlastní GSM brány. Po tomto kroku jednoduše modemy naváží spojení a "SMSka" by měla být do minuty odeslána.

PanuWorld FLASHMSG

Pokud jste vlastníky telefonu značky Nokia, jenž podporuje tzv. blikající zprávičky, můžete si takovéto zprávy pomocí předkládaného programu jednoduše vytvořit. Tvorba zprávy je velmi jednoduchá a přímočará nejdříve si připojíte váš mobilní telefon k sériovému portu a ten v programu vyberete, a pak už stačí při psaní zprávy u blikajícího textu stisknout tlačítko "Blink". Nakonec si v nastavení programu můžete vybrat, jestli je možno danou zprávu přeposlat, a dále stačí jednoduše stisknout tlačítko "Save". (Pozor! Používejte výhradně s telefony Nokia.)

SMS

Jistě víte, jak je zajímavé, když vám přijde SMS zpráva od někoho neznámého. A když jich přijde pět různých každý den, určitě zůstanete udiveni, případně rozezleni. Tato utilita vám právě zmíněnou záškodnickou činnost maximálně usnadní. Už nemusíte vymýšlet nové a nové zprávy, abyste vyděsili své známé ;-), program je totiž podle předem nastavených pravidel vymyslí za vás. Pro vytváření zpráv slouží totiž tzv. profil, který náhodně spojí vámi zadané věty. Výsledek může pak vypadat třeba takto: "Nazdar agente! Tak jak to jde? agent Mulder :-)". Druhá vygenerovaná zpráva třeba bude "Zdravstvuj agente! Jak se Ti dari? :-) Bye, louci se \Ja\". Jak vidíte, obě "SMSky" obsahují některé stejné pasáže, ale přesto jsou docela jiné (i při nízkém počtu použitých slov). Všechny vygenerované zprávy se samozřejmě posílají na e-mailovou adresu telefonního čísla, takže kromě připojení na internet nepotřebujete vůbec nic jiného. Mimochodem, nezapomeňte si dobře přečíst vtipné licenční ujednání, jež vám, a bohužel i mně, mimo jiné zakazuje program pomluvit, takže musím psát jenom chválu ;-).

§§§§§


Trochu tajemný slovník - výukový slovník 2002

Patrik Malina

C01P0510

Zhruba na počátku prázdnin obdržela naše redakce k vyzkoušení zajímavou novinku z kategorie elektronických slovníků, což je oblast uživatelsky velmi atraktivní. Abychom byli přesní, nejedná se o úplnou novotu zde představovaná aplikace se již na českém trhu (resp. internetu) jednou objevila a také naše redakce již na recenzi jednou pracovala, avšak autoři si ještě vzali čas na další vývoj. Dnes již tedy nic nebrání v představení produktu, jenž bezesporu není k zahození.

Tak co to umí...

Samotná koncepce aplikace sleduje moderní trendy v této oblasti program je v podstatě koncipován jako prohlížeč jednotlivých slovníků, uživatelské nevyjímaje. Instalací aplikace tedy získáváte především prostředí pro vlastní "archivační" práci můžete si vytvořit řadu vlastních variant slovníků pro různé účely, s nimiž je následně možno libovolně manipulovat. Další zajímavý "modulární" prvek je tvorba výukových lekcí či okruhů. Každému výrazu v databázi lze přiřadit jakýsi příznak, jenž zařadí záznam do předem definovaných zkušebních okruhů. Takto vytvořených kolekcí je možno následně využívat pro samostudium.

Přistupme k ovládacímu rozhraní. Na rozdíl od mnohých konkurentů je manipulace s tímto produktem orientována výrazně graficky. Prostředí oplývá řadou ikon (často pěkných) v několika lištách, což s sebou přináší jednak velkou výhodu pro milovníky práce s myší, jednak počáteční neobratnost, neboť význam piktogramů se budete chvíli učit. Rád dodávám, že pro řadu funkcí existují klávesové zkratky, avšak např. klávesa "Tab" je v základním modu nefunkční, což je velká škoda. Hlavní zobrazení (viz obrázek) je provedeno ve formě dvou základních svislých panelů v levém jsou zobrazeny abecedně řazené záznamy slovníkové databáze, v pravém pak překlady. Další sloupec pak ještě upomíná na zařazení k testovací lekci. V dolní části hlavní obrazovky je umístěno okno zobrazující detaily zvolené položky znovu zde naleznete zadaný výraz, a v případě, že jsou přiřazena, tak také synonyma (jak pro hledané slovo, tak pro překlad). Dále zde opět můžete najít přiřazený zkušební okruh a vámi definovanou poznámku. Pokud vám rozmístění oken nevyhovuje, můžete si zvolit tzv. vícenásobné zobrazení. Tato funkce vám slovník zobrazí v trojči čtyřnásobném rozvržení, takže můžete paralelně hledat různé související výrazy.

Možnosti prohledávání a procházení databáze jsou rovněž slušné nahoře vlevo je umístěno tradiční "zadávací" okno, a stejně tak je můžete ještě vyvolat pomocí ikony vpravo u posuvníků. Lze volit mezi dvěma režimy při postupném hledání jsou záznamy rovnou interaktivně selektovány po vložení jednotlivých písmen, nebo lze zadat celé slovo a posléze hledání odstartovat. Po zobrazení žádoucí položky narazíte na další funkci obsahuje-li výraz řadu překladových významů, je v zobrazení "sbalen" pod ikonu adresáře a poklepem zobrazíte všechny významy. Pokročilejší možnosti nabízí fulltextové vyhledávání, jež také např.obsáhne poznámky, rozliší malá a velká písmena či umožňuje zpřesnit dotaz pomocí logických operátorů AND a OR (a zároveň, nebo). Z dalších drobností zmíním vkládání záložek ke kterémukoliv záznamu či např. možnost automatického hledání při vložení výrazu do schránky při práci v kterékoliv aplikaci Windows. Pěknou "vychytávkou" je také grafické zobrazení sedmi typů klávesnic, jež usnadňují zadávání vkládání libovolných znaků.

Slovník rovněž disponuje možností nalezený výraz zvukově interpretovat. Při spuštění této vymoženosti je zobrazen jakýsi kouzelník, jenž k vám promlouvá právě význam doprovodného animovaného prvku jsem vůbec nepochopil, neboť nenabízí žádnou zásadní funkcionalitu, zato však celý proces podstatně zdržuje. Rovněž kvalita zvukové interpretace není nijak oslnivá. Dle velikosti instalace lze usoudit, že veškeré výstupy jsou generovány, takže výsledkem je jakési temné "huhňání", podle mne na hranici praktické použitelnosti.

Nyní bych se chtěl zaměřit na samotnou "jazykovou vybavenost" aplikaci obdržíte se dvěma obousměrnými slovníky, anglicko-českým a německo-českým. Má první (samozřejmě) letmá zkušenost ukázala, že po obsahové stránce je slovník poměrně na výši a především disponuje slušnou zásobou frází s odvozeným významem a také výrazy v různých gramatických tvarech. Rovněž zachycení synonym je poměrně dobré. Na druhou stranu jsou překlady poměrně stručné až strohé, bez příkladů použití či jiných vymožeností. Např. při běžném "internetovém" používání jsem však na problém nenarazil.

Závěrem

Na závěr poznámka cena slovníku je až nečekaně nízká, a v souvislosti s velmi tajemným chováním autorů (pouze e-mailový kontakt, výhradně zasílání na dobírku) vyvolává řadu otázek, pochopitelně i z oblasti autorskoprávní. Bohužel, posouzení původnosti jazykového obsahu (jenž je přeci jen nejhodnotnější) není v našich silách, a také bychom neradi tvůrcům křivdili. Každopádně při posouzení poměru cena/výkon slovník těžko hledá konkurenci.

Výukový slovník 2002 Anglicko-český a německo-český slovník

definice vlastních slovníků

poznámky k heslům

synonyma a odvozené významy

poměr cena/výkon

zvuková interpretace

převážně ovládání myší

K recenzi poskytla firma: slovnik.vr9.com

Cena: 320 Kč včetně DPH

§§§§§


Symantec Enterprise Security - Ochrana proti virum pro podnikové sítě

Vladimír Drda & Michal Drda

C01P0511

Symantec oznámil novou verzi stěžejní součásti svého systému digitální imunity DIS (Digital Immune System) Norton Antivirus Corporate Edition 7.5. Spolu s Norton Antivirus for Gateways a Norton Antivirus for Firewalls tvoří robustní systém nabízející kompletní ochranu podnikových sítí před virovou hrozbou. Systém je unikátní svým centrálním managementem a centrálně vynutitelnou virovou politikou, minimální nutností údržby, vysokou integrovatelností, rychlostí aktualizace virové databáze a mnoha dalšími prvky.

Nasazení

Symantec, světový lídr v technologiích internetové bezpečnosti, je jednou z mála firem, které pochopily a dokázaly zrealizovat myšlenku globální ochrany firemních dat. Zajistit kvalitní ochranu je záležitost velice komplexní a rozhodně nespočívá jen v nasazení pasivního firewallu s předem nastavenou filtrovací politikou. Symantec sází na antivirovou ochranu intranetu a groupwaru, proti virům chráněné firewally a gatewaye, filtrování příchozích a odchozích dat v mailech a na webu, detekci a obranu proti hackerským útokům, detekci mobilního kódu to vše v jednotné, snadno konfigurovatelné a vždy aktuální formě. Dnes se podíváme hlouběji na antivirovou ochranu podnikových sítí, v některém z dalších čísel navážeme s recenzí produktů na filtrování.

NAV CE 7.5 pracuje v sítích Windows NT 4.0/2000 a NetWare 3x, 4x, 5x. Klientské součásti pod Windows 9.x, Me, NT 4.0/2000 ("managed real-time"), omezeně Windows 3.1 a DOS. Slovem omezeně máme na mysli neschopnost managementu v reálném čase reagovat na změnu politiky serveru, nová politika je jednorázově nastavena serverem při restartu tzv. "management at logon".

Norton Antivirus Corporate Edition 7.5

Výkonný produkt pro desktopy a souborové servery nabízející centralizovanou politiku pro škálovatelnou, cross-platformní antivirovou ochranu podnikové sítě. Centrální řízení spočívá v instalaci tzv. snap-ins (zásuvek) do Microsoft Management Console (MMC), které ve stromové hierarchii zpřístupňují všechny instalované volby na serveru. Z této konzole může administrátor mimo jiné iniciovat instalace klientských součástí antiviru na vybraných stanicích, plánovat aktualizaci virových definic a programových modulů, řídit a zamykat nastavení skenovacího motoru jako například úroveň heuristiky, pracovní adresář, plán kompletního skenu stanice apod. Technologie "Closed-Loop-Automation" zajišťuje aplikování léčebných postupů se zpětnou odezvou a kontrolou. Technologie NAVEX, popsaná níže, tyto akce urychluje.

Norton Antivirus for Gateways 2.5

Princip virové ochrany spočívá ve skenování souborů na bráně SMTP v e-mailových přílohách. Je podporováno mnoho běžných typů komprese a kódování jako UUENCODE, ARJ, MIME, ZIP apod. V případě infekce je virus zadržen předtím, než vstoupí do podnikové sítě. Snadnost konfigurace skrz HTML rozhraní umožní administrátorovi z libovolného místa měnit bezpečnostní pravidla brány, manipulovat s napadenými soubory a plánovat aktualizace virových definic. Norton Antivirus for Gateways používá technologie Scan and Deliver, Quarantine Server a Quarantine Console.

Scan and Deliver

Technologie licencovaná od firmy IBM spočívá ve spolupráci střediska SARC (Symantec Antivirus Research Center) a jeho specialistů, serverového clustru SARA (Symantec Research and Automation) a v neposlední řadě všech klientů Symantecu používajících řešení Symantec Enterprise Security. Více informací o "Sáře" se dozvíte na www.symantec. com/avcenter. SARA dokáže automaticky generovat virové definice až pro 90 % podezřelých souborů, jen v 10 % je potřeba lidský zásah. Hlavně pro účely eliminace falešných poplachů, způsobených např. nekorektně vygenerovanými virovými definicemi, je administrátorovi k dispozici manuální vrácení se (rollback) k posledním spolehlivým definicím. Díky virtuální provázanosti klientů antivirového řešení Symantecu je možné, aby neznámá virová infekce objevená u prvního z nich způsobila na centru vygenerování aktualizovaných virových definic. Ty může mít klient na druhé straně planety doručeny dříve, než k němu virus stihne proniknout.

Quarantine Server

Jednou z možností jak naložit se soubory, které nemohly být vyléčeny Norton Antivirem na klientských stanicích, může být "konzervace" na karanténovém serveru Quarantine Server. Takto jsou soubory izolovány od sítě a uživatelů a připraveny buď na nový zásah antiviru s novými virovými definicemi, smazání, nebo k vrácení zpět na klienta. K používání Quarantine Serveru je nutné jej nainstalovat a nakonfigurovat, přidat Quarantine Console Snap-in do Symantec System Centra a nastavit klienty a servery, aby byly schopné soubory do centrální karantény přeposílat.

Norton Antivirus for Firewalls 1.5

Firewall může být vhodným místem, kde zastavit virus. Norton Antivirus for Firewalls skenuje síťový provoz na protokolech HTTP, FTP, SMTP a případně dalších, pokud to ručně specifikuje administrátor. Podobně jako NAV pro brány i NAV pro firewally rozeznává různé typy komprese a umí taková data analyzovat. Administrace, práce s karanténou a infikovanými soubory pomocí HTML rozhraní je samozřejmostí. Všechny akce a virové zásahy jsou logovány, takže adminstrátor má kdykoliv přehled o aktuálním dění v síti. Vedle toho je možné nastavit okamžité informování administrátora o virové nákaze pomocí detailně přizpůsobitelného systému alertů svázaného se Symantec Alert Management Serverem (AMS).

NAVEX

Technologie NAVEX (Symantec Antivirus Extension) je skenovací motor, který umožňuje rychlou distribuci a aktualizaci virových definic a antivirového softwaru. NAVEX disponuje samostatně vyjímatelnými a aktualizovatelnými moduly, díky kterým není nutné restartovat celý antivirový software nebo dokonce počítač při nově příchozích aktualizacích. Díky NAVEXu se zvyšuje celková doba dostupnosti (uptime) skenovacího motoru a tím pádem ochrany vaší sítě.

Alert Management Server

Bývá vždy přívětivé, pokud můžeme nastavit způsob a formu zasílání alertů, neboli incidentů generovaných aplikacemi, na jednom místě. Symantec k tomuto účelu zavedl tzv. Alert Management System. Na Alert Management Serveru existuje databáze registrovaných událostí a centralizované logování na libovolnou příchozí událost je možné zareagovat různými způsoby: paging, e-mailování, zobrazení okénka se zprávou, spuštění určitého programu, zavedení NLM modulu v prostředí NetWare. Z hlediska administrátora jediná starost spočívá v nastavení způsobu doručování alertů a nastavení náležitostí souvisejících s formou a detailem popisu alertu.

Závěr

Jak již bylo řečeno, ochrana proti virům je jen jedna z oblastí, kde můžete a dokonce musíte chránit svoji síť. Symantec je v této oblasti technologicky na špičkové světové úrovni. Jak je o Symantecu známé, nabízí svoje produkty v transparentní a uživatelsky velice přívětivé podobě. Během testování jsme nezaznamenali žádné mrznutí nebo "padání" jak klientských, tak ani serverových částí. Konfigurovatelnost přes webové rozhraní, která je u některých součástí jedinou možnou cestou, bude podle oficiálních správ zastoupení Symantecu pro ČR v dalších verzí doplněna o konfigurovatelnost z MMC, již dnes je možné tyto HTML konzole připojit do konzole centrální. Všechny aplikace pro virovou ochranu jsou ve stadiu rapidního vývoje a brzy se dočkáme dalších překvapivých novinek.1 0511/OK o

Symantec Enterprise Security - Virus Protection

ucelené řešení antivirové ochrany

snadná obsluha

technická podpora od Symantecu

produkt zatím není zcela konfigurovatelný z centrální konzole

K recenzi poskytla firma: Virklis PR Agency, Na Zámecké 8, 140 00 Praha 4, www.symantec.com

§§§§§


Knihy


Právo informačních a telekomunikačních systémů

Ivan Novotný

C01P0514

V květnu konečně vyšla dlouho očekávaná kniha "Právo informačních a telekomunikačních systémů". Proč dlouho očekávaná? Protože od vydání jejího předchůdce, "Počítačového práva" v roce 1995, uplynulo pět let, a to je v oblasti IT velmi dlouho. Naléhavost vydání takového díla byla o to větší, že především vloni došlo k "právní revoluci" ve vztahu k informatice u nás, protože byla vydána řada nových zákonů, jako např. zákon o ochraně osobních údajů, telekomunikační zákon, autorský zákon, zákon o elektronickém podpisu apod.

Autoři se kromě tradičních témat, souvisejících s informačními systémy, jako jsou autorské právo, dodávky informačních systémů nebo počítačová kriminalita a kriminalita na internetu, zabývají i aktuálními problémy ochrany osobnosti a ochrany osobních údajů. Kniha reaguje na pronikání internetu do soukromoprávních a veřejnoprávních vztahů a kromě právních aspektů internetu zde najdeme i nejaktuálnější informace o elektronických dokumentech, elektronickém podpisu a obchodování na internetu. Text obsahuje i změny vztahující se k obchodování na dálku, které byly provedeny novelou občanského zákoníku v oblasti tzv. spotřebitelských smluv koncem loňského roku a které e-obchodníkům uložily řadu povinností na ochranu spotřebitelů. Autoři knihy jsou členy komise pro právo informačních systémů Legislativní rady vlády a spoluautory návrhů řady výše uvedených zákonů.

Kniha je určena nejen právníkům, ale i manažerům a podnikatelům v oblasti informatiky, uživatelům informačních systémů a internetu, jakož i studentům ekonomických, právnických i technických vysokých škol. Mnoho zajímavého zde najdou i zakladatelé tzv. dot.com firem, kteří často považují právo za něco, co brzdí jejich podnikatelskou aktivitu. Doporučení redakce: pořiďte si ji, jde o dobrou investici.

Autor: V. Smejkal a kolektiv

Vydavatelství: C. H. Beck Praha

Počet stran: 542

Doporučená cena: 750 Kč

§§§§§


Microsoft Excel pro střední školy

Jaroslav Poláček

C01P0515

Obecně učebnice pro střední školy trpí někdy nezanedbatelnými nešvary. Microsoft Excel pro střední školy je výjimkou, která snad zvrátí tuto moji dosavadní zkušenost. Hned na začátku recenze mohu s klidným svědomím napsat, že bych rád tuto knihu doporučil nejenom středním školám a jejich studentům, ale především všem, kteří se Excel chtějí vážně začít učit a kteří nechtějí zůstat jenom u prostého formátování tabulek. Pokud jste o Excelu ještě nikdy neslyšeli a víte, že po jistou dobu nebudete trvat na využití speciálních funkcí, nemohu vám doporučit vhodnější publikaci s touto tematikou.

Publikace Microsoft Excel pro střední školy je opravdu učebnicí. Stručnou, nesmírně hutnou a rozdělenou do relativně velkého množství kapitol s tematikou, které se nevěnují mnohdy rozsáhlejší manuály. Jen považte, tato knížečka se stručně dotýká analytických nástrojů z oblasti ekonomiky, maker, statistických nástrojů, a to se ani nezmiňuji o kontingenčních tabulkách, souhrnech...

Učebnice má jednotný systém. Vysvětlení pojmů, přiblížení postupu několikabodovým scénářem a nakonec kontrolní otázky a úkoly pro prověření znalostí. Tento postup není podle mého úplně dokonalý, ale forma tu výrazně ustoupila obsahu a krátké informace dávají možnost minimalizace faktických chyb.

Program Excel je tabulkový procesor, jejž dnes využijí různé profese, pro které je výborným pracovním nástrojem. Již po několik let vycházejí specializované tituly, například pro ekonomy. Mít v ruce příručku, která v základní rovině seznamuje s opravdu všemi důležitými možnostmi využití, je přinejmenším užitečné nejen pro středoškoláky. Pokud pedagog překoná jistou konzervativnost titulu, pak Excel pro střední školy bude průvodcem, který má velkou šanci vzbudit zájem u studentů a přimět je k dalšímu studiu tohoto programu.

Autoři: Tomáš Šimek, Jiří Vacek

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 208

Doporučená cena: 130 Kč


Internet pro střední školy

JAROSLAV POLÁČEK

Letos jsem měl tu možnost recenzovat několik knih primárně určených pro vzdělávání studentů na středních školách. Internet pro střední školy dozajista patří mezi ty lepší tituly, které se vyznačují velkou šíří záběru, minimem faktických chyb a provázáním celé knihy jedním příběhem.

V tomto případě studenti proplouvají taji internetu s Lucií, dívkou, která se právě seznámila s elektronickou poštou a postupně objevuje další a další vymoženosti internetu. Lucie není bezchybná, při své pouti občas narazí na problém, občas něco pokazí, ale vždy se ze svých chyb poučí. Samozřejmě celá učebnice není románem o Lucii. Ta vystupuje pouze na začátcích každého celku a zbytek kapitoly je samotný učební text.

Autoři nepominuli v jednadvaceti kapitolách nic z práce na Síti. První kapitoly se věnují práci s elektronickou poštou. Na tomto místě je nutno podotknout, že se autoři snažili vyvarovat popisů konkrétních softwarových řešení, uchránili se tak jedné z nejobvyklejších chyb, která vede k rychlému zastarání učebnice. Přes e-mail se dostanete k interaktivní komunikaci, videokonferencím a konečně k fenoménu WWW. Pochvalu si zasluhuje i kapitola věnovaná WWW a handicapovaným, včetně seznámení s webovými prohlížeči pro uživatele se zrakovými problémy. Chci zmínit i části textu věnované bezpečnosti, elektronickému publikování a tvorbě webových stránek.

Jde o zdařilou učebnici, která sice nemůže na omezeném rozsahu nahradit podrobnější knihy, ale podnítí zájem studentů o toto téma. Publikace je vybavena množstvím úkolů a kontrolních cvičení, jež usnadní práci pedagogů. Měl bych snad jedinou výhradu k celkové koncepci knihy, která je postavena na počáteční naprosté neznalosti internetu místy na mne působila, jako by byla napsána spíše pro žáky základních škol.

Autoři: Roman Baranovič, Ludmila Moravčíková, Lumír Šnajder

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 276

Doporučená cena: 148 Kč


Microsoft Windows Millenium

JAROSLAV POLÁČEK

Microsoft Windows Millenium patří mezi standardní manuály nakladatelství Computer Press, která vychází z podobných úspěšných titulů o přecházejících verzích operačního systému MS Windows.

Tato uživatelská příručka si zasloužila zájem čtenářů především rozšířením záběru tématu. Autoři se nesoustředili pouze na samotný systém a práci se soubory, adresáři a podobně, ale takřka třetinu knihy věnovali programům standardně dodávaným s operačním systémem Windows tedy například WordPadu, Malování. Svůj prostor získaly i další utility jako systémové pomůcky nebo komunikační nástroje. Bohužel jsem postrádal podrobnější popis jedné z nových utilit v systému ME, a to Windows Movie Maker. Autoři omluvili tento nedostatek speciálním zaměřením programu (střih a práce s videem), ale to by se v jistém slova smyslu dalo říci i o Imagingu.

Kniha podle mého názoru vznikla aktualizací předcházejících úspěšných titulů. Bohužel, tento postup obvykle přináší větší množství šotků, které později matou čtenáře. (Tak se na stranu 19 dostal obrázek z MS Windows 98.) Nicméně kniha, se kterou by byl recenzent spokojen, by měla o několik set stran více a to by z ní pak měl běžný uživatel oprávněný strach. Přes tento nepopiratelný fakt bych přeci jenom uvítal širší záběr alespoň v kapitole o propojení počítačů kabelem, jelikož tuto v DOSu jednoduchou operaci Windows velmi zkomplikovala, a dále možnosti využívání telefonu, protože je složité nakonfigurovat systémovou aplikaci ke koordinaci se sluchátky a mikrofonem. Autoři se nevyhnuli ani základním informacím o internetových aplikacích MS Outlook Express a MS Internet Explorer. Je však vidět, že oba pánové používají firemní e-mail, protože kdyby měli větší zkušenosti s free-mailovými službami, tak by nemohli napsat, že název POP3 a SMTP serveru bývá stejný.

Autor: Petr Broža, Jiří Havelka

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 356

Doporučená cena: 237 Kč


Jak na počítač - Texty v programu Word II

JAROSLAV POLÁČEK

Edice nakladatelství Computer Press Jak na ... je levným řešením cíleným na začínající uživatele, kteří mají strach nebo nedostatek finančních prostředků na nákup dražších specializovaných učebnic. Celému projektu navíc velmi prospívá i formát a praktická kroužková vazba, což umožňuje čtení této příručky i v krátkých chvílích volného času. Bohužel vzhledem k omezenému rozsahu dochází k mnohdy nepatřičnému zjednodušení, což může zvláště začátečníky plést. Samotné zpracování několika titulů z této řady mne přivádí k myšlence, zda by nebylo vhodné jejich vydání věnovat přeci jenom více času a pozornosti.

Titul Texty v programu Word II je určen pro zkušenější uživatele Microsoft Wordu 2000, kteří již zvládli základní formátovací rutiny a nyní by rádi využili i sofistikovanější funkce, jež jim program Word nabízí.

Tato knížka však obsahuje i faktické chyby. Na straně 9 autor hovoří o nutnosti zakládat nový styl na stylu stávajícím to není pravda a je možné definovat zcela nový styl. Poněkud matoucí je umístění ilustrativních obrázků na další dvoustraně (s. 11 a 12). Pravda také není, že ovladač pro skener je na instalačním CD-ROMu, je tam pouze doplněk skener a fotoaparát, k jehož správné funkčnosti je třeba ještě ovladač periferie, který by měl být dodáván spolu s tímto zařízením. Nejvíce zarážející však je to, že samotný jazyk začátečníkům práci nikterak neusnadní. Na straně 45 se hovoří o ukázání pravým tlačítkem myši do objektu, což znamená kliknutí pravým tlačítkem na objekt k vyvolání kontextového menu. Zdánlivě zanedbatelná maličkost, ale právě tento detail může poctivého čtenáře na dlouhou dobu odradit od učení.

Mé doporučení nemůže být jiné, než že pokud jste začínající uživatelé, zvažte koupi dražší, ale kvalitnější publikace, která vás nebude zdržovat zbytečnými chybami.

Autor: Jiří Hlavenka

Vydavatelství: Computer Press

Počet stran: 80

Doporučená cena: 69 Kč

§§§§§


Release 2.1

JAN STOKLASA

C01P0516

Jsou knihy, které prodává spíše jméno autora než obsah. Po Billu Gatesovi či Michaelu Dellovi přichází nyní další dílo této kategorie Release 2.1 od Esther Dyson.

Autorka zde popisuje vliv, který vykazuje nástup internetu na lidskou společnost. Dle její koncepce Síť nijak bezprostředně neovlivňuje lidskou povahu ani mezilidské vztahy, ale má klíčovou roli pro nové fungování státních institucí a komerčního sektoru.

Autorka se podrobně zabývá takovými otázkami, jako jsou soukromí a anonymita, filtrování obsahu internetu, ochrana duševního vlastnictví, nevyžádaná pošta či role vlád v procesu nastupujícího elektronického obchodování. Zdůrazňuje, jak jsou si kladné a záporné efekty internetu navzájem blízké, a jak tenká dělící čára vede např. mezi (žádoucí) decentralizací a (nežádoucí) fragmentací. Rozsáhlé kapitoly jsou věnovány fungování on-line komunit či internetovému vzdělávání.

Zatímco Michael Dell či Bill Gates psali v podobných publikacích především o osobních zkušenostech, Esther Dyson sice popisuje své podnikatelské aktivity, ale současně se v jejím textu objevuje více abstraktních vizí. Není jim příliš co vytknout, ale ve chvíli, kdy u nás vycházejí, se již do značné míry staly skutečností. Proto obsah místy působí poněkud banálně. Text je navíc do značné míry zatížen americkou politickou korektností a snahou prezentovat názory jaksi za každou cenu nekontroverzní a v širším publiku přijatelné.

A konečně, v knize jsou popisovány jako aktuální akvizice, které na internetu proběhly v polovině roku 1998. Faktická situace je dnes úplně odlišná. Myšlenka vydat u nás Release 2.1 v tuto chvíli je tedy sama o sobě sporná. Stálo alespoň za to doplnit publikaci nějakým doprovodným komentářem, který by vytvořil most mezi původním textem, dnešní dobou a tuzemskými podmínkami.

Autor: Esther Dyson

Vydavatelství: Management Press

Počet stran: 288

Doporučená cena: 350 Kč

§§§§§


9/2002

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

c02p0497

WASP 4.0

Systinet, poskytovatel softwarové infrastruktury pro Web Services, oznámil uvedení čtvrté verze aplikační platformy WASP (Web Applications and Services Platform) pro tvorbu, nasazení, zabezpečení a správu webových služeb. Plná verze platformy WASP 4.0 je pro vývoj a komerční nasazení na počítačích s jedním procesorem k dispozici zdarma na www.sysinet.com.-OK

Borland Kylix 3

Společnost Borland oznámila třetí verzi svého produktu Kylix, jež představuje první vývojové prostředí pro rychlý vývoj aplikací v C++ a Pascalu (Delphi) pod Linuxem. Poprvé tedy mohou vývojáři pro platformu Linux rychle vytvářet aplikace s grafickým uživatelským rozhraním, databázové, webové aplikace a aplikace využívající webových služeb v jazyce C++. K dispozici bude Kilix 3 ve třech edicích: Enterprise, Professional a Open Edition s tím, že poslední uvedenou verzi, určenou pro vývojáře softwaru Open Source (GPL), lze získat zdarma na adrese www.borland.com/products/downloads.-OK

Microsoft čistil

Microsoft začíná plnit to, co slíbil. Snad aby přinutil více lidí přejít na placené služby, na free-mailu Hotmail budou zprávy starší 30 dnů ve složce Odeslané pošty smazány a hlasy uživatelů, že se tak skutečně děje, sílí.-

TJiTreeINFO 5.0

SYCONIX oznámil uvedení nové verze systému pro komplexní správu dokumentů TreeINFO 5.0. Umožňuje vyhledávat, zobrazovat a sdílet dokumenty, udržovat jejich logickou strukturu a řídit k nim přístup. Nová verze posílila funkčnost především v oblasti workflow a integrace s ostatními systémy, rozšířeny byly i možnosti přizpůsobení. Přidány byly rovněž funkce správce úkolů, schránek a další vlastnosti, které podporují činnosti prováděné nad objekty (např. dokumenty). TreeINFO je k dispozici v české a anglické verzi.-OK

Symantec nakupoval

Tento expert na internetovou bezpečnost stihl během léta získat pod svá křídla hned 3 společnosti. Za 20 mil. USD v hotovosti provedl akvizici firmy Mountain Wave, která vlastní nástroje pro automatickou detekci bezpečnostních incidentů prostřednictvím inteligentní analýzy bezpečnostních událostí a výstrah v reálném čase. Druhým koněm ve stáji je za 135 mil. USD v hotovosti Recourse Technologies a její technologie pro detekci narušení vysokorychlostní gigabitové sítě. Třetí společnost Riptech přišla na 145 mil. USD v hotovosti, a jejím prostřednictvím se Symantec stane významným poskytovatelem služeb ve sféře spravované bezpečnosti.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p04981

Hrajeme s Becherem potřetí

Již do třetího ročníku vstupuje soutěž o nejlepší amatérské tvůrce počítačových her, vyhlašovaná známým výrobcem likéru Becherovka. Zájemci mají možnost se nejen utkat o několik finančně zajímavých odměn (hlavní cena dosahuje výše 100 000 Kč), ale především se mohou pokusit napotřetí konečně porazit nesmírně zkušený tým Enteron, jenž v prvních dvou ročnících zvítězil díky velmi dobře zpracovaných adventurám, jež byly vytvořeny pomocí technologie Macromedia Flash. Konečným termínem pro odeslání přihlášek je poslední den měsíce října tohoto roku. Vítězné hry poté opět naleznete na našem CD.

Odkaz: www.janbecher.cz-PAT

Oracle v dalším ringu

Společnost Oracle, tradiční dodavatel relační databázové technologie a v poslední době též podnikových aplikací, vstoupil v České republice do další sféry. Ve firmě Raiffeisenbank byl jako v první v ČR nasazen systém Oracle iLearning coby komplexní interní vzdělávací systém. Oracle je nejen dodavatelem řešení, ale také jeho provozovatelem, neboť banka si zvolila plně internetový přístup a systém bezezbytku hostuje právě u svého dodavatele.

Dobrou zprávu rovněž Oracle přinesl příznivcům Linuxu, neboť vyjádřil podporu tomuto operačnímu systému nejen slovy produkty Oracle9i Database Release 2, Application Server i Oracle9i Developer Suite jsou plně dostupné pro tuto platformu a naznačují, že výrobce s jejím potenciálem do budoucna počítá. Odkaz: http://www.oracle.cz-PAT

Zajímavosti od Zoneru

Přestože brněnská firma ZONER Software si většinou nechává novinky na INVEX, letos si trochu pospíšila. V tomto čísle najdete recenzi na aktuální verzi programu Zoner Media Explorer, což je prohlížeč a editor obrázků i jiných multimediálních souborů. Hodí se především k rychlému procházení kolekcí s fotografiemi či základní editaci digitálních snímků. Další zajímavost souvisí s poskytováním internetových služeb a serverem Czechia, kde se firma rozhodla rozšířit svou nabídku o certifikační služby nově zřízené autority. Provozování systému Zoner InShop se dočkalo rozšíření o obchodní variantu I-standalone, jež jasně směřuje k náročnějším zákazníkům nabízí velký datový prostor, vlastní SQL databázi i např. skripty a SSL certifikát.

Odkazy: http://www.zoner.cz-PAT

Bezpečněji s GFI

Řadu zajímavých novinek na poli bezpečnosti přinesla firma GFI, s jejímiž programy pro sledování lokální sítě jste se již setkali i na našem CD. Jako první zmiňme kolekci Mail essentials for Exchange 7, což jsou nástroje rozšiřující možnosti známého poštovního serveru. Můžete díky nim lépe bojovat proti spamu, ale také lépe archivovat, sestavovat zprávy o provozu či automaticky odpovídat. Další zajímavostí je integrace produktu MailSecurity s antivirovou technologií McAfee z portfolia Network Associates. Cílem je samozřejmě účinně filtrovat nebezpečný obsah již na poštovní bráně. Do třetice se zastavme u zajímavé služby GFI EventLogScan, což je volně dostupná on-line služba, jež dovoluje zájemcům vyhodnocovat logovací soubory pomocí web services. Po on-line zpřístupnění vlastních záznamů vytvoří služba z dostupných údajů sestavu, jež upozorní uživatele na širší souvislosti a různá na první pohled těžko patrná nebezpečí.

Odkazy: http://www.gfi.com, http://www.abakus.cz/, http://www.gfi.com/eventlogsca-PAT

Letní nadílka LANGMasteru

Další zajímavé tituly připravila pro tuzemský trh firma LANGMaster International, známá především svými jazykovými kursy. Jedním z nich je produkt Matematika 1, jehož prostřednictvím výrobce zahajuje vydávání "řadových" dílů ambiciózní edice Škola hrou (zaváděcím titulem bylo Dobrodružství poznání z konce loňského roku). Druhá novinka je již z tradičně silné oblasti výuky cizích jazyků, tentokrát se zaměřením na nejmenší uživatele. Angličtina pro děti vyniká především kvalitním grafickým zpracováním a nabízí technologii ViaVoice pro rozpoznávání řeči při výuce. Oba tituly jsou v tomto čísle recenzovány.

Odkaz: http://www.langmaster.cz-PAT

Webové služby v Javě

Společnost Sun Microsystems, mimo jiné tvůrce Javy a "jejího světa", oznámila zcela novou verzi vývojové kolekce nástrojů Sun ONE Studio. Komplexní vývojářská platforma, jejímž přímým předchůdcem je Forte for Java (včetně zakoupených, původně českých NetBeans), tak svými možnostmi pro tvorbu webových služeb a mobilních řešení jednoznačně útočí především na pozici Microsoftu s technologií .NET a Visual Studiem. Toto potvrzuje i nabídka upgradu z konkurenčních nástrojů (nejen Microsoftu, ale třeba i Borlandu), jež přijde na méně než polovinu běžné plné kupní ceny. Hlavními zaklínadly jsou, jak je již dnes zvykem, XML a webové služby. O tom, že konkurenční boj a také zápas o přežití Javy jako platformy opravdu zuří, svědčí i další novinka, kterou je poslední řada Sun ONE Application Server 7, neboť dle nového obchodního modelu budou základní verze tohoto produktu dostupné zdarma pro Windows i různé UNIXy (Linux, Solaris, Aix, HP-UX).

Odkaz: www.sun.com/software-PAT

3COM hlavně bezdrátově

Společnost 3COM, jedna z nejinovativnějších firem v oblasti sítí, představila několik zajímavých produktů. Jedním z nich je Switch 4050, určený pro trh náročnějších firemních zákazníků, jenž především poskytuje technologii XRN. Právě tento nedávno uvedený systém by měl poskytnout co možná nejlepší spolehlivost sítě při daných nákladech na její budování. Další řešení je již ryze bezdrátové Wireless LAN Building-to-Building Bridge je zařízení, umožňující propojení budov a jejich lokálních sítí dle standardu Wi-Fi. Při udržení rychlosti 11 Mb/s výrobce slibuje dosah až dvou desítek kilometrů, a o bezpečnost by se měl starat protokol Wired Equivalent Privacy (WEP), poskytující v tomto případě až 128bitovou šifru. Naopak domácím uživatelům a např. menším firmám je určen Wireless Bluetooth Printing Kit. Z názvu je patrné, že řešení zajišťuje bezdrátové připojení tiskáren. Zajímavým způsobem se firma 3COM rovněž prezentovala na velkém herním festivalu AMD PG Challenge Summer 2k2, kde postavila na svých technologiích lokální síť, poskytující zázemí hernímu klání. Jedná se totiž o jedinečnou příležitost prověřit síťová zařízení, neboť srovnatelně náročnou síť jen tak někdo neprovozuje.

Odkaz: http://www.pgchallenge.com-PAT

Kerio konečně vybrala

Již delší dobu bylo známo, že společnost Kerio Technologies hledá partnera za účelem rozšíření možností svých produktů. Nakonec se jím stala Network Associates, resp. její dobře známá antivirová technologie McAfee, a již nyní je možno zakoupit systém Kerio Mail Server včetně tohoto řešení. Integrovaný nástroj pro správu a ochranu poštovní komunikace Kerio Mail Server byl ve své poslední verzi představen na Invexu 2001, a již v té době podporoval spolupráci s řadou externích antivirových programů. Především výkonnostní nároky si však zřejmě vyžádaly tento logický krok, jímž je přímá integrace antivirových skenerů do jádra systému. Pro úplnost uveďme, že Kerio Technologies je jednou z firem, jež povstaly na základech Tiny Software, a rovněž vývojářský tým má za sebou známý produkt WinRoute.

Odkaz: www.kerio.com/cz/kms_mcafee.html-PAT

Nová vlna Symantecu

Do velké ofenzívy se v posledním čtvrtroce pustila společnost Symantec, jež v současné době představuje předního hráče na trhu bezpečnostních technologií. Představila řadu novinek v několika svých produktových řadách, a může se tak pochlubit ucelenou řadou řešení pro všechny skupiny uživatelů, od domácností po největší korporátní zákazníky. Právě pro zájemce s vyššími nároky jsou určena komplexní zařízení Symantec Gateway Security, jež slouží k nejúplnějšímu zajištění ochrany na internetovém vstupu firmy. Tvůrci do něj "snesli" to nejlepší, co mohou nabídnout, a vytvořili vnitřně propojený celek, jehož správa se provádí z jediné konzole. Zahrnuty jsou např. antivirová ochrana, firewall, řešení pro VPN, ale také IDS (technologie pro odhalení pokusů o narušení sítě). Dobrou zprávou je, že Symantec nezapomíná ani na opačný pól zákaznické obce, a na nejbližší dny plánuje uvedení pokročilého ochranného systému pro jednotlivé počítače.

Info: www.symantec.cz-PAT

Jeden antivirus nestačí

Velmi zajímavý materiál publikovala společnost GFI, jež se mimo jiné intenzivně zabývá bezpečnostní problematikou kyberprostoru a nabízí několik zajímavých programů v této oblasti. Studie, na níž se podílelo pět prestižních center pro testování antivirových systémů, nese výmluvný název "One Virus Engine is Not Enough", což by se dalo také přeložit jako "Jeden antivirový stroj nestačí". Důležitým závěrem tohoto materiálu je fakt, že jeden specializovaný program již dnes nemusí být na dostatečné úrovni schopen čelit všem druhům útoků, jež zařazujeme pod všeobecný pojem "viry", ačkoliv zahrnují tak sofistikované a nebezpečné systémy, jako byla např. Nimda, jež se klasickému pojetí viru dosti vzdálila. Všem bezpečnostním správcům vřele doporučujeme (text je v anglickém jazyce).

Odkazy: http://www.gfi.com/mailsecurity/wpmultiplevirusengines.htm-pat

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0499

Upgrade Wacom

Majitelé starších tabletů (nejen značky Wacom) mají nárok obdržet v období od 1. 8. do 30. 9. slevu 15 % z ceny nového tabletu Wacom. Pro nárokování slevy stačí odtrhnout modelový štítek ze zadní strany starého tabletu a při koupi tabletu nového jej vyměnit za již zmíněnou slevu. Distributorem tabletů Wacom je v ČR společnost ConQuest, a. s.

Odkazy: http://www.wacom.com, http://www.conquest.cz-TJi

OpenOffice.org 1.0 CZ

Zatím pouze pro uživatele Linuxu je k dispozici lokalizovaná verze kancelářského balíku OpenOffice.org (anglická verze je k dispozici pro všechny hlavní operační systémy). Jedná se o plnohodnotný kancelářský balík, vycházejícího ze zdrojového kódu StarOffice od Sun Microsystems. Počeštění zahrnuje instalační program, kompletní uživatelské rozhraní (dialogy, menu, nástrojové tipy, atd.) a nápovědu. Pro ostatní operační systémy lze stáhnout jednotlivé soubory a ty doinstalovat do anglické verze.

Odkaz: http://oo-cs.sourceforge.net-TJi

Imation + 18,9 %

Společnost Imation oznámila růst příjmů v oblasti zálohování dat a celkových příjmů ve druhém čtvrtletí. Celkový růst příjmů v odvětví zálohování dat v tomto roce by měl dle Imation překročit hranici 10 %. Ve druhém čtvrtletí tak dosáhl čistý příjem 21,5 milionu USD, což bylo ovlivněného i šíří portfolia produktů. Příjmy u novějších produktů vzrostly o 32 procent a představují zhruba 55 procent příjmů v segmentu zálohování dat. Enormní podíl na tom mají páskové cartridge Ultrium, optické produkty a cartridge 9840 a 9940.

Odkaz: http://www.imation.com-TJi

Digitálně a doma

Společnost Pro Futuro Consulting ve spolupráci s Hewlett-Packard, Českým Telecomem a Fincomem připravila jednodenní kursy Domácí kancelář a Digitální fotografie pro všechny, kteří chtějí pracovat doma nebo proniknout do tajů digitální fotografie. Kursy mají za cíl seznámit s digitálními fotoaparáty a jejich výběrem, představit tiskové technologie a poskytnou možnost v praxi vyzkoušet různé typy fotoaparátů. Domácí kancelář umožní prakticky vyzkoušet hardwarové a softwarové produkty a jejich propojení, možnosti připojení k internetu, využití tiskáren, skenerů a dalšího příslušenství.

Odkaz: http://kurzy.pfc-group.com-TJi

Adobe

V prodeji je již lokalizovaná verze Photoshop 7.0 CE, jež obsahuje podporu pro česká písma i v názvech souborů, synchronizaci klávesnice a spolupráci s lokalizovanými verzemi InDesign a Acrobat. Novým nástrojem je Healing brush pro retušování obrazů dovolující lehce odstranit prach, škrábance, skvrny a rýhy, při automatickém zachování stínování, nasvětlení, struktury a další atributů. Sedmička je prodejci ceněna na 25 480 Kč, a registrovaní uživatelé předchozích verzí ji mohou upgradovat za cenu 5 910 Kč. Amatérským milovníkům digitální fotografie by mohla udělat radost nová verze Photoshop Elements 2.0. Program je určen široké fotografické veřejnosti, pro niž je např. výše zmíněný Photoshop zbytečný a drahý. Program umožňuje kvalitní úpravu běžných snímků a je za zajímavou cenu cca 3 000 Kč. Profesionálním zájemcům o video je určena Adobe Premiere 6.5, a produkty Adobe InCopy a Adobe Content Server zaměřené na nasazení při publikování.

Odkaz: http://www.adobece.com-TJi

CRM Pivotal

LLP Group uvedla na trh CRM produkt pro středně velké společnosti zaměřené na konkrétní odvětví. Řešení společnosti Pivotal je segmentováno na investiční banky, zdravotní pojišťovny a realitní a stavební společnosti. Pivotal místo jednoho velkého řešení pro všechny vertikální trhy, hodící se pro velké společnosti, nabízí specializované řešení zohledňující možné konkurenční výhody v jednotlivých odvětvových segmentech, což zahrnuje přednastavená obchodní pravidla a pracovní postupy, přizpůsobitelné datové modely a nástroje pro úpravu celého systému. Pivotal na projektu úzce spolupracuje se strategickým partnerem firmou Cap Gemini Ernst & Young.

Odkaz: http://www.llpgroup.com-TJi

Acer v čele

Na trhu notebooků v ČR zaujal vedoucí pozici Acer. Alespoň to vyplývá z údajů společnosti Dataquest, kdy Acer počtem 7 322 prodaných kusů za druhé čtvrtletí dosáhl podílu 43,9 %, což představuje větší množství, než prodaly značky na 2.-7. místě. Acer se tak dostal do čela pomyslného žebříčku prodeje notebooků v první polovině roku 2002 s počtem 9 948 kusů, čímž získal 36,33% podíl na trhu notebooků.

Odkaz: http://www.acer.cz-TJi

ProCA distributorem Fujifilm

Od 1. srpna 2002 je ProCA distributorem digitálních fotoaparátů a příslušenství firmy Fujifilm. Rozšiřuje tak nabízený sortiment ve stále populárnější oblasti digitální fotografie. Odkaz: http://www.proca.cz-TJi

NetScreen v ČR

V červenci ohlásila svůj vstup na trh ČR a do středoevropského regionu společnost NetScreen Technologies. NetScreen je výrobcem specializovaných bezpečnostních řešení s vysokou dostupností sítě a univerzálností použití. Produkty koncentrují do jednoho zařízení rysy firewallu, služby VPN (Virtual Private Network) a ochranu proti útokům odmítnutím služby (DoS Denial of Service). Výhodou je snadná správa založená na dedikovaných zákaznických čipech ASIC. Mezi potencionální zákazníky patří především finanční sektor, velké společnosti, státní správa, telekomunikační operátoři.

Odkaz: http://www.netscreen.com-TJi

DelkinDevices

Olympus C&S se stal výhradním dovozcem produktů společnosti DelkinDevices, jejichž výrobky nesou označení eFilm (electronic film). V nabídce nalezneme řadu paměťových karet (SmartMedia, CompactFlash, SD, MMC, IBM Microdrive) a rovněž množství čteček paměťových karet. Nejnovějším výrobkem v portfoliu je přenosná databanka PicturePads s kapacitou 20 nebo 30GB, barevnou LCD obrazovkou a výstupem na TV.

Odkaz: http://www.sweb.cz/delkin/-TJi

Umax ZEN II

Tomáš Jirásko

Další model z řady LCD PC na našem trhu představil UMAX. Nový model ZEN II je postaven do role domácího multimediálního počítače, ale své uplatnění nalezne asi především v bankách a pojišťovnách. Základem řešení je 17" LCD displej s vestavěnými reproduktory s rozlišením 1 280 x 1024 pixelů, ve kterém je integrována základní deska, osazená procesorem Intel Pentium 4 do 2,4 GHz. Dvojice paměťových slotů pojme až 1 GB DDR RAM, velikost video RAM je 64 MB. Kromě PCMCIA slotu (2x typ II, 1x typ III, ZV + Card Bus) najdeme v počítači 1x paralelní port, 1x sériový, 1x IEEE 1394, 2x PS/2 a 2x USB. Cena odpovídá provedení a nejlevnější konfiguraci ZEN II (P4 1,8 GHz, 256 MB, 40 GB, LAN, modem, IEEE 1394, DVD, 17" TFT, Win XP) pořídíte za 89 990 Kč (bez DPH).

Odkazy: http://www.umax.cz

Přečíslování 2002

Tomáš Jirásko

V noci z 21. na 22. září 2002 dojde mezi 00.00-03.00 hodinou v reakci na doporučení Mezinárodní telekomunikační unie na základě rozhodnutí Českého telekomunikačního úřadu k přečíslování telefonních sítí. Podobné přečíslování probíhá prakticky ve všech evropských zemích. Přečíslování povede k těmto hlavním změnám všechna národní telefonní čísla účastníků budou mít jednotnou délku 9 číslic, devítimístné národní číslo budeme vytáčet při každém volání v rámci ČR, při žádném volání v rámci ČR nebude na začátku 0. Současné uzlové telefonní obvody (UTO) se svými směrovými čísly, budou nahrazeny 14 telefonními obvody (TO), které budou mít svoje směrová čísla a budou, až na výjimky, odpovídat krajům. Po přečíslování bude směrové číslo TO nedílnou součástí národního telefonního čísla účastníka a číslicí 1 budou začínat všechna tísňová volání, doplňkové služby a přístupové kódy pro volbu operátora, číslicemi 2, 3, 4 a 5 budou začínat národní účastnická čísla v pevné síti, číslicemi 6, 7, 8, 9 pak budou začínat čísla mobilních operátorů, přístup na internet a ostatní přídavné služby všech pevných operátorů. Takže ať voláte z jakéhokoli místa v ČR např. domů, vždy budete vytáčet to samé číslo. Volba 00 pro volání do zahraničí zůstává nezměněna. Pro připojení k internetu bude nutné změnit začátek přístupového čísla 0971 jen na 971. Stejný postup platí i pro linky 0800. Pokud si nejste jisti, jaký tvar má telefonní číslo, poslouží vám program Českého Telecomu Přečíslování, který najdete na . Podobnou aplikaci vydal i Sunnysoft pod názvem Září 2002, která je k dispozici i ve verzi pro PocketPC. Odkazy: http://www.telecom.cz, http://www.sunnysoft.cz

3x s... HP Photosmart

Tomáš Jirásko

Společnost Hewlett-Packard představila trojici digitálních fotoaparátů HP Photosmart, které mají podpořit záměr stát se předním dodavatelem osobních digitálních řešení a nabízet uživatelům stále rozsáhlejší využití moderních technologií.

Pro potřeby zkušených uživatelů je určen Photosmart 720 s rozlišením 3,3 megapixelu a 12x zoomem (3x optický a 4x digitální). Fotoaparát nabízí možnost manuálního nastavení některých parametrů, např. ISO citlivost, korekce expozice, vyvážení bílé apod. Pro ukládání fotografií je vybaven 16 MB interní paměti, kterou lze rozšířit pomocí přídavného slotu pro SD kartu. Fotografie lze tisknout přímo z fotoaparátu na multifunkčním zařízení HP PSC 950, nebo barevné inkoustové tiskárně s USB portem. Upravit je lze softwarem HP Photo and Imaging. Doporučená koncová cena činí 12 310 Kč (vč. DPH).

S HP Photosmart 320 s rozlišením 2,1 megapixelu a 8MB interní pamětí mezi profesionály však skutečně neprorazíte, což je zřejmé i z kompaktního formátu. Fotoaparát má ale velmi snadné ovládání, což se hodí třeba začínajícím uživatelům a celkem příznivou cenu, která v rodinném rozpočtu nemusí představovat díru do Titanicu. Se softwarem HP Photo and Imaging můžete fotografie dále upravovat nebo tisknout, včetně zpracování vlastního fotoalba. Mezi funkcemi nalezneme i videoklip. 7 290 Kč je doporučená koncová cena včetně DPH.

Photosmart 620 s rozlišením 2,1 megapixelu je určen pokročilejším zájemcům o digitální fotografii. Umožňuje vytvářet zvětšeniny až do rozměrů 20 x 25 cm, a díky 12x zoomu (3x optický a 4x digitální) se hodí i pro detailní záběry. Ty lze uložit do 8 MB interní paměti, rozšiřitelných pomocí slotu pro paměťovou kartu Secure Digital (SD). Přibalen je samozřejmě i software HP Photo and Imaging. Doporučená koncová cena je 9 470 Kč (vč. DPH).

Všechny tři fotoaparáty mají rovněž obsaženu technologii HP Instant Share, díky níž se snímky po připojení k počítači nebo do dokovací stanice HP Photosmart 8881 automaticky uloží, vytisknou nebo odešlou e-mailem, dle přání uživatele. Předvolba pojme až čtrnáct předdefinovaných cílových míst, včetně e-mailových adres a tiskáren HP. Photosmart 8881 dovoluje, kromě přenesení fotografie do počítače na platformě PC nebo Mac, i jejich prohlížení na televizní obrazovce nebo dobití baterií.

Odkaz: http://www.hp.cz

Nokia 7650

Tomáš Jirásko

Velký podsvícený barevný displej 35 x 42 mm s rozlišením 176 x 208 pixelů a zabudovaný fotoaparát s rozlišením 640 x x 480 pixelů jsou hlavními znaky telefonu s číslem 7650, který představila společnost Nokia. Kromě vzhledu však zaujme i vnitřkem. V sítích GSM 800/1800 podporuje vysokorychlostní technologie GPRS a HSCSD, samozřejmostí je WAP, lokálně komunikuje přes Bluetooth a IrDA. V telefonu je použit operační systém Symbian s podporou MIDP Java. Kromě klasických SMS zpráv a e-mailů pod protokoly SMTP, POP3, IMAP4, umí 7650 odesílat a přijímat multimediální zprávy MMS. Pro ovládání telefonu, kromě grafického menu, slouží i zabudovaný joystick. Z dalších vymožeností jmenujme alespoň fotoalbum pro ukládání obrázků využívající prostoru 4MB dynamické paměti, možnost hlasového vytáčení, hlasový záznamník. Při 154 gramech hmotnosti a rozměrech 114 x 56 x 26 mm výdrží přístroj na Li-Ion 750 mAh baterii 4-10 dní v pohotovostním režimu, nebo až 4 hodiny hovoru. Prodejní cena tohoto skvostu je pod 25 tisíc Kč.

Odkaz: http://www.nokia.cz

Plextor PX-W4824TA

Tomáš Jirásko

V září nalezneme na trhu novou CD-RW mechaniku od Plextoru se zajímavými "mírami" 48/24/48. Mechanika PlexWriter PX-W4824TA se tedy může pyšnit rychlostmi 48x zápis / 24x přepis / 48x čtení, k tomu připočítejte 4MB vyrovnávací paměť, přístupovou dobu pod 56 ms, nízkou hlučnost, a máme tu kousek, kterému je těžké odolat. Samozřejmě mechanika používá technologie Burn-Proof, PoweRec a VariRec. Pro snížení míry chybovosti C1 a zkvalitnění zápisu je šuplík proveden v černé barvě. Při těchto parametrech není divu, že je schopna zapsat kompletní CD za méně než tři minuty. Tento model s E-IDE (ATAPI) rozhraním podporuje "Over burning" až na 94,55 minut. Ovšem čtecí rychlost mechaniky je standardně nastavena na 40x, neboť pokud mechanika čte rychlostí 48x, zkracuje se její životnost a úroveň hluku se zvyšuje. Kromě toho mohou při této čtecí rychlosti (9 600 rpm) prasknout nekvalitní nebo poškrábané CD. Chcete-li však číst rychlostí 48x, můžete rychlost zvýšit pomocí funkce SpeedRead (softwarově, nebo hardwarově). Firmware je uložen ve FlashROM, což umožňuje jeho snadný upgrade.

Odkazy: http://www.servodata.cz, http://www.plextor.com

gov.cz

Tomáš Jirásko

Koncem minulého roku sdružení CZ-NIC, správce nejvyšší domény .cz, uvolnilo pět domén druhé úrovně (gov.cz, edu.cz, mil.cz, org.cz a int.cz), které skončily pod správou Úřadu pro veřejné informační systémy (ÚVIS), za jejichž užívání nemusí stát po dohodě se sdružením platit. 1. července tohoto roku se konečně ukázalo, co s nimi ÚVIS zamýšlel. K připomínkovému řízení, které bylo ukončeno 22. 7., byl předložen návrh 019/00.04 Standard ISVS pro tvorbu doménových jmen ve státní správě. Předložený standard má stanovit povinná pravidla při tvorbě nižších domén pod výše uvedenými doménami, platná pro všechny subjekty státní správy. Dočkáme se tedy konečně stavu, kdy nalezeme internetové stránky metropole Díra po granátu na adrese dirapogranatu.gov.cz? Soudě dle návrhu, můžeme říci ano. I když lze polemizovat o vhodnosti některých zkratek, nejdůležitější je vznik určité konvence, jež bude jasná a závazná pro všechny subjekty státní správy. Subdomény budou tvořeny obvyklými oficiálními zkratkami mf.gov.cz bude např. adresa Ministerstva financí, ou.prednikopanina.gov.cz značí Obecní úřad v Přední Kopanině. Až sem to vypadá skvěle, pokud tušíte, zda v dané lokalitě mají magistrát, obecní nebo obvodní úřad. Místní to jistě vědět budou, ale ostatní? Proto současně s tvorbou koncepce funguje na centrální adrese (www.centralníadresa.cz) portál veřejné správy, shromažďující v přehledné formě odkazy na dotčené subjekty. Podobný postup bude platit i pro domény edu.cz (vyhrazena školství), mil.cz (ministerstvo obrany), org.cz (pro nevládní, nevýdělečné apod. organizace), u domény int.cz se zatím neuvažuje o používání. Na technickém zajištění provozu domény GOV.CZ spolupracuje ÚVIS se společností Globe Internet.

Odkazy: http://www.uvis.cz, http://www.centralniadresa.cz

Tak nám prodali Telecom - Prodej za 55 miliard

Tomáš Jirásko

Vláda se tedy konečně zbavila "černého Petra", a tak se stalo to, co je v naší vlasti obvyklé po bitvě je každý generálem. Prý se mělo počkat na výhodnější dobu k prodeji, ale zapomíná se, že předcházející vlády čekaly na ten okamžik jako na Godota, a světe div se, on stále nikde, zato přišel Špidla a jen několik hodin poté, co jeho vláda získala důvěru poslanců, rozhodla na nočním zasedání o prodeji 51% podílu státu v Českém Telecomu (ČTc). Novým vlastníkem se stane konsorcium Deutsche Bank (DB) a dánského TDC, které nabídlo za ČTc 1,82 mld. eur. Smlouva o koupi akcií bude uzavřena do konce října, včetně omezujících podmínek. Nový vlastník bude mít redukovány možnosti převádět akcie a majetek firmy, musí přijmout zástupce státu v dozorčí radě a plnit závazky z provozu státní telekomunikační infrastruktury. Celou transakci však musí schválit Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS). Změna majoritního vlastníka ČTc má vliv i na mobilní operátory. DB a TDC totiž vlastní přes Bivideon České radiokomunikace, které mají 39 % akcií RadioMobilu. Ovšem ČTc má majoritní podíl v Eurotelu, a tato situace by se ÚOHS nemusela zrovna pozdávat. Společnost TDC tak již oznámila úmysl prodat 25 % akcií holdingu Bivideon, a rovněž hodlá prodat svůj majoritní podíl v Contactelu, nebo pokud to povolí antimonopolní úřad, získat plnou kontrolu a spojit ho s ČTc. Podobné kroky ohledně Bivideonu bude muset učinit i Deutsche Bank. Přesto nelze očekávat, že by DB v tomto případě jako investiční banka chtěla dlouhodobě v ČTc zůstat. Záměrem DB, od nástupu nového vedení na jaře, je do 2-3 let ztrojnásobit tržní hodnotu banky a do tohoto záměru akvizice ČTc zapadá.

Otázkou tedy zůstává, jak se střídání u kormidla ČTc dotkne zákazníků. DB a TDC na našem trhu již přítomny přes Bivideon jsou a České radiokomunikace zrovna charitativní organizací tedy nejsou. Změní se vůbec něco? Pokud je společným záměrem DB a TDC okamžitá maximalizace tržní hodnoty, rychlý zisk a odchod, tak situace může být ještě horší. Cesta k vyvedení "zdravé" části by se už nějakým způsobem našla, a zbytek by se střelil pod cenou. Naději na lepší zítřky dává skutečnost (i když je DB jasně přítomna v ČTc krátkodobě), že TDC cílevědomě buduje svoji celoevropskou strukturu, kdy je nyní přítomen již v 11 zemích a taktiku nakoupit, vydělat a utéct zatím nikde nepoužil. Doufejme tedy v cestu konsorcia za ziskem standardnější metodou zeštíhlení firmy, zefektivnění provozu a změny přístupu k zákazníkům.

S jistotou na cesty

Tomáš Jirásko

Řada notebooků Acer TravelMate 630 se dočkala dalšího přírůstku. Model označený TraveMate 636LC je postaven na nové čipové sadě ALi M 1671 a procesoru Intel Pentium 4-M s frekvencí 2 GHz. Notebook je dodáván se standardní pamětí 512 MB DDR (rozšiřitelnou až na dvojnásobek), 40GB pevným diskem Ultra ATA/100, 15" TFT displejem s rozlišením SXGA (1 400 x 1 050 pixelů) a grafickou kartou nVidia GeForce 2 Go s pamětí 32 MB DDR v AGP 4x slotu. Ve výbavě najdeme také mechaniku DVD/CD-RW, síťovou kartu 10/100 Ethernet a 56k modem. Tato sestava by již mohla s jistotou nějakou tu náročnější práci na vašich cestách zastat, co říkáte? Před nenechavci je notebook zabezpečen snímačem čipových karet TravelMate SmartCard společně se sadou programů PlatinumSecret. Chcete-li si udělat radost a pořídit něco nového, tak vězte, že společně s operačním systémem MS Windows XP Professional vyjde tahle mašinka na 85 990 Kč bez DPH. A jelikož cena jest to pouze doporučená, zkuste smlouvat.

Odkaz: http://www.acer.cz

Plazmová dvojka

Tomáš Jirásko

Společnost HITACHI Digital Media Group ohlásila uvedení dvojice plazmových displejů CMP5000WXE a CMP4121HDE. Displej CMP5000WXE je štíhlý panel s hloubkou 98 mm, s rozlišením XGA (1 280 x 768 bodů) při rozteči bodů 0,858 (v) x 0,808 (š), s vysokým jasem a úhlopříčkou 50 " (127 cm). Obrazovka má poměr stran 16 : 9, což při daném rozlišení je vhodné jak pro velkoplošné video, tak i počítačovou grafiku a obraz. Zorný úhel je 160 stupňů. Kromě standardního 15pinového konektoru D-sub pro počítačový vstup je displej vybaven rovněž 24pinovým konektorem DVI-D pro zajištění vysoké integrity signálu a kvality digitálního obrazu. Ze vstupů pro obraz a zvuk nalezneme například vstup pro počítačový RGB signál, složkový signál, S -Video a kompozitní video. Pro vstup videosignálu jsou k dispozici standardní BNC konektor a konektor SCART, jež umožňují připojit signály formátů PAL, SECAM, NTSC, kompozitní a S-video.

Tenký panel CMP4121HDE(HC) s hloubkou 98 mm, rozlišením 1 024 x 1 024 bodů má formát obrazu 16 : 9, vysoký kontrast 700 : 1, jas 50 cd/m2, zorný úhel 160 stupňů. Panel CMP4121HDE využívá technologii firmy HITACHI ALIS (Alternate Lighting of Surfaces (střídavé rozsvěcování povrchů), která jelikož je méně náročná na luminofory panelu, prodlužuje životnost displeje. Firemní zdroje hovoří až o 50% delší životnosti oproti konvenčním plazmovým panelům. Mezi konektory opět nalezneme vstupy pro RGB signál, pro složkový signál, S-Video a kompozitní video.

Odkaz: http://www.hitachi.cz

MMS, řekněte to fotkou

Tomáš Jirásko

V červenci společnost Eurotel zahájila veřejné testování technologie MMS, nástupce tolik oblíbených SMS. MMS (Multimedia Messaging Service), jak z názvu již vyplývá, jsou na rozdíl od SMS multimediální, a zatímco velikost SMS je omezena 160 znaky, pro MMS nic takového neplatí. Pomocí technologie MMS lze tak přenášet text, grafiku, zvuk, video ve formátu Quicktime, MPEG-4, H.263, obrázky ve formátech JPEG, GIF, WBMP (Wirelless Bitmap), to vše i ve vzájemné kombinaci. Toto je umožněno využitím jazyka SMIL (Synchronized Multimedia Integration Leanguage) vycházejícího z XML. Přenos MMS je zajištěn technologií WAP (Wireless Application Protocol), ale wapový browser není nutný, neboť se jedná pouze o metodu přenosu. Co to vše znamená pro uživatele? V podstatě nic nového. Vyberete editor MMS zpráv, vložíte například fotografii pořízenou vestavěným fotoaparátem, dopíšete text, zvolíte zvuky a vytočíte číslo nebo zvolíte e-mail osoby, kterou chcete svým uměleckým dílkem potěšit, a MMS-ku odešlete. Pokud člověk na druhé straně nevlastní telefon podporující MMS, objeví se v jeho mobilu SMS zpráva s heslem a URL adresou, kde je možné si MMS prohlédnout. Využití MMS zpráv tímto nekončí, díky multimediálnímu obsahu lze touto službou poskytovat informační servis, provádět cílenou reklamu apod. Přesto se předpokládá, že MMS prorazí zpočátku především ve skupině, která nyní užívá SMS nejvíce lidé do 30 let, pro zábavu. A kolik za to? Cena jedné MMS zprávy bude asi třikrát vyšší než SMS. Největší omezení pro rozšíření MMS však představují právě dostupné telefony. V tuto chvíli jsou na českém trhu pouze dva, SonyEricsson T68i s přídavným foťáčkem CommuniCam a Nokia 7650. Oba za ceny, které nejsou zrovna lidové. Tato situace by se však vbrzku měla s příchodem nových telefonů změnit (Nokia 6610, 7210, SonyEricsson T300), kdy na konci roku má většina nových mobilních telefonů podporovat technologie MMS a téměř všechny budou vybaveny vestavěným fotoaparátem, tedy alespoň dle předpokladu Eurotelu.

Odkaz: http://www.eurotel.cz

... malej, ale šikovnej

Tomáš Jirásko

Hewlett-Packard

Nejnovější modelovou řadu HP představuje Compaq PC H3900. Oba modely H3950 a H3970 jsou osazeny 400MHz procesorem Intel PXA250 a 64 MB RAM. Mají vysoce kontrastní podsvícený barevný displej o rozlišení 240 x 320 pixelů (65 536 barev), vestavěný slot pro MMC (Multimedia Card) a SDIO (Secure Digital Input Output) karty. Zabudované univerzální dálkové ovládání umožňuje používat audioa videozařízení. Rozměry dvojice jsou 134 x 84 x 15,9 mm, hmotnost 184 gramů. Operačním systémem jsou MS Windows Pocket PC 2002. H3950 je vybaven 32 MB Flash ROM, doporučená cena je 23 980 Kč bez DPH. H3970 má paměť 48 MB Flash ROM, navíc je integrována Bluetooth. Cena 26 980 Kč bez DPH. Celoevropský program (www.ipaqchoice.com) pro kupce nových handheldů iPAQ umožňuje stáhnout si zdarma 2 nebo 3 programy dle výběru.

Sony

V ČR se začal prodávat i špičkový model Clié PEG-NR70V postavený okolo procesoru Motorola DragonBall SuperVZ 66 MHz, 16 MB RAM, 8 MB Flash ROM, s operačním systémem OS Palm 4.1. Pochlubit se může integrovaným digitálním fotoaparátem v otočném kloubu, otočným odklopným podsvětleným barevným displejem o rozlišení 320 x 480 pixelů (65 536 barev), přehrávačem MP3, polyfonním reproduktorem, integrovanou klávesnicí. To vše je umístěno do prostoru 140 x 73 x x 17,5 mm, při hmotnosti 200 g. Nechybí slot pro paměťové karty Memory Stick či IrDA 1.2. Při množství funkcí a možnostech, které NR70V poskytuje, se ovšem nelze divit ani ceně 28 890 bez daně.

Toshiba

Při rozměrech 125 x 80 x x 12,4 mm a hmotnosti 140 g je Toshiba e310 počítačem do kapsy. Pod reflexním barevným 3,5" TFT displejem (240 x 320 pixelů, 65 536 barev) nalezneme procesor Intel StrongARM 206 MHz, 32MB SDRAM, 32MB Flash ROM, slot na SD/SDIO/MMC karty. Bluetooth je k dispozici přes SD kartu PA3172. Synchronizace s osobním počítačem probíhá přes kolíbku s USB portem. V provozu vydrží 10 hodin. Kromě operačního systému MS Windows Pocket PC 2002 je dodáván software Pocket Money, Pocket Street, Reader. S dvouletou zárukou vyjde e310 na 16 990 bez DPH.

Odkazy: http://www.compaq.cz, http://www.sonystyle.com, http://www.toshiba.cz

Internet Plus

Tomáš Jirásko

Nový koncept pro dial-up připojení k internetu, který by mohl vytvořit prostor pro snižování cen, představil Český Telecom (ČTc). Cenovým rozhodnutím 03/PROP/2002 stanovil Český telekomunikační úřad (ČTÚ) povinnost ČTc platit jiným operátorům cenu za propojení internetových volání ve výši 0,17 Kč za minutu mimo špičku a 0,47 Kč ve špičce. Dle ČTc je tato cena v určitých případech téměř shodná či dokonce vyšší než ta současná. Za těchto okolností byl ČTc postaven před volbu zvýšit cenu, nebo nést ztráty. Zvolil tedy cestu nového konceptu.

Služba Internet Plus bude zavedena od 1. října 2002 a ceny účtované ČTc se sníží, k těmto cenám si ovšem přihodí svoji marži i poskytovatel internetových služeb (ISP). Kolik, to je již jeho věc, ale ve výsledku by to mohlo přinést cenovou konkurenci, ze které zákazník jenom získá. S tím souvisí i nový způsob účtování ceny za připojení k internetu. Dosud ČTc vybral celkovou cenu a její část odvedl ISP jako provizi. Od 1. října se budou obě složky účtovat zvlášť a uživatel transparentně uvidí, kolik platí a komu. Důležitou podmínkou, aby zákazníci mohli program Internet Plus využívat, je i součinnost ISP. Zachování či snížení současné ceny lze dosáhnout díky tomu, že internetový provoz Internet Plus bude veden z nejbližší lokální ústředny rovnou do sítě primárně konstruované pro přenos dat. Dosavadní Internet 2002 s přenosem po síti pro přenos hlasových volání bude možno používat i nadále, ale výsledná cena bude ovlivněna právě cenovým rozhodnutím ČTÚ. Uživatelům by měla ke snadnému přechodu na Internet Plus postačit změna telefonního čísla, na které se připojují.

Zveřejnění konceptu samozřejmě vyvolalo okamžitou reakci. Z podkladů sice vyplývá, že by uživatel měl platit méně, ale celá situace se nelíbí alternativním operátorům a ISP. Totiž zvýšení ceny vyplývající z cenového rozhodnutí ČTÚ, tak jak jej zdůvodnil ČTc, je možné prezentovat jako vinu alternativního operátora nebo ISP. Internet Plus rovněž zadává důvod k domněnkám, že byl pravděpodobně šit na míru IOL/Imaginetu, jenž je součástí ČTc. Za určitého stavu by totiž posléze mohlo dojít k situaci, kdy alternativní operátoři a ISP by nemohly dosáhnout ceny konkurenčního IOL. V praxi by to mohlo znamenat přechod většiny uživatelů k Imaginetu a fakticky monopol ČTc jako poskytovatele dial-up připojení.

Odkaz: www.vas-internet.cz

Think Different

Tomáš Jirásko

Prázdninové měsíce představují obvykle okurkovou sezónu, ne však pro uživatele Maců. Ti mají svůj svátek, newyorský Macworld, termín to obvykle spojený s představováním novinek, a nejenom v zámoří. Novinek jsme se dočkali i na českém trhu. Nedá se však říci, že tentokráte byly všechny potěšující.

iPod

V zámoří byl představen nový iPod. Tento přehrávač MP3 je nyní k dispozici s 5-, 10a 20GB diskem. 10GB verze doznala zeštíhlení, dvacítka je mírně tlustší. Podstatné je však nahrazení rolleru. Tento mechanický ovládací prvek nahradila dotyková ploška ve stylu touchpadu, nové je i dálkové ovládání. Pro uživatele Windows bude asi překvapením, že iPod je k dispozici i pro jejich systém. Windowsovská verze by měla mít jiný firmware a je dodávána se softwarem pro Windows, ovšem port FireWire zůstává, USB nehledejte.

Jaguar

Apple uvedl operační systém OS X ve verzi 10.2, pojmenovaný Jaguar. Za tento systém zaplatí uživatel 129 USD, vyjma těch, kteří koupili počítač po 17. červenci, tedy po jeho představení. Upgrade ze starších verzí nestojí nic, on totiž jaksi není. Apple se vyjádřil ve smyslu, že jde o zcela nový systém, který si uživatel musí koupit, přestože již pravděpodobně vydal nemalý peníz za předcházející verze OS X OS X Public Beta 29 USD, OS X 10.0 za 129 USD a OS X 10.1 poskytl zdarma až poté, co si to uživatelé vydupali. Všechny tyto verze se nedají ovšem označit za plnohodnotnou náhradu devítky a tak by se dalo očekávat, že Apple nabídne upgrade pro své věrné za přijatelnější cenu.

Lokalizace

Společnost Czech Data Systems o prázdninách představila lokalizaci desítky. Nejde však pouze o lokalizaci systému, ale i aplikací, které jsou se systémem dodávány (iPhoto, iMovie apod.), včetně lokalizace klientu elektronické pošty.

Příručka

Server mujmac.cz nelenil a vydal první českou příručku k OS X. Mac OS X krok za krokem je určena co nejširšímu spektru uživatelů, ale vhod přijde zvláště těm, kteří s Macy teprve začínají.

Mac OS X 10.2 Server

Ještě drastičtěji se nově zvolená cenová politika jeví u Mac OS X 10.2 Server. 500 USD za verzi s 10 klienty, 1 000 USD za neomezenou. I zde jde z pohledu Apple o úplně novou verzi, takže kdo plánoval stylem, koupíme neomezenou verzi a pak upgrade, ten nyní asi zaplakal.

.Mac

Kdysi iTools zdarma, dnes .Mac za peníze. Drtivá většina uživatelů totiž má z dob iTools svůj účet @mac.com, v menší míře též svá data na iDisku, a nyní stojí před nutností platit za tyto služby 50 USD, respektive 99 USD, což sice není až taková rána (nejste-li zrovna z ČR), ale znásobte to členy rodiny používajících iTools a dostanete sumu, která již příjemná není. Otazník zůstává i nad tím, zda Apple dotáhne vše do "zdárného" konce, a pokud nebudete mít předplacen .Mac, nebudete moci využívat internetové funkce nových aplikací. Vyčkejme tedy 30. září, kdy by měly být nepředplacené účty odříznuty.

eMac

Pro tentokrát je určení počítače dáno písmenem e, jako education. Je tedy jasné, že tento počítač je určen především školám a pro domácí použití, a tomu odpovídá i design vše v jednom, kdy nalezneme pod kompaktním pláštěm 700MHz procesor PowerPC, 128 MB RAM, plochý 17" CRT monitor, 40GB disk, modem či síťovou kartu a optickou mechaniku, k dispozici je kromě CD-ROM i CD/DVD mechanika či combo DVD/CD-RW. Spotřebitelská varianta s CD-RW mechanikou je nabízena za 43 900 Kč bez DPH.

Odkazy: http://www.apple.cz, http://www.mujmac.cz

Allplan v17

Tomáš Jirásko

Od 14. června je k dispozici nová verze AEC/CAD systému firmy Nemetschek Allplan/Allplot FT. Tento specializovaný CAD systém pro stavebnictví, nyní ve verzi 17, se oproti předcházející vyznačuje především značně rychlejšími a efektivnějšími postupy, vylepšenými 3D nástroji pro vytváření objektů a pro 3D modelování. Od 10. září bude k dispozici i česká lokalizace tohoto programu.

Vlastnost, kterou na Allplanu oceníte jako první, je intuitivnost ovládání, z čehož vyplývá i další skutečnost. Přechod z jiné platformy na Allplan zabere co do zvládnutí běžných funkcí jeden den! Co však každého zajímá na nové verzi, jsou nové či vylepšené funkce. Již jsem zmínil 3D nástroje, vlastně nástroje pro 2D a 3D skicování, umožňující skicovat přímo v 2D/3D modelu. Dosti jednoduchým způsobem lze myšlenky a nápady přenést přímo na papír, vlastně na monitor, a to i v případě nepravidelných polygonů a polyline, nemluvě o pravoúhlých mnohoúhelnících, kružnicích, kdy program krásně rozpoznává zamýšlený tvar a dává roztřesenému náčrtu pravidelné tvary. Samotné objekty lze tímto způsobem rychle a snadno modifikovat tak, jak si potřeba žádá. Výsledek provedení modifikace je možné kontrolovat v animačním okně a lze provádět interaktivní procházku budovou při otevření několika animačních oken současně. Tato metoda v projektování umožňuje svými prostředky zvýšit významně produktivitu práce, a to od vytvoření prvotní studie, přes tvorbu modelu, modelování střechy, fasády, až po osazení do skutečného terénu. Zjednodušení přichází i v návrhu schodišť s jednoa dvojčtvrtinovou podestou, kdy se nastavení provádí v jednom dialogovém okně, prototypy lze ukládat a na úrovni je i vykazování materiálů, množství i tvaru stupňů.

V podstatě se zjednodušení a vylepšení dočkáme na každém kroku. Od vytváření atypických a rohových otvorů, přes vkládání výplní do konstrukcí až po dokončovací práce, představované např. střešními plášti a skladbami podlah, stropů a stěn. Z celého projektu je jasně patrný záměr tvůrců programu zaměřit se na rychlost a snadnost ovládání a projektování. K tomu přispívá i využití prostředního kolečka myši (pokud nevyužíváte tablet nebo D-Board), rychlý výběr ze seznamu posledních 30 použitých příkazů a další "běžné" volby. Celkové zrychlení programu, ale hlavně práce, je oproti předcházející verzi 16 asi 4-6násobné.

Potěšitelnou je i zvolená cenová politika vůči školství, kterou lze vyjádřit asi takto: řekněte, kolik škola potřebuje licencí, a máte je zdarma, jenom náš program vyučujte. Pro studenty, kteří chtějí mít program doma, stojí kompletní licence okolo 2 000 Kč.

Odkaz: http://www.nemetschek.cz

Nové LCD monitory - Sony X-Series

Tomáš Jirásko

Společnost Sony uvedla na náš trh první LCD monitory z nové modelové řady X-Series, se zajímavou dobou odezvy zobrazení. Tato řada je nástupcem série M, určené pro segment SOHO (domácnost a kancelář). Série X je nyní reprezentována 15" modelem SDM-X52 a 18" modelem SDM-X82, v budoucnu přijde též 17" varianta a provedení modelů v černé barvě.

X52 má 15" TFT LCD displej s viditelnou plochou 304 x 228 mm při rozměrech pixelu 0,297 x 0,297 mm, maximální úroveň jasu 300 cd/m2, kontrastní poměr 400 : 1, úhly pohledu 150 ? horizontálně a 115 ? vertikálně, rozlišení 1 024 x 768 bodů a odezvu 30 ms, připojit lze přes standardní analogový konektor HD15 nebo digitální DVI-D, horizontální obnovovací frekvence se pohybuje mezi 28 až 61 kHz z analogového a 28 až 49 kHz z digitálního vstupu, vertikální frekvence je 28 až 61 Hz (analogově) a 60 Hz (digitálně). Integrální součástí jsou reproduktory (1+1 watt), připojení sluchátek je řešeno přes stereo minijack. Rozměry monitoru se stojanem jsou 392 x 358 x 199 mm, hmotnost 4,8 kg, pracovní příkon pod 28 wattů.

Větší X-82 s 18" (46 cm) TFT LCD displejem o viditelné ploše 359 x x 287 mm má rozměry pixelu 0,2805 x 0,2805 mm, rozlišení 1 280 x x 1 024 bodů, maximální úroveň jasu 300 cd/m2, kontrastní poměr 400 : 1, čas odezvy 50 ms. Viditelnost obrazu je ohraničena úhlem 170 ? horizontálně i vertikálně, horizontální obnovovací frekvence je 28 až 92 kHz (analogový vstup) a 28 až 64 kHz (digitální vstup), vertikální poté 56 až 85 Hz (analogově) a 60 Hz (digitálně). Monitor je vybaven jedním DVI-D konektorem a dvojicí konektorů HD15. Jako u menšího bratříčka, i zde jsou součástí reproduktory a stereo minijack pro sluchátka. Rozměry monitoru se stojanem jsou 450 x 424 x 241 mm, hmotnost 8,6 kg, pracovní příkon je pod 58 wattů.

Oba monitory je možné umístit na zeď, doporučená prodejní cena bez DPH je 16 390 Kč (SDM-X52) a 35 690 Kč (SDM-X82).

Odkaz: http://www.sony.com

GPRS a GRX - Proč jich Aleš Valenta zvládne 23?

Tomáš Jirásko

Ne že by Aleš nebyl ženský idol po svém olympijském triumfu, ale to, že zvládne tolik e-mailů i v autě, není způsobeno jeho šarmem. Ačkoliv to z titulku není na první pohled zřejmé, v tomto článku se budeme dále zabývat využitím mobilního telefonu pro datové služby (GPRS), a to zejména na mezinárodní úrovni. Co všichni vidíte na tom GPRS, řeknete si? GPRS dnes už zná téměř každý uživatel mobilního telefonu, který využívá nejen hlasových služeb. Co je ale GRX? Proč o něm mobilní operátoři začínají tolik mluvit a viditelně jej marketingově používat?

Důvod je jednoduchý. GPRS (General Packet Radio Service) byla u nás donedávna převážně lokální službou tuzemských mobilních operátorů, nabízenou obvykle jen pro použití na území České republiky. Jenomže když chce být někdo opravdu mobilní, tak hranice nehranice, přístup k internetu, elektronické poště a dalším aplikacím by se určitě hodil i ze zahraničí (a reklama s Alešem Valentou je opravdu celkem povedená ladně skáče přes kufry, komunikuje ve výtahu, na letišti, v taxíku, i z postele...). A tady přichází ke slovu služba GRX (GPRS roaming eXchange), která povyšuje "obyčejný" přenos dat na mezinárodní úroveň.

GRX je, jak jsem již uvedl, roaming pro GPRS služby. GPRS roaming se od klasického roamingu (kdy se stačí se zahraničním operátorem dohodnout na rozumném účtování) liší tím, že mobilní operátoři, kteří poskytují GPRS v obou zemích, musí být připojeni buď ke stejnému GRX poskytovateli, nebo k tomu, kdo dokáže zabezpečit peering s požadovaným GPRS poskytovatelem na druhé straně prostřednictvím mezinárodního peeringového bodu v Amsterodamu. Ten je důležitou součástí celé logiky věci, neboť jistě uznáte, že není možné, resp. reálné, aby se každý poskytovatel GRX propojil s každým poskytovatelem GPRS služeb tak, aby mu mohl nabídnout obě varianty. V současné chvíli se setkáváme s tím, že v České republice je zatím preferovanější první varianta, tzn. GRX poskytovatel nabídne GPRS providerovi co nejvíce partnerů připojených přímo do své sítě. Avšak hlavní myšlenkou GRX je právě varianta druhá, pokud nebudeme polemizovat nad tím, že jednotliví tranzitní operátoři budou i nadále krachovat.

Druhá varianta, využívající peeringového bodu v Amsterodamu nabízí mnohem více. Všichni nadnárodní GRX provideři nebudou mít zájem se propojovat se všemi GPRS providery. Navíc také počet roamingových partnerů bude s využitím druhé varianty vzrůstat rychleji než ve variantě první. To znamená, že pro GPRS poskytovatele tak bude růst rychleji i jeho partnerská základna, a tím bude pro své uživatele mnohem lákavější. Navíc mezi službami poskytovanými podle první či druhé varianty není pro uživatele z funkčního hlediska prakticky žádný rozdíl.

U GRX poskytovatele je především důležité, jaké má zkušenosti s rozsáhlými IP sítěmi, a pak samozřejmě kvalita zaručená QoS (Quality of Services), kdy se v rámci smlouvy uzavírá Service Level Agreement, zaručující příslušné parametry služby. Z jednotlivých parametrů jsou podstatné: dostupnost a procento ztrátovosti paketů. Na českém trhu GRX služby začala nabízet mimo jiné i švédská firma Telia IC, jež má s GPRS roamingem zkušenosti ze Skandinávie, kde tyto služby poskytuje již delší dobu.

§§§§§


Nové tiskárny a skenery na trhu

Václav Maletínský

c02p0500

Podstatnými změnami v letních měsících prošel trh s produkty pro kancelář a domácnost. V nabídce prodejců totiž byly uvedeny nové skenery a inkoustové tiskárny. Výrobci se nezalekli vyššího pracovního rozlišení ani nových tiskových technologií, a schopnost tisku v režimu 4 800 x 1 200 dpi se již stala realitou.

Epson

Svůj podíl na trhu prodaných výrobků chce vylepšit i další z velkých hráčů, o čemž svědčí jak trojice nových skenerů, tak i šest zajímavých inkoustových tiskáren. U skenerů Epson jsme se opakovaně přesvědčili, že nemají problémy se správným zachováním barev ani se zpracováním detailů. Z tohoto trendu by neměla ustoupit ani zařízení Epson 1260, 1660 a 2400. Epson Perfection 1260 na trhu nahradí model 1250, bude pracovat v rozlišení 2 400 x 1 200 dpi při 48bitové barevné hloubce a při práci by měl být rychlejší než jeho předchůdce. Ke změnám došlo nejen v designu tohoto produktu, ale pozměněn byl i profesionálnější model Epson Perfection 1660. Toto zařízení bude pracovat v rozlišení 1 600 x 3 200 dpi, nabídne uživatelům rychlé USB 2.0 rozhraní i přepracovaný software. Volitelně bude možné dokoupit transparentní adaptér pro snímání průhledných předloh. Zcela nový je Epson Perfection 2400, připravovaný pro náročného domácího uživatele či grafické pracoviště. Měl by totiž nabízet vysoké rozlišení 2 400 x x 4 800 dpi, a přesto poměrně krátké pracovní časy při snímání předloh. Podle zveřejněných zpráv bude využívat novou technologii fotobuněk s mikročočkami, které budou lépe, rychleji a přesněji pracovat se světelnými paprsky. Všechny nové skenery Epson budou vybaveny populárními tlačítky pro vyvolání TWAIN rozhraní, přímé skenování, kopírování předlohy na připojené tiskárně nebo její zasílání elektronickou poštou.

V oblasti inkoustového tisku za zmínku stojí vysoké pracovní rozlišení, v němž budou tiskárny pracovat. Tisk fotografií na speciální papíry totiž umožní nastavit rozlišení 5 760 x 720 dpi a kvalitu tisku ovlivní i dávkování inkoustu v kapkách o objemu pouhé 3-4 pikolitry. Se zmíněným pracovním rozlišením se uživatelé mohou seznámit u kancelářské tiskárny Epson Stylus Color C62 s rychlostí tisku 14 barevných či černobílých stran za minutu, či modelu C82 s rychlým 21stránkovým monochromatickým zpracováním dokumentů. Novou tiskovou technologii a vysoké rozlišení najdou zákazníci také u nových fototiskáren. Jejich označení Epson Stylus Photo je doplněno číslicemi 830, 915, 925 či 1290S. Všechny budou pracovat s technologií PRINT Image Matching (P.I.M.), která umí rozeznat výrobně specifická nastavení digitálních kamer jako světlost, kontrast, osvětlení a automaticky jim přizpůsobuje tisk. Samozřejmostí by mělo být bezokrajové zpracování snímků od formátu A6 do A4. Nové tiskárny Epson Stylus Photo budou při tisku používat 6 inkoustových barev uložených ve dvojici zásobníků, rychlost tisku by se měla pohybovat kolem 7-9 barevných nebo černobílých stran za minutu, u modelu 830 dokonce 14 stran za minutu. Podporu přímého čtení paměťových karet digitálních fotoaparátů naleznou zákazníci u tiskáren Epson Stylus Photo 915 či 925, požadavkům na tisk snímků formátu A4 by měl vyhovět Epson Stylus Photo 1290S.

Lexmark

Novými inkoustovými tiskárnami uživatele překvapila společnost Lexmark. Uvedla totiž přepracovanou modelovou řadu, v níž si své favority najde jak nenáročný domácí uživatel, tak pracovník v kanceláři, požadující rychlý a precizní tisk. S pořizovací cenou 2 145 Kč je nejlevnějším produktem Z25, který pracuje v rozlišení 1 200 x 1 200 dpi, stejně jako ostatní nové produkty využívá dvojici zásobníků inkoustu a v náhledovém režimu dokáže za minutu vytisknout 9 černobílých nebo 6 barevných stránek. Necelé 4 tisíce korun můžete utratit za Lexmark Z35, který na fotopapíry tiskne v rozlišení 2 400 x 1 200 a za 60 sekund zpracuje v nejnižším nastavení 11 monochromatických nebo 6 barevných stran A4. Pro náročnější zákazníky je za 4 800 Kč připravena tiskárna Lexmark Z45 s dostupným rozlišením 2 400 x 1 200 dpi a rychlostí tisku 9 stran A4 za minutu barevně či 15 stran monochromaticky. O další dva tisíce korun dražší je designově velmi povedený produkt Lexmark Z55, který lze vzhledem k rychlosti opakování 17 monochromatických nebo 13 barevných stran za minutu zařadit mezi zařízení pro kancelářskou práci. Poměrně nezvyklé je u tohoto modelu maximální rozlišení 3 600 x 1 200 dpi. Špičkou v nabídce se stávají tiskárny Lexmark Z65, případně Z65n, které jsou připraveny k tisku fotografií v rozlišení 4 800 x 1 200 dpi, při běžné práci nabídnou rozlišení nižší, ale za minutu jsou schopné potisknou 21 černobílých nebo 15 barevných stránek. S přibývajícími modelovými čísly se v tiskárnách objevuje mnoho technických novinek, nejvíce z nich je zastoupeno u posledně jmenovaných produktů, tedy Z65. Zajímá-li vás jejich popis i chování tiskárny v testu, můžete se s těmito informacemi seznámit v rubrice Krátké testy již v tomto vydání PC Worldu.

Hewlett-Packard

Čtveřici nových inkoustovek jsme nalezli také u společnosti Hewlett--Packard. Model HP DeskJet 3820c za 3 870 Kč při rychlém tisku 10 barevných nebo 12 černobílých stran za minutu vystačí s již známými inkoustovými cartridgemi. Díky přepracovaným ovladačům však nabídne pro tisk fotografií i rozlišení 4 800 x 1 200 dpi. U ostatních novinek najdeme nejen výrazně přepracovaný vzhled, ale také technologii tisku PhotoREt IV. Její přednosti jsme již vyzkoušeli při testu HP DeskJetu 5550, popis technologie a tiskárny opět najdete již v tomto vydání. S šesti inkoustovými barvami a zmíněnou technologií tisku bude na peněženky zákazníků útočit dvojice fototiskáren HP PhotoSmart 7150 a 7350. Prvně jmenovaný produkt je předurčen pro zpracování náročnějších grafických úloh a pro přímé propojení s fotoaparáty HP prostřednictvím USB rozhraní. S volitelnou černou inkoustovou kazetou se však nezalekne ani tisku běžných dokumentů, při němž za minutu dokáže zpracovat 14 stran černobíle nebo 9 barevně. Pořizovací cena 6 046 Kč přitom nemusí být velkou překážkou v nákupu. Chcete-li při práci využívat tiskárnu schopnou přímo číst paměťové karty digitálních fotoaparátů, pak si můžete za 7 600 Kč pořídit výkonnější model HP Photosmart 7350, jehož rychlost práce je uváděna hodnotami 17 stran černobíle nebo 10 stran barevně za minutu.

Kromě tiskáren představili zástupci HP také novinky v oblasti skenerů. Pořizovací ceny dosud nebyly zveřejněny, technické údaje však již známé jsou. Do konce letošních prázdnin by se měl na pultech prodejen objevit HP ScanJet 4500 s umístěním ovládacích tlačítek na delší straně výrobku, přepracovaným ovládacím programem, pracovním rozlišením 2 400 x x 1 200 dpi a 48bitovou barevnou hloubkou. Stejné rozlišení uživatelé najdou i u modelu HP ScanJet 4570, který kromě práce s odrazovými předlohami nabízí i adaptér pro snímání diapozitivů či negativů. Vzhledově je toto zařízení velmi podobné již známému skeneru s označením HP ScanJet 5470. Převratem ve snímání fotografií by mohl být HP ScanJet 5500c, vybavený víkem s automatickým podavačem snímků rozměru 10 x 15 či 9 x 13 mm. Zařízení při své práci využívá podtlaku vytvořeného větráky, jednotlivé snímky se proto pohybují nad sklem skeneru a nemůže dojít k jejich poškození či poškrábání. Náročnému kancelářskému provozu by měl vyhovět poslední z nových skenerů model HP ScanJet 5550, který je vybaven automatickým podavačem dokumentů a softwarovými nástroji pro jejich správu.

§§§§§


SmartMedia s novou tváří xD karty

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0501

Společnosti Fujifilm a Olympus představily zcela nový typ paměťové karty, nazvaný xD Picture Card. Nové paměťové médium určené v prvním sledu především pro digitální fotoaparáty je menší než jakýkoliv konkurenční typ karty, včetně doposud nejmenší SD/MMC karty.

Karty xD mají podobně jako SmartMedia datové rozhraní bez integrovaného řadiče, což by podle Olympusu mělo zaručit nižší cenu, která údajně nepřekročí současné ceny originálních karet SmartMedia značky Olympus. Startovní kapacity jsou 16 a 32 MB (ty budou zřejmě dodávány jako standardní příslušenství nových fotoaparátů), a dále pak 64 a 128. Ještě do konce letošního roku je oznámena kapacita 256 MB a v následujících letech by mělo být možné akcelerovat až do 8 GB.

Nově uvedený typ paměťové karty je zcela logickým krokem za situace, kdy už dosluhující SmartMedia s kapacitou maximálně 128 MB není schopna reflektovat současné požadavky na ukládání digitálních fotografií. Olympus spolu se společností Fujifilm, vědomi si své silné tržní pozice, zvolili vlastní vývoj a využili výrobní kapacity Toshiby k uvedení zcela nového typu paměti.

Argumenty Olympusu jsou postaveny na údajné potřebě nové karty s vysokou rychlostí zápisu i čtení a značné škálovatelnosti kapacity, avšak zatím není znám fotoaparát této značky, který by xD karty využíval. K této kuriózní situaci došlo poté, kdy firmy Olympus a Fujifilm byly nuceny uveřejnit informace ještě poměrně dlouhou dobu předtím, než to bylo původně plánováno. Společnosti tak reagovaly na hojný únik informací o novém paměťovém formátu na internetu.

Na klasickou otázku "Qui bono?", tedy komu předčasné uvedení formátu karet mohlo pomoci, naznačil odpověď velmi záhy sám Fujifilm, když uvedl pouhý jeden den po vynucené premiéře xD karty pětici nových digitálních fotoaparátů s podporou xD Picture Card. Olympus nové modely očekává až ke konci září, na veletrhu Photokina v Kolíně nad Rýnem, kde měla být xD Picture Card představena podle původního plánu.

Odkaz: http://www.olympus.cz

§§§§§


CD


Už znáte nové slo?

Patrik Malina

c02p04982

Pro mnohé z nás bude zásadní událostí v září opět začátek školního roku, a proto jsme připravili jak Téma CD, tak další příspěvky se související tematikou. Úplně všech se pak bude týkat před koncem měsíce přečíslování telefonní sítě, na něž upozorňuje titulek, takže nezapomeňte v případě nesnází nahlédnout do rubriky Komunikace. Pracujete-li s obrázky, jistě přijde vhod Zoner Media Explorer zdarma, a jako vždy jsou připraveny i výhodné slevy při koupi některých programů.

Podstatná část našeho CD je zaměřena, v duchu hlavního tématu, na elektronickou formu studia, tedy tzv. e-learning. Velmi zajímavý příspěvek a zároveň lákavou nabídku na koupi z této oblasti najdete hned v rubrice Akce. Firma Kontis, vedoucí společnost v oblasti e-learningu u nás, pro čtenáře připravila ukázkové lekce jazykové výuky. Jedná se o kursy firmy Quartet, jež byly poměrně nedávno uvedeny na český trh. Podrobnosti naleznete v rámečku.

V rubrice Novinky tentokrát převažují příspěvky, určené pro uživatele softwaru firmy Microsoft. Důležitým souborem pro mnohé uživatele, ale především správce jistě bude dlouho očekávaný Service Pack 3 pro operační systém Windows 2000. Jedná se o úhrnný balík oprav a doplňků, jenž řeší nejen nejčerstvější bezpečnostní díry, ale také nahrazuje instalaci předchozích Service Paků 1 a 2. Před jeho instalací se pomocí dokumentace přesvědčte, zdali jej potřebujete obsahuje řadu funkcí, jež mnoho uživatelů nutně nepotřebuje. Dalším příspěvkem jsou bezpečnostní záplaty, jež jsou určeny pro MS Word (verze 2002), MS Excel (verze 2000 a 2002) a Windows Media Player (verze 6.4, 7.1 a XP). Zájemcům o operační systém Linux je určen příspěvek Martina Koníčka, v němž najdete základní návod na zprovoznění souborového serveru Samba pro sdílení dat v sítích s Windows.

Pojďme se podívat na obsah rubriky Software. Příspěvek k elektronické výuce naleznete i v části Komerční software, a pochází z dílny počítačové školy Computer Help. S příspěvkem této firmy jste se na našem CD již jednou setkali tentokrát vám nabízíme nikoliv jeden větší kurs, ale hned tři jednotlivé, kratší ukázky výukových materiálů pro zvládnutí látky ke zkoušce ECDL, pro přechod z MS Wordu 2000 na verzi 2002, a také k práci s aplikací MS Project. I tentokrát jsou výukové multimediální kursy zpracovány pomocí technologie Macromedia Flash.

O dalších příspěvcích v této části se více dočtete v rámečku. Jedním z nich je databázový program pro všestranné využití Data Info Memory, jenž jistě najde uplatnění především u domácích uživatelů, dalším pak pěkný prohlížeč a editor multimediálních dat Zoner Media Explorer. Po delší době se na naše CD vrací též firma Supreme s jedním ze svých produktů Contact 3.0, a pro příznivce Linuxu i Windows je určen další příspěvek z rodiny OpenOffice.

Jak už bylo zmíněno, Téma CD je opět na počátku září zaměřeno na výuku, studium a vědecké záliby vůbec. Pro zájemce o astronomii jsou připraveny aplikace Albiero (virtuální planetárium se simulací řady reálných objektů), Celestia (obdobný program, umožňující pohled do vesmírných hlubin z libovolně definovaného místa) či Satscape, jenž dokáže vyhledávat aktuální polohy stovek umělých satelitů. Zájemci o programování mohou vyzkoušet dvě implementace proslulé výukové pomůcky robota Karla, jenž je velmi vhodný především pro začátečníky, kteří potřebují získat základní návyky z oblasti strukturovaného programování. Dále je pro ně připravena kolekce výukových materiálů o objektově orientovaném návrhu aplikací.

Patříte-li mezi zájemce o počítačovou grafiku, pak si prohlédněte pěkný kurs pro práci s programem Adobe Photoshop, a pokud se spíše zabýváte např. tvorbou technické dokumentace, nepřehlédněte editor Dia. Máte-li menší děti a rádi byste je procvičili v matematice, projděte si kolekci jednoduchých prográmků, již jsme nazvali Malá matematika, a pokud jste náročnější fanoušci této vědy, potěší vás jistě program Math Studio. Dále zde najdete např. pěkné zpracování periodické tabulky a dva programy pro převody fyzikálních jednotek.

Velmi důležitými položkami části Topware jsou opět bezpečnostní záplaty pro aplikace firmy Microsoft kromě již výše zmíněných je to navíc update pro SQL Server. Z tradičních programů se dočkaly nové verze např. prohlížeč obrázků Irfan View, tiskový ovladač Fine Print, komprimační nástroj WinAce či diagnostický program SiSoft Sandra. Z dalších programů určitě stojí za zmínku výborný vypalovací software Clone CD ve verzi 4, Xteq X-Setup pro detailní nastavení operačního systému Windows, ochranu pro jednotlivé stanice zajistí Kerio (Tiny) Personal Firewall a dobře využijete i textový editor PSPad. Část Vyzkoušejte si opět zahrnuje kompletní obsah rubriky CD Centrum, a dále programy ke článkům Rychlokurz, Konečně klid a Steganografie. Mezi ostatními příspěvky najdete např. nástroje pro tvorbu a zpětnou dekompilaci souboru nápovědy (HelpScribble, Helpdeco), prohlížeč souborů MS Visio, grafický editor pro tvorbu vizitek či pěknou aplikaci na práci s obrázky Image Broadway.

Také obsah rubriky Komunikace poznamenaly nálezy chyb a bezpečnostních děr v populárním softwaru. Jedním z nich je skriptovací jazyk PHP, nově ve verzi 4.2.2, a dalším pak webový server Apache, jejž nově přinášíme v edici 2.0.39. V obou případech je instalace vřele doporučena. Další část samozřejmě představují prohlížeče: bezpečnostní mezerou zasažená verze byla nahrazena novou rovněž u browseru Opera, a dalších vylepšení se dočkaly Amaya a Mozilla. Posledním prográmkem je zde zajímavá pomůcka pro zjišťování nových telefonních čísel, jež začnou platit po přečíslování v noci z 21. na 22. září. V rubrice Hardware jsme shromáždili nové ovladače pro grafické karty, myši Logitech a čipové sady Via 4-in-1. V tabulkách TOPů najdete aktuální testy poměrně atraktivních komponent, jako jsou nejnovější grafické karty, vypalovací CD-RW mechaniky, a v našich testech vůbec poprvé USB flash paměťové karty.

Pevně věřím, že jste se na naše CD po delší letní přestávce těšili a připravilo vám řadu příjemných překvapení. Pokud máte chuť, dejte nám svou spokojenost i připomínky na vědomí, a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

Zoner Media Explorer 4.5 select

Prohlížeč obrázků a dalších multimediálních souborů bezesporu patří mezi nejpotřebnější aplikace většiny uživatelů, navíc zájem o tyto nástroje ještě vzrostl s nárůstem obliby digitální fotografie. Na tento vývoj zareagovala i firma ZONER Software, tvůrce známého vektorového editoru Callisto, a již před časem začala s tvorbou prohlížeče a jednoduchého editoru multimediálních dat. Dnes se program dostal k verzi 4.5 a nabízí dobré možnosti k prohlížení, tisku a základní editaci především obrazového materiálu. Poměrně unikátní funkcí je modul pro sestavování, zasílání a průběžnou správu objednávek fotografií u fotolabu uživatel tak může rovnou při prohlížení vybírat soubory a zasílat je k výrobě fotografií. Pro naše čtenáře je tato aplikace v ceně téměř tisíce korun zdarma, avšak je potřeba se do 60 dnů zdarma zaregistrovat.

Kontis angličtina

Přestože firma Kontis patří na tuzemském trhu s elektronickým vzděláváním mezi průkopníky a nejsilnější hráče, na našem CD se s jejím příspěvkem setkáváme poprvé. Můžete se blíže seznámit s kursy na výuku anglického jazyka z dílny společnosti Quartet, jež do svého portfolia zařadil Kontis relativně nedávno a tím rozšířil svou nabídku i o jazykové vzdělávání. Připraveno je šest ukázkových lekcí, v nichž se můžete důkladně seznámit se způsobem studia i možnostmi aplikace. V případě, že tento e-learningový kurs bude pro vás ten pravý, můžete kompletní verze zakoupit v internetovém obchodě s 10% slevou. Potřebný kupón s informacemi najdete v tomto čísle.

Data Info Memory

Již podruhé vám přinášíme zajímavý databázový program plzeňské firmy VHB Soft, jenž je určen pro všechny kategorie uživatelů, od začátečníků až po velmi pokročilé. Velmi dobře se hodí pro zpracování různorodých "domácích" agend, správu různých databází malé kanceláře či firemních údajů drobného podnikatele. Ovládání je realizováno pomocí řady aktivních formulářů a uživatelské rozhraní si můžete volitelně zpestřit přiloženými obrázky s různou tematikou. Databázi lze při využití v omezeném rozsahu (do určitého počtu záznamů) používat zdarma. Program je zároveň zajímavou ukázkou možností databázového vývojového prostředí MS Visual FoxPro.

Supreme Contact 3.0

Firma Supreme se na našem CD již několikrát uvedla a věrní čtenáři měli možnost průběžně sledovat vývoj jejích produktů od první verze. Pro druhou polovinu letošního roku připravil tento výrobce několik zajímavých akcí, jež se budou týkat širší škály nově nabízených aplikací a řešení. V tomto čísle se vrátíme k naposledy uvedenému programu, kterým je pokročilý manažer kontaktů Supreme Contact 3.0. V loňském roce jsme jej představili jako horkou novinku, a tentokrát jej tvůrci nabízejí pro čtenáře PC WORLDu za mimořádných cenových podmínek. Program můžete získat za 4 000 Kč, což je zlomek původní ceny, a při možnostech programu se jedná o opravdu mimořádnou nabídku.

OpenOffice Cz

Protože vývoj kancelářského balíku, jenž povstal na základě StarOffice, nabral v poslední době rychlé tempo, přinášíme opět nové příspěvky. Jedním z nich bychom rádi udělali radost uživatelům Linuxu, neboť byla uvolněna definitivní počeštěná verze 1.0. Zkrátka ovšem nepřijdou ani zájemci o variantu pro Windows. Na CD jsme totiž připravili rovněž návod k počeštění verze pro Windows, podle nějž můžete s využitím zdrojových souborů s českými texty upravit verzi 1.0 do kompletně lokalizované podoby. Zde však pozor: pro tuto úpravu je nutno využít kancelářský balík ve verzi 1.0, jenž byl umístěn na CD 6/2002. Pro nejaktuálnější verzi 1.01 tato lokalizace není vhodná.

§§§§§


Jak na to


Mobilporadna – Vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0455

? Podle Mobilporadny ve starším čísle PC WORLDu jsem si vytvořil v Click Box Easy zasílání kopie e-mailové zprávy na mobilní telefon pomocí nastavení filtru. Vše funguje dobře. Nyní jsem chtěl změnit číslo mobilního telefonu, ale toto nelze ve filtru změnit. Ani vytvořením nového filtru po odstranění původního, nebo vytvořením dalšího, původní číslo z volby "Proveď akci" nezmizí. Zápisem akce s novým číslem mobilu do spodní řádky se také nic neděje. Musím tedy provést novou registraci?

Každá schránka MobileBox nebo MobileBox Easy (dříve Click Box a Click Box Easy) se vztahuje k jedné SIM kartě tedy k jedinému telefonnímu číslu. Chcete-li přeposílat své e-maily na jiný mobil než ten, jehož číslo a heslo PUK2 bylo zadáno při registraci, musíte použít ve filtrech mobilní e-mailovou adresu nového mobilu (například +420604123456@sms.paegas.cz). Správné znění adresy lze zjistit například na internetových stránkách www.adresa.smsplus.cz.

V případě, že mobil žádnou takovou adresu dosud zřízenou nemá (to se týká SIM karet pořízených v roce 2001 a později), je nutné i pro něj zřídit novou schránku MobileBox. V nové schránce nastavíte přeposílání e-mailů na novou SIM kartu a ze stávající schránky přepošlete e-maily na adresu uvedenou při registraci nového MobileBoxu (jmeno@t-email.cz).

? Mám problém s mobilem Siemens C25: Po nějaké době provozu se mi na displeji objeví "Jen tísňová volání", a musím mobil vypnout a zase zapnout. Nevím co s tím. Problém se objeví po každé hodině.

Tento problém může mít jednu ze dvou příčin: První příčinou může být špatný kontakt mezi SIM kartou a vývody pod baterií. Když není procesor mobilního telefonu napojen na SIM kartu, ochranné mechanismy mu nedovolí komunikovat se sítí. Zkuste proto vyjmou baterii i SIM kartu a opatrně napružit všech šest vývodů pod SIMkou. K tomu můžete použít buď malý šroubovák, nebo jiný úzký předmět.

Jestliže se předchozím krokem nic nevyřešilo, tušil bych závadu v útrobách mobilního telefonu například na základové desce. Zde nepomůže nic jiného, než vyhledat odborný servis. Neumím odhadnout, kolik by taková oprava stála to záleží na tom, v čem je skutečná chyba. Pravděpodobně se bude pohybovat někde kolem 500 Kč.

Nicméně Siemens C25 je již dost zastaralým typem a nepodporuje některé funkce dnes již běžně dostupné i v nejlevnějších přístrojích. Myslím, že by bylo vhodné uvažovat o koupi nového mobilu. O své telefonní číslo se bát nemusíte, to je uloženo na SIM kartě. Když ji tedy vložíte do nového přístroje, zůstane vám jak telefonní seznam (celý je uložen na SIM kartě), ale i stávající telefonní číslo.

? Mám telefon se službou Oskarta, ale chtěl bych přejít na předplacený tarif Odepiš. Jak mám postupovat? Dá se tarif provozovat s Oskartou? Na té je ještě zůstatek více než 1 700 Kč. Co se stane s těmi penězi? Slyšel jsem, že pro přechod na tarif má být na Oskartě hodnota alespoň 1 000 Kč, což má být vratná záloha. Kdy se záloha vrátí? Lze souběžně provozovat Oskartu i tarif a přepínat mezi tím?

Oskar vsadil na tzv. přímý prodej. To znamená, že své produkty nabízí výhradně přes telefonickou infolinku a v síti několika regionálních center. Z toho plynou výhody (nižší ceny služeb), ale i nevýhody (přes telefon se domlouvá hůře než na prodejním místě, kde se vám mohou věnovat spoustu času a vše vám náležitě předvést).

Pokud jste se rozhodl přejít z Oskarty na tarif, spojte se s Oskarlinkou (*608) a popište jim své přání. Operátor se vás zeptá na nejdůležitější náležitosti: telefonní číslo, bezpečnostní číselné heslo, osobní údaje, adresa trvalého bydliště (případně kontaktní adresa) a tarif, na který chcete přejít. Ve značkových prodejnách o změnu požádat nelze. Přechodem z Oskarty na paušál se vaše telefonní číslo nezmění.

Při přechodu z Oskarty na paušál je nutné mít "nabito" více jak na 1 000 Kč. Tato částka se po aktivaci od vašeho stávajícího kreditu odečte jako vratná volací záloha. Oskar vám ji vrátí v případě dobré platební morálky po 6 měsících tuto částku vám přičte k vyúčtování. Ani o zůstatek nad tisícikorunu nepřijdete. Částka (ve vašem případě 700 Kč) vám bude vrácena v počátečním vyúčtování. Pokud v prvním měsíci po přechodu na paušál neprovoláte celý zbytek z kreditu, nebude vám částka vrácena v hotovosti ani na účet, ale převede se vám do dalšího měsíce.

Změna z Oskarty na paušál proběhne nejdéle do 5 dnů. Mobil se na několik minut až hodin odpojí ze sítě, nebude tedy možné se SIM kartou Oskara volat! Po opětovném automatickém přihlášení k síti bude změna provedena. Od té chvíle budou všechny služby účtovány podle platného ceníku zvoleného Oskarova paušálu. Zjistit, zda k přechodu na paušál došlo, nebo dosud ne, můžete kdykoliv například tím, že se pokusíte zjistit kredit (u Oskarty *22#). Pokud se na displeji objeví hlášení "Nejste ucastnikem s predplacenymi sluzbami", vězte, že ke změně již došlo.

Provozovat na jedné SIM kartě zároveň Oskartu i tarif dosud nelze. To dnes v ČR umožňuje pouze Eurotel kombi karta. Oskar ale spuštění technologie ALS (SIM karet s podporou dvou čísel) do budoucna plánuje.

? Jaké číslo mám napsat do střediska služeb nastavení zpráv SMS u Oskara?

Aby bylo možné odeslat SMS zprávu, musí být v mobilu nastaveno číslo SMS centra. SMS zprávy lze totiž posílat pouze přes toto středisko. Zde se SMS zpráva uloží a systém se esemesku následně pokouší odeslat na mobil příjemce. Pokud se mu to nepodaří napoprvé (například proto, že má příjemce vypnutý mobil), snaží se o to tak dlouho, než je zpráva úspěšně doručena. Jestliže k úspěchu nedojde do 72 hodin, je SMS nenávratně smazána. O úspěchu či neúspěchu může SMS centrum informovat odesílatele, pokud o to má zájem.

V mobilu tedy číslo SMS centra musí být pevně nastaveno, v opačném případě by textová zpráva nemohla být odeslána. Nutností je ukládat toto číslo v mezinárodním tvaru (začíná na +420). Pokud by tak nebylo, v zahraničí (a po zářijovém přečíslování ani v ČR) by SMS z vašeho mobilu neodešla.

? Dosud se mi nezměnil název operátora na mém displeji z PAEGAS CZ na T-Mobile CZ. Mohu tomu nějak pomoci?

Změna názvu operátora na displeji mobilního telefonu na T-Mobile CZ proběhla během měsíce července a na začátku srpna. Změna byla provedena speciální SMS zprávou, která upravila tu část SIM karty, kde je uložen název operátora. Pokud patříte mezi ty, kterým na displeji zůstal nápis PAEGAS CZ a chcete to změnit, máte tyto možnosti:

Nejprve zkontrolujte, zda používáte mobil uvedený v následující tabulce. Tabulka obsahuje mobilní telefony prodávané, tedy i odzkoušené Radiomobilem, které změnu názvu podporují. Pokud tomu tak není, na displeji se zobrazuje název uložený přímo v mobilu, s názvem uloženým na SIM kartě tedy nespolupracuje. Zde by pomohla buď výměna mobilního telefonu za novější typ, anebo v některých případech nahrání nového firmwaru mobilu. Po vložení SIM karty do nového nebo nově upgradovaného mobilu se ukáže nový název.

Pokud je váš mobil v tabulce uveden, a přesto se na displeji skví nápis PAEGAS CZ, bude nutné vyměnit SIM kartu. Ne všechny SIM karty totiž změnu názvu umožňují. V tom případě nezbývá nic jiného, než zajít do značkové prodejny a požádat o výměnu SIM kartu za novější typ nejlépe s T-Mobile Navigátorem. Výměna vás bude stát 400 Kč.

? Oskar blokuje doručování e-mailů z některých adres (např. něco@mrx.cz, něco@smsplus.cz, něco@alekto.cz) na e-mailové adresy mobilních telefonů. Lze to nějak obejít?

Každý operátor (nejen Oskar) se brání náporu SMS zpráv z těchto adres. Vždy záleží přímo na poskytovateli těchto služeb (Mr.X, SMS PLUS, Alekto.cz, atd.), zda dokáže blokování obejít. Nástin toho, jak operátoři SMS zprávy z internetu blokují, naleznete v článku "Z e-mailu na mobil a zpět" v PC WORLDu 1/2002. Bohužel, žádný zaručený způsob, jak byste vy, jako uživatel těchto služeb, mohl blokování operátorů obejít, neexistuje.

? Mám telefon Nokia 3210 s adaptérem na 3 SIM karty. Proč je nemohu používat najednou (zároveň)? Kódem *3370# už mě nebaví mezi kartami přepínat.

Jak jste se zmínil v dotazu, jediným pohodlným způsobem, jak přepínat mezi SIM kartami v mobilech Nokia, je právě kód *3370#. Ten resetuje mobilní telefon a nahrazuje tak méně pohodlnou možnost, jak vypnout a opět zapnout mobilní telefon, aby mohlo dojít k přepnutí mezi SIM kartami. (U novějších mobilních telefonů Alcatel je to kód ###337*07#. Pokud víte o dalších kódech pro přepnutí z jednoho mobilu na druhý, prosíme, napište nám.) Žádná možnost, jak na vašem mobilu používat souběžně více SIM karet, neexistuje. Mobilní telefon Nokia 3210 totiž může pracovat jen s jedinou SIMkou. Aby mohl být mobil přihlášen k síti, musí být naladěn na frekvenci nejbližšího vysílače. Nikdy nesmí dojít k tomu, aby na naprosto stejné frekvenci byly naladěny dva blízké vysílače jednoho operátora, natož dvou konkurentů. Naprostá většina mobilních telefonů má pouze jeden elektronický obvod na nastavování frekvence, a tudíž se ke dvěma vysílačům na dvě frekvence zároveň nemůže naladit. Řešení i když nákladné pro vás máme: pomineme-li používání tří mobilů najednou (což je značně nepraktické), můžeme využít služby přesměrování hovorů. Toto dovolují naši operátoři T-Mobile, Eurotel a Oskar pro všechny paušální programy, ale Oskar i pro své předplacené karty Oskarty. Tak můžete být stále k zastižení na všech třech vašich telefonních číslech, aniž byste musel přepínat mezi SIM kartami. Ani volající nic nepozná. Nevýhoda je zřejmá: Při přesměrování platíte za spojení z přesměrovaného čísla na příjmové.

? Dotkne se přečíslování i vytáčeného připojení k internetu? Jedná se mi o to, zda dojde ke změně vytáčeného čísla.

Jak je snad již všeobecně známo, k přečíslování všech telefonních čísel dojde v noci z 21. na 22. září. Tato změna se dotkne i těch, kteří se k internetu připojují pomocí modemu a linek Českého Telecomu.

Po přečíslování se budou stará čísla (začínající na předčíslí 097) jevit jako nedostupná. Stačí však malá úprava telefonního čísla, a vše bude v pořádku: Smažte u vytáčeného telefonního čísla úvodní nulu a vše bude fungovat jako dřív.

Číslo poskytovatele připojení k internetu změníte takto: V menu Internet Exploreru vyberte položku "Nástroje" "Možnosti internetu.". Přejděte na záložku "Připojení", označte připojení, které používáte, a klikněte na tlačítko "Nastavení". Přes tlačítko "Vlastnosti" se dostanete na okno svého připojení. Zde upravte telefonní číslo tak, jak je popsáno výše (umažte úvodní nulu). Pokud máte zaškrtnutou položku "Používat směrová čísla země a vlastnosti vytáčení", zaškrtnutí zrušte a změnu potvrďte.

? Koupil jsem si novou Oskartu. Chtěl bych využít Oskarovy nabídky 10 korun za celý hovor. Jak si tento tarif mohu aktivovat?

10 korun za libovolně dlouhý hovor (maximálně 60 minut) do sítě Oskar se týkal pouze prvních 30 000 kusů vydaných Oskaret. Ty byly samozřejmě rozebrány velmi rychle a ostatní předplacené karty Oskara již tuto možnost nenabízejí. Tyto první Oskarty však nemusí být tak výhodné, jak se na první pohled zdá: Jestliže se místo kamarádovi na Oskara dovoláte do jeho hlasové schránky a po 5 sekundách zavěsíte, už vám bude kreditu strhnuto oněch 10,50 korun (včetně DPH). Na druhé straně se vyplatí při dlouhých hovorech. S "obyčejnou" Oskartou zaplatíte za půlhodinový hovor do vlastní sítě 30 x 3,15 = 94,50 Kč, s Oskartou 30 000 zaplatíte stále jen 10,50 Kč.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

§§§§§


Rychlokurz: Golden Selection Notes – Dejte řád svým poznámkám

Karel Šredl

c02p0470

Vítám vás u dalšího dílu našeho pravidelného seriálu Rychlokurz, kde pro vás vybírám jen to nejlepší z programů s nejlepším poměrem cena/výkon.

Dnes se podíváme na program Golden Selection Notes. Ti z vás, co jsou anglicky nadáni, vědí, že slovíčko notes znamená poznámky. Vyzkoušel jsem několik variant, jak si ukládat různé poznámky a informace, od žlutých lepících papírků až k programům, které vám ony žluté papírky virtuálně lepí na vaši pracovní plochu. Ať tak nebo tak, nakonec jsem skončil zavalen papírky, ať už skutečnými, nebo těmi virtuálními. Řekl jsem si, dost! Potřebuji něco, co mým poznámkám dodá řád.

INSTALACE

Instalační soubor, tedy alespoň ten, který se dostal do ruky mně, byl archiv ZIP o směšně malé velikosti 836 KB. Tento soubor rozbalte (programem WinZip nebo třeba Wincommanderem) a kromě několika informačních textových souborů v něm najdete jediný instalační EXE-soubor. Ten spusťte...

Vlastní instalace je velice jednoduchá proč z ní také dělat něco složitého, že? Odsouhlaste autorům jejich licenční podmínky zaškrtnutím volby I agree with... V těchto podmínkách vám autoři dávají k neomezenému užívání tento program a vy jim na oplátku slibujete, že na něm nebudete vydělávat, tedy že ho nebudete prodávat, pronajímat, ale ani upravovat atd. Já jsem jim to s klidným svědomím slíbil. V dalším okně ještě zadáme požadované cílové umístění programu, a instalace je hotova. Jednoduché, rychlé...

PRVNÍ SPUŠTĚNÍ

Pokud jste na posledním instalačním okně nezrušili zaškrtnutí volby Run installed application (Spustit nainstalovanou aplikaci), zjistíte, že vám na systémové liště vedle hodin přibyla ikona . Ta patří právě nainstalovanému programu. Najedete-li na ni kurzorem myši, objeví se vám první šikovná věc malý jednoduchý kalendář. V naší "free" verzi vlastně neumí nic jiného než zobrazit dny, ale přesto je svojí okamžitou přístupností více než užitečný.

Nyní klikněte na vlastní ikonu programu . Objeví se před vámi hlavní okno i s předpřipravenými informačními poznámkami od autorů. Nic si z toho nedělejte, že před sebou vidíte angličtinu. Naše první akce bude, že přepneme GS Notes do češtiny. V menu "File" přejděte na nabídku "Language" a z bohaté nabídky jazyků si zvolte češtinu. Pro obvzláštní masochisty doporučuji např. tradiční čínštinu nebo nám "bližší" maďarštinu .

Pamatujte si, že při každém spuštění se vám automaticky nahraje ten datový soubor, který jste měli otevřený při ukončování programu. Chcete-li si tedy vytvořit svůj vlastní, soukromý soubor třeba na zakryptovaném disku, pak prostě vytvořte nový datový soubor (menu Soubor \ Nový CTRL+N) a následně ho uložte na požadované místo (menu Soubor \ Uložit jako). Příště již budete pracovat s tímto souborem...

NASTAVENÍ

Tak, máme před sebou program, který na nás mluví pěkně česky. Jako vždy, podíváme se nejdříve na to, co nám dovolí nastavit. Z menu "Soubor" vyberte volbu "Nastavení" (nebo jednoduše klikněte v řádku ikon na ikonku ). Objeví se hlavní a zároveň jediné nastavovací okno.

V levé části okna máme jakési 4 kategorie nastavení uspořádané hierarchicky (jak jinak) do stromu. Začněme tou první, pojmenovanou "Společné". V té nastavujeme převážně práci programu s datovým souborem a chování hlavního okna. Mně se nejvíce líbilo nastavení naznačené na obrázku, ale nastavování je právě o tom přizpůsobit program uživateli, takže hlavní rozhodování ponechám na vás. V kategorii "Lišty" si prostým zaškrtnutím zvolíte, jaké ikony chcete mít zobrazené v řádku ikon. Kategorie "Dialogy" zase umožní zaškrtnutím zvolit, pro jaké akce požadujeme potvrzení uživatele netradiční způsob, ale upřímě řečeno mně se velmi zalíbil. V kategorii "Poznámky" nastavujeme vzhled editoru poznámek.

JAK NA TO

Máme nastaveno, a čeká nás už přímo práce s programem.

Jak jsme uvedli na začátku, program slouží pro rychlé ukládání dat (ve formě poznámek dokumentů) do hierarchické stromové struktury. Ona hierarchie nám pak pomůže udržet si v dokumentech přehled a sama obsahuje spoustu informací (priority, pořadí...). Jak tedy postupovat? K vytvoření stromu potřebujeme znát jen dvě činnosti. Jednou je vložení podřízeného záznamu (menu Dokument \ Přidat \ Poznámky nebo Adresář [Insert]) a druhou je vložení záznamu za aktální záznam do stejné úrovně (menu Dokument \ Přidat za současný [Alt+Insert]). Vyzkoušejte si tyto činnosti, ať je máte zažité.

Pokud je potřeba změnit umístění uzlu, ať už je třeba ho v rámci dané úrovně přesunout nahoru či dolů (třeba pro zvýšení či snížení priority), nebo je nutno změnit úroveň a přesunout uzel na úplně jiné místo (například do větve Archiv), tak toto můžete provést jednoduchým přetažením daného uzlu myší na novou pozici konkrétně na pozici nadřízeného uzlu (nebo přes menu Dokument \ Posun...).

Na tomto místě je potřeba říci, že program zná dva typy uzlů. Uzel "Poznámky" slouží, jak už název napovídá, k samotnému ukládání dat. Uzel má svůj název (zobrazený v levém okně) a obsah (zobrazený v pravém). Do obsahu můžeme psát text různými fonty, styly, barvami, s odrážkami i bez odrážek. Avšak to není vše. Přes schránku nebo ze souboru Windows můžeme do obrázku vkládat obrázky a vůbec libovolný formátovaný dokument. Chcete si to vyzkoušet? Dobrá. Třeba ve Wordu nebo ve vašem internetovém prohlížeči označte obrázek nebo text (doporučuji buď jedno, nebo druhé, ne obojí), stiskněte Ctrl+C, přepněte se do programu, zvolte poznámku (nebo vytvořte novou z menu Dokument \ Přidat \ Poznámky) a v těle stiskněte Ctrl+V. Zvolený text nebo obrázek by se měl objevit ve vaší poznámce. Nutno ovšem upozornit, že náš program podporuje pouze základní funkce RichTextu, takže výsledná vložená poznámka nemusí vzhledově úplně odpovídat originálu. Také současné vkládání textu a obrázku mi nějak skřípalo, ale pokud se vám obrázek nevloží správně s textem, vložte ho podruhé samotný bez textu na správné místo v poznámce. Tentokrát se vloží podle našich představ. Navíc nemusíme vkládat pouze bitmapové obrázky, ale poznámka si poradí i s vektorovými typy. Vkládání nemusíme provádět jen přes schránku (i když jsem tuto možnost využíval nejvíce), ale i přímo ze souboru. V menu "Vložit" si vyberte buď volbu "Obrázek" (typy gif, bmp, ico, emf, wmf), nebo "Text ze souboru" (typ rtf). Poznámka může také obsahovat podřízené záznamy (uzly) jak typu adresář, tak typu poznámka. Pokud si chcete zaznamenat například vývoj nějakého projektu, který obsahuje několik podúkolů (a ty zase další podúkoly), vytvoříte si v levém okně strukturu poznámek, kde nejvyšší uzel bude samotný projekt a pod ním budou jednotlivé podúkoly. Do těla poznámek pak zaznamenávejte pokroky i problémy s konkrétním úkolem.

Druhý typ uzlu se nazývá "adresář". "Adresář", jak název napovídá, je vlastně velmi podobný adresáři ze systému souborů, dokonce má i velmi podobnou ikonu. Slouží pro to, aby do něj byly ukládány další adresáře a poznámky. Pokud se na uzel "adresář" podíváme (klikneme na něj v levém okně), uvidíme tabulku se seznamem adresářů a poznámkami, které obsahuje. Řeknete si, že "Adresář" je vlastně jakási okleštěná poznámka bez těla. Máte částečně pravdu. "Adresář" využijete tam, kde nepotřebujete ani tolik zaznamenat nějaký text do uzlu, ale potřebujete vidět spíše informace o době vytvoření či poslední změně v podřízených uzlech. Kliknutím na záhlaví sloupce tabulky pak můžete rychle a jednoduše podřízené uzly setřídit a zjistit, které poznámky již dlouho nebyly modifikovány (a tedy např. na kterých úkolech se nepracuje). Popravdě řečeno, program umožňuje pohlížet na uzel typu poznámka stejně jako na adresář (menu Dokument \ Prohlížet jako adresář), takže tato výhoda "adresáře" je poněkud pofidérní. Přesto jsem sám uzel adresář několikrát využil.

ZÁVĚR

Program Golden Selection Notes je rychlý a šikovný pomocník pro ty, kteří mají rádi svá data uložená na jednom místě a dokonale utříděná. Je vždy připraven rychle a jednoduše posloužit. Svou cenou 0 Kč a tím, že za ním není schovaný žádný Spy program, jeho poměr cena/výkon rapidně stoupá. Navíc ho můžete bez problémů přenést na disketě. Kalendář zobrazující se po najetí myší nad ikonu programu je pak už taková třešnička na dortu, avšak třešnička opravdu sladká.

Má i několik neduhů, hlavně zjednodušené formátování v těle poznámky a nemožnost upravit tabulku tamtéž dokáže občas lehce pozlobit, ale používáním časem najdete ten zprávný způsob, jak k zápisu poznámek přistupovat. Přeci jen je vidět, že se jedná o odlehčenou free verzi profesionálnějšího produktu. Ještě lehce vylepšit přesun uzlů po struktruře, editaci poznámek, přidat prohledávání, případně extra vazby a myslím, že by se tento software stal nezbytnou výbavou mého počítače. Rozhodně se budu těšit na každou novou verzi...

Domovská stránka: www.tgslabs.com/index.php3

§§§§§


Konečně klid! I.

David Čepička, annette Kniffler

c02p0476

Neustálé bzučení vašeho počítače může člověku časem lézt pěkně na nervy. Ovšem nemusí tomu tak být. Vaši povykující bedýnku jednoduše ztišíte tím, že ji cíleně a efektivně zvukově odizolujete.

Ať chcete či nechcete, faktem je, že nepřetržitý hluk vašemu zdraví zrovna neprospívá a negativně se také podepisuje na vaší pracovní výkonnosti. Takovým zdrojem neustálého hluku je i váš počítač se všemi jeho nejrůznějšími větráčky, pevnými disky, CD a DVD mechanikami. Podle jedné z anket se 91 procent lidí pracujících s počítačem cítí rušeno hlukem. Přitom podle seriózních vědeckých výzkumů by stačilo snížení hladiny hluku o 6 decibelů [dB(A)] při práci u psacího stolu, aby se zabránilo vzniku 52 % chyb a aby se značně snížilo riziko nehod či onemocnění.

Shrnuto a podtrženo: Postarejte se o klid a ztište si svůj počítač! Nedá to zas až tolik práce, pokud se na tuto záležitost pořádně zaměříte. V tomto článku vám nabízíme k přečtení několik návodů a rad, jak s minimální námahou dosáhnout maximálního efektu. Sami jsme vyzkoušeli několik cest vedoucích ke ztišení počítače a vybrali jsme pro vás ty nejefektivnější. Ty vám v tomto článku popíšeme včetně výsledků, kterých jsme při našich testech dosáhli.

Příprava: Stanovte ten největší zdroj hluku ve vašem počítači

Každý počítač vyžaduje, co se týče přístupu ke snížení jeho hlučnosti, svůj individuální přístup. Velmi totiž záleží na tom, které komponenty způsobují hlučnost počítače. Na tuto otázku si nejsnáze odpovíte, když sundáte boční stěny počítače, pak jej zapnete a budete pozorně poslouchat hluk vycházející ze vnitřku. Hlavními podezřelými zpravidla bývají chladič mikroprocesoru, zdroj a větráček umístěný na grafické kartě či větráček umístěný přímo v počítačové skříni. Mnozí výrobci počítačů na těchto komponentách šetří a neberou ohled na jejich co možná nejnižší hlasitost při běžném provozu koneckonců se tyto položky do seznamu obvyklých komponent počítače ani nezapisují.

Co se týká vašeho pevného disku, pak jeho hlučnost nejsnáze zjistíte během jeho defragmentace.

Izolace: Jak zklidnit i ten nejhlučnější počítač

Pro každého je asi nejsnáze proveditelné ztišení počítače pomocí zvukově izolačního materiálu. Tento způsob se však ne vždy vyplatí a samozřejmě může rovněž přinést některé nesnáze. Jde o to, že izolace značnou měrou ovlivňuje výměnu tepla uvnitř vašeho počítače. Jak tento problém co nejsnáze vyřešit a jaké zkušenosti jsme my sami s různými materiály udělali, se dočtete v odstavci Odhlučnění pomocí izolačních materiálů.

Nebojíte se zasáhnout do vnitřního uspořádání počítače? Další možností, jak ztišit váš počítač, je totiž právě výměna komponent, které nadělají nejvíce rámusu, například větráček na mikroprocesoru nebo zdroj, za jejich tišší kolegy. Při výměně je ovšem zásadně důležité použít ty správné "náhradníky" a při jejich montování do počítače zachovat několik pravidel. V našem článku si tedy rovněž přečtete několik tipů pro nákup a instalaci jednotlivých komponent.

Rozčiluje vás svým hlukem zejména pevný disk? I na ten se zaměříme, a to v části nazvané Tišší pevné disky.

A na čem máte postavený svůj počítač? Pokud neustále stojí na tvrdém podkladu, měli byste tento stav co nejrychleji změnit. Tvrdá země totiž hluk počítače významně zesiluje. Jako nejvhodnější podklad pro počítač se jeví koberec, případně kus pěnové hmoty. Pro naše testy jsme použili 1 cm silnou desku z pryže potaženou vrstvou látky.

Pomoc při rozhodování: Co vám prozradí výsledky našich testů

Prováděli jsme celou řadu testů, při nichž jsme měřili, o kolik tišší bude počítač při použití různých metod odhlučnění. Snížení hlučnosti jsme potom vyjádřili v decibelech [dB(A)]. Tato jednotka byla použita za podmínek daných vyhodnocovací křivkou, realisticky popisující úroveň hlasitosti vnímanou lidským uchem při hladině hluku pod 55 dB(A) při zapnutém hlukoměrném filtru A. Abyste si mohli udělat hrubou představu o úrovni hluku, pak její snížení o 10 dB(A) vnímá člověk asi jako snížení hlasitosti na polovinu.

Hraniční hodnota pro úroveň hluku v okolí pracoviště je definována podle pracovních nařízení na hladinu 55 dB(A) pro převážně duševní práci. Je-li tato hodnota dlouhodobě překračována, může vést u člověka až k poruchám spánku. Doporučená úroveň hluku se pohybuje v rozmezí 30-40 dB(A), což odpovídá přibližně šeptání.

Pro ty, co si chtějí udělat ještě přesnější obrázek o tom, co to je decibel, uvádíme tabulku s názvem Decibel: Co to je?, kde najdou seznam běžných zvuků a jim odpovídající hodnoty právě v decibelech.

Nákup nehlučného počítače: Jak najít tichý počítač

Potřebujete stejně tak či tak nový počítač? Pak byste měli zjistit pokud možno už při koupi, jak je na tom s hlučností. Mnozí výrobci se sice starají o to, aby jejich produkt nedělal příliš velký rámus, přesto mnohé v současnosti prodávané počítače jsou stále ještě dosti hlučné.

A jak v obchodě zjistíte, jak je nějaký počítač hlučný? Přístroj, který se vám zdá tichý, se může u vás doma v obývacím pokoji projevit jako pekelný stroj. Proto již při nákupu dbejte na to, zda je počítačová skříň dost mohutná, a že výrobce použil u zdroje a větráčku mikroprocesoru málo hlučné komponenty. Kromě toho byste měli dát přednost počítačům, u nichž nejsou žádné větráčky na grafické kartě či v počítačové skříni.

Decibel: Co to je?

Podle pracovních nařízení je na pracovišti povolena trvalá hlučnost maximálně o velikosti 55 dB(A). Co to konkrétně znamená, si uvědomíte nejsnáze porovnáním se zde uvedenými hodnotami.

Odhlučnění pomocí izolačních materiálů

Ten, kdo si chce dát s odhlučněním svého počítače pokud možno co nejméně práce, pravděpodobně zvolí metodu izolování počítačové skříně některým ze zvukově izolujících materiálů. Toto řešení však zdaleka není samospasitelné a vůbec ne nejideálnější. Vyvstává totiž další problém, a to ten, že izolační materiály neizolují pouze zvuk, ale rovněž zabraňují úniku tepla z počítače.

Přes stěny počítače totiž odchází do okolí 30-40 % tepla, které se v tomto případě zadrží ve skříni, a v důsledku toho se teplota všech komponent uvnitř zvýší. A co se stane pak? Máte-li ve skříni větrák měnící výkon v závislosti na teplotě, po provedení izolace bude pracovat daleko rychleji a tím také hlučněji. Kromě toho se trvale zvýšená teplota zcela jistě podepíše na životnosti všech komponent uvnitř počítače.

1. Co nakoupit: Náklady na montáž a materiál

Izolační materiál pro osobní počítač by měl co nejlépe pohlcovat zvuk, ale naopak co možná nejméně izolovat tepelně což však běžně dostupné korkové materiály nedokáží. V tomto bodě na nás nepřesvědčivěji zapůsobila sada Silentstar (podle velikosti stojí od 27 do 60 eur, tedy podle nynějšího kurzu asi 900-1 800 Kč, a je dostupná například na internetové adrese www.low-noise.de). Další její výhodou je to, že existuje v provedení pro mini-, midia big tower a dále existují i sady pro ty, kteří tohoto materiálu potřebují o něco více. Jako alternativu vám můžeme doporučit také dobrý Noiseblocker Evolution EQ (jeho cena se pohybuje okolo 60 eur a je dostupný například na internetové adrese www.com-tra.de).

Neméně důležité pro nás byly i náklady na montáž. Nejrychleji se samozřejmě pracuje se sadami, které jsou již přímo naměřeny pro váš typ počítačové skříně, například materiál Magic-Fleece pro Chieftec Midi Tower (cena se pohybuje okolo 50 eur, k dostání je například na internetu na adrese www.noisecontrol.de).

Principiálně jsou samolepicí materiály pohodlnější než ty, u nichž musíte používat speciální tavnou pistoli, jak je tomu například u jinak velmi vhodného materiálu Pro Silence Basic Pack (cena se pohybuje okolo 40 eur pro minia miditower a okolo 50 eur pro big tower; zakoupit se dá na adrese www.silentmaxx.de).

Existuje rovněž i možnost zakoupit si přímo skříň, která je už tímto odhlučňujícím materiálem vybavena, ovšem zde vám stejně práce a času jako u lepení zabere vyndání komponent ze staré skříně a jejich následné vložení do skříně nové.

Všímejte si rovněž zápachu jednotlivých materiálů. Tak kupříkladu sada Akasa, která stojí okolo 21 eur a je k sehnání na internetové adrese www.overclockingcard.de, je typická svým velmi štiplavým zápachem.

2. Montáž: Kolik plochy počítačové skříně smíte bez obav pokrýt

Zpravidla se polepují pouze části bočních stěn, víko, dno, zadní stěna, zdroj, šachty pro disky a diskové mechaniky a vnitřní strany umělohmotného krytu skříně. Přitom by ale měly všechny větrací otvory potřebné pro průchod vzduchu zůstat otevřené. Čestná výjimka z tohoto pravidla platí pro větrací otvory na bočních stěnách skříně, které se zakrýt mohou.

Pokud si koupíte sadu izolačního materiálu, naleznete v něm kousky různé tloušťky. Zatímco na stranu proti základní desce můžete použít ten nejsilnější materiál, ty tenčí jsou vhodné zejména na šachty disků a diskových mechanik, zdroj a na drobná místa vedle základní desky.

Nalepte tedy všechen materiál a po nalepení jej pevně přitiskněte. Dávejte přitom pozor na to, aby se pozice izolačního materiálu nedala změnit. Místa potřebná pro zkompletování skříně musí zůstat volná, aby skříň byla těsná. Nedoporučujeme vám zužitkovat veškerý materiál za každou cenu, neboť zbytky, které vám zůstanou a nalepíte je někam jen proto, aby vám nezbyly, asi sotva nějak významně přispějí k zvukové izolaci vašeho počítače.

3. Použití: Dobrá zvuková izolace, ale snadné zvyšování teploty

Podle našich zkušeností se jako nejlepší produkt ukázal Set Silentstar, jenž u našeho počítače s mikroprocesorem Pentium III (bez větráčku regulujícího výkon podle teploty) dokázal pracovat až o 4,8 dB(A) tišeji. Teplota uvnitř skříně vzrostla ze 42 na 44 ?C což ovšem není žádný důvod ke znepokojení. Významnou se ukázala spojitost s typem větráčku. Když počítač pracoval s větráčkem regulujícím svůj výkon v závislosti na teplotě uvnitř počítače, bylo ztišení počítače daleko menší, neboť větráček pracoval rychleji a tedy část úsilí vynaloženého do zvukové izolace přišla vniveč. Při testu na počítači s mikroprocesorem Athlon s větráčky na procesoru a zdroji regulujícími otáčky v závislosti na teplotě jsme dokázali při použití materiálu Pro Silence snížit hladinu hluku maximálně o 3,3 dB(A). Při použití větráčků bez regulace v závislosti na teplotě bylo zklidnění ještě o 1 dB(A) větší. Přitom teplota uvnitř skříně se nezměnila.


Konečně klid! II.

Odhlučnění pomocí izolačních materiálů

Náklady: 600-1 800 Kč

Čas: 20-45 minut

Snížení hlučnosti: 3,3-4,8 dB(A)

Hodnocení: Doporučení: Silentstar, podle velikosti v ceně 27-60 eur, dostupné na internetové adrese www.low-noise.de

Výměna zdroje

Výměna zdroje může ke zklidnění vašeho počítače přispět velmi výrazně. Ovšem při této operaci je namístě koncentrace a preciznost, neboť v opačném případě byste mohli způsobit na hardwaru počítače více škody než užitku. A proto pozor na takové výrobky tišící váš počítač, u nichž musíte vyměňovat pouze část zdroje, jako například jenom větráček. To je třebas příklad sady firmy Verax (v případě zájmu si podrobnější informace můžete najít na internetové adrese www.verax.de; cena tohoto výrobku se pohybuje okolo 150 eur, variantu bez větráčku pro grafickou kartu pořídíte již za 115 eur například na internetové adrese www.pcsilent.de). Zdroj může však otevřít pouze elektrikář, protože člověku neznalému hrozí nebezpečí úrazu elektrickým proudem.

1. Co nakoupit: Jak naleznete skutečně tichý zdroj

Ne každý drahý zdroj je i zdrojem tichým. Výrobci počítačů se totiž především zaměřují na jeho výkon, a proto se zcela určitě vyplatí informovat předem. Hodnotám, které udává výrobce ty uspokojivé jsou v rozsahu od 19 do 22 dB(A) byste měli věnovat patřičnou pozornost. Ovšem pozor: Tyto údaje platí jen při běhu naprázdno a o tom, jak bude zdroj hlučet při plném výkonu, vám řeknou jen málo.

Při výběru zdroje se právě velmi doporučuje zaměřit se na jeho chlazení, neboť právě zde se vyskytuje příčina hluku. Má váš zdroj pouze jeden jediný větráček na zadní straně, nebo má vespod ještě jeden? Dvojvětráčkové uspořádání je v tomto případě tou lepší volbou. Podporuje totiž naprosto ideální proudění vzduchu v počítači, a to zepředu zespoda směrem dozadu a nahoru. Tím obecně vylepšuje teplotní poměry uvnitř počítače, a za příznivých okolností pak nejsou třeba žádné další větráčky na jiných komponentách uvnitř. Je jasné, že samozřejmým předpokladem, aby zdroj i se dvěma větráčky běžel tiše, je to, aby se jednalo o speciální tiché typy větráčků s možností regulace jejich výkonu v závislosti na teplotě.

2. Co nakoupit: I výkon zdroje je velmi důležitý

Nezbytným požadavkem na zdroj není jen to, aby pracoval pokud možno co nejtišeji, ale aby nabízel i dostatečný výkon. Pokud výrobce zdroje uvádí, že je tento vhodný pro osazení do počítačů s procesory Pentium 4, případně Athlon, pak jeho výkon bohatě stačí i pro systémy s jinými procesory. Pro obyčejného uživatele výkon zdroje 350 W bohatě postačuje.

Většina počítačových skříní dnes podporuje standardní formát ATX, ovšem není tomu tak u všech. Existují tak počítače, jež jsou koncipovány pro zdroje zrcadlově převrácené. U typů, kde se větrák zdroje připevňuje na zdroj dodatečně, si musíte zjistit, zda máte pro něj ve skříni dostatek místa. Další věcí, jež bezpochyby zaslouží vaši pozornost, jsou konektory. Máte v počítači dost zástrček toho správného druhu pro připojení větráčků? U mikroprocesoru Pentium 4 totiž potřebujete pro základní desku ještě jeden speciální čtyřpólový konektor. Z dalších drobností, které bezpochyby stojí při výběru zdroje za povšimnutí, je vypínač umístěný na zdroji, anebo třeba zvláštní zástrčka pro připojení monitoru.

Upozornění: Firma AMD prováděla test zdrojů, přičemž na adrese http://www.amd.com/de-e/Processors/ProductInformation/0,,30_118_1274_759^1039^1053,00.html uveřejnila seznam všech doporučených zdrojů pro počítače s mikroprocesorem Athlon.

3. Montáž: Snadno, jednoduše a rychle

Dříve než se pustíte do práce, musíte bezpodmínečně odpojit všechny napájecí kabely a vytáhnout napájecí šňůru ze zdi! S datovými kabely většinou nebudete potřebovat dělat vůbec nic. Odstraňte všechny šroubky, kterými je zdroj připevněn na počítačové skříni, a starý zdroj vyměňte za nový. V této chvíli je třeba připomenout, že nový zdroj by měl ve skříni velmi pevně držet, jinak by mohlo dojít k vibracím celé skříně počítače a tím i ke vzniku dalšího hluku.

Po upevnění zdroje zapojte všechny komponenty a spusťte počítač. Během startu počítače bedlivě sledujte, zdali všechny větráčky bezvadně fungují. Pokud tomu tak není, okamžitě vypněte počítač.

4. Použití: Co přináší výměna zdroje

Při našich testech jsme jednoznačně dosáhli nejnejvětšího úspěchu se zdrojem Pro Silence 420 Watt Gold Edition (podrobnější informace naleznete na adrese www.silentmaxx.de, cena zdroje se zde pohybuje okolo 90 eur). U našeho počítače s mikroprocesorem Pentium III se nám podařilo snížit úroveň hlučnosti o 10 dB(A). Za sníženou hlučnost jsme zaplatili zvýšením teploty procesoru asi o 6 ?C, což je relativně hodně, nicméně to není nic závažného.

Za povšimnutí při našich testech rozhodně stálo chování zdroje Enermax 353 W EG365P-V(E) (je k dostání na internetové adrese www.comtech.de a stojí okolo 75 eur), týkající se jeho velmi silné závislosti úrovně hlučnosti na zatížení počítače. Po půlhodinovém intenzivním testu pracoval zdroj až o 2,3 dB(A) hlasitěji. Větráček regulující svůj výkon podle teploty pracoval při zátěži maximálně hlučně. U podobných zdrojů se stejným druhem větráčku jsme přitom žádnou takto silnou závislost hlučnosti na zatížení počítače nezaznamenali.

Výměna zdroje

Náklady: 2 000-7 000 Kč

Čas: 8-15 minut

Snížení hlučnosti: 0,2-10 dB(A)

Hodnocení: Doporučení: Pro Silence Gold Edition, jehož cena se pohybuje okolo 90 eur a je dostupný na internetové adrese www.silentmaxx.de

Mikroprocesor & grafická karta

Šikovnost, opatrnost a trpělivost to všechno se od vás bude žádat, když se rozhodnete pro výměnu chladiče. Ale i přes to všechno vás můžeme ujistit, že se to vyplatí. V našich testech se výměnou chladiče na mikroprocesoru podařilo do velké míry snížit hlučnost celého počítače, a to jak u procesorů firmy AMD, tak i u procesorů firmy Intel. Náročnost celé operace a s ní související riziko záleží zejména právě na typu procesoru. Chladiče u procesorů AMD Athlon se zpravidla dají velmi snadno a rychle sundat a nasadit, zatímco u jejich obdob u firmy Intel se tato operace může protáhnout na hodinu i více. Chladiče procesorů AMD jsou tím pádem choulostivější a velmi snadno se mohou rozbít.

Tip: Zkontrolujte si po výměně větráčku jeho činnost a teplotu mikroprocesoru prostřednictvím freewarové utility Motherboard Monitor, neboť již jen několikaminutový výpadek větráčku vám může poškodit počítačové komponenty. Program naleznete ve verzi 5.1.9.1 , případně si jej můžete stáhnout též na internetové adrese http://mbm.livewiredev.com (MBM_5191.EXE, 1,54 MB). Motherboard Monitor je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP, a pokud si to budete přát, může vás varovat vždy, jakmile vámi nadefinované hodnoty pro komponenty ve skříni počítače budou překročeny což bude v případě, kdy se váš hardware vyskytne v nebezpečí. V tomto okamžiku je pak nutné počítač bezodkladně vypnout a prověřit funkčnost větráčků. Mezní teploty pro mikroprocesory naleznete na internetových stránkách jejich výrobců (www.intel.com a www.amd.com).

A nyní k samotnému programu trochu podrobněji. Samotný program samozřejmě nemůže získat potřebné informace sám od sebe, ale potřebuje k tomu patřičné senzory. Novější základní desky ve většině případů disponují alespoň jedním, některé mají senzorů několik. U starších základních desek většinou žádné senzory nenajdeme. V tomto případě se musíme tohoto hardwarového monitoringu vzdát, neboť dodatečné vybavení základní desky senzory se z finančních důvodů nevyplatí. Proto se vždy při nákupu nové základní desky informujte, zda na ní jsou senzory, kolik jich je a kde jsou umístěny. Velmi bohatý seznam základních desek se senzory můžete nalézt na internetové adrese http://mbm.livewiredev.com.

Upozornění: Řadu dat, které senzory poskytují, naleznete v BIOSu tyto hodnoty jsou sice přesné, ale nejsou to ty, které bychom potřebovali, neboť nám ukazují hodnoty bezprostředně po spuštění počítače, kdy ještě není dosaženo provozní teploty. Naproti tomu program Motherboard Monitor získává data za běžného provozu přímo ze senzorů a umožňuje nám je zobrazit v prostředí Windows.

Velmi dobře zpracovaný návod pro použití programu naleznete v nápovědě, k níž se dostanete po stisknutí tlačítka "?". Poněkud obtížnější bývá nastavení mezních hodnot. Jako první přiblížení navrhujeme zvolit teploty v rozsahu 30-60 ?C, případně 65 ?C, ovšem pro přesnější data vás odkazujeme na internetové stránky výrobců komponent, jak jsme ostatně uvedli výše. Nastavení hodnot provedete snadno klepnutím na ikonu v pravé části Hlavního panelu a následným zvolením příkazu Settings z kontextového menu. Stejným způsobem postupujte i pro zobrazení všech hodnot, pouze s tím rozdílem, že z kontextového menu zvolíte příkaz Dashboard.

Při nastavování mezních teplot je rovněž důležitá otázka přesného umístění jednotlivých senzorů. Když je senzor umístěn přímo u zdroje tepla, například na mikroprocesoru, je jasné, že bude měřit daleko vyšší teplotu než senzor umístěný kupříkladu na PCI slotu. Zvláště u starších základních desek vybavených senzory je jejich umístění často pod chladičem. Ještě jednou upozorňujeme na to, jak je důležité stanovení přesného umístění senzoru, a podle toho je také potřebné nastavit odpovídající mezní teploty.

Jestliže program Motherboard Monitor vyhlásí poplach, je třeba začít okamžitě jednat a zjistit příčinu. To znamená prověřit funkčnost větráčku a případně jej vyměnit. Pokud je příčinou přetaktování počítače nebo nový hardware, může pomoci teplovodná pasta nebo další větráček.

Máte na mikroprocesoru připevněn větráček regulující svůj výkon v závislosti na teplotě, a zdá se vám přesto hodně hlučný? Pak existuje ještě jedna možnost chladit mikroprocesor softwarově. Takovým vhodným programem je sharewarová utilita CPU Cool, jež je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Nabízíme vám ji ve verzi 7.1.1, ale lze ji také stáhnout na adrese http://www.podien.onlinehome.de/CPUCOOL.HTM (CPUCOOL9.ZIP, 2,42 MB). Chlazení procesoru v tomto případě probíhá tak, že se mikroprocesor přepne do úsporného režimu vždy, když není vytížen. To umožní snížení otáček větráčku, a tudíž i snížení jeho hlučnosti. Samotný program má ještě spoustu dalších funkcí, ostatně podobných již výše popisovanému programu Motherboard Monitor. Tak například dokáže zobrazit všechny možné údaje ze senzorů a varovat vás při překročení vámi nastavených mezních hodnot apod.

Vlastníte tak výkonnou grafickou kartu, že musí mít vlastní větráček? Pak byste se měli na něj zaměřit ve stejném slova smyslu jako v případě větráčku u mikroprocesoru.


Konečně klid! III.

Mikroprocesor & grafická karta

Náklady: 600-2 700 Kč (větráček mikroprocesoru)

500-1 200 Kč (větráček grafické karty)

Čas: 30-90 minut (Pentium)

20-40 minut (AMD)

15-30 minut (větráček grafické karty)

Snížení hlučnosti: 7,2-12,7 dB(A) (větráček mikroprocesoru)

4,2-5,5 dB(A) (větráček grafické karty)

Doporučení: Verax P16 (větráček mikroprocesoru, jehož cena se pohybuje okolo 70 eur, a výrobek je dostupný na internetové adrese www.pcsilent.de) Zalmans ZM17CU (větráček na grafickou kartu, použití na vlastní nebezpečí) k dostání je na internetu na adrese www.silentmaxx.de v ceně okolo 25 eur

1. Co nakoupit: Ne každý drahý větráček je také nehlučný

Pro každý jednotlivý typ mikroprocesoru existuje na trhu široký výběr chladičů a mezi nimi je spousta údajně tichých modelů. Většina chladicích systémů se skládá z větráčku a chladiče. Jelikož tím nejhlučnějším je právě větráček, neměli byste při jeho výběru činit žádné kompromisy. V následující kapitolce věnované přímo větráčkům si budete moci přečíst, které z nich skutečně pracují potichu. Ovšem i samotný chladič jako spojovací článek mezi větráčkem a mikroprocesorem ovlivňuje hlučnost provozu. Čím lépe vede teplo, tím pomaleji se pak může větráček otáčet. Nám se jevil jako poměrně dobrý chladič Global Win TAK 58 pro patici A (462) čili pro procesory Athlon a též pro patici firmy Intel s označením 7/370/FCPGA do frekvence procesoru 1,7 GHz. Výše zmíněný výrobek se dá sehnat na internetové adrese www.overclockingcard.de za cenu okolo 36 eur. Má poměrně zdařilý design s hliníkovým jádrem, které je ohrazeno lamelami rovněž z hliníku. Mnoho kvalitních chladičů je také vybaveno ve spodní části měděnou destičkou, neboť měď velmi dobře odvádí teplo. V našem testu ale pro zkoušený model Miprocool II od výrobce Tiger Electronics měď zrovna nepřinesla žádné vylepšení ani co se týče hluku, ani co se týče teploty.

Pokud máte dostatek času a peněz, pak si pro snižování teploty procesoru můžete zvolit systém založený na chlazení vodou. Vhodným zástupcem této skupiny produktů je třeba sada Inovacool Kit 2 v ceně asi 230 eur, jež je k dostání na internetové adrese www.overlockingcard.de. Vodní chlazení je prakticky bezhlučné. Jeho montáž je však velmi riskantní a vyžaduje zručného člověka. Také pasivní chladiče neprodukují žádný hluk, například Zalmans ZM17CU, který je určen pro grafické karty. Stojí okolo 25 eur a je k dostání na internetu na adrese www.silentmaxx.de. Skládá se pouze z jednotlivých měděných plátků, které dobře vedou teplo, tedy bez jakéhokoliv větráčku. Protože pasivní chladiče leží svou výkonností hluboko pod chladiči aktivními, hodí se tento produkt pouze pro chlazení čipu grafické karty, pro chlazení mikroprocesoru je nedostatečný.

Při výměně chladiče u grafické karty však mějte v každém případě na mysli, že porušujete záruční podmínky, neboť nebezpečí poškození zvýšenou teplotou v tomto případě o hodně roste.

2. Co nakoupit: Chladič nesmí být příliš těžký

Těžké chladiče mají tu výhodu, že při stejných otáčkách větráčku vykazují větší výkon v chlazení než jejich lehčí kolegové. Hmotnost chladiče však může mikroprocesoru velmi ublížit. Tak například doporučuje firma Noise Control při montáži svého dosti neskladného chladiče Silverado, jehož hmotnost je pro zajímavost 410 gramů, aby se potom s počítačem pokud možno vůbec nehýbalo. Mohlo by totiž snadno dojít k ulomení umělohmotných úchytek patice procesoru.

Pokud přes všechna varování si budete chtít nějaký robustní a těžký chladicí systém pořídit, v každém případě byste si měli prověřit, zda se vám skutečně do počítačové skříně vejde, a to ještě nejlépe tak, aby neblokoval místo pro vložení dalších komponent.

3. Montáž: Vyžaduje koncentraci a preciznost

Tak především je nutné upozornit na to, že procesory jako Intel Pentium III či AMD Duron jsou velmi náchylné k mechanickému poškození a jedna poškozená hrana bohatě stačí k tomu, abyste celý čip zničili. Nejprve odpojte počítač od elektrické sítě a otevřete skříň počítače. Pro naprosto přesnou práci potřebujete před vlastní výměnou chladiče vyndat základní desku ze skříně. Poznamenejte si ale předtím umístění všech zástrček. Naproti tomu budete pro výměnu chladiče na grafické kartě pouze potřebovat vyndat ji ze slotu. Základní desku nebo grafickou kartu položte na nějakou měkkou podložku, například pěnovku, abyste žádnou z komponent během práce nepoškodili. Vzhledem k tomu, že pracovní postup se liší od jednoho typu součástky ke druhému, měli byste se bezpodmínečně pečlivě seznámit s manuálem, dodaným k příslušné komponentě.

Obecně je důležité, aby samotný procesor byl naprosto rovný a jeho povrch aby byl čistý, dříve než na něj nasadíte chladič. Pečlivě proto odstraňte naprosto všechny zbytky, co zbyly po chladiči předchozím. K tomu vám pomohou vaše nehty na rukou, a bude-li třeba, pak také nějaký roztok obsahující líh, kupříkladu 70% roztok lihu.

Upozornění: V žádném případě nepoužívejte na čištění procesoru žádné ostré předměty, a to ani na odolný povlak nečistot, neboť už malý škrábanec může procesor, případně čip grafické karty významně poškodit.

Na vyčištěný procesor nebo grafický čip poté naneste tenkou vrstvičku teplovodné pasty, čímž zajistíte co možná nejlepší přenos tepla z procesoru do chladiče. Některé chladiče používají pro lepší přenos tepla místo teplovodné pasty speciální podložku, kterou stačí jednoduše na procesor položit.

Při nasazování chladiče musí být tlak, jímž působíte na procesor, co možná nejrovnoměrněji rozložen, aby nedošlo k prasknutí některé části chladiče. Po nasazení chladiče připojte jeho napájení, nejlépe přímo na síťový zdroj.

Doporučení: Spusťte počítač při otevřené skříni a prověřte, zda chladič, nebo spíše větráček, skutečně pracuje. V opačném případě je třeba počítač okamžitě vypnout, jinak vám celý procesor shoří!

4. Použití: Ne vždy je nový chladič přínosem

Výsledky našich testů s bezhlučnými chladiči mikroprocesorů byly značně rozkolísané. Bezkonkurenčním vítězem se stal chladič Verax P16 určený pro Pentium 4 na patici 478. K dostání je na internetové adrese www.pcsilent.de a jeho cena se pohybuje okolo 70 eur. Tento chladič dokázal u našeho počítače s mikroprocesorem Pentium 4 snížit hladinu hluku až o 12,7 dB(A), a to přitom dokázal teplotu procesoru udržet na stejné úrovni jako byla u hlučného chladiče původního. To je naprosto bezkonkurenční úspěch.

Na druhé straně nejhorší výsledky jsme získali u chladiče Miprocool II od firmy Tiger Electronics, jenž byl určen pro mikroprocesor Athlon do verze 2100+ a Pentium III do frekvence 1,33 GHz. Pro porovnání se jeho cena pohybuje kolem 50 eur a je k sehnání na internetové adrese www.lindenberger.com. Ačkoliv vzhledem k jeho vybavení sestávajícímu z měděné destičky, větráčku s výkonem regulovaným v závislosti na teplotě včetně velkých lopatek větráčku se dalo od něj čekat jen to nejlepší, na našem počítači s mikroprocesorem Athlon byl o plných 7,2 dB(A) hlučnější. A tuto hlučnost nemohl kompenzovat ani jeho výkon. Procesor byl totiž při testu s tímto chladičem průměrně o 3 ?C teplejší v porovnání s jeho předchůdcem, jenž byl neznačkový (noname).

U testů prováděných na grafické kartě byly naše výsledky daleko jednotnější. Tak například s chladičem od firmy Verax určeným pro grafickou kartu jsme dosáhli snížení úrovně hlučnosti až o 5,5 dB(A).

Větráčky do počítačových skříní a další

Že jsou větráčky zdrojem hluku, o tom není pochyb. Nicméně díky takovým vymoženostem, jakými jsou regulace otáček v závislosti na teplotě, speciálně uzpůsobený tvar lopatek a obzvláště vysoce kvalitní ložiska, pracují některé modely značně tišeji než většina jejich lacinějších kolegů, kteří převažují ve většině běžných počítačů. Užasnete, když vám prozradíme, na kolik vás takový přechod na tišší větráček přijde. A když ještě ke všemu máte ve svém počítači kromě větráčku na procesoru a zdroji navíc větráček v počítačové skříni, pak byste právě u něj měli pečlivě zauvažovat o jeho správné volbě. Větráčky se do skříní počítačů instalují vcelku snadno a jsou i cenově poměrně výhodné. Ostatně u počítačů s mikroprocesorem Athlon se tyto větráčky vyskytují velmi často kvůli zajištění nezbytného dodatečného chlazení.

1. Co nakoupit: Rozhodněte se pro větráček regulující výkon v závislosti na okolní teplotě

Jistě jste si již prohlédli skříň vašeho počítače a tedy i víte, jak velkým větráčkem ji můžete vybavit. Ovšem jak najít ten nejtišší typ větráčku z celé té spousty sortimentu na našem trhu? Za prvé významně omezíte výběr již tím, že se zaměříte pouze na výrobky představující větráčky s výkonem regulovaným na základě teploty. Faktem totiž je, že tyto modely pracují značně tišeji než ty obyčejné, a to zejména tehdy, kdy počítač není plně vytížený. Rychlost otáček větráčku je totiž odvislá od teploty okolního prostředí. Není-li tedy chlazení právě potřeba, otáčí se rotor větráčku jen pomalu a tím nenadělá tolik hluku. Při vzrůstu teploty se otáčky rotoru plynule zvyšují. Regulace však nefunguje u všech modelů stejně dobře. Nejlepší zkušenosti jsme učinili s regulovatelnými větráčky od firem Papst a Verax. Modely bez regulace výkonu v závislosti na teplotě jsou vždycky tím horším řešením, protože v každém okamžiku pracují na plný výkon a tedy i s maximální hlučností.

2. Co nakoupit: Speciálně tvarované lopatky větráčku snižují jeho hlučnost

Tvar lopatek významným podílem určuje, s jakou účinností bude proud vzduchu veden na místo, kam je potřeba. Čím menší je tato účinnost, tím hlučněji větráček pracuje. V tomto ohledu existuje mnoho rozdílů, přičemž asi nejvíce pozitiv mají podle našeho názoru větráčky s radiálním tvarem lopatek produkované firmou Verax. Podle výrobce pracují přibližně rychlostí od 1 200 do 3 400 otáček za minutu. V porovnání s otáčkami obyčejných větráčků, které točí asi 5 000krát za minutu, je to skutečně dost málo. Rovněž důležitá je velikost lopatek. Čím je větší, tím pomaleji a také tišeji se mohou větráčky regulovatelné v závislosti na teplotě otáčet. Dalším významným faktorem jsou ložiska rotoru. Firma Papst kupříkladu pracuje se speciálními kuličkovými ložisky. Firma Global Win zase vyrábí větráčky s relativně výhodným poměrem cena/výkon.


Konečně klid! IV.

Větráčky do počítačových skříní a další

Náklady: 300-700 Kč za větráček o rozměrech 40 x 40 mm

600-1 500 Kč za větráček o rozměrech 80 x 80 mm

Čas: 15-20 minut

Snížení hlučnosti: 0,2-5,5 dB(A)

Hodnocení: Doporučení: Papst 3412NGMV, jenž je k dostání asi za 30 eur na internetové adrese www.papst.de

3. Montáž: Výměna větráčku je jednoduchá, rychlá a pohodlná

Výměna větráčku ve skříni počítače není nijak zvlášť náročná. Vyšroubujte nejprve z počítačové skříně starý větráček a odpojte jeho napájecí kabel. Pozor: Nedotýkejte se při této operaci lopatek větráčku, neboť byste mohli velmi snadno poškodit ložisko. Nyní namontujte větráček nový. Nezapomeňte všechny šroubky pevně dotáhnout, abyste tím zamezili vzniku jakýchkoliv dalších vibrací. Takto vzniklý hluk by se skříní ještě zvětšil a výhoda tichého větráčku by se tímto úplně vytratila. Nakonec připojte napájení větráčku nejlépe přímo ke zdroji elektrického proudu.

4. Použití: Výměna větráčku je nejsnazší a nejrychlejší cestou ke snížení hlučnosti

Největší vliv měla výměna větráčku v počítačové skříni při našich testech u nejhlučnějšího počítače, v jehož útrobách byly takové větráčky hned dva. Poté, co jsme provedli jejich výměnu za větráčky od firmy Papst s regulací výkonu v závislosti na teplotě, pracoval počítač asi o 4,5 dB(A) tišeji. Při výměně se konkrétně jednalo o modely 3412NGMV a 4312MV, přičemž jejich cena je okolo 30 eur, případně 52 eur a jsou k dostání na internetové adrese www.papst.de. Při plném zatížení, tedy při vysokých otáčkách obou větráčků, se úroveň hlučnosti snížila na pouhé 2 dB(A). Teplota ovšem zůstala pořád konstantní. Pro výměnu větráčku jsme potřebovali ani ne 15 minut ztišení počítače tímto způsobem tedy bylo velmi rychlé.

Tišší pevné disky

Už i váš pevný disk už vás začíná rozčilovat tím svým neustálým hlukem a co je možná ještě horší, ten rámus co se ozývá, pokud je z něj potřeba načíst, případně na něj zapsat nějaká data. Pevný disk můžete ztišit softwarově, a to pomocí speciální funkce implementované v těchto komponentách, anebo prostřednictvím speciální zvuk izolující skříňky. Další alternativou může být i koupě nového pevného disku. Během loňského roku se totiž vyráběly pevné disky, jež jsou ve srovnání s jejich předchůdci daleko tišší. Přesto byste měli při výběru pevného disku obětovat trochu jeho výkonu a vybrat si model, který pracuje maximálně při 5 400 otáčkách za minutu například Maxtor D540X 4D080H4. Obecně totiž platí, že čím se pevný disk rychleji otáčí, tím je hlučnější. A pevné disky obecně patří k těm největším zdrojům hluku v počítačích.

1. Softwarové snížení hlučnosti: Nevýhodou je snížení výkonu

Softwarově můžete pevný disk ztišit prostřednictvím speciálních utilit pro tzv. Automatic Acoustic Management (AAM). Tato funkce je sice podle všech předpokladů implementována ve specifikaci pro ATA/Atapi6, pravdou ale také je, že je necháno na libovůli výrobce pevných disků, zda ji do firmwaru svých výrobků zabuduje, či ne. Pakliže váš pevný disk výše zmíněnou funkci podporuje, pak jej můžete ztišit právě takto, ovšem zaplatíte za to sníženým výkonem disku. Po aktivaci této funkce se totiž čtecí/zápisová hlava pohybuje o něco pomaleji, čímž narůstá přístupová doba k uloženým datům. Přesnější informace o nárůstu přístupové doby se můžete dozvědět na adrese www.tecchannel.de/hardware/505/3.html.

A jak je to vlastně s podporou funkce AAM u pevných disků? Ne všechny tuto funkci podporují. Firmy IBM, Maxtor a Seagate jsou jejími průkopníky a několik svých novějších modelů již touto funkcí vybavily. Firma Western Digital je bude za krátkou dobu následovat.

Připravili jsme pro vás dvě utility: První z nich je program IBM Feature Tool, který je určen pro disky firmy IBM a je zdarma dostupný i na internetové stránce www.storage.ibm.com/hdd/support/download.htm#FeatureTool. Utilita je určena pro operační systémy Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP (IBMFTOOL-INSTALL.EXE, 1,75 MB, existuje i verze pro Linux soubor IBMFTOOL-INSTALL-IMG.BIN, 1,40 MB). Dále k této utilitě patří ještě dva PDF soubory obsahující dokumentaci (v angličtině). Soubor IBMFTOOL-MATRIX.PDF obsahuje přehled pevných disků IBM a jejich specifikaci. Zde se také dozvíte, zda váš pevný disk podporuje AAM. Další soubor s názvem IBMFTOOL_USERGUIDE.PDF obsahuje manuál k programu IBM Feature Tool.

Druhou utilitou je freewarový program Amset 4.00, jenž je určen pro pevné disky firmy Maxtor. Jak již bylo zmíněno výše, najdete jej , případně na internetu na www.maxtor.com (SETACM.EXE, 156 KB). Program je určen pro operační systémy MS-DOS, Windows 95/98 a NT4.

Potěšitelné je, že pokud budete pracovat s pevným diskem v režimu AAM, bude sice pomalejší, na druhou stranu spotřebuje méně elektrického proudu a za normálních podmínek se jeho životnost prodlouží.

Upozornění: Firmy IBM a Seagate dodávají podle svých vyjádření pevné disky v režimu optimalizovaném na výkon, naproti tomu firma Maxtor dodává část disků již od výroby s firmwarem nastaveným na tichý provoz. Koupíte-li si nový pevný disk, nejprve prověřte, v jakém režimu vůbec pracuje. Při instalaci utilit ovlivňujících AAM je obecně nutné dávat pozor na to, že se jedná o utilitu určenou zejména pro operační systém MS-DOS, proto byste ji neměli pouštět v operačních systémech Windows, neboť v těchto případech hrozí ztráta dat.

Vlastníte pevný disk od firmy IBM? Pak máte výhodu v tom, že instalační software si vytváří svoji vlastní spouštěcí disketu. U disků od firmy Maxtor si ji naproti tomu musíte sami vytvořit. K tomu účelu vložte do mechaniky disketu, spusťte program Příkazový řádek a v něm zadejte příkaz sys c: a:. Na takto vytvořenou spouštěcí disketu potom zkopírujte programové soubory aplikace Amset a nastartujte počítač z diskety. Do tiššího režimu pak kupříkladu pevný disk od firmy Maxtor uvedete, když v programu Příkazový řádek MS-DOS zadáte příkaz Amset /quiet. V tomto případě budou do tiššího režimu přepnuty všechny pevné disky Maxtor instalované na vašem počítači. Není možné do tohoto režimu přepnout pouze jeden z nich.

Upozornění: Utilita Amset rozeznává pouze pevné disky připojené k EIDE rozhraní. U řadičů Raid se může přihodit, že tyto disky rozpoznány nebudou. Po vypnutí a opětném zapnutí počítače budou disky pracovat v tišším režimu.

2. Snížení hlučnosti pomocí dalších doplňků: Méně hluku

Chtěli byste se současně a jednou pro vždy zbavit hluku vydávaného pevným diskem při jeho provozu a při čtení/zápisu dat? Pak byste se rozhodně neměli vyhýbat vybavení pevného disku dalšími součástmi. Jednou z výhodných investic může být koupě nástavců tlumících vibrace pevného disku například rámečky No Vibes, které můžete sehnat ve variantě pro jeden palec vysoké pevné disky za 23 a pro 1,6palcové pevné disky za 28 eur na internetové adrese www.noisecontrol.de. Pevný disk je v tomto případě umístěn na dvě gumičky, čímž jsou odděleny od počítačové skříně, která vibrace zesiluje. Gumičky navíc vznikající vibrace tlumí. Pozor při montáži jestliže má váš disk ostré hrany, měli byste je bezpodmínečně nejprve oblepit třeba páskou, aby nepoškodily již zmíněné gumičky. Nejvíce nepříjemné je to, že poškozené gumičky neprasknou hned, ale až za několik týdnů.

O něco dražší variantou jsou speciální šuplíky, které jsou zvukově izolovány. Přibližně za cenu 40 eur seženete na internetové adrese www.pcsilent.de šuplík Silent Drive. Než se rozhodnete pro koupi ať už rámečku nebo šuplíku, vyzkoušejte, jestli máte pro ně v počítačové skříni dostatek místa.

Tišší pevné disky

Náklady: 0 Kč (software)

690-1 200 Kč (příslušenství)

Čas: 15 minut (software)

25-60 minut (příslušenství)

Snížení hlučnosti: 1,5-2,0 dB(A)

Hodnocení: Doporučení: Rámečky určené k montáži na pevný disk, jejichž cena se pohybuje v rozmezí 23-28 eur. K dostání jsou na internetové adrese www.noisecontrol.de

3. Použití: Nákup dalšího příslušenství se může vyplatit

Náš testovací počítač vybavený diskem Western Digital Caviar 153AA pracoval při vynuceném nepřetržitém čtení/zápisu dat o 1,5 dB(A) tišeji, když byl vybaven rámečky, než původně. Při umístění disku do speciálního šuplíku klesla úroveň hluku ještě o něco více, a to o 2 dB(A).

CD a DVD mechaniky

Určitě řada z vás patří mezi uživatele, kteří vypalují CD disky, rádi poslouchají při práci u počítače hudbu nebo pracují hodně s daty z CD disků. Pak vás možná trochu znervózňuje ta hrozná zvuková kulisa, která doprovází CD-ROM a DVD mechaniky. Jejich výrobci se neustále snaží zvyšovat jejich rychlost, což má tu nevýhodu, že s rostoucí rychlostí roste i jejich hlučnost. Taková 50rychlostní CD-ROM mechanika se točí rychlostí okolo 11 000 otáček za minutu! Naše testy ukázaly ještě jednu skutečnost, a to že míra hlučnosti je silně závislá na výrobcích jednotlivých mechanik. Tak například jsme zjistili, že 40rychlostní mechanika Benq CRW-4012P pracuje daleko tišeji než mechanika Plextor Plexwriter 40/12/40A.

A co proti tomu dělat? Koneckonců možnosti snížení úrovně hluku jsou zde omezené. Nejprve zkontrolujte, zda máte mechaniku skutečně pevně namontovanou. V opačném případě vznikají vibrace a ty jsou právě dost slyšet. Celá řada CD-ROM a DVD mechanik se dále ještě nechá softwarově zpomalit, čímž se dá snížit i jejich hlučnost. Jako vhodný software k tomuto účelu vám můžeme doporučit sharewarový program CD Bremse, který je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Naleznete jej ve verzi 1.21, případně si jej můžete stáhnout na internetové adrese http://home.t-online.de/home/Joern.Fiebelkorn/cdbremse.htm (CDBREMSE.EXE, 727 KB). Pro správnou funkci programu je vyžadován ASPI ovladač. Pakliže se chcete dozvědět, zda i vaše mechanika s tímto programem spolupracuje a do jaké míry se dá u ní snížit její rychlost, podívejte se na internetové adrese www.cd-bremse.de do seznamu podporovaných mechanik.

Z hlediska hardwarového existuje další možnost, jak snížit úroveň hlučnosti CD-ROM a DVD mechanik. Ta spočívá v přemístění vnitřních komponent počítače do speciální skříně s přední zásuvnou deskou (záklopkou), která je zepředu přikryje. Takovou skříní je například Chieftec CS 901. Bohužel není zvukově izolována a dodává se bez zdroje. Stojí asi 76 eur a dá se sehnat na internetu na adrese www.frozen-silicon.de. Když je záklopka umístěná před šachtami pro diskové mechaniky uzavřená, do značné míry snižuje hlučnost mechanik ve umístěných skříňce. Úroveň hluku můžete dále snížit i tím, že skříň včetně klapky opatříte izolačním materiálem. Další skříň, kterou vám můžeme doporučit, je Silentmaxx ST-11, jíž si můžete opatřit na internetové adrese www.silentmaxx.de v provedení miditower za 116 eur a v provedení bigtower za 136 eur. Opět se dodávají bez zdroje. Výhodou této skříně je, že už je vyložena izolačním materiálem. Ovšem pozor: Ve standardním provedení není záklopka zvukově izolována a za její vyložení korkem si výrobce účtuje dalších asi 15 eur.

Varování: Jestliže se rozhodnete si takovou skříň opatřit, uvědomte si, že existují programy, které ovládají vysunování a zasunování mechaniky. U nich musíte bedlivě sledovat jejich činnost. Neboť když například program pro vypalování zkusí při uzavřené klapce vysunout právě vypálený CD disk, může se vypalovačka snadno poškodit.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0477

? Prosím vás o radu s následujícím problémem. Na svém PC DURON 850 jsem měl nainstalovaná Windows 98 a provedl jsem upgrade na Windows Me. Při upgradu se instalační program zeptal, zda chci zazálohovat starý systém, na což jsem (na radu, kterou jsem někde vyčetl) odpověděl kladně a pokračoval v instalaci. Instalační program provedl zazálohování Windows 98 do samostatných složek a instalace Windows Me proběhla úspěšně. Nyní provozuji spokojeně Windows Me, a rád bych se zbavil zálohových složek původního systému, protože zabírají zbytečně místo na disku, ale nevím jak. Vymazat nejdou (jsou chráněny proti mazání, změna atributů nepomáhá a nabootovat do DOSu a smazat je zde, jako tomu bylo ve Windows 95/98 také ve Windows Me, nejde). Ani způsob "Přidat/ubrat programy" nemá volbu zrušit nebo odinstalovat zálohu starého systému.

Nepotěším vás, ale z Windows to smazat nejde. Windows Me si tento adresář hlídají a mazání nedovolují. Musíte adresář vymazat z DOSu. Nevadí, že jej Windows Me nemají, lze použít bootovací disketu např. z Windows 98. Tím se z chráněného adresáře stane normální a vy jej pak dosovými příkazy můžete smazat. Doporučuji externí příkaz deltree.

? V Internet Exploreru v menu Nástroje/Možnosti sítě Internet nemůžu nastavit domovskou stránku, kterou chci. Nemám prosvícené možnosti. Stalo se mi to při nějakém brouzdání po internetu nebo při nějakém stahování. Zkoušel jsem odinstalovat a znovu nainstalovat IE5, ale žádná změna. Nějakým způsobem to pracuje, protože když dám obnovit výchozí nastavení, tak se nastaví domovská stránka Microsoftu.cz. Jak udělat znovu aktivní tlačítka: "Použít aktuální, Použít výchozí, Použít prázdnou"?

Pravděpodobně došlo k zápisu do registrů, kde byla zakázána možnost editovat tyto položky. Takovéto problémy se bez detailní znalosti MS produktů těžko řeší. Navrhuji přeinstalovat IE vyšší verzí. Zároveň se obracím na čtenáře, zdali se někdo nesetkal s podobným problémem a ví jak jej elegantně řešit.

? Nejde mi vypnout standardně PC. Mám Windows XP Professional. Při vypnutí Start-Vypnout se počítač odhlásí, ale nevypne. Na obrazovce se vypíše "Nyní můžete počítač vypnout". Teprve poté mohu PC vypnout ručně hlavním startovacím spínačem.

Problém bude v neexistenci ovladače automatického řízení spotřeby. Windows by sice měla rozpoznat, že deska umí softwarové vypnutí, ale ve vašem případě se tak nestalo. Příčinou může být i nastavení BIOSu, sekce Advanced Power Management. Zkuste nejprve zjistit, zda se funkce APM vyskytuje v Ovládacích panelech Windows (v české verzi pojmenovaná jako Řízení spotřeby), a pokud ano, podívejte se jaké je její nastavení. Není-li v Ovládacích panelech, je třeba doinstalovat ovladač. Ten seženete na internetu na stránkách prodejce počítače (jde-li o značkový stroj) nebo u výrobce základní desky.

? Prosím vás o radu ohledně Outlook Expressu (v.6). Při odesílání e-mailů se počítač nespojí se serverem a hlásí: "Připojení k serveru se nezdařilo. Účet:..., Server: 110, Protokol POP3, Port:110, Zabezpečení (SSL): Ne, Chyba zásuvky: 10060, Číslo chyby: 0x800CCC0E." Můžete mi prosím poradit, jak toto odstranit, popř. jak službu e-mail správně nastavit?

K nastavení Outlook Expresu, resp. jakéhokoliv klienta obecně, potřebujete znát několik údajů o síti poskytovatele internetu. Jedná se o jméno (příp. IP adresu) serveru pro odesílání zpráv (SMTP) a totéž pro server pro přijímání zpráv (POP3). Dále potřebujete znát váš e-mailový účet a heslo k němu. Obvykle jsou tyto položky stejné jako přístupové jméno a heslo do sítě providera, ale nemusí tomu tak být. Tyto údaje by měly stačit pro nastavení poštovního klienta. Pokud se využívá jiný poštovní protokol nebo nějaká přídavná služba, je třeba informací více. Vždy platí, že tyto údaje musí dát k dispozici poskytovatel sítě, ke kterému se připojujete a u něhož jste registrován. Někteří poskytovatelé mají velmi podrobné návody, jak konfigurovat poštovní klienty a prohlížeče na svých webových stránkách.

Aby se při spuštění Outlook Expresu začalo vytáčet spojení, je třeba v Internet Exploreru (v jeho vlastnostech na záložce Připojení) definovat přihlašovací jméno do sítě poskytovatele, lze uložit i heslo a je třeba zvolit připravené Dial-up připojení, jímž se systém má připojit. Podle chyby, kterou uvádíte, je špatně (nebo vůbec) zadán POP3 server. Místo jména nebo IP adresy se objevuje číslo 110, které do této položky nepatří.

? Nedávno jsem s jedním přítelem diskutoval nad tím, jak by se dal nejlépe zabezpečit počítač heslem. Došli jsme k závěru, že nejlepší je asi heslo v BIOSu. Já jsem se chtěl zeptat, jestli je toto opravdu ten nejlepší způsob. Probírali jsme také jak by se toto heslo dalo obejít, ale zde jsme k žádnému kloudnému úsudku nedospěli. Jde vůbec toto heslo obejít, a pokud ano, jak?

Asi vás nepotěším, ale v zásadě lze obejít každé heslo, jde jen o to "co to bude stát" (čas, úsilí apod.). Heslo v BIOSu je zapsáno v CMOS paměti, takže stačí když na chvíli odpojíte baterii napájející CMOS, a je to. Pokud baterie nejde vyjmout, jsou na desce jumpery, které odpojení zajistí. Po odpojení baterie BIOS o počítači nic neví, takže po jeho startu dojde k autodetekci zařízení. Výjimečně se může stát, že je třeba něco nastavit ručně. Některé počítače mají BIOS ještě zreplikovaný na speciální partition disku a tam pak je to složitější. Přibude ještě operace s diskem. Jsou i počítače, kde není na první pohled jasné jak baterii vyřadit z činnosti a návod má jen autorizovaný servis.

Co se týká otázky, zda je to nejlepší způsob zabezpečení, lze odpovědět až po zvážení ostatních okolností, tj. k čemu počítač bude sloužit, kde bude umístěn, zda budou citlivá data umístěna na něm nebo na jiném počítači (serveru) atd. Heslo BIOSu je určitě dobré zabezpečení v případech, kdy se kolem počítače stále něco děje a kdy by jeho rozmontování bylo okolí velmi podezřelé.

? Provedl jsem stažení aktualizací Windows XP z internetu, něco kolem 15 MB. Rád bych tuto aktualizaci uložil třeba na CD-R je nějaká možnost najít stažené soubory ve Windows a provést jejich zálohu?

Aktualizace Windows přes internet je myšlena a udělána tak, aby se systém přímo aktualizoval. Zálohy nebo stažení těchto upgradů, obávám se, nejsou možné. Nevylučuji, že upgrade jako takový (např. za určité období) může vyjít jako Service pack apod. z důvodů použití v průmyslu (nelze na každém firemním počítači pouštět aktualizaci přes internet kam by správce a firma přišli...). Takovýto Service pack by měl být dostupný na stránkách Microsoftu. Jedno je jisté soubory, které se natáhly do vašeho počítače při aktualizaci, nemáte šanci dohledat bez nějakého speciálního softwaru (jenž pravděpodobně neexistuje).

? Od letošního března vlastním notebook Presario. Po spuštění systému se mi stále zobrazuje výzva na update McAfee (mám verzi 5). Zajímalo by mne, jakožto začátečníka, zda se má tento program po zakoupení PC zaregistrovat. Jinak, připojil jsem se na uvedenou internetovou adresu a nedokázal jsem se jakožto laik v anglickém jazyce na těchto stránkách zorientovat. Po zakoupení vašeho časopisu jsem uvítal, že na vašem CD nabízíte update pro McAfee i pro mou verzi. Stáhl jsem si tedy zmíněný program, ale vyskytl se při spuštění problém s tímto hlášením Unable to read from registry. Nevím v čem je chyba, budu rád, kdybyste mi s tímto pomohli.

Registrace softwaru je věc dobrovolná a je na vašem uvážení, zda ji provedete či nikoli. Na registraci se váže podpora produktu, zasílání nabídek na různé updaty a informace o nových (příbuzných) produktech. Některé antivirové programy registraci vyžadují, protože na jejím základě získáte přístup k updatovaným virovým databázím. Ze stránek www.mcafee.com nevyplývá, že by registrace byla nutná. Problém se čtením registrů by mohl být způsoben (i minimální) odlišností verzí programu McAfee, nebo může jít o odepření přístupu uživateli, který nemá administrátorská práva. Ujistěte se, že jste administrátorem stroje (u systémů NT), a zkuste se přece jenom prokousat anglickými internetovými stránkami výrobce a update provést odsud. Pokud by se vyskytla stejná chyba, bude asi nejlepší program přeinstalovat.

? Při startu PC hlásí CMOS checksum error. Po stisku F1 se Windows 98 normálně nabootují. Myš musím mít s redukcí na COM2, při přehození na COM1 při připojení na internet myš zatuhne (nikoli PC). Na COM2 běhá normálně. Problém nastal asi přidáním druhého pevného disku.

Program SiSoft Sandra hlásí dvě myši, nemělo by to vadit, ale zkuste tu nepoužívanou odinstalovat (odebrat). Error v CMOSu bývá obvykle způsoben docházející baterií pro CMOS nebo nějakou chybou zařízení. Dožívající baterie se projevuje tak, že v CMOSu jsou po startu nesmyslné hodnoty a je obvykle potřeba nastavit parametry disků atd. Jelikož však nové BIOSy umějí detekovat téměř vše samy, uživatel to ani nemusí poznat.

Nezdá se mi, že by přidání hard disku ovlivnilo chování myši, ani ten Checksum. To je vlastně kontrolní součet, který se provádí matematickou cestou z dat uložených v CMOSu, a výsledkem je jedno číslo. Toto číslo se uloží na speciální pozici v CMOS paměti když něco měníte v nastavení BIOSu. Při startu počítače se provede stejný matematický postup a porovná se výsledek s dříve uloženým číslem. Pokud nesouhlasí, vypíše se výše uvedená chyba. I kdyby v CMOSu byly z hlediska hardwaru úplné nesmysly, kontrolní součet to neovlivní. Obecně se kontrolní součty používají všude tam, kde je potřeba rychle zjistit konzistenci dat. Abych jenom neteoretizoval, uvedu jednoduchý příklad test parity.

Přenáším tok dat rozdělených po 8 bitech, a chci si nějak pojistit, zda přenos probíhá dobře. Přidám tedy ke každé osmici ještě jeden bit a tam budu zapisovat 1, když je počet 1 obsažených v těch přenášených 8 bitech sudý, a 0 je-li lichý. Zařízení, které data přijímá, si samo počet jedniček spočítá a porovná 9. bit s tím, co mu vyšlo. Je to kontrola velmi jednoduchá a pozná pouze lichý počet chyb. Přesto se takto data kontrolují, protože pokud je něco špatně, určitě se nekazí jen sudý počet bitů a chyba se projeví. Kontrolní součet v CMOSu je založen na komplikovanějších výpočtech, které mají lepší kontrolní schopnosti. Lze vytvořit systém (typicky použito v procesorech), kdy kontrolní součet (ono číslo) přímo indikuje nalezenou chybu. To už je ale vysoká matematika.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

c02p0478

? Mám Windows XP a když při kopírování souborů klesne hladina volného místa na disku pod určitou hranici, objeví se v taskbaru ikonka disku s hláškou "Uklidit disk". A to je ten problém. Jelikož mám disk plný, tak mě to dost značně obtěžuje. A za žádnou cenu jsem nepřišel na to, jak tuto funkci zrušit.

V tomto případě bych nehledal způsob, jak zrušit tuto funkci, ale raději bych se soustředil na volné místo vašeho disku. To pro vás může být daleko větším problémem, než objevující se hláška. Když pominu jiný software spouštěný na vašem počítači, tak určitě potřebuje dostatek volného místa operační systém. Ten si ukládá na disk soubor virtuální paměti a v případě, že nebude na disku dostatek místa, může dojít ke zhroucení celého systému! V okamžiku, kdy je na disku málo místa, tak systém pracuje o poznání pomaleji a může být i velmi nestabilní.

? Minulý rok jsem si koupil novou grafickou kartu GeForce 2MX 400 PCI neměl jsem AGP slot. Vyskytly se ale problémy ve 3D, normálně mi šly pouze dvě starší hry (Soldier of Fortune a Kingpin), ostatní zatuhly většinou hned v menu nebo po chvilce (Emperor Battle for Dune vždy asi po minutě) pomohl pouze tvrdý reset. 3DMARK 2000 zatuhne také, bez problémů běží pouze "demo mode". Nainstaloval jsem nejnovější ovladače, nepomohlo to. Usoudil jsem, že to asi bude nekompatibilitou základní desky (PC 100, Slot 1 s integrovanou grafikou SIS a Celeron 533 MHz). Nedávno jsem se rozhodl postavit nový počítač, mám základní desku MSI KT3 Ultra VIA KT333 a DURON 1,0 GHz. Doufal jsem, že starou grafickou kartu ještě načas použiji, ale na novém počítači se problémy opakují! Mám grafickou kartu reklamovat?

Jestliže máte naistalovány správné ovladače a není chyba v jiném komponentu, který jste použil i v nové sestavě, tak bych se také přikláněl k tomu, že bude chybná karta. Je-li ještě v záruce, tak zkuste kartu vyreklamovat. Budete mít alespoň jistotu v tom, že je karta v pořádku. V případě, že by chyba nebyla v kartě, budete muset ověřit i další komponenty, především paměť, použil-li jste stejnou jako ve starém PC.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Můj problém se týká CD-ROM mechaniky Artec 54Xmax a kopírování hudebních CD. Po zakoupení PC s nainstalovanými Windows Me vše probíhalo, zdá se, v pořádku. Windows Me mi však nevyhovovala, a proto jsem se rozhodl pro Windows XP. Po určité době jsem potřeboval zhotovit kopii hudebního CD, a to na mechanice Yamaha. Čtení probíhalo na mechanice Artec. Až do této doby bylo vše v pořádku. Po zkopírování se u náhodných skladeb ozývalo asi půlsekundové silné zašumění, pravidelně na začátku skladeb, ale i v průběhu a to náhodně. Proto jsem vyzkoušel použít jako čtecí mechaniku Yamahu, a vše bylo v pořádku. Neváhal jsem, a mechaniku Artec jsem reklamoval. Následně mi byla mechanika vyměněna za novou, ale zjistil jsem, že problém nezmizel. Proto jsem vyzkoušel nejprve uložit skladby jako WAV soubory a posléze vypálit, vše bylo tentokrát v pořádku. Ale kopie CD na CD i s parametrem DAO se mi bez ruchů zatím nepodařila. Použil jsem Nero a Clone CD. Proto prosím o radu, jestli mám mechaniku Artec opět reklamovat, nebo je chyba někde jinde!

Z vašeho dotazu není zjevné, jakým způsobem máte obě mechaniky zapojené. Ideální je zapojit CD-RW jako master a CD-R jako slave. Při tomto způsobu zapojení dochází minimálně k chybným přenosům dat a mechaniky v malém množství případů načítají opětovně datové bloky. Ale i takto může docházet k chybám, a opravdu jediná jistota je klonované CD nejprve přenést na pevný disk. Důležité je i to, aby používaný software plně podporoval instalované mechaniky. Seznam podporovaných mechanik pro konkrétní software můžete nalézt na webových stránkách výrobce tohoto softwaru.

? Mám problém s programem MS Outlook 2000 (MS Office 2000 Premium). Inovoval jsem systém z Windows 98 SE na Windows 2000 Professional. Při instalaci mě průvodce upozornil na to, že budu muset přeinstalovat MS Outlook. Reinstalace se spustila po inovaci, ale když vložím CD, tak systém tvrdí, že instalační balíček data1.msi na CD není platný. Pro spuštění Outlooku prý chybí OMINT.DLL, který jsem na CD našel a přidal manuálně do složky s MS Outlook. Stále však nejde spustit.

Tento problém je poměrně běžný. Předpokládám, že používáte stále stejné instalační CD, a problém tedy není zde. Jedná se o chybu v service packu. Zkuste nejprve znovu instalovat service packy, a nepodaří-li se ani potom Outlook přeinstalovat, tak odeberte celou MS Office a proveďte zcela novou instalaci.

? Chtěl bych vás poprosit o radu, jak vyřešit problém s tiskem dokumentu ve Wordu 2000. Na monitoru vypadá vše v pořádku, ale když chci tento dokument vytisknout, vytiskne se mi s mezerami uprostřed slova např. počí tač, ch ová se nebo nashled anou. Počítač mám nový AMD Athlon 1 200 MHz, tiskárna je asi šest let stará STAR LC 240 jehličková. Operační systém Windows 98. Zkoušel jsem odinstalovat a znovu nainstalovat tiskárnu, zkušební stránku to vytisklo vzorně. Ve Wordpadu také nejsou problémy. Napadá mě jen vysvětlení, že se snad nemá rád Word 2000 s Windows 98. Pomohlo by nainstalovat Office 97? Bylo by možno provozovat pod Windows 98 Office XP?

Začnu u druhé části dotazu. Office XP samozřejmě na Windows 98 provozovat můžete, ale tímto způsobem bych problém neřešil. Myslím, že se naskýtá několik jednodušších možností. Zaměřte se na následující oblasti.

Máte správný ovladač pro tiskárnu? Na internetu určitě najdete nové ovladače. Tiskárny jsou prodávány v různých modifikacích a nějakého písmene v označení tiskárny si člověk nemusí všimnout, ale ovladač už může být pro konkrétní zařízení nefunkční. Je nutné dát si pozor i na to, je-li ovladač určen pro váš operační systém. Používáte správné fonty, které jsou určeny pro Windows 98? Máte správně nakonfigurovaný paralelní port? Zkontrolujte nastavení v Setupu BIOSu i v samotných Windows.

Zkuste změnit v menu nastavení tiskárny tiskový procesor z RAW na EMF či naopak. Zde můžete nastavit i možnost tisk true type fontů jako grafiky. Chyba může být, překvapivě, i ve špatném driveru grafické karty!

? Dobrý den, vlastním vypalovačku FREECOM TRAVELLER II připojenou přes USB port a chtěl bych vás požádat o radu. Při vypalování hudebních CD se na kopii objevují zvukové chyby ve formě náhlých hlasitých šumů, které přeruší hudbu a jsou výrazně hlasitější než hudba sama. Nikde jsem zatím nenašel odpověď na mé problémy, a tak se obracím na váš časopis s prosbou o informace.

Všeobecně bude lepší nenapájet mechaniku z USB, ale adaptérem přes vestavěný akumulátor. Tím zajistíte, že chyby v nahrávce nejsou dány nějakými rázy ze sítě. Za předpokladu, že máte správný ovladač pro váš operační systém a vypalovací software je vhodný pro tuto mechaniku, tak zbývá už jen několik možností. Určitě bude před samotným vypalováním nutné vypnout všechny rezidentní programy a služby, jako jsou antivirové programy a podobně. Zkuste snížit rychlost vypalování CD. Když by ani to nepomohlo, použijte jinou značku, nebo typ média.

? Mám problém s Windows Me. Jde o novou instalaci na zformátovaný disk. Po určitém čase se systém odmítl vypnout a při pokusu přejít do úsporného režimu se systém opětovně spustil. Tento problém už byl otisknutý, ale odpověď byla dost všeobecná. Překontroloval jsem všechny možné problémové oblasti (software i hardware), ale žádný konflikt jsem nenašel. V knize Tipy a triky pro Win Me jsem se dočetl, že problém může způsobovat rozšířená správa napájení ACPI. Zkusil jsem teda novou instalaci bez této podpory, ale problém zůstal. Zpozoroval jsem však, že problém se objevil až při updatu antivirového programu AVG, který neproběhl korektně. Dalším pokusem bylo odinstalování ovládače ACPI a jeho opětovného instalování. Problém se odstranil, ale jen dočasně. Co ještě může způsobovat potíže? Už se mi nechce pokaždé přeinstalovávat verze Windows z Me na 98 a naopak. Nebo můžu zapomenout na národní verzi? Nejsem totiž jediný s tímto problémem. Konfigurace: Celeron 466 MHz, 192 MB RAM, čipset Via Apollo 133Pro, WD 10 GB, CD-ROM Teac 40x, zvuková karta, NVidiaTNT2 Pro 32 MB.

V tomto případě bych nehledal problém v žádném instalovaném softwaru ani softwarovém nastavení. Zde se jedná s největší pravděpodobností o hardwarovou chybu.

V první řadě bude potřeba nastavit vylepšené řízení spotřeby v Setupu BIOSu. Zvolte "minimal saving" a ve Windows zapněte funkci vylepšeného řízení spotřeby. Pokud se nejedná o jiný hardwarový problém, tak by to mělo pomoci. Zkuste ověřit hardware vašeho počítače nějakým testovacím programem, zaměřte se především na paměť a grafickou kartu.

? Po spuštění PC se mi objeví následující hlášky:

"Keyboard Error or no keyboard present"

"Cmos checksum Error Defaults loaded"

Přitom mám funkční klávesnici (odzkoušeno na druhém PC) připojenou v konektoru DIN. Na klávesnici nesvíti ani diody. Je prostě mrtvá (ale na jiném PC funguje bezvadně). Nemohl byste mi poradit, čím to asi tak může být, případně jak mám tento problém řešit?

Mám obavu, že v tomto případě vám příliš neporadím. Jisté je, že k řešení vašeho problému bude třeba servisní zásah. S největší pravděpodobností se jedná o chybu základní desky, a to buď v rozhraní klávesnice, nebo napájení. Vadný může být i samotný čipset základní desky. V každém případě můžete zkusit vyměnit napájecí zdroj počítače, a kdyby tento zásah nepomohl, tak už zbývá jen výměna samotného motherboardu.

Ohlasy čtenářů:

V PC WORLDu 4/2002 na str. 44 v rubrike FAQ sa čitateí pýta, jak obísť chybu pri inštalácii Windows XP Professional. Tento problém sa vyskytol aj mne a vyriešil som ho tak, že som v BIOSe nastavil dátum na 1.1.2002. Potom už inštalácia prebehla v poriadku. NeskÖr si inštalátor sám vyžiada nastavenie správneho dátumu a času.

jiri.kozensky@volny.cz

? Uvažuji o tom, že bych si koupil CD-RW mechaniku Teac W524E, ale vlastním starší sestavu (P166MMX, AT VA-502 Mainboard, 48 MB RAM, Windows 98, HDD 2,1GB, 1,2GB). Systém pracuje celkem svižně. Rád bych se ale zeptal, jestli je moje sestava vhodná pro tuto mechaniku. Nehrozí podtékání bufferu, nebo jiné problémy?

Myslím, že si mechaniku můžete bez obav zakoupit. Vše je otázkou správného nastavení, ale i na starším PC můžete bez problémů s novou CD-RW mechanikou pracovat.

Určitě si nastavte, bude-li to možné, DMA jak pro mechaniku, tak i pro hard disk, se kterým budete pracovat. Jestliže se vám nepodaří vytvořit CD na maximální možné rychlosti, tak zkoušejte rychlost snižovat až na takovou hodnotu, se kterou již budete pracovat bez chyb.

? Poslední dobou mi moje tiskárna HP DJ 640C nechce "nabírat" papír. Někdy jich nabere třeba i pět najednou. Slyšel jsem o jakési emulzi, která se natře na gumová podávací kolečka, ta se tak ošetří a papír již neprokluzuje. Nevíte jak se tato emulze jmenuje a kde by se dala koupit?

Jedná se o kosmetický glycerín, který můžete koupit v drogérii. Po ošetření gumových součástí podavače se situace na chvíli zlepší, ale po čase bude problém zpět a servisnímu zákroku se pravděpodobně nevyhnete.

§§§§§


Jak "p¸eţt" XP

Jakub Povolný

c02p0495

Prázdniny jsou již téměř za námi, a v průběhu oněch dvou zajisté velmi krátkých letních měsíců jste určitě správně nažhavení na třetí díl tipů pro Windows XP.

Struktura tohoto dílu je kopií dílů předchozích. Jen obsah je pochopitelně odlišný. Dnes jsem se budeme opět věnovat některých novým schopnostem, čeká nás také editace systémového registru, kterou jste si zajisté již za ta léta velmi oblíbili. Takže jdeme na to...

Defragmentace při startu

Ortodoxní odpůrci Windows mi možná neuvěří, ale nová verze tohoto operačního systému s sebou přinesla i spoustu novinek (nejen nový vzhled, který někdo označil docela vtipně za "omalovánku pro malé děti").

Mezi nové "fičury" patří také možnost automatické defragmentace hlavních systémových souborů při každém startu Windows XP. Ta bývá standardně zapnuta (nebo by alespoň měla být) a může významně přispět k rychlejšímu běhu celého systému.

O problematice defragmentace byly již v našem časopise popsány spousty stran, proto jen telegraficky. Defragmentace v podstatě urovná rozdělené soubory na pevném disku tak, aby k nim měl operační systém snažší a tím i rychlejší přístup. V dnešní době rychlých disků sice defragmentace nepřináší takový nárůst výkonu, jako tomu bylo dříve, přesto prokazatelně systému pomůže, to je bez pochyb.

Výše uvedenou funkci lze ovládat snadnou úpravou systémového registru. Jestliže máte jakékoliv pochybnosti o zapnutí nebo vypnutí automatické defragmentace, následujte níže uvedený postup.

Ze skupiny Start Spustit spusťte program regedit. Jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE SOFTWARE Microsoft Dfrg BootOptimizeFunction. Zde je důležitá položka Enable, která musí mít hodnotu Y nebo Yes, což znamená, že defragmentace je zapnuta. Pro potvrzení ukončete regedit a restartujte Windows.

Při následných startech systému se bude provádět defragmentace systémových souborů a jejich přesun na rychlou část disku.

Lepší fonty při startu

Windows se v průběhu svého vývoje změnila jak vnitřně, tak hlavně svým vzhledem. Postupně se vylepšovala jak ergonomie ovládání, tak i takové věci, jako trojrozměrná dialogová okna, nebo třeba různé metody vyhlazování obrazovkových fontů. Ve Windows XP se potom o vyhlazování fontů stará nová technologie Clear Type, která je velmi účinná, jak si vzápětí ukážeme.

Po nastartování Windows XP se vám zobrazí standardní přihlašovací okénko s titulkem Vítejte. U malého písma v přihlašovacím dialogu si toho ihned nepovšimnete, ale právě na slově Vítejte je dobře vidět, že je písmo kostrbaté a vyhlazování Clear Type vypnuté. Pokud jej chcete zapnout a mít i fonty v přihlašovacím dialogu patřičně vyhlazené, přečtěte si následující řádky.

Pro zapnutí vyhlazování je opět nutné provést malou změnu v systémovém registru Windows. Jděte tedy do menu Start Spustit a spusťte regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_USERS .DEFAULT Control Panel Desktop. Zde je pro nás důležitá položka FontSmoothingType, která je standardně nastavená na hodnotu 1. Poklepejte na ni levým tlačítkem myši a změňte její hodnotu na 2. Poté zavřete regedit a restartujte Windows.

Ihned po zobrazení přihlašovacího okna poznáte rozdíl. A pokud ani teď ne, vyberte jednoho z vašich uživatelů a pokračujte v přihlašování, při načítání příslušného uživatelského profilu se totiž fonty zase na okamžik zhorší do své původní podoby, a zde je již patrný znatelný rozdíl.

Windows XP podporují ID3!

Téměř každému čtenáři našeho časopisu je asi pojem mp3 hudby známý. Jedná se velmi dobrý kompresní algoritmus, který dokáže zmenšit záznam v klasické CD kvalitě (WAV) až 10x. Tento algoritmus je sice ztrátový, ale běžný uživatel téměř nemá šanci poznat rozdíl.

Od jisté doby dané rozvojem mp3 je možné vložit do každého souboru s hudbou další textové informace, takzvané ID3 tagy. Inteligentní přehrávače pak dovedou tyto informace číst a zobrazit je na obrazovce. Typicky je to název skladby, autor, žánr, rok výroby a další.

Windows dlouho nechtěla mít s mp3 nic společného, a pokud jste chtěli mp3 hudbu přehrávat, museli jste si stáhnout příslušné přehrávače z internetu i s patřičnými kodeky. Ve Windows XP je již mp3 formát plně podporován v novém Windows Media Playeru. Bohužel byla na poslední chvíli odebrána funkce převodu hudby do formátu mp3, nyní ji WMP dokáže pouze reprodukovat. Málokdo ale tuší, že přímo ve Windows XP je přítomna i podpora pro ID3 tagy.

Stačí najít příslušný soubor mp3, poklepat na něj pravým tlačítkem a z kontextového menu zvolit položku Vlastnosti. Pokud se jedná opravdu o mp3 soubor, najdete v dialogu vlastností novou záložku Souhrn. Na této záložce již naleznete některé kusé informace, kompletní text pak získáte stiskem tlačítka Upřesnit v pravém dolním rohu dialogu. Bohužel, jednotlivé položky nelze přímo editovat, stálo by za to tuto možnost doplnit.

Kde je Administrator?

Možná jste si již povšimli, že po klasické instalaci Windows XP vám není na přihlašovací obrazovce nabízen uživatel Administrator. To je z bezpečnostních důvodů velmi rozumné. Jedinou možností, jak se v tomto případě přihlásit jako správce, je dvojitý stisk kombinace CTRL+ALT+DEL. Poté se můžete jako Administrator přihlásit.

Koho výše uvedený způsob obtěžuje a rád by měl mezi standardní nabídkou uživatelů také pana správce, nechť si přečte následující řádky. Administrátora přidáme jednoduchou (ano, je to tu opět) editací systémového registru.

Jděte opět do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE SOFTWARE Microsoft Windows NT CurrentVersion Winlogon SpecialAccounts Userlist. V tomto klíči by se neměla vyskytovat položka Administrator. Pokud zde není, vytvořte ji tak, že poklepáte pravým tlačítkem myši do pravé části regeditu (která obsahuje seznam položek v klíči Userlist) a z kontextového menu zvolíte Nový Hodnota DWORD. Tuto položku nazvěte Administrator a poklepejte na ni ještě jednou levým tlačítkem myši. Nastavte její hodnotu na 1 při zaškrtnuté volbě Desítková. Poté zavřete regedit a odhlašte se ze systému. Při dalším přihlášení už bude Administrator na svém místě.

Zásady skupiny

Asi se ptáte, co může tento naprosto neoriginální název znamenat. Jelikož jsou Windows XP síťovým operačním systémem, obsahují mnoho administrátorských nástrojů pro nejrůznější účely. V Ovládacích panelech máte na výběr mnoho utilit, které vám se správou počítače pomohou. Jméno administrátorské utility pro nastavení systémové politiky (dříve poledit.exe) obsažené v názvu tohoto triku ale nikde nenajdete.

Jděte do menu Start Spustit a napište do kolonky gpedit.msc. Spustíte tím konzoli pro správu skupin, v níž můžete nastavovat mnoho dalších vlastností systému, které nikde jinde nenajdete. Konzole je rozdělena do dvou základních složek, Konfigurace počítače a Konfigurace uživatele.

Například v Konfiguraci počítače v sekci Nastavení systému Windows můžete snadno přidávat do jednoduchého seznamu skripty, které se mají provést po startu, ale také po ukončení Windows. Další velmi zajímavé volby najdete v položce šablon pro správu, hlavně v sekci Systém, kde je k dispozici obrovské množství vlastností systému, které povětšinou vůbec nejsou nijak definovány a je jen na vás, zda je nadefinujete a tím využijete, nebo zda je necháte spát nečinné.

To co lze provést pro všechny uživatele v rámci jednoho počítače, lze provést v další sekci i pro jednotlivé uživatele, pro každého samozřejmě odlišně. Vše se nastavuje pomocí přehledných dialogů a odpadá tak nutnost editace systémového registru ručně. Dialog vás navíc lépe navede na správné hodnoty (někdy je dokonce k dispozici i jednoduchá nápověda a vysvětlení té které funkce).

Tuto utilitu určitě zkuste a uvidíte sami.

Kompatibilita

Microsoft jako výrobce Windows XP správně předpokládal problémy se spouštěním starších aplikací pod tímto systémem. Již v prvním dílu našeho seriálu jsme se zmínili o možné úpravě systémového registru, který může v určitých případech u některých starších programů pomoci.

Editace registru ale není vše, co Windows XP v tomto směru nabízejí. Také totiž umožňují spustit problematickou aplikaci v takzvaném modu kompatibility.

Nejprve je nutné pro problematický program vytvořit klasického zástupce, např. na ploše Windows. Poté na tohoto zástupce poklepejte pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte položku Vlastnosti. V dialogu pokračujte na záložku Kompatibilita. Zde můžete jednak zvolit jeden z režimů kompatibility zaškrtnutím příslušného políčka a volbou operačního systému, který chcete emulovat, druhak zde můžete napevno nastavit v jakém rozlišení a s jakou barevnou hloubkou se má problémová aplikace spustit. To může být užitečné zejména u velmi starých her.

Pozor, mod kompatibility může být velmi nebezpečný v případě, že se budete pokoušet emulovat prostředí pro některé systémové aplikace, jako jsou antivirové programy, defragmentátory a další utility. Pro ty používání modu kompatibility vřele nedoporučuji.

Popisem použití modu kompatibility se s dnešním dílem rozloučíme. Více místa už na další triky nezbylo, pokud vlastníte dobré připojení k internetu, doporučuji navštívit místa uvedená ve vloženém článku, kde naleznete mnoho dalších užitečných rad a triků ohledně Windows XP. Příště u dalšího dílu na shledanou.

Velmi rád uvítám vaše připomínky a dotazy na redakční e-mailové adrese pcworld@idg.cz.

Intertipy pro XP

Vítám vás u třetího vloženého článku o Windows XP, ve kterém vás čeká opět mnoho odkazů na zajímavé stránky na internetu, jejichž obsahem jsou právě tipy a triky pro Windows XP. Při hledání odkazů pro tento díl jsem zaměřil své elektronické oko do českých luhů a hájů, obsahu níže uvedených WWW stránek tedy bude snadno rozumět každý čtenář našeho časopisu. Přeji vám co nejstabilnější a nejrychlejší připojení k internetu, u některých stránek ho budete opravdu potřebovat. Ať už vlastníte kterýkoliv prohlížeč, ať pracujete pod Linuxem nebo pod Windows, nastartujte své oblíbené aplikace a jedeme.

Wayne\s Windows XP

is-it-true.org/nt/xp/index.shtml

Tentokrát stránka v jazyce anglickém, barevně děsivého vzezření, ale plná tipů a triků pro Windows XP. Co tato stránka ztrácí na svém vzhledu, to dohání bohatě svým obsahem, který je navíc čitelný i pro uživatele textových prohlížečů. Tipy jsou tematicky rozdělené do pěti částí. První je administrátorská, následuje uživatelská, pokračujeme přes tipy v registru, až po seznam doporučených publikací a odkazů na další stránky s podobným zaměřením. Po tomto seznamu následují další odkazy na tipy pro jiné verze Windows a na další články z této tematické oblasti.

XP tipy a triky

www.volny.cz/ferengi/wxp_howto.htm

Výborná česká stránka s tipy a triky pro Windows XP. Tuto stránku jsme již zmínili v některém z minulých dílů tipů a triků pro Windows, nicméně v tom čase na ní bylo jen několik tipů pro vývojové beta-verze Windows XP. Dnes je již nabídka podstatně rozmanitější. Tipy jsou velmi přehledně členěny a popsány, stránka je rozdělena na sekce dle jednotlivých verzí Windows. Každá sekce potom obsahuje stejnou strukturu odkazů. Prvním odkazem je mateřská stránka Windows u společnosti Microsoft. Druhým pak samotné tipy a triky pro danou verzi. Ve třetím naleznete nejrůznější informace o tomto operačním systému a ve čtvrtém pak seznam některým programů a utilit ke stažení. Posledním odkazem je seznam dalších stránek s podobným zaměřením. Jako extra bonus si můžete stáhnout a přečíst autorovu diplomovou práci, která je také "z oboru". Vše ve velmi pěkné grafice.

Pegasoft

www.pegasoft.cz/?rubrika=63

Velmi rozsáhlá stránka, která vás hned na úvod zavalí velkým množstvím menu a textu. Stránka se zabývá jak softwarem, tak hardwarem a najdete zde skutečně vše ze světa PC. Nemá smysl vypisovat tady všechny rubriky, zaměřte svůj zrak pouze přibližně do středu této stránky, kde objevíte články s tipy pro Windows XP. Prozatím je k dispozici celých pět dílů, další určitě časem přibudou. Všechny tipy a triky jsou v češtině nebo slovenštině a jsou zpracovány velmi přehledně a úsporně, nebudete tedy čekat na jejich dlouhé stahování, pokud se připojujete přes analogový modem. Tipy jsou vždy součástí jednoho textu, lze je tedy získat všechny najednou. Z dalších částí této stránky bych mohl vyzdvihnout sekci se softwarem a utilitami pro Windows, sekci s ovladači, žurnál, či zajímavou rubriku "Vývoj cen". V dolní části stránky nechybí ani vyhledávací nástroj, který je v tomto množství informací zcela nezbytný.

Novinky.cz

novinky.cz/Index/Pocitace_a_technika/10752.html#1

Velmi dobrá stránka s trochu jiným zaměřením než tím, po kterém usilovně pátráme během hledání tipů a triků pro Windows XP. Přesto zde najdete část, jež se tomuto operačnímu systému věnuje a obsahuje také slušné množství rad. Tipy jsou rozděleny do dvou oblastí, pro začátečníky a pro pokročilé uživatele. Na začátku stránky je k dispozici kompletní seznam odkazů na jednotlivé triky, ty jsou ale umístěné na téže stránce ihned pod seznamy, takže není problém je v celku stáhnout a pročíst v klidu doma off-line. K dispozici je i slušné množství ilustračních obrázků, vše v češtině a proto srozumitelné i neanglicky mluvícím.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0496

Po poněkud delší prázdninové odmlce jste doufám již zdravě nažhavení na další díl tipů a triků pro Windows. Prázdninové informační sucho nepřineslo příliš novinek. Dnešní díl tipů a triků nijak nevybočuje z zajetých kolejí. Snad vás některé příspěvky zaujmou a pomohou vám k lepší spolupráci se systémy Windows a Office. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Upozornění

(Win 9x/Me) Je to opravdu s podivem, že jsme za všechny uplynulé díly tipů a triků nikdy nenarazili na tento velmi použitelný trik, pomocí kterého můžete zobrazit malé okno s libovolným textem před přihlášením uživatele. Toto okno se zobrazí i v případě, že pracujete s počítačem, který není na síti, a tudíž se nikam nepřihlašujete.

Jednoduchou úpravou systémového registru (ano, je to opět zde) získáte možnost informovat uživatele počítače například o déle trvajícím problému s hardwarem, nebo o nějakém nově nainstalovaném softwaru. V registrech pouze zvolíte text, který se zobrazí v titulku okénka, a potom text, který bude zobrazen v tomto okénku. Při startu se pak nadefinované okno zobrazí a čeká na stisk tlačítka OK pro potvrzení. Malé, snadné a funkční. Níže si řekneme, jak vše provést.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte až do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE SOFTWARE Microsoft Windows CurrentVersion Winlogon.

V tomto klíči pravděpodobně nenajdete kromě položky Výchozí žádnou jinou. Proto je nutné je vytvořit. Poklepejte pravým tlačítkem myši do pravé části regeditu (obsahující seznam položek klíče Winlogon) a z kontextového menu zvolte Nový Nová textová hodnota. Novou položku nazvěte LegalNoticeCaption. Obsahem této položky je text zobrazený v titulku okna. Poklepejte na položku levým tlačítkem a doplňte určený text jako její hodnotu.

Poté stejným způsobem vytvořte položku LegalNoticeText, jejíž hodnotou bude text, zobrazený přímo v okénku. Zde je tedy místo pro nějaké upozornění, nebo i pro delší informaci.

Po vytvoření obou nových položek a určení textu v nich zavřete regedit a restartujte počítač. Po restartu byste měli spatřit vámi nadefinované okénko s informací.

Jak na soubor výměny?

(Win 9x) Pokud jste po přečtení názvu tohoto triku poněkud zmateni a netušíte ani náznakem, o co vlastně půjde, možná vám pomohu. Soubor výměny je český ekvivalent pro swapovací soubor (také swap), do kterého Windows ukládají kusy operační paměti, aby jí tak ušetřily pro další spouštěné aplikace (tak nějak by to mělo být, v praxi není "memory management" ve Windows příliš inteligentní).

Tento soubor se ve standardním nastavení vytváří automaticky na disku C a má proměnnou velikost. Můžete jej najít jako skrytý s názvem win386.swp přímo v kořenu disku C.

Díky níže popsanému tipu můžete ovlivnit nejen umístění tohoto swapovacího souboru, ale také jeho název. Pomocí standardních utilit v Ovládacích panelech pak můžete i pevně určit jeho velikost.

Například pokud máte na pevném disku více instalací Windows, není problém nastavit v každé instalaci umístění i jméno swapovacího souboru, stejně tak to, aby všechny instalace mohly dohromady používat pouze jeden soubor. Tím můžete významně ušetřit místo na pevném disku, neboť swapovací soubory bývají dost velké, často i stovky megabajtů.

Umístění swapu je možné nastavit v systémovém souboru system.ini, který je umístěn v adresáři Windows. Pro editaci můžete použít jakýkoliv textový editor, soubor je normálně čitelný a přehledný. Windows obsahují utilitu sysedit, kterou můžete spustit z menu Start Spustit.

V souboru system.ini vyhledejte sekci [386Enh] a přidejte do ní řádek

pagingfile=jmeno.xxx

Poté system.ini uložte a restartujte Windows a smažte starý soubor pro swap win386.swp, který by se měl nacházet na vašem systémovém disku. Tím by měla změna vstoupit v platnost.

Nyní zbývá určit, kde se bude swap nacházet a jakou velikost bude okupovat. Pro toto nastavení jděte do menu Start Nastavení a spusťte Ovládací panely. Zde poklepejte levým tlačítkem myši na ikonu Systém a jděte na záložku Výkon. Zde stiskněte tlačítko Virtuální paměť.

V následujícím dialogu můžete určit pevný disk, na který se má swapovací soubor umístit, a také minimální a maximální velikost tohoto souboru. Po úpravách musíte opět restartovat Windows.

Pryč s animací

(Win 95) Nyní něco na odlehčení. Po čisté instalaci Windows 95 nebo Windows 98 se objeví celkem obtěžující animace šipky, která po dolní liště dojede až k menu Start. Jedná se o známou "radu" Začněte klepnutím zde.

Tato animace při startu dost zdržuje a i přesto, že po čase užívání Windows sama zmizí (ne vždy), je výhodnější se jí zbavit hned na začátku. To lze provést celkem snadnou úpravou systémové politiky v registrech.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows CurrentVersion Policies Explorer. Zde by měla být v pravé části regeditu k vidění položka NoStartBanner. Poklepejte na tuto položku levým tlačítkem myši a přepište její hodnotu na 1. Zavřete editor registru a restartujte. Animace už vás nebude obtěžovat.

Používejte Adresář

(Win 98/Me) O jisté doby, kdy se ve Windows objevil Internet Explorer a Outlook Express společně s dalšími utilitami pro internet, objevil se také velmi dobrý program Adresář. Ač se to tak na první pohled nejeví, tato aplikace si žije ve Windows naprosto nezávisle, i když ji samozřejmě například Outlook Express používá pro správu adres a kontaktů.

Adresář lze spustit z menu Start Programy Příslušenství. Jeho vstupní rozhraní je velmi přehledné a snadno se doplňuje. Po stisku tlačítka Nový Kontakt máte k dispozici rozsáhlý dialog, po jehož vyplnění víte o dané osobě více než dost. Kontakty můžete seskupovat do skupin, nebo dokonce dále do jednotlivých složek.

Veškerá data Adresáře lze nalézt na pevném disku v jednou souboru vase_jmeno.wab, který naleznete ve složce Windows\Application Data\Microsoft\Address Book. Je tedy velmi snadné kontakty zálohovat prostým zálohováním tohoto souboru.

Pokud chcete mít kontakty přece jen přehledně na papíře u telefonu, rozhodně zapomeňte na vytváření tabulek v Excelu. Adresář v sobě obsahuje i velmi pěkný dialog pro tisk. V roletovém menu Soubor zvolte položku Tisk. V tiskovém dialogu potom máte možnost vybrat si hned několik způsobů vzhledu kontaktů. Stačí zvolit v sekci Styl tisku buď Poznámku, nebo Vizitku, nebo Telefonní seznam. Myslím, že názvy stylů mluví samy za sebe. Samozřejmě lze tisknout jen vybrané, anebo všechny kontakty.

Zablokujte registry

(Win 9x/Me) Hned na začátku tohoto tipu bych rád uvedl několik důležitých skutečností. Pomocí níže uvedeného postupu můžete úplně zablokovat přístup k systémovému registru. Potom jej nelze editovat v grafickém editoru regedit, který často používáme pro některé další úpravy Windows.

Bohužel (bohudík) např. ve Windows Me zablokujete přístup tak dokonale, že se ani po opětovném uvedení hodnot do původního stavu do systémového registru nedostanete, pomůže až obnovení registru ze zálohy. Proto vřele doporučuji, abyste blokování registru prováděli pouze tehdy, máte-li k tomu důvod a rozhodně si před samotným zablokováním registr zazálohujte.

Konec úvodu, pojďme se věnovat samotnému postupu. Jednoduchým zásahem do systémového registru jej snadno zablokujete tak, že už se do něj nikdo nedostane, ani vy samotní. To se hodí například v případě, že správcujete počítače v malé síti a chcete zabránit uživatelům v úpravách systémového registru.

Ukážeme si i způsob, jakým lze pod Windows 98 uvést registr (respektive inkriminovanou hodnotu v něm) do původního stavu a tím si zase přístup obnovit. Pod Windows Me mi ale níže uvedený postup nefungoval.

Spusťte si program regedit z menu Start Spustit. Jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows Current Version Policies. Zde je nutné vytvořit další klíč System. To provedete následovně. Poklepejte pravým tlačítkem na Policies a zvolte Nový Nový klíč. Měl by se vám vytvořit ve stromu pod klíčem Policies. V klíči System vytvořte položku DisableRegistryTools. Poklepejte pravým tlačítkem myši do pravé části regeditu (obsahu klíče System) a zvolte Nový Nová hodnota DWORD. Poté poklepejte na novou položku levým tlačítkem myši a nastavte její hodnotu z nuly na 1. Ukončete regedit.

Od této chvíle se do registru nedostanete. Je několik možností na záchranu. První z nich je obnova registru ze zálohy, kterou jste si již dříve vytvořili.

Druhou možností je změna hodnoty DisableRegistryTools pomocí řádkového editoru systémového registru. Nejprve si musíte vytvořit soubor s částí registru, kterou chcete pozměnit. Obsah takového souboru, například unblock.reg by mohl vypadat takto:

REGEDIT4

[HKEY_CURRENT_USER\SOFTWARE\Microsoft\Windows\CurrentVersion\

Policies\S ystem]

"DisableRegistryTools"=dword:00000000

Tento soubor uložte pod zvoleným názvem, důležitá je přípona reg. Poté buď na tento soubor poklepejte a on bude přidán do registru, nebo restartujte do MS-DOSu a na příkazovém řádku napište příkaz:

regedit unblock.reg

Bohužel ani tento způsob nemusí vrátit vaší osobě práva k editaci systémového registru. Proto zde uvedu ještě jeden velmi elegantní, který ale vyžaduje doinstalování utility poledit.exe z instalačního CD Windows. Ta slouží primárně k pohodlnějšímu a složitějšímu nastavení systémové politiky Windows, jejíž součástí je i blokování systémového registru.

Naleznete ji ve složce Tools Reskit Netadmin Poledit (v případě instalačního CD Windows 98 SE). Spusťte tuto utilitu, jděte do menu Soubor a zvolte položku Otevřít registr. V poleditu se vám objeví dvě ikony. Poklepejte na ikonu Místní uživatel a pokračujte ve stromové struktuře do složky Systém Omezení. Zde je nutné odškrtnout položku Znepřístupnit nástroje pro úpravu registru. Tím registr opět odblokujete a můžete jej modifikovat.

Tipy pro MS Office

Lepší práce se seznamy

(Word) Každý uživatel textového editoru MS Word často nadává na automatické chování tohoto editoru. Word ve snaze pomoci uživateli neustále doplňuje, formátuje a mění váš text, bohužel jen málokdy k vašemu obrazu.

Toto chování lze velmi dobře regulovat nastavením Wordu, vše se provádí v dialogu Automatické opravy, který najdete v roletovém menu Nástroje. Zde můžete některé schopnosti Wordu úspěšně eliminovat, případně úplně vypnout.

Na druhou stranu je škoda schopností nevyužít, pokud je to možné například užitím vhodných klávesových zkratek. Například při vytváření seznamu položek, ať již číslovaného nebo nečíslovaného, je uživatel neustále obtěžován. Při každém stisku ENTER Word vytvoří novou položku seznamu i přesto, že jste chtěli odentrovat pouze řádek v dané položce.

Jestliže tvoříte pod každou položkou větší části textu, a tudíž je logicky potřebujete dělit do odstavců, nemačkejte na konci odstavce ENTER, ale kombinaci kláves SHIFT+ENTER. Word potom provede přesně to, co po něm chcete, odřádkuje na další odstavec a nevytvoří další položku v seznamu.

Jestliže potom budete chtít vytvořit další položku v seznamu, stiskněte prostě zase jen ENTER.

Tímto jediným tipem pro MS Office se dnes rozloučíme. K mé lítosti bohužel prázdninové sucho způsobilo i nedostatek velikonočních vajec, proto jsem je v tomto dílu úplně vynechal. Uvidíme, jak to dopadne za měsíc. Snad vám alespoň jeden z tipů pomohl, nebo jen podpořil vaše sebevědomí při práci s Windows. Za měsíc opět na shledanou.

InterTipy

Po dvouměsíčním prázdninovém čekání se opět setkáváme u dalšího (nemá smysl psát to vysoké číslo) vloženého seznamu zajímavých adres na internetu. Dvouměsíční informační sucho nepřineslo běžným uživatelům ohledně internetu nic podstatného... snad jen krach nizozemského KPNQuestu a amerického WorldComu rozvířil poklidné vody.

Dnes jsem zamířil své elektronické oko do České republiky, kde se v současnosti objevují stále nové a nové stránky zabývající se Windows ve všech jejich verzích. A to je jen dobře, hlavně pro čtenáře nemluvící až zas tak dobře anglicky.

Windows Doctor

www.tipsdr.com

Další velmi povedená stránka, která se věnuje nejen Windows 9x, ale také ostatním verzím tohoto operačního systému. Ihned v úvodu jste zavaleni dlouhým pojednáním o účelu a obsahu stránky a částečně také o novinkách v oboru. Vše co vás bude zajímat pak naleznete v menu v levé části obrazovky, kde je souvislý seznam odkazů na všechny tipy a triky pro ten který operační systém Windows. Mezi služby, které vám stránka nabízí, patří i objednání newsletteru, tedy dopisu s novinkami na stránce. V dolní části se pak můžete zaregistrovat do několika diskusních skupin a klubů, a stát se tak členem některé z komunit věnujících se Windows 98.

Profi tipy

profi.d2.cz

Nyní něco málo z českých luhů a hájů. Aktuální stránka se zatím malým množstvím tipů, ale snad slibně se rozvíjející. Stránka je slušně graficky zpracovaná, je přehledná a vzhledem k rozsahu jí (až na ten rozsah) moc nechybí. Tipy jsou řazeny podle abecedy, v seznamu je vždy k dispozici textový náhled ulehčující orientaci. Další částí stránek je diskusní fórum, kterého se samozřejmě může každý návštěvník ihned zúčastnit. Poslední možností k návštěvě je stránka informující o autorech, zatím velmi mladých. Podpořte jejich tvorbu v diskusním fóru, a možná se dočkáme zajímavé české stránky o Windows.

Exasoft Website

exasoft.host.sk

O této stránce jsme již jednou mluvili, nyní je oblečená do nového kabátu s novým obsahem. Stránka je kompletně v češtině, a proto je přístupná nejširšímu spektru našich čtenářů. Graficky je spíše průměrná, to jí ovšem nijak neubírá na přehlednosti, které dal asi autor přednost před přehnanou grafikou a barvami. V úvodu se dozvíte něco o novinkách na stránce a o historii jejího vzniku. Následují tipy a triky pro všechny verze Windows a také rubrika "Zážitky", jejíž jméno asi mluví samo za sebe. Autor zde vypráví některé neuvěřitelné příhody, které se mu při práci s Windows přihodily. V další části čeká návštěvníky diskusní fórum, nechybí kniha "přání a stížností". Na závěr se můžete podívat na další stránky s podobným obsahem, a samozřejmě na informace o autorovi. Toť vše a není toho zrovna málo.

PC Svět

www.pcsvet.cz/windows/

Pro mnohé z vás jistě tato stránka není neznámá. Najdete na ní totiž mnoho informací z celého a velmi rozsáhlého světa PC. Jedna její pasáž se také věnuje Windows, jako nejrozšířenějšímu OS na tomto typu hardwaru. V úvodu naleznete hned několik článků týkajících se Windows, některé i s velkým množstvím tipů a triků. Po levé straně velmi přehledně a graficky střízlivě zpracované stránky najdete navigační menu, které obsahuje mnoho položek. Mezi nejdůležitější zajisté patří odkaz na samotnou sekci tipů a triků, následují odkazy do sekcí týkajících se různých programovacích jazyků, internetu, softwaru pro Windows a mnoha dalších. Mezi přidané služby pak můžeme zařadit diskusní fórum, nebo knihovnu zdrojových kódů. Na závěr navštivte stránky samotného autora a zapište své myšlenky do návštěvní knihy. Vše v češtině.

JP Homepage

www.provaz.cz/jp/ostatni/ostatni.php

Nepříliš rozsáhlá amatérská stránka v češtině. Nicméně i tak zde naleznete mnoho zajímavostí a také tipy pro Windows. Tipů je jen několik, jsou rozděleny do dvou oddílů a poté seřazeny do seznamů. Kromě tipů pro samotná Windows si zde své najdou i programátoři v PHP a Delphi. Zajímavé jsou rubriky o webovém designu a grafice. Nechybí ani novinky, které pomohou při orientaci na stránkách. Celá stránka je zpracována velmi jednoduše a přehledně, díky nemnohé grafice si ji prohlédnou i uživatelé textových prohlížečů.

Triky.cz

triky.cz/seznam.shtml?kat=8&nadpis=9x,NT

Velmi dobrá česká stránka s obligátním názvem, který mluví za vše. Najdete zde samozřejmě tipy a triky z mnoha oblastí, nejen pro Windows. Tipy jsou přehledně seřazeny do tabulky, je znám jejich autor i datum, ke každému tipu je možné přidat komentář a tím způsobem o něm diskutovat.

Period

www.period.cz/tat.asp

Opět stránka, která se nezabývá jen tipy a triky pro Windows, nýbrž obsahuje i spoustu dalších informací o všem možném ze světa webového designu a vůbec vytváření WWW stránek. Samotné tipy jsou zaměřeny právě tímto směrem, takže pokud hledáte pomoc a nápady pro tvorbu WWW stránek, jste na správné adrese. Tipy jsou přehledně seřazeny do seznamu vždy s krátkým perexem ulehčujícím značně orientaci. Další části webu se věnují programování v PHP, ASP a Javě, problematice databází na WWW, problematice samotného HTML a mnohému dalšímu. Jako bonus zde najdete ukázky zdrojových kódů, nebo třeba možnost stažení vhodného softwaru. Vše v češtině.

Tipy pro software a hardware

notorola.sh.cvut.cz/~policka/

Velmi jednoduchá textová stránka obsahující pouze tipy pro Windows, žádné jiné přidané služby ani zajímavosti. Je velmi dobře čitelná v jakémkoliv prohlížeči, vše je umístěno přehledně v jednom souboru a je to proto velmi snadno přístupné ke stažení. Tipy nejsou žádným způsobem děleny, jsou pouze doplněny ilustračními obrázky (tak přece nějaká ta grafika). Vše je v češtině, což zajisté mnoho čtenářů ocení. K zahození není ani návštěva autorovy domovské stránky. Co dodat, navštivte a uvidíte sami.

To by dnes stačilo, za měsíc u dalších internetových tipů na shledanou.

§§§§§


Komunikace


Jeden příklad využití čipových karet za všechny:

c02p0389

Špatná platební morálka a z toho plynoucí druhotná platební neschopnost již položila na lopatky nejednu slibně se rozvíjející firmu. Obchodníci se tedy brání, a zákazníci jsou často nuceni i ve velkoobchodech platit velké sumy v hotovosti. Tento stav nevede jenom k nespokojenosti a potenciálnímu ohrožení nakupujících, ale znamená také zbytečné komplikace v řízení dodavatelského řetězce. Od počátku roku 2002 na našem trhu funguje řešení, které by mohlo znamenat významnou změnu k lepšímu.

Od neplatičů k čipové kartě

Souhlasí váš dodavatel s platbami fakturou? Tak to vás nejspíš dobře zná a vládne mezi vámi důvěra. V běžném velkoobchodě však s fakturou ne vždy uspějete. V případě většího obnosu se obchodník dokonce často ani nespokojí se zálohou, ale chce mít celou částku na účtu dříve, než zboží vyexpeduje. Je to sice pochopitelné, ale zároveň i nešikovné a svým způsobem pokořující. Nosit v kufříku desetitisíce je zrovna tak nepohodlné, jako nebezpečné. Tak co s tím?

Od bankovek k čipové kartě

Velkoobchodní společnost Makro Cash & Carry ČR je u nás známá především tím, že není možné platit za zboží jinak než hotově. Za nepopulárním opatřením se skrývaly nejméně dva závažné důvody. Faktury byly vyloučeny kvůli všeobecně špatné platební morálce a platební karty zase vzhledem k poplatkům určeným pro banku (obvykle 2-4 %) zbytečně snižovaly již tak nepříliš významné marže. Zákazníci mají pochopitelně možnost si peníze vybrat v bankomatu, ale ani to není ideální řešení, protože výběry z karet jsou omezovány limitem. To však v konečném důsledku opět poškodí obchodníka. Hledalo se tedy řešení, jak u pokladny prokazatelně v reálném čase zaplatit, aniž by k tomu byla potřeba hotovost. Těmto nárokům nakonec vyhověla čipová karta.

Banka a systémový integrátor

Samo se však nestane nic, vždy se problému musejí chopit konkrétní lidé. V tomto případě to bylo vedení Komerční banky, spolu se svým partnerem poradenskou společností Accenture. Výsledky jejich spolupráce znamenaly pro Komerční banku mimo jiné vstup do oblasti internetového bankovnictví produkt nazvaný mojebanka, pro korporátní sféru byly připraveny projekty profibanka a Direct Channel. Vše začalo v roce 2000, kdy banka připravila a posléze začala uvádět do života vlastní internetovou strategii, jejíž součástí byly hned od začátku digitální certifikáty. Jedním z cílů banky bylo zlepšit vnímání bezpečnosti na trhu. Jednou z takových mezer na trhu byly právě zabezpečené rychlé platby a tak se objevila myšlenka na nový produkt tzv. Garantovanou platbu.

Makro bezhotovostně?

Snaha vyřešit problém rychlých bezhotovostních plateb tak svedla dohromady ty správné lidi. Na jedné straně banku zkoumající nové tržní příležitosti, mající zároveň k dispozici služby firmy, vyvíjející a implementující vyspělá technologická a podnikatelská řešení, a na druhé straně velkoobchodníka, jemuž hotovostní platby kazí reputaci i obchodní příležitosti.

Výsledek jejich spolupráce byl uveden do provozu počátkem letošního roku. Pod pojmem Garantovaná platba se skrývá čipová karta v ruce zákazníka, relativně jednoduchý terminál u obchodníka a odpovídající technologická infrastruktura v bance. A samozřejmě internet.

Čip na kartě pojmenované můjklíč obsahuje digitální certifikát, jehož prostřednictvím prokazuje majitel karty svoji totožnost (PIN). Pomocí čtecího zařízení je spojen se zúčtovacím systémem v bance, takže si může prohlédnout zůstatky na svých účtech a vybrat si ten, ze kterého platbu zaplatí. Převod uskuteční okamžitě v reálném čase a systém zašle obchodníkovi vyrozumění o platební garanci. Ten potom již může bez rizika ztráty předat zboží zákazníkovi.

Je to také užitečný nástroj pro podnikatele, kteří nákupy pověřují své zaměstnance. Jednak mohou přesně definovat jejich práva vzhledem k peněžním prostředkům, a jednak se provedené transakce mohou přímo zaznamenávat do jeho účetnictví.

Kdo a za kolik

Dnes mohou toto řešení používat podnikatelé nakupující v Makru, kteří mají v účet v Komerční bance. Jen pro představu: Makro má zhruba 800 000 zákazníků a asi 40 % z nich již dnes má účet v KB. Od začátku roku bylo vydáno více než 2 300 čipových karet, takže zákazníci si nabídky rozhodně všimli. Cena zřejmě nebude překážkou, protože jednorázový poplatek ve výši 390 korun a 900 korun ročně je snesitelná suma i pro menší podnikatele. Makro na tom ostatně vydělává již dnes bylo totiž zjištěno, že zákazník, který nemusí kontrolovat obsah své peněženky, utratí v průměru třikrát tolik než předtím. Komerční banka i Accenture by rády nabídly toto řešení i dalším partnerům, mluví se o tom, že dalšími na řadě by mohly být pivovary.

§§§§§


Nástroj elektronického podpisu

Jan Hobza

c02p0392

Jednou z mnoha podmínek používání elektronického podpisu v oblasti orgánů veřejné moci je existence akreditovaného poskytovatele certifikačních služeb. Akreditovaný poskytovatel má totiž na rozdíl od "kvalifikovaného" poskytovatele, tj. takového, který vydává kvalifikované certifikáty a který má pouze ohlašovací povinnost vůči Úřadu pro ochranu osobních údajů (dále jen Úřad), a neprošel tak řízením o akreditaci, ještě o něco více povinností. Zákon o elektronickém podpisu se tak snaží klást na bezpečnost komunikace v této oblasti ty nejvyšší požadavky. Pro oba typy poskytovatelů certifikačních služeb je však shodná povinnost používat tzv. "bezpečné nástroje elektronického podpisu".

Vysvětlení pojmů

Nástroj elektronického podpisu je hardwarové zařízení, pomocí něhož poskytovatel certifikačních služeb elektronicky podepisuje kvalifikované certifikáty podepisujících osob a seznamy zneplatněných certifikátů.

Kvalifikovanými certifikáty podepisujících osob rozumíme certifikáty jednotlivých občanů (uživatelů), které splňují podmínky zákona o elektronickém podpisu.

Seznam zneplatněných certifikátů CLR (Certificate Revocation List) si můžeme představit jako jakousi vývěsku, kde poskytovatel certifikačních služeb vyvěšuje certifikáty, kterým ukončil platnost z důvodu ohrožení bezpečnosti elektronického podpisu založeného na daném certifikátu. Obě činnosti jsou natolik důležité a podstatné, že stojí za to si je vysvětlit o něco podrobněji, a odběhnout tak na chvíli od hlavního tématu našeho článku.

Zaručený elektronický podpis (tj. elektronický podpis, který se též vyžaduje při komunikaci v oblasti orgánů veřejné moci) není ani váš naskenovaný podpis, ani váš autogram v textu e-mailu. Jsou to elektronická data, jež vznikají spojením dat, která podepisujete, a tzv. soukromého klíče. Tento soukromý klíč jsou opět elektronická data nejčastěji uložená na čipové kartě. Pokud se někdo dostane k vašemu soukromému klíči, bude se moci za vás podepisovat, a způsobit vám velkou škodu. Je tedy důležité si tyto klíče chránit a udržovat v bezpečí.

Aby druhá strana mohla ověřit váš elektronický podpis a spolehnout se na něj, musí jej dešifrovat. K tomu jí slouží váš veřejný klíč. Oba klíče se vytvářejí společně a jsou spolu matematicky svázané. Na rozdíl od soukromého klíče je však klíč veřejný neutajovanou položkou a je naopak vhodné, aby k tomuto klíči měla přístup široká skupina osob (všichni, se kterými chcete takto komunikovat). K distribuci tohoto veřejného klíče slouží právě certifikát, resp. kvalifikovaný certifikát, o němž jsme mluvili v úvodu článku. Právě tyto certifikáty musí poskytovatel certifikačních služeb podepsat svým soukromým klíčem. Proč?

Důvodem je opět bezpečnost. Při elektronické komunikaci se může lehce stát, že osoba, se kterou takto komunikujete, se bude vydávat za někoho jiného. Ani elektronický podpis s certifikátem vám ovšem nezaručí, že daná osoba je tím, za koho ji považujete. Pro zkušenějšího podvodníka totiž nemusí být příliš obtížné vygenerovat si pár klíčů (soukromý a veřejný), vytvořit si vlastní certifikát na jméno jiné osoby a pomocí těchto prostředků se pak podepisovat a činit právní úkony. Z tohoto důvodu je nutné, aby byl kvalifikovaný certifikát chráněn proti padělání. K tomu slouží onen "podpis kvalifikovaného certifikátu".

Stejně jako podepisující osoba vlastní asymetrické klíče určené k podepisování, má i certifikační autorita, resp. poskytovatel certifikačních služeb, svá vlastní párová data (veřejný a soukromý klíč) a certifikát. Pomocí nich a pomocí nástroje pro elektronický podpis podepisuje kvalifikované certifikáty svých klientů. Každý kvalifikovaný certifikát občana (klienta daného poskytovatele) pak obsahuje nejen jeho vlastní veřejný klíč, ale i elektronický podpis poskytovatele certifikačních služeb. A jak je tedy zaručeno, že daný kvalifikovaný certifikát není padělaný? Zárukou je platný elektronický podpis poskytovatele certifikačních služeb na daném certifikátu.

Celý proces používání elektronického podpisu se nám o něco málo zkomplikoval, ale odměnou za to je vyšší bezpečnost. Jelikož veškeré používané šifrovací algoritmy pro elektronický podpis jsou bezpečné, jedinými dvěma ohroženými místy jsou v důsledku toho pouze uchovávání soukromého klíče podepisující osoby, o kterém jsme se zmínili v úvodu článku, a podpis a certifikát poskytovatele. Jako osoba, jež se spoléhá na elektronický podpis, musíme mít důvěru v daný podpis poskytovatele, a tu nám může přinést onen bezpečný nástroj pro elektronický podpis.

Zatím jsme mluvili o ochraně před paděláním certifikátu. Druhou podstatnou úlohou nástroje pro elektronický podpis je podepisování seznamu zneplatněných certifikátů (CRL). Tato služba působí zprostředkovaně na ochranu před zneužitím soukromého klíče podepisující osoby.

Může se stát, že se k vaší čipové kartě dostane neoprávněná osoba a bude se snažit zneužít váš soukromý klíč. Jako majiteli tohoto klíče vám ze zákona vyplývá povinnost informovat poskytovatele o jakémkoli podezření na zneužití vašich soukromých dat, a tak v takovém případě musíte odpovídajícím způsobem uvědomit vašeho poskytovatele o uvedeném nebezpečí. Ten neprodleně zneplatní váš certifikát a tuto informaci vyvěsí v seznamu zneplatněných certifikátů na veřejně přístupném místě (nejčastěji na známé internetové adrese). Druhá strana při ověřování platnosti vašeho podpisu zjistí, zda je váš certifikát ještě platný a zda se může na váš podpis spolehnout. Pokud najde váš certifikát na seznamu zneplatněných certifikátů, bude vědět, že máte podezření na zneužití vašeho soukromého klíče a že se nesmí na "váš" podpis spoléhat.

Je zde ovšem nebezpečí, že kvalifikovaný útočník zfalšuje či pozmění tento seznam zneplatněných certifikátů a druhá strana se tak nedoví, že váš certifikát byl zneplatněn. Proto musí poskytovatel certifikačních služeb podepsat každý seznam zneplatněných kvalifikovaných certifikátů, aby byla zaručena jeho integrita a autenticita. I tento podpis se musí vytvářet pomocí bezpečného nástroje elektronického podpisu.

Nástroj elektronického podpisu

Nástroj elektronického podpisu se tedy používá pro podepisování certifikátů a CRL z důvodu zvýšení bezpečnosti. Zákon o elektronickém podpisu, respektive prováděcí vyhláška k tomuto zákonu, stanoví požadavky na tento nástroj, potažmo na poskytovatele certifikačních služeb při jeho používání. Především se stanoví, že nástroj elektronického podpisu používaný výše uvedeným způsobem nelze použít pro jiné účely. Nástroj je tak jasně oddělen od zbytku informačního systému pro certifikační služby. Dále se stanoví, že uvedení do provozu a změna provozního režimu nástroje vyžadují, aby je prováděly současně nejméně dvě fyzické osoby, jež jsou pro tuto činnost určeny poskytovatelem. Zákon dále stanoví podstatnou, i když na první pohled ne zcela jasnou, povinnost kvalifikovanému a akreditovanému poskytovateli používat bezpečné nástroje elektronického podpisu. V ! 6 odst. 1 písm. j) se uvádí, že tento požadavek musí být upřesněn Úřadem pro ochranu osobních údajů. Úřad tedy ve své prováděcí vyhlášce stanovil, že daný nástroj musí odpovídat požadavkům standardu pro hodnocení bezpečnosti kryptografických modulů vydaným úřadem National Institute of Standards and Technology v USA FIPS PUB 140 na úroveň 3 (level 3). Certifikaci kryptografických modulů, jakými jsou i nástroje elektronického podpisu, provádí pouze několik institucí na světě a National Institute of Standards and Technology v USA (NIST) je nejvíce uznávanou organizací, která certifikaci pro komerční produkty provádí. V Evropě bohužel neexistuje podobný subjekt, který by prováděl taková hodnocení například pro oblast EU, a tak všechny evropské státy zatím vyžadují zmíněné hodnocení podle FIPS PUB 140 level 3.

Pokud nástroj elektronického podpisu byl vyhodnocen jednou z NISTem akreditovaných laboratoří a získal-li certifikát, není tím ještě splněn požadavek zákona na jeho bezpečnost. Za bezpečný se považuje teprve takový nástroj, u kterého Úřad pro ochranu osobních údajů vyslovil shodu s požadavky stanovenými zákonem, a tedy i vyhláškou. Ze zákona vyplývá, že vyhodnocení shody nástroje má povahu správního řízení, v němž Úřad vydává rozhodnutí o vyslovení či nevyslovení shody. Řízení se zahajuje na základě podnětu (žádosti podle ! 8 odst. 2 vyhlášky č. 366/2001 Sb.) účastníka, nejčastěji výrobce či dovozce daného nástroje. Z praktických důvodů se vyžaduje, aby žádost obsahovala podrobný popis nástroje a technickou dokumentaci. Součástí žádosti musí být i výsledek hodnocení (certifikát) či úředně ověřená kopie certifikátu. Daný nástroj musí samozřejmě fungovat v modech (tj. v konfiguraci a nastavení jeho parametrů jako jsou různé hašovací a kryptografické algoritmy, délky modulů pro generování klíč apod.) uvedených ve výsledku hodnocení, a ty (alespoň některé z nich) opět musí odpovídat podpisovým schématům, která pro jeho funkci vyžaduje vyhláška. Pouze v těchto modech je možné potom nástroj používat.

Nástroje, které splňují výše uvedené požadavky, jsou zařízení o vysoké hodnotě. Jejich pořizovací cena se pohybuje v řádech desetitisíců USD a některé z nich podléhají vývozním omezením. Není možné si je fyzicky představit jako stolní PC, které má monitor a klávesnici a na kterém se dá napsat třeba článek. I když některé z nich mají jakýsi zobrazovací displej, většinou jde o "černou skříňku", jež spolupracuje se serverem poskytovatele certifikačních služeb. Tyto nástroje není možné používat samostatně bez řídicího systému. Jejich výhodou je, že mají často velice flexibilní interface, který dokáže komunikovat s různými řídícími systémy pro certifikační autority, a to při zachování všech požadavků na jeho bezpečnost. Používání těchto nástrojů je nezbytnou podmínkou pro poskytování certifikačních služeb v rámci zákona o elektronickém podpisu.

Úřad již vydal několik rozhodnutí o vyslovení souhlasu s požadavky zákona o elektronickém podpisu na nástroje elektronického podpisu. Jejich seznam a přesná identifikace jsou uvedeny na webových stránkách Úřadu (http://www.uoou.cz/ep_nastroje.php3) a také ve Věstníku Úřadu. Na malém českém trhu bezpečných nástrojů elektronického podpisu je tedy již několik dodavatelů, kteří splnili požadavky zákona.

Dotazy, připomínky a náměty mi můžete zasílat na adresu jan.hobza@uoou.cz.

§§§§§


Bezpečné uložení dat – elektronický podpis, čipy a čipové karty

Dušan Kožušník

c02p0395

V tomto úvodním článku se pokusím podat praktický pohled na elektronický podpis v souvislosti s bezpečím, mobilitou, čipy a čipovými kartami, vysvětlit potřebné termíny a upozornit na záludnosti, které mohou zmást i odborníky.

Pokud hovoříme o elektronickém podpisu, často si neuvědomujeme v plné šíři, k jak významné změně dochází. Elektronická či jinak kódovaná podoba informací je k dispozici již dlouho. Samuel Morse umožnil jednoduché kódování textu, od dob Marconiho lze přenášet data bezdrátově. Nicméně až do současnosti byla tato data v podstatě pomocná, výhodou byla snadná přenositelnost, nevýhodou duplikovatelnost či nejednoznačnost původu. V podstatě nebylo možné data v elektronické podobě použít oficiálně, ať se jedná o jmenování, odvolání, smlouvy, prohlášení a podobně. Informace se mohla odvysílat, odfaxovat, poslat e-mailem, ale vždy byl rozhodující papírový dokument. Nyní však s elektronickým podpisem dochází k historickému zlomu. Dokument v elektronické podobě může mít stejnou váhu jako papírová verze.

Elektronický podpis bude znamenat novou vlnu informační revoluce a novou dimenzi využití internetu. Internet je zdrojem velkého množství dat, ale je příliš anonymní. Elektronický podpis umožní odstranit tuto anonymitu nejen nás uživatelů, ale i původu dat (samozřejmě jen tam, kde je to žádoucí). Budeme moci provést na dálku takové operace, které by jinak vyžadovaly naši fyzickou přítomnost s vynaložením mnohonásobného množství času a nákladů. Právně závazná identifikace a autentizace uživatele, podepisování smluv, dokumentů a dopisů umožní řízení společností po internetu, komunikaci s úřady či obchodování ve zcela jiných dimenzích než dosud.

Nicméně s novým nesmírně silným nástrojem vzniká nový problém: jeho zneužitelnost. Nemám na mysli teoretické slabiny vlastních algoritmů a principů. Ty jsou momentálně dostatečně silné. Problém je s uložením principiálně zásadní informace privátního klíče, elementu postačujícího k vytvoření elektronického podpisu. Pokud se totiž někdo zmocní vašeho privátního klíče, pak na základě elektronického podpisu za vás bude moci s plnou vahou podepsat libovolný dokument může to být kupní smlouva, převod majetku či přímo podepsaná bankovní transakce.

Elektronický podpis v praxi

K podepsání elektronického dokumentu a k používání elektronického podpisu potřebujete svůj certifikát s privátním a veřejným klíčem. Ten získáte od certifikační autority na základě předepsaných kroků, jako je například ověření vaší totožnosti (v případě neoficiálních nebo testovacích certifikátů je můžete získat snadno během několika minut pomocí internetového rozhraní). Certifikát získáte nejčastěji na disketě (!) a instalujete jej do svého počítače. Po této instalaci můžete začít elektronicky podepisovat e-maily například pomocí Outlooku, bez toho abyste museli dokupovat další software. Nyní je však váš privátní klíč umístěn na pevném disku počítače. Pokud k vašemu počítači získá někdo neoprávněný přístup a privátní klíč získá, je to velký problém, navíc je obtížné to vůbec zjistit. Nejedná se o teoretický útok, klíč lze získat skutečně snadno (platí pro standardní konfiguraci MS Windows a CryptoAPI). Existuje naštěstí elegantní a velmi účinné řešení: nemít privátní klíč uložený na disku počítače, ale mít jej vně, na nějakém bezpečném médiu. Toto řešení se jeví jako nejvhodnější i pro často diskutovaný problém bezpečí PGP a další ohrožené kryptografické aplikace.

Kam uložit privátní klíč

Pro uchovávání privátního klíče a certifikátu lze využít několik médií, která mají jedno společné polovodičový čip nejlépe s mikroprocesorem (zcela nevhodná jsou jakákoliv média magnetická). Tento čip může být vestavěn do různých přívěšků, prstenů a předmětů. Standardizované a nejčastější provedení je však ve formě čipu implantovaného do plastové karty čipová karta. Čipové karty jsou podporovány ze strany velkých světových výrobců, a s tím související dostatečná konkurence přináší snižování cen, zlepšování parametrů, bezpečnosti, standardizaci, nezávislost na jednom výrobci, dostupnost kompatibilních periferií či softwaru. Tyto čipy bývají také implantovány do jiných identifikačních předmětů. Protože principy jejich fungování jsou obdobné, budeme se dále zabývat čipovými kartami. Čipové karty jsou přímo podporovány operačním systémem Windows prostřednictvím rozhraní PC/SC, CryptoAPI a CSP. Doporučuji vyhnout se proprietárním řešením různých identifikačních bezpečnostních předmětů, které nejsou založeny na standardech.

Čipová karta a elektronický podpis

Ve spojení s elektronickým podpisem funguje čipová karta takto: potřebné klíče se vygenerují přímo na čipu za použití fyzikálních metod generování kvalitních náhodných čísel a dalších hardwarových obvodů. Privátní klíč tedy vzniká na kartě a nikdy ji neopouští. Neexistuje funkce k získání privátního klíče, a kartu tedy nelze zduplikovat. Při vlastním použití karty proudí data určená k podepsání nebo zašifrování do karty, karta provede požadovanou operaci, a z ní již vystoupí výsledek.

Typy čipových karet

Čipové karty prošly dlouhodobou praxí a existuje mnoho různých druhů. V zásadě se dělí na paměťové a mikroprocesorové (smart-cards), dále na kontaktní (standardní) a bezkontaktní. Bezkontaktní neboli radiofrekvenční karty komunikují prostřednictvím elektromagnetických vln a není potřeba je zasouvat do čtečky, z tohoto důvodu jsou vhodné pro masovou identifikaci fyzického přístupu (elektronické "píchačky", vstup do budov apod.). Paměťové karty jsou základní, levné a snadno dostupné, mohou nabízet bezpečnostní funkce související s ochranou přístupu k uloženým informacím. Tyto karty jsou vhodné hlavně jako bezpečné médium, nenabízejí kryptografické funkce a jejich bezpečnostní nevýhodou je například to, že je lze zkopírovat. Mikroprocesorové karty jsou aktivní karty s procesorem a operačním systémem, nabízejícím potřebné kryptografické, souborové a další funkce. Vyspělé karty obsahují například hardwarový kryptografický koprocesor urychlující náročné matematické operace, kvalitní hardwarové generátory náhodných čísel a bezpečnostní obvody. V tomto textu mám čipovou kartou bez dalšího rozlišení na mysli tento typ. Zajímavé jsou také hybridní karty, kombinující výhody standardních a bezkontaktních karet.

Bezpečí uložených dat a vysoká spolehlivost

Čipová karta je jedním z nejbezpečnějších médií, kam lze v současnosti uložit data. Jedná se zjednodušeně o jakýsi black-box s jednoznačným identifikačním číslem, systémem souborů a služeb, který nezačne komunikovat, dokud nevložíte správné heslo (PIN). Toto heslo může být podstatně jednodušší a kratší v porovnání s heslem používaným pro šifrování nebo přihlašování. Čipové karty dokáží totiž omezit počet pokusů o vložení PIN a při jejich vyčerpání se karta buď zablokuje, nebo zničí. Jsou tak zcela eliminovány slovníkové útoky. Případný zájemce o vaše data se musí nejprve fyzicky zmocnit vaší čipové karty. Pokud tedy máte svou kartu u sebe, můžete si být zcela jisti, že na ni nejsou vedeny žádné útoky. Útoky na samotnou čipovou kartu jsou velmi znesnadněny i tím, že systém sestává z jediného čipu a nelze tak sledovat komunikaci mezi jeho jednotlivými prvky. Počítač PC by pro srovnatelnou úroveň bezpečí musel být minimálně nerozebratelný a důkladně uzamčený, a je z tohoto úhlu pohledu nejslabším článkem. Současné čipové karty jsou odolné i vůči drahým a sofistikovaným útokům, dokáží jim velmi účinně čelit a v krajním případě zničit uložená data.

Čipovou kartu lze kombinovat s další bezpečnostní politikou uložení do sejfu, vyzvednutí proti podpisu, pořízení zálohy dat apod. Zajímavým doplňkovým prvkem je i možnost oboustranného potisku ve fotografické kvalitě, umožňující umístění fotografie nositele, a tím i vytvoření průkazu totožnosti.

Čipová karta je zároveň jedním z nejspolehlivějších médií. Uloženým datům neublíží voda, škrábance, elektromagnetické pole, elektrické výboje ani přiměřené fyzické namáhání (můžete na ni například šlápnout). Zkuste podrobit těmto vlivům disky CD-R, DAT pásky, hard disky a další média! Zároveň má čipová karta velmi malé rozměry, takže se vám jich bez problémů vejde několik do peněženky. Bohužel tyto karty dosud nenabízejí příliš vysokou paměťovou kapacitu pro uložení většího množství dat. Kapacita standardní čipové karty je několik kilobajtů, špičkové karty mají 32 nebo 64 kilobajtů. (Zde musím upozornit na častý omyl. Kapacita čipových karet se nejčastěji uvádí v kilobitech, přičemž nezřídka dochází k záměně za kilobajty. Může se vám tedy snadno stát, že pořídíte karty s kapacitou téměř o řád nižší, než jste předpokládali.) Nicméně pro uložení extrémně citlivých dat, což jsou například šifrovací klíče, je tato kapacita více než dostatečná. Vzhledem k parametrům tohoto média by bylo velmi zajímavé disponovat kapacitou v řádech megabajtů a mít zde uložena veškerá důležitá data. Čipová karta má také výhodu, že ji můžete mít stále s sebou.

Periferie pro čipové karty

Souhrnně se pro periferie schopné pracovat s čipovými kartami používá slova čtečka (smart-card reader). Nejistota ohledně schopnosti zápisu plyne z historie, kdy pro zápis na starší čipové karty (například telefonní karta používaná v ČR) bylo potřeba vyššího napětí, a čtečky proto zápis často nenabízely. Každopádně všechny dnešní čtečky jsou schopny i zápisu na současné čipové karty. Momentálně se také připravuje čipová karta, která obsahuje na čipu i obvody USB čtečky. Díky tomu postačí namísto čtečky jen jednoduchá redukce, a celé řešení se tím ještě více zlevní.

Další využití čipových karet

Čipová karta společně s periferií je schopna přinést mnoho dalších zajímavých funkcí. Můžete se například přihlašovat do počítače nebo sítě. Dokonce Windows 2000 a XP již mají zabudovánu podporu čipové karty pro přihlašování. Pomocí dalšího softwaru můžete mít na své kartě umístěna všechna hesla a přihlašovací sekvence do všech používaných aplikací, které dosud musíte vkládat z klávesnice. Takový software za vás provede automaticky přihlášení do internetu, intranetu, informačního systému, vygeneruje velmi bezpečná hesla, odbourá slovníkové útoky a nutnost cokoliv si pamatovat (kromě PIN).

Další možností je namapování volné kapacity karty coby další jednotky v počítači. Data můžete ukládat na kartu tak, že je jednoduše uložíte na odpovídající novou jednotku (například Z:). Takto dokáže s čipovou kartou spolupracovat libovolný stávající software. Známý problém s bezpečím klíčů PGP vyřešíte snadno tak, že je necháte uložit na čipovou kartu. Není k tomu potřeba ani upgradovat stávající verzi programu. Stejně snadno lze razantně zvýšit bezpečí Lotus Notes a dalších programů, které ukládají do souborů citlivé informace typu šifrovacích klíčů.

Čtečku čipových karet můžete dále využít například pro editaci SIM karty mobilního telefonu, a to nejen pro brzy velmi aktuální velké přečíslování. Můžete zálohovat SIM karty a předejít tak ztrátě kontaktů, které často nejsou nikde jinde než v telefonu. Dále vám vhodný software umožní vkládat pohodlně z PC nové kontakty nebo je jednoduše importovat z databází.

Cena a dostupnost

Pokud se jedná o cenu, jistě vás napadne, že vzhledem k technologické vyspělosti a možnostem čipových karet nepůjde o nijak levnou záležitost. Dnes to však již neplatí. Cena celé sestavy obsahující čtečku, čipovou kartu a potřebný software je blízká ceně levného modemu nebo drahé počítačové myši.

S dostupností čipových karet je to obtížnější. Nelze je standardně koupit v obchodech nebo u dodavatelů výpočetní techniky, a pokud se obrátíte na výrobce, minimální množství začíná většinou na 10 000 kusech s dodací lhůtou několika měsíců (ale ani při tomto množství nejste pro výrobce příliš zajímavý zákazník). Nicméně i na českém trhu existují firmy, které dokáží dodat flexibilně i nízké množství kvalitních čipových karet, včetně vhodných čteček, softwaru a potřebných informací.

Vážení čtenáři, pokud máte nějaké dotazy a připomínky k této problematice, obraťte se na tuto adresu: kozusnik@compelson.cz.

§§§§§


Nebroutdejte bez ochrany! – ZyXEL ZyWALL 1

Jaroslav Fikker

c02p0451

Internet už dávno není pouhou hračkou pro hrstku vyvolených. Naopak, postupem času se stal důležitým komunikačním médiem a zdrojem informací. V souvislosti s tím ale bohužel roste i riziko zneužití přenášených dat či napadení počítačových sítí. A tak nám nezbývá, než se bránit. Naštěstí je na trhu k dispozici široká škála softwarových i hardwarových řešení. Jedním z nich je i ZyWALL 1 firmy ZyXEL.

Je to hračka

ZyWALL 1 lze stručně charakterizovat jako hardwarový směrovač (router) s vestavěným firewallem a 4portovým přepínačem (switchem). V úhledné krabici kromě vlastního zařízení naleznete napájecí adaptér, CD s dokumentací, propojovací UTP kabel a instalační příručku (bohužel v angličtině). Vzhled ZyWALLu 1 nijak nevybočuje ze zaběhaných konvencí na čelní straně je 6 diod informujících o aktuálním stavu zařízení, vzadu jsou konektory a tlačítka (1x napájení, 1x 10 Mb/s pro WAN, 4x 10/100 Mb/s LAN, tlačítka Uplink a Reset).

Vlastní instalace je velmi jednoduchá a podle mého názoru ji zvládne i mírně poučený laik. Prvním krokem je zapojení všech potřebných kabelů. Pokud máte v síti více než 4 počítače, budete muset do jednoho LAN portu připojit rozbočovač (hub) nebo další přepínač. Vnějším rozhraním (WAN port) je standardní ethernetová zásuvka, a proto je ZyWALL 1 použitelný pouze pro taková připojení k internetu, která používají tento typ rozhraní (např. bezdrátové technologie nebo kabelové modemy).

Pokud jsou všechny kabely zapojeny, můžete ZyWALL zapnout a pustit se do konfigurace. Pro tyto účely je k dispozici přehledné webové rozhraní. Stačí ve webovém prohlížeči na libovolném počítači zadat adresu 192.168.1.1. Se základním nastavením vám pomůže průvodce, který si vyžádá všechny potřebné informace (ty vám sdělí poskytoval připojení), a na jejich základě provede úpravu konfigurace. Pokud ale chcete ze svého ZyWALLu dostat maximum, musíte toto výchozí nastavení ještě doladit, případně nastavit další požadované služby. Jste-li s výsledkem spokojeni, můžete si vše uložit do souboru, ze kterého lze v případě problémů obnovit fungující konfiguraci.

Funkce

Základní službou nezbytnou pro zajištění přístupu k internetu je směrování IP paketů protokolů TCP, UDP, ICMP a ARP. ZyWALL podporuje obě verze protokolu RIP (Routing Information Protocol zajišťuje výměnu směrovacích informací mezi routery), IP Multicast a nastavení statického směrování.

Bezpečnost vaší sítě má na starosti integrovaný firewall. Ten ve výchozím nastavení umožňuje počítačům v lokální síti neomezený přístup do internetu, ale blokuje veškeré pokusy o přístup do vaší sítě zvenku. Pro omezení přístupu k internetu, máte k dispozici dva nástroje filtrování klíčových slov (pokud název serveru obsahuje zadaný řetězec znaků, bude přístup k němu zamítnut) a blokování vybraných služeb (např. ICQ či HTTP; vybíráte z předdefinovaného seznamu). V obou případech můžete nastavit dny v týdnu a denní dobu, kdy se má příslušná restrikce uplatnit. Filtrování klíčových slov má podle mého dva nedostatky, které do jisté míry snižují použitelnost této funkce. Jde o to, že se kontrola vztahuje pouze na doménové jméno serveru a že při zadávání nelze použít zástupné znaky (* a ?). ZyWALL z pochopitelných důvodů vytváří záznamy o činnosti svého firewallu, které si můžete v pravidelných intervalech nebo po zaplnění paměti nechat zaslat e-mailem. Na stejnou adresu může být také odesláno upozornění při útoku na vaši síť nebo při pokusu uživatele dostat se na zakázané webové stránky.

Pokud potřebujete bezpečně přenášet data např. mezi dvěma pobočkami vaší firmy, pak vám určitě přijde vhod podpora virtuálních privátních sítí (VPN). ZyWALL 1 sice podporuje pouze jedno VPN spojení, ale i to by mohlo v některých případech stačit. Důležitá je podpora standardu IPSec, která zajišťuje kompatibilitu s ostatními VPN produkty.

Poslední funkcí související s bezpečností je překlad adres (NAT Network Address Translation). Tato služba mj. umožňuje použít v lokální síti neregistrované IP adresy, a skrýt tak strukturu firemní sítě před zvědavými uživateli internetu nebo připojit lokální síť do internetu přes jedinou IP adresu. Se ZyWALLem není ani problém zajistit přístup z internetu na vybrané počítače (např. web server) v lokální síti.

Pro bezproblémový chod TCP/IP sítě je třeba, aby na všech počítačích byl tento protokol správně nakonfigurován. K tomu lze využít integrovaný DHCP server, který je schopen všechny potřebné parametry stanicím přidělit zcela automaticky.

Nesmím ještě zapomenout na možnost aktualizace programového vybavení ZYWALLu. Ta je u zařízení tohoto typy velmi důležitá, protože nové verze softwaru mohou nejen odstranit známé chyby, ale také přidat některé nové funkce. Potřebné soubory jsou volně ke stažení na webovém serveru firmy ZyXEL.

Závěrem

ZyWALL 1 je díky svým vlastnostem vhodným řešením zejména pro malé firmy a některé uživatele pracující doma. Za své peníze získáte spolehlivé, snadno konfigurovatelné zařízení zajišťující dostatečnou ochranu vašich dat.

ZyWALL 1

snadná konfigurace

služby firewallu

podpora VPN

aktualizace softwaru

filtrování klíčových slov

Doporučená cena: 10 390 Kč

K recenzi poskytla firma: MiKENOPA, a. s., Hradec Králové, www.mikenopa.cz

§§§§§


Nejlevnější cesta k Internetu – sdílené připojení nastupuje

Martin Koníček

c02p0454

Snad každý uživatel, jehož jediná cesta k internetu vede přes vytáčené připojení, si někdy přál rychlejší, kvalitnější a levnější cestu k Síti. Dnes je naštěstí všechno možné, a tak se podíváme jak získat relativně levné připojení k internetu, ať jste kdekoliv.

Kabelová televize

Připojení k internetu přes kabelovou televizi je považováno za jednu z nejlepších, a také nejlevnějších možností. Měsíční paušály za neomezený přenos dat se totiž pohybují v řádu stokorun, a počáteční vybavení v řádu několika tisícikorun. Toto připojení je vhodné zejména proto, že nabízí relativně vysokou kvalitu (kabely jsou vedeny v zemi, tudíž kvalita není závislá na atmosférických podmínkách) a vysokou rychlost (jedna lokalita může být připojená celkovou rychlostí několik megabitů). Mezi zásadní nevýhody tohoto připojení bohužel patří nízké pokrytí, kdy nejsou plně pokryta ani větší města.

Některé společnosti, které tyto služby poskytují:

- Elsanet (http://www.elsatnet.cz/internet.html) České Budějovice

- SELF net (http://www.selfnet.cz/) Jihomoravský kraj

- UPC (http://www.upc.cz/) Praha, Brno

Satelitní připojení

Satelitní připojení je jedním z těch, kde musíte dělat velké kompromisy. Mezi velké výhody patří takřka 100% dostupnost a velké rychlosti stahování. Protože je tento typ připojení teprve v počátku, nabízejí se dvě možnosti využití. Tou první je, že satelitní spojení je určeno pouze pro stahování dat. To funguje tak, že si pomocí speciální aplikace vyberete soubory, které chcete stáhnout, jejich seznam odešlete například přes modem na internet, a když budete off-line budou k vám data téci i rychlostí vyšší než dva megabity za sekundu. S tímto připojením je to ovšem velmi nebezpečné, protože takto stahovaná data si totiž může prohlédnout většinou jakýkoliv majitel podobného satelitního kompletu.

Jako druhá možnost připojení se jeví profesionální firmy, které umožňují data jak přijímat, tak odesílat. Toto připojení je svou cenou vhodné ovšem pro připojení minimálně 3-5 lidí, jinak je nelze považovat za výhodné. Hlavní nevýhoda celého satelitního připojení bohužel také tkví v tom, že na oběžnou dráhu Země je to od vás pár tisíc kilometrů. To bohužel zapříčiňuje to, že se signál zpožďuje i o půl vteřiny, což takřka vylučuje možnost hrát po takovémto připojení jakékoliv on-line hry či ho využívat například k telefonování přes internet.

Některé společnosti, které tyto služby poskytují:

- iSAT (http://www.isat.cz/) 400 Kč měsíčně za stahování souborů rychlostí 2 Mb/s

- Contactel SkyContact (http://www.contactel.cz) Obousměrný asymetrický přenos, vhodný pro firmy nebo více uživatelů

Sdílené připojení

A nakonec se dostáváme k nejoblíbenějšímu typu připojení. Sdílené připojení se obvykle vyznačuje vyššími vstupními náklady, ale velmi nízkými měsíčními paušály. Mezi nejčastější sdílené připojení patří rozvedená kabeláž v paneláku, který je připojen mikrovlnným spojením do internetu. O tom se ale bavit nebudeme, protože tento způsob již všichni znáte.

V poslední době se ovšem stává stále více oblíbené tzv. sdílené bezdrátové připojení. To funguje tak, že si všichni účastníci pořídí bezdrátové karty standardu IEEE 802.11 s velkými anténami a vytvoří síť WAN či WLAN. V této bezdrátové síti, která může mít rozsah i několik kilometrů čtverečních, jsou všichni uživatelé navzájem propojeni. Poté si některý z uživatelů nechá zavést internetovou přípojku, přičemž náklady na její provoz sdílí všichni uživatelé (nejedná se vlastně o podnikání, protože z toho nikomu neplyne zisk, náklady se pouze rozdělují). To má tu výhodu, že se může velké množství lidí připojit k internetu za velmi nízkou částku.

Uvedu příklad. Vaše bezdrátová síť má třicet členů. Zařídíte si satelitní připojení k internetu za 5 000 Kč rychlostí 500 KB/s, jež je pomocí směrovače nakonfigurováno tak, že je využíváno pouze pro komunikace se službami WWW, FTP a e-mail. Poté si zaplatíte bezdrátové připojení, například linku o rychlosti 128 Kb/s za dalších 5 000 Kč. Takže celkové náklady na pronájem přípojky činí 10 000 Kč. Pokud to rozdělíme mezi 30 lidí, každý bude platit přibližně 300 Kč měsíčně, a přitom bude minimální rychlost připojení 50 KB/s (kdyby se připojili všichni zároveň, což je nepravděpodobné, takže rychlost bude spíše tak 128 KB/s). To že připojení bude přes satelit vlastně ani nepoznáte, protože časově náročné aplikace (on-line hry, telnet apod.) budou směrovány přes mikrovlnný spoj. Takže když si to shrnete, získáte připojení s počátečními náklady kolem 10 000 Kč na jednoho člověka a měsíčním paušálem 300 až 500 Kč. Takovou síť nemusíte v ideálním případě ani sami stavět, pokud jste v dobré lokalitě, můžete si jednoduše připojit k síti již existující. Velká výhoda také tkví v tom, že lidé kteří se na tomto typu připojení dohodnou, mohou být od sebe vzdáleni i několik set metrů (s velkou anténou možná i v řádu pár kilometrů). To umožňuje takové připojení zavést i na menším městečku či vesnici. Samozřejmě existují i plány na kompletní propojení větších měst, například právě probíhá vytváření těchto spojů v Praze.

Zajímavé www adresy:

http://home-net.web2001.cz/domaci-site.htm Přehled domácích sítí

http://czfree.net Projekt vybudování velké sdílené sítě. Jeho hlavním záměrem je bezdrátově pokrýt alespoň Prahu, na kterou se tento neziskový projekt samozřejmě neomezuje.

§§§§§


Informační esemesky – díl druhý – oskarovy aktivní sms

Josef Kulhavý

c02p0456

V minulém čísle PC WORLDu jste se na několika stránkách mohli seznámit s informačními textovkami, které pro své uživatele nabízí provozovatel sítě T-Mobile. Dnes budeme v tomto seriálu pokračovat informačními SMS zprávami sítě Oskar. (Slibovaný GSM Infotext Eurotelu přijde z technických důvodů na řadu příště.)

Hned na první pohled je možné si všimnout toho, že Oskar ani zdaleka nenabízí svým klientům využívání informačních SMS zpráv v takové míře jako T-Mobile. Možnosti Oskarových zákazníků jsou značně omezené: Pro informační esemesky neexistuje SIM Toolkit, také některé důležité infokanály u Oskara nenajdeme. K tomu všemu ještě vcelku úspěšně blokuje bezplatné informační SMS zprávy nabízené na internetu. Získat potřebnou informaci v SMS zprávě je tedy u Oskara velmi složité, někdy až nemožné.

A tak, aby uživatel Oskara získal informaci o odjezdu vlaku, nebo aktuálním zpravodajství, musí využít služeb WAPu. Tato varianta se zpočátku jeví jako levnější, především pokud se uživatel k WAPu připojuje přes GPRS (při takovém spojení se neúčtuje za délku spojení, ale za objem přenesených dat). Ve spleti textů a odkazů je však velmi snadné zabloudit a tak se wapové spojení může značně prodražit. Požádat o zjištění informace pomocí SMS zprávy je dle mého názoru snadnější.

Musím však Oskara pochválit za službu SMS Samoobsluha, pomocí níž lze zjišťovat a měnit nastavení svého účtu, a to velmi pohodlným způsobem. Esemesky odesílané do SMS Samoobsluhy nejsou zpoplatňovány.

VYSVĚTLIVKY:i

Klíčové slovo:Slovo (znak), kterým musí SMS zpráva s žá-dostí o informaci začínat

Zadání SMS:Struktura registrační SMS zprávy. Podtržítko (_) nahrazuje mezeru!

Parametry:Místo slov psaných malými písmeny v řádku. "Zadání SMS" je nutné zapsat parametr.

Příklad:Příklad registrační SMS zprávy. Podtržítko (_) nahrazuje mezeru!

Odpověď:Příklad odpovědi

AKTIVNÍ SMS

V rámci služby Aktivní SMS mohou uživatelé sítě Oskar získat následující esemesky s informačním i zábavným obsahem. Všechny SMS je nutné odeslat na číslo 7777. Za odeslání SMS zprávy zaplatíte 3,68 Kč (s DPH). Přijaté odpovědi v textových zprávách nejsou zpoplatněny.

VTIPY

Klíčové slovo:VTIPY nebo FORY

Zadání SMS:VTIPY_Počet

Parametry:Počet: udává požadovaný počet vtipů: číslo 1-9

Příklad: VTIPY_2

Odpověď: 1/2 Rozzureny muzsky hlas telefonuje do hy-drometerologickeho ustavu: Vy debilni hova-da, uz dva dny vynasim ze sklepa v kyblech to vase polojasno. 2/2 Uz jste slyseli o blon-dyne, ktera si koupila denik, do ktereho by mohla zapisovat sve myslenky? Po trech le-tech uz popsala jednu stranku.

Poznámka: Chcete-li zaslat vtipy neslušné, uveďte do zprávy znak *. Např.: VTIPY 12 *

ČÍSLA

Vygeneruje náhodná čísla pro hru Šťastných deset

Klíčové slovo: CISLA

Zadání SMS: CISLA_Počet

Parametry: Počet: udává počet vygenerovaných čísel; parametr musí mít hodnotu od 1 do 9

Příklad: CISLA_8

Odpověď: Vase cisla jsou: 4 29 40 47 56 59 65 80 Hodne stesti ve hre.

TV PROGRAM

Program 30 televizních stanic

Klíčové slovo: TV

Zadání SMS: TV_Stanice_Čas

Parametry: Stanice: možno vybrat mezi 30 stanicemi, vždy se píše celý název (např.: CT1, HBO, HALLMARK.); Čas: možno zadat požadovaný čas ve formátu HHMM; bez parametrů se vrá-tí aktuální program pro stanice ČT1, ČT2, NOVA a PRIMA

Příklad: TV_MARKIZA

Odpověď: MARKIZA 17:50 Kdyz budes moje

POČASÍ

Předpověď počasí

Klíčové slovo: POC

Zadání SMS: POC_Kdy_Region

Parametry: Kdy: možno zadat +1 pro zítřek nebo +2 pro pozítří, pokud parametr nezadáte, služba vrátí předpověď na dnešní den; Region: PH (Praha), SC (severní Čechy), JC (jižní Čechy), VC

(východní Čechy), ZC (západní Čechy), SM (severní Morava), JM (jižní Morava), CR (celá ČR)

Příklad: POC_+1_VC

Odpověď: 1/2 Streda 17.07. Pocasi pres den: Oblacno az zatazeno s prehankami nebo bourkami, zejména na severu a zapade republiky. Nej-vyssi teploty 21 az 25, na vychode

2/2 Moravy místy az 28 st. V 1000 m na horach kolem 18 st. C. Mirny severovychodni az vychod-ni vitr 2-5 m/s, v bourkach prechodne zesili.

OSOBNÍ HOROSKOPY

Horoskop pro jediné znamení

Klíčové slovo: HOR

Zadání SMS: HOR_DDMM

Parametry: DDMM: den a měsíc narození, možno též uvést alespoň 4 první písmena z názvu znamení (např.: SKOP); Pokud za datum či název zna-mení dáte +, vrátí systém zítřejší horoskop, pokud uvedete ++, vrátí horoskop na pozítří

Příklad: HOR_LEV+

Odpověď: 1/2 Lev (24.07.-23.08.) I kdyz jste presved-ceni o pomijivosti veci kolem sebe, silne veri-te v nepomijivost ducha, proto jste nezvykle a nekdy necekane

2/2 tolerantni k zalezitostem, ktere mnozi smahem bez blizsiho zkoumani odvrhnou.

PARTNERSKÉ HOROSKOPY

Horoskop pro partnerskou dvojici

Klíčové slovo: HORP

Zadání SMS: HORP_DDMM_DDMM

Parametry: DDMM: den a měsíc narození, možno též uvést alespoň 4 první písmena z názvu zna-mení (např.: SKOP);

Příklad: HORP_2404_LEV

Odpověď: 1/2 Byk (21.04.-21.05.) Lev (24.07.-23.08.) Zkuste mu nahlas rict, ze vas zklamal a roz-zlobil. Je to jedina cesta, jak otevrit dialog o problemech, ktere 2/2 vas oba trapi a nici stejnou merou.

ČÍNSKÉ HOROSKOPY

Klíčové slovo: HORC

Zadání SMS: HORC_DDMMRRRR

Parametry: DDMMRRRR: den, měsíc a rok narození, mož-no též zadat ve tvaru DDMMRR

Příklad: HORC_221177

Odpověď: 1/2 Had: Pouze klid a nadhled pomuze zro-zenci ve znameni Hada zvladat pomluvy, zar-live sceny i ruzne postranni umysly. Vystriha se tak zdravotnim potizim, ktere 2/2 by pri-nesl z pripadne nezvladnutelne situace.

SEZNAMKA

Klíčové slovo: SZN

Zadání SMS: SZN_Kategorie_Region_Věk_Počet

Parametry: Kategorie: MZ, ZM, ZZ, MM; Region: PH (Pra-ha), SC (severní Čechy), JC (jižní Čechy), VC (východní Čechy), ZC (západní Čechy), SM (severní Morava), JM (jižní Morava), CR (celá Česká republika); Věk: Požadovaný věk pro-tějšku, Počet: počet vyhledaných inzerátů (1-9)

Příklad: SZN_ZM_CR_24_2

Odpověď: 1/2 DAME SI RANDE. 22leta sexy cernovlaska s modrozelenyma ocima hleda pritele do 27 let. BOX 12345 Odpoved 02/96363555. 2/2 Uprimnost a tolerance. 22/160/45 hnedo-vlaska hleda muze do 40 l. z PHY, ktery se chce ozenit a zalozit rodinu. SMS ve tvaru SZN O 12345. zaslete na 7777

Poznámky: Další práce se seznamkou (tvary SMS zprávy):

Zadávání inzerátu: SZN_I_text

Odpovědi na inzerát: SZN_O_číslo schránky_text

Vyzvednutí odpovědí: SZN_V_číslo schránky_heslo

Zrušení inzerátu: SZN_Z_číslo schránky_heslo

SMS SEZNAMKA

Ač je to podivné, u Oskara pomocí SMS nelze zjistit například jízdní řády, lze ale využít služeb ne jedné, ale dokonce dvou seznamek. Na této seznamce spolupracuje Oskar se serverem

Klíčové slovo: SEZ_HLE

Zadání SMS:SZN_HLE_Kategorie_Region_Věk_Počet

Parametry: Kategorie: Z (hledám ženu), M (hledám mu-že), ZZ (žena hledá ženu), MM (muž hledá muže), pokud za kategorii ještě přidáte pís-meno F (např.: ZF), bude systém hledat v ka-tegorii Flirt; Region: dva znaky dřívější SPZ okresu (např.: BK-Blansko) nebo jeden znak současných registračních značek (např.: E-Pardubice); Věk: Požadovaný věk protějšku, Počet: počet vyhledaných inzerátů (1-10)

Příklad: SEZ_HLE_Z_A_24_2

Odpověď: c:908939, Zena/A/24/170 stihla, nekouri Ahojky, 24-leta pohledna stihla dlouhovlasa blondyna (VS), ktera rada sportuje (kolo, ly-ze, plavani, turistika.

c:922502, Zena/A/24/166 prilezitostne kouri- Ahoj, jsem stále studentka, modrooka, 165/60. Nekdy mam prebytek energie, tak plavu, be-ham, jindy .

Poznámky: Další práce se seznamkou (tvary SMS zprávy):

Zadávání inzerátu: SEZ_VLO_Kategorie_Region_Věk_ Heslo (4-10 znaků)_Text (Po vložení dorazí SMS zpráva s číslem vašeho inzerátu)

Odpovědi na inzerát: SEZ_ODP_číslo inzerátu_text

Vyzvednutí odpovědí: SEZ_CTI_číslo inzerátu_počet odpovědí_heslo

Odpověď na Odpověď: SEZ_P_číslo odpovědi_text

Ukončení odpovědí na odpovědi (ukončení SMS rozhovoru): SEZ_P_číslo odpovědi_text_K

Upozornění na odpovědi (v určený čas HHMM oznámí počet nově přijatých odpovědí): SEZ_OZN_číslo inzerátu_heslo_HHMM

Seznam mých inzerátů (obdržíte seznam čísel všech vámi podaných inzerátů): SEZ_CIS

Zapomenuté heslo: SEZ_HES

Odmítnutí odpovědí (zruší se zasílání odpovědí na váš inzerát): SEZ_NEC_číslo inzerátu_heslo

Zrušení inzerátu: SEZ_ZRU_číslo inzerátu_heslo

Základní informace: SEZ_?

Kromě těch, které jsou výše uvedeny, mohou, stejně jako mobilující v sítích T-Mobile i Eurotel, využívat následujících služeb:

#DBT diskutovat v televizních a novinových debatách

#HLA hlasovat v soutěžích a anketách

#KRI odesílat tajenky vyluštěných křížovek

#INZ inzerovat v inzertních časopisech

SMS HERNA

Oskar pro své uživatele připravil několik SMS her. Ty jsou však nabízeny "sezónně", a proto je zde nebudeme popisovat podrobně.

V současnosti máte na výběr 4 hry, z nichž 3 jsou pro jednotlivce, poslední pak pro 2-5 hráčů. Aby bylo klání přitažlivější, hraje se každý měsíc o 5 mobilních telefonů Nokia 8310 a každý týden o 400Kč kupón (pro uživatele Oskaret) nebo o měsíční paušál (pro paušální zákazníky). Soutěž trvá pouze do konce září letošního roku. Všechny požadavky je nutné odesílat na číslo 7744. Každá odeslaná SMS vás stojí 2,63 Kč (včetně DPH), příjem SMS je zdarma.

Před samotným vstupem do hry je nutné se SMS zprávou zaregistrovat pod libovolnou přezdívkou. Další esemeskou lze hru započít. Veškeré informace, jak hru hrát, pak docházejí v SMS zprávách. Za každý úspěšně zvládnutý krok se na vaše konto připisuje určitý počet bodů. Kdo má na konci měsíce (týdne) bodů nejvíce, získává slíbenou odměnu.

Podrobnější informace o aktuálních hrách Oskarovy SMS herny lze získat na webových stránkách nebo na Oskarlince *608.

SMS LÁSKA

S další Oskarovou SMS službou se můžete zamilovat, seznámit, vyznat lásku, ale i pobavit a zahnat nudu. Všechny SMS se odesílají na číslo 7744. Každá odeslaná SMS vás přijde na 2,63 Kč (s DPH), přijaté SMS jsou zdarma. Hodnocení užitečnosti níže uvedených služeb ponechávám na vás. Údaj "Počet SMS" udává celkový počet esemesek, který je nutné odeslat k tomu, aby došla konečná odpověď.

Nápovědu ke konkrétní aplikaci získáte, jestliže na číslo 7744 odešlete SMS ve tvaru POMOC_klíčové slovo.

BALÍRNA

Počet SMS: 2 + 2

Pokud chcete někoho "sbalit" a nejste si jisti, zda jste i vy pro něho žádaným objektem, balírna vám pomůže zjistit odpověď. "Balit" se lze pouze mezi uživateli Oskara. S jinými sítěmi balírna nespolupracuje!

1)Na číslo 7744 zašlete SMS s klíčovým slovem "SBALIT" (bez uvozovek)

2)Na váš mobil dorazí potvrzující SMS: "Zjisti, zda na tebe tva tajna laska také mysli, aniz bys byl/a odhalen/a! Posli jeji/jeho jmeno a cislo mobilu na 7744 napr: EVA 0608011552."

3)Nyní odešlete na stejné číslo SMS s požadovanými informacemi.

4)Na váš mobil dorazí SMS: "JMENO se ted dozvi, ze se nekomu libi. Brzy ti dame vedet, jestli te ma také rad/a. Zatím bud trpelivy."

5)Na mobil tajného idolu zatím dorazí SMS: "Bavte se s SMS Laskou *BALIRNA* Nekdo nam rekl, ze te miluje! Posli VYBALIT na 7744, abys zjistil/a jestli je to tvuj idol!"

6)Nyní by v ideálním případě měla tajná láska poslat na číslo 7744 SMS s klíčovým slovem "VYBALIT" (bez uvozovek).

7)Na její/jeho mobil dorazí SMS: "Chces zjistit, jestli te obdivuje nekdo, na koho take myslis? Posli jmeno a cislo mobilu sve tajne lasky na 7744, napr. PETR 0608040302."

8)Pokud se dotyčná/ý trefí do vašeho jména a telefonního čísla, oběma dorazí SMS zpráva: "Velka laska je na dohled! JMENO na tebe take mysli!" V opačném případě dorazí na váš mobil text v SMS: "Promin! JMENO to není. Jestli mas rad/a ještě nekoho jineho, posli jeho/jeji jmeno a cislo mobilu na 7744 napr. DAVID 0608040302."

9)Příjem zpráv z Balírny je možné zastavit zasláním klíčového slova ZABALIT.

POČÍTADLO

Počet SMS: 3

Další SMS hříčka je určena především pro pověrčivé. "Spočítá", jak se k sobě s partnerem hodíte.

1)Zašlete na číslo 7744 SMS s klíčovým slovem "POCITADLO" (bez uvozovek)

2)Na váš mobil dorazí text: "Vsechno je ve jmene! Pocitadlo ti spocita, jak se k tobe hodi tva laska! Posli sve jmeno na 7744."

3)Když odešlete své jméno, systém vás esemeskou požádá o jméno přítele/přítelkyně: "Tve udaje se zpracovavaji. Nyní posli na 7744 jmeno toho, na koho nejvic myslis."

4)Konečná odpověď dorazí na váš mobil do několika sekund: "Pocitadlo rika, ze se k sobe hodite na 37 procent! V tuhle chvili to moc neklape."

VĚŠTEC

Počet SMS: 2

O tom, že Oskar je víc než operátor, vás může přesvědčit další aplikace:

1)Na číslo 7744 zašlete SMS s klíčovým slovem "VESTEC" (bez uvozovek)

2)Na váš mobil dorazí text: "Nase vestirna ti odpovi na otazky o lasce! Při posilani hesla DOTAZ na 7744 se soustred na svoji otazku."

3)Na stejné číslo odešlete klíčové slovo "DOTAZ" (bez uvozovek)

4)Příklady došlých odpovědí: "Ted není ta prava chvile."; "Tve srdce zna odpoved, dobre poslouchej a dozvis se!"

HVĚZDY

Počet SMS: 3

Hodíte se k sobě se svým protějškem? Oskarova Hvězdárna vám odpoví:

1)Zašlete na číslo 7744 SMS s klíčovým slovem "HVEZDY" (bez uvozovek)

2)Na váš mobil dorazí SMS: "Vitej ve Hvezdarne! Zjisti podle znameni, jak se k sobe hodite. Posli sve znameni nebo den a mesic narozeni na 7744. napr. RYBY nebo ddmm."

3)Po zaslání data narození (ve tvaru ddmm) nebo názvu znamení vás systém v SMS zprávě vyzve k zadání stejného údaje u svého protějšku: "Ted posli znameni nebo den a mesic narozeni sve velke lasky na 7744. napr. LEV nebo ddmm."

4)Po splnění tohoto úkolu dorazí konečné vyjádření "hvězd". Například takto: "V tomto vztahu to vre nadsenim dvou rozenych vudcu. Avsak aby spolu stále vychazeli, musí se oba naucit krotit vasen i panovacnost."

MILUJITE

Počet SMS: 1

Víte, jak se řekne "Miluji Tě" v esperantu?

1)Zašlete na číslo 7744 SMS s klíčovým slovem "MILUJITE" (bez mezery (!), bez uvozovek)

2)Na váš mobil dorazí SMS s jednou ze sta odpovědí: "Takto se rekne miluji te malajsijsky: Saya Cintamu.

SMS SAMOOBSLUHA

SMS Samoobsluhu nabídl Český mobil, a. s., uživatelům své sítě Oskar teprve nedávno. Jedná se o službu, pomocí níž může mít každý Oskarův zákazník neustálý přehled o nastavení svého účtu a může rovněž toto nastavení měnit. Přístup k informacím je chráněn osobním číselným heslem, které je totožné s heslem, které uživatel používá například pro přístup do internetové samoobsluhy nebo pro aktivaci či deaktivaci služeb přes Oskarlinku.

Jako pro ostatní SMS služby, i pro SMS Samoobsluhu Oskar zvolil jediné číslo, přes které lze s aplikací pracovat: 7700. Odeslání i příjem SMS je v rámci ČR zdarma. V zahraničí zaplatíte za odeslání textové zprávy pro SMS Samoobsluhu jako za kteroukoliv jinou esemesku.

FAKTURAČNÍ OBDOBÍ

Získáte informaci o fakturačním období; pouze tarifní programy.

Klíčové slovo:FAKT_OBD

Zadání SMS: FAKT_OBD_Heslo

Příklad: FAKT_OBD_1234

Odpověď: Vase fakturacni obdobi je od 16 dne v mesici do 16 dne v mesici. Oskar.

INFORMACE O FAKTUŘE

Informace o poslední faktuře o její výši a splatnosti; pouze tarifní programy.

Klíčové slovo: FAKT_INFO

Zadání SMS: FAKT_INFO_Heslo

Příklad: FAKT_INFO_1234

Odpověď: Vase poslední faktura cislo 17462090 byla splatna 07.07. poslední platbu ve vysi 203,80 jste uskutecnil(a) 01.07. Vas aktualni dluh je 63,00 Kc. Oskar.

VOLACÍ ZÁLOHA

Informace o volací záloze; pouze tarifní programy.

Klíčové slovo: VOL_ZAL

Zadání SMS: VOL_ZAL_Heslo

Příklad: VOL_ZAL_1234

Odpověď: V platnem fakturacnim obdobi jste prozatim nevycerpali ani 50% sve volaci zalohy. Oskar.

DOBITÍ OSKARTY

Dobití předplacené karty

Klíčové slovo: DOBIJ

Zadání SMS: DOBIJ_Číslo_Mobil

Parametry: Číslo: číslo dobíjecího kupónu, Mobil: telefon-ní číslo bez úvodní 0

Příklad: DOBIJ_135791357913579_776300335

FLEXI SAZBA

Informace o využití levnějšího volání v rámci FlexiSazby; Pouze pro Oskarty.

Klíčové slovo: FLEXI_KOLIK

Zadání SMS: FLEXI_KOLIK_Heslo

Příklad: FLEXI_KOLIK_1234

Odpověď:Pro levnejsi volani v ramci FlexiSazby vam zbyva provolat 579,43 Kc do 19. 8. 2002. Pokud tento limit dosahnete drive, budete

na levnejsi tarif prevedeni okamzite. Oskar.

AKTIVNÍ SLUŽBY

Seznam všech aktivovaných služeb

Klíčové slovo: AKT_SLUZ

Zadání SMS: AKT_SLUZ_Heslo

Příklad: AKT_SLUZ_1234

Odpověď: V soucasne dobe mate aktivni nasledujici sluzby: Podrobny vypis, CLIR, WAP. Oskar.

PUK 1

Zjištění hesla PUK1

Klíčové slovo: PUK_1

Zadání SMS: PUK_1_Heslo_Mobil

Parametry: Mobil: telefonní číslo bez úvodní 0

Příklad: PUK_1_1234_776300335

Odpověď: Vas PUK 1 je 61023456. Oskar

PIN 2

Zjištění hesla PIN 2

Klíčové slovo: PIN_2

Zadání SMS: PIN_2_Heslo

Příklad: PIN_2_1234

Odpověď: Vas PIN 2 je 4004. Oskar

AKTIVACE ROAMINGU

Aktivace služby Oskar v zahraničí. Pouze pro Oskarty.

Klíčové slovo: ROAM

Zadání SMS: ROAM_A_Heslo

Příklad: ROAM_A_1234

PODROBNÉ VYÚČTOVÁNÍ

Aktivace a deaktivace podrobného vyúčtování (Pozor! Měsíčně účtován poplatek.); pouze tarifní programy.

Klíčové slovo: VYPIS

Aktivace: VYPIS_A_Heslo

Deaktivace: VYPIS_D_Heslo

OMEZENÍ IDENTIFIKACE

Aktivace a deaktivace omezení identifikace (CLIR)

Klíčové slovo: OMEZ

Aktivace: OMEZ_A_Heslo

Deaktivace: OMEZ_D_Heslo

GPRS

Aktivace a deaktivace GPRS (Pozor! U programu GPRS Standart měsíčně účtován poplatek.); pouze tarifní programy.

Aktivace GPRSB_A_Heslo

GPRS Basic:

Aktivace GPRSS_A_Heslo

GPRS Standart:

Deaktivace GPRS_D_Heslo

GPRS Basic i Standart:

AKTIVACE WAP

Aktivace a automatické nastavení telefonu pro službu WAP.

Klíčové slovo: WAP_A

Zadání SMS: WAP_A_Heslo_Mobil

Parametry: Mobil: označení mobilního telefonu pouze z této nabídky: N8310 (Nokia 8310), N7110 (Nokia 7110), N6310 (Nokia 6310), N6250 (Nokia 6250), N6210 (Nokia 6210), N5210 (Nokia 5210), N3330 (Nokia 3330), R320S (Ericsson R320S), T20S (Ericsson T20s)

Příklad: WAP_A_1234_N3330

NASTAVENÍ WAP

Automatické nastavení telefonu pro službu WAP. Před zadáním příkazu je nutné mít WAP aktivován.

Klíčové slovo: WAP_NAST

Zadání SMS: WAP_NAST_Heslo_Mobil

Parametry: Mobil: označení mobilního telefonu pouze z této nabídky: N8310 (Nokia 8310), N7110 (Nokia 7110), N6310 (Nokia 6310), N6250 (Nokia 6250), N6210 (Nokia 6210), N5210 (Nokia 5210), N3330 (Nokia 3330), R320S (Ericsson R320S), T20S (Ericsson T20s)

Příklad: WAP_NAST_1234_N3330

WAP PŘES GPRS

Automatické nastavení telefonu pro službu WAP přes GPRS. Před zadáním příkazu je nutné mít aktivován GPRS tarif. Pouze tarifní programy.

Klíčové slovo: WAPG_NAST

Zadání SMS: WAPG_NAST_Heslo Mobil

Parametry: Mobil: označení mobilního telefonu pouze z této nabídky: N8310 (Nokia 8310), N6310 (Nokia 6310), S45 (Siemens S45 ), ME45 (Siemens ME45), T192 (Motorola T192)

Příklad: WAPG_NAST_1234_S45

SMS KÓDY

Aktuální seznam platných SMS kódů pro SMS Samoobsluhu

Klíčové slovo: SMS_KODY

Zadání SMS: SMS_KODY

Odpověď: V soucasne době jsou v ramci sluzby SMS Samoobsluha platne nasledujici kody: FAKT, VOL, VYPIS, WAPG, GPRS, GPRSS, GPRSB, PUK, PIN, AKT, WAP, OMEZ. Oskar.

Poznámka: Pro nápovědu, co který kód znamená, je možné poslat dotaz ve tvaru "?Kód" (bez uvozovek). Např.: ?WAPG_NAST

OSKARŮV SMS E-MAIL

Uživatelé Oskara nemají zřízenou svou mobilní e-mailovou adresu při aktivaci Oskarty či Oskarova tarifního programu. Zřízení této adresy je nutné provést až SMS zprávou. Registrační textovku je nutné zasílat na číslo 2255. Její odeslání vás bude stát stejně, jako jakákoliv jiná "obyčejná" SMS zpráva účtovaná podle ceníku svého tarifu. Příjem SMS je zdarma.

AKTIVACE MOBILNÍ E-MAILOVÉ ADRESY

Klíčové slovo: EMAILZAP

Zadání SMS: EMAILZAP_Jméno

Parametry: Jméno: jméno aktivované mobilní e-mailové adresy (pouze část před zavináčem). Může obsahovat alfanumerické znaky, podtržítko, pomlčku, tečku

Příklad: EMAILZAP_MOBILPORADNA

Odpověď: Vase e-mailova adresa byla uspesne zaregistrovana v nasledujicim tvaru: mobilporadna@ mujoskar.cz

ZMĚNA MOBILNÍ E-MAILOVÉ ADRESY

Klíčové slovo: ZMENADRESU

Zadání SMS: ZMENADRESU_Jméno

Parametry: Jméno: jméno nové mobilní e-mailové adresy (jen část před zavináčem). Může obsahovat al-fanumerické znaky, podtržítko, pomlčku, tečku

Příklad: ZMENADRESU_JOSEFKUL

Odpověď: Vase e-mailova adresa byla zmenena na: josefkul@mujoskar.cz

ZRUŠENÍ MOBILNÍ E-MAILOVÉ ADRESY

Klíčové slovo: EMAILVYP

Zadání SMS: EMAILVYP

Odpověď: Vase e-mailova adresa byla zrusena.

KONTROLA MOBILNÍ E-MAILOVÉ ADRESY

Klíčové slovo: ADRESA

Zadání SMS: ADRESA

Odpověď: Vase e-mailova adresa je:

ODESLÁNÍ E-MAILU Z MOBILU

Klíčové slovo: E-mailová adresa příjemce

Zadání SMS: E-mail_Text

Parametry: E-mail: E-mailová adresa příjemce, Text: Text zprávy

Příklad: Mobilporadna@smsplus.cz_POSILAM POZDRAV Z MOBILU.

Odpověď: Vase e-mailova zprava byla odeslana na: MOBILPORADNA@SMSPLUS.CZ

Máte-li dotazy, posílejte SMS zprávy na číslo 0776/300335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Pokusíme se najít odpověď na vaše otázky k této problematice. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás zajímá.

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – právní informace na Internetu

Alexandr Růzha

c02p0458

Není nutno dostat se přímo do křížku se zákonem, aby se člověku zamotala z právních předpisů hlava. Stačí jednoduchá kupní smlouva, smlouva o pronájmu, půjčce, dohady s pronajímatelem či s nájemcem, s úřady, se sousedem, který si na naši zahrádku odkládá svůj odpad. Jistě se nabízejí služby komerčních právníků, kteří za tučný poplatek poradí, sepíšou, potvrdí, ale proč se nutně obracet na ně nebo kupovat CD s interaktivními právními poradci, když je možno se poohlédnout po internetu. Podíváme se na související internetové adresy a to jak vytvořené státními institucemi, tak financované ze soukromých zdrojů.

Státní instituce

Ještě nedávno nepříliš mezi veřejností známý web www.centralniadresa.cz koncentruje v sobě velké množství informací a je rozcestníkem do světa státní správy i samosprávy ministerstva, podpůrné rozvojové a podnikatelské programy, funguje i jako virtuální vývěsní tabule pro oznamování veřejných dražeb a zakázek. V rámci tématu tohoto čísla nás zajímají hlavně odkazy na stránky s právními informacemi, i když obvykle bez komentáře, nicméně i tak nám pomocí interaktivních nástrojů umožňují vyznat se v záplavě zákonů a předpisů.

Podívejme se podrobněji přímo na ministerstva nejprve to očekávané, ministerstvo spravedlnosti www.justice.cz. Klasicky uspořádaný obchodní rejstřík umožňující vyhledávání podle jména společnosti a osob, registr úpadců, znalců a tlumočníků, a nakonec seznam soudců a státních zástupců dle regionů a měst, informace o soudech, státních zastupitelstvích, rejstříku trestů, nechybí ani otevírací hodiny.

Webová stránka rejstriky.statnisprava.cz se do jisté míry kryje s informacemi na předchozích dvou adresách, k nalezení je zde množství relevantních odkazů obvykle umístěných na jiných serverech, takto se ale nemusí složitě hledat, konkrétně registr živnostenského podnikání (rzp.mpo.cz), všech ekonomických subjektů, registr plátců DPH a spotřební daně, databáze ochranných známek, užitných vzorů a patentů, seznam správců konkursních podstat, katastr nemovitostí a další.

Zatím stále není možno komunikovat s úřady plně elektronicky s pomocí digitální podpisu, ale přeci jen je možno si ulehčit práci stažením formulářů v podobě souboru na formulare.statnisprava.cz. Naleznete zde formuláře ministerstva financí, státní správy sociálního zabezpečení, živnostenské, obecních úřadů, žádosti o vydání nových dokladů a mnoho dalšího. Jediným problémem je, že v malém počtu případů se tyto elektronické podoby formulářů neshodují s těmi fyzickými, proto se na váš formulář mohou, kupříkladu na správě sociálního zabezpečení, dívat poněkud podivně a v nejhorším případě ho i vrátit.

Soukromé projekty

www.juristic.cz předkládá komplexní pohled na oblast práva a to jak pro laiky, tak odborníky, dokonce poskytuje těmto dvěma skupinám uživatelů odlišné funkční rozhraní a přístup ke zdrojům. V rámci svého komplexního zaměření na oblast práva zpracovali autoři i stromový odkazovník na instituce státní, veřejné, školy, vědecká sdružení. Ve virtuální knihovně je přehled periodik s právním zaměřením a přehled precedentních rozhodnutí soudů (tento pojem je nutno brát v podmínkách kontinentálního práva s rezervou) domácích i evropského pro lidská práva. Pokračuje seznam přednášek a seminářů, nabídka pracovních míst právníkům a studentům právnických oborů, bazar publikací a skript.

Ale nejvýznamnější částí webu jsou projekty zabývající se jednotlivými větvemi práva mezinárodní právo, právo EU, občanské, trestní, správní atd. Vždy s aktuálními novinkami z oblasti, komentáře, chystané změny, ale hlavně formuláře a vzory smluv, zejména v právu občanském a pracovním, což jistě najde široké využití.

www.mujpodnik.cz je, jak již název napovídá, projektem se zaměřením na oblast podnikání a živností, z tohoto titulu se samozřejmě orientuje i na právo, resp. na jeho konkrétní aplikace a všední problémy. Zvláště pro podnikatele je určena daňová poradna vedená formou otázek a odborných odpovědí, tato služba je placená, pro zákazníky potom velice rozsáhlá spotřebitelská poradna, zajišťovaná bezplatně Sdružením obrany spotřebitelů. Velmi dobrá je sekce se zákony, přístup k nim je dle předmětových kategorií, což značně usnadňuje orientaci spolu s vyhledáváním dle klíčových slov i čísel zákonů.

Poněkud amatérsky vzhledově zpracovaný web www.hint.cz, nicméně přehledný a obsahující i pro laika lehce pochopitelné rady a odpovědi na časté otázky z oblasti podnikání a zejména pracovněprávních vztahů. Když nenajdete svůj dotaz, můžete si napsat o radu.

Naopak profesionální vzhled naleznete na www.epravo.cz zabývající se jak novinkami z oblasti práva, tak právními oblastmi a v nich opět nejčastějšími problémy a dotazy. Tyto oblasti nejsou rozděleny dle formálních zvyklostí, ale tak, aby byly co nejsrozumitelnější pro širokou veřejnost jako příklad uveďme problematiky bydlení a nemovitostí (přechod nájmu bytu, bytové náhrady), manželství a rodiny (opatrovnictví, rozvod), daně a podnikání atd. Problém s nalezením právě vašeho dotazu ulehčí vyhledávač. Krom toho i zde je sbírka zákonů v PDF, judikatura a diskusní fórum, novinky z vlády, sněmovny a politické scény obecně.

Přehledně zatříděné zákony z oblasti financí, podnikání, bydlení, daní a pojištění jsou na jinak obecně podnikatelském serveru www.finance.cz/home/zakony. Nedostatkem je absence komentáře a databáze nejčastějších dotazů a problémů, nicméně asi nemůžete chtít vše, zvlášť když se jedná o neplacené stránky.

Na www.ipravnik.cz jsou novinky z právní oblasti, komentáře a rady, ale rozhodně nejlepší jsou vzory smluv a právních listin z práva občanského, rodinného, pracovního, obchodního, autorského a směnek a šeků, to vše ve formátu HTML.

Business.center.cz je dalším všeobecným serverem pro podnikání, jako takový se tedy zaobírá zejména právními požadavky provázejícími vznik, změnu i zánik podnikatelské činnosti, poradenstvím v právní i finanční oblasti, komunikací s úřady a potřebnými náležitostmi, v neposlední řadě také nabízí několik vzorů smluv a dohod.

Profesní komory

Advokátní komora na adrese www.cak.cz je úplným seznamem advokátů v České republice s pohodlným vyhledávacím systémem podle jména, zaměření, firmy, místa, adresy, kdy samozřejmě jsou tyto údaje uvedeny i u konkrétních osob. Dále zde naleznete informace o komoře samotné, předpisy o advokacii a povinnosti advokátů.

Nyní k ostatním komorám, které vždy uvádějí seznam svých členů a související právní předpisy a interní řády. Notářská komora www.notarkom.cz včetně notářských tarifů, komora auditorů www.kacr.cz, komora daňových poradců www.kdpcr.cz a nakonec exekutorská komora www.exekutorskakomora.cz.

Sbírka zákonů

Kompletní nekomentovanou sbírku zákonů z let 1990-2002 lze najít na adrese ministerstva vnitra, přesněji www.mvcr.cz/sbirka, vše ve formátu pdf. Zájemcům o studium starších právních předpisů je možno doporučit web www.sbirkazakonu.cz pokrývající vše od roku 1945, a to včetně plného vyhledávacího systému slov a frází, omezením je, že plný text předpisů starších 40 dní je placenou službou. Třetím místem s poněkud pohodlnějším výběrem konkrétních právních předpisů dle data je www.sagit.cz, nevýhodný je úzký dosah jen do roku 1998. A ještě jedna sbírka zákonů uspořádaná nikoli dle data vydání, ale podle předmětu www.onlinedata.cz/zakony.

Právní předpisy s omezením na oblast sociální a pracovní se nacházejí na stránkách ministerstva práce a sociálních věcí www.mpsv.cz/scripts/2ppropo, stejně tak ministerstvo životního prostředí www.env.cz/pvs/legzp/platne.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – srpnová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0459

Tento měsíc se vydáme do klidných vod low-endové kategorie. Podíváme se na zoubek malému Alcatelu, o něco větší a lépe vybavené Nokii a twistovému Siemensu. Některé z nich totiž mohou překvapit v této kategorii velmi nezvyklými funkcemi.

Alcatel OT512

Když jsme v listopadu minulého roku testovali mobilní telefon Alcatel OT511, byli jsme mile překvapeni rozměry, hmotností a elegantním designem, na druhou stranu nám poněkud vadila absence paměti na telefonní čísla, SMS zprávy a nepříliš závratná rychlost práce v menu. V nejbližší době by se na trhu měl objevit nástupce tohoto modelu s označením OT512, který právě tyto neduhy v jisté míře odstraňuje.

Alcatel OT512 je na první pohled se svým předchůdcem téměř identický. Má stejné rozměry a hmotnost, jen barevné kombinace jsou odlišné a oranžové podsvícení displeje vystřídala elegantnější modrá. Co se týče vnitřku přístroje, zde došlo též jen k několika menším změnám, které se týkaly jen úpravy stávajících funkcí. Přibyl telefonní seznam na 255 čísel, přičemž k jednomu kontaktu se dají uložit až tři čísla. Bohužel výrobci, a mezi nimi i Alcatel, stále přehlížejí potřeby uživatelů uchovávat si své přečtené SMS zprávy a tak stejně jako většina dnešních telefonů i Alcatel OT512 nemá žádný úložný prostor pro zprávy. Poslední větší inovací oproti modelu OT511 je verze WAPu 1.2.1 s vyšším zabezpečením. Alcatel OT512 je malý, lehký a poměrně sympatický telefon s funkcemi běžných low-endů. Pokud svůj mobil používáte k základním úkonům, pak by vám mohl bohatě vystačit.

Nokia 3510

Minule jsme vás seznámili s mobilním telefonem Nokia 3410, který je jedním z nástupců populárních přístrojů 3310 a 3330. Druhým pokračovatelem úspěšných low--endů je Nokia 3510.

Nová Nokia 3510 je a není velmi podobná všem přístrojům řady 33xx. Má totiž podobné rozměry a tvar, ale konfigurací tlačítek, barevným provedením a hmotností se přeci jen liší. Důležitým faktem je, že u této Nokie stejně jako u modelu 3410 nenajdete klávesu NaviKey. Telefon umožňuje výměnu krytů včetně kláves, které tedy mohou mít zcela odlišné uspořádání, než jaké vidíte na fotce. Nokia 3510 se co do funkcí od ostatních trojkových modelů v lecčems liší. Telefonní seznam dokáže pracovat zároveň se záznamy na SIM kartě a v interní paměti o kapacitě 500 položek. Telefon umožňuje příjem MMS zpráv (ne jejich odesílání) a disponuje českým slovníkem T9.

Z ostatních funkcí stojí za zmínku polyfonní vyzváněcí melodie, organizér a samozřejmě hry a profily. Naopak poněkud zklame absence javových aplikací, neboť ty Nokia 3410 J2ME podporovala. Telefon využívá pro WAP technologii paketového přenosu dat GPRS, ale nemá ani IrDA port, ani konektor pro datový kabel.

Siemens MT50

Prvním z mobilních telefonů značky Siemens, kterému se po delší odmlce této značky podíváme na zoubek, je model s označením MT50. Ten je určen pouze pro operátory skupiny T-Mobile, a tak se u nás bude prodávat pouze v předplacených sadách Twist. Výbavou ale půjde o identické dvojče přístroje M50, jenž bude k dispozici i ostatním operátorům a běžným zákazníkům o několik týdnů později.

Útroby nového low-endu skrývají na dnešní poměry velmi malý interní seznam s kapacitou 50 záznamů, podporu EMS zpráv, prediktivního vkládání textu T9 včetně českého slovníku a dlouhých zpráv (max. 760 znaků). Jeho velkým plusem je interní paměť na SMS s kapacitou 25 zpráv a archiv, jenž může využít všech 228 KB paměti určené pro J2ME aplikace. Mnohé uživatele potěší také možnost přihrát do telefonu javové aplikace bez omezení velikosti, které trápí např. majitele konkurenčních Nokií. Využít tak budete moci služeb kalkulačky, která v základní výbavě telefonu chybí, či mobilního ICQ. Jak již bylo uvedeno, pro javové aplikace je určeno 228 KB paměti, ta je však sdílená i zmiňovaným archivem SMS zpráv, obrázky, melodiemi či spořiči displeje. Pro přenos dat nabízí Siemens MT50 podporu GPRS v konfiguraci 4+1 timesloty.

Alcatel OT 311

Nový low-endový Alcatel nabízí přijatelné rozměry a hmotnost, integrovanou anténu, výměnné kryty, snadné ovládání klávesou DriveKey a možnost psát dlouhé SMS, ale také poměrně pomalé vyhledávání jmen na SIM kartě.

Ericsson T65

Ericsson T65 je klasickým telefonem, který nezapadá do žádné kategorie. Podporuje GPRS a HSCSD, nemá však IrDA port. Umí psát dlouhé SMS, ale nezná český slovník T9. Navíc je poněkud širší, než jsme u klasických telefonů zvyklí.

Motorola Timeport 191

Velmi sympatický low-end představila Motorola pod označením T191. Jde o malý a lehký přístroj s vnitřní pamětí na 100 jmen, prediktivním vkládáním textu T9 (prozatím bez českého slovníku) a grafickým menu.

Motorola V60

Nová Motorola V60 upoutá vaši pozornost zejména díky dvojici displejů, z nichž jeden zdobí horní kryt telefonu. Z jejích funkcí stojí za zmínku především GPRS a prediktivní vkládání textu iTAP.

Nokia 3410

Nový telefon low--endové kategorie mobilních telefonů finské Nokie nabízí nižší hmotnost než jeho předchůdci a také podporu J2ME, Li-Ion akumulátor a ovládání pomocí kontextových kláves namísto oblíbené klávesy NaviKey.

Nokia 5210

Finská Nokia nabízí další z mnoha těžce zařaditelných telefonů. Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, nabízí všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má i infračervený port.

Nokia 6310i

Inovovaná verze Nokie 6310 nabízí především obvyklý komfort této značky, podporu technologií GPRS, HSCSD, Bluetooth, Li-Polymerovu baterii s enormní výdrží a nově též podporu Java aplikací, triband a elegantnější podsvícení.

Siemens SL45i

Vylepšená verze mobilního telefonu s MP3 přehrávačem od německého Siemensu nabízí uživatelům podporu aplikací v programovacím jazyce Java. Některé jsou již v přístroji, jiné bude možné v budoucnu stáhnout z internetu.

Sony CMD-J7

Nový nástupce populárního modelu J6 nabízí integrovanou anténu, atraktivnější barevné kombinace a Li-Polymerovou baterii. Po stránce výbavy a funkcí je však Sony CMD-J7 téměř identickou kopií svého předchůdce.

Sony Ericsson T68i

První telefon ze společné dílny firem Sony a Ericsson je upravená verze modelu T68. Ta má odlišný vzhled, podporu MMS a drobná vylepšení týkající se problematické diakritiky u SMS zpráv.

§§§§§


Hardware


Dvě desky pro každý procesor – test základních desek VIA a Shuttle

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0403

Ne každý uživatel hledá do svého počítače to nejlepší, co je na trhu k dispozici. Pro řadu z nás je lepším řešením spíše levnější platforma, než špičkový model, ovšem za vysokou cenu. Právě pro takové uživatele jsou určeny naše dvě recenze.

VIA P4PA

Je to už delší dobu, kdy VIA spustila výrobu desek pod svou vlastní značkou. Reagovala tak na poměrně slabou podporu svých čipsetů pro Pentium 4 ze strany jiných výrobců motherboardů. Tyto čipové sady totiž byly od počátku Intelem považovány za ilegální, a tudíž se výrobci desek obávali, zda nebudou ze strany Intelu za takovou implementaci sankcionováni. Z pohledu uživatele jsou ale čipové sady a samozřejmě i desky, které je využívají, extrémně levným řešením. Přivítají je uživatelé s novými Celerony na bázi jádra Willamette a také levnější, níže taktovaná Pentia 4.

Základní deska P4PA je tedy určena pro procesory s paticí Socket 478 a frekvencí sběrnice 400 MHz. Tuto podmínku dnes splňují vyjma nejnovějších a také nejdražších Pentií 4/533 MHz všechny modely těchto procesorů od Intelu a pak také zmíněné nové Celerony. Na desce je integrován čipset VIA P4X266A, který podporuje až 3 DDR moduly s celkovou kapacitou 3 GB, standardní AGP rozhraní pro grafické karty, 6 PCI slotů a konektor CNR.

Southbridge VT8233A obsahuje též duální diskový kontroler pro jedno až 4 IDE zařízení, který je schopen pracovat v režimu ATA/133. Mimo něj jsou však podporovány i všechny nižší diskové standardy IDE.

Deska je designována poměrně dobře, umístění napájecích konektorů je přijatelné i pro kvalitní proudění vzduchu uvnitř skříně. Zajímavostí, které může leckterého uživatele zklamat, je přítomnost dodatečného 12V napájecího konektoru pro napěťové regulátory procesoru Pentium 4. K provozu této základní desky je tedy vyžadován zdroj určený právě pro tyto procesory. Základní deska VIA P4PA je určena především pro levnější počítače, a jako taková je prodávána i za poměrně přijatelnou cenu. Výkon je zaručen DDR paměťmi, stabilita pak použitou čipovou sadou, která je už dalším vývojovým stupněm, od prvních čipsetů VIA pro Pentia 4.

VIA P4PA

design desky

včetně LAN kontroleru

bez podpory FSB 533 MHz

Cena vč. DPH: 4 470 Kč

K testu zapůjčila firma: Penta CZ, www.penta.cz

Shuttle Spacewalker AK31 V3.1

Druhý testovaný produkt je určen pro procesory AMD, které využívají patici Socket A, tedy Durony, Athlony či Athlony XP. Maximální podporovaná frekvence je dnes 1,73 GHz, což odpovídá značení XP 2100+. Sběrnice může pracovat jak na 200 MHz (Durony), tak na 266 MHz (Athlony XP), stejně tak paměťové moduly mohou být standardu DDR200 i DDR266 s možností asynchronního časování proti FSB.

Použitý northbridge je VIA KT266A, ke kterému je instalován southbridge jen VIA 8233. Rozdíly proti novějšímu 8233A jsou hlavně v absenci standardu ATA/133, i když ATA/100 funguje zcela bez problémů. Investice do pevného disku s ATA/133 je s tímto boardem tedy zcela zbytečná.

Oproti tomu výhodou vůči novějšímu southbridgi je plně ztrojený USB kořenový hub, takže k desce lze mimo standardně osazené dvojice USB konektoru na zadním ATX shieldu připojit ještě další dva brackety s dvojicí USB portů mezi PCI karty. Tyto sice nejsou přibalované k desce, ale dají se poměrně levně sehnat jako volitelné příslušenství. Novější čip VIA 8233A má USB řadič nejčastěji pouze dvojitý, tedy celkem se čtyřmi porty. Také tato základní deska má mimo AGP portu k dispozici dalších 6 PCI slotů a jeden CNR, který je však s posledním PCI sdílený. Vzhledem k poměrně malé nabídce CNR karet to ale zřejmě nebude pro uživatele tak palčivý problém. Na desce nenajdeme žádné další zajímavosti, jako je dodatečný diskový řadič typu RAID, čip s podporou USB 2.0 a podobně, vše je podřízeno přijatelné ceně, stabilitě a standardním vlastnostem. Návrh desky je opět poměrně dobrý, také zde je napájecí konektor umístěn velmi dobře a instalace kabelů ze zdroje tak nebrání toku vzduchu uvnitř skříně. Zajímavostí je patice procesoru se sponou chladiče směřovanou vodorovně. V tomto případě jsme nepozorovali nějaké negativní účinky na chlazení, a podle našich poznatků je tato poloha zcela vyrovnaná s obvyklejší polohou na výšku.

Shuttle AK31 V3.0 je velmi cenově přístupná deska, jejíž výrobce má lepší jméno, než řada dalších producentů v této cenové kategorii. Přestože neobsahuje nic navíc proti zaběhnutým standardům, je to plnohodnotná platforma jak pro Durony, tak pro Athlony XP.

Shuttle Spacewalker AK31 V3.1

design desky

stabilita

6x USB port

bez ATA/133

Cena vč. DPH: 3 675 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, www.proca.cz

§§§§§


Notebook na dlani – paceBlade Tablet PC

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0408

Tablet PC je starší, ale v současnosti opět reinkarnovaný termín, který se úzce váže k přenosným počítačům. Názvem Tablet PC se označují notebooky, jež se ovládají pouze dotykovou obrazovkou, a lze je tedy používat v terénu jako pouhou destičku s displejem. Právě to je jedna z funkcí zařízení z produkce firmy PaceBlade Technology.

PaceBlade Tablet PC je distribuován s externí klávesnicí, která je bezdrátová a komunikuje pomocí infrapaprsků. Infrakomunikace je však zvládnuta na výbornou, a tak při běžném provozu nedochází ke ztrátě signálu mezi klávesnicí a hlavní stanicí. Možnou variantou je použití PaceBlade jako "téměř notebooku", kdy dodávaná brašna slouží zároveň jako výztuha pro připevnění displeje i klávesnice.

S procesorem Transmeta Crusoe na 600 MHz, jehož výkon je zhruba na úrovni Celeronu 500 MHz, není PaceBlade žádnou mobilní pracovní stanicí. Přestože paměť je škálovatelná od 128 až do 640 MB, výkon celé sestavy se hodí buď na základní práci s PC, anebo jako platforma pro uživatelské aplikace a průmyslové využití. Díky kompatibilitě s platformou Win 32 lze používat obvyklé programy pro stolní počítače. Svůj podíl na tom zcela jistě má také integrovaný displej TFT s úhlopříčkou 12,1" a rozlišením 1 024 x 768 bodů, který funguje jak "na výšku", tak "na šířku", což dále rozšiřuje možnosti přístroje.

Hlavní jednotka je doslova poseta konektory pro další zařízení. Mezi ty nejzajímavější patří trojkombinace USB portu, napájecího výstupu a FireWire rozhraní na horní hraně, která je v běžném stavu kryta nepříliš padnoucí pryžovou záslepkou. Zajímavý je především kombinovaný kabel FireWire + napájení, s jehož pomocí se připojuje externí 24rychlostní CD-ROM jednotka PaceDrive. Celé řešení je tak kompaktní a velmi funkční.

Základní jednotka je dále vybavena 20GB pevným diskem, vestavěným síťovým rozhraním 10/100 Mb/s a modemovým konektorem. Pomocí speciálního kabelu je dále možné posílat výstup na externí monitor, což se může hodit například při prezentacích. Jako vzpomínka na notebookové předky PaceBladu je k dispozici také jeden slot na PC karty typu II. Zbývá poslední, naprosto proprietární, USB konektor, pro připojení volitelné webové kamerky.

Klávesnice svou velikostí i funkcemi odpovídá vyšší notebookové třídě. Obsahuje tlačítka běžné velikosti, a navíc v horní řadě 10 dalších kláves pro rychlé spouštění aplikací, otáčení displeje, usínání, vstup do speciálního menu PaceBladu či pro funkci dvou monitorů. Nezbytným doplňkem je touchpad se dvěma tlačítky, ovšem bez rolovacího kolečka. Co se týká hmotnosti, je v dokumentaci uveden údaj 1,8 kg. My jsme navážili 1 990 gramů u základní stanice a dalších 550 gramů u klávesnice, což není sice málo, ale stále to patří vůči dalším notebookům k velmi dobrému průměru. Zajímavá je i proklamovaná 5hodinová výdrž akumulátorů, které nám při testu přežily jen několik minut přes 2 hodiny.

PaceBlade Tablet PC je rozhodně jednou z nejzajímavějších variací na téma notebook, které jsou na českém trhu k dispozici. Jeho cílovými zákazníky však budou spíše firmy se speciálními aplikacemi například pro sběr dat, kde se ocení oproti Windows CE zcela stoprocentní kompatibilita se standardními aplikacemi. Ačkoliv zatím nemá ambice stát se masovou záležitostí, v budoucnu se s Tablet PC budeme rozhodně setkávat častěji.

PaceBlade Tablet PC

koncepce

klávesnice

velmi nízký výkon

Cena vč. DPH: 103 700 Kč

K testu poskytla firma: VT Data, www.vtdata.cz

§§§§§


Projektor s okem navíc – Toshiba TLP 561

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0418

Není tomu tak dávno, co jsme psali o zajímavé novince na trhu prezentační techniky. Jednalo se o produkt označovaný jako vizualizér, jehož posláním je snímat předlohu v podobě dokumentů nebo dokonce i předmětů a elektronicky zpracovaný signál přivádět na výstup, kam lze připojit ať už libovolné videozařízení, televizor, monitor nebo datový projektor. O tom, že vyrobení vizualizéru nebylo jen slepý výkřik do tmy, svědčí i nové produkty, které se začínají objevovat už dnes. Nedávno jsme se mohli seznámit s novým datovým projektorem Toshiba, vybaveným kamerou.

Toshiba TLP561 navazuje na produktovou řadu TLP a vyrábí se ve dvou základních provedeních. Buď jako samostatný projektor, nebo jako komplet s integrovaným ramenem a kamerou.

Samotný projektor je ustrojen do reprezentativního hávu stříbrošedá metalíza spolu se zaoblenými neudělá svému majiteli ostudu. Objektiv s 1,2násobným optickým zvětšením obrazu obsahuje otočné kroužky pro ovládání zoomu a ostření. Zde je namístě zmínit specialitu Toshiby, vertikálně plynule stavitelné naklápění optiky. To dovoluje otočné kolečko, umístěné na horní straně projektoru, s nímž jde citlivě nastavovat objektiv ve vertikální rovině, a tak odpadá namáhavá manipulace s výsuvným podstavcem.

Zaměřme se ale na důležitější parametry u TLP561 vsadili vývojáři na princip tří TFT LCD displejů o úhlopříčce 0,7 palce. Na nich je generován obraz v nativním rozlišení XGA (1 024 x 768) při 16,7 mil. barev. Ostatní režimy (od VGA do SXGA a UXGA) jsou převáděny v reálném čase. Výkon lampy činí 160 W, díky čemuž Toshiba dosahuje celkové svítivosti 1 300 ANSI lm. Komunikační rozhraní se skládají ze sedmi konektorů. První dva představují RS232 a USB a slouží k ovládání PC. K připojení audiovstupu využijete zásuvky jack 3,5 mm a zvuk pak lze poslouchat na integrovaném reproduktorku. Zbývající porty pracují s obrazovým signálem ve formě běžného složkového vstupu VGA (Y/Pb/Pr), kompozitního videa (cinch) i složkového videa (S-Video). Poslední VGA port je určen pro připojení užitečného kontrolního monitoru.

Nás ale především zajímala integrovaná kamera. Ta se nalézá na zadní straně a je uchycena na skládacím kloubovém rameni, díky němuž s ní lze pohodlně manipulovat. Na stejném rameni je na dalším kloubu uchycena i malá lampa pro přisvícení předlohy.

Kamera je vybavena 1/3palcovým CCD prvkem s rozlišením 1 034 x 779 pixelů (cca 800 tisíc bodů). Ostření se provádí manuálně, kolečkem umístěným přímo na objektivu. Bohužel neumožňuje optické zvětšení, a je tedy i bez zoomu. Potřebujete-li zvětšení, musíte snímaný objekt přiblížit k objektivu kamery, nebo využít funkcí zoomu projektoru. Kamera prokázala dobrou kvalitu snímání i dostatečnou barevnost, chvála se však netýká plynulosti zobrazení, protože "framerate" s jakým je snímaný obraz předáván projektoru, není zrovna nejvyšší. Frekvence nedosahuje hodnoty 25, která je pro běžné videosystémy samozřejmostí.

Výsledný vcelku pozitivní dojem trochu kalí neduhy v podobě horšího OSD menu, absence optického zvětšení kamery a pomalejší snímkování kamery.

Toshiba TLP 561

obraz, světelný výkon

vertikálně stavitelná pozice objektivu

absence optického zoomu kamery

nízký framerate kamery

Cena vč. DPH: 207 278 Kč

K testu zapůjčila firma: Schuss Praha,

www.schuss.cz

§§§§§


Notebooky do 50 000 Kč – na cesty a za pár korun!

Tomáš bučina, TestCentrum IDG

c02p0475

Při minulém testu low-endových notebooků jsme byli příjemně překvapeni, že tehdy bylo možné sehnat za necelých 50 tisíc korun už docela použitelný stroj. Občas mu sice něco chybělo, výkon nebyl převratný, výdrž na akumulátory se též mohla zlepšit, ale tu a tam se objevily některé zajímavé modely. Nyní se situace na trhu levných notebooků posunuje ještě více směrem k strojům laciným, ale už v podstatě bez kompromisů ve výbavě i výkonu. Navíc jsou moderní procesory vyráběné na 0,13mikronové bázi energeticky šetrné, což se dále projevuje na prodloužení doby práce z akumulátorů. Dá se tedy prohlásit, že téměř každý výrobce notebooků nabízí nějaký z typů, který za 50 000 Kč dokáže zastat běžné kancelářské úlohy, být sbírkou písniček v některém z komprimovaných formátů a také přehrávat filmy. A při tom všem lze očekávat, že v běžném provozu jej můžete nechat pracovat běžně kolem 3 hodin na baterie, což například před dvěma lety byla hodnota doslova převratná. Fascinující na celé situaci je pak především to, že to nejsou neznačkoví assembleři, vycházející z laciných asijských barebonů a prodávající notebooky v podstatě bez dalších služeb, ale v drtivé většině velké nadnárodní firmy s propracovanou logistikou dopravy zboží zákazníkovi, péče o produkty v době garance a poskytující též pozáruční servis, jež bojují v segmentu těch nejlevnějších přenosných počítačů. Když si tedy uživatel vybere notebook v této ekonomické třídě, je velmi pravděpodobné, že získá stroj, na který bude spolehnutí a v případě potřeby bude moci snadno řešit i servisní otázky.

Acer Aspire 1203X

V průběhu první poloviny letošního roku Acer rozšířil svou nabídku o další modelovou řadu nazvanou Aspire. Koncepčně Aspire doplňuje stávající portfolio o produkty s velmi přijatelnou cenou a bohatým vybavením. Tyto výrobky směřují do segmentu malých firem, soukromých podnikatelů či domácností, kde je přenosný počítač využíván nejen jako pracovní nástroj, ale také pro osobní zábavu. Ta je v případě testovaného modelu Aspire 1203X reprezentována především rozměrným ovládacím panelem pro přehrávaná CD (notebook ale obsahuje DVD/CD mechaniku) na přední hraně notebooku a též reproduktory dobře slyšitelnými i při uzavření víka počítače. Vedle ovládacích prvků je umístěn přepínač, po jehož aplikaci lze zmíněné speciální klávesy využívat jako programovatelná tlačítka pro rychlé spouštění aplikací. Druhou v podstatě zábavní komponentou je port IEEE-1394 (zvaný tež FireWire), který se, pomineme-li běžnou skupinu rozhraní na zadní a bočních stranách notebooku, nachází mezi ostatními konektory. Drobnější nevýhodou, jež do značné míry určuje způsob používání tohoto přenosného počítače, je použití desktopového modelu procesoru Intel Celeron 1,3 GHz. Ten sice zaručuje solidní výkon, ale zároveň je nepřehlédnutelným konzumentem energie z akumulátorů. Čip totiž neobsahuje příslušné šetřicí režimy obvyklé ve standardních notebookových procesorech, a tak baterie pod jeho náporem vzdorují pouze hodinu a půl, což je podprůměrná hodnota. Je však pravdou, že u některých levnějších modelů se toto řešení využívá, takže majitelé tohoto notebooku si budou muset odpustit delší práci přímo v terénu a místo toho raději dříve najít elektrický rozvod.

Cena vč. DPH: 48 800 Kč

Compaq Evo N115

Jedním z nemnoha nových modelů uvedených před definitivním pohlcením firmy i produktového portfolia značkou HP je dvojice modelů Compaq Evo N115. Zatímco v samostatné recenzi v PC WORLDu 5/2002 jsme se více věnovali výkonnějšímu modelu s mobilním Athlonem, tentokrát se zaměříme na slabší model s Duronem. Jak už bylo naznačeno, hlavní odlišností tohoto typu od ostatních notebooků Compaq je především použitý procesor. Oba dva modely totiž používají čipy značky AMD, zatímco v noteboocích mnohem běžnější bývá některý z procesorů značky Intel. Evo N115 s gigahertzovým Duronem je dobrou volbou tam, kde uživatel očekává od svého stroje dlouhou výdrž při práci z akumulátorů zaručenou sofistikovaným power managementem, mladistvý vzhled a v neposlední řadě příjemný displej. Slabinou naopak zůstává v porovnání s konkurenčními produkty nižší výkon, který příliš neovlivní ani zvýšení kapacity paměti ze standardních 128 MB. Jako ostatně téměř u všech notebooků pro domácnosti či menší firmy, je i zde k dispozici trojice programovatelných kláves a také snadno přístupné ovladače hlasitosti. Velká pozornost byla věnována softwarové výbave, která obsahuje zajímaví program pro jednoduchou a velmi funkční zálohu a obnovu celého systému zpět. Samostatnou kapitolou je v případě tohoto počítače zdarma dodávaný doplněk. Tím totiž není nic menšího, než stolní DVD/MP3 přehrávač Sony DVP-NS305, jehož aktuální prodejní cena je úctyhodných 8 990 Kč. K pěknému notebooku tedy navíc dostanete zdarma hodnotný dárek, což tuto investici činí velmi zajímavou.

Cena vč. DPH: 48 800 Kč

Dell Inspiron 2650

Řada Inspiron je v nabídce českého zastoupení společnosti Dell zcela nová. Dell tak pozdě, ale přeci reagoval na stále rostoucí poptávku po přenosných počítačích, která je z pohledu kusových prodejů realizována především v segmentu low-end, na nějž se zaměřil také náš test. Zároveň si ale ponechal v portfoliu silné stroje určené především pro firemní klientelu, která je mezi zákazníky bohatě zastoupena ať už vlivem aktivní účasti společnosti Dell v řadě tendrů, ale v podstatě také cenovou nabídkou notebooků. Inspiron 2650 je pak ukázka toho, že Dell dokáže navrhnout notebook vybavený Pentiem 4 a 256 MB operační paměti za opravdu přijatelnou cenu. Větší výhrady jsme měli jen ke klávesnici. Velmi zvláštně, v pravé horním rohu, jsou totiž umístěny speciální klávesy Windows a proto uživatelé, kteří si zvykli na jejich používání, budou mít první sžívání se s novým notebookem velmi těžké. Naproti tomu absolutní spokojenost v nás vyvolaly výsledky výkonového benchmarku SYSMark 2001 od BAPCo, které ukázaly skutečně vysoký výkonový potenciál testované sestavy, v této cenové kategorii v podstatě bezkonkurenční. Aby se však Dell vešel do striktně dané limitní ceny, byl nucen nabídnout stroj, kterému chyběl síťový adaptér a místo obvyklejší DVD mechaniky obsahoval pouze jednotku CD-ROM. Pokud si tedy zvolíte tento notebook, určitě investujte několik dalších tisíc do DVD mechaniky a nechte si implementovat i síťové rozhraní 10/100 Mb/s. Získáte tak vybavením i výkonově typický notebook střední třídy, jehož cena bude hluboko pod touto kvalifikací. Tento model se nám v testu svým výkonem i cenou zalíbil natolik, že jsme se rozhodli udělit mu TOPPRODUKT.

Cena vč. DPH: 49 900 Kč

HP Omnibook XE3

Přestože premiéra tohoto stroje proběhla už zhruba v polovině loňského roku, jeho úspěšné působení na trhu bylo nedávno odměněno inovacemi, které mají zajistit neutuchající zájem zákazníků. Klíčovou změnou bylo nahrazení dosluhující čipové sady Intel 440ZXM za moderní čipset Intel 830M, jenž zároveň obsahuje integrovaný grafický adaptér Intel Mobile Graphics. Současně došlo k několika designovým změnám víceméně kosmetického rázu. Přesto ale zůstal zachován jak vzhled, který trochu připomíná speciální zodolněné notebooky určené pro práci v těžkých podmínkách, tak řada speciálních funkcí, pro něž je XE3 tak ceněn. Začneme-li klávesnicí, pak nad ní najdeme čtveřici programovatelných kláves a jednoúčelové tlačítko pro ovládání usnutí či probuzení celého stroje. Naopak mezi klávesnicí a touchpadem je umístěno další speciální tlačítko, které vypíná polohovací zařízení. Při vypnutém touchpadu totiž nemůže dojít k jeho nechtěnému použití. Na přední hraně jsou další veskrze multimediální tlačítka, určená pro ovládání hudebního CD disku v mechanice DVD. Vedle nich pak nechybí ani malý informační displej pro zjištění stavu akumulátoru, času či momentální pozici na audio CD. Vysoce musíme hodnotit hardwarovou výbavu zahrnující například 256 MB paměti či Celeron 1,13 GHz, s jehož pomocí dosáhl notebook jak dlouhé výdrže na baterie, tak vysokého aplikačního výkonu.

Cena vč. DPH: 48 800 Kč

LYNX Book L2000

Česká společnost LEVI je na trhu osobních počítačů teprve od října 2000, ale už na letošní léto si připravila zajímavou novinku, kterou je produkce "vlastních" notebooků. Jak už bývá mezi výrobci notebooků zvykem, ani LEVI je nevyrábí doslova z ničeho, nýbrž v Brně kompletuje pouze příslušné součásti. Výsledné produkty jsou pak nazývány příznačně LYNX Book a, jak jsme se mohli přesvědčit, jsou plně srovnatelné s ostatními značkami. Na rozdíl od většiny produktů je LYNX Book postaven na procesoru Mobile Athlon 4 od AMD, i když podle našeho zjištění je výkonový rozdíl proti moderním Celeronům s jádrem typu Tualatin minimální. Procesor je doplněn 256 MB operační paměti, takže práce i s většími objemy dat je zcela bezproblémová. Na designu a koncepci nás zaujal drobný detail, nacházející se vedle DVD mechaniky. Je zde totiž umístěn otočný regulátor hlasitosti reproduktorů ve formě známého, ale už postaršího "kolečka". Na zadní a boční straně notebooku je mimo standardní skupiny portů umístěn také konektor IEEE-1394 a příjemný videovýstup S-Video. Na přední hraně jsou umístěny též tlačítka pro ovládání přehrávání zvukových CD, vedle kterých je vypínač, který zapne pouze vlastní přehrávač zatímco zbytek notebooku nechá spát. Zbytek tohoto stroje je klasika, z níž se vymyká jen velmi dobrý čas práce z akumulátorů. Je zřejmé, že i AMD s úspornou technologí PowerNow je Intelu důstojným soupeřem a konkurentem.

Cena vč. DPH: 49 900 Kč

UMAX ActionBook 570T

Značka UMAX je v českém prostředí synonymem notebooků levnější kategorie, mezi kterými dominují zejména modely hluboko pod 50tisícovou hranicí. Přestože přenosné počítače UMAX nepatří mezi nejprodávanější, zvláště levnější typy jsou mezi zákazníky velmi oblíbené, poněvadž nabízejí uživatelům velmi bohatou výbavu, za kterou by museli u konkurence značně připlácet. Testovaný zástupce řady 570T je pak díky relativně vysoko posazené cenové hranici tohoto testu jedním ze spíše mid-range produktů z portfolia značky UMAX. Pomineme-li standardní vybavení, kterým v současnosti je 20GB pevný disk či 14" TFT displej, může zaujmout například port typu IEEE-1394 (FireWire) či televizní S-Video výstup. Vzhledem ke koncepci all-in-one včetně disketové mechaniky ani příliš nepřekvapí hmotnost zhruba 3 kilogramy a rozměry 312 x x 262 x 38 mm. Uvnitř těla notebooku buší desktopové Pentium III na 1,2 GHz, které se výraznou měrou podílí na nepříliš přesvědčivé výdrži při běhu z akumulátorů (jen 1,35 hodiny), i když jádro typu Tualatin je přijatelnější a úspornější než předchozí desktopové modely procesorů. Stejně jako u ostatní výrobců je v balení i tohoto notebooku operační systém Windows XP Home Edition, který se výrazně podílel na bezproblémovém provozu v průběhu testů. Lze tedy potvrdit, že i méně proslulá značka dovede garantovat stabilitu a jistotu při práci s notebookem.

Cena vč. DPH: 48 800 Kč

Doslova za hubičku

Notebooky hluboko pod 50 tisíci

A je to tady. Ještě nedávno jsme za takzvanou "magickou hranici" považovali u notebooků 40 tisíc Kč bez DPH, pod tuto sumu cena žádného nového přenosného počítače neklesla. Ale časy se mění, a tak snižující se výrobní náklady, cenová válka a do jisté míry také silná koruna dovolují posunout základní cenu takového stroje ještě o nějakých pár tisíc níže. Dnes už se takových nabídek nemusíte bát, jsou to legitimní konfigurace, u kterých jsme se i my měli možnost přesvědčit, že mají co nabídnout. Své nejlevnější typy výrobci často ochuzují o některé typy příslušenství či komponent. Občas se stane, že tyto modely dostanou jen 128 MB paměti, někdy může chybět síťové rozhraní. Častým místem, kde se šetří jsou procesory. Shodou okolností to není případ našich dvou laciných šampiónů, ale stává se, že je místo speciálního notebookového čipu použit běžný procesor určený pro kancelářské a domácí počítače. Tyto modely ale nemají zabudovány obvody a mechanizmy pro snižování odběru energie v momentě, kdy notebook pracuje napájen z akumulátorů. Výsledkem je tedy to, že výdrž baterií je vážně snížena. V některých případech to ani nemusí vadit řada uživatelů notebooky pouze přenáší a v terénu pracuje minimálně, ti možná tento rozdíl ani nepoznají. Naproti tomu zákazníci, kteří plně využívají možnosti práce na cestách by měli vyžadovat mobilní procesor, i když cena takového notebooku je o několik tisíc korun vyšší. Při pohledu na oba dva stroje, které zastupují i přes svou kvalitu a solidní výkon to nejlevnější, co je na trhu dostupné, se nemusíme obávat, že by takových nabídek ubývalo. Spíše naopak. V zahraničí se nejlevnější modely světových značek prodávají nezřídka za 1 000 dolarů či 1 200 eur, včetně případných daní, a tak se tento trend postupně projeví a doufejme i trvaleji udrží i u nás.

Acer TravelMate 223X

Stejně jako loni odstartoval Acer honbu za levným značkovým počítačem, hitem letošního léta je pak další radikální snižování ceny až téměř ke 40 tisícům s daní. Modelem, který má tyto ambice, je TravelMate série 220 s nejlevnějším typem 223X. Ačkoliv tomu jeho výkonové skóre, zjištěné programem SYSMark 2001, ani poměrně dobrá výbava neodpovídá, lze u některých distributorů tento produkt v základní konfiguraci získat dokonce za necelých 38 tisíc s DPH. Námi testovaný kus má doporučenou koncovou cenu 43 900 Kč s daní a obsahuje mobilní Celeron 1,13 GHz, který je postaven na jádru Tualatin, a 256 MB operační paměti. Jako u ostatních zástupců třídy all-in-one nechybí uvnitř těla notebooku disketová mechanika a také CD-ROM jednotka, a tak celý přístroj dosahuje hmotnosti bezmála 3 kilogramy. To na první pohled není zrovna málo, ale ve třídě entry-level produktů, do kterých tento model spadá, bývá často zátěž uživatele mnohem vyšší. Acer velmi vyzdvihuje výdrž tohoto modelu při práci z akumulátorů. Jak jsme se mohli přesvědčit s reálným provozem, jenž trval bezmála 4 hodiny, nejsou jeho tvrzení rozhodně nadnesená. Je velmi příjemné, že i v této cenově agresivní nabídce se snoubí dobrý výkon značkového počítače s dlouhou výdrží na baterie, což zatím ještě zdaleka není standard. Tento model se nám v testu svým výkonem i cenou zalíbil natolik, že jsme se rozhodli udělit mu TOPPRODUKT.

Cena vč. DPH: 43 910 Kč

Dell Inspiron 2600

Abecedně druhým modelem v kategorii ultra-low-endů, je překvapivě nový Inspiron 2600 od Dellu. Jak je vidět, Dell myslí svůj vstup mezi levné počítače opravdu vážně, a tak není problém si za necelých 44 tisíc s daní pořídit přenosný počítač s touto značkou. Tentokrát jej pohání Celeron na 1,06 GHz se 128 MB paměti, takže se nelze divit, že za Acerem ztrácí zhruba 10 % výkonu, ale i tak je výsledné skóre dokladem, že jak v domácnosti, tak v menších firmách nebude při práci s moderními aplikacemi použitý hardware zbytečnou "brzdou". Stejně jako u většího bratříčka Inspiron 2650, se kterým sdílí řada 2600 identický housing, je také v případě tohoto stroje problematickým místem klávesnice. Na té nás zklamalo nejen umístění windowsovských kláves, ale též kurzorového "obráceného T", které je zcela zapuštěno mezi ostatními tlačítky. U jiných produktů vystupuje ven a lze jej tedy snadno nalézt i bez pohledu na klávesnici. Opět, u Dellu téměř tradičně, je poskrovnu kláves programovatelných. Jediné tlačítko s touto funkcí se nalézá téměř uprostřed nad nejsvrchnější řadou kláves. Stejně jako řada dalších výrobců nabízí Dell standardně jen roční záruku, ale tu je možné prostřednictvím servisního balíku rozšířit až na 3 roky formou NBD, tedy zásahu ukončeného do následujícího pracovního dne. Celkově tedy jde o velmi zajímavý a dobře vybavený stroj za skvělou cenu, jež u značky Dell doposud nebyla dostupná.

Cena vč. DPH: 43 790 Kč

§§§§§


Paměti do kapsy – test USB flash disků

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0479

Klasická disketa pomalu dodýchává už několik let. Během poslední dekády se objevilo hned několik technologií, které ji měly definitivně nahradit, a zaručit tak kapacitu pro neustále rostoucí požadavky přenášených souborů. Ať už to byly ZIP jednotky, mechaniky LS-120 nebo řada dalších produktů, většího rozšíření jako náhrady diskety nedošly. Tím přicházejícím, a možná dokonce zlomovým produktem jsou právě USB flash disky.

Uvnitř flash disku

Konstrukce flash disku je poměrně prostá. Na jedné straně je klasický USB konektor typu A, tedy ten, který přesně padne do USB zásuvky v počítači nebo externího USB hubu. Uvnitř pak následuje malý klientský řadič USB, řadič paměti a paměťový čip typu flash, jenž si zachovává svůj obsah také v případě odpojení od napájení, a tudíž pro udržení uložených informací nevyžaduje baterii.

Ze strany USB se celé zařízení chová jako tzv. "Mass storage class device", což je zcela klíčové pro zaručení plné podpory v operačních systémech. Windows Me, Windows 2000 i Windows XP, MacOS 8.6 a vyšší, Linux 2.4.0 a vyšší totiž v sobě již obsahují ovladače pro paměťová zařízení této třídy, takže stačí flash disk pouze zasunout, chvíli počkat a bez jakéhokoliv updatu se objeví k dispozici další písmeno jednotky. Právě absence nutnosti ovladačů je pro rozšíření USB flash disků zásadní, neboť každý počítač se zmíněnými systémy je schopen s těmito paměťmi pracovat.

Z fyzického hlediska jsou USB flash disky designovány jako velmi malá a přenosná zařízení, často vybavená sponou pro upevnění v kapse a vypadají podobně, jako kancelářské potřeby. USB konektor pak bývá chráněn snímatelnou krytkou.

Flash disky jsou k dispozici v kapacitách zhruba od 32 do 512 MB, přičemž s rostoucí velikostí paměti přirozeně klesá jednotková cena za uložený megabajt. Tyto vysoké kapacity jsou však už poměrně drahé a je sporné, zda se v současnosti pro ně mezi počítači v domácnostech či kancelářích najde odpovídající uplatnění. Proto jsme k našemu srovnání zvolili kompromisní 128MB model, který jednak nabízejí prakticky všichni výrobci, a pak také jeho cena je stále velmi přístupná i pro koncového uživatele.

Jednoduchá funkce, široká kompatibilita

Jednotlivé testované produkty jsou si z vnějšího pohledu velmi podobné, výrobci zachovávají standardní tvary a nepouštějí se do žádných výstřelků. To je částečně způsobeno také snahou zachovat kompatibilitu se stávajícími USB konektory na zadní straně počítačů, kde relativně malé prostory poměrně výrazně určují zejména tloušťku takových zařízení.

I přes zásadní shodu ve vnitřním provedení USB flash disků je na výsledcích vidět významné rozdíly ve výkonech, které jsme naměřili pomocí benchmarkovacího programu HD Tach 2.61 v prostředí českých Windows 2000. Zejména propastné diference lze najít v přístupové době, což v praxi odpovídá rychlosti kopírování velkého množství malých souborů. Naopak trvalá rychlost maximálního čtení vychází relativně vyrovnaně, snad jen s poznámkou, že v některých případech se může blížit dokonce i efektivní přenosové rychlosti USB rozhraní, která činí 1,5 MB/s. U současných produktů je stále využíváno rozhraní USB verze 1.1, implementace novějšího a rychlejšího USB 2.0 čeká na rychlejší flash čipy.

Jednotlivé flash disky se též liší v řadě netechnických parametrů, ať už jde o cenu, záruční dobu, ale i další součásti balení. Mezi těmi často nechybí prodlužovací kabel pro případ, že používáte USB flash disk u desktopu, který nemá jiné než zadní USB porty. Stejnou funkci zastává i velmi pohodlná miniaturní dokovací stanice, v níž může flash disk stát na pracovním stole a být při tom stále připojen k počítači.

Prakticky všechna tato zařízení dávají prostřednictvím LED diody najevo, že pracují. To je důležité zejména v momentě zápisu většího objemu dat na flash disk, kdy vyrovnávací paměti Windows zachytily podstatnou část kopírovaných dat, takže program má pocit, že přenos již skončil. Přesto však stále dochází k vyprazdňování bufferů do flash disku, a tak neočekávané odpojení zařízení ze systému by mělo za následek nedokončení přenosu. Stejně tak časté jsou i přepínače pro zamezení zápisu na flash disk, takže ten je možné použít pouze ke čtení.

Závěrem

USB flash disky mají všechny předpoklady pro masové rozšíření. Mají vysokou kapacitu, slušnou přenosovou rychlost, širokou kompatibilitu s mnoha počítači i operačními systémy, jsou odolné proti vnějším vlivům, malé, lehké a dobře přenosné a mají přijatelnou cenou. Zároveň na nich neváznou žádné dražší licenční poplatky, takže portfolio výrobců se raketově rozrůstá.

Do budoucna můžeme předpokládat rozhodně další pokles cen těchto zařízení, a to zejména v oblasti vyšších kapacit, které jsou dnes výrazně dražší než odpovídající karty typu CompactFlash s podobným vnitřním uspořádáním a tudíž i výrobními náklady. Pro domácí či kancelářské použití však stále zůstávají dominantními kapacitami hodnoty kolem testovaných 128 MB, jejichž devizou je příjemná cena za megabyte, dlouhá životnost a výjimečně široká kompatibilita. A to jsou všechno důvody pro to, aby do roku 2003 vstupovala stará disketa s tímto, doufejme posledním, hřebíčkem do rakve.2 0479/BAM o

Apacer Handy Drive

Velmi příjemně designovaný flash disk se solidními výkony a krátkou přístupovou dobou. Předností je zajímavá cena a standardně dodávaná miniaturní dokovací stanice.

Fujitsu siemens MemoryBird

Opět skvěle do ruky padnoucí kousek s absolutně nejvyšší rychlostí při čtení a velmi krátkou přístupovou dobou. Potěší dvouletá záruka, ale slabším místem je tentokrát cena.

QDI USBDISK

Překvapivě vyšší rychlost zápisu než čtení má tento flash disk od QDI. Obě dvě hodnoty jsou však velmi dobré, stejně tak i koncová cena. Slabinou zůstává delší přístupová doba.

Transcend USB Flash Drive

Výborná rychlost při čtení, průměrná při zápisu a delší přístupová doba, zpomalující práci s menšími soubory, tak právě to jsou parametry USB flash disku od Transcendu.

TwinMOS mobiledisk

Flash disk velmi rychlý při čtení i zápisu s extrémně krátkým přístupem má výrobce TwinMOS. Z výkonového hlediska lze tedy tento produkt označit za šampióna tohoto testu.

Jak na starší Windows?

Microsoft Windows 98 jsou stále jedním z nejrozšířenějších operačních systémů, a tak je velká škoda, že v něm flash disky nepracují nativně. V tomto případě nám zbývá možnost stáhnout si buď z internetu, nebo použít ovladače dodávané standardně s produktem, které nám jeho funkci ve Windows 98 umožní. Bohužel ovladače pracují pouze s jedním konkrétním typem zařízení, a tak ani po instalaci příslušných driverů se systém nestane plně přizpůsobený pro funkci jakéhokoliv flash disku.

Situace s předchozími verzemi je ještě komplikovanější. Windows 95 a starší podporována nejsou, kvůli absenci podpory USB. Jedinou teoretickou oázou tedy zůstávají poslední Windows 95 OSR 2 či OSR 2.1, i když tyto systémy často nebývají přímo podporovány ovladači na CD dodaných k flash diskům. Pro instalaci na takových počítačích nezbývá než vše vyzkoušet předem, případně se pokusit instalovat ovladače určené pro Windows 98.

§§§§§


Cesta do historie 3D akcelerátorů

Čestmír Žák

c02p0480

Během posledních šesti let jsme byli svědky strhujícího vývoje, který se odehrával v oblasti 3D grafických akcelerátorů. Mnozí se v jejich označeních ztratili již dávno, neboť technika jde kupředu hrozivým tempem a málokdo má dostatek času studovat informace, které zastarávají téměř týden od týdne. V tomto článku jsme pro vás zpracovali přehled a shrnutí vlastností důležitých akceleračních čipů nedávné minulosti. Neznalý čtenář by se po přečtení měl být schopen alespoň základně orientovat v této oblasti, znalci si s námi zajisté rádi nostalgicky zavzpomínají.

Jen tak pro úplnost: ještě před skutečnými 3D akcelerátory prožila svou éru tzv. "nultá akcelerační generace", kam se řadily například čipy S3 Virge, Matrox Mystique, NV 1000 a další. Jejich výkon ovšem zdaleka nedosahoval kvalit níže zmíněných čipů jejich hlavní doménou a důvodem, proč si získaly oblibu, byla především nízká cena. Naopak hlavním nedostatkem byla absence jednotného rozhraní typu Direct3D či OpenGL.

Dějství první, aneb začínáme akcelerovat

VOODOO Graphics klasika nejklasičtější, grafický čip tehdy běžel na 50 MHz. Tento milník ve vývoji grafických karet od 3Dfx byl vybaven dnes již směšnými 4 či 6 MB paměti, vyráběl se pouze pro sběrnici PCI, akceleroval prakticky jen v rozlišení 640 x 480 (6MB verze pracovaly i v 800 x 600) a v podstatě nebyl ani grafickou kartou v dnešním slova smyslu. Voodoo první generace (a později i Voodoo II) totiž ke svému provozu nezbytně potřebovalo primární 2D kartu, se kterou se propojilo krátkým kabelem, a teprve pak se na 3D akcelerátor připojil monitor. Při provozu se čip slušně zahříval, jelikož tyto karty většinou neobsahovaly žádné chlazení. Ze začátku prodeje Voodoo doslova šokovalo vysoko nasazenou cenou (kolem 8 000 Kč), kterou se následně u špičkových grafických karet podařilo udržet a nadále ji s postupem vývoje technologií zvyšovat. Nejznámější modely své doby jako Magic 3D, Orchid Richterous 3D či Monster 3D dnes pořídíte v bazaru bez větších problémů do pěti set korun.

VOODOO RUSH nepříliš povedený pokus o kombinaci čipu Voodoo Graphics a kvalitní 2D karty (většinou míval 6 nebo 8 MB EDO paměti). Proslul nekompatibilitou se spoustou her, navíc v čase uvedení na trh již delší dobu v útrobách počítačů potenciálních kupců dlely karty s "obyčejným" Voodoo 1. Výhodu spouštění aplikací v okně (tohle 3Dfx Voodoo opravdu neumělo) využili jen opravdoví fajnšmekři a profesionální grafici. Později se doprodával za nepatrný zlomek původní ceny.

RIVA 128 (se 100MHz pamětí) byla pravděpodobně první vlaštovkou skutečně schopnou konkurovat mocnému Voodoo. Původní karty jako Edge 3D (jinak zajímavý model karty, která kombinovala grafiku, zvuk a rozhraní pro gamepad Sega) ve srovnáních výkonově naprosto propadly, bylo tedy nutné pokusit se o zvrácení do té doby téměř monopolní situace. nVidia s odhodláním přijala náročný úkol a oslnila do té doby nevídaně vyrovnanou kombinací skvělého 2D a 3D výkonu pro obě dostupné sběrnice (PCI i AGP). První verze RIVA 128 měla 4 MB RAM, nástupnická RIVA ZX pak až 8 MB. 3D akcelerovaný obraz se zde vykresloval asi o 10 % rychleji než u Voodoo, jeho jediným a přitom značným problémem byla nepřítomnost podpory akceleračního rozhraní (API) Glide, které vyvinulo a licencovalo si 3Dfx. Na mnoho her, napsaných původně výhradně pro Glide, vyšly později patche pro pohodový provoz na Rivě, avšak k finální porážce 3Dfx došlo až o dvě, spíše tři grafické generace později.

3D Labs Permedia 2 sice nepatří do řady klasických herních 3D akcelerátorů, bylo by však škoda ji zcela vynechat. Předurčena byla převážně k práci s profesionálním 3D pod OpenGL (3D Studio, CAD), ani při hraní her nebyla tak docela bezradná. Jen tu a tam kvůli různým blíže nespecifikovaným problémům chvíli trvalo, než se hru vůbec podařilo zprovoznit.

INTEL 740 se proslavil spíše výkonem ve 2D operacích, trojrozměrná akcelerace nikdy nedosáhla špičkového výkonu benchmarky Intel 740 ohodnotily asi jako konkurenční čip RIVA 128. Vyráběly se pouze v AGP 2x (včetně sideband) provedení, a to za přijatelně nízké ceny. Svého času ideální řešení pro šťastného majitele Pentia II, hrajícího hry jen občas a převážnou část času pracujícího ve 2D.

ATI RAGE PRO (4 až 8 MB paměti) se stalo docela zajímavou AGP 2x obměnou Voodoo, nabídlo znamenitý výkon 2D i docela slušný provoz v herním režimu 3D. Do prodeje přišly dvě verze: Xpert@Play na hry a Xpert@Work pro kancelářské účely. Funkčnost ve hrách patřila mezi sporné momenty, např. Jedi Knight bez cukání v 1 024 x 768 patřil k těm světlým chvilkám, na druhou stranu kvalitou obrazu by ATI RAGE PRO asi nikoho neoslnilo. Objevil se taktéž model ATI All in Wonder PRO, který obsahoval navíc TV tuner, teletext a možnost grabování videa.

Dějství druhé, aneb éra Voodoo II a jeho potenciálních zabijáků

VOODOO II byla kdysi skutečná bomba, která následně na dlouhý čas ovládla všechny dostupné benchmarky. Co se týče čipu, tak Voodoo II nebyl ničím jiným než Voodoo (0,35 mikronu) na steroidech. Navíc zde ovšem byly dvě texturovací jednotky a řada nově implementovaných technologií (trilineární filtrování, triangle setup, kmitočet procesoru 90 MHz.). Tyto vlastnosti byly poměrně zásadní novinkou a udělaly z Voodoo II první kartu schopnou provádět použitelný multitexturing. Vyráběly se 8a 12MB varianty do sběrnice PCI, kdy bylo možno dvě identické karty zapojit do tzv. SLI (Scan Line Interleave) režimu. Po spojení karet speciální SLI kšandou (a připojení k 2D kartě viz Voodoo) pak toto kombo nabídlo teoreticky dvojnásobný výkon, přesněji řečeno zdvojnásobený fillrate. Tohoto efektu dosáhli programátoři ve své době vpravdě šalamounsky; přidělením sudých řádků jedné kartě, lichých druhé. Voodoo II mj. dokázalo akcelerovat rozlišení 800 x 600, ve SLI modu až 1 024 x 768. Nevýhodou zůstala silně nadměrná produkce tepla, čas od času se vyskytovaly i menší problémy se zpětnou kompatibilitou rozhraní Glide.

3Dfx VOODOO BANSHEE nabídlo příjemné řešení pro ty, kteří z nějakého důvodu nechtěli ani Voodoo II, ani Rivu TNT. Banshee spojila (na rozdíl od Rushe už kvalitně) nesporné výhody komplexního 2D/3D řešení s širokou kompatibilitou Voodoo II. Výsledkem byly oblíbené a vyhledávané grafické karty do PCI i AGP (1x) sběrnic (výkonnostní rozdíl mezi nimi jen asi 1-2 %) vybavené 16 MB SGRAM paměti. Oproti Voodoo II zde však byla i malá nevýhoda, a sice absence druhého TexelChipu (nedokázala zpracovat dvě textury najednou, což mohlo zpomalovat běh některých her). AGP řešení bylo hodnoceno spíše negativně, neboť Banshee, původně navržená jako PCI karta, nepočítala s AGP texturováním. Rychlost čipu, vyráběného pomocí 0,35mikronové technologie, činila rovných 100 MHz, paměť kmitala na 110 MHz a převodník RAMDAC pak pracoval na 250 MHz. Možnosti přetaktování by se daly označit za slušné, výjimkou nebyly Banshee běžící bez problémů na 115/125 MHz.

S3 SAVAGE 3D jeden z mnoha nepřesných výstřelů S3, který protentokrát nemířil až zas tak moc vedle. Savage 3D uměl jako jedna z prvních grafických karet provádět inteligentní kompresi textur (technologie S3TC zavedená v DirectX6), vyráběl se na 0,25 mikronech a byl osazen 8 MB paměti. Některé benchmarky ihned po uvedení prvních karet se Savage 3D sice nasvědčovaly tomu, že tohle by konečně mohl být ten "Voodoo II Killer", to by však karty s tímto čipem musely mít daleko stabilnější ovladače a větší kompatibilitu. Časem vyšlo snad deset updatů BIOSu a před spuštěním většiny her bylo téměř vždy třeba něco "opatchovat".

RIVA TNT konečně přinesla tolik očekávaný zlom ve vývoji grafických karet, titul "Voodoo 2 Killer" jí tedy náleží po právu. Některým uživatelům po jejím připojení nefungoval monitor (to kvůli vysoké obnovovací frekvenci, kterou ji automaticky přiřadila Windows), jiným zase (kvůli postarší 0,35mikronové technologii výroby) vydávala nepřijatelně mnoho tepla, tím ovšem veškeré negativní ohlasy končily. RIVA TNT se stala komplexním 2D/3D řešením pro všechny majitele AGP (PCI verze se zrovna neosvědčily), kterým nabídla celkově nadstandardní kvalitu obrazu. Samotný hrubý výkon v 3D hrách mnohdy přesahoval Voodoo II, ani nemluvě o nečekané sytosti a reálnosti barev. Převážná část karet se prodala v AGP konfiguraci se 16 MB RAM na 110 MHz a frekvencí čipu 90 MHz, světlo světa však spatřila i verze Vanta s 8 MB RAM, pouze 64bitovou paměťovou sběrnicí a poněkud nižším taktem. Do výroby grafických karet s tímto revolučním čipem se vrhlo spousta renomovaných výrobců, asi vůbec nejluxusnější volně prodejný model s aktivním chladičem nesl název Asus AGP-V3400 TNT TV.

MATROX MGA G200 od toho si mnozí slibovali asi víc, než kolik toho ve skutečnosti nabídl. Výkon jen zdaleka pokukoval po patách RIVY TNT, ovladače při akceleraci přes OpenGL ze začátku opravdu silně nestíhaly, také cena byla zbytečně nadhodnocená. S pozdější verzí ovladačů se o "dvoustovce" dalo uvažovat jako o kvalitní primární 2D kartě, ke které přikoupíte Voodoo II a můžete hrát i pracovat na nejvyšší úrovni.

Zlaté období rivality

RIVA TNT 2 přímý nástupce veleúspěšného počinu nVidie. Nabízen byl ve více verzích: TNT 2 VANTA (procesor 100 MHz/paměť 125 MHz), TNT 2 M64 (podobně jako Vanta zúžená sběrnice na 64 bitů), "obyčejná" TNT 2 (125/150) a konečně majestátní TNT 2 Ultra (150/183); asi po roce pak přibyl do ceníků ještě upravený model TNT2 Pro. Karty se vyráběly převážně v AGP provedeních, PCI verze si uživatelé opět příliš neoblíbili zejména kvůli přemrštěné ceně. Nástup byl vpravdě bleskový a přitom bezchybný, odstraněn byl i největší problém TNT obstarožní 0,35mikronovou technologii nahradila svěží 0,25mikronová. Již brzy fanoušci objevili solidní možnosti přetaktování pamětí i čipu, čímž rostoucí oblibu jen umocnili. Výkon TNT 2 Ultra o mnoho překonával celou tehdy dostupnou konkurenci (v čele s Voodoo 3), dokonce se objevil i lék na starou bolístku Glide, ten se podařilo legálně emulovat pomocí tzv. wrapperů (jakýchsi "převaděčů" API rozhraní). TNT 2 předběhla dobu i podporou AGP 4x, tuto rychlost se totiž podařilo do čipových sad implementovat až o řadu měsíců později. Podle internetových průzkumů se TNT 2 stále drží na špici (co se počtu týče) mezi grafickými kartami v běžných českých počítačích.

MATROX G400 další pokus Matroxu o konkurenceschopný čip určený na hry přibyl do ceníků asi v polovině roku 1999. Jako obvykle existovaly i zde nejméně dvě varianty: G400 (procesor 125 MHz, paměť 166 MHz 32/16 MB, 300MHz RAMDAC, AGP 4x) a G400 MAX (procesor 166 MHz, paměť 200 MHz 32 MB, 360MHz RAMDAC, AGP 4x). Obě z nich podporovaly dvě na svou dobu poměrně inovativní technologie: DualHead (podpora dvou výstupů na monitor na jedné kartě) a hardwarový enviromental bumpmapping (plastické detaily trojrozměrných povrchů). "Čtyřstovky" snesly plné srovnání s TNT 2 ULTRA, kterou dokonce předčily v 32bitové barevné hloubce a vysokých rozlišeních. Opět propadly ovladače, jimž se ze začátku vývoje příliš nedařilo spolupracovat s API OpenGL. Nástupce model G450 již v sobě příliš grafického potenciálu neskrýval, proto se prosadil "jen" jako špička mezi 2D řešeními.

S3 SAVAGE 4 přišel na trh také přibližně v polovině roku 1999 a byl ve vpravdě nezáviděníhodné výchozí situaci; měl přesvědčit potenciální kupce o tom, že neobsahuje (na rozdíl od S3 Savage 3D) hromady hloupých chyb. Čip PRO (slabší verze na 125 MHz se značila GT) běžel na slušných 143 MHz, podporoval AGP 4x a 32 MB RAM, ale přesto se nakonec prosadil jen jako nejlevnější podřadná varianta 3D akcelerace. Podporoval lehce vylepšenou kompresi S3TC, výkonem však ani zdaleka nedosahoval na v té době aktuální model nVidie RIVA TNT2. Nabízel neuvěřitelně vysoký framerate v nízkých rozlišeních, avšak od hodnoty 1 024 x 768 výše to už neúnosně trhalo (výkonový strop cca Celeron 400 MHz). Jako červivá třešnička na dortu se objevil problém s pomalejší odezvou zobrazování ve 3D, což tehdy vadilo nejen hardcore hráčům 3D akcí.

VOODOO3 nahradilo na trhu grafické karty s čipy Voodoo II a Banshee, z každého z nich si pak chytře vzalo to nejlepší (dvě texturovací jednotky z Voodoo II a 2D/3D kombo `a la Banshee). Do prodeje se dostaly, obdobně jako v případě obchodního rivala TNT 2, tři výkonem i cenou odlišné verze:

Voodoo 3 2000 výkon asi jako Voodoo II SLI, procesor na 125 MHz, 16 MB paměti, vyrábělo se ve verzi PCI i AGP.

Voodoo 3 3000 optimální varianta pro náročné hráče, procesor na 166 MHz, 16 MB paměti, AGP.

Voodoo 3 3500 high-endová varianta s nástupní cenou nad 10 000 Kč, procesor na 183 MHz, 16 MB paměti, digitální výstup, AGP.

O něco později přišlo na řadu i VELOCITY 100, což byl v podstatě čip Voodoo 3 2000 s 8 MB paměti a softwarově vypnutou druhou texturovací jednotkou (ta šla opětovně zapnout vhodným zásahem do registru operačního systému). Výkonem se Velocity dostalo přibližně na 90 % modelu 2000, tím pádem si mnozí za cenu kolem dvou tisíc korun pořídili relativně dosti výkonnou grafickou kartu, bez problémů dostačující pro toho času aktuální hry. Voodoo 3 2000 pro sběrnici PCI slavilo pochopitelně úspěch mezi majiteli počítačů bez slotu AGP (TNT 2 ve verzi PCI bylo velmi drahé) i v řadách příznivců AMD a jejich procesorů K6-2/3, které v kombinaci s TNT 2 zrovna přílišný grafický potenciál nenabídly. I Voodoo třetí generace se nevyhnuly jisté nedostatky: pouze 16bitová barevná hloubka (konkurence uměla 32bitový truecolor již dávno) a s tím spojená nevýraznost akcelerovaného obrazu, pouze AGP 2x, dále omezená schopnost práce s velikými texturami a chybějící AGP texturing.

Epilog 3Dfx a příchod prvních GPU

GeForce 256 toto nepatrné označení vyvolá v každém počítačovém nadšenci řadu pocitů. První asociace, které by vás mohly okamžitě napadnout, jsou nVidia jako výrobce a první skutečné GPU (Graphical Processing Unit) s hardwarovými T&L funkcemi. Čip zvládal vykreslit čtyři body či nanést čtyři textury najednou (RIVA TNT pouze dvě), jeho provozní frekvence sice činila pouhých 120 MHz, ale i přes tuto nevýhodu se v mnohých testech vyšplhal až na samotný vrchol. Mohli jste zakoupit dvě verze, lišící se typem použité paměti. GeForce 256 SDR sice bojovala nižší cenou, ale čas od času se objevovaly jisté problémy pod Direct3D a výkonnostně na tom byla všeobecně hůře než DDR. Obraz ve 2D bohatě postačoval běžnému použití, 3D zobrazení konečně zpřístupnilo klady 32bitového zobrazení i pro vysoká rozlišení.

ATI Rage Fury MAXX byl vybaven dvěma čipy Rage 128 Pro (136 MHz) a 64 MB 155MHz RAM (32 MB pro každý čip). Metoda vykreslování obrazu se dvěma čipy se nazývala AFR (Alternate Frame Rendering), kdy každý čip střídavě vykresloval snímky nezávisle na druhém. Výkon hravě překonal všechny konkurenční čipy bez funkcí Transform and Lightning, na čipy řady GeForce DDR ale stále neměl. MAXX (jako ostatně všechna víceprocesorová grafická řešení) nepodporoval texturování scény přes AGP, v tomto ohledu si vedl podobně jako Voodoo 5. Na výkonném počítači (od P III 800 MHz výše) uměl tento čip překonat v truecoloru i slabší verzi GeForce SDR převážně díky vysoké hodnotě teoretického fillrate. Již klasicky ATI implementovala kvalitní podporu přehrávání videa a DVD, k úplné spokojenosti všech scházela už jen podpora AGP 4x přenosů (MAXX zvládal max. AGP 2x). Technologie AFR navíc způsobuje pomalejší odezvu při hraní tzv. grafický lag.

Voodoo generace 4/5 se staly posledními čipy, které kdy 3Dfx samostatně vyprodukovalo. Poháněny byly grafickými procesory VSA 100, jež sice nabídly opravdu vysoký hrubý výkon a pokročilé funkce jako FSAA (Full Scene Anti-aliasing), ale na konkurenci scházely především důležité T&L vykreslovací prostředky a dostupnější cena. Společnost 3Dfx protentokrát přišla s poměrně naivní ideou, že když sníží rozlišení na 640 x 480 a zapne FSAA, bude obraz stejně kvalitní jako v případě nVidie s rozlišením například 1 024 x 768. Uživatelé si Voodoo 4/5 karty neoblíbili také kvůli vpravdě obřím rozměrům, které naprosto neodpovídaly velikosti běžných počítačových skříní. Pokud se vám již podařilo Voodoo 5 umístit, byli jste nepříjemně překvapení příkonem (slabší zdroje by mohly vyprávět) a produkcí tepla. Jen pro úplnost vašich představ o zániku 3Dfx dodáme, že Voodoo 5 5500 stálo v době uvedení stejně jako o řád výkonnější GeForce 2 GTS. Po propadáku, který s sebou tato Voodoo přinesla, musel nutně následovat pád. Stalo se tedy, že nVidia odkoupila svého odvěkého rivala 3Dfx i se všemi technologiemi, skladovými zásobami a hlavně zkušeným vývojářským personálem.

S3 Savage 2000 byl dosud posledním pokusem z dílen S3, který se měl stát přímým konkurentem GeForce. Podporoval vlastní způsob hardwarových T&L výpočtů, ten se ale nakonec ukázal jako velice problémový a v pozdějších verzích ovladačů byl dokonce deaktivován. V praxi se zde opět předvedla komprimace textur S3TC (tu už ale mezitím implementovala i konkurence), karty se Savage 2000 byly vybavovány 32 MB VRAM s velkým pasivním chladičem. Teoreticky byly produkty s tímto čipem opravdu vcelku schopné, prakticky se jim nepodařilo byť jen rozběhnout spoustu her, což se silně projevilo na výsledné oblibě. Za pozitivní by se dal označit malý rozdíl rychlosti mezi 16a 32bitovou hloubkou vykreslování, 0,18mikronový výrobní proces a také relativně příznivá cena. Savage 2000 se stal posledním hřebíkem do rakve nikdy nekončícím snahám S3 o výkonný a přitom bezproblémový 3D čip.

GeForce2 (NV 15) se podařilo zdvojnásobit výborný potenciál GeForce DDR a přivést tím nVidii až na výsluní. První dostupný model GF 2 nesl přídomek GTS (Giga Texel Shader), běžel na 200 MHz (paměť 166/333 MHz DDR) a záhy se stal na dlouhou dobu pravou výkonnostní modlou. Lehce vylepšený model GF 2 Pro měl pouze o něco rychlejší paměť (366/183 MHz DDR), jinak se prakticky nelišil. Ovšem delikatesa GF 2 Ultra se svými 250 MHz na čipu a 460/230MHz DDR pamětí mohla v některých testech směle soupeřit i s GeForce 3. Na začátku roku 2002 přispěchala nVidia se zatím posledním počinem postaveným na jádře NV 15, pojmenovaným GeForce 2 Titanium. Ten dostal za úkol zamést s nepřehledným značením a nahradit všechny předchozí GF 2 (postupně i GF 2 MX). Titanium pracuje na frekvenci 250 MHz a spolupracuje s pamětmi DDR na 400/200 MHz. Majitelé si dodnes pochvalují slušné možnosti přetaktování a poměr cena/výkon.

GeForce 2 MX (NV 11) si zaslouží zvláštní odstavec jen pro sebe. Nejde tu ani tak o hrubý zobrazovací výkon, ale spíše o oblibu, kterou si za roky prodeje získalo mezi spoustami uživatelů. Podle internetových anket dosud tvoří opravdu významné procento populace grafických karet (nejen) u nás. Původní myšlenkou bylo zaplnění rozsáhlé mezery na trhu, která vznikla zejména mezi GeForce první generace a GeForce 2 GTS. Bylo odebráno něco špičkových technologií, něco se ubralo i na frekvenci, hrubá kostra GeForce 2 však zůstala a k mání byla za dostatečně rozumnou cenu. Pokud přičtete vliv slušné podpory v podobě časté aktualizace ovladačů a uspokojivou přetaktovatelnost, dostáváte jednoznačný prodejní šlágr. Na nové hry již pomalu přestalo stačit, ale k dispozici je dnes pod dva tisíce korun s daní, což se také cení. V minulosti se "emixko" prodávalo jen v jediné konfiguraci (rozlišovaly se na DDR a SDR), později nVidia přišla s rozlišením na modely 200 a 400. Verze 200 byla ještě více očesaná, zejména propustnost 64bitové paměťové sběrnice ve spojení s nižším taktem se v testech projevila docela negativně. Cenové odlišení od 400 nebylo dostatečně vysoké, aby se tento odstup ospravedlnil. Zato "čtyřstovka" s taktem procesoru 200 MHz a paměti 166 MHz (to se pochopitelně může u různých výrobců lišit) se nadlouho stala doslova prodejním hitem.

ST Kyro I a II čipy se vydaly diametrálně odlišnou cestou než konkurence. Navazovaly tak na úspěch grafických čipů PoverVR, které byly začátkem roku 1997 stejně populární jako 3Dfx. Namísto trendu v podobě navyšování frekvencí a zavádění T&L výpočtů se zde uplatnila technika výpočtů obrazu pomocí jakýchsi pomyslných dlaždiček (Tile Based Rendering), na které se celá vykreslovaná scéna rozděluje. První Kyro ještě nebylo po stránce kompatibility tak úplně hotové, praktický význam měla až jeho druhá generace. Za solidní cenu jste mohli dostat kartu, která v benchmarcích bez problémů smete GeForce DDR, GeForce 2 MX a dokáže potrápit i velkého favorita GeForce 2 GTS. Grafický potenciál byl cítit zejména v náročnějších scénách s velikým průtokem dat, kde GeForce v rozletu doslova "dusila" kravata ve formě tzv. úzkého hrdla paměti. RAMDAC běžel na 300 MHz, 32 nebo 64 MB SDR paměti na 175 MHz. Nejvyšší možné rozlišení bylo 1 920 x 1 440/75 Hz, v 1 600 x 1 200 to bylo již ergonomických 95 Hz. Dnes však nezbývá, než konstatovat, že se jednalo o slepou větev vývoje, a teď můžeme jen vroucně doufat v projekt Kyro III s plnohodnotnou T&L jednotkou.

ATI RADEON přišel na svět v nezáviděníhodné konstelaci hvězd, kdy nVidia dominovala trhu svými čipy GeForce a GeForce II, občas ji jen tak ledabyle pozlobilo Voodoo 5 a ATI se na špičky benchmarků dívalo s řádným odstupem. Oproti všem očekáváním se Radeon opravdu povedl, běžel na frekvenci 183 MHz, přinesl vlastní způsob T&L výpočtů (Charisma Engine), dokonce i několik nových technických vychytávek. Nejvýznamnější z nich, HyperZ, ulehčila zbytečnou práci systémové paměti a umožnila tak ve vysokých rozlišeních a barevných hloubkách překonat i výkonovou špičku v podobě GeForce 2. Paměti mohl mít čip podle specifikací až 64 MB DDR RAM (183/366), disponoval kvalitním 2D i 3D obrazem, zkrátka konečně pořádný průvan v sebevědomí nVidie. Jen ty zpropadené ovladače zprvu občas zazlobily (zejména při celoobrazovkovém antialiasingu), postupně se je programátorům naštěstí podařilo zkrotit. Do prodeje se dostaly i jakési slabší a levnější odvary plnohodnotného Radeonu, které dostaly přídomek VE. Byly ochuzeny o některé funkce, nejcitelněji ale chyběla plnohodnotná T&L jednotka. Radeony VE se proto prosadily jako low-end herní řešení, kde přímo konkurovaly GeForce 2 MX (s podobným výkonem).

U GeForce3 (200MHz čip a 460/230 MHz DDR paměti) nVidia rozumně nepokračovala v hrozivém tempu navyšování kmitočtů, snažila se spíše o masivní zdokonalení práce s pamětí a celkovou optimalizaci výpočtů. Hrubým výkonem se prakticky neliší od GeForce 2 GTS, přesto obsahuje téměř dvojnásobný počet tranzistorů ty používá právě k potřebným inteligentním optimalizačním procesům. Hlavní problém GeForce I a II se skrýval v tom, že tyto starší GPU počítaly scénu bez ohledu na to, že se polovina vypočítaného obrazu na monitor nikdy nedostala (lék na tento problém v podání GeForce 3 se jmenuje Z-Occlusion Culling). Tím docházelo k zbytečnému přetěžování jak AGP sběrnice, tak i vlastní grafické paměti, a právě GeForce 3 bylo souzeno tyto nedostatky odstranit. Novinkou velkého významu se stal křížový řadič paměti (Crossbar Memory Controller), který zefektivnil zapisování i čtení z paměti až o 50 %! Vertex Shader zase dokázal působivě modifikovat dané objekty podle předem připravených schémat (zdeformovat nárazník auta podle toho, jak a do čeho narazilo), a to bez zvýšených hardwarových nároků. Anti-Aliasing (mimochodem hodně okopírovaný z Voodoo 5, protože 3Dfx se stalo majetkem nVidie) jako takový rozhodně nebyl objevem GeForce 3, to spíše jeho HRAA varianta (High Resolution Anti-Aliasing broušení neestetických ostrých hran ve vyšších rozlišeních). Všechny tyto funkce podporují DirectX od verze 8, GeForce 3 přišlo asi právě včas, aby dostatečně umlčelo neustále dotírající konkurenty. Unifikace označení čipů z počátku roku 2002 se nevyhnula ani GeForce 3, která se rozdělila na dvě výkonnostní varianty: slabší Ti 200 a high-end Ti 500. Titanium 200 se osvědčilo jako první cenově přístupná varianta GeForce 3, čip sice pracoval na nízké frekvenci 175 MHz (paměť 400/200 MHz DDR), to se ale dalo velmi rychle napravit přetaktováním pomocí zásahu do registrů nebo PowerStripem (utilita pro správu grafické karty). Naproti tomu v případě Ti 500 nVidia opět nasadila nejvyšší frekvenční kalibr, 240 MHz grafického procesoru ve spolupráci s pekelně rychlou 500/250MHz DDR pamětí, za což si ale pochopitelně nechala královsky zaplatit.

ATI RADEON (8500, 7500, 7200, 7000 atd.) čipy navázaly na slušný úspěch Radeonu a jeho pomalejších variant VE. Kanadská společnost ATI u nich na podzim roku 2001 poprvé použila obchodní model podobný nVidii: produkuje čipy, které dává k dispozici různým výrobcům samotných karet. Model 7000 nepřinesl nic nového, v reálu se jednalo jen o přejmenovanou verzi Radeonu VE s prakticky identickým akceleračním výkonem. Čipy s označením 7200 sice nabídly o něco vyšší grafický potenciál, ale stále to byl krejcarový low-end. Až střední třída v podání 7500 (RV200) stála za kus řeči. ATI tentokrát vymyslela dvojí způsob distribuce: jednak dražší čip s lehce vyšším taktem a prostým označením 7500, na druhou stranu odlehčenou verzi (asi horší kousky z výrobních sérií) s dodatkem LE (Light Edition) za výhodné ceny. Prakticky totéž potkalo i Radeon 8500 (R200), který se až dodnes prodával jako nejvýkonnější řešení od ATI. Z nových technologií nezbývá než jmenovat Charisma Engine II, Pixel Tapestry II (programovatelný Pixel Shader), HyperZ II (efektivnější přenosová kapacita paměti) a Video Immersion II pro lepší přehrávání videosekvencí. HydraVision nově umožnilo správu dvou monitorů zároveň, a svou kvalitou dokonce porazilo TwinView konkurenčních GeForce čipů. Funkce FSAA nazvala ATI Smooth Vision, podobně jako konkurence nabídla dva mody (2x a 4x), kdy jste se navíc mohli rozhodnout, zda chcete raději vyšší rychlostm, nebo kvalitu zobrazení. Dodnes se odborníci přou, zda se celkový význam Radeonu 8500 vzhledem k výsledkům jeho soubojů s GeForce 3 Ti 500 a GeForce 4 (NV 25) nepřecenil, ale jisté je, že si Radeon 8500 (250MHz čip a 275/550 MHz DDR paměti) získal mnoho příznivců, jež na něj nedají dopustit.

GeForce4 (NV 25) již patří do nejžhavější grafické současnosti, pro jakousi úplnost přehledu si ale rozebereme i tento čip. Hned na začátku musíme rozlišit dva vývojové typy GeForce 4: na jedné straně relativně levné a aktuálními technologiemi příliš neoplývající NV 17(viz dále), na druhé NV 25 nabité převratnými funkcemi. NV 25 je v mnoha ohledech podobná starší GeForce 3. Nenajdeme tu totiž prakticky žádné revoluční změny, avšak čeká na nás velká spousta zajímavých vylepšení, zejména pak v oblasti výpočetních algoritmů. Jádro vlastní grafické je vyráběno v současnosti asi nejběžnější 0,15mikronovou technologií a je poskládáno z 63 milionů tranzistorů. Ptáte se snad, proč nVidia nepoužila pokročilejší 0,13mikronovou proceduru výroby? Z čistě technických důvodů! TMSC, tradiční výrobce čipů GeForce, by jednoduše nebyl schopen vyrábět GeForce 4 na 0,13 mikronech s dostatečnou výtěžností. Paměti GeForce 4 doslova sprintují na frekvenci 350 MHz DDR, což je (efektivně vzato) neuvěřitelných 700 MHz! Hlavně kvůli tomu se mohla teoretická datová propustnost zvýšit až na dříve nemyslitelnou hranici 10 GB/s. GeForce 4 mimo jiné obsahuje další evoluční generaci LightSpeed Memory Architecture II (= propustnější paměťový řadič). Z architektonického pohledu se jádra grafického čipu NV25 (GeForce 4) od NV20 (GeForce 3) opět moc neodlišují. Jak je již u nVidie dobrým zvykem, má tendenci implementovat do svých nejvýkonnějších čipů kvanta nových technologií jednou z nejzajímavějších technologií je tzv. "Occlusion Culling II" (OC byl přítomen již v GeForce3, avšak nikdo se tím příliš nechlubil), což jest jakási obdoba HyperZ II u Radeonu 8500. Zajímavě se nám jeví i algoritmus pro bezztrátovou kompresi textur v poměru 4:1. Zdá se, že nVidia nechce supervýkonným 128 MB paměti dopřát ani chvilku klidu, ale přitom jim práci jakoby co nejvíce ulehčuje. V praxi se také ukazuje inovované pouzdření čipu: tzv. PBGA Ball Grid Array balení. Masivnímu zvýšení objemu vyzařovaného tepla je GeForce4 připravena odolávat systémem tepelné ochrany a kontroly.

NVidia nyní prodává tři verze GeForce 4 Ti nesou na sobě označení 4200, 4400 a 4600. Liší se v podstatě pouze velikostí paměti. Provedení 4400 a 4200 jsou "vyzbrojena" 64 nebo 128 MB RAM a 4600 bude mít k sobě vždy "přišito" celých 128 MB RAM (v BGA obalu známých např. z pamětí značky Kingmax). Na závěr: NV 25 nezvládá hardwarovou podporu DirectX 9, toho se dočkáme až s příchodem NV 30 a ATI R300.

GeForce 4 MX (NV17) čipy by se měly spíše jmenovat GeForce 3 MX, protože se nejspíše jedná o výkonnostní mezikrok mezi GeForce druhé a třetí generace. Grafický čip se vyrábí pokročilou 0,15mikronovou technologií a architektura jádra nejvíce připomíná lehce odlehčenou GeForce 3. Stejně jako starší a silnější GeForce 3 mají nová "emixka" integrovaný upravený řadič pamětí, tzv. LightSpeed Memory Architecture. Zazáří i podporou velmi dobrého Quicunx Anti-Aliasingu. Čím se však GeForce 4 MX od plnohodnotné GeForce 3 liší, jsou funkce DirectX 8, které GeForce 4 MX bohužel nezvládá. Do GeForce 4 tedy schází opravdu hodně, ale jméno nVidia stejně prodá spousty a spousty takto "špatně" značených karet. Výkonností patří GeForce 4 MX lehounce nad GeForce 2, dost možná bude v některých testech ve své nejvýkonnější verzi MX 460 dýchat na záda i GeForce 3. Nyní tedy něco bližšího ke každé ze tří verzí NV 17: GeForce 4 MX 420 je nejslabší člen rodiny GeForce 4. Jádro sice "tepe" na slušných 250 MHz, ale zato nepříliš výkonné SDR paměti taktují výrobci na velice slabých 166 MHz. Na žebříčku výkonnosti se řadí vysoko nad GeForce 2 MX, na GTS ale ani náhodou nemá. GeForce 4 MX 440 pracuje na lehounce vyšší frekvenci 270 MHz, paměti na 200 MHz. V tomto modelu je GeForce 4 MX konečně vyzbrojena DDR SDRAM pamětmi na stejné frekvenci (366/183 MHz DDR) jako například starší GeForce 2 Pro (poskytují propustnost 6,4 GB/s). GF 4 MX 440 disponuje grafickým potenciálem podobným GeForce 2 GTS. GeForce 4 MX 460 kmitá úctyhodně rychle: 300 MHz! Paměti se také slušně vytáhly, 550/275 MHz DDR (propustnost 8,8 GB/s). I díky rychlým pamětem se GeForce 4 MX 460 přiblíží k metě GeForce 3. Ceny GeForce 4 MX klesají pozvolna, nasnadě je tedy uvažování, zda koupit za částku kolem 4 000 Kč raději "novou" GeForce 4 MX, nebo postarší, ale zato dobře taktovatelnou GeForce 3 Ti 200.

Pokud vše shrneme, zjistíme, že takt samotného grafického procesoru narostl za posledních šest roků nejméně šestkrát (paměti jsou na tom ještě lépe), vývoj se neustále zrychluje a výrobci s tím v dohledné době asi nemíní přestat. Důkazem toho jsou i dvě zcela nové grafické bomby, jejichž recenze jsme pro vás do tohoto čísla připravili. První z nich pochází od firmy Matrox a druhá je od ATI. Jak se zdá, tak vývoj se nikdy nezastaví a bitva zuří dál.

§§§§§


Začínáte s digitálem? – Umax AstraPix 420

Martin Kybal

c02p0481

Digitální fotografie je stále dostupnější. Ceny fotoaparátů klesají v závislosti na tom jak stoupá jejich výroba a prodej, a tak jsou stále častěji k dispozici levnější přístroje, vhodné i pro domácí použití.

Společnost Umax nabízí na našem trhu fotoaparát AstraPix 420, který je určen právě pro začínající zájemce. Za příjemnou cenu nabízí kromě snímání fotografií i funkce digitální kamery schopné záznamu krátkých sekvencí a po připojení k počítači je navíc schopen pracovat jako webkamera. V případě potřeby jej lze použít i jako médium pro přenášení souborů (ovšem s malým trikem, o kterém se zmíníme později).

AstraPix 420 je vybavena snímacím prvkem o velikosti 1,3 megapixelu se skutečným rozlišením snímků neobvyklých 1 248 x 1 008 bodů. Při snížení rozlišení je používám formát 624 x 504 bodů. K ukládání snímků slouží 2MB interní paměť. Fotoaparát pracuje se třemi obrazovými formáty plným (1 248 x 1 008), kompresním a vysoce kompresním (624 x 504). V závislosti na kvalitě lze pořídit od 5 do 28 snímků, což není mnoho. Naštěstí je vybaven šachtou pro karty Compact Flash (kapacita 32 až 128 MB). Při testu jsme použili 32MB kartu, na níž se při nejvyšší kvalitě vtěsnalo 65 snímků, což už celkem jde. Objektiv je fix focus s ohniskovou vzdáleností 9,8 mm a světelností f=4. Z toho vyplývá že aparát je určen pro focení za dobrých světelných podmínek. Pokud má světla nedostatek, je možné použít vestavěný blesk. Čas, clona a vyvážení bílé jsou nastaveny automaticky. Dále je zde dvojnásobný digitální zoom a samospoušť. K provozu je zapotřebí čtyř malých AAA baterií. Z cenových důvodů není AstraPix vybaven displejem pro prohlížení snímků, musíme vystačit s průhledovým hledáčkem.

Další drobná nevýhoda AstraPixu spočívá v asi dvousekundovém zpoždění mezi stiskem spouště a pořízením snímku. Uložení dále zabere od 2 do 5 sekund. Vytknout můžeme také to, že není indikována nutnost blesku, čímž mohou snadno vzniknout nepoužitelné snímky.

Snímky jsou do paměti ukládány ve formátu .jpg a videosekvence jako .mov, i když pro uživatele Windows by byl asi výhodnější formát .asf nebo .avi. Pokud si přístroj dovybavíte paměťovou CF kartou, můžete jej používat i pro přenos souborů. Má to však jeden háček. Aparát neuloží jiný formát než .jpg. Museli jsme tedy při testu požadované soubory zkomprimovat do zipu, a ten pak přejmenovat na jpg.

AstraPix 420 je jednoduchý přístroj pro laiky, kteří chtějí fotit digitálně za standardních světelných podmínek, tisknout a snadno archivovat snímky. Je to digitální obdoba malých kompaktů, které si s sebou vezmete na výlet. Cenou odpovídá obyčejným aparátům, ale nabízí výhody digitální fotografie. Nemá mnoho funkcí, ale to ani nelze vzhledem k ceně očekávat. Rozlišení 1 248 x 1 008 bodů dovoluje pořídit záběry se slušnou kvalitou a využít je pro nejrůznější účely. Zájemcům bychom doporučili nákup minimálně 32MB karty (investice zhruba 890 Kč), protože 2 MB v aparátu je opravdu málo. Baterie vydržely zhruba 400 snímků, z toho asi polovina byla pořízena s bleskem.

Umax AstraPix 420

cena

výdrž na baterie

prodleva při pořízení snímku

blesk se nezapíná automaticky

Cena vč. DPH: 4 860 Kč

K testu zapůjčila firma: UMAX, www.umax.cz

§§§§§


Hudba pro nejnáročnější – Logitech Z-560

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0482

Společnost Logitech uvedla na počátku letošního léta na trh revoluční soustavu reproduktorů s označením Logitech Z-560. Té sice chybí středový satelit, a nemůže tudíž poskytnout tak kvalitní prostorový zvuk jako 5.1 soustavy, ale zato se pyšní úctyhodným RMS výkonem 400 wattů a certifikátem THX od stejnojmenné společnosti. Pokud vám tato zkratka nic neříká, pak vězte, že jde o technologii prostorového zvuku vytvořenou společností Lucasfilm režiséra Hvězdných válek George Lucase.

Srdcem celé soustavy je masivní dřevěný subwoofer s osmipalcovým hloubkovým reproduktorem, integrovaným systémovým zesilovačem a výkonem 188 wattů. Na jeho zadní straně se nacházejí konektory pro připojení jednotlivých satelitů a ovládacího panelu, hlavní vypínač a pasivní chladič. Každý ze satelitů o výkonu 53 wattů a rozměrech cca 15 x 10 x 9 cm je chráněn odnímatelnou ochrannou mřížkou a za pomoci užitečného stojanu jej můžete postavit na libovolné místo nebo přimontovat ke zdi.

Veškeré ovládací prvky soustavy naleznete na panelu s názvem SoundTouch Control Center. Ten může na stole zaujmout jak vertikální, tak i horizontální polohu a vyjma velmi užitečného připojení sluchátek vám umožní i regulaci hlasitosti a basů, vyvážení předních a zadních reproduktorů a aktivaci M3D. O co jde? M3D neboli Matrix Surround Sound je další z mnoha technologií umožňujících ze stereovýstupu vytvořit prostorový zvuk. Jde tedy o podobnou funkci jako je například CMSS u reproduktorů společnosti Creative.

Co se týče kvality reprodukce a výkonu, je Logitech Z-560 na velmi vysoké úrovni a vyrovná se mnohdy kvalitnějším a dražším sestavám. Nejideálnější jsou především díky masivnímu subwooferu basy, výšky a středy však rozhodně nezůstávají pozadu. Sestava se osvědčí především náruživým hráčům a těm, kteří rádi u svého počítače sledují filmy. Milovníci hudby, zvláště klasiky, by se při hledání co nejkvalitnější soustavy měli asi pohlédnout jinde.

Na závěr jsem si nechal několik vět pojednávajících o ceně. U nás je možné soustavu Logitech Z-560 sehnat za cca 7 800 Kč včetně DPH. To je sice poměrně hodně, ale cena je srovnatelná s podobnými produkty konkurence. Pokud se ovšem podíváte na ceny na americkém kontinentě, budete nemálo překvapeni. Oficiální stránky firmy Logitech (www.logitech.com) uveřejňují doporučenou cenu 200 dolarů a u on-line obchodů se dá tato soustava sehnat již za 126 dolarů. Pokud tedy použijeme jednoduchou matematiku, zjistíme, že u nás je cena o 5 000 Kč vyšší, neboli jinými slovy téměř dvojnásobná.

Logitech Z-560

výkon, kvalita reprodukce

4.1, cena Cena vč. DPH: 7 800 Kč

K testu zapůjčila firma: Logitech, www.logitech.cz

§§§§§


Kreslení na celém stole – Wacom Intuos2

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0483

Je mnoho způsobů, jak lze úspěšně využívat výkonu současných počítačů. Výpočetní techniku už běžně najdete nejen v kancelářích, ale i domácnostech, při zábavě, vzdělání, při zpracování filmů i hudby. Výpočetní technika je ve velké míře využívána i k umělecké činnosti, např. ke zpracování fotografií, při kreslířských pracích a podobně. V poslední době je dokonce zpracování grafiky tak úzce spjato s počítači, že by se bez nich už designéři vůbec neobešli.

Výrobek, který se podíval do našeho TestCentra, s uměním také velmi blízce souvisí, neboť jeho posláním je pomáhat grafikům v jejich profesi. Zmíněným pomocníkem je tablet Wacom Intuos2. O tom, že tento tablet spadá do vyšší kategorie, svědčí hned několik faktů. Intuos2 je designově navržen v docela klasickém tvaru i střídmém barevném provedení a vyrábí se v několika velikostech. My jsme se seznámili s verzí osazenou druhou největší aktivní plochou z celkově pětičlenné řady. Rozměry tabletu v milimetrech jsou cca 442 x 350 x 37 mm. Aktivní plocha, určená ke snímání pohybu pera nebo speciální myši, představuje 307 x 310 mm. Vedle aktivní plochy je umístěna tlačítková lišta o šířce přibližně jednoho centimetru, již tvoří řada 22 dotekových ovládacích tlačítek. Prvních 16 obsahuje výrobcem přednastavené ovládací prvky (např. nový dokument, otevřít, zavřít, uložit, kopírovat apod.). Další tlačítka slouží k přepínání režimu a k nastavení citlivosti podložky či pera. K tomu, abyste při práci měli dostatečnou uměleckou svobodu, dokáže snímací část rozpoznat až 1 024 stupňů přítlaku. To oceníte zvláště u kreslicích programů, kdy se dle intenzity tlaku pera mění i přítlak štětce, kterým právě malujete.

Co se připojení týče, je Intuos2 vybaven sympaticky dlouhým datovým kabelem zakončeným USB konektorem, přes který je i napájen.

Instalace je snadná stačí odklikat všechny volby, a zařízení je k dispozici všem programům. U ovladačů ještě zmiňme pár sympatických vlastností. Ovladače jsou napsány promyšleně a nabízejí řadu chytrých voleb, které ocení hlavně pokročilí uživatelé. Nejenže lze snadno přeprogramovat uživatelská tlačítka, ale nastavit můžeme i režim, v němž pracuje hrot i "guma" pera. Součástí dodávky je nejen pero, ale i bezkuličková a bezdrátová myš, která je vybavena pěti tlačítky (prostřední je podobné skrolovacímu kolečku).

Hovoříme-li o užitečných vlastnostech tabletu, nemůžeme vynechat možnost tvorby šablon. Ty slouží k nastavení specifických vlastností jednotlivých grafických programů. Např. pro Photoshop si nastavíte vlastnosti naprosto rozdílně než pro, řekněme, aplikaci typu AutoCad. Musíme ocenit bezproblémovou spolupráci šablon s ovladači veškerá nastavení pak lze provést jednoduše a přehledně.

Na konec naší recenze jsme si nechali zhodnocení samotné práce s tabletem. Jeho ovládání je totiž věcí nejen ryze technickou, zvláště ne pokud si uvědomíte, že je to produkt určen ke speciálním účelům a jeho posláním není suplovat funkce myši běžného uživatele. Poslání tabletů je jiné mají pomáhat u graficky orientovaných aplikací a umožňovat uživateli daleko přesnější a přirozenější přístup ke zpracovávanému materiálu. Tuto skutečnost by si měl každý zájemce uvědomit a při používání tabletu se se zařízením naučit správně pracovat a sžít. Velmi také záleží na šikovnosti či spíše nadání uživatele, neboť zvláště při uměleckém využití tabletu (malování, zpracování grafiky, retuše fotografií atd.) se projeví, co v uživateli je. V každém ohledu při posouzení všeho co Wacom ve svém výrobku nabízí, nezbývá než říci, že Intuos2 v námi testované verzi je dobrým pomocníkem pro každého specialistu.

Wacom Intuos2

ovladače, rozlišení

cena

Cena vč. DPH: 24 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Conquest, www.conquest.cz

§§§§§


Síová inkoustová tiskárna – Lexmark Z65a

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0485

Lexmark Z65n v sobě ukrývá množství technických novinek, které ovlivní kvalitu zpracování dokumentů a zároveň zákazníka při rozhodování o nákupu. Tiskárna připomíná vzhledem předchozí modely, například Lexmark Z43 či Z53. Přední část s výsuvným zásobníkem potištěných listů v horní rovině doplňují sklopné opěrky vstupních podavačů s kapacitou 100 a 150 listů, přičemž v každém z nich lze použít jiná tisková média. Na zadní straně zařízení je vyvedena přípojka pro napájecí kabel a komunikační rozhraní USB 2.0, vedle něhož zbyl dostatek prostoru i pro síťovou zásuvku 10/100 Mb. Po otevření středního krytu můžeme sledovat přepracovanou tiskovou mechaniku s dvojicí nových oddělených zásobníků tiskových barev CMY a černého inkoustu. Barevná tisková hlava na papír nanáší inkoust v kapkách proměnlivé velikosti 3 nebo 10 pikolitrů, černá barva je vystřelována v kapkách o objemu 24 pikolitrů. A co je výsledkem přepracovaného systému nanášení barev? Kvalitní nátisk černého textu, pro nějž byly tiskárny Lexmark oblíbeny v minulosti, nyní doprovází i vylepšené barevné podání. Tiskárna zpracuje za minutu 21 monochromatických či 15 barevných stran formátu A4. Duplexní tisk je možný, avšak jen s ručním otáčením papíru. Volby pracovního rozlišení zahrnují nastavení rychlého zpracování dokumentů 300 x 600 a 600 x 600 dpi, kvalitní výstup 1 200 x 1 200 dpi je použitelný pro běžný kancelářský papír. Při tisku na speciální fotopapíry lze nastavit i rozlišení 4 800 x 1 200 dpi. Lexmark Z65n provádí při založení nových tiskových kazet automatickou kalibraci pro správný soutisk, dokáže rozpoznat použitá tisková média a přizpůsobuje jim režim tisku. Uživatel mu samozřejmě může vnutit vlastní nastavení, které zkracuje dobu prvního výtisku dokumentu. Přepracován byl software, sledující tiskárnu při práci s indikací stavu inkoustu v zásobnících, zachováno zůstalo mluvené hlášení o začátku a dokončení zaslané tiskové úlohy.

Při testu nás potěšil dobře zpracovaný český průvodce instalací, který bezchybně fungoval při zapojení tiskárny prostřednictvím USB portu, ale také snadno našel tiskárnu zapojenou do sítě. Rychlý či běžný tisk monochromatických dokumentů s textem nebo s logy a různými fonty písma dokázala tiskárna zpracovat za 8-15 sekund, vyšší nastavení 1 200 x 1 200 dpi u celostránkové grafiky čas prodloužilo na 39-41 sekund. Pokud se rozhodnete pro maximální nastavení, pak se doba zpracování vyšplhá až na 1 minutu a 17 sekund. Barevné nastavení tiskárnu zpomalí v rozlišení 600 x 600 dpi na 27-32 sekund u smíšených dokumentů, volba 1 200 x 1 200 tisk celostránkové grafiky prodlouží na 1 minutu a 20 či 40 sekund (vektorový a rastrový snímek). Volby speciálních fotopapírů a rozlišení 4 800 x 1 200 dpi dobu dále prodlouží na 6-8 minut, v závislosti na druhu média. Kvalita zpracování dokumentů je rozhodně vyšší než u předchozích modelů společnosti Lexmark a nemusí se bát srovnání s konkurenčními produkty. Testovaná tiskárna je určena pro zpracování až 5 000 výtisků měsíčně, za stroj vybavený USB a síťovým rozhraním v současné době zaplatíte 10 932 Kč. Vystačíte-li jen s univerzálním sériovým portem, pak můžete téměř 2 200 Kč ušetřit. Náklady na tisk jsou bohužel o něco vyšší než u konkurenčních produktů, pohybují se kolem 2,38 Kč u černobílého zpracování dokumentů a 5,19 Kč při tisku v barvě. Ceny jsou uvedeny včetně DPH a byly aktualizovány k 1. 8. 2002.

Lexmark Z65n

rychlost a kvalita tisku

kapacita vstupních podavačů

náklady na tisk

Cena vč. DPH: 10 932 Kč

K testu zapůjčila firma: CEEMark, www.ceemark.cz

§§§§§


All-in-one se značkou OKI – OKIOffice 87, okifax 4550 a 5650

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0486

Krátký test multifunkčních výrobků společnosti OKI přinášíme pro všechny čtenáře, kteří potřebují faxovat, skenovat, ale také tisknou své dokumenty z připojeného počítače. Mohou využít nejen přímého zasílání dokumentů z faxu, ale díky dodávanému programovému vybavení zasílat data přímo z PC, a to jak v režimu Windows, tak i v DOSu, pokud pracuje v programovém okně Windows. Neznamená to však, že by faxy OKI nemohli využít i zákazníci, kteří je k počítačům připojovat nebudou. Funkce kopírování i faxování samozřejmě nejsou na PC nijak závislé.

Společné údaje k testovaným výrobkům

Přestože každý produkt je svým vybavením připraven pro jinou cílovou skupinu zákazníků, mají všechna zařízení něco společného. Jedná se o tiskovou mechaniku, která je schopna pracovat v rozlišení třídy 600 dpi, tedy 300 x 600 dpi s vyhlazováním hran, přičemž za minutu dokáže vytisknou až 8 stran formátu A4. Také kopírování je u těchto výrobků podobné, neboť vestavěný průchodový skener s rozlišením 300 x 300 dpi nabízí shodné režimy snímání v 64 stupních šedé barvy s přepínáním režimů textu a fotografie a s prvky pro zesvětlení či ztmavení kopie. Dva produkty jsou připraveny pro připojení k běžné telefonní síti, jeden byl vybaven ISDN kartou a potěší ty, kteří využívají rychlejšího přenosu dat i svižnějšího navázání spojení na ISDN linkách.

Při testu jsme se přesvědčili, že z hlediska tisku dokumentů jsou na tom všechna zařízení stejně, protože doba prvního výtisku dokumentů z aplikací MS Word, Adobe Photoshop a CorelDRAW je zaměstnala po dobu 21 až 33 sekund.

OKIOffice 87

Prvním testovaným výrobkem byl OKIOffice 87, který byl zároveň nejlevnější produktem v testu. Zařízení se zadním vstupním podavačem pro 100 archů formátu A4 a 30listovým výstupem směrovaným opět do zadní části, lze k počítači připojit prostřednictvím paralelního obousměrného rozhraní. Paměťový blok 2 MB umožňuje uložit až 160 stránek přijatých dokumentů, k rychlému vytáčení čísel slouží 10 jednodotykových, 100 rychlých a 5 skupinových předvoleb. S funkcemi alternativního vytáčení lze na jednu klávesu přiřadit dvě čísla, takže v případě, že je první číslo obsazené, je automaticky vytáčena druhá volba. Fax podporuje vyhledávání a vytáčení adresáta podle jména. Ovládací tlačítka jsou opatřena přehledným českým popisem, orientaci usnadňuje i dvouřádkový alfanumerický displej. Při faxování a kopírování je možné zakládat jednotlivé listy originálu nebo maximálně 20 listů najednou. Podporovaná funkce vícečetného kopírování umožňuje zpracovat až 50 kopií originálu. Na vytvoření kopie potřebuje OKIOffice 87 čas 18-22 sekund. Dodávané programové vybavení pro Windows 95 a novější verze zahrnuje nejen GDI ovladače, ale také software Unimessage Pro. Ten zprostředkuje faxování přímo z počítače, umožní vytvářet a využívat šablony první faxové stránky a nainstaluje TWAIN rozhraní pro vkládání monochromaticky skenovaných dokumentů z průchodového skeneru například do aplikací MS Office. Zařízení je určeno pro 1 500 výtisků/relací za měsíc.

OKIFax 4550

Vzhledově se tento model neliší od předchozího výrobku, odlišnosti lze nalézt při pohledu na popis jednotlivých ovládacích prvků, kde češtinu nahradila angličtina. Podle vyjádření prodejce však lze i pro tento model zajistit české popisky jednotlivých kláves. Zatímco komunikační rozhraní s počítačem je zcela shodné s předcházejícím strojem, zcela pozměněna byla část pro připojení telefonního kabelu. OKIFax 4550 je připraven pro zapojení k ISDN rozhraní a podporuje faxový provoz G4. Nárůst přenosové rychlosti při faxování může dosáhnout zkrácení času zasílání dokumentů o 50-100 procent v závislosti na typu dokumentu a koncovém zařízení, s nímž OKIFax 4550 komunikuje. Rychlost tisku i kopírování je shodná s předchozím typem, osazení paměti 2 MB rovněž. Ovladače pro Windows 95 a vyšší verze bohužel nedoprovází instalace modulu Unimessage Pro, který lze volitelně získat za příplatek. Měsíční zatížení by opět nemělo překročit 1 500 výtisků/relací.

OKIFax 5650

Nejlépe vybavený stroj z testované trojice jsme si ponechali na závěr. OKIFax 5650 je určen pro vyšší měsíční zátěž až 2 500 výtisků, v ovládání umožňuje tlačítkům přiřadit 40 jednodotykových, 150 rychlých a 20 skupinových vytáčení a při kopírování podporuje vytvoření až 99 kopií originálu. Zvýšena byla nejen kapacita podavače odesílaných dokumentů, který pojme 30 listů, ale ke změnám došlo i u vstupního podavače kancelářských listů pro tisk a kopírování. Spodní zásuvka podavače totiž pojme 250 archů A4 a umožňuje volitelně doplnit i další spodní zásobník pro 500 listů. Výstupní zásobník pro 100 výtisků také lépe odpovídá náročnějšímu kancelářskému provozu. Ve vyšší pořizovací ceně je započtena i instalace softwaru Unimessage Pro, s jehož přednostmi jsme vás již seznámili.

Závěrečné údaje

Po testu jsme byli spokojeni s kvalitou zpracování textových dokumentů, méně již s viditelným rastrováním v tmavých plochách. Rastry lze částečně odstranit nastavením ovladače tisku nebo nastavením zařízení při pořizovaní kopie, u nichž je třeba zvolit tmavší zpracování. Přestože rychlost opakování 8 stran A4 za minutu u tisku může být pro většinu menších kanceláří dostatečná, ne zcela odpovídá současným vývojovým trendům. Přihlédnu-li k faktu, že v nabídce tiskáren OKI je k dispozici řada 14či 20stránkových strojů, pak bych se za zabudování rychlejší tiskové mechaniky přimlouval. Pozitivně lze hodnotit nabídku OKIFaxu s ISDN rozhraním, která vychází vstříc stále rostoucímu počtu uživatelů ISDN. Na všechny testované výrobky je poskytována záruka v trvání 12 měsíců, přitom na LED pole v jednotlivých strojích se vztahuje doživotní záruka. OKIOffice 87 je v současně době nabízen za cenu 20 728 Kč, na nákup OKIFaxu 4550 budete muset vynaložit 24 388 Kč a nejlépe vybavený OKIFax 5650 zatíží váš rozpočet částkou 32 928 Kč. Provozní náklady na výtisk jedné strany A4 ve standardním 5% pokrytí se pohybují ve výši 0,94 Kč. Ceny jsou uvedeny vč. DPH.

OKIFax 4550

pořizovací cena

ISDN rozhraní

programové vybavení

rychlost opakování tisku

Cena vč. DPH: 24 388 Kč

K testu zapůjčila firma: OKISystems CZ, www.oki.cz

OKIOffice 87

pořizovací cena

programové vybavení

rychlost opakování tisku

Cena vč. DPH: 20 728 Kč

K testu zapůjčila firma: OKISystems CZ, www.oki.cz

OKIFax 5650

programové vybavení

manipulace s papírem

rychlost opakování tisku

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 32 928 Kč

K testu zapůjčila firma: OKISystemsCZ, www.oki.cz

§§§§§


PhotoRet IV v praxi – HP Deskjet 5550

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0487

Vysoké pracovní rozlišení, nová technologie tisku, větší počet barevných inkoustů a z toho vyplývající podstatné zlepšení barevného gamutu to jsou hlavní rysy nové tiskárny společnosti Hewlett--Packard.

PhotoREt IV zlepšení barevného zpracování dokumentů

Před vlastním seznámením s tiskárnou se trochu déle zastavíme u nové tiskové technologie HP PhotoREt IV, která podstatně ovlivňuje kvalitu tisku. Hlavní změnou proti předchozí práci se čtyřmi barvami je použití dvojice nových inkoustových kazet, z nichž jedna obsahuje sdružené inkousty CMY a druhá poskytuje zbývající odstíny světle azurové, světle purpurové a fotografické (světlejší nepigmentové) černé barvy. Při kombinaci zmíněných barev lze získat až 1 200 000 barevných odstínů, což je mnohonásobně více než dříve využitelných 3 500 barev u technologie tisku HP PhotoREt III. Pozměněn byl způsob dávkování inkoustu s proměnlivými kapkami objemu 4-5 pikolitrů i způsob míchání barev, kdy je jeden obrazový bod vytvořen nanesením až 32 kapek. S použitím speciálních médií byla podstatně prodloužena světlostálost vytištěných fotografií z 15 na 65 let. Změny lze nalézt i v maximálním pracovním rozlišení, které se zvýšilo na 1 200 x 1 200 černobíle i barevně při tisku na běžný papír, může však dosáhnout ekvivalentu 4 800 x 1 200 dpi při barevném tisku na lesklé či matné fotopapíry. HP PhotoREt IV nezahrnuje jen úpravy hardwaru, ale poskytuje také nové nástroje pro zpracování digitálních fotografií. V ovladači tiskárny jsou totiž přímo zakomponovány prvky pro změnu kontrastu, ostrosti, potlačení digitálního blesku a vyhlazení zrnitosti, vzniklé například JPEG kompresí.

HP DeskJet 5550 pro tisk fotografií i běžných dokumentů

Tiskárna DeskJet 5550 je určena pro běžnou kancelářskou práci s rychlým tiskem 17 černobílých nebo 12 barevných stran A4 za minutu. K počítači je připojena prostřednictvím rozhraní USB 2.0, pro založení médií slouží spodní podavač s kapacitou 100 listů a výstupní zásobník dokáže uschovat 50 výtisků. Měsíční objem tisku by u tohoto stroje neměl překročit 3 000 výtisků. Ovladače i průvodce instalací byly zpracovány v češtině, po zavedení do systému Windows či Macintosh je uživateli k dispozici nápověda s přímými odkazy na webové stránky výrobce. Tiskárna automaticky kalibruje svoje tiskové hlavy a dokáže rozpoznat založená média. Ovladač umožňuje nastavením druhu použitého papíru zkrátit dobu prvního výtisku a nabízí čtyři kvalitativní stupně zpracování dokumentů. Při zpracování fotografií lze využít již zmíněné volby vylepšení tisku, monochromatický režim zahrnuje nastavení pro tisk ve stupních šedé barvy (s využitím všech inkoustových barev) nebo nanášení jen černé barvy. Tiskárna HP Desk-Jet 5550 je zákazníkovi běžně dodávána s tříbarevnou a černou inkoustovou kazetou, volitelně je možné dokoupit i fotokazetu, která zpřístupní všechny možnosti technologie HP PhotoREt IV. Bez ní sice může uživatel tisknout monochromatické dokumenty ve vysokém rozlišení 1 200 x 1 200 dpi, bez problémů si troufne i na vysoké rozlišení barevných fotografií s použitím doporučených médií, bude však ochuzen o dříve zmíněné množství barevných odstínů. Zůstává otázkou, zda rozdíl mezi čtyřbarevným a šestibarevným tiskem je natolik patrný, aby se dokoupení barevné fotokazety vyplatilo. Odpověď je trochu složitější, protože velmi záleží na předloze, která je zpracovávána. Vyšší zastoupení barev lze poznat podle měkčích barevných přechodů, zejména při zpracování tělových barev. Mnoho uživatelů však vystačí s původními čtyřmi barevnými inkousty, zejména pokud upřednostňují kontrastní snímky a neznají přesné zobrazení originálu. Při testu jsme 20 osobám předložili fotografie osob a přírodní scenérie. U snímků s tělovými barvami 17 lidí vybralo jako lepší ten snímek, který byl tištěn šesti barevnými inkousty, volba scenérie však vyzněla v poměru 12 : 8 ve prospěch základních CMYK barev. Teprve při porovnání testovacího snímku s originálem na obrazovce zkalibrovaného monitoru se 14 lidí přiklonilo k věrnějšímu zobrazení pomocí 6 inkoustových barev.

Doba tisku textových a smíšených dokumentů se pohybovala v rozmezí 11-20 sekund černobíle a 20-40 sekund barevně. Vyšší kvalita tisku celostránkových grafických úloh dobu tisku zpomalí na 1 minutu barevně i černobíle, nejvyšší rozlišení (zcela zbytečné u kancelářského papíru) dobu tisku prodlouží na 3 minuty a 20-30 sekund. S použitím šesti inkoustových barev byla celostránková fotografie na speciální fotopapír vytištěna za 4 minuty a 50 sekund. Vnucené rozlišení 4 800 x 1 200 dpi zaměstnalo tiskárnu u stejného snímku na 18 minut.

Náklady na tisk se při použití černé tiskové kazety pohybují ve výši 1,77 Kč. 20procentní barevné pokrytí s použitím čtyř inkoustů si vyžádá částku 5,88 Kč, stejné pokrytí se šesticí inkoustů vyjde na 5,28 Kč. Pořizovací cena tiskárny byla stanovena na 5 234 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH a byly aktualizovány k datu 1. 8. 2002.

HP DeskJet 5550

kvalita a rychlosti tisku

pořizovací cena

provozní náklady

Cena vč. DPH: 5 234 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Matrox pro náročné – Parhelia 512 - První hi-end grafika po více než dvouleté přestávce?

Lukáš Erben

c02p0489

Společnost Matrox je jedním z mála přežívajících veteránů počítačové grafiky přesto, nebo snad právě proto, jsme o ní v uplynulých dvou letech příliš často neslýchávali. Posledním "velkým" čipem Matroxu byl typ G400 uvedený přibližně ve stejné době jako čipy TNT2 a Voodoo3. Přestože G400 byl ve své době poměrně revoluční (a bezesporu konkurenceschopný), dočkal se v nadcházejících letech spíše kosmetických změn (které mu na výkonu spíše ubíraly). Díky tomu směřovaly grafické karty s čipy G4xx a G5xx zejména na trh kancelářské a hi-end 2D grafiky. Ostatně právě kvalitní 2D zobrazení (spolu s podporou dvou monitorů na jediném adaptéru, jež Matrox uvedl na trh "spotřebitelské" grafiky jako první) je tradiční doménou adaptérů Matrox.

Parhelia 512 si ovšem klade za cíl víc. Má být nejen špičkovým řešením pro kvalitní 2D obraz, ale též výkonným 3D GPU, které by mělo konkurovat nejsilnějším modelům z produkce nVidia a ATI. V neposlední řadě nabízí jako první "spotřebitelská" grafika podporu tří monitorů současně byť s jistými omezeními (dva z monitorů je nutno připojit analogově). Specifikace čipu jsou víc než úctyhodné 80 milionů tranzistorů v sobě ukrývá čtyři vykreslovací jednotky, z nichž každá dokáže během jediného pracovního cyklu aplikovat až čtyři textury (či efekty) současně, čtyři programovatelné vertex shadery, 256bitovou paměťovou sběrnici (přenosová rychlost až 20 GB/s) a rozhraní AGP 4x/8x. Na druhou stranu ovšem novému GPU Matroxu chybí některé "odlehčovací" funkce, jež by částečně eliminovaly výpočet obrazových bodů, které nakonec nebudou zobrazeny (neboť je překryjí objekty v popředí 3D scény), což může grafickou kartu zbytečně zatěžovat zejména při počítání velmi komplexních 3D scén.

Parhelia 512 na druhou stranu obsahuje několik novinek, které konkurenční GPU zatím nenabízejí kromě podpory tří monitorů (maximální celkové rozlišení je 3 840 x 1 024, tedy 3x 1 280 x 1 024 ideální pro tři 19" skleněné monitory či tři 17" LCD displeje) je to Hardware Displacement Mapping (HDM) a Fragment Anti-Aliasing (FAA). Technologie HDM umožňuje vytvářet komplexní modely pomocí speciální "mapy" ne nepodobné klasické textuře či světelné mapě. Zatímco textura udává barvu jednotlivých obrazových bodů na objektech a světelná mapa jejich světlost, displacement map představuje "výšku" bodu nad základním polygonem, který je následně přemodelován do požadované podoby. Výhodou je, že takto lze snadno tvořit komplexní modely až uvnitř GPU, a šetřit tak přenosovou kapacitu sběrnice AGP. S HDM souvisí též Depth Adaptive Tesselation, kterou konkurenční ATI uvedlo pod názvem Truform již u prvních čipů Radeon jedná se o přidání polygonů do 3D modelu formou "pozvolného přechodu" tvary předmětů se tak mohou výrazně zaoblit a zjemnit. Anti/Aliasing tedy technologie vyhlazování hran 3D objektů, je tradičně velmi náročný na výkon GPU, neboť vyžaduje výpočet scény ve výrazně vyšším rozlišení. Výhodou FAA je přepočítání pouze těch částí obrazu, které to skutečně potřebují tedy hran jednotlivých polygonů. GPU samotné vybere pouze obrazové body v okolí hran a ty následně přepočítá a jejich hodnoty zprůměruje díky tomu, že je ale takto přepočítána pouze cca 1/10 obrazových bodů, ušetří se obrovské množství výkonu.

Přestože teoreticky by měla Parhelia 512 patřit mezi nejvýkonnější GPU, reálný výkon grafické karty s tímto čipem odpovídá spíše současné střední třídě tedy čipům GeForce 4MX a ATI Radeon 8500LE/9000. I když je pravděpodobné, že nižší výkon jde na vrub též poměrně raným ovladačům, faktem zůstává, že po stránce 3D výkonu Parhelia 512 nemůže konkurovat cenově srovnatelným ani mnoha levnějším kartám z produkce nVidie a ATI. Rozhodně to ale neznamená, že by čip Matroxu neměl co nabídnout. Vzhledem k ceně, výkonu a výbavě je ale karta zajímavá spíše pro profesionály, kteří využijí špičkového 2D obrazu či podpory tří monitorů.

Matrox Parhelia 512

podpora tří monitorů

kvalita obrazu

poměr cena/3D výkon

Cena: 399 USD (cca 12 000 Kč bez DPH)

K testu zapůjčila firma: Matrox

ATI Ohlásilo pokořitele GeForce4 Ti4600

Nové GPU, s kódovým označením R300, přestavila v polovině července kanadská společnost ATI. R300 bude pohánět nové karty Radeon 9700, jež by se měly objevit v prodeji v průběhu září 2002. R300 je prvním GPU plně podporujícím nové DirectX 9 (ty budou patrně uvedeny později než Radeon 9700). Podle předběžných testů TechChannel je v některých aplikacích Radeon 9700 o 40 až 50 % výkonnější než doposud nejrychlejší GeForce4 Ti4600. Pokud ATI uvede nové Radeony podle plánů, znamenalo by to po dlouhé době první významné vítězství nad společností nVidia, která hraje vedoucí roli na trhu nejvýkonnějších 3D akcelerátorů zhruba od roku 1999. Nový čip nVidia NV30 s plnou podporou DirectX 9 bude totiž uveden nejspíše až v samotném závěru roku 2002. Radeon 9700, který nabízí kromě vysokého výkonu ve hrách a dalších 3D aplikacích také podporu zobrazení na dvou monitorech, se bude v konfiguraci se 128 MB paměti DDR prodávat asi za 400 USD. Test vám přineseme v některém z příštích PCWORLDů.

§§§§§


ATI přebírá štafetu ve střední třídě – Radeon 9000 Pro

Lukáš Erben

c02p0490

Situace na trhu výkonných grafických adaptérů se v poslední době dostala do vyjetých kolejí: vedoucí postavení drží nVidia, zatímco ostatní konkurenti se orientují na své specifické trhy (Matrox, 3D labs) nebo de facto zanikají (3Dfx, S3). Posledním velkým konkurentem nVidie, který drží víceméně úspěšně svou pozici, je kanadské ATI v uplynulých letech se ovšem zdálo, že Kanaďané jsou vždy o krok pozadu. Zatímco při uvedení čipů Rage128 a 128 Pro sužovaly nové karty problémy s ovladači, kvalitou obrazu a kompatibilitou s dostupným softwarem, později to byl, ač malý, přesto prakticky nepřekonatelný rychlostní náskok čipů GeForce. Když bezmála před rokem uvádělo ATI nový Radeon 8500, uvedla nVidia novou verzi ovladačů Detonator, které zvýšily výkon GeForce3 Ti500 o pár procent potřebných k udržení vedoucího postavení (byť se jednalo spíše o remízu).

Jenže léto 2002 je v grafickém průmyslu obzvláště horké. Je to jen pár týdnů, co společnosti Matrox a 3D labs oznámily své plány ohledně budoucích produktů postavených na čipech Parhelia 512, respektive P10. Nemenší vliv budou mít i nové čipy ATI: Radeon 9000/Pro a Radeon 9700. Zatímco na verzi 9700 (prý nejvýkonnější GPU podle prvních testů překonává nejrychlejší GF4Ti až o 50 %) si počkáme do září, její pomalejší příbuzní Radeon 9000 a 9000/Pro přicházejí na trh již nyní.

Radeon 9000 Pro je klasickou 3D kartou střední třídy jeho hlavními konkurenty jsou tedy čipy GeForce 4MX a SiS Xabre 400 a ve výrobní řadě nahrazuje model Radeon 8500LE. Kartu pohání GPU s kódovým označením RV250, které je, na rozdíl od GeForce 4MX, plně kompatibilní s DirectX 8 podporuje tedy jak funkce pixel shaderu, tak i vertex shaderu. To může hrát významnou roli zejména u budoucích her jako jsou Unreal 2 a Doom 3, které používají pixel shader (jejž GeForce4MX postrádá). Po architektonické stránce se RV250 v některých ohledech podobá staršímu R200 (Radeon 8500), některé funkce byly zas převzaty z nového R300 (Radeon 9700). Čip má čtyři vykreslovací jednotky a během jednoho pracovního cyklu může nanést maximálně šest textur (pokud započítáme i funkce pixel shaderu). Mezi drobné novinky patří Fullstream vyhlazování rozpixelovaného videa v reálném čase. Většina ostatních funkcí jako je HyperZ II, Smoothvision a Hydravision byla převzata. Vzhledem k odlehčení vykreslovacích jednotek je RV250 (Radeon 9000/Pro) v reálu o něco pomalejší než starší R200 (Radeon 8500/LE) je však třeba pamatovat na nízkou cenu karet (Radeon 9000Pro by měl stát 130 USD, Radeon 9000 pak 110 USD). Výkon karty se při tom pohybuje zhruba na úrovni GeForce4 MX460, Matrox Parhelia 512 či SiS Xabre 400.

Radeon 9000/Pro je cenově dostupnou kartou s výborným výkonem a kompletní sadou funkcí, včetně podpory dvou monitorů a výstupu DVI (i když se jistě objeví i verze bez něj). Poměr cena/výkon a plná podpora DX8 z něj dělají mnohem lepší investici, než je GeForce 4MX. Jedinou neznámou tedy může být kompatibilita a s tím spojená kvalita ovladačů. Tu lze ale vždy ověřit pouze časem nehledě na to, že i v této oblasti se kanadské ATI v poslední době velmi zlepšilo.

ATI Radeon 9000 Pro

kompletní podpora DX8

poměr cena/výkon

snad žádné

Cena: 130 USD (cca 4 000 Kč bez DPH)

K testu zapůjčila firma: ATI Technologies, www.atitech.com

Pixel a Vertex Shader

Vertex Shader: T&L na druhou

Zatímco klasické T&L (transformace a nasvícení) má na starosti transformaci (rotace, zvětšení, zmenšení, posuv) a nasvícení předem daných 3D modelů a scény, Vertex Shader dokáže 3D modely sám na základě zadaných dat či podmínek (vzorců) modifikovat. To znamená nejen další odlehčení procesoru, ale zejména možnost vytvářet mnohem hezčí 3D grafiku, plynulejší animace a zajímavější efekty. Mimo jiné tak lze lépe modelovat živé tvory, efekty jako je výškově omezená mlha, vlnící se vzduch, případně různé opakující se deformace 3D postav a objeků (dýchání, vlajka ve větru).

Zajímavá je také možnost realisticky počítaného poškození aut v závodní hře tedy nikoliv poškození "předpřipraveného" autory, ale deformace karoserie podle rychlosti a úhlu nárazu auta a předmětu, do nějž jste narazili.

Pixel Shader: Photoshop v reálném čase

Vykreslování (rendering) bylo až doposud definováno určitou množinou dostupných funkcí a efektů. Programovatelný Pixel Shader ovšem vedle těchto "daných" efektů umožňuje i tvorbu vlastních, jež bychom mohli přirovnat k filtrům z grafických programů. Pixel Shader lze programovat na úrovni strojového kódu a vytvářet tak různé efekty.

Budoucnost: FPU výpočty

Shadery současných GPU pracují v celočíselném režimu. Při současném stavu 3D grafiky to není velký problém pokud ovšem chcete dosáhnout reálnějších efektů, je zaokrouhlování hodnot před výpočtem na celá čísla nežádoucí. Počínaje DirectX 9 budou podporovány nové Pixel a Vertex shadery pracující v plovoucí desetinné čárce, které umožní kvalitnější a přesnější animace a efekty. Prvním GPU, jenž bude tyto nové shadery obsahovat, je R300 (Radeon 9700), a ten by se měl na trhu objevit v průběhu září.

§§§§§


Test 5 CD-RW mechanik – nové vypalovačky v testu

c02p0491

Lite-On LTR-40125S

Tento Lite-On jsme na testy obdrželi v retailovém balení, tedy v červené krabici, obsahující mimo mechaniky i audiokablík k propojení vypalovačky se zvukovou kartou, prázdná CD-RW a CD-R média, CD se softwarem (Nero) a krátký instalační leták. CD-RW mechanika pracuje při zápisu na CD-R médium s výkonem až 40x, ukládat data na přepisovatelné CD umí 12x, a při čtení v režimu CD-ROM jednotky funguje s výkonem 48x. Při zápisu vysokými rychlostmi na CD-R médium se snad jako u všech ostatních mechanik používá technologie zvané Zone-CLV. V praxi to u výrobku Lite-On LTR-40124S znamená, že ukládat se začnou data dvacetinásobnou rychlostí, při zapsání osmi minut se výkon zvýší na 24x a na osmnácté minutě na 32x. Touto rychlostí ukládá data na CD nosič až do 53. minuty záznamu (ať už audio nebo čistě datového) a v tuto chvíli se přepne produkt do čtyřicetinásobného režimu, v němž se CD vypaluje až do konce. U výrobku LTR--40125S to znamená až do 74, 80, 90 nebo i 99 minut. Výrobek totiž podporuje i vysokokapacitní média, která ale nejsou dosud přílišným standardem a tak jejich uživatelům zatím přinášejí spíše komplikace než užitek. Přesto však lze jen dodat, že jejich podpora se časem určitě stane standardem i v širším měřítku. Celkově je mechanika Lite-On klasickou ukázkou střední třídy, nelze na ni tedy klást přemrštěné nároky, nicméně je dostupná za velmi příznivou pořizovací cenu, což jistě zaujme řadu uživatelů.

K testu zapůjčila firma: ELAP

LG GCE-8320B

LG GCE-8320B pochází z dílen společnosti LG Electronic. Dodává se společně s audio a IDE kabelem, manuálem v pěti jazycích a programy Roxio ECDC 5.1 a Direct CD. I když není tento korejský výrobce v oblasti vypalovacích mechanik příliš známý, tato jednotka rozhodně snese srovnání s ostatními v dnešním testu. Produkt je osazen přívětivě vypadajícím audiopanelem, vybaveným vozíkem pro CD, sluchátkovým konektorem, otočným kolečkem pro ovládání hlasitosti předního audiovýstupu a tlačítkem pro výjezd či zasunutí CD. Pro informaci uživatele je přední část vypalovačky doplněna i o dvě signální kontrolky, jedna udává stav čtení a druhá zápisu. Rychlosti, s nimiž mechanika pracuje, jsou na průměrně úrovni. Zvládá výkon: 32x pro zápis na CD-R médium, 10x přepis CD-RW a číst umí LG čtyřicetinásobně. Tyto rychlosti sice nejsou v našich testech nejvyšší, ale určitě pro většinu uživatelů budou dostatečné. Zvlášť pokud se podíváte na rozdíl v časech, které naleznete v tabulce výsledků. Vyhotovení CD osazeného 650 MB dat totiž tento kousek zvládne za cca 3 a půl minuty a u nejrychlejší mechaniky (zápis 48x) je CD zhotoveno jen o minutu rychleji, tedy za 2 min. a 31 s. Proto zřejmě mnoho uživatelů ani nemusí uvažovat o nejrychlejší zapisovačce na trhu, neboť pokud zálohují data jednou týdně, určitě je minuta života stráveného navíc u vypalovačky nijak "nevytrhne".

K testu zapůjčila firma: ELAP

Plexwriter PX-W4012A

Plextor se opět nechal slyšet s novou mechanikou, jež disponuje velmi solidním výkonem. Plexwriter PX-W4012A dokáže ukládat na CD--R médium data rychlostí až 40x, na CD-RW zapisuje 12x a při čtení využívá výkonu také až 40x. Když jsme tuto mechaniku na test obdrželi, již předem jsme se těšili, co nám tvůrci připravili za novinky a nutno říci, že jsme nebyli zklamaní. Vzhled čelního panelu sice nepůsobí kdovíjakým dojmem, ale to nahrazuje černý vozík pro CD, který odlišuje vzhled od zavedených standardů a působí pěkně. To nejdůležitější se ale skrývá v útrobách. Je tím výbava firmwaru, která je na špičkové úrovni. Mezi zcela novými technologiemi čeká např. systém VariRec, což je zkratka pro Variable Recording. Jednoduše řečeno to znamená proměnné vypalování, ovšem netýká se to rychlosti, ale intenzity zápisu. Tuto technologii podporuje nejnovější verze Nera, která je součástí balení, stejně jako utilita PlexTools, s jejíž pomocí lze nastavit intenzitu laserového paprsku. Technologie je určená především pro audio CD, a to kvůli lepší kompatibilitě se staršími hudebními systémy. Užitečná je také výbava firmwaru, jenž si poradí i se zkopírováním chráněných CD, dokonce i se "zmetkovými" disky, jež porušují normy pro Audio CD. Na mysli máme systém Cactus Data Shield. Vytvořit legální kopii z vašeho chráněného audio CD, lze pomocí nejnovější verze PlexTools, kde je potřeba zvolit speciální režim, ve kterém si Plextor na kaktusu vyloženě pochutná.

K testu zapůjčila firma: LEVI

Asus CRW-4816A

Mechaniku Asus CRW-4816A jsme testovali v bulkovém balení, tedy dodanou pouze v igelitovém sáčku s přiloženým manuálem, softwarem (Nero Burning Rom 5) a jedním prázdným CD--R a CD-RW médiem. Pokud byste chtěli smutnit nad absencí hezké krabice, není třeba. To podstatné je totiž vypalovačka, a ta vám předvede výkony, jaké jste určitě ještě nezažili. Asus 4816A je bezkonkurenčně nejrychlejší mechanikou CD--RW, kterou jsme na testy zatím obdrželi. Zápis na CD-R médium lze provádět až výkonem 48x, přepisovat CD-RW nosič je možné rychlostí 16x a číst CD 48x. Asus tedy kraluje v rychlosti zápisu jak na CD-R, tak i CD-RW nosič. Přičemž uložit 650 MB dat na stříbrný kotouč je otázkou směšných dvou a půl minut, a pokud budete využívat pro zápis CD-RW, počkáte si cca 5 minut a 9 s. Není nutno dodávat, že obě hodnoty musí stačit i těm nejzarytějším paličům nic lepšího prostě zatím na trhu není. Vyjma vysokého výkonu je Asus vybaven i některými užitečnými technologiemi. Celkem samozřejmá je ochrana proti podtečení vyrovnávací paměti, která se poprvé objevila pod označením Burn-Proof. Výrobci použili principiálně shodnou technologií s názvem FlextraLink, což po rozkódování názvu znamená "Flexible and Strategic Writing Technology". Mezi další technologie patří FlextraSpeed, systém pro optimalizace rychlostí zápisu a rovněž i novou technologii packetového zápisu Mount Rainier, která by měla především v budoucnu rozšířit možnosti využívání vypalovaček.

K testu zapůjčila firma: AT Computers

Teac CDW-540E

Vypalovačka s kódovým označením Teac CD--W540E navazuje na řadu spolehlivých a výkonných výrobků, které doposud Teac přinesl. Zvláště v řadě interních ATAPI zařízení, počínaje modelem CD-W512E Teac ukázal, že vypalovačkám rozumí. Výkon zápisu CD-R vzrostl až na čtyřicetinásobnou rychlost, přepis CD--RW médií lze provádět dvanáctirychlostně a čtení zvládne mechanika 48násobnou rychlostí ve srovnání s nominální hodnotou. V programu Nero Burning Rom lze tudíž využívat škálu rychlostí zápisu, od nejnižší (4x) až po tu nejvyšší (40x). Kromě toho software umožňuje využívat i dalších technologických vymožeností mechaniky. Vyjma dnes již standardní ochrany proti podtečení vyrovnávací paměti (Teacem označené jako Write-Proof, v Neru je označená jako Burn-Proof), je tato vypalovačka vybavena i řadou dalších podpůrných technologií. Pro zlepšení čtecích i zapisovacích vlastností při vysokých otáčkách média je vybavena metodou Fine Focus Control. Intelligent Speed Control pro změnu slouží k detekci povrchu média a pomocí něj dokáže vypalovačka sama zjistit, jaké rychlosti jsou pro vypalování nejvhodnější. Posledním zdatným vylepšením je podpora formátu CD-MRW, neboli CD Mount Rainier ReWrite. Tento nový standard by měl během budoucnosti nahradit již dnes nedostačující disketu i zatím nepříliš rozšířený paketový záznam určený především pro CD-RW média. 2 0491/BAM o

K testu zapůjčila firma: ELAP

§§§§§


TEST 10 grafických karet – co dnes hýbe pixely?

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0492

V poměrně široké škále produktů na trhu grafických karet se dnes jen málokdo zcela bez problémů orientuje. Přes deset více či méně renomovaných výrobců zaplavuje pulty obchodů všemožnými variantami dnes pravděpodobně nejprodávanějšího čipu GeForce4 od společnosti nVidia. Jeho šest modelových odrůd, rozdělených do low-end MX a hi-end Ti kategorií, se o podíl na trhu dělí s několika grafickými kartami osazenými čipy ATI Radeon. Zcela minimální část prodejního koláče patří kdysi jedné z nejúspěšnějších firem v segmentu grafických karet, společnosti Matrox. Její čas ale možná ještě přijde s novou kartou Parhelia. Ta totiž, jak naznačují první testy, boduje především v kvalitě obrazu, tedy na parketě, kde nVidia stále poněkud zaostává.

Ze spektra nabízených produktů jsme do testu zařadili grafické karty společností Gainward, Leadtek, Sparkle a Guillemot. Zatímco tři první výrobci se soustřeďují na adaptéry s čipy společnosti nVidia, francouzský výrobce, používající pro své produkty značku Hercules, se před půl rokem spojil s ATI a jeho nabídku doplňují grafické karty osazené čipy Kyro od společnosti ST Microelectronics. Bohužel žhavá novinka, karta s čipem Kyro II SE, nebyla v době testu ještě k dispozici. Pokud uvažujete o koupi nové karty a z následujících řádek budete čerpat důležité informace pro co nejlepší výběr, pak je potřeba si nejprve zodpovědět dvě základní otázky. První z nich se týká využití grafické karty. Čím náročnějšími aplikacemi či hrami budete počítač zatěžovat, tím výkonnější grafiku byste si asi měli pořídit. Nejde o to, že by snad s pomalejší grafikou programy nefungovaly, ale práce bude trvat déle a ve hrách se rozhodně nebudete moci kochat veškerými detaily. A to by byla škoda. Jednotlivé grafické karty se od sebe však neliší pouze výkonem či kvalitou obrazu. Konfigurace vstupů a výstupů může mít při rozhodování také svou váhu. Vlastníte-li LCD panel s digitálním připojením, pak by nová karta rozhodně měla mít DVI výstup, jenž chybí převážně levnějším modelům a většině GeForce4 MX karet. To samé platí i o výstupech a vstupech televizního signálu a kompozitním výstupu. Jejich přítomnost je sice užitečná, ale je nutné se ptát, zda je vůbec někdy budete potřebovat. Na poli grafických karet to při tempu jejich stárnutí platí dvojnásob.

Druhá a poněkud pragmatičtější otázka při nákupu nové grafiky se týká prostředků, jež chcete vynaložit. Levnějšími kandidáty jsou karty s čipy GeForce4 MX či Radeon 7500, nejlepší poměr cena/výkon zase nabízejí GeForce4 Ti 4200 a RADEON 8500 LE. Pokud chcete co nejvyšší výkon a na ceně vám nezáleží, pak jsou ideální nejvýkonnější GeForce4 Ti 4400 a 4600 a Radeon 8500. Nemalou investici představují také různé doplňky ať již jde o plné verze her, utility či propojovací kabely. Jejich koupě je určitě výhodná, ale opět pouze v případě, že je využijete.

Asus V8170 DDR

Jedním z cenově nejpřijatelnějších produktů v našem dnešním testu je ASUS V8170 DDR, jenž je osazen levnější variantou čipu GeForce4 od společnosti nVidia. Karta je určena spíše méně náročným uživatelům, kteří preferují úspory při nákupu a nečekají od ní po stránce výkonu žádné zázraky. Jádro čipu GeForce4 MX440 pracuje na frekvenci 270 MHz a osazených 64 MB DDR SDRAM paměti je taktováno na 400 MHz. Karta bohužel disponuje pouze analogovými D-SUB a S-Video (TV--OUT) konektory, a tudíž ji nelze doporučit majitelům LCD panelů s digitálním připojením. Krom samotné karty, kabelové redukce z S-Videa na video kompozitní a podrobného anglického manuálu naleznete v originálním balení i čtyři kompaktní disky s různorodým softwarovým vybavením. Na prvním jsou umístěny potřebné ovladače a utility Smart Doctor, Tweak Utility a Video Security. Druhé a třetí CD obsahují plné verze her Aquanox a Midnight GT/Rage Rally. Na posledním disku je softwarový DVD přehrávač ASUSDVD 2000. ASUS V8170 DDR je karta určená především méně náročným uživatelům, což se projevuje zejména ve výkonu. Krom druhých nejnižších výsledných hodnot je také třeba vzít v úvahu, že karta nemá plnohodnotné pixel a vertex shadery, a tudíž ji chybí některé funkce zajišťující vyšší kvalitu obrazu a grafických efektů. Na druhou stranu je ovšem též nutné přihlédnout k ceně, která je opravdu velmi nízká.

Cena vč. DPH: 4 386 Kč

AsusV8420

Na první pohled velmi konzervativní design je příznačný pro nejnovější modely grafických karet z produkce společnosti ASUS. V8420 je dalším z akcelerátorů osazených čipem GeForce4 Ti4200 od společnosti nVidia, který v současné době představuje ideální koupi především pro ty, kdož chtějí na svém PC spouštět i náročnější aplikace či hry a zároveň mají poněkud omezený rozpočet. Jádro grafického čipu je taktováno na 250 MHz a 128 MB DDR SDRAM paměti pak na běží 444 MHz. Na zadním panelu karty nalezneme seřazené tři výstupy signálu, konkrétně digitální DVI-I, analogový D-SUB a S-Video (TV-OUT). To ve výsledku znamená, že tato karta umožňuje zobrazit signál na dvou monitorech, LCD panelech či televizi. Součástí balení jsou také rozdvojky z S-Videa na S-Video a kompozit a z DVI-I na DVI-I a D-SUB. Ostatní přibalené příslušenství tvoří standardně dodávaný podrobný anglický manuál, leták s instrukcemi pro instalaci a několik CD. Ta obsahují kromě nutných ovladačů také programy Smart Doctor, Video Security a utilitu pro přetaktování pamětí a jádra. Součástí softwarového balíku je dále i DVD přehrávač ASUSDVD2000 a plné verze her Aquanox a Midnight GT/Rage Rally. Při zátěži ve všech testovacích programech si Asus V8420 vedl velmi dobře a umístil se spolu s ostatními kartami postavenými na základu Ti4200 přibližně v polovině startovacího pole. Zatímco při nižších rozlišeních a menší zátěži byly odstupy od výkonnostní špičky minimální, při náročnějších testech se pak rozdíly ve frekvenci jádra a paměti nutně projevovaly o poznání zřetelněji.

Cena vč. DPH: 8 389 Kč

Gainward GeForce4 PowerPack! Ultra/650

Nejideálnější kartou v porovnání poměru ceny a výkonu je v našem testu Gainward GeForce4 PowerPack! Ultra/650. Tento adaptér je totiž osazen levným, ale velmi výkonným čipem nVidia GeForce4 Ti4200 a navíc v balení nenajdete žádné, pro některé uživatele zbytečné, utility, hry, dema či screensavery. Šetření se dotklo i výstupů videosignálu. Na zadním panelu je pouze jediný konektor, a to klasický patnáctikolíkový analogový D-SUB. Tím pádem se samozřejmě můžete rozloučit s funkcí nView, umožňující zobrazování na více monitorech. To sice zamrzí, ale ruku na srdce. Kolik uživatelů tuto funkci využije a kolik jich ji opravdu potřebuje? Softwarová výbava Gainwardu GeForce4 PowerPack! Ultra/650 je zredukována téměř jen na nezbytné minimum. Kromě ovladačů a elektronické verze manuálu je na jediném CD k mání utilitka na flashnutí BIOSu, program pro nastavení všemožných vlastností karty a kalibrovací software E-Color Indicator. Papírové manuály jsou sice podrobné, ale pouze v angličtině. Výkon karty je zcela podle očekávání nižší než u modelů s čipy Ti4400 a 4600, ale je velmi vyrovnaný a při menší zátěži drží s dražšími konkurenty krok. Dech mu dochází až při velmi vysokém rozlišení, kde se mu výkonnější karty vzdalují. Důležité je však to, že po stránce výkonu nabízí tato karta stejné výsledky jako konkurenční karty se stejným čipem, které jsou ale o 30-40 % dražší.

Cena vč. DPH: 5 966 Kč

Gainward GeForce4 PowerPack! Pro/650 XP GS

Gainward GeForce4 PowerPack! Pro/650 XP Golden Sample je první kartou osazenou čipem nVidia GeForce4 MX460, kterou jsme dostali do rukou. Ale po pravdě řečeno, naše očekávání se ukázalo jako celkem neopodstatněné. Jde totiž v podstatě pouze o výkonnější variantu čipů MX420 a MX440, o jejichž slabých místech jsme v PC WORLDu již několikrát psali. Jádrem karty je zmiňovaný čip nVidia GeForce4 MX460, pracující na frekvenci 300 MHz, a 64 MB DDR SDRAM paměti taktované na 550 MHz. Kartě sice chybí pixel shader a plnohodnotný vertex shader, zato ale nabízí technologii nView a videovstup. Na zadním panelu akcelerátoru najdete DVI-I, D-SUB a S-Video VIVO (Video-IN, Video-OUT) konektory, přičemž součástí balení je i VIVO kabel. Na čtyřech dodaných CD jsou umístěny potřebné ovladače, prográmek E-Color indicator určený pro kalibraci monitoru, utilitka Expertool umožňující všemožná nastavení karty, DVD přehrávač WinDVD, software pro práci s videem WinProducer a WinCoder a plná verze hry Serious Sam. Papírový manuál je podrobný, avšak bohužel je dodáván pouze v anglické verzi. Výkon akcelerátoru Gainward GeForce4 PowerPack! Pro/650 XP Golden Sample je sice nejvyšší ze všech MX karet a dotahuje se na Radeona 8500LE, ale stále je spíše průměrný. Navíc je karta díky odlišné architektuře zbavena některých funkcí a nemá tedy takový obraz, jako čistokrevná GeForce4.

Cena vč. DPH: 5 844 Kč

Gainward GeForce4 PowerPack! Ultra/750 XP GS

Pod nekonečně dlouhým názvem se v našem testu ukrývá jedna z nejzajímavějších karet a zároveň absolutní výkonový vítěz. Sytě červená deska adaptéru je osazena čipem nVidia GeForce4 Ti4600, jehož jádro pracuje na frekvenci 300 MHz. 128MB DDR SDRAM paměť je taktována na 650 MHz. Zadní panel karty umožňuje připojit ke dvěma DVI-I konektorům současně dva digitální LCD panely a k S-Video vstupu televizi či jiné zařízení. Karta samozřejmě podporuje technologii nView a pod zkratkou VIVO se ukrývá informace, že S-Video konektor slouží zároveň pro vstup i výstup videosignálu. V programech WinProducer a WinCoder, které jsou ke kartě dodávány, tak budete moci např. editovat videa pořízená kamerou. Softwarová výbava je v podstatě identická s výbavou modelu GeForce4 PowerPack! Pro/650 XP Golden Sample. To znamená, že na čtyřech kompaktech najdete ovladače, E-Color Indicator, Expertool, WinDVD, zmiňovaný software pro práci s videem a hru Serious Sam. Obdobná je situace i u manuálu, jenž je podrobný, ale v angličtině. Krom samotné karty se v balení nachází též redukce z DVI-I na D-SUB a VIVO kabel. Bonbónkem na dortu je PCI FireWire (IEEE 1394) řadič a propojovací kabel. O výsledcích testů není příliš nutné se rozepisovat. Gainward GeForce4 PowerPack! Ultra/750 XP Golden Sample zvítězil ve všech testech a prokázal hegemonii nVidie na poli výkonu grafických karet. Uvidíme, s čím přijdou nové Radeony 9000 a 9700.

Cena vč. DPH: 15 604 Kč

Hercules 3D Prophet 7500 DDR 64 MB

Jednou z cenově nejlákavějších karet společnosti Guillemot je model Hercules 3D Prophet 7500 DDR 64 MB. Ta je osazena čipem ATI Radeon 7500 s jádrem o frekvenci 290 MHz. 64 MB DDR SDRAM paměti je taktováno na 460 MHz. Na zadním panelu karty najdeme tři konektory. Dva klasické D-SUB pro připojení analogového CRT monitoru a S-Video pro TV-OUT. Stejně jako ostatní Radeony, i tahle karta podporuje technologii HydraVision, ale vzhledem k absenci DVI přípojky neumožňuje připojení digitálního LCD panelu jinak, než přes analogovou redukci. A to je při stále klesajících cenách LCD docela škoda. Krom karty obsahuje balení též redukci z S-Videa na kompozitní konektor, CD a manuály. Softwarová výbava je ale spíše podprůměrná. Na dvou CD naleznete krom ovladačů pro všechny operační systémy Windows i elektronickou podobu manuálů a několik užitečných utilit. Mezi nimi stojí za pozornost DVD přehrávač Power DVD a program 3Deep od společnosti E-Color, určený k optimalizaci 3D efektů pro hry. Spíše do počtu pak na CD naleznete 4 screensavery a 7 dem naznačujících možnosti karty. Výkonově je Hercules 3D Prophet 7500 DDR 64 MB srovnatelný s kartami osazenými čipem GeForce4 MX 440. Při nižších zátěžích za nimi sice poněkud zaostává, ale pokud se zvýší rozlišení a náročnost, rozdíly se snižují či úplně ztrácí. Důkazem toho je Quake III v rozlišení 1 600 x 1 200 pixelů a Evolva.

Cena vč. DPH: 3 953 Kč

Hercules 3D Prophet 8500 LE 128 MB

Grafická karta Hercules 3D Prophet 8500 LE 128 MB se na trhu objevila na jaře tohoto roku jako konkurent ohlášených adaptérů s čipem nVidia GeForce4 Ti 4200. Její srdce tvoří podtaktovaný čip ATI Radeon 8500 s frekvencí 250 MHz a 128 MB DDR paměti s frekvencí 500 MHz. Rozdíl mezi touto kartou a adaptérem Hercules 3D Prophet 8500 128 MB tedy tkví pouze ve výkonu a ne v architektuře čipu a v absenci některých funkcí, jak je tomu u série karet GeForce4 MX. Co se týče hardwarové výbavy, nabízí Hercules 3D Prophet 8500 LE 128 MB díky technologii HydraVision připojení dvou CRT monitorů, LCD panelů, projektorů či televize. K mání je jeden klasický D-SUB, jeden digitální DVI-D a jeden S-Video konektor, přičemž v originálním balení nechybí ani redukce z S-Videa na kompozit. Na stříbrných kotoučích naleznete stejný obsah jako u ostatních produktů této značky. Tedy ovladače, několik utilit, dema, spořiče obrazovky a DVD přehrávač Power DVD. Ten, stejně jako karta samotná, je vybaven lokalizovaným manuálem. Sympatickou drobností jsou různé nálepky, kterými můžete ozdobit skříň svého PC. Papírové manuály jsou k dispozici dva, přičemž jeden je ke kartě a druhý k DVD přehrávači. Samozřejmostí u této značky karet je, že jedna z jazykových sekcí manuálu je v češtině. Z tabulky je patrné, že co do výkonu, není Hercules 3D Prophet 8500 LE 128 MB žádný zázrak. Ve většině testů sice stačí na karty GeForce4 MX, ale Titania mu hravě unikají i s nejslabším Ti 4200, kterému má konkurovat.

Cena vč. DPH: 7 918 Kč

Hercules 3D Prophet 8500 128 MB

Vlajkovou lodí společnosti Guillemot je v současné době (tedy až do vypuštění nedávno ohlášených Radeonů 9000 a 9700) grafický akcelerátor Hercules 3D Prophet 8500 128 MB s čipem ATI Radeon 8500. Ten je za cenu 10 663 Kč určen především těm, kteří požadují vyšší výkon, pokročilé funkce a co nejkvalitnější obraz. Jádro čipu je taktováno na 275 MHz a 128 MB DDR SDRAM paměti pak na 550 MHz. Karta podporuje duální zobrazení pomocí HydraVision. Těm, kteří o tuto funkci mají zájem, umožní připojit k DVI-D a D-SUB konektorům současně digitální LCD panel a CRT monitor. S-Video TV-OUT je určen pro výstup obrazu do televizí a podobných zařízení. Součástí balení je i redukce z S-Videa na kompozit. Softwarová výbava je zcela identická s dvěma předchozími produkty. Najdete v ní DVD přehrávač PowerDVD a několik utilit. Stejné je to i s manuály, které jsou přeloženy do češtiny. Oproti ostatním produktům v testu může přidaná hodnota této karty vypadat chudě, ale je třeba si uvědomit, že hry a programy přibalované k jiným značkám karet nejsou zadarmo a jejich přítomnost se odrazí v ceně. Nejsilnější z rodiny akcelerátorů Hercules 3D Prophet ve výkonu svádí tuhý boj s kartami osazenými všemi typy GeForce4 Ti čipů. Zatímco při nižší zátěži poněkud zaostává, při vyšším rozlišením šlape na paty i nejsilnější kartě v testu, Gainwardu GeForce4 PowerPack! Ultra/750 XP Golden Sample.

Cena vč. DPH: 10 663 Kč

WinFast A250 LE TD MyVIVO Edition

Obě karty značky WinFast, které jsme tento měsíc testovali, vypadaly poněkud netradičně. S početnými aktivními a pasivními chladicími prvky připomínaly jen matně to, co si vzhledově představujeme pod pojmem grafická karta. První z testovaných modelů, WinFast A250 LE TD MyVIVO Edition, byl ještě o malý kousek méně "obrněný", než jeho výkonnější kolega. Jádro čipu GeForce4 Ti4200 pracuje na frekvenci 250 MHz a 128 MB DDR SDRAM paměti je taktováno na 444 MHz. Ke kartě můžete připojit jak digitální LCD panel přes DVI-I rozhraní, tak i klasický CRT monitor přes D-SUB konektor. Nechybí ani S-Video výstup, který stejně jako u předchozích Gainwardů funguje jako Video-IN i Video-OUT (VIVO). Pro připojení různých zařízení pak poslouží MyVIVO kabel, a redukce z S-Video na kompozit a z DVI-I na D-SUB. Karta podporuje duální zobrazování za pomoci funkce nView. Softwarová výbava obou WinFastů je z celé dnešní přehlídky jednoznačně nejbohatší. Na šesti přiložených discích naleznete ovladače, utility (např. 3Deep či Colorific), demoverze a hry Aquanox a Master Rallye. Pro editaci videa slouží prográmek MGI Videowave. Výkon této karty je poměrně vysoký a nepříliš se odlišuje od adaptérů se stejným grafickým čipem. Možná však právě kvůli bohaté výbavě a videovstupu je však její cena o něco vyšší, a tak byste se před koupí měli ujistit, zda poskytované možnosti plně využijete.

Cena vč. DPH: 9 022 Kč

WinFast A250 TD MyVIVO Editio

Nejzajímavější kartou v testu je WinFast A250 TD osazený čipem nVidia GeForce4 Ti 4400. Na první pohled upoutají pozornost dva ventilátory na horní straně a pasivní chlazení na spodku. Karta tak získává velmi robustní vzhled a oproti ostatním je také výrazně těžší. Srdcem je již zmiňovaný čip GeForce4 Ti 4400 s jádrem na 275 MHz a 128 MB DDR SDRAM paměti na 550 MHz. Konfigurace výstupů nijak nevybočuje ze standardu, a tak ke kartě můžete připojit digitální LCD panel přes DVI-I konektor, analogový CRT monitor přes D-SUB konektor. S-Video funguje stejně jako u předchozí karty oboustranně (VIVO). Samozřejmostí je i podpora duálního zobrazení nView. Programový balík je v podstatě identický s jeho o málo výkonnějším kolegou. Na CD tedy najdete ovladače, DirectX 8.1, manuály a hry Aquanox a Master Rallye. Nabídku zakončují aplikace pro nastavení všech možných i nemožných funkcí karty, software na úpravu videa a dokonce i Cult3D, aplikaci pro modelování 3D objektů. Součástí je i MyVIVO kabel a redukce z S-Videa na kompozit a z DVI-I na D-SUB. Po výkonové stránce se karta umístila přesně na půli cesty mezi modely s čipy Ti4200 a Ti4600. Vzhledem k masivnímu větrání je ale pravděpodobné, že snese i nějaké přetaktovaní. V tom případě by mohla ve výkonu vykazovat o poznání lepší výsledky.

Cena vč. DPH: 11 600 Kč

§§§§§


Pro zábavu v kanceláři kancelářský počítač grepa

Michal Bareš

c02p0493

Za posledních pár let jsme se naučili rozdělovat stolní osobní počítače do dvou základních skupin mezi stroje kancelářské a ty určené pro domácí (převážně) zábavu. Toto rozdělení je vcelku logické, ale není zase tak jasné, aby nemohla existovat kategorie počítačů, pohybujících se někde uprostřed. Právě tak by šlo asi nejjednodušeji charakterizovat sestavu, která k nám na test přišla od firmy Grepa. Nejedná se o stroj obsahující poslední technologické výstřelky, naopak konfigurací připomíná spíše něco, nad čím bychom žasli možná počátkem letošního roku, přesto však můžeme ocenit jeho celkovou vyváženost. Co se výkonu týče, protíná průsečík mezi silnějším kancelářským a slabším herním počítačem. V poměrně slušné základní desce Intel D845EBG2 je v soketu PGA478 umístěn procesor Pentium 4 na frekvenci 1,6 GHz, tedy nejslabší model této třídy. Operační paměť představuje 256 MB DDR SDRAM, tedy opět zlatá střední cesta. Vraťme se ale na okamžik k základní desce vzhledem k tomu, že se jedná o plný rozměr ATX, nabízí hodně možností pro pozdější upgrade. Kromě toho, že obsahuje moderní rozhraní USB 2.0 a podporu FSB na frekvenci 400/533 MHz, tak se na ní nachází šest pozic pro karty typu PCI. Škoda že zůstaly zcela neobsazeny, jelikož jediná karta, která je uvnitř umístěna, sedí v AGP 4x slotu, a je to tedy karta grafická. Možností upgradu je tedy tolik, že nám použití právě této desky připadá trochu až luxusem v klidu zde šlo ušetřit pěkných pár set korun. Základní deska jinak obsahuje čipset Intel 845E s integrovaným zvukovým čipem AC\97. Grepa zvolila grafickou kartu Asus V8170, tedy opět vsadila na výrobek špičkové značky, který disponuje slušným, avšak zdaleka ne nejvyšším výkonem. Karta je postavena na grafickém procesoru GeForce4 MX (známým také jako MX420) a obsahuje 64 MB paměti DDR. Svým výkonem a maximálním rozlišením 2 048 x 1 536 bodů při 75 Hz uspokojí jak profesionály, tak i méně náročné hráče.

Pravděpodobně největším překvapením je 40GB pevný disk IBM. Sice rotuje rychlostí 7 200 ot./min., svůj malý úložný prostor ale neskryje standard se dnes pohybuje zhruba na dvojnásobné kapacitě. Když je řeč o zálohování, musíme zmínit i interní mechaniku ZIP, pracující s 250MB médii. Použití této jednotky je znakem toho, že počítač směřuje do kanceláře, jelikož domácí uživatelé dnes dávají přednost zálohování pomocí mechaniky CD-RW. Místo ní je ve skříni umístěna 16rychlostní jednotka DVD-ROM.

Kancelářský koncept podporují kromě síťové karty i instalovaná Windows 2000. Součástí dodávky je značková klávesnice Samsung, vybavená řadou programovatelných tlačítek. Vedle ní je v ceně klasická myš Genius se dvěma tlačítky a kolečkem. Opravdu jen základní ozvučení obstarají dva malé reproduktory Samsung s výkonem 16 wattů. Ze stejné stáje pochází 17palcový monitor SyncMaster 755DFX. Kromě OS se k počítači dodává software pro přehrávání DVD disků, ovladače a spolu s grafickou kartou jsou přibaleny hry Aquanox a Midnight GT. Velice oceňujeme v českých podmínkách nadstandardní záruční politiku firmy Grepa, jež za svůj stroj ručí plné čtyři roky.

PC Grepa

záruční doba

možnosti rozšíření

slabší konfigurace

malá kapacita HDD

Cena vč. DPH: 39 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Grepa CZ, www.grepa.cz

§§§§§


Software


Domácí hudební studio – Cakewalk Home Studio 2002-09-16

Pavel Tůma

c02p0460

Potřebujete  dostat svoji hudbu do počítače a nemáte k tomu žádné vybavení?  Neházejte flintu do žita. Home Studio 2002 to udělá za vás (nebo  s vaší malou pomocí). Firma Cakewalk si vzala za úkol vytvořit  ten nejlepší, cenově dostupný a na možnosti a funkce bohatý hudební  software, a umožnit tak hudebníkům vstoupit do světa digitálních  nahrávek. Titul je postavený na základě audioa MIDItechnologií,  které byly poprvé použity ve vlajkovém multitrackovém editoru  Sonar, takže se podívejme, jak se vývojářům podařilo uskutečnit  své představy...

S Home Studiem lze nahrávat hudbu z libovolného  externího zdroje. Je jedno jestli chcete nahrávat kytaru, klávesy,  živý mix a skrečování, CD samply, vokály nebo zvuky z jakéhokoli  jiného zařízení na vstupu. Stačí jen připojit hudební nástroj  či mikrofon do vstupu zvukové karty a stisknout tlačítko Record.  Program není samozřejmě určen jen k nahrávání a přehrávání neomezeného  počtu audionebo MIDIstop, ale i k mixování již vzniklých nahrávek.  K tomu je zapotřebí jen importovat některý z podporovaných souborů,  a hned se můžete ponořit do kreativního procesu. Podporován je  přímý import acidizovaných souborů WAV z editoru ACID firmy Sonic  Foundry, MP3, Real Audio a také souborů Windows Media Audio.  Do všech zmíněných můžete svůj projekt rovněž uložit. Ovládání  je velice jednoduché a víceméně intuitivní. Do začátku jistě  každému pomůže stručný manuál, díky němuž se během několika základních  lekcí nenásilně s programem sžijete a vyzkoušíte si všechny důležité  funkce na předpřipravených výukových souborech.

Tvoříme s MIDI

Hlavní  funkcí aplikace je tvorba a reprodukce vlastnoručně vytvořené  hudby pomocí PC a elektronických hudebních nástrojů, externě  připojených přes rozhraní MIDI. Pokud nemáte doma žádný instrument,  a přesto byste si chtěli vytvořit vlastní symfonii, pak nezoufejte.  Home Studio podporuje virtuální instrumenty ve formátu DXi (DirectX  instrument) a vy spolu s programem získáte DXi verze softwarových  syntetizátorů DreamStation a Virtual Sound Canvas. A pokud vám  tyto nástroje nebudou vyhovovat, můžete si sehnat jiné. Program  podporuje i DXi plug-iny jiných vývojářů. Když už je řeč o skládání  vlastní hudby... S Home Studiem pro vás bude hračkou vytvořit  notový zápis díla. Během nahrávání totiž můžete na obrazovce  sledovat noty, jak se postupně objevují na notovém listu, a po  skončení je libovolně editovat. A nebyla by to profesionální  notová partitura, kdyby nebylo možné přidat například kytarové  tabulatury, hmatníky, dynamické a pedálové značky, chorálové  značky, jméno skladatele a název skladby nebo slova písní. To  všechno si samozřejmě můžete vytisknout. Na jednu stranu A4 se  vám podaří vměstnat až 24 osnov, a symfonie je na světě.

Další...

Smyčky  (Loops) Nová verze byla oproti té minulé rozšířena o podporu  práce s audiosmyčkami. Ty můžete vytvořit z jakéhokoli souboru  MP3 nebo WAV, popřípadě použít některou ze smyček řady PowerFX,  jež jsou součástí instalace. Jako další z "bonusů" získáte zakoupením  Home Studia 2002 lehce ořezanou verzi populárního Fruity Loops  Express od Image Line, který slouží právě ke snadné tvorbě hudby  pomocí smyček.

Doplňte zvuk k vašemu domácímu videu Ne, netěšte  se. Naše aplikace video editovat neumí, ale můžete importovat  soubor ve formátu AVI, MPEG nebo MOV (Quick Time Video). Program  si z něj vytáhne audiostopu, a tu právě upravovat lze. Samozřejmě  můžete přidávat další. Přehled o obrazu vám poskytne náhledové  okno, jež lze roztáhnout na jakýkoliv rozměr. Jednodušší to opravdu  být nemůže.

Z dalších funkcí jmenujme... Jednou z nejvyužívanějších  funkcí je určitě mixážní pult, pracující v reálném čase, s možností  svázání více ovladačů, které se pak hýbou jako jeden. Dále Studio  nabízí podporu 24a 16bitového audia, neomezené zpětné "Undo",  nedestruktivní editaci v audioa MIDIklipech, až 16 real-time  efektů použitelných současně, plnohodnotnou automatizaci a vzdálené  ovládání přes MIDI nebo časomíru pro jednotlivé klipy.

A závěrečný  verdikt

Za pár dní, po které jsem měl možnost Cakewalk Home  Studio 2002 testovat, jsem si na něj velice zvykl. Ovládání se  vám rychle dostane pod kůži a o něco později se začnete orientovat  i ve většině funkcí. V ceně produktu je nejen samotné Home Studio  2002, ale i Fruity Loops Express a Cakewalk Pyro (trial verze)  pro kopírování a vypalování audioCD. Díky relativně nízké ceně  a snadnému ovládání bych ho doporučil spíše nováčkům na hudebním  poli, ale určitě jím nepohrdnou ani ostřílení skladatelé.

Cakewalk Home Studio 2002

možnost dabingu videa

neomezený  počet stop

přiložený software

K recenzi poskytla firma: CALCO,  s. r. o., divize UNIMEDIA, U Výstaviště 11, Praha 7, www.unimedia.cz

Cena:  4 877 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0461

Prozkoumej tajemství techniky

V minulém čísle PC WORLDu jste měli možnost přečíst si o dílku firmy SPG Prozkoumej tajemství planet. No a vidíte, měsíc s měsícem se sešly a máte možnost znovu něco prozkoumávat tentokrát díky dalšímu ambicióznímu projektu Prozkoumej tajemství techniky.

Veškerá hmota je složena z atomů, a proto i celé vyprávění začíná právě na této úrovni. Jako první odhalíte tajemství nitra hmoty jaké částice tvoří atom, jaké reakce uvnitř jádra probíhají atd. Na konci této kapitoly se také dozvíte, jak pracuje atomová bomba (ale návod nečekejte). Když už získáte základní přehled, budete vrženi do víru elektromagnetických vln, zjistíte jak vzniká a funguje světlo. Vybaveni těmito znalostmi už budete konečně způsobilí přistoupit k výše zmíněné technice, a proč nezačít třeba elektřinou. Víte jak vzniká? Víte jak funguje elektrárna, ať už vodní nebo atomová? Ne? Tak se to právě díky tomuto titulu dozvíte. A pořád ještě není konec. Další na řadě jsou motory pěkně chronologicky seřazené od větrného či vodního kola, přes parní stroj, spalovací a vznětové motory, u kterých nechybí popis jejich funkce, až k elektromotorům nebo reaktivním pohonům. A dostáváme se skoro do finále. Třešinkou na dortu je poslední položka menu, a tou jsou letadla. Zjistíte jak je možné, že se takový kovový kolos dokáže vůbec odlepit od země, jakým způsobem se ovládá let nebo čím jsou poháněna. Zajímavý je určitě také popis neviditelných letounů B-117 a B-2 a vysvětlení, proč vlastně nejsou na radarech zachytitelné. Poslední položkou je vesmírná technika, ale ta je shodná s předchozím titulem, popsaným minule.

Musím před lidmi z SPG smeknout klobouk, protože vměstnat na CD tolik užitečných informací muselo stát spoustu námahy. Vše je přehledně uspořádáno a informace na sebe postupně navazují, takže se vám nestane, že narazíte na problém, který by již nebyl vysvětlen. Mluvené slovo je pro lepší pochopení účelně doprovázeno obrázky a názornými animacemi se zvukem. Určitě bych tento titul doporučil jako skvělý doplněk k výuce fyziky (obzvlášť funkci motorů), takže pokud vám nebo vašim ratolestem tento předmět dělá problémy, mohl by to být skvělý dárek k začátku školního roku.

Prozkoumej tajemství techniky

obrázky a animace a videosekvencepřehlednost a návaznostmnožství informací

Producent: Studio počítačové grafiky M. KeltnerŽánr: multimediální výukový programJazyk: českýOS: 9x/ME/XPCena: 599 KčK recenzi poskytla firma: Studio počítačové grafiky M. Keltner, www.spg.cz

Hráčův ráj: Sportovní hry

Toužili jste někdy po CD plném menších oddechových her, ale nechtěli jste je shánět po kamarádech nebo je hledat v nekonečných dálavách internetu? Tak tady je! Nový CD-ROM od zlínské firmy Špidla Data Processing je doslova nabitý herními tituly, které uspokojí jakékoli chutě (je jich něco přes 100). Máte náladu na kulečník? Žádný problém. Že je venku hezky a raději byste si zahráli volejbal? Po chvilce hledání ho také najdete.

Ale vezměme to popořádku. A proč nezačít třeba u zimních sportů? Můžete si zalyžovat, vyzkoušet jízdu na snowboardu, zažít skok z obřího můstku nebo vytáhnout brusle a vyrazit na kluziště zahrát si s kamarády hokej, a to vše v teple domova u roztopených kamen a bez modřin. Ale zima už skončila a nedávno začalo léto. Nejvyšší čas oprášit surfové prkno a vyrazit časně zrána rozrážet vysoké vlny samozřejmě jen ty virtuální. Pokud nemáte rádi vodu, můžete zkusit tenis nebo vzít golfové hole a pokusit se zdolat všech 18 jamek. A jestli si netroufáte na velké hřiště, zkuste minigolf. Nechce vás pouštět manželka s kamarády do hospody na kulečník, šipky nebo bowling? Nevadí. Pozvěte kamarády k sobě, přizvěte manželku a zahrajte si všichni společně. Nebaví-li vás už tyhle staré tradiční hry a sporty, pak nezoufejte, protože ještě nejsem s výčtem u konce. Dále máte možnost zastřílet si na hliněné holuby (skít) nebo ulovit jelena, virtuálně si zarybařit anebo třeba "protáhnout" svoji motorku divokým terénem. A pokud se nechcete ani trošku zpotit, jistě využijete nabídky některého z týmů amerického fotbalu, baseballu nebo české fotbalové ligy, stanete se jeho trenérem a budete sledovat jeho výkony z lavičky.

CD-ROM je opatřen přehledným ovládacím programem, takže práce s ním je opravdu velice jednoduchá. Obsahuje výčet všech her a ke každé z nich uvádí podrobný popis a označení, zda se jedná o freeware či shareware (uvádí i cenu registrace). Nechybí ilustrační obrázek sejmutý přímo ze hry. Připojen je také filtr, který vám zjednoduší vyhledávání jednotlivých titulů. Vybranou hru si lze velmi snadno spustit z CD nebo nainstalovat a ihned začít hrát.

Nebudu vám říkat, že vás všechny hry zaujmou, ale každý z vás si jistě tu svou najde a pár nejbližších hodin se neodtrhne od počítače ve snaze dosáhnout co nejvyššího skóre. Takže sportu zdar a firmě Špidla D.P. dík.

Hráčův ráj: Sportovní hry

obrovské množství a výběr herovládací programProducent: Špidla Data ProcessingŽánr: soubor herJazyk: českýCena: 399 Kč (vč. DPH)K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5, www,spidla.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0462

LANGMaster Angličtina pro děti

Doménou firmy LANGMaster vždy byly a v budoucnu zřejmě zůstanou multimediální produkty na výuku cizích jazyků. Přestože se na světlo klubou zcela nové projekty na němčinu, španělštinu či francouzštinu, reálným výsledkem vývoje je novinka v podobě výuky angličtiny. Po úspěšných projektech Mean City (teenagerská "adventura") a Zak\s Wordgames (virtuální cesty časem a exotickými kraji), o nichž jsme už na tomto místě informovali, přichází na řadu opět výuka pro děti, a to ty nejmenší.

Ve srovnání s výše uvedenými produkty, kde hra zastávala dominantní roli, je nejnovější počin ze všech "nejvýukovější" autoři mají ambice nabídnout poměrně úplný studijní materiál, zahrnující základní slovní zásobu, gramatiku, nácvik výslovnosti i porozumění mluvenému slovu. Přesto lze říci, že mu i tak zůstává vlastní velká hravost, o což se zasloužila výborně zpracovaná grafika.

Celá výuka je rozdělena do čtyř základních koncepčních částí: slovíčka, abeceda, zábava, a gramatika. Podívejme se na jejich náplň podrobněji.

Studium slovní zásoby je rozvrženo dle tematických celků a samotná výuka je postavena na grafice. Po výběru celku např. barvy, zvířata, dům, či počasí (je jich celkem 20) následuje řetězec: kliknutí na předmět zobrazení anglické i české psané formy poslech rodilého mluvčího vlastní pokus o výslovnost (a případné kladné ohodnocení). Postup lze samozřejmě opakovat a slovíčka se tak usilovně učit.

I v dalších částech je opět uplatňován výše popsaný sled událostí. Část abeceda je opět věnována studiu slovní zásoby, tentokrát je však jejich pojítkem počáteční písmeno psané formy, a proto se dá říci, že se jedná o variantu výše představené části. Další kvalitu přináší oddíl gramatika, zahrnující procvičování základních mluvnických jevů. Postup výuky je obdobný nejdříve příklad, poté vlastní nácvik pomocí mikrofonu a ohodnocení kvality projevu žáčka. Na rozdíl od slovíček je zde materiál ještě dále strukturován a postupuje v jednotlivých krocích od základních prvků přes větné konstrukce až po speciálnější varianty, např. v podobě otázek. Nechybí doplňovací cvičení, jež prověří úplné zvládnutí psané formy jazyka. Lahůdkou je pak část zábava, např. výborně zpracované animované dětské básničky.

Rád bych zde také zmínil jeden zásadní problém, a tím bylo rozpoznávání mluveného slova. LANGMaster implementuje v tomto produktu technologii ViaVoice od IBM, a nutno říci, že vše nemusí fungovat, jak by mělo. Narazil jsem na dva problémy: na jednom z počítačů byl mužský hlas rozpoznán velmi dobře, avšak ženský projev byl téměř ignorován; na druhém počítači to bylo o něco horší, neboť při instalaci aplikace nahlásila "nějakou chybu s ViaVoice modulem", a tím vše skončilo, neboť mé další projevy do mikrofonu byly ignorovány. Pravděpodobným důvodem byl konflikt s jiným programem, a jak ViaVoice např. znovu nainstalovat, to věru není úkol pro začátečníka.LANGMaster

Angličtina pro děti

grafika

cvičení a hodnocení

kompletní zvukový doprovod

potíže s modulem rozpoznání hlasu

Producent: LANGMaster

Žánr: výuka angličtiny

Jazyk: český, anglický

Cena: 1 199 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster, Branická 107, 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

Od Huascaránu k Everestu

S fotografiemi Miloslava Druckmüllera jsme se již alespoň jednou v této rubrice setkali tehdy to bylo nad dílkem o zatmění Slunce v roce 1999, jež tento profesor matematiky na VUT v Brně, vášnivý fotograf a cestovatel skvěle zpřístupnil všem zájemcům na svých vynikajících fotografiích. A právě odborná způsobilost samotného autora připravit špičkovou obrazovou kolekci v elektronické podobě je hlavním lákadlem této novinky, neboť je opět "na co koukat". Dodejme, že na této kolekci se jako fotografka podílela též jeho žena Zuzana.

Předchůdcem titulu na CD je stejnojmenná obrazová publikace, jíž jste mohli spatřit na pultech knihkupců. Ačkoliv byla elektronická varianta oproti knižní zásadně rozšířena, společná jim zůstala celková filosofie, jež se dá shrnout pod označení "obrazová galerie". Záměr autorů jasně předurčuje charakter CD jedná se o obsáhlou elektronickou knihu, která je především lahůdkou pro oko.

Téměř výhradním obsahem titulu je sbírka zhruba čtyř stovek perfektních snímků, zachycujících nálady a atmosféru různých pohoří ze všech končin zeměkoule. Druhou, neméně důležitou částí jsou doprovodné texty, jež lze rozdělit do zhruba dvou skupin: jednu bych označil jako faktografickou, neboť zahrnuje popisné údaje o zachycených snímcích, především zeměpisného rázu; druhou bych pak nazval pocitovou zahrnuje nálady autora, útržky z "cestovního deníku" a ostatní texty obdobného rázu. Užitečnou součástí jsou určitě též kvalitní mapy kontinentů, jež zobrazují umístění pohoří, jehož snímky si zrovna prohlížíte.

Na první pokus budete možná překvapeni ovládáním, proto vám poradím. Pokud po vložení rovnou zvolíte "Otevřít knihu", začnete tak přímo prohlížet galerii snímků. Veškeré ovládací prvky jsou automaticky odrolovány mimo obrazovku, aby nic nerušilo vizuální zážitek. Chcete--li provést akci, stačí najet myší k okraji u dolního se objeví menu s popisem a posuvnými šipkami, levý ukrývá obsah celé knihy a pravý seznam snímků v aktuální kapitole. Po vyzkoušení již není dalších problémů, ale přesto mne zklamala jedna věc ovládací program CD si zabere celou obrazovku (full screen) a před přepnutím do jiné aplikace jej musíte "ručně" minimalizovat, což je nešikovné. Na druhou stranu, celou knihu lze otevřít též ve formátu HTML, a to je dobrá volba prakticky pro kohokoli. Velmi se také hodí ovládání pomocí klávesových zkratek.

Titul považuji za špičkové dílo v oboru "obrazová publikace". Je na něm znát jak entuziasmus, tak profesionální přístup autorského manželského páru, takže v knihovně milovníka přírody prostě nemůže chybět. Navíc při ceně bratru za tři stovky (!!) je to téměř zadarmo!

Od Huascaránu k Everestu

kvalita snímků

popis fotografií

HTML verze

Producent: Littera Kovařík

Žánr: obrazová publikace

Jazyk: český, anglický

Cena: 299 Kč

K recenzi poskytla firma: Nakladatelství Littera Kovařík, Úhledná 52, 621 00 Brno, littera.zde.cz

LANGMaster Matematika 1

Po zhruba půlroční přestávce připravil LANGMaster dlouho očekávaný titul z ambiciózní řady LANGMaster Škola hrou. Připomeňme, že prvním byl produkt Dobrodružství poznání, jenž byl uveden na vánoční trh a představuje jakýsi úvodní kurs pro práci se zcela novým typem studijního materiálu. Na rozdíl od tohoto úvodního dílka, jež zahrnuje vědomosti z několika různých oborů, je zde představovaný titul prvním klasickým "řadovým" kursem.

Již samotný název dává dlouho očekávanou odpověď na zásadní otázku okolo projektu LANGMaster Škola hrou. Je tak konečně zřejmé, že výrobce zvolil strategii 1 produkt 1 úroveň 1 předmět, tedy že v budoucnu budete moci pořídit vždy balení s adekvátní vyučovací tématiku pro nižší a/nebo vyšší stupeň základní školy.

Dobrou zprávou pro spokojené majitele Dobrodružství poznání je fakt, že výrobce dodržel slovo a zachoval charakter ovládacího rozhraní produktu. Základním prvkem zobrazení je výuková stránka, náležející do příslušné kapitoly a předmětu (prozatím tedy matematika). Pro "cestování" v tomto výukovém prostoru slouží dolní ovládací panel, jenž zobrazuje jak aktuální pozici, tak ovládací prvky pro přechod jinam. Na první pohled se může jevit nepřehledně, ale asi si (stejně jako já) rychle zvyknete. Pro zajištění funkcionality mimo strukturu stránek slouží dva horní ovládací panely najdete zde přímý skok na hlavní menu, ukončení aplikace, ale také doprovodné nástroje, o nichž bude dále řeč.

Pozastavme se u obsahu samotného. Jedná se o originální materiál, připravený výrobcem (ve spolupráci s polským partnerem), a je třeba vyzdvihnout jeho vysokou kvalitu. Ve velké míře je uplatňováno kritérium názornosti, a to tak důsledně, že témata stránek jsou promítnuta i do veškeré grafické úpravy. Velmi organicky jsou připojeny též názorné animace a výklad v podobě hlasového záznamu. Právě v této účelné symbióze technologií, spolu s příjemným ovládacím rozhraním, spatřují zásadní technologickou kvalitu nově se rodící výukové kolekce.

Krom zmíněných funkcí nabízí produkt samozřejmě velkou řadu dalších pomůcek najdete v něm dvojí kalkulátor (klasický a písemný s vyznačením postupu výpočtu), životopisy důležitých osob či přehled definic. Nechybí ani vkládání vlastních poznámek a záložek. Klíčovou vymožeností jsou jistě připojení k internetovému portálu a správa jednotlivých uživatelů s jejich profily.

Firma LANGMaster podle všeho drží slovo. Dodává velmi dobrý, původní obsah, v podstatě již dnes unifikovanou technologii a nabízí též jasný obchodní model, takže rodič nemusí zoufale zkoumat, co zakoupit. Co chtít od výukového CD více?

LANGMaster Matematika 1

kvalitní obsah výuky

ovládací rozhraní

jasná cílová skupina

Producent: LANGMaster

Žánr: výuka matematiky od 4. tř. ZŠ

Jazyk: český

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster, Branická 107, 147 00 Praha 4, www.langmaster.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c02p0463

Kutilem ve Windows - kolekce nejen pro mírně pokročilé

V dnešním dílu tohoto seriálu jsem se rozhodl (konečně) věnovat čas také pokročilejším uživatelům. Pro ně jsou zde připraveny např. hned dvě utility užitečné pro majitele vypalovacích mechanik. Ani ostatní ovšem nepřijdou zkrátka, protože nové prográmky od známé firmy AnalogX zcela jistě najdou využití na nejednom počítači. Tak se dejte do experimentování a neztrácejte čas čtením předmluvy :-).

CDCheck

(pro nekomerční použití zdarma) elpros.si/CDCheck/

Tato utilita slouží hned k několika činnostem. Tou první a nejvíce očekávanou je kontrola povrchu kompaktního disku. Ta funguje velmi prostým způsobem aplikace se pokusí načíst všechna data z disku a zjišťuje rychlost této operace. Kvalitu disku vlastně jednoduše prověříte naměřenou rychlostí. Další možností je zabezpečení disku pomocí kontrolních součtů. To funguje tak, že program ze všech souborů vytvoří vlastně takový malý přehled, který je uložen do jediného datového souboru, a pomocí něj lze ověřit integritu (něco jako vnitřní vzájemnou soudržnost) celého disku (vhodné je to zejména pro zálohování, kdy je správná integrita souborů prioritou). To vše, co jste si přečetli výše jsou ovšem funkce, které nabízejí i jiné produkty. Proto aplikace přišla s novinkou, tzv. záchranným modem. Ten funguje tak, že se pokouší několikrát za sebou načíst data z poškozených částí disku. Tento mod má však význam pouze u kvalitnějších mechanik, jež se u poškozených částí nezaseknou a nedumají nad nimi řádově minuty (dražší mechaniky si ovšem z vadnými sektory většinou poradí bez obtíží).

Autotab

(freeware) www.pacificneotek.com

Tak nám zase povědomá firma AnalogX připravila velmi zajímavou utilitu, jež je určena pro všechny uživatele, kteří by si přáli přepínat mezi spuštěnými aplikacemi zcela automaticky. Funkce programu je velmi jednoduchá na pochopení, i když po jeho nainstalování jsem si musel přečíst přiloženou dokumentaci, než jsem zjistil, že pro aktivaci musíte na malou ikonku vpravo u hodin dvakrát poklepat, aby byl program nastartován (většina uživatelů spíše předpokládá aktivaci výběrem z kontextového menu aktivovaného pravým tlačítkem). Pokud tedy poklepete na ikonku programu, ona zezelená a automaticky se budete přepínat mezi běžícími aplikacemi každých deset sekund (či libovolně nastavitelnou dobu). To může být využitelné například pro různé prezentace, kdy vše jednoduše nejde vložit do nějakého speciálního programu, a vy potřebujete, aby každou chvíli bylo na obrazovce něco zcela jiného. Trošku ovšem zamrzí malé možnosti nastavení, kdy si můžete pouze zvolit, zdali bude aplikace spuštěna automaticky při startu Windows, či se budou všechna neaktivní okna automaticky schovávat do systémové lišty.

BanishCD

(freeware) www.analogx.com

Při instalaci Windows se vždy v systému nastaví cesta k instalačnímu médiu. Pokud ovšem instalujete systém z pevného disku, mechaniky CD-ROM či jiného média, může se stát (například upgradem hardwaru), že se změní umístění instalačních souborů. To však není tento operační systém schopen korektně zjistit, a tak se vás při přidávání různých komponent či reinstalaci připojených hardwarových zařízení dotazuje vždy na správnou cestu k instalačním souborům. S touto utilitou se podobných obtíží můžete naštěstí bez problémů zbavit, protože dokáže změnit záznam o umístění média přímo v registrech, a to navždy (tedy, pokud změnu neprovedete sami znovu). Jím provedené zásahy lze samozřejmě bez problémů v případě nutnosti navrátit do původního stavu.

AnalogX PacketMon

(freeware) www.analogx.com

Packet monitor je aplikace umožňující monitorování dat, jež procházejí přes vaší síťovou kartu nebo modem. Možná by vás ale zajímalo, k čemu se taková věc dá využít. Nejzajímavější použití je právě kontrolování aplikací a dat, jež něco odesílají na internet. Můžete si tak snadno zjistit, co který program posílá a komu. Mnohdy se totiž díky podobným nástrojům zjistilo, že data z určitých aplikací jsou přinejmenším velmi zajímavá. Přesněji řečeno se díky podobným nástrojům dá vypátrat, zdali váš nový, bezvadný a bezkonkurenční program vás nešpehuje, či potichu neposílá všechny vaše tajné dokumenty do nepravých rukou. Sledování probíhá následovně: Nejdříve si musíte zvolit nějaká filtrovací pravidla. Zjednodušeně řečeno není v lidských silách monitorovat veškerý síťový provoz na všech portech, a tak musíte aktivovat filtrování, jež omezí zachytávaná data třeba jen na nejpoužívanější port 80 využívaný službou HTTP (toto pravidlo je již v aplikaci předdefinováno). Pravidla lze tedy určovat podle použitých portů, adresy či dokonce podle nějakého řetězce. Zkuste si například jako hledaný řetězec zadat vaše heslo a podívat se, jestli ho aplikace nezasílá do internetu zcela nezašifrované. Ano, to co uvidíte je přesně to, co může vidět kdokoliv jiný, jakýkoliv hacker, poskytovatel připojení či takřka kdokoliv, kdo má přístup k jednomu z bodů na celé trase, kterým, se posílají vaše data. Další užitečnou vlastností je, že lze aplikaci nastavit tak, že zachytávaná data nebudou k vidění jen na obrazovce, ale budou se ukládat i do souboru. Úhrnem lze tedy říci, že se jedná o ideálního společníka pro zjištění všech informací o tom, co putuje mezi vámi a internetem. Jako jedinou nevýhodu jsem spatřil možné problémy s tím, že program občas nedokáže otevřít přímý přístup do socketu (virtuální síťové "zásuvky"), a tak nemusí fungovat korektně na všech počítačích.

Nebojte se vyzkoušet - Trochu zábavy neuškodí

Krátce po prázdninách či dovolené se jistě nikomu nechce dobrovolně pracovat. Proto jsem se rozhodl, že si v dnešním čísle můžete zkusit pár zajímavých aplikací a hříček, jež vám snad pomohou připomenout slunečné dny plné zábavy a umožní vám pozvolnější přechod do pracovního procesu. Svým humorem můžete díky aplikaci SMS Square či serveru SMSNet potěšit také své přátele.

Pokyd 6.5

(freeware) www.kyblsoft.borec.cz

Bavení se s počítačem je běžná záležitost ze sci-fi filmů, již si naštěstí můžete vyzkoušet teď i vy. Firma Kýblsoft pro vás totiž připravila neobvyklý program, který simuluje primitivní "umělou inteligenci". Aplikace Pokyd se totiž s vámi dokáže hodiny a hodiny bavit, vyprávět vtipy, předpovídat počasí či formátovat pevný disk (samozřejmě jen jako :-)). Pokud jste uživateli postarší verze této aplikace, asi vás bude zajímat, co je nového. Mezi nejhlavnější změny patří zvýšení inteligence programu a přidání nových plug-inů, jejichž funkčnost se mi bohužel na systému Windows 2000 nepodařilo ověřit. Pokud bych měl pohovořit o samotné úrovni rozhovoru aplikace, musím uznat, že ať se s programem bavím jak dlouho chci, neustále se nedovídám žádnou překvapivě zajímavou informaci. Ostatně jedná se o program pro volný čas, takže co jiného byste od něj mohli čekat?

Teď se mezi vámi jistě najdou tací, kteří si budou lámat hlavu nad tím, jak to celé vlastně funguje. Princip je vcelku jednoduchý čeština je jazyk, ve kterém je často nejdůležitější informace umístěna až na konci věty. Aplikace tedy pracuje přesně opačným způsobem, od konce si čte slova a porovnává je s těmi ve slovníku. Když je jí nějaké slovo povědomé, odpoví na ně již přednastavenou větou. To je samozřejmě základní princip prvních, raných verzích aplikace; byly provedeny různé úpravy ve vyhledávání a vyhodnocování vět, aby byla odpověď co nejrozumnější.

Ftipárna 3.0

(shareware) www.adt.cz/vtipy/staz.html

Pousmát se nad několika vtipy může být dobrá představa odpočinku. Aplikace Ftipárna je jednoduchý databázový program, jenž vám hned po instalaci představí několik stovek vtipů na různá témata. Jeho největší předností je pohodlnost čtení obsahu, jenž je jednoduše seřazen do stromové nabídky, kde si můžete velmi rychle najít oblast, která vás nejvíce zajímá. Samozřejmě můžete ve vtipech i vyhledávat, například když chcete ukázat kamarádovi nějaký, jehož obsah jste již dávno zapomněli. Pro případ nalezení dobrého vtipu zde máte také možnost organizace oblíbených položek, která je velmi obdobná té v Internet Exploreru. To je vlastně vše, co k prohlížení vtipů můžete potřebovat, a bohužel tím výčet funkcí programu také končí. Přidávat si své vlastní vtipy totiž není možné, na oplátku ovšem lze importovat velmi kvalitní databázi vtipů Coyot\s jokes archives, která svou kvalitou a rozsáhlostí rozhodně předčí původní databázi.

Blikání na klávesnici 1.0

(freeware) www.mujweb.cz/www/novosad/index.htm

Tato utilita je určena zejména pro všechny hračičky. Podaří se jí totiž za pomoci několika málo "fíglů" rozblikat LEDky (světýlka) na klávesnici, které signalizují stav kláves Num Lock, Caps Lock či Scroll Lock. Je to opravdu zajímavá ukázka toho, co všechno lze s počítačem udělat, bohužel horší vlastnost je ta, že aplikace není moc vyladěná, a proto se po poblikávání nevrátí svítivé diody do stavu, jaký odpovídá stavu daných kláves (uvědomte si, že LEDky jsou zcela programově nezávislé na stisku nějaké klávesy, vše se ošetřuje buďto přímo operačním systémem, nebo BIOSem). Jako další nevýhodu aplikace jsem bohužel zaznamenal, že nefunguje pod Windows 2000 (a pravděpodobně i Windows XP), protože tyto systémy opravdu bedlivě střeží přístup všech aplikací k hardwaru.

SMS Square ProXP 3.0 Beta

(freeware) www.volny.cz/fractalis

Rozmach krátkých textových zpráv na mobilních telefonech je znám takřka všude. Za jejich oblibu mohou zejména mobilní operátoři, kteří umožňují například přijímat tyto zprávy přes internet, a to buďto přímo z jejich webových stránek, nebo za pomoci nějaké aplikace, jako je například tato. Hned při instalaci programu jsem byl mile překvapen, protože vše nasvědčovalo tomu, že se jedná o program profesionální. Hlavně je kvalitně proveden instalátor, přehledný průvodce vysvětlující základní funkce programu, a dobrý je i samotný vzhled aplikace. To mě překvapilo zejména proto, že se jedná o volně šiřitelný produkt naprogramovaný v jazyce Visual Basic (to je zajímavé, protože tento jazyk používají často naprostí začátečníci). Ale odbočme nazpátek k popisu aplikace. Jak už jsem uvedl, její vzhled je velmi propracovaný, a dokonce i přepínání mezi jednotlivými záložkami je animováno. Pokud se budeme zabývat samotnou funkcí programu, všimneme si hned ze začátku podpory nejen obyčejných, ale i obrázkových SMS zpráv pro mobilní telefony Philips, Siemens a Sony (škoda, že není na seznamu i zhusta používaná Nokia). Samotné odesílání SMS zpráv se bohužel děje pomocí poštovního protokolu SMTP, takže jsou zprávy vlastně odesílány na e-mailovou adresu majitele telefonu. To ovšem považuji za značnou nevýhodu, protože mnoho uživatelů používá nestandardní adresu. Ostatně technickému provedení odesílání zpráv a možnému nastavování nebylo vůbec věnováno mnoho pozornosti, protože si nelze například nadefinovat vlastní formáty mobilních adres.

FlashFun

www.flashfun.cz

Využití flashových animací na webových stránkách je čím dál častější. Tento nástroj je totiž ideální pro interaktivní prezentaci ve formě vysoce komprimované vektorové grafiky. Ukázku možností tohoto formátu vám bez problémů nabízí tento web, jenž je zaměřen ryze na zábavu. Můžete si totiž i na relativně pomalé lince prohlédnout animované vtipy (které jsou velmi dobře namluveny), či zkusit zahrát nějakou tu hru (jako třeba skok na lyžích). Stránky jsou navíc velmi dobře provedeny, takže se zobrazí bez problémů jak v Internet Exploreru, tak například v Mozille.

SMSNet

www.smsnet.cz

Zasílání vtipných SMS zpráv se u nás (ale i ve světě) těší stále větší oblibě. Proto neustále také vznikají weby, jež jsou naplněny obrovskou záplavou těchto šprýmovních zpráv a umožňují je okamžitě poslat komukoliv na mobilní telefon. SMSNet jsem si vybral zejména proto, že jeho vzhled je velmi přehledný a je vidět, že si webdesignér na tomto prostoru opravdu nechal záležet. Zprávy v databázi jsou navíc přehledně řazeny do kategorií a lze mezi nimi také vyhledávat. Jednoduše řečeno, tento web rozhodně patří k těm lepším ve svém oboru.

Ad Muncher

Internetové servery u nás prožívají krizi. Docházejí peníze, a ceny reklamních ploch míří nebezpečně nízko. Mnozí se to pokoušejí řešit různými způsoby, ale tím nejčastějším je bohužel server přecpaný inzercí. Dnes má běžně zpravodajský server jednu celostránkovou reklamu, a třeba i přes pět bannerů na jedné stránce. To je rozhodně dost pro každého "modemáře", jehož linku tyto prvky silně zatěžují. Proto se popularitě těší filtrovací software, jehož oblíbenost nadále roste. Mezi stále oblíbenější teď patří (hlavně v zahraničí) bezvadná utilita Ad Muncher, jež se vyznačuje vysokou rychlostí, snadnou konfigurací, vysokou účinností a velkou spolehlivostí. Jelikož se již filtrováním reklam zabývám do hloubky několik let, mohu jedině konstatovat, že tato utilita patří rozhodně k těm lepším. I přes snadnost průvodní konfigurace se lze dostat později k znatelně pokročilejším nastavením, která potěší i internetového guru. I cena produktu je lákavá, pouhých 15 USD je pro tvůrce opravdu částka spíše na pokrytí základních výdajů. Jediná možnost, která mi vcelku scházela, byla podpora vylepšeného cachování (užitečná zejména pro majitele pomalejšího připojení), kterou obsahuje konkurenční software.

Ad Muncher 4.3d

Rychlý a malý odstraňovač bannerů

Velikost po instalaci: 130 KB

Domovská stránka: www.admuncher.com

Licence: shareware 30 dní, poté 15 USD

Stream Ripper 32

Takřka každý si někdy přečetl v denním tisku, že na internetu je k dispozici zdarma hudba a získat ji je tak snadné. Poté se ovšem připojíte a sami se na internet podíváte, a rychle zjistíte, že to s tou hudbou tak úplně pravda není. Pokud si totiž chcete stáhnout nějaké soubory, můžete buďto propadnout pochybným programům pro sdílení hudby, nebo si zkusit nahrávat hudbu přímo z on-line rádia. To funguje celkem jednoduše. Nejdříve si z katalogu mnoha internetových MP3 rádií (Shoutcast) naleznete oblíbenou stanici, a poté jen stisknete tlačítko Start Rip. Pak již můžete vidět, jak vám na disku přibývají pojmenované a roztříděné skladby (rozhodně není vše v jednom souboru, každá písnička je pojmenována jako samostatný soubor) v populárním formátu MP3. Tak to bychom za sebou měli tu lepší stránku, tou horší je ta, že pro "ripování" rádií musíte vlastnit stejně rychlé připojení na úrovni kvality, které chcete dosáhnout. To však nemusí být pro většinu uživatelů velký problém, jelikož se stejně mnozí nejčastěji připojují z práce či ze školy.

Stream Ripper 32 2.5

Utilita pro zachytávání vysílání internetového rádia

Velikost po instalaci: 1 200 KB

Domovská stránka: streamripper.sourceforge.net/sr32/

Licence: GNU/GLP zdarma

Psi

V oblasti on-line komunikace je nejznámějším představitelem velké práce open-source komunity chatovací protokol Jabber (náhrada programů ICQ, MSN či AOL Messenger). Tento protokol umožňuje spoustu zajímavých funkcí a pro svoji práci používá světově uznávaný protokol XML. Jelikož je celý standard volně k dispozici, existuje hned několik jabberovských klientů (ale také serverů). Mezi nejzajímavější z nich patří program Psi, jenž je k dispozici ve verzích pro operační systémy Windows, Linux a MacOS X. Mezi hlavní přednosti tohoto klientu patří hlavně jeho rychlost, uživatelská přívětivost a zejména podpora několika světových jazyků, mezi nimiž tentokrát nechybí ani čeština! Krom použití otevřeného protokolu Jabber vám také klient nabízí možnost komunikovat se stávajícími uživateli systémů Yahoo a ICQ. Tím se ovšem samozřejmě vzdáte podpory šifrování pomocí zabezpečeného protokolu SSL. Celkově si dovolím říci, že se jedná o zajímavou alternativu k již zavedeným službám. Jako zásadní problém vidím, že komunikace s jinými klienty jako ICQ probíhá přes jabberovský server, což je mnohem méně spolehlivé, než kdyby aplikace komunikovala přímo.

Psi 0.8.5

Klient pro komunikaci v reálném čase pomocí protokolu Jabber

Velikost po instalaci: 6 000 KB

Domovská stránka: psi.affinix.com, www.jabber.cz

Licence: GNU/GPL zdarma

CDStarter

S příchodem Windows 95 se velmi ujala jejich nová funkce, která umožňuje automaticky spustit program po vložení kompaktního disku do jednotky CD-ROM. Toho se dá využít k tvorbě jednoduchého ovládacího programu, s nímž se vídáte běžně i na našem CD ihned poté, co jej založíte do mechaniky. Pokud si chcete obdobný amatérský program vytvořit sami, může vám to značně usnadnit tato utilita. Ta umožňuje sestavit jednoduché menu obsahující různá tlačítka, ikony či dialogy pomocí relativně jednoduché konfigurace INI souboru. Jelikož by zápis takového souboru mohl dělat začátečníkům značné potíže, autor produktu přidal k ovládacímu programu dokonce i názorný editor konfiguračního souboru, s nímž je vytvoření menu takřka hračkou. K libovolnému tlačítku si totiž můžete přidat jakýkoliv obrázek, nastavit jakýkoliv font či přidat nějaký zvuk, jenž se přehraje po jeho aktivaci. Všechny tyto funkce jsou naštěstí plně postačující pro potřeby většiny uživatelů, kteří si chtějí vytvořit jednoduché CD pro prezentaci vlastních aplikací či dokumentů.

CDStarter 1.1

Nástroj pro tvorbu startovacího menu

Velikost po instalaci: 600 KB

Domovská stránka: www.wentnet.com

Licence: freeware

§§§§§


Bezpečné zálohování disku – Drive Image 2002

Vladimír Vondráček

c02p0464

Neštěstí nechodí po horách, ale po lidech, zní známé přísloví. A taky po počítačích, dodává moderní doba. Zalití květiny vhodně umístěné na počítači nadměrným množstvím vody, úder blesku do blízké rozvodné skříně, soused kutil s probíjející vrtačkou. To všechno může vést ke ztrátě cenných dat. Sousedově touze vlastnoručně se přizabít pomocí elektrického proudu můžete zabránit jen stěží. Mnohem schůdnější je data zálohovat.

Co všechno schovávat

Jedna filozofie je, zálohovat pouze věci nově vytvořené, ostatní software lze nainstalovat z originálních médií. Při vzpomínce, jak těžko se dařilo konfigurovat modem, mohou ovšem uživatele obcházet mrákoty při představě nového martýria. Proto je vhodné zálohovat celý systémový nebo datový disk tak, jak je. K tomu právě slouží Drive Image 2002. Jednoduše řečeno, aplikace vytvoří obraz pevného disku ve vhodném komprimovaném formátu. Následné vyvolání obrazu pak obnoví systém v přesně stejné podobě, v jaké byl při vytváření zálohy.

Struktura

Instalace je možná v pěti jazycích, mezi kterými bohužel chybí čeština. Vlastní uživatelské rozhraní je jednoduché až primitivní. Adjektivum primitivní se vztahuje na složitost ovládání, neboť několik jednoduchých kliknutí zvládne takřka jistě každý. Základní nabídka spočívá v celkem dvoupoložkovém menu. První umožňuje vytvořit obraz disku, druhá pak jeho znovuumístění na plotnách hard disku. Tyto dvě funkce jsou těmi výkonnými komponentami aplikace. Kromě toho je možné ještě vydolovat z počítače informace o rozložení diskových oddílů, jejich velikosti a stavu.

V první fázi je vždy nutné vytvořit obraz disku, jinak by nebylo co nahrávat zpátky. Tato činnost je opět až nechutně jednoduchá, podle mého názoru ji zvládne každý, kdo alespoň tuší, co jsou to diskové oddíly. Pro ty ostatní je v krabici přibalen zevrubný návod. Tvorba obrazu spočívá ve zvolení diskového oddílu, který budeme zálohovat, a vybrání místa, kam bude obraz uložen. Tedy celkem asi pět kliknutí by mělo bohatě postačovat. Pokud chcete nastavit některé rysy, jež by měl splňovat výsledný obraz, lze tak učinit pomocí přehledného rozhraní. Podstatné je nastavit vhodně velikost cílového souboru. Pokud zamýšlíte zapsat obraz disku na CD, pak je vhodné zvolit velikost obrazu rovnající se kapacitě stříbrného kotouče. V případě, že velikost obrazu by přesahovala nastavený rozměr, pak bude automaticky rozdělen na příslušný počet částí. Aby nedocházelo ke zdržením lze zálohování plánovat, stejně jako je možné obrazy chránit heslem.

Vytváření obrazu systémového disku není možné přímo z prostředí Windows. Důvodem je to, že Drive Image nemůže zálohovat program, který je aktuálně spuštěn. A protože pokud jsou spuštěna Windows, vždy nějaký proces běží. Aplikace obchází tuto překážku přechodem do režimu DOS. Automaticky je pozměněna startovací konfigurace a počítač se spustí přímo do uživatelského rozhraní Drive Image. Právě zde je vytvořen obraz disku a uložen na patřičné, dříve vybrané místo. Přitom Drive Image podporuje celou řadu zálohovacího hardwaru. Podpora je nutná vzhledem k tomu, že v DOS režimu nelze využít standardní ovladače Windows. Do potíží se pravděpodobně můžete dostat, pokud používáte nějaké obskurní zálohovací zařízení. Zde je řešením uložit obraz někam na disk, a odtud ho kopírovat na příslušné místo. Do problémů se pak dostáváme až v druhé fázi.

Restaurace

Restaurování dat zpátky na disk probíhá způsobem analogickým k zálohování. Zde je výhoda, že k prohlížení obrazu disku lze využít přímo rozhraní Windows, a není tak problém překopírovat obsah původního disku na jiný, ještě novotou vonící hardware. Co když ale dojde k havárii, která neumožňuje spuštění nového systému? Zde nastupují do služby staré dobré diskety, z nichž se nouzově nastartuje počítač do zmiňovaného režimu DOS. Alternativně může zaskočit i (rovněž už starý a dobrý) bootovatelný CD-ROM. Vytvoření této záchranné složky je možné přímo při instalaci nebo samozřejmě kdykoliv později. Jestliže se objeví obrazovka s uživatelským rozhraním Drive Image, máte takřka vyhráno. Stačí vložit příslušné médium, obsahující inkriminovaný obraz, a několika kliknutími vdechnout zpátky operačnímu systému již téměř ztracený život. Zde ovšem nastupuje na místo uvedený problém. Protože restaurování probíhá v DOS režimu, musí být hardware aplikací podporován. Doporučuji proto velmi silně předem konzultovat seznam podporovaného hardwaru, aby nedošlo k mocnému rozčarování při pokusu o zálohování (lepší případ) nebo o nahrání obrazu zpět (horší varianta).

Co dodat?

Jednoduché uživatelské rozhraní, snadná ovladatelnost, nesporná užitečnost. To jsou základní devizy aplikace Drive Image. Navrch podpora kapacitních zálohovacích zařízení, jakými jsou IDE i SCSI vypalovačky nebo páskové mechaniky, činí z tohoto softwaru výkonného služebníka. Drive Image 2002 je určen pouze pro neserverové varianty všech Windows (počínaje verzí 95 a konče XP), takže soubory na svém serveru budete muset zálohovat jiným způsobem.

Drive Image 2002

užitečnost

jednoduchost ovládání

jen desktop verze OS

K recenzi poskytla firma: PowerQuest Corporation, www.powerquest.com

Cena: 1 900 Kč

§§§§§


Živá voda pro ”mrtvá” okna – tsystémové nástroje pro údržbu PC

Vladimír Vondráček

c02p0466

O&O BlueCon V4 Professional Edition

Každý, kdo pracuje intenzivněji s operačními systémy firmy Microsoft, zná situaci, kdy jinak fungující aplikace zastaví svoji práci, a na monitor vtrhne místo ikonek strohé textové hlášení. Podle bílého textu na modrém pozadí se tomuto stavu, analogicky k telefonnímu seznamu, někdy říká Modré stránky. Často to znamená ztrátu dat, poměrně často i jistou dezintegraci systému jako takového. Pokud je situace ještě vážnější, nemusí se podařit už počítač bez reinstalace operačního systému vůbec spustit.

Modrá konzole

Recenzovaný produkt umožňuje vydolovat data i z totálně zkrachovaného systému Windows. V této situaci je třeba připomenout, že podporované operační systémy pracují nad souborovým systémem NTFS. Není tedy tak jednoduché získat soubory na disku uložené, vzhledem k tomu, že jsou evidována i přístupová práva k jednotlivým souborům. BlueCon poněkud evokuje zmíněné Modré stránky a graficky se jejich design snaží napodobit.

Po instalaci se program "vyznačuje" tím, že není vůbec vidět. Pokud systém funguje bezvadně a nepřetržitě, ani nevíte, že aplikaci na PC máte. K čemu to tedy je, ptáte se oprávněně? V položce Programy systémového menu se objeví položka BlueCon, která nespouští de facto nic záživného. Kromě možnosti vytvořit ISO obraz disku nebo alternativně čtyři startovací diskety nabízí jen okno s konfigurací programu.

Po restartu

Až teprve po havárii systému, kdy je potřeba počítač restartovat, se objeví ta pravá a výkonná část BlueConu. Kromě obvyklého obrázku při startu systému, kde vždy modře běhá nějaký proužek, se objeví návodně modrá obrazovka. Po stisknutí klávesy Enter systém požádá o administrátorské uživatelské jméno (pokud jste v systému předdefinovali hlavní administrátorské jméno), a zejména o heslo privilegovaného uživatele. Pokud nereagujete, systém se pokusí normálně nastartovat, a ani nadále není pak vidět jakákoliv existence softwaru v počítači. Radikálně odlišná situace nastává, pokud reflektujete na nabídku aplikace a zadáte správně přihlašovací údaje. Opticky se dostanete do role uživatele systému MS-DOS, tedy do rozhraní příkazového řádku.

Kromě obvyklých příkazů tohoto operačního systému nabízí jeho modifikace ještě několik specialit. Podstatným, z hlediska možné opravy poškozené instalace Windows, je textově založený editor registru a pro opravu textových konfiguračních souborů pak řádkový textový editor. Možná si myslíte, že to není nic moc a že spustit příkazový řádek nabízelo i havarijní menu Windows 9x. Uživatelé NT a následných verzí 2000 a XP ovšem tuto možnost uvítají. Příkazový řádek se tady totiž dá spustit pouze prostřednictvím menu v nabídce Start. Do entýčkové třídy se tak dostává šikovná možnost systém opravit.

Závažnější havárie

Pokud dojde k poškození přímo zaváděcí části souborového systému, nepodaří se spustit ani bootloader, a těžko lze očekávat, že pomůže utilita nainstalovaná pod Windows. Pro tento případ je zde již zmíněná možnost vytvoření spouštěcích disket nebo spouštěcího CD-ROMu. BlueCon umí uložit obraz kritických součástí systému a vytvořit ISO obraz, vhodný právě k vypálení. Pokud se Windows už vůbec nespustí, stačí umožnit spouštět systém z CD, a máte vyhráno.

Závěrem

Pracujete-li pod Windows řady NT a je-li váš systém často náchylný k havárii, pak byste jistě BlueCon využili. Zejména vhodný je tento nástroj pro provozovatele serveru (vyžaduje příslušnou verzi O&O BlueCon). Jestliže čas od času instalujete nové služby nebo nový hardware, a hlavně ovladače, pak se pro vás stává BlueCon takřka nutností. Není nic nepříjemnějšího, než když právě instalovaný ovladač nově zakoupené grafické karty zhroutí celý systém. Pokud ještě máte v počítači cenná data, nasbíraná během dlouhé doby a zároveň sdílíte názor, že zálohování je pro amatéry, pak je BlueCon prakticky jediná dostatečně rychlá možnost řešení svízelné situace.

Z minulé věty také plyne, kdy je vhodné obraz disku vytvořit. Vždy před instalací nějakého nevyzkoušeného softwaru nebo nového ovladače. Ve Windows jsou totiž všechny ovladače načítány před přihlašováním uživatele, a proto může dojít k havárii ještě dříve, než je vůbec možné zasáhnout. BlueCon se spouští ještě před načítáním ovladačů a služeb, a umožní tak vyřadit nebezpečný prvek ze startovacího procesu.

Ze všech stran tohoto textu vystupuje především předpoklad na způsobilost uživatele. Pokud není dostatečně zdatný při práci se základním nastavením Windows, neměl by se do opravy systému asi vůbec pouštět pokud se ovšem nesvěří přivolanému odborníkovi.

O&O CleverCache Professional Edition

Operační systémy používají různých postupů pro optimalizaci výkonu počítače. Jedním z nejefektivnějších způsobů, jak zrychlit práci, je použití cache. Systém sleduje, které soubory uživatel používá, a po skončení práce s takovýmto souborem ho ponechá na definovaném místě v paměti. To umožňuje podstatně rychlejší nahrání dat zpět do aktivní operační paměti. Windows používají tuto technologii také, jak asi každý jejich uživatel ví. Prostě druhé spuštění téže aplikace trvá podstatně kratší dobu, zejména má-li systém k dispozici dostatek fyzické paměti. Trochu potíž nastává při jejím nedostatku.

Pokud totiž spustíte nějaký jiný paměťově náročný program než ten, který je aktuálně v cachi, musí systém nějakým způsobem vzniklou situaci s nedostatkem paměti řešit. Ve Windows je řešením odkládací soubor, kam je zapsán obsah paměti. Soubor je umístěn na pevném disku a tím se ztrácí výhoda cachování dat. Naopak dochází ke zpomalení práce nejen při samotném nahrávání programu nového, ale i k časové prodlevě při nahrávání aplikace, původně v cachi umístěné.

Co s tím

Radikálním řešením je úplně vypnout možnost cachování, ale to nelze ani trochu doporučit. Dochází k vysoké zátěži diskového subsystému, a tím i k efektivnímu zpomalení celého systému. Druhou možností je dokoupit dostatek megabytů paměti a tak se vyhnout jejímu zahlcení. Takové řešení je vhodné pro pracovní stanice a domácí počítače, kde se dá odhadnout, jaký objem paměti bude schopen pokrýt potřebu. Poněkud odlišná situace ale nadchází u serverových operačních systémů. Vypnutí cache by pravděpodobně zpomalilo chod natolik, že by se počítač jevil jako mrtvý. Obecně lze říct, že servery netrpí nedostatkem paměti, ale je těžké odhadovat, kolik by bylo třeba ještě dokoupit. V době slabého provozu, třeba v noci, bude paměť ležet ladem a ve špičce pak nemusí stačit. Řešení nabízí recenzovaný produkt.

Chytrá paměť

CleverCache trvale sleduje vytížení systémové paměti počítače, a v případě potřeby provádí zásahy do její struktury. Zejména optimalizuje frekvenci a rozsah zapisování dat na disk, a tím výrazně urychluje práci počítače. Podle tvrzení výrobce se práce PC zrychlí až dvakrát. Bohužel chybí metoda, kterou bylo toto tvrzení prokazováno. Každopádně ke zrychlení počítače určitě dojde, což na jednu stranu ocení uživatelé, na straně druhé by to měl být důvod k zamyšlení se pro výrobce operačního systému.

K dispozici jsem měl též serverovou verzi CleverCache, fungující v serverových klonech operačních systémů NT/2000/XP. Program by měl každopádně instalovat administrátor, ostatní uživatelé jej pak vidí jako službu systému.

Po bezproblémové instalaci se objeví v systémové liště okénko se žárovkou a zjednodušeným indikátorem stavu paměti. Tato ikonka má dvě základní funkce. První je indikace stavu procesu (běží, pozastaven, zastaven), a zároveň indikuje aktivitu aplikace rozsvítí se nebo zhasne zmiňovaná žárovka.

Možnosti a nastavení

Když z nějakého důvodu nevyhovuje nastavení programu, je možné pomocí přehledného rozhraní změnit kritické parametry. Pokud ale nejste alespoň rámcově obeznámeni s principem odkládání dat, a zejména pokud nerozumíte naprosto přesně jednotlivým termínům, pak je silně doporučeno nechat nastavení na aplikaci samotné. Špatné nastavení totiž místo ke zvýšení výkonu systému vede k jeho výraznému poklesu.

Kromě přehledného grafu, zobrazujícího aktuální stav paměti a jeho historii, je možné stanovit chování aplikace v několika krocích. První možností je volit profil ze tří variant automatické nastavení parametrů, pokročilé a konečně předdefinované server/workstation nastavení.

Dále jsou integrovány dvě zásadní vlastnosti: Mem-O-Free a Mem--O-Safe. První z nich dovoluje nastavit velikost paměti, která musí být volná. Čím větší je poměr mezi touto hodnotou a velikostí operační paměti, tím častěji dochází k zápisům na disk, ale špičkový nápor počítač nepřekvapí. Naopak při výběru malé hodnoty sice nedochází ke swapování na disk, zato náhlý nárok na paměť může počítač zaskočit. Podobně funguje i druhá možnost, Mem-O-Safe. Pokud dojde k náhlému vypnutí počítače, ať už výpadkem napájení, náhodným vypnutím uživatelem nebo havárií některé aplikace, všechna neuložená data, momentálně umístěná v operační paměti budou nenávratně ztracena. To je odvrácená tvář cachování dat. A právě Mem-O-Safe se snaží minimalizovat ztrátu těchto dat tím, že je možné nastavit interval ukládání paměti na disk. Jedná se samozřejmě o časově náročnou akci, proto by nastavení mělo být prováděno s rozmyslem. Kromě nastavení paměťových limitů pro akce CleverCache při volbě pokročilého profilu již další nastavení program neumožňuje. I tak se jedná o poměrně dobře škálovatelný produkt, zejména pokud jeho možnosti srovnáme s nastavováním cache pomocí standardního rozhraní Windows.

Jen kratičké shrnutí

CleverCache je důležitým vylepšením výkonu Windows pomocí optimalizace práce cache. Vylepší výkon takřka bezpracně a efektivně. Vyplatí se podle mého názoru zejména pro vytížené servery i pro silně využívané pracovní stanice.

O&O Defrag V4 Professional Edition

Před časem jsme přinesli recenzi nástroje pro defragmentaci pevných disků O&O Defrag. Vydání nové verze si vlastně vynutil vstup dalšího operačního systému firmy Microsoft, Windows XP. Předchozí operovala se systémy řady 9x a NT. Jak již bylo naznačeno, nyní si můžete pořídit tento údržbářský software i do svých XPéček.

Práce s produktem

Instalace je jednoduchá, je jen třeba dát pozor na zakupovanou verzi (Server a Workstation). Z uvedeného je patrné, že O&O Defrag pracuje nejen se souborovým systémem FAT / FAT32, ale i s NTFS. Uživatelské rozhraní je přehledné a příliš se od minulé verze neliší. Hned po spuštění se objeví seznam na disku nalezených oddílů (partition). Pomocí tlačítek s výmluvnými symboly lze udělat celou sadu podstatných činností. Předně prvním kliknutím se vybere oblast zájmu, tedy oddíl podezřelý z rozlámaných souborů. Další kliknutí pak spustí analýzu souborového systému, odhalí všechny soubory, které jsou neuspořádané dle pravidel. Před spuštěním vlastního procesu uspořádání je ještě důrazně doporučeno udělat meziklik na tlačítko, které spustí kontrolu diskového oddílu, zda se na něm nevyskytují chyby. Pak teprve můžeme přistoupit k finálnímu klepnutí levým tlačítkem na příslušný ovládací prvek. V možnostech nastavení je, že se kontrola oddílu provede pokaždé před spuštěním defragmentace.

Možnosti

V aplikaci je zabudováno celkem pět různých defragmentačních postupů. Počínaje metodou Stealth, která pracuje výhradně na pozadí a pracuje tak víceméně skrytě, až po metody kompletní defragmentace, kdy je možno nechat seřadit soubory podle velikosti nebo podle data posledního přístupu.

Stejně jako na přehrávači, i zde je nástrojová lišta opatřena symboly pro přerušení (lidově zapauzování), zastavení a znovuzapnutí procesu defragmentace. Pro uživatele je celá akce jenom chaotickým a do jisté míry nudným blikáním různobarevných čtverečků po rastru. Protože při větším objemu fragmentace jednotky je celý proces záležitostí na delší dobu, je čas si všimnout vysvětlivek. Po jejich prostudování je tanec barev trochu jasnější.

Kromě popisované základní funkce nabízí produkt i další spřízněné informace o disku jako takovém (tedy o hardwaru) i o oddílech na něm definovaných.

Práce s aplikací

Jak jsem již dříve napsal, rozhraní se od minulých verzí nijak zvlášť neliší. Takže pokud jste již někdy měli Defrag v rukou (resp. v klávesnici, myši a monitoru), pak zřejmě nebudete mít ani nyní žádný problém. Na uživatele, kteří se do napravování souborového systému pouštějí poprvé, nečíhá nikde žádná záludnost. Je třeba počítat jenom s tím, že pokud jste defragmentaci dlouho neprováděli (pokud vůbec někdy), pak bude počítač potřebovat poměrně hodně času (zvláště na rozlehlých discích). Trochu nepříjemné je jenom to, že během defragmentace je prakticky zakázáno pracovat s jiným softwarem, neboť dochází k pravidelným zápisům na disk, které aplikaci narušují její práci a dělají paseku v již napravených částech diskového oddílu.

Uvedené je zejména důležité pro serverovou mutaci Defragu. Zde je takřka nezbytné plánovat spuštění úlohy na období slabého provozu. Server Edition produktu má navíc možnost síťové defragmentace. Ne snad že by spojovala rozpojenou síťovou kabeláž, je však možné prostřednictvím Enterprise Management Console instalovat a defragmentovat i klientské počítače, eventuálně další síťové servery. Na klientských počítačích instalovaná verze Professional zaručuje možnost propojení se serverem, aktualizaci a centrální řízení.

Shrnutí

Vyjmenovat úplně všechno se asi nedá, někdo by se mohl hněvat, že zrovna na TO JEHO jsem zapomněl. Celkový dojem s funkčnosti je velice dobrý, plně nahradí a snadno předčí vestavěný defragmentační nástroj standardně dodávaný se systémem Windows. Během instalace je možné nastavit O&O Defrag V4 právě jako implicitní defragmentátor. Pro serverovou mutaci je výhodou možnost boot-up defragmentace zvoleného souboru, dejme tomu odkládacího. Dálková správa počítačů a plánování spuštění služby na stanovený čas jsou nezbytnou a výhodnou součástí. Zjednodušení pro uživatele spočívá i v trvalém hlídání fragmentace a automatickém spuštění aplikace při překročení předdefinované hodnoty.

K uvedeným novinkám se přidává funkčnost, obsažená již v předchozích verzích. Přehledné uživatelské rozhraní zvládne i laik, pro jednoduchost jsou optimální hodnoty přednastaveny. Nemáte-li speciální nároky, pak plně vystačíte s připravenými nastaveními. Ještě jedna libůstka závěrem: ActivityGuard sleduje trvale vytížení systému a využívá volné chvilky, kdy PC není vytíženo uživatelskými nároky, a zaměří se na defragmentaci. Dálková správa a možnosti nastavení určují tento produkt nejen na pracovní stanice, ale i do síťového firemního prostředí.

O&O BlueCon V4 Professional Edition

užitečnost

jednoduchost

pro zkušené uživatele

K recenzi poskytla firma: O&O Software GmbH, www.oosoft.de

Cena: 98,99 eur

O&O CleverCache Professional Edition

vylepšení výkonu

možnosti nastavení

K recenzi poskytla firma: O&O Software GmbH, www.oosoft.de

Cena: 49 eur (professional verze), 98,99 eur (serverová verze)

O&O Defrag V4 Professional Edition

dálková správa

funkce ActivityGuard

K recenzi poskytla firma: O&O Software GmbH, www.oosoft.de

Cena: 59 eur (professional verze), 248,99 eur (serverová verze)

§§§§§


Obrazoví kouzelníci – 3D Road PhotoTOOLS

Pavel Tůma

c02p0467

Kdo by neznal  firmu DTP Studio, která je na českém trhu zavedená už od roku  1990. A právě tato společnost přináší na náš softwarový trh produkty  z rodiny "bitmapových kouzelníků" photoTOOLS firmy 3D Road. Programy  jsou určené pro úpravy, opravy, optimalizaci a kompresi obrazových  souborů různých formátů se specializací na soubory typu JPG.

PhotoCLAMP

Prvním  z nich je PhotoCLAMP, který je určen pro optimalizaci komprese  souborů JPG a v registrované verzi získáte také možnost pracovat  i s kvalitnější komprimací formátu ePIC (PIC), viz dále. Program  umí pracovat s obrazy maximálních rozměrů 8 000 x 8 000 bodů,  což by mělo bohatě stačit i na velkoplošný tisk. Na rozdíl od  některých (i profesionálnějších) grafických editorů, dokáže samostatně  řídit chrominanci, která ovlivňuje barevnost výsledného souboru,  a luminanci, jež má vliv na mapy kolem hran a mozaikování.

Přehlednější  už to nebude

Práce probíhá vždy ve dvou oknech, kde vlevo vidíte  výchozí obrázek a vpravo obrázek po kompresi. Přímým porovnáním  na obrazovce tak získáte přehled, jak bude výsledek kvalitní  při použití nastavené komprese. Na programové liště v horní části  se nacházejí informace o právě zpracovávaných souborech. Označení  "Zdrojový obraz" poskytuje informaci o tom, jaká je velikost  souboru v nekomprimovaném tvaru a rozměr obrazu v bodech, a hodnota  "Zakomprimovaný obraz" ukazuje jak velký bude výsledný komprimovaný  soubor. Ještě jsem se nezmínil, jaké obrazové formáty PhotoCLAMP  podporuje (a že jich není zrovna málo). Tedy jsou to: RGB formáty  BMP, JPG, ePIC, nekomprimovaný TIF, PCX, TGA a PNG.

Je libo  upravit rozměry?

Velmi často se stává, že velikost obrazu zrovna  moc nevyhovuje našim požadavkům a chtěli bychom ji změnit. I  na tento problém vývojáři z 3D Road mysleli, a tak můžete díky  PhotoCLAMPu upravit výsledný obrázek na jiný rozměr, než který  je ve zdrojovém souboru. Program disponuje kvalitní bikubickou  interpolací, jež dovoluje zmenšování nebo zvětšování, aniž by  se tyto úpravy promítly do zdrojového souboru. Změnu velikosti  lze provádět buď jednotlivě podle osy X nebo Y tak, že poměr  stran bude zachován, nebo můžete zadat hodnoty k oběma osám zvlášť  a poměr stran pak bude dán pouze vaším nastavením a může být  kdykoli libovolně změněn. Pokud se vám výsledek nebude líbit,  pak je nablízku oblíbené tlačítko "Obnovit", které vše uvede  do původního stavu podle zdrojového souboru, a můžete začít s  experimentováním nanovo.

Možnosti komprese

Pokud budete spokojeni  s velikostí obrazu, můžete přistoupit k nastavení komprese. Ta  se ovládá pomocí několika prvků. Za prvé jsou to již uvedené  chrominance a luminance, dále je zde možnost zbavit výsledný  obraz barev a uložit ho pouze v odstínech šedé, a nakonec můžete  zvolit typ vzorkování. Na výběr jsou: pouze horizontální, pouze  vertikální, nebo horizontální i vertikální vzorkování. Při práci  na kompresi je občas potřeba obraz zvětšit tak, aby byly lépe  vidět detaily. Zvolit můžete z hodnot 100, 200 a 400 %. Vždy  se zvětšují oba obrazy současně, a pokud posouváte levý obraz,  pohybuje se stejně současně i obraz pravý. Úmyslně nebyla zařazena  zvětšení (nebo zmenšení?) menší než 100 % nebo necelé násobky,  protože tato zvětšení nemají odpovídající kvalitu zobrazení JPG  komprese a mohli byste nastavit kompresi špatně.

Výhody komprimace  ePIC

Komprimace ePIC je podobná JPGové, ale oproti ní je možno  dosáhnout s komprimací ePIC lepší kvality výsledného obrazu při  větším kompresním poměru a následné podstatně rychlejší dekomprimace.  Navíc lze obrázky zaheslovat, takže se už nikdy nebudete muset  obávat, že si v nestřeženém okamžiku bude někdo prohlížet vaše  vysoce soukromé fotky z dovolené v Thajsku. Současně má program  integrovaný prohlížeč zaheslovaných ePIC souborů, který také  umožňuje jejich převod zpět do nezaheslovaného formátu. Heslo  může být jakákoliv kombinace 3 až 8 znaků (písmena bez diakritiky  + čísla). Všechny tyto výhody však čekají pouze na uživatele  registrované verze, ale musím říci, že v tomhle případě se registrace  jistě vyplatí.

PhotoIRON

Druhým produktem je společnosti  DTP Studio je program PhotoIRON. Ten si bere za úkol vylepšit  kvalitu komprimovaných JPG obrázků a nutno podotknout, že si  vede výborně. Automaticky odstraňuje známé neduhy vysokých kompresí  jako je např. mozaikování, špatné plochy či přeostření snímků,  které zcela jistě znají majitelé některých digitálních fotoaparátů.  Díky aplikaci inteligentních detekčních a speciálních rekonstrukčních  algoritmů, jejichž činnost můžete samozřejmě řídit i ručně, stačí  jedno kliknutí myši a většina problémů je odstraněna! Použití  určitě najde všude tam, kde je nutné opravit digitální fotografie  pro tisk, v oblasti Desktop Publishingu, pomůže při zvětšování  obrázků pro tisk velkých formátů nebo při zpracování obrázků  z internetu.

Jak na to

Stejně jako PhotoCLAMP je i PhotoIRON  programem, který je radost používat, protože ovládání je řešeno  velmi jednoduše a přehledně. Určitě vám nehrozí, že se v některém  z menu ztratíte. V průběhu práce s úpravami může vyvstat nutnost  vidět větší detaily obrazu, a proto existuje možnost nastavit  zvětšení v rozmezí 100 až 400 %. Pak už můžete začít postupně  volit různé filtry. U každého z nich se otevře vlastní menu,  ve kterém nechybí ani náhledové okno s výřezem obrazu, v němž  můžete pozorovat váš obraz před a po použití filtrů. Pokud se  vám bude kvalita výsledného obrazu líbit, není nic snazšího než  aplikovat filtr a posléze uložit vyladěný obraz jako 24bitový  BMP soubor.

Požadavky na paměť

Po nahrání obrazového souboru  se na liště objeví jeho název, rozměr obrazu a jeho velikost  v nekomprimované podobě udávaná v MB. Velikost potřebné paměti,  a tudíž i správná funkce programu, je přímo závislá na použitém  filtru. Nejmenší spotřeba paměti je pro filtry Autokontrast a  Zaostření a činí přibližně 3násobek hodnoty, která je indikována  na liště. Filtr Rozostřit potřebuje cca 4násobek této hodnoty,  filtr IRON 6násobek a filtr DigitalPHOTO dokonce 12násobek hodnoty  udávané na liště.

Pokud je hodnota 12x překročena, počítač vám  to sice oznámí, avšak vaše práce nebude nijak přerušena a můžete  používat např. méně náročné filtry. V nejvyšší nouzi lze filtr  spustit i smírným překročením paměti a spoléhat se na virtuální  paměť na disku, což však celou práci výrazně zpomalí. Při překročení  požadavku na RAM výrobce nezaručuje správnou funkci programu  a doba aplikace některých filtrů na opravdu velké soubory může  klidně dosáhnout i hodnoty několika desítek minut.

POPIS FILTRů

Program  obsahuje dohromady 5 filtrů, z nichž první dva jsou specializovány  na vady JPG komprimace a digitálního snímání a další tři jsou  běžné filtry, které byly doplněny tak, aby činnost programu byla  komplexní. V případě, že se jedná o extrémně zmenšené obrázky,  které již neobsahují dostatek informací pro vyhodnocení a analýzu  obrazu nebo obrázky již nekvalitní v originále (příliš zašuměné,  s minimálním kontrastem, rozmazané atd.), se činnost filtrů snižuje  a náhledové okno pak může vracet špatné nebo zavádějící výsledky.  JPG filtry jsou řízeny na bázi "inteligentního" vyhodnocení a  řídicí prvky automaticky vybírají jednu z mnoha možností zpracování.  Dá se říci, že pro každý bod obrazu je zpracování nastaveno individuálně.  Toto řešení vede k obrovskému počtu matematických operací, které  jsou prováděny na úrovni strojového kódu procesoru, aby byla  dosažena únosná rychlost zpracování. To je také jeden z důvodů,  proč při provádění filtru neuvidíte, kolik procent filtru je  již hotovo a nemůžete už započatou operaci přerušit jinak než  vypnutím celého programu.

Filtr DigitalPHOTO

Je-li obraz porušen  barevným šumem, je možné jej pomocí tohoto filtru, za cenu částečného  rozostření obrazu, po celé ploše stejnoměrně vyhladit (později  je nutné obraz doostřit). Další funkcí je "Předzpracování plochy".  Ta slouží k odstranění mozaikování, vad v ploše, a někdy pomáhá  při odstranění map okolo hran. Hlavním klíčem k úspěchu je nastavení  správné šířky hrany. Podle této hodnoty totiž program pozná,  jak velké detaily má brát v úvahu. Nastavíte-li hodnotu příliš  nízkou, bude i relativně velké detaily brát jako vady v ploše,  a bude se je snažit vyčistit. Výsledkem budou rozmazané detaily  obrazu. Pokud nastavíte hodnotu příliš velkou, může se stát,  že program bude i skutečné vady v obraze považovat za platné  detaily a nevyčistí je. Je tedy nutné najít vždy vhodný kompromis.  Filtr DigitalPHOTO navíc používá současně s filtrací plošné 250%  zvětšení (z 2 Mpxl fotoaparátu na 5 Mpxl fotografie). Jeho záměrem  však není obraz zvětšovat, ale poskytnout při stejných rozměrech  možnost kvalitnějšího tisku ve větším rozlišení.

Filtr IRON

V  tomto filtru existuje vedle možnosti nastavení šířky hrany (viz  filtr DigitalPHOTO) také funkce "Intenzita filtru". Ta, podle  míry nastavení, dokáže obraz buď změkčit (tzv. Blur), nebo řídit  filtrační frekvence šumu (tzv. Median). Tato funkce je nastavena  na maximu a většinou je vhodné ji tak nechat, snížení bych doporučil  pouze u velmi kvalitních, málo poškozených obrazů.

Filtry rozostření,  zaostření a autokontrast

Myslím, že názvy těchto filtrů jsou  dostatečně výmluvné, ale pro úplnost filtr rozostření umožňuje  změkčení (rozmazání) obrazu, filtr zaostření dokáže obraz naopak  zaostřit (překvapivě) a při zvolení filtru autokontrast program  sám rozpozná, co že to váš obraz potřebuje a sám ho upraví. Musím  říci, že u všech zkoušených digitálních fotografií se mu vždy  povedlo upravit je k lepšímu.

Co říci na závěr?

Podle mého  názoru se oba programy díky své uživatelské přívětivosti, jednoduchosti  a funkčnosti zabydlí nejen v profesionálních grafických studiích  a ostatní firmách, které se alespoň trochu zabývají úpravou obrázků  pro prezentace na internetu nebo pro tisk, ale i v běžných domácnostech,  kam digitální fotoaparáty, díky stále se snižujícím cenám a velké  dostupnosti, začínají rychle pronikat. Každý přece občas nějaký  ten snímek zkazíme a pak potřebujeme software, který z rozmazaných  postav na fotce udělá zase naše příbuzné. A proč nepoužít třeba  právě PhotoIRON?

PhotoCLAMP

komprimace ePIC

práce  ve dvou oknech

jednoduchost použití

K recenzi poskytla firma:  DTP Studio Nademlejnská 7, Praha 9, www.dtpstudio.cz

Cena: 299  Kč

PhotoIRON

široké možnosti upravení

dobrá funkce filtru  autokontrast

uživatelská přívětivost

K recenzi poskytla firma:  DTP Studio Nademlejnská 7, Praha 9, www.dtpstudio.cz

Cena: 2  970 Kč

§§§§§


Evidence papírové pošty – POŠTA 2.2

Vladimír Vondráček

c02p0468

Je bezesporu pravdou, že se zvyšuje objem zpracovávané pošty při běžném kancelářském provozu. Ačkoliv přechází část této korespondence přímo do elektronické podoby, papírová forma má stále svoje nezastupitelné místo.

Evidence

Rovněž papírovou poštu je vhodné nějakým způsobem archivovat a evidovat. Nepraktickým se jeví házení všech dopisů do jedné krabice s tím, že když bude něco potřeba, tak se to tam najde. Podstatně lepším řešením je zapisování došlé pošty do sešitu a následné přesně definované ukládání. Na ještě lepší řešení přišli autoři programu Pošta 2.2. Zůstává definované ukládání pošty do šanonů, místo zapisování do knihy se zapisuje do počítačové evidence.

Při spuštění programu je třeba se přihlásit uživatelským jménem a heslem, aby byl ověřen přístup do databáze pošty. Uživatelské jméno je pak uvedeno i u jednotlivých zadaných dokumentů. Po přihlášení se objeví okno s kalendářem, ve kterém je vyznačeno aktuální datum. Zobrazení kalendáře je možná efektní, ale nějak mi důvod jeho zjevení uniká. Datum je totiž spolu s časem uvedeno v horní liště okna.

Přirozené je, že evidujeme odesílanou poštu, abychom věděli, kam jsme kdy, co a komu poslali. Pro tento účel je program obdařen databází firem, kam poštu zasíláme. Evidence firem jde trochu mimo účel evidence pošty. Nač např. potřebuje odesílatel pošty vědět, kdy bylo jaké společnosti vydáno povolení k podnikání? Posílání pošty jenom soukromým osobám není nijak zvlášť upraveno, ale není to na škodu.

Práce s programem

Pokud stisknete po spuštění tlačítko skrýt kalendář, je tento skryt. Jiná tlačítka okno neobsahuje, je proto nutné použít pull-down menu. Kromě obligátních položek, jako je konec a nápověda, umožňuje jedna z položek spustit vestavěný textový editor. Ten je použit jakožto doplněk pro psaní dopisů. Aplikace se totiž snaží spojit funkci evidence pošty spolu s prostředím pro její tvorbu. Ačkoliv jsou tyto dvě vlastnosti provázané, věnujme se každé zvlášť.

Evidence pošty umožní rozlišovat mezi došlou a odesílanou částí. Při zadávání jednotlivých položek není přiliš zřetelné, o kterou část se jedná. Zadávání identifikačních údajů naprosto stejným formulářem mi přijde nepraktické. Text doručené pošty je možné přepsat do programu.

Odesílaná a přijatá pošta je uvedena na společném seznamu, odlišují se identifikačním písmenem. Tento seznam je možné přeuspořádat podle jednotlivých polí, což se jeví býti šikovným. Pokud bude pošty větší objem, neškodilo by zvolit jiný systém zobrazení. Řádkový seznam není totiž nijak zvlášť přehledný.

Volně se dostávám k možnosti psaní pošty. Jak již bylo uvedeno, seznam pošty je řádkový výčet. Pomocí tlačítka je pak dovoleno vytvořit novou poštu. První poznámka je k tomu tlačítku. Na začátku je uvedeno, že v okně je jen jedno tlačítko. Ovšem v tom původním položky menu otevírají další instance, které jsou na tlačítka bohatší. Druhá glosa se týká vytvoření pošty. Lze totiž napsat nejen přímo dopis, ale poslat text e-mailem nebo vytvořit svodku pošty.

Psaní pošty

V jiné položce menu je možné zadat identifikaci vlastní firmy. Pomocí do formuláře zadaných údajů je pak možné generovat de facto hlavičkové papíry. Hlavička může dokonce obsahovat i logo firmy. Je třeba, abyste si několik hlavičkových papírů zkusili vytisknout. Použití šablony tisku není vždy bezproblémové, alespoň co se náhledu týče.

Zajímavou vlastností je vkládání oslovení a rozloučení pomocí tabulky. Do ní samozřejmě můžete přidávat libovolné fráze. V některých případech mi ovšem připadá rychlejší pozdrav prostě napsat, než vybírat ze seznamu. Musel bych si však být vědom toho, že můj text musí "štábní" kulturu udržovat sám od sebe. Kdybych totiž oslovení vybral, program se sám postará o korektní sazbu na stránce. Jinak formát dopisu odpovídá víceméně konvencím pro oficiální poštu. Program postrádá možnost tisku obálek, zde budete muset zapojit jiný software nebo hardware (vlastní ruku a psací prostředek).

Dalším rysem je i evidence cenin, které jsou spojeny s provozováním poštovního styku. Je možné opět definovat vlastní druhy cenin a tisknout jejich sestavy.

Shrnutí

Program na mne působil poněkud neopracovaným dojmem. Ovládání je někdy až nepřehledné. Občas vyskočí na uživatele okno s hlášením Neplatná záložka!, ale program funguje dál. Některé vlastnosti snad ani do poštovního programu nepatří, např. příliš detailní (a tím pádem i trochu nepřehledný) seznam kontaktů. Také typů cenin nejsou desítky, aby bylo nutné jejich seznam řešit další tabulkou, stačil by výběr z několika položek. Zdá se, že je příliš spojena konfigurace programu a vlastní práce. Obloukem tak přecházím k možnosti konfigurace. Jedinou položku, kterou je možno nastavit, je počet sloupců a řádků již zmiňovaného kalendáře.

Ačkoliv to tak možná nevypadá, může být Pošta 2.2 velice užitečným pomocníkem pro uživatele, kteří chtějí mít ve své korespondenci pořádek. Poněkud nezvyklé a trochu neohrabané ovládání však může při intenzivním používání přejít do krve. Kdyby ale autoři ještě vylepšili ergonomii ovládání, přidali například průvodce, jistě by mohla být recenze příznivější. Ale i tak v žádném případě nevylučuji, že si program svoje uživatele najde.

Pošta 2.2

dobrá myšlenka

nedopracované

K recenzi poskytla firma: Rosa Data, www.posta.jrv.cz

Cena: 1 495 Kč (jednouživatelská licence)

§§§§§


Ochrana proti nevítaným návštěvníkům – RAV Antivirus Desktop

Vladimír Vondráček

c02p0469

Probírat důležitost antivirové ochrany počítače je házení hrachu na zeď. Koneckonců i média se věnovala několika kauzám rozsáhlých virových útoků na osobní počítače. V recenzi se na našich stránkách objevuje další ze škály antivirových systémů.

Rozsah

Ačkoliv RAV od GeCAD Software není u nás příliš známá značka, neznamená to, že je špatná. To se v žádném případě říct nedá. Reliable AntiVirus, pro zbytek recenze prezentovaný svou zkratkou RAV, poskytuje komplexní řešení ochrany počítače proti nezvaným návštěvníkům. Detailům se budeme věnovat později, vězte tedy zatím, že jsou pokryty všechny cesty, kterými se do kompjůtru (to je slovo, co) může vetřelec dostat. Počínaje automatickou kontrolou výměnných médií, přecházeje plynule v prošťourání stávajícího obsahu disku až po filtrování síťového provozu. Zvláště poslední rys je podstatný, poněvadž právě touto cestou se do počítače dostávají v dnešní době viry nejčastěji. Přesnější termín než viry by asi bylo maligní programový kód, neboť RAV nebrání jen "klasickým" virům, ale i makrovirům, trojským koňům a internetovým červům.

Funkce

Protože ani sebelepší antivirový program není schopen najít nic, pokud nemá dostatečné "znalosti", obsahuje recenzovaná aplikace hned do začátku poměrně rozsáhlou virovou databázi. Navíc je možné naplánovat spouštění pravidelné aktualizace, která probíhá pomocí internetu. Tam najde program vždy aktuální data, která jsou několikrát denně aktualizována. Připojení k příslušnému downloadovacímu serveru zajišťuje program sám, není třeba se zaobírat jeho nastavováním. Pro majitele modemového přístupu na internet dodávám, že updaty prováděné alespoň jednou týdně nejsou nijak dramaticky objemné soubory, takže stažení nové databáze je finančně nezruinuje.

V odstavci Rozsah jsem záměrně nezmínil, že program má dvě části, něco jako ledovec. Devět desetin práce odvádí ta neviditelná část, rezidentní antivirový štít. Pomyslnou špičkou ledovce a zároveň kladivem na viry je uživatelským rozhraním ovládaný virový skener. Ponořená část trvale hlídá aktivity v systému, a pokud narazí na nějakou nesrovnalost, okamžitě vyskočí na obrazovku varovné hlášení. Jedná se zejména o to, který program se chová divně, proč se tak asi děje, který virus pravděpodobně obsahuje a co s ním rezidentní štít provedl. Většinou ho jen odstaví od systémových zdrojů a zavolá na pomoc uživatelovu aktivitu. Kromě ikonky v systémové liště se jinak funkce neprojevuje. Podobně funguje i hlídač příchozí pošty a internetového připojení.

Uživatelské rozhraní

Pro uživatele nejviditelnější část antivirového systému je futuristicky zpracované uživatelské rozhraní. Možná několik okamžiků zaváháte, než se v něm zorientujete, ale pak jde vše již jako po másle.

Chování jednotlivých komponent při zjištění průniku má RAV možnost nastavit ve čtyřech základních modech. K viru se zachová tak, že ho prostě ignoruje (to není asi úplně dobře), přejmenuje, zablokuje nebo smaže. Pro detekci jsou definovány tři úrovně nebezpečnosti: nakažený soubor, podezřelý soubor a soubor infikovaný, který nelze vyléčit. Rozdělení a metody nakládání jsou obdobné jako u ostatních antivirových systémů.

Výhodou je oddělené nastavení pro internetové prohlížeče, MS Outlook, Windows jako taková a RAV monitor. Zatímco pro poštovního klienta lze nastavit, aby všechny nakažené a podezřelé soubory neprodleně mazal (nejlepší ochrana, domnívám se), ve Windows je rozumnější poněkud méně konzervativní přístup. Některé aplikace, které např. pracují s boot sektorem pevného disku, mohou jevit podobné příznaky jako boot viry. Smazání takového prográmku může mít fatální následky pro schopnost spuštění systému. Právě oddělené nastavení jednotlivých úzkých míst je silnou zbraní RAV Antiviru.

Skenování

Vyhledávání již usídlených virů, nacházejících se hluboko v útrobách souborového systému je účelné nejen po nainstalování produktu, ale i v pravidelných intervalech poté. Má smysl například po každé aktualizaci virové databáze. Skener lze nastavit buď selektivně na jednotlivé složky neboli adresáře na pevném disku, nebo paušálně na úplně všechno. Byť to trvá poměrně dlouho, je dobré občas trochu času obětovat. Vyhnete se tak nepříjemným překvapením později. Pro maximální ochranu lze RAV přinutit, aby prohlížel i všechny spustitelné soubory. Pokud máte strach speciálně z některých souborů, pak lze nechat kontrolovat pouze je.

Byl jsem možná trochu nepřesný při definici vzhledu uživatelského rozhraní. Je totiž možné měnit jeho vizáž pomocí plug-inů, nazývaných skiny. Ty by měly být dostupné na serveru výrobce.

Mám to koupit?

Jestli čekáte odpověď jedním slovem: budete zklamáni. RAV Antivirus Desktop je výkonný produkt, nabízející plnou škálu ochrany systému. Nabízí několik zajímavých prvků, jejichž hodnotu musíte ocenit sami. Pro usnadnění rozhodování si můžete stáhnout časově omezenou trial-verzi ze serveru distributora. Tam zjistíte, že RAV existuje i ve verzi pro jiné operační systémy i v modifikaci pro mail server.

RAV Antivirus

rezidentní štít

možnost nastavení

K recenzi poskytla firma: NetSystem, s. r. o., Bezručova 720, Mělník, www.net-system.cz

Cena: 920 Kč (1 licence)

§§§§§


Nástroje pro špiony – Steganografie

David Čepička, Annette Kniffler

c02p0471

Kdo si chce na CD disk vypálit svá důvěrná data, tomu není ochrana proti kopírování většinou nic platná. S pomocí speciálních utilit si svá data vypálíte na CD disk a ochráníte proti zneužití na té nejvyšší možné úrovni.

Vypalování vysoce důvěrných dat na CD disky nepředstavuje pro vás žádné velké riziko zneužití, pokud tato data nejprve zašifrujete a na CD disku ukryjete tak, aby nikdo cizí ani netušil, že na disku nějaká tajná data jsou, natož aby je viděl. Takovým zaklínadlem pro to, jak výše zmíněnou záležitost provést, je právě slovíčko steganografie.

1. Na jakém principu steganografie pracuje

Při použití steganografie se jedná o to, že naše tajná data ukryjeme do nenápadně se tvářícího souboru, jímž nejčastěji bývá soubor obrázku či zvuku. Tento nosný soubor se přitom změní jen nepatrně, většinou tak, že to ani pouhým okem, ani uchem nepoznáme. Navíc při použití velmi kvalitních utilit zůstane zpravidla nezměněna i velikost nosného souboru.

Velmi spolehlivým nástrojem pro použití steganografie se jeví program Steganos Security Suite 4, jenž je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. naleznete testovací verzi 4.11, která je funkční po 30 dní a kterou představuje soubor SSS4EN.EXE o velikosti 7,76 MB. Pro stažení tohoto nástroje také můžete využít internetovou adresu www.steganos.cz. Plná verze stojí okolo 1 650 Kč.

Tento sharewarový program vypátrá v nosném souboru méně důležité bity, jež ostatně slouží pouze k optimalizaci zvuku, případně obrazu, a na jejich místo vloží data, která chcete skrýt. Předtím je ovšem ještě zašifruje. Nakonec se takto modifikovaný nosný soubor obsahující zašifrovaná data vypálí obvyklým způsobem na CD disk (viz bod č. 4).

2. Steganos Security Suite 4: Naprosto intuitivní ovládání

Program Steganos Security Suite 4 nainstalujete velmi jednoduše poklepáním na soubor SSS4EN.EXE. Hlavní okno programu spustíte klepnutím na ikonu Steganos Security Suite 4 Center v nabídce Start. Na pracovní ploše se vám objeví všechny možnosti zabezpečení dat, které program nabízí od šifrování až po ukládání citlivých dat na pevný disk do jakési obdoby trezoru, do něhož se dostanete pouze po zadání hesla a se kterým posléze pracujete např. v programu Průzkumník jako s další diskovou jednotkou (viz bod č. 6). Nás v tomto článku bude zajímat právě problematika zašifrování souborů a jejich ukrytí do souborů jiných, což nám program nabízí pod položkou Steganos File Manager (místo klepnutí na tento odkaz také stačí stisknout klávesu <F>).

3. Příprava dat na vypalování

Nejprve ze všeho si v okně manažera souborů (Steganos File Manager) vytvořte stiskem tlačítka New nový projekt. Stiskem tlačítek Add files či Add folder si vyberte všechna důvěrná data, jež budete chtít na CD disk vypálit. Nyní klepněte na tlačítko Close and secure. Otevře se vám dialogové okno, v němž si můžete zvolit, zda chcete data pouze zašifrovat, nebo navíc ještě ukrýt. Všimněte si, že pokud zvolíte možnost první, provádějící pouze zašifrování dat, vznikne soubor s příponou SEF (Steganos Encrypted File), který už jen svou nezvyklou příponou trochu zkušenější slídily zrádně upozorňuje, že zde máte ukryto něco tajného a tudíž i pro ně možná zajímavého.

Pokud si budete chtít svá důvěrná data prohlížet i na počítači, na němž není program Steganos Security Suite 4 nainstalovaný, pak můžete svá data pouze zašifrovat, ale nikoliv skrýt. V tomto případě zatrhněte navíc ještě volbu Create self-decrypting file. Tak se vytvoří spustitelný soubor s příponou EXE, pro jehož dešifrování vám bude stačit pouze znalost vhodného hesla.

Abyste se dostali k dalšímu kroku, klepněte na tlačítko Next. Jestliže jste v předchozím kroku zvolili možnost zašifrování a skrytí souboru, vyzve vás program k zadání nosného souboru. Vhodné jsou soubory s příponou WAV a BMP, ovšem další podmínkou je to, aby byly dostatečně velké. V opačném případě se objeví chybové hlášení. Z tohoto důvodu se doporučuje zvolit možnost, aby si program sám ten nejvhodnější soubor vyhledal. K tomu účelu slouží volba ... to search for appropriate carrier files automatically. Po stisku tlačítka Next budete dvakrát vyzváni k zadání hesla a po stisku tlačítka OK se spustí celý proces šifrování a skrývání dat do nosného souboru.

4. Přenos vašich tajností na CD disk

V tomto okamžiku máte svá vysoce důvěrná data zašifrována a ukryta v nějakém nosném souboru. Nyní použijte pro přenesení nosného souboru na CD disk svůj oblíbený program pro vypalování a hotovo! Prověřte, zda všechno proběhlo správně a podle vašich představ (viz bod č. 5). Nejlépe bude, když nakonec všechna vaše nyní již zazálohovaná důvěrná data z pevného disku odstraníte a to tak, aby po nich nezůstalo ani stopy. K tomu účelu můžete použít aplikaci Steganos Shredder, jež je rovněž součástí programu Steganos Security Suite 4 (viz bod č. 6).

5. Čtení vašich tajných dat skrytých na CD disku

Ten, kdo chce skrytá důvěrná data vypálená na CD disku přečíst, potřebuje pouze znát heslo a musí mít k dispozici program Steganos Security Suite 4. A jak při tom postupovat? Spusťte si program Steganos File Manager (viz bod č. 2). Klepněte na tlačítko Open a vyberte nosný soubor obsahující zašifrovaná data. Program Steganos si v tomto okamžiku vyžádá heslo. Po jeho zadání a po potvrzení stiskem tlačítka OK uvidíte v programu Steganos File Manager všechna v projektu obsažená data. Ta můžete poklepáním okamžitě prohlížet. V případě, že se jedná o EXE soubor, v němž jsou data zašifrována, pak stačí tento soubor poklepáním spustit, zadat heslo a složku, do níž se mají dešifrované soubory uložit.

6. Další funkce pro bezpečné ukládání dat

O programu Steganos Security Suite se dá bez rozpaků říci, že je to opravdový frajer. Vedle šifrování a ukrývání citlivých dat má totiž k dispozici ještě dalších šest velmi výkonných nástrojů pro jejich další zabezpečení. Jen tak namátkou:

Steganos Shredder se vám postará o to, aby vámi smazaná data opravdu stoprocentně zmizela z vašeho počítače a aby se nedala žádným způsobem zpět obnovit. Tuto utilitu byste měli použít vždy, když si svoje důvěrná data umístíte na CD disk.

S pomocí nástroje Steganos Safe si můžete svoje důvěrná data vyskytující se na pevném disku zašifrovat. Po zadání hesla se vám trezor (zvaný Safe sejf) obsahující data otevře a např. v programu Průzkumník se zpřístupní jako další disková jednotka.

Nesmí se nikdo dozvědět, jaké že to internetové stránky jste navštívili? Utilita Internet Trace Destructor zcela spolehlivě odstraní všechny informace, které se během vašeho surfování na internetu v počítači objevily. A pokud budete důvěrná data posílat pomocí elektronické pošty, pak byste je měli bezpodmínečně šifrovat pomocí nástroje E-mail encryption.

7. Cenově výhodné alternativy

Nejsou již pro vás další zabezpečovací funkce zajímavé? Pak zkuste utilitu Masker, jež je určena pro systémy Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Cenově je přijatelnější a její desetidenní testovací verzi vám nabízíme , případně si ji můžete stáhnout na internetové adrese www.softpuls.com/masker (MSKSETUP.EXE, 1,83 MB).

Plná verze stojí asi 25 USD. Nicméně námi zmiňovaná sharewarová verze jako nosné soubory akceptuje nejen soubory obrázků a zvuku, nýbrž můžete použít soubory videa, DLL soubory, a dokonce i soubory programů ve formátu EXE.

§§§§§


Prubířský kámen pro Javu – Borland Optimizeit Suite

Vladimír Vondráček

c02p0472

Výkonnou pomůckou pro vývojáře je produkt OptimizeIt. Borland si uvědomil, že napsáním programu a jeho prodejem vývoj nekončí. Teprve nasazením v reálném prostředí se projeví slabiny a úzká místa projektu.

Program, který v rámci testování v laboratoři softwarové firmy bez problémů plnil svoji funkci, se najednou nasazením ve firmě zdá pomalý a neohrabaný. Kromě funkčnosti je tedy najednou na světě i vlastnost zvaná propustnost. Na testování chování aplikace v reálném provozu zahrnuje Optimizeit Suite celkem tři nástroje a ještě integrující ovládací rozhraní.

První ze složek je Profiler, který obsahuje dvě základní složky, CPU profiler a Memory profiler. Co mohou tyto komponenty asi dělat, plyne z jejich názvu. Prostě ukazují jak daný program využívá systémových prostředků počítače, lze tak relativně snadno odhalit místa, kde dochází k největší spotřebě zdrojů. Grafické zobrazení sledovaných parametrů usnadňuje orientaci. Každá z utilit má celou řadu možností nastavení, aby práce s ní byla co nejpohodlnější.

Thread Debugger má stejně jako Profiler uživatelské rozhraní schopné řady nastavení. Jak již název napovídá, umožňuje tento detektiv sledovat stav threadů (přeložitelné snad jako vlákna) aplikace, jejich aktuální stav a tím umožní optimalizovat nároky na jejich využití. Po spuštění a konfiguraci se objeví grafické zobrazení jednotlivých vláken, spolu s jejich využitím v širším smyslu slova. Je možné nastavit různé filtry pro uživateli vyhovující zobrazení.

Posledním z trojice je Code Coverage. Překlad názvu jako Pokrytí kódu se může zdát poněkud přitažený za vlasy, ale poměrně přesně vyjadřuje, oč se jedná. I tento nástroj nachází uplatnění u projektů, kde si autoři myslí, že kód je již hotov, a dostává se do rukou testovacího týmu. Testování probíhá jako simulace skutečného nasazení aplikace, ale není úplně jednoduché prověřit naprosto všechen kód a nic nevynechat. Code Coverage monitoruje provádění programu a ve finále je schopen určit, která část zdroje nebyla nikdy spuštěna.

Celý balík je určen pro prostředí jazyka Java, pro testování aplikací v tomto jazyce, apletů, servletů, Javabeans, Enterprise Javabeans a Java Server Pages. Programy detailně sledují funkce virtuálních javových strojů (Java virtual machine) a vyhodnocují je tak, jak je popsáno výše. Suite pracuje se všemi stroji, které podporují standardně dostupné virtuální stroje založené na JDK verze 1.1 až po aktuální 1.4, a také IBM JDK 1.2 a 1.3. Překážkou pro malé vývojáře může být však nemalá pořizovací částka. Ale takto sofistikovaný performance tunning využijí asi jen firmy, vytvářející rozsáhlé aplikace s bohatým zázemím. V případě, že vás zaujal jen některý nástroj, vězte, že se komponenty dají koupit i samostatně.

Borland Optimizeit Suite

bezproblémová integrace

efektivnost

cena

K recenzi poskytla firma: Borland www.borland.cz

Cena: 50 500 Kč (bez DPH)

§§§§§


Vyrobte si PDA dokument – 602Pro PrintPack 2002

Vladimír Vondráček

c02p0473

Pblémy  s čitelností svých dokumentů. To je nepříjemné zejména při publikování  pro širší veřejnost, v jedné firmě se dá předpokládat použití  jednotné technologie.

V šestsetdvojce si však řekli dost a zvolili  poměrně nečekané, avšak elegantní řešení. Je postaveno na rozšířenosti  a oblibě formátu pdf. Acrobat Reader má na svém počítači nainstalován  prakticky každý, konečně spousta materiálů na internetu je dostupná  právě v tomto původně proprietárním formátu firmy Adobe. PrintPack  není nic jiného než dvojice virtuálních tiskáren, které mají  výstup směrován na disk ve formátu pdf.

Po velice jednoduché  instalaci se objeví v seznamu tiskáren dvě nové položky, Print2Mail  a Print2PDF. Žádné další nároky na uživatele nejsou kladeny,  což je velice příjemné. Vytvoříte-li pak jakýkoliv (!) dokument,  stačí dát příkaz k tisku a v dialogovém okně pak zvolit příslušnou  virtuální tiskárnu. Poté se otevře dialogové okno, ve kterém  je nutné zvolit jméno ukládaného souboru a možné doplnit některé  informace, jež běžně dokument pdf obsahuje. Výsledek je více  než uspokojivý a můžete se být jisti, že bude čitelný v nezměněné  podobě všude na světě.

Toto řešení samozřejmě neposkytuje možnost  znovu uložený pdf soubor načíst a modifikovat, protože není spojen  s nějakým konkrétním softwarem. Jakoukoliv modifikaci je proto  nutné dělat v původním textu, který poté znovu "vytisknete" do  souboru. Podobně funguje i tiskárna Print2Mail. Přímo do těla  e-mailové zprávy je vložen obrázek ve formátu gif, obsahující  celý text. Tím je opět beze změn (pomineme-li ztrátovost gif  komprese) dostupný původní text.

Celkově se tak lze vyhnout  nepříjemnostem při čtení textu na počítači, který má jinak nastavené  znakové sady. Různé potvorné znaky namísto krásných českých,  interpunkcí obdařených liter, jsou tím pádem odkázány do propadliště  dějin. Jak je patrné, ideální je tento produkt pro tvorbu manuálů  a návodů, u kterých se nepředpokládá upravování dalšími osobami.

Dobrý  a užitečný nápad za víceméně přijatelnou cenu činí spolu s vysokou  funkčností z tohoto produktu dobrou volbu pro elektronické publikování.

602Pro PrintPack 2002

chytré řešení

snadná obsluha

K  recenzi poskytla firma: Software602, www.software602.cz

Cena:  1 048 Kč

§§§§§


Multimédia jako na dlani – Zoner Media Explorer 4.5 Select

Patrik Malina

c02p0474

Na sklonku léta jistě řada z vás bude trávit čas zpracováním  fotografického materiálu z letních cest. Přestože se firma ZONER  Software specializuje na trochu jiný typ softwaru, je v její  nabídce jeden zajímavý "kousek", jenž by vás mohl zajímat. Media  Explorer se v mnohém zlepšil, a proto se na něj blíže podíváme.

Koncepčně  je program navržen jako co možná nejsnáze ovladatelný nástroj  pro základní prohlížení a zpracování obrázků, především z digitálních  fotoaparátů či skenů. Pro pokrytí této funkčnosti pracuje se  dvěma typy uživatelského rozhraní. Jedním z nich je "explorer"  průzkumník, navržený v duchu jmenovce z Windows, jenž dobře poslouží  k rychlému procházení a organizování snímků. Druhou variantou  je "viewer" prohlížeč, jenž je určen k detailní práci s jednotlivými  snímky a obsahuje základní editační funkce.

Prostředí Media  Exploreru jednoznačně vychází ze vzhledu Průzkumníku a pracuje  se třemi okny. Hlavní pole vpravo zobrazuje soubory (jako seznamy  či náhledy), vlevo nahoře je strom s adresářovou strukturou a  vlevo dole pak náhled aktuálního snímku. Tato část se dočkala  některých zajímavých novinek. Autoři přidali funkci automatického  ukládání náhledů v mezipaměti, jež zaručuje, že při opakovaném  prohlížení bude načítání zásadně rychlejší. Velikost tohoto "zásobníku"  lze uživatelsky ovlivnit. Další velmi zajímavou novinkou je správce  zakázek na výrobu fotografií u sítě FotoStar. Přímo z aplikace  máte možnost jednoduše vytvořit objednávku, zaslat potřebné soubory  po internetu na server fotolabu, a pak se jen těšit na fotografie.  Správa zakázek mi na tuzemské poměry připadá nebývale komfortní  a ovládací rozhraní je velmi slušné.

Ne vše mi na druhý a další  pohled přišlo dobře vyřešeno. Jedná se o řadu drobností, jež  však u konkurenčních programů prozatím zaslouženě mají navrch.  Např. velmi hezká funkce pro vytištění katalogu náhledů mi neumožní  zvolit libovolnou velikost "rastru" sestavu např. s 2 x 2 snímky  na stránku prostě nezvolíte, ale najdete zde pouze přednastavené  kombinace. Při stejné funkci si můžete rovněž zvolit, že budou  vytištěny doplňkové informace ke každému snímku, jenže jejich  obsah také nezměníte a vlastní popisek nedoplníte. A to je k  vzteku!

K úpravě jednotlivých snímků slouží Viewer. Najdete  zde základní funkce, jako je ořez obrázku, jeho rotace, převracení,  či změna rozměrů. Další funkce jsou zaměřeny na vyvážení barev,  jas a kontrast, a také některé efekty (dobře použitelné zaostření  a rozostření, víceméně experimentální detekce hran či posterizace).  U všech těchto editačních funkcí a efektů jsou velmi pěkně připravena  okna pro nastavení, včetně okamžitého ilustrativního náhledu.  Pro základní úpravu snímků se mi nabídka zdá postačující. Potěšilo  mne např. otáčení, kde lze zvolit libovolný úhel (i na desetiny  stupně) či velmi slušně fungující zaostřování. Rovněž načítání  souborů do Vieweru probíhá velmi rychle.

Opět se však zmíním  o některých nedotaženostech, jež u srovnatelných konkurenčních  aplikací nenajdete. U změny velikosti obrázku je automatické  převzorkování, ačkoliv je často nechceme. Abychom změnili velikost  v souladu s rozlišením (bez zásahu do samotné obrazové informace),  musíme zvolit konverzi nenapadá mne proč. Při změně barevné hloubky  probíhá totéž program to umí, ale musíte konvertovat, neboť přímo  to nejde. A možnosti tisku mne opravdu zklamaly, protože pokud  se tvůrce programu pro práci s obrázky omezí v tiskovém dialogu  na standardní funkce Windows a ovladače samotné tiskárny, je  něco špatně.

Přes výše uvedené výhrady se jedná o pěkný program,  jehož nabídka funkcí je pro řadu běžných uživatelů dostačující.  Pro základní úpravu sady snímků z dovolené vám aplikace vystačí,  a jste-li náročnější "hračička", zaměříte se jistě na software  ve zcela jiné kategorii.

Ambice programu jsou možná velké. Prozatím  má však co dělat, aby se vyrovnal špičkovým freewarovým či sharewarovým  nástrojům. Punc jedinečnosti má určitě modul na objednávání fotografií.

Zoner Media Explorer

řada podporovaných formátů

rychlost

objednávkový  modul na fotografie

některé funkční nedotaženosti

K recenzi  poskytla firma: ZONER Software, s. r. o., Koželužská 7, 602 00  Brno, www.zoner.cz

§§§§§


Knihy


Registr Windows 2000

Patrik Malina

c02p0448

Registry operačního systému Windows se staly od verze 95 opravdovým mystériem. Pro mnohé uživatele dodnes znamenají předzvěst katastrofy, neb se s nimi setkali pouze v případě poškození či zničení, ale pak je tu ještě menší skupina zájemců, pro něž znamenaly tajemná zákoutí, vhodná k průzkumu a experimentování. Ačkoliv dobrá znalost a přímá práce s registry může přinést mnoho užitku, na poslední knihu, speciálně zaměřenou na toto téma, si vzpomínám právě v souvislosti s Windows 95. Bylo již načase, aby se situace změnila.

Představovaná novinka je vpodstatě ryzí monografií, zaměřenou na práci s registrační databází ve Windows 2000. Na první pohled vás určitě zaujme struktura jednotlivých kapitol, resp. jejich vnitřní členění. Každá je totiž sestavena dle pevné šablony nejdříve narazíte na stručný úvod, jenž vás připraví na zvolenou tematiku, a poté již následuje část nazvaná "Okamžitá řešení", obsahující konkrétní postupy pro řešení typických problémů.

Publikace se zabývá využitím nastavení registrů v celé myslitelné šíři. Začnete pochopitelně opatrně seznámením se zálohováním, tvorbou spouštěcích disket a editory, a poté autoři pokračují přes úpravy grafického rozhraní, sítě TCP/IP a hardware až např. k problematice zabezpečení. Právě síťovému prostředí je věnován poměrně velký prostor. Kapitoly v poslední části knihy se zabývají rozšířením, jež závisí na druhu použitých aplikací, takže se dozvíte o nastavení Internet Information Serveru, Internet Exploreru, SQL Serveru či MS Office. Právě zařazení těchto témat zásadně rozšiřuje potenciál knihy.

Je zřejmé, že kniha je určena velmi pokročilým uživatelům, správcům a opravdu neúnavným experimentátorům. Nenajdete v ní obšírné výklady, ale naopak stručně komentovaná řešení typických situací a problémů, na něž autoři během své bohaté praxe narazili. Také proto, že podobné téma již dlouho nebylo tímto způsobem zpracováno, se jedná o velmi cennou publikaci.

Autor: Nathan Wallace, Anthony Sequeira

Vydavatelství: Mobil Media, Praha, 2002

Počet stran: 344 stran

Doporučená cena: 261 Kč

Windows Script Host 2.0 Dávkové soubory pro Windows

Patrik Malina

Operační systémy Windows se již dlouho snaží přesvědčit správce i uživatele, že zápis skriptů pro usnadnění řady operací zdaleka není jen výsadou platforem typu UNIX. Protože se jedná o disciplínu na pomezí správy systému a programování, jsou publikace z této oblasti buďto více administrátorské, nebo spíše programátorské. Předkládaný titul směřuje spíše do druhé skupiny.

Většina knihy je opravdu zaměřena na prostředky, tedy skriptovací jazyky, jež implementace Windows poskytuje. Základy VBScriptu a JScriptu jsou vyloženy poměrně zevrubně a rozhodně poskytují dobré zázemí pro samostatné experimentování. Škoda je, že řada příkladů v této první části knihy je jaksi "bezzubých", pouze demonstrujících specifické možnosti vykládaných jazyků. Obsah ryze výkladový a praktický mi zde připadá příliš oddělen. Zájemce se zde také seznámí s nezbytným objektovým modelem či např. s postupy při hledání chyb a ladění aplikací. K větším, komplexnějším problémům se tak čtenář prokouše po více než 150 stranách. V poslední třetině již dojde na pokročilá, praktická témata, takže se čtenář seznámí s prací se soubory, komunikací s databází či dokonce tvorbou vlastních komponent.

Zůstává bohužel řada témat, jež jsem v knize postrádal. Prakticky nedotčena je např. oblast správy síťového prostředí a souvisejících služeb, a důkladnější zpracování na téma automatizace zálohování by rovněž nebyla k zahození. Publikace by si vůbec zasloužila rozšířit o sbírku osvědčených a nejčastěji využívaných administrátorských postupů. Určitě v knize najdete řadu nápadů a inspirativních ukázek, ale vše mi připadalo trochu vytržené z většího, nosného celku, jenž nebyl k nalezení. Takže lze publikaci chápat i jako základní učebnici skriptovacích jazyků pro Windows, či jako referenční příručku k programátorským instrumentům. Jako správci asi budete lehce otráveni.

Autor: Peter G. Aitken

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2001

Počet stran: 324 stran

Doporučená cena: 295 Kč

XSLT příručka internetového vývojáře

Patrik Malina

Pokud mne paměť neklame, na problematiku transformace se prozatím v tuzemské odborné literatuře vždy hledělo pouze jako na součást širšího výkladu technologie XML. Samozřejmě, toto téma náleží do stejné rodiny a přišlo na svět právě ruku v ruce s relativně univerzálním strukturováním vlastních dat, avšak právě tato dosti obsáhlá kniha dokazuje, že problematika XSLT si již dávno zasloužila vlastní, důkladné pojednání. Nepletu-li se, jedná se o první takto zamřenou knihu u nás, takže bylo opravdu načase.

Možná máte stále dojem, že předkládaná tematika si nezaslouží víc než několik desítek stran a několik dobře zvolených příkladů. Autor však evidentně není člověkem zbrklých postupů a nejasných výkladů nad ořezanými výpisy kódu, a látku pojal důkladně, řeklo by se od podlahy. Při svědomitém studiu se můžete dozvědět o transformaci dat téměř vše, co se dá posléze v praxi využít. Začnete troškou historie a základních okolností v pozadí, a pak již následují obsáhlými ukázkami nahuštěné kapitoly, v nichž je krok za krokem důkladně zpracován každý aspekt. Na cestě od obecného používání XSLT přes tvorbu šablon a vzorů dorazíte až k rozšířeným transformacím do HTML, XHTML či RTF. Za v dnešní době klíčové a také velmi kvalitní považuji zpracování kapitol o dotazovacím jazyce XPath, neboť se ukazuje, že "tudy vede cesta".

Dalším rozměrem knihy je místy až encyklopedicky důsledné zpracování, což dobře demonstruje např. osmá kapitola s přehledem funkcí XSLT a XPath. Ke konci knihy ještě narazíte na náročná témata, jako je např. nasazení v různých programovacích jazycích pomocí specifických procesorů a rozhraní.

Jak jsem již zmínil, autor tematiku důkladně uchopil a do značné míry prakticky vyčerpal. V knize získáváte dobrou učebnici a slušnou referenční příručku zároveň, a díky přiloženému CD také sadu nástrojů a kolekci souborů s příklady. Tedy neváhejte a začněte!

Autor: Steven Holzner

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 515 stran

Doporučená cena: 690 Kč

§§§§§


Office XP – podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAN ŽĎÁREK

c02p0449

Jako by příruček týkajících se oblíbeného kancelářského balíku nebylo dostatek, vyšla i obsáhlá publikace Office XP od známého autora, zabývajícího se již dlouho touto tematikou. Pro změnu ale probírá hezky pohromadě všechny součásti Office, konkrétně Word, Excel, Access, PowerPoint a Outlook, vše ve verzi XP (2002).

Jedná se o příručku pro začátečníky, ovšem nikoliv úplné, čtenář by měl umět základní ovládání systému. Nejsou probírány mnohé rafinované funkce, avšak autor vybral všechny důležité z těch základních, a navíc u většiny z uvedených je mnoho užitečných tipů pro každodenní práci, např. klávesové zkratky. Bližší popis je zbytečný, obsah odpovídá samostatným publikacím Grady, které zde již byly recenzovány.

Kromě částí věnovaných hlavním programům Office, z nichž nejrozsáhlejší patří Excelu a Wordu, v příručce naleznete úvodní část s popisem činností společných pro celý balík spouštění, popis oken a jejich ovládání, tisk, práce se schránkou aj. Další netypickou kapitolou je zase až poslední, věnovaná pomocným nástrojům Office automatickým opravám, vkládání objektů, spec. znaků, klipartů a WordArtů, tvorba diagramů a rovnic a nakonec i programům MS Graph a Photo Editor.

Publikace Office XP obsahuje nejen dostatek obrázků (to mívají i ostatní knihy této kategorie), ale i konkrétní příklady a celkový přístup k výkladu a důraz kladený na spolupráci mezi součástmi Office hodnotím jako velmi přínosné. Výhodou je také představení pomocných programů a jejich použití v hlavních součástech Office, neboť na ně jen v málokteré knize věnované samostatnému programu zbyde místo a nevzpomínám si, že bych je někde viděl popsané takto pohromadě. V textu jsem našel několik odstavců následovaných stejným textem (tj. duplicitních), to však nesnižuje přínos této publikace.

Autor: Josef Pecinovský

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 432

Doporučená cena: 295 Kč (417 Sk)

Windows XP podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAN ŽĎÁREK

Již od dob operačního systému DOS pravidelně vycházejí hojně prodávané příručky, jež by šlo charakterizovat slovy "poprvé u počítače". Mezi ně se řadí i Windows XP a autor v ní mj. zúročil zkušenosti s psaním učebnic informatiky a výpočetní techniky.

Převážně prakticky zaměřená publikace obsahuje pouze krátký úvod do principů práce počítače a vybraných základních pojmů, následovaný návodem na použití Windows XP. Ten začíná pohledem do (pre)historie Windows a pokračuje již praktickým výkladem např. o použití klávesnice a myši a základním ovládání grafického uživatelského rozhraní (okna, spouštění programů, operace se složkami, základní nastavení systému atd.) Představeno je několik programů dodávaných se systémem (tzv. Příslušenství, Media Player) a vysvětleno je též použití Internet Exploreru a Outlooku.

Text je přehledný a srozumitelný, zjevně se snaží vyrovnat s tím, že dnes po něm obvykle nesáhnou počítačoví nadšenci, jako v oněch pionýrských dobách, ale lidé, sedící u počítače jaksi za trest, resp. z donucení. Důležité principy jsou tedy vysvětleny v úvodu a potom tu a tam opakovány, což snad povede k tomu, že si je čtenář nakonec osvojí. Autor také zavádí termín poklepat, často však používá zaklepat, a tato nejednotnost může začátečníka mást.

Zklamán jsem také obrázky, získanými uložením obrazovky. Popsané jsou sice podrobně, ale obraz sejmutý z větší plochy je většinou nečitelný, jen obrázky menších dialogových oken a ikon jsou čitelné dobře. Čtenář tedy bude nucen číst tuto publikaci u počítače a doufat, že nasnímaná okna se mu otevřou alespoň přibližně jako na obrázku.

Použitelnost publikace pro začátečníky bude individuální, při rozhodování o koupi bude jistě hrát roli dosti svérázný způsob donucení čtenáře k praktickému zkoušení nabytých znalostí při relativně vysoké ceně.

Autor: Pavel Roubal

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 216

Doporučená cena: 197 Kč (278 Sk)

Word 2002 podrobný průvodce pokročilého uživatele

JAN ŽĎÁREK

Pozorný čtenář tohoto časopisu si jistě vzpomene na recenzi téměř stejně pojmenované publikace od stejného autora v PC WORLDu 4/02. Rozdíl v názvu spočívá v záměně začínajícího za pokročilého uživatele. Recenzovaná publikace na ni volně navazuje a má za cíl jednak rozšířit základní postupy o další možnosti a alternativní řešení, jednak ozřejmit některé vysoce užitečné, i když složitější funkce. K četbě postačí naprosté základy práce s Wordem, všechny postupy jsou opět popsány krok za krokem, takže znalost "prvního dílu" není nezbytně nutná.

Text je rozčleněn do jedenácti navzájem nezávislých kapitol s popisem různých funkcí a postupů vztahujících se k tématu dané kapitoly. Zkušenější uživatel si tak může přečíst pouze ty části, které ještě nezná, bez obav, že by mu něco podstatného uniklo.

První kapitola je věnována "práci s dokumenty", kam se schovalo jak otvírání a tisk, tak např. spojování dokumentů a využití jejich vlastností. Další témata zahrnují úpravy (pokročilá práce se schránkou) a formátování dokumentu, formátování stránky (sloupce, grafika), vytváření tabulek a vkládání dalších objektů (rovnice, grafy), vkládání odkazů, zpracování rozsáhlých dokumentů (použití osnovy a generování obsahu a rejstříku) a sdílení díla s více uživateli. Za velmi užitečnou považuji kapitolu o hromadné korespondenci a použití tzv. polí, jimiž Word realizuje všechna automaticky se měnící místa v textu, např. odkazy, obsah atd.

Obálka inzeruje také tvorbu maker, naleznete zde ale jen možnost jejich záznamu pro automatizaci rutinních operací to však plně postačuje a dobře to odpovídá zaměření celého textu.

Domnívám se, že přečtení recenzované publikace čtenáři umožňuje proniknout do pokročilého použití Wordu (nejen 2002) a využít přinejmenším část z mnoha funkcí, jež obsahuje.

Autor: Vladimír Bříza

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 216

Doporučená cena: 199 Kč (280 Sk)

§§§§§


9/2000


Novinky


Microsoft zveřejnil svoji vizi pro Internet nové generace

Michal Chautur

c00p0479

Společnost Microsoft zveřejnila vizi a rámcový plán pro novou generaci svého softwaru a služeb platformu Microsoft .NET. Platforma Microsoft .NET je postavena na mohutném rozvoji využívání počítačů prostřednictvím Internetu a pro komunikaci. Bude poskytovat snazší, individualizovanější a produktivnější práci na Síti využitím kombinací "chytrých" zařízení a webových míst s moderním softwarem prostřednictvím internetových formátů a protokolů.

Tato nová rodina produktů a technologií Microsoft .NET nahrazuje dřívější pracovní název Next Generation Windows Services (NGWS) a obsahuje software pro vývojáře pro tvorbu programů, které uplatňují jak internetové zkušenosti nové generace, tak i fungování nové kategorie "chytrých" internetových přístrojů. Microsoft ohlásil rovněž plány na nové produkty vybudované na platformě .NET nové generace operačního systému Microsoft Windows, servery Windows DNA, Microsoft Office, síť internetových služeb Microsoft Network (MSN) a vývojový systém Visual Studio.

Předseda představenstva společnosti Microsoft Bill Gates, který se v lednu stal rovněž hlavním softwarových architektem, aby se mohl zcela věnovat tomuto úsilí, řekl: "Microsoft a jeho partneři budou pionýry Internetu nové generace díky softwaru, který odstraní současné bariéry mezi ,digitálními ostrovy\ počítači, zařízeními, webovými místy, organizacemi a průmyslovými odvětvími, tak aby všichni mohli plně využít potenciálu Internetu. Vliv Internetu je již v dnešní době impozantní, ale tempo inovace se v následujících pěti letech ještě zrychlí," pokračoval Gates. "Naším cílem je dostat se za dnešní svět samostatných webových míst k Internetu zaměnitelných komponentů, kde zařízení i služby lze skládat do kompaktních funkcí a zážitků tvořených individuálně uživateli."

.NET User Experience

Nová sada technologií pro vytvoření uživatelských zkušeností nové generace obsahuje novou informační architekturu na bázi XML, přirozené uživatelské rozhraní, integrální podporu digitálních médií, technologie pro správu osobních informací a nový systém Dynamic Delivery (dynamické dodávky) pro bezpečnou a bezproblémovou instalaci, aktualizaci, roaming a práci off-line.

.NET Infrastructure and Tools

Implementace nového programovacího modelu na bázi XML pomůže vývojářům tvořit, dodávat, integrovat, provozovat a sdružovat webové služby. Nová verze vývojového systému Visual Studio 7.0 poskytne kompletní vysoce produktivní podporu pro vývoj webových služeb na bázi XML, a to i pro 50 procent vývojářů z celého světa užívajících vývojový systém Visual Basic. Nový nástroj BizTalk Orchestration dramaticky zjednoduší integraci obchodních procesů přes Internet. .NET Infrastructure and Tools vychází z rodiny serverů Windows DNA 2000 doplněné o práci s XML.

.NET Building Block Services

Nová rodina vysoce distribuovaných programovatelných vývojářských služeb, pracujících na samostatných počítačích ve firemních datových centrech a na Internetu. Mezi službami jsou Identity (identita), Notification and Messaging (upozorňování a zprávy), Personalization (individualizace), Schematized Storage (schematizované ukládání), Calendar (kalendář), Directory (adresář), Search (vyhledávání) and Software Delivery (dodávání softwaru). Tyto služby spolu propojují prvky technologie Windows se službami společnosti Microsoft na bázi Internetu, jako jsou Passport, webová služba elektronické pošty MSN Hotmail, MSN Messenger a MSN Communities, a společně tvoří skutečně distribuovanou sadu stavebních bloků, které mohou vývojáři použít ve svých vlastních produktech, ať již programují pro samostatný počítač nebo v rámci Internetu. Různá nasazení těchto služeb mohou navzájem kooperovat a vyměňovat si informace v procesu zvaném federace, který umožňuje organizacím rozhodnout se, zda budou provozovat svoji vlastní infrastrukturu nebo ji zadají externě, aniž by tím jakkoliv omezili možnost ovládání nebo přístupu ke službám přes Internet i off-line (po odpojení).

.NET Device Software

Spektrum softwaru k oživení nového typu inteligentních zařízení připojených k Internetu, jež mohou maximálně využívat platformy .NET a plně se podílet na uživatelských zkušenostech nové generace. Microsoft uvede nové verze Windows, podporující technologie platformy .NET, které udrží a rozšíří roli osobního počítače jako optimálního prostředku k plnému využití Internetu. Tento software umožní každému zařízení komunikaci v XML, podpoří inteligentní interakce s počítačovou sítí a službami .NET, a poslouží jako základ pro zpřístupnění technologií .NET User Experience počítačům jiného typu než PC (kapesní počítače, set-top boxy, mobilní telefony a herní konzoly).


Krátké zprávy

WinRoute získal bezpečnostní certifikát ICSA

Z obav manažerů z průniku do firemní počítačové sítě připojené k Internetu zabudoval Tiny Software do svého programu pro sdílené připojení WinRoute Pro robustní bezpečnostní firewall. Ten získal certifikaci od renomované mezinárodní společnosti ICSA, která potvrdila, že sítě připojené přes WinRoute splňují nejvyšší nároky na počítačovou bezpečnost a ochranu dat a spolehlivě odolávají všem známým typům pokusů o napadení.

ICSA testuje a propůjčuje certifikáty produktům z oblasti bezpečnosti počítačů a počítačových sítí. Svá zařízení zde certifikují vedle Tiny Software všichni důležití výrobci firewallů jako 3Com, Check Point Software, Cisco, IBM nebo Intel. WinRoute prošel všemi testovacími kritérii a náročnými zátěžovými testy bez zakolísání, pouze s drobnou úpravou formátu tzv. logovacího souboru, do kterého se zapisují informace o činnosti firewallu.


Nová 15,1 od iiyamy

Michal Chautur

Novinkou v paletě LCD-produktů značky iiyama je 15,1palcový TFT displej TXA3813MT, který nabízí zvětšenou pracovní plochu o velikosti 230 mm x 307 mm. TXA3813MT se navíc vyznačuje rovnoměrným rozložením jasu a vysokou svítivostí, jež poskytuje intenzivní barevný dojem. Kromě vynikajících vlastností pro kancelářské využití je nový LC-displej vhodný k použití v oblastech zpracování obrazu.

Vhodný i pro video

Doba odezvy (Response-Time) 50 ms umožňuje zobrazení cca 20 snímků za sekundu, a to i u videosnímků s extrémními změnami kontrastu bílé a černé. TXA3813MT dále nabízí Linear Smoothing, díky čemuž lze nastavená rozlišení, jsou menší než fyzikální rozlišení panelu, zobrazit v modu plného snímku. Funkce Auto Setup, která je v OSD, optimalizuje nejen polohu a velikost zobrazeného obrazu, ale přizpůsobí displej i použité grafické kartě PC nebo MAC.

Novinka je založena na digitálním barevném LCD panelu typu TFT Active Matrix, jenž umožňuje horizontální úhel pohledu 120 ? a vertikální 90 ?. Lehký plochý LC-displej, vážící 6,1 kg, lze připojit ke každé běžně prodávané grafické kartě pro PC a k počítačům Apple. TXA3813MT splňuje přísné ergonomické standardy a směrnice TCO 99.

Závěr

Ve specializovaných obchodech je LC-displej k dostání od konce července t. r. Doporučená cena TXA3813MT pro koncového zákazníka je 38 990 Kč bez DPH. iiyama poskytuje na všechny produkty záruku 3 roky a formou bezplatné nepřetržité služby, provádějící výměnu přímo v místě a prostřednictvím vlastního servisního oddělení iiyama, zajišťuje nejvyšší standardy kvality.


Jetson PC – Netradiční easy PC

Michal Chautur

Designově velice netradiční řadu PC představila nedávno firma Fujitsu Siemens Computers. Tato první řada snadno ovladatelných PC se snaží spojovat vysokou kvalitu a hledisko stylového designu se snadným použitím a menší složitostí modelu snadno ovladatelných PC.

Nová řada představuje elegantní stříbrnou hliníkovou kompaktní schránku s diamantově černým vsuvným prostorem vepředu, s periferními komponenty ve stejném provedení a poskytuje jak uživatelům v domácnostech, tak podnikatelským subjektům efektivní a jednoduše rozšiřitelné řešení pro jejich individuální požadavky na osobní počítač v modelu Easy PC.

Netradiční provedení

S cenou od 800 euro stanovuje řada JETSON nový vizuální standard v Easy PC a díky svému inovačnímu designu byl systém již vybrán a je k vidění na Expu 2000 v Hannoveru. Nové PC lze použít jak horizontálně, tak i vertikálně nebo ho lze zavěsit. Bezdrátová rádiová klávesnice s integrovanou dotykovou podložkou pak zvyšuje flexibilní použití a eliminuje nepřehledné připojování kabely, bez kterého se většina ostatních PC neobejde. JETSON také nabízí navíc ke svým kompaktním rozměrům (368 x 268 x 99 mm) výběr diamantově černých 17palcových CRT nebo 15palcových TFT plochých panelových displejů, a jako volitelnou alternativu klávesnici USB office, myš USB a reproduktory ve stejném provedení.

Cílem byla menší složitost

Fujitsu Siemens Computers zrychluje s řadou JETSON směřování k netradičním osobním počítačům. Nové systémy nemají žádné expanzivní sloty, protože všechny tradiční kartové komponenty jako grafika, zvuk a připojení LAN jsou již zahrnuty uvnitř, zatímco všechna rozhraní nepodporující technologii "plug-and-play" jako sériové, paralelní a PS/2 porty jsou nahrazena rozhraním USB. Tento přístup "menší složitosti" umožňuje podstatné snížení nákladů na servis a podporu, zvyšuje stabilitu systému a význačně snižuje celkové náklady na vlastnictví během životnosti počítače.

Integrovaný přístup na síť pomocí vnitřní kapacity 10/100 Mb Fast Ethernet LAN staví JETSON na pozici s širokopásmovým přístupem k Internetu, zatímco systémy také nabízejí prvotřídní stupeň tichého provozu díky hydraulicky tlumenému hard disku a velkému ventilátoru řízenému v závislosti na teplotě. Tyto nové počítače rovněž nabízejí plnou podporu pro pokročilou konfiguraci ACPI a rozhraní řízení spotřeby Power Management Interface, včetně plného výkonu Save-to-RAM, jenž vrací uživatele k bodu, ve kterém pracoval naposledy, během pouhých 15 sekund od zapnutí. V úsporném režimu Save-to-RAM spotřebuje toto easy PC méně než pět wattů elektřiny.

JETSON uspokojuje všechny požadavky kladené na počítače Easy PC. Nový systém nabízí jednoduché zapojení a start počítače, předinstalovaný software, automatickou obnovu předinstalovaného softwaru z obnovovacího CD, jednoduché připojení periferních zařízení prostřednictvím USB, jednoduchou práci v síti s ostatními počítači díky integrovanému síťovému připojení a rychlejší spouštění během přibližně 15 sekund pomocí režimu Save-to-RAM.

Konfigurace

Nová řada bude k dostání v množství konfigurací podle specifických požadavků zákazníků. Systémy JETSON nabízejí jak procesory Intel Celeron, tak Pentium III.

Základním systémem je JETSON BASIC s procesorem Intelu 566 MHz Celeron. Dalším v pořadí je JETSON POWER, který má procesor 733 MHz Intel Pentium III. JETSON BASIC nabízí hlavní paměť 64 MB SD--RAM, hard disk 10 GB Fast IDE a 24rychlostní CD-ROM. JETSON POWER má hlavní paměť 128 MB SD-RAM, hard disk 20 GB a šestirychlostní DVD přehrávač. Oba modely zahrnují 64bitovou grafiku integrovanou v čipové sadě, vnitřní AC97audio, a operační systémy Microsoft Windows 98 SE nebo Microsoft Windows 2000 Professional jsou již předinstalovány.


3D Blaster Vanta – Osvědčená kvalita

Michal Chautur

Další grafickou kartu, založenou na vysoce výkonném a cenami ověnčeném procesoru Riva TNT 2 od společnosti NVIDIA, představila společnost Creative Labs Europe. Nový přírůstek 3D Blaster Riva TNT Vanta, je ideální pro uživatele, kteří mají PC bez rozhraní AGP (Accelerated Graphic Port).

Technické parametry

Tento produkt se hodí pro velké množství aplikací, jež sahají od každodenní práce s PC v kanceláři přes oblast počítačem podporovaného konstruování (CAD) až po sféru her a aplikací pro volný čas. Grafická karta 3D Blaster Riva TNT2 Vanta v sobě spojuje velké množství prvků z oblasti high-end technologií, mezi které patří renderování v 32bitové barevné hloubce, 24/32bitový Z a stencil buffer, zpracování několika textur najednou, velikost textur až 2 048 x 2 048 bodů, mapování nerovností a celoobrazovký antialiasing.

3D Blaster Riva TNT2 Vanta podporuje vysoká rozlišení a obnovovací frekvence díky svým 32 MB vysoce výkonné synchronní paměti a špičkové rychlosti vyplňování 220 milionů bilineárních multitexturovaných pixelů za sekundu.


Nové ScanJety od HP

Michal Chautur

Společnost Hewlett-Packard uvedla na trh dva barevné ploché skenery pro domácnost a domácí kancelář HP ScanJet 3400C a 4300C, a rozšířila svou řadu skenerů pro domácí použití a menší kanceláře (SOHO) o skener HP ScanJet 5370C.

ScanJet 3400C

Oba skenery pro domácnost využívají software HP PrecisionScan LTX s funkcí "Scan to Web" a duální konektivitu (USB a paralelní zapojení). Snadno a rychle dosahují výsledků fotografické kvality s 36bitovou hloubkou barev a rozlišením 600 dpi.

Skenování na HP ScanJet 3400C za 3 500 Kč bez DPH je jednoduché a rychlé. Díky neotřelému designu s průsvitným víkem dodá skener HP ScanJet 3400C každému pracovnímu místu barvu a styl.

Kdokoli dokáže během chvilky skenovat, barevně kopírovat nebo poslat e-mail, protože na ovládacím panelu stačí stisknout pouze jedno tlačítko. Nový software HP PrecisionScan LTX s integrovaným OCR (Optical Character Recognition) programem provede uživatele jednoduchým čtyřfázovým procesem skenování, v jehož průběhu jsou získané obrázky optimalizovány a text převeden na editovatelné elektronické dokumenty.

Software HP PrecisionScan LTX lze rozšířit, takže s rostoucí zkušeností uživatele poskytuje větší kontrolu nad skenováním. HP ScanJet 3400C podporuje Microsoft Windows 95 a Windows 98.

ScanJet 4300C

Odhadovaná cena skeneru HP ScanJet 4300C je 5 000 Kč bez DPH. Skener nabízí domácím kancelářím výkonné funkce a jednoduchou obsluhu: jeho čelní panel obsahuje tlačítka pro skenování a posílání e-mailů, LCD displej je tu pro kontrolu barevného kopírování.

HP ScanJet 4300C je první přístroj své cenové třídy, který umí barevně i černobíle kopírovat přímo ze skeneru do tiskárny, bez zásahu počítače. Ten musí být zapnutý, ale kvůli kopírování není nutné se jej vůbec dotýkat. Pohodlný kontrolní panel skeneru umožňuje uživateli vybrat až 99 černobílých nebo barevných kopií.

Skener ScanJet 4300C podporuje Windows 95, Windows 98 a Windows 2000 Professional.

ScanJet 5370C

Skener HP ScanJet 5370C, jehož prodejní cena je 8 500 Kč bez DPH, lze používat v kombinaci s počítačem PC i Macintosh. Vyniká výjimečnou obrazovou kvalitou s 42bitovou hloubkou barev a optickým rozlišením 1 200 bodů na palec (dpi). Dalšími výhodami jsou vysoký výkon, srozumitelný software pro snadnou obsluhu a aktivní adaptér, který zvyšuje průsvitnost při skenování negativů, diapozitivů a fólií.

HP ScanJet 5370C nabízí profesionální výsledky s 42bitovou hloubkou barev a optickým rozlišením 1 200 dpi, čímž dosahuje dvakrát vyššího výkonu než běžné skenery s optickým rozlišením 600 dpi. Software HP PrecisionScan Pro 2.5 s integrovanou funkcí Optical Character Recognition (OCR) optimalizuje získané obrázky a zaručuje vysokou kvalitu a přesný převod textu u obchodních dokumentů. Software HP PrecisionScan Pro poskytuje možnost řízení skenování, je snadno ovladatelný pro nové uživatele a dostatečně flexibilní pro odborníky.

Na předním panelu skeneru HP ScanJet 5370C jsou čtyři tlačítka, která usnadňují skenování, barevné kopírování a odesílání elektronické pošty a faxů. Díky dvojí možnosti připojení k počítačům PC (USB a paralelní) a USB připojení k počítačům Macintosh je nastavení snadné a flexibilní. ScanJet 5370C je kompatibilní s Microsoft Windows 95, Windows 98, Windows NT 4.0, Windows 2000 Professional a MacOS 8.5 a vyšší.

Scan to Web

Součástí programového vybavení HP PrecisionScan LTX pro skenery ScanJet 3400C a 4300C je funkce "Scan to Web". Ta umožňuje přímo určit internetovou stránku, na níž mají být naskenované obrázky sdíleny. To vše prostřednictvím třífázového procesu, zatímco jiná řešení uploadingu obrázků vyžadují alespoň 8 kroků. "Scan to Web" od HP je technologie, která automaticky spouští internetový prohlížeč, provádí spojení pro výběr internetových stránek a skenuje obrázky se správným rozlišením, konfigurací a formátem. Tato technologie automatizuje celý proces, takže nabízí uživateli nejjednodušší a nejrychlejší způsob sdílení obrázků.


Acer TravelMate 520 – Plnohodnotná náhrada stolního PC?

Michal Chautur

Myslíte si, že může být notebook plnohodnotnou náhradou stolního počítače? Pokud o tom nejste právě přesvědčeni, pak vězte, že u společnosti Acer rozhodně ano. Právě s tímto podtitulem totiž firma Acer Computer uvedla novou modelovou řadu mobilních počítačů TravelMate 520 na český trh.

Nový Acer TravelMate 520 je kompaktní notebook s vysokým výkonem a modulární stavbou. Může se tak stát zajímavým řešením pro malé, střední i velké organizace, tj. pro všechny, kteří potřebují spolehlivý, výkonný a plně vybavený multimediální notebook s dlouhou dobou provozu na baterie a bezproblémovou připojitelností.

All-in-one

TravelMate 520 je vybaven nejmodernější mobilní technologií, "zabalenou" v modulárním all-in-one designu, Vestavěná síťová karta 10/100 Mb/s a integrovaný 56Kb/s modem umožní mobilnímu uživateli připojení na Internetu i do firemní sítě v kanceláři i na cestách.

TravelMate 520 je vybaven nejnovějšími procesory Intel Mobile Pentium III s technologií Intel SpeedStep, s taktovací frekvencí až 700 MHz a s integrovanou 256KB L2 cache. V základním provedení je operační paměť o velikosti 64 MB (PC-100 SDRAM) rozšiřitelná až na 512 MB. TravelMate 520 je vybaven snadno vyměnitelnými pevnými disky 6 GB, 10 GB, nebo 12 GB s Disk Anti-Shock Protection System (DASP). Budoucí uživatelé jistě ocení modulární snadno vyměnitelné řešení CD-ROM (24rychlostní) nebo DVD-ROM (6x) a floppy disku 3,5".

Plně multimediální

Notebooky řady TravelMate 520 jsou vybaveny 14,1" TFT aktivními barevnými displeji s rozlišením XGA (1 024 x 768). 2x AGP grafický akcelerátor s 8 MB videopaměti (SD-RAM), 3D akcelerátor, MPEG-2 akcelerátor pro přehrávání DVD a podpora DualView umožňují uživatelům využití i nejnáročnějších grafických aplikací. Zvuková karta je u řady TravelMate 520 integrována na čipsetu. Výsledkem je digitální zvuk ze dvou vestavěných reproduktorů.

TravelMate 520 obsahuje samozřejmě všechny vstupní a výstupní porty, včetně infra-red portu, USB a dvou 32bitových CardBus PC-Card slotů Type II pro flexibilní využití mobilního PC. Klávesnice obsahuje 4 programovatelné klávesy pro najfrekventovanější aplikace, např. Web prohlížeč, e-mailové aplikace atd., které jsou spustitelné pouhým stisknutím tlačítka. Volitelný Acer EasyPort eliminuje problémy s kabely. Acer dále nabízí volitelný USB PC camera kit, jenž umožní zúčastnit se videokonferencí nebo zasílat video e-maily.

Alternativa stolního PC

Pro pohodu na cestách je šasi vyrobeno z osvědčené PC-ABS hmoty. TravelMate 520 je vybaven technologií Acer Heuristic Power Management, díky které je možné na jednu li-ion baterii pracovat až čtyři hodiny.

Nové notebooky jsou navrženy jako mobilní alternativa stolního PC. Proto podporují standardní rozhraní DMI (Desktop Management Interfaces), díky kterému může být notebook vzdáleně restartován nebo řízen prostřednictvím lokální sítě. TravelMate 520 je dodáván s předinstalovanými Microsoft Windows 98. TravelMate 520 podporuje Microsoft NT 4.0 a Microsoft Windows 2000.

Závěr

Společnost Acer Computer poskytuje v České republice na notebooky řady TravelMate 520 tříletou záruku. Prvním modelem řady, dodávaným na český a slovenský trh, bude TravelMate 522TXV, vybavený procesorem Intel Mobile Pentium III 600 MHz, 64 MB RAM, 12GB HDD, interním DVD a 14,1" aktivním XGA displejem. Doporučená koncová cena modelu Acer TravelMate522TXV bude 99 990 Kč.


ZIP 250 USB – S vyšší přenosovou rychlostí

Michal Chautur

Mechaniky Iomega Zip mají v našich luzích a hájích své příznivce. Svoji pozici posílila v loňském roce společnost IoMega uvedením nových mechanik Zip 250 USB, které zvýšenou kapacitou vyšly vstříc nárokům současnosti. Novinkou v sortimentu je adaptér pro tato zařízení, která lze poté připojit k portu FireWire, jenž si získává stále větší oblibu mezi uživateli IoMega ZIP 250MB USB FireWire adaptér. Díky němu lze dosáhnout při čtení a zápisu přenosové rychlosti až 2,3 MB/s, což je více než dvojnásobná rychlost ve srovnání s připojením na port USB. Produkt je plně kompatibilní se standardem plug and play a při připojování mechaniky není třeba restartovat počítač. Napájení je zajištěno prostřednictvím FireWire portu, takže použití není komplikováno zapojováním síťového zdroje. Adaptér dodává na český trh distributor společnosti IoMega, firma Actebis.


Pálíme rychleji – Nové CD-RW mechaniky od HP

Michal Chautur

A zase budeme moci pálit rychleji, spolehlivěji a levněji. Jak to? Společnost Hewlett-Packard totiž představila novou řadu rychlých a cenově poměrně dostupných mechanik s možností přepisu, určenou jak pro domácí, tak profesionální uživatele osobních počítačů. Zástupci nové řady, která má být na trhu od 1. září, budou vysokorychlostní mechaniky s kompletní technologií MP3.

Hudební technologie

Všechny CD-RW mechaniky společnosti HP jsou nyní vybaveny programem MusicMatch Jukebox, což jistě potěší zájemce o hudbu ve formátu MP3. Tento software zákazníkům umožňuje uspořádat hudební nahrávky a vypálit je na CD-ROM ve formátu, ve kterém si je mohou přehrávat v běžném CD přehrávači, ať už v autě, doma nebo v práci. Software rovněž zajišťuje připojení k živému rádiovému vysílání na Internetu.

Nové špičkové interní mechaniky 9510i (IDE) a 9600si (SCSI) i úhledné externí mechaniky 8230e (USB) a 9600se (SCSI) od společnosti HP jsou dodávány s působivým softwarovým balíkem ACID od firmy Sonic Foundry. Tento software poskytuje možnost skládat vlastní hudbu pomocí více než 600 samplů z různých hudebních stylů. Mechanika střední třídy 9350i (IDE), mechaniky nejvyšší třídy a externí mechaniky jsou dodávány se softwarem Broderbund Multimedia Organiser. Tento program je ideálním řešením pro ukládání digitálních obrazů a tvorbu fotoalb na CD. Pro dosažení profesionálního vzhledu CD fotoalba lze pomocí popisovače CD vyrobit štítky a přebaly.

Maximální výkon

Vrcholem nové řady jsou mechaniky 9510i, 9600si a 9600se, které dosahují nejvyššího výkonu rychlost zápisu 12x, rychlost přepisu 8x a rychlost čtení 32x. Tato nová generace vysokorychlostních mechanik zapíše 650 MB dat nebo 74 minut hudby za 7 minut a stejný objem přepíše za méně než 10 minut. Společnost HP vyvinula rovněž funkci rychlého formátování, která uživateli umožňuje zformátovat disky CD-RW za několik minut. Kvůli dalšímu usnadnění tvorby vlastních CD jsou nyní všechny vypalovačky od společnosti HP vybaveny novým softwarem pro tvorbu CD HP MyCD od firmy VERITAS jenž umožňuje zapisovat na CD pouhým kliknutím myší. Funkci drag-and-drop ("vezmi a přesuň") zpřístupňuje program Adaptec Direct CD. Jednoduchý zálohovací software od společnosti HP pomáhá chránit data a obrazové a zvukové soubory stažené z Internetu nebo z periferních zařízení jako ze skeneru, digitální kamery či fotoaparátu.


Opět tišší disky – Technologie hydrodynamických ložisek

Michal Chautur

Další ze svých technických novinek představila divize pevných disků společnosti Quantum. Jde o Fireball Plus AS, první pevný disk, jehož magnetická plotna o kapacitě 20 GB rotuje rychlostí 7 200 ot./min. a je poprvé namísto klasických kuličkových osazen hydrodynamickými ložisky, která využívají vynikajících kluzných vlastností viskózního oleje a vzduchu. Ke konci roku 2001 by těmito ložisky měla být osazována více než polovina všech disků pro kancelářské počítače.

Výrazně tišší i výkonnější

Disk Fireball Plus AS je určen pro nejnáročnější systémy používané například pro finanční modelování, multimediální aplikace, projektování pomocí CAD/CAM, graficky náročnou počítačovou sazbu či pro obsluhu webových stránek s elektronickým obchodem, hrami a soubory MP3. Díky zdokonalenému algoritmu obsluhy 2MB vyrovnávací paměti, přístupové době 8 ms a novému rozhraní Ultra ATA/100, které Quantum vyvinula společně s firmou Intel, vykazuje Fireball Plus AS podle testu WinBench o 15 % vyšší výkon než jeho předchůdce Fireball Plus LM.

Quantum standardně vybavuje disky Fireball Plus AS svými technologiemi pro ochranu proti otřesům SPS II, ochranu dat DPS a tichý chod QDT. Disk se kromě zvýšeného výkonu může pochlubit i zdokonalenými akustickými parametry. V nečinném režimu generuje 30 dB, při čtení a zápisu představuje hlukový výkon jen 34 dB. Modely osazené hydrodynamickými ložisky, kde při chodu disku nedochází ke tření kovových částí, mají tyto parametry ještě o 2 dB lepší, tj. 28 a 32 dB.

Závěr

Disky řady Fireball Plus AS se budou vyrábět v kapacitě 10,2 GB, 20,5 GB, 30 GB, 40 GB a 60 GB. Varianta s hydrodynamickými ložisky bude k dispozici pouze pro modely s kapacitou od 10 do 40 GB. První dodávky disků se uskuteční v září. Doporučená maloobchodní cena modelu o kapacitě 60 GB činí 299 USD, přičemž reálná cena na českém trhu bude zřejmě jako obvykle výrazně nižší.


Technologie NUMAflex – Určená pro supervýkony

Michal Chautur

Na trhu se velmi brzy objeví nové řady serverů SGI Origin 3000 a grafických pracovních stanic SGI Onyx 3000, které obsahují novinku v podobě převratné modulární architektury NUMAflex. Servery SGI Origin 3000 a grafické stanice SGI Onyx 3000 využívají unikátní technologie NUMAflex, díky níž se technikou skládání "stavebních kamenů" dá postavit jak malý, tak rozsáhlý výpočetní systém. Tento způsob dovolí vybudovat pro zákazníka optimální konfiguraci s možným plynulým rozšiřováním, včetně zakomponování budoucích technologií. Doposud byli zákazníci nuceni nakupovat nákladné systémy typu "vše v jednom", které jsou v řadě parametrů předimenzované. Tyto systémy v některých vlastnostech brzy zastarávají a je nezbytná jejich modernizace, což představuje těžkopádný a nákladný proces.

Architektura NUMAflex

Podstatou architektury NUMAflex je skutečnost, že každý stavební díl počítačového systému je konstruován jako výměnný modul, který komunikuje s ostatními moduly prostřednictvím patentované rychlé sběrnice. Z modulů lze postavit systém, jehož parametry se přesně shodují s požadavkem zákazníka, resp. aplikace. Stejné moduly, podle počtu a konfigurace, pak mohou rozšiřovat schopnosti počítače v souladu s rostoucími potřebami uživatele. Systém sestává z modulů C (modul CPU), P (PCI sběrnice), D (modul diskové paměti), R (sběrnice systém/paměť), I (základní I/O modul), X (modul rozšíření XIO) a G (modul grafiky InfiniteReality). Pro speciální konfigurace přibudou další moduly, např. širokopásmový data streaming nebo nastupující technologie PCI-X a Infiniband. Počítače lze řadit do clusterů nebo sestavit systém se sdílenou pamětí zcela podle požadavků zákazníka.

SGI Origin 3000 a SGI Onyx 3000

Servery řady SGI Origin 3000 umožňují tzv. "capability computing", tzn., že jsou schopny analyzovat a řešit problémy dříve neřešitelné. V řadě existujících projektů a aplikací nabízejí větší přesnost, rychleji získané výsledky a znamenají průlom v poměru cena/výkon. Jediný systém může obsahovat 2 až 512 procesorů, vnitřní paměť do 1 terabytu a petabyty diskové paměti, při zapojení do clusteru pak řádově tisíce procesorů a terabyty paměti. Jediný systém může obsahovat 2 až 512 procesorů, vnitřní paměť do 1 terabytu a petabyty paměti diskové, při zapojení do clusteru pak řádově tisíce procesorů a terabyty paměti. SGI Origin 3000 sestává ze třech základních typů SGI Origin 3200, SGI Origin 3400, SGI Origin 3800.

Systémy pro vizualizaci řada SGI Onyx 3000 znamenají pro uživatele kombinaci grafických schopností a výpočetní robustnosti. Tato kombinace umožní grafické zpracování velkých objemů komplexních dat (např. mapování oblastí mozku), vysokou interaktivitu a realitu (např. letecké simulátory), disponovat vysokou kvalitou obrazu pro speciální efekty (např. vysílání obrazu) a umožní pracovat s velkou přesností a výkonem, které si žádá např. modelování v automobilovém průmyslu.

SGI IRIX

Obě řady pracují pod 64bitovým unixovým operačním systémem SGI IRIX, určeným pro nejnáročnější aplikace. SGI IRIX je nasazován pro svoje vynikající vlastnosti při náročných přenosech dat, aplikacích běžících v reálném čase, nebo aplikacích typu media streaming. Technické aplikace, provozované dosud na serverech řady SGI 2000 nebo stanicích Onyx2, běží nyní na systémech SGI 3000 s nejméně dvojnásobným výkonem, bez nutnosti jejich rekompilace.

§§§§§


Teched 2000 Europe

Vladimír Drda

c00p0480

Microsoft a jeho vize It\s time to Build the Business InternetEvropský TechEd 2000 se opět usídlil v nizozemského Amsterodamu. V tamním RAI (výstavní a konferenční centrum), které je skutečně schopné pojmout 7 500 účastníků, se od 4. 7. do 7. 7. 2000 konala tato největší evropské konference pro vývojáře. Účastníci během této doby měli možnost navštívit více než 250 přednášek a zhlédnout expozice partnerských firem, nabízejících svoje řešení založené na technologiích od Microsoftu.

Monumentální keynote (úvodní a závěrečná přednáška) se konala v jedné jediné výstavní hale, kde bylo dost místa pro všech 7 500 účastníků. Aby byl přednášející dobře viděn z libovolného místa v sále, vše bylo přenášeno na devět ohromných projekčních stěn. K zajištění komunikace byla všem účastníkům k dispozici internetová komunikační síť, sestávající z 650 počítačů Compaq iPaq vybavených LCD obrazovkami

Letošní evropský TechEd, ostatně jako vždy, s několikatýdenní prodlevou následuje TechEd americký tedy žádného bombastického ohlášení novinek jako v případě Windows 2000 na Techedu v USA se nedočkáme, Microsoft si však také dal záležet, aby celá akce vytvářela dojem jedinečnosti a velkoleposti. Jako na žádné šou, ani zde nechybělo pozitivně působící hudební intro, tvořené vystoupením populárního zpěváka Bryana Adamse, konajícím se v amsterdamské Areně.

Letošní TechEd byl také spojen a zahájen prezentací aktivit UNHCR (United Nations High Commission for Refugees), konkrétně s problémy kosovských uprchlíků. Hlavní komisařka UNHCR paní Sadako Ogata představila společný projekt UN a Microsoftu, jehož výsledkem je mobilní zařízení Refugee Field Kit 2000 umožňující registraci uprchlíků, rychlé vyhledávání členů rozptýlených rodin, sledováni migrace uprchlíků, ale i rychlé vydávání nových osobních dokladů.

Teď už ale pojďme k nové technologii, kterou nám Microsoft a jeho příznivci přichystali. Po úvodním proslovu paní Ogata vystoupil Dave Reed (hlavní manažer Application server technology group), který propagoval Windows 2000. Dave neopomněl zopakovat výsledky testů na klientských stanicích provedené ZD Labs. Testy se skládaly z předem připravených situací, směřujících ke kolizi systému systém Windows 95 běžel pouze 2 dny, Windows NT4 týden, zatímco Windows 2000 pracoval tři měsíce. To jsou sice působivá čísla, ale bez dalšího kontextu by i tak zůstala v prachu konvenčního náhledu na počítače, systémy a jejich roli v komputerizovaném zpracování procesů kolem nás a nevyhnutelně i s tím spojeného internetu. Dave zdůraznil, že Windows 2000 jsou srdcem strategie Microsoft DNA (Distributed interNet Architecture) 2000, vystavěné na následujících produktech Exchange Server 2000, SQL Server 2000, BizTalk Server 2000, Commerce Server 2000, Host Integration Server 2000, Internet Security and Acceleration Server 2000. Veškeré tyto produkty budou ve finální podobě dostupné koncem tohoto roku. Pod těmito tajemnem zahalenými obchodními značkami se neskrývá nic jiného, než nástroje serverové a střední vrstvy s návazností na vrstvu klientskou. Jde o komponentově orientovaný objektový model, konkurenční k řešením CORBA a Enterprise JavaBeans. Slovo komponenta je užito záměrně, aby byl zdůrazněn nový náhled na objekty, které jsou základem uvedené achitektury, ale je nutné je brát ze zcela nového pohledu. DNA a vše co k ní patří, je reakce na neuvěřitelně dynamický vývoj Internetu a potřeby vytvářet v krátké době komplikované aplikace nejen elektronického obchodování (jemuž se mimochodem doposud nedaří podle počátečních proroctví), ale zpřístupňující co nejtenčím klientským rozhraním komplikované procesy a činnosti tím, že využijí střední vrstvy obsahující tzv. business-logic. Dobře napsaná střední vrstva v rámci architektury COM+ dává majiteli znovupoužitelný (reusable) kód, interoperabilní s ostatními architekturami jako je např. CORBA a E-Jbeans. Obálkou technologie a souvisejících produktů je koncepce Microsoft .NET (čti dot net), koncentrující se na klienty vybavené podporou XML a XSL v koncové části řetězu PC browsery a jiné interpretery zejm. v přenosných a kapesních zařízeních (např. Pocket PC). Iniciativu Microsoftu právě v tomto směru se ve svém závěrečném hlavním projevu (closing key note) snažil rozvinout Michael Risse (generální manažer Windows DNA a Web services), který také rozkryl mlhu, vznášející se nad novou verzí MS Visual Studia. Firmy začínají mít o zveřejněnou technologii zájem, i když zpočátku ne tak dramatický, jak by si Microsoft představoval. Vše ukáže čas.

V první den TechEdu, byla také Microsoftem na MSDN Online otevřena nová sekce MSDN Online Component Resources (http://msdn.microsoft.com/componentresources/), tvořící vstupní bránu do světa COM komponent. Nick Illidge (manažer pro vývoj business aplikací Windows DNA pro Microsoft EMEA (Evropa, Middle East, Africa) při této příležitosti řekl, že jejich cílem je zvýšení produktivity platformy Windows DNA ve spolupráci s našimi partnery těch je nyní přes 30. Klíčovým partnerem byla společnost ComponentSource, s jejíž Repository Integration Kitem a propojením na jejich web jsou komponety uspořádány do přehledného katalogu, kde si je také můžete on-line objednat, resp. vyzkoušet demoverzi.

Samozřejmou součástí každé konference jsou různé doprovodné akce a speciální nabídky od zúčastněných partnerů a sponzorů. I v této oblasti měl evropský TechEd co nabídnout. Pro odreagování po náročných přednáškách byla k dispozici Game Area, kde se doslova "pařily" hry všeho druhu. Naopak pro usedlejší návštěvníky bylo připraveno příjemné posezení v Cyber Cafe, kde si při pití dobré kávy mohli brouzdat Internetem, nebo si zajít koupit suvenýr do vedlejšího stánku. Ti, kteří měli stále dost síly a "hlad" po informacích, neodolali Book shopu, kde se za speciální výstavní cenu daly koupit kvalitní knihy od nakladatelství Microsoft Press. Dalším lákadlem bylo získání titulu MCP s firmou Prometric zase za speciální cenu a při patřičných znalostech mohl být váš. S tímto titulem se potom každý mohl zúčastnit netradiční MCP párty. Zajímavá také byla nabídka firmy Proxim, která ve své Wirefree area zdarma na vyzkoušení poskytovala mobilní soupravu pro bezdrátového spojení.

Tak to byl ve zkratce letošní evropský TechEd. Na další, který se bude konat ve španělské Barceloně, si musíme zase rok počkat.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0483

Register SR na Internete

Ministerstvo spravodlivosti SR a spoločnosti Microsoft, Compaq a Wedia podpísali Zmluvu o realizácii projektu Obchodný register na Internete. Údaje z databázy Obchodného registra sprístupnené na Internete sa budú poskytovať zadarmo, pričom používatelia si mÖžu vyhíadávať subjekty podía obchodného mena, údaja IČO, sídla, spisovej značky, právnej formy alebo súdu. Aplikácie sú v slovenskom a anglickom jazyku. Obchodný register na Internete uíahčuje občanom prístup k informáciám, umožňuje rýchle overenie si údajov a faktov a zefektívňuje aj prácu samotného registra.-man

§§§§§


Bude Britům policie kontrolovat e-maily?

Petra Musílková

c00p0484

Přes Internet se dá podnikat ledacos a je faktem, že všechny činnosti bohužel nejsou vždycky úplně "kalé". Trestná činnost prostřednictvím Internetu se stává novým nebezpečím, které by mělo být podchyceno v zákonech a proti němuž by nás měla policie chránit. Návrh mezinárodní úmluvy zaměřené proti "internetové kriminalitě" už se objevil na stole Rady Evropy. Kromě zákazu dětské pornografie (jak jejího šíření, tak vlastnění materiálů získaných přes Internet) obsahuje návrh i postihy pro hackery.

Všichni internetoví podvodníci a koumáci, kteří ilegálně zachycují data nebo se nabourávájí do počítačových systémů, budou na základě úmluvy stíháni (měla by začít platit koncem roku 2001). Policie zůstává za profesionálními internetovými zločinci pozadu a podle britské vlády by jí k rozkrývání kriminality pomohlo, kdyby měla přístup do soukromé e-mailové korespondence. Zákon, který britská vláda přes odpor opozice nakonec schválila, by měl policii a bezpečnostním službám umožnit zachytit a monitorovat veškerou elektronickou komunikaci.

Uživatelům používajícím šifrovací techniky budou hrozit až dva roky za mřížemi, pokud odmítnou předat vyšetřovacím úřadům soukromé šifrovací klíče, kterými komunikují, nebo jim dát přímo text zprávy. Každé sledování bude muset být samozřejmě oprávněné a schválené, aby nebylo osobní soukromí porušováno jen tak pro nic za nic. Policie bude muset postupovat opatrně, aby důvěrná data, která získá, neunikla na veřejnost, jinak by mohla být žalována pro porušování soukromí. Pokud komunikační zákon schválený vládou projde i stezkou odvahy vedoucí přes britský parlament, budou moci policisté rozhodit své pátrací sítě i ve vodách Internetu. I když by se jejich pravomoci významně rozšířily, myslím, že velké a zkušené ryby se jim budou chytat stále velmi těžko, ty si vždycky najdou skulinku, kudy proplout i dokonalou sítí. Obávám se, že nepříliš zkušení policisté, kteří se teprve budou učit zacházet s podběrákem, na ně ještě dlouho nebudou stačit.


Lískulka pro děti

Petra Musílková

Český trh multimédií pro děti v nedávné době obohatil nový multimediální titul "Lískulka, ty + počítač". Tento titul obsahuje první textový editor pro děti. Editor je koncipován tak, aby i naše nejmenší ratolesti mohly napsat svůj první dopis, svoji první povídku. Ke snadné orientaci slouží i zvuková nápověda, jež mluveným slovem děti upozorní na obsah funkce, kterou chtějí použít. Lískulka obsahuje již hotové šablony dětských dopisů, pozdravů a diplomů, dále osmdesát již připravených obrázků, které umožní vytvářený text oživit.

Kromě textového editoru pro děti multimediální CD-ROM Lískulka obsahuje tajný deník s kalendářem v počítačové podobě, kinoautomat z televizních večerníčků, spoustu obrázkových příběhů pro malé spisovatele, hry a hudební hříčky, a nechybí ani písničky z Lískulčiny lískotéky. Dále při koupi obdržíte tištěný Tajný deník, 64stránkový sešit vázaný ve spirále. Ten je vhodným pomocníkem pro děti i rodiče formou hry a zábavným způsobem vede děti k zodpovědnosti za plánování času a k vedení základních údajů a zvyklostí. Zajímavé je, že součástí CD-ROMu Lískulka je i instalace 602Pro PC SUITE 2000, kterou využívá Lískulčin textový editor.

Titul navazuje na knížky Ireny Gálové o Lískulce holčičce z lískového oříšku, podle kterých vznikl seriál oblíbených televizních večerníčků, dvě audia CD/MC a interaktivní diář Vlasty Baránkové nazvaný Tajný deník. CD-ROM využívá materiál z těchto médií a rozšiřuje jej o zábavné interaktivní zpracování a o zcela nové aplikace určené pro první krůčky dětí v práci s počítačem, zejména o první český dětský textový editor a Tajný deník s kalendářem v počítačové podobě. Další informace můžete nalézt na adrese www.liskulka.cz. Cena titulu je při objednání na dobírku přes Web stanovena na 650 Kč včetně DPH.


Má Napster namále?

Petra Musílková

Ve Spojených státech rostou slavné soudní kauzy doslova jako u nás houby po dešti. Další z nich se týká, možná i vámi oblíbeného, Napsteru a vsadím se, že během jejího projednávání bude žalované straně držet palce pěkných pár milionů lidí z celého světa. Všichni, kdo si právě díky Napsteru bezplatně vyměňují prostřednictvím Internetu neautorizované hudební nahrávky, mu budou určitě fandit, aby jednou provždy ukázal zkostnatělým hudebním nakladatelstvím, že jejich éra se už chýlí ke konci. Co na to autoři, nakladatelé a jejich právníci? Hudební průmysl chce přežít, a tak vyhlásil Napsteru válku.

Napster vs. hudební průmysl

Sdružení amerického hudebního průmyslu zažalovalo Napster za porušování autorských práv v prosinci minulého roku a své ztráty vyčíslilo na 300 milionů dolarů. Letos v létě se celé věc dala řádně do pohybu a 26. července vydala federální soudkyně Marlyn Hall Patel v San Francisku předběžné rozhodnutí, jež má Napsteru znemožnit kopírování materiálů chráněných autorským právem. Služby, které Napster nabízí, jsou velmi pokrokové a pro uživatele neuvěřitelně výhodné, ale dostávají se do křížku se stávajícími autorskými zákony upravujícími i šíření hudebních děl. Navíc nepochybně připravují vydavatele o zisky, takže není divu, že proti němu vytáhli do boje. O všem se bude rozhodovat až koncem roku, ale do té doby chce soudkyně pirátské kopírování svým předběžným rozhodnutím zastavit. Jak to nakonec dopadne je zatím jen ve hvězdách, ale pro případ, že by ze soudní síně odešel jako vítěz Napster, museli hudební vydavatelé složit záruku 5 miliard dolarů, z níž by měl potom Napster dostat náhradu. Z hlediska ochrany autorských práv v internetové síti jde o velmi zásadní případ a experti v něm vidí Napster spíše jako outsidera. Na koho si vsadíte vy?

Ilegálně zadarmo, nebo legálně za peníze?

Nedávno provedený průzkum odhalil, že 60 % uživatelů Napsteru by s ním šlo klidně i do ilegality a ve využívání podobných služeb by jim prý nějaký zákaz nezabránil. Že by z nich všech měli být najednou zločinci? Chtělo by to, aby někdo začal provozovat službu, která by svou nabídkou a dostupností uspokojila jak milovníky hudby, tak i autory, jimž by poskytovala odměny za rozšiřování jejich děl. Jestli jste zatím o ničem takové neslyšeli, tak vězte, že řešení už jsou možná na obzoru. Jeden z předních distributorů digitálních hudebních nahrávek EMusic.com chce umožnit svým zákazníkům neomezené stahování skladeb za měsíční paušál (zhruba od 10 do 20 dolarů), a takto získané prostředky by pak rozdělil mezi nahrávací společnosti poskytující nahrávky do on-line katalogu EMusic.com. Na principu podobném Napsteru se snaží svůj e-biz program postavit společnost Lightshare. Pokud se jí to podaří, zavede v blízké době službu umožňující prodávat uživatelům digitální zboží po síti bez zprostředkovávání centrálním serverem. Z počítače prodávajícího si tak bude moci kupující "downloudnout" požadované zboží přímo do svého (mělo by jít hlavně o software a hudební soubory).

Stále však není jisté, že lidé začnou dobrovolně a spořádaně za zboží volně dostupné na síti platit. Mnozí určitě raději zůstanou "v ilegalitě".

§§§§§


Pozvánka na akci: ONEDOTZERO

Petr Novák

c00p0485

15.-16. září 2000, divadlo Archa

OneDotZero v Praze je vystoupení britské skupiny, která vytváří umění za pomoci digitálních technologií, především digitálního filmu. Vystoupení je organizováno Terminal Foundation, agenturou Profil Media, která je rovněž spolupořadatelem festivalu ENTER multimediale, jehož byl PC WORLD mediálním partnerem, a divadlo Archa. Terminal Foundation a Profil Media přivážejí od roku 1998 do České republiky pravidelně umělce pracující s novými médii, kteří vystupují v přehlídce nazvané "Umělci v nových médiích". Mezi jinými přivezli i obrovského robota Exoskeleton, jehož ovládal australský umělec Stelarc a tančil s ním na Památníku Vítkov.

Vystoupení OneDotZero je vlastně dvoudenním festivalem digitálního filmu, jehož přesný program uvádíme následovně. Součástí je i promítání dvou celovečerních filmů, vždy od 20.00 v Divadle Archa 15. a 16. 9, a panelová diskuse na téma Digitální média a jejich vývoj a užití, která se uskuteční 15. 9. v 18.00. Všechny akce jsou přístupné veřejnosti a odehrávají se ve velkém sále Divadla Archa.

Lístek na celý dvoudenní festival stojí 150 Kč, pro studenty potom 100 Kč. Odpolední promítání začínají ve 14.00 a budou zahrnovat i to nejlepší z britské reklamy v letech 1999 a 2000, anebo přehlídku nejmodernějších grafických efektů a stylů. Lístky na odpolední představení stojí 50 Kč, pro studenty 30 Kč a na večerní promítání celovečerních filmů jsou za 70 a 50 Kč. Předprodej byl zahájen 15. srpna 2000 v Divadle Archa.


Krátké zprávy

WinRoute Pro levněji

Společnost Tiny Software se rozhodla cenově zvýhodnit svůj programový balík pro sdílené připojení sítě k Internetu WinRoute Pro. Nižší cenu má verze pro 5 uživatelů, jež nyní stojí 5 800 Kč oproti původním 6 400 Kč, a rovněž verze určená pro 10 uživatelů, kterou mohou koncoví zákazníci získat o 15 procent levněji za 10 800 korun. Nové ceny platí od 21. července 2000. Ceny verzí pro více uživatelů zůstávají beze změny.-PN

Oracle Portal

Společnost Oracle, ohlásila aplikaci Oracle Portal pro efektivní správu a provoz e-business portálů pro poskytování informací a softwarových služeb šitých na míru jednotlivým uživatelům. Aplikace Oracle Portal nabízí společnostem zapojeným v elektronickém obchodování jednoduchý rámec, který je schopen řídit a organizovat stovky nejrůznějších softwarových služeb jako integrované portlety. Aplikace Oracle Portal zbavuje firmy zabývající se elektronickým obchodováním nutnosti vytvářet celou řadu internetových stránek pro různé publikum (pro zaměstnance, obchodní partnery, dodavatele) a uživatelé již nemusejí nahlížet na celou řadu míst, jen aby získali potřebné informace a odeslali požadavky, jež potřebují zpracovávat denně. Aplikaci Oracle Portal si lze stáhnout v síti Oracle Technology Network z adresy technet.oracle.com.-PN

VXA-1 od ECRIXu

Společnost Abacus Electric, s. r. o., uvedla na náš trh zálohovací mechaniku VXA-1 firmy ECRIX. Tato mechanika, připojitelná přes SCSI rozhraní, nabízí kapacitu 33GB respektive 66 GB, je dodávána jak v interním, tak externím provedení, případně jako zálohovací robot na 15 pásek s celkovou zálohovací kapacitou 495, respektive 990 GB. Nově použité technologie, kterými jsou například ukládání dat v přesně adresovaných paketech či variabilní rychlost čtení, a oproti tomu nízké pořizovací náklady, začínající již na hranici 23 000 bez DPH, činí z této mechaniky velmi zajímavou alternativu zálohování dat.-PN

U.S. Robotics

3Com oznámil dokončení strategické aliance s Accton Technology a NatSteel Electronics pro obchod s analogovými modemy. Aliance bude nazvána U.S. Robotics a převezme řadu analogových modemů 3Com včetně značkových modemů U.S. Robotics a U.S. Robotics Courier. U.S. Robotics bude mít sídlo v Chicagu a začne plně operovat 2. září 2000. 3Com také v břez

nu 2000 oznámil svůj záměr, formování strategické výrobní aliance se společností NatSteel, který zahrnoval prodej výrobních operací 3Com v Mount Prospect, Ill. Nat Steel.-PN

Dell & Red Hat

Společnosti Dell a Red Hat ohlásily alianci "One Source Alliance" alianci jediného zdroje. Cílem aliance je urychlit komerční přijetí operačního systému Linux a podporovat podniky, jež potřebují vystavět internetovou infrastrukturu. Linux je od nynějška jedním ze tří strategických operačních systémů, které společnost Dell továrně instaluje a globálně podporuje, vedle operačních systémů Windows od společnosti Microsoft Corp. a NetWare od společnosti Novell.-PN


DVD-ROM planeta záhad

Petr Novák

Na českém trhu se v minulých dnech objevil nový DVD titul Planeta záhad. Autor scénáře a režisér Arnošt Vašíček využil bohatý materiál, který natočil pro stejnojmenný seriál České televize, a vybral z něj některé unikátní záběry, aby uspořádal interaktivní putování po tajemných místech naší planety. Divák může volit mezi výběrem míst podle názvu jednotlivých kapitol, nebo je vyhledat přímo na mapě. Jestliže v případě CD-ROMU by se musel spokojit s fotografiemi nebo krátkou videoukázkou, v případě DVD-ROMu má k dispozici takřka padesát filmových sekvencích, doprovázených hudbou a komentářem. Celková délka videa tak dosáhla 150 minut.


Czech On Line prodán za rekordní sumu

Petr Novák

Fond rizikového kapitálu DBG Eastern Europe, Osteuropa Holding udokončil prodej 100 % podílu společnosti Czech On Line rakouskému telekomunikačnímu operátoru Telekom Austria. V rámci obchodní transakce byl prodán majoritní podíl fondu DBG, stejně tak i minoritní podíl akcií v držení managementu a zaměstnanců. Informoval o tom Jaroslav Horák, výkonný ředitel společnosti DBG Eastern Europe.

Cena největšího tuzemského internetového providera se vyšplhala na úctyhodných 220 milionů amerických dolarů, což je v přepočtu téměř 8,5 miliardy korun. Jedná se o doposud o největší obchodní transakci na internetovém trhu v oblasti v regionu střední a východní Evropy. Česká republika tak potvrdila, že patří mezi nejvýznamnější významné evropské země z hlediska výkonů a možností tzv. "nové ekonomiky".

Společnost Czech oOn Line, provozující své služby pod jménem Video On Line, zahájila svoji činnost v roce 1995. V srpnu 1998 byla společnost zakoupena fondem rizikového kapitálu DBG Osteuropa Holding. O rok později Czech On Line jako první tuzemský internetový provider zavedl v roce 1999 v tuzemsku připojení k Internetu zdarma, když začal nabízet službu s názvem VOLny.cz. Jednalo se o první projekt, který nabízel připojení k Internetu zdarma zavedením takového modelu v zemi s monopolem v oblasti, kde ještě neproběhla liberalizace telekomunikací. V srpnu 1998 byla společnost Czech On Line v rámci akvizice zakoupena fondem rizikového kapitálu DBG Eastern Europe. V současné době je tato společnost největším tuzemským internetovým providerem s tržní podílem odhadovaným nezávislými analytiky na více než jednu třetinu domácího trhu.§§§§§


Rambus vs. SD-RAM – Přinejmenším remíza

Přemysl Posledníkc00p0486Od podzimu minulého roku jsou v prodeji počítače vybavené pamětí typu Rambus Dynamic RAM (RD-RAM). Stížnosti na velmi drahý nový typ paměti byly zpočátku umlčeny výrazným zlepšením výsledků testů daných sestav oproti sestavám starším. Nikdo ale nevěděl, jestli není dané zrychlení způsobeno spíše zvýšením kmitočtu procesorů než užitím nového typu paměti. Proto jsme účinek paměti při testu odizolovali užitím stejné konfigurace, jen s následujícími čtyřmi typy:

- PC-100 SD-RAM současná nejužívanější paměť fungující na sběrnici o rychlosti 100 MHz

- PC-133 SD-RAM její vylepšená verze pro sběrnici o kmitočtu 133 MHz

- DDR SD-RAM Double Data Rate SD-RAM, nejnovější typ paměti, schopné přenést za jednotku času dvojnásobné množství dat oproti předchozím typům

- RD-RAM běží přibližně třikrát rychleji než tradiční SD-RAM, poslední verze podporují sběrnice o rychlostech mezi 600 a 800 MHz.

A jak testy dopadly? Test systémem PCWorldBench 2000, složeným z typických kancelářských aplikací, ukázal minimální rozdíly mezi PC133, DDR a Rambusem. PC100 jen mírně zaostávala. Další test byl proveden na hře Quake, v tomto dopadla nejlépe konfigurace s PC133. Jen v testu na AutoCAD se jako nejlepší ukázala RD-RAM. Celkový pohled ukazuje, že jedinou pamětí, která je pomalejší, je PC100, ale nejvýše o 10 procent, a to nejspíše z důvodu nejpomalejší sběrnice.

Podívejme se blíže na výhody a nevýhody paměti typu Rambus. Nespornou výhodou je vysoká kapacita průchodu dat, třikrát vyšší než u paměti PC100. Nevýhodou je pomalá reakce na paměťové požadavky neboli dlouhá pauza mezi okamžikem, kdy jsou data vyžádána a okamžikem, kdy jsou dodána. Toto se projeví zejména u programů typu textových editorů nebo databází, které mají tendenci posílat mnoho žádostí o malé množství dat z paměti. Menším problémem to už je při přehrávání DVD filmů nebo při editaci videa, kde je vychrleno množství dat za velice krátkou dobu a pak se chvíli nic neděje. Další obrovskou nevýhodou je vysoká cena, užití RD-RAM obvykle zvýší cenu počítače o 5 až 10 tisíc korun. Ceny by se měly snížit jednak až se začne vyrábět levněji, a jednak až se tato paměť stane běžnější. Přední výrobci tvrdí, že do roka by cena RD-RAM měla činit asi o 25 procent více než běžné PC133 SD-RAM, ale i to je dost.

Konkurenční pamětí nového typu je DDR SD-RAM, která soutěží s RD-RAM hlavně v množství dat za jednotku času, ale zároveň je o poznání levnější. Příplatek za DDR oproti běžné SD-RAM činí 8-10 procent, ale až se začne tato komponenta vyrábět ve větším množství, měl by tento příplatek činit kolem 5 procent. Reakce na požadavky systému není u této paměti tak výrazně pomalá, ve srovnání s RD-RAM způsobuje znatelně menší problémy. Dalším faktorem hovořícím pro DDR je skutečnost, že je preferována společností AMD, která ji podporuje u svých procesorů typu Athlon, užívána je v současnosti už v některých vysoce výkonných serverech.

Propagátoři RD-RAM uvádějí, že její výhody se ukáží při užívání vylepšeného multitaskingu pod Windows 2000 pro zálohování dat na pozadí a posílání velkých souborů po síti. Paměť Rambus budou využívat očekávané procesory nové generace Intel Willamette o kmitočtech kolem 1,5 GHz, ale bude se jednat o tzv. dvoukanálovou RD-RAM, v současné době distribuovanou paměť podporovat nebudou. Vyvstává tedy otázka, zda a komu se vyplatí v současnosti do RD-RAM investovat. I výrobce počítačových sestav, americká firma Dell, si uvedené skutečnosti uvědomuje a paměť RD-RAM nabízí pouze v sestavách s velmi vysokým výkonem, kdy výhody RD-RAM předčí její nevýhody. Podle všeho bude v nejbližší době pravděpodobně nejužívanější pamětí PC133 SD-RAM, jejíž cena nebude o mnoho převyšovat cenu PC100 SD-RAM.


E-mail po telefonu

Přemysl Posledník

Možná až budete napříště potřebovat nějaké informace z Internetu nebo jen přečíst e-mail, nebudete muset pouštět počítač. Ve Spojených státech totiž vznikla nová služba nazvaná hlasové portály, pomocí které můžete získat informace o dopravě, počasí či financích po telefonu. To ocení hlavně ti, kdo jsou často mimo domov, nebo lidé už tak na mobilním telefonu závislí.

Po vytočení daného čísla uslyšíte nabídku a hlasem z této nabídky volíte. Toto většinou funguje, i když technologie rozpoznávání hlasu není v současné době na tak vysoké úrovni, aby to probíhalo bezchybně. Při testování bylo na dotaz na dopravní situaci na mezistátní silnici opakovaně odpovídáno suše "ne".

Další z poskytovatelů této služby nabízí navrch i e-mail či horoskopy. I když strojový hlas čtoucí osobní korespondenci může znít ještě neosobněji než text, může se tato služba hodit, zvláště na cestách. Je možno též využít možnosti volit z menu pomocí klávesnice telefonu. Má to své výhody nemusíte se dorozumívat s robotem, ale i nevýhody tuto službu budou asi využívat často ti, kteří nemají stále obě ruce k dispozici. Další ze služeb je možnost přepojení hovoru na rezervace při vyslovení jména letecké společnosti, což při testování fungovalo kupodivu naprosto bezchybně.

A kolik to bude stát? Všechny nabízené služby jsou úplně zdarma. Společnosti provozující hlasové portály vydělávají tím, že hrají krátké reklamy v průběhu hovoru. Bezplatnost služby by mohla přilákat i ty, kteří ji nebudou využívat pravidelně, a tím napomoci jejímu rychlému rozšíření.

V České republice zatím tyto služby k dispozici nejsou, ale při rychlosti, jakou se takovéto novinky rozšiřují po světě a při stupni rozvoje mobilních telefonů u nás nebudeme nejspíš muset dlouho čekat.


AMD dohání Intel

Přemysl Posledník

Souboj předních výrobců procesorů nabývá na zajímavosti, zejména pro koncového uživatele. V březnu se AMD podařilo o fous předhonit Intel představením svého 1GHz procesoru o týden dříve, než se to povedlo právě Intelu. Procesor od Intelu byl na druhou stranu v testech asi o pět procent rychlejší. Odpověď AMD přišla v posledních dnech. Na trh byl uveden nový procesor řady Athlon (dřívější kódové označení Thunderbird), který tento rozdíl smazává.

Důležitým pojmem v oblasti boje o zrychlení procesorů je poslední dobou sekundární cache. Pentium III má standardně zabudovanou sekundární cache 256 KB. Starší Athlony měly sice dvojnásobné množství druhotné vyrovnávací paměti, ale pomalejší komunikce procesoru s touto pamětí způsobovala v globálním měřítku zpomalení systému. Novinkou u tohoto procesoru je sice snížení kapacity této paměti na 256 KB, ale zároveň její zabudování přímo na čip. Čtenář by si nyní mohl myslet, že tak vlastně vzniklo nové Pentium III. Není to ale pravda, protože nový Athlon má 128 KB primární vyrovnávací paměti, na rozdíl od 32 KB Pentia III.

Jak změnu pocítí uživatel

Při používání běžných aplikací jako jsou Microsoft Windows či Internet Explorer se rozdíl v rychlosti téměř neprojeví, dokonce i systémy s 800 MHz procesory mají podobné výsledky testů jako 1GHz systémy. Rozdíl se projeví až při užívání datově a graficky náročných aplikací, jako je například CAD. Při srovnání testů dosahují procesory typu Athlon přibližně stejných výsledků jako Pentia III stejných kmitočtů. V některých ohledech jsou dokonce rychlejší. Nejpříjemnějším aspektem pro koncového uživatele je skutečnost, že cena nebude vyšší než za starší procesory řady Athlon.

Co bude dál

Na podzim plánuje Intel uvedení na trh vysoce výkonných procesorů řady Willamette, jejichž kmitočty by měly začínat na 1,4 GHz. Tato řada bude mít zbrusu novou architekturu procesoru, využívající paměti typu RAMBUS. AMD naproti tomu dokončuje druhou řadu procesorů Athlon, která bude podporovat levnější RAM typu DDR. Dále před uvedením na trh jsou serverová verze Athlonu pojmenovaná Mustang a první mobilní Athlon pro Laptopy.

A jak je tomu u nás

V České republice je běžně k dispozici zatím nejpomalejší procesor z této řady o kmitočtu 700 MHz. Jeho cena se pohybuje od 7 500 do 8 500 Kč, což je dokonce asi o 300-600 Kč méně než za procesor Athlon 700 MHz záleží na prodejci a na tom, zda je to cena maloobchodní a velkoobchodní. Rychlejší procesory přijdou na trh později, máme se na co těšit.


Licenční ujednání platnost zákona?

Přemysl Posledník

Ve Spojených státech probíhá v současné době na úrovni zastupitelstev jednotlivých států schvalování dokumentu UCITA (Uniform Computer Information Transaction Act), obecného návrhu lokální úpravy federálního zákona postihujícího vztahy mezi prodejcem a kupujícím softwaru.

Ve svém důsledku daruje tato úprava licenčním ujednáním, která běžný člověk jen odklikne nebo založí a vůbec je nečte, váhu zákona. To znamená, že se výrobce může zříci jakékoli odpovědnosti za škody na datech způsobené vadným softwarem, a to i v případě, že výrobce věděl, že software je vadný. Výrobce může zakázat svým klientům odprodat či dokonce odložit již neužívaný software nebo používat software, který byl v ceně nového počítače, na jiných počítačích i po jeho vymazání z původního systému. Výrobcům by též bylo umožněno přidat do programu rutinu, jež způsobí okamžitě jeho nefunkčnost při sebemenším porušení licenčních podmínek. Při změně takových podmínek (třeba poplatků za Internet) vzniká povinnost to klientům oznámit, ale stačí to provést aktualizací webovských stránek dané firmy. A co víc. Tento zákon se může vztahovat i na hudební CD, čili podle výše uvedeného by uživatel nemohl svoje CD ani kopírovat ve formátu MP3 pro vlastní potřebu, ani odprodat.

Tento dokument se samozřejmě těší otevřené podpoře softwarových firem včetně Microsoftu. Zákon byl již přijat a uveden do praxe ve státech Delaware a District of Columbia, ve státech Hawai, Illinois a Oklahoma byl také již navržen, ale zamítnut. Ve státě Maryland platí s tím omezením, že program nemůže sám sebe poškodit při porušení licenčních podmínek. Říkám si, že nám zbývá jen doufat, že naše poslance nenapadne něco podobného.

§§§§§


Novinky od Applu

Václav Větvička

c00p0488

Apple vrhl na trh hned celou řadu novinek najednou, včetně čtyř vylepšených verzí svého populárního modelu iMac. Mezi ty drobnější novinky patří nový design myši a klávesnice, neboť ani jedna z nich se předchozím designerům příliš nepovedla. Kulatou myš bylo obtížné uchopit, takže brzy získala přezdívku "nejhorší myš na světě". Nová myš se vrátila k osvědčenému oválnému tvaru a využívá obdobné optické technologie jako IntelliMouse od Microsoftu, odpadá tedy stará známá kulička. Kupodivu zmizela i tlačítka, a celý vršek myši reaguje na stlačení prsty.

Mezi razantnější novinky patří posílená verze vlajkové lodi firmy, profesionálního počítače PowerMac G4. Ten obsahuje duální procesor 500 MHz, což v případě Applu koresponduje s potenciálním procesorem Intel Pentium III o 6 GHz (který se ovšem na trhu neobjeví dříve než za 12 až 18 měsíců). Samotný model G4 existuje ve třech verzích: jako levná verze s jedním 400MHz procesorem, střední verze s dvěma 450MHz procesory a potom již zmíněná špičková verze. Všechny verze budou navíc standardně vybaveny 1GB ethernetovým spojením, což většinou existuje jako extra vybavení, kvůli kterému musíme sáhnout do kapsy pro další 1 000 dolarů.

Další novinkou je PowerMac G4 Cube, což je ojedinělý počítač ve tvaru krychle o velikosti 20 x 20 x 20 cm, pod kapotou najdeme 450MHz procesor, 64 MB RAM, 20GB pevný disk, DVD-ROM a grafickou kartu ATI RAGE 128 Pro s 16 MB grafické paměti.

Nezapomnělo se ani na oblíbený iMac, který získal pět nových barev zelenou, indigovou, rubínovou, šedou a bílou. Nezůstalo však pouze u povrchových vylepšení, iMac existuje v několika verzích od nejlevnější za 799 dolarů po špičkovou za 1 499 dolarů. U té se mimo jiné objevil i DVD drive, mezi další vylepšení patří větší paměť a rychlejší procesor.

Všechny nové modely by měly být od příštího roku vybaveny novou verzí operačního systému OS X.

Odbornou veřejnost však nová série počítačů příliš nepřesvědčila. Problémem je především použití duálních procesorů, protože dosavadní operační systém je neumí využívat, takže jsou vlastně zbytečné, zrovna tak žádný z dosavadních softwarů (s jedinou výjimkou Photoshopu od Adobe) je nevyužije. Na tiskové konferenci zástupci Applu sice dokazovali, o co je současný počítač rychlejší, využívali k tomu však očividně jednu z beta-verzí nového operačního systému.

Zdá se tedy, že nasazení dvou procesorů do nejsilnějších modelů není nic jiného nežli reklamní trik, pravděpodobně vyvolaný tím, že zatímco tým vývojářů hardwaru splnil svůj úkol včas, vývojáři operačního systému se se svou prací výrazně opozdili. Nasazení druhého procesoru současně zabraňuje detailnějšímu porovnání procesorů Applu a Intelu, jehož procesory pracují s dvojnásobnou rychlostí. Údaj o MHz je poněkud klamný, při některých grafických operacích je 500MHz procesor Applu rychlejší, zatímco u ostatních operací je rychlejší 1GHz procesor Intelu. Motorola již ohlásila dokončení vývoje 700MHz procesoru, nicméně pro nové přístroje řady G4 zatím nejsou ohlášeny.


Print Office 2000 - Moderní kancelář od Corelu

Václav Větvička

Kanadská firma Corel je na softwarovém nebi původně známá jako výrobce textového editoru WordPerfect, což je prakticky poslední konkurent microsoftího Wordu. Z dílen Corelu pochází i vysoce kvalitní programy Photo Paint, Corel Draw a Paradox. Jedním z tradičních reklamních triků firmy je pravidelné zamíchání karet a představení nových kombinací populárních softwarových balíků. Jednou z těchto novinek je i zbrusu nový balík Corel Print Office 2000.

V graficky dobře vyvedené krabici najdeme 2 CD, na nichž jsou čtyři hlavní programy: Corel Print Office 5, Photo House 5, CorelCentral 9 a Corel Web.Designer 2.0 firma nezapomněla ani na celkem podrobný návod a knížku s kompletní nabídkou všech obrázků a veškeré grafiky. Některé programy jsou ale recyklované, Print Office (tam byl ovšem přiložen na separátním CD jako Special Edition, což většinou znamená značně odlehčenou verzi) a CorelCentral 9 jsou součástí kancelářského balíku WordPerfect 2000, Photo House 5 zase najdeme v grafickém balíku Corel Custom Photo.

Samotná instalace je doslova blesková, program je ověřen s operačními systémy Windows 95, 98 a NT 4.0, podle mých zkušeností však pracuje stejně spolehlivě i s Windows 2000. Program má celkem minimální nároky na hardware, běží již s 16 MB RAM, a v dnešní době nevídaně malou náročnost na obsah pevného disku, pouhých 76 MB. Samotný program běží opravdu bleskově, což však může být podmíněno skutečností, že jsem jej testoval na PC Pentiu II 600 MHz s 256 MB RAM. Uživatelské rozhraní jednotlivých programů je graficky velice povedené, praktické a od samého počátku srozumitelné.

Corel Print Office 5 můžeme vedle balíku WordPerfect najít i v novém balíku Print House Magic, tam je ovšem starší verze. Program je očividně zaměřen na ty, kteří se právem považují za umělecky poněkud neschopné, nicméně si přesto rádi zkusí vytvořit nějaký profesionálně vypadající design. Software je určen k co možná nejjednodušší přípravě vizitek nebo hlavičkových papírů, při níž nás program doslova drží za ručičku a vede nás jednotlivými kroky. Můžeme použít jak libovolnou grafiku nebo obrázky, které jsou na ostatních dvou CD, nebo si můžeme otevřít a patřičně upravit libovolné obrázky z digitální kamery nebo z jiných programů. Změny barev, stylů či fontů jsou samozřejmostí. Samotný software se svojí důkladností stále ještě nemůže rovnat sofistikovaným programům jako je třeba Microsoft Publisher, jeho ovládání je ale neporovnatelně jednodušší a můžeme začít bez jakékoliv průpravy. Amatéři se mohou vycvičit při úpravě nesčetných šablon, ti šikovnější mohou rovnou začít od prázdné stránky. Mezi velké plus patří možnost stahovat si zdarma další šablony přímo z webových stránek firmy Corel, navíc k tomu stačí kliknout na jediné tlačítko na horní liště. Mezi další novinky patří možnost importovat soubory z Corel Draw 9, nedostatkem zůstává nemožnost exportovat dokumenty do souborů EPS.

CorelCentral 9 je identický s verzí nabídnutou v kancelářském balíku WordPerfect 9. Tato aplikace se v podstatě snaží umožnit maximální přehled o čase a povinnostech, čímž se velice podobá utilitám nabízeným populárními palmtopy. Slouží k tomu Day Planner, který se spouští automaticky se zapnutím počítače, a upozorňuje na povinnosti daného dne. Jelikož je plně integrován i s ostatními součástmi této aplikace, nemělo by nám utéct opravdu nic. Nechybějí ani další funkce jako je Kalendář, Poznámky a Card File, který slouží pro kontrolu osobních informací, inventáře, a prostě všeho, co potřebujeme k tomu, aby náš život byl patřičně organizován. Formát jednotlivých kartiček si můžeme bohatě upravovat, takže si každý najde formát, jaký mu bude vyhovovat. Integrace s Internetem je vidět z možnosti vložení linku nebo e-mailové adresy. Adresář odpovídá adresáři známému z browseru Netscape Communicator, a stejně jako v případě posledních dvou verzí tohoto populárního browseru, je spolu s kalendářem a poznámkami plně kompatibilní s oblíbenými palmtopy řady Palm.

Samotný Corel Photo House 5 opět není žádný nový program. Jedná se o mírně vylepšenou verzi programu, jejž Corel vrhl na trh již před pěknými pár lety, neboť je součástí komerčně úspěšného balíku Corel Print House. Corel Photo House 5 pracuje na principu programu Corel Photo Paint a nemohu se zbavit pocitu, že se ve skutečnosti jedná o jeho zjednodušenou podobu. Je to program vhodný především pro ty, kdo nepotřebují tak těžký a složitý program jako je Photo Paint, a stačí jim jenom základní věci, jakými jsou zejména editování obrázků, přidávání různých efektů, odstraňování červených očí apod. I tak je zde ale jednotlivých aplikací opravdu dost, takže si na své přijde i náročný uživatel. Všechny kroky probíhají velice rychle a jednoduše, program podporuje všechny běžné formáty jako je GIF, PCX, CPT, JPG a TIF, bez potíží si poradí se všemi skenery využívajícími systém Twain. Jako mimořádné plus bych ohodnotil skutečnost, že i americká verze (o české verzi se zatím neuvažuje) bez potíží a navíc bez jakékoliv přestavování automaticky podporuje češtinu, což se o konkurenčních programech opravdu nedá říci. Velice příjemná je možnost vidět vedle sebe dva obrázky, u kterých se snažíme o kompresi, takže můžeme okamžitě porovnat rozdíly v kvalitě a vybrat si, kam až chceme při kompresi dojít. Většina ostatních programů sice provádí kompresi velikosti souboru stejně kvalitně, na obrazovce však vidíme vždy pouze jeden obrázek, takže přímé porovnání je obtížné. Pokud proto chceme optimalizovat obrázky pro jejich použití na webových stránkách, Photo House 5 je program pro nás.

Corel Web.Designer je šikovnou utilitou pro přípravu a editování webových stránek, která plně využívá širokou škálu šablon,, obrázků, linků, fontů a formulářů. Součástí programu je i jednoduchý textový editor, umožňující základní změny fontů a textu formou, na kterou jsme z běžného WordPerfectu zvyklí. Stránky s českou fonetikou ale budeme vytvářet jen stěží, s některými písmeny má při přechodu na HTML Corel stabilně potíže.

Filosofie firmy nabízející stále nové a nové kombinace softwarových balíků není zcela jasná; pesimisté mluví o snaze vydělat peníze na recyklování starších programů, optimisté o snaze nabídnout veřejnosti nejrůznější kombinace a umožnit tak maximální výběr za optimální cenu. Cena 79 dolarů za balík plný takto kvalitních programů má proto všechny rysy dobrého obchodu.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0487

Cisco Akademie

Síťová akademie Cisco je vzdělávací program, jehož cílem je výchova odborníků pro návrh, budování a správu počítačových sítí. Její činnost byla zahájena v roce 1997 a klade si za cíl dlouhodobě vychovávat specialisty, a tak systematicky uspokojovat požadavky trhu práce v uvedené oblasti. Dvouleté studium, které je rozdělené do čtyř semestrů, zahrnuje úplné vzdělání v oblasti datových a počítačových komunikací, zakončené certifikací. V současnosti probíhá otevření první lokální Cisco Akademie v pardubickém gymnáziu, jež zastřešuje sdružení CESNET. Partnery projektu se stal magistrát města Pardubic a společnost Infinity.

Studentem CNA se může stát kdokoli, kdo dovršil šestnáct let věku a ovládá základy technické angličtiny. Výuku zajišťují tzv. lokální akademie, vybavené nezbytným zázemím, prostřednictvím speciálně vyškolených pedagogů. Absolventi CNA mohou poté nastoupit jako síťoví odborníci, projektanti či správci sítí. Zkušenosti ze zemí, kde výuka už probíhá, ukazují, že po absolventech CNA je vzhledem k úrovni jejich vzdělání značná poptávka.-JV

§§§§§


PC World CD


Hurá do školy!

Patrik Malina

c00p0482

Možná řadě z vás bude připadat titulek nepatřičný či příliš optimistický, ale ruku na srdce máloco je spjato se začátkem září tak silně, jako start školní docházky. A to je samozřejmě důvod, proč vás v rubrice Téma CD čekají aplikace, jež bychom mohli souhrnně označit jako výukové pomůcky. Protože softwaru zdarma není nikdy dost, nepřehlédněte aplikace ABRA Gold Free, YAP 6.0 či Paint Shop Pro 7.0 beta. Zajímavé slevy na vás čekají také u produktů firmy LEDA, Terasoft či CompSale, a širokou nabídku tentokrát naleznete i v rubrice Komunikace Prohlížeče. Pevně věřím, že i na nové ovládací prostředí jste si již zvykli a oceníte jeho nové možnosti, jež budou postupně přibývat.

V první řadě se vrátíme k otázce nového uživatelského rozhraní našeho CD. Především bych rád poděkoval všem, kteří nám napsali, a to jak zkušenosti dobré, tak špatné. Jsme rádi, že oceňujete především rychlost nového ovládacího prostředí, případně úpravu grafického zpracování či drobné změny v ovládání. Jedním z nedorozumění, o němž se dočtete i v rámečku, bylo zavedení rolovacích seznamů a textů řadu položek i popisné textíky je možno posouvat pomocí ovládacích "knoflíků", díky čemuž nejsme při tvorbě vázáni pevnou délkou a vy nejste při zobrazení okradeni o případnou přebývající část. Dalším zdrojem potíží pro některé čtenáře byla kombinace barevného rozlišení grafické obrazovky a její velikosti (prozatím napevno stanovené na 800 x 600 bodů). Průzkumem jsme dospěli k závěru, že tzv. high color (16bitová barevná hloubka) a uvedené rozlišení jsou dnes prakticky běžným minimem, a proto bude prostředí takto optimalizováno. Návrat k 256 barvám nepřipadá v úvahu také z důvodu snahy o zachování zobrazovací kvality a věříme, že při současné ceně grafických karet (minimální potřebnou pořídíte doslova za pár stovek korun) se nebude jednat o problém ani na menších monitorech.

Pojďme však od formy k obsahu. Po menším oddechu vám v rubrice Akce opět přinášíme zajímavou možnost z oblasti ekonomického softwaru, kterou vám přináší již dobře známá firma Aktis. Tentokrát je připravena volně použitelná verze ekonomického systému ABRA Gold s plnou implementací podvojného účetnictví a také další výhody ve formě slev pro koupi produktů a služeb z nabídky firmy. Více se dozvíte v rámečku, na CD a také na samostatné stránce v časopise, kde rovněž najdete potřebný kupón.

V rubrice Novinky určitě věnujte pozornost oběma zajímavým softwarovým produktům. Z dílny české firmy Adicom vzešla nová verze pěkného slovníku YAP 6.0, o němž se více dočtete v rámečku. Pro čtenáře PC WORLDu přinášíme exkluzivně ovládací rozhraní a malé slovníky zdarma. O krok vpřed posunula svůj produkt také firma JASC, jež představila novou vývojovou verzi editoru Paint Shop Pro. Dle informací výrobce je tato beta-verze k dispozici rovněž zcela zdarma, což u takto zdařilé aplikace rozhodně potěší! Krom tradičních položek pak zbývá prezentace zajímavého projektu nadace Terezy Maxové, k němuž se můžete připojit i vy.

Povídání o rubrice Software bych rád začal omluvou při uvedení aplikace Bitmix došlo k chybě, jež zřejmě způsobila nemožnost úspěšné instalace. Omlouváme se jak čtenářům, tak autorské firmě, a pokusíme se faux pas napravit opětovným bezchybným uvedením tohoto softwaru.

V části Topware najdete z osvědčených programů např. správce souborů Windows Commander 4.51 (opravdu tam je), terminálový emulátor CRT 3.1 či nový Windows MediaPlayer. Určitě neopomíjejte skvělý prohlížeč Irfan View 3.21 či editor zvuku Cool Edit. Nechybí grafický editor Image Explorer Pro, komunikační nástroj ICQ nebo editory HTML stránek HotDog či ASPEdit.

Část Vyzkoušejte si nabízí dva volně použitelné textové editory Atlantis a Abiword, jež mohou při méně náročném využití nahradit komerční produkty. Velmi pěkný je editor HTML stránek pro úplné začátečníky CoolPage či "pokročilejší" nástroj tohoto druhu CofeeCup. Určitě nepřehlédněte prohlížeče a editory obrázků CompuPIC, PolyView či XNview, a pokročilejším uživatelům jsou určeny nástroje pro nastavení systému X-Setup a TweakAll.

Téma CD, jak jsme se zmínili, je věnováno výuce. Naleznete zde virtuální planetária CyberSky či Deep Sky (opravdu pro náročné), kalkulačky UCALC a Advantix, výuku hudebního sluchu EarMaster School, ale také špičkový nástroj pro matematické a fyzikální úlohy SciLab (zdarma!).

Rubrika Komunikace tentokrát především nabízí internetové prohlížeče od nových verzí MSIE a Netscape Communicatoru přes Mozillu (i pro Linux) po Operu a zajímavý český Tjusig. Tvůrci webových stránek a aplikací jistě nepřehlédnou zdařilý "kapesní" server Sambar. Zaběhnutý obsah má také rubrika Hardware, v níž tentokrát navíc narazíte na novou verzi skvělého testovacího nástroje 3DMark 2000 k prověření schopností grafických karet.

Přeji vám dobrý zážitek z nového CD, pokud se vás to týká, tak úspěšný start školního roku (také se chystám ), a slibuji, že příliv atraktivních témat a aplikací bude v dalších číslech nadále gradovat. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň.

Tipy & Triky a Rychlokurs

Na základě reakcí některých čtenářů bych rád vysvětlil, jak došlo k jednomu z nedorozumění v novém ovládacím prostředí. Někteří z vás marně hledali položky Windows Commander 4.50 a Jak na to Tipy&Triky. Obě na CD zcela korektně byly první v rubrice Software/Topware, druhá v Software/Vyzkoušejte si, ovšem při prvním spuštění uvedených obrazovek se v seznamu nezobrazí. Novou funkcí je totiž rolování seznamu pomocí fialového tlačítka nalevo a zobrazování dalších položek, mezi nimiž byly obě výše zmíněné. Uchopením a potažením zmíněného tlačítka odkryjete zbývající dolní část seznamu, díky čemuž již nebudeme při umisťování softwaru vázáni konečným počtem položek v závislosti na velikosti grafické obrazovky. I na dalších CD naleznete software ke zmíněným článkům v uvedených rubrikách.

ABRA Gold Free

Pokud pracujete v systému jednoduchého účetnictví, spolupráce s firmou Aktis vám již v čísle 4/2000 přinesla potřebný nástroj pro vedení ekonomické agendy zdarma, včetně tištěného manuálu k této aplikaci. Tentokrát se v obdobně uspořádané akci zaměříme na náročnější uživatele, pro které je nutností systém účetnictví podvojného. Pro tyto potřeby nabízí autorská firma komplexní systém ABRA Gold, jejž vám přinášíme ve verzi Free. Ta je určena k neomezenému použití zdarma, pokud ve své agendě nepřekročíte stanovený počet účetních dokladů. Při vyšších nárocích je potřeba program zaplatit ani v tomto případě však nezůstáváte bez výhody, neboť můžete v prodlouženém termínu do konce září využít mimořádných slev. Podrobnější informace o celé akci naleznete na samostatné stránce v časopise a samozřejmě na CD.

CompSale

Na našich CD jste se již setkali se softwarem pro správu kontaktů a jednání, zaměřeným na podporu obchodních či manažerských aktivit. Dnes se můžete seznámit se systémem výše uvedeného jména, jehož základem je právě podrobná databáze různých subjektů (zákazníků, obchodních partnerů, konkurentů.) s propracovanou vazbou na dokumenty se záznamy z jednání a obchodních aktivit. Kvalitně zpracované uživatelské rozhraní umožňuje pohodlnou a přehlednou práci, a aplikace především důsledně brání vytváření duplicitních záznamů dle klíčových polí. Systém funguje samozřejmě jak v provedení pro jednoho uživatele, tak v síťovém provedení. Podrobnější údaje o aplikaci a instalaci plně funkční třicetidenní verze naleznete na CD.

YAP 6.0

Zhruba po roce se na naše CD vrací firma Adicom s aplikací, jež se již při prvním uvedení velmi dobře zapsala mezi čtenáři. Slovník YAP v mezidobí dospěl do verze 6.0 a byl poměrně zevrubně přepracován jak po stránce uživatelského rozhraní, tak v oblasti funkcionality. Aplikace je plně 32bitová (pro Windows 95/98/NT/2000) a nový design byl navržen v souladu s ovládáním a podobou Windows 2000 a MS Office 2000. Přepracovány byly také samotné slovníky, nově použité fonty by měly podstatně zlepšit čitelnost textů a opět byla zavedena funkce překládání v textu, jenž slovník sleduje pomocí Schránky Windows. Instalace na našem CD sestává ze samotného ovládacího prostředí slovníku (v plném provedení, zdarma), dvou malých oboustranných slovníků pro angličtinu a němčinu (bez omezení, zdarma) a Velkého americko/českého obecného slovníku, jehož plná funkčnost vyprší po šedesáti dnech. Prostředí s malými slovníky zůstane v plném rozsahu funkční. Poznámky k funkčnosti a instalaci naleznete na CD v samostatném souboru.

LEDA TaLk To Me

Sprojektem výše uvedeného jména se také na CD našeho časopisu nesetkáváte poprvé. Oproti minulé prezentaci angličtiny rozšířila firma LEDA svou nabídku o konverzační kurs německého jazyka, takže tentokrát se můžete seznámit s oběma variantami. Základní myšlenkou produktu je procvičování znalostí cizího jazyka přirozenou metodou dialogem s rodilým mluvčím. Chování aplikace není předem dáno, neboť akce se vyvíjí v závislosti na reakcích uživatele. Program obsahuje špičkové technologie firmy Auralog, jež se specializuje právě na metody rozpoznávání řeči, a kontroluje vaši výslovnost dle zvolené úrovně náročnosti. Samozřejmostí je kvalitně zpracované vyhodnocení výsledků. Na CD naleznete instalaci obou verzí, recenze na oba produkty a informaci firmy LEDA. Pokud se vám kurs líbí, nezapomeňte při koupi uplatnit jako naši čtenáři nárok na slevu ve výši 20 % pomocí kupónu, jejž najdete v časopise.

Terasoft

Již přes půl roku se můžete v seriálu na našem CD seznamovat s výukovými multimediálními produkty firmy výše zmíněného jména, jež se specializuje na učební látku žáků základních škol či obecně začátečníků např. v jazykových kursech. Dnes vám přinášíme komplexní přehled nabídky titulů této společnosti, jež zahrnuje výuku pro žáčky od předškolního věku po středoškoláky. Na CD také naleznete dosud uveřejněné recenze na produkty Terasoftu a v časopise pak kupón na slevu na kterýkoliv z titulů.

§§§§§


Jak na to


Tipy pro rychlejší PC

Jason Whittaker

c00p0392

Čím déle vlastníte počítač, tím pomaleji vám chodí, až si nakonec musíte koupit nový. Než se ale odhodláte k tak drsnému řešení, můžete se pokusit o několik základních oživovacích zákroků. Poradíme vám jak na to, a nebudete potřebovat ani šroubovák!

Vzpomínáte si na chvíle, kdy jste nový počítač rozbalili a poprvé jej spustili? Během několika vteřin spíše minut, abychom nepřeháněli, se prokousal přes startovací logo Windows a před vámi se objevila stará známá pracovní plocha. Po několika měsících intenzivního používání, kdy jste si fragmentovaný disk zaplácali různými aplikacemi a soubory a obrazovku ikonami a zástupci, se vám svižný počítač, k jehož pořízení vám stačila malá hypotéka, změnil v rozvrácený domov ve špatné čtvrti.

V takové chvíli se někteří lidé začnou poohlížet po nové, elegantnější rezidenci, zatímco jiní se pokoušejí dát ho nějak dohromady vlastními silami. V obojím případě získáte "nový" počítač, ten druhý způsob je však podstatně příjemnější pro vaši peněženku. Na několika následujících stránkách se podíváme na způsoby, které vedou ke zvýšení výkonu PC pomocí přizpůsobení nastavení Windows a BIOSu, vytříděním driverů a hardwaru. Existuje dokonce i možnost vyladění připojení k Internetu. A protože by každý uživatel měl mít zálohy, přidáme i rady pro obnovení původního stavu vašeho PC, kdyby náhodou došlo k nejhoršímu. Tyto rady byste si měli vzít k srdci dříve, než se pustíte do jakékoliv manipulace se systémovým nastavením.

Všechny následující tipy a triky jsou bezplatné i když si v některých případech budete muset stáhnout něco z Internetu a jsou podle obtížnosti roztříděny do kategorií od začátečníků až po experty, takže si vybere každý.

Začátečníci

Dejte Windows tvar

Zcela základní úklid může zvednout výkon vašeho PC s operačním systémem Windows natolik, že se vám těch pár hodin nebo minut, které strávíte děláním pořádku v souborech a na ploše, bohatě vyplatí.

1. Méně je více

Všechny ty ikony, tapety, zvuky a animované kurzory sice možná zvyšují atraktivnost počítače, na druhé straně ale mohou váš systém zpomalovat. Chcete-li odstranit témata a ikony, klikněte pravým tlačítkem na plochu a vyberte Vlastnosti. Nebo můžete najet na Start, Nastavení, Ovládací panely a dvakrát kliknout na Obrazovku a poté na Vzhled a Pozadí.

Pokud vám rychlost nestačí, ujistěte se také, že v položce Nastavení, Aktivní plocha (Systém Active Desktop), Přizpůsobit plochu nemáte aktivovánu volbu "Zobrazit jako stránku WWW". (Aktivní plocha by teoreticky systém zpomalovat neměla, ale může se o to postarat její obsah.)

A konečně systémové zdroje využívají také fonty ty, které nepoužíváte, odstraňte ze složky Písma v Ovládacích panelech. Ale pozor ty, které jsou označeny červenou ikonou "A", nechte na pokoji, protože se jedná o fonty systémové.

2. Základní údržba, část I.

Pokud váš systém doplňujete o nové aplikace a ukládáte dokumenty, zapisují se jejich části do různých konfiguračních souborů a na pevný disk. Po odinstalování programu zde pak často zůstávají jejich fragmenty a zabírají vám místo, nebo v horším případě, způsobují poruchy a hroucení systému není proto od věci se po těchto zbytcích a pozůstatcích poohlédnout. Pokud vám systém spadne, spusťte ScanDisk, s jehož pomocí byste měli všechny tyto nepořádky najít. Nakonec zkontrolujte, co se vám spouští při startu. Pokud tu najdete aplikace, které málokdy používáte například Rychlé vyhledávání odstraňte je tak, že kliknete na Nastavení, Hlavní panel a nabídka Start, a vyberete kartu Programy v nabídce Start. Ve Windows 98 můžete nějaké místo navíc získat také odstraněním dočasných souborů pomocí aplikace Vyčištění disku.

3. Základní údržba, část II.

Aplikace zapisují soubory na první volný kousek paměti, který najdou, takže se pevný disk časem fragmentuje a to může ovlivnit jeho výkon, protože čtecí/zapisovací hlavy musí neustále přeskakovat dopředu a dozadu.

Připouštíme, že je to trochu časově náročné, ale pokuste se vždy jednou za měsíc svůj disk defragmentovat cesta je: Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje, Defragmentace disku. Pokud používáte Windows 98, můžete si disk optimalizovat tak, že se pravidelně používané aplikace přesunou na začátek disku a urychlí se tak jejich nahrávání. Windows NT na rozdíl od Windows 2000 nemají defragmentovací program k dispozici, ale na stránkách www.execsoft.co.uk si můžete stáhnout program Diskeeper.

4. Sledování systému

Výkon svého PC můžete kontrolovat s využitím některých nástrojů zdarma přikládaných k Windows. Sledování systému (Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje, Sledování systému) zaznamenává takové faktory jako využití procesoru, množství dat přenášených na disk a vytížení sítě. Měřič prostředků monitoruje, které programy systém nejvíce zatěžují a jak jsou alokovány. Obě tyto aplikace si můžete k Windows doinstalovat z položky Přidat nebo odebrat programy, kde kliknete na kartu Nastavení Windows.

Středně pokročilí

Očista Windows

Následující rady jsou malinko složitější a budou se hodit především uživatelům, kteří ze svého systému chtějí vyždímat i tu nejposlednější kapičku rychlosti.

5. Rychlejší sestup

Jak už jsme říkali, na novém PC naběhnou Windows během několika sekund nainstalujte si ale pár prográmků, a hned to trvá podstatně déle. Jisté aplikace, zvláště ty, které souvisejí s Office, si při každém spuštění Windows natahují do paměti části svých programů. Pokud tyto aplikace nepoužíváte, odstraňte je z adresáře Start, Programy, Po spuštění.

Ve Windows 95 klikněte pravým tlačítkem na Hlavní panel, vyberte Vlastnosti a klikněte na kartu Programy v nabídce Start. Dále klikněte na tlačítko Odstranit, přepněte se do položky Po spuštění a vymažte z této složky všechny zástupce.

6. Kódování

Chcete-li při nahrávání Windows vyšetřit ještě více času především ty dvě vteřiny ztracené při nabíhání otevřete si v Poznámkovém bloku soubor msdos.sys (nezapomeňte si ale nejdřív pořídit záložní kopii) a připište do oddílu [Možnosti] ([Options]) řádku "BootDelay=0". Pokud přidáte ještě řádku "Logo=0", nebude se během procesu startování objevovat ani logo Windows.

7. FAT32

FAT32 se poprvé objevila u Windows 95 OSR2 a jedním z nejlepších důvodů pro upgrade na Windows 98 je utilita pro změnu FAT16 na FAT32.

Protože starší alokační tabulka používá větší clustery (32 KB pro velikosti disku nad 1 GB) a nedokáže si poradit s rozsahem nad 2 GB, umožní vám konverze na FAT32 nejen používat větší pevné disky jako jeden pokračující, ale také šetřit místem: pokaždé, když se na disk zapíše soubor, zabere vždy celý cluster, což znamená, že pokud má tento soubor velikost 1 KB, vyplýtvá se zbytečně 31 KB.

8. Swapovací obchod

Kliknete-li dvakrát na ikonu Systém v Ovládacích panelech a vyberete kartu Výkon, objeví se tři tlačítka pro Systém souborů, Grafiku a Virtuální paměť. Klikněte na posledně jmenované, protože je tu šance, že bude zatržena možnost "Virtuální paměť nastavení systému (doporučeno)". Je to dobrá volba v případě, že chcete mít život jednodušší, ale téměř jistě snižuje rychlost vaší mašiny. Optimalizujte si swapovací soubor zadáním vlastních nastavení.

Ze všeho nejdřív defragmentujte pevný disk: Windows vytvářejí swapovací soubor z volného místa, a pokud je disk hodně fragmentovaný, může tento proces těžce ovlivnit výkon. Pak specifikujte pevný disk. V ideálním případě by to měl být disk, který není příliš používán pro zapisování a přepisování souborů, ale i když druhý disk nemáte, můžete se zachovat podobně jako v Linuxu a vytvořit si na pevném disku pro swapovací soubor samostatnou partition.

Nakonec zadejte minimální a maximální velikosti, které by měly být asi 2,5krát větší než RAM, pokud ta je menší než 64 MB; máte-li RAM 64 MB nebo více, stačí 1,5krát větší.

9. Bloky a buffery

Zvýšením počtu bufferů v souboru system.ini může zvýšit rychlost přístupu na pevný disk. Vytvořte si záložní kopii a pak soubor otevřete přes Start, Spustit, Sysedit. V sektoru [368Enh] najděte zápis "PageBuffers=4". Přepište 4 na 8, 16 nebo 32 nebo, pokud tam žádné číslo není, vepište jej. Vytvoříte tak v rámci RAM buffery, kde se budou uchovávat opakovaně používaná data. Každý buffer zabírá až 4 KB konvenční paměti.

Přesun bloků umožňuje přenos maximálního množství dat na váš pevný disk najednou a řídí se nastavením BIOSu. Výkon může zvýšit až o zhruba pět procent a dostanete se k němu v menu hard disku. Musíme však upozornit, že u starších motherboardů nebo I/0 karet bez sériového rozhraní kompatibilního s 16550A mohou po tomto zákroku nastat problémy.

Začátečníci / Středně pokročilí

Vzhůru ke hvězdám

Nastavování hardwaru je činnost, do které se většina uživatelů, pokud zrovna neinstaluje nové periferie, raději nepouští. Standardní nastavení, jež si daná věcička sama vytvoří, však nemusí nutně v kombinaci se všemi typy PC vydávat optimální výkon. Myším, hardwaru apod. se často nevěnuje přílišná pozornost, ale uděláte-li si čas na jejich vyladění, bude pak váš počítač reagovat citlivěji. Stejně tak často vede k výrazným zlepšením výměna ovladačů: je dobré si však zapamatovat, že u nových driverů, zvlášť pokud se jedná o beta-verzi, to může být na úkor stability. Obecně ale updaty zajišťují zlepšení jak výkonu, tak stability.

10. Start

Zdrojem všech informací ve Windows 95 je Správce zařízení. Najeďte na Start, Nastavení, Ovládací panely a dvakrát klikněte na ikonu Systém. Pak klikněte na kartu Správce zařízení a objeví se seznam hardwaru nainstalovaného v systému. Plug and play ve Windows 9x a 2000 celý proces často usnadňuje, není však garantováno, že bude fungovat vždy a pak bude muset vyměnit jumpery sami, a to hlavně v případě, že používáte ISA karty.

Ze všeho nejdřív se podívejte, zdali vám nechybí nějaké komponenty. Pokud některé položky nebyly rozpoznány, budete muset kliknou na Přidat nový hardware v Ovládacích panelech. Pokud nedošlo k závažné chybě, měl by se takto chybějící hardware doplnit.

Hardware, který je přítomen nebo nefunguje, bude označen žlutým vykřičníkem nebo červeným křížkem. Pokud obdržíte upozornění, že komponent pracuje v režimu MS-DOS, znamená to, že využívá raději 16bitové drivery než původní 32bitové, což může také ovlivnit výkon.

11. Výměna ovladače

Windows si pro taková zařízení jako videokarty a monitory dost často instalují standardní ovladače. Většinou se ale jedná spíš o přijatelné minimum, než o vyhledání toho nejlepšího, co je k mání. U všech komponentů stojí za to si zjistit, jestli si výrobce náhodou nedal tu práci a neudělal pro svůj hardware nové ovladače skvělým zdrojem je Internet a ujistit se, že máte driver určený pro dané zařízení a ne windowsovský standard.

Chcete-li nainstalovat nový driver, najeďte do Správce zařízení, klikněte na zařízení, které chcete updatovat, pak na kartu Ovladač a nakonec zvolte možnost Změnit ovladač. Windows si pak ovladač vyhledají a přesunou na příslušné místo.

12. Perfektní obraz

Většina z nás se také spokojí s windowsovským standardem pro obrazovku, i když je to často chabá ukázka toho, co monitor ve skutečnosti dovede. Škálu barev i rozlišení už jste si asi upravili, ale i tak můžete kvalitu obrazu ještě vylepšit.

Klikněte na ikonu Obrazovka v Ovládacích panelech nebo pravým tlačítkem na plochu a objeví se okno, v němž můžete měnit nastavení obrazovky. Na kartě Nastavení ukazují Windows škálu barev, ale nikoliv obnovovací frekvenci. Klikněte na tlačítko Vlastnosti. Vyberte Změnit a zvolte monitor, který se shoduje s vaším modelem, a také horizontální obnovovací frekvence v KHz a obnovovací frekvence v Hz.

Malé varování: některé grafické karty mají vlastní utility začleněné do standardního panelu nástrojů (to jsou ty ikonky vpravo dole, vedle hodin) ve Windows. Pokud nabízejí obnovovací frekvence, které váš monitor nepodporuje, mohlo by vybrání některé z nich váš monitor poškodit kdyby došlo k nejhoršímu, váš monitor by po dalším spuštění už nic neukázal. V takovém případě znovu restartujte počítač, a až se objeví řádka "Startuji Windows 95", zmáčkněte F8. Vyberte možnost Nouzový režim a po naběhnutí Windows 95 s minimem ovladačů, změňte rozlišení a vraťte se k VGA standardu po dalším spuštění Windows můžete ve změnách pokračovat. Vždy si v manuálu zjistěte, jaké jsou maximální obnovovací frekvence vašeho monitoru.

Středně pokročilí

13. Zálohy a obnova

Windows 2000 slibují být mnohem méně problémovým prostředím než jejich předchůdci. Prozatím však máme Windows 95 a 98, jež jsou nechvalně známé svou nespolehlivostí, takže by si každý uživatel měl vytvořit CD, s jehož pomocí si v nejhorším případě může obnovit pevný disk s kompletními aplikacemi a konfiguracemi.

Potřebujete tedy způsob, jak si zálohovat všechno kromě dat (ta si můžete obvyklou cestou zálohovat samostatně). Takový způsob, díky němuž byste mohli, i kdyby se vám počítač zhroutil půl roku od data zálohování, obnovit Windows i aplikace a nezbyla by vám jen hromada starodávných dokumentů vhodných tak akorát do sběru.

- Nemusíte pouze vypalovat na CD; poslouží vám jakékoliv velkokapacitní přenosné zařízení pro uchovávání dat, jako je Zip nebo Jaz. Nejlepší způsob, jak zálohovat všechno kromě dat, je použít zálohovací program s podporou Windows 9x. Podrobně vám vysvětlíme, jak zacházet s aplikací Microsoft Backup (Zálohování), která je součástí Windows 98, ale většina následujících rad funguje i u ostatních zálohovacích programů.

- Pokud Zálohování nemáte nainstalováno, vložte do mechaniky instalační disk Windows. Klikněte na položku Přidat/ubrat programy. Na kartě Nastavení Windows klikněte dvakrát na Systémové nástroje. Zaškrtněte Zálohování a dvakrát klikněte na OK. Pro spuštění programu vyberte Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje, Zálohování. Zeptá-li se vás počítač, jestli chcete přidat zálohovací zařízení, klikněte na Ne. Zaškrtněte "Vytvořit novou zálohovací úlohu" a klikněte na OK, aby se spustil Průvodce zálohováním. Nyní vyberte možnost "Zálohovat vybrané soubory, složky a jednotky" a klikněte na Další.

- Teď musíte vybrat soubory, které chcete zálohovat nebo spíš ty, které nechcete. Začněte zaškrtnutím pevného disku, což znamená, že chcete zálohovat všechno, co na něm je. Pak odznačte soubory a adresáře, které si zásobujete každý den (jako na obrázku nalevo).

Nejžhavějšími kandidáty jsou C:\Dokumenty, C:\Windows\Application\Data, C:\Windows\Oblíbené a všechny soubory s příponou PST. Další soubory, které nemusíte zálohovat, jsou C:\Windows\Temporary\Internet Files, C:\Windows\Temp a C:\Windows\History. Až skončíte, klikněte na Další.

- V dalším okně, klikněte na položku Všechny vybrané soubory a pak na Další. Teď musíte programu říct, kam má zálohu uložit. Nejlepší je samozřejmě přenosná nebo interní CD-R mechanika. Většina CD-R a CD--RW vám však zápis povolí jen se speciálním softwarem pro kopírování souborů.

Používáte-li takovou mechaniku, musíte si na pevném disku vytvořit soubor a zkopírovat ho na přenosné médium. Pokud vaše mechanika CD-R nebo CD-RW spolupracuje s DirectCD od Adaptecu, můžete tento software využít pro přímý zápis na CD. Určete disk a klikněte na Další.

Středně pokročilí

14. Lepší BIOS

Často se přehlíží skutečnost, že změny v nastavení BIOSu (Basic Input Output System) mohou pro váš počítač představovat nejedno vylepšení. Tento software uchovává informace o rychlostech procesoru, pevném disku a další hardwarová nastavení.

BIOS je uložen v rychlé paměti na několika čipech. Většinu těchto čipů vyrábějí firmy AMI, Award a Phoenix a je tedy velká šance, že i ty vaše budou pocházet od jedné z těchto společností. Protože je BIOS na každém počítači jiný, povíme vám o několika obecných nastaveních, která se dají vylepšit, i když na svém počítači s největší pravděpodobností najdete jiná, než o kterých se tu zmíníme.

- Zkouška cache. Jedním ze způsobů, jak lze zvýšit výkon, je zakázat kontrolu chyb cache level 2 (ECC). Pokud máte procesor PII 266 a více, hledá tato volba chyby v informacích proudících z a do cache level 2, což zpomaluje přenos dat mezi procesorem a pamětí.

- Načasování paměti. V nastavení paměti zakažte kontrolu ECC stejně jako u cache a snižte hodnotu intervalu DRAM read/write na co nejnižší hladinu buďte však připraveni, že to může vést k nestabilitě vašeho systému a budete muset obnovit hodnotu původní.

- Zvláštní ochrana. Jedno z největších nebezpečí pro uživatele připojené na Internet představuje možnost nakažení pevného disku viry. Proti tomuto nebezpečí jsou účinnou ochranou antivirové programy, ale ještě větší stability svého systému můžete dosáhnout díky volbě BIOS Virus Warning, která v případě, že se nějaká aplikace pokouší zapisovat do boot sektoru pevného disku, pošle počítači hlášku. Mnohé moderní počítače obsahují BIOS s instrukcemi pro kontrolu teploty procesoru a varují vás i v případě, že se začnou přehřívat.

- Další finty. Ujistěte se, že je umožněna volba "Quick Power On Self Test" (POST), která urychlí nabíhání, a pokud používáte kartu AGP, zjistěte si, jestli váš BIOS disponuje volbou "AGP Aperture Size". Ta monitoruje velikost systémové paměti, k níž má přístup videokarta, a je známo, že mnohé současné karty nejlépe fungují, když je AGP Aperture Size nastavena na 64 MB.

Středně pokročilí

Rychlejší přístup

Jedním z důvodů, proč si dnes lidé kupují a používají počítače, je přístup na Internet. Pro běžného domácího uživatele to znamená 56kilový modem, a zdá se, že dokud se nezpřístupní ADSL nebo ISDN, tato rychlost se nezmění. Existuje nicméně několik způsobů, jak přístup na Web urychlit.

15. Zkuste konkurenci

Když uživatel musel za přístup na Web platit, byla hloupost zkoušet všechno možné, protože rušit jedno konto, abyste si mohli otevřít jiné, nebyla žádná legrace. Po rozšíření bezplatných internetových služeb však není důvod, proč si trochu nezaexperimentovat. Situace je většinou taková, že si malí provideři rychlý přístup nemohou dovolit, a ti největší a nejpopulárnější bývají stejně pomalí, protože se u nich najednou snaží nalogovat příliš mnoho lidí.

Obrázek o kvalitě svého připojení na Internet si můžete udělat pomocí utility Sledování systému (Start, Programy, Příslušenství, Systémové nástroje) vybráním Úpravy, Přidat položku a kliknutím na Telefonní adaptér. Tady pak můžete sledovat takové věci jako přijaté a odeslané byty, stejně jako prodlevy a přetížení. Pak si porovnáte údaje od několika poskytovatelů a zjistíte, u kterého váš počítač pracuje nejrychleji.

16. Viděl jsem, zkusil jsem

Pokud hodláte užívat služby více než jednoho poskytovatele, je dobré nepoužívat při vytváření nového konta software z CD, protože může snadno dojít k přepsání vašich dřívějších kont. Pokud již připojení na Internet máte, začněte s providery, kteří vám umožňují přihlásit se on-line, například Yahoo nebo Freeserve.

Chcete-li si vytvořit nové DUN (Dial-Up Networking) konto, najeďte ve složce Tento počítač na Telefonické připojení sítě a dvakrát klikněte na Vytvořit nové připojení. Pokud se přihlašujete on-line, zadejte telefonní číslo pro poskytovatele, název konta, heslo a vyberte modem.

Nakonec si můžete upravit nastavení DUN, abyste dosáhli optimálního výkonu. Ze všeho nejdřív klikněte pravým tlačítkem na ikonu pro telefonické připojení a vyberte Vlastnosti. Pokud nalogování k providerovi trvá dlouho, ujistěte se, že není na kartě Typy serverů zaškrtnuta volba Přihlásit se k síti a že je jediným povoleným síťovým protokolem TCP/IP. V typu modemu zadejte pro rychlost propojení maximální možnou hodnotu. Nakonec můžete ještě snížit hodnotu maximální přenosové jednotky, čím by se měl snížit počet chybových hlášení z packetů posílaných přes jisté modemy.

17. Otestujte propojení

Rychlost propojení neovlivňují pouze nastavení na vašem PC, ale i další skutečnosti jako je třeba ruch na telefonní lince. Začněte tím nejsnáze ověřitelným: pokud máte modem připojený přes prodlužovačku, dejte si počítač blíž k zásuvce, vyzkoušejte připojení bez ní a také odpojte všechny telefony a faxy. Čím delší je kabel, tím větší je pravděpodobnost vzniku ruchu, takže používejte kabel co nejkratší.

18. Války prohlížečů

Pokud zrovna nejste fajnšmekrem multimediálních lahůdek, deaktivujte co nejvíc vymožeností, protože se tím můžete urychlit přístup. V Internet Exploreru přejděte do Nástroje, Možnosti sítě Internet, Upřesnit a zrušte zaškrtnutí položek pod Multimedia.

Na kartě Zabezpečení, klikněte na Vlastní úroveň a zakažte Stahovat a Spouštět ovládací prvky ActiveX, Stažení písma a Java. Stejně tak se v Navigatoru přepněte do Preferences, Smart Browsing, Advanced a zakažte Java a Javascript zároveň se ujistěte, že v Preferences, Appearances, Fonts je zaškrtnuta položka Default Fonts.

Někdy můžete lepšího výkonu docílit specializovanými nástroji: GoZilla (www.gozilla.com) vám například může pomoci při stahování souborů, a jisté aplikace FTP jako je Terrapin FTP (www.terranet.com) jsou rychlejší než běžné nástroje.

Urychlit můžete také prohlížeč. Programy jako jsou Surf Express (www.connectix.com) a Netsonic (www.netsonic.com), pracují tak, že stahují stránky, jež souvisí s tou, kterou právě prohlížíte a předem je připravují na pevný disk. Urychlovače však bohužel mohou mít i opačný efekt a všemi těmito postranními aktivitami celé prohlížení zpomalovat. Krom toho existuje i možnost automatizovaného stahování s pomocí programů jako je Offline Explorer (www.metaproducts.com) nebo IE5, kde v nabídce Oblíbené, Uspořádat oblíbené položky odškrtnete u zadané záložky možnost Zpřístupnit off-line.

Vhodný režim

Kromě toho, že si s použitím našich fint vylepšíte PC, měli byste se také ujistit, že váš počítač pracuje ve vhodném stavu, který využívá všechny jeho možnosti.

- Náležité zálohování. U důležitých souborů si vždy pořizujte aktuální kopie. Neměly by chybět vaše dokumenty, ale ani systémové soubory jako system.ini, win.ini a registry, abyste se, pokud uděláte nějakou katastrofální chybu při instalaci nového hardwaru nebo programu, mohli vrátit k dřívějšímu nastavení.

- Záchranné diskety. Pro případ, že systém odmítne naběhnout, byste měli mít vždy po ruce záchrannou disketu. Vytvoříte ji tak, že najedete na Start, Nastavení, Ovládací panely, pak Přidat/ubrat programy. Na kartě Spouštěcí disketa klikněte na tlačítko pro vytvoření diskety a vložte novou prázdnou disketu. Pokud vás zajímá, jak si vytvořit CD, s jehož pomocí můžete později obnovit pevný disk s kompletními aplikacemi a konfiguracemi, podívejte se na vložený článek Zálohy a obnova.

- Jak získat informace o systému. Je dobré, zvlášť po instalaci nového hardwaru, kontrolovat, jestli se v systému neobjevily problémy (Start, Nastavení, Ovládací panely a kliknout na ikonu Systém). Karta ve Správci zařízení vám předloží detaily o všech komponentech vašeho PC a umožní vám instalaci nových ovladačů.

- Skenování a defragmentace. Pravidelné používání ScanDisku a defragmentace pevného disku mohou zabránit poklesu výkonu. Prohlížejte také konfigurační soubory autoexec.bat, config.sys, win.ini, system.ini a Registry kde bývají zbytky již dávno smazaných programů.

- Kontrola virů. Přestože se problém virů někdy zveličuje, mohou stejně jako na důležitá data mít škodlivý vliv i na výkon. Používejte pravidelně antivirový program, zvlášť pokud stahujete programy z Internetu. Snažte se také svůj antivirus co nejčastěji updatovat.

Doplňky za hubičku

Dobrá zpráva: Windows 2000 už jsou na světě; špatná zpráva: Microsoft si za ně účtuje přibližně 8 000 Kč. Pokud si chcete zadarmo upgradovat operační systém, máte možnost získat spoustu vymožeností a doplňků přes Internet. V některých případech vám Microsoft za malý poplatek pošle i CD.

- Windows 95. Windows 95 jsou docela stabilní, ale objevily se u nich nějaké problémy s obousměrnými tiskárnami a se sítěmi. Windows 95 Service Patch obsahuje spoustu vychytávek různých nedostatků některé z nich se vztahují k Office 95 a je to 1,2MB download, dostupný na www.microsoft.com/windows95/downloads. OSR2 sice nebyl vydán jako prodejní verze, ale na výše uvedené adrese si můžete stáhnout spousty dodatků.

- Windows 98. I Windows 98 jsou vcelku stabilní, ale potýkají se s jednou velice obskurní mouchou: po právě 49, 7 dnech provozu mají tendenci zamrzávat. Tomuto a dalším problémům, jako je spolupráce s některými síťovými adaptéry a USB zařízeními, můžete zabránit s pomocí Service Packu 1 z windowsupdate.microsoft.com. Za decentní poplatek také můžete na této adrese získat updaty, které byly součástí druhého vydání.

- Windows NT 4.0. Pro NT 4.0 byly vytvořeny nové doplňky a opravy chyb. Microsoft se holedbá, že odstranil více než 600 problémů. NT Service Pack 6 o velikosti 30 MB si můžete stáhnout z www.microsoft.com/ntserver/nts/downloads. (Lze si jej také objednat na CD-ROMu.)

Přetaktování procesoru

Úpravy nastavení hardwaru, tak aby chodil rychleji než udává výrobce, známé jako přetaktování, jsou často považovány za černou počítačovou magii a je to nejlepší cesta k dosažení podstatného zvýšení výkonu. Při precizním provedení bude výsledným efektem mnohem rychlejší PC. Můžete se ale také dostat do problémů, kdy vám celý systém spadne nebo odmítne naběhnout a pravděpodobně to sníží životnost vašeho hardwaru.

Ve většině případů vznikají škody při přetaktování zvýšením vnitřní teploty, které má na svědomí vyšší rychlost komponentů. Když se totiž čip příliš zahřeje, dostaví se jev zvaný elektromigrace, kdy začne erodovat jeho elektrochemická struktura.

Vyráběné procesory pracují s různými násobky rychlosti motherboardu: 600MHz procesor chodí šestinásobnou rychlostí než 100MHz board a stejným násobkem dostaneme i rychlost 800 MHz u 133 MHz, FSB (front-side bus) motherboardu. U prvních procesorů Pentium a PII bylo možné zvýšit multiplikátor čipu a dostat tak místo 4x čipu, čip 4,5x a více. Intel proti tomu samozřejmě podnikl rázná opatření, protože toho někteří méně slušní prodejci zneužívali a podvodně zvyšovali specifikace svých systémů.

Při přetaktování je běžnější měnit rychlost motherboardu. Může to být dramatické řekněme, že zvýšíte FSB ze 100 na 133MHz nebo můžete postupně měnit rychlost motherboardu s využitím nastavení BIOSu nebo přes jumpery na samotné základní desce. Pokud FSB posunete příliš vysoko nebo příliš rychle, například ze 100 na 120 MHz najednou, je klidně možné, že systém odmítne znovu naběhnout. Nejlepší je zvyšovat rychlost postupně a pravidelně kontrolovat nedostatky. Pokud se do přetaktování chcete pustit, mějte na paměti následující informace:

- Typy procesorů. Výsledky jsou na každém procesoru úplně jiné. Například čipy od AMD jako jsou procesory Athlon a K6 na přetaktování málokdy reagují, protože jsou již před dodáním výrobcům sestav nastaveny na maximum. Intel má pro změnu přísný testovací systém, takže jsou všechny procesory vyzkoušeny pro nejvyšší rychlost: pokud čipy v této rychlosti nestíhají některý z procesů, jsou testy opakovány v postupně se snižující rychlosti, dokud neuspějí ve všech. Výsledkem je skutečnost, že spousta procesorů Intel běhá pomaleji než jsou hranice silikonu.

Podobně také některé procesory PII a PIII mají cache level 2, která chodí poloviční rychlostí než procesor, což znamená, že tato paměť pak nemusí stíhat. Nejoblíbenějším procesorem mnohých "přetaktovávačů" je Slot 1 Celeron, který může mít méně paměti cache než čipy PII, ale využívá nejvyšší rychlost. Pokud se chystáte na přetaktování, přesvědčte se, že vám dobře funguje větrání a pamatujte, že vám přestane platit záruka.

- Rychlost sběrnice. Zatímco procesory Intel mohou být schopné chodit mnohem rychleji, než uvádějí oficiální hodnoty, neplatí totéž o ostatních komponentech vašeho systému.

Zvýšení rychlosti FSB ze 100 na 105 MHz například znamená, že se urychlí i paměť. Na některých systémech má navíc hlavní multiplikátor vliv i na sběrnice PCI, I/O řadič a AGP slot. V takovém případě právě tyto další komponenty většinou způsobují nestabilitu systému.

- Grafické karty. Další oblast, jež přitahuje velkou pozornost, je přetaktování procesoru na grafických kartách, které můžete urychlit pomocí nastavení jumperů, aniž byste tím ovlivnili zbytek systému.

- Protože se většina nejdůležitějších vychytávek vztahuje k počítačovým hrám s důrazem na grafiku, je to druhá možnost, jak ze systému vyždímat i poslední kapičku rychlosti. Pokud nemůžete zvýšit rychlost pomocí nastavení ovladačů a jumperů kartě, najděte si na www.entechtaiwam.com PowerStrip, s nímž je přetaktování hračka.

Zálohování registrů

Možná jste si všimli, že kdykoliv znamená řešení nějakého problému změny v registrech, vždycky se doporučuje, abyste si nejprve pořídili záložní kopii.

Není to pouze rozmar existují pro to dobré důvody: je totiž snadné udělat chybu, která může mít katastrofické následky, a Windows Registry Editor (RegEdit) neobsahuje žádnou volbu "vzít zpět".

Vytváření kopií souborů system.dat a user.dat, není až tak úplně jednoduché a nejeden čtenář se na toto konto už ptal, jestli bychom nemohli uvést dávkový soubor k tomuto účelu. Mohli bychom, ale pokud pracujete s Windows 98, není to potřeba, protože mají vlastní, mnohem chytřejší nástroj pro zálohování registrů.

Jednou denně, když se Windows poprvé startují, vytvoří se automaticky záloha registrů. Uchovávány jsou také čtyři předchozí kopie, takže když se objeví problém, který okamžitě neodhalíte, můžete použít kopii několik dní starou.

Pokud se chystáte provést v registrech nějaké změny a chcete kopii jejich momentální podoby, klikněte prostě na Start, Spustit a vepište Scanregw. Ten prověří integritu registrů a zeptá se, jestli chcete vytvořit novou záložní kopii.

Potřebujete-li obnovit registry ze záložní kopie pořízené pomocí Scanregw, musíte se dostat do režimu MS-DOS. Nacházíte-li se ve Windows, restartujte počítač v režimu MS-DOS. Pokud ne, podržte při nabíhání systému klávesu Ctrl, pak vyberte z nabídky Start, Programy volbu Příkazový řádek.

Napište příkaz Scanreg (objeví-li se "Chybný příkaz nebo název souboru", napište CD\Windows\Command a zkuste to znovu). Zmáčkněte Enter a prověří se vaše registry.

Po skončení kontroly dostanete vybrat, zda chcete vytvořit záložní kopii nebo si prohlédnout seznam záloh. Pomocí šipek najeďte na políčko Prohlížet a zmáčkněte Enter. Zobrazí se seznam záloh a datum, kdy byly pořízeny.

Chete-li jednu z nich obnovit, najeďte na ní pomocí šipek a pak zvolte Obnovit (viz spodní obrázek). Pokud nechcete obnovit žádnou, vyskočíte z programu pomocí Esc.

Obnova systémových souborů

Mnohé problémy s Windows jsou způsobeny přepsáním nebo vymazáním systémových souborů při přidávání nebo ubírání programů, po němž vám zbyde jen nesprávná nebo vůbec žádná verze souboru. Obnova takového souboru dosud znamenala přeinstalování Windows nebo pro pokročilejší uživatele vyčlenění tohoto souboru ze spakovaného CD Windows. Bylo přitom třeba použít utilitu příkazových řádek zvanou Extract, takže nic snadného.

- Pokud máte Windows 98, je nyní obnova chybějících souborů hračka. Nový nástroj System File Checker vám obnoví soubor téměř automaticky. Spustíte ho kliknutím na Start, Spustit a vepsáním názvu programu: SFC.

Po spuštění System File Checkeru vybere druhou z nabízených voleb "Z instalační diskety extrahovat jeden soubor" a vepište název souboru, který chcete obnovit. Pak klikněte na Start.

- Checker se vás pak zeptá, odkud chcete soubor obnovit. V uvedeném seznamu pak musíte umět vybrat složku nebo Windows 98 CD-ROM, což bude pro většinu lidí D:\Win98. Možná také budete muset zadat oblast, kam se má soubor obnovit, pokud však obnovujete původní soubor Windows, FSC bude vědět, kam ho má umístit. Nyní klikněte na OK.

- Dále vám SFC nabídne možnost zálohovat si soubor, který nahrazujete. Je dobré mít po ruce záložní kopii, protože návrat k původní verzi na CD Windows může způsobit víc problémů, než kolik vyřeší, takže neváhejte. Standardní oblast pro zálohy je C:\Windows\Helpdesk\SFC. Kliknutím na OK potvrdíte zálohování souboru a můžete pokračovat, kliknutím na Přeskočit tento krok přeskočíte.

- Windows vás nyní vyzvou, abyste vložili CD s Windows 98. Poté se najde příslušný soubor a SFC vám podá zprávu, že se operace zdařila. Pokud je soubor, který se snažíte nahradit, otevřený, musí se počítač, dříve než se soubor úplně přepíše, restartovat. Pokud se vás zeptá, chcete-li ho restartovat, klikněte na Ano.

§§§§§


Rychlokurz: WinZip 8.0

Karel Šredl

c00p0424

"Komprese, komprimace, pakování, archivace, balení souborů" označení aktivity, kdy souborům zredukujeme jejich velikost a spojíme je do souboru jediného...

Pro začátek dobrá zpráva. Náš "Rychlokurz" si získal pevné místo v časopise a byl povýšen na plnohodnotný seriál. Budeme se spolu tedy setkávat pravidelně. A abych vás naladil a navnadil co nás tedy čeká v dalších dílech? Příště si spolu prohlédneme obrázky s programy AcdSee a IrfranView, a pak si povíme, jak pomocí programu PGP zašifrovat soukromá data tak, aby zůstala soukromá. A dále např. naučíme počítač přehrávat muziku tj. WinAmp a populární formát MP3. Čeká nás toho spousta jak příště, tak i dnes. Takže vzhůru do toho...

ZIP legenda mezi archivačními nástroji na PC. Setkáte se s ním v DOSu, v UNIXech a samozřejmě i ve Windows. Avšak dnes si již málokdo představí, že by měl zkomprimovat své soubory způsobem "zip -a -jm archiv.zip soub1.txt soub2.txt" brrr (teď jsem jistě popudil početnou skupinu unixových odborníků a zastánců příkazové řádky). Proto mi dovolte ukázat vám, jak snadno můžete pracovat s jedním z nejdokonalejších nástrojů pro komprimaci s WinZipem verze 8.0.

Na první pohled

Hned na začátku se pokochejte pohledem na opravdu povedené velké barevné ikony hlavního okna, protože si jich moc neužijete. Říkáte si "Co je to za nesmysl?", avšak vězte, že pokud bude vše v pořádku, do tohoto okénka nebudete muset vůbec vstupovat. Na "vině" je takzvaná integrace do prostředí, což znamená, že ty nejdůležitější a nejpoužívanější funkce WinZipu vám budou dostupné neustále a odkudkoli, a to přes pravé tlačítko myši.

Po instalaci se vám totiž do menu které se objeví, když pravým tlačítkem kliknete na soubor či adresář přidá několik dalších voleb (poznáte je také podle uvozující ikonky WinZipu.

Jak komprimovat

Pokud tedy označíte jeden či více souborů a adresářů, a pravým tlačítkem kliknete na jeden z nich, objeví se následující menu:

Toto je startovní pozice pro komprimaci. Zvolíte-li možnost Add to XXX.zip nebo Zip and E-Mail XXX.zip (kde XXX je jméno, které vám navrhne počítač), nebudete již na nic dotazováni a komprimace proběhne okamžitě. Pokud zvolíte Add to Zip, dostanete možnost upřesnit vaši volbu v dalším dialogu.

Neděste se na první pohled většího množství voleb, není to nic složitého a pokud pouze kliknete na [OK], nic nezkazíte. Pro ty z vás, kdo chtějí znát víc, probereme ty nejdůležitější volby jednu po druhé.

Add to archive zde uveďte jméno a umístění archivu, který vytváříte nebo do kterého soubory přidáváte k tomu slouží i tlačítka [New] (Nový) a [Open] (Otevřít).

Action akce, které jsou prováděny s komprimovanými soubory.

Add (and replace) files (Přidat) vloží označené soubory do archivu.

Freshen existing files (Občerstvit) obnoví existující soubory v archivu vámi označené (to znamená, že soubory, které nemají v archivu ekvivalent, do něj NEBUDOU přidány).

Update (and add) files (Obnovit a přidat) nejen obnoví všechny existující soubory v archivu, ale přidá i ty, které v archivu nejsou.

Move files (Přesunout) po zkomprimování budou označené soubory smazány.

Compression úroveň, jak moc zkomprimovat soubory do archivu (čím větší komprimaci zadáte, tím menší archiv vznikne, avšak tím déle vám bude komprimace trvat).

Multiple disk spanning rozdělení archivu na více částí. Funguje pouze u archivů vytvářených na disky s vyměnitelným médiem (např. disketa) a umožní vám odnést si i archivy s větší délkou, než se vám na fyzicky médium vejde.

Password nastaví heslo pro ochranu dat v archivu. Avšak pozor! Tato ochrana je velice nízké úrovně a prolomit heslo je pro některé programy z Internetu hračkou. Proto chcete-li mít jistotu, že soubory v archivu nikdo nepovolaný nepřečte, použijte nějakou jinou ochranu např. PGP (upozorňuji, že popis najdete v některém z příštích Rychlokursů).

Jak dekomprimovat

Získaný archiv můžete kopírovat, přenášet a množit, ale pokud chcete použít soubory uložené v archivu, musíte soubory nejdříve dekomprimovat (uvést do stavu, v němž byly před komprimací). Jak na to? Není nic jednoduššího. Klikneme pravým tlačítkem na archivní soubor (s příponou .zip) a objeví se nám následující možnosti (viz obr. t).

Pokud zvolíme Extract to..., vyvoláme tím dialog pro zadání doplňujících informací. Tyto volby snad ani nebudu popisovat, nejlépe je vystihuje obrázek. Znovu připomenu univerzální pravidlo dobrých programů, že pokud stiskneme pouze [OK], nic tím nezkazíme.

Ostatní volby jsou takzvaně rychlé:

Extract to folder XXX vytvoří nový adresář se stejným názvem jako archiv a dekomprimuje do něj soubory.

Create Self-Extractor (.EXE) z archivu (.zip) vytvoří samorozbalovací archiv (.exe).

E-Mail XXX odeslat archiv mailem.

Závěr

Tím jsme obsáhli základní úkony, které můžeme s programem WinZip provádět. Avšak jako správně vychovaný a kvalitní program, toho WinZip umí a zná ještě mnohem více. Umí například pracovat s mnoha formáty archivů (TAR, GZIP...). Umí archiv nejen vytvořit a zase zpět dekomprimovat, ale i otestovat. Umí zobrazit soubory přímo z archivu. Umí... zkrátka umí. A pokud jste četli pozorně, umíte i VY.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c00p0429

Po měsíční přestávce způsobené dovolenou se opět setkáváme u dalšího dílu tipů a triků pro Windows. Popravdě řečeno, návrat ze slunného jihu do studeného mírného (cha cha) pásu nebyl zrovna příjemný, nicméně jsem se úspěšně aklimatizoval a další díl seriálu je na světě.

A co se stalo na poli Windows nového? Microsoft uvolnil první testovací alfa-verzi připravovaných Windows Whistler, o které se můžete dočíst podrobněji na WWW stránkách zmíněných ve vloženém článku Intertipů. A když u je řeč o Windows, nelze opomenout opravdu masivní rozvoj Linuxu v různých modifikacích. Již dnes je jasné, že Linux začíná vážně konkurovat operačnímu systému od Microsoftu, který se sice (Windows Millenium Edition, Windows 2000) také vyvíjí, ale oproti Linuxu s nesrovnatelnou pomalostí. Uvidíme, co nového se ještě na poli operačních systémů stane.

Dnešní tipy nebudou vybočovat ze zaběhnutého schématu. V první části se budeme věnovat samotným Windows a v druhé pak Office od Microsoftu. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows 95/98

1. Nastavení správná pravidla (IE 5.x)

Polední dobou jsme v tipech trochu zanedbávali Internet Explorer a s ním i jeho část pro věci poštovní Outlook Express. Pojďme se proto nyní podrobněji podívat na nastavování pravidel pro příjem pošty, nebo diskusních skupin. Možná to netušíte, ale poštu i diskusní skupiny můžete celkem efektivně filtrovat, to znamená třídit poštu dle různých faktorů do různých složek, nebo prostě použít filtr k rychlému přesunutí nepohodlné příchozí pošty do koše.

V páté verzi Outlook Expressu (dále jen OE) byla navíc tato služba ještě vylepšena a kromě zlepšeného ovládání, které dnes pochopí i neznalý uživatel, se zlepšila hlavně samotná funkčnost, jež byla ve verzi 4.x nevalná.

Pusťte OE a jděte do roletového menu Nástroje. Zde pokračujte do položky Pravidla pro zprávy a vyberte, zda budete filtrovat poštu, nebo diskusní skupiny. V následujícím dialogu máte mnoho možností pro nastavení. Pro vytvoření nového pravidla použijte tlačítko Nové a řiďte se pokyny. Nejprve vyberte ze seznamu možností pravidlo; v případě jeho splnění provede OE úkon, který vyberete v dalším políčku. Pravidel i úkonů můžete zvolit více najednou. V průběhu vaší práce se vám celý filtr tvoří a zobrazuje v poslední části dialogu, kde můžete poklepáním na modré části volit další podrobnosti, jako určitá slova pro výběr a podobně. Na závěr pravidlo pojmenujte a potvrďte tlačítkem OK.

Jestliže vytváříte mnoho podobných pravidel, neváhejte použít po vytvoření prvního tlačítko Kopírovat a okopírované pravidlo upravte podle svých představ. Na úplný závěr ještě v dialogu pro vytváření filtru můžete určit pořadí (tlačítka Přesunout nahoru a dolů), ve kterém se pravidla budou provádět, a odškrtáváním či zaškrtáváním můžete jednotlivá pravidla dočasně z řetězce filtru vyřadit. Přeji veselé filtrování nepohodlné pošty.

2. Obnovte logo (IE 4.x, 5.x)

Pokud jste si pořídili modem pro připojení na Internet, začali jste, nebo se začínáte poohlížet po poskytovateli, který by byl pro vás nejlepší. Dnes už není problém sehnat připojení na Internet zadarmo, bez poplatků. Při registraci máte zpravidla dvě možnosti. Buď celou registraci provedete přes internetové stránky toho konkrétního poskytovatele Internetu, nebo někde dostanete firemní CD, kde obvykle spustíte instalační program, jenž vás provede až k samotné registraci na Internetu.

Pokud se registrujete tím druhým způsobem, dostanete na CD i speciální verzi prohlížeče, která je nutná pro první připojení. Tato speciální verze má upravenou jak startovací stránku (a někdy mnoho dalších věcí), tak i logo IE v pravém horním rohu okna, jež je nahrazeno logem firemním. Jednoduchou editací registrů se tohoto loga můžete zbavit, nebo dokonce použít logo vlastní.

Jděte do menu Start Spustit, do kolonky vepište regedit a pak potvrďte. V editoru systémového registru pokračujte do podklíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Internet Explorer Toolbar. Zde v pravé části regeditu naleznete dvě hodnoty, které umažte klávesou [Delete]. Jedná se konkrétně o položky SmBrandBitmap a BrandBitmap. První odkazuje na logo v klidovém a druhá v aktivním modu. Obě tyto položky jsou modifikovatelné pro dosazení vaší vlastní bitmapy podle vzoru, který naleznete.

Pro provedení změn je nutné počítač restartovat. Po restartu (a odmazání výše uvedených položek ze systémového registru) by vaše Windows měla sáhnout po standardním nastavení animovaného loga, tak jak ho znáte z čisté instalace.

Tipy pro MS Office

3. Vlastní slovníky (Word 2000)

Je asi zbytečné zmiňovat a popisovat takovou samozřejmost, jako je kontrola pravopisu v MS Wordu a ostatních produktech Office. Každý tuto kontrolu standardně využívá (pokud si Word nenastaví podle svého), ale málokdo ví, že je možné velmi snadno editovat slovníky, podle nichž kontrola probíhá.

První kontakt s možností editovat slovník zažijete v momentě, kdy kontroler pravopisu narazí na slovo, které nezná, a vy jej můžete správnou volbou do slovníku přidat. Pokud chcete vidět přehledně celý obsah slovníku a editovat ho, jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Možnosti. Zde jděte na záložku Pravopis. V dialogu nastavení kontroly pravopisu uvidíte v kolonce Vlastní slovníky jméno CUSTOM. DIC, což je standardně vytvořený váš vlastní slovník, do kterého se přidávají neznámá slova výše zmíněným způsobem. Poklepejte na tlačítko Slovniky a v následujícím dialogu můžete libovolně tvořit vlastní slovníky, nebo jen editovat CUSTOM.DIC. Ke každému slovníku můžete přiřadit jazyk, který jej pak bude při kontrole brát na vědomí. Pro editaci stiskněte tlačítko Upravit a Word vám otevře obsah slovníku jako sloupec slov, jenž je k nerozeznání od standardního textového dokumentu. Proveďte libovolné úpravy a slovník uložte.

Po ukončení editace slovníku musíte opětovně zapnout automatickou kontrolu pravopisu na záložce Pravopis dialogu Možností z menu Nástroje.

4. WordArt v HTML (Word 97)

Tento tip spíše ukazuje na nedokonalost HTML filtru v Office 97. Možná by se zmíněný nedostatek dal označit i za chybu. Konkrétně jde o vkládání ozdobného textu WordArt do HTML stránek vytvářených ve Wordu 97. Pokud totiž vytvoříte dokument obsahující WordArt a následně z něj chcete udělat HTML stránku (tedy uložit jej jako HTML dokument), ozdobné písmo z dokumentu zmizí. Zákeřný je navíc fakt, že na obrazovce se vše tváří být v pořádku, ale po prohlédnutí stránky v některém z prohlížečů zapláčete nad neúplným dokumentem. Naštěstí existuje malý trik, jak přinutit WordArt, aby se na stránce objevil.

Spusťte tedy Word, vytvořte požadovanou grafiku WordArt (menu Vložit Obrázek WordArt) a dokument uložte jako klasický DOC (Word document). Potom označte objekt WordArtu, stiskněte pravé tlačítko. Z kontextového menu zvolte Kopírovat. Tím zkopírujete objekt do schránky. Potom uložte ten samý dokument jako HTML. Nyní jděte do menu Upravit a zvolte Vložit jinak. V dialogu vyberte položku obrázek a odškrtněte volbu Přes text na pravé straně dialogu. Potvrzením vložíte WordArt do HTML dokumentu. Touto akcí se na disku vytvoří požadovaný obrázek jako doplněk WWW stránky. Pak už ozdobný text na vaší WWW uvidíte.

Proč Word 97 nevytváří obrázek již při prvním uložení a je nutné dělat tyto obstrukce přes schránku, to vám nevysvětlím, mohu jen uklidnit uživatele Wordu 2000, ten již dělá vše tak, jak má.

5. Easter Eggs a Word 97

Už velmi dlouhou dobu jsme se nevěnovali hračičkám programátorů, protože s novými produkty nová velikonoční vajíčka jaksi nepřicházela. U nových softwarových produktů se situace stále nemění k lepšímu, ale starý Word 97 je přímo studnicí všelijakých programátorských výstřelků, které se vám zde nyní pokusím předložit. Všechny je vyzkouším i v novém Wordu 2000, a o případném úspěchu poreferuji. Pojďme tedy "na věc".

Prvním vejcem je klasické zobrazení loga. Jděte ve Wordu 97 do roletového menu Nápověda a zvolte O aplikaci Microsoft Word. Podržte najednou klávesy Ctrl+Shift a klikněte na logo Wordu. Totéž i pro Word 2000. Ovšem upozorňuji, že některé verze Wordu kupodivu tento základní "čít" neobsahují.

A je tu další vajíčko. Opět jděte do menu Nápověda a zvolte O aplikaci Microsoft Word. Podržte najednou klávesy Ctrl+Shift+Alt a zobrazí se vám wordovský "splash screen", tedy obrázek objevující se standardně při startu MS Wordu. Tento čít funguje i ve Wordu 2000 a věřte, že toho obrázku, který dostanete, se zbavíte jen restartem celého Wordu. Tak je otravný.

Ve Wordu 97 napište zzzz, potom spusťte z roletového menu Nástroje položku Pravopis pro kontrolu textu a podívejte se, jaké vám bude dělat Word nemravné návrhy. Word 2000 je v tomto případě slušnější a žádné návrhy vám dělat nebude. A ještě poznámka: kontrola textu musí být zapnuta pro angličtinu.

Další "erotický" vtípek vyvoláte takto. Otevřete ve Wordu 97 nový dokument a napište Unable to follow directions bez jakýchkoliv dalších úprav. Celou tuto větu označte a stiskněte Shift+F7, nebo spusťte "ručně" Thesaurus z menu Nástroje Jazyk. Obdržíte odpověď na úrovni chlípného Wordu (pěkně se nám chlapec vybarvuje). Word 2000 je opět "za slušňáka", a nic kloudného z něho nedostanete.

Pokračujme další podobnou dvojicí vtípků. Ve Wordu 97 napište větu I\d love to see you naked a opět spusťte Thesaurus (Shift+F7), budete nuceni čelit další, tentokrát mírně opilecké hlášce. A abyste nevyšli ze cviku, zkuste ještě napsat (opět do čistého dokumentu) I want to see you naked, spusťte Thesaurus a nebudete stačit utíkat. Word 2000 je i v tomto případě proti vašim smělým pokusům imunní.

Pokud chcete vědět, kdo je bůh, není nic snazšího, než se zeptat našeho chytrého chlapce, Wordu 97. Napište v čistém dokumentu požadovanou otázku Who is God?, a po stisku kombinace Shift+F7 (Thesaurus) dostanete odpověď. Word 2000 zase nic.

Jelikož výše uvedených vět a k nim šikovně doplněných odpovědí od evidentně nedostatkem humoru trpících programátorů je ještě spousta, uvedu je zde těsně po sobě. Vždy je musíte psát do čistého dokumentu, a poté spustit Thesaurus pro anglický jazyk (Shift+F7). Pro eroticky zaměřené čtenáře tu máme I love porn, nebo I am gay. Na obě věty obdržíte adekvátní odpovědi. Pokračujme přes "vlasaté" Shag Me k Eat Me Shorts a potom zde máme něco brutálnějšího: May I screw your daughter?, nebo pro biology Ice boobs go with what?. Pokračujme dále přes morbidní I\d like to see Bill Gates dead až po suché Love her and leave her (tohle je opravdu silné kafe).

Tyto triky jsou bohužel směšné jen pro anglicky mluvící část čtenářstva, jak ale doufám, je takových čtenářů většina, jak se dá v oblasti IT pohybujících se lidi předpokládat. Přeji tedy dobrou zábavu při objevování odpovědi a na závěr ještě jedno velikonoční vejce, ovšem ne vždy funkční (myšleno ne v každé verzi Wordu).

Spusťte MS Word a stiskněte najednou klávesy Ctrl+Alt+Shift. Kurzor by se měl změnit na znaménko minus. Pokud se tak nestalo, trik vám nebude fungovat. Potom jděte do libovolného menu a zvolte libovolnou položku. Takto položka zmizí. Pokud ji chcete zpět, budete buď muset restartovat počítač, anebo klepněte pravým tlačítkem na lištu, zvolte Vlastní, a v následujícím dialogu klikněte na tlačítko Původní, případně doplňte ztracenou položku.

Tímto velikonočním vejcem dnes uzavřeme nejen sekci o MS Office, ale také celý díl tipů a triků. Tentokrát jsme jej věnovali hlavně oblastem, které jsme v minulých dílech trochu zanedbali tedy konkrétně Internet Exploreru a Easter Eggs. Doufám, že jsme vás tím potěšili, a setkáme se společně u dalšího pokračování. Na shledanou za měsíc.0 0429/OK o

InterTipy

Jako již tradičně je cílem tohoto krátkého úvodu seznámení čtenáře s přibližným obsahem tentokrát již jednadvacátého dílu internetových odkazů na tipy a triky pro Windows. Dnes se budeme snažit vyhledávat tipy pro nová Windows 2000, která již v příslušných modifikacích opanovala minimálně podnikové, méně už domácí pracovní stanice. Doufám, že se vám seznam internetových stránek bude zamlouvat i díky tomu, že je autor již po dovolené odpočinutý a připraven se vrhnout do moře WWW stránek s novým elánem. Tak tedy neváhejte a "do toho" (a půl je hotovo:).

Ferengi Windows 2000 Tipy

http://www.volny.cz/ferengi/main.htm

Pro změnu začneme u nás doma, kde se objevila graficky velmi dobře zpracovaná stránka věnovaná Windows ve všech dostupných verzích, mimo jiné i dnes hledaným Windows 2000. Kromě avizovaných stránek s tipy pro Windows 2000 (rozdělených dle zaměření, velmi dobře je popsána též předinstalační příprava) a ostatní verze, zde jsou stránky věnované kancelářskému balíku Office 2000, dále vás úvodní stránka informuje o novinkách spojených s vývojem nové verze Windows Whistler. Nechybí ani stránka s downloady různých utilit pro Windows a také stránka Windows updatu týkající se přímo interních balíčků. Stránku doporučuji navštívit už jen proto, že je jako jedna z mála v češtině.

Win2k Central

http://www.win2kcentral.com/

Další vynikající stránka, týkající se Windows 2000 ve všech verzích. Jak již název napovídá, jedná se přímo o centrum informací o daném produktu, doplněných odkazy na stránky s FAQy, stránky týkající se síťování pod W2k, stránky o nastavení samotných Windows a stránky s odkazy na utility a software (včetně Windows updatu). Pro začátečníky je určena část WWW site nazvaná The Tour, která se věnuje od začátku základům ovládání a nastavení Windows 2000. Celá centrála je velmi pěkně graficky provedena.

Win2k World

http://www.win2kworld.com/

Opět kvalitně provedená stránka o Windows 2000, tentokrát hodně zaměřená na bezpečnost. Úvodní stránka na vás vychrlí množství informací o vývoji a novinkách na poli Windows 2000, teprve potom si povšimnete nenápadných odkazů na zmiňované stránky o bezpečnosti a administraci systému. Nechybí ani různé studie a vyjádření kvalifikovaných odborníků. Vyhledávací nástroj "searchwin2000.com" nalezne dalších více než 7 000 odkazů na stránky se zaměřením na W2k. Na konci úvodní stránky potom objevíte odkazy na takzvané "chat roomy", kde máte možnost řešit své problémy v reálném čase.

Microsoft Windows 2000

http://www.microsoft.com/windows2000/guide/professional/overview/

default.asp

Jen v rychlosti uvedu i oficiální site firmy Microsoft, kde byste teoreticky měli nalézt nejvíce "oficiálních" informací o vývoji nového softwaru, případně o opravných critical patches a podobných záležitostech. O profi-vzezření se snad ani nemusím rozepisovat.

Windows 2000 Security

http://www.windows2000security.com/

Stránka s obsahem textového charakteru, tedy prohlížitelná i ve starších prohlížečích, případně v textovém Lynxu. Jak jste již poznali z názvu, věnuje se výhradně bezpečnosti serverů s Windows 2000, na titulní straně upozorňuje na nejnovější dění a vývoj zabezpečovacích prvků, obsahuje též seznam odkazů na příslušný zabezpečovací software. Následuje seznam diskusních skupin, jak jinak než o bezpečnosti, a úvodní stránku uzavírají odkazy, které byste si podle autorů měli rozhodně přečíst.

Windows Super Site

http://www.winsupersite.com/

Doslova super-stránky o Windows 2000. Úvodní stránka vás opět zasype množstvím informací, v době psaní článku hlavně o připravovaných nových Windows Whistler, která se právě objevila v prvních alfa-verzích. Z dalších odkazů mohu jmenovat Windows 2000 FAQ, či přehled a popis technologii v systému. Nechybí ani odkazy na další super-místa. Grafické ztvárnění je na úrovni a dostatečně zatíží vaší linku. Doporučuji k návštěvě (zkuste i domovskou stránky Wugnetu www.wugnet.com, kde naleznete další tipy a triky).

NT Compatible

http://www.ntcompatible.com/

A nyní trochu z jiného soudku. Tyto stránky nejsou věnované přímo Windows 2000 a ani jiné jejich verzi. Naleznete zde totiž seznam aplikací pro Windows 95/98, které vám poběží i pod Windows NT/2000. Pokud tyto aplikace neběží, naleznete zde návod, jak je zprovoznit (pokud to samozřejmě nějak lze). Programy jsou rozděleny do sekci Aplikace, Hry a Hardware, kde hardwarem jsou myšleny také ovladače některých (hlavně multimedíálních) zařízení. Nechybí nezbytný vyhledávací nástroj.

Win Internals

http://www.winternals.com/

Tato stránka je sice komerční prezentací nejmenované firmy, nicméně uživatelé Windows NT a 2000 zde naleznou buďto demoverze, nebo free-verze velmi užitečných utilit pro tyto operační systémy. Téměř všechny softwarové výtvory této firmy jsou ke stažení na stránce s downloady. Spousta z nich rozhodně stojí za vyzkoušení.

Aktivní Windows

http://www.activewin.com/frames/frmhome.shtml

Výborná stránka pro uživatele Windows ve všech dostupných verzích. Budete okamžitě zavaleni novinkami v dané oblasti, doplněnými nemalým množstvím odkazů po levé straně úvodní stránky týkajících se FAQ, opravou známých chyb, možností stažení utilit a doplňkových programů, odkazy na diskusní skupiny, odkazy na další stránky a mnoho, mnoho dalších informací. Navštivte a uvidíte.

Windows 2000 tips

http://win2000tips.home.att.net/

Další slušně graficky zvládnutá stránka s podobným obsahem jako předchozí servery. Naleznete zde kromě tipů a triků i novinky v oblasti ovladačů, stránku s možností stažení softwaru, stránky věnované bezpečnosti, stránky věnované hrám běžícím či neběžícím pod Windows 2000, komentáře a odkazy na diskusní skupiny. Chybí bohužel jakákoliv orientační mapa nebo vyhledávač, nicméně site je docela přehledně uspořádaný, takže to popravdě řečeno zase není takový nedostatek.

Tímto odkazem končí dnešní série bookmarků o Windows 2000, ve které díky značnému počtu stránek s nadprůměrnou kvalitou obsahu i provedení budeme pokračovat i příště. U Windows 2000 za měsíc zase na shledanou.

§§§§§


88 tipů na 8 minut

David Čepička, Christian Helmiss, Margit Kuther

c00p0431

Každý, kdo pracuje s PC, a to ať v zaměstnání nebo doma, si určitě přeje, aby mu jeho počítač pracoval pokud možno co nejoptimálněji. Takové vylaďování na maximální výkon je často časově velmi náročná práce, a ne každý si v této činnosti libuje. Většina uživatelů chce k výsledku dojít pokud možno co nejrychleji. V tomto článku vám nabízíme 88 tipů jak si vyladit počítač a jak jej používat, aby vaše práce byla rychlejší a efektivnější. Tyto tipy mají jednu velkou výhodu: jejich provedení by mělo běžnému uživateli trvat maximálně osm minut.

Nevěřili byste, co se všechno dá stihnout za osm minut: třeba ujít pěšky půl kilometru, přečíst dvě stránky vaší oblíbené knížky, uvařit a sníst instantní polévku ale třeba i vylepšit svoji práci u počítače pomocí jednoho tipu z tohoto článku.

Hotovo za osm minut. Jak vybudovat a spravovat síť na bázi protokolu TCP/IP s dynamickými IP-adresami, to se sice v tomto článku nedozvíte, ale jedno vám můžeme slíbit: při použití našich tipů se každodenní práce s počítačem pro vás stane hračkou, hardware na vašem počítači bude nakonfigurován na optimální výkon a veškeré problémy vyskytující se při práci s počítačem zmizí v nenávratnu.

Jak využít veškerý potenciál vašeho počítače. Zamysleme se nyní nad tím, jaké jsou vůbec možnosti zvýšení výkonu počítače. Možná vás v souvislosti se zvyšováním výkonu napadne poměrně často diskutované téma přetaktování procesoru. Podle přístupu k tomuto způsobu využívání výkonu počítače se uživatelé dají rozdělit do dvou velkých skupin. První skupina jsou lidé, kteří se tohoto úkonu nebojí, protože vědí, že zadarmo získají z počítače větší výkon. Druhou skupinu tvoří lidé, kteří jsou opatrnější, a ty trápí představy, že by mohli způsobit předčasný konec svého počítačového miláčka. Podle našeho názoru se při přetaktování počítače dá riziko poškození určit snáze než například riziko při spekulování na burze. Toto tvrzení ovšem platí pouze při zachovávání jistých základních pravidel. BIOS rovněž nabízí možnosti vyladění počítače. Pokud chcete vyladit nastavení BIOSu, musíte se do něj nejprve dostat. Dostanete se do něj tak, že po startu počítače stisknete klávesu Ctrl nebo klávesu F1, F2 nebo F10, případně kombinaci kláves Ctrl+Alt+Esc. Druh stisknuté klávesy uvedené výše závisí na typu počítače. Jakmile se do BIOSu dostanete, možná budete v první chvíli trochu frustrování, protože tam některé možnosti konfigurace, které vám dále budeme popisovat, vůbec nenaleznete. Názvy jednotlivých položek se totiž často velmi diametrálně liší. Toto "babylónské zmatení jazyků" je způsobeno tím, že každá základní deska a každý výrobce počítačů smí používat v BIOSu svoji vlastní terminologii.

Jak odstranit problémy a zabránit jejich vzniku. Ten, kdo pracuje rozvážně, může mnohým nehodám předem zabránit. Například pravidelným prověřováním svého pevného disku si zajistíte, že vaše data jsou uložena spolehlivě a v případě, že se vyskytnou potíže s pevným diskem, pak tyto problémy včas rozpoznáte a můžete jim i předcházet.

Jak získat běžné dovednosti. Mnozí z vás se potýkají s problémem typu "Kam s ním?" U pracovního stolu přeplněného pořadači, hromadami papíru, CD disky, plánovacím kalendářem, 19palcovým monitorem a velmi neskladným počítačem typu desktop se věru již moc místa nenajde. Poradíme vám, kam umístit skříň od počítače, aby nezabírala moc místa (viz tip č. 52) a jakým způsobem získat účinné větrání v počítači (viz tip č. 53). Další příklad: Sotva si koupíte nový pevný disk, už na něm máte málo místa. Dříve než se rozhodnete kupovat disk nový , měli byste si ten váš starý pořádně pročistit (viz tipy č. 39-46).

Abyste programy, které vám zde nabízíme, nemuseli lovit na Internetu, najdete většinu z nich přiložených na našem CD.

1. Procesor Intel Pentium III: Nesedněte na lep padělatelům

Pokud si chcete koupit používaný počítač s procesorem Intel Pentium III, doporučujeme vám, abyste si s sebou na disketě vzali freewarovou utilitu od firmy Intel s názvem "Processor Frequency ID Utility", kterou naleznete na našem CD (Fidenu09.exe, 1 MB, Win 95/98), a před nákupem počítače jej pomocí této utility otestovali. Tento malý prográmek dovede na rozdíl od jiných programů, jako jsou utility pro diagnostiku BIOSu a procesorů, odhalit přetaktované procesory Pentium III. Určí vám totiž nejen aktuální frekvenci procesoru a sběrnice, nýbrž i frekvenci, na kterou je procesor stavěný. Tuto informaci naleznete po spuštění programu klepnutím na kartu Frequency Test. Další podrobnosti o procesoru získáte na kartě CPUID Data.

2. Procesor Jak získat technické informace o vašem procesoru firmy Intel

Koupili jste si procesor Intel Pentium (II/III), příp. Celeron a chtěli byste si zjistit přesně jeho frekvenci, velikost paměti cache, napětí jádra procesoru a maximální provozní přípustnou teplotu. Tyto údaje můžete zjistit pomocí "S-symbolu". Toto označení se skládá z pěticiferného čísla začínajícího písmenem S a najdete jej na spodní straně patice procesoru, případně na kraji u procesoru typu Slot. Toto číslo si poznačte a na Internetu si vyhledejte "Pentium Processor Quick Reference Guide", jejž najdete na adrese http://developer.intel.com/design/XX/qit. Namísto písmen XX napište váš typ procesoru, tedy "pentium", "pentiumII", "pentiumIII" nebo "celeron". Objeví se seznam, ve kterém když klepnete na příslušný "S-symbol" vašeho procesoru, dostanete vámi požadované informace.

3. Procesor Jak získat technické informace k procesoru firmy AMD

Potřebujete technické informace k vašemu procesoru od firmy AMD? Pak je najdete na Internetu na adrese www.amd.com, kde si je můžete prostudovat. Pokud však nemáte čas na poměrně sáhodlouhý text psaný v angličtině, pak můžete zkusit si vyžádat informace od technické podpory firmy AMD na e-mailové adrese euro.tech@amd.com. V tomto případě stačí napsat, k jakému typu procesoru si přejete získat informace, např. K5, K6 nebo Athlon, a získáte je obratem sice ve stručné, ale přehledné formě.

4. Procesor Identifikace Pentia III aneb nenechte se odhalit (I)

Uživatelé, kteří pracují na počítačích vybavených procesorem Intel Pentium III, by měli mít na paměti, že hackeři a další zvědavci mohou pomocí Internetu poměrně snadno zjistit sériové číslo vašeho procesoru. Intel tento identifikační znak zaváděl kvůli zabezpečení systému Online-Banking a E-komerce. Nejdůležitějším obranným prostředkem je odstranění sériového čísla procesoru z BIOSu pokud je tam nějaká odpovídající volba k dispozici: AMI "Advanced CMOS Setup, Processor Serial Number, Disabled"; Award "BIOS Features Setup, Processor Serial Number, Disabled"; Phoenix "Advanced, CPU Serial Number, Disabled".

5. Procesor Identifikace Pentia III aneb nenechte se odhalit (II)

Další možností, jak potlačit zjištění sériového čísla procesoru Intel Pentium III, je instalace freewarového programu "Processor Serial Number Control Utility" (Pseng103.exe,1,02 MB, Win 95/98, NT4), kterou najdete na našem CD. S touto utilitou získáte velmi snadný přehled o tom, zdali je sériové číslo procesoru dostupné nebo není. Pokud dostupné není, je v pravé části Hlavního panelu ikonka červeného kruhu s bílým X. Tato ikonka je velmi důležitá, protože při přechodu počítače z úsporného režimu nebo při restartu počítače se sériové číslo opět zpřístupní. K tomuto tématu si můžete více informací přečíst na internetové stránce firmy Zero Knowledge na adrese www.zeroknowledge.com/p3.

6. Procesor Identifikace Pentia III aneb nenechte se odhalit (III)

Předpokládejme, že jste si svůj počítač s procesorem Intel Pentium III zabezpečili jak v prostředí Windows, tak i v BIOSu (viz tipy č. 4 a 5). Nyní si jej chcete zabezpečit i v prostředí operačního systému MS-DOS. K tomu slouží utilita P3sn (P3sn.zip, 2 KB, DOS, Win 95/98), kterou opět naleznete na našem CD. Tento program znemožňuje zjištění sériového čísla procesoru v prostředí MS-DOS. Aby se vám automaticky spouštěl při každém spuštění počítače, přidejte si jej do souboru autoexec.bat. To můžete provést tak, že si v prostředí Windows otevřete například v programu Poznámkový blok soubor autoexec.bat a na první řádek napište "C:\P3SN.EXE" (v tomto případě předpokládáme, že soubor P3SN.EXE je umístěn přímo na disku C:, pokud jej máte umístěný v jiné složce, musíte tento řádek patřičně obměnit).

Upozornění: Tento program chrání váš počítač pouze v případě, že nemáte spuštěné programy pro správu paměti jako je např. EMM386.EXE. To znamená, že tyto programy nesmí být zaneseny ani v souboru autoexec. bat, ani v souboru config.sys. Tato podmínka je však pro standardní instalaci Windows 95/98 splněna.

7. Procesor Jak odhalíte falešný Athlon-650

Pokud budete kupovat procesor AMD Athlon 650 dávejte pozor, aby vám prodávající nevnutil přetaktovaný Athlon 500! V USA se objevilo několik profesionálních padělatelů těchto procesorů, takže je možné, že se tyto procesory mohou objevit i v jiných zemích. Falešný procesor se dá poměrně snadno odhalit. Má sice oficiální označení (K7650), ale na zadní straně nemá originální umělohmotný kryt. Zatímco originální procesor AMD má hrubé a ostré hrany, padělek je má oblé. Doposud nalezené padělky měly sériová čísla 219936022369, 219936022600 a 219936022907. Byly výhradně zhotoveny 0,25mikronovou technologií. Od varianty zhotovené 0,18mikronovou technologií doposud nebyly žádné padělky nalezeny.

8. Procesor Urychlete si svůj počítač s procesorem Athlon!

Máte počítač s procesorem Athlon? Pak z něj můžete za jistých okolností pomocí freewarové utility Chipid 0.40 získat až o 5 procent větší výkon. Je to díky tomu, že tento program aktivuje technologii Super-Bypass. Tato technologie urychluje přístup do paměti, když zrovna zařízení na slotech AGP nebo PCI nevykazuje žádnou činnost. Tato možnost není ve všech počítačích plně využívána. Abyste ji však mohli využívat, musíte mít základní desku s čipovou sadou 751 Revision C, Stepping 5. Pokud vaše základní deska tyto podmínky splňuje, potom můžete využít možnosti programu Chipid (Chipid.zip, 8 KB, DOS), který najdete na našem CD. Spusťte tento program buď v prostředí MS-DOS, nebo v okně MS-DOS v prostředí Windows. Pokud je v řádku "Notrhbridge, Revision" údaj "C, Stepping 5" nebo vyšší a na řádku "Current Bypass Status" údaj "Enabled", pak je váš procesor již optimálně nastaven. Pokud tomu tak není, můžete jej nastavit opět z prostředí MS-DOS nebo z okna MS-DOS v prostředí Windows příkazem: C:\athlon\chipid /b+.

Upozornění: V našem případě jsme měli soubor chipid.exe umístěný ve složce "athlon" na disku C. Tento příkaz si také můžete napsat na libovolné místo do souboru autoexec.bat, jestliže chcete, aby se vám automaticky spouštěl při každém startu počítače.

9. Procesor Přetaktování: S dobrým chlazením máte z poloviny vyhráno (I)

Ten, kdo chce svůj procesor přetaktovat, musí jej dobře chladit. Čím vyšší je taktovací frekvence, tím více se procesor zahřívá. Chlazení je velmi důležité zvláště u těch procesorů, které se značně zahřívají již při běžném provozu, což je právě případ např. procesoru AMD Athlon. Proto vám doporučujeme obstarat si výkonný kuličkový chladič. Ten od běžného chladiče poznáte tak, že má označení "Ball Bearing". Tyto chladiče jsou trvanlivější, protože obsahují jako mazací prostředek vazelínu, na rozdíl od obyčejných, kde je mazacím prostředkem olej.

10. Procesor Přetaktování: S dobrým chlazením máte z poloviny vyhráno (II)

Ani nejlepší chladič vám není nic platný, pokud nerovnosti na některých místech zamezují přenosu tepla mezi chladičem a procesorem. To se stává poměrně často, protože jen zřídka leží plochy procesoru a chladiče těsně na sobě. Abyste tedy zajistili co nejlepší přenos tepla mezi chladičem a procesorem, vezměte tepelně vodivou pastu a naneste ji rovnoměrně a v tenké vrstvičce na povrch procesoru. Pak na procesor těsně přitiskněte chladič, a nyní už byste měli mít zajištěnou nejlepší výměnu tepla mezi procesorem a chladičem.

11. Procesor Jak přetaktujete procesor

Přetaktování procesoru znamená zvýšení frekvence procesoru. Obecně existují dvě možnosti, jak procesor přetaktovat: buď zvýšením multiplikátoru (násobiče frekvence), nebo zvýšením frekvence sběrnice. Zvýšením frekvence sběrnice se dají přetaktovat všechny procesory; za předpokladu, že to základní deska umožňuje (viz manuál k základní desce). Pomocí multiplikátoru se dají přetaktovat jen procesory některé většina z nich jej dnes má pevně nastavený. Změnit se dá u procesorů řady AMD K5 a K6, dále u všech procesorů typu VIA/Cyrix, jakož i u starších typů procesorů Intel Pentium, a to těch, které byly vyrobeny do podzimu roku 1998 (např. Pentium II 266). Máte-li některý z výše uvedených procesorů, můžete pomocí BIOSu nebo jumperů na základní desce zvýšit multiplikátor o 0,5 pokud vám to základní deska umožňuje (viz manuál).

Upozornění: jemné vylaďování jako je možné u nastavování frekvence sběrnice je zde vyloučeno, je možné pouze zvýšení frekvence zvýšením multiplikátoru o 0,5. Proto pokud je to možné, raději přetaktovávejte procesor zvyšováním frekvence sběrnice.

12. Procesor Jak správně přetaktovat procesory Intel

Předpokládejme, že chcete přetaktovat například procesor Intel Pentium III 450. To můžete udělat buď pomocí BIOSu, nebo pomocí jumperů na základní desce. Nejprve si změňte pomocí jumperů na základní desce frekvenci sběrnice z původních 100 na 103 MHz. Tím máte procesor přetaktovaný ze 450 na 464 MHz. Tato operace je velmi snadná, ale nyní je třeba toto nastavení otestovat na programech, které značně zatěžují procesor, např. hry s 3D-grafikou. Pokud se vám bude celý systém jevit jako stabilní, můžete zkusit přetaktovat procesor na ještě vyšší frekvenci. Neměli byste však přetaktování provádět na frekvenci větší než o 10 % původní hodnoty.

13. Procesor Jak správně přetaktovat procesory AMD

Chcete si přetaktovat procesor AMD K5 nebo AMD K6, případně procesor Cyrix/VIA? Pak buďte velmi opatrní, protože u těchto procesorů hrozí velké riziko jejich zničení. Přetaktování provádějte změnou frekvence sběrnice a po co možná nejmenších krocích, jinak hrozí propálení procesoru. Doporučujeme vám, abyste přetaktování pomocí multiplikátoru vůbec nezkoušeli, protože např. procesor AMD K6-400 MHz (100 MHz x 4) se dá přetaktovat nejméně na 450 MHz (100 MHz x 4,5), což je značně velký rozdíl.

14. Procesor Vyšší frekvence sběrnice způsobuje problémy s jinými komponenty

Při navýšení frekvence sběrnice se může stát, že se vám začnou objevovat chybová hlášení o porušení ochrany nebo že struktura obrazu už není taková jako dřív. To nemusí být neodvratně vázáno na procesor; tyto potíže mohou být také způsobeny pamětí RAM, L2-cache nebo PCI-Bus. Zvýšením frekvence sběrnice urychlujete také tyto komponenty, a ty se s touto změnou nemusí umět vyrovnat. Pokud chybová hlášení obsahují zprávy o paměťových adresách, pak zkuste zpomalit přístup do paměti RAM (viz tipy č. 27-31) asi o hodnotu 1. U jiných chybových hlášení může být příčina v přetíženém procesoru nebo L2-cache, a v tomto případě vám nezbývá jiná možnost, než frekvenci sběrnice vrátit na původní hodnotu. Pokud se vám zhorší struktura obrazu, je na vině grafická karta, která má při vyšší frekvenci problémy. I v tomto případě pomůže snížení frekvence sběrnice.

15. Procesor Jak stabilizovat přetaktovaný procesor

I když si svůj procesor přetaktujete minimálně, začne se vám nejspíše váš operační systém hroutit častěji než dříve. Naše doporučení pro tento případ zní: stabilizujte si svůj procesor, a to tak, že o trochu zvýšíte napětí jádra procesoru pomocí BIOSu nebo pomocí jumperů (viz manuál k základní desce), neboť původní hodnota je často pro přetaktovaný procesor příliš nízká. Zvyšte tedy hodnotu napětí jádra procesoru, ale ne o více než o 0,2 V. Vyšší hodnota napětí znamená více tepla, protože ztráty výkonu procesoru jsou kvadraticky závislé na napětí. Pro procesor Athlon stačí ve většině případů zvýšit napětí jádra o 0,05 V, takže např. pro Athlon 650 nastavte místo napětí 1,60 V hodnotu 1,65 V. U procesorů Intel naproti tomu doporučujeme zvýšit hodnotu napětí o 0,1 V.

16. Procesor Omezení výkonu procesoru pro starší hry

Také u vás leží někde nahoře v polici zaprášené hry z dob 486-ek, protože jsou na dnešních řádově výkonnějších počítačích prakticky nehratelné? Pokud si chcete zavzpomínat a zahrát nějakou hru "starouška", máme tu pro vás freewarovou utilitu Slowdown pro Windows 95/98 (Slowdown.exe, 141 KB, Win 95/98), kterou opět naleznete na našem CD.

Tato utilita dovede zpomalit rychlost dnešních procesorů na úroveň procesorů typu 80386 nebo 80486, takže i na současných počítačích lze hrát hry určené pro starší počítače. Díky této utilitě lze tedy hrát takové hry, které by jinak byly na dnešních počítačích zcela nehratelné. Upozornění: Program Slowdown je nutné spustit před vlastním spuštěním hry! Posuvníkem "Speed" nastavujete snížení rychlosti procesoru a posuvníkem "Reaction" rychlost odezvy. Pokud po skončení hry chcete znovu plný výkon procesoru, restartujte počítač.

17. BIOS Poznačte si před úpravami BIOSu původní nastavení

O BIOSu můžeme zjednodušeně říci, že je to program (software), jehož pomocí můžeme nakonfigurovat veškeré parametry nutné pro správnou činnost počítače a všechny komponenty (hardware), které počítač pro svou činnost potřebuje. Proto když nedopatřením nějaký parametr špatně nastavíte, může se vám stát, že se počítač bude často hroutit, anebo že některé komponenty nebudou fungovat správně, popř. vůbec. Proto dříve, než začnete jakkoliv do BIOSu zasahovat, měli byste si pečlivě poznamenat původní parametry. Pokud vlastníte tiskárnu, která umí tisknout i v prostředí MS--DOS (viz manuál k tiskárně), pak můžete zkusit vytisknout všechny strany BIOSu pomocí klávesy PrintScreen některé verze BIOSu totiž podporují paralelní port LPT1. Pokud se vám tento způsob nepodaří, nezbývá než zkusit variantu "udělej si sám", tzn. poznamenat si všechna nastavení tužkou na papír.

18. BIOS Tweakbios pomocník při nastavování BIOSu

Pro nastavování parametrů v BIOSu vám nabízíme užitečného spojence sharewarovou utilitu s názvem Tweakbios 1.53 (Twk153b. zip, 159 KB, DOS), kterou naleznete na našem CD. Pomocí tohoto programu můžete nastavit v BIOSu daleko více parametrů, než které jsou přednastaveny na základní desce nebo vaším prodejcem počítačů. To je výhodné zejména u BIOSů Phoenix, jež nabízejí pouze velmi omezené možnosti konfigurace. Tweakbios vám poskytuje jen cestu k nastavením v AMI, Awarda Phoenix-BIOSu, které odpovídají příslušné čipové sadě. Program pracuje s většinou novějších i starších čipových sad. Pokud se chcete dozvědět, které to jsou, najděte si je na internetové adrese www.miro.pair.com klepnutím na odkaz "Tweakbios". Z výše uvedeného tedy vyplývá, že volby, jež program nabízí, závisí na čipové sadě.

Upozornění: Sharewarová verze se hodí pouze k experimentování. Funguje sice bez omezení, ale na rozdíl od registrované verze vám neumožňuje ukládání vašeho nastavení do souboru a rovněž načítání uložených nastavení ze souboru.

19. BIOS Kratší start počítače místo dlouhého testování (I)

Délku startování vašeho počítače můžete zkrátit až na pouhých 30 sekund, pokud v BIOSu zapnete volbu "rychlého startu". Kouzlo zkrácení délky nabíhání počítače spočívá v tom, že při startu se bude vynechávat testování jednotlivých hardwarových součástí, které určitou dobu trvá. Jedná se zejména o testování operační paměti, kdy se z BIOSu načítají data do operační paměti a odtud se čtou. Důvod, proč se výše uvedená činnost provádí, je zvýšení životnosti počítače. "Rychlý start" se aktivuje následujícím způsobem: AMI "Advanced CMOS Setup, Quick Boot, Enabled", Award "Bios Features Setup, Quick Power on Self Test, Enabled", Phoenix "Boot, Quick Boot, Enabled".

20. BIOS Kratší start počítače místo dlouhého testování (II)

Pokud pracujete na počítači svého známého nebo kolegy, který volbu "rychlého startu" nemá zapnutou, pak můžete testování operační paměti přerušit stiskem klávesy Esc při startu počítače.

21. BIOS Zakažte kontrolu disků

Přibližně o dalších 5 sekund můžete zkrátit start počítače, když v BIOSu zakážete hledání disketové jednotky B:, pokud ji v počítači nemáte nainstalovanou. AMI "Standard CMOS Setup, Floppy B, Not installed", Award "Standard CMOS Setup, Drive B, None", Phoenix "Main, Diskette B, None".

22. BIOS Zakažte testování disketové mechaniky

Vlastníte ještě starou disketovou mechaniku na 360KB diskety se 40 stopami? Pokud ne, pak je testování disketové mechaniky naprostou ztrátou času. Dnešní diskety totiž mají 80 stop tento test by byl opodstatněný, kdybyste používali diskety s počtem stop mezi 40-80. Deaktivaci této volby provedete: AMI "Advanced CMOS Setup, Floppy Drive Seek, Disabled", Award "BIOS Features Setup, Boot Up Floppy Seek, Disabled", Phoenix u tohoto typu je již tato volba deaktivována od výrobce.

23. BIOS Úplná kontrola EIDE-řadiče je často zbytečná

Máte na EIDE-řadiči ve vašem počítači připojený pouze jeden EIDE pevný disk a jednu jednotku CD-ROM? Pak BIOS nemusí testovat všechny EIDE kanály. Pokud máte např. pevný disk na prvním kanálu primárního řadiče (Primary Master) a CD-ROM na prvním kanálu řadiče sekundárního (Secondary Master), pak můžete deaktivovat kontrolu druhého primárního (Primary Slave) a druhého sekundárního kanálu (Secondary Slave).

Upozornění: Pokud budete někdy později do počítače přidávat další pevný disk, pak musíte v BIOSu nastavit u příslušného kanálu volbu z "None" na "Auto", jinak BIOS přidaný disk nerozpozná. Toto ale neplatí pro přidávání CD-ROM jednotky, která rozpoznána bude. AMI "Main, deaktivovaný kanál, None", Award "Standard CMOS Setup, deaktivovaný kanál, None", Phoenix "Boot, deaktivovaný kanál, None".

24. BIOS Urychlení přenosu dat volbou "Block Mode"

Aktivujte si v BIOSu volbu "Block Mode". Pokud pracujete v operačním systému MS-DOS nebo Windows 3.1, pak tato volba vám počítač zrychlí. V operačním systému Windows 95 tato volba urychluje pouze start počítače, protože Windows 95 pro tuto volbu si během startu nahrají svůj vlastní ovladač, který později používají. Tato volba podporuje přenos dat z disku do operační paměti v blocích, takže přenos dat je rychlejší, než kdyby se jednotlivá data načítala do paměti jednotlivě. AMI "Standard CMOS Setup, BLK Mode, Enabled", Award "BIOS Features Setup, IDE HDD Block Mode, Enabled", Phoenix "Advanced, IDE Configuration, libovolný kanál, Multi Sector Transfers, Enabled". Pro "libovolný kanál" si zvolte Primary IDE Master, Secondary IDE Master apod.

25. BIOS Skryté rezervy operační paměti

Většina výrobců počítačů konfiguruje operační paměť RAM tak, že téměř vždy se v ní objevují výkonové rezervy. Na tyto rezervy však můžete přijít pouze tehdy, pokud si nenecháte konfigurovat paměť RAM od BIOSu, ale jednotlivé parametry si nastavíte sami. Proto deaktivujte si proto automatické rozpoznání paměti a pro každý modul RAM (tj. SD-RAM nebo FPM/EDO) si nastavte jeho parametry individuálně. Některé z možností nastavení vám uvádíme v následujících tipech (viz tipy č. 26-30). Pokud by změna nastavení operační paměti vedla k častějším projevům nestability jako je např. zatuhnutí počítače, doporučujeme jednoduše změněné hodnoty vrátit do původního stavu. AMI "Advanced Chipset Setup, Set DRAM Timing By SPD (pro SD-RAM) DRAM Auto Configuration (pro FPM-/EDO-RAM), Disabled", Award "Chipset Features Setup, SDRAM Configuration (SD-RAM) DRAM Auto Configuration (FPM-/EDO-RAM), Disabled", Phoenix zde není standardní možnost změny konfigurace, ale je možné tuto konfiguraci provést pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18).

26. BIOS Optimalizace paměti RAM kratší přístupová doba (I)

V prvním kroku si zkraťte čekací dobu mezi RAS "Row Adress Strobe" a CAS "Column Adress Strobe" v operační paměti o hodnotu 1, tedy např. z hodnoty 3T na 2T. AMI "Advanced Chipset Setup, RAS to CAS Delay Time, YT", Award "Chipset Features Setup", SD-RAM: "SDRAM RAS to CAS Delay" /FPM-/EDO-RAM: "Fast RAS to CAS Delay", "Y", Phoenix pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-PCI Bridge", SD-RAM: "SDRAM RAS to CAS Delay" /FPM-/EDO-RAM: "DRAM RAS to CAS Delay", "YT".

Namísto znaku "Y" doplňte číselnou hodnotu (buď nižší než původní, anebo původní).

27. BIOS Optimalizace paměti RAM kratší přístupová doba (II)

Po každém přístupu do paměti RAM se musí před načtením nových dat jednotlivé bloky paměti znovu přeuspořádat. V BIOSu se dá nastavit, aby si počítač při tomto přeuspořádávání trochu pospíšil. Toho dosáhneme snížením hodnoty "DRAM RAS Precharge" o hodnotu 1, tj. například z hodnoty 3T na hodnotu 2T. AMI "Advanced Chipset Setup", SD-RAM: "SDRAM RAS# Precharge" /FPM-/EDO-RAM: "DRAM RAS Precharge", "YT", Award "Chipset Features Setup", SDRAM: "SDRAM RAS# Precharge" /FPM-/EDO-RAM: "DRAM RAS Precharge", "YT", Phoenix pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-PCI Bridge", SD-RAM: "SD-RAM RAS Precharge" /FPM-/EDO-RAM: "DRAM RAS Precharge", "YT". Namísto znaku "Y" doplňte číselnou hodnotu (buď nižší než původní, anebo původní).

28. BIOS Rychlejší čtení optimalizací SDRAM

Pokud máte v počítači paměť typu SDRAM, můžete si urychlit proces načítání dat tím, že dopřejete paměťovému čipu méně času na to, aby požadovaná data načetl. AMI "Advanced Chipset Setup, SDRAM CAS\ Latency, YT", Award "Chipset Features Setup, SDRAM CAS\ Latency, YT", Phoenix pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-PCI Bridge, SDRAM CAS Latency, YT". Namísto znaku "Y" doplňte číselnou hodnotu (buď nižší než původní, anebo původní).

29. BIOS Rychlejší čtení optimalizací EDOa FPM-modulů (I)

Snižte si u vašich EDOnebo FPM-modulů dobu čekání procesoru mezi načítáním dvou bloků dat do paměti ("Burst Mode") o hodnotu 1, např. místo hodnoty "X-3-3-3" si nastavte hodnotu "X-2-2-2". V tomto případě bude procesor čekat před načítáním dalšího bloku dat do paměti pouze dva takty místo tří. Paměti typu SD-RAM oproti tomu standardně pracují na optimální hodnotě "X-1-1-1". AMI "Advanced Chipset Setup, "EDO DRAM Read Timing, X-Y-Y-Y", Award "Chipset Features Setup, DRAM Read Burst, X-Y-Y-Y", Phoenix pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-PCI Bridge, DRAM Read Burst Timing, X-Y-Y-Y". Namísto znaku "Y" doplňte číselnou hodnotu (buď nižší než původní, anebo původní).

30. BIOS Rychlejší čtení optimalizací EDOa FPM-modulů (II)

Poslední možností, jak dostat z vaší paměti ještě o něco vyšší výkon, je zkrácení přístupu na první blok dat. AMI pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-PCI Bridge, Leadoff Command Timing, YT", Award "Chipset Features Setup, DRAM R/W Leadoff Timing, YT", Phoenix pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-PCI Bridge, Leadoff Command Timing, YT". Namísto znaku "Y" doplňte číselnou hodnotu (buď nižší než původní, anebo původní).

31. BIOS Změnou frekvence sběrnice zvýšíte výkon vaší ISA-karty

Používáte ve vašem počítači ještě nějakou ISA-kartu? Pak můžete její výkon zvýšit změnou frekvence sběrnice. Obvyklá hodnota frekvence se pohybuje okolo 8,3 MHz, ale většina karet dokáže více. Frekvence ISA-sběrnice je v určitém poměru k frekvenci PCI-sběrnice, která činí obvykle 33,3 MHz. Při podělení této hodnoty čtyřmi dostaneme onu hodnotu 8,3 MHz. Pokud však vybereme jako dělitele číslo tři, bude frekvence ISA-sběrnice činit 11,1 MHz. AMI "Advanced Chipset Setup, AT Bus Clock. PCICLK/3", Award "Chipset Features Setup, ISA-Clock, PCICLK/3", Phoenix pomocí programu Tweakbios (viz tip č. 18): "CPU-to-ISA-Bridge, ISA Bus Speed, PCICLK/3".

32. BIOS Vytvořte si volná přerušení

Počítač má 16 hodnot přerušení, která se označují zkratkou INT, příp. IRQ a číslem. K dispozici jsou čísla od 0 do 15, přičemž hodnota přerušení INT 2 není k dispozici, protože slouží pro správu přerušení INT 8 až INT 15. Pro velmi dobře vybavený systém je to málo. BIOS navíc určité hodnoty přerušení rezervuje pro jistá zařízení, a to i pro ta, která v systému právě nejsou nebo se nepoužívají. Proto si ve vašem systému proberte, které hodnoty přerušení jsou obsazené zbytečně, a uvolněte si je pro vaše aktuální komponenty. Podle vybavení vašeho počítače se bude zřejmě většinou jednat o přerušení pro USB (většinou INT 10), pro sériové porty COM1 a COM2 (INT3, 4), dále pro paralelní port LPT1 (INT 7), případně pro zásuvku PS/2 (INT 12). Pokud máte pouze SCSI disky, pak si můžete uvolnit přerušení INT 14 a INT 15 (primární a sekundární řadič IDE). AMI v menu "Integrated Peripherals" nastavte: "PS/2-Mouse-Support, Disabled" (myš do zásuvky PS/2), "Onboard Serial Port A (případně B), Disabled" (COM1/2), "Onboard Parallel Port, Disabled" (LPT1), "Integrated Peripherals, Onboard IDE, Disabled" (IDE Controller). "Chipset Features Setup, USB Function, Disabled" (USB).

Award v menu "Chipset Features Setup" nastavte: "Onboard Serial Port 1 (případně 2), Disabled" (COM1/2), "Onboard Parallel Port, Disabled" (LPT1), "Onboard PCI IDE, Disabled" (IDE Controller). "PNP AND PCI Setup, USB IRQ, Disabled" (USB). "Bios Features Setup, PS/2 Mouse Function Control, Auto" (myš do zásuvky PS/2). Phoenix v menu "Advanced" nastavte: "Mouse Controller, Disabled" (myš do zásuvky PS/2), "Serial 1/Serial 2, Disabled" (COM1/2), "Parallel, Disabled" (LPT1), "USB Controller, Disabled" (USB), "Hard Disk Controller, Disabled" (IDE-Controller).

33. Operační paměť Optimalizujte si využití vaší operační paměti

Word, Excel, Powerpoint, internetový prohlížeč, databáze asi se shodneme, že tyto programy patří při vaší práci k těm nejvíce používaným. Během celého vašeho pracovního dne je minimálně několikrát otevřete a zase zavřete. Po určité době si můžete všimnout, že při opětném spuštění programů už tyto nejdou spustit tak rychle a počítač jakoby se stával pomalejší. Za tuto situaci může špatné využívání vaší operační paměti. Po zavření nějakého programu totiž v paměti zůstávají některé soubory tohoto programu (např. DLL knihovny aj.), které počítač nepotřebuje, a tudíž jen zabírají zbytečně místo v paměti. Tím se velikost paměti zmenšuje a počítač se stává pomalejším. Pro odstranění tohoto problému vám nabízíme sharewarový program Memturbo 1.5 (Memturbo.exe, 869 KB, Win 95/98), který dovede mimo jiné vyčistit operační paměť od všech nepotřebných souborů. Tento program opět najdete na našem CD. Po spuštění programu se vám ve formě grafu zobrazuje velikost volné paměti RAM, kterou systém má v daném okamžiku k dispozici. Pomocí posuvníků nastavujete "Auto recover level", což je velikost operační paměti, při níž se automaticky spustí čištění paměti od nepotřebných souborů. V tomto okamžiku má systém k dispozici velmi málo operační paměti. Druhým posuvníkem označeným jako "Target Free RAM" zase nastavujete, kolik paměti má být po vyčištění k dispozici pro další aplikace. Tlačítkem Run Now! (klávesová zkratka Ctrl+Alt+M) můžete spustit proces čištění paměti v kterémkoliv okamžiku.

34. Základní deska Jak zjistit výrobce základní desky

Chcete zjistit výrobce své základní desky, abyste si mohli z Internetu stáhnout nový BIOS, případně nějaký update? V případě, že vlastníte základní desku s BIOSem AMI nebo Award, můžete jej najít následujícím způsobem. Spusťte počítač a jakmile se objeví úvodní obrazovka, stiskněte klávesu Pause. Na spodní části obrazovky vidíte sadu číslic a písmen, která označuje identifikační číslo BIOSu. Poznačte si jej a znovu stiskněte klávesu Pause. Začnou vám startovat Windows. V internetovém prohlížeči zadejte adresu www.ping.be/bios/. Do políčka zadejte identifikační číslo, a obdržíte zpravidla název výrobce a typ vaší základní desky.

U základních desek s BIOSem Phoenix je situace složitější. Pokud se identifikační číslo nedozvíte při startování počítače, pak pátrejte po nápisu na samotné základní desce. I když naleznete jen nějaký zdánlivě nesmyslný řetězec čísel, poznamenejte si jej, a zkuste jej zadat do nějakého internetového vyhledávače jako je např. www.yahoo.com nebo www.altavista.com. S trochou štěstí se vám může podařit zjistit výrobce základní desky a na jeho stránkách si potom můžete stáhnout další informace, příp. updaty.

35. Pevný disk Ultra-DMA/66 disky vyžadují zvláštní kabel

I když váš BIOS a pevný disk podle všech příruček podporují rychlý přenos dat Ultra-DMA/66, může se stát, že jej nevyužívají. Pro podporu tohoto standardu je totiž zapotřebí zvláštní kabel. Ujistěte se proto, zdali váš disk je zapojen pomocí tohoto kabelu. V opačném případě pracuje váš disk pouze ve standardu Ultra-DMA/33.

36. Pevný disk Jak vybrat správnou velikost pro vaše oddíly (partition)

Koupili jste si pevný disk a nyní stojíte před problémem, jak jej správně rozdělit na jednotlivé oddíly. Předpokládejme, že chcete vytvořit tři oddíly; na prvním oddílu bude nainstalován operační systém, na druhém budou data a na třetím budou uložena zálohovaná data. Přitom budeme chtít využít veškerou kapacitu tohoto disku. Podle toho, s jak velkými soubory pracujete, si z naší tabulky na této straně můžete vybrat, jaká velikost disku by měla být optimální. Mějte při tom na paměti, že nejmenší jednotkou pevného disku, kterou může operační systém spravovat, je cluster. Podle velikosti disku a jeho formátování (FAT16, FAT32 nebo NTFS) obsahuje jeden cluster určité množství sektorů o velikosti 512 bytů. Takže máme-li dva pevné disky se systémem FAT32, jeden o velikosti 16,2 GB a druhý o velikosti 16,5 GB, pak podle tabulky má první disk clustery o velikosti 8 KB a druhý disk clustery o velikosti 16 KB. Uložíme-li soubor o velikosti 7 KB na první disk, pak ztratíme 1 KB místa, zatímco u druhého disku ztratíme 9 KB.

37. Pevný disk Nový disk bez zmatku v písmenech

Chcete si do počítače nainstalovat další pevný disk. Abyste si ale neudělali zmatek v přiřazování písmen jednotlivým oddílům, je dobré ujasnit si, jakým způsobem vlastně systém MS-DOS přiřazuje písmena logickým diskům. Primární oddíl prvního pevného disku má vždy přiřazeno písmenko C:, Na tom se nedá nic splést. Potom přichází v přiřazování písmen na řadu primární oddíl druhého pevného disku s písmenem D: a poté následují disky logické vytvořené v rozšířeném oddílu . Pokud tedy nechcete, aby se vám druhý pevný disk pletl mezi logické disky vytvořené na prvním pevném disku, nesmíte na druhém pevném disku vytvářet žádný primární oddíl, nýbrž pouze jen rozšířené oddíly. Takto vytvořené logické disky pak budou mít přiřazena písmena podle abecedy za logickými disky, vytvořenými na prvním pevném disku. Jak přiřadit písmena jednotkám CD-ROM, se dozvíte v tipech č. 64 a 65.

38. Pevný disk Už nikdy nepřeinstalovávejte Windows

Nová instalace Windows trvá asi 30-60 minut. Instalace a konfigurace dalších programů může trvat několik hodin. Tolik času tedy spotřebujete, pokud si budete chtít Windows přeinstalovat. Po půl roce náhle zjišťujete, že jsou Windows "překonfigurována" a nějak pomalu běží, a tedy že je čas přemýšlet o dalším přeinstalování. Ale k čemu takové plýtvání časem? Nainstalujte si svůj počítač jednou a pořádně, a se všemi potřebnými programy a zazálohujte si celý obsah disku C: na jiný disk. Pokud máte některé programy nainstalované i na nějakých dalších discích, udělejte si jejich zálohy také. Tato činnost jde velmi pohodlně provést pomocí sharewarové utility HD-Copy (verze 2.01.06) (Hdcopy.zip, 129 KB, DOS), kterou najdete na našem CD. Doporučujeme vám udělat si zálohu na jiný zcela prázdný disk. Až nastane čas, kdy se rozhodnete znovu přeinstalovat Windows, pak není nic snazšího, než místo zdlouhavé instalace prostě zkopírovat zazálohovanou verzi na disk C:.

39. Pevný disk Pravidelné mazání souborů ve složce pro dočasné soubory

Prohledáváte pravidelně svůj pevný disk a mažete na něm soubory, které již nepotřebujete? Pokud tomu tak je, nezapomínejte se podívat také do složky, kterou mají Windows určenou pro ukládání svých dočasných souborů, jež potřebují ke své práci. Tato složka se ve Windows jmenuje Temp a nachází se ve složce Windows, tedy většinou C:\Windows. Obsah této složky by měla Windows mazat. Ve skutečnosti to dělají, ale ne vždy. Také když dojde k "zatuhnutí" Windows, tak v této složce zůstává spousta dočasných souborů. Proto pravidelně a nejlépe pomocí programu Průzkumník čas od času obsah této složky smažte. Nemusíte se bát, že byste mohli smazat něco důležitého. Pokud se bude jednat o soubor, který Windows právě potřebují, objeví se vám hlášení typu "Soubor X není možné smazat..." (X je název souboru) a v tomto případě jednoduše akci mazání souboru zrušíte.

40. Pevný disk Zbavte svůj disk souborů zálohy

Některé programy vytvářejí při ukládání souborů volitelně také záložní kopie. Během času se vám v nejrůznějších složkách nahromadí bezpočet záložních kopií souborů, které vůbec nepotřebujete. Tyto soubory poznáte nejjednodušeji podle koncovky bak, dl_, ex_, nch, old, tmp, sik a wbk, anebo také podle znaku "~" ve jméně souboru. Spusťte program Průzkumník a zvolte v menu položku Nástroje/Najít/Soubory a složky. Na kartě "Název a umístění" napište do políčka "Název" znaky "*. X", kde X je koncovka záložního souboru. Do políčka "Kde hledat" napište písmeno disku, který chcete prohledat. Zaškrtněte políčko "Včetně podsložek" a klepněte na tlačítko "Najít". Po dokončení hledání se vám ukáže seznam všech souborů, jež byly nalezeny. Označte si všechny soubory, které již nebudete potřebovat, a pomocí menu "Soubor/Odstranit" tyto soubory odstraníte. Pokud se vám tento způsob zdá nepohodlný a časově náročný, pak zkuste sharewarový program Smart Cleaner 2.2 (Scsetup.exe, 3 MB, Win 95/98, NT4), který najdete na našem CD.

41. Pevný disk Vyčistěte svůj disk od duplicitních souborů

Nejen soubory zálohy a dočasné soubory zabírají na disku místo. Často se zde vyskytují některé soubory dvakrát, třikrát i vícekrát. Takové soubory umí najít sharewarový program Clonemaster 2.19 (Clonemaster.exe, 1,5 MB, Win 95/98, NT4), který opět najdete na našem CD. Tento program pátrá po třech druzích potenciálně možných přebytečných souborů. Prvním druhem jsou soubory, jež mají sice stejný obsah, ale liší se jménem. Druhým pak jsou soubory, jež mají stejné jméno, ale vyskytují se v různých složkách (program také kontroluje, zda se liší svým obsahem). Konečně posledním druhem jsou soubory, jež nemají žádný obsah.

42. Pevný disk Vymažte nepotřebné soubory z Internet Exploreru 5

Pokud často brouzdáte po Internetu, hromadí se vám spousta souborů ve složce "Cache" vašeho internetového prohlížeče. Tyto soubory mohou zaujímat až 50 MB místa! To už se, myslím, čas od času vyplatí tyto soubory smazat. Jestliže jako internetový prohlížeč používáte Internet Explorer 5, pak soubory Cache najdete standardně umístěné ve složce "C:\Windows\Temporary Internet Files". K mazání můžete použít program Průzkumník nebo můžete soubory mazat přímo z Internet Exploreru. V Internet Exploreru klepnete na "Nástroje/Možnosti sítě Internet" a na kartě "Obecné" na tlačítko "Odstranit soubory". Pokud chcete, aby se vám po každém zavření Internet Exploreru vymazaly soubory Cache, pak klepněte v menu na "Nástroje/Možnosti sítě Internet" a na kartě "Upřesnit" pod položkou "Zabezpečení" zatrhněte volbu "Vyprázdnit složku Temporary Internet Files při ukončení prohlížeče".

43. Pevný disk Vymažte nepotřebné soubory z Netscape Navigatoru 4

To, co platilo pro Internet Explorer (viz tip č. 42), platí i pro Netscape Navigator. Zde také se během brouzdání na Internetu ukládají do složky "Cache" soubory, které pak zbytečně zabírají místo na disku. Proto i v tomto případě se vymazání těchto souborů rozhodně vyplatí. Soubory se ukládají do složky "Netscape\Users\Default\Cache, případně pokud máte v Netscape Navigatoru vytvořený vlastní profil, do složky "Netscape\Users\<jméno>\Cache, kde <jméno> je název profilu uživatele. Chcete-li smazat soubory z Cache přímo v Netscape Navigatoru, pak klepněte v menu na příkaz "Edit/Preferences" a zde na "Advanced/Cache". Klepnutím na tlačítko "Clear Disk Cache" se z Cache všechny soubory vymažou.


88 tipů na 8 minut II.

44. Pevný disk Snižte si velikost cache v internetovém prohlížeči

Velikost cache v internetovém prohlížeči zabírá až 50 MB místa na disku (viz tipy č. 42 a 43), což je ve většině případů mnoho. Pro běžné používání bohatě vystačí 20 MB. Velikost cache změníte v Internet Exploreru tak, že v menu klepnete na položku "Nástroje/Možnosti sítě Internet". Na kartě "Obecné" stisknete tlačítko "Nastavení" a posuvníkem či přímo zadáním čísla do políčka "Velikost místa na disku" zadáte velikost cache. V Netscape Navigatoru klepněte v menu na příkaz "Edit/Preferences". Zde klepněte na "Advanced/Cache" a do políčka "Disk Cache" zadejte velikost místa pro soubory v Cache.

45. Pevný disk Vysypávejte koš

Samozřejmě teď myslím ten na pracovní ploše na počítači. Pokud jste pomocí Průzkumníka řádně promazali váš disk (viz tipy č. 39-41), abyste získali více místa na disku pro další programy a jste si jisti, tyto soubory nebudete nikdy potřebovat, pak s nimi můžete skoncovat tak, že je vysypete z "Koše". Klepněte dvakrát na ikonu "Koše" a z menu vyberte příkaz "Soubor/Vysypat koš". Dokud totiž soubory jsou umístěny v koši, existují také fyzicky na pevném disku. Jestliže někdy později zjistíte, že soubor, který jste z koše odstranili, přece jen budete potřebovat, pak vám za jistých okolností může pomoci postup uvedený v tipu č. 48.

46. Pevný disk Zmenšete velikost Koše

Jestliže jste vysypali koš, můžete si teď změnit i jeho velikost. Standardně je velikost koše nastavena na 10 % velikosti oddílu pevného disku, což znamená, že při velikosti disku 5 GB činí velikost koše 500 MB! Klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu Koše a z nabídky vyberte příkaz "Vlastnosti/Největší velikost koše". Posuvníkem nastavte v procentech velikost koše 20 MB, což je pro běžné používání počítače naprosto dostačující. U velkých disků nastavte minimální hodnotu 1 % v našem případě tedy bude potom velikost koše 50 MB. Pokud patříte mezi lidi, kteří mají rádi radikální řešení, pak můžete Koš deaktivovat. Opět klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu Koše a vyberte příkaz "Vlastnosti". Ve volbě "Použít jednotné nastavení pro všechny jednotky" zatrhněte políčko "Nepřesouvat soubory do koše; ihned je odstraňovat". Pokud toto nastavení chcete uchovat pouze pro jeden diskový oddíl, pak klepněte na volbu "Konfigurovat jednotky nezávisle" a klepněte na kartu disku, a tam zatrhněte políčko "Nepřesouvat soubory do koše; ihned je odstraňovat".

47. Pevný disk Jak obnovit jednou smazané soubory (I)

Smazali jste si soubor a po nějaké době zjišťujete, že jej potřebujete. Pokud máte aktivovaný Koš, pak to není žádný problém. Právě zde se bude pravděpodobně vámi pohřešovaný soubor nacházet. Dvakrát klepněte na ikonu Koše. Ukáže se vám jeho kompletní obsah. Naposledy smazané soubory naleznete na konci seznamu. Nyní si označte soubory, jež chcete obnovit, a klepněte na příkaz "Soubor/Obnovit". Všechny označené soubory se vám vrátí na své původní umístění.

48. Pevný disk Jak obnovit jednou smazané soubory (II)

Minulý týden jste provedli razantní úklid na vašem počítači. V rámci tohoto úklidu jste smazali spoustu souborů. Po týdnu zjišťujete, že jste byli příliš razantní, protože některé ze souborů vám teď scházejí. Podíváte se do Koše a tam nejsou. Snad jste dokonce znovu instalovali Windows. S pomocí Windows vaše soubory sice nepůjdou obnovit, ale mohlo by se to s trochou štěstí podařit pomocí programu Easy Recovery od firmy Ontrack verze závisí na druhu formátování vašeho disku (FAT16, FAT32 nebo NTFS). Pokud vaše soubory ještě nebyly přepsány jinými soubory, pokud nejsou moc velké a pokud svůj disk pravidelně defragmentujete (viz tip č. 49), pak existuje šance na obnovení. Demoverze tohoto programu (Er16fre.exe, 668 KB, Win 95/98, NT4 pro systém FAT16, Erfre32.exe, 755 KB, Win 95/98 pro systém FAT32, Erntfre.exe, 675 KB, Win NT4 pro systém NTFS) dokáže obnovit při jednom spuštění až pět souborů. Verze Lite dokáže obnovit až 50 souborů (cena: 50 dolarů pro FAT16/32 a 195 dolarů pro NTFS, dostupná na internetových stránkách firmy Ontrack). Libovolné množství souborů pak dokáže obnovit plná verze programu (dostupná tamtéž). Program při instalaci vytvoří startovací disketu, z níž se program spouští. Obnovené soubory se z bezpečnostních důvodů ukládají ne na disk, ze kterého se soubory obnovují, nýbrž buď na jiný pevný disk, nebo na nějaké jiné vyměnitelné médium. K obnovení tedy bezpodmínečně potřebujete jiné médium pro uložení souborů. Demoverze pro všechny typy formátování disků najdete na našem CD.

49. Pevný disk Rychlejší přístup k datům defragmentujte pevný disk!

Defragmentaci disku provádějte vždy po větším mazání souborů na disku nebo každých pár měsíců. K defragmentaci slouží program "Defragmentace disku", kterou spustíte přes tlačítko Start a menu "Programy, Příslušenství, Systémové nástroje". Defragmentací si uděláte pořádek na disku a zrychlíte přenos souborů. Při mazání starých souborů vznikají na souvislé řadě souborů mezery, do kterých se potom později ukládají soubory nové. Při čtení nových souborů pak hlava pevného disku musí tyto soubory sesbírat po kouscích v mezerách, jež vznikly smazáním starých souborů. Důsledkem je pomalejší načítání souborů. Program "Defragmentace disku" dělá to, že se pokouší všechny kousky souborů srovnat za sebou do jednoho bloku, tak aby hlava pevného disku při čtení našla celý soubor na jednom místě. Spuštění programu je velmi rychlé, horší je to s hledáním chyb na disku a s vlastní defragmentací disku. Podle velikosti celá operace může trvat od několika minut až po několik hodin.

50. Pevný disk Prověřujte svůj pevný disk (I)

Kontrolujte si pravidelně, zdali logická struktura vašeho disku nevykazuje poškození. Poškození této struktury je nejčastějším případem možné ztráty dat. K prověřování disku slouží ve Windows 95/98 program Scandisk. Tento program spustíte pomocí tlačítka Start a menu "Programy, Příslušenství, Systémové nástroje". Po spuštění programu si zvolíte jednotku, kterou chcete prověřit, a typ testu Standardní. Celý proces můžete zautomatizovat tak, že si umístíte zástupce programu Scandisk do složky "Po spuštění". Otevřte si program Průzkumník a najděte si složku "C:\Windows\Nabídka Start\Programy\Po spuštění". Z menu Soubor vyberte příkaz "Nový objekt, Zástupce" a do políčka "Příkazový řádek" napište "C:\Windows\scandskw.exe /a /n" a klepněte na tlačítko "Další". V dalším políčku zadejte jméno pro zástupce např. "Scandisk" a klepněte na tlačítko "Dokončit". Nyní se vám bude program Scandisk spouštět při každém startu Windows a bude kontrolovat všechny pevné disky. Přitom použije nastavení, které měl při posledním spuštění. Pro vaše optimální nastavení je tedy potřeba program jednou spustit a nastavit. Zvolte si typ testu "Standardní" a klepněte na tlačítko "Upřesnit". V poli "Zobrazit souhrnné informace" vyberte možnost "Pouze při nalezení chyb". Aby se toto nastavení uložilo, spusťte Scandisk a nezavírejte program, dokud neskončí. U disku o velikosti 2 GB trvá tato operace asi minutu.

51. Pevný disk Prověřujte svůj pevný disk (II)

Hlási-li vám program Scandisk při standardním testu (viz tip č. 50) chybu, pak byste měli svůj pevný disk otestovat daleko důkladněji. Volba "Typ testu/Úplný" v programu Scandisk zajistí prověření nejen struktury souborů, ale prověří i povrch disku. Pokud během testu narazí na chybu, poškozený sektor označí jako vadný, aby se do něj v budoucnu nemohla ukládat žádná data. Zatímco standardní test trvá řádově minuty, úplný test může v závislosti na velikosti disku trvat i několik hodin. Úplný test spustíte takto: Spustíte program Scandisk přes tlačítko Start a menu "Programy, Příslušenství, Systémové nástroje", a zvolíte typ testu "Úplný". Potom klepněte na tlačítko "Možnosti" a zvolte v "Prověřované oblasti disku" možnost "Systémová i datová oblast". Ujistěte se, že máte deaktivované volby "Neprovádět test zápisem" a "Neopravovat chybné sektory ve skrytých a systémových souborech". Při tomto nastavení Scandisk bude provádět test zapisováním do jednotlivých sektorů a označí sektory chybné.

52. Počítač Ušetřete si místo na stole přemístěním desktopu pod stůl

Počítač, monitor, hromady papíru, nejrůznější složky, telefon... Také máte tak přecpaný pracovní stůl? Pak ušetříte místo, pokud svůj desktop postavíte pod stůl. Pevné disky bez problémů snesou otočení o 90 ?, jak nás o tom ostatně ubezpečují všichni výrobci. Také většina CD-ROM, DVD-ROM i mechanik pro vypalování CD by měla v této pozici fungovat bez problémů.

53. Počítač Pořádkem k lepšímu zabezpečení počítače

Zabývali jste se už někdy "vnitřnostmi" vašeho počítače? Zjistili jste, že váš prodavač všechny kabely připojil tak zmateně, že cirkulace vzduchu je ve skříni minimální? Pak je načase to napravit. Všechny přídavné karty, pevné disky, procesor, paměť RAM aj. potřebují neustálý přívod chladného vzduchu, jinak se mohou přehřívat a způsobit zhroucení systému. Spojte všechny vedle sebe vedoucí kabely pomocí spon k sobě a sepněte je tak, aby jejich délka byla přiměřená. Dávejte přitom pozor, aby kabel nikde nedrhnul o ostré hrany to by mohlo vést k poškození tohoto kabelu. Nedoporučujeme používat gumičky, i když je někteří výrobci používají. Gumičky poměrně rychle křehnou a lámají se. Pokud by takový zbytek gumičky spadl do větráku procesoru, pak se větrák může zničit. Pokud se na tuto závadu včas nepřijde, začne se procesor přehřívat a může dojít až k jeho poškození. Tím si zbytečně přivodíme škodu až několik tisíc korun.

54. Počítač Konflikty zařízení: Jak jim zabránit (I)

Chcete si do počítače přidat nějaké nové zařízení, například grafickou kartu nebo DVD mechaniku? Pak vám doporučujeme před nákupem navštívit internetovou stránku Microsoftu, konkrétně její "Hardware Compatibility List" na adrese www.microsoft.com. Na této adrese zadejte do políčka "Search" slova "Hardware Compatibility List". V seznamu, jenž se vám objeví, získáte informace o tom, která zařízení jsou vhodná pro operační systém Windows. Zařízení uvedená v tomto seznamu by neměla v operačním systému Windows způsobovat žádné problémy ani při instalaci, ani při provozu.

55. Počítač Konflikty zařízení: Jak jim zabránit (II)

Pokud se váš vytoužený hardware nenachází v "Hardware Compatibility List" firmy Microsoft (viz tip č. 54), nemusíte hned zoufat. Microsoft se se svými testy vždy o něco opožďuje za vývojem na trhu s hardwarem. Proto zavolejte na hot-line výrobce vašeho hardwaru, nebo si přímo na Internetu na stránkách výrobce najděte odkaz typu "Service" nebo "Support". Zde najdete další doporučení, příp. návrhy na řešení eventuálně vzniklých problémů při instalaci hardwaru do počítače.

56. Počítač Zabraňte konfliktům přerušení u karet typu PCI (I)

Býváte obvykle při tom, když se do vašeho počítače přidává nová PCI karta? Pak víte, že dost častým problémem při instalaci bývá konflikt zařízení. O co jde? Tím, že přidáte do PCI slotu novou kartu, musí jí systém vyhradit přerušení (IRQ), které pro tuto kartu musí být jedinečné, tzn. že žádná jiná karta toto přerušení už mít nemůže. Podrobnosti k tomuto problému najdete v manuálu k vaší základní desce. Podle PCI specifikace patří k PCI komponentům i AGP karty a řadič USB. Jak už bylo zmíněno výše, také další komponenty, jako jsou grafická nebo zvuková karta, potřebují nějakou hodnotu IRQ. Proč je tato hodnota tak důležitá? Pomocí ní totiž každá komponenta informuje procesor, že potřebuje jeho výpočetní čas. Principiálně by mohlo mít více komponent jednu hodnotu přerušení, ale pak dochází často ke konfliktům, protože procesor neví, komu má vlastně výpočetní čas přidělit. A do kterého slotu je nejvýhodnější novou kartu zasadit, se dozvíte v tipu č. 57.

57. Počítač Zabraňte konfliktům přerušení u karet typu PCI (II)

Nenalézáte v manuálu žádný návod, který PCI slot musí sdílet s jiným PCI slotem stejnou hodnotu přerušení? Pak si jednotlivé PCI sloty roztřiďte. Vycházejte z toho, že se vaše základní deska nijak výjimečně neliší od většiny základních desek, a tedy že AGP slot sdílí stejnou hodnotu přerušení s vedlejším PCI slotem. Tato kombinace je pro desky se čtyřmi a více PCI sloty skutečně velmi běžná. Pokud má vaše základní deska 5 PCI slotů, pak nejen že AGP slot a první PCI slot sdílí stejnou hodnotu přerušení, ale pátý PCI slot ji buď může sdílet také, nebo může sdílet sejnou hodnotu přerušení se čtvrtým PCI slotem. Pokud má vaše základní deska 6 PCI slotů, pak šestý slot sdílí přerušení s druhým, anebo také dosti často se třetím PCI slotem. Obecný návod, u jakého slotu nenastane žádný konflikt, je nemožný. Z výše uvedených úvah vyplývá závěr, že u základní desky s méně jak šesti PCI sloty je výhodné pro vyhnutí se hardwarovému konfliktu obsadit slot třetí.

58. Počítač Jak vyřešit konflikt přerušení (I)

Vybavili jste si počítač nejrůznějšími komponenty. Máte obsazeny minimálně 4 PCI sloty AGP grafická karta a PCI zvuková karta se musí o přerušení dělit (viz tipy č. 56 a 57). Situace je taková, že místo krásných zvuků zvuková karta produkuje jakýsi skřípot a grafická karta během hry, když se jí zrovna zachce, náhle způsobí zatuhnutí obrazu. Co s tím? Zkuste si nejprve ze všeho stáhnout z Internetu jak pro zvukovou, tak i pro grafickou kartu nejnovější ovladače a nainstalujte si je. Je možné, že oba výrobci vylepšili sdílení přerušení mezi jednotlivými komponenty. Pokud to nepomůže, zkuste zvukovou kartu zasadit do jiného PCI slotu. Tím snad odstraníte potřebu sdílení přerušení. Zásadním pravidlem v tomto případě je nalézt harmonický pár karet, které si budou vzájemně rozumět.

59. Počítač Jak vyřešit konflikt přerušení (II)

Pokud jste vyzkoušeli všechny dříve uvedené možnosti (tipy č. 56-58), a PCI karty se přesto spolu odmítají snášet, pak si zjistěte, jakým způsobem jsou vlastně jednotlivá přerušení rozdělena. Klepněte na ikonu "Systém" v "Ovládacích panelech". Klepněte na kartu "Správce zařízení" a dvakrát klepněte na ikonu "Počítač". Klepněte na kartu "Zobrazit prostředky" a vyberte volbu "Požadavek přerušení". Nyní vidíte, která přerušení jsou obsazena (třeba vícekrát) a která jsou volná. Vybaveni těmito informacemi... (viz tip č. 60).

60. Počítač Jak vyřešit konflikt přerušení (III)

...můžete pomocí Správce zařízení konflikt vyřešit. Pokud ve Správci zařízení vidíte vedle nějaké komponenty žlutý vykřičník, znamená to, že zařízení nefunguje správně a nejčastější příčinou nefunkčnosti je právě konflikt s jiným zařízením nebo špatný ovladač. Pokud vedle komponenty je červený křížek, znamená to, že zařízení je vypnuto. Obojí se dá napravit tím, že klepnete dvakrát na zařízení, se kterým jsou potíže (v našem případě si uvedeme např. grafickou kartu), dále klepněte na kartu "Prostředky", přiřaďte mu nějakou jinou volnou hodnotu přerušení (viz tip č. 59) a restartujte počítač. Po restartu by všechno mělo být v pořádku. Ve stejném okně byste pak měli číst zprávu "Bez konfliktu".

61. Počítač Windows 95/98: Ušetřete peníze za elektřinu úsporným režimem

Odbíháte často při práci u počítače? Dopřejte i počítači nějakou tu přestávku. Zatímco neustálé zapínání a vypínání počítače jeho životnost značně zkracuje, pak daleko lepším řešením je nastavit odpočinek počítači v BIOSu. Tím dosáhnete toho, že Windows budou moci využívat úsporný režim APM (Advanced Power Management). Pokud váš BIOS tuto možnost nemá, nemá ani možnost využít APM (pak sledujte tip č. 63). AMI "Advanced, Power Management Configuration, Advanced Power Management, Enabled", Award "Power Management Setup, Power Management, Max Saving", Phoenix "Power, Power Management Mode, Med. Power Savings". U Windows 98 vám stačí pouze v Ovládacích panelech klepnout na "Řízení spotřeby" a vybrat si schéma nastavení napájení. U Windows 95 je situace trochu jiná (viz tip č. 62).

62. Počítač Windows 95: Ušetřete peníze za elektřinu úsporným režimem

U Windows 95 nestačí oproti Windows 98 pouze povolit v BIOSu úsporný režim, je potřeba navíc dodatečně nainstalovat ovladač pro APM (viz tip č. 61). Tento ovladač je u Win 98 standardní součástí systému. Po aktivaci úsporného režimu v BIOSu spustíme Průvodce přidáním nového hardwaru. Operační systém si vyžádá instalační disketu a z ní nainstaluje potřebné ovladače pro APM. Po instalaci ovladače restartujte počítač a v pak v Ovládacích panelech klepněte na ikonu Systém, a poté klepněte na kartu Správce zařízení. V nabídce Systémová zařízení dvakrát klepněte na "Podpora vylepšeného řízení spotřeby". Klepněte na kartu "Nastavení" a zatrhněte políčko "Zapnout podporu pro vylepšené řízení spotřeby". Nyní máte podobně jako ve Win 98 přístup ke všem možnostem úsporného režimu.

63. Počítač Šetříme elektřinu i bez úsporného režimu: Disky a monitor v klidovém režimu

Patříte k těm, kteří mají počítač s BIOSem bez podpory úsporného režimu? Pak můžete do klidového režimu uvést alespoň pevné disky a monitor monitor ovšem za předpokladu, že podporuje od srpna 1993 zavedený VESA-Standard DPMS (Display Power Management Signaling). Pro nastavení monitoru klepněte na "Ovládací panely/Obrazovka/Spořič obrazovky". Nyní máte na výběr: První možnost je převedení do úsporného režimu po určitém zadaném časovém intervalu, druhou možností je vypnutí monitoru po uplynutí určité doby. Upozornění: Je nutné bezpodmínečně deaktivovat spořič obrazovky, jinak monitor do úsporného režimu nepřejde. Vypnutí pevných disků nastavíte klepnutím na "Ovládací panely/Napájení" (Win 95) nebo "Ovládací panely/Řízení spotřeby" (Win 98). Zde na kartě "Disky" (Win 95) případně "Schémata nastavení napájení" (Win 98) můžete nastavit, po kolika minutách se mají pevné disky zastavit.

64. CD-ROM mechanika Jak přiřadit libovolné písmeno vaší CD-ROM mechanice ve Windows 95/98

Pokud instalujete novou CD-ROM mechaniku, pak se jí přiřazuje implicitně následující písmeno podle abecedy. Chcete-li si sami změnit přiřazení písmene CD-ROM mechanice, pak klepněte na "Ovládací panely/Systém" a klepněte na kartu "Správce zařízení". Poklepejte na ikonu CD-ROM mechaniky, a objeví se vám popis a ikona vaší CD-ROM mechaniky. Na tuto ikonu klepněte pravým tlačítkem myši a vyberte příkaz "Vlastnosti". Poté klepněte na kartu "Nastavení". V poli "Rezervovaná písmena jednotek" napište do políčka "Počáteční" například písmeno W:. Tím přiřadíte CD-ROM mechanice písmeno W: a pokud budete instalovat další pevné disky, toto písmeno jí zůstane. Pokud by CD-ROM mechanika měla přiřazeno třeba písmeno D:, pak po instalaci nového pevného disku by jí Windows přiřadila písmeno jiné, protože Windows přiřazují nejprve písmena pevným diskům, a až potom ostatním zařízením (viz tip č. 37).

65. CD-ROM mechanika Jak přiřadit libovolné písmeno vaší CD-ROM mechanice v MS-DOSu

Nyní dovedete přiřadit vaší CD-ROM mechanice ve Windows libovolné písmeno, např. W: (viz tip č. 64). To samé jde pochopitelně i v operačním systému MS-DOS. MS-DOS totiž přiřazuje písmena nezávisle na Windows. Zkusíme teď v prostředí MS-DOSu přiřadit CD-ROM mechanice písmeno W. Otevřete si Poznámkovém bloku soubor autoexec.bat, případně dosstart.bat, pokud si nechcete měnit současné nastavení v autoexec.bat. Najděte si řádku, která obsahuje název ovladače CD-ROM mechaniky mscdex.exe, a za název tohoto souboru napište "/L:W". Potom si otevřete soubor config.sys a vyhledejte řádku, na níž je napsáno Lastdrive= "písmeno". Ověřte, zdali toto písmeno je v abecedě za W (tj. musí tam být napsáno např. Lastdrive=X), jinak MS-DOS CD-ROM mechanice písmeno nepřiřadí.

66. CD-ROM mechanika Jak zrušit automatické spouštění po vložení CD disku do mechaniky

Automatické spuštění programu z CD disku většinou trvá několik sekund. Jste netrpěliví? Pak zkuste tuto volbu vypnout. Vypnutí se provádí pomocí "Ovládací panely, Systém" a klepnutím na kartu "Správce zařízení". Poklepejte na ikonu CD-ROM a dalším klepnutím označte vaši CD-ROM mechaniku. Z menu, které vyvoláte klepnutím pravým tlačítkem myši na CD-ROM mechaniku, vyberte "Vlastnosti" a zvolte kartu "Nastavení". Zde zrušte zaškrtnutí políčka "Automatické oznámení vložení", a potvrďte tlačítkem OK.

67. Grafická karta Přetaktujte si svoji grafickou kartu pomocí softwaru

Jestliže máte pocit, že vaše grafická karta nepatří mezi ty nejvýkonnější a začínáte se pomalu poohlížet po nové, zadržte! Poradíme vám, jak z vaší karty dostat skryté rezervy, a to přetaktováním pomocí softwaru. Pomocníkem nám v tomto případě bude sharewarová utilita Powerstrip 2.65.02 (Powerstr.exe, 645 KB, Win 95/98), která pracuje s grafickými kartami od mnoha výrobců, např. 3Dfx, 3D Labs, Alliance, ATI, Cirrus Logic, Intel, Matrox, NEC/Videologic, Nvidia, Number Nine Rendition, S3, Trident a Tseng Labs. Tuto utilitu najdete na našem CD a navíc některé další programy na přetaktování najdete na adrese www.3dconcept.ch/files. Při přetaktování buďte velmi opatrní a frekvenci grafické karty zvyšujte maximálně po krocích 5 MHz. Po každém kroku kartu vyzkoušejte, nejlépe na nějaké 3D hře nebo 3D testu (benchmark), zdali nedochází k poruchám obrazu nebo zatuhnutí systému. Pokud ano, pak jste již dosáhli kritické teploty nebo kritické hranice výkonu grafického čipu. V tomto případě se vraťte o jeden krok zpět. Nezbytností je také účinné chlazení, buď vhodným samostatným chladičem, nebo chladičem přídavným. Chladiče obdržíte buď v prodejně výpočetní techniky nebo se dají pořídit na Internetu na adrese www.3dfxcool.com nebo www.tennmax.com.

68. Grafická karta Přetaktujte si grafickou kartu Matrox G400

Pokud vlastníte grafickou kartu Matrox Millenium G400, pak můžete pomocí freewarového programu Tweak Utility 1.00.012 (Matroxut.exe, 825 KB, Win 95/98) zvýšit frekvenci čipu, a tím z ní dostat ještě o něco vyšší výkon. Program samozřejmě najdete na našem CD. Náš tip má ale jeden háček. Tento program, který vám nabízíme, byl určen pouze pro programátory. Firma Matrox vám žádné záruky samozřejmě neposkytne a riziko, že grafický čip poškodíte, třeba vyšší teplotou čipu, nesete vy. Pokud jsme vás tímto varováním neodradili, pak spusťte program, vyberte si rozlišení a posuvníkem postupně zvyšujte frekvenci čipu ze 100 % na asi 105 %. Nyní otestujte celý váš systém, zdali funguje bezchybně a jestli obraz na monitoru je v pořádku. Nejlépe je celý systém otestovat buď na nějaké 3D hře, nebo na benchmarkovém programu. Pokud je vše v pořádku, můžete posuvníkem pohnout ještě o něco více doprava a opět otestovat. V žádném případě neposunujte za žlutý pás! Nezapomeňte na to, že základním předpokladem je dobré chlazení nejlépe dalším chladičem.

69. DVD mechanika Co je potřeba pro přehrávání videa na DVD

Zasunete do vaší nové DVD mechaniky disk s filmem, ale nic se neděje. Kde je problém? Pro přehrávání videa totiž potřebujete dekodér MPEG-II, a to buď softwarový, nebo hardwarový. Pokud máte dostatečně výkonný počítač (Pentium 300 a více), pak se podívejte, zdali jste společně s mechanikou nedostali nějaký softwarový dekodér. Když ne, pak si můžete dekodér např. Power-DVD zakoupit na Internetu na adrese www.cyberlink.com.tw nebo Win-DVD na adrese www.intervideo.com. Pokud máte počítač slabší jak Pentium 300, ale silnější jak Pentium 133, můžete si koupit hardwarový dekodér (kartu). Výhoda karty je ta, že obsahuje výstup na televizi, takže se můžete z DVD videa těšit díváním na televizi. Máte-li počítač slabší jak Pentium 133, tak můžete na přehrávání DVD filmů zapomenout.

70. DVD mechanika Má vaše DVD zabudovaný kód regionu (regional code)?

Vložíte DVD disk vyrobený v USA do vaší mechaniky, a nic se neděje. Potom zřejmě máte nastavenou vaši mechaniku anebo dekodér na jiný kód regionu, než má nastavený DVD disk. Nejprve proto vyzkoušejte, zdali vaše mechanika má zabudovaný kód regionu pokud ano, tak hovoříme o tzv. typu RPC-2 (Regional Protection Code). Pokud jej zabudovaný nemá, pak hovoříme o typu RPC-1. Pro zjištění, ke kterému typu vaše mechanika patří, můžete použít freewarový program Drive Region Info 1.02 (Drive.exe, 8 KB, Win 95/98) (najdete jej na našem CD). Jak kód regionu u vašeho hardwaru nebo softwaru obejdete, se dozvíte v tipu č. 71.

71. DVD mechanika Jak se dá změnit kód regionu

Proto, abyste mohli na vaší DVD mechanice přehrávat například DVD disky vyrobené v USA, musíte u ní změnit kód regionu. Pokud vaše mechanika patří do kategorie zařízení označených jako RPC-1 (viz tip č. 70), dá se kód regionu u softwarového nebo hardwarového dekodéru obejít pouze programem. Na Internetu jsou v oběhu potřebné programy, např. na adresách www.7thzone.com a www.dvdpiracy.com. U zařízení typu RPC-2 se dá kód regionu obejít, ale pozor, porušujete přitom záruku na výrobek! Výše uvedené internetové stránky vám poskytnou bohatý materiál o tom, jak zbavit vaši DVD mechaniku kódu regionu; někdy stačí nahrát jen nový firmware, ale ve většině případů to je složitější. Například u mechanik DVD-104, DVD-114 a A04, které vyrábí firma Pioneer, jakož i mechaniky A-Opens 1040, pomůže pouze naletování kousku drátu.

72. DVD mechanika Jak zálohovat DVD video

Chcete si zazálohovat DVD video na pevný disk nebo na CD disk. Pokud máte DVD mechaniku typu RPC-1 (viz tip č. 70), stačí vzít soubory videa a obvyklým způsobem (např. v programu Průzkumník) je zkopírovat třeba na pevný disk. Naproti tomu u mechaniky typu RPC-2 musíte nejprve odstranit ochranu proti kopírování. Tu odstraníte, jakmile vložíte DVD disk do mechaniky a spustíte jej. Jakmile se disk začne přehrávat, ochrana je odstraněna a vy můžete kopírovat veškeré soubory na DVD disku. Pokud se chcete dozvědět podrobnější informace týkající se kopírování z DVD disků, poslouží vám internetová adresa dvdbackup.safeshopper.com. Za necelých 10 dolarů si můžete objednat CD disk s programy a anglickým návodem. Platit můžete kreditní kartou. Tento nákup jsme netestovali, a v tomto případě jej provádíte na vlastní riziko. Předpokládejme, že kopírování se vám povedlo, nicméně po spuštění zkopírovaných souborů zjišťujete, že kvalita obrazu i zvuku kopií je velmi špatná. Pak jsou soubory chráněné další ochranou proti kopírování (označuje se zkratkou CSS). Tato ochrana se dá odstranit asi 60 KB velkým freewarovým programem Decss tento program vyvinuli norští hackeři a dá se získat na Internetu od konce loňského roku. Za zmínku stojí skutečnost, že autoři a distributoři tohoto programu jsou stíháni právní cestou představiteli amerického filmového průmyslu.

73. DVD mechanika Užijte si svá DVD videa na televizoru

O potěšení z DVD videa na tvrdé židli v kanceláři nemůže být ani řeči na druhou stranu zase dávat počítač do obývacího pokoje, když se tam nehodí, to také není to pravé. Existuje však ještě třetí možnost, a to propojení televizoru a počítače pomocí dlouhé šňůry. U počítače šňůru připojíte na TV-Out výstup MPEG--II dekodéru, příp. grafické karty. Pokud váš počítač nemá žádný výstup typu "TV-Out", příp. "Video-Out", pak si pořiďte adaptér pro VGA výstup. Pokud vám kabel překáží, je zde ještě možnost přenášet video bez kabelu pomocí radiokomunikační sady Audio/Video Transmitter Set.

74. Zvuková karta odnaučte zvukovou kartu nepěknému skřípotu

Brouzdáte na Internetu. Náhle se vám z reproduktorů, jindy tak perfektních, ozve žalostné skřípání a vrzání. Vaše karta bez wavetable našla nějaký midi-soubor, který provozovatel internetové stránky určil k přehrávání jakožto libě znějící hudbu na pozadí. Příkladem může být stránka www.bedini.com. Pokud byste měli zvukovou kartu s wavetable syntézou, vytvořila by vám profesionální základ pro poslech hudby. Jestliže chcete místo skřípotu opravdu slyšet hudbu, nainstalujte si sharewarový program S-YXG50 (verze V3.01.52, výrobce Yamaha) (Syxg50.zip, 5 MB, Win 95/98). Tento program vypíná midi-syntézu vaší zvukové karty a místo ní vytváří vlastní wavetable. Program najdete na našem CD.

75. Zvuková karta Jak a kde získat MP3 soubory

Posloucháte rádi hudbu? A posloucháte ji hodně? Udělejte sbírku MP3 souborů! V celém světě jich je nepřeberné množství. Nejlépe se po nich pátrá pomocí internetových vyhledávačů jako jsou například mp3.lycos.com a www.audiofind.com. Nahrajte si nejrůznější druhy hudby z MP3 stránek, jako jsou www.mp3board.com a www.musicseek.net; můžete si také objednat celé sbírky MP3 souborů na CD disku (např. na www.mp3.com) nebo převádět vaše sbírky hudebních CD disků do formátu MP3 (viz tip č. 76). V krátkém čase tak získáte vlastní velmi obsáhlou sbírku hudby, a to v dobré hudební kvalitě a přehledně uspořádanou (viz tip č. 77).

Upozornění: Autor skladby však musí s tímto způsobem získávání jeho hudby souhlasit, což v případě MP3 souborů stahovaných z Internetu není vždy zřejmé.

76. Zvuková karta Vytvořte si vlastní MP3 soubory

Chcete si svoje oblíbené skladby, které máte roztroušené na různých CD, nahrát na pevný disk a přehrávat si je na počítači? To vám umožní freewarový program Winamp 2.62 (Winamp262.exe, 2 MB, Win 95/98, NT4), který najdete na našem CD. Předtím však musíte tyto skladby uložit do úsporného formátu mp3. Nejjednodušší bude, když použijete sharewarový program Musicmatch Jukebox 5 (Mmjb51149enu.exe, 7,37 MB, Win 95/98), jejž najdete na našem CD. Tento program při vložení CD disku do mechaniky načte všechny vámi požadované skladby, automaticky je zkonvertuje do formátu MP3 a uloží do předem vámi zadané složky. Při zpracování každé skladby si můžete zadat i její přesný popis (autor, interpret, název CD disku, odkazy na interpreta, poznámky aj.).

77. Zvuková karta Jak si udržet přehled ve sbírce MP3 Souborů

Alfou a omegou sbírky MP3 souborů je pořádek. Na pevný disk si bez problémů za pár dní můžete stáhnout stovky skladeb. Zajímáte-li se různé hudební žánry od klasiky přes pop až třeba k death-metalu, pak by bylo hříchem, kdybyste si vaši sbírku odpovídajícím způsobem neuspořádali. Svoji sbírku si můžete uspořádat třeba tak, že si pro každý žánr vytvoříte jednu složku a v každé složce si abecedně uspořádáte skladby podle jména interpreta. Od této chvíle budete mít všechny skladby, které jste převedli z CD disků do počítače, přehledně uspořádané. Je jasné, že si zadávání dat pro každou skladbu vyžádá poměrně hodně času, ale když později budete chtít nějakou skladbu vyhledat, bude to záležitost pár vteřin. Pro zadávání dat jsme vám doporučili software, který pro každou skladbu umožňuje zadat spoustu údajů (viz tip č. 76).

78. Tiskárna Jak optimálně nastavit paralelní port tiskárny

Máte tiskárnu připojenou na paralelní port počítače? Vyzkoušejte, zdali je jakožto výstupní zařízení optimálně nastavená. Pokud totiž vaše tiskárna podporuje rychlý přenos dat typu EPP, eventuálně ECP občas se označuje také jako IEEE 1284, měli byste tuto podporu aktivovat v BIOSu. Prohlédněte si tedy manuál k tiskárně. Pokud vaše tiskárna patří mezi zařízení starší, pracuje zřejmě pouze v pomalejším standardním modu. V tomto případě se musíte podpory ECP/EPP vzdát, protože by vám přinášela pouze problémy (viz tip č. 79). AMI "Setup, Peripheral, Parallel Port Mode, <příslušný mod>", Award "Chipset Features Setup, Parallel Port Mode, <příslušný mód>", Phoenix "Advanced, Peripheral Configuration, <příslušný mod>".

79. Tiskárna Jak se vyhnete neúplně vytištěným stránkám

Vaše tiskárna připojená na paralelní port tiskne celostránkové obrázky neúplně, případně jsou rozkouskované. Kde je příčina? V tomto případě máte s největší pravděpodobností v BIOSu nastaven pro paralelní port rychlý přenos dat (viz tip č. 78) a toto nastavení má fatální důsledky. Data přicházejí do tiskárny tak rychle, že je nemůže včas pomocí signálu "Busy" zastavit, a jsou proto pro tisk ztracena. Pro odstranění tohoto problému zvolte v BIOSu pomalejší mod "Bi-Dir" (označovaný také standardní). AMI "Setup, Peripheral, Parallel Port Mode, Bi-Dir", Award "Chipset Features Setup, Parallel Port Mode, Bi-Dir", Phoenix "Advanced, Peripheral Configuration, Bi-Dir".

80. Tiskárna Tisk bez grafiky je rychlejší

Z vlastní zkušenosti víte, že prosté texty tiskárna vytiskne velmi rychle. Horší situace je při tisku textu doprovázeného obrázky nebo grafy, kdy na každou vytištěnou stránku můžete čekat až několik minut. Pokud při každém tisku nepotřebujete tyto objekty vytisknout, pak můžete pro tisk tuto možnost nastavit např. ve Wordu z menu "Soubor/Tisk", kde klepnete na tlačítko "Možnosti" a v poli "Tisknout s dokumentem" zrušíte zaškrtnutí políčka "Nakreslené objekty". Touto volbou výrazně snížíte množství dat posílaných do tiskárny, navíc tiskárna se nebude automaticky přepínat do grafického režimu, který také značně prodlužuje dobu tisku.

81. Tiskárna Starší ovladač,ale rychlejší tisk

Pracuje vaše laserová tiskárna s ovladači HP Laser Jet 6L PCL? Potom ušetříte čas i toner tím, že si pro tuto tiskárnu nainstalujete ovladače pro HP Laser Jet 5L PCL. Instalace se provádí přes "Ovládací panely, Tiskárny, Přidat tiskárnu". Potom klepnete na tlačítko "Další" a zvolíte druh tiskárny "Místní tiskárna". Po klepnutí na tlačítko "Další" si z nabídky ovladačů vyberete výše uvedený ovladač. Tento ovladač je sice starší, ale vaše tiskárna si s ním bez problémů bude rozumět, protože nové tiskárny jsou zpětně kompatibilní. Výhoda staršího ovladače spočívá v tom, že na rozdíl od svých mladších kolegů podporuje rozlišení nižší než 600 dpi. Pro běžné texty vám bohatě vystačí rozlišení 150 dpi, a diagramy nebo grafy s rozlišením 300 dpi také nevypadají špatně. Tím ušetříte jak čas, tak i toner (viz tip č. 82). Vysoké rozlišení je však nutné použít pro tisk obrázků.

82. Tiskárna Při nižším rozlišení se tiskne rychleji

Zkuste si schválně vytisknout jen na zkoušku nějaký dokument v nízkém rozlišení vytiskne se vám rychleji než při rozlišení vysokém. Zdvojnásobením rozlišení totiž nutíte tiskárnu, aby tiskla čtyřikrát více bodů! Snížit rozlišení můžete v zásadě dvěma způsoby. Pokud chcete si nanečisto vytisknout nějaký dokument, postačí vám, když si změníte rozlišení přímo v aplikaci, ze které budete tisknout. Například v Excelu se to dá provést tak, že klepnete na menu "Soubor, Vzhled stránky" a v poli "Kvalita tisku" si nastavíte rozlišení. Toto nastavení zůstane v platnosti do té doby, dokud program nezavřete. Další možností je změna rozlišení pro všechny aplikace. Ta se nastavuje klepnutím na "Ovládací panely, Tiskárny". Vyberete si tiskárnu a klepnete pravým tlačítkem na její ikonu. Z menu vyberete položku "Vlastnosti", klepnete na kartu nazvanou "Grafika", "Rozlišení" nebo nějak podobně, a vyberete volbu "Nízké", "Rychlý tisk", "Koncept", případně konkrétní hodnotu např. "300 dpi" místo "1 200 dpi". Vedlejší a dlužno říci, že i milý důsledek je úspora toneru, případně inkoustu.

83. Tiskárna Osm jednou ranou aneb ušetřete náklady na tisk

Tisknete často pracovní materiály nebo podklady pro archivování? Pak se určitě stane vaším pomocníkem sharewarový program Fineprint 2000, který najdete na našem CD (Fp415.exe, 1,72 MB, Win 95/98) nebo (Fpnt415.exe, 1,85 MB, Win NT 4, 2000). Tento program umožňuje vytisknout na jednu stranu papíru až osm stran formátu A4, a to čitelně. Tím ušetříte nejen papír a toner, příp. inkoust, ale také výrazně urychlíte tisk.

84. Tiskárna Dva ovladače pro jednu tiskárnu (I)

Tisknete na jedné tiskárně jednou text, podruhé obrázky, potřetí fotografie? Potom vám určitě připadá otravné měnit pokaždé nastavení ovladače tiskárny. Život si značně usnadníte tím, že si pro jednu tiskárnu nainstalujete její ovladač dvakrát (nebo i vícekrát). To se projeví tak, že v přehledu nainstalovaných tiskáren budete mít stejnou tiskárnu nainstalovanou vícekrát a pro každou si můžete udělat svoje vlastní nastavení. K přehledu všech nainstalovaných tiskáren se dostanete klepnutím na "Ovládací panely, Tiskárny". Klepnete pravým tlačítkem myši na tiskárnu, jejíž vlastnosti chcete změnit, a z menu vyberete volbu "Vlastnosti". Nastavíte si tiskárnu podle libosti a potvrdíte tlačítkem OK. Tento postup provedete u všech ikon tiskárny stejného druhu. Výsledkem bude to, že všechny ikony tiskárny budou používat stejný ovladač, lišit se budou pouze v nastavení.

85. Tiskárna Dva ovladače pro jednu tiskárnu (II)

Nainstalovali jste si úspěšně více ovladačů pro jednu tiskárnu, tak jak bylo popsáno v tipu č. 84. Všechno se povedlo, ale přece jen to má jednu vadu. Tiskárny se vám pletou, protože vám nic neříkají o tom, jestli právě tato je nastavena na vysoké rozlišení, anebo jestli je to ta druhá. Další ovladače pro stejnou tiskárnu se totiž pojmenovávají stejně, liší se pouze dodatkem "kopie". Abyste si v jednotlivých ovladačích udělali jasno, pojmenujte si je přímo podle jejich nastavení. Klepněte na ikonu tiskárny pravým tlačítkem myši a z nabídky vyberte příkaz "Přejmenovat". Zvolte si název, který bude vystihovat typ a nastavení tiskárny, např. "HP Laser-vysoké rozlišení" nebo "Rychlý černobílý tisk 300 dpi".

86. Tiskárna Zatáhněte za nouzovou brzdu a zastavte tisk na tiskárně

Právě před okamžikem jste na tiskárnu poslali několikastránkový dokument, ale teď s hrůzou zjišťujete, že je tam chyba. Dost často můžete zastavit tisk klávesou Esc. Tiskárna zpracovává pouze ty stránky, které má připraveny ve své paměti. Chcete-li zastavit tisk a máte-li tiskárnu na dosah ruky, zkuste ji na okamžik vypnout. Tím smažete veškerá data v paměti. Pokud se vám nepodaří tisk zastavit klávesou Esc nebo pokud máte tiskárnu v jiné místnosti, pak odstraníte tiskovou úlohu z tiskárny tímto způsobem: Klepněte na tlačítko "Start, Nastavení, Tiskárny", poklepejte na ikonu aktivní tiskárny a vyberte dokument. Klepněte na něj pravým tlačítkem a z nabídky vyberte příkaz "Stornovat tisk". Tím vytištění dokumentu zastavíte.

87. Tiskárna Vytiskněte všechny vaše dokumenty až po práci

Ruší vás hluk tiskárny při práci anebo stačí vám, aby dokumenty, které chcete vytisknout, byly k dispozici až další den ráno? Pak si během dne posílejte na tiskárnu dokumenty k vytištění, ale vytiskněte si je těsně před odchodem ze zaměstnání. Klepněte si na "Ovládací panely, Tiskárny". Zvolte si tiskárnu, na kterou budete dokumenty posílat k vytištění. Pokud je to tiskárna připojená přímo k počítači, klepněte na její ikonu pravým tlačítkem myši a z nabídky zvolte příkaz "Pozastavit tisk". Pokud se jedná o síťovou tiskárnu, pak postupujte stejným způsobem, z nabídky však zvolte příkaz "Používat tiskárnu offline". Od této chvíle se vám všechny dokumenty, které na tiskárnu pošlete, budou hromadit v tiskové frontě. Před odchodem ze zaměstnání potom stejným způsobem zrušte příkaz "Pozastavit tisk", případně "Používat tiskárnu offline", a všechny dokumenty ve frontě se vám postupně vytisknou.

88. Skener Vyberte si správné rozlišení

Čím vyšší nastavíte u skeneru rozlišení, tím věrnější bude text, obrázek nebo jiný grafický materiál, který získáte. Vyšší rozlišení však s sebou nese i dramatické zvýšení velikosti výsledného souboru, a s tím související delší časové nároky při úpravách výsledného souboru na počítači. A to se ještě nezmiňujeme o nárocích na velikost pevného disku. Proto je správná volba rozlišení pro vlastní práci se skenerem také důležitá. U textů, které budete dále používat pro další zpracování pomocí OCR, vám stačí rozlišení 150 dpi stejně tak to platí i pro tabulky a náčrtky. U oxeroxovaných materiálů v původní velikosti originálu stačí rozlišení 150-300 dpi. Pokud chcete skenovat detailnější kresby nebo fotografie, pak musíte rozlišení zdvojnásobit doporučujeme použít rozlišení 600 dpi. Pouze jenom kdybyste chtěli skenovat diapozitivy, je nutné nastavit nejvyšší rozlišení, které vám skener dovolí. Pokud je k dispozici rozlišení 1 200 dpi, doporučujeme jej v tomto případě použít.

§§§§§


S řidičákem do Evropy [VIII] – Začínáme s Internetem

Jiří Makovička, odborný lektor

c00p0439

Počítačová škola Gopas

Tak, a je tu závěr našeho cyklu S řidičákem do Evropy. V posledním sedmém modulu se seznámíme s Internetem a možností posílání elektronické pošty.

Historie Internetu

Internet je slovo označující počítačovou síť, která vznikla propojením mnoha menších sítí a jednotlivých počítačů. Na počátku byla potřeba vytvořit v Americe decentralizovanou síť, která by v době války dokázala být aktivní i přes to, že některé její části mohou být úplně zničeny. V roce 1970 se grantové společnosti ARPA (Advanced Research Projects Agency) podařilo takovou síť vytvořit a tato nově vzniklá síť dostala název ARPANET. O dva roky později byl odeslán první elektronický dopis a síť se přestala jmenovat ARPANET. K nově vzniklé síti se začaly připojovat sítě další. Tak vzniknul Internet a v roce 1990 se objevilo rozhraní WWW (World Wide Web). Internet již dnes není záležitostí jen vojenskou či vědeckou a připojuje se k němu čím dál více lidí.

První kroky s Internetem

Pokud se k Internetu chcete připojit, potřebujete vedle počítače a telefonní linky ještě modem. Modem je zařízení, které pomocí telefonní linky zajišťuje komunikaci mezi dvěma počítači. Existují však i jiné možnosti připojení k Internetu než prostřednictvím telefonní linky (ISDN, bezdrátové spojení a pevná linka), tyto varianty jsou však pro běžného uživatele finančně velmi nákladné.

Pokud jste již k Internetu připojeni, tak potřebujete nějaký nástroj, kterým byste jej mohli prohlížet. Takovýmto prohlížečem (Browserem) může být aplikace Internet Explorer. Pokud máte na svém počítači nainstalován operační systém Windows 95, 98, NT, 2000, naleznete ikonu této aplikace přímo na pracovní ploše nebo v nabídce Start/Programy.

Stránky

Po otevření této aplikace se pravděpodobně setkáte s internetovou stránkou. Každá internetová stránka má vlastní jedinečnou adresu. Obecný tvar adres je http://. Zkratka http znamená HyperText Transfer Protocol. Tento protokol se používá při prohlížení stránek. Adresa stránek je rozdělena nejméně na dvě části oddělené tečkou, např. seznam.cz tyto části se jmenují domény a jako poslední bývá uvedena doména země, v níž je stránka k nalezení. Česká republika má doménu CZ, Německo DE, atd. Existují však i domény, které neoznačují domovskou zemi, ale zaměření. Komerční COM, vědecká EDU apod. Rozhraní WWW se umisťuje před adresu, např. http://www.doména2.doména1.

Takže pokud znáte adresu nějaké stránky, tuto adresu napište do řádku Adresa v panelu nástrojů. Není nutné psát adresu s protokolem http://, stačí napsat jen www.doména2.doména1. Pokud jde o adresu, která má doménu COM, pak stačí napsat jen doména2 a stisknout kombinaci kláves Ctrl+Enter.

Internetová stránka může mimo textu obsahovat i obrázky, animace a hypertextové odkazy. Pokud budeme chtít porozumět uspořádání stránek, použiji přirovnání. V trafice si koupíte noviny a první úvodní strana obsahuje stručný výtažek z nejdůležitějších článků, které noviny nabízejí. Této první stránce se říká domovská (homepage). V novinách máte u některých článků napsáno "pokračování na straně xy". Stejně to funguje i u internetových stránek, jen se tyto odkazy jmenují hypertextové. Jak je na stránce poznáte? Tak, že se při pohybu myši na stránce objeví pravá ruka se vztyčeným ukazováčkem. Na další stránku se přesunete klepnutím na tento hypertextový odkaz. Odkazy mohou mít podobu textu, obrázku, tlačítka nebo animace. Návrat zpět na předchozí stránku je možný tlačítkem Zpět, umístěným v okně prohlížeče v pravém horním rohu. Pokud se chcete vrátit na stránku, která je vaší úvodní stránkou (při každém spuštění aplikace Internet Explorer se objeví vždy stejná), klepněte na tlačítko domku v panelech nástrojů. Tato úvodní stránka se nastavuje v nabídce Nástroje/Možnosti.

Úprava nastavení

Na panelu nástrojů můžete přidávat nebo odebírat tlačítka a také můžete změnit pořadí zobrazení tlačítek na panelu nástrojů. V nabídkovém pruhu klepněte na tlačítko Zobrazit/Panely nástrojů a vyberte si z nabídky. Nebo si vyberte Vlastní a přidejte zvolené tlačítko na panel nástrojů.

Na obr. 1 jsou panely nástrojů seřazeny pod titulkovým pruhem (modrý pruh umístěn nahoře v okně): Nabídkový pruh, Standardní tlačítka, panel Adresa, panel Odkazy a panel Rádio. Všechny tyto panely můžete přesouvat nahoru, dolů, vlevo nebo vpravo, či upravovat jejich velikost tažením za levý okraj panelu (šedý svislý proužek).

Na zobrazení jakékoliv stránky musíte chvilku počkat. Záleží na rychlosti přenosu dat u telefonních linek, které nejsou vždy optimální. Za každý provolaný impuls něco zaplatíte, a tak je v našem zájmu zobrazovat stránky co možná nejrychleji. Při načítání stránky je relativně nejrychleji zobrazen text, protože dochází k přenosu jen malého objemu dat. Obrázky a animace jsou podstatně větší balíky dat a tak jejich zobrazení trvá déle. Pokud chcete ušetřit čas, který by zabralo právě zobrazování obrázků a animací, v nabídkovém pruhu klepněte na tlačítko Nástroje/Možnosti sítě Internet a v dialogovém okně na záložku Upřesnit. Pod volbou Multimédia máte možnosti zobrazování obrázků. Pokud tuto volbu zrušíte, nebudou se při načítání stránky objevovat obrázky, ale jen rámečky. Potřebujete-li však nějaký obrázek přesto zobrazit, prvým tlačítkem myši v příslušném obrázku přivoláte místní nabídku a vyberete volbu Zobrazit obrázek.

Portál je brána k informacím

Protože internetové stránky jsou svým založením nahodile uspořádané, neexistuje žádný pevný model, podle nějž by se mohla adresa při hledání informací sestavovat. U větší společnosti může adresu často tvořit název firmy (v podobě www.firma.cz), ale není to podmínkou. Pokud tedy uživatel nezná přesnou adresu, jen stěží se k potřebné informaci dostane bez použití portálu.

Portál je internetová stránka, obsahující v sobě základní informace o nejrůznějších stránkách na Internetu. Velké mezinárodní portály (např. Yahoo! či Altavista) čítají statisíce a miliony adres ze všech koutů světa. Aby bylo možno s takovým množstvím informací efektivně pracovat, má každý portál tzv. vyhledávač. Vyhledávač je program, který po zadání potřebných požadavků uživatelem prohledá všechny své záznamy a nabídne odpovídající adresy. Kupříkladu stačí jako požadavek uvést jméno sportovce a program se pokusí vyhledat všechny internetové stránky, na nichž je obsaženo. Oficiálním jazykem Internetu je však angličtina, proto i informace obsažené na většině internetových stránek nalezených vyhledávači jsou v angličtině. Neznáte-li alespoň její základy, budete odkázán především na český Internet, který však nenabízí tolik možností. Nejznámějším českým portálem je Seznam, kde naleznete záznamy o českých, ale i jiných stránkách na Netu. Oproti mezinárodním portálům má Seznam jednu výhodu, je v češtině. Každý internetový portál má na titulní stránce okno, do kterého se vepisují požadavky pro vyhledávání informací. Pokud chcete nalézt odkazy na stránky obsahující jednoslovný výraz, stačí toto slovo (např. Hašek) zadat do okna vyhledávače a stisknout tlačítko Hledej (popř. anglické Search). Když je třeba najít výraz o více slovech, je nutno vložit dotaz do uvozovek ("Dominik Hašek"). Třetí používanou formou dotazu je vymezení obsahu za použití znamének + a -. Při požadavku +Hašek -spisovatel, najde vyhledávač odkazy na všechny internetové stránky s Haškem, který není spisovatel. Možností vytváření dotazů je velmi mnoho, ale používají se pouze při náročnější práci a jejich tabulky má většina portálů uvedeny v nápovědě.

Neznámější vyhledávače: České www.seznam.cz, www.centrum.cz, msn.atlas.cz. Zahraniční www.altavista.com, www.yahoo.com.

Tisk stránek

Tisk stránek z Internetu se řídí podobnými pravidly jako tisk z aplikací sady MS Office. Vybranou stránku lze vytisknout celou, výběr, či jen seznam odkazů umístěných na stránce, nebo si dokonce můžete nechat vytisknout všechny odkazované stránky.

Oblíbené stránky

Záložky představují pohodlný způsob uspořádání často navštěvovaných stránek WWW a propojení na ně. Je mnohem pohodlnější odkazy na tyto stránky mít někde uloženy a tvůrci aplikace Internet Explorer mysleli i na tohle.

Vytvořit si seznam svých oblíbených a často navštěvovaných stránek je velice jednoduché. Stačí jednou tuto stránku navštívit a v nabídce Oblíbené vybrat volbu Přidat k oblíbeným položkám. Oblíbené položky se dají ukládat do jednotlivých složek, které můžete pojmenovat dle vašeho uvážení. Oblíbené položky lze také upravovat. Tato volba je vhodná zejména tehdy, jestliže vámi často navštěvovaná stránka změní svoji adresu nebo úplně zmizí z Internetu (i to se stává). Seznam oblíbených stránek najdete buď klepnutím v nabídkovém pruhu na Oblíbené, nebo v panelu Standardních tlačítek na Oblíbené. Další funkcí aplikace Internet Explorer je zálohování seznamu odkazů vámi navštívených stránek za určité období. Stane se, že zapomenete adresu stránky, na které jsou důležité informace, a potřebujete ji rychle najít. Takovým pomocníkem je Historie a najdete ji na panelu Standardních tlačítek vedle Oblíbených. Pokud chcete změnit dobu uchovávání odkazů v Nástroje/Možnosti sítě Internet, najdete tuto volbu na první záložce.

MS Outlook

Outlook sice umí spoustu užitečných věcí, ale většina uživatelů ho používá pro odesílání a příjímání e-mailových zpráv. E-mail jednoznačně změnil způsob komunikace mezi lidmi. Odeslání zprávy na opačnou stranu Země je stejně snadné jako její odeslání do vedlejší kanceláře (pokud jste tak pohodlní a nedojdete informaci říci osobně). A nespornou výhodou je to, že e-mail je mnohem levnější a rychlejší než pošta. Vytváření a odesílání zpráv je velmi snadné, ale přeci jenom jedno úskalí obsahuje. Na klasický dopis píšete adresu příjemce, a i přes to, že nevíte přesně číslo domu, dopis pravděpodobně dojde na místo určení. Pokud ovšem napíšete špatně e-mailovou adresu, dopis doručen nebude. E-mailové adresy jsou na první pohled podivné, ale po bližším seznámení nejsou tak nesrozumitelné. Jak tedy vypadá typická adresa? Takto: jmeno@nekde.cz. Jmeno je uživatelské jméno člověka, kterému chcete poslat zprávu. Nebývá to obvykle jeho skutečné jméno, ale většinou se hodně skutečnosti přibližuje. Například Jan Hlavatý může mít uživatelské jméno jhlavaty nebo hlavatyj. Za jménem se vždy píše znak @, tzv. zavináč. A následuje nekde.cz, tj. název poštovního serveru, což je počítač, u něhož si uživatel svou poštu vybírá.

Aplikace MS Outlook se spouští buď přímo poklepáním na zástupce na pracovní ploše, nebo klepnutím na tlačítko Start/Programy.

Připojení

Ze všeho nejdříve musíte mít vytvořen poštovní účet na Internetu nebo na lokální síti. O účet na lokální síti se vám postará váš správce sítě. Zprostředkovatel internetového připojení vám poskytne v rámci smlouvy obvykle jednu poštovní schránku (a tedy i jednu adresu) a omezený prostor na poštovním serveru poskytovatele. Do omezeného prostoru na poštovním serveru se přicházející korespondence ukládá a odtud si poštu později stáhnete na svůj počítač. Outlook si při svém prvním spuštění přehledným způsobem vyžádá od uživatele základní informace, jako je adresa, jméno, přihlašovací jméno, heslo, adresy POP3 serveru a SMTP serveru. Tyto údaje získáte od poskytovatele internetového připojení, aby Outlook věděl, odkud má stahovat poštu.

Co všechno najdete v okně Outlooku

Na obr. 4 vidíte, jak může okno Outlooku vypadat po spuštění programu. Podoby okna mohou být velmi rozdílné, v závislosti na tom, jak nastavíte zobrazení jednotlivých položek. Outlook není jen program na psaní dopisů, ale umí toho mnohem více. Některé z jeho funkcí si přiblížíme.

- Titulkový pruh zobrazuje název programu.

- Panel nabídek vám umožňuje rychlý přístup ke všem příkazům Outlooku. Tento panel se nedá skrýt.

- Panely nástrojů jsou tlačítka na která lze klepnout myší.

- Panel aplikace Outlook má tři různé sady ikon pro rychlý přístup ke složkám.

- Seznam složek je velmi podobný svojí funkčností jako panel Outlook, a tak si většina uživatelů vybere jeden z nich.

- Pole s obsahem složky vidíte v něm obsah aktuální složky.

V panelu aplikace Outlooku na levé straně je umístěn panel s názvem Hlavní zástupci, kde najdete mimo Doručené pošty ještě další složky.

- Outlook Dnes je souhrnem všech činností, které jste si naplánovali na dnešní den. Najdete tam souhrn úkolů, akcí a nepřečtených zpráv.

- Inbox (Doručená pošta) je složka, do níž se ukládají doručené zprávy

- Kalendář je obdobou papírového kalendáře, který vám umožňuje plánovat si dovolenou, pracovní schůzky, narozeniny přátel...

- Kontakty do této složky se zapisují a udržují údaje o vašich příbuzných, známých nebo obchodních partnerech.

- Úkoly složka, která je nejlepším místem, kam ukládat a kde sledovat své pracovní úlohy.

- Poznámky slouží k rychlému poznamenávání si např. telefonních čísel, myšlenek...

- Odstraněná pošta složka do které se přesouvají vymazané zprávy.

Pod panelem Hlavní zástupci naleznete další dva panely. První z nich se jmenuje Vlastní zástupci a druhý Další zástupci. Tyto panely obsahují další složky potřebné k práci.

Vlastní zástupci:

- Koncepty sem ukládejte rozepsané e-maily, na kterých budete pracovat až později.

- Pošta k odeslání pokud jste připojeni k Internetu z domova, v této složce se uchovávají napsané a odeslané e-maily do doby, než dojde ke kontaktu vašeho počítače s Internetem.

- Odeslaná pošta do této složky se ukládají kopie vámi odeslaných zpráv.

Další zástupci:

- Tento počítač slouží jako průzkumník ve vašem počítači.

- Oblíbené složka obsahující odkazy na oblíbené stránky na Internetu.

Vytváření e-mailů

Všechny e-mailové zprávy, které vám někdo pošle, se ukládají do složky s názvem Doručená pošta (Inbox). Ještě nepřečtené zprávy jsou zobrazeny tučně a mají žlutou uzavřenou obálku. Zprávy, které jste již četli, se zobrazují s bílou otevřenou obálkou. Jestliže zpráva obsahuje přílohu, poznáte to podle ikony sponky umístěné vedle adresy odesílatele.

Vytváření a odeslání zprávy probíhá následujícím způsobem. Nejdříve musíme někomu zprávu adresovat.

- Klepněte na tlačítko Nový v levém horním rohu okna nebo kombinaci kláves Ctrl+N. Objeví se dialogové okno nové poštovní zprávy (viz obr. 5).

- Do políčka Komu se napíše adresa primárního příjemce. Pokud zatím neznáte ničí adresu, zkuste zaslat zprávu alespoň sobě. Máte-li již nějaké adresy v adresáři, klepněte přímo na tlačítko Komu a vyberte adresu v dialogovém okně adresáře. Přesuňte se do pole Předmět a napište stručnou charakteristiku vaší zprávy. První co příjemce uvidí je právě předmět, takže je vhodné, abyste v předmětu jasně vyjádřili, co máte na srdci. Posléze klepněte do velkého textového pole umístěném pod předmětem a zapište vlastní text zprávy.

- Do pole Kopie zadáváte vedlejší příjemce zprávy. Obvykle se sem zadávají ty osoby, po kterých chcete, aby si dopis přečetli, ale neočekává se, že budou odpovídat.

- Pole Skrytá je určeno pro ty příjemce dopisu, o nichž by primární ani vedlejší příjemci neměli vědět. Pokud posíláte zprávu více lidem a nechcete, aby o sobě navzájem věděli, zadejte všechny adresy do pole Skrytá.

- Zprávu odešlete klepnutím na tlačítko Odeslat.

Pokud si chcete nějakou zprávu přečíst, stačí poklepat na zprávu a ona se otevře v samostatném okně. Po přečtení zprávy si můžete zvolit, co dále budete dělat. První možností je uzavření zprávy a návrat do Doručené pošty a přečtení si další zprávy (pokud nějakou máte), anebo na zprávu odpovědět. Na zprávu se odpovídá nejlépe tak, že klepnete na tlačítko Odpovědět, adresa odesílatele se automaticky objeví vedle tlačítka Komu, napíšete text odpovědi a poté tlačítkem Odeslat zprávu odešlete. Postup při sestavení odpovědí je téměř shodný s tvorbou nové zprávy, jen s tím rozdílem, že původní zpráva se obvykle objevuje v těle odpovědi pod textem vlastní odpovědi. Díky tomu se můžete lépe orientovat a připomenout si, co jste si zatím posílali. Pokud jste dostali e-mail, ve kterém se po jeho otevření u pole Komu objevilo více adres, klepnutím na tlačítko Odpovědět všem můžete odpovědět všem uvedeným.

Práce se zprávami

Přílohy

Jednou z nejdůležitějších vlastností elektronické pošty, a samozřejmě i Outlooku, je posílání souborů, Ať už textových dokumentů, tabulek, ale i obrázků a animací, jako tzn. příloha. Jak tedy přílohu ke zprávě přidat?

- Otevřete novou poštovní zprávu.

- Napište adresu a text zprávy.

- V nabídce Vložit vyberte Soubor.

- Vyberte soubor, který chcete vložit do zprávy.

- Klepněte na tlačítko Vložit.

Do jedné zprávy lze vložit více souborů, ovšem pozor na velké objemy dat. Může dojít k problémům s doručováním.

Důležitost zprávy

Chodí vám mnoho zpráv za den a potřebujete poznat, které zprávy jsou důležité, a které méně? K tomu slouží vizuální značky důležitosti. Důležitost můžete nastavovat buď nízkou, nebo vysokou. V panelu nástrojů naleznete při psaní zprávy červený vykřičník (důležitost vysoká) nebo modrou šipku (důležitost nízká). Ty se pak příjemci zobrazí při obdržení zprávy před vaším jménem. Slouží k lepší orientaci mezi doručenou poštou.

Kopírování a přesun textu ve zprávách

Pokud chcete kopírovat nebo přesouvat jakýkoli text mezi zprávami, poslouží vám stejně jako v ostatních aplikacích MS Office nabídka Úpravy.

- Kopírování označíte text tažením myši a vyberte z nabídky Úpravy volbu Kopírovat. Přesunete kurzor na místo, kam chcete vložit text, a znovu zvolíte nabídku Úpravy/Vložit. Jednodušší a rychlejší cesta kopírování je po označení textu zmáčknout kombinaci kláves Ctrl+C. Tím se vybraný text zkopíruje do schránky, a klávesovou zkratkou Ctrl+V jej vložíte na příslušné místo.

- Vyjmutí postup je obdobný jako při kopírování, jen s jedním rozdílem po označení textu zvolíte Úpravy/Vyjmout respektive Ctrl+X.

Rozdíl mezi kopírováním a vyjmutím je ten, že při kopírování kopírovaný text na původním místě bude zachován, ale při vyjmutí se z původního umístění vystřihne a přenese se na nové místo.

Ve zprávě, kterou píšete, není problém vymazat jakoukoliv část textu tím, že ji označíte a zmáčknete klávesu Delete. Něco jiného nastane, potřebujete-li vymazat část textu ve zprávě, kterou jste od někoho dostali. Napřed tu zprávu otevřete, potom vyberte z nabídky Úpravy volbu Upravit zprávu, a od té chvíle můžete text přepisovat i mazat. Přílohy se mažou po označení (klepnutí) také klávesou Delete.

Vytvoření distribučního seznamu

Pokud jste někdy pracovali na projektu spolu s dalšími lidmi, jistě uvítáte, že Outlook umí využívat distribuční seznamy. Distribuční seznam je vlastně skupina lidí, kteří jsou příjemci určitých zpráv. Distribuční seznam se připravuje dopředu, na rozdíl od prostého vybírání adres, a při výběru adres stačí vybrat pouze tento seznam a nemusíte se zdržovat postupným vybíráním jednotlivých příjemců.

- V nabídce Soubor přejděte na příkaz Nový a klepněte na příkaz Distribuční seznam.

- Do pole Název zadejte název.

- Distribuční seznam bude uložen ve složce Kontakty pod zadaným názvem.

- Klepněte na tlačítko Vybrat členy. V rozvíracím seznamu Zobrazit jména z adresáře klepněte na adresář obsahující elektronické adresy, které mají být v distribučním seznamu obsaženy.

- Do pole Zadejte jméno vyberte jméno, které chcete do seznamu zahrnout. V seznamu pod tímto polem pak toto jméno vyberte, a klepněte na tlačítko Přidat. Chcete-li přidat delší popis distribučního seznamu, klepněte na kartu Poznámky, a napište sem požadovaný text.

- Klepněte na tlačítko Uložit a zavřít.

Použití distribučního seznamu se řídí stejnými pravidly jako použití adres. Založte novou poštovní zprávu, tlačítkem Komu otevřete dialogové okno pro výběr adresátů. Vyberte distribuční seznam (vždy tučným písmem) a tlačítkem Komu uprostřed ho zařaďte do pravého pole. Klepněte na OK. Výběr adresátů se ukončí.

Automatický podpis

Automatický podpis je část textu, kterou Outlook přidá na konec každé zprávy. Může obsahovat například poštovní adresu, jméno, telefonní číslo. Poté, co automatický podpis vytvoříte, objeví se na konci každého dopisu. Postup vytvoření automatického podpisu:

- Z nabídky nástroje vyberete Možnosti a v dialogovém okně klepnete na záložku Formát pošty.

- Pak klepnete na tlačítko Vybrat podpis. Ve stejnojmenném dialogovém okně můžete vytvářet podpisy.

- Klepnutím na tlačítko Nový otevřete další dialogové okno, kde napíšete název nového podpisu.

- Klepnete na tlačítko Další a do nového okna napíšete text podpisu.

- V podpisu lze formátovat písmo a umístění podpisu.

- Tlačítkem Dokončit a OK se vrátíte do prostředí Outlooku.

Nastavení e-mailu

V případech, kdy nestačí výchozí nastavení, vám Outlook nabízí množství užitečných voleb. Můžete například odložit doručení dopisu na pozdější dobu. Nebo si můžete dopředu připravit dopisy obchodním partnerům, ale jejich odeslání ponecháte až na návrat z dovolené.

- V nové poštovní zprávě klepněte na tlačítko Možnosti.

- V dialogovém okně políčko Použít hlasovací tlačítka zapněte v případě, kdy k nějakému dopisu chcete připojit panel s tlačítky, pomocí kterých vám odesílatelé mohou rychle odpovědět na dotaz nebo si vybrat z několika možností. Bohužel tuto volbu můžete použít jen ve spojení s Exchange Serverem nebo s poštovním uzlem Microsoft Mail.

- Políčko Oznámit doručení zprávy umožňuje automatické zasílání doručenky s údajem o době doručení zprávy.

- V políčku Oznámit přečtení zprávy zadáváte příkaz ke zpětnému zasílání potvrzení o tom, že příjemce skutečně zprávu otevřel.

- Políčko Odpovědi doručit na adresu umožňuje odeslat odpovědi na jinou poštovní adresu. Tato volba se hodí například v situaci, kdy jedete na dovolenou a pověřili jste svého kolegu vyhodnocením došlých odpovědí.

- V políčku Odeslanou zprávu uložit do máte volbu (je standardně zapnutá) pro uložení kopie odeslané zprávy do určité složky. Normálně se kopie odeslaných zpráv ukládají do Odeslané pošty. Přes tlačítko Procházet můžete pro ukládání kopií určit jinou složku.

- Zaškrtnutím políčka Nedoručovat před (a po zvolení konkrétního datumu), vybíráte den, do kterého bude doručení zprávy odloženo.

- O řádek níže je políčko Platnost vyprší po. I zde můžete po jeho zapnutí vybrat datum, kdy bude vzkaz smazán, pokud do dané doby nebyl doručen.

- Úplně dole jsou dvě tlačítka. Prvním z nich Kontakty můžete zprávu přiřadí k určité osobě.

- Tlačítko Kategorie umožňuje zařadit dopis do určité skupiny, pro pozdější lepší a rychlejší orientaci v dopisech.

Mazání zpráv

Pokud chcete smazat nějakou zprávu, stačí ji ve složce Doručená pošta označit a klávesou Delete odstranit. Ovšem zprávu jste ještě nesmazali, ale jen přesunuli do složky Odstraněná pošta. Z této složky ji kdykoliv můžete zase obnovit přetažením zprávy myší na jinou složku. Jestliže chcete složku Odstraněná pošta vyprázdnit, klepněte pravým tlačítkem myši na její ikoně na panelu Outlook a vyberte volbu Vyprázdnit složku "Delete Items". Tím vymažete její obsah. Nezapomínejte však na to, že se vám uschovávají kopie odeslaných zpráv ve složce Odeslaná pošta, kterou je potřeba také jednou za čas vyprázdnit.

Mnoho uživatelů považuje čtení doručené pošty někým jiným než adresátem za jednu z nejhrubších forem porušení soukromí. V rámci zabezpečení proti podobným "živlům" pak každý e-mail ihned po přečtení smažou, což ale není ani zdaleka postačující. Velice často se totiž zapomíná na to, že po smazání se dotyčný e-mail pouze přesune do složky Odstraněná pošta, kde si jej případný "špión" může bez problémů přečíst. Teprve po smazání z této složky dojde k definitivnímu odstranění zprávy, ovšem právě na tento krok se velmi často zapomíná. Přitom stačí tak málo, a nemusíte se starat o to, zda v odstraněné poště neleží zpráva, která by vás mohla poškodit, nebo alespoň prozradit něco o vašem soukromí. Jak tedy zajistit, aby veškeré smazané e-maily nezůstávaly ve složce Odstraněná pošta? Jednoduše:

- V menu Nástroje klikněte na položku Možnosti.

- Na záložce Jiné zatrhněte Před ukončením vyprázdnit složku Odstraněná pošta.

- Potvrďte svou volbu tlačítkem OK.

Vytvoření nové poštovní složky a přesunutí některých zpráv do této složky

Nové položky se dají do struktury složek Outlooku zařadit kamkoliv. Obvykle se položky jedné kategorie kvůli vyšší přehlednosti seskupují na jedno místo. Položky se rozdělují na několik druhů. Jsou jimi zprávy elektronické pošty, události, kontakty, úkoly, záznamy v deníku a poznámky. Zaměříme se však k nejčastěji používané složce, kterou je poštovní položka.

- V seznamu složek klepněte pravým tlačítkem myši na složce, která bude nadřízenou složkou námi vytvářené položky. V našem případě to bude zřejmě složka Doručená pošta.

- Z místní nabídky vyberte položku Nová složka (viz obr. 6).

- V dialogovém okně napište v textovém poli název nové složky.

- Zkontrolujte, zda je označena správná nadřízená složka, v níž chcete novou položku vytvořit.

- Klepněte na OK, a složka je vytvořena.

Možná si chcete ušetřit práci s přetahováním zpráv do nové složky a chtěli byste, aby při příchodu e-mailu docházelo k automatickému rozdělování zpráv do jednotlivých složek. Třeba budete chtít oddělit e-maily od rodiny od pracovních záležitostí. Pak ovšem musíte vytvořit pravidlo, které zkontroluje každou příchozí zprávu podle kriterií, jež sami zadáte.

Nejprve označte složku, na kterou budete chtít pravidlo použít.

- V nabídce Nástroje klepněte na volbu Průvodce pravidly.

- Klepněte na tlačítko Nové, a tím začínáte vytvářet nové pravidlo

- Pravidel, která se dají použít, je v průvodci mnoho, ale pro přesun si vybereme pravidlo, jež se jmenuje Přesunout nové zprávy od uživatele.

- V dolním okně klepnete na Seznam uživatelů nebo distribuční seznam a z adresáře vyberete uživatele, od kterých se mají zprávy přesouvat do nové složky

- Složku, kam se mají zprávy přesouvat, určíte klepnutím na "Přesunout do složky zadané uživatelem" a vyberete si složku, do které se zprávy budou přesouvat.

- Pokračujte klepáním na tlačítko Další. V posledním okně průvodce bude tlačítko Další neaktivní, a právě v tomhle okně zadejte název pro svoje pravidlo.

- Klepněte na Dokončit a OK.

Vyhledávání

Během času bude počet záznamů v jednotlivých složkách narůstat a vyhledávání starších zpráv či osob v Kontaktech bude stále složitější. Pokud hledáte nějaký kontakt a nepamatujete si celé jméno osoby, kterou hledáte, nezbývá vám nic jiného, než použít nejednodušší nástroj pro hledání kontaktů. Nástroj Rychlé hledání. Tento nástroj spustíte pomocí textového pole Najít kontakt, jejž najdete na standardním panelu nástrojů. Do něj zapíšete alespoň začátek jména osoby, kterou hledáte a stisknete klávesu Enter. Pokud se ve vašich kontaktech osoba s tímto jménem vyskytuje jen jedna, otevře se přímo tento kontakt, ale častěji dochází k situaci, kdy Outlook najde více osob, které vyhovují danému řetězci. Pak se zobrazí dialogové okno Zvolit kontakt, a v něm si správnou osobu vyberete už sami.

Pokud ovšem nehledáte kontakt, ale třeba zprávu, jež se týkala nějakého problému, na který si nemůžete vzpomenout, potřebujete nástroj Najít. Alespoň přibližně byste však měli vědět, co hledáte, protože vyhledávání musí být zaměřeno na nějakou složku (Kontakty, Doručená pošta, Odeslaná pošta...)

- Klepněte na tlačítko Najít na standardním panelu nástrojů. Zobrazí se podokno Hledat položky v...

- Zadejte vyhledávaný řetězec do textového pole Hledat.

- Tlačítkem Najít spusťte vlastní vyhledávání.

Někdy je i nástroj Najít málo. Pak přijde na řadu Rozšířené hledání, kde můžete zadávat mnohem větší množství vyhledávacích kritérií, a maximálně tak omezit výsledný rozsah záznamů.

Rozšířené hledání spustíte z nabídkového pruhu Nástroje/Rozšířené hledání nebo kombinací kláves Ctrl+Shift+F.

Modul 7 Internet

Služby informačních sítí testuje praktické dovednosti kandidátů ECDL jednak při vyhledávání a zpracování informací z Internetu, jednak při používání možností elektronické pošty. Z pohledu modulu 7 je tedy pojem informační sítě rozdělen do dvou částí: informace a komunikace.

První část, Informace, testuje schopnost kandidáta provádět základní vyhledávání informací pomocí webových prohlížečů a dostupných vyhledávacích prostředků, označit výsledky hledání a vytisknout je. To platí i pro jednotlivé stránky WWW. Druhá část, Komunikace, vyžaduje, aby kandidát předvedl svoji schopnost používat elektronickou poštu k odesílání a přijímání zpráv, k připojování dokumentů nebo souborů ke zprávě, a aby kandidát uměl uspořádat a spravovat složky zpráv a adresářů v rámci možností softwaru klienta elektronické pošty. Každá část testu obsahuje 15 otázek, tj. dohromady 30 (neplatí u ukázkového testu).

Test 7.1.

7.1.1.

Zašlete elektronickou poštou zprávu na adresu testovacího centra (adresu vám sdělí testovací centrum), ve které stručně odpovíte na následující 4 dotazy:

1. Co je to adresa elektronické pošty a z jakých částí se skládá?

2. Jak si můžete uložit adresy elektronické pošty svých známých pod jejich křestním jménem?

3. Jak lze automaticky vložit na konec zprávy podpis a adresu odesilatele?

4. Co je to prohlížeč webových stránek?

5. Přiložte k odesílané zprávě soubor A:DOPIS.DOC

V záhlaví zprávy uveďte svoji identifikaci kandidáta.

7.1.2.

1. Najděte na Internetu domovskou stránku deníku MF Dnes. O čem je první zpráva na titulní straně?

2. Jaké jsou hlavní výhody a nevýhody používání elektronických periodik ve srovnání s jejich klasickou papírovou formou? Kde lze získat informace snadněji a proč?

3. Zjistěte internetovou adresu (URL) domovské stránky některého zahraničního parlamentu nebo vlády.

4. Okopírujte z této stránky část textu, abyste dokázali správnost získané internetové adresy.

5. Jaké je jméno a adresa některého dealera Škody poblíž vašeho bydliště?

Své odpovědi zašlete elektronickou poštou na adresu testovacího centra (adresu vám sdělí testovací centrum). V záhlaví zprávy uveďte svoji identifikaci kandidáta.

Jedním z prvních absolventů kurzu ECDL je i Jan Toman ze společnosti Microsoft. Takže jsme se ho hned zeptali:

1. Proč jste se rozhodl udělat si "Evropský řidičák"?

Jsem člověk zodpovědný v obou pobočkách společnosti Microsoft v České a Slovenské republice za školství a vzdělávání. Při všech jednáních o státní informační politice pevně podporuji myšlenku, že Ministerstvo školství nebo Ministerstvo vnitra ČR nesmí zajímat, kolik učitelů nebo státní zaměstnanců projde kursy ("má čárku") na ovládání počítačů, ale kolik lidí (a kdo) umí osobní počítač ovládat. Metodou zjištění znalostí je zkouška, což jistě všichni učitelé dobře vědí, protože známky také nedávají jen za docházku, ale za projevené znalosti. A protože nerad "kážu vodu a piji víno", sám jsem se rozhodl tuto zkoušku podstoupit, abych ji detailně poznal a mohl tak přesně argumentovat ve všech diskusích.

2. Je jeho absolvovaní náročné? Co byste poradil zájemcům o zkoušky?

Ne, není. Jedná se o splnění několika praktických úkolů při práci se standardními kancelářskými produkty a projev jistého všeobecného přehledu v problematice počítačů, sítí a Internetu. Úkoly jsou opravdu velice jednoduché a tak dobře mapují běžnou práci s produktem, že člověk, který používá počítač běžně pro práci, nemusí mít žádný strach z jejich plnění. Pokud se někdo necítí na splnění úkolů v oblasti přehledu o PC nebo Internetu, tak stačí velice krátká příprava. Úplným začátečníkům bych však doporučil raději absolvovat příslušný kurs.

3. Jak hodnotíte tuto iniciativu a jak si myslíte, ze se prosadí v Čechách?

Tato iniciativa je myslím něco, co jsme u nás zatím postrádali. Prosadila se oficiálně v zemích Evropské unie, takže ji musíme prosadit i u nás. V Maďarsku již bylo ECDL prý dokonce uzákoněno jako pevný požadavek státního zaměstnance. Znáte jistě inzeráty typu "požadována práce na PC" nebo "umím na PC". ECDL je přesně tím, co by měly firmy i orgány veřejné správy vyžadovat od absolventů škol nebo i ostatních kandidátů na zaměstnání. ECDL znamená, že si opravdu můžete sednou k PC a začít pracovat. U zaměstnance firmy je to jednoznačně projev jeho osobní efektivnosti. U státního zaměstnance je ECDL projev schopnosti pracovat se státními informačními systémy a tak dobře sloužit nám občanům, svým zaměstnavatelům.

4. Budou mít její držitelé výhody při přijímání do zaměstnání?

Pevně v to věřím a velice se za to přimlouvám. Práce s počítačem je dnes stejně důležitá jako umět číst a psát. Mluvíme-li o třetí gramotnosti, tak ji také musíme vyžadovat. Myslíte, že by mohl ve škole učit učitel, který neumí číst nebo psát? Myslíte, že by stát měl zaměstnávat úředníky, kteří neumějí vyjmenovaná slova nebo násobilku? Pokud se někomu zdají tato přirovnání tvrdá, nechť se, před polemikou s mými tvrzeními, podívá do hospodářských ročenek a zjistí si údaje o našem vzrůstajícím zaostávání za vyspělým světem.-jp

§§§§§


FAQ – Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0443

? V učebně s počítači s Windows NT Workstation a NT serverem se u stanic náhodně střídají uživatelé. Pro každého se vytvoří uživatelský profil zanedlouho pak nedostatek místa na lokálním disku. Vytvořím-li cestovní profil na serveru, uloží se jeho kopie po jeho použití opět na lokálním disku stanice. Nikde jsem nenašel informace o tom, že toto nastane, případně informace, jak tomu zabránit.

Windows NT jsou řešena tak, že uživatelův profil se vždy ukládá na stanici. Pokud nastavíte na serveru roaming profil, dojde při odhlášení uživatele k překopírování tohoto profilu na server. Na stanici se ale nesmaže. To proto, aby se v případě výpadku sítě mohl uživatel přihlásit a měl svoje prostředí. Při přihlášení se zase profil nakopíruje zpět na stanici, nebo při neexistující síti se použije profil ze stanice. Uživatelský profil je dost rozsáhlý. Lze jej ale zmenšit na přijatelnou mez tak, že namísto do profilu si uživatel bude ukládat soubory na síťový disk. Lze také zajistit (pomocí dávek bat nebo cmd), aby se mazaly např. history adresáře IE a další jemu podobné, nejlépe při loginscriptu. Také je třeba oprostit se od vlastních bitmapových obrázků na pozadí obrazovky, které si do profilu ukládají zdatnější uživatelé, aby byly dostupné na jakémkoliv stroji.

? Při prohledávání obsahu disku (Tento počítač) se mi ve Windows 98 přestaly ukazovat náhledy obrázků. Čím se to stalo nevím možná po odinstalaci trial verze Corel Draw 9. Jak to dát do původního stavu bez přeinstalování Windows? Mám počítač Celeron 333, 64MB SD-RAM, grafiku 8 MB SiS AGP.

Problém je s velkou pravděpodobností způsoben "rozhozeným" nastavením asociací ke grafickým aplikacím. Stává se to při instalaci některých grafických programů, které na sebe "stáhnou" všechny typy obrázků. To vede k nežádoucím stavům, kdy se namísto rychlého otevření obrázku v IE spouští např. minutu velký balík grafického programu. Když pak takový software odinstalujete, může se stát, že přípony (asociace) "osiří", nebo že se grafické soubory asociují na jiný software, který ale není systémem použitelný pro rychlé náhledy. Postup nápravy je vcelku jednoduchý, ale zdlouhavý. Klikněte na grafický soubor (měl by mít "neznámou" ikonu). Otevře se tabulka, kde si zvolíte čím soubor otevřít. Tam si vyberete grafický program (IE, Paint, MS Photoeditor atd.) a zvolíte, aby se tento program používal vždy. Pokud je přípona s něčím již asociována, je nejlepší tento program dočasně uklidit (přejmenovat, přesunout), čímž vyvoláte tabulku "Otevřít čím" a tam si asociaci nastavíte. Pak nesmíte zapomenout program vrátit do původního stavu.

? Před časem jsem si zakoupil externí modem DeskPorte 56K Voice. Na PC jsem měl nainstalovaná Windows 98 CZ second edition, pro faxování, telefonování jsem si zakoupil program TalkWorks PRO 3.0, recenzovaný ve vašem časopise. Vše fungovalo v pořádku. Pak mě upoutala Windows 2000 Pro, a tak jsem Windows 98 přeinstaloval na Windows 2000 (v instalačním programu jsem zvolil možnost instalovat přes Windows 98, nikoliv čistou instalaci). Nyní se u mně vyskytuje následující problém: zapnu-li nejprve počítač, a až po najetí a přihlášení do Windows 2000 (jako administrator) pak i modem, mám tyto potíže: 1. nemohu na Internet objeví se hláška "spojení nelze navázat". 2. po spuštění programu TalkWorks 3.0 se objeví "modem error", přičemž po nájezdu Windows mi Controller (od TW) oznámí, že je nejprve nutné nakonfigurovat modem, takže nelze telefonovat, faxovat a přijímat automaticky zprávy. Když jsem se díval do Ovládacích panelů na Modemy, tak u DeskPorte 56K Voice stálo, že není k dispozici. Když jsem se podíval na kartu Správce zařízení, tak tam můj modem vůbec uveden nebyl. Zatím to řeším restartem, pak vše funguje modem ve Správci zařízení je, v Modemech u DeskPortu je pak uvedeno, že je připojen ke com2, lze bez problémů internetovat, faxovat, volat a i přijímat voice-maily a faxy. Pokud při zapínání počítače současně zapnu i modem, vše je bez potíží. Zkoušel jsem rovněž modem odinstalovat a posléze znovu nainstalovat pod Win2000, z webu Fincomu jsem si opatřil nové ovladače pro Win2000, ale můj problém to nevyřešilo. Obrátil jsem se i na výrobce, tedy Fincom oznámili mně, že tento druh problému nepoznali a že pravděpodobně půjde o konflikt mezi Windows 2000 a mým boardem (Abit BX6 release 2), také mi doporučovali modem nevypínat odstraní se tím můj problém a navíc pro modem je to prý lepší. (Jenže, když spouštíme PC, tak není pravidlem, že budeme využívat současně i modemu, proto jej zatím po dobu, co není potřeba, raději necháváme vypnutý.) Můžete mi, prosím, poradit? Na PC nepracuji sám, takže hlášky typu "You must configure modem" nebo má rada pro uživatele: "jestli chcete na Internet nebo fax, musíte spustit modem současně s PC, anebo potom provést restart, také nejsou moc příjemné. Nerad bych měnil externí modem za interní. Zkoušel jsem i nevypínat modem po dobu 1 týdne, ale mám obavy o přehřátí napájecího adaptéru. Jedná se v mém případě skutečně o konflikt mezi Win2000 a mým boardem? V případě, že ano, jakou desku, kompatibilní s Win2000 nejlépe z dílny fy Abit byste mi doporučili?

Nemyslím si, že by problém byl způsoben nekompatibilitou Windows 2000 a boardu. Spíše se bude jednat o sdílení systémových prostředků modemem a jiným zařízením. Je-li modem zapnutý, Windows se při inicializaci a konfliktu dotáží zařízení (modemu), které odpoví, druhé zařízení je potlačeno (může to být např. nepoužívaný port, a proto uživatel nic nepozná) a Windows pokračují bez problémů. Je-li modem vypnutý, dotaz je neúspěšný a potlačen je tentokrát modem. Jelikož pak není v systému přítomný, po požadavku na jeho použití vyskočí chybová hlášení o nutnosti nakonfigurovat modem. Doporučuji podívat se do přiřazení prostředků (IRQ, adresy) modemu a zkontrolovat je s ostatními zařízeními. Na základě tohoto pak zvolit ruční konfiguraci modemu nebo konfliktního zařízení. Co se týká trvalého zapnutí modemu, prospěšnost trvalého zapnutí oproti "klasickému" používání zařízení nelze jednoznačně potvrdit ani vyvrátit, zvláště pak u modemu. Tam bych se přikláněl spíše k zapnutí při potřebě použití. Přehřátí síťového adaptéru se bát nemusíte, adaptéry (transformátory) jsou dimenzovány na vyšší teplotu. Ta je dosažena do 2 až 4 hodin po zapnutí, a pak se už nezvyšuje.

? Při vypalování CD dochází při přenosu většího množství dat k zatuhnutí počítače, někdy již při simulaci. Musím dávat data po menším množství, pak je vše v pořádku (např. skladby po čtyřech). Data jsou posílána z HDD. Toto se děje již na druhém počítači. Vypalovačka je velmi málo používaná. Počítač: procesor K6 2, 400 MHz, RAM 64 MB, HDD 6,5 GB, MS Windows 98 CZ, vypalovačka: MITSUMI 2801TE. Povýšení FirmWaru z 1.07 na 1.10 proběhlo v pořádku.

Podle konfigurace jakou máte není důvod, aby se počítač choval tak, jak popisujete. Jelikož se vám děje totéž již na druhém počítači, příčinou potíží je mechanika nebo její ovladače. Problém může být také ve vlastním vypalovacím softwaru. Doporučuji sehnat nejnovější ovladače. Neuvádíte, jaký vypalovací program používáte. Zkuste přejít na jiný. Dobré reference jsou např. na program WinOnCD.

? Prosím o radu, jak urychlit dobu čekání mezi vytočením dialupu a skutečným připojením. Čekám obvykle cca 2-3 min.

Obávám se, že tuto dobu urychlit nelze, je totiž závislá na kvalitě telefonní linky a použitých modemech (zejména na druhé straně). Co se děje po stisknutí tlačítka "Connect"? Modem začne vytáčet to byste měl slyšet. Poté dojde ke spojení s modemem a výměně nezbytných dat pro navázání spojení. To je také slyšitelné. Pak dochází k autentifikaci uživatele pomocí jména a hesla, které se buď ručně zadá, nebo se vezme z nastavení Internetu. Toto ověřování již není slyšet a může trvat relativně déle, podle toho, jaký ověřovací mechanismus je použit. Pak už dojde k vlastnímu připojení. Nemáte-li zapojen příposlech, může se vám opravdu zdát, že navázání spojení je dlouhé. Skutečně je, a právě příposlech informuje o tom, že se něco děje a dává tak člověku falešnou iluzi o čase.

? Jaké jsou "nebezpečné" příkazy v MS--DOSu 6.22, a jaký je jejich účel?

Co to je pojem "nebezpečné příkazy"? Příkazy jakéhokoliv systému byly vytvořeny proto, aby byl tento systém ovladatelný. Nebezpečí tkví vždy v jejich zneužití nebo v jejich nedostatečné znalosti. Obecně lze vyčlenit speciální kategorii příkazů, které mohou nést označení nebezpečné, protože jsou vytvořeny účelově pro nebezpečné nebo výjimečné situace. Ze sci-fi jsou dobře známe např. mechanismy samodestrukce kosmických lodí, superzbraní apod. V MS-DOSu však nic takového není.

? Jak zjistit, zda je vadná deska či CPU, když obrazovka jen svítí a nic se neukáže? Zdroj je v pořádku.

Amatérsky velmi obtížně. Pokud je procesor v patici, lze jej vyměnit za jiný a vyzkoušet, zda se počítač rozběhne. Jenže to nebývá často a pokud ano, zase není běžně k mání druhý procesor. Není-li procesor v patici, servis jej nebude pájet ven, ale rovnou vám vymění desku. Jedinou záchranou by mohla být vada pamětí, nebo např. jejich špatný kontakt. Přitom obvykle počítač také nic nedělá, některý systém aspoň píská. Rovněž může být vadný BIOS. Jak už jsem ale zmínil, amatérsky se závada hledá velmi špatně, a to i zkušenému radioamatérovi. Příčina problému může být kdekoliv na základní desce (BIOS, CPU, paměti, podpůrné obvody sběrnice, atd.)

? Při spuštění jakékoliv aplikace ve Windows 98 se mi po několika minutách (max. do 30 min.) objeví modrá obrazovka s hlášením: "Na adrese ... došlo k zásadní výjimce. Běžící aplikace se ukončí." Windows i po stisku ESC zatuhnou a nezbývá než restartovat. Zkusil jsem znovu nainstalovat načisto Windows (98 i 98 SE), problém stále zůstává. MS DOS funguje bezchybně. Zkoušel jsem různě přehazovat karty v PCI slotech, což také nepomohlo.

Příčinou je jednoznačně vada pamětí nebo jejich nekompatibilita se základní deskou. Problematická je oblast vyšších adres, a proto k pádu dochází až po určité době, když aktivní data dojdou k této oblasti. V MS DOSu se k této paměti aplikace patrně vůbec nedostanou, a proto se zdá, že je vše v pořádku.

? Dají se nějak nastavit Windows 98, aby šly používat i čistě ruské programy? V práci máme Windows 98 CZ a MS Office Pro 2000 CZ. Potřebovali bychom nainstalovat čistě ruský program, který neexistuje v angličtině. Při instalaci i po ní nelze nic přečíst na lištách. Je to v kódování stránek. Je možné Windows nějak nastavit, aby se nemusela používat jiná varianta Windows nebo měnit základní nastavení kódování stránek? Dá se nějak dodat druhé kódování? My používáme 852, ruština 866. Zatím to někteří řeší tak, že mají dvojí instalaci Windows, jedny ruské a druhé české. Toto se nám ale nehodí.

Bohužel nevím, zda lze Windows 9x donutit, aby zobrazovala naráz jak latinku, tak azbuku. Zná-li někdo z čtenářů řešení, rádi jej zveřejníme. Vím o možnosti jak toto vyřešit instalací Windows 2000 s Multilanguage Supportem. Funguje to tak, že si zvolíte jazyk, přelogujete se (žádný restart) a máte vše v tom jazyce, který jste si zvolili. Vše, to znamená včetně nápovědy, popisek ikon atd, a také včetně směru písma (hebrejština zprava doleva). Ani tady si však nejsem jistý, zdali v jednom profilu fungují dvě naprosto odlišná písma. Další podmínkou aby to fungovalo je, že program si musí o kódovou stránku umět říci. Obávám se, že čistě ruský program bude napsán tak, že vyžaduje ruský font kódy písmen prostě odpovídají ruské azbuce. Pod jinými kódovými stránkami se budou zobrazovat jiné znaky, které odpovídají příslušném kódu. Zde by pouze pomohlo ve vlastnostech programu nastavit pevně kódovou stránku pro jeho běh, obávám se však, že s tímto Windows nepočítají.

? Chtěl bych udělat update BIOSu Award mainboardu QDI-Brillian X.1. Mám nový z Internetu. Jak na to?

Předně bych chtěl upozornit, že "jak na to" by mělo být zřetelně napsáno u staženého updatu BIOSu nebo na Web stránce, odkud se update stahuje. Není-li to tam, do updatu bych se nepouštěl. Mám zkušenosti s updatem BIOSu na počítačích Compaq. Tam to probíhá tak, že z Web stránek firmy Compaq stáhnete patřičný BIOS pro daný počítač ve formě exe souboru. Tento exe spustíte a on vytvoří jednu nebo dvě diskety, ta první je bootovací. Pak s touto disketou nabootujete, spustí se program, který BIOS updatuje. Při tom je třeba řídit se jeho instrukcemi. Přibližně takto by měl vypadat postup i u jiných počítačů. Vždy je třeba být si 100% jistý správností verze updatem (některé programy si toto hlídají a nedovolí vám provést update jiné verze), dále pak nesmí při vlastním přeprogramování (cca 30 sec) dojít k výpadku proudu.

Ohlasy čtenářů

V rubrice FAQ v čísle 7/2000 je dotaz na problém se zvukem při sledování TV na kartě ATI All-In-Wonder 128. Tato potíž není s největší pravděpodobností způsobena vadnou kartou, jak je uvedeno v článku. Jedná se o známý problém s českým zvukem, patch lze stáhnout z http://www.ati.cz/support/czsnd.html.

Mgr. David Zapletal, Mladá Boleslav

Chtěl bych reagovat na dotaz ohledně změny času a datumu v souvislosti s programem Counter99 z PCW číslo 7/2000. S tímto problémem jsem se setkal též a první podezření padlo právě na Counter, protože umožňuje tzv. automatickou synchronizaci času. Nepátral jsem po příčinách (přesněji domníval jsem se, že server, ze kterého jsou informace získávány, nepracuje) a tuto funkci jsem prostě zrušil. Od tohoto okamžiku chyba zmizela a Counter používám bez problémů dále. Poznámka: Vzhledem k tomu, že k synchronizaci dochází až po ukončení spojení (viz dokumentace Counteru), může se uživatel domnívat, že chyba je způsobena jinou aplikací!

Ing. Radoslav Drdla, Brno

Dovolte, abych se vyjádřil k některým problémům uvedeným v sekci JAK NA TO, FAQ. Časopis PC WORLD červenec 2000.

I. problém Nešťastné zformátování systémového disku

1. ze spouštěcí diskety W98 je nutné zavést systém (C: disk byl s použitím parametru /s zformátován jako systémový a nelze při spuštěném systému z tohoto disku provádět obnovovací operace).

2. z DOSu 7.0 z příkazové řádky napsat A:\undelete c:

Problémem je, že při popisovaném formátování se do FAT zapsaly systémové soubory. Pokud nebude "UNDELETE" korektně fungovat, je možné využít SPEED disk pro WINDOWS z balíku NU.

II. problém Přestavování času v průběhu připojení na Internet

Většina programů, které sledují dobu připojení k Internetu, má zabudovanou utilitu automatické aktualizace času pomocí Internetu. V programu Counter99 stačí přejít do záložky nastavení a zde vypnout položku "Používat synchronizaci času" (odkaz na adresu canon.inria.fr). Poté bude již vše v pořádku. Chyba není v monitoru připojení.

III. problém obnovovací frekvence 60 Hz

Většina monitorů, rozpoznaných ve W 95/98 režimem PnP, není schopna pomocí standardních driverů PnP systému W 95/98 využít maximální možnosti grafické karty a typu monitoru Doporučuji v nastavení Vlastností zobrazení nainstalovat originální ovladače pro grafickou kartu a monitor z továrního CD (floppy) nebo zvolit přímo konkrétní typ grafické karty a monitoru z ovladačů Windows. (W 98 jsou v tomto směru propracovanější než W 95.) Další drivery je možné nalézt na originálním instalačním disku W95/98 v sekci Drivers nebo na Internetu na domovské stránce firmy.

Vladimír Řehák

Rád bych reagoval na téma Counter99 a neustálé přestavování času z červencového PC WORLDu. Měl jsem stejný problém, ale po změně časového serveru pro synchronizaci času na bernina.ethz.ch se mně čas od té doby ještě nepřestavil a již půl roku to funguje dobře.lordik@seznam.cz

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0444

Otázka: Budu rád, když mi zodpovíte dotaz týkající se Power Pointu. Rád bych si totiž vytvořil vlastní šablony, a nevím jak. Umím používat šablony standardní, ale neumím si vytvořit vlastní.

Odpověď: Vytvoření šablony

Aplikace PowerPoint nabízí dva typy šablon šablony návrhu a šablony obsahu. Šablony návrhu obsahují předem navržené formáty a barevná schémata, která lze použít k vytvoření jednotného vzhledu prezentace. Šablony obsahu stejně jako šablony návrhu obsahují formáty a barevná schémata, navíc obsahují také snímky s navrženým textem pro určitá témata. Všechny šablony můžete podle potřeby upravovat nebo můžete vytvořit novou šablonu na základě již vytvořené prezentace. Novou šablonu lze přidat do Stručného průvodce, takže bude k dispozici při příštím použití Průvodce.

Vytvoření šablony návrhu:

1. Otevřete již existující prezentaci nebo pomocí šablony návrhu vytvořte prezentaci jako základ nové šablony návrhu.

2. Změňte šablonu nebo prezentaci tak, aby vyhovovala vašim požadavkům.

3. V nabídce Soubor klepněte na příkaz Uložit jako.

4. Do pole Název souboru zadejte název šablony návrhu.

5. V rozevíracím seznamu Typ souboru klepněte na položku Šablona návrhu.

Novou šablonu návrhu můžete uložit do jedné ze svých složek nebo ji můžete uložit s jinými šablonami do složky Návrhy prezentací.

Tip: Jestliže žádná šablona nesplňuje vaše požadavky či máte v úmyslu vytvořit prezentaci jedinečného vzhledu, začněte pracovat s prázdnou prezentací a postupujte podle předchozích kroků. Pokud chcete otevřít prázdnou prezentaci, klepněte na panelu nástrojů Standardní na tlačítko Nový.

Vytvoření šablony obsahu:

1. Otevřete již existující prezentaci nebo šablonu, na základě které chcete vytvořit novou šablonu.

2. Změňte prezentaci nebo šablonu tak, aby vyhovovala vašim požadavkům.

3. V nabídce Soubor klepněte na příkaz Uložit jako.

4. V rozevíracím seznamu Typ souboru klepněte na položku Šablona návrhu.

5. Do rozevíracího seznamu Název souboru zadejte název nové šablony a potom klepněte na tlačítko Uložit.

Tip: Šablonu můžete také přidat do Stručného průvodce, takže bude k dispozici stejně jako ostatní prezentace v tomto Průvodci.

Otázka: Prosím o radu: lze ve Wordu 2000 ukládat šablony ve formátu Word 7.0? Pokud uložím novou šablonu, nebo edituji starou ve formátu Word 7.0, uloží se mi ve formátu Word 2000. Existuje nějaká utilita, nějaký konvertor, který by uměl ukládat šablony ve starých formátech Wordu, abych nemusel mít naistalovány dvě verze Wordu? Děkuji.

Odpověď: Tento problém jde obejít. Zkuste daný soubor, ze kterého chcete mít šablonu, nejdříve uložit jako dokument Wordu 97 (.doc), a poté jej přejmenovat na (.dot).

Otázka: Jak mohu zvýšit rychlost CD-ROMu pod Windows 2000?

Odpověď: Windows 2000 nastavují automaticky po instalaci přenosovou rychlost pro CD-ROM na PIO4, i když mechanika zvládá DMA nebo UDMA přenos. Proto nastavte v Device manageru natvrdo DMA, resp. UDMA přenos (Start / Settings / Administrative Tools / Computer Management Device Manager, složka IDE/ATAPI Controllers / Primary(Secondary) IDE Channel dvakrát poklepat a v záložce Advanced Settings vybrat volbu Transfer Mode). Po restartu se projeví nastavení. Pokud CD umí (U)DMA, zobrazí se v položce Current Transfer Mode. Podle zkušeností se sníží zatížení procesoru při kopírování souborů z 50-90 % na 2-5 %. U některých mechanik funguje nastavení DMA, i když fyzicky umějí jen PIO4.

Otázka: Po nainstalování Windows 95 na Windows NT mám problém s bootováním, dá se to nějak vyřešit?

Odpověď: Pokud máte nainstalovaná Windows NT 4.0 a později se rozhodnete nainstalovat si Windows 95 (na jiný diskový svazek), dojde k tomu, že přijdete o boot manager, který vytvářejí Windows NT (neplatí již pro Windows 95 OSR2 a Windows 98, tento problém je vyřešen a boot manager Windows NT zachovají). Pro vyřešení stačí vzít bootovací diskety NT (jsou tři), popř. je vytvořit instalačním programem voláním winnt /b. Poté spustit počítač s bootovaním z diskety a po načtení všech tří disket zvolit opravení instalace NT bootovací menu bude znovu tam, kde má být. Pokud nainstalujete nejdříve Windows 95 a poté NT, bude vše v pořádku, jen položka pro spuštění Windows 95 se bude jmenovat MS-DOS. Stačí jen v souboru boot.ini tento text opravit na např. Windows 95 apod.

Otázka: Existuje někde ve Windows 2000 seznam ovladačů používaných systémem?

Odpověď: Pokud něco nefunguje ve Windows 2000, je často na vině nainstalovaný necertifikovaný (tzv. Microsoftem nepodepsaný) ovladač. Pro zjištění nainstalovaných nepodepsaných ovladačů použijte utilitu sigverif.exe, kterou naleznete ve složce C:\Windows\System32.

Otázka: Dají se ve Windows 2000 používat Desktop Themes?

Odpověď: Ve Windows 2000 nejsou standardně témata plochy umístěna v Ovládacích panelech. Najdete je ve složce /winnt/system32/themes.exe, a na plochu si můžete vytvořit na tento soubor odkaz. Po spuštění se objeví staré známé Desktop Themes. Jak tedy použít Desktop Themes? Ve složce Program Files vytvořte složku Plus! a v ní složku Themes. Desktop témata pak nakopírujte sem. Pak spusťte program pro nastavení témat a můžete si pozměnit vzhled Windows 2000.

Otázka: Pořád se mi nedaří nainstalovat zvukovou kartu SoundBlaster AWE 64 do počítače s Windows NT 4.0. Jak na to?

Odpověď: Po instalaci Windows NT najděte na instalačním disku soubor PNPISA (adresář i386/drvlib/pnpisa), vyberte pravým tlačítkem a zvolte Instalovat. Provede se instalace podpory PnP pro ISA sběrnici. Po dalším restartu již Windows NT najdou všechna zařízení na ISA sběrnici (kromě zvukové karty např. interní modemy apod.) a vyžádají si ovladače od výrobce. Vložte tedy instalační CD a vyberte požadované soubory. WinNT většinou nenajdou automaticky vhodné IRQ, a proto zvolte ruční nastavení. Po restartu již bude zvuková karta plně v pořádku.

§§§§§


Komunikace


Čeho je moc, toho je příliš – Vyrovnáte se s nadmírou informací?

Paul Krill

c00p0316

Web, e-mail a komunikační zařízení nám mohou nabídnout a také nabízejí paralyzující množství informací. A tak vkročíte do typického pracovního dne, a už se prodíráte 75 až 100 e-mailovými zprávami. A možná jich bude i více. Pak přijde na řadu hlasová pošta, jejíž kapacita je naštěstí omezena díky tomu, že od doby, kdy jste ji naposledy kontrolovali, může akceptovat pouze 15 zpráv. Poté nastane čas pro zjištění, co je nového v půltuctu webových sídel, přičemž tento proces se opakuje několikrát denně. Obyčejná pošta a další papírová sdělení rovněž vyžadují vaši každodenní pozornost. Mezitím váš pager, personální digitální asistent a mobilní telefon udržují vaše partnery v trvalém kontaktu s vámi a samozřejmě vás s nimi. Mohou nastat i chvíle, kdy to vypadá tak, že už se to nedá zvládnout.

IT manažeři spolu se svým podnikovým personálem, kteří slouží takzvanému věku informací, si potřebují vypracovat dovednosti nezbytné pro zvládání nadbytku informací. V dnešní době rychle roste množství dostupných informací, zatímco den trvá stále 24 hodin a naše mozky zůstávají zhruba ve stejném stádiu vývoje, v jakém byly, když jeskynní člověk komunikoval pomocí zpráv vytesaných do kamene. "Je toho kolem příliš mnoho, takže je obtížné být schopen udržet krok se vším, co obnáší moje práce," říká Joseph DeWalt, síťový technik zaměstnaný ve středně velkém městě na Středozápadě, jenž poznamenává, že informace, o nichž si musí udržovat přehled, se pohybují od nejnovějších záplat operačních systémů až k e-mailovým zprávám od uživatelů sdělujících, co nefunguje.

Práce v internetovém věku

"IT profesionálové, s nimiž jsem hovořil, si stěžují, že je to horší než kdykoliv předtím, poněvadž se všichni nacházíme ve věku Internetu. Nedostatek času pro rozhodování klade vyšší požadavky, než tomu bývalo kdykoliv dříve," říká Wayne Cascio, profesor managementu na Coloradské univerzitě v Denveru.

Web představil uživatelům nepřeberné množství informací a někteří z nich mohou mít pocit, že něco prošvihnou, pokud před učiněním rozhodnutí neprověří všechna dostupná data. Avšak profesionálové by si měli uvědomit, že nebudou mít k dispozici všechny informace až do posledního bitu. Klíčovým rozhodnutím tedy je: kdy už mám dost?

Výzkumní pracovníci, kteří zkoumali tento problém, uvádějí, že ačkoliv technologie zapříčiňuje nadbytek informací, často může nabídnout i prostředky umožňující s ním bojovat. Jednou ze strategií, kterou je třeba zvážit, je vytvoření informačních "filtrů". Pro vypořádání se s množstvím dat lze použít e-mailové filtry k vytřídění méně důležitých zpráv a předcházení tomu, aby kohokoliv zavalila obrovská záplava dat. Další možností, jak omezit příval e-mailových zpráv, je vymazání vašeho jména ze seznamových serverů.

Dodavatelé technologií vyvinuli produkty zamýšlené k usnadnění přístupu k informacím. Například výzkumníci společnosti IBM mají technologii známou jako "weboví zprostředkovatelé", která může poskytnout zákaznicky přizpůsobený pohled na webové informace, s cílem usnadnit zacílení na informace specifické. Avšak technická opatření nemusí být dostačující mohou problém zahlcení informacemi ještě zhoršit, protože nezbytně neomezují, kolik informací můžete přijmout, pouze vám pomáhají se k nim dostat.

Stanovení hranic a konečných termínů je životně důležité, neboť si nemůžete prohlédnout všechno. Jedním ze způsobů, jak zvládnout informace, je pracovat 60 až 70 hodin týdně. Není to však ideální, protože to svědčí o tom, že ztrácíte kontrolu nad situací. Klíčem k efektivní správě informací je zaměření se na kvalitu dat, která přijímáte. Avšak určení kvality může být nesnadné.

Alan Lightman, profesor humanitních předmětů a lektor fyziky na Massachusetts Institute of Technology v Cambridge, má celkem pesimistický názor na účinek technologie na komunikaci. "Myslím si, že rychlostní informační technologie, přestože jsou v mnoha případech užitečné, nás připravují o čas potřebný pro zamyšlení se nad tím kdo jsme a kam jdeme," dodává Lightman. Výsledkem záplavy informací a obecně rychlého postupu vpřed světa podnikání založeného na vyspělé technologii, byla špatná rozhodnutí, která jsme provedli zbrkle, říká Lightman.

On sám, jenž tráví své letní dovolené na osamělém ostrově ve státě Main, kde nejsou žádné silnice, mosty ani telefonní služby, příliš nedoufá, že dojde ke zlepšení. Pracuje na románu s názvem Diagnóza pojednávajícím o tom, o čem se domnívá, že bude psychologickým postižením, k němuž dojde v důsledku rychlostních informačních technologií. "Nejsem optimista. Mohu vám říci, že můj román nemá žádný happy end," uzavírá Lihgtman.

Hledání řešení

Lidé zacházející s informacemi nakonec musí udělat to, co bude působit v jejich prospěch. Jednou z možných strategií je filtrace e-mailů nebo použití takových technik, jako barevné kódování informací. Jak asi IT profesionál, jakým je síťový inženýr Joseph DeWalt, zachází s informacemi? "Spoustu věcí čtu naneštěstí doma," říká DeWalt. Články z časopisů a někdy i e-mail čte doma či dokonce o dovolené, jak prohlašuje. Ačkoliv DeWalt doufá, že nové technologické vymoženosti, například štíhlí klienti, mohou nakonec zredukovat množství informací, které IT personál musí sledovat, současně upozorňuje na rozvoj otevřených systémů, jež se staly příslibem osvobození podniků od vrtochů jediného dodavatele, jakožto faktoru přispívajícího k jeho vlastní krizové situaci. IT personál nyní musí kontaktovat několik zdrojů informací o myriádách produktů, které jsou zaváděny, říká DeWalt. "Ve starých zlatých, ale nedobrých časech mainframů vám stačilo dojít na jediné místo," říká DeWalt. "Nyní musíte sledovat vše podstatné."

Způsoby Jak pokořit zahlcení

Co dělat:

- Vyviňte strategii správy informací, která bude pracovat pro vás.

- Filtrujte informace.

- Akceptujte skutečnost, že před rozhodnutím není možné prozkoumat všechna relevantní data, pokud jsou objemy dat výjimečně vysoké.

- Pokuste se zhodnotit kvalitu dat.

- Převezměte kontrolu.

Co nedělat:

- Dovolit informacím, abyste jim museli sloužit tím, že budete pracovat 60 až 70 hodin týdně.

- Brát si mobilní telefony nebo počítače na dovolenou.

- Pokoušet se zkoumat každý kousek dostupných dat.

- Zaměřovat se na věci, jež jsou mimo vaši kontrolu, například na příliš mnoho webovských stránek, které jsou denně aktualizovány.

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – Internet, knihy a elektronické publikování

Jozef Petro

c00p0427

Příchodem Internetu se svět mění. Platí to také pro svět literatury. Je to dobré, nebo špatné? Jak pro koho. Pro čtenáře je to určitě dobré, pro autory rovněž. A nakladatelé? Budou se muset přizpůsobit, nic jiného jim totiž nezbude. Přizpůsobit se budou muset i knihkupci a velkoobchod knihami. Obávám se, že tady nastane velké zemětřesení. Z knihkupectví přežijí asi pouze veliké, nebo úzce specializované prodejny ve velkých městech. Distributoři a velkoobchodníci knihami by se asi měli poohlédnout po jiné živnosti. Jelikož elektronická komerce umožňuje nakladatelům přímý prodej jak zákazníkovi, tak i knihkupci, je pouze otázkou času, kdy tento mezičlánek z obchodního řetězce zmizí.

Začátky elektronického publikování

Projekt Gutenberg patří k nejstarším projektům elektronického publikování. V rámci tohoto projektu jsou na Internetu bezplatně k stažení knihy a další texty v digitální formě, které nejsou chráněny autorským právem. Většinou se jedná o díla klasické literatury, jež přepisují dobrovolníci z celého světa. Gutenberg najdete na dvou adresách. Anglickou verzi projektu, která momentálně obsahuje asi 3 000 knih v digitální formě, najdete na internetové adrese: www.gutenberg.net. Knihy z projektu Gutenberg ve formátu pro Palm nabízí stránky www.palmclassics.com. Německá verze se jmenuje Gutenberg-DE a najdete ji na adrese gutenberg.aol.de. K dispozici ve formátu PDF je tady 350 knih (textů) převážně německých autorů. Přepočteno na počet stran se jedná o 175 000 stránek, ke kterým měsíčně přibývá asi 5 000 nových. Výběr přepisovaných knih je dán preferencí toho, kdo je přepisuje.

První komerční vlaštovka

Digitální publikování si jako první známý současný autor vyzkoušel americký spisovatel hororů Stephen King. V březnu letošního roku začalo jeho novelu Riding the Bullet nabízet na svých internetových stránkách v elektronickém formátu americké nakladatelství Simon and Schuster www.simonandschuster.com. Jednalo se tak o první pokus významného nakladatelství prodávat literární dílo pouze v elektronické podobě. Úspěch byl nečekaný, z Internetu si novelu stáhlo 500 000 čtenářů, z nichž někteří zaplatili 4 USD (v mnoha případech byla totiž zdarma). Dnešní cena je pouhých 2,50 USD.

Ze spisovatele nakladatelem

Den 24. červenec 2000 má šanci stát se dnem památným. Co se událo? V podstatě nic zvláštního. Jenom, že se jeden slavný spisovatel rozhodl stát také nakladatelem a distributorem svých knih. To vše umožnil právě Internet. Ten spisovatel se jmenuje Stephen King a uvedeného dne zahájil zkušební provoz nového modelu distribuce. Na jeho oficiální webové stránce (www.stephenking.com) si můžete stáhnout první pokračování románu The Plant (Rostlina) pozn. red.: jeho první tři díly vydal King původně jako "samizdat" již v letech 1982-85. Druhá část má cca 7 000 slov a na Netu ji najdete od 21. srpna. Cena za stažení je 1 USD za každé jedno pokračování. Další bude autor psát, resp. dá k dispozici, pouze v případě, že za první dva díly zaplatí nejméně 75 % čtenářů. Budoucí pokračování by měla být pořád obsáhlejší (10 000 až 20 000 slov), přičemž cena za ta delší bude 2,50 USD. V současné době (týden po zahájení projektu) zaplatilo 75 % čtenářů. Do budoucna autor počítá dokonce s 85-90 % platících čtenářů. Bude tento prodejní model fungovat, nebo ne? Těžko říci, budoucnost ukáže. Stephen King ale již teď svým čtenářům oznamuje: "Přátelé, máme šanci stát se nejhorší noční můrou velkých nakladatelských domů". Pokud tento prodejní model bude fungovat, není o tom pochyb.

Elektronické knihy

Hitem nejbližší budoucnosti by se měly stát elektronické knihy e-books. Tvrdí to alespoň firmy, které do projektů elektronických knih vložily svůj kapitál. K prohlížení e-books je zapotřebí čtecí zařízení, jež vyvinula firma Nuvo Media www.nuvomedia.com, nebo www.nuvomedia.de, pokud je vám bližší němčina. Jedná se o zařízení velikosti paperbacku, do kterého si přímo z Internetu stáhnete knihy nebo časopisy v digitální formě. Rocket e-Book, jak se čtecí zařízení nazývá, má kapacitu 18 000 stran a na americký trh bylo uvedeno asi před 18 měsíci. Cena za stažení elektronické knihy je od 5-20 USD. Na německý trh byl Rocket e-Book uveden letos v létě, jeho cena je 675 DEM a o jeho úspěchu svědčí to, že v německých internetových prodejnách je momentálně (začátek srpna) vyprodán. Na adrese www.dibi.de najdete e-books v němčině, dále tady jsou k stáhnutí texty z projektu Gutenberg ve formátu PDF, pro Palm a handheldy s operačním systémem Windows CE. Anglické e-books nabízí takřka každé internetové knihkupectví.

Elektronické knihy on-line

Kromě projektu Gutenberg, který byl v publikování knih on-line prvním, existuje dnes několik serverů, jež nabízejí katalogy knih v digitálním formátu určených ke čtení on-line nebo stažení. Podíváme se nyní na některé z nich. The On-Line Books Page digital.library.upenn.edu/books/ je katalog s linky na více než 11 000 knih na Webu. Kromě angličtiny jsou tady také knihy v dalších jazycích. V originále si můžete přečíst např. Romea a Julii, vydání z roku 1623, tedy pouhých 7 let po smrti autora. K dispozici je naskenovaný originál, který je celkem dobře čitelný. Kromě klasiky zde najdete také aktuální tituly jako např. Business Journalism in the New Information Economy, nebo ještě aktuálnější Cyberpayments and Money Laundering. Najdete tady také naskenované originály novinových a časopiseckých článků z různých období a různých zemí. Přečíst si můžete i knihy, které byly někdy zakázané. V této kategorii najdete vedle sebe např. Odyssea od J. Joyce, lehce erotický román Fanny Hill, Volání divočiny od Jacka Londona a Aristofanovou Lysistratu.

Dalším zajímavým projektem, který zaujme zejména zájemce o IT a Internet, je Free Computer and Internet On-line Books: hoganbooks.com/freebook/webbooks/html. Na těchto stránkách najdete 1 260 knih věnovaných IT. Chcete být informováni o tom, co se děje ve světě počítačů a nemáte prostředky, abyste si kupovali desítky zahraničních počítačových časopisů? Klikněte na hoganbooks.com/freebook/intermag.html, kde najdete odkazy na stránky 100 nejlepších počítačových časopisů.

Perseus Project www.perseus.tufts.edu/ potěší všechny, kdo se profesně, nebo pouze ze zájmu zajímají o antickou civilizaci a starověk. Perseus nabízí klasickou antickou literaturu v originálech i v anglických překladech, najdete zde také mapy a odkazy na další stránky o antice a starověku. Podobné zaměření má The Internet Classics Archive na stránce classics.mit.edu/. V archivu najdete 441 děl převážně antické literatury. Kromě 59 řeckých a římských autorů jsou tady také díla 6 autorů orientálních, mezi nimi např. perští básníci Omar Chajjám, Sa\dí a čínští myslitelé Konfucius a Lao-c\. Co tak začíst se do Geografie od Strabona, nebo ponořit se do Herodotova popisu antického světa? Odkazy na elektronické knihy a texty nabízí dále server Etexts wsmf.org/texts/emonks/. Katalog knižních titulů je zpracován abecedně podle autorů a titulů. Na rozdíl od ostatních nabízí i texty filmových scénářů. Kromě klasické beletrie tu najdete také historické tituly jako Dobytí Peru a Dobytí Mexika od W. H. Prescotta. Electronic Book Readers and Libraries bibliofuture.homepage.com se zase zabývají teorii a pozadím elektronického publikování.

Užitečné služby nabízí také The English Server: eserver.org, který kromě jiného přináší rozcestník na časopisy, knihy a články o humanitních vědách, umění, multimédiích, počítačích, softwaru a Internetu.

A co u nás doma

Internetové publikování je u nás zatím v plenkách. Žádný projekt typu Gutenberg v češtině jsem bohužel neobjevil, klasika na našem Webu tedy schází. Pokud se mýlím, budu rád, když mě na to někdo upozorní. Vlaštovkou na tomto poli je u nás pouze internetový obchod českých knih, jež existují pouze v elektronické podobě, který najdete na stránkách www.neknihy.cz. Jedná se většinou o knihy začínajících autorů, které v knižní podobě neexistují. Knihy si můžete vybírat podle jednotlivých kategorií, u každé z nich je krátká anotace psaná samotným autorem a ukázka. Ukázka u většiny knih je bohužel velice krátká, těžko z ní poznáte kvalitu textu a to jestli vás bude zajímat. Cena elektronické knihy, kterou po zaplacení obdržíte v požadovaném formátu mailem, je kolem 50 Kč.

Velice užitečné jsou stránky knižního týdeníku Nové knihy www.noveknihy.cz, které přináší databázi knižních novinek vydaných v posledních letech. Databáze obsahuje přes 40 000 knižních titulů s anotacemi. Vyhledávat můžete podle autora, názvu knihy nebo klíčového slova. K dispozici je také rozšířené vyhledávání, které umožňuje hledat knihy podle různých dalších podmínek ISDN, cena, místo a rok vydání, nakladatelské číslo, název nakladatelství atd. Databáze je průběžně aktualizovaná.

Internet a knihovny

Na prvním místě se pochopitelně musíme zmínit o Národní knihovně v Praze www.nkp.cz. Základní databází Národní knihovny je samozřejmě elektronický katalog NK, který umožňuje vyhledávat knihy z knižního fondu knihovny. Kromě nových přírůstků od roku 1995 tady najdete také publikace, vydané v minulých desetiletích. Katalog starších publikací bohužel ještě není kompletní a průběžně se doplňuje. Kompletní je pouze databáze české produkce od roku 1930. Vyhledávání je možné podle autora, názvu, nakladatele, roku vydání, ISBN a dalších proměnných. Kromě této nabízí NK ještě dalších devět knižních databází. Je mezi nimi např.: databáze starých tisků z let 1501-1800, katalog Slovanské knihovny, databáze excerpcí článků z našeho tisku od roku 1991, adresář nakladatelů atd. On--line katalog Státní technické knihovny v Praze najdete na www.stk.cz/katalogy/index.htm. Rešeršovat můžete také v katalozích okresních a městských knihoven, které používají systém LANius.

Rozcestník na adresy 48 knihoven najdete na adrese www.lanius.cz/odkazy.htm. U všech knihoven máte přístup do jejich knižního katalogu. On-line katalog asi 50 knihoven vysokých škol je na adrese platan.vc.cvut.cz/advs?todo=llc. Rozcestník na několik set knihoven jenom Velká Británie je tady zastoupena asi 130 knihovnami z nejrůznějších částí světa najdete na eserver.org/library/. A to nejlepší nakonec. Největší světovou knihovnou je zřejmě americká Kongresová knihovna (The Library of the Congress) -lcweb.loc.gov/homepage/ se spoustou služeb a volně přístupných databází. Knižní on-line katalog knihovny obsahuje přes 12 milionů položek (knihy, rukopisy, zvukové a obrazové záznamy, mapy) a jeho adresa je: catalog.loc.gov nebo lcweb.loc.gov/catalog/.

Téma Internet a knihy je velice vděčné a dalo by se o něm psát hodně. Bohužel místo je omezené, a tak snad opět někdy jindy.

§§§§§


Na sítě s Ritou – Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0436

Šesté pokračování propojování sítí

V minulých dílech seriálu o síťování jsme se zaměřovali na základní stavební prvky sítí, logické principy komunikace v sítích pomocí protokolů, na rozdíly mezi lokálními a rozlehlými sítěmi. V předchozí části se věnovala pozornost nejrozšířenější protokolové architektuře TCP/IP. Nyní se konečně dostáváme ke klíčové problematice tvorby komplexních "intersítí" propojování síťových segmentů. Podíváme se na možnosti propojování sítí prostřednictvím různých propojovacích zařízení (opakovače, přepínače, mosty, směrovače a brány) a na jejich výhody a nevýhody. Největší pozornost věnujeme směrování v intersítích, jeho principům a algoritmům. Vzhledem k našemu zaměření na TCP/IP se zastavíme u plejády směrovacích protokolů podporujících směrování datagramů IP v podnikových sítích či Internetu.

Směrování jako jediná forma propojování sítí?

V úvodním dílu tohoto seriálu jsme viděli, že za úspěšné přenášení paketů (datagramů) síťových protokolů mezi jednotlivými síťovými segmenty je zodpovědná síťová vrstva. Funkce směrování je hlavní náplní práce právě na třetí, síťové vrstvě. Směrování je funkce, která umožňuje nalezení cesty v intersíti od zdrojové stanice k cílové stanici (nebo skupině stanic). K tomu je potřeba v první řadě síťová (logická) adresace, která každou stanici připojenou k síti (resp. každé síťové rozhraní) jednoznačně identifikuje s ohledem na příslušnost k podporovanému síťovému protokolu (IP, IPX, AppleTalk, OSI) a na umístění v konkrétním (fyzickém) segmentu, který je označen adresou (číslem) sítě či podsítě.

Pokud by dvě stanice, které spolu chtějí komunikovat, byly připojeny na různé síťové segmenty a přitom by sdílely stejné číslo IP sítě (nebo v případě podsíťování číslo podsítě, viz minulá část seriálu), pak by směrování mezi těmito dvěma segmenty nemohlo probíhat. Směrovač, který by zmíněné segmenty propojoval, by totiž neměl podle čeho zjistit, kde se cílová stanice nachází a co má učinit, aby se k ní pakety pro ni určené dostaly. Zajímá ho pouze adresa sítě (podsítě), v níž stanice leží, nikoli celá její IP adresa a samozřejmě nejlepší cesta k cílové síti (podsíti). Proto kromě síťové adresace je pro směrování nezbytná znalost směrovacích informací, tj. dostupných sítí (podsítí) a možných cest do nich. Tato znalost je směrovačům dodána buď manuálně (statické cesty jako prostředek statického směrování), nebo dynamicky formou směrovacích protokolů (dynamické směrování).

Vzhledem k tomu, že jednak ne všechny používané protokolové architektury podporují potřebné logické síťové adresování (např. SNA, NetBIOS) a že mohou existovat také jiné důvody, proč propojovat fyzické segmenty (prodloužení dosahu sítě, změna ze sdíleného do přepínaného přístupu k přenosovému médiu), existují kromě směrování i jiné možnosti propojování. Kromě směrovačů jako typických mezilehlých síťových prostředků na síťové vrstvě se proto mezi prostředky propojování sítí řadí následující aktivní prvky (liší se podle vrstvy, na níž komunikaci mezi dvěma síťovými segmenty provádějí):

- opakovače (označované někdy jako rozbočovače, koncentrátory, jindy distributory) pracují na fyzické vrstvě;

- mosty a přepínače pracují na spojové vrstvě;

- brány pracují na aplikační vrstvě.

Opakovače

Opakovače jsou nejméně inteligencí vybavená zařízení, protože pracují výhradně na nejspodnější vrstvě síťové architektury, fyzické vrstvě. Mezi jejich základní charakteristiky patří, že:

- regenerují signál z jednoho segmentu do druhého (nejenom signál opakují, ale i zesilují, a to včetně kolizního signálu u Ethernetu či chyb),

- neprovádějí žádná rozhodnutí na základě obdrženého signálu (nerozeznávají vysílání na všeobecnou adresu apod.), neprovádějí kontrolu chyb (tato funkce se provádí na vyšších vrstvách architektury), nepoužívají vyrovnávací paměť,

- nepodporují komunikaci v režimu plného duplexu (pouze v režimu polovičního duplexu),

- pracují pouze v prostředí lokálních sítí (stejného charakteru), kde prodlužují povolenou délku LAN segmentů, nebo umožňují zvýšit počet připojených stanic (např. u Ethernetu),

- zvyšují zpoždění v síti, a proto se na ně vztahují omezení v návrhu sítě (počet opakovačů a omezení topologie sítě s opakovači).

Typickým příkladem užití opakovače je síť Ethernet, IEEE 10BASE-T, která je budována s centrálním rozbočovačem jako základním stavebním kamenem samotné lokální sítě. Nahrazuje se jím tradiční pojetí sítě Ethernet (10BASE-2 nebo 10BASE-5) na základě sběrnice koaxiálního kabelu jedinou sběrnicí uvnitř rozbočovače. Rozbočovač musí plnit všechny požadavky přístupové metody CSMA/CD, proto je zodpovědný i za regeneraci kolizního signálu na všechny své "větve".

Kromě toho se opakovač u "nejpomalejšího" Ethernetu využívá pro fyzické prodloužení segmentu, a tím dosahu sítě. V tomto případě má Ethernet kvůli metodě detekování kolizí v souvislosti se zpožděním signálu v médiu omezen rozsah sítě s opakovači (pravidlo 5-4-3): lze propojovat mezi sebou maximálně 5 segmentů pomocí 4 opakovačů tak, že pouze 3 segmenty slouží pro připojování stanic a zbylé 2 segmenty jsou propojovací (viz Obrázek 1: Maximální rozsah sítě IEEE 802.3 s opakovači).

U sítě Fast Ethernet jsou specifikovány dvě třídy opakovačů, I a II. Opakovače třídy II jsou určeny pro propojování stejných lokálních sítí o 100 Mb/s (v jedné kolizní doméně mohou pracovat maximálně dva opakovače třídy II), zatímco třída I rozšiřuje schopnost opakovače ještě o převod signálu z jednoho typu kódování do jiného, a proto je počet opakovačů této třídy v jedné kolizní doméně omezen na jeden.

Gigabitový Ethernet jde ještě dále a specifikuje opakovač, jehož funkce jsou již na hranici mezi opakovačem a přepínačem (proto se mu říká distributor s vyrovnávací pamětí, buffered distributor). Především umí ukládat data do zabudované vyrovnávací paměti (jiný opakovač tuto schopnost nemá, a pokud nestačí přijímat bity, prostě je zahazuje) a následně je vysílat dál. To samozřejmě umožňuje kontrolu chybovosti dat. Kromě toho však distributor provádí řízení toku a spravedlivé přidělování šířky pásma jednotlivým připojeným stanicím.

Rozbočovače se vyvinuly z jednotlivých zařízení používaných samostatně do variant stohovatelných (stackable), které umožňují jejich vzájemné propojení (po vyvedené vnitřní sběrnici), a tím budování komplexnějších sítí. Rozbočovače umožňují jen "prodloužení" segmentů lokálních sítí opakováním signálu na fyzické vrstvě, ale ještě neumožňují segmentovat síť do menších kolizních domén, neboť pracují výhradně v jedné a téže kolizní doméně (u Ethernetu). V sítích Token Ring každá stanice provádí jako jednu z funkcí regeneraci signálu v kruhu, proto se žádné samostatné opakovače nepoužívají.

Mosty

Na spojové vrstvě (zejména na podvrstvě MAC) lze propojovat síťové segmenty pomocí dvou typů zařízení, mostů a přepínačů.

Mosty se objevily na počátku osmdesátých let a byly prvními zařízeními skutečně propojujícími sítě a podsítě. I když se zpočátku orientovaly na přímé propojování lokálních sítí, později se normalizovala i jejich možná podpora propojování lokálních sítí na dálku, prostřednictvím přenosového média jiného typu (např. páteřní síť FDDI nebo sériový spoj).

Teprve v průběhu devadesátých let se vyvinuly přepínače pro lokální sítě, které sdílejí s mosty celou řadu společných vlastností, ale jejich účel a použití s mosty nejsou shodné. Ve skutečnosti se nejedná o propojovací zařízení, ale o vylepšené řešení jednotlivých lokálních sítí: místo tradičního sdíleného přenosového pásma pro všechny připojené sítě se vyhrazuje celé pásmo malé skupině stanic, nebo dokonce stanici jediné.

Tato dvě zařízení, přestože se jejich místo v intersítích liší, sdílí následující společné rysy vyplývající z práce na spojové vrstvě:

- přepínají a filtrují rámce (filtrace v tomto smyslu znamená oddělení "lokálního" provozu bez nutnosti zásahu mostu od "vzdáleného" provozu, který si vyžaduje práci mostu a přepnutí rámce ze vstupního na odlišný výstupní port),

- rozhodují se na základě fyzických adres příchozích rámců a svých tabulek adres,

- provádějí kontrolu rámců z hlediska chyb a specifické řízení toku,

- vykonávají úkoly vyplývající z příslušných metod přístupu (CSMA/CD "boj o médium" u Ethernetu, předávání tokenu u Token Ringu), a jsou tak plně závislé na typu propojované sítě,

- podporují multiprotokolové prostředí (jsou nezávislé na síťových a vyšších protokolech), a proto umožňují propojování sítí s nesměrovatelnými protokoly jako SNA, NetBIOS či LAT.

Mosty pracují v režimu ulož a pošli (store and forward), protože musí nejprve rámec celý přijmout a teprve následně zpracovat na základě cílové MAC adresy pro rozhodnutí o přepnutí mezi porty (příp. na základě dalších polí použitých pro filtraci). Režim práce mostům umožňuje kontrolovat rámce z hlediska chyb (na základě pole kontrolního součtu). Most, na rozdíl od opakovače, nepropustí chybné rámce (např. nepřípustně krátké nebo dlouhé). Most běžně nemá schopnost provádět fragmentaci rámců při přechodu z jednoho média na jiné, pokud nepodporují stejnou maximální velikost přenosové jednotky. Např. při přechodu ze sítě Token Ring do sítě Ethernet rámec o maximální délce pro Token Ring (4 000 oktetů v případě přenosové rychlosti 4 Mb/s) nemůže být přenesen po síti Ethernet (maximální délka rámce je omezena na 1 500 oktetů), a bude proto zničen.

Mosty také vzhledem k vrstvě, na které pracují, jsou závislé na typu sítí, jež propojují. Nejčastěji se jedná o propojení homogenní, tj. stejných lokálních segmentů. Ve složitějším případě vzniká heterogenní síť. Navíc se může jednat o propojení přímé (lokální), nebo vzdálené. V průběhu používání mostů se vytvořilo několik kategorií mostů, které se liší podle typu lokálních sítí, které propojují (viz Tabulka: Typy mostů).

Transparentní mosty

Transparentní (neboli učící se) mosty se používají pro prostředí Ethernet. Mosty se učí fyzické umístění stanic v síti prostřednictvím zdrojových adres v rámcích přicházejících na jejich porty. Pomocí sledování rámců si průběžně budují a aktualizují tabulku adres a k nim příslušných portů (za nimiž se stanice nachází). Na základě cílových adres rámců porovnaných s tabulkou adres se pak rozhodují, zda rámec zůstane "lokální" (za most se nedostane, protože cílová stanice je na stejné straně mostu, odkud rámec přišel), nebo zda je třeba ho poslat dále do sítě (cílová stanice se nachází za jiným než zdrojovým portem mostu). Tato varianta nastává i v případě, kdy most cílovou adresu nezná, nebo kdy se jedná o všeobecnou adresu MAC (hexFFFF. FFFF.FFFF).

Transparentní most, jak název napovídá, je pro koncové stanice připojené k síti neviditelný a ty se mohou domnívat, že vždy komunikují se stanicemi na stejném síťovém segmentu. Most bere na sebe zodpovědnost za všechny funkce s propojením segmentů. Protože se při přenášení rámců prostřednictvím mostu nevyužívá síťových adres (logicky oddělujících adresu sítě nebo podsítě od adresy samotné stanice), ale ploché fyzické adresace typu MAC, výsledná síť je vlastně jednou doménou (jednou IP sítí nebo podsítí), v níž se šíří přenos rámců na všeobecnou adresu.

Vzhledem k tomu, že každý transparentní most propustí rámce s všeobecnou adresou, mohlo by snadno dojít k zahlcení sítě výhradně těmito rámci, pokud by se v síti s transparentními mosty nacházely smyčky. Na obrázku Smyčka v síti s transparentními mosty je uveden případ dvou paralelních mostů propojujících dva stejné segmenty (smyčka v síti), kdy by jediný rámec vygenerovaný stanicí A na všeobecnou adresu způsobil zahlcení sítě neustále kolujícími dvěma kopiemi původního rámce. Mosty totiž nemají schopnost zjistit, zda zmíněný rámec jimi již prošel, a zachovají se vždy stejně: pošlou ho všemi svými výstupními porty kromě příchozího.

Podobná situace by však nastala i v běžném případě individuálně adresovaného rámce určeného pro stanici B, vyslaného stanicí A. Rámec by byl podle platné tabulky adres v mostech 1 a 2 poslán na segment Ethernet 2. Stanice B by svůj rámec obdržela, sice duplicitně, ale v pořádku. Nicméně oba mosty by druhou kopii příslušného rámce, putujícího segmentem Ethernetu 2, dostaly rovněž. Nemusely by sice s rámcem jako takovým nic dělat, protože cílová stanice (B) teď leží v lokálním segmentu, ale musely by změnit údaj ve své tabulce adres: zdrojová stanice rámce, stanice A, již nesídlí na segmentu Ethernet 1, ale na Ethernetu 2. Tato informace je zcela zřejmě nesprávná, a neumožnila by ani odpověď stanice B stanici A, neboť rámec pro stanici A by byl považován za lokální. Další rámec vygenerovaný stanicí A by opět vyvolal změnu v tabulce adres a následný zmatek při předávání rámců mezi oběma stanicemi a segmenty.

Proto není dovoleno, aby se v sítích s transparentními mosty vyskytovaly jakékoli smyčky, které by mohly způsobit zahlcení sítě. Topologie sítě bez smyček je zajištěna protokolem kostry (Spanning Tree Protocol, STP) specifikovaným v IEEE 802.1d, který automaticky zajišťuje průběžnou komunikaci mezi jednotlivými mosty prostřednictvím protokolových datových jednotek mostů (Bridge Protocol Data Unit, BPDU), zjišťování topologických smyček a jejich odstraňování pomocí blokování některých portů mostů. Protokol automaticky vybírá tzv. kořenový most (s nejvyšší prioritou), od něhož si každý jiný most počítá vzdálenost svých jednotlivých portů. Na základě zjištění paralelních cest k síťovému segmentu (smyčky), se zablokuje port nebo všechny porty paralelních mostů, kromě jediného (s nejkratší cestou ke kořenovému mostu). Každý segment lokální sítě tak bude dostupný z každého uzlu sítě právě jedinou cestou. Zablokované porty jsou v záloze pro případ, že by používaný port nebo most přestal být funkční, potom by došlo k novému "výpočtu" topologie. Protokolové datové jednotky mostu se generují každé 2 s, aby byla zajištěna znalost okamžitého stavu sítě a v případě potřeby se opět vybudovala síť bez smyček "přepočítáním" topologie.

Přestože není v principu dovoleno využívat paralelních cest mezi segmenty lokálních sítí propojených transparentními mosty podle protokolu STP, někteří výrobci na svých mostech dovolují využití rozložení zátěže do paralelních cest, které se však z hlediska protokolu musí jevit jako cesta jediná. Tato konfigurace má význam především při propojování sítí přes sériové spoje.

Source Route Bridging (SRB)

Most s cestou od zdroje (source route ) se používá pro prostředí Token Ring, a užívá zcela jiný přístup k věci, než most transparentní. V tomto případě je to zdrojová stanice, která je zodpovědná za většinu činností spojených s nalezením cesty k cílové stanici sítí propojenou mosty, zapamatování si cesty a také za identifikaci této cesty v rámci určeném dané cílové stanici.

SRB se samozřejmě odehrává na spojové vrstvě, ale IBM jako tvůrce SRB naneštěstí začala používat ve své metodě některé pojmy, které přísluší síťové vrstvě:

- route rozuměj cesta přes mosty a mezilehlé kruhy,

- source routing neznamená směrování, ale zjišťování cest k cíli zdrojovou stanicí,

- packet rozuměj rámec.

SRB pracuje následujícím způsobem. Pokud zjistí zdrojová stanice, že cílová stanice není stanice připojena ke stejnému kruhu (průzkum na lokálním kruhu nepřinesl odezvu), musí zjistit, jaké možnosti cest k cílové stanici existují. Vyšle výzkumný paket (explorer packet) pro zjištění všech možností cest sítí, výzkumný rámec putuje všemi mosty a kruhy, dokud se nedostane k cílové stanici (viz Obrázek 3: Zjištění cest v síti se SRB). Všechny mosty na cestě zaznamenávají své identifikační číslo a označení následujícího kruhu přímo do výzkumného paketu (s vyloučením duplikace, tedy smyček). Cílová stanice po obdržení výzkumných paketů vrátí všechny po cestě, kterou přišly. Po návratu výzkumných paketů (jednoho nebo více podle počtu cest v síti) je třeba vybrat z cest tu nejlepší. To se děje podle jednoho z následujících kritérií: první výzkumný paket, který se vrátil do vysílající stanice, označuje nejrychlejší cestu; paket s nejmenším počtem kruhů a můstků na cestě označuje nejkratší cestu; paket s největší přenosovou jednotkou (MTU) označuje nejprůchodnější cestu. Zvolená cesta se zaznamená v paměti jako pole RIF spojené s konkrétní cílovou stanicí.

Zdrojová stanice pak při jakékoli komunikaci s cílovou stanicí vkládá informaci o cestě přímo do datového rámce Token Ring ve formě identifikace posloupnosti kruhů a mostů na cestě. Popis cesty je umístěn do pole informací o cestě (Routing Information Field, RIF) v rámci Token Ring ihned za zdrojovou adresu (před datové pole). Existenci pole RIF označuje první bit zdrojové adresy: pokud je nastaven na 1, je v rámci pole RIF přítomno, v opačném případě nikoli.

IBM a později IEEE 802.5 limitují délku cesty v síti se SRB na 7 mostů a 8 kruhů (IBM) a 13 mostů a 14 kruhů (IEEE). Platí ještě další podstatné omezení: most může mít nejvýše dva porty pro podporu SRB. Protože se běžně používají mosty pro Token Ring s vyšším počtem portů, tato situace se řeší tak, že uvnitř mostu se vytvoří tzv. virtuální kruh, k němuž se připojují všechny porty mostu jakoby přes další, virtuální vnitřní mosty (viz Obrázek 4: Vnitřní struktura víceportového SRB mostu). Virtuální kruh i virtuální mosty uvnitř mostu jsou pak platnou součástí cesty v síti.

Mosty se zapouzdřením

Transparentní mosty ani mosty SRB nemusí být vždy propojeny přímo, ale mohou se propojovat na větší vzdálenost. K tomu se používá buď páteřní síť FDDI, nebo sériové spoje (viz Obrázek 5: Transparentní mosty propojené sériovým spojem). Při tomto způsobu propojení se využívá zapouzdření rámců Ethernet nebo Token Ring do rámce příslušného konkrétnímu transportnímu médiu a jeho použitému protokolu (např. FDDI, HDLC, LAPB). Ve skutečnosti jde o tunelování, tj. zapouzdření jednoho typu rámce do rámce jiného typu. Transportní prostředí poskytuje tunel, kterým se přenášejí rámce jinak nesrozumitelné v tomto prostředí (např.stanice připojená k transportnímu prostředí FDDI nerozumí rámci takto přenášenému mezi propojenými sítěmi).

Při volbě tohoto typu propojování prostřednictvím mostů je třeba brát v úvahu řádový rozdíl mezi přenosovými rychlostmi sériových spojů a lokálních sítí, neboť takové transportní prostředí se může snadno stát úzkým místem způsobujícím zahlcení sítě.

Heterogenní lokální prostředí

Jakmile se vedle sebe nacházejí lokální sítě obou odlišných typů, Ethernet a Token Ring, pak je to pro propojování na úrovni spojové vrstvy nejtvrdší oříšek. Vzhledem k odlišnostem nejen těchto dvou typů sítí (formát rámce, řízení přístupu k médiu a význam řídicích polí v rámci, velikosti rámce apod.), ale i způsobu využití mostů, je třeba přistoupit ke složitějším řešením. V jednodušší variantě, transparentní source routing, most (Source Route Transparent, SRT) ovládá dva moduly, jeden pro podporu transparentního mostu a druhý pro podporu SRB. Mohou k němu být připojeny sítě typu Ethernet a Token Ring, ale dokáže pouze propojovat rámce obsahující pole RIF pomocí SRB a vedle nich transparentně převádět rámce bez pole RIF. Nedochází tedy ke komunikaci mezi těmito dvěma světy.

Pokud je třeba dosáhnout úplného propojení a umožnit vzájemnou komunikaci mezi sítěmi typu Token Ring a Ethernet, tj. mezi všemi připojenými stanicemi vzájemně, je třeba použít překladové mosty (translational). Mosty s překladem by měly řešit všechny odlišnosti mezi rámci dvou rozdílných sítí (maximální délka, odlišná pole, apod.), pořadí přenosu bitů a metodou přístupu k médiu, ale vzhledem ke složitosti a nemožnosti mapovat všechny funkce sítě Token Ring do sítě Ethernet, některé záležitosti se prostě nechávají stranou. Vzhledem ke složitosti převodu, který není normalizován a každý výrobce jej řeší po svém, lze téměř ve všech případech (i v tomto případě platí nadále výhodná nezávislost práce mostů na vyšších protokolech, např. mohou přenášet bez problémů datagramy IP vedle paketů IPX) doporučit pro propojování odlišných typů sítí směrovač než překladový most.

Využití mostů

Závěrem lze shrnout, že i v současných sítích mohou mosty najít uplatnění, především v následujících případech:

- v intersíti se používají některé z protokolů, které směrovat nelze (neobsahují logickou síťovou adresaci),

- intersíť používající síťové protokoly, které lze směrovat, je rozsahem malá a lze předpokládat její izolovanou činnost.

V současné době se samostatné mosty zdaleka nevyskytují tak často, jako před několika lety, neboť je začaly nahrazovat schopnější a dražší směrovače. Funkce mostů jsou dnes, ale téměř povinně součástí multiprotokolových směrovačů (původně s označením brouter, bridge-router).

V následující části se budeme věnovat postavení a práci přepínačů v sítích a uplatnění a principům činnosti směrovačů.

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialista na propojování komunikačních sítí, (rita@ieee.org).

Výhody a nevýhody komunikačních mostů

Výhody

- segmentace sítě do menších kolizních domén

- rozšíření sítí, které dosáhly svého fyzického limitu (např. délky segmentu u Ethernetu)

- přechod mezi sítěmi s různou přenosovou rychlostí (např. dvou sítí Token Ring o rychlostech 4 Mb/s a 16 Mb/s)

- schopnost propojení segmentů sítí s protokoly nesměrovatelnými (např. SNA, rodina protokolů firmy DEC jako LAT, protokol NetBIOS)

- propojení síťových segmentů s různými síťovými architekturami (např. sítí s TCP/IP a Novell NetWare)

- nižší cena, malé nároky na konfiguraci mostu a správu sítě

Nevýhody

- podpora jediné domény pro rámce na všeobecnou adresu

- neschopnost fragmentace rámců (některá firemní řešení podporují fragmentovat IP datagramy)

- závislost na médiu (typu lokální sítě a metody přístupu k médiu)

- omezená schopnost filtrace (zejména na základě MAC adres nebo typu síťového protokolu)

Seznam použitých zkratek

BPDU - Bridge Protocol Data Unit

CSMA/CD - Carrier Sense Multiple Access with Collision Detection

FDDI - FiberDistributed Data Interface

HDLC - High Data Link Control

LAPB - Link Access Procedure Balanced

MTU - Maximum Transmission Unit

RIF - Routing Information Field

SNA - Systems Network Architecture

SRB - Source Route Bridging

SRT - Source Route Transparent

STP - Spanning Tree Protocol

§§§§§


Soukromí je ohroženo! - ohrožuje ho masožravec

Václav Větvička

c00p0437

Američané jsou na jedné straně téměř posedlí svým nedotknutelným soukromím, avšak na druhé straně si zřejmě s odposloucháváním privátních e-mailů nedají pokoj. Jako by nestačilo, že většina velkých amerických firem nemá na starosti nic lepšího, nežli se přehrabávat v elektronické poště svých zaměstnanců, objevil se první skandál okolo špionážního systému Echolon, což je v podstatě tajná síť zabývající se zachycováním a následným zpracováním telekomunikačních informací.

Echolon

Tvůrci Echolonu vzali termín "telekomunikační" doslova, takže pod něj vedle telefonu, faxu a rádiových vln patří též Internet. V Echolonu nejsou namočeni jen Američané, na tomto systému se podílejí i tajné služby Austrálie, Británie a Nového Zélandu. Celá záležitost se po protestu několika evropských států dostala až do Evropského parlamentu, který nedávno ustanovil komisi, jejímž úkolem je prověřit, nakolik je jeho existence a fungování v souladu se zákony Evropské unie.

Masožravec

V červnu se objevily v americkém tisku první údaje o novém systému, určeném pro odposlouchávání e-mailových zpráv, tentokráte pro změnu na americké půdě. První zmínky o systému s krycím jménem Masožravec se podařilo vystopovat ve svědectví, předneseném na půdě amerického Kongresu 6. dubna tohoto roku. V podstatě se jedná o drobnou skříňku, která se zapojí do systémů jednotlivých providerů internetových služeb. Masožravec potom zachycuje a analyzuje veškerý e-mailový provoz, jenž prochází sítí dotyčného providera. Masožravec se vlastně připojí pod kapotu celého systému, takže analytici FBI mají volný přístup k celému provozu elektronické pošty. Podle posledních údajů funguje systém Masožravec od začátku minulého roku u všech amerických providerů tak dokonale se americké policii podařilo systém Masožravec utajit před veřejností i před samotným Kongresem.

Boj proti Masožravci

Skupiny zabývající se ochranou soukromí samozřejmě začaly okamžitě bojovat proti nasazení Masožravce. Jedná se totiž hned o několik hrubých porušení ústavou zaručeného práva na soukromí. Jedním z nich je porušení práv providera, další je hrubé porušení práv jednotlivých zákazníků, neboť systém čte nejen kompletní internetovou adresu příjemce, ale i adresáta, navíc i řádek, o čem e-mailová zpráva je. Teprve podle toho se systém rozhodne, jestli si e-mailovou depeši přečte celou.

Dalším porušením soukromí je skutečnost, že ve chvíli, kdy je Masožravec zapojen do sítě, je kontrolován pouze dotyčnou policejní složkou, v tomto případě FBI. V případě tradičního odposlouchání telefonu, které navíc musí být předem odsouhlaseno soudcem a je povoleno jen v odůvodněných případech, odposlech zapojuje a kontroluje telefonní společnost. Systém Masožravec ve své podstatě odpovídá situaci, kdy by policie byla schopná odposlouchávat veškerou konverzaci všech účastníků telefonní sítě po celé Americe. Jedinou "zárukou", které se při tomto systému Američané dočkají, je slib FBI, že systém bude nahrávat pouze elektronickou poštu vybraných účastníků. Tento přístup, jejž lze parafrázovat jako "Věřte nám, jsme vládní úředníci", odporuje samotnému principu zákona o odposlouchávání telefonních hovorů. Skutečně věřit FBI, že si nebude uchovávat patřičně šťavnaté informace, které jí Masožravec vyčuchá, může pouze osoba výjimečně důvěřivá nebo naivní.

Provideři nejsou nadšeni

Samotní provideři nejsou nadšeni; na jedné straně se jim nechce rozhněvat si všemocnou FBI, která je jistě schopna jim řádně znepříjemnit život, na straně druhé se oprávněně obávají žalob rozzlobených zákazníků. Někteří provideři proto odmítají Masožravce do svého systému zapojit. Současné americké zákony očividně nejsou na kontrolu podobného systému vůbec připravené. Vzpurné firmy svůj boj zatím prohrávají, neboť se americké vládě podařilo poněkud přiohnout zákon tím, že na internetové spojení soudci praktikovali zákony určené pro telefonní odposlech. Na rozdíl od "obyčejného" odposlechu, který vedle samotného hovoru neprozradí nic jiného nežli číslo volaného, tento způsob kontroly prozradí o odesílajícím doslova veškeré internetové informace.

Podle některých skupin chránících soukromí na Internetu je jedním z hlavních problémů aura tajemství, která celý projekt doprovází. V podstatě se totiž jedná o to, že agenti FBI připojují k systému jakousi záhadnou skříňku, o jejíž plné funkčnosti vědí jen samotní tvůrci, jednotliví provideři o ní nevědí prakticky nic.

Američané také ne

Nadšeni pochopitelně nejsou ani samotní Američané, kteří o pocit, že jim FBI očichává jejich soukromé e-maily, nijak zvlášť nestojí. Faktem zůstává, že je daleko větší pravděpodobnost, že si jejich privátní e-maily čte jejich bezprostřední nadřízený, a bůhví kdo další v dané firmě. To však zatím žádného Američana nijak výrazně nepohoršuje. Je proto trochu nejasné, proč se tak rozčilují ve chvíli, kdy se ukazuje, že jejich elitní policejní složka získala nástroj umožňující číst soukromou elektronickou poštu. Znamená to snad, že věří spíše svému nadřízenému nežli FBI?

Janet Reno

Pod tlakem Amerického svazu na ochranu občanských práv je donucena zabývat se celou záležitostí i ministryně spravedlnosti Janet Reno. Na tiskové konferenci slíbila, že důkladně prověří, nakolik je dotyčný systém v souladu se zákonem. Je totiž nutné vytvořit patřičnou rovnováhu mezi zárukou soukromí a občanských práv na straně jedné, a potřebami policejních složek na straně druhé. Pro uklidnění veřejnosti má sloužit i prohlášení, podle kterého byl systém za celých 18 měsíců nasazení použit pouze zhruba stokrát. Janet Reno navíc připomíná, že i když jsou jednotlivé části celého systému již připojeny k sítím jednotlivých providerů, celý systém ještě není plně aktivován. K aktivaci může dojít pouze na podkladě soudního rozhodnutí, a i tak nebude systém používán plošně, ale bude cíleně zaměřen na vytipované adresáty. To zní nadějně, nicméně toto tvrzení do značné míry odporuje všemu tomu, co o systému Masožravec zatím proniklo na veřejnost. Unikátnost celého systému je totiž v tom, že dokáže monitorovat veškerý proud elektronické pošty, jenž prochází daným datovým uzlem, takže systém je schopen zachytit dejme tomu veškerou poštu, která bude mít v záhlaví slova jako peníze, bomba, atentát nebo drogy. Teprve e-mail s těmito vybranými klíčovými slovy bude otevřen, nahrán a dále analyzován. Pokud by byl systém použit cíleně na několik stovek nebo tisíc známých potenciálních teroristů nebo jiných zločinců, nejednalo by se očividně o nic jiného, nežli o digitální verzi odposlechu telefonních hovorů. I tam se totiž jedná o cílené zaměření na jednotlivce nebo malé skupiny. Masožravec je ale plošný systém, schopný zachytit i e-mail dvou kluků z Idaha, kteří si budou vyměňovat zkušenosti o tom, jak použili bomby při oblíbené hře Duke Nukem. Zdá se tedy, že americké Ministerstvo spravedlnosti se zase jednou snaží vypustit kouřovou clonu.

§§§§§


Za daty na dálku

Ian Burley

c00p0438

Sdílení souborů, diskových jednotek i periferních zařízení. Rozhovor s kolegou i rande... To vše lze prostřednictvím počítače provádět na dálku. Stačí jen vědět, jak na to.

Vzdálený přístup spočívá ve vzájemném propojení počítačů, jež lze provádět z několika rozličných důvodů. Nejjednodušší je přenášení souborů mezi dvěma počítači. O něco složitější je pak synchronizovat obsah adresářů tak, aby byl na obou počítačích shodný.

Stejným způsobem lze na dálku ovládat jiný počítač, a to tak, že na něm můžete pomocí klávesnice, myši a obrazovky pracovat (například z domova, či z chalupy) úplně stejně, jako kdybyste zrovna seděli ve své kanceláři. K výhodám vzdáleného přístupu také patří, že spolu mohou uživatelé osobních počítačů interaktivně komunikovat v reálném čase, mohou si vzájemně vyměňovat soubory, povídat si prostřednictvím chatu, anebo spolu dokonce hovořit. Příkladem využití vzdáleného přístupu jsou i videokonference pořádané přes Internet.

Synchronizované soubory

Již samotná možnost přesouvání souborů na dálku je k nezaplacení, ale synchronizace činí tento proces jednodušším a výrazně jej urychluje. Pokud například pracujete s adresářem obsahujícím stovky souborů a chcete si na vzdáleném počítači vytvořit záložní kopii, díky synchronizaci lze automaticky po síti přenášet pouze změněné nebo nové soubory, takže nejenže ušetříte čas (a náklady na přenesení souborů), ale také si můžete být jisti, že obsah adresáře je na obou počítačích stejný.

Dobu přenosu můžete navíc zkrátit využitím pokročilé komprese či analýzy obsahu souborů. Pokud na cílovém počítači existuje daný soubor staršího data, zkopírují se do něj pouze nové části relevantního souboru. Tato data se navíc automaticky komprimují, což dále snižuje objem a dobu přenosu. Výhodou tohoto řešení je fakt, že i při používání pomalého modemu není neúnosně časově náročné spravovat vzdálené adresáře obsahující velké množství souborů.

Vzdálená správa souborů a počítače je obzvláště vhodná pro on-line řešení problémů a pro ovládání aplikací běžících na vzdálených systémech. Nikdy však nezapomínejte na správné mapování a kompresi dat zjistíte, že i s pomalým modemem lze bez problémů vystačit. Zatímco data objevující se na vaší obrazovce mohou obnášet mnoho megabajtů, tak po lince mezi vaším a vzdáleným počítačem lze přenášet pouze malé objemy řídících instrukcí, představujících data směřující z vaší klávesnice a myši.

Správné nádobíčko

K dostání je celá řada softwarových aplikací, určených pro vzdálený přístup a správu. I zde sice existují sharewarové programy, pokud však požadujete profesionální nástroj, musíte si buď doplatit další peníze, nebo se obrátit na utility schované ve Windows. Dnes se podíváme na standardní windowsovské prostředky, určené pro vzdálený přístup.

Aplikace, které najdeme ve Windows lze s úspěchem použít k celé řadě aktivit. Jsou to například utility Přímé propojení kabelem, Telefonické připojení sítě, Server telefonického připojení, Aktovka a MS NetMeeting. Tyto nástroje sice nejsou tak dobře integrované a jejich ovládání není přehnaně intuitivní jako u specializovaných profesionálních řešení, ale na druhou stranu jsou použitelné a máte je (v rámci Windows) zadarmo.

Připojení prostřednictvím nástrojů Windows

Abyste mohli cokoliv s kýmkoliv sdílet na dálku, musíte být za prvé vzájemně propojeni. Pokud nepracujete v rámci LAN (lokální sítě), bude propojení probíhat buď prostřednictvím propojovacího kabelu mezi dvěma počítači, bezdrátově pomocí infračerveného portu, nebo telefonicky.

Všechny verze Windows již od prvního vydání řady 95 obsahují vlastní aplikace pro propojení kabelem a modemem. Obě utility jsou vysoce propojené Přímé propojení kabelem nelze nainstalovat, pokud již nemáte nainstalováno Telefonické připojení sítě.

- Nejprve zkontrolujte, zdali jsou obě aplikace nainstalovány. To zjistíte podíváte-li se na cestu Programy, Příslušenství, Komunikace. Pokud je tam nenajdete, je třeba je doinstalovat z listu Instalace Windows položky Přidat nebo odebrat programy, umístěné v Ovládacích panelech.

- Přímé propojení kabelem je nejjednodušším způsobem, jak vzájemně propojit dva počítače. V programu nastavte, že počítač obsahující soubory, ke kterým se chcete dostat, je "hostitel".

- Po nainstalování programu nastavte druhý počítač jako "hosta" (pozor, v anglické verzi znamená "host" hostitele).

- Dále je třeba nastavit vlastnosti fyzického propojení jak pro hostitele, tak pro hosta vyberte stejný typ kabelu. Můžete zvolit buď sériový kabel (ale ne ten určený pro modemy, ten nebude fungovat), nebo kabel pro paralelní port. Paralelní kabel je přibližně dvakrát rychlejší než kabel sériový jeho propustnost je 250 Kb/s (kilobitů za sekundu) a asi pětkrát rychlejší než klasický modem. Je však o poznání pomalejší než standardní ethernetová síť o propustnosti 10 Mb/s.

Konfigurace

Nyní je zapotřebí správně nastavit síťové protokoly. Pro jednoduchost zvolíme protokol Microsoft NetBEUI, určený pro komunikaci peer-to-peer. Chcete-li komunikovat prostřednictvím propojovacího kabelu nebo modemu, musíte protokol NetBEUI přiřadit v položce Síť (umístěné v Ovládacích panelech) k Telefonnímu adaptéru.

Ujistěte se, že máte instalovaného příhodného síťového klienta. V našem případě se jedná o standardního Klienta sítě Microsoft, kterého najdete také v Ovládacích panelech, v položce Sítě. Pokud chcete zpřístupnit některé (nebo všechny) složky či jednotky v počítači, musíte nejprve nastavit jejich sdílení.

- Sdílení souborů a tiskáren nastavíte opět z položky Sítě, umístěné v Ovládacích panelech, nebo v Průzkumníku (či v jiné utilitě pro ovládání souborů) kliknutím pravým tlačítkem myši na požadovanou jednotku či složku.

- Zvolte požadovanou úroveň bezpečnosti. Sdílení tiskárny lze nastavit v položce Tiskárny, opět v Ovládacích panelech.

- Pokud jste již fyzicky propojili počítače, můžete začít se sdílením souborů či jednotek umístěných na jiném počítači tak, jako by se jednalo o jednotky umístěné přímo ve vašem počítači.

- Máte-li zájem o tisk na tiskárně připojené ke vzdálenému počítači, nainstalujte potřebné ovladače. Stejně tak můžete používat i jiné aplikace pracující s periferiemi připojenými ke vzdálenému počítači.

- Pokud se prostřednictvím kabelového propojení připojujete k počítači, jenž je dále připojen k síti, měli byste být schopni (máte-li k tomu oprávnění) přistupovat i k dalším počítačům a periferiím "vzdálené" sítě.

Nastavení připojení modemem

Telefonické připojení sítě a Server telefonického připojení jsou v podstatě jen "vylepšením" propojení prostřednictvím kabelu s tím, že je třeba nainstalovat podporu pro telefon a modem. Nejběžnější je používat Telefonické připojení sítě k připojení k portům některého poskytovatele internetových služeb, lze je však využít i k připojení na jiný počítač.

Předpokládejme, že oba počítače jsou vybaveny modemy. Nastavení klientů a adaptérů bude shodné jako v předchozím případě, kdy jsme propojovali dvě PC kabelem. Jediná věc, kterou je třeba dodělat, je nastavení adaptérů a síťových protokolů u modemu.

- Při telefonním propojení počítačů musíte nejprve zvolit jeden, který bude příjemcem hovorů (tedy "serverem" na nějž budeme volat). Druhému PC přiřadíme vytáčení hovorů a budeme jej nazývat "klientem". Chcete-li volat i z druhého počítače, nevěšte hlavu, přenastavení je snadné.

- Při konfiguraci serveru nejprve klikneme na složku Telefonické připojení sítě pod ikonou Tento počítač. V jejím okně naleznete všechny stávající konfigurace telefonického připojení (pokud nějaké máte). Jimi se nebudeme zabývat a vybereme si v menu Připojení položku Server telefonického připojení.

Konfigurační okénko, které se objeví, po vás bude požadovat zadání modemu, síťových protokolů a bezpečnostního nastavení serveru. Nejjednodušší typ nastavení serveru je Windows pro pracovní skupiny, jež se také nejlépe hodí pro protokol NetBEUI. Jiné typy je třeba použít pro univerzálnější práci s prostředky vzdálené sítě a pro práci s aplikacemi používajícími IP protokol, jako jsou například webové prohlížeče nebo NetMeeting.

- Dále musíte nastavit bezpečnost a hesla, a kliknout na tlačítko povolující odpověď na volání.

- Na straně klienta (tedy na klientském počítači) zvolte Vytvořit nové připojení ve složce Telefonické připojení sítě (Ovládací panely) a vložte telefonní číslo, na němž bude umístěn modem připojený k serveru. Tak vznikne další ikona připojení v položce Telefonické připojení sítě.

- K dokončení instalace je třeba kliknout pravým tlačítkem na tuto ikonu a zvolit možnost Vlastnosti a list Typy serverů. Ujistěte se, že nastavení je zde shodné s nastavením na "serverovém" počítači. Poté by již mělo být možné připojit se prostřednictvím modemu k serveru a využívat přiřazené prostředky (sdílet soubory, jednotky nebo dokonce periferie), stejně jako u propojení kabelem.

Synchronizace souborů s Aktovkou

Pokud máte soubory na nějakém počítači (například na notebooku) a potřebujete je dostat na počítač jiný, nebo je potřebujete na jiném počítači aktualizovat, je nejvhodnější použít synchronizační nástroj, třeba windowsovskou Aktovku.

- Máte-li Aktovku nainstalovanou, měla by na pracovní ploše být její ikona, na niž stačí poklepat myší. Pokud ji používáte poprvé, nenajdete v ní, kromě uvítacího okénka, žádné soubory.

- Nejjednodušší je zvolit si soubory, které do ní chcete vložit například v Průzkumníku, a přetáhnout je do Aktovky. V Aktovce se kromě kopií souborů uloží i cesta vedoucí k původním souborům. Samotnou Aktovku lze poté překopírovat na jiný počítač, kde se zesynchronizují a upraví.

- Pomocí příkazu Aktualizovat vše se všechny pozměněné soubory zesynchronizují a překopírují tam, kam je třeba. Zároveň se do Aktovky uloží všechny soubory, které byly pozměněny na počítači druhém.

Rozmluvy pomocí NetMeetingu

Program Microsoft NetMeeting se dodává s Windows, takže pokud jej na počítači nemáte, můžete si jej doinstalovat z instalačního disku. Jedná se o celkem propracovaný nástroj, obsahující jak možnost hlasové komunikace, tak komunikace prostřednictvím videa a sdílení souborů. Primárně je určen pro použití prostřednictvím Internetu, nebo alespoň po IP síti.

- Chcete-li používat Net-Meeting, musíte znát IP adresu počítače, s nímž se chcete propojit. Přesvědčte se, že počítač na který "voláte", je nastaven tak, aby automaticky přijímal hovory, nebo že je u něj přítomen uživatel, který bude odpovídat manuálně.

NetMeeting lze používat ve spolupráci se serverem, skrze nějž lze pořádat konferenční hovory s více účastníky nebo soukromé hovory mezi účastníky dvěma. Aplikace provozované na jednom počítači lze pomocí MS NetMeetingu používat a ovládat také ze vzdáleného počítače.

Stejně jako v případě telefonického připojení může jeden počítač sloužit jako server a druhý jako klient, na němž se objevuje obsah serveru. Pouze jedno z propojených PC může v jednom okamžiku sdílet soubory. Prostřednictvím dodatečné aplikace Tabule mohou všichni účastníci napřeskáčku přistupovat k diskusi a psát zprávy, které se objevují ostatním. Zároveň lze volit a přenášet soubory mezi uživateli a používat chat.

Hledání IP adres

S největší pravděpodobností i vy používáte při komunikaci prostřednictvím počítače protokol TCP/IP. Je to protokol, na němž pracuje Internet a který používá také většina lokálních počítačových sítí. Vše, k čemu lze v síti TCP/IP přistupovat, má vlastní IP adresu, takže znalost správné IP adresy je podmínkou ke vzdálenému přístupu.

Pokud například chcete propojit váš počítač s jiným prostřednictvím NetMeetingu, musíte znát adresu obou zařízení. V NetMeetingu zjistíte adresu, na niž je připojen, v položce O programu NetMeeting v menu Nápověda. Můžete zde vidět i více adres, z nichž některé zmizí, jakmile odpojíte modem od Internetu. Poskytovatelé internetových služeb běžně přiřazují při každém připojení jinou IP adresu. Na pomoc vám může přijít i program winipcfg.exe, který lze spustit z Windows prostřednictvím položky Spustit v Nabídce Start (stačí vepsat název winipcfg a zmáčknout Enter).

§§§§§


Hardware


FAQ o USB 2.0

c00p0391

Od doby, kdy jsme naříkali nad tím, že se intelovský plug and play standard USB (univerzální sériová sběrnice) netěší takové podpoře, jakou by si zasluhoval, se mnohé změnilo. A přesto se o více než rok později, kdy se Windows 98 již dávno zabydlela na trhu, stále nemůžete dovolat zařízení podporujících USB.

Co je USB?

USB představuje přímočarý způsob propojení počítače a periferních zařízení, bez nutnosti nahrávat speciální ovladače či rebootovat systém. Mnoho lidí se však s ohledem na úspěšnost této technologie diví, jak mohl Intel tento standard vylepšit. Odpověď zdá se najdeme v rychlejší verzi USB 2.0.

O kolik je tedy USB 2.0 rychlejší?

Standard USB 2.0 bude nabízet přenosové rychlosti až 480 Mb/s (megabitů za sekundu), což je čtyřicetinásobek přenosové rychlosti USB 1.0. Poprvé byla USB 2.0 představena veřejnosti na únorovém fóru vývojářů společnosti Intel. Zde byla dvakrát naskenována jedna fotografie, přičemž se porovnávala ohlašovaná a aktuální výkonnost. Jak se ukázalo, USB 2.0 je oproti předchozí verzi opravdu zřetelným vylepšením.

A kdo vlastně za USB 2.0 stojí?

K dohodě o podpoře tohoto nového standardu se připojilo i několik velkých es počítačového průmyslu, jako např. Comaq, Hewlett Packard, Intel, Lucent, Microsoft, NEC a Philips. Tato skupina se zaměřila především na dva aspekty: kompatibilitu se starým standardem a zvýšení přenosové rychlosti z nynějších 12 Mb/s na deseti až dvacetinásobek. Obou cílů bylo dosaženo, a tak stávající zařízení uzpůsobená pro použití USB, ať už samotné počítače, periferie či kabely, fungují i s novým standardem, přičemž USB 2.0 doslova smetl předchozí přenosové rychlosti.

Kdy přesně lze USB 2.0 očekávat?

Konečné specifikace byly naplánovány na duben, takže by se výrobky tohoto typu měly na pultech objevit ještě před koncem tohoto roku. Pokud si Intel prosadí svou, bude kolem roku 2002 tento standard zabudován již ve většině počítačů.

Je ale taková rychlost opravdu zapotřebí?

Ano. Díky rychlejšímu standardu USB nebude nutné používat ony problémové karty, jež některá přídavná zařízení vyžadují mnoho současných vysokorychlostních skenerů potřebuje pro plné využití svého potenciálu SCSI kartu. USB 2.0 naopak zaručí maximální výkon bez takovýchto potíží, z čehož budou těžit periferie jako třeba videokonferenční kamery, tiskárny, externí záznamová zařízení a kabelové modemy. Tato výrazně urychlené USB je ve skutečnosti dokonce považováno za případnou alternativu k rozhraní IEEE 1394 (známému též jako FireWire) pro využití u vysokorychlostního videa.

Budou si nynější PC uzpůsobená k využívání USB rozumět s periferiemi pracujícími s USB 2.0?

USB 2.0 je zpětně kompatibilní, takže si s ním poradí i starší stroje uzpůsobené pro práci s verzí 1.0. USB je nyní dostupný přes přídavné karty a předpokládá se, že tento formát bude využíván i nadále, což ocení majitelé starších počítačů.

A co IEEE 1394?

IEEE 1394 je externí sběrnice, po níž jsou přenášena data z jednoho počítače do druhého rychlostí až 400 Mb/s. Díky své vysoké rychlosti je tento standard vhodný pro multimédia, a pokud se bude USB 2.0 pokoušet usadit pevně na trhu, můžeme očekávat tuhý souboj.

V současnosti je IEEE 1394 v dominantním postavení především díky výrobcům, kteří jej využívají při výrobě počítačových zařízení, digitálních fotoaparátů a kamer. U firmy Apple je IEEE 1394 znám pod názvem FireWire, zatímco firma Sony, která jej využívá ve své oblíbené řadě notebooků Vaio, označuje tento standard jako I-link.

Přestože se SCSI (small computer systems interface) stala neocenitelným spojovacím článkem pro uživatele, kteří potřebovali trochu více rychlosti, měly tyto porty i některé vážné nevýhody. Při instalaci SCSI karty bylo zapotřebí propojit počítač s periferním zařízením silným, nepoddajným paralelním kabelem. A na rozdíl od menších a pevnějších USB 2.0 přípojek se konektory SCSI mnohem snáze ničí.

§§§§§


Cesta do hlubin USB – Historie USB

Tomáš bučina, TestCentrum IDG

c00p0440Pozadí USB

Při tvorbě rozhraní USB byla brána v potaz především tato kritéria:

- snadné rozšiřování PC dalšími komponentami,

- levné řešení pro přenosy rychlostí až 12 Mb/s,

- plná podpora přenosu hlasu, audia a kompresovaného videa v reálném čase,

- pružnost protokolu pro zvládání různých typů přenosu současně,

- jednoduché zapojení USB do stávajících systémů.

Standardy pro nové univerzální sériové rozhraní se začaly vytvářet už na přelomu let 1994 a 95. Cílem mělo být rozhraní snadno použitelné s dostatkem portů. Do té doby byla všechna běžná rozhraní, snad kromě PCMCIA, velmi obtížně konfigurovatelná z pozice koncového uživatele a počítače se neustále potýkaly s nedostatkem přípojných míst. Postupem času se sice výbava PC sjednotila na dvojici sériových portů, jednom paralelním a jedné klávesnici, ale i tak se poměrně obtížně řešilo připojování externích skenerů či zálohovacích mechanik.

V té době se sice už do jisté míry zlepšil software z obtížně zvladatelné příkazové řádky do podoby grafických uživatelských rozhraní, stejně jako se hardware začal chovat poněkud rozumněji, jsa připojen na moderní sběrnice, ale stále zde zůstávala mezera v podobě externích zařízení a jejich připojování k PC. Proto se konsorcium firem Compaq, Intel, Microsoft a NEC usneslo a v listopadu 1995 vytvořilo první oficiální dokument, standardizující nové rozhraní nazvané Universal Serial Bus (USB).

Kategorie zařízení

Vzhledem k maximální přenosové rychlosti 12 Mb/s se z hlediska datové náročnosti mohou k USB připojovat zařízení třech kategorií pomalá, střední a rychlá.

Pomalá zařízení vyžadují datový tok v řádu 10-100 Kb/s a reprezentují především interaktivní vstupní a výstupní zařízení. Typickým příkladem pomalých zařízení jsou myši, klávesnice, pera, herní zařízení, prostředky pro virtuální realitu nebo třeba konfigurační prostředky pro monitor, a to vše samozřejmě v obou směrech přenosu. Tedy možnost ovládat hru přes USB joystick, stejně jako nechat joystickem kymácet v režimu force-feedback.

Střední zařízení vyžadují datový tok 500 Kb až 10 MB/s a jejich představiteli jsou zejména modemy, audiosoustavy, kamery produkující kompresovaný audio tok, připojení ISDN či některé síťové adaptéry. U takových zařízení je nutnost zajistit především stálý datový tok, dynamické připojení a odpojení, a v neposlední řadě také simultánní provoz několika z nich.

Mezi rychlá zařízení patří hlavně diskové systémy, skenery nebo video, jejich přenosová rychlost rychlost se pohybuje kolem 25-500 Mb/s. Tato zařízení se dají k USB připojit pouze za zvláštních podmínek ve speciálním přenosovém režimu.

Vlastnosti USB

Jednou z předních vlastností USB je snadnost použití pro koncového uživatele. Ta spočívá v několika věcech: jediném typu konektorů a kabelu, eliminaci veškerých elektrických detailů od uživatele (například neexistuje povinná terminace sběrnice, jako třeba u rozhraní SCSI), zcela automatické identifikaci periferií, jejich mapování k ovladači a konfiguraci, v možnosti dynamicky připojovat a odpojovat zařízení ve spojení s jejich samočinnou rekonfigurací.

Další důležitou vlastností je široké pole použitelných zařízení. To je zajištěno především ve variabilním datovém toku od několika kilobitů až k megabitům za sekundu, dále je zde podpora mnoha typů přenosů prostřednictvím jediného kabelu, možnost současné práce několika periferií, podpora až 127 současně připojených zařízení, podpora datových toků současně s předáváním zpráv, podpora multifunkčních zařízení a nízká provozní režie při přenosu.

Velmi cenná je celková robustnost sběrnice. Do protokolu jsou integrovány mechanismy pro detekci chyb a zotavení, stejně tak jsou podporována hlášení zařízení o vlastních chybách a veškerá zařízení mohou být dynamicky připojována a odpojována bez vyvolání chyb.

Vzhledem k univerzálnosti použití bylo nutné zařadit také širokou flexibilitu USB. Podporovány jsou rozličné délky paketů podle požadavků zařízení, stejně jako různé přenosové rychlosti. Také kontrola toku dat je součástí přenosového protokolu.

Pro široké rozšíření je nezbytná také nízká cena celého řešení. USB je proto optimalizováno pro integraci do hostitelského systému i periferií, je přijatelné rovněž pro vývoj velmi laciných periferí, jako jsou myši či klávesnice, používají se také levné kabely a konektory.

Architektura USB

Systém sběrnice USB je především důsledně hvězdicový, vícevrstvý a současně také zcela centrálně ovládaný.

Hvězdicovost je základem USB. Každá periferie může být připojena pouze do zařízení, které v USB funguje jako hub (rozbočovač) a poskytuje tedy další přípojná místa. Není možné vázat další periferie na zařízení bez vlastností hubu, neboť ten je zcela zodpovědný za své podřízené periferie.

Vícevrstevná architektura je nutností pro varabilitu připojovaných periferií. Znamená především to, že k hubu je možné připojit buď periferii, nebo další, podřízený hub, který poskytuje další přípojná místa, podřízená hubu níže postavenému.

Každá USB sběrnice začíná u jednoho centrálního zařízení, tedy hostitele, root hubu nebo kořenového rozbočovače. Tento root hub řídí veškerý provoz na sběrnici, vyvolává a ukončuje datové přenosy a zodpovídá také za správu sběrnice.

Distribuce napájení

Jednou z zásadních vlastností USB je též distribuce napájení. Vzhledem k vnitřnímu uspořádání kabelu, kde jsou dva vodiče datové, jeden zemnící a jeden napájecí, je systém připraven také na připojení perfierií napájených přes sběrnici.

Paketový model přenosu dat

Komunikační protokol pracuje na principu paketového přenosu. Systém tedy nepřenáší pouze vyhraněná data jedné periferie, ale s pomocí malých bloků údajů je schopen současně řešit více požadavků a přenosů. Komunikace probíhá v tzv. transakcích, což jsou skupiny paketů spolu úzce souvisejících. Každou transakci začíná root hub, tedy řadič USB uložený uvnitř PC a vyvedený na zadní stranu ve dvou konektorech. Prvním paketem je token packet, určující typ přenosu, jeho směr, adresu zařízení a číslo koncového bodu. Zařízení, v token paketu označené jako adresované, samo sebe pozná a identifikuje, načež odešle, případně přijme požadovaná data. Také směr přenosu, tedy do host adaptéru nebo do periferie, je určen v token paketu. Nejsou-li už žádná data k dispozici, pošle zdrojové zařízení do cílového oznámení o ukončení přenosu. Cílové zařízení naopak oznámí korektní přijetí dat pomocí zvláštního paketu.

Trubky jádro USB

Transfer dat mezi zdrojem a cílem přenosu se nazývá trubka (pipe). Obecně existují dva typy trubek tokové a zprávové. Zatímco tokové trubky nemají nějak přesně USB specifikovanou strukturu, zprávové ji mají. Mnoho trubek se zapojí okamžitě poté, co se k USB připojí zařízení a je správně zkonfigurováno. Jedna zprávová trubka, nazývaná Default Control Pipe, existuje stále, od okamžiku, kdy je připojené zařízení napájeno. S její pomocí jsou posílány základní zprávy pro přístup ke konfiguraci, momentálním stavu a ovládání zařízení.

Správa transakcí zajišťuje práci tokových trubek. Na hardwarové úrovni je zajištěno odebírání a odesílání požadovaných dat, což zajišťuje možnost otevření mnoha tokových trubek pro různá zařízení, přenášející svá data zcela odlišnými rychlostmi. Proti problémům je systém zabezpečen využitím negativního potvrzení přenosu (NAK). Dojde-li od nějakého zařízení signál NAK, paket se zopakuje v nejbližším volném termínu. Tímto systémem je USB schopno reálném čase zpracovávat několik datových toků s různou rychlostí a s různou délkou paketu. Systém trubek a paketů je jádrem schopnosti USB pracovat s několika zařízeními zároveň.

Aby byl přenos dostatečně robustní, jsou integrovány dvě technologie na řešení chyb. Na bitové úrovni je součástí každého paketu kód CRC, pro zjištění všech chyb a rekonstrukci dat s chybou v rozsahu jednoho či dvou bitů. Zároveň obsahuje systém pro řešení krizových situací, kdy není možné přenos dokončit. USB se o přenos pokouší ještě 3x, až poté operačnímu systému oznámí chybu při přenosu. Klientský software samozřejmě může vyžadovat opětovné dokončení přenosu.

Konfigurace systému

Z pozice konfigurace systému je nejzajímavější připojování a odpojování zařízení. K USB lze připojovat periferie pouze na speciální zařízení zvané huby. Huby mají na každém svém přípojném místě indikátor, jenž oznámí připojení nebo odpojení zařízení na jeden z jejich portů. Řadič se periodicky vyptává hubů na tyto indikátory a reaguje na jejich změnu. V případě připojení řadič povolí port, a naadresuje skrz řídicí trubku periferii zatím na základní adrese.

Kořenový rozbočovač přidělí zařízení jedinečné ID na USB sběrnici, kterým bude během této seance zařízení voláno. Pak zjistí, jakou základní funkci nová periferie má, zda je o hub nebo výkonné zařízení. Jestliže je připojené zařízení hub, který má na sobě už připojena další zařízení, provede se předchozí postup také pro každé zařízení k hubu připojené. Je-li připojeným zařízení výkonná periferie, je softwaru oznámeno připojení nového zařízení.

Když je naopak USB zařízení odstraněno, hub musí zavřít port a provést indikaci o odstranění zařízení do řadiče. Pokud je odpojeným zařízením hub, musí systémový software USB zajistit zrušení odkazů nejen na rozbočovač, ale také na všechna předtím připojená zařízení, napojená na odebíraný hub.

Typy datových toků

Trubkový model datových přenosů se dále dělí podle parametrů a požadavků na přenos, zejména rychlosti a délky paketu. Rozeznáváme celkem 4 základní typy přenosů:

Ovládací přenos (control transfer) je používán USB systémovým softwarem pro konfiguraci zařízení těsně po jeho připojení. Ostatní softwarové ovladače mohou tohoto typu přenosu využít podle aktuální potřeby. Doručení je bezeztrátové.

Dalším typem přenosu je přenos hromadný (bulk transfer). Při takovém přenosu jsou typicky přenášeny větší objemy dat vysokou rychlostí tak je tomu například při skenování nebo tisku po USB. Hromadný přenos má dvě základní vlastnosti: Především se používá v případě, kdy teoretický výkon zařízení je vyšší, než je nejvyšší možný výkon USB, a kdy je tedy po sběrnici vyžadována maximální možná rychlost. A dále pak je u tohoto přenosu povoleno opakování jednotlivých paketů při problémech s doručením. Detekce chyb je totiž schopna zjistit, zda došlo ke korektnímu doručení dat, a v případě že nedošlo, je možné na hardwarové úrovni vyvolat několik pokusů o opětovné doručení. Hromadný přenos se využívá třeba u USB zálohovacích zařízení, jako jsou ZIP nebo jiné mechaniky.

Zvláštním režimem přenosu je přerušovací přenos (interrupt transfer). Jeho charakterem jsou malé objemy dat, u kterých je ovšem kladen velký důraz na včasné doručení. Typickým případem přerušovacího přenosu jsou polohovací zařízení jako myši či joysticky, klávesnice a podobně.

Posledním typem přenosu je izochronní přenos (isochronous transfer). Izochronní data jsou především výsledky tvorby či záznamu v reálném čase, kdy je však rychlost jejich generování nižší, než je rychlost sběrnice. Typickým příkladem izochronních dat je třeba hudba do USB reproduktorů nebo kompresované video z USB kamery. Izochronní data musí být doručena při zachování stejného časování, v jakém byla odeslána.

Pomalá a rychlá zařízení

USB podporuje dvě základní rychlosti vysokou a nízkou. Vysoká rychlost je maximálně právě zmíněných 12 Mb/s (tedy 1,5 MB/s), zatímco nízká rychlost dosahuje nejvíce 1,5 Mb/s (187,5 KB/s). Pouze ovládací a přerušovací přenos může být prováděn jak v režimu vysoké, tak v režimu nízké přenosové rychlosti.

Budoucnost USB

Popsaná technologie je dnes nazývána USB první generace, tedy USB 1. Již dnes jsou ale projekty a dokumenty standardizující další verzi USB 2.0, podporovanou novým konsorciem firem Compaq, Hewlett-Packard, Intel, Lucent, Microsoft, NEC a Philips. Hlavním vylepšením by mělo být zvýšení přenosové rychlosti na 480 Mb/s (tedy 60 MB/s), při zachování plné zpětné kompatibility se stávajícími systémy USB 1.1. Tím je myšleno především používání shodných kabelů a konektorů, stejně jako podpora stávajících periferií standardu USB 1.1. Na první základní desky a periferie obsahující rozhraní USB 2.0 se můžeme těšit již v druhé polovině tohoto roku.

Porazí USB 2.0 FireWire?

Zajímavou a s nástupem USB verze 2.0 i aktuální otázkou je konkurence mezi sběrnicí USB a IEEE--1394 (FireWire).

USB bylo původně navrhováno jako komplementární technologie k IEEE-1394. USB mělo být určeno pro připojování polohovacích periferií, pomalých diskových jednotek, modemů, zvukových karet a podobně, zatímco FireWire byl navržen pro stahování záznamů z videokamer, diskové systémy a další periferie s vysokým přenosovým výkonem.

Nástup USB 2.0 však umožní, aby i rychlejší zařízení bylo možné připojit na sběrnici USB, aniž by však došlo k výraznější ztrátě výkonu, jako tomu je dnes. Nejnovější specifikace IEEE-1394 navrhují i vyšší rychlosti přenosu, ale vzhledem k obecně dražší implementaci FireWire do stávajících i budoucích systémů nelze předpokládat jejich rychlé a plošné rozšíření. Příkladem může být i velmi pomalý rozmach USB, kdy v prvních letech byla k dispozici specifikace, existoval operační systém schopný s USB pracovat, dokonce i nové základní desky byly vybavovány USB root huby, avšak nebyla k dispozici příslušná zařízení. Dnes je situace s IEEE-1394 velmi podobná, a navíc se rozhraní FireWire ještě zdaleka nestalo běžnou součástí základních desek PC.

Z těchto důvodů se nezdá pravděpodobné, že by se schylovalo k nějaké zásadnější bitvě mezi USB 2.0 a FireWire. Síly spíš zůstanou rozloženy tak, jako tomu bylo dosud a technologie se budou vzájemně doplňovat.

Jaký USB kabel?

USB používá obecně dva druhy konektorů nazvané A a B. Konektor typu A je plochý a zdířku na něj naleznete právě na straně vašeho PC (zadní, boční, přední, záleží na konkrétním případu skříně). Konektor B je menší, téměř čtvercový a příslušná zdířka se nachází v periferii, tedy v tiskárně, skeneru, ale i v hubu. Nejčastějším kabelem USB je A-B kabel, kterým se jednoduše spojí hub (ať už kořenový v počítači, či přídavný hub ležící na stole) s další periferií. Oba konektory na kabelu jsou typu "sameček", což jistě není třeba obšírněji vysvětlovat.

Zvláštním typem USB kabelu je prodlužovací kabel A-A v konfiguraci sameček-samička. Ten slouží jako prosté prodloužení akčního radia USB. Některé názory na něj však nejsou příliš povzbudivé a tvrdí se, že zhoršuje parametry USB přenosu, nezaručuje plnou funkčnost některých periferií, a navíc je s ním poměrně snadné překročit maximální délku USB kabelu, která činí 5 metrů.

Ano, zařízení USB nemůže být od rozbočovače dále než 5 metrů a v případě, že zřetězíte více hubů za sebou, nesmíte ani tak překročit 25 metrů. Je-li však vaše tiskárna dále než zmíněných 5 metrů, můžete ji připojit s pomocí aktivního USB kabelu.

V čem to kouzlo spočívá? Každý propojovací A-B USB kabel je navržen jako pasivní, což znamená, že neobsahuje žádné aktivní prvky můžete jej směle podrobit radioaktivnímu záření a uvidíte, bude stále pracovat! Aktivní USB kabel se naproti tomu skládá z prostého USB kabelu, na který je integrován jednoportový USB hub s konektorem typu A-samička. Mívá délku kolem 5 metrů a můžete do něj zapojit libovolně dlouhý (samozřejmě do 5 metrů) pasivní USB kabel typu A-B. Na jeho konec pak standardním způsobem připojíte tiskárnu, skener, nebo jinou USB periferii. Pochopitelně není vyloučené pokračovat dalším USB hubem.

Tyto aktivní kabely je možné dále zřetězit a dosáhnout tak délky až 25 metrů od kořenového rozbočovače v PC k periferii. Aktivní USB kabel stojí na našem trhu kolem 1 200 Kč.

Zařízení dostupná na USB

Polohovací zařízení: klávesnice, myši, joysticky, volanty, tablety

Adaptéry: Ethernet, paralelní, sériové, SCSI

Periferie: modemy, tiskárny, skenery, reproduktory

Disky: pevné, CD-ROM, CD-RW, ZIP, disketové mechaniky

Obrazová zařízení: digitální fotoaparáty, kamery, monitory (pouze ovládání, ale často s integrovaným hubem)

Ostatní: rozbočovače (huby), aktivní kabely, rozšířené rozbočovače (hub s dalším adaptérem, nejčastěji sériovým, paralelním, Ethernet, PS/2), čtečky paměťových karet

Mimo těchto zařízení je USB potenciálně k dispozici všude tam, kde se dříve používalo sériové či paralelní rozhraní jako komunikační prostředník. Příkladem mohou být třeba on-line UPS nebo přenosné MP3 přehrávače.

USB jako metoda propojení dvou počítačů

USB samo o sobě není schopné zajistit spojení dvou PC. Je to dáno především tím, že hvězdicová topologie určila do středu pomyslné hvězdy právě root hub, tedy součást dnes již každého nového PC. A právě zde nastává hlavní problém: Root hub v počítači je schopen pracovat pouze v režimu, kdy on sám je kořenovým rozbočovačem a nikoliv klientem. Při spojení dvou PC pomocí prostého kabelu by tak zákonitě nastala situace, kdy oba dva kořenové rozbočovače by se snažily pracovat jako vůdčí pro toto připojení a ke spojení by zcela zákonitě nedošlo. Navíc USB jako samonapájecí rozhraní disponuje ve svých čtyřech vodičích také dvojicí napájecích, a i s nimi by při propojování dvou PC byl problém.

Počítat s tím, že výrobci čipových sad pro USB implementují do svých produktů také režim, kdy kořenový rozbočovač v PC bude schopen pracovat rovněž jako klient, je zatím poměrně naivní a tak nezbývá, než se spolehnout na produkty třetích firem. A dnes již lze s radostí konstatovat, že na trhu jsou speciální propojovací kabely schopné pracovat jako rychlé spojení dvou PC prostřednictvím USB, včetně toho, aby prostřednictvím softwaru poskytly k dispozici také obsah připojeného počítače. Mezi oběma konektory kabelu se nachází aktivní prvek, chovající se pro obě dvě strany USB jako klient, jenž zaručuje přenos dat vysílaných z obou root hubů a také elektrické oddělení napájecích vodičů USB. Řešení je to finančně nenáročné s uspokojivým výkonem. Na našem trhu by se cena takového zařízení pohybovala zřejmě kolem 1 500 Kč.

§§§§§


1 Ghz v luxusním provedení Brave Pro 5000

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0441

Poměrně nedávno probíhal mezi firmami AMD a Intel závod o to, kdo uvede první svůj procesor s taktovací frekvencí 1 GHz. Intel sice nakonec závod s časem prohrál, nicméně to nic neubírá na kvalitách výsledného produktu. O počítačích s tímto procesorem se už na našich stránkách psalo, ovšem v tomto případě se jedná již o reálně prodávanou sestavu, nabízenou firmou ProCA.

Výkon zmiňovaného procesoru je umocněn operační pamětí RAM s kapacitou 256 MB. Pokud by však uživateli ani toto nestačilo, lze ji rozšířit s využitím 2 zbývajících banků DIMM až na celkovou velikost 2 GB. To vše je nabízeno základní deskou ASUS P3V4x s čipovou sadou VIA Apollo Pro133A. I přesto, že tento model je postaven se slotem 1, procesor je ve formě FCPGA 370 a komunikace probíhá přes instalovanou redukci. Pro další rozšíření sestavy je možné využít tyto sběrnice: AGP 4x, 6x PCI, ISA. Nedílnou součástí systému jsou dva pevné disky: WD 450AA s kapacitou 45 GB a WD273BA s 27,3 GB volného místa. Druhý disk pracuje rychlostí 7 200 ot./min. a zaručuje nepřerušovaný tok dat, vhodný pro vypalování a záznam videa. V přední části skříně vykukuje DVD mechanika Pioneer 105s (čtení 40x CD-ROM, 16x DVD) a CD-RW drive Hewlett Packard 9110i (čtení 32x CD-ROM a zápis 8x CD-R, 4x CD-RW).

Pro práci s videosignálem je určena grafická karta ATI All-In-Wonder 128 s pamětí 32 MB. Její kvality tkví především v bohaté podpoře multimédií, počínaje hardwarovým DVD a MPEG dekodérem, videovstupem i výstupem a vestavěným TV tunerem s podporou češtiny, včetně teletextu s možností výstupu přímo na televizní obrazovku, konče. Tu však lze s úspěchem nahradit přibaleným monitorem LG StudioWorks 221U s viditelnou úhlopříčkou 20" a roztečí bodů 0,26 mm. Nejvyšší rozlišení lze použít 1 600 x 1 200 bodů s vertikální frekvencí 90 Hz, přičemž ostatní režimy odpovídají maximální horizontální frekvenci 115 KHz. Kromě obvyklého datového kabelu pro signál z grafiky je na zadní straně umístěn i USB hub se čtyřmi porty. Přes propojovací USB kabel a s příslušným softwarem je také možné využívat veškeré nastavení monitoru, jinak přístupné pouze přes menu vyvolávané 5 ovládacími tlačítky na přední straně. Na levé straně přední masky číhá i senzor, který hodnotí světelné podmínky v místnosti, na jejichž základě by měl automaticky systém monitoru zkorigovat jas a kontrast obrazovky.

K povinné výbavě počítačů již dnes patří i ozvučení, v tomto případě reprezentované kartou SB Live! Platinum. Oproti více rozšířené samostatné verzi SB Live! je v tomto případě součástí balení i panel Live! drive II, montovaný do 5,25palcové pozice. S jeho pomocí je možné připojit snad opravdu vše co má něco společného se zvukem, a v jeho výbavě nechybí dokonce ani konektory pro optická vlákna. Jako výstupní zařízení jsou k sestavě dodávány reproduktory Kynio se subwooferem a 5 satelity. Zařízení podporuje standardy Dolby Digital i AC3, přičemž se dá vše nastavit i z dálkového ovládání.

V systému počítače se lze pohybovat za pomoci obvyklé klávesnice připojené do PS/2 portu. Uživatel ale na ní může využít i multimediální klávesy či tlačítko pro rychlý start internetového prohlížeče apod. S pomocí obslužného softwaru si může uživatel veškeré předdefinované funkce přizpůsobit vlastním potřebám. Další obvyklý doplněk systému je myš. Zde se dodavatel opět vytáhl a vybral asi to nejlepší, co se právě prodává Microsoft Intelimouse Explorer. Pro připojení počítače do světa slouží externí modem MicroCom DeskPorte 56 K Voice.

Závěrem zbývá popsat přiložený software, zastoupený na prvním místě operačním systémem Windows 98 SE v české verzi. Kromě něj nechybí kancelářský balík 602 Pro Suite, zákony na PC, antivirový program Avast, DeCe Účto, DeCe Sklad, FAKT, WinGED 2000 (6jazyčný slovník), Talk to Me (demoverze). Celá sestava sice nepatří mezi nejlevnější, ale za své peníze uživatel dostane odpovídající protihodnotu.

Brave Pro 5000

výkon, konfigurace

cena

K recenzi poskytla firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4

Cena: 179 584 Kč (vč. DPH)

Záruka: 3 roky

Výkon SYSmark 2000

Bryce 4 213

CorelDraw(TM) 9 223

Elastic Reality 3.1 237

Excel 2000215

NaturallySpeaking Pref 4.0 166

Netscape Communicator 231

Paradox 9.0 183

Photoshop 5.5 148

PowerPoint 2000 194

Premiere 5.1 182

Word 2000 127

Windows Media Encode 4.0 175

§§§§§


Jen slunce pálí levněji - Vypalovačky do 6 500 Kč bez DPH

c00p0442

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

Opět vám přinášíme krátký test CD-RW mechanik. Tentokráte s cenovým limitem do 6 500 Kč bez DPH.Goldstar W8082B

Jelikož je zařízení distribuováno pouze jako samostatná mechanika bez dalšího vybavení, přejdeme rovnou k jejím parametrům.

Maximální rychlost čtení udávaná výrobcem činí 4 800 KB/s (32x). Zápis na oba druhy médií lze provádět 4rychlostně. V testu bylo dosaženo průměrné rychlosti čtení datového CD 3 540 KB/s (23,6x) a náhodné přístupové doby 83 ms. Grabování audio CD se opět pohybuje okolo 1 200 KB/s (8x), ale jeho kvalita je nepatrně horší než u ostatních mechanik. Interní vyrovnávací paměť má kapacitu 2 MB. Výstupy zvuku jsou i zde k dispozici v provedení analogovém i digitálním.

Mitsumi CR 4804 TE

Poměrně velké balení obsahuje mimo samotné mechaniky ještě nezbytné propojovací kabely (plochý IDE a audio), software, dokumentaci a dvě prázdná CD-RW a CD-R média. Instalace spočívá v připojení napájecího, datového a případně i audiokabelu. Zavedení dodaného softwaru je již dílem okamžiku a instalace je hotova.

Tištěné materiály tvoří několik letáků a vícejazyčná příručka, zahrnující i češtinu. Po vložení instalačního disku CD-ROM do mechaniky se spustí přehledný instalátor. Krom aplikace WinOnCD 3.6 lze z tohoto disku instalovat pomůcky Packet CD (vypalování UDF médií), elektronický vícejazyčný manuál a dvě jednoduché hry Slot Machine a Floppy Terminator.

V testu se průměrná rychlost čtení pohybovala okolo 2 628 KB/s (17,5x). Výrobce udává maximum 3 600 KB/s. Při čtení audio CD disků (grabování) mechanika dosáhla 1 200 KB/s (8x) a vynikající kvality extrahovaného zvuku. Přístupová doba u náhodného čtení činí 112 ms. Do interní vyrovnávací paměti se vejdou 2 MB dat. Na zadní straně mechaniky je přítomen jak analogový, tak digitální výstup zvuku.

Teac CD-W54EK

Teac je vybaven obdobně jako ostatní mechaniky. Nechybí potřebné kabely, manuál, software ani dvě prázdná média (CD-R a CD-RW). Instalaci již není potřeba se více věnovat, neboť nijak nevybočuje ze zavedeného standardu.

Tištěná dokumentace je sice podrobná, ale (stejně jako v podobě elektronické) naši mateřštinu tady nehledejte. Na instalačním CD-ROM disku jsou nahrány aplikace WinOnCD 3.7, PacketCD a nástroj BackMeUp LT i s manuály formátu Adobe Acrobat. Kapacitu druhého disku využily manuály, ovladače a firmware pro většinu mechanik z dílen Teacu. Přítomno je i několik užitečných utilit (Virtual CD, Teac CD-Player, Speed Utility atd.).

Čtení probíhá u této mechaniky maximálně 32rychlostně (naměřili jsme průměr 22,9x 3 440 KB/s) a náhodná přístupová doba činí 86 ms. Zápis na oba druhy médií je možno provádět 4rychlostně. Grabování audia pracuje rychlostí 1 248 KB/s (8,3x) ve vynikající kvalitě. Pro přehrávání Audio CD je k dispozici výstup jak analogový, tak digitální. Vyrovnávací paměť má opět kapacitu 2 MB.

Závěr

Všechny tři testované vypalovačky nabízejí uživatelům rovnocenné parametry. Mechanika Mitsumi je o něco pomalejší než ostatní, ale dodává se s dobrým softwarovým vybavením. Mechanika GoldStar je zdaleka nejlevnější, avšak potřebný software není součástí dodávky a je nutno stáhnout jej z Internetu. Třetí testovaná mechanika Teac je sice o něco dražší, ale dodává se včetně softwaru a vyhovuje i z hlediska rychlosti.

Goldstar W8082B

Samostatná vypalovačka

bez dalšího vybavení

cena

bez softwaru

Cena: 6 098 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: TPC, spol. s r. o., Korunní 23,

130 00 Praha 3

Mitsumi CR 4804 TE

Vypalovací kit

software

v porovnání s ostatními zařízeními pomalejší čtení

Cena: 6 707 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: TPC, spol. s r. o., Korunní 23,

130 00 Praha 3

Teac CD-W54EK

software

cena

Cena: 7 686 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: TPC, spol. s r.o. Korunní 23, 130 00 Praha 3

§§§§§


Freecom Traveller CD-RW – malý velký cestovatel

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0445

Vypalování v terénu se občas setkává s problémem "Kam jen ten kabel připojit?" Některý počítač má USB, jiný zase jen paralelní port, atd. Externí vypalovačka Freecom Traveller to řeší tak, že je schopna pracovat s více rozhraními. Design mechaniky a jejích komponent je stylizován do tmavě modré barvy. Veškerá přípojná místa se nacházejí na její pravé straně. Jedná se o konektor napájení, univerzální datové rozhraní, line-out výstup zvuku a přepínač napájení (lze vybrat mezi síťovým zdrojem/baterií a napájením přes PCMCIA/Firewire z počítače). Výměnná NiMH baterie je automaticky dobíjena po připojení síťového zdroje. Hlasitost zvukového výstupu regulovat bohužel nelze.

Na začátku jsem se zmínil o jisté variabilitě rozhraní. Na výběr tedy máte z připojení přes paralelní port, rozhraní USB, Firewire nebo PCMCIA kartu typu II (testovali jsme všechna kromě Firewire). Dodávána jsou samostatně, takže si k vypalovačce musíte dokoupit to, které potřebujete.

Daň za vysokou konektivitu byla zaplacena rychlostí. Na CD-R i CD-RW média lze pálit maximálně čtyřrychlostně. Teoretická rychlost čtení (metodou CAV) se pohybuje okolo 3 000 KB/s (20x). Interní vyrovnávací paměť má velikost 2 MB.

Každé z přípojných řešení obsahuje vlastní ovladače ve verzích DOS/WIN-DOWS 3.X/95/98/NT4. V krabici s mechanikou se vyjma dokumentace nachází CD-ROM disk s programy Adaptec Easy CD Creator standard edition verze 3.5, Direct CD a utilitou UDF Reader.

Vypalovačka umí zapisovat disky formátů Data CD (ISO 9660 a Joliet), Audio CD, CD-ROM XA, Mixed CD, Photo CD a UDF (Direct CD). Nechybí ani podpora 80minutových médií. Při přenosu po paralelním a USB rozhraní byla naměřena rychlost 795 KB/s (5,3x). Verze s PC kartou dosahovala 945 KB/s (6,3x). Přístupová doba činí v průměru 145 ms. Nevýhodou je poměrně vysoké zatížení procesoru počítače. Již při jednorychlostním čtení dosahuje celých 18 procent. U dvourychlostního je to 37 a u čtyřrychlostního až 74 procent výkonu CPU. PC karta je na tom zhruba o 3 procenta lépe.

Během práce (obzvláště zápisu) se jí neradno příliš dotýkat. Štíhlý design si v tomto ohledu vybral svou daň. Výhodou však je, že mechanika je velmi lehká (pouhých 450 gramů), výborně přenositelná, vybavená baterií a připojitelná prakticky ke každému počítači.

Freecom Traveller CD-RW

Externí vypalovačka s širokými možnostmi připojení

konektivita, volby napájení

nízká rychlost

Cena: 21 900 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: Kobe, s. r. o., Kališnická 8,

130 00 Praha 3

§§§§§


Vše co chcete, máte na dotek…- Fujitsu Siemens Lifebook B-2131

Miroslav Lanč, TestCentrum IDG

c00p0446

Značka Fujitsu Siemens není v oboru přenosných počítačů neznámá. Tato firma nám nabídla do TestCentra jednu ze svých posledních novinek, model Fujitsu Siemens Lifebook B-2131.

Na první pohled nejvíce zaujmou jeho miniaturní rozměry a hmotnost, která nepřesáhne 1,5 kg. Výkon instalovaného procesoru Celeron taktovaného na 400 MHz sice není s podporou 64 MB operační paměti nějak oslňující, ale pro práci s běžnými kancelářskými aplikacemi zcela postačuje. Ve víku notebooku se nalézá aktivní displej s viditelnou úhlopříčkou pouhých 10,4" a maximálním fyzickým rozlišením 800 x 600 bodů. Výhodou však je možnost ovládat grafické rozhraní přímým dotykem s plochou obrazovky. Pro větší přesnost je do víka vloženo vyjímatelné pero. Běžnou součástí dnešních přenosných počítačů je i zvuková karta, která samozřejmě nechybí ani v tomto případě.

Když byla řeč o ovládání, nejzákladnějším prostředkem pro komunikaci s uživatelem stále zůstává klávesnice (v tomto případě pouze s anglickým potiskem). Tomu, kdo potřebuje často psát a nevadí mu absence českých znaků, však bude svou kvalitou vyhovovat. Jako náhrada myši je zhruba uprostřed umístěn touchpoint. Pokud však toto ovládání uživateli nevyhovuje, touchscreen jeho nároky určitě uspokojí.

Komunikovat s okolním světem můžete pomocí modemu, do místní sítě se můžete připojit i pomocí odpovídající karty. Není-li však počítač připojen k žádnému externímu zdroji informací, nastává problém. Součástí balení je sice externí floppy mechanika, ale CD-ROM si je nutné zakoupit zvlášť. Veškerá potřebná data lze uchovávat na interním pevném disku s kapacitou 6 GB. V základní sestavě zcela určitě nebude chybět ani operační systém Windows 98 společně se všemi potřebnými ovladači, LANdesk a Word 2000. Součástí je také nepříliš obsáhlá dokumentace pouze v anglickém jazyce.

Závěrem lze říci, že jde skutečně o výborný notebook pro často cestujícího uživatele s nepříliš velkými nároky na výkon. Tomu odpovídají jak malé rozměry a nízká hmotnost, tak i doba, po kterou je zařízení schopno pracovat pouze na baterie. Je nutné připomenout, že uvedený čas 1 hodina 29 minut byl změřen s veškerými vypnutými šetřicími režimy, a v reálném provozu lze očekávat hodnotu vyšší.

Fujitsu Siemens Lifebook B-2131

hmotnost, baterie, touchscreen

výkon

Cena: 97 588 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: Fujitsu Siemens Computers, Evropská 33a, 160 00 Praha 6,

§§§§§


Pět jednou ranou – ASEC Perifer ATX

Stanislav Borecký, TestCentrum idg

c00p0447

Snad každý uživatel počítače již někdy zápasil s napájecími kabely. Pokud tento boj neprobíhá každodenně, dá se snést, horší je to však v případě složitějšího pracoviště, kdy je třeba pravidelně odpojovat různá zařízení. A protože jsou v praxi stále ještě používána i zařízení a periferie, které nedisponují "Power Managementem", která nedokáží sama po čase přejít do režimu spánku nebo se zcela vypnout, nezbývá než je zapínat a vypínat ručně jedno po druhém. Samozřejmě se pro tento případ nabízí možnost používat jakýsi centrální vypínač, i když jde o řešení poněkud nešetrné, a to především kvůli vznikajícím napěťovým špičkám.

Řešením takovéto situace může být ale založeno na systému řízeného zapínání napájecích zásuvek. Jednu z dostupných verzí nabídla k testu bratislavská společnost Asec ve svém produktu ASEC Perifer ATX.

Navenek jde o jednoduché zařízení v podobě běžného prodlužovacího kabelu s pětinásobnou zásuvkovou koncovkou. Prodlužovačka je k dispozici v délkách 3,5 a 8 m, a to buď v černé, nebo bílé barvě. Co je ale bezesporu podstatné, je funkčnost produktu. Ta je založena na principu zpožděného spínání čtveřice podřízených zásuvek v závislosti na odběru energie z první z nich (označena nápisem "Pre počítač"). Jednoduše řečeno, pokud je počítač zapnut, proudí energie i do zbývajících zásuvek, a pokud je počítač vypnut, přeruší se samozřejmě dodávka energie i do nich. V praxi to znamená možnost zapínat i vypínat celou řadu periferií jediným tlačítkem počítače. A protože snímací proudový transformátor aktivuje další obvody již při odběrech překračujících spotřebu naprázdno, je samozřejmě splněn i požadavek, aby při "Sleep" modu počítače zůstaly zásuvky a tedy i periferie (modemy, síťové prvky, USB zařízení) aktivní a schopny přijímat vnější podněty.

Společné zapínání všech zařízení by však opět vedlo ke vzniku napěťových špiček, takže po zapnutí počítače nastává velmi kratičká odmlka, daná dobou sepnutím kontaktů relé, a teprve pak je energie přivedena do zbývajících zásuvek.

Ty jsou ovšem spínány již všechny současně bez vzájemného zpoždění. Kromě této funkce společného vypínače má zařízení za úkol i ochranu před předpětími (včetně úderu blesku) a pohlcování proudových špiček. Napěťová ochrana ale nepracuje tradičním systémem zkratování, nýbrž pohlcuje přepětí od hodnot 250 V do cca 2 kV, a nedovolí tak rázům dostat se až do PC či periferiím. V případě zásahu bleskem dojde k "vypálení" přepěťové ochrany, a tím samozřejmě rovněž k oddělení napájených zařízení od sítě. Signalizace chodu i varování před přepětími je zajištěna dvojicí LED diod. První z nich signalizuje funkci přepěťové ochrany, druhá pak aktivní stav podřízených zásuvek.

Tento produkt již lze zakoupit i u nás, ale pokud dáváte přednost nákupům na Internetu, lze si jej objednat na stránce www.asec.sk, kde se lze dočíst i o tom, že ve vývoji se nachází další varianta kabelu, vybavená modulárním uspořádáním, která by měla navíc podporovat i větší množství zařízení. Cena se pohynuje kolo 900 Sk v závislosti na délce kabelu. Poskytována je tříletá záruční doba, a to včetně případu vypálení přepěťové ochrany napěťovým rázem.

ASEC Perifer ATX 3 m

přepěťová ochrana

zpožděné spouštění periferií

cena

současné zapnutí periferií

Cena: 899 Sk (vč. DPH)

Záruka: 3 roky

K recenzi poskytla firma: ASEC, s. r. o., Ivánská cesta 4,

821 04 Bratislava

§§§§§


Reproduktory a CD-ROM TEAC

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0448

Společnost ELAP, s. r. o., nám ke krátkému testování zapůjčila dva výrobky firmy TEAC, jež jsou určeny zejména majitelům přenosných počítačů. Na následujících řádcích se proto dočtete o zkušenostech s instalací a provozem externích reproduktorů a externí mechaniky CD-ROM.

TEAC CD-224PE

Mechanika TEAC CD-224PE je externí CD-ROM zařízení, které dokáže číst data z kompaktního disku rychlostí 24x.

Motor dokáže roztočit vložený disk na rychlost cca 5 200 otáček za minutu, přístupová doba činí v průměru 130 milisekund. Jednotka je připravena na čtení disků s průměrem 8 i 12 cm, dokáže zpracovat data Audio CD, CD-ROM Mode-1 a 2, CD-R, CD-RW, XA Mode, Photo-CD a Enhanced CD.

K přenosnému počítači je mechanika připojena prostřednictvím PC karty typu II. Napájení je odebíráno přímo z počítače, volitelně však lze dokoupit napájecí adaptér. Zařízení s vnějšími rozměry 128 x 129,4 x 12,7 mm a hmotností 280 gramů je v přední části opatřeno trojicí tlačítek pro ovládání vloženého zvukového CD spuštění, zastavení, přesun na další stopu. Na levém boku je pak umístěn ovládací prvek pro otevření krytu založeného CD. Stejně tak zde uživatel nalezne potenciometr ovládání hlasitosti výstupu do sluchátek, konektor pro připojení sluchátek i vnějších reproduktorů.

V prodejním balení je kromě zmíněné mechaniky s pevně připojeným kabelem a PC kartou připravena dokumentace v angličtině a dvě diskety s ovladači pro DOS a Windows (verze 3.1 2000). Při instalaci stačí do zapnutého přenosného počítače zasunout PC kartu a počkat na inicializaci průvodce přidáním nového hardwaru.

Během krátkého testování jsme se přesvědčili, že jednotka pracuje celkem bezproblémově, maximální rychlost se u disků s různým stářím a kvalitou záznamu pohybovala v hodnotách čtení 16-20x. Testovací program zároveň upozornil na to, že externí mechanika TEAC zatěžuje procesor počítače mnohem více, než je tomu zvykem u obdobného zařízení interního typu. Při kontrole zatížení jsme občas naměřili i hodnoty pohybující se okolo 50 %.

Výhodou této externí mechaniky je nízká pořízovací cena, snadná instalace a hlavně pak (vzhledem k tomu, že se jedná o zařízení určené primárně pro mobilní uživatele) výborná přenositelnost. Zařízení je vhodným doplňkem pro majitele starších notebooků, u nichž nebyla jednotka CD-ROM vůbec k dispozici, ale stejně tak poslouží i uživatelům novějších přenosných počítačů, kteří váhají s nákupem "firemního CD" z důvodu vyšší ceny. Nevýhodou je podle mne absence externího napájení prostřednictvím baterií. Jednotku tak nelze samostatně použít ve formě cestovního diskmana, určeného pro přehrávaání hudby.

TEAC PowerMax Traveller

Druhý doplněk je určen rovněž pro přenosné počítače, ovšem nutným vybavením notebooku, na němž jej chcete použít, musí být port USB. Ploché reproduktory TEAC jsou určeny například pro uživatele, kteří potřebují dostatečně nahlas ozvučit svou prezentaci, promítanou větší skupině osob. K počítači se tyto reproduktory připojují dodávanou soupravou audiokabelů k výstupu audio. Zároveň využívají pouze pro napájení již zmíněný port USB.

Reproduktory jsou vybaveny vlastními opěrkami, zapínáním a ovládáním hlasitosti. Jejich výkon je 25 W, což není mnoho. Ovšem proti vestavěným reproduktorům, jimiž disponuje většina notebooků je zvuk mnohem "čistší". Naproti tomu je třeba přiznat, že kvalita není srovnatelná s běžnými aktivními stolními reproduktory k stolnímu počítači v podobné cenové relaci.

Hledáte-li však reproduktory na cesty, může být sada Power Max Traveller dobrou volbou.

Sada Power Max Traveller

software, design

práce na baterie

Externí mechanika:

Cena: 6 200 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

Externí reproduktory:

Cena: 1 530 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: ELAP, spol. s r. o., Záběhlická 31/1230, 106 00 Praha 10

Tel.: 02/72 76 36 47-8

Fax: 02/76 96 21

§§§§§


Sony Vaio přichází – Novinka na českém trhu

Miroslav Lanč, TestCentrum Idg

c00p0449

Rodinná firma SONY se rozhodla rozšířit svou oblast působnosti i na přenosné počítače, což svědčí o skutečném přerodu výrobků dříve určených především pro technicky zaměřené uživatele na zařízení pro širokou veřejnost. S tím souvisí i větší důraz na vzhled počítače, o čemž svědčí i dnes představovaný model.

Celou řadu Vaio firma SONY prosazuje především na americkém kontinentě, nicméně v současné době ji do zemí českých začíná dodávat i společnost VT Data. K nám do TestCentra dorazil na testy Sony VAIO Z505HE SuperSlim Pro, postavený v nejchudší konfiguraci z celé zmiňované řady. Na prvním místě se sluší jako vždy zmínit použitý procesor intelovský mobilní typ Pentium III, taktovaný na frekvenci 450 MHz. Jeho výkon je dále podpořen operační pamětí o velikosti 64 MB, kterou lze rozšířit až na celkových 192 MB. Uživatel může zpracovávaná data ukládat na pevný disk o kapacitě 8,1 GB.

Nyní přichází na řadu grafická karta NeoMagic MagicMedia256AV s instalovanými 2 MB paměti, které umožňují zobrazit na externím monitoru nejvyšší rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. Při užití interního aktivního displeje TFT s úhlopříčkou 12,1" si musí uživatel vystačit s rozlišením "jen" 1 024 x 768 bodů. Nedílnou součástí každého notebooku je v dnešní době i zvuková karta, jež samozřejmě nechybí ani v tomto případě. Menším problémem je potisk klávesnice, který je nabízený pouze v anglickém jazyce. Celé ovládání je dále doplněno touchpadem, jenž nahrazuje klasickou myš včetně rolovacího kolečka. Mezi standardy používané u přenosných počítačů jednoznačně patří karty PCMCIA, které lze v tomto případě používat také, ovšem jen samostatně (typ I nebo II). Pro komunikaci s okolním světem je systém vybaven interním modemem, a dokonce i síťovou kartou. Kromě nejběžnějších druhů portů, mezi kterými nechybí ani konektor pro připojení externího monitoru či dvou USB, vyčuhuje na levé straně i speciální zásuvka i.LINK S400. Ta je určena dle slov samotné firmy především pro připojení klasické videokamery, pochopitelně od totožného výrobce. S tím souvisí i další specialita výrobce slot SONY Memory stick. Jedná se o speciální zásuvku na paměťové moduly, slučitelné s obdobnými v již zmiňovaných kamerách. Pokud tedy uživatel zůstane značce SONY věrný, znamená to pro něj velice zajímavé možnosti kombinace tohoto modelu s jinými zařízeními. Pro ty ostatní to však příliš mnoho neznamená vzhledem k neslučitelnosti s čímkoliv jiným.

Kromě samotného počítače je dodáváno také nepřeberné množství softwaru, mezi nímž nechybí kromě vlastního operačního systému Windows 98 včetně licence ani následující aplikace a utility: WORD 2000, Adobe PhotoDeluxe Business Edition, Dvgate, Mcafee VirusScan, Media Bar, PictureGear, Quicken 2000, Smart Label či Smart Pad. Vše je důkladně popsáno v podrobné dokumentaci, i když prozatím pouze v anglické jazykové mutaci.

Sony VAIO Z505HE SuperSlim Pro

software, design

práce na baterie

Cena: 141 508 Kč (vč. DPH)

Záruka: 1 rok

K recenzi poskytla firma: VT Data, a. s., U skládky 3, 190 00 Praha 9

§§§§§


MP3 do kapsy

Ivo Fiala, TestCentrum IDG

c00p0450

Díky malé velikosti, absenci ochrany autorských práv a velké podpoře programátorů a počítačových nadšenců se formát MP3 během krátké doby vyhoupl mezi nejpoužívanější zvukové formáty. Časem však nezůstalo u čistě počítačového použití, a začaly vznikat i kapesní přehrávače, se kterými se doslova roztrhl pytel. Dnes se blíže podíváme na některé "MP Many", dostupné i na našem trhu.

Pine D\Music SM-320

Menší žlutá krabice ukrývá sluchátka, vícejazyčný manuál (bez češtiny), instalační disk CD-ROM, samotný přehrávač spolu s malým stříbrným pouzdrem a propojovací kabel.

Elegantní stříbrný přehrávač je napájen dvěma bateriemi AAA, které zabezpečí až 10 hodin nepřetržitého přehrávání. Přehled o stavu baterií získáte pohledem na vestavěný dvouřádkový displej, kde je zobrazován mimo jiné i indikátor úrovně nabití. Nejvíce místa na displeji zabírá název skladby, který je bohužel převzat pouze ze jména souboru a nikoli vnitřního ID3 Tagu (obsahuje informace o skladbě, autorovi atd.). Rozmístění tlačítek podléhá co největší ergonomii a přehrávač lze bez problému ovládat jednou rukou. Nezbytné funkce jako je přehrávání, pauza atd. jsou doplněny ekvalizérem (s několika přednastavenými mody) a různými druhy opakování (jedna skladba, všechny skladby, náhodný výběr skladeb a nepřetržité opakování skladeb v náhodném pořadí). Tlačítko A-B je určeno k opakování zvoleného úseku skladby. Dvěma lehce dostupnými knoflíky po straně přehrávače můžete regulovat hlasitost. V menu lze najít informace o obsazení pamětí (interní i externí karty), verzi přehrávače a jeho sériovém čísle. Mimo tyto funkce zde najdete i položku sloužící k výmazu jednotlivých skladeb. Rozšiřující paměťová karta je po vložení automaticky detekována a skladby na ní nahrané jsou zařazeny automaticky jako poslední v pořadí. Bohužel není k dispozici žádná z voleb pro vytvoření vlastního programu poslechu.

Velmi užitečnou, a v tomto testu ojedinělou pomůckou, je také možnost záznamu. Zdrojem zvuku však může být pouze vestavěný mikrofon. Externí zařízení s přehrávačem nepropojíte. Interní paměť (32 MB) pak pojme 135 minut zvuku.

Díky velikosti menší než krabička od cigaret na cestách D\Music nijak nepřekáží. Pro případ nechtěného stisknutí některého tlačítka je zde zámek Hold. Rozšiřující paměťová karta může mít kapacitu až 32 MB. Celkových 64 MB sice postačuje pro jedno hudební CD, ale jste-li příznivcem dlouhých remixů, přesahujících po kompresi 32 MB, neexistuje možnost jak je do přehrávače dostat. Pomůže jedině ruční rozdělení na dvě části. Tímto neduhem ale trpí všechna dnes testovaných zařízení.

Drobností, která nepotěší, je absence konektoru pro externí napájení. Připadá mi zbytečné vybíjet baterie, když jsem doma a v blízkosti zásuvky. Naštěstí je k nim přístroj poměrně šetrný, a pokud jej chvíli nepoužíváte, umí se sám vypnout.

Přenos empétrojek z a do počítače je realizován přes paralelní rozhraní, jehož rychlost je vcelku dostačující. Dodávaná komunikační aplikace je velmi jednoduchá a přehledná. Data lze kopírovat obousměrně, a nic tedy nebrání nahrání pořízeného záznamu zpět do počítače. Balík softwaru dále doplňují aplikace AudioCatalyst a MusicMatch Jukebox.

Thomson Lyra

Přehrávač Thomson Lyra je doplněn externí mechanikou pro zápis na CompactFlash karty, jednou kartou CompactFlash o kapacitě 64 MB, sluchátky, softwarem a několika manuály včetně české mutace. Jiná koncepce je použita i v samotném přehrávači. Ten již neobsahuje interní paměť a veškerá data jsou uložena na kartě. Pro jejich přenos je připravena samostatná CompactFlash mechanika, která se připojuje přes paralelní port a je napájena z konektoru klávesnice (k dispozici je redukce pro oba typy).

Dvě baterie typu AA umožňují poslech na cestách. Spotřeba je snížena automatickým vypínáním při nečinnosti. Baterie může nahradit externí zdroj (není součástí balení). Šest řádků textu tolik dokáže zobrazit vestavěný grafický displej, vybavený i podsvícením. Přehrávač obsahuje jakýsi miniaturní OS, který je uložen přímo na kartě a jde podle potřeby upgradovat. Výhoda je zřejmá jeho záměnou můžete získat nové funkce či podporu jiných formátů. Musíte však dávat pozor, abyste jej omylem nesmazali, což není zas tak těžké. Bez něj Lyru pochopitelně nespustíte.

Běžné funkce přehrávání zahrnují i ekvalizér, který nabízí krom několika předvoleb i možnost vlastního nastavení. Otočným tlačítkem lze jak regulovat hlasitost, tak vybírat v menu a stiskem volbu potvrdit. Dále je zde možnost vytvoření vlastního programu přehrávání a různé mody opakování.

Aplikace RealJukeBox je schopna stahovat hudbu jak z CD disků, tak z Internetu, udržovat knihovnu zvukových souborů a kopírovat je do Lyry. Ve spojení s dodávaným firmwarem Lyry podporuje formáty MP3 a G2.

Dobrý dojem z přehrávače kazí pouze absence tlačítka Hold, které je na cestách velmi důležité. Jinak je tato malá skříňka sice o něco těžší a větší než ostatní testované modely, ale na cestách se s ní určitě nebudete nudit.

Diamond RIO PMP300

Tento černo-stříbrný přehrávač se rozměry řadí mezi nejmenší v tomto testu. Na bateriích ušetříte, protože je RIO napájen pouze jednou typu AA. Škoda jen, že opět chybí zdířka pro externí zdroj. Nepostrádá však veškeré běžné funkce včetně náhodného výběru skladeb, několika voleb opakování a tlačítka Hold. Ekvalizér nenabízí uživatelem měnitelné nastavení, a musíte tedy se spokojit s několika stupni nastavení. Pod tlačítkem Intro se skrývá přehrávání prvních deseti sekund z každé uložené skladby. Informace o stavu baterie a parametrech přehrávaného souboru jsou zobrazovány na jednořádkovém textovém displeji. Knoflík A-B ukrývá možnost opakování vybraného úseku skladby.

Interní paměť o kapacitě 32 MB je rozšiřitelná kartou SmartMedia o maximální velikosti 32 MB.

Komunikace s počítačem probíhá skrz paralelní port. Aplikace jsou umístěny na dvou discích CD-ROM. První obsahuje nezbytnou aplikaci pro komunikaci s přehrávačem a program MusicMatch Jukebox. Na druhém se nacházejí internetové prohlížeče Explorer a Netscape a WWW stránky věnované stahování MP3 z Internetu. Dokumentace nepostrádá českou verzi návodů.

Diamond RIO PMP500

Mladší bratříček RIA PMP300 doznal změn k lepšímu nejen v designu ale i na vestavěném displeji, který je nejen grafický, ale také podsvícený. 64 MB interní paměti lze externí SmartMedia kartou rozšířit až na 96 MB. Software podporuje tvorbu adresářů, a tím rozdělení vašich oblíbených skladeb. Této struktuře je přizpůsoben například režim opakování, kdy můžete nechat opakovat jednotlivé skladby, adresáře nebo celý obsah RIA. Nechybí možnost reprodukce v náhodném pořadí. Přítomny jsou vlastně veškeré funkce staršího modelu, kromě Intra. Přibyl velmi užitečný Bookmark, který vám dává možnost poznačit si určité místo sklady pro pozdější rychlý návrat. Nyní lze také vytvářet vlastní program. Vyjma několika pevných nastavení ekvalizéru, lze použít i jedno vlastní. Tlačítko Hold nebylo opomenuto a je kombinováno s přepínačem zapnutí.

Provoz zajišťuje jedna AA baterie, což je zároveň jediná možnost napájení. Externí zdroj tedy použít nelze.

Jako jediné v testu RIO nabízí k propojení s počítačem USB rozhraní. Tím je dosaženo podstatně vyšší přenosové rychlosti. Na dvou dodávaných discích CD-ROM naleznete nezbytnou komunikační aplikaci, manuál, programy Audible Manager 2.0, Sonic Foundry Acid a nějaké ty empétrojky. V sadě manuálů nechybí ani český návod.

Grundig MPaxx

Podobně jako Lyra je i tento vybaven pouze externí pamětí. Paměťové karty lze osadit do dvou slotů, které jsou schopny číst buď dodávané MultiMediaCards, nebo ROS karty (pouze pro čtení). Dodané balení obsahuje dvě 16MB karty. MPaxx je jeden z mála přehrávačů, schopných běžet i na externí zdroj. Ten však není součástí balení. Na cestách jej zásobují energií dvě baterie AA. K našemu velkému údivu je MPaxx vybaven sériovým (!) rozhraním. V rámci doplňkové výbavy lze naštěstí zakoupit i čtečku karet na rozhraní paralelní.

Ovládání přehrávače obstarává pět tlačítek. Otočný potenciometr na spodní straně přístroje je určen k regulaci hlasitosti poslechu. Dvojitým stiskem tlačítka zapnutí se dostanete do menu, ve kterém se nacházejí volby opakování (vše, jedna skladba, náhodně), Hold, informace o přehrávané MP3 (bitrate) a jednoduchý ekvalizér. Namísto obvyklých předvoleb je zde pouze manuální nastavení basů a výšek. Před vlastní komunikací přehrávače s počítačem je potřeba zvolit Download, v jehož podmenu musíte před komunikací s počítačem nejprve vybrat mezi PC a Macintoshem.

Aplikace pro přípravu a kopírování souborů MP3 do přehrávače a elektronické manuály, jejichž tištěná podoba obsahuje i češtinu, jsou uloženy na jednom disku CD-ROM. Přehrávač je jednoduchý jak svým designem, tak i množstvím nabízených funkcí. Na cesty si budete muset opatřit nějaké to pouzdro, protože na rozdíl od ostatních testovaných výrobků není přítomen ani obal, ani klips na opasek. Největším nedostatkem však zůstává sériové spojení s počítačem, kdy přenos souborů do paměti trvá při běžné kvalitě téměř déle, než jejich poslech.

Co dodat?

Stručný výběr z MP3 přehrávačů na našem trhu máme za sebou. Ze srovnání nejlépe vychází dvojice RIO 500 a Lyra, které nabízejí mnoho užitečných funkcí, v případě Lyry ještě dále rozšiřitelných. Naopak nejhůře hodnotíme Grundig MPaxx, a to (jak jistě tušíte) kvůli téměř nepoužitelnému sériovému rozhraní. Je škoda, že se MP Many na náš trh dostávají s velkým zpožděním. Většina z dnes testovaných modelů má ve světě již své nástupce, kteří opravdu stojí zato. Na ty si ale budeme muset ještě nějaký čas počkat.

Pine D\Music SM-320V rychlost

Přehrávač souborů MP3 s 32 MB paměti

možnost záznamu

bez možnosti externího napájení

Cena: 5 986 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: SCARAB, Školní 312

509 01 Nová Paka

www.scarab.cz

Thomson Lyra

Přehrávač souborů MP3 a G2 s 64 MB paměti

rozšiřitelnost, připraven na nové formáty

absence tlačítka Hold

Cena: 9 895 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: SCARAB, Školní 312 509 01 Nová Paka

www.scarab.cz

Diamond RIO PMP300

Přehrávač souborů MP3 s 32 MB paměti

jednoduchost

bez možnosti externího napájení

Cena: 6 380 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Expert & Partner, s. r. o.

Žirovnická 2389

106 00 Praha 10

www.epc2000.cz

Diamond RIO 500

Přehrávač souborů MP3 s 64 MB paměti

design, užitečné funkce, připojení k počítači

bez možnosti externího napájení

Cena: 12 240 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: CNC Praha, s. r. o.

Vranská 8, 142 00 Praha 4

www.cnc.cz

Grundig MPaxx

Přehrávač souborů MP3 s 32 MB paměti

možnost externího napájení

připojení k počítači

Cena: 7 190 Kč (včetně DPH)

Záruka: 1 rok

K testu poskytla firma: Grundig, spol. s r. o.

Koperníkova 2

120 00 Praha 2

www.grundig.com

Trocha teorie...

Nejprve si povíme něco málo o samotném formátu MP3. Standardní tok dat při přehrávání Audio CD činí 1,4 MB/s, ať už se jedná o hudbu nebo ticho. V reálném prostředí (například na Internetu) většinou nelze přenášet takové množství dat, a proto musela nastoupit metoda, dosahující co nejvěrnější kvality při snížení nároků na přenos. Formát MP3 pro tento účel využívá nedokonalosti lidského ucha. To totiž může postrádat poměrně velkou část zvuku, aniž by došlo ke slyšitelné degradaci kvality. Metody obsažené ve formátu MP3 využívají omezených frekvenčních schopností lidského ucha, jeho necitlivosti na různě intenzivní signály s odlišnou frekvencí (frequency masking), a také na jeho setrvačnosti (temporal masking). Například budeme-li přehrávat signál 1 kHz o hlasitosti 60dB současně s tónem 1,1 kHz o hlasitosti 40 dB, bude tento tón překryt a ucho jej nevnímá. Po vypnutí silnějšího signálu bude ten slabší ještě několik milisekund neslyšitelný. Těchto nedostatků lze využít ke zjednodušení dat, protože v porovnání se skutečným obsahem je ucho schopno zachytit jen malou část zvuku. Dalším "trikem" je například sloučené stereo (joint stereo). V některých situacích není lidské ucho schopno přesně rozeznat polohu zvukového zdroje. V tomto případě je zvuk zakódován jako monofonní, k němuž je přidána jistá informace pro rekonstrukci alespoň minimálního prostorového dojmu.

Při kompresi je reálný zvuk rozdělen na menší vzorky, u kterých se zjišťují a vyhodnocují dominantní složky. Ořezaný zvuk je poté komprimován do formátu MPEG. Tyto komprese jsou proto označovány jako ztrátové. V praxi bude po kompresi velikost souboru desetkrát až dvanáctkrát menší. Skladba o délce 4 minuty bude na disku místo 40 MB zabírat pouhé 4 MB. Výsledná velikost závisí především na tzv. bitratu. Ten představuje počet bitů, které jsou potřeba k rekonstrukci jedné vteřiny zvuku.

Vybíráme přenosný MP3 přehrávač

Výhodou přenosných MP3 přehrávačů jsou jejich malé rozměry, hmotnost a odolnost vůči otřesům. Daní za tyto výsady však bývá malá velikost interní paměti. A ta je prakticky nejdůležitějším kritériem při volbě přehrávače. MP Many většinou bývají vybaveny 32 nebo 64 megabajty interní paměti a slotem pro rozšiřující kartu. Protože je u těchto zařízení nutno hudbu "tankovat", měla by být paměť co největší, abyste do ní nemuseli empétrojky nahrávat příliš často, neboť vám to po dnes nabízených rozhraních zabere příliš mnoho času (výjimkou je USB). Do 32MB paměti se vejde něco kolem půl hodiny kvalitního záznamu, což je velmi málo. Situaci sice řeší zmíněné rozšiřující karty, ale ty jsou zatím poměrně drahé. Zajímavým řešením jsou kombinované přehrávače, schopné číst soubory MP3 z CD disku (z našeho výběru například Genica). Nesplňují ale většinou žádanou nízkou hmotnost a malé rozměry. Velkou pozornost věnujte propojujícímu rozhraní s počítačem. Ideální volbou je USB.

Opomenout nelze ani kvalitu reprodukce. Díky výše popsanému principu MP3 komprese je jasné, že kvalitou neuspokojí hudební fajnšmekry. Běžný uživatel rozdíl oproti hifi prakticky nepozná a měl by se soustředit spíše na parametry jako je odstup signál/šum (postačí kolem 90 dB) a hlasitost. Mnohá zařízení totiž trpí nedostatkem výkonu, a pokud třeba cestujete v metru, je hudba špatně slyšitelná.

Důležitými vlastnostmi jsou rovněž nabízené funkce. Každému z nás vyhovují různé úrovně poslechu, a tudíž by měl být k dispozici ekvalizér, nejlépe s možností vlastního nastavení. Často využijete i různé mody opakování, které by rovněž neměly chybět.

Některé přehrávače (např. Lyra) nabízejí kromě paměťové karty i rozšíření nebo změnu interního softwaru. Můžete-li, dejte přednost raději takovému zařízení. Jedině tak vás v budoucnu nezaskočí nově vzniklé formáty.

§§§§§


Vyčteme budoucnost z karet? – Skrývá se budoucnost v SD kartách?

Michal Bareš

c00p0451

Nejdůležitějšími trendy současného digitálního světa jsou miniaturizace, konektivita a ochrana dat a investic. Jen málokdo se může v dnešním světě, spoutaném Internetem a dalšími komunikačními kanály, vymlouvat na momentální nedostupnost dat či informací. Tam, kde nejsou k mání žádné výběžky informační chobotnice, tedy musíme chtíc nechtíc přistoupit na kompromis a potřebná data vytáhnout z kapsy. A zde přicházejí k užitku přenosná média.

Důležitost přenosných médií pro ukládání dat nemůže být nijak zpochybňována a jejich zásadní úlohu pro používání a rozvoj počítačů a všech možných přenosných digitálních zařízení si uvědomují i světoví výrobci. Vždyť doba, kdy uživatel vystačil celé měsíce s jednou disketou už dávno minula, a také díky pokročilému stádiu miniaturizace jsou dnes tyto magnetické koláčky už téměř k smíchu. Zkuste je (nebo i jejich mladší a výkonnější příbuzné, kompaktní disky) zastrčit do svého přenosného "pédéáčka" nebo do digitálního fotoaparátu. Zkuste na ně uložit desítky minut hudebního záznamu v digitální kvalitě. Ne, ne, budoucnost mobilních zařízení patří něčemu menšímu, výkonnějšímu a spolehlivějšímu paměťovým kartám.

Nejžhavější novinku v tomto ohledu představily nedávno společnosti Panasonic, Matsushita Electric, San Disc a Toshiba a nazvaly ji SD Memory Card. V tomto názvu se skrývá hlavní výhoda nového typu karet zkratka SD totiž znamená Secure Digital, jedná se tedy nejen o karty určené pro digitální přenos dat, ale také o karty, které nají přenášeným datům zajistit vysokou úroveň bezpečnosti. Právě bezpečnost dat (ochrana před neautorizovaným/nelegálním kopírováním dat) je asi nejdůležitější vlastností SD karet, která potěší nejen majitele zařízení podporujících tento standard, ale i majitele autorských práv k datům.

Samotná SD Memory Card nepotřebuje k udržení informací napětí, nemá žádné mechanické součásti a její rozměry jsou 32 x 24 x 2,1 milimetru. V těchto ohledech se tedy podobá řadě ostatních, starších standardů typu Smart Media, Compact Flash a Multimedia Card. Na rozdíl od posledně jmenované (s níž má obdobné rozměry) je však vybavena větším množstvím kontaktů (7 u MMC, 9 u SD Memory Card), které ji umožňují možnost snadného zpoplatnění a identifikace dat. Karta disponuje jak běžným úložným prostorem, tak oblastí, v níž je uložen unikátní kryptovací klíč. Ten pak slouží k autentifikaci oprávnění nakládat s daty a k rozšifrování dat uložených na kartě.

A zde jsme opět u té bezpečnosti. Nejen že s touto kartou bude možné přenášet citlivá data a v klidu provádět bankovní operace, ale také vlastníci autorských práv si přijdou na své. Není proto divu, že kromě několika výjimek (např. firmy Sony, vyrábějící konkurenční karty typu Smart Media) se k tomuto standardu přidalo a postupně dále přidává množství ostatních výrobců. V současnosti tento formát podporuje více než 70 výrobců HW a SW, sdružených v tzv. "SD Association". Blahosklonně na něj shlíží i zábavní průmysl, který se, s lákavou vidinou vytouženého úpadku formátu MP3, velice těší na zvýšení zisků z prodeje hudby a videa. Přenosné přehrávače pracující s SD kartami (kterých už několik existuje, ale jichž se v nejbližší době objeví celá řada) již tedy nebudou podporovat formát MP3, ale kvalitnější (a bezpečný) formát Advanced Audio Coding (AAC). V praxi to bude vypadat tak, že na SD kartu nahrajete (prostřednictvím PC) obsah vašeho oblíbeného cédéčka, a ten si pak budete moci pouštět na přenosném přehrávači. Obsah této karty již ale nebude možné přenést na jiný počítač, takže se zabrání nelegálnímu rozmnožování dat po Internetu.

Řeč zatím byla o hudbě a o datech všeobecně, ale zmínili jsme i pohyblivé obrázky. Dnes existují karty s kapacitou 32 a 64 MB, pracující s přenosovou rychlostí 2 MB/s, což stačí přibližně na uložení 1 hodiny komprimované hudby v kvalitě 128 kb/s, nebo na uložení stovek digitálních fotografií. Videozáznam však vyžaduje vyšší kapacitu a přenosovou rychlost, ale na to již, jak se zdá, autoři formátu SD Memory Card myslili, jelikož již v příštím roce mají být dostupné karty s kapacitou 256 MB a přenosovou rychlostí 10 MB/s. V roce 2003 má pak podle plánu existovat již kartička s kapacitou 1 až 2 GB.

Díky zmíněným vlastnostem těchto karet mají existující zařízení menší rozměry než dnešní přehrávače MP3. Nedávno představenou novinku firmy Panasonic si můžete prohlédnout na obrázku (opravdové rozměry přibližně 50 x 50 x 15 milimetrů a hmotnost včetně baterie 55 gramů). Další varianty tohoto přístroje existují v náramkovém a náhrdelníkovém provedení (nosí se tedy buď na ruce, nebo na krku). V souvislosti s moderním designem a vyspělou miniaturizací tedy není divu, že se hovoří o první vlně nastávající módy zvané e-wear. Elektronická zařízení se tak, zdá se, budou přesouvat z kapes přímo na tělo.

Formát SD Memory Card však směřuje i mimo zábavní průmysl (existuje-li vůbec něco, čeho se zábava netýká). Kromě hudby, videa, fotografií, her a knih mají obsahovat i informace určené pro mobilní telefony a PDA (telefonní seznamy, e-banking, mapy...), domácí přístroje (recepty pro mikrovlnku a ledničku, osobní nastavení klimatizace...), a dokonce jich lze použít i pro uložení osobních zdravotních údajů.

Co dodat? SD Memory Cadrs rozhodně představují v porovnání se "staršími" paměťovými kartami krok kupředu. Jejich největší konkurencí jsou Smart Cards od Sony, ale ty se kvůli celkem uzavřené politice této značky asi těžko dočkají celostvětového rozšíření všechno bude otázkou ceny, takže budeme svědky ostrého souboje. Nechme se tedy překvapit, těšme se na novinky podporující tento standard a rychle si ještě poslechněme nějaké ty "empétrojky".

§§§§§


Pevné disky nad 6000 Kč

Miroslav Lanč

c00p0453

IBM DTLA-307030

Disk s fenomenálním výkonem o řád vyšším než u jakéhokoliv předchozího modelu

Pro účely testování nám ho do TestCentra zapůjčila firma Actebis. Složen je ze 2 ploten, na nichž čtyři hlavy obsluhují obdobný počet záznamových ploch s 7 200 ot./min. Se zbytkem systému může komunikovat jak pomocí rozhraní Ultra ATA/33, tak i modernějšího Ultra ATA/66. Výkon zařízení, podpořený 2MB vyrovnávací pamětí, dosahuje při zápisu průměrné rychlosti 33 371 KB/s, a při čtení dokonce neuvěřitelných 36 199 KB/s při střední přístupové době 8,5 ms. Na disk se vejde slušných 29 300 MB dat, přičemž cena nepřesáhne 29 haléřů za 1 MB. Záruka je poskytována dodavatelem v obvyklé délce 3 let.

IBM DTLA-307075

Druhá dnešní novinka se vyznačuje především svou extrémní kapacitou a neméně skvělým výkonem.

Složen je tentokrát dokonce z 5 ploten se 7 200 ot./min., u kterých je oboustranný záznam obsluhován celkem 10 hlavami, určenými pro zápis a čtení. Jak je již v dnešní době zvykem, je schopen komunikovat jak pomocí rozhraní Ultra ATA/33, tak i Ultra ATA/66 přes 80žilový kabel. Výkon zařízení je opět na obdobné úrovni jako v předchozím případě. Data lze zapisovat s využitím vyrovnávací paměti 2 048 KB průměrnou rychlostí 32 940 KB/s, a následně číst dokonce 36 434 KB/s při střední přístupové rychlosti 8,5 ms. Při celkové kapacitě 73 286 MB vychází cena za 1 MB na 37 haléřů. Firma Actebis, která nám pevný disk zapůjčila, poskytuje i na tento model záruku v trvání 3 let.

Quantum Fireball Plus LM 30 AT

Konkurence nespí, čehož důkazem je disk z výkonnější modelové řady Fireball Plus LM.

Vychází z původní koncepce řady lct15, ovšem s větším důrazem na výkon. Při 7 200 ot./min. je uvnitř nad 3 plotnami s oboustranným záznamem ukotveno 6 čtecích/záznamových hlav. Pevný disk je opět koncipován pro komunikaci přes rozhraní EIDE Ultra ATA/33 i Ultra ATA/66. Výkonově se pohybuje kolem zlatého středu. Pro zápis byla naměřena průměrná rychlost 25 099 KB/s a pro čtení 26 117 KB/s při střední přístupové době, nepřesahující 8,5 ms. Za 1 MB prostoru na disku uživatel nezaplatí více než 31 haléřů, což při celkové kapacitě 28 610 MB dává dohromady cenu pod 9 000 Kč. Dodavatel poskytuje i v tomto případě záruku v obvyklé šíři 3 let.

Quantum Fireball Plus LM 20,5 AT

Poslední pevný disk je od výrobce Quantum, přičemž se jedná o méně prostornou verzi výše popsaného modelu.

Uvnitř se otáčejí pouhé 2 plotny s oboustranným záznamem, které jsou obsluhovány příslušnými 4 hlavami, určenými pro zápis i čtení. Nechybí podpora komunikace s využitím standardu Ultra ATA/33, respektive Ultra ATA/66. Dobrého výkonu je dosaženo s využitím vyrovnávací paměti o velikosti 2 048 KB a při zápisu dosahuje průměrné hodnoty 25 009 KB/s, při čtení 26 035 KB/s. Za 1 MB prostoru na disku uživatel nezaplatí více než 35 haléřů, přičemž celková kapacita disku dosahuje 19 585 MB. Disk nám zapůjčila firma ASBIS, která i na něj poskytuje záruku v trvání 3 let.

§§§§§


Inkoustové tiskárny

Václav Maletínský

c00p0454

ARTEC ACD-502

Cenově výhodná tiskárna pro domácnost, nabízející velmi dobrou kvalitu tisku.

Novinka společnosti Epson nese označení Stylus Color 670 a navazuje na předchozí úspěšné modely 640 a 660. Maximální rozlišení tisku je 1 440 720 bodů v monochromatickém i barevném režimu, rychlost tisku je podle výrobce 5 stran za minutu černobíle a 3,5 strany za minutu barevně. Kapacita vyrovnávací paměti je 32 KB, s počítačem testované zařízení komunikuje prostřednictvím paralelního obousměrného rozhraní Centronics IEEE 1284 B nebo portem USB. Ovladače jsou připraveny pro PC se systémem Windows 95, 98, NT a 2000, zároveň lze tiskárnu připojit k počítači Macintosh se systémem 8.1.

Zařízení s vnějšími rozměry 429 x 167 x x 261 mm a hmotností 5,2 kg je vybaveno horním automatickým podavačem pro uložení 100 papírů. Potištěné listy vystupují na spodní odklopnou výsuvnou přihrádku. Tiskárna je vybavena samostatnou cartridgí černé barvy, která je na vozíku tiskové mechaniky umístěna společně s tříbarevným zásobníkem CMY. Zatímco tříbarevný zásobník je prodáván samostatně, lze černou barvu zakoupit v ekonomickém balení, obsahujícím dvě cartridge. Z cen uvedených zásobníků jsme vypočítali náklady na tisk ve výši 1,31 Kč pro monochromatický tisk s pokrytím 5 % a 4,48 Kč pro barevný tisk s 20procentním pokrytím. Doby barevného tisku na běžný papír v maximálním rozlišení a plném pokrytí se pohybují kolem 4 minut, při volbě speciálních médií je však časový úsek až trojnásobný. Černobílé zpracování běžného textového dokumentu s drobnou grafikou nepřesahuje 45 sekund, samostatný text v draft modu si vyžádá jen 30 sekund u prvního výtisku a cca 20 sekund u následujících kopií. Tiskárna mne příjemně překvapila vyšší kvalitou tisku i příznivou pořizovací cenou.

Xerox DocuPrint M750

Novinka společnosti Xerox opět nabízí samostatné inkoustové zásobníky, které přispívají k nízkým reálným nákladům na tisk.

Zcela nová tiskárna na našem trhu pochází od společnosti Xerox a novému uživateli nabízí rychlost tisku 10 stran za minutu černobíle a 6 stran za minutu barevně. Monochromatické rozlišení je 600 x 600 dpi a barevné již 1 200 x x 1 200 dpi. Samostatné tiskové hlavy vydrží až 10 000 výtisků, při provozu je však třeba častěji vyměňovat jednotlivé inkoustové náplně CMYK. Oddělené zásobníky každé barvy přispívají k nízkým reálným nákladům na tisk. Tiskárna Xerox DocuPrint M 750 má ve své spodní části zabudován vstupní zásobník pro 150 listů A4 i výstupní zásobník s kapacitou 50 potištěných archů. S počítačem je spojena paralelním kabelem nebo prostřednictvím rozhraní USB. V současné době jsou připraveny ovladače pro systémy Windows 95, 98, NT a 2000. Od podzimu by se měly u výrobce objevit také ovladače pro počítače Macintosh.

Nainstalované ovladače uživateli nabízejí celkem 4 stupně rychlosti a kvality tisku. První výtisk v nejnižším nastavení opustil tiskárnu za 21 sekund, další pak vycházely v rozmezí 7-8 sekund. Tuto údaje se vztahují ke zpracování prostého textu v monochromatickém tisku. Barevné výtisky v maximální kvalitě si vyžádají čas kolem 4 minut. Použití speciálních inkoustových papírů nebo dokonce fotopapírů přitom rychlost tisku nijak nesnižují.

Pořizovací cena tiskárny byla stanovena na 7 076 Kč, náklady na tisk jsme vypočítali na 1,90 Kč pro monochromatický a 6,90 pro barevný tisk. Ceny jsou uvedeny včetně DPH. Uvedené tiskové náklady jsou hlavní příčinou horšího umístění v našich porovnávacích tabulkách. Testované zařízení lze díky vyšší rychlosti tisku doporučit nejen domácím uživatelům, ale hodí se i do malých kanceláří.

§§§§§


CD - ROM

Stanislav Borecký

c00p0455

ACER CD 650P

Mechanika s výborným výkonem za přijatelnou cenu

První z testovaných mechanik nabízí  uživateli maximální přenosovou rychlost 7 500 KB/s, při běžné  přístupové době okolo 85 ms. Na standardních hodnotách se "drží"  i kapacita vyrovnávací paměti (128 KB) a používané komunikační  rozhraní s podporou režimu UDMA-33, zaručující dostatečnou rezervu  výkonu. Od vložení standardního lisovaného datového CD disku  do mechaniky k jeho dostupnosti však uplyne relativně dlouhých  11 sekund. Konstrukční uspořádání úložného prostoru zaručuje  možnost provozu jak ve vodorovné, tak i svislé poloze. Podporovány  jsou samozřejmě všechny hlavní datové formáty, včetně médií CD-R  a CD-RW, a rovněž systému skrytých stop i-Track. Programové vybavení,  dodávané na disketě, zahrnuje mimo jiné i produkt Adaptec UDF  Reader, pro čtení tímto způsobem zaznamenaných médií. Vybavení  čelního panelu dvojicí ovládacích tlačítek s kombinovanými funkcemi  dovoluje i přímé ovládání a přehrávání audio CD bez spouštění  programového vybavení počítače. Připojení ke zvukové kartě samozřejmě  zahrnuje oba standardy, tedy jak analogový, tak i digitální přenos.  Nezbytnou výbavou je i čelní výstup pro sluchátka a jeho regulace  hlasitosti signálu.

ARTEC ACD-502

Špičkový výkon, vynesl tuto mechaniku až na první místo.

Druhá z novinek se svou rychlostí otáčení a  tedy i přenosovou rychlostí, stejně jako uváděnou střední přístupovou  dobou, řadí do téže kategorie mechanik. Poněkud odlišná je však  doba, potřebná pro zpřístupnění dat, neboť v tomto případě jde  již jen o 8,2 sekundy. Zcela standardně je mechanika vybavena  vyrovnávací pamětí 128 KB a použito je komunikační rozhraní s  podporou UDMA-33. U testované verze jednotky lze ovšem počítat  pouze s montáží do vodorovné polohy, protože postrádala jakékoli  aretační prvky. Naopak stejně jako v předchozím případě jsou  podporovány všechny standardní datové formáty, samozřejmě i média  typu CD-R a CD--RW. Také zde lze pracovat i s médii používajícími  systém i-Track a ve formátu UDF. Zbývající charakteristiky jednotky  jsou již opět totožné, tedy čelní panel s přímým ovládáním hudebních  CD, možnost analogového i digitálního přenosu signálu a čelní  výstup na sluchátka s regulací hlasitosti.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Stanislav Borecký, Václav Maletinský, Miroslav Lanč

c00p0456

Během posledního měsíce jsme pro vás v rámci Topů testovali hned pět druhů zařízení. Kromě dvou novinek z oblasti inkoustových tiskáren jsme se podívali na zoubek dvěma výkonným mechanikám CD-ROM a čtveřici pevných disků.

Největší várku testovaných zařízení však představovaly počítačové sestavy, které jsme v poslední době, kvůli přechodu na nové testovací postupy, trošku zanedbávali. V této souvislosti také musíme připomenout, že vzhledem k aktualizaci a změně testovacího softwaru jsme byli nuceni anulovat stávající tabulky jak v oblasti domácích počítačů, tak i v oblasti počítačů profesionálních. V nejbližší době očekává podobný osud i kategorii notebooků. Vzhledem k postupnému budování databáze se tedy omlouváme, že srovnávací tabulky nemají podobu, kterou ze stránek našeho časopisu znáte, ale jsou v nich zastoupeny pouze aktuální, nové modely. Proto také najdete v tabulce TOP 10 pouze pět domácích a čtyři profesionální sestavy. Tabulky samozřejmě budeme průběžně doplňovat, takže doufáme, že brzy bude vše při starém a boj o prvenství v Topech se rozběhne na plné obrátky.

Přejeme vám příjemný začátek podzimu a těšte se s námi na příští, předinvexové číslo.

Domácí PC.

Leo Media Home

Sestava výborné konfigurace a výkonu s kvalitní firemní podporou, která dosáhla až na nejvyšší příčku v této kategorii.

Totální nadvláda procesorů Intel již definitivně padla, čehož je důkazem i tato sestava. Její výkon udává procesor AMD K7 600 MHz. Operační paměť umístěná v jednom modulu DIMM má velikost 64 MB. Maximální kapacita po osazení zbývajících dvou slotů je 768 MB RAM.

Data pojímá pevný disk Samsung SV10220 o kapacitě 10 200 MB, připojený pomocí Ultra ATA/66. Mechanika DVD je připojena skrze systém Ultra ATA/33.

Kvalitní výkon podtrhuje grafická karta ATI All-In-Wonder 128 s instalovanými 32 MB paměti, pracující na sběrnici AGP. S maximálním rozlišením 1 900 x 1 200 bodů při stále ještě ergonomické obnovovací frekvenci 75 Hz a s televizním tunerem se přímo vybízí k multimediálním hrátkám. Vše lze sledovat na 15" monitoru SAMSUNG SyncMaster 550s s viditelnou úhlopříčkou 13,8" a horizontální frekvencí 54 kHz. Výbornou zvukovou podporu představuje karta SoundBlaster Live! s reproduktorovou soustavou G-900B, vybavenou prostorovým systémem EAX, subwooferem a čtyřmi satelitními reproduktory.

Na zadní straně skříně najdeme standardní sadu konektorů (2x COM, LPT, 2x PS/2, 2x USB), výstup interního modemu Rockwell HCF 56K a porty PS/2 pro klávesnici Samsung a myš Genius.

Co se týče softwarového vybavení, kromě kompletních ovladačů je přiložen i operační systém Windows 98 SE včetně licence. Dále je součástí dodávky český kancelářský balík 602 Pro Suite, antivirový program Avast 32, program Ekonom, Zákony na PC 2000 a slovník Winged 2000, obsahující českou a ruskou slovní zásobu. Sestava podléhá 2leté záruce.

Triline HOBBY AlfaD mikro

Sestava založená na novém procesoru Duron, s výborným výkonem a velmi dobrou firemní podporou.

Žhavá novinka na poli levných procesorů Duron s taktovací frekvencí 600 MHz zasazená do základní desky Gigabyte 7ZM dosahuje v této kategorii nejlepšího výkonu. Operační pamětí o velikosti 64 MB, lze pomocí dvou volných slotůDIMM rozšířit až na neuvěřitelných 1 536 MB RAM. Pevný disk WD 102AA, připojený za pomoci standardu Ultra ATA/66, má kapacitu 10,2 GB. Získávat další data lze z interní mechaniky CD-ROM až 50x rychlostí.

Grafická karta ASUS V3800 AGP, osazená 16 MB paměti, zvládá rozlišení až do 1 920 x x 1 200 bodů při stále ještě ergonomické frekvenci. Maximální frekvence při rozlišení 800 x x 600 bodů činí 250 Hz. Obdobné parametry však musí mít i příslušný monitor. U této sestavy lze najít model 17" DeluxScan V770 s viditelnou úhlopříčkou obrazovky 15,7" a roztečí bodů 0,27 mm. Možnosti zobrazení odpovídají maximální horizontální frekvenci 70 kHz. K základním součástem každé moderní sestavy patří také alespoň nějaká forma ozvučení. Ani Triline není výjimkou, i když nabízí pouze integrovanou zvukovku firmy VIA s nejobvyklejšími vstupy a výstupy.

Software je zastoupen poměrně bohatě. Kromě operačního systému Windows 98 najde uživatel antivirový systém F-PROT, slovník Lingea Lexicon 2000 OEM, LANGMaster Course&English in action special CD, VideoOnLine CD (2 roky zdarma), Zoner Callisto, HotelGuide (ČR a SR), kancelářský balík 602Pro PC Suite 2000a, Money 2000, Money 6, ek. systém Pohoda 4 Start, ek. systém MELZER, Software Lite, SGP Baltík 3 a program The Brain (Software pro uspořádání myšlenek!?). Dodavatel poskytuje záruku v trvání 2 let.

BRAVE Classic 2533

První dnešní sestava z modelové řady Brave, která je postavena na standardním procesoru Intel Celeron.

Na rozdíl od předchozích modelů pochází srdce této sestavy od společnosti Intel. Konkrétně se jedná o Celeron s frekvencí 533 MHz, jehož výkon sekunduje 64MB operační paměť. K jejímu rozšíření na 512 MB zbývá na základní desce VIA s čipovou sadou VIA Apollo Pro133 pouze 1 volný slot DIMM. Výhodou je dostatek slotů pro přídavé karty (AGP, 3x PCI, 2x ISA, AMR). Pevný disk a mechanika CD-ROM jsou stejné jako u předchozí sestavy.

Grafika CM64S s pamětí 16 MB je postavena na čipsetu nVidia TNT2 a nabízí rozlišení až 1 600 x 1 200 bodů při stále ještě ergonomic-ké frekvenci 75 Hz. V případě nižšího rozlišení 800 x 600 je však maximální frekvence až 240 Hz. 15" monitor LG StudioWorks 520Si má viditelnou úhlopříčkou 13,8" a 0,28mm bodovou rozteč. Jeho možnosti zobrazení odpovídají maximální horizontální frekvenci 54 kHz. Zvuková karta VIA je integrována do základní desky. Kvalitu podobného řešení je možné vyzkoušet na dodávaných reproduktorech Creative SBS52.

Na zadní straně skříně vystupuje ze základní desky typu AT sada standardních portů (LPT, 2x COM, DIN). Kromě nich si nelze nevšimnout ani vstupů a výstupů ze zvukové karty. Součástí balení je také operační systém Windows 98 SE v české verzi, dodávaný včetně instalačního CD, manuálu a licence. Pro bezpečnější práci s daty nechybí antivirový program Avast. Kromě něj je přiložen i následující software: DeCe Účto, DeCe Sklad, FAKT (demoverze), slovník GED 6.1 (český, anglický, německý, ruský, francouzský, italský, španělský), Talk to Me, WinDVD. Na sestavu je poskytována záruka v trvání 2 let.

BRAVE Basic 2500A

Sestava, která se vyznačuje především absolutně nejnižší cenou pod 20 000 korun včetně DPH.

Druhý model od firmy ProCA je jako jediný z dnešních sestav od tohoto dodavatele, postaven na procesoru AMD K6 s taktovací frekvencí 500 MHz. K jeho slabšímu výkonu přispívá i menší operační paměť RAM 32 MB, již lze však využitím 2 volných slotů DIMM rozšířit až na celkovou velikost 768 MB. Vše je osazeno na základní desce M598LMR s čipovou sadou SiS530 s omezeným počtem sběrnic (2x PCI, ISA). K ukládání dat slouží pevný disk WD 75AA s kapacitou 7 500 MB, komunikující rychlostí, umožněnou standardem Ultra ATA/33. V rámci šetření nákladů však nebyla zamontována ani mechanika CD-ROM a s floppy drivem si většina uživatelů dnes již nevystačí.

Co se způsobu a kvality zobrazení týče, je integrovanou součástí základní desky grafická karta SiS530, umožňující maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. V ergonomickém rozsahu frekvence si však musí uživatel vystačit pouze s rozlišením 1 280 x 1 024 bodů; při 800 x 600 bodech zvládne grafika maximální frekvenci 120 Hz. Monitor Likom, L5032 dodávaný k sestavě, má viditelnou úhlopříčku 14" a rozteč bodů 0,28 mm. Kvalita zobrazení odpovídá maximální horizontální frekvenci 70 kHz. Zvuk je obstaráván integrovanou kartou CMI8738/C3DX, jejíž kvality by měly vyhovovat nejběžnějším potřebám.

Počítač nemůže správně pracovat bez operačního systému, a tak je nutností ho dodávat i ke každé nové sestavě. Firma ProCA však zvolila v tomto případě méně obvyklé řešení a přibalila k sestavě instalační CD Redhat Linux 6.2 CZ, který je volně šiřitelný, a tudíž je zadarmo. Kromě něj a veškerých potřebných ovladačů se toho již u počítače více nevyskytuje. Dodavatel za tuto sestavu ručí po dobu 1 roku, s výjimkou monitoru, na nějž se vztahuje záruka v trvání 2 let.

BRAVE Basic 2466C

Počítač postavený opět s důrazem na co nejnižší cenu, tentokrát však opět s pomocí procesoru značky Intel.

Další sestava z dílen firmy ProCA se drží na spodní cenové hranici. Instalovaný Celeron tepe frekvencí 466 MHz, což v kooperaci s operační pamětí o velikosti 32 MB dává přece jen o něco lepší výkon než výše popsaný model. Paměť je možné dále rozšířit s pomocí dvou zbývajících slotů až na maximálních 768 MB RAM. Všechny komponenty jsou osazeny do základní desky M726MRT, na které lze využít slot AGP, ISA a 3 PCI. Data je možné uchovávat na pevném disku WD 102AA (kapacita 10,2 GB), připojeném s využitím standardu Ultra ATA/33. Stejným způsobem komunikuje také mechanika CD-ROM, která je schopná číst média až 50x rychlostí.

Pro grafický výstup je do slotu AGP osazena nová videokarta S3 Trio 3D/2x s pamětí 8 MB. Je možné využít rozlišení nejvíce 1 600 x 1 200 bodů, ovšem při omezené 24bitové barevné hloubce. Příslušný monitor Sampo AlphaScan 521 s viditelnou úhlopříčkou 14" zvládá rozlišení, odpovídající horizontální frekvenci 72 kHz. V ergonomické vertikální frekvenci 75 Hz lze nastavit nejvíce 1 024 x 768 bodů. Zvuková karta C-Media je již integrována do základní desky a nezabírá žádnou z volných pozic pro rozšiřující karty. Její kvalita by opět měla běžným potřebám plně vyhovovat.

Sestava uložená do běžné skříně typu AT obsahuje sadu standardních konektorů pro připojení periferií jako jsou klávesnice a myš.

Softwaru bohužel výrobce nedodal přehnaně mnoho. Kromě nezbytných ovladačů pro všechna vyjmenovaná zařízení je přibalen pouze zdarma distribuovaný operační systém Redhat Linux 6.2 v české verzi. Záruka je udávána v délce jednoho roku s výjimkou monitoru, na který výrobce poskytuje záruku dvouletou.

DELL OptiPlex GX200

Značkový počítač s přiměřenou cenou i výkonem a bezkonkurenční firemní podporou.

První dnešní novinka v kategorii profesionálních počítačů je od firmy DELL. Sestava obsahuje procesor Pentium III na frekvenci 667 MHz. 128MB operační paměť lze za pomoci dalšího modulu RIMM rozšířit na 512 MB. Základní deska GVC SQ575 s čipsetem i820 je zasazena do skříně s pouze dvěma volnými sloty PCI. Při zadávání zakázky však existuje možnost výběru jiného řešení. Standardní disk WD 102BA s kapacitou 10 200 MB je připojen pomocí Ultra ATA/66. Sestava obsahuje mechaniku DVD s 6x rychlostí čtení médií DVD a 24x rychlostí čtení médií CD. Méně běžná je mechanika LS120, ke které je přiložen jeden prázdný disk s kapacitou 120 MB.

Integrovaná grafika M64 s čipovou sadou nVIDIA TNT2 má 16MB paměť a umožňuje maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Součástí sestavy je monitor DELL E770p s viditelnou úhlopříčkou 16" a 0,27mm roztečí. Nejvyšší rozlišení s ergonomickou frekvencí lze u něj však nastavit pouze na 1 024 x 768 bodů. Ozvučení zprostředkovává integrovaná karta Sound Max. Kromě běžných konektorů najdeme na zadní straně počítače i port síťové karty 3Com 3C920.

Software obsahuje Windows 98 SE včetně CD a licence (bohužel tentokrát v anglické verzi), výukový program LangMaster Student\s Dictionary (DVD) a hru Aztec The Curse in the Heart of the City of Gold, dodávanou opět na DVD.

Největším plusem u společnosti Dell je tradičně velice silná firemní podpora zákazníků. Mezi standardní služby patří například i garantované ukončení záruční opravy do 24 hodin na místě u zákaznka. Trvání všech služeb platí po celou dobu záruky, která je poskytována v délce 3 let.

Brave Professional 3733

Tato sestava se stala dnešním vítězem, i když bodový rozdíl je velice těsný.

Další počítač ProCA je postaven na procesoru Pentium III s frekvencí 733 MHz. Operační paměť dosahuje 128 MB RAM, pomocí jednoho volného banku DIMM ji však lze rozšířit na 1 536 MB. To vše díky základní desce ASUS CUV4X, která umožňuje rozšiřování počítače za pomoci veškerých dnes používaných sběrnic (AGP, 5x PCI, ISA, AMR). Pevný disk WD 273BA má kapacitu 27 300 MB. Interní mechanika Hitachi CDR-8330 je schopná číst média DVD až 16x rychlostí a disky CD až 40x.

Obraz je zpracováván pomocí grafické karty ELSA Erazer X s čipovou sadou nVIDIA GeForce 256 v nejvyšším ergonomickém rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Velice dobrý je dodávaný monitor LG 795FT Plus s viditelnou úhlopříčkou 16", 0,24mm roztečí a kvalitní obrazovkou Flatron, jenž navíc obsahuje interní USB hub. Součástí je samozřejmě i zvuková karta. Dodavatel se rozhodl použít model SB Live!, ke kterému patří i reproduktory Creative FPS1000 se subwoofrem a čtyřmi satelity.

S okolním světem se lze dorozumět pomocí interního modemu Rockwell HCF 56K, jenž splňuje i nároky MNP10. Nechybí ani základní sada konektorů (2x PS/2, 2x COM, LPT, 4x USB).

Na pevném disku je předinstalován operační systém Windows 98 SE v české verzi, ale nechybí ani příslušné instalační CD společně s manuálem a licencí. Dále je zde antivirový program AVAST, programy DeCe Účto, DeCe Sklad, FAKT, slovník GED 6.1 (český, anglický, německý, ruský, francouzský, italský, španělský), Talk to Me a plná verze hry Total Soccer 2000. Na celou sestavu je poskytována záruka v trvání 3 let.

BRAVE Classic 3667

Poslední z dnešních novinek, dodaných firmou ProCA, se může pyšnit nejnižší cenou v této kategorii.

Tato sestava je postavena na procesoru Pentium III, taktovaném na frekvenci 667 MHz. Jako jediný z dnešních modelů má instalovánu operační paměť s velikostí "jen" 64 MB RAM, kterou lze rozšířit na hranici 768 MB. Data mají k dispozici pevný disk WD 153BA s kapacitou 15 300 MB, připojený přes rozhraní EIDE Ultra ATA/66. Kromě něj je v systému obsažena i mechanika 52rychlostní mechanika CD-ROM Creative CD5233E.

Grafika je realizována kartou ELSA Erazer III Pro s 32MB pamětí a čipsetem nVIDIA TNT2. Při ergonomické frekvenci lze využívat rozlišení až 1 920 x 1 440 bodů. Monitor ADI ProVista E44 má viditelnou úhlopříčku 13,8" a rozteč bodů 0,28 mm. Na ten lze poslat signál s kvalitou odpovídající horizontální frekvenci 69 kHz, což v praxi představuje nejvyšší ergonomickou frekvenci při rozlišení 1 024 x x 768 bodů. Ozvučení zprostředkovává opět zvuková karta SB Live! a sada reproduktorů Creative CSW100E se subwoofrem.

Za pomoci standardní sady portů je připojena myš společně s programovatelnou multimediální klávesnicí. Ta umožňuje jak velmi jednoduché ovládání základních prvků zvukové karty, tak například prostřednictvím speciálního tlačítka i spouštění internetového prohlížeče.

Jako operační systém jsou také zde Windows 98 SE v české verzi společně s instalačním CD, manuálem a příslušnou licencí. Součástí instalace je i antivirový program Avast a programy DeCe Účto, DeCe Sklad, FAKT, slovník GED 6.1 (český, anglický, německý, ruský, francouzský, italský, španělský), Talk to Me, plná verze hry Total Soccer 2000 a Need for Speed Road challenge. Na sestavu je poskytována záruka v trvání 3 let.

LEO Persica 933

Kvalitní sestava od firmy LIBRA, která prohrála o desetinu bodu souboj o první místo v tabulce.

Procesor Pentium III, taktovaný na 933 MHz, dokázal s podporou operační paměti 128 MB dosáhnout nejlepšího výkonu. Vše je osazeno na základní desce KC19+ s čipsetem i820, který je znám svou podporou pamětí RIMM. Zbývající jediný paměťový slot umožní rozšíření až na 1 024 MB RAM. Další karty lze vložit do pozic: AGP, 2x ISA, 4x PCI. Pevný disk Seagate ST330630A má kapacitu 30 600 MB. Uživatele určitě potěší mechanika Ricoh, která zvládá číst média DVD 4x rychlostí, CD až 24x, a hlavně umožňuje vypalování vlastních CD-R a CD-RW (6x, 4x).

Grafická karta ATI All In Wonder 128 s 32MB pamětí zvládne v ergonomické frekvenci až 1 600 x 1 200 bodů. U monitoru Samsung 950p Plus se setkáme s viditelnou úhlopříčkou 18" a 0,22mm roztečí. Zvuk zde opět obstarává zvuková karta SB Live!, tentokrát v nejluxusnější verzi verzi Platinum. Skládá se ze základního modelu SB Live!, k němuž je přidán speciální modul, určený do 5,25 pozice skříně. Obsahuje snad všechny druhy konektorů, jež se vyskytují, a to i včetně optických vláken.

Komunikaci ulehčuje homologovaný interní modem Microcom Deskporte 56K a obvyklá sada standardních portů.

Software obsahuje Windows 98 SE v české verzi, přibalenými včetně instalačního CD--ROMu, manuálu a licence, balík 602 Pro PC Suite a antivirové systémy Avast a Norton Antivirus. Z dalších programů můžeme jmenovat Ghost, Virtual Drive, Nero Burning Rom, Cubasis VST, Mixman Studio a hry Aliens versus Predator a Rollcage. Na celou sestavu je poskytována záruka v trvání 3 let.

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček

c00p0423

Klubíčko hervýběr herzpracováníněkteré ovládací postupy

Producent: SILCOMŽánr: soubor herJazyk: českyOS: WindowsCena: 595 KčK recenzi poskytla firma: SILCOM, Na Rybníčku 14, 746 01 Opava

www.silcom.omnis.cz

Klubíčko her

S podtitulem CD-ROM pro děti již od 3 let, přichází na trh stříbrný kotouč od firmy Silcom. Svým tvarem cédéčko skutečně trochu připomíná klubíčko (rozhodně spíše než krabici), a hrami je skutečně bohatě obdařeno.

Zmíněný podtitul skutečně determinuje i cílovou skupinu, hraví dospělí si však také přijdou na své. Na CD jsou obsaženy i hry jako třeba dáma nebo piškvorky, což jsou zcela jistě hry bez věkového omezení.

Všechny hry jsou strategicko-taktického charakteru, příkladem mohou být výše uvedené (dodejme ještě třeba hru reversi). V některých je navíc zaveden i jistý akční prvek, jako třeba proslulý Pacman (kulatý panáček s velkou tlamou, unikající před duchy, požírajíc přitom tečky v bludišti) nebo žabička, přeskakující řeku za pomoci protiběžných klád (to lze jinak v přírodě poměrně těžko spatřit). Sortiment nabízených her je třeba ještě doplnit o klasické "člověče, nezlob se" a o "lodě" (většinou hráno na čtverečkovém papíře dvěma hráči). Nakonec ještě uvedu snad poslední nejmenovanou hru bludiště. Z výše uvedeného je patrné, že se nejedná o nějaké originální hry, jež by překvapily svou neotřelostí. Autoři zjevně vsadili na staré a osvědčené tituly, které již po generace baví lidstvo.

Výběr her je konvenční, avšak zpracování je poměrně zdařilé (viz obrázky). Kromě toho základní prostředí herny (odkud se kliknutím na ikonu spouští hry) obsahuje spoustu dalších hříček a hrátek, které po kliknutí vyvolají nějakou, vesměs zábavnou, akci. Zdařilá grafika navíc upoutá svou přehledností a jednoduchostí.

Ovládání je zprostředkováno pouze myší, jiných ovládacích prvků prakticky použito není, vyjma ovládání her pomocí několika málo kláves (většinou kurzorových). Jinak počítač na impulsy klávesnice nereaguje, což je na jednu stranu výhoda (zabraňuje nešetrným dotykům a nechtěným akcím), na druhou stranu jsou anulovány základní klávesové povely systému Windows (nefunguje přepínání mezi aplikacemi, klávesa Esc, ani "trojhmat" Ctrl-Alt-Del). Nikde jsem na přiloženém bookletu nenašel, že se program opouští poněkud kuriózně klávesou F12.

Jinak dobrá skladba her a poutavé zpracování činí toto CD dobrou volbou, zejména pro děti (které ještě nehrají NHL2000 nebo Quaka :-) ).

Gordi v říši her

Pravidelným a pečlivým čtenářům této rubriky není již třeba představovat zeleného mužíka Gordiho, který je ústřední postavou cyklu zábavných a výukových programů společnosti Fragment. Pro příležitostné či nepravidelné čtenáře pak jen dodám, že se jedná o česky a srozumitelně hovořícího průvodce celým souborem dobrodružně pojatých edukativních titulů.

Nyní se s Gordim vydáme do říše her, a to her pro nejmenší uživatele počítače. Cílová skupina tohoto produktu jsou děti ve věku dvou až pěti let. Tomu odpovídá i celková skladba a konstrukce aplikace. Ovládání je velmi jednoduché, dokonce nevyžaduje ani přesnou manipulaci pomocí myši a použití klávesnice je přizpůsobeno zejména menším dětem (klávesnice je prakticky rozdělena na dvě části; jednou se provádí volba a druhou pak vybraná varianta potvrzuje).

Pro zjednodušený popis použijeme geografického příměru: říše her je rozdělena do osmi samostatně územně správní celků (osm různých her), kde je samospráva členěna do pěti úrovní (možno volit z pěti stupňů obtížnosti pro každou hru). Obtížnosti se liší podle stupně aktivity požadované po uživateli, od naprosto pasivního pozorování obrázků a symbolů po aktivní práci s použitím myši. K jednotlivým hrám lze podat asi následující popis: pomáhají dětem osvojit si základní pojmy z mnoha oblastí praktického života (oblečení, barvy, části těla, dopravní prostředky) a abstraktnější pojmy (geometrické tvary). Trochu mimo tyhle kategorie stojí oblasti múzické (vybarvovaní obrázků nebo zpívání texty písniček jsou součástí manuálu). Posledním nezmíněným tématem je poznávání zvířat podle obrázků a podle zvuků, které vydávají.

Ovládání her není nijak obtížné, jak je již naznačeno výše. Gordi je navíc zkušený a dobrý průvodce, který hrajícího si správně nasměruje. Všechny pokyny jsou srozumitelně a česky vyslovovány, takže děti nepotřebují znalost psaní nebo čtení.

Dalšími aktéry hraní jsou i chlapec Petr a dívka Petra. Nadabování těchto dvou postaviček je ale na poněkud horší technické úrovni, nicméně stále velmi dobře srozumitelné. Navíc jimi mluvené texty nejsou pro hraní podstatné. Nicméně je to malá vada na kráse.

Celkově lze prohlásit, že ani tento titul z "Gordi řady" nijak kvalitou nepodlézá laťku nasazenou ostatními programy. Pro děti je jednoduchý a určitě se jim bude líbit.

Gordi v říši her

jednoduché ovládání

škála obtížnosti

přiložený film a interaktivní film

nadabování některých postav

Producent: Fragment

Žánr: dětská multimedia

Jazyk: česky

OS: Win 9x, NT 4

Cena: 495 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o.

Průvodce podnikáním a právem v ČR

Produkt je zaměřen na podnikatele, kteří buď podnik rozjíždějí, nebo uvažují o jeho založení. Svoje si najdou ovšem i větrem formulářů ošlehaní byznismeni ze všech možných oborů obchodní činnosti.

Na disku najdou všichni výše zmínění základní informace o právnických a fyzických osobách, rozdíly mezi jednotlivými formami podnikatelské činnosti. Ke každé této kategorii pak skupiny navazujících zákonů a předpisů, které jsou velmi dobře přístupné díky hypertextové struktuře dokumentů. V textu jsou typicky zvýrazněny odkazy na čísla předpisů a zákonů. Při studiu jednotlivých pasáží tak lze podchytit všechny souvislosti mezi předpisy a vyhnout se pak nepříjemnostem s opomenutými náležitostmi.

Navíc se na disku nacházejí i vzory mnoha potřebných formulářů, které po vytištění mohou sloužit přinejmenším jako test pro vyplnění těch skutečných. Kromě předpisů se na CD nalézají i další užitečné informace, jako třeba odkazy na související internetové servery, kalendář a podobné praktické aplikace.

Ale zpět k hlavnímu poslání, seznámení s právním prostředím v podnikatelské sféře našeho státu. Protože se příslušná legislativa stále vyvíjí, přepracovává a doplňuje, nabízí producent možnost aktualizace informací, což je zejména užitečné. O způsobech aktualizace se lze dozvědět například na webovských stránkách výrobce programu.

Takže pokud podnikáte nebo se k této činnosti chystáte, pak můžete zakoupit například tento produkt. Určitě je skladnější a přehlednější než tištěné zákony a předpisy (a zřejmě i levnější).

Průvodce podnikáním a právem v ČR

praktičnost

možnost aktualizace

Producent: RUBICO Žánr: právní předpisy

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena: 649 Kč

K recenzi poskytla firma: RUBICO

Rooseveltova 51,

779 00 Olomouc www.rubico.cz

Modrý blesk: Multimediální nástroje

Sharewarový odborníci společnosti MEDIA trade se zaměřili na aplikace, které vnášejí do světa čísel a písmen i trochu těch múz. Programy tohoto výběru umožní vašemu počítači změnit se například v mixážní pult, zdroj syntetitizované hudby anebo zjednodušenou videostřižnu.

Členění tohoto disku je dvouúrovňové. První úroveň odlišuje oblasti působnosti jednotlivých smyslů. Sluch je povolán v kategorii hudba a zvuk, zrak pak v oblasti video a grafika (ostatní pak nechte volně bloumat v okolí vašeho PC).

Dále jsou zařazeny nezbytné systémové nástroje (jako internetové a jiné prohlížeče a tak podobně) a nástroje pro prezentaci.

Mezi hudebními aplikacemi nechybí samozřejmě přehrávače nejrůznějších zvukových formátů, kde nejznámějším je snad WinAmp, různé grabery (např. stahují zvukovou stopu s audio CD do různých počítačových formátů, jako je např. populární MP3) a v neposlední řadě i editory zvukových souborů, umožňující aplikovat různé digitální úpravy již pořízeného záznamu.

Očima postižitelná oblast je rozdělena podle toho, zda se jedná o zpracování pohyblivého (video) či nepohyblivého (grafika) obrazu.

Pod video jsou zahrnuty přehrávače různých videoformátů (např. Windows Media Player 7, XingMPEG Player), konvertory mezi různými videoformáty (nejčastěji z AVI do komprimovaného MPEG) a pak různé videoeditory, umožňující například vkládání titulků nebo aplikaci efektů.

Oddíl grafika pak obsahuje editory animovaných GIF souborů (zejména vhodné pro webovské stránky), dále nechybí rozličné prohlížeče obrázků, a v neposlední řadě programy, které umí všelijaká kouzla s textem (aby i psaná informace získala přitažlivý vzhled).

Zde přidám ještě poznámku k obsaženým aplikacím. Obecně se na modrobleskových sharewarových výběrech vyskytují programy čtyř základních kategorií: shareware (po určitou dobu zdarma), freeware (úplně zadarmo), trial (funkční jen určitou dobu, zablokované některé důležité funkce) a demo (omezené funkce, třeba nelze ukládat atp.). Při náročnosti psaní multimediálních aplikací obsahuje tento disk pouze málo freewarových programů. Ale vzhledem k ceně plných verzí multimediálních aplikací i demoverze pomůže při výběru optimálního produktu pro další práci.

Modrý blesk:

Multimediální nástroje

moderní oblast počítačových aplikací

obsaženy demoverze profesionálních produktů

Producent: MEDIA trade, s. r. o.

Žánr: sharewarový výběr

Jazyk: česky

OS: Win 9x/2000/NT

Cena: 275 Kč

K recenzi poskytla firma: MEDIA trade, s. r. o.

Krakovská 25, Praha 1 www.cd-rom.cz

Modrý blesk: Nejlepší české programy

Patriotovo srdce zaplesá nad nadpisem tohoto článku. Modře se blýskající společnost Media trade uvrhla na trh disk plný programů domácích tvůrců.

Jak je na modrobleskových stříbrných kotoučích zvykem, i tento obsahuje členění do několika tematických kategorií. Za všechny zmiňme například kategorii antivirů, kde jsou zařazeny pouze dva produkty, zato však velmi zvučných jmen: Avast a AVG, které mimochodem představují světovou špičku mezi antivirovými programy.

Když už jsem se pustil do výčtu, budu zlehka pokračovat. Velmi dobrým počinem pro anglický jazyk neovládající fandy počítačových her je zde obsaženo spoustu počešťovacích patchů do těchto produktů. Pokud jste tedy dosud něčemu ve hře nerozuměli, pak nyní máte šanci si nechat otevřít oči. Dále zmíním ještě kategorii aplikací pro kancelář, jímž přirozeně dominuje společnost Software602 se svými kancelářskými produkty.

Protože čeština zatím není světovým jazykem (jak se lze snadno přesvědčit zájezdem do zahraničí), nechybí ani kategorie slovníků a výuky (i jiné než jazykové). Pro pobavení je možno zabrousit do kategorie zábava, obsahující (jak jinak) hry a zábavné aplikace.

Z ostatních zmíním například ještě ukázky programů na sázení Sportky (aneb jak se zruinovat investicemi do rozsáhlých rozpisů), nebo třeba freeware CPU, který zjistí, jak je na tom procesor vašeho počítače v porovnání s nejnovějšími modely (tedy objeví, že váš půl roku starý procesor je výkonostně zhruba tak ve třetí až čtvrté desítce).

Jediné, co působí trochu rušivě, je kategorie systémových nástrojů, kde se nalézají buď počeštěné (Microsoft Internet Exporer) nebo i nepočeštěné produkty, což trochu narušuje domáckost disku. Ovšem těchto několik produktů patří, řekl bych, ke koloritu všech sharewarových výběrů, takže se není co rozčilovat, že jsou i zde.

Modrý blesk:Nejlepší české programy

obsahuje české produkty

dobrá tematická skladba

Producent: MEDIA trade, s. r. o.

Žánr: sharewarový výběr

Jazyk: česky

OS: Win 9x/2000/NT

Cena: 275 Kč

K recenzi poskytla firma: MEDIA trade, s. r. o.

Krakovská 25, Praha 1 www.cd-rom.cz

§§§§§


Internet Download Centrum – Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0426

Podívejme se dnes na hvězdnou oblohu a zjistěme si, v kolik hodin nám o víkendu zapadne slunce. Nebo si raději hrajete? Co takhle zalétat si po úzkých klikatých uličkách mezi kulatými obludami, anebo zamyslet se nad optimálním umístěním barevných náhodně přicházejících kuliček? Máte pravdu. Určitě bude užitečnější podívat se na SMSky, zda nepřišla zpráva o tom, že firemní intranetový server havaroval a v době vaší dovolené nemohou zaměstanci firmy uložit svá data na záložní disk. Dnešní Internet Download Centrum opět nebude jen nevýznamným doplňkem softwarové rubriky, ale poskytne vám další informace o novinkách ve světovém sharewaru. Dnes jsme pro vás připravili zejména rychle stáhnutelné a freewarové programy!

Home Planet 3.1 (Full)

7,1 MB http://www.fourmilab.ch

Jedinečný vesmírný katalog, který je vyvíjen a doplňován od roku 1994. Naleznete v něm údaje jak o naší planetě, tak o ostatních planetách naší soustavy a dalších přirozených či uměle vytvořených objektech putujících vesmírem. Základní pohled, který dostaneme spuštěním programu, je na planetu Zemi a Měsíc. Působivě zpracované je osvětlení Země Sluncem. Přesně vidíme v kolik hodin je určité místo Země osvětleno a v jakém stavu je Měsíc. Ve speciálním okně lze vybrat libovolný objekt (planeta, hvězda, asteroid, kometa, družice) a jeho parametry včetně výšky nad horizontem, rychlosti, gravitace, únikové rychlosti, atd. V okně teleskopu si přiblížíme významné výřezy vesmíru, do nichž se snadněji navigujeme pomocí katalogu objektů, dodávaného v plné velikosti s Home Planet Full. V programu je implementována spousta dalších vlastností, které si určitě rádi objevíte sami, máte-li zájem o astrologii. Dokonce i když nejste "hvězdní fanatici", Home Planet je i díky svým animacím krásný vizuální pomocník pro přiblížení základních vesmírných skutečností sobě a nebo dětem. Stáhněte si kratší verzi, pokud nepotřebujete tolik obsáhlé katalogy objektů.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Bonzala

800 KB http://www.bonzala.com

S ohledem na svou velikost a licenci, je Bonzala skvělá hra pro odreagování dospělých, i pro zabavení malých dětí. Jedná se o 3D arkádu, v níž sbíráte srdíčka a vyhýbáte se potvůrkám, které vám v tom brání. Můžete měnit směr svého letu a na vyznačených místech manipulovat s orientací mostů, čímž změníte svojí trasu. Hru mohou hrát až čtyři hráči současně z jednoho počítače. K provozu programu se doporučuje grafický akcelerátor, a bilineární filtrování přidá zobrazeným objektům na hladkosti.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Hexagon 1.0

1,6 MB http://www.futurebit.com/futurebit

Logická hra se hřištěm ve tvaru šestiúhelníku. K dispozici jsou kameny čtyř barev a univerzální kámen typu žolík. Podle úpravy hřiště (levelu) dostaneme určitý počet žolíků a čas pro dokončení kola. Kameny přicházejí náhodně a úkolem hráče je umístit je tak, aby kameny stejné barvy nebyly u sebe a azurový kámen nebyl u okraje. Žolík nám pomůže v bezradné situaci. Hra je graficky velice pěkně zpracovaná, dodává se k ní i editor vlastních vzhledů hřiště.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Zetrix 1.05

1,2 MB http://personal.inet.fi/private/gx3dengine

Tetris trochu jinak. Nenechte se zmást délkou. Zetrix nepatří do řady nemastných neslaných napodobenin Tetrisu. První co vás na hře Zetrix zaujme, je její grafické zpracování v podobě 3D renderovaných cihel padajících do 3D renderované "vany". Jako v Tetrisu lze jimi otáčet a pohybovat do stran, aby přesně zapadaly do zdi. Vedle "L-kových", čtvercových, "Z-kových" a "I-čkových tvarů" zde najdeme malá "V-čka" a krátká "I-čka". Tyto přidané typy cihel hru poněkud zjednodušují oproti klasickému Tetrisu. Samozřejmostí je ale i volba obtížnosti a věřte, že přehřátí klávesnice a mozku je u Zetrixu silným rizikem. V optionálním rozšířeném režimu se setkáte se speciálně upravenými cihlami, které dělají hru rozmanitější např. tím, že zvednou úroveň vody ve "vaně" nebo explodují při dopadu. Hra pracuje v Direct 3D a podporuje BumpMapping.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Futuris Imager 1.8

700 KB http://futuris.itsoft.ru/

Futuris Imager je prohlížeč obrázků pro Windows. Podporuje prohlížení mnoha formátů GIF, JPG, PNG, FAX, BMP, WMF, EMF, TIFF, TGA, PhotoCD, PCX, SGI, AutoCAD PIC, PCC, Photoshop, PhotoDeluxe, Wap bitmap a další. Vedle prohlížení dokáže obrázky skenovat přes rozhraní Twain, exportovat do formátů JPG, TGA, Windows bitmap, Wap bitmap a tisknout na výchozí tiskárně. Obrázky lze otevírat lokálně nebo z internetového URL lze prohlížet obrázky z internetových kamer.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Ping Checker 4.01

1,06 MB http://bertoncini.tripod.com/

Program pro periodické ověřování stavu síťových komponent jako pracovních stanic, serverů, Jet-Direct modulů a jiných "pingovatelných" síťových prvků. Je možné sledovat mnoho komponent současně, a v případě selhání nechat tuto událost zaznamenat do protokolu o chybách. Zejména v případě, že se jedná o selhání důležité komponenty jako např. serveru, nabízí se nechat si poslat e-mail (a třeba přímo na mobil) s přednastaveným popisem chyby. V okně programu se průběžně zobrazují statistiky o dostupnosti a délce odezvy vybraného síťového prvku.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Xemico Audio Notes Recorder 1.0

1,2 MB http://www.xemico.com/anr/index.html

Audio Notes Recorder funguje jako diktafon pro PC a poskytuje nahrávání a jednoduché sdílení zaznamenaného zvuku s přáteli. Zvuky se zaznamenávají jako oddělené zprávy (jež lze pojmenovat a tak se v nich lépe orientovat) nebo jako kontinuální záznam, v němž se lze navigovat jako na analogovém diktafonu směry dopředu a dozadu. V režimu V.O.R. (Voice Operated Recording) se nahrává jen signál s určitou úrovní a vynechávají se mezery. Totéž i v režimu Spy (špión), kdy se navíc aplikace automaticky zminimalizuje do dolní lišty k hodinám. Vybrané zprávy nebo celé kazety je možné ve formátu wav exportovat na disk nebo poslat mailem.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware 19,90 USD. Zkušební doba 42 dní.

MetaProducts Offline Explorer 1.3

450 KB http://www.metaproducts.com/

S Offline Explorerem můžete stahovat kompletní internetová URL, včetně vnořených složek podle nastavené úrovně zanoření pro pozdější off-line prohlížení. Offline Explorer podporuje HTTP a FTP protokol a dovolí spustit až 100 stahovacích podprocesů současně. Dokáže spolupracovat s několika druhy proxy-serverů a umí poslat i inforamce o autentizaci, je-li to potřeba. Při stahování pomocí HTTP nestahuje jen statické stránky a neprozkoumává jen klasické odkazy. Offline Explorer si poradí i s Java skripty, Macromedia Flashem, cookies apod. Vestavěný web-server dovoluje sdílení stažených dat v intranetu nebo Internetu.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware 30 USD. Zkušební doba 30 dní

SiSoft Sandra 2000 Standard 3.6

2,7 MB http://www.sisoftware.co.uk/sandra

Sandru jsme v našem seriálu již zmiňovali. Kompaktní a výkonný program pro test výkonu počítače, získávání souhrnných a velice detailních informací o komponentech vašeho počítače a na ně navázaném softwarovém vybavení. Podporovány jsou nyní všechny 32bitové operační systémy Windows, včetně Windows 2000 a Me. Pro příklad uveďme, že Sandra zjistí snad všechno, co se lze dozvědět o instalované základní desce a procesoru, o grafické kartě, její paměti a 3D schopnostech, počítačových sběrnicích a jejich operačních frekvencích, o portech, discích, zvukových kartách. Sandra poskytuje i výkonnostní testy procesorů, disků, CD-ROMů, DVD-ROMů a sítě. Ve verzi Professional získáte další spoustu vlastností, kterými zjistíte o svém PC úplně vše a to doslova.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

§§§§§


S medvídkem na viry – Panda antivirus 6.0 platinum

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0428

Už jsou tomu téměř tři roky, co jsme vám poprvé představili antivirový software španělské firmy Panda Software International. Již tenkrát, jako jedna z mála firem, měla Panda implementovanou kontrolu dat stahovaných z Internetu a elektronické pošty. Co nám Panda nabízí v nové verzi 6 Platinum, to se pokusí shrnout následující článek.

Instalace & dokumentace

Program po nainstalování zabere 26 MB volného místa verze pro Windows 95/98 a DOS. Dále je možné z instalačního CD nainstalovat Pandu pro Windows 3.x, Windows NT Workstation, Windows 2000 Professional a OS/2. Po vybrání požadované jazykové mutace (angličtina, čínština, francouzština, italština, němčina, portugalština, slovenština, španělština a švédština) a zvolení potřebných komponent, se produkt bezproblémově nainstaluje.

Za příplatek si ještě můžete dokoupit Panda Administrator, který vám pomůže s centralizovanou správou, administrací, aktualizací a monitorováním vašeho antivirového softwaru v rámci celé sítě. Podporovány jsou servery Windows NT, Novell NetWare a MS Exchange.

V krabici také naleznete uživatelskou příručku (v našem případě slovenskou), kde máte podrobně a srozumitelně popsány funkce programu a význam jednotlivých nastavení.

Nabízené služby

Po startu programu se zobrazí uvítací obrazovka, kde se můžete dozvědět praktické informace a podrobněji se seznámit s nabízenými službami.

Prostředí programu se nechá zobrazit ve dvou režimech základním a rozšířeném. Zkušenější uživatelé jistě ocení režim rozšířený. Po nastavení prostředí se již můžete věnovat samotným testům.

Okamžitý test umožňuje provést kontrolu celého počítače nebo jednotlivých vybraných složek. Prováděná kontrola je schopná odhalit viry všech druhů (boot, stealth, polymorfní, makroviry), včetně virů schovaných uvnitř komprimovaných archivů ARJ, PKLITE, RAR a ZIP. Detekční schopnosti jsou zvýšeny volitelnou třístupňovou heuristickou analýzou. Všechny tyto testy nemusíte provádět manuálně, ale je možné je podle zvolených kritérií a času vhodně naplánovat.

Po zapnutí rezidentního modulu bude váš počítač pod neustálou kontrolu. Tento rezidentní hlídač vlastně neustále monitoruje operace se soubory, elektronickou poštu (podporovány jsou klienty MS Outlook, MS Exchange a MS Outlook Express) a komunikaci přes Internet (kontrola bezpečnosti Java a ActiveX apletů ).

Pro zvýšení bezpečnosti je dobré aktivovat test při startu systému, testující kritické části operačního systému ještě před jeho zavedením.

Objeví-li se virus, o jeho existenci budete automaticky informováni výstražnou obrazovkou, ale i textovou zprávou v lokální síti a e-mailem.

Významnou novinkou je blokování WWW adres a síťových služeb do připraveného seznamu vložíte vlastní URL adresy, ke kterým bude prohlížeči zakázán přístup. Pod blokováním síťových služeb si můžete představit kompletní blokování např. FTP, telnet, SMTP, gopher, finger, irc, nntp, http, atd.

Spouštění testů a vlastní nastavení programu je samozřejmě možné chránit heslem.

Příjemným zpestřením je hlasové oznamování prováděných akcí. Podle jazykové verze zvolené při instalaci, jsou k událostem přiřazena patřičná upozornění, která lze nahradit vlastními, resp. deaktivovat.

Servis

Registrovaným zákazníkům je 365 dní v roce a 24 hodin denně k dispozici Technická podpora společnosti Panda Software. V případě nalezení nového viru, který aktuální verze Pandy nezná, obdrží zákazník prostřednictvím elektronické pošty aktualizovanou virovou databázi nebo záchranný disk do 24 hodin.

Pravidelné aktualizace jsou standardně dodávané jednou za měsíc či za čtvrt roku na disketách nebo CD-ROMu. Prostřednictvím Internetu je ke stažení denně aktualizovaná databáze. Samotný program je aktualizován jednou za měsíc.

Závěrem

Panda opět nabízí oproti konkurenci něco nového. Tím je již zmíněné blokování WWW adres a síťových služeb v rámci antivirového softwaru, což se zdá být logický krok. Tímto způsobem vám může nabídnout vyšší bezpečnost a kontrolu než jenom jako "pouhý" antivirus. I když budeme brát Pandu jenom v tomto ohledu, je svými vlastnostmi srovnatelný s těmi nejlepšími konkurenčními produkty.

Panda Antivirus 6.0 Platinum

blokování URL adres a síťových služeb

cena

široké možnosti uživatelského nastavení

Produkt není lokalizován do češtiny

K recenzi poskytla firma:

proNETIX, s. r. o.

Lubl\anská 1, Bratislava

www.pronetix.sk

Cena: 2 880 Kč (bez DPH)

§§§§§


Knihy


Dávkové soubory pro Windows 95/98/NT v jazyku JScript

JAN ŽĎÁREK

c00p0432

Autor: Lenka TřískováVydavatelství: GradaPočet stran: 120Doporučená cena: 118 Kč

Nelekejte se dlouhého názvu této tenoučké publikace z edice "Snadno a rychle". Mnohým lidem se ježí vlasy na hlavě hrůzou, i když jen zaslechnou slova dávkový soubor. Je však pravdou, že na mnohých systémech jsou právě dávkové soubory elegantním zjednodušením jakékoliv pravidelně vykonávané činnosti. Konečně se mezi systémy s podporou programovacího jazyka pro psaní dávek zařadila i Windows (dávky známé z DOSu možnosti programování silně omezují). Stala se jím verze JavaScriptu, implementovaná Microsoftem, tzv. WScript, známý z webových prohlížečů jako JScript. Celý systém podpory dávek se jmenuje Windows Scripting Host a je zdarma pro W 95/NT, ve W 98 je již obsažen. Ve srovnání se známým JavaScriptem muselo dojít k značnému rozšíření možností, např. funkce pro správu adresářů a souborů, možnost spouštět, případně ovládat aplikace ve Windows, pracovat se síťovými zdroji a upravovat prostředí Windows včetně práce s registrem, čímž se z něj stal silný nástroj pro práci se systémem. Zaujala mne implementace těchto možností do původního jazyka, který tyto funkce pochopitelně obsahovat nemůže a nesmí. Jsou zařazeny jako metody speciálních objektů, které programátor vytváří za běhu, podobně jako kterýkoli jiný objekt. Syntaxe JScriptu tak zůstala plně zachována, stejně tak se nerozšířil seznam rezervovaných slov.

Knížka je napsána přehledně a srozumitelně i naprostému začátečníkovi, který ke slovu programování cítí odpor, ale rád by si ulehčil práci. Nečekejte tedy referenční manuál, jde spíše o nezbytné seznámení se s některými základními prvky jazyka (vysvětlení pojmu proměnná, základní typy cyklů, podmínka apod.), a hned poté jsou rozebrány jednotlivé dostupné metody "systémových" objektů. Každý z těchto podstatných nových rysů jazyka je obvykle doplněn funkčním příkladem. Do knížky se vešel i krátký rejstřík (domnívám se, že podle obsahu byste našli požadované informace stejně rychle) a seznam literatury v tomto případě kompletně dostupné na WWW.

Tato publikace se určitě stane oblíbeným odrazovým můstkem do světa programování dávek ve WScriptu. Popisovaná témata jsou co možná zjednodušena, někdy za cenu jistých nekorektností, ale podstatné je, že by to mělo být bez problému pochopitelné. Příklady jsou uzpůsobeny k možnosti přímého přepsání a vyzkoušení, není nutné v okolním textu hledat potřebné implementace používaných funkcí apod. Příklady jsou navíc dostupné na Webu.

V textu se vyskytuje jen minimum chyb, nepočítám-li pouhý jeden překlep a jeden chybný název metody objektu Date, pak už za zmínku stojí jen jeden omyl ve zdrojovém kódu příkladu: obvod kruhu se 100% jistotou nespočtete podle uváděného rekurentního vzorce obvod=2.p.obvod, na to byste ale jistě přišli sami.

Zajímavostí je, že knížka je vytvořena v TeXu, podařilo se ale vytvořit naprosto stejný vzhled stránek, jaký je obvyklý při použití Wordu 97! Nejenom proto ale musím tuto knihu přinejmenším doporučit vaší pozornosti.

§§§§§


Česká Windows 98

JAROSLAV POLÁČEK

c00p0433

Kompletní kapesní průvodce

Autoři: Josef Steiner, Robert ValentinVydavatelství: Grada PublishingPočet stran: 336Doporučená cena: 290 Kč

Windows 98 Poradce experta

Autoři: Mark Minasi, Eric Chritiansen, Kristina Shapar

Vydavatelství: Grada Publishing

Počet stran: 704

Doporučená cena: 990 Kč

Člověk by si mohl říci, že nelze srovnávat knihy, které se sice věnují stejnému tématu, nicméně jsou zásadně odlišné v provedení a přístupu ke čtenáři. Zatímco první publikace (kapesní průvodce) je určena pro "běžného" uživatele a má sloužit jako pomůcka při řešení určitých problémů, tak v té druhé si autoři vytyčili za cíl vytvořit knihu, ve které lze nalézt všechny informace. Prostě pro experty.

Česká Windows 98 kompletní kapesní průvodce zapadají do již klasické edice vydavatelství Grada, a jak píše autorský tým v úvodu "vyplňují mezeru mezi rozsáhlými příručkami a stručnými přehledy". Na druhou stranu by se dalo říci, že jde o hybridní formu, tedy ani ryba, ani rak. Pokud předpokládám, že tuto příručku budou používat ne tolik v problematice zběhlí uživatelé, tak mám obavy, že někteří utonou ve spárech operačního systému. Například informaci o počtu monitorů připojitelných na jeden počítač se systémem Windows 98 autoři poněkud zkreslili svým nezvratitelným tvrzením, že jde o pouhé dva monitory (s. 18). Microsoft udává až 9 monitorů, podle zkušeností je ještě únosné nainstalovat třetí monitor. Navíc u "user friendly" knihy mě překvapila absence některých základních postupů. K čemu mi je povídání o ovládacích panelech, když je neumím vyvolat a "sáhnout si" na ně. A co je mi platné, že detailní popis postupu dostanu až o nějakých 40 stran později.

Coby člověk nevzdělaný (tedy jako...) asi nepochopím, co to znamená, že mohu pracovat s typy souborů 24bitový rastr. A že všichni nejsme grafiky dokazuje i termín komplementární barvy, který asi také nebude nejznámější. U nastavení Internet Exploreru 4.0 do sítě Internet mi chybělo větší množství ilustrujících obrázků, z vlastní zkušenosti vím, že právě do tohoto oddílu by se jich hodilo poměrně dost. Informace o systému FAT 32 se mi zdála natolik komplikovaná, že jsem chvílemi ani netušil, proč ji autoři uvádějí. Pojmenování souboru je věnováno několik stran, ale že bych se dočetl, že stačí kliknout na název souboru například v Průzkumníkovi a název přepsat, tak to ne. Autoři také nepovažovali za nutné upozornit "nešťastníka" na ten fakt, že existují 2 tlačítka Zpět a že může tedy lehce dojít k záměně.

Velké množství drobných nepřesností s podle mě nepříliš dobrým přístupem ke čtenáři (ve smyslu výběru informací) vyvažuje snad jen podrobný seznam dosových příkazů, což považuji za užitečnou pomůcku, ale upřímně, kdo dnes ví, že to černé se jmenuje DOS. V knize nejsou inzerovány konkrétní postupy.

Z Windows 98 poradce experta jsem měl respekt respekt z bezmála tisíce stran textu, respekt z bezmála plného přikládaného CD-ROMu, a navíc se raději považuji za uživatele než za experta. Nicméně skvělý úvod odbourá ty největší problémy s přístupem ke čtenáři. Logicky, profesionálně, avšak pochopitelně jsou vysvětleny všechny termíny a problémy a je jim věnován dostatek místa, takže tyto informace nejsou zbytečné. Navíc autoři (experti) se nebojí v přiměřené míře použít svérázného humoru. Podle mého názoru se úspěšně zhostili svého úkolu, kniha není namířena proti Microsoftu ani nesleduje jeho politiku. Mé výhrady spočívají v nepochopení umístění obrázků, které jsou možná zbytečně velké a mnohdy ilustrují tak zjevné záležitosti, že možná nebylo nutné je otisknout. Důležité oblasti však pokryty dozajista jsou. Kniha poskytuje i základy HTML jazyka (nedílné to součásti operačních systémů??). K jisté nepřesnosti došlo pouze v případě porovnání dialogového okna (českého) a jeho popisu (anglicky), možná by neškodilo sjednotit jazyk (s. 463).

CD-ROM je řešen velmi profesionálně, pohyb na něm mi nedělal žádné potíže, podrobnější popis dodávaných produktů by si zřejmě zasloužil vlastní recenzi. Knize bych vedle předpokládané ceny vytkl pouze nepřesné odkazy uvnitř textu, protože kvůli nepříliš dokonalému rejstříku je jakýkoliv návrat o několik stran zpět k jinému tématu problémem.

Jak jsem již předeslal v úvodu, pokud si půjdete do obchodu koupit knihu o Windows 98, popřemýšlejte, jestli by se vám nevyplatilo investovat více do publikace, která vám základy vysvětlí mnohem lépe a ze které budete moci čerpat nejméně do objevení se dalšího systému tedy do Windows 98, Poradce experta.

§§§§§


Programování Active Server Pages

PATRIK MALINAc00p0434

Autor: Scot Hillier, Daniel MezickVydavatelství: Computer Press, BrnoPočet stran: 292Doporučená cena: 346 Kč

Tytam pryč jsou doby, kdy i ty nejlepší webové stránky byly pouze strnulým obrazem, i když velmi hezkým a nápaditým. Postup technologií je nejen rozpohyboval, ale učinil z nich rovněž prostředek pro interaktivní komunikaci s uživatelem. A jak už bývalo v posledních letech zvykem, vstoupila i do této oblasti firma Microsoft, tentokrát s technologií označovanou ASP. A právě způsobem tvorby aktivních serverových stránek na platformě produktů firmy Microsoft se zabývá předkládaná kniha.

V úvodní kapitole je lehce nastíněn dosavadní vývoj na poli tvorby webových stránek. Od klasických HTML dokumentů tak stručně přejdeme přes skripty, jež interpretuje prohlížeč, ActiveX komponenty a dynamické HTML stránky až k technologii, kdy je výsledný HTML dokument vygenerován serverem (a pro jejíž vlastní variantu zavedl Microsoft právě označení ASP). Již tato úvodní stať naznačuje svým pojetím zásadní strategii autorů, jež také vymezuje potenciální čtenáře. Těmi rozhodně nejsou úplní začátečníci. Předpokládány jsou všeobecné znalosti z oblasti vlastní tvorby HTML stránek, přehled o principech práce sítě Internet a jejich serverů a také zběžná orientace v programovacím jazyce VBScript (o něco jednodušší sourozenec populárního Visual Basicu) nebo JavaScriptu. Některé znalosti sice umožní doplnit přílohy, avšak jejich rozsah je spíše informativní. Začátečník by při procházení komplikovanějšími příklady asi neměl z knihy správný požitek.

Ve druhé kapitole přecházejí autoři k věci a zabývají se logicky prvním předpokladem pro správnou funkci a demonstraci popisované technologie, tedy stručným popisem správy internetového serveru. Můžeme se tak seznámit s produkty MS Internet Information Server (určen pro práci na serveru) a Personal Web Server, jenž je určen pro OS Windows 95/98 a umožňuje vývojáři ladit vytvořené aplikace přímo "na stole". Další stať se pak zabývá prohlížečem Internet Explorer 4.0, obzvláště jeho objektovým modelem, což je rovněž důležitá součást celé problematiky, stejně jako čtvrtá kapitola. Jejím obsahem jsou dynamické HTML a prvky ActiveX. Pomyslnou první část publikace pak uzavře kapitola o vlastní problematice ASP, jež také představuje obsáhlejší úvod do této technologie. Zde se již kniha hemží poměrně dlouhými výpisy příkladů, takže splnění výše uvedených předpokladů se stává pro správné pochopení problematiky nezbytným.

Následující čtyři kapitoly jsou zpracovány odlišným způsobem. Autoři v nich představují čtyři konkrétní příklady z praxe (např. internetové knihkupectví) a pomocí poměrně přesného návodu vás vedou k cíli, tedy k vytvoření fungující aplikace. Nezbytností se v tuto chvíli také stává alespoň základní povědomí o principu fungování databází, neboť ony jsou jádrem drtivé většiny podobných projektů. Poměrně důležitá je kapitola desátá, jež vysvětluje úlohu produktu nazvaného MS Transaction Server.

Celkově je kniha zajímavá svou koncepcí. Hlavní snahou autorů bylo postihnout problém v celé potřebné šíři, a proto také řada kapitol působí trochu povšechným dojmem. Publikace však velmi dobře postihuje celou problematiku a jasně popisuje, co vše je pro zdar vytýčeného projektu třeba provést. Pokud toho chcete dosáhnout výhradně na platformě produktů firmy Microsoft, pak je kniha přesně pro vás.

§§§§§


09/2003

$$$$$


Novinky


19 palců od NECu

Michal Bareš

c03p0506

Novinku v podobě 19palcového LCD displeje MultiSync LCD1980SX představil NEC. Tento monitor je určen především pro profesionální uživatele, jeho displej využívá technologii PVA TFT, má rozměry 376 x 301 mm (úhlopříčka 48 cm), svítivost 250 cd/m2 a kontrastní poměr 700 : 1. Nativní rozlišení zobrazovače činí 1 280 x 1 024 bodů (16 mil. barev), rozsah obnovovacích frekvencí se pohybuje mezi 50-85 Hz (vertikálně) a 31-82 kHz (horizontálně), úhel zobrazení činí 170 ?, součet rise a fall time rozsvícení a zhasnutí obrazového bodu představuje 10+15 milisekund a velikost tohoto bodu je 0,29 mm. Displej lze ke zdroji signálu připojit jak pomocí analogového konektoru Mini D-Sub, tak prostřednictvím digitálního DVI. Díky technologii CableComp pak lze k přenosu signálu použít kabel až o délce 100 metrů. Pro profesionální užití je určena technologie OmniColor, umožňující nastavit barevný prostor v šesti na sobě nezávislých osách, a monitor též dovoluje nastavení teploty chromatičnosti jak bílé, tak černé barvy. Displej lze nejen výškově posouvat v rozmezí 130 mm, ale je možné jej i natočit o 90 ?.

§§§§§


Čtečky Kouwell

Tomáš Bučina

c03p0507

Těžko říci, proč se současné počítačové skříně od sebe příliš neliší v praktických možnostech, jež nabízejí uživateli, ale hlavním tahounem na trhu je diferenciace v designu, často jen předního panelu. Naštěstí existuje řada produktů, které dovolují do volných prostorů mezi pozice pro mechaniky instalovat další zajímavá zařízení. Jedním z těch nejlépe vybavených je dvojice panelů KW-F7209 a KW-F7210 z dílny tchajwanského Kouwellu.

Oba modely dodatečného panelu využívajícího jednu pozici pro 5,25" mechaniky (CD-RW či DVD jednotky) slouží jako kombinovaná zařízení slučující v sobě možnosti čtečky paměťových karet, USB 2.0 rozbočovače, audiovstupu a výstupu, rozbočovače pro Firewire rozhraní, a v případě typu KW-F7210 i externího výstupu Serial ATA.

Část čtečky karet je schopna pracovat s paměťovými médii Compact-Flash typu I i II (včetně disků Microdrive), Sony MemoryStick, SecureDigital/Multimedia Card a kartami SmartMedia. Samotná čtečka je k systému připojena rozhraním USB 2.0, což garantuje maximální rychlost přístupu ke kartám, která je limitována pouze výkonem konkrétních paměťových médií.

Dvojice USB 2.0 portů s maximálním výkonem 480 Mb/s (za externě napájeným hubem, tedy bez dalšího omezení napájecího proudu pro USB zařízení) je doplněna dvojicí konektorů rozhraní IEEE 1394 Firewire s podporou rychlostí 100, 200 i 400 Mb/s. U modelu KW-F7210 se k nim přidává ještě dvojice konektorů, které dovolují v budoucnu připojit externí zařízení k diskovému řadiči Serial ATA.

Ke čtečkám je pochopitelně i CD s ovladači, které se vyplatí nainstalovat i v případě, že panel používáte v systémech s podporou Storage Class USB zařízení, tedy Windows ME, 2000 či XP. Všechny čtečky i rozbočovače pracují i bez ovladačů, avšak orientace v náhle objevivší se čtveřici nových písmenek disků, popsaných neurčitě "výměnný disk", není zcela jednoduchá. Naopak ovladače přiřadí jednotlivým slotům čtečky ve Windows ikonky, z nichž je okamžitě patrné, jaká jednotka se váže ke které čtečce. Pro připojení k USB uplinku, tedy hostitelskému systému, se používá kabel vyvedený zevnitř skříně jednou specializovanou záslepkou slotu a dále zasunutý do libovolného USB portu na zadní straně skříně.

Panely Kouwell KW-F7209 a KW-F7210 u nás distribuuje firma 100Mega Distribution a jejich koncová doporučená cena včetně DPH je stanovena na 2 280 Kč (KW-F7209), resp. 2 510 Kč (KW-F7210).her).

Odkaz: www.100megadistribution.cz

Perly od Minolty

Tomáš Bučina

Několik nových fotoaparátů připravených pro letošní podzim představila Minolta. Zatímco Dimage E323 je zástupcem entry-level třímegapixelového segmentu a na své potenciální uživatele bude útočit především snadností používání a cenou 10 990 Kč, pak nová Dimage X20 rozšiřuje řady stylových ultrakompaktů. I přes minimalistické tělo obsahuje objektiv s trojnásobným optickým zoomem, dvoumegapixelový CCD snímač, a i s nemnoha tlačítky je schopna nabídnout řadu zajímavých funkcí. Cena se bude pohybovat těsně pod 10 tisíci korunami.

Přístroj Dimage Z1 je pro Minoltu zcela novou koncepcí, kdy se pouští do vod okupovaných ultrazoomy od Olympusu či Fuji. Desetinásobný transfokátor a třímegapixelový snímač v těle s mohutným a přitom příjemným gripem k uchopení zaručují stabilitu a i přesto, že chybí optický stabilizátor, bude určitě možné pořizovat kvalitní a zajímavé snímky. K pozoruhodným funkcím určitě patří progresivní snímání, které v praxi eliminuje prodlení stisku spouště a celkové zrychlení všech běžných funkcí. Inovace jsou patrné i ve funkci hledáčku a v poloprofesionální koncepci ovládacích prvků na těle přístroje, a cena 15 990 Kč je v tomto segmentu poměrně obvyklá. Konečně poloprofesionální Dimage A1 nezapře svou podobnost s předchozí řadou Dimage 7, 7H a 7Hi opět zastupuje segment high-end zrcadlovek s nevýměnným objektivem. Mimo dokonce sedminásobného zoomu doplněného výkonným optickým stabilizátorem obrazu je vybavena také inteligentním 3D autofokusem, který je schopen sledovat nejen obraz pohybující se v hledáčku vertikálně či horizontálně, ale také vstříc či naopak vzdalující se od přístroje. Vylepšený CxProcess II analyzuje scénu a stará se o zpracování barev, kontrastu a dalších parametrů maximálně pětimegapixelových snímků.

Odkaz: www.minolta.cz

Pracant s bezdrátem

Tomáš Bučina

Uběhl už více než rok od sloučení firem Hewlett-Packard a Compaq, a po delším období bez novinek z oblasti notebooků přichází letní a podzimní smršť. Mezi modely, které si zaslouží pozornost, patří i HP Compaq nx9000.

Zajímavostí je už samotný název, ve kterém se značka Compaq stala celkovým označením notebooků produkovaných společností HP, a je tedy zřejmé, že dobudoucna se s ní budeme setkávat stále. Nová produktové linie řada "nx", je určená pro soukromé osoby a menší firmy, a řada "nc" je spíše směřována na korporátní zákazníky v krátké době vyplní mezeru v nabídce HP. Compaq nx9000 je postaven na bázi mobilního Pentia 4-M s frekvencí 2 GHz a 256 MB DDR SDRAM paměti. Místo běžnějšího čipsetu značky Intel je páteří čipová sada ATI IGP 340M, která obsahuje i grafické jádro Radeon s 64 MB dedikované videopaměti. Výkon tohoto spojení není sice takový, jaký lze získat z kombinace čipové sady Intel s diskrétní grafickou kartou ATI, ale pro zákazníky bude určitě přínosem zajímavá cena.

Vnitřní straně víka vévodí 15" displej se standardním rozlišením XGA, tedy 1 024 x 768 bodů, a pod jeho vnějším hořčíkovým krytem je umístěna anténa bezdrátového síťového adaptéru. Vzhledem k bezpečnostním předpisům především leteckého provozu, je rozhraní IEEE801.11 deaktivovatelné přímým tlačítkem na přední hraně klávesnice a samotný adaptér splňuje požadavky kladené na sítě standardu 802.11b i "prestandard g", a s výhledem na úpravu plně odpovídá nově přijaté finální verzi 802.11g.

Tlačítka a ovládací prvky, stejně jako vzhled celé klávesnice nejsou špatné, i když nelze očekávat, že nx9000 bude sbírat ocenění na designerských soutěžích. Jedná se o návrh vycházející z předcházejících modelů, zejména pak z řady Omnibook 4500, takže skalní uživatelé HP s ním nebudou mít problémy. Notebook si vás může získat řadou drobných detailů, mezi které patří dnes už pomalu standardních pět programovatelných kláves, speciální tlačítko pro vypnutí touchpadu proti nechtěnému pohybu kurzoru a také rafinované ovládání hlasitosti na straně počítače, sdružující v sobě rovněž tlačítko pro celkové ztlumení. Za zmínku stojí také oddělená plocha u touchpadu sloužící k posunu v dokumentech, ale rovněž je třeba připomenout, že funkčně shodně, i když bez viditelné posunovací plošky, pracuje také Synaptics/Alps ovladač většiny touchpadů v noteboocích.

Ke standardní výbavě modelu patří také 40GB pevný disk a zapisovací jednotka DVD/CD-RW, umístěná pochopitelně uvnitř těla notebooku, a chybí zde už poněkud zastaralá floppy mechanika. Překvapením nejsou určitě dva porty USB 2.0, síťové a modemové rozhraní a v podstatě ani konektor rozhraní Firewire, ale pozornost zaujme dvojice portů, které jsme ještě před rokem považovali téměř za mrtvou záležitost paralelní a dokonce i sériové rozhraní. Výrobci tak reagovali na nespokojenost zákazníků s úbytkem těchto portů z nových notebooků a opět je začali nabízet.

Nesmíme zapomenout ani na slabiny tohoto stroje, mezi které patří zejména vyšší hmotnost (3,4 kilogramu v plné výbavě poněkud znepříjemňuje případné cestování s notebookem na rameni), a pak také prohřešky v softwarové výbavě. Na rozdíl od starších modelů HP/Compaq, které obsahovaly plně funkční systém pro "Recovery", tedy rychlé zotavení po fatálním poškození operačního systému, je Compaq nx9000 vybaven pouze standardním CD pro instalaci Windows XP Professional. Další ovladače jsou pak umístěny na samostatném disku, a tak obnova může místo několika minut trvat i více jak hodinu.

I přes tyto detaily je HP Compaq nx9000 notebookem určeným pro zákazníky, kteří chtějí pracovat na cestách i v kanceláři a pro něž bude jejich nový stroj jediným počítačem.

Odkaz: www.hp.cz

§§§§§


Asus L5800C

Jakub Čáp

c03p0508

Společnost AT Computers uvedla na trh notebook Asus L5800C, za jehož hlavní přednosti jsou uváděny vysoký výkon, srovnatelný s klasickým stolním počítačem, bohatá výbava a patnáctipalcový displej, založený na nejnovější technologii Asus ACE View. Řešení Asus ACE (Advanced Colour-Contrast Enhancement) View je založeno na technologii IPS (In-Plane Switching) TFT LCD. Asus řady L5 je první notebook na světě, který tuto technologii používá. Asus ACE View přináší i vysoký poměr barevnosti a kontrastu. Vyššího jasu je dosaženo díky HRP (High Resolution Process) a novému podsvícení, které zvyšuje množství přenášeného světla. Mezi výhody je řazena i variabilita. Zatím si ho můžete dopřát ve dvou konfiguracích, v kombinaci s libovolným operačním systémem. Přibude i plně konfigurovatelná varianta. Při jeho objednání bude potom možné volit procesor, velikost operační paměti a pevného disku, a také typ optické mechaniky. Základní výbava Asusu L5800C zahrnuje většinu standardního vybavení. Kromě všech dnes běžně používaných portů a konektorů v něm najdete i integrovanou čtečku paměťových karet, DVD-RW mechaniku, či sériový port. Za povšimnutí stojí i pětice USB 2.0 portů, z nichž jeden je umístěn na pravém boku notebooku.

Odkaz: www.atcomp.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Petr Felt

c03p0509

ANECT dělá pro Citibank

Společnost ANECT se na základě nové smlouvy bude podílet na budování a rozvoji komunikační infrastruktury Citibank na úrovni systémového integrátora; zajistí integraci dříve vybudovaných komunikačních systémů do datové sítě s ohledem na již vynaložené investice a bude Citibank podporovat při nasazování nových technologií.-FEL

Privátní síť výhodně

Od počátku srpna připravil T-Mobile zlevnění hovorů u služeb Privátní síť a Privátní podniková síť. Hovory uskutečněné v rámci obou služeb jsou nyní bez ohledu na využívaný tarif zpoplatněny jednotnou sazbou 1,50 Kč/min. Takovéto snížení cen znamená pro zákazníka například 62procentní úsporu oproti standardní sazbě u tarifu T20 Start, nebo dokonce 68procentní úsporu ve srovnání s programem Partner III. Služba Privátní síť je určena pro všechny zákazníky s pěti a více SIM kartami s paušálním programem. Větším společnostem s rámcovou smlouvou klíčového zákazníka nabízí T-Mobile službu Privátní podniková síť s rozšířenou funkcionalitou.-FEL

Trojnásobná rychlost

Od 15. září 2003 zvýší Český Telecom rychlost služeb ADSL na trojnásobek, a to při zachování současných cen. Zároveň se zrychlením ADSL oznámila společnost také plné uvolnění trhu s koncovými zařízeními (modemy) a nabídku tzv. samoinstalačních balíčků.

Přenosová rychlost u základní varianty služby IOL Broadband se zvýší ze současných 192/64 na 512/128, u rychlejší varianty z 320/128 na 1 024/256 (vše v Kb/s). Objemový limit pro přenesená data je stanoven na 10 GB u základní a 20 GB u rychlejší varianty připojení. Po jeho překročení bude muset uživatel uhradit 399 Kč za dalších 10 GB dat.

Přechod na rychlejší varianty připojení provede ČT bezplatně všem stávajícím zákazníkům, kteří o zvýšení rychlosti požádají prostřednictvím www.iol.cz nebo u jiného poskytovatele připojení. Zákazníci, kteří o zrychlení dosavadní přípojky neprojeví zájem, mohou využívat služby ve stávající podobě až do 31. 12. 2003, kdy bude portfolio služeb ADSL dále rozšířeno.-FEL-

OfficeConnect Wireless 11g

Společnost 3Com představila novou řadu bezdrátových zařízení 3Com OfficeConnect Wireless 11g, která plně odpovídají standardu 802.11g. Nové bezdrátové řešení 802.11g společnosti 3Com se hodí pro malé a domácí kanceláře, podniky i veřejné přístupové body. Jedná se o vysokorychlostní bezdrátová zařízení s plug-and-play instalací, která plně odpovídají standardu 802.11g s pětkrát vyšší přenosovou rychlostí, než jakou nabízí současný standard 802.11b. Navíc jsou vybavena 256bitovým šifrováním WPA (Wi-Fi Protected Access) na ochranu proti neoprávněnému přístupu k datovým přenosům.-FEL

Nové stránky Go

Internetové stránky předplacených služeb Go společnosti Eurotel Praha změnily svoji dosavadní podobu. Na www.mobilgo.cz naleznete širokou paletu služeb a praktických informací, které jsou určeny zejména pro Go zákazníky, například možnosti dobíjení Go, nejnovější Go sady, nebo Go roaming pro cesty do zahraničí. Díky přímému propojení s domovskou stránkou www.eurotel.cz mohou Go zákazníci využívat také další služby, které nejsou umístěny pod doménou www.mobilgo.cz, jako např. sponzorované a placené SMS brány, nebo nabídku služeb Eurotel MobileMedia.-FEL

Samsung se dere na trh

Jihokorejský Samsung se začíná výrazněji prosazovat i na českém trhu. Na počátku srpna byl zahájen prodej v pořadí již čtvrtého typu mobilního telefonu Samsung v nabídce operátora OSKAR. Jde o mobil Samsung SGH-C100. Společnost Kiboon Mobile, a.s., je výhradním dovozcem mobilních telefonů Samsung u nás již od léta 2002. V roce 2003 očekává prodej 100 000 kusů mobilních telefonů. -FEL

§§§§§


Krátké zprávy I.

Tomáš Jirásko

c03p0510

Hughes dodává GiTy

Hughes Network Systems (HNS), Inc., dodá českému poskytovateli telekomunikačních služeb, společnosti GiTy, širokopásmový satelitní systém Direcway, a to včetně řídícího centra (NOC) a centrální stanice (hubu).Společnost GiTy, která v současnosti poskytuje satelitní služby s využitím síťového hubu PES VSAT a vzdálených terminálů společnosti HNS, nyní zákazníkům z České republiky, Slovenska a Bulharska nabídne nové širokopásmové služby Direcway. GiTy bude poskytovat vysokorychlostní přístup na internet a obchodní videoaplikace, jako jsou distanční vzdělávání a průmyslová televize využívající vzdálené satelitní terminály DW1000 systému HNS. Nové řídící centrum umožní GiTy splnit požadavky zákazníků z řady odvětví, od státní správy přes zdravotnictví až po bankovnictví a energetiku.-TJi

Logos roste

Na 60,4 mil Kč vzrostl pololetní obrat technologické společnosti Logos. V porovnání s prvním pololetím 2002 to je téměř o polovinu více. Nárůst o 41,5 % představuje při srovnání letošních a loňských pololetních výsledků čtvrtletní obrat ve výši 39,1 mil. Kč. Za růstem stojí zejména nové zakázky z oblasti finančnictví a bankovnictví, telekomunikací a obchodu. Mezi klienty patří GE Capital Bank , Živnobanka, Českomoravská stavební spořitelna, Muzo či Jihomoravská plynárenská. Logos jako jediná společnost v ČR získala certifikát "Microsoft Gold Certified Partner for Commerce Solutions". Logos se loni umístil na 18 místě mezi 50 nejrychleji se rozvíjejícími technologickými firmami ve střední Evropě. Žebříček "Fast 50" sestavuje společnost Deloitte & Touche.

Odkaz: www.logos.cz-TJi

DECT od Philipsu

Společnost Philips přichází na trh s novým modelem bezdrátového digitálního telefonu Kala 300 a Kala 300 Vox, a to v klasické verzi jak bez, tak i se záznamníkem. Oba modely podporují identifikaci volajícího (CLIP) a příchozí hovor během probíhajícího hovoru. Oba modely obsahují dva telefonní seznamy po 20 číslech rozlišené jako seznam přátel a rodina. Seznam posledně 10 přijatých hovorů a opakované vytáčení pro 5 posledně volaných čísel ocení ti, kteří používají bezdrátový telefon k častému telefonování určitému počtu volaných. Handsfree na sluchátku je velmi dobrá vlastnost pro hlasitou komunikaci s volaným. Cena varianty základní je 2 290 Kč a 2 590 Kč za verzi se záznamníkem.-TJi

Bioscopia

Tomáš Jirásko

Bioscopia je další v řadě výukových adventur, která svým zaměřením navazuje na tituly Physikus a Chemicus.

V této adventuře jste postaveni do role mladého vědce, který musí zabránit oživení robotů v laboratoři, kde se měl změnit svět, kde se prováděly pokusy s lidskými geny a jejich implantováním do čipů strojů. Ubráníte svět, nebo zvítězí oživlí roboti a zničí lidstvo? Opuštěná výzkumná laboratoř už slouží jen jako cíl prázdninových cest a školních výletů. Na jednom z nich se stane nehoda: ze skupinky se oddělí mladá dívka, ztratí se ve spojovací štole a dostane se dovnitř Bioscopie. Aktivuje tím alarm a znovu probudí k životu nejen celou výzkumnou stanici, ale také roboty. Při pokusech o sestrojení superinteligentních robotů se vědcům pokusy vymkly z rukou. Roboti začali získávat více a více energie, začali samostatně myslet, a nakonec už své tvůrce ani nepotřebovali. Vaším úkolem je najít ztracenou dívku a znovu ovládnout umělou inteligenci.

Očekávejte velké množství úkolů a hádanek z anatomie, biochemie, genetiky, zoologie, botaniky, buněčné biologie a dalších oborů. Víte, jak vznikají bakterie? Jaký význam má včelí tanec? Co se děje při buněčném dělení? Pokud máte s odpověďmi potíže, zapomeňte na to, že budete úspěšní. Znalosti musíte umět využít. Zde s přeříkáváním pouček a definicí nevystačíte tady půjde o život. Naučná hra je velice pěkně provedena čeká na vás více než 1 000 renderovaných 3D-prostředí a bezpočet těch nejkvalitnějších animací z 3D-Studia Max. Nad celým příběhem strávíte mnoho desítek hodin. Faktografickou pomůckou vám bude obsáhlá multimediální encyklopedie s více než 100 kapitolami, citlivě implementovaná do hry.

Odkaz: www.mediatrade.com

Nejmenší Dell

Tomáš Jirásko

Pro ty, kteří se nechtějí nosit s těžkými notebooky, připravila společnost Dell Computer nový ultratenký notebook Latitude X300.

Subnotebook je osazen mobilním procesorem Intel Pentium M, který uživateli nabízí dostatečný výkon pro zvládnutí všech kancelářských aplikací, jako jsou elektronická pošta nebo prohlížení www stránek a prezentací. Stejně jako Latitude D400 je X300 vybaven externí jednotkou D/Bay, která je s notebookem propojena přes napájený USB 2.0 konektor. Tato jednotka umožňuje připojení přídavného pevného disku, DVD+RW nebo dalších druhů mechanik.

Stejnou funkčnost nabízí i přídavný modul MediaBase, který se připojuje na spodní stranu notebooku. MediaBase rozšiřuje možnosti počítače o gigabitové síťové připojení Ethernet 10/100/1000 a další porty. Uživatel tak získává možnosti stolního počítače v ultrapřenosném provedení. Dell X300 je vybaven zabudovanou podporou pro bezdrátové sítě a je standardně vybaven mobilní technologií Intel Centrino s miniPCI kartou Intel PROWireless 2100 (802.11b).

Zákazníci si mohou zároveň vybrat pro podporu bezdrátových sítí i karty Dell TrueMobile 1300 (802.11b/g) nebo Dell TrueMobile 1400 (802.11a/b/g). Dále může být notebook doplněn bluetooth kartou Dell TrueMobile 300.X300 nabízí dva integrované porty USB 2.0 a jeden port Firewire IEEE 1394 Nejtenčí a nejlehčí Dell má výšku 20 mm a váží 1,32 kg.

Odkaz: www.dell.cz

Acer TravelMate 290

Tomáš Jirásko

Acer pokračuje ve svém trendu rychlé obměny modelů, a tak nyní představil novou řadu TravelMate 290. Tyto notebooky by měly oslovit především mobilní profesionální uživatele. Řada s číslem 290 nese loga technologie Intel Centrino, která je postavena okolo procesorů Intel Pentium M s minimální frekvencí 1,3 GHz, se standardní operační pamětí 256 nebo 512 MB DDR SDRAM (rozšiřitelnou až na 2 GB), 1 MB L2 cache a 400 MHz systémovou sběrnicí procesoru. Jako zobrazovací jednotka slouží 15" displej TFT s rozlišením 1 024 x 768 bodů. Vybaveny jsou pevným diskem 30 GB a 64MB videopamětí. Notebook má integrovány jak reproduktory, tak mikrofon.

Standardní výbava zahrnuje kromě pevného disku i šachtu Acer MediaBay pro kombo DVD/CD-RW nebo kombo DVD-RW. O přístup k vnějšímu světu se starají integrovaný faxmodem V.90 56 Kb/s, síťová karta Fast Ethernet 10/100 a samozřejmě bezdrátová technologie Intel PRO/Wireless 2100 IEEE 802.11b (součást technologie Intel Centrino). Sestava portů je zastoupena třemi porty USB 2.0, paralelním, infračerveným portem, portem VGA pro externí monitor, samozřejmě RJ-45 pro LAN a RJ-11 pro modem, 32bitovým slotem PCMCIA CardBus typu II, konektorem audio in/out, Firewire IEEE 1394 a konektorem S -video TV-out. Disketová USB mechanika je pouze volitelným příslušenstvím. Notebook by měl se standardním Li-Ion akumulátorem vydržet v provozu až 5 hodin. Rozměry TM290 jsou 334 x x 276 x 32 mm a hmotnost 2,84 kg.

Na českém a slovenském trhu je dostupný model TravelMate 290LCi s procesorem Intel Pentium M 1,3 GHz, pamětí 256 MB DDR SDRAM, pevným diskem 30 GB, 15" displejem, kombinovanou DVD/CD-RW mechanikou a operačním systémem MS Windows XP Home za 37 990 Kč/53 990 Sk bez DPH, lépe vybavený TravelMate 290LMi je v prodeji za 44 490 Kč/61 990 Sk bez DPH.

Odkaz: www.acer.cz

Zrcadlovka od Nikonu

Tomáš Jirásko

V létě se vcelku logicky roztrhl s nabídkou digitálních fotoaparátu doslova pytel, a byť se většinou jednalo o řešení pro amatérskou fotografii, našly se i výjimky. Jednou z nich je i rychlá digitální jednooká zrcadlovka Nikon D2H.

V zrcadlovce je použit nový obrazový snímač architektury JFET LBCAST formátu Nikon DX s 4,1 milionu pixelů, který dle výrobce disponuje vysokou rychlostí, vysokým rozlišením, nízkou spotřebou energie a minimálním obrazovým šumem. Jeho design eliminuje nutnost mapování pixelů, a dovoluje tak okamžitý start a minimální zpoždění závěrky. Obsahuje nový tenký nízkoprůchodový filtr pro eliminaci moaré. Formát snímače DX je konzistentní se všemi ostatními jednookými zrcadlovkami Nikon D, pro zajištění stejného obrazového úhlu při použití libovolného těla Nikon. V D1H nalezneme i 11bodový AF systém s 9 křížovými obrazovými snímači. Nová technologie měření kombinuje tři separátní měřicí metody pro vylepšení vyvážení bílé barvy (AWB) a automatickou tónovou korekci (ATC) v kritických světelných podmínkách. D1H dovoluje uživateli sériové snímání frekvencí 8 obr./s v délce až 40 snímků ve formátu JPEG. Zpoždění závěrky je 37 ms, zatemnění hledáčku 80 ms.

Zrcadlovka pracuje ve třech volitelných barevných režimech dva režimy sRGB a režim AdobeRGB s širokým gamutem. Pro kontrolu obrazu slouží i 2,5" LCD displej s 211 000 pixely. Fotoaparát lze s počítačem propojit přes integrované rozhraní USB 2.0, mezi volitelnými doplňky je ovšem i bezdrátové rozhraní WR-1, kompatibilní se standardem IEEE 802.11b.

Odkaz: www.nikon.cz

Allied pro malé

Tomáš Jirásko

Společnost Allied Telesyn uvedla na trh nové přepínače navržené pro síťové systémy v maloobchodních firmách i pro aplikace v podnicích veřejných služeb, které zároveň rozšiřují nabídku pro malé a střední firmy. Jedná se o přepínač AT-8012M AT-8088 a přepínač AT-8026T. AT-8088, který nahrazuje předchozí AT-8288XL, nabídne osm 10/100TX portů, osm 100FX portů a dva gigabitové uplinky. AT-8012M disponuje dvanácti 10/100TX porty a gigabitovým uplinkem, Přepínač pracuje s podporou řízení přístupu Radius a Tacacs+. AT-8026T je vybaven čtyřiadvaceti 10/100 TX porty a dvěma 10/100/1000T porty.

Řešení vybavená technologií Enhanced Stacking je možné spravovat též prostřednictvím AT-View Plus, aplikace pro správu sítě prostřednictvím SNMP protokolu. Tato aplikace využívá technologii Java a je začlenitelná do jakéhokoliv typu stávajících SNMP řídicích platforem, např. Castle Rock SNMPc, HP OpenView, Tivoli nebo TNG od CA.

Přepínače AT-8088, AT-8012M a AT-8026T jsou dodávány s tříletou zárukou Net.Cover Basic Plus, která zaručuje výměnu vadných produktů během následujícího pracovního dne.

Odkaz: www.alliedtelesis.com

Sunnysoft Plus!

Tomáš Jirásko

Společnost Sunnysoft oznámila dostupnost nové verze balíčku aplikací Plus! for Phone Edition 1.4. Jedná se o aplikace pro zařízení typu T-Mobile MDA, Eurotel Dataphone, QTEK, XDA a další, které kombinují kapesní počítač a mobilní telefon do jednoho zařízení, a pracují na systému společnosti Microsoft. Nová verze přináší GRPS monitor, počítání znaků v SMS zprávách, exportování seznamu volání, možnost přidání čísla do kontaktu, podporu lokalizované verze zařízení a podporu obrázků u kontaktů. Pro všechny uživatele starších verzí je nová verze zdarma, avšak pro nové aktivační klíče je potřeba zaslat na e-mail, uvedený na stránkách společnosti, své stávající identifikační údaje. Po jejich obdržení a ověření je zaslán nový registrační kód.

Odkaz: www.sunnysoft.cz


Krátké zprávy II.

Panasonic Diga

Tomáš jirásko

Společnost Matsushita (Panasonic, Technics) představila dvojici nových DVD videorekordérů s vestavěným pevným diskem. Rekordéry DMR-E100H a DMR-E200H řady DIGA jsou na japonském trhu v srpnu, DMR-E100H pak bude celosvětově uveden na podzim. DMR-E100H disponuje 120GB a DMR-E200H 160GB hard diskem. U modelu E100 to představuje úložiště pro až 160 hodin videozáznamu v režimu EP. Evropská verze bude však osazena hard diskem s kapacitou 80 GB (106 hodin). Model E200 s kapacitou 160 GB pak dovoluje zaznamenat až 212 hodin.

Oba DVD videorekordéry umožňují ukládání a přehrávání digitálního videa (formáty MPEG2/MPEG4) a fotografií (formáty JPEG/TIFF). DMR-E100H a E200H dokáží zaznamenávat data ve formátu MPEG4 simultánně se záznamem dat ve formátu MPEG2 na pevný disk, a též umějí převádět záznam v MPEG2 do formátu MPEG4 a konvertovaná data uložit na SD kartu. Pro vysokorychlostní záznam z hard disku na DVD-RAM nebo DVD-R disk stačí stisknout jedno tlačítko. V režimu EP probíhá záznam rychlostí 12x (na DVD-RAM disk), resp. 24x (na DVD-R disk). Přepis hodinového programu na DVD-RAM trvá cca pět minut, na disk DVD-R dvě a půl minuty. Kopírovat lze také z DVD-RAM disku na hard disk. Vybaveny jsou i funkcí Time Slip, která umožňuje současné přehrávání a simultánní záznam a přehrávání. Tato funkce je dostupná i při používání pevného disku. Modely DMR-E100H a E200H jsou vybaveny DV vstupem (IEEE 1394). Model DMR-E200H navíc umožňuje připojení na internet prostřednictvím kabelového televizního rozvodu nebo ADSL.

Odkaz: www.panasonic.cz

ORION nová značka

Tomáš jirásko

Společnost Actebis Computer rozšířila nabídku monitorů na českém trhu o značku Orion. V nasyceném trhu by se měly tyto monitory prosadit především výborným poměrem cena/výkon. Sortiment v současné době obsahuje LCD monitory o úhlopříčkách 15" až 19", a také stále populárnější LCD televizory. Monitory Orion jsou osazovány displeji Samsung, přičemž výroba většiny modelů pro evropský trh probíhá v Dánsku.

Odkaz: www.actebis.cz

§§§§§


Lightwave 8

Lenka Karlíková

c03p0511

Nejnovější verze 3D animačního, modelovacího a vizualizačního programu byla představena v polovině prázdnin. Produkt, jenž je určen především pro profesionály, umožňuje interaktivitu modelovacích nástrojů, editoruje scény v Layoutu nebo povrchy v Modeleru, který pracuje v několika hladinách. Avšak ani začátečník se nemusí práce v této velmi silné aplikaci obávat, neboť její ovládání je automatické a intuitivní. Lightwave 8 s vylepšeným pracovním prostředím nabízí několik nových nástrojů pro usnadnění a zpříjemnění, jako nový systém pro simulace látek a měkkých těles, systém inverzní a dopředné kinetiky, aplikovatelnou dynamiku na skeletální systémy a dynamiku pevných těles (Rigid Body Dynamics). Uživatelé dále ocení zlepšení práce s postavami a jejich animace nebo vylepšený interní LScript skriptovací jazyk a API pro psaní plug-inů. Nová verze Lightwave 8 bude k dispozici koncem letošního roku.

Odkaz: www.newtek.com

TweakUI 2

Lenka Karlíková

Novou verzi TweakUI 2 pro Windows XP vydal Microsoft. Tato užitečná utilita, jež je součástí sady nástrojů PowerToys, podporuje Windows XP Service Pack 1 (a vyšší), Windows Server 2003, a po nainstalování zpřístupní nastavování skrytých možností systému, včetně nastavení myši, Průzkumníka nebo pracovní plochy. Dále například optimalizuje pevný disk při nečinnosti, obnovuje poškozené GUI, udržuje připojení i po odhlášení, kopíruje osobní nastavení na přihlašovací obrazovku, nastavuje interval, kdy spořič obrazovky nebude vyžadovat zadání hesla, a další. Tweak UI, který vám pomůže doladit uživatelské rozhraní Windows, lze stáhnout na domovských stránkách Microsoftu.

Odkaz: http://www.microsoft.com

Nero 6

Lenka Karlíková

Dlouho avizované vypuštění nové verze vypalovacího programu Nero Burning Rom 6 je konečně na světě. Tento velmi populární software s sebou tentokrát kromě vypalovacího programu přináší také několik aplikací navíc. Nero 6, který se skládá ze tří balíků, obsahuje mimo jiné pomocníky pro kompilaci CD nebo DVD, nástroje pro tvorbu, editaci videoa audiosouborů a s tím související podporu MPEG-4, a také nástroje pro testování a monitorování CD a DVD mechanik a disků. Manažer, Nero StartSmart, umožňuje jednoduchý přístup ke všem programům obsaženým v balíku. Samotný vypalovací program, jenž podporuje diskové systémy jako FAT16, FAT32, NTFS, HPFS a Linux ext2fs, žádnými výraznými změnami nepřekvapí. Obsahuje nepatrně vylepšené funkce, jako AAC Plugin nebo přidanou podporu dalších vypalovaček, a přepracovanou grafiku. Například ikony v ovládací liště jsou barevnější. Dále je rozšířen o podporu dlouhých názvů souborů v Joliet, integruje zamykání jednotek v Neru a InCD4 a podporuje vypalování až na 4 rekordéry. Nové funkce souvisejí především s videem, které zpracovává NeroVision Express 2.0. Nabízí úpravy speciálních triků a vizuálních efektů, přidávání titulků, vytváření slide show včetně stmívání a prolínání, přenášení obrázků doplněných o hudbu a podporuje formáty MiniDVD a DVD video pro DVD+R/RW. Pro přehrávání DVD je v balíku integrován přehrávač ShowTime. Začátečníci uvítají Nero Express 6, který zaujme svým jednoduchým rozhraním. Dozajista ocení jeho intuitivní ovládaní, jež je společné pro všechny aplikace. Pro práci se zvukem jsou určeny Nero Wave Editor 2, obsahující různé filtry pro editaci a záznam zvukových souborů, Nero SoundTrax pro kompilaci Audio CD nebo Nero Media Player, který přehrává soubory ve formátech MP3, AAC, WAV a Audio CD.

Odkaz: www.nero.com

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0512

Borland InterBase 7.1

Borland představil novou verzi svého databázového systému InterBase 7.1. Jejím hlavním rysem je podpora MS Windows Serveru 2003, čímž firma podtrhuje svou snahu podporovat vývoj pro platformu MS .NET Framework. Krom toho plně vyhovuje JDBC2, což přijde vhod vývojářům používajícím Borland JBuilder a jiná integrovaná vývojová prostředí pro Javu.-OK

SuSE Linux Desktop

SuSE uvádí na trh systém SuSE Linux Desktop, určený pro pracovní stanice v podnikové oblasti nebo státní správě. Obsahuje vlastní operační systém a zároveň přednastavené aplikace Star Office a OpenOffice, poštovní klienty (KMail, Evolution, Mozilla), internetové prohlížeče (Konqueror, Mozilla i MSIE), nástroje pro skupinové plánování i správu dokumentů. Díky emulátoru CrossOver Office 2.0 lze přímo spouštět např. jednotlivé programy z balíku MS Office.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

Jan Šplíchal

c03p0513

Complet s Olivetti

Společnost COMPLET, spol. s r. o., zabývající se prodejem a distribucí kopírovacích strojů MITA, později Kyocera Mita, se chystá rozšířit své obchodní aktivity v oblasti kancelářské techniky o značku OLIVETTI známou značku, etablovanou především na trzích západní Evropy. COMPLET zahajuje dovoz a distribuci digitálních kopírovacích strojů černobílých i barevných, multifunkčních zařízení, tiskáren, inkoustových a laserových faxů a kalkulátorů OLIVETTI od září 2003 včetně zajištění značkového servisu prostřednictvím sítě smluvních servisních partnerů v celé ČR. -spl

§§§§§


OkiOffice 86

Václav Maletínský

c03p0514

Nový multifunkční produkt jsme objevili v nabídce společnosti Oki Systems CZ je jím OkiOffice 86, připravený pro tisk, kopírování, skenování do počítače, ale zejména pro odesílání a příjem faxů. Výrobek na trhu nahrazuje dříve prodávaný model s číslem 87, pracuje ve stejném rozlišení 600 x 300 dpi a za minutu může vytisknout 8 stran formátu A4. Pro komunikaci s počítačem standardně využívá paralelního rozhraní, volitelně může využít síťového rozhraní a pro faxový provoz také ISDN přípojku. Vstupní a výstupní podavač s kapacitou 100 a 30 listů doplňuje úložný prostor pro zpracování vícestránkových předloh. OkiOffice 86 může zhotovit 50 kopií jednoho originálu, přičemž jej dokáže zmenšit či zvětšit v rozsahu od 25 do 200 %. Vestavěný průchodový skener s rozlišením 300 x 300 dpi pracuje na 64 stupních šedé škály a nabízí samostatné režimy pro práci s textem nebo fotografií. Výkonem se OkiOffice 86 liší od svého předchůdce jen mírně dokáže tisknout nebo kopírovat jen o 1-2 sekundy rychleji. Ke změnám však došlo u ovladače, který nabízí funkce pro přímé kopírování řízené z počítače či tvorbu a úpravu telefonního seznamu pro faxový provoz. Přibyla i utilita Status Monitor, která fax, skener i tiskárnu nepřetržitě sleduje a hlásí stav v liště pracovní plochy Windows.

Odkaz: www.oki.cz

Glossmark ochrání

Václav Maletínský

Novou technologii ochrany dokumentů představili v srpnu pracovníci vývojových kanceláří společností Xerox. Podařilo se jim najít nástroj, který přispěje k potvrzení autenticity zhotovených výtisků. Technologie Glossmark využívá diferenčního lesku na povrchu vytištěného materiálu. S novým programovým vybavením, pomocí kombinace toneru, tiskového média a odstínů barev, je možné vygenerovat různé úrovně lesku na celé stránce nebo její části. Výsledek je velmi podobný hologramu, zhotovený obraz se pozorovateli mění před očima podle toho, jak natáčí papír pod dopadajícím světlem. Výroba značek je však podstatně levnější, neboť je lze vyrobit na kancelářské nebo produkční tiskárně. Technologie Glossmark může být využita pro označení důležitých firemních dokumentů, loga, pečeti či jiné značky mohou být opatřeny i datem zpracování či jménem uživatele, který materiál vytiskl. Bez pomoci speciálních nástrojů je pak velmi snadné určit, zda vytištěný list papíru je originálem, nebo jen kopií. Ochranné prvky Glossmark totiž není možné zkopírovat na zatím známých přístrojích. Technologie Glossmark je určena k ochraně dokumentů, její využití však v budoucnu může být mnohem širší. Snadno si lze představit, že proměnlivé obrazce se objeví na některých pohlednicích, plakátech, vstupenkách nebo speciálních propagačních materiálech.

Odkaz: www.xerox. cz

Novinky z dílen HP

Václav Maletínský

Přivezli jste si z dovolené nějaké obrázky v digitálním fotoaparátu, a nemáte je na čem vytisknout? Společnost HP obohatila svou nabídku o několik zajímavých modelů. Cenově nejdostupnějším výrobkem se zřejmě stane HP DeskJet 3550 s rychlostí 14 černobílých nebo 10 barevných stránek A4 za minutu. Zařízení pracuje v maximálním rozlišení 2 400 dpi, disponuje zásobníkem pro 100 listů kancelářského papíru a je vybaveno USB 2.0 komunikačním rozhraním. V produktovém portfoliu doplňuje levné tiskárny HP Deskjet 3325 a 3420. Jeho cena byla stanovena na 2 089 Kč včetně DPH. Pokud si připlatíte 700 Kč, můžete si koupit o něco výkonnější zařízení HP DeskJet 3650. Nabízí sice stejnou kapacitu podavače papíru, ale dokáže na speciální média tisknout v rozlišení až 4 800 dpi. Za minutu může v nejnižším nastavení potisknout 17 monochromatických nebo 12 barevných stránek A4. Jestliže vás zajímá ještě vyšší výkon, pak se v prodejnách poptejte po tiskárně HP DeskJet 5150. Na pracovním stole nezabere mnoho místa, její podavač je připraven pro 150 archů papíru formátu A4 a při rychlém tisku může za 60 sekund zpracovat 19 černobílých nebo 14 barevných výtisků. Nákupní cena tohoto stroje byla stanovena na 3 490 Kč. Ale tím přehlídka produktů nekončí. Pro zákazníky, kteří si kromě výkonu potrpí také na elegantní vzhled, je připravena tiskárna HP DeskJet 5652. Kombinace stříbřité a černé barvy na krytu výrobku, USB 2.0 i paralelní rozhraní, výkon 15 barevných nebo 21 monochromatických výtisků za minutu, to jsou údaje, které osloví i náročného spotřebitele. Tiskárna je standardně vybavena i duplexním modulem pro oboustranné zpracování dokumentů, volitelně může být dokoupen i další spodní zásobník pro 250 archů formátu A4. Z dosud představených novinek je toto zařízení nejdražší, v prodeji se objeví za 5 190 Kč. Všechny zmíněné výrobky pracují se čtyřmi tiskovými barvami, černý zásobník však může být vyměněn za fotokazetu, která obsahuje světlejší odstíny azurové a purpurové barvy a černý fotoinkoust. K rozšíření počtu produktů dochází také v modelové řadě HP PhotoSmart, určené primárně pro tisk fotografií. Nejmenší přírůstek nese označení HP PhotoSmart 245, je vybaven podavačem pro fotopapíry 10 x 15 cm i pozicemi pro paměťové karty Compact Flash, MultiMedia Card, Secure Digital, Smart Media, Sony Memory Stick a xD-Picture Card. Barevný displej v horní části produktu usnadňuje výběr fotografií pro tisk a zpřístupňuje nové funkce pro zpracování obrazu. Patří sem nejen zpracování více snímků na jeden výtisk, ale také výřez z fotografie, doplnění loga či jiného obrázku nebo rámečku. Tiskárna bude nabízena za 6 990 Kč. Dříve popsané pozice pro paměťová média jsou k dispozici také u dalších tiskáren s označením HP PhotoSmart 7260, 7660, 7760 i 7960. Model 7260 je určen pro tisk na média formátu A4, a jako jediný z nové řady není vybaven displejem. Rychlost tisku 12 barevných a 16 černobílých stran za minutu vyhoví i těm zákazníkům, kteří chtějí výrobek využít i pro běžnou kancelářskou práci. Uživatele potěší jeho cena 3 490 Kč. Přístroj s modelovým číslem 7660 nabízí vyšší rychlost opakování 15 barevných nebo 19 černobílých stran A4 za minutu, a díky monochromatickému alfanumerickému displeji i ovládacím tlačítkům poskytne pohodlnější obsluhu. Jeho cena je proto o 1 700 Kč vyšší. A co zbývající zařízení? HP PhotoSmart 7760 je vybaven barevným náhledovým displejem, který zvyšuje cenu na 6 990 Kč. Rychlost tisku je stejná jako u modelu 7660, pracovní rozlišení 4 800 dpi pro tisk na speciální média také. Nejlépe vybaveným strojem pro tisk fotografií se stane HP PhotoSmart 7960. Díky barevnému displeji podporuje stejné funkce práce s obrazem jako tiskárny PhotoSmart 215 či 7760, navíc však nabízí i technologii ProofSheet, využívanou dosud jen u multifunkčních zařízení. Tiskárna může náhledy jednotlivých snímků z paměťové karty vytisknout na papír, uživatel na něm zaškrtne snímky, které chce zpracovat, a poté označený list vloží do podavače. Zařízení si čidlem u tiskové hlavy nejprve "přečte zadání" a potom snímky samostatně zpracuje. Společnost HP nepředstavila jen nový design produktů, ale také nové technologie tisku. Výrobky HP PhotoSmart totiž mohou pro tisk použít speciální kazetu HP 59, v níž jsou odděleně umístěny tři inkousty. První je světle šedý, druhý tmavě šedý a třetí černý. S touto kazetou lze mnohem lépe tisknout černobílé fotografie, při barevném tisku však kazeta napomáhá v míchání většího počtu tisknutelných barev. Tiskárna HP PhotoSmart 7960, která je přizpůsobena pro současné uložení tří tiskových kazet č. 57, 58 a 59, může v praktickém provozu zpracovat obrázky pomocí 8 současně využívaných barev, s nimiž může namíchat 72 milionů odstínů.

Obměna výrobků se netýká jen inkoustových nebo laserových tiskáren, ale dochází k ní i u skenerů. Mezi zařízení s pořizovací cenou 2 500-4 000 Kč se řadí modely HP ScanJet 2400, 3670 a 3690. Všechny pracují v hardwarovém rozlišení 1 200 x 1 200 ppi při 48bitové barevné hloubce, jsou vybaveny čelními ovládacími prvky pro rychlé snímání a kopírování, avšak "trojkové" modely standardně nabízejí i práci s transparentními předlohami. Obdobné funkce, ale rozlišení 2 400 x 1 200 ppi a zdvojený CCD prvek pro rychlejší snímání dokumentů nabízí i další nový výrobek, kterým je skener HP ScanJet 3970. Jeho cena byla stanovena na 4 700 Kč.

Velmi zajímavými produkty jsou i nové skenery HP ScanJet 4600 a 4670. Od základu totiž mění pohled uživatele na snímání dokumentů, protože snímaný materiál může mít celou dobu před očima. Tyto skenery jsou vybaveny průhledným krytem, v němž je přímo zabudován nový CCD prvek. Předlohy se ukládají pod kryt, nebo se skener položí na snímaný materiál. Programové vybavení kromě ovladače zahrnuje i novou verzi softwaru Arcsoft Panorama Maker. Vnější rozměry zařízení jen o pár centimetrů přesahují formát A4, zároveň jsou velmi tenké, takže se dají snadno přenášet například s notebookem. Na kryt skeneru i CCD prvek působí při provozu vnější světlo, přesto nedochází k barevným odchylkám při snímání dokumentů. Levnější skener HP Scanjet 4600 bude nabízen za 6 460 Kč, dražší model 4670 s elegantním stojánkem by měl být o 1 400 Kč dražší. Závěrečnou část souhrnu novinek jsme vyhradili skenerům, které napomohou zvýšit produktivitu práce. Zcela nová série ScanJet 8200 zahrnuje i modely 8250 a 8270. Všechna zařízení z této sady pracují v maximálním rozlišení 4 800 ppi při 48bitové barevné hloubce a využívají nový CCD prvek s trojnásobným počtem snímačů. První snímací řada je určena pro rychlé zpracování černobílých předloh, druhá pro rychlé barevné snímání a třetí pro pomalejší, ale velmi přesnou práci ve vysokém rozlišení. Model HP ScanJet 8200 je vybaven i pro práci s diapozitivy a negativy, jeho cena by neměla přesáhnout 17 000 Kč. Výrobek s označením 8250 standardně nabízí i podavač pro vícestránkové předlohy a pořizovací náklady se budou pohybovat kolem částky 33 000 Kč. Nejlépe vybaveným modelem v nabídce se stane HP ScanJet 8290, jehož cena přesáhne 60 000 Kč. Standardní USB 2.0 rozhraní u něj doplňuje i SCSI připojení a v programovém vybavení přibylo mnoho softwaru pro snadnou a rychlou práci s dokumenty.

Odkaz: www.hp.cz

Epson nezahálí

Václav Maletínský

Společnost Epson nepatří k těm, které se spokojí s dosaženými výsledky. Pro upevnění pozice na trhu proto musejí její zaměstnanci také přicházet s novými výrobky. V letních měsících jsme se tak mohli seznámit s produkty, které se na konci srpna a na začátku školního roku objeví na prodejních pultech. Škálu tiskáren obohatí novinky s označením Epson Stylus Color C64 a C84, pracující v maximálním rozlišení 5 760 dpi při tisku na speciální papíry. Rychlost tisku by se měla pohybovat na hranici 17, respektive 22 stran A4 za minutu u černobílého zpracování dokumentů a 10, resp. 12 stran A4 při použití všech barev. Inkoustové hlavy budou spolupracovat s oddělenými barevnými zásobníky, toto řešení by mělo přispět k ekonomickému využití všech inkoustů. Obě zařízení budou vybavena ovladači pro systémy Windows a Mac OS a s počítači mohou komunikovat prostřednictvím paralelního a USB 2.0 rozhraní. Nové inkousty DURABrite byly navrženy tak, aby lépe odolávaly vlhkosti a zároveň přinášely hladší povrch a lepší odraz dopadajícího světla.

Přírůstky můžeme očekávat i mezi skenery pro domácnost a kancelář. Novinky s označením Epson Perfection 1670 a 1670 Photo na trhu nahradí starší model Perfection 1660. Pracují sice ve stejném rozlišení 1 600 x 3 200 ppi při 48bitové barevné hloubce, ale jejich CCD prvek a elektronika byly přepracovány tak, aby snímání probíhalo rychleji. K největšímu nárůstu rychlosti má dojít u zpracování transparentních předloh. Podle zástupců společnosti jsou nové skenery při práci s negativy a diapozitivy až 4x rychlejší než předchozí typy. Připojení k počítačům zajistí USB 2.0 rozhraní. V ovladačích pro Windows a Mac OS se nově objeví funkce pro odstraňování prachu a škrábanců.

Fotoamatéři, kteří delší dobu hledají fotoaparáty se značkou Epson, se konečně dočkali nových zařízení Epson PhotoPC-L300 a PhotoPC-L400. První aparát nabízí rozlišení 3,24 megapixelu, trojnásobný optický zoom a bude dodáván s 16MB SD kartou. Výkonnější model L400 je kromě 3x optického zoomu vybaven také funkcemi 2x digitálního zvětšení a nabízí rozlišení 4,07 megapixelu. Firmware obou fotoaparátů je připraven pro přímou komunikaci s tiskárnami Epson, včetně snímků doplněných o loga.

Odkaz: www.epson.cz

§§§§§


Patnáctky ThinkVision

Jan Osten

c03p0515

Společnost IBM v prázdninových měsících oznámila přírůstky v řadě monitorů ThinkVision 15palcové LCD monitory ThinkVision L150 a L150p.

Monitory byly vyvinuty na základě požadavků a připomínek zákazníků. L150p je nyní vybaven ergonomickým konzolovým podstavcem, který nabízí hladké a pohodlné nastavení sklonu a zdvihu. Podstavec, který je původním návrhem IBM ThinkVantage, zachovává pevnou základnu a umožňuje otáčet monitor o 135 stupňů všemi směry. Funkce zdvihu poskytuje proměnlivé nastavení výšky, takže ať má uživatel dva metry nebo metr padesát, je to vcelku jedno. Oba displeje rovněž používají nové zobrazení funkcí na obrazovce, které by mělo poskytnout uživateli při procházení funkcí obrazové i textové popisky. Model L150p navíc nabídne kontrastní poměr 400 :1, možnost připojení k analogovému i digitálnímu rozhraní a dva vstupy, které umožňují připojit monitor ke dvěma systémům najednou. ThinkVision L150 je k dispozici od srpna v rámci Top Seller programu. Cena u modelu ThinkVision L150 je 9 290 Kč a u modelu ThinkVision L150p pak 12 623 Kč bez DPH.

Odkaz: www.ibm.cz

Jasné světlo

Jan Osten

Společnost Hitachi uvedla nový projektor nesoucí označení CP-X870D. Jedná se o malý, relativně lehký projektor s rozměry 380 x 320 x 128 mm a hmotností 5,7 kg. Svítivost projektoru je 2 000 ANSI lumenů a kontrast 400 : 1. Za těchto parametrů lze již uvažovat i o promítání ve světlejších prostorách. Maximální velikost promítaného obrazu je až 300 ", přičemž však lze promítat i obraz již ze vzdálenosti 1,2 metru o velikosti 30 " (0,76 m). Projektor nabídne množství vstupů, z nichž by neměl být problém vybrat si ten pravý. Horizontální i automatická vertikální korekce obrazu zajišťuje nezkreslený obraz při projekci ze strany. Projektor je navíc vybaven bezdrátovým modulem WNM80 pro přenos dat mezi PC a projektorem. Proti neoprávněnému použití ho lze chránit heslem bez jeho zadaní se projektor nespustí. Uváděná životnost lampy je 4 000 hodin, záruka na ostatní díly je 10 000 hodin.

Odkaz: www.hitachi-online.cz

Displeje pro manažery

Jan Osten

Nově uvedené monitory společnosti Acer jsou výrobcem označovány jako profesionální kancelářské LCD displeje. Jedná se o modely AL1721 (17"), AL1731 (17") a AL1931 (19").

AL1721 je multimediální kancelářský displej určený pro segment malých a středních společností. Vyznačuje se jasem 260 cd/m2, kontrastním poměrem 450 : 1, úhly pohledu až 140 ?. Nabídne rozlišení 1 280 x 1 024 bodů s 16,7 milionu barev a dobu odezvy 16 ms. Dodává se s integrovanými reproduktory. Monitor AL1721 je vybaven digitálním rozhraním DVI-D.

AL1731 se profiluje vysokou odolností velice tenkého hliníkového rámečku. Úhly pohledu jsou u tohoto displeje až 160 ?, rozlišení 1 280 x 1 024 bodů, jas 250 cd/m2, kontrast 430 : 1 a doba odezvy 20 ms. Integrované reproduktory mají výkon 2x 2,5 W, monitor má analogové (D-sub a AV) i digitální (DVI-D) rozhraní.

AL1931 je založen na technologii MVA, která by mohla zaručit značnou kvalitu obrazu i při pohledu ze strany. Pochlubí se vysokým kontrastním poměrem 700 : 1, jasem 300 cd/m2, zorným úhlem 170 ?. Rozlišení tohoto 19" TFT monitoru je 1 280 x 1 024 bodů a doba odezvy 25 ms. Zastoupena jsou opět obě rozhraní analogové (D-sub a AV) a digitální (DVI-D).

Odkaz: www.acer.cz

"Myška" od Olympusu

Jan Osten

Olympus do své nabídky zařadí od září MAUSB-100 xD-Picture Card USB disk. Cestovní, snadno přenosná paměť velikosti klíčenky představuje kompaktní paměťové zařízení, které je kompatibilní se všemi typy karet xD-Picture Card, což rovněž umožňuje MAUSB-100 neustálé rozšiřování paměťové kapacity. Rozhraní AutoConnect (Storage Class) pak umožní automatickou akceptaci zařízení ve všech nových operačních systémech. Jako součást digitálního příslušenství Olympus, reprezentuje MAUSB-100 ideální řešení pro rychlý přenos pořízených snímků z xD karty do počítače a naopak. Současně se hodí pro ukládání a přenos všech jiných typů dat, jako je hudba, textové dokumenty, grafika, nebo kombinaci těchto typů souborů a mnoha dalších. USB disk MAUSB-100 lze zasunout do libovolného USB slotu v jakémkoli počítači vybaveném USB rozhraním (PC nebo Mac, USB 2.0 nebo 1.1). Narozdíl od běžných USB disků s vestavěnou pamětí může být kapacita MAUSB-100 neustále rozšiřována jednoduchou výměnou xD karty. Použitím více těchto médií tak lze získat přenosný USB disk v současné době v kapacitách 16, 32, 64, 128, 256 a 512 MB. Součástí balení Olympus MAUSB-100 xD-Picture Card USB disku je také prodlužovací USB kabel.

Odkaz: www.olympus.cz

Digitály od Fujifilmu

Jan Osten

Fujifilm představil svůj první digitální fotoaparát s 10x optickým zoomem. Model nese označení FinePix S5000. Fotoaparát je tedy vybaven objektivem Fujinon s 10x optickým zoomem (ekvivalent 37-370 mm 35mm fotoaparátu) se snímačem Super CCD HR s rozlišením 3,1 milionu efektivních bodů, který umožňuje zapisovat snímky v rozlišení až 6 milionů bodů (2 816 x 2 120 bodů) ve formátech RAW a JPEG. Dovoluje rovněž pořídit videozáznam se zvukem ve formátu QVGA (30 snímků za sekundu), nastavení vysoké citlivosti (až 800 ISO), disponovat má i zlepšeným autofokusem pro rychlejší sekvenci snímání. Pro ukládání používá paměťové karty xD-Picture Card.

Mezi novinkami se objevuje i FinePix A205S. Tento digitální kompakt disponuje objektivem Fujinon s 3x optickým zoomem se snímačem CCD s rozlišením 2 milionů bodů. V případě, že není nablízku počítač, můžete použít videovýstup a prohlížet si fotografie na obrazovce televizoru.

Třetím představeným fotoaparátem je FinePix S7000, nástupce S602 Zoom, který nabízí plné manuální ovládání, 6x optický zoom objektivu Fujinon Super EBC a nový snímač Super CCD HR čtvrté generace s rozlišením 6 milionů efektivních bodů a obrazovým rozlišením 12 milionů bodů, což umožňuje tisk fotografie až do formátu 25 x 38 cm. Představené fotoaparáty se objeví na českém trhu v průběhu září a října tohoto roku.

Odkaz: www.fujifilm.cz

Kanón ráže 5 mega

Jan Osten

Canon představil PowerShot G5 kompakt s rozlišením 5 megapixelů, který nabídne optický zoom 4x, rychlou závěrku f2.0 a 12 režimů snímání. 5MP CCD snímač umožňuje tisknout kvalitní fotografie až do velikosti A3. Objektiv disponuje velmi rychlou clonou f2.0 (W) až f3.0 (T) s optickým zoomem 4x (7,2-28,8 mm), což je ekvivalent 35-140 mm u formátu 35 mm. Chromatickou aberaci, snižující kvalitu snímků u digitálních fotoaparátů, by mělo prakticky eliminovat použití 2 sférických členů. Přímo do objektivu je zabudován filtr pro neutrální nasycení (ND) snižující úroveň světla ve třech krocích a umožňuje použití nastavení s pomalou závěrkou/velkou clonou při fotografování v jasném světle. PowerShot G5 je také vybaven mimo jiné i dvěma uživatelskými režimy umožňujícími ukládat nastavení fotoaparátu podle preferencí uživatele. Z funkcí zaujme i StitchAssist, pracující v 5 režimech a umožňující napojení až 26 snímků při vytváření panoramatu nebo plakátu pomocí dodaného softwaru PhotoStitch. G5 umí také zaznamenávat videoklipy se zvukem v trvání až 180 sekund. LCD monitor o velikosti 1,8 palce může být natočen do libovolné polohy. Kompakt používá dobíjitelnou Li-Ion baterii BP-511, která by měla umožnit zaznamenat 450 snímků s vysokým rozlišením nebo 6 hodin přehrávání na jedno nabití.

Odkaz: www.canon.cz

§§§§§


Stále v kontaktu

Hynek Vácha

c03p05161

Žijeme v době komunikací, kdy se velmi rozmáhá být neustále v kontaktu s okolím. V práci nebo doma u počítače váš kontakt se světem obvykle kromě telefonu zajišťují e-mail nebo například ICQ či MSN. Ovšem jakmile opustíte tyto prostory a vydáte se na cesty, jste omezeni pouze na použití mobilního telefonu. V některých situacích můžete dát přednost komunikaci textovou textovou formou před hovorem. Donedávna jsme v takovém případě byli omezeni délkou a cenou zprávy SMS. V současnosti, s rozvojem mobilní Javy, již však existuje i další možnost komunikace. Jsou totiž vytvořeny speciální komunikační programy, které využívají datových přenosů pomocí GPRS. Díky tomu, že přenos textu je kapacitně nenáročný, získáte velmi levný prostředek pro komunikaci i mimo kancelář. CMESSENGER je program, který vás může zaujmout díky široké kompatibilitě s Instant Messaging systémy, jako jsou ICQ, Yahoo Messenger, MSN a další. Výhodou toho programu je i možnost komunikace s několika účastníky najednou, čímž značně překonává SMS a vyrovnává se konferenčním hovorům. Mezi podporované mobilní telefony patří přístroje disponující implementací J2ME MIDP1.0, minimálně 158 kB paměti a podporou GPRS. Stejně tak jako jeho ekvivalenty pro počítače vám Messenger umožní signalizaci AWAY a DND u kontaktů, příjem a odesílání zpráv on-line kontaktům, grafické rozlišení kontaktů z různých aplikací, a navíc díky využití v mobilním telefonu si můžete nastavit upozornění na příchozí zprávu vibracemi, zvukovým signále či podsvícením displeje. Informace o tom, jak program dostat do telefonu, najdete na stránkách http://cmessenger.cleverlance.com/download.jsp.

Odkaz: cMESSENGER.cleverlance.com

Dvakrát pro vzdělání

Hynek Vácha

Zhruba s měsíčním předstihem před začátkem školního roku uvádí společnost LANGMaster na náš trh hned dva produkty z edice LANGMaster Škola hrou. Prvním titulem je Přírodověda 2 (určená pro výuku žáků od 9 do 12 let) a druhým je Matematika 2 (12-16 let). Obě novinky bezprostředně navazují na dříve vydané díly z této řady a rozšiřují tak stávající nabídku vzdělávacích programů z oblasti přírodních věd. Obsahem oba tyto tituly představují rozšíření znalostí nabytých v předchozích dílech. Matematika 2 rozvíjí dovednosti žáků v oblasti algebraických výrazů, práce s mocninami a odmocninami a lineárními funkcemi (včetně jejich použití). Neméně důležité jsou i výpočty povrchů objemů a úhlů v mnohostěnech, či výklad Pythagorovy věty. Přírodověda 2 zase nabízí různorodý studijní materiál, který umožní rozšíření znalostí z oblasti přírodních věd. V poměrně široce pojatých kapitolách jsou zpracována témata počínající astronomií a popisem zemského reliéfu, pokračující výkladem procesů v atmosféře a končící pojednáním o půdách. Velký důraz je kladen na kapitolu pojednávající o člověku a jeho životním prostředí. Značnou výhodou produktů LANGMasteru je jejich plná kompatibilita v dané produktové řadě, díky níž jsou nově nainstalované produkty začleněny do stávajícího ovládacího rozhranní. Velmi příjemná je i koncová cena obou produktů, ve výši 499 Kč.

Odkaz: www.langmaster.cz

Doma a v bezpečí

Hynek Vácha

Bezpečnost nelze ve světě počítačů rozhodně podceňovat. Zvláště dnes, v době kdy se stále více rozšiřují různá širokopásmová připojení k internetu a roste i rychlost komunikace v lokálních počítačových sítích. S těmito novými technologiemi je počítač na internet připojen vyšší rychlostí a po delší dobu. To samo o sobě dává různým nekalým živlům dostatek příležitostí dostat se vám velice snadno do počítače. Ve velkých firmách je ochrana před takovýmto zneužitím internetu zabezpečena pomocí hardwarových firewallů. Tato zařízení jsou ovšem velice drahá, a proto se nehodí pro domácí použití. Do domácností a malých firem jsou nejvhodnější alternativou ochrany softwarové firewally. Jednou z nejznámějších společností na našem trhu je bezpochyby Kerio Technologies, Inc., s produktem Kerio Personal Firewall.

V tuto chvíli již je dostupná verze 4.0, jež přináší některá zajímavá vylepšení. Mezi ta nejvýhodnější patří bezpochyby blokování nežádoucího obsahu, jako jsou vyskakující pop-up okna, reklamy, cookies a Active X. Výborná je i možnost ochrany před útoky z lokálních sítí, která bývá často podceňována. Všechna nastavení jsou logicky a jednoduše popsána, čímž umožní program nastavit i méně zkušeným uživatelům. Ti pokročilejší zase jistě uvítají různá rozšiřující nastavení, díky nimž mohou využít všechny možnosti programu. Kerio Personal Firewall ve verzi 4.0 je k dispozici ve dvou verzích placené a volně šiřitelné, která je omezena například absencí blokování nežádoucího obsahu. Cena placené verze je stanovena na 1 350 Kč za jednu licenci.

Odkaz: www.kerio.cz

§§§§§


Na zvuku Tekuni

Tomáš Varoščák

Z nabídky francouzského výrobce Tekuni přinášíme novinky v podobě reproduktorových sestav Symphonie 80 a Sensation 140. Ty první představují v nabídce Tekuni střední třídu a jde o komplet dvou satelitů a basového reproduktoru. Satelity mají rozměry 115 x 192 x 217 mm a subwoofer 232 x 262 x 307 mm. Co se týče barevného provedení, jsou boky reproduktorů matně stříbrné, spodní a vrchní strana je vyvedena v lesklé černé, která působí plastovým dojmem. To je ale pouze klam, neboť oba satelity i subwoofer jsou dřevěné. Zadní strana subwooferu ukrývá ovládací prvky, dvojici RCA konektorů a zdířky pro kabely spojující subwoofer s oběma satelity. Co se týče kvality reprodukce, zvuk se zdá být příliš ostrý a subwoofer nepodává takový výkon, jaký by se od něj podle papírových parametrů (RMS výkon 2 x 20 + 40 W) dal čekat. Na druhou stranu je třeba si uvědomit, že za cenu 2 856 Kč vč. DPH získáváte standardní kvalitu a navíc i zajímavý design.

Druhá sestava sice nabízí vyšší výkon a šestikanálový zvuk, avšak poněkud zaostává v provedení. Na rozdíl od Symphonie 80 jsou všechny satelity této sestavy plastové, a tak i když jde o nejdražší model firmy Tekuni, nelze jednoznačně tvrdit, že jde o high-end produkt. Celá souprava je vyvedena ve stříbrné barvě a krom masivního subwooferu (220 x 350 x 464 mm) a pěti identických satelitů (80 x 165 x 113 mm) obsahuje i veškerou potřebnou kabeláž, stříbrné skládací stojany na zadní reproduktory a dálkové ovládání umožňující výběr jednoho ze dvou vstupů audiosignálu a regulaci hlasitosti. Stejně jako u předchozího modelu, i Sensation 140 nabízí přenos zvuku mezi subwooferem a satelity po drátech s obnaženými konci a nelogicky umístěné ovládací prvky. Na zadní straně basového reproduktoru můžete regulovat celkovou hlasitost, výšky a hloubky, hlasitost jednotlivých kanálů a vyvážení mezi pravou a levou stranou. Cena této sestavy činí 5 725 Kč. Oba modely jsou k dispozici v nabídce společnosti ProCA.

Odkaz: www.proca.cz

MSI tíhne k zábavě

Tomáš Varoščák

c03p0517

Společnost MSI, patřící mezi nejznámější výrobce počítačových komponent (základní desky, grafické karty), se stále více pokouší prosadit i v jiných odvětvích. Po vcelku zajímavém Mega PC by se na trhu měl v nejbližší době objevit i MP3 přehrávač a časem i kamera s přímým záznamem do formátu MPEG-4. Obě zařízení by měla být součástí nově vzniklé řady Personal Entertainment Device.

MP3 přehrávač s označením MSI Mega Stick 1 by neměl být pouze miniaturním přenosným zařízením, schopným ze 128 MB paměti přehrávat MP3 skladby, ale zájemcům nabídne i další funkce. Mezi ty nejzajímavější patří vestavěný FM přijímač a nahrávání hlasových záznamů. MSI Mega Stick 1 bude fungovat jako storage class zařízení, a bude jej tedy možné používat i k přenášení různých souborů, přičemž kapacita by měla být postačující pro většinu uživatelů.

Přehrávač bude disponovat modře podsvíceným displejem a hovoří se o podpoře ID3 tagů, která chybí zmiňovanému Mega PC či v tomto čísle recenzovanému MuVu NX od firmy Creative. Napájení by měl zajišťovat AAA článek a výdrž by se měla pohybovat od 12 do 14 hodin.

Odkaz: www.msi.com.tw

§§§§§


Zásobník MMS

Čestmír Žák

c03p0518

Firma Nokia nabízí přídavný adaptér pro převod fotografií z útrob mobilního telefonu na obrazovku televize. Produkt se nazývá Nokia Image Viewer a využívá výhradně technologii Bluetooth, což v praxi znamená, že jej připojíte pouze k novějším mobilům Nokia podporujícím modrý zub. Image Viewer (105 gramů, 98 x 98 x 42 mm) podporuje standardy televizního obrazu PAL, NTSC i SECAM, a dokáže zpracovat JPEG fotografie s rozlišením až 640 x 480 pixelů. Snímků se do třímegabajtové paměti přístroje vtěsná asi 65 (s průměrnou velikostí okolo 44 kB). Kromě samotného přenosu momentek na televizi zvládá zařízení ještě rotaci fotografií, tím však nabídka funkcí bohužel končí. Jako zdroj elektrické energie poslouží 4 x AA baterie (postačí na 90-255 minut provozu) nebo běžná nabíječka ACP-7.

Odkaz: www.nokia.com

Francouzský pozdrav

Čestmír Žák

Alcatel uvedl na český trh multimediální Alcatel One Touch 535. Mobil nabídne displej o rozměrech 33 x 33 mm s rozlišením 128 x 128 pixelů, schopný zobrazit 4 096 barevných odstínů. OT 535 pracuje s polyfonickým vyzváněním o až 24 tónech, a využívá na 60 nástrojů. Vyšší intenzitu polyfonního vyzvánění a silnější zvuk při zapnuté funkci "vestavěné hands-free" zajišťuje druhý reproduktor na zadní straně telefonu. S telefonem lze kromě SMS odesílat i MMS zprávy, přičemž se oba typy ukládají v jednom adresáři do telefonu je možné uložit až 90 SMS zpráv. Nechybí ani možnost stahování Java her. 535 nabízí také GPRS třídy 10, WAP verze 2.0, IrDA, diář na 800 kontaktů s až 23 položkami ke každému,1 200 poznámek a 60 úkolů, samozřejmě s možností synchronizace s MS Outlook a Lotus Notes. Dualbandový mobil (900/1 800 MHz) váží 87 g při rozměrech 106 x 47 x 19,5 mm, v pohotovostním režimu vydrží až 300 hodin nebo až 7 hodin při volání. Celkem se vám nabízí 750 KB sdílené paměti. Alcatel One Touch 535 je k dostání od srpna v předplacené sadě Twist, a od září by se mohl objevit ve volném prodeji.

Odkaz: www.alcatel.cz

A3 skener Mustek

ČESTMÍR ŽÁK

Skener Mustek P 3600 A3 představila na našem trhu společnost Actebis Computer. Model je schopen, jak již název napovídá, skenovat předlohy velikosti A3. Níbízí optické rozlišení 1 800 x 3 600 dpi a 48bitové zpracování obrazu. K počítači jej lze připojit přes rozhraní USB 1.1 i USB 2.0. Dodáván je s kompletní softwarovou výbavou pro PC i Mac.

Odkaz: www.mustek.cz

Trojčata od Siemensu

Čestmír Žák

V prázdninovém čase prezentoval německý Siemens hned trojici nových mobilů. Jedná se o dva telefony zařaditelné nejspíše do nižší střední třídy a o jeden čistokrevný low-end. Siemens A52 (103 x 46 x 21,5 mm, 84 gramů) plynule navazuje na své předchůdce z řady nejlevnějších mobilů (A50, A55), vůči nimž přináší jen několik drobných vylepšení. Oproti staršímu A55 získal model A52 navíc jen baterii s vyšší kapacitou (700 mAh, až 10 dnů na příjmu), více polyfonních melodií a nový design. Běžný monochromatický displej s oranžovým podsvícením zobrazuje ve většině případů čtyři řádky textu, do vnitřní paměti uložíte až 50 jmen a 25 SMS zpráv. Vedle SMS si telefon poradí i s EMS, s jejichž pomocí si můžete posílat obrázky nebo melodie. Na pokročilé funkce raději zapomeňte, k dispozici máte pouze kalkulačku, převodník měn, osm vyzváněcích profilů a budík. Vzhled telefonu je možné ovlivnit pomocí výměnných krytů CLIPit. Cena tohoto sympatického mobilu pro nenáročné uživatele pravděpodobně nepřekročí hranici 3 000 Kč, v prodeji na podzim.

Druhý představený mobil, tribandový Siemens C60, již disponuje barevným displejem (101 x 80 pixelů, 4 096 barev). Telefon je poměrně velký (110 x 47 x 23 milimetrů), váží však přijatelných 85 gramů. Základní oválný tvar odpovídá nynějšímu standardu mobilů od Siemensu, vzhled lze dále přizpůsobit vašim představám prostřednictvím rozličných výměnných krytů. Přístroj si též poradí s přídavným fotoaparátem QuickPic IQP-500, jenž je vybaven bleskem a dokáže pořizovat fotografie pro MMS s rozlišením až 640 x 480 obrazových bodů. Novinka nabízí i běžné kancelářské funkce, jako je například kalendář, budík, kalkulačka, či převodník měn. Pro datové účely je telefon vybaven také datovými přenosy GPRS třídy 8 a protokolem WAP 1.2. Na druhou stranu zamrzí absence podpory mobilních aplikací v jazyce Java, kterou předchozí typ C55 obsahoval. Kladné hodnocení si zaslouží možnost připojit C60 k počítači pomocí USB kabelu. Siemens C60 vydrží na příjmu (díky Li-Ion baterii 700 mAh) až 250 hodin, maximální délka hovoru na jedno nabití činí zhruba 5 hodin. Předpokládá se cena asi 6 000 Kč, dostupnost v průběhu měsíce září.

Jako poslední na nás čeká nejvybavenější mobilní telefon z této trojice, Siemens MC60. Na první pohled vás na něm upoutají dva zásadní fakty: nekonvenční klávesnice s rozložením tlačítek do "X" a integrovaný fotoaparát (bez blesku) s maximálním rozlišením 352 x 288 pixelů. Na stylovou klávesnici si asi budete chvíli zvykat, odměnou za nepříliš komfortní psaní vám však budou obdivné pohledy okolí. Displej zůstává stejný jako u C60, tedy 101 x 80 bodů a 4 096 barev. Velikostí 109 x 46 x 21 mm a hmotností 86 gramů se přístroj řadí spíše k současnému průměru. Výrobce integroval do tohoto modelu spousty užitečných funkcí: MMS, EMS, GPRS (4+1), WAP, podporu Javy, šestnáctihlasé polyfonní vyzvánění, hlasový zápisník. Chybět nebudou ani rutinní záležitosti jako kalendář, budík, kalkulátor apod. Veškerá pořízená data se ukládají do sdílené paměti o velikosti 1 MB, což se po čase možná projeví nedostatkem místa pro nové aplikace nebo fotky. Podobně jako v předchozích dvou případech lze i zde aplikovat náhradní kryty CLIPit pro změnu image telefonu. V obchodech se Siemens MC60 objeví již v září za cenu okolo 8 000 Kč.

Zdá se, že Siemens volí podobnou marketingovou strategii jako Nokia; uvádí vícero modelů s podobnými vlastnostmi, které se často liší jen vzhledem. Uvidíme, zda mu tato taktika přinese prodejní úspěchy.

Odkaz: www.siemens.cz

Král zemřel

Čestmír Žák

Nokia se rozhodla, že již nastal vhodný čas na nástupce modelu 7650, a představila novinku s označením 6600 (GSM 900/1 800/1 900 MHz). Tento telefon patří mezi produkty vybavené operačním systémem Symbian (produktová řada Series 60). Designově se toto zařízení svou baculatostí naprosto vymyká soudobým trendům štíhlých protáhlých japonských telefonů. Nokia 6600 s proporcemi 109 x 58 x 24 mm váží 122 gramů, vládne displejem o velikosti 176 x 208 pixelů (65 536 barev) a disponuje většinou moderních komunikačních technologií: MMS, IrDA, Bluetooth, HSCSD, GPRS (3+1) atd. Platforma Symbian uživateli poskytuje nejen mnoho možností personalizace, ale i provoz Java aplikací, klienta elektronické pošty, XHTML prohlížeč. Telefon je pro tyto účely vybaven 6MB sdílenou pamětí, kterou však lze v případě potřeby rozšířit prostřednictvím přiložené MMC karty (32 MB). Objektivem (s funkcí zoom) umístěným na zadní straně přístroje lze pořídit fotografie s rozlišením 640 x 480 pixelů nebo videozáznam ve formátu RealVideo. Zajímavostí je u tohoto modelu i číselné označení Nokia totiž dříve uvedla, že integrovaný fotoaparát budou mít jen mobily značené xx50.

Odkaz: www.nokia.cz

§§§§§

$$$$$


CD


Učte se a hrajte si - Německá gramatika cvičebnice, Recover My Files a mnohé další programy(CD)

Hynek Vácha

c03p05162

I tentokráte na našem CD najdete mnoho zajímavých programů. Velká část jeho kapacity je věnována dvěma, od sebe dosti vzdáleným oblastem, a to výuce a hrám. Rozhodli jsme se totiž těm hravějším zpříjemnit konec školních prázdnin několika, převážně freewarovými hrami, kterým jsme vyhradili sekci Téma CD, a pro ty, kdo dávají přednost rozšiřování svých znalostí, zase přinášíme cvičebnici německé gramatiky. Tu, společně s programem na záchranu nechtěně ztracených dat, získáte v plné verzi. V ostatních rubrikách máte k dispozici jak časem osvědčené programy, tak ty, které možná zatím vůbec neznáte a třeba je shledáte užitečnými.

Akce a novinky

Všichni jistě znáte přísloví "kolik řečí umíš, tolikrát jsi člověkem", a abychom vám umožnili zdokonalovat se i v této oblasti, máte na CD k dispozici plnou verzi cvičebnice německé gramatiky. Dalším plným programem, který je z jiného soudku, je Recover My Files. Díky němu se již nemusíte obávat ztráty cenných dat. Více informací o těchto produktech naleznete, jako obvykle, v rámečku. Klasikou v sekci Novinky je kompletní přehled obsahů starších čísel, jenž vám usnadní vyhledávání programů, které již někdy byly na našem CD uveřejněny, i elektronická verze časopisu s možností fulltextového vyhledávání. Pro příznivce Linuxu tu máme, díky vydání prázdninového dvojčísla 7/8, hned dvě poslední edice magazínu Abíčko, ve kterých se můžete dočíst například o programu Direct Connect, využití šifrovaných filesystémů, nebo provozu kompletního proxy serveru přes modem. Dočkáte se také dvou balíků výběrů nejzajímavějších článků prezentovaných na webovém serveru Interval.cz. Dále zde najdete odkazy na instalaci programů k článkům uveřejněným uvnitř čísla a pro uživatele nejrozšířenějšího internetového prohlížeče Internet Exploreru záplaty bezpečnostních děr, díky kterým by bylo možné získat neoprávněný přístup do vašeho počítače.

Software

Začněme stručně sekcí Komerční software, jejíž programy jsou, jak je dobrým zvykem, podrobněji popsány v rámečku. Prvním jejím zástupcem je e-mailový klient The Bat!, který se díky svým funkcím může stát jediným programem pro vaši elektronickou poštu. Dalším programem, který má také ambice na to, aby nahradil rozšířenější konkurenci, tentokráte v oblasti kancelářských balíků, je soubor programů pod názvem PC SUITE z produkce tuzemské společnosti Software602. Také poslední z programů této sekce může dobře nalézt uplatnění jak v domácnosti, tak v malé i velké kanceláři. V dnešní době je totiž jedním z nejrozšířenějších formátů pro přenášení textových souborů formát PDF.

Jak jsem již naznačil, Téma CD je tentokrát věnováno hrám. S výjimkou 3D Live Poolu, tedy simulátoru kulečníku, jehož ohromnou devizou je realistický pohyb koulí a možnost "zahrát kouli" s falší pomocí úderu na místa mimo střed koule, u kterého se jedná o trialverzi, jsou všechny ostatní volně šiřitelné. Doufáme, že i toto přispěje ke spokojenému užívání her, které přesto, že vás nebudou stát žádné peníze, jsou do značné míry propracované.

Za zmínku jistě stojí poslední vydání vlastně kultovní střílečky na slepice, pod názvem Moorhuhn X, či její mutace Hasenjagd, což v překladu znamená Lov na zajíce. Cíl této hry pak jistě není třeba popisovat. Pro milovníky vláčků bude jistě zajímavá hra Loco Motion, ve které je vaším úkolem bezpečně dovést modrý vláček do nádraží. Jistě si říkáte, že na tom není nic složitého, ale několik dalších vlaků a výhybek, které vám stojí v cestě, se může stát zapeklitým problémem. Vyzkoušet si jízdu závodním autem můžete ve hře Racer. Po grafické stránce pěkně zpracovaná hra jistě zaujme množstvím závodních tratí, jež se dají nalézt na internetu. Stratégy může zaujmout budovatelská strategie Genesis z české produkce nebo tahová strategie C-evo ve stylu nezapomenutelné Civilizace.

V rubrice Vyzkoušejte si našly i tentokráte své místo programy, které doprovázejí články v časopise. Například výpočet nejvhodnějšího telefonního tarifu můžete svěřit programu s příznačným jménem Tarify 2000. Hodláte-li tvořit webové aplikace běžící v ASP.NET, bude se vám jistě hodit instalace Web Matrixu a runtime .NET Framework. Vzhledem k tomu, že v dnešní době vlastní mobilní telefon skoro každý, začínají se povážlivě plnit telefonní seznamy. Proto již dávno nestačí možnosti editace nabízené v mobilním telefonu. Program TDK Mobile vám umožní jejich pohodlnou úpravu v počítači. Využíváte-li pro připojení k internetu stále modem, můžete vyzkoušet služby Offline Exploreru. Ten vám umožní stažení vámi nadefinovaných stránek v době s nízkým tarifem a vy si je pak již v klidu můžete pročíst, aniž byste museli sledovat hodinky. Kvalitu svých CD a CD mechanik můžete otestovat díky Nero CD Speedu.

Topware obsahuje užitečné programy, které se vám mohou hodit při každodenní práci s počítačem. Sledování telefonních poplatků můžete s důvěrou svěřit programu Connection Meter, jenž je k dispozici ve verzi 5.4.0f. Nové verze, i když zatím pouze beta, se dočkal i velice oblíbený archiver WinZip. V minulém čísle jsme vám přinesli poslední verzi zdarma šířeného kancelářského balíku OpenOffice. Možná jste již zjistili, že se v této verzi vyskytla malá chyba, která neumožňovala tisk na jinou tiskárnu než defaultní. Proto vám tentokrát poskytujeme možnost tuto chybu opravit pomocí upravené knihovny. Rubrika Antiviry je doménou updatů virových bází pro nejznámější antivirové programy a také volně šiřitelných antivirů. Tentokrát vám navíc přinášíme trialverzi posledního vydání antiviru z tuzemské produkce AVG 7.0.

Záverečnou sekcí z této skupiny je Servis, jehož obsah doznal značné změny. V této rubrice bychom vám nyní rádi přinášeli nejaktuálnější distribuce bezpečnostních záplat pro nejpoužívanější operační systémy za poslední měsíc. Tentokrát si zde můžete vybrat z oprav systémů Windows 98, ME, 2000 a XP, stejně tak jako ze záplat pro Internet Explorer 5.5 a 6.x.

Komunikace a hardware

Jste-li zvyklí komunikovat prostřednictvím ICQ a využíváte-li k tomu ICQ Lite, budete muset nainstalovat jeho poslední verzi build 1253. V této sestavě získáte opravdu odlehčenou instalaci. Pro správce webů je zase k dispozici Apache HTTP Server 2.0.47. V rubrice Hardware najdete kromě výsledků testů hardwaru a odkazů na několik zajímavých serverů i ovladače pro grafické karty s čipy nVidia, vydané přímo mateřskou firmou.

Zdarma a se slevou na našem CD

Německá gramatika cvičebnice

Výuka jazyků nepatří k nejjednodušším, a proto se vždy hodí nějaký šikovný produkt, který by vám s ní pomohl. Tentokrát jsme se věnovali výuce německého jazyka, jenž se vám určitě může hodit vzhledem k tomu, že je to jazyk dvou našich velkých sousedů. Díky této cvičebnici si můžete projít časování nejběžnějších sloves a pak se již zvesela vrhnout na procvičování jednotlivých gramatických jevů. Po vstupu do vybraného oddílu vám budou nejprve zobrazeny nejdůležitější poznatky vztahující se k danému tématu. Následně si již můžete začít týrat hlavu a to buďto směrem z češtiny do němčiny, nebo obráceně. Procvičit se takto můžete v oblastech, jako jsou podstatná jména, zájmena, příslovce, minulý a budoucí čas předložky, či tázací věty.

Recover My Files

Ztráta dat je noční můrou každého, kdo má na počítači opravdu důležité soubory. Program jako takový si totiž velmi snadno znovu nainstalujete, ale problém je s vašimi drahocennými daty. Může se vám totiž stát i v případě, že pravidelně zálohujete, že najednou přijdete o nějaký soubor, ve kterém jste zrovna provedli důležité změny, nad jejichž tvorbou jste strávili mnoho času. Pro takovéto případy je zde tento program, který vám umožní obnovit data po jejich nechtěném nebo dokonce někým cíleném smazání, po zformátování disku, virové nákaze nebo neočekávaném pádu počítače. Program podporuje více než 45 typů souborů, včetně obrazových. Zajímavá také může být záchrana dat z CD či disketových mechanik. Tento program vám přinášíme v plné verzi 1.6, a ve verzi 2 na něj můžete získat slevu 20 %. Registrační kód k oběma verzím získáte na stránkách http://www.recovermyfiles.com/pcworldcz.html.

The Bat!

V dnešní době je klasická pošta stále více vytlačována poštou elektronickou. Je to z toho důvodu, že je snáze dostupná a poskytuje široké možnosti uplatnění. V neposlední řadě je to také tím, že se e-mailové klienty stále zdokonalují. Jedním z nich je i program The Bat!, který vám nabídne efektivní práci s elektronickou poštou. Velký důraz je u tohoto programu kladen na bezpečnost a ochranu před viry, kdy kontroluje přípony souborů a přes plug-iny spolupracuje s antivirovými programy. Mezi hlavní funkce patří propracovaný filtrovací systém, rozsáhlý systém šablon a maker, prohlížeč zpráv na serveru, vlastní HTML prohlížeč nezávislý na jádře Internet Exploreru a proužek Mail Ticker(tm) upozorňující na nepřečtené zprávy. V adresáři najdete také ikony umožňující změnu vzhledu programu a utility pro zacházení s některými kódovanými soubory a software ke konvertování kontaktů adresáře programu MS Outlook Express a jiných e-mailových klientů.

Software602 PC SUITE

Tuzemská společnost Software602 uvolnila zcela novou verzi svého dobře známého a hojně rozšířeného kancelářského balíku pro nejširší obec uživatelů. Jeho základem je opět editor 602Text, který vám umožní zpracovávání textových dokumentů (ekvivalent k aplikaci MS Word). Tabulkový kalkulátor 602Tab (analogie MS Excelu), prohlížeč/editor obrázků 602Photo (základní nástroje pro úpravu hotových obrázků a fotografií) a album na digitální fotografie 602Album s on-line objednávkou fotografií. Aplikace je zdarma po zaregistrování na webu. Spolu s kanceláří uvolnila firma rovněž novou verzi komerčního balíku PC SUITE Plus, jenž obsahuje další, rozšiřující funkce jako je kontrola pravopisu, překladové slovníky a mnoho dalšího. Na našem CD naleznete obě verze. U edice PC SUITE Plus musíte počítat s tím, že funguje jako 14denní trialverze, která se po vypršení změní na plnohodnotný PC SUITE.

pdfFactory

Soubory typu PDF jsou nejčastěji používány jako elektronická náhrada tištěných dokumentů. Druh písma, formátování a rozložení textu jsou při zobrazení a tisku v jakémkoli národním prostředí stejné jako v původním dokumentu. Soubory PDF lze zobrazovat na počítači vybaveném jakýmkoli operačním systémem včetně Mac OS, všech variant UNIXu vč. Linuxu. PDF soubory může otevřít, číst a tisknout každý, kdo má instalován zdarma šiřitelný Adobe Acrobat Reader. Produkt pdfFactory je vlastně tiskový driver, který po instalaci vytvoří ve složce tiskáren nové tiskové zařízení. Při požadavku na vytvoření PDF dokumentu jednoduše zvolíte místo vaší tiskárny tisk do pdfFactory. Pak již jen zvolíte rozsah tištěných stran, a po odeslání proběhne generování stránek zvoleného rozsahu a otevře se komunikační okno pdfFactory. Poté již uložíte soubor do vámi zvoleného adresáře. Během okamžiku tak máte k dispozici PDF soubor, vhodný k odeslání elektronickou poštou nebo vystavení na vašich WWW stránkách.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Cesta z města - Mobilní kancelář současnosti sestavili jsme pro vás pracoviště, které bude všude s vámi

Tomáš Jirásko

c03p0477

Minule jsme vás v testech notebooků vyzývali k zahození desktopů, od čehož je již jen krok k tomu, co označujeme pojmem mobilní kancelář. S rozvojem technologií, příchodem nových produktů i služeb, neustále se zvyšující konkurencí, a díky tomu i stálému tlaku na cenu, není mobilní kancelář již vyhrazena pouze špičkovým manažerům.

Stále více společností a podnikatelů si uvědomuje velký přínos mobilních řešení. I pouhé vybavení zaměstnanců notebookem přináší firmě značný prospěch. Podle několika posledních výzkumů jsou totiž zaměstnanci vybavení notebooky značně efektivnějšími pracovníky, než jejich srovnatelné protějšky pracující s desktopy. Základním argumentem pro vybavení notebooky je snížení mzdových nákladů, neboť určitému procentu úkolů se zaměstnanci věnují dobrovolně ve svém volnu. Je to dáno tím, že práce je vykonávána stále na jednom počítači, a díky přenosnosti jsou data stále k dispozici v práci, doma, na chatě, ve všední den i o víkendu. Jen málokdo dokáže totiž skutečně přepnout do "oddechového režimu" a nevěnovat se problému, nad kterým se lopotil celý den, ještě půlhodinku doma vždyť k jeho vyřešení přece chyběl již jenom takhle malinkatý krůček. A nezáleží na tom, že původně si odnesl počítač domů s tím, že si chce přehrát nějaké divx-ové soubory. I možnost cíleně si odnést práci domů přispívá k její vyšší kvalitě. Subjektivně totiž pět hodin nutné přesčasové práce vypadá hrůzněji v kanceláři než doma, nemluvě o přístupu k ní a možnosti si ji rozložit. Vybavení notebookem odlehčí i podnikatelům odpadne známý obraz desktop doma, desktop v práci, a s ním spojené přetahování dat. Další důvody a možnosti využití mobilního řešení najdete jistě sami, a tak opustíme nevyslovenou otázku "proč?", a podíváme se, jak by současná mobilní kancelář, kterou lze sbalit do několika minut, mohla vypadat.

Notebook

Optimální volbou jsou v tuto chvíli notebooky vybavené procesory Intel Pentium-M, buď v kombinaci s neintelovskými bezdrátovými kartami, či přímo jako součást technologie Centrino. S těmito mobilními procesory lze dosáhnou slušné výdrže při provozu na baterie, a zároveň umožňují výrobcům redukovat hmotnost a rozměry samotných přenosných počítačů. Pro naši kancelář jsme zvolili Dell Latitude D600, který dle nás představuje rovnováhu mezi cenou, výkonem a rozměry, a jenž s námi vydržel jako základ mobilní kanceláře po celou dobu, čímž si zároveň odbyl dosti intenzivní test. Při výběru přístroje byste však měli zohlednit mimo základních parametrů i poskytované záruky, možnosti pojištění (u Dellu jsme uvítali pojistku pro případy neúmyslného poškození) a servis. Důkladně si rovněž prohlédněte "víko", jeho pevnost je důležitá pro ochranu před "prolomením" displeje.

Při cestách a přenášení notebook totiž sem tam inkasuje nějaký ten úder tomu prostě nezabráníte, a může se vám podařit i na něj sednout. A u displeje ještě zůstaneme. Zkontrolujte, jak "vyčnívají" klávesy časem může totiž vzniknout viditelný "otisk" klávesnice na displeji, což nepotěší. Pozornost věnujte zámku baterie, stane se, že kvůli špatnému uchycení baterie prostě vypadne. Nezapomínejte všeobecně ani na chlazení hlučný a neustále se točící větráček k práci mnoho nepřispěje, stejně jako nevhodně barevná, či umístěná kontrolka. Hodláte-li si pořídit více notebooků v delším časovém rozpětí, stojí za zvážení i možnost zaměnitelnosti modulů jako jsou optické mechaniky, či pevné disky.

Velcí hráči na trhu s tím obvykle počítají, a mají v nabídce řady, u kterých drží nejenom "kompatibilitu" modelů, ale i zaměnitelnost komponent s desktopy. Pro případ cesty do zahraničí si ověřte, zda součástí síťového adaptéru jsou i redukce pro jednotlivé sítě není to až tak samozřejmé. Na to, že ne všichni mají shodné zásuvky s Evropou, snadno a rádi zapomínáme.

Kromě klasického notebooku se samozřejmě nabízí i Tablet PC. My jsme zvolili trochu konzervativnější řešení v podobě Aceru Travelmate C110 s technologií Centrino. Tablety jsou vzhledem k svému určení konstruovány přece jenom odolněji, a zvláště dotykové displeje jsou toho příkladem. Pokud vyžadujete skutečně odolnější řešení, je lepší zvolit některý z tabletů, ovšem s vědomím vyšší ceny i neexistence lokalizovaného operačního systému. Samostatnou lokalizaci prostředí dotykové klávesnice Windows XP Tablet Edition nabízí firma Sunnysoft pod názvem InterWrite.

To nejcennější data

Při dnešním obrovském množství zpracovávaných dat je otázka jejich uložení na denním pořádku, a vzhledem k jejich časté nenahraditelnosti je zálohování nutností. A zatímco v prostředí sítě, byť i malé, to lze vyřešit připojením minimálně na fileserver, problémy nastávají, pokud se od této sítě odpojíte. I zde se však samozřejmě vše dá vyřešit, a pro ty, kterým nestačí kapacita disku v notebooku, či chtějí zálohovat, jsou k dispozici externí pevné disky, nebo alespoň externí rámečky pro klasické 3,5" disky. Přenosné řešení v podobě externího 2,5" disku nabízí hned několik firem, my jsme zvolili Fujitsu-Siemens Storagebird s kapacitou 40 GB (4 500 otáček/min.). K počítači ho lze připojit přes rozhraní USB 2.0 i Firewire. Pokud některá ze starších desek není schopna napájet disk přes tato rozhraní, k dispozici je i síťový adaptér. Disk se pohodlně vejde do kapsy u bundy či batohu. O mnoho větší jak rozměrově, tak i kapacitně je řešení od společnosti TEAC, které jsme zvolili pro zálohování a jež může sloužit i jako stolní pracovní disk. Je jím 120GB externí disk HD-35PUK (7 200 ot./min.), jehož kryt kromě samotné mechaniky ukrývá i větráček chlazení. Tento přístroj však nelze napájet přes datový kabel USB 2.0, kterýmžto se disk připojuje, ale vyžaduje samostatné napájení ze sítě, což jeho využitelnost omezuje právě na dosah zásuvky.

Bez spojení

se nedá nejenom velet, ale ani pracovat. Základní věci lze samozřejmě vyřešit telefonním hovorem, ale bez e-mailu to prostě není ono. A pokud chcete být v kontaktu i kdekoli na cestách, nezbývá nic jiného, než řešit vše bezdrátovými technologiemi. Na výběr jsou služby mobilních operátorů s přenosovými technologiemi GPRS a HSCSD, a v menší míře se lze nyní připojovat i přes standard IEEE 802.11b.

Služby na bázi GPRS nabízí celá trojice našich mobilních operátorů, HSCSD naleznete pouze v nabídce Eurotelu. V nabídce připojení je nejzajímavějším tarif Eurotel Data Nonstop, který za měsíční paušál 1 000 Kč umožňuje neomezený přístup k internetu přes technologii GPRS. Nejedná se ve srovnání s ostatními internetovými připojeními o nijak závratnou rychlost, ale nabízí za solidní pevnou cenu jistotu připojení z téměř kteréhokoliv místa v ČR, bez ohledu na čas a množství přenesených dat. Při neschopnosti či neochotě Českého Telecomu zavádět ADSL, a cenové "výhodnosti" přístupu přes dial-up či ISDN, se jedná o řešení i pro "nemobilní" uživatele. Při jeho využívání jsme si Data Nonstop oblíbili natolik, že jsme se rozhodli udělit mu PC WORLD TOP PRODUKT. K jeho využití je však nutné vlastnit telefon podporující GPRS, který je nutné propojit s počítačem. Ze starších, ale osvědčených modelů jsme sáhli po telefonu Sony-Ericsson T68i, neboť jej lze propojit s notebookem pomocí technologie Bluetooth. Tato technologie byla v našem Dellu integrována, pokud ji notebook nemá, řešením je např. USB Dongle (v podstatě Bluetooth čip, připojovaný přes USB port). Elegantnější řešení nabízí cardphone Nokia D211 (i když za vyšší pořizovací cenu), do kterého se přímo vkládá simkarta. Cardphone samotný se zasunuje do PCMCIA slotu. Nokia D211 také podporuje standard 802.11b, takže dokáže případně suplovat chybějící bezdrátovou kartu ve starších noteboocích. Tím se dostáváme i k rozšiřujícímu se připojení WiFi 802.11b. Toto připojení je vázáno na dostupnost přístupového bodu, tzv. hotspotu, (AP, Access Point)., a možnost přihlášení se k nabízené síti. Některé hotspoty jsou totiž bezplatné, za využití jiných musíte platit. Nejlepší pokrytí hotspoty nabízejí pravděpodobně v tomto okamžiku skandinávské země díky projektu telekomunikačního operátora Telia, ovšem dostačující pokrytí z hlediska obchodníka na cestách existuje nyní již ve všech větších evropských městech standardem je pokrytí letišť, hotelů, kongresových center apod. V ČR je situace méně potěšující. Pokryto by mělo být již letiště, na komerční bázi nabízí WiFi připojení Eurotel. Bezplatný pilot rozjel Český Telecom, ovšem tato připojení jsou omezena malým počtem hotspotů a jejich dosahem. Společnosti WIA se podařilo vykrýt lukrativní prostor pražského Václavského náměstí a některá ze sídlišť. Potěšitelné je, že kromě velkých společností se do instalace hotspotů pouštějí i soukromí podnikatelé, byť zatím jde vesměs o zařízení restauračního typu. Mimochodem, na 802.11b povětšinou šíří signál i CZFree.Net.

Sejmi ho!

Ne každý pro svoji práci potřebuje snímat předlohy, ale i pro takovéto případy existují skenery, které lze považovat za mobilní. Bez pochyb jím je HP Photosmart 1200, který pracuje sice pouze s rozměrem A5, ale jeho software dokáže slícovat naskenované části a sestavit původní dokument. Skenerem A4, který je pro cesty rovněž jako dělaný, je HP Scanjet 4600 s průhledným skleněným krytem. Skenované předlohy se vkládají skenovanou plochou nahoru, takže zároveň vidíte, co snímáte. Díky softwaru ArcSoft Panorama Maker, v kombinaci s tenkostí skeneru, lze skenovat jako sérii jednotlivých skenů nejenom velké dokumenty, ale i obrazy, plakáty apod. Samotný kryt je vyroben z materiálu s uhlíkovými vlákny, a přežít by měl pád i z výšky okolo 90 centimetrů. Rovněž skenovací sklo je chemicky tvrzeno, čímž se stává odolnější proti poškození. Skener má optické rozlišení 2 400 dpi a 48bitovou hloubku barev. Pro cestování se nabízí i Canon CanoScan LiDE 30, jenž s rozměrem 34 mm je dostatečně tenký, a nabízí optické rozlišení 1 200 x 2 400 dpi.

Něco k přečtení

Co by byla kancelář bez tiskárny? Nic. A tak i na potřeby potulných písmáků je pamatováno. Starší z dvojice tiskáren, které jsme používali, je HP Deskjet 450cbi. Jedná se o barevnou tiskárnu formátu A4 s rychlostí tisku až 9 str./min., s tiskovým rozlišením 1 200 x 1 200 dpi čb a 4 800 x 1 200 dpi barevně. K počítači se připojuje přes paralelní port, USB, infračervený port, nebo slot na paměťové karty Compact Flash I, II. Jde samozřejmě o tiskárnu určenou pro malou zátěž, doporučuje se tisknout do 500 stran za měsíc. Její předností však je, že je napájena vlastní Li-ion baterií, takže nevyžaduje externí zdroj. Stejným řešením se může pochlubit i novější Canon i70, která je rovněž napájena Li-ion baterií. I zde jde o tiskárnu formátu A4, s maximální rychlostí tisku 13 str./min, umožňující bezokrajový tisk v rozlišení až 4 800 x 1 200 dpi. Připojení je řešeno přes USB a infračervený port.

Nosíme, taháme, vláčíme

Že výběru notebooku a dalšího příslušenství věnujeme značné množství času, nikoho nepřekvapí. O to méně radostný je fakt, že problematika přepravy a ochrany těchto investic mnoho zájmu nevzbuzuje. Bohužel spokojit se s tím, že "budu dávat pozor a nemůže se přece nic stát", není nejšťastnější. Promáčknutí víka a s tím spojené poškození displeje je bohužel nejčastějším poškozením notebooků. I modely, které snesou postupný tlak na víko, jak rádi předvádějí někteří výrobci, toho mnoho nenadělají s jednorázovou, přesně umístěnou "peckou". Proto si výběr brašny zaslouží stejnou pozornost jako volba přístroje samotného. Právě zde se nejvýrazněji projeví "ušetřené" peníze. Zde již ani tak neplatíte za značku, jako právě za použité materiály a technologie chránící váš hardware před údery, nárazy a pády. Jde především o vyztužení rámů, pěnu s vysokou hustotou ve výplni, vzduchové polštáře ve stěnách a rozích, apod. Velkou pozornost zaslouží ergonomie. Nevhodná držadla, jejich umístění, ale i uchycení dokáží značně znepříjemnit život, o popruhu pro přenášení na ramenu způsobujícím otlačeniny ani nemluvě. Brašna není bota, a držadlo se "nerozšlápne", spíše jej vzteky rozdupete. V této souvislosti nesmíme zapomenout ani na únavu a odolnost materiálů, přece jenom brašnu nekupujeme na jednu módní sezónu. Nebudete se totiž pohybovat pouze ve "skleníkovém" prostředí, a tak materiál musí být vodovzdorný, a měl by být i částečně odolný proti vlivu UV záření.

Výrobci věnující se tomuto odvětví nabízejí celou řadu produktů, často koncipovaných jako víceúčelové, mnohdy s možností variabilního uspořádání. Pro přepravu námi sestavené mobilní kanceláře jsme zvolili jeden z modelů společnosti Dicota, která má s kufry, batohy a brašnami pro IT segment značné zkušenosti. Našim požadavkům odpovídala nejlépe brašna Dicota MultiTwin, nabízející dva oddíly pro notebook a tiskárnu; každý s další kapsou uvnitř a páskem pro uchycení, jeden oddíl s dvěma přihrádkami a dvě vnější kapsy. S touto konfigurací bylo do brašny možné uložit notebook s kabely a spotřebním materiálem, tiskárnu, skener, mobil a externí disk. Při troše odvahy (síly) by se vešel i přenosný projektor, ovšem na vrub bezpečnosti. Za celou dobu čtvrt roku nás brašna nezklamala co do její pevnosti a tuhosti, držela tvar i barvu, a i při maximálním naložení na rameni či v ruce "seděla".

Testování mobilní kanceláře v praxi jsme se věnovali plné tři měsíce. Cestovala mezi našimi domovy a redakcí, trávila dovolenou na chatě, účastnila se několika služebních cest. Byť ne všemi produkty jsme disponovali plné 3 měsíce (některé v tu dobu nebyly ještě na trhu), prokázaly všechny značnou odolnost vůči nestandardnímu zacházení. Mobilní řešení samozřejmě není úplně nejlevnější záležitostí, a i když dobrou volbou se dají některé vstupní náklady rozumně omezit, pečlivě važte, zda to co se vám líbí, rovněž skutečně potřebujete. Právě u mobilních zařízeních se dá utopit mnoho peněz za úplné zbytečnosti.

P.S. Gratulujeme zástupcům společností Acer, Canon, Dell, Dicota, Elap, Eurotel, Fujitsu-Siemens HP, Oskar, Sony-Ericsson, že "jízdu" přežily. :-)

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Šikovné tipy pro Vaše Windows - Výběr rozmanitých triků pro všechny verze Windows(CD) I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Jan Hirsemeyer, Andreas Kroschel, Christian LÖbering, Mario Martin, JÖrg Thoma a David Wolski

c03p0458

Tipy a triky pro práci na počítači v prostředí Windows mají v našem časopise svoje nezastupitelné místo. Takže následující stránky budou určeny právě jim. Naleznete zde oblíbené tipy našich redaktorů a dále celou řadu těch nejlepších a nejaktuálnějších triků pro všechny verze Windows. Budeme rádi, když se vám podaří ulehčit si s jejich pomocí každodenní práci na počítači. Mnoho úspěchů při testování našich tipů!

Nedokumentováno: Integrovaný prohlížeč obrázků [ME]

Problém: Když máte v Možnostech složky nastaveno zobrazování složek ve stylu WWW a označíte si nějaký soubor obrázku, objeví se vám v levém sloupci okna složky jeho náhled. Tento v systému integrovaný prohlížeč obrázků byste chtěli použít i pro další účely.

Řešení: Za zobrazování náhledů obrázků odpovídá soubor SHIMGVW.DLL. V něm obsaženou funkci zobrazování obrázků ve stylu zobrazení WWW si lze vynutit přes program RUNDLL32.EXE. K tomu účelu si otevřete složku %windir%\Sendto. Z menu Soubor vyberte příkaz Nový/Zástupce a do políčka Příkazový řádek napište

rundll32.exe shimgvw.dll,ImageView_Fullscreen

Tomuto zástupci přiřaďte libovolné jméno, například Náhled obrázku. Přes pravé tlačítko myši a příkaz Odeslat nyní můžete začít funkci Náhled obrázku okamžitě používat. Oproti standardnímu prohlížeči obrázku Imaging je tento citelně rychlejší. Navíc při použití integrovaného prohlížeče uvidíte obrázek v jeho původní velikosti.

Internet Explorer: Ochrana proti změně pozadí [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Když v Internet Exploreru klepnete na internetové stránce na nějaký obrázek pravým tlačítkem myši, máte mimo jiné možnost použít příkaz Nastavit jako tapetu (ve Windows XP se jedná o příkaz Nastavit jako pozadí). Vy byste ale chtěli ostatním uživatelům svého počítače výše uvedenou volbu zakázat.

Řešení: Pokud někdo mění pozadí pracovní plochy přes již zmíněnou volbu v Internet Exploreru, uloží se takový obrázek pod jménem Tapeta aplikace Internet Explorer.bmp. Vám pak stačí pouze vědět, kde se soubor s tímto standardním jménem nachází. Pokud ve Windows 95/98/ME nepoužíváte uživatelské profily, naleznete jej ve složce %windir%\Application Data\Microsoft\Internet Explorer. U verzí Windows s aktivovanými uživatelskými profily, dále ve Windows NT4, 2000 a XP zmíněný soubor leží ve složce profilu odpovídajícího uživatele, a to ve složce Data aplikací\Microsoft\Internet Explorer.

Zvláště v případě, kdy žádné profily nepoužíváte, pomůže vám proti nechtěné změně pozadí velmi jednoduchý trik. Vytvořte ve výše zmíněné složce další složku se jménem Tapeta aplikace Internet Explorer.bmp. Pak při nejbližším pokusu o nastavení nějakého obrázku na internetové stránce jako tapety vám Internet Explorer zobrazí chybové hlášení Přístup odepřen (ve Windows XP se objeví hlášení Přístup byl odepřen).

Brouzdejte chytře (I): Komu patří tato doména? [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Všechny domény jsou zaregistrovány na nějakého majitele. Vy si jej můžete velmi snadno zjistit.

Řešení: Ten, kdo si chce požádat o vlastní doménu pro svoje internetové stránky, případně kvůli poskytování jiných služeb, se musí obrátit na příslušné registrátory domén. Ti jméno domény zaregistrují, uvedou do databáze a zároveň k němu uvádějí a spravují osobní data týkající se daného vlastníka domény. Takže ten, kdo chce zjistit všechny dostupné informace o nějaké zaregistrované doméně, může tyto nalézt právě v databázi doménových jmen. Služba toto zajišťující se nazývá Whois (česky Kdo je). Ta byla dána k dispozici právě registrátory domén. Přesně vzato je Whois jakási složka adres, přes kterou se můžete dozvědět informace o majiteli a veškeré informace k dané doméně vůbec.

Nejobvyklejší cestou k informacím o doméně je internetová stránka příslušného registrátora. Registrátoři jsou vesměs organizováni ve veřejně prospěšných společnostech a každý z nich se specializuje na určitý typ domén. Pokud se například budete chtít dozvědět majitele nějaké domény cz, musíte se obrátit na databázi CZ.NIC (www.nic.cz). Pro mezinárodní vrcholové domény typu com, net, případně org, se lze obrátit na službu Whois poskytovanou firmou Network Solutions na internetové adrese www.networksolutions.com.

Dotaz na informace o doméně se označuje jako Whois-Query. Ovšem dotazování přes internetové stránky všech registrátorů je úmorná práce. Tento úkol se proto zjednodušuje nasazením nějakého skriptu, jenž automaticky přistupuje k jednotlivým databázím Whois a všechna nalezená data poté zobrazuje v nějakém uživatelsky přívětivém prostředí. V prostředí Windows jsou Whois klienti založení na bázi skriptů vskutku nedostatkovým zbožím. Proto jsme sami vytvořili VB skript, který dokáže Whois databáze dotazovat. K tomu, abyste mohli náš nástroj použít, musíte mít nainstalovaný Internet Explorer ve verzi 4 a vyšší. Kromě toho je třeba mít nainstalovaný Windows Scripting Host. Tato podmínka je splněna u všech verzí Windows počínaje Windows 98. Jestliže používáte Windows 95 nebo NT4, obdržíte aktuální verzi Microsoft Windows Scriptu zdarma stažením z internetové adresy msdn.microsoft.com/scripting anebo ve verzi 5.6 (SCR56CS.EXE, 674 KB). Součástí výše zmíněného Microsoft Windows Scriptu je právě Windows Scripting Host. Dalším způsobem, jak tento nástroj získat, je instalace Internet Exploreru ve verzi 6.

Zkopírujte soubor WHOIS.VBS (3,87 KB), který naleznete , do libovolné složky. Tento skript vám umožní získat data o evropských (cz, pl, hu, at, de, fr) a mezinárodních doménách, jako jsou com, edu, org nebo net. Skript není třeba nijak instalovat, lze jej použít v okamžiku, kdy bude navázáno připojení k internetu. Po spuštění skriptu vložte do zadávacího políčka název domény, ke které chcete získat informace. Skript vyhodnotí váš požadavek a odešle jej do příslušné Whois databáze. Pro evropské domény bude použit server společnosti Ripe (www.ripe.net), pro mezinárodní vrcholové domény pak databáze společnosti Network Solutions. Výsledky dotazu se nakonec zobrazí pro účely dalšího zpracování v okně Poznámkového bloku.

Skript WHOIS.VBS však můžete použít také na příkazovém řádku. Zkopírujte kromě souboru WHOIS.VBS také soubor WHOIS.BAT (96 B), který rovněž naleznete , do složky, v níž máte nainstalovaná Windows. Pak jednoduše zadejte příkaz

whois <název domény>

Výsledky získané z příslušné databáze se vám pak ukážou v okně MS-DOSu. Při použití přepínače /? získáte podrobnější informace o použití našeho skriptu.

Upozornění: Při sestavování dotazu do databáze Whois nemůžete jednoduše zadat do políčka skriptu internetovou adresu. Tak například po zadání výrazu www.pcworld.cz byste žádné informace nezískali. Počáteční část adresy začínající na "www." totiž nepatří k názvu domény, nýbrž označuje pouze jeden jediný počítač uvnitř nějaké domény v našem případě označuje WWW server PC WORLDu. Vlastní název domény se skládá povětšinou pouze ze dvou částí. Poslední část označuje tak zvanou vrcholovou doménu nazývanou také jako Top Level Domain (TLD). Například TLD pro Českou republiku je cz. Část domény před TLD včetně TLD pak dává dohromady název domény. Vaše hledání tak bude úspěšné pouze tehdy, když z internetové adresy vynecháte označení serveru (www.), takže název domény bude kupříkladu pouze pcworld.cz.

Většina Whois serverů má z důvodu ochrany dat zabudováno omezení na počet dotazů. Takže při pokusu o více jak 50 dotazů bude vaše IP adresa ze strany Whois serveru na jeden den zablokovaná. Důvod je prozaický. V databázích uložená data vždy obsahují e-mailovou adresu administrátora. Teoreticky by pak mohl nějaký spammer s trochou námahy tímto způsobem získat tisíce e-mailových adres. Pro soukromé použití by však měla hranice 50 dotazů na den bohatě vystačit.

Brouzdejte chytře (II): Jaké země se skrývají za internetovými zkratkami? [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Vedle obecných mezinárodních zkratek, jako jsou com, edu nebo org, existuje celá řada zkratek odpovídajících jednotlivým zemím. Jak ale poznat, ke které zemi ta či ona zkratka patří?

Řešení: V předchozím tipu jste se dozvěděli, jakým způsobem je vlastně vytvořen název domény. Poslední část tohoto názvu tvoří tzv. Top Level Domain (TLD). Její význam bychom mohli přirovnat k SPZ u auta. Tak kupříkladu zkratka cz znamená Českou republiku, de odpovídá Německu, fr Francii a třeba uk Velké Británii. Na rozdíl od domén obecného významu se označení domén národních skládá pouze ze dvou písmen, které reprezentují tu danou zemi či stát. Přiřazování zkratek jednotlivým zemím však nemá žádná přísně logická pravidla. Některé zkratky vycházejí z anglického názvu země, další z jazyka, jímž se obyvatelé státu dorozumívají.

Prinicipielně se mohou u organizace Internet Corporation for Assigned Names (ICANN) ucházet o svoji zkratku všechny suverénní státy. Pouze tato organizace přiděluje jednotlivým státům dosud nepřiřazené TLD. Doposud bylo zřízeno přes 200 Top Level Domains počínaje ac, která patří ostrovu Ascension v Atlantickém oceánu a konče zw, jež představuje stát Zimbabwe.

Když potřebujete zjistit, která zkratka patří které zemi, pak vám může pomoci náš skript TLD. VBS (1,8 KB), který naleznete . I tento skript je okamžitě použitelný, pokud již máte nainstalovaný Windows Scripting Host (viz minulý tip) a jste připojeni k internetu. Po spuštění skriptu se objeví dialogové okno, které vyžaduje zadání zkratky. Sem tedy přijde zadat TLD země, kterou chceme zjistit. Zadání musí obsahovat pouze tuto zkratku a bez tečky před zkratkou. Pokud zadáte kupříkladu cz, dozvíte se informace týkající se TLD náležející České republice. Jestliže zadaná zkratka skutečně existuje, zobrazí vám skript všechny nalezené informace v novém okně. Řádek, který je nejvýše, obsahuje název země, které zkratka TLD patří. V dalších řádcích uvidíte všechny administrativní a technické podrobnosti týkající se této TLD. Pokud si budete přát, může skript všechny tyto informace nahrát do Poznámkového bloku, odkud je můžete pohodlně upravit a uložit pro další použití.

Spouštěcí obrazovka: Vlastní spouštěcí logo ve Windows 2000 [2000]

Problém: Ve Windows 95/98/ME se dá vlastní spouštěcí logo nastavit poměrně jednoduchými prostředky. Stačí do kořenového adresáře systémového disku umístit soubor obrázku s názvem LOGO.SYS, a to je vše. Ve Windows 2000 však tento způsob k cíli nevede.

Řešení: Spouštěcí logo, jež se zobrazuje při startu Windows 2000, je umístěno přímo v jádře (Kernelu) tohoto operačního systému. Takže je nutné toto jádro modifikovat. K tomu potřebujeme editor, který dokáže modifikovat obsah spustitelných souborů. Velmi známým freewarovým programem je Resource Hacker, který ve verzi 3.4.0 naleznete , případně si jej můžete také stáhnout přímo z internetu na adrese www.users.on.net/johnson/resourcehacker/. Program je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP (RESHACK.ZIP, 541 KB), a podrobnější návod k němu byl publikován v PC WORLDu 9/2001 v článku Utility pro profíky.

Spusťte si program Resource Hacker a otevřete si jádro operačního systému Windows 2000 (Kernel). Konkrétně se jedná o soubor NTOSKRNL.EXE umístěný ve složce \Winnt\System32. V levém sloupci Resource Hackeru se přesuňte na položku Bitmap/1/1029. Pomocí menu Action/Save [Bitmap:1] si původní obrázek uložte. Ten si pak můžete libovolně upravovat, případně si jej můžete nahradit úplně jiným obrázkem o stejné velikosti a hloubce barev (640 x 480 bodů při 16 barvách). Pokud si ale budete chtít ponechat běhající barevný proužek a ukazatel zobrazující úroveň načítání operačního systému, nahraďte pouze část obrázku nad šedou plochou a barevným proužkem.

Nový obrázek naimportujete do souboru NTOSKRNL.EXE přes menu Action/Replace Bitmap. V dialogovém okně stiskněte tlačítko Open file with new bitmap, otevřete nový soubor s obrázkem, v poli Select bitmap to replace zvolte položku 1 a konečně stiskněte tlačítko Replace. V menu File/Save As pak soubor uložíte do stejné složky jako NTOSKRNL.EXE, ovšem pod jiným jménem, například NTOSNEW.EXE.

Nyní ještě musíte obě jádra vyměnit. K tomu budete potřebovat nainstalovanou Konzoli pro zotavení. Vložte instalační CD Windows 2000 do mechaniky a ze složky \I386 zadejte příkaz

winnt32 /cmdcons

Poté restartujte počítač a ze spouštěcího menu vyberte možnost Konzola pro zotavení. Přihlaste se jako administrátor, a pomocí příkazu

cd system32

se přesuňte do této systémové složky. Původní jádro pak nahradíte tím upraveným následujícími příkazy:

ren ntoskrnl.exe ntoskrnl.ex

ren ntosnew.exe ntoskrnl.exe

Příkazem exit Konzoli pro zotavení ukončíte a po restartu počítače již uvidíte svoje nové logo.

Pod názvem NTOSKRNL.EX tak máte uloženou kopii původního jádra systému pro případ, že toto budete někdy potřebovat, eventuálně když se budete chtít k tomu původnímu vrátit nebo pokud něco nebude fungovat tak, jak má. Pro navrácení původního jádra s původním logem budete opět potřebovat Konzoli pro zotavení. Zadejte příkazy

cd system32

del ntoskrnl.exe

ren ntoskrnl.ex ntoskrnl.exe

a pomocí příkazu exit restartujte počítač. Nyní by již všechno mělo být zase při starém.

Internet Explorer: Pohodlné zadávání internetových "cz" adres [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Internet Explorer 4 měl jednu velmi užitečnou vlastnost do panelu Adresa se automaticky vkládal na začátek řetězec "www." a na konec bylo možno automaticky doplňovat kupříkladu řetězec ".cz" při schválení, že uživatel se chce dostat skutečně na tuto stránku. Internet Explorer od verze 5 výše při zadání nějakého slova otevře stránku http://auto.search.msn.com a prohledává všechny internetové stránky na výskyt tohoto slova. Tato schopnost je sice v případě, že se jedná například o název firmy, skutečně většinou úspěšná, ovšem trvá déle, než kdybychom si celou adresu sami napsali znovu.

Řešení: Microsoft sice automatické doplňování jednotlivých řetězců úplně neodboural, ale přinejmenším je velmi silně omezil. Když do panelu Adresa napíšete nějaké slovo a potvrdíte jej klávesovou zkratkou <Ctrl><Enter>, také se vám do panelu automaticky doplní řetězce "www." a ".cz". Ovšem Internet Explorer od verze 5 a výše už neumožňuje jak tomu bylo u Internet Exploreru 4 automatické zkoušení jiných koncovek jako jsou například "edu", "org" v případě, že internetová adresa končící na ".cz" neexistuje. Celá automatika se tak vskutku smrskla pouze na vkládání dvou již zmíněných řetězců.


Šikovné tipy pro Vaše Windows - Výběr rozmanitých triků pro všechny verze Windows(CD) II.

Ušetřete místo: Odstranění instalačních souborů [ME]

Problém: Při instalaci Windows ME se ze všeho nejdříve zkopírují všechny instalační soubory do složky \Windows\Options\Install. Po instalaci operačního systému tato data plní pouze jednu jedinou funkci při změně konfigurace systému vám ušetří čas, který byste potřebovali na vložení instalačního CD disku do mechaniky. Jinak je těchto 150 MB dat bez problémů postradatelných.

Řešení: Přesměrujte v registru cestu k instalačním souborům na CD mechaniku. K tomu stačí spustit Editor registru a otevřít klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Setup. Zde změňte hodnotu v řetězci SourcePath na <X>:\Win9x\, kde <X> nahradíte písmenem vaší CD mechaniky. Nyní můžete bez obav odstranit obsah celé výše zmíněné složky na pevném disku. Při změně v konfiguraci operačního systému však budete vyzýváni ke vložení instalačního CD disku Windows ME.

Klávesová zkratka svépomocí: Zobrazení plochy v jednom okamžiku [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: V panelu nástrojů Snadné spuštění v případě Windows s nainstalovaným rozšířením Active Desktop existuje ikona, s jejíž pomocí si můžete v okamžiku nechat zobrazit pracovní plochu klepnutí na tuto ikonu pracovní plochu zobrazí minimalizováním všech otevřených oken, novým klepnutím na ikonu se všechna okna otevřou znovu do výchozí pozice. Na svém počítači však nemáte Active Desktop nainstalovaný a hledáte způsob, jak na něj tuto funkci nainstalovat.

Řešení: Pokud máte k počítači připojenou novější klávesnici, která obsahuje speciální Win klávesy, můžete pro zobrazení pracovní plochy využít klávesové zkratky. Tak <Win><M> všechna otevřená okna zminimalizuje a kombinace <Shift><Win><M> vrátí zminimalizovaná okna do původní pozice. Jestliže vaše klávesnice tyto speciální klávesy nemá, nezoufejte. Tuto funkci si můžete zpřístupnit i přes jinou klávesovou zkratku. Otevřete si k tomu účelu Poznámkový blok a v něm si vytvořte SCF soubor s následujícím obsahem:

[Shell]

Command=2

IconFile=explorer.exe,3

[Taskbar]

Command=ToggleDesktop

Tento obsah uložte jako soubor například s názvem Zobrazit plochu.SCF a k němu si vytvořte zástupce do složky %windir%\Nabídka Start. Nyní otevřete nabídku Start a klepněte na ikonu Zobrazit plochu pravým tlačítkem myši. Z kontextového menu si zvolte příkaz Vlastnosti a na záložce Zástupce v poli Klávesová zkratka nadefinujte klávesovou zkratku. Pokud si chcete svoji nabídku Start udržet štíhlou, můžete na záložce Obecné zatrhnout položku Skrytý. Ikona se pak sice stane neviditelnou, nicméně na funkčnost vámi nadefinované klávesové zkratky to nebude mít žádný vliv.

Kniha záznamů: Evidence přihlašování uživatelů na počítač [95/98/ME]

Problém: Váš počítač používá několik uživatelů. Vaším záměrem proto je získat přehled o tom, který z uživatelů se k vašemu počítači přihlásil a kdy. Bohužel soubor záznamů (log soubor), který by tyto informace obsahoval, hledáte marně.

Řešení: Windows takovou funkci bohužel k dispozici nemají. Ovšem když použijete náš Visual Basic skript LOG.VBS, pak již nikdy nebudete soubor záznamů postrádat. Skript vytváří ve složce Windows textový soubor LOG.LOG, který všechna přihlášení do systému protokoluje. Předpokladem pro správnou funkci skriptu je nainstalovaný Windows Scripting Host. Tato podmínka je standardně splněna pro verze Windows 98 a vyšší. Pokud používáte Windows 95, získáte aktuální verzi nástroje Microsoft Windows Script, který obsahuje Windows Scripting Host, viz , případně si jej též můžete stáhnout na internetové adrese msdn.microsoft.com/scripting (SCR56CS.EXE, 674 KB). Další možností je instalace Internet Exploreru ve verzi 6.

A jak vlastně skript pracuje: Zkopírujte si soubor LOG.VBS do libovolné složky, například do složky Windows. Nyní musíte zajistit, aby skript mohl od tohoto okamžiku zaznamenávat všechny pokusy o přihlášení do systému. Umístění zástupce do složky Po spuštění není zrovna moc dobrý nápad, protože spuštění programů zde umístěných se dá obejít držením klávesy <Shift> při spouštění počítače. Lepší variantou je umístění skriptu přímo do registru. Spusťte si Editor registru a poté se přesuňte do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion. Zde klepněte na klíč CurrentVersion a z kontextového menu zvolte příkaz Nový. Vytvořte klíč s názvem Run, tedy ovšem pokud již neexistuje. Nyní je třeba vytvořit všechny potřebné hodnoty. Označte si klíč Run a do pravé části okna klepněte opět pravým tlačítkem myši. Z kontextového menu zvolte Nový/Řetězcová hodnota a tuto pojmenujte Log. Poklepáním na tuto hodnotu se otevře okno s názvem Upravit řetězec. Jako údaj hodnoty zadejte cestu k souboru skriptu, kupříkladu C:\Windows\Log.vbs. Od příštího spuštění začne skript svoji práci. Ve Windows 95, 98 a ME se sice uživatel přihlašovat nemusí, ale i když při přihlašování stiskne tlačítko Storno, bude soubor záznamů obsahovat patřičné hlášení.

Šifrování skriptů (I): Jak utajit obsah svých dávkových souborů [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Dávkový soubor je jako otevřená kniha. Všechny příkazy jsou v něm zobrazitelné pomocí libovolného textového editoru, například Poznámkového bloku. Takže uživatelská jména nebo hesla zde nejsou nijak dobře ukryta. V tomto tipu vám ukážeme, jakým způsobem se dá obsah dávkového souboru zašifrovat.

Řešení: Spustitelné programy s příponami EXE nebo COM mají oproti dávkovým souborům jednu velkou výhodu binární kód na první pohled nic o přesné funkci takové aplikace neprozradí. Jako příklad uvedeme obsah dávkového souboru, jehož úkolem je přiřadit písmeno Z: sdílené síťové diskové jednotce:

net use z: \\computer\sdileny tajneheslo

Řádek s příkazem net use obsahuje heslo v nechráněném tvaru, takže prohlédnutím obsahu takového dávkového souboru jej lze snadno zjistit. Abychom tuto nevýhodu aspoň trochu zmírnili, převedeme v prvním kroku tento dávkový soubor na spustitelný soubor s příponou COM. A pokud jej v druhém kroku navíc ještě zašifrujeme, nebude mít nikdo šanci uvedené heslo zjistit.

Krok první: Ze všeho nejdříve převeďte dávkový soubor na spustitelný s příponou COM. Tento úkol vyřídíte prostřednictvím freewarové utility Batlite 1.73. Tento program určený pro MS-DOS naleznete , popř. jej lze stáhnout z internetové adresy ftp://ftp.sac.sk/pub/sac/utiltask/batl173.zip (BATL173.ZIP, 75, 8 KB). Rozbalte z tohoto archivu soubor BATLITE.EXE a umístěte jej do složky, v níž je dávkový soubor, který chcete převádět. Kompilaci spustíte příkazem

batlite <EXAMPLE>.BAT

Krok druhý: Takto vytvořený COM soubor přesto dokáže ještě prozradit poměrně hodně jeho binární kód obsahuje totiž ještě zbytky původních příkazů. Takže abyste si byli naprosto jisti, je třeba COM soubor dodatečně zašifrovat. K tomu účelu použijeme utilitu Protexe 3.11 určenou pro MS-DOS. I tento program naleznete , případně též na internetové adrese www.geocities.com/tom_torfs/software.html (PROTX311.ZIP, 232 KB). Tuto verzi můžete používat 30 dní zdarma. Z výše zmíněného archivu budete potřebovat soubor PROTEXE.EXE. Zkopírujte jej rovněž do složky, kde máte umístěný dávkový soubor. Příkazem

protexe <EXAMPLE>.COM

jej zašifrujete. Takto vytvořený nový program plní stejnou funkci jako ten původní dávkový soubor, jeho obsah ovšem je zhola nečitelný.

Upozornění: Vaše dávkové soubory nesmějí obsahovat žádné nedokumentované příkazy, v opačném případě vám je totiž Batlite odmítne převést. Po provedení konverze dávkového souboru byste původní BAT soubor měli odstranit, protože ani ta nejlepší ochrana nepomůže, pokud existuje soubor, který všechny tajné informace předkládá "jako na talíři".

Šifrování skriptů (II): Dávkový soubor s ochranou heslem [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Vaším přáním by bylo ochránit dávkové soubory tak, aby je bylo možné spustit až po zadání správného hesla. Je ovšem třeba se nějakým způsobem vypořádat s problémem, co s tím, když heslo pro spuštění dávkového souboru musíme zadat do zdrojového textu dávkového souboru nezašifrované.

Řešení: V předchozím tipu jsme se naučili dávkový soubor zkompilovat a zašifrovat. Stejnou metodu použijeme k tomu, abychom do dávkového souboru integrovali ochranu heslem proti spuštění. Nutnost zadání hesla před spuštěním dávkového souboru vyřeší funkce porovnávání řetězce, zařazená na začátek:

if "%1"=="tajneheslo" goto action

V tomto případě je heslo výraz "tajneheslo". Pro spuštění dávkového souboru pak uživatel musí zadat heslo tímto způsobem: "<EXAMPLE>.BAT tajneheslo". Jestliže heslo souhlasí, provede se příkaz skoku "goto action" a vykonávání příkazů bude pokračovat v odstavci obsahujícím vlastní zdrojový kód dávkového souboru. Ukázkový příklad skriptu vidíte na obrázku. Nebojte se heslo do souboru zadat v čitelném tvaru, po zašifrování je stejně pak už nikdo nerozluští. Připravený soubor zkompilujte a následně zašifrujte stejně, jak bylo popsáno v minulém tipu.

Původní soubor a případné zálohy však neponechávejte na pevném disku nechráněné. Přesto abyste později měli možnost heslo změnit, neměli byste původní soubor mazat. Namísto toho si všechny originální soubory uložte do ZIP souboru a nastavte si u něj ochranu heslem. K tomu účelu vám kupříkladu poslouží komprimační program Winzip, který naleznete , popřípadě také na internetové adrese www.winzip.com.

Šifrování skriptů (III): Zakódované Visual Basic skripty [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Příkazy v dávkových souborech dosti často na automatizaci složitějších operací na počítači nevystačí. A zde je místo právě pro Windows Scripting Host, který úkoly tohoto typu zvládá daleko elegantněji, a to pomocí Visual Basic Scriptu. Bohužel do zdrojového kódu skriptu nemůžete umístit žádné tajné informace, neboť tento je čitelný pro každého. Stačí jen otevřít skript v nějakém textovém editoru.

Řešení: Abyste si ochránili svoje know-how, případně tajné informace, které musíte do textu skriptu zadat, ale přesto je chcete mít utajené, nemusíte vymýšlet žádné složité šifrovací funkce. Velmi pohodlným nástrojem pro tyto účely je utilita Script Encoder 1.0 z dílny Microsoftu. Prostřednictvím této zdarma dostupné utility si můžete svoje skripty zašifrovat, aniž by se změnila jejich funkce. Program najdete , případně na internetu na http://www.softpile.com/Development/Java/Review_03140_index.html (SCE10EN.EXE, 127 KB). Po poklepání na soubor se spustí instalační rutina, program samotný pracuje na příkazovém řádku. V instalační složce pak naleznete soubor SCRENC.EXE. Příkaz

screnc example.vbs example.vbe

převede skript EXAMPLE.VBS do jeho šifrované formy EXAMPLE.VBE.

I když Windows Scripting Host standardně tuto šifrovací utilitu neobsahuje, běhají šifrované formy skriptů ve všech verzích Windows Scripting Hostu od verze 5.0. Jednou zašifrované skripty však utilita nedokáže dešifrovat zpět, proto si originální skripty neodstraňujte, nýbrž je archivujte. Ale to jsme již psali v minulém tipu. Naneštěstí existují jiné metody, které dokážou zašifrované skripty převést zpět do původního čitelného tvaru, takže zde popisovaný způsob nepředstavuje žádnou zvlášť silnou ochranu.

Upozornění: Script Encoder 1.0 může být zneužíván tvůrci emailových červů. Takový VBE červ není na první pohled k rozeznání od obyčejného skriptu. Proto byste nikdy neměli spouštět VBE soubory pocházející z pochybných zdrojů!

Syskey: Nikde nedokumentovaný klíč k systému [NT/2000/XP]

Problém: Na svém laptopu máte nainstalovaná Windows NT4, 2000 nebo XP. Tyto operační systémy oproti takzvaným "malým" Windows, kterými se myslí Windows 95, 98 nebo ME, vždy vyžadují přihlášení uživatele. Ovšem když vám laptop někdo ukradne, je i uhodnutí hesel do Windows NT4, 2000 a XP poměrně snadnou záležitostí.

Řešení: Ten, kdo se nějakým způsobem dostane do počítače, může proniknout i do operačních systémů založených na NT technologii. Windows NT, 2000 a XP ukládají hesla do databáze tzv. Security Account Manager (SAM). Hesla zde leží ve formě hash hodnoty souboru SAM, který je ve složce %windir%\System32\Config. Pro útočníka není problém nastartovat počítač pomocí spouštěcí diskety a dále s výše zmíněným souborem manipulovat.

Windows 2000 a Windows NT4 od Service Packu 3 mají k dispozici ještě další ochranu proti nedovolenému vniknutí do systému. Tou je program SYSKEY.EXE, jenž vytváří jakýsi klíč k systému, kterým databázi SAM šifruje. Pokud tento program spustíte a stisknete tlačítko Aktualizovat, nabídne vám SYSKEY.EXE tři varianty ochrany:

Pod volbou Heslo při spuštění se skrývá možnost zadávání hesla. Při použití této varianty musíte při spouštění počítače ještě před vlastním přihlášením zadat heslo pro aplikaci Syskey. Pohodlnější, ale z hlediska bezpečnosti horší variantu, představuje položka Uložit klíč pro spuštění na místní disk z pole Generování hesla systémem. V tomto případě odpadá zadávání hesla pro Syskey, neboť soubor SAM se dešifruje automaticky a vy se pouze přihlašujete do systému tak, jak jste zvyklí.

Naproti tomu nejbezpečnější je varianta Uložit klíč pro spuštění na disketu. V tomto případě Syskey uloží klíč pro SAM na disketu. Zmíněný klíč je představován 16 KB velkým souborem STARTKEY.KEY. Pro spuštění operačního systému pak budete v budoucnu vždy potřebovat disketu s tímto souborem.

Velmi vám doporučujeme vytvořit alespoň jednu zálohu tohoto souboru a tuto kopii uschovat na nějakém bezpečném místě. Pro zapomnětlivé představuje tato volba jisté riziko. Pokud totiž disketu s klíčem zapomenete doma, bude vám váš laptop na cestách jenom na přítěž. Přesto vždy disketu se Syskey klíčem noste odděleně od laptopu, aby vám při jeho krádeži neukradl zároveň i ji.


Šikovné tipy pro Vaše Windows - Výběr rozmanitých triků pro všechny verze Windows(CD) III.

MS Internet Explorer 5.01/5.5: Chyba v URLMON.DLL [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: Internet Explorer se na vašem počítači v nepravidelných intervalech zasekává, přičemž se objevuje chybové hlášení upozorňující na to, že aplikace IEXPLORE způsobila chybu v modulu URLMON.DLL. Jak tuto chybu odstranit?

Řešení: Pokud se Internet Explorer 5.01 nebo 5.5 s vámi často loučí uvedeným způsobem, doporučuje se nejprve otevřít Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy a zde poklepat na položku Microsoft Internet Explorer 5 a Nástroje Internetu. V dialogovém okně se pak zvolí možnost Opravit aplikaci Internet Explorer.

Pokud i přesto chyba nadále přetrvá, spusťte Editor registru a otevřete klíč Hkey_local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Internet Settings\Accepted Documents.

Zde smažte všechny položky, jejichž jméno začíná znakem "*" anebo jejichž hodnota obsahuje slovo Quickview. Po této akci by se už tato chyba neměla objevit.

Utajené protokolování: Defragmentace disku jako špion [98/ME]

Problém: Váš počítač používá spolu s vámi ještě několik dalších uživatelů a vy byste chtěli nějakým způsobem zjistit, které programy se na tomto počítači spouštějí nejčastěji.

Řešení: Ve Windows 98 a ME můžete získat podrobné informace týkající se často používaných aplikací ze záznamových souborů (logů) systémového programu Defragmentace disku. Tak kupříkladu soubor OPTLOG.TXT, nacházející se ve složce %windir%\Applog, nabízí skvělý statistický materiál. Složka Applog je standardně nastavena jako skrytá, ovšem vy si ji můžete zviditelnit tak, že v Průzkumníkovi klepnete v menu Zobrazit/Možnosti složky na kartu Zobrazit a zde povolíte volbu Zobrazovat všechny soubory. Jestliže by námi zmiňovaný soubor na vašem počítači chyběl, znamenalo by to, že program Defragmentace disku ještě na vašem počítači nebyl nikdy spuštěn. V tomto případě zadejte na příkazový řádek příkaz

cvtaplog.exe

Tím soubor vytvoříte. Ten pak lze otevřít v libovolném textovém editoru, například v Poznámkovém bloku. Jeho obsah vám prozradí ty nejčastěji používané aplikace. Ve sloupci Uses uvidíte, kolikrát byl ve sloupci ProgName uvedený program doposud spuštěn. Sloupeček Last ExecDate udává datum posledního spuštění, a konečně ve sloupci Program Path naleznete přesné umístění programu.

Logovací soubory vlastně přesně slouží k tomu, aby byla Defragmentace disku informována o nejčastěji používaných programech, protože ty potom přesunuje na začátek pevného disku. Na základě výše zjišťovaných údajů se může optimalizovat až 50 aplikací. Jestliže chcete tuto funkci při defragmentaci disku používat, spusťte tento program a stiskněte tlačítko Nastavení. Zde aktivujte volbu Urychlit spuštění programů uspořádáním souborů.

Ve Windows 98 a ME však zmiňované informace nesbírá samotný program Defragmentace disku, nýbrž program TASKMON.EXE. Ten běží na pozadí a protokoluje spouštění aplikací do souboru APPLOG.IND. Jedná se o binární logovací soubor, jenž je do čitelné podoby převáděn aplikací CVTAPLOG.EXE, která tak vytváří soubor OPTLOG.TXT.

Jestliže je vám vaše soukromí přednější než možnosti optimalizace Defragmentace disku, musíte si TASKMON.EXE deaktivovat. TASKMON.EXE se automaticky spouští při startu počítače, a to přes klíč Run v registru, takže je potřeba jej právě odtud odstranit. Spusťte si Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run. Poklepejte zde na položku TaskMonitor a jako údaj hodnoty zadejte nějakou smyšlenou cestu, kupříkladu C:\Windows\Taskmon.000. Tato cesta nezpůsobí žádné chybové hlášení a navíc vám umožní tento program případně později znovu aktivovat. Nakonec smažte soubory OPTLOG.TXT a APPLOG.IND. Všechny tyto akce nebudou mít na činnost Windows žádný negativní vliv, pouze si musíte dobudoucna uvědomit, že nemůžete po programu Defragmentace disku chtít, aby vám uspořádával jednotlivé aplikace podle toho, jak často se spouští.

Nastavení složky: Možnosti úpravy souboru DESKTOP.INI [95/NT+IE/98/ME/2000/XP]

Problém: Prostřednictvím souboru DESKTOP.INI přítomného v nějaké složce můžete tuto individuálně nastavit. Tak se dá například přiřadit složce speciální ikona či popis obsahu složky. Naneštěstí se tento soubor velmi obtížně vytváří.

Řešení: Velmi komfortním řešením je vytvoření takového příkazu v kontextovém menu, který by přímo soubor DESKTOP.INI vytvořil, popřípadě provedl jeho úpravu. Pomocí našeho skriptu DESKINI.VBS (2,3 KB), který najdete , se vám dozajista podaří vaše Windows zase o něco vylepšit. Pro úspěšnou funkci skriptu je třeba mít nainstalován Windows Scripting Host. Tato podmínka je splněna u verzí Windows 98 a vyšší. Pokud používáte Windows 95 nebo NT4, získáte aktuální verzi , případně na internetové adrese msdn.microsoft.com/scripting (SCR56CS.EXE, 674 KB). Součástí výše zmíněného Microsoft Windows Scriptu je právě Windows Scripting Host. Dalším způsobem, jak tento nástroj získat, je instalace Internet Exploreru ve verzi 6.

Náš skript nainstalujete poklepáním na soubor. Dojde k automatickému zkopírování souboru do složky Windows a do registru se zapíše odkaz na něj. Restartování počítače není nutné, protože skript je připraven k použití okamžitě po instalaci.

Klepněte pravým tlačítkem myši na libovolnou složku a z kontextového menu vyberte novou položku Nastavení složky. Pokud v této složce již existuje soubor DESKTOP.INI, skript jeho obsah nahraje do Poznámkového bloku. V opačném případě vytvoří soubor nový. Jeho obsah se skládá z položek, které se používají nejčastěji. Na vás je, abyste si je nastavili podle svých představ. Pokud jejich význam neznáte úplně přesně, poslouží vám nápověda, jež je uvedena pod těmito položkami.

Nastavení provedená v souboru DESKTOP.INI se však projeví pouze tehdy, pokud má složka atribut Systémový. I toto nastavení za vás skript udělá. Průzkumník Windows vám pak vámi provedené změny ve složce ukáže až po stisku klávesy <F5> neboli po aktualizaci zobrazení. Nastavení složky pak můžete kdykoliv vrátit do původního stavu tak, že soubor DESKTOP.INI v této složce jednoduše smažete.

Pro případ, že se rozhodnete skript odstranit, obsahuje tento i rutinu pro deinstalaci. Jednoduše stačí poklepat na soubor skriptu ve složce Windows. Ani po odinstalování skriptu není restart počítače nutný.

Nedokumentovaná funkce: Odstranění možnosti nastavení složky [95/98/ME/NT/2000/XP]

Problém: V Průzkumníku Windows jste si nastavili svůj oblíbený vzhled a chování složek. Nyní byste chtěli zabránit tomu, aby jiní uživatelé počítače toto nastavení měnili.

Řešení: Prostřednictvím funkce omezení přístupu (tzv. Policy) byste mohli z menu Nástroje odstranit příkaz Možnosti složky. Bohužel zjistíte, že program POLEDIT.EXE, kterým se tato omezení nastavují, vás v tomto okamžiku nechá naholičkách. Funkce odstranění položky Možnosti složky totiž zůstala nedokumentovaná, a vy si toto nastavení musíte provést ručně úpravou registru.

Spusťte Editor registru a přesuňte se v něm do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer. Nyní klepněte pravým tlačítkem myši do okna pro hodnoty a vytvořte novou hodnotu typu DWORD. Pojmenujte ji NoFolderOptions a jako údaj hodnoty jí přiřaďte jedničku. Po restartu počítače zjistíte, že položka Možnosti složky z menu Průzkumníka zmizela.

Upozornění: Když si budete chtít tuto funkci znovu zpřístupnit, nestačí údaj hodnoty NoFolderOptions nastavit na nulu. Celou hodnotu DWORD musíte smazat.

Nedokumentováno: Pohodlné šifrování souborů a složek [2000]

Problém: Ve Windows 2000 můžete soubory a složky šifrovat. Tato procedura je však pro častější používání dosti nepohodlná. Z kontextového menu Vlastnosti musíte na kartě Obecné stisknout tlačítko Upřesnit, a teprve až zde je možné zapnout a vypnout šifrování souborů a složek.

Řešení: Jedna úprava v registru Windows 2000 postačí k tomu, abyste tuto funkci měli jako položku přímo v kontextovém menu souborů a složek. Spusťte Editor registru a poté se přesuňte do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\Advanced. Zde vytvořte novou hodnotu typu DWORD s názvem EncryptionContextMenu. Poklepejte na takto vytvořenou hodnotu a jako údaj zadejte číslo jedna.

Pokud si netroufáte sami do registru zasahovat, můžete si celý postup zjednodušit prostřednictvím souboru ENKONTXT.REG (1020 B), který najdete . Pro instalaci stačí pouze na tento soubor poklepat. Ovšem pozor na to, abyste byli přihlášeni do systému jako administrátor. Navíc funkce samozřejmě funguje pouze pro soubory, které leží na diskovém oddílu typu NTFS.

Po importu do registru klepněte na nabídku Start/Nastavení/Hlavní panel a nabídka Start. Klepněte na záložku Upřesnit a v poli Nastavení nabídky Start najdete v seznamu novou položku s názvem Zobrazit šifrování v kontextovém menu (nutno restartovat počítač). Pokud ji zatrhnete, objeví se vám po restartu počítače v kontextovém menu všech souborů a složek. Pokud ji budete později chtít znovu deaktivovat, stačí na tomto místě zatržení položky zrušit.

[Extra tip]

Windows 98: ZIP

Ten, kdo má na počítači nainstalována Windows ME, může možnosti komprimace používat nejen v nich, ale i ve Windows 98

Firma Microsoft zabudovala do Windows ME funkci komprimace souborů a složek do formátu ZIP, a to jako tzv. "Shell Extension". Standardním způsobem, jak tuto funkci zpřístupnit i ve Windows 98, je zakoupení balíčku Plus pro tento systém. Pro uživatele, kteří vedle Windows 98 používají i Windows ME, se dá funkce pro správu komprimovaných složek bez větší námahy přenést i do Windows 98 (avšak do Windows 95 zmíněnou funkci integrovat nelze). Za funkci Komprimovaná složka zodpovídají tři DLL soubory ZIPFLDR.DLL, DUNZIP32.DLL a DZIP32.DLL. Tyto se vždy musejí nacházet ve složce System. Pokud Komprimované složky ve Windows ME postrádáte, nic se neděje, protože si je můžete velmi rychle doinstalovat přes Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy/Instalace Windows. V políčku Součásti označte položku Systémové nástroje, dále klepněte na tlačítko Podrobnosti a zatrhněte položku Komprimované složky.

Co se týče Windows 98, zde je třeba ručně nakopírovat výše zmíněné tři DLL soubory do složky System a nato provést ještě několik úprav v registru. V případě, že máte Windows 98 nainstalována ve složce C:\Windows, což je standardní varianta, pak můžete použít námi připravený soubor ZIPFOLDER.REG (2,9 KB) bez provádění jakýchkoliv úprav. V opačném případě si otevřete soubor ZIPFOLDER.REG například v Poznámkovém bloku a v něm nahraďte celkem pětkrát parametr C:\Windows za cestu, kde máte Windows nainstalována. Nakonec na tento soubor poklepejte, čímž celý obsah souboru naimportujete do registru Windows 98.

Nyní potřebujete vytvořit ještě jeden soubor s příponou ZFSendToTarget. Otevřete si znovu Poznámkový blok a vytvořte zde prázdný soubor s následující cestou a jménem: " C:\Windows\Sendto\Komprimovaná složka. ZFSendToTarget". Po restartu Windows budete mít funkci komprimovaných složek k dispozici i ve Windows 98. Znamená to, že při poklepání na libovolný soubor s příponou ZIP se okamžitě objeví obsah archivu. Nový archiv ve formátu ZIP vytvoříte tak, že z kontextového menu souboru vyberete příkaz Odeslat/Komprimovaná složka. Pak pomocí technologie drag&drop můžete do této komprimované složky snadno přidávat soubory další.


Šikovné tipy pro Vaše Windows - Výběr rozmanitých triků pro všechny verze Windows(CD) IV.

[Extra tip]

Spořič obrazovky jako nástroj pro prezentaci obrázků

Ve Windows ME je integrovaný spořič obrazovky, který dokáže v pravidelných intervalech zobrazovat na monitoru všechny obrázky obsažené v nějaké složce. Prostřednictvím skriptu jej můžete ještě pohodlněji použít pro prezentaci obrázků.

Spořič obrazovky s názvem SPOŘIČ OBRAZOVKY OBRÁZKY.SCR, který se nachází ve složce Windows\System, dokáže zobrazovat všechny obrázky v dané složce v přesně stanoveném časovém intervalu. Podporuje zobrazování grafických formátů BMP, GIF, JPG, PNG a TIF. Ostatní formáty, jako například PCX, jednoduše ignoruje, takže vlastní prezentace obrázků není rušena žádnými chybovými hlášeními. Další výhodou je to, že spořič hledá soubory obrázků i v podsložkách nadefinované složky. V tomto tipu vám ukážeme tři způsoby, jak si můžete tento spořič nastavit.

Varianta první: Pokud máte na svém počítači pouze jednu složku, do níž ukládáte všechny obrázky, a postačí vám standardní možnosti nastavení, klepněte pravým tlačítkem myši na soubor spořiče ve složce Windows\System a z kontextového menu zvolte příkaz Konfigurovat. Alternativou je klepnout pravým tlačítkem na pracovní plochu a z kontextového menu zvolit příkaz Vlastnosti. V dialogovém okně se poté přesuňte na kartu Spořič obrazovky, nastavte Spořič obrazovky Obrázky a stiskněte tlačítko Nastavení. Stiskem tlačítka Procházet potom můžete nastavit například i cestu k disku nebo složce na síti, případně nemusíte zadávat žádnou složku, ale můžete zadat rovnou celý disk.

Varianta druhá: Nastavení spořiče jsou uložena v registru v klíči Hkey_Current_User\Control Panel\Screen Saver.Slideshow. Tady se dají například pro interval střídání obrázků nastavit nedokumentovatelné, ještě menší hodnoty, než které lze nastavit v dialogovém okně. Pokud chcete, aby spořič hledal pro zobrazení obrázky po celém disku, můžete zvýšit standardně nastavený údaj 2000 pro hodnotu MaxDirectories. Hodnota AllowStretching odpovídá v dialogovém okně položce Roztáhnout malé obrázky a doporučuje se mít tuto volbu povolenou.

Varianta třetí: Skutečně komfortní bude tento spořič po nasazení malého skriptu. Všechny nastavitelné parametry pro spořič tento skript zapíše přímo do registru. V první řadě to bude název složky s obrázky a interval zobrazování. Vlastní prohlížení obrázků se pak spustí spuštěním skriptu. Jenom je třeba dát pozor na to, aby v posledním řádku skriptu byl spořič spouštěn přes název OBR.SCR. Musíte jej také před vlastním spuštěním na tento název přejmenovat. Při spuštění spořiče pod původním názvem SPOŘIČ OBRAZOVKY OBRÁZKY.SCR dochází z dosud nezjištěných příčin k zaseknutí programu. Samotný skript samozřejmě naleznete (SETR.VBS, 619 B).

[Extra tip]

Upřesněná volba

Skript pro filtrování souborů dokáže v Průzkumníku omezit zobrazení pouze na ty typy souborů, které nás zajímají.

Když v nějaké aplikaci pro Windows například ve Wordu, Paint Shopu Pro nebo Poznámkovém bloku zadáte z menu příkaz Soubor/Otevřít, objeví se vám přehled souborů. V něm můžete podobně jako v Průzkumníku procházet složky či celé disky, přejmenovávat anebo odstraňovat soubory.

Ovšem přece jen je tu jeden významný rozdíl: Jsou zde zobrazeny pouze ty typy souborů, které daný program dokáže otevřít. Tak kupříkladu Word zde nabízí pouze soubory typu DOC. Tato schopnost filtrování souborů se dá nastavit i do Průzkumníka. Tak se vám může zpřehlednit seznam souborů, protože se vám zobrazí pouze ty typy, které vás v danou chvíli zajímají.

Filtrování souborů pro nás bude provádět skript PCWFILTER.VBS (1,78 KB). Do vstupního dialogového okna zadáte všechny typy souborů, které vás budou v libovolné složce zajímat, například *.DOC; *.XLS;*.JPG;*.MP3. Jednou zadané typy souborů zůstávají tak dlouho v platnosti, dokud je sami nepřepíšete. Můžete tedy s určitým výběrem typů souborů pracovat déle a přitom je nemusíte pokaždé znovu zadávat. Skript předává vámi požadované typy souborů pomocí metody Sendkeys do dialogového okna Otevřít Poznámkového bloku. Přitom začíná zobrazení ve složce, pro kterou jste předtím použili příkaz PCWFilter z jejího kontextového menu.

I při tomto způsobu zobrazení jsou pro zobrazené soubory k dispozici všechny vymoženosti technologie drag&drop, jakož i všechny obvyklé příkazy z kontextového menu jednotlivých souborů. Pouze poklepání si zde musíte odpustit, neboť v opačném případě by se daný soubor otevřel v Poznámkovém bloku.

Instalace skriptu, jenž mimochodem vyžaduje Windows Scripting Host verze 2, je velmi jednoduchá. Při poklepání na skript se tento zkopíruje do složky Windows, a díky zápisu do registru se kontextové menu všech složek rozšíří o položku PCWFilter. Právě přes tuto pložku je pak skript použitelný. Pokud chcete skript zase odinstalovat, provedete to opětným poklepáním na něj.

Na jedno klepnutí:

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Windows v klidu:

Když vás zvuky Windows neustále ruší ve chvílích, kdy na počítači posloucháte hudbu z CD disku, můžete je vypnout. Poklepejte na ikonu reproduktoru v pravé části Hlavního panelu. V okně Ovládání hlasitosti zatrhněte u položky Zařízení Wave volbu Ztlumit. Hudbu z CD disku přitom budete moci poslouchat dále.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Rychlé vyvolání okna pro vyhledávání:

Když použijete klávesy <Win>, můžete si jejich pomocí vyvolat okno pro vyhledávání daleko rychleji. Klávesová zkratka <Win><F> otevře okno pro vyhledávání souborů, zatímco <Ctrl><Win><F> vyvolá okno pro vyhledávání počítačů v síti.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Ping:

Pomocí příkazu ping určeného pro MS-DOS můžete snadno zjistit, zda je libovolný počítač v síti nebo na internetu v daném okamžiku dostupný. Příkaz ping <jméno počítače> vysílá čtyři pakety po 32 bajtech. Příjemce pak tyto pakety posílá zpět. Z doby cestování paketů se pak počítá doba do přijetí odezvy, která se vyjadřuje v milisekundách. Pokud ale chcete vědět, zda je nějaký počítač on-line, jsou čtyři pakety až moc. Prostřednictvím přepínače -n (příkaz ping -n 1 <jméno počítače>) vyšlete pouze jeden paket, čímž ušetříte čas.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Dávkový soubor s pípnutím:

Pomocí příkazu Echo můžete v dávkových souborech vytvořit krátký zvuk (pípnutí). K tomu účelu musí příkaz Echo předávat speciální ASCII znaky. Tyto znaky se bohužel nedají napsat v Poznámkovém bloku. Namísto toho otevřete Příkazový řádek a příkazem edit si otevřete MSDOS editor. Napište příkaz Echo, následovaný jednou mezerou. Nyní stiskněte klávesovou zkratku <Ctrl><P><G>, čímž požadovaný znak napíšete. Klávesovou zkratkou <Alt><S><U> dávkový soubor uložíte a program ukončíte pomocí <Alt><S><K>.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Proxy server:

Při volbě poskytovatele připojení k internetu si můžete vybrat mezi různými firmami. Některé z nich nabízejí připojení k internetu přes proxy server, jiné ne. Pro to, abyste si správně nastavili proxy, klepněte v Internet Exploreru do menu Nástroje/Možnosti Internetu a zde na kartu Připojení. Klepněte na ikonu vašeho poskytovatele a stiskněte tlačítko Nastavení. Pod položkou Používat proxy server (ve Windows XP: Použít pro toto připojení server proxy) zadejte pro každé připojení odpovídající parametry.

§§§§§


Užitené tipy & triky pro Windows - Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace I.

Jakub Povolný

c03p0459

Po předpokládám příjemně prožitém létu se opět setkáváme u pokračování seriálu Tipy a triky nejen pro Windows. V době psaní článku ovšem stále trvá obvyklá okurková sezóna a léto zdaleka není u svého konce.

Přesto se nedá říci, že by se nic nedělo. Relativní pokroky se dějí na poli šíření internetu v ČR, ale o tom více ve vloženém článku. Pokrok také prodělává kauza firmy SCO vs. IBM ohledně Linuxu. Neodvažuji se hodnotit aktivity firmy SCO, neboť bych byl určitě zaujatý, informací na internetu je dostatek, doporučuji k přečtení.

Na poli počítačového hardwaru je celkem klid, snad jen výrobci grafických karet občas rozvlní poklidnou letní atmosféru nějakou novinkou, samozřejmě rychlejší a dražší.

Jak vidíte, i dnešní úvodník uplynul v pomalém letním tempu, lépe přistoupíme-li ihned k samotným tipů a trikům pro Windows a MS Office. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Vícenásobné asociace (Win 95/98)

Již mnohokrát jsme se v našem seriálu bavili o konfiguraci asociací souborů s aplikacemi ve Windows. Přesto jsme ještě stále nepostihli všechny možnosti nastavení. V následujícím tipu si ukážeme další způsob, jak asociace konfigurovat, tentokrát budeme vytvářet vícenásobné.

Pro čtenáře, kteří netuší, o čem se mluvilo v předchozím odstavci. V systémech Windows od Microsoftu se používá pro identifikaci typu souboru třípísmenková přípona. Tu asi každý z vás alespoň jednou viděl. Podle této přípony Windows poznají, jakou mají spustit aplikaci pro prohlédnutí nebo editaci daného souboru. Po instalaci Windows jsou již přednastaveny některé asociace na aplikace, které máte ve Windows k dispozici od Microsoftu. S instalací dalších programů postupně přibývají další asociace. Tento fakt ale s sebou nese i problémy.

Například soubory s koncovkou RTF (Rich Text Format) jsou implicitně asociovány na program Wordpad. Po instalaci kancelářského balíku Office jsou tyto asociace přepsány a soubory RTF se otevírají už jen ve Wordu. Pro prohlížení souborů vám ale spolehlivě stačí Wordpad, který se startuje rychleji a nezabírá velké místo v paměti.

Řešení této situace je mnoho, některá už jsme popisovali v minulých dílech. Pro připomenutí, asociaci můžete samozřejmě zcela změnit zpět na Word, nebo můžete pro výběr aplikace použít položku SendTo, která je k dispozici ve složce Windows. Další možností je právě vytvoření více asociací k jedné koncovce. Jde to a výhodou je, že všechny takto vytvořené další asociace se zobrazí přehledně u daného typu souboru v kontextovém menu.

Poklepejte na ikonu Tento počítač a z roletového menu Zobrazit zvolte položku Možnosti složky. Zde přejděte na záložku Typy souborů, kde najdete seznam všech asociací, které jsou momentálně nakonfigurované ve vašich Windows. V seznamu vyhledejte příponu (typ) souboru, který chcete upravit, a po jeho výběru stiskněte tlačítko Upravit na pravé straně dialogu. V následném okně máte k dispozici popis typu, výchozí koncovku a seznam akcí, jenž nás zajímá nejvíce. Například u zmiňovaného RTF najdete akce open, print a printto. Důležitá je v tomto případě akce open, která Windows říká, v jakém programu mají soubory RTF otevřít. Nechte existující asociace být a pomocí tlačítka Nový přidejte další. V našem případě nazvěte novou akci například Otevřít ve Wordpadu a do spodní kolonky vyberte pomocí tlačítka Procházet program wordpad.exe, který najdete ve složce c:\Program Files\Accessories\. Po potvrzení vám přibude akce do seznamu. Nyní ještě zbývá určit, jaká akce bude mít přednost po poklepání na soubor RTF. To určíte tak, že vyberete požadovanou akci a stisknete tlačítko Výchozí.

Pokud nyní poklepáte na soubory typu RTF, provede se výchozí akce z vašeho seznamu, jestliže chcete provést jinou akci (třeba právě otevření RTF ve Wordpadu, nikoliv ve Wordu), poklepejte na soubor RTF pravým tlačítkem a v kontextovém menu uvidíte naše známé Otevřít ve Wordpadu. Takto můžete přidat hned několik možností pro otevření a všechny je uvidíte v kontextovém menu.

Mapa znaků (Win 95/98)

Při časté práci s dokumenty ve Wordu nebo Excelu, případně s jakýmkoliv textem kdekoliv jinde, narazíte na problém s psaním speciálních znaků. Ve Windows je pro tyto účely k dispozici řez písma (font) Symbol, který obsahuje převážnou většinu speciálních symbolů, jež se v klasickém dokumentu používají. Stačí tedy zvolit písmo Symbol a najít příslušný znak na klávesnici. Jak už ho jednou v textu máte, není poté problém znak kopírovat dál a dál, kde je potřeba.

Výše naznačený způsob má však mnoho nevýhod. Za prvé musíte zvolit font Symbol a hledat na klávesnici to, co potřebujete málokdo z nás si totiž pamatuje, kde který symbol leží. Nicméně pamatovat si to lze, alespoň u těch nejpoužívanějších. Jiná situace nastane, když v písmu Symbol hledaný znak vůbec není, nebo přesně nevíte, jaký speciální znak použít a chtěli byste si vybrat. K tomuto účelu výborně poslouží program Mapa znaků.

Mapu znaků bohužel z neznámého důvodu nenajdete jako standardní položku v menu Start, musíte ji spustit přes dialog Start Spustit, kam vepište příkaz charmap.exe. Otevře se vám přehledná tabulka se všemi znaky daného řezu písma, které můžete vybrat v roletovém menu v horní části programu. Nyní přehledně vidíte, které znaky obsahuje které písmo. Po výběru znaku se ukazuje vpravo dole klávesa, pod níž se tento znak skrývá. Rychlejší je ovšem poklepat na znak myší, tento se přenese do kolonky Kopírované znaky a vy jej pak tlačítkem Kopírovat zkopírujete do schránky. V cílovém dokumentu pak stačí stisknout klávesovou kombinaci CTRL+V, nebo z roletového menu Úpravy obvykle zvolit položku Vložit. Samozřejmě můžete kopírovat i více znaků najednou, dle obsahu kolonky kopírovaných znaků.

Systémové informace (Win 98)

Následující tip jistě nepatří mezi ty rozsáhlé, spojené s editací systémového registru, nicméně o něm málo uživatelů ví a často používá pro stejný účel zbytečně jiné externí utility.

Pokud častěji obměňujete hardware vašeho počítače, často potřebujete mít k dispozici informace o aktuální konfiguraci, o obsazení jednotlivých přerušení a paměti. Neméně se také hodí informace o tom, co už v počítači vlastně máte. Možná se budete divit, ale Windows vědí o vašem hardwaru celkem dost informací, a to i bez speciálních utilit.

U novějších Windows máte k dispozici program Informace o systému, kde se dozvíte spoustu užitečných věcí, nicméně čtení z obrazovky není zrovna příjemné, zvlášť v případě, že je počítač z nějakého důvodu hardwarově nefunkční a vy potřebujete mít informace dostupné na papíře.

Pro tento případ využijte druhou možnost, jež se ukrývá přímo v dialogu Systém v Ovládacích panelech počítače. Zde máte opět k dispozici seznam hardwaru, navíc je tu ale tlačítko Tisk, které vám umožní tento seznam vytisknout, a to i s podrobnými informacemi, pokud si je budete přát.

Virtuální disk (Win 95/98)

O programu, který hraje hlavní roli v následujícím tipu, jsme již v předchozích dílech psali. Dnes si ukážeme jeho použití v poněkud praktičtější poloze.

V dřívějších dobách bylo obvyklé dělit pevný disk na několik nezávislých oddílů. Bylo to jednak přehledné, a také bezpečné. Pamětníci si určitě vzpomínají, jak dlouho trvalo tehdejšímu programu pro defragmentaci disku srovnání byť jen několika stovek megabajtů. V dnešní době je dělení tím užitečnější, čím větší je kapacita pevných disků. Ovšem záleží jen na každém z nás, zdali si pevný disk na více oddílů rozdělí, nebo ne. Rozdělením disku totiž samozřejmě ztrácíte kapacitu pro velké souvislé soubory, respektive dělíte volné místo na několik menších, což zrovna nepřispívá k maximálnímu využití prostoru.

Situaci lze ovšem řešit i jinak. Disk můžete ponechat celý, tak jak je, a z jednotlivých složek můžete vytvořit virtuální jednotky, které se ve Windows tváří stejně, jako samostatné diskové oddíly. Virtuální jednotky vytvoříte pomocí příkazu subst, jehož syntaxe je velmi jednoduchá. Chcete-li např. ze složky c:\Dokumenty vytvořit virtuální jednotku x:, stačí na příkazovém řádku napsat tento řetězec:

subst x: c:\Dokumenty

Je pravděpodobné, že pokud si takto nastavíte virtuální jednotky, budete je pravděpodobně chtít používat permanentně. Jenže po restartu tyto jednotky zmizí a je nutné zadat příkazy znovu. Řešení tohoto problému je hned několik. Můžete vytvořit zástupce a umístit je do složky Po spuštění tak, aby se po startu sám inicializoval, nebo můžete to samé provést editací systémového registru. Ukážeme si možnost druhou.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit. Postupně jděte až do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows CurrentVersion RunServices a vytvořte zde textovou hodnotu s libovolným názvem, v našem případě například vSubst. Poté na tuto novou položku poklepejte levým tlačítkem myši a do kolonky Údaj hodnoty vepište požadovaný příkaz, např. řetězec subst x: c:\Dokumenty. Vše potvrďte a restartujte. Nyní se bude virtuální jednotka (nebo více jednotek, pro každou další postup opakujte, pouze název textové hodnoty se musí lišit) vytvářet při každém startu vašich Windows.

Tipy pro MS Office

Hledejte s Excelem (Excel 2000)

Dnešní první tip pro kancelářský balík bude ze soudku užitečných, ale nepříliš náročných tipů a triků. Začátečníci jsou vítáni. Užitečnosti tento tip nabude hlavně v případě, že patříte mezi časté uživatele Excelu a máte na svém pevném disku desítky a více souborů různého ražení. Potom se vám bude hodit poměrně užitečná vyhledávací funkce, která je k dispozici přímo v Excelu, a tím pádem je ušita excelovským dokumentům dokonale na míru.

Úspěšnost vašeho hledání se pak zvyšuje v případě, že pravidelně vyplňuje informace o dokumentu, které najdete v dialogu Vlastnosti v roletovém menu Soubor na záložce Souhrnné informace.

Spusťte Excel a jděte do roletového menu Soubor. Zde zvolte Otevřít. Nyní jste žádáni o vybrání dokumentu, o kterém třeba nevíte, kde jej hledat. Znáte však některé jeho parametry. Pro vyhledání poklepejte na rozbalovací nabídku Nástroje v pravé horní části dialogu Otevřít. Z menu potom vyberte funkci Najít. V následném dialogu můžete pohodlně zadat parametry hledaného excelovského sešitu: důležitá je část nazvaná Zadat další kritéria, kde z rozbalovací nabídky vyberte potřebné kritérium a do kolonky Hodnota zadejte hledaný řetězec. Zbývá nastavit složku, která se má prohledat, a stisknout tlačítko Najít.

Přeji mnoho úspěchu při hledání ztracených tabulek.

Konec stránky (Word 2000)

Tento tip je určen zejména uživatelům MS Wordu. Ti jistě znají všechna úskalí při tvorbě delších dokumentů. MS Word totiž není primárně určen pro tzv. lámání textu, k tomu se používají specializované aplikace (např. Adobe Pagemaker). Spousta organizací však stále používá pro tvorbu jednodušších publikací MS Word, a právě při definitivním formátování textu a grafiky na jednotlivých stránkách dokumentu naráží na největší problémy.

Microsoft implementoval do Wordu několik technologií (IntelliSense), jež mají za úkol usnadňovat tvůrci dokumentu práci a opakované procesy co nejvíce automatizovat. Word za vás dělá mnoho věcí a je opravdu těžké ho někdy přinutit k tomu, co opravdu chcete. Jedním z problémů je i neustálé přesouvání textu mezi stránkami.

Kontinuální text ve Wordu je velmi živý, nikdy nemáte jistotu, že po zdánlivě kosmetické úpravě najdete příslušné odstavce na stejné stránce, jako před poslední zálohou. U dokumentu, který vytisknete na místní tiskárně, nebo jen ponecháte v elektronické podobě, to zas tolik nevadí, chcete-li jej však předat tiskárně, která z něj má vytvořit brožuru, musíte zajistit jeho stabilitu.

Pomineme nyní pravidla, která by se měla při tvorbě dodržet (definice stylů, jednotné tabelátory, šířka řádku apod.), ke stabilitě dokumentu také velmi přispěje vkládání takzvaného konce stránky. Pokud jste si jisti, že stránka vypadá tak, jak by měla, vložte za poslední znak značku konce stránky, z roletového menu Vložit Konec. Toto proveďte na každé stránce a text vám nikam neuteče. Všimněte si, že v dialogu Konec je možnost volby více "konců", které také, vhodně vložené, podpoří stabilitu dokumentu.

Easter Eggs

Freecell (Win 98)

V dnešním dílu si konečně ukážeme i některá velikonoční vajíčka, na něž se dříve nedostalo. Začneme karetním souborem her, který je ve Windows 98 distribuován pod názvem Freecell. Najdete jej v menu Start Programy Příslušenství Hry.

Spusťte Freecell a stiskněte klávesu F3. Budete dotázáni na číslo hry. Zkuste zadat -1 nebo -2 a uvidíte, jak lze karty také rozlosovat. Dalším trikem je stisk kombinace kláves CTRL+SHIFT+F10. Obdržíte okénko s možnostmi Přerušit, Opakovat, Ignorovat. Přerušit způsobí, že v následující hře (nikoliv v té, kterou právě hrajete) po prvním tahu zvítězíte, Opakovat způsobí prohru a pomocí Ignorovat se zbavíte vyvolaného dialogu.

Dossetup.bin (Win 98)

Nebojte se, ani tentokrát na vás nemluvím nijak cizím jazykem. Soubor, který je uveden v názvu tohoto triku, skutečně existuje. Najdete jej totiž na instalačním CD Windows 98 v adresáři win98.

Musím se přiznat, že mě opět překvapilo, kam všude programátoři Windows nacpali různé texty, které tam zjevně nepatří a nikdy tam být neměly. I v tomto zdánlivě bezvýznamném souboru, jenž obsahuje převážně systémová hlášení, totiž po prohlédnutí v libovolném textovém prohlížeči (Poznámkový blok, dosový editor EDIT a další) najdete větu: Wassily Kandinsky was the great Russian painter who participated in the Expressionist movement in Germany, taught at the Bauhaus, and edited the Blue Rider Almanac.

Opravdu si nedokážu dost dobře představit smysl této věty, nicméně o kus dál v tom samém souboru najdete řetězec: hahahahahaha.

Obrázek o humoru autorů Windows si udělejte sami.

Srdce od Microsoftu (Win 98)

Nebojte se, Microsoft vás nemá rád až tak, že byste od něj dostávali, nedej bože, perníková srdce. Jedná se samozřejmě o trik pro další hru, která je součástí Windows 98. Jestliže si chcete zahrát Srdce tak, abyste je vždy vyhráli, věřte, že po krátké editaci systémového registru to je možné.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Jděte do podklíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows CurrentVersion Applest Hearts. Poklepejte na pravou stranu regeditu pravým tlačítkem a z kontextového menu zvolte Vytvořit Novou textovou hodnotu. Tu pojmenujte ZB. Poté na ni poklepejte a nastavte její hodnotu na 42. Zavřete regedit a spusťte hru Srdce. Začněte hrát a v libovolný okamžik stiskněte kombinaci kláves CTRL+ALT+SHIFT+F12. A je to.


Užite tipy & triky pro Windows - Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace II.

Eject PC (Win 98)

Tento trik je ze soudku těch méně známých a bohužel je funkční jen na anglické verzi Windows 98, nikoliv na Windows 98 SE.

Jděte do menu Start Programy Příslušenství a pravým tlačítkem myši poklepejte na Kalkulačku. Z kontextového menu vyberte možnost Vlastnosti. Klikněte na tlačítko Změnit ikonu a dvakrát poklepejte na tutéž ikonu ve výběru. Potvrďte OK. Nyní by se měla v nabídce Start objevit nová položka.

Registrace ve Windows 98 SE (Win 98)

A ještě jeden trik na úplný závěr, než se pro tento měsíc rozloučíme. Vyzkoušet si jej mohou opět uživatelé Windows 98 SE. Jistě si vzpomenete na úvodní uvítací okénko, které se vám za přispění hudby objevilo po prvním startu Windows. Pomocí tohoto okénka totiž můžete vyvolat registrační proces.

Jděte do menu Start Spustit a do kolonky programu napište welcome. Tím opětovně docílíte spuštění výše popisovaného okénka. Na něm si vyberte položku Registrovat se nyní... .Spustí se vám registrační proces. Hned v prvním okně tohoto procesu podržte stisknutou kombinaci kláves CTRL+SHIFT a pravým tlačítkem myši poklepejte na obrázek po levé straně okna (jakési připodobnění kláves na klávesnici). Objeví se vám okénko s informacemi o autorech registračního programu.

Doufám, že vám některý z uvedených tipů a triků pomohl k vylepšení vašich Windows, případně vás pobavil, nebo alespoň inspiroval. Příště se těším opět na shledanou.

Intertipy

Po kratší prázdninové přestávce opět pokračuje i seriál internetových tipů a triků. Pro většinu z vás už prázdniny končí, pro některé teprve začnou (někteří nemají prázdniny vůbec), nicméně tento text vzniká v době, kdy se léto teprve dostává ke své druhé polovině. Ačkoliv se o letních měsících vtipkuje také jako o "okurkové sezóně", na internetovém poli se toho děje stále mnoho. Náš dominantní operátor totiž vážně uvažuje o navýšení rychlosti ADSL a o zrušení obtěžujícího přihlašovaní přes dashboard. Nicméně v současnosti se opět jednání zastavila, dočkáme se snad na podzim.

Jako odpověď na výzvu ČT je tu prohlášení druhého největšího kabelového operátora Intercable Bohemia, ve kterém slibuje uživatelům taktéž navýšení rychlostí a navíc uvažuje o rozšíření služeb i mimo Prahu a Brno, tj. do Mostu, Ústí nad Labem a mnoha dalších menších měst. Horizont dění na začátku a v průběhu roku 2004, což už není tak daleko. Vypadá to, že v příštím roce by mělo být možné se na mnoha místech připojit vysokorychlostní linkou v ceně okolo tisíce korun měsíčně. Což zní velmi dobře.

Grafika.cz

www.grafika.cz

Internetové tipy a triky z oblasti grafiky a tvorby WWW stránek nemůžeme začít nikde jinde, než na výše uvedeném serveru. Najdete zde opravdu vše, co se jen vzdáleně týká tvorby jakékoliv grafiky. Od digitální fotografie přes tvorbu vektorové grafiky a skenování, až po webdesign. Informací je skutečně velmi mnoho. Stránka je profesionálně provedená, tak jak se na server o grafice sluší a patří, v úvodu jste zavaleni novinkami z oboru, a to jak informacemi o softwaru, tak novými návody, tipy a tutoriály.

V levé části stránek pak najdete několik navigačních menu. Rubriky jsou plné tipů, návodů a informací o digitální fotografii, skenování, tisku, designu, kalibraci tiskáren a monitorů nebo webdesignu. V menu Služby najdete galerii bitmapové i vektorové grafiky, bazar a další. Další menu se věnují nabídce a poptávce po práci v oboru, nechybí ani oborový adresář. Vše velmi přehledně provedené, a samozřejmě v našem mateřském jazyce.

Xeno2 Graphics site

xeno2.wz.cz

Stránka ne tak obsáhlá, ale zaměřením podobná té předchozí. Zpracování je opět povedené (modrá je můj favorit) a přehledné. Na úvodní stránce najdete seznam novinek a autorových postřehů, nechybí nové články s návody na tvorbu 2D i 3D grafiky. V menu po levé straně najdete odkazy na jednotlivé rubriky, kde samostatně figuruje známý Adobe Photoshop, který je doplněn rubrikami o 2D a 3D grafice, nebo rubrikou věnující se webdesignu. Stránka dále nabízí seznam užitečného softwaru a ovladačů ke stažení, knihu návštěv, nezbytný vyhledávací nástroj a mnoho dalších informací ve slovenském jazyce.

Jaguar\s Jungle

www.jaguar.3web.cz

Zde opravdu není namístě prohlášení o tom, že vám název stránky něco napoví. Ten, kdo čeká zvířata (a poté, co jste dočetli až sem, vás bude velmi málo), bude velmi zklamaný. Je to zase a jen o grafice na WWW. Zajímavě (líbivost je velmi subjektivní) vytvořené zelené stránky vás na rozdíl od svých předchůdců nezahltí informacemi, zato zde najdete dost tipů pro svoji tvorbu. Stránka je jednoduchým způsobem rozdělena na několik částí, věnujících se postupně známému grafickému programu Paint Shop Pro v sedmé verzi, šablonám pro MS Outlook, tipům pro tvorbu internetových stránek, neznámým zvířatům a knize hostí. (Také vám tam jedna položka nezapadá? Zkuste ji!) Vše hezky česky.

Ratnest

desitka.sh.cvut.cz/~taddy/htm/default-cz.htm

Další velmi zajímavá a dobře zpracovaná stránka, tentokrát výhradně o 3D grafice. Tomu odpovídá i povedený vzhled. V úvodu vás autoři takzvaně uvedou do děje, dozvíte se, kde jste a co zde najdete. V pravé části objevíte pruh s novinkami, které se na stránkách odehrály. Vlevo pak klasické navigační menu. Zde najdete odkazy na galerii s 3D výtvory vystavovatelů, rady a tipy pro tvorbu 3D grafiky, mnoho animací a 3D grafiky přímo ke stažení, včetně několika utilit, odkazy na stránky s podobným zaměřením a kontakt na tvůrce. Nic víc, nic míň přesto to stojí za návštěvu.

Net Design

netdesign.wz.cz

Dle mého názoru výborně provedená stránka, věnující se internetové grafice. Je velmi přehledná a profesionálně zpracovaná, však zde autor předvádí, že o tvorbě WWW něco ví. V úvodu najdete odkazy na existující články a témata zabývající se jednotlivými obory při tvorbě WWW, nechybí zde ani anketa, kde můžete ohodnotit design samotného webu. V levé části najdete obvyklé menu, rozdělené do několika sekcí. Nejprve je tu něco pro začátečníky, kteří tvoří svou první WWW stránku, poté přejdete do sekce věnované kaskádovým stylům, pokračujete poměrně rozsáhlou sekcí s tipy a triky pro tvorbu WWW a skončíte zajímavou sekcí Internet, kde se dočtete něco málo o prohlížečích a záludnostech, které vás s nimi čekají. Nechybí ani informace o autorovi a návštěvní kniha, kde máte příležitost se vyslovit. Autor přidal na své stránky i užitečný vyhledávač. Vše česky a velmi líbivě.

3D

www.3d.cz

Jak již název napovídá (ano, zde mohu použít toto sousloví), najdete na této stránce vše o 3D grafice. Stránka je opět zpracována velmi zajímavým způsobem, jak už to u grafiků bývá, někomu se zalíbí, někomu zas ne. Důležitý je ovšem hlavně obsah. V úvodu najdete přehledný seznam novinek na stránce, který je obklopen položkami menu ve všech směrech. Nechybí zde odkazy na galerii, animace, tutoriály, chat, reference nebo stažení grafického softwaru. To ještě zdaleka není vše, ale ostatní položky si již projděte sami. Vše je v češtině.

WebTip

www.webtip.cz

Další stránka, kde podle názvu poznáte vše podstatné. Najdete na ní vše, co souvisí s tvorbou grafiky na internet. Stránka je opět velmi rozsáhlá, dobře a přehledně zpracovaná. Autor opět věděl, jak na to. V úvodu jste zahlceni novinkami v nejdůležitějších sekcích softwaru, technologii a designu. Po pročtení přehledu můžete libovolně pokračovat na menu, v levé části stránek, kde najdete odkazy týkající se grafických editorů, editorů (nejen) HTML, informace a popis jednotlivých programovacích a skriptovacích jazyků, tipy a triky týkající se designu stránek a mnoho dalšího k přečtení. K dispozici je v tomto případě nezbytný vyhledávač, své názory můžete vyslovit pomocí ankety. Pokud máte zájem, je zde možnost zasílání novinek pomocí e-mailu. Vše česky.

3D Scéna

www.3dscena.cz

A abychom vše spravedlivě prostřídali, následuje opět odkaz na stránky zabývající se pouze 3D grafikou. Stránky jsou zpracovány velmi slušně, i když snad až příliš barevně. V úvodu najdete opět přehled nejnovějších příspěvků, v horní části pak klasické menu obsahující položky Galerie, Software, Hardware, Diskuse a Služby, jejichž názvy vypovídají samy za sebe. Po levé straně najdete další seznamy odkazů týkající se popisu jednotlivých aplikací pro tvorbu 3D grafiky, kolekci freewarových utilit a tutoriálů. Své názory můžete vyjádřit v probíhající anketě. Vše samozřejmě přehledně a hezky česky.

Tvorba WWW

www.kosek.cz

Jako poslední příspěvek dnešního dílu internetových tipů a triků si uvedeme české stránky pana Koska, jehož já jsem poznal (čtením jeho knih) hlavně jako odborníka "přes XML". Na jeho hezkých (svým způsobem) a přehledných jednoduchých textových stránkách najdete několik jeho skript a knih v elektronické podobě týkajících se tvorby WWW stránek a mnoho tipů a triků ze stejného soudku. Věřte, že to opravdu stojí za to. Stránky obsahují i několik internetových kurzů, například kurz HTML, kurz DHTML, kurz XML a mnoho dalších. K dispozici jsou i pozvánky na školení ze stejných oborů, pro které jsou nabízeny příslušné kurzy. Z dalšího nechybí vyhledávací nástroj, zajímavých je také pár slov o autorovi. Mimochodem stránky p. Koska jsou hezkou demonstrací faktu, že pod celkem obyčejnou slupkou se skrývají neobyčejné věci. Vše v češtině.

Tímto českým odkazem se dnes rozloučíme a u příštího dílu, věnovaného zase něčemu trošku jinému, se těším na shledanou.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0487

? Mám počítač s deskou MSI KT3 Ultra, Athlon XP 1600+, 256 MB DDR, GeForce 4MX 64 MB, HDD IBM 40 GB. Po zapnutí PC se mi ozvou ze skříně pouze 3 dlouhá pípnutí, a nic víc se neděje. Na monitoru je černo a počítač nenajíždí. Grafické karty jsem zkoušela dvě různé, a to jak do AGP, tak do PCI, a ani s jednou se problém nevyřešil. Paměti jsem zkoušela také jiné, a nic. Můžete mi prosím poradit, jestli je problém v základní desce nebo v něčem jiném?

BIOS při startu provádí základní testy komponentů a periferií a při jejich selhání toto hlásí zvukovými kódy, které jsou doplněny blikáním LED na klávesnici. Zvláště při poruše pamětí, videokarty nebo vlastní desky je to jediný způsob jak dát uživateli vědět, že je něco v nepořádku. Podívejte se do návodu k základní desce, kde by měly být popsány tyto chybové kódy. Doporučuji dobře si zapsat sekvenci pípání, případně blikání LED a tuto pak najít v manuálu. Není-li návod k základní desce k dispozici, lze u solidních výrobců zjistit chybové kódy na internetu. Pravděpodobně se dozvíte, jaká hardwarová komponenta toto způsobuje, a tu pak musíte vyměnit.

? Poraďte mi, prosím. Často sme dnes svedkami ako pri najmenšej chybe na nejakom zariadení servisný pracovník nás informuje, že sa to neopravuje, že niesu súčiastky atď... Ja si však myslím, že tak zložité zariadenia, ako sú súčasti PC, by sa nemali hneď vyhadzovať. V poslednej dobe som menil zdroj, základnú dosku, CD-ROM, dokonca aj modem. Samozrejme, že v servise som dostal jednoduchú odpoveď. Zariadenia su pokazené. Jediná cesta je ich vymeniť celé. Poraďte mne aj vašim čitateíom, či existuje nejaká možnosť otestovať, ale hlavne zistiť, ktorý konkrétny komponet je vadný. Či existuje firma alebo niekto, kto dokáže takéto zlé súčiastky nájsť a samozrejme opraviť či vymeniť.

Odpověď na tuto otázku, zda vyměnit celé zařízení nebo identifikovat závadu a vyměnit jen vadnou součástku, závisí na ceně za zařízení a na jeho složitosti. Firma, která vyrábí určitý komponent (síťovou kartu, grafickou kartu, modem atd.), na něj poskytuje záruku. Ta něco stojí, protože při poruše se komponent obvykle vyměňuje. Cena (záruční) výměny je však nižší, nežli nákladné školení techniků-opravářů jak komponent detailně funguje, aby jej byli schopni opravit. Ale to by nestačilo. Ne každý opravář i po školení je schopen poruchu identifikovat, takže by musely být vytvořeny postupy co přesně dělat, když nefunguje tato část, ale signál např. vede ještě sem apod. (zde si doplňte výčet stovek situací podle složitosti zařízení). Toto je velmi drahé v porovnání s cenou komponentu, a proto výrobce přistupuje k opravě výměnou. On tudíž neškolí opraváře, jak například opravit zvukovou kartu když nehraje, takže ti to ani neumějí a umět nemusejí. Dalším faktorem je i určité výrobní tajemství, jak je dané funkce karty (libovolné) dosaženo. Když to shrneme, pokud není od výrobce známo funkční schéma zapojení, nemohou opraváři dělat nic jiného, než v případě poruchy komponent vyměnit. V případech, kdy je použita technologie SMD (povrchová montáž) nebo vícevrstvé (3-5 vrstev) plošné spoje, ani nejde součástku vypájet a vyměnit bez poškození desky. Pokud funkční schéma známo je a opravářům se nechce jít do identifikace vadné součástky (protože to stojí úsilí a čas, za který by mohli vyměnit několik vadných komponentů), lze se obrátit na nějakého známého rádioamatéra, který by mohl pomoci podle toho, jak je zdatný. Firma, jež by se tímto zabývala, patrně neexistuje, protože by brzy zkrachovala. To může dělat jen nadšenec, který má elektroniku jako koníčka. Musíme se smířit s tím, že počítače nejsou automobily, kde se přece jen všechno hned nevyměňuje (zase díky vysoké ceně komponentu).

Ohlasy čtenářů

V čísle 6/2003 odpovídáte na dotaz čtenáře, který má problémy s grafickou kartou GeForce2 MX200 a deskou s čipsetem KT133. Já jsem měl podobný problém s Rivou TNT2 PRO a deskou Abit KT7A (KT 133A). Firma Via přiznala, že tyto problémy způsobuje chyba v South Bridge 686B. Mě pomohl flash BIOSu, nové ovladače Via 4in1 a nové ovladače stažené z webu výrobce grafické karty.

Big.Bill@seznam.cz

Ve vaší odpovědi na dotaz čtenáře v PC WORLDu 6/2003 ohledně chyby při flashování BIOSu Unknown flash type chybí tato informace: Nejspíše je zakázán zápis do Flash paměti a to buďto v nastavení BIOSu (povolena volba Flash write protect nebo podobná), nebo na základní desce jumperem. V těchto případech flashovací program končí s uvedeným chybovým hlášením, i když je soubor pro upgrade správný.

Ing. Jiří Brouček

? Promeškal jsem dobu na odzkoušení jednoho programu, jelikož jsem zapomněl, že jsem jej měl nainstalovaný. Teď bych ho chtěl vyzkoušet, ale nemohu. Po nové instalaci nefunguje, jen mě nutí si ho zakoupit. V registrech jsem vymazal, co se dalo, a stále nic. Lze nějakým způsobem ve Windows 2000 odstranit informaci o vypršení trial verze?

Zde je těžké odpovědět, protože ani nevíme o jaký software se jedná. Trial ochrany spočívají v tom, že se software zapíše do registru standardním způsobem (pod instalovaný software od daného výrobce), ale zároveň si někam a toto místo znají pouze tvůrci programu zapíše nějaký řetězec odvislý od data první instalace. Ten je obvykle kódovaný a vůbec neobsahuje název onoho programu. Pokud nesmažete tento záznam, nemáte šanci. Je pochopitelné, že se umístění tohoto řetězce jen tak nedozvíte, i když existují servery, kde lze najít různé klíče a pomůcky jak který software kracknout. Takové informace však nepatří do tohoto časopisu. Můžeme se ale zmínit o programech, které si dokáží zapsat stav celého registru, a pak po instalaci něčeho záludného (nebo i trial verze) porovnat registr a informovat, co všechno se změnilo. Takové programy lze najít na internetu a jeden z nich pochází i od Microsoftu MS Installer. Ne všechny jsou však freeware.

? Asi před měsícem jsem si pořídil OS Windows XP Professional a příslušný balík Office (obě jsou kopie, CD nemám). Vše mi v pořádku běhá a v počítači mám jediný hard disk, WD Caviar 10,2 GB. V blízké budoucnosti si ale hodlám koupit disk nový, rychlejší a větší. Teď přichází ten problém. Všechna data z mého současného disku bych chtěl převést na ten nově koupený, a první disk následně zformátovat a dát do jiného počítače. Myslíte, že to nějak jde, nebo budu muset vše smazat a znova shánět SW na nový disk?

Pokud si koupíte software Symantec Ghost, nemusíte mít starosti s přesunem dat z disku na disk. Stačí, když disk připojíte ke stávajícímu a spustíte (z boot diskety) tento program. Symantec Ghost pracuje tak, že disk sice čte po souborech, ale čte také MBR a další potřebná data. Tak je schopen věrně přenést obsah disku a přitom jej zároveň defragmentovat. Tuto schopnost "jaksi mimochodem" má a musí mít proto, aby mohl pracovat s různými velikostmi disků a zároveň aby ukládal jen aktivní data. Obsah disku je totiž možné uložit i na jiný hard disk nebo na CD (pokud se tam vejde) ve formě souboru. I na tyto případy však Symantec myslel, výslednou image lze rozložit do několika souborů podle velikosti média nebo přání uživatele. Na závěr upozornění s diskovým systémem souborů Windows XP pracuje až verze 7, verze 6 nestačí, i když umí NTFS.

? V mém počítači byl detekován virus. Po odstranění viru přestala pracovat osobní ochrana firewallem. Při obnově a stažení nového programu vyskočí okno s tímto zápisem: "Error number 0*80070725 description: Neslučitelná verze testovacího kódu RPC. Setup will now terminate.". Další problém se objevuje při spouštění CD. Objeví se zápis: "Není korektní podpora JavaSkript". Prosím o radu a pomoc při řešení těchto problémů.

Virus vám poničil i operační systém, takže je na vašem zvážení zda jej přeinstalovat celý, nebo se pokoušet jej opravit po částech. Co se týká RPC kódu, problém je popsán na stránkách http://www.winway.com/main2/support/Resume/Install/RPCStub.asp. Podle verze Windows 9x je potřeba nainstalovat DCOM95.EXE, resp. DCOM98.EXE. Programy najdete na stránkách Microsoftu nebo na výše uvedené adrese. JavaSkript opravíte reinstalací Internet Exploreru.

? Rád bych se zeptal na možnost propojení videovýstupu grafické karty s televizorem při přehrávání DVD filmů na počítači, a zda je to možné (nemůžu dostat videosignál na výstupní konektory grafické karty). Dále, jak mám postupovat při přímém propojení PC s notebookem pomocí sériové linky, a zda lze toto propojení realizovat i pomocí USB portu. (Windows XP, grafická karta ASUS GeForce 3, V8200 T2/Deluxe, výstupy SVHS a kompozitní).

Zapnutí videosignálu na výstup karty se řídí programově. Videosignál běžně není pouštěn na konektory a toto je třeba nastavit. Obvykle se to dělá ve Vlastnostech obrazovky (kliknout pravým tlačítkem myši na plochu a zvolit položku Vlastnosti), kde se v nabídce zobrazí kromě monitoru také TV (nebo CRT). Ten je pak třeba zvolit. Pozor TV/CRT se někdy zobrazí jen tehdy, pokud jsou kabely propojené a TV zapnutá (měl by stačit i spánkový režim). Počítač je schopen připojení TV detekovat při startu a podle toho zobrazit odpovídající nabídku ve Vlastnostech obrazovky. Možnosti a postup při propojení sériovou linkou, případně USB hubem lze vyčíst z nápovědy Windows, kde je vysvětleno jak co musí být nastaveno.

? Vlastním starší počítač, konfigurace je AMD 586/133 MHz, RAM 16 MB, HDD 1,08 a 1,6 GB. Ptám se vás, jestli na této sestavě mohu provozovat vypalovačku na CD. Pokud ne, tak na jaké konfiguraci?

Vypalovačku můžete provozovat, neboť její použití závisí nejvíce na rychlosti přístupu k disku. Vzhledem k malé paměti RAM bych doporučoval systém Windows 98 a žádný navíc otevřený program během vypalování. Zvýšíte-li paměť, věci to jen prospěje a můžete dokonce nainstalovat i Windows 2000. Na podobné sestavě (se 64 MB RAM) nám tento OS a s vypalovačkou fungoval celkem spolehlivě.

? Potřeboval bych pomoci s programem Cryptext z vašeho CD 6/2003. Zkoušel jsem si zaheslovat nějaké soubory, abych to vyzkoušel, potom jsem si zahesloval důležitá data a po týdnu jsem zapomněl heslo. Pomohli byste mi prosím, ale rychle!

Namísto odpovědi bychom si dovolili malou úvahu. Proč se dělají různá zabezpečení? No přece proto, aby se k danému obsahu (trezoru, disku počítače, do auta atd.) nedostala nepovolaná osoba. Čím je ochrana složitější, tím náročnější je ji zdolat. Těžko proto můžete očekávat jednoduchou radu, jak zlomit zaheslování programem Cryptext. Nezbývá, než se pořádně zamyslet a zkoušet a zkoušet (jde-li to). Ale pozor, jsou programy, kde se kryptování provádí na celém souboru, tj. nějakým výpočtem odvislým od hesla se změní všechny bajty v souboru. Když použijete heslo jiné, de-kryptují se stejným výpočtem, ale pochopitelně výsledkem je blábol, odlišný od originálu. Neustálé zkoušení tedy vede k ještě většímu zaheslovávání. Proto raději pozor, vždy udělat kopii souboru a lámat pouze ji.

? Žádám o zaslání tvaru MS-DOS příkazu s parametrem ve Windows 2000 (například ping...), aniž by se zavřelo okno příkazového okna.

Ve Windows 2000 již není možnost nastavit ve vlastnostech "Command Promptu", aby se všeobecně zavíral nebo nezavíral tak jak tomu bylo ve Windows 9x. Přesto lze docílit toho, aby se daný příkaz vykonal a okno zůstalo na obrazovce. Prostým výpisem nápovědy k příkazu CMD (což je příkazový řádek) syntaxe CMD /? zjistíte jak je možné běh příkazového řádku řídit. Ve vašem případě si musíte udělat zástupce pro příkazový řádek, který si můžete nazvat Ping, a v jeho poli Target bude "C:\WIN\NT\system32CMD.EXE /K ping IP_adresa". Parametr /K zajistí provedení příkazu Ping a nezavření okna.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0488

? Rád bych znal váš názor na notebook Dell Latitude C540: Celeron 1,7 MHz, 256 RAM DDR, HDD 20 GB, ATI Mobility Radeon 7500 (32 MB), DVD/CD-RW, Windows XP Professional za 41 000 Kč vč. DPH.

Konkrétně tento model neznám, ale dle uvedených parametrů tento notebook dostačuje pro běh běžných Office aplikací. Nebudete-li chtít notebook využívat pro hraní her či jiné náročnější úlohy, budete asi spokojen. Nevím, zda se jedná o nákup prostřednictvím místního zastoupení Dellu, nebo o individuální dovoz za zahraničí. Pokud jde o dovoz, zjistěte si podrobně záruční podmínky.

? Po surfování na internetu mi začaly přicházet různé spamy. Chci se zeptat, jak je možné dostat se k mé e-mailové adrese, když jsem ji nikde nezveřejňoval? Můžete mi poradit, jak se vůči tomu bránit?

Možností, jak zjistit e-mailovou adresu, je nepřeberné množství. Legální cestou se dá získat například od pronajímatele mailboxů. Při vyplňování smlouvy se v nějakém odkazu nalézá i dotaz na to, zda si přejete svou e-mailovou adresu zveřejnit. Stačí tento odkaz přehlédnout, a výsledkem je spousta nevyžádané pošty. Samozřejmě existuje i nespočet jiných způsobů, jak se k těmto informacím dostat. Ne všechny jsou zcela legální.

Jiná věc je, jak se můžeme tomuto jevu bránit. Já osobně mám velmi dobrou zkušenost s produktem firmy Symantec Norton Internet Security. Tento software kromě jiných služeb, jako je např. antivirový program, nabízí i několik nástrojů na potlačení spamů a dalších nepříjemných jevů, které z internetu hrozí. Více informací o zmiňovaném softwaru naleznete na stránkách: http://www.symantec.cz/region/cz/product/nis_index.html.

? Již několikrát se mi stalo, že se mi počítač samovolně restartoval. Nestává se to v návaznosti na nějakou speciální operaci nebo program. Prakticky všechny programy, které používám, mi spolehlivě fungovaly již na předchozím počítači a nic takového se nedělo. Stalo se mi však, že samovolný restart proběhl i v době, kdy u počítače nikdo nebyl a kdy se klávesnice ani myši nikdo nedotýkal a počítač běžel takříkajíc "naprázdno". Pro lepší identifikaci: naposledy k samovolnému restartu došlo 22. května 2003, poprvé v 16:37:55 při běhu programu "PhotoShop" a podruhé chvíli nato v 16:39:10 při prohlížení "protokolu chyb". Dodavatel tvrdí, že chybu může odstranit, pouze pokud ji zjistí. Bohužel jedná se o jev, který může nastat několikrát hned za sebou nebo také jednou za měsíc a nikdy se nedá říci, kdy to bude.

S největší pravděpodobností se jedná o nějaký hardwarový problém. Já bych si tipoval paměť. Paměťový modul nemusí být špatný, ale může se jednat o nějakou hardwarovou neshodu se základní deskou. Doporučoval bych se znovu obrátit na prodejce počítače. Nechte zde počítač na delší dobu, aby bylo možné jej řádně otestovat. Prodejce bude mít lepší možnosti, jak chybný komponent nalézt a váš problém vyřešit.

? Zajímalo by mě, zda je možné dostat hudbu z LP (vinyl) do PC i pomocí aplikace Nero, nebo je třeba speciální program?

Bude to trochu pracnější, ale poměrně jednoduchým způsobem toho lze dosáhnout. Nejprve musíte gramofon propojit se zvukovou kartou. Je třeba brát na zřetel to, že gramofony mívají vysokoimpendační výstup a proto bude třeba použít výstup na sluchátka, nebo použít ještě nějaké jiné zařízení mezi oběma komponenty, abyste potlačil riziko přetížení, nebo poškození zvukové karty, potažmo celého počítače. Při přehrávání desek nějakým softwarem zaznamenáte jednotlivé tracky do vaw souborů a z nich pomocí Nera vytvoříte hudební CD.

? Mám PC 750 Duron, 384 MB RAM, HDD 20 GB 7 200 rpm, GeForce 2 MX400 32 MB. Vyplatí se mi upgrade na Duron 1300 + 128 RAM? O kolik se zvýší výkon?

Dle mého názoru nebude rozdíl ve výkonu počítače tak markantní po výměně procesoru, jako po přidání paměti. Upgrade paměti vám určitě doporučuji.

? Chtěl bych si pořídit internet, ale vůbec mi není jasné co musím, hlavně po finanční stránce, splnit. Mohli byste mi objasnit základní podmínky pro zavedení internetu? Chtěl bych si zavést jednoduchý přístup přes obyčejný modem.

K připojení na internet potřebujete, kromě počítače s vhodným OS, jen pevnou linku a modem. Interní modemy můžete pořídit v průměru za cenu do 1 000 korun, externí modemy se prodávají za ceny 2-3násobně vyšší.

Existuje několik poskytovatelů, u kterých si můžete zdarma zřídit nový účet pro připojení na internet, včetně e-mailové adresy a místa pro vaši webovou prezentaci. Pak již platíte cenu za uskutečněné spojení Telecomu, případně jinému zprostředkovateli. Existuje samozřejmě i spousta jiných možností, jak se na internet připojit, ale nepotřebujete-li stahovat velké množství dat a nechcete-li mít internet k dispozici několik hodin denně, bude vytáčené připojení jednoznačně nejlevnější varianta.

? Odinstaloval jsem AVG 5 a po restartu počítače už mi Windows 95 nenaběhla. Místo toho se ukáže tento řádek: C:\>del C:\AVG5\LOG >NUL. Jak se dá toto opravit?

Pravděpodobně se deinstalace neprovedla zcela korektně. Odinstalaci je třeba vždy provést buď programem uninstall, nebo odebráním softwaru ve správci programů v Ovládacích panelech (položkou Přidat/odebrat programy). Nastartujte Windows v nouzovém režimu, proveďte novou instalaci programu, zrestartujte počítač a poté se pokuste AVG znovu odinstalovat.

? Mám k vám dotaz. Lze obejít audioochranu u Audio CD nahráním CD na minidisk a potom z minidisku optickým kabelem přes zvukovou kartu (Zoltrix) na pevný disk, a z něho následně vypálit na CD-R?

Váš postup by byl realizovatelný, ale je trochu krkolomný. Jednodušší bude jít přece jen softwarovou cestou. Existuje několik programů, které umí obejít i různé ochrany CD. Já osobně mám zkušenost s programem Clone CD, který si umí s ochrannými prvky poradit a je velice uživatelsky příjemným a jednoduchým softwarem. Více informací o programu se dozvíte na internetu: http://www.elby.ch/en/products/clone_dvd/index.html.

? Používám Windows 98, MS Office 2000, Zoner Callisto 3, CorelDraw 8. Při instalaci grafických programů jsem nainstaloval také nová písma, která se také objevila ve složce "Písma".

Pro kontrolu vzhledu a provedení písma používám prográmek AMP Font Viewer. Ten jsem po instalaci písem použil a odstranil písma, která neobsahovala české znaky. Zbylá písma používám v grafických programech.

Byl jsem však překvapen, když jsem některá z těchto písem chtěl použít ve Wordu. Tady se při psaní měkkých a dlouhých samohlásek některá zobrazí jako obdélníček, některá ne, při psaní v Excelu pak jsou místo obdélníčků zobrazena písmem Windows, při psaní textu v obou grafických programech se zobrazují všechna správně. Jedná se o písma, v jejichž koncovce je DEE, jsou true type. Mohli byste mi prosím sdělit, zda je to normální, nebo je někde něco potřeba doinstalovat?

Při odstraňování nepoužívaných písem jste si, pravděpodobně, odstranil i některé systémové fonty. Nejjednodušší varianta, jak tento problém odstranit bude, když si od někoho se stejným operačním systémem fonty zkopírujete a přidáte je do složky písem.

? Mám PC s AMD 2400+ a chtěl bych se zeptat jaká je maximální teplota, aby počítač fungoval. Je teplota procesoru 63 ?C hodně a musím si koupit silnější větrák?

Určitě doporučuji na chladiči nešetřit. Procesory AMD jsou na teplotu citlivé. V tomto ohledu má Intel podstatně navrch. Když "upečete" Intel, tak se po vychladnutí bez problémů rozběhne. Procesory AMD se v takovéto situaci v nemálo případech poškodí. Teplota 63 ?C je sice v mezích, ale pokud je to možné, doporučoval bych ji o něco snížit.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Peníze a sí – sí a peníze - Výhody a nevýhody nakupování v internetových obchodech 3. díl

Vojtěch Bednář

c03p0473

Internet, to nejsou jen informace. Každý den chodíme do různých kamenných obchodů, abychom si tam koupili různé věci. Když už se nám banky stěhují domů, proč by se sem také pomocí moderních technologií nemohly stěhovat obchody?

On-line komerce ve smyslu pořizování si spotřebního i jiného zboží prostřednictvím sítě každým rokem pozvolna stoupá. Její špičky (a ohromné tržby) můžeme najít vždy tehdy, když se blíží nějaké významné svátky. Kupuje se vše, protože téměř vše se on-line koupit dá.

Na počátku elektronických obchodů stálo knihkupectví Amazon (www.amazon.com). Postupně se ale možnosti prodeje klasického zboží prostřednictvím sítě rozrůstaly až do stavu, kdy opustily sféru zboží, která jinak patřila do oblasti zásilkového prodeje. Dnes je možné si pomocí sítě objednat (a zaplatit) třeba pizzu nebo květiny. Samozřejmostí je nákup hmotných i nehmotných věcí, spotřebního zboží, elektroniky, ale v poslední době i hudby. Ta je ovšem poněkud problémem, tedy alespoň prozatím.

Nakupování v elektronickém obchodě má své výhody a nevýhody. Výhodou, a to tou hlavní je, že není nutné, aby se nakupující hnul z místa. Zboží si může obvykle virtuálně prohlédnout, přečíst si jeho technické parametry, navštívit stránky výrobce, přečíst si komentáře ostatních nakupujících, nebo například odborných recenzentů. Protože elektronický obchod obvykle nepotřebuje vlastnit některé věci, které jsou pro ten kamenný nezbytné jako například velké zásoby, provozovnu, prodavače, jež by stáli u pultů, je v něm zboží o něco levnější. Přehršel informací, jež jsou nám o každé nabízené věci nebo službě poskytovány, ovšem vyvažuje nedostatek osobního kontaktu. Kupující si to, o co má zájem, prostě nemůže osahat, nemůže tomu být dostatečně nablízku.

V minulosti existovaly problémy se solidností jednotlivých on-line obchodů, zejména těch, které nebyly svázány se žádnou zavedenou firmou nebo stávajícím kamenným obchodem. Se snahou odbourat tuto nedůvěru přišla Asociace pro elektronickou komerci (www.apek.cz). Ta se pokouší přesvědčit zákazníky o profesionálnosti obchodů, které jsou v ní zapojeny, a vymýšlí různé strategie pro zvýšení jejich důvěryhodnosti ve vztahu k nim. Asi nejzajímavější z těchto aktivit je certifikace a pravidelné kontrolování elektronických obchodů, momentálně jich je přes čtyřicet.

Elektronický obchod je ve své podstatě opět aplikace postavená okolo databázového a webového serveru. Databáze obsahuje informace o nabízených produktech, jejich parametrech, zásobách, zákaznících a mnoha dalších věcech. Webový server tyto informace zprostředkovává uživatelům, takže výsledkem je prezentace, která pružně reaguje na chování zákazníka. Typický obchod je tvořen katalogem, v němž je možné vybírat si jednotlivé položky. Každá z nich obsahuje již zmíněné detailní informace, popisy a další možnosti. Jednotlivé obchody se pochopitelně, co se bohatství možností potenciálního zákazníka týče, liší, základní parametry jsou ale vždy stejné.

Je obvyklé, že zákazník si vybere, co chce koupit. Pak přistoupí k pokladně, kde svou objednávku potvrdí. Při nakupování může být vyžadována registrace jednak proto, aby se zjednodušila jeho komunikace s obchodem a kupující nemusel vícekrát zbytečně zadávat některé údaje jako je jméno, skutečná a e-mailová adresa a další, jednak také proto, aby bylo možno ověřit identitu zákazníka. Zvláštní úlohu plní obvykle "nákupní košík", tedy vlastně seznam všeho, co si již klient objednal. Objednávky se nakonec u virtuální pokladny potvrdí a mohou se i zaplatit, pokud obchod podporuje přímou komunikaci s bankou, respektive její aplikací přímého bankovnictví.

Elektronické obchody jsou semeništěm různých slev a výhod pro své klienty. Tyto výhody mohou mít formu poukázek vydávaných k uskutečněným nákupům nebo při jiných příležitostech, v rámci reklamy v časopisech a dalšími cestami. Poukázka je typicky kód, který po zadání do aplikace obchodu patřičně sníží cenu objednané zakázky. Tyto kódy ovšem plní ještě jednu důležitou funkci v rámci toho, čemu se odborně říká CRM (Customer Relationship Management), tedy správy komunikace se zákazníkem. Obchod je tak velice flexibilním prostředkem, interaktivní databází a také účinnou metodou komerce na síti. Jeho provázanost s bankovnictvím je zajímavou výzvou. Pokud se totiž počet kroků, které musí zákazník učinit k tomu, aby si něco z obchodu pořídil, sníží na minimum je pravděpodobnější, že si návštěvník obchodu nakonec něco skutečně koupí. Důvod? Jednak bude pro něj nakupování rychlejší a snazší, jednak nebude muset tolik přemýšlet a své rozhodnutí učiní rychleji.

V elektronickém obchodě si dnes lze již koupit téměř cokoliv. Převládají sice obchody orientované na elektroniku, počítačové a spotřební zboží (www.cybex.cz), (www.enc.cz), dále pak knihkupectví (www.vltava.cz), ale koupit si lze třeba spotřební materiál (www.spotrebak.cz) nebo něco dobrého pro vašeho čtyřnohého miláčka (www.zverinec.cz), kosmetiku (www.orchidea.cz) a spoustu dalšího.

Elektronické obchody bývají provozovány buďto firmami, které mají i klasickou síť prodejen, anebo specialisty na ně. Je otázkou, který z těchto konceptů je pro zákazníka výhodnější. Dříve bývalo pravidlem, že e-obchod provázaný s nějakým skutečným byl určitou zárukou kvality, rychlosti a bezchybnosti dodání, solidní ceny. U obchodů bez jasného určení působiště (i když by mělo být součástí publikovaných informací) je to obvykle trochu problém.

Elektronické obchody ustály problém s placením poměrně dobře. Buďto vám objednané zboží pošlou na dobírku poštou či pomocí kurýrní služby (a za určitých okolností může být doprava zadarmo), nebo zákazníka inkasují již při potvrzení objednávky pomocí přímé platby. Ta druhá metoda je výhodná pro uživatele tehdy, když si kupuje službu, kterou může ihned začít využívat. Ne už tak v případě, kdy mu má být teprve něco posláno.

CRM aneb jak zblbnout zákazníka

Téma elektronických plateb a elektronické komerce vůbec velice úzce souvisí s tématem elektronického marketingu. V reálném světě platí, že hezká výloha s roztomilou aranžérkou při práci přitáhne mnoho potenciálních zákazníků, z nichž mnoho si pak něco skutečně koupí, ovšem skupina těchto osob je diferencována jejich vkusem a především pohlavím. A když se zákazníkovi nabídne "něco navíc", třeba se i do obchodu vrátí, ovšem pro úspěch podnikání je nutno poznat jeho potřeby, vkus a také souvislosti co nejlépe. Svět elektronického obchodu skýtá v tomto ohledu možnosti, kterých ten kamenný není, až na malé výjimky, nikdy schopen. Klíčem jsou například reklamy a sledování chování návštěvníka stránek.

Když totiž zákazník přijde do elektronického obchodu a zadá tam kód slevové poukázky, který vyšel v odborném časopise, nejenže dostane výhodnější podmínky, ale především provozovatel takového obchodu ví, co zákazník čte. Podle toho mu může servírovat právě ty akce, jež zákazníka budou zajímat. Podobně působí také historie stránek, o něž se uživatel v rámci daného obchodu zajímal. Když například projde popis několika různých autorádií, je záhodno zkusit mu nabídnout nejen nejnovější model reprosoustavy do vozu, ale jako komplement i třeba efektní vůni na topení, nebo kývacího plyšového medvídka. Když si takový zákazník navíc i něco skutečně koupí, možnosti CRM se ještě prohlubují. Při další návštěvě je totiž vítán jako pán a patřičně upozorněn na všechny novinky, o nichž se dá předpokládat, že by se o ně mohl zajímat. Návštěvník obchodu pochopitelně netuší, že mu jsou akce a reklamy nabízeny selektivně a na základě znalostí systému o jeho chování, vnímá je jako součást standardní výbavy obchodu. Ten se přitom dynamicky přizpůsobuje předpokladům o jeho potřebách a chování. Uživatel je tak dodáváním vybraného obsahu skrytě přesvědčován k co největší ekonomické aktivitě, rozumějme co největšímu utrácení ve prospěch nejen jednoho konkrétního obchodu, ale také jeho partnerských. Ne vždy totiž může konkrétní obchod nabídnout vše, o co má potenciální zákazník zájem. A tak mu lze za určitých okolností nabízet i akce a zboží jiných obchodů s tím, že ty činí naoplátku totéž.

Zde samozřejmě možnosti, jak si s návštěvníkem webu a potenciálním kupcem pohrát, zdaleka nekončí. Mnoho uživatelů je samo o sobě na internetu aktivních. Dolováním dat z dostupných veřejných databází a také z fulltextových vyhledávačů je možné zjistit značné množství informací o registrovaných návštěvnících, pokud při registraci zadali pravé jméno a e-mailovou adresu (což je nezbytné). Jednoduchý příklad by mohl vypadat asi takto:

Já (autor tohoto článku) se zaregistruji u obchodu s komponenty počítačů a něco si koupím. Systém se podívá po internetu, bude hledat mé jméno a e-mail. Zjistí, že jsem napsal mnoho různých článků pro různá periodika za poměrně dlouhou dobu, a dojde k závěru, že problematice komponent trochu rozumím. Zjistí taky, o čem jsem psal nejvíce, a na základě toho mi bude nabízet specifické zboží. Tím zvýší pravděpodobnost, že si koupím něco dalšího.

Co by se stalo, kdyby mohlo existovat provázání mezi CRM moduly elektronických obchodů a aplikacemi pro dolování dat s údaji o bankovních kontech a pohybech na nich, si můžeme snadno domyslet. Naštěstí nic takového pravděpodobně nehrozí jednak proto, že finanční ústavy si hlídají své bankovní tajemství, jednak proto, že to legislativa neumožňuje. V každém případě ovšem platí, že čím více různých elektronických aplikací používáme, tím více informací o nás tyto aplikace vědí. Selektivně lze například směřovat reklamu do e-mailů (při registraci na freemailech se přeci vyplňují zájmy), reklamní bannery a mnoho dalšího.

Nechce se nám platit

Představa, že internet je zadarmo a veškeré náklady spojené s jeho provozem hradíme formou poplatků za připojení, je v naší společnosti hluboce zakořeněná, paradoxně bez jediného náznaku racionálního podkladu nebo rozumného argumentu. Internet sice je decentralizované prostředí, mnohem svobodnější než reálný svět okolo nás, svázaný nejen zákony, ale také nepsanými konvencemi. Na druhé straně ovšem některá pravidla reálného světa "tam venku" platí i pro virtuální prostředí sítě. Zejména když si uvědomíme, že subjekty, které vytvářejí a udržují všechny ty skvělé služby na internetu, jsou v realitě obyčejnými firmami bojujícími o své přežití v komerčním a silně konkurenčním prostředí. Mluvit o placení, platebních nástrojích a s tím spojeným zabezpečením a restrikcích na mnoha místech sítě nám připadá jaksi nepatřičné. Ovšem není. To všechno jsou jen věci, které mají umožnit fungovat systému, jenž až doposud fungoval ve své podstatě na dluh.

I když to zatím provozovatelé nepřiznávají, blíží se doba, kdy budeme muset platit za mnoho služeb, jež jsou nám nyní poskytovány zadarmo. Příkladem takové služby je třeba e-mailová schránka. Mnoho uživatelů využívá stávající freemaily kombinovanou formou. Zatímco doma si je vybírají pomocí e-mailových klientů (typicky Microsoft Outlook), v práci, na cestách a u počítačů, jež jim nepatří, využívají služeb webového rozhraní. Reklama, která je integrována do webové aplikace, je mnohem více účinná než reklama, jež se přibaluje k odesílaným e-mailům. Uživatelé, kteří využívají především web-mailu, tak platí provoz aplikace i za ty, kteří pro poštu využívají protokoly POP3/SMTP a nejsou tak reklamou živící provoz serveru příliš zasaženi. E-mail je přesto zadarmo a představa, že by se za něj platilo, je oběma skupinám jeho uživatelů poměrně silně vzdálená, zejména jde-li o mládež.

Nicméně bude se muset. Objem i tržní parametry reklamy na internetu se sice postupem času zlepšují, donekonečna ale mnoho služeb neudrží. Již nyní dochází k podstatnému omezování mnoha, dříve bezplatných aplikací a vytváření jejich komerčních alternativ. Společně s tím, jak se zlepšují možnosti přímých plateb, stoupá též objem těchto služeb. I když v převážné většině zůstávají některé alternativy zadarmo, pro plnohodnotné využívání například hostingu webových stránek je třeba vydat nějaké peníze. Za tento stav nemohou banky a zdokonalování jejich služeb, i když se to tak na první pohled může zdát. Skutečným "viníkem" je postupná kultivace a racionalizace komerčního prostředí internetu.

Tvrdit, že služby on-line jsou službami z principu zdarma, není ani tak demagogické, jako spíše hloupé. Toto tvrzení je vývojem odbouráváno a bohužel, i když vlastně spíše bohudík, pro uživatele bude odbouráváno ve stále větším měřítku. Novou metou není bezplatnost, ale kvalita, záruky, solidní servis a spolehlivost služby placené. Ukázkou tohoto posunu je např. freehosting, nyní profesionální služba (www.hyperlink.cz). Stala se sice placenou, ale nejzajímavější projekty ji neopustily, tedy alespoň ne ve větším měřítku.

Svět elektronických plateb

Technika, firmy, uživatelé, peníze. Elektronická komerce se rozvíjí na všech frontách, což ale neznamená, že stále nenaráží na mnoho mantinelů. Ty, které jsou dány technickou charakteristikou a problémy s ní spojenými, lze postupně odbourávat, jde koneckonců vždy o domluvu lidí, jež determinuje domluvu strojů. Horší je to s ochotou, návyky uživatelů, finančními kalkulacemi a mnoha dalšími faktory. Ti, kteří vymýšlejí nové věci a uvádějí je do chodu, jsou ve svém entuziasmu prakticky nezastavitelní. Ti, kteří rozhodují o končeném osudu dobrých nápadů, ať už tak, že drží v rukou finanční prostředky pro jejich realizaci nebo tak, že určují zákony a normy, mohou do procesu vývoje zasahovat a stáčet jej různým směrem. Doufejme, že to nakonec bude směr ku prospěchu uživatelů, firem, bank, všech zainteresovaných. Jedině tak se totiž můžeme radovat z funkčnosti mnoha systémů, z toho, že si můžeme snadno a rychle koupit on-line pizzu, zaplatit účet za elektřinu nebo přečíst ty nejexkluzivnější zprávy. Cesta je daleká a směr vývoje není jednoznačně dán. Snad bude pozitivní.

§§§§§


Levné volání po internetu - VoIP versus telefonní linka(CD)

Vojtěch Bednář

c03p0474

Dávno před počítači tak jak je známe dnes, dávno před komunikační sítí založenou na přenosu paketů, dávno před vyspělou elektronikou existovala metalická telefonní síť. A přenos hlasu je velice důležitým komunikačním prostředkem i dnes. Bez ohledu na textovou, souborovou a multimediální komunikaci je telefonování stále ještě základem vzájemné domluvy pro práci i pro zábavu. A ještě jím asi nějakou dobu zůstane.

V dobách před masovým nástupem internetu do domácností se předpokládalo, že síť a telefonní služby zůstanou trvale odděleny. S tím počítá například i ISDN technologie poněkud nesmyslně prosazovaná Českým Telecomem prakticky až dodnes. Skutečnost je ale odlišná, a mohou za to možná trochu nečekaně mobilní telefony.

Na rozdíl od pevných linek, byť jsou označovány za digitální, je hlasový signál v mobilních sítích typu GSM veden v digitální formě po celé trase, tedy z jednoho koncového přístroje do druhého. Propojit takovou síť se světem internetu, respektive TCP/IP, je jednodušší než pevnou linku. Hovory jsou koneckonců digitálními daty a je lhostejno, kde se nacházejí. Samotná mobilní síť, respektive její provozovatelé, pak mohou využít IP sítě pro rychlý a laciný přenos informací svých zákazníků, pro telefonování po internetu, byť s ním dotyčný majitel mobilu nemusí přijít do styku.

Bohužel, integrace hlasových služeb do služeb internetu má také své nedostatky a úskalí. Při projektování IP sítě se pohlíželo zejména na redundanci spojení, a méně už na jeho rychlost a především pravděpodobnost. Data, rozdělená do paketů, cestují ke svému cíli po různých trasách. To způsobuje jednak zpoždění, jednak riziko změny pořadí příchozích paketů. To nevadí u webové stránky nebo e-mailu, ten se zkompletuje až teprve poté, co přijde celý, ale velmi to vadí u informací přenášených datovým proudem, tedy i u telefonních hovorů. Odstraněním takovéhoto nedostatku je jednak zvýšení rychlosti a prostupnosti sítě nad limit vyžadovaný použitým kódováním, jednak vytvoření ochranných mechanismů. Pokud obojí existuje, mohou být telefonní služby s originací nebo terminací v IP síti bez problému možné.

Z netu na net

Používat internet jako médium pro telefonní spojení začalo být reálně možné poté, co Microsoft integroval do svých klientských operačních systémů program Netmeeting, a poté, co ve světě vznikly adresářové servery, které jsou pro jeho provoz nezbytné (u nás třeba ils.atlas.cz). Netmeeting, avšak dnes již i mnoho dalších podobných aplikací, má jedno zásadní omezení. Lze s ním totiž prakticky realizovat pouze hovory mezi stanicemi připojenými k internetu. Hovor je bezplatný (nepočítaje v to náklady na konektivitu), avšak nemůže opustit rámec IP sítě, nemůže být vyveden do jiného systému pro přenos hlasu. To je omezení, které umožňuje jen část z možných využití IP telefonie a neřeší například nahrazení tradiční pevné linky internetovou.

Existují alternativy

Ihned poté, co se IP telefonování ukázalo být životaschopným, začaly vznikat komunikační brány, přechodová zařízení. Ta dokáží spojit hovor mezi IP sítí a jinou, pevnou nebo mobilní. To už je bohužel služba, která je nad rámcem přímého propojení mezi dvěma klienty v rámci jedné sítě, a tak je vyloučeno, aby byla bezplatná. To, co bezplatné zůstává, je však ta část hovoru, která je vedena po internetu. Pokud hovoříme např. se vzdáleným zahraničím, je to jeho většina, a pochopitelně také převážná část nákladů za hovor. Volání z internetu na pevnou nebo mobilní síť je tak mnohem levnější, než volání po pevné lince.

Abychom mohli telefonování z internetu využívat, potřebujeme klientskou aplikaci (například net2phone.com), patřičný účet a také něco peněz. Komerční služby VoIP pro veřejnost dnes již nejsou novinkou a stále se zlepšují.

Vnitřní svět

Existují i další způsoby, jak může IP síť výrazně zlevnit telefonování, a dokonce odbourat potřebu klasické pevné linky. Například firma, mající několik poboček na různých místech a vnitřní telefonní okruh, by musela utrácet značné částky za telefonování mezi pobočkami, ale vlastně uvnitř své vlastní sítě. V systémech typu VPN, kde různé pobočky sdílí jednu virtuální síť založenou na přenosovém médiu veřejného IP prostředí, lze takové hovory z obyčejných telefonních přístrojů na obyčejných stolech směrovat do sítě a v jiné pobočce zase do těchto telefonů. Uživatel, stejně jako v případě levnějších dálkových hovorů z mobilního telefonu ani nepozná, že jeho hlas neprochází standardní telekomunikační sítí, ale vlastně internetem. To vše levně a kvalitně.

Konec pevných linek?

Ve světě IT se stále více hovoří o konvergovaných řešeních. Ta se v první řadě obvykle týkají těch zákazníků, z nichž je možné vydobýt co největší zisk. Avšak i v případě domácností existuje pro takováto komunikační řešení bohatá živná půda. Tam, kam dnes vede mnoho různých kabelů telefonní linky, společné antény, místní sítě, kabelové televize a dalších, může v budoucnu vést pouze jeden. Jedno centrum, které obstarává na bázi masivní konektivity různé služby, není pouze utopií, ale relativně blízkou budoucností, jež v některých případech (kabelové televize poskytující telefonní služby a fungující jako ISP) již dokonce funguje. Pevná linka z našich domovů zřejmě nějakou dobu nezmizí.

Zajímavé adresy

ils.atlas.cz

www.net2phone.com

www.actiontec.cz

www.dialpad.com

moje.tiscali.cz/voip.php

www.deltathree.com

www.hottelephone.net

www.phonefree.com

messenger.msn.com

www.iconnecthere.com/

www.hotcaller.com/

www.fayn.cz

Co je to?

VoIP - Voice over IP, přenos hlasu po IP síti

Originace/terminace - bod, odkud se, respektive kam se volá

ISP - Internet Service Provider firma zajišťující připojení k internetu

§§§§§


Netelefonujete příliš draho? - Jak si vybrat nejvýhodnější telekomunikační tarif

Jiří Došla

c03p0475

Většina z nás je v současné době neustále konfrontována s obrovským množstvím informací, s různými reklamními šoty, v nichž se operátoři telekomunikačních sítí předhánějí v nabídkách a samochvále. Časté kampaně mají uživatele přesvědčit o tom, že volání zprostředkované určitým operátorem je nejlepší, a kdo si ho ještě nezvolil, nemůže obstát v konkurenci.

Vítězí ten nejrychlejší a s nejlevnějším spojením. A tak naprostá většina uživatelů neví, jak se správně rozhodnout, aby je již příští den nepolil ledový pot z dalších překvapujících cen.

Operátoři fixních linek

Shromážděme všechny dostupné informace od všech operátorů. Těch je dnes dost, ale ne zase tolik, abychom se museli zaleknout. Koho a co tedy sledovat? Abychom zjistili optimální nabídku, rozdělíme si jednotlivé operátory podle typu služeb, které nabízejí, minimálně tedy na poskytovatele hlasových a jiných služeb prostřednictvím pevných linek a na operátory mobilních telefonů. Jiné dělení probíhá podle služby, kterou operátoři poskytují či nabízejí, a klient ji hodlá využít nebo o ní uvažuje. U pevných linek se tedy jedná hlavně o hlasové nebo datové služby včetně připojení k internetu. U mobilních sítí jde hlavně o službu předplacenou nebo smluvní. V prvé skupině je možno jmenovat nespočet společností, které prezentují nabídku služeb, ale jen u menšího počtu z nich má smysl se jejich nabídkou vůbec zaobírat. Existuje totiž řada menších firem, které nabízejí některou hlasovou službu, ale působí třeba jen lokálně, nebo poskytují zprostředkovaně služby některého z větších operátorů. Na koho se tedy soustředit? Jedná se hlavně o společnosti Aliatel, Contactel, Czech On Line, Český Telecom, GTS, eTel, PragoNet, Tele2 a Tiscali.

V našem výběru dále musíme dát pozor na jednu skutečnost. Některé společnosti sice hlasové služby nabízejí, ale mají zájem jenom o firemní klientelu, a proto pouze o připojení např. pobočkové ústředny. Někteří operátoři pak cenově rozlišují volání v rámci vlastní sítě a volání do sítě jiného operátora, což je zásadní prvek. Vždyť většina volání se realizuje v rámci celé sítě, a tak úspora na nejnižším tarifu může být vlastně nedosažitelná.

Mobilní operátoři

U mobilních sítí je situace trochu odlišná. V ČR máme tři operátory. Jde o Český Mobil (Oskar), Eurotel a T-Mobile. Jak již bylo uvedeno, v této souvislosti jsou zajímavé buď nabídky z oblasti předplacených služeb (dobíjecí karty), anebo služby poskytované na základě smlouvy a placené standardním účtem každý měsíc podle provolaných minut a využitých služeb.

Na začátku hledání optimálního řešení je třeba provést také jakousi inventuru stavu telekomunikačních potřeb. Záleží na skutečnosti, je-li klientem individuální uživatel nebo firma a jedná-li se o provoz samostatných linek, anebo o připojení firemní pobočkové ústředny. U mobilních telefonů je důležité, zda se jedná o předplacené služby či o služby na smlouvu, u firem pak, jde-li o volání přes pobočkovou ústřednu na mobily vlastních zaměstnanců, partnerů či zákazníků.

Způsoby účtování

Většina operátorů má rovněž odlišný způsob účtování. Například Český Telecom používá u místních volání účtování podle schématu 120+60. To znamená, že za každý hovor se platí minimálně jako za dvouminutový bez ohledu na to, je-li třeba ukončen po 20 sekundách. Pokud hovor překročí dvouminutový interval, je v tomto případě automaticky započítávána další celá minuta, opět bez zřetele na skutečnou délku volání.

U dálkových volání, dříve zvaných meziměstských, dochází k účtování podle typu 60+30, u mezinárodního spojení platí vzorec 60+1 a u mobilních hovorů 30+30. Většina ostatních operátorů používá odlišný způsob účtování. Podle něj se platí sice opět vždy první dvě minuty bez ohledu na fakt, že hovor skončil třeba dříve, po překročení dvouminutového intervalu však účtování probíhá po jedné sekundě. To přibližuje účtování reálnému trvání hovoru. Existují i tarify, které zpoplatňují hovor v sekundách po celou dobu jeho trvání. Důležitou věcí, jíž je potřeba si bedlivě všímat, je okolnost uvedení ceny s DPH či bez ní. Aby dosáhli opticky výhodnějšího pohledu ve srovnání s jinými telekomunikačními operátory, kteří ceny s DPH uvádějí, prezentují totiž někteří operátoři ceny bez DPH.

Poměry se pomalu mění

V souvislosti s dnes tolik skloňovanou liberalizací telekomunikací je dobré si připomenout některé velice často opakované pojmy. Mezi nejdůležitější patří volba operátora, pevná předvolba operátora, přenositelnost čísla.

Čtenář si jistě povšiml, že prvotní nabídka volby operátora obsahovala volbu přes předčíslí. Každý operátor má své čtyřmístné předčíslí a jeho vytočením dáváme informaci ústředně, ke které jsme připojeni, že si přejeme tento hovor či službu realizovat přes toho kterého vybraného operátora. Většinou je tato služba vázána uzavřením určité smlouvy na její poskytování, a někdy i určitou limitující výší realizovaného hovorného. Tato volba je pro klienta velice výhodná a demokratická. Může se kdykoli rozhodnout pro operátora, který má pro vyžadovanou službu nejvýhodnější podmínky. Pro místní volání lze zvolit jednoho, pro volání například do Brna jiného a pro každou zemi v cizině další navzájem odlišné operátory.

Někteří z operátorů však s různým, často pravdu zastírajícím vysvětlením, přešli na pevnou předvolbu operátora. Je sice možné volit, avšak ne požadovanou službu, ale pouze dát se přeregistrovat od jednoho operátora k druhému. Výsledkem je, že klient všechna volání realizuje opět pouze přes jediného operátora. Prvek soutěživosti se tak pomalu, ale jistě vytrácí. Tento způsob volby je výsledkem politiky, kdy ptáčka lapili a teď jsi náš, a už žádné vybírání v konkurenci. Jen pěkně utrácej penízky do naší kasičky.

Změna operátora doposud přinášela i ztrátu původního čísla, což naštěstí již pominulo, a za drobný poplatek je možné se dát přepojit k jinému operátorovi i s původním číslem. To je obsahem pojmu přenositelnost čísla: číslo se stěhuje s klientem. Problém může nastat, když drobný klient po určité době zjistí, že nově zvolený operátor již pro něj není optimální. Co teď? Znovu se nechat přepojit? A měnit stále dál? Někteří operátoři navíc sankcionují určitými poplatky své "nevěrné" klienty, tedy ty, kteří odejdou a pak se opět vrací. Navíc se vlastní tarify jednotlivých operátorů a tím i struktura nabídky velice často mění. Ceny za každé volání zahrnují i různou geografickou oblast. Je třeba dát například pozor na volání v místní síti. Ta dnes u některých operátorů zahrnuje obvykle celý kraj, a někteří z nich nabízejí i volání například z Prahy do Středočeského kraje v ceně místního hovoru. To ale nemusí platit u jiných operátorů.

Na řadu přijdou počty

Po probrání všech dosud prezentovaných údajů jsou informace důležité pro rozhodnutí o volbě operátora kompletní, a nezbývá než počítat. Jde o shodné srovnávání cen za zboží či služby jako je tomu v jiných segmentech trhu. Uživatel si zkrátka musí vzít několik telefonních účtů nebo výpisů provozních údajů z pobočkové ústředny, nejlépe za tři až čtyři měsíce, vyeliminovat měsíce s netypickým průběhem (dovolené) a začít počítat. Zjistí, kolik hovorů má v místním, dálkovém a mezinárodním volání a dále, zda jde o volání ve špičce či mimo špičku. Špička je obvykle v době od 7 do 19 hodin a mimo špičku jde o volání mezi 19. a 7. hodinou ranní v pracovních dnech a v průběhu celé soboty, neděle a svátků. Někteří operátoři ještě nabízejí tzv. noční provoz, například u dálkového volání od 22 hodin večer do 5 hodin ráno. Výsledek nám jasně řekne, co je pro nás výhodnější.

Pokud se jedná o mobilní operátory, může si uživatel vybrat z následujícího přehledu: Český Mobil (Oskar), Eurotel, T-Mobile. Každý z nich nabízí dlouhou řadu tarifů jak pro smluvní, tak i předplacené (karty) služby. Některé údaje jsou ve výše uvedených tabulkách.

Základním předpokladem pro úspěšnou volbu např. je, aby členové jedné domácnosti, živnosti či malé firmy patřili do sítě jednoho operátora. Za jistých podmínek pro ně však může být výhodné se řídit nejvíce požadovaným voláním v rámci soukromého nebo pracovního hovoru. V síti by si pak měli volit nejvhodnější program dle svého objemu provozu. Opět to chce zjistit stav účtů z poslední doby, případně si zjistit, kolik karet na dobíjení bylo zakoupeno, a počítat. Je třeba vzít opět do úvahy různé typy volání a dobu, kdy byly uskutečněny. Navíc je v tomto případě jedna položka rozdílná ve srovnání s pevnými linkami. Jde o SMS a volání do záznamové schránky. V tomto případě se ceny u jednotlivých operátorů také velice liší. Operátoři ale tarify čas od času mění, a co potom? Vyměnit, nebo nevyměnit operátora?

Podnikové komunikace

U podnikové komunikace jde o podstatně komplikovanější situaci. Pobočková ústředna je jistě již připojena k operátorovi, dnes nejčastěji přes ISDN PRI. Některé větší společnosti jsou připojeny i více linkami a jiné již mají provoz diverzifikovaný k více operátorům. K úvahám o vhodném operátorovi tak přistupuje další věc ke zvážení, kterou je cena pronájmu za přípojnou linku ke konkrétnímu operátorovi.

Jako další krok je třeba opět přezkoumat jednotlivé nabídky operátorů. U nich to již není tak jednoduché. Tarify pro jednotlivce se občas publikují a jsou i dosažitelné na internetu. U připojení pobočkové ústředny musíme obvykle vstoupit do přímého jednání a dát si od operátorů předložit nabídku, která vychází z přesné situace konkrétního podniku. Většina operátorů nám tuto nabídku ráda předloží. Poté je opět nutno vzít faktury za hovorné ve zpětném statisticky zajímavém období a počítat, nejlépe ve spolupráci s odborníkem.

U volání do mobilní sítě opět platí pravidlo, podle kterého je dobré, aby všichni zaměstnanci využívali stejného operátora. Při sledování účtů je navíc dobré posoudit objem volání na mobily z jednotlivých poboček. V mnoha případech se vyplatí řešit tento provoz mimo operátory pevných sítí. Při menších objemech provozu realizovaného přes GSM brány, u větších objemů prostřednictvím samostatného přímého propojení pobočkové ústředny s ústřednou mobilního operátora nebo vzájemnou kombinací. Toto řešení provozovatelé pevných sítí zrovna moc nemilují, ale právě tady lze docílit úspor hovorného, které se pohybují v řádech desítek procent.

Navíc lze při tomto propojení vytvořit VPN (virtuální privátní síť), která zahrnuje jak definovaná mobilní čísla pracovníků, tak i pevné pobočky firmy. Tím lze dosáhnout dalších úspor při volání nejen na tato mobilní čísla, ale i zpětně z nich na pevnou pobočku společnosti. Dále je možno vytvářet a využívat další služby, jako je zkrácená volba, individuální číslovací plán, různé restrikce typů volání a speciální služby apod.

V současné době rozvířený rozruch kolem propojovacích poplatků při volání z pevné na mobilní síť je vlastně otevřeným přiznáním některých provozovatelů pevných sítí, že se jim citelně snižují příjmy vzhledem k obrovskému využívání mobilních telefonů, a tím realizaci provozu mimo pevné sítě. Velká část provozu je více a více realizována u velkých i menších zákazníků přímým propojením do sítí mobilních operátorů. A ani nízké tarify nemohou odvrátit trend poslední doby konvergenci k mobilní komunikaci. Ta s sebou přináší flexibilitu, dosažitelnost na kterémkoli místě, a vlastně i nesrovnatelně vyšší a širší úroveň doprovodných služeb.

Závěrem

Možnosti, jak uspořit náklady, existují. Snižování nákladů dnes jistě ovlivňuje veškerou naši soukromou činnost i aktivity podniků nebo institucí, pohybujících se v tvrdém konkurenčním boji či v podmínkách neustále omezovaných rozpočtů. Optimalizace je dynamický proces, kde se po jeho zahájení musí vše neustále porovnávat a zvažovat. Dnešní nejlepší nabídka se může zítra jevit jako nejhorší.

Své názory, připomínky k článku a návrhy na další témata z této oblasti prosím posílejte e-mailem na adresu jdosla@seznam.cz. Budeme se snažit vám odpovědět a zajímavá témata zveřejnit.

§§§§§


Opevňujeme webové sídlo - Zabezpečení nejpoužívanějších webových a databázových serverů I.

Martin Ignjatovič

c03p0476

Webových serverů je v současnosti v síti internet mnoho tisíc. Pomalu každá firma už má v dnešní době svou prezentaci. Vlastní web má i mnoho uživatelů. Nyní se podíváme, jak je to s bezpečností webových sídel v síti. Zaměříme se na všechny aspekty, které s webovým sídlem souvisí, databázovým serverem počínaje a psaním bezpečných skritpů konče. Nejdříve si popíšeme, jak takové webové sídlo vůbec vypadá.

Architektura webového sídla

Mluvíme-li o webu a webovém prostředí, máme zpravidla na mysli komunikaci dvou systémů protokolem http. Protokol http nám umožňuje přenášet po sítí hypertextové dokumenty a tyto pomocí příslušných programů interpretovat a zobrazovat. Tyto dokumenty však musí být nějak vytvářeny. To je druhá strana, kterou uživatel, jenž si dané stránky prohlíží, zpravidla nevidí a ani nechce vidět. Pro správce daného systému či autora skriptu je to velmi důležité. Dokumenty mohou být tvořeny staticky (rozuměj ručně za pomoci editoru) či dynamicky za použití příslušného skriptovacího jazyka. Pokud jsou dokumenty statické, jsou k jejich tvorbě použity značkovací jazyky HTML či XHTML, u wapových stránek pak jazyk WML. Tvorba takových stránek není u rozsáhlejších projektů jednoduchá, a proto bývá nahrazována použitím skriptovacích jazyků, které práci vývojáře značně zjednodušují. Mezi nejpoužívanější skriptovací jazyky patří .NET, PHP, JSP, Perl a další. Mnoho z těchto jazyků má vlastní API a může být interpretováno přímo webovým serverem. Jazyky, které toto rozhraní nemají, pracují přes univerzální rozhraní, například CGI (Common Gateway Interface). Přes rozhraní CGI můžete na svých stránkách zobrazovat výstupy programů libovolného jazyka, jako je například Bash, C, C++, Python a mnoha dalších. Princip je podobný a spočívá ve vygenerování příslušné stránky na serveru a poté v poslání čistého (jak kdy) výstupu do klientského programu. Tyto skripty se souhrnně označují jako SSI (Server Side Included). Skripty pracující na straně klienta (typicky JavaScript) nejsou předmětem toho článku. Data, která slouží jako podklad pro skriptovací jazyky, však musí být odněkud čerpána a musí být někde uložena. Nejčastěji jsou data čerpána a zpracovávána z databází (relačních i nerelačních) nebo textových souborů. Databáze je umístěna na databázovém serveru, který může, ale nemusí být na jednom systému spolu s webovým serverem. Nyní si ukážeme klady i zápory obou dvou řešení.

Pokud jsou webový i databázový server na jednom stroji, má to své výhody i nevýhody. Záleží na konkrétní aplikaci a jejích požadavcích. U méně vytížených aplikací je toto řešení vhodnější, neboť se tím zjednodušuje správa systému a šetří se i finanční prostředky na hardware. Naopak u velmi vytížených systémů je zpravidla lepší rozložit zátěž na dva a více strojů. U aplikací s několika tisíci přístupy v krátkém časovém úseku se doba na vyřízení požadavku podstatně sníží, pokud je zátěž rozložena mezi více procesorů, více paměti a více disků, což jsou faktory, které nejvíce ovlivňují výkon celé aplikace. Důležitá je samozřejmě i rychlost spojení obou systémů. Bude rozdíl, pokud spolu budou komunikovat systémy po desítkovém, nebo gigabitovém Ethernetu. Další výhodou tohoto řešení je, že databázový server nemusí být vůbec vidět "zvenku", a tudíž může být lépe chráněn. Nevýhodou je složitější správa a vyšší pořizovací cena. Nyní již tedy konkrétněji k datovému skladu.

Datový sklad

Jak již bylo řečeno, může datový sklad nabývat různých podob. U datových skladů, které mají povahu textových souborů, můžete řešit otázku oprávnění pouze na straně operačního systému a jeho přístupových práv, což může být někdy problém. Naopak u relačních databází můžete téměř libovolně určovat, kdo, kdy, odkud a kam se může podívat, a co s danými daty může dělat. Správné nastavení přístupových práv je tak vlastně to nejsložitější, co nás čeká. K určení potřeb a cílů dané aplikace je velmi důležité přesně vědět, jak příslušná aplikace funguje. Přístupová práva by měla být nastavena co nejpřísněji a každý uživatel by měl mít jen tolik práv, kolik nezbytně potřebuje. Zřejmě nejčastější chybou je používání uživatelského účtu root vždy, všude a pro všechno. Nejhorší je to, že podobné chyby se dopouštějí i autoři, kteří publikují články o programování, a setkáváme se s nimi i v jiných aplikacích, jež jsou k dispozici. Většina z nich (převážně PHP, .NET a ostatní tak rozšířeny nejsou) začíná klasickým

<?php

@$spojeni=mysql_connect("localhost","root")...

Pro útočníka mají takovéto aplikace cenu zlata. Nejenže má neomezený přístup k celé databázi, ale ještě ke všemu je heslo správce prázdné. Útočníkovi by stačilo na svém systému zadat mysql -u root -h firma.cz, a mohl by směle modifikovat, prohlížet a jinak libovolně upravovat. Dalším velmi rozšířeným nešvarem je používat účet root k zobrazení nějakých dat. Taková práva jsou v tomto případě naprosto nepotřebná a bohatě stačí zavést uživatele, který má přístup pouze ke čtení, a pod tímto uživatelem pak data zobrazovat. Vinu na této situaci mají nejčastěji vývojáři, kteří si takto usnadňují práci a zpravidla si nadefinují nějaký objekt nebo funkci, pomocí níž se pak k databázi připojují. Nyní se podíváme na specifické databáze, a jako první si probereme MySQL.

MySQL

Databáze MySQL je v prostředí webu jednou z nejpoužívanějších, a to zejména kvůli výkonu a ceně (pro nekomerční použití zdarma). Tato databáze se může svým výkonem směle měřit s věhlasnými produkty známých firem, a v mnohém je dokonce předčí. Její nevýhodou je menší podpora standardů, například transakčního zpracování. V oblasti bezpečnosti je tento produkt velmi flexibilní a umožňuje definovat uživatelská práva velmi podrobně. Klíčem k bezpečnosti celého serveru je databáze MySQL a v ní definované tabulky. Tabulky jsou následující:

user

db

hst

fnc

clumns_priv

tables_priv

Nyní již k jednotlivým tabulkám.

User

Tato tabulka obsahuje oprávnění uživatelů ke všem databázím. Lze zde specifikovat, odkud se může uživatel připojit, uživatelské jméno, heslo, zda může spouštět výběrové, přidávací, aktualizační či odstraňující dotazy, nebo zda může delegovat oprávnění ostatním uživatelům např. chceme-li z někoho učinit pomocného správce databáze.

Db

V této tabulce lze nastavit stejná prává jako v předešlé, s tím rozdílem, že se týkají jen dané databáze. Tato funkce je opět velmi užitečná v případě, kdy chceme někoho udělat správcem databáze, ale zároveň nechceme, aby mohl spravovat databázi jinou.

Host

Tato tabulka obsahuje stejná pole jako tabulka db, s tím rozdílem, že zde lze specifikovat hostitelský počítač, ze kterého se daný uživatel může připojit. Jako hostitelský počítač můžeme uvést IP adresu, doménové jméno. Využití této funkce bude zřejmě nejčastější v podnikové sféře, kdy víme, který uživatel se odkud bude připojovat.

Columns_priv a tables_priv

V těchto dvou tabulkách můžeme určit, ze kterých tabulek či sloupců bude moci daný uživatel číst data. Chcete uživateli firemní webové aplikace poskytnout seznam zaměstnanců, ale zároveň mu odepřít čtení jejich platového výměru, když jsou oba údaje v jedné tabulce? Žádný problém.

MS SQL

Databázový server společnosti Microsoft je v prostředí operačních systémů Windows jedním z nejpoužívanějších. Server je robustní a podporuje rozšířené standardy. My se podíváme na to, jak je to s jeho bezpečností, a hlavně na to, co všechno můžeme pro zvýšení bezpečnosti udělat. Nejdříve se však zaměříme na základní bezpečnostní mechanismy, které nám server nabízí.

Ověřování

MS SQL server nám v podstatě nabízí implementaci dvou režimů zabezpečení. Jedním z nich je ověřování SQL serveru, druhým ověřování Windows. Z názvu je jasně vidět, jak obě řešení fungují. U ověřování Windows jsou k přístupu k databázi použita hesla uživatele od systému Windows (pouze Windows NT a vyšší). Toto řešení velmi zjednodušuje správu systému i databáze, a v posledních verzích SQL serveru je již nastaveno implicitně. Samozřejmě však vyžaduje silná a bezpečná hesla a dobré zabezpečení daného systému. Režim, kdy je použit ověřovací mechanismus SQL, funguje na principu uživatelské databáze na daném SQL serveru, podle které jsou uživatelé autorizováni. Nyní si povíme, jak vypadá proces přihlášení a ověření. Prvním pojmem, který bychom měli znát, je pojem login. Login je účet, který dává uživateli oprávnění přihlásit se k databázovému serveru. Nic jiného nezaručuje. Loginy jsou uloženy v tabulce sysxlogins v databázi master. Pokud máte nastaveno zabezpečení Windows, každý uživatelský účet, který na svém systému zřídíte, je do této tabulky zapsán. Na to, abychom si mohli prohlížet konkrétní data, nám však pouhý login nestačí. K tomu potřebujeme účet user. Tabulka sysusers je součástí každé databáze a opravňuje uživatele pro konkrétní akce. Každý účet user je mapován na určitý login. Tolik tedy k procesu uživatelských účtů. Nyní se podíváme na slabá místa. Je ironií, že většina metod, které se používají ke kompromitaci SQL serveru, je založena na předpokladu špatné konfigurace a zabezpečení. Většina útoků a incidentů se točí kolem špatně nastavených uživatelských práv. Pomineme útoky typu přetečení bufferu, které je snadné eliminovat včasnou aplikací vydaných aktualizací a service packů. Podíváme se na nastavení oprávnění a uživatelských účtů. Při přidělování oprávnění k databázi by se měl každý správce řídit heslem, které říká, že nikomu by se neměla přidělovat práva vyšší, než jaká nezbytně potřebuje. To je klíčem k eliminaci mnoha bezpečnostních problémů. Bohužel se tak v drtivé většině případů neděje. Za vše může z velké části neznalost, ale ještě častěji lidská pohodlnost a lenost. Tomuto tématu jsme se ale již věnovali, a tak se raději nyní podíváme na to, jak jinak se může útočník dostat k databázovým heslům a uživatelským účtům. Jednou z prvních možností je použít síťového sniffera. Jelikož SQL server ve výchozím stavu posílá hesla po síti v nešifrované podobě, je načase poohlédnout se po implementaci nějakého šifrovacího mechanismu. Zřejmě nejpřijatelnější je použití SSL nebo IPSec. SSL je více rozšířeno a jeho implementace je podstatně jednodušší než implementace IPSec. Dalším místem, kde by mohl útočník slídit po heslech, je aplikace, která se k serveru připojuje a v jejímž zdrojovém kódu mohou být hesla uložena. Způsobů je mnoho. Předpokladem pro uchování hesel v bezpečí je implementace kryptografie a dobrá systémová politika.

Dalším dobrým prvkem pro zvýšení bezpečnosti je spustit server pod uživatelem s omezenými právy, a ne pod účtem administrátora nebo systému. Nikdy nenechávejte prázdná hesla pro jakéhokoliv uživatele. Oblíbeným trikem ke kompromitaci SQL serveru je takzvaná injekce SQL kódu. Té se můžeme vyhnout, pokud budeme mít dobře ošetřené vstupy a vhodně nastavená přístupová práva. Dalším problematickým místem MS SQL serveru jsou uložené procedury. Ty mohou být zneužity mnoha způsoby, a nejlepší obrana proti jejich zneužití je jejich vypnutí. Myslíme tím procedury, které nutně nepotřebujete a které mohou ohrozit bezpečnost systému, jako například xp_cmdshell a podobné.

Webové servery

IIS

IIS server je v prostředí operačních systémů Windows stále ještě nejpoužívanějším webovým serverem a je druhým nejpoužívanějším webovým serverem světa. S nástupem technologie .NET se zdá, že jeho podíl na poli webových serverů poroste nebo minimálně zůstane stejně velký. S bezpečností tohoto serveru to však zas tak slavné není. Za posledních pár let bylo objeveno několik stovek bezpečnostních děr, a to také vedlo k celosvětovým katastrofám při šíření různých červů. Zde není tak často příčinou špatná konfigurace serveru, jako spíš neaktualizace systému. Nové bezpečnostní chyby typu přetečení bufferu se objevují periodicky, a je tedy vždy třeba řádně sledovat dění v oblasti bezpečnosti a včas systém aktualizovat. Pro zvýšení bezpečnosti však můžeme udělat více, a to zejména promyšlenou konfigurací, která pomáhá předcházet některým známým trikům. Nejznámější triky a cíle útočníka si nyní popíšeme detailněji.

Cílem útočníka bude pravděpodobně ovládnout celý systém nebo přinejmenším celou webovou aplikaci, což znamená databázi, zdrojové kódy a soubory související s danou aplikací. K tomu může použít celou škálu již známých metod a triků. Triky nemá cenu detailně popisovat, neboť většina z nich je již opravena a každou chvíli se objeví nová díra na podobném principu. Řekneme si spíše, jak ony bezpečnostní díry identifikovat a jak je eliminovat. K poznání bezpečnostních slabin můžete použít řadu nástrojů. Zkušení uživatelé sáhnou po nástroji netcat, pomocí kterého lze dělat takové věci jako získávat hlavičky webového serveru, odesílat požadavky s nekorektními daty, a tak testovat server na různé známé chyby. Zřejmě nejkvalitnějším nástrojem na testování webových serverů je Stealth http scanner, který můžete získat na většině serverů zabývajících se bezpečností. Tento nástroj obsahuje i podporu pro vlastní skripty, a není tudíž problém napsat si vlastní pravidlo pro testování bezpečnosti vašeho serveru. Nyní si povíme, jak můžeme vhodnou konfigurací zvýšit bezpečnost serveru IIS.

Systémová jednotka

Je velmi vhodné umístit kořenový adresář webového serveru na jinou systémovou jednotku, než na které je systém Windows. To lze velice snadno provést pomocí Správce služeb. Tím zabráníte útočníkovi ve zneužití systémových příkazů, jako například cmd.exe, které prostě nejsou na této jednotce dostupné. S tím souvisí i další věc, a to jsou přístupová práva.

Přístupová práva

Na jednotce, kde máte umístěn kořenový adresář webového serveru, nikdy nepoužívejte souborový systém FAT(32), ale vždy NTFS! U každého adresáře poté nastavte práva co nejpřísněji. Není důvodu povolit zápis do složky, ve které jsou data určená jen pro čtení. Rovněž je velmi vhodné odebrat skupinám Everyone a Users práva pro zápis či vykonání. Nastavení správných přístupových práv je poměrně složitá záležitost a vyžaduje určité experimentování. Řiďte se zásadou, že uživatel by neměl mít práva větší, než nezbytně potřebuje ke své práci. Škoda, že ji vývojáři serveru nenastavili jako výchozí při instalaci IIS.


Opevňujeme webové sídlo - Zabezpečení nejpoužívanějších webových a databázových serverů II.

Apache

Webový server Apache je nepoužívanějším webovým serverem světa. Je to díky jeho výkonu, bezpečnosti a rozšiřitelnosti. Nezajímavá není ani cena (je zdarma). Ani server Apache však není imunní vůči různým útokům, a proto se něj podíváme blíže. Vše, co se týká serveru Apache, lze nastavit v jeho konfiguračním souboru. Tento soubor se jmenuje httpd.conf a na *nixových systémech je zpravidla umístěn někde v adresáři /etc. Tento soubor je velmi dobře okomentován. Důležitým krokem při konfiguraci serveru Apache je volba kořenového adresáře. Tuto direktivu najdete pod položkou DocumentRoot. Je vhodné umístit server Apache na samostatný diskový oddíl, a to nejen kvůli bezpečnosti, ale i kvůli výkonu. Dalším důležitým krokem je volba indexového souboru. Názvy souborů můžete zvolit pod direktivou DirectoryIndex a je vhodné ji vždy nastavit, aby případný útočník nemohl procházet vaše webové sídlo zcela libovolně a beztrestně. Pokud používáte http autentizaci pomocí souborů .htaccess (nepříliš vhodné řešení), je vhodné zakázat zobrazování těchto souborů pomocí webového klienta (direktiva AccessFileName a související). Pokud chcete přidělovat každému uživateli systému vlastní domovské adresáře, prohlédněte si direktivu Directory "něco ../public_html"Můžete zde specifikovat, kteří z uživatelů mohou mít vlastní stránky, atd; tato volba je vhodná v případě, kdy chceme povolit několika uživatelům psaní skritpů, ale zároveň máme problém s nastavením přístupových práv. Rovněž je velmi rozumné (ve většině instalací se tak děje) umístit interpret php mimo strom webového serveru. Pokud provozujete server ve víceuživatelském prostředí, zauvažujte o zapnutí volby safe_mode. Tato direktiva kontroluje mnoho věcí, například přístupová práva, a zároveň vypíná některé funkce (lze definovat). Pokud provozujete na jednom serveru více virtuálních webserverů, prostudujte si dokumentaci ohledně Virtual Hosts.

Skripty

Povolení skriptů je důležité. Pokud např. nepovolíte skripty, které jste napsali a neopatrně je vystavíte, bude mít každý přístup k jejich zdrojovému kódu, z něhož se může dozvědět velmi mnoho zajímavých informací, strukturou aplikace počínaje a hesly konče. Není vhodné povolovat interpretaci skriptovacích jazyků, které nepoužíváte. Nejčastěji používanými skriptovacími jazyky jsou PHP a rozhraní CGI skriptu. PHP můžete používat jako modul serveru Apache nebo přes rozhraní CGI. První volba je jistě vhodnější, neboť je nejen rychlejší, ale i bezpečnější (zpravidla). Přes rozhraní CGI mohou být zobrazeny výstupy prakticky libovolného jazyka, jako například Perl, C, Bash. Bezpečnost těchto aplikací již závisí na jiných faktorech, ale o těch až někdy jindy. Velkým problémem http komunikace obecně je možnost odposlouchávání, neboť data jsou po síti přenášena v textové podobě. To lze řešit použitím kryptografie. Nejrozšířenější metodou použití šifrování je v prostředí webu implementace SSL. A právě to, jak zprovoznit server Apache s podporou SSL, si nyní ukážeme. Budeme předpokládat, že modul SSL již máte nainstalovaný. Pokud ne, stáhněte si jej buď ve formě zdrojového kódu, nebo balíčku a nainstalujte. Popis instalace je vysvětlen v dokumentaci. Nyní se podíváme na základní nastavení SSL a na to, jak vytvořit vlastní certifikát.

Nastavení

Předně musíte serveru definovat, na jakých portech má naslouchat. Pro SSL je to nejčastěji port 443, zadejme tedy do konfiguračního souboru Listen 443, poté je třeba zapnout SSL engine, a to doplněním (v řadě případů odkomentováním) řádku SSLEngine On. Nyní již jen stačí zadat cestu k privátnímu klíči a privátnímu certifikátu, např.: SSLCertifikateKeyFile /data/ssl/www.domena. cz.key a SSLCertifikateFile /data/ssl/www.domena.cz.crt. Pokud chcete v nějakém adresáři vynutit používání SSL, přidejte do konfiguračního souboru direktivu

<Directory /cesta/k/adresari>

SSLrequireSSL

</Directory>

Nyní již jen zbývá vytvořit certifikáty a klíče. Pro vytvoření privátního klíče zadejte příkaz:

openssl genrsa -des3 1024 > www.domena.cz.key

Poté zadejte heslo (frázi). Na tuto frázi se vás server bude ptát pokaždé, když se jej pokusíte spustit. Pokud nechcete při každém spuštění heslo zadávat, vynechejte direktivu -des3. Poté nezapomeňte změnit přístupová práva souboru s klíčem na 400 (pouze čtení). Nyní nám zbývá ještě vytvořit certifikační požadavek, který můžeme odeslat certifikační autoritě nebo si jej můžeme sami podepsat (pro testovací účely). Vytvoření certifikačního požadavku docílíme příkazem

openssl reg -new -key www.domena.cz. key -out www.domena.cz.csr

Po spuštění tohoto příkazu budete dotázáni na několik informací, jako je adresa, e-mail atd., které budou později uvedeny ve vlastnostech certifikátu. Takto vytvořený soubor můžeme odeslat certifikační autoritě k podpisu nebo si jej můžeme podepsat sami. Toho docílíme zadáním příkazu openssl req -x509 -key www.domena.cz.key -in www.domena.cz.csr -out www.domena.cz.crt

Samopodepsaný certifikát není zárukou bezpečnosti, a pokud se s ním někde setkáte, zbystřete svou pozornost. Hodí se zejména pro testovací účely; chcete-li být důvěryhodní, nechte si certifikát podepsat certifikační autoritou. Zabezpečení webového sídla vyžaduje velké úsilí a dobré znalosti. Klíčovými faktory jsou webový server, datový sklad a samotná aplikace.

§§§§§


Mobilporadna - Vy se nás ptáte, my na vaše dotazy odpovídáme(CD)

Josef Kulhavý

c03p0478

? Vlastním telefon Siemens C45. Do telefonu se dají uložit pouze dva obrázky nebo loga. Lze tuto paměť zvětšit?

Mobilní telefon Siemens C45 patří do řady low-endový mobilů tedy mezi ty, které neoplývají nejrůznějšími nadstandardními funkcemi a řadí se mezi levnější, a tím i dostupnější širokému spektru uživatelů. To ale neznamená, že by s těmito mobily bylo možné pouze volat a posílat SMS zprávy. Mezi zajímavé funkce mobilního telefonu Siemens C45 patří možnost přijímat a odesílat EMS zprávy obrázkové zprávy, a dále obrázky zobrazitelné na displeji jako logo operátora a jako spořič displeje. Logo operátora se zobrazí místo názvu vašeho operátora v klidovém stavu uprostřed displeje, do režimu spořiče se mobil přepne po několika minutách, kdy není s mobilem manipulováno tento čas lze samozřejmě nastavit v menu mobilu. Jako spořič displeje se zobrazí vybraný obrázek. Spořič displeje lze rovněž zcela vypnout.

Po přijmutí obrázku mobil rozpozná, že se jedná o logo, a upozorní uživatele mobilu zobrazením ikonky na stejném místě jako po přijmutí SMS zprávy. Po vyvolání loga příslušným tlačítkem se můžete sami rozhodnout, co s ním dále zamýšlíte. Máte přitom na výběr tři možnosti: obrázek můžete nenávratně smazat, nebo uložit buď jako logo displeje, nebo jako spořič displeje. Současné logo operátora (nebo spořič displeje) přitom bude novým logem přepsáno a nebude možné jej vrátit zpět. V mobilu lze uložit pouze ony dva obrázky, které se použijí jako logo operátora a jako spořič displeje. Paměť na tato loga nelze nijak rozšířit.

? Mám účet na t-zones MobileBox Easy. Chtěl bych vědět, jak je zpoplatněno přeposlání e-mailu na hlasové volání a jak na fax?

Pokud využíváte schránku na portálu t-zones (www.t-zones.cz), který pro uživatele své sítě provozuje T-Mobile, nemusí příchozí e-mailové a další zprávy zůstávat ve schránce, ale je možné je přeposílat na určené místo nebo s nimi dále pracovat. Myslím, že je všeobecně známo, že došlé e-maily se dají přeposílat na mobil prvních cca 120 znaků dorazí na mobilní přístroj v SMS zprávě. Zatím je tato služba poskytována zdarma, T-Mobile ji však slibuje zpoplatnit stejnou sazbou, za jakou odesíláte běžné SMS zprávy z mobilu. Bezplatné zůstane pouze upozornění na doručení nové zprávy do schránky MobileBox a MobileBox Easy.

Dalším způsobem, jak zjistit obsah doručené zprávy, je použít wapového připojení. Pokud využíváte GPRS připojení, vyjde vás přečtení jednoho e-mailu na několik desítek haléřů. Jste-li líní procházet jednotlivými položkami v menu wapového t-zones, zkuste vytočit telefonní číslo MobileBoxu 3322, kde vám bude zpráva bezplatně přečtena do sluchátka. Uživatelé MobileBoxu Easy volají na číslo 3312. Hovor bude zpoplatněn jako volání do vlastní sítě.

Jestliže chcete přeposílat došlé zprávy na faxové číslo, budete muset mít aktivovaný MobileBox. S odlehčenou bezplatnou verzí MobileBox Easy neuspějete. Odesílaná (i přeposílaná) faxová zpráva bude zpoplatněna podle vašeho tarifu. Platí se za spojení s faxem příjemce zprávy podle délky spojení ve stejné výši jako za hlasové spojení do sítě příjemce dat.

? Jaký je rozdíl mezi mobilními telefony Motorola T720 a Motorola T720i? Myslel jsem, že písmeno "i" označuje internet GPRS, ale tuto technologii podporují oba.

Zdá se, že písmeno "i" výrobce mobilních telefonů fascinuje. Nechali se jím unést Siemens (například SL45 SL45i), Nokia (6310 6310i), Sony Ericsson (T68m T68i), a nyní i Motorola. Ta dva typy svých mobilních telefonů označila názvy T720 a T720i. Přitom ani Motorola, ani ostatní výrobci ve většině případů nepoužili označení písmene "i" pro mobilní telefon, který by se lišil od svého "bráchy bez -i-" logicky přítomností internetu. A to ať už v podobě klasického WAPu, nebo existencí rychlého internetu GPRS.

I když mají mobilní telefony Motorola T720 a T720i mnoho společného (především vzhled, barevný displej, EMS zprávy, kalendář, výměnné kryty, GPRS, .), nesmíme dát na zdánlivou podobnost. T720i na rozdíl od T720 obsahuje funkci multimediálních zpráv MMS, která tento mobil posouvá nad svého stájového konkurenta. K mobilu je možné taktéž dokoupit jako příslušenství digitální fotoaparát. Naproti tomu T720 obsahuje jiné funkce, které byste ve verzi s označením písmenem "i" hledali marně: Paměť na čísla v telefonu je rozšířena na 500 záznamů (oproti 100 záznamům u T720i), dále je zde záznamník hovorů spolu s diktafonem a e-mailový klient. Pokud byste na českém trhu pátrali u Motoroly po podobném mobilu s funkcemi verze T720, ale i s podporou MMS zpráv hledali byste marně. Zatím.

? Je možné Nokii 6510 připojit k počítači i pomocí kabelu? Nebo jen pomocí infračerveného portu, jak uvádí manuál. Případně, kde kabel seženu?

Po připojení mobilního telefonu k počítači lze uskutečňovat mnoho zajímavých činností: zálohovat seznam telefonních čísel a SMS zpráv, synchronizovat kalendář v mobilu s kalendářem v počítači, psát SMS zprávy pohodlně na plnohodnotné klávesnici počítače, ukládat do mobilu nová loga a melodie, připojovat se pomocí mobilu k internetu, a mnoho dalších. Nejprve je nutné zvolit vhodnou cestu, jak spolu budou mobil a PC komunikovat. Mezi dnes nejpoužívanější druhy spojení patří stále ještě propojení kabelem. Výrobci už však od této komunikační cesty upouštějí a nahrazují ji bezdrátovými technologiemi: především IrDA a Bluetooth. Ne každý počítač je však vybaven zařízeními schopnými vysílat a přijímat signál vzduchem. Z hlediska nákladů je v tomto směru nejvýhodnější použít datový kabel a spojit mobilní telefon a počítač jím.

Mobilní telefon Nokia 6510 bohužel patří mezi ty, které nelze spojit s počítačem jinak než pomocí IrDA. Datový kabel se k tomuto přístroji nedodává. Nezbývá tedy nic jiného, než investovat do infračerveného portu pro váš počítač. Redukce USB IrDA přijde zhruba na 1700 Kč a prodávají jej například v internetovém obchodě www.krup.cz.

? Používám tarif Eurotel Optimum. Stalo se mi, že jsem během měsíce protelefonoval pouze asi 10 minut z celkového množství 60 volných min. Zbytek (50 minut) se mi převedl do dalšího měsíce, ale i tehdy jsem volal málo (cca 30 min.). V dalším měsíci jsem chtěl protelefonovat volné minuty z běžného (60 minut), ale i z předchozích dvou měsíců (50 + 30 minut). Byl jsem ale překvapen tím, že se mi na vyúčtování neobjevilo 50 minut z prvního měsíce. Kam zmizely?

Operátoři mobilních telefonů lákají nové zákazníky ke svým paušálním programům na volné minuty, které lze navíc v případě většiny tarifů Eurotelu a Oskara převádět do dalšího měsíce. Záměrně však uvádím formulaci "do dalšího měsíce". Volné minuty se automaticky převádí pouze do měsíce (fakturačního období), který následuje hned po období, z něhož vám volné minuty zbyly. Z ledna se tedy převedou do února, pokud však ani v únoru neprovoláte všechny, v březnu můžete využít pouze z února, nikoli již z ledna. Všeobecně platí, že nejprve se čerpají volné minuty z běžného měsíce, a až posléze z předchozího.

Pokud k situaci, že vám přebývají volné minuty, dochází poměrně často (několikrát do roka), bylo by vhodné zauvažovat o změně tarifu. Ony totiž "volné minuty" nejsou tak zdarma, jak by se mohlo zdát. Zaplatíte je v měsíčním paušálu a pokud si vypočítáte cenu takové jedné volné minuty (výše paušálu děleno počet volných minut), můžete dojít až k nepříjemně vysokým částkám. Vhodně zvolený tarif poznáte tak, že protelefonujete všechny volné minuty beze zbytku, a ještě několik dalších minut navíc. Předchozí tvrzení neplatí pro některé tarify, kdy je cena volné minuty nižší než cena za volání po jejich vyčerpání (například Eurotel Relax a Oskarovy tarify především Odepiš a Mezi námi).

S výběrem vhodného tarifu vám může pomoci několik počítačových programů nebo internetových skriptů, které se specializují na výběr optimálního tarifu. Pro výpočet tarifu zadáte počty minut, jež provoláte do jednotlivých sítí, a program zobrazí graf s vyobrazením všech tarifů a částek, které zaplatíte za používání mobilního telefonu operátorům. Na našem CD jsme pro vás připravili jeden takový program. Naleznete jej v sekci "Vyzkoušejte si" pod názvem Tarify 2000. Můžete jej stáhnout i z internetu: http://tarify2000.fxnet.cz/setup-tarify2000.exe.

? Chtěl bych si pořídit nový mobilní telefon. Byl bych rád, aby v něm bylo zabudováno rádio. Jaký je současný výběr na trhu, a jaké jsou ceny těchto mobilů?

Mobilní telefon se pro mnohého z nás stal nepostradatelným společníkem v našem životě. Nosíme jej při sobě nejen doma či v zaměstnání, ale i v čekárně u lékaře nebo při čekání na autobusové zastávce. To samozřejmě vědí i výrobci mobilů, a tak se snaží zpříjemnit nám dlouhé chvíle nejrůznějšími doplňky: Proto jsou dnes téměř všechny mobilní telefony vyzbrojeny několika pevně zabudovanými hrami, ty výkonnější navíc obsahují technologii, která umožňuje do mobilu nové hry stahovat z internetu. Nicméně staré hry se okoukají, na stahování nových se brzy vyčerpá kredit, a proto výrobci nabízejí ve svých přístrojích další možnost, jak se při dlouhém a únavném čekání zabavit: do mobilních telefonů zabudovávají rádiové přijímače. Jako první se k tomuto kroku odhodlala finská Nokia. V současné době je navíc jediným výrobcem, jehož mobilní telefony se zabudovaným FM rádiem lze v českých zemích koupit. Zdaleka přitom neplatí, že FM přijímač je dostupný pouze u dražších modelů. Ostatní výrobci prozatím nabízejí přijímač rozhlasových stanic jen jako příslušenství. Rádiem můžete tímto způsobem dovybavit i starší mobilní přístroje. V sadě s hands-free stojí maximálně do 500 Kč.

Mobilní telefony s rádiem umístěným v přístroji

Typ mobilu - Přibližná cena

Nokia 3300 - 11 000 Kč

Nokia 5100 - 10 500 Kč

Nokia 5510 - 3 500 Kč

Nokia 6610 - 9 500 Kč

Nokia 6800 - 16 000 Kč

Nokia 7210 - 13 000 Kč

Nokia 7250 - 16 000 Kč

Nokia 8310 - 9 500 Kč

§§§§§


Takový neobyčejný firewall - NetScreen 5XP hardwarový firewall pro domácí kanceláře a malé pobočky

Patrik Malina

c03p0479

Produkty společnosti NetScreen patří na českém trhu v podstatě mezi novinky, neboť začaly být dodávány tuzemským distributorem v průběhu loňského roku. Ačkoliv se tedy jedná o u nás téměř neznámé řešení, ve světovém měřítku jde o špičkovou technologii pro zabezpečení síťového provozu, jež se vyznačuje především schopností zvládnout kontrolu silných datových toků. V návaznosti na obsah brožurky, kterou jste mohli najít v PC WORLDu č. 6/2003, bychom vám zde rádi představili řešení sloužící k bezpečnému připojení menší či střední firmy v nabídce NetScreenu představuje tento model jakousi základní variantu, což ovšem rozhodně neznamená slabší funkcionalitu. Vzhledem k tomu, že základem je stejný OS a výkonný hardware jako u vyšších modelů, může uživatel za rozumnou cenu získat poměrně dobrou výkonnost. Jenom pro srovnání, v souvislostech již zmiňované brožurky je možno toto řešení zařadit do nejvyšší "výkonnostní" kategorie.

NetScreen 5XP je firewall typu appliance, tedy "černá skříňka" (v tomto případě tmavomodrá) se dvěma síťovými konektory typu RJ-45 pro běžnou ethernetovou kabeláž UTP kategorie 5, jež jsou označeny jako Trusted (důvěryhodný) pro vnitřní síť a Untrusted pro síť vnější. Pak už jsou k dispozici jen LED kontrolky indikující funkcionalitu, a všeho ostatního, čeho je zapotřebí, dosáhnete samozřejmě pomocí vzdálené správy. Metodou nejdostupnější pro většinu správců je zřejmě práce prostřednictvím webového prohlížeče a počáteční kroky jsou standardní firewall očekává na vnitřní síti přihlášení na defaultní síťové adrese. Správa je rovněž dostupná pomocí textové konzole, a to buďto přes sériový port a konzolový kabel, nebo telnetem, a třetí možností je pokročilý administrativní nástroj NetScreen Global-Pro. My jsme prakticky vše zkoušeli pomocí prohlížeče. Pro úplnost dodejme, že v krabici obdržíte dva síťové UTP kabely (konzolový kupodivu chybí) a CD s dokumentací.

I v případě, že spravujete zařízení pomocí webového rozhraní, nemusí být vše ihned zřejmé. Je to dáno tím, že prakticky stejný OS slouží i pro nejvyšší modely, a proto zde je potřeba pochopit určité základní koncepty. Veškerá aktivita firewallu při ochraně síťového provozu je v podstatě řízena pomocí tzv. politik, jež pracují na principu spouště nastanou-li definované podmínky, určitá politika se aplikuje, a výsledkem její činnosti může být stejně dobře zahození paketu jako sestavení šifrovaného VPN tunelu do žádoucí sítě. Dalším důležitým stupněm abstrakce jsou tzv. zóny, za nimiž se skrývají určité definované fyzické sítě, splňující stejné nároky na zabezpečení. Řízení provozu se poté provádí právě mezi zónami, což zajišťuje přehlednou a logickou správu. V neposlední řadě je též potřeba pochopit tzv. mody síťových rozhraní, jež mohou pracovat v režimu transparentním (jako bridge), směrovacím (tedy jako router) a v modu překladu (se službou NAT). Klíčem k detailnímu využití možností NetScreenu jsou elementy jednotlivých politik, a proto nečekejte při správě instantní, prostá řešení. Počáteční investice do detailní konfigurace se vám však bohatě vyplatí.

Pojďme ke konkrétním možnostem. Při konfiguraci síťových rozhraní u tohoto základního modelu s úspěchem využijete na veřejném rozhraní možnost získat dynamickou adresu pomocí DHCP, zatímco do vnitřní sítě pomocí téže plně konfigurovatelné služby obsloužíte své klientské počítače. Síťová rozhraní mohou pracovat ve všech zmíněných modech a k dispozici máte až 100 různých politik, což dle našeho odhadu využijete jen výjimečně. Velmi zajímavé možnosti jsou k dispozici při ověřování klientů lze sestavit interní databázi (zvládne 100 položek) či lépe využít populární externí služby typu RADIUS, RSA SecurID, LDAP (třeba MS Active Directory) či běžné ověření pomocí prohlížeče. Zajímavé je, že tyto možnosti jsou k dispozici v plné síle stejně, jako byste si pořídili nejdražší model, což platí i v oblasti šifrování tunelů VPN. Pro "hromadné" zpracování můžete zvolit algoritmy DES, 3DES či moderní AES, a omezení oproti vyšším kategoriím představuje počet současně sestavených tunelů, jenž je zde stanoven na 10, a to bez ohledu na typ (tunel mezi sítěmi či klient-brána). Pokud srovnáte posledně zmíněný fakt s vlastnostmi některých konkurenčních řešení, oceníte tento produkt. S uvedeným těsně souvisí též nekompromisní možnosti využití technologie IPSec, jež představuje integrální součást VPN protokolu L2TP, kde při ověřování můžete plně využít stávající infrastrukturu certifikátů či zajistit jejich automatické generování. Z mnoha drobností neopomeňme podporu přechodu IPSec komunikace skrze službu NAT. Zajímavě "rovnostářsky" přistupovali tvůrci k celé produktové řadě i u dalších funkcí, a proto zde u modelu 5XP najdete dosti bohatý IDS, výborné možnosti logování a monitorování činnosti či řízení datového provozu.

Jak jsme již zmínili, model 5XP je dimenzován pro použití v malých sítích či např. k připojení domácí kanceláře, čemuž odpovídají výkonnostní parametry. Rychlost obou hardwarových síťových rozhraní je 10 Mb/s a firewall dokáže v podstatě beze ztrát na rychlosti toto pásmo "ošetřit", a to i při provozu VPN tunelů (tedy např. šifrování algoritmem 3DES). Asi se shodneme, že při současných možnostech širokopásmového internetového přístupu je to pro připojení domácí kanceláře či malé pobočky více než dostačující kapacita.

Na závěr poznámka k licencování a ceně. NetScreen vás ani tady nechce stresovat či mást, takže máte dvě možnosti licenci pro 10 uživatelů nebo neomezenou.

NetScreen 5XP Firewall/VPN/IDS appliance

podpora VPN

koncepce správy

IDS

vzdálená distribuce politik

dokumentace

na vnějším rozhraní neumí PPTP (nutné pro ADSL v Evropě)

chybí konzolový kabel

K recenzi zapůjčila a distribuuje firma: VUMS DataCom, s. r. o., Praha 8, www.datacom.cz

Cena: pro 10 uživatelů 645 USD neomezená 1 300 USD

§§§§§


Postavte si směrovač - Recenze multi-service access routeru Vanguard 340-342

Patrik Malina

c03p0480

Seznámení s routery-směrovači se na stránkách našeho magazínu nevidí příliš často. Jedná se o zařízení vesměs hodně složitá, jejich používání rozhodně nepatří do sféry koncových uživatelů a ke koupi takovéhoto řešení dochází navíc jednou "za uherský rok". Přesto existuje několik důvodů, jež vedly ke vzniku tohoto článku. V první řadě je model 342 určen k připojení malých firem či poboček, a to všemožnými myslitelnými způsoby, jak dále uvidíme, takže se nachází ve spektru směrovačů prakticky na uživatelském "konci". Dále nás ovlivnila skutečnost, že vedle jiných zavedených značek jakoby Vanguard u nás stál ve stínu, což je vzhledem k jeho schopnostem velká škoda. Právě jeho široké možnosti jsou zároveň výbornou ukázkou toho, co by univerzální přístupové síťové zařízení dnes mělo umět, takže i tato vzornost přispěla k tomu, abychom vás spolu seznámili.

Velkou předností modelu 342 je jeho modularita, jež začíná u samotné hardwarové konfigurace. V základní výbavě naleznete dva ethernetové porty 10/100 Mb/s (IEEE 802.3u, konektory RJ-45) s automatickým rozpoznáváním a přepínáním rychlosti, takže okamžitě lze propojit např. dvě lokální sítě či zpřístupnit WAN linku typu xDSL či kabelový rozvod (samozřejmě přes příslušné modemy), a další možností pro zpřístupnění rozlehlé sítě je univerzální sériové rozhraní DB-25 pro synchronní i asynchronní přenos (V.24, V.35, V.36, V.11/X.21). Samozřejmostí je ještě jeden konektor RJ-45 na asynchronní sériový přenos pro konfiguraci prostřednictvím konzolového kabelu. Potud nic mimořádného skrytou silou jsou totiž dva volné expanzní sloty, do nichž lze nainstalovat některou z rozšiřovacích karet, a ty toho umí opravdu hodně: najdeme mezi nimi adaptéry pro připojení klasického analogového telefonního či faxového vstupu (1, 2 či 4 porty, různé kombinace FXS a FXO příjemce i poskytovatel telefonního okruhu, telefonní konektor RJ-11), dále karty pro širokopásmové linky T1/E1 s možností fragmentace na určitý počet kanálů, vybrat si dále můžete některý z ISDN adaptérů (pro rozhraní BRI-U, BRI-S/T datové i klasické BRI-S/T hlasové na EuroISDN), nechybí rozšiřující interface pro V.35 a spol., a vhod může přijít i "nejobyčejnější" analogový V.90 modem se dvěma konektory RJ-11. Z výčtu je zřejmé, že z hlediska typu připojení nebudete nijak zásadně omezováni nezapomeňte, že sloty jsou dva! Než opustíme hardware, ještě jedna zajímavost: na základní desce je slot i pro přídavný šifrovací modul pro urychlení při nasazení moderního algoritmu AES.

Z výše uvedeného přehledu je dobře patrný potenciál modelu 342. Zůstaneme-li v prostředí propojení lokálních sítí, máte k dispozici plnou funkcionalitu routování mezi virtuálními LAN (VLANs), a to dle definice 802.1p a 802.1q. V případě, že využíváte kabelovou přípojku či xDSL modem, lze využít na jednom z ethernetových portů přímou IP konektivitu či protokol PPPoE. Budeme-li hovořit o možnostech protokolu IP, máte k dispozici implementaci verze 4 (o "šestce" ani vidu, ani slechu) a routovací protokoly RIP1/2, OSPF a BGP4. Poslední jmenovaný je bezesporu naprosto vyčerpávající možností pro pokročilé nasazení. Nezbytností jsou překlad adres a portů (NAT, PAT), směrování bez ohledu na třídy adres (CIDR) či možnost přiřazení více adres fyzickým rozhraním. Nechybí DHCP klient (vhodný pro externí linku) či podpora sdružování linek pomocí PPP Multi-Link. Krom IP provozu lze směrovat také další protokoly, mezi něž patří AppleTalk či stále silný IPX, a naopak v modu bridge můžete zajistit průchodnost pro NetBIOS. Když už jsme u funkcionality na vrstvě linkové, nelze opomenout technologii Spanning Tree (dle IEEE 802.1d) pro automatické eliminace smyček v přepínaných sítích.

Klíčová je podpora dalších WAN protokolů, a proto pojďme k nim. Zařízení je velmi dobře vybaveno pro využití technologie Frame Relay (včetně hlasových přenosů Voice over FR), což však v tuzemsku pravděpodobně moc nevyužijete, podobně jako X.25 konektivitu. Mnohem cennější je tedy všestranná implementace ISDN a možnost přímé integrace hlasových vstupů a jejich zpracování. Jednou z možností modelu 342 je totiž sestavení brány k propojení klasických hlasových okruhů a přenosu Voice over IP s možností převodu do formátu VoFR, přičemž na straně firmy může stát např. pobočková telefonní ústředna. Vanguard umí pracovat jako standardní H.323 brána a podporuje až 8 analogových hlasových kanálů.

Další nezbytnou skupinou funkcí pro firemní nasazení je podpora autentikace klientů a VPN sítí. Pro první úkol jsou k dispozici protokoly PAP a CHAP a možnost využití ověřování pomocí RADIUS serveru, druhou část zajišťuje implementace de facto standardu IPSec pro hromadné šifrování jsou k dispozici algoritmy DES, 3DES a AES, a distribuci klíčů zajišťuje opět plná podpora IKE a digitálních certifikátů dle X.509 v3, takže s integrací do existujících struktur s veřejnými klíči není problém. Když už jsme u bezpečnosti, nesmíme zapomenout na základní funkcionalitu kontroly IP adres prostřednictvím filtrů a seznamů přístupů (Access List). Pro další verze OS se plánuje implementace firewallů.

Na závěr se ještě zmiňme o způsobu konfigurace a ovládání. Přirozeným způsobem je pro pokročilejší správce samozřejmě přístup pomocí konzole emulací terminálu, což zajišťuje detailní možnosti nastavení pod plnou kontrolou. Pro usnadnění rozsáhlejších implementací je k dispozici kolekce VanGuide Application Set pro Windows, jež obsahuje např. Vanguard Software Builder, v jehož prostředí lze přístupným způsobem celou konfiguraci "předvařit" a posléze ji "zaslat" přímo do routeru. V neposlední řadě je samozřejmostí plná podpora protokolu SNMP.

Vanguard 340-342 představuje zdařilé typické řešení pro univerzální konektivitu malých firem či větších poboček. Integrace hlasových a datových služeb, stejně jako modularita z něj činí velmi dobré, všestranné řešení odpovídající běžným současným nárokům.

Vanguard 340-342

integrace hlasu a dat

šifrování AES

perfektní dokumentace

VLAN směrování

prozatím bez IPv6

K recenzi zapůjčila a distribuuje firma: Vanguard Managed Solutions, http//cz.vangaurdms.com

Cena: 73 280 Kč

§§§§§


Studenti, zpátky do lavic!  - Zajímavé studentské stránky na internetu(CD)

Alexandr Růzha

c03p0481

Mnohým nestudujícím se může zdát studentský život jako velká lebeda, ať již to pramení z romantizovaných vzpomínek na vlastní studia, nebo z různých "realistických" televizních a filmových děl ukazujících studování jako nekončící mejdan. Tak to samozřejmě není, a studenti při pouti za vzděláním naráží na mnoho problémů souvisejících se studiem, či např. s financováním studia. Existuje mnoho institutů majících za cíl ulehčit jim život, organizovaných státem, veřejnými institucemi či nejčastěji samotnými studenty a jejich rodinami. Internet je blízký všem lidem a často bývá jedním z prvních míst, kde zvídavý student začne hledat a ptát se. Projektem speciálně pro ně určeným jsou studentské stránky či části větších serverů vyhrazené pro studenty.

Poměrně jednoduchou úvahou se dostaneme na projekt s adresou www.studentskestranky.cz, a rozhodně neuděláme chybu. Nejčastěji využívanou službou je zde vyhledávání v databázi referátů a seminárních prací mezi více než 15 000 položkami, což je nejlepší skóre v této oblasti. Samozřejmě ne všechny práce jsou umístěny přímo na serveru, ale vyhledávač je napojený i na databáze dalších projektů, hlavně těch přímo zaměřených na poskytování školních prací. Zprávy týkající se školství nebo studentů připravují tvůrci ve spolupráci s Hospodářskými novinami, díky čemuž je zajištěna informovanost o tom nejdůležitějším z domova i ze světa. K užitku jistě přijde i virtuální bazar učebnic, kde můžete jak nakoupit, tak prodat sháněné publikace. Doufejme, že tento způsob prodeje se více prosadí, protože je to rozhodně pohodlnější než běhání po antikvariátech.

Student v zahraničí, to je název sekce, která referuje o tom, jak se žije a studuje za hranicemi naší země, jaké školy nabízejí programy pro zahraniční studenty, podmínky přijímacích řízení, zvláštnosti tamního studia, zvláštní zřetel je věnován možnostem získání stipendia v cizině a v malém množství i vypsané programy pro zahraniční studenty u nás. Zřejmě nejčastější destinací studiachtivých mimo Česko jsou země EU, což reflektují i tvůrci vytvořením rubriky Student v EU, kde se mj. probírá, jaký vliv na školy a školství bude mít vstup republiky do EU, co můžeme očekávat a na co si, naopak, musíme nechat zajít chuť. Finance, doporučení a příležitosti k jejich získávání a zefektivnění jejich vydávání, na to tvůrci nezapomněli studentské slevy, specializované bankovní produkty, pracovně-právní doporučení.

S Lidovými novinami spolupracuje projekt www.academica.cz, který je pojat volněji než předchozí stránky, takže se tu objevují i zprávy poněkud pochybné estetické úrovně, nicméně někomu může připadat tento systém stravitelnější.

Hlavní strana nás obvykle nepřivítá analýzou toho, jaký vliv by mohly mít ty a ty legislativní kroky na studium, ale například radami jak se nenechat vyhodit od zkoušky či turistickým popisem nějaké země. Podívejme se na jednotlivé části: první je sekce Bydlení, kde se logicky rozebírají koleje a priváty, podmínky jejich získání, cenové relace, zkušenosti i zvyklosti na jednotlivých školách i kolejních zařízeních. Zde bych ovšem čekal nějakou přidruženou inzerci, ale po něčem takovém ani stopy. Velká pozornost je zaměřena na cestování z pohledu studentů, myšleno těch nemajetných. Stopování doma i v cizině, cestopisy názory a zkušenosti na různé země, jak tam vyjít a přivydělat si, studentské cestovky a karty na slevy.

Academia.cz informuje i o specializovaných studentských médiích, internetových rádiích. Jak se učit, problém nejednoho člověka, nemusí to být ani student, v tomto radí stejnojmenná rubrika. Metody jsou jak klasické, procesní, tak farmakologické, různé potravinové a potravní doplňky, jejich popis, zkušenosti, ceny atd. Tato část stojí za pozornost nejednoho čtenáře. Větev o penězích rozebírá různé metody jak k nim přijít, tedy ty legální brigády tradiční i netradiční, v zahraničí atd., bohužel bez konkrétních nabídek. Standardem je přehled studentských kont a forem pojištění.

Příspěvky věnované studiu jsou členěny na ty týkající se Česka, zahraničí a školného, opět formou příspěvků. Zábava je poslední rubrikou, opět místo přehledu akcí je tvořena články o tom, jak se kde pobavit, kde je blaze a kde ne. Pozornosti lze doporučit diskusi, poučíte se o názorech jiných a můžete přidat i ten vlastní.

Největším problémem serveru www.academica.cz je přehlednost jednotlivých článků a orientace v rubrikách. Příspěvky jsou řazeny chronologicky, nelze přepnout například na rozdělení příspěvků dle důležitosti nebo na zajímavostní, hodnotící, informativní apod.

Středoškoláci najdou mnoho užitečného na adrese www.skolavpohode.cz, např. maturitní otázky, referáty, čtenářské deníky, eseje, úvahy z češtiny, maturitní otázky a referáty z němčiny, angličtiny, fyziky, ekonomie, společenských věd, matematiky, chemie, zeměpisu, dějepisu, umění a informatiky. Je tu i chat a bazar učebnic, přístup ke všemu je umožněn po registraci uživatele.

www.studentweb.cz je lehčího ražení, tvořen příspěvky, což je poněkud méně šťastný systém než ucelený přehled. Jednotlivé kategorie jsou klasické, tedy spoření, pojištění, půjčky, následují zajímavosti z oblasti počítačů, mobilních telefonů a doplňky pro ně, sportu, automobilů, módy, cestování. Brigády s konkrétními nabídkami, dále zábava, chat, poradna, taháky, něco referátů, seznam škol, školské zákony. Jednoduše tedy všehochuť mající za cíl oslovit pravděpodobně zejména středoškoláky.

Především na vysokoškoláky a zájemce o studium na VŠ se zaměřuje relativně nový projekt www.studentzone.cz. Hned první místo je vyčleněno pro přehled společenských akcí, program kin, divadel, alkoholových dýchánků, sportovních událostí atd., i když popravdě se tvůrci s doplňováním údajů zřejmě nepřetrhnou. Finanční pomoc při studiu, účty, půjčky. Nepříliš naplněná studentská seznamka, přehled vysokých škol, obecná burza, burza ubytování na kolejích, burza skript, poptávka a nabídka po doučování. Každopádně je jasné, že jak co do návštěvnosti, tak množství informací má tento server ještě co dohánět, nicméně i tak stojí za pozornost.

www.scio.cz je možno pokládat za jeden z nejlépe zpracovaných projektů majících za cíl informovat o možnostech studia na školách vysokých, středních a vyšších odborných, vynikající je zejména uvedení statistik úspěšnosti, popis jednotlivých škol a fakult, kontakty, podpůrné informace pro zájemce o studium, současné studenty i rodiče. Aktivitou spojenou s tímto je nabízení testů a přípravných kursů k přijímacím zkouškám na tu kterou vysokou školu.

Vynikajícím místem pro orientaci v pomaturitním vzdělávání je rozhodně www.vzdelani.cz. Jádro tohoto webu tvoří vyčerpávající a podrobně členěný přehled fakult jednotlivých vysokých škol, včetně nabízených studijních programů, délky, formy studia, a u většiny fakult také statistika úspěšnosti uchazečů. Kromě vysokých škol jsou samozřejmě obdobným stylem obsáhnuty i vyšší odborné školy, jazykové školy, nástavbové studium, dokonce i kursy, školení a elektronické vzdělávání, a konečně i studium v zahraničí a au-pair pobyty.

Výběr školy ulehčí kalendář akcí spojených se vzděláním, tedy dny otevřených dveří a veletrhy vzdělávání. Brigády pro studenty obsahují aktuální nabídky včetně detailů, pro absolventy pedagogických oborů či prostě pro lidi s učitelskými aspiracemi připravili autoři sekci věnovanou pracovním příležitostem ve školství.

Zájemcům o studium na vysoké škole by neměl uniknout web www.vysokeskoly.cz, jenž zcela určitě zaujme rozsáhlým a precizním přehledem všech vysokých škol a studijních oborů, možností vyhledávání v nich, vše samozřejmě s adresami i elektronickými kontakty. Tuto hlavní část doplňují pravidelné články o aktuálním dění na vysokých školách či se jich týkající, zejména změny ve studijních oborech, zákonech, reflektování problémů atd. V tomto směru by ale neškodilo tematické členění příspěvků místo chronologického, ve kterém se problematičtěji hledají příspěvky, i když je po ruce vyhledávání.

Jak na finance

Jak z názvu plyne, orientuje se projekt s adresou student.finance.cz zejména na finanční otázky spojené se studiem, kde a jak ušetřit či kde k penězům přijít. Hned první rozcestník se věnuje studentským slevám, v dopravě místní, republikové i mezinárodní, pozemní i letecké, následují kulturní akce s výhodnými podmínkami, kde se mohou studenti najíst za méně peněz, koupě spotřebního zboží, zlevněné studentské ubytování, nejvýhodnější telefonické volání, samozřejmě vždy s konkrétními podmínkami, zhodnocením a odkazy.

Brigády neobsahují konkrétní nabídky, nýbrž postupy jak hledat práci přes internet, na co si dát pozor, druhy krátkodobé i dlouhodobé práce. Přehled studentských agentur, popis životopisu a žádostí, charakteristika, podmínky a požadavky práce v zahraničí. Zajímavou podrubrikou jsou brigády vykonávané na živnostenský list, detaily o platbě sociálního a zdravotního pojištění, daní. Prostor je věnován i seznamu vysokých škol veřejných, stáních i soukromých; vysokoškolské koleje s podmínkami ubytování, seznam jazykových a vyšších odborných škol, bohužel bez internetových odkazů. Studium v zahraničí, jak postupovat, co udělat hned na začátku, co před přijetím na školu, přihlášky, doprovodné dopisy, doklady o finančním zabezpečení, tipy na finanční pomoc, organizace poskytující stipendia, příklady zahraničních studií. Finance a daně jsou spíše doplňkem k uvedeným sekcím, orientují se zejména na zvýhodněné studentské účty, poplatky s nimi spojené apod. Kariéra, to čeká většinu absolventů škol uvedení do této části života ulehčí znalost zásad při psaní životopisu, motivačního dopisu, rad jak se připravit na přijímací rozhovor, atd. Detaily o tom, jak se stát bankéřem, daňovým poradcem, makléřem, živnostníkem, auditorem, head hunterem.

Jak si ulehčit práci

www.referaty.cz je nejznámějším serverem s danou tematikou, naleznete zde rozsáhlou databázi maturitních otázek ze všech oborů, stejně tak nepřeberné množství referátů, které se sice nedají použít jako vysokoškolské seminární práce, ale pro vysokoškoláky mohou tvořit osnovu jejich díla a mladším ušetří alespoň jednu bezesnou noc.

Mnoho seminárek je zprostředkováno jako odkazy, zvláště sekce čtenářských deníků je velice silná. Zahrnuty jsou základní informace o přijímacích řízeních na VŠ včetně linků, data maturitních plesů pro zábavychtivé, odkazy na servery pojednávající o tom, co po škole, kde začít, jak nejít na vojnu, naopak jak jít na brigády, menší diskuse, seznamka a jiné drobnosti.

www.seminarky.cz se rychle rozrůstají jak co do šíře záběru, tak co do počtu prací ekonomie, technické i humanitní vědy, lékařství, umění, to vše s velice pohodlným vyhledáváním. Kromě seminárních prací seženete na této webové stránce i několik ucelených zápisů z přednášek, diplomové práce. Vkládání je o něco méně pohodlné než na předchozí adrese, ale už to má být brzy vyřešeno.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - Recenze Motoroly C350, Siemense SL 55 a Sony Ericssonu T610

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0482

Tento měsíc se nám podařilo získat do testu tři telefony, přičemž každý z nich by šel zařadit do jedné z pomyslných škatulek. Motorola tentokrát myslela na méně movité uživatele, Sony Ericsson potěší především manažery a Siemens by se mohl líbit těm, kteří dají na image.

Motorola C350

Barevné displeje, které dnes zdobí všechny novější high-end a stylové telefony, pomalu pronikají i do nejlevnějšího segmentu. Dalším důkazem je model C350 firmy Motorola, jenž navazuje na svého předchůdce C330 a přebírá od něj například možnost výměny krytů, a to nejen po stránce barev, ale i tvarů.

Hlavním tahákem novinky by měl být kromě nízké ceny hlavně barevný displej. Ten při rozlišení 96 x 64 obrázkových bodů dokáže zobrazit až 4 096 barev, což rozhodně není málo. Na displej se vejdou čtyři řádky textu, z nichž jedna zobrazuje systémové informace, a ikony.

Po stránce funkcí nabízí Motorola C350 paměť na sto kontaktů a 30 SMS zpráv, což je v low-end segmentu nadstandardní. Nechybí ani diář, kalkulačka, budík, nějaké ty hry a polyfonní vyzvánění, pro něž je na zadní straně umístěn samostatný reproduktor. Potěší i rychlá data paketovou technologií GPRS a možnost propojit telefon s počítačem běžným USB kabelem s mini USB konektorem (ten není součástí výbavy. Největším nedostatkem telefonu je již tradičně složitost ovládání (např. u psaní zpráv), nepříliš kvalitní příjem signálu a rychlost. Ta se projevuje například při listování v seznamu či při procházení menu. Telefon by se měl na trhu prodávat za velmi atraktivní cenu a určen bude spíše mladším uživatelům, kteří si hrají s výměnnými kryty a ocení možnosti personalizace.

Siemens SL 55

Dlouho očekávaná novinka od německého Siemensu je na první pohled velmi atraktivní a koncepčně originální. Způsob ukrytí klávesnice sice může připomínat Nokii 7650, od tohoto telefonu je ale Siemens SL 55 na první pohled na hony vzdálený. Jeho miniaturní rozměry a oblé hrany si zamilují především ženy, líbit se však bude i silnějšímu pohlaví. Přístroj koncepčně vychází z úspěšného modelu S 55, což poznáte hlavně v menu a na displeji. Ten sice nabízí více barev, kvůli malému rozlišení to ale není příliš znát a ve srovnání s ostatními značkami je spíše podprůměrný. Ovládání je vcelku jednoduché a intuitivní, klávesy však mají velký odpor a při stisku vydávají zbytečný hluk. Funkční výbava SL 55 je podobná modelu S 55 a zahrnuje vícepoložkový adresář s kapacitou 550 záznamů, multimediální MMS zprávy a e-mailového klienta, diář, hry a možnost doinstalovat aplikace v jazyce Java. Jediným rozdílem oproti staršímu kolegovi je absence bezdrátového rádiového spojení Bluetooth. Telefon disponuje sdílenou pamětí o kapacitě 1,6 MB, což v dnešní době rozhodně není mnoho, a dokáže pracovat s daty pomocí paketové technologie GPRS.

Siemens SL 55 je jeden z telefonů, které si na první pohled velmi oblíbíte, ale záhy zjistíte, že některé věci vám ne zcela vyhovují a mohly být udělány trochu jinak. Pro uživatele, který chce na svůj nový telefon upoutat pozornost, je ale Siemens SL 55 doslova nutnost.

Sony Ericsson T610

Nejnovější mobilní telefon Sony Ericsson provází mohutná reklamní kampaň a operátoři jej nasadili na trh za opravdu zajímavé ceny. Zaslouží si tedy T610 naší pozornost? Hned při prvním setkání s touto novinkou budete okouzleni nebo rozčarováni, závisí pouze na vašem vkusu. Nám se telefon s relativně velkým displejem zalíbil nejen designem a materiálem (hliník), ale i rozměrným barevným displejem schopným zobrazit až 65 000 barev, a v neposlední řadě též použitým stylem grafiky. Bohužel poměrně záhy jsme přišli na první zásadní nedostatek. Krásný barevný displej se na přímém slunečním světle mění v absolutně nečitelnou lesklou černou plochu, na které je opravdu velmi těžké cokoli rozpoznat.

Co se týče výbavy, je Sony Ericsson T610 dokonalý manažerský telefon, roubovaný zábavními funkcemi. Jejich hlavním představitelem je kvalitní integrovaný fotoaparát, schopný fotit snímky do rozlišení 288 x 352. Ty potom lze odesílat jako přílohy multimediálních MMS nebo e-mailových zpráv. Samozřejmostí dnešního telefonu jsou rychlá data, T610 nabízí jak HSCSD, tak paketové GPRS. Samozřejmostí špičkových telefonů této značky je i pohodlný Bluetooth. Slabším místem jinak téměř dokonalého přístroje je ovládání, kterému chybí klasické klávesy YES a NO. Zatímco na tuto drobnost si postupem času zvyknete, pouhé 2 MB paměti rozhodně nerozšíříte.

Motorola T720i

Upravená verze prvního barevného véčka od Motoroly se může pochlubit především podporou MMS zpráv a přídavným fotoaprátem, má však menší paměť a postrádá mailového klienta.

Nokia 5100

Po modelu 5210 přináší Nokia na trh další outdoorový telefon s vyšší odolností proti prachu a vlhkosti. Majitele určitě potěší krom běžných funkcí i výkonná svítilna, rádio, teploměr a hlukoměr.

Nokia 7250

Nástupce netradičně vyhlížejícího modelu 7110 přináší uživatelům krom užitečnějšího rozestavění kláves také integrovaný fotoaparát a vyšší kapacitu sdílené paměti pro aplikace, obrázky a zvuky.

Panasonic GD87

První véčko od Panasonicu přináší velmi kvalitní barevný displej, integrovaný fotoaparát a mailového klienta. Může se tedy hodit jak manažerům, tak i uživatelům, kteří chtějí posílat multimediální zprávy.

Philips Fisio 825

Za velmi nízkou cenu nabízí tenhle mobilní telefon krom barevného displeje a podpory MMS zpráv také manažerské funkce včetně e-mailového klienta, GPRS, Bluetooth a kalendáře.

Samsung A800

Miniaturní véčko od korejského výrobce se bude asi více líbit něžnější polovině populace, ale rozsáhlou paměť, příjemné ovládání a barevný displej ocení jistě i mnoho mužů.

Siemens C55

Nejnovější zástupce střední třídy od Siemensu potěší především malými rozměry a velmi pohodlnou klávesnicí. Z jeho funkcí stojí za zmínku podpora GPRS (4+1) a aplikací v jazyce Java.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sharp GX-13

Véčko nesoucí logo operátora Eurotel se může pochlubit špičkovým interním displejem, intuitivním ovládáním a funkcemi, jež využijí jak manažeři, tak uživatelé, kteří se rádi baví.

Sony Ericsson T100

Monochromatický kolibřík s minimem funkcí a bez rychlých dat dokáže pravděpodobně uspokojit jen příznivce low-endových modelů, které si určitě získá svými rozměry a příznivou cenou.

§§§§§


Hardware na internetu  - Důležité hardwarové projekty na zahraničních serverech (CD)

ČESTMÍR ŽÁK

c03p0483

Po nedávno uveřejněném přehledu českých a slovenských internetových adres zabývajících se hardwarem nyní uvádíme jeho pokračování, jež je celé věnováno serverům zahraničním. Článek obsáhuje většinu důležitých projektů.

Overclockers Australia

www.overclockers.com.au, anglicky. Také v zemi klokanů existuje početná obec počítačových nadšenců, jimž se někdy poněkud hanlivě přezdívá "Aussies". Kromě nezbytného přídělu novinek se tu shromažďují ještě cenné odkazy na čerstvá tisková prohlášení, k nimž byste se jinak museli složitě prokousávat nepřehlednými internetovými sídly jednotlivých výrobců.

Computerworld

www.computerworld.com, anglicky. Spřátelený web pod křídly IDG klade důraz na preciznost a aktuálnost informací stejně jako jeho tištěná podoba. Obrovské množství údajů a dat ze světa IT se rozčleňuje do mnoha kategorií, např. HW, SW, bezpečnost, management a další. Hardware jako takový zde však zastupuje nepřehlédnutelnou část z celkového potenciálu. Computerworld navíc podobně jako jiné weby nabízí pravidelné zasílání bezplatného souhrnu všech článků prostřednictvím e-mailu.

3D Now

www.3dnow.net, anglicky. Server nesoucí jméno technologie, která zlepšuje výkon procesoru v 3D aplikacích (poprvé se objevil tuším v architektuře AMD-K6), poskytuje komplexní informace z oblasti PC. První část obsahu zabírají novinky, druhá je věnována recenzím a tipům z různých oblastí.

Pure Performance

www.pureperformance.com, anglicky. Určitě jste se někdy setkali se stránkou, jejíž grafická úprava ve vás sice nevzbuzovala příliš důvěry, ale po obsahové stránce plně dostačovala vašim potřebám. Právě takový dojem ve mě vyvolalo internetové sídlo Pure Performance. Hlavní potenciál těchto stránek se skrývá v sekci "Tips", kde objevíte desítky utříděných tipů a triků pro operační systémy Windows. Tato sekce vám může pomoci při řešení rozmanitých problémů s instalací hardwaru nebo při jeho kolizích.

Tom's Hardware

www.tomshardware.com, anglicky. Web Thomase Pabsta jakožto asi vůbec nejoblíbenější stránku ohledně hardwaru, benchmarků a tipů pro uživatele nesmíme z našeho přehledu v žádném případě vynechat. Jeden z mnoha velkých projektů například srovnává hrubé výkony několika desítek procesorů od stařečka Pentia 100 MHz až po procesory nejnovější, jako je například Pentium 4 s taktem přes 3 GHz vřele doporučuji. Novinky jsou seřazeny do jednotlivých kategorií, což činí celou strukturu daleko přehlednější než u některých konkurentů. Drobnou výtku si však Tom přesto zaslouží za nízkou rychlost načítání stránek na pomalejších typech připojení.

Guru 3D

www.guru3d.com, anglicky. Pěkně zpracovaný zpravodajsko-overclockerský web bych označil zhruba za ekvivalent českého PC Tuningu. Z počítačového hardwaru zde nejčastěji narazíte na grafické karty, paměti a procesory, ale nechybí ani údaje o ostatních produktech. Autoři ve svých článcích pozorně sledují také oblast počítačových her a nejnovějších driverů. Když si ve svém prohlížeči otevřete tento odkaz, v žádném případě neprohloupíte.

T-Break

www.tbreak.com, anglicky. Stránky T-Break provedené v tmavě modré barvě se snaží oslovit čtenáře se zájmem o hardware. Díky aktualizaci několikrát do týdne si zachováte uspokojivý přehled o dění na poli počítačové techniky.

3D Center

www.3dcenter.de, německy. S tradiční německou precizností zpracovaný server 3D Center se zabývá hlavně odvětvím grafických karet, ale své místo zde mají i další důležité informace z hardwarové oblasti. Svou ostražitost zostřete rovněž u každodenních přehledů zpráv.

2 CPU

www.2cpu.com, anglicky. Jak patrno již z názvu tohoto webu, 2 CPU se věnuje v prvé řadě mikroprocesorům, základním deskám a operačním systémům. Pokud hledáte fundovaně podané informace právě z těchto odvětví, bez obav zabrouzdejte sem.

3D Chipset

www.3dchipset.com, anglicky. Vše, co souvisí s grafickými kartami, má své místo na zmíněném webu. Prognózy vývoje GPU v budoucnu, seznámení se současnými čipy, komentáře, benchmarky, ovladače objevíte na tomto odkazu.

Icrontic

www.icrontic.com, anglicky. Od webu Icrontic očekávejte v prvé řadě pravidelnou dávku tiskových "news" a prohlášení, ale nepřijdete ani o oblíbené rozsáhlé recenze. Okrajově naleznete i zmínky o nejnovějších počítačových či konzolových hrách.

News.com

www.news.com, anglicky. News.com kromě mnoha dalších oblastí sleduje a komentuje dění v obřích počítačových korporacích, ale i u menších hardwarových výrobců. V rámci oblasti IT se server zaměřuje ještě na mediální komunikaci a e-business.

X-bit Labs

www.xbitlabs.com, anglicky. Počítačoví nadšenci již dávno objevili klady laboratoří X-bit. Kromě přehledně uspořádaného rozhraní nebo aktuálních a přitom přesných novinek jsou to také hojně navštěvovaná fóra.

Hardware One

www.hardware-one.com, anglicky. Několikrát týdně aktualizované dílo s příjemně střídmým designem se v poslední době jeví jako "one man show" v podání nadšence jménem Wilfred. Uváděná sdělení vždy stručně zachycují nejdůležitější počítačové události.

ZD Net

www.zdnet.com, anglicky. Podtitul informační zdroje pro IT profesionály hovoří myslím dostatečně jasně. ZD Net v sobě vhodným způsobem mísí technologické záležitosti s čistě ekonomickými, přičemž tento mix bude asi nejvíce vyhovovat IT manažerům.

The Tech Report

www.tech-report.com, anglicky. Jedna z mnoha hardwarově orientovaných internetových adres představuje v podstatě standardní přístup k poskytování zajímavostí a novinek z hardwarové scény.

Hot Hardware

www.hothardware.com, anglicky. Nebojte se, o horký hardware se určitě nespálíte, tento server totiž sbírá nejdůležitější novinky z ostatních webů a uvádí na ně odkazy. Autoři mimo přejatého materiálu publikují také vlastní recenze a zkušenosti s hardwarem.

Anandtech

www.anandtech.com, anglicky. Web Anandtech zřejmě již znáte, vždyť patří mezi nejlepší zdroje hardwarových novinek a analýz na internetu vůbec. Ne nadarmo právě odtud přejímá zprávy celá řada českých i zahraničních hardwarových autorů.

Motherboards.org

www.motherboards.org, anglicky. Některé názvy internetových adres se mi v porovnání s obsahem zdají drobet zavádějící. Obsah Motherboards.org se dotýká nejen základních desek, ale i všech ostatních odvětví PC.

3D News

www.3dnews.ru, rusky. Abychom se trapně nesoustředili jen na germánské jazyky, seznámím vás s jedním rusky komunikujícím představitelem hardwarových zpravodajů. Azbukou psaný internetový deník 3D News oplývá vysoce profesionálním přístupem, svěžími texty a nápady.

Ace's Hardware

www.aceshardware.com, anglicky. Web s podtitulem "technické informace pro zkušené i nezkušené" pokrývá svou působností veškerá PC, jejich komponenty, servery i pracovní stanice. Patrně vás zaujmou podrobné srovnávací testy vyrovnaných soupeřů.

AMD Zone

www.amdzone.com, anglicky. AMD Zone úspěšně pracuje jako informační server o všem, co souvisí se společností AMD, již od roku 1998. Díky přílivu kvalitních článků, novinek a tiskových projevů si server oblíbila kvanta čtenářů.

AmdMB

www.amdmb.com, anglicky. Hodnotný pramen informací ohledně všech možných čipsetů, základních desek, chladičů, pamětí a jiných produktů určených převážně pro mikroprocesorovou platformu společnosti AMD. Denně tu přibude okolo pěti až desíti nových článků.

The Inquirer

www.theinquirer.net, anglicky. Inquirer znamená v překladu tazatel, ale v reálu to bude on, kdo zodpoví vaše všetečné dotazy. Ptáte se, jak se budou měnit ceny pamětí? Který grafický čip je právě nejvýkonnější? Na tyto a mnoho dalších otázek zná The Inquirer uspokojivé odpovědi.

EBN

www.ebns.com, anglicky. Pokud máte zájem o informace ze zákulisí výrobců hardwaru a aktuální zprávy z trhu, otevřete si tyto stránky. Orientace směřuje spíše k finančním výsledkům jednotlivých společností, prognózám a vizím.

The Register

www.theregister.co.uk, anglicky. Britské zpravodajské dílo se vyznačuje typickým, někdy až kousavým projevem. Záběr poskytovaných informací je nesmírně široký: od komentářů či aktualit přes finanční výsledky hardwarových gigantů až po předvádění nových technologií.

HW Extreme

www.hwextreme.com, anglicky. Pro uživatele dychtící po přehledně shrnutém hardwarovém dění je určen internetový stánek Hardware Central se sídlem v Malajsii. Shromažďuje různé druhy převzatých i původních informací, nabízí žebříčky nejpopulárnějších komponent.

§§§§§


Který freemail je nejlepší - Recenze Motoroly C350, Siemense SL 55 a Sony Ericssonu T610

Martin Žemlička

c03p0484

Pokud chcete odesílat a přijímat e-maily, musíte mít zřízen účet fyzicky jde o adresáře na disku určitého serveru, kam se zprávy ukládají ve formě souborů.

Způsobů, jak si e-mailový účet pořídit, existuje hned několik: můžete si zaplatit registraci vlastní domény, ovšem v tomto případě budete muset ročně obětovat řádově několik stokorun. E-mailové konto vám může zřídit zaměstnavatel, poskytovatel připojení k internetu nebo správce školní sítě. Poslední, v posledních několika letech nejčastější možností, je založení e-mailového konta na tzv. freemailu (free zdarma, mail pošta) veřejném e-mailovém serveru, jehož použití je bezplatné.

Tato bezplatná služba umožňuje pohodlné přijímání a odesílání prostřednictvím webového rozhraní, téměř vždy také "spolupracuje" s poštovním klientem typu Outlook apod. Velkým plusem je kromě nulové pořizovací ceny rovněž fakt, že k e-mailům lze přistupovat prakticky kdekoliv tedy i za hranicemi naší vlasti. Naproti tomu slabiny jsou dvě: občasné technické problémy (přeci jen, freemaily jsou poskytovány bezplatně, nemůžete tudíž čekat komfort placených služeb) a nevyžádané reklamy, zasílané v nepravidelných intervalech do vaší schránky. Freemailové adresy navíc obecně nepůsobí seriózně, protože si zde kdokoliv může anonymně zřídit účet a vydávat se za někoho jiného. Vytvořit konto na freemailu zabere pár minut, stačí vyplnit několik registračních údajů a hned můžete začít nový e-mail používat.

Jak jsme hodnotili?

Vybrali jsme tzv. "velkou pětku" pět nejpoužívanějších českých freemailů, které jsme podrobili nekompromisnímu srovnávacímu testu. Testovali jsme i rychlost doručení zprávy a rychlost přístupu ke stránce na rozdíl od minulých let je situace vzácně vyrovnaná, jen jeden z testovaných freemailů za ostatními lehce zaostával. Naopak kritéria, která jsme především hodnotili, byla tato: náročnost postupu při registraci, možnosti zabezpečení, jednoduchost ovládání, přehlednost a design grafického rozhraní a množství nejpoužívanějších funkcí. Podstatným kritériem bylo také to, zda jsou všechny nezbytné funkce poskytovány za poplatek, příp. pouze pro členy (např. v případě Post.cz). Dále jsme přihlédli k velikosti schránky a velikosti přijímané/odesílané přílohy. Důležitá byla i rozsáhlost a přehlednost nápovědy a kvalita služeb technické podpory.

Vyhlášení výsledků: kdo je nejlepší?

Na tomto místě jste si měli přečíst pořadí testovaných e-mailů, ale nakonec jsme usoudili, že jde o individuální záležitost, každému uživateli vyhovuje něco jiného. Vzhledem k tomu, že žádný z freemailů nad ostatními nevynikal a na druhou stranu žádný nebyl vyloženě špatný, uvedeme zde soukromé pořadí autora tohoto článku, které ovšem neberte jako směrodatné. V den odevzdání článku jsme navíc řešili dilema, protože oba favorité (Atlas a Post) měli technické problémy, celé dopoledne se nešlo přihlásit (Post) nebo se chybně odesílaly HTML e-maily (Atlas).

Všechny popisované freemailové služby nepostrádají kvalitu a použitelnost, můžeme říci, že ač známe vítěze, poražen nebyl nikdo. A kdo zvítězil? První tři místa dle autora tohoto článku (od nejhoršího k nejlepšímu):

3) Email,

2) Post,

1) Atlas.

Nominovány byly:

MujMAIL (Atlas.cz)

Hodnocení PC WORLDu: HHHHH

Co se nám líbilo: import kontaktů z Outlooku, šablony, HTML zprávy, solidní zabezpečení proti neautorizovanému přístupu, integrovaný antivir, IMAP4

Co se nám nelíbilo: příloha pouhých 512 KB, nešla vypnout tabulka s tipy, zdlouhavé načítání při změně osobních údajů

Freemailový systém portálu Atlas (mail.atlas.cz) nazvaný MujMail nabízí kapacitu schránky 15 MB, přístup pomocí POP3, SMTP a v ČR jako jediný také pomocí protokolu IMAP. Kromě domény atlas.cz můžete použít i další: kamarad.cz, podvodnik.cz, senior.cz nebo mujmail.cz. Na první pokus se registrace nezdařila, před dokončením spadnul server a na obrazovku se vypsalo chybové hlášení. Podruhé se vše podařilo, registraci jsme vyřídili za dvě minuty; během registrace nás zaujalo, že Atlas kontroluje, zda jste nezadali velmi jednoduché heslo (třeba 12345). Sice drobnost, ale pro počítačové laiky užitečná (to samé "umí" ještě freemail na portálu Centrum). Přihlášení trvá déle než u konkurence (důvodem je zašifrovaný přenos https), nijak výrazně, přesto jde asi o 5-10 vteřin navíc. Potěšila nás absence reklamních proužků, rozhraní je přehledné, pouze "tip" zbytečně ruší nedá se vypnout.

Velkou výhodou je možnost odesílat zprávy v HTML formátu, tj. včetně využití různých druhů písma, velikostí, barev, tabulek a podobně. Ovšem na vkládání grafiky zapomeňte, to už bychom toho chtěli po Mujmailu trochu moc. Velmi oceňujeme nastavení kódování pro odchozí zprávy (z bohaté nabídky si vybere si každý) a integrovaný antivir NOD32 od firmy Eset.

Dále máte k dispozici obvyklé možnosti nastavení jako podpis, automatická odpověď, alokování odesílatele či upozorňování o došlé zprávě na mobilní telefon. Velkým zklamáním je maximální velikost odchozí přílohy pouhých 512 KB to je zatraceně málo! U příchozí pošty toto omezení naštěstí neplatí přijaté soubory mohou mít až 5 MB.

Email.Centrum.cz

Hodnocení PC WORLDu: HHHHH

Co se nám líbilo: snadné ovládání, import kontaktů (vCard), bezpečnostní agent, archivace zpráv

Co se nám nelíbilo: pomalé doručování e-mailů, "neumí" HTML e-maily

Portál Centrum (mail.centrum.cz) nabízí pro vaše e-maily 10 MB s možností rozšíření až na 50 MB výměnou za kredity, které dostáváte za prohlížení stránek portálu Centrum. Například za 3 500 kreditů dostanete dalších 5 MB kapacity. Oproti věrnostním programům, kupříkladu čerpacích stanic, není problém nasbírat dostatek kreditů za poměrně krátkou dobu.

Registrace je velmi snadná a ve stejném duchu se nese celé ovládání, design i množství funkcí. Provozovatel se nejspíš řídil heslem "v jednoduchosti je síla" rozhraní je přehledné, leč poněkud hůře nastavitelné. Nechybí žádné běžné funkce, na zprávy v HTML formátu si nechte zajít chuť, ale jinak najdete v Centru vše potřebné. Dokonce i to, co by nikdo nečekal: zálohování příchozích i odchozích zpráv (do .ZIP souboru), import kontaktů (vCard), vypínatelný "bezpečnostní agent" a výborné hledání v zapomenutých zprávách (i podle data). Odesílaná příloha může být velká nejvýše 3 MB a maximální počet souborů je roven číslici tři (to není moc, viďte?).

Centrum zklamal jen v rychlosti doručování: e-maily chodily pozdě. Nevím, kde se stala chyba (mnoho mých známých Centrum ke své spokojenosti již léta používá), ale e-maily měly buď zpoždění, nebo nedorazily vůbec!

Email.cz

Hodnocení PC WORLDu: HHHHH

Co se nám líbilo: velké množství užitečných funkcí, pět typů kódování češtiny, doručenky, šablony, HTML zprávy, zabezpečení proti neautorizovanému přístupu, přílohy 10 MB.

Co se nám nelíbilo: občas nepřehledné rozhraní pro začátečníky náročné na orientaci, placený POP3/SMTP přístup

Jeden z nejstarších freemailů (založen v říjnu 1997) nabízí velikost schránky 15 MB, za poplatek rozšiřitelnou až na 200 MB. Registrace sice na první pohled vypadá zdlouhavě, ale vzhledem k tomu, že není nutné vyplňovat všechny "kolonky", zabere jen pár minut. Oproti konkurentům nabízí služba Email.cz několik unikátních možností dá se vybrat až z pěti různých kódování českých znaků (Windows 1250, Mac, ASCII, UNIX ad.), dále lze nastavit rozlišení monitoru, přehrávání zvuků a grafické rozhraní (na výběr se jich nabízí celkem devět); při registraci je dále možné napsat kontrolní otázku a oslovení. Kromě domény email.cz lze vybírat ještě z dalších: ladymail.cz, gentlemail.cz, napist.to nebo posli.to.

Předností Emailu.cz je široké spektrum funkcí, počínaje povedeným adresářem, upomínkovačem, zápisníkem a kalendářem. Po přihlášení si dokonce můžete prohlédnout svůj osobní kondiciogram na daný den, ale osobně nepovažuji tuto funkci za důležitou. Naopak: co je podstatné, popisovaná veřejná e-mailová služba nabízí nadstandardní možnosti při psaní e-mailů: použít můžete šablony, HTML tagy a dokonce potvrzení o doručení (nefunguje vždy, protože záleží na nastavení e-mailového účtu příjemce, každopádně nikdo jiný tuto mnohdy užitečnou funkci nenabízí). Bezkonkurenčně zde jsou řešeny přílohy: u žádného jiného freemailu nejde odeslat či přijmout příloha velká až 10 MB. Nevýhodu představuje kromě pro začátečníky složitého ovládání také placený POP3 / SMTP přístup jde sice jen o 30 korun měsíčně, přesto spoustu zájemců odradí konkurence jej má zdarma. Nepodařilo se mi několikrát přihlásit ke kontu na první pokus (vypsalo se chybové hlášení).

Další freemaily

Máte-li zájem zřídit si účet na českém freemailu, ale nechcete mít stejný "jako všichni ostatní", můžete si vybrat z těchto služeb. Ač nejsou moc známé, neznamená to, že by nějak výrazně zaostávaly za "první pětkou". Jsou to: www.freemejl.cz, www.kgb.cz, www.cia.cz, www.katedrala.cz, email.xko.cz, www2.yo.cz/email, www.qmail.cz, mail.uzdroje.cz

E-mail.Seznam.cz

Hodnocení PC WORLDu: HHHHH

Co se nám líbilo: spolehlivost, snadné ovládání

Co se nám nelíbilo: chybí funkce "Odpovědět všem", nudný design webového rozhraní

E-mail.Seznam.cz (mail.seznam.cz) nabízí schránku o velikosti 10 MB. Sice obzvláště nudné, přesto přehledné a intuitivní pracovní prostředí, nebude dělat problém ani začátečníkům. Přihlašovací stránka občas obsahuje reklamu přes celé okno, což zdržuje, leč služba je bezplatná.

E-mail.Seznam.cz zahrnuje všechny obvyklé funkce (složky, adresář, filtry, notifikace). Dost mne ale překvapuje, že chybí funkce pro odeslání odpovědi více adresátům najednou. Stahování pomocí POP3 / SMTP funguje bezproblémově. Přestože se popisovaný freemail umístil na chvostu, myslím si o něm, že je dobrý sám jej používám asi pět let stahuji a posílám poštu prostřednictvím POP3 a SMTP, a nevzpomínám si, že bych nebyl spokojen. V době, kdy čtete tento článek, by měla být uvedena nová verze, která zvládne komfortní zobrazení HTML zpráv a bude obsahovat téměř všechny znakové sady (například i čínskou, ruskou...). Myslím, že nová verze by mohla mít minimálně o bod více v našem hodnocení.

Post.cz

Hodnocení PC WORLDu: HHHHH

Co se nám líbilo: snadné ovládání, přehledný design, všechny podstatné funkce, přístup přes WAP

Co se nám nelíbilo: u některých funkcí výhody pouze pro členy, nemůžete vytvářet HTML zprávy, chybí export / import kontaktů, slabé vyhledávání

Jako v případě Emailu.cz se jedná o jeden z nejdéle fungujících freemailů, velikost schránky je tentokrát 10 MB. Registrace je snadná, zabere však o několik málo minut více, protože je nutné čekat na aktivaci nově vytvořeného účtu. Doménu máte na výběr pouze jednu (post.cz), potěší velké možnosti zabezpečení (SSL a kontrola IP adresy, obě možnosti lze kombinovat).

Post.cz je vcelku standardně kvalitní e-mail s decentním modrobílým designem, snadným ovládáním počínaje a otravnými reklamními proužky konče. Co jej dělá unikátním, jsou rozšířené možnosti (žel pouze pro uživatele, kteří se k internetu připojují přes modem prostřednictvím bezplatné služby VOLNÝ). Díky tomuto rozšíření můžete nejen psát zprávy v HTML, ale i kontrovat pravopis (česky). Také můžete obnovovat omylem smazané zprávy a prohlížet záznam přístupů (uvidíte, zda si někdo cizí neprohlíží vaše e-maily). Komu by to nestačilo, může využít placených služeb: antivir, antispam a rozšíření schránky. Antivirová ochrana stojí měsíčně 25 korun, rozšíření schránky na 100 MB je za 40 korun. Během testování nás překvapil několikahodinový výpadek (dopoledne ve všední den), jinak nebyly žádné problémy.

§§§§§

$$$$$


Hardware


MP3 v autě - Praktický test nejlevnějších autorádií podporujících přehrávání CD s MP3 soubory

Michal Bareš, Lukáš Erben

c03p0485

Obliba formátu MP3 navzdory všem pokusům o jeho ostouzení a kriminalizaci ze strany hudebních koncernů neustále stoupá a před nějakým časem přestoupila hranice počítačového světa. Skladby v tomto formátu již řada lidí neposlouchá jen ze sluchátek při práci, ale i doma, při procházkách, nebo i v autě.

I když není PC WORLD časopisem specializovaným na hudbu ani na automobily, připravili jsme pro vás malý přehled nejlevnějších autopřehrávačů s CD mechanikou, podporujících média obsahující skladby ve formátu MP3. Oslovili jsme řadu výrobců, ale jelikož jsme časopis převážně počítačový, nakonec k nám dorazily pouze čtyři přehrávače, na nichž však lze dobře ukázat, jakými cestami se ubírá vývoj segmentu levných CD/MP3 zařízení pro automobily. Vzhledem k povaze našeho časopisu i našich čtenářů jsme se příliš nevěnovali kvalitě hudebního výstupu z přehrávačů (ta je ostatně při produkci formátu MP3 stejně ztrátová), ale zaměřili jsme se hlavně na funkce, ovládání a praktické postřehy týkající se vybraných modelů. Předtím, než se podíváme podrobněji na test samotných zařízení, připravili jsme pro vás krátký úvod do problematiky ozvučení automobilu.

Hudba na čtyřech kolech

Přestože má automobilové hi-fi stále blíže světu osobních počítačů (ať už díky možnostem přehrávání MP3 a WMA formátů, či zásluhou navigačních přístrojů, které jsou v podstatě jednoúčelovou palubní aplikací notebooku či PDA), jedná se stále o samostatnou oblast audio (a v posledních letech též video) techniky. Při volbě auto hi-fi vybavení je proto dobré se řídit pravidly a doporučeními, z nichž bychom rádi uvedli alespoň ta nejdůležitější a nejzajímavější. Pokud vás daná problematika zajímá a chcete se dozvědět více, doporučujeme vám prostudovat odbornou literaturu, poměrně obsáhlé on-line zdroje či periodika věnovaná automobilům a jejich doplňkům. Výtečného ozvučení pochopitelně dosáhnete, svěříte-li svůj vůz odborníkům, kteří vše zařídí "na klíč" (včetně utlumení nežádoucích vibrací a případných úprav interiéru), v takovém případě ale musíte zaplatit o něco více, nehledě na to, že bez kvalitních referencí není radno svěřovat drahocenný vůz do cizích rukou.

Centrální jednotka (autorádio)

V současné době lze zakoupit minimálně čtyři druhy centrálních jednotek. Vedle klasických kombinací rádio/kazeta a rádio/CD jsou to trojkombinace rádio/kazeta/CD či rádio/MD. Existují ale i další typy, podporující přehrávání MP3 či WMA formátu z CD či paměťových karet, rádia vybavená vyjímatelným či pevně zabudovaným pevným diskem či rádia kombinovaná s navigací a DVD přehrávačem. Drtivá většina rádií se dodává ve velikosti 1 DIN, kterou lze nainstalovat prakticky do všech vozidel, někteří výrobci (např. Panasonic) dodávají i modely dvojnásobné výšky, jež lze montovat do mnoha vozů od nižší střední třídy výše. Problém s montáží rádia může nastat u některých modernějších vozidel, která používají centrální LCD displej umístěný jinde než autorádio pokud do takového vozu nainstalujete jiné než originální rádio, musíte se rozloučit s informacemi na centrálním displeji (ten bude fungovat pouze v režimu hodin, případně zobrazovat informace palubního počítače).

Při výběru vlastní řídicí jednotky patří (vedle vzhledu a barvy osvětlení ladících s interiérem vozu) mezi nejdůležitější kritéria možnost instalace a ovládání CD měniče (případně měniče MD či DVD), podpora CD-Text informací (ta je užitečná též u měniče disků), výkon udávaný výrobcem alespoň 45 či 50 W na kanál (zejména neplánujete-li instalaci dodatečných zesilovačů u autorádia je často udáván špičkový výkon, reálný výkon RMS je obvykle zhruba poloviční). Pokud plánujete instalaci samostatných zesilovačů, je důležité aby rádio mělo linkové výstupy cinch (RCA) v ideálním případě dva páry pro přední a zadní reproduktory a samostatnou linku pro subwoofer. Nejlepší jsou vysokonapěťové výstupy (2 až 4 volty), které lépe odolávají rušení. Samozřejmostí jsou různé zabezpečovací techniky jako je otočný či odnímatelný panel, šuplík (ten už se žel nevyrábí), kódové karty apod. Pravdou ovšem zůstává, že jedinou spolehlivou ochranou proti zlodějům je autorádio prostě nemít.

V případě autorádií s CD přehrávačem je často diskutovanou otázkou přítomnost a velikost vyrovnávací paměti. Na rozdíl od přenosných přístrojů, u kterých byla dříve vyrovnávací paměť luxusní výbavou a dnes se stává standardem, se o ní v případě autorádií mluví stále méně. Důvodem je to, že moderní autorádia spíše než vyrovnávací paměť, jejíž kapacita je omezená a na hrbolaté vozovce může snadno "doběhnout", používají inovované CD mechaniky s odlišným uchycením optiky a CD, jež jsou odolnější proti otřesům samotným (i tak ale mohou při extrémním nárazu či přetížení přeskočit). Vyrovnávací paměť je tak častěji uváděna u levnějších autorádií s CD, která používají starší techniku.

Reproduktory

Vysvětlovat princip reproduktoru by bylo jistě zbytečné, přesto jsou ale jistá pravidla, která mnozí kutilové při instalaci opomíjejí. Mezi elementární zásady patří například oddělení prostoru před a za reproduktorem důvod je nasnadě: zatímco předek reproduktoru vzduch tlačí vpřed, za reproduktorem vzniká podtlak, a pokud nejsou prostory alespoň do jisté míry odděleny, oba efekty se částečně vyruší. Při umístění libovolných reproduktorů platí to ale zejména pro středobasové a subwoofery tedy dbejte na uzavření prostoru za reproduktorem (nemusí být hermetické, u subwooferů je často nutné přidat basreflexový otvor). Mimochodem právě kvalitní oddělení prostoru za reproduktorem je tajemstvím poměrně solidního zvuku některých originálních reprosoustav například u novější vozů koncernu VW.

Při osazování reproduktorů v automobilu je největší problém dosáhnout kvalitního prostoru a detailu zvuku. Vnímání směru, a tedy i prostoru je nejvýraznější u vysokých frekvencí, proto je vhodné použít místo dvou či třípásmových reproduktorů oddělené středobasové a výškové reproduktory. Výškové reproduktory je pak vhodné umístit co nejvýše (nad palubní desku, do horní části dveří apod.), středobasové mohou být níže (stále je ale vhodnější umístit je po stranách, tedy pod palubní desku či do dveří), a konečně subwoofer může být umístěn libovolně, neboť u nízkých frekvencí nedokážeme určit jejich směr. Koneckonců i tato pravidla dodržují mnozí výrobci u novějších vozů (počínaje nižší střední či střední třídou).

Subwoofery představují pochopitelně samostatnou kapitolu u mnoha novějších vozů s kvalitními reproduktory z výroby se může jednat o jediný potřebný doplněk. Na výběr jsou buď hotové sady (zesilovač, reproduktor i vlastní zapouzdření o různé velikosti, tvaru a výkonu), nebo jednotlivé díly (zesilovač, reproduktor), které lze zamontovat přímo do vozu. Pokud ovšem nemáte vůz s tříprostorovou karoserií (sedan), u kterého lze woofer instalovat pod zadní okno (kufr tak funguje jako skříň subwooferu), budete nejspíš stejně nuceni vyrobit uzavřenou či portovanou (basreflex) skříň, do které woofer zasadíte tím se ovšem zmenší prostor ve vašem kufru.

Výhybky a zesilovače

Pokud chcete osadit oddělené výškové a středobasové reproduktory či subwoofer, budete potřebovat výhybky (crossover), které do jednotlivých reproduktorů pustí pouze žádoucí frekvence tím jednak optimalizujete jejich výkon, a zároveň zabráníte případnému poškození. U některých sad reproduktorů může být výhybka integrována ve středobasovém měniči, stejně tak mnohé samostatné zesilovače mohou být vybaveny výhybkou či frekvenčním filtrem. Existují aktivní (před výkonovým zesilovačem) i pasivní typy (před vlastním reproduktorem) u mnoha lze navíc dělicí frekvence ručně nastavit.

Jaký výkon je třeba? Pro kvalitní reprodukci (ne pouze pro extrémně hlasitou) je vhodných alespoň 30 až 50 W na kanál pro středy a výšky. Výkon zesilovače pro subwoofer by pak měl být přinejmenším stejný jako součet ostatních kanálů (tedy 150 až 200 W). Obecně vzato by externí zesilovač měl obsahovat frekvenční výhybku či filtr, ochranu proti přetížení a zkratu je dobré volit typy s nízkým harmonickým zkreslením (THD). Podle možností a financí můžete zvolit buď kvalitnější "Class A" zesilovače (ty jsou větší, zahřívají se a mají nižší účinnost, ale nabízejí lepší zvuk), kombinované A-B či levnější "Class B" (pro běžné nasazení v autě obvykle postačí). Pro labužníky je ještě třída D (digitální zesilovače), která nabízí vysoký výkon a účinnost při malé velikosti a minimální produkci tepla.

§§§§§


MP3 v autě - Praktický test nejlevnějších autorádií podporujících přehrávání CD s MP3 soubory

Michal Bareš, Lukáš Erben

c03p0486

Kingstech MP3-9818

Abecedně prvním a zároveň nejlevnějším přehrávačem v tomto přehledu je Kingstech. Tato neznámá značka nás upoutala především nízkou cenou, díky níž si bude moci dovolit přehrávat kompaktní disky s MP3 skladbami v autě téměř kdokoliv. Vzhledem k nižším pořizovacím nákladům jsme očekávali, že přístroj nebude disponovat mnoha funkcemi, ale co se tohoto týče, vyrovná se díky možnosti RDS, TA, PTY i dražší konkurenci.

Pro tuto kategorii zařízení bývá příznačný přeplácanější design vychvalující obsažené funkce, což je v menší míře i případ Kingstechu. Panelu vévodí veliký, zelenomodře podbarvený displej, jehož část zbytečně zabírají čárky poskakující podle hudby. Horní řádka displeje je pak věnována zobrazení názvu skladby (ID3 tagu). Okolo vnitřního obvodu displeje jsou zobrazeny indikace zapnutých funkcí. Musíme ocenit, že text na displeji je velmi dobře čitelný i za denního světla; v noci pak září celkem intenzivně, takže při pohledu na něj může být řidič na okamžik oslněn, hodilo by se ovládání intenzity podsvícení.

Panel je celkem robustní a dobře zpracovaný a ovládací prvky jsou, až na (bohužel nejdůležitější) kombinované trojtlačítko mající na starosti hlasitost, vyvážení, basy a hloubky, vcelku přehledné. Za jízdy je toto tlačítko snadno nahmatatelné, bohužel jsou jeho části velmi blízko sebe, a tak se občas stane, že místo hlasitosti budete měnit vyvážení. Prostřední přepínač sice obsahuje plasticky vystupující prvky, ty by se však hodily spíše pro část zesilující a snižující zvolené funkce. K ostatním ovládacím prvkům nemáme připomínky, nevýhodou je poněkud obtížnější ovládání posunu po adresářích pokud mezi nimi chcete přepínat, je třeba stisknout kombinaci několika ovladačů. Snadný přístup je ale k posunu po deseti skladbách.

K tělu přehrávače se panel připojuje pomocí výklopného držáku, který je s přístrojem spjat plochým kabelem slyšeli jsme výtky, že tento typ připojení se může časem poškodit, po velmi intenzivním testování jsme však žádné závady nezjistili. Součástí dodávky jsou tři CD s volnými cover verzemi známých hitů, pouzdro na panel, dokumentace a dva kabely, z nichž jeden je zakončen ISO konektorem a druhý samostatnými vodiči. Možnosti dalšího rozšíření zvuku jsou omezeny na jeden pár cinch konektorů navíc.

Při každodenní jízdě v automobilu bývá jednou z nejdůležitějších vlastností přehrávače kompaktních disků schopnost vyrovnat se s terénními nerovnostmi povrchu. Co se týče přeskakování, je na tom Kingstech MP3-9818 o něco hůře než značková konkurence. Jestliže provedete správně instalaci do vozu, problémy minimalizujete, ale na českých silnicích se přece jen s přeskakováním občas setkáte. V "crashtestu" rychlé jízdy přes pražskou letenskou pláň Kingstech občas vypadával, ale otázkou je, zda to vypovídá o kvalitách přehrávače, anebo správy silnic. S ohledem na pořizovací cenu (která je při nákupu na internetu 4 860 Kč vč. DPH) však toho nabízí Kingstech docela dost.

Cena vč. DPH: 5 960 Kč

K testu zapůjčila firma: Discomp, www.discomp.cz

Panasonic CQ-RDP383N

Ať žije kolečko pro ovládání hlasitosti! Díky němu totiž tento Panasonic připomíná dražší modely CD/MP3 přehrávačů určených pro automobily. I když je tento typ ovládání hlasitosti jen o něco malinko dražší na výrobu, než implementace dvou tlačítek, výrobci jsou asi ochotni na zařízení s koncovou cenou do 10 000 Kč uškudlit i těch pověstných pár dolarů navíc. To však není případ ani toho nejlevnějšího modelu podporujícího přehrávání skladeb MP3 od Panasonicu. Možná i to je důvod, proč si tento přehrávač hned po rozbalení vysloužil titul "Miss Symapatie", z něhož se po praktickém testu vyklubalo ocenění PC WORLD TOP PRODUKT. Sympatický přehrávač totiž obsahuje vše, co takový přístroj má mít skvělý displej, výborné ovládání a vynikající výbavu, takže v kombinaci s příjemnou cenou jsme neuvažovali o jiné volbě.

Jako do jediného z účastníků testu se do něj vkládají CD disky skrze štěrbinu v panelu, takže není při výměně média třeba panel odklápět. Kvůli tomuto řešení bylo třeba poněkud zmenšit rozměr displeje, ale vzhledem k tomu, že tento neobsahuje žádné zbytečné příkrasy, jež při jízdě stejně nemůžete sledovat, ale pouze informační text, není to vůbec na škodu. Tmavomodře podsvícený displej, na němž svítí bílý text, je jednoduchý a navíc kontrastní, takže informace na něm zobrazené rychle přečtete i za denního světla, přičemž tmavé podsvícení v noci nikterak neruší. Pomocí tlačítka "Disp" pak můžete přepínat mezi rádiem řízeným přesným časem, dobou přehrávání skladby, názvem adresáře a názvem skladby. Textové informace navíc mohou rolovat, takže lze přečíst i název skladby a adresáře o délce 32 znaků, přičemž najednou se jich na displej vejde 8 (stejně jako u ostatních zařízení v testu).

Především díky zmíněnému dominantnímu otočnému ovladači zesílení hlasitosti (jímž lze po stisknutí měnit i vyvážení, basy, výšky a další funkce), je práce s panelem za jízdy otázkou pouze hmatu, kterému nemusí napomáhat rychlý pohled na přehrávač. Ostatní nejčastější funkce, jako je posun po skladbách a adresářích, jsou umístěny také tak, aby šly snadno nahmatat.

Co se týče odvrácené strany přehrávače, k dispozici jsou kromě anténního vstupu a hlavního konektoru také předzesílené výstupy pro zadní a přední reproduktory a rozhraní pro ovladač měniče disků. Z hlediska praktického testu při jízdě po nerovném terénu nás Panasonic také nezklamal. Co se této kategorie týče, nejlepší byl přehrávač Sony, ale pokud bychom mu dali za výkon 5 bodů, Panasonic by získal 4,5 na nejhorších pražských výmolech se choval při maximální povolené rychlosti skvěle, ale při rychlejším přejezdu přes příčné tramvajové koleje občas vypadl. Výpadek trvá přibližně 3 vteřiny a po jeho skončení samozřejmě skladba pokračuje tam, kde byla přerušena.

Součástí dodávky je dokumentace, kabeláž s ISO konektorem a pouzdro na panel. Na panelu je i snímač pro dálkové ovládání, ale to je třeba k tomuto modelu dokoupit.

Cena vč. DPH: 6 995 Kč

K testu zapůjčila firma: Panasonic, www.panasonic.cz

Pioneer DEH-P3500MP

Na první pohled se vypnutý Pioneer nevyznačuje žádnou výraznou specialitou ovládání. Štěrbina pro vkládání kompaktního disku je celá zakryta odklopným a odnímatelným panelem s tlačítkovými ovladači, které jsou po zapnutí podsvíceny jasně zelenou barvou. Znaky na displeji, krytém tmavým plastem, září jasně bíle a jejich čitelnost je snadná jak za tmy, tak při denním světle, přičemž prosvětlený panel neruší řidiče ani při nočním provozu. Tento fakt potěší především proto, že bez letmého pohledu na panel se při ovládání přístroje řidič dost často neobejde.

Všechny ovladače, včetně hlasitosti a posunu mezi skladbami a adresáři, jsou tlačítkové a je proto nutné za jízdy nahmatat. Jsou sice dostatečně plasticky odlišené od zbytku panelu, nicméně například ovládání Sony je intuitivnější a snadněji nalezitelné. Výhodou i nevýhodou Pioneeru je křížové umístění tlačítek pro posun mezi skladbami (vodorovný směr) a mezi adresáři (svislý směr). Než si na tento systém zvyknete, občas se vám stane, že místo na příští skladbu se přesunete do jiného adresáře. Přepínače mezi přednastavenými rádiovými stanicemi nemají tentokrát jinou funkci, takže i když jsou dobře hmatově odlišitelné, moc často si na ně nesáhnete. Ostatní funkční tlačítka jsou podsvícena zeleně, bohužel jejich popisky nejsou moc čitelné, takže dokud si nezvyknete, co k čemu slouží, můžete chvilkami bádat.

Elegantně je řešen design znakové části displeje, i když ani zde se výrobce nevyhnul některým zbytečným okrasám, jako jsou např. nic nesdělující "křídla" po obou stranách displeje. Pěkně jsou však vytvořeny matice zobrazující znaky, jež dodávají displeji příjemného vzhledu, a ocenit můžeme také grafické znázornění křivky ekvalizéru. V něm lze volit mezi pěti přednastavenými režimy a jedním uživatelským. Dobře viditelné jsou také indikace zapnutých funkcí. Na znakovou část zobrazovače se vejde osm číslic či písmen a lze na něm skrolováním zobrazit i delší název skladby. Jako na jediném přehrávači v tomto přehledu jsme u Pioneera objevili možnost zobrazení "poznámky" (comment), jež má u MP3 souborů podobu číslice označující datový tok, jakým byla skladba komprimována. Jedná-li se o píseň vytvořenou za pomocí VBR, je tato informace také sdělena.

Na zadní straně přehrávače najdeme kromě hlavního konektoru ještě 2 RCA výstupy, anténní vstup, konektor pro changer a zásuvku pro kabel dálkového ovládání.

V praktickém provozu se tento přístroj projevil jako příjemný společník, uvyklý na nerovnosti českých silnic a ulic. Pokud bychom jej na základě nijak neměřitelných subjektivních zkušeností měli zařadit mezi testovanou konkurenci, dělil by se s Panasonicem o druhé a třetí místo Sony bylo o malinko lepší a Kingstech o poznání horší.

Cena vč. DPH: 8 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Basys, www.basys.cz

Sony CDX-MP40

Předchůdce tohoto přehrávače, označený MP30, přinesl společnosti Sony úspěch a stal se téměř legendou, tak jsme byli zvědavi, jaký bude následovník označený "čtyřicítkou". Ten uživatelsky nejdůležitější rozdíl je viditelný hned na první pohled, a bohužel se jedná o změnu k horšímu. Mluvíme konkrétně o záměně "polootočných" ovladačů za obyčejná tlačítka. Další změnou je skrytí štěrbiny pro vkládání disku pod panel.

Disky se tedy do přehrávače vkládají po odklopení panelu chránícího štěrbinu mechaniky. Samotný panel je lehký a dobře dílensky zpracovaný. Celkovému barevnému ladění zapnutého přístroje vévodí modře podsvícený displej s bílým textem, jenž je doplněn pěti červeně prosvětlenými tlačítky. Kryt displeje je ve středu jakoby promáčknut do přístroje důvodem pro toto řešení mohla být buď snaha opticky zvětšit velikost textu na displeji, nebo zlepšit jeho čitelnost za přímého osvětlení, ale popravdě řečeno, text se nám zdál stále stejný a prolomené stěny displeje jako by zachycovaly světlo ještě více (tedy alespoň z nadhledu řidiče). Intenzita podsvícení není (jako u žádného z testovaných modelů) měnitelná, ale je nastavena na rozumný kompromis mezi dobrou čitelností ve dne a neagresivní září ve tmě. Na displej, jenž je lemován vcelku zbytečnými okrasnými ikonami, se vejde 8 znaků textu, který může rolovat a zobrazit až 32 znaků názvu souboru či skladby. Inovované ovladače hlasitosti a posunu skladeb jsou umístěny na levém a pravém kraji "prolamu" displeje, takže je lze snadno nahmatat za jízdy bez potřeby vizuální kontroly. Snadno se ovládá i odklápění panelu, přepínač CD a rádia a ekvalizér s pěti přednastavenými a jedním uživatelsky nastavitelným režimem. Již ne tak hmatově oddělená jsou tlačítka pod displejem, která mají za úkol nejen přepínat mezi uloženými rádiostanicemi, ale hlavně se starají o posun v adresářích, zapnutí opakování či náhodného výběru skladby a možné změny disku ve volitelném měniči CD.

Na zadní straně přístroje naleznete kromě antény další výstupy pro přední a zadní reproduktory, konektory pro vstup z externího zařízení a rozhraní pro ovladač.

Většina výtek byla směřována na vcelku nelogická "vylepšení" oproti předchozímu modelu, nyní však přichází čas na pochvaly. Nebylo cílem testu hodnotit kvalitu zvuku přehrávačů, jelikož audiofilové by po "empétrojkách" stejně nesáhli, ale přesto musíme zmínit, že Sony zní opravdu pěkně. Hlavní pochvalu však zaslouží za bezchybný provoz a neotřesitelnou stabilitu při jízdě po nerovném povrchu. Přehrávač sice při nejdrsnějších podmínkách téměř měsíčního testování párkrát přeskočil, ale to bylo v okamžicích, kdy se řidič spíše než o výpadek hudby stará o to, zda se neprorazil tlumič či neutrhlo kolo.

Součástí dodávky je kromě pouzdra pro panel, dokumentace a kabeláže také infračervený dálkový ovladač, ale co je nejdůležitější dvouletá záruka pro případ odcizení přístroje z automobilu (musíte se prokázat panelem, takže jej nenechávejte v zamčeném automobilu).

Cena vč. DPH: 7 790 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony, www.sony.cz

§§§§§


Technologie minidisku - Minidisk a ATRAC ruku v ruce světem

Lubor Jarkovský

c03p0489

Hudební, potažmo datový nosič minidisk (MD) snad není třeba představovat drobný disk chráněný plastovým obalem proti poškození se již stal víceméně běžným sortimentem na pultech obchodů s elektronikou.

Zpočátku pouze celý hudební nosič se na trhu objevil již v roce 1992 a s jeho historií je velice pevně spjata i problematika kompresního formátu ATRAC (Adaptive Transform Acoustic Coding). Tento ekvivalent formátů typu MP3 (MPEG layer-3) či WMA (Windows Media Audio) již prošel značným technologickým vývojem, podobně jako samotný minidisk. Po deseti letech od uvedení se tento formát stává opět poměrně aktuálním, protože všemi odepisovaný MD se neočekávaně dostává do popředí zájmu. Začněme ale popořádku, a zmiňme si nejprve několik základních milníků v historii MD.

Historie MD, aneb práce kvapná, málo platná

Jak jsme již řekli, minidisk byl uveden na trh v roce 1992, a jeho tvůrci byli vývojáři z laboratoří společnosti Sony. Uvedení média bylo, podobně jako v případě kompaktního disku, přijato s rozpaky a nedůvěřivostí člověku vlastní. Vše by bylo v naprostém pořádku, kdyby MD přesvědčil kvalitou, která je přes všechny další skvělé vlastnosti pro uživatele na prvním místě. Nestalo se tak, podobně jako v případě CD, a jeho přehrávačů došlo k tragické chybě. Přílišná uspěchanost způsobená zřejmě finanční stránkou věci způsobila to, že byl MD "vypuštěn" do světa příliš brzo. Kvalitní médium a kvalitní záznam na něm byly k ničemu, když první přístroje zdaleka nevyužívaly všech jejich možností. Přehrávaná hudba se s CD kvalitou nedala vůbec srovnávat, a tak byl minidisku přilepen štítek, který jasně říkal: "Není to ono". Sony se samozřejmě vrhlo do práce a další výrobky již problém s kvalitou řešily, první dojem je ale vždy nejdůležitější a pošramocenou reputaci minidisku se už prakticky nepodařilo spravit. Minidisk se samozřejmě vyvíjel a stále vyvíjí, Sony se snaží svůj unikát prosadit na válečném poli spotřební elektroniky. Prvním z mnoha zlepšení disku bylo uvedení 80minutové verze, dále pak dalších nahrávacích modů, umožňujících na jeden disk nahrát až čtyřikrát více hudby. Přístroje se zmenšovaly a zvuk zlepšoval. Posledním hitem minidisku je technologie NET MD, k ní ale až později.

MD, kapka v moři, nebo unikát?

Položme si několik jednoduchých otázek: Co vedlo ke vzniku minidisku? Jaké je jeho místo ve světě audia? Je alternativou CD?

Na první otázku je odpověď velice snadná, rozměrné CD není pro přenosné přístroje příliš vhodné. Ke vzniku MD vedla touha po miniaturnosti a pohodlnému poslechu v oblasti osobního audia. Odpověď na druhou otázku už není tak jednoznačná a značně se prolíná i s otázkou třetí. Minidisk rozhodně nevznikl jako alternativa kompaktního disku, ale jako alternativa magnetofonovému pásku neboli lidově řečeno "kazety". MD spojuje kvalitu digitálního záznamu se snadnou editací nahrávek, která je dokonce snadnější než u kazet. Skladby lze snadno přemisťovat, rozdělovat, spojovat, pojmenovávat, mazat či nahrávat. Editace, které CD nedovoluje, činí z minidisku ideální formát pro přenosné přístroje.

Jak tedy funguje?

Minidisk je laicky řečeno jakýmsi hybridem mezi disketou a kompaktním diskem, záznam na něm je magnetický. Laser je sice stejného původu jako v CD mechanikách, ale právě magnetický záznam ho výrazně odlišuje. Je třeba říci, že pro záznam i pro čtení je použit jeden a ten samý laser, pouze se u něho snižuje či zvyšuje výkon. Laser zahřívá materiál, ze kterého je minidisk tvořen, a elektromagnet zaznamenává hudbu. Trošku podrobněji: feromagnetický materiál (ze kterého je vyroben povrch média) má určitý tepelný bod (tzv. Curieův bod), při jehož dosažení se kompletně mění vlastnosti materiálu feromagnetické vlastnosti se ztrácejí. V tu chvíli na MD elektromagnet zaznamenává data, pole mění svou polaritu podle toho, kde je zapisována 1 nebo 0. Po ochlazení pod Curieův bod jsou data zapsána, a k jejich udržení již není elektromagnetického pole třeba.

Čtení dat probíhá opět jinak, než je tomu u kompaktu, kde je záznam v podobě jednotlivých prohlubní, tzv. pitů. U minidisku je využito polarizované světlo, které po dopadu na zmagnetizovaný povrch změní směr polarizace. Přesto má MD cosi společného s kompaktem: stejně jako u CD tvoří laser při záznamu na MD drážky, ty jsou ale využity k tomu, aby laser snímal data správně. Paprsek pak opisuje trajektorii, kterou tvoří drážky.

Fakta

Samotné médium je několika druhů, originálně nahrané disky jsou k vidění zřídka a jejich množství na trhu je mizivé. U nich není použit magneticko-optický druh zápisu, ale jsou ve výrobě nahrány jako klasické CD, tudíž jsou také nepřepisovatelé.

S prázdnými médii je to o třídu jinde, k sehnání jsou dnes prakticky všude, a tak se nelze divit snaze prosadit MD jako doplněk k CD (např. v mikrosystémech apod.). Vybírat lze mezi disky o kapacitě 74 a 80 minut, udávaná kapacita platí v případě, že uživatel nahrává v nejkvalitnějším režimu SP, mod LP2 umožňuje nahrát až 160 minut hudby a konečně LP4 až 320 minut na jedno médium. U většiny rekordérů můžeme ještě zvolit nahrávání v mono (SP), kterým zvětšíme kapacitu disku na 160 minut, což je vhodné převážně při záznamu hlasu přes mikrofon.

Nejméně častým je hybridní disk, který je v podstatě spojením obou předchozích typů. Na minidisku je jak nesmazatelný záznam, tak volný prostor pro nahrávání.

Po kvalitativní stránce lze říci, že SP odpovídá CD kvalitě, u přenosných přístrojů lze rozdíly oproti originálu skutečně jen těžko poznat. LP2 je asi nejlepším kompromisem, disk má dvojnásobnou kapacitu, ale kvalita záznamu je pro přenosné audio stále dostačující. LP4 už je jakousi z nouze ctností, zvuk postrádá živost a plnost a hodně trpí výšky.

Minidisk v PC?

Ano, i to je možné díky tzv. systému MD-DATA, který zatím není bohužel příliš známý, alespoň ne mezi širokou veřejností.

Firmy Microsoft a Sony definovaly datový minidisk a vytvořily tak formát velice podobný klasickému ISO-9660 (kvůli kompatibilitě s dalšími zařízeními). Na jeden minidisk se vejde 140 MB a data jsou přenášena rychlostí 150 KB/s. Vývoj však pokračoval a zanedlouho byl minidisk schopen pojmout až 650 MB dat (rychlost 580 KB/s), a to díky zhruba čtyřnásobné hustotě záznamu. O tomto velkokapacitním minidsku však není na oficiálních stránkách ani zmínka. K dostání jsou tedy pouze minidisky o kapacitě 140 MB, a to i u nás. Proč tedy nejsou MD mechaniky v našich počítačích namísto dnes už, s trochou nadsázky řečeno, archaických "disketovek"? Vzhledem k cenám datových mechanik, pohybujících se ve stovkách dolarů, ale také médií prázdný datový minidisk stojí v našich končinách 249 korun, což je za 140 MB dat cena hodně přemrštěná. I přesto můžeme nalézt datové mechaniky v některých počítačích Sony VAIO. Samostatné mechaniky jsou k vidění sporadicky a většinou se jedná o výrobky z oblasti profesionální techniky. Další využití je v digitálních fotoaparátech či vysokorychlostních skenerech, produkty, ke kterým jsme od Sony dostali podklady jsou ale staršího data. Novinky se jasně soustředí na firemní datové médium Memory Stick.

ATRAC

Formát ATRAC byl prakticky vyvinut pro minidisk, a až donedávna byl také čistě jeho doménou. Sony se však poměrně sebevědomě rozhodlo ohrozit postavení MP3 ve světě, a tak je ATRAC podporován i v nové řadě CD přehrávačů Sony, stejně jako v paměťových přehrávačích této značky. K tomu ale více později, nyní se ještě vraťme k problematice ATRACu. Nemá cenu podrobně popisovat celý systém kódování, přesto není určitě od věci vysvětlit alespoň základy procesu.

Jednoduše řečeno, ATRAC je kompresní formát, který stejně jako všechny kompresní formáty využívá nedokonalosti lidského sluchu. Zvuky, jež není lidské ucho schopno zaznamenat, jsou odstraněny, tudíž má skladba v ATRACu nepoměrně menší velikost než její originál, uložený například na kompaktním disku. Samotné kódování probíhá ve zkratce takto nejprve signál prochází QMF filtrem (Quadroture Mirror Filter), zde se rozdělí hlavní akustické pásmo na tři podpásma. Ta jsou převedena z časové do kmitočtové oblasti pomocí MDTC (Modified Discrete Cosine Transform). Nakonec už jen dochází k bitovému rozdělení a spektrální kvantizaci při ní dochází k zmenšení objemu souboru zhruba v poměru 1 : 5.

Ještě je třeba říci, že systém ATRAC se neomezuje pouze na šestnáctibitové kódování, ale využije až čtyřiadvacetibitové.

ATRAC3 a ATRAC3plus

Na základě původního algoritmu ATRAC vznikli jeho nástupci v podobě ATRAC3 a ATRAC3plus.

Soubor kódovaný v ATRAC3 dosahuje lepší zvukové kvality a přibližuje se zase o kousek blíže kvalitě originální nahrávky. Soubor je navíc dvakrát menší, než kdyby byl komprimován původním "ATRACem". Z toho vyplývá, že audiodata v ATRAC3 mají velikost pouhé 1/10 originální nahrávky (na CD). Proces začíná tak, že se zvuk rozdělí do dvou složek podle úrovně hlasitosti a frekvenčního rozsahu, tyto složky jsou komprimovány odděleně. Zlepšené komprese je docíleno zkrácením vzorce jedniček a nul. Na mnoha částech vzorce se nacházejí kombinace 1 1 0 0, systém je zkrátí na 1 a 0, čímž se zmenšuje i objem výsledného souboru. Dále pak dochází k odstranění nadbytečných dat.

ATRAC3plus je zdokonalený ATRAC3, při kompresi dochází k lepší analýze audiosignálu, a tím i k zachování vynikající kvality při ještě větší kompresi 1/20 proti originálu, to je poměr velikosti výsledného souboru a originální nahrávky na kompaktu. S novým "ATRACem" přišel také nově vyvinutý algoritmus, který dosahuje optimálního přidělování pro široký okruh zvukových signálů.

ATRAC na cestách MD, CD a kartové přehrávače

Minidiskové přehrávače, potažmo rekordéry jsou doménou Sony (a ve větší míře i Sharpu), další výrobci jako například Kenwood či Denon, jež MD oficiálně podporují, se v této oblasti nijak významně neangažují. Jedna z větších společností, která nyní uvádí na trh novou řadu minidisk walkmanů, je Aiwa. Podpory z její strany se minidisku dostalo zejména z toho důvodu, že Sony Aiwu zachránilo před bankrotem a nyní ovládá její marketing a vývoj. Ale zpět k přístrojům nejprodávanějšími přehrávači jsou samozřejmě walkmany, většina jich umí nejen minidisky přehrávat, ale také nahrávat. Jejich ceny se pohybují od nějakých 4 až po 14 tisíc korun. Dražší rekordéry povětšinou disponují technologií NET MD, která umožňuje rychlé kopírování hudby na minidisk z počítače přes rozhraní USB. Je třeba říci, že jako zdroj mohou sloužit soubory MP3, WMA či WAV, je ovšem nutné je nejprve v dodávaném softwaru (Open MG Jukebox či Sonic Simple Burner) překonvertovat do formátu ATRAC3. Mnoho čtenářů určitě nepotěší fakt, že Sony ve snaze (marně) hájit autorská práva umožňuje jednu skladbu kopírovat na MD pouze třikrát. I tak ale dostal minidisk s příchodem NET MD čerstvou krev do žil a svědčí o tom i množství nových modelů menších než krabička cigaret. Za obzvláště podařený kousek považujeme MZ-N10, model vydaný na počest oslav deseti let MD.

Jak jsme již výše naznačili, byl formát ATRAC používán donedávna pouze pro minidisk. Sony se však rozhodlo své dítko trošku popostrčit vpřed a prosadit kompresní formát jako takový. Nyní tedy můžeme v katalogu Sony nalézt pět CD walkmanů a jeden Network walkman, které podporují ATRAC3 i ATRAC3plus a kromě toho dokáží samozřejmě přehrát i MP3. ATRAC je ale v tomto případě daleko zajímavějším artiklem na CD se při použití ATRAC3plus (48 Kb/s) vejde až 490 skladeb. V následující tabulce vidíte, kolik nahrávek se vejde na jeden kompaktní disk při použití "ATRACu" s vyšším datovým tokem.

V oblasti discmanů můžeme vybírat tedy z pěti modelů, které jsou v různých cenových kategoriích. Základ řady je tvořen CD walkmanem s označením D-NE511, jenž vychází z poměrně úspěšného modelu D-CJ501. Dalším stupněm jsou modely D-NE711 (není na českém trhu) a D-NE715, model 715 má oproti 711 v příslušenství dálkový ovladač. Trošku stranou stojí model D-NF611, který je co se týče designu velice podobný D-NE511, hlavním rozdílem je integrace digitálního tuneru do přehrávače. Vlajkovou lodí Sony je discman s označením D-NE1, jeho šasi je z průhledného akrylátu a hliníku, má nejbohatší příslušenství a jednoznačně nejlépe vypadá.

Posledním patronem "ATRACu" je malinkatý přehrávač NW-MS70D s interní pamětí typu Flash (256 MB), tu je možné ještě rozšířit pomocí paměťového média Memory Stick Duo (velikost až 128 MB). Přístroj je velice malý a hezký, jedinou výraznější vadou na kráse je Open MG, který uživatele značně omezuje (to ovšem platí i pro ostatní přístroje).

Minidisk i ATRAC byly neoddělitelnými dvojčaty po dobu asi deseti let, nyní se ale každý stáčí svým směrem. ATRAC byl víceméně ve stínu svého jediného nosiče, minidisk nesklidil takový úspěch, jaký jeho tvůrce očekával. Sony se ho proto nyní snaží prosadit jako nový kompresní formát, zda se mu to podaří, uvidíme v následujících letech. Dovolíme si však odhadovat, že tento scénář je značně nepravděpodobný. MP3 je zatím nejrozšířenějším, i když v dnešní době rozhodně ne nejlepším kompresním formátem. Ale jak už tomu bývá, ne vždy vyhraje ten nejlepší podobně jako tomu bylo v případě VHS. Pokud by měl ATRAC uspět, musel by se rozšířit po P2P sítích, nalézt podporu u dalších velkých výrobců a hlavně, hlavně přesvědčit spotřebitele, že mají důvod měnit. Společnost Sony však rozhodně P2P sítím nakloněná není, a jak už ukázala v případě minidisku, formát do světa také jen tak nevypustí. Minidisk je například v Japonsku velice populární, ale v ostatních zemích takovou díru do světa neudělal. Je proto zřejmě otázkou času, kdy pomalu vymizí, protože Sony jeho udržení se na trhu dotuje obrovskými finančními prostředky. Uživatel požaduje jednoduchost, kterou kvůli Open MG ATRAC nepřináší. Jakmile je spotřebitel něčím omezen, cítí se nesvůj a sáhne vždy po bezproblémové (a mnohdy) levnější alternativě. A to i za cenu horší kvality produktu (opět viz VHS). Je přeci jenom rozdíl vypálit na CD kupu stažených MP3, než je pracně převádět na ATRAC, vypálit v softwaru, který nám výrobce vnutí, či nahrávat na disky, které stojí 5x tolik a vejde se na ně 5x méně. I tak ale poslední dobou obliba MD vzrostla, hlavně díky technologii NET MD. Jen čas ukáže, zda byla volba silné podpory formátu ATRAC správná.

§§§§§


Závod pixelů - Test 32 grafických karet všech kategorií I.

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0490

Když jsme se s vámi na konci minulého testu grafických karet loučili, tvrdili jsme, že se situace na trhu s grafickými kartami určitě trochu změní. Naspadnutí totiž byl vstup akcelerátorů s čipem GeForce FX na trh a nejeden příznivec nVidie čekal, že tím jeho oblíbená firma převezme štafetu v neustálém výkonnostním souboji. Bohužel stalo se přesně to, co naznačovaly první testy. Grafické karty GeForce FX 5800 Ultra, které měly pokořit Radeony 9700 PRO, se staly absolutním propadákem především kvůli nevýraznému výkonnostnímu rozdílu oproti svému největšímu rivalovi a hlučnému a příliš rozměrnému chladicímu mechanismu. Nehledě na to, ATI v té samé době uvedla na trh čip Radeon 9800, jehož PRO verze dovršila potupnou porážku řady FX. Jen několik týdnů po vypuštění FX5800 Ultra tedy muselo být nVidii jasné, že sázka na tuhle kartu jí nevyšla. Proto upustila od nákladných pamětí DDR II, a ani ne dva měsíce po předchozím modelu vypustila na trh čip GeForce FX5900. Ten byl vyzbrojen běžnými DDR moduly a rychlejší 256bitovou sběrnicí. Jeho výkonnější verze (u nVidie tradičně pojmenovaná Ultra) pak dokázala stáhnout a v některých případech vyrovnat náskok Radeonu 9800 PRO. Situace se do dnešních dnů nezměnila a výsledek výkonnostního maratónu bychom v tuto chvíli označili jako nerozhodný. V některých testech má mírný náskok nVidie, v jiných zase o prsa vítězí ATI. Dá se tedy říci, že v současné době neexistuje jednoznačná odpověď na otázku, která karta je nejrychlejší.

Do této chvíle jsme se věnovali konkrétnímu výkonnostnímu duelu mezi největšími rivaly, ale neměli bychom zapomínat ani na obecnou situaci na trhu. Od minulého testu se poněkud změnila nabídka a pozice téměř úplně vyklidili menší výrobci, do kterých jsme na jaře vkládali jisté naděje. Čipy firem SiS a ST Microelectronics jsou dnes již zastaralé a nemohou nadále současným novinkám od ATI a nVidie konkurovat. Jistou šanci by mohl mít čip Xabre II, ten se ale na trhu do tohoto okamžiku neobjevil.

V každém ze segmentů trhu proti sobě vždy stojí jeden zástupce nVidie a jeden zástupce ATI. V nejnižší cenové hladině, která začíná u 2 000 korun, soupeří o přízeň uživatelů karty postavené na čipech nVidia GeForce FX5200 a ATI Radeon 9200. nVidia zde má mírnou převahu díky tomu, že její karty podporují DirectX 9, zatímco Radeon 9200, jakožto ořezaný Radeon 8500, podporuje pouze DirectX 8.1. Obě karty mají i své vylepšené verze s označením PRO (ATI) a Ultra (nVidia). Ve středním segmentu je situace obdobná a obě firmy se snaží prosadit svými produkty postavenými na čipech GeForce FX5600 a Radeon 9600. Zde již žádný větší rozdíl mezi oběma kartami není a podobná je situace i v nejvyšší třídě, kde spolu soupeří karty zmiňované v úvodu, tedy GeForce FX 5800 a 5900 a Radeon 9800 PRO. Starší z obou karet od nVidie ale velmi pravděpodobně záhy ustoupí své výkonnější sestře z cesty a bude z trhu stažena.

Co se týče vzhledu, low-endové karty tradičně patří k nejméně nápadným, neboť jsou rozměrově malé a mají, až na některé výjimky, pouze pasivní chlazení grafického čipu. Ve středním segmentu patří ke standardní výbavě karet aktivní chladicí prvky, a vyjma modelu od Leadteku se všechny akcelerátory obejdou bez externího napájení, které je výsadou nejvýkonnějších karet. V high-end segmentu je situace o poznání složitější, neboť se zde naplno rozvíjí kreativita výrobců. Škála produktů sahá od poměrně nenápadných karet až po akcelerátory doslova zabalené v kovových hávech, které mají zabezpečit lepší ochranu čipu a pamětí před přehřátím.

Konfigurace výstupů karet nepřináší oproti minule žádné větší změny. Za pozornost stojí pouze fakt, že z trhu zmizely karty bez DVI, a tak dnes na každém akcelerátoru nalezneme trojici výstupů, přičemž některé produkty nabízejí místo standardního TV-Outu VIVO, tedy kombinovaný vstup a výstup videosignálu. Výbava produktů se pak mění hlavně v závislosti na segmentu. Nejlevnější karty mívají pouze ovladače a nejnezbytnější kabely (občas se obejdou i bez nich) a ty nejdražší mohou být dodávány třeba i se zvukovou kartou, sluchátky či dálkovým ovládáním.

A nyní již k samotnému testování. Všechny benchmarky jsme prováděli na počítači osazeném základní deskou Intel D875PBZ s čipovou sadou Intel 875P, procesorem Intel Pentium4, taktovaným na 3,2 GHz, a 512 MB operační paměti DDR PC400. Jako nejdůležitější aplikace pro test výkonu jsme zvolili ověřený a dnešní situaci stále nejvhodnější 3DMark2001 SE (build 330), novou verzi 3DMark2003 (build 330) a akční Unreal Tournament 2003. Menší váhu jsme pak přikládali výsledkům z her Return to Castle Wolfenstein a Serious Sam: Second Encounter. Při testování jsme používali pro všechny karty stejné ovladače. Pro ATI to byl Catalyst 3.6 (6.14.10.6368) a pro nVidii Detonator 44.03 (6.14.10.4403). Jak si která karta v benchmarcích stála, se můžete přesvědčit v tabulce.

Po zralé úvaze jsme se rozhodli ocenit po jedné kartě z každého segmentu. V low-endových kartách jsme hlavní důraz kladli na výkon a jeho poměr k ceně. Z tohoto hlediska nám z tabulek jako vítěz vyšla karta Manli GeForce FX5200, která zaostává za nejvýkonnější kartou v tomto segmentu o pouhých 1,5 procenta a má přitom třetí nejnižší cenu. Ve středním segmentu zvítězila na plné čáře karta GigaByte Radeon 9600 PRO, a to především díky druhému nejvyššímu výkonu, nejpříznivějšímu poměru mezi výkonem a cenou a solidní výbavě. Mezi high-end kartami bylo vybírání favorita poměrně těžké, nakonec jsme se ale rozhodli pro model ASUS V9950. Hlavní úlohu hrála velmi atraktivní cena, ucházející příslušenství a renomé světoznámé značky.

S dalším testem grafických karet se setkáte na stránkách PC WORLDu v listopadu, nepůjde však o klasický test kompletní nabídky trhu, ale zaměříme se pouze na jeden segment, s největší pravděpodobností asi na high-endové karty a možnosti jejich přetaktování.

Aopen Aeolus FX5200

Grafická karta Aeolus FX5200 je osazena výkonově nejslabším čipem nVidia GeForce FX5200 a 128MB DDR pamětí a pochází od tchajwanské firmy AOpen. Tato grafická karta hned na první pohled zaujme o trochu větším pasivním chladičem, než mají ostatní modely osazené shodným grafickým procesorem FX5200. Důvodem k takovému řešení je v tomto případě fakt, že chráněno je nejen jádro, ale chlazeny jsou i paměti. Obojí ale, ač dobře chráněno před teplem, nepracuje tak rychle, jak by se čekalo. Karta má totiž obdivuhodně nízký výkon. I když je papírově srovnatelná s konkurencí, výkonově zaostává o třicet až padesát procent v závislosti na zvolené aplikaci. Stejně jako většina ostatních karet v testu, i AOpen Aeolus FX5200 disponuje standardní trojicí konektorů. Analogovým D-SUB, digitálním DVI a S-Video výstupem televizního signálu. Výbava karty je jednou z nejslabších v celém testu a skládá se pouze z jediného CD, na němž najdete ovladače, Adobe Acrobat Reader a aplikaci E-Color pro kalibraci monitoru, a z redukce z S-Videa na kompozit. Manuál či užitečná redukce z DVI na D-SUB nejsou k mání.

Cena vč. DPH: 3 172 Kč

Albatron GeForce FX5200 P

První grafické karty pocházející od tchajwanské společnosti Albatron se u nás objevily již v minulém testu (5/2003) a představovaly zajímavou alternativu pro ty, kteří netouží po renomé slavných značek a po bohaté softwarové výbavě, ale chtějí při nákupu grafické karty spíše ušetřit. První ze dvou dnes testovaných modelů je osazen čipem nVidia GeForce FX5200 a 128MB pamětí typu DDR. Oproti výkonnějším kolegům vás tento produkt upoutá především pasivním chlazením, které jsme na kartách od nVidie neviděli už pěknou řádku měsíců. Zadní panel karty nabízí dnes již standardní trio konektorů sloužících pro připojení LCD panelu (DVI-I), CRT monitoru (D-SUB) a televize (S-Video). Výbava karty patří mezi ty podprůměrné, avšak ne každý lpí na mnohdy zbytečných programech a hrách. Na dvou stříbrných kotoučích naleznete pouze nezbytné ovladače, DVD přehrávač a utilitu WinDVD Creator. Kabely obsahuje balení dva, jmenovitě jde o redukci z S-Videa na kompozit a kompozitní kabel. Majitelům dvou monitorů by mohla vadit absence redukce z DVI na D-SUB, která u karet s DVI výstupem obvykle bývá.

Cena vč. DPH: 3 221 Kč

Daytona GeForce FX5200

Model Daytona GeForce FX5200 je cenově nejzajímavějším produktem tchajwanské společnosti Palit, která si svou premiéru odbyla v minulém testu a jejíž výrobky u nás distribuuje firma 100Mega. Stejně jako předcházející modely je i tato karta osazena grafickým čipem nVidia GeForce FX5200, jehož jádro tentokrát pracuje na frekvenci 250 MHz a 128 MB DDR paměti kmitající na 400 MHz. Podobně jako v případě karty Aeolus FX5200 však papírově identická karta výkonově poněkud zaostává za konkurencí. Rozdíl sice není tak markantní, jako v případě zmiňovaného produktu od společnosti AOpen, stále však jde o odstup 5 až 30 procent v závislosti na zvolené aplikaci. Samotná karta je vcelku nezajímavá, pasivní chladič pokrývá jen samotný čip a ne už paměti či jejich část, jak je tomu u některých konkurenčních modelů. Zadní panel karty nabízí výstupy digitálního a analogového signálu a S-Video TV-Out. Standardně dodávaná výbava tohoto akcelerátoru je jednou z nejslabších v celém testu, obsahuje jedno CD s ovladači a S-Video kabel. Bohužel v balení nenajdeme jakoukoliv redukci a postrádáme také alespoň stručný manuál.

Cena vč. DPH: 2 733 Kč

Daytona Radeon 9200

Také firma ATI má v segmentu GPU určených pro nejlevnější grafické karty svého zástupce a je jím čip Radeon 9200. Zmíněným procesorem jsou osazeny tři karty účastnící se tohoto testu, přičemž první z nich pochází pravděpodobně od firmy Palit. Nejistota ohledně pravého původu tohoto produktu je způsobena tím, že o kartě neexistují na internetu žádné informace a na oficiálních stránkách výrobce je uvedeno, že Palit dělá pouze karty založené na čipech nVidie. Ať již je pravda jakákoliv, samotná karta je, jak již jsme si v tomto segmentu zvykli, poměrně nezajímavá a od produktů osazených čipy GeForce FX5200 se výrazně liší především přítomností aktivního chladiče a vlastně i netradiční fialovou barvou PCB. Při pohledu na výstupní panel karty zjistíme, že nabízí výstupy digitálního a analogového signálu a S-Video TV-Out. Výbava modelu Daytona Radeon 9200 je ze všech testovaných produktů bezkonkurenčně nejslabší a představuje ji pouze jediné CD, na němž najdete nezbytné ovladače. V balení tedy chybí nejen plné hry a různé programy, jejichž absence se dá tolerovat, ale bohužel i poměrně užitečné redukce a propojovací kabely, které se při využití DVI konektoru či TV-Outu mohou hodit.

Cena vč. DPH: 3 667 Kč

JetWay GeForce FX5200

Dalším zástupcem asijských výrobců na našem trhu je firma JetWay, která krom grafických karet vyrábí i základní desky, stále oblíbenější barebone PC a LCD monitory. Její 3D akcelerátor je opět osazený obligátním grafickým čipem nVidia GeForce FX5200, jehož doplňuje 128 MB paměti typu DDR. I když je JetWay svými parametry srovnatelný s konkurencí, výsledky, jejichž kompletní výpis naleznete v tabulce, ukazují, že jeho výkon ostatní FX5200 karty poněkud převyšuje. Jde sice jen o minimální rozdíly, ale převaha v pěti ze sedmi provedených testů přeci jen dokazuje vyšší výkon. Samotná karta je zajímavá především mohutnějším pasivním chladičem, který zakrývá i tři z osmi paměťových modulů. Zadní panel nabízí stanardní možnost připojení analogového monitoru, digitálního LCD panelu i televize. Výbava této grafické karty patří, dalo by se říci příznačně pro low-endové modely, do podprůměrné kategorie. Tvoří ji jediné CD s ovladači, stručný anglický manuál, S-Video kabel a redukce z DVI na D-SUB. V balení naopak nenaleznete u jiných karet poměrně běžnou redukci z S-Videa na kompozit.

Cena vč. DPH: 2 794 Kč

Manli GeForce FX5200

Dalším zástupcem asijských výrobců grafických karet je hongkongská firma Manli, jejíž produkty se v našich testech objevily již v minulosti. Model Manli GeForce FX5200 je zástupcem low-end kategorie, a jak název napovídá, je osazen grafickým čipem nVidia GeForce FX5200. Ten je taktován na frekvenci 250 MHz, paměti pak pracují na kmitočtu 400 MHz. Vzhledem k téměř identickým parametrům s ostatními kartami FX5200 není žádný div, že jsou výkonové výsledky všech těchto karet téměř navlas stejné. O identičnosti se dá mluvit i u vzhledu karet a konfiguraci výstupů, kterou tvoří standardně DVI a D-SUB konektory a S-Video TV-Out. Výbavu karty tvoří dvě CD, na nichž kromě ovladačů naleznete ještě DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0. Výrobce nezapomněl přibalit redukci z S-Videa na kompozit, ale bohužel ostatní kabely a redukce, stejně jako jakýkoli manuál, v tomto případě chybí. V tomto ohledu tedy Manli GeForce FX5200 rozhodně nevybočuje z asijského průměru. Podobné je to i u ceny, jež je jednou z nejnižších a mohla by zaujmout potencionální kupce, kteří nepotřebují vysoký výkon, ale hodí se jim DVI výstup.

Cena vč. DPH: 2 225 Kč

PowerColor Radeon 9200

Poněkud odlišný od zbytku grafických karet s čipem ATI Radeon 9200 je tento model tchajwanského PowerColoru. Na první pohled se liší nejen barvou PCB, která je červená, ale i pasivním chlazením grafického čipu. Ostatní karty postavené na Radeonu 9200 mají ventilátory, což způsobuje jejich větší hlučnost. Na druhou stranu PowerColor Radeon 9200 s pasivním chlazením pravděpodobně nevydrží tolik při přetaktování. Zadní panel karty nabízí krom klasických DVI a D-SUB konektorů i VIVO, tedy kombinovaný vstup a výstup videosignálu. Tento fakt mohou ocenit především majitelé videokamer nebo ti, kdo chtějí experimentovat s editací videa a nechtějí utrácet za dražší karty. Standardně dodávané příslušenství tvoří stručný český a podrobný anglický manuál, dvojice CD s ovladači a softwarovým DVD přehrávačem, redukce z DVI na D-SUB, VIVO rozbočovač a S-Video a kompozitní kabely. Jak je vidět, jde v rámci této kategorie o nadprůměrnou výbavu, i když hlavním tahounem této PowerColoru Radeon 9200 bude nejspíš VIVO konektor, jímž žádná z ostatních karet v tomto segmentu nedisponuje.

Cena vč. DPH: 3 129 Kč

Soltek SL-5200-ED

Dalším zástupcem karet, založených na grafickém procesoru GeForce FX5200, spadajícím do cenově nejpříznivějšího low-end segmentu, je model SL-5200-ED od tchajwanské společnosti Soltek. Jeho jádro i paměti pracují na stejné frekvenci jako konkurenční produkty, a tak se vcelku logicky nijak zvlášť neliší od karet ostatních výrobců v tomto testu ani výkonnostně. Ochranu čipu před přehřátím obstarává pasivní stříbrný chladič, paměti jsou, jak je v tomto segmentu často běžné, nechráněny. Zadní panel karty nabízí D-SUB konektor pro připojení klasického CRT monitoru, DVI-I konektor pro digitální připojení LCD panelu a výstup S-Video, pomocí nějž lze vyvézt signál např. do televize či jiného podobného zařízení. Uvnitř krabice naleznete jako součást standardní dodávky jen pár drobností, jmenovitě zde narazíte na CD s ovladači ke kartě a k rozhraní USB 2.0 (tyto drivery jsou pravděpodobně určeny pro jiné zařízení), stručný anglický manuál a redukci z S-Videa na kompozit a S-Video kabel. Stejně jako u ostatních karet v bojujících na poli nejlevnějších grafických akcelerátorů, i Solteku SL-5200-ED postrádáme redukci z DVI na D-SUB, kterou by jistě ocenili majitelé dvou analogových monitorů.

Cena vč. DPH: 2 590 Kč


Závod pixelů - Test 32 grafických karet všech kategorií II.

ST-Lab Radeon 9200

Poslední z trojice low-endových karet osazených čipem ATI Radeon 9200, tedy upravenou verzí modelu Radeon 8500, pochází od tchajwanské firmy ST-Lab, jejíž produkty nejsou v našich testech žádnými nováčky. Samotná karta je zajímavá zejména délkou PCB, jde totiž o bezkonkurenčně nejkratší akcelerátor v testu. Stejně jako podobný model od Palitu a na rozdíl od karty PowerColor Radeon 9200, má tato karta na čipu umístěn aktivní ventilátor. Zadní panel představuje standardní konfiguraci konektorů a nalezneme zde tedy D-SUB pro klasický analogový CRT monitor, DVI pro digitální LCD panel a S-Video TV-Out pro připojení televize. Výbava karty je v tomto případě opět minimální, což může (zvláště co se týče kabelů a redukcí) někomu připadat jako nevýhoda, pro jiné uživatele však přítomnost plných her nemusí hrát žádnou roli. V krabici naleznete jediné CD obsahující ovladače, S-Video kabel a velmi stručný manuál v angličtině. Výkon karty odpovídá její ceně a segmentu, je však zajímavé, že karta je v některých aplikacích rychlejší nežli konkurenční model od PowerColoru s dvojnásobnou pamětí.

Cena vč. DPH: 2 140 Kč

Albatron GeForce FX5600 EQ

Poněkud výkonnějším bratrem modelu GeForce FX5200 P je grafická karta Albatron GeForce FX5600 EQ. Ta je osazena čipem nVidia GeForce FX5600, jehož při práci podporuje 256 MB paměti typu DDR. Bohužel však přes papírové výhody oproti konkurenci není výkon této karty tak závratný, jak by se mohlo podle uváděné specifikace zdát. Podle výsledků ztrácí Albatron GeForce FX5600 EQ na konkurenci se stejným čipem a polovinou osazené paměti cca 10 procent, což rozhodně není dobrá vizitka. Navíc je tato karta druhá nejdražší ze všech FX5600 modelů a z karet střední třídy vůbec. Stejně jako většina testovaných akcelerátorů, má i tento model tři výstupy. DVI-I pro LCD panely, D-SUB pro CRT monitory a S-Video. Výbavu této grafické karty tvoří krom anglického manuálu čtyři CD obsahující ovladače, plné hry Motocross Mania a Serious Sam, DVD přehrávač a program WinDVD Creator. Při využití TV-Outu se vám mohou hodit redukce z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely. Stejně jako u předchozího modelu, i tato karta postrádá v balení redukci z DVI na klasický D-SUB konektor.

Cena vč. DPH: 6 759 Kč

Excalibur Radeon 9600 PRO

Dalším zástupcem středního segmentu grafických karet je model Excalibur Radeon 9600 PRO od hongkongské společnosti HIS. Akcelerátor je osazen stejnojmenným čipem, tedy jakousi vylepšenou verzí základního modelu Radeon 9600 se zvýšenou frekvencí jádra a DDR pamětí. Karta je na rozdíl od modelů Radeon 9800 energeticky soběstačná, a není ji tedy třeba externě "přiživovat" ze zdroje PC. Její zadní panel nabízí výstupy digitálního (DVI) a analogového (D-SUB) signálu, a samozřejmě nechybí ani S-Video TV-Out pro připojení televizoru. Uvnitř originálního balení karty je k mání spíše průměrná výbava, skládající se ze stručného manuálu ve třech světových jazycích, dodávaných redukcí z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a ze čtyř kompaktních disků. Na nich naleznete nezbytné ovladače, demoverze šesti her, DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0 a aplikaci Power Director PRO 2.5 VE, kterou byste ale spíše ocenili, kdyby karta disponovala vstupem videosignálu. Podle nápisu na krabici by mělo balení obsahovat i plnou verzi hry Duke Nukem: Manhattan Project, tu jsme ale uvnitř nenašli.

Cena vč. DPH: 6 460 Kč

GigaByte Radeon 9600 PRO

Druhým účastníkem peletonu grafických karet střední třídy, postaveným na platformě ATI a osazeném poměrně výkonným a přesto relativně levným čipem Radeon 9600 PRO, je model GigaByte Radeon 9600 PRO pocházející od stejnojmenné tchajwanské firmy. Tento akcelerátor je na první pohled poměrně nenápadný, ale po zastrčení do AGP slotu vás překvapí dioda, umístěná ve větráku posazeném na grafickém čipu, která se rozsvítí modrým světlem. Karta, stejně jako ostatní modely využívající GPU Radeon 9600, nevyžaduje externí napájení a nemá pasivně chlazené paměti. Její výkon se pohybuje kdesi uprostřed trojice karet, vybavených tímto čipem. Zadní panel nabízí průměrnou výbavu, tedy DVI a D-SUB konektor a S-Video TV-Out. Po otevření retailového balení naleznete uvnitř kromě samotné karty i podrobný anglický manuál, redukci z DVI na D-SUB sloužící pro připojení druhého analogového monitoru, S-Video kabel s kompozitní redukcí a čtveřici CD disků. Ty obsahují ovladače ke kartě, DVD přehrávač, plnou verzi hry Serious Sam: First Encounter a demoverze her Oni a 4 x 4 EVO. Dodávanou výbavu tedy nelze hodnotit jako nikterak excelentní, patří spíše k průměru střední cenové kategorie.

Cena vč. DPH: 6 312 Kč

MSI FX5600-VTDR128

Grafická karta MSI FX5600-VTDR128 patří jednoznačně mezi nejzajímavější produkty v testu. Nejenže při stejných frekvencích jako mají ostatní karty poháněné procesorem nVidia FX5600 nabízí renomé spolehlivé značky, o něco vyšší výkon, ale poskytuje zájemcům též užitečný VIVO konektor, veškerou potřebnou kabeláž (redukce z DVI na D-SUB, VIVO rozbočovač, S-Video kabel), možnost volby jednoho ze dvou BIOSů (užitečné například při problémech způsobených přetaktováním) a dokonce i dálkové ovládání. Tím můžete za pomoci aplikace Media Center Deluxe II ovládat různé funkce počítače a některých aplikací. Škoda jen, že nejde za pomoci tohoto ovladače emulovat funkci myši, pak již by byl komfort při práci dokonalý. Také standardně dodávaná softwarová výbava této karty představuje jednu z nejlepších v testu. Na plných jedenácti stříbrných kotoučích naleznete ovladače, tři kvalitní plné hry TES III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, DVD přehrávač, zajímavé programy VirtualDrive, RestoreIT!, WinProducer / WinCoder a zmiňovaný Media Center Deluxe II.

Cena vč. DPH: 6 710 Kč

PowerColor Radeon 9600 PRO

Při prvním pohledu na krabici této grafické karty nás zaujala nálepka Ultra, naznačující že jde o vylepšenou verzi karet s čipem ATI Radeon 9600 PRO. Jaká vylepšení tato verze představuje? Oproti běžným kartám konkurence má PowerColor Radeon 9600 PRO zvýšenou frekvenci pamětí o 80 MHz, tedy přibližně o 13 procent. Jak je vidět v tabulce s praktickými výsledky benchmarků, rychlejší paměti zvýšily výkon karty zhruba o 5 procent. Můžeme tedy s klidným svědomím říci, že produkt Power-Color Radeon 9600 PRO představuje nejrychlejší grafický akcelerátor, který se nám tentokrát dostavil do segmentu střední třídy. Na první pohled není samotná karta opět nijak zajímavá a vystačí si s aktivním chladičem grafického čipu a napájením přes AGP sběrnici. Na zadním panelu se nalézají D-SUB, DVI a S-Video konektory. Výbava je spíše průměrná a tvoří ji dvě CD s ovladači a DVD přehrávačem, redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely. Jako jedna z mála karet v testu má PowerColor Radeon 9600 kromě podrobné anglické dokumentace i stručný český manuál.

Cena vč. DPH: 6 672 Kč

WinFast A310 Ultra TD

Firma Leadtek, jejíž WinFast A300 Ultra TD se stal první GeForce FX kartou, kterou jsme před nějakou dobou měli možnost v PC WORLDu vyzkoušet, je v tomto testu zastoupena střední třídou, jmenovitě modelem WinFast A310 Ultra TD. Ten je osazen grafickým čipem GeForce FX5600 Ultra a 128 MB paměti typu DDR s frekvencí o 150 MHz vyšší, než mají běžné FX5600 karty. Tento rozdíl bude pravděpodobně hlavní příčinou výkonnostního náskoku Ultry, který u některých aplikací přesahuje i 30 procent navíc oproti konkurenci. Plusem WinFastu A310 Ultra TD je určitě i přítomnost VIVO konektoru, jenž umožňuje přivést do PC videosignál např. z videokamery či jiného zařízení. Zajímavostí této karty je nutnost externího napájení, bez něhož se ostatní karty FX5600 obejdou. Uvnitř balení je k mání pětice stříbrných disků obsahujících nezbytné ovladače, plné hry Gunmetal a Big Mutha Truckers, DVD přehrávač a programy Ulead VideoStudio 6 a Cool 3D. Nechybí ani užitečné propojovací kabely, tedy VIVO rozbočovač, redukce z DVI na D-SUB, S-Video a kompozitní kabely a napájecí kabel.

Cena vč. DPH: 7 442 Kč

XpertVision GeForce FX 5600

Může se zdát, že značka XpertVision si u nás tímto testem odbývá svou premiéru, ale není to zcela přesné. Jde totiž o evropskou odnož firmy Palit Technologies, jejíž produkt jsme recenzovali již v minulém testu grafických karet. Stejně jako u produktů mateřské firmy, i karty XpertVision jsou zajímavé příznivou cenou, za jejiž hladinu tak trochu může i příznačné téměř nulové příslušenství. Samotná karta je na první pohled velmi strohá a zdobí ji pouze stříbrný chladič s logem nVidie. To není nic divného, jelikož karta je osazena čipem GeForce FX5600, kterému tentokrát sekunduje 256 MB paměti typu DDR. Zadní panel karty taktéž obsahuje dnes standardní trojici konektorů pro připojení LCD panelu, CRT monitoru a televize. Jak jsme již naznačili, o výbavě karty by se v porovnání s ostatními účastníky testu dalo hovořit jako o neexistující, ale to nemusí být nutně na překážku. Ne každý stojí o plné hry či nepotřebné kabely a chce při nákupu pokud možno ušetřit. Za cenu této karty tedy dostane pouze jediné CD s ovladači a S-Video kabel. Co se týče výkonu, je nejnižší ze středního segmentu, a tak lze tuto kartu doporučit spíše méně náročným uživatelům, kterým nepostačuje výkon grafických karet s čipy FX5200.

Cena vč. DPH: 5 671 Kč

ABIT Siluro FX5800 DOTH

Grafická karta ABIT Siluro FX5800 DOTH vás hned při prvním setkání zaujme masivním chladicím systémem OTES III, který zakrývá téměř celý povrch desky a zajišťuje bezproblémový chod výkonného grafického čipu nVidia GeForce FX5800, jenž spolupracuje se 128 MB paměti typu DDR II. Nevýhodou celého systému je jeho výška, která bohužel znemožňuje používat první PCI slot, a samozřejmě také vyšší hlučnost. Zadní panel karty ukrývá běžnou trojici konektorů pro připojení CRT monitoru, LCD panelu a televize, ale narozdíl od ostatních akcelerátorů je zde také "výfuk" chladicího mechanismu. Výbava karty patří svým obsahem spíše k podprůměru současné nabídky na trhu a tvoří ji dvě CD s ovladači, DVD přehrávačem a několika nepříliš užitečnými aplikacemi, redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabel. Samozřejmostí je přítomnost vícejazyčného manuálu. Vzhledem k nepříliš přesvědčivým výkonnostním výsledkům karet s grafickými čipy GeForce FX5800 je délka jejich působení na trhu velkou neznámou. Jisté ale je, že vlajkovou lodí nVidie se ani ne čtvrt roku po vypuštění čipu FX5800 stal jeho nástupce FX5900.

Cena vč. DPH: 13 290 Kč

ASUS V9900/TD

Jednou z nejmohutnějších a nejtěžších karet v testu je model V9900/TD od Asusu osazený, stejně jako předcházející karta, čipem nVidia GeForce FX5800. Tento čip, který využívá rychlejší DDR II paměťové moduly a měl se stát dalším trumfem v rukou nVidie, však nepřinesl očekávané výsledky a pravděpodobně brzy zmizí z trhu, kde jej nahradí čip FX5900. Dominantním prvkem karty je především rozměrný aktivní chladič, kvůli jehož výšce není možné používat první PCI slot pod grafickou kartou. Za povšimnutí stojí i pasivní chlazení pamětí na obou stranách desky. Samozřejmostí je nezbytný konektor pro externí přívod el. energie. Výbava karty je poměrně bohatá, ne však příliš vyvážená. Zatímco kabelů a redukcí je žalostně málo, a chybí dokonce i napájecí kabel, 11 CD nabízí poměrně širokou škálu programů a zábavy. Mezi plnými hrami najdete hit TES III: Morrowind, akční Rogue Spear: Black Thorn a oddechové Worms Blast, dvě placky obsahují demoverze her Battle Realms a IL-2 Sturmovik. Na zbylých CD jsou k mání ovladače (ve dvou verzích), DVD přehrávač, program Medi@Show SE 2.0 a screensaver VR Aquarium.

Cena vč. DPH: 10 541 Kč

Asus V9950

Druhým nejvýkonnějším grafickým čipem ze stáje nVidie je v soušasnosti model GeForce FX5900. Jeho hlavní výhodou je fakt, že při nižších pořizovacích nákladech zaostává za vlajkovou lodí s přívlastkem Ultra v některých případech jen o několik málo procent, a vyplatí se tak především těm, kdo chtějí přeci jen alespoň trochu ušetřit. Rozdíl mezi cenami obou produktů je totiž zhruba 30 procent, tedy něco přes 5 000 Kč. Karta nabízí případnému zájemci masivní chladič čipu a pamětí, a zejména VIVO konektor umožňující přivézt do karty videosignál z kompatibilního zařízení. Daní za vysoký výkon je externí napájení, bez něhož karta pracuje zhruba na třetinový výkon. Výbava Asusu V9950 je stejně jako u předchozího modelu značně nevyvážená a zatímco CD obsahují plné hry Gunmetal, Battle Engine Aquila a Delta Force: Black Hawk Down a několik demozverzí, kabelů v krabici příliš mnoho nenajdete (přítomny jsou pouze redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-SUB). Obzvlášť citelná je absence VIVO rozbočovače. Manuál poskytující důležité informace je zpracován v čtrnácti jazycích, bohužel bez češtiny.

Cena vč. DPH: 12 932 Kč

Asus V9950 Ultra

První grafickou kartou osazenou v dnešní době nejrychlejším čipem společnosti nVidia a 256MB DDR pamětí zapůjčila do testu firma LEVI International a jedná se o model Asus V9950 Ultra. Ten hned na první pohled zaujme masivním zlatým chladicím mechanismem, který zakrývá více než dvě třetiny obou stran desky. Stejnou barvu má i zadní panel, jenž nabízí vedle DVI a D-SUB konektorů také VIVO, tedy vstup a výstup videosignálu. Stejně jako ostatní karty osazené čipem FX5900, i ASUS V9950 Ultra zabere pouze AGP slot a nebude bránit využití prvního PCI slotu. Co se týče přidané hodnoty, není na tom tahle karta zdaleka nejlépe a vedle modelu ASUS V9900/TD vypadá jak chudý příbuzný. Jedinou výbavu tvoří redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-SUB a šestice kompaktních disků. Ty obsahují ovladače, DVD přehrávač, plné hry Gunmetal, Battle Engine Aquila a Delta Force: Black Hawk Down a několik demoverzí. S ohledem na poměrně luxusní pozicování a výkon grafické karty nás poněkud zarazila absence napájecího kabelu a také redukcí a kabelů potřebných k plnohodnotnému využití VIVO konektoru. U karty za téměř 20 000 korun bychom očekávali mnohem lepší příslušenství.

Cena vč. DPH: 18 442 Kč

Club3D GeForce FX5900

Club3D je jednou z mála evropských značek operujících na našem trhu s grafickými kartami, ale i za touto značkou je třeba hledat asijské obchodníky. Club3D totiž, stejně jako produkty PowerColor, o nichž se ještě dočtete, patří do skupiny firem okolo tchajwanské společnosti Colour Power. Z technologického hlediska je karta Club3D GeForce FX5900 osazena čipem nVidia GeForce FX5900 a 128MB DDR pamětí. Obojí je ochlazováno za pomoci masivního černého mechanismu, skládajícího se z ventilátoru a pasivních chladičů pamětí. Zadní panel karty nabízí standardní dvojici konektorů pro digitální připojení LCD panelu a analogového CRT monitoru, a navíc i VIVO konektor s možností přivést do karty videosignál. Výbava této grafické karty se pohybuje někde ve zlatém středu startovního pole a tvoří ji podrobný anglický manuál, VIVO rozbočovač, redukce z DVI na D-SUB, S-Video a kompozitní kabely a tři CD. Na nich jsou k mání obligátní ovladače, DVD přehrávač a program PowerDirector PRO 2.5 ME, který využijete například v případě zájmu o editaci videa z kamery, videa či jiného zařízení.

Cena vč. DPH: 15 525 Kč


Závod pixelů - Test 32 grafických karet všech kategorií III.

Club3D Radeon 9800 PRO

Holandská firma Club3D je jedním ze zástupců společností, jež se nespecializují pouze na jednoho dodavatele, ale na trh s grafickými kartami přinášejí jak produkty osazené čipy nVidie, tak akcelerátory postavené na konkurenčních čipech ATI. Druhá z dvojice karet od společnosti Club3D je tedy osazena nejvýkonnějším čipem od ATI, Radeonem 9800 PRO. Tomu ve výkonu sekunduje 128 MB DDR paměti, jejíž čipy však nejsou na rozdíl od 256MB verzí chráněny pasivním chladičem. Na zadním panelu karty najdete klasickou trojici konektorů, tedy DVI, D-SUB a S-Video TV-Out. Oproti předchozímu modelu tedy nenabízí karta prostřednictvím VIVO konektoru vstup videosignálu. Na rozdíl od výkonu, který je v některých aplikacích dokonce nejvyšší z testovaných karet, což je vzhledem k dvojnásobné velikosti paměti konkurenčních modelů vcelku zajímavé, se výbava Club3D Radeonu 9800 PRO řadí spíše k podprůměrným. Tvoří ji redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit, napájecí, S-Video a kompozitní kabel, podrobný vícejazyčný manuál a dvě CD s ovladači a softwarovým DVD přehrávačem.

Cena vč. DPH: 16 651 Kč

Gainward FX PowerPack! Ultra/1000 Plus

Po zkušenostech vyplývajících z předchozích testů grafických karet, můžeme směle prohlásit, že jedněmi z nejúspěšnějších karet se u nás pravidelně stávají karty tchajwanské společnosti Gainward. Důvodem jejich úspěchu je prostý fakt, že pravidelně nabízejí vysoký výkon a navíc výbavou převyšují ostatní účastníky. Stejné je to i v případě tohoto modelu, který je ale bohužel osazen nepříliš úspěšným čipem GeForce FX5800 Ultra s hlučným, těžkým a rozměrným chladičem, a na trhu se pravděpodobně příliš dlouho nezdrží. I tak je ale výkon karty v některých testech srovnatelný s modely FX5900, a v 3DMarku2003 dosáhla dokonce druhého nejvyššího výsledku. Co se týče výbavy uvnitř krabice, tak ta je doslova impozantní. Obsahuje sice pouhá tři CD s ovladači, DVD přehrávačem a aplikacemi Win-Rip 2 a WinProducer 3, ale také IEEE1394 kartu s kabelem, 5.1 zvukovou kartu s SPDIF a optickými vstupy a výstupy, speciální sluchátka, redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a napájecí kabel. Chybí tedy S-Video a kompozitní kabely, jejich absenci, stejně jako nepřítomnost plných her či demoverzí, však ostatní plusy hravě vyváží.Výkon:HHHHHCena/výkon:HHHHHCena vč. DPH: 16 383 KčGigaByte Radeon 9800 PROTento model tchajwanského výrobce je určen především těm uživatelům, kteří požadují co nejvyšší výkon, ale přeci jen by chtěli i nějakou tu korunu ušetřit. Karta je osazena grafickým čipem ATI Radeon 9800 PRO a od nejvýkonnějších akcelerátorů ji dělí pouze poloviční paměť, která zde činí "pouhých" 128 MB. Samotná karta je na první pohled velmi odlišná od svého silnějšího dvojčete, Radeonu 9800 PRO s 256 MB paměti, tedy následující karty v testu. Odlišuje ji nejen rozdílný ventilátor, ale i absence pasivního chlazení paměti. Zadní panel této karty je shodný s většinou účastníků testu a najdete na něm digitální konektor DVI, analogový výstup D-SUB a vývod pro S-Video TV-Out. Výbava GigaByte Radeonu 9800 PRO je v porovnání s ostatními velmi slušná, zejména co se týče plných her. Uvnitř balení totiž na sedmi CD nalezneme krom nezbytných ovladačů a DVD přehrávače PowerDVD XP 4.0 i demoverze her Oni a 4 x 4 EVO a plné verze her Heavy Metal F.A.K.K. 2, Serious Sam: First Encounter, Motocross Mania a Need for Speed: High Stakes. Ostatní výbavu doplňuje podrobný manuál v anglickém jazyce, napájecí, S-Video a kompozitní kabely a redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-SUB.

Cena vč. DPH: 14 048 Kč

GigaByte Radeon 9800 PRO (256)

Grafický čip ATI Radeon 9800 PRO, jež je základem tohoto akcelerátoru, je v současné době nejrychlejším čipem od společnosti ATI a v kombinaci s 256 MB paměti typu DDR II představuje nejvýkonnější 3D grafický akcelerátor na trhu. Takto postavených karet ovšem u nás k dostání mnoho není, a výjimku tvoří pouze dvě firmy. Jednou z nich je tchajwanský GigaByte, jehož model Radeon 9800 PRO dodal do testu pražský Elap. Samotná karta je na první pohled dost nenápadná a jen málokdo by při srovnání s kartami založenými na čipu GeForce FX5900 Ultra soudil, že jde o výkonově srovnatelné rivaly. Cosi ale může naznačit pasivní chlazení pamětí a nezbytný konektor pro externí napájení. Obojí je totiž výsadou především těch nejrychlejších karet současnosti. Standardní výbava karty je tvořena redukcí z DVI na D-SUB, S-Video kabelem s redukcí na kompozit a napájecím kabelem. Na šesti CD naleznete ovladače, demoverze her Oni a 4 x 4 EVO, plné hry Heavy Metal F.A.K.K. 2, Serious Sam a Motocross Mania a DVD přehrávač. Nechybí ani podrobný manuál v anglickém jazyce, musíte se však obejít bez češtiny.

Cena vč. DPH: 17 862 Kč

Hercules 3D Prophet 9800 PRO

Grafické karty pocházející od francouzské společnosti Guillemot patří v našich testech k pravidelným účastníkům a nejednou si odnesly i nějaké to ocenění za kvalitu a výkon. Charakteristicky modré desky nechybějí ani tentokráte, kdy je zastupuje model 3D Prophet Radeon 9800 PRO, jenž je nejvyšším modelem této značky prodávaným na našem trhu. Karta je na první pohled nápadná díky měděným chladicím prvkům, zakrývajícím grafický čip ATI Radeon 9800 PRO a 128 MB DDR paměti, umístěných na obou stranách grafické karty. Co se týče přidané hodnoty, tedy výbavy obsažené uvnitř retailového balení, bylo by odpovídající zařadit akcelerátor přibližně do poloviny startovního pole. Nabízí sice český manuál a veškerou potřebnou kabeláž (redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video, kompozitní a napájecí kabel), ale počet CD ve středním segmentu rozhodně nepřekvapí. Čtyři stříbrné kotouče obsahují ovladače, plnou verzi hry Rainbow Six 3: Raven Shield a pravděpodobně i DVD přehrávač. Jeho přítomnost je totiž zmiňována na krabici, uvnitř jsme jej ale bohužel nenašli.

Cena vč. DPH: 16 990 Kč

MSI FX5900-TD128

Druhá grafická karta pocházející ze stáje MSI je osazena grafickým čipem GeForce FX5900. I tentokráte platí to, co bylo řečeno u stejného modelu od Asusu, tedy že totiž jde o velmi výkonnou kartu, která je navíc o poznání levnější nežli o něco rychlejší Ultra verze. Samotná karta je zajímavá především rozměrným chladicím mechanismem a přítomností větráku na obou stranách akcelerátoru. Stejně jako u ostatních modelů nejvýkonnějších karet, i MSI FX5900-TD128 potřebuje ke svému chodu externí napájení. Zadní panel nabízí klasickou konfiguraci výstupů signálu. Co se týče výbavy, je tahle karta opět nadprůměrná. Deset CD ukrývá ovladače, tři velmi kvalitní plné hry TES III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, DVD přehrávač a programy VirtualDrive, RestoreIT! a Media Center Deluxe II. Nechybí ani redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a napájecí kabel. Dá se říci, že vyjma dálkového ovládání a programů, jejichž funkci využijete pouze s VIVO konektorem, je výbava identická jako u modelu MSI FX5600-VTDR128.

Cena vč. DPH: 13 481 Kč

MSI FX5900 Ultra-VTD256

Nejvýkonnější karta od společnosti MSI, která k nám dorazila doslova na poslední chvíli, zaujme ještě robustnější konstrukcí, nežli nabízí model FX5900-TD128. Na spodní straně totiž k ventilátoru přibylo ještě pasivní chlazení pamětí, jinak se ale karta od své slabší kolegyně vzhledově příliš neliší. Co se týče hardwarové výbavy, je krom rychlejšího čipu a pamětí vybavena oproti modelu FX5900-TD128 navíc ještě užitečným VIVO konektorem. Po stránce výkonu jen o desetiny procenta zaostává za konkurenční kartou od Asusu, její pořizovací náklady jsou však o poznání nižší. Svojí cenou 17 812 korun vč. DPH patří tento akcelerátor mezi nejlevnější modely osazené čipem nVidia FX5900 Ultra na našem trhu. Příslušenství MSI FX5900 Ultra-VTD256 patří mezi kvalitnější a zahrnuje redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit, VIVO rozbočovač a napájecí a S-Video kabely a celkem 11 kompaktních disků. Na nich naleznete ovladače, tři plné verze známých her TES III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, demoverze dalších sedmi herních titulů, softwarový DVD přehrávač, zajímavé programy VirtualDrive, RestoreIT!, WinDVD Creator Plus a Media Center Deluxe II.

Cena vč. DPH: 17 812 Kč

PixelView GeForce FX5900

Jak jsme již v dnešním testu několikrát uvedli, nabídka grafických karet na českém trhu se rozrůstá o další a další nové značky pocházející především z asijských zemí. Příkladem je karta PixelView GeForce FX5900 od tchajwanské firmy Prolink. Tento akcelerátor je osazen čipem FX5900, tedy vylepšenou vlajkovou lodí společnosti nVidia. V tomto případě však nejde o nejvýkonnější model, neboť karta disponuje pouze 128 MB paměti. Značnou výhodou oproti modelům FX5800 je, že aktivní chladič zabírá méně místa, a je tedy možné využít i první PCI slot. Karta je také zajímavá tím, že zlatý zadní panel nabízí krom DVI-I a D-SUB konektorů i S-Video i VIVO, tedy kombinovaný vstup a výstup televizního signálu. Ten ocení především ti, kdo by chtěli v počítači pracovat s videem. Výbava karty je na poměry testu poměrně slušná a v krabici naleznete sedm CD obsahujících ovladače, plné hry V-Rally 2 a Le Mans 24 Hours, demoverze pěti her od Infogrames, DVD přehrávač a program Power Director PRO 2.5 ME. Nechybí ani potřebná kabeláž, tedy redukce z DVI na D-SUB, S-Video a kompozitní kabel a VIVO rozbočovač.

Cena vč. DPH: 13 820 Kč

PowerColor Radeon 9800 PRO

Poslední z trojice grafických karet od tchajwanské firmy PowerColor se řadí do high-endového segmentu a je postavena na nejvýkonnějším čipu od kanadské ATI, konkrétně na Radeonu 9800 PRO, tentokrát v kombinaci se 128 MB DDR paměti. Karta je díky jednoduchému ventilátoru vcelku nenápadná a jedinou její zvláštností je konektor pro externí napájení, který znalému pozorovateli cosi napoví o vyšším výkonu. Na zadním panelu karty se jako vždy ukrývají klasické konektory pro připojení digitálního LCD, analogového CRT monitoru a televize. Výbava karty je v tomto segmentu průměrná a tvoří ji redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit, napájecí, S-Video a kompozitní kabely, vícejazyčný podrobný manuál a šest CD disků. Na těch by podle indicií na krabici mělo být mimo jiné sedm her, ale situace je samozřejmě trochu jiná. Krom ovladačů a DVD přehrávače obsahuje dodávané balení plné hry Comanche 4 a Summoner a demoverze her Ballistics, Black Hawk Down, Ghost Recon, Serious Sam 2 a Vietcong. Jde tedy o klasický marketingový tah, který ale nelze označit za podvod.

Cena vč. DPH: 15 850 Kč

Saphire Radeon 9800 PRO Atlantis

České zastoupení tchajwanské firmy Sapphire Technologies dodalo do testu nejvýkonnější grafickou kartu ze své nabídky. Jedná se o model založený na čipu Radeon 9800 PRO Atlantis, který je osazen 256 MB paměti DDR druhé generace. Výkon karty samotné nás ale trochu zklamal, neboť výsledky v 3DMarku2003 výrazně zaostávají za stejným produktem firmy GigaByte, a dokonce i za některými Radeony 9800 PRO s poloviční pamětí. Karta samotná vypadá na první pohled na rozdíl od konkurenčních modelů od nVidie poněkud fádně, a zajímavostí je krom obligátního aktivního chladiče i pasivní chlazení paměťových modulů na horní i spodní straně desky. Samozřejmostí je i konektor externího napájení, který se stal nezbytnou součástí dnešních nejvýkonnějších karet. Součástí retailového balení karty je krom šestijazyčného manuálu (bohužel bez češtiny) i osm CD s ovladači, plnými hrami Tony Hawk\s Pro Skater 3 a Medieval Total War, programy Power Director PRO 2.55 a RedLine Tweak Utility a DVD přehrávačem. V krabici nechybí ani redukce z DVI-I na D-SUB a z S-Videa na kompozit a napájecí, S-Video a kompozitní kabel.

Cena vč. DPH: 18 890 Kč

Sparkle FX5900 Platinum

Platinová edice již samotným názvem evokuje představu čehosi výjimečného, a tak tomu u tohoto posledního produktu dnešního testu grafických karet vskutku je. Karta s příslušenstvím je zabalena v kovovém válci, do jehož útrob by se vyjma základní desky vešly snad všechny komponenty běžného počítače. Samotná karta pak napohled zaujme především rozměrným chladicím mechanismem, pokrývajícím více než polovinu horní strany PCB. Modrá barva chladiče ladí s barvou desky a tu zas příjemně doplňuje zlatá barva zadního panelu, na němž je klasická trojice konektorů. Bohužel exkluzivita tohoto akcelerátoru končí při měření výkonu, kde bohužel Sparkle FX5900 Platinum prohrává s většinou karet FX5900, a dokonce i s modelem 5800 Ultra. Výbava obsažená v útrobách exkluzivního obalu je poměrně slušná, na poměry high-end třídy však představuje pouze slabší nadprůměr. Šestice CD disků obsahuje ovladače, DVD přehrávač, plné hry The Elder Scrolls: Morrowind, Duke Nukem: Manhattan Project a Tom Clancy: Ghost Recon. Součástí obsažené výbavy je i sympatický kovový obal na kompakty, redukce z DVI na D-SUB, S-Video a napájecí kabely a praktický rozbočovač SCART.

Cena vč. DPH: 13 370 Kč

§§§§§


Laser na doma - Test 12 laserových tiskáren pro domácnost a malé kanceláře

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0491

Od posledního porovnání monochromatických laserových tiskáren uběhlo více než půl roku, takže jsme v této oblasti očekávali řadu novinek. Do testu se nám nakonec dostalo 12 zařízení, jejichž rychlost opakování se pohybuje od 14 do 20 stran A4 za minutu. V rámci kategorie nejlevnějších laserových tiskáren se setkáváme se zařízeními, jejichž pořizovací cena se pohybuje pod hranicí 10 000 Kč v případě domácích produktů a pod úrovní 20 000 Kč, jedná-li se o nejjednodušší laserovky určené pro tisk v menších kancelářích. Do každé z těchto podkategorií spadá i jedna tiskárna, která si od nás tentokrát odnesla ocenění. S ohledem na nízkou cenu a relativně slušné provozní nákady jsme zvolili zajímavou tiskárnu s označením Samsung ML-1710. V dražší kategorii, kde se počítá s objemnějším tiskem, nás více zajímala cena, kterou musí uživatel zaplatit za jednu vytištěnou stránku, a zde zvítězila Kyocera Mita FS 1900. 3 0491/BAM o

Brother HL-5030

První tiskárna v našem testu pracuje s GDI ovladačem a tiskne rychlostí 14 stran formátu A4 za minutu v maximálním rozlišení 600 x 600 dpi. Brother HL-5030 dokáže spolupracovat s počítači PC a Macintosh, připravena je i podpora pro Linux. Tiskárna s USB 2.0 komunikačním rozhraním a vestavěnou 4MB pamětí bez možnosti dalšího rozšíření pracovala při testech velmi svižně. Dobře si poradila nejen s prvními výtisky kontrolních dokumentů, ale také s kontinuálním zpracováním 27stránkového PDF souboru. Ovladače uživateli nabízejí nastavení rozlišení 300 a 600 dpi a také funkce pro zlepšení tisku barevných přechodů, převedených do stupňů šedé barvy. Tato volba je rozhodně přínosem u vektorových tisků, v nichž dokáže viditelné skoky v přechodech barev opravit do plynulého tisku v šedé škále, naopak nelze ji doporučit pro rastrovou grafiku, kde zanechává zřetelné rastrování a obrázky jsou tištěny ve světlejších tónech. Brother HL-5030 nás překvapil vyšším měsíčním zatížením a výhodnými provozními náklady, jež se v průměru pohybují na částce 0,71 Kč (vč. DPH) za standardní 5% stranu A4. Dobrá je i pořizovací cena, která zůstává pod hranicí 10 000 Kč.

Cena vč. DPH: 9 882 Kč

HP LaserJet 1005W

Pro pravidelné čtenáře PC WORLDu nebude představení strojů HP větším překvapením, protože samostatný test jsme přinesli již v květnovém vydání. Od prvního uvedení tiskáren se však změnila pořizovací cena jednotlivých výrobků a zajímavé jistě bude i přímé porovnání s konkurencí. Nejlevnější tiskárnou z trojlístku HP je model LaserJet 1005W, který za minutu může potisknout 14 stran formátu A4 v maximálním rozlišení 600 x 600 dpi. Také HP LaserJet 1005W je GDI zařízením, jehož rychlost tisku první úlohy podstatnou měrou ovlivňuje rychlost procesoru počítače, k němuž je připojeno. Měsíční zatížení by nemělo přesáhnout 7 000 výtisků. Ovladače jsou připraveny jen pro operační systémy Windows 98 nebo novější. Výrobek lze připojit prostřednictvím paralelního a USB 2.0 rozhraní. Tiskárna je při prodeji dodávána s běžným tonerovým zásobníkem pro 3 500 výtisků v 5% pokrytí. Provozní náklady ve výši 0,90 Kč na stránku A4 patří spíše ke slabším stránkám produktu. Kvalita tisku postačí pro zpracování textu i drobné grafiky, spokojeni jsme byli s rychlostí práce při tisku jednotlivých testovacích úloh.

Cena vč. DPH: 8 080 Kč

HP LaserJet 1150

Vzhledově shodný výrobek HP LaserJet 1150 je o několik stokorun dražší než předchozí model a disponuje podavači se stejnou kapacitou vstupu a výstupu. Rychlejší procesor Motorola Coldfire 133 MHz na základní desce doplňuje 8 MB paměti a tiskárna by podle dokumentace měla pracovat ve vyšším rozlišení, jmenovitě 1 200 dpi (opticky 600 x 600 dpi s HP Resoluiton Enhancement REt a FastRes). Při testu však nebylo možné zvolit jiné nastavení než 300 a 600 dpi a vyšší kvalitu tisku jsme mohli ovlivnit jen zapnutím funkcí pro vyhlazování. HP LaserJet 1150 se domluví nejen s PC se systémem Windows od verze 95, ale podporuje také tisk v prostředí DOS, UNIX, Linux a Mac OS od verze 9.1. Tonerový zásobník s obrazovým válcem jsou určeny pro 2 500 výtisků, cena jedné stránky vytištěné v 5% pokrytí činí 0,90 Kč. HP LaserJet 1150 může za minutu zpracovat 17 stran formátu A4 a měsíční zatížení stroje by nemělo překročit 10 000 výtisků. Rychlost prvního výtisku je proti modelu HP LaserJet 1005W o pár sekund pomalejší, vícestránkové úlohy však lze díky vyšší rychlosti opakování zpracovat za kratší časový úsek.

Cena vč. DPH: 10 619 Kč

HP LaserJet 1300

Trojici velmi podobných zařízení uzavírá model HP LaserJet 1300, ke kterému je možné volitelně dokoupit druhý spodní zásobník papíru. Vestavěnou paměť 16 MB lze za příplatek rozšířit až na 80 MB, rychlost opakování tisku vzrostla o 2 stránky na 19 stran formátu A4 za minutu. Tiskárna je standardně dodávána s ovladači PCL 5e, PCL 6 a PostScriptem Level 2, zákazník se tedy může rozhodovat mezi rychlejším tiskem v nižším rozlišení do 600 x 600 dpi, nebo kvalitním, ale zároveň pomalejším tiskem v hardwarovém nastavení 1 200 x 1 200 dpi. Toto nastavení sice negativně ovlivní rychlost prvního výtisku jednotlivých stran dokumentu, ale prvotní ztráta je při vícestránkových dokumentech vymazána dříve zmíněnou vyšší rychlostí opakování. Kvalita tisku je výborná jak u textů, tak u rastrové a vektorové grafiky a překonala ostatní zařízení. K drobným změnám došlo u spotřebního materiálu, protože k tiskárně je možné kupovat tonerové zásobníky na 2 500 nebo 4 000 výtisků. V závislosti na zvoleném zásobníku se tedy kalkulovaná cena výtisku pohybuje v rozmezí 0,90 a 0,83 Kč včetně DPH.

Cena vč. DPH: 12 298 Kč

Kyocera Mita FS 1900

Velmi slušně vybavené zařízení nám k testu přišlo od společnosti Janus. Jejich Kyocera Mita FS 1900 je první síťovou tiskárnou v našem srovnání. S ostatními výrobky můžeme tento výrobek poměřovat díky rychlosti opakování 18 stran A4 za minutu nebo maximálnímu rozlišení 1 800 x 600 dpi (se zapnutým vyhlazováním KIR II až 2 400 x 600 dpi). Model FS 1900 možná potenciální zájemce nepříjemně překvapí svou vyšší pořizovací cenou, která se vyšplhala k hranici 28 000 Kč, při provozu však může zákazník výrazně ušetřit, neboť cena jednoho výtisku A4 s pokrytím 5 % by neměla překročit 0,38 Kč a je tak zdaleka nejnižší mezi dnes testovanými stroji. Mezi klady tohoto zařízení bezpochyby patří vyšší kapacita vstupního a výstupního podavače, možnost dalšího rozšíření tiskárny o doplňkové zásobníky papíru a přihrádkový finisher. Ovladače PCL6, KPDL2, emulace Line Printer, IBM Proprinter X24E, Epson LQ-850 či Diablo 630 zařízení zpřístupní v systémech Windows, Mac OS, UNIX i Linux. Kyocera Mita FS 1900 je určena pro skupinové využití a tomuto zaměření odpovídá i maximální měsíční zátěž 65 000 výtisků.

Cena vč. DPH: 27 938 Kč

Lexmark E323n

I další testovaný produkt byl kromě USB portu vybaven také síťovým komunikačním rozhraním. Na rozdíl od Kyocery Mity FS 1900 však nedisponoval displejem pro nastavení vlastností tiskárny a uživatel se musí spokojit i s nižším měsíčním zatížením. Výrobek společnosti Lexmark vypadá i díky černé barvě plastu velmi elegantně, ukrývá v sobě 200MHz procesor a v ideálním případě může za minutu vytisknout až 19 stran formátu A4. Ovladače PCL6 a Postscript Level 3 lze na kompaktním disku nebo firemních webových stránkách najít nejen pro operační systémy MS Windows a Mac OS, ale také pro UNIX a Linux. Maximum paměti 144 MB příznivě ovlivnilo dobu kontinuálního tisku PDF dokumentu, s naměřeným časem 1 minuta a 37,7 sekundy byl Lexmark E323n nejrychlejším v testu. Kvalita tisku byla velmi dobrá, uživatel si při práci může vybrat z trojice nastavení 300, 600 nebo 1 200 x 600 dpi. Výkonný stroj, k němuž lze volitelně dokoupit další spodní podavač papíru, je v prodeji za 22 253 Kč. Provozní náklady jsou bohužel nejvyšší v testu a činí 0,92 Kč na běžnou stranu A4 s 5% potiskem.

Cena vč. DPH: 22 253 Kč

Samsung ML-1450

Pokud můžeme o nějaké značce tvrdit, že má v tomto testu nejpočetnější zastoupení, pak je to Samsung. Tiskárny této společnosti se nám totiž v testu sešly hned čtyři. Nejnižší modelové označení ML-1450 je vyhrazeno výrobku, který za minutu může potisknout maximálně 14 stran A4, disponuje ve standardní výbavě spodní zásuvkou pro uložení 550 archů papíru a předním výklopným podavačem pro dalších 100 listů. Zajímavé jsou i možnosti pro ukládání potištěných listů, které vystupují na horní odkládací plochu pro 250 výtisků nebo zadní přihrádku s možností uložení dalších 100 archů. Tiskárna v sobě ukrývá procesor s pracovní frekvencí 66 MHz a 4 MB paměti s volitelným rozšířením na 68 MB. Příznivá se zdála být pořizovací cena a výhodné jsou i provozní náklady, které patří s 0,55 Kč za stránku s 5% pokrytím k nejnižším na trhu. Na výběr je dvojice dostupných rozlišení 300 nebo 600 dpi, která je doplněna i nastavením 1 200 dpi, vhodným pro celostránkovou grafiku. Nižší nastavení sice může zrychlit první výtisk, avšak ten bývá zpravidla zpracován v tmavších odstínech šedé škály.

Cena vč. DPH: 8 528 Kč

Samsung ML-1710

Nový design a zvýšenou rychlost opakování, ale také nižší rozlišení 600 x 600 dpi a menší kapacitu vstupního zásobníku papíru může zákazníkům nabídnout Samsung ML-1710. Tato tiskárna může zpracovat tiskové úlohy rychlostí 16 stran za minutu, s počítačem komunikuje jen prostřednictvím univerzálního sériového rozhraní 2.0 a pro tisk využívá GDI ovladače. Nižší rozlišení přispívá ke zvýšení rychlosti prvního výtisku, zejména pokud je zařízení připojeno k počítači s výkonnějším procesorem. Tiskárna měla při testu menší problémy s celostránkovou grafikou, výsledné zpracování nebylo v některých případech dostatečně kontrastní. U dokumentů, resp. různých fontů písma, jsme se však s problémy nesetkali. Výhodou tohoto výrobku je bezpochyby pořizovací cena 6 247 Kč, která je mimochodem nejnižší v dnešním testu, a ani provozní náklady nezatíží rozpočet firmy nebo domácnosti drastickým způsobem. Trochu problematické je hodnocení kapacity výstupního podavače. Pouhých 50 listů, které lze na horní přihrádku uložit, je poměrně malé množství, ale v domácnosti, do níž je tento produkt primárně určen, snad tento fakt uživatelům tak moc vadit nebude.

Cena vč. DPH: 6 247 Kč

Samsung ML-1750

Další tiskárna Samsung je ukryta ve stejném kabátě jako předchozí model ML-1710. Nabízí stejnou rychlost opakování, disponuje shodnou kapacitou 8 MB operační paměti, ale procesor s frekvencí 90 MHz byl zaměněn za výkonnější typ, jehož srdce tepe v taktu 166 MHz. S použitím GDI ovladače může tiskárna pracovat o pár sekund rychleji než model ML-1710, k dispozici je i driver PCL6. Tisk s tímto ovladačem zaručuje větší kompatibilitu, je však pomalejší, zejména pokud pozornost zaměříme na tisk 27stránkového souboru PDF. Kvalita tisku je přitom srovnatelná s GDI a v obou případech může uživatel volit mezi nastavením 300 x 300, 600 x 600 a 1 200 x 600 dpi. Výhrady k nedostatečné kapacitě výstupního zásobníku platí i zde v plné míře. Ke kladům naopak patří širší podpora operačních systémů, neboť kromě OS MS Windows a Mac OS výrobce nabízí ovladače i pro Linux. Modely Samsung ML-1750 i 1710 mohou za měsíc potisknout maximálně 15 000 papírů. Jejich spotřební materiál je shodný a tudíž jsou samozřejmě stejné i provozní náklady, které činí 0,75 Kč včetně DPH za jednu stranu A4 potištěnou v 5% pokrytí.

Cena vč. DPH: 7 991 Kč

Samsung ML-2151N

Zkušenější čtenáři již podle písmena N v označení pochopili, že v případě tohoto modelu bude řeč o síťové tiskárně. Samsung ML-2151N skutečně síťové připojení nabízí, zákazník však může využít i USB 2.0 a paralelní port. Model 2151N nás vzhledem ke svým možnostem překvapil zajímavou pořizovací cenou, jež se pohybuje pod hranicí 20 000 Kč, provozními náklady i značným maximálním měsíčním zatížením, které je stanoveno na 100 000 listů. S rychlostí opakování 20 stran A4 za minutu se stal nejrychlejším výrobkem v testu. Předpokládaný výkon však ne zcela potvrdil při našich měřeních. S PCL ovladačem se rychlost tisku vyrovnává o 4 stránky pomalejšímu modelu 1750, s PostScriptem Level 3 se může uživatel rozhodnout pro bezproblémový tisk vektorové grafiky, avšak při požadavcích na rychlý provoz musí zvolit dodávaný ovladač GDI. Potěšila nás kapacita vstupu a výstupu papíru. Tiskárna je vybavena přehledným panelem s displejem a ovládacími tlačítky, ke snadné konfiguraci stroje připojeného v počítačové síti přispívá i interní webová stránka. Na závěr však musíme zmínit, že všechny modely Samsung obsahují při prodeji pouze poloviční tonerovou náplň.

Cena vč. DPH: 19 508 Kč

OKI B4300

Tento výrobek, jehož hlavními parametry jsou rychlost opakování 18 stran za minutu a maximální rozlišení 1 200 x 600 dpi na trhu, nahrazuje pomalejší modely OKIPage 14. Částečně zachovává jejich design, využívá paměti 16 MB s možným rozšířením na 48 MB a poskytuje vyšší rychlost prvního výtisku. OKI B4300 je vybavena tlačítky a alfanumerickým displejem, takže ji lze snadno konfigurovat nejen při běžném provozu, ale také v případě nákupu volitelného síťového rozhraní. Kvalitě tisku textu a vektorových úloh nelze nic vytýkat, několik světlejších čar jsme ale objevili u rastrového tisku. Ve srovnání s dříve prodávanými modely OKI jsou výsledky tisku plných rastrových ploch celkově výrazně lepší. Tiskárna je v prodeji za 12 188 Kč a její provozní náklady, dosahující ceny 0,71 Kč za jednu stranu A4 zakrytou 5 % toneru, lze také označit za výhodné. OKI B4300 je velmi dobrým tipem pro zákazníky, kteří hledají tiskárnu zejména pro své textové úlohy. Při nich poráží konkurenční produkty ve srovnání rychlosti prvního výtisku. Měsíční zatížení by podle doporučení výrobce nemělo překročit 15 000 stran A4.

Cena vč. DPH: 12 188 Kč

Xerox 3130

Na závěr testu jsme si ponechali novinku společnosti Xerox. Její tiskárna s modelovým číslem 3130 je vybavena procesorem s pracovní frekvencí 166 MHz a 32 MB paměti. Za minutu může vytisknout až 16 stran formátu A4, rozlišení 300 x 300 a 600 x 600 doplňuje i volba 1200 Image Quality, tedy možnost práce v 1 200 x 600 dpi. Spodní zásobník papíru s kapacitou 250 listů je připraven pro běžné kancelářské papíry, štěrbina v předním panelu umožňuje tisk na obálky a média vyšší gramáže. Výstupní horní odkládací plocha pojme jen 50 výtisků. Ovladače tiskárny je možné nainstalovat na počítače se systémem Windows nebo Linux, platforma Macintosh není a zřejmě ani v budoucnu nebude podporována. Tiskárna Xerox je v prodeji za 12 188 Kč a její provozní náklady 0,89 Kč na stranu A4 se standardním pokrytím 5 % nepatří k nejvýhodnějším v tomto testu. Ovladač PCL6 přináší celkem kvalitní tisk dokumentů s písmem i grafikou, nezvládne ale rychlý tisk vícestránkových souborů. Škoda, že jej jako v případě Samsungu nedoplňuje jednodušší GDI driver, s nímž by rychlost tisku mohla být zvýšena.

Cena vč. DPH: 12 188 Kč

§§§§§


Výkonný cvalda - Acer Aspire 1700 může soupeřit i se stolními počítači

Hynek Vácha

c03p0492

Pokud počítač opravdu hodně používáte, již jste se jistě dostali do situace, kdy jste měli potřebu vzít si ho někam s sebou. V tu chvíli asi každý zatouží po notebooku. Ovšem ne každý se spokojí s přenosným počítačem i jako náhradou počítače stolního. Samozřejmě existuje možnost, jak se omezení notebooku zbavit. Stačí dokoupit monitor, klávesnici a případně myš (náročnější zákazník může využít i "dockingstation", tedy jakési základny, která vám může poskytnout prostor i pro další disky, mechaniky nebo jiné komponenty). Nevýhodou ale je, že tyto doplňky zvyšují pořizovací náklady. Existuje však i elegantnější řešení tohoto problému. Tím je například Acer Aspire 1700. Jedná se o přenosný počítač, který může co se vybavení týče směle soupeřit s počítači stolními. Srdcem notebooku je procesor Pentim 4, maximálně na frekvenci 3,06 GHz, který využívá funkcí čipové sady SiS, se systémovou frekvencí 533 MHz. Standardně získáte 512 MB operační paměti, využívající DDR-266, což je dostatečné pro běh většiny běžně používaných programů. Pokud by se vám tato kapacita zdála malá, nemusíte zoufat, dokoupit totiž můžete paměť až do 2 GB. Také 80 GB diskové kapacity v základní verzi si v ničem nezadá se stolními počítači. Pro přenášení dat můžete, kromě disketové mechaniky, využít i mechaniku DVD nebo takzvané kombo, tedy kombinaci DVD a CD-RW. Až do této chvíle se vybavení nijak neliší od jiných notebooků. Zásadní rozdíl nás však čeká u LCD displeje. Hlavní devizou tohoto počítače je totiž právě on 17" krasavec, který umožňuje komfortní práci. Nativní rozlišení 1 280 x x 1 024 bodů je pro SXGA panely této velikosti samozřejmostí. Pochopitelně vám nic nebrání připojit i externí monitor. Další komponenta, lišící se od standardu, je klávesnice s plnohodnotným rozložením kláves, i když ani u ní nemůžeme očekávat tak výrazné oddělení jednotlivých klávesových skupin, jako tomu bývá u klávesnice pro stolní počítače. I takto, díky použití většího displeje a plnohodnotné klávesnice, dosahují rozměry počítače úctyhodných 378 x 320 x 47-55 mm. Také hmotností tento Acer přesahuje běžný standard ve třídě notebooků. Se svými 7,1 kilogramu je v segmentu přenosných počítačů opravdovým cvaldou. Proto se zdá vhodnější označit tento "notebook" spíše za přenosný počítač, protože se opravdu nehodí k tomu, aby s ním uživatel jezdil na obchodní jednání nebo pracovat někam do terénu. Jeho použití vidíme hlavně ve snadné možnosti přenášení, nebo lépe převážení, z domova do práce nebo třeba na chatu, pokud i tam potřebujete mít s sebou počítač. Další výbava se už od většiny notebooků neliší. Pro připojení k ostatním počítačům můžete použít síťovou kartu 10/100 Mb/s, modem V.90/V.92 a u některých modelů i bezdrátovou kartu Wi-Fi. Další možnosti pro připojování externích zařízení skýtají kromě paralelního, sériového a PS/2 portu i 4x USB 2.0, 2x IEEE 1394 a S-Video výstup. S videovýstupem se váže hlavně přehrávání videa. Jeho ovládání je značně ulehčeno pomocí speciálních tlačítek umístěných na přední straně počítače, která jsou dostupná i při sklopeném displeji. Pro většinu uživatelů přenosných počítačů je dalším velmi důležitým faktorem výdrž na baterii. Ta také tohoto Acera předurčuje pouze pro občasné přenášení, protože 1 hodina a 30 minut není rozhodně mnoho, takže budete často nuceni vyhledat zásuvku. V Aspiru 1700 získáte velmi slušně vybavený počítač, který můžete snadno přenést na místo, kde zrovna potřebujete pracovat.

Acer Aspire 1700

velký displej, plnohodnotná klávesnice

velká hmotnost, nízká výdrž na baterii

Cena vč. DPH: 54 800 Kč

K testu zapůjčila firma: Acer www.acer.cz

§§§§§


Dokonalost na druhou - Creative MuVo NX nová verze vynikajícího kapesního MP3 přehrávače

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0493

Když se na sklonku loňského roku objevil na trhu s MP3 přehrávači model Creative MuVo, vyvolal doslova nadšení. Kombinace miniaturního Flash disku a MP3 přehrávače napájená jedinou AAA baterií schopnou přehrávat hudbu dlouhých 12 hodin si vysloužila mnoho ocenění, a nejinak tomu bylo i v PC WORLDu, kde MuVo získalo titul TOP PRODUKT. Ani téměř dokonalé MuVo však nebylo bezchybné, vyčítána mu byla především neschopnost nahrávat a absence displeje a aretačního tlačítka, které by zabránilo mimovolnímu stisknutí ovládacích prvků při přenosu v kapse. Jak se zdá, Creative se ze svých chyb při výrobě MuVa poučil a nyní vypouští na trh inovovanou verzi s označením MuVo NX, která se od svého předchůdce liší hlavně přítomností displeje a funkcemi, jež dřívější verzi chyběly.

Hned při prvním pohledu na nové MuVo je jasné, že leccos se změnilo. Od designu a rozmístění kláves až po přítomnost displeje. Ale pojďme pěkně popořádku. Nejmarkantnější novinkou je elegantní modře podsvícený displej, nalézající se na místě, kde předchozí MuVo mělo ovládací prvky pro přehrávání a indikační diodu. Displej zobrazuje odehraný čas, název souboru (MuVo nepracuje s ID3 tagy ani s českými znaky) a stav baterie. Na displeji se také dají upravit různá nastavení, od podsvícení a kontrastu až po nastavení vestavěného ekvalizéru a uzamčení ovládacích prvků. Displej lze také otočit o 180 stupňů a jeho přítomnost se nijak drasticky neodráží na výdrži přístroje. Naše měření mohou jen potvrdit dobu udávanou výrobcem, tedy něco okolo 8 hodin.

Odlišné je i ovládání přístroje. Zatímco tlačítka pro nastavení hlasitosti zůstala na svém místě, vypínání spojené s pauzou se přesunulo blíže ke konektoru sluchátek. Nově se na MuVu objevilo kolečko, jímž lze přeskakovat mezi jednotlivými skladbami a vybírat a potvrzovat možnosti v nastavení. Novinkou je i malý mikrofon na předním panelu, který využijete při nahrávání. Do paměti 128MB modelu se vejde až 8 hodin hlasového záznamu. Při nahrávání jsme si všimli malého nedostatku, kterým je nemožnost záznam pozastavit a opětovně spustit. Po stisknutí pauzy se totiž nahrávání ukončí a opětovný stisk tlačítka započne ukládání záznamu do nového souboru.

Co se týče samotného MuVa, to stejně jako předchozí model funguje jako storage class zařízení a po vložení do USB portu (a po instalaci ovladačů ve Windows 98 a ME) jej systém vidí jako výměnný disk. Práce s MP3/WMA či jinými soubory, jež chcete na MuVo umístit, je tedy jednoduchá. Oproti předchozímu modelu umí MuVo NX pracovat s adresáři, ale bohužel nepodporuje USB 2.0. Vzhledem ke kapacitě to není tak velký problém, ale pokud by měly mít příští modely dvoj-, či čtyřnásobnou kapacitu, raději volte rychlejší rozhraní.

Creative MuVo NX se na trh dodává v balení, které obsahuje náhradní kryt na baterii v tmavě červené barvě, průměrná sluchátka, pásku k upevnění nad loket a pouzdro. U nás by mělo být k mání asi za 4 400 Kč, což není za takhle šikovnou věcičku nijak moc. I když konkurence v této oblasti sílí, Creative MuVem NX dokazuje, že náskok se dá získanými zkušenostmi lehce zúročit.

Creative MuVo NX

rozměry, hmotnost, funkce,

displej, výdrž na baterii

chybí podpora ID3 tagů a českých znaků

Cena vč. DPH: 4 400 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, europe.creative.cz

§§§§§


Klasika? Na to zapomeňte - Nikon Coolpix SQ originální design a osvědčené technické řešení

Tomáš Jirásko

c03p0494

Nikon si s designem kompaktu SQ pohrál, a není se mu co divit. Tento první Coolpix bez číselného označení představuje nástupce modelu CP2500 a musíme říct, že v třídě digitálních kompaktů není pouze silná konkurence je tam pěkně narváno. Navíc v tomto segmentu ne vždy jsou rozhodujícím kritériem technické parametry, často se zde nakupuje srdcem. Nikon proto sáhl po svém ověřeném konceptu "přelamovačky", zde zabalené do stříbrného kabátu malých rozměrů 82 x 82 x 25 mm. Ve výsledku tedy nic, čím by si chtěli špinit ruce konzervativci, ale co rozhodně na majitele upoutá pozornost.

Objektiv a blesk jsou umístěny bok po boku v otočné části, což samozřejmě ulehčuje fotografování z podhledu či autoportrét. Na zbývajícím "elku" jsou umístěny ostatní prvky, kde na horní straně najdeme otočný prstenec (zapnutí/vypnutí), v jehož středu je umístěna spoušť, a nalevo od ní je otočný volič jednotlivých režimů. Zadní stěně dominuje LCD displej s nastavitelným jasem, který při absenci průhledového hledáčku zůstává jedinou možností, jak pohlížet na snímaný objekt. Displej doplňuje standardní nikonní sestava dalších ovládacích prvků. Napravo od LCD je pětisměrný "joypad" pro ovládání menu. Pod ním naleznete trojici tlačítek makro a samospoušť/vymazání snímku, korekce expozice a blesk/označení přenášených snímků, a menu. Nad displejem je umístěna dioda nabití blesku, společně s tlačítkem rychlého prohlížení, a vpravo nahoře dvě tlačítka zoomu. V boku jsou skryty sloty pro CF kartu (16MB karta je ve výbavě) a Li-ion baterii. Spodní strana skrývá datový a napájecí konektor, sloužící po umístění SQ do stylového stojánku i k přenosu fotek do počítače, kdy Windows XP přistupují k SQ jako k Mass Storage, tedy jako k dalšímu běžnému disku. Stojan slouží i jako nabíječka pro případnou druhou baterii, pro niž má připravenu samostatnou pozici. Pro práci se snímky je přiložen software Nikon View 6.0 (browser) a Adobe Photoshop Elements.

Ani po technické stránce na tom není SQ nijak špatně. Nabídne vám třímegapixelový snímač (max. 2 016 x 1 512 pixelů) f = 5,6-16,8 mm, ekvivalentně 37-111 mm u 35mm kinofilmu; světelnost F 2,7-4,8 s trojnásobným optickým a čtyřnásobným digitálním zoomem. Velice dobře je na tom SQ se zpracováním obrazu. Automatika a předvolené režimy jsou, jak tomu již u Nikonu bývá, hodně na úrovni, nutné je ovšem pozorně se seznámit s jednotlivými režimy a jejich chováním, což se týká především interiérů. K dispozici je i (pseudo)manuální režim. který umožňuje například korekci expozice a nastavení bílé (i manuálním změřením). SQ rovněž disponuje světlem pro doostření při špatném osvětlení. Zde si však návrháři vybrali i slabou chvilku, když blesk mnohdy neosvětlí celou scenérii dostatečně rovnoměrně. Výsledné fotografie jsou celkově posunuty mírně do červena ale neberte to tak, že vám na snímku vyleze rudá záře nad Kladnem v reálu nad tím většinou spíše mávnete rukou, pokud tomu vůbec věnujete pozornost, či si toho všimnete. Sytost barev působí měkkým, příjemným dojmem. Makro efektivně začalo reagovat až okolo 8 cm, i když výrobce udává optimističtější 4 cm. Samotná aktivace přístroje je rychlá v průměru hodně pod 2 sekundy. Přístroj však trpí starou bolístkou digitálních Coolpixů větším zpožděním spouště, které je stále patrné jak při namáčknutí spouště, tak bez něj.

Nikon Coolpix SQ je extravagantní designem, ale po technické stránce sází na jistotu. Je vybaven vším potřebným pro uspokojení naprosté většiny požadavků amatérského fotografa, včetně možnosti pořídit záznam krátké videosekvence. Většina použitých řešení a funkcí vychází z předcházejících řad. SQ je prostě takový rodinný kompakt, hodící se na dovolenou, zachycení rodinných událostí i do společnosti, kde se za něj nebudete muset vůbec stydět.

Nikon Coolpix SQ

originální design přístroje

scénické předvolby

zpoždění spouště

Cena vč. DPH: 15 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon, www.nikon.cz

§§§§§


Elegantní a kvalitní - Altec Lansing 5100 šestikanálová reproduktorová sestava s výborným zvukem

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0495

Americká firma Altec Lansing patří mezi jedny z předních výrobců audiotechniky a na poli počítačových periferií se pohybuje od roku 1990. V našich zeměpisných šířkách však její jméno rozhodně nemá takový zvuk, jako některé jiné a mnohem mladší značky. A tak zatímco jsme v PC WORLDu testovali již více než deset sestav od společností Creative či Logitech, reproduktory Altec Lansing si u nás s modelem 5100 odbývají svou premiéru.

Hned na první pohled je jasné, že Altec Lansing 5100 nepatří mezi běžné sestavy a upoutají případné zájemce především netradičním designem. Zatímco subwoofer je při svých rozměrech 165 x 343 x 305 mm poměrně obyčejný, o satelitech a středovém reproduktoru se to rozhodně říci nedá. Jejich prohnutý tvar a malé rozměry tak trochu připomínají reproduktory I-Trigue od společnosti Creative, o nichž jste se mohli dočíst v čísle 4/2003. Škoda jen, že krom dřevěného subwooferu je zbytek reproduktorů vyroben z plastu. K sestavě dále náleží ovládací panel, s jehož pomocí můžete přepínat mezi 5.1, 4.1 a funkcí All Channel Stereo, regulovat vyvážení hloubek a výšek a upravovat celkovou hlasitost sestavy. Součástí ovládacího panelu je i užitečný a mnoha výrobci přehlížený konektor na sluchátka.

Altec Lansing 5100 nabízí možnost připojení k PC pomocí trojice 3,5mm konektorů a přes stejný konektor lze do sestavy přivést zvuk i z jiného zařízení (AUX). Jednotlivé satelity jsou k subwooferu připojeny napevno, což může být nevýhodné pro uživatele, kteří by rádi použili kvalitnější kabely nebo chtějí reproduktory postavit dále od sebe, než to umožňují původní kabely. Celkový RMS výkon 73 W (22,5 + 22,5 + 4 x 7) sice nepatří mezi špičku, ale pro běžné domácí použití bohatě vystačí.

Co se týče kvality reprodukce, byli jsme vlastnostmi sestavy příjemně překvapeni. Bezproblémové je přehrávání basů a středů, výšky jsou trochu slabší. Při vyšší hlasitosti se z reproduktorů ozývá nepatrný šum, to je ale v této kategorii poměrně běžným jevem. Celkově můžeme kvalitu reprodukce zhodnotit jako jednu z nejlepších v dané cenové hladině.

Pokud tedy přemýšlíte o koupi šestikanálové soustavy v ceně okolo 5 000 Kč, pak vám s klidným srdcem můžeme tento produkt doporučit. Nejenže se pyšní netradičním designem, ale navíc má i výborný zvuk.

Altec Lansing 5100

design, ovládací panel

kvalita zvuku

plastové satelity

Cena vč. DPH: 5 478 Kč

K testu zapůjčila firma: LEVI www.levi.cz

§§§§§


Exkluzivně v devatenácti - HP Flat Panel Monitor L1925 vysoká kvalita za velmi dobrou cenu

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0498

Máte doma velký klasický CRT monitor a poohlížíte se po náhradě ve formě LCD panelu? Zapomeňte na patnáctky, sedmnáctky či osmnáctky, všechno jsou to pouhá šidítka a radši hledejte nějakou příjemnou a kvalitní plochou devatenáctku. Jednu jsme pro vás otestovali.

HP L1925 je založen na 19palcovém panelu typu MVA, který se vyznačuje především vynikajícími úhly pohledu, jež činí 170 ? v horizontálním i vertikálním směru. Displej dosahuje typického jasu na úrovni 250 cd/m2, maximální kontrast s hodnotou 500 : 1 je zárukou dobrého obrazu za různých světelných podmínek.

Při rozlišení 1 280 x 1 024 bodů (což je nativní hodnota použitého panelu) činí vzdálenost jednotlivých pixelů 0,294 mm, a to odpovídá oblíbeným patnáctipalcovým LCD monitorům. Výhodou je tedy menší únava očí vznikající ze čtení drobného písma a celkově snazší používání pro každého uživatele. Hráče bude určitě zajímat doba odezvy, která by neměla překročit 20 ms pro součet časů "rise" i "fall".

Data k použitému grafickému kontroléru Pixelworks 131 lze přivádět buď analogovým VGA rozhraním s D-Sub konektorem, nebo kombinovaným digitálně-analogovým DVI-I interfacem. Testovali jsme oba dva způsoby připojení, a pokud používáte kvalitní grafickou kartu (GeForce 4 a vyšší či ATI série 9000 a vyšší), není v kvalitě obrazu patrný rozdíl. Výhodou DVI je určitě nulová potřeba nastavení parametrů obrazu, jako je jeho fáze či časování, neboť tyto hodnoty jsou digitálně synchronizovány automaticky.

Model L1925 od HP má bezpochyby moderní a stylový design, který je charakterizován zejména velmi tenkým stříbřitým rámečkem. Stojan s opěrnou nohou je multifunkční a dovoluje pohyby samotného panelu snad ve všech myslitelných směrech. Mimo naklápění kupředu a dozadu, otáčení vpravo i vlevo a výškového nastavení v rozsahu 110 mm je možné také obraz převrátit do režimu portrét. K otočení samotného obrazu ve Windows můžete použít buď přidaný software Pivot, anebo se řada uživatelů spokojí třeba s funkcí nVRotate obsaženou v ovladačích grafických karet s čipy nVidia.

Výhody LCD panelů však nejsou pouze estetické, ale také ekonomické a ergonomické. Nepřehlédnutelným faktem je ani ne třetinová spotřeba elektrické energie (40 W) oproti běžnému příkonu odpovídajících 20" CRT monitorů (kolem 130 W). HP L1925 také splňuje zatím poslední ergonomické a ekologické standardy, sdružené v normě TCO 03.

Při testech kvality obrazu jsme byli příjemně překvapeni jak věrným a bohatým barevným podáním, tak i dobrým rozlišením kompletní barevné palety včetně velmi světlých i velmi tmavých barevných odstínů. V případě nutnosti je možné provést korekce v obrazovkovém menu, logicky uspořádaném a snadno ovladatelném pomocí čtveřice dobře přístupných tlačítek na spodní liště panelu. Vyvolání automatického nastavení obrazu je přirozeně dostupné sekundární funkcí jediného tlačítka.

Zajímavě a pro uživatele možná ne zcela dobře jsou řešeny audiofunkce, pro jejichž zprovoznění je třeba dokoupit tzv. "PC Comm Station" vkládanou do oválného otvoru ve stojanu. Bohužel její cena je poněkud vyšší, než bychom čekali.

Celkově nelze HP Flat Panel Monitor L1925 hodnotit jinak než výborně. Snoubí se v něm vysoká kvalita zobrazení, moderní design a promyšlené mechanické provedení s velmi dobrou cenou. Není tedy náhodou, že si tento výrobek zaslouženě odnáší naše ocenění.

HP Flat Panel Monitor L1925

kvalita zobrazení

mechanické možnosti nastavení

jednoduché ovládání a snadné menu

zvláštně řešená podpora zvuku

Cena vč. DPH: 23 004 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Tungsten Tuning - Palm Tungsten T2 nejen v novém kabátě

Tomáš Jirásko

c03p0502

Tungsten se Palmu povedl a zařadil se mezi úspěšné modely, i když předpokládaných tržeb nedosáhl. Byl totiž přelomovým modelem takže se očekávaly nějaké ty dětské bolístky, řadu původních uživatelů neoslovila změna konceptu, a noví potenciální zákazníci po rozporuplných reakcích na tento model s koupí vyčkávali. Situace ne nepodobná koupi auta nový model si pořídíte asi tak po roce od jeho uvedení, do té doby je většina much vychytána. Stalo se tak i v případě "Téčka", kdy softwarové potíže se lepily více či méně úspěšně patchy, aby se jelo dál. Nicméně pozornost začal pozvolna přitahovat i hardware, zvláště ve srovnání s některými parametry "Céčka" a Zire 71. Tak tedy Palm provedl celkem logickou věc TT prohnal posilovnou a kosmetickým salónem. Nový, zářivější Palm, označený T2, dostal do vínku kromě stříbrné barvy i vylepšený displej, více paměti a upravený operační systém. Celková koncepce byla však zachována, a tak již nikoho nepřekvapí odsouvací kryt. Jeho vysunutí je nyní lehčí, a Palm uvádí, že jej testoval na 100 000 zavření a otevření takže dříve vám asi upadne ruka než kryt. Palm však především vyslyšel volání mnohých uživatelů a zároveň dal za pravdu staré poučce paměti není nikdy dost. RAM se tak dočkala dvojnásobku, v T2 je tedy 32 MB (uživateli k dispozici 29,5 MB), ovšem jde o pouhou polovinu v porovnání s modelem C. To, že Palm nenechal vnitřnosti původního TT na pokoji, svědčí i prodloužená výdrž baterií (okolo 7 hodin). Částečně za to vděčí i inovovanému displeji, jehož vykreslení barev stále více připomíná sytost barev z Walta Disneyho, než že vyšlo z vývojových laboratoří. Zásadní změny se dočkal PalmOS 5, v T2 jej najdeme ve verzi 5.2.1. a přináší s sebou především Graffiti 2, k jejichž nasazení byl Palm donucen poté, co se nedohodl, a prohrál soud s Xeroxem, jenž vlastní patenty týkající se Graffiti. G2 však lze nyní psát kdekoliv na displeji, nikoli pouze v Graffiti plošce, což je na jednu stranu přínosem, i když zvyk je železná košile, a tak jsme stejně stále psali do prostoru plošky. Potěšující je integrace kryptování dat a lepší zabezpečení přenosu, bohužel verze 1.1 u Palm Web Browser Pro znamená, že zde se změna nekonala.

Tungsten T2 prostě představuje omlazený model, jenž v sobě zahrnuje potřebné úpravy, které vzešly z praktických připomínek uživatelů Tungstenu T, a vylepšeny byly některé hardwarové parametry. Je otázkou, zda se nevyplatí v případě koupě nového Palmu počkat šeptanda o nových Palmech někdy na podzim nabrala slušnou intenzitu, a nahrává jí i situace na trhu jak v podobě přímé konkurence Sony, tak i útoku PDA na platformě Pocket PC.

Palm Tungsten T2

displej, výdrž na baterie

pouze 32 MB RAM, cena

Cena vč. DPH: 15 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Palm www.palm.com

§§§§§


Voda a vzduch - Koolance a Xaser II dvě zajímavá řešení pro tiché chlazení

Hynek Vácha

c03p0503

Tentokráte se nám do rukou dostala hned dvě kompletní řešení pro důkladné chlazení. U většiny počítačových skříní a komponent musíme vždy řešit dilema, zda dosáhnout maximálních či alespoň hodně vysokých výkonů, nebo zda chceme mít počítač tichý. U většiny počítačových skříní tkví zásadní problém v tom, jak uvnitř udržet teplotu co nejbližší teplotě pokojové. Dnes již totiž procesor není jediným velkým zdrojem tepla. Značné tepelné vyzařování mají i grafická karta respektive její grafický procesor -, čipová sada a v neposlední řadě i pevný disk. Všechny tyto komponenty se podílejí na zvyšování teploty uvnitř počítače. Navíc procesor, grafická karta a mnohdy i čipová sada na sobě mají ventilátor, který z nich má teplo rozptýlit. Zde použité ventilátory mají ale relativně malý průměr (30 až 40 mm), a aby dokázaly odvést dostatečné množství tepla do již značně ohřáté skříně, je nutné využít velkých otáček, což nevyhnutelně zvyšuje celkovou hlučnost počítače. Proto se zde nacházejí dvě základní řešení. První je založeno na tom principu, že teplo odebrané jednotlivým komponentám nerozptýlíme v počítači, ale rovnou je vyvedeme ven. Pro tento účel se nejlépe hodí vodní chlazení. Druhou možností je zajištění dostatečného proudění vzduchu v počítači, aby byl větší rozdíl mezi teplotou komponent a vzduchem. Pak je možné snížit otáčky ventilátorů na těchto součástkách a tím i produkovaný hluk, protože pro výměnu vzduchu ve skříni použijeme pomaloběžné ventilátory s průměrem 80 mm.

Řešení prvního druhu představuje systém Koolancer. Velkou výhodou oproti doma vyráběným vodním chlazením je jeho kompaktnost, protože všechny jeho komponenty jsou umístěny uvnitř skříně a jsou velmi dobře utěsněny, takže nehrozí vylití chladicí kapaliny ani v případě položení skříně například při transportu. Jedná se kompletní systém chlazení vodou, kdy není chlazen pouze procesor, ale také čipová sada, grafická karta a pevný disk. Chladiče na těchto součástkách jsou zapojeny do série, do níž je zapojeno i čerpadlo a tepelný výměník. Ten byl velmi účelně osazen do horní části skříně, která tím získala zajímavý tvar design skříně je ještě doplněn průhlednou stěnou a modrým prosvícením, což je spolu se zelenou chladicí kapalinou velmi působivé. Odvod tepla z výměníku je realizován trojicí ventilátorů o průměru 80 mm. Jejich otáčky je možné regulovat ve třech stupních, kdy první z nich zajišťuje nejtišší chod, kdežto třetí nejlepší chlazení, bohužel na úkor produkovaného hluku. Možnost výběru několika stupňů chlazení podle zrovna provozované úlohy považujeme za velmi pozitivní. Náš systém provozovaný na Pentiu 4 běžícím na 2,4 GHz byl dostatečně chlazen již na nejnižším chladicím stupni, a to i při převádění videa z MPEG-2 do DivX formátu, kdy je systém vytížen na 100 %. Chladicí výkon je dostatečný i v případě, že chcete systém přetaktovat. Ať již frekvenci procesoru zvyšujete nebo ne, jistě oceníte jeho bezpečí, které vám přináší zdvojená vodní pumpa a možnost spuštění alarmu či vypnutí počítače při vážnějších problémech.

Zástupcem vzduchové alternativy chlazení je naopak skříň Xaser II. Ta má chlazení založené na dostatečném odvodu tepla z vnitřku skříně. Pro tento účel je osazena pěti pomaloběžnými ventilátory o průměru 80 mm. I zde je možné přepínat jejich rychlost ne vždy totiž potřebujeme maximální výkon. Ventilátory jsou rozmístěny velmi účelně, a zvláště dva z nich svým umístěním značně vylepšují chladicí efekt. Prvním je ten umístěný v prostoru nad procesorem, který odlehčuje práci větráku na CPU, a druhým ventilátor umístěný v prostoru pevných disků. Nevýhodu spatřujeme v absenci prachových filtrů, jelikož při takové cirkulaci vzduchu se skříň asi brzy zanese.

Obě řešení je možné použít s libovolnou procesorovou platformou, přičemž poskytují dostatečný výkon i pro přetaktované procesory, aniž by produkovaly přehnaný hluk.

Xaser II

chladicí výkon, nízký hluk

vyšší cena

Cena vč. DPH: 4 977 Kč

K testu zapůjčila firma: TNTrade www.tntrade.cz

Koolancer

chladicí výkon, kompletní řešení,

bezpečnost

vyšší cena

Cena vč. DPH: 11 500 Kč

K testu zapůjčila firma: 100Mega www.100mega.cz

§§§§§


Canon znovu zrychluje - Canon i250, Canon i350 a Canon i450 test tří nových inkoustových tiskáren

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0504

Nové inkoustové tiskárny v letních měsících představily firmy Hewlett-Packard, Epson i Canon. Zatímco na výrobky HP či Epson si ještě několik týdnů musíme počkat, zařízení Canon jsme mohli podrobit našim výkonnostním testům.

Canon i250

První testovaný produkt na trhu nahradí levný model Canon S200x. Nabídne nejen vyšší rychlost tisku 12 černobílých nebo 9 barevných stran za minutu, ale také vyšší rozlišení 4 800 x 1 200 dpi při tisku na speciální média. Dávkování inkoustu v 5pikolitrových kapkách přispívá k lepšímu promíchání čtyř inkoustových barev CMYK, umístěných v samostatném černém a sdruženém barevném zásobníku. Kapacita zadního šikmého podavače stačí pro uložení 100 listů A4, tiskárna může pracovat i s menším množstvím médií v maximální gramáži 270 g/m2. Potištěné listy jsou vysouvány štěrbinou v přední části zařízení přímo na pracovní plochu stolu. Ovladače jsou připraveny pro Windows 98 nebo novější, případně Mac OS od verze 8.6. Komunikaci s počítačem obstarává USB rozhraní, propojovací kabel není součástí dodávky.

Canon i350

Tento model se bude prodávat místo výrobku s označením i320. Tiskárny i320, i250 a i350 mají stejný tvar položeného hranolu, liší se bočními barevnými kryty a uživatel se při nákupu může orientovat i podle označení na předním víku výrobku. Canon i350 je proti svému předchůdci opět rychlejší, za minutu by měl vytisknout 11 barevných nebo 16 černobílých stránek A4. Pracovní rozlišení je shodné s levnější tiskárnou Canon i250 a dávkování inkoustu také. Zadní podavač papíru má stejnou kapacitu, výstup potištěných listů je směrován na přední výklopnou opěrku s výsuvnou lištou.

Canon i450

Trojici zařízení uzavírá Canon i450, patřící do skupiny fototiskáren. Základní USB rozhraní je totiž doplněno dalším USB portem pro přímou komunikaci s digitálními fotoaparáty Canon. Za minutu může tento stroj vytisknout 18 monochromatických nebo 12 barevných stran A4, pracuje v maximálním rozlišení 4 800 x 1 200 dpi a inkoust dávkuje v kapkách o objemu 2 pikolitry. Právě menší inkoustové kapky přispívají k vysoké kvalitě fotografického tisku a při porovnání lze jen stěží rozeznat, že snímky byly zpracovány jen 4 inkoustovými barvami. Pro uložení papíru je připraven zadní podavač s kapacitou 100 listů, přední výklopná přihrádka slouží k uložení 50 výtisků. Dvojice ovládacích tlačítek a kontrolní dioda jsou umístěny na horním krytu zařízení.

Ovladače

Tiskárny pocházejí od stejného výrobce, a proto nikoho nepřekvapí, že grafické zpracování ovladačů je totožné. Uživatel má k dispozici tři režimy tisku v pořadí náhled, normální tisk a kvalitní zpracování dokumentů, ve volbě pro pokročilé nastavení může vybrat i rychlý tisk ve velmi nízkém rozlišení, nebo naopak velmi kvalitní zpracování tiskových úloh, vhodné jen pro tisk na speciální média. V ovladači jsou zároveň dostupné funkce pro snížení šumu u fotografií, monochromatické efekty (sepie, modrý, zelený a růžový odstín) a optimalizace s vyrovnáním fontů písma a rastrového snímku.

Rychlost a kvalita tisku

V testu jsme měřili rychlost prvního výtisku i kontinuálního tisku, výsledky najdete v naší tabulce. Společnost Canon uvádí, že nové tiskárny jsou podstatně rychlejší než předchozí modely, tedy Canon S200X a i350. V jednotlivých řádcích tabulky se můžete přesvědčit, že slova výrobce jsou pravdivá. Kvalita tisku je samozřejmě závislá na pracovním rozlišení, jež uživatel zvolí. Standardní nastavení je vhodné pro černobílý i barevný tisk na kancelářské papíry a mohou s ním být vytištěny jak písemnosti, tak celostránková grafika. Pro potahované papíry se hodí volby standardního nebo kvalitního tisku, na lesklé či matné fotopapíry se rozhodně vyplatí použít vysoké pracovní rozlišení. Tisk na speciální média celkovou dobu zpracování dokumentů prodlouží o 20-30 sekund s použitím lesklých listů a o jednu minutu a 10-25 sekund při volbě potahovaného materiálu. Nové listy s označením Canon Photo Paper Pro jsou odolné proti vodě a vytištěné fotografie bez poškození snesou nejen běžnou vzdušnou vlhkost, ale i nechtěné polití vodou.

Pořizovací a provozní náklady

Dobrá zpráva je určena všem koupěchtivým zákazníkům za nové a podstatně rychlejší tiskárny nebudou muset zaplatit přemrštěné částky. Canon i250 se na pultech prodejen objeví za 2 390 Kč, model s označením i350 bude možné koupit za 2 690 Kč. Fototiskárnu Canon i450 může získat zákazník za 4 391 Kč. A jaké jsou provozní náklady? Tiskárny používají stejné inkoustové zásobníky s černým inkoustem i sdružený zásobník barev CMY. Za stránku A4 s 5% pokrytím černou barvou uživatel zaplatí 1,61-1,85 Kč podle toho, zda bude nakupovat jednotlivou náplň nebo ekonomické balení se dvěma zásobníky. Barevné cartridge se také prodávají jednotlivě ve dvojici a cena barevné stránky s celkovým pokrytím 20% kolísá mezi 4,41 a 4,91 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH. Zatímco pořizovací ceny činí z výrobků Canon široce dostupná zařízení, provozní náklady by však mohly být na nižší úrovni.

§§§§§

$$$$$


Software


PC World CD Centrum – výběr programů, které naleznete na našem CD

Martin Koníček

c03p0460

ADSL BASIC++ 1.9

Licence: freeware, plná verze 100 KčDomovská stránka: www.unio.cz

I když je připojení pomocí ADSL velice rychlé, relativně levné a také dostupné (v porovnání např. s bezdrátovým), stále u něj zůstávají některé nevýhody. K tomu, abyste mohli přistupovat na internet přes ADSL modem, je totiž potřebné vždy vytvořit tzv. VPN připojení a to manuálně. A právě tato utilita slouží k tomu, abyste se nemuseli vždy pracně připojovat k standardně dodávanému modemu Alcatel Speed Touch. V této aplikaci stačí zadat IP adresu modemu, přihlašovací jméno, heslo a telefonní číslo poskytovatele služby. Poté vás už připojí k internetu automaticky vždy po startu Windows. Navíc máte jako bonus možnost zobrazit si historii svého času, stráveného on-line. Na škodu je možná jen poněkud nestřídmé grafické prostředí, které může při startu počítač zbytečně zpomalovat.

Print Censor ME 1.0

Licence: shareware (49,95 USD)

Domovská stránka: usefulsoft.com

Úspora firemních nákladů na tisk dokumentů je do značné míry závislá na statistice využívání síťové tiskárny, problematice koncepce jejího objemu a umístění. To vše lze s utilitou Print Censor ME snadno optimalizovat. Nejenže můžete pohodlně řídit tiskovou frontu, ale můžete rovněž zaznamenávat data o počtu vytištěných dokumentů (na příslušných stanicích) a z nich postupně vytvářet statistiky. Tyto statistiky lze potom dle zájmu firmy exportovat do dokumentu Wordu, tabulky Excelu, anebo popřípadě stránky HTML. A k čemu vám budou takovéto informace užitečné? V prvním řadě můžete koupit tiskárnu, která bude přesně vyhovovat potřebám vašeho podniku, a umístit ji tam, kde je jí podle statistik nejvíce třeba. Také se můžete směle zeptat některých uživatelů, proč tisknou tolik dokumentů, a zdali si třeba každý den netisknou všechnu došlou elektronickou poštu (podobné případy bohužel opravdu nejsou výjimkou).

Froggy 1.1.0.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.i-mates.de

Pod pojmem i-Mate si pravděpodobně v češtině vybavíte pojem "internetový kamarád". V tomto případě se jedná o podobu rosničky, která vám bude pravidelně signalizovat předpověď počasí. Ihned po nainstalování tohoto "kamárada" jsem byl velice mile překvapen. Automaticky se mnou totiž hovořil česky. Rosnička, jak už je z lidových pranostik známo, slouží k předpovídání počasí. Internetová rosnička se od té normální liší tím, že nevyžaduje trápení žádného tvorečka ve skleněné lahvi a k předpovídání počasí využívá mnohem modernější metody. Navíc je internetový kamarád schopen zjistit počasí v jakémkoliv větším městě na světě, a to včetně několika českých. V konečném hodnocení musím pochválit nejen zajímavý vzhled a jednoduchost ovládání, ale i velice dobrý nápad této aplikace. Jediné, k čemu bych mohl mít výhrady, je možná nepřesnost meteorologických dat.

TellMeAboutDivX 0.15

Licence: freeware

Domovská stránka: www.tellmeaboutdivx.prv.pl

Každý film ve formátu AVI obsahuje informace o použitém kodeku, velikosti obrazových a datových informací, o počtu snímků za sekundu a délce trvání filmu. Produkt TellMeAboutDivX je zaměřen čistě na kodeky typu DivX, popřípadě XviD, a pomůže vám potřebné informace ze souboru AVI "vydolovat". Jeho nejdůležitější funkcí je vlastně ono zjištění použitého kodeku, který je třeba pro přehrání filmu nainstalovat. Tato utilita je opravdu malá, intuitivní a neobsahuje žádný instalátor. V porovnání s obdobným programem GSpot, však nabízí mnohem méně funkcí možná i proto, aby lépe padla do ruky úplným začátečníkům.

Kutilem ve Windows - Zálohování / diagnostika / kontrola registrů

Martin Koníček

Těšíte-li se na nové, zajímavé a užitečné utility, tak vás dnešní rubrika rozhodně nezklame. Nejdříve se budeme zabývat začátečníky často opomíjenou činností zálohováním. Dále se přes zajímavý a relativně nově rozšířený archivátor UltimateZip dostaneme k diagnostické aplikaci Aida, konkurující známému produktu SiSoft Sandra. Závěr pak patří pokročilejší utilitě Regshot, která dokáže velmi rychle a pohotově zaznamenat změny v registrech, takže budete vždy přesně vědět, co je ve vašem operačním systému nového.

Backup4all 1.4.0

Licence: shareware, 30 dní

Domovská stránka: www.backup4all.com

Již v několika číslech jsem se probíral nepřeberným množstvím programů určených k zálohování cenných dat. Nyní vám mohu představit další, opravdu velmi zajímavou utilitu. Aplikace nabízí příjemné uživatelské rozhraní s rozumným ovládáním a notnou dávku užitečných funkcí, které mohou proces zálohování zpříjemnit. Samozřejmostí jsou plánované zálohy inkrementálního i běžného typu do archivu ZIP, který je možno navíc zaheslovat. To ovšem není ani zdaleka vše. Dále, ve stylu svých profesionálnějších konkurentů, disponuje nejen propracovanou nápovědou a přehledným rozhraním, ale také možností provádět více záloh současně (zálohy pracují vlastně ve více vláknech). Užitečných funkcí má Backup4All mnohem víc, ale našel se i jeden nedostatek. Bohužel není možné rozdělovat zálohy na více médií, např. na několik CD-R. To může vzhledem k cílové skupině domácích uživatelů a menších korporací oblíbenosti produktu uškodit.

UltimateZip 2.7.1

Licence: freeware

Domovská stránka: www.ultimatezip.com

Možná si ještě pamatujete na dříve rozšířený volně šiřitelný program Power Archiver. Bohužel se časy změnily a tento báječný produkt přešel pouze do komerční verze. Právě proto jsem s nadšením přivítal jeho nástupce UltimateZip, jenž nabízí ještě více funkcí než legendární PowerArchiver či WinZip. Navíc je k dispozici zdarma (pouze při startu se vám na pár vteřin zobrazí neobtěžující úvodní logo). UltimateZip, stejně jako každý lepší archivátor, umožňuje pracovat s více typy archivů. Jsou podporovány všechny oblíbené formáty, jako je ZIP, RAR či dokonce BZip2. Dále umožňuje dávkové zpracování archivů, jejich konverzi, testování či opravu, ale také plánované zálohování. Zcela jednoznačně lze tedy říci, že UltimateZip je opravdu komplexním balíkem nástrojů pro pohodlné přenášení a archivování dat.

AIDA32 3.50

Licence: pro osobní použití zdarma

Domovská stránka: www.aida32.hu

Aida je užitečná utilita, která vám pomůže při zjišťování podrobných informací o softwarových a hardwarových komponentech vašeho počítače. Jedná se o produkt, jenž může směle soupeřit se svým slavnějším protivníkem SiSoft Sandrou. Aida má ale oproti ní několik zajímavých výhod. Nejenže je standardně v češtině (tu je třeba aktivovat v menu aplikace), ale poskytuje také podrobnější přehledy. Zaujala mě kupříkladu možnost zjistit informace SPD (jedná se o jednoduchou EEPROM paměť, která je součástí většiny paměťových modulů SDRAM, v níž jsou obsaženy informace o parametrech modulu). Naštěstí nadstandardní výbava produktu nekončí zde, ale nabízí množství dalších, zajímavých možností. Každá karta vás může něčím překvapit. I o monitoru naleznete tak detailní informace, jako je třeba viditelná úhlopříčka, sériové číslo či dokonce datum výroby. A takovými drobnostmi vás tento produkt překvapuje neustále díky zabudované rozsáhlé databázi podrobných informací. Užitečné je, že databázi je možno jednoduše aktualizovat přes internet. Pokud si tedy přejete zjistit podrobné informace o svém počítači, je pro vás Aida opravdu skvělá volba.

Regshot 1.61e5

Licence: freeware

Domovská stránka: regshot.ist.md

Regshot je utilita sloužící k monitorování změn v systému. Její princip je prostý. Po stisku tlačítka na začátku zaznamená aktuální stav registu a případně adresáře včetně jeho podadresářů. Po stisku druhého tlačítka provede tu samou akci s tím, že nyní je možné oba záznamy porovnat. To je užitečné pokud se chcete dozvědět, jaké změny byly v systému provedeny při instalaci nějakého softwaru. Třeba proto, abyste věděli, jak jej posléze kompletně odinstalovat. Dozvíte se to ze zaznamenaného protokolu, či z automaticky generované stránky ve formátu HTML. Mezi klady Regshotu patří jednoduchost, rychlost, lokalizace a celková vyladěnost. K nevýhodám to, že nedokáže změny monitorovat v reálném čase, jako to zvládnou vyspělejší utility SysInternals FileMon a Regmon (o nichž jsem psal již dříve).

Nebojte se vyzkoušet - Tvorba a úprava počítačové grafiky

Martin Koníček

Rozhodli jste se někdy vyzkoušet netradiční programy pro tvorbu a úpravu počítačové grafiky? Pokud ne, možná nastal ten správný okamžik po nějakých se poohlédnout. Pro webdesignery jsme připravili jakýsi "dezert" v podobě zajímavého nástroje Reptile, určeného pro tvorbu textur pomocí různých tlačítek a přepínačů. Pokračovat můžeme NovaMaticem, jenž dokáže vmžiku oživit fotku noční oblohy hvězdami. Určitě se nezapomeňte podívat na malý prográmek Color Set, pro výběr barvy tabulky. Celou sérii zakončíme produktem BG_ASCII, který dokáže převést obrázek na obyčejný text tento trik byl dokonce použit i ve filmu Akta X.

Reptile 2.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.sausagetools.com/supertoolz/reptile2.html

Tvůrcem této zajímavé utility na tvorbu textur není nikdo jiný než firma Sausage (proslulá svým HTML editorem HotDog). Hned na začátku musím upozornit na to, že dnes už existuje novější verze Reptilu, je však oproti námi popisované starší free-verzi komerční. I tak ale nabízí spoustu zajímavých funkcí. Tou nejzajímavější je právě tvorba textur. Není totiž vůbec složitá, naopak je dokonce zábavná. Po zvolení barev, ze kterých se bude textura skládat, je třeba nastavit iteraci (tedy opakování) a Faktor A spolu s Faktorem B. (K čemu tato nastavení přesně slouží, by bylo pravděpodobně dlouhé vysvětlování, a proto nezbývá než doporučit vyzkoušet si příslušné nastavení hodnot zcela náhodně.) Po nastavení hodnot začne generování textury textura se začne postupně různě měnit a ve chvíli, kdy se vám její vzhled zalíbí, si ji podržíte stiskem tlačítka Escape. Jak vidíte, způsob tvorby textur je velice netradiční, ale opravdu efektní. Je snadno pochopitelný i pro začátečníka, který obyčejným hýbáním s pár posuvníky může vytvořit velmi zajímavé a originální textury.

Reptile nám také nabízí tvorbu různých přechodů (ty se na webových stránkách obvykle používají k oddělení menu od obsahové části), a v konečné fázi je možné k textuře vybrat potřebný font a barvu písma.

NovaMatic 2000 (2.0)

Licence: freeware

Domovská stránka: www.geocities.com/fcueto/Otros/NovaMatic.htm

Dnes se nám v rubrice sešlo pár opravdu neobvyklých kousků. Ani Novamatic není výjimkou. Jeho výjimečnost spočívá ve speciálních úpravách fotografií noční oblohy. Celý proces úpravy je velmi jednoduchý. Zdá-li se vám, že vašim snímkům schází jakési "vesmírné kouzlo", můžete je s využitím Novamaticu snadno dodat tím, že do obrázku přidáte pěkně zářící hvězdu. Hvězdu, kterou si přejete přidat, lze velmi jednoduše a rychle upravovat. Dá se měnit její vzhled (na výběr máte jeden ze tří typů), velikost a dokonce i intenzita svitu. Takže pokud jste fanoušky astronomie, můžete se na chvilku zabavit neobvyklým způsobem.

BG_ASCII 1.32

Licence: freeware

Domovská stránka: mazaika.tripod.com/bgascii.html

Tento volně šiřitelný program slouží pro převod obrázků do textové podoby. Převod funguje velice jednoduše, proto zde mohu jeho princip stručně nastínit. Každý obrázek je tvořen barevnými body (pixely). Jejich určité kombinaci lze přiřadit písmeno, které svým tvarem a zaplněním černé odpovídá přibližně shluku daných pixelů. Pokud tedy obrázek rozložíme na shluky pixelů, které nahradíme správnými písmeny, můžeme zdálky vidět jeho vizáž v textové podobě. Takováto utilita se vám tedy může hodit pro vytvoření efektního textového podpisu e-mailu nebo tam, kde potřebujete vložit jednoduchý obrázek do textového souboru (tento způsob proto také mají v oblibě různé hackerské skupiny). Ale pojďme se podívat, co přesně nám tato aplikace nabízí. Jak bylo řečeno, BG ASCII umožňuje převádět libovolný i barevný obrázek na text. Dovede to v režimu se stupni šedi (rozlišuje šestnáct odstínů, přičemž ke každé je možno přiřadit libovolný symbol), nebo v režimu černobílém. Jakousi novinkou je také podpora formátu HTML, kde se díky rozšířeným vlastnostem textu dá uložit obrázek i v barevné podobě.

Arisesoft Color Set 2.3

Licence: freeware

Domovská stránka: webtools.arisesoft.com/colorset/

Color Set je vcelku jednoduchý prográmek, který vám pomáhá při tvorbě a barevném ladění tabulek. Ihned po spuštění uvidíte na obrazovce předdefinovaný vzhled tabulky. U něj lze měnit barvy, okraje, výplně a dokonce i velikosti písma. To vše se provádí jednoduchým kliknutím na danou oblast tabulky a vybráním jedné z předdefinovaných "web-bezpečných" barev. Poté již stačí jen stisknout tlačítko a vygenerovat webovou stránku ve formátu HTML 4.0. To je vše, co utilita nabízí. Možná i proto bych k ní měl pár připomínek. Je opravdu milé, že tvůrce si tuto jednoduchou činnost "vypiplal" do puntíku a že Color Setu nelze nic vyčíst, ale je škoda, že funkčně je jinak aplikace velmi ochuzena. Nelze např. editovat přímo datový obsah tabulek (ten je potřeba poté doupravit ručně editací HTML kódu) a v exportním formátu chybí podpora kaskádových stylů CSS. Ovšem i přes tyto nevýhody vám může produkt přijít vhod.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Pavel Tůma

c03p0461

Physikus

Na zemi dopadl obrovský meteorit a následkem toho se naše domovská planeta přestala otáčet. Na jedné polokouli tak zavládla doba ledová a na tu druhou neustále dopadaly sluneční paprsky a život se tam stal nesnesitelným. Lidé se pokoušeli Zemi znovu roztočit, ale marně. V tu chvíli přicházíte na scénu vy jako mladý vědec a stáváte se poslední nadějí lidstva na přežití.

Ne, opravdu to nebude recenze na katastrofický film z produkce Hollywoodu. Jedná se totiž o intro k výukovému titulu od společnosti Media Trade, který nese název Physikus. Jak již titul napovídá, hlavní náplní je jeden z méně oblíbených školních předmětů fyzika. Asi si říkáte, jak něco takového může být zábavné. A přece může. To se vezme nudná výuková látka, přidá se přitažlivé grafické prostředí, kvalitní české komentáře, spousta animací a požadavky na logické myšlení, všechno se to smíchá dohromady a máme před sebou na talíři dost ambiciózní projekt.

Na dvou CD-ROMech totiž dostanete dva samostatné produkty. Tím prvním je jakási encyklopedie fyziky. Tady nastudujete veškeré potřebné znalosti na cestu za záchranou lidstva před zkázou. V přibližně padesáti kapitolách projdete výukou optiky, mechaniky, akustiky, elektřiny a termodynamiky. Díky názorným pokusům a experimentům zjistíte, jak je možné, že se vidíme v zrcadle, proč je lepší zdvíhat těžká břemena pomocí kladky nebo co je to elektřina a jak vlastně funguje. Vybaveni teoretickými znalostmi a potřebnou dávkou odvahy se konečně můžete vydat na strastiplnou cestu lemovanou více či méně těžkými úkoly. Jako v každé správné adventuře budete řešit zapeklité problémy a hlavně: jak přimět všechny ty roztodivné stroje k práci. Když si náhodou nebudete vědět rady, můžete záhadu zkonzultovat s učebnicí. Zvláštní pozornost si zaslouží grafické zpracování. Některé lokace vám na dlouhou chvíli vezmou dech a budete zkoumat všechny ty malé, ručně kreslené podrobnosti. Detailů si opravdu užijete, ať už to bude nepřeberné množství různobarevných "čudlíků", věrohodně zpracované budovy nebo stíny, které všechny objekty vrhají. Když se k tomu všemu přidají 3D-animace, tak radši přestanete mrkat, aby vám náhodou něco neuniklo.

Tento vynikající titul je určen všem, kteří se chtějí vzdělávat zábavnou formou. Tak co? Nechcete jen tak mimochodem zachránit svět?

Physikus

spojení zábavy a výuky

grafické zpracování

přitažlivé zpracování výukové látky

experimenty "na vlastní kůži"

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 8.5 a vyšší

Cena: 1 490 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4 www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz

Strýček Albert podruhé

Jak už jistě víte, strýček Albert je tak trochu podivín. Za svůj život však procestoval, jak sám říká, celý svět. Ze svých cest si přivezl spousty podivných zvířat a vynálezů, které jsou zamčeny v jeho cestovním kufru. V tomtéž zavazadle jsou ukryty také tři jeho deníky, které rozhodně nejsou obyčejné.

První jste si mohli prolistovat v některém z minulých vydání PC Worldu. Dnes je tu v pořadí druhý svazek, nazvaný Dobrodružná cesta strýčka Alberta. Jeho vydání má na svědomí Media Trade a my se podíváme, jestli je pokračování tak dobré jako jeho předchůdce.

Už při pohledu na samotné balení je vidět jistá příbuznost se starším bráškou. Graficky pěkně vyvedená krabice navozuje cestovní náladu a člověk už se pomalu začíná těšit na obsah. Po krátké instalaci se můžete pustit do hraní a čeká vás přinejmenším několik hodin, po které se nehnete od obrazovky.

Při listování deníkem je pro další postup nutné plnit rozmanité úkoly. Ty zanechal Albert ve formě videonahrávek proto, aby nikdo nepovolaný nerozluštil tajemství, která sešit ukrývá. Na začátku je přístupných pouze pár stránek, ale pokud vyřešíte nějaký úkol, rázem se nabídka rozšíří a vy budete mít přístup na další a další exotická místa na Zemi.

Start je ve Francii, konkrétně v Marseille a kde skončíte, to už záleží jen na vaší šikovnosti. Zcela jistě však navštívíte taková známá města jako je Sydney, Bombaj, Káhira, Paříž nebo ostrov Zanzibar. Na cestách nasednete do několika dopravních prostředků, které urychlí váš posun na virtuální mapě světa. V ponorce klesnete do hlubin oceánu, proletíte se letadlem nebo chytnete správný vítr při plavbě plachetnicí. Pro takové cesty samozřejmě budete muset nabýt nějaké nové znalosti. Zjistíte, jak je to vlastně se zeměpisnou šířkou a délkou, k čemu je v dnešní době dobrá Morseova abeceda nebo proč je na různých místech na Zemi jiný čas.

To všechno a ještě mnoho dalšího si budou moci vyzkoušet malé i velké děti od osmi let na cestě za kusy pergamenu, který ukáže místo, na němž je ukryt..., ale tím se již nechte překvapit sami. CD-ROM je kompletně česky namluven a provázet vás bude i příjemná hudba, která se liší podle lokací.

Vydejte se na další cestu se strýčkem Albertem a třeba zjistíte, že je ještě podivnější, než jste si zpočátku mysleli.

Dobrodružná cesta strýčka Alberta

spojení zábavy a výuky

existence různých cest k cíli

rozsáhlost hry

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 1 190 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4 www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz

Vědění pro radost

Něco vědět a něco znát je cílem každého člověka. Máme v povaze snahu neustále se v něčem zdokonalovat, vyhledávat nové informace, nebo alespoň v co nejjednodušší formě vytahovat na povrch ty staré, které jsou zavrtané někde hluboko v šedé kůře mozkové. Kolikrát se vám například stalo, že jste zapomněli na něčí významné výročí nebo třeba jenom svátek či schůzku? A to je to nejmenší, vždyť onen dotyčný se většinou připomene, ale co když takový školák zapomene při písemce správný vzorec anebo anglické slovíčko? Rodiče nebudou nadšeni, že jejich ratolest přinesla další pětku.

Třeba najdeme něco použitelného na nejnovějším CD-ROMu od firmy Špidla Data Processing. Neváhejme tedy, a pojďme se na jeho obsah podívat blíže.

Při prvním pohledu na krabici nic neobvyklého, i když 170 českých programů na jednom CD dokazuje, že ani naši domácí programátoři a nadšenci nezahálejí. Teď už ale honem s cédéčkem do mechaniky. Na druhý pohled také nic nového ovládací menu je pořád stejně jednoduché a poskytuje všechny nutné základní informace o obsažených programech včetně obrázků. Teprve třetí pohled odhalí rozsáhlý záběr tohoto výtvoru. Je tu z každého oboru něco. Pokud holdujete astronomii, jistě si vyberete některý z programů, který věrně simuluje pohyb hvězd po noční obloze, nebo budete pozorovat přiblížený Měsíc na vlastním monitoru. Pro milovníky cizích jazyků jsou připraveny jednoduché slovníky a překladače. Pokud se chystáte na výlet do Brna, nezapomeňte si přibalit Česko-hantecký slovník. Ze školních předmětů jsou v hojné míře zastoupeny matematika a fyzika, ale i účetnictví nebo výuka psaní všemi deseti. Vy mladší, kteří teprve čekáte na řidičský průkaz, jistě přivítáte virtuální autoškolu, v níž si budete moci nanečisto vyzkoušet testové otázky. A to stále není všechno. Pro zapomnětlivce tu jsou různé upomínače a diáře, pro sportkaře program na evidenci sázených čísel a vyplňování tiketů, cykloturisté si budou moci v klidu naplánovat trasu svého výletu, křížovkáři si také přijdou na své díky křížovkářskému slovníku nebo editoru křížovek, a konečně kuchaři se budou moci nechat inspirovat v pravé české kuchařce.

Najdete i mnoho dalších zajímavých pomůcek, ale to už bude překvapení. Jedná se sice o shareware, freeware a nějaké to demo, jak už je u Špidlů zvykem, ale tentokrát jsou programy zcela zdarma zastoupeny v hojné míře a jistě mezi nimi najdete zrovna ten váš.

Vědění pro radost

množství a výběr programů

rozmanitost oborů

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o.

Žánr: soubor programů

Jazyk: český

OS: Windows 3.11, 9x a vyšší

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, s. r. o., A. Randýskové 3234,760 01 Zlín, www.spidla.cz

Pan Mobil

V dnešní době snad panuje názor, že kdo nemá mobil, ten jako by nebyl. Když už si někdo tedy mobil pořídí, pak ho jistě chce alespoň trochu upravit k obrazu svému. Změna vzhledu celulárního miláčka není takový problém. Prostě zajdete do nejbližšího obchodu a koupíte si nový kryt. Ale ani to po chvíli nestačí a začnete si v hloubi duše říkat: "Neříkal mi někdo o nějakých logách? Nebo to byly melodie?" Ano, na internetu je plno stránek nabízejících loga. Samozřejmě za úplatu. Melodie při troše snahy a hledání najdete v textové podobě i zadarmo. A právě tohoto pátrání se vás rozhodla ušetřit firma Media Trade a přišla s CD-ROMem Mr. Mobil!

Pod jeho zeleným oblekem se skrývá opravdová rarita. Celkem 18 000 log, skoro 5 000 obrázkových SMS, pár stovek startovacích log a přes 5 000 vyzváněcích melodií. Největší výběr budou mít, jak jinak, majitelé finských Nokií, ale ani ti z vás, kteří po kapsách nosí telefony značky Siemens nebo Ericsson (i když pro Ericssony jsou k dispozici jen melodie), nepřijdou zkrátka. Ovládací program je příjemný, vyvedený ve tvaru displeje mobilního telefonu. Pokud vlastníte datový kabel nebo dokážete spojit svoje PC s mobilem pomocí infračerveného portu, pak zvolenou položku překopírujete jedním kliknutím myši. Pokud ne, budete si muset nějaký pořídit. Jedinou výjimku tvoří melodie, které je možné vyťukávat ručně na klávesnici telefonu. Kromě výše zmíněných stylových vylepšení najdete na CD několik programů pro zasílání SMS přes internet, správu log nebo pro správu a zálohování vašeho telefonního seznamu či diáře. Za zmínku jistě stojí i doslova hromady různých zábavných, romantických a jiných SMSek.

Chcete-li svůj telefon takto odlišit od ostatních, pak vám mohu toto CD vřele doporučit. Množství log a melodií je ohromné a budete je moci měnit každý den až do smrti. I když jednu výtku bych měl. Citelně mi v dnešní době chybí zástupci barevných obrázků a log a polyfonních melodií. Ale jestli máte starší telefon, tak vás to vůbec nemusí znepokojovat.

Pan Mobil

množství log a melodií

jednoduché rozhraní

orientace spíš na Nokii

Producent: Media Trade, s. r. o.

Žánr: rozšíření pro mobilní telefony

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 395 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, www.mediatrade.com, www.cd.rom.cz

§§§§§


Dva jazyky jako na dlani – Angličtina a Španělština – dva zajímavé jazyk pro jazykovou výuku od LANGMasteru

Pavel Tůma

c03p0462

Je jedno, jestli jste v nějakém jazyce začátečníci nebo pokročilí. Vždyť začít s učením se dá v každém věku. Ne nadarmo se říká: "Kolik řečí umíš, tolikrát jsi člověkem." A pokud právě hledáte nějaký produkt, se kterým byste chtěli objevovat taje anglického nebo španělského jazyka, pak pozorně čtěte následující řádky, protože společnost LANGMaster po krátké pauze přináší dva nové tituly, které stojí za povšimnutí. Nesou název LANGMaster Angličtina English Elements a LANGMaster Španělština Mirada.

A o co se tedy vlastně jedná? Oba produkty jsou zpracovány podle učebnic nakladatelství Max Hueber Verlag. Pro angličtinu to jsou všechny knihy nazvané English Elements a očekávejte výklad gramatiky, 360 hodin intenzivní výuky, přes 850 stránek textu, 1 700 cvičení, více než 5 000 slovíček a frází a 2 650 obrázků a fotografií. Všechno jsou to dost velká čísla, která vás jen utvrdí v tom, že naučit se pořádně nějaký jazyk asi nebude nejjednodušší. Španělština je vypracována podle knih z řady Mirada a Bien Mirado, a rozsah výuky je oproti angličtině přibližně poloviční. Tedy až na slovíčka a fráze, kterých jsou 4 000.

Je LANGMaster lepší než konkurence? Ano. V obsahu to není, vždyť gramatika je vždy jen jedna. To hlavní, co odlišuje tyto dva produkty od konkurence, je hlavně rozsah, různé přídavné moduly (o těch později) a bonus v podobě dost kvalitních sluchátek s mikrofonem (jejž jistě využijete i k jiným účelům, než pro které je v krabici přibalen). Pokud se toužíte naučit anglicky a koupíte si zmiňovanou angličtinu, připravte se na opravdu intenzivní kurz na 7 CD-ROMech. Ptáte se, co že na tolika stříbrných kotoučích může být? Výuka je rozdělena podle zdatnosti studentů, a tak na samostatném disku najdete lekce pro úplné začátečníky, na dalším pro pokročilé začátečníky atd. až středně pokročilé a pokročilé, kteří už musejí zvládat veškerou gramatiku i slovíčka. Pokud jste neměli angličtinu ve škole, pak vězte, že těchto pár CD pokrývá celou výuku od páté třídy základní školy až po státnice. Španělština je jen o maličko chudší a v krabici najdete "jen" čtyři CD, určené pro začátečníky i více či méně pokročilé. Gramatika je v obou případech zpracována opravdu profesionálně a jednotlivé lekce a kurzy na sebe plynule navazují.

Něco navíc?

Metodu RE-WISE uživatelé některého z produktů od LANGMasteru jistě znají, pro ty ostatní vysvětlím. Do tohoto vnořenému programu si v průběhu výuky můžete ukládat slovíčka nebo fráze, které se vám zrovna nechtějí uchytit v šedé kůře mozkové. Modul RE-WISE z vložených slov a spojení vytvoří lekce, a vy se pak můžete učit jen to, co opravdu potřebujete. Vždyť opakováním se člověk učí.

Oba produkty obsahují glosáře, s jejichž pomocí si cizojazyčné slovo dokážete přeložit do češtiny a při tom se dozvíte ještě spoustu dalších užitečných informací. K English Elements je díky spolupráci s firmou Lingea přiložen ještě její oboustranný česko-anglický fulltextový slovník. Jeho recenzi najdete v některém z minulých čísel PC WORLDu.

A konečně se dostávám k tomu, proč jsou vlastně součástí balení ona sluchátka, a hlavně mikrofon. Kromě toho, že si můžete porovnat svoji výslovnost s rodilými mluvčími, totiž můžete celý program ovládat hlasem díky systému IBM Via Voice. A nemusíte zůstat jen u ovládání, také některá cvičení je možné vyplňovat pouze hlasem, přičemž si pořád zdokonalujete výslovnost, protože dokud slovíčko neřeknete správně, počítač ho nerozpozná.

Koupit či nekoupit?

Hledáte-li kurz, který vás provede výukou od úplného začátku až po profesionální úroveň, pak v současné chvíli nemám jinou radu, než si za ještě celkem přijatelnou cenu koupit jeden z těchto produktů. Který, to už záleží na tom, jaký jazyk si vyberete. A pokud jste pokročilí a nemáte kde nabyté znalosti použít v praxi a bojíte se, že zapomenete, zkuste to s jedním z nových programů od LANGMasteru.

LANGMaster Angličtina English Elements & Španělština Mirada

rozsah

uživatelské rozhraní

sluchátka s mikrofonem zdarma

ovládání hlasem

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International, s. r. o. Branická 107, 147 00 Praha 4 www.langmaster.cz

Cena: English Elements 2 999 Kč

Mirada 1 999 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Bude letos dobrý rok pro MS Office 2003? - dokončení

Jaromír Luhan

c03p0463

V minulém čísle jsme si prohlédli novinky v základních programech kancelářského balíku Microsoft Office 2003. V dnešním povídání se seznámíme se čtyřmi programy, které stojí občas trochu v pozadí a základní sadu v různých variantách doplňují. Ve dvou případech se jedná o protřelé harcovníky, druhé dva se o uživatelskou přízeň ucházejí poprvé. Začneme těmi prvními:

FrontPage 2003 luxus pro váš web

FrontPage je uživatelům kancelářských produktů firmy Microsoft dobře známý. Pokud byste se s ním ještě nesetkali, vězte, že se jedná o velice sofistikovaný WYSIWYG editor webových sídel, vybavený bohatou sadou nástrojů a pomůcek. Že jde o "zavedenou firmu", poznáte i ze seznamu novinek nové verze na první pohled je jich docela málo, takže by se mohlo zdát, že již není co vylepšovat. Nicméně už zběžné prolistování ukazuje, že tentokrát zvítězila kvalita nad kvantitou a většina bude pro uživatele skutečným přínosem.

První takovou novinkou je nový "pohled" na upravovanou stránku. V originále se jmenuje Split a zobrazuje paralelně zdrojový HTML kód i návrh stránky. Obě části jsou samozřejmě synchronizované, takže ihned vidíte dopad svých zásahů. Prakticky jej můžete vidět na obrázku 1, kde si rovněž můžete povšimnout různých drobných změn a vylepšení uživatelského rozhraní programu např. přehlednějšího uspořádání okna se zdrojovým kódem nebo v horní části editoru TAGů. Také si všimněte možnosti zobrazovat v levém panelu strukturu webu přímo jako navigační strom, takže není třeba u složitějších webů hledat stránky v nepřehledných adresářových strukturách.

Velmi kvalitně byla vylepšena podpora práce s obsahem stránek. Díky podpoře dynamického HTML můžete pracovat s vrstvami objektů na stránce, a dokonce i definovat různé animace, skrývání a přechody mezi nimi. Objekty v jednotlivých vrstvách se mohou skrývat a zase objevovat, překrývat či zapouzdřovat, jak je vám libo.

Významným přínosem při zpracování komplikovaných grafických návrhů webových stránek je podpora dynamických šablon a podkladových obrázků. Pokud při vytváření prvotního návrhu stránky vycházíte z předlohy vytvořené grafikem v obrazové podobě, můžete si ji zobrazit v návrhovém režimu jako podklad stránky a na ni pak rozmisťovat jednotlivé skutečné prvky. FrontPage vám dovoluje podklad potlačit částečně i úplně, takže snadno zkontrolujete, co vám ještě chybí dodělat, a navíc automaticky zajistí, aby nebyl vidět v ostré verzi na webu. Samozřejmostí je možnost vycházet z předdefinovaných nebo uživatelsky vytvořených vzorů webových stránek, jejichž počet se oproti předešlé verzi zase o trochu rozrostl a je nyní spravován specializovaným panelem.

Pokud máte návrh hotový, můžete z něj udělat právě dynamickou šablonu a zpřístupnit jej všem, kdo se podílejí na tvorbě obsahové stránky webu. Výhodou dynamických šablon je, že lze určit oblasti, do nichž nebudou moci uživatelé zasahovat, čímž snadno ochráníte jednotnost návrhu. Navíc pokud změníte šablonu, automaticky se upraví vzhled všech odvozených stránek.

Export na webový server je nyní značně snazší díky pohledu "Publish view" (viz obrázek 2), který zobrazí obsah místní i vzdálené kopie a umožní jednoduché určení, co se má a co se nemá přenášet. Z dalších vylepšení mě zaujala hlavně optimalizace HTML kódu, která odstraní ze souboru stránky nepotřebný balast a zmenší tak její velikost. Dále bych jmenoval alespoň integraci XML, podporu Macromedia Flash, interaktivních tlačítek a funkcí chování nebo vytváření takzvaných "webových balíčků" pro snazší distribuci v rámci SharePoint Services.

Publisher 2003 publikovat cokoliv

Program Publisher je rovněž dlouholetou součástí rozšířených verzí Microsoft Office. Jedná se jak název napovídá o publikační software určený k tvorbě nejrůznějších tiskovin. Aby byla činnost uživatele snazší, přibylo deset připravených profesionálních návrhových sad (šablony různých typů dokumentů v jednotném vzhledu viz obrázek 3) a několik osnov pro různé typy publikací např. pozvánky, etikety na CD a DVD a osobní korespondenční sady (sada dopisních papírů, adresových štítků, obálek a vizitek s jednotným designem).

Speciální záležitostí jsou takzvané e-mailové publikace, neboli elektronické zprávy profesionálního vzhledu, opět v různých tematických provedeních typu "dopis", "bulletin", "nabídka produktu", atd. Tvorbu těchto dokumentů samozřejmě usnadňují specializovaní průvodci, možnost náhledu před odesláním, ale i optimalizace pro různé typy poštovních klientů.

Navíc, jak si žádá doba, nemusí být výsledek určen pouze pro tiskový výstup pomocí speciálních šablon můžete vytvářet například i návrhové vzory webových stránek. Podpora elektronických publikací doznala patrně ze všech oblastí nejvíce inovací. Kupříkladu Publisher disponuje speciálním editačním režimem pro práci s webem, který je optimalizován právě pro tuto činnost, a lépe zpřístupňuje potřebnou speciální funkcionalitu včetně správy a inkrementální aktualizace webového sídla na serveru.

Pro vlastní práci má přichystané šikovné funkce typu Web Site Builder, jež dokáže vygenerovat kostru webu podle vámi specifikovaných požadavků typu "chci prodej produktů", "chci popis služeb", "chci zobrazení kontaktních informací", apod. Jinou možností tvorby nového webu je využít pomoc webového průvodce na vytvoření webu zadaného typu, nebo můžete vytvářet přímo jednotlivé stránky podle některé z dvaceti připravených typových šablon (např. často kladené dotazy, události, novinky, kontakty, projekt, apod.).

Samozřejmě že program prošel podobnou obrodou vzhledu jako celá kancelář (viz obrázek 4). Tomu odpovídá celkový vzhled, podpora Tablet PC, využití panelů úloh, prohledávací panely a mnoho dalších drobností, o kterých jsme se zmiňovali minule. Navíc změn doznaly i specializované funkce například bylo vylepšeno fungování vodicích značek, nově lze definovat v rámci publikace více "master" stránek a umístit do publikace "prázdné obrázky", to je místa, kam v budoucnosti doplníte například fotografii z digitálního fotoaparátu. Dále byly rozšířeny možnosti formátování a vazby odstavců, zarovnání sloupců a funkce předtiskové kontroly. Vylepšena byla úvodní stránka aplikace a rovněž práce s stránkami nový třidič stránek usnadní správu jejich pořadí, podpora myší s více tlačítky pak pohyb po pracovní ploše.

Zajímavou funkcí je nový Mail and Catalog Merge Wizard, který slouží k slučování dat z různých zdrojů do připravené publikační šablony. Do šablony lze takto začleňovat části dokumentů jiných aplikací např. texty, tabulky z tabulkového kalkulátoru, ale i obrázky, čímž můžete vytvořit třeba profesionální katalog výrobků se začleněnou dokumentací. Funkce samozřejmě zvládne i rozvinutí šablony podle databázových záznamů.

A co by to bylo za DTP program, kdyby nebyly vylepšeny i tyto funkce: Publisher zvládne výstup do kompozitního CMYK postskriptu určeného pro další zpracování, vylepšena byla podpora tiskových separací, konverze RGB palety do CMYK a správa barev.

OneNote 2003 na společnou notu?

Tato zcela nová aplikace přibyla do sady Office patrně v důsledku zvýšené podpory technologií okolo Tablet PC. Jedná se v podstatě o velice komfortní náhradu za program WordPad. Stojí na velmi jednoduchém nápadu poskytnout uživateli flexibilní náhradu za papírový poznámkový blok, ovšem je dovedený ke značné dokonalosti, o čemž svědčí už samotná skutečnost, že poznámky mohou mít velice variabilní podobu vedle klasického textového vstupu z klávesnice můžete do poznámek vkládat také obrázky, rukou (myší) kreslené skeče a grafy, ale třeba i diktované zvukové poznámky. Ukázku vidíte na obrázku 5. Navíc použijete-li pero pro Tablet PC lze ručně psané poznámky převádět na text.

Samotné uspořádání programu je koncipováno tak, aby jednak samotný program byl vždy po ruce (po spuštění jej najdete ve systémovém pruhu Windows), jednak aby byly již vytvořené poznámky pěkně pohromadě, snadno dostupné a dosažitelné. Jednoduchosti a přímočarosti obsluhy je podřízeno vše, takže se uživatel nemusí vůbec starat například o ukládání toho, co vytvořil. Program všechno ukládá okamžitě, a o rozepsanou poznámku nepřijdete ani při výpadku napájení počítače.

Ovládání programu je dostatečně intuitivní a autoři se snažili maximálně jej přizpůsobit zvyklostem používání papírového bloku. Podívejme se na uspořádání na obrázku 3. Uživatel má k dispozici libovolný počet poznámkových složek (kartotéková ouška v horní části obrazovky) členěných podle potřeby např. podle projektů nebo typu obsažených poznámek. Každá složka může obsahovat opět libovolný počet "stránek" (ouška po pravé straně), které mohou být dále seskupeny do dvou úrovní. Každá stránka má pak oblast hlavičky, kam je možno zapisovat stejným způsobem jako do těla, nicméně se tato oblast neodsouvá ani u dlouhých poznámek a je tak stále na očích.

Informace se do těla poznámek vkládají v režimu velmi připomínajícím psaní do papírového bloku prostě někam kliknete myší a na toto místo píšete nebo kreslíte. Program jednotlivé úseky ponechává na místě, kde vznikly, ale pokud se potřebujete vrátit a něco doplnit, na rozdíl od papíru vám to umožní a místo vytvoří odsunutím ostatních poznámek níž. Díky "ústřižkovému" uspořádání poznámek na stránce se lépe pracuje s jejich přesouváním, ať už v rámci stránky nebo mezi složkami.

Při vlastním zápisu máte k dispozici formátování do odrážek, číslovaných seznamů a víceúrovňových osnov, takže poznámky budou přehledné. Navíc jsou k dispozici šablony, aby měly stránky jednotný vzhled, a grafické příznaky, s jejichž pomocí můžete zvýraznit třeba důležitost nebo úkol, který ještě není hotový. Pokud pořizujete zvukový záznam, můžete během nahrávání poznámky také zapisovat a program automaticky synchronizuje zvukový záznam s časem vzniku poznámky, čímž značně zjednodušuje orientaci v nahrávce.

Poznámky vytvořené v programu OneNote nejsou solitérem stojícím opodál. Samozřejmostí je vyhledávání jakéhokoliv slova ve všech textových poznámkách. Ale nemusí u něj zůstat výseky můžete přenášet do jiných programů stejně snadno, jako jejich obsah včleňovat na stránky poznámkového bloku. Pokud je externím zdrojem nějaká stránka na internetu, OneNote si automaticky zapamatuje její adresu, abyste se k ní mohli kdykoliv vrátit.

Šikovnou funkcí je speciální poznámka Quick Note, sloužící k rychlému záznamu nějakého nápadu třeba během telefonního rozhovoru. Vyvolá se přes ikonu v systémovém pruhu a jednoduchým způsobem ji lze "přišpendlit" na pracovní plochu jako nalepovací papírek, takže se neztratí. Může obsahovat vše jako běžná poznámka včetně zvukového záznamu.

Nezanedbatelnou výhodou elektronické podoby poznámek ve OneNote je vedle úspory času, potřebného k přepisu z papírové podoby, také možnost sdílet poznámky v rámci služeb SharePoint Team Services nebo sdíleného pracovního prostoru MS Office. Můžete je okamžitě posílat i elektronickou poštou, což se děje přes automatickou konverzi do formátu HTML, takže příjemce nepotřebuje žádný speciální prohlížeč.

InfoPath 2003 za formuláře krásnější

Posledním z dnešní čtveřice je program InfoPath. Jedná se o zcela novou aplikaci určenou zejména pro opravdové úředníky, jejichž životním posláním je vytvořit dokonalý formulář. Program má však cíle vyšší vytvořené formuláře a vyplněná data je potřeba integrovat do dalších obchodních procesů. A na to se dá s výhodou využít XML. V programu vytvoříte formulář postavený nad uživatelským XML schématem a program vám umožní jeho snadné propojení s webovými službami, takže budete moci snadno a flexibilně využívat ke své práci informace obsažené v různých firemních informačních systémech, případně do nich doplňovat výsledky své práce.

Program pracuje v zásadě ve dvou režimech návrhovém (vidíte na obrázku 6) a pracovním. V návrhovém režimu je k dispozici vizuální editor formuláře, doplněný řadou pomůcek usnadňujících návrh formuláře. Je to především bohatá paleta prvků, ze kterých se formulář skládá, dále pak datový editor sloužící k obsluze datové struktury formuláře a také různé návrhové vzory, ukázkové šablony a projekty, ze kterých můžete při tvorbě nového formuláře vycházet. K jednotlivým prvkům, z nichž formulář vytváříte jako ze stavebnice, lze připojovat datová pole i skripty v jazyce VBScript nebo JScript.

V pracovním režimu je pak do formuláře doplňován obsah a tento je definovaným způsobem ukládán XML souborů. Při vyplňování údajů přicházejí ke slovu různé typy ověřování správnosti obsahu, dokončování kódu či vyhledávání informací. Díky možnosti implementace skriptů můžete vytvářet formuláře s rozbalovacími sekcemi či více pohledy na data a přímo je integrovat s elektronickou poštou (včetně zabezpečení digitálním podpisem).

Výhodou použití formulářů (oproti standardním způsobům komunikace typu rozeslání dotazu mailem a následného zpracování různých esejí a románů, které se vám vrátí) je samozřejmě to, že se vám vrátí zcela konzistentní a dobře zpracovatelná data s minimem kontraproduktivní kreativity tázaných. InfoPath navíc podporuje dostupné standardy W3C (XML 1.0SE, DOM, XSD, XHTML, UDDI, WSDL, SOAP a další), takže by neměla být problémem ani interoperabilita s dalšími systémy v rámci firmy i mimo ni.

Vzhledem k tomu, že je InfoPath určen pro podnikové systémy, nepřekvapí, že je vybaven funkcemi pro snadnou administraci uživatelských instalací, správu, zamykání a verzování formulářových šablon nebo automatické instalace potřebných částí z balíčků.

Dojmy

Všechny čtyři popisované aplikace se zdají být velice zajímavé a jsem přesvědčen, že si své uživatele najdou. Zatímco FrontPage a Publisher pokračují v započaté cestě a přinášejí svým příznivcům celou řadu velice dobrých a užitečných vylepšení, výrazně usnadňujících práci, InfoPath poskytne zcela nové dimenze pro zpracování informací především v prostředí dynamických firemních informačních technologií. OneNote jistě zaujme každého, kdo si zapisuje či kreslí do papírových bloků, a najde tudíž uplatnění v korporátní i individuální sféře, když přispěje k lepší organizaci a zefektivní práce s poznámkami.

§§§§§


Paličova pravá ruku – univerzální zálohovací balík Pinnacle Instatnt CD/DVD, verze 7

Ousmane Keita

c03p0464

V této recenzi se pokusíme mírně navázat na článek z minulého čísla, v němž jsme se věnovali zálohování DVD na DVD?R pomocí programu InstantCopy. Dnes máme před sebou stěžejní produkt firmy Pinnacle na poli kopírování disků InstantCD/DVD. Jedná se vlastně o balík několika aplikací, které lze pořídit i samostatně, a jehož součástí je i již zmíněný InstantCopy. Vedle něj zde ještě nalezneme InstantDisc, InstantBackup, InstantMusic a Pinnacle Expression. Každý z nich plní jinou úlohu a podle potřeby se spouští z jakéhosi hlavního "rozcestníku".

InstantCopy

Abychom nenosili dříví do lesa, jen stručně si připomeneme, že InstantCopy je výborný nástroj pro vytváření přesných či modifikovaných kopií DVD, CD, (S)VCD nebo např. PSX. Snadno se ovládá a má velmi kvalitní výstup. Podrobný návod, jak s ním pracovat, jste si mohli přečíst v PC WORLDu č. 7-8/2003.

InstantDisc

Tento modul dovede vytvářet nebo kompilovat vaše vlastní CD, ať už hudební nebo datová. Je to vlastně normální vypalovací program s různými přídavnými funkcemi. S jeho pomocí si lze vytahat ze svých originálních audio CD zvukové stopy a vytvořit si vlastní výběr v původní kvalitě, a ten pak vzápětí vypálit opět jako standardní audio CD na CD-R. Užitečná je možnost regulace korekcí a vyvážení zvuku. Kdo dává přednost formátu MP3, stačí když stiskne tlačítko Rip, vybere si stopy, velikost datového toku (maximálně 256 Kb/s nebo VBR), cílový adresář a za chvíli je vymalováno. Ripovat je taktéž možné do formátu WMA. Vytvoření datového CD probíhá podobně, jak ho známe z jiných programů, ačkoli ten, kdo je zvyklý třeba na Nero, zůstane patrně i nadále věrný jemu. Celkem logicky si InstantDisc neporadí, stejně jako InstantCopy, s chráněnými disky. Jako doplněk je ještě součástí aplikace hodně průměrná utilita pro návrh bookletů (obalů).

Expression

Velmi zajímavá záležitost je Pinnacle Expression. Díky ní může majitel digitálního fotoaparátu nebo kamery vytvářet foto/videodisky se svými výtvory, místo aby vše neprakticky skladoval na kazetách.

Co se týče videa, program umí na vstupu pracovat se standardy DV a Digital8 (přes rozhraní firewire ovšem) nebo přímo importovat MPEG či AVI. Nabízí jednoduché střihací možnosti a dost bohaté nástroje pro vytváření grafických menu. Výstupem je pak buď (S)VCD, nebo DVD. Aby bylo možno takovéto disky přehrát ve stolním přehrávači, je nezbytně nutné přesně vyhovět jejich standardům především rozlišení a datovému toku. Je tedy třeba si uvědomit, že Expression váš původní materiál "přetaví" do patřičné podoby. Tento proces lze do určité míry ovlivňovat. Výsledkem je nakonec regulérní (S)VCD nebo DVD, které se dá pohodlně přehrávat na TV a z gauče ovládat dálkovým ovladačem.

To co platí pro video, platí analogicky i pro obrázky z digitálu. Ukládají se vlastně také jako video, nicméně lze jimi jednotlivě krokovat nebo je pustit jako slideshow. Jediný rozdíl tkví v tom, že se na disk mohou archivovat i ve své originální podobě. A to je opravdu šikovné.

Různé

Zálohujete? V případě, že ano, už asi máte nějakou tu svoji utilitu. Pokud ne, InstantBackup vás k tomu s největší pravděpodobností nepřiměje. Nabízí jen triviální s bídou základní funkce a v balíku je víceméně do počtu.

Rovněž InstantMusic má evidentně zvýšit atraktivitu InstantCD/DVD, navzdory tomu, že je zde spíš zbytečný. Jedná se o celkem průměrný, ale použitelný 16stopý multitracker, v němž si z jednotlivých zvukových vzorků (samplů, smyček) sestavujete celou hudební skladbu.

A pro úplnost nezapomeňme ani na dvě drobné utility: InstantWrite pro práci s přepisovatelnými médii bez použití speciálního programu a virtuální CD/DVD disk InstantDrive.

Závěrem

InstantCD/DVD je velmi slušný balík programů (ignorujme zbytečné InstantBackup a Music). InstantDisc sice není žádný světový unikát i když svou práci zastane spolehlivě -, ale výborné Expression a potažmo InstantCopy jsou skutečně perfektní nástroje, které si jen těžko hledají konkurenci.

InstantCD/DVD, verze 7

ucelený komplet

InstantCopy, Expression

InstantBackup/Music

K recenzi poskytla firma: EXAC, s. r. o, www.exac.cz

Cena: 2 016 Kč (vč. DPH)

POZOR! Ušetřete 20 %! Viz slevový kupon v přední části časopisu.

§§§§§


Kabinet výtvarné akademie - Corel Painter 8 průkopník nových výtvarných technik v počítačové grafice

Pavel Korec

c03p0465

S trochou nostalgie vzpomínám na počátky Painteru (Sketcheru a Dableru), rodícího se pod střechou společnosti Fractal Design, posléze Meta Creations. Bylo to v době, kdy ostatní programy keslily jen ostrou, "pixelovatou" stopou a rozprašovaly pixely způsobem připomínajícím vysypaná maková zrnka. S obdivem jsem na jednom z prvých Invexů sledoval grafika, který během půl hodiny proměnil večerní fotografii pražského Staroměstské náměstí na snímek "V pravé poledne". Anebo o dva roky později profesor Pegingské akademie (turista objevený na Karlově mostě) pomocí Painteru a malého, na kolenou položeného tabletu, kreslil úžasné černobílé portréty návštěvníků invexového stánku PC WORLDu.

Painter byl (spolu s KPT plug-iny) průkopníkem nových technik úpravy obrázků, a navzdory šedé totalitní uniformitě Windows 3.11 i lidského uživatelského designu. Nyní se v 8. verzi, pod výrobní halou společnosti Corel, navrací k hlavnímu proudu: vzhledově i způsobem ovládání neomylně směřuje k Adobe Photoshopu. A je to dobré, protože to usnadní a zefektivní práci, zejména pak mnohým profesionálům. Největší změna na levé straně máme paletu nástrojů a povrchů. Výběrem nástroje se změní horní, konextově senzitivní lišta.

Plovoucí paletky s různými nastaveními, vrstvami, objekty, kanály a skripty jsou nyní úspornější a přehlednější. Okénka můžete mezi paletkami i během práce snadno přesouvat, a pokud nevyužijete práce na více monitorech (palety s ovládáním a kreslicí plátno samostatně), můžete palety stiskem klávesy <Tab> nechat zmizet.

Spolupráci s Photoshopem usnadňuje přejímání jeho souborů i s vrstvami, maskami a kanály, a rovněž volba exportu do RGB či CMYKu.

Ke dispozici máte vše, co dokáže špičkový bitmapový editor, a mnoho kreativního navíc. Plovoucí objekty a vrstvy, dynamické vrstvy, vrstvu pro roztékající se akvarely a vrstvu pro rychlou, nervní a kreativní kresbu inkoustem. Plovoucí výběry můžete konvertovat na vektorové objekty a naopak, nebo s jejich pomocí objekty vyzdvihovat. Snad jen magnetické laso zde není, ale možnost tvorby cesty, konverze výběru s průhlednými vektorovými objekty, magická hůlka a konverze do alfa-kanálu, pro přesné a rychlé vyřezávání dostačuje. Nová a užitečná je paletka pro míchání barev. K dispozici máte též PANONE barevné škály.

Z dřívější verze se příliš nezdokonalila funkce animace (export AVI a Quick Time), což je škoda, protože Painter by byl skvělým nástrojem pro kreslenou grafiku. Pokud jste byli zvyklí používat plastizující efekt na selekce a objekty (např. plastické písmo, objekty apod.), nyní to již nejde. V ustálené nabídce efektů přibyly podstatnější "dřevoryt" a kvalitní "Sketch". Dřevoryt dovoluje nastavení barev, což může vést k zajímavým efektům. "Sketch" se hodí zejména při překreslování fotografie, pokud k něčemu tak ohavnému někdy sáhnete.

Painter má, na rozdíl od mnoha jiných programů, nesmírně bohatou nabídku realistických štětců, tužek, per, pastelů, a kříd. Pokud to nestačí, můžete s využitím přehledného "Brush Creatoru" vytvářet nástroje nové, a to buďto tak, že ručně nastavíte jejich parametry, zkombinujete dva nástroje, nebo vyberete z náhodně upravených. Samozřejmostí je velká řada nastavení pro senzitivní tablet. Snadno můžete vytvářet též speciální štětce pro "obrázkovou" kresbu větví, trávy, stromů, kamení.

Corel Painer je dokonalým a spolehlivým programem, který vám dovolí zejména s použitím grafického tabletu vytvářet realistické kresby a malby přímo na obrazovce počítače. Nyní se nemusíte obávat, že zapomenete dříve komplikované ovládání. Přestože neoplývá funkcemi pro rozřezávání obrázku, je oblíbeným nástrojem pro tvorbu webové grafiky. Jeho možnosti vzrostou zejména ve spojení s Adobe Photoshopem nebo Corel Painterem kupodivu však nezná jeho formát a vektorovými programy. Je určen pro Windows 2000, ale spolehlivě (až na výběr fontů) jsem ho odzkoušel i na Windows 98 SE. Je bohatší, ale přehlednější.

Corel Painter 8

vylepšené ovládání oproti předcházející verzi programu

standardizace

bohatší funkce

K recenzi poskytla firma: Corel, Šaldova 34, Praha 8, www.corel.cz

Cena: 10 800 Kč (bez DPH)

§§§§§


Profesionální artista - Elektronické dokumenty s Adobe Acrobatem 6 Pro

Pavel Korec

c03p0466

Acrobat Professional je nejsilnějším z nově vniklé rodiny produktů pro tvorbu elektronických dokumentů. Zvládá úkoly pro pre-press, marketing a kancelářské použití.

Marketingové oddělení

Formát dokumentu Adobe Acrobatu nabízí efektivní řešení různých situací marketingového oddělení. Slouží k přípravě prezentací, ceníků, katalogů a nabídkových listů, které lze při jejich nedostatku kdykoli a kdekoli dotisknout na stolní tiskárně, které můžeme poslat obchodním partnerům, nebo umístit na internet. S tím se většina uživatelů PC ji setkala. Naprosto skvělé je, že PDF dokumenty jsou na internetu zahrnuty do fulltextových vyhledávačů. Podobně jako u HTML či MS Wordu, doprovází PDF dokument informace o autorovi a seznam klíčových slov. Snad nejdůležitější je to, že vytvoření elektronické verze a snadno distribuovatelné zálohy firemní tiskoviny (počínaje plakáty, letáky, časopisy a konče billboardy) již nestojí více než pár minut času.

Dokumenty můžete nyní vytvářet stiskem jediného tlačítka z MS Wordu, MS Outlooku, Power Pointu, z ostatních aplikací pak tiskem na "virtuální tiskárnu", která zajistí uložení do souboru.

Multimediální knížka

Možná pokud jste četli Harryho Pottera, trochu jste litovali, že v mudlovském světě jsou noviny bez pohyblivých obrázků. Ne tak, pokud používáte Adobe Acrobat. Zdálo by se, že PDF dokumenty slouží častěji k tisku, než ke čtení na obrazovce. Díky dobře vytvořenému uživatelskému prostředí a nástrojům jako lupa a ručička, historie pohledů, či bookmarků, s těmito elektronickými dokumenty pracuji raději, než s vytištěnými na papíře. V předchozí verzi programu jste mohli též vkládat a pouštět vložené AVI, či zvuk. Nyní můžete spouštět "MPtrojky" a animace vytvořené v programu Macromedia Flash! To je vynikající například pro tvorbu elektronických učebnic vždyť často i jednoduchá animace osvětlí problém snáze, rychleji a přesněji než sáhodlouhý text.

Projekce

Pro projekční a konstrukční praxi a rovněž pro projektová oddělení (plánování a vedení projektů) je vhodná verze Acrobat Professional. Dovoluje ukládat PDF dokumenty z Microsoft Projectu, Visia a AutoCADu. Nová verze Acrobatu usnadňuje archivaci, prohledávání a zpracování rozměrných výkresů a práci s vrstvami a velmi velké zvětšení. Program se vám hodí i tehdy, pokud potřebujete opravit či upravit již vytvořený dokument a původní program, v němž výkres vznikl, to neumožňuje. Jeden PDF dokument můžete nyní vytvářet i z více zdrojových částí, a k výkresům tak kupříkladu přidávat rozpisky materiálu, fotografie či pracovní postupy.

Grafické studio

Grafická studia jsou po mnoho let doménou tohoto programu. Určitě neexistuje lepší způsob, jak poslat k připomínkám návrh plakátu zákazníkovi, ať již na CD-ROMu nebo elektronickou poštou. Dokument je "elektronicky vytištěn" přesně tak, jak by měl být na papíře.

Komunikace s klientem je však jen jedna stránka, kterou v praxi grafického studia PDF řeší. Tou druhou je formát, který lze použít přímo k osvitu. A zde je největší změna a přínos Acrobatu Professional 6. Dříve byl PDF soubor použitený jen při dodržení přesných postupů tvorby dokumentu, nebo jen pro jednoduché dokumenty. Toho byl schopen spíše profesionál. Komplikace nastávaly u připojeného písma, vrstev, barevných modelů.

Nyní Acrobat disponuje standardem PDF/X, který je precizním výběrem toho, čeho je třeba pro bezpečný tiskový podklad (obrázky, CMYK, direktní barvy, fonty), a odstraní vše, co vadí. Rozlišuje plochu pre-pressu (např. se spadem a ořezovými značkami) a velikosti tištěné stránky. Variantně lze zvolit volnější "precizní" normu, která k dalšímu zpracování dovoluje různé barevné modely, rozlišení a ICC profily.

Adobe Acrobat 6 Pro

standard pro pre-press

vylepšené uživatelské prostředí aplikace

spolehlivost (fonty)

cena

K recenzi poskytla firma: Adobe, www.adobe.cz

Cena: 15 500 Kč (bez DPH)

§§§§§


Příjemné webové překvapení - Bezplatný vývojářský nástroj Microsoft ASP.NET Web Matrix(CD)

Patrik Malina

c03p0467

Technologie ASP.NET z dílny Microsoftu představuje již od svého uvedení překvapivě kvalitní a zajímavou platformu pro tvorbu webových aplikací nejrůznějšího zaměření, a upřímně řečeno, ve srovnání s předchůdkyní ASP (3.0) to byl opravdu revoluční postup vpřed. S uvedením nového Visual Studia.NET 2003 (o němž píšeme na jiném místě) dochází nejen k posílení pozice ASP.NET, ale nekompromisně sílí konkurenční tlak vůči technologiím jako jsou PHP či např. JSP. Nemalý podíl na tom jistě bude mít příjemné překvapení v podobě freewarového (!) produktu ASP.NET Web Matrix. Tvoříte-li stránky a nemáte apriorní odpor k technologiím z Redmondu, pojďte se seznámit blíže.

Pod názvem Web Matrix je ukryt jednak zajímavý projekt veřejné komunity vývojářů (ano, stále jsme ve vodách Microsoftu!), jednak neméně interesantní produkt v podobě základního editoru webových aplikací. Jinými slovy, chcete-li začít psát dynamické weby, jež poběží v ASP.NET, nemusíte hned kupovat "kanón" v podobě celého Visual Studia. Chcete-li tedy začít, potřebujete instalaci Web Matrixu (je velká pouhých 1,4 MB!!!) a dále pochopitelně běhové prostředí (neboli runtime .NET Framework, aktuálně ve verzi 1.1, cca 24 MB), které je však součástí běžného Windows updatu, a možná je už máte. Pokud ovšem hodláte psát databázové aplikace (což asi ano), čeká vás ještě instalace databázového stroje (buď Access, nebo "malý" bezplatný SQL Server, tedy tzv. MSDE cca 70 MB). Toť pro začátek vše!

Na první pohled je Web Matrix WYSIWYG nástrojem pro tvorbu stránek, a to vůbec ne špatným. Pracuje "dvoucestným" způsobem, tedy návrh můžete provádět pomocí umisťování prvků myší a následným zadáváním parametrů v okně vlastností nebo přímým zápisem kódu stránky, a oba postupy se zpětně dynamicky ovlivňují. Má to pochopitelně minimálně několik dobře známých výhod: základní návrh lze provést velmi rychle a pohodlně, jednotlivé prvky můžete dodatečně zpřesňovat a tím dosáhnout požadované kvality, a navíc si nemusíte dokonale pamatovat všechny vlastnosti objektů, neboť editor je vygeneruje a nabídne k doladění. Dobře se vám tedy bude pracovat třeba s tabulkami, ale velmi jednoduše můžete přidávat i formulářová pole, obrázky či přepínače. Opravdovou sílu však poznáte ve chvíli, kdy takto začnete "šoupat" se skripty či kusy kódu.

Zde je namístě upozornit, co vše můžete ve Web Matrixu vytvořit. Pokud zavelíte k novému dokumentu, čeká vás bohaté okno s nepřebernými možnostmi. V šesti kategoriích zde najdete úvodní šablony pro klasické statické stránky, webové služby, konfigurační soubory aplikací ASP.NET, XML schémata či SQL skripty, dále datové tabulky, přihlašovací stránky, ale též aplikace pro mobilní zařízení. Druhou volbou je programovací jazyk: v nabídce jsou samozřejmě Visual Basic.NET, J# a C#. Typ vytvářeného dokumentu ihned ovlivní i uživatelské rozhraní, neboť aplikace vám dá k dispozici např. příslušnou nabídku ovládacích prvků. Nechtěl bych, aby vznikl dojem, že Web Matrix je jen na jednoduché projekty můžete totiž využívat připojení do databází, což samo o sobě dává celé práci teprve pořádný rozměr. Nedílnou součástí aplikace je také prohlížeč tříd .NET Frameworku, takže bez potíží můžete využívat potenciál platformy ASP.NET.

Chcete-li si opatrně vypátrat, jaký je potenciál tohoto editoru i samotného ASP.NETu, doporučuji využít další zajímavost, která se jmenuje Starter Kits. Jde o ukázkové projekty, jež zdarma můžete stáhnout (ve všech zmíněných programovacích jazycích), a hodně se přiučit. Aplikace totiž snadno "rozchodíte" na svém lokálním webovém serveru a nahlédnete dovnitř, jak jsou vyrobeny. Tedy vlastně takový open source. No čekali byste to?

ASP.NET Web Matrix

dvoucestný nástroj

integrace s .NET Frameworkem

podpora databází

zdarma

K recenzi poskytla firma: Microsoft

Cena: zdarma na našem CD nebo na www.asp.net/webmatrix/default.aspx

§§§§§


.NET do roka a do dne - Co přinesl vývojářský balík MS Visual Studio.NET 2003

Patrik Malina

c03p0468

Je tomu něco málo přes rok, kdy firma Microsoft oficiálně uvedla na trh první verzi své zcela nové generace vývojové platformy Visual Studio.NET, a to po několika odkladech a netradičně dlouhém období testování. S ohledem na tyto skutečnosti přišla naopak nečekaně brzy, na sklonku jara letošního roku, na trh nová verze Visual Studio.NET 2003, což samozřejmě vyvolává jednu zásadní otázku: najdeme v něm tolik změn, aby to stálo za upgrade? Pojďme se podívat na celou věc blíže ovšem jedno upozornění: jedná se o produkt tak rozsáhlý, že toto berte pouze jako skromný náhled, v žádném případě ne jako recenzi či úplný popis.

Začněme novinkou nezbytnou, kterou je nová verze samotného běhového prostředí. .NET Framework je dodáván ve verzi 1.1 a lze jej pochopitelně stáhnout i samostatně kvůli němu si celé Studio nekoupíte, ale vše na něm již od teď běží. Mimochodem, od půlky července je k dispozici i česká varianta tohoto "runtimu". Protože nucený přechod z jedné verze běhového prostředí na novou by byl z obchodního hlediska zřejmě neúnosný, je zajištěna paralelní funkcionalita obou na témže operačním systému. Mimochodem, vylepšený framework je samozřejmě integrální součástí nové generace Windows Serverů 2003. Pozor však na jednu věc: pokud "natáhnete" starší projekt do nového studia, upravíte jej a znovu uložíte, nemusí být cesty zpět na framework 1.0, takže než toto uděláte, koukněte do dokumentace! Příjemné je, že v nové verzi Studia se nebudete po instalaci muset zabývat nastavování pracovního prostředí, což je někdy hodně protivná práce k dispozici je vám jednoduchá migrační procedura, jež vás rychle přenese do "vašeho" rozhraní.

Co se týče programovacích jazyků, žádná revoluce se pravděpodobně nechystala a ani nenastala. Novinkou je tedy definitivní verze J# (loni byla v beta-verzi), a již standardní součástí pak C#, Visual Basic a C++ v ".NET" verzích. Protože se ukázalo, že tolikrát proklínaný a zatracovaný Visual Basic má tuhý kořínek a živá voda u něj zabrala, vylepšili tvůrci průvodce pro upgrade starého kódu do nové podoby, což jistě příznivce tohoto dříve trošku hybridního jazyka potěší.

Pokud jste vývojářem aplikací pro mobilní zařízení, pak především vám lze vyzkoušení nové verze doporučit. Microsoft napřel značné síly právě tímto směrem a v novém Studiu je to skutečně znát. Máte k dispozici řadu pomůcek pro návrh programů, jež poběží na .NET Compact Frameworku, tedy mobilní variantě runtimu na zařízeních typu Pocket PC či Smart Phones. Navíc pomocí ASP.NET Mobile Designeru můžete navrhnout dynamické webové stránky prakticky pro cokoliv, co je schopno se připojit a použít alespoň nějaký prohlížeč, přičemž samozřejmostí je ladění a emulace cílového prostředí přímo v IDE.

Při vývoji nové verze samozřejmě tvůrci sáhli na řadu dalších vlastností, takže si zde podejme jakýsi namátkový výběr. Upraven byl Solution Explorer, jenž nyní dokáže sledovat fyzické umístění zdrojových souborů v adresářovém stromu dle toho, s čím právě pracujete. Upraveno bylo procházení XML Web Services, kde nyní můžete přímo hledat jak lokální, tak internetové odkazy (reference). Jistých vylepšení se dočkala funkce sestavení projektu, a došlo i na debugger, kde bylo vylepšeno zabezpečení při vzdáleném ladění po síti.

§§§§§


Nová zbroj a la Kaspersky - Bezpečnostní nástroj Kaspersky Anti-Hacker 1.0

Patrik Malina

c03p0469

Ačkoliv produkt Kaspersky Antivirus představuje absolutní špičku ve svém oboru a výrobce vybavuje antivirovým softwarem vše od koncových stanic až po servery se všemožnými operačními systémy, již delší dobu bylo jasné, že rozšíření možností je neodkladné. Lítá konkurence v podobě značek McAfee/Network Associates či Norton/Symantec jasně naznačovala, že bez integrace síťové ochrany nadále s viry nebude možno úspěšně válčit, a tak i příznivci ruského výrobce se také konečně dočkali. Kaspersky Anti-Hacker je skutečností a nabízí nezbytnou míru kontroly síťové komunikace a integrity souborů v podobě, kterou jsme zvyklí nazývat personální firewall.

Základem produktu, jak bývá v této kategorii zvykem, je samotný firewall pracující na několika úrovních. Použít lze jak klasický paketový filtr, pracující na základě parametrů síťové vrstvy (IP adresy, další obsah hlaviček) a vrstvy transportní (porty a protokoly vyšších vrstev), tak důslednější aplikační kontrolní mechanismus, sledující aktivitu jednotlivých programů v operačním systému. Účinnosti druhé metody pochopitelně napomáhá mechanismus kontroly aplikací dle kontrolních součtů, což laicky řečeno brání podvrhům souborů se stejným jménem, ale záškodnickou aktivitou. Nechybí též jakýsi základní IDS (Intrusion Detection System), na který se níže podíváme zblízka.

Ovládací rozhraní programu je navrženo tak, aby začátečníci a laici vůbec neměli potřebu hloubat nad podrobnostmi jednotlivých nastavení. Základem jsou tzv. úrovně zabezpečení (security levels), jež komplexně řeší ochranu připojení vybíráte z pěti možností, od Povolit vše (firewall je vypnut) přes Nízkou (ven vše, dovnitř jen co explicitně povolím), Střední (ptej se mě při každém pokusu aplikace), Vysokou (pusť jen to, co jsem předem definoval, a na nic se neptej) až k Zastav vše (bez komentáře). Výrobce doporučuje pro začátečníky střední úroveň, s čímž lze rozhodně souhlasit, a důsledkem tedy je, že každá aplikace se alespoň poprvé musí zeptat, než ji pustíte na síť. Samotný dialog pro definici pravidla, jenž se v dané chvíli objeví, je opět vystavěn ve snaze vše co nejvíce zjednodušit. Průvodce se nejdříve ptá obecně (mám pustit tuto aplikaci, aby se chovala jako poštovní klient?), a pokud vám to nestačí, lze se ponořit hlouběji a definovat protokoly, adresy, porty TCP/UDP a směr komunikace. Takto vystavěné pravidlo lze pochopitelně dodatečně upravovat.

Pokud vám tento postup nedostačuje, můžete sáhnout k další variantě nastavení v podobě klasických paketových filtrů. Aplikace obsahuje předem definovanou sadu, která povoluje běžnou užitečnou komunikaci (DNS, ověřování v sítích Windows atd.), a vy můžete sestavovat další pravidla, jak je libo. Definujete přitom klasické parametry typ protokolu, směr komunikace, adresy, porty a typ akce, tedy blokace nebo povolení. Příjemné je, že pravidla se uplatňují "shora dolů", jak je dobrým zvykem, takže lze jejich kombinací dosáhnout zajímavé kreace.

Další možnosti programu zmíníme v hrubším přehledu. Veškerou aktivitu lze volitelně zaznamenávat (logovat) a v reálném čase můžete zjišťovat, které aplikace kam sahají a jaké porty jsou otevřeny. Pěkný je také základní IDS, jenž dokáže odrazit několik běžných typů útoků, jako je skenování portů, SYN Flood či Ping of Death (tedy i útoky typu DOS).

A trošku nespokojenosti. Chyběla mi možnost definovat globálně něco jako lokální síť, jež bude následně důvěryhodná jako celek, což je spíše menší nedostatek. Horší bylo, že Anti-Hacker si vůbec nevšímal toho, že se někam tuneluji pomocí VPN sítě protokolem PPTP, a nechal mne připojit do vzdálené sítě. A to by pustit rozhodně neměl! Otázka zní, proč se tak děje.

Kaspersky Anti-Hacker 1.0

logika ovládání

uživatelské rozhraní

základní IDS

neblokuje tvorbu VPN

občas shazoval Windows XP Professional

K recenzi poskytla firma: PCS Software, s. r. o., Šátalská 1c/d, Praha 4 www.pcs.cz

Cena: spolu s Kaspersky Antivirus Personal cca 2 500 Kč (bez 5% DPH)

§§§§§


Neztrate se! - NaviGate Professional elektronické mapy pro široké použití

Hynek Vácha

c03p0505

Jistě skoro každý na počítači již někdy použil nějakou mapu. Tu se potřebujete dostat na dovolenou, jindy jenom najít obchod. Ovšem najít produkt, který by splňoval všechny představy různých skupin uživatelů (od koncových spotřebitelů různého zaměření až po velké firmy), není jednoduché. Právě takto široké skupině uživatelů je určen program NaviGate. Nejedná se vlastně pouze o mapový program, ale o jakýsi balík aplikací, který využívá mapové podklady pro zobrazování různých uživatelských dat. Společnost Position, tvůrce programu, se rozhodla jít směrem co nejjednoduššího ovládání všech dostupných funkcí. Tuto snahu nelze než pochválit, protože jinak by byl tento funkcemi naditý program odsouzen k zapomnění. Intuitivnost vás provází celým programem už od jeho instalace. Také ve vlastním programu se budete bez problémů orientovat již při prvním použití.

Hlavní obrazovka programu je rozdělena na několik částí. Většinou největší, ale samozřejmě plně nastavitelný, je mapový panel, který slouží k zobrazování mapových podkladů a dat z externích zdrojů určených k vizualizaci. V horní části obrazovky jsou klasicky umístěny hlavní menu a panel nástrojů. Díky aktivaci a deaktivaci položek menu podle stávající činnosti je dosaženo dobré orientace i v případě využití většího počtu rozšiřujících modulů. To samé se dá prohlásit o panelu nástrojů, který si navíc může uživatel nastavit dle vlastních potřeb. Poslední skupinou jsou panely pvládací. Ty jsou u NaviGatu, dle mého názoru, řešeny velmi účelně ne otevíráním nových oken nad mapou, čímž pak dochází k znepřehlednění pracovní plochy, ale jejich rozmístěním okolo mapového panelu. Můžete také dle potřeby měnit jejich velikost a rozmístění. Vzhledem k tomu, že při práci s mapou často potřebujete pracovat i s dalšími programy, přijde určitě vhod i takzvaný kompaktní mod. Ten je, na rozdíl od plného, realizován konstantní velikostí okna a možností zapnutí funkce "vždy navrchu". Pro větší přehlednost lze zeditovat panel nástrojů samostatně pro plný a kompaktní mod. Při častější práci s programem jistě oceníte i možnost změnu skinů, tedy vizáže celého produktu.

Při práci s mapou máte samozřejmě k dispozici stadnardní funkce posuvu a změny měřítka. Druhá jmenovaná funkce je však vylepšena ještě o možnost zvětšování i nad rámec měřítka mapy. To můžete ocenit zejména v okamžiku, kdy máte již maximální zvětšení v rámci měřítka a potřebujete zjistit ještě nějaký drobný detail. Další výraznou pomůckou je historie pohledů. Jistě totiž znáte situaci, kdy ve spěchu zvětšíte nějaký pohled a vzápětí zjistíte, že jste se "netrefili" a potřebujete se dostat někam jinam, začnete se v mapě posouvat, až se dostanete úplně mimo místo, které jste chtěli najít, a už ani přesně nevíte kde jste. Díky historii ovšem není problém vrátit se přesně i o několik kroků zpět.

Jako v každé pořádné mapě i zde máte možnost hledat v databázích, vyhledávat konkrétní místa podle souřadnic, měřit vzdálenosti a plochy či tisknout vybranou část mapy. Avšak částí, která vám přinese opravdu něco navíc, jsou doplňkové moduly. Běžný uživatel jistě ocení možnost využití dopravního zpravodajství, které vám, v kombinaci s připojením na internet, umožní mít neustále přehled o dopravní situaci, přehledně zakreslený do mapového podkladu. Pro sledování provozu většího počtu vozidel je zase výborný modul GPS Recorderu, jenž v součinnosti s GPS umožní přesně sledovat trasy vozidel a zaznamenávat důležité údaje z jejich provozu. Zaznamenaná data lze procházet jak v tabulkách, tak si je můžete nechat vykreslit do mapy.

Celkově lze říci, že se jedná o dobře zpracovaný program, který navíc díky možnosti využití doplňujících modulů, jež si lze případně nechat sestavit i na zakázku, pokrývá široké spektrum oblastí nasazení.

NaviGate 3.1 Professional

přehledná obsluha

velká modularita

kvalitní mapové podklady

cena

K recenzi poskytla: Position, s. r. o., www.position.cz

Cena: 9 345 Kč (vč. DPH)

§§§§§

$$$$$


Knihy


Kniha kódů a šifer – dějiny kryptografie

Pavel Houser

c03p0470

Britský spisovatel Simon Singh není na poli popularizace vědy a technologií žádným nováčkem. Česky už od něj vyšla Velká Fermatova věta, nyní přichází na trh další ojedinělé dílo: Kniha kódů a šifer.

Jedná se o velmi čtivě napsaný přehled dějin kryptografie. Začneme ve starověku u jednoduchých šifer typu "záměna písmenka za písmeno" a projdeme více než dvě tisíciletí evropských dějin (s jedním zastavením u kryptografie arabské). Zastavíme se u klíčů vyměňovaných mezi Bobem, Alicí a Evou, svá tajemství nám odhalí algoritmus RSA, systém PGP a další moderní technologie. Na konci nechybí výhled do budoucna, do světa kvantových počítačů i kvantové kryptografie.

Autor si podrobně všímá role, kterou šifry sehrály ve zlomových okamžicích světových dějin samozřejmě během obou světových válek, ale třeba i při odhalení spiknutí Marie Stuartovny proti britské královně Alžbětě. Osudy šifer se proplétají s jejich tvůrci i dešifrátory, čtenář se s pomocí šifry může dokonce vypravit hledat poklad.

Ke knize lze mít pouze několik spíše kosmetických výhrad. Autor je podstatně více doma v oblasti kryptografie než na poli dějin starověku. Kapitola o vyluštění lineárního písma B obsahuje i drobné hříšky na straně překladu/redakce knihy. A zatímco text o kvantové kryptografii je srozumitelný, část o kvantových počítačích je již srozumitelná podstatně méně, přičemž některé informace by se daly označit snad až za z fyzikálního hlediska zavádějící. To jsou ovšem jen drobné kazy na jinak velmi hodnotném a zcela ojedinělém díle.

Tuzemský vydavatel knihy nám část textu dal volně k dispozici rovněž v elektronické podobě. Nemusíte tedy kupovat zajíce v pytli. Na webové stránce www.scienceworld.cz najdou zájemci kapitoly o prolomení šifry německého "válečného" stroje Enigma i pojednání o tom, jak se na poli kryptografie uplatnil Charles Babbage, neúspěšný konstruktér parního počítače z 1. poloviny 19. století.

Autor: Simon Singh

Vydavatelství: Dokořán a Argo, Praha, 2003

Počet stran: 382

Doporučená cena: 350 Kč

§§§§§


SSH – kompletní průvodce

Patrik Malina

c03p0471

Pouze v případě, že se poněkud více zabýváte bezpečnostní problematikou, budete něco tušit nebo vědět o významu technologie SSH. Možná jste však uživateli programů jako jsou SecureCRT nebo Putty, a rádi byste se dozvěděli více o podstatě ochrany vašich datových toků. Právě pro všechny takovéto zapálené fanoušky je následující kniha.

Publikace byla převzata a přeložena ze zdrojů nakladatelství O\Reilley, a již to je dobrým znamením. Přesně ve shodě se s podtitulem se jedná důkladné, vyčerpávající pojednání o všech aspektech SSH a jeho použití v praxi. Ihned zpočátku mám však dvě zprávy ta dobrá je, že publikace zohledňuje uživatele vícera operačních systémů, ta horší je fakt, že drtivá většina výkladu probíhá na platformě unixového typu, takže pokud jste tomuto světu příliš nepřivykli, čeká vás perná práce.

Omluvou autorům je pochopitelně skutečnost, že SSH na UNIXu vzniklo a dovoluje maximální možnosti konfigurace.

Témata jsou v knize rozvržena v jakémsi historicko-logickém plánu: v úvodu narazíte na historické souvislosti a pojednání o samotném principu fungování, dále již vás čekají praktické kapitoly o kompilaci zdrojových souborů a globální konfiguraci SSH serveru. Následující stati zahrnují podrobnosti o správě klíčů, nastavení klientů a další speciality, jako je směrování portů. Zhruba třetí část kniha pak nabízí praktické informace typu doporučených nastavení, případových studií, řešení typických problémů a odpovědi na nejčastější otázky. V posledním oddíle je podrobně zpracována implementace na další platformy, jako jsou Windows či Macintosh, a to v podobě komerčních i volně dostupných řešení.

Jak jsem již zmínil, publikace je velmi obsažná, detailní a zabíhá do všech podrobností. Její studium není pro začátečníky a vyžaduje zběžné znalosti práce se systémem UNIX (Linux) a orientaci v bezpečnostní a síťové problematice. Na druhou stranu, jinou takovou knihu prostě nekoupíte.

Autor: D. J. Barrett, R. E. Silverman

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 556

Doporučená cena: 750 Kč

Operační systém Linux - Příručka uživatele

Patrik Malina

S postupujícími léty přestává být operační systém Linux senzací a potenciální uživatelská veřejnost již přešla k ryze praktickým záležitostem. Tato kniha proto rozhodně není ve své kategorii ojedinělou publikací (myšleno co do jejich počtu), a přesto si zaslouží pozornost. Je totiž napsána poměrně neotřelým způsobem, k čemuž jistě přispívá osoba poměrně mladého autora s každodenními zážitky z akademického prostředí.

Co se týče celkové koncepce knihy a rozvržení jednotlivých kapitol, není namístě očekávat žádné zázraky. Začátečník v Linuxu zkrátka musí pochopit, co je to příkazový interpret, jak fungují roury, jak pracuje souborový systém a co jsou regulární výrazy.

Důsledkem je pochopitelně očekávaná náplň jednotlivých kapitol, takže zde najdete základní pojmy a historické poznámky, souborový systém a procesy, příkazy shellu, zpracování textu různými způsoby, minimální úvod do sítí a na závěr zmínku o architektuře X serverů a grafickém rozhraní.

Jak jsem naznačil, síla autorova přístupu nespočívá k rozsahu či výběru témat, ale v důsledném výkladu. Dokázal se totiž na mnoha místech velmi dobře vžít do situace neznalého začátečníka a především dbá, aby pojmy jemu samozřejmé byly vysvětleny, neb nový adept je pochopitelně vidí v jiném světle. Dozvíte se tedy např. nejen že můžete být vlastníkem souborů, ale co to opravdu znamená. Jiný příklad řada autorů běžně pracuje s pojmem žurnálovací souborový systém, nicméně tvůrci této knížky stálo za to utrousit větu s vysvětlením tak "samozřejmého" pojmu.

A takto by bylo možné pokračovat dlouho, neboť kniha je v tomto ohledu ke čtenáři nesmírně pozorná a milosrdná.

Zeptá-li se mne začínající zájemce o Linux na knižní tip, rozhodně je tento titul mým favoritem. Praktičnost příručky a kvalita obsažených zásadních informací jsou na poměrně vysoké úrovni, a rozhodně dají všem hodně do linuxového života.

Autor: Vilém Vychodil

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 260

Doporučená cena: 269 Kč

Macromedia HomeSite 5 - Vytváření webových stránek

Patrik Malina

Původně editor HTML stránek HomeSite má za sebou skvělou minulost a v každém případě prožívá zajímavou přítomnost, a to především díky převzetí firmou Macromedia.

Nástroj, jenž si svou pověst vydobyl neúprosnou kvalitou a novátorstvím, byl navíc proměněn současným "pánem" do robustní aplikace pro komplexní návrh. Možná právě to byl ten pravý důvod, proč mu konečně věnovat samostatnou knihu.

Publikace je koncipována v duchu základní uživatelské příručky pro každého, kdo se těžko prodírá originální anglickou nápovědou a nepreferuje metodu pokus-omyl. Jinými slovy by se dalo říci, že jde o takovou základní kuchařku, popisující jak sáhnout po té které vymoženosti HomeSite a bez zbytečných komplikací ji využít. Protože svazek je opravdu útlý, nečekejte žádná sáhodlouhá teoretická pojednání: výklad jazyka HTML či dalších technologií, jako jsou CSS či PHP, je zastoupen pouze v podobě občasných fragmentů, a pokud o podstatě tvorby webových dokumentů nic netušíte, tak zde se to nenaučíte.

Na druhou stranu autor důsledně výklad podřídil vytyčenému cíli rychle se naučit HomeSite používat. Najdete zde, byť ve značně zhuštěné podobě, názorný popis širokého spektra funkcí od základní práce s projekty přes popis rozhraní, editaci, čištění a kontrolu kódu až po propojení s dalšími aplikacemi Macromedie. Zhruba od poloviny knihy jsou kapitoly rozvrženy v souladu s logikou tvorby dokumentu, takže je řeč o textu, tabulkách, stylech, obrázcích, rámcích či formulářích. Opravdu symbolicky jsou zařazeny stati o PHP a dynamickém webu vůbec.

Tato kniha je bezesporu určena pro uživatele, kteří se chtějí poměrně rychle zapracovat do jim dosud neznámého prostředí. Nápomocno jim bude cédéčko se zkušební verzí programu, ovšem naleznou na něm i řadu položek, o jejichž smysluplném využití si mnoho nepřečtou: PHP, webový server Apache, databázi MySQL a další. Škoda, těch pár desítek stran navíc by hodně pomohlo ukázat, v čem je HomeSite opravdu silný.

Autor: Petr Vostrý

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 163

Doporučená cena: 239 Kč

QuarkXPress 4&5 - Podrobná příručka

Patrik Malina

Ačkoliv bychom v oblasti počítačové sazby jen velmi těžko hledali tak proslulý nástroj, jakým je "Quark", je až s podivem, že mu v češtině bylo věnováno jen minimum publikací. Náprava této drobné křivdy přichází v podání autora, jemuž je psaní obdobných publikací evidentním koníčkem, takže nastupující generace "sazečů" bude mít k dispozici srozumitelnou a dobře použitelnou učebnici.

Protože umění dobré sazby není jen o zvládnutí aplikace jako takové, zahrnuje publikace v přiměřeném rozsahu také esenciální témata o pravidlech sazečské práce a způsobu realizace tradičních pravidel pomocí moderních technologií. Stejně tak nelze než pochválit rozvržení celé látky do jednotlivých kapitol: autor nevychází z rozložení uživatelského rozhraní či jiných vlastností Quarku, ale důsledně postupuje ve shodě s logikou práce začátečníka, jenž získává první zkušenosti na prostých dokumentech a v souladu s nabývanými znalostmi může plynule pokračovat ve čtení.

Příručka zahrnuje v podstatě veškerá důležitá témata, jež potřebujete znát na cestě od uchopení textu po předání k tisku. Od základního popisu ovládání programu se přes formátování znaků a odstavců čtenář propracuje k vícestránkovým dokumentům, použití stylů a předlohových stran, aby se posléze zaměřil na pokročilejší typografické problémy, jako jsou dělení slov, tvorba tabulek a práce s tabulátory. Následuje nakládání s barvami, pak přibudou obrázky a vzápětí se dozvíte o předtiskové přípravě. V závěru nechybí popis možností nastavení programu, cenné rozdíly mezi verzemi 4 a 5 a pojednání o rozšířeních.

Příjemné je, že výklad je přiměřeně obtížný a povětšinou dostatečně názorný. Text je průběžně členěn na výuku a praktická cvičení, což je také poměrně zdařilé, a jednotlivým problémům je věnováno sdostatek prostoru, takže čtenář má prakticky vždy velkou naději, že popisované záležitosti porozumí. Vezmeme-li v úvahu absenci podobných titulů na trhu, chvála autorům za tuto knížku.

Autor: Jiří Hlavenka

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 292

Doporučená cena: 347 Kč

§§§§§


OpenOffice.org – uživatelská píručka

Jan Žďárek

c03p0472

První, čeho si na zajímavé publikaci OpenOffice.org 1.0.1 všimnete, je zvláštní jméno autora. Tím však výčet zvláštností zdaleka nekončí. Přikládání CD ke knížce je dnes běžné, v tomto případě však můžeme říci, že kniha je přidána k CD. Pracovníci SuSE CR, kteří se podíleli na lokalizaci OpenOffice, připravili i text recenzované publikace.

Ten byl zřejmě koncipován pro zveřejnění v elektronické formě, neboť v publikaci je standardní obsah, ale vlastní text začíná dalším stručným obsahem bez čísel stránek, což zřejmě byly hyperlinky na příslušné části daného textu.

OpenOffice je nástupcem StarOffice, a je to dnes asi nejlepší volně šiřitelná náhrada předraženého MS Office, a navíc je multiplatformní. Na cédéčku najdete instalaci do češtiny přeložené verze 1.0.1 pro MS Windows, Linux i Solaris. CD se mi velice líbilo, protože volné místo bylo využito pro bootovatelnou linuxovou distribuci SuSE 8.1, která nepotřebuje instalaci na pevný disk, chcete-li však zachovat nastavení mezi restarty počítače, pak si vytvoří tři soubory na "disku C:". Linux i OpenOffice tak lze provozovat i na počítači, na který byste jinak Linux nemohli nebo nesměli nainstalovat (např. v práci).

Samotná příručka obsahuje velice podrobný návod k instalaci OpenOffice pro každý z podporovaných OS. I další části jsou napsány srozumitelně i pro začátečníky a popisují koncepci práce OpenOffice s dokumenty a dále pak jednotlivé její součásti.

První a nejrozsáhlejší popis patří textovému procesoru jménem Writer, následuje tabulkový procesor Calc, Impress (prezentace) a Draw (vektorové kreslítko). Závěr patří specializovanějším tématům, jako je nastavování uživatelského rozhraní, různé tipy a příklad použití. Škoda, že právě příkladům nebylo věnováno alespoň pár stránek navíc.

Pro zájemce o českou verzi OpenOffice s tištěnou příručkou je případná koupě dobrou investicí.

Autor: SuSE CR

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 168

Doporučená cena: 197 Kč + CD-ROM

§§§§§


10/2001


Novinky


Krátké zprávy

C01p0601

Borland

oznámil dostupnost vývojářského produktu Delphi 6 Personal Edition. Tato verze umožní novým uživatelům naučit se vyvíjet aplikace pro osobní, nekomerční využití pro Windows za použití moderních standardů a protokolů. Vývojáři si ji mohou bezplatně stáhnout buď z webu: www.borland.com/downloads/, nebo zakoupit na CD za 4 380 Kč bez DPH, obsahujícím tištěnou dokumentaci a instalační podporu. Toto oznámení navazuje na předchozí uvolnění produktů Borland Kylix Open Edition a JBuilder Personal Edition.-OK

Autodesk

uvedl na trh plně lokalizovaný produkt pro obecný návrh AutoCAD LT 2002 CZ. Jako cenově dostupnější řešení, odvozené od AutiCADu 2002, je tento produkt určen hlavně pro návrháře, kteří jsou členy širšího týmu a aktivně se podílejí na navrhovacím procesu, i když s CAD softwarem pracují jen příležitostně.-OK

Aktis

uvedla na trh nový ekonomický systém ABRA G3. Jedná se již o třetí generaci systému ABRA, a tato nová, třívrstvá klient/server aplikace je určena pro společnosti, které mají i více než sto počítačů v síti. Momentálně se též finalizuje technologická varianta, jež využívá pro serverovou stranu operační systém Linux.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

C01p0603

Iomega propouští a restrukturalizuje

Firma Iomega, výrobce mechanik a médií ZIP, JAZ a dalších, bude propouštět 38 procent svých zaměstnanců po celém světě a celkově bude měnit svou strukturu. Tento výrobce nyní prožívá těžké období. Z černých čísel se propadl do červených a prodejnost jeho výrobků poklesla. Prvním krokem k nápravě nepříznivé situace bylo jmenování Wernera Heida do funkce CEO firmy. Ten vzápětí oznámil restrukturalizaci, součástí které má být ono zmíněné snížení počtu zaměstnanců ze současných 3 300 na 2 050. To by mělo opět nastartovat vzestupnou tendenci.

Odkazy: Iomega (www.iomega.com, www.iomega-europe.com)-PVe

Piloti Lufthansy dostali 3 500 notebooků do letadel

Fujitsu Siemens Computer dodá 3 500 notebooků za 6,5 milionu Euro letecké společnosti Lufthansa. Jsou určeny pro potřeby pilotů na palubě jejich letadel. Lufthansa hodlá na noteboocích například počítat efektivní vzletové vlastnosti ještě před samotným startem, dále obstarávat datové knihovny pro předletovou přípravu jako celek a pro tréninkové moduly. Z toho vyplývá, že počítače nebudou zřejmě používány během startu, letu či přistání. To by totiž mohlo ohrozit bezpečnost cestujících.

Odkazy: Fujitsu Siemens Computers (www.fsc.com, www.lufthansa.com)-PVe

IBM nechce procesory AMD

Firma IBM oznámila, že pro severoamerický trh již nebude používat ve svých produktech procesory firmy AMD a zastavuje prodej počítačů s nimi. Jedná se především o model NetVista A20i. Mluvčí firmy IBM doslova řekl: "Většina našich zákazníků jsou firmy, a ty preferují Intel. Pro nás nemá smysl pokračovat v investování do obou platforem." Firma IBM má počítače s procesory AMD nadále dodávat na trhy zemí v Austrálii, Hongkongu, Japonsku, Malajsii, Novém Zélandu, Singapuru, Tchaj-wanu a Thajsku (tedy v jižní Asii). Jestli se jedná o pouhý výprodej skladů, nikdo nepotvrdil.

Odkazy: AMD (www.amd.com), IBM (www.ibm.com)-PVe

Norton Antivirus již na rok 2002

Softwarový dům Symantec představil program Norton Antivirus 2002. Mezi nové vlastnosti patří automatické odstranění viru bez přerušení práce uživatele, část pro detekování skriptových virů dokáže bez potřeby identifikačních řetězců detekovat virus typu Anna Kurnikova. Produkt si nově umí sám "sáhnout" v případě potřeby na server výrobce a zkopírovat si potřebné identifikační řetězce nových virů (pochopitelně jen pokud je počítač připojen k internetu). Antivirový program umožňuje prohlížení elektronické pošty ve spolupráci s poštovními klienty MS Outlook (Express), Netscape Messenger, Netscape Mail, Eudora (Light/Pro), a to nejen příchozí pošty, ale též odchozí.

Odkaz: Symantec (http://www.symantec.com)-PVe

SanDisk a Memory Stick

Firmy Sony a SanDisk budou společně vyvíjet další generaci FLASH ROM paměťových karet s názvem Memory Stick. Firma SanDisk navíc hned zahájí prodej těchto paměťových médií pod svým jménem, i když je bude zatím vyrábět Sony.

Připojení firmy SanDisk mezi výrobce / prodejce Memory Stick je poměrně významné, protože SanDisk je ve světě FLASH paměťových technologií pojmem. Společný vývoj má zřejmě zajistit přenesení zkušeností vývojářů SanDisku do budoucí podoby Memory Stick a zvýšit tak šance ve velmi tvrdém konkurenčním boji, který na poli FLASH technologií vládne.-PVeOdkaz: SanDisk (www.sandisk.com), Sony (www.sony.com)

Soutěžte s IBM o 25 notebooků a jeden server

Společnost IBM vyhlásila pro fanoušky Linuxu na poli akademické půdy zajímavý projekt vytvoření některého z daných projektů v Linuxu a dodání kompletní dokumentace k němu. Tato soutěž probíhá na území oblasti Evropy, Středního východu a Afriky.

Studenti mohou spolupracovat a navzájem konzultovat své problémy a svá řešení. Jde o maximální využití otevřených standardů a využití všech možných zdrojů vedoucích k vyřešení projektu. Podmínkou účasti v soutěži je registrace probíhající na adrese www.ibm.com/university/linuxchallenge a věk převyšující hranici osmnácti let. Posledním termínem registrace je 15. říjen 2001. Uzávěrka soutěže byla stanovena na 30. listopad, po kterém bude důkladně zkoumána využitelnost odevzdaných řešení. V polovině prosince, 14. 12., bude vyhlášen vítěz.

Mezi ceny pro vítěze patří jeden z 25 notebooků IBM ThinkPad, tři vybraní výherci získají možnost školení v IBM Linux Technology Center. Pro univerzitu, která získala díky svým přihlášeným studentům v soutěži nejvíce bodů, je připraven buď linuxový cluster, nebo IBM zSerier Linux server. Vítězové mohou být se svým řešením pozváni na setkání příznivců Linuxu, na výstavu Linuxworld, kde přednesou své návrhy a ideje vedoucí právě k takovému řešení.-PVe

Čína má horkou linku jen pro virus Code Red II

Čínské Ministerstvo lidové bezpečnosti v sobotu otevřelo speciální telefonickou linku jen pro řešení problémů, spojených s internetovým červem zvaným Code Red II. Čínští uživatelé tedy mají možnost se náležitě informovat o viru, který jihovýchodní Asií doslova mává. Od konce července zasáhl virus naplno víc než deset čínských měst. Zavirováno bylo velké množství webových serverů včetně čínských státních orgánů, škol, výzkumných organizací, velkých firem či finančních institutů. Podle deníku Peoples Daily bylo červem postiženo jen v Číně přes 600 serverů.

Odkaz: Ministerstvo lidové bezpečnosti (http://www.mps.gov.cn)-PVe

Paměti DDR333 se začínají vyrábět

Firma Samsung zahajuje produkci pamětí DDR333, dalším označením PC2700. První vzorky již sjíždějí z výrobní linky. Jejich rychlost je o 25 procent vyšší, než je rychlost současných nejrychlejších DDR pamětí, určených pro hlavní RAM paměti počítačů PC2100. Zde je takt 133 MHz DDR (266 MHz), kdežto u nových DDR333 (PC2700) je takt zvýšen na 166 MHz DDR (333 MHz). Průtoková rychlost u 64bitového DIMM modulu se potom zvyšuje díky taktu na 2,7 GB/s.

Odkazy: Samsung (www.samsung.com, www.samsung.co.kr)-PVe

Pevný disk 110 GB v notebooku ještě letos?

Firma Fujitsu Laboratories, Inc., před nedávnem uvedla drobnou tiskovou zprávu o výsledcích svého výzkumu v oblasti hustoty dat na plotně pevného disku. Jejich dosažená plošná kapacita dosáhla neuvěřitelné hranice 100 Gb na čtvereční palec, což přepočteno na metrické míry znamená datovou hustotu na povrch plotny 15,5 Gb na čtvereční centimetr (neboli 1,93 GB/cm2). Ta však není konečná, technologie umožňuje hustotu až 300 Gb/inch2. Informaci současně sdělili na konferenci s názvem The Magnetic Recording Conference.

Server AsiaBizTech (Nikkei PB Network) rozvedl strohou zprávu laboratoří a dospěl k velmi pozoruhodným závěrům. Propočtem z datové hustoty vyvodily, že na běžný 2,5" disk by se po implementaci nové technologie Fujitsu Laboratories mohla zvýšit kapacita takového disku na zhruba 110 GB. To však není tak šokující, jako dovětek tohoto serveru při implementaci lze očekávat disky této kapacity ještě tento rok, což mateřská Fujitsu, Ltd., také podle tohoto zdroje plánuje.

Odkazy: Fujitsu Laboratories, Ltd. http://www.labs.fujitsu.com/ (pozor, japonsky je vše, v anglické mutaci velmi málo)-PVe

Apple dostal cenu Emmy

Firma Apple Computer obdržela cenu Akademie televizního umění Emmy a vědy za FireWire a její praktické rozšíření možností televizní techniky. Právě firma Apple se zasloužila o propagaci a rozšíření FireWire (IEEE 1394, též jako i.Link atd.) nejen ve světě počítačů, ale hlavně v oblasti digitální videotechniky. Celková přenosová rychlost FireWire je 400 Mb/s (50 MB/s). Jemu konkuruje vylepšená verze USB s názvem USB 2.0 s přenosovou rychlostí 480 Mb/s (60 MB/s).

Odkazy: Academy of Television Arts & Sciences Company http://www.emmys.com

Apple a jeho FireWire http://www.apple.com/firewire/-PVe

VIA zrychluje procesory C3

Firma VIA Technologies představila na své konferenci v čínském městě Beijing novou verzi procesoru C3, tentokrát s interním taktem 866 MHz. Jen pro připomenutí uvádím, že dosavadní maximální takt tohoto procesoru bylo 800 MHz. Jedná se o procesory s kódovým názvem Samuel II, které pocházejí z dílny konstruktérů "WinChip divize". Procesor je určen pro patici Socket 370, je vyráběn 0,13mikronovou technologií a kromě MMX multimediální sady Intelu podporuje též sadu 3DNow! firmy AMD.

Odkazy: VIA Technologies, Inc. (http://www.via.com.tw)-PVe

Metaxa Unplugged na internetu

Dotek slunce, pohodu a typickou atmosféru Řecka mají možnost prožít návštěvníci koncertních večerů pod názvem "Metaxa Unplugged". V průběhu podzimu Metaxa přináší sérii čtyř koncertů ve stylu unplugged. O umocnění atmosféry se postarají takové hvězdy, jako Richard Müller, Support Lesbiens, Lenka Dusilová a další. Nenechte si ujít večer plný pohody a hřejivých Metaxa drinků. Více informací na www.metaxa.cz.

Víc než 100 milionů USB zařízení od Logitechu

Neuvěřitelné množství jednoho sta milionů USB zařízení od myší přes klávesnice až po joysticky či gamepady vyrobila firma Logitech. To vyplynulo z údajů firmy Cypress, která pro Logitech vyrábí jednočipové obvody enCoRe s USB rozhraním. Viceprezident Logitechu Aldo Bussien k tomu podotkl: "Cypress USB zařízení představují solidní technologii a atraktivní cenu, což zajišťuje, že můžeme být na konkurenceschopné špičce."

Co je to vlastně enCoRe? Jedná se o 11 modelů jednočipového 8bitového počítače s harvardskou architekturou typu RISC.

Odkazy: Cypress (http://www.cypress.com), Logitech (http://www.logitech.de/

czech)-PVe

16 Mb DDR SRAM 800 MHz

Neuvěřitelný takt dosáhli ve firmě Samsung. Paměť je taktovaná na 400 MHz, a díky DDR technologii dosáhne zdánlivé hranice 800 MHz. Pouzdro je typu FCBGA (Flip Chip Ball Grid Array), napájecí napětí 2,5 nebo 1,8 V a použitá technologie 0,18 mikronů. Masová výroba bude zahájena v druhém popoletí letošního roku. Je však nutné upozornit, že se jedná o paměť typu SRAM (tedy statickou) a nikoli o DRAM (dynamickou), která se používá v roli hlavní RAM paměti počítačů. Velmi rychlá statická RAM paměť má využití například jako cache procesoru (level 2 u procesorů Intel Pentium III Xeon, cache L3 u procesorů Intel Itanium, Motorola PowerPC atd.).

Odkazy: Samsung Electronics (http://samsungelectronics.com)-PVe

Procesor VIA Nehemiah ještě letos?

Procesor s kódovým označením Nehemiah (neboli C4) společnosti VIA Technologies, Inc., se má objevit ve čtvrtém čtvrtletí tohoto roku v plné zbroji a navíc s taktem 1,3 GHz.

Jak bude vypadat? Stejně jako současný procesor VIA C3 bude vyráběn 0,13mikronovou technologií a rovněž bude určen pro Socket 370. Externí takt zůstane na hranici 133 MHz, cache L1 bude zvětšena na 128 KB a cache L2 zvětšena dokonce čtyřnásobně (v porovnání se svým předchůdcem VIA C3) na 256 KB. Velikostí cache se tedy tento procesor vyrovná Athlonu firmy AMD. Procesor bude umět multimediální sady MMX, 3DNow! (ty umí i VIA C3) a navíc sadu SSE, kterou jinak podporují jen procesory Intel Pentium III, Pentium 4 a Intel Celeron, AMD vyrábí jen mobilní Athlon 4 (tam je podpora SSE v rámci 3DNow! Professional).

Odkazy: VIA Technologies, Inc. (http://www.via.com.tw)-PVe

HighPoint řadí na UltraDMA/133

Firma HighPoint Technologies, Inc., představila první samostatný dvoukanálový řadič s označením HPT372, který podporuje nový protokol UltraDMA/133. Kromě role "obyčejného" řadiče pro UltraDMA/133 protokol je obvod HPT372 především IDE RAID řadičem s podporou RAID 0 (zrcadlení), RAID 1 (stripping) nebo RAID 0+1. Řadič je vyráběn 0,35mikronovou technologií a pouzdřen do plastového LQFP144 (stejně jako předchozí model HPT370). Připravena je podpora pro operační systémy MS Windows 95SR2/98/ME, MS Windows NT4/2000 a Linux.

Označení "dvoukanálový řadič" znamená, že umožňuje připojit dva IDE kanály neboli čtyři IDE zařízení. Řadič se připojuje jako druhý vedle existujícího dvoukanálového řadiče v čipové sadě, takže se potom vlastně jedná o páté až osmé IDE zařízení.

Doporučuji sledovat webové stránky tohoto výrobce. Jak je zvykem, má i ten seznam zařízení (tedy pevných i výměnných disků) a zkušenosti s nimi. Díky tomu jsem se například dozvěděl, že s předchozím modelem HPT370 má problémy pevný disk Maxtor 91000D8. Problémy s časováním měla podle těchto stránek potvrdit přímo firma Maxtor, výrobce inkriminovaného disku.

Odkazy: HighPoint Technologies (http://www.highpoint-tech.com), HPT370 Compatibility List (http://www.highpoint-tech.com/370dcl.htm)-PVe

AMD mění design webu

Firma AMD razantně změnila vzhled webových stránek a zpřehlednila tak informace o svých výrobcích. Kromě změny uživatelského rozhraní se změnilo též programové vybavení. Dosavadní systém Adobe GoLive verze 4 nahradil software Vignette V.

Odkazy: AMD (http://www.amd.com), Adobe GoLive (http://www.adobe.com/products/golive/main.html), (Vignette http://www.vignette.com)-PVe


Maxtor současnou jedničkou IDE disků?

Patrik Veselík

Firma Maxtor byla v minulosti nepříliš viditelná, takže si uživatelé i odborníci zapamatovali spíš IBM, Quantum, Seagate, Toshibu (2,5" disky) nebo Western Digital. Letošní prázdniny však Maxtor překvapil celý svět. Na poli IDE disků nahlas pojmenoval očekávané problémy a zároveň představil jejich řešení.

První technologie uvedená Maxtorem nese název BigDrives. Pod tímto názvem se skrývá změna adresování IDE disků. Současné IDE disky totiž používají 28bitovou adresaci paměťových bloků, což znamená, že je možné tímto způsobem ovládat disky do velikosti 137 GB. Této hranice jsme však dosáhli, takže bylo nutné způsob adresování změnit. To inicioval Maxtor a výsledkem je 48bitové adresování, které posunulo strop z dosavadních 137 GB na 144 PB, což je stotisíckrát víc. To by mělo na několik let vydržet.

Druhou technologií je FastDrives, kterou známe a budeme znát jako přenosový protokol IDE disků UltraDMA/133. Neznamená vlastně nic jiného, než urychlení současného UltraDMA/100 o 33 procent. To je reakce na zvyšující se přenosové rychlosti pevných disků, kdy se opět dosáhlo při dvou discích na jeden kanál přenosového stropu. S největší pravděpodobností je to poslední verze UltraDMA v současné paralelní podobě, s tím, že tou příští již bude Serial ATA s rychlostí 150 MB/s.

Uvedením protokolu UltraDMA/133 a změnou adresování se ještě více prohloubil rozdíl mezi světy PC a Mac. Počítače PC se velmi rychle adaptují díky zdravému konkurenčnímu prostředí. Výrobci čipových sad již uvádějí čipsety s podporou obou novinek nebo uvádějí, že tak učiní v nejbližší době. Pevné disky podporující UltraDMA/133 pochopitelně umí i nižší protokoly (PIO1 až 4, DMA1 až 3, UltraDMA/33 a výše), ale nevyužije se tak výhod rychlého rozhraní.

Jak jsou na tom počítače Mac? Všechny modely včetně nejnovějšího dvouprocesorového superstroje (zmiňujeme se o něm v Redakčním bloku) podporují jen protokol UltraDMA/66, který je dvakrát pomalejší než nejnovější UltraDMA/133. Jedná se sice o špičkovou přenosovou rychlost, ovšem i ta již začala hrát svou významnou úlohu. Velmi výkonný procesor tak ztrácí při práci s diskem s pomalým rozhraním cenné body.

Příznivci nakousnutého duhového jablíčka mohou oponovat možností připojit pevný disk externě prostřednictvím rozhraní FireWire, které je s počítači Apple neodmyslitelně spjato. Toto byť perspektivní rozhraní je dokonce pomalejší než UltraDMA/66, a tudíž by mohla být taková možnost cestou zpět (pro některé druhy využití pochopitelně). Cena za 1 GB paměťového prostoru interního IDE je zhruba poloviční než v případě externího FireWire disku. Náhrada interního IDE disku externím FireWire je proto spíš východiskem z nouze než skutečným a perspektivním řešením.

Přenosová rychlost však nemusí být největší překážkou. Tou je hranice adresování 28 bitů, kterou mají pro IDE disky všechny současné osobní počítače. Vzhledem k tomu však není možné připojit IDE disky větší než 137 GB. Již nyní tak nastala situace, kdy uživatelé i dvouprocesorového Power G4 nemohou využít nové modely pevných disků Maxtor s kapacitou nad 137 GB. S postupujícím časem se může tato propast prohlubovat. Případnou cestou do hrobu Apple tak nemusí být procesor nebo operační systém, které jsou dobré až skvělé, ale paradoxně obyčejné IDE disky. Doufejme, že Applu do čipové sady implementuje nové vlastnosti co nejdříve nebo alespoň vytvoří program, který překlene alespoň onu 137GB hranici.

Počátkem září jsme vyzpovídali Grzegorza Kwolka (GK), který zastává ve firmě Maxtor pozici Distribution Sales Managera pro východní Evropu, sídlícího v Polsku.

PCW: Ve jménu vaší funkce je označení "východní Evropa"; zahrnuje to i střední Evropu, ve které se Česká republika nachází?

GK: Starám se o státy převážně východní Evropy, čemuž odpovídá i název mé funkce. Jedná se o Bělorusko, Českou republiku, Estonsko, Litvu, Lotyšsko, Polsko, Rusko, Slovensko, Slovinsko a Ukrajinu.

PCW: Kdy budou uvedeny první disky UltraDMA/133 na trh?

GK: Budeme mít první disky užívající tuto technologii v září tohoto roku (což se stalo pozn. aut.). Budou to dvě rodiny: DiamondMax Plus 7200 RPM D740X pro nejvyšší výkony, a DiamondMax 540DX s novými kapacitami 120 GB a 160 GB.

PCW: Kdy Maxtor plánuje uvedení prvních disků s podporou 48bitového adresování na trh?

GK: Stejně jako u FastDrives technologie to bude v září tohoto roku. Prvními produkty budou disky DiamondMax kapacity 160 GB.

PCW: Bude se Maxtor snažit uvádět obě nové technologie najednou?

GK: Ano, speciálně DiamondMax D540X s kapacitou 160 GB bude slučovat obě technologie (tedy FastDrives a BigDrives).

PCW: Jaké jsou servisní organizace pro produkty Maxtoru pro Českou republiku?

GK: V tuto chvíli záleží jen na distributorech, reklamace řeší jen oni výměnou disků. Interní struktura je taková, že disky putují do naší centrály v Irsku, kde se teprve opravují. Veškerá podpora logistiky distribučních kanálů je právě tam a to je důvod, proč používáme tuto organizační strukturu. Maxtor jako výrobce disků uvedl No Quibble službu jako prostředek jak mohou uživatelé Maxtoru docílit nejsnadnější cesty k servisu.

PCW: Jaké jsou prodejní kanály produktů Maxtor v České republice?

GK: Máme vytvořenou distribuční síť, která v současné době zahrnuje Actebis CZ, Asbis CZ a CHI. Jak jinak, subdistribuční síť má pro nás velký význam a AT Computer je firma, která v ní hraje významnou úlohu.

PCW: Děkuji za rozhovor.

Jak podporují ostatní výrobci BigDrives a FastDrives?

Do dnešního dne (14. září 2001) již několik firem tyto standardy podpořilo konkrétními výrobky. Firma Silicon Image uvedla řadič (tedy čip) s označením Sil 0680 s podporou obou technologií a současně všech operačních systémů Microsoftu včetně XP. S přídavným programem Medley ATA Software RAID lze vytvářet RAID pole typu 0, 1 nebo 0+1. HighPoint Technologies představil hardwarový RAID řadič se stejnými RAID schopnostmi HPT372 s podporou UltraDMA/133.

Intel zvolil opačnou strategii. Zatímco HighPoint i Silicon Image jdou cestou nového hardware, Intel řeší situaci vlastních výrobků se zpětnou platností. Na internetu se objevil program s názvem Intel Application Accelerator pro operační systémy MS Windows 98/98SE/ME a MS Windows NT4/2000/XP. Program je určen pro čipsety od všech modelů řady i810 a i815 přes i820 a i840 až po i845, i850 a i860. Neomezuje se jen na základní desky Intelu, ale pro všechny s těmito čipovými sadami. Řeší nejen problém BigDrives (137 GB strop), ale obecně zvyšuje rychlost díky lepší optimalizaci v porovnání se stávajícími ovladači.

... a z toho plyne poučení?

Problematiku velkých disků již v současné době lze řešit nejen fyzicky dokoupením PCI řadiče s uvedenými obvody, ale též zadarmo pouhou změnou ovladače. Doufejme, že firmu Intel bude následovat VIA Technologies a další včetně Apple.

Odkazy:

HighPoint Technologies http://www.highpoint-tech.com

Intel Application Accelerator http://www.intel.com/support/chipsets/iaa/

Maxtor http://www.maxtor.com

Silicon Image http://www.siimage.com


Mobilní Athlony a Durony zahajují útok

Patrik Veselík

Firma AMD se od počátku tohoto roku rozhodla měnit svůj náhled na mobilní svět a přinést moderní procesory pro notebooky. V polovině ledna 2001 byl uveden procesor s názvem Mobile AMD Duron (přesněji tzv. Model 3). Ten neobsahoval technologie šetřící proud a byl spíš pokusem navnadit výrobce notebooků na připravované modely.

Přesně čtyři měsíce poté (polovina května) spatřil světlo světa mobilní Athlon (přesněji Mobile AMD Athlon 4), kterému se do té doby říkalo "mobilní Palomino". Ten překonal vlastnostmi i stolní procesory a stal se nejpokrokovějším procesorem AMD. Poprvé byla v plné míře uplatněna technologie PowerNow! snižující spotřebu společně s "termální diodou" měřící teplotu procesoru zevnitř (a tudíž daleko přesněji než měřením z vnějšku pouzdra).

Dne 20. srpna letošního roku AMD konečně uvolnila informace o nové verzi procesoru Mobile Duron (Model 7), který byl v tento den uveden s taktem 900 MHz. Jeho vlastnosti jsou shodné s mobilním Athlonem, pochopitelně až na velikost cache L2. V porovnání s předchozím modelem 3 si Duron Model 7 velmi výrazně polepšil a stal se skutečným mobilním procesorem.

Kdo vyrábí notebooky s mobilním AMD?

Do první poloviny září 2001 se uvedly na světový trh notebooky s mobilním Athlonem nebo Duronem pod značkami Compaq, Fujitsu, Hewlett Packard nebo NEC, firmy Sony a Toshiba modely připravují. Při procházení ceníků po celém světě lze jistě narazit i na jiné, ovšem ty nejsou v České republice či Evropě známy. Jmenovaní výrobci směřují uvedené modely spíš na vybrané trhy než plošně do všech zemí.

Proč se v České republice mobilní AMD neobjevují?

Tento stav je způsobem několika faktory, z nichž některé již přestávají platit. Výrobci notebooků jsou prozatím zaměřeni na procesory Intelu, který má přece jen daleko širší paletu mobilních procesorů. Doufejme, že se tento postoj v nejbližší době změní.


Krátké zprávy

Gamefest nultým, PC Tech prvním ročníkem

Hradec Králové hostil ve dnech 24. až 26. srpna 2001 festival interaktivní zábavy a vzdělávání s názvem Gamefest. Firma Mironet pořádala ve dnech 18. a 19. září 2001 veletrh PC Tech 2001. Ten se konal v Praze v Národním době na Smíchově, kde počátkem března proběhl veletrh LinuxExpo a bude probíhat HandyExpo. Tři posledně jmenované mají mnoho společného byly či budou pořádány prvním ročníkem a navíc na stejném místě.

Odkazy: Gamefest (http://www.gamefest.

cz), PC Tech (http://www.pctech.cz), HandyExpo (http://www.handyexpo.cz), LinuxExpo (http://www.linuxexpo.cz)

Schemantix Marketplace Connector

je jednoduché řešení pro okamžité připojení na elektronické tržiště, které uvedla na trh společnost Schemantix. Marketplace Connector umožňuje dynamické generování grafického uživatelského rozhraní z jakéhokoliv platného XML dokumentu nebo schématu. Je určen pro provozovatele elektronických tržišť.

Pocket PC 2002 na světě

Microsoft představil na výstavě DEMOmobile 2001 řešení MS Pocket PC 2002 Software, které bude základem nové generace kapesních PC. Poté, co první verze Pocket PC vytvořila standard pro PDA (osobní digitální asistent), Microsoft uvedením Pocket PC 2002 tuto mobilní platformu ještě vylepšil novým grafickým uživatelským rozhraním, novými funkcemi užitečnými pro profesionální uživatele a firmy a mnoha možnostmi komunikace s přáteli a spolupracovníky. Microsoft potvrdil, že přístroje na bázi Pocket PC 2002 budou v prodejnách celé řady dodavatelů hardwaru k dispozici během několika týdnů. Microsoft uvede se svými partnery tento produkt oficiálně 4. října 2001 současně v San Francisku a v Londýně.

Odkaz: Microsoft (www.microsoft.com)


Berlínská předzvěst elektronické budoucnosti

Ve dnech 25. srpna až 2. září 2001 se v německém hlavním městě Berlín konala mezinárodní výstava spotřební elektroniky pod názvem IFA 2001.

Veletrh se jmenuje celým názvem Internationale Funkausstellung. Existuje poměrně dlouho, z počítačového hlediska doslova z věku předplenkového. První ročník totiž nesl letopočet 1924! Ano, vidíte správně. Tehdy to pochopitelně byl veletrh radioamatérů. S rozvojem elektrotechniky a elektroniky se přizpůsoboval i veletrh až do současné vysloveně počítačové podoby.

Rozlohou se IFA zhruba rovná našemu Invexu. Na obou akcích jsou speciální pavilony, zaměřené na určité téma (například DVD). Vystavovatelé se však v Berlíně snaží představit nejen současnost, ale též nastínit budoucnost. Vzhledem k cílové skupině byl do termínu zahrnut i víkend, který zpřístupnil veletrh daleko většímu množství návštěvníků, než je možné jen ve všední den.

Letos poprvé se v tak širokém záběru prezentovala početná skupina čtyř tzv. C-oblastí (konzumní elektronika, počítače, komunikace a obsah). Prezentovány byly pro koncového zákazníka nové oblasti, jakým jsou LCD televizory, projekční technika, set top boxy (jednoúčelové počítače pro přístup k internetu s využitím televize), MP3 přehrávače, PDA atd. Velmi atraktivní byly samozřejmě kombinace různých zařízení a budoucnost.

Návštěvník nemohl přehlédnout obří expozice firem Sony, Panasonic, Philips a dalších, které útočily na všechny možné smysly. Tradičním se stala vystoupení hudebních i tanečních skupin, které ohlušovaly okolostojící. Na druhé straně stánku Sony se oslovovaly něžné city. Krásné dívky zde předváděly kočičky s elektronickým vnitřkem jinými slovy roboty druhé generace Aibo. Bylo úchvatné pozorovat všechny od nejmenších až po nejstarší, jak elektronickou hračku drbají za ouškem a kybernetická kočička se chovala, jako kdyby byla živá. Zajímavé výrobky budou postupně představeny na stránkách našeho časopisu počínaje tímto číslem.

Snad každý druhý stánek nabízel něco, co by si návštěvník mohl odnést na památku. U Sony nafukovali obří MemoryStick karty, firma Panasonic malé vzducholodě atd. Odpolední pohled na strop kdejaké haly byl vždy stejný balónky nejrůznějších tvarů se kupily jeden na druhý. Málokdo si dovolil atraktivní nafukovací předmět nevzít, a nejen to dokonce se tvořily předlouhé fronty, kde věk nehrál vůbec žádnou roli.

Na výstavišti bylo celkem nainstalováno devět (!) webových kamer, které zvládly při rychlosti zobrazování snímek za 1-10 sekund rozlišení 352 x 288. Pokud by ani toto nestačilo, vysílal po celou dobu výstavy zvláštní televizní digitální kanál DVB s názvem IFA-TV. Obrazová a zvuková informace se k divákovi dostávala zakódovaná do MPEG-4 formátu.

Letošní ročník byl velmi úspěšný. Účastnilo se 915 vystavovatelů ze čtyřiceti zemí. Předchozí ročník s názvem IFA \99 proběhl přede dvěma lety, což naznačuje, že IFA se koná jednou za dva roky. Ten příští se bude konat ve dnech 29. srpna až 3. září roku 2003.

§§§§§


ETNA

Patrik Veselík

C01p0605

Proč není TopTen ukradených notebooků/mobilů? Možná by to ukázalo i něco jiného než oblíbenost u zlodějů (kvůli snadnému prodeji). Podle pořekadla "příležitost dělá zloděje" se mohou uživatelé určitých typů notebooků/mobilů chovat více rizikově/nezodpovědně, a právě kvůli tomu jim je notebook/mobil odcizen (možná jim může být doslova "ukradený").

CD disky budou mít průměr 8 cm. Tento trend lze vypozorovat, i když zatím velmi nenápadně. Po digitálním foťáku Sony CD-Mavica máme CD přehrávač Philips eXpanium EXP401. Proboha proč, ptáte se? Odpověď je jednoduchá proč s sebou vláčet zařízení pro podporu média o průměru 12 cm, když lze podporovat jen formát průměru 8 cm a podstatně tak snížit rozměry i hmotnost. Tím se mohou alespoň někde vyrovnat obdobným parametrům u FLASH ROM pamětí. To je největší nepřítel CD u přenosných zařízení.

Průlomem bude první výskyt 8cm CD mechaniky v notebooku. Kandidáty budou minia subnotebooky, kde se konstruktéři bijí o každý milimetr. Na to si budeme muset ještě počkat, ovšem to není na závadu. Do té doby jistě bude taková mechanika obsahovat i novou technologii firmy Calimetrics, která díky MultiLevel technologii ztrojnásobuje kapacitu disku.

Průměr 8 cm není konečná. Vedle stále více se rozšiřujících se CD-vizitek se má údajně objevit CD s průměrem 6 cm. CD se asi po vzoru básníka chce stát menším a menším, až se stane nejmenším na celém světě. Jen by mě zajímalo, kdy a kde skončí sice zajímavá, ale doposud trochu mrtvá technologie disků MultiLevel.

Vibrační vyzvánění válcuje uživatele mobilních telefonů a model bez něj si pomalu neškrtne. Jeden známý je typickým příkladem oběti této mánie. Okamžitě si u svého mobilu přepnul vyzvánění ze zvukového na vibrační. Při našem setkání mi vyčetl, že jsem se mu přes naši domluvu neozval. Ohradil jsem se, že jsem mu volal, ale on to nevzal. Debata pokračovala dál a po několika minutách mi došlo, co se stalo. Vibrace uživatel pocítí jen tehdy, když má mobil na těle. Lze je slyšet, pokud mobil volně leží na stole (tedy dokud "neodvibruje" na zem). Ale je-li mobil v kufříku, tak se může uvibrovat k smrti, ale nikdo nic neslyší. Známý se opět vrátil ke zvukovému vyzvánění, které za vibrační mění jen tehdy, když má mobil v kapse kalhot (i sako se dá odložit a byli bychom na tom stejně, jako s oním kufříkem).

Přistihl jsem se, že vůbec nevěřím tolik opěvovanému rozhraní IEEE 1394, známému pod obchodními názvy FireWire či i.Link. Nepochybuji o technických parametrech, 63 možných zařízení nebo přenosová rychlost 400 Mb/s hovoří za sebe. Od začátku však bylo koncipováno i propagováno jako rozhraní pro profesionály nebo pro videopřenosy, ale málo nebo vůbec jako běžné rozhraní pro masy. Tím specifikace spíš končila. Naproti tomu USB bylo v první verzi určeno a hlavně propagováno jako rozhraní pro všechny, což se také naplnilo. Dnes je USB rozhraní v každém počítači včetně notebooků. Nové rozhraní USB 2.0 má tudíž skvělou startovací pozici. Rozhraní USB (současná pomalá verze 1.1) se již nastálo usídlila v počítačích, takže se jen urychlí. Vše rozhodnou výrobci čipových sad a možná, že je již rozhodnuto. USB 2.0 podporuje Intel, zatímco FireWire si pro svou budoucnost zvolila VIA Technologies. Nutno ještě podotknouti, že Intel hodlá hned v druhé fázi integrovat rovněž FireWire, ale jak jsem poznamenal až jako druhé v pořadí.

Situace mi silně připomíná příběh počítačů PC versus Mac. Příznivci nakousnutých jablek (to jako Apple Mac) rádi tvrdí, že počítač pro skutečného profesionála je Mac, pécéčka jsou jen na hraní a zlobení se. Podle jejich přání se skutečně svět zařídil počítače PC jsou skutečně všude a lidé si s nimi hrají i zlobí. Jenže běžných lidí je neporovnatelně více, takže počítače Mac mají mizivá procenta, kdežto počítače PC lze vidět i koupit prakticky všude. Podle mě se totéž stane u výše zmíněných rozhraní FireWire bude k vidění u několika strojů, kdežto USB 2.0 úplně všude.

Závislost na internetových službách se může projevovat různě. Příkladem je vyhledávání spojení v jízdních řádech. Vždy jsem měl hrůzu z toho, že se ve všech těch velkých a malých písmenkách a číslovaných poznámkách ztratím. Jakmile vznikla možnost si tuto informaci zjistit na internetu, s velkou radostí jsem opustil počmárané stojany na nádražích a starost o písmenka, značky a výjimky jsem přenechal strojům. Výsledkem krátkého efektivního hledání je vytištěný itinerář s přestupy a s mnoha časovými variantami. Totéž bych s jízdním řádem v ruce a s potem na čele plodil půl hodiny, možná hodinu. Inu, pokrok je pokrok.

Budou zapotřebí knihovny, když máme vyhledávací servery? Na jednom chatu (diskusní prostor pro všechny) jsem byl označen za velmi chytrého člověka s výjimečně dobrou pamětí. Každý rád slyší pochvalu, tohle ale prostě pravda není, nepamatuji si ani, jestli a co jsem měl týž den k obědu. Co k tomu mé spoluchataře vedlo? Při narážce na jistou báseň slovy "... hlas vichřice podoba" jsem byl schopen okamžitě odcitovat celý verš, napsat autora, název básně i básnické sbírky, dokonce i odkaz na stránku o filmu Kytice na motivy této sbírky. Nepodezřívejte mě, že si pamatuji vše, ani omylem. Jen jsem otevřel ještě jedno okno s Google.com, napsal heslo "hlas vichřice podoba" a hned mi vyskočilo několik stránek o básni Polednice, včetně oné stránky České televize o zmíněném filmu. Totéž jsem si otestoval o chvíli později, kdy jsem pomáhal vyvracet nařčení, že přezdívka Rocco vznikla pouze na motivy jména pornoherce (i když je to běžné jméno tedy jinde) tvrzením, že dokonce existuje sociální drama sicilské rodiny z roku 1960 (scénář a režie Luchino Visconti, hrají Alain Delon, Annie Girardot, Claudia Cardinale atd.) s názvem "Rocco a jeho bratři". To jsme se ve škole skutečně neučili (na rozdíl od Kytice). Cesta k těmto informacím byla stejná stačilo do vyhledávacího serveru napsat příslušné hledané slovo, a bylo. Pravda, na škole (SPŠ strojnická to byla) nám říkali, že můžeme být úplně pitomí, jen musíme vědět, kde najít to, co potřebujeme (a to bylo předtím, než jsme my i vyučující zjistili, že za železnou oponou vzniklo cosi a přejmenovalo se to z Arpanet na internet). Strojaři vědí, co je pro ně dobré. Internet.

"Vypnula jsem, proboha, tu žehličku?" začala klasická scéna, následovaná zbytečným návratem domů (protože jako vždy vypnutá BYLA), kterou znají snad všichni. V tu chvíli jsem začal litovat, že žehlička nemá v sobě mobilní telefon. Ten by například umožňoval poslat na něj SMS-ku a zjistit, jestli je ta žehlička skutečně vypnutá. V lepším případě by byla žehlička součástí domácí sítě, kde by se přes internet kromě jiných informací mohl navracet klid našim drahým polovičkám touto cestou (i přes 3G mobily). Zpět do dnešní doby nemohli by výrobci do nejdražších modelů žehliček osadit GSM modul, případně WiFi? Pokud rozvinu myšlenku dále nemohly by komunikačním zařízením disponovat rovněž ostatní potenciální zdroje problémů, od kuchyňských sporáků přes okna (resp. rámy indikující zavřené či otevřené okno) až po kohoutky sdělující, že voda skutečně neteče?

Pojmy počítačového světa se často stávají inspirací tam, kde bychom to nečekali. Zcela nečekaně na mě zasvítil z jednoho rozestavěného domu dvoumetrový nápis ZDE STAVÍ UNIX. Nejednalo se o stavbu provider centra, ale o běžný činžovní dům, jakých jsou v Praze tisíce. Stavební firma se při výběru svého názvu inspirovala jistým operačním systémem a již měla jméno.

Jindy se jedná jen o shodu pojmů. V Hradci Králové svého času jezdil autobus označený X.25. Nešlo zde o žádný autobus, připojený protokolem X.25, to ani omylem. Jednalo se o výlukovou trasu autobusu číslo 25. Jak prosté.

Panasonic hodlá změnit letité značení baterek. To jsme zvědav, jak se s tím obyvatelstvo "popere". Možná to ani nezaregistruje stejně se chodí do trafiky pro "tužky" a "mikrotužky", a ne pro "baterie typu AA nebo AAA". Podle nového značení budou baterie S až XL. Jsem zvědav, jestli tento trend bude postupovat ještě dál. Pod označením XXXL by mohly být akumulátory do osobních a jako XXXXXL do nákladních aut. Možná ještě bude veselo. Mimochodem kam vlastně zmizely tzv. ploché baterky s napětím 4,5V? To jsou skutečně v propadlišti dějin spolu s "tranzistoráky", které byly jimi napájeny?

§§§§§


Krátké zprávy

C01p0602

Minolta spolu se Zonerem tvoří Draw 4 Plus

Evropská centrála společnosti Minolta-QMS a brněnská firma ZONER software po půlroční přípravě během září představí nový společný produkt Zoner Draw 4 Plus. Ten vychází z grafického editoru Zoner Callisto, který se v zahraničí prodává pod názvem Zoner Draw. Slovo "Plus" v názvu znamená implementaci grafické knihovny Minolty s názvem Page Scope Image, která je určena k automatickým úpravám digitálních fotografií. Zoner Draw 4 Plus navíc obsahuje druhé CD-ROM se sadou cca 500 profesionálních vzorových dokumentů, zejména pro použití v oblastech cestovního ruchu, prodeje ojetých aut, restaurací, realitních kanceláří a maloobchodního prodeje. Zoner Draw 4 Plus se má nejprve uvést na celoevropský trh. Minolta-QMS plánuje koncem roku 2001 jeho uvedení také na trh americký.

Odkaz: ZONER software (www.zoner.cz)

§§§§§


Krátké zprávy

Lingea při chuti

Známá tuzemská "slovníková" firma Lingea oznámila v souvislosti s přípravou na veletrh INVEX poměrně silnou produktovou ofenzívu. Jednou z novinek bude nová řada tradičních nástrojů Lingea Lexicon 2002, jež přichází po dvou letech značně úspěšného působení předchůdců. Slovníky budou opět nabízeny v edicích Studijní a Velký, a co do jazyků půjde o anglicko-české, německo-české, anglicko-slovenské a německo-slovenské oboustranné slovníky. Druhým počinem je naprostá novinka v podobě výkladového slovníku Lingea Collins COBUILD English Dictionary, a jak napovídá název, spolutvůrcem je známé nakladatelství HarperCollins. Neméně zajímavý je fakt, že produkty budou předváděny na platformách MS Windows, MacOS či Linux, ale i Windows CE/Pocket PC či Palm OS.-PAT

§§§§§


Nový barevný rychlík

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C01p0604

Mezi barevnými tiskárnami se objevil další zajímavý přírůstek společnost Xerox totiž na začátku září letošního roku představila zařízení Xerox Phaser 7700. Tato tiskárna podle údajů výrobce pracuje s papírem v maximálním formátu A3+, na nějž dokáže nanášet body v hardwarovém rozlišení 1 200 x 1 200 dpi. Rychlost monochromatického i barevného zpracování dokumentů je stejná 22 stran A4 za minutu. V celé kategorii stolních barevných tiskáren by se tak mělo jednat o nejrychlejší zařízení v porovnání počtu zpracovaných barevných výtisků. Síťová jednoprůchodová tiskárna Phaser 7700 je vybavena procesorem Power PC G4 s pracovní frekvencí 500 MHz a operační pamětí s kapacitou 128-512 MB. Standardně využívá emulace PCL 5C a Adobe PostScript 3, mezi kterými automaticky přepíná podle tisknuté úlohy. Tiskárna je připravena pro tisk na média s gramáží od 64 do 220 g/m2. Správnou interpretaci barev zajišťuje podpora ICC profilů a funkce Snap Color/TekColor.

Připojení k počítači nebo do počítačové sítě zajišťuje vedle USB a paralelního obousměrného portu také ethernetová karta 10/100 Base TX. Rychlému pracovnímu rytmu mohou vyhovět standardní podavače na 500 listů A3 a 150 archů A3+, volitelně lze dokoupit další podavače pro 1 500 nebo 2 500 listů, u výstupu je možné instalovat třídící jednotku nebo zásobník se sešíváním a děrováním dokumentů. Dálkovou správu zařízení zajišťuje vestavěný webový server s podporou automatického zasílání zpráv o stavu tiskárny administrátorovi. Předběžné údaje o rychlosti prvního výtisku jsou více než povzbudivé černobílý dokument A4 by měla tiskárna zpracovat za 10 sekund, barevný tisk čas prodlouží na 13 sekund. Rychlému tisku vícestránkových sestav jistě napomůže standardně instalovaný pevný disk, stále žádanějšímu oboustrannému tisku vyhoví již v základní konfiguraci instalovaná duplexní jednotka.

§§§§§


CD


Grafika 20x jinak

Patrik Malina

C01p0602

Jak jste si již zřejmě všimli, s nabídkou na tomto CD si užijete především ve světě počítačové grafiky. Přinášíme vám hned dvě velmi dobré aplikace zdarma, jednak pro grafiku bitmapovou, jednak pro vektorovou. Dále si budete moci (opět zdarma) lépe ochránit data na pevném disku a programátorům přinášíme jeden z nejlepších nástrojů, jaké existují pro Linux Borland Kylix. Tím však výběr zdaleka nekončí.

Začněme rubrikou Akce, jež ukrývá první příjemný dárek pro grafiky v podobě nástroje Picture Publisher 7 z dílny MicrografXu (dnes již patří Corelu). Jedná se o zcela plnohodnotný, funkčně neomezený program pro práci s grafickými soubory, jejž mohou naši čtenáři využívat zcela zdarma! Pozor na licenci program není freeware, avšak jste-li majitelé našeho magazínu s CD, je opravdu zadarmo.

Pojďme do rubriky Novinky, jež obsahuje především zavedená témata. Mezi ně se jistě již zařadil i filmový magazín Shot!, v němž můžete najít řadu zajímavých recenzí, novinek a reportáží ze světa filmu a videoprodukce. V rámci řady elektronických knih PC WORLD Edition se tentokrát dostáváme k tématu, jež zajímá (případně by mělo) většinu uživatelů PC řeč je o počítačových virech, způsobu jejich života a šíření a především možné ochraně. Jako vždy je k dispozici náhledová verze a také plná forma knihy, pro jejíž čtení je potřeba zakoupit za nevysoký poplatek heslo.

Dále v rubrice naleznete datový doprovod přiložené brožurky, jejímž tématem je grafický program Paint Shop Pro. Aplikaci můžete rovnou nainstalovat a rovněž jsou připraveny ukázkové soubory, jež při studiu využijete. Na závěr, jako vždy, připomínám elektronickou formu magazínu s fulltextovým vyhledáváním a tabulku s obsahem starších CD.

Některým částem rubriky Software tentokrát dominuje počítačová grafika. V oddíle Komerční můžete najít příspěvek firmy ZONER Software v podobě vektorového grafického editoru Callisto 2 a kolekci klipartů, jež jistě dobře využijete pro vlastní tvorbu. Dále jsme vám připravili ve spolupráci s firmou Sodat software šifrovací program AreaGuard Notes off-line (rovněž zdarma), od společnosti ABBYY pochází výborný nástroj pro převod znaků na text (OCR technologie) FineReader 5.0 a pro fanoušky je zde poměrně nový vývojový nástroj Borland Kylix pro psaní aplikací na Linuxu pro Linux, v podobě volně využitelné Open Edition. Zajímavým příspěvkem, jejž určitě ocení řada uživatelů, je ukázková verze katalogu lékařů a zdravotnických zařízení na území ČR, a dvě prezentace jsou věnovány výukovým produktům firmy LEDA a skvělé novince multimediálnímu Videoatlasu bezobratlých živočichů. Na závěr zmíním výborný program pdfFactory, jejž můžete zakoupit s 10% slevou.

Část Téma CD je další, v níž jsme se zaměřili na grafiku. Připraveny jsou běžné editory pro bitmapové obrázky od jednodušších (zdarma) po velmi kvalitní (shareware), jako jsou Paint Shop Pro či Image Explorer Pro, nástroje pro sestavování obrázkových katalogů a také např. editor pro interaktivní práci ve 3D prostoru. Nechybí špičkový GIMP, samozřejmě zdarma.

V oddíle Vyzkoušejte si opět dominují programy, o nichž se dočtete uvnitř čísla. Ze zavedených rubrik jsou to CD Centrum (i zde je jeden výborný grafický editor Pixia), Rychlokurs (program TClock) či Riskujeme s Windows (z dílny Davida Čepičky), a dále stojí za zmínku obsáhlý materiál ke stati o technologii DivX, jež umožňuje rozsáhlé experimentování. Z několika dalších programů bych především připomněl aplikace, s nimiž si budete moci vyzkoušet tvorbu vlastního uživatelského rozhraní na CD s vlastními daty.

V části Topware určitě nepřehlédněte několik novinek z kategorie komprimačních programů na své si rozhodně přijdou příznivci freewaru, a když jsme u té grafiky, do nové verze dospěl i výborný prohlížeč Irfan View.

Na závěr připomenu obligátní oddíl Antiviry s definičními soubory a antivirovými programy a znovuzavedenou složku Servis, v níž jsou uloženy knihovny, potřebné pro běh některých aplikací.

V rubrice Komunikace tentokrát naleznete různorodý obsah začněme prohlížečem Opera, jehož poslední verze rozhodně představují výbornou alternativu k téměř (přirozeně) monopolním konkurentům. Dále je připraven výborný prohledávač webových stránek Copernic, integrující služby desítek serverů, a pro každého domácího uživatele je určena aplikace Sygate Personal Firewall, jež chrání síťové připojení před nekalými úmysly útočníků či zrádností různých aplikací. Poslední položkou je zdařilý webový server pro Windows, jehož předností je podpora skriptování pomocí technologie ASP z dílny Microsoftu. Rubrika Hardware pak naplňuje svou tradiční strukturu. Ovladače jsou určeny jednak grafickým kartám, jednak rozhraní USB 2 a zařízením Iomega, a tabulky obsahují výsledky posledních testů.

Pevně věřím, že i tentokrát jsme vás potěšili, a nejen nabídka "zdarma a naostro" vám udělala radost. I nadále se vynasnažíme přinášet vám jak plnohodnotný software za mimořádně výhodných podmínek, tak zajímavosti, s jejichž sháněním se nechcete "otravovat". Máte-li připomínky, napište, a v každém případě nám zachovejte přízeň!

AreaGuard Notes off-line

Šifrujete svá data na pevném disku? Myslíte, že to není potřeba? Pokud jste např. uživateli notebooku, máte na pevném disku důležitá obchodní data a spoléháte např. na heslo ve Wordu či Excelu, pak si buďte jisti, že se jedná o slušný hazard. Krádež hardwaru může vyřešit pojišťovna, kráděž dat ovšem nikdo, a prolomení jednoduchého hesla v běžných programech nepředstavuje problém. Spolehlivou ochranu může představovat pouze použití kvalitního šifrovacího programu, v jehož "jádře" jsou zabudovány moderní algoritmy, a navíc disponuje dostatečnou délkou šifrovacího klíče.

Právě jeden takovýto program z dílny vám jistě již známé firmy Sodat software vám přinášíme. Jedná se o speciálního zástupce řady AreaGuard, jejž můžete používat zcela zdarma. Aplikace obsahuje některá omezení lze použít pouze vybraný algoritmus a především nástroj pracuje pouze off-line, což znamená, že před použitím je potřeba soubory rozšifrovat a po použití opět zašifrovat. Při použití programu věnujte pozornost použitým heslům! Jejich délka zvyšuje bezpečnost, avšak nezapomeňte je! O soubory byste mohli přijít!

ZONER Callisto 2

Přestože grafických editorů všemožného charakteru a kvalitativní úrovně naleznete v nabídkách firem i na internetu nepřeberné množství, nástroje pro práci s vektorovou (křivkovou) grafikou jsou ve výrazné menšině. Je to jistě způsobeno především obtížností implementace, čehož důsledkem je potřeba specialistů a výsledná vyšší cena produktů. Protože však použití vektorové technologie přináší obrovské možnosti a výhody, její použití je velmi rozšířeno.

Abyste nezůstali o tento potenciál ochuzeni, přinášíme vám ve spolupráci s firmou ZONER Software zdarma plnou variantu původního českého vektorového editoru ve verzi 2. Jeho možnosti jsou právě zaměřeny na tvorbu obrázků pomocí křivek a velmi dobře poslouží např. při tvorbě loga, hlavičkových papírů, klipartů pro různé tiskoviny či přímo ilustrací. Důležitým faktem je, že majitelé našeho časopisu s CD mají možnost využít upgrade na nejnovější verzi aplikace Zoner Callisto 4, a to za stejnou cenu, jako by "dvojku" koupili. Dárek doplňuje kolekce hotových klipartů z dílny téže firmy. Jedná se o výběr z kolekcí české kliparty 1-3 a při jejich použití pozor na licenční podmínky!

Zdarma a se slevou

Picture Publisher 7

Jedním z nejzajímavějších příspěvků pro toto CD, zaměřené na grafiku, je editor výše uvedeného jména z dílny firmy MicrografX. Jedná se o velmi pokročilou aplikaci s širokou škálou možností, jež velmi dobře poslouží především při tvorbě grafiky pro webové stránky či retušování digitálních fotografií. Program je zcela zdarma a můžete jej jako majitelé tohoto čísla PC WORLDu bez omezení využívat, avšak pozor nejedná se o freeware! Licenci k bezplatnému použití jste získali právě koupí časopisu!

Borland Kylix

Zabýváte-li se vývojem softwaru, pak bezesporu znáte tohoto tradičního dodavatele nástrojů, jako jsou Delphi, C++ Builder či JBuilder. Zhruba před půlrokem firma rozšířila své portfolio o první RAD nástroj pro platformu Linux, jež na této platformě jednak běží, jednak pro ni produkuje aplikace. Chcete-li si rovněž vyzkoušet vývoj linuxových desktopových programů, založený na komponentách, můžete zdarma použít speciální edici, při jejímž použití Borland vyžaduje pouze registraci na vlastních internetových stránkách.

ABBYY Fine Reader 5.0

S technologií OCR (optické rozpoznávání znaků) jste se mohli blíže seznámit na našem CD a v časopise zhruba před půlrokem. Tentokrát vám přinášíme seznámení s produktem ruské vývojářské firmy, jenž rozhodně patří mezi špičku. Vysokou kvalitu představuje jak samotná rozpoznávací technologie, tak uživatelské rozhraní (lokalizováno do desítek jazyků). Vše si můžete vyzkoušet v ukázkové verzi, jež po určité časové období funguje bez omezení a velmi dobře demonstruje možnosti programu. Recenze na poslední verzi je k nalezení v minulém čísle (otištěná) či v tomto (na CD).

AreaGuard Notes off-line

S jednou speciální aplikací (zdarma) od firmy Sodat software jste se na našem CD nedávno setkali, nyní přinášíme další. Program tentokrát slouží k šifrování souborů a složek a demonstruje možnosti produktové řady AreaGuard. Aplikace je zcela zdarma a podrobnosti naleznete v dalším rámečku.

ZONER Software

Tuzemská vývojářská firma čtenářům na toto "grafické CD" připravila jednak plnou, neomezenou verzi vektorového editoru Zoner Callisto 2, jednak kolekci původních ilustrací pro různorodé použití. Program vyžaduje pro bezplatné užívání jediný krok registraci u výrobce (je zdarma). Více naleznete v dalším rámečku.

PdfFactory

Tvůrci programu FinePrint nedávno vytvořili další skvělý nástroj, s nímž jste se mohli na našich CD již několikrát setkat. Jak napovídá název, tato "továrna na PDF" dokáže vytvořit PDF dokument z libovolné aplikace, jež běžně tiskne pod Windows. Navíc byly nejen překonány problémy s českými fonty, ale aplikace bylo vybavena českým uživatelským rozhraním. Máte možnost ji nejen vyzkoušet (ve verzi anglické i české), ale rovněž zakoupit za speciální cenu u českého distributora.

§§§§§


Trendy


Science World: Český vědecký portál

Pavel Houser, www.scienceworld.cz

C01p0598

DNA počítače, kvantové počítače, rozšíření internetové sítě do celé sluneční soustavy, popularita projektů typu SETI, nanotechnologie, buňka vybavená čipem, genetické programování a obrovské superpočítače stojící za simulacemi dění v černé díře či za zkoumáním účinků nového, dosud "v reálu" nikdy nesyntetizovaného léku. Takové zprávy nás v poslední době bombardují na každém kroku. Není tedy divu, že se objevuje projekt, který chce být zaměřen právě na informace tohoto druhu.

O konvergenci informačních a komunikačních technologií se hovoří již dlouho. K podobnému sbližování však dochází také mezi počítačovým světem a přírodními vědami. Nejde přitom pouze o fyziku (s ní počítače souvisejí jaksi ze své podstaty), ale stále více také o biologii. Pokud hovoříme o teorii informace, těžko můžeme pomíjet takové obory, jako je například genetika.

Lze říci, že ty opravdu významné objevy se dnes již dělají jaksi "napříč" jednotlivými vědními obory a mohla by se tak postupně změnit situace, kdy přinejmenším pod určitým úhlem pohledu působí dnešní věda jako atomizovaná na jednotlivé obory a jejich dílčí subobory. Kromě úzké specializace existuje totiž i opačný trend.

Potřeba vědců provádět stále náročnější simulace motivuje výrobce superpočítačů i sítí (aplikace spolu musí nějak komunikovat a často potřebují velmi široké pásmo). Nástup internetu umožnil vznik distribuovaných projektů, které jsou využívány opět především ve vědecké sféře.

Nejen teorie

Zdaleka přitom nejde pouze o teoretické disciplíny. Výzkum a vývoj na tomto poli postupuje velmi rychle kupředu. DNA počítače, kvantové počítače či genetické programování jsou pouze nejmarkantnějšími příklady tohoto prorůstání. Vezměte si jen ono genetické programování: Principy, které byly zjištěny v evoluční biologii, použijete zdánlivě v tak odlehlé oblasti, jako je tvorba softwaru. Ale ono to funguje, skutečně můžete za určitých podmínek nechat programy, aby se vyvíjely samy a jakási obdoba přírodního výběru zajistí vše za vás.

Kromě "čisté" vědy máme před sebou i obrovský trh označovaný jako "bioinformační technologie", který analytici IDC odhadují na řádově miliardy dolarů ročně již v roce 2005. Firmy, zabývající se genetikou či farmacií, vstupovaly (pravda, v době určitého nadhodnocení technologických akcií) na burzu stejně úspěšně jako populární dot.comy, a podobně jako ony byly ovšem v podstatně menší míře také postiženy pádem Nasdaqu. Společnosti jako IBM či Hewlett-Packard se soustředí na vlastní projekty v oblasti kvantových počítačů a nanotechnologií. Svůj distribuovaný projekt, zatím známý pod jménem Farsite, oznámil i Microsoft.

Americká společnost IDG, která je v České republice mj. vydavatelem Computerworldu i PC WORLDu, se nedávno rozhodla reagovat na tento trend zřídit divizi specializovanou na oblast biotechnologií. Od počátku příštího roku budou na toto téma pod záštitou IDG pořádány také odborné konference a výstavy. Premiéru si tyto tzv. BioITWorld Expo odbudou v USA. Na první z nich by měl hlavní projev přednést Eric Lander, tedy jeden z lidí stojících za projektem nedávného úspěšného rozluštění lidského genomu.

Zakladatel a chairman IDG Patrick J. McGovern a jeho manželka Lore Harp také nedávno věnovali 350 milionů dolarů známému MITu (Massachusetts Institute of Technology). Výsledkem je vznik nadace zaměřené na výzkum lidského mozku Institute for Brain Research.

Po výstavách a konferencích by se konvergence měla týkat i toho, co je hlavním předmětem podnikání společnosti IDG totiž vydavatelské činnosti. Na obzoru je zřejmě vznik zcela nové kategorie odborných časopisů.

Situace u nás

Jak to v tuto chvíli souvisí s Českou republikou? Na našem internetu existuje samozřejmě celá řada stránek i serverů zaměřených na oblast vědy což je vzhledem k akademickým počátkům internetu také jen logické. Nicméně zde dosud podle našeho názoru scházel jakýsi zastřešující zdroj, prostě vědecký portál. Rozhodli jsme se tedy takový vytvořit; projekt dostal jméno Science World a najdete jej na adrese http://www.scienceworld.cz.

O náplni serveru svědčí celkem jasně už jednotlivé rubriky: počítače, astronomie, fyzika, chemie, biologie, geologie, matematika... Server nebude rozhodně omezen pouze na přírodní vědy, ačkoliv tato tematika by zde měla převládat.

Kromě vlastních článků jsme zde připravili také řadu "rozcestníků", které vždy systematicky mapují určitý obor. Jmenujme například oblasti DNA počítačů, kvantových počítačů, genetického programování, počítačů ve vesmíru, ale také teorie superstrun či distribuovaných internetových projektů typu SETI. Množství rozcestníků by časem mělo samozřejmě přibývat.

K informačním technologiím má dnes nejblíže genetika. Proto na našem serveru samozřejmě najdete i rozcestníky vztahující se k oblasti evoluční biologie a také týkající se relativně nového oboru, tzv. memetiky. Čeští čtenáři měli dosud možnost seznámit se se základy této vědy v rámci Dawkinsova bestelleru Sobecký gen či v publikaci Teorie memů, která právě se právě objevuje na našem trhu. Stručně řečeno jde o opravdu velmi interdisciplinární vědu, jež v sobě kombinuje např. evoluční biologii, počítačové vědy, psychologii, lingvistiku a imunologii.

Pomocí teorie memů se vysvětluje fungování médií či reklamy, ale třeba také otázky spojené s šířením počítačových virů. Chcete se o tomto jistě fascinujícím oboru dozvědět něco bližšího? Potom je zde jedno velmi jednoduché řešení: Vyťukejte prostě ve vašem prohlížeči adresu www.scienceworld.cz.

Nejen e-zin

Science World si samozřejmě neklade jako cíl konkurovat tištěným vědeckým a populárně vědeckým časopisům, jako je například Živa či Vesmír. Ani další české internetové servery zaměřené na oblast vědy (například příslušnou sekci Neviditelného psa, astronomické servery či časopis Natura) nechápeme jako konkurenci. Science World by přinejmenším výhledově neměl být "pouhým" elektronickým časopisem, ale spíše "portálem" zastřešujícím co nejširší oblast vědy. Kromě článků by se na Science Worldu měla postupně objevit i celá řada vědeckých aplikací, v první fázi především ve formě odkazů na servery třetích stran.

Ke spolupráci se nám podařilo získat řadu autorů, kteří se otázkami vědy systematicky zabývají. Na Science Worldu se budou objevovat i zajímavé články z Akademického bulletinu, což je dvouměsíčník vydávaný Tiskovým odborem Akademie věd ČR. Výhledově zde najdete pokud možno všechny "vědecké" tiskové zprávy, aktuální dění ve světě vědy (konkursy, volná místa, konference a další akce), stejně tak chystáme i databázi diplomových, seminárních či doktorandských prací. Chceme také systematicky mapovat situaci na poli vědeckého softwaru a připravovat jakési přehledy, "rešerše" na téma věda v českém i světovém tisku tam, kde to bude možné, samozřejmě s příslušnými odkazy na další internetové zdroje.

Fascinující svět vědy

Kdosi prohlásil, že věda a prostituce jsou jediné činnosti, jejichž provozovatelé jsou současně placeni za něco, co je jim příjemné. Aniž bychom chtěli tento výrok hájit či nějak podrobněji rozebírat, vyjadřuje myslím jednu skutečnost: Věda, respektive dobrodružství poznání obecně, je aktivitou, kolem které existuje zájem přecházející místy v nadšení.

Jinak řečeno: Co se zatím podařilo na Science Worldu vytvořit, je do značné míry dáno zájmem řady jedinců, kteří přiložili ruku k dílu, poslali vlastní článek či odkaz. Samozřejmě máme zájem i o další spolupracovníky. Zveřejněním jakékoliv práce (diplomové, seminární apod.) se nijak nezdáváte autorských práv k těmto dílům. Naopak můžete získat inteligentní odezvu od lidí s podobnými zájmy. Ostatně jednou z předností specializovaných serverů je právě možnost vytvářet kolem sebe určitou komunitu se společnými zájmy. Jedním z projektů Morrise Levitta, který dnes stojí v čele divize společnosti IDG orientované na oblast biověd, byl ostatně projekt Pharma Genomics, jenž si kladl za cíl "budování komunity" v oblasti genetiky.

Samozřejmě je naším cílem dosáhnout něčeho podobného i v případě Science Worldu: tedy soustředit kolem tohoto serveru nejen vědce, ale i studenty a obecně lidi se zájmem o vědeckou problematiku. Tomu odpovídá i různá odbornost jednotlivých článků, jejímž cílem je dosáhnout stavu "pro každého něco".

O tom, že vědecká komunita je představována velmi širokou paletou vesměs velmi zajímavých jedinců, není asi třeba pochybovat. V lidovém podání je jakýmsi synonymem pro vědce postava šíleného vynálezce, který doma na zahradě staví kosmickou loď či stroj času. Věda je skutečně v jistém ohledu hrou, stejně tak je i zcela seriózní prací, jež ovlivňuje život každého z nás. Světoznámý fyzik Stephen Hawking, který se proslavil zejména díky objevu poněkud paradoxního fenoménu "záření černých děr", pronesl trochu pateticky znějící výrok, že "věda je láskou našich srdcí a srdcem naší civilizace".

Informace, informace...

Populární média mají občas snahu ukazovat vědu jako zdroj obtíží a život ohrožujících katastrof, jako cosi nepřirozeného a vlastně nežádoucího. Technologie typu genetických modifikací, jaderné energetiky či klonování dostávají nálepku čehosi zakázaného a jsou tak v určité části médií stavěny téměř do pozice černé magie.

Cílem tohoto článku samozřejmě není zmíněná kontroverzní a velmi složitá témata nějak řešit. Spíše jde o to, že v těchto debatách se mnohdy pracuje s pojmy, o kterých nemají čtenáři k dispozici prakticky žádné informace kromě "emoční nálepky", jež byla jaksi vtištěna zvenku. Cílem Science Worldu je právě nabídnout maximum informací, zejména z kategorie "co ta která technologie vlastně znamená". Vlastnímu řešení kontroverzních témat, sporům a zpolitizovaným diskusím přecházející ve vzájemné napadání bychom se naopak chtěli vyhnout.

Co se týče dalšího vymezení serveru, smyslem Science Worldu je zabývat se v pozitivním smyslu vědou, nikoliv bojem proti tomu, co věda podle někoho je a podle jiných už není. Zájem o vědu přitom samozřejmě neznamená, že bychom ji pokládali za nějakou "konečnou" či "jedinou" pravdu o světě.

Budoucnost

Kromě vzrušujícího intelektuální dobrodružství můžeme však čtenáře Science Worldu motivovat i zcela praktickými a pragmatickými prognózami: Biovědy budou podle analytické společnosti International Data Corporation "tažným" odvětvím první poloviny tohoto století, stejně jako jím byly ve druhé polovině století minulého informační technologie. Výhodné uplatnění na trhu práce v této souvislosti získá zcela nová kategorie manažerů či odborných pracovníků, kteří budou současně vybaveni znalostmi z oboru IT i biověd.

Výběr nejzajímavějších článků ze serveru Science World se bude v tištěné podobě objevovat také v Computerworldu. V nové rubrice Věda a výzkum se zde uplatní především informace, kde se fyzika či biovědy nějak prolínají se světem informačních a komunikačních technologií a netřeba pochybovat o tom, že takových článků je dnes opravdu hodně.

Zájemci o spolupráci mohou použít kontaktní adresu pavel_houser@idg.cz. Piště připomínky, kritiku i návrhy na zlepšení, posílejte vlastní příspěvky. A vy ostatní se podívejte na příslušnou stránku, čtěte články dle svého zájmu, diskutujte v příslušných fórech či hlasujte v anketách.

§§§§§


Jak na to


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

C01p0568

? Nedávno jsem si koupil nový hard disk. Na starém jsem měl operační systém Windows 98 SE a na nový jsem instaloval Windows Millenium. Zajímalo by mne, jestli jde při spouštění počítače vytvořit nabídku, který operační systém chci spustit bez toho, abych musel v BIOSu předělávat nastavení hard disků. Dále mám problémy ve Windows Millenium s ikonami programů a jejich souborů. Ty se různě mění. Takže například místo ikony pro IE se zobrazuje ikona pro ZIP archiv a IE se zobrazuje jako ikona adresáře. Ve vlastnostech se však zobrazuje správná ikona. Můj poslední problém je opět ve Windows Millenium. Při spouštění IE se mi většinou napíše chyba se souborem comctl32.dll a je mi doporučeno restartovat počítač.

Boot managerů existuje celá řada, stačí zadat heslo "boot manager" do nějakého vyhledávače na internetu a získáte mnoho odkazů. Většinou se jedná o shareware, který je třeba si koupit, aby byl funkční i po uplynutí 30 dnů po instalaci. Změna ikon patří k vadám Windows. Jde o to, že informace o ikonách na ploše jsou uloženy ve vyrovnávací paměti, což je soubor %windir%\ShellIconCache. Tento soubor má tendenci k samopoškozování. Když se tak stane, je třeba zmíněný soubor smazat. Windows si jej vytvoří znovu a správně. Je-li na ploše hodně ikon, lze se chybě vyhnout zvětšením této cache. To lze pomocí registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\Current\VersionExplorer. Zde vytvořte novou textovou hodnotu s názvem MaxCachedIcons a zadejte hodnotu 4000. To by mělo stačit. Maximální hodnota je 8000, defaultní hodnota je 500. Comctl32.dll je dosti důležitá knihovna, která zajišťuje komunikaci prostředí s uživatelem. Některé aplikace mají knihovnu vlastní a při instalaci přepíší originální Windows knihovnu. To pak může vést k těmto stavům. Doporučuji najít zmíněnou knihovnu na instalačním CD a překopírovat ji přes stávající knihovnu Comctl32.dll. K tomu potřebujete nějaký zipovací program, který umí přečíst soubory .cab.

? Po zistení víru na počítači som zformátoval (úplne, bez q) celý disk a nanovo inštaloval ten istý Windows 98 SE s tými istými aplikáciami. Lenže po spustení novo nainštalovaného Windowsu sa mi začal objavovať nepríjemný praskot a šum zo slúchatiek pripojených k line out zvukovej karty. Je ho počuť okamžite po zapnutí počítača, ešte pred nabehnutím akéhokoívek obrazu, resp. Biosu. Vo Windows sú jej funkcie inak v poriadku, aj testy v DirectXDiag sú úspešné, až na ten praskot a šum. Jeho intenzita je vyššia len pri zvýšení hlasitosti priamo na výstupe = v audiomixéri je to "Volume control", pri zvyšovaní "Wave output" sa nemení. Pamätám sa aj na úplne prvú inštaláciu, kde to tiež šumelo, ale menej, a potom to časom úplne prestalo. Karta je klasická SoundBlaster 16bit na doske. Chcel by som teda poradiť, či neviete, kde mÖže byť chyba.

Domnívám se, že kromě softwarového nastavování hladin a barev zvuku pro různá zařízení z Windows existuje možnost základního nastavení vstupních úrovní přímo na kartě default hodnoty. Zdá se mi, že tyto vstupní úrovně přímo na kartě jsou nastaveny příliš vysoko, a proto ten praskot (příliš zesílený běžný šum). Může se jednat o úroveň např. line-in vstupu, která je maximální, a šum se pak míchá do ostatních kanálů. Doporučuji nejprve projít všechny možnosti maximálně zobrazeného/rozbaleného zvukového mixéru. Tam můžete pomocí zaškrtávátek vyřadit jednotlivé zdroje zvuku a tak zjistit, co vlastně šumí. Když to nepůjde, lze z DOSu spustit nějakou diagnostiku karty (dodanou na disketách) a nastavit default hodnoty vstupních úrovní přímo. Takto nastavená karta při zapnutí počítače již nebude mít důvod k praskotu a šumu.

? Mám tento problém: nemohu si přečíst ve Windows 95 diskety z disketové mechaniky. V MS-DOSu a v nouzovém režimu Windows 95 se tento problém nevyskytuje. Poraďte mi, jak mám tento problém odstranit bez přeinstalování Windows. Mám totiž nainstalováno mnoho nových verzí knihoven a nechci o některé z nich přijít.

Na reinstalaci Windows to rozhodně není. Pravděpodobnou příčinou je softwarová kolize na mechanice, která vede k její nefunkčnosti. Sám jsem takovýto problém řešil s jistou verzí antivirového programu Dr. Solomon. V nouzovém režimu (a pochopitelně i v DOSu) nejsou tento program nebo služba zavedeny, a proto lze mechaniku používat. Zkuste v normálním režimu postupně zastavovat vybrané procesy (přes Task manager Ctrl-Alt-Del) a zkoušet funkčnost mechaniky, až zjistíte příčinu. Daný software pak upgradujte nebo přestaňte používat. Je také možné, že problém způsobuje ovladač disketové jednotky, kterého v nouzovém režimu není třeba (disketová mechanika je přístupná přes dosovké služby). V takovém případě doporučuji disketovou mechaniku odstranit ze systému pomocí Správce zařízení. Po restartu se mechanika najde a problém by měl zmizet.

? Po delší době jsem spustil Powerpoint a Word a zjistil jsem, že v nabídce "vložit" nejde vložit graf. Vždycky se objeví hlášení, že není dostatek paměti pro načtení grafu. Disk jsem zkontroloval pomocí programu Scandisk a Defragmentace disku, rovněž jsem vymazal některé nepotřebné soubory a programy, ale stále se nedaří. Pevný disk mám rozdělený na dvě logické jednotky část C-programy, část D-data. Volné místo na C je 162 MB, využité 1GB, volné místo na D je 1,63 GB, využité 1,21 GB. Poraďte mi prosím, jak dále postupovat.

Tento problém je způsoben nedostatkem MS Office 97 CZ. Microsoft pozapomněl na knihovnu lexikonu pro českou verzi a to má paradoxně vliv na vkládání grafů. Pomoc je jednoduchá. Buď lze Office přeinstalovat verzí SR2, nebo stačí najít soubory XL840? (jsou dva) a zkopírovat je do stejného adresáře pod novými jmény XL880?.

? Mám jednu otázku, pro vás asi laickou. Proč, když otevřu soubor (třeba "jpg") v Notepadu a dám jej uložit (nezmění se jediný znak), daný soubor už nejde otevřít jako obrázek v prohlížeči. Uvažoval jsem, že když v Notepadu smažu u daného souboru nějaký (mnou vybraný) znak, nepůjde otevřít (došlo by jakoby k zašifrování). Později, třeba i na jiné platformě, bych znak doplnil a otevřel (nebyla by zde nutnost mít šifrovací program). Ale nějak to nefunguje. Chtěl bych vás poprosit o vysvětlení (co dělám špatně).

Příčiny jsou dvě, resp. stačí jedna z nich. Tím že otevřete soubor jpg v notepadu, dopustíte se vědomě toho, že k prohlížení obrázku použijete nejjednodušší textový editor, který je určen k prohlížení pouze textu. Při otevírání souboru čte Notepad jednotlivé byte kódy znaků a převádí je pomocí fontů na text. Narazí-li na neznámý kód, nemá podle čeho by jej rozpoznal, a aby jej mohl zobrazit, přiřadí mu znak černý čtvereček. Když pak soubor zpět uložíte, máte místo škály nerozpoznaných kódů kód jediný toho čtverečku. Tím je soubor znehodnocen. Druhá příčina závisí na nastavení Průzkumníka. Pokud nemáte standardně zobrazeny přípony souborů, může se stát, že při ukládání z Notepadu si tento dosadí za název souboru svoji příponu, takže ze souboru obrázek.jpg se stane soubor obrázek.jpg.txt. To ale není váš případ, protože by se otevřel Notepad a nikoliv prohlížeč obrázků. První příčina je stěžejní. Co se týká vašeho nápadu změnit jeden určitý znak, není to nápad špatný. Je třeba jej ale realizovat v nějakém lepším editoru, který umí hexazobrazení a dovolí v něm editovat. Jelikož většina grafických formátů kontroluje CRC kód, nelze soubor po změně byť i jediného znaku otevřít, resp. nedovolí to grafický program. I v tomto případě se však jedná o šifrování, a to velmi slabé. Laikové by se asi na takto zašifrovaný soubor nedostali, ale neměl by to být problém i pro méně zkušeného dešifrátora. Zná výsledný CRC kód a začne na tom, že se změnil jediný znak. Dalším řešením pro "nepovolaného" je získat prohlížeč, který CRC souborů nekontroluje. Pak změna jediného znaku způsobí změnu barvy jediného bodu, což někdy nelze ani postřehnout.

? Mám problém s nainstalovanými Windows ME. Po nějakém čase mi začala vypovídat službu odmítla vypnout zatuhla. Zkusil jsem náhradní řešení uvést PC do spánku. Nějakou dobu to fungovalo, ale pak si Windows postavila hlavu a odmítají počítač uspat buďto se monitor nesetmí a počítač se nevypne, anebo se monitor zatmí, ale vzápětí dojde k restartu. Lze to nějak vyřešit? Nejraději bych Millenium odinstaloval, ale ani to se mi beztrestně nedaří i když proběhne tzv. odinstalace Win ME (s hlášením spousty chyb na černé obrazovce), tak stejně zůstanou a já nemohu nainstalovat Windows 98. Jednou jsem se pokusil soubory Windows ME "ručně" smazat, ale dopadl jsem tak, že z FATky byla šestnáctka, 20GB disk se mi smrskl na 3 GB a já si musel nechat disk znovu naformátovat. Mohu se tomu nějak vyhnout a buďto přinutit Windows ME, ať pracují správně, nebo jak je mám smazat a nainstalovat Windows 98?

Občas se stane, že některá část systému Windows přestane fungovat správně. V takovýchto případech nemá význam ihned sahat po reinstalaci nebo k vracení se ke starším verzím, je třeba identifikovat, kde je příčina. Ta je obvykle v poškozeném souboru dll nebo drv, obecně v ovladači daného zařízení nebo v některých knihovnách systému, které se starají o danou funkci. Pokud je to možné, je nejschůdnějším řešením přeinstalovat pouze tuto vadnou část, a to tak, že ji vyjmeme ze systému pomocí Správce zařízení a po restartu ji necháme opět doinstalovat z instalačního média (ať už leží např. v ...Option\cabs nebo na originálním CD). Rozhodnete-li se pro instalaci jiného operačního systému, doporučuji zazálohovat data a disk zformátovat. Instalace na čistý disk je vždy lepší než reinstalace nebo upgrade systému stávajícího. Upgrade má své výhody, takže jej principiálně nezavrhuji. "Downgrade" není Microsoftem podporován, takže musíte stejně začít znovu.

? Mám jeden problém. Poté, co jsem do PC dal síťovou kartu a nainstaloval ji, tak mi počítač startuje asi o půl minuty déle. Je to normální? Nevíte, jak to opravit?

Normální to je, pokud nezasáhnete do konfigurace TCPIP a nemáte na síti DHCP server. Konfigurace protokolu TCPIP je totiž nastavena defaultně tak, že IP adresu získává z DHCP serveru. Timeout je 30 sec., a pokud po této době není server nalezen, dosadí se ve Windows 98 adresa 169.254.X.Y (X,Y v rozsahu 1-254). Ostatní Windows oznámí nedostupnost DHCP serveru nebo nic neoznamují a kartu nepoužívají. Řešením pro vás je buď TCPIP protokol nepoužívat (jste-li např. v domácí síti dvou PC bez internetu) a nahradit jej protokolem NetBeui, nebo nastavit pevné IP adresy ve vaší síti. Tím odpadne dotazování na server DHCP a tedy i ono 30sekundové pozastavení systému.

? Rád bych se zeptal na řešení problému, který jsem objevil teprve nedávno. Pokusím-li se dát ve Windows 98 SE režim Standby, všechno proběhne, jak má, ale asi po 5 vteřinách se počítač sám od sebe probudí. Tuto chybu jsem dříve nepozoroval, hardware jsem neměnil, na pozadí mně běží antivirový program Avast z vašeho CD, problém však přetrvává, i když jej ukončím. Je možná nějaká chyba v operačním systému dříve mi to pod Windows 98 běhalo dobře? Na stránkách Microsoftu jsem hledal nějaké updaty, ale nic jsem nenašel. (Celeron 400, 160 MB RAM, 20GB HDD, zákl. deska Lucky Star, Award Bios, graf. karta SiS 4 MB, 15" monitor)

Domnívám se, že počítač se probouzí na základě nějakého podnětu, který byl omylem nastaven, resp. může být jako default ve verzi SE. Projděte BIOS sekce Advanced Power Managemet a také tutéž sekci v Ovládacích panelech. Pokud nenajdete nic nápadného, zkuste APM přeinstalovat stávající verzí, není-li update, jak píšete. Nehledejte pouze u Microsoftu, ale také u výrobce vašeho počítače, je-li značkový, nebo u výrobce základní desky. Je možné, že soubory systému zodpovědné za "Standby" se nějak poškodily např. při nekorektním vypnutí počítače, a proto se APM chová nekorektně.

? Monitor mi přestal z ničeho nic zobrazovat správně. Obraz je tmavší a barvy méně výrazné. Jasem ani kontrastem se nedá zlepšit. Ve Správci zařízení je vše v pořádku. Nachází sa tam ikona Adobe gamma z Photoshopu, se kterou jsem nic nedělal. Prosil bych o radu, jak tento problém vyřešit. Monitor je značky Daewoo model CMC-1502B1 a má nyní 4 roky.

Problém je v samotném monitoru, pravděpodobně pokles napětí na obrazovce nebo závada ve žhavení obrazovky. Je nutný odborný servis.

? Obracím se na vás s problémem, se kterým si opravdu nevím rady. Mám nainstalovaná Windows 98. Moje vytáčení internetu probíhalo bez problémů. Poté, co mi ale spadl Internet Explorer, a já byl nucen přeinstalovat Windows, mi vznikly problémy při vytáčení poskytovatele připojení internetu (ISP). Telefonní kabel mám zasunut do modemu a z modemu mi vede kabel do telefonu. Před pádem Windows jsem při připojování k mému ISP slyšel v reproduktorech, jak modem vytáčí telefonní číslo, a případně tón obsazovací či šumění při připojování. Nyní když se připojuji neslyším v reproduktorech nic, a když chci slyšet, zda je obsazeno nebo volno, musím zvednout telefon. Připojení je jinak v pořádku. Hlasitost reproduktoru mám danou na zapnuto. Nevím, zda-li jsem nezapomněl něco nainstalovat. Ve Správci zařízení v kolonce "Ovladače zvuku videa a her" mám nainstalované toto: "Pákový ovladač typu "gameport", "Sis AudioLegaci Emulator", "Sis PCI Audio Accelerator", "Standart MPU-401" a "WaveDevice for Voice Modem".

Pokud jste zvuk připojujícího modemu slyšel v reproduktorech připojených k vaší zvukové kartě, musíte mít modem propojen kablíkem se zvukovou kartou. To se běžně provádí tak, že se výstup na modemu (Line-Out) přivede na vstup zvukové karty (Line-In). Pokud máte takto zapojen modem, budete muset ve vlastnostech zvuku aktivovat vstup Line-In na vaší zvukové kartě. Případně je možné, že máte nastaveny rozdílné parametry ve vlastnostech modemu a telefonickém připojení. Zde je potřeba připomenout, že pro každého poskytovatele lze nastavit jiné parametry modemu.

? Zajímalo by mě, jak poznám, že pevný disk a základní deska pracují v rozhraní ATA33? U obojího bylo uvedeno, že toto rozhraní podporují. Pevný disk jsem připojil k základní desce přiloženým kabelem. Myslím si tedy, že pro rozhraní ATA33 je potřeba 80žilový kabel, ale nevím to jistě. Je možné softwarově poznat, že můj disk pracuje ve formátu ATA33, nebo musím ještě něco doinstalovat tak, aby disk pracoval v režimu ATA33?

To, že pevný disk i základní deska pracují v režimu UDMA33 (též ATA33), poznáte jednoduše při startu vašeho počítače. Hned po první "černé obrazovce", kde jsou detekována zařízení připojená k počítači, se vám objeví tabulka, ve které budete mít vypsanou skutečnou rychlost komunikace pevných disků se základní deskou. Tuto tabulku si můžete "stopnout" rychlým stiskem tlačítka "Pause", jež je umístěno vpravo nahoře na klávesnici. Aby disk komunikoval se základní deskou touto rychlostí, musíte splnit několik požadavků. Nejdůležitější je podpora ze strany základní desky a pevného disku, správné nastavení parametrů v BIOSu (musí být aktivován režim UDMA), použití 40žilového kabelu (80žilový kabel je potřeba pro rozhraní ATA66 a ATA100), a někdy i nainstalováním speciálních ovladačů přidaných k základní desce (ty mnohdy umožní správné použití režimu DMA).

Ohlasy čtenářů

Vážená redakce, rád bych tímto reagoval na dotaz pana Telingera. Jeho problém by mohl mít několik možných důvodů. Na základě jeho poznámky, že vypálená CD jdou přečíst na jiných CD přehrávačích, bych nejdříve doporučil vyčistit (pomocí čistícího CD se speciálním čistícím roztokem) CD přehrávač a následně i vypalovačku.

Dalším možným zdrojem problémů by mohla být rychlost vypalování. Z dotazu není jasné, zda-li je stále konstantní. Pokud byla rychlost vypalování zvýšena, je možné, že věž Sharp se s vyšší rychlostí neumí vypořádat. Proto bych doporučil vypalovat Audio CD pro hi-fi věže dvourychlostně. Z vlastní zkušenosti mohu říci, že si často "obyčejná rádia s CD" s vypálenými CD (i vyšší rychlostí) poradí lépe než mnohé hi-fi věže.

Jako poslední možnost, i když nejméně pravděpodobnou, bych viděl druh CD, na které bylo audio vypáleno. V některých případech je volba kvalitního média důležitá. Uvedená věž Sharp může být na některá média "citlivější".

Pokud by nic z výše uvedeného nepomohlo, mohl by ještě pan Telinger zkusit svůj dotaz zopakovat na foru serveru CD-R (www.cdr.cz). S pozdravem čtenář PC WORLDu,Vojtěch Havránek, Brno

V posledním čísle PC WORLDu se dotazoval čtenář na problémy s vypalovačkou Ricoh. Pokusím se alespoň částečně poradit. Závada spíš bude na jeho přehrávači než na mechanice. Obdobná závada se vyskytla na mé věži asi před půlrokem. Při vložení vypalovaného CD se chová jako poškrábaná černá deska (šumí vypadává zvuk...), předtím věž přehrávala tato CD zcela normálně. V jiné mechanice běží CD normálně. K vypalovačkám Ricoh jsem našel na internetu spíš více negativních ohlasů a sám jsem s ní měl dost problémů. Pokud je chyba ve vypalovačce, doporučuji následující postup. Vlastním vypalovačku Ricoh s SCSI rozhraním (Adaptec) a používám SW Nero Burning. Vypalovačku mám už přes 5 let. Ze začátku s ní byly problémy při vypalování hudebních CD. Ze SW se nejlépe osvědčil výše uvedený. Navíc doporučuji stáhnout na internetu nový firmware pro vypalovačku a provést upgrade (!). Totéž jsem provedl u řadiče SCSI. Tím zmizely problémy a umožnilo mi to využít i přepalování CD, což mechanika předtím odmítala.Ing. Vilém Petko

Dotazy do rubriky FAQ můžete zasílat buď poštou, na adresu redakce, nebo elektronicky na e-mailové adresy faq@idg.cz, nebo pcworld@idg.cz.

§§§§§


Riskujeme s Windows - Tipy jen pro silné nervy I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel, Christian LÖbering, JÖrg Thoma, David Wolski

C01p0588

Jistě jste už někdy hráli karty. Dokud vyhráváte, je všechno v pohodě. Jakmile vám ale takzvaně přestane jít karta, velmi snadno se můžete ocitnout na mizině. Ale ne, tak daleko to určitě nedojde, alespoň ne v případě, kdy vyzkoušíte naše tipy pro Windows. Nicméně i v tomto případě budete muset zariskovat. Podobně jako u karetních her vám v tomto článku řekneme, co ke každé hře budete potřebovat a co vyhrajete.

Tento článek je určen jedincům se silnými nervy a se schopností udržet si chladnou hlavu za všech okolností. Neboť ten, kdo zkouší, co všechno obnáší obnovení operačního systému do provozuschopného stavu, odinstalování programu Internet Explorer zabudovaného ve Windows, případně odstraňování položek v registru Windows klávesou <Delete>, si musí být vědom svého vysoce riskantního jednání, a tedy musí mít nervy hráče pokeru. Navíc se předpokládá, že je s tímto operačním systémem obeznámen tak, že přesně ví, které karty při hře s Windows použít. Využití, ale i riziko jsou značné, a méně zkušení uživatelé by raději měli 18 kol této hry nejprve sledovat z pozice diváků. V každém případě zkoušejte naše tipy až po bedlivém přečtení odstavce s názvem Riziko.

Ceny pro vítěze jsou v této hře bezesporu velmi zajímavé. Celý jackpot obsahuje štíhlejší a rychlejší Windows, pevný disk vyčištěný od nepotřebného balastu a také obsahující nezničitelné a zajištěné složky. S trochou šikovnosti si vytvoříte spouštěcí disketu s přístupem k síti, anebo si vylepšíte přihlašování do Windows. Dalšími cenami jsou stabilní obraz na monitoru nebo počítač chráněný před přístupem nepovolaných osob. Zda se vám vyplatí podstoupit riziko dané tím či oním tipem, se dozvíte u každého tipu v odstavci Využití.

Upozornění: Všímejte si u každého tipu, pro jakou verzi Windows je určen, a stejně tak počtu ikonek žlutého blesku v červeném čtverečku. Jedna ikonka znamená, že se jedná o tip experimentálního charakteru, kdy by za pečlivého dodržení postupu nemělo dojít k žádné ztrátě dat. Dvě ikonky ukazují na možné riziko ztráty dat a tři ikonky upozorňují na velmi riskantní tip, při jehož použití hrozí ztráta vašich dat.

95/98Spouštěcí disketa

Vytvoření spouštěcí diskety s přístupem na síť

Ve Windows 95 a 98 můžete během instalace operačního systému, případně později pomocí nabídky Start/Nastavení/Ovládací panely/Přidat nebo odebrat programy klepnutím na kartu Spouštěcí disketa a dále stiskem tlačítka Vytvořit disketu, zhotovit spouštěcí disketu. Tato disketa v případě Windows 98 dokonce umožňuje přístup na CD-ROM mechaniku, ale už ne k síti. V případě Windows 95 není bohužel možné ani jedno z výše uvedených. Nyní vám ukážeme postup, jak si vytvořit spouštěcí disketu s přístupem na síť.

Krok 1: Nejprve prověřte, zda se na vašem pevném disku nacházejí ovladače síťové karty určené pro systém MS-DOS. K tomuto účelu si nejprve spusťte příkazem regedit program Editor registru (klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít napište příkaz regedit) a otevřete klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Ne twork\RealModeNet. Pod položkou netcard naleznete název ovladače síťové karty, například pcntnd.dos pro síťovou kartu AMD-Pcnet. Jestliže tento klíč neexistuje, případně ve složce Windows se příslušný soubor nenachází, obstarejte si patřičný ovladač od výrobce své síťové karty.

Krok 2: Ujistěte se, že máte na počítači nainstalovaný minimálně protokol NetBEUI, popřípadě protokol IPX/SPX. Protokol TCP/IP vám nepomůže, neboť ovladač v reálném modu neumí s tímto protokolem pracovat. Ke spuštění síťových služeb později využijete soubor NET.EXE. Tento program ale ke své správné funkci vyžaduje několik klíčů z registru Windows. Celý registr se nám na spouštěcí disketu samozřejmě nevejde, proto z něj musíme vhodné klíče extrahovat a z nich vytvořit několik kilobytů velký soubor SYSTEM.DAT. K tomuto účelu nám pomůže dávkový soubor REGEXP.BAT, jejž najdete . Zkopírujte jej do složky C:\Batch, kterou si předtím vytvoříte. Nyní restartujte počítač do režimu MS-DOS a dávkový soubor spusťte. Vytvoří se vám nový soubor SYSTEM.DAT o velikosti asi 30 KB. Upozornění: Výše uvedený dávkový soubor nefunguje v operačním systému Windows.

Krok 3: Zkopírujte soubor MKNET.BAT, který opět najdete , rovněž do složky C:\Batch. Otevřete tento soubor v libovolném textovém editoru, např. v Poznámkovém bloku a upravte všechny řádky, jež jsou na našem obrázku označeny modře. Jedná se v první řadě o odkaz na soubor hesla (na našem obrázku soubor TE.PWL). Když se totiž přihlašujete uživatelským jménem Te, je váš soubor hesla pojmenovaný TE.PWL apod. Místo souboru TE.PWL tedy napíšete na tuto řádku odkaz na váš soubor hesla. V dalším řádku nahradíte soubor ovladače síťové katy (na obrázku jde o soubor PCNTND.DOS) názvem ovladače vaší síťové karty (viz rovněž Krok 1). Nyní vytvořte spouštěcí disketu a spusťte vámi upravený soubor MKNET.BAT, jenž provede zkopírování všech potřebných souborů na disketu.

Krok 4: Další úprava se týká souboru SYSTEM.INI na disketě. Otevřete jej v libovolném textovém editoru a vyhledejte řetězec [Password Lists]. Doplňte sem odkaz na soubor hesla na disketě. Řádek poté bude vypadat například takto:

te=a:\te.pwl

Krok 5: Nyní nám ještě chybí soubory CONFIG.SYS a AUTOEXEC.BAT, s jejichž pomocí nahrajeme potřebné síťové ovladače a služby. Obsah těchto souborů opět vidíte na obrázku. Nyní můžete zkusit spustit systém z diskety. Řádek net start workstation v souboru AUTOEXEC.BAT slouží ke spuštění síťových služeb. Jestliže potřebujete například přístup na server s názvem zappa a v něm na složku tools, zapište na řádek příkaz

net use L: \\zappa\tools

Písmeno L: zde označuje síťový disk, pod kterým bude tato složka namapovaná. Ovšem pozor na to, že příkaz net umožňuje připojení pouze k serverům, jež podporují protokol IPX nebo NetBEUI, ale nikoliv již protokol TCP/IP.

Využití: Pokud provozujete počítač s Windows 95 nebo 98 v síti a nemůžete Windows spustit, zůstává pro vás síť nedostupná. Jinými slovy nedostanete se k důležitým souborům na serveru, které by vám značně urychlily opravu systému. To samé platí i pro počítače bez CD-ROM mechaniky, na něž chcete instalovat Windows. S pomocí spouštěcí diskety umožňující přístup k síti můžete snadno potřebné soubory zkopírovat na pevný disk ze sítě, viz případ počítače bez CD-ROM mechaniky.

Riziko: Firma Microsoft samozřejmě nepředpokládala vytváření diskety tohoto typu tento tip má tedy charakter experimentální. Byl samozřejmě testován na několika počítačích, ale přesto není vyloučeno, že při nějakých méně obvyklých konfiguracích nemusí být v našem miniregistru obsaženy všechny potřebné klíče. Největším problémem jsou počítače, u nichž není k dispozici žádný ovladač síťové karty pro reálný mod (viz Krok 1). Přesto zde stále přetrvává nebezpečí, že při vytvoření miniregistru se může vloudit nějaká ta chybička a mohlo by se stát, že se třeba soubor SYSTEM. DAT na pevném disku přepíše, či jinak poškodí. Měli byste si proto v každém případě vytvořit záložní kopie vašeho registru.

ME/2000KONTROLA SYSTÉMU

Vypněte si ochranu systémových souborů

Firma Microsoft zabudovala u nových verzí Windows funkci ochrany systémových souborů. Smyslem tohoto kroku bylo jednak vyřešit problémy s DLL knihovnami, jednak zvýšit stabilitu systému jako celku. U některých systémových souborů Windows automaticky vytvářejí kopie. Jakmile operační systém zjistí jakoukoliv změnu v některém z těchto souborů, bezodkladně vrátí vše do stavu původního. Cenou, kterou platíme za zvýšení stability touto cestou, je velmi malá přizpůsobivost celého systému možná by se vám víc líbilo, kdybyste si svá Windows mohli více pozměnit podle svého.

Ochrana systémových souborů se však dá ve Windows ME a 2000 vypnout. Konkrétně ve Windows ME k tomu účelu poslouží utilita Msconfig. Klepněte na nabídku Start, zvolte položku Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz Msconfig. Na kartě Po spuštění zrušte zaškrtnutí políčka u položky *StateMgr a restartujte počítač.

Ve Windows 2000 musíme pro deaktivování ochrany souborů sáhnout do registru. Opět klepněte na nabídku Start, tam zvolte položku Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz regedit. Spustí se program Editor registru. Nyní vyhledejte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows NT\CurrentVersion\Winlogon. Pokud zde existuje hodnota typu DWORD s názvem Disable, změňte její údaj na parametr 0FFFFFF9D. V opačném případě tuto hodnotu s výše uvedeným údajem vytvořte klepnutím pravým tlačítkem a výběrem položky Vytvořit/Nová hodnota DWORD z kontextového menu. Po restartu počítače budete mít ochranu systémových souborů vypnutou.

Využití: Až teprve toto opatření vám umožní instalovat starší software, jehož DLL knihovny by Windows za normálních okolností nepovolila. Dále je ho také možno využít pro celou řadu zásahů do operačního systému například pro svoje osobní nastavení, dále mazání, přejmenování nebo přímou úpravu systémových souborů. Při vypnutí ochrany systémových souborů bude také celý operační systém tolerantnější k našim zásahům podobně jako starší verze Windows, nemluvě o tom, že se zvýší také výkon celého systému jako celku.

Riziko: Vypnutím ochrany systémových souborů dosáhnete sice větší pružnosti systému, ale zvýší se i nebezpečí pádu systému kvůli porušené DLL knihovně. Měli byste proto tuto funkci deaktivovat jen na nezbytně nutnou dobu a pouze pro takový zásah do systému, jejž nelze provést žádným jiným způsobem. Jak to zařídit, aby tyto vaše zásahy systém přijal, se dozvíte v tipu č. 9.

ME3. Ochrana systému

Jak uvolnit místo na pevném disku

Funkce Obnovení systému ve Windows ME vytváří kopie všech důležitých systémových souborů do skryté složky s názvem _Restore. To se poprvé děje bezprostředně po instalaci Windows, později se do této složky umisťují zálohy registru a k nim se přidávají programové soubory nově instalovaných aplikací. Kromě toho se v této složce uchovávají manuálně vytvořené tzv. body obnovení. Podle toho, jak často se záloha tohoto druhu dělá, může celá složka narůst do úctyhodné velikosti přes 1 GB ještě předtím, než Windows začnou staré zálohy přepisovat novějšími.

Jestliže nutně potřebujete místo na disku, můžete jej získat dále popsanou radikální metodou. Složku _Restore však můžete smazat pouze v režimu MS-DOS. K tomuto účelu spusťte Windows ME ze spouštěcí diskety. Ze startovací nabídky vyberte položku spouštějící systém bez podpory jednotek CD-ROM. Složku _Restore kompletně smažete příkazem

deltree /y c:\_restore

Když nyní spustíte Windows ME, složka se automaticky vytvoří znovu, ale její velikost už bude o hodně menší.

Využití: Tímto způsobem si uvolníte místo na pevném disku. To se hodí zvláště tehdy, kdy již máte vytvořeno hodně tzv. bodů obnovení, jež jsou v 90 % naprosto zbytečné. V tomto okamžiku se vyplatí celou složku smazat a začít znovu. Příště můžete hospodařit s místem šetrněji, když snížíte velikost místa na disku vyhrazeného pro funkci Obnovení systému (nastavíte jej v Ovládacích panelech/Systém/karta Výkon/tlačítko Systém souborů) .

Riziko: Když je smazána složka _Restore, jsou všechny zálohy systémových souborů, jakož i body obnovení samozřejmě také pryč. Rovněž případně poškozené EXE či DLL soubory nemohou být systémem opraveny. V praxi to potom vypadá tak, že aplikace *StateMgr sice zjistí poškození např. souboru EXPLORER.EXE, ale záložní kopii ve složce _Restore hledá marně. Doporučuje se proto po použití tohoto tipu okamžitě manuálně vytvořit bod obnovení (nabídka Start/Programy/Příslušenství/Systémové nástroje/Obnovení systému). Ten totiž obsahuje více záložních kopií souborů, než kolik jich vytváří celý systém automaticky.

ME4. Bezpečnost systému

Jak ochránit vybrané složky před jejich pozměněním

Ochranné prvky Windows ME můžete pomocí tohoto triku využít také pro ochranu vámi definovaných složek. Windows ME nabízejí v tomto směru ochranu systémových souborů a obecně také ochranu určité složky. Ochrana systémových souborů se naneštěstí nedá obecně použít pro jakýkoliv soubor, neboť Windows vytvářejí zálohy pouze pro určité přesně dané soubory. Jinak je tomu u ochrany složek zde můžete chránit celý strom složek před změnami všeho druhu. Stačí k tomu rozšířit obsah souboru FILELIST.XML. Jelikož samotný soubor patří mezi chráněné, ulehčili jsme vám jeho úpravu VB skriptem SECURE.VBS, jejž najdete . Tento skript provádí asi toto: Nejprve nastaví registru hodnotu FirstRun na Y, a to v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\Vxd\Vxdmon . Tím se zajistí, aby se po restartu počítače znovu načetl soubor FILELIST.XML.

Potom vytvoří kopii souboru FILELIST.XML, a to do složky %windir%\System\Restore, a tuto kopii pojmenuje jako FILELIST.TMP. Tento soubor potom načte do MS-DOS editoru. Nyní můžete v tomto souboru provést změny, za něž ovšem plně odpovídáte při špatné manipulaci s tímto souborem se můžete později dostat do pořádných problémů. Pro přidání vámi zvolené složky mezi chráněné stačí pod položku <DIRECTORIES> a <Exclude> vložit jeden jediný řádek s tímto příkazem:

<REC PROT="TRUE">c:\mp3</REC>

V našem případě je tak chráněna složka C:\MP3 včetně složek, které jsou v ní obsaženy.

Nyní budete dotázáni, zdali chcete restartovat počítač, neboť až po něm bude naše nastavení aktivní. Jestliže se rozhodnete v tomto okamžiku všechno zrušit, nic se neděje. Skript SECURE.VBS si mimo jiné můžete spustit také třeba jen proto, abyste zkontrolovali obsah souboru FILELIST.XML.

Po restartu počítače bude soubor FILELIST. XML pomocí dvou položek v souboru WININIT.INI nahrazen souborem FILELIST.TMP, takže bude platit ochrana pro všechny složky uvedené TMP souboru.

Celý tento postup je platný za předpokladu, že máte aktivovanou funkci Obnovení systému. Služby PC Health a *StateMgr jsou sice standardně ve Windows ME zapnuty, ale dají se deaktivovat kupříkladu prostřednictvím utility Msconfig.

Využití: Tento tip je vynikající pro ty, kdo vlastní rozsáhlé a cenné archivy ať se jedná o texty, obrázky, hudbu či stažené soubory jež potřebujete chránit před nechtěnými akcemi, a to ať přímo od vás, nebo od jiných uživatelů. Všechny soubory ve chráněné složce se dají číst, spustit, zkopírovat, ale uvnitř složky s nimi nemůžete provádět žádné změny. Systém zabraňuje chráněné složky a soubory v ní přesunovat, mazat, přejmenovat, nebo nějakým jiným způsobem modifikovat. Na druhou stranu je zachována možnost vytváření nových souborů, případně složek.

Riziko: Pokud se omezíte na zadání dvou nebo tří nových položek do XML souboru a dáte si pozor na správné zadání názvu složky do položky <DIRECTORIES>, je riziko poškození systému nepatrné. Ale jinak je ochrana složek ve Windows poměrně citlivou záležitostí. Pakliže po přidávání velkého množství položek do souboru FILELIST.XML ztratíte přehled a porušíte uspořádání položek v tomto souboru, může se stát, že ochrana systému nebude fungovat vůbec. Proto doporučujeme před spuštěním skriptu SECURE.VBS vytvořit záložní kopii XML souboru. Skript sice vytváří při spuštění záložní soubor s názvem FILELIST.SIK, ale po několika změnách už je vám stejně k ničemu.


Riskujeme s Windows - Tipy jen pro silné nervy II.

95/985. Bezpečnost systému

Zabezpečte svůj počítač heslem při spouštění operačního systému

Tento tip vám doporučujeme použít u složek, jež nemusíte často aktualizovat. Každý zápis do chráněné složky totiž vyžaduje dlouhotrvající restart počítače.

Vývojáři operačního systému Windows 95/98//ME jen velmi málo mysleli na zabezpečení a ochranu uživatele tohoto operačního systému. Když chcete na jeden počítač dodatečně zabudovat ochranu proti nepovolanému přístupu, jsou nutné četné zásahy do konfigurace, mezi něž patří aktivování funkce Přihlašování do Windows pod jménem a heslem, instalace tzv. Policy editorů spravujících přístupová práva uživatelů, vytvoření uživatelských profilů atd. Pokud se obáváte zvýšených výdajů na zabezpečení systému, máme pro vás jednoduché řešení, které by mělo v naprosté většině případů vyhovovat. Funguje ale jen ve Windows 95/98.

Jeho princip je jednoduchý Windows se spouštějí pomocí souboru WIN.COM. Je-li tento smazaný či skrytý, nedají se Windows spustit. Abychom tuto skutečnost mohli spojit se zadáváním hesla, použijeme komprimační program Pkzip 2.50 pro MS-DOS, jejž najdete , příp. na internetové adrese www.pkware.com (PK250DOS.EXE, 202 KB).

Napište dávkový soubor WIN.BAT podle obrázku k tomuto tipu (hotový soubor najdete i ) a uložte jej do kořenového adresáře disku C:\. Nezapomeňte případně upravit v dávkovém souboru cestu ke složce s Windows přesně podle vaší konfigurace.

Zkopírujte soubory PKZIP.EXE a PKUNZIP.EXE do složky, kterou máte nakonfigurovánu v souboru AUTOEXEC.BAT pro vyhledávání (standardně to bývá např. složka Windows\Command).

Udělejte si zálohu souboru WIN.COM, jenž se nachází ve složce Windows, na disketu. Kdybyste zapomněli heslo, pomůže vám tato záloha ke spuštění Windows.

Spusťte program Příkazový řádek MS-DOS a v něm zadejte příkaz

pkzip c:\windows\win.zip c:\windows\win.com -m -s

Program Pkzip si vyžádá zadání hesla. Po jeho zadání se vytvoří zaheslovaný archiv nazvaný WIN.ZIP. Od příště se bude jako první spouštět vždy soubor WIN.BAT, neboť se při spouštění vždy jako první prohledává kořenový adresář. Uživatel bude dotázán na zadání hesla pokud bude správné, rozbalí program Pkunzip soubor WIN.COM a spustí se Windows. Nakonec se vytvoří dávkový soubor WINSTART.BAT, který opět soubor WIN.COM smaže.

Využití: Touto metodou můžete velmi snadno dosáhnout jednoduchého zabezpečení systému. Je ale ještě stále možné klávesou <F8> nastartovat počítač v režimu MS-DOS a soubor dodatečně nakopírovat. Tomu zabráníme tak, že do souboru MSDOS.SYS vložíme, případně upravíme následující řádky:

BootMulti=0

BootMenu=0

BootKeys=0

Před úpravou souboru MSDOS.SYS u něj nezapomeňte odstranit ochranu proti zápisu.

Riziko: Smazání nebo přejmenování systémových souborů vždy s sebou nese jisté nebezpečí. Jestliže dávkový soubor nebude moci rozbalit soubor WIN.COM, například proto, že bude plný disk, nebo že program Pkunzip se nebude nacházet na cestě pro vyhledávání, případně když zapomenete heslo, pak už Windows nespustíte. V případě, že jste si záložní kopii souboru WIN.COM nevytvořili, můžete soubor zkopírovat z instalačního disku Windows, ale pozor, zde má jinou příponu. U Windows 98 jej naleznete v archivu WIN98_28.CAB pod jménem WIN.CNF, u Windows 95 v archivu WIN95_03.CAB pod týmž jménem. Pro rozbalení souboru spusťte počítač ze spouštěcí diskety, ze startovací nabídky zvolte spuštění počítače s podporou jednotek CD-ROM a na příkazový řádek zadejte příkazy

extract /a d:\win98\win98_28.cab win.cnf /

l c:\windowsren win.cnf win.com

Výše uvedený příklad platí pro Windows 98. Cestu a označení disku musíte samozřejmě upravit podle vaší aktuální konfigurace počítače.

98/ME6. Bezpečnost systému

Jak zabránit nepovolaným osobám přístup na počítač připojený v síti

Windows 98 a ME nabízejí jen velmi slabou ochranu proti přístupu nepovolaných osob. Když máte počítač připojený k síti, nebo máte nainstalované Telefonické připojení sítě, objevuje se vám sice při startu dialogové okno, vyzývající k zadání uživatelského jména a hesla, ale to se dá snadno obejít stisknutím tlačítka Storno, případně klávesy <Esc>. Také si můžete vymyslet jakékoliv nové uživatelské jméno, abyste se do počítače dostali. Následujícím tipem tuto variantu znemožníme.

Pro použití tohoto tipu je nutné mít nainstalovanou funkci Rodinné přihlašování Microsoft. Klepněte na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely/Síť a stiskněte tlačítko Přidat. Klepněte na ikonu Klient a pak opět na tlačítko Přidat. Z dalšího okna zvolte v poli Výrobci položku Microsoft a v poli Síťoví klienti položku Rodinné přihlašování Microsoft. Nakonec nastavte, teď již opět v dialogovém okně Síť, položku Primární přihlášení k síti na Rodinné přihlašování Microsoft. Po restartu počítače klepněte znovu na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely a dále poklepejte na ikonu Uživatelé. Zde za pomoci průvodce zadejte postupně všechny uživatele, jimž dovolíte přístup do vašeho počítače. Po restartu počítače se objeví okno pro přihlášení, v němž bude seznam všech uživatelů, kterým je případně dovoleno přihlásit se do Windows po zadání odpovídajícího hesla. Noví uživatelé se takto nemohou do počítače přihlásit.

Nyní nám zbývá deaktivovat v přihlašovacím okně tlačítko Storno. Spusťte program Editor registru (zapsáním příkazu regedit do políčka Otevřít v nabídce Start/Spustit) a vyhledejte klíč Hkey_Local_Machine\Network\Logon. Zde vytvořte novou textovou hodnotu s názvem MustBeValidated a nastavte její údaj na hodnotu 1. Nyní bude možné se do počítače dostat pouze přes zadání platného uživatelského jména a hesla. Ani klávesa <Esc> nám nebude nic platná. Tento způsob přihlášení funguje i tehdy, když máme počítač připojený k serveru Windows NT, případně Novell Netware. Musí ale jako primární přihlašování být nastaveno Rodinné přihlašování Microsoft.

Nyní je vhodný okamžik na to, abychom předeslali, že i bez nainstalovaného Rodinného přihlašování Microsoft je možné deaktivovat tlačítko Storno, ale o tom se více dozvíte v následujícím tipu.

Využití: Nepovolaným osobám můžeme tímto tipem docela slušně znemožnit proniknout na náš počítač. Je ale jasné, že účinná ochrana před zkušenými uživateli Windows je prakticky nemožná. Operační systém má ještě pořád dost otevřených vrátek, kudy se dá k datům na počítači proniknout za všechny jmenujme třeba režim MS-DOS nebo nouzový režim.

Riziko: Při každém omezování přístupu na počítač se může stát, že se sami dostanete do situace, kdy se nebudete moci do počítače přihlásit. K tomu může dojít, když zapomenete heslo, nebo když se PWL soubor s vaším heslem poškodí. Koneckonců každý zásah do registru Windows je sám o sobě riskantní. V každém případě byste si před použitím výše popsaného tipu měli udělat zálohu souborů SYSTEM.DAT a USER.DAT.

95/98/ME7. Bezpečnost systému

Uživatelské profily: Nikoho dalšího nechceme

Když si na počítači ve Windows 95/98/ME zřizujete uživatelské profily, získává každý uživatel svoje vlastní prostředí s pracovní plochou a nabídkou Start. Tomu zabránit nemůžete. Každý, kdo přijde k počítači, si jednoduše zvolí svoje uživatelské jméno, nebo klepne na tlačítko Storno, a je to.

Tomuto jednání můžete učinit přítrž. Než začnete, ujistěte se, že každý, komu dovolíte přístup na počítač, má vytvořený svůj vlastní uživatelský profil. Pro vytvoření profilu použijte ikonu Uživatelé, která se nachází v Ovládacích panelech. Nyní spusťte program Editor registru (zadejte příkaz regedit v nabídce Start/Spustit) a vyhledejte klíč Hkey_Users\.Default\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion. Pakliže zde již existuje klíč Run, přepněte se na něj, v opačném případě jej vytvořte. V tomto klíči vytvořte novou textovou hodnotu s názvem Shutdown a jako její údaj zapište následující řetězec:

c:\windows\rundll32.exe user.exe,ExitWindows

To způsobí, že se počítač vypne, když někdo klepne při přihlašovacím dialogu na tlačítko Storno, nebo zkusí zadat jméno nového uživatele.

Využití: Windows 95/98/ME jsou takto proti nechtěným uživatelům velmi účinně chráněny. Jen vámi definovaní uživatelé se mohou do počítače přihlásit. Jinými slovy všichni uživatelé, kteří se budou chtít do systému dostat buď stiskem tlačítka Storno, nebo zadáním nového uživatelského jména, mají smůlu.

Riziko: Při neuvědomělém zacházení hrozí nebezpečí, že se sami zařadíte do seznamu těch uživatelů, jimž bude přístup do počítače odepřen. Hodnotu Shutdown musíte do registru zapsat až po vytvoření vlastního uživatelského profilu. Jinak se příkaz provede a počítač se vypne, a to zvláště když se budete chtít dostat do počítače zadáním jména. Také pokud vytvoříte nového uživatele, musíte dočasně položku z registru vymazat, aby se nezkopírovala do jeho profilu. Jakmile se nový uživatel alespoň jednou přihlásí, můžete ji znovu do registru zadat.

95/98/ME/NT/20008. Přihlášení do Windows

Automatické zadávání hesla

Když počítač připojený do sítě používá stále tatáž osoba, je zbytečnou ztrátou času, aby se při každém spouštění Windows zadávalo heslo. Tuto činnost můžeme několika zásahy do registru zautomatizovat.

Spusťte program Editor registru a v případě Windows 95/98/ME najděte klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Winlogon, v případě Windows NT4 a 2000 se bude jednat o klíč Hkey_Local_Machine\Software\Micro-soft\WindowsNT\CurrentVersion\Winlogon. Zde vytvořte novou textovou hodnotu s názvem DefaultUserName a jako údaj hodnoty zadejte své uživatelské jméno. Poté vytvořte další textovou hodnotu, nyní s názvem DefaultPassword, a jako údaj hodnoty zadejte své heslo. V případě, že se ve Windows NT4 nebo 2000 hlásíte do nějaké domény, je třeba dodatečně vytvořit ještě jednu textovou hodnotu s názvem DefaultDomain a jako údaj této hodnoty zadat název domény. Automatické přihlášení do systému povolíte tak, že vytvoříte textovou hodnotu AutoAdminLogon, a jako její údaj zadáte 1. Změnou údaje na 0 můžete později automatické přihlašování zakázat.

Využití: Otravné přihlašování do systému nyní odpadá stačí pustit počítač a mezitím si třeba vypít šálek kávy. Poté můžete okamžitě začít pracovat na počítači, neboť ten je kompletně připravený pro práci.

Riziko: Tím, že do registru zadáváte své heslo slovem, jež si každý může přečíst, dovolíte těm, kdo tento trik znají, zjistit vaše heslo z registru. Což se může stát pro vás osudným, zvláště pokud stejné heslo používáte pro práci na jiných počítačích, nebo třeba pro práci s e-mailovou schránkou. Dávejte si tedy obzvláště pozor na to, aby heslo, které používáte pro automatické přihlašování, jste už nikde jinde nepoužívali. Také byste si měli zajistit, aby váš počítač používaly pouze důvěryhodné osoby, o nichž víte, že jim můžete takto pohodlný přístup ke svému počítači skutečně dovolit. I když váš počítač neobsahuje žádná důvěrná data, nepovolaná osoba se přes něj může dostat k datům umístěným ve vaší firemní síti.

Dalším rizikem je vaše zapomnětlivost: Jestliže heslo sami nebudete muset psát, hrozí, že jej velmi snadno zapomenete. Zvláště velmi komplikovaná hesla si totiž člověk pamatuje jen tím, že je často používá.

98SE/ME9. Úspornější systém

Odstraňte Internet Explorer 5 pomocí dávkového souboru KILLIE5.

BAT Firma Microsoft vybavuje své systémy Windows od verze 98 internetovým prohlížečem Internet Explorer, avšak prakticky znemožňuje uživateli tento prohlížeč odstranit. Přitom Internet Explorer spotřebovává na počítači spoustu systémových prostředků, což vadí zvláště tehdy, když prohlížeč používáme zřídka, nebo když dáváme přednost jinému.

Prostřednictvím dávkového souboru KILLIE5 .BAT (najdete jej ) můžete Internet Explorer ze svého systému kompletně odebrat. Hodí se pro použití ve Windows 98 SE, kde je Internet Explorer 5.x, a poprvé také pro Windows ME s programem Internet Explorer 5.5.

Použití dávkového souboru je snadné stačí jej pouze zkopírovat na pevný disk a spustit pod Windows. Pakliže nemáte Windows nainstalována na disku C:, je třeba dávkový soubor dodatečně upravit. Soubor KILLIE5.BAT vytváří záložní kopie všech odstraňovaných souborů do jím vytvořené složky, takže pokud nebudete po skončení operace s výsledkem spokojeni, stačí dávkový soubor spustit znovu a vše se vrátí do původního stavu.

Ve Windows ME musíme ale nejprve vypnout ochranu systémových souborů, aby Windows odstraněné soubory sama znovu neobnovovala. Klepněte proto na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz msconfig. Na kartě Po spuštění zrušte zaškrtnutí políčka *StateMgr, aby tato služba byla při příštím spuštění počítače deaktivovaná. Nyní můžete dávkový soubor spustit. Jelikož ve Windows ME služba StateMgr používá k obnově většiny systémových souborů seznam uvedený v souboru FILELIST.XML, vypracovali jsme dávkový soubor tak, že nejprve vytvoří záložní kopii tohoto souboru a poté ještě kopii tohoto souboru chudší o záznamy týkající se programu Internet Explorer.

Po ukončení dávkového souboru můžete znovu zapnout funkci ochrany systémových souborů (služba StateMgr). Kdybyste pomocí dávkového souboru chtěli Internet Explorer znovu vrátit zpět, nezapomeňte opět ochranu systémových souborů vypnout, jinak se vám při provádění ohlásí chyba.

Využití: Odinstalováním programu Internet Explorer se uvolní na pevném disku asi 35 MB místa. To nám při dnešních kapacitách pevných disků může připadat zanedbatelné. Daleko důležitější ale je to, že počítač nyní potřebuje pro svůj provoz znatelně méně systémových prostředků, a proto pracuje rychleji. Jak známo, Windows nahrávají většinu z prohlížeče již předem, a to i v případě, kdy uživatel vůbec nemá v úmyslu s ním pracovat. Tento tip zřejmě nejvíce pomůže uživatelům, kteří používají jiný prohlížeč. Ti totiž na rozdíl od jiných mají takto vlastně trvale nainstalovány dva prohlížeče, a často je mají také nahrány.

Riziko: Ačkoliv jsme na našich testovacích počítačích po odinstalování prohlížeče nezpozorovali žádné problémy, nemůžeme vyloučit, že některé aplikace vlastnící webově orientované funkce předpokládají nainstalovaný Internet Explorer může se jednat například soubory nápovědy nebo prohlížeče obrázků. Jednoznačnou nevýhodou je to, že odebráním programu Internet Explorer přijdete taktéž o možnost spuštění rozšíření Active Desktop.


Riskujeme s Windows - Tipy jen pro silné nervy III.

98/ME10. Hardware

Instalace Windows na počítač nesplňující minimální hardwarové nároky

Windows 98/ME se dají instalovat pouze na počítač splňující minimální hardwarové nároky dané firmou Microsoft. Tento požadavek se zdá velmi rozumný, a navíc požadavek, stanovující minimálně procesor Pentium 150 a 32 MB RAM pro Windows ME, rozhodně není v dnešní době nic přemrštěného. Přesto: Pomocí nikde nedokumentovaného přepínače setup/nm můžete Windows nainstalovat i na počítač, který nesplňuje ani jeden z výše uvedených požadavků.

Využití: Za jistých okolností můžete takový počítač používat třeba jako tiskový, případně proxy server pro připojení na internet. Ve Windows 98 SE/ME můžete k tomuto účelu využít aplikaci Sdílení připojení k Internetu, s jejíž pomocí můžete počítače propojené v síti připojit k tomuto počítači, a tak jim umožnit přístup na internet. Windows byste měli na tomto počítači ovšem mít co možná nejštíhlejší (viz tip č.9).

Riziko: V žádném případě nemůžete očekávat, že instalace pomocí přepínače /nm vám umožní na tomto počítači pracovat efektivně. Kdo má dost času a trpělivosti, může si zkusit, co to znamená, používat takový počítač. Dokonce i jako tiskový server nebude jeho výkon nijak oslňující. Měli byste zajistit, aby na pevném disku byl alespoň dostatek místa pro odkládací soubor, což jinými slovy znamená disk o kapacitě alespoň 1 GB.

95/98/ME11. Krátká jména souborů

Jak vytvořit jména souborů podle konvence 8+3 bez znaku ~

Staré 16bitové aplikace pro Windows neumějí ani ve Windows 95/98/ME zacházet s dlouhými názvy souborů. Ke každému dlouhému názvu souboru proto vytvářejí Windows odpovídající formát 8+3. Tak například složce C:\Program Files odpovídá zkrácený název C:\PROGRA~1. Jestliže se vám tyto zkrácené názvy nelíbí, můžete Windows přimět k tomu, aby je vytvářela bez znaménka tildy "~".

Spusťte program Editor registru (klepněte na nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz regedit) a vyhledejte klíč Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\FileSystem. Zde vytvořte novou binární hodnotu s názvem NameNumericTail a jako údaj hodnoty zadejte číslo 00. Po restartu počítače vám budou Windows nabízet názvy složek dlouhých souborů jako prvních osm písmen z názvu složky bez mezer. Teprve až kdyby měly dva či více názvů souborů stejné zkrácené názvy, objeví se znovu název se znakem tildy a číslem.

Využití: U 16bitových programů jako je například MS Word 2.0, v režimu MS-DOS nebo v sítích, jež vyžadují používání krátkých jmen souborů, tak získáváte mnohem větší přehled než při zobrazení pomocí znaku tildy.

Riziko: V tomto případě může dojít k problémům při kopírování nebo přesouvání dvou a více souborů, když už v cílové složce existují soubory se stejnými zkrácenými názvy v tomto případě jsou data povětšinou ztracena všechna. Windows by sice měla vytvořit jména se znaménkem tildy a číslem, ve skutečnosti tomu tak vždy není. Nejproblematičtější to je tehdy, kdy nějaký soubor, jehož jméno není delší jak 8+3 znaky, je kopírován do složky, která již obsahuje soubor s dlouhým názvem, jehož zkrácený název je stejný jako název kopírovaného souboru.

Další překážka se může vyskytnout při nové instalaci Windows. Instalační program si se zkrácenými jmény bez znaménka tildy a čísla nerozumí, a instalace často končí chybovým hlášením. Nasazení tohoto tipu byste tedy měli rozhodně uvážit zvláště vzhledem k těmto rizikům.

95/98/ME/NT/200012. Koš

Důkladné a rychlé odstraňování souborů

Aby vám Windows pomohla zabránit v nechtěném vymazání souborů a tak najít východisko z mnohdy zoufalé situace, nejprve se zeptají a poté soubory přesouvají. Vy ale chcete mazat rychle a pořádně. Když mažete soubory pomocí programu Průzkumník, neodstraňuje je systém z pevného disku hned, ale přesouvá je nejprve do složky Recycled pro běžného uživatele představované ikonkou s názvem Koš.

Jestliže chcete tento postup změnit, klepněte pravým tlačítkem na ikonu Koše a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Zde zatrhněte položku Nepřesouvat soubory do koše, ihned je odstraňovat. Jestliže vás obtěžují neustálé žádosti o potvrzení, zdali skutečně chcete dané soubory smazat, pak zrušte zatržení u položky Při odstraňování zobrazit žádost o potvrzení.

Využití: Aktivováním položky Nepřesouvat soubory do koše, ihned je odstraňovat ušetříte čas, jenž Windows potřebují pro přesunutí souborů. Zvláště při mazání obsáhlých souborů je tato výhoda nezanedbatelná. Ještě rychleji mazání probíhá, když zrušíte nutnost potvrdit vymazání každého souboru. Navíc místo uvolněné smazáním souborů je vám okamžitě k dispozici.

Riziko: Při přímém odstraňování souborů bez použití Koše se vám již nepodaří tuto operaci u systémů FAT32 a NTFS vrátit zpět, alespoň ne standardními prostředky. Ti opatrnější z nás proto zřejmě nechají nastavení Koše ve standardním stavu, a v případě potřeby použijí tip č.1, který následuje.

Při každém odstraňování souborů se můžete rozhodnout, zda chcete soubor jen přemístit do Koše, anebo skutečně odstranit z pevného disku. Když při odstraňování souboru přidržíte klávesu <Shift>, smaže se soubor z pevného disku definitivně.

Máte-li na disku oddíl FAT16, můžete použít k záchraně již odstraněných souborů starší utility UNDELETE.EXE anebo MWUNDEL.EXE. Utilitu Undelete najdete na instalačním disku Windows 95 ve složce \Tools\Oldwin. Aplikace Mwundel vyžaduje navíc i soubor MWGRAFIC.DLL oba soubory najdete na instalačních disketách MS-DOS 6.0. Aplikace Undelete běží pouze v režimu MS-DOS. Na oddílech FAT32 můžete zachránit smazané soubory pouze při použití speciálních utilit, jako je například Unerase z balíku Norton Utilities 2000.

95/98/ME13. Správa souborů

Odstraňování stejných typů souborů z celého disku

Ve Windows 95/98/ME není odstraňování stejných typů souborů nic jednoduchého na rozdíl od Windows NT4 a 2000 nelze zahrnout příkazem del /s i podsložky. Tento problém odstraňuje náš dávkový soubor ERASOR.BAT, jejž najdete . V něm máte na výběr ze dvou možností. Buď zadáte na příkazový řádek všechny masky souborů, jichž se chcete zbavit, např.

erasor c:\*.tmp d:\*.tmp c:\*.wbk ,

nebo zvolíte tzv. režim Rambo zadáním příkazu

erasor rambo

Co všechno se bude v tomto režimu mazat, si můžete zvolit. Standardně jsou nastaveny tyto masky: c:\tmp, c:\~*.*, c:\wbk, c:\bak, c:\old, c:\mscreate.dir, c:\readme.*, a c:\read.me. Abychom uchránili ukvapené uživatele od nejhoršího, trochu jsme našeho "zabijáka" umírnili: Nejprve je třeba manuálně dávkový soubor upravit, aby byl schopný provozu, jinak se ukončí příkazem exit. Upravíte jej tak, že smažete příkaz exit na druhém řádku tohoto dávkového souboru. Opatrnějším uživatelům doporučujeme namísto příkazu deltree /y v dávkovém souboru používat spíše příkaz deltree, neboť v tomto případě se před vymazáním každého souboru zobrazí dotaz na potvrzení odstranění souboru.

Využití: Když budete mít výše uvedený dávkový soubor správně nastavený na svůj disk a na mazání příslušných typů nepotřebných souborů, pomůže vám to získat více místa na disku a zvýšit přehled. Běh programu je zcela automatický a nesrovnatelně pohodlnější, než používání funkce Hledat zabudované ve Windows.

Riziko: Odstraňování souborů na základě obecně platné masky souborů v sobě skrývá několik nebezpečí. Není vyloučeno, že některý speciální software používá pro své životně důležité soubory přípony, jež by každý považoval za nepotřebné soubory. Typickým příkladem jsou soubory s příponou .000. Ukazují na to, že jsou na disku přebytečné, přitom komprimační program Drivespace je používá pro označení komprimovaného svazku.

95/98/ME/NT/200014. BIOS

Nastavte si při spuštění počítače své oblíbené logo

Vlastníte na svém počítači BIOS Award? Zdá-li se vám logo při spouštění počítače poněkud nudné, můžete jej nahradit vlastními výtvory.

Krátce po startu počítače zobrazuje BIOS nejen několik údajů o typu základní desky a operační paměti, nýbrž krátce ukáže i logo zpravidla se jedná o logo Energy Star. Toto logo si můžete nahradit jiným, musí ale být splněno několik podmínek; Obrázek smí mít velikost maximálně 136 x 126 bodů a musí být černobílý (tj. barevná hloubka 1 bit) v nekomprimovaném formátu BMP. Pro použití v našem tipu je potřeba jej zkonvertovat do formátu EPA.

To můžete provést pomocí sharewarové aplikace Bmptoepa, jež je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji , případně na internetové adrese www.flazh.de (SETUP.EXE, 1,94 MB). Neregistrovaná verze opatří váš obrázek nápisem unlicensed. Hotová loga si ale také můžete stáhnout z internetu buď již na výše uvedené internetové adrese, anebo také třeba na www.juggernaut.de/seiten/pcfun/bios/epadownload.htm.

Pro převedení loga do BIOSu se nejlépe hodí spouštěcí disketa, jež obsahuje vedle EPA souboru také soubor BIOSu vaší základní desky a rovněž samozřejmě Flash program. Oba soubory získáte od výrobce vaší základní desky. Kromě všeho ještě nesmíte zapomenout na freewarový program Cbrom (najdete jej opět , případně na internetu na adrese www.flazh.de (CBROM.ZIP, 97,7 KB). Ten rovněž zkopírujte na disketu.

Nastartujte počítač v režimu MS-DOS, případně spusťte ve Windows program Příkazový řádek MS-DOS a následujícím příkazem proveďte integraci loga do BIOSu:

cbrom bios.bin /epa logo.epa

Zde soubor BIOS.BIN je soubor BIOSu, do něhož chceme logo zabudovat. Nyní spusťte počítač ze spouštěcí diskety. Pomocí Flash programu nahrajte soubor BIOSu do Flash paměti základní desky. Od této chvíle se bude logo zobrazovat při každém spuštění počítače.

Využití: Kdo má rád změnu, a již ho otravuje se při startu počítače dívat na to samé logo, tomu jistě udělá tento tip radost. Když vynecháme kosmetický význam tohoto tipu, můžeme na logo umístit i některé užitečné informace, jakými jsou například adresa firmy, telefonní číslo na hot-line apod. Tyto informace totiž uvidíme i tehdy, když se nám nepodaří spustit operační systém.

Riziko: Manipulace s BIOSem počítače musíte provádět s nejvyšší opatrností. Použijete-li například soubor BIOSu, jenž není určen pro vaši základní desku, nebo vám při použití Flash programu zatuhne počítač, může se přihodit, že při dalším spuštění počítače neuvidíte už vůbec nic.


Riskujeme s Windows - Tipy jen pro silné nervy IV.

95/ME15. Pracovní plocha

Umístění nejčastěji používaných souborů na pracovní plochu

V nabídce Start najdeme v položce Dokumenty názvy naposledy používaných souborů to sice není špatné, ale nám by se hodilo, kdyby šly umístit na pracovní plochu, kde jsou přehlednější.

Podívejme se do složky C:\windows\Recent. Právě zde najdeme zástupce k posledně upravovaným souborům. Když tuto složku spojíme dohromady se složkou odpovídající za pracovní plochu, najdeme zástupce k naposledy upravovaným dokumentům přímo na pracovní ploše. Spusťte proto program Editor registru, a to příkazem regedit (nabídka Start/Spustit), a vyhledejte v registru klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Explorer\ShellFolders. Textová hodnota Recent zde zadává složku, kam se mají umisťovat odkazy na naposledy otevírané dokumenty. Cestu k této složce můžeme také definovat prostřednictvím utility firmy Microsoft s názvem Tweak UI. Tato zdarma dostupná aplikace se dá nalézt , nebo na internetové adrese www.microsoft.com/ntworkstation/downloads/PowerToys/Networking/ NTTweakUI.asp (TWEAKUI.EXE, 110 KB). Zde najdeme možnost nastavení pro systémové složky v menu My Computer.

Zdálo by se, že nyní stačí místo složky Recent zadat cestu ke složce Plocha. Bohužel tak jednoduché to není. Když totiž tuto cestu použijeme, Windows ji neakceptují a zůstávají u standardní. Zde pomůže malý trik, jímž tuto ochranu Windows obejdeme. Příkazem

subst v: c:\windows\plocha

přiřadíme složce pracovní plochy písmeno V:. Máte-li toto písmeno na počítači již obsazeno, nahraďte jej některým jiným volným písmenem. Vložte výše uvedený příkaz do souboru AUTOEXEC.BAT, aby toto písmeno bylo k dispozici hned po spuštění operačního systému. Windows nyní "převezeme" tak, že jako složku pro naposled upravované dokumenty zadáme písmeno V:

V systému Windows ME nemá už soubor AUTOEXEC.BAT žádný význam, a proto si musíme pomoci dávkovým souborem obsahujícím následující dva řádky:

if not exist v:\nul subst v: c:\windows\plocha

Disk V: je sice k dispozici až po spuštění Windows, ale to nevadí trik funguje i tak bez problémů.

Využití: Naposledy upravované dokumenty tak máte díky výše uvedenému triku prakticky před nosem. A když už je na pracovní ploše nechcete, můžete je jednoduše vyhodit do koše. Původní soubory samozřejmě zůstávají na svých původních místech, neboť na pracovní ploše se jedná pouze o jejich zástupce. Položku Dokumenty v nabídce Start můžete nyní pomocí utility Tweak UI úplně zrušit a tím si nabídku Start zpřehlednit.

Riziko: Odkazy k vašim dokumentů by měly být při používání tohoto tipu odstraňovány pouze jednotlivě. V žádném případě nesmíte klepnout pravým tlačítkem na Hlavní panel/Vlastnosti a na kartě Upřesnit stisknout tlačítko Vymazat! V tomto případě byste si smazali nejen zástupce ke všem naposledy upravovaným dokumentům, nýbrž úplně všechny zástupce na pracovní ploše. Obdobné fatální důsledky by měla i volba Clear document history at logon v programu Tweak UI.

95/98/ME/NT/200016. Pracovní plocha

Udělejte si na pracovní ploše neviditelné ikony

Přáli byste si skrýt některé ikony na pracovní ploše? Nic nemožného, s pomocí několika triků ikony zakryjeme.

Všechny objekty na pracovní ploše se skládají ze dvou částí z ikony a jejího popisu. Samotná ikona ukazuje na vzhled daného souboru a její popis jí přiřazuje jméno. Popisu ikony se zbavíte velmi snadno stačí soubor přejmenovat a jako nový název souboru zadat několik mezer. Jména souborů vytvořené pouze z obyčejných mezer ale Windows odmítají. Jako popis ikony smíme použít (ostatně jako u všech názvů souborů) pouze znaky kompatibilní se systémem MS-DOS.

Spusťte program Příkazový řádek MS-DOS a přepněte se do složky odpovídající vaší pracovní ploše (tj. %windir%\plocha). Zástupce na pracovní ploše, jehož chcete skrýt, přejmenujte příkazem

ren <secret>.lnk < >.lnk

Výraz <secret>.lnk je zde jméno zástupce, kterého chcete na pracovní ploše skrýt. Namísto řetězce < >.lnk zadáme neviditelný znak kompatibilní se systémem MS-DOS. Stiskněte klávesu <Alt> a k ní postupně klávesy <0>, <1>, <6> a <0>. Zástupce s původním názvem SECRET.LNK nyní obdrží název nový, jenž je platný a skládá se z jednoho neviditelného znaku. Nyní se nám místo názvu souboru objeví jen malinký obdélníček. Za to nese vinu textové pozadí popisu ikony. To odstraníme prostřednictvím freewarového programu Transparent, jenž tuto barvu nastaví tak, aby byla stejná jako pozadí. Program Transparent umístěte do složky Po spuštění. Najdete jej , případně na adrese www.angells.com/fun/ieskins/transparent (TRANSPARENT42.ZIP, 54, 5 KB).

Nyní necháme zmizet obrázek ikony. Klepněte pravým tlačítkem na obrázek ikony a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Stiskněte tlačítko Změnit ikonu a z ikon vyberte obrázek neviditelné ikony. Připravili jsme vám ji pod názvem NIC.ICO. Stačí, když si ji zkopírujete do libovolné složky a po stisku tlačítka Změnit ikonu (viz výše) klepnete myší na tlačítko Procházet a přesunete se na složku, ve které soubor NIC.ICO máte nakopírovaný.

Nyní nám z původní ikony zbývá ještě šipka označující zástupce. Tu odstraníme zásahem do registru. Spusťte program Editor registru (v nabídce Start/Spustit zadejte příkaz regedit) a vyhledejte klíč Hkey_Classes_Root\lnkfile. Zde smažte textovou hodnotu s názvem IsShortCut a restartujte počítač. Nyní jsou všichni zástupci bez označení šipky. Pakliže budete chtít skrýt také ikony Tento počítač, Okolní počítače, stačí klepnout pravým tlačítkem na tyto ikony a z kontextového menu zvolit příkaz Přejmenovat a zadat neviditelný znak (viz výše). Jejich ikonu zaměníte za neviditelnou tak, že v Ovládacích panelech poklepete na ikonu Obrazovka a na kartě Efekty stisknete tlačítko Změnit ikonu.

Využití: Neviditelnými ikonami můžete utajit před zraky ostatních uživatelů zástupce a ikony, jakými jsou například Tento počítač či Okolní počítače. Tyto ikony ale zůstávají nadále plně funkční ovšem dají se používat jen tím, kdo zná jejich přesné umístění na pracovní ploše. Abyste vždy věděli, kde se skryté ikony nacházejí, měli byste si je uspořádat okolo okraje pracovní plochy nebo je umístit na nějakou výraznou oblast tapety.

Riziko: Při umístění více neviditelných ikon si proměníte pracovní plochu ve hru ověřující vaši paměť. Kromě toho hrozí nebezpečí, že na nějakou neviditelnou ikonu omylem umístíte jinou, což může vést k nežádoucím drag&drop akcím. Také pozor na příkaz Seřadit ikony nové rozmístění ikon se bude týkat nejen těch viditelných, nýbrž i neviditelných, které se navíc navzájem promíchají. Ostatně čím starší verzi Windows vlastníte, tím spíše se může stát, že Windows neočekávaně uspořádají všechny ikony sama od sebe.

95/98/ME17. Monitor

Optimální nastavení obnovovací frekvence monitoru

Ve Windows 95/98/ME není běžně možné přímo nastavit obnovovací frekvenci monitoru. Jestliže operační systém při instalaci nepozná typ připojeného monitoru, nastaví se obnovovací frekvence na standardní hodnotu 60 Hz a obraz se chvěje. Zkušený uživatel může editací registru obnovovací frekvenci optimalizovat.

Klepněte si na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely/Obrazovka, přesuňte se na kartu Nastavení a stiskněte tlačítko Upřesnit. Na kartě Monitor vyberte typ monitoru blízkého vašemu typu. Nyní spusťte program Editor registru a najděte klíč Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\Class\Moni tor\0000 a zde textovou hodnotu s názvem MaxResolution. Je-li zde jako údaj například hodnota 1024,768, pak ještě existuje podklíč MODES\1024,768 a v něm textová hodnota s údajem 30.058.0,50.0-100.0,+,+. První rozsah se týká horizontální frekvence, v našem případě od 30,0 do 58,0 kHz, druhý odpovídá vertikální frekvenci 50,0 až 100,0 Hz. Pro optimální nastavení monitoru na toto místo zadejte hodnoty, jež najdete ve vaší příručce k monitoru. Poté musíte restartovat počítač.

Využití: Pro práci na počítači bez rizika zvýšené únavy se doporučuje monitor nastavený na rozlišení 1 024 x 768 bodů s obnovovací frekvencí minimálně 75 Hz. Nižší hodnoty obnovovací frekvence vedou k bolestem hlavy a celkové únavě vůbec.

Riziko: Za předpokladu, že nepřekročíte doporučené hodnoty zadané v příručce k monitoru, nehrozí při použití tohoto tipu prakticky žádné nebezpečí. Zadáte-li však příliš vysokou hodnotu obnovovací frekvence, může vám monitor vypovědět službu. Déletrvající provoz při vysoké obnovovací frekvenci rovněž může monitor poškodit. Provedené změny je ale lehké vrátit zpět. Stačí spustit Windows v nouzovém režimu a do registru Windows zadat hodnoty původní.


Riskujeme s Windows - Tipy jen pro silné nervy V.

MS Word 95/9718. Informace o uživateli

Jak odstranit špatné informace o uživateli ze souborů programu MS Word

Uživatel programů firmy Microsoft musí při jejich instalaci zadat svoje jméno a firmu. Tyto údaje se pak zobrazují při startu aplikací a také v menu Nápověda/O aplikaci. Jestliže jste si koupili použitý počítač s nainstalovaným programem MS Word, nebo jste ve svém novém zaměstnání dostali počítač po svém předchůdci, zpravidla budete chtít při instalaci zde zadané informace odstranit nebo změnit. Na příkladu programu MS Word 95/97 vám ukážeme, jak tyto informace odstranit.

Informace o uživateli jsou zde velmi dobře ukryty. U jiných aplikací od firmy Microsoft, například u Windows 95/98, je můžete velmi snadno změnit úpravou registru. U programu MS Word však tímto způsobem úspěšní nebudete. V registru sice existuje klíč Hkey_Users\.Default\Software\Microsoft\MS Setup(ACME)\User Info, kde se nacházejí hodnoty DefCompany a DefName, ty ale MS Word používá pouze při nové instalaci. Instalační program tyto informace zobrazí jako předlohu, ale dovolí je změnit.

Možnost 1: Časově náročná opětná instalace programu není třeba existuje velmi jednoduchá cesta, jak získat anonymní MS Word. Informace o uživateli jsou ač se tomu sotva chce věřit integrovány do souboru WINWORD.EXE. Stačí tedy jednoduše zkopírovat soubor WINWORD.EXE z instalačního CD disku do složky Winword, příp. Office. Je zřejmé, že výše zmiňovaný EXE soubor nemůže obsahovat žádné informace o uživateli, takže spouštěcí logo i menu Nápověda/O aplikaci jsou prázdné.

Možnost 2: Informace o uživateli se dají ze souboru WINWORD.EXE smazat také ručně. K tomu je ale potřeba freewarová utilita Resource Hacker, kterou najdete , případně na internetu na adrese www.rpi.net.au/~ajohnson/resourcehacker/index.html (RESHACK.ZIP, 529 KB). Popis tohoto vynikajícího programu naleznete včetně ukázkového příkladu v časopise PC WORLD 9/2001 v článku Utility pro profíky.

Pro zásah do souboru WINWORD.EXE zde uvedeme krátký návod.

Spusťte si aplikaci Resource Hacker a pomocí menu File/Open otevřete soubor WINWORD.EXE. Ve stromové struktuře vlevo vyberte zdroj 106/196/1033.

Klepněte na tento zdroj pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Delete. Nyní pozměněný soubor uložte příkazem File/Save z menu programu. Po novém spuštění aplikace MS Word jméno uživatele a číslo produktu zmizí.

Jméno uživatele sice zmizelo ze spouštěcího loga, nicméně se ještě vyskytuje ve všech textech a šablonách, jež jste vytvořili. Abyste i toto potlačili, je třeba (pro MS Word 95) tyto údaje změnit v registru Windows, a to v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\MSOffice 95\95.0.0.0814(1031)\Registration a v Hkey_Current_User\Software\Microsoft\MSSetup(ACME)\UserInf. Kromě toho se vyskytuje jméno, které se ukáže při klepnutí pravým tlačítkem myši na soubor a vybráním příkazu Vlastnosti v hodnotě Data v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Word\7.0\. Tuto hodnotu můžete bez obav smazat. Bohužel se ale smažou také nastavení provedená pomocí menu Nástroje/Možnosti ty musíte nadefinovat znovu.

V případě aplikace MS Word 97 se jedná o klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Office\8.0\Word\Data, Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\MSOffice 97 Professional\97.0.0.0222(1029)\Registration, Hkey_Current_User\Software\Microsoft\MSSetup(ACME)\UserInfo a klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Office\8.0\Common\UserInfo.

Při dalším spuštění programu MS Word budete dotázáni na vaše uživatelské jméno. V tomto okamžiku tedy máte možnost zadat jméno nové.

Posledním krokem bude smazání šablony NORMAL.DOT, neboť tato také obsahuje ještě staré uživatelské jméno. Zmíněný soubor naleznete ve složce Šablony. Program MS Word při dalším startu tuto šablonu sám znovu vytvoří.

Využití: Nesprávné informace o uživateli se objevují nejen při startu aplikace, nýbrž i u všech dokumentů, které vytvoříte. I z tohoto důvodu byste si měli zajistit, abyste byli identifikováni jako autoři dokumentu vy, a ne nějaký váš předchůdce.

Riziko: Při změnách programových souborů vyvstává nebezpečí, že při špatné manipulaci se spouštěcím souborem, případně položkami v registru se program odmítne spustit. Vytvářejte si proto ode všech souborů, se kterými nějakým způsobem manipulujete, zálohy.

§§§§§


Rychlokurz: Tclock - Nejen obyčejné hodiny

Karel Šredl

C01p0594

Léto končí, za okny střídavě prší i svítí slunce. Většina z nás má dovolenou již za sebou a pomalu se vrací do celoročního koloběhu prací. V době, kdy budete číst tento článek již budu také po dovolené, zatím se na ni však teprve chystám a opravdu se těším. Takže o čem v takovéto chvíli psát. Chce to něco lehkého, stravitelného a milého.

Proto si dnes představíme malý šikovný prográmek, jenž si na své počítače instaluji jako jeden z prvních, který mám po celou dobu práce spuštěný a který by mi zkrátka chyběl. Je to utilitka z jednoduchým názvem TClock.

Jak se dá již podle názvu odhadnout, má tento program co do činění z hodinami. Ano, avšak nejen s nimi. Pojďme se na něj podívat zblízka.

INSTALACE

No, tedy... instalace vlastně žádná není, musíme instalační proceduru provést ručně. Ať už si stáhnete program jako samorozbalovací archiv (.exe) nebo zip-archiv (.zip), celá vaše instalační práce spočívá v rozbalení souborů do adresáře, kde chcete mít TClock umístěný, a vytvoření zástupců. Spusťte tedy exe-soubor nebo dekomprimujte soubory z archivu do zvoleného adresáře. Potom z tohoto adresáře spusťte soubor tclock.exe.

Pokud se nám vše povedlo, program TClock převzal kontrolu nad našimi hodinami v liště v pravo dole. Klikněte pravým tlačítkem na hodiny, a mělo by se vám objevit takovéto menu:

Pokud je to tak, pak vše je v pořádku a program běží, jak má. Aby se vám TClock pouštěl automaticky při startu Windows, musíte z menu zvolit TClock Properties a na záložce Misc stisknout tlačítko [Start TClock when Windows starts]. Na otázku odpovíte Ano, a TClock se přidá do složky "Po spuštění", a tím si zajistí automatický start při naběhnutí Windows.

NASTAVENÍ

Teď se konečně dostaneme k tomu, co všechno program umí. Umí nastavit vzhled hodin v liště tak, jak vám bude nejvíce vyhovovat. Umí vám synchronizovat čas podle atomových hodin přes internet. Můžete si nastavit alarm, který vás upozorní po uplynutí určité doby. Umí také upravit vzhled tlačítka [Start] i celého Start-menu. Jak? Všechna nastavení provádíme přes nastavovací okno, do kterého se dostaneme kliknutím pravým tlačítkem na hodiny v liště a zvolením položky TClock Properties.

Jednotlivé stránky ("ouška, záložky") si teď krátce popíšeme.

- Color and Font: Zde nastavujeme vizuální vzhled hodin na liště. Barva podkladu (Background1, Background2), barva textu (Text), použité písmo (Font, Size) i efekty písma (Bold, Italic). Také zde můžeme nastavit velikost prostoru určeného pro hodiny, ale doporučuji spíše nechat hodnoty přednastavené, tedy nulové.

- Format: Velmi šikovná stránka, ve které určíme, co všechno vlastně chceme v prostoru pro hodiny vidět. Den, měsíc, rok, hodiny, mituty, sekundy, den v týdnu to vše můžeme mít a to tak, jak si přejeme. Já osobně používám takzvaný "Customize format", tedy formát šitý mně přesně na míru (ddd d.m.yy hh:nn).

- Alarm: Na této stránce můžete nastavit opakované upozorňování. Např. takový alarm od pondělí do pátku v 15:30 no není to hezké, když vás počítač upozorní, že už máte "padla"? Také zde můžete aktivovat lehké cinknutí každou hodinu.

- Mouse: Zde máte možnost nastavit chování programu, pokud třeba na hodiny kliknete nebo na ně přesunete nějakou ikonu souboru. Můžete takto vytvořit takový všudypřítomný koš...

- Skin: Nelíbí se vám tlačítko [Start] a jeho menu? Pak máte na této stránce možnost ho změnit k nepoznání...

- Taskbar: A na této stránce zase můžete nastavit vzhled zbytku systémové lišty.

- Synchronize: Chcete mít vždy přesný čas? Jste připojeni na internet? Nastavte tuto stránku a synchronizujte se podle atomových hodin.

- Misc: Ostatní nastavení. Nejdůležitější je zde tlačítko [Start TClock when Windows starts], které zajistí, aby se TClock spouštěl ihned po startu Windows (respektive po vašem přihlášení do Windows).

- About: Informace o programu.

ALARM

Další praktická záležitost je dostupná přímo z menu po kliknutí pravým tlačítkem na hodiny a jmenuje se Timer. Máte někomu zavolat za 10 minut? Nebo vám za půl hodiny jede autobus? Nastavte na této stránce alarm, který vás po uplynutí nastavené doby upozorní.

ZÁVĚR

Dnešní díl byl poněkud lehčího ražení, to však nijak nesnižuje praktičnost programu TClock. Naopak je ukázkou, že nejen veliké a drahé programy mohou být užitečné a praktické. Utilitka má v rozbaleném stavu pouze 75 KB, s knihovnami pak 126 KB. Tedy na jednu disketu by se vám jich vešlo 11. (A pochopitelně ji najdete na našem CD.)

Vzhledem k tomu, že se na programu se nadále pracuje, můžeme se těšit na další vylepšení.

Seznam časových serverů:

ntp.cesnet.cz (195.113.144.201)

ntp.cs.mu.OZ.AU (128.250.36.2)

ntp.marine.csiro.au (140.79.17.101)

ntp.mel.nml.CSIRO.AU (138.194.21.154)

ntp.nml.csiro.au (130.155.98.1)

ntp.per.nml.csiro.au (130.95.156.206)

ntp1.rnp.br (200.19.119.69)

clock.uregina.ca (142.3.100.2)

Seznam dalších serverů najdete na adresách:

www.eecis.udel.edu/~mills/ntp/clock1.htm

www.eecis.udel.edu/~mills/ntp/clock2.htm

Domovská stránka programu TClock:

homepage1.nifty.com/kazubon/tclock/index.html

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

C01p0595

Je po prázdninách, pomalu se blíží zima a Vánoce. Znovu se po měsíci setkáváme nad dalším (uff, magická třiatřicítka) dílem tipů a triků pro Windows. Tento díl nebude jiný než ostatní. Opět se vám budu snažit předvést několik (snad) užitečných tipů pro váš počítač, tentokráte výhradně pro uživatele Windows 95 a 98 (doufám, že je jich stále dostatek).

Stejně jako v úvodu ke vloženému článku internetových tipů, ani zde nemohu nezmínit ohlasy čtenářů docházející na můj e-mail. Většinou se jedná o příspěvky k tipům již zveřejněným, kterým jsem opravdu rád, a pokud vydají na samostatný trik, rád je i vyzkouším a popíšu na tomto místě. Zbytek dopisů zpravidla žádá radu pro ten či onen problém vašeho operačního systému. Na mnoho těchto dotazů odpovědět neumím, snažím se alespoň nastínit cestu, kterou by se měl uživatel Windows ubírat. Pokud máte, co byste chtěli ostatním čtenářům sdělit, neváhejte a napište nám.

Přejděme ku věci. První tip se týká multimédií.

Tipy pro Windows

1. Jak na multimédia (Win 98/95)

Jak se tak probírám předchozími díly tipů a triků, zjišťuji, že jsme se nikdy příliš nevěnovali multimediálním komponentám ve Windows. Dnes se to pokusím napravit sérií následujících tipů, jež se týkají hlavně multimédií.

První věc, které se budeme věnovat, je starou bolestí Windows 95. Jestliže ještě stále pracujete v tomto systému, nastražte uši. Pokud chcete přehrát soubor s příponou WAV, jste nuceni k používání programu Záznam zvuku (Sound Recorder), který patří mezi ty nejméně zdařilé, a přehrání 100 MB souboru WAV (což vůbec není neobvyklé) v tomto programu je čirou sebetrýzní. Proto při poklepání pravým tlačítkem na soubor, jenž chcete přehrát, raději podržte klávesu SHIFT a zvolte položku Otevřít v programu. Potom ze seznamu aplikací vyberte Přehrávač záznamů (Media Player) a zatrhněte volbu K otevírání tohoto souboru vždy použít. Příště se už při poklepání na soubor WAV spustí mnohem inteligentnější Přehrávač záznamů (Media Player).

Windows 98 jsou, možná k vašemu překvapení, mnohem sdílnější co se týká možností nastavení kvality zvuku a jednotlivých multimediálních komponent. Následujících pár krátkých tipů budeme provádět v dialogu nastavení multimédií, který spustíte z Ovládacích panelů volbou ikony Multimédia.

Jděte na záložku Zvuk v tomto dialogovém okně. Zvolte tlačítko Upřesnit nejprve v sekci Přehrávání. Zde můžete zvolit systém reproduktorů, který je tomu vašemu nejbližší, což může přinést zlepšení kvality zvuku u lepších zvukových karet. V podstatě volbou soustavy zvolíte i další nastavení, o kterých si řekneme vzápětí. Jděte na záložku Výkon a posuňte obě volby na maximum. Zde Microsoft s ohledem na pomalejší počítače zvolil menší kvalitu přehrávaného zvuku, ale v době minimálních konfigurací na úrovni procesorů s frekvencí 800 MHz už není nutno se omezovat. Vraťte se nyní až na původní dialog a v sekci Zaznamenávání opět zvolte tlačítko Upřesnit. Pokud máte alespoň slušný počítač a velký disk, klidně opět zvolte v obou případech maximální kvalitu.

Přeskočme společně záložku Video a posuňme se rovnou na Midi. Zde se podpora od Windows 95 výrazně zlepšila hlavně možností přidání dalších hudebních nástrojů přes zvolené porty počítače! Tato volba je ale smysluplná pouze pro majitele karet s wavetable syntézou zvuku. Ostatní mohou směle ponechat implicitní nastavení. Vy s dobrými kartami tuto možnost rozhodně nenechejte bez povšimnutí.

Nakonec přejděme na záložku Zařízení, kde naleznete softwarový ovladač ke všem zařízením na vaší zvukové kartě včetně všech kodeků videa i zvuku. Jednotlivá zařízení mohou být i duplicitní a je jen na vás, která vyřadíte z provozu (pravým tlačítkem) a která ponecháte. Možnosti jsou tu poměrně slušné a lze zde identifikovat i případné poruchy při přehrávání některých formátů.

2. Lepší kompatibilita starších aplikací (Win 98/95)

Tento tip je určen hlavně pro uživatele Windows 98 nebo 95 (jak jinak), kteří ale navíc pracují s některou starší aplikací přetrvávající z Windows 3.1x (to je ale exotika, co?). Pokud patříte do této skupiny lidí a navíc se potýkáte s problémy výše uvedené spolupráce/nespolupráce starých a nových aplikací, může vám pomoci následující utilita.

Microsoft zařadil do Windows 95 i 98 program mkcompat.exe (Make Compatible), šikovně ukrytý v adresáři windows\system. Spusťte tento program a v roletovém menu Soubor vyberte aplikaci, která vám působí potíže (ta starší). Budete moci nastavit pár "omezení" systému týkajících se této aplikace. Takto můžete odstranit mnoho problémů s tiskem, zobrazováním a podobně. K programu bohužel neexistuje solidní nápověda, takže vám nezbývá, než ladit stylem pokus/omyl. V roletovém menu Soubor (jediném) ještě naleznete volbu Upřesňující možnosti, kterou určitě využijte.

3. Tipy pro "okenní" DOS (Win 95/98)

V tomto souboru tipů se budeme netradičně věnovat prostředí, které dnes již málokdo používá, ale ke kterému se občas vracíme alespoň v prostředí Windows (ve Windows Me jsme o DOS bohužel přišli úplně). A občas se nějaký ten tip ke zrychlení práce hodí.

Prostředí DOSu spustíte z nabídky Start volbou Příkazový řádek. Stiskem kombinace kláves ALT+ENTER zvětšíte okno na celou obrazovku, tak abyste byli opravdu "in". Zpět do Windows se vrátíte příkazem "exit", případně stiskem kombinace ALT+TAB.

Tip první se týká spíše častějších uživatelů DOSu nebo těch, kteří se chystají DOS používat i pod Windows 98/95. Tímto malým tipem si totiž velmi usnadní život na příkazové řádce, a to i bez použití dalších pomocných utilit, jako je například některý z "komanderů". Ze starého DOSu nám ve Windows zůstalo několik poměrně výkonných utilit, mezi něž patří i program doskey. Po spuštění se tato utilita zavede jako rezidentní do paměti a vy můžete využívat jisté klávesy, které vám život v DOSu velmi usnadní.

Na příkazové řádce napište "c:\windows\doskey" bez uvozovek. Objeví se informace, že program doskey byl nainstalován. Tím jste provedli vše potřebné. Nyní můžete směle používat klávesy podle popisu v tabulce. První tabulka obsahuje seznam kláves využitelných při editaci příkazu na řádce. Druhá popisuje práci s historií příkazů (velmi užitečné).

Druhý dnešní tip pro příkazový řádek DOSu se týká nedokumentovaných přepínačů (switches) pro program command.com. Pokud napíšete na příkazové řádce tuto sekvenci znaků "/?" bez uvozovek, dostanete výpis všech přepínačů programu command.com (což je vlastně příkazový řádek DOSu se souborem všech dosových hlášení a příkazů). Existují však přepínače, které v tomto seznamu nenajdete.

Prvním z nich je přepínač /D. Command.com: spuštěný s tímto nastavením vynechá při startu DOSu soubor autoexec.bat.

Další nezdokumentovaný přepínač je /F. Ten způsobí, že při klasickém dosovém hlášení (například při předčasně vytažené disketě), kdy jste při chybě otázáni na výběr z voleb "Přerušit, Znovu, Chyba" (Abort, Retry, Fail), se automaticky zvolí volba "Chyba" (Fail) a DOS dále pokračuje v práci i bez vašeho přímého zásahu.

Posledním přepínačem, o kterém se zmíníme, je /Z. Ten způsobí obsáhlejší (errorlevel) výpis chyby v dávkovém souboru při použití libovolného externího dosového příkazu.

Všechny tyto přepínače můžete aktivovat buď přímo z příkazového řádku, nebo zapsáním do souboru config.sys v podobě řádku shell=c:\command.com /<přepínač>, kdy se tato volba provede při startu DOSu.

4. Více disků s příkazem SUBST (Win 95/98)

Mnohým uživatelům Windows není příkaz subst.exe nijak neznámý. V dobách DOSu a Windows 3.x byl velmi využíván. Mnoho lidí od něj při přechodu na Windows 95/98 upustilo, ale z vlastní zkušenosti musím říct, že minimálně ve Win 98 je SUBST stejně dobře použitelný a bezpečný, jako tenkrát v DOSu. Pro neznalé: SUBST umí namapovat libovolné složky na vašem hard disku jako nové diskové jednotky. Toto může být užitečné hlavně z hlediska rychlosti přístupu. Pokud máte na svém disku adresář s důležitými daty (např. DATA) a třeba adresář s hrami (HRY), můžete tyto složky namapovat jako samostatné disky s daty a s hrami. Tím je virtuálně oddělíte a lépe se na svém disku orientujete.

Příkaz SUBST je nejvhodnější zadávat prostřednictvím startovacího souboru autoexec.bat , který může vypadat podobně jako ten náš na obrázku. Syntaxe je velmi jednoduchá: nejprve definujete písmeno budoucího disku, a potom adresář, který bude na tento disk namapován. Pokud byste chtěli SUBST odstranit, použijte přepínač /u.

5. Pozměňte si tlačítko Start (Win 95/98)

Předem podotýkám, že tento tip lze provést i pomocí některých pomocných programů, jako je například známý TweakUI. Koho ale zajímá, co tyto programy na pozadí vlastně dělají (bez vědomí uživatele), nechť si přečte tento tip. Dozví se v něm, jak změnit ikonu a nápis na známém tlačítku Start (vstup do menu).

Nejprve změníme nápis na tlačítku. Následující postup vám umožní nahradit klasickou sekvenci znaků "start" za libovolný jiný pětipísmenný řetězec. Popis tlačítka Start je uložen v souboru explorer.exe v adresáři Windows. Jelikož je tento soubor velmi důležitý pro běh Windows, doporučuji provést před změnami jeho zálohu a v případě problémů jej obnovit do původního stavu. Zkopírujte si tedy soubor explorer.exe na jiné místo vašeho hard disku a otevřete jej v libovolném HEX editoru (takovým editorem disponuje například Volkov Commander). Nalezněte sekvenci 53 00 74 00 61 00 72 00 74, která odpovídá řetězci "start". Tuto sekvenci nahraďte libovolnou jinou, pouze zachovejte počet pěti písmen. Poblíž řetězce "start" by se měl nacházet také řetězec "o vnitřní chybě" (There was an internal error...). Pokud ho vidíte, jste na správném místě. Po změně soubor uložte a restartujte počítač. Překopírujte změněný soubor přes původní, a Windows nastartují s novým popiskem.

Změna ikony vlajících Windows probíhá více "civilizovaně". Ikona se nachází v souboru user.exe, který najdete taktéž v adresáři Windows, ale tentokrát v podadresáři System. Opět doporučuji provést zálohu kvůli případnému neúspěchu. Nyní potřebujete program, jenž dokáže měnit ikony v "exe" souborech. Sáhněte po některém dobrém editoru ikon (Microangelo). Nahraďte ikonu vlajky v user.exe libovolnou jinou a po restartu se změna projeví i na tlačítku Start.

Tipy pro MS Office

6. Schránka v MS Office 2000 (Office 2000)

Pokud patříte mezi stálé uživatele MS Office 2000, prozatím netoužící po nejnovějších verzích produktů jisté firmy, možná vás zaujme následující tip. MS Office 2000 s sebou, kromě jiných novinek, poprvé přinesla i vícenásobnou schránku. Pokud kteroukoliv část dokumentu zkopírujete do schránky, objeví se maličké okno s příslušnými prázdnými nebo vyplněnými "chlívečky" s útržky vašich dokumentů. Časem se toto okénko stává velmi otravným a překáží neustále na pracovní ploše Wordu nebo Excelu. Naštěstí jde takzvaný "Office Clipboard" úplně vyřadit z provozu, a pokud jej nepotřebujete, můžete se vrátit zpět ke starým způsobům používání schránky ve Windows.

Vyřazení schránky z provozu spočívá v drobné editaci registru (jak jinak), neboť z menu se mi jej nepodařilo "slušným" způsobem vymýtit. Spusťte program Regedit a jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER-Software-Microsoft-Office-9.0-Common-General, a vytvořte zde novou položku AcbControl tak, že poklepáte pravým tlačítkem v pravé části regeditu (se zobrazeným obsahem klíče General) a zvolíte Vytvořit-Nová hodnota DWORD. Nově vytvořená hodnota AcbControl bude nastavena implicitně na 0 (schránka zapnuta). Poklepejte na ni pravým tlačítkem a volbou Změnit změňte hodnotu položky na 1 (schránka vypnuta). Opětovnou změnou hodnoty položky AcbControl můžete libovolně vypínat a zapínat vícenásobnou schránku v MS Office 2000.

7. Je libo (barevnou) mřížku? (Excel 2000)

Žádnému z pravidelných uživatelů Excelu nemusím připomínat, že základem každého listu je mřížka rozdělující tabulku na jednotlivé buňky. Ten, kdo alespoň jedenkrát z Excelu tiskl tabulku, ví, že standardně je mřížka pro tisk vypnutá. Jak mřížku v pořádku tisknout a jak nastavit její barvu, se dozvíte právě v tomto tipu.

Nejprve jak mřížku vytisknout. V roletovém menu Soubor zvolte položku Vzhled stránky (je potřeba, abyste měli nainstalovanou alespoň jednu tiskárnu). Zde pokračujte na záložku List a zaškrtněte políčko Mřížka v sekci Tisk. Tím docílíte, aby na vytištěném papíře byla kromě samotných tvarů tabulky i mřížka.

Pokud jste vlastníky barevné tiskárny, můžete mřížku i obarvit. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Možnosti. Na záložce Zobrazení v levém dolním rohu vyberte požadovanou barvu a dialog potvrďte stiskem OK. Nyní se mřížka zabarví a touto barvou se i vytiskne.

Tímto tipem z prostředí MS Office dnešní díl definitivně ukončíme. Nahlédli jsme hlavně pod pokličku Windows 95 a 98. Doufám, že vám to nevadilo, i v mém okolí se stále vyskytují lidé s pomalejšími počítači, na nichž spokojeně pobrukuje některá z těchto dvou starších verzí. Možná mezi takové patříte i vy a dnešní tipy vám byly k užitku. Příště na shledanou.


InterTipy

Vítám vás opět u internetových tipů a triků pro Windows. Dnešní díl začneme příspěvkem jednoho našeho čtenáře ze Slovenska, který vytvořil zajímavý web týkající se Windows a nezapomněl nám o něm napsat.

Tímto bych rád vyzval i ostatní nesmělé tvůrce, kteří se mají čím pochlubit a chtěli by to nabídnout i ostatním. Pokud vaše stránky budou stát za to, rádi se o nich na tomto místě zmíníme.

A nyní již k samotným internetovým odkazům, seznam nahromaděných bookmarků za poslední měsíc právě začíná.

tipsandtricks.sk

http://www.tipsandtricks.sk/

Ihned na úvod si dáme výše uvedenou stránku ze Slovenska. Najdete na ní ve slušivém a přehledném černožlutém "vosím" hábitu slušné množství tipů a triků pro Windows. Tipy jsou členěny na výhradně okenní a na internetové a síťové. Kromě toho zde najdete seznam užitečných programů pro Windows s podrobným popisem a možností jejich okamžitého stažení. Nechybí ani odkazy na stránky podobného ražení, v pravé části webu najdete i jakési aktuality (popisy změn na stránkách), jež vám pomohou v orientaci při každé další návštěvě. Neschází ani možnost nechat si zasílat mail s novinkami. Vše ve slovenštině, které ale snad stále rozumíme všichni.

annoyances.org

http://www.annoyances.org/

Velmi propracovaný a tentokrát už plně anglický web s mnoha radami a tipy pro Microsoft Windows. Hned v úvodu vás server zahltí novinkami na stránkách i v oblasti Windows. V levém menu naleznete tipy pro editaci registrů, úpravy okenního charakteru, nebo třeba rady pro správu a vytváření sítí. Dále máte k dispozici nabídku diskusních fór rozdělených dle verze Windows (Windows Me, Windows XP, Windows 2000 atd.). Stránka samotná je opravdu obsáhlá a přístupná v několika světových jazycích, ovšem bez češtiny.

Windows Guides

http://www.winguides.com/

Jak sám název anglicky mluvícím čtenářům napovídá, naleznete na této stránce návody pro práci s Windows. Autoři stránky neponechali nic náhodě, a abyste dlouho netápali, ihned vám nabízejí několik základních témat: registry guide, scripting guide, security guide, diskusní skupiny a další. Vše velmi dobře a přehledně zpracované. Rozhodně navštivte.

24Hour Support

http://www.24hoursupport.com/

Tato stránka prezentuje příkladné využití internetu jako média, které se na noc nevypíná. Naleznete zde vpravdě 24hodinovou podporu v zásobě tipů a triků pro všechny verze Windows (včetně starších 3.x), Macintosh, síťové tipy a další a další informace. Grafická úprava je nadprůměrná a kladně přispívá k líbivosti stránek. Dokonce i URL je velmi dobře zapamatovatelná.

Lamova famózní stránka

http://www.en.polyu.edu.hk/~ylcheng/

Tak tato stránka je naprosto výjimečná. Pokud máte prohlížeč podporující Javu a rychlý počítač (alespoň P200), rozhodně tuto stránku vyzkoušejte. Jedná se o applet, který v okně prohlížeče spustí něco na způsob desktopu Windows 95 s vlastní nabídkou Start a spuštěnými aplikacemi. V této nabídce potom můžete vybírat z ohromného množství informací včetně tipů a triků, software pro všechny verze Windows, ovladačů atd. atd. atd. Výběr je minimálně stejného rozsahu jako v klasické nabídce Start. Stránka je navíc dvojjazyčná. Jako naprosto originální ztvárnění WWW site o Windows vřele doporučuji k návštěvě, i když je tato stránka poněkud obstarožní.

Můj (váš) desktop

http://www.mydesktop.com/

Tato stránka patří do stejné rodiny serverů o Windows. Jejím hlavním tématem je váš desktop. Vše, co by mohlo prospět vaší pracovní ploše, najdete určitě zde. Velmi hezky a profesionálně zpracované. Kromě nejnovějších informací ze světa Windows obecně nechybí ani množství odkazů na stránky s dalšími tipy a triky. Tento web pak použijete také jako rozdělovník podle tématu, které vás konkrétně zajímá.

Windows 95 FAQ

http://walden.mo.net/~rymabry/95winfaq.html#FAQ

Doufám, že tímto odkazem příliš nezasahuji do jiné rubriky tohoto časopisu, ale i FAQy (Frequently Asked Questions) určitě souvisí s tipy pro Windows. Mnoho triků totiž naleznete právě v diskusích o funkčnosti Windows, některé vyvstanou jako součást nějaké hardwarové či softwarové rady. Seznam FAQů na této stránce je přehledný a dobře strukturovaný. Jedná se vlastně o jakýsi archiv s odkazy na FAQy pro Windows 95, 98 a NT. Pro uživatele těchto verzí OS se zde najde jistě něco zajímavého.

About Win NT

http://windowsnt.miningco.com/compute/windowsnt/

Opět graficky velmi zdařilá WWW stránka, věnující se Windows NT a potažmo Windows 2000. Jedná se vlastně o tematicky rozdělené články týkající se jednotlivých oblastí Windows NT. Jako příklad je možné uvést Active Directory, DHCP, DNS & WINS, Performance, Printing, Security a mnoho dalších. Kromě těchto článků zde naleznete takzvané Spotlights ukazující na novinky a změny v oblasti Windows NT/2000. Stránka je samozřejmě v angličtině.

NTware

http://www.ntware.com/

Takže jak jste již poznali z titulu této stránky, jedná se o čistě softwarovou knihovnu pro Windows NT. Hned v úvodu ale naleznete mrňavé odkazy na další systémy (Windows 98, Linux, WindowsCE, Palm Pilot, Psion, Newton a ještě pár dalších). Pokračujete přes možnost objednání newsletteru na váš e-mail až ke dvou mapám, USA a Evropy. Zde si vyberete oblast, ve které se nacházíte, samozřejmě kvůli rychlejšímu přenosu vybraného softwaru. Ikony pro výběr naleznete ihned pod mapkami. Software je přehledně rozdělen do kategorií (Workstation software, Server software, Windows 2000, Alpha software, Drivers, a mnoho dalších).

Support Center for WinNT

http://www.paperbits.com/

Výborná stránka pro uživatele a správce Windows NT (nikoliv Windows 2000). Naleznete zde v nepříliš přitažlivé grafice aktuální informace a odkazy na ovladače, service packy, hotfixy a ostatní software pro Windows NT. Nechybí vyhledávací nástroj a ani spousta odkazů na další servery s podobným zaměřením. Pokud hledáte nejnovější ovladač pro váš hardware, rozhodně se na tuto WWW podívejte.

§§§§§


Komunikace


Vetřelci pod kontrolou

Andrew Brandt

C01p0351

Jak se bránit proti třem nejrozšířenějším způsobům používaným ke sledování vaší aktivity na internetu.

1. COOKIES

Nejznámějším a nejrozšířenějším ze všech monitorovacích nástrojů jsou cookies. Cookie je miniaturní datový soubor, jehož součástí je většinou individuální identifikační číslo. Webová stránka, kterou navštívíte, může poslat vašemu internetovému prohlížeči pokyn, aby tento soubor uložil na pevný disk vašeho počítače. Kdykoli se později vrátíte na tutéž stránku nebo site, server si vás spojí s číslem obsaženým v cookie na vašem pevném disku. Společnost, které stránky patří, tak získává přesné informace o tom, které stránky jste v rámci jejich webovského sídla navštívili.

Některé společnosti využívají cookies k monitorování on-line "nákupních vozíků", jiné chtějí být informovány o každém kliknutí vaší myši na jejich stránkách. Cookies nejsou vlastně škůdci, pouze umožňují majitelům internetových sitů a inzertním společnostem monitorovat každý váš pohyb na jejich stránkách. Cookies od všudypřítomných inzertních serverů, jako je třeba DoubleClick, vás mohou sledovat na každé stránce, kde je umístěn jejich reklamní banner.

Jak se bránit proti cookies

Internetové sity používají cookies k různým účelům. Pokud úplně zakážete jejich přijímání, mnoho webových stránek nebude fungovat tak, jak byste potřebovali. Můžete však množství cookies hromadících se na vašem pevném disku značně omezit.

1. Používejte programy pro blokování cookies.

Freewarové programy, jako například Cookiewall od Analogx.com nebo Guidescope od Guidescope.com, nabízejí možnost nastavit pravidla pro přijímání cookies pro každou internetovou adresu zvlášť.

2. Pravidelně odstraňujte cookies z pevného disku.

Používáte-li Netscape, najděte ve vašem počítači soubor nazvaný cookies.txt a odstraňte ho. Jestliže používáte Internet Explorer, otevřete složky C:\Windows\Temporary Internet Files a C:\Windows\Cookies a vymažte jejich obsah.

2. WEB BUGS

Web bugs jsou zákeřnějšími a obtížnějšími soupeři nežli cookies. Jedná se o miniaturní neviditelné grafické soubory, které jsou zakomponovány do struktury webové stránky. Protože se chovají stejně jako reklamní bannery, poskytují svému domovskému serveru informace o IP adrese vašeho počítače a o umístění stránky, kterou si prohlížíte. Na rozdíl od reklamních bannerů však web bugs nejsou vidět, a návštěvník situ tedy není na jejich přítomnost upozorněn. Web bugs vás také mohou identifikovat zasláním a opětnou kontrolou cookies.

Jak se bránit proti Web bugs

Web bugs jsou v podstatě grafické soubory. Pokud nastavíte svůj internetový prohlížeč tak, aby nepřijímal obrázky, budete mít od web bugs pokoj ale neuvidíte ani normální grafiku, což je pro většinu uživatelů nepřijatelný způsob ochrany. Ale i tyto záludné "brouky" je možné obelstít.

1. Nejprve zakažte přijímání cookies.

Nežli se pustíte do opatření proti web bugům jako takovým, musíte zakázat přijímání cookies. Můžete k tomu použít některý z nástrojů zmiňovaných v odstavci o cookies. Používáte-li Internet Explorer, mnoho zajímavých informací naleznete na webovské stránce Microsoftu: www.microsoft.com/windows/ie/default.htm.

2. Používejte bezpečnostní internetové proxy programy.

Programy jako Freedom (od Zeroknowledge.com), Internet Junkbuster (od Junkbusters.com) nebo Guidescope všechny patří mezi proxy programy, které vám umožní vylepšit zabezpečení vašeho počítače. Tyto programy "zablokují" přístup k vaší IP adrese tím, že jakoukoli webovou stránku nahrají nejprve na svůj domovský server, a teprve potom ji pošlou do vašeho počítače. Nevýhodou je, že jejich použití může značně zpomalit váš pohyb po internetu.

3. TROJSKÉ KONĚ

Programy známé jako "trojské koně" se navenek tváří jako neškodné či dokonce užitečné soubory (například malá hra či obrázek), ale jejich skutečné poslání je jiné: proniknout do počítače a z bezpečného úkrytu tajně monitorovat, manipulovat, poškozovat či krást data. Trojský kůň sám o sobě nemusí napáchat žádnou škodu, ale může otevřít cestu k souborům na vašem pevném disku hackerům, vyřadit antivirovou kontrolu, nebo dokonce využít vašeho počítače k útoku na jiný počítač připojený k internetu. Legální webové sity trojské koně většinou nepoužívají.

Jak se bránit proti trojským koňům

1. Používejte antivirový program.

Většina antivirových programů si poradí téměř se všemi trojskými koňmi. Abyste si zajistili ochranu i před nově se objevujícími koňmi, pravidelně obnovujte seznam virových definic vašeho antivirového programu.

2. Pořiďte si program pro odstraňování trojských koňů.

Některé antivirové programy sice dokáží trojské koně ve vašem počítači odhalit, nedovedou je ale odstranit. Program Trojan Remover od firmy Simply Super Software (www.simplysup.com) je určen k odstraňování těchto nevítaných hostů z vašeho počítače.

3. Nastavte si vlastní firewall.

Firewall vás dokáže chránit i tehdy, pokud již nějaký trojský kůň do vašeho počítače pronikl. Programy jako freewarový ZoneAlarm od ZoneLabs.com vás upozorní, jestliže se ve vašem počítači objeví program, který umožňuje někomu cizímu prohlížet či manipulovat vaše data.

4. Neotvírejte přílohy elektronické pošty.

Abyste se stali obětí trojského koně, musíte mu nejprve umožnit přístup do svého počítače a aktivovat ho. Většina trojských koňů se šíří v podobě příloh elektronické pošty, neotvírejte tedy přílohy s příponou .exe, pokud si nejste jisti, co tento soubor obsahuje. V každém případě prověřte soubor antivirovým programem, nežli ho spustíte.

§§§§§


Pavučina - Nebezpečí, která na vás číhají na webu - [V] - Bezpečí pro děti

Gregg Keizer

C01p0522

Varování: Internet může být pro děti a teenagery nebezpečným územím. Svoje děti můžete před nástrahami, které na ně na internetu číhají od příliš horlivých obchodníků až po kybernetické zločince chránit třeba s pomocí našich tipů.

Nechali byste své děti bez dozoru uprostřed velkoměsta? Internet je zrovna jako to velkoměsto. A má své temné uličky. Děti se mohou na webu setkat se zákeřnými prodejci, obtěžováním prostřednictvím e-mailu, narušením soukromí, podvody a zpronevěrami i s hackováním. Mohou dokonce narazit na stránky s pornografickým obsahem nebo hazardními hrami (nebo mohou tyto stránky, ze zvědavosti samy vyhledat). Statistické údaje FBI ukazují, že "v roce 1996 FBI vyšetřovala 113 případů dětské pornografie a sexuálního zneužívání na internetu," říká Angela Bellová, mluvčí FBI. "V loňském roce jich bylo přes patnáctset."

I když se jedná o ohromující 1 200% nárůst, není vaše rodina bezbranná. A statistické údaje rozhodně nejsou důvodem k panice. Internet i nadále může být pro vaše dítě cenným pomocníkem ve studiu, udržování kontaktů s přáteli a hraní on-line her.

Z vlastní zkušenosti otce patnáctileté dívky a s pomocí odborníků a jiných rodičů jsem sestavil seznam třiadvaceti rad, které vám pomohou zvýšit bezpečnost vašeho dítěte na webu. Bezpečí vašich dětí vám nezajistí žádné kouzlo, budete se muset o jejich ochranu sami přičinit.

JDĚTE NA TO CHYTŘE

Nežli začnete sledovat on-line aktivity svého potomka nebo se pustíte do omezování jeho pohybu po internetu, zamyslete se nad tím, čeho přesně chcete docílit a jaké to může mít následky. Na pár věcí byste přitom neměli zapomínat.

Zachovejte si důvěru. Přílišná snaha chránit vaše dítě v něm může vyvolat dojem, že mu dostatečně nedůvěřujete. Vysvětlete mu důvody svého počínání.

Respektujte soukromí. Pokud nejsou přímo ohroženy, mají děti právo na své soukromí. I když byste měli mít přehled o tom, co na internetu dělají, vaše děti by neměly mít pocit, že je špehujete. Opět zde platí pravidlo: všeho s mírou.

Buďte realističtí. Vezměte v úvahu čemu jsou vaše děti vystaveny na internetu a ve skutečném světě. Nežli začnete omezovat jejich on-line aktivity, zamyslete se nad tím, jakou hudbu poslouchají a na jaké filmy chodí do kina. Dejte jim svá přání a záměry jasně najevo.

Bezpečí pro menší děti

"Aniž byste omezovali svobodu slova, buďte si vědomi toho, jaké informace jsou přístupné vašim dětem," říká Cliff Dutton, technologický konzultant a otec dvou dětí z Providence na Rhode Islandu. Držel jsem se tohoto motta při sestavování deseti základních rad a tipů pro rodiny, jejichž menší děti surfují na internetu. I když je tento oddíl zaměřen především na věkovou skupinu mezi sedmým a jedenáctým rokem, některé rady je možno vztáhnout na děti kteréhokoli věku.

Surfujte společně. "Naše osmiletá dcera je na internetu pouze tehdy, jsme-li já nebo moje žena s ní," říká Neil Warne, architekt z Oregonu. Surfování se tím stává rodinnou záležitostí, děti nejsou vystaveny nebezpečí stránek s nevhodným obsahem a navíc máte možnost navést své potomky na stránky, o nichž se domníváte, že odpovídají jejich věku a zájmům.

Sledujte on-line aktivity svých dětí. "Vím jenom o jedné věci, která funguje," říká Bob Ryan, počítačový odborník z Hadley v Massachusetts, jehož dcera surfuje na internetu od devíti let. "Musíte jim dát jasně najevo, že máte právo vědět, jaké stránky navštěvují, co píší a s kým se baví." Někteří rodiče k tomu dodávají, že zachovat si přehled o pohybu dětí po internetu bývá problém spíše u teenagerů, kteří si začínají více chránit své soukromí. "Moje dvanáctiletá dcera se začíná pomalu bránit," souhlasí Dutton. Neustoupil však a ví, že "je to pro její větší bezpečí."

Stanovte pravidla. Stanovte pro vaše děti základní pravidla on-line chování a dbejte, aby je dodržovaly. Nabídněte se, že se na vás mohou obrátit, narazí-li na stránky s pochybným obsahem nebo obsahem, jemuž nerozumí. Poraďte jim, jaké stránky by měly navštěvovat, kdy by se měly k internetu připojovat a určete, jak dlouho budou mít dovoleno na internetu zůstat.

Zdůrazněte svým dětem, aby nikomu neposkytovaly údaje o sobě. Někteří on-line obchodníci si neberou servítky a snaží se z dětí vytáhnout soukromé údaje jako je jméno, adresa, telefonní číslo a podobně. Podle údajů zprávy EPrivacy & Security Report (www.emarketer.com), založených na odpovědích více než 1 000 rodičů a dětí ve věku od pěti do třinácti let, 75 % dětí je ochotno výměnou za zdarma nabízené zboží poskytnout osobní údaje. Vysvětlete svým dětem, že na internetu nemusí být každý tím, za koho se vydává.

Poznejte přátele svých dětí. I když doma máte třeba on-line aktivity svých dětí pod kontrolou, mohou se k internetu připojit i tam, kde na ně nevidíte. Promluvte si s rodiči kamarádů svých dětí a zjistěte, jaký mají postoj k bezpečnému surfování, případně jim vysvětlete, proč by měli na on-line bezpečí dbát.

Znejte svá práva jako rodiče surfujících dětí. Podle amerických zákonů musí webové stránky zaměřené na děti do třinácti let obsahovat upozornění, jaké informace od dětí sbírají, k jakým účelům je používají a zda je nabízejí k dalšímu použití. Rodiče musí být upozorněni e-mailem, poštou, faxem či telefonem a musí s poskytnutím informací souhlasit. Více informací o tomto americkém zákoně se nalézá na www.ftc.gov/bcp/conline/pubs/online/kidsprivacy.htm.

Chraňte hesla a používejte těžko rozluštitelná uživatelská jména. Zdůrazněte svým dětem, aby zásadně nikomu neříkaly své heslo, a to ani lidem, kteří se mohou vydávat za zaměstnance vašeho ISP. (Váš internetový provider hesla zná, nikdy by tedy nevolal, aby se na ně zeptal.) Při vytváření uživatelských jmen a internetových přezdívek nepoužívejte zkratky obsahující skutečné jméno, věk nebo pohlaví vašeho dítěte. Naučte své děti postupovat stejně.

Buďte opatrní, rozhodnete-li se dát na internet rodinné fotky. Použijte site, který nabízí zabezpečení heslem, případně jinou ochranu. Například na adrese www.ofoto.com můžete vytvářet on-line fotografická alba, která nejsou přístupná veřejnosti, a můžete označit ta alba, u nichž si přejete, aby k nim měli přístup vaši přátelé a členové vaší rodiny.

Používejte filtry. I když pro mě osobně by se jednalo až o poslední možný krok, filtrovací programy jako Cyber Patrol (www.surfcontrol.com) nebo NetNanny (www.netnanny.com) mohou starostlivým rodičům přinést určitou pomoc. Dokáží filtrovat určené stránky nebo stránky s určeným obsahem a omezit on-line aktivity jako je chat nebo stahování souborů. Mnoho rodičů včetně mne s takovou kontrolou nesouhlasí není nad to si s dětmi rozumně promluvit ale možná na to máte jiný názor. Další háček filtrovacích programů: žádný z nich nefunguje stoprocentně a občas blokují i neškodné nebo užitečné stránky (například stránky o rakovině prsu). Seznam filtrovacích programů najdete na stránkách GetNetWise.com (www.getnetwise.com).

Uvažujte o ISP se zabudovaným filtrem. Máte-li v úmyslu filtrovací program pořídit, přesvědčete se nejprve, jestli nemáte možnost připojit se k internetu přes providera, který by filtrování už ve své nabídce zahrnoval. Takový provider rozhodně není pro každého: většinou blokuje ještě více stránek nežli filtrovací programy, a měl by pro rodiče zajistit nefiltrovaný přístup. Není vyžadována instalace ani nastavení.

Nebezpečný věk

Teenageři jsou na internetu ohroženi nejvíce, částečně proto, že rodiče již jejich aktivity tolik neomezují. Starší děti také používají internet rozdílným způsobem. "Mají své vlastní zájmy, připojují se k internetu, když se nudí, a rády si povídají on-line s jinými lidmi," říká Janis Wolak, asistent Centra pro výzkum zločinů proti dětem při univerzitě v New Hampshiru (www.unh.edu/ccrc). "Navíc v tomto věku začínají být děti zvědavé na všechno, co se týká sexu," a na internetu není nic snazšího, nežli tuto zvědavost uspokojit. Zde je deset tipů, kterými můžete zvýšit bezpečí dětí nad dvanáct let.

Nelžete. Nezablokujte si komunikaci s vlastním potomkem. Nestačí jen určit pravidla a odejít. "Je nutné s dětmi všechno poctivě a beze lhaní probrat, i když se jedná třeba o témata jako je sexuální obtěžování nebo pornografie," říká Wolak. Pokud náhodou kliknou na nevinně vypadající odkaz, který je zavede na stránku s pochybným nebo urážlivým obsahem, rozhodně jim vysvětlete, co se stalo a jak by měly postupovat příště. Snažte se v nich vybudovat důvěru, aby se na vás obrátily kdykoliv narazí na nevhodný text nebo obrázky.

Mějte přehled o on-line zvycích svých dětí. Jak děti rostou, většina rodičů uvolňuje kontrolu nad jejich on-line aktivitami. Neměli byste ale děti nechat zcela bez dozoru. Zeptejte se na jejich internetové aktivity, včetně stahování hudby, chatů, diskusních skupin a podobně. Snažte se udržet e-mailovou adresu svého potomka co nejvíce v tajnosti a v programech, které používá, nastavte vyšší stupeň bezpečnosti.

Umístěte počítač na viditelném místě. Někteří rodiče dávají přednost tomu, umístit počítač ve společných prostorách bytu či domu. "Je důležité být poblíž a občas se podívat dítěti přes rameno," říká Giliane Bader-Wechselerová, sekretářka Bostonské univerzity a matka sedmnáctiletého syna. "Musí vědět, že jsou pod dohledem."

Pozor na chat. Z průzkumu Centra pro výzkum zločinů proti dětem vyplývá, že chat je nejnebezpečnější internetovou aktivitou vůbec. Na 65 % případů sexuálního obtěžování se vyskytlo v prostředí chatu. Zprávy zasílané prostřednictvím programů jako ICQ a AOL Messenger byly na druhém místě se 24 %, webové stránky zaznamenaly pouhá 4 %, diskusní skupiny a on-line hry 3 %, e-mail 2 % a neznámé zdroje rovněž 2 %. Chat je nebezpečný především proto, že většina místností nemá moderátora, a můžete tak často narazit na pochybné osoby. Pokud vaše děti chat používají, monitorujte průběh hovorů a snažte se je navést na moderované chaty. Některá z těchto opatření platí i pro instantní zprávy. Dcera Cliffa Duttona se setkala se sexuálním obtěžováním prostřednictvím AOL Messengeru. Poradil jí, aby autora těchto zpráv odebrala ze svého seznamu kontaktů. "Ona i její přátelé chápou, že existují určité hranice a vědí, že nejsou bez rodičovského dohledu," říká k tomu Dutton.

Zastavte spam. Děti často přijdou do styku s materiály se sexuálním obsahem prostřednictvím e-mailů rozesílaných pornografickými sity. I pokud tyto materiály přímo neobsahují fotografie, téměř vždy zahrnují odkaz na stránky. Stačí jednou kliknout, a vaše dítě se ocitne na stránkách přetékajících tvrdou pornografií. Nainstalujte si tedy některý z programů pro blokování nevyžádané elektronické pošty, jako je třeba Spam Killer (www.spamkiller.com). Případně můžete zjistit u svého providera, zda nenabízí možnost spam filtrovat. O boji proti nevyžádané poště jsme psali v jednom z předchozích čísel.

Určete časový limit. "Rodiče, s nimiž jsem mluvil, si většinou nepřejí, aby jejich děti surfovaly po internetu do čtyř do rána, když mají jít druhý den do školy," říká Tom Powledge, obchodní ředitel společnosti Symantec, která se zabývá vývojem a výrobou bezpečnostních programů. Určíte-li časový limit, omezíte tím také rizikové aktivity jako je chat, přičemž dítěti zůstane dostatek času zjistit na internetu vše, co potřebuje do školy. Pokud se nedokážete s vaším potomkem na časovém limitu dohodnout, můžete využít některou z utilit umožňujících blokovat přístup k internetu v určených časových úsecích, například Lockdown (www.securitysoft.com), Cyber Patrol nebo NetNanny.

Prozkoumejte historii prohlížeče. Betty Ollenová, sekretářka Bostonské univerzity a matka dvou teenagerů, se na to dívá pragmaticky. "Když budou děti chtít," říká, "obejdou jakékoli filtry a omezení, která jim postavíte do cesty." Se svými dětmi (ve věku čtrnácti a šestnácti let) se dohodla na rozumných zásadách používání internetu a spoléhá pouze na občasnou kontrolu historie prohlížeče, která jí umožní udržet si přehled o tom, jaké webové stránky její potomci navštěvují. Například v Internet Exploreru najdete obsah historie v menu View/Explorer Bar/History.

Udržte si kontrolu nad používaným připojením. Mějte pod kontrolou rodinné připojení a heslo. "Trval jsem na tom, aby mi moje dcera dala heslo ke svému vlastnímu [AOL] účtu," říká Dutton. "Ujistil jsem ji, že ho nepoužiji, pokud nebude v nebezpečí." Pokud kontrolujete svému dítěti elektronickou poštu nebo uložené záznamy chatů, vysvětlete mu, proč to děláte.

Vyzrajte na on-line podvody. Nejčastějším místem na internetu, kde dochází k podvodům, jsou aukční sity jako EBay. Varujte své děti před možným nebezpečím. Rodiče by měli dětem pomáhat rozlišovat, ať už na internetu nebo ve skutečném životě, mezi důvěryhodným a nedůvěryhodným chováním či obsahem. Nákupy přes internet nemilosrdně zakažte, a to i tehdy, má-li vaše ratolest vlastní kreditní kartu. A na svém výpisu z kreditní karty sledujte, zda se tam nevyskytnou podezřelé položky.

Hlašte podezřelé osoby. Stane-li se vaše dítě na internetu terčem sexuálního obtěžování nebo sledování, uvědomte policii. Případ nahlaste i svému poskytovateli, případně organizacím zabývajícím se pomocí ztraceným nebo zneužívaným dětem, které vám mohou pomoci. Také upozorněte poskytovatele používaného provinilcem, pokud ho znáte. Pokud se pokusí nalákat vaše dítě na skutečnou schůzku, rozhodně dejte vědět policii.

BRAŇTE SE

Velkoměsto zvané internet má rozhodně své temné stránky, ale zdaleka ne všude se v něm musíte bát. Web je pro děti i ohromným zdrojem poučení a zábavy. Je jenom nutné své potomstvo poučit, aby se drželo od nebezpečných uliček raději dál. "Myslím že většina dětí má dost zdravého rozumu," říká Wolak. "Ve většině případů samy vědí, jak z nebezpečné situace ven." To může být pravda ale jen pokud je to naučíte.1 0522/FEL o

Rizika mobilních telefonů

Nové technologie s sebou přinášejí nová rizika. Posílání textových zpráv přes mobilní telefony se stává hitem současnosti. Je téměř jisté, že i textové zprávy se stanou pro nebezpečná individua prostředkem k sexuálnímu obtěžování a podloudným obchodním nabídkám. Neztrácejte tedy přehled ani o tom, jak vaše děti používají svůj mobilní telefon.

§§§§§


Pravda o nízkých cenách - Boti nakupují

Anne Kandraová

C01p0541

Dobrá zpráva pro ty z vás, kdo si chcete koupit výhodně PC produkty na webu, aniž byste padli do léčky.

Rádi si něco výhodně koupíte? Na webu k tomu máte mnoho příležitostí. Ale slídilové po levném zboží, dejte si pozor: na webu se též vyskytují temná zákoutí a méně příjemné výkladní skříně. Abych prozkoumala nebezpečné zóny, vydala jsem se na toulky po internetových obchodech s týmem redaktorů PC Worldu, spolu s nimi jsem pátrala po nejlepších cenách za technické lahůdky a oddělovala dobré obchody od nevýhodných. Kupovali jsme pécéčka, digitální kamery, software a mnoho dalších výrobků. Pátrali jsme po pozadí ratingů a hodnocení prestiže pojící se k sídlům některých obchodníků. A tam, kde to bylo možné, jsme vraceli zboží, abychom dostali zpět své peníze. Poté, co jsme je dostali zpátky, došli jsme k závěru, že nejlepší cena vždy neznamená výborný obchod. Zde vám předkládáme návod, jak se vyhnout potížím a jak se on-line dostat ke skutečně dobrým obchodům.

Nákupní boti a nízké ceny

Umějí boti (softwaroví roboti) dobře nakupovat? Ne vždy.

Pokud jde o vyčenichání nízkých cen, má nákupní bot lepší čenich pro minimum než vaše fantastická teta s odstřihovacími kupóny. My jsme použili mnoho botů, čímž jsme se soustředili na nízké ceny boti nám vrátily některé domněle vynikající obchody. Ve skutečnosti byli někteří z nás svými levnými nákupy úplně uchváceni. Ale boti nám pokaždé neřekli všechno a mnoho z obchodů ztratilo svůj lesk, když jsme se podívali pod pokličku. Nejnižší ceny často nabízeli malí, relativně málo známí dodavatelé. A to je důvod, proč je třeba, abyste byli opatrní.

Precedens: můj nákup digitální kamery. Firmě MySimon.com, Inc. (www.mysimon.com) jsem zadala požadavek vyhledat kameru Nikon Coolpix 880, a bot se vrátil s nejlepší cenou 598 amerických dolarů nabízenou společností CompDirect.com (www.compdirect.com) asi o 100 dolarů nižší, než uvádějí jiné ceníky. Navštívila jsem toto sídlo a zjistila, že kamera Nikon je na skladě, když jsem však zahájila proces placení, sídlo mě informovalo, že "z bezpečnostních důvodů" musím zavolat na bezplatné číslo, abych svou objednávku dokončila. Ozval se mi ambiciózní prodejce jménem Rob, který mi sdělil, že CompDirect.com již tento model nenabízí. (Během našeho zkušebního nákupního období nás firma Nikon informovala, že Coolpix 880 je stále ve výrobě.) Místo toho mi Rob prodal dražší, renovovaný model Coolpix 990 a osm kusů příslušenství. Náklady na dopravu do dvou dnů mě připravily o dalších 30 dolarů a Rob ještě přiúčtoval 41 dolarů za pojištění. Následně jsem několikrát volala do CompDirect.com, a nikdy jsem se dvakrát nedozvěděla stejnou celkovou cenu. Kolik mě to dohromady stálo? Asi 1 500 dolarů.

Kamera přišla během tří dnů, v neporušeném stavu. Zboží jsme však přinesli do místního obchodu s kamerami a jeden z místních odborníků nás upozornil na to, že filtry a objektivy jsou horší kvality. Navíc byste všechny položky mohli kdekoli sehnat za lepší ceny. Získání čísla oprávnění pro vrácení zboží bylo snadné, ačkoli jsem musela vynaložit 250 dolarů na poplatky za vrácení do skladu a dopravu. Peníze přišly zpět o dva týdny později.

Použili jsme též boty pro pátrání po laciném softwaru. Nedopadlo to dobře, a tak jsme lepší ceny museli vyhledat sami. Prohlédli jsme si inzeráty v časopisech a aukčních sídlech, a pro pátrání po levnějších verzích softwaru Microsoft a Corel jsme použili vyhledávací stroje, jako například Google. V některých případech jsme se dopracovali k legitimnímu softwaru, ale v jiných jsme narazili na nelegální verze. Jeden ze spolupracovníků vyhrál například aukci v sídle eBay, Inc. (www.ebay.com) s nabídkou 355 dolarů za Microsoft Office 2000 Premium (normálně stojí 495 nebo více). Zjistilo se, že na krabici je samolepka s nápisem "Propagační vzorek, není určeno k dalšímu prodeji". Software fungoval bezvadně, ale podle Microsoftu nemůže majitel propagačního vzorku produkt zaregistrovat a není oprávněn k odběru nových verzí nebo technické podpoře. Aby tomu nasadil korunu, věnoval spolupracovník prodejci více než 15 dolarů za přednostní dodávku, ale poštovní nálepka uváděla náklady 3,95 dolaru.

Boty (roboty) používejte opatrně

Vina za takové problémy s nákupy padá samozřejmě na hlavu obchodníků nikoli nákupních botů. Ale když vás bot směruje k supernízkým cenám, nevěřte všem slibům. Uvažujete-li o nákupu ze sídla, které neznáte, prověřte si odezvu zákazníků na ResellerRatings.com (www.resellerratings.com) nebo RatingWonders.com (www.ratingwonders.com). Pokud sídlo obchodníka neodpoví na vaše otázky o produktu, vyžádejte si podrobnosti, než zaplatíte. Zeptejte se, zda je zboží na skladě, na cenové rozklady a zásady uplatňované v souvislosti s vracením zboží.

Objednáváte-li telefonicky, mohli byste se dostat do presu neúměrného vychvalování zboží. I v případě, že vás zláká nepředstavitelně nízká cena oblíbené položky, si dejte pozor na drahé příslušenství a pojistné.

Renovované zboží

Vše staré je nyní nové

Nazývejte mě třeba snobem, ale když něco kupuji, chci, aby to bylo nablýskané a nové. Z termínu renovovaný se mi snadno dělá špatně, když se mi vybavují vyhořelé monitory a PC, z jejichž skříní se valí kouř. Na druhé straně držgrešle, která se ve mně skrývá, miluje výhodné koupě. A pokud nepotřebujete nejnovější a nejúžasnější technologii, renovované zařízení vám může ušetřit nějakých 10 až 30 procent (někdy i více) ceny téže nové věci. Zajisté jsou s tím spojena určitá rizika. Renovovaný (stejně jako synonyma, předělaný, přestavěný a obnovený) je vágní termín. Neexistuje žádný způsob jak zjistit, zda se vaše PC vrátilo v původním stavu z kláštera, nebo zda sloužilo též jako podstavec pod soudek ve společné noclehárně na koleji. Po pravdě řečeno, většina našich renovovaných nákupů prošla dost hladce, ale narazili jsme i na několik komplikací.

Pro začátek vás upozorňujeme: neočekávejte, že si budete moci své díly vybírat obvykle musíte koupit "tak, jak to je." Druhá nevýhoda: záruka nemusí odpovídat standardu. Ačkoli některé renovované věci byly kryty stejnou zárukou výrobce, která doprovází nový výrobek, mnoho z nich se vyznačovalo mnohem kratší záruční dobou např. 90 dnů pokud vůbec nějakou. Prodejci použitého zboží se vám mohou pokusit prodat prodlouženou záruku třetí strany, postupujte však opatrně. Pokud cenu prodloužené záruky přičtete k ceně renovovaného zboží, může být smysluplnější nákup zboží nového. Rovněž mějte na paměti, že vracení renovovaných výrobků je často obtížné či úplně nemožné. Dříve, než se k něčemu zavážete, si prověřte zásady, podle nichž postupuje obchodník.

Levné, ale omezené

Renovované zboží prodává mnoho velkých dodavatelů PC a elektroniky, například Dell Computer Corp., Gateway, Inc. a Egghead.com, Inc. (www.egghead.com). A na renovované zboží se specializují i některá obchodnická sídla, jako Refurbdepot.com (www.refurbdepot.com). Velké množství renovovaných položek naleznete i v aukčních sídlech jako UBid (www.ubid.com). Chcete-li však konkrétní model, nemusíte mít štěstí.

Obchodníci ne vždy on-line zveřejňují všechny podrobnosti o tom, co dostanete, když si koupíte renovovanou věc, zejména pokud jde o záruku a zásady vracení. Pokud očekáváte, aby součástí dodávky bylo něco konkrétního (například kompletní sada manuálů), ale není to na seznamu, nepředpokládejte, že to dostanete. Abyste si ověřili takové konkrétní detaily, zvedněte telefon. Pokud vás prodavač při otázkách na záruční podmínky odkáže na výrobce, přesvědčte se, zda výrobce nabízí záruku na renovované kusy.

Kolegyně slídila po renovovaném skeneru Epson Perfection. Koupila renovovaný Perfection 610 (z loňské řady) za směšnou cenu 50 dolarů od 01dot.com (www.01dot.com). Tento skener původně jako úplně nový stál 200 dolarů. Zařízení bylo nabízeno reklamou s výrobcem garantovanou jednoroční záruční dobou. Kamarádka zavolala do Epsonu a společnost potvrdila, že záruka opravdu trvá celý jeden rok. Když skener dorazil, kolegyně hlásila, že vypadá jako nový. "Když jsem se však podívala více zblízka, na kovu pod sklem jsem zpozorovala drobné škrábance a jeden ze závěsů víka byl trochu volný". Nejdůležitější však bylo, že skener perfektně fungoval.

Trable se zárukou

Zatímco alespoň jeden z redaktorů PC Worldu dostal přímou odpověď ohledně záruky na renovované zboží, Harry McCracken získal zcela odlišnou zkušenost. Při pátrání po renovovaném notebooku se dostal do sídla UBid a nalezl zde široké spektrum dostupných modelů, ale podrobnosti o záruce byly často útržkovité. Podle seznamu se rozhodl pro Presario 12XL326 od firmy Compaq Computer Corp. s nabídkou jednoroční záruky Compaqu na díly a práci. Využil nejnižší nabídku (636 dolarů, plus doprava) a vyhrál aukci. Zbrusu nový Presario tohoto typu stojí 1 400 dolarů. "Notebook byl v docela dobrém stavu, na pouzdře však byly drobné skvrny a na displeji několik škrábanců," vzpomíná si McCracken.

Skutečným problémem byla záruka. Záruční karta uvnitř pouzdra jasně hovořila o záruční době 90 dnů nikoli o celém jednom roku, jak slibovalo sídlo UBid. McCracken poslal do UBid e-mail, na nějž dostal odpověď, že by mohl být odškodněn, kdyby byl původní seznam nesprávný. (UBid vyřizuje dotazy ohledně záruky jen prostřednictvím e-mailu.) Nakonec UBid odepsal, že znovu potvrzuje roční záruku a doporučil volat do Compaqu. McCracken musel hovořit se čtyřmi zástupci Compaqu, než dostal konečný verdikt, ale dopadlo to tak, že záruka byla opravdu 1 rok. Z koupě notebooku se tak nakonec stal dobrý obchod.

Dáme-li veškeré snobství stranou, renovované věci mohou dávat smysl, zejména jste-li naštíru s rozpočtem. Pracujete-li doma a naleznete spolehlivého obchodníka, můžete zabodovat, když získáte určité zboží levněji. Nám se to podařilo.

Hodnocení prestiže

Komu můžete opravdu důvěřovat?

Jakmile se vaši nákupní boti vrátili s ceníky různých obchodníků a vy jste si vybrali věc, kterou chcete, je čas se rozhodnout. Jak nyní zjistit, kterým sídlům důvěřovat? Některé obchodníky znáte, většinu z nich pravděpodobně ne. Zdá se, že nejnižší ceny nabízejí mama_a_tata.comy. Jak jinak než pečlivým studiem zkušeností v sídlech jako ResellerRatings.com můžete zjistit, zda je sídlo solidní?

Jedním z běžných přístupů je pátrat po určitém typu certifikace obchodníka. Ve světě kamenných obchodů existuje orgán Better Business Bureau, jenž zaručuje většině spotřebitelů, že mohou s důvěrou nakupovat, je-li jeho logo vystaveno ve výkladu prodejny nebo uvnitř. Dceřiná on-line společnost BBB, BBBOnLine (www.bbbonline.com), uděluje obchodníkovi pečeť Programu spolehlivosti (Reliability Program), pokud sídlo splňuje určité požadavky. "Chcete-li si ověřit pečeť spolehlivosti vámi navštíveného sídla, nezapomeňte kliknout na BBB logo, abyste obdrželi naši potvrzující zprávu," radí Holly Chericová, mluvčí BBBOnLine.

Podpořit on-line důvěru kupujících se podobným způsobem snaží certifikační ikony společností Gomez (www.gomez.com) a BizRate (www.bizrate.com). Nečekejte však, že vás taková hodnocení úplně zbaví možných nákupních rizik. Můžete být překvapeni, když zjistíte, jak málo ochrany je v pozadí některých ikon.

Jeden z nejuznávanějších ratingů (ohodnocení) pochází od firmy Gomez, která obchodníky hodnotí jednou až třemi hvězdičkami. Tato hodnocení jsou obvykle spojena se jmény obchodníků na seznamech připravených boty. Firma Gomez za tato hodnocení obchodníkům nic neúčtuje. Tato hodnocení, která se snaží kvantifikovat to, čemu Gomez říká "nakupovatelnost v sídle," berou v úvahu, zda má sídlo určité vlastnosti například zda jsou dostupné informace o zákaznických službách a transakce jsou bezpečné. Ačkoli Gomez říká, že zkouší především sídla, hodnocení jsou založena na provádění transakcí pouze do té míry, která je možná bez vydání jakékoli hotovosti. V důsledku toho se testeři firmy Gomez nemohou dotknout plnění nebo problémů se zákaznickými službami. Testeři Gomeze se nepokouší zjistit, zda je sídlo dobré či špatné z hlediska uskutečnitelnosti, jeho hodnocení signalizují, zda má sídlo vlastnosti, které podle jeho průzkumu on-line nakupující chtějí.

Celkově jsme však zjistili, že většina problémů vznikla až dost dlouho po vystavení našich objednávek. Utratila jsem například 524 dolarů za Nikon Coolpix 880 od ExpressCameras.com (www.expresscameras.com), sídla, které na seznamu MySimon obdrželo jednohvězdičkový rating firmy Gomez. Z počátku mě tato hvězdička uklidnila to se však nemělo stát. Jedna hvězdička totiž znamená, že firma sídlo dodavatele hodnotila, ale toto sídlo nesplnilo certifikační požadavky.

Když dobré obchody nepřinesou nic dobrého

Ukázalo se, že můj Coolpix 880 je verzí pocházející z šedého trhu, a firma Nikon potvrdila, že byl vyroben pro japonský trh. Ukázalo se též, že software byl ilegálně nahrán na nekvalitní CD a kamera byla dodána bez paměťové karty a USB kabelu. Kameru jsem vrátila a peníze se na mé kreditní kartě objevily asi o tři týdny později.

Služba BizRate, která též slouží jako nákupní bot, sbírá zkušenosti zákazníků a hodnotí každého obchodníka v rámci různých skupin, jako například zákaznické služby a on-line dodávka. Obchodníci přítomní na seznamech BizRate, podobně jako ti, které hodnotí Gomez, za zařazení na seznam nic neplatí. Toto sídlo hodnotí dodavatele na stupnici od jedné do deseti a já jsem stěží nalezla jakékoli hodnocení nižší než 8.

Použijete-li k vyhledání produktu CNet Shopper, jeho výsledková listina zobrazuje vedle jmen obchodníků, kteří splnili určitá kritéria, loga "CNet Certified Store" (Obchod certifikovaný CNetem). CNet říká, že jeho logo zajišťuje, že obchodník nabízí aktuální ceny a provádí bezpečné transakce. Sídlo periodicky generuje testovací objednávky a každý den monitoruje e-mailové zprávy od zákazníků. Obchodníci platí CNetu poplatek za odkazy, když se návštěvníci CNetu dostanou kliknutím do sídel obchodníků.

Obecně platí, že ratingy vás mohou nasměrovat k obchodníkovi, který má přitažlivou politiku, přinejmenším na papíře. Udělejte si však čas na získání podrobných informací a přesné pochopení toho, co každý rating znamená. Zakopnete-li o sídlo obchodníka postrádající ratingy nebo loga, není to vždy poukázka na potíže: obchodník jednoduše může být nový nebo možná zatím neupoutal pozornost ratingových sídel. Vždy se zabývejte zkušenostmi zákazníků. A nezapomínejte na maličkost, které se říká instinkt! Neškodí jej taky použít.

Chcete-li dozvědět vše o botech a začít je aktivně používat, navštivte stránku www.botspot.com. Centrem nákupních botů je pak www.shopping-search-engine.com.

Upozornění pro slídily po levném zboží: Tipy na bezpečné nakupování

Každý zná přísloví: Když se něco zdá být příliš dobré na to, aby to byla pravda, asi je to pravda. Pátráte-li po bezkonkurenčních cenách, vyzbrojte se touto moudrostí, plus našimi tipy tak se vyhnete tomu, aby vás někdo vzal na hůl.

1. Vědět, co potřebujete

Dříve než předáte číslo vaší kreditní karty, dejte si dohromady, co přesně potřebujete. Určete, které komponenty mohou být standardní součástí vašeho nákupu. S menší pravděpodobností budete přemluveni k nákupu drahého příslušenství, které ve skutečnosti nepotřebujete.

2. Použijte hodně nákupních botů

Pokaždé, když nakupujete, vyšlete nejméně tři boty. Protože každý bot skenuje ve svém vlastním souboru sídel, dostanete širší množinu dodavatelů a cen, z nichž si můžete vybrat.

3. Prozkoumejte svého maloobchodního prodejce

Neobjednávejte, dokud si pečlivě neprověříte dodavatele. Přesvědčte se, zda je v sídle uvedena fyzická adresa a telefonní číslo. Abyste zjistili odezvu zákazníků, navštivte RatingWonders.com a ResellerRatings.com.

4. Snažte se porozumět ratingům

Nepokračujte zaslepeně v transakci jen proto, protože se obchodník chlubí určitým počtem hvězdiček. Některé ratingy většinou vypovídají jen o tom, že je sídlo navrženo za účelem snadného nakupování.

5. Nedělejte to on-line

Buďte obezřetní v případě málo známých sídel, která trvají na tom, abyste v souvislosti s uzavřením obchodu zavolali. Toto aranžmá může být součástí strategie, kdy je zákazník nalákán na nízkou cenu, aby koupil i dražší zboží, když je telefonicky konfrontován s agresivním prodejcem, jenž se pokouší mu vnutit nákladné zvláštní příslušenství.

6. Informujte se o reálných nákladech

Nejlepší sídla vám před dokončením vašeho nákupu předloží seznam přesných částek, které vám budou účtovány. I kdybyste museli telefonovat, ujistěte se, že konečný seznam dává smysl a je kompletní.

7. Ubezpečte se o záruce

V mnoha sídlech trochu unikají podrobnosti týkající se záruk, zejména u renovovaných položek. Proto se ujistěte o zvláštnostech a je-li to možné, zavolejte původnímu výrobci, kde si ověříte své informace.

8. Ověřte si zásady pro vracení zboží

Některé zboží není možné vrátit a poplatky za dopravu a pojištění jsou obvykle nevratné. Nezapomeňte na značné poplatky za vrácení do skladu, které účtují někteří dodavatelé.

9. Získejte podrobné informace o dopravě

Je vždy dobré vědět o místě pobytu svého nového vytouženého počítače. Poohlédněte se po sídle obchodníka, který provozuje systém sledování zásilek.

10. Podělte se o své zkušenosti

Pomozte jiným spotřebitelům bezpečně nakupovat na webu tím, že se s nimi podělíte o své zkušenosti na on-line fórech a v sídlech shromažďujících odezvy, jako RatingWonders.com a ResellerRatings.com.

§§§§§


Nenechávejte svou schránku opuštěnou - GroupWise WebAccess

Jaroslav Fikker

C01p0597

V článku věnovaném nové verzi GroupWise, zveřejněném v zářijovém PC WORLDu jsem čtenářům slíbil detailnější informace o aplikaci WebAccess. Pojďme se tedy nyní společně podívat na možnosti tohoto produktu.

GroupWise WebAccess

je standardní součástí GroupWise, kterou lze nainstalovat hned při počáteční konfiguraci komunikačního systému nebo kdykoliv později. Hlavním úkolem aplikace je zajistit vzdálený přístup ke schránce GroupWise. Režim vzdáleného přístupu sice poskytuje i klient pro Windows, ale řešení nabízené WebAccessem je mnohem univerzálnější (ne vždy máte přístup k počítači s nainstalovaným klientem). Využívá totiž standardních webových technologií a tak vám stačí obyčejný internetový prohlížeč, abyste měli k dispozici všechny funkce potřebné pro práci s poštovní schránkou.

Spuštění aplikace WebAccess provedete jednoduše zadáním odpovídající URL adresy v prohlížeči webových stránek. Pokud zadáte správné uživatelské jméno a heslo, objeví se přehledně uspořádané hlavní okno programu, které se příliš neliší od uživatelského rozhraní standardního klienta GroupWise. Všechny potřebné nástroje naleznete v jedné ze třech funkčních oblastí okna.

Rychlý přístup k jednotlivým akcím zajišťují ikony na panelu nástrojů (5 ikon vlevo, 3 nahoře). Na jedno kliknutí máte k dispozici zobrazení obsahu schránky, formulář pro vytvoření nové položky (poštovní zpráva, telefonický vzkaz, schůzka, poznámka nebo úkol), vyhledávání v adresáři, zobrazení kalendáře, vyhledávání dokumentů v knihovnách GroupWise, zobrazení nápovědy, nastavení vlastností aplikace (změna hesla, nastavení časového pásma, vytvoření podpisu, konfigurace pravidel) a ukončení programu GroupWise WebAccess.

Další část aplikačního okna tvoří seznam složek, které se používají k uspořádání odeslaných a přijatých položek. Pokud byste rádi upravili stávající strukturu složek, žádný problém. WebAccess totiž nabízí nejen nástroje pro vytváření a odstraňování, ale také pro sdílení jednotlivých složek.

Po kliknutí na vybranou složku se v pravé části okna zobrazí seznam položek, které obsahuje. Ve výchozím nastavení se na jedné stránce zobrazuje pouze 25 položek, ale tento počet lze velmi jednoduše změnit. Stejně jako ve standardním klientu GroupWise, i WebAccess zobrazuje u jednotlivých položek ikony, jež uživatele informují o jejich typu, stavu a prioritě.

Celá aplikace je navržena tak, aby i v případě pomalejšího internetového připojení poskytovala snesitelné odezvy. Proto zde nenaleznete žádné ohromující grafické efekty, které pouze zahlcují přenosovou linku. Pokud jde o vlastní práci, tak máte k dispozici obdobné funkce jako u standardního klienta, včetně možnosti přiložit k odesílaným zprávám podpis, označit zprávy jako nepřečtené, nastavit časovou zónu, sdílet složky, vytvářet, aktivovat či deaktivovat pravidla pro automatické zpracování položek, editovat položky v adresáři atd. Při vlastním testování jsem narazil pouze na jeden podstatnější rozdíl pomocí WebAccessu nelze pracovat se zašifrovanými a digitálně podepsanými zprávami.

GroupWise WebPublisher

je standardní součástí WebAccessu, která umožňuje velmi snadno a rychle zveřejnit na webovém serveru dokumenty uložené v knihovnách GroupWise. Stačí příslušný dokument poskytnout ke sdílení k tomu účelu zřízenému uživateli. Podstatou aplikace je konverze souborů do jazyka HTML. Pro tuto činnost se využívá produkt Outside In HTML Export společnosti IntraNet Solutions, který podporuje více než 250 souborových formátů.

Díky tomu, že GroupWise indexuje obsah všech dokumentů, lze s pomocí WebPublisheru efektivně vyhledávat potřebné dokumenty. Nalezený dokument můžete zobrazit ve formátu HTML nebo jej uložit na disk a pracovat s ním v jeho původní aplikaci. Bohužel WebPublisher neumí takto upravený nebo nově vytvořený dokument uložit zpět do knihovny.

WebPublisher je dostupný jednak z aplikace WebAccess (ikona na panelu nástrojů), nebo přímo na své URL adrese. Přístup k WebPublisheru sice není chráněn heslem, ale celý systém lze bez problémů nakonfigurovat tak, aby dokumenty určené pro interní potřebu, byly dostupné pouze z firemního intranetu; a supertajné materiály na web vůbec nepatří.

GroupWise Wireless

Určitě se najdou uživatelé, kteří se občas dostanou do míst, kde žádné počítače nejsou. Ale ani za této situace nemusíte zůstat odříznuti od své poštovní schránky. WebAccess byl totiž v nové verzi rozšířen o produkt GroupWise Wireless 1.2. Díky této novince se výčet koncových zařízení pro práci s GroupWise rozšířil o mobilní telefony a kapesní počítače vybavené příslušnými prohlížeči. Podporovány jsou jazyky WML, HDML a HTML, protokol WAP a technologie Palm Web Clipping (je nutné doinstalovat aplikaci Wireless EP 1). S těmito zařízeními lze přijímat a odesílat poštu, plánovat schůzky a úkoly, vyhledávat dokumenty a pracovat s adresářem. Aplikace podporuje pouze on-line přístup k datům, a nikoliv synchronizaci a následné off-line zpracování stažených dat. Po celou dobu komunikace s vaší poštovní schránkou tedy musíte být připojeni k internetu.1 0597/FEL o

Novell GroupWise WebAccess

uživatelské rozhraní

množství funkcí

počet podporovaných zařízení

cena

lokalizace

nelze ukládat dokumenty do knihoven

chybí synchronizace s PDA

K recenzi poskytla firma: Novell Praha, s. r. o., www.novell.cz

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - Tentokrát střední třída

Tomáš Varoščák

C01p0599

Od tohoto čísla PC WORLDu se budete pravidelně setkávat s článkem, který si klade za úkol zmapovat aktuální ceny nejatraktivnějších mobilních telefonů na trhu. Do naší nabídky budou patřit především modely nižší a střední třídy, ale občas uveřejníme informace i o zajímavých hi-endech. Ke každému telefonu pak bude náležet krátký text, jenž ovšem nesupluje funkci recenze, nýbrž v krátkosti shrnuje nejdůležitější vlastnosti a neduhy toho kterého mobilního přístroje.

Ericsson R520m

Používáte-li mobilní telefon k jiným účelům, než pouze k telefonování, psaní SMS zpráv a občasnému zjištění dopravních spojů, pak vás zcela jistě překvapí model R520m od firmy Ericsson. Je doslova napěchován funkcemi a jeho schopnosti jsou na hranici možností v této době prodávaných telefonů. Krutou daní za vynikající schopnosti je ovšem velikost přístroje. I když neváží příliš (105 g), se svými rozměry (130 x 50 x 16 mm) se může hrdě hlásit o titul největší mobilní telefon na trhu.

Pod poměrně elegantní schránkou se ukrývá opravdu úctyhodná hromádka funkcí. Nenároční uživatelé ocení velkokapacitní adresář telefonu s možností uložit do paměti až 510 záznamů včetně adresy, několika telefonních čísel a e-mailu. Užitečné jsou i psaní zpráv s délkou maximálně 480 znaků a přídavné funkce jako je budík, kalkulačka či volba nastavení pozadí displeje či výběr vyzváněcí melodie.

Uživatele, kteří požadují od svého telefonu maximum, zaujme zejména výborný plánovací kalendář, záznamník schopný pojmout více než minutu a půl hovoru, možnost ovládat telefon hlasem, ale především pokročilé technologie jako je HSCSD, GPRS a komunikace s různými příslušenstvími či počítačem za pomoci infračerveného portu a rádiového spojení Bluetooth.

Ericsson A2628s

Do poněkud odlišnějšího segmentu trhu s mobilními telefony než funkcemi nadupaný R520m patří low-endový model A2628s od Ericssonu. Koncepčně a vzhledově vychází tento přístroj ze svého předchůdce A2618s a dalo by se říci, že krom funkčního wapového prohlížeče je s tímto modelem fakticky totožný, a to jak vzhledově, tak i nabízenými funkcemi.

Co to tedy v praxi znamená? Telefon o rozměrech 131 x 51 x 25 mm a vážící 140 gramů má čtyřřádkový (3 + 1) grafický displej, telefonní seznam s možností pojmout až 100 čísel, 10 e-mailových adres a 10 hlasových jmenovek, paměť na 10 SMS zpráv a 20 příchozích/odchozích/zmeškaných hovorů. Z ostatních funkcí zaujmou především profily, hodiny s budíkem, kalkulačka, SIM Toolkit a wapový prohlížeč s přenosovou rychlostí 9,6 Kb/s, který nahradil poněkud zastaralejší SMS WAP svého předchůdce. Mrzuté je, že telefon neumí vibrační vyzvánění a nepodporuje potvrzení o doručení SMS. Pro ty z vás, kdo nechtějí utrácet za mobilní telefon horentní sumy a nepožadují příliš komplikované funkce, je to však správná volba.

Sony CMD-J5

Firma Sony nás pravidelně přesvědčuje o tom, že její výrobky potvrzují platnost výroku o kvalitě převyšující kvantitu. Zatímco ostatní výrobci dodávají na trh nepřeberné množství modelů lišících se od sebe pouze designovými a funkčními maličkostmi, nové telefony Sony se objevují jen zřídka, zato však nabízejí téměř vše tedy až na nejnáročnější technologie typu GPRS co od nich může standardní uživatel chtít.

Od ostatních telefonů v této cenové hladině odlišuje CMD-J5 především přítomnost obsáhlého adresáře s pamětí na 500 položek, z nichž každá může obsahovat až tři telefonní čísla a dvě poznámky. Horší už je to s pamětí na SMSky, již telefon úplně postrádá, avšak milovníky zpráv potěší plně funkčním českým slovníkem T9, což je věc, kterou mnohdy nenajdeme ani u dražších přístrojů (např. Ericsson R520m). Ve vnitřní výbavě tohoto telefonu nechybí ani organizér a hodiny. Zajímavou alternativou k WAPu, který u CMD-J5 najdeme ve verzi 1.1, je Microsoft Mobile Explorer, tedy HTML prohlížeč. Podle dostupných testů se však zdá, že většina uživatelů s ním má problémy, a tak raději používejte WAP. Za zmínku stojí také mailový klient s podporou protokolů POP3 a SMTP, s nímž však bohužel nejde pracovat off-line.

Sony CMD-J5 je vzhledem k ceně výbornou volbou a jediným nedostatkem se zdá být absence IrDA portu. Ten však v dnešní době nemá vícero telefonů.

Panasonic GD93

Přídomkem nejlehčí mobilního telefonem z desítky námi porovnávaných modelů se může pochlubit přístroj GD 93 od firmy Panasonic. Při rozměrech 120 x 45 x 17 mm váží pouhých 80 gramů, a díky stříbrné barvě patří mezi elegantnější mobily na trhu. Ovšem i jemu čas nemilosrdně ukrajuje dílky z titulu vlajkové lodi společnosti Panasonic. Během několika týdnů by jej měl v čele rodiny japonského výrobce vystřídat model GD 95.

Dominantním prvkem exteriéru mobilního přístroje je velký, plně grafický šestiřádkový displej s možností výběru sedmi různých podsvícení a také kurzorová klávesa, s níž si hravě vystačíte při prozkoumávání možností telefonu.

Uvnitř telefonu naleznete standardní vybavení, tedy nic, co by výrazněji vybočovalo z řady. Je zde telefonní seznam, umožňující uchovat v paměti až 100 čísel a ke každému též jednu e-mailovou adresu, přičemž telefonní čísla můžete uspořádat až do 9 různých skupin a těm pak přidělit vlastní podsvícení, zvonění a animaci. Z dalších možností přístroje stojí za pozornost WAP ve verzi 1.1, e-mailový klient podporující protokoly POP3 a SMTP, a hlasový záznamník, schopný pojmout až 20 sekund dlouhý záznam. U telefonu samozřejmě nechybí hodiny s budíkem a potěší vestavěné hands-free.

Nokia 6210

Na podzim tohoto roku uplyne rok od uvedení modelu 6210 od finské Nokie na náš trh a stále nic nenasvědčuje tomu, že by se tento hi-endový telefon chtěl stěhovat z pozice nejoblíbenějšího manažerského přístroje. Svým způsobem jej co do funkcí předhonil Ericsson se svým R520m, ale jeho nevýhodou jsou tvar, rozměry a zejména oblíbenost značky Nokia. Co tedy 6210 nabízí?

Kupodivu nejde z pohledu funkcí o tak převratnou novinku, jakou byla 6110 či měla být 7110. Model 6210 vychází koncepčně právě z řady 61xx a navíc u něj nalezneme pouze některé drobnější funkce, WAP a podporu HSCSD. Pozornost si však rozhodně zaslouží zvětšení paměťové kapacity telefonu. Ta se odráží v adresáři, jenž pojme až 500 položek po pěti číslech a dvou poznámkách, v množství uskladnitelných SMS zpráv (150 + 50), jež se dále dají rozdělovat do různých adresářů, a konečně v kapacitě adresáře, do něhož můžete zapsat až 220 záznamů.

Nokia 6210 již v dnešní době nevyniká nad ostatní hi-endové telefony funkcemi, ale jejím plusem je kombinace vysokého výkonu s elegantním designem a nedostižným uživatelským komfortem, a taktéž kompatibilita příslušenství většiny starších modelů. Škoda jen, že přetrvávají i neduhy, jakým je třeba neschopnost pracovat najednou s čísly v telefonu a na kartě.

Nokia 3330

Mladší sestra veleúspěšné Nokie 3310, telefon s označením 3330, se stěží může pochlubit titulem nový model, ale lépe by vyhovovalo označení vylepšená verze. I když v přístroji nalezneme několik změn, krom implementace WAPu a interního telefonního seznamu jde především o záležitosti čistě kosmetické.

Co do tvaru, rozměrů i hmotnosti nenaleznete mezi modely 3310 a 3330 žádné rozdíly, a taktéž uvnitř přístroje to novinkami nijak nepřetéká. Nokia 3330 má telefonní seznam s kapacitou 100 záznamů, z nichž k osmi jde přiřadit i hlasový povel, umí, stejně jako ostatní modely, psát SMSky a nechybí ani hodiny, budík, hry (oproti 3310 jedna navíc) a možnost upozornění na předem nastavenou událost ("upomínka"). Novinkou pro řadu 3xxx je implementace wapového prohlížeče verze 1.1, jejž jistě ocení ti, kterým tato funkce chyběla u modelu 3310.

Nokia se při výrobě tohoto přístroje poučila z nedostatků svých předchozích modelů a nový telefon umí tzv. inteligentní vibrování (telefon nejprve zavibruje a poté spustí zvonění), a především spolupracuje s oběma telefonními seznamy (telefon + SIM) najednou.

Alcatel One Touch 501

Mobilní telefon Alcatel One Touch 501 je po dlouhé řadě ekonomicky výhodných modelů této značky první, který snese designové i výkonnostní srovnání se střední třídou ostatních výrobců. Lehký, elegantní a uživatelsky příjemný, to jsou příměry, které jej mohou charakterizovat.

Na první pohled vás určitě zaujmou proporce telefonu. Při rozměrech 103 x 44 x 22 mm váží pouhých 88 gramů, a na nepříliš velkém plně grafickém displeji dokáže zobrazit až 6 řádků textu. To ocení především mobilní literáti a ti, kteří používají wapové služby. Pod displejem se nachází další zajímavost přístroje, tlačítko Drive Key. To funguje pro pohyb do všech čtyřech směrů a jeho stisknutí supluje funkci všemožných kláves OK.

Útroby tohoto decentního přístroje skrývají množství funkcí, jež ocení běžní uživatelé a nenároční manažeři. Obsáhlý telefonní seznam schopný pojmout až 500 položek, patnáctivteřinový hlasový záznamník, WAP, SIM Toolkit a diář s možností denního, týdenního a měsíčního plánování jsou asi ze všeho nejzajímavější.

Siemens C35i

Již pěkných pár měsíců se drží na výsluní popularity mobilních telefonů model C35i od německého Siemensu. Za svou oblibu vděčí především kombinaci velké škály funkcí a poměrně přijatelné ceně. Ve své kategorii nejnižší třídy může zájemcům nabídnout více než kterýkoli jeho konkurent. To sice v dnešní době neplatí tolik jako před rokem a čtvrt, kdy se objevil na trhu, ale od té doby se též pohnula jeho cena.

Co tedy Siemens C35 nabízí? Příjemný design, díky němuž telefon dobře sedí v ruce, pětiřádkový černobílý grafický displej se standardním zeleným podsvícením, telefonní seznam s pamětí na 100 čísel, predikativní slovník T9 (bohužel bez zásoby českých slovíček), možnost přiřazovat k SMS zprávám obrázky, technologie SIM Toolkit a WAP, integrovaný hardwarový modem o rychlosti 9 600 b/s, a samozřejmě též hodiny, budík, hry a plánovací kalendář s možností záznamu až třiceti různých položek. Naopak poněkud mrzutá je výdrž baterky. Při hojném využívání mobilu může jeho NiMH akumulátoru s kapacitou 500 mAh dojít síla za jediný den. Pokud však budete s telefonem pracovat rozumně (vypnuté podsvícení), pak není jediný důvod, proč jej přehlížet. Jak již bylo řečeno úvodem, za málo peněz totiž umí zahrát i rok a čtvrt po svém uvedení na trh poměrně hodně muziky.

Siemens A36

O něco mladší nežli jeho vychvalovaný kolega C35i je model A36 od Siemensu. Patří taktéž do skupiny low-endů, a na rozdíl od C35i dělá svému zařazení náležitě dobré jméno. Krom telefonování a psaní SMSek neumí totiž téměř nic jiného a designové řešení je mírně řečeno naivní.

V útrobách jednoho z nejlevnějších telefonů na našem trhu naleznete vše, co od mobilu může požadovat vaše dítě či jeho dědeček s babičkou. Telefonní seznam všeho všudy žádný a tak si protentokrát budete muset vystačit s pamětí SIM karty, nepříliš komplikované SMS menu, přičemž čtení zpráv na netradičně malém displeji není také žádná paráda, a konečně čas a datum. Bez budíku samozřejmě. Komplikovanosti telefonu odpovídá též ovládání, s nímž asi nebude mít problém nikdo z teoretických uživatelů. Škoda jen, že jednoduchost ne vždy koresponduje s logikou.

Siemens A36 je co do funkcí a vybavení tím nejslabším mobilním telefonem na trhu. Jeho koupí rozhodně neuděláte díru do svého rozpočtu a dostanete ceně odpovídající počet funkcí. Otázkou je, zdali není rozumnější investovat o pár korun více a získat opravdový telefon, a ne jen miniaturní telefonní budku.

Motorola Timeport 250

Firma Motorola, jeden z tradičních výrobců mobilních telefonů, již delší dobu dodává na trh modely charakteristické tzv. Tribandem, což je podpora tří různých frekvencí mobilních sítí. Dvě klasické 900/1 800 MHz využívají mimo jiné i čeští operátoři, poněkud exotičtějších 1 900 MHz uplatníte například ve Spojených státech. Telefon koncepčně vychází ze staršího modelu P7389i a je to znát především na funkcích, které nabízí. Vzhledově je přístroj střídmější v barevných kombinacích a díky modrému podsvícení displeje a příjemnému tvaru také elegantnější.

Oproti ostatním telefonům překvapí Motorola Timeport 250 především rozšířeným telefonním seznamem, do něhož můžete uložit až 300 položek, hlasovou schránkou použitelnou namísto té nabízené mobilními operátory a upraveným ovládáním. To sice doznalo oproti minulým modelům této firmy jistých změn a nechybí ani rychlé menu s devíti volitelnými položkami, avšak i přesto zůstává pro ty, kteří jsou zvyklí na jiné značky, poněkud složité. Samozřejmostí ve schopnostech telefonu je podpora technologií WAP s přenosovou rychlostí 14,4 Kb/s a SIM Toolkit.

§§§§§


Hardware


Hranice 2 GHz prolomena - Intel představil nové procesory

Lukáš Erben

C01p0565

Dvacátého devátého srpna 2001, dva dny po celosvětovém uvedení, představil Intel nové procesory Pentium 4 pracující na frekvenci 2 GHz i u nás. Pokoření "dvougigové" hranice jsme se tak dočkali jen osmnáct měsíců po představení prvních 1GHz procesorů AMD Athlon a Intel Pentium III.

I když se z hlediska Moorova zákona nic převratného neděje (představitel Intelu Gordon Moore předpověděl před více než 20 lety tempo vývoje IT technologií, při kterém se bude každé dva roky výkon zdvojnásobovat v současnosti má výpočetní technika před "Moorovým zákonem" mírný náskok), je hranice 2 GHz bezesporu pozoruhodným technologickým a psychologickým milníkem o rychlosti PC procesorů se v budoucnu bude mluvit v intencích gigahertzů.

Obrovský náskok v frekvenci (600 MHz před hlavním konkurentem AMD) navíc znamená, že nový procesor může směle nést označení nejrychlejšího CPU. Pentium 4 je v reálných aplikacích a testech sice zatím pomalejší než procesory Athlon na stejné frekvenci, ovšem díky odlišné architektuře je snadno škálovatelný pro vyšší frekvence podle tvrzení Intelu je architektura NetBurst schopná pracovat až na frekvenci 10 GHz. Pravdivost tohoto tvrzení posoudíme snad ještě letos již v listopadu by měla být uvedena nová generace Pentia 4 "Northwood", vyráběného technologií 0,13 mikronu. První procesory Northwood budou pracovat na 2 a 2,2 GHz, přičemž koncem příštího roku bychom se mohli dočkat frekvence 3,5 GHz. Zajímavé také je, že procesory Northwood nebudou jen "zmenšené" verze Pentia 4 zvětšená cache a další změny v architektuře by měly znamenat zvýšení výkonu o dalších 5-10 procent. Northwood bude používat výhradně nový Socket 478, tedy patici, která má 55 vývodů navíc. Stávající procesory Pentium 4 1,9 a 2 GHz budou existovat jak ve variantě se 423 vývody, tak i v nové Socket 478 verzi. Procesory Northwood tedy nebude možné použít v deskách se Socketem 423.

Spolu s uvedením nových procesorů přišlo i výrazné snížení cen stávajících procesorů Intelu. Pentium 4 tak přestává být "hi-endovým" procesorem, a dostává se do "střední třídy" (sestavy s Pentiem 4 začínají na hranici 35 000 Kč bez DPH). Tyto ceny umožnil čipset i845 ten je levnější než dosavadní i850 a pracuje s běžnou pamětí SDRAM namísto dražší RDRAM, bohužel za cenu nižšího výkonu pokles v reálných aplikacích činí cca 10 až 15 procent. I845 může sice pracovat i s pamětí DDR-SDRAM, avšak DDR varianta má být oficiálně představena až na počátku příštího roku. AMD reagovalo na snížení cen Pentia 4 radikálně a během šesti dnů zlevnilo své procesory hned dvakrát. I nejpomalejší Pentium 4 1,3 GHz je tak momentálně o pár stovek korun dražší, než nejrychlejší model Athlonu 1,4 GHz.

S vlastními alternativami čipsetu pro Pentium 4 přicházejí i další výrobci. Jako první uvedla VIA "neoficiální" čipset P4X266, který pracuje s pamětí DDR. Neoficiální proto, že podle Intelu nemá VIA licenci pro sběrnici PIV. Podobná situace možná čeká i čipset P4X333 s podporou DDR na 333 MHz. Alternativy od SiS (SiS 645) a Ali (Alladin P4) však licencí disponují a jejich uvedení by nemělo nic bránit (oba čipsety podporují paměti DDR 333).

Zatímco technologii 2GHz procesorů zvládl Intel na výbornou, nejtěžší úkol jej čeká při přesvědčování uživatelů o nutnosti pořízení nového systému s Pentiem 4. Zejména v případě kancelářských aplikací, ale i v oblasti domácích počítačů, totiž tempo vývoje hardwaru předstihlo požadavky softwaru a na běžné úkoly stačí počítače staré dva či dokonce tři roky. Jistou naději v sobě skrývají hardwarově náročnější Windows XP. Intel ale sází zejména na nové oblasti využití PC. Vedle tradičních počítačových her, je to například editace videa či zpracování hudby a zvuku. I když máme jisté pochybnosti o penetraci digitálních videokamer mezi majiteli počítačů i o počtu uživatelů toužících po profesionálním nahrávacím studiu, není důvod pochybovat, že počítače s Pentiem 4 si díky atraktivním cenám najdou cestu ke stále většímu počtu uživatelů.

§§§§§


Cesta do hlubin LCD - Displeje z tekutých krystalů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C01p0566

Je pozoruhodné, že princip tekutých krystalů, tedy jeho biologicko-chemicko-fyzikální podstatu, objevil už v roce 1888 rakouský botanik Friedrich Rheinitzer. Rheinitzer si všiml, že během tání má zvláštní směs podobná cholesterolu (cholesterylbenzoát) podobu zakalené tekutiny, která se při vzrůstající teplotě pročišťuje. Při chlazení pak tekutina nabývá modré barvy a nakonec zkrystalizuje.

Trvalo však ještě dalších téměř 80 let, než roku 1963 Richard Williams, výzkumník laboratoří RCA, objevil, že světlo procházející tenkou vrstvou tekutých krystalů je ohýbáno podle krystalické struktury, a následně pak v roce 1968 vyrobili s kolegou Georgem Heilmaierem první experimentální displej z tekutých krystalů.

Nástup LCD displejů nebyl rozhodně nějak radikální. Přestože například Sharp uvedl svou první kalkulačku s displejem z tekutých krystalů už v roce 1973 a následoval ji roku 1975 průhlednými stolními LCD hodinami, ještě do roku 1977 úspěšně vítězily displeje založené na segmentech diod LED. Masivní zájem o technologie LCD však přišel až v polovině 80. let v souvislosti se zvyšujícím se obratem spotřební elektroniky, a na přelomu 80. a 90. let byl pak potvrzen nástupem notebooků, plochých monitorů a projektorů.

Principy LCD technologie

Tekuté krystaly (Liquid Crystals LC) si lze představit jako zvláštní strukturu podobnou zrnkům rýže. Nemá cenu zde rozebírat, že tekuté krystaly mohou mít několik fází, nás zajímá pouze zvláštní tzv. nematická fáze, která právě umožňuje funkci LCD. V ní mají všechna "zrnka" tendenci srovnávat své osy podle polární orientace.

Když k tekutému krystalu přiblížíme jemně drážkovanou destičku, jednotlivé krystaly se stočí rovnoběžně podle drážek. V případě, že však uzavřeme krystal mezi dvě drážkované destičky, LC struktura způsobně vyplní vzniklou tenkou mezeru. Zajímavěji se však tekuté krystaly zachovají v případě, že obě dvě drážkované destičky nejsou nadrážkovány rovnoběžně, ale jsou vzájemně pootočeny o 90 stupňů. Také potom mají zrnka tendenci držet se drážek na obou stranách, a proto dochází k postupnému natáčení jednotlivých vrstev tak, aby obě krajní odpovídaly svým směrem orientaci obou krycích plošek.

Williams v roce 1963 objevil, že když necháme takto natočenou strukturou, která se nazývá TN (twisted nematic), projít světlo, krystaly světlem otočí stejně jako jsou natočeny ony samy.

Klíčová role polarizace

Pro pochopení funkce LCD je třeba si uvědomit, jak pracuje polarizační filtr. Ten je schopen pomocí velmi jemné struktury rovnoběžných vlásečnic propustit pouze světelný tok, který z původně heterogenního proudu má jednotlivé vlny orientovány rovnoběžně. Výsledek si lze představit tak, že ze světla, které bylo jednolitým proudem fotonů kmitajících všemi směry, se stane velké množství rovnoběžných světelných vrstev. Ostatní parametry, zejména barva světla vlastní polarizací, ovlivněny nejsou, citelně je však snížen jas.

Když položíme na sebe dvě polarizační skla orientovaná stejným směrem, světlo projde oběma. Pokud je ale vzájemně otočíme o 90 stupňů, světlo neprojde, neboť druhé polarizační sklo nepropustí jinak polarizovaný proud světla.

Jádrem LCD je tedy twisted nematic struktura, která je z obou stran obklopena polarizačními vrstvami orientovanými stejně, jako jsou natočeny drážkované destičky. Světlo tedy projde prvním polarizačním sklem, polarizuje se, poté prochází vrstvami tekutých krystalů, jež jím otáčejí, až je nakonec tak stočené, že projde i druhým polarizačním sklem, které je orientováno o 90 stupňů jiným směrem.

Takto se TN LCD chová pouze v případě, že je v klidovém stavu a není do něj přivedeno napětí. Pak tedy propouští světlo.

Jakmile začne tekutými krystaly protékat elektrický proud (a stačí jen velmi málo), krystalická struktura se začne orientovat ne podle vydrážkovaných vodicích vrstev, ale podle směru toku proudu. Všechna zrnka se tedy stočí jedním směrem a přestane docházet k otáčení světla. První polarizační vrstva tedy světlo polarizuje, skrz krystaly projdou paprsky nezměněny a druhá polarizační vrstva světlo definitivně zablokuje, neboť jeho polarita je o 90 stupňů odlišná.

Celá funkce LCD typu TN tedy spočívá v tom, že bez proudu je displej průhledný, zatímco při zapojení proudu světlo skrz displej neprochází. Velikostí proudu je pak možné regulovat průchod světla, a dosáhnout tak u moderních displejů obvykle 256 úrovní jasu.

Vytvoření displeje

K tomu, aby bylo možné z tekutého krystalu vytvořit displej, je třeba složit velké množství takových segmentů. Pro nejjednodušší aplikace se používá takzvaný statický systém adresace. Při něm existuje pouze jediná zem a ke každém segmentu vede samostatný vodič. Druhým systémem je dynamický, kdy k rozsvícení příslušného segmentu dojde při správné kombinaci svrchního a spodního vodiče. Statické systémy jsou obecně jednodušší na obsluhu, bohužel však vyžadují pro každý segment (v případě matice pro každý pixel) samostatný vodič. To dost dobře nelze realizovat u jiného než několikasegmentového displeje, u maticových displejů je takový přístup nepřijatelný. Je přirozené, že k jednotlivým segmentům displeje nemohou vést nějaké obyčejné měděné drátky, protože ty by byly na displeji dobře patrné. Proto se jako vodiče používají velmi tenké proužky z oxidů india a cínu, které jsou dostatečně průhledné.

Pasivní a aktivní displeje

Bohužel nevýhodou dynamického systému adresace je poměrně problematické přesné zaměření jednotlivých bodů v matici. Tento efekt je znatelný zejména u barevných maticových displejů typu STN (super twist nematic) nebo DSTN (double-layer super twist nematic), jež svým principem pouze rozšiřují klasický typ TN, do kterého jsme pronikli před chvílí. Všechny body displeje se adresují čistě dynamickým systémem adresace, kdy stačí zvolit správný řádek i sloupec, a příslušný bod displeje se rozsvítí. Obě strany displeje jsou ovládány integrovanými obvody, které se starají o to, aby byl rozsvícen pouze odpovídající bod. Problém spočívá v tom, že jednotlivé body jsou k sobě připojeny jak prostřednictvím vodičů, tak na druhé straně v integrovaných obvodech a technicky není možné přesně regulovat proud, který bude jednotlivými body (v tomto případě to už jsou přímo pixely) procházet.

Prakticky se problémy těchto tzv. "pasivních" displejů projevují nepříliš čistým obrazem, kdy z jediného rozsvíceného bodu se rozebíhají postupně slábnoucí horizontální a vertikální čárky, které přesně ukazují, jakým způsobem je zaměřen konkrétní pixel. Zároveň není možné dosáhnout příliš vysoké rychlosti; doba response, tedy čas, během kterého pixel zareaguje na změnu podle dat dodávaných mu z grafické karty, se často pohybuje kolem 300 ms, což odpovídá přibližně 3 snímkům za sekundu. Proto se také setkáváme se známým efektem viditelnou stopou za kurzorem myši. Stejně tak je dobře patrný efekt vycházející z malého kontrastu, tedy případ, kdy kurzor myši začne mizet při rychlém pohybu.

TFT technologie

Problémy pasivních displejů jsou z velké části vyřešeny použitím speciální technologie TFT. U takových displejů je ke každému bodu tekutého krystalu poměrně složitou metodou vytvořen jeden tranzistor. Pomocí regulační funkce tranzistoru, případně ve spolupráci s kondenzátorem je možné velmi přesně regulovat proud procházející pixelem, a tedy i to, jak moc bude bod na obrazovce LCD svítit. Zároveň je tranzistor účinným oddělením a mezní napětí na hradle dovoluje přesně určit, který z pixelů bude svítit a který nikoliv. Výsledkem je tedy v porovnání s klasickými pasivními displeji skvělá kvalita obrazu. Běžně se dosahuje kontrastního poměru až 400 : 1, doba response se často dostává až na 20 či méně milisekund (odpovídá tedy frekvenci 50 snímků za sekundu!). Obraz je čistý, bez rušivých vlivů.

Bohužel tato technologie má i své stinné stránky. Jsou dvě a úzce spolu souvisí. Základním problémem je totiž to, jakým způsobem se jednotlivé tranzistory na displeji vytvoří. Vzhledem k tomu, že běžný displej z rozlišením 1 024 x 768 bodů obsahuje více než 786 tisíc bodů pro každou ze tří základních barev, pak na celém panelu je potřeba vytvořit 2 359 296 jednotlivých tranzistorů. Samozřejmě že lze argumentovat tím, že například procesory obsahují běžně až 10x více tranzistorů. Musíme si ale uvědomit, že v procesorech se všechny tranzistory vyrábějí najednou fotochemickou cestou na křemíkové palačince, která se pak rozřeže na jednotlivé čipy.

V případě LCD displeje však musíme vytvořit skoro dva a půl milionu tranzistorů poměrně daleko od sebe na ploše třeba 100 000 milimetrů čtverečních velké (18palcové LCD).

Jedinou šancí tedy je vyrobit tranzistory odděleně. To se provádí záblesky vysokovýkonného laseru, který v místě přechodu krátkodobě vytvoří teplotu až 1 400 stupňů Celsia. To vše ovšem 2,5milionkrát. Je pochopitelné, že taková výroba je dost drahá a nepříliš neúspěšná. TFT LCD panely jsou tedy nákladné a občas se u nich můžeme setkat s nefunkčními body.

Podsvícení, reflexní a kombinované systémy

Zatím jsme neřešili tu základní otázku, jakým způsobem tedy vznikne světlo, které pak bude TN struktura natáčet. Existují dva způsoby. Buď můžeme využít světlo sluneční a to tak, že pod displej nainstalujeme zrcátko, nebo můžeme podsvěcovat dalším zdrojem světla. Reflexní systémy se používají v kalkulačkách či digitálních hodinkách (tedy samozřejmě vyjma osvětlení typu Timex Indiglo, které je založeno na elektroluminiscenci). Podsvícení pak mají PDA nebo notebooky.

Je přirozené, že samotné LCD panely odebírají energii. Nějaká je potřeba k natáčení krystalů, a v případě TFT displejů jí je velké množství nutné také k otevírání a zavírání tranzistorů. Mnohem větší množství energie však spotřebuje podsvícení, které se nejčastěji aplikuje pomocí fluorescentních výbojek na některé ze stran displeje. Pomocí světlovodivého panelu z polykarbonátu se pak rozvede světlo po celé ploše monitoru.

Existují také systémy kombinující oba dva způsoby, ty jsou například v PDA Compaq iPaq nebo Palmu m505. Displej je pak snadno čitelný na přímém slunci (reflexe) a ve tmě není problémem si přisvítit (podsvícení).

Super TFT

Dnes nejčastější používanou strukturou je LCD panel typu TFT s Twisted Nematic (TN) krystaly. Ten je implementován v drtivé většině notebooků, řadě plochých panelů, barevných PDA, digitálních kamerách a dalších produktech.

Problémem TN panelů TFT je však relativně malý úhel pohledu. Proto jsou zvláště ploché panely v monitorech či noteboocích upravovány tak, aby byly schopné zajistit čitelnost z dostatečně širokých pozorovacích úhlů. Do určitého stupně lze tento problém řešit nanášením zvláštních povlaků, které se lépe starají o rozptyl světla, ale k dosažení opravdu širokých úhlů je třeba hledat řešení jinde.

Nová technika, která zajišťuje opravdu široké úhly pohledu, je označována jako Super TFT. Její základ je stejný jako u TFT, tedy každé složce každého pixelu je přiřazen jeden tranzistor, který ovládá jas. Jádrem však není klasická TN struktura, ale speciální uspořádání jednotlivých zrnek tekutých krystalů. Jejich natáčení se pak provádí přivedením proudu z jiných stran krystalu, což má za následek méně intenzivní směřování světla. Výsledkem je to, že paprsky mohou z displeje vybíhat v úhlu až 80 stupňů na každou stranu.

Nové technologie

Mezi relativně nadějné varianty LCD patří ferroelektrické tekuté krystaly. Jejich hlavní odlišností oproti nematickým strukturám je vlastní polarita, kterou lze ovlivňovat. Jinými slovy, vnějším vlivem lze změnit polaritu jednotlivých buněk tekutého krystalu téměř natrvalo. V praxi to znamená třeba to, že při výpadku napájení bude obraz na reflexním ferroelektrickém TFT vidět i nadále. Obrovskou výhodou je pak jejich rychlost (jsou 3 000x rychlejší než klasická TN struktura) a široké úhly pohledu.

Další ze zajímavých technologií jsou panely z elektroluminiscenčních materiálů. Princip elektroluminiscence spočívá v přímém převodu elektrického napětí na světlo bez vedlejší produkce tepla. Ve výsledku je pak obraz velmi kontrastní, nepotřebuje podsvícení a má velmi krátkou dobu odezvy spolu s nízkou spotřebou energie.

Panely technologie FED (Field Emission Display) mají podobný princip, jako klasické CRT monitory. Pomoci elektrického proudu dojde k emisi elektronů (což odpovídá elektronovému dělu v CRT) do prostoru směrem k transparentní anodě, avšak ještě před dopadem jsou elektrony nuceny narazit do fluorescentního materiálu (to odpovídá stínítku monitoru). Při dostatečné miniaturizaci panelu se tak dá dosáhnout velmi krátké doby odezvy a pozorovacího úhlu běžně o velikosti 160 stupňů v obou směrech.

Závěrem

LCD je technologie, která je momentálně téměř na vrcholu. LCD jsou používána téměř všude a monitory založené na tekutých krystalech se začínají objevovat i na stolech u počítačů. K tomu samozřejmě přispívá současné obrovské snižování cen těchto produktů.

§§§§§


Diskový zvěřinec

Michal Bareš

C01p0569

Diskům typu SCSI se v našem časopise zase tak často nevěnujeme, ale i když se nejedná o vysloveně uživatelská zařízení, sledujeme i vývoj v tomto odvětví. Naposledy jsme zveřejnili srovnání několika SCSI disků přesně před půl rokem, podívejme se tedy na některé novinky, které od té doby spatřily světlo světa. Disky nám k testu zapůjčila společnost Servodata.

Seagate Barracuda ST1181677LW

Napohled tento disk barakudu příliš nepřipomíná, avšak zdání klame. Ačkoliv je tento predátor trošku při těle, v kalných vodách našeho TestCentra se pohyboval až příliš svěže. Navíc dokázal spolykat vše, co mu přišlo do cesty, jak by také ne, s kapacitou 180 GB. Velikost úložného prostoru z něj dělá nejprostornější pevný disk, jaký je dnes možno koupit. V disku o výšce téměř 41 milimetrů je ukryto 6 ploten s datovou hustotou 15,6 GB na čtverečný palec. Výrobce udává přenosovou rychlost 47 MB/s, při testech jsme při čtení opakovaně dosahovali průměrných hodnot v rozmezí 41 750 až 41 900 KB/s. Špičkový výkon se nárazově pohyboval o nějaké 2 MB výše. Při zápisu disk pracoval průměrnou rychlostí 28 000-28 300 KB/s.

Seagate Barracuda ST1181677LW

Kapacita: 181,6 GB

Vyrovnávací paměť: 16 384 KB

Rychlost otáčení: 7 200 ot./min.

Přístupová doba: 7,5 ms

Průměrná rychlost čtení: 41 850 KB/s

Průměrná rychlost zápisu: 28 150 KB/s

Rozhraní: Ultra160 Wide SCSI

Cena: 70 770 Kč vč. DPH

Seagate Barracuda ST336737LW

Oproti předchozímu typu vypadá tato Barracuda jako proutek, kupodivu jí to však nijak nepomohlo k vyššímu výkonu. Základním rozdílem je kapacita 36,95 GB, rozložená do dvou ploten. Výška tohoto disku je tedy obvyklých 25,4 mm, rychlost otáčení činí 7 200 ot./min. Zatímco výrobce uvádí přenosovou rychlost 42,6 MB/s, my jsme naměřili průměrné hodnoty čtení v rozmezí 40 520-40 720 KB/s. Nejvyšší okamžitý výkon čtení se při testech vyšplhal na 42 890-42 980 KB/s. Průměrné hodnoty při zápisu představují 21 750-22 000 KB/s. Všechny disky jsme testovali na stejném počítači, kde nám v tomto případě vyšlo přibližně 6,4procentní zatížení procesoru. Průměrná přístupová doba má hodnotu 9 ms.

Seagate Barracuda ST336737LW

Kapacita: 36,954 GB

Vyrovnávací paměť: 2 048 KB

Rychlost otáčení: 7 200 ot./min.

Přístupová doba: 9 ms

Průměrná rychlost čtení: 40 620 KB/s

Průměrná rychlost zápisu: 21 875 KB/s

Rozhraní: Ultra160 Wide SCSI

Cena: 15 330 Kč vč. DPH

Seagate Cheetah ST373405LW

Oproti dvěma předchozím barakudám je tento gepard opravdu rychlejší. Za nárůst výkonnosti může hlavně rychlejší otáčení, které je zde na 10 000 ot./min., a také našlapaná vyrovnávací paměť s kapacitou 16 MB. Celková kapacita Cheetahu je 73,4 GB, jedná se tedy o nejprostornější disk této řady. Výkonnostní nárůst je v porovnání s předchozími disky téměř třetinový průměrná rychlost čtení se pohybovala mezi 54 550 a 54 830 KB/s, s tím, že špičkový nárazový výkon se pohyboval většinou o 2 až 3 MB výše a při jednom měření jsme dosáhli dokonce hodnoty 70 MB/s. Průměrná rychlost zápisu byla naměřena na úrovni 38 220-38 370 KB/s. Při práci zabral přibližně 6,2 procenta výkonu CPU a průměrná přístupová doba činila 5,7 ms.

Seagate Cheetah ST373405LW

Kapacita: 73,4 GB

Vyrovnávací paměť: 16 384 KB

Rychlost otáčení: 10 000 ot./min.

Přístupová doba: 5,7 ms

Průměrná rychlost čtení: 54 690 KB/s

Průměrná rychlost zápisu: 38 300 KB/s

Rozhraní: Ultra160 Wide SCSI

Cena: 38 500 Kč vč. DPH

§§§§§


Na uši, na krk i na zápěstí - První přehrávače pro SD karty

Michal Bareš

C01p0570

Když společnost Panasonic v květnu minulého roku předváděla novinářům koncept nových přehrávačů, určených pro tehdy čerstvě objevivší se SD karty, chybělo do ukončení jejich vývoje ještě několik měsíců. Již tehdy nás však tyto hračičky laděné spíše do podoby módních doplňků naplnily očekáváním, a to především pro neobvyklé zpracování, malé rozměry a slibovaný výkon.

Startovní pozice přehrávačů pro SD karty však nebyla nijak lehká. Na jaře loňského roku již nebyly kapesní přístroje určené pro přehrávání souborů MP3 žádným neobvyklým jevem. Jejich výhodou oproti walkmanům a discmanům byly o několik řádů menší rozměry a hmotnost, naprostá stabilita zvuku při otřesech a poměrně snadný způsob získávání souborů MP3 z internetu. Nepsaným standardem bylo použití karet typu Compact Flash, původně vyvinutých především pro digitální fotoaparáty. I když měly na jaře roku 2000 tyto karty převážně kapacitu pouhých 32 MB, jejich výhodou pro běžné uživatele byla absence jakékoliv bezpečnostní ochrany před neautorizovaným kopírováním digitálního obsahu. Jinými slovy, v době kdy se začalo vážně hovořit o uzavření Napsteru, a kdy se nahrávací společnosti tvářily kysele na jakoukoliv zmínku o MP3, to vypadalo tak, že výrobci MP3 přehrávačů si koledují o žalobu ze strany nahrávacích společností. Lidé si ale na tyto strojky začali zvykat a cílovou skupinou těchto produktů byli většinou mladí lidé, které netrápil problém ochrany autorských práv, a pro které byl formát MP3 synonymem pro svobodný přístup k datům. Že by chtěla společnost s výrazným propojením na nahrávací magnáty přijít s přehrávačem pro MP3, a navíc takovým, ze kterého nejde volně stahovat data? O něco podobného se tehdy snažila i firma Sony se svými přehrávači pro MemoryStick, ale výraznější úspěch (alespoň v Evropě) nezaznamenala. Těžko jsem si v té době dokázal představit někoho, kdo by si takovouto hračku koupil.

Možná, že podobně uvažovali i v Panasonicu a bylo jim jasné, že pokud chtějí s podobným produktem prorazit, musí přijít opravdu s něčím bombastickým. Když jsem pak letos o prázdninách měl možnost pohrát si konečně s dvěma plně funkčními modely, musel jsem smeknout a uznat, že se jim to povedlo. A jelikož se během posledních měsíců pilně snažilo i SD Fórum (skupina desítek výrobců elektroniky, spolupracující na vývoji a využití SD karet) a kromě přehrávačů spatřila světlo světa i další zařízení podporující tyto karty, ukázalo se, že se není třeba obávat ani o budoucnost samotného formátu SD. Ale vraťme se k vlastním produktům.

Oba přehrávače SD Audio jsou koncipovány jak e-wear, tedy elektronické přenosné strojky, které nejsou určeny jen pro přenášení v kapse, ale mají být nošeny na odiv. První z nich je označen jako Panasonic SV-SD75 a je určen pro nošení na krku, nebo na ruce. Bez baterie (k provozu se používá jedna AAA baterie, která vystačí na 4-6 hodin přehrávání) váží okolo 45 gramů, a jeho rozměry jsou 4,6 x 4,7 x 1,4 centimetru. Tuto krabičku lze nosit buď zavěšenou na krk, jako přívěšek, nebo díky drobným rozměrům i na zápěstí, vloženou do dodávaného umělohmotného "řemínku", který se na ruku připíná stejně jako hodinky. Nejvýraznější částí přehrávače je rozměrný dvouřádkový inverzní displej (2x 12 znaků), jenž zobrazuje stříbrné znaky na černém pozadí. Díky tomu může informovat o názvu, autorovi a čísle skladby. K ovládání slouží kromě otočného kroužku na levé straně tři tlačítka umístěná pod displejem a dvě tlačítka na pravém boku. Kombinací těchto prvků lze ovládat nejen přehrávání a hlasitost, ale také ekvalizér a různé mody přehrávání. Z vlastní zkušenosti doporučuji spíše nošení na krku (nebo v náprsní kapsičce), jelikož umístění na zápěstí je sice efektní, ale kvůli kabelu pro sluchátka, pletoucímu se při každém pohybu ruky, celkem nepraktické. Zkoušel jsem protáhnout kabel rukávem, což trochu pomohlo, ale nějak jsem se nemohl tuto kombinaci odhodlat nosit na veřejnosti. Kromě toho jsem měl i drobné výhrady k provedení upínacího držáku na zápěstí, který tomuto jinak elegantně a stylově designovanému přístroji dodává poněkud pouťové vzezření.

Druhý přístroj nese označení SV-SD05 a je zpracován do podoby sluchátek. Toto provedení má své výhody i nevýhody. Bezesporu největší výhodou je absence jakýchkoliv kabelů a možnost přehrávat hudbu s volnýma rukama. Nevýhodou je však fakt, že i když se jedná o špičkově miniaturizovaný produkt, spolu s baterií jej na uších přece jen trochu cítíte. Ovládací prvky jsou i s displejem uloženy v pravém sluchátku. Ovládat lze hlasitost, přehrávání a mody, na displeji se ukazuje pouze číslo skladby. Sluchátka jsou zajímavě řešena a lze je složit do malého krytu, který je součástí dodávky. Takovéto řešení je ale paradoxně výhodou i nevýhodou. Vzhledem k tomu, že mne oba přehrávače velice příjemně překvapily vysokým výkonem, který jsem snad do té doby v této kategorii nepotkal, opravdu doporučuji připojení ke kvalitním sluchátkům. Ne že by Panasonic šetřil na jejich kvalitě, ale s ohledem na hmotnost samotného zařízení a baterie je asi nelze integrovat do sluchátek high-endových. Proto osobně dávám přednost "přívěskovému" provedení v kombinaci s kvalitními sluchátky.

Oba produkty se dodávají se 64MB SD kartou a kromě formátu MP3 dekódují i formát AAC (Advanced Audio Coding), jenž komprimuje data ještě o 30 procent víc než MP3. Propojení s počítačem je vedeno USB rozhraním a součástí dodávky je i software SD Jukebox. Celkové hodnocení je nasnadě přehrávače (hlavně pak verze SD75) si zaslouží poklonu za výkon, zpracování, rozměry a koncepci, za tyto klady je však třeba zaplatit poměrně vysokou částku, která byla v době uzávěrky stanovena na 20 000 korun.

§§§§§


Vrchol ledovce Fuji - FujiFilm FinePix 6900Z

Ondřej Neff

C01p0571

Firma FujiFilm uvádí v krátké době po sobě už čtvrtý digitální fotoaparát se špičkovými parametry. Po 4900Z, 6800Z a 4800Z (uvádím podle toho, jak se objevily na českém trhu) je to 6900Z. Jak se v tom vyznat? Čtyřka nebo šestka znamená u Fuji, jestli jde o čtyřnebo šestimegový přístroj, ovšem interpolovaný. Fyzicky jsou to dvou-, respektive třímegové přístroje (více viz dále, proto nezoufejte). Osmistovkové modely jsou kompakty, kdežto devítistovky jsou "jakoby zrcadlovky" tedy místo průhledového hledáčku mají LCD displej (v daném případně o úhlopříčce 0,55). Všechny čtyři modely znamenají špičkovou kvalitu ve všech parametrech, kvalitou obrazu počínaje, designem konče. Ovšem verze 6900 znamená vrchol této řady, a i když jeho cena činí 49 990 Kč, tak si troufáme říct, že za ty peníze stojí.

Tohoto přístroje si nelze nevšimnout. Už na první pohled dominuje objektiv je to zoom s rozsahem 1:6, ohnisko odpovídá 35-210 mm klasického kinofilmového přístroje. Kaplička s vyskakovacím reflektorem zábleskového zařízení má na vrchní části sáňky pro externí blesk a v zadní části elektronický hledáček, stejně jako u modelu 4900 bez korekce oční vady (jedna z mála výtek právě udělena!). Lépe vypadá bez vysunutého objektivu, ale foťák nekupujeme pro parádu. Jakýsi "zbytek přístroje" je vmodelován do mohutného držadla přizpůsobeného pravé ruce. Zde je přehršel tlačítek a ovládacích prvků. Fuji se drží podle mě moudré zásady, že hlavní funkce je třeba ovládat tlačítky bez menu. Takže tlačítka tu jsou. Na horní stěně hned u spouště je kruhový volič režimu, aktivace samospouště, sekvenčního focení, makra a volba režimu blesku. Na zadní stěně vpravo od displeje je volič režimu expozice a zámek expozice, přepínač modu hledáček displej, a pak už je dole čtyřcestné "joystickové kolečko" doprovázené tlačítkem Menu/OK a Back, jímž se eventuální volba ruší. Vlevo od hledáčku je zajímavé tlačítko Shift, které v kombinaci s tlačítkem "blesk" dovoluje bleskurychlou změnu velikosti fotky a komprese (jinak bychom museli jít do setupu).

Pro levou ruku je tu taky pár tlačítek přepínač manuálního a automatického ostření, ovladač zoomu, ovladač expoziční kompenzace, manuální nastavení bílé a nakonec Info tedy kontrola, co vlastně jsme nastavili. Zní to složitě, ve skutečnosti je vše logicky a přehledně uspořádáno a po opravdu kratičkém zácviku máme vše pod těmi správnými prsty, jako klávesy harmoniky Kebrdle.

Rozložení ovládacích prvků byla věnována velká péče a do menu vlastně ani nemusíme chodit chválabohu, není moc přívětivě řešeno. Budí dojem, že sem lopatou naházeli všechno, co se nevešlo nahoru, tedy přes tlačítka. Takže odleva doprava zde zapínáme, vypínáme a ovládáme externí blesk, multiexpozici (jde dělat expozici vícenásobnou), nastavovat ostrost, nastavovat bracketing (postupné expozice s rozdílnými hodnotami), výkon interního blesku, nastavení bílé, nastavení režimu měření expozice (průměr, bodové, multi), nastavení citlivosti (100, 200 a 400 ISO), a to je vše. Osobně bych vítal, kdyby se přes Shift bylo možno dostat na změnu citlivosti, protože z nabídky menu to je asi jediná běžně užívaná funkce. Zde zajímavost: předchozí modely nabízely i ISO 800, v tomto posledním modelu FujiFilm zacouval k osvědčené 400. Zřejmě ten šum kazil reputaci kvality obrazu.

O kvalitě obrazu nezbývá než hovořit v superlativech. I tento model je vybaven tzv. superCCD, tedy specialitou firmy: snímačem, jehož světlocitlivé body jsou osmihranné, což umožňuje hustší rozmístění v ploše snímače (úhlopříčka 1/1,7 ). Vynikajících vlastností snímače Fuji už tradičně užívá k interpolaci tedy při generování obrazu umožňuje zapnout takový výpočtový algoritmus, který vytvoří obraz o dvojnásobném počtu zobrazovacích bodů (pixelů), než odpovídá počtu světlocitlivých buněk. Takže konkrétně tento přístroj je fyzicky třímegový, a umožňuje vytvořit šestimegové fotky. Praxe ukazuje, že toto interpolování má smysl, pokud chceme fotky tisknout ve velkých formátech (A4 a více). Pokud ne, naprosto stačí pracovat v režimu nominálním, v tomto případě v režimu třímegového přístroje. Kontrolní fotografie čárového diagramu dávají prozatím nejlepší, dokonce výrazně nejlepší výsledky ve srovnání se všemi ostatními přístroji této kategorie na našem trhu a v horizontálních čárách dokonce předčí i Nikon D1X, což je profesionální aparát zcela jiné cenové třídy.

Co se hodnocení týče, lze říct že se jedná o univerzální aparát. Jeho LCD v hledáčku a šestinásobný zoom mu otevírají prostory vyhrazené jednookým zrcadlovkám (jako příslušenství lze přidat telekonvertor, který z něho udělá až "třístovku"). Je podivuhodně svižný, zpoždění spouště při namáčknutí činí pouze jednu desetinu vteřiny a bez namáčknutí jsem naměřil (průměr z 20 měření) neuvěřitelných 5,4 desetiny. To by z něho dělalo nejsvižnější aparát střední třídy na trhu zdlouhavý je pouze start , který je skoro pětivteřinový. Zato ukládání je velmi rychlé, při vypnutém náhledu a manuálním ostření je to 1,1 sekundy.

FujiFilm FinePix 6900Z

design, ovládání

obraz, rychlost

K testu zapůjčila firma: FujiFilm, U nákl. Nádraží, 2/1949, Praha 3

Cena vč. DPH: 60 800 Kč

§§§§§


Kybernetický střelec - Sony DSC-P30

Ondřej Neff

C01p0572

Digitální aparáty Sony si nikdo nesplete, ty rozhodně nevypadají jako klasika na filmový materiál a "péčkovou řadu" už vůbec ne. Je charakterizována podlouhlým tvarem a objektivem vysunutým tak vlevo (z pohledu fotografa), jako by se ani nevešel do těla přístroje a vyboulil stěnu. Přístroj P30 se svým zoomem je silnějším bratrem P20: oba jsou to megové přístroje, ovšem P30 toho umí víc.

Přístroj je určen pro amatéry, jako obrazový záznamník, rozhodně ne pro nějakou vědeckou práci s tou výhradou, že obruba objektivu má závit 37 mm, tudíž umožňuje přesné spojení s předsádkami či jinými optickými přístroji. Jeho hlavní předností je operativnost a snadnost ovládání.

Na horní stěně je vypínač a vedle něho zelená kontrolka. Ta je důležitá, protože po zapnutí (pokud máte vypnutý displej na zadní stěně) se zdánlivě nic nestane, především se nevysune zoom, jak je tomu zvykem. Jen pohledem na kontrolku tedy zjistíte, že je přístroj připraven pracovat.

Je napájen dvěma bateriemi AA, a data zapisuje na MemoryStick. V jednom i druhém je trochu kámen úrazu. Dvě baterky pro přístroj s autofokusovým zoomem mají přece jen málo svaloviny a nezbývá tedy, než si koupit do zásoby metalhydridy a měnit je za pochodu, anebo se plácnout přes kapsu a koupit si InfoLithium a nabíječku. Což je další investice v řádu čtyř tisíc korun. Další mrzutost je s kartou. V dodávce je čtyřmegová žvejkačka, a fotky dělá ten aparát půlmegové. Bručet přestanete od 32 MB nahoru, a to znamená další výdaj 2 700 Kč.

Zde moje nářky končí. Práce s přístrojem je snadná, dalo by se říct i radostná. Základní volby nastavujete kolečkem na horní stěně (setup, videozáznam, prohlížení, fotky, noční fotky), doslova pod palcem (pravé ruky) máte kolébkové ovládání zoomu, nejdůležitější funkce (blesk, makro, samospoušť a náhled posledního obrázku) máte v joystickovém kolečku bez nutnosti lézt do menu, a když je třeba, zapnete menu a to je standardní soňácké pěkně grafiky řešené, kde barvy nehrají roli ozdobnou, nýbrž orientační. Manuálně můžete nastavit vzdálenost, nastavit bílou a do jisté míry i expozici pomocí funkce "expoziční kompenzace". Manuální ovládání clony a času přístroj nemá.

Jakožto výrobce CCD se Sony může chlubit vynikající obrazovou kvalitou svých výrobků a nejinak je tomu i zde. Snímač má rozlišení 1,2 milionu pixelů, což umožňuje papírové zvětšeniny ve formátu 10 x 15 v plně uspokojivé kvalitě, a v obstojné kvalitě 13 x 18. Ve srovnání s P20 jsou obrázky z P30 výrazně lepší (P20 má objektiv se stálým ohniskem). Neplatí tedy, že v jednoduchosti je síla. Ale abych jen nechválil soudková vada v režimu širokého ohniska je u tohoto objektivu značná a naopak v režimu tele (rozsah 41-123) je její protiklad, polštářovité zkreslení. Pokud ale nechcete fotit minimalistickou architekturu, v praxi to nevadí.

Objektiv má světelnost 3,8, což je na dnešní poměry pozoruhodně málo, je to skoro o clonu menší světelnost, než bývá zvykem. Naštěstí lze citlivost nastavit 100-200-400 ISO a čas od 8 do 1/750 sec, takže aparát ve většině podmínek poslouží. Má vestavěný blesk, to je samozřejmost, s celkem nepatrným dosahem 2 m (při 100 ISO), což je bohužel taky samozřejmost.

Fotografie můžeme pořizovat ve třech velikostech 1 280 x 960, 1 024 x 768 a 640 x 480, taktéž v nekomprimovaném formátu TIFF. Zábavné jsou pohyblivé záběry ve formátu MPEG, bohužel bez zvukového záznamu. Zato můžeme "natáčet" co nám žvejkačka stačí, tedy limit tvoří jen kapacita záznamové karty.

Standardní softwarovou výbavu dodávky tvoří produkty zkušené firmy MGI, PhotoSuite (v provedení PC a Mac) pro zpracování obrazu a VideoWave pro zpracování MPEG videa. Velmi příjemně je řešeno spojení přes USB s počítačem: krátká instalace a pak se kdykoli připojíte, a aparát se přihlásí jako další mechanika.

Sony DSC-P30

rozměry, ovládání

v megové třídě skvělá kvalita

malá kapacita karty, baterie

Cena vč. DPH: 18 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech

§§§§§


Jak si koupit notebook a neprohloupit... I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C01p0573

Řada z nás uvažuje o tom, že by přešla od velkého a nepraktického desktopu k malému, lehkému a přenosnému notebooku. Předtím, než zaplatíte v obchodě příslušnou sumu peněz, měli byste však mít jasno v některých klíčových otázkách.

Nemáme teď na mysli to, kde na notebook vezmete, ale spíše jak za své peníze dostanete co nejvyšší hodnotu. Notebookový trh se intenzivně rozrůstá, a dnes zaujímá přibližně 16 procent celého trhu PC. Ještě zajímavější je však meziroční nárůst, který činí jednu pětinu oproti přibližně 2 procentům u desktopových PC.

Tento úspěch celého odvětví je způsoben stále se zrychlujícím pádem cen, jenž jde však ruku v ruce se zvyšováním výkonů, kapacit i celkové použitelnosti přenosných počítačů. Na dalších stránkách vás provedeme úskalími, která vás mohou potkat při vybírání toho pravého notebooku, splňujícího vaše požadavky.

Jako první si musíte odpovědět na otázku, zda pro vás bude notebook jediným počítačem, který budete mít k dispozici. Pokud máte na stole ještě jedno PC, zřejmě pro vás nebude problém slevit z výbavy i výkonu notebooku, za což budete odměněni nižší cenou a vyšší mobilitou. Chcete-li si však koupit notebook jako váš jediný počítač, uvažujte raději o větším displeji, silnějším procesoru a bohatší výbavě, i když za takový počítač dáte zřejmě více a bude také těžší.

Jaký notebook?

Přestože ceny notebooků, ostatně stejně jako jakýchkoliv jiných počítačů rapidně klesají, stále ještě zůstává cenová mezera mezi stolními a přenosnými počítači jasně patrná. Na rozdíl od desktopových PC je u notebooků mnohem větším problémem případný upgrade, a běžná rozšiřitelnost končí někde u PC karet zasunovaných do příslušných slotů. Proto lze očekávat, že notebook vám zůstane velmi dlouho přesně v takové sestavě, ve které jste si jej zakoupili.

Z těchto důvodů musíte najít kompromis v požadavcích mezi třemi základními parametry notebooku, jimiž jsou cena, výkon a mobilita.

Cena

Pro mnoho zákazníků je nejdůležitějším parametrem cena. Obecně lze rozdělit notebooky přibližně do třech kategorií, ze kterých vyplývají dvě cenové hranice. Ta první se nachází někde kolem 40-50 tisíc Kč bez DPH, zatímco ta druhá pak na úrovni přibližně 80 tisíc korun. Od levných notebooků se dají očekávat standardní výkony i vybavení, střední úroveň pak poskytuje vyšší výkon s mnoha dodatečnými prvky výbavy. Pokud ale hledáte špičkový notebook, musíte sáhnout do té nejdražší kategorie.

Výkon

Další významnou skupinu zákazníků tvoří ti, pro které je určujícím parametrem notebooku jeho výkon. Pod pojem výkon v tomto případě zahrnujeme nejen obecně výkon procesoru a celého notebooku při zpracování aplikací, ale též velikost displeje, výbavu a obecně komfort při práci. V tomto parametru notebooky ztrácejí oproti desktopovým počítačům nejvíce a za shodný výkon musí nový majitel notebooku zaplatit i o několik desítek tisíc více.

Mobilita

Mobilita je ovlivněná rozměry, hmotností a výdrží akumulátorů. Požadavky na mobilitu jdou výrazně proti ceně, neboť nelze koupit levný a přitom malý notebook. Daní za mobilitu bývá také skromnější výbava. Doposud totiž není k dispozici technologie, jak zkombinovat velký displej s malým notebookem a platí tedy pravidlo, že jaké má rozměry notebook, maximálně tak velký může být displej. Opět jsou na trhu přibližně tři hmotnostní skupiny přenosných počítačů. V té nejlehčí se objevují zejména subnotebooky, jejichž váha nepřesahuje 2 kg, ve střední jsou buď odlehčené silné sestavy s externími jednotkami DVD či CD, nebo klasická střední třída s menšími displeji, a nad třemi kilogramy jsou pak low-endové stroje a opravdové mobilní pracovní stanice. Low-endové počítače mají tak vysokou hmotnost proto, že jakákoliv výraznější miniaturizace a snižování hmotnosti se negativně podepisují na ceně. Mobilní pracovní stanice jsou pak v drtivé většině typu all-in-one, tedy se všemi jednotkami uvnitř notebooku, velkou klávesnicí a 15" displejem, a takový obr zatím nemůže vážit pod 3 kilogramy.

Komponenty

Když už jste si určili cenovou hladinou, ve které se nový notebook bude pohybovat, nezbývá než zvolit správné součásti. Nabídka u notebooků rozhodně není tak volná jako u stolních počítačů, takže není možné si nechat složit notebook na míru. Nicméně sami výrobci přenosných počítačů prodávají své modely v několika řadách, jež se liší výbavou i technickými parametry, a tak většinou není problém najít požadovanou kombinaci jednotlivých součástí.

Procesor

Prvním rozhodnutím při koupi notebooku bude zřejmě volba, zda použít procesor Intel či AMD. Situace však není příliš podobná desktopovým počítačům a AMD nemá u nás v oblasti notebooků žádný významnější tržní podíl. Situace by se měla sice změnit s masivnějším nástupem proceosoru Mobile Athlon 4 (známým pod kódovým označením Palomino), ale producenti notebooků doposud nenabízejí na našem trhu vážnější alternativy strojům s procesory Intel.

Levné notebooky by měly obsahovat procesor Intel Celeron s pracovní frekvencí mezi 700 až 900 MHz. Střední třída je pak doménou čipů Mobile Pentium III, které pracují na kmitočtech pod 1 GHz, a hledáte-li výkonnou mobilní pracovní stanici, neváhejte a sáhněte po Pentiu III na 1 GHz, případně některém z nových čipů řady označované jako Tualatin, tedy formálně Mobile Pentium III-M. Ty jsou k dispozici na 1,13 GHz a také jejich frekvence se bude postupně zvyšovat.

RAM

Velikost operační paměti je pro výkon celého notebooku zcela klíčovým parametrem a musí být v souladu s výkonem procesoru. Absolutním minimem je v současnosti 64 MB. Vzhledem k poměrně jednoduché implementaci a nízké ceně, která jde ruku v ruce s klesající cenou desktopových paměťových čipů, je další hranicí 128 MB. Vliv paměti na výkon celého systému je takový, že až na výjimky se vždy vyplatí požadovat nejméně 128 MB RAM.

U systémů, kde se počítá s intenzivnější prací, implementací Windows 2000 či do budoucna Windows XP, není rozhodně na škodu požadovat paměti ještě více. Na druhou stranu nelze pominout neustálý cenový pád pamětí, a tak zbytečný nákup dalších paměťových modulů může být v blízké době poměrně kritizovanou investicí. V každém případě však platí, že 128 MB je základem pro Windows 98 či ME, pokud budete pracovat s Windows 2000 uvažujte o 256 MB.

Pevný disk

Zde bychom mohli argumentovat na téma, že instalace Windows spolkne až 500 MB, ale když ten nejmenší disk, který můžete v notebooku koupit, má 6 GB, tak to asi nemá cenu. Spokojme se s tím, že ačkoliv na desktopové disky s kapacitou leckdy až ke 100 GB notebooky zatím nemají, je i u levných přenosných počítačů zcela běžnou kapacitou 10 GB. U výkonných strojů rozhodně nepohrdněte ani 30či 40GB cvalíkem, i když vám to teď může připadat jako plýtvání. V budoucnu si však můžete být jisti, že první co vám nebude stačit, bude právě pevný disk.

Obrazovka a grafika

Notebooky jsou bez výjimky vybavovány plochými LCD panely. V současnosti se používají dvě základní technologie displejů, a to starší pasivní DSTN či HPA a modernější a kvalitnější aktivní matice TFT. Vzhledem k propastnému rozdílu v kvalitě pasivních a aktivních displejů se vždy vyplatí sáhnout po notebooku s LCD panelem typu TFT.

Standardní rozlišení dnešních notebooků je 1 024 x 768 bodů. Střední třída, dokonce i levné notebooky disponují velmi často displeji s takovým rozlišením, takže práce v běžném desktopu Windows je relativně snadná a příjemná. U té nejlevnější kategorie notebooků, tedy v ceně hluboko pod 40 000 Kč bez DPH, se někdy můžeme setkat také LCD panely, které disponují rozlišením pouze 800 x 600 bodů. Obecně se nedá říci, že takové panely jsou špatné, samozřejmě v případě, že nabízejí moderní technologii aktivní matice TFT. Avšak rozdíl v ceně takových displejů oproti běžnému rozlišení 1 024 x 768 bodů většinou nebývá více než několik tisíc korun, a rozdíl v pohodlí práce na větší displeji je značný.

Hodláte-li tedy na notebooku ušetřit kde jen to bude možné, dobře si rozmyslete, zda zrovna displej je to správné místo. O pasivním se ani nemá cenu bavit, tam je rozhodnutí jasné. Rozlišení 800 x 600 bodů berte pouze tehdy, je-li notebook vaším druhým počítačem a máte-li jej opravdu pouze na nejjednodušší práci, občasné editování textů a podobně. Jinak volte nejméně 1 024 x 768 bodů.

U té nejvyšší třídy naopak můžeme setkat s rozlišením daleko vyšším, špičkové modely disponují až 1 600 x 1 200 body. Máte-li dost peněz, je to rozhodně lepší investice než třeba půl gigabajtu RAM, o tom není sporu.

Akumulátory

Ačkoliv akumulátory a jejich kvalita by mohly být pro notebook klíčovou vlastností, není znám žádný jednoduchý a všeobecně používaný systém porovnávající jednotlivé notebooky podle toho parametru. Každá jednotlivá testovací laboratoř získává výsledky vlastním způsobem, který většinou není s těmi ostatními kompatibilní. Navíc na výdrž akumulátorů má kromě jejich kvality vliv také řada dalších parametrů, počínaje teplotou a konče typem power managementu. Velmi často lze nastavit poněkud agresivnější či naopak konzervativnější způsob práce s energií, takže i výsledky jednoho konkrétního notebooku se liší.

Na druhou stranu je prokázáno, že stejně jako terénní automobil jezdí ve skutečném terénu pouze několik procent ze všech najetých kilometrů, také notebook průměrně pracuje z akumulátorů jen několik procent z celkového provozního času. Proto by vliv akumulátorů neměl být zbytečně přeceňován, i když podle našich zkušeností jsou mezi jednotlivými modely značné rozdíly.

Obecně nejlepších výsledků dosahují akumulátory typu Li-Ion. Ty jsou v současnosti, alespoň do té doby, než se více rozšíří nové lithium-polymerové články, nejlepším typem akumulátorů v noteboocích. Výrazně horších výsledků dosahují starší NiMH články. Jejich principiální nevýhodou je menší kapacita při stejném objemu a hmotnosti, což způsobuje, že notebooky s takovými akumulátory dosahují kratších dob provozu. U všech kategorií notebooků je dobrou volbou použití Li-Ion článků i za lehce zvýšenou cenu takového řešení.


Jak si koupit notebook a neprohloupit... II.

Konektivita

Zcela nově sledovanou vlastností u přenosných počítačů je jejich konektivita, tedy možnost připojení k internetu a k periferiím. Dříve se snad ani moc nepočítalo s tím, že by někdo notebook používal k přístupu na internet, a když už, tak nebylo problémem řešit takovou situaci použitím některé z komunikačních karet standardu PC Card (PCMCIA). Dnes se řada takových zařízení integruje přímo dovnitř notebooku.

Modem a síť

Máme-li začít u toho nejčastějšího způsobu připojení, bude to určitě klasický modem na vytáčenou linku. Odpověď na otázku, zda ho v notebooku požadovat či ne, je jednoznačná: určitě ano. Ať už se denně připojujete k internetu, nebo si jen příležitostně na cestách budete chtít přečíst nové e-maily, vždy se vám bude modem hodit. Náklady na jeho implementaci do notebooku jsou velmi nízké a tak ve všech kategoriích notebooků je modem vítaný pomocník.

Složitější je situace se síťovým rozhraním. Pokud máte přístup k síti například ve firmě, není o čem uvažovat. V ostatních případech si lze většinou poradit i bez síťové karty. Snad ještě při cestách a připojování na internet či intranet v moderních konferenčních sálech se síťové rozhraní hodí, ale například u levnějších notebooků se bez něj můžeme snadno obejít.

Vyšší třídy přenosných počítačů mívají často síťovou kartu, nejčastěji ve formátu MiniPCI, již integrovanou a zvýšené nároky na její implementaci zcela zapadnou v celkové vyšší ceně notebooku.

Porty

Porty obecně slouží k připojení periferií k počítači. Vzhledem k tomu, že notebook nebývá příliš často hostitelem dalších zařízení, bývá také poptávka po portech poměrně střídmá. Nejčastěji jsou k notebookům připojovány externí myši a klávesnice, případně je jejich výstup vyveden na komfortnější monitor. Z toho vyplývají nejběžnější požadavky na porty notebooků: VGA výstup pro připojení monitoru, případně datového projektoru při prezentacích a některý z portů pro myš a klávesnici. Těmi mohou být buď starší PS/2, nebo novější USB rozhraní. PS/2 port bývá velmi často pouze jeden, s tím že součástí balení notebooku je rozdvojka pro současné připojení myši i klávesnice. Takový port je na přenosném počítači označen kombinovanou značkou myši i klávesnice.

Ostatní typy portů jsou ve své podstatě nadbytečné, neboť drtivou většinu dalších periferií ať už se jedná o tiskárny, skenery či externí modemy, lze připojit pomocí USB rozhraní. Snad jen pro některé navigační rozhraní GPS či jiné speciální aplikace je ještě k užitku sériový port, funkce paralelního byla již zcela vytlačena USB.

Na některých noteboocích vyšších řad, je k dispozici též port pro výstup kompozitního videosignálu. Ten se hodí v případě, že chcete prezentovat na běžném videozařízení s kompozitním vstupem či prezentaci nahrát na video.

Firewire a nová rozhraní

Firewire, tedy IEEE-1394, se v noteboocích objevilo teprve nedávno a jeho průkopníkem byla bezesporu firma Sony s vlastním označením I-link. Firewire je rozhraní pro připojení rychlých externích zařízení jako je digitální videotechnika či diskové paměti. IEEE-1394 bývá často implementováno ve vyšších řadách notebooků mnoha výrobců, a to i s přihlédnutím k tomu, že naprostá většina uživatelů jej nikdy nepoužije. Proto, s ohledem na současnou nabídku příslušných zařízení, je dnes fireware u notebooků spíše vítaným zpestřením než nějakým trvale vytíženým rozhraním, a jako takové ještě nějakou dobu i zůstane.

Trochu odlišná je situace s novou technologií nazývanou Wireless LAN, IEEE-802.11b či prostě Wi-Fi. Ta umožňuje bezdrátové připojení notebooku do lokální počítačové sítě. Není se s ní sice možné se připojovat na příliš velké vzdálenosti, ale uvnitř budov, které jsou takovou sítí pokryty, má uživatel zcela běžný přístup do intranetu, internetu i sdílených zdrojů dat. Tato technologie se stává standardem bezdrátového připojení, a tak zvláště pro tzv. "corporate users" může být její případná volba do budoucna citelnou ochranou investic.

Bluetooth, tedy bezdrátová náhrada infraportu či sériového rozhraní, je sice na trhu již delší dobu, ale stále ještě nejsou definovány jeho standardy tak pevně a výrobci jednotlivých zařízení již určená pravidla nedodržují tak striktně, aby bylo možné jej považovat za nezbytnou součást výbavy notebooku. Stále ještě se vyplatí počkat na nové revize Bluetoothu, případně potřebu takového rozhraní řešit až v budoucnu nákupem příslušné PC karty.

PCMCIA

V podstatě jednou cestou, jak rozšířit notebook o nové funkce, je rozhraní pro PC karty, tedy PCMCIA. Tyto sloty jsou podlouhlé a bývají rozdělovány podle tloušťky karty, kterou do nich lze vložit. Nejběžnější konfigurace jsou dva sloty pro karty typu II nad sebou, do nichž je možné vsunout také jednu kartu typu III. Je-li notebook už od výrobce vybaven síťovou kartou a modemem, lze případně akceptovat také přítomnost jen jediného slotu typu II, neboť drtivá většina funkcí, pro něž by mohl být slot PCMCIA využit, je již v počítači implementována.

Služby a software

S koupí notebooku zákazník nezískává pouze bezduché železo, ale řadu dalších služeb. U notebooku je totiž oprava svépomocí výrazně obtížnější než u klasického desktopu. Řadu komponent lze získat pouze od výrobce přenosného počítače, a případné náklady s opravou tak mohou šplhat do závratných výšek.

Záruka

Záruční doba je ze zákona nejméně šestiměsíční. Protože však životnost notebooku je mnohem delší, nabízí řada výrobců i delší záruku. Záruka v délce minimálně jeden rok by měla být naprostým základem, který lze akceptovat pouze u těch nejlevnějších řad jednotlivých výrobců. Ve střední či výkonné řadě by měl zákazník vyžadovat standardně tříletou záruku, která zaručuje u tak nákladného produktu, jako je přenosný počítač, servis po celou dobu životnosti.

Jakmile hodláte s notebookem cestovat za hranice Česka, určitě oceníte také mezinárodní působnost záručních podmínek. Lze tedy snadno v zahraničí najít servisní středisko, které majiteli notebooku pomůže s řešením aktuálního problému a nalezne nejlepší východisko ze situace.

Někteří výrobci nabízejí také tzv. "NBD" záruku. NBD, tedy "Next Business Day", je systém záruky, při němž je problém servisním střediskem vyřešen následující pracovní den po jeho ohlášení. Pro zákazníky, kteří mají svůj přenosný počítač jako integrální součást své práce, to může být velmi citelná pomoc v problémech.

Obecně se dá říci, že čím vyšší kategorie notebooku, tím lepší by měl zákazník vyžadovat servisní a záruční podmínky. Je to zcela logické čím vyšší kategorie, tím více notebook stojí a tím lépe by měl být zabezpečen zárukami a jistotami.

Operační systém a software

Operační systém k počítači patří, o tom rozhodně není sporu. Otázku, zda Windows či Linux, sice nechávám na uživateli, ale vzhledem k mnohem masivnější podpoře právě OS od Microsoftu ze strany výrobců notebooků je volba téměř jasná. Zvolíte-li si Windows, dostanete k přenosnému počítači "Recovery CD" s novou instalací, které můžete použít v případě problémů. Horší je situace v případě, že si Windows vyžádají nějaký konkrétní soubor z originálního instalačního CD, tam musíte chvíli hledat.

Podpora Linuxu je velmi vlažná. V podstatě všechny příslušné soubory je třeba shánět po internetu, což znamená, že instalace notebooku se může protáhnout na několik týdnů. Pro notebooky je tedy rozhodně lepší volbou některý z operačních systémů Windows. Měl by být součástí každého balení přenosného počítače.

Co říci závěrem?

Notebook má některé klíčové vlastnosti, které jej výrazně odlišují od stolního počítače a se kterými je nutné počítat při nákupu. Zároveň stejná konfigurace notebooku stojí více než stolní počítač, a další náklady s případným upgradem jsou vyšší než u desktopu. A to všechno jsou důvody, proč si nákup notebooku rozmyslet více, než koupi běžného desktopu.

Co takhle PDA?

případě, že chcete malý notebook jen proto, abyste si občas něco napsali, popřípadě se připojili na internet, uchovali si v Outlooku pár adres a tu a tam si pustili empétrojku, může pro vás být zajímavou alternativou některý z mnoha osobních digitálních asistentů (PDA Personal Digital Asistant). Jejich výhodou jsou především nižší rozměry a hmotnost, větší výdrž akumulátorů, nevýhodou pak menší výkon a nekompatibilita se světem stolních PC. Hmotnost takových malých pomocníků se nejčastěji pohybuje do 1 kg, výjimkou však nebývají ani PDA s váhou 150-300 gramů, a to je proti nejlehčím notebookům s půldruhým kilogramem proklatě znát. Stejně tak PDA můžete snadno vložit do kapsy, což s notebookem zvládne snad jen klokan.

Propastný rozdíl je však znát u výdrže akumulátorů. Notebookové články typu NiMH, od kterých se sice pomalu upouští, ale u nejlevnějších modelů je stále můžete nalézt, vydrží napájet přenosný počítač přibližně 2 hodiny, novější lithium-iontové akumulátory pak řádově o hodinu déle. Naproti tomu PDA vydrží na akumulátory nejméně 6-8 hodin, a výjimkou nejsou ani výsledky na úrovni 15 či dokonce 20 hodin provozního času. A vzhledem k tomu, že přenosné stroje nepracují zdaleka pořád, mohou být ve skutečném provozu nabíjeny třeba jen jednou týdně.

Také PDA mají proti notebookům své stinné stránky. Mezi hlavní nevýhody patří slabší výkony jejich procesorů, horší displeje, a především chybějící přímá kompatibilita se světem PC. Soubory před použitím na PDA je vždy nutné konvertovat pomocí dodávaného programu, poslat je nějakým způsobem na mobilní zařízení a po příslušných úpravách opět odeslat zpět do PC stejným způsobem.

§§§§§


Když IDE nestaí - SCSI Řadič Adaptec 29160

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

C01p0574

Není náhodou, že i přes zvyšující se výkony disků v oblasti IDE jsou SCSI zařízení stále vyhledávaným artiklem. Dokonce i přesto, že k osazení počítače pevným diskem typu SCSI je nutné vybavit PC další kartou v podobě přídavného řadiče. Inovované a vylepšené SCSI toho nabízí vždy o něco víc, než dokáže poskytnout standardní IDE.

Řadič Adaptec 29160, výrobek stejnojmenné společnosti Adaptec, na sebe bere podobu interní karty o rozměrech cca 175 x 105 mm. Je určena pro zasunutí do slotu PCI a zajímavostí přitom je, že se nemusíte spokojit pouze s 32 bity. Disponuje-li váš motherboard slotem PCI 64,je ideální variantou využít jeho služeb. Tím dosáhnete výsledné maximální propustnosti sběrnice nikoliv 132 MB/s, ale rovných 264 MB/s. Další rychlost komunikace řadiče s disky záleží na typu SCSI. Na vybranou nabízí Adaptec na své kartě čtyři konektory. První, 68pinový LVD, je umístěn na vnější straně řadiče pro snadné připojení externích zařízení. Zbylé tři konektory slouží pro interní využití. V nabídce jsou tyto typy: 68pinový LVD, 68pinový Ultra Wide SCSI a posledním je 50pinový Ultra SCSI.

Nejvyšší rychlost, s níž dokáže řadič vládnout svým podřízeným diskům, je až 160 MB/s. My jsme v testech použili, mimo jiné, i model Seagate Barracuda, který nabízí úctyhodných 180 GB diskové kapacity, a podporuje provoz po sběrnicí rychlostí 160 MB/s. Připojení jsme realizovali LVD kabelem přiloženým k balení. Jeho výbavou je jak ukončovací terminátor, tak i pět konektorů pro připojení SCSI zařízení. Nejvyšší počet periferií, které zvládne řadič obhospodařit, je 15, což je oproti běžným čtyřem diskům u IDE znatelný rozdíl.

Podpora operačních systémů pokrývá nejen všechny rozšířené platformy Windows (3.1, 95, 98, NT a 2000), ale i OS/2 Warp, Novell NetWare, SCO UnixWare, Ms-Dos nebo Sun.

Řadič se při instalaci ve Windows tvářil docela přátelsky a po nainstalování příslušných ovladačů začal bezproblémově spolupracovat. Žádné zbytečné nastavování či zdržování se nekonalo. Místem, které je oproti tomu vhodné navštívit, je konfigurace vlastního řadiče. Stisknutím klávesové zkratky Ctrl-A se do ní dostanete při startu systému.

Adaptec 29160

více konektorů

snadná instalace

cena

Cena vč. DPH: 13 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Servodata, U pekáren 4, Praha 10

§§§§§


Projektor plný duhy - Epson EMP-715

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

C01p0575

Společnost Epson bývá nejčastěji spojována s tiskárnami. Jak je ale vidět, tak nejen na tomto poli se může směle srovnávat či dokonce vítězit nad konkurencí. Zbrusu nový projektor Epson EMP-715 nasvědčuje, že Epson to v této oblasti myslí docela vážně.

Vzhledově je produkt spíše skrovnějšího vzezření, takže přehršle elegantních ozdob a barev na něm nenaleznete. Přesto ale horní kryt upoutá pozornost docela s jistotou. Pokud je projektor zapnutý, jsou totiž pod větráčkem vidět tři barevná spektra jednotlivých světelných svazků RGB (červená, modrá, zelená), z nichž se skládá výsledný obraz. Musíme přiznat, že podívaná je to opravdu efektní.

Zaměřme se ale kromě vzhledu na to důležitější na funkce, které projektor nabízí. Je jich požehnaně, jsou originální a praktické. Mezi nejzajímavější, patří grafické (kurzorové) ukazovátko s možností vytvářet značky, zvýraznění čtverce obrazu, barevný zvýrazňovač a mnohé další.

Obrazovkové menu je na vynikající úrovni, pohyb v něm je přehledný a intuitivní. Množství různých voleb uspokojí i náročné požadavky.O grafickém ztvárnění není třeba dlouho mluvit, je také povedené.

Velikou bombou Epsonu je slot na PCMCIA karty. Do redukce vložíte libovolnou paměťovou kartu a můžete spustit prezentací přímo z ní. Vytváření prezentací přímo v integrovaném programu EasyMP není jen fantazií, ale realitou. Editovat lze dokonce skript, ve kterém si zvolíte druhy přechodů mezi obrazovkami a podobné vychytávky.

Jistou nevýhodou Epsonu je výbava v podobě konektorů. Všechny ty důležité sice k dispozici jsou, ale například možnost připojit kontrolní monitor nebo více datových zdrojů chybí.

Další zajímavostí Epsonu je jeho dálkové ovládání; krom toho, že je pěkně navrženo, obsahuje slušnou výbavu tlačítek. O pohyb v menu se stará praktický kurzorový ovladač velmi podobný joysticku. Navíc zastává i úlohu funkce "Enter", vedle kterého je umístěno uživatelsky oblíbené tlačítko "Esc". Ještě jedna věc vylepšuje infraovladač, a to barevné podsvícení displeje. Stačí je zapnout a všechna tlačítka se na cca 10 sekund podsvítí červenou barvou.

Množstvím funkcí a inteligentním zpracováním dává Epson najevo, se z něj stává velký favorit pro náročné uživatele prezentační techniky. Požadujete-li projektor na úrovni, můžeme Epson EMP-715 jen doporučit.

Epson EMP-715

množství funkcí

Easy MP

konektory

Cena vč. DPH: 262 300 Kč

K testu zapůjčila firma: AV Media, Krumlovská 530, Praha 4

§§§§§


Pořádná diskotéka - PowerFile C200

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

C01p0576

Společnost Quentin, která se zabývá především distribucí DTP vybavení, si na svá bedra vzala nový úkol. Od jara letošního roku rozšířila nabídku o produkty značky PowerFile. V současnosti Quentin nabízí výrobky z řady DVD/CD jukeboxů.

Jedním z těchto DVD changerů je i Jukebox PowerFile C200 Studio, ten představuje střední třídu ze všech nabízených. Produkt C200 Studio je vyroben v podobě, vzhledově zajímavě řešené, "krabice" o rozměrech 431 x 222 x 508 mm. Přední čelo je vyrobené z průhledného plastu, takže je vidět až do samotných útrob. Na tomto panelu se nalézá vertikálně orientovaná štěrbina pro vsunutí nebo vyjmutí CD/DVD média. Naleznete zde rovněž LCD displej vypovídající o stavu C200, hlavní vypínač a ovládací tlačítka.

Napájení je řešeno pomocí kabelu do sítě 220V, což je vzhledem k rozměrům i všem pohyblivým mechanickým částem, které produkt obsahuje, celkem logické. Pro připojení k PC (nebo i k Macům, k nimž lze changer také připojit) slouží rozhraní FireWire neboli IEEE-1394.

Vnitřní architektura PowerFile C200 Studia je vyřešena pomocí velkého otočného bubnu s držáky na nosiče. Jak sám název produktu napovídá, maximální kapacita je 200 DVD nebo CD médií. Pokud budete využívat pouze CD nosiče, získáte plným využitím C200, přístup k cca 140 GB dat (při použití 80min kompaktů). Pokud se plácnete přes kapsu a pořídíte si dnes již dostupnou DVD-R zapisovačku a média o kapacitě 4,7 GB, rázem vyroste využitelná kapacita Jukeboxu až na ohromujících 940 GB (tedy téměř 1 TB).

Pro pohodlnější a rychlejší přístup k datům je tento stroj vybaven hned dvěma mechanikami DVD-ROM. To umožňuje daleko lepší dostupnost dat jednotlivých kompaktů. Integrované DVD-ROM mechaniky pocházejí od společnosti Toshiba a jejich rychlost je v případě DVD 6násobná a u CD-ROM 32násobná.

Datový obsah všech disků uložených v C200 lze sdílet po síti. K tomu slouží na serveru jednoduchý správce a na straně uživatelských počítačů klientská aplikace. S celým tímto systémem navíc dokáže spolupracovat další dodávaný software Canto Cumulus, jenž slouží k pohodlnější organizaci a průzkumu dat. Umí katalogizovat data i s náhledy, prohledávat a podobně. Autoři slibují podporu více než 130 různých datových formátů.

Přes všechny výše uvedené klady je třeba zmínit i několik slabin, které jsme na zařízení objevili. Jednou z nich je fakt, že si chnager neporadí s oboustrannými DVD nosiči, respektive dokáže číst jen jednu stranu. Pokud chcete přistupovat k datům na opačné straně kompaktu, musíte jej vyjmout, otočit a zase jej do jukeboxu vrátit. Druhým neduhem je samotná instalace; ta se sice vypadá jednoduše, ale pokud nejste věci znalí odborníci, tak se při ní můžete docela slušně zapotit.

Závěrem lze jen říci, že pokud potřebujete velké množství CD/DVD titulů ke každodenní práci, je PowerFile C200 jedním z řešení, jak mít všechna data vždy rychle po ruce a bez obav o jejich možné poškození či poškrábání.

PowerFile C200

celková kapacita

management a uspořádání velkých dat

instalace a ovladače

neumí oboustranné DVD

Cena vč. DPH: 113 912 Kč

K testu zapůjčila firma: Quentin, Bělohorská 45, Praha 6

§§§§§


Proč si doma nezastříhat? - MATROX RT2500

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

C01p0577

Nastalo letní období a s ním přichází i čas slunných dovolených. Čeká na vás mnoho zajímavých zážitků, které by bylo rozhodně škoda zase zapomenout. Mnoho lidí si proto s sebou vezme na cesty alespoň fotoaparát nebo i videokameru.

Natočený materiál na pásce sice potěší, ale bez dalšího zpracování to přece jen není ono. V tomto ohledu mi jistě každý, kdo měl co do činění s natočeným páskem, dá za pravdu. Pokud patříte mezi aktivnější video fandy, máme pro vás připraveno malé letní překvapení. Nástroj, s jehož pomocí lze klasické PC proměnit v docela solidní digitální střižnu.

Nelineární střižna RT2500 je nejnovějším výrobkem společnosti Matrox. Vzhledem k tomu, že Matrox není v produkci takovýchto zařízení žádným nováčkem, je pravděpodobné, že RT2500 nebude jen výkřikem do tmy. Střižna RT2500 navazuje, nebo ještě lépe, vychází z předchůdce RT2000. Tudíž je vybavena i stejnou technologií pro práci v reálném čase nesoucí označení Flex 3D.

RT2500 je samostatná karta určená pro sběrnici PCI, nutnost vlastnit jakoukoliv další videokartu značky Matrox, jak tomu bylo u předchozích výrobků, tudíž (naštěstí) odpadá. My jsme testovali produkt v počítači zapůjčeném specielně pro tyto účely společností Libra Electronics. Výkonné PC bylo vybaveno procesorem P4 1,7 GHz a osazeno značkovou grafickou kartou nVidia GeForce2 GTS. Spolupráce grafického adaptéru s RT2500 byla po celou dobu testování bezproblémová.

Velmi zdařilým prvkem střižny je vývod všech analogových konektorů pomocí jednoho tlustého kabelu na pracovní stůl, kde je datový kabel zakončen praktickou krabičkou s videoa audiokonektory. K dispozici jsou dva cinche pro vstup zvuku a stejně tak i pro výstup. U videa se dočkáte podpory vstupu i výstupu jak pro kompozitní signál (cinch), tak i pro Y/C (S-Video). Dnes tolik potřebné konektory digitálního rozhranní IEEE-1394 neboli FireWire naleznete na zadní straně střihací karty, jsou tam rovnou tři. Do tohoto vstupu lze připojit téměř libovolnou digitální kameru standardu DV, DVCAM či DVCPRO. Matrox pak dokáže kameru plně ovládat a pomocí vašich požadavků, na snímek přesně, pracovat s natočeným materiálem na pásce. Což je oproti běžnému analogovému vstupu opravdu znatelná výhoda, vyjma např. digitálního (bezeztrátového) přenosu dat.

S RT2500 je dodávána střihová aplikace Adobe Premiere ve verzi 6.0. Skutečnost, že Matrox vsadil zrovna na Adobe, se ukázala jako šťastná volba. Spolupráce střižny a softwaru se při testech jevila jako vcelku bezproblémová. Je sice pravda, že instalace probíhá trochu obráceně, než by se dalo čekat, ale to je už u Matroxe docela běžný jev. Konkrétně si dejte pozor, abyste jako první nainstalovali Premiere, a teprve posléze až Matrox Tools.

Poměrně nepříjemná vlastnost RT2500 se vyskytla při operacích s grafickou vrstvou. Matrox realtimeově pracuje pouze s pevným formátem TGA (720 x 576, 32bit, nekomprimovaný) a ICG (TitleExpress). Tudíž všechny ostatní standardy musíte do některého z těchto dvou (nejspíše do TGA) nějakým způsobem převést. Toto je sice celkem běžná praxe, ale problém nastává, pokud jste zvyklí používat v Adobe Premieře tzv. black video, color matte nebo integrovaný titulkovač v tomto případě na reálný náhled úplně zapomeňte. Tuto svízel je možné obejít, když si připravíte knihovnu nejčastěji používaných barevných podkladů (color matte) ve formátu TGA. Na realtimeové titulky je možné používat (o dost komfortnější) externí titulkovač TitleExpress ve verzi pro RT2500 (ten je součástí střižny). Uvážíme-li ale vše co střižna Matrox RT2500 nabízí, je namístě výrobce pochválit. Zvláště pokud se podíváte na velmi příznivou cenu celého kitu.

Matrox RT2500

jediná PCI karta

efekty v reálném čase

některé funkce a efekty nejsou akcelerované

Cena vč. DPH: 50 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Libra Electronic

§§§§§


Kancelářský trpaslík s LCD - Triline eLink 2000

Jakub Smolka, TestCentrum IDG

C01p0578

S řešením kancelářského počítače přichází v podobě novinky označené eLink 2000 společnost Triline. Největší předností sestavy je LCD monitor, jehož přítomnost je v sestavě s cenovým posazením okolo 40 tisíc Kč jistě příjemná.

Zajímavě řešená skříň počítače zabírá svými rozměry jen velmi málo místa. Na čelní straně jsou k dispozici hned dva USB porty pro připojení externích zařízení s tímto rozhraním. Najdeme zde také audiovstup a audiovýstup. Miniaturní skříň je napájena 145W zdrojem, který pracuje tiše a poskytuje dostatečné napájení všem komponentům sestavy.

Základem je deska ASUS CUSL2-M, určená pro procesory Intel Pentium II/III a Celeron, a to až s frekvencí 933 MHz. Maximální kapacita paměti, jež se vejde na desku je 512 MB, standardně se pak dodává 128 MB.

Využíván je známý čipset Intel 815E, jenž nabízí jak integrovanou grafickou kartu, tak zvukovou kartu. Díky čipu 3Com 3C920 pak tato deska obsahuje také síťovou kartu, která operuje rychlostí 100/10 Mb/s. I to vypovídá o převážně podnikovém určení tohoto počítače. Příjemným zjištěním je přítomnost rozhraní AGP Pro až se čtyřnásobným přenosem dat. Proto pokud budete chtít využívat náročnější grafické aplikace, neměl by být problém k sestavě dokoupit výkonnou grafickou kartu. K dispozici jsou dále pozice PCI (3x) a CNR (1x). Výpočetním základem sestavy je procesor je Intel Celeron na 800MHz frekvenci. Integrovaná grafická karta se 2MB videopamětí poskytuje dostatečný výkon pro kancelářské aplikace, víc od ní ale nečekejte. Při náročnějších grafických operacích je využívána i paměť RAM. Integrovaný zvukový adaptér nabízí standardní stereoozvučení.

Pevný disk s kapacitou 20 GB pokryje veškeré nároky běžného užívání. Nese označení Fujitsu MPG3204AT a pracuje rychlostí 5 400 ot./min. s přístupovou dobou 9,5 milisekundy. Zaručena je podpora UATA100 s vyrovnávací pamětí 512 KB.

Kromě disketové mechaniky je k dispozici také CD-ROM Sony, schopný přenášet data 52násobnou rychlostí.

Jedním z nejzajímavějších prvků sestavy je LCD monitor s reproduktorem Relisys TL500A. Úhlopříčka je 15" a maximální poskytované rozlišení 1 024 x 768 bodů při horizontální frekvenci 75 Hz poskytuje pro práci v kancelářských (ale i jiných) aplikacích dostatečnou pracovní plochu. Pohodlné menu je ovládáno pomocí čtyř tlačítek na spodní hraně LCD panelu. Na stole zabírá malou plochu a zároveň šetří oči. Relisys se může pochlubit certifikací TCO99, rozteč bodů monitoru je 0,30 mm, úhel horizontální viditelnosti je 120 ? a vertikální 90 ?.

Předinstalován je systém Windows 98 SE, ale zároveň nalezneme programy jako PC Suite 2001 a AntiViral Toolkit Pro. Jedná se o zdařilou kancelářskou sestavu, která navíc nabízí komfort LCD monitoru. O to zajímavější je koncová cena, jež činí 45 128 korun s DPH.

Triline eLink 2000

LCD displej

volný AGP slot

grafika

Cena vč. DPH: 45 128 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava

§§§§§


Tiskárna na fotografie - Canon S800

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C01p0579

Canon S 800 patří k výkonnostní špičce výrobků stejnojmenné společnosti. Přestože hravě zvládne zpracování běžných dokumentů, jeho síla se projeví při tisku na speciální média, zejména při zpracování kvalitní grafiky a fotografií.

Zárukou vysoké kvality tisku je zde vysokofrekvenční tisková hlava s 1 536 tryskami, která nese šest samostatných inkoustových barev. S využitím technologie Microfine Droplet pro přesné umístění inkoustových kapek o velikosti 4 pikolitry lze tisknout ve vysokém pracovním rozlišení 2 400 x 1 200 dpi. Rychlost tisku klesá od hranice 4 strany A4 za minutu v návrhovém režimu do 0,45 strany za minutu při plnobarevném zpracování v maximální kvalitě. Místo tiskové mechaniky lze do tiskárny vložit barevnou skenovací hlavu, takže zařízení se změní v průchodový skener s pohyblivou optikou, která je schopna pracovat v rozlišení 600 x 600 dpi při 24bitové barevné hloubce.

Tiskárna s počítačem komunikuje prostřednictvím paralelního obousměrného rozhraní a USB, ovladače jsou připraveny pro operační systémy Windows u PC a Mac OS s podporou USB u počítačů Macitnosh. Sledování stavu inkoustů pomocí čidel v tiskové hlavě je přenášeno do Print Monitoru, který je instalován společně s ovladači.

Pro založení papíru je připraven šikmý horní automatický podavač s s kapacitou 100 archů A4 v gramáži 64-105 g/m2, založit však lze i média Canon s gramáží do 245 g/m2. Při ručním zakládání jednotlivých listů dokáže tiskárna pracovat s materiálem v gramáži 64-500 g/m2. Potištěné listy vystupují před tiskárnu na spodní výklopný podavač s výsuvnými opěrami. Jeho kapacita nepřekračuje 30 listů papíru. Kontrolní dioda napájení a dvě ovládací tlačítka jsou umístěna ve středu horní části tiskárny.

Tiskárna uživateli nabídne režimy od 300 dpi do 1 200 x 2 400 dpi, stejně jako ostatní tiskárny Canon řady S využívá ve svém ovladači voleb Photo Optimizer a Image Optimizer, s nimiž lze ovlivnit věrnost barev, vyhlazování hran a změnu rasterizace obrázku. Při testech jsme si ověřili údaje výrobce o rychlosti tisku, neboť monochromatické i barevné zpracování textu, vektorové grafiky i fotografie A4 v návrhovém režimu zabralo tiskárně jen 29 sekund. Střední kvalita tisku prodlouží čas na 1 minutu a 42 sekund, maximální nastavení si vyžádá již 2 minuty a 5 sekund. Optimalizace obrázku, ruční volba maximálního rozlišení 1 200 x 2 400 dpi a využití režimu pro speciální fotopapír prodlouží čekání na 4 minuty a 9 sekund. Výsledky barevného tisku jsou velmi kvalitní, bez stop zrnitosti, s kvalitními barvami i barevnými přechody. U monochromatického tisku se v základní nastavení projevuje nižší krycí schopnost speciálního černého fotoinkoustu, neboť bez míchání dalších barev není černá barva dostatečně sytá.

Prodejní cena tiskárny Canon S 800 byla stanovena na 18 288 Kč, náklady na tisk se pohybují na hranici 1,55 Kč u monochromatického zpracování a kolem 6,20 Kč při barevném zpracování. Ceny jsou uvedeny včetně DPH. Maximální měsíční zátěž výrobce neuvádí, záruční doba je poskytována po dobu 12 měsíců.

Canon S800

rychlost tisku

vyšší tiskové náklady

Cena vč. DPH: 17 990 Kč

K testu poskytla firma: Canon, Náměstí Na Santince 5/2440, Praha 6

§§§§§


Z diapozitivů do počítače - CanoScan FS4000US

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C01p0580

Barevný filmový skener nepatří k základnímu vybavení každé kanceláře. Produkt se speciálním určením své uplatnění najde v grafickém studiu, na DTP pracovišti, v reklamní agentuře nebo u profesionálního fotografa. Výhody zpracování negativů, APS a diapozitivů ocení uživatelé, kteří potřebují převést snímky do digitální podoby a vyžadují vysoké pracovní rozlišení.

CanoScan FS4000US pracuje v hardwarovém rozlišení 4 000 x 4 000 dpi při 42bitové barevné hloubce a nabízí 24bitový nebo 42bitový barevný výstupový režim. Při monochromatickém zpracování materiálu je k dispozici 14bitová nebo 8bitová barevná hloubka. Zařízení s vnějšími rozměry 92 x 144 x 368 mm a hmotností 2,4 kg je vybaveno USB portem a SCSI rozhraním. Pro spojení s počítačem je možné využít dodávaný USB kabel nebo dokoupit SCSI kartu s kabelem. Nedílnou součástí dodávky je dvojice předloh pro 6 políček negativu nebo 4 diapozitivy a adaptér pro vložení APS filmu se 40 políčky. Jediným ovládacím prvkem je tlačítko pro zapnutí skeneru, napájení je přitom signalizováno zelenou diodou.

TWAIN rozhraní FilmGet FS 1.0 je určeno pro OS Windows na počítačích PC a MacOS na počítačích Macintosh. Automatické ostření lze změnit na ruční řízení, samozřejmostí je dávkové zpracování všech snímků v adaptéru i pořízení jednotlivých obrazů či výřezů. Pro každé políčko lze měnit tónové křivky jednotlivých barev a jas i kontrast celého snímku a provádět otočení či překlopení obrazu. Při snímání poškrábaných či zaprášených materiálů je možné úspěšně použít technologii FARE (Film Automatic Retouching and Enhancement) pro podstatné zlepšení výsledného obrazu.

Pro následnou editaci sejmutých snímků je dodáván program Adobe PhotoShop 5.0 LE. Dokumentace byla zpracována jen v angličtině.

Výsledky testu

Svou konstrukcí se testovaný produkt příliš neliší od konkurenčních zařízení. Pracuje s pevným snímacím prvkem a pohyblivou předlohou, do níž je vložen negativ nebo jednotlivé diapozitivy. Novým řešením je však možnost otevřít přední kryt a vložit samostatnou kazetu s ASP filmem. Zařízení přitom automaticky rozpozná, jaký druh materiálu bude zpracováván. Skener pracuje ve vyšším maximálním rozlišení a tento fakt se projevuje v celkové době snímání. Automatické zaostření po vložení předlohy se snímky si vyžádá 60-90 sekund. Nabídka režimů práce je celkem široká, zahrnuje základní náhledy 125 x 125 dpi nebo 250 x 250 dpi, nižší a rychlejší skenování 500 x 500 i 1 000 x 1 000 dpi, a nakonec detailní zpracování snímku v rozlišení 2 000 x x 2 000 i maximálních 4 000 x 4 000 dpi. Ve všech rozlišeních lze volit černobílé skenování, režim snímání ve stupních šedé a samozřejmě také 24bitový nebo 42 bitový barevný výstup. U každého režimu lze nastavit i dva stupně korekce FARE, které však pracovní čas dále prodlouží. Jen pro srovnání: sejmutí jednoho snímku v rozlišení od 125 x 125 dpi do 1 000 x 1 000 dpi v různých barevných režimech je zpracováno za 33-40 sekund. Volba rozlišení 2 000 dpi časy prodlouží na 1 minutu a 14 sekund ve stupních šedé a 1 minutu a 21 sekund ve 42bitové barevné hloubce. Podstatný nárůst doby zpracování však byl zaznamenán u maximálního rozlišení, kde se časy pohybují od 3 minut a 49 sekund do 4 minut a 58 sekund. Zapnutí maximální korekce FARE celkový čas prodlouží o dalších 60-75 sekund. V konečném výsledku se však čekání vyplatí, protože uživatel získá kvalitní obrazový materiál s vysokou barevnou přesností a nízkou zrnitostí, viditelnou jen v maximálním zvětšení.

CanoScan FS4000US

vysoké rozlišení

doba snímání v maximálním rozlišení

Cena vč. DPH: 37 990 Kč

K testu poskytla firma: Canon, Náměstí Na Santince 5/2440, Praha 6

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01p0583

Léto již definitivně skončilo a na obzoru je největší český veletrh počítačové techniky Invex. Důvod, proč hovoříme o této akci je prozaický na Invexu bude představena řada novinek, s nimiž se budeme v následujících měsících setkávat jak na hardwarových stránkách PC WORLDu, tak v našich srovnávacích testech. To, že si novinky firmy schovávají až na podzimní premiéru na Invexu se projevilo i v množství produktů, které jsme v tomto čísle získali do TOPů. Navíc bylo v době testování zařízení, jež vám dnes přinášíme, ještě horké léto a pracovní morálka byla nakažena prázdninami.

Nastal čas, abychom se po drahných letech rozloučili s jednou z testovaných kategorií, s 15palcovými monitory. Bohužel, současný vývoj v oblasti monitorů a cenový pád modelů s větší úhlopříčkou, způsobil, že o staré dobré "patnáctky" nemají zájem již ani zákazníci, a tedy ani výrobci. Stěží jsme sehnali jedinou novinku, a vzhledem k tomu, že pro tento rok již testování 15" monitorů nechystáme, je více než pravděpodobné, že při vytváření harmonogramu testů pro rok příští již tuto kategorii nevyhlásíme. Uvidíme, ukáže-li čas, že byl tento krok předčasný, rádi zase někdy přineseme srovnávací test 15palcovým monitorů. Zatím však nezbývá než zvolat: "Král je mrtev, ať žijí sedmnáctky!"

Compaq Presario 12XL517

Compaq předvedl model za cenu pohybující se pod hranicí 40 000 korun (bez DPH), ale navíc do něj přidal ještě DVD mechaniku. Je až fascinující, co všechno může uživatel za takové peníze dostat ve značkovém počítači se solidní podporou. Celeron běžící na 766 MHz, 128 MB paměti a 15GB pevný disk jsou ještě stále parametry, se kterými dá zvládat prakticky každá běžná činnost. Poměrně zajímavá a mezi notebooky nepříliš častá je implementace čipové sady se značkou VIA, neboť přenosné počítače bývají doménou čipsetů Intel BX, MX či některého typu z řady 815. K integrované DVD mechanice bezesporu patří reproduktory JBL se zabudovanými bassreflexovými ozvučnicemi do přední části plochy před klávesnicí. Hezky je vyřešena klávesnice, u Compaqu tradičně doplněná solidním touchpadem včetně směrových kláves pro rolování a tří uživatelsky definovatelných tlačítek. Ze softwaru je třeba zmínit Lingea Lexicon 2000, MS Word 2000, MS Works, a samozřejmě Windows ME v české verzi. Málo viditelným, ale nepříjemným nedostatkem je absence signalizační kontrolky pro práci disku. Celkové hodnocení Presaria 12XL517 však nemůže být jiné než opravdu dobré. Za necelých 40 tisíc korun bez DPH dostává uživatel k dispozici nejen plně funkční stroj na kancelářskou práci, který vydrží pracovat z akumulátorů průměrnou hodinu a půl, ale také dostatečně velký pevný disk a DVD mechaniku.

HP Omnibook XE3

Notebooky Hewlett-Packard řady Omnibook XE3 jsou koncipovány jako plnohodnotná náhrada stolního počítače a tak se v nejslabší variantě objevuje také Celeron, a "pouze" 13" displej, čímž jeho cena klesla až na 49 990 Kč (bez DPH). Omnibook XE3 vypadá zajímavě nejen z vnějšku, ale překvapí i jeho výkon. Základem je zde mobilní Celeron 750 MHz, který spolupracuje s 64 MB RAM. To sice není mnoho, ale překvapivě právě tato sestava získala nejvyšší bodové hodnocení v kategorii domácích notebooků. Za výkonem stojí jednak čipová sada Intel 440 BX, a pak také instalovaná Windows 98, která poskytují vyšší výkon než Windows ME na stejné konfiguraci. HP Omnibook XE3 je rozhodně veliký notebook. Jeho rohy jsou zajímavým způsobem částečně chráněny proti nárazu vrstvami odlišného plastu. Na přední hraně plochy před klávesnicí je umístěn malý podsvícený displej s informacemi o datu, čase a zbývajícím stavu akumulátorů. Vedle něj jsou pak ovládací prvky mechaniky CD-ROM, kde v případě přehrávání Audio oceníme ovladače regulace hlasitosti. Jako jeden z mála přenosných počítačů má Omnibook XE3 vyveden také videovýstup na televizi kompozitním signálem. Velmi nás překvapila výdrž akumulátorů, která překračuje 2 pracovní hodiny. Vad není mnoho, zmínit můžeme snad jen pomalou práci CD-ROM mechaniky, a pak také poměrně značné rozměry a robustnost celého notebooku.

UMAX ActionBook 240T

Hledáte-li nový a plně vybavený notebook za opravdu minimální cenu, můžete sáhnout po typu UMAX ActionBook 240T. S Celeronem 650 MHz, 64 MB RAM a 10GB diskem nedostanete žádný high-end produkt, ale s běžnými kancelářskými programy si dovede poradit poměrně dobře. Ve víku stroje se usídlil 12,1" LCD panel běžné kvality, kterému sekunduje grafika se sdílenou pamětí. Zajímavá je implementace jak síťového, tak modemového rozhraní. K místní síti v podniku či k internetu se dá připojit jak uvnitř budovy, tak na cestách pomocí klasických telefonních linek. Námi testovaný ActionBook 240T s 64 MB paměti je k dispozici za necelých 35 000 Kč bez DPH. Za verzi se 128 MB dá uživatel o pouhou tisícovku navíc, takže rada pro případné zájemce je jasná vyžadujte 128MB RAM, neboť taková kapacita citelně pomůže výkonu v aplikacích Windows. Je jasné, že při této ceně bylo třeba někde ušetřit, ale i tak je rozlišení displeje pouhých 800 x 600 bodů opravdu velikým handicapem oproti konkurenci. Stejně tak zaostává celkový výkon, který omezuje schopnosti stroje na čistě kancelářskou práci. Výkony akumulátorů nelze hodnotit lépe než pouze jako uspokojivé naměřený čas činil jen něco přes hodinu čistého provozu. Celkově je však ActionBook 240T za zmíněnou cenu poměrně dobrý počítač, i když nelze skrývat, že jeho uživatel se bude muset potýkat s některými kompromisy.

Acer TravelMate 212TX

Acer se rozhodl zbourat mýtus o tom, že za 40 000 korun nemůžete mít notebook se 14palcovým displejem, a na konci prázdnin nasadil do distribuce model TravelMate 212TX. Mobilní Celeron 800 MHz, 128 MB paměti a 24rychlostní CD-ROM jsou dostatečnou zárukou slušného výkonu. Benchmarkové výsledky sestavy jsou nižší, než by se z papírové konfigurace dalo očekávat, na čemž mají podíl i instalovaná Windows ME. V nich se programy chovají o něco pomaleji než na stejné konfiguraci například s Windows 98. Stejně tak, jak už je ostatně u Aceru tradičně dobrým zvykem, dostává uživatel s novým počítačem řadu dodatečného softwaru. Na TravelMatu 212TX není mnoho problematických míst. První je ne zcela dobré rozložení klávesnice, kterého se však Acer drží stejně houževnatě, jako Toshiba svého AccuPointu. Ostatní výrobci pochopili, že logické je mít například klávesy PageUp a PageDown pod sebou, Acer je má stále vedle sebe, a ještě mezi nimi trůní šipka vzhůru. Nepraktické a nelogické. Druhý problém souvisí s akumulátory. V tomto modelu má Acer stále ještě niklmetalhydridové články, které nemají zdaleka takovou kapacitu jako ve vyšších třídách běžné lithium-iontové, a tak také doba běhu na baterie je poměrně dost nízká. Celkově je však TravelMate za 39 990 Kč doporučené koncové ceny bez DPH opravdu dobrý notebook s úžasným displejem, který ale častěji vyžaduje jistotu elektrické zásuvky.

HP Omnibook XE3

Přenosný počítač z řady XE3, tentokrát spadající do "silnější" kategorie profesionálních notebooků, se silnější výbavou, disponuje procesorem Mobile Pentium III pracujícím na 800 MHz. Celkem standardních 128 MB paměti spolu s procesorem poskytuje velmi solidní aplikační výkon. Na hry zatím s XE3 moc nemyslete, neboť grafický čip S3 Savage/IX nemá dostatek 3D výkonu pro moderní hry vyžadující silný akcelerátor. Z vnějšího pohledu zvolili v designérském studiu HP velmi neotřelý náhled na věc a z "placatého kvádru", jak by bylo možné nazvat řadu současníků XE3, udělali hravý, příjemný a mimořádně funkční stroj. Nejviditelnější změnou je zvláštní způsob ochrany rohů displeje speciálním plastem odlišné barvy i tvrdosti, takže ve výsledku vypadá Omnibook velmi solidně a robustně. Na přední hraně před klávesnicí dostal prostor malý multifunkční displej, vedle kterého je dedikováno ovládání přehrávače audio CD, snadno přístupné i při zavřeném víku displeje. Na multifunkčním displeji se mimo informací o aktuálním CD a přehrávané stopě nachází také stav displeje a informace o čase. Z řady dalších zajímavostí lze jmenovat například vypínač touchpadu, omezující nechtěné pohyby kurzoru. Celkově je Omnibook XE3 velmi zajímavý stroj za výhodnou cenu. Pozn.: Podle našich posledních informací HP v tomto modelu nabízí již 900MHz procesor, přičemž zbytek konfigurace zůstal zachován.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01p0581

SEAGATE U6 ST380020A

Disk U6 ST380020A vládne úložným prostorem 80 GB. Rychlost jeho rotace je sice jen 5 400 otáček za minutu, ale to je u "lowendových" sérií U5 a U6 již zavedenou zvyklostí. Zajímavostí je na "U šestce" unikátní systém pro snížení hlučnosti. Nese označení SBT, což je třípísmenná zkratka, za kterou se skrývá název "Sound Barrier Technology". Při testu se disk choval relativně tiše, takže je patrné, že něco na technologii SBT přece jen bude. Další novinkou, kterou se ve spojitosti s U6 společnost Seagate chlubí, je zvýšení fyzické odolnosti proti otřesům a nárazům. Teoreticky by měl disk přežít náraz, jenž způsobí maximální přetížení až 350 G. Do této míry jsme ale odolnost produktu (z úcty k němu) raději nezkoušeli. Přece jen, co kdybychom s diskem praštili o něco více. Raději jsme se proto uchýlili ke standardním testům přenosových rychlostí čtení a zápisu dat. Seagate si sice nevedl nijak zvlášť skvěle, ale výsledky zase nijak katastrofické nejsou. Jde o to, že série U6 není určena k tomu, abychom od ní mohli očekávat rekordní výkony. Při rychlosti čtení neformátovaného média jsme naměřili hodnotu 28,4 MB/s, při zápisu 17,6 MB/s. Spíše než výkony se dají přednosti U6 nalézt v poměru ceny za MB datového prostoru. Jednoduchým výpočtem získáte docela příznivou hodnotu 13 haléřů za jeden megabajt. To je ve spojitosti s více než dostatečnou kapacitou jistě alespoň dostatečný důvod pro jeho zakoupení.

Seagate Barracuda ATA IV ST380021A

Na jaře jsme testovali produkt společnosti Seagate, určený pro nejnáročnější uživatele. Jednalo se o IDE řadu pevných disků s líbivým označením Barracuda ATA/III. Pevný disk Barracuda nás tehdy velmi překvapil, protože svým výkonem naprosto převálcoval veškerou konkurenci. A to tak rychle, že jsme tomu sami nechtěli věřit. Když se nám v dnešních testech do rukou dostala modernizovaná mladší příbuzná "barakudy" s označením ATA/IV, která tentokrát dokáže uložit až 80 GB dat, už jsme tušili, že se máme na co těšit. Z technického hlediska je čtyřka vybavena systémem zvaným SoftSonic. Díky němu by měl být hluk motoru a tím i celého zařízení co nejtišší. A to i při faktu, že rotace je na úrovni 7 200 / min. Další vymoženosti jsou celkem podobné jako u série U6 (zvýšení odolnosti proti nárazům, rozhraní ATA/100 a podobně). Ovšem výkon, to je jiná káva než u produktů U6. Zde se opět ukázalo, že název Barracuda je pro disk více než přiléhavý. S brutálním výkonem skutečného predátora se prodrala ATA čtyřka až na horní příčky žebříčku. Kontinuální zápis 22 MB/s je pěkná hodnota, nicméně ještě jsme ji akceptovali, trochu těžší jsme to měli, když jsme museli chtě nechtě uvěřit výkonu čtení. Průměrná rychlost činní totiž čtyřicet MB za sekundu. Co k Barracudě dodat? Pokud sháníte opravdu výkonný disk s velkou kapacitou, je Barracuda ATA/IV jedním z horkých favoritů do vašeho výběru.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01p0582

PC Abacus 7600

Do skříně je zde vsazena deska M7VIB s čipsetem KT266(8233). Kromě pěti PCI pozic, AMR a AGP (2x/4x) jsou zahrnuty také ACPI funkce, hardwarový monitor, WOL/WOR a UDMA/100. Do čtyřech paměťových banků lze vsadit až 3 GB RAM, stačit by však mělo dodávaných 256 MB. V Soketu A je ukotven AMD Thunderbird s frekvencí 1, 2 GHz. Chlazení zajišťuje chladič Spire, jenž by měl zvládnout procesory až s frekvencí 1,4 GHz. Disk WD400BB má velikost 40 GB a rotaci 7 200 ot./min. Grafický akcelerátor 3D Blaster GeForce2 GTS s 64 MB DDR paměti a rozlišením 2 048 x 1 536 bodů jen posiluje celkový výkon sestavy. Od stejné společnosti pochází také zvuková karta Creative Sound Blaster Live! 5.1. Se svým čipem EMU 10K1 nabízí téměř neomezenou zvukovou paletu a prostorový Dolby Digital, resp. Dolby Surround pro Reprosoustavu CSW DTT 2200 (5+1). Internet do počítače přináší interní modem Well 56 Kb/s. Vypalovačka NEC čte média 40-, zapisuje 16a přepisuje 10rychlostně. Stejnou značku nese i DVD mechanika DV5800 (16x/48x). Ovládání zajišťuje multimediální klávesnice, která nabízí 21 multimediálních tlačítek a optická myš se dvěma kolečky a pěti tlačítky. 19" monitor Daewoo má max. rozlišení 1 600 x x 1 200 bodů, a to při frekvenci 75 Hz. Operační systém zajišťují Windows ME, předinstalovány jsou programy Ekonom a 602Pro PC Suite a další (hra, slovník, zákony).

Barbone Excelent

Do našich testů poprvé dorazil počítač od firmy T.S. Bohemia, modelově označený jako Barbone Excelent. Uvnitř něj se nachází základní deska s čipsetem Via Apollo KT266, do níž je mimo jiné integrován zvukový čip AC 97, paměť má kapacitu 128 MB DDR a do Soketu A je vsazen procesor AMD Thunderbird na 1,0GHz frekvenci, který by měl spolu s grafikou MSI Starforce 8831 Pro, založenou na GeForce2 GTS, zajistit dostatečný výkon. Maximální rozlišení grafické karty je 2 048 x 1 536 bodů při 32bitové barevné hloubce. Pevný disk IBM nabízí 40 GB úložného prostoru, 2 MB vyrovnávací paměti, 7 200 ot./min a přístupovou dobu 8,5 ms. Zvuk obstarává karta Sound Blaster Live! Player 5.1, doplněná reproduktory Cambridge SoundWorks DTT 2200 (5x satelit a subwoofer). To oceníte zejména při sledování DVD filmů, což umožní použitá DVD mechanika značky Toshiba (48x CD--ROM, 16x DVD). 17" monitor AOC je schopen zobrazit maximálně rastr 1 600 x 1 200 bodů. Pro připojení k internetu slouží interní PCI faxmodem Actiontec 56 Kb/s. Dodávaný software zahrnuje kromě Windows 98 a systému Linux RedHat 7.0 také software antivirový (AVG), ekonomický (Ekonom) a vzdělávací (Lingea Lexikon 2000, zákony). Výrobce slibuje, že v případě problému počítač opraví ve svém servisním středisku do 24 hodin. Záruka je 2 + 2 roky, přičemž při poruše dorazí servisní technik během 48 hodin.

DXT Star 2010

Další novinkou v našich testech je počítačová sestava DXT Star 2010. Základem je motherboard ESC Elitegroup K7VZA 3.0, osazený čipsetem VIA VT8363A. Použitý procesor Athlon Thunderbird pracuje na frekvenci 950 MHz a je uložen v patici 462. K dispozici jsou tři volné paměťové sloty DIMM, jež lze osadit až 1,5 GB paměti SDRAM; standardně je dodáváno 256 MB. Sestavu doplňuje rovněž grafický akcelerátor, osazený čipem GeForce2 MX. Adaptér má k dispozici 32 MB SDRAM paměti, což se jeví jako optimální množství při srovnání poměru výkon/cena. O zvuk se stará karta Sound Blaster Live! Player 1024, která slibuje příjemný multimediální a hlavně prostorový zážitek. Adaptér ale zůstává částečně nevyužit, jelikož standardně dodávaná reprosoustava Genius SP-G10 poskytuje "pouze" kvalitní hifi stereo. Výrobce osadil sestavu mechanikou DVD Toshiba M1502X (48x CD-ROM, 16x DVD). Použitý pevný disk značky Western Digital má kapacitu 20 GB a pracuje rychlostí 7 200 ot./ min. 17" Monitor AOC zvládá maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Připojit se do sítě internet lze pomocí interního modemu Motorola DeskLink 56Kb. Ovládání zajišťuje myš Genius Netscroll a multimediální klávesnice KME KB9801. Obě jmenovaná zařízení používají rozhraní PS/2. Předinstalován je operační systém Windows 98 a další programy (DVD přehrávač, 3DMark 2000, 602proPC Suite a další).

DXT Athlon Action

Od společnosti DXT pochází také sestava Athlon Action, která je v současné době nejvýkonnější sestavou v našich TOPech. O výkon se postaral procesor Athlon Thunderbird s frekvencí 1,2 GHz, umístěný v patici A na základní desce MicroStar K7T 266Pro s čipsetem VIA KT266. Motherboard můžete osadit maximálně 3 GB DDR paměti, v ceně je ale "pouze" 256 MB. Tyto parametry oceníte ve spolupráci s dodávanou grafikou, opět založenou na čipu GeForce2 GTS. Zvuk nevytváří opět nic jiného, než adaptér Creative Sound Blaster Live! 5.1. Adekvátní je i sestava reproduktorů Cambridge SoundWorks DTT 2200, jež se může pochlubit pěti satelity a subwooferem a je kompatibilní se stávajícím standardem prostorového zvuku domácího kina Dolby Sourround. Za účelem snadného přehrávání filmů je součástí sestavy mechanika DVD Toshiba SD M1502X (48x CD-ROM a 16x DVD). Připojení k internetu zprostředkuje také modem Motorola DeskLink 56 Kb/s. O úschovu dat se stará pevný disk Western Digital 60GXP, který pojme 40 GB informací, přičemž jeho rotace činí 7 200 otáček za minutu. 19" monitor ADI MicroScan E66 disponuje sice pouze delta obrazovkou, ale nabízí rozlišení 1 600 x x 1 200 při obnovovací frekvenci 75 Hz. Pochvalu si zaslouží rovněž dodávaná skříň značky AOPEN HQ45D Aquamarine, která svým designem převyšuje standardní skříně. Předinstalován je systém Windows 98.

§§§§§


PC World TOP

Tomáš Bučina, Jaroslav Kasal, Jakub Smolka

C01p0584

Lite-On 1570B

Lite-On 1570B představuje jeden z pomalu vymírající kategorie patnáctipalcových monitorů, a lze jej charakterizovat jako příjemně vyhlížející výrobek, určený především pro nenáročné uživatele, nebo pro ty, na jejichž stole se nenachází volné místo a přitom nechtějí utratit 20 tisíc za LCD displej. Typ 1570B vychází z dříve již osvědčených modelů, které nebyly vůbec špatnými zástupci své třídy. Přesto je však možné nalézt jisté inovace. Vzhled monitoru je celkem klasický a ničím výrazně nepřekvapí. Ovládání obrazovkového menu je řešeno pomocí čtyř tlačítek vodorovně umístěných těsně pod obrazovkou. OSD je celkem dobře provedeno, i když přehršle funkcí v menu nečekejte. Ostatně u patnáctek nelze ani příliš silné vybavení očekávat. Rozlišení 1 024 x 768 bodů je možné sledovat při obnovovací frekvenci 85 Hz. Tento mód je ostatně pro práci s 15palcovou úhlopříčkou zřejmě nejvhodnější. I když mnozí uživatelé by mohli prohlásit, že příjemnější je pro 15" režim 800 x 600. V každém případě nemějte zbytečně přehnané nároky, doba, kdy byly 15" monitory přepychem jsou dávno pryč a nevrátí se už nikdy. Lze dokonce říci, že není daleko doba, kdy se zařízení o této úhlopříčce přestanou úplně vyrábět. S tímto problémem jsme se bohužel setkali již v tomto kole TOPů, kdy nám do redakce dorazil pouze jediný nový model a vypadá to, že není daleko doba a z našich srovnávacích testů tato kategorie zcela vymizí.

§§§§§


Pero naopak - C-Pen 600MX

Michal Bareš

Existuje řada způsobů, jak nakrmit počítač informacemi, s nimiž chceme pracovat. Kromě nudného ťukání do klávesnice lze do počítače vkládat text různě: lze jej stáhnout z internetu, namluvit pomocí speciálních aplikací (tedy víceméně, na plně funkční "speech recognition" si ještě nějaký čas budeme muset počkat), ale požadujeme-li převést do počítačově zpracovatelné podoby například zajímavý článek, použijeme asi nejčastěji skener. V tom případě vybereme požadovanou stránku (je-li v knize, nebudeme ji trhat, ale nejprve ji okopírujeme na kopírce), vložíme ji do skeneru, nastavíme jej a pořídíme bitmapový obrázek. Ten jej pak ve speciálním programu OCR (Optical Character Recognition, tedy "optické rozpoznávání znaků") převedeme do textové podoby. Kvalita moderních OCR programů v kombinaci se stolními skenery je již dostatečná na to, abychom při následné úpravě textu nestrávili víkend. Celý proces vypadá trochu složitě, ale skenujete-li větší množství textu, jistě je rychlejší než standardní přepis přes klávesnici. Problém může ale nastat v případě, kdy jste momentálně na cestách a nemáte skener u ruky, nebo tehdy, když z textu chcete vybrat jen určité pasáže. K tomu je určen přenosný skenerek textů C-Pen 600MX.

C-Pen má opravdu podobu většího pera, lépe řečeno přerostlého zvýrazňovače. Jeho hmotnost je včetně dvou AAA baterií 80 gramů a rozměry jsou 140 x 35 x 24 milimetrů, takže se není třeba bát, že by se nevešel do kapsy. Do těchto parametrů vtěsnal výrobce velice slušnou technologii, takže se i přes malé rozměry nejedná o žádnou hračku pro děti. Vzhledem k výkonnosti (a k ceně) bychom předpokládali zájem spíše ze strany profesionálů pracujících s větším objemem textu, kteří se však zajímají pouze o výňatky z něj. Je to v podstatě ideální nástroj pro monitoring tisku, nebo pro vědecké pracovníky, sbírající informace z řady podkladů.

C-Pen je určen výhradně pro snímání textu (o velikosti 5-22 bodů), který není ukládán v obrazové, ale přímo v editovatelné podobě na 4MB interní paměť flash. Text se načítá tak, že perem přejíždíte jeho jednotlivé řádky. C-Pen automaticky rozpozná konec řádky, zpracuje předchozí načtenou dávku a vy můžete pokračovat ve čtení další řádky. Prodleva mezi jednotlivými řádkami činí asi 2-5 vteřin. Naskenovaný text lze okamžitě prohlédnout na čtyřřádkovém displeji. Kvalita rozpoznávání je překvapivě vysoká, i když i zde záleží především na kvalitě předlohy. Ideální je novinový či tištěný černý text na bílém pozadí, pokud možno bez kurzívy a bez podtržení. Z některých podkladů, jako například obrazovka monitoru či lesklý a barevný obal časopisu, se toho mnoho přečíst nedá. To je však dáno samotným principem skenování, který je založen na osvícení paprskem a odrazu textu do snímací kamery.

Kromě výborné kvality převodu textu je na C-Penu třeba ocenit i celou řadu podporovaných jazyků, mezi nimiž nechybí (samozřejmě vedle češtiny) ani ruština. Celkem je k dispozici 15 jazyků a speciální mod pro čísla. Dobrým nápadem je také vybavení slovníkem, umožňujícím vyhledávat buď jednotlivá slova, nebo překládat slova za sebou, tak jak jdou v textu. V námi testovaném přístroji byl instalován česko/anglický a anglicko/český slovník s přibližnou zásobou 65 000 slovíček. Do C-Penu lze z internetu přihrát i další slovníky, záleží jen na volné kapacitě paměti pera. Naskenovaný text lze již buď přenést do PC (nebo PDA, handheldu), nebo upravit přímo ve skeneru. K tomu je určena editační funkce C Write, umožňující vkládání znaků "vpisováním". Perem lze tedy dopsat další znaky podobným způsobem, jako při psaní na handheldu. Přenos dat do počítače může být realizován prostřednictvím kabelu nebo infračerveně. Kapacita postačuje k uložení až 1 500 stran textu A4.

C-Pen 600MX

rozměry

kvalita OCR

cena

Cena vč. DPH: 9 600 Kč

K testu zapůjčila firma: ICE, Evropská 94, Praha 6

§§§§§


Software


Data jako v trezoru - Dantz Retrospect Server Backup,

Martin Kybal

C01p0000

Program Retrospect je zálohovací nástroj pro operační systémy rodiny Windows (95/98/ME, NT a 2000). K dispozici je i klientská aplikace, s jejíž pomocí je možné zálohovat i počítače s operačním systémem Mac OS. Vše komunikuje po lokální síti protokolem TCP/IP.

Instalace

Program Retrospect je na dnešní poměry velmi nenáročný. Spokojí se diskovým prostorem 50 MB a pamětí 64 MB. Je obdivuhodné, na co všechno umí data ukládat. Jsou to výměnné mechaniky ZIP, JAZ, Superdisk (LS-120), DVD-RAM a magnetooptické disky. Dále DVD-R a CD-R/RW!! Z páskových mechanik jsou to snad všechny, o kterých jste kdy mohli i jen slyšet: 8mm, AIT/ AME, DAT, DLT, DTF, DC6000, LTO, Travan a VXA. Jako poslední způsob je zálohovaní do speciálního souboru na běžný pevný disk (tedy prakticky vše na sběrnici ATAPI, SCSI, USB nebo IEEE 1394).

Zálohování

Proces zálohovaní vyžaduje vytvoření takzvaného Backup Setu obsahuje informace o použitém médiu (pásce, souboru), případné nastavení šifrování ukládaných dat a přístup k obsahu setu po zadání hesla. Výběr dat se provádí ve stromové struktuře disků počítače, na němž Retrospect běží, a dále je možné vybrat klienty Retrospectu v síti (zpřístupňují k záloze vzdálené zdroje). Je možno vytvořit velmi přesné výběry, např. podle typu souborů, jejich velikosti či umístění možnosti jsou velmi široké.

Na závěr uživatel rozhodne o tom, bude-li se provádět plná nebo přírůstková záloha, a jestli program porovná po provedení zálohy zapsané soubory s originály. K dispozici je poté buď ruční, nebo automatické spuštění podle plánu. Mezi další způsoby provozu Retrospectu může patřit automatické kopírování souborů dat nebo přesuny souborů na zálohovací médium (např. provozní logy, jež jinak zabírají místo). Rychlost zálohování závisela zejména na výkonu počítače, ze kterého se data četla, a potom na cílovém médiu; navíc lze použít softwarovou kompresi ukládaných dat.

Obnova dat

S Retrospectem je obnova dat otázkou desítek minut. V plné záloze se zvolí příslušný adresář a cíl pro obnovu ta je možná do stejného místa, nebo na jiné, se zachováním adresářové struktury, nebo vybrat jen soubory. Pak se do stejného místa zvolí obnova z rozdílových záloh. Retrospect porovná všechny Snapshoty a obnoví vždy poslední verzi daného souboru. Je samozřejmě možné provést postupné obnovení všech verzí souboru z předchozích záloh či vyhledat soubor pro obnovu podle zadaných podmínek. Poslední volbou je prohlížení obsahu Snapshotu a ruční výběr z adresářové struktury.

Novinkou ve verzi Retrospectu 5.5 je funkce Disaster Recovery dovoluje připravit záchranné CD pro případ naprostého zhroucení systému počítače. Retrospect vytvoří ISO soubor (pro CD-R nebo CD-RW) který obsahuje nejnutnější systémová data pro spuštění a obnovu operačního systému (od Windows 95 po 2000 Server).

Retrospect Client

Tento program je určen k zálohování počítačů kdekoliv na síti přistupuje k souborům na počítači jako lokální uživatel s účtem nejvyšší priority a nedojde tak zaručeně k vynechání souborů, které mohou být v čase zálohování používány jiným programem. Druhou výhodou je možnost zálohovat například mobilní uživatele, kteří se připojují i mimo čas pravidelných záloh. Klient také dovoluje zálohovat počítače, jež nejsou ve stejném segmentu sítě (pomocí DNS či zadané IP adresy).

K dispozici jsou však pouze klienti pro prostředí Windows, Mac Os a pro poštovní server MS Exchange.

Spolehlivost

Programátoři Retrospectu byli při jeho návrhu vedeni snahou po naprosté spolehlivosti a přehlednosti celého procesu zálohovaní. Jednou ze zajímavostí je technologie IncrementalPlus, jež slouží k porovnávání souborů, které již byly zálohovány v předchozím běhu programu, s těmi, jež jsou na discích a čekají na zpracování Retrospect se zkrátka nespoléhá na atribut Archiv. Další výhodou je speciální soubor, jenž je vlastně obsahem zálohovacího média je uložen na pevném disku zálohovacího počítače, a proto je jeho použití několikanásobně rychlejší než prohledávání archivu samotného.

Hodnocení

Retrospect je velmi dobrý zálohovací program. Firma Dantz dělá jednu věc, zato ale opravdu pořádně. Retrospect Express je určen pro jeden počítač a pracuje se zálohovacími jednotkami typu ZIP, JAZ, MO, nebo pevným diskem. Další verze jsou Desktop, Workgroup a nejvyšší je Server. Tyto verze se od sebe liší podporou HW zařízení nebo prací s klienty ty je možné dokupovat po sadách 5, 10, 50 a 100 licencí. Velmi dobře je zpracovaná dokumentace programu. Vytknout lze naopak menší počet specializovaných klientů chybí např. podpora pro Lotus Domino, MS SQL Server nebo Novell Netware. Další připomínku bych měl k tomu, že Retrospect má sice ve Windows NT nebo 2000 službu (service), jež dokáže zajistit jeho spouštění podle časového plánu, ale pouze pokud je uživatel přihlášen na počítači vyžaduje totiž spuštění v okně. Celkově mohu říci, že pokud hledáte zálohovací program, který podporuje velké množství zálohovacích zařízení, snadno se ovládá, je spolehlivý a výkonný, je Retrospect ta správná volba.

Retrospect Server Backup

ovládání

podporovaný HW

výkon/cena

menší počet klientů pro různé aplikace a platformy

Cena: 30 000 Kč (bez DPH, se 100 klienty)

K recenzi poskytla firma: Quentin, Bělohorská 45, 169 00 Praha 6, www.quentin.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

C01p0586

Atlas bezobratlých živočichů

Chcete-li vidět slona, klokana či žirafu, prostě vyrazíte do ZOO. Pokud se však zajímáte například o jednobuněčné mořské živočichy či hmyz, není již možnost kontaktu a přímého pozorování živého exempláře tak snadno nadosah. Právě pro všechny milovníky přírody a žáky či studenty prakticky všech stupňů škol je určen tento skvělý atlas.

Produkt je vskutku multimediální obsahuje bohatou zásobu informací v podobě textu, fotografií, doprovodných komentářů a především vynikajících a ve většině případů zcela ojedinělých videozáznamů, jež pospolu vytvářejí hutný celek, postavený na kostře zoologické systematiky. Uživatel může pronikat do tajemných zákoutí života organismů, jejichž velikost kolísá od zlomků milimetru po desítky centimetrů, a v podobě jediného CD se mu dostává výběru nejlepšího materiálu, na němž autor pracoval zhruba deset let.

Základem ovládání CD je zcela původní aplikace, jež zajišťuje bezproblémové procházení atlasem dle řady kritérií samozřejmostí je řazení podle abecedy, dále lze použít například organizaci podle zoologického systému a velmi užitečný je také např. postup dle výuky na základní škole, jenž zajistí odpovídající selekci a uspořádání zobrazovaných exemplářů. Nechybí řada dalších, ryze biologických kritérií, jako například způsob pohybu, míra ohrožení či počet nohou zobrazeného organismu. Při standardním zobrazení je každý jedinec doprovázen informační tabulkou se základními údaji (systematika, ekologie druhu, způsob života, popis videoklipu) a dalším odstavcem s podrobnějším pojednáním, případně obrázkem (pérová kresba) s popisem. Pokud nechcete atlasem procházet postupně, nabízí vám ovládací program komfortní možnosti prohledávání, kde s pomocí kvalitně předdefinovaných filtrovacích podmínek bez problémů vytřídíte hledané organismy. Dalším zajímavým doplňkem je stručný popis jednotlivých biotopů (na něž je v popisech odkazováno) a abecední seznam zástupců s obrazovým doprovodem. Speciální kapitolou je pak zpracování kompletního systému organismů, jenž zařazuje na CD zachycené druhy do širších souvislostí, včetně popisů jednotlivých skupin.

Po obsahové stránce je CD zpracováno na nejvyšší úrovni, s velmi vysokou odbornou kvalitou, a v žádném případě nebudeme přehánět při tvrzení, že titul s podobně kvalitním obsahem nemá ani na evropské úrovni konkurenci. Po vědecké stránce kvalitu zajistila spolupráce s předními tuzemskými odborníky v daných oborech (včetně práce na určení zobrazených jedinců) a za technickou vyzrálostí videomateriálu je ukryt obrovský entuziasmus a mnohaleté úsilí autora (Josef Reischig) ve spojení s technikou jednoho z mediálních partnerů, firmy Olympus.

Pokud patříte mezi milovníky přírody či zájemce o biologii na kterémkoliv stupni odbornosti, tento jedinečný titul vám nesmí chybět. Obsahuje totiž záběry, jež pravděpodobně v takto ucelené podobě nikde nespatříte.

Videoatlas bezobratlých živočichů

videoklipy

kvalita informací

ovládací rozhraní

cena

Producent: Mantis

Žánr: biologie

Jazyk: český

Cena: 985 Kč (vč. DPH)

K recenzi poskytla firma: Mantis, Částkova 93, 326 00 Plzeň mujweb.cz/skolstvi/mantis/videoatlas

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

C01p0587

Válka v Pacifiku

Jedním z nových titulů anglické firmy Marshal Media které pravidelně překládá a namlouvá český Jimaz je tentokrát Válka v Pacifiku. Ten zachycuje spor mezi Američany a Japonci, počínaje přepadením Pearl Harboru a svržením atomových bomb.

V hlavním menu programu si lze vybrat jednu z pěti kapitol, úvod, nebo šikovnou funkci, která přehraje postupně všechny části. K dispozici je též i roletové menu, z něhož lze spustit interaktivní návod, historii prohlížených záznamů či velmi obsáhlý rejstřík. Ten je rozdělen na tři části: obsah podle kapitol, seznam událostí a rejstřík podle abecedního seznamu. Dobrým nápadem je i tlačítko Stop a Start, které kdykoliv přeruší, resp. spustí kvalitně namluvený český výklad. Všechny kapitoly i rejstřík jsou mezi sebou skvěle provázány. Je tedy možné se v průběhu výkladu vracet do kapitol již "zdolaných" a připomenout si některé souvislosti. V některých částech se vám vlevo dole objeví jedna či více ze série ikon. Např. ikona "Ve zkratce", která vám pomocí psaného textu a fotografií prozradí další inforamce o daném tématu. "Technika" ukáže nějakou technickou vymoženost, spojenou s výkladem, parametry i fotografiemi. Všechny tyto informace lze i tisknout.

Jak jsem se zmínil, disk obsahuje pět kapitol. První, Nevyhnutelnost války, popisuje začátek, různé zlomové situace včetně podepsání smlouvy osy Berlín-Řím-Tokio, chování Číny a "odskočení" do Hitlerem zmítané Evropy. Druhá má název Konflikt a vypráví o embargu, které USA vyhlásily Japonsku, pozdějším útoku na Pearl Harbor, Okinawu a o první atomové bombě. Třetí pojednává o vývoji vojenské techniky v průběhu války, o vývoji letectva, obojživelné techniky a ponorkách. Zapomenout nesmíme ani na podíl tajných služeb při odhalování japonského lodního kódu JN-25. Čtvrtá kapitola rozebírá jak se projevovala válka v médiích, pátá pak ukazuje válku tak, jak ji prožívali civilisté rodiny vojáku, oběti atomové bomby a další.

Celkově vzato, je tento titul skvělým naučným CD, ze něhož se dozvíte spoustu informací o průběhu války i o válečných strojích a jejich specifikacích.

Válka v Pacifiku

informace o tématu

česká lokalizace

zastaralost ovládacího progarmu

možné problémy při přehrávání

Producent: First Electronic Publishing

Žánr: Válka v Pacifiku

Jazyk: Český

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Jimaz, s.r.o., Heřmanova 37, Praha 7, www.jimaz.cz

Autoškola 2001

Poměrně jednoduchým, avšak velmi účinným řešením, jak se připravit na závěrečné zkoušky v autoškole, je použít některý z mnoha programů k tomuto účelu stvořených. Jedním z nich je také poměrně obsáhlý produkt s názvem Autoškola 2001.

Jeho HW nároky nejsou nijak přemrštěné. K práci s ním bohatě dostačuje počítač s procesorem 486. V plné verzi je k dispozici 704 otázek (demoverzi jen 71 otázek). Ty jsou rozděleny do šesti tematických celků. Každý z nich se zaměřuje na jiný okruh znalostí Pravidla provozu, Řidičské oprávnění, Zdravověda, Technické předpisy, Dopravní značky a Situace na křižovatkách. V posledních dvou tematech naleznete u každé otázky ještě obrázek dokreslující situaci. Za zmínku stojí 31 krásně namalovaných křižovatek. V menu si lze také zvolit, zda se otázky budou zobrazovat postupně za sebou, nebo zda je program bude náhodně vybírat. Nastavit lze rovněž velikost okna (škoda jen, že jsou možné pouze dvě velikosti). Vybrat si též můžete jeden ze čtyř druhů zkoušení otázek. Prvním z nich je Prohlížení. Zde si postupně prohlížíte otázky a zvýrazněny jsou i správné odpovědi. Tak se je snadno naučíte. Druhým je Procvičování. Otázky se opakují dokola, dokud na ně správně neodpovíte, a pak se vyřadí. Slouží k "dopilování" nedostatků. Třetím druhem je Zkoušení. Zobrazují se počty chyb a procentuální úspěšnost. Zde se můžete přesvědčit, jakou máte u zkoušek šanci. Čtvrtým a posledním je Test na body. Dostanete časový limit 30 minut a 25 otázek, za každou otázku je určitý počet bodů, které dostanete, když na ni správně odpovíte. V dolní liště se vám zaznamenává počet bodů a chyb. Tady se konečne přesvědčíte, jak by to s vámi u zkoušek dopadlo. V možnostech Procvičování a Zkoušení je funkce Uložení na disk. Díky ní si průběh a výsledky testu lze uložit, a pokračovat později.

Program Autoškola 2001 se mi opravdu líbil ačkoliv má velmi jednoduchý design, svůj úkol plní dokonale. Skvělá je též cena za plnou verzi pouhých 100 Kč. Ve chvíli, kdy vzniká tato recenze, se připravuje nová verze, která by měla z novinek obsahovat plynulou změnu velikosti písma, technické otázky, a ADR předpisy pro nákladní vozy v mezinárodní dopravě.

Autoškola 2001

zpracování

cena

desing

Žánr: Autoškola

Jazyk: Český

Cena: 100 Kč

K recenzi poskytla firma: Tomáš Holubec, www.holubec.cz

Český jazyk I, II, III

Již poměrně známý výukový program Český jazyk, který se ještě nedávno prodával samostatně po dílech, je nyní nabízen pohromadě za jednu cenu. Co toto balení přináší? Především jsou to tři na sobě nezávislé, avšak velmi účinné části, zaměřující se na Pravopis, Jazykové rozbory a Diktáty. Navíc byly první dva díly přepracovány a přinášejí nová a užitečná vylepšení.

První díl je rozdělen na části, které vám pomohou procvičit vyjmenovaná slova, podstatná a přídavná jména, druhy slov, velká písmena, shodu podmětu s přísudkem, a dohlédnou na váš pravopis. To vše formou plně namluvených doplňovaček, kterých je skoro 7 000.

Ve druhém dílu je možno procvičit si psaní čárek, shodu podmětu s přísudkem, druhy vedlejších vět, větné členy, podstatná a přídavná jména a nakonec i slovesa. Výrazů, které můžete určit, je přibližně něco kolem 5 000 a jsou opět namluveny. Uděláte-li chybu, program vám vysvětlí, proč bylo vaše tvrzení nepravdivé.

Poslední třetí díl nabízí více než 300 diktátů, podle obtížnosti řazených do skupin od druhé po devátou třídu. Diktáty byly nasbírány v letech 1995-2000 z různých základních i středních škol (gymnázií), jsou opět perfektně namluveny a vypracovávají se formou doplňovačky. Při dokončení diktátu se vyhodnotí chyby, vypíše procentuální úspěšnost a podle toho, jak vám to šlo, se zobrazí nějaká pěkná fotka.

A teď novinky: Jsou to především nová a přepracovaná cvičení, kterých je nyní o mnoho více. Dále přibyla vylepšená možnost tisku veškterých cvičení, náhodného generování předem zadaného počtu slovních spojení a vylepšená instalační procedura s možností síťové instalace (musíte si však zakoupit síťovou licenci).

Osobně považuji tento program za perfektní možnost (nejen) domácího procvičování a nedocenitelného pomocníka při opakování na již zmíněnou maturitu. Připočtu-li ještě, cenu, nezbývá mi nic jiného, než tento titul vřele doporučit všem základním školám i domácnostem.

Český jazyk I, II, III

namluvení

počet cvičení

cena

Žánr: Výuka

Jazyk: Český

Cena: 1 260 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, Vísecké náměstí 1280, 268 01 Hořovice

www.terasoft.cz

Martínkova zvířátka

Další, tentokrát již pátý, multimediální titul z edice Dětský koutek hořovické firmy Terasoft s názvem Martínkova zvířátka zavede vaše děti jak jinak než do světa zvířat. Děti se pak nejenom učí, ale i baví a to je nejdůležitější.

První pozitivum je, že se žádná část programu neinstaluje na pevný disk, vše se spouští přímo z CD. Další věcí, která se bude hodit mnoha rodičům neposedných ratolestí, je možnost nastavení omezení rozsahu kurzoru myši, schovávání programové lišty a vypínání systémových kláves. Díky tomu by se nemělo stát, že si dítě bude hrát třeba s nastavením Windows.

Pak již nic nebrání CD spustit a po krátkém veršovaném úvodu se ponořit do zkoumání možností. Musím říci, že je jich opravdu spousta. Nejenom že je všechno příjemně namluveno, ale naleznete zde i plno fotek, obrázků a animací. Vše je seřazeno do sedmi tematických částí: V první se dětem představí všechna zvířata, jež je možno na CD vidět. Uvidí jejich obrázky, někdy i krátké animace, a jejich popis. Pro větší přehlednost zde byly zřízeny podkapitoly, které je škatulkují na Domácí, Lesní a Cizokrajná. Druhá část obsahuje podkapitoly, v nichž děti hádají, podle názvu zvířete, jeho obrázek. Přítomná je "známkovací tabule", která děti hodnotí. Třetí část se zaměřuje na zvuky. Děti dle zvuku musí uhodnout, o které zvíře se jedná. V části čtvrté se děti seznámí s rodinami zvířat a zahrají si i minihru, v níž budou muset zvířecí potomky vrátit jejich rodičům. Pátá část se zaměřuje na poznávání zvířat z fotografií a kreseb. V šesté je dětem popisováno nějaké zvíře, které mají určit. Poslední, sedmou dle slov autorů nejzábavnější část bych mohl označit též jako nejrozsáhlejší. Děti se zde seznamují s domovy zvířat, s jejich stravou, váhou, délkou věku atd. Nechybí zde ani puzzle s 24 obrázky a čtyři pexesa.

Málem bych zapomněl na hodnotící systém, který je přítomný po celém CD. Je to usměvavé a mračící se sluníčko. Čím více má dítě usměvavých sluníček, tím lepší dostane známku. Pokud dítě dostane čtyřku, program mu doporučí, aby si ještě jednou prošlo první část, kde by potřebné znalosti mělo nasbírat.

Toto CD mě zaujalo svou rozsáhlostí a myslím, že děti zabaví na opravdu dlouhou dobu, nemluvě o nových poznatcích, které se naučí.

Martínkova čítanka

namluvení

fotografie a obrázky

ovládací prostředí

Žánr: Poznávání zvířat

Jazyk: Český

Cena: 630 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, Vísecké náměstí 1280, 268 01 Hořovice

www.terasoft.cz

§§§§§


Kutilem ve Windows - Odinstalace, bezpečnost a správa souborů

Martin Koníček

C01p0589

V dnešním Kutilovi se budeme zabývat různými utilitami, jež vám mohou znatelně ulehčit správu vašeho "Tamagoči" (promiňte, měl jsem na mysli počítače ;-). Nejzajímavější z nich je zcela jistě program MaxCrypt, jenž umožňuje velmi jednoduše a účinně kódovat soubory, přičemž lze spravovat více uživatelů na jednom počítači. Dále považuji za velký úspěch nalezení perfektní utility Multi Find and Replace, jež umožňuje hromadně nahrazovat text v textových souborech a je šířena jako freeware.

CFSC Chris Free Software Cleaner 2.0

chrisdeepmind.windowpictures.com

Tato utilita slouží ke správě nainstalovaných programů a utilit. Jejím hlavním úkolem je zobrazit co nejpodrobnější informace o nainstalovaných programech, jako je třeba datum instalace, velikost aplikace, příkaz k její odinstalaci či adresář, kde je nainstalován. Vybraný program pak lze jednoduše odinstalovat nebo pouze odebrat ze seznamu programů (aplikace se z počítače nesmaže, pouze se nezobrazí v nabídce "Přidat nebo odebrat programy"). Ovšem zřejmě nejzajímavější funkcí jistě je zjištění zabraného místa na disku (tato je rovněž implementována ve Windows 2000) a zobrazení v grafu typu "koláč". Bohužel tato funkce v mých testech fungovala jen asi u 50 % programů, ale i tak to považuji za úspěch.

Icon Collector 1.2

www.softwarechief.com

Pokud si chcete setřídit ikony, jež jste nalezli v různých binárních souborech, a uložit je do jednoduché knihovny, jistě se vám bude líbit tato utilita. V základní obrazovce se ocitnete ve dvou oknech, která slouží k přehledné organizaci zdrojů. V levém okně jsou ikony, jež byly do programu vloženy z různých souborů, a můžete je pomocí technologie drag&drop (táhni a pusť) jednoduše přetáhnout do okna pravého, jež slouží jako knihovna. I když se to může zdát poněkud podivné, obě okna umožňují prakticky totéž jak v levém, tak v pravém můžete všechny ikony uložit do společného souboru s příponou ics (sbírka ikon) či do souboru BMP (rastrový obrázek). Stejně tak můžete jednotlivé ikony zkopírovat do stránky, nebo si je zobrazit v různých modech velikosti (standardně 32 x 32 pixelů). Aby toho nebylo málo, do levého okna můžete ikony importovat dokonce z více souborů současně. Stačí jen jednoduše vybrat zdroje a přidržovat klávesu CTRL (vybere jednotlivé soubory) nebo SHIFT (vybere za sebou jdoucí blok souborů). Pak si jen pravým tlačítkem vyberete volbu "Add icons" (Přidat ikony), a vše je hotovo.

MaxCrypt v1.06

www.kinocode.com

Pokud si myslíte, že data na vašem počítači jsou v bezpečí, téměř určitě se mýlíte. Vždy je jistá pravděpodobnost, že se k vaším datům někdo dostane, a jedinou otázkou je, jak dlouho mu to bude trvat. Bohužel mnoho začátečníků svá data vůbec nekóduje, a to z toho důvodu, že je to mnohdy zbytečně složité, i když se to různé programy snaží na maximum zjednodušit. MaxCrypt je přesně taková utilita, jež se ovládá velmi jednoduše a podporuje dokonce více uživatelů. Její ovládání je více než prosté po spuštění jste vyzváni k zadání uživatelského jména a hesla. Pokud svůj účet nemáte ještě vytvořen, bude vám automatické podle vámi zadaných údajů okamžitě zaveden (škoda jen, že se vás program neptá na nové heslo dvakrát). Nyní si ve speciálním souborovém manažeru (jenž je součástí programu) určíte, které soubory se mají zakódovat, a to jednoduchým klikem na tlačítko "Add User". Po kliknutí na tlačítko "Logout User" (Odhlásit uživatele) se všechny vámi definované soubory zakódují za pomoci bezpečné 256bitové procedury AES (Advanced Encryption Standard). Při příštím přihlášení se vám definované soubory zase jednoduše dekódují, takže s nimi budete moci pracovat v jakémkoliv programu. Osobně si myslím, že tento program najde využití na každém počítači, k němuž má přístup více uživatelů, kteří si potřebují mezi sebou schovat své důvěrné dokumenty. Správce sítě navíc potěší možnost blokace nastavení programu heslem.

Multi Find And Replace 2.5

www.pcutil.com

Konečně zase jedna bezkonkurenční utilita, na kterou jsem dlouho čekal. Snad každý tvůrce statických (stránky s příponou HTM a HTML) WWW stránek mi dá za pravdu, že jednou z nejdůležitějších funkcí je možnost hromadně nahrazovat text ve více souborech. Tento úkol bohužel umí jen několik utilit a programů, jako například sharewarový editor HomeSite. Mým cílem ale bylo najít volně šiřitelnou utilitu, již zde teď konečně máme. Takže pojďme k tomu, jak to funguje. Nejdříve kliknete na tlačítko Add, jež vám umožní do seznamu vložit jednotlivé soubor(y) nebo celý adresář (a to včetně podadresářů!) se soubory podle dané masky (například *.htm). Potom do kolonky "Find" zadáte text, jenž má být nahrazen, a do kolonky "Replace To" text, kterým má být nahrazen (pokud v nastavení zatrhnete položku "Use Dynamic Variables", můžete používat proměnné jako třeba jméno souboru nebo adresář, ve kterém se právě nachází). Samozřejmě si můžete nastavit zálohování původních souborů, nebo trvat na velikosti písmen textu k nahrazení (ToTo pak není totéž co tOtO). Celkově shrnuto zadarmo dostanete perfektní utilitu, která si u každého pokročilejšího uživatele najde své místo.Internetové tipy

TheFreeSite

www.thefreesite.com/Free_Software/

Tato stránka obsahuje vše, co můžete získat zdarma, takže zde naleznete nejenom free software, ale i různé služby, jež jsou na internetu zdarma. U každého programu je k dispozici krátký popisek, bohužel bez náhledu či odkazu na přímé stáhnutí. Všechny linky tedy ukazují přímo na domovské stránky produktů.

PC Drivers HeadQuarters

www.drivershq.com/main_home.html

Na této stránce naleznete ovladače snad ke všem zařízením, jež kdy byly vyrobeny. Stránky jsou velice přehledné v jednoduché tabulce totiž hned naleznete několik informací o výrobci vašeho zařízení, jako třeba jeho domovskou stránku. Navíc je v tabulce většinou odkaz na stránku, kde můžete získat ovladače pro operační systém Linux, jenž se stává čím dál populárnějším.


Nebojte se vyzkoušet - Komunikujeme po síti

Martin Koníček

Jste-li uživatelem počítače propojeného s ostatními stroji v síti, jistě se vám bude hodit stručný přehled programů, usnadňujících komunikaci mezi více stanicemi. Zcela jistě nebude problémem využití různých utilit pro vzdálenou správu, jež umožňují třeba vzdáleně vypnout/restartovat počítač, vytočit telefonické připojení, nebo dokonce plně ovládat vzdálený počítač (např. program VNC, jehož podrobný popis naleznete v čísle 6/2001).

Intranet Chat

vnalex.tripod.com

Pokud máte hodně přátel na vaší intranetové síti a chcete s nimi vést plnohodnotný chat jako na internetu, jistě vás hned zaujme utilita Intranet Chat, kterou pro vás vytvořil ruský vývojář a je plně v češtině (samozřejmě i v angličtině, ruštině a mnoha dalších jazycích). Program umožňuje jednak velmi jednoduše chatovat, jednak posílat zprávy ostatním uživatelům či vystavovat zprávy na nástěnku (místnost, ve které má uživatel právo zveřejnit pouze jednu zprávu). IChat toho umožňuje ale mnohem více máte zde velké možnosti nastavení, můžete filtrovat zprávy, k různým akcím přiřazovat zvuky (které dokonce může vydávat reproduktor v počítači, takže se obejdete i bez zvukové karty!) či nastavit chování programu (například jestli se má při příchozí zprávě aktivovat). Zajímavostí je také přímé zvýrazňování WWW odkazů (pokud některý uživatel do chatu napíše adresu na stránku, ta změní barvu a při kliknutí na ní se ihned vyvolá okno prohlížeče s danou stránkou). Samozřejmostí je také plovoucí menu, kdy máte možnost posouvat ikonku programu různě po ploše. V konečném hodnocení aplikace nebudu nikterak přehánět, když řeknu, že program je v intranetové komunikaci naprostý favorit, pokud omluvíme jeho poněkud svérázný vzhled, který někomu může činit problémy (nechápu, co autora inspirovalo k přesunu hlavní lišty do pravého místo obvyklého horního kraje).

Internet Remote Control 2.4.5

www.bysoft.com

V menších sítích se často počítače připojují na internet pomocí modemu, což má své výhody i nevýhody. Pokud takovéto připojení používáte, jistě přemýšlíte o lepším řešení, než je vytočení čísla poskytovatele vašeho internetového připojení vždy, když si nějaký program usmyslí (věřte tomu nebo ne, ale je mnoho aplikací, jež se k internetu připojují bez zásahu uživatele), že by se rád připojil. Stejně tak je neefektivní odpojit počítač od internetu tím, že se čeká na ukončení doby nečinnosti. Mnohem efektivnější je využít utilitu IRControl, jež se skládá ze dvou částí klient a server. Server nejdříve nainstalujete na počítač, jenž má připojení na internet, a kde doporučuji aktivovat volbu "Enable IP Filtering", jež zajistí, že vás od internetu neodpojí kterýkoliv uživatel. Potom už stačí nastavit, které připojení hodláte využívat, a to včetně uživatelského jména a hesla (pokud je to možné, program si tyto údaje zjistí sám). Nyní mohou uživatelé pomocí klientské části programu jednoduše vytáčet a zavěšovat připojení přímo na serveru, nebo si dokonce mezi sebou posílat zprávy. Případně můžete na serveru spustit jakýkoliv předem povolený program. Využití této utility bych asi nejvíce viděl v domácích sítích, kde je každá ušetřená koruna velmi cenná, či v menším podniku, který bude za použití programu bohužel muset něco zaplatit (utilita je pro nekomerční použití šířena jako freeware).

RemoteShut 1.4

www.ykwong.com

Jednou z důležitých správcovských funkcí je vypínání/restartování počítače na dálku. Tuto činnost zvládá mnoho profesionálních utilit, ale většině uživatelů postačí jednoduchá a malá jednoúčelová pomůcka, kterou je právě program RemoteShut. Její instalace na vybraný počítač je velmi jednoduchá. Na daném stroji stačí pouze rozbalit soubor RSServer.exe, jenž má neuvěřitelných 132 KB, a spustit jej. Potom už jen můžete nastavit heslo a program skrýt do systémové lišty. Nyní si na vašem počítači spustíte jednoduše program RSClient.exe, zadáte IP adresu počítače, který si přejete vypnout/restartovat, heslo pro přístup k němu a kliknete na příslušné tlačítko. Jak vidíte, ovládání počítačů tímto způsobem je velmi jednoduché, ale pro správce sítě tato utilita určitě stačit nebude. Za prvé ji může uživatel jednoduše vypnout, a hlavně nelze nastavit rozsah IP adres (adresy většího množství počítačů v síti), a tím zajistit vypnutí výpočetní techniky třeba ve všech kancelářích. Možná i proto je program šířen jako freeware, což jistě potěší všechny domácí uživatele, kterým by zde opravdu nemělo nic scházet. Mimochodem pro úplné vypnutí počítače musíte mít skříň typu ATX (to poznáte tak, že po stisknutí tlačítka "Vypnout" se počítač opravdu úplně vypne a nečeká na vás, až stisknete ten "čudlík").

RUThere 3.0 Cz

home.swipnet.se/szotten/ruth

Skoro každý znalejší uživatel internetu ví, co je to ICQ (program pro on-line zasílání zpráv velmi podobné SMS komunikaci). Problémem této utility je to, že nemůže fungovat bez centrálních serverů, a její používání v lokálních sítích (LAN) bez připojení na internet či lokální server je takřka vyloučeno. RUThere právě tento nedostatek nahrazuje. Ke své funkci nepotřebuje žádný server, protože komunikace a přihlašování probíhá v režimu peer-to-peer (komunikují spolu pouze dva dané, sobě navzájem rovné počítače bez zásahu serveru). Konfigurace je vcelku jednoduchá po spuštění utility stačí pouze přidat ostatní uživatele v síti, a to za pomoci jejich IP adresy (adresa počítače v síti ve formátu 255.255.255.255 pokud ji neznáte, doporučuji se o používání programu poradit se správcem sítě). Po přidání všech kontaktů stačí jednoduše dvakrát poklikat na jméno uživatele (který musí být v režimu on-line, nezapomeňte, že veškerá komunikace probíhá pouze v režimu peer-to-peer!) a jednoduše odeslat zprávu. Ta se může adresátovi ihned objevit na obrazovce nebo pouze zablikat v systray (systémová lišta vedle hodin). Problém není dokonce ani navázat chat (tedy přímý rozhovor), kde si můžete opravdu pěkně popovídat. Abych nezapomněl, program je celý v češtině, kterou jsem narychlo vytvořil. Navíc k jeho spuštění budete potřebovat knihovny VBRUN 5.0, jež naleznete na našem CD.


PC World CD Centrum

PulsePlayer

I když někomu může připadat, že pro přehrávání "empétrojek" existuje prakticky jediný kandidát WinAmp, není tomu tak. PulsePlayer je jedním z jeho plnohodnotných konkurentů, jenž umožňuje mnoho zajímavých nastavení, ale hlavně geniální změnu vzhledu. U WinAmpu jste vlastně neustále taženi do jakéhosi obdélníkového okna, avšak PulsePlayer vám dovolí změnit design opravdu k nepoznání. Asi nejzajímavějším vzhledem je "Lift-Up", jenž vypadá jako jednoduchá poloprůhledná nástrojová lišta, která se umístí nahoru, kde se schová. Jak už správně hádáte, pokud si to s myškou zamíříte taktéž nahoru, lišta se sama vysune. To je velmi užitečné, protože program nezabírá na ploše takřka žádné místo a pro jeho aktivaci nemusíte neustále někde klikat. Stejně tak jsou na tom spektrální analyzéry, jež jsou v samostatném okně design lze změnit nezávisle na vzhledu programu. Aby toho nebylo málo, pokud PulsePlayer minimalizujete do systémové lišty, objeví se vedle hodin malé ikonky, jimiž můžete přehrávač ovládat. Možnosti programu by se možná hodilo rozepsat ještě na několik dalších stránek, ale myslím, že bude lepší, pokud si jej sami vyzkoušíte, ostatně je pro vás připraven celý v češtině.

PulsePlayer 0.96

Kvalitní přehrávač hudebních souborů

Velikost po instalaci: 4 300 KB

Domovská stránka: www.dspaudio.com

Licence: freeware

Anti Spam

Asi každý trochu zběhlejší uživatel internetu, který využívá poštovní služby, se někdy setkal se spamem (nevyžádaná pošta, reklama, návody, jak vydělat miliony přes internet apod.). Normální mazání nevyžádané pošty ze schránky už občas ztrácí smysl, když vám do ní přichází několik desítek takovýchto zpráv denně. Mnohem lepší je využít utilitu, jež spamy smaže přímo ze vzdáleného serveru (to vám ušetří poplatky za telefon), a to buďto podle e-mailové adresy odesílatele (k programu dostanete také soubor s e-mailovými adresami známých "spammerů" o velikosti přes 60 KB), nebo podle velikosti (nevěřili byste, kolik lidí je schopno zasílat přílohy k e-mailu o velikosti několika megabajtů, a to většinou navíc úplně zbytečně). Tyto funkce programu jsou celkem standardní, ale mnohem lepší je to, že Anti Spam umožňuje automaticky detekovat aktivní připojení k internetu (tato funkce má využití hlavně u telefonického připojení), a potom bez otálení vyčistit váš e-mail od spamu. Stejně tak si můžete nastavit pravidelné čištění vaší poštovní schránky či automatický start programu po spuštění Windows.

Anti Spam

Utilita pro odstraňování

nevyžádané pošty

Velikost po instalaci: 287 KB

Domovská stránka: securedisk.netfirms.com

Licence: freeware

Pixia

Pokud se rozhodnete na počítači nakreslit nějaký obrázek, zcela jistě rychle zjistíte, že možnosti programu Malování brzy vyčerpáte. Když se pak budete chtít poohlédnout po nějakém kvalitnějším programu pro tvorbu obrázků či úpravu fotografií, určitě si všimnete, že dobrých nástrojů šířených zdarma je pramálo. A pokud přeci jen nějaký naleznete, možná se vám nebude líbit příliš složité ovládání. Pixia řeší právě všechny tyto nedostatky. Ovládání aplikace je celkem jednoduché (musíte si ale uvědomit, že se jedná o profesionální nástroj, čemuž úroveň označená jako "jednoduchá" odpovídá) a možnosti programu jsou velmi slušné, přičemž bych si dovolil tvrdit, že v něčem aplikace překonává svou konkurenci doslova neuvěřitelně. Ve standardní výbavě nástrojů máte hned několik pomůcek, jež slouží k úpravě jasu a kontrastu, či vyplnění "selekcí". Velmi zajímavou funkcí je otevření speciálního okna, jež vám umožňuje kreslit s přesnosti na pixely (jednotlivé body). Asi největší nevýhodou grafického editoru Pixia je absence nápovědy, která je u tak rozsáhlého programu dle mého názoru nepostradatelná.

Pixia 2.2b

Profesionální editor obrázků

Velikost po instalaci: 6 000 KB

Domovská stránka: www.tacmi.co.jp/pixia/

Licence: freeware

ConTEXT

Textových editorů je jistě mnoho, ale jen málo jich vydrží velmi náročné zacházení, kdy požadujete nejvyšší rychlost, dostatek funkcí a příjemné uživatelské prostředí. Textovým editorem je bezesporu i Notepad, ale jak jistě uznáte, počet jeho funkcí je více než skromný (nemluvě o omezení velikosti souboru). ConTEXT jako by všechna omezení vyřešil, ale přitom si zachoval vysokou rychlost. Jako v každém "lepším" editoru si samozřejmě můžete otevřít více souborů najednou, nastavit zvýrazňování textu, využívat automatické zalamování řádek (které bohužel nefunguje, pokud text vložíte ze schránky), vytvářet projekty či dokonce uzamknout dokument proti změnám. Velmi zajímavou funkcí je možnost označit text mezi závorkami. A aby toho nebylo málo, v ConTEXTu si můžete dokonce vytvořit vlastní makro a to později jednoduše vyvolat pomocí klávesové zkratky. Nakonec ještě musím podotknout, že program je z většiny přeložen do češtiny a několika dalších jazyků. Poslední velmi zajímavou možností je schopnost exportovat nastavení z registrů, a to přímo do souboru *.reg, s nímž samotný OS umí pracovat.

ConTEXT 0.96.3

Extrémně rychlý textový editor

Velikost po instalaci: 2 000 KB

Domovská stránka: www.fixedsys.com/context

Licence: freeware

Dir2text

Mnoho uživatelů hledá všechny možné způsoby pro uložení struktury adresářů do textového souboru. První vlaštovky se již dávno objevily ve formě dávkových souborů (soubory s příponou BAT), jež se daly jednoduše spustit z příkazové řádky, avšak nabízely velmi nízký výkon a malé možnosti nastavení. Dir2text tento problém řeší opravdu výborně nejenže jde o plně 32bitovou aplikaci (využívají vyššího výkonu za pomoci systému Win 95 a vyššího), jež je velmi rychlá, ale jedná se dokonce o pěkný a uživatelský přívětivý program. Vytvoření textového souboru s adresářovou strukturou je velmi jednoduché stačí prostě vybrat adresář (nebo disk) s adresářovou strukturou a stanovit textový soubor, kam budou tyto informace uloženy. Aby toho nebylo málo, máte možnost nastavit si spoustu parametrů, jež mohou být u každého adresáře uvedeny (velikost, datum vytvoření, atributy a další). Samozřejmě si můžete zvolit také hloubku prohledávání (umožňuje zadat, že index má být vytvořen třeba do hloubky pátého podadresáře). Nakonec si můžete výsledek předem zkontrolovat v náhledovém okně nebo přímo uložit do HTML či TXT souboru.

Dir2Text 1.2

Utilita, která umožňuje uložit adresářovou strukturu do textového souboru

Velikost po instalaci: 743 KB

Domovská stránka: mooresoft.bizland.com/

Licence: freeware

NotepadEx 1.7.6.8

je plnohodnotná náhrada poznámkového bloku, jíž určitě nechybí žádné dobré vlastnosti standardního "Notepadu". Jako první z nich jistě hodnotím stejný počet položek v menu (tedy čtyři), což zajišťuje vysokou přehlednost. Stejně tak start programu je nachlup shodný se standardním poznámkovým blokem a rozdíl vlastně na první pohled ani nepoznáte (myšleno zcela vážně). Je to způsobeno tím, že po instalaci bude nahrazen standardní soubor poznámkového bloku (notepad.exe v adresáři Windows) jeho vylepšenou variantou. Další vlastnost, jež zajistí, že nepoznáte rozdíl, je automatický výběr jazyka, takže pokud máte česká Windows, samostatně se vám nastaví čeština. Navíc do nového editoru textových souborů byly přidány opravdu ty nejpotřebnější funkce, jako třeba schopnost nahrazení textu či možnost otevírat neomezeně velké soubory (testováno na 0,5MB binárním souboru). Stejně tak byl rozšířen dolní informační panel, kde se nyní zobrazuje dokonce řádek, sloupec či velikost souboru. Jako jedinou nevýhodu jsem spatřil špatné překreslování řádků (po posunutí textu dolů se text naprosto znečitelnil), což se ovšem může projevovat pouze s mojí grafickou kartou.

NotepadEx 1.7.6.9

Náhrada Poznámkového bloku

Velikost po instalaci: 500 KB

Domovská stránka: notepadex.cjb.net

Licence: freeware

Tray Animations

Téměř každý uživatel počítače přemýšlí o tom, jak si zpříjemnit posazení u té své "bedničky". Protože programátoři mají často úplně stejný problém, snaží se vymyslet různé "animované potvůrky", které vám třeba běhají po obrazovce a rozptylují vás (těmto "potvůrkám" se říká Screen Mate). Trochu jinou cestou se ale vydal program Tray Animations, jenž vám do systémové lišty umožní umístit mnoho animovaných ikonek. Všechny animované prvky jsou jednoduše a přehledně zobrazeny v pěkném menu, které je rozřazeno do několika různých kategorií. Po instalaci programu už máte připraveno několik základních animovaných ikon, jako třeba barevné kolo, lávovou lampu, akvárium, bláznivou krávu, hýbající se oči či televizi. Všechny tyto animované ikonky si můžete jednoduše přidat do "playlistu", jenž je standardně nastaven tak, že se ikonky střídají po pěti minutách (samozřejmě si můžete zvolit i jiný interval). Pokud si budete chtít vytvořit navíc vlastní animované ikonky, bude se vám hodit volba, jež umožňuje importovat animované kurzory myši, vytvořené v jakémkoliv editoru ikon.

Tray Animations 3.01

Utilita pro animování ikon v systémové liště

Velikost po instalaci: 652 KB

Domovská stránka: plaza.v-wave.com/mark/

Licence: freeware

Automachron 4.00a

Automachron je jednoduchý klient služby SNTP (Simple Network Time Protocol), jež umožňuje jednoduše synchronizovat čas dvou počítačů přes internet. To by nebyla ještě sama o sobě tak užitečná vlastnost, kdyby na internetu neexistovaly servery, jež jsou řízeny atomovými hodinami. Pokud takovýto server do programu zadáte (např. ntps1-0.cs.tu-berlin.de), váš počítač po "dvojkliku" na ikonku v systémové liště jednoduše seřídí čas podle atomových hodin. Aby toho nebylo málo, utilita nabízí mnoho dalších voleb, které například umožní seřídit čas po startu počítače v zadaném intervalu, nebo dokonce po vytočení telefonického připojení (i když tuto úlohu lépe splní program Connection Meter, používáte-li jej). Velmi zajímavá je také volba, jež umožní zavřít program ihned po skončení synchronizace, takže další dobu zbytečně nezabírá systémové prostředky při další práci s počítačem. Tato utilita zcela jistě najde využití na všech stanicích, kde uživatelé nechtějí zbytečně seřizovat čas a nepotřebují přesnost na milisekundy, která se dá získat jinými, dražšími technologiemi.

Automachron 4.00a

Klient služby SNTP pro synchronizaci času

Velikost po instalaci: 276 KB

Domovská stránka: oneguycoding.com

Licence: freeware

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

C01p0590

Wally 1.55b

Wally je výborný a nepostradatelný editor textur pro tvorbou map nebo chcete-li arén pro hry Quake, Quake II, Half Life, či nějakou jejich modifikaci jako např. Half Life Counter strike, Day of defend, Firearms, Fronline force, The Opera či některou další. Program Wally jsme testovali při tvorbě mapy pro Counter Strike, kde se nám osvědčil.

Counter Strike je vytvořen na enginu hry Half Life a jakožto jeho modifikace používá některé zvuky, textury a další soubory z původní hry, což je zvlášť patrné na některých starších mapách. Textury jsou uloženy v souborech s příponou wad a po spuštění jsou vyhledávány buď v samotné hře Counter Strike, nebo v instalaci Half Life. Pokud jste již vytvořili fyzickou podobu mapy v příslušném map editoru a dostáváte se do dokončovací fáze potažení stěn a objektů příslušnými texturami, většinou zjistíte, že původní textury nedostačují a potřebujete některé pozměnit nebo přidat zcela novou sadu textur. V tomto případě vám jistě pomůže program Wally.

Prostředí programu

Na levé straně okna programu je panel nástrojů, který je trochu podobný 2D grafickým editorům. Pod bílou šipkou (click tool) je ikonka s americkou vlaječkou (edit surface and contents flags) zde zadáte jakou texturu budete vytvářet, jestli půjde o texturu statickou (zeď, dřevo...), průhlednou (různé druhy skel) či animovanou (příkladem mohou být blikající neonového nápisy, video na obrazovce televize i průhledné vodní plochy). Dále zde nalezneme kromě klasických kreslicích nástrojů množství efektů, jako jsou porušení plochy škrábanci či dírami po kulkách. Poslední ikona ReMip je velice důležitá. Engine Half Life používá ještě softwarový MipMaping, takže je nutné uložit texturu i v jejích zmenšených velikostech. Funkce ReMip sama optimalizuje zmenšení, a poté se již nemusíte obávat případných problémů a texturu bez obav uložit.

V horním panelu nástrojů v sekci Image naleznete širokou nabídku funkcí pro úpravu povrchu textury. Funkce Add Noise dovoluje rozrušit povrch přidáním drobných teček (výtečné pro tvorbu zdí, kamene, písku, atd.). Počítejte však s tím, že OpenGL i DirectX ve hře texturu trochu opticky vyhladí a rozmaže, takže doporučujeme tento efekt mírně naddimenzovat, aby byl ve hře patrný. Oproti tomu funkce Blend naopak texturu vyhladí a plochu textury jakoby vyleští (mramor, kov, apod.). Kombinací funkcí Blend a Add Noise s drobnými grafickými zásahy ruční kresbou můžete běžně vyhlížející texturu velmi výrazně vylepšit. Funkcí Brightness/Contrast výsledek ještě doladíte. Diffuse pracuje podobně jako Add Noise, ale s daleko větším rozrušením plochy. Emboss je výtečný pomocník pro tvorbu bumpmapového povrchu, pracuje jak monochromaticky, tak i barevně. Do původní textury vlisuje bumpmapový povrch a výsledek vypadá velice realisticky zvláště u zdí, kamenů nebo vody. Pro jiný bumpmapový efekt nebo spíše zvýraznění určitých obrysů slouží funkce Edge detect.Mirror. Jak už název napovídá, zrcadlí jednu polovinu textury na opačnou stranu, s možností nastavení polohy zrcadla. U pravidelných vzorů a zrcadlově souměrných předmětů to velice urychluje práci. Pro správné navazování textury vyzkoušejte funkci Offset. Reduce Colors pomáhá hlavně v práci se sprity, tedy texturami, které budou na některých místech průhledné. Např. chcete osadit římsu zábradlím a potřebujete, aby mezi jednotlivými pilíři byly průhledné otvory. Nakreslíte texturu zábradlí a místa, která chcete aby byla průhledná, vyplníte buď první a nebo poslední barvou v paletě textury (logicky tato barva nesmí být obsažena jinde než v místech, která budou průhledná). Potom tuto barvu nastavíte jako transparentní a ve hře bude zobrazena, tak jak byl původní záměr. Tento postup je také vhodný na textury listí u stromů, závěsů v oknech, apod. Sharpen pomáhá do jisté míry zvýraznit detaily a celkově tak zostřit hrany. Nezapomínejte však stále na zobrazovací režim grafických karet, výsledek se pak trochu změní. Funkce Generate Marble texture velice jednoduše generuje povrchy podobné mramoru, ale i všelijaké druhy prasklin, které můžete použít i na řadě jiných materiálů. Trochu nás akorát zarazil neuvěřitelně dlouhý čas renderingu, což je jediná stinná stránka této funkce. Nechybí ani funkce pro konverzi textur mezi quake enginem a enginem Unreal a běžné funkce pro změnu velikosti (resize), stranové převracení (flip) a rotaci textury.

Import do hry

Vytvořené textury poté naimportujete do původního souboru wad a buď jimi nahradíte ty původní, což způsobí, že se vaše textury budou od této doby zobrazovat ve všech mapách, nebo vytvoříte vlastní wad jen pro určitou mapu.

Wally 1.55b

Editace textur pro 3D hry

Velikost souboru: 1,1 MB

Domovská stránka: www.telefragged.com/wally/

Licence: freeware

System Mechanic 3.6

System Mechanic je program, který v sobě zahrnuje tři skupiny nástrojů pro správu a údržbu Windows práce se soubory, systémem a připojením k síti. V prvně uvedené skupině jsou příkazy pro automatické vyhledávání a mazání duplicitních nebo nepotřebných a zastaralých souborů, které zůstaly uloženy po odinstalování "nepořádné" aplikace. S pomocí dalšího příkazu naleznete a opravíte nefungující zástupce programů a souborů. Ve skupině nástrojů pro práci se systémem naleznete správce registru, ten vyhledá a odstraní zastaralé nebo neplatné informace v registru obsažené. Se Start Up managerem pohodlně upravíte nabídku aplikací, jež se spouštějí při každém startu Windows. Sekce Customize Windows settings umožňuje změnit a jemně doladit nastavení Windows, které ovlivní vzhled, výkon a bezpečnost při práci. Další součástí této skupiny jsou příkazy pro "bezpečné" nainstalování nové aplikace a příkaz, s jehož pomocí můžete dokončit úplné odinstalování programu. V poslední skupině naleznete nástroje pro optimální konfiguraci připojení k síti a k ochraně soukromí při práci s internetem.

System Mechanic 3.6

Utilitka pro správu a údržbu systému

Velikost souboru: 1,49 MB

Domovská stránka: www.iolo.com/download/sm.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 59,95 USD

InetCafe

InetCafe je aplikace určená pro správu a účtování poplatků za služby v internetových kavárnách. Skládá ze dvou částí InetCafe Server a InetCafe Client. Na InetCafe Serveru probíhá samotné účtování a zákazník v kavárně k němu nemá přístup. InetCafe Client je ta část aplikace, která je instalována na klientských počítačích a pracuje na ní zákazník. Veškeré zaznamenané informace jsou uloženy v databázi na serveru, odkud je můžete snadno zálohovat. Ze serveru je také možno "na dálku" provést vybraná nastavení na klientských stanicích. Používáním programu můžete snížit jak riziko zneužití obsluhou, tak budete mít k dispozici dobrý nástroj, kterým lépe zabezpečíte operační systém oproti lidem, jež by vám chtěli měnit nastavení počítače a mazat soubory. Program pracuje ve všech typech LAN sítí a je určen pro operační systém Microsoft Windows 95/98/ME/NT4/2000.

Program je dostupný v české a slovenské jazykové verzi.

InetCafe

Účtování za služby v internetových kavárnách

Velikost souboru: klient (1,92 MB) a server (10,1 MB)

Domovská stránka: www.bdr.sk/inetcafe/

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, cena 6 000 Sk až 9 000 Sk (podle počtu připojených počítačů)

Ultra WinCleaner 2000

Program, usnadňuje mazání nepotřebných souborů, které se časem nashromáždí a zbytečně zabírají místo. Menu v hlavním okně obsahuje pět příkazů. Kliknutím na "Win Cleaner Wizzard" se otevře okno průvodce pro odstranění programů se seznamem všech nainstalovaných aplikací. V dalším kroku si z něj vyberete tu, kterou si přejete odinstalovat. Druhá položka, tzv. "WinJunk DLL Cleaner", automaticky vyhledá nepotřebné dočasné soubory a duplicitní DLL, vypíše je a pak už záleží na uživateli, jak s nimi dále naloží. Příkaz "WinFresh Clean" zjišťuje a opravuje chyby, ke kterým došlo při spouštění Windows a kterých jste si ani nevšimli. Další součástí tohoto příkazu je vyhledávání nefungujících zástupců a jejich opravení či odstranění. "WinNet Cleaner" vám umožní odstranit veškerá data, která se ukládají na disk když surfujete po internetu (cookies, cache atp.). "WinReg Cleaner" zase automaticky prohledává registr a odstraňuje neplatné nebo chybné informace. Poslední součástí demoverze je "Smart WinMover", umožňující libovolné přesouvání a přejmenování složek s aplikacemi, aniž by je to jakkoli ovlivnilo.

Ultra WinCleaner 2000

Odstraňování nepotřebných souborů a položek v registru

Velikost souboru: 1,55 MB

Domovská stránka: www.blcorp.

com/pc/uti/uwc/wincleaner.htm

Licence: demoverze nedovolí soubory odstranit, 29,95 USD

Danielsoft Editor 9.0.

DanielSoft editor vám může výborně posloužit místo klasického windowsovského Poznámkového bloku (Notepad). Zvládne pracovat se souborem až do velikosti 200 MB. Mezi jeho další významná vylepšení patří:

- Zvýraznění syntaxe (syntax highlighting) pro Pascal, C/C++, HTML, PHP, Perl, INI, Bat, VBScript a podobné typy souborů.

- Zabudovaná historie editace soborů.

- Podpora kódování češtiny CP1250, ISO-8899-2, PC Latin 2, Kamenických, KOI8 ČS a to i z příkazového řádku.

- Odstranění diakritiky.

- Podpora formátu T602 (konverze do ASCII a do HTML) a unixových textových souborů.

- Inteligentní výběr bloků podobný jako u editoru T602 (začátek bloku/konec bloku), samozřejmě je možno vybírat bloky standardně windowsovsky (řádkové i sloupcové).

- Manipulace s bloky jako odsazení, srovnání nebo předsazení zadané sekvence znaků před/za vybraný blok.

Danielsoft Editor 9.0.

Vylepšený poznámkový blok

Velikost souboru: 375 KB

Domovská stránka: www.fi.muni.cz/~xnovotn3/

Licence: freeware

§§§§§


Svět DivX a my aneb Vypalte si film na CD I.

Jaroslav Zapletal

C01p0591

Technologický svět se pohybuje po spirále. Často již zaběhané přístupy jsou oprášeny, přepracovány a použity na nové úrovni. Můžeme to nazvat revolucí či evolucí, podstatné je, že dynamika vývoje je zachovávána a náš život je pravidelně obohacován. Když se před několika lety poprvé objevil pojem komprimace MP3, způsobilo to převrat v domácím pojetí počítačového zvuku. Dnes se něco podobného opakuje znovu, jen to převratné kouzelné slovo je MPEG-4 či DivX a médiem je pohybující se obraz video. Rozdíl tu ovšem je tentokrát je svět lépe připraven a více si uvědomuje důsledky a potenciál souvisejících změn. Pro náš časopis je ale především podstatné, že tyto technologie dozrály do podoby, kdy jsou dostupné většině čtenářů a má tedy smysl do jámy lvové (pardon, čtenářské) vhodit článek, který ovšem vzhledem k rozsáhlosti tématu může zejména ty problematičtější záležitosti jen naznačit.

Tento článek se bude primárně zabývat technologií videokomprimace DivX, s mírným zaměřením na možnost zálohování DVD disků. DivX je dnes hodně diskutovaná záležitost, bez ohledu na její potenciální právní aspekty je to především ukázka možností vývoje již existujících počítačových technologií. Uvažte možnost komprimovat videodata v poměru 1 : 600, přidat k tomu zvukové stopy v prakticky libovolném formátu, titulky a alternativní zvukové stopy v externím souboru, a dostat nikoli drahý a kvůli své hustotě na poškrábání náchylný DVD disk, ale klasický CD-ROM se srovnatelnou kvalitou obrazu a zvuku.

Je tu ovšem řada klíčových otázek, které je třeba zodpovědět. Ne nezbytně "jak" to funguje, ale zda je to opravdu tak bezchybná a bezproblémová záležitost, která nahradí ten "hloupý MPEG-2" svou "takřka DVD" kvalitou obrazu?? Je to kompatibilní, můžu si to pořídit, používat, aniž bych měl akademický titul? Bude mi to soused závidět? Budu moci takto zkomprimované filmy přehrát ještě za rok? Atd.

Jak si brzy ukážeme, zdaleka není vše idylické a sbírání zkušeností a troše "alchymie" se nevyhneme. Je pravda, že ty tam jsou časy, kdy bylo třeba složitě manipulovat s příkazy na příkazové řádce a návody se samy nápadně podobaly počítačovému programu. Blíží se doba, kdy skutečně postačí jeden program a jedno tlačítko analogie tohoto vývoje s MP3 se tu ostatně nevnucuje náhodou.

To, že něco takového ještě není realita ale neznamená, že si dnes nemůžete své cenné záznamy na videokazetách či své DVD disky zazálohovat na levnější a podstatně spolehlivější médium.

Video

MINULOST

Práce s videem bývala záležitosti profesionálů. Vyžadovala vždy špičkové nástroje, velmi drahý hardware i software. Vývoj v počítačových technologií si ovšem udržuje pozoruhodnou dynamiku řadu let a tak konečně nadešel čas, kdy se s hýbajícími obrázky dá "něco" dělat i na domácím počítači.

S příchodem DVD a domácího kina (ať už založeného na hardwarovém či softwarovém přehrávači, na PC či klasické hi-fi komponentě) jsme si zvykli na nějakou kvalitu. Zapomeňme však na první články o DVD technologiích před několika roky v počítačových časopisech. Dnes lze na průměrném počítači přehrávat filmy ve špičkové kvalitě obrazu, s AC3 či DTS zvukem, titulky, zoomovacími a dalšími luxusními funkcemi a pochopitelně s výstupem do vašeho televizoru a AV receiveru. Naše možnosti interagovat a upravovat si takovéto video k obrazu svému jsou ale limitované. Celý ten mediální obsah je uzamčen v černém boxu DVD disku, nemůžeme jej editovat, upravovat či třeba zálohovat na alternativní média.

Nabízí se tu právě paralela s MP3 a klasickými "audiocédéčky." Když počítač poprvé zreprodukoval zvuk zkomprimovaný algoritmem MP3, ta počítačová laboratoř se docela maličko zatřásla, z otřesu se ale stalo docela významné zemětřesení. Bylo to malé kouzlo. Ignorováním pro člověka málo významných zvukových informací bylo náhle možno zvuk ukládat na zlomku původního prostoru, při typickém datovém toku zkomprimovaného souboru 128 Kb/s. Náhle bylo klasické hudební CD "ochotno" zaujímat prostor pouhých 50 MB na pevném disku, tj. cca 1/12 původního obsahu CD média. Nové možnosti jsou fascinující: počítačový changer může v libovolném pořadí přehrávat stovky disků, ke každé skladbě přitom může zobrazovat názvy, jména autorů, texty písní něco, na co se klasická CD ani po dvou desetiletí své existence nezmohla (až na naprosto nepodstatné výjimky).

V ideálním případě bychom si něco podobného (počítačový přehrávač, changer s kapacitou mnoha filmů, prakticky libovolné funkce omezené jen možnostmi programátora) představovali i pro naši videosbírku. Při podrobnějším rozboru se ale brzy ukáže, kde leží rozdíl mezi světem videa a zvuku.

Pokud budeme uvažovat hudební CD s dvěma stopami a samplováním 16 bitů, 44,1 kHz, získáme datový tok 172 Kb/s. Na hodinu hudby tak i v "originální kvalitě" (hifisti odpustí) stačí "pouhých" 605 MB. Zato u takového plného obrazu normy PAL (podotkněme, že ne všechny body či barvy jsou na TV zobrazovány) je to ale už 720 x 576 bodů obrazu x 25 snímků/s x 24bitové barvy = neuvěřitelných 40 MB dat za každou sekundu a tedy 210 GB pro 90minutový film.

To už je ovšem jiná písnička spíše pohřební. Na rozdíl od zvuku tak i profesionálové musejí pracovat s kompresí, jinak by ani jejich disková pole nemusela stačit. Většinou nepomůže ani komprimace bezeztrátová a používá se např. MJPEG, ale ani jeho komprimační možnosti stále nestačí na naše běžné "ukládací poměry."

Tady musí nastoupit výrazná ztrátová komprimace nevýznamné obrazové informace jsou zanedbány, ukládají se pouze rozdíly mezi jednotlivými snímky. Při značné komprimaci MPEG-2 1 : 50 získáme 4,2 GB (při datovém toku 10 Mb/s), a když tomu přidáme nějaké ty zvukové a titulkové stopy, dostaneme se ke kapacitě jedné vrstvy jedné strany disku DVD.

Limitem našeho využití MPEG-2 už není ani tak datová rychlost 1 MB/s zvládne každý pevný disk i dokonce jen 6násobná CD-ROM mechanika jako spíš dostupná kapacita. Se 4GB soubory se přece jen špatně manipuluje. (Mimo jiné proto, že třeba maximální velikosti FAT oddílu je 2 GB.)

Technologické záležitosti ale nebyly a nejsou jediným problémem DVD světa. Zkostnatělost a setrvačnost mediálního průmyslu byla vždycky pověstná. Projevilo se to třeba na úpornosti, s níž před lety filmová studia bojovala proti nástupu prvních videomagnetofonů. Totéž se opakovalo s DVD technologií, kterou spojenými silami dokázala o několik let opozdit, roztříštit do několika formátů a zpomalit tak její nástup na trh. Mluvíme tady o několikanásobných bezpečnostních prvcích (všechny naprosto neúčinné), rozdělení světa do navzájem nekompatibilních regionů (EU to nedávno soudně napadla kvůli cenovým disproporcím), úmyslné degradaci kvality ať už pomocí Macrovision či prostě vydáváním téhož titulu několikrát s postupně se zlepšující kvalitou provedení komprimace. A jako filmový fanda nemohu zapomenout na filmy vystříhané (navzdory implementace rodičovského zámku v DVD přehrávačích).

PŘÍTOMNOST

Během našeho čekání na nástup DVD vývoj v komprimačních technologiích pokročil daleko za možnosti MPEG-2 standardu. Šlo přitom spíše o vertikální vývoj, kdy se paralelně pracovalo na technologiích pro různá multimediální použití. Ten tolik proklamovaný MPEG-4 nikdy nebyl určen jako nástupce MPEG-2, počítalo se s ním (a stále počítá) spíše pro videotelefonii a streamování videa po počítačových sítích. U prvních reálných implementací se ovšem podařilo dosáhnout takových výsledků, že se aplikace světu "velkých" filmů přímo nabízela. A pokud ne pro profesionály, tak pro amatéry určitě.

Na počátku sehrál kladná úlohu (i když nechtěně) Microsoft, který vytvořil jednu takovou implementaci, limitovanou parametry a bez možnosti šíření. Brzy na to se objevila její neoficiální varianta, označená jako "DivX :-)", v poslední době často zjednodušovaná na DivX.

DivX bylo přitom původně označení pro DVD typu "pay per view," u nichž byl stanoven počet přehrávání disku. Realizace této myšlenky lákavé pouze pro jednu stranu dvojice obchodník/zákazník se však setkala s totálním neúspěchem. (To ovšem neznamená, že se nevynoří někde znovu, např. jako právě teď u elektronických knih s časovým omezením.)

Časem se objevily další, přepracované verze, Microsoft byl přinucen do jisté míry uvolnit svou verzi kodeku, a dnes již několik nezávislých skupin pracuje na právně "košer" verzích včetně open source varianty, pokrývající platformy, o nichž se Microsoftu snad ani snít nechtělo.

To už se nám ale ukazuje jedna z nemilých stránek záležitosti jménem DivX. Existuje několik ne zcela kompatibilních implementací, výsledek závisí na verzi a náladě daného programátora během její kompilace. Podpůrné nástroje se sice rozvíjejí jedna radost, jejich stabilita a produktivita ale nebývá na univerzálně použitelné úrovni. Dynamika vývoje taktéž způsobuje, že doporučení přestávají platit s nejbližší další verzi a rozhodující jsou skutečně jen osobní zkušenosti s vaším okamžitým softwarovým prostředím. Máte--li neznámý soubor v neznámem kodeku, může vás to stát pěknou chvíli strávenou instalacemi různých verzí DivX. Potom se divte, že dosavadní práce na hardwarových přehrávačích DivX do vašeho domácího kina stagnují. (Odpusťte, pokud to vidím příliš černě.)


Svět DivX a my aneb Vypalte si film na CD II.

DviX

Komprimační poměr 1 : 600

Co ale zůstává, je neuvěřitelná míra komprese. Objevuje se nám znovu magická konstanta 1 : 12. Vezměme DivX mlýnek, vložme již jednou zkomprimované video z DVD disku, zatočme párkrát nožičkami procesoru (asi tak 8 hodin) a vypadne nám video s 1/12 předchozího datového toku a odpovídající velikosti jednoho CD. Pokud bychom uvažovali původní nekomprimovaný obrazový tok, vyjde nám neuvěřitelná komprese 1 : 300 až 1 : 600.

Nejde samozřejmě o žádnou magii, stačí si uvědomit vývoj v přístupu komprimačních algoritmů. Nejstarší kodeky komprimovaly pouze jednotlivé snímky, principem a výsledky ne nepodobnými známému JPEGu.

Taková norma MPEG-1 používaná v propadáku (evropský propadák, čínský hit) zvaném VCD dokázala zvýšit kompresi díky zaznamenávání pouze změn mezi klíčovými snímky. Stavěla na pevném rozlišení 352 x x 288 bodů (jde o "čtvrtinový PAL", NTSC má jiné menší rozlišení) a konstantním datovém toku CBR 1,2-3 Mb/s. Nicméně MPEG-1 není ještě zcela odepsán, v poslední době se můžete setkat s normou SVCD, kde je použit MPEG-1 o rozlišení 756 x 352 bodů. Existují hardwarové SVCD recordery a jejich výsledek lze přehrávat na některých univerzálnějších DVD přehrávačích, jako je třeba u nás rozšířený Nintaus.

MPEG-2 je mnohostrannější, oficiálně podporuje více rozlišení. Pro nás nejzajímavější je DVD standard 720 x 576 s VBR datovým tokem až 15 Mb/s. Datový tok je variabilní a značně šetří na statických scénách, které se příliš nemění, naopak se prudce zvyšuje u scén složitějších. Další norma MPEG-3, o vyšších rozlišeních a datových tocích, byla původně určena pro HDTV, a dnes již formálně neexistuje tyto varianty rozšířily specifikace normy MPEG-2.

MPEG-2 dnes mimochodem využívá evropské digitální satelitní vysílání. Pomocí počítačové karty (po troše zápolení s designem jejího hardwaru a softwaru) dnes můžete nahrávat filmy v identické kvalitě s vysíláním o datových tocích 4-8 Mb/s. Kvůli vyžadovaným 4-7 CD na film se ovšem stejně další komprimaci přes DivX nevyhnete.

MPEG-4 potom podporuje širokou škálu rozlišení (rozměry u DivX musí být dělitelné 8, nebo ještě lépe 32) a VBR datových toků. Ve značně obsáhlé normě MPEG-4 je i podpora avatarů a sprajtů jde o implementaci umělé inteligence, vyčleňující zvláštní datové toky pro objekty pohybující se před společným pozadím. VBR původní verze Microsoftu byla uměle limitována na 256 Kb/s, nové verze DivX podporují až 6 000 Kb/s, což se ovšem ukazuje jako zbytečné, protože algoritmus nad 600 Kb/s s rostoucím datovým tokem nevykazuje výrazné zlepšení.

Původní DivX existovalo v tzv. Low motion variantě pro "pomalé" scény a ve Fast motion pro rychle se měnící scény. S rostoucím počtem uživatelů se DivX dále tříštilo. Většina "kodérů" volila Low motion jako nejvhodnější kodek, ale vyčlenil se také směr prosazující technologií střídání kodeků podle charakteristik určité scény. S dalšími variantami se zvyšuje počet parametrů, které lze průběžně měnit podle typu scény, např. se tak objevila technologie VKI, kdy se mění i dosud konstantní vzdálenost mezi klíčovými snímky.

Prostor možných kombinací hodnot parametrů je tak skutečně vícerozměrný a každá konfigurace má své nástroje a zastánce. Podstatným výsledkem je, že při kvalitním vstupním materiálu lze bez ohledu na jeho povahu najít vhodnou metodu, jak se při rozsahu 1-2 CD přiblížit kvalitě plného DVD.

Jen ještě poznámka: norma MPEG-2 nijak nesouvisí se standardem DVD máme tady na mysli menu, podporu titulků či alternativních zvukových stop. Totéž platí pro MPEG-4 a DivX. Jestliže dnes přesto můžeme DivX používat při zachování tolik proklamovaných výhod DVD, jako jsou titulky, kapitoly či alternativní jazykové stopy, je to díky implementacím na úrovni přehrávačů, k nimž se ještě dostaneme.

ŽIVOT S DivX

HARDWARE

Pokud se chceme pustit do komprimace a pochopitelně následujícího přehrávání filmů v DivX, nesmíme se hlavně zaleknout hned na začátku. Nejprve je to výkon počítače. Tady se každý megahertz počítá. Nejde ani tak o kompresi tam si prostě jen počkáte.

Jen k vlastnímu přehrávání filmů v softwaru OpenDivx se doporučuje minimální konfigurace 450MHz Pentium, 64 MB RAM, 8MB grafická karta. A vy přece víte, jak to bývá s minimálními konfiguracemi, ne? Nároky na vybavení vašeho počítačového domácího kina závisí na vaší schopnosti přežít cukající rozmazaný obraz a přeskakující zvuk. Jste-li typu jedinců, spokojeně mlaskajících nad MP3 skladbami s datovými tokem 96 Kb/s, postačí vám reproduktor vašeho mobilu a jednotlivé snímky obrazu si můžete posílat jako obrazové SMS.

Pro přehrávání dokumentů či videoklipů s primárními požadavky na zvuk ovšem opravdu může stačit překvapivě málo. Samotného mne překvapila škatule s Pentiem na 90 MHz, která plynule přehrávala zvuk videoklipů a dokreslovala jej několika změnami obrazu za vteřinu. Pro hladký průběh filmu jsou však požadavky větší, než při přehrávání DVD uvědomme si, že MPEG4 není podstatně akcelerován grafickými kartami a vlastní algoritmus je velmi náročný na výkon procesoru. Díky diverzitě kodeků DivX vám může, ale spíše nemusí, pro uspokojivé přehrávání postačit 500MHz procesor. Dejte větší rozlišení, zapněte inteligentní TV výstup (s podporou DualHead nebo TwinView, čili posílající do TV skutečně jen to video) a přidejte titulky generované do TV výstupu přes overlay speciální utilitou, a jste na 800 MHz.

A to není všechno. Takový TV výstup nebude fungovat, pokud byl použit špatný kodek (V.3 MS MPEG4 má s G400 DualHead potíže) nebo pokud rozměry nejsou dělitelné 32 nebo, běda šířka je větší než 720 bodů. Samozřejmě, vy můžete odpovědět použitím další speciální utility, která v reálném čase přepočítává rozměry snímků a zachraňuje situaci. To ovšem přidá ke každému snímku zdržení cca 25 ms při 900 MHz CPU. Pokud skutečně nechcete sledovat film s neustále ulítávajícím zvukem, skončíte na 1-1,2GHz stroji.

Mimochodem, bojte se přetaktovaných procesorů. Moje praxe ukázala zvýšení teploty procesoru o 3-6 stupňů Celsia proti běžné počítačové práci. To bývá přesně ten rozdíl mezi stabilitou a zamrznutím počítače.

Další nároky záleží na vás ze zmiňovaných grafických karet je dnes stále zřejmě nejlepší Matrox G400 DualHead, v závěsu potom GeoForce 2 MX TV Out (vyšší modely nemají funkci TwinView). Pokud budete obraz sledovat na vašem monitoru, můžete použít i jiné karty, které navíc mohou být o něco rychlejší. S kvalitnějším obrazem ovšem nepočítejte, ten jasně vítězí u modelů s co nejmenší hardwarovou akcelerací DVD přehrávání...

Zvuková karta může být podstatná, pokud např. hodláte připojit AC3 decoder výběr modelů s digitálními výstupy není dnes příliš velký. Obligátní SB Live není až zase takový zázrak, jak to občas díky její všudypřítomnosti vypadá. Na svou kvalitu zvuku je poměrně drahá a ovladače pod Windows 2000 jsou velmi chabé, zejména na podporu AC3 či DTS výstupu musíte využít neoficiální patche. Problémem je také podpora zvukové standardu AC97 (další účastník v soutěži, jak otrávit co nejvíce uživatelů), kde se statky mediální koncernů chrání převodem veškerého zvuku pouštěného do digitálního výstupu na 48 kHz. Resamplování se děje i v případě, že zvuk už na 48 kHz je! Tyhle věci kvalitě nadupaného zvuku v AC3 či DTS pochopitelně neobyčejně "prospívají", takže puristé raději volí karty, které jsou tzv. Bit precise co do nich pošlete, to z nich taky vyleze. Nechtějte ale vědět, kolik stojí.

Co se týče nároku vlastní komprimace, ta nemusí probíhat v reálném čase, takže je to na vás. U 600 MHz můžete podle nastavení očekávat 3-5 snímků za sekundu pří mírně nenáročném stavení kvality, což pro 90 minutový film dává 8 hodin. Přidejte víceprůběhové zpracování, nejvyšší kvalitu zpracování, a místo u budíku skončíte u kalendáře.

Samozřejmostí je tu dostatek diskového prostoru, vzhledem k 5-18 GB obsaženým na DVD žádné velké překvapení.

Zvláštní kapitolou je ovšem jednotka DVD-ROM. Tedy za předpokladu, že nechce pracovat na videu získaném pomocí digitalizační karty, což je pěkně zapeklitá problematika a téma na knihu (do kterého mi redakce naštěstí nepovolí zabrousit a následně se utopit).

Tak tedy DVD-ROM. Za prvé určitě chcete region free mechaniku, která bude ochotna přehrát libovolný disk. Tak jsme na to na počítačích zvyklí. Regiony občas u SW a HW přehrávačů způsobují problémy i v tom případě, že chcete přehrávat český disk v českém počítači, nemluvě o tom, že jde o váš legálně zakoupený DVD disk. Bohužel od roku 2000 by se oficiálně region free mechaniky neměly vyrábět, takže obecně vás u posledních modelů mechanik jejich firmware nechá 5x změnit region, a potom se kousne.

Praxe je však naštěstí trochu jiná. V nabídce jsou stále třeba velmi levné 8-10násobné (vztaženo na DVD rychlost, pro reálnou CD rychlost násobte cca 3x) jednotky Afreey, hodně si pochvalují uživatelé 12x Asus, které mají proměnnou rychlost otáček (pro přehrávání filmů stačí rychlost 1x), a proto jsou také velmi tiché. K "osvobození" od regionu jim postačí vyjmout jumper Test, pokud tam vůbec ještě je. Klasický DVD výrobce Pioneer je problematičtější, do jejich mechanik nové generace je třeba nahrát nový firmware, což je vždy jistý risk. Varovat musím před tzv. Slot-in mechanikami, které nemají výsuvný tray. Vypadají high-tech, elegantně a jsou i praktické, bohužel většina z nich sviští jako malá turbína.

Další důležitým bodem je připojení mechaniky. Nezbytné je zapnout UltraDMA (příslušným postupem), jinak je při libovolné práci zatížení procesoru podstatně vyšší. Problémy bohužel bývají s podporou UltraDMA u třetího a čtvrtého kanálu ATA-66 či 100 na jimi osazenými boardech. Pro mne se vždy vyplatilo přemístit DVD-ROM na IDE kanály podporované přímo základním čipsetem a driverem motherboardu zatížení procesoru se snížilo o 20 %.


Svět DivX a my aneb Vypalte si film na CD III.

SOFTWARE

1. A teď bychom se mohli snad konečně pustit do vlastní práce že? Ještě ale musíme nabootovat ten správný operační systém tady totiž Windows 95, natož Windows Me nemůžeme považovat za operace schopné. NT jsou sice stabilní, řada ale řada utilit se nemusí vůbec rozeběhnout. Obecně se preferují Windows 2000, nicméně na některých počítačích pod nimi není klíčová utilita FlaskMPEG vůbec ochotna fungovat. Proč? No určitě nějaký deterministický důvod v tom bude. V každém případě je třeba naformátovat dostatečně velký oddíl jako FAT32 nebo ještě lépe NTFS, jinak brzy narazíme na limity v podobě maximální velikosti souborů. (Mimochodem, pokud byste narazili na volbu typu souboru mezi AVI a tzv. OpenDML AVI tak ta první, tzv. verze AVI 1.0, má interní omezení velikosti do 2 GB, bez ohledu na použitý souborový systém. Jeden z mnoha drobných chytáků ve světě digitálního videa.)

2. Seznamme se s vlastním obsahem DVD disku, jehož struktura musí zvládnout všechny ty menu, zvukové stopy, alternativní úhly apod.. Root je tvořen složkami AUDIO_TS (prázdné, jen pro kompatibilitu s DVD-A) a Video_TS. Tady již najdeme soubory, které nás zajímají. Ty s příponou IFO obsahují informace o titulech na disku (před ripováním bude třeba zvolit ten pravý), BUP je potom jejich zálohová kopie. VOB znamená Video Object, a obsahuje multiplexované datové a obrazové informace včetně titulků.

3. Vlastní kompresi můžeme provádět přímo z disku (velmi nepraktické), nebo raději DVD překopírujeme na hard disk a volíme mezi rekompresí videa a audia v tomtéž, nebo v separovaných souborech. Základní postup bývá jednoduchý, zejména pokud si neověřujeme různé kombinace nastavení parametrů softwaru, což většinou vede ke zkáze experimentátora a příslušné laboratoře.

Prvním krokem je přenos souborů VOB na pevný disk. Někdy je to docela jednoduché soubory prostě překopírujeme. Ve většině případů ale budou zašifrovány a ve vlastních datech budou přimíchány bajty ochrany Macrovision. Bez jakýchkoli znalostí můžeme využít ripovací program, jako je např. SmartRipper či CladDVD, který za nějakých 20 až 60 minut nalezne klíče, odpraví Macrovision (pardon, opraví) a přenese vybrané soubory (můžete určit jazyk, titulky, kapitolu...), případně celou strukturu na disk.

Tahle generace riperů je takřka bezproblémová a automatická. Problémy mohou nastat u nové generace filmů, které používají pokročilejší ochranu a šifrovací klíče mění i několikrát za soubor. Dešifrování v takovém případě bývá i několikrát delší, jinak o žádnou významnou překážku většinou nejde.

4. Pokud by nám šlo jen o nejzákladnější zálohování, můžeme tímto vlastně skončit. Překopírované soubory VOB jsou již přehratelné např. pomocí PowerDVD. Faktem ale zůstává nějakých 5 GB překážejících souborů, takže musíme pokračovat ve zpracovávání. Poprvé je třeba zvolit a nainstalovat vhodný kodek, řekněme DivX_311alpha skutečně jeden z těch nerozšířenější a také nejstarších. Nyní můžeme použít např. FlaskMPEG, který dokáže přímo otevřít soubory VOB nebo celou strukturu přes soubor IFO. (Pozor, občas není spokojen s IFO zpracovaným pomocí SmartRipperu, takže je třeba použít jiný riper, jako CladDVD. Ten zase nemiluje vícenásobné klíče a Windows 2000, tak si vyberte.

Problémem FlaskMPEG, jinak přímo klasické utility pro náš problém, je stabilita jeho různých verzí, takže je na drahém čtenáři, aby si vyzkoušel různé verze (taková 0.594 bývá stabilnější a přímo podporuje titulky, zatímco 0.6 vyžaduje dodatečné pluginy a může mít problémy jiného rázu). Značného zrychlení práce se dá dosáhnout používáním verzí optimalizovaných pro různé typu procesorů. Mimochodem na optimalizacích těchto verzí dosti výjimečně pracovaly přímo laboratoře Intelu a AMD, k čemuž je dotlačila on-line komunita srovnáváním multimediálních výkonů Athlonů a Pentií 4 právě testy postavenými na FlaskMPEGu.

Takže nyní je u FlaskMPEGu třeba v "Možnostech výstupního souboru" zvolit kodek. Pro první pokus to řekněme bude DivX Low-Motion, pro zvuk MP3 kodek. (I ten je třeba nainstalovat samostatně). Klíčovým parametrem videa je datový tok, nejvhodnější je vycházet z dostupného místa na CD či disku a zpětně odvodit maximální dostupný tok. Jestliže nebudeme ignorovat nároky na zvuk (budeme přece chtít porozumět původnímu sound-tracku, že), použijeme minimálně MP3 192 Kb/s CBR či VBR nezapomeňme, že budeme chtít zachovat i prostorovou informaci zakódovanou pomocí Dolby Prologic algoritmu. Samplovací frekvence je na nás je lepší se držet DVD disku, tedy 48 kHz. Pro 90minutový film nám tak zvuk spotřebuje něco přes 126 MB a u 700MB CD nám tedy zbývá 700 mínus 126 MB, což dává nějakých 870 Kb/s. Jednoduché, že.

Ovšem je tu ještě další dávka parametrů v "Možnostech projektu" (Nastavení exportu). Tady je to složitější, naštěstí můžeme většinu hodnot nechat nezměněnu až do dalších desítek diskusí, které povedeme na internetu. Velikost snímku je očividná, i když implicitní hodnota 352 x 288 je poměrně malá statistika ukazuje na preferenci šířky 640 až 704, odpovídající výšky. Důležité je nezapomínat na pravidlo dělitelnosti 32, které jinak způsobuje značné problémy majitelům karet s TV-Out. Časová základna ve snímcích za sekundu je odvozena od DVD disku (od verze 0.45 je detekována), a nemá smysl do ní zbytečně zasahovat. Volby IDCT závisí silně na daném typu CPU a vašich osobních preferencích či spíše výdrži rozdíl v rychlosti je markantní. Další funkce závisejí na zpracovávaném materiálu a našich úmyslech. Většinou nejdříve ovlivňují dobu konverze, a teprve potom kvalitu výsledku. Doporučuji projít si stránku go.to/flaskmpeg. Pokud je vám nastavitelných parametrů málo, dá se vždy použít program jako NanoDub, který je zaměřen na jedince, jako jste vy (bez urážky).

Tento velmi jednoduchý postup byl měl pro začátečníka garantovat snadné dosažení použitelného výsledku a zejména kompatibilního s DivX vybavením, které si pravděpodobně nainstalujete. Není ovšem optimální a slovo "použitelný" neznamená kvalitní obrazem.

Jakmile si vyberete nástroje, které jsou na všem počítači stabilní, můžete volit mezi různými kodeky a jejich parametry. Korektní kodek pro budoucnost je zřejmě OpenDivx (alias Project Mayo). Dnes se jeho kvalita teprve přibližuje ke konkurenci, obzvlášť pak pokulhává jeho možnost přehrávat ostatní nekompatibilní formáty. V budoucnu jej možná najdeme implementovaný v hardwarových přehrávačích a plně akcelerovaný kartami. Do té doby, ať už použijete cokoliv, můžete mít teoreticky za dva tři roky potíže váš produkt přehrát (pokud nezmrazíte vaše přehrávací prostředí).

Budete-li chtít zvýšit kvalitu obrazu, je prvním krokem použití dvou CD, což vám podstatně umožní zvýšit datový tok a rozlišení. A pořád vám zbude dost prostoru pro kvalitní zvuk, jestliže půjdete cestou zachování původní 5.1 Dolby Digital stopy jen pro data zvuková musíte počítat s 200-400 MB. Při zmenšování rozlišení můžete obraz náležitě ořezat. Černé rámečky většinou při přehrávání vypadají podivně, ale principiální problém představují jen u chytrých TV-Out technologií, kde díky konstantní barvě totiž datové toky podstatně vůbec nemění.

Pokud se přidržíte původního zvuku, budete (či vaše okolí) zřejmě požadovat titulky. Jen prosím ne přímo do obrazu! Je to velmi neestetické, chyby ve volbě fontu nebo i překladu již nelze opravit, a samozřejmě to narušuje práci komprimačního algoritmu. Nástroje jako SubRIP bez problémů z DVD disku vygenerují titulkový soubor, který lze použít v DivX přehrávačích. Ty ostatně umí i věci jako kapitoly, menu či alternativní jazykové stopy. To už je ovšem zase o něco pracnější.

Na závěr ještě malý komentář ke zvuku typickým problém filmů v DivX je velmi slabý zvuk zesilovač je třeba skutečně vytočit. Některé nástroje umožňují normalizaci zvuku, většinou je ale nutné v takovém případě požádat ripovací program, aby odseparoval (demultiplexoval) zvukovou část, tu zpracovat separátně, zesílit ji, normalizovat, a později ji opět přimultiplexovat k hotové videostopě. Pozor jen na synchronizaci obrazu se zvukem, že...

Malý přehled nástrojů

Nástrojů pro DivX multimédia je skutečně nepřeberné množství. Zatím jsme vlastně jen zmínili několik ripovacích a komprimačních prostředků. Ve skutečnosti se většinou na internetu vyskytují v "balících", kde by "měly" být seskupené navzájem spolupracující verze pro daný účel.

Pokud bychom chtěli DivX soubory editovat, krátit či vystříhávat, je snad nejlepším nástrojem vůbec VirtualDub. Jestliže bychom si chtěli ušetřit čas a upravit nejprve MPEG-2 soubory, narazíme na problémy kvůli licencím, které značně omezili počet dostupných programů. Nejvhodnější a bez nutnosti dodatečných instalací plug-inů se jeví komerční produkt Ulead Media Studio 6.

Ve světě DivX jsou ale nejdůležitější malé freeware utility, většinou vycházející z detailní znalosti problematiky implementací té či oné vlastnosti. Např. DivFix dokáže opravit soubory AVI, jejichž konec chybí (na konci je totiž hlavička s délkou souboru a dalšími informacemi, takže je první, která se ztratí, a taky první věcí, jejíž zmizení zabrání přehrání celého souboru).

DivXG400 je nezbytnost pro vlastníky karet s TV OUT, bez ní by se 50 % filmů vůbec na TV vůbec nezobrazovalo. Bonusem je potom schopnost zobrazovat titulky na TV přehrávače je zobrazují pouze na monitoru počítače. Sesterská utilita je DivXAF alias DivX AntiFreeze, řešící starý problém některé DivX klipy obsahují nekorektní snímky, které způsobí zamrznutí obrazu v přehrávači, zatímco zvuk normálně běží dál. Dalším pokladem je aviinfo, které o souboru avi zobrazí všechny potřebné informace (datovou rychlost videa a zvuku, rozlišení...).

Co zatím tak trochu chybí, je alternativa k "ID3 tagu" souborů MP3. U empétrojek jde o hlavičku obsahující standardizované pole jako je název interpreta, skladby, alba atd. Je to skvělé pro katalogizaci a orientaci v souborech. Pro DivX zatím můžeme použít IdivXTagger, ten je ale skutečně v raném stadiu vývoje.

A co dál? Ach ano, samozřejmě vlastní přehrávače. Jejich úloha není zase tak klíčová, jak by se mohlo zdá, vlastně jen nabízejí GUI k instalovanému kodeku, který zrealizuje vlastní přehrávání. Nicméně rozdíly tu jsou. Nejrozšířenější je Microsoft Media Player, u něhož je nejvhodnější verze 6.4. Ty vyšší mají už příliš mnoho inteligentních funkcí, které v reálu zabraňují jakémukoli rozumnému použití přehrávače (mluvící sponka, pomohla vám někdy?). Ale i 6.4 je značně limitována, každý druhý soubor má tendence připojovat se do internetu a hledat kodeky (nezapomeňte, co jich pro DivX je...). Navíc značně zvyšuje zátěž na CPU.

Mezi preferované DivX přehrávače patří např. BsPlayer, jenž se zlepšuje verze od verze. Klasikou je MicroDVD, který vlastně zavedl podporu titulků a alternativních stop, nicméně jeho vývoj stagnuje a alespoň pro mne se jeho GUI stává podivnějším a podivnějším. Pro filmy s AC3 stopou je dnes zřejmě nevhodnější PowerDivX NextGen, jehož autor se na tuto problematiku specializuje.

Jinak soubor v DivX ochotně přehraje jakýkoli program, jenž je kompatibilní s architekturou kodeků Windows, tedy třeba i v náhledovém okénku v Active Desktopu a jeho oknech.


Svět DivX a my aneb Vypalte si film na CD IV.

ZÁVĚR

Snad není vážený čtenář přiliž zklamán. Na rozdíl od světa MP3 nemáme u filmů v MPEG-4 k dispozici hardwarové přehrávače, počítač jinak slušné kategorie nemusí na přehrávání stačit, a dokonce se nám ani nemusí podařit film přehrát, pokud nenajdeme odpovídající kodek. Na druhé straně poprvé má neprofesionál možnost jednoduše vystříhat, upravit a uložit obraz ať už půjde o zazálohované DVD, nahrávku z digitálního satelitu nebo záznam výjimečného sportovního výkonu z obyčejné analogové televize. Stačí uložit na CD-ROM, a scéna bude vždy dostupná a nepřijde o ni pomačkáním pásky či jejím protažením magnetickým polem vašeho kávovaru.

Co se týká kompatibility, dostupnosti a kvality technologie DivX, jsme právě na pomezí. MPEG-1 je silně podporovaný standard a v podobě SVCD může nabídnout dostatečnou kvalitu při kapacitě cca 40 min/CD. MPEG-2 je naopak silně licencovaný standard, programy pro editaci jsou obtížně dostupné, při 20 min/CD je jen obtížně využitelný.

U DivX je dnes nadějí zejména OpenDivX, ukazující možné řešení v podobě standardizovaného kodeku, s optimalizovanou kvalitou obrazu, legalitou open source, s podporou řady softwarových a hardwarových platforem. Nic z toho ovšem dnes není pravda. Prozatím je na každém uživateli, pro jaký postup, verzi kodeků a nástrojů se rozhodne.

Co se týče kvality obrazu a zvuku, je to stejné jako u MP3 hudby. Pokud vám stačí ke štěstí mono screener (film natočený z plátna kina videokamerou), pak vás parametry kodeků DivX nemusejí zajímat a ke sledování můžete použít třeba kalkulačku a budete šťastní. Na opačném pólů jsou uživatelé křivící ústa při sledování DVD a chodící zásadně jen do SDDS kin. Ti si budou muset počkat na HD DVD či budou používat DVD-R s MPEG-21. Mezi těmito dvěma skupinami je ale spousta prostoru pro uživatele, pro něž bude slušně zpracované CD s MP3 zvukem či dvojice CD s AC-3 znamenat více než slušný zážitek, srovnatelný s DVD, omezený pouze kvalitou dotyčného filmu. Potom už jen zbývá vypnout mobil, zatáhnout závěsy, poslat rušivé elementy na nákupy a užívat si filmu.

Jedna věc je jistá. Digitální obraz a zvuk je dnes zcela k dispozici uživatelům běžných počítačů. Odchod analogových technologií na technologický hřbitov je na obzoru. Probíhající technologické evoluce způsobí dalekosáhlé změny. A nepůjde jen o AV centra v domácích kinech či vybavení domácích počítačů. Bude třeba znovu promyslet a nadefinovat pojmy jako je copyright a autorské vlastnictví, přepracovat metody distribuce a "zpeněžování" mediálních produktů. První záblesky budoucího technologického světa můžete již vidět a vyzkoušet si sami, na svém pracovní stole.

MPEG4 ve světě Internetu

Přehledové, obecné stránky, kde naleznete řadu manuálu, FAQ a samozřejmě odkazy na veškerý potřebný software:

go.to/doom9dvd.box.sk

www.digital-digest.com/dvd/index.html

www.isonews.com

www.cdrinfo.com/articles/svcd/

home.hccnet.nl/ji.rothuizen/main_uk.htm

www.gdivx.com

www.projectmayo.com

Kodeky spolu s přehrávači to základní pro práci s filmy; je jich celá řada a nejsnažší cesta je opět přes základní web stránky o dané problematice. Jednou z výjimek je projekt mayo, kde jde o autory open source MPEG-4 implementace a je vhodnější začít přímo od jejich stránek.

doom9.org/software2.htm#codecs

www.gdivx.com/codec_win.php

www.projectmayo.com/projects/project.php?projectID=2

Přehrávače přehrávačů je dnes celá řada, některé z nich nemají ani vlastní WWW stránky a jsou střídavě hostovány na spřátelených serverech.

www.digitaldigest.com/dvd/downloads/playback.html

doom9.org/software2.htm#players

Encodery programů pro vlastní komprimaci je povícero, zejména u FlaskMPEGu na mateřské stránce naleznete podrobné návody k použití.

go.to/flaskmpeg

www.tmpgenc.com

Utility některé z nich mohou být prakticky profesionálně použitelné programy, jako je VirtualDub. Jiné umějí v reálném čase opravovat původně slabý zvuk špatně udělaného filmu (dedynamics) nebo korigovat spolupráci s TV výstupem grafických karet. Můžete se bez nich obejít, některé ale dokáží značně zjednodušit život.

www186.pair.com/vdub/index.html Homepage editovací utility VirtualDub

www.tac.ee/~prr/videoutils/

doom9.org/Soft21/Files/Audio/dedynamic02.zip

odin.mutschler.de/mp3ext/

Titulky pokud se vám k vašemu filmu nepodařilo vyrobit/sehnat titulky, nezoufejte. Existuje řada míst, kde naleznete doslova moře různojazyčných titulků včetně češtiny. Jen pozor na titulky, určené pro filmy s jinou snímkovou rychlostí či počtem CD, či ještě hůře, jinak sestříhanou verzi filmu ty budete muset upravit, což může být extrémně pracné.

www.divxsubtitles.net

dvd.box.sk/indexN.php3?pid=subtitles&prj=subt

susla.hyperlink.cz

screw.wz.cz

titulky.aktualne.cz/index.php3

IRC kanály spolu s diskusními skupinami pro zasvěcené zřejmě ten nejlepší zdroj odborných rad.

EfNet: #pcdvd

EfNet: #divx-rippers

Newsgroups/diskusní skupiny

forum.doom9.net/

www.delphi.com/flaskmpeg

www.delphi.com/dvddigest

http:/www.mageo.cz (auditoria "RiPoVANi &EnCoDoVaNi" a "FILMY NA CD" a mnoho dalších)

Minislovníček pojmů

AC3 - Také označované jako AC-3 či Dolby Digital. Jde o digitální audioformát společnosti Dolby Labs. Obsahuje ztrátově komprimovaná data pro několik zvukových kanálů (neobvyklejší variantou je 2.0 s 5.1, kde číslo za "." označuje kanál pro subwoofer).

ASF - Advanced Streaming Format souborový formát Microsoftu. Je považován za natolik proprietární, že například z programu VirtualDub musela být odstraněna jeho podpora...

AVI - Audio Video Interleave souborový formát, definující spojení obrazových a zvukových dat, bez specifikace jejich vlastního kodeku.

Bitrate - V datovém toku počet bitů za jednotku času.

CBR/VBR - Constant Bitrate/Variable Bitrate. V případě proměnného datového toku lze dynamičtějším scénám dočasně vyhrazovat větší datový tok

Decoding - Dekódování je proces přeměny komprimovaného souboru zpět to zobrazitelného obrazu/zvuku.

Demultiplexing - Opak multiplexování. Zde jsou kombinované zvukové a obrazové streamy separovány do nezávislých streamů, popřípadě souborů. Každý DVD přehrávač musí demultiplexovat původní VOB soubory na DVD disku a jejich obrazové/zvukové/titulkové streamy potom realizovat příslušnými obvody.

Encoding - Encodování je proces zpracování souboru pomocí určitého algoritmu či přesněji kodeku využívajícího algoritmu.

Frame - Frame alias snímek je základní jednotkou filmu je to statický obraz, který je v jednom okamžiku zobrazován. Pohyb je potom realizován více snímky za sekundu, pro film je to typicky 24 fps, u videa 25 (PAL) či 30 fps (NTSC).

Frameserving - Frameserving je metoda spolupráce více utilit první dekóduje obraz či zvuk a předává je další aplikaci pro encodování či editování.

DCT, iDCT - DCT (Discrete Cosine Transform), je algoritmus převádějící obrazové rozdíly mezi snímky na frekvenční, kteréžto informace jsou ukládány uvnitř MPEG souborů. iDCT (Inverse Discrete Cosine Transform). potom postupuje obráceným směrem. Pro uživatele je spíše podstatná jejich konkrétní realizace v používaném encoderu, liší se optimalizací pro různé typy procesorů a různou úrovní kvality.

I a P snímky - Velmi zjednodušeně rozdílové snímky, zaznamenávající pouze změny mezi klíčovými snímky.

Interleaving - Interleaving čili prokládání popisuje postup slepování audio-a videostopy v určitých bodech do jediného datového toku, čímž se zjednodušuje synchronizace.

Keyframe - Klíčový snímek je zaznamenáván kompletně, ovšem těžce komprimován. Jejich vzdálenost, tj. počet I a P snímků mezi nimi, bývá s výjimkou některých VKI kodeků konstantní.

Kodek (Codec) - COder/DECoder: Kodek je software, který nabízí vše pro zakódování a dekódování specifického formátu dat, v našem případě separátně videa a zvuku. Nejpovědomější budou názvy jako: MPEG-1, MPEG-2, MPEG-4, Indeo atd. AVI, ASF nejsou kodeky, ale souborové formáty!

MPEG - MPEG znamená Motion Picture Expert Group, mezinárodní skupina definující standardy pro digitální video.

Multiplexing - Videoa audiodata jsou většinou zpracovávána a encodována zvlášť. Pro synchronizaci zvuku s obrazem je ovšem vhodnější multiplexovat obě stopy do jednoho souboru/streamu.

Normalizace - Normalizace je důležitý proces nalezení maximální hlasitosti soundtracku, tato úroveň je stanovena jako maximální. Dnes se preferuje DRC (dynamic range compression).

Ripování - Proces převodu dat se souboru na DVD disku do podoby uložitelné na hard disku.

SBC - Smart Bitrate Control. Nová metoda encodování, umožňující měnit řadu interních parametrů kodeku v průběhu komprimace.

VBR Viz CBR.

VKI - Variable key rate. Varianta DivX kodeku, kdy se zkracuje vzdálenost klíčových snímků se zvyšujícím se rozsahem změn v obraze.

§§§§§


Picture Publisher 9 - Nevýrazné ovládání dobře využitelných efektů

Pavel Korec

C01p0592

Picture Publisher patří do skupiny grafických programů s dlouhou tradicí. Zdá se, že právě díky ní se mu daří obstát v konkurenci s jinými programy. Postoj uživatele je při výběru grafického programu ovlivněn řadou skutečností. Někteří pasou po inovacích, po novinkách, bohatosti efektů, rozmanitosti nastavení, či podpoře nejnovějších technik. Jiní však dávají přednost spolehlivosti, neměnnosti, nekomplikovanému a robustnímu designu. Pro jedny je program grafickým strojem, který bravurně ovládají pomocí mnoha ciferníků, pák a potenciometrů, zatímco pro ty druhé je spíše uhlem, křídou, či v konečcích prstů uchopeným retušovacím štětečkem. Picture Publisher 9 je spíše pro ty druhé.

Na prvý pohled

Picture Publisher má pracovní plochu vybavenou plovoucími nebo uchycenými paletkami. Zleva je Toolbar pro výběr, transformace, zobrazení, maskování, vyříznutí, kreslení, retuše, vybarvení, geometrické objekty a čáry, písmo a nabírání barvy. Vpravo je lišta s nabídkou zobrazení plovoucích oken objektů, kanálů, a nastavení antialiasingu, masky, pravítek, vodicích čar apod. Nad pracovní plochou je pak interaktivní Toolbar, měnící se podle vybraného nástroje. V ovládání programu jsem nenašel nic příliš neobvyklého nebo zvláštního.

Na druhý pohled

Retušování fotografií: Pro úpravy fotografií program disponuje základními nástroji (štětečky) pro zjasnění, kontrast, klonování, vyhlazení apod. Pro úpravu fotografií dále použijete dialogová okna s běžnými barevnými posuny (Map). Tyto dialogy jsou řešeny velmi šikovně např. kontrast a světlost (podobně color balance) nenastavujete potenciometry, ale pozicí bodu na ploše (joystick). To ušetří čas při přeskakování z táhla na táhlo k optimální variantě se dostanete rychleji, přičemž získáte ten nejlepší pocit (protože jakýkoliv pohyb z optimální polohy výsledek zhorší). K dispozici máte také množství kreslících nástrojů jak pro práci s maskou, tak s různými grafickými styly, včetně náhodného kladení obrázků štětcem.

Efekty: Efektů je opravdu velmi, velmi mnoho a je na nich zajímavá jedna věc oproti jiným programům (Photoshop, Painter, Corel Photopaint) mají málo nastavovacích parametrů. Většina efektů však dává jasný, zřetelný, originální a tedy použitelný výsledek. K dispozici máte "EffectBrowser", který vám nabídne náhled v malém okně (bez něho by bylo velmi obtížné se v efektech zvláště pokud přesně nevíte, co chcete orientovat). Můžete použít i pluginy jiných výrobců (Photoshop, KPT).

Objekty a masky: K dispozici máte všechny základní operace jako posunutí, deformace, vyzdvižení, objekt z masky, stín a podobně. Objektům lze přidávat vlastnosti (URL), které se projeví v exportu do HTML.

Kouzelné funkce: Program obsahuje množství Wizardů a rovněž maker pro úpravy fotografií, kreativní nápisy, a jiné akce. Makra můžete snadno nahrávat, ale editovat v makru lze pouze položky funkcí, nikoli jejich parametry. Light Studio: Neboli dialog pro umisťování a nastavování barevných lampiček, je vskutku silnou stránkou programu. Máte v něm přístup nejen k barevným efektům, ale i k dalším komplexním funkcím. Výsledky jsou dosti přesvědčivé a možnost velmi rychle upravit celé série fotografií do stejného barevného a světelného ladění je dobře využitelná.

Internet: Program disponuje kvalitním dialogem pro optimalizaci GIFů a JPG. K vytvoření animovaného Gifu můžete použít interní Gifanimator. Dále můžete využít wizardy pro generování tlačítek, pozadí a celých stránek. U tlačítek však poněkud schází oblíbené dynamické efekty, které by program mohly posunout směrem k profesionálním nástrojům pro tvorbu grafického webu (jako je Fireworks od Macromedii). Aktivními prvky jsou tlačítka a obecně další objekty. Program pomocí Wizarda vytvoří HTML soubor a klikací mapu. Picture Publisher paří do balíku Webtricity, který dále obsahuje programy Simply 3D a Windows DRAW, kliparty a ilustrace pro WWW stránky, a je určen ke komplexní tvorbě podnikových WWW stránek.

Písmo: vkládané do obrázku představuje pro českého uživatele určitý problém. Program neumožňuje nastavit znakovou sadu, a tak nejsou správně zobrazeny některé True-Type či ATM fonty. Po opuštění nápisu je vytvořen grafický objekt a tento text již nelze dále editovat.

CD-ROM: Program je dodáván na 1 cédéčku a k němu náleží 1 CD s kolekcemi obrázků a 1 CD s texturami a speciálními objekty. Obrázky mě výběrem příliš nenadchly ale to je kámen úrazu všech všeobecných kolekcí těžko nejdete pro nějaký projekt více vhodných fotografií. CD-ROM s objekty a texturami je již zajímavější a dobře využitelný.

Celkem vzato

Zpočátku na mě působil program Picture Publisher 9 poněkud strohým a nevýrazným dojmem. Ovládání se zdá být v některých případech vysloveně málo ergonomické (například pro zvětšení lupou vyberete tlačítko lupy, rozbalí se lišta, vyberete správnou lupu pro zvětšení a ťuknete na obrázek, lupa zmizí a pro větší zvětšení musíte to celé absolvovat znovu). Na druhé straně program obsahuje funkce, které výrazně zjednoduší a zrychlí úpravy fotografií.

Domnívám se, že Picture Publisher je program vhodný zvláště pro začínající uživatele, např. majitele digitálních fotoaparátů. Může být užitečný v menších firmách, pro které není efektivní pořizovat si (a učit se) a pracovat s programy jako Corel Photopaint nebo Photoshop. Využijí jej jak pro úpravu fotografií (při tvorbě firemního katalogu), tak zejména pro přípravu obrázků na internet.

Picture Publisher 9

ergonomie některých efektů

příprava obrázků pro internet

množství efektů

podpora tvorby WWW

nedotažená ergonomie ovládání!

K recenzi poskytla firma: Micrografx, Cena: 6 300 Kč (bez DPH),

§§§§§


Microsoft Windows XP - Jaká budou?

Jaromír Luhan

C01p0600

Určitě už jste o nich slyšeli nebo četli. Někteří si na ně možná dokonce "sáhli" v testovací verzi. Prý budou plná zážitků, zkušeností, dojmů. Prý budou nejlepší, jaká jste kdy viděli. No uvidíme můžeme si nová Windows na místě prohlédnout. Předpokládejme, že Release Candidate už umí téměř vše, co umět má.

Nedávný pohled na kancelářský balík Office XP v mnohém naznačil, jakým směrem se asi ubírají myšlenky softwarových stratégů Microsoftu. Už tenkrát jsem se zmiňoval o novém, čistším a uhlazenějším stylu. Proto každého musí na první pohled zaujmout uživatelské rozhraní operačního systému Windows XP, tedy jeho grafické provedení. Prohlédněte si obrázky grafici se skutečně činili a odvedli slušný kus práce. Enormní nárůst výpočetního výkonu hardwarových částí počítače prostě něco polykat musí, tak proč by to nemohla být právě grafika systému. Mně osobně se detailně propracovaný vzhled a jemně vyvedená "prostorová" grafika líbí. Celé prostředí skutečně působí čistším a uhlazenějším dojmem, každé okno přetéká spoustou informací o všem možném, ikony a obrázky doprovázejí uživatele na každém kroku.

Drobnou výjimkou je start systému po pestré instalaci (která si vypůjčí asi 1,3 GB z vašeho pevného disku) se před vámi objeví prázdná plocha, na níž se krčí jediná ikonka odpadkového koše. Vše ostatní přesunuli architekti systému do nově uspořádaného tlačítka Start, které zpočátku pěkně motá hlavu, než si zvyknete, že to důležité je nenápadné a naopak. Ale přechod od programového k úkolovému uspořádání systému chce své. Není-li vám jasné, co si pod tím představit, vězte, že hlavní činností uživatele, který chce napsat dopis, už nebude hledání nějakého textového editoru, jehož jméno si musí pamatovat nebo nějak zjistit. Uživatel Windows XP má lusknout prsty a říci systému: "chci napsat dopis!", a magické mávnutí hlaviček pevného disku vykouzlí okénko, které mu to umožní.

Celý design je přizpůsoben rostoucímu grafickému rozlišení monitorů a zůstává přehledný i u podporovaného rozlišení 1 900 x 1 280 bodů. Speciální technologie ClearType má zajistit vynikající čitelnost textů i na plochých LCD monitorech, třeba na vašem notebooku. Pokud jej máte, možná využijete funkci DualView, s jejíž pomocí připojíte větší monitor, aniž byste vyřadili zobrazování na vestavěné obrazovce. Můžete tak pracovat vlastně v dvoumonitorovém uspořádání.

Vzhledových témat samozřejmě bude k dispozici více, ale pokud vám nový kabát připadá až moc nový, můžete si ho přepnout zpátky do starého známého okna s šedými okraji a modrým titulkovým pruhem.

Prostředí Windows XP je opět orientováno na uživatelské profily, nicméně byla vylepšena správa uživatelských politik a snadnější je i přepínání profilů na jednom počítači. To oceníte zejména doma, když je vás víc na jeden počítač. Inteligentní pracovní prostředí také eviduje často opakované úkony a snaží se vám je nabízet přednostně, nebo naopak samo čistí z pracovní plochy odkazy, na které již usedá prach zapomnění.

K hitům nových Windows mají patřit podpory pro nové, zejména multimediální technologie například přímá integrované vypalování a přepisování CD, videostřižna Movie Maker, program pro správu katalogu obrázků nebo práce s digitálními fotoaparáty. V oblasti komunikace je to například podpora pro bezdrátové nebo malé domácí sítě. Zvýšení bezpečnosti mají zajistit třeba integrované funkce firewallu nebo šifrovaný souborový systém, který je schopen navíc vaše data nejen chránit, ale i komprimovat a šetřit tak místo na disku.

V rámci zvýšení internetové bezpečnosti a ochrany soukromí přináší nový Internet Explorer 6 lepší kontrolu nad cookies a dalšími "špióny". Popularitu služeb MSN mají pak mimo jiné zajistit i četné internetové hry, které najdete přímo v instalaci operačního systému. A když už si budete hrát přes internet hry, můžete k tomu díky speciálnímu mediálnímu pruhu poslouchat i svoji oblíbenou rozhlasovou stanici.

Pestrá paleta vylepšení vás čeká v oblasti práce s hesly a osobní konfigurací. Znáte to každý pořádný web chce registraci, a kdo si má všechna ta jména a hesla pamatovat. Různí průvodci a kouzelníci vám pomohou např. se zapomenutým heslem k vašemu PC, zapamatují si vaše síťová hesla, nebo vám umožní snadné přenesení individuálního nastavení zabezpečení mezi různými počítači. A když se vám různé profily a nastavení pomíchají a popletou, pustíte System Restore, a obnoví se vám předešlé funkční nastavení.

Mluvíme-li o pomocnících, přes všechny vymoženosti moderních asistentů zůstává nejlepším rádcem šikovný kamarád. Ten nyní dostává do ruky mocnou pomůcku systém vzdálené asistence, který mu zpřístupní dálkové ovládání vašeho počítače, takže snadno vyřeší vaše problémy, aniž by musel kamkoliv cestovat. Tuto funkci můžete samozřejmě využít i vy zpřístupníte si svůj počítač v kanceláři a data z něj pak můžete získat odkudkoliv.

Jak je vidět už na první pohled, přinesou Windows XP nemálo vylepšení, ať už ve verzi Home Edition, určené spíš pro domácí použití, nebo ve verzi Professional, která má oslovit hlavně firemní klientelu. Jejich říjnové oficiální uvedení na trh je netrpělivě očekáváno (česká verze má být o měsíc později). Mnozí si od něj slibují mimo jiné také oživení stagnujícího trhu s počítači. Ukazuje se, že celkem oprávněně "xpéčka" rozhodně mají předpoklady tato očekávání splnit.

§§§§§


Knihy


602Pro PC SUITE 2000

Jaroslav Poláček

C01p0596

Kancelářský balík od české firmy Software 602 vzbudil ve verzi 2000 nebývalý zájem především velmi příjemnou cenovou politikou byl zadarmo. Textový editor, tabulkový editor, editor obrázků prostě vše, co potřebujete pro každodenní kancelářskou práci, již nemusíte kupovat za několik tisíc od Microsoftu, můžete si zvolit alternativní řešení. Navíc dokoupením balíčku Plus Pack dostanete několik nezbytných součástí, a ani pak cena nepřekročí desetinu ceny počítače. Problémem zůstává dokumentace samozřejmě renomované časopisy jako PC WORLD vydávají manuály k těmto aplikacím, ale využít můžete například této učebnice z dílny nakladatelství Computer Press.

Jazyk použitý v této uživatelské příručce je standardní pro zkušenější uživatele a nelze jej doporučit úplným začátečníkům, protože by mohli mít problém s pochopením některých termínů.

Rozdělení příručky je rovněž standardní. Nejvíce pozornosti si zasloužil právě textový editor. Ve výkladu funkcí autor postupoval od nejjednodušších ke složitějším. Domnívám se, že Jiří Lapáček se zhostil svého úkolu velmi zodpovědně. Skutečně popis funkcí textového editoru je natolik názorný, že i se novopečený majitel PC Suite 2000 se velmi brzy naučí v textovém editoru zpracovávat dokumenty.

Tabulkovému procesoru 602Tab a dalším aplikacím v rámci balíku je již věnována menší pozornost. Nicméně výklad pokryje všechny obvykle a často prováděné operace ze strany uživatelů. Kniha zahrnuje i popis programů, které jsou zahrnuty v již komerčním balíku Plus Pack. Své si najdou i vlastníci této licence.

Publikaci považuji za vhodný doplněk k vaší PC Suite, která nejde své využití i v případě, že máte letošní verzi 2001. Rozhodně ji doporučuji všem, kdo se chtějí s programem naučit profesionálně pracovat nebo se zbavit některých starých zvyků.

Uživatelská příručka

Autor: Jiří Lapáček

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran:146

Doporučená cena:129 Kč


HTML tvorba jednoduchých internetových stránek

Jaroslav Poláček

Nakladatelství Grada tento rok vydalo v edici Snadno a rychle učebnici HTML určenou úplných začátečníkům a rozšířila tak konkurenci v tomto oblíbeném žánru.

V čem se tedy tato příručka liší od ostatních? Především v šíři informací obecného charakteru, které autor Slavoj Písek uvedl na těch několik málo stránek. Čtenář začátečník se bude moci seznámit s dvěma základními prohlížeči (MSIE a Netscape) a dozví se o hlavních nevýhodách této konkurence. Publikace je sice primárně určena výuce HTML kódu, ale autor nezapomněl zmínit ani WYSIWYG editory.

Rozpětí knihy je jinak standardní. Slavoj Písek začíná popisem struktury jednoduché stránky a pokračuje přes komplikovanější prvky. Formátování písma, obrázky, tabulky, rámy a dokonce kaskádové styly. Opomenuto nebylo ani publikování hotových výtvorů na free-web serverech (zvolen byl web www.mujweb.cz z rodiny Atlasu), a konečně bylo upozorněno na nutnost registrace stránek na vyhledávacích portálech. Samotné koncepci bych vytknul jen jednu jedinou věc k samotné tvorbě, prvnímu viditelnému výsledku se netrpělivý čtenář dostane až na straně 20. Budiž však řečeno, že právě ty první dvě desítky stran přinášejí čtenáři obecné informace, které mu ušetří další problémy.

Domnívám se, že i novopečení tvůrci WWW stránek v HTML nebudou tolik trvat na nepočítačovém jazyku a nebudou mít potíže s pochopením určitých frází. Problém nastává až u výběru speciálních témat. Tady však záleží především na autorovi a pak také na kupci, jenž prolistováním obsahu může zjistit, která knihu mu svým záběrem vyhovuje. Nicméně by neměl zapomenout, že levné příručky pro začátečníky jsou opravdu úvodem do problematiky, a nikoliv vyčerpávajícím manuálem.

Tuto vydařenou publikaci bych novopečeným tvůrcům WWW stránek rád doporučil.

Autor: Slavoj Písek

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 136

Doporučená cena: 89 Kč


Internet pro muže - Jak hledat a najít

Jaroslav Poláček

Loni vyšla kniha Internet pro ženy a letos jiné nakladatelství dovedlo rovnoprávnost k dokonalosti, když vydalo Internet pro muže. Nutno podotknout, že tato kniha Grady je součástí šíře koncipované ediční řady Internet pro.

Jelikož jsem muž, přemýšlel jsem, zda zapadnu do představy autora, co se týče výběru mužských WWW stránek. Než se však dostaneme k erotickým webům, rád bych napsal několik slov ke koncepci knihy. Jako každý titul z edice Internet pro. je tato příručka vybavena teoretickým základem. V tomto případě se autor věnoval zejména typologii připojení a dokonce rámcově probral několik možností konektivity k internetu včetně hrubého vyčíslení nákladů. Teoretický základ si zasloužila i elektronická pošta, včetně emotikonů a několika typů pro práci s e-mailem. Rád bych na tomto místě uvedl, že jazyk, kterým je napsána tato publikace, je přívětivý vůči začínajícím uživatelům a zbytečně neplete složitými termíny.

Nyní k internetovému zaměření. Takže muže zajímá erotika, sport, technologie, zábava a zprávy (kdybyste to náhodou nevěděli). Zajímavé je, že erotice a technologiím v knize bylo věnováno méně pozornosti než sportu a zábavě. Podstatné je, že autor v oblasti xxx webů upozornil na možnost vypnout v prohlížeči zobrazování dalších oken. Celá kniha je provázena vtipy k tématu (někdy i poněkud suchými).

Internet pro muže by mohla být dobrou knihou, stručným úvodem pro ty, kteří se chystají do toho chaosu informací a jaksi nevědí, kde začít. Obsah je sice lehčího charakteru, ale pokud třeba i erotika pomůže dalším lidem seznámit se s prací na internetu, s jeho systémem odkazovaní, tak díky za ní. Ale pozor poznat Síť přes erotické servery může být ta nejtvrdší škola, není oblasti, kdy by nebyla využívána technologie tak tvrdě k získávání pozornosti, jako je sekce xxx.

Autor: Jiří Brázda

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran:112

Doporučená cena: 99 Kč


Internet pro pedagogy - Jak hledat a najít

Jaroslav Poláček

Ediční řada Internet pro byla letos rozšířena o titul Internet pro pedagogy. Nakladatelství Grada tak vydalo skutečnou učebnici pro učitele a vložilo jim do rukou rozšířený seznam WWW stránek na českém i světovém internetu, vhodný pro výuku na školách.

Zajímavé je srovnat, jakým způsobem se autoři v této edici vyrovnávají s malým počtem stran, který mohou věnovat obecnému úvodu. Autoři Jiří Zounek a Rostislav Kříž naplnili úvodní desítku stran typologií připojení k internetu.

K knize samotné je postupováno od obecného ke konkrétnímu. První kapitoly obsahují články a recenze webů důležitých institucí a informačních serverů, které lze využít pro oblast školství. Samozřejmě nejde o úplný výčet, ale podle mých zkušeností je to dostatečný průřez tím podstatným, co se v této sekci na Síti vyskytuje. Na dalších stránkách si pak učitel pedagog nalezne ke každému oboru několik typů. Pokryty jsou následující obory: cizí jazyky, společenské vědy, historie, matematika, informatika a výpočetní technika, fyzika, chemie, ekologie, zeměpis, estetická a tělesná výchova. Připojena je použitá literatura a seznam vyhledávacích serverů pro doménu cz a svět.

Kniha je napsána jako sled recenzí na jednotlivé servery. Autoři na začátku upozornili na hlavní nešvar internetu, na častou změnu lokace informací nebo jejich úplné zmizení. Tvrdí se, že takřka polovina dat na internetu takto mění svoji pozici. Z těchto důvodů je kniha zaměřena především na stabilní weby nejlépe kamenných institucí. Není to úplně pravda. Část z recenzovaných webů je umístěna na freewebech, což může znamenat, i přes snahu jejich autorů, občasnou nedostupnost.

Kniha může velmi dobře posloužit jako obecný základ vhodný pro každou školní knihovnu, odborníci se budou muset poohlédnout po speciálnější publikaci.

Autor: Jiří Zounek, Rostislav Kříž

Vydavatelství: Grada Publishing,  Praha

Počet stran: 136

Doporučená cena: 89 Kč


Internet pro právníky - Jak hledat a najít

Jaroslav Poláček

Rostislav Zedníček v úvodu své knihy popsal několik základních postupů pro efektivní práci s nejrozšířenějším prohlížečem MS Internet Explorer. Dozvíte se jak ukládat obrázky z WWW stránek nebo pracovat s nastavením úvodní stránky a podobně.

Samotné jádro knihy tkví v přiblížení WWW stránek, které by právníci mohli s úspěchem využívat. Většina těchto adres je zařazena do šíře koncipované skupiny, jež zároveň tvoří kapitolu knihy. Jen pro názornost: právo a stát, mezinárodní právo, vzory dokumentů, právnický software. Poměrně podrobně je probrána práce s rejstříky a databázemi, které jsou hojně využívány nejen právníky.

Pozornost si zasloužili i naše největší vyhledávače a autor uvádí, jak na tom Seznam, Atlas a Centrum jsou s právnickými odkazy. Poněkud nadbytečným jsem shledal postup registrace nových stránek na Seznamu. Myslím si, že by to mělo být náplní jiné knihy s jiným tématem. Kupodivu místo zbylo i na vzory dokumentů, právnickou literaturu (weby nakladatelství), portály, a dokonce i na elektronický podpis (není zde uvedena mediálně známá adresa www.epodpis.cz).

Konec knihy je tradičně věnován praktickým pomůckám. V tomto případě jsou zastoupeny velmi stručným slovníčkem pojmů a užitečným seznamem WWW adres k danému tématu. Slovníček bych osobně klidně oželel, protože kniha je koncipována pro právníky s alespoň minimální počítačovou gramotností. Kontroverzní by mohlo být zařazení právnických sekcí velkých vyhledavačů v doméně cz. Informace se tu často mění, jejich struktura není pevná, ale chápu, že je to nejsnazší cesta k výsledku. Snad to vystihuje i problém celé ediční řady, která je v jistém smyslu klasickým (papírovým) doplňkem specializovaných portálů.

Přes všechny tyto problémy spíše obecného charakteru doporučuji knížku do knihoven všech právníků.

Autor: Rostislav Zedníček

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran:128

Doporučená cena: 89 Kč


Tvorba WWW stránek pro úplné začátečníky

Jaroslav Poláček

Nakladatelství Computer Press vydalo další ze standardních příruček, určených pro začínající uživatele. V tomto případě se autor Petr Broža zaměřil na nové tvůrce WWW stránek.

O knize by se dalo velmi stručně napsat, že je standardní. Šíře záběru, rozsah probírané látky a samotné zpracování knihy s přiměřeným počtem obrázků odpovídají představě učebnice pro začátečníky.

Kniha je rozdělena na devět kapitol. Čtenář se postupně seznámí se základy internetu, jeho fungováním a trochou teorie a historie. Jsou mu nabídnuty nástroje na tvorbu WWW stránek, jejich rozdělení a stručný popis. Od druhé kapitoly pak začíná samotná exkurze po HTML. Popsány jsou opravdu základní tagy a jejich funkce tedy formátování textu, obrázky, seznamy, odkazy, tabulky. Poněkud nadstandardně byl věnován prostor práci s rámy, a konečně v poslední kapitole je uživatel nalákán k dalšímu studiu formou seznámení s dalšími možnostmi tvorby WWW stránek, jako jsou např. kaskádové styly, DHTML, Java a dokonce i dynamicky generované stránky. Přehled je samozřejmě velmi stručný a doplňuje jej seznam doporučené literatury. (Autor samozřejmě doporučit i svůj další titul Programování WWW stránek pro úplné začátečníky.)

Problémem knih pro začátečníky bývá jazykové zpracování textu. V tomto případě, kdy převážnou část knihy tvoří ukázky zdrojových kódů a jejich popis, je tento problém minimalizován. Konečně základní počítačová gramotnost se u tvůrce webů předpokládá. Orientaci v knize zajišťuje kombinace standardního rejstříku a podrobného obsahu. Navíc kniha obsahuje seznam použitých tagů včetně čísel stránek, kde lze dohledat další informace.

Domnívám se, že by tuto vydařenou publikaci mohli začátečníci, kteří mají jistý základ v práci s počítačem, s úspěchem využít a rád bych jim ji doporučil.

Autor: Petr Broža

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran:128

Doporučená cena: 120 Kč

§§§§§


10/2000


Novinky


Kodak DCS 620x

Stanislav Buzek

c00p0540

Kodak uvedl na trh nový digitální fotoaparát pro profesionální reportážní fotografii Kodak Professional DCS 620x. Vychází z modelu Kodak Professional DCS 620, postaveného z těla kinofilmového Nikonu F5. To přístroji umožňuje využít bohaté příslušenství kinofilmových SLR fotoaparátů Nikon.

Hlavním vylepšením je nový citlivější snímací prvek od firmy Bayer. Nový CCD čip dosahuje citlivosti 400 až 6 400 ISO/ASA díky nové technologii barevných filtrů CMY a režimu snímání (jde o tzv Full Frame Transfer CCD, na rozdíl od Interline Transfer CCD v běžných spotřebních digitálních kamerách). ITO neprokládaný CCD prvek poskytuje snímky 1 728 x 1 152 pixelů v 36bitové barevné hloubce s rychlostí snímání 3,5 obrázku za sekundu a v sérii až do 12 snímků. Pro konkrétní rozložení snímků do série slouží intervalometr.

LCD displej je určen vedle náhledu snímků i k vyvolání histogramu obrázku včetně expozičních parametrů. Citlivost kamery je nastavitelná v rozmezí 400 až 4 000 ISO a při pushování využitelná až do 6 400 ISO. Teplota chromatičnosti je kalibrovatelná. Ke každému snímku mohou být uloženy zvukové poznámky. Další inovací je elektronická redukce šumu, která ve spojení se softwarovou redukcí nabízí dobrou kvalitu výsledných snímků.

Základním obrazovým formátem pro ukládání snímků je RGB TIFF. Může být buď 36bitový s výslednou velikostí souboru 11,5 MB, nebo redukovaný 24bitový (5,7 MB). Uživatel může ukládat snímky i jako komprimované ve formátu JPEG, pak probíhá automatické zpracování do tohoto formátu na pozadí, podle zadaných parametrů (stupně a kvality komprese).

Vlastnosti elektronické části zůstaly stejné jako u typu DCS 620: dva funkční PCMCIA sloty pro paměťové karty (kapacita až 2 GB, tedy pro 1 000 snímků), přenos snímků GSM a GPS sériovou komunikací pomocí mobilního telefonu a GPS zařízení, IPTC popisek dat, možnosti zpětné korekce expozice, atd. Pro připojení fotoaparátu k počítači je určeno komunikační rozhraní IEEE 1394 (FireWire). Ni-MH výměnné akumulátory by měly umožnit až 1 000 expozic.

Vyšší citlivost čipu

Vylepšení CCD snímacích prvků spočívá v jiném uspořádání barevných filtrů, které působí rozdělení světelného spektra dopadajícího objektivem na tři barevné výtažky RGB. V běžných snímacích čipech CCD je dosahováno využití asi 30 % plochy připadající na jeden pixel, u nového čipu je tato hodnota zlepšena uspořádáním filtrových plošek až na 70 %. To vede k podstatně vyššímu využití citlivosti čipu při nezvýšeném počtu snímajících pixelů.

Zvýšená citlivost kamery umožní její dobré výsledky v oblastech, kde dosud digitální fotoaparáty nedosahovaly parametrů profesionálního kinofilmového fotoaparátu ve spojení s vysoce citlivým fotomateriálem. Jde o situace při snížené hladině osvětlení, (tzv. "available light"), kdy není možné použít přisvětlení lampami ani bleskem. Tedy při sportech (fotbal, hokej, basketbal atd.), nebo při společenských, politických a válečných událostech. Další výhodou je, že při použití potřebného vybavení mobilním telefonem a dalším příslušenstvím může fotograf posílat snímky vzápětí po jejich nafotografování k dalšímu zpracování do redakce nebo svému asistentovi. Fotografickou digitální kameru KODAK Professional DCS 620x můžeme považovat za další krok na cestě k vystřídání technologií v profesionální maloformátové fotografii. Doporučená cena pro koncového uživatele v České republice je stanovena na 449 000 Kč bez DPH.


Sinar Macroscan

Stanislav Buzek

Na výstavě DRUPA v Düsseldorfu byl letos poprvé předveden nový doplněk digitálního systému profesionálních velkoformátových kamer SINAR. Pražský prodejce těchto kamer, firma Profifoto, uspořádal profesionálním zájemcům ve svých prostorách v druhé polovině června předvedení práce s těmito kamerami ve spojení s doplňkem MACROSCAN.

Snímá skutečně velké předlohy

Zařízení MACROSCAN umožňuje snímat i velkoplošné předlohy (obrazy, grafiku, mapy aj.) v měřítku 1 : 1. Dosahuje toho tím, že celková plocha je rozdělena do několika sektorů, které jsou snímány postupně. V praxi to znamená sestavu čtyř nebo dvou dílčích obrazů. Z nich je potom elektronickou cestou sestaven výsledný snímek. Z rozlišení 6 milionů pixelů (2 048 x 3 072 obrazových bodů) u použitého snímacího čipu Philips je tak vytvořen výsledný obraz s až přibližně 18 miliony pixelů. Digitální stěny Sinarback mají špičkové parametry díky chlazení snímacího čipu, barevné hloubce 14 bitů pro jeden barevný kanál a přesnému odečítání velikosti náboje pro každý pixel. Vzniklé obrazové soubory mají velikost až o 108 Mb. MACROSCAN pracuje ve spojení s digitální stěnou Sinarback 23 nebo 22 a velkoformátovým fotoaparátem Sinar p2, což přináší uživateli vymoženosti profesionálního velkoformátového fotopřístroje na principu optické lavice.

Závěr

Výhodou zařízení je, že může pracovat i v režimu 4-shot (tj. s postupnou separací barev) se zábleskovými světly. Kromě tohoto nejpraktičtějšího způsobu osvětlení lze také použít další obvyklá fotografická světla: žárovkové, HMI nebo denní světlo, při němž ovšem může nastat při postupném snímání problém s jeho proměnlivostí. Správné nastavení expozice kontroluje firemní software CaptureShop. V případě potřeby (například u snímků interiérů či exteriérů budov) je možné kombinovat postupný způsob snímání 4-shot s momentkovým okamžitým způsobem 1-shot pro kvadrant, v němž se nacházejí osoby nebo pohyblivé objekty.

§§§§§


Zájem o webový jízdní řád stále roste

Michal Chautur

c00p0541

Zatímco v lednu loňského roku registrovaly České dráhy přibližně 107 000 vyžádaných stran, v červenci se již jejich počet zvýšil na 922 000, a tak není divu, že ještě do konce roku padla také hranice milionu vyžádaných spojení. Z porovnání zájmu o elektronický jízdní řád v prvním a druhém pololetí roku 1999 vyplývá, že v období mezi červencem a prosincem bylo vyhledáno pětkrát více spojení.

Neustále stoupající trend vykazují také statistiky za první polovinu letošního roku. Jestliže v lednu bylo registrováno 1 250 000 vyžádaných stran, v květnu to již bylo 2 750 000, a v červnu dokonce 3 900 000 stran. Za prvních šest měsíců roku 2000 tak České dráhy zaznamenaly téměř 13 milionů vyhledání, což je dvojnásobek v porovnání s celým předchozím rokem!

Nejvyšší zájem o vyhledávání spojů panuje tradičně v období, kdy vstupují v platnost nové jízdní řády vlaků a autobusů. Není tedy divu, že rekordní počet stran za jeden den 184 984 byl vyžádán 30. května. Počet vyhledaných spojů se v průběhu týdne mění. Nejfrekventovanějším dnem je tradičně pátek, naopak nejméně zájemců vstupuje na stránky o víkendech a svátcích.

Na internetové adrese www.vlak-bus.cz naleznete jízdní řády železničních i autobusových přepravců v České a Slovenské republice, vybraných městských dopravních podniků, a také letové řády některých leteckých společností.

Pošlete si virtuální pohlednici

Michal Chautur

Nový server Pohledy.cz, který umožňuje zasílání elektronických pohlednic takřka k nerozeznání od skutečných pohledů, se objevil minulý měsíc na českém Internetu.

Pro odesilatele jsou připraveny desítky různých sad pohlednic, výběr poštovních známek na pohledy a řada zvukových motivů, jimiž lze pohled doplnit. "Čím se lišíme od konkurenčních serverů tohoto typu? Je zde především použita jiná filosofie odesílání a kvalitní grafické zpracování pohlednice, která ve výsledku vypadá velmi reálně a srovnatelně s klasickými poštovními pohlednicemi včetně finálního "přilepení" poštovní známky. Doufáme, že se bude nový design a funkce služby POHLEDY líbit a že ji všichni doporučí svým přátelům a známým, nejlépe tak, že jim pošlou pohlednici", řekl Jakub Ditrich, jednatel Globe Internet.

Vybranou pohlednici není nutné odesílat ihned, neboť systém umožňuje odeslání přesně v den, který si odesilatel specifikuje. Příjemce obdrží informaci o nové pohlednici e-mailem a následně si ji vybere kliknutím na odkaz, uvedený v těle e-mailové zprávy.Michal Chautur


Adobe Photoshop 6.0 - Nejen pro skalní příznivce

Michal Chautur

Další lahůdku připravila pro své zákazníky společnost Adobe Photoshop 6.0. Nová verze přináší desítky nových funkcí včetně integrovaných vektorových funkcí, vylepšeného pracovního postupu pro Internet a efektivního uživatelského rozhraní. Produkt nyní obsahuje také vyspělou součást pro Internet ImageReady 3.0 ten poskytuje bezkonkurenční kombinaci nástrojů, které maximalizují tvořivost uživatele, přesnost a ovladatelnost, a přitom uživatelům pomůže pracovat rychleji, bez nutnosti používat jiné produkty pro úpravy obrazů a internetových grafik.

Přínosy verze 6.0

Software Adobe Photoshop 6.0 maximalizuje kreativní možnosti množstvím nových průkopnických nástrojů. Designérům internetových stránek umožní kombinace nových nástrojů pro vektorové kreslení s výkonnými styly rolloverů rychle vytvářet tlačítka a další webové grafiky. A uživatelé nyní mohou snadno vytvářet důmyslné vícestavové javascriptové rollovery uložením vlastních tvarů tlačítek do knihoven a pak tlačítka automaticky rozřezat výběrem stylů rolloverů v ImageReady 3.0 a aplikovat velký výběr efektů nových vrstev. Těsnější integrace mezi Photoshopem 6.0 a ImageReady 3.0 proces dále urychluje. Při exportu souborů pro Internet umožní grafikům vážená optimalizace první v oboru použít kanály ve stupních šedi k plynulým proměnám nastavení komprese v rámci celého obrazu.

Vektorové funkce

Nové vektorové funkce mají stejně výkonné aplikace i pro grafiky pracující pro tisk. Aplikování vektorových ořezových cest na každou vrstvu ve fotografické kompozici umožní grafikům kombinovat ostré, na rozlišení nezávislé texty a grafiky s fotografiemi s měkkými okraji způsobem, který byl dříve možný pouze ve drahých, špičkových systémech. Uživatelé mohou navíc formátovat a ukládat tyto obrazy jako soubory Adobe PDF (Portable Document Format) nebo je posílat přímo na postscriptové tiskárny při zachování ostrého vektorového textu. Adobe Photoshop 6.0 také otevírá nové umělecké možnosti s novými vrstvami obsahu, styly vrstev, ovladači pokřivení a dalšími výkonnými tvůrčími funkcemi.

Adobe Photoshop 6.0 má navíc efektivnější uživatelské rozhraní se stovkami rafinovaných vylepšení včetně možností správy vrstev a intuitivní nový, kontextově závislý pruh voleb nástrojů, který podstatně usnadňuje grafickým profesionálům nebo novým uživatelům hlubší prozkoumání jeho komplexní sady nástrojů.

Cena

Adobe Photoshop 6.0 pro MacOS 8.5, 8.6 a 9.0, Windows 98, Windows NT 4.0, Win Me a Windows 2000 se začne dodávat ve třetím čtvrtletí 2000. Česká lokalizace bude podle očekávání dokončena do 90 dnů po uvedení. Doporučená koncová cena Adobe Photoshopu 6.0 je 32 880 Kč pro všechny platformy. Registrovaní uživatelé verzí 4.0 a 5.0 mohou upgradovat na verzi 6.0 za 10 140 Kč. Tyto ceny upgradů se nevztahují na verze Limited Edition.


Všeuměl do kanceláře - Minolta DiALTA Di151

Michal Chautur

Moderní technologie nezadržitelně postupuje k víceúčelovosti. Například mobilní telefony nabízí přístup na Internet a slouží jako elektronické organizéry nebo diáře. Minolta si uvědomila význam tohoto trendu již v zárodku a zaměřila své úsilí v oblasti výzkumu a vývoje na vývoj víceúčelových produktů. DiALTA Di151, víceúčelové černobílé zařízení, nabízí uživatelům výhody čtyř funkcí v jednom systému. Di151 funguje nejen jako špičkové kopírovací zařízení s dostatečným výkonem pro potřeby celé pracovní skupiny, ale může také být užito jako vysoce výkonná síťová tiskárna, rychlý fax a skener.

Inteligentní víceúčelové zařízení

Víceúčelové produkty mají v kancelářském prostředí nespočet praktických výhod. Di151 od Minolty nabízí specifické výhody uživatelům v SOHO i jiným pracovním skupinám. Je samozřejmé, že jediné zařízení zabírá mnohem méně prostoru a spotřebuje méně energie než čtyři různá zařízení. A co víc, Di151 má velice kompaktní tvar, aby uspořil co možná nejvíce místa. Řešení čtyři-v-jednom navíc spoří čas, úsilí a peníze. Důvodem je pouze jeden dodavatele celého zařízení a jednotný spotřební materiál. A navíc v případě Di151 je výhodou tisk a faxování za významně nižší cenu na kopírovanou stránku. Víceúčelovost Di151 čtyři-v-jednom není na újmu výkonnosti rychlost kopírování a tisku 15 stran za minutu při rozlišení 600 x 600 dpi, rychlost faxové jednotky 33.6 kb/s spolu s kompresí dat JBIG nejsou dozajista "podřadnými" výkonnostními údaji. Pořízením víceúčelového kopírovacího stroje Di151 získáte nepostradatelného pomocníka s příznivějším poměrem mezi náklady na pořízení a užitnou hodnotou než případná čtyři samostatná zařízení.

Výkonná síťová tiskárna

Skryté náklady na jednu stránku při použití samostatné tiskárny jsou pozoruhodně vysoké, jak ostatně bude vědět každý, kdo si tyto náklady spočítal. Síťová karta navíc umožňuje integrovat Di151 jako rychlou víceúčelovou síťovou tiskárnu do počítačové sítě, bez potřeby investic do dalšího speciálního hardwaru. A provozní náklady jsou naprosto stejné jako při kopírování, to je nižší než u samostatné tiskárny. A co víc, cartridge "vše v jednom" použitá v Di151 umožňuje velice jednoduchou výměnu.

Jelikož většina uživatelů pracuje v prostředí Windows, Di151 bylo specificky nastaveno jako tiskárna pro Windows. Podporuje nejobvyklejší operační systémy (Windows 95/98 a Windows NT 4.0, 2000). Navíc díky použití tiskového jazyka PCL5e můžeme tisknout i z jiných operačních systémů než pouze Windows.

Kopírování, faxování a skenování

Malé kanceláře, které hledají víceúčelové řešení čtyři funkce na jednom zařízení už nemusejí hledat nic jiného než Di151 od Minolty. Di151 je digitální černobílé kopírovací zařízení, vybavené pamětí. To znamená, že originální dokumenty stačí naskenovat pouze jednou, protože data jsou uložena v paměti systému a připravena na vytvoření kopií. Výsledkem je to, že digitální kopírování je rychlejší při zachování konstantní kvality, nepoškozuje tolik originální dokumenty, omezuje běžné opotřebení, nepoškozuje originály, omezuje hlučnost a spotřebovává méně energie. Nový vyvíjecí systém Super Fine Micro-Toning a jeho miniaturní tonerové částečky dodávají ostré kopie s rozlišením 600 dpi. Další praktickou výhodou Di151 je volba reprofaktoru, který dovoluje zvětšení od 50-199 % po 1 % a funkce elektronického třídění.

Dokonce i v době Internetu je mnoho dokumentů dostupných pouze ve formě papírové. Jiné dokumenty jsou mnohem jednodušeji a praktičtěji přenositelné faxem spíše než elektronickou poštou. To znamená, že i vysoce výkonný fax může jakékoliv malé kanceláři či pracovní skupině účinně pomoci. Fax v Di151 je rychlý. Díky standardu Super G3 a modemu 33.6 kb/s, Di151 potřebuje jen 2,5 sekundy na to, aby poslal fax po normální telefonní lince. A vestavěná JBIG komprimační technologie umožňuje rychle přenášeny dokonce i složitější dokumenty s odstíny šedé. Pevné osvitové sklo Di151 zajišťuje, že tlusté knihy, časopisy, a dokonce i vystřižené a nalepené dokumenty mohou být umístěny na osvitové sklo a přeneseny ihned bez potřeby vytvořit předtím kopii a tím ušetřit papír.

Pokud je originální informace dostupná pouze v papírové podobě, je možné ji jednoduše naskenovat, převést pomocí OCR do textové podoby a poslat elektonickou poštou příjemci jakožto přílohu. Další možností je digitální archiv vašich papírových dokumentů. Dokumenty jsou jednoduše naskenovány a elektronicky archivovány na PC. Pro pohodlnější skenování je možno využít automatického podavače dokumentů.


Plotry od Canonu

Michal Chautur

Na letošním Invexu budou poprvé představeny se značkou Canon také plotry. Jde o dva modely: BJ-W7000 a BJ-W3000. Obecně lze říci, že barevné tiskárny jsou tím pomalejší, čím větší je tištěný formát. Tiskárna Canon BJ-W7000 však dokáže vytisknout plnobarevný list A0 za přibližně 20 minut. Tajemství spočívá ve speciálně navržených širokých tiskových hlavách, které pokrývají širší tiskovou oblast a zkracují tak dobu tisku.

BJ-W7000

Zařazení produktu na tomto trhu bude v nižší cenové části, tiskárna bude tedy určena pro nejširší spektrum uživatelů. Cílovým trhem jsou grafická pracoviště a velké podniky. Ty mohou tiskárnu používat k tisku plakátů, transparentů, velkých výkresů atd.

Tiskárna Canon BJ-W7000 je vybavena mimořádně výkonným systémem podávání inkoustu, který významně snižuje provozní náklady. Tento systém, nazvaný "Easy Tubing System", spojuje tiskovou hlavu s externím zásobníkem inkoustu a výrobce uvádí, že obsahuje téměř devětkrát více inkoustu oproti standardním zásobníkům. Zmiňovaný systém s objemem 374 ml inkoustu se ideálně hodí pro uživatele s velkým objemem tisku. S pouhou jednou sadou barevných inkoustových kazet můžete zvýšit objem tisku na 100 až 150 listů formátu A0 a významně snížit náklady na inkoust.

Snadné a efektivní ovládání

Přístup k všestranným funkcím tiskárny BJ-W7000 je zajištěn prostřednictvím přehledného panelu displeje a logického uspořádání ovládacích prvků s nezávislým ovládáním všech funkcí. Panel displeje zahrnuje spolehlivý systém detekce množství inkoustu, který poskytuje dvě úrovně varování, jestliže inkoust dochází. Kazety tak mohou být vyměněny včas a nehrozí nebezpečí, že inkoust dojde uprostřed důležité tiskové úlohy. Tiskárna Canon BJ-W7000 také nabízí tři různé tiskové režimy, které poskytují optimální kvalitu výstupu s různými typy médií: návrhový, normální a zdokonalený režim. Čištění tiskových hlav probíhá naprosto automaticky a celková koncepce usiluje o zajištění vysoce kvalitního a konzistentního výstupu.

Jestliže potřebujete velkoformátový barevný tisk, je pravděpodobné, že budete potřebovat jak podávání z role, tak řezaná média. Tiskárna BJ--W7000 dovoluje snadno střídat média tím, že umožňuje ukládat do tiskárny současně oba typy médií a přepínat zdroje stisknutím jediného tlačítka. Nastavitelná výška tiskové hlavy zajišťuje konzistentně vysokou kvalitu tisku s širokým rozpětím typů a tlouštěk médií, a vestavěná automatická řezačka poskytuje maximální efektivitu a produktivitu s kontinuálním podáváním z role.


CD-ROM Artec 56x

Michal Chautur

Firma Artec Electronics, jeden z největších výrobců optických záznamových médií, zahájila hromadnou výrobu superrychlé CD--ROM mechaniky s maximální rychlostí čtení až 56x (8,4 MB sekundu). O všech výkonových charakteristikách dává dokonalý přehled následující graf, získaný programem CDspeed99.

Nová Artec 56x vznikla dalším vývojem stávající padesátirychlostní mechaniky a zachovává všechny její přednosti, jako je bezproblémové čtení všech CD formátů a nízká hlučnost. Čelní panel obsahuje tlačítka Play a Stop, regulátor hlasitosti a audiovýstup. Mechanika se vyrábí v interním provedení, s IDE rozhraním.

A kdo že dokáže využít této vysoké přenosové rychlosti? Především ti, kteří nechtějí ztrácet čas čekáním na instalaci softwaru a načítání rozsáhlých souborů, vynikající je samozřejmě i pro hraní počítačových her.

Mechanika Artec CD-ROM 56x bude dostupná od konce září, u distributora Artec Electronics v České republice, společnosti AT Computers. Za tuto špičkovou CD-ROM mechaniku zaplatí koncový zákazník méně než 2 000 Kč s DPH.


GamePad Cobra 2 USB

Michal Chautur

Společnost Creative Labs Europe informovala o uvedení na trh nového příslušenství pro hraní her GamePad Cobra 2 USB. Díky své konektivitě přes rozhraní USB a automatické konfiguraci poskytuje možnost snadné instalace v prostředí osobních počítačů.

Hlavní je herní komfort

Ergonomický design dává hráčům přesnost a komfort, který potřebují pro hraní většiny her, a to vše za cenu, jež není pro český trh dosud uvedena, ale bude nejspíše ekvivalentem 29,99 USD. Dle vedení společnosti si Creative uvědomuje, že hardware používaný k hraní her na PC je stejně důležitý jako hra samotná, proto nový čertovský volant od společnosti Creative přinese hráčům, kteří milují letadlové a automobilové hry, zcela novou dimenzi.

Pro ty, kdo milují hry, kde proti sobě stojí několik hráčů, je GamePad Cobra 2 USB velmi vhodný, neboť k počítači může být připojeno až 16 zřetězených gamepadů dohromady nebo alternativně 127 jiných USB zařízení při použití rozšiřujících rozbočovačů.


Nikon Coolpix 880 - Pro profesionály i začátečníky

Michal Chautur

Nejnovější doplněk k impozantní produktové řadě digitálních kompaktních fotoaparátů COOLPIX 880 představila nedávno společnost Nikon. Uživatelé, kteří právě vstupují do světa digitální fotografie, stejně jako profesionálové, kteří požadují špičkovou kvalitu a vysokou úroveň funkčnosti, budou velmi spokojeni se směsicí snadno použitelných funkcí a profesionálních rysů fotoaparátu Coolpix 880.

Vyšší kvalita obrazu, vyšší rychlost, snazší použití

- tyto cíle byly základem koncepce produktové řady COOLPIX od samého počátku a všechny tři jsou samozřejmě zastoupeny u COOLPIXu 880, počínaje CCD čipem s 3,34 milionu bodů, který je schopen zaznamenat neuvěřitelně krásný obraz. Dalším rysem COOLPIXu 880, jenž umožňuje vynikající kvalitu obrazu, je nově navržený objektiv s 2,5násobným zoomem, schopnost 4násobného digitálního zoomu a zdokonalené úplné řízení digitálního obrazu.

COOLPIX 880 je dále vybaven programovými režimy pro 11 scén, kdy se automaticky nastavuje patřičné zaostření, expozice, vyvážení bílé a další nastavení podle situace a podle zvoleného režimu. Uživatelé pocítí novou volnost v digitální fotografii.

Nový model od Nikonu se rovněž honosí rychlým zobrazením právě pořízeného snímku. Jakmile uživatel stiskne spoušť, může se ihned podívat na právě sejmutý snímek (o velikosti 1/4 LCD displeje) stisknutím tlačítka QUICK, a přitom již může rámovat další snímek, který chce sejmout. Během tohoto zobrazení je možno stisknout spoušť. Snímek lze zobrazit dokonce přes celý displej a vymazat jej, nebo zobrazit předcházející snímky jeden po druhém.

Tyto vlastnosti usnadní začínajícím uživatelům cestu k digitální fotografii, zatímco ti náročnější a zkušenější mohou okamžitě těžit z vysoké kvality, mnohostrannosti, kompatibility a funkčnosti COOLPIXu 880. Uživatelům jsou nabízeny dvě barevné verze kovově stříbrná nebo antracitově černá.

Technické parametry

Nový fotoaparát disponuje 1,8" CCD čipem s 3,34 milionu bodů a velikostí obrazu 2 048 x 1 536 obrazových bodů. Má nově navržený objektiv s 2,5násobným zoomem s ohniskovým rozsahem 8-20 mm (což odpovídá objektivu 38-95 mm u 35mm [135] formátu), dále zoom digitální až do 4násobného zvětšení (10násobného v kombinaci s optickým zoomem). S tímto přístrojem můžete snímat v makrorežimu předměty v blízkosti již od 4 cm. Samozřejmostí je funkce BSS, jež umožňuje výběr nejlepšího snímku. Přístroj má zabudovaný blesk s pěti režimy.

Fotoaparát se zapíná jediným dotekem (s voličem režimů nastaveným na AUTO). Prodleva závěrky je cca 0,1 s. Záznam pohyblivého obrazu umožňuje reprodukovat až 40 sekund záznamu ve formátu Quick Time, velikost obrazu je QVGA a rychlost snímání cca 15 snímků/s. V režimu kontinuálního velmi rychlého snímání lze pořídit 70 snímků o velikosti QVGA (320 x 240 bodů) při rychlosti snímání 30 snímků/s. Rozhraní USB umožňuje přenos dat rychlostí jeden snímek v plném rozlišení a kvalitě Normal za 2,5 s. Přehledný 1,8" veliký polysilikonový TFT LCD monitor s nízkou teplotou má rozlišení 110 000 bodů. Životnost baterií je přibližně 110 minut s lithiovou baterií 2CR5 (DL245) nebo 90 minut s volitelnou nabíjecí lithium-ion baterií (EN-EL1).


Tiskárna čár. kódů

Michal Chautur

Termotransferová tiskárna s typovým označením CT 400 od japonské společnosti SATO je zbrusu novou technologií v oblasti termo a termotransfer tiskáren. Na tenkou a glazovanou tiskovou hlavu typu Kyocera je poskytnuta 50 km záruka a koncový uživatel ji může snadno vyměnit během pár minut. Rychlost tisku je zaručena výkonným 32bitovým RISC procesorem. Upgrade mikroprogramového vybavení probíhá velice jednoduše přes paralelní port. Komunikační rozhraní je IEEE 1284 a volbou jsou USB, LAN-Ethernet a RS232C. Nasazení karbonové barvicí pásky zvládne každý uživatel. Tiskárna je standardně vybavena pamětí 8 MB SD-RAM.

Průmyslová a stále oblíbená série CL 400 si získala reputaci mimo jiné i díky faktu, že podporuje RFID (Radio Frequency Identification), což znamená, že přenáší a zpracovává data na základě rádiových frekvencí. Díky tzv. Smart Labels tiskárna netiskne na poškozené etikety a automaticky začíná tisknout na následující etiketu bez jakéhokoli zásahu zvenčí. Smart Labels jsou etikety s tenkým vloženým transpondérem RFID a prostřednictvím kodéru uvnitř tiskárny je přístroj schopen zaznamenávat a číst informace na transpondéru, čímž je ověřována správnost záznamu před samotným potiskem etiket. Na rozdíl od tradičních čárových kódů mohou být Smart Labels identifikovány, aniž by se ocitly v zorném poli snímače. Tato technologie nejen umožňuje identifikaci skrze balení, ale dokonce i možnost změny informace, zakódované v transpondéru, během jeho používání.

Tiskárna CT 400 má na výběr velké množství fontů, koncový uživatel si může sám vyměnit i tiskový válec, volitelný je rovněž cutter (stříhač), dispenser (odnímač) a linerless (etikety bez podkladového materiálu příznivé životnímu prostředí). Tiskárnu podporují klasické Windows drivery, ale pro plné využití obrovské kapacity tiskárny je k dispozici rovněž specifický software. K jeho předním výrobcům patří především SATO, ale např. i Seagull Scientific, MAP 80, Loftware, Tharo či Teklynx. Znakovou sadou je standardní Code Page 858, ale je možno si zvolit též Code Page 852. Tiskárna je dostupná ve verzích 8 bodů/mm (203 dpi) nebo 12 bodů/mm (305 dpi).

Nový výrobek firmy SATO uspokojí náročné zákazníky, kteří požadují kvalitu a rychlost tisku. Rychlost je 150 mm/sec.


Vyšší výkon pro Sí - Strážci provozu od Intelu

Michal Chautur

Dvě nová síťová zařízení, která fungují v roli "strážců provozu", ohlásila nedávno společnost Intel. Tyto přístroje mají zajistit šířku pásma a poskytovat vyšší výkon pro nejdůležitější aplikace, služby a zákazníky v oblasti e-businessu. Nové přístroje Intel NetStructure 7340 Traffic Shaper a 7370 Application Shaper jsou založeny na technologii PacketWise od společnosti Packeteer, která je v oblasti správy šířky pásma průkopníkem.

Nové produkty pro správu šířky pásma NetStructure od společnosti Intel dávají vyšší možnosti řízení využití šířky pásma poskytovatelům služeb Internetu (ISP, Internet Service Provider), poskytovatelům aplikačních služeb (ASP, Application Service Provider), poskytovatelům hostujících služeb (HSP, Hosting Service Provider), a aplikacím e-businessu provozovaným v podnicích vlastními silami. Důležité aplikace proto neztrácejí síťové zdroje na úkor běžného provozu, který netvoří kritickou část komunikací. Díky možnostem sledování a řízení využívání šířky pásma sítí mohou tyto přístroje zvýšit výkon těchto sítí a umožnit výkonnější využití připojení podniků k Internetu. Odstraňují tím potřebu některých zákazníků platit svým poskytovatelům Internetu (ISP) další šířku pásma.

NetStructure 7340 Traffic Shaper

Tento produkt je vysokokapacitní, inteligentní síťová aplikace, navržená za účelem správy šířky pásma sítě, poskytování rozlišené úrovně služeb, a řízení přidělování šířky pásma v sítích WAN. Zařízení 7340 Traffic Shaper umožňuje poskytovatelům služeb přidělovat priority šířky pásma tak, aby mohli zlepšit služby pro kritické podnikové aplikace, a omezit aplikace, které nemají kritické poslání, nebo ty, které nemají na kapacitu tak vysoké nároky. S pomocí tohoto produktu je tudíž možno zajistit vyšší výkonnost pro celý rozsah aplikací a služeb.

Zařízení Intel NetStructure 7340 Traffic Shaper detektuje a třídí přes 200 druhů síťového provozu, analyzuje jeho chování, a poskytuje reporty o chování sítě. Rozšířené možnosti reportů umožňují správcům sítí položit základy plánování kapacity na přesných číslech a ohodnotit dopad konfiguračních změn. Produkt Intel NetStructure 7340 Traffic Shaper rovněž shromažďuje reporty o provozu v síti, a tím umožňuje správcům sítí doporučit klientům další služby.

NetStructure 7370 Application Shaper

Toto řešení je systémem správy pro přihlašování do aplikací na základě daných politik, který umožňuje provozovatelům ASP a HSP poskytovat rychle a cenově výhodně bezpečné, měřitelné aplikace se zaručeným výkonem, ušité na míru pro potřeby určitých daných trhů a zákazníků. Zařízení 7370 Application Shaper umožňuje poskytovatelům služeb sledovat, měřit, řídit a pečovat o kvalitu zkušeností předplatitelů každé z aplikačních služeb. Tento produkt poskytuje dělící bod mezi předplatitelem a poskytovatelem služby; definuje, zvyšuje a hodnotí dohody úrovně síťových aplikačních služeb; řídí výkon; a sjednocuje zpoplatňování za služby.

Zařízení Intel NetStructure 7370 Application Shaper spolupracuje se síťovými službami, kam patří například frame relay, ATM a VPN, a neklade žádné další nároky na směrovače, servery, stolní počítače nebo na stávající nástroje. Webově založené uživatelské rozhraní poskytuje přístup do zařízení 7370 Application Shaper prostřednictvím hesla nebo přes webový prohlížeč.

Závěr

Zařízení Intel NetStructure 7340 Traffic Shaper a NetStructure 7370 Application Shaper jsou již uvedena na trh a jsou dostupná pro zakoupení za doporučenou katalogovou cenu 24 995 dolarů a za 29 995 dolarů, tak jak jsou v pořadí vyjmenována.


Novinky od 3Com

Michal Chautur

Jedním z lákadel expozice firmy 3Com bude systém pro LAN telefonii NBX 100. 3Com NBX 100 Communications System spojuje vlastnosti telefonní ústředny se standardní ethernetovou technologií lokálních sítí. Tento výkonný a spolehlivý telefonní systém je vhodný pro malé a střední firmy i pro pobočkové kanceláře velkých podniků a snadno se integruje do LAN. NBX 100 poskytuje kromě standardních funkcí telefonní ústředny další sadu funkcí, například automatickou spojovatelku, hlasovou poštu, konsolidované doručování zpráv a integraci s počítačovými systémy (CTI, TAPI). Jednotlivé koncové telefony jsou připojeny do standardní Ethernet LAN sítě a koncovému uživateli stačí jediný port pro připojení telefonu i PC. Jednou z nejsilnějších výhod je snadná konfigurace systémů pomocí webovského rozhraní.

Další novinkou je systém pro bezdrátové přenosy v rámci lokální sítě, produkty AirConnect. Rodina AirConnect zajišťuje jednoduché a spolehlivé bezdrátové spojení v lokální síti, a umožňuje tak zákazníkům rozšířit přístup do sítě po celém areálu. Systém má certifikaci Wi-Fi.

V oblasti přepínačů pro lokální sítě bude možné vidět nové prvky osvědčené stohovatelné řady přepínačů SuperStack II Switch 3300. Novinkou budou prvky s integrovanými gigabitovými porty ve formátu 1U, které šetří prostor v rozvaděčových skříních. Další ukázkou řady budou prvky, jež umožňují přenos Gigabit Ethernetu po standardní metalické kabeláži, například typ SuperStack II Switch 9100. Řešení bude doplněno přepínačem pro větší lokální sítě, který se většinou používá jako agregátor pro přepínače typu SuperStack II, 3Com Switch 4000. Předvedena bude jednoduchá správa pomocí web-managementu i nástroj Transcend Network Supervisor.

Všechny popsané novinky naleznete na letošním Invexu, ale na stánku firmy 3Com budou samozřejmě k vidění další produkty, jako systém vzdáleného přístupu RAS 1500 nebo serverové, desktopové a PC karty. Zde mohou být zajímavé nové typy adaptérů, podporující kryptaci dat a tím i bezpečný přenos dat v sítích citlivých na ochranu dat.


ATA rozhraní boduje

Michal Chautur

Společnost Seagate Technology nedávno předvedla první diskovou mechaniku se sériovým ATA rozhraním, a poodhalila tak roušku budoucnosti této technologie. Disková mechanika byla připojena ke čtyřprocesorovému systému Intel Pentium přes APT sériový ATA PCI Host Bus Adapter, vyznačující se přenosovou rychlostí 1,5 Gb/s. Předvedený prototyp v sobě slučuje technologie od společností Seagate, APT, Intel Corporation a Vitesse. Prototyp byl osazen diskovou mechanikou Seagate se sériovým ATA řadičem, používajícím logiku transportní vrstvy Serial ATA od společnosti APT a CMOS vysílač 1,5 GB/s připojený přes Serial ATA k sériovému ATA PCI host bus adaptéru od společnosti APT.

Konference Intel Developer Forum, která se konala od 22. do 24. srpna v Business Centru v San José, byla místem, kde vývojáři hardwaru a softwaru získávají informace o tom, jak optimalizovat aplikace a zajistit, aby jejich řešení zůstávala kompatibilní s nejnovějším vývojem. V rámci speciální sekce bylo detailně ukázáno, jak pracuje technologie Serial ATA. Byla předvedena v provozu pod standardními OS bez jakýchkoli modifikací.


JBuilder 4

Michal Chautur

Poslední verzí mnohokrát oceněného vývojového prostředí pro aplikace nezávislé na operačním systému, který byl v nezávislých anketách vyhodnocen jako nejlepší nástroj pro vývoj v čistém jazyce Java, se nedávno stal JBuilder 4. Ten je zatím jediným podnikovým vývojovým prostředím s vysokou produktivitou, které odpovídá a podporuje specifikaci Enterprise Java Bean 1.1 (EJB 1.1) pod operačními systémy Windows, Linux a Solaris. Nová verze podstatně zkracuje dobu vývoje aplikací pro elektronický obchod (e-commerce) a jejich propojení s vedoucími aplikačními servery odpovídajícími specifikaci Java 2 Enterprise Edition (J2EE).

JBuilder 4 centralizuje souběžnou správu zdrojového kódu pro velké vývojové týmy, které nesdílí jeden podnik či jednu budovu, a rozšiřuje možnosti správy zdrojového kódu prostřednictvím Internetu. JBuilder 4 přidává nové prvky k již unikátním a vedoucím vlastnostem jako jsou dvoucestný návrh v čistém jazyce Java, "šamani" pro automatizaci běžných i složitějších úkolů, integrovaný ladicí prostředek, který významně zkracuje dobu vývoje a náklady spojené s tvorbou a instalací podnikových aplikací v jazyce Java.

Borland JBuilder 4 Enterprise

Borland JBuilder 4 Enterprise je nástrojem pro rychlý vývoj aplikací (RAD) společnosti Inprise/Borland. Používá se pro tvorbu obchodních, databázových a distribuovaných aplikací na platformě Java 2. Produkt podporuje vývoj pod operačními systémy Linux, Windows a Solaris. JBuilder 4 obsahuje silnou podporu J2EE a programátoři s jeho pomocí dokáží rychle odladit spolehlivé a škálovatelné podnikové aplikace v jazyce Java. JBuilder 4 obsahuje "šamany" a vizuální nástroje pro tvorbu opakovaně použitelných JavaBeans a Enterprise JavaBeans. Spolu s produktem je též dodávána vývojová licence na VisiBroker for Java a Aplikační server Inprise verze 4.1, který plně podporuje technologické normy J2EE. JBuilder 4 poskytuje vizuální nástroje a opakovaně použitelné komponenty pro rychlou tvorbu aplikací nezávislých na operačním systému na platformě Java 2.

Dostupnost produktu JBuilder 4

JBuilder 4 bude k dispozici ve třech verzích JBuilder 4 Enterprise, JBuilder 4 Professional a JBuilder 4 Foundation. JBuilder 4 Enterprise a JBuilder 4 Professional budou k dispozici koncem měsíce září od Inprise CZ/SK a jeho autorizovaných distribučních partnerů. JBuilder 4 Foundation bude k dispozici pro stažení ve druhé polovině měsíce října. Pro legální uživatele libovolného produktu Inprise/Borland v balení Enterprise, konkurenčních produktů a předchozích verzí produktu JBuilder nebo libovolného produktu Borland v balení Professional existuje celá řada slev, které najdete na adrese http://www.inprise.cz/ce_cenik_ in04002.shtml.


Nové audiolahůdky - Za málo peněz hodně muziky

Michal Chautur

Tak nějak by se dal popsat zbrusu nový reproduktorový systém od firmy Creative. Tato novinka je ideální pro každého, kdo ocení dobrou kvalitu reproduktorového systému za vynikající cenu. Jde o aktivní reproduktorový systém vybavený zesilovači, jehož součástí je subwoofer unikátní konstrukce, jenž zajišťuje špičkové podání basů spolu se satelitními reproduktorovými skříněmi, které poskytují křišťálově čisté výšky a střední tóny s extrémně nízkým zkreslením. Frekvenční rozsah od 38 Hz do 28 kHz umožňuje posluchači potěšit se s jemně vyváženým zvukem v celé frekvenční oblasti, což znamená, že tento systém je ideální pro multimédiální, herní a hudební aplikace. Reproduktorový systém SW310 je zkonstruován zavedenou společností Cambridge SoundWorks.

Vybavení a cena SW310

SW310 obsahuje dálkový ovladač připojený pomocí kablíku, jenž pro zajištění maximálního pohodlí může být připevněn k jakékoliv ploše. Kompaktní satelitní reproduktorky se dodávají s třímetrovými připojovacími kablíky, což je základem možnosti jejich umístění téměř kdekoliv v místnosti, a přitom zabírají velmi málo místa. Kompaktní design předurčuje zařízení jako ideální doplněk ostatních přenosných audiozařízení. SW310 s cenou 69,99 USD se začnou dodávat na trh v září roku 2000.

Sound Blaster - PCI 128

Karta Sound Blaster PCI 128 je stále nejprodávanější kartou pro PC vstupní úrovně, neboť poskytuje dobré funkce při velmi nízké ceně. Společnost Creative zmodernizovala tuto kartu tak, aby poskytovala ještě větší kvalitu a snadnější instalaci. Nová karta nese označení CT4816 a na evropském trhu se objeví během několika příštích týdnů po vyčerpání zásob karet předchozího typu. Karta PCI 128 reaguje na stále rostoucí důležitost PC jako centra domácí hudební zábavy, a nabízí proto digitální výstup (S/PDIF). Výstup bude softwarově volitelný a přinese zvýšení kvality nejen při připojení digitálních reproduktorů, ale také dalších digitálních zařízení, jako například přehrávačů minidisků. Všimněte si, že tato funkce nahrazuje dřívější výkonový výstup (zesilovač na kartě), takže již nepodporuje pasivní reproduktorové systémy. Sluchátka je možno stále používat. Barevné značení konektorů karty PCI 128 odpovídá standardu PC99, a tak usnadňuje instalaci karty.


Přírůstky do OpenType

Michal Chautur

Šest nových rodin písem OpenType vyvinula společnost Adobe. Formát písem OpenType poskytuje vylepšenou přenosnost dokumentů mezi platformami, bohatou podporu jazyků, výkonné typografické možnosti a zjednodušení požadavků na správu písem.

Nové rodiny Adobe OpenType, vybavené všemi novými možnostmi, zahrnují tři existující typy písem Adobe Garamond Pro, Tekton Pro a Myriad Pro a tři nové typy Calcite Pro, Silentium Pro a Warnock Pro. Adobe používá příponu "Pro", aby odlišila rodiny písem, které obsahují vylepšené typografické funkce a rozšířenou podporu jazyků. Písma Adobe OpenType lze nainstalovat a používat spolu s existujícími písmy PostScript Type 1 a TrueType. Pro zákazníky pracující na projektech pro tisk, dynamická média a Internet nabízí formát OpenType následující výhody proti současným formátům písem:

- Jeden přenositelný soubor písma, který lze instalovat na počítačích Macintosh i ve Windows

- Rozšířená sada znaků, založená na mezinárodním standardu kódování Unicode, poskytuje bohatou podporu různých jazyků

- Kompaktnější struktura dat obrysů písma vede k menším velikostem souborů písem

- Zabudovaná podpora ve Windows 2000

- Rozšířené typografické možnosti, vztahující se k umísťování a nahrazování glyfů (obrazů znaků), které umožňují zahrnutí mnoha alternativních glyfů, jako jsou například minuskové číslice, malé kapitálky a ozdobná písmena v jednom souboru písma

- Podpora v programu Adobe InDesign 1.5, která umožňuje snadné využití rozvinutých typografických možností písem OpenType.

Cena

Písma Adobe OpenType Pro budou dostupná v Severní Americe a v Evropě v 10 různých balících písem. Ceny balíků se pohybují od 65 do 299 dolarů. Zákazníci v Evropě mohou zakoupit balíky písem od EyeWire na telefonu 00800-50-50-50-11 nebo na www.eyewire.com. EyeWire nabízí balíky písem přes elektronické stažení a na CD-ROMu.


Otestujte si HDD - Poprvé přes Internet

Michal Chautur

Společnost Western Digital se evidentně snaží ze všech sil udržet si přízeň svých zákazníků, a tak přišla opět s něčím novým a ojedinělým. Nyní je jediným výrobcem pevných disků, který svým zákazníkům nabízí diagnostiku na dálku coby snadnou metodu pro ověření "zdravotního stavu" disku. Pro zvýšení úrovně služeb zákazníkům na celém světě navíc rozděluje servisní operace podle geografického regionu.

Data Lifeguard Online Diagnostics

je webová utilita, která dovoluje uživatelům provést diagnostické testy jejich pevných disků prostřednictvím webové stránky Western Digital. Nabízí uživateli jednoduchý způsob fyzického testování pevného disku instalovaného v systému, a zároveň umožňuje provést nezbytné opravy bez nutnosti vytváření bootovací diskety nebo restartu systému. Aplikací Data Lifeguard Online Diagnostics lze testovat pevné disky téměř kteréhokoli výrobce. Nová služba je nyní k dispozici na adrese http://www.wdc.com/ service. Reselleři a OEM zákazníci museli až doposud, v případě zájmu o diagnostický software pro pevné disky, stahovat z Webu aplikace jako je například Data Lifeguard společnosti Western Digital exkluzivní utilita, která automaticky detekuje, vymezí a opraví problémové oblasti, jež by mohly delším používáním pevného disku postupně narůstat. Uvedením aplikace Data Lifeguard Online Diagnostics společnost Western Digital rozšířila Data Lifeguard do podoby webové služby a uživatel má tak na výběr mezi novou službou a tradiční metodou. Uživatelé mají k této službě přístup prostřednictvím registrace na Webu. Registrací a diagnostickým procesem uživatele provádí automatický průvodce.

Druhá iniciativa, nazvaná Western Digital\s Online Return Materials Authorization (RMA) Services, dovoluje koncovým a přímým zákazníkům sjednat výměnu vadných pevných disků, zkontrolovat záruční dobu a stav procesu výměny vše on-line. Uživatel obdrží standardní číslo RMA, které mu umožní vrátit disky výměnou za náhradu, čímž se urychlí proces výměny v rámci záruční doby.

§§§§§


Elegance nejen na stůl

Marek Dědič

c00p0542

Prázdniny ukončil Compaq skutečně zvesela. Počítače s barevnými kryty, stříbrné kapesní hračky do nového školního roku vstupují příznivci značky s internetovými a elegantními modely.

Zcela fakticky vzato, mění se pouze vzhled modelové řady Compaq Presario, jež byla odevždy určena především do domácností nebo do veselejších kanceláří objevuje se notebook s přízviskem Presario a druhým v řadě Compaq iPaq se stává zcela kapesní iPaq Pocket PC.

Nejdříve k Presariím. Stolní provedení je připraveno tak, aby zákazník mohl měnit podle svých nálad a vkusu barevný čelní kryt, část klávesnice a potah reproduktorů přichycených po stranách monitoru. Barvy jsou tónovány podle drahých kamenů a další kryty je možné objednat. Změnou prošel i uzavírací mechanismus krabice, takže k jejím útrobám proniknete za garantovaných 6 sekund. Směřování do domácností podtrhuje internetová klávesnice, mj. s kontrolkou čekající pošty. Celkovým osazením a cenou jsou nové modelové řady Presario 5000 a 7000 zasazeny do střední a vyšší třídy.

Nově se budeme s označením Presario setkávat i u notebooků. Modely určené již dříve pro spotřebitelský trh (např. Armada V300) přecházejí nyní pod tuto jednotící značku a jejich "populistický" vzhled ještě více přitvrzuje, až průsvitní. Jedná se o notebooky typu vše v jednom, povětšinou se zabudovaným modemem. Jako první jsou představeny Presario 1400 (od 70 tisíc) a 1200 (od 48 tisíc korun).

Ovšem zcela z jiného soudku je nový Compaq iPaq Pocket PC. Tento handheld je, jak již z názvu vyplývá, postaven na novém operačním systému Microsoftu pro tato zařízení, na Windows for Pocket PC. Na první pohled elegantní stříbrný diář je zajímavý i na pohled druhý. V ruce i kapse dostatečně lehký (170 g), malý (13 x 8 x 1,6 cm), se skutečně jasným až brilantním displejem (240 x 320 bodů, 4 096 barev, reflexní TFT) a rychlým operačním systémem (poháněným navíc Intelem StrongARM na 206 MHz). Co se týká nového operačního systému Pocket PC, uveřejníme jistě v PC WORLDu podrobnější rozbor, ale na první pohled je, oproti Win CE, patrné výrazné urychlení. Kromě obvyklého aplikačního vybavení zde najdete i MS Reader, přehrávač Media Player (vč. MP3) a aplikace pro práci s Internetem a poštou. Propojení s PC je realizováno po USB rozhraní.

Kapitolou pro sebe je systém rozšiřovacích "kabátů". Vzhledem k velikosti přístroje není například vestavěna čtečka CompactFlash karet, ale nejen pro ni je zde vyveden systémový konektor. Na iPaq Pocket PC lze nasadit adaptér ("kabát") s GSM modulem pro připojení na Internet, adaptér s úplným PCMCIA rozhraním a plánují se další (např. čtečka čárového kódu). Díky otevřenosti systému přídavných adaptérů i samotných Pocket PC se očekávají další aplikace třetích stran. Cena Compaq iPaq Pocket PC se 32 MB paměti je 21 980 Kč.


HP invent ruší HP

Marek Dědič

Ne, neobávejte se revoluce v řadách této solidní firmy s novou značkou, jen si začněte zvykat na nové modelové řady velkoformátových tiskáren DesignJet. Od září se totiž budeme v oblasti plotrů (HP propaguje označení velkoformátové tiskárny) setkávat se třemi novými řadami 500, 800 a 5000. Tyto modely vycházejí více či méně z dosavadních typů, ale označování je nyní homogennější. DesignJety 5000 představují současnou výkonovou i technologickou špičku, takže se na ně podíváme trochu blíže.

DesignJet 500

Tato produktová řada nabízí levnější varianty velkoformátového tisku, při nižších nárocích na barevnou přesnost a rychlost. Tiskárny jsou určeny pro technické profese typu architekt či konstruktér.

DesignJet 800

Tato řada zajišťuje rychlejší zpracování dat i vlastní mechanický tisk, je určena pro pracoviště s produkcí 10 až 20 tisků denně. Výhodou je též vysoká varibialita připojení jak z pohledu rozhraní, tak i operačního systému.

Přízvisko PS

Ve výše i níže uvedených řadách se objevují modely s PS v názvu. Zjednodušeně řečeno, označuje PS PostScript a z toho vyplývající podporu pro složitější a barevně náročnější grafiku. Tyto varianty obsahují RIP, správu barev a různé emulace jsou určeny především pro grafická a návrhářská studia.

Nejvyšší řada 5000

Technologicky nejvýznamnějších změn doznal špičkový model, DesignJet 5000, resp. 5000ps. Při přípravě úlohy (ripování) se projeví nový procesor PowerPC 755, 128, resp. 192 MB paměti a 5-, resp. 20GB pevný disk místy díky této výbavě dosahuje až 10násobného urychlení oproti předchůdcům z řady 2500CP a 3500CP. Možnosti tisku pak umocňují zase o kousek rychlejší trysky (15 KHz oproti dřívějším 12 a 7,5) a větší tisková hlava (1 palec, 512 trysek oproti 240 tryskám u řady CP). Z těchto parametrů vyplývá, že je možné tisknout zároveň širší pruh barvy a současně zrychlit posun vozíku, což ve výsledku zvyšuje rychlost tisku až na více než dvojnásobek řady 1000 a šestinásobek řady CP, maximum je pak potisk 53 m2 za hodinu.

Kvalitu barevného podání umocňuje rozlišení 1 200 x 600 dpi a menší velikost inkoustové kapičky, spolu se dvěma přídavnými odstíny světle fialové a světle azurové. Obsluhu jistě potěší konečně pořádné "kanystříky" na inkoust se 68 deci na barvu už pár desítek metrů bez přerušení nastříkáte. Inovace zasáhly i oblast ovladačů a správy tiskárny, takže množství zbývající barvy a další parametry zjistíte třeba i přes Web.

Pro úplnost dodejme, že velkoformátové tiskárny Hewlett-Packard DJ 1050, 1055 a 430 jsou v nabídce HP invent i nadále.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0543

Inprise/Borlandoznámila dostupnost Inprise Application Serveru 4.1. Produkt je založen na otevřených průmyslových standardech a poskytuje zákazníkům základ pro šíření rozsáhlých internetových aplikací s podporou technologií Enterprise Java Bean (EJB) a CORBA. Tyto technologie umožňují společnostem, jejichž obchodní model je založen na obrovském množství transakcí, stejně jako finančním institucím, úzce integrovat jejich stávající systémy s novým prostředím EJB.-OK

Globe Internet

provozovatel jedné z největších web-hostingových služeb SERVERY.CZ, začal poskytovat svým klientům službu, která zabraňuje přijetí virem infikované e-mailové zprávy do schránky uživatele. Pro ochranu pošty používá Globe Internet software AntiViral ToolKit Pro (AVP).-OK

e-Commerce Framework

Společnost Inprise/Borland představila svůj nový produkt e-Commerce Framework Solution (jádro řešení elektronického obchodu). Jedná se o integrovaný balík softwaru a konzultačních služeb, který umožní podnikům malé a střední velikosti rychle a účelně vybudovat otevřená a škálovatelná řešení pro elektronické obchodování s použitím architektury produktů firmy Inprise/Borland.-OK

IBM a Lucent

Firma IBM oznámila, že si vybrala novou bezdrátovou technologii ORiNOCO společnosti Lucent Technologies jako své značkové fakultativní vybavení pro notebooky řady ThinkPad. Technologie ORiNOCO využívá bezdrátový standard 802.11b a poskytuje bezpečné, vysokorychlostní bezdrátové síťové řešení.-OK

InterBase 6 zdarma

Inprise/Borland ohlásila uvolnění zdrojových kódů svého multiplatformního relačního systému řízení báze dat InterBase 6.0. Bezplatně jsou k dispozici také binární soubory pro platformy Linux, Windows a Solaris. Verze 6.0 disponuje oproti starším verzím dalším zvýšením výkonu a větší podporou standardu SQL92. Kopie zdrojových kódů i binární verze pro Linux, Windows a Solaris jsou dostupné na www.inprise.com/interbase/.-OK

Sybase ČR

prezentovala uzavření přímé distributorské smlouvy s evropským zastoupením společnosti Informatica. Sybase ČR bude zajišťovat distribuci jejích produktů, podporu, školení a ostatní služby. Hlavní doménou působení společnosti Informatica je oblast integrace podnikových dat, dostupnost globálních a strategických informací potřebných pro řízení a rozvoj organizace.-OK

Avaya

dříve Enterprise Networks Group, která se koncem tohoto roku oddělí od společnosti Lucent Technologies, představila řešení pro síťové připojení na Internet pro malé kanceláře SO-NIX (Small Office Network Internet Connection). Tento produkt má za úkol reagovat na požadavky menších kanceláří v oblasti sítí, a zajistit jim tak profesionální standardní zasíťování.

OKLingea

Přední český dodavatel jazykových nástrojů a překladových slovníků přiveze letos na Invex nový anglický hospodářský slovník Lingea Lexicon 2000 a verze slovníků Lingea Lexicon pro WAP a pro Internet. Hospodářský slovník obsahuje více než 90 000 hesel, vazeb a spojení z hospodářské praxe, WAP verze slovníků (www.lingea.cz/wap) pak zahrnuje speciální funkci pro rozpoznání slova zadaného na klávesnici mobilu. Internetová varianta nabízí na adrese www.lingea.cz/ilex omezenou verzi slovníků zdarma.-OK

§§§§§


Zvláštní server pro elektronický podpis

Petra Musílková

c00p0546

Kolem elektronického podpisu se zatím točí spíše více otázek než odpovědí a je toho ještě hodně na práci, abychom ho mohli začít používat tak, jak si představujeme. Těšíme se, že budeme moci podepsat i to, co lze ručně zvládnout jen velmi těžko, třeba obsah diskety, fotografii, plán a tak dále. Identifikovat autora dokumentu, který obdržíme, a provádět jakoukoli transakci prostřednictvím Internetu by neměl být problém od prostého zaslání e-mailu až po bleskový převod milionových sum z konta na konto.

Měly by být běžné elektronické transakce mezi občany, mezi občanem a firmou, mezi firmami navzájem i mezi občanem nebo firmou a státem. Zatím máme zákon, který vymezuje základní rámec pro používání elektronického podpisu, a bude potřeba vydat ještě mnoho prováděcích předpisů, jež by upravily všechny detaily jeho praktického užívání. Většinu norem by měl vypracovat Úřad pro ochranu osobních údajů, který má také za úkol udělovat akreditace poskytovatelům certifikačních služeb, jejichž existenci předpokládá zákon. Spousta otázek musí být ještě zodpovězena, přičemž je klíčová především diskuse s odbornou veřejností a osvěta.

Proto společnost SOLUTION, s. r. o., přichází se zajímavou myšlenkou na vytvoření informačního serveru, vztahující se k praktickému využití elektronického podpisu. Již před spuštěním tohoto serveru bylo dosaženo jednoho pozoruhodného prvenství. Doména EPODPIS. CZ byla zakoupena tvůrci budoucího serveru za 324 tis. Kč. Dle dostupných informací se jedná o nejdražší prodanou doménu bez obsahu v ČR.

Další zajímavou myšlenkou je využití interakce internetu. V první části se tvůrci ptají uživatelů Sítě, co by měl informační server obsahovat a jak by měl vypadat. Za tuto aktivní účast na tvorbě serveru nabízí získání slevy ve výši 50 % ceny elektronického podpisu od akreditované certifikační autority. Reklamní kampaň na tuto první část začala 11. 9. 2000 a výsledky mají být zpracovány do konce měsíce září. Samotný provoz informačního serveru EPODPIS. CZ bude spuštěn v průběhu měsíce října. Snad zde tedy najdeme odpovědi na "všechno, co jsme kdy chtěli vědět o elektronickém podpisu, ale báli jsme se zeptat..."


Autora viru ILOVEYOU zprostili obvinění

Petra Musílková

Pravděpodobný autor počítačového viru ILOVEYOU, 24letý filipínský student Onela de Guzmán, byl zproštěn všech obvinění. Ministerstvo spravedlnosti to vysvětlilo tím, že důkazy předložené vyšetřovateli buď nedokazují počítačové pirátství, nebo byly nedostatečné.

Ani na Filipínách nemohou být zákony uplatňovány zpětně, a tak prezidentem podepsaný zákon o počítačovém prirátství, který začal účinkovat až od června, nemohl být na činy spáchané v květnu aplikován. Žalobci mohli hledat oporu pouze v zákoně o neoprávněném použití kreditních karet, nebo studenta podezřelého z rozšíření viru obžalovat z krádeže. Zákon o kreditních kartách však počítačové pirátství nezahrnuje a pro krádež se nepodařilo předložit dostatek důkazů, takže několikamiliardové škody způsobené virem nejspíš nikdo neodčiní.

De Guzmán přiznal, že mohl virus ILOVEYOU spustit náhodou, ale odmítl odpovědět na otázku, zda je jeho autorem. Letos se mu nepodařilo ukončit počítačovou školu AMA Computer College v Manile, protože profesoři odmítli jeho diplomovou práci o programu, jenž funguje jako "zloděj" hesel povolujících vstup k Internetu. Za možného autora viru ILOVEYOU ho označili právě profesoři, kteří si všimli podobností mezi virem a tezemi v de Guzmánově diplomové práci. Poskytovatelé internetových služeb virus vystopovali až k jeho telefonní lince. Pracovníci Národního úřadu pro vyšetřování pak u něj v bytě našli počítačové diskety, telefony a části počítačů, nikoli však počítač nebo modem. Co si teď asi řeknou počítačoví piráti, když uvidí, že Filipínám, ale i spoustě dalších zemí chybí zákony, které by mohly jejich zlomyslné kousky nějak postihnout?

Jakmile nebyl de Guzmán na Filipínách shledán vinným, nemůže být ani vydán ke stíhání do Spojených států, protože zákon platný mezi USA a Filipínami předpokládá vydání osoby pouze za to, co je posouzeno jako zločin rovněž v zemi, která má pachatele vydat.


E-business má v Evropě našlápnuto

Petra Musílková

Společnost Andersen Consulting provedla během července průzkum v evropských i amerických firmách, a na základě rozhovorů s 600 vedoucími pracovníky a velkými klienty vypracovala studii "Connecting the dots?". Tato zpráva je už třetí ze série jejích zpráv publikovaných za účelem monitorování rozvoje e-bussinessu v Evropě. Výsledky průzkumu ukázaly, že 97 procent velkých evropských obchodů se uskutečňuje v některé z forem e-bussinessu.

Donedávna byly za nejaktivnější v oblasti e-bussinessu považovány americké společnosti, dnes však začínají mít přinejmenším stejný význam firmy evropské.

Podle studie, která byla zveřejněna v polovině září, je za hlavní důvod rozvoje e-bussinesu v Evropě považován především strach z konkurence. Celých 75 procent zavedených evropských firem ženou vpřed obavy, že ztratí krok se svými konkurenty, a proto si snaží zabezpečit strategickou pozici ve svém odvětví. V 72 procentech zpráv se uvádí, že dotázané společnosti již strategii e-bussinessu využívají k prodeji a marketingu, a téměř 80 procent z nich plánuje využití jeho dalších možností. Tato čísla svědčí o více než 20% nárůstu oproti loňskému roku. Podle studie pokračuje využití v logistice, účetnictví, vývoji produktů, lidských zdrojů a plateb. 47 procent společností uvedlo, že používá elektronické zprostředkovatelské služby ve srovnání s pouze několika procenty v roce 1998.

Daleko podnikavěji se vždy k novým trendům stavěly spíše nové dynamické firmy než zavedené podniky, ale studie říká, že i ony se přestávají elektronického obchodování bát. Elektronický obchod, za nímž stojí obchody skutečné, a který je schopný kombinovat silný management a vynikající akceschopnost, má výborné vyhlídky. Je jasné, že velké společnosti mohou v novém prostředí prosperovat, pokud jsou ochotny provádět změny v oblasti e-bussinessu a znovu oživit svého podnikavého ducha.

Studie klade důraz na to, že společnosti se musí stále učit prosperovat v prostředí, kde jsou zákazníci mnohem mocnější a hranice mezi organizacemi se neustále mění. V tomto prostředí mají nákupčí, dodavatelé a zprostředkovatelé velmi rozdílné úlohy. Nesmírný význam má masové přizpůsobení zákazníkovi a zvítězí ti, kteří nejen získají zakázku, ale v pořádku ji i odvedou. V důsledku toho se sbližují staré a nové ekonomické principy. Zkušenost a odbornost na straně jedné se musí skloubit s přizpůsobivostí a vnímavostí vůči zákazníkovi na straně druhé.

Donedávna se většina pozornosti soustřeďovala na trh business-to-customer (firma zákazník). Čerstvé průzkumy však dokazují velký rozvoj aktivity v sektoru business-to-business (firma firma). Například v chemickém průmyslu investovalo 39 procent nejvlivnějších chemických společností celkem 70 milionů dolarů v největší globální internetové výměně chemikálií a umělých hmot Chemconnect.

Zajímavá jsou i zjištění týkající se rozdílů mezi e-ekonomikou v USA a Evropě z výsledků je zřejmé, že USA si své vedoucí postavení v e-bussinessu stále upevňuje. Studie ukazuje, že evropské společnosti méně využívají e-obchodování než jejich protějšky z USA a používají omezenější rozsah funkcí. Naštěstí se důvěra a kladný přístup k e-bussinesu v Evropě stále rozrůstá, 60 procent výkonných pracovníků věří, že kontinent se může stát centrem globální síťové ekonomiky.

Evropské prostředí je od amerického v mnohém velmi odlišné, a dosažení prosperity tak pro nezasvěcené firmy není jednoduché. Různorodost jazyků je jen jedním z faktorů. Výzkum poukazuje na existenci jemnějších rozdílů v kultuře a v různých stupních vývoje evropských e-ekonomik, což je pravděpodobně mnohem důležitější. Rozdíly v předpisech a infrastruktuře jsou další překážkou. Zdá se, že evropské obchody mají mnohem lepší pochopení pro lokální potřeby a jsou citlivější vůči svému zákazníkovi než společnosti z USA. Výzkum ukazuje významný pokles počtu amerických firem směřujících se svými iniciativami v oblasti e-bussinessu do mezinárodních oblastí. Některé zámořské firmy se přesto velmi rychle adaptují a výsledky jejich podnikání dosvěčují, že se učí konkurovat i na evropských trzích.

Velmi pozitivně je ve studii hodnoceno brzké vydání směrnice EU pro elektronický obchod a konkurence v lokálních telekomunikačních službách, jsou to prý významné kroky správným směrem. Zpráva však říká, že je potřeba postupovat mnohem dále jak ve veřejném, tak v soukromém sektoru. " Přestože se v mnoha částech Evropy probudil podnikavý duch, je stále zapotřebí aktivní pomoci vlád a zavedených firem, chce-li Evropa vytěžit maximum ze svých příležitostí a soupeřit se Spojenými státy."

"Nemluvíme již tolik o e-podnikání jako o nějakém \e\ v podnikání", říká Vernon Ellis, předseda Andersen Consulting a sponzor studie. "Je životně důležité, aby vedoucí hráči na kontinentě, od společností po vlády, chápali, že získat body na \e\ poli, není jen záležitostí zužitkování moci informačních technologií, ale také nezbytného spojení s oživeným duchem podnikání."

Vypadá to, že není otázkou, zda Evropané využívají výhod e-bussinessu, ale zda do významných koncernů vstoupí onen "podnikavý duch" při jeho využívání a budou úspěšně konkurovat firmám z ostatních částí světa.Petra Musílková


Poslanci on-line

Petra Musílková

Taky vás napadá spousta otázek a připomínek, když čtete v novinách vyjádření našich poslanců? Litujete, že přes obrazovku neslyší váš komentář k tomu, co právě pronesli v televizi? Nenechávejte si své názory pro sebe a pěkně jim to všechno napište, ať vyzkoušíte, jestli nám ta naše demokracie funguje. Díky Internetu můžeme mít dokonce i "demokracii on-line".

Demokracie on-line

Je projekt, který připravilo neziskové sdružení BMI, jež se zabývá podporou rozvoje Internetu jako globálního komunikačního prostředku, ve spolupráci s odborem informatiky Kanceláře Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR. Projekt "Demokracie on-line" byl součástí akce "Březen měsíc Internetu" a jeho cílem bylo přispět ke zlepšení komunikace mezi voliči a poslanci a podpořit využívání moderních informačních technologií. Celý projekt "Březen měsíc Internetu" byl velmi úspěšný a získal dokonce ocenění ve finále soutěže Stockholm Challenge Award 2000, které se zúčastnilo 612 projektů z 80 zemí.

Pošlete mail poslancům

První fází "Demokracie on-line" byla akce "Pošlete e-mail svému poslanci", která probíhala od 30. března do poloviny července. Prostřednictvím internetové aplikace "Pošlete e-mail svému poslanci" obdrželi naši poslanci celkem 630 dotazů od občanů z celé republiky, jejichž vyhodnocení provedla auditorská a poradenská společnost Deloitte& Touche. Z 82 % dotazů, jež byly zařazeny do některého z nabídnutých tematických okruhů, se nejvíce dotazů týkalo problematiky regionů (26 %). Velké množství lidí zajímala problematika informačních technologií, telekomunikací a Státního informačního systému (18 % dotazů). 16 % otázek se týkalo zákonů, 10 % problematiky lidských práv a 3 % se vztahovala k Evropské unii. Zbylých 27 % tvořily dotazy k jiným tématům specifikovaným jednotlivými občany.

Nejčastěji dotazovanými členy naší Poslanecké sněmovny byli pánové Vladimír Mlynář, na kterého se občané obrátili celkem s 84 dotazy, Pavel Severa (82 dotazy) a Stanislav Gross (36 dotazů). O čtvrté místo se podělili Václav Klaus a Miloš Zeman, se shodným skóre 25 dotazů. Celkově se poslancům podařilo zodpovědět 61 % ze všech došlých dotazů, přičemž tento údaj také zahrnuje různé doplňující odpovědi na otázky.

Při vyhodnocování vyšlo najevo, že se tazatelé nejčastěji připojovali k Internetu ze zaměstnání (38 % ze všech tazatelů, kteří tento údaj poskytli), překvapivě hodně také z domova (33 %), dále 13 % ze školy, 5 % z internetové kavárny, 3 % z knihovny a zbytek odjinud. Je možné, že za 41 procenty tazatelů, kteří tento údaj neuvedli, se skrývá hodně takových, kteří nechtěli uvést připojení ze zaměstnání.

Zeptejte se, na co chcete

Aplikace zůstává nadále občanům k dispozici pro zasílání názorů či dotazů poslancům. Můžete ji využít i vy k reakci na aktuální dění. V současné době je aktuální například nedávno schválený zákon o elektronickém podpisu, a především návrh zákona, který by umožnil odečíst si během tří let od základu daně jednorázové pořizovací náklady na počítač s připojením k Internetu. Co na něj říkáte? Myslíte si, že si hned každá domácnost koupí počítač a začne surfovat po Internetu, nebo bude pro mnohé velký jednorázový výdaj stále překážkou? Všechny své nápady a připomínky můžete poslancům napsat a dát jim vědět svůj názor na věc. Doufejme, že je hlas lidu inspiruje a budou se jím řídit při tvorbě zákonů!

§§§§§


Invex: Certifikáty pro elektronický podpis zdarma

Luděk Mandok

c00p0547

Už máte svůj elektronický podpis? Ptáte se, co že to vlastně je? A proč je kolem toho takový rozruch? A k čemu je to dobré? A vůbec, jak to udělám, abych ho měl taky? Nezbývá, než číst dál, a poté dorazit na Invex se dvěma průkazy totožnosti.

Certifikační autorita TrustCert společnosti AEC, spol. s r. o. (součást nadnárodní společnosti Norman) bude na výstavě Invex 2000 vydávat zájemcům digitální certifikáty zdarma. Chtělo by se zakřičet "Hurá" a "Sláva" a "Konečně" a "To je příležitost" a tak dále. Obávám se však, že většina laické veřejnosti pravděpodobně přejde tuto informaci bez povšimnutí. Sbor laiků, zvoucí se v tomto případě Poslanecká sněmovna, odsouhlasil návrh zákona o elektronickém podpisu, aniž by vlastně tušil o čem jedná, a prezentaci jeho užitečnosti laické veřejnosti tedy mohl poskytnout jen stěží. Útržkovité informace, v médiích pohříchu navíc špatně interpretované, mohou napomoci pochopení této problematiky leda omylem.

Co tedy zájemce o digitální certifikát vlastně dostane, co tudíž musí udělat, aby jej na Invexu 2000 získal, a na co ho může použít?

Rozhodně nedostane na disketě žádný program ani svůj digitální neboli elektronický podpis (jak se nás o tom pokoušela přesvědčit například televize), ale obdrží soubor, pomocí nějž je možné jeho elektronický podpis ověřit. Zájemce nemůže dostat svůj elektronický podpis, protože (věřte nebo nevěřte) tento je pokaždé jiný (rozuměj ke každému dokumentu, souboru, objektu atd.)! A to proto, že pro jeho vytvoření je nutná "hash" funkce (zjednodušeně řečeno: přepočítání) obsahu dokumentu, souboru, objektu atd. Budeme-li tedy podepisovat dva různé dokumenty, zjistíme, že náš podpis je ke každému dokumentu jiný. Soubor, který zájemce o digitální certifikát obdrží na disketě nebo následně e-mailem, je jeho veřejným klíčem, jenž je sám elektronicky podepsán certifikační autoritou, rozuměj tímto se certifikační autorita zaručuje za to, že tento veřejný klíč patří dané osobě.

Zde se dostáváme k tomu, co si vlastně zájemce o digitální certifikát musí s sebou přinést. Je to žádost o certifikát, tzv. request, odpovídající standardu PKCS#10 (nejlépe ve formátu PEM), který mu vygeneruje každý jen trochu inteligentní šifrovací software. A pak doklady a jejich kopie (občanský průkaz, cestovní pas, řídičský průkaz, rodný list apod., ale vždy jsou nutné alespoň dva z uvedených), kterými prokáže, že je skutečně tou osobou, jež je uvedená v žádosti requestu. Znamená to, že nelze přijít pouze s doklady a odnést si digitální certifikát, pokud nepřineseme žádost request. Tato totiž obsahuje i zájemcův veřejný klíč, který nelze generovat příchozím na počkání, protože by bylo problematické minimalizovat riziko kompromitace soukromého klíče zájemce. Pokud tedy máte zájem o digitální certifikát, nezapomeňte si kromě dokladů přinést i žádost request. Software, který vám umožní generovat takovou žádost request, a posléze i používat digitální certifikát pro podepisování, můžete poptávat přímo u pracovníků AEC, spol. s r. o.

Digitální certifikát lze používat již dnes bez ohledu na platnost Zákona o elektronickém podpisu. Umožňuje elektronicky podepsat jakýkoliv dokument, soubor nebo objekt, jeho výhodou je, že na rozdíl od běžného podpisu jej skutečně nelze falšovat. Často zapomínanou vlastností elektronického podpisu je ochrana obsahu například u dokumentů. Protože mechanismus elektronického podpisu zpracovává při svém vytváření obsah dokumentu, je zřejmé, že při změně byť jediného písmenka po podepsání dokumentu, je elektronický podpis při kontrole označen jako neplatný, což samozřejmě jednoznačně svědčí o manipulaci s obsahem dokumentu.

I když žádné "internetové kiosky" asi reálně existovat nebudou, je více než zřejmé, že každý z nás bude dříve nebo později elektronický podpis používat a setkávat se s ním, a to nejenom při podávání oněch tak často zmiňovaných daňových přiznáních Internetem. Skutečným významem zákona o elektronickém podpisu je jeho zrovnoprávnění s podpisem klasickým, tzn. že jej lze použít i pro podpis právně závazných dokumentů. Ale my, kteří chceme chránit své informace, jej používáme již dávno.S digitálním pozdravem

MIAGCSqGSIb3DQEHAqCAMIACAQExCzAJBgUrDgMCGgUAMIAGCSqGSIb3DQEHAaCA

JIAEgf9BIJ5lIG5ldu10ZSBqYWsgZWxla3Ryb25pY2v9IHBvZHBpcyB2bGFzdG7s

IHZ5cGFk4T8gQ2Vsa2VtIG5lemFq7W1hduwsIGplIHRvIHpt7J0gem5ha/kgdnl0

dm/4ZW7hIHBvbW9j7SBvYnNhaHUgZG9rdW1lbnR1LCBzb3Vrcm9t6WhvIGts7ehl

IHBvZHBpc3Vq7WPtaG8gKGFubyBwcm8gdnl0dm/4ZW7tIHBvZHBpc3UgZGlnaXTh

P/aaZQVntsuCbQAAAAAAAA==

(S nedigitálním: Luděk Mandok, ludek.mandok@aec.cz)

O společnosti AEC

V době, kdy jsme s brněnskou firmou AEC připravovali tento společný projekt, jehož cílem je zpřístupnit autorizovaný digitální podpis nejširší počítačové veřejnosti, došlo k zásadní události, jež znamená novou kapitolu v dosud téměř desetileté existenci společnosti. Po zhruba osmi měsících náročných jednání došlo k uzavření dohody mezi AEC a světoznámou norskou firmou NORMAN ASA, jež odkoupila původní technologii PKI, vlastnická práva na systém IronWare Security Suite (v budoucnu Norman Security Suite), a především vývojový tým odborníků na šifrovací technologie. Tento postup je logickým završením vývoje firmy v českém prostředí, kde se vypracovala na absolutní špičku v oboru, avšak při vstupu na světové hřiště jí scházela potřebná investiční opora. Zároveň se jedná o další triumf (vzpomeňme projekty NetBeans či WinRoute) české vývojářské komunity, jež se opět prezentovala jako srovnatelná na světové úrovni. Zároveň lze vývoj firmy do značné části ztotožnit s úspěchem vizionářských snah dlouholetého ředitele společnosti Jiřího Mrnuštíka, jehož prozíravost především stála u budování vývojářského týmu, zhusta z nadějných studentů brněnských univerzit. Přechod tohoto oddělení pod nové vedení přinese nejen jeho zkvalitnění o zkušenosti firmy Norman, ale také další růst v mezinárodním měřítku. Nezbývá, než si přát "jen houšť a větší kapky."

Certifikát Class 2 Jak na to?

Pokud máte zájem o certifikáty Class 2 s "dobou trvanlivosti" šest měsíců, které bude vydávat certifikační autorita AEC Trustcert v době konání veletrhu Invex, postupujte dle následujících kroků.

Přímo na stánek AEC (Invex, volná plocha C, expozice číslo 4 pod majákem) si přineste s sebou:

1. Dva různé doklady totožnosti (nejlépe OP a ŘP).

2. Xerokopie těchto dokumentů.

3. Disketu s žádostí o certifikát (tzv. request) ve formátu *.pem.

Pokud nevlastníte nástroj, který by vám umožňoval vygenerování klíčového páru a výše uvedené žádosti o certifikát (request), nezoufejte! Využít můžete šedesátidenní zkušební verzi PKI řešení IronWarer Security Suite Client, které lze získat z CD tohoto PC WORLDu.

Návod k instalaci IronWarer Security Suite, vytvoření klíčového páru a žádosti o certifikát (requestu):

1.Instalací IronWarer Security Suite Client vás provede instalační průvodce. V jejím průběhu nejdříve zvolte "lokální instalaci" bez připojení na IW Management Server.

2.Volbu obnovy hesel privilegované uživatele nevolte.

3.Po zadání jména a hesla administrátora se pod tímto jménem vytvoří v databázi uživatelů a klíčů na lokální PKI účet s právy administrátora a heslem pro přístup k tomuto účtu. Další nové uživatele nebo administrátory pak můžete vytvořit v programu IW KeyManager ze systému IronWarer Security Suite.

4.Po kliknutí na tlačítko "Další >>" začne generování náhodného klíče pro vámi právě vytvořený administrátorský účet. Náhodný klíč se generuje pomocí pohybu myši po okně, nebo stiskem náhodných kláves na vaší klávesnici.

5.Po vygenerování náhodného klíče administrátora se ukončí instalační průvodce a zobrazí se okno pro restart počítače. Uzavřete, prosím, všechny programy a stiskněte tlačítko "Restartovat počítač". Po restartu je instalace IronWarer Security Suite hotova.

6.Spusťte aplikaci IronWarer KeyManager, a to z menu Start IronWarer Security Suite.

7.ovládacího panelu vyberte volbu Uživatelé Přidat. Přidejte do databáze uživatele s vaším jménem.

8.Volbou Klíče Nový uživatelský klíč Soukromý zahájíte generování klíčového páru. Tímto generováním vás provede průvodce.

9.V průběhu generování vyberte účel, k jakému bude klíčový pár využíván (doporučujeme ponechat přednastavené údaje).

10.Hodnota klíče pro certifikát Class 2 musí být minimálně 1 024 bitů RSA nebo 160 bitů ELLIPTIC.

11.Vytvořte certifikační požadavek a uložte jej do souboru na disketě, kterou přinesete na stánek AEC na veletrhu INVEX Computer 2000, kde vám bude zdarma vygenerován certifikát Class 2 s dobou platnosti šest měsíců.

Pozn.: Certifikát je vydán ve formě, která je v souladu se standardem X.509v3, a je možné jej používat v mnoha různých aplikacích.


Intel Developer Forum Fall - 2000 - Powering the Net. Connecting the Net.

Petr Novák

Pwering the Net. Connecting the Net. To byla hlavní motta odborné konference Intel Developer Forum Fall 2000 (IDF Fall 2000), pořádané společností Intel. Konference, jež se protentokrát přesunula z Palm Springs do samého centra Silicon Valley do San José v Kalifornii, mohla být v mnoha směrech považována za rekordní. Na toto srpnové forum bylo totiž přihlášeno více než 5 000 počítačových odborníků a vývojářů, což byl zatím rekord ve více než tříleté historii tohoto podniku.

Celá konference probíhala ve znamení Internetu. "e-Business", "Internet", "peer-to-peer computing", "developing for the Internet" tato hesla zde byla na denním pořádku. Všichni přední představitelé Intelu Craig Barrett, Albert Yu, Pat Gelsinger i legendární Andrew S. Grove neopoměli ve svých úvodních projevech zdůraznit vedení Intelu v oblasti mikroprocesorů, nicméně nám všem přítomným bylo již po několika úvodních větách jasné, že tato konference nebude pouze o křemíku a procesorech. Intel rozhodně nechce zůstat pouze tradičním výrobcem čipů, ale velmi agresivně rozšiřuje své zájmy a aktivity zejména do oblasti e-businessu a Internetu obecně. V budoucnosti se budeme čím dál více setkávat se známým logem společnosti i na řešeních v oblasti bezdrátové komunikace zejména bezdrátovém přístupu k Internetu, domácích zařízeních e-home, USB 2.0, serverech pro e-business atd. Nicméně vzhledem k tomu, že většina lidí si slovo Intel spojuje zejména s procesory pro PC, nemohu ani pokračovat jinak, než představením novinek a technologických lahůdek právě z této oblasti.

Pentium 4

V oblasti 32bitové procesorové technologie byla demonstrována výkonnost Pentia III 1,13 GHz a představeno Pentium 4, jehož první dodávky by měly být realizovány již koncem tohoto roku. U procesoru Pentium 4 už Intel upustil, jak jste jistě postřehli, od číslování procesorů římskými číslicemi jako doposud, ale pro snazší rozlišení počal od této verze označovat procesory klasickými arabskými číslicemi. A co převratného tedy Pentium 4 přinese? No samozřejmě vyšší výkon, vyšší rychlost. Pentium 4 bude běhat na frekvencích 1,4 GHz a vyšších a vyráběn bude 0,18mikronovou technologií. Tento nový procesor také odstraní další úzké hrdlo brzdící celkový výkon počítače tím, že bude podporovat 400MHz systémovou sběrnici, která umožní tok dat o objemu až 3,2 GB/s, což je více než trojnásobek objemu dat dosahovaného současnými procesory. Výkonu nového procesoru využijí zejména aplikace další generace Internetu Visual Internetu, aplikace 3D vizualizace, zpracování reálného videa, rozlišování řeči a samozřejmě e-businessu.

Itanium

V oblasti 64bitové technologie byl naostro předveden procesor Itanium, který by se měl v budoucnu stát právě tím styčným bodem pro Internet nové generace tzv. Visual Internet. Do dnešního dne bylo expedováno přes 6 000 prototypů tohoto nového procesoru a více než 50 světových softwarových vývojářů již pro něj připravuje aplikace. První dva modely procesoru se budou lišit svými frekvencemi: 733 MHz a 800 MHz. Vyráběny budou 0,18mikronovou technologií a běhat na 266 MHz systémové sběrnici. Tyto procesory budoucnosti budou obsahovat rekordní počet tranzistorů neuvěřitelných 30 milionů. Na jejich uvedení si ale budeme muset ještě chvíli počkat, určitě se jich nedočkáme do konce tohoto roku, reálněji se jeví spíše až druhá polovina roku 2001. Tyto procesory ale stejně nebudou určeny pro segment PC, a to ani těch nejvýkonnějších, těm bude bohatě postačovat výkon Pentia 4. S masovým nasazením procesorů Itanium se počítá zejména ve velmi vytížených serverech provozujících e-business, rozsáhlé databáze, náročné početní operace. Stane se tak nejspíše nutností pro výpočetní centra velkých koncernů a výzkumných středisek než nástrojem v rukou uživatele PC. Avšak nejspíše přijde i doba, kdy... ale nepředbíhejme.

Světový vůdce v technologiích

Za žádnou cenu ovšem nechce společnost Intel ztratit své prvenství v technologiích. Podle Moorova zákona se počet tranzistorů v procesoru každých 18 měsíců zdvojnásobí. K tomu, aby tento zákon, jejž před několika desetiletími formuloval jeden ze zakladatelů Intelu, stále fungoval, je zapotřebí obrovského vývoje v oblasti tranzistorů, které musí být čím dál menší a přesnější. Tím, že jsou tranzistory čím dál menší a kratší jsou i vzdálenosti mezi nimi, se procesory z nich sestavené stávají rychlejšími. Na druhou stranu je ale také čím dál obtížnější tak malé tranzistory s tak nanoskopickými mezerami vůbec vyrábět. V současnosti je aktuální 0,18mikronová technologie, ale pracuje se už na 0,13mikronové technologii a Intel má v plánu nejdéle do roku 2003 vyvinout i technologii 0,06mikronovou.

Vyvíjet technologie je náročné také finančně. Intel proto také figuruje na prvním místě na světě mezi společnostmi nejvíce investujícími svůj kapitál. Zatímco minulý rok Intel do vývoje investoval více než 3 miliardy USD, v roce letošním chce proinvestovat dvojnásobek, tedy rovných 6 miliard USD. Jenom pro zajímavost uvedu, že například postavení nové továrny vyrábějící čipy 0,13mikronovou technologií přijde téměř na 2 miliardy dolarů.

Závěr

Popsat na takovém omezeném prostoru vše, co bylo na IDF Fall v San José k vidění, není prostě možné. Kdybych měl popisovat každou demonstraci, každou přednášku, kterou jsem jen stihl navštívit, nestačil by mi ani celý rozsah rubriky novinek. A co teprve ty akce, jež se mi z časových důvodů ani navštívit nepodařilo. Udělat nějaké stručné shrnutí bude tedy muset být velmi povrchní.

Je jisté, že se s logem Intelu budeme i nadále setkávat v oblasti PC a procesorů, kde si bude Intel jistě chtít své dosavadní prvenství udržet. Představitelé firmy si ale podle všeho brousí zuby i na oblast vývoje zařízení a aplikací pro Internet, mobilních a bezdrátových technologií (Speedstep a Bluetooth), vývoje softwarových nástrojů atd. Z celé jeho koncepce se dále rýsuje jasná strategie: vytvářet řešení jednoduchá na obsluhu a implementaci pro uživatele. Novým trendem je implementovat zákazníkovi řešení velmi rychle a pokud možno tak, aby jediné, co bude muset udělat, je stisknout tlačítko a zařízení spustit. Zda se to Intelu i v této oblasti super high-technologií podaří, ukáže až čas, nicméně z jeho dosavadních počinů můžeme usuzovat, že je na správné cestě.


eCommerce v podání Borland/Inprise

Petr Novák

Společnost Inprise/Borland oznámila během v pořadí jedenácté vývojářské konference svůj nový produkt "e-Commerce Framework Solution" (jádro řešení elektronického obchodu). Jedná se o integrovaný balík softwaru a konzultačních služeb, který umožní podnikům malé a střední velikosti na celém světě rychle a účelně vybudovat otevřená a škálovatelná, stabilní a spolehlivá řešení pro elektronické obchodování s použitím prověřené architektury produktů firmy Inprise/Borland.

Základem je Java

Jádro je napsáno výhradně v jazyce Java a je navrženo pro vícevrstvou topologii. Celá aplikace je vybudována na základech produktu Inprise Application Server 4.0 a může být velmi rychle upravena pro vícejazyčné aplikace nebo systémy s více měnami. Přizpůsobení danému jazykovému či měnovému prostředí může být přitom velmi rychlé a trvá spíše týdny než měsíce. Použitá architektura CORBA přináší škálovatelná řešení s vysokou dostupností služeb a dat a automatickým vyvažováním zátěže jak lokálně, tak v rozsáhlých sítích. Jádro "e-Commerce Framework Solution" je okamžitě k dispozici; jeho cena závisí na požadavcích zákazníků.

e-Commerce Framework Solution

Tým konzultantů firmy Inprise/Borland pracuje ruku v ruce s malými a středními podniky na celém světě a vede je procesem návrhu, vývoje a implementace jejich vlastních řešení systémů elektronického obchodování. Integrovaný software firmy Inprise/Borland jim dovolí plné přizpůsobení jádra požadovaným podmínkám a obsahuje níže popsané prvky e-commerce:

- Firewall Broker prostředník pro řízení zabezpečení systému.

- Partition Service pro obsloužení velkého počtu klientů jediným hostitelským zařízením.

- Language Service pro automatické použití správného jazyka podle preferencí klienta.

- Session Service poskytuje identifikaci unikátního uživatelského sezení.

- Membership Service spravuje mezi jinými funkcemi i přihlášení uživatelů a jejich preference; vytváří pro každého zákazníka unikátní prostředí pro obchodování.

- Catalog Service spravuje různé produktové katalogy či seznamy.

- Payment Status Service provádí ověřování kreditních karet a plateb obecně.

- Shipping and Tax Service řeší problematiku dopravy a různých úrovní zdanění.

Web server firmy Inprise/Borland v Kanadě (http://www.borland.ca) byl vytvořen s použitím technologie "e-Commerce Framework". Již od března roku 2000 bezpečně a spolehlivě provádí veškeré obchodní transakce. Kanadský server byl vytvořen s využitím nástrojů JBuilder a VisiBroker for Java (3.4). Provozován je v prostředí Inprise Application Server 4.0 a spravován je pomocí produktu Inprise AppCenter (1.6)

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0548

Na výuku společně

Společnosti Dr. LANG group a Lingea uzavřely strategickou spolupráci, která se bude zatím týkat vývoje nové řady jazykových kursů LANGMaster TANGRAM. Jedná se o nový kurs němčiny, jenž by se měl na trhu objevit na jaře příštího roku. Společnost Lingea do něj dodá německý slovník Lingea Lexicon 2000. Obě firmy budou dále spolupracovat na prodeji do zahraničí, kdy se bude jednat o začlenění vhodných výkladových a překladových slovníků (angličtina, němčina, španělština a francouzština) třetích stran.jp

SAP a Microsoft společně na mySAP.com

mySAP.com je otevřené řešení, které firmám umožňuje zlepšit, zrychlit a zdokonalit práci pomocí Internetu. Na jeho uvedení na český trh se podílela i společnost Microsoft. Ta má s firmou SAP uzavřenu smlouvu o spolupráci, která se týká nejen nabízení produktů MS jako platformy pro implementaci řešení mySAP.com, ale i závazku ze strany SAPu, že instalované základně uživatelů SAP R/3 (přes 12 000 firem a 10 milionů koncových uživatelů) nabídne sadu migračních služeb právě pro běh řešení na platformě Microsoft.jp

Strategie NexT

Koncem loňského roku vstoupila Česká pojišťovna kapitálově (vlastní 99 % akcií) do Expandia banky. V těchto dnech tato banka zveřejnila novou strategii pod názvem NExT, jež si v následujících dvou letech vyžádá investice více než 2 miliard korun. Banka připravuje uzavření řady strategických aliancí (konkrétní informace zatím tají), v těchto dnech zveřejnila pouze změny v úpravě poplatků a zjednodušení klientského ovládání díky novému klientskému systému, dále nové služby a záměr rozšířit v následujícím roce zastoupení z 5 měst na 18. Do roku 2003 by Expandia banka, která je zaměřena na přímé bankovnictví (tj. platební systémy založené na Internetu, GSM a WAPu), chtěla získat minimálně 100 000 klientů.jp

Za zábavou

Internetový portál msn.atlas.cz spustil nový server zaměřený na zábavu a volný čas: http://zabava.atlas.cz.jp

Contactel spustil portál

Společnost Contactel spustila vlastní internetový portál www.redbox.cz a dle slov představitelů firmy se hodlá během roku zařadit mezi tři nejnavštěvovanější portály v ČR. Vlastníkem portálu je Contactel; na údržbě a provozu se podílí firma Capitol. Portál je postaven na Red Hat Linuxu. Za zmínku stojí nasazení vyhledávače Google, který se celosvětově řadí mezi ty nejlepší. Contactel se tak stává zatím jediným poskytovatelem ISP, jenž má vlastní portál.jp

Líheň talentů

Inkubátor E-konom je nový projekt, který má podpořit rozvoj e-byznysu v Čechách. Je určen pro studenty vysokých a středních škol, jež si chtějí vytvořit komerčně úspěšnou firmu. Studentské týmy, které se do projektu přihlásí, budou podnikat na vlastní účet, ale od sponzorů Inkubátoru získají podporu a poradenství. Prvních deset týmů dostane od IBM čtyři počítače a od firem KPNQest a Contactel pevnou linku a bezplatný přístup do Internetu. Obdobné vybavení od jiných partnerů (zatím je jich přes 25) čeká i na další týmy. Přihlášky lze zasílat na vydavatelství Economia.


Jak se stát síařem?

Jana Pelikánová

Například prostřednictvím Cisco akademie (Cisco Networking Academy), což je vzdělávací program pro výchovu odborníků pro návrh, budování a správu počítačových sítí. Studium je rozděleno do čtyř semestrů. Studuje se distančně, tj. studenti se učí samostatně prostřednictvím Internetu, a to v době, kdy jim to vyhovuje, a z místa, odkud mají přístup k Síti. Studentem CNA se může stát každý, komu je více než 16 let a umí alespoň základy technické angličtiny.

Student se tedy učí sám; v průběhu semestru absolvuje několik průběžných testů a test závěrečný. Termíny mu stanoví lektor. Student navštěvuje akademii pouze v případě konzultací a praktických cvičení, které ovšem mohou probíhat i přes mail. Studijní materiály jsou v angličtině. O lokalizaci učebních textů se neuvažuje, a to hned z několika důvodů. Jednak vývoj v oblasti sítí jde velice rychle kupředu, a proto se materiály rychle doplňují, tudíž drahá lokalizace by se nikdy nevyplatila. Navíc síťař se bez angličtiny neobejde a technická terminologie se určitě učí snáze než gramatika. Pro ty, kteří se právě angličtiny bojí nejvíce, připravují organizátoři CNA řadu pomocných projektů, mezi něž např. patří připravovaný slovník pojmů z oblasti počítačů a sítí.

Studium trvá 280 hodin a je rozděleno do čtyř semestrů po 70 hodinách. Celková délka studia nesmí být kratší než šest měsíců. Nejvhodnější doba na zvládnutí jednoho semestru se pohybuje mezi třemi až čtyřmi měsíci.

Absolvent akademie získá znalosti, které odpovídají titulu Cisco Certified Networking Associate (CCNA). Byť se jedná o titul Cisco, jeho úroveň znalostí je všeobecně přijímána všemi komunikačními firmami. V současnosti se nejedná o akreditované studium, ale na jeho akreditaci se podle zástupců akademie pracuje.

Lokální a regionální akademie

Struktura programu CNA je dvouvrstvá. Skládá se z tzv. regionálních akademií (RCNA) a lokálních akademií (LCNA). Lektoři regionálních akademií jsou vyškoleni přímo u společnosti Cisco a jejich úkolem je školit lektory a poskytovat zázemí tzv. lokálním akademiím. Lokální akademie vzdělávají už přímo studenty. Úvahy jsou takové, že každá regionální akademie by měla pod sebou deset akademií lokálních. V Čechách je zatím otevřena jedna regionální a v nejbližších týdnech budou otevřeny první akademie lokální. Na našem území by mělo být otevřeno zhruba sedm regionálních a sedmdesát lokálních akademií.

Na Slovensku je situace o krok vepředu. Vloni v srpnu byla Fakulta elektrotechniky a informatiky Technické univerzity v Košicích jmenována první regionální akademií pro Slovensko a ještě v témže roce byli vyškoleni lektoři. Letos na jaře byly otevřeny první dvě pilotní třídy. V současnosti běží výuka učiva druhého semestru ve dvou třídách a ve čtyřech semestr první. Rovněž byly osloveny vybrané střední školy, kde se bude program CNA vyučovat jako volitelný předmět. Při vytváření lokálních akademií na středních školách je největší problém technická vybavenost potenciálních akademií a s ní související nedostatečná propustnost připojení k Internetu (podobná situace panuje i v Čechách). Celkem by na Slovensku měly fungovat tři regionální a asi třicet lokálních akademií.

Další informace naleznete na adresách: www. cisco.com/edu/emea a www.atm.tuke.sk.

Platí se za studium?

Model financování se v jednotlivých zemích liší. Společnost Cisco poskytla do projektu bezplatné vybavení laboratoří a vyškolení lektorů, plus zdarma veškeré materiály (osnovy, skripta atd.). Projekt se neobejde ani bez dalších sponzorů. Pomoc při průhlednosti financování celého projektu leží na bedrech Nadace Pangea (založena v roce 1991), která se pod vedením Allana Gintela hlásí k myšlenkám a odkazu J. A. Komenského. Celoživotní úsilí Komenského o spojení vzdělání, humanismu, reformované víry a světoobčanství v jeden systém s CNA přesně koresponduje.

Nedostatek kvalifikovaných odborníků

Není potřeba připomínat, že telekomunikace, datové komunikace, počítačové sítě a Internet jsou v současnosti nejrychleji se rozvíjející odvětví v IT. Odvětví, které nejen výraznou měrou přispívá do národních důchodů té které země, ale stává se i nástrojem současné ekonomiky. Společnost IDC udává, že v roce 2010 bude existovat jedna miliarda uživatelů Internetu. Na základě průzkumu na vysokých školách a ostatních vzdělávacích institucí však vyplývá, že poptávka po odbornících převyšuje nabídku. Jen v ČR bude prý v roce 2003 chybět 4 531 "síťařů". V západní Evropě se předpokládá celkový deficit 600 000 lidí. Pokud se podíváme na "zdroje těchto odborníků", jsou v zásadě dva. Prvním a základním jsou střední a vysoké školy odpovídajícího technického směru. Druhým (to platí hlavně pro vyspělé země) jsou rekvalifikační kursy. První alternativa je víceméně omezená, a to možností přijmout ke studiu jen vybraný počet studentů a částečně i nedostatečným vybavením a nedostatkem kvalifikovaných pedagogů jednotlivých škol. Druhá možnost se stává tedy velmi perspektivní, a tudíž iniciativu CNA nelze jinak než pochválit.

A jeden statistický údaj na závěr: V roce 1998 bylo v České republice registrováno 30 % nezaměstnaných, kteří se mohli pyšnit středoškolským a vysokoškolským vzděláním. Tito nezaměstnaní se většinou nacházeli v tom nejproduktivnějším věku (20-29 let).

§§§§§


Antivirová ochrana palmtopů

Václav Větvička

c00p0549

Počítačové viry existují a rozhodně nijak brzy nezmizí. Odhalení španělského viru Timofonica, který zahltil mobilní telefony falešnými e-maily, připomnělo, že v praxi není před virovým útokem dokonale odolné asi nic. Vedena myšlenkou, že nejlepší obranou je útok, firma Symantec, známá svým velice kvalitním antivirovým softwarem Norton Antivirus, ohlásila dokončení vývoje antivirového softwaru pro palmtopy řady Palm.

Brzy možná dojde i na palmy

Zatím sice není znám žádný případ napadení palmtopu virem, nicméně filosofií firmy je být připraven. Ostatně vývoj patřičného softwaru chvíli trvá a v okamžiku, kdy k napadení Palmů opravdu dojde, může být pozdě. Palmtopy by se navíc mohly stát něčím jako přenašeči virů mezi jednotlivými PC, aniž by sami pociťovaly nějaké potíže.

Drobné digitální přístroje, jako jsou mobilní telefony, pagery a palmtopy, nebyly navrženy s nějakou mimořádnou ochranou. Většinou nabízejí jednoduchou ochranu nastartování nebo přístupu k datům pomocí jednoduchého kódu, ale tam bezpečnostní opatření vlastně končí. Takový Palm VII volně stahuje aplikace z Netu pomocí bezdrátového připojení. Data sice přicházejí přes firemní stránky, nicméně případné odfiltrování virů nemusí být spolehlivé. Zatím není znám žádný virus, který by napadl operační systém palmtopů, nicméně v operačním systému Palm OS není žádná specifická ochrana zabudována.

Symantec se zatím nerozhodl, jestli bude nabízet svůj program jako dodatečnou aplikaci, nebo jestli se dohodne s výrobcem palmtopů na přímé zabudování softwaru do každého palmtopu.

Rozbíhá se souboj mezi antivirovými firmami

O pouhý týden později ohlásila konkureční firma McAfee, že dokončuje přípravy antivirového programu pro všechny Palmy. Mezi oběma systémy existují výrazné rozdíly. Symantec využívá miniaturní verzi své scanning engine na neustálou kontrolu jednotlivých aplikací palmtopu, McAfee naopak umisťuje 250KB aplikaci přímo na domácí počítač, ze kterého palmtop přijímá e-mail, a pouze nepatrnou 3KB aplikaci přímo na palmtop.

Systém využitý firmou McAfee se zdá být praktičtější, už jen proto, že vlastně vyhledává viry napadající Windows, které by potom při synchronizaci nebo příjmu e-mailů mohly napadnout palmtop. Musíme si uvědomit, že dnes je mnohem jednodušší a běžnější psát viry pro Windows nežli pro Palm OS.

Závěr

Celkem ani nepřekvapuje, že firma Palm se stará o bezpečnost svých produktů i ve chvíli, kdy vlastně žádné konkrétní nebezpečí ani neexistuje, zatímco mnohem ohroženější palmtopy pracující s operačním systémem Pocket PC se o nějakou bezpečnosti nestarají. Standardní antivirový produkt od McAfee sice bude s těmito palmtopy spolupracovat, jako zvláštní aplikace však není nabízen a za normálních okolností je kompletní software příliš velký.


Modo

Václav Větvička

Pokud máte ve své aktovce vedle mobilního telefonu, pageru, notebooku a palmtopu ještě trochu místa, Modo je další z digitálních hejblátek, jehož vlastnictvím prokážete, že vám neunikne žádná digitální novinka nového tisíciletí. Modo je ve podstatě displej s jedním tlačítkem, vejde se tak akorát do dlaně a je schopno bezdrátově přijímat a ukládat informace o tom, co se děje v městě, ve kterém se právě nacházíte (pokud ovšem těmito městy je buď New York, San Francisco nebo Los Angeles). Flex Wireless Paging Network bezdrátově doručuje infomace o restauracích, koncertech, počasí, objížďkách či programech kin všem těm, kdo v dlani svírají své Modo. Pokud se nějakým dalším přístrojem spojíte přímo s webovou stránkou firmy, můžete si nejen vybrat druh informací, o které máte zájem, ale také poslat zprávu určenou majiteli jiného Moda. Přístroj v několika barevných mutacích je k dostání za cenu pohybující se těsně pod hranicí 100 dolarů.


Nejmenší kamera

Václav Větvička

Canon se zřejmě rozhodl, že zaplaví trh svými digitálními kamerami. Neuvěřitelně brzy po uvedení 3MP modelu S-20 přišel s 2 MP novinkou S-100, pro jejíž evropské uvedení si z nějakých záhadných důvodů vymyslel název Digital Ixus. Kamera je to opravdu miniaturní, rozměry 8,7 x 5,7 x 2,7 cm jsou doslova kapesní. Ve vypnutém stavu je objektiv zatažen, takže kamera je ze všech stran plochá a do kapsy se nám vejde i případná rezervní baterie a další paměťová karta. Ve chvíli, kdy kameru vezmeme poprvé do ruky, nás čeká první překvapení celokovový plášť budí neuvěřitelně solidní dojem, takže se 190 g se na první pohled nejedná o žádné chrastítko. Přes vpravdě miniaturní rozměry však ani lidem s větší rukou nedělá ovládání žádné potíže.

Po technické stránce se jedná o kameru po všech stránkách prvotřídní. Zbrusu nový objektiv nabízí zoom o ekvivalentu 35-70 mm (k dispozici je i doplňkový digitální zoom, zhoršení obrazu je však velice patrné) a všechny běžné funkce jako zaostřování či zoomování probíhají velice čiperně, takže si můžeme dopřát i momentky, protože kamera pracuje rychlostí 2 snímků za vteřinu. Základní funkce (blesk, zaostřování, samospoušť) se ovládají přímo, pro ostatní je zde menu, které je dobře vyřešené a po chvilce bádání srozumitelné i bez důkladného studování poměrně solidního manuálu. Ovládání je opravdu velice jednoduché, takže nás brzy napadne kacířská myšlenka, proč ostatní výrobci vůbec zkoušejí jiné způsoby ovládání. Kvalitní displej o velikosti 3 x 7 cm a 2,11 MP CCD bohatě stačí pro běžný provoz; vzhledem ke značné žíznivosti ho výrobce doporučuje používat pouze minimálně, k dispozici je ovšem ještě klasický hledáček. Propojení s počítačem je výhradně pomocí kabelu USB, stejným kabelem se můžeme spojit i s televizí. Jako paměťové médium je použita karta CompactFlash I, a pokud sáhneme do kapsy opravdu hluboko, na kartu o maximální kapacitě 128 MB se nám vejde přes 100 snímků o maximální kvalitě. Podle potřeby si můžeme vybrat ze tří kvalit, od 1 600 x 1 200 pixelů po 640 x 480 pixelů, snímky se ukládají ve formátu .jpg. Kamera zaostřuje třemi body od 57 cm do nekonečna, v nastavení Makro potom od 10 do 57 cm. Zabudovaný blesk je samozřejmostí. Kamera je napájená výkonným akumulátorem Li-ion, nabíječka je součástí příslušenství.

Kamera sice není nijak náročná na softwarové vybavení počítače, nicméně jednu nepříjemnou vlastnost se dozvíme až ve chvíli, kdy se ji pokusíme s počítačem spojit. Kamera totiž nezvládne komunikaci s operačním systémem Windows v případě, kdy jsme svůj počítač postupně vylepšovali přechodem ze starší verze Windows na novější software prostě trvá na tom, že bude komunikovat pouze s originálními verzemi Windows a nějaké "pouhé", byť oficiální a originální upgrady mezi verzemi prostě neuznává. S podobnou informací se totiž seznámíme až doma při podrobném čtení návodu, což v obchodě udělá jen málokdo. O to nepříjemnější je potom zklamání. Celý proces synchronizace kamerového softwaru s počítačem není nejpohodlnější a s mnoha omyly mi trval dobré dvě hodiny. Pomoc vložená do instalačního softwaru je totiž velmi sporadická a přesné instrukce na ní buď vůbec nejsou, nebo jsou dokonce špatné a několik veledůležitých kroků nonšalantně přecházejí. Ostatní softwarovou výbavu představuje běžný program Adobe PhotoShop, jak se stalo ale nechvalným zvykem, pouze v zjednodušené verzi LE Edition.

Canon Digital Ixus je momentálně nejmenší 2MP kamerou na světě a podle intenzity reklamní kampaně je jasné, že do ní Canon vkládá nemalé naděje. Lze říci že právem, protože koupí této kamery získáme opravdu špičkový přístroj, který dokáže vše, co si amatér může přát, a přitom se 2 MP kamera pohodlně vejde do dívčí dlaně.


Adobe a e-book

Václav Větvička

Firma Adobe, známá svým programem Acrobat a formátem .PDF, je odhodlána naskočit do rozjíždějícího se vlaku elektronických knih. A nejedná se o nějaký nesmělý krůček, hned prvním krokem bylo zakoupení výrobce čteček Glassbook, následovalo podepsání partnerské smlouvy s nakladatelstvím Barnes and Noble, které mimo jiné aktivně spolupracuje s Microsoftem na vývoji elektronického vydávání knih. Adobe pozmění čtečku vyvinutou firmou Glassbook na formát .PDF využívající populární software Acrobat, Barnes and Noble bude fungovat jako exkluzivní dodavatel.

Pomocí tohoto programu budou stránky knih na čtečce vypadat přesně tak jako v originální knize, a na rozdíl od konkurenčních formátů, elektronické knihy bude moci tisknout. Čtečka má možnost barevně zvýraznit zajímavé partie knihy, stahovat nové knihy přímo z webových stránek BarnesandNoble.com, a v případě souhlasu nakladatele knihu doma nebo přímo v kamenném knihkupectví vytisknout.

Adobe navíc nehodlá zůstat pouze o své nově získané čtečky, ale expanduje i na pole palmtopů rodiny Palm. Prototyp palmtopu Clie, vyvinutý firmou Sony ve spolupráci s Palmem, již umí použít formát .PDF.

Konkurence však nespí, Microsoft nedávno podepsal podobnou smlouvu s dalším internetovým gigantem v oblasti prodeje knih, s firmou Amazon.com. Jedná se pochopitelně o podporu vlastní čtečky e-booků. Samotné nakladatelství Barnes and Noble předpokládá, že do roku 2005 budou všechny knihy na skladě rovněž v digitální podobě.


Kdo čte naše maily?

Václav Větvička

O tom, že zaměstnavatel má plné právo monitorovat elektronickou poštu svých zaměstnanců, se ví již delší dobu. Jedním z důvodů zvědavosti zaměstnavatelů je snaha o minimalizaci zneužívání počítačů a pracovní doby k soukromému surfování a vyřizování soukromých záležitostí, snad ještě větší zájem je však o to, jestli případné e-maily nemohou firmě nějak uškodit. Ostatně o důležitosti e-mailů se na vlastní kůži přesvědčil i samotný Bill Gates, jehož dávno zapomenuté či rádoby utajené e-maily se u federálního soudu vynořily v tu nejhorší možnou chvíli.

Přesto se zdá, že zaměstnanci nedbají na to, že jejich mail je monitorován. To však neznamená, že by neměli o své soukromí patřičné obavy. Stále více proto k soukromým e-mailům využívají separátní poštovní schránky, které velké portály často nabízejí zdarma. Podle posledních statistických rešerší využívá téměř 80 procent amerických zaměstnanců k soukromým e-mailům vlastní soukromé schránky založené u firem jako Hotmail nebo Yahoo, ještě větší procento zaměstnanců své e-maily pravidelně maže, často dokonce hned po odeslání. I tak však většina na otázku, zda se monitorování své pošty obávají, odpověděla jednoznačně NE.

Oddělení soukromé a firemní elektronické pošty prostřednictvím dvou schránek však pravděpodobně k ochraně soukromí stačit nebude. Zaměstnavatelé mohou totiž monitorovat nejen obsah firemních schránek, ale také soubory uložené v cache (a přiznejme si, kdo si svoji cache pravidelně čistí?), nebo přímo cokoliv, co se do klávesnice vyťuká. Více než tři čtvrtiny amerických firem přiznávají, že kontrolují nejen elektronickou poštu zaměstnanců, ale také jejich hovory, navštívené internetové stránky a jednotlivé soubory uložené jak na pevném disku, tak na firemním serveru. Sedmdesát pět procent není málo, a číslo se stane ještě hrozivějším ve chvíli, kdy si uvědomíme, že od roku 1997 nastal 100procentní nárůst. Měli bychom si proto dobře rozmyslet, nežli nějaký e-mail napíšeme, protože nikdy nevíme, kdo jej mimo adresáta bude číst.

Monitorování elektronické pošty

Zatímco dodržování poštovního tajemství patří ve většině civilizovaných zemí mezi jeden z nejpřísněji dodržovaných zákonů, elektronická pošta se podobné ochrany nedočkala, a jak se zdá, situace se zhoršuje každým dnem.

Takový včas vyhrabaný e-mail se může v rukách šikovného advokáta stát u soudního přelíčení doslova smrtonosnou zbraní kdo nevěří, může se na to přeptat hlavních mágů Microsoftu. Vždyť to byly právě e-maily samotného Billa Gatese, které pomohly vyvrátit jejich chatrně koncipovanou obhajobu. Sám e-mail je velice neformální, a snad proto jsou lidé ochotni v elektronické podobě napsat věci, jež by si v normálním dopise pořádně rozmysleli. Zapomínají však na to, že odeslané a vymazané e-maily jsou uloženy na serveru, kde si je s trochou šikovnosti může každý najít. A když to nejde šikovným trikem, o to pohodlněji to jde se soudním příkazem v ruce. Proto se jedna velká firma za druhou začínají ohlížet po systému, který by jim umožnil monitorovat elektronickou poštu svých zaměstnanců.

Mezi první z nich patří společnosti zabývající se prodejem akcií, neboť tyto firmy podléhají velmi přísné federální regulaci. Softwarové programy monitorující elektronickou poštu byly vyvinuty ve spolupráci s právníky, obchodníky a lingvisty, a jsou schopné číst každý přicházející a odcházející e-mail a vyhledávat vybrané fráze. Zachycené zprávy jsou potom automaticky posílané manažerům nebo právníkům pro detailnější analýzu. Některé firmy opatrnost přehánějí až do absurdity. Taková Pacific West Securities automaticky vytváří kopii každé odeslané elektronické zprávy a posílá ji do ústředí pro ruční vyhodnocení. Tam je udělána xeroxová kopie a uložena v kartotéce. Zatím firma zaměstnává 130 zákazníků, takže objem zpráv je zvládnutelný. Pokud se ale počet zaměstnanců přiblíží 200, objem elektronické pošty zahltí již dnes přepracovanou kontrolu.

I ostatní firmy, nepodléhající přísnému dohledu, se však začínají o podobné monitorování zajímat. Městská rada kalifornského městečka Clovis instalovala systém Elron, který vyhledává rasistická či nemravná slova, jichž by případně použil některý z městských zaměstnanců. Jiné firmy nepoužívají podobné systémy trvale, ale pouze v případě, že s některým ze zaměstnanců začínají být potíže.

Je jasné, že firmy se budou stále více a více snažit zabránit potenciálním žalobám ještě dříve, nežli by k nim mohla existovat záminka. Na druhé straně je ale nutné alespoň trochu ctít soukromí zaměstnanců a chovat se k nim profesionálně. Firma, která bude na jedné straně vyžadovat od svých zaměstnanců špičkovou práci přesčas, a zároveň bude stejného zaměstnance pokutovat, pokud si dejme tomu v 9 večer objedná po Internetu pizzu nebo květiny manželce, se bude muset s podobnými pracanty asi brzy rozloučit.

§§§§§


Systems 2000 na obzoru

PETR FELT

c00p0550

Přípravy na SYSTEMS 2000, které otevře své brány od 6. do 10. listopadu 2000, běží na plné obrátky. Veletrh se koná každoročně na supermoderním výstavišti v Mnichově prakticky necelý měsíc po našem Invexu, takže proč si výstavní sezónu neprodloužit o tuto velmi kvalitní výstavu, na které se představí více jak 3 000 vystavovatelů? Komu je SYSTEMS 2000 určen? Především odborníkům z oblasti informačních technologií, telekomunikací a médií. SYSTEMS 2000 je koncipován jako sestava odborných veletrhů uvnitř veletrhu. Mezi hlavní témata patří Software Basics (komplexní software), Software Applications (softwarové aplikace), Industrial Solutions (průmyslová řešení), Peripherals (periferní zařízení), Digital Commerce (digitální obchodování), Computers (počítače), Telecommunications and Networking (telekomunikace a sítě) a Dealers only (pouze pro dealery). Jednotlivé výstavní haly jsou přehledně uspořádány, takže návštěvník se ihned bez problému orientuje.

Konvergence

Ústředním tématem letošní výstavy je konvergence. Jako konvergenci chápeme narůstající splývání informační techniky, telekomunikací a nových médií, jež v blízké budoucnosti ještě výrazně posílí.

Se současným stavem jednotlivých komponent konvergence se budete moci na výstavě podrobně seznámit patří sem především Obsah a služby, Bezpečnost, Hardware, Sítě a infrastruktura, Poskytování služeb, Koncová zařízení a Software.

Mimořádné výstavy a fóra

Na veletrhu SYSTEMS 2000 bude letos poprvé uspořádáno několik mimořádných výstav a fór v oblastech: Mobilní řešení, Zajišťování aplikačních služeb, Fórum o bezpečnosti informačních technologií.

M-Commerce patří rovněž k aktuálním tématům, o nichž se v současnosti nejvíce diskutuje. Na výstavní ploše větší než 1 000 metrů čtverečních budou předvedeny technologie, infrastruktura a koncová zařízení pro moderní obchodování. Dále budou představena nová rozhraní pro širokopásmové mobilní sítě, příslušné služby a samozřejmě aplikace v obchodování, zejména vedení mobilních bankovních obchodů (Banking), mobilní nakupování (Shopping) a personalizované místní informační služby.

Pro naše odborné návštěvníky bude jistě zajímavý hned první den výstavy, jenž je věnován zaměstnání v IT oblasti a komunikacích. Přítomen bude i vládní zmocněnec, který objasní vše potřebné zájemcům o zelené karty.

Webovské stránky, které vám doporučuji k návštěvě, jsou: www.systems.de a www.cz/expocs.

§§§§§


Bezpečnost především!

Patrik Malina

c00p0544

Produkty brněnské firmy Sodat Software nejsou v našem časopise ani na CD žádnou novinkou. Protože vývojáři z jihu Moravy postupují mílovými kroky, můžete se dnes opět setkat s nástroji na šifrování a ochranu počítačů před neautorizovanými zásahy.

Společnost SODAT software, spol. s r. o., bude představovat na Invexu 2000 nové verze produktů OptimAccess verze 6.0 (dříve OA-Sodat 32). Tato skupina aplikací slouží především k zabezpečení počítačů proti neodbornému, neúmyslnému či zcela záměrnému poškození operačního systému, komunikačních prostředků a již instalovaného softwaru na pevných discích jednotlivých stanic. Jedná se tedy o systém usnadňující život především administrátorům, kteří mají na starost provozuschopnost počítačů. OptimAccess chrání tyto stroje před neúmyslným, náhodným či zcela záměrným poškozením ze strany uživatelů.

Potřebnou novinkou, kterou přináší verze 6 oproti dřívější "pětce", je zejména funkčnost produktu pod operačním systémem Windows NT/2000. Dalším posunem vpřed je skutečnost, že přídavné moduly (OptimAccess Extension, Remote Control a Plus) se již dodávají jako součást instalačního CD s programem OptimAccess 6.0. Jednotlivá rozšíření si pak uživatel aktivuje vložením klíče.

Mezi další hlavní funkce OptimAccess verze 6.0 patří:

- zakázání spuštění příloh v elektronické poště;

- omezení (zakázání) stahování souborů z Internetu;

- databáze názvů CD, které mohou být v PC použity;

- vytvoření nastavovacích souborů, v nichž bude uloženo nastavení přístupových práv a možnost jejich rozdistribuování na jiné stanice (výhodné pro stejné konfigurace více stanic);

- pomocí OptimAccess lze definovat přípustný obsah jednotlivých adresářů pokud uživatel nakopíruje nějaký soubor do takto nastaveného adresáře, přidaný soubor automaticky smaže "undo" i u klasických souborů, a ne jen souborů DLL;

- komplexní ochrana registrační databáze (soubor user.dat);

- ochrana instalace nových programů rozšířena o možnost zadání dalších názvů souborů (nejenom setu a instal);

- zakázání spuštění prostředků na editaci registrační databáze (aplikace regedit, regedt32)

- a mnoho dalších.

OptimAccess 6.0 umožňuje také stejně jako OptimAccess Extension verze 2.0 omezovat funkčnost ovládacích panelů a upravuje možnosti manipulace s pracovní plochou počítače apod. Dále se OptimAccess Extension verze 2.0 specializuje na ochranu aplikací MS-Office a eliminaci změn jejich nastavení.

Nadstavbou pro dálkovou správu je pak OptimAccess Remote Control verze 2.0, pomocí které můžete OptimAccess a všechny jeho doplňky instalovat, nastavovat a kompletně spravovat na dálku prostřednictvím libovolné počítačové sítě. Novinkou je možnost skupinového nastavení vlastností předem vytvořených skupin počítačů.

Druhým produktem, který bude na Invexu 2000 představen, je aplikace AreaGuard Notes. Jedná se o systém ochrany osobních dat on-line šifrováním. Tento produkt je určen pro prostředí Windows NT/2000. Uživatel si může zvolit, které soubory nebo adresáře chce šifrovat, a AreaGuard pak zajistí transparentní přístup k jednotlivým souborům. Výhodou je především možnost vytvářet skupiny souborů s různými šifrovacími klíči. Jeden uživatel tak může mít klíčů několik (různých úrovní zabezpečení), a ty používat najednou. Po zadání klíče si jej program pamatuje po celou dobu přihlášení ve Windows, lze také nastavit čas nečinnosti, po kterém se klíč z paměti automaticky odstraní, a na rozdíl od šifrování ve Windows se soubory uložené na výměnná média automaticky nedešifrují. K souboru mohou bez problémů přistupovat i jiní uživatelé (pokud ovšem znají klíč) velkou výhodou však je, že k vašim datům nezíská přístup administrátor. AreaGuard tak zajistí úplnou bezpečnost vašich dat. Praktickou funkcí je možnost vytvořit "samodešifrovací" soubor SFX, který se dá dešifrovat i na stanicích, kde AreaGuard Notes není nainstalovaný. Po spuštění takového souboru se po zadání hodnoty šifrovacího klíče automaticky rozbalí. AreaGuard Notes je bezpečnostní systém, jenž je určen pro PC s citlivými daty, a hrozí jejich zneužití. Typické použití je v přenosných počítačích, kde lze chránit data, ale i synchronizační soubory poštovních programů atd. AreaGuard Notes je první částí komplexního systému AreaGuardr, který dokáže chránit i data jako "firemní plot" uživatel je nemůže odcizit v elektronické podobě. Správce definuje aplikaci a k ní přiřadí datovou oblast, jež je jediná, se kterou může uživatel pracovat. Nic nelze uložit jinam, poslat prostřednictvím e-mailu, přenést klipboardem atd. Díky tomu může fungovat jako cenný pomocník při ochraně databází, CAD dat, grafických souborů atd.

Podrobnější informace o zmiňovaných produktech, autorské firmě i zkušební verze naleznete na našem CD. V případě zájmu o koupi samozřejmě můžete uplatnit slevu pomocí přiloženého kupónu.


Co přichystal Zoner?

Patrik Malina

Jedna z nejznámějších českých softwarových firem ZONER Software začala nedávno vypouštět lákavé "předinvexové" signály. Po období, jež řada uživatelů začala považovat za odpočinkové až lehce stagnační, se vývojáři z Brna dobře připravili na výstavu na "domácím hřišti". Již dopředu oznámili uvedení nových verzí svých klíčových softwarových produktů, takže se uživatelé mají na co těšit.

Z avizovaných novinek bude zřejmě nejvíce uživatelů zajímat Zoner Callisto 4, v němž má na trh vstoupit nová generace úspěšného (a hlavně levného) grafického editoru. Jednou z hlavních změn je samotná filosofie produktu, jenž se po létech zaměřených na "domácí a lehce profesionální" uživatele obrací více k profesionální grafické komunitě. Změny samotné aplikace samozřejmě začínají od grafického uživatelského rozhraní, do něhož se promítá snaha ještě více usnadnit uživateli ovládání. Při současné snaze o maximalizaci výkonu bez ohledu na "stav železa" jistě zájemce potěší, že aplikace zůstává hardwarově poměrně málo náročná a při zpracování velkých dokumentů dokonce došlo ke snížení paměťové náročnosti. Změny doznaly nástroje pro editaci textů, jež byly sjednoceny a rozšířeny o další funkce. Pokud jde o zpracovávané formáty, jistě potěší nové filtry pro import souborů AI, EPS či CDR 8 (tedy křivkové) a rastrový Kodak PhotoCD. Exportovat lze krom AI např. i do PDF. Dále pochopitelně přibyly editační možnosti konkrétních objektů (čáry, stíny) či možnosti nastavení pera. Nemá cenu vypočítávat všechny inovace, neboť aplikaci je potřeba si tak jako tak vyzkoušet.

Dalším produktem, který se dočká zásadní inovace, je Zoner Context 4, jenž se konečně přehoupne do světa plně 32bitových aplikací. Tvůrci multimediálních publikací se mají na co těšit, neboť právě tato aplikace svou dlouhodobou neměnností vyvolávala rebelii svých uživatelů a příznivců. Sám jsem např. zvědav, zdali tento nástroj již bude plně podporovat vytváření standardních HLP souborů pro Windows či export do HTML, což jsou tradiční možnosti publikačních nástrojů.

Z trochu jiného (a hodně živého) soudku je další novinka, jíž bude systém elektronického obchodování Zoner inShop 2000, a s ním rozšíření nabídky webhostingových služeb. S tímto produktem jste se mohli blíže seznámit na našem CD, a věřme, že to nebylo naposled.

Dá se říci, že vývojové oddělení Zoneru nezahálelo tedy pokud se potvrdí všechna avizovaná očekávání. Nechme se překvapit a doufejme, že Zoner neztratí nic ze svého dobře nasazeného tempa ani v budoucnu. Pojďme se přesvědčit na stánek A38 do nové haly V.

§§§§§


CD


Neutrácejte, když nemusíte

Patrik Malina

c00p0544

Stejně jako před rokem i před letošním brněnským Invexem obsahuje náš magazín dvě CD proto, že všechny zajímavosti, jež vám přinášíme, by se na jeden disk zkrátka nevešly. Vyjmenovávat zde všechny zajímavé projekty nemá cenu, neboť koncentrace na těchto dvou discích je opravdu vysoká, a pokud využijete naše atraktivní nabídky, i tentokrát opravdu výrazně ušetříte! A rozhodně ne za zbytečnosti!

Předně bych se rád vyjádřil k ceně tohoto čísla (nebojte se, jde o speciální akci, příště bude vše opět normální), neboť bych vás rád přesvědčil, že se vám koupě vyplatila. Pokud totiž zhruba sečtete ušetřený peníz za nejatraktivnější aplikace na našich CD, jež vám v mnoha případech přináší výhradně PC WORLD, dostanete se snadno k částce zhruba 8 000 Kč. Navíc vám z obalu "vypadla" knížečka s opravdu zajímavým a aktuálním tématem. To mi ve srovnání s bezmála dvěma stovkami připadá jako férová nabídka, co říkáte?

Pojďme nejdříve k disku "b", který je vlastně prémiovým a obsahuje výhradně špičkové projekty, jež jsme si šetřili pro tuto speciální příležitost. Stručnou charakteristiku každého z nich naleznete v jednom z vložených článků a neváhejte je prozkoumat blíže, neboť jde opravdu o velmi kvalitní software. Ze "starých známých" se zde setkáte s novou mapou firmy PJsoft a také softwarový gigant Corel přiložil kousek ze své dílny v podobě editoru Presentations. Poprvé se na našem CD neobjevuje ani Lotus, tentokrát však přichází s opravdu zajímavou nabídkou pro všechny čtenáře. Neméně atraktivně na naše CD vstupuje slovník WinGED, a také tradiční producent vývojářských nástrojů Borland/Inprise příjemně překvapil příspěvkem do rodiny OpenSource.

Přistupme k našemu "tradičnímu" disku, označenému kódem "a". Zde jistě většinu uživatelů bude zajímat rubrika Akce, neboť obsahuje aktualizace kancelářského balíku MS Office 2000 Cz. Tímto způsobem bychom vám rádi urychlili práci a ušetřili drahocenné stahování z Internetu. Doporučuji neignorovat doprovodné informace od výrobce.

V rubrice Novinky se ještě jednou vrátíme k firmě Microsoft v podobě ilustrační fotodokumentace z letní konference pro všechny pokročilé uživatele a vývojáře, na níž se autorská firma snaží demonstrovat své nové technologie a vize. Snímky pocházejí z oficiálních zdrojů Microsoftu. Další položkou je elektronická podoba článků o ECDL, jež vám v případě zájmu o tento certifikát jistě dobře poslouží. I tentokrát se můžete setkat s tradičním hostem našeho CD, firmou IPB, která nabízí v pěkné prezentaci jeden ze svých zajímavých produktů, IPB Studentské konto. Samozřejmě nechybí pravidelný Přehled s obsahy CD a elektronická forma PC WORLDu.

Rubrika Software se tentokrát dočkala drobné inovace, na niž narazíte v části Topware. Podrobnosti naleznete v jednom z vložených článků a samozřejmě platí, že obsahem této části budou nadále nejen ony "PC WORLD Core" aplikace. Z dalších zajímavostí bych upozornil na výborný zálohovací program WinRescue (pro všemožná Windows) či skvělý CDH Media Wizard na práci s multimediálními soubory. Naleznete zde také novější beta-verzi v minulém čísle tak nešťastného PaintShop Pro za chybu se samozřejmě omlouvám. Výborný je rovněž nástroj Ultra Edit či emulátor unixového terminálu CRT.

V části Vyzkoušejte si naleznete především obsah rubriky Download Centrum, a to jak z čísla 9/2000, tak z toho, co držíte v ruce. Aplikace jsou shromážděny v jednom adresáři, neboť tematicky náleží k sobě a jsou podrobně popsány v časopise. Dále bych vřele doporučil k vyzkoušení výborné grafické nástroje firmy Ulead Systems, jimiž jsou grafický editor PhotoImpact a prohlížeč Photo Explorer. Jste-li trošku správci sítě či internetového sídla, doporučuji vaší pozornosti výborný FTP server FTP Serv-U, pokud jste alespoň trošku paranoici, můžete po sobě důkladně zamést cestu za pomoci nástroje Shredder, jenž opravdu nezanechává stopy.

V části Téma CD jsme se tentokrát zaměřili na tvůrce internetových dokumentů služby World Wide Web. Pro nejširší obec "webařů" je určen skvělý HomeSite či jemu dosti podobný Hot Dog, který je o něco více profesionálně zaměřen, naproti tomu pro opravdové umělce s grafickou kreativitou je zde "značkový" Macromedia Dreamweaver, jehož synonymem je WYSIWYG návrh. Pokud chcete ušetřit, vyzkoušejte aplikace Arachnophilia, AceHTML 4Free či First Page 2000. Preferujete-li české ovládací rozhraní, můžete vyzkoušet EasyPad, jehož autor se snaží vylepšovat funkčnost na základě co nejširší diskuse s uživateli. Postoupíme-li od HTML k rozšiřujícím možnostem, máte k dispozici kvalitní vývojové rozhraní XML Spy pro univerzální tvorbu internetových aplikací či prohlížeč Win WAP pro interpretaci jazyka WML. Samostatnou kapitolkou jsou editory s podporou pro tvorbu skriptů do dynamických či dynamicky generovaných webových stránek. Zdarma je vám k dispozici zdařilý univerzální ScriptWorx a specialisté na CGI programování v Perlu mohou vyzkoušet DzSoft Perl Editor. Pokud spravujete databáze a chcete vytvářet vstupy a výstupy přes Web, vyzkoušejte aplikaci DB-HTML Converter Pro, a chcete-li důkladně kontrolovat syntax svých výtvorů, je zde CSE HTML Validator Professional. Pro úplnost v této části najdete rovněž dva editory animovaných GIF souborů.

Také o zajímavostech z části Komerční software se můžete dočíst v jednom z vložených článků. Ve dvou případech nám svou nabídku prezentují firmy, zaměřené na ochranu dat a počítačů před různými útoky. Společnost Sodat Software uvádí nové verze svých aplikací, o nichž se podrobněji dočtete v samostatném článku, a nabízí zájemcům o koupi slevu. Firma AEC zde prezentuje jednak jedno ze svých dodávaných antivirových řešení, druhak univerzální aplikaci pro integrované zabezpečení počítačů a sítě s názvem IronWare. I v tomto případě se dočtete více v dalším článku, jenž je věnován elektronickému podpisu a certifikaci, stejně jako přílohová brožurka našeho magazínu. Další dva projekty jsou věnovány výuce s firmou LEDA se můžete zdokonalovat v mluvené angličtině a s novinkou od Terasoftu si procvičíte pravopis rodného jazyka. Posledním zástupcem v této části je firma Inforce, jež uvádí lokalizovanou verzi vývojového databázového nástroje 4D francouzské firmy ACI.

Rubrice Komunikace samozřejmě dominují prohlížeče. V nové verzi je zde Netscape Communicator a také jeho možný nástupce v novém "náhledovém" provedení PR2. Do další verze dospěla rovněž výborná Amaya (OpenSource projekt) a z komerčních zástupců je zde hezká Opera. Aktivním tvůrcům Webu je určena další část rubriky, kde naleznou webový server Sambar a novou verzi modulu se skriptovacím jazykem PHP, což je výborný prostředek ke komunikaci s databázemi přes internetový prohlížeč. Velmi konzervativní je obsah rubriky Hardware, v níž opět naleznete nové ovladače grafických karet a myši IntelliMouse a aktualizované tabulky TOPů.

Když si sečtu vše, o čem jsem vám napsal, svítá ve mně naděje, že jsme každému z vás udělali alespoň trošku radost, a některým snad i velkou. Invexovou přehlídkou pochopitelně naše snaha nekončí, ale začíná, a pokud jste pravidelnými čtenáři, jistě víte, co vám již tradičně přinášíme. Dobře si software užijte a neutrácejte zbytečně za to, za co nemusíte, když vám to dáme my! Zachovejte nám přízeň, mějte se hezky, a pokud pojedete, tak na Invexu nashle! Apropos, nezapomeňte si dva doklady a žádost o certifikát na disketě chcete přece mít ověřený elektronický podpis, ne?

Topware

Po zkušenostech a ohlasech na obsah našeho CD jsme se rozhodli v rubrice Topware zavést novinku stabilní sadu nejčastěji používaných pomůcek a nástrojů, jež dobře poslouží v mnoha situacích. Následuje přehled aplikací, které na našem CD naleznete vždy v poslední verzi, bez ohledu na číslo vydání PC WORLDu.

1.WinZip (komprimace dat)

2.WinRAR (komprimace dat)

3.WinAmp (přehrávač MP3)

4.Si-Soft Sandra (správa HW a OS)

5.ACDSee (prohlížeč grafiky)

6.Irfan View (prohlížeč grafiky)

7.Windows Commander (správce souborů)

8.Go!Zilla (stahovač)

9.FinePrint (správce tisku)

10.Get Right (stahovač)

11.Connection Meter (počitadlo ceny připojení)

12.Adobe Acrobat Reader (prohlížeč PDF)

CD 10b

Disk označený výše uvedeným způsobem je vlastně prémiový, a proto obsahuje specializovanou verzi ovládacího programu ve zjednodušené podobě. Jeho obsahem jsou projekty, jež by mezi vámi mohly vzbudit asi největší zájem a rozhodně stojí za pozornost.

WinGED 2000 En

Vynikající překladový obousměrný anglicko-český slovník z dílny firmy Rewin. Produkty této firmy jsou známy svým kvalitním obsahem, proto vám přinášíme aplikaci, která je v plné neomezené verzi zcela zdarma!

InfoMapa České republiky

Poslední, zhruba jen čtyři měsíce stará verze známého produktu české firmy PJsoft. Obsahuje kromě mapových podkladů databázi s tisíci položkami, benzínovými čerpadly počínaje a bankomaty konče. Na CD naleznete plnou verzi včetně obrazového materiálu o památkách UNESCO v 60denní verzi, jejíž licence vyprší 1. 12. 2000.

Lotus Organizer 6.0

Výborná aplikace z kategorie elektronických diářů. Slouží k organizaci kontaktů, pracovního času a souvisejících dokumentů. Velkou výhodou je schopnost synchronizace plánovacího kalendáře s ostatními uživateli pomocí spojení po Internetu.

Borland InterBase 6.0

První nekomerční verze špičkového databázového stroje firmy Borland/Inprise, jenž byl letos mateřskou firmou zařazen pod licenci OpenSource. K dispozici jsou instalace klientů i serverů pro Linux i Windows, včetně řady doplňků a souborů zdrojových kódů a dle licence samozřejmě zdarma.

Corel Presentations 9

Nástroj známého výrobce pro tvorbu prezentací a webových dokumentů. Je jedním z členů rodiny Corel WordPerfect Office 2000, v níž plní obdobnou úlohu jako Power Point v MS Office.

CD 10a

Tradiční disk, přikládaný k našemu magazínu, má v tomto čísle pokračování pod výše uvedeným názvem. Zde naleznete uživatelské rozhraní i všechny rubriky v zaběhnutém schématu, jak to dobře znáte.

MS Office 2000 SR-1 Cz

Zásadní upgrade nejrozšířenějšího kancelářského balíku. V přiloženém dokumentu doporučuji podrobně si nastudovat informace o instalaci, neboť při operacích tohoto druhu není opatrnosti nikdy dost.

LEDA

Další z řady prezentací vydavatelského domu, jenž se zaměřuje jak v knižní, tak v multimediální produkci na jazykovou literaturu. Můžete si vyzkoušet špičkovou aplikaci pro výuku konverzace v angličtině, založenou na mluvené komunikaci, a určitě nepřehlédněte informaci o speciální nabídce vydavatelství pro školy.

AEC

Software, poskytnutý touto společností, je součástí komplexního projektu, zaměřeného na globální ochranu v digitálním světě. Díky této firmě se můžete dočíst o elektronickém podpisu v přiložené brožurce, uvnitř čísla naleznete v článku podrobnosti o instalaci potřebného softwaru a na CD pak integrovaný bezpečnostní balík IronWare a antivirové nástroje firmy Norman.

Terasoft

Opět novinka z dílny tradičního producenta multimediálních výukových projektů, většinou pro nejmenší uživatele. Dnes se vrátíme dalším dílem k veleúspěšnému titulu Český jazyk, jehož třetí pokračování nese všeříkající jméno Diktáty.

Sodat Software

Prezentace firmy zabývající se vývojem softwaru pro integrovanou ochranu osobních počítačů a jejich obsahu. Naleznete zde informaci o společnosti, popisy produktů a jejich nejnovější verze pro vyzkoušení.

4D

V loňském roce jste se mohli pravidelně setkávat s vývojovým databázovým prostředím francouzské firmy ACI. Na tomto CD naleznete plnou verzi vývojového prostředí v české lokalizaci. Po zaregistrování na domovské stránce českého zastoupení autorské firmy je aplikace zdarma k dispozici!

§§§§§


Trendy


Skončí knihy v muzeu? - E-knihy se derou na slunce

Petra Musílková

c00p0435

Čtení z papíru se stalo samozřejmou součástí našeho života a těžko si dokážeme představit, že by mohlo náš způsob "porcování" stromů a jejich "značkování" inkoustem něco nahradit. Od chvíle, kdy Johannes Gutenberg vynalezl v 15. století knihtisk, umožňující produkci velkého množství textu velmi levně a hlavně rychle ve srovnání s předchozím ručním opisováním, stalo se tištěné slovo nedílnou a neuvěřitelně trvalou součástí naší kultury až do dnešních dnů. Teď se však zdá, že už se lidé papíru a inkoustu nabažili, stejně jako se v minulosti vzdali nepraktických hliněných destiček, přestali vytesávat texty do kamene i malovat na papyrus, nebo se namáhat úpravou zvířecích kůží, aby z nich vyrobili pergamen. Papír, který se zrodil v Číně, se postupně rozšířil do celého světa a prosadil se jako nejvýhodnější nosič psaných a později tištěných informací na dlouhá staletí. Teď to však vypadá, že časy se opravdu mění a naše společnost postupně přechází od doby "papírové" do doby "elektronické". Přestože Johannes Gutenberg zemřel už v roce 1468, jeho tištěné knihy jej přežily až dodnes. Jak dlouho je ještě budeme používat, než "odzvoní hrana" také jim, je velmi aktuální otázkou, protože se spousta "nových Gutenbergů" pokouší vstoupit do dějin se svými vynálezy, které by odpovídaly potřebám nové "doby elektronické". Myslíte, že už brzy se budeme chodit na papírové knihy dívat jenom jako na exponáty do muzea?

Historie elektronických knih

Elektronické knihy, zkráceně "e-knihy/e-books" (papírovým se obdobně říká "p-books"), se vyskytovaly nejprve jen ve sci-fi literatuře a používat je mohli pouze hrdinové televizních seriálů typu Star Trek. Za reálný považoval jejich vznik jen málokdo. Snad jenom pan Vanner Bush, ředitel amerického úřadu pro vědu a výzkum, už v roce 1945 věřil v uskutečnění své vize o zařízení, ve kterém by si každý mohl uchovat veškeré své knihy, záznamy, obrázky nebo novinové zprávy, jež by získával na mikrofilmech. Tento vynález s názvem "memex" měl podle Bushe shromažďovat a zařazovat všechny vložené informace, aby tak vytvořil svému majiteli jakousi obrovskou vševědoucí encyklopedii. Jak se však ukázalo, svět zůstal stále věrný papíru. Pouze vydavatelé encyklopedií se rozhodli jít elektronickou cestou a prokopat ji alespoň o kousek, když začali vydávat své knihy na CD-ROMech. Vydání tak objemné knihy v klasické podobě bylo oproti té elektronické velmi nákladné, a navíc v elektronické encyklopedii se uživatelům daleko lépe hledá. Do oblasti zábavné literatury a k běžným čtenářům se však e-knihám ještě stále prorazit nepodařilo a několik pokusů o provoz elektronických vydavatelství skončilo neúspěšně. Bylo to hlavně pro velikost a neskladnost zařízení umožňujících elektronické knihy číst nebo proto, že získávání e-knih bylo velmi nepohodlné. Zařízení, která by nám umožnila číst si pohodlně kdekoli se nám zachce a cokoli nás zrovna napadne, se stala předmětem dlouhého výzkumu a úsilí techniků, aby jednou všechno fungovalo. Než se rozšířil Internet, nebyl žádný univerzální způsob, jak si materiál ke čtení opatřit. Největším nedostatkem a základní překážkou byla nedostatečná zobrazovací technologie, která by mohla konkurovat kvalitě na papíře. Dnes je vývoj tak daleko, že v Americe už byla první zařízení ke čtení e-knih poslána do boje s knihami papírovými a jejich tvůrci jim dali jednoznačný úkol: zahnat p-knihy na ústup do muzeí!

E-knihy versus p-knihy

Kvalita papírových knih, pokud nemáme na mysli jejich obsah, nýbrž jejich formu, závisí na mnoha faktorech. Aby se nám kniha dobře četla, musí být vytištěna dostatečně čitelně, tedy vhodným typem písma, s adekvátními mezerami, okraji, uspořádáním na stránce, barvou příjemnou pro naše oči, a samozřejmě jde například i o kvalitu papíru. E-knihy musí však vyhovovat ještě spoustě dalších požadavků, aby se papírovým minimálně vyrovnaly. Určitě jste si sami na sobě ověřili, že je daleko nepříjemnější a únavnější číst několik hodin z obrazovky počítače než z obyčejného papíru, který vás nijak neozařuje a nevyvolává ve vás pocit, že jste si vyměnili oči s laboratorním králíkem. Chcete-li číst e-knihu, záleží vám hlavně na kvalitě zobrazení textu co se týče rozlišení, svítivosti, kontrastu, případně záření nebo chvění obrazu. Používané druhy písma nebyly většinou navrhovány pro obrazovky, a kvůli omezenému množství zobrazovaných bodů jsou na nich pouze nedokonalou napodobeninou originálu. Proto nás čtení z obrazovky nebo displeje daleko více namáhá a unavuje naše oči, takže tento druh četby omezujeme jak to jen jde. Mnoho problémů už jsme však schopni díky technickému pokroku vyřešit a vypadá to, že jsou právě vychytávány poslední zbylé mouchy, které kolem e-knih ještě poletují. Především díky Internetu se otevírá možnost e-knihy šířit a vytvořit na síti něco jako celosvětovou knihovnu (řekněme nějakou "WWL", World Wide Libary). Několik společností, mezi nimiž jsou jak průkopníci e-knih, tak i zavedená americká nakladatelství, už spojilo své síly k vytvoření jednotného standardu e-knih, aby si jejich příznivci mohli v e-podobě přečíst jakýkoli titul.

Jaké budou výhody e-knih

Proč dát přednost e-knize před p-knihou? Vaše zařízení, jež by se mělo vejít do kapsy, bude schopné obsáhnout několik set titulů, které si do něj stáhnete přímo z internetové knihovny nebo obchodu, takže budete mít celou knihovnu doslova v kapse. Můžete si ji schovat i doma do počítače a klasická knihovna už vám nebude v bytě zabírat místo. Už se vám nestane, že přijdete do knihkupectví a titul, na jehož vydání jste čekali celý rok, bude vyprodán. U každého kapesního přístroje by měl fungovat také synchronizovaný audiosystém, který vám bude číst dál, pokud třeba zrovna sednete za volant a nebudete se moci věnovat čtení sami. Čtení e-knih přinese také další velkou změnu možnosti hypertextového propojení. E-kniha vám umožní napojit se do jiných knih, databází nebo na webové stránky a najít tak další informace související s jejím obsahem. Nebude už platit, že dva lidé, kteří si přečetli jednu a tu samou knihu, získali tytéž informace, protože bude záležet na každém čtenáři, jak využije všech možností, které mu e-kniha poskytne, a čeho všeho se díky ní dopátrá. Každý si bude moci v knize vytvořit své vlastní odkazy a poznámky. Zatímco p-knihy měly vždy stálý a jednotný obsah, budou e-knihy nesmírně variabilní a každý bude moci jejich obsah upravit podle své vlastní potřeby nebo představ (klidně si třeba přidá obrázky nebo hudbu, která mu dokreslí děj oblíbeného příběhu). Kromě toho nesmíme zapomenout, že e-knihy mohou přinést převratné úspory z hlediska ekonomického, průmyslového a ekologického, protože díky úsporám materiálu, pracovní síly a levnější distribuci dramaticky poklesnou náklady na jejich vydávání. Napadlo vás, kolik stromů by nám mohlo dál produkovat kyslík místo toho, aby byly pohřbeny v papírnách? Vždyť bude stačit, když knihu jednou umístíme na Internet, čímž ji poskytneme neomezenému počtu zájemců s téměř nulovými náklady. Při zanedbatelných nákladech na publikaci by mohli svá díla sami vydávat i nemajetní autoři, což by umožnilo větší výběr pro čtenáře. Knihu, kterou byste si teď nekoupili, protože si říkáte, že je příliš drahá a nepotřebujete ji každý den, byste si mohli pořídit bez obav a máte-li velmi speciálního koníčka, ke kterému je literatury jako šafránu a musíte se po ní složitě pídit, na Internetu byste určitě objevili nejčerstvější zdroje a všechno byste si stáhli přímo do své kapesní knihy.

Bude se více číst?

Podíváme-li se na to, jak tráví svůj volný čas nejmladší vrstvy naší dnešní populace, zjistíme, že čtení knih už rozhodně nepatří k obvyklým a oblíbeným činnostem, tak jako dřív. Lingvisté lamentují, že pokud děti nečtou, budou mít pořád problémy s pravopisem a nebudou se umět kvalitně vyjadřovat. Mladá generace však k jejich smutku míjí knihovny bez povšimnutí a radši se pohodlně posadí před televizi nebo k počítači. Stávají se snad knihy něčím nemoderním, nepopulárním nebo spíše nepohodlným? Spousta mladých lidí, kteří se vždycky snaží jít s dobou a být "in", považuje za modernější a atraktivnější hraní na počítači nebo surfování na Internetu. Obracení stránek či vůně papíru v nové knížce pro ně ztrácí své kouzlo, které dříve přitahovalo ke čtení jejich rodiče a prarodiče. E-knihy by se však možná mohly stát novým hitem hlavně pro mladou generaci, která si ráda a rychle opatřuje nové vymoženosti, aby si zpříjemnila život a držela krok s technikou nebo módou. Stejně jako k nám před pár lety připluly na obrovské módní vlně walkmany, mohly by se teď z moře převratných technologií vynořit právě e-knihy. Třeba by nový způsob čtení přilákal i mládež, pro niž by knihy, tedy ty elektronické, získaly opět kouzlo a přitažlivost, stejně jako si jejich oblibu získaly walkmany, počítače i Internet. Hlavním cílem tvůrců e-knih je také jejich maximálně pohodlné používání kdekoli a dostupnost žádaných titulů pouhým stažením z Internetu, což by se mělo zamlouvat i těm největším "lenochům a konzumentům". Můžeme se tedy těšit, že mládež, která se ještě nedávno jen tak potloukala kolem, bude brzy venku posedávat s malými krabičkami v rukou a číst si? Budeme moci poopravit staré přísloví a říkat: kdo si čte, tak nezlobí?

Nakladatelé z kola ven?

Vydat klasickou p-knihu není žádná legrace a jen tak někdo se svým dílkem na trh neprorazí, jeho výtvoru se musí ujmout nějaké nakladatelství a p-knihu z něj teprve udělat. Změny, které mohou přijít s nástupem e-knih, by byly pro nakladatele dost zásadní, pokud by si mohl na Internetu publikovat a prodávat své knihy každý "Franta Vopička", aniž by k tomu nakladatele potřeboval. Faktem je, že jeden takový odvážlivec se již našel, není to však "Vopička" nýbrž King, přesněji Stephen King. Právě tento světoznámý spisovatel se nedávno rozhodl, že bude přes Internet postupně uveřejňovat a prodávat svůj nedokončený román z 80. let sám. Žádnému nakladateli tedy tentokrát vydělat nedá. Takové vyloučení vydavatelů ze hry vypadá na první pohled dost nebezpečně, ale uvážíme-li, že takovou fintu by si zatím mohli dovolit jen ti nejproslulejší autoři, ke kterým si čtenáři hledají cestu sami, nemusíme ještě nad nakladatelstvími lámat hůl. Méně známí nebo začínající spisovatelé jsou na vydavatelích dost závislí a sami by se asi těžko prosazovali, protože by je na Internetu mimo stránky známých prodejců prostě nikdo nenašel. Pokud zabrousíte na stránku www.zlin2000.cz, najdete tam první český internetový on line-román, který sem po částech bezplatně umisťuje český spisovatel Zdeněk Zapletal. Po přečtení se dokonce můžete zapojit do interaktivní soutěže, díky níž vám autor umožňuje ovlivňovat další osudy svých hrdinů. No řekněte, nemá King kvalitní konkurenci?

Jak e-knihy vypadají?

Elektronické knihy, které si už teď můžete pořídit, používají z technického hlediska zatím jen stávající technologie. Není to vlastně nic jiného než laptopy se standardním LCD displejem a proti tomu, co se v blízké době chystá, jsou to zatím jenom primitivní průkopníci. V e-knihách vidí velký potenciál také Bill Gates, který už představil své další "dítě" Clear Type technologii, umožňující získat na obrazovce kvalitu odpovídající papírovému výtisku. Software, který Microsoft vytvořil speciálně pro čtení e-knih, už je také na světě a dostal jméno Microsoft Reader. Pořád je však co zlepšovat, a tak se Microsoft spojil se společností Toshiba, aby společně vyvinuli nový barevný, nízkoteplotní, polysilikonový tekutý displej, který by byl vhodný pro čtení e-knih, měl by mít rozměry 640 x 960 se 150 bodovým rozlišením. Pokud dnes zatoužíte po e-knize, budete si moci koupit něco jako malinký kapesní počítač, pravděpodobně oživený Microsoftem a vybavený jeho Microsoft Readerem, jenž vám přehraje i vaše oblíbené MP3-ky nebo video. Ovšem rýsují se i jiné alternativy zobrazování, než nabízejí monitory nebo displeje. Určitě shledáte, že jsou daleko zajímavější: představte si látku, která vypadá jako papír, chová se jako papír, můžete ji srolovat a sbalit do kapsy, ale má kvalitu počítačové obrazovky a umožní vám stáhnout si do ní elektronické informace. Zní vám to jako sci-fi? Firmě Xerox to jako žádná fikce rozhodně nepřipadá, a přesně na tomhle zázraku právě pracuje její výzkumný tým. Říkají mu e-papír a pracuje na bázi tzv. Gyriconu. E-papír je vlastně jenom tenoučká vrstva plastu složená z milionů maličkých kuliček. Celé kouzlo je v tom, že každá kulička má černou a bílou polovinu a volně si plave a rotuje v samostatné bublině vyplněné olejem. Jakmile pustíte do Gyriconu proud, začnou kuličky rotovat a natáčet se buď svou černou stranou, nebo tou bílou, čímž vytvářejí série vzorů a malují nám slova nebo obrázky. Je potřeba jen malý náboj, aby se kuličky sestavily do odpovídající mozaiky. Na elektronickém papíru pracují i další laboratoře, jejichž cílem je vytvořit až 100x levnější náhradu silikonových technologií, která by byla z plastu a přitom by se z ní četlo tak snadno jako při použití inkoustu na papíře. Dokonce už vzniká i e-inkoust, barevná tekutina složená z milionů malinkých kapiček, tzv. mikrokapsulí, jež jsou průhledné a obsahují bílé a modré barvivo. K zobrazování dochází opět díky kladným a záporným nábojům uvádějícím do pohybu barviva v kuličkách (podrobnější informace jsou vám k dispozici na www.electronic-ink.com/technology/flash.htm). Velký zájem o tyto nové náhražky papíru projevili hlavně vydavatelé tisku, protože je tisk na papír a distribuce stojí velké peníze. Strategie firem vyvíjejících e-papír a e-inkoust se odvíjí od hesla: Kdyby lidé stáli o čtení románů na obrazovce, dělali by to teď už 10 let! Tak osvědčená a zakořeněná technologie, jakou je tisk na papír, rozhodně nebude vyměněna za jinou přes noc, ale není pochyb o tom, že změny už jsou na obzoru. Budou-li ti praví lidé ve správný čas na svých místech, může se prý pouhé svítání nový časů změnit během tří let v pořádné výsluní. Těšíte se už na svou první e-knihu? To bude mezi námi najednou "chodících encyklopedií"!

Jaký osud je předpovídán elektronickým knihám?

2001 - elektronické knihy se rozšíří hlavně mezi studenty, kterým usnadní práci a odlehčí školní tašky.

2002 - rozlišení displejů ke čtení e-knih překročí 200 dpi a obraz bude téměř stejně ostrý jako na papíře.

2003 - kapesní čtecí zařízení, budou dostupná zhruba za 90 liber, vydrží fungovat až 8 hodin a nebudou vážit více než 400 gramů. Začne se používat už i elektronický papír, na němž se text sám zobrazí a který nebude při čtení potřebovat žádný zvláštní zdroj energie.

2005 - tržby za elektronické knižní tituly, elektronické časopisy a elektronické noviny dosáhnou 1 bilionu dolarů.

2006 - prodej e-knih a e-periodik se stále rozrůstá, vše je dostupné v běžných obchodech, novinových stáncích.

2009 - elektronické tituly pomalu vytlačují klasické papírové knihy, jsou levnější, ale prodá se jich daleko více.

2010 - vaše e-kniha už bude vážit maximálně 200 g, vydrží běžet 24 hodin a obsáhne přes milion titulů.

2012 - elektronické a papírové knihy spolu zápasí na život a na smrt, odpůrci e-knih přicházejí s heslem: "Skutečné knihy, ze skutečných stromů pro skutečné lidi!"

2018 - největší noviny publikují svá poslední papírová vydání a přecházejí výhradně k elektronické distribuci

2019 - papírové knihy zůstávají populární jako dárky, pro sběratele, umělce, fotografy a pro lidi, kteří zůstali věrni svým zvykům číst tištěný text

2020 - 90 % všech titulů je prodáváno v elektronické podobě i na papíře, ve výkladových slovnících vzniká zcela nová definice knihy jako: rozsáhlejší písemnost obvykle zobrazovaná na počítači nebo na jiném osobním přístroji.

§§§§§


Jak na to


Šikovní pomocníci do vašich Windows – skripty, dávkové soubory a makra

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Andreas Kroschel, Christian LÖbering, Cornelia Nett

c00p0491

Při naší běžné práci ve Windows nám často postačí pouze drobné vylepšení ve formě skriptu, makra nebo třeba dávkového souboru. V tomto článku vám předkládáme 15 možností, jak si drobnými úpravami usnadnit práci ve Windows a v programech Microsoft Office.

Pro usnadnění naší každodenní práce na počítači vám nemusí vždy sloužit jen sharewarové nebo freewarové programy; pokud nastane situace, kdy je potřeba vyřešit nějaký drobný "zádrhel", v mnoha případech spolehlivě pomůže malý dávkový soubor, skript nebo makro. Tyto nástroje vám dovolí zautomatizovat, případně urychlit nebo alespoň pohodlně zvládnout stále opakující se nezáživnou práci. V tomto článku jsme pro vás připravili 15 těchto drobných nástrojů. Všechny je naleznete na našem CD.

Co můžete očekávat: Nyní nám dovolte uvést několik příkladů: Windows 95/98 dodávaná jako operační systém pro osobní počítače, standardně nenabízí žádnou možnost, jak zabránit tomu, aby s nějakou určitou složkou manipuloval nějaký jiný uživatel. Její obsah je každému viditelný a každý uživatel může tuto složku přejmenovat, přesunout, změnit její obsah nebo ji smazat. Samozřejmě může beztrestně kdekoliv vytvářet složky jiné. My vám však poradíme trik, jehož pomocí si nastavíte ochranu pro kteroukoliv složku. Jednoduše stačí, když použijete náš skript CLOSE.VBS. Tento skript využívá ke svému prospěchu vlastnost Windows nezobrazovat složku, jejíž název obsahuje určité typy znaků. Dále umožňuje nejen pohodlnou ochranu, nýbrž i správu již takto chráněných složek. Když jste se seznamovali s kancelářským balíkem Microsoft Office, určitě jste již dlouho hledali možnost vložit databázi dat z formuláře programu Microsoft Access do dokumentu programu Microsoft Word. Tento problém za vás vyřeší makro Word-Export. Vadí vám, že vaši spolupracovníci neustále mění vzhled nástrojové lišty ve Wordu? Ručíme vám za to, že při použití makra ProtectBar bude s těmito aktivitami konec. Toto makro vám totiž ochrání lištu nástrojů před nechtěnými změnami.

Systémová nastavení: Seznamy VBS jakož i soubory HTML a HTA, které obsahují skripty, vycházejí z předpokladu, že na vašem počítači je nainstalován Windows Scripting Host. Tento předpoklad je splněn pro operační systémy Windows 98 a Windows 2000. V případě, že pracujete na počítači vybaveném operačním systémem Windows 95 nebo Windows NT4, můžete Windows Scripting Host získat instalováním programu Internet Explorer 5.5 nebo si jej můžete stáhnout na internetové adrese www.microsoft.com/msdownload/vbscript/x86/scr55cs.exe (624 KB), případně si jej můžete zkopírovat z našeho CD.

Postup instalace: Nedílnou součástí článku bude vysvětlení, jak při instalaci skriptu nebo makra postupovat a jak jej používat. Většina programů a skriptů nevyžaduje na operačním systému žádná zvláštní nastavení, v některých případech je však určité nastavení potřeba provést. Proto vám doporučujeme před vyzkoušením skriptů pozorně si přečíst patřičné instrukce.

1. [Word 97] Jak nastavit správné automatické ukládání dopisů

Když v MS Wordu poprvé ukládáte dokument pomocí menu "Soubor/Uložit jako...", navrhne vám MS Word implicitně jako název souboru začátek prvního řádku textu, což je značně nepraktické zejména u dopisů. V tomto případě je na prvním řádku většinou adresa odesílatele, tedy naše jméno. Sami uznáte, že mít soubor pojmenovaný svým jménem je svým způsobem nicneříkající.

Daleko smysluplnější je jako název souboru použít text uvedený v řádku "Věc:". To vám umožní použití našeho makra, obsaženého v souboru šablony "Moderní dopis II.dot". Tento soubor naleznete .

Instalace: Abyste mohli výše uvedenou šablonu použít, nejprve si ji zkopírujte do složky šablon programu MS Word (obvykle to bývá složka C:\Program Files\Microsoft Office\Sablony). Pokud byste náhodou již měli šablonu se stejným názvem, pak si naši šablonu před kopírováním libovolně přejmenujte, aby vám při kopírování nepřepsala tu vaši původní.

Spusťte program MS Word, z menu Soubor zvolte příkaz "Nový" a poklepáním na naši šablonu ji otevřete. Nyní můžete začít psát dopis. Jakmile zvolíte pro uložení dopisu z menu Soubor příkaz "Uložit jako ...", objeví se vám v poli název souboru text, který máte v dopise napsaný za slovem "Věc:".

Konfigurace: Makro, jež výše uvedenou funkci zajišťuje, můžete konfigurovat podle svých potřeb. V menu Nástroje zvolte příkaz "Makro/Makra" a v poli "Prohledat" vyberte šablonu "Moderní dopis II". Označte makro s názvem "FileSaveAs" a klepněte na tlačítko "Upravit".

Toto makro vychází z předpokladu, že jméno souboru má být vzato z prvního textového pole. Pokud si tuto šablonu upravíte tak, že toto tvrzení nebude platit, musíte opravit číslici ve výrazu "ActiveDocument.Shapes(1)". Pokud se má jméno souboru brát například ze třetího pole, pak změňte číslici "1" na "3". Problémy vyvstávají, pokud text, který má sloužit jako jméno souboru, obsahuje dvojtečku, protože ta se v názvu souboru nesmí vyskytovat. Proto mějte na paměti následující: pokud v dopise vždy používáte slovo "Věc:" a za ním další text, pak není potřeba nijak makro upravovat. MS Word vám předkládá jako možný název souboru při ukládání teprve text následující za čtvrtým znakem (řetězec "Věc:" má čtyři znaky), takže znak dvojtečky v tomto případě ignoruje. Je tedy samozřejmé, že text následující za řetězcem "Věc:" dvojtečku obsahovat nesmí. Pokud řetězec "Věc:" v dopise vůbec nepoužíváte, pak můžete v textu makra smazat následující dva řádky:

1 = Len(Selection) 5

Rest = Right (Selection, 1)

Po provedených změnách uložte makro společně se šablonou. Při jakémkoli psaní dopisu s použitím této šablony máte u všech dopisů zajištěno, že název souboru bude při ukládání program MS Word brát implicitně z řádku začínajícího řetězcem "Věc:". Tuto šablonu také navíc můžete libovolně přizpůsobovat svým požadavkům na vzhled a uspořádání dopisu.

2. [Word 97/2000] Zablokování lišty nástrojů před změnou nastavení

Lišta nástrojů má pro uživatele pracujícího s programem MS Word šikovnou vlastnost; dá se celkem jednoduše upravit tak, aby mu vyhovovala při jeho každodenní práci. Avšak poměrně velmi rychle se také stane, že nechtěně může zmizet tu celá lišta, tu nějaké tlačítko. Konečně vždyť k tomu stačí omylem stisknout tlačítko myši při stisknuté klávese <Alt>.

Ochranu lišty nástrojů vám nabízí naše makro "ProtectBars", které najdete .

Instalace: Spusťte si jednoduchý textový editor, např. Poznámkový blok, a otevřete v něm soubor makra PROTBARS.MAK. Nyní spusťte MS Word, zobrazte (příp. upravte) lišty nástrojů, které chcete zablokovat, a z menu "Nástroje" zvolte příkaz "Makro/Makra". Do pole "Název makra" napište výraz "ProtectBars" a klepněte na tlačítko "Vytvořit". Spustí se vám program Microsoft Visual Basic a v pravé části okna máte řádky "Sub ProtectBars ()" a "End Sub". Mezi tyto dva řádky zkopírujte text makra PROTBARS.MAK. Nyní makro uložte klepnutím na ikonu diskety, ukončete program Microsoft Visual Basic a vraťte se zpět do programu MS Word. Stiskněte klávesovou zkratku <Alt> <F8>, z menu vyberte makro "ProtectBars" a klepněte na tlačítko "Spustit". Od této chvíle jsou všechny lišty nástrojů zablokované.

Pokud budete chtít zablokování zrušit, spusťte znovu program Microsoft Visual Basic a v textu makra smažte horní čárku, kterou začíná řádek \CommandBars(Bars(i)).Protection = msoBarNoProtection. Potom stačí pouze stiskem klávesové zkratky <Alt><F8> vyvolat seznam maker, vybrat makro "ProtectBars" a znovu jej spustit. Takto se všechny lišty nástrojů opět odblokují.

Konfigurace: Modifikované makro, které slouží k odblokování lišty nástrojů, si samozřejmě můžete uložit pod jiným názvem, např. "UnProtectBars". Střídavým používáním obou maker můžete postupně zablokovat a odblokovat lišty nástrojů. A pokud oběma makrům přiřadíte tlačítka a umístíte si je třeba do vlastní lišty nástrojů, pak budete mít ovládání nanejvýš komfortní. A jak si tato tlačítka vyrobíte? V menu "Nástroje" klepněte na příkaz "Vlastní" a tam na kartu "Příkazy". V poli "Kategorie" vyberte položku "Makra", a v poli "Příkazy" uvidíte všechna dostupná makra. Pak prostým přetáhnutím do některé lišty nástrojů si obě makra umístíte na vámi zvolené místo. Zobrazí se vám jako tlačítka s názvem makra, což zabírá zbytečně mnoho místa. Proto stačí, pokud je budou zastupovat tlačítka ikon. To uděláte tak, že klepnete pravým tlačítkem myši na tlačítko makra (pozor! dialogové okno "Vlastní" musíte mít otevřeno, jenom jej přesuňte na takové místo, aby vám nepřekáželo) a zvolíte příkaz "Změnit vzhled tlačítka", kde si vyberete patřičnou ikonu. Abyste se zbavili názvu tlačítka, stačí opět klepnout pravým tlačítkem myši na tlačítko a zvolit příkaz "Pouze text (v nabídkách)".

3. [Excel 97/2000] Jak kopírovat pouze viditelné buňky

Pro zvýšení přehlednosti tabulky je často výhodné využívat možnosti skrýt řádky nebo sloupce. Pokud ale chcete zkopírovat určitý blok buněk, pak se vám kromě viditelných buněk automaticky kopírují i ty skryté, což není v mnoha případech žádoucí. My vám nabízíme makro, které dovede při používání skrytých buněk kopírovat pouze buňky viditelné. Při použití tohoto makra dojde ke zkopírování pouze viditelných bu-něk do schránky, odkud je můžete vložit na jiné místo obvyklým způsobem (nejčastěji použitím klávesové zkratky <Ctrl><V> nebo příkazem "Vložit" z menu "Úpravy"). Toto makro má název KOPIROVATJENVIDITELNE.BAS a najdete jej .

Instalace: Spusťte program "Editor jazyka Visual Basic" klepnutím na menu "Nástroje/Makro" a importujte výše uvedený soubor pomocí příkazu z menu "Soubor/Importovat soubor". Samotné makro spustíte pomocí hlavního menu "Nástroje", když vyberete příkaz "Makro/Makra". V poli "Název makra" najdete příslušné makro a spustíte jej klepnutím na tlačítko "Spustit".

Upozornění: Je třeba věnovat pozornost při používání makra u tabulek, které obsahují vzorce. Pokud vzorce při kopírování budou obsahovat odkazy na skryté buňky, nemusí být po vložení zobrazené hodnoty správné. Proto při použití makra doporučujeme používat příkaz z menu "Úpravy/Vložit jinak..." s volbou "Vložit hodnoty".

4. [Excel 97/2000] Zobrazení vzorců a jejich tisk u jednotlivých buněk

Máte-li v programu MS Excel vytvořenou tabulku, u které se v jednotlivých buňkách provádějí poměrně složité výpočty a chcete-li si být jisti, že všechny vzorce v buňkách jsou správně, musíte je překontrolovat. Tato kontrola znamená, že musíte klepnout postupně na každou buňku a ve stavovém řádku zkontrolovat její obsah. Problém je v tom, že pouhým pohledem nerozlišíte, zda buňka obsahuje vzorec, anebo pouze číslo. Naše makro KOMENTAR.BAS (najdete jej ) vám může pomoci tuto jinak nepříjemnou práci ulehčit. K tomu využívá možnosti tvorby komentáře ke každé z buněk. Toto makro nejprve rozliší, zdali buňka obsahuje číslo anebo vzorec, a u buněk, jež obsahují vzorec, připojí komentář, který bude obsahovat právě tento vzorec. Komentáře se v programu MS Excel standardně vyskytují ve formě malých noticek na žlutém pozadí vedle buňky, když nad ni posunete ukazatel myši.

Označte tedy všechny buňky, jež si přejete zkontrolovat, a spusťte makro "Komentar". Pokud nad nějakou buňku obsahující komentář posunete ukazatel myši, zobrazí se vám vzorec v buňce ve formě komentáře. Navíc máte všechny buňky rozlišené podle toho, zdali obsahují komentář, anebo neobsahují. Buňky obsahující komentář mají v pravém horním rohu červenou značku. Upozornění: Pokud jste již u některé z buněk měli komentář, bude makrem přepsán.

Aktualizaci obsahu tabulky a jejich komentářů provedete velmi prostě tak, že tabulku označíte a makro spustíte znovu. Pokud dříve některé buňky obsahovaly vzorec, a tedy i komentář, a nyní obsahují pouze číslo, bude komentář smazán. Pokud po kontrole komentáře u nějaké buňky budete chtít komentář smazat, klepnete pravým tlačítkem na buňku a z menu zvolíte příkaz "Odstranit komentář".

Obsahuje-li vaše tabulka jen málo vzorců, můžete využít další funkce programu MS Excel: Klepněte v menu "Zobrazit" na příkaz "Komentáře" a objeví se vám nové okno s názvem "Revize". Toto okno obsahuje několik dalších tlačítek pro pohyb mezi jednotlivými komentáři. Pomocí tlačítka "Předchozí komentář", příp. "Další komentář" se můžete pohodlně pohybovat mezi buňkami obsahujícími komentáře. Stisknutím tlačítka "Zobrazit všechny komentáře", případně "Skrýt všechny komentáře" zobrazíte nebo skryjete obsah komentářů u všech buněk s komentáři. Tlačítkem "Odstranit komentář" odstraníte komentář ze všech buněk.

A to nejlepší nakonec: toto makro také umožňuje tisk komentářů společně se souborem. K tomu se používá z menu "Soubor" příkaz "Vzhled stránky". Na kartě "List"si zvolíte tisk komentářů. Ty je možné tisknout buď na konci listu, nebo podle zobrazení na listu. Instalace: Spusťte program "Editor jazyka Visual Basic" klepnutím na menu "Nástroje/Makro" a importujte výše uvedený soubor pomocí příkazu z menu "Soubor/Importovat soubor". Samotné makro spustíte pomocí hlavního menu "Nástroje", když vyberete příkaz "Makro/Makra". V poli "Název makra" najdete příslušné makro a spustíte jej klepnutím na tlačítko "Spustit".

5. [Excel 97/2000] Jak získat ze seznamu řádky obsahující prázdné buňky

Tabulky, které se vytvářejí v programu MS Excel, obsahují také občas z ryze praktických důvodů řádky, jež mají prázdné buňky. Důvodem může být nedostatek informací, to se týká například údajů, v nichž chybí určité dodatečné informace, které v současnosti nejsou známé. Abychom si mohli učinit přehled o tom, které informace nám chybí a kolik jich je, můžeme si řádky obsahující prázdné řádky ze seznamu vybrat a zkopírovat je na jiný list souboru. V praxi tyto údaje můžeme například využít při vyhledávání a získávání informací o dlužnících, kteří nám dluží splátky, abychom jim případně mohli napsat upomínky. I pro tento účel se dá použít makro, jež jsme nazvali "Kopirovani_Prazdnych_Bunek". Toto makro zkopíruje všechny řádky, které obsahují prázdné buňky, na zvláštní list, jehož název si můžeme nadefinovat. Prázdné buňky navíc barevně zvýrazní. Toto makro najdete pod názvem PRAZDNE_RADKY VBS. Zmíněné makro můžete sami dodatečně upravit. První možností volby je barva, jíž mají být vyplněny všechny prázdné buňky. Tato barva se dá nastavit v následujících řádcích

Selection.FormatConditions.Add Type:=xlCellValue, Operator:=xlEqual, _

Formula1:="=" " " "

Selection.FormatConditions(f + 1).Interior.

ColorIndex = 5

Barva výplně je charakterizována hodnotou "ColorIndex". Číslo 5 označuje barvu modrou, číslo 6 žlutou a třeba číslo 3 červenou. Další hodnoty a jim odpovídající barvy můžete najít v nápovědě k programu Microsoft Visual Basic pod heslem "ColorIndex property".

Makro po svém spuštění nejprve provede výše uvedené barevné zvýraznění prázdných buněk. V dalším kroku vám dá na výběr, zda chcete všechny řádky, které obsahují prázdné buňky, zkopírovat na nový list. Pokud zvolíte "Ne", makro ukončí svoji činnost a vám zůstanou vybarvené prázdné buňky. Pokud odpovíte "Ano", otevře se další dialogové okno, v němž budete požádáni o napsání jména listu, do kterého mají být řádky s prázdnými buňkami zkopírovány. Implicitně je nastaveno pojmenování "Prázdné buňky". Následuje založení nového listu se zadaným jménem a zkopírování řádků s prázdnými buňkami. Po dokončení kopírování na nový list se označené buňky na původním listu vrátí zpět do původního stavu. To zaručuje řádek

Selection.FormatConditions (f+1).Delete

Po kopírování jsou tedy na novém listu pouze řádky s prázdnými buňkami a jsou uspořádány pod sebou.

Rozsah buněk, ve kterém má makro hledat prázdné buňky, je dán označením oblasti. Malý příklad: předpokládejme, že máte na listu sloupce E a F vyhrazeny pro nějaké ujednané splátky. Pokud tedy je buňka ve sloupci E nebo F prázdná, pak bude celý řádek na tomto listu při použití zkopírovaný na nový list. Dále předpokládejme, že sloupec H máte vyhrazený pouze pro poznámky. Když v tomto sloupci není nic zaneseno, není to ještě důvod psát dotyčnému upomínku. Proto je třeba dávat pozor na uspořádání sloupců a výběr oblasti provádět pozorně.

Makro funguje při kopírování ze schránky tak, že bere v potaz formát dat a vzorce. Pokud se zvolí jednoduše příkaz "Vložit", může dojít k problémům se vzorci. V takovém případě Excel zobrazí hlášení "#HODNOTA!".

Instalace: Spusťte program "Editor jazyka Visual Basic" klepnutím na menu "Nástroje/Makro" a importujte výše uvedený soubor pomocí příkazu z menu "Soubor/Importovat soubor". Samotné makro spustíte pomocí hlavního menu "Nástroje", když vyberete příkaz "Makro/Makra". V poli "Název makra" najdete příslušné makro a spustíte jej klepnutím na tlačítko "Spustit".

6. [Excel 97/2000] Rychlé ukládání listů v MS Excelu

Představte si následující situaci: Máte poměrně rozsáhlý sešit v programu MS Excel, jenž obsahuje mnoho listů, na kterých máte nejrůznější údaje. Chcete si uložit obsah jednoho listu do zvláštního souboru, a to např. kvůli zálohování, nebo jej chcete poskytnout k dalšímu zpracování kolegům. Obvyklý způsob se skládá z několika kroků; nejprve klepnete pravým tlačítkem na záložku listu a z menu zvolíte příkaz "Přesunout nebo zkopírovat...". V dalším okně zaškrtnete položku "Vytvořit kopii" a v poli "Přesunout nové listy do sešitu" zvolíte položku "(Nový sešit)". Po potvrzení tlačítkem "OK" zkopíruje MS Excel obsah daného listu do nového sešitu. Tento sešit musíte zvlášť uložit. Při ukládání však máte otevřeny oba sešity, takže je potřeba dávat pozor, abyste se při ukládání nespletli.

Přitom existuje velmi elegantní řešení a tím je použít naše makro SAVELIST.BAS, které najdete . Toto makro jedním klepnutím vytvoří kopii listu a uloží ji pod jménem listu ve formě samostatného souboru ve složce, kterou mu zadáte. Stačí mu pouze zadat cestu, kam se má soubor obsahující kopii listu uložit. Také můžete beztoho, abyste kopii ukládali a zavírali, okamžitě pokračovat v práci s původním listem.

Po spuštění makra jste nejprve vyzváni k zadání cesty ke složce, do níž má být kopie listu uložena (tato složka musí existovat, jinak se nepodaří kopii listu uložit). Přednastavena je cesta "C:\Bak". Poté makro zkontroluje, zdali uživatelem zadaná cesta končí znakem zpětného lomítka "\". Pokud tomu tak není, pak jej doplní. Jako jméno souboru obsahující kopii listu použije název listu, takže soubor obsahující kopii listu, jehož název je List1, se bude jmenovat List1.xls. Pokud zadaná cesta neexistuje, makro zobrazí chybové hlášení. Nově vzniklý soubor s kopií původního listu se zavře a otevřený zůstává soubor původní, se kterým potom můžete pracovat nerušeně dál.

Instalace: Spusťte si program "Editor jazyka Visual Basic" klepnutím na menu "Nástroje/Makro" a importujte výše uvedený soubor prostřednictvím příkazu z menu "Soubor/Importovat soubor". Samotné makro spustíte prostřednictvím hlavního menu "Nástroje", když vyberete příkaz "Makro/Makra". V poli "Název makra" najdete příslušné makro a spustíte jej klepnutím na tlačítko "Spustit".

Konfigurace: Nastavení cesty, která vám bude implicitně nabízena pro ukládání kopií listů, si můžete sami zadat přímo v makru. Ve druhém řádku makra, jenž začíná příkazem "pfad = InputBox ("Zadejte cestu...")" je na konci řádku uvedena cesta "c:\bak", kterou můžete přepsat na jinou vám vyhovující.

7. [MS Office 97/2000] Jednoduché přenášení adres z databáze MS Access do MS Wordu

MS Access jako databázový program se dá využít například pro uchovávání databáze adres vašich zákazníků. Tuto databázi můžete použít pro psaní obálek v programu MS Word. I když tento program skýtá jisté možnosti exportu adres z programu MS Access, my vám nabízíme jednoduché a elegantní řešení pomocí makra "Word_Export". Toto makro z příslušného formuláře vybere data určitého zákazníka a vloží je do programu MS Word. Využívá přitom možnosti charakteristické pro všechny programy kancelářského balíku MS Office, která se nazývá OLE (Object Linking and Embedding). Tato vlastnost umožňuje jednotlivým programům navzájem mezi sebou komunikovat, takže máte možnost přenášet data z jedné aplikace do druhé a pracovat s nimi.

Možnosti makra ukážeme na vzorové databázi Nothwind, kterou najdete ve té složce, kde máte nainstalovaný MS Office (standardně C:\Program Files\Microsoft Office\Office\ Ukazky). Vytvoříme si v této databázi tlačítko, po jehož stisknutí se nám data určitého zákazníka automaticky zkopírují do otevřeného dokumentu programu MS Word. Toto makro najdete pod názvem WRDEXP. MAK.

Instalace:

1. Spusťte program MS Access a otevřete databázi Nothwind, která je standardně umístěna ve složce "Ukazky" (viz výše). Poté si v databázi otevřete v návrhovém zobrazení formulář "Zákazníci".

2. Z okna "Souprava nástrojů", které se objevilo vedle formuláře "Zákazníci", klepněte na "Příkazové tlačítko" a klepnutím do formuláře jej umístěte. Pokud se vám okno "Souprava nástrojů" z nějakých důvodů neobjevilo, můžete jej aktivovat z menu "Zobrazit" příkazem "Souprava nástrojů". Nyní klepněte pravým tlačítkem myši na "Příkazové tlačítko" a z menu vyberte příkaz "Vlastnosti". Do obou polí "Název" i "Titulek" napište vámi zvolený název tlačítka, např. Word Export.

3. Opět klepněte pravým tlačítkem myši na "Příkazové tlačítko" a z menu tentokrát zvolte příkaz "Sestavit událost". Konečně vyberte z okna "Vybrat tvůrce" položku "Tvůrce kódu" a potvrďte tlačítkem "OK".

4. Otevřete v libovolném textovém editoru, třeba Poznámkovém bloku, soubor WRDEXP.MAK a jeho obsah zkopírujte do okna "Tvůrce kódu" mezi řádky "Private Sub" a "End Sub".

Konfigurace: V závislosti na tom, jakou verzi MS Office používáte, je potřeba provést určité dodatečné úpravy. Před zavřením okna "Tvůrce kódu" klepněte v menu "Nástroje" na příkaz "Odkazy". Pro MS Office 97 aktivujte volbu "Microsoft Word 8.0 Object Library". Pokud používáte MS Office 2000, aktivujte volbu "Microsoft Word 9.0 Object Library". Nyní poklepáním otevřete formulář "Zákazníci". Najděte si zákazníka, jehož data chcete exportovat do programu MS Word, a klepněte na tlačítko "Word Export". Makro vloží všechny údaje potřebné pro odeslání dopisu (Firma, kontaktní osoba, adresa a telefon) do aktuálního dokumentu MS Word.

Upozornění: Před stisknutím tlačítka "Word Export" musíte mít otevřený dokument MS Word, jinak všechna data jdou do "prázdna". Makro totiž nekontroluje, zdali je MS Word spuštěný anebo není.

8. [Kopie operačního systému] Kompletní a automatické zálohování operačního systému Windows 9x

Žádný z ochranných mechanismů ve Windows nezabrání tomu, aby dříve či později Windows "nezestárla" a nebylo nutné přemýšlet o jejich nové instalaci. To bohužel platí i o nové verzi Windows ME (Millenium Edition), jejíž plánované uvedení se datuje na polovinu září a která v této oblasti nepřináší velký pokrok.

My vám nabízíme možnost, jak pomocí jednoho dávkového souboru vytvořit zcela kompletní kopii Windows spolu se všemi potřebnými soubory, a případně se k této kopii vrátit, pokud nám Windows "zestárnou" a bude je třeba obnovit.

Instalace: Potřebujete pouze jediný soubor s názvem REFRESH.BAT, jenž naleznete . Vzhledem k tomu, že tento soubor nebudete používat příliš často (aspoň doufám), můžete si jej zkopírovat do libovolné složky.

Konfigurace: Tento dávkový soubor má na starosti dva úkoly.

1. Pouhým poklepáním na tento soubor si můžete vytvořit kompletní kopii Windows i se všemi k nim patřícími soubory. Tuto kopii byste měli vytvářet pouze po zásadních zásazích do systému, jako jsou například instalace, a měla by být čas od času obnovována, a to opět poklepáním na dávkový soubor REFRESH.BAT. Ovšem při vytváření těchto kopií buďte opatrní a dejte si načas, protože byste si měli být na sto procent jisti tím, že před vytvořením kopie jsou vaše Windows ve stavu, kdy běží perfektně, jsou stabilní a všechna systémová nastavení jsou v pořádku.

Z tohoto důvodu vám ani nedoporučujeme, abyste tento dávkový soubor spouštěli pravidelně, třebas pomocí programu "Plánovač úloh".

2. Druhou dobrou funkcí dávkového souboru REFRESH.BAT je schopnost smazat "zestárlý", a tudíž špatně fungující systém Windows a zaměnit jej za "čerstvou" verzi systému zálohovanou ve formě kopie. Tento úkol však nelze provést při spuštěných Windows, proto tento dávkový soubor zapíše do souboru AUTOEXEC.BAT všechny dočasně potřebné příkazy, restartuje systém, při jehož spuštění se tyto příkazy provedou. Návrat ke starému nastavení (k "zestárlé" verzi namísto "čerstvé") nebyl v tomto případě zpozorován.

Tuto možnost je nanejvýš výhodné použít při instalaci určitého druhu softwaru, který může za určitých okolností uvést systém do značně nestabilního stavu. Pokud ale instalace nového systému dopadne v pořádku a systém určitou dobu běží bez problémů, pak není důvod, proč nevytvořit novou kopii Windows (viz bod 1). Pokud tuto kopii nevytvoříte, pak při eventuálním obnovování systému z kopie o všechen software, který v kopii není obsažen, přijdete.

Ačkoliv máme ve Windows proměnné typu WINBOOTDIR, příp. WINDIR, je nanejvýš nevýhodné pomocí těchto proměnných měnit standardně nastavenou cestu "C:\Windows". V opačné situaci si přiděláváme problémy, a to v tomto případě naprosto zbytečně. Zejména se to týká příkazu "ren" (Rename), který je velmi problémový.

Dávkový soubor má standardně nastavenou cestu "C:\Windows" pro umístění Windows a složku "C:\Windows.bak" pro kopii systému Windows. Pokud máte složky pojmenované jinak, je nutné v dávkovém souboru patřičně upravit.

Pokud se Windows nacházejí na jiném disku než C:, musíte také pro vytvoření kopie zadat cestu na tento disk (např. D:\Windows.bak). Nahrazování systému Windows kopií totiž funguje pouze v případě, pokud je systém i jeho kopie na stejném diskovém oddílu.

9. [Optimalizace systému] Jak přes noc vrátit sílu vašim Windows 98

Spousta dočasných souborů, problémy s fragmentovaným diskem, chyby systému to vše patří ke každodennímu chlebíčku uživatele Windows. Vzhledem k tomu, že optimalizace systému, jež všechny tyto chyby odstraní, může trvat i několik hodin, doporučuje se tuto optimalizaci provádět přes noc pomocí programů typu "Plánovač úkolů", kdy nastavíte všechny úkoly, které se mají přes noc provést. Problém je ten, že počítač zůstává po celou noc zapnutý. Jisté úspory se dají dosáhnout nastavením automatického přechodu počítače do úsporného režimu, čímž se dá ušetřit nějaký ten elektrický proud, a často stačí počítač jenom vypnout a znovu spustit, aby se mu vrátila síla.

Dávkový soubor, který vám předkládáme k vyzkoušení, jde ještě o něco dál než "Plánovač úkolů". Umí totiž kromě běžného provedení úkolů po skončení své práce počítač vypnout. K tomu využívá funkci "Power off", jež je u novějších počítačů dostupná. Tento soubor s názvem SYSOPT.BAT samozřejmě naleznete .

Optimalizace systému pomocí tohoto dávkového souboru probíhá v pěti krocích. Nejprve se na dobu optimalizace deaktivuje spořič obrazovky. Je to kvůli tomu, že při defragmentaci disku každá aplikace, která něco zapíše na disk, přeruší tuto činnost a Windows ji pak spouštějí znovu. Dalším krokem je zálohování důležitých systémových souborů, jako jsou USER.DAT a SYSTEM.DAT, do složky "C:\Sysopt". Dále s pomocí dalšího dávkového souboru s názvem DELX.BAT smaže všechny dočasné soubory. Potom jsou všechny disky prověřovány programem Scandisk a naposledy je nasazen do akce program Defragmentace disku.

Po skončení optimalizace se vás systém dotáže, zdali chcete počítač vypnout. Na toto rozhodnutí máte 10 vteřin. Pokud do uplynutí této doby nijak nezasáhnete, pak se činnost systému ukončí a u novějších typů počítačů dojde také k vypnutí.

Celý dávkový soubor běží zcela automaticky, takže jej klidně můžete nechat pracovat samostatně.

Instalace: Zkopírujte si soubor SYSOPT.BAT do libovolné složky. Do stejné složky zkopírujte i soubor DELX.BAT, který zajišťuje mazání dočasných souborů v určité složce. Asi nejvhodnějším umístěním jsou složky "C:\Windows" nebo "C:\Windows\Command". Doporučujeme vám také umístit si zástupce programu SYSOPT.BAT na pracovní plochu nebo do Nabídky Start. Pokud jste si oba soubory dali do některé z námi navržených složek, můžete optimalizaci systému spustit také pomocí Nabídky Start a příkazu "Spustit", když do pole "Otevřít:" napíšete výraz "sysopt".

Konfigurace: Program Defragmentace disku má často problémy s běžícími aplikacemi (i s běžícími na pozadí). Proto před spuštěním optimalizace ukončete všechny běžící programy, kromě Exploreru.

Na závěr ještě jedno vylepšení: můžete nastavit mazání dočasných souborů i na jiných diskových oddílech. Otevřete si soubor SYSOPT.BAT pomocí textového editoru, např. Poznámkového bloku, a najděte si řádek "call delx.bat c:\*.tmp". Tento řádek zkopírujte, vložte jej pod ten původní a ve výrazu "c:\*.tmp" zaměňte písmeno diskového oddílu za jiné (např. "d:\*.tmp").

11. [Diashow] Střídání obrázků na monitoru pomocí skriptu

Pokud je vaší oblíbenou zábavou sbírání obrázků, a to ať máte bohaté sbírky pořízené digitální kamerou nebo získané pomocí skeneru, určitě byste uvítali, kdyby se vám zobrazovaly automaticky po určité době jako při promítání na diaprojektoru. To se dá zařídit pomocí skriptu DIASHOW.HTA, jenž najdete .

Jako program, ve kterém se budou obrázky ukazovat, zvolíme Internet Explorer 4 nebo vyšší. Tento program totiž podporuje zobrazování těch nejběžnějších grafických formátů JPG, GIF a BMP. Pomocí skriptu obsaženého v našem programu Diashow se dá tento internetový prohlížeč nastavit také jako automaticky probíhající prezentace nebo pro pohodlné prohlížení jednotlivých listů sbírky obrázků. Náš program zobrazuje postupně všechny dostupné grafické soubory v jedné složce a jejich podsložkách.

Instalace: Zkopírujte soubory DIASHOW.HTA a PCWORLD.ICO do libovolné složky. Soubor PCWORLD.ICO slouží pouze pro nastavení ikony programu, aby byl lépe identifikovatelný, když bude minimalizován na Hlavním panelu. Program spustíte poklepáním na soubor DIASHOW.HTA (Hypertext Application).

Konfigurace: Před prvním spuštěním je nutné soubor HTA otevřít v libovolném ASCII editoru, např. Poznámkovém bloku, a provést jistá nastavení. Mezi první patří nastavení složky, ve které máte umístěny obrázky. Cestu k této složce napište do řádku "txtFolder.Value=". Tento řádek najdete pod řádkem komentáře nazvaným "User Definition". V této složce bude program hledat obrázky pro diashow. Pokud možno volte složku s málo podsložkami, jinak bude hledání obrázků trvat příliš dlouho.

V řádku "strFileExt=" můžete nastavit, které grafické formáty mají být programem podporovány. Přednastaveny jsou grafické formáty " .bmp, .jpg, .gif". Chcete-li přidat další grafický formát, např. " .ico", stačí jej do řádku dopsat (jednotlivé formáty musí být odděleny mezerou!). V poli "Dim Pictures(1000)" je nastaven maximální počet obrázků pro jednu diashow (v tomto případě 1 000 obrázků). Pokud bude počet překročen, objeví se chybové hlášení.

Další možnosti konfigurace najdete na řádku "txtWidth.Value="60"", dále pak na "txtHeight.Value="60"" a "txtTimeout.Value="1000"". Tyto hodnoty se objevují při spuštění programu v příslušných oknech "Šířka", "Výška" a "Interval". Během programu se sice dají změnit, ale po jeho ukončení se neukládají. Význam jednotlivých parametrů je následující: "Šířka" a "Výška" nastavují velikost obrázku v procentech původní velikosti, parametr interval nastavuje dobu (v ms) mezi zobrazením dvou obrázků. Při hodnotě parametru "Interval" rovné 1 000 je časový odstup mezi zobrazením dvou obrázků jedna sekunda. U pomalejších PC byste si měli tuto hodnotu zvýšit, a to zvláště v případě, když nemáte zatrženou volbu "Původní velikost" a velikost obrázku měníte ručně. Jinak se může stát, že obrázky se budou střídat, aniž by se zobrazovaly.

12. [Evidence adres] Vytvoření záznamníku adres pomocí VB-skriptu

Mnohé aplikace, které instalujete ve Windows 95 nebo 98, mají v sobě integrovaný svůj vlastní záznamník. Pro evidenci menšího množství záznamů však jsou v naprosté většině předimenzované; nabízejí pro mnoho záznamů mnoho funkcí. Kromě toho jsou prostředky nasazené např. pro hledání jednoho telefonního čísla značně rozsáhlé. Není třeba hned pro hledání např. výše uvedeného telefonního čísla používat zrovna MS Access nebo MS Outlook.

Nabízíme vám nyní možnost vytvoření trochu "štíhlejšího" záznamníku, který získáme pomocí programu Internet Explorer 4 nebo 5. Tento program v sobě obsahuje vše, co pro tvorbu takového záznamníku budeme potřebovat. Kromě toho podporuje prvky ActiveX. Pro navigaci a orientaci v záznamníku bude sloužit okno prohlížeče a jako programovací jazyk použijeme VBSkript. A jak to všechno funguje, to vám ukážeme na našem příkladu.

Instalace: Do libovolné složky zkopírujte soubory TELE.HTM a TELE.CSV. Pak spusťte výše uvedený HTML-soubor, a můžete začít záznamník využívat. Oba tyto soubory najdete .

Konfigurace: Jako zdroj dat slouží pro skript obsažený v souboru TELE.HTM soubor s příponou CSV (Comma Separated Value). Soubor TELE.CSV můžete editovat pomocí jednoduchého textového editoru, např. Poznámkového bloku nebo tabulkového procesoru, jakým je třeba MS Excel.

Po otevření souboru TELE.CSV vidíme, že první řádek obsahuje nadpisy jednotlivých kategorií (telefon, jméno, příjmení apod.) a další řádky jsou vyplněny konkrétními záznamy. Pokud v programu Poznámkový blok otevřeme soubor TELE.HTM, můžeme odkaz na soubor TELE.CSV najít na řádku "<PARAM NAME="DataURL" VALUE="Tele.csv">". Pokud bychom chtěli jako zdroj dat použít jiný soubor, prostě jej napíšeme do tohoto řádku místo původního. Příklad konkrétních záznamů může vypadat třeba takto:

Telefon, Jméno, Příjmení, Zaměstnání, E-mail

212546, Pavel, Novák, Skladník, mailto:pnovak@abc.cz

45624562, Martin, Krejčí, Prodavač, mailto:krejcim@jki.cz

5453456, Tomáš, Pavlíček, Automechanik, mailto:pavlik@asd.cz

Je nutné dávat pozor na to, aby jednotlivé kategorie byly odděleny čárkou a aby se mezi nimi nevyskytovaly žádné mezery. Pokud se stane, že do některé kategorie nemáte co doplnit, jednoduše napište dvě čárky za sebou. Tento seznam můžete vytvořit také z již existující databáze. Každá databáze nebo tabulkový procesor nabízí export do CSV souboru. Můžete také přidávat další sloupce (kategorie). K tomu stačí jen vložit údaje pro hlavičku tabulky za výraz "<THEAD>" a doplnit další políčka pomocí "<TBODY>". Pokud do pole "email" přidáte před každou e-mailovou adresu výraz "mailto:", pak při klepnutí na e-mailovou adresu se vám okamžitě spustí program pro práci s elektronickou poštou.

Standardní nastavení po spuštění progra-mu je takové, že se zobrazí údaje vedené pod písmenem "A". I to se dá změnit. V řádku "Content.object.Filter="Name=A*"" na "Content.object.Filter="Name=*"". Takto se po startu programu zobrazí všechna jména. Pokud do pole vpravo vedle tlačítka "Hledat příjmení" zadáte nějaký výraz a pak na výše uvedené tlačítko klepnete, spustí se vyhledávání příjmení, jež začíná uvedeným řetězcem. Podobně fungují i tlačítka "Hledat jméno", což je hledání podle křestního jména, a tlačítko "Hledat podle tel. čísla", které vyhledává podle telefonního čísla.

13. [Send to] Jak pohodlně používat příkaz "Odeslat"

Příkaz "Odeslat", který je dostupný, klepneme-li pravým tlačítkem na nějaký soubor nebo složku, je neobyčejně praktický. Pomocí tohoto příkazu můžete nejen kopírovat soubory do jiných složek, ale můžete je i spustit, pokud je odešlete na zástupce programu. Naproti tomu jsou poměrně nešikovné každé úpravy nabídky tohoto příkazu, protože zástupci se dají umístit nebo odstranit jen tak, že zástupce vytvoříte nebo smažete ve složce "Windows\SendTo". Pomocí malého, ale velmi šikovného skriptu !SENDHERE.VBS, který využívá všechno, co je potřeba k co možná nejkomfortnějšímu využití tohoto příkazu. Pomocí něj budete moci velmi snadno vytvářet v nabídce tohoto příkazu nové zástupce a mazat nepotřebné. Prostřednictvím tohoto skriptu se tak tento příkaz stává jednou z nejflexibilnějších položek.

Budete-li například chtít rozšířit nabídku příkazu "Odeslat" o zástupce programu Poznámkový blok, můžete postupovat následujícím způsobem: Klepněte v programu Průzkumník pravým tlačítkem na soubor "NOTEPAD.EXE", který je standardně umístěný ve složce "C:\Windows", případně "C:\Win98", a z menu zvolte příkaz "Odeslat" a z dalšího seznamu vyberte položku "!Sendhere.VBS". Objeví se dialogové okno se jménem objektu, jejž chcete vložit. Potvrďte tlačítkem "OK", a tím vytvoříte v seznamu položky "Odeslat" nového zástupce. Jeho název samozřejmě můžete změnit. Pokud naopak chcete ze seznamu některého zástupce odebrat, postupujte stejně, avšak u dialogového okna se jménem zástupce stiskněte tlačítko "Zrušit". Objeví se seznam zástupců, v němž si můžete libovolně listovat a kteréhokoliv z nich smazat označením a klepnutím na tlačítko "Ano". Tento užitečný skript samozřejmě naleznete .

Instalace: Zkopírujte skript !SENDHERE.VBS do složky \Windows\SendTo. Pokud vlastníte Drag&Drop variantu Microsoft Scripting Host (verze 2.0 a vyšší), pak můžete tento skript okamžitě používat. To je v případě, že máte nainstalována Windows 98 SE nebo 2000 s MSIE 5.5. V opačném případě si nainstalujte nejnovější verzi MS Windows Script 5.1, která obsahuje Windows Scripting Host. Najdete ji na adrese www.microsoft.com/msdownload/vbscript/x86/scr55cs.exe (624 KB) nebo si ji můžete zkopírovat .

Pokud používáte profily, pak náš skript nepatří do složky \Windows\SendTo; tam totiž nemá žádný účinek, nýbrž do složky \Profiles u každého uživatele zvlášť. Každý uživatel potom má možnost hlídat si svoje vlastní nastavení nabídky příkazu "Odeslat" a nabídky ostatních uživatelů nebudou jeho nabídkou nijak ovlivňovány.

Konfigurace: Pokud používáte profily, je nutné provést určité úpravy ve čtvrtém řádku. Místo "sendto=win & "\Sendto\"" napište cestu k libovolnému profilu, například "sendto=win & "\profiles\<Name>\Sendto\"". Zkušenější uživatelé možná dají přednost přímému mazání nebo úpravám v příkazu "Odeslat". V tomto případě je skript jednodušší a kratší: Nahraďte vše, co je mezi příkazy "else" a "end if", jediným řádkem "MyShell.Run sendto".

14. [Okno MS-DOS] Jak pohodlněji pracovat s příkazovou řádkou systému MS-DOS

Práce s příkazovou řádkou MS-DOS může být za jistých okolností daleko výhodnější než práce v grafickém rozhraní. Příkladem může být rutinní činnost kopírování souborů nebo složek, která s pomocí příkazu Xcopy je daleko rychlejší a efektivnější než pomocí programu Průzkumník. Právě nedostatek komfortu při ovládání příkazové řádky mnohé uživatele od jejího používání odrazuje.

S pomocí několika triků se dá velmi pohodlně pracovat i bez myši. Pokusíme se vás teď o tom přesvědčit. Některé triky jsme použili v našem ukázkovém datovém souboru KOMFORT.BAT (najdete jej ). Tento soubor nám zajistí jak základní, tak i pár pokročilých funkcí. Některé z nich lze používat ale jen tehdy, pokud máte v souboru CONFIG.SYS zavedeno spuštění souboru ANSI.SYS.

Instalace: Zkopírujte soubor KOMFORT.BAT do složky, ve které máte nainstalovaná Windows. Pokud vlastníte operační systém Windows 98, klepněte na tlačítko Start a zvolte položku "Programy". Zde si klepněte pravým tlačítkem myši na zástupce "Příkazový řádek" (případně "Prompt MS-DOS"). Pracujete-li na Windows 95, musíte tuto operaci udělat např. pomocí programu Průzkumník, a to tak, že si otevřete složku "C:\Windows\Nabídka Start\Programy" a zde si najdete onoho zástupce "Příkazový řádek".

Nyní klepněte na kartu "Program" a do okna "Dávkový soubor" napište "Komfort.bat". Pokud pracujete v režimu MS-DOS, stačí napsat na příkazovou řádku slovo "Komfort". Tím nastavíte podporu pro pohodlnější využívání režimu MS-DOS. Chcete-li využívat dalších vylepšení, otevřete v textovém editoru např. Poznámkovém bloku soubor CONFIG.SYS a dopište do něj následující řádku: "DEVICE=C:\WINDOWS\COMMAND\ANSI.SYS", v níž "C:\Windows" je název složky, kde máte nainstalována Windows.

Konfigurace: Při startu programu se nejprve dozvíte, s jakou verzí MS-DOS pracujete. Pak se spustí obslužný program Doskey. S jeho pomocí se můžete prostřednictvím klávesy <šipka nahoru> pohybovat mezi příkazy naposledy zadanými na příkazové řádce. Potom můžete tyto příkazy modifikovat, anebo je znovu spustit. Program Doskey kromě této funkce nabízí také tvorbu maker pro nejčastěji používané příkazy. V souboru KOMFORT.BAT jsou předdefinované tyto: stiskem klávesy "n" se spustí program Poznámkový blok. Pokud za písmenko přidáte název souboru a cestu k němu, otevře se vám tento soubor v Poznámkovém bloku téměř okamžitě. Například soubor CONFIG.SYS otevřete tímto příkazem "n c:\ \config.sys". Analogicky stiskem klávesy "e" se spustí textový editor "EDIT.COM", jenž slouží pro editování souborů v režimu MS-DOS, kdy není program Poznámkový blok k dispozici. Klávesou "s" otevřete aktuální složku v programu Průzkumník. Klávesa "a" slouží k provedení příkazu "dir a:", takže vám rychle zobrazí obsah vaší diskety. Obsah aktuální složky zobrazíte stiskem klávesy "d", kdy se provede příkaz "dir". Klávesa "x" slouží k uzavření okna namísto příkazu "exit". Přehled všech definovaných maker získáme klávesou "?".

Soubor KOMFOR.BAT nabízí také zobrazení času na příkazové řádce. Tento čas však není možné aktualizovat automaticky, proto časový údaj je z doby, kdy byl proveden poslední příkaz. K aktualizaci času také postačí stisk klávesy "Enter".

Pokud máte spuštěný ovladač ANSI.SYS (viz výše), pak to dávkový soubor zjistí sám a zobrazí hlášení o tom, že pokročilé funkce programu jsou k dispozici. Na první pohled se to projeví ve vzhledu okna: má nyní bílé pozadí a černé písmo a tím lépe zapadá mezi ostatní okna ve Windows. V režimu MS-DOS však zůstává zobrazení standardní, protože v tomto režimu je bílé pozadí grafickou kartou interpretováno tak, že má být písmo bílé a má blikat. Ve Windows však jsou aktivní ovladače grafické karty a ty neustále udržují pozadí bílé.

Rozšířené funkce spočívají v přiřazení různých akcí jednotlivým klávesám. Některé jsou založeny na makrech programu Doskey. K vyvolání akce postačí pouze odpovídající stisknutí klávesy, a akce bude provedena. Ani nemusíte stisknout klávesu <Enter>. V našem případě jsme jednotlivé akce přiřadili pouze tzv. funkčním klávesám.

Pro zavření okna tak můžete použít ve Windows obvyklou klávesovou zkratku <Alt><F4>. Klávesou <F5> otevřete aktuální složku pomocí programu Průzkumník. Klávesa <F12> vyvolá příkaz DIR a zobrazí obsah aktuální složky.

Je samozřejmě také možné si dávkový soubor KOMFORT.BAT uzpůsobit k obrazu svému. Můžete si například změnit vzhled promptu. Po zadání příkazu "prompt /?" dostanete seznam možných nastavení. Další možnosti konfigurace programu Doskey získáte pomocí příkazu "Doskey /?". Dokonce je možné i vytváření nových maker, a to podle vzoru již existujících, jejichž popis získáte editací již zmíněného dávkového souboru KOMFORT.BAT.

Podrobnosti k příkazu ANSI.SYS, který byl zde použit, najdete v souboru DOSDRV.TXT, jenž se nachází ve složce, kde máte nainstalovaná Windows.

15. [Ochrana složek]

Jak zablokovat složky ve Windows pomocí ASCII znaků

Jistě jste se již setkali s problémem, jak ve Windows zabezpečit složky tak, aby nepovolané osoby neměly přístup k jejich obsahu, nemohly je kopírovat, přesunovat apod. Nabízíme vám nyní možnost ochrany vašich složek tím, že je dočasně znepřístupníme všem uživatelům vašeho PC, takže při práci ve Windows k nim nikdo nebude mít přístup.

Přitom využijeme toho, že obecně Windows 95/98 mají problémy s jistými ASCII znaky. Pomocí našeho skriptu CLOSE.VBS, který najdete , můžete pohodlně spravovat všechny složky přítomné ve vašem systému.

Instalace: Zkopírujte soubor CLOSE.VBS do libovolné složky. Pro pohodlné ovládání jej doporučujeme zkopírovat do Nabídky Start. A nyní jedno velmi Důležité upozornění: Složka, ve které bude soubor CLOSE.VBS nakopírován, nesmí být nikdy pomocí tohoto skriptu zablokován a totéž platí i pro složky, ve kterých daná složka leží. Podobně nikdy nesmí být zablokována složka obsahující interpreter skriptu soubor WSCRIPT.EXE a soubor COMMAND.COM (oba soubory se obvykle nacházejí ve složce \Windows a \Widows\Command).

Konfigurace: Skript CLOSE.VBS v námi předkládané verzi funguje se všemi složkami na místním disku, se složkami s dlouhými názvy, na síťových discích, u kterých je nastaveno právo zápisu, i na disketách. Výjimka platí pro složky, jež mají nastavený atribut "Skrytý". Úpravou skriptu by se dala odstranit i tato výjimka. Další možností by bylo podívat se, které složky tyto atributy mají, odstranit je a později po odblokování je opět nastavit.

Zásahy do konfigurace skriptu doporučujeme jen lidem, kteří mají jisté zkušenosti s programováním. Skript se dá sice nastavit tak, aby ukládal původní jména složek, ovšem stačí malá chyba, jež způsobí to, že už se vám nepodaří kód programu vrátit zpět do původního stavu.

Použití tohoto programu je intuitivní: Po spuštění programu se objeví dialogové okno, jež vás požádá o zadání cesty ke složce, kterou chcete zablokovat. Pokud již nějaké složky zablokované máte, objeví se okno, které se vás zeptá, zdali chcete zablokovat další složku. Pokud ano, opět zadáte cestu ke složce, kterou chcete zablokovat. Ne-li, objeví se okno s dotazem, zda chcete odblokovat všechny chráněné složky. Pokud ano, pak se odblokují. Zvolíte-li ne, budou se vám postupně klást dotazy o odblokování jednotlivých složek. Pokud při zadání omylem zapíšete chybnou cestu, zobrazí se hlášení o nesprávném zadání cesty.

Zde vidíte, jak zdánlivě neškodné přejmenování složky vede k tomu, že Windows 95/98 už nemají na takovou složku přístup. Proto se vás snažíme upozornit a odradit od svévolných úprav složek ve Windows. Oproti tomu je jasné, že se vyskytnou situace, kdy je nanejvýš vhodné dočasně zablokovat přístup k určitým složkám. Na základě chybových hlášení pak třeba můžete i poměrně snadno rozpoznat, které systémové DLL knihovny nějaká aplikace používá. Pokud by se vám někdy stalo, že jste si nějakou složku zablokovali a nepodařilo se vám ji ve Windows odblokovat, pak je zde poslední šance, a to přejít do režimu MS-DOS a přejmenovat složku pomocí příkazu "ren". Podobným způsobem si ji však můžete i zablokovat, takže bude přístupná v režimu MS-DOS, ale nepřístupná ve Windows. Opět použijete příkaz "ren", ASCII znak vložíte klávesovou zkratkou <Alt><2><2><3> a za něj napíšete název složky.

16. [Kontrolované mazání souborů] Jak odstranit určité typy souborů z celého disku

Ve Windows existuje několik způsobů odstraňování souborů, ale žádný z nich nedokáže odstranit typy souborů s danými příponami nebo jmény nejen z aktuální složky, ale z celého disku. Příkaz "del", použitelný v operačním systému MS-DOS, sice toto dokáže, ovšem pouze v aktuální složce. Takže nám zbývá pouze klasická cesta přes vyhledání souborů a potom následně jejich vymazání.

I na tento problém však existuje řešení, které se v tomto případě jmenuje DELX.BAT. Tento dávkový soubor, jejž najdete , zvládne smazat všechny soubory se stejnou příponou nebo se stejným jménem, a to z celého disku.

Instalace: Zkopírujte soubor DELX.BAT do takové složky, kterou máte zadanou příkazem "PATH" v souboru AUTOEXEC.BAT. Pokud nevíte, která to je složka, spusťte program "Příkazový řádek MS-DOS" a zadejte příkaz "Path". Nejvhodnější je složka, kde máte nainstalovaná Windows, čili "\Windows" případně "\Win98" anebo "\Windows\Command", případně "\Win98\Command". Protože během svého běhu tento dávkový soubor vytváří dočasný VB-Skript, potřebujete také Windows Scripting Host. Bez něj dávkový soubor nefunguje. Také funguje pouze v okně MS-DOS v prostředí Windows, tedy nefunguje ani v režimu MS-DOS, ani v "čistém" prostředí MS-DOS.

Konfigurace: Soubor DELX.BAT vytváří pomocí jednoduchého příkazu "Dir" seznam souborů podle předem zadaných parametrů. Každý řádek tohoto seznamu je propojen s dočasným VB-Skriptem a je před něj vložen příkaz "deltree /y". Pak nastává mazání souborů.

Upozornění: Příkaz "deltree /y" maže radikálně vše, a to bez ohledu na atributy přidělené jednotlivým souborům. Proto je potřeba zadávání parametrů pro mazání souborů věnovat zvýšenou pozornost. Syntaxe příkazu pro spuštění souboru DELX.BAT může vypadat například takto: "delx C:\*.temp D:\*.bak D:\*.wbk". Řečeno slovy to znamená, že soubor po spuštění smaže všechny soubory na disku C:, které mají příponu TMP, a na disku D: odstraní všechny soubory s příponou BAK a WBK.

Můžete zadat až devět různých masek souborů, větší počet potom soubor ignoruje. Soubor můžete pustit také v rámci jiného dávkového souboru, a to pomocí příkazu "call delx ...". Také tato varianta pracuje pouze v okně MS-DOS v prostředí Windows. To je také důvod, proč nemá smysl dávat tento příkaz ke spuštění v souboru AUTOEXEC.BAT, protože v tomto okamžiku ještě nejsou Windows spuštěná.

Verze, kterou vám nabízíme, podporuje pouze mazání souborů na discích označených písmeny C:, D: a E:. Pokud byste chtěli rozšířit funkčnost tohoto programu i na další písmena označující disky, otevřete si soubor DELX.BAT v textovém editoru, např. Poznámkovém bloku, označte si pětiřádkový sloupeček, v němž všechny řádky začínají slovem "echo", zkopírujte si jej do schránky např. pomocí klávesové zkratky <Ctrl><C> a vložte jej pomocí např. klávesové zkratky <Ctrl><V> na nový řádek pod nejspodnější pětiřádkový sloupeček. Ve čtvrtém řádku "echo f.Write Replace(Text, "C:\", "DELTREE /y " & chr(34) & "C:\",1,-1,1) >> %temp%\delsub.vbs" najděte písmeno označující disk (vyznačeno tučně) a přepište jej na vámi žádané písmeno označující disk.

Pokud budete chtít tímto způsobem čistit disk při každém startu Windows, můžete si vložit zástupce programu do složky Po spuštění v Nabídce Start. To uděláte tak, že si vytvoříte zástupce programu "Příkazový řádek" a umístíte jej do složky "Po spuštění". Potom na něj klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolíte příkaz "Vlastnosti". Poté klepnete na kartu "Program" a do políčka "Dávkový soubor" napíšete cestu k souboru DELX.BAT a přidáte parametry, se kterými se má tento dávkový soubor spouštět. Například pro mazání dočasných souborů s příponou TMP ve složce C:\Windows\Temp bude obsah políčka "Dávkový soubor" vypadat takto: "C:\WIN98\Delx.batC:\WIN98\TEMP\*.tmp".

§§§§§


Rychlokurz: Lotus Organizer 6.0

Karel Šredl

c00p0498

Marie, přineste prosím ty nové smlouvy. A odvolejte dnešní schůzky. Marie, měla jste mi připomenout tu dnešní návštěvu ministra dejte mi rychle jeho telefon! Marie... MARIÉééé...!

Dnešní Rychlokurz se maličko od ostatních dílů liší, neboť máme tu skvělou možnost představit vám profesionální produkt Lotus Organizer v plné neomezené a nejnovější verzi -, který se spoustou dalších fantastických věcí najdete na přiloženém CD.

Pro ty z vás, kterým se nezrychlil tep a nezamlžili oči vzpomínkou na (na svou dobu geniální programy) Lotus Organizer 1 a 2, upřesním, že se jedná o jeden z nejznámějších "organizátorů času a kontaktů". Je to program, na nějž se v práci i doma budete obracet velmi, velmi často.

Bude za vás hlídat, abyste nedorazili pozdě na obchodní jednání nebo na rande, umožní vám udržet přehled v dlouhodobých úkolech a pravidelných činnostech, zapamatuje si a rychle vám dá k dispozici informace o obchodních partnerech, zákaznících či přátelích a zabrání katastrofám typu zapomenutého výročí svatby či narozenin tchýně. Pokud navíc máte běžně přístup k Internetu, domluví a potvrdí vám schůzku s kolegou nebo zákazníkem a uschová ty nejzajímavější informace právě nalezené na WWW stránkách.

Ještě než se vrhneme do vlastního organizování, osvětlíme si dva termíny, které nás budou provázet na každém kroku Link a Kategorie.

Links ("Spojení")

Link je jedna z nejšikovnějších a nejuniverzálnějších vlastností tohoto programu. Umožní vám propojit libovolné dva objekty v programu (Kontakt ÷ Kontakt, Úkol ÷ Událost, Kontakt ÷ Dokument...). Takto si můžete připojit Kontakt ke Schůzce (s kým na schůzku jdu, kdo tam bude...), Kontakt k Dokumentu (kdo je autor, spoluautor, korektor...).

Speciální typy Linků File Link ("Spojení se souborem") a Internet Link ("Spojení s WWW stránkou"), umožní propojit objekt Organizeru s objektem mimo (souborem, WWW stránkou).

Spoustu těchto linků za vás Organizer vytvoří sám (když je to logické a praktické) a doporučuji vám vytvářet si také svoje linky přidá to vašim datům navíc strukturu.

Jak Link vytvořit? Není nic jednoduššího. Klikněte na ikonku řetězu na liště pod menu, pak klikněte na objekt, který má být na jedné straně spojení (např. Kontakt pan. Bolavý), poté se přesuňte na druhý objekt (např. Úkol příprava na šachový turnaj) a kliknutím na něj spojení uzavřete. Nyní mají oba dva objekty (jak pan Bolavý, tak i úkol) v pravém horním růžku ikonku , skrz kterou jsou přístupná všechna spojení, jež mají na jedné či druhé straně aktuální objekt.

Zrušení linku je ještě jednodušší kliknete na ikonku , pak skrze ikonku přistupte k Linku a klikněte na něj. Tím Link zrušíte (oba dva konce, tedy zmizí i Link u druhého objektu).

Tak vidíte taková jednoduchá věc, a kolik věcí dokáže zařídit. Nebojte se jí, jejím používáním přijdete na další a další uplatnění Linku, a v kombinaci s Kategoriemi a Skupinami dokážete vytvořit téměř libovolnou strukturu informací. Že nevíte, co jsou Skupiny? vydržte, budou vysvětleny v kapitole Kontakty. A ty Kategorie? Ty vysvětlím hned.

Categories ("Kategorie")

Zatímco Linky spojují objekty mezi sebou, Kategorie daný objekt zařazují do logických skupin. Ke každému objektu (Kontaktu, Události, Úkolu, Výročí...) můžeme v poli Categories vybrat několik popisů (kategorií), které daný objekt charakterizují. U pana Bolavého v Kontaktech můžu mít např. kategorie Kamarád; Šachy, u pana Třísky z firmy Sekyra a spol. budou spíše kategorie Dodavatel; Dřevo, ale může být i Kamarád, pokud jste s ním chodili třeba do školy. Pokud potom zvolím v dané sekci pohled By Category, budu mít pohromadě všechny záznamy dané kategorie (takže budu mít pohromadě Kamarády, ale i Dodavatele). Z toho také plyne, že pana Třísku uvidím v tomto pohledu na několika místech (v Dodavatelích, Kamarádech a u Dřeva).

Správným zařazováním objektů (nejen Kontaktů, ale i Úkolů, Dokumentů...) do kategorií si mohu později ušetřit mnoho práce a starostí, neboť budu mít u sebe záznamy, které k sobě logicky patří.

Nejdříve je potřeba kategorie nadefinovat sice jsou v Organizeru přednastaveny, ale zdaleka neobsahují všechny žádané kategorie (ani to není možné, neboť je jich teoreticky nekonečné množství). Zvolíme Menu: Create \ Categories, vybereme symbol, zapíšeme jméno a klikneme na tlačítko [Add].

A kategorie je přidána. Snadné, že? Teď je ovšem třeba připojit Kategorii k objektu. U všech objektů při vytváření existuje položka Categories. Pokud na ni kliknete, objeví se vám seznam nadefinovných kategorií a vy si můžete zvolit (více kategorií označíte stisknutím Ctrl a klikáním na vybírané z nich).

Máte-li už objekt, klikněte na něj pravým tlačítkem a z menu vyberte Edit... Nyní můžete kromě ostatních údajů opravit a doplnit kategorie.Calendar (,,Kalendář,,), ale také Anniversary (,,výročí,,) a planner (,,plánovací kalendář). Organizace času, to je práce především pro sekci Kalendář. Jako první si můžeme vybrat pohled na kalendář, který nám bude nejvíce vyhovovat Menu: View \ 1, 2, nebo Výběr v levém dolním rohu. Mě osobně nejšikovnější připadaly pohledy Work Week ("Pracovní týden"), kdy vidíte, co vás tento týden čeká a Day Planner ("Plánovací kalendář na tento den"), který se zaměří na vámi vybraný aktuální den. Obrázek ukazuje kalendář složený ze tří pohledů, abyste si udělali představu, co vám který pohled ukáže.

Potřebujeme si třeba zaznamenat, že 15. srpna v 10.00 máme domluvenu partičku šachů v kavárně Slavia. Na malém kalendáři vlevo (na deskách) nalistujeme srpen a klikneme na 15.

Organizer se nám automaticky otevře v sekci Kalendář s nastaveným dnem, který jsme vybrali. Dvakrát klikneme rychle za sebou na daný den (dvojklik nebo klávesa [Insert]). Tím jsem Organizeru dali najevo, že chceme zadat Appointment ("Schůzku"). Appointment však neznamená jenom schůzku, ale jakoukoli jinou událost, kterou chceme připomenout, a která začne v určitý čas a jistou kratší dobu trvá např. oběd, cesta do Brna, odchod z práce, rande...

Trochu odbočím. Organizer eviduje několik typů událostí: již zmíněný Appointment ("Schůzka"), který má začátek (datum + čas) a konec (datum + čas) a je zobrazován hlavně v sekci Kalendář.

Dále existuje událost typu Event ("Akce"), jež má začátek i konec stanoven pouze datumem jedná se tedy o "dlouhodobější akce", jako je například dovolená, nemoc, pracovní školení. Je primárně zobrazována v sekci Planner ("Plánovací kalendář"), avšak obvykle je vidět také v Kalendáři. Vytvoříte ho z Menu: Create \ Entry In \ Planner.

Další typ události je Anniversary ("Výročí"). Jak název napovídá, tyto události jsou určeny pro zaznamenávání narozenin, svátků, svateb, umrtí (i když tady příliš nesedí termín výročí) a podobně. Uvidíte je nejen v jejich hlavní sekci Anniversary, ale i v Kalendáři. Tyto události mají jen počátek a trvají přesně jeden den (čili měsíc trvající oslavu svatby zaznamenejte raději do Plánovacího kalendáře). Vytvoříte ho opět z Menu: Create \ Entry In \ Anniversary.

Speciální akce Calls ("Telefonní hovor") a ToDo ("Úkoly") si popíšeme v kapitole ToDo.

Událost může být také přiřazena k jinému objektu např. Kontaktu (šachy s vámi hraje pan Bolavý), Úkolu (jde o pravidelný trénink jako příprava na šachový turnaj), a podobně. Toto přiřazení se realizuje pomocí Linku ("Spojení"). Buď ho dodatečně vytvoříte (viz kapitola Link), nebo ho necháte automaticky vytvořit Organizerem to ovšem musíte začít od Kontaktu, Úkolu... (viz patřičné kapitoly).

Zpět ke Schůzce, o níž jsme hovořili na začátku předchozího odstavce. Zkontrolujeme datum, čas (případně necháme Organizer nám čas zvolit [Find Time] to je pohodlí, že...), doplníme kategorii a popíšeme událost. Kolize termínů se nám zobrazí červeně na časovém posuvníku, a zároveň budeme varováni, jakmile se pokusíme takto překrývající se událost uložit. Pokud se událost má opakovat (s panem Bolavým hrajete ve Slavii každé úterý šachy), nastavíte opakování tlačítkem [Repeat]. Před uložením události ještě zkontrolujte, zda máte nastaveno zvukové upozornění [Alarm], a pak už zbývá jen [OK], a je hotovo. V kalendáři přibyla položka s událostí a vy máte jistotu, že danou událost nepropásnete.

TODO (,,úkoly), CALLS (,,telefonní hovory,,)

Tyto dvě speciální události, ač vypadají na první pohled rozdílně, mají něco společného.

Akce ToDo ("Úkoly") slouží pro zaznamenání dlouhodobějších činností, které buď sám provádím, nebo je sleduji. Mohu určit datum začátku a konce (od kdy do kdy by měla činnost probíhat), prioritu (důležitost), nezbytné kategorie. Je zde také políčko pro zaznamenání skutečného konce činnosti (kdy byl úkol splněn) ten nemusí nutně souhlasit s datumem konce zadávaným výše, ale asi by neměl být vyšší, neboť by to znamelo, že jsem něco prošvihl. Úkoly se primárně zaznamenávají do sekce ToDo, ale můžete je také vidět z Kalendáře, pokud máte nastaven pohled Day Planner.

Akce Calls ("Telefonní hovory"), jak už název napovídá, slouží k evidenci telefonních hovorů. Pokud máte modem, zvukovou kartu a mikrofon, můžete využít všech vlastností, které vám Organizer nabízí. A to nejen vyvolání a vytočení čísla, ale i sledování provolaného času. Pokud ne, nezoufejte, sice si číslo budete muset vytočit sami, ale evidenci hovorů můžete také s úspěchem využít.

A co že mají tyto dvě speciální akce společného? Je to tlačítko [Schedule] ("Naplánuj"). Tímto tlačítkem vytvoříte událost do sekce Kalendář tedy Appointment ("Schůzku"), která bude automaticky spojena Linkem s tímto úkolem nebo hovorem. Až se ve stanovenou dobu ozve zvonek a "vyskočí" na vás zpráva, že čas právě nastal, víte, že pomocí linku se k úkolu či hovoru jednoduše dostanete.

Contact ("Kontakty")

Vše v našem světě se točí především okolo lidí (někdo tvrdí, že okolo peněz, ale já jsem optimista). A lidí je čím dál tím více. Tedy pojďme si v nich udělat pořádek. Přesuneme se do sekce Kontakty. Opět začneme tím, že si vyberem pohled. Jednotlivé pohledy se liší v podstatě jen velikostí "vizitky" pro jednotlivé kontakty (z nich mi nevíce vyhovoval pohled Address). Jedinou výjimkou je pohled History, kde se vám zobrazí kontakt na levé stránce a aktivity s nim související (spojené Linkem) na straně pravé velice šikovné.

Vytvoření nového kontaktu je velice jednoduché. Buď "dvojkliknete" kamkoli do sekce kontaktů (mimo již hotové vizitky), nebo odkudkoli přes Menu: Create \ Entry In \ Contact. V okně pro nový kontakt máte možnost zadat spoustu informací a doporučuji vám, abyste zadali všechny, na které si vzpomenete (co víte dnes, zítra už vědět nemusíte...).

Okno si můžete přizpůsobit, takže by neměl být problém uložit sem všechny informace, jež potřebujete (tlačítka Edit Tabs a Edit Custum Labels). Zmíním se jen o několika zajímavých políčkách. Na listu Work si povšimněte políčka Categories ("Kategorie"). Přeskočte v textu ke kapitole Categories a přečtěte si ji (pokud jste tak neučinili). Pak se vraťte a pečlivě Kategorie kontaktu vyplňte. Na listu General jsou políčka pro vyplnění narozenin a výročí. Pokud je vyplníte, automaticky se vám v Kalendáři a v sekci Výročí vytvoří patřičné záznamy propojené s kontaktem, takže už nikdy na narozeniny, svátek či jiné výročí nezapomenete.

Vytvořený kontakt je možné propojovat s ostatními záznamy v Organizeru (viz kapitola Linky) DOPORUČUJI, je možno k němu vytvořit záznam o aktivitě (Create Activity), připojit i soubory (File Link) nebo další webovské stránky (Internet Link), a to vše je dostupné po kliknutí pravým tlačítkem na kontakt (a ještě mnoho dalšího).

Jednou z výborných možností dostupných přes pravé tlačítko myši je Group of Contact ("Seskupování kontaktů"). Takto vytvořená skupina je uložena jako běžný kontakt a lze s ní podobným způsobem nakládat přiřadit Kategorie či přiložit popis skupiny. Je možné i sdružovat skupiny atd.

Notepad (,,poznámky,,)

Notepad je další významná sekce v Organizeru jsou snad jen samé významné sekce :-). Sem je možno umístit nejen poznámky, ale i dokumenty (texty z Wordu, tabulky Excelu...) a také celé WWW stránky.

Po kliknutí na ouško sekce Notepad se objeví přehledný obsah s dostupnými dokumenty jen si vybrat (dvojklikem na název), a jsme tam.

Vytvoření "poznámky" je velmi podobné, ne-li stejné, jako u jiných sekcí tedy dvojklik na prázdné místo v sekci nebo přes Menu: Create \ Entry In \ Notepad.

Ačkoli zde není, na rozdíl od jiných sekcí, příliš voleb, je možno s dokumentem podnikat zajímavé věci již při vytvoření. Dokument pojmenujeme; doporučuji volit krátké, výstižné názvy ty se vám objeví v obsahu, tak abyste poznali, o co v dokumentu jde. Číslo stránky obvykle nechávejte na Organizeru. [Automatic] uloží dokument na konec. Jen pokud chcete vložit dokument na konkrétní místo v kapitole, zvolte [Manual] a zapište číslo stránky ostatní stránky se posunou dozadu.

Možná jste zaregistrovali novinku kapitola. Pokud zašktrnete volbu Start a chapter ("Začátek kapitoly"), bude vkládaný dokument zobrazen v obsahu tučně a bude vizuálně předřazen ostatním stane se názvem kapitoly. Takto jednoduše můžete dát dohromady dokumenty, které k sobě také logicky patří (například popisy šachových partií nebo smlouvy uzavřené v rámci nějaké akce).

Zaškrtnutím volby Link Page sice způsobíme, že na danou stránku nebudeme moci psát, ale získali jsme tím obrovský nástroj pro seskupování. Pokud danou stránku spojíme linkem s jakýmkoli objektem v Organizeru, objeví se vám záznam o daném objektu jako jeden řádek. Už tedy víte, jak dát dohromady např. smlouvy od dodavatele, jeho ceník a webovou stránku či kontakty na jeho zaměstnance pěkně pod jeden přístupový bod?

Říkáte si, že je toho dost? To ještě nevíte, že zaškrtnutím políčka Use this page to store web content oznámíte, že chcete, aby Organizer stáhl z Internetu a zapamatoval si webovskou stránku a její obsah. Kdykoli pak můžete jediným kliknutím tuto uloženou stránku aktualizovat. Má váš dodavatel ceník na Internetu? Teď již víte, jak mít jeho aktuální ceník u sebe. Tip: Dejte všechny ceníky za sebe, první označte jako začátek kapitoly a každý z nich spojte linkem s patřičným kontaktem. Dokumentům přiřaďte kategorii "Ceník" a vytvořte k nim linkem spojené události v Kalendáři, abyste nezapomněli, že máte v ten den ceník aktualizovat.

Tak nějak mohou vypadat vaše data v Organizeru.

Ufff tedy závěr

Že toho ale bylo najednou moc? Že se vám s toho točí hlava a stejně si všechno nepamatujete? Nevadí. Nikdo nečeká, že po přečtení jednoho článku sednete za počítač, pustíte takový komplexní program, jako je Lotus Organizer a začnete ho plnit daty a propojovat je do složitých struktur. Organizer vám neříká, že musíte dělat věci tak, jak vám někdo v manuálu předepíše naopak. Začněte tím, že si zaznamenáte telefonní čísla. Pak, abyste něco nepropásli, zapište si do kalendáře schůzky. Časem přijdete na to, že než složitě popisovat, s kým se mám setkat, je jednodudušší spojit linkem schůzku a kontakt. Až nastane tato chvíle, máte vyhráno a dveře opravdového využití Organizeru se vám otevírají. Nebojte se vstupte!

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0530

? Když se připojuji k Internetu pomocí modemu (33600 GVC), vše proběhne bez problémů a asi tak minutu vše funguje, ale pak se spojení najednou přeruší. Když se ihned připojím znovu, vše funguje, a spojení drží. Při odpojení Windows nehlásí žádnou chybu. Je to možná zajímavé, ale opravdu první spojení za chvíli spadne a při druhém je vše v pořádku. Někdy mi však spojení padá i při dalších připojeních, ale to je vždy v odpoledních hodinách, kdy je asi síť vytížená. Ovšem to, že spojení vydrží až na druhý pokus, se mi stane třeba i o půlnoci. Zkoušel jsem snížit přenosovou rychlost, ale bez úspěchu. Ústředna, na kterou jsem připojen, je digitální, tak nevím v čem je problém. Můj IP je VOL.

Příčina přerušení spojení je ve většině případů způsobena přenosovou sítí, v druhé řadě pak může jít o přerušení způsobené modemovou centrálou, na kterou se připojujete. S oběma záležitostmi příliš nenaděláte. Výjimečně se stane, že modem špatně spolupracuje se sítí očekává vyšší kvalitu, než zatím nabízí současná síť. Snižovat přenosou rychlost není třeba, modemy pracují tak, že si podle propustnosti sítě vyberou optimální rychlost, některé si ji dokonce mění dynamicky během spojení. Co ale můžete, je pohrát si s nastavením modemu a telefonického připojení. Samozřejmostí by mělo být vyškrtnutí protokolů NetBEUI a IPX/SPX používáte pouze TCP/IP. Dále lze v nastavení spojení nebo modemu definovat různé time-outy. Je třeba se podívat, zda nejsou příliš krátké (např. do 20 sec.). Podívejte se také, zda pro váš modem není novější ovladač na Internetu. V nastavení modemu je možné zapnout logování do souboru. Z tohoto souboru lze usoudit, proč spojení padá.

Prosím, je-li to možné, o radu. Lacino jsem získal tiskárnu HPIIIp. Bohužel prodejce neměl manuál, a neumí nebo nechce vše vysvětlit. Tiskárna tiskne dobře text, ale u obrázků nejde vypnout rastr. Při přepínání vlastností tiskárny (ve Windows), kde jsou nabídky: Hrubý rastr, Jemný rastr, Bez rastru, Perokresba a Chybová difúze, je vždy výsledek stejný (s rastrem). Prodejce říká, že je to normální. Dále, na boku pod dvířky je místo se soklem pro nějaký "tišťák", chtěl bych se dozvědět, co tam patří. Syn mi říkal, že do HPIIIp snad jde naládovat čeština. Jestli ano, poraďte jak.

Obávám se, že lepší tisk nedocílíte. Problém je v tom, že tato tiskárna umí rozlišení 300 dpi a při tisku obrázků bude vždy patrné zrnění. Ovladač ve Windows vám nabízí volbu rastru. Rastr je však zkomolený český překlad anglického "dithering", což doslova znamená váhat, rozmýšlet, kolísat. Jde o technologii, která umožňuje vyhladit tisk pomocí výpočtu. Windows dávají v ovladačích standardně 5 možností, ale jde o to, zda tiskárna vůbec umí nějaké vyhlazování. V nápovědě se dočtete (klikněte na otazníček a pak na výběr ditheringu), jakou volbu máte zvolit pro jaký případ a rozlišení tiskárny. Na obrázek přitom nekoukejte, to je úplný nesmysl, co se tam ukazuje vypnete-li dithering ("bez rastru"), žádné vyhlazování se dělat nebude, takže obrázek bude kostrbatý a nikoli tak hezký, jak je vidět na obrazovce! Tady se Microsoft vyřádil, a český překlad to bohužel dorazil. Do slotu lze zasunout přídavnou paměť, možná i české fonty. Paměť je užitečná věc v případě, že tiskárna odmítá vytisknout celou stránku nějakého složitějšího dokumentu. České fonty není třeba instalovat hardwarově, stačí v ovladači zaškrtnout položku "tisknout text jako grafiku".

Používám klávesnici Turbo-Xwing, na níž jsou 4 klávesy, které nevím, jak zprovoznit. Jedná se o Power, Sleep, Wake a Fn. Ovladače, jež mám k dispozici, jsou pro jiné klávesnice. Samozřejmě mám skříň ATX.

Tato klávesnice vyžaduje ovladač (měl by být součástí dodávky), bez kterého budou speciální tlačítka nedostupná. Na Internetu není mnoho odkazů na Turbo-Xwing, zkuste například adresy http://www.jbc.com.tw/kd-3001r.htm nebo http://www.samsongroup. com.hk/newimages1/prod01.htm .

? Při funkci Defragmentace a Scandisk počítač opakovaně začíná odzačátku, hlásí jiný běžící program, i když jsou všechny programy zavřené. Antivirový program nic nehlásí. Ve složce Windows je win386.swp unable to open file not scanned. (Windows 95)

Tento problém byl již na stránkách PC WORLDu řešen, proto jenom stručně shrnu. Scandisk a následně defragmentace se někdy může zacyklit, a v možnostech operačního systému nelze toto vyřešit. Stačí však použít Norton Utility a provést opravu disku s jejich pomocí. Pak už lze defragmentaci spustit bez problémů. Uvádíte, že při Scandisku jsou všechny programy zavřené. Včetně antiviru? Soubor win386.swp je swapovací soubor, který se používá pro virtuální paměť. Je otevřen exkluzivně pro Windows a žádný jiný proces do něj nemůže zasáhnout. Proto je logické, že antivirový program neuspěje. Je to ale normální stav, který vás nemusí znepokojovat.

? Vlastním starší počítač IBM PS/Value Point 425SX/S. Na tomto počítači je instalován pevný disk 1,2 GB, rozhraní IDE. Nešťastnou náhodou došlo ke zformátování disku programem FDISK a smazání všech dat. Po nainstalování operačního systému již počítač identifikuje pevný disk jen s kapacitou 528 MB. Před smazáním se při startu počítače objevovala tabulka s hodnotami cylinders, heads, sectors, capacity. Tato tabulka se již nezobrazuje a hodnoty v ní uvedené nejdou v BIOSu nastavit. (zkráceno)

Problém je v tom, že starší počítače neumí přijmout větší disk než cca 500 MB. Aby bylo přesto možné s nimi pracovat, zavádí se do boot sectoru program, který se rezidentně spustí před natažením operačního systému a pak řídí diskové operace nad plnou kapacitou disku de facto přebírá práci BIOSu. Abyste zpřístupnil systému celý disk, musíte si sehnat tento program pro daný typ disku a nainstalovat jej (nabootuje se z diskety a program se sám zavede, otestuje a buď sám, nebo s vaší pomocí nastaví parametry disku).

? Rád bych se zeptal na problém s češtinou v MS Exploreru 5.0, některé stránky mi zobrazí diakritiku správně, jinde je nečitelná (hlavně ř, ž,...). Ve volbě Zobrazit Kódování mám zaškrtnuto Automatický výběr, ale ani ruční výběr kódování mi nijak nepomůže. Je chyba na straně tvůrců stránek či na straně mého poskytovatele WorldOnLine, nebo u mně?

Příčina může být na straně tvůrců stránek nebo u vás, poskytovatel nemá na "cizí" webové stránky vliv. Klikněte si pravou myší na zobrazenou stránku a zvolte "View Source". Zobrazí se vám zdrojový kód stránky a v něm byste (poblíž začátku) měl najít specifikaci např.

<META content="text/html; charset= Windows-1250".

Pokud tomu tak je, je stránka vytvořena dobře a problém je ve vašem prohlížeči. Nastavíte-li (nad touto stránkou) automatický výběr, musí se čeština zobrazovat správně. Pokud ne, je problém v samotných Windows (zkuste si napsat české znaky do políčka Start Spustit). Není-li ve stránce specifikace "charset" a je zapnutá Automatická volba, je pak dílem náhody co se zobrazí. V tom případě je chyba u tvůrce webstránek.

? Úspěšně používám Outlook Express. Jak mám ale nastavit MS Outlook 97, aby jej bylo možné používat stejně jako OE? Při spuštění Outlooku 97 a přechodu do položky Pošta se začne Internet Mail připojovat k fungujícímu Expressu. Po zadání uživatelského jména a hesla se připojí, ale při pokusu o stažení nebo odeslání zpráv se objeví hlášení "Nebyli jste přihlášeni k poštovnímu serveru 0971209311". Po změně na poštovní server spk.cz sice lze přijímat i odesílat zprávy, avšak odesílání funguje pouze tlačítkem v odeslané zprávě.

MS Outlook je vhodné nakonfigurovat před jeho prvním spuštěním v Ovládacích panelech Pošta. Jako službu vyberte Internet mail. Při konfiguraci této služby je nejdůležitější záložka Servery (viz obrázek). Zde nadefinujte účet a heslo mail-systému, které může být jiné než jméno a heslo do sítě providera. Dále pak Outlook vyžaduje jméno mail-serveru (SMTP) a POP3 serveru, viz obrázek. Tyto údaje získáte od providera (na obrázku je uveden příklad pro PVTNET). Pokud spustíte Outlook bez předchozího nastavení, vezme si nastavení z Outlook Expressu, ale přeloží jej nesmyslně do této tabulky a jak je vidět, za poštovní server považuje telefonní číslo. Zprávy se mohou psát v režimu "off-line", tj. bez připojení na providera, stisknutím Send se uloží do odchozí fronty. K fyzickému odeslání dochází až po spojení s providerem, k tomu lze použít klávesu F5. Ve vlastnostech Internet mailu lze nastavit, aby se spojení ukončilo po příjmu/ /odeslání všech zpráv.

? Při vkládání grafu do prezentace Powerpointu 97 se objevuje chybové hlášení "Není dostatek paměti k načtení souboru Graf". Jak to odstranit?

Příčinou může být problém se swapovacím souborem (nedostatek místa na disku) nebo špatně nainstalovaný (poškozený) program MS Office. Já jsem se s tímto problémem několikrát setkal na Windows NT Workstation, a řešením bylo smazat uživatelův profil a vytvořit nový. Z toho usuzuji, že se jedná pravděpodobně o poškození záznamu v registru HKEY_USERS, ale bohužel přesně nevím kde. Další možností je reinstalace MS Office.

? Po spuštění MS Excelu 97 se zobrazí chybové hlášení tohoto typu: Lexikon XL8805.DLL je poškozen nebo chybí. Tento soubor se na disku nenachází, ale není ani na instalačním CD MS Office Professional. Reinstalace MS Excel nepomůže. Zajímavé je, že pod Windows 95 vše fungovalo výborně. Podle chybového hlášení by se soubor měl nacházet v C:\Program Files\MS Office 97 Professional\Office.

Jedná se o známou chybu tohoto produktu Microsoftu MS Excel 97 v kombinaci s Windows 98 CZ. Nápravu zajistíte instalací MS Office Service Release 1, resp. 2. Existuje ještě rychlejší možnost, a sice v uvedeném adresáři najít podobný soubor XL88??.DLL a tento překopírovat na požadovaný název. Myslím, že pak vyběhne ještě jedno chybové hlášení o jiném neexistujícím souboru, který získáte obdobným způsobem. Instalace SR1, resp. 2 je ale korektnější.

? Mám doma dva počítače, a tak jsem se rozhodl dát je do sítě. Připojil jsem obě síťové karty a nakonfiguroval, nastavil sdílení souborů, a když jsem zkusil jestli to jde, tak uviděl druhý počítač, ale nenašel v něm žádné soubory. Zkoušel jsem program Ping, ale ten nenašel žádnou chybu. Nevím, co s tím mám dělat. Používám Windows 98 a k připojení kroucenou dvoulinku.

Postupoval jste správně, chybí udělat pouze poslední krok. Instalace sdílení souborů ve vlastnostech sítě je podmínka nutná, nikoliv však postačující. Abyste viděl soubory a složky připojeného počítače, musíte na něm tyto nasdílet individuálně. Klepněte pravou myší na složku a v menu zvolte Sdílení. Tam nastavíte přístupová práva. Teprve poté tuto složku uvidíte z druhého počítače. Takto můžete nasdílet celý disk (klepnete na ikonku disku), vidět je vše, co je pod sdíleným objektem. Ještě poznámka k programu Ping. Tento program slouží k "prozvonění" spojení mezi počítači, realizovaného na protokolu TCP/IP. Pokud spojujete pouze dva počítače bez jejich dalšího napojení na Internet, stačí vám pro komunikaci protokol NetBEUI, který nevyžaduje žádné nastavení.

? Jak lze uložit a tisknout aktuální dialogové okno ve Windows 98, tak jak je to např. vidět v PC WORLDu?

Není na to žádné "zázračné tlačítko" nebo příkaz, ale postup je docela jednoduchý. Dialogové okno (musí být celé na obrazovce) "ofotíte" stisknutím klávesy PrtScr (někdy se Shift). Potom otevřete libovolný grafický program (například MS Photo Editor, Paint apod.) a pomocí příkazu Paste (nebo také CTRL.V) přenesete celou obrazovku. Pak nástrojem pro výběr vyříznete pouze ono okno a okopírujete (CTRL.C) do schránky. Odsud jej přenesete do nového obrázku opět pomocí CTRL.V a nakonec jej uložíte do patřičného formátu.

? Na PC s Windows 98 SE CZ jsem instaloval MS Office 97 Profi, včetně SR--1 a SR-2. Pak jsem nahradil Outlook 97 verzí 98. Instalace proběhla korektně. Po spuštění Outlooku se objeví hláška: "Doplněk souboru DUMPSTER.ECF neexistuje nebo je neplatný." Najděte tento soubor a potom jej zkopírujte do složky Addins v programové složce aplikace\Outlook. Nebo zkuste aplikaci Outlook znovu nainstalovat. V adresáři .OfficeAddins jsou soubory dumpster.ecf a dumpster.dll. Po kliknutí na OK program běží normálně. Co s tím, jak tu hlášku odstranit? Přeinstalace nepomohla.

Problém je pravděpodobně způsoben chybou v aplikaci MS Outlook 98 v českém prostředí, podobně jako tomu bylo např. s podobnými hláškami u MS Excelu 97. Zde naštěstí nedojde k ukončení programu, takže kromě otravující hlášky lze pracovat. Bohužel na Internetu jsem k tomuto našel jediný odkaz, který se ptá na totéž pro švédské prostředí. Zatím tedy nedokážu poradit, opět si dovolím obrátit se na čtenáře. Možná přece jen zkuste oba zmiňované soubory okopírovat do adresáře C:\Windows.

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0531

Otázka: Lze připojit pomocí redukce (PS/2 « COM1 ) PS/2 myš do standardního sériového portu COM1? Pokud ji takto připojím, Windows 95 i Windows 98 hlásí, že není připojena žádná myš. Děkuji.

Odpověď: V běžné síti počítačových obchodů je tato redukce z portu PS/2 na sériový port COM1 běžně k dostání. Pokud máte veškerý váš hardware funkční, zkontrolujte v nabídce Control Panel/System, zda nemáte konflikt na PS/2 myši pokud ano, odeberte ji a restartujte počítač. Pokud se po restartu nedetekuje sériová myš, zkuste provést vyhledávání nového hardwaru opět z nabídky Ovládací panely.

Otázka: Zajímalo by mne, jak je to s Linuxem na jiných platformách než PC. Konkrétně se mi jedná o starší pracovní stanici SUN.

Odpověď: Operační systém Linux byl převeden na mnoho platforem, počítače s procesory SPARC nevyjímaje. Osobně používám SparcLINUX na počítači SPARC Station 20 s procesorem SuperSparc již více než rok k plné spokojenosti své i ostatních, kteří ho využívají. Počítač má 96MB RAM, obsahuje dva SCSI disky (1GB a 2GB Barracuda), SCSI CD mechaniku. Běží na něm Apache Web server, MySQL server, SMTP server (sendmail), PPP server pro komutované připojení modemem zvenčí a mnoho dalších aplikací. Se sytémem jsem velmi spokojen a mohu vám tedy Linux pro stanici SUN vřele doporučit. V současné době můžete například použít kompletní distribuci Linuxu RedHat, právě pro počítače SUN. Podobně je například připravena stejná distribuce pro stroje s procesory Alpha.

Otázka: Je možné z Visual Basic for Applications zkomprimovat databázi v Accessu? Našel jsem nějaký příkaz pro modul Accessu "Application.RunCommand acCmdRapairDatabase," ale to mi nefunguje: "akce RunCommand byla zrušena."

Odpověď: Použijte tuto metodu objektu DBEngine: DBEngine.CompactDatabase notcompressed.mdb, compressed.mdb,... notcompressed. mdb je cesta k původní (nekomprimované) databázi, compressed.mdb je nový soubor, do kterého se uloží databáze komprimovaná.

Otázka: Existuje ochrana proti viru "I love you" pro Outlook?

Odpověď: Outlook Security Update nabízí účinnou ochranu proti makrovirům, jako např. "I love you" nebo "Mellisa". Tato aktualizace je k dispozici samostatně, a to rovněž prostřednictvím serveru Office Update na stránkách společnosti Microsoft, http://officeupdate.microsoft.com/cze.

Otázka: Již několikrát jsem kopíroval přes schránku tabulky připravené v textovém editoru Word do sešitu Excelu, abych mohl využít výhod Excelu pro vytvoření grafu. Tabulky se vždy zkopírovaly dobře. Poslední tabulka, kterou jsem kopíroval, se ale rozdělila v Excelu do sloupců úplně jinak než ve Wordu, takže položky v jednotlivých buňkách si vůbec neodpovídaly. Kolega mi poradil, abych zkusil zavřít a znovu spustit Excel. Potom se podařilo tabulku zkopírovat normálně. Byla to chyba Excelu, nebo je problém v něčem jiném?

Odpověď: Excel rozkládá jednotlivé řádky kopírovaných údajů do sloupců standardně podle znaku tabulátoru (tj. i podle hranic sloupců v tabulce). V prostředí Excelu se dá navíc text zkopírovaný do jednoho sloupce rozložit do více sloupců podle stanoveného oddělovače, kterým může být například čárka, mezera, středník, pomlčka apod. Pokud někdo před vámi se spuštěným Excelem pracoval a nastavil si ve volbě Data/Text do sloupců jiný oddělovač než tabulátor, Excel si tuto volbu zapamatoval a použil ji i na vaši kopírovanou tabulku (třeba i v jiném souboru). Jestliže Excel zavřete a znovu spustíte, tento se vrací ke svému původnímu nastavení oddělovače (tj. tabulátor). Lepší je ale zapsat do nějaké buňky libovolný text, označit jej a zvolit Data/Text do sloupců. V dialogovém okně 1 ponecháte nastavení Typ souboru s oddělovačem, v dialogovém okně 2 vymažete nastavené oddělovače a zadáte oddělovač tabulátor. Po klepnutí na tlačítko Dokončit pomocný text vymažte, ale typ oddělovače zůstane nastaven již standardním způsobem.

Otázka: Po přeinstalování Windows NT Workstation mám problémy s funkčností ZIP mechaniky, jednoduše nefunguje.

Odpověď: Po instalaci Windows NT je mechanika ZIP nalezena jako mechanika písmenem B: a nefunguje. Je potřeba nainstalovat Service Pack 3 a poté ZIPFIX, který je ke stažení na serveru společnosti Microsoft. Poté je mechanika ZIP plně k dispozici a pomocí Disk administrátoru jí můžete přidělit libovolné písmeno jako kterékoliv jiné mechanice.

Otázka: Ve svém dokumentu napsaném ve Wordu mám vložené obrázky. Chtěla jsem je očíslovat volbou Vložit/Titulek a vytvořit jejich seznam. Volba Vložit/Titulek mi ale nabízí neustále popisek obrázek 1 a číslo se automaticky nemění s pořadím označeného obrázku. Kde dělám chybu?

Odpověď: Postup při vkládání titulků k obrázkům je správný. Problém bude pravděpodobně v tom, že obrázky jsou vložené samostatně v textových polích. Potom není možné je automaticky očíslovat. Pokud nemáte speciální důvod, obrázky nevkládejte do předem připravených textových polí. Většinu běžných potřebných vlastností obrázků je možné nastavit bez vkládání do textového pole při prostém vložení do dokumentu v místní nabídce, ve volbě Formát obrázku.

Otázka: Používám již dlouhou dobu na svém počítači RedHat LINUX 5.1 ke své plné spokojenosti. Nedávno jsem vyměnil grafickou kartu za novou s čipem S3 Trio3D. Nepodařilo se mi kartu kvalitně rozchodit v X-WINDOW a používám ji pouze s VGA16 X-serverem, tedy s velmi omezenými možnostmi.

Odpověď: Pokud jste systém RH 5.1 neupgradoval, pak verze systému X v této distribuci je XFree86 3.3.2, což je verze poněkud starší. Naproti tomu karty s čipem S3 Trio3D jsou poměrně novou záležitostí. Z uvedeného vyplývá, že X-server v distribuci RH 5.1 tuto kartu nepodporuje. Musíte použít XFree86 ve verzi alespoň 3.3.5 a provést změny v souboru /etc/X11/XF86Config. Sekce "Device" bude pro vaši kartu obsahovat tyto položky: "VideoRam 4096" a "ChipID 0x8a10". Pro tuto kartu používejte server XF86_SVGA. Nyní by měla X-ka fungovat bez problému. Bližší informace o systému XFree86 a používaných grafických kartách pro tento systém najdete na www.xfree86.org.

Otázka: Při tvorbě seznamu literatury za dokumenty vytvořenými ve Wordu potřebuji automatickou aktualizaci čísel odkazů, a proto používám Vysvětlivky a Křížové odkazy. Takto je ale možné připravit pouze seznam literatury, řazený podle pořadí výskytu odkazů v textu. Lze připravit seznam literatury tak, aby se čísla odkazů také automaticky aktualizovala při přidávání nových položek nebo při úpravách textu, ale seznam literatury by byl seřazený abecedně?

Odpověď: Pro úplnost uvedu nejprve váš postup používaný pro seznam literatury, řazený podle pořadí výskytů odkazů v textu. Do místa dokumentu, kam chceme vložit odkaz, jej vkládáme volbou Vložit/Poznámka pod čarou a vybereme Vložit Vysvětlivku a na konec dokumentu zapíšeme položku seznamu literatury (autor, název knihy atd.). Odkazy na již zapsané knihy vkládáme volbou Vložit/Křížový odkaz s volbou Typ odkazu Vysvětlivka.

Pokud potřebujeme seznam literatury setřídit abecedně, můžeme postupovat následovně: Na konec dokumentu zapíšeme novou položku do seznamu literatury (to lze i zde provádět pomocí volby Vložit/Poznámka pod čarou/Vysvětlivka, ale v tomto případě by to mělo význam pouze pro rychlý pohyb na konec dokumentu). Na konec zapsané položky seznamu literatury vložíme záložku volbou Vložit/Záložka, zapíšeme název nové záložky (bez mezer, nejlépe název knihy pro snadné pozdější rozlišení) a klepneme na tlačítko Přidat. Seznam literatury s nově přidanou knihou označíme a automaticky očíslujeme. Do místa v textu, kde je třeba vložit odkaz na novou knihu, vkládáme křížový odkaz volbou Vložit/Křížový odkaz a v dialogovém okně nastavíme Typ odkazu Záložka, Vložit odkaz na číslo odstavce a vybereme vhodnou záložku v poli Pro záložku. Na každou záložku (položku ze seznamu literatury) můžeme takto připravit libovolný počet odkazů. Kdykoliv později můžeme vzniklý seznam literatury setřídit a číselné odkazy se automaticky aktualizují podle nového pořadí.

Poznámka: Ve starších verzích Wordu jsou záložky pod volbou Úpravy/Záložka.

Otázka: Pokud počítám v dokumentech Wordu (Office 2000) s číselnými údaji, používám tabulky. Někdy ale potřebuji počítat s čísly volně vloženými do textu dokumentu, a užití tabulky mi nevyhovuje. Existuje taková možnost, pokud požaduji navíc aktualizaci spočtených výsledků při změně zdrojových čísel?

Odpověď: S čísly vloženými do běžného textu dokumentu můžete počítat, pokud tato čísla označíte jako záložky. Do vzorců potom vkládáte tyto záložky jako argumenty. Postupovat můžete takto: Označte myší číslo, se kterým chcete počítat. Zvolte nabídku Vložit/Záložka a v dialogovém okně Záložka zapište název nové záložky a klepněte na tlačítko Přidat (tato volba je pro Word 2000, ve starších verzích najdete záložku v nabídce Úpravy/Záložka). Jméno záložky by nemělo obsahovat mezery. Takto označíte jako záložky všechna potřebná čísla. V místě dokumentu, kde chcete vložit výpočet, zvolte nabídku Tabulka/ /Vzorec. V seznamu políčka Vložit záložku dialogového okna Vzorec vybíráte klepnutím záložky a zapisujete mezi ně požadované operátory. Záložky lze použít i jako argumenty standardních funkcí. Při změně zdrojových čísel výsledek označíte myší a aktualizujete například klávesou F9.

Poznámka 1.: Pokud je políčko Vložit záložku nepřístupné, nemáte v dokumentu žádnou záložku.

Poznámka 2., velmi důležitá.: Pozor musíte dát při změně zdrojových čísel, těch, co byla označena jako záložky. Kdybyste totiž číslo označili myší a přepsali najednou celé, zrušíte zdroj pro záložku a výpočet nebude možné aktualizovat. Možné je ale například nové číslo zapsat mezi cifry čísla starého a potom teprve nepotřebné cifry vymazat.

§§§§§


Windows rychlá jako nikdy!

Marcel Flídr

c00p0562

Radost nad rychlým během Windows nemívá dlouhého trvání. V pozadí běžící procesy, rozsáhlé klíče v registru a plný disk velmi rychle ubírají systémové prostředky, a běh systému se zpomaluje. V následujícím článku se dočtete, jak můžete tyto brzdy systému uvolnit a vrátit se k plnému výkonu.

Upřímně řečeno, po instalaci třiceti různých programů a her nelze očekávat rychlost jako u právě nainstalovaných Windows. Na rozdíl od jednoduchého jednoúlohového systému typu DOS, kde o sobě jednotlivé programy nevědí, pracují pod Windows 95/98/NT v těsném propojení s operačním systémem i navzájem mezi sebou. Tyto souvislosti je potřeba někde zaznamenat, a to právě ubírá volné prostředky.

Rezervy výkonu: Máte několik možností, jak hlavním komponentám (operační paměť a pevný disk) odlehčit a lépe je využívat. Na následujících stranách najdete mimo jiné také tipy, jak zrychlit pevný disk, jak optimalizovat využívání operační paměti a jak ovlivnit běh Windows správným nastavením paměti cache. Můžete provést další užitečná opatření důkladně vyčistěte svůj systém od přebytečných procesů a dopřejte systémovým registrům odtučňovací kúru. Pro enormní urychlení Windows můžete využít naše poslední tři tipy. Dočtete se, jak s pomocí Ramdisku povzbudit počítač k nečekanému výkonu, jak současně uchránit systém před viry a škodami, způsobenými nechtěným zásahem uživatele. Předpokladem však je, aby byl váš počítač velkoryse vybaven operační pamětí.

Postup krok za krokem: U každého tipu je nejdříve uvedena základní myšlenka, pak následují pro a proti, která byste měli v každém případě zvážit. V závěru je detailně popsáno, jak byste měli postupovat. Software, který k tomu budete potřebovat, najdete na vloženém CD, popřípadě na Internetu.

Většina našich tipů, obzvláště poslední tři, vyžadují jisté znalosti a zkušenosti v zacházení s komponentami Windows. Technicky náročná řešení jsou označována jako "Profi-tip". A ještě jedno doporučení na závěr dříve než se pustíte do prvního kroku, si celý tip přečtěte.

Ostatně, dvě kategorie tipů jsme vědomě vynechali. V článku se podrobněji nevěnujeme např. zřeknutí se tapety na pozadí ve Windows (asi 1 MB), uzavírání nepotřebných aplikaci (Excel s otevřenou tabulkou, běžící na pozadí, spotřebuje 15 až 20 MB) nebo ošetřování pevného disku s uloženými daty (defragmentace, zmenšení velikosti koše). Kromě toho jsme vynechali tipy, s jejichž pomocí sice dosáhnete zrychlení, ale pouze za vysokou cenu (například nahrazení Průzkumníka jinou aplikací).

1. Pevné disky(I) - Rozdělení zátěže pomocí dvou disků

Idea: Pokud máte ve svém PC se systémem Windows nainstalovány dva nebo více přibližně rovnocenných disků (nikoliv logických partiton, ale disků fyzických!), můžete zvýšit výkon systému. Dbejte na to, abyste rozdělili přístupy na jednotlivé disky pokud možno rovnoměrně. Jak samotná Windows, tak mnoho dalších aplikací, potřebují při své práci využívat společné DLL knihovny ze systémových souborů Windows, takže jeden disk má již dost práce s tím, aby vyřídil všechny tyto požadavky. Pokud další úkoly svěříte druhému disku, dosáhnete tím celkově lepšího výkonu. Není k tomu potřeba vůbec nic nově instalovat. K navýšení rychlosti stačí pouze několik jednoduchých prostředků.

Pro a proti: Zvýšit výkon systému pomocí rozdělení zátěže může každý uživatel, který má počítač se dvěma nebo více pevnými disky. Nárůst rychlosti je však znatelný především při používání programů, vyžadujících velký výkon. Zakoupení nového disku speciálně za tímto účelem se příliš nevyplatí.

Postup: Pokud se nechystáte přeorganizovat od základů celý systém, můžete jej kdykoliv optimalizovat následujícími akcemi.

1. Aplikace pod Windows velmi intenzivně pracují s dočasnými (temporary) daty. Když nějaký program (textový editor, tabulkový procesor, grafický editor...) pracuje s daty, průběžně si je ukládá v dočasném souboru.Tato data zůstávají otevřena po celou dobu práce v programu, který k nim trvale přistupuje. Výkon můžete navýšit tím, že budete tyto soubory ukládat na druhý, méně vytížený disk.

Vytvořte si proto novou složku, např. D:\

Temp. V textovém editoru pak otevřete soubor AUTOEXEC.BAT a vložte do něj následující řádky:

SET temp=D:\temp

SET tmp=D:\temp

Docílíte tak až desetiprocentního urychlení při práci s některými programy (zvláště grafickým softwarem pracujícím s velkými obrázky).

2. Některé programy však nepoužívají pro ukládání svých dočasných souborů tuto systémovou složku, ale nabízejí vlastní nastavení pro pracovní soubory. Takovým příkladem může být třeba Adobe Photoshop. Ve Photoshopu 5 můžete pod nabídkou Soubor/Předvolby/Zásuvné moduly a odkládací disky nastavit až čtyři disky pro odkládání pracovních souborů. Pro dosažení optimálního výkonu byste měli vybrat rychlé a co nejméně zatížené disky.

3. Internet Explorer si ukládá navštívené stránky do podsložky Temporary Internet Files ve složce Windows. Díky tomu je možné tyto stránky při příští návštěvě zobrazit rychleji. Pro změnu umístění této složky použijte následující postup:

Vytvořte si na druhém disku novou složku (např.: D:\Temporary Internet Files). V Internet Exploreru zvolte nabídku Nástroje/Možnosti sítě Internet. Na záložce Obecné klikněte na Nastavení a tam na tlačítko Přesunout složku. Vyberte složku (v našem případě D:\Temporary Internet Files) a stiskněte OK. V následujícím dialogu potvrďte přesun.

Pokud chcete přesunout složku s dočasnými soubory pro Netscape Navigator, vyberte nabídku Edit/Preferences a pak pod Advanced položku Cache. Do kolonky Disk Cache Folder pak můžete zadat novou složku pro dočasné soubory. Na rozdíl od Internet Exploreru musíte u Navigatoru přesunout již uložená data do nové složky ručně.

4. Pro instalaci programů nabízejí Windows standardně složku Program Files, která se zpravidla nachází na stejném disku jako systém. Z hlediska udržení výkonu je vhodné další instalace provádět na druhý disk.

TIP: Máte-li ve svém PC dva nebo více pevných disků a operační systém Windows NT 4 nebo Windows 2000, můžete je spojit pod jedno písmeno diskové jednotky do tzv. "stripe setu" (softwarového diskového pole). Při tomto uspořádání zapisuje systém data střídavě na spojené disky. Dosáhne se tím znatelného urychlení datového přenosu.

2. Pevné disky (II) - Optimální nastavení virtuální paměti

Idea: Nezávisle na vybavení vašeho PC operační pamětí, používají Windows intenzivně tzv. odkládací soubor (virtuální paměť). Ten je vhodné, stejně jako dočasné soubory, umístit na rychlý disk. Efektivita se ještě zvýší, jestliže pro odkládací soubor vyhradíte zvláštní partition (oddíl na disku) a určíte jeho minimální velikost.

Pro a proti: Zakoupení nového disku speciálně pro odkládací soubor se nevyplatí. Pokud však ve svém PC již dva disky máte, rozhodně byste měli tento tip zvážit.

Postup: Nejrychleji se k nastavení virtuální paměti dostanete, jestliže kliknete pravým tlačítkem myši na ikoně Tento počítač na pracovní ploše.

1. V zobrazené kontextové nabídce vyberte Vlastnosti a na záložce Výkon stiskněte tlačítko Virtuální paměť. Zde můžete nastavit nové umístění odkládacího souboru.

2. Windows 95/98 standardně spravují odkládací soubor a dynamicky zvětšují nebo zmenšují jeho velikost podle potřeby. Máte-li na pevném disku dostatek volného místa, můžete v dialogu Virtuální paměť zatrhnout volbu Virtuální paměť nastaví uživatel a nastavit minimální velikost odkládacího souboru. Jakou velikost máte nastavit zjistíte, jestliže spustíte všechny aplikace, se kterými běžně pracujete, a poté se v Průzkumníku podíváte na velikost souboru WIN386.SWP (standardně je uložen ve složce Windows). Toto číslo pak použijte jako minimální velikost odkládacího souboru. Zabráníte tak fragmentaci virtuální paměti, která by vedla ke zpomalení přístupu k těmto datům.

3. Pokud se v blízké době chystáte systém od základů přeinstalovat, vyplatí se vám následující řešení. Optimální umístění pro odkládací soubor jsou vnější stopy pevného disku. Rychlost přenosu dat je zde asi o dvacet procent vyšší než na vnitřních stopách. Při instalaci nového disku byste proto měli rezervovat první partition (leží vždy u kraje disku) pro odkládací soubory Windows. Její velikost závisí na množství a typu aplikací, které budete instalovat. Ve většině případů postačuje 200 až 300 MB.

TIP: Ve Windows NT dosáhnete dalšího zvýšení výkonu rozdělením odkládacího souboru na více disků. Vyberte k tomu jednoduše ty disky, na kterých máte volný prostor, a u každého nastavte minimální velikost odkládacího (v NT též stránkovacího) souboru. Po kliknutí na tlačítko nastavit je nutno restartovat počítač, aby systém mohl provést příslušné změny.

3. Pevné disky (III) - Využití DMA přenosu pro zvýšení výkonu

Idea: Moderní IDE diskové jednotky (pevné disky, jednotky CD-ROM a DVD) mohou zapisovat data přímo do paměti RAM a odlehčit tak procesoru. Tato metoda je označována jako DMA (Direct Memory Access). Pro dosažení optimální rychlosti přenosu dat je potřeba aktivovat DMA jak v BIOSu, tak ve Windows.

Pro a proti: Starší DMA ovladače jsou často chybné. Jejich používání může vést ke ztrátě dat nebo znemožnění startu systému. Než nainstalujete zastaralé verze z původního CD, měli byste nejdříve stáhnout novější ovladače z internetových stránek výrobce vaší základní desky. Pro zajištění bezpečnosti dat je vhodné provést jejich zálohování.

Postup: Především byste si měli ověřit, že váš počítač i pevné disky vůbec podporují DMA.

1. Abyste se přesvědčili, že svůj pevný disk podporuje DMA, restartujte svůj počítač v režimu MS DOS a spusťte soubor DEBUG.EXE. Pro první EIDE master disk zadejte následujících pět řádků:

o 1f6 a0

o 1f2 22

o 1f1 03

o 1f7 ef

i 1f1

Pokud vrátí program hodnotu "00", podporuje váš disk mod DMA. Pro první EIDE slave disk je první řádek "o 1f6 b0".

Pro první disk na sekundárním IDE řadiči zadejte následující:

o 176 a0

o 172 22

o 171 03

o 177 ef

i 171

Pro druhý disk napište do prvního řádku "o 176 b0". Také zde znamená výsledek "00", že pevný disk podporuje DMA.

2. V BIOSu není zpravidla DMA přenos aktivován. V AMI-BIOSu jej zapnete pod Advanced Bios Setup nastavením hodnoty IDE UDMA Mode na Auto.

V Award-Biosu je příslušná nabídka pojmenována Integrated Peripherals. Zde nastavte všechny hodnoty od IDE Primary Master UDMA až po IDE Secondary Slave UDMA na Auto.

3. Před aktivováním DMA modu ve Windows můžete pomocí sharewaru HD Tach (www.tcdlabs.com, 956 KB, 49,95 USD) otestovat datový přenos. Pokud test zopakujete později, uvidíte, která část systému potřebovala změnu. Neregistrovaná sharewarová verze programu HD Tach funguje pouze pod Windows 95/98. Pro Windows NT/2000 si jej musíte zaregistrovat.

4. Aktivaci modu DMA pro konkrétní zařízení ve Windows lze provést přes Ovládací panely/Systém a záložku Správce zařízení. Pod odrážkou Diskové jednotky nebo CD-ROM vyberte požadovanou komponentu a klikněte na tlačítko Vlastnosti. Na záložce Nastavení zaškrtněte položku DMA. Poté bude nutno restartovat počítač.

5. Jestliže po restartu zaškrtnutí u položky DMA zmizí, pravděpodobně dané zařízení tento mod nepodporuje. V takovém případě se informujte u výrobce pevného disku. Jiná situace nastává, máte-li ve Windows předinstalovaný EIDE ovladač přímo od dodavatele vašeho PC. V tom případě se může stát, že položka DMA se vůbec nezobrazuje, a disk přesto pracuje v DMA modu. Může k tomu dojít např. tehdy, máte-li nainstalovaný ovladač VIA-Busmaster.

6. Ani pod Windows NT se nemusíte zříci možnosti používat mod DMA. Předpokladem je však nainstalovaný alespoň Service Pack 4. DMA pak můžete aktivovat pomocí freewarové utility Dmacheck (download.microsoft.com/download/winntsrv40/utility/1.0.0.1/nt4/en-us/dmachcki.exe, 27 KB)

4. Zrychlení startu - Optimalizace bootovacího procesu

Idea: Systém Windows 9x je potřeba bootovat poměrně často. Jednak po jakékoliv nepatrné změně konfigurace, a jednak po zablokování systému. K urychlení tohoto procesu pomohou některé volby v BIOSu a položky startovacích souborů Windows.

Pro a proti: Pro jistotu byste si měli pečlivě zaznamenat všechny změny, které v BIOSu provedete, abyste v případě chyby mohli nastavení vrátit. Popsané změny ve startovacích souborech lze v každém případě doporučit.

Postup: Po několika jednoduchých úpravách bude váš počítač startovat rychleji.

1. Restartujte vaše PC a aktivujte BIOS Setup (většinou stisknutím klávesy DEL nebo F1). V nabídce BIOS Features (nebo jí podobné) změňte Boot sequence z "A, C" na "C, A". Dále pro všechny disky upravte hodnotu ve sloupci Type z "Auto" na "User". Mělo by to ovlivnit pouze typové označení vašeho disku. Pokud ne, vraťte se raději zpět k automatickému rozpoznání. Změnou bootovací sekvence ušetříte otestování disketové mechaniky. Nastavení u disků deaktivuje jejich automatické rozpoznávání.

2. V okně příkazového řádku MS DOS zadáním "attrib -r -s -h c:\msdos.sys" odstraníte atributy souboru MSDOS.SYS. Otevřete jej pak v libovolném textovém editoru a do sekce [Options] vložte následující příkazy:

BootDelay=0

BootMenu=0

Logo=0

Tím odpadne pauza při startu, během níž se zobrazuje nápis "Startuje systém Windows 9x" (BootDelay=0). Skryta zůstane rovněž startovací obrazovka (Logo=0). Nebude se již zobrazovat ani startovací nabídka (BootMenu=0). Pokud byste ji potřebovali, zapište "BootMenu=1", definujte standardní hodnotu "BootMenuDefault=..." a "BootMenuDelay=0".

3. Pokud se soubor AUTOEXEC.BAT používá pouze k zavedení ovladače české klávesnice pro okno DOSu, ušetříte trochu času i paměti jeho úplným vynecháním. Odpadne totiž i zavádění dosovského interpretu příkazů COMMAND.COM. Abyste přesto mohli používat českou klávesnici v okně MS DOS, zadejte do souboru CONFIG.SYS následující text:install=c:\windows\command\keyb.com cz,852,c:\windows\command\keyboard.sys

Soubor AUTOEXEC.BAT pak přejmenujte na AUTOEXEC.BAK. Od příštího spuštění se již nebude COMMAND.COM zavádět automaticky.

4. Do první složky, která se vypíše po zadání dosovského příkazu path (většinou C:\Windows), uložte (prázdný) soubor WINSTART.BAT. Windows totiž při startu vždy procházejí celou cestu, dokud tento soubor nenajdou.

5. Autostart, RUN, apod. - Zabraňte skrytým startům programů

Idea: Programy, které zabírají paměť, aniž byste je spouštěli, nejsou nic příjemného. Kdo nemá volných zdrojů v PC na rozdávání, měl by projít všechna místa, odkud lze spouštět programy, a vytřídit ty, které nutně nepotřebuje.

Pro a proti: Podle výrobců jsou některé programy natolik nepostradatelné, že se jejich automatické spouštění v každém případě vyplatí. Mnoho uživatelů si také zvyklo na to, že v oblasti systray (pravá část hlavního panelu) najdou mnoho možností k nastavení.

Jestli se vyčištění vyplatí nebo nevyplatí, je proto otázkou vytížení operační paměti a CPU (aktuální stav zobrazí SYSMON.EXE), ale v neposlední řadě také vkusu každého uživatele.

Postup: Na těchto místech v systému je vhodné se porozhlédnout po nežádoucích startech aplikací.

1. CONFIG.SYS a AUTOEXEC.BAT (zřídkakdy také WINSTART.BAT A DOSSTART.BAT): Standardní vyvolání DISPLAY.SYS v souboru CONFIG.SYS je dnes již zbytečné. Opravdu účelné jsou ve startovacích souborech DOSu pouze příkaz COUNTRY a nastavení české klávesnice "keyb cz...". Ve všech ostatních případech můžete zkusit řádky zablokovat (napsáním "REM" před daný řádek jej vypnete).

2. WIN.INI: V sekci [Windows] hledejte záznamy "run=..." a "load=..." pozůstatky z dob Windows 3.x. Funkci těchto případných řádků můžete zrušit zápisem středníku na jejich začátek. Pokud pak ve Windows budete něco podstatného postrádat, vraťte vaše úpravy zpět.

3. Databáze registru: Pro vyhledání potřebných údajů v registru použijeme program REGEDIT.EXE. Po jeho spuštění si nechte najít "run", přičemž prohledávejte pouze klíče a zapněte volbu Hledat jen celý řetězec.

Také v tomto případě doporučujeme zápis namísto mazání pouze označit jako komentář: Na nalezený záznam dvakrát klikněte a před volání programu vepište středník. Tím zamezíte spuštění programu bez případných chybových hlášení, a máte možnost vše kdykoliv vrátit do původního stavu.

4. Složka "Po spuštění": Deaktivovat položky v nabídce Start/Programy/Po spuštění můžete velice pohodlně. Stačí smazat nepotřebné odkazy, jako například "Snadné spuštění Office". Pokud si nějakým odkazem nejste jisti, jednoduše jej prozatím přesuňte na pracovní plochu. Ukáže-li se po nějaké době položka jako nepotřebná, můžete ji definitivně smazat.

6. Snížení zatížení paměti - Defragmentujte databázi registru

Idea: Databáze registru systému Windows je permanentně uložena v operační paměti. Čím je větší, tím vyšší má nároky na paměť.

Pro a proti: Především je třeba upozornit i zkušené uživatelé, aby se vyvarovali divokého mazání registru pomocí aplikace Regedit. Zejména klíče týkající se hardwaru (v sekci Hkey_Local_Machine) byste měli smazat, až když jste si přesně jisti, k čemu daná položka slouží a že je pro váš systém nadbytečná.

Další problém souvisí se staršími verzemi Windows 95. Cíleně editovat a upravovat registr je možné až pomocí REGEDIT.EXE z Windows 95 OSR2.

Postup: Především si vytvořte záložní kopie souborů SYSTEM.DAT a USER.DAT. Poté si můžete pomocí následujícího postupu vytvořit nový, štíhlejší registr.

1. Otevřete ovládací panel Přidat nebo ubrat programy a odinstalujte všechny aplikace, které již nepoužíváte.

2. Pomocí Regeditu zjistěte, zda v registru nezůstaly přebytečné záznamy. Ty klíče, jež se jednoznačně vztahují k odinstalovanému softwaru, smažte.

3. Pročištěním registru však ještě nedocílíme žádaného snížení jeho velikosti. Registr totiž ještě stále obsahuje proluky a volná místa. Je nutno jej defragmentovat. Zvolte nabídku Registr/Exportovat soubor registru, označte volbu Všechna data a zadejte jméno souboru (např. C:\ALL.REG).

4. Restartujte počítač s volbou "Jen systém MS DOS". Potom do příkazového řádku zadejte nejprve

smartdrv

a následně

regedit /c c:\all.reg

Pomocí přepínače /c (create) vytvoří Regedit zcela novou databázi na základě ALL.REG. Po dalším startu pracují Windows s novou, štíhlejší databází registru.

TIP: Pokud na svém počítači provozujete více paralelních instalací operačního systému Windows, musíte Regeditu pomocí přepínačů /l: a /r: výslovně určit, který registr chcete nově přepsat. Bližší podrobnosti o syntaxi zjistíte z nápovědy po zadání příkazu "regedit /?".

7 Windows 98 Light - Odstraňte Internet Explorer 4/5

Idea: Windows 98 nebo 98 SE můžete drasticky zeštíhlit, odstraníte-li systémový shell a Internet Explorer. Paměti vašeho PC se tím zřetelně uleví. Lehce toho dosáhnete použitím utility 98 Lite. Sharewarová verze umožňuje smazat z disku Internet Explorer a odstranit Active Desktop. K posledně zmiňovanému však budete dodatečně potřebovat i vaše instalační CD Windows 95 B (nebo C). Pomocí tohoto programu lze bezproblémově uskutečnit i novou instalaci bez IE.

Pro a proti: Pomocí volby "Sleek" získáte Windows 98 s rychlejším shellem z Windows 95. Tato možnost je doporučena především pro PC s malou operační pamětí a/nebo slabou grafickou kartou. Zmenší se registr a pevnému disku se ulehčí asi o 50 MB. Doplňkové funkce Win 98 (rozšířená podpora ovladačů, vylepšené zabezpečení registru) však zůstanou zachovány. Další dvě možnosti ("Chubby" a "Overweight") odstraní více či méně funkcí Internet Exploreru. Netscape Navigator pracuje bezproblémově se všemi volbami.

Postup: 98 Lite je možno aplikovat jak na stávající instalaci Windows, tak při nové instalaci. Volby jsou v obou případech stejné, pouze u předem připravené instalace Windows odpadne první krok.

1. Spusťte počítač ze systémové diskety Windows (s podporou jednotky CD-ROM).

2. Spusťte program 98LITE20.EXE (na CD nebo www.98lite.net, 355KB, od 5 USD). Provede se instalace programových souborů. Pokud máte na pevném disku složku s instalačními soubory Windows, zvolte ji i pro 98 Lite (tyto variantu doporučujeme).

3. Z ní spusťte 98LITE.EXE. Pokud jste neinstalovali do složky s instalačními soubory Windows, 98 Lite vás vyzve k vložení instalačního CD.

4. V menu určete, zda instalujete Windows 98 bez Internet Exploreru na nový počítač, nebo jej chcete smazat či upravit ve stávající instalaci Windows. V našem případě zvolíme možnost "Accelerate and/or reconfigure your Explorer desktop interface".

5. Následně si vyberte jednu ze tří možností: "Sleek", "Chubby" nebo "Overweight".

Jestliže zvolíte možnost "Sleek" a chcete využívat shell z Windows 95, musíte mít samozřejmě také instalační CD Windows 95. Touto volbou budou také některé soubory Windows 98 (např. WORDPAD.EXE) dodatečně přizpůsobeny shellu Windows 95.

Volba "Chubby" uchová některé funkce Windows 98, jako např. panel rychlého spouštění a vylepšené možnosti pro editaci nabídky Start.

Při nastavení "Overweight" vám zůstane možnost aktivovat v Průzkumníku náhledy grafických souborů a zobrazení složky jako stránky WWW.

Tip pro novou instalaci: Pokud má program 98 Lite při nové instalaci používat instalační soubory Windows 98 (případně Windows 95 pro "Sleek") z pevného disku místo z CD, musí být uloženy ve složkách C:\Win98 nebo C:\Win95.

8. SYSTEM.INI - Zredukujte diskovou cache pod Windows 95

Idea: Windows si podle nastavení operační paměti rezervují mnoho místa (20, 40 i více MB) pro diskovou cache (mezipaměť). Zkušený uživatel může v souboru SYSTEM.INI omezit horní hranici velikosti tohoto cache bufferu. Ve Windows 98 tento zásah již nepůsobí.

Pro a proti: Windows přizpůsobují velikost bufferu dynamicky, automaticky také snižují velikost cache, která jim zůstává k dispozici pro další aplikace vyžadující paměť. Jakmile tyto limity sami pevně stanovíte, bude velikost bufferu (stejně jako u staršího cache softwaru) více méně statická.Toto se zdá být nevýhodou, avšak při rozumných požadavcích to při běžném provozu nevede k úbytku výkonu. Výhodou však je, že Windows přistupují méně často na disk a vy si můžete nezávisle na systémových algoritmech provést vlastní nastavení, optimalizované pro programy a velikosti dat, se kterými pracujete.

Postup: Otevřete si soubor SYSTEM.INI v libovolném textovém editoru a najděte sekci [Vcache]. Zapište do ní vrchní mez pro cache "MaxFileCache=". Jako horní hranice pro kancelářské aplikace postačuje většinou čtvrtina velikosti RAM. Pro 32MB RAM bychom tedy zapsali "MaxFileCache=8192", kde uvedená hodnota je v KB.

9. Souborový systém - Optimalizace čtením napřed pro všechna média

Idea: Chování paměti cache pro různé datové nosiče pod Windows je možno ovlivnit pomocí nastavení v ovládacím panelu Systém, záložka Výkon, tlačítko Systém souborů. Některé z těchto možností konfigurace hrají důležitou roli pro výkon počítače. Podle velikosti paměti a nároků na zabezpečení můžete nastavit cache pro jednotky CD-ROM, diskety a výměnné disky (jednotka ZIP nebo streamer).

Pro a proti: Zvýšením velikosti paměti cache pro určitý typ datového nosiče se vždy zvýší jeho výkon. Na druhou stranu pro cache bude vymezena část operační paměti, která pak již nebude k dispozici systému. Zpožděný zápis dat se sice postará o rychlejší práci a zlepší multitasking, ale pro výměnná média skrývá riziko, pokud se disketa nebo média Zip příliš rychle vyjmou z mechaniky.

Postup: Pro optimalizování vašeho souborového systému otevřete ovládací panel Systém, vyberte záložku Výkon a klikněte na tlačítko Systém souborů. Zde naleznete následující možnosti.

1. Pevný disk: Volbu Optimalizace čtením napřed byste měli vždy nastavit na hodnotu Úplná. Pod volbou Typické využití tohoto počítače se skrývá nastavení velikosti paměti cache pro cesty a jména souborů. Tato paměť neuchovává žádné soubory, ale pouze jména a umístění souborů naposled použitých. Výkon solidně využívaného síťového PC zřetelně zvýšíte nastavením volby Síťový server. Windows si pak uchovávají v paměti 64 cest a 2 729 jmen souborů (pro srovnání při nastavení Přenosný počítač se pamatuje pouze 16 cest a 337 souborových jmen). Pro celkový výkon systému je podstatně důležitější datová cache pevných disků, kterou můžeme ovlivnit pouze u Windows 95 (viz tip 8).

2. Disketová jednotka: Deaktivujte políčko Hledat nové disketové jednotky při každém spuštění počítače. Urychlíte tím start Windows.

3. Výměnný disk: Jestliže používáte Zip, Jaz nebo jinou mechaniku s výměnnými médii, měli byste aktivovat možnost, která je zde jako jediná zobrazena. Funkce "zpožděného zápisu" uchová data v paměti RAM a vyčká před jejich zápisem na médium na vhodnější okamžik (kdy bude nižší zatížení systému).

4. Jednotka CD-ROM: Volba Optimalizovat přístupovou metodu pro jednotku by měla být pro všechny novější mechaniky nastavena na hodnotu se čtyřnásobnou a vyšší rychlostí. Položka Dodatečná mezipaměť by měla být ve většině případů nastavena na hodnotu Velká. Nižší hodnota je vhodná pouze pro přehrávání multimediálních souborů, protože zde není předpoklad, že by se stejná data vyžadovala několikrát.

TIP: Maximální nastavení se čtyřnásobnou nebo vyšší rychlostí odpovídá cache bufferu o velikosti 1 238 KB. Tato hodnota je podle Microsoftu optimalizována pro počítače s alespoň 12 MB RAM. Jelikož současné PC tuto hranici většinou překračují, zvýšili jsme v příslušném klíči registru pod Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\Filesystem\CDFS zadanou hodnotu a změřili jsme výkon při použití videodat.

Toto je výsledek: Maximální hodnota přednastavená v systémovém dialogu nabízí ve srovnání s minimální velikostí cache výrazné zlepšení. Naproti tomu ruční zvýšení velikosti mezipaměti pro CD v registru přineslo zanedbatelné urychlení na hranici měřitelnosti.

10. RAMdisk (I) - Instalujte důležité aplikace do paměti RAM

Idea: S pomocí jednoduchého triku (definovat jednu část paměti jako pevný disk, tzv. ramdisk) je možné nahrát přímo do paměti často používané utility nebo i celé aplikační balíky, máte-li dostatečně velkou RAM. Pokud software uložíte v paměti, znamená to nejen drastické zkrácení startovací doby, ale také stálý stav programu. Změny způsobené zásahem uživatele, virem nebo pádem systému mají vliv pouze do dalšího startu. Poté je systém opět nastaven na originální konfiguraci.

Pro a proti: Pokud chcete tento tip využít pro zvýšení výkonu, zvažte, že např. pro balík Office byste měli mít k dispozici 50 až 200 MB, v závislosti na jeho verzi. Dále je možno využít ramdisku k urychlení a optimalizování aplikací, které pomalu startují a/nebo pracují. Uplatní se také u rozsáhlých aplikací, jež často nahrávají systémové knihovny ze složky Windows, a tedy z pomalejšího disku.

Obzvláště vhodné je uložit na ramdisk často používané archivy dat fulltextové vyhledávání bude značně rychlejší, bez ohledu na to, o který software se jedná. Pro vzdělávací zařízení, internetové kavárny nebo ostatní veřejně přístupné počítače je zajímavá odolnost takového systému nebo aplikace. Pokud však chcete provést jakékoliv změny, musíte je explicitně zálohovat na disk.

Technicky je tato akce velice jednoduchá. I méně zkušený uživatel by měl být schopen ji bez problémů realizovat.

Postup: Standardní ovladač pro ramdisk ve Windows 95/98 (RAMDRIVE.SYS) není možno využít pro vytvoření ramdisku většího než 32 MB. Potřebujeme využít alternativní ovladač. Doporučujeme k tomuto účelu využít freewarový ovladač XMSDSK.EXE (na CD nebo ftp.simtel.net/pub/simtelnet/msdos/ramdisk/fu_rd19i.zip, 73 KB).

A toto jsou jednotlivé kroky:

1. Ovladač ramdisku rozbalte nejlépe do složky, která je obsažena v systémové cestě (např. C:\Windows\Command). V editoru otevřete soubor AUTOEXEC.BAT a jako poslední připište tento řádek:

<Cesta>xmsdsk /y /t 160000 v:

Jako označení virtuální jednotky jsme zvolili "V:". Velikost (v KB) záleží na velikosti RAM vašeho PC a na velikosti nahrávaného softwaru. Volitelný parametr /y vás zbaví nutnosti potvrdit zavedení ovladače, přepínač /t byste měli u xmsdsk standardně používat. Neopomeňte také vložený rámeček "Velký ramdisk důležité tipy", který popisuje nutné nastavení v souboru CONFIG.SYS.

2. Restartujte počítač. Ve Windows si ověřte, že máte viditelný disk s popisem "MS-ramdrive" a požadovanou kapacitou (např. disk V: s necelými 160 MB).

3. Poté spusťte setup instalovaného softwaru a jako cílový disk uveďte právě tuto virtuální jednotku (v našem případě V:).

4. Po úspěšné instalaci si dejte práci s nastavením všech voleb a možností, které chcete upravit.

5. Obsah celého ramdisku uložte na pevný disk. Nejsnadněji to uděláte tak, že si vytvoříte novou složku, např. C:\Ramdisk a do ní přetáhnete všechny složky z jednotky V:. Stejně funkční a rychlejší než manipulace s myší je následující příkaz systému MS DOS: "xcopy32 /k /r /e /i /s /c /h v:*.* c:\ramdisk\".

6. Vzhledem k tomu, že při každém vypnutí PC se ztratí všechna data z ramdisku, musí se při každém startu nakopírovat zpět. K tomu nejlépe poslouží dávkový soubor s následujícím řádkem:

xcopy32 /k /r /e /i /s /c /h c:\ramdisk\*.* v:\

Do složky Po spuštění v nabídce Start umístěte odkaz na tento dávkový soubor.

7. Jestliže mají být uchovány dodatečné úpravy v programu (nastavení, makra, volby zobrazení), musíte zopakovat kroky 4 a 5. Pokud si do dávkového souboru (např. REFRESH.BAT) vložíte příkaz xcopy z pátého kroku, můžete provést zálohu programu pouhým vyvoláním jména dávkového souboru.

8. Odinstalování softwaru proveďte přes ovládací panel Přidat nebo ubrat programy, aby se smazaly i související DLL knihovny a záznamy v registru. Před odinstalací se ujistěte, že software je nakopírovaný na příslušný ramdisk.

Nezapomeňte pak smazat i záložní kopii programu na pevném disku (v našem případě pod C:\Ramdisk) a dávkový soubor pro kopírování ve složce Po spuštění. Jinak budou při každém startu Windows nakopírovány nepotřebné soubory tohoto programu na ramdisk, kde by jen zabíraly místo.

11. RAMdisk (II) - Uložení Windows do RAM

Idea: Na ramdisk (tedy do operační paměti) je možno nahrát kompletní Windows. Celý postup byl testován na Windows 98 SE.

Operační systém Windows, který je kompletně umístěn v paměti, je znatelně rychlejší než jakákoliv běžná instalace Windows. Každý software je zde tak rychlý, jako by se nacházel v paměti cache. Např. vyhledávání konkrétního textu ve všech souborech složky Windows trvá v tomto případě pouze 11 sekund. Na vykonání stejné akce na pevném disku je zapotřebí 53 sekund, tedy téměř pětkrát více. V případě Windows v RAM je přístup k datům o 100 až 200 procent rychlejší. U velkých datových souborů, kde pomalejší přístupovou dobu pevného disku optimalizuje čtení napřed, je stále zrychlení o 30 procent. Zrychlení je patrné také při surfování po Internetu. Je to tím, že dočasné soubory i Internet Explorerem vyžadované DLL knihovny se u této instalace nacházejí na ramdisku.

Dále popsaná metoda je oproti některým dříve popsaným o mnoho jednodušší, takže by měla být schůdná i pro uživatele s menší praxí v experimentování s Windows. Je nutno disponovat dostatečně velkou RAM mělo by dostačovat 300 MB. Dalšími nutnými prostředky jsou programy Xmsdsk (viz tip 10) a 4DOS (nebo jiná náhrada dosovského shellu). Na CD nebo www.jpsoft.com naleznete testovací verzi produktu 4DOS (762 KB, 69,95 USD) se zkušební dobou 21 dní. V následujícím postupu budeme používat oba výše uvedené nástroje. Lze použít i jiné prostředky, ale práce by byla o něco složitější.

Chcete-li umístit kopii Windows do RAM, budete se muset vypořádat se dvěma problémy:

1. Jak přenést dlouhá jména souborů (long filenames LFN), když jejich podpora je zavedena až ve Windows?

2. Jak v registru změnit údaje o cestách na hodnoty platné pro Windows na ramdisku?

Řešení druhého problému je snazší, než se zdá. Stačí pouze ve Windows na pevném disku vyexportovat databázi registru, a pak ve vhodném textovém editoru automaticky jednorázově zaměnit "c:\\windows" za "v:\\windows".

Větší problém s dlouhými jmény je možno vyřešit překvapivě jednoduchým trikem. Protože Windows 9x jsou založena na bázi systému DOS, všechny nejdůležitější systémové soubory splňují konvenci 8.3 (8 znaků jméno a 3 znaky přípona souboru). To nám umožňuje nejprve pod čistým DOSem zkopírovat na ramdisk základní komponenty a příkazem "win" spustit takto redukovaná Windows. Ještě během startu systému zkopírujeme (pomocí souboru WINSTART.BAT) vše ostatní. Při zpracovávání příkazů ve WINSTART.BAT je již zavedena podpora dlouhých jmen, takže následně spuštěná Windows vypadají a fungují jako obvykle.

Pro a proti: Velikost potřebné paměti RAM se liší podle verze Windows. Pro minimální instalaci Windows 98 je nutno počítat s 200 MB. Pokud však chcete instalovat na ramdisk i nějaké aplikace, je nutno počítat s patřičným navýšením velikosti operační paměti (asi 400 MB). Méně paměti bude dostačovat, pokud celkový rozsah instalace zmenšíte, např. zavedením programu 98 Lite nebo použitím Windows 95.

Kvůli rozsáhlému kopírování trvá start systému podstatně déle než obvykle. Musíte počítat až s pěti minutami, než se zobrazí úvodní obrazovka. Proto je použití Windows v RAM vhodné, pokud není nutno PC často restartovat. V našem testu jsme neměli problémy s nepřetržitým provozem po dobu několika dní.

Velkým kladem je i zde odolnost systému. Tato Windows přežijí jakýkoliv zásah uživatele a jeho experimenty, protože při každém novém spuštění systému je vše opět v původním stavu. Pozdější změny v konfiguraci je možno pomocí dávkového souboru jednoduše zapsat do obrazu Windows, uloženého na pevném disku.

Jak dále ukážeme, tento experiment sice nabízí možnost návratu k původním Windows, ale neumožňuje vybírat mezi Windows na pevném disku a těmi v RAM. Aby toho bylo možno dosáhnout, je nutné s použitím následující metody vytvořit dodatečnou kopii Windows.

Postup: Jako základ pro použití Windows v RAM můžete použít libovolnou již existující instalaci Windows.

POZOR: Pokud se rozhodnete vyzkoušet tuto metodu, přečtěte si nejdříve celý její popis. Až poté začněte s jejím praktickým prováděním. Věnujte také pozornost doporučením uvedeným ve vloženém rámečku "Velký ramdisk důležité tipy".

1. Nejdříve v okně systému MS DOS příkazem "attrib -r -s -h c:\msdos.sys" odstraňte atributy souboru MSDOS.SYS, otevřete jej v editoru a pod [Options] vložte následující řádky:

BootMenu=1

BootMenuDefault=5

Tak bude systém příště startovat s volbou "Jen systém MS DOS".

2. Aby se odkládací soubor vytvářel mimo Windows, je potřeba rozšířit v souboru SYSTEM.INI sekci [386Enh] o následující řádky:

PagingDrive=C:

PagingFile=C:\Win386.swp

Jsou dva důvody, proč to udělat. Kopírovat swapovací soubor je nesmysl, ale především by swapování na ramdisk vedlo k nouzovému režimu Windows.

3. Váš systém nakonfigurujte podle svých představ. Pozdější změny nastavení jsou sice možné, ale poněkud obtížněji proveditelné.

Všechny komponenty, které nebudete používat, smažte nebo odinstalujte. Složka Windows by měla být velká jen tak, aby se pohodlně vešla na vytvářený ramdisk.

Počítejte na ramdisku také s volným místem (asi 40 až 50 MB) pro dočasné soubory (např. internetové).

4. Spusťte REGEDIT.EXE. Zvolte nabídku Registr/Exportovat soubor registru, označte volbu Všechna data a uložte celou databázi do textového souboru s příponou REG. Tento soubor pak načtěte do textového editoru. Nechejte automaticky nahradit každý výskyt textu "c:\\windows" za "v:\\windows" (jestliže se vaše složka s Windows jmenuje jinak, např. WIN98, postupujte analogicky). Dejte přitom pozor na dvě zpětná lomítka a ujistěte se, že nebude brán zřetel na velká a malá písmena (i text "C:\\Windows" je třeba nahradit). Při ukládání zvolte formát "pouze text".

5. Pro jistotu si zkopírujte soubory SYSTEM.DAT a USER.DAT ze složky Windows do záložní složky. Když se budete chtít později vrátit k Windows na pevném disku, budete muset tyto soubory v DOSu vrátit zpět do složky Windows.

6. V editoru otevřete soubor AUTOEXEC.BAT a na jeho konec vložte obsah souboru WinOnRam.BAT (na CD). Na pevném disku musí být k dispozici programy Xmsdsk a 4DOS. Upravte nastavení cest k těmto programům v AUTOEXEC.BAT podle toho, ve kterých složkách je máte umístěny.

7. Restartujte počítač a v příkazovém řádku DOSu zadejte nejdříve "smartdrv" a pak příkaz:

regedit /c <soubor>

Místo <soubor> zadejte úplnou cestu a jméno REG souboru, který jste vytvořili a upravili ve čtvrtém kroku. Regedit pak vytvoří novou databázi registru s upravenými cestami.

Pozor! Od tohoto okamžiku již nefungují "normální" Windows. Abyste je mohli opět spustit, museli byste obnovit ze zálohy původní DAT soubory a vytvořit nový registr.

8. Opět restartujte počítač. Pokud nyní na otázku "Windows On RAM" odpovíte "a", začne kopírování první část pod DOSem, zbytek prostřednictvím WINSTART.BAT a tak se připraví start Windows. Po skončení kopírování by se měla Windows normálně spustit. Software, který chcete mít rovněž na ramdisku, instalujte do složky přímo pod složkou Windows (viz tip 10).

Tip 1: Pokud používáte pouze testovací verzi programu 4DOS, musíte tento experiment po 21 dnech ukončit. Při startu počítače zadejte po otázce "Windows On RAM" odpověď "n" a zpět do složky Windows zkopírujte původní registr (soubory SYSTEM.DAT a USER.DAT). Abyste to mohli udělat, musíte nejprve příkazem

attrib -s -r -h %winbootdir%\*.dat

odstranit atributy těchto souborů.

Tip 2: Pokud si budete chtít uchovat pozdější změny v konfiguraci, zadejte příkaz:

xcopy32 /k /r /e /i /s /c /h v:\windows\*.* c:\windows

Tím uložíte všechny změněné soubory z ramdisku zpět na pevný disk. Tuto akci si zjednodušíte, když zmíněný příkaz uložíte do dávkového souboru REFRESH.BAT. Pak jej můžete kdykoliv jednoduše spustit zapsáním příkazu "refresh".

Pokud budou Windows po nějakém zásahu do konfigurace (nastavení sítě, ovladač grafické karty apod.) vyžadovat restart, odpovězte v příslušném dialogu "Ne", nejprve zadejte "refresh" a až pak restartujte PC. Jinak se na ramdisk načte z pevného disku původní verze Windows bez provedených úprav.

Toto zapisování změn byste měli používat pouze u Windows, která chcete trvale provozovat v RAM. Všechny úpravy se totiž vrátí zpět, pokud obnovíte původní databázi registru (viz pátý krok).

Tip 3: Průběh kopírování pod DOSem můžete zrychlit zavedením programu Smartdrv (SMARTDRV.EXE), za rychlejší start však zaplatíte provozem Windows pouze v nouzovém režimu.

Poznámka: Autor byl nucen tento experiment po krátkém čase ukončit a vrátit vypůjčenou paměť původním majitelům :-).

12. RAMdisk (III) - Uložte vybrané soubory v RAM

Idea: Kdo nemá pro ramdisk tolik volné paměti, aby na něj mohl instalovat aplikace nebo dokonce celá Windows, může přesto svůj systém urychlit pečlivým nastavením vybraných komponent. Užitečné tak může být umístit na ramdisk např. interprety WSCRIPT.EXE nebo COMMAND.COM, složku pro dočasné soubory, a to jak systémové, tak internetové. Také s velkými datovými soubory je možno pracovat efektivněji, pokud jsou uloženy na rychlém paměťovém disku.

Pro a proti: V každém jednotlivém případě je nutné vzájemně porovnat navýšení výkonu, vynaloženou práci a riziko. Jednotlivou akci, jako např. nakopírování velkého dokumentu Wordu na ramdisk, lze provést bez rozsáhlých příprav. Opravdovou výhodou je to však až tehdy, je-li daný soubor používán sice často, ale nikoliv trvale (kdy je tak jak tak uložen v operační paměti).

Při použití velkých souborů se však každopádně zrychlí mezipaměť, neboť záložní kopie budou rovněž ukládány na ramdisku a nikoliv na pevném disku, jak je to běžné.

Pokud mají na virtuálním disku pracovat komponenty systému (např. WSCRIPT.EXE), jsou nutné kromě kopírování také jisté změny v registru (v tomto případě v klíčích "VBSFile" nebo "JSFile"). Tyto úpravy jsou však pro méně zkušeného uživatele stěží zvládnutelné. Stejně tak se z principu nedoporučuje přesouvat přes SYSTEM.INI odkládací soubor na ramdisk.

Postup: Omezíme se pouze na několik typických příkladů, které může každý uživatel provést s libovolnou komponentou, pro niž je vhodné uložení v paměti. Předpokladem je opět ramdisk vytvořený pomocí Xmsdsk (viz tip 10). Eventuelně si vystačíme i s použitím standardního RAMDRIVE.SYS, který je schopen vytvořit pouze ramdisk do velikosti 32 MB. Takto vypadá příslušný řádek v CONFIG.SYS:

device=c:\windows\ramdrive.sys 20000 /e

Tento ramdisk má kapacitu 20 MB a je standardně označen prvním volným písmenem po všech nainstalovaných pevných discích.

Příklad 1: Dočasné soubory sítě Internet je možno přesunout jednoduše pomocí programových dialogů. V možnostech sítě Internet na záložce Obecné najdete tlačítko Nastavení. Po jeho stisknutí můžete pomocí tlačítka Přesunout složku změnit umístění dočasných internetových souborů na vámi zvolený (virtuální) disk. Surfování ještě urychlíte, pokud v tomtéž dialogu zvolíte položku Nikdy u zjišťování nových verzí navštívených stránek (ty můžete aktualizovat ručně stiskem klávesy F5). Dočasné internetové soubory se při každém restartu smažou, což je aspekt, který mnozí uživatelé ocení jako další výhodu.

Příklad 2: Abychom mohli na ramdisk odkládat i běžné dočasné soubory (např. z programů balíku Office nebo instalačních procedur), vložíme do souboru AUTOEXEC.BAT následující řádky:

<cesta>\xmsdsk /y /t 40000 v:

md v:\temp

set temp=v:\temp

set tmp=v:\temp

Je nutné nepodcenit velikost volného místa pro dočasné soubory. Musí být tím větší, čím rozsáhlejší soubory běžně zpracováváte.

Příklad 3: Na ramdisk je také možno velmi jednoduchým způsobem uložit často používané utility. Nejprve rozšiřte systémovou cestu ("path=...") o zápis "v:\tools".

Poté vytvořte ve složce Po spuštění odkaz na dávkový soubor, který bude při každém startu Windows kopírovat zvolené programy z pevného disku do složky V:\Tools.

Tato metoda postačuje pro přímé volání těchto programů. Pokud však mají zůstat zachovány i nějaké vazby na další soubory, bude nutné provést patřičné úpravy v registru Windows.

TIP: Budete-li ramdisk využívat jen občas, můžete zavedení ovladače Xmsdsk a AUTOEXEC.BAT podmínit příkazem choice (viz soubor WinOnRam.BAT v tipu 11). V dávkovém souboru pro kopírování se může pomocí dotazu "if not exist v:\nul goto Konec" přejít na cíl ":Konec", pokud neexistuje ramdisk. Jinak proběhne kopírování požadovaných souborů.

Správa paměti Windows základní pojmy

Odkládací soubor

Odkládací soubor (též tzv. swapovací nebo stránkovací soubor) tvoří spolu s operační pamětí počítače virtuální paměť. Pod Windows 95/98 je swapovací soubor pojmenován EIN386.SWP, ve Windows NT/2000 PAGEFILE.SYS. Windows zakládají odkládací soubor dopředu ještě předtím, než dojde k nedostatku paměti RAM. Také málo používané stránky paměti jsou až do svého dalšího použití uloženy na pevný disk (stránkování). Proto je odkládací soubor neustále využíván nezávisle na množství operační paměti.

Cache

Jako cache se označuje buffer (vyrovnávací paměť, mezipaměť) pro hardwarové nebo softwarové komponenty, které pracují s rozdílnou rychlostí. Stará se o to, aby mohly pracovat co nejrychleji a bez zdržení ostatními procesy. Nejdůležitější a zároveň největší je cache pevného disku. Jedná se o vyhrazenou část operační paměti, do které se odkládají nedávno otevřená data. Jestliže budou znovu potřeba, bude jejich vyvolání rychlejší. Systém je totiž nemusí číst z nesrovnatelně pomalejšího pevného disku, ale má je k dispozici přímo v paměti RAM.

Při použití paměti cache pro čtení napřed dochází k načítání dalších částí souboru ještě dříve, než jsou vyžadovány. Např. u multimediálních dat přispívá tento mechanismus k tomu, že se ihned neprojeví případné chyby při čtení z datového media, neboť data jsou v paměti cache uložena natolik dopředu, že je čas na opětovný pokus o přečtení následujících údajů.

V paměti cache pro zpožděný zápis budou uložena data tak dlouho, než nastane vhodný okamžik k jejich uložení na datové medium (tedy než bude systém méně vytížen). Tento proces napomáhá rovnoměrnějšímu vytížení systému a zlepšení multitaskingu.

Paměť cache pro cesty a jména souborů

V tomto případě se nejedná o datovou cache. Slouží pouze k uložení jmen, případně umístění posledně používaných souborů. Tím se dosáhne drobného zvýšení výkonu souborového systému, protože si Windows přečtou umístění souboru přímo z RAM a nemusejí tak často prohledávat tabulku FAT.

Cesta (Path)

Při spouštění programu z příkazové řádky nebo z nabídky Start/Spustit hledají Windows tuto aplikaci ve všech složkách obsažených v systémové proměnné "Path". Standardně se jedná pouze o odkazy na složku Windows a její podsložku "Command".

Ramdisk

Ramdisk (někdy také Ramdrive) využívá část operační paměti k emulování virtuální diskové jednotky. Využívají se k tomu speciální ovladače jako např. RAMDRIVE.SYS. Části operační paměti je přiděleno písmeno jednotky a je možno ji použít stejně jako pevný disk nebo výměnné datové médium. Samozřejmě operační paměť může nabídnout vyšší přenosovou rychlost. Data uložená na ramdisku se smažou při každém vypnutí nebo restartu počítače.

Dočasné (temporary) soubory

Většina aplikací si vytváří kopii právě zpracovávaného souboru. Při řádném uzavření dokumentu je tato kopie smazána. Jestliže se však program (nebo systém) zhroutí, zůstanou tyto zbytky dat na disku.

Virtuální paměť

Díky virtuální paměti mají programy k dispozici více operační paměti, než kolik je jí v počítači fyzicky nainstalováno. Virtuální paměť se skládá z instalované RAM a odkládacích souborů na pevném disku. Pozor na případnou záměnu: ve Windows je jako virtuální paměť označován samotný odkládací soubor.

Velký RAMdisk důležité tipy

Pomocí freewarového ovladače XMSDSK.EXE (viz tip 10) můžete pod systémy DOS a Windows 9x vytvořit virtuální pevný disk libovolné velikosti. Je však zapotřebí brát ohled na některé zvláštnosti Windows.

Pokud chcete pomocí Xmsdsk vytvořit ramdisk větší než 64 MB, budete potřebovat manažer paměti EMM386.EXE s volbou "noems". A přestože Windows automaticky nahrávají ovladač paměti XMS (HIMEM.SYS), musíte jej explicitně zavést v CONFIG.SYS, pokud používáte EMM386.EXE. Proto musí soubor CONFIG.SYS začínat těmito řádky:

device=c:\windowshimem.sys

device=c:\windows\emm386.exe noems

Kromě toho může Xmsdsk způsobit potíže s pamětí pod Windows, pokud je uložen "zespoda" (od prvního volného bytu) "nahoru", což je jeho standardní nastavení.

Podle našich zkušeností pracuje Xmsdsk bezproblémově s parametrem /t, který vytváří ramdisk od posledního bytu dolů.

Fámy aneb co vám určitě nepomůže

Některé tipy a triky nejsou ničím jiným než mýty, které přežívají díky zdání věrohodnosti. Často se jedná o záměrně a jízlivě vypuštěné pohádky, které postrádají smysluplný základ. Následuje několik fám o vylaďování výkonu systému, na něž byste neměli naletět.

1. Priorita CPU: S jakou prioritou běží vaše CPU? Stejně jako tato otázka je podivný i následující "trik", který by měl na 99 procentech PC vést k rapidnímu urychlení aplikací. Podle něj je zapotřebí v registru pod Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Services\VxD\BIOS založit novou položku typu DWORD pojmenovanou "CPU-Priority" a nastavit její hodnotu na "1". Vsaďte se, že i vy budete patřit k tomu jednomu procentu uživatelů, kterým to nebude fungovat.

2. Chlazení CPU: Existují programy pro Windows 95/98, jež přepnou nevyužívaný procesor do úsporného režimu. Nedochází tak k jeho přehřívání a šetří se elektřina. Podle internetové fámy jsou tyto programy zbytečné. Prý stačí v registru pod klíčem Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\control\CPUIdle vložit novou položku "Idle" typu DWORD s hodnotou "1". Pak by se měla Windows sama starat o ochlazování CPU.

Použili jsme "ruční" test. Při použití ochlazovacího programu byl procesor sotva vlažný, bez něj však nepříjemně horký pochopitelně zcela nezávisle na zmíněném zápise v registru.

3. Ušetřit na truetypových písmech? Fáma o ušetření paměti ve Windows 9x pomocí odinstalování truetypových písem má kořeny v časech Windows 3.x. Tehdy to skutečně fungovalo. V novějších verzích si však tímto tipem již nepomůžeme, neboť současná Windows uchovávají v paměti pouze jména souborů písem, nikoliv již celé soubory.

4. Výmysly o VXD: Po vydání Windows 98 kolovala skandální fáma. Instalační program měl údajně opomenout nainstalovat důležitý ovladač VXD. Chybějící funkce pak převzal jako pomůcka v nouzi soubor VMM32.VXD. Ten by ale neměl mít stejné schopnosti jako "pravý", rychlejší ovladač. Jako řešení bylo doporučeno ztracený ovladač ručně extrahovat z instalačních CAB souborů.

Ve skutečnosti je VMM32.VXD něco cela jiného než náhradní pomůcka. Jedná se spíše o sběrný zásobník nepostradatelných ovladačů Windows. Svázání těchto ovladačů do jednoho souboru napomáhá k rychlejšímu startu Windows.

5. Skrytý update Průzkumníka: Průzkumník ve Windows zobrazuje vždy aktuální obsah nějaké složky. Rovněž změny v systému souborů, které nepocházejí z něj, ale třeba z příkazového řádku nebo jiné aplikace, zobrazí během několika sekund. Údajně tomu lze zamezit změnou hodnoty "UpdateMode" (v klíči Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\Update) z "1" na "0". Tím by měl každý ušetřit spoustu výpočetního času. Vzhled Průzkumníka lze pak aktualizovat pouze stiskem klávesy <F5>.

Zní to přijatelně, obzvláště když se daná položka v registru skutečně vyskytuje. Změna její hodnoty na "0" však chování Průzkumníka bohužel nijak neovlivní.

§§§§§


Komunikace


Přestaňte hledat a začněte nalézat

Kim Zetter, Harry McCracken

c00p0524

Unavuje vás marné hledání internetových odkazů? Vyzkoušeli jsme za vás 20 vyhledávacích enginů a ukážeme vám prstem na ty, které stojí za zkoušku.

Zeptejte se na ulici několika neznámých lidí na cestu, a poznáte to sami. Možná, že jen někam pospíchají a odbudou vás, protože na vás nemají čas, někdy vám dají jen částečné informace a vy se musíte dál doptávat na každém rohu. Možná vás pošlou úplně špatně, protože neznají okolí, anebo zabloudíte jen kvůli tomu, že vám ukáží nesprávný směr úmyslně. V každém případě poznáte, že už popáté procházíte okolo stejné trafiky a zase vám nezbude, než se poptat dál. Ale koho? Toho pána, co obsluhuje benzínku (ten by to tu měl znát), nebo snad někoho kdo vypadá jako místní? Nejlepší by bylo zeptat se policisty, ale ten tu zrovna není.

Hledání na Webu s sebou přináší úplně stejné problémy a stejnou nejistotu. I když možná víte přesně, co hledáte, nevíte kde to najít a kde se na to doptat. A když se konečně zeptáte, nemůžete si nikdy být jisti správnou informací.

Dnes se Internet jen hemží vyhledávacími enginy, které dychtí ukázat vám správnou cestu. Podle střízlivých odhadů existuje dnes na Síti asi 8 000 vyhledávacích služeb, mezi něž spadají vyhledávací enginy, všeobecné a odborné katalogy a metavyhledávače (to jsou ty, které se ptají na více místech najednou). Navíc existuje celá řada dalších vyhledávacích metod, které můžete vyzkoušet, například utilit spolupracujících s prohlížečem, jež mají za cíl aktivně prohledávat a dodávat vám požadované informace. Dokonce existují "experti na vyhledávání", tedy sity, na nichž váš požadavek zpracovávají živí lidé.

Jak jen se v takovém množství nabídek orientovat? My jsme pro vás otestovali přes 20 vyhledávačů, katalogů a specializovaných služeb, abychom se podívali, jak které fungují, jaké výsledky od nich lze očekávat a především nás zajímalo to, s jakou přesností a v jakém pořadí nám poskytly relevantní informace (ano, a přihlíželi jsme také k tomu, abychom s vyhledáváním neměli moc zbytečné práce).

Na každý vyhledávač jsme posílali řadu dotazů, od velice všeobecných až po úzce specializované. Některé z nich měly obchodní charakter, například prostřednictvím jednoho z nich jsme se snažili nalézt na Internetu seznam třídy našeho ročníku gymnázia. Jiné měly povahu vědeckou, vyslali jsme například dotaz, v němž požadujeme informace o ztraceném rukopisu Hemingwayova románu (jeho žena ho prý nechala ve vlaku v roce 1922, proč?). Neváhali jsme také požádat Internet o informace kulturní chtěli jsme vše o skupině Queen, tedy ani o královně Viktorii, ani o Alžbětě, a už vůbec ne o Queen Mary.

Některé vyhledávače nás příjemně překvapily, jiné nás poslaly hledat na informační skládku a některé z nich nás poslaly na dávno neexistující stránky. I tak jsme však zjistili, že vyhledávací technologie, i když stále nejsou zdaleka dokonalé, urazily za poslední dobu pěkný kus cesty a s trochou štěstí (nebo znalostí) se díky nim lze v krátké době dostat k požadovaným informacím.

Enginy a katalogy

Základy

Přes záplavu různých metod vyhledávání na Internetu, stále zůstávají nejběžnějšími nástroji klasické vyhledávače a katalogy oba z nich mají své výhody. Hlavním rozdílem mezi těmito metodami je zásah člověka. Vyhledávací enginy používají automatické softwarové "pavouky", kteří se rozlézají po Síti a sbírají a indexují celé texty stránek, na něž po cestě narazí.

Katalogy spoléhají naopak na lidské editory, kteří osobně procházejí stránky, kategorizují je podle předmětu a mažou záznamy, jež neodpovídají skutečnosti. Do katalogu se nedostane nic, co neodsouhlasí zodpovědný editor, takže se vám těžko stane, že najdete recepty na vánoční cukroví v katalogu specializovaném na hmyz a jeho způsoby bydlení. Ale jelikož jsou kategorie jednotlivých katalogů tvořeny lidmi, nejsou tak přehledné jako výsledek vyhledávače. Konzervativní odhady hovoří o tom, že současný obsah Internetu se pohybuje okolo miliardy stran a denně prý přibývá přibližně milion stránek nových. Většina vyhledávačů tedy zdaleka nestíhá indexovat celý obsah Internetu, ale například Google tvrdí, že oindexoval (alespoň částečně) miliardu stránek. Největší nám známý katalog Open Directory Project (www.dmoz.org) je tedy se svými dvěma miliony sitů pouhým drobečkem.

Hybridní vyhledávače

Katalogy a vyhledávače mají každý své výhody, takže není divu, že ty největší vyhledávací sity používají obou metod dohromady. Například AltaVista krmí svůj vyhledávací engine údaji z LookSmartu (www.looksmart.com) a indexy z Open Directory Project. Stejně tak pokud vyhledáváte na LookSmartu nebo na Yahoo, nejprve obdržíte výsledky z jejich vlastních katalogů a poté je váš dotaz zaslán vyhledávacímu enginu.

Řada vyhledávacích sitů umí samozřejmě něco navíc, než jen vyhledávací engine a katalog Excite, Go.com, Lycos, Yahoo a další se proměnily v portály nabízející škálu služeb, včetně burzovních výsledků, zpráv, bezplatného e-mailu, elektronického obchodního domu a dalších služeb, jejichž cílem je, aby uživatel nemusel při prohlížení Internetu vůbec opustit brány daného serveru. Uživatelé jsou přidržování co nejdéle, aby zhlédli co největší počet bannerů a majitel serveru vydělal nějaký ten peníz. Musíme ale přiznat, že dnes nabízejí tyto megavyhledávače tolik zábavy a informací, že leckomu může jejich vyhledávací funkce připadat jen jako další služba navíc.

Některé vyhledávače se vracejí ke kořenům. Tento trend nastartoval loni Google: jeho přehledná hlavní stránka nabízí kromě loga jen políčko, kam můžete vepsat váš dotaz, a několik tlačítek. Nedávno nastartovala AltaVista server Raging Search (www.raging.com), který nabízí zájemcům pouze vyhledávací službu AltaVisty bez všech dalších služeb. AltaVista sice tvrdí, že lidé vyhledávající na obou serverech obdrží pokaždé jiné výsledky, my jsme však pokaždé dostali identický seznam. V každém případě jsou "očištěné" vyhledávače dobrou zprávou pro ty surfery, kteří se snaží vyhnout celé té záplavě služeb velkých portálů.

Vyhledávací enginy

Závod na přesnost

Logicky by se dalo předpokládat, že ten vyhledávač, jenž vlastní indexy k největšímu počtu stránek, bude mít největší šanci poskytnout vám informace, které hledáte. Pokud však engine správně neorganizuje všechny zpracované stránky, může být ta jediná stránka, kterou hledáte, pohřbena pod lavinou špatných odkazů. Jak moc užitečný je vyhledávač, jenž vám nabídne přes 6 000 odkazů vztahujících se k životnímu prostředí, když hledáte rockovou skupinu Green Day?

Na stránkách Lycosu jsme například zadali hledání s požadavkem Ford Motor Company: první odkaz směřoval k motocyklové sekci samotného Lycosu, druhý ke společnosti s názvem Nature (?) a třetí na stránky Living.com, což je obchoďák s nábytkem! Na stránkách Ask Jeeves, kde můžete klást dotazy ve formě otázek přirozeného jazyka (ehm, v angličtině), jsme se zeptali na to, kdo je John Kerry. Jedná se ve skutečnosti o jednoho amerického senátora, ale že by se nacházel v irském kraji okolo Kerry, to nám nepřipadá pravděpodobné.

Z námi testovaných sitů nejčastěji poskytoval trefné informace Google a to je také důvodem, proč se stal naším nejoblíbenějším vyhledávačem. Používá technologii hodnocení stránek, podle nějž lze zjistit množství stránek na jednotlivých sitech. Pokud vede k určitému situ množství stránek se specifickým obsahem, je možné považovat daný site za relevantní. Podle toho také Google seřadí výsledek hledání.

Google si je tak jistý, že nabízí dokonce tlačítko "I\m feeling lucky" (něco jako "střílím od boku"), které vás dovede přímo na stránku, o níž si Google myslí, že ji hledáte. Popravdě řečeno však střílí od boku spíš Google, jelikož jsme se na požadovanou stránku dostali jen párkrát (ale i to je dobrý výsledek).

Google nás trošku zavedl na scestí, když jsme zadali heslo world beat a těšili se na informace o národnostní hudbě. Místo toho nás poslal na stránky průvodce po exotických zemích, kde hrozí neopatrným turistům až nepříjemně blízký kontakt z domorodci. Když jsme však dotaz opakovali s uvozovkami ("world beat"), měli jsme větší štěstí a dostali jsme odkaz na relevantní stránky internetového undergroundového hudebního archivu. Berte to jako ponaučení, že malá změna v podobě hledaného hesla může znamenat přesnější hledání.

Další výhoda Googlu: pod každým nalezeným odkazem obdrží uživatel kus textu s vyznačenými slovy, která zadal v dotazu většina vyhledávačů prostě zobrazí první řádku nebo dvě, a víc je nezajímá.

Vyhledávač Direct Hit k problému přistupuje jinak, a to tak, že maximalizuje relevantnost jednotlivých odkazů na základě jejich popularity u předcházejících dotazovatelů méně oblíbené linky se propadnou na seznamu hlouběji. Tuto technologii přijalo za své několik dalších vyhledávačů, například HotBot, Lycos a MSN Search. Naše zkouška serveru Direct Hit však někdy ukázala i slabiny. Když jsme hledali informace o hudební skupině Queen, dostali jsme se k nim na první pokus. Na dotaz o "world beat" jsme obdrželi pouze čtyři správné linky z deseti, ty ostatní neměly s muzikou nic společného.

Katalogy

Yahoo a jeho protivníci

V roce 1994, když začal fungovat World Wide Web (tedy Internet tak, jak jej známe nyní) mohli jste si vybrat pouze z velice omezené nabídky vyhledávačů byly k dispozici jen Yahoo a hmm, Yahoo. Tento site se tedy může pochlubit tím, že pral Internetu plenky. Dnes již konkurenci má, především pak Open Directory a LookSmart.

Všechny tři sity jsou užitečné, ale po pečlivém zvážení jsme nejvýše ohodnotili Open Directory Project. Pod záštitou společnosti Netscape pracuje na tomto projektu 24 000 dobrovolných editorů na celém světě, kteří do dneška indexovali přes 2 miliony sitů a jejich obsah rozdělili do 200 000 kategorií. Jakýkoliv jiný vyhledávač může získat licenci Open Directory Projectu a používat jeho databázi pro vlastní výsledky vyhledávání, což mnoho vyhledávačů také dělá. Pro výsledky si sem chodí AltaVista, HotBot, Lycos, MetaCrawler a více než stovka dalších "velkých" uživatelů. Jelikož Open Directory spoléhá na práci dobrovolníků, mohli byste si myslet, že jeho výsledky budou často chybné. V našem testu však ukázal dobře organizované seznamy odpovídajících katalogů s jasným popisem u každého odkazu. Stránky www.dmoz.org mají navíc, stejně jako Google, podobu čistého vyhledávače bez většinou rušivých nákupních odkazů.

V porovnání s Yahoo nabízí srozumitelnější popisky také LookSmart. Na druhou stranu má LookSmart méně odkazů k obchodním stránkám než Open Directory a Yahoo, což je problém, pokud sháníte informace či kontakt na nějakou menší firmu. I když se v případě LookSmartu nejedná o plně vybavený portál, celkem často prošpikovává své výsledky odkazy na různé nepatřičné nákupní linky. Zadáte-li například heslo budhistická filosofie, tak se vás LookSmart ještě předtím, než vychrlí odkazy optá, zda náhodou nechcete zakoupit vstupenky na představení o buddhistické filosofii (pokud řeknete, že ano, tak jen pokrčí rameny a nenabídne nic).

Ať si již vyberete jakýkoliv z těchto katalogů, mají všechny oproti vyhledávacím enginům stejnou výhodu: lze jimi procházet po kategoriích, takže se můžete porozhlédnout po více informacích vztahujících se k danému tématu. Když například kliknete na položku "Sporty", objeví se vám dlouhý seznam tematických odkazů a vy si můžete vybrat, zdali se chcete dozvědět něco o basketbalu, fotbalu nebo třeba o potápění bez kyslíkových přístrojů.

Představte si, že například chcete vybrat místního dodavatele zeleniny pro pobočku vaší restaurace v New Yorku (česká zelinářství bohužel zatím nedisponují Internetem, berte to pouze jako příklad). Najdete si v seznamu New York, dále Obchod a služby, dodavatele zeleniny a už jste doma. Tímto způsobem lze vyhledat firemní odkazy mnohem rychleji, než kdybyste jen stříleli na Internet požadavky typu "čerstvé okurky" (ani to nezkoušejte, je to jako kdybyste hledali odkaz na melouny nebo kuřata).

Metavyhledávače

Je v množství síla?

Muselo se to stát: AltaVista našla odkaz přesně na tu stránku, kterou jste hledali, zatímco když jste hledali na Googlu, neměl o ní vůbec potuchy. K takovýmto situacím slouží metavyhledávače, které místo toho, aby spravovaly vlastní indexy a katalogy, přeposílají váš dotaz na všechny možné další vyhledávače. Většina metavyhledávačů zkombinuje výsledky, odstraní duplicitní nálezy a předloží vám více odkazů, než byste dostali z jakéhokoliv jednotlivého serveru.

V počátcích Internetu, kdy ještě žádná z vyhledávacích služeb neměla oindexováno více jak pár milionů stránek, byly metavyhledávače zcela nezbytným nástrojem každého virtuálního poutníka. V současnosti se AltaVista, Google a další enginy chlubí stovkami milionů stran, a můžete díky jim samotným pročesat celkem úctyhodnou část Internetu. Ty nejlepší z metavyhledávačů však stále stojí za pokus, zvláště v případech, kdy vás zklame váš oblíbený samostatný vyhledávač. Metavyhledávačům však bohužel chybí přesnost, kterou jsme chválili u Googla, a to nejspíše kvůli tomu, že je opravdu složité utřídit srozumitelný výsledek z takového množství zdrojů.

Dnes existuje na Webu množství metavyhledávačů. Mezi těmi nejprominentnějšími je třeba jmenovat Dogpile (www.dogpile.com), Mamma.com, MetaCrawler (www.metacrawler.com), ProFusion (www.profusion.com), Search.com a TheBigHub.com. Každý z nich kombinuje výsledky z řady dalších vyhledávacích sitů: MetaCrawler například stahuje ze 13 zdrojů, mezi nimiž nechybí AltaVista, Excite, Google a LookSmart, zatímco TheBigHub spoléhá pouze na osm zdrojů. Čím více vyhledávačů však metavyhledávač prochází, tím déle také trvá zpracování dotazu. Pokaždé, když se na něco ptáte, musí metavyhledávač obeslat všechny vyhledávače, počkat na výsledky, utřídit je a vygenerovat seznam. Omezením počtu zdrojů lze urychlit dobu zpracování na přijatelnou mez.

Popularita metavyhledávačů přiměla tradiční enginy k tomu, že tak trochu přijaly jejich podobu a vlastnosti. Například Ask Jeeves předkládá ke svým vlastním záznamům i výsledky z AltaVisty, About.com, Excite, WebCrawleru a 4anything Network.

Hledání nejlepšího

MetaCrawler, náš nejoblíbenější metavyhledávač, staví na solidních sitech, jako jsou AltaVista a Google, což mu umožňuje přinášet hojné a zároveň přesné výsledky. Prohledává však také řadu dalších zdrojů. Hledejte heslo Beethoven a můžete si zvolit buď výsledky ve formě tabulek nebo souborů MP3, obrázků, diskusních skupin, a dokonce i on-line aukcí vztažených k tomuto skladateli a jeho hudbě.

Dalším metavyhledávačem, který stojí zato vyzkoušet, je Search.com, zvláště pak díky jeho specializovaným metavyhledávačům. Ten týkající se automobilismu například oslovuje sity jako Autobytel, Car, Driver a CarPrices.com.

Všeobecný metavyhledávač Search.com bohužel často začíná odkazy z GoTo.com, který platí za to, aby se jeho linky objevovaly jako první. Když jsme na Search.com požadovali heslo Dell Computer, odkázal nás nejprve na placený link GoTo, směřující na leasingové prodejce těchto počítačů, a až teprve poté nám ukázal odkaz přímo na domovskou stránku jejich výrobce. Na Search.com byl alespoň tento odkaz uveden jako druhý, na Mamma.com byl až osmnáctý.

Speciální vyhledávací enginy

Dělat jednu věc dobře

Jeden z našich nejoblíbenějších vyhledávačů indexoval celkem pouze 1 600 sitů. Toto množství se může zdát zanedbatelné, to však nevíte, že každá z těchto stránek se zabývá pivem. Takže pokud hledáte informace o malých domácích pivovarech, zkuste se nejprve podívat na Beersite (www.beersite.com).

Speciální vyhledávače pokrývají všechny možné i nemožné předměty. Nalezli jsme devět astronomických, šest politických vyhledávačů a tři o rybaření. Co se jejich úzkého zaměření týče, poskytují mnohem přesnější informace než jejich megalomanští konkurenti ve všech případech jsme zde našli to, co jsme hledali.

Navíc jsou tyto vyhledávače tak úzce specializované, že jejich výsledky jsou neuvěřitelně přesné. Pokud hledáte na specializovaném vyhledávači receptů (Recepies-For-All.com) něco s pokrmy z pepře, nestane se vám, že byste se ocitli ve společnosti (i když jinak celkem příjemné) známého seržanta.

A jak zjistíte, zda existují na Internetu specializované vyhledávače, pokrývající předměty vašeho zájmu? Zkuste se podívat na průvodce, jakými jsou např. InvisibleWeb.com nebo Search Engine Guide (www.searchengineguide.com).

Pouze pár specializovaných vyhledávačů používá automatizovaný engine. (Jedním z nich je Ditto.com, jenž vám pomůže vyhledat na Internetu obrázky.) Většinou se jedná o ručně sestavené katalogy. Jako takové jsou tedy vhodnější pro tematické vyhledávání, než pro zadávání úzce specializovaných dotazů. Podíváte-li se například na All Magic Guide (www.allmagicguide.com) po odkazech na heslo "Houdini", najdete 15 užitečných linků o tomto legendárním iluzionistovi.

Úzce specializované vyhledávače jsou většinou hýčkaným dítkem jediného nadšence, takže se může stát, že určitý site najednou ztratí aktuálnost, jelikož jeho správce se začal zabývat něčím jiným, nebo už nemá tolik volného času. Někdy se proto vyplatí zkontrolovat datum poslední aktualizace ještě předtím, než začnete marně hledat.

Stránky pro experty

Z milosti cizích

Dlouhá léta se firmy spravující vyhledávače marně snažily přizpůsobit své enginy tak, aby přemýšlely jako lidé, ale proč to nezkusit naopak? Takto fungují stránky pro experty jsou to vlastně informační centra spoléhající na vědomosti a názory živých lidí.

Mezi nejlepší a nejznámější v této oblasti patří Abuzz (www.abuzz.com), Ask Jeeves AnswerPoint (answerpoint.ask.com), Askme.com a LookSmart Live (live.looksmart.com). Většina informací na těchto serverech je poskytována zdarma, ale existují i výjimky. Například specialitou amerického serveru Exp.com je dokonalý (placený) poradenský servis a konzultace v právní oblasti, jiné sity jako třeba ExpertCity se věnují problematice počítačů.

Práce s těmito sity je podobná: nejprve se podívejte na kategorizované katalogy a najděte v nich tu kategorii, kterou hledáte. Poté zde zanechte dotaz a počkejte na odpověď od ostatních návštěvníků tohoto serveru, kteří tvrdí, že jsou v dané oblasti experty.

Tyto sity poskytují většinou velice užitečné informace a osobní přístup, s jakým se u žádného velkého vyhledávače nesetkáte. Když jsme se například ptali na to, jaké kolo si máme pořídit na dojíždění do práce, jeden z expertů na AskMe nám poslal linky týkající se ježdění na kole po městě, které si již dříve sám obstaral. Další na Abuzzu nám před nákupem kola poskytl mnoho dalších užitečných informací. I když není odpověď okamžitá, leckdy jsme ji obdrželi během jedné až dvou hodin.

Kde najít experty?

Nakonec jsme nejvíce ocenili snadné rozhraní a přátelský přístup komunity operující na adrese AskMe.com. Ale i zde skončily některé dotazy nezodpovězené a odborníků na populární kulturu se vždy najde víc než literárních historiků. Jedné uživatelky, jež o sobě prohlašovala, že je odbornicí na Hemingwaye, jsme se ptali na její názor na spisovatelův ztracený rukopis. Poté, co jsme zjistili, že o něčem takovém v životě neslyšela, vypadlo z ní, že vlastně četla jen dvě knihy od tohoto autora.

Když jsme stejnou otázku položili na LookSmart Live a Exp.com, obdrželi jsme přesné odpovědi do jednoho dne. (Na Exp.com nás odpověď stála 3 dolary, ale LookSmart podal stejně dobrou odpověď zdarma.) Vyplývá z toho poučení, že žádný "expertní" server nemá odborníky na všechno, takže je vždy lepší poohlédnout se na více místech.

Máme vlastně radu týkající se jakéhokoliv hledání informací na Webu: nespoléhejte se pouze na jeden či dva servery. Zazáložkujte si jich více, používejte je a časem sami poznáte, kdy se na který obrátit. Ani pak nedostanete vždy odpověď na prvním místě seznamu Web je prostě plný objížděk a slepých uliček, s tím nic nenaděláme. Pokud si však vyberete správné průvodce, najdete odpověď na vaše otázky dříve, než byste je nalezli sami.

Vyhledávací superhvězdy

Kdo poskytne ty nejsprávnější odpovědi na vaše otázky? Začněte hledat na těchto adresách jsou to ty, které se nám z pěti kategorií vyhledávačů líbily nejvíce.

Vyhledávací engine: Google (www.google.com) Elegantní, jednoduchý a zábavný vyhledávač, který nabízí nejpřesnější výsledky v této kategorii.

Katalog: Open Directory Project (www.dmoz.org) Promiň Yahoo, ale tento katalog zvítězil díky obsažným, popisným a dobře uspořádaným odkazům.

Metavyhledávač: MetaCrawler (www.metacrawler.com) Náš oblíbený metavyhledávač získává informace z důvěryhodných zdrojů jako je Google a má přátelské, nastavitelné rozhraní.

Specializovaný vyhledávač:

InvisibleWeb.com (www.InvisibleWeb.com) Tento vyhledávač obsahuje odkazy na 10 000 specializovaných serverů, pokrývajících všechny obory lidského zájmu.

Site pro experty: AskMe.com (www.AskMe.com) Na komunitu lidí spolupracujících s tímto serverem se vždy můžete obrátit a setkáte se s ochotným a rychlým přístupem.

Jak vyhledávat - tipy pro snažší hledání

1. Buďte přesní. Vyhledávací enginy pracují lépe, když zadáte kombinaci více slov, která vás neodvedou na irelevantní stránky. Požadavek "armstrong nasa apollo moon landing" vás přivede k výsledku snadněji, než když budete zkoušet slova jedno po druhém.

2. Přečtěte si instrukce. Každý vyhledávač má vlastní syntaxi. Vložíte-li dotaz ve správné podobě, najdete to co hledáte, jinak se budete probírat hromadou nikam nevedoucích odkazů.

3. Používejte Boolean. Některé vyhledávače vám umožní vkládat dotazy s pomocí booleanovské logiky, jako například "queen AND rock AND NOT history". Pokud se naučíte tento jednoduchý způsob, ušetříte spoustu času.

4. Buďte pokročilí. Mnoho serverů vám nabídne možnost pokročilého vyhledávání s více hesly a kategoriemi. To se vám může hodit, pokud zadáváte dotaz příliš obecný.

5. Pokud neuspějete napoprvé. zkuste jiný vyhledávač. Mějte jich zazáložkovaných více a občas vyzkoušejte i nějaký nový.

6. Uložte si stránky. Jakmile najdete stránky, které hledáte, zase je neztraťte. Přinejmenším si je uložte do záložky, ale pokud se jedná o užitečné informace, nebojte se je zazálohovat na pevný disk

§§§§§


Připojte si k Internetu – Winproxy 1.4 update 3

Jaroslav Fikker

c00p0526

Jednou z možností, jak připojit lokální počítačovou síť k Internetu, je využít služeb některého z proxy serverů, které jsou obvykle doplněny o celou řadu dalších funkcí. Typickým zástupcem této skupiny produktů je např. WinProxy firmy LAN-Projekt, s nímž bych vás chtěl blíže seznámit.

WinProxy představuje standardní 32bitovou aplikaci určenou pro operační systémy Windows 9x/NT/2000. Instalace WinProxy vyžaduje počítač vybavený některým z podporovaných operačních systémů, síťovou kartou a pevným nebo vytáčeným spojením pro připojení k Internetu. Vlastní instalace je velmi jednoduchá a zvládne ji opravdu každý. Bezprostředně po ukončení instalace je WinProxy připraven plnit své úkoly, aniž by bylo potřeba restartovat počítač. Zajímavá je také velikost instalačního souboru, která činí pouhých 250 KB.

Správa a údržba

Veškeré úkoly související se správou a údržbou programu se provádějí výhradně pomocí formulářů přístupných prostřednictvím webového prohlížeče. Po zadání adresy http://host:3129/admin se v prohlížeči objeví titulní stránka, která slouží jako rozcestník pro další činnosti. Jednotlivé odkazy směřují na stránky s informacemi o aktuálním stavu aplikace, s konfigurací, s obsahem vyrovnávací paměti, s možností manuálního připojení k Internetu a stažení pošty, s protokolovými soubory, s informacemi o uživateli a s registračními údaji. Vše je přehledně uspořádáno a navíc je u každého formuláře k dispozici on-line nápověda. Samozřejmostí je možnost omezit přístup k webovému rozhraní pouze na vybrané uživatele.

Pokud pro připojení k Internetu používáte vytáčenou linku (telefonní, ISDN), je třeba určit, kdy se má spojení navázat. Jednou z možností je automatické připojení při požadavku, který nelze vyřešit v rámci lokální sítě. Další alternativou je naplánovat periodické připojování v pravidelných intervalech. Navíc lze kdykoliv navázat spojení manuálně prostřednictvím webového rozhraní.

Bezpečnost

Pro zajištění bezpečnosti lokální sítě před útokem z Internetu využívá WinProxy jednoduchý princip oddělení těchto dvou sítí. Podstatou je vypnutí směrování paketů. WinProxy se tak stává jediným možným prostředkem pro přenos dat z jedné sítě do druhé. Bezpečnost celého řešení lze ještě zvýšit nastavením IP adresy tzv. bezpečného rozhraní na stránce Security. Nyní bude WinProxy vyřizovat pouze požadavky přicházející z tohoto rozhraní, všechny ostatní (tedy i ty pocházející z Internetu) budou okamžitě zamítnuty. Další možností je nastavit seznam IP adres, z nichž lze využívat služeb WinProxy.

Proxy server

Nejdůležitější součástí WinProxy je proxy server s podporou protokolů HTTP, HTTPS, FTP a GOPHER. Proxy server plní hned dva úkoly. První z nich spočívá ve zvýšení ochrany lokální sítě před napadením (proxy server vystupuje jako zástupce všech počítačů firemní sítě a tím skrývá její strukturu). Druhým úkolem je zrychlení přístupu k informacím na Internetu využitím společné vyrovnávací paměti (cache). Proxy servery pracují na aplikační úrovni, a tak musí pro každou aplikaci existovat jiný server. To je samozřejmě velká nevýhoda, kterou lze do jisté míry potlačit nasazením SOCKS serveru nebo komunikačních bran.

SOCKS server

SOCKS server (verze 4 a 5) je na rozdíl od proxy serveru nezávislý na použitém komunikačním protokolu a lze ho tedy použít např. pro komunikaci prostřednictvím aplikace ICQ. Úkolem komunikačních bran (gateway) je zpřístupnit služby, které by jinak zůstaly uživatelům odepřeny. Mezi tyto služby patří v případě WinProxy Telnet, FTP, RealAudio a News (práce s diskusními skupinami).

Řízení přístupu

WinProxy lze také využít pro řízení přístupu uživatelů k informacím na Internetu. Základním předpokladem je vytvoření seznamu adres (tzv. Access List) s přístupovými právy pro jednotlivé uživatele nebo jejich skupiny. Při zadávání adres je možné použít znak *, který nahrazuje libovolný řetězec. Pokud se některý z uživatelů pokusí navštívit stránky, jejichž adresa je uvedena v seznamu, vyžaduje WinProxy jeho identifikaci.

Poštovní server

Další součástí WinProxy je poštovní server, který může pracovat v režimu SMTP/POP3 Gateway nebo jako plnohodnotný Mail Server (SMTP i POP3) použitelný pro výměnu zásilek elektronické pošty jak mezi lokální sítí a Internetem, tak i v rámci lokální sítě. Mezi výhody tohoto řešení patří předávání zprávy doručené na jednu e-mailovou adresu do několika poštovních schránek, stahování pošty z několika serverů do jediného mailboxu a vyzvedávání pošty pro celou doménu z jediné schránky umístěné u poskytovatele připojení. Navíc každý uživatel může mít i několik e-mailových adres asociovaných s jedinou schránkou a může být také začleněn do různých skupin.

Ostatní služby

Nabídka služeb WinProxy je dále obohacena o DNS forwarder a mapovaná spojení. Úkolem DNS forwarderu je předávat DNS dotazy klientů ke zpracování nadřízenému DNS serveru. Mapovaná spojení lze zase využít pro otevření virtuálního spojení mezi lokální sítí a konkrétním počítačem na Internetu nebo naopak.

Závěrem

WinProxy je skutečně zajímavý produkt vhodný pro široké spektrum zákazníků. Pokud byste si chtěli vše vlastnoručně osahat, máte možnost. Na stránkách www. winproxy.cz je totiž zdarma k dispozici časově neomezená demoverze, která má ale několik funkčních omezení připojení maximálně 2 uživatelů najednou, vytvoření pouze 3 poštovních schránek a jenom 1 MB vyrovnávací paměti. Nicméně pro opravdu malé firmy nebo pro domácnosti je to téměř ideální řešení, které nic nestojí.

WinProxy 1.4

cena

snadná správa

nízké systémové nároky

poštovní server

Cena:

demo (download z Internetu) zdarma

demo (zasláno poštou) 140 Kč

5 uživatelů a 5 poštovních schránek 2 800 Kč

10 uživatelů a 10 poštovních schránek 5 600 Kč

neomezená verze 8 400 Kč

K recenzi poskytla firma: LAN-Projekt, Plachého 17, Plzeň

www.winproxy.cz

§§§§§


ISDN na cestě k zákazníkům –3com OfficeConnect ISDN LAN Modem

Jan Lodl

c00p0527

Přestože se mnoho odborníků staví k možnostem sítě ISDN velmi skepticky a věří spíše novým technologiím xDSL, mohutná mediální reklamní kampaň Českého Telecomu vzbudila nový zájem právě o služby plně digitální sítě ISDN (Integrated Services Digital Network digitální síť integrovaných služeb). Oživení poptávky po této službě samozřejmě logicky souvisí také se snížením ceny, zejména měsíčního paušálu na relativně přijatelných 690 Kč.

Krátce o ISDN

Síť ISDN přináší oproti klasické digitální lince mnoho výhod. V České republice se používá varianta euroISDN, která je jak z názvu vyplývá evropským standardem pro tuto síť. Díky tomu existuje již v současné době konektivita sítě ISDN prakticky do všech evropských států, Kanady a USA. Pořízením linky ISDN získá zákazník především širokou paletu služeb, jež jsou v podstatě velmi podobné těm, které nabízí digitální mobilní síť GSM zobrazení či zamezení identifikace volajícího a volaného, čekající hovor, přidržení hovoru či jeho přesměrování při různých stavech. Nezajímavějším využitím bude ale pro drtivou většinu uživatelů garantovaná rychlost pro přenos dat minimálně 64 Kb/s, popřípadě 128 Kb/s, což je rychlost, která předčí velkou část takzvaných pevných linek.

Linka euroISDN se totiž skládá ze dvou nezávislých komunikačních kanálů (každý o rychlosti 64 Kb/s) a jednoho kanálu servisního. Výhodou pro uživatele je také to, že veškerá komunikace před skutečným navázáním spojení např. autorizace přihlášení do sítě a také tzv. handshaking probíhá právě na servisním kanálu, přitom uživatel platí pouze provoz na kanálech komunikačních (B-kanálech). Oproti analogovým modemům to znamená úsporu nejen díky rychlejšímu přenosu dat, ale také někdy až půl minuty před ustavením spojení.

K lince ISDN můžeme připojovat buď digitální zařízení, nebo zařízení analogová prostřednictvím terminálového adaptéru. Celkem můžeme připojit až osm nezávislých zařízení, přičemž vždy dvě mohou fungovat současně. Můžete tak být připojeni k Internetu a zároveň přijímat faxy, nebo může váš kolega přijmout hovor zákazníka a současně z jiného aparátu můžete zavolat manželce. V přítomné době existují na trhu také ISDN faxy (označované jako G4 fax), nicméně jejich cena je prozatím natolik vysoká (kolem 60 000 Kč), že jejich reálné nasazení je zatím velmi malé.

Celá kancelář na Internet

Jak jsem již naznačil, pořizovat si ISDN linku pouze pro hlasové a faxové hovoru není příliš ekonomické. Její hlavní síla tkví v datových přenosech. Může sloužit nejen pro přístup k Internetu pro domácnosti či malé firmy, pro které by pořízení pevné linky bylo příliš finančně náročné, ale také k propojení poboček firmy s centrálou a k výměně dat mezi pobočkami. V tomto případě bude navíc možné využít ke komunikaci obou B-kanálů a data přenášet rychlostí 128 Kb/s. Pokud chcete ISDN linku využívat pro přístup k Internetu, budete se muset spokojit pouze s jedním B-kanálem a rychlostí 64 Kb/s, protože většina internetových providerů možnost spojení kanálů nenabízí.

3Com OfficeConnect ISDN LAN modem

Zároveň se snížením měsíčního paušálu přišel Český Telecom s nabídkou produktových balíčků. Od samého počátku přitom nabízel základní tři balíčky, které zahrnovaly klasický terminál adaptér, ISDN telefon a videotelefon. V průběhu měsíce září se ovšem objevil zcela nový balíček euroISDN@connect, jenž za cenu 15 990 Kč (cena včetně DPH) nabízí kromě klasického zřízení přípojky euroISDN2 a přístupu k Internetu prostřednictvím Internet On Line velmi zajímavé zařízení z produkce firmy 3Com OfficeConnect ISDN LAN modem. Rozdíl mezi součtem ceníkových cen jednotlivých produktů a tohoto balíčku je zajímavých 11 875 Kč.

Funguje jako malý hub

Celá řada OfficeConnect je řešena v jednotném designu, ve kterém se již vyrábějí také huby, analogové modemy, ale také například print-server od firmy Hewlett-Packard. Velmi příjemnou vlastností společnou pro tuto řadu je umístění zdroje mimo vlastní zařízení.

Vezmeme-li si ISDN LAN modem do rukou, objevíme na něm především port pro ISDN linku, dva analogové porty pro připojení dalších zařízení, a také čtyři FastEthernet porty pro připojení pracovních stanic.

Bez použití jakéhokoli přídavného zařízení umožní ISDN LAN modem současně přístup k Internetu čtyřem počítačům a umožní nám tak v podstatě vybudovat miniaturní počítačovou síť. Nicméně čtyři porty nemusí vždy stačit, proto LAN modem podporuje až 25 MAC adres. Z toho vyplývá, že zařízení lze spojit (stohovat) s dalšími až do celkového počtu 25 FastEthernet portů, což je na české poměry podle mého názoru více než dostatečné. Platí přitom, že další zařízení nemusí být nutně od firmy 3Com. Je potřeba si ale uvědomit, že pokud bychom skutečně dosáhli teoretické hranice 25 současně připojených uživatelů, budou se muset o šířku pásma podělit. A protože zařízení neumožňuje přidělit jednotlivým stanicím pevnou šířku pásma, může se stát, že jeden uživatel pohltí většinu 64 Kb/s pásma, což pro ostatní bude znamenat zpomalení komunikace.

Konfigurace otázkou okamžiku

Dalším společným znakem všech zařízení řady OfficeConnect je velmi jednoduchá správa prostřednictvím internetového prohlížeče. V případě, že budete připojovat ISDN LAN modem do stávající počítačové sítě, je potřeba jej nejprve připojit pouze k jednomu počítači, aby bylo možné nastavit jeho parametry podle stávající sítě LAN. V případě, že vytváříte síť novou, můžete začít pracovat téměř okamžitě.

Při prvním připojení k počítači (nebo po hardwarovém restartu) má zařízení nastavenu IP adresu 192.168.1.1 a můžete se k němu připojit pomocí již zmíněného internetového prohlížeče. Při prvním spojení modem synchronizuje svůj vnitřní čas se systémovým časem vaší stanice a vy můžete začít nastavovat parametry. Při prvním spuštění můžete také zadat heslo, které bude nadále vyžadováno pro přístup ke konfiguraci zařízení. V případě, že jej nezadáte, bude moci konfiguraci měnit kterýkoli z uživatelů sítě. Budujete-li novou síť LAN, je poměrně výhodné ponechat nastavenu výchozí IP adresu, v opačném případě ji můžete změnit.

Vše nadosah

Konfigurační rozhraní je podle mého názoru dostatečně přehledné, aby se v něm vyznal středně pokročilý uživatel, ale zároveň dostatečně podrobné, aby profesionál mohl nastavit jakýkoli detail. Jedinou slabinou by snad mohlo být nepočeštěné prostředí. Asi prvním krokem bude nastavení parametrů místní sítě. Samotné zařízení pracuje na principu NAT, takže vnitřní IP adresy sítě LAN překládá. To znamená, že pro připojení celé sítě k Internetu bude stačit jeden účet. IP adresy můžete buď stanicím přidělit pevně, což je výhodné zejména pro jejich dálkovou správu, nebo může LAN modem fungovat také jako DHCS server a IP adresy přidělovat dynamicky, což může být výhodné pro menší firmy bez síťového administrátora.

Dalším krokem je nastavení odchozích volání. K tomu slouží ISP Wizard, který provede uživatele všemi důležitými kroky při nastavení přístupu buď k Internetu nebo privátní síti. Připraveny mohou být současně čtyři přístupy. Velmi příjemnou vlastností je možnost nastavení využívání jednotlivých B-kanálů. Můžete se rozhodnout, jestli se bude používat vždy pouze jeden, vždy dva, anebo což je podle mého názoru nejideálnější varianta umožnit připojení druhého kanálu v případě, že zatížení prvního překročí po určitou dobu určitou hranici. Jak jsem se již zmínil, většina Internet providerů použití druhého kanálu neumožňuje, ale v případě, že se budete například připojovat z pobočky (nebo domova) k firemní síti, bude používán jeden kanál a ve chvíli, kdy začnete stahovat nějaký větší soubor, připojí se také druhý kanál. Jakmile bude soubor stažen a provoz poklesne, zařízení okamžitě druhý kanál odpojí.

V rámci konfiguračního rozhraní máte také k dispozici jednoduchou obrazovku, kde můžete nastavovat práva jednotlivých uživatelů. Můžete například určit, který z nastavených přístupů mohou jednotliví uživatelé využívat. Například někteří uživatelé (pracovní stanice) mohou využívat pouze volání do privátní sítě, jiní pouze k Internet providerovi a další mohou využívat všechny konfigurované přístupy. Samozřejmostí je možnost nastavení zpětného volání (Call Back). Osobně jsem nejvíce ocenil možnost přímé kontroly upgradů firmwaru modemu na stránkách firmy 3Com jednoduchým stiskem tlačítka ve WWW rozhraní.

Co s analogovými porty

Chcete-li používat 3Com OfficeConnect ISDN LAN modem doma nebo v malé kanceláři, jistě oceníte také možnosti nastavení jednotlivých analogových portů tzv. Call Routing. Společně se zřízením ISDN linky obdržíte od svého operátora také čtyři nezávislá telefonní čísla, a je na vás, jak jej využijete. S ISDN LAN modemem můžete nastavit routing pro tři z nich a určit, že jedno číslo slouží k datovým voláním, a proto je bude obsluhovat LAN modem, druhé k faxovým přenosům, a proto je LAN modem přesměruje do prvního analogového portu, kde máte připojen fax, a třetí číslo pak slouží ke klasickému telefonování a LAN modem jej má přesměrovat do druhého analogového portu, kde máte připojen telefon. Nezanedbatelnou možností je poté nastavení funkce Call Waiting, která určí co se má stát v případě, že jsou oba komunikační kanály obsazeny a na lince je příchozí hovor. Můžete nařídit, že bude jeden či oba kanály uvolněny, či nechat datovým přenosům prioritu.

Spolehlivý pomocník

Přiznám se bez obalu, že 3Com OfficeConnect ISDN LAN modem se mi během mé práce s ním velmi zalíbil. Zařízení se chovalo naprosto spolehlivě a ani jednou jsem nemusel sáhnout k hardwarovému resetu. U ISDN modemu nemá smysl testovat přenosové rychlosti, protože ty jsou garantovány linkou. K přenosu obsahu jedné diskety (1,44 MB) na FTP mého providera tak stačily necelé tři minuty. Připojování a autorizace v síti probíhaly velmi rychle a spojení jak s providerem, tak s privátní sítí bylo vždy otázkou několika okamžiků.

Snad jediným nedostatkem tohoto zařízení je nemožnost konfigurace z počítače připojeného do privátní sítě na dálku, což by jistě usnadnilo život mnoha malým firmám, které nemají vlastního správce sítě. Na druhou stranu je pravda, že tato možnost by mohla být potencionálním nebezpečím v případě pokusů o průnik do místní sítě. S druhým drobným nedostatkem jsem se setkal, když jsem se k WWW rozhraní pokoušel přistoupit pomocí prohlížeče Opera, nicméně při používání Internet Exploreru ani Netscapu jsem žádný problém nezaznamenal.

Jak jsem již upozornil, vzhledem k zaměření přístroje na malé firmy a domácnosti by zřejmě neuškodilo počeštění konfiguračního rozhraní, i když na druhou stranu chápu, že vytvářet speciální firmware pro malý český trh by nebylo příliš ekonomické.

Poslední slabinou tohoto přístroje by pak mohla být cena, která se v klasické obchodní síti pohybuje kolem 19 000 korun, nicméně tento handicap je smazán poměrně zajímavou cenou balíčku Českého Telecomu, díky níž se stává nejen lákadlem pro malé firmy, ale také zajímavou variantou pro domácnosti, kde je k dispozici stolní počítač a vy se občas potřebujete připojovat například pracovním notebookem. V případě potřeby propojení čtyř zařízení se jedná o téměř jedinečné řešení sítě LAN.

§§§§§


Na sítě s Ritou – Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0528

Sedmé pokračování propojování sítí

V minulém čísle jsme se ponořili do problematiky propojování sítí. Ozřejmili jsme si, že kromě nejtypičtějšího zařízení pro propojování sítí směrovače existují ještě další aktivní síťové prvky, které se hodí pro určité formy propojování síťových segmentů (např. pro prodloužení délky fyzického segmentu sítě, pro jednoduché oddělení kolizních domén u Ethernetu). Zastavili jsme se proto u méně "inteligentních" propojovacích prvků, jimiž jsou opakovače (koncentrátory, rozbočovače) a mosty. V dnešní části se podíváme na "spoluhráče" mostu na spojové vrstvě přepínače v LAN, a poté konečně na nejtypičtější propojovací zařízení směrovače na síťové vrstvě (úkoly směrovače, typy směrování).

Přepínače v LAN

Přepínače mají vlastnosti velmi podobné s komunikačními mosty, neboť pracují na stejné, tj. spojové vrstvě. Mnohdy se také přepínače v LAN definují jako mnohoportové mosty. Přesto mezi těmito dvěma typy zařízení existují určité podstatné rozdíly v souvislosti s použitím v síti.

Základní charakteristiky přepínačů jsou následující:

- průběžně se učí znát adresy MAC stanic připojených za jednotlivými porty,

- propojují podobné lokální sítě,nemění rámce při zpracování,

- vytvářejí jednu doménu z hlediska rámců posílaných na všeobecnou adresu,

- filtrují na základě informací v rámci MAC.

Rozdíly mezi komunikačními mosty a přepínači LAN:

- obvykle nabízejí výběr režimu práce (ulož-pošli, průběžný),

- pracují rychleji, neboť se vnitřní rozhodování a přepínání odehrává v hardwaru, nikoli v softwaru jako u mostů,

- segmentují LAN,

- podporují virtuální lokální sítě,

- pracují v lokálních sítích nepřipojují se k rozlehlým sítím a uplatňují se v prostředí stejných lokálních sítí odlišujících se maximálně rychlostmi na jednotlivých portech (např. Ethernet, Fast Ethernet).

Základní režimy přepínání:

- ulož a pošli (store and forward) rámce se při příchodu na port přepínače celé načtou a uloží, jednak pro zjištění výstupního portu (na základě cílové adresy MAC v rámci a interní tabulky adres), a jednak i pro kontrolu rámců na zachycení a zničení chybných rámců. Tato metoda zajišťuje, že chybné rámce se nebudou šířit do jiných segmentů, za cenu nižšího výkonu vnitřního přepínání, jež činí tuto metodu nejpomalejší ze všech. Vhodná je v sítích, které "trpí" vysokou chybovostí;

- průběžné zpracování (cut-through, nebo on the fly) příchozí rámec se ihned po načtení prvních polí, včetně cílové adresy MAC a po zjištění výstupního portu podle tabulky adres, průběžně přepíná na výstupní port, aniž by již skončil jeho příjem. Tento způsob je velmi efektivní, neboť výsledný výkon přepínání je maximální a zpoždění způsobené "zpracováním" rámce v přepínači je zanedbatelné. Proto se o přepínačích používajících tuto metodu hovoří jako o tzv. wirespeed, tj. pracujících rychlostí připojených LAN. Tento režim je vhodný ale pouze ve spolehlivých sítích s minimálním počtem chybných rámců, neboť při tomto typu přepínání nedochází k žádné kontrole přepínaných rámců.

Přepínané versus sdílené lokální sítě

Důležitou vlastností, obecnou pro propojování na spojové vrstvě architektury, je vytváření ploché sítě, bez jakékoli adresové hierarchie (adresy MAC nemají žádný logický význam z hlediska topologie sítě). To také znamená, že rámce na všeobecnou adresu pronikají celou sítí s přepínači, podobně jako s mosty.

Přepínače se neuplatňují v síti ze stejných důvodů jako mosty. Základním motivem jejich nasazení je zlepšení propustnosti sítě formou přepínaného přístupu k médiu namísto sdíleného, klasického přístupu v lokálních sítích. Současně umožňují přepínače segmentovat síť, i když pouze do kolizních domén (v případě Ethernetu).

Přepínaný Ethernet vznikl v souvislosti s malým využitím sdílené sítě v důsledku exponenciálního nárůstu kolizí při zvyšujícím se počtu aktivních stanic v síti. Přepínače pro Ethernet dnes nabízejí značné možnosti kombinované podpory portů pro různé typy IEEE 802.3. Výhodně nahrazují rozbočovače ve sdílených sítích, neboť nejen cenově jsou stále příznivější, ale především řeší problém zahlcení sítě způsobený nerovnoměrným rozložením provozu (klienti oslovující stejné servery na tomtéž segmentu). Umožňují vhodně seskupovat stanice na svých portech (segmentovaná lokální síť), nebo dokonce připojit na port jedinou stanici (server, pracovní stanici apod.), a tak vytvořit jakousi soukromou lokální síť.

Klasický případ vhodného použití přepínače je řešení zahlcení sdílené sítě serverů a klientů. Přepínaný přístup pracovních skupin na jednotlivé servery maximálně zprůchodní síť a umožní hladkou komunikaci s jednotlivými servery, zvláště s využitím vyhrazeného spoje s vyšší kapacitou (např. kombinace Fast Ethernetu s běžným Ethernetem). Přepínač však nevyřeší situaci, kdy se jedná o jediný exponovaný server, s nímž všechny stanice nejčastěji komunikují. Zahlcení v tomto případě není způsobeno sítí, ale nedostatečným paměťovým a procesním zdrojem ve formě jediného serveru. Zde pomůže jen přidání dalšího nebo dalších serverů do sítě a současně přechod od sdílené k přepínané síti, podobně jako ve výše uvedeném případě.

Z hlediska návrhu intersítě je efektivní dodržovat pravidlo fyzické a logické blízkosti:

- nejčastěji používaný server by měl být fyzicky i logicky nejblíže uživateli nebo pracovní skupině, tzn. na stejném segmentu sdílené nebo přepínané sítě, ne za mostem nebo směrovačem,

- síťové prostředky jako např. tiskárny by měly být rovněž v blízkosti pracovních skupin, v případě velkého objemu dat pro tisk dokonce na vyhrazeném segmentu připojeném prostřednictvím přepínače.

Virtuální lokální síť

Přepínače jsou základním kamenem pro budování virtuálních sítí. Virtuální lokální síť (Virtual Local Area Network, VLAN) je, jak název napovídá, zdánlivou sítí ve smyslu dnešního (fyzického) pojetí sítí lokálních. Dovoluje totiž seskupit stanice do jediné VLAN bez ohledu na jejich fyzické umístění v intersíti. Stanice tvořící skupinu, a tedy jednu virtuální síť, mohou být umístěné na různých fyzických segmentech sítě a mohou v rámci skupiny komunikovat stejně, jako by byly na jediném fyzickém segmentu sítě. Virtuální lokální síť (stejně jako "fyzická" LAN) tvoří jedinou doménu pro šíření rámců na všeobecnou adresu. Některé typy virtuálních LAN dovolují, aby jedna stanice patřila současně do více než jedné VLAN.

Podle způsobu definice členství ve virtuální síti můžeme rozdělit řešení VLAN na následující typy (viz Tabulka 1 Porovnání typů virtuálních lokálních sítí podle jejich definice):

- VLAN definované podle portů na jednom i více přepínačích lze definovat konkrétní porty (tedy stanice připojené za porty, přímo nebo prostřednictvím připojených rozbočovačů), které budou VLAN tvořit. Toto je nejpoužívanější metoda definice virtuálních sítí, neboť jejich uspořádání je snadno pochopitelné, ale neumožňuje použít stejný fyzický segment nebo port přepínače pro různé virtuální sítě. Dalším omezením je nutnost manuálně rekonfigurovat definice virtuálních sítí vždy, když se uživatel přemístí z jednoho portu na jiný;

- členství definované podle fyzických adres úvodní konfigurace vyžaduje přiřazení adres MAC do konkrétní virtuální sítě, nadále se již automaticky sleduje případný pohyb příslušníků virtuálních sítí a změny jejich fyzického umístění. U těchto VLAN, které jsou instalovány do sdílených segmentů sítě, se může výrazně snížit výkon, protože připojená zařízení mohou být členy odlišných virtuálních sítí, sdílejících jeden port přepínače. Navíc předávání informací o členství v jednotlivých virtuálních sítích mezi přepínači probíhá po stejných médiích a se vzrůstající velikostí sítě vede k dalšímu snížení propustnosti sítě;

- VLAN založené na síťové vrstvě virtuální sítě tohoto typu sdružují stanice na základě síťového protokolu, a tak se mohou virtuálně oddělit stanice s IP, Novell IPX, DECnet či AppleTalk, ačkoli stanice mohou být připojeny ke stejnému fyzickému segmentu sítě. Tento typ VLAN není použitelný pro stanice používající nesměrovatelné protokoly (např. NetBIOS);

- virtuální lokální sítě na základě protokolové politiky podobně jako u VLAN založených na síťové vrstvě, i tento typ využívá informace o síťovém protokolu v rámci. Podle definice politiky však v jedné VLAN je možné sdružit uživatele několika různých protokolů;

- členství podle skupinového adresy (multicast) stanice, které tvoří skupinu a sdílejí skupinovou adresu, jsou považovány za členy stejné virtuální sítě. Na rozdíl od jiných typů virtuálních sítí jsou však všechny rámce šířené v této skupině zasílány všem členům skupiny, nikoli jednotlivým stanicím;

- VLAN definované politikou nejvyšší stupeň z hlediska pružnosti přiřazování uživatelů k jednotlivým virtuálním LAN, neboť umožňuje definovat potřebnou politiku na základě kombinace kritérií. Politika znamená, že rámce se musí průběžně v přepínané síti sledovat a členství v síti VLAN se může měnit na základě typu rámců, které jednotlivé stanice generují.

Norma IEEE 802.1Q pro přenos informace identifikující různé virtuální LAN využívá tzv. značení rámců (frame tagging), kdy do každého záhlaví (za pole s cílovou a zdrojovou adresou) rámce přenášeného mezi přepínači je vkládána hlavička jednoznačně určující, do které virtuální sítě tento rámec patří.

Výhody virtuálních lokálních sítí

Virtuální sítě představují nový přístup k síťování, které tak přestává být plně svázáno s fyzickým členěním sítě, a naopak více odpovídá momentálním nárokům uživatelů a celého podnikového záměru. Mezi základní výhody VLAN patří:

- snížení nákladů na změny v síti (přesun uživatelů, fyzicky blízké uspořádání) není nutná rekonfigurace stanice;

- podpora virtuálních skupin vytváření lokálních sítí pro aktuální skupiny uživatelů (pracující společně na projektu apod.);

- fyzické soustředění serverů s výsledným snížením nákladů na instalaci a údržbu;

- omezení provozu způsobeného rámci na všeobecnou adresu pouze v rámci zdrojové VLAN.

Směrování

Cílem směrování jako základní funkce síťové vrstvy je nalezení cesty k cílové stanici (nejčastěji k síti, v níž stanice podle své adresy sídlí), a to cesty nejlepší podle kritéria daného volbou typu směrování, případně směrovacího protokolu. Výběr cest z možností daných topologií sítí vede k zaznamenání nejlepší cesty nebo cest do směrovací tabulky směrovače, propojovacího zařízení oddělujícího dvě různé (pod)sítě. Cesta je definovaná rozhraním směrovače, které se pro datagram s danou cílovou adresou má použít, hodnotou metriky cesty (kritéria kvality) a dalšími parametry.

Směrovač, který pracuje o vrstvu výše v referenčním modelu než most nebo přepínač, ve vrstvě síťové, má mnohem větší možnost uplatnit svou vestavěnou inteligenci, co se týká rozhodnutí "směrovat či nesměrovat", tedy propustit či zablokovat daný paket. V první řadě už nepracuje s plochými fyzickými adresami, ale s adresami, které odrážejí topologii intersítě. Např. u IP směrovač zajímá vlastně jen část cílové adresy paketu, označující umístění zařízení (jeho rozhraní) v konkrétní síti (nebo podsíti). Proto směrovací tabulka obsahuje záznamy jen o dostupných sítích (podsítích) intersítě (nikoli o všech připojených stanicích) a odpovídajících portech směrovače, které se použijí pro předání paketu (datagramu) dále, resp. o dalším směrovači na cestě k cíli, a metriku (konkrétní hodnotu kritéria pro vhodnost) dané cesty. Směrovací tabulka je tedy založena na logickém uspořádání intersítě.

Základní funkce směrovače jsou dvě:

- zjištění (a výběr "nejlepší") cesty v intersíti,

- vnitřní přepínání paketů ze vstupního portu na výstupní.

Směrovač implicitně blokuje všechny pakety, u nichž rozezná cílovou adresu typu všeobecné adresy (broadcast, například IP adresa 255.255.255.255), neboť ty by zahltily celou intersíť. Tuto výbornou vlastnost směrovače je však nutno v některých případech obejít, např. v případech sítí klient-server, kde se v segmentu nacházejí pouze klienti, jež by neměli možnost komunikovat se serverem. Rovněž paket, jehož cílová síťová adresa nemá odpovídající záznam ve směrovací tabulce, není přesměrován na všechny porty, ale je buď zničen (a vygenerováno chybové hlášení), nebo je poslán na port směrem k tzv. implicitní síti, která slouží jako sběrná síť pro adresy přímo neidentifikované ve směrovací tabulce.

Směrovač při příjmu paketu nezkoumá pouze cílovou síťovou adresu, ale zabývá se jinými informacemi v dalších polích. Jednou z funkcí směrovače je sledovat a měnit dobu životnosti (u IP Time to Live, TTL), měřeno počtem směrovačů na cestě. Aby v případě nesprávného směrování pakety nebloudily intersítí nekonečně dlouho, každý směrovač sníží hodnotu TTL o jedna (tzn. "spotřeboval" se jeden skok v intersíti). Pokud je hodnota nulová při obdržení paketu, může paket směrovat jen v případě, kdy je přímo připojen k síti, v níž je zařízení dané cílové adresy. V opačném případě paket zničí a vygeneruje chybovou zprávu. Kromě toho musí být směrovač schopen provádět fragmentaci paketů všude tam, kde přijatý paket má větší délku než je povolené maximum délky datové jednotky (spojové vrstvy) na výstupním portu.

Směrovatelné a směrovací protokoly

Je namístě poukázat na rozdíl mezi protokoly, jejichž pakety nebo datagramy lze směrovat, a protokoly směrovacími, které napomáhají zjištění cesty pro příslušné pakety. Mezi protokoly, které lze směrovat, tedy směrovatelné protokoly, patří většina komunikačních protokolů: OSI, TCP/IP, DECnet, AppleTalk, XNS, Novell, Banyan Vines. Konkrétní protokoly síťové vrstvy výše uvedených architektur využívají logického adresování a umožňují přepojování a směrování paketů směrovačům na jejich základě. Pro vlastní směrování se využívají další, tedy směrovací protokoly, jejichž úkolem je podle určitého algoritmu zjišťovat nejlepší cestu ke konkrétní cílové logické adrese. Nesměrovatelných protokolů, jež lze podporovat pouze mosty a nikoli směrovači, je dnes naštěstí pouze několik (připomeňme NetBIOS, NetBEUI, LAT).

Směrovače jsou dnes budovány tak, aby dokázaly podporovat co nejvíce různých protokolových struktur, a tak co nejlépe uspokojit své zákazníky přicházející z různých prostředí (multiprotokolové směrovače), i když je v současnosti zřejmá obecná konvergence k IP. Každému směrovatelnému protokolu, který je podporován ve směrovači, patří právě jedna směrovací tabulka obsahující záznamy o cestách: cílová síťová adresa s údajem o výstupním portu, sousedním směrovači a hodnotě (metrice) cesty. Tvorba a údržba směrovacích tabulek pro různé protokoly je zcela nezávislá (v anglické terminologii se používá výstižný výraz "ships in the night").

Spojová vrstva směrovače

Směrovač ke své práci potřebuje nejen síťovou vrstvu, ale i vrstvu spojovou. Musí na svých rozhraních podporovat příslušný spojový protokol (LAN nebo WAN), tedy kromě dalších mechanismů protokolu také fyzickou adresaci a zapouzdření rámce. Jakmile určí cestu pro daný paket, potřebuje zjistit typ výstupního portu pro přípravu rámce a mapování mezi cílovou logickou (síťovou) adresou paketu a adresou fyzickou, na niž paket po zapouzdření do rámce vyšle. Zatímco cílová logická adresa se nemění po celou dobu průchodu paketu intersítí, adresy fyzické se mění podle příštího skoku, tj. směrovače nebo konkrétní cílové stanice (viz Obrázek 1 Cílové fyzické a síťové adresy při průchodu paketů intersítí se směrovači).

Typy směrování

Dnes se používají dva zásadně odlišné typy směrování v intersítích (viz tabulka Porovnání statického a dynamického směrování), které lze kombinovat:

- statické cestu k cíli specifikuje a manuálně konfiguruje správce intersítě; v případě výpadku některého ze spojů nebo směrovačů na dané cestě nemůže směrovač sám zjistit (a použít) alternativní cestu. V takovém případě paket nemůže být úspěšně doručen k cíli (je doručen až k poslednímu směrovači před problematickou částí sítě), dokud nedojde k odstranění poruchy v síti, nebo správce ručně nezmění konfiguraci směrovače pro jinou statickou cestu (pokud vůbec existuje alternativní možnost obchozí cesty); statická cesta se volí v případech, kdy správce sítě z důvodů především bezpečnostních chce zajistit volbu konkrétní, předem známé cesty sítí, nebo tam, kde je možná pouze jedna jediná cesta do sítě cílové;

- dynamické používá k výběru nejlepší cesty do cílové sítě algoritmus, založený na aktuálních směrovacích informacích, které směrovač obdrží od ostatních směrovačů v intersíti. Výměna těchto informací se řídí směrovacím protokolem. Aktuální směrovací informace se zasílají podle typu protokolu buď v pravidelných intervalech, nebo v případě detekce změny síťové topologie (nebo v obou případech), a obsahují výčet dostupných sítí (jejich adresy) a hodnotu cesty, kterou je jich možné dosáhnout.

Každý směrovací protokol se snaží vybírat optimální cestu k cíli. Pohled na optimalitu je však u každého protokolu subjektivní. Pro stanovení "optimality" používá jednoho nebo více kombinovaných kritérií, podle nichž hodnotí kvalitu všech alternativních cest k cíli a vybere tu, jež dané kritérium nebo kritéria nejlépe splní. Kritérium (nebo kombinace kritérií), které protokol používá, se nazývá metrika. Mezi nejčastější kritéria patří:

- počet směrovačů na cestě, počet skoků (souvisí s polem TTL), podle tohoto kritéria nejlepší cesta je cesta s nejnižším počtem směrovačů, které je třeba "přeskočit",

- propustnost přenosového prostředku (v Kb/s, Mb/s), podle tohoto kritéria nejlepší cesta je cesta s největší propustností "nejpomalejšího" segmentu na cestě,

- zpoždění (v ms), podle tohoto kritéria nejlepší cesta je cesta s nejnižším složeným zpožděním při průchodu všemi spoji na dané cestě,

- cena (volitelná hodnota, obvykle přirozené číslo, označující cenu použití daného přenosového prostředku, resp. rozhraní směrovače), podle tohoto kritéria nejlepší cestou je cesta s nejnižší složenou cenou všech použitých prostředků na cestě (cena obvykle bere v úvahu jedno nebo více výše uvedených kritérií).

Kromě metriky je základním měřítkem vhodnosti směrovacího protokolu pro danou síť také doba konvergence. Konvergence je doba, po kterou se směrovače po změně v síti o této změně vzájemně informují a přepočítají svoje směrovací tabulky, než se ve svém rozhodnutí všichni ustálí.

Směrovací algoritmy

Ve směrování se používají dva základní směrovací algoritmy (pro porovnání základních odlišností viz Tabulka 3 Porovnání algoritmů vektorů vzdáleností a stavu spojů):

- vektorů vzdáleností (distance vector) každý směrovač si vypočítává vzdálenost ke každému dostupnému cíli, typicky měřenou počtem směrovačů (skoků) na cestě, na základě informace, kterou obdrží pouze od svých sousedů (jejich směrovací tabulky); délka každé cesty zjištěné z přijaté tabulky je zvětšena o 1 (jeden skok k sousedovi) a zařazena do směrovací tabulky; celé směrovací tabulky pravidelně (nejčastěji každých 30 až 90 s) vyměňují výhradně mezi sousedy a následně je každý směrovač aktualizuje podle nových informací (viz Obrázek 2 Algoritmus vektoru vzdálenosti). Směrovače neznají celou strukturu intersítě, ale zajímá je jen ta odbočka, která vede k cíli a je nejkratší. Nevědí nic o dalších směrovačích na cestě (kromě nejbližšího souseda) a nic o sítích, jimiž cesta k cíli vede. Protokoly založené na vektorech vzdálenosti patří ke starším a jednodušším, a vzhledem k jejich nedostatečnosti v rozsáhlých sítích se nahrazují protokoly s algoritmem stavu spojů.

- algoritmus stavu spojů (link state) každý zúčastněný směrovač má k dispozici úplnou informaci o topologii celé sítě (topologickou databázi), kterou buduje na základě momentálně platných směrovacích informací (paketech o stavu spojů, LSP) od svých sousedů (databáze sousedů); LSP se vysílají okamžitě při změně topologie, nikoli periodicky; metrika je obvykle cena, která se načítá na každém rozhraní směrovače na dané cestě. Z topologické databáze se algoritmicky buduje strom nejkratších cest k sítím, a teprve výsledek algoritmu optimální cesty tvoří směrovací tabulku (viz Obrázek 3 Fáze směrovacího algoritmu stavu spojů).

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialista na propojování komunikačních sítí, (rita@ieee.org).

Výhody a nevýhody přepínačů v současných sítích

Výhody

vyšší výkon a snížení zpoždění v síti

jednodušší správa a management sítě

nižší náklady (ve srovnání se směrovači)

segmentace sítě až do přidělení šířky pásma jedné stanici

podpora virtuálních sítí

Nevýhody

podpora jediné domény pro rámce určené na všeobecnou adresu

plochá síť

Seznam použitých zkratek

BGP - Border Gateway Protocol

CIDR - Classless InterDomain Routing

EGP - Exterior Gateway Protocol

IETF - Internet Engineering Task Force

IGRP - Interior Gateway Routing Protocol

IS-IS - Intermediate System to Intermediate System

LSP - Link State Packet

NLSP - NetWare Link Services Protocol

OSPF - Open Shortest Path First

RFC - Request For Comments

RIP - Routing Information Protocol

RTMP - Routing Table Maintenance Protocol

RTP - Routing Table Protocol

TTL - Time to Live

VLAN - Virtual Local Area Network

VLSM - Variable Length Subnet Mask

§§§§§


Hardware


Postavte si stroj snů

Stan Miastkowski & Kirk Steers

c00p0489

Krok za krokem vám pomůžeme přestavět zastaralý počítač na špičkový stroj snů. Jelikož pod tímto pojmem si každý představujeme něco jiného, postavíme spolu tři sestavy určené na míru pro milovníky multimédií, amatérské digitální fotografy a nezapomeneme ani na vyznavače počítačových her.

Pamatujete si ještě dobu, kdy nadšení amatérští automechanici trávili víkendy v garáži a vylepšovali a vylaďovali výkon svých miláčků? V těch blažených dnech se z každé druhé garáže ozýval klinkot nářadí a zpod zvednutých kapot se linula vůně benzínu. Věřte tomu, nebo ne, ale výsledkem této činnosti nebyla jen naleštěná karosérie, nýbrž mnohdy i motor vyladěný tak, že se z průměrného vozu stal trhač asfaltu, který za sebou zanechával jen řev a závist ostatních řidičů.

Dnešní doba je pro motoristy pouze slabým odleskem bývalé slávy a s automobilem toho již v obyčejné garáži mnoho nesvedete, ale v říši osobních počítačů máte ještě šanci. Současné standardní sestavy představují vlastně jen suchý kompromis a většina z nich je stavěna s tím, že se v jejich oknech mají v odpoledním tempu pohybovat textové procesory nebo internetové prohlížeče. Naštěstí však existuje ohromná spousta vychytávek, součástek a doplňků nabízejících nekonečné možnosti pro upgrade. Z obyčejné šedivé krabice, která vám stojí v kanceláři (ale spíše doma), můžete pomocí důvtipu, finančních injekcí, šroubováku a našich rad vychovat vlka v rouše beránčím. A aby to vše bylo jednodušší, připravili jsme pro vás tři ukázkové scénáře.

Ať již chcete přeladit váš stroj k jakémukoliv účelu, nezapomeňte se podívat na naše rady a postupy, které vám usnadní i obyčejný upgrade či výměnu jednotlivých komponentů.

Bází každého ze tří ukázkových upgradů bude stejný stroj, jehož základem je procesor Pentium III s frekvencí 600 MHz, 64 MB paměti RAM a 9,5GB pevný IDE disk. Možná se vám zdá tato konfigurace skvělá a dostatečná, ale věřte tomu, že jsme si při snaze o dosažení nejlepších výsledků často odřeli boky i s tímto uspořádáním.

Pro každý modelový příklad vám předložíme přehled minimálních systémových požadavků, nabídku alternativních komponentů s jejich cenou, časovou náročnost upgradu dané součástky, úroveň obtížnosti a drobné rady. Tak vám ponecháme možnost výběru a dostatek času na postupnou obnovu systému (ale nezapomeňte, že vývoj jde tak překotně kupředu, že za pár měsíců budou již na trhu výkonnější a zpravidla dražší součástky). Naše sestavy jsou svým provedením směřovány spíše do domácností, ale to neznamená, že je nelze s úspěchem využít i na vašem pracovním počítači.

Než začneme

Pokud se chcete řídit naším průvodcem, podívejte se následující tři kroky:

1. Seznamte se s vlastním počítačem. Pokud konfigurace vašeho počítače dostojí námi stanoveným minimálním hardwarovým požadavkům, budete mít lehčí práci. V opačném případě (zvláště pokud váš procesor viditelně pokulhává za námi uvedeným minimem) bude možná lepší nejprve koupit nový počítač.

2. Rozmyslete si, co potřebujete (nebo chcete) upgradovat. Abychom vám v tomto rozhodování pomohli, připravili jsme komentáře o tom, jak každá změna ovlivní výkon vašeho počítače. Zvažte čas, náklady a obtížnost každé akce a nepřeceňujte své schopnosti i když je pro zkušeného amatéra výměna součástek v počítači hračkou, nováček může v některých případech zničit jedním chybným krokem danou součástku či celý počítač. Pokud si nejste jisti, požádejte zkušenějšího kolegu nebo prodejce, aby vám výměnu provedli sami.

3. Přečtěte si oddíl "Jak postupovat". Když už jste se rozhodli do toho jít a nakoupili potřebné součástky, tak vás článek "Jak postupovat" provede instalací. Dál už se můžete jen těšit na to, co z nového stroje vymáčknete.

Před začátkem

Než si vyhrnete rukávy a začnete s úpravami, na chvilku se zastavte a zauvažujte o následujících bodech.

- Pokud nepoužíváte Windows 98 SE nebo Millenium, asi by bylo vhodné přejít na jeden z těchto operačních systémů, jelikož nabízejí nejlepší podporu zvuku a obrazu.

- Poohlédněte se po nejnovějších softwarových updatech (windowsupdate.microsoft.com).

- Zkontrolujte hardwarové chyby systému. Jsou-li nějaké, najdete je v cestě: Start Nastavení Ovládací panely Systém Správce zařízení. Pokud u některého z uvedených zařízení uvidíte žlutý vykřičník, klikněte na něj, zvolte možnost Vlastnosti a následujte pokyny pro řešení problému.

- Spusťe Scandisk a poté defragmentujte pevný disk. Klikněte na ikonu Tento počítač a pravým tlačítkem klikněte na pevný disk. Zvolte možnost Vlastnosti a dále klikněte na tabulku Nástroje a tlačítko Zkontrolovat. Poté, co systém dokončí činnost, klikněte na tlačítko Defragmentovat.

- Zazálohujte si všechny programy a data, která chcete zachovat. Předtím, než vše dokonale zrušíte, si zkontrolujte, zdali byla záloha provedena úspěšně.

Ůvahy o procesoru

Pokud váš současný počítač nesplňuje požadavky na procesor, tak jak je uvádíme v tabulkách jednotlivých sestav, bude asi nejlepší začít nákupem modernější sestavy. Řada komponentů a software, který budeme v uvedených sestavách používat, pracují nejlépe s Pentiem III, Athlonem nebo Duronem či Celeronem. Nic staršího nelze a nestojí za to upgradovat, snad jen pokud máte nejstarší Pentia II by to ještě šlo. Jistě, lze uvažovat o nákupu "overdrivu", avšak kompletní výměna systému je sice o něco dražší, ale o mnoho výhodnější.

Pokud si jste opravdu jistí v kramflecích (a to myslíme vážně), můžete se pokusit o výměnu motherboardu. Moderní deska dnes stojí od čtyřech do šesti tisíc korun. (Všude uvádíme koncové ceny pro zákazníky, včetně DPH. Zdrojem nám jsou aktuální ceníky různých firem, platné koncem srpna.) Musíte však počítat i s cenou za procesor: pět tisíc stojí Intel Celeron 500 MHz a deset tisíc stojí Intel Pentium III 600 MHz, čtyři tisíce pak AMD Duron 600 MHz a deset tisíc stojí klasická verze procesoru AMD Athlon 800 MHz. O procesorech typu IBM/Cyrix v našem případě neuvažujte. Za celý upgrade desky s procesorem tedy dáte od osmi do šestnácti tisíc.

Základní součástky

Máte-li úplně nový stroj osazený tolika megabajty RAM a gigabajty pevného disku, že si nedokážete představit jejich plné využití, můžete následující dva odstavce přeskočit. Jinak čtěte dál, protože paměť a pevný disk jsou mezi prvními obětmi každého upgradu.

Nejprve si vezměte k ruce správné nářadí. Ideální je šroubovák s výměnnými hlavicemi (budete potřebovat hlavně křížovou hlavu) a pro větší bezpečnost si můžete pořídit i uzemňovací káblík či náramek, který zabrání výboji statické elektřiny, by mohla poškodit vnitřnosti počítače. Počítače mladší než tři roky byste také měli odpojit od kabelu napájení, jelikož na jejich základní desce přebývá neustále nějaké napětí, které vám sice neublíží, ale opět může zničit některou součástku. Pokud vlastníte stroj starší než tři roky, můžete jej nechat připojený k napájení, jelikož tento kabel slouží jako uzemnění. Otevření skříně počítače je u moderních počítačů snadné, ale každý výrobce je řeší trochu jinak, takže se nejprve podívejte do manuálu ušetříte si čas a zlomené nehty. Během práce nikam nepospíchejte a nejprve si přečtěte manuály k nově instalovaným zařízením.

Zvýšení RAm

Přidání extra paměti je nejběžnějším a nejjednodušším krokem upgradu. Pokud vlastníte počítač mladší než tři roky, bude pravděpodobně osazen paměťovými čipy typu DIMM. Ve starších počítačích se nachází paměť typu SIMM. Proces výměny je u obou typů stejný, i když mají oba typy jiný tvar a trochu jinak se vkládají do volných pozic. V každém případě se ale přesvědčte v dokumentaci k vašemu počítači (základní desce), jaké paměti používá předtím, než je nakoupíte.

1. Vypněte počítač, vytáhněte jej ze zdi, otevřte kryt a najděte umístění paměťových slotů. Musíte-li k tomu, abyste se dostali k paměťovým čipům, vytáhnout nějaké kabely, je praktické si je nějakým způsobem označit, abyste je pak mohli snadno vrátit na původní místo.

2. Paměťové moduly přidržují z obou konců na svém místě drobné západky, které je nejprve potřeba odsunout od sebe, teprve pak je možno vytáhnout samotné moduly. Pokud se špatně vyndavají, zkuste s moduly chvilku vrklat dopředu a dozadu.

3. Opatrně vložte nové moduly a pečlivě zkontrolujte, zda správně dosedly do patice. (Všimněte si, že paměti typu DIMM mají dva zářezy, díky nimž nelze vložit modul do patice obráceně.) Západky na obou koncích paměťového modulu by měly automaticky zapadnout na své místo tak se ujistíte, že modul je správně zasazen.

4. Opět zapojte počítač do proudu a zapněte jej. Novou velikost operační paměti byste měli vidět na obrazovce okamžitě po nastartování počítače. Pokud tomu tak není, ještě jednou zkontrolujte, zda jsou moduly zasazeny správně. Šance, že jste zakoupili špatný modul, je minimální, jelikož všechny moduly jsou výrobcem pečlivě kontrolovány.

Instalace pevného disku

Pevné disky s kapacitou desítek gigabajtů jsou dnes běžně dostupné a například disk s prostorem pro 20 GB pořídíte za cenu okolo 5 000 Kč. Přidání pevného disku do počítače se může zdát složitější, ale máte-li jen minimální zkušenosti s vnitřnostmi počítače, jistě to zvládnete za krátkou dobu. Následující instrukce platí pro běžné situace v případě, kdy máte na primární IDE kabel připojen jeden hlavní pevný disk. Pokud po otevření počítače zjistíte, že na stejný kabel je připojena ještě mechanika CD--ROM nebo jiná disková jednotka, budete muset postupovat trošku jinak, ale tento proces je většinou popsán v dokumentaci k pevnému disku.

1. Vypněte a odpojte počítač, otevřte jej a najděte pevný disk.

2. Pokud na plochém kabelu připojeném k pevnému disku (říká se mu "kšanda") najdete volný konektor, připojte k němu nový pevný disk. Pokud tam volný konektor není, nevěšte hlavu, většina disků se dodává s novým kabelem a ani samostatný kabel není drahý.

3. Natavte přepínače (jumpery) na starém disku do pozice Slave a ty na disku novém do pozice Master. Většina disků má přehled nastavení umístěn na pevném disku, i když budete možná muset vytáhnout disk starý, abyste se k těmto informacím dostali. Nemůžete-li najít, musíte se obrátit o pomoc k manuálu pevného disku, kde je najdete stoprocentně.

4. Zasuňte nový disk do pozice ve skříni a zajistěte jej šroubky. Poté do něj zasuňte datový kabel (kšandu) a kabel napájení. Je vcelku jedno, na který konektor kšandy je který disk připojen. Pokud nenaleznete volný kabel napájení, budete si muset pořídit rozdvojku. Kšandu musíte připojit správně: je na ní zobáček, který musí zapadnout do prohlubně u připojení na pevném disku. Chcete-li si být naprosto jisti, podívejte se na tabulku nalepenou pod konektorem na pevném disku, najděte na které straně je uveden pin jedna "1", a k té straně musí být také natočen červený proužek na kšandě.

5. Zapojte počítač a nastartujte jej. Vstupte do Setupu (většinou tak, že držíte tlačítko Del několik sekund po zapnutí počítače) pokud je vstup do Setupu řešen jinak, podívejte se do manuálu k počítači nebo k základní desce. V nastavení se přesvědčte, zda jsou všechny diskové položky ("drive") nastaveny na Auto.

6. Pomocí softwaru dodávaného k pevnému disku disk zformátujte a překopírujte na něj obsah disku starého.

7. Pokud jste se přesvědčili, že vše funguje jak má, a že jste překopírovali (zazálohovali) všechna požadovaná data, můžete teprve zformátovat starý disk.

Instalace diskové mechaniky

Přidání jednotky výměnných disků, jako je například mechanika CD-RW, DVD-ROM nebo DVD-RAM, je podobné jako v případě pevného disku, jen o něco jednodušší. V případě, že instalujete mechaniku CD-RW, nechejte svoji stávající jednotku CD-ROM v počítači hodí se vám to například při kopírování kompaktních disků.

1. Vypněte počítač, odpojte jej od zdroje a sejměte kryt.

2. Podívejte se, kde je umístěna stávající jednotka. Na jejím datovém kabelu by měl být volný konektor pokud zde není, musíte použít jiný datový kabel, který by opět měl být přiložen výrobcem. (Mechaniky DVD používají speciální kabel, který se připojuje k dekodéru.)

3. Pokud instalujete jednotku CD-RW, nastavte její jumpery do polohy Slave. V případě DVD se řiďte pokyny výrobce.

4. Odstraňte plastikový kryt volné 5,25palcové pozice. Opatrně vsuňte novou mechaniku a zajistěte ji šroubky. (Některé počítače používají jiný způsob upevnění mechanik, potřebné součástky bývají dodávány s počítačem.)

5. Připojte široký IDE kabel (stejně jako v případě pevného disku) a kabel od zdroje.

6. Pokud instalujete mechaniku DVD-ROM, musíte také zapojit kartu s dekodérem (viz oddíl Instalace přídavné karty) a několik dalších kabelů opět následujte pokyny od výrobce.

7. Zapněte počítač, vstupte do Setupu a zkontrolujte, zda jsou diskové položky nastaveny na Auto (nejsou-li, nastavte je tak).

8. Nainstalujte software, který je součástí dodávky a vyzkoušejte jej. Pokud nastanou nějaké problémy, nejprve zkontrolujte všechna propojení.

Instalace přídavné karty

Při upgradu počítače se občas nevyhneme instalaci nové karty. Nejběžnější současné karty jsou typu AGP (u grafických karet) a PCI (u těch ostatních, například u karet zvukových). Stále ještě se někde můžete setkat s kartami typu ISA, ale ty již sotva budete instalovat. Jakýkoliv proces vyžadující otevření počítače lze označit jako určený pro středně pokročilé uživatele, ale instalace nové karty není složitá, pokud si počínáte opatrně. Ke zjednodušení této činnosti také přispěl současný standard plug and play, který odstranil nepříjemnou a zdlouhavou proceduru nastavování jumperů a switchů. Ve většině případů bude karta fungovat napoprvé, hned poté, co jí přidáte a nainstalujete potřebný software.

1. Pokud měníte některou kartu za jinou, odinstalujte nejprve veškerý software asociovaný s danou kartou. V položce Start-Nastavení-Ovládací panel zvolte možnost Přidat/Ubrat programy. Podívejte se také do menu příslušného softwaru; programy dodávané se zvukovými a grafickými kartami mívají vlastní utilitu na odinstalování.

2. Vypněte počítač, odpojte jej od proudu a otevřete kryt. Zjistěte, kde je umístěna karta, již hodláte odebrat v případě, že kartu nevyměňujete, najděte příslušný volný slot.

3. Pokud nějakou kartu vyjímáte, nejprve uvolněte šroub, který ji přichycuje ke skříni, a poté opatrně vytáhněte samotnou kartu.

4. Pokud instalujete kartu novou, nejprve uvolněte šroub držící kovový kryt výstupu karty u patřičného slotu, a poté kryt odstraňte.

5. Opatrně vložte do slotu kartu, přesvědčte se, zda je řádně zasunutá a zda drží na obou koncích, poté ji přišroubujte.

6. Připravte si software, jenž byl součástí dodávky. Zapojte počítač a zapněte jej. Windows by měla detekovat novou kartu a spustit Průvodce přidáním hardwaru. Zaškrtněte možnost Vyhledat odpovídající ovladač a zasuňte disketu/disk s ovladači. Následuje instrukce pro instalaci.

7. Pokud po dokončení instalace počítač správně nenastartuje, či pokud se chová jinak než by měl, zkontrolujte usazení karty.

PŘÍKLAD 1: MULTIMEDIÁLNÍ CENTRUM

Se zvýšením výkonu se do počítačů vloudil kvalitní zvuk a obraz. Dnešní multimediální stanice často slouží jako centrum ovládající řadu okolních zařízení, a zde se můžete podívat na návrh rozumné stanice, odpovídající potřebám a požadavkům milovníků dobré hudby a videa.

Pro optimální zvuk potřebujete špičkovou zvukovou kartu. Naštěstí se během posledních let takové karty objevily. Mezi značky pohybující se na špičce patří především firma Creative Labs s kartami Sound Blaster. My jsme zvolili prostřední model (cena 3 000 Kč) Sound Blaster Live 1024, který poskytuje přirozený a živý zvuk a obsahuje utility pro speciální funkce, od přehrávání a tvorby souborů formátu MP3 po simulaci hudebních nástrojů.

Dále budete potřebovat mechaniku CD-RW na vypalování a přepalování kompaktních disků, prostřednictvím níž můžete tvořit vlastní hudební disky v digitální kvalitě. Pro tuto příležitost jsme zvolili mechaniku Plextor PlexWriter 8/4/32, která umožňuje za cenu 9 700 Kč osmirychlostní vypalování, čtyřrychlostní opakovaný zápis a poměrně slušnou 32násobnou rychlost čtení. Mechaniky Plextor jsou považovány za záruku kvality.

Mechanika DVD-ROM vás přenese do nového světa digitálních filmů a videa. I když dokáže řada grafických karet pomoci při práci s DVD, nejlepšího výkonu dosáhneme se speciálním hardwarovým dekodérem. Vhodnou volbou pro nás bude v tomto případě kit Creative Labs PC-DVD Encore 12x s dekodérem Dxr3.

Nebyla by to pořádná multimediální stanice, kdybyste na ní nemohli sledovat televizi. Samostatné televizní karty stojí okolo tří tisíc, nebo si můžete (stejně jako my) zvolit výkonnou grafickou kartu s TV tunerem. My jsme zvolili Maxtor Marvel G400-TV, jež přijde na něco málo než 14 000 Kč a nabízí jak výstup pro externí TV monitor, tak vstup pro analogové video.

Kvalitní komponenty nejsou k ničemu, když si k multimediální stanici nepořídíte luxusní reproduktory. Výborné modely jsou k dostání v rozmezí tří až pěti tisíc korun, my jsme však šli ještě výše a zvolili jsme systém Kinyo D560.

Z hlediska softwaru budete potřebovat programy na dekódování souborů MP3, editaci audia a vypalování kompaktních disků. Většinu tohoto softwaru dostanete v ceně hardwaru, výkonnější software si ale budete muset dokoupit (na Internetu lze sehnat zkušební a základní verze řady profesionálních programů zdarma).

PŘÍKLAD 2: DIGITÁLNÍ TEMNÁ KOMORA

Temné komory bývaly umístěné většinou v malých místnůstkách někde ve sklepě, garáži nebo na půdě. V každém případě jste tam museli mít tekoucí vodu, řadu chemikálií, zvětšovák a červenou žárovku a pokud jste chtěli pořídit pořádné snímky, museli jste obětovat ještě spoustu času. S digitálními fotoaparáty, fototiskárnami a osobními počítači se však situace změnila. Nejnovější digitální kamery a tiskárny dokáží pořídit skvělé (i když stále ještě ne naprosto dokonalé) obrázky, téměř nerozlišitelné od těch, které si můžete přinést z místního fotolabu. A s digitálními obrázky lze manipulovat způsoby naprosto nepředstavitelnými v porovnání s klasickou chemickou metodou pořizování fotografií. Navíc je můžete posílat e-mailem a uveřejňovat okamžitě na internetových stránkách.

Prvním zařízením, jež budete do digitální temné komory potřebovat, je digitální fotoaparát. Jejich ceny za poslední rok dost strmě klesly a jejich kvalita se zlepšila. Jednomegapixelový model (tj. model produkující obrázky skládající se z jednoho milionu bodů) lze PhotoSmart P1000 pořídit za 10 000 Kč a lze s ním vytvořit naprosto dostačující fotografie pro archivaci běžných záležitostí jako, jsou svatba, dovolená či pohřeb. My jsme pro tento případ zvolili 1,3megapixelový fotoaparát Olympus D360-L, pracující s maximálním rozlišením 1 280 x 960 bodů.

Další důležitou pomůckou je samozřejmě tiskárna. Rozpoznat dnes podle výstupu nejnovější obyčejnou inkoustovou tiskárnu od fototisku není tak snadné. Pro naší sestavu jsme zvolili tiskárnu Kodak/Lexmark PM100, jež za cenu okolo 6 000 Kč tiskne v rozlišení 1 200 x 1 200 bodů, a navíc nabízí možnost přímého vkládání a tisku z paměťových karet.

Snad každý má doma krabice naplněné staršími i novějšími fotografiemi. Z těchto krabic je prostřednictvím skeneru lze snadno převést do digitální podoby a do počítače. Moderní skener jako například Epson 1200U za 9 000 Kč pracuje s vysokým rozlišením, a díky připojení přes USB port jej lze snadno spojit s počítačem. Pokud si pořídíte dia-nástavec, můžete dokonce skenovat negativy či diapozitivy (za takovýto nástavec utratíte další pár tisíc korun).

Není nic snazšího, než pomocí počítače odstranit červené oči ze starších barevných fotografií vaší rodiny či před svatbou vymazat kompromitující přátele/přítelkyně z fotografií z mládí. Dnešní software vám pomůže v tomto i v lecčems dalším. Nejlepší volbou by v našem případě byl Adobe Photoshop, ale kvůli jeho vysoké ceně (30 000 Kč) a poměrně složitému ovládání jsme raději zvolili program Photoshop 5 LE od firmy Ulead, který dokáže téměř to samé a stojí pouze 5 000 Kč (někdy bývá v ceně skeneru.

PŘÍKLAD 3: Domácí herní systém

Ať již se budete snažit sestřelit MIG 29 nad Korejským poloostrovem, či zachránit své království před vpádem nepřítele, nezapomeňte, že platí pravidlo: vítězí rychlejší. Bez dostatečně rychlého počítače se ztratí výhoda rychlých reakcí a strategického uvažování.

Naštěstí existuje řada způsobů, jak zrychlit výkon vašeho herního počítače, a to i v případě, že nevlastníte úplně nejrychlejší procesor. Některé počítače zakoupené během posledních dvou let nevyžadují tak zásadní zásah, jakým je výměna desky či procesoru. Většina současných her pohodlně poběží na systémech s Celeronem nebo Pentiem II, tedy alespoň pokud omladíte některé součástky.

Nejužším hrdlem herního výkonu bývá dnes grafická karta. Nové hry (zvláště pak ty využívající 3D grafiku) jsou určeny pro karty s podporou 2D a 3D grafiky a množstvím osazených megabajtů 32MB karty nejsou dnes výjimkou, ale spíše nutností. Disponuje-li váš počítač AGP slotem, pořiďte si AGP kartu. Pokud ne, nevěšte hlavu některé karty se prodávají jak ve verzi pro AGP, tak pro PCI. V našem případě jsme vsadili na kartu Hercules 3D Prophet II GTS v ceně 14 000 Kč, i když by se šetřivější hráči jistě spokojili i s levnějšími kartami s podporou 2D a 3D v hodnotě 5-10 000 Kč.

Druhou nejdůležitější položkou upgradu je paměť. Přidává se snadno, tolik nestojí a její nárůst je okamžitě znát. Rychlé animované scény představují veliké datové dávky a ta data, která nezvládne grafická karta, si najdou místo v operační paměti počítače. Než však vběhnete do obchodu a nakoupíte tuny paměti, podívejte se do dokumentace k počítači, jaké typy paměťových modulů podporuje vaše základní deska.

Budete také potřebovat velký pevný disk. Některé hry vám umožňují překopírovat rozsáhlé datové bloky z instalačního CD-ROMu na pevný disk, aby k nim šlo přistupovat rychleji.

Jste-li vyznavačem on-line her na Internetu, jistě víte, jak důležité je rychlé připojení, které leckdy nahradí hardwarovou převahu soupeřů. Ve vašem případě bude 56kilobitový modem minimem! Pro ty z vás, kdo hrají z domova a nemají na pevnou linku, je určitou možností připojení prostřednictvím speciálního ISDN modemu, který zrychlí přístup, ale neodstraní nepopulární počítání impulzů ze strany našeho monopolního komunikačního gigantu. Kromě vyšší ceny ISDN modemu a neustále tikajících impulzů budete také muset oplakat další paušál a aktivační poplatek. Hráči, kteří se spokojí s propojením LAN, jsou na tom lépe a stačí jim pořídit si síťovou kartu.

Stejně jako u multimediálního počítače je i u herního systému zapotřebí kvalitní zvuk. Postačující reproduktory koupíte za 3 000 Kč, ale s prostorovou grafikou by měl být spojen i prostorový zvuk. My jsme zvolili čtyřreproduktorový systém Creative Labs/Cambridge SoundWorks FPS2000 za 6 000 Kč. Jakmile se pustíte do prostorového zvuku, potřebujete i kartu, která si s ním poradí opět jsme skončili u Sound Blasteru Live! za necelých 3 000 Kč.

Hry samozřejmě nelze hrát jen na klávesnici, takže až si budete vybírat joystick, gamepad či volant, nenechte se nachytat ani na nízkou cenu, ani na přehnanou sebechválu výrobců. My jsme šli střední cestou a vybrali jsme si joystick a gamepad Microsoft SideWinder Force Feedback Pro a SideWinder Game Pad Pro.

§§§§§


Cesta do hlubin CD-R a CD-RW

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0529

Ač je to k nevíře, kompaktní disky jsou vynálezem starým už téměř dvacet let. Prvotně byly určeny pouze jako hudební nosiče, ale postupem času se zjistilo, že je možné použít jich také jako nosičů datových. Na začátku 90. let pak technologie postoupila tak daleko, že bylo možné vytvořit CD bez lisování, speciálním zápisem na prázdné medium. Tato technika se záhy začala nazývat CD Recordable (CD-R).

CD-ROM

Na kompaktním disku jsou data uložena ve formě spirály, která začíná u otvoru ve středu disku a krouží směrem k jeho okraji. Kvůli adresaci jsou použity tři úrovně sektorů. Na nejvyšší, fyzické úrovni, má sektor délku 3 234 bajtů. Obsahuje v sobě jednak logický sektor o délce 2 352 bajtů, a pak také 784 bajtů korekčních kódů EDC/ECC a 98 bajtů kontrolních. Na logické úrovni je sektor dále dělen v závislosti na formátu CD. Zatímco CD-DA (hudební CD) má všechny bajty v logickém sektoru věnovány audiodatům, pro data ve formátu CD-ROM zbývá jen 2 048 bajtů na jeden sektor.

CD-R

Technologie zapisovatelných disků CD-R byla definována v dokumentu nazvaném Orange Book Part II firmou Philips roku 1990. Princip CD-R médií je velmi podobný klasickým médiím CD-ROM. Na už zpracovaném ("vypáleném") CD jsou data uložena prostřednictvím malých prohlubní ve vrstvě, která je schopná vlivem tepla ztratit schopnost průchodu světla. Zatímco na zapsaných místech se čtecí paprsek rozptýlí, z nezasažených míst se odráží, neboť mu nic nebrání v přístupu k reflexní fólii, kterou je pokryta jedna strana CD-R média. Kvůli požadavkům na vysokou odrazivost je tato fólie vyráběná ze zlata či stříbra. Zlato se používalo jako první, avšak nepříjemně se projevovalo na ceně CD-R médií. Stříbro bylo velmi oblíbené před několika roky, jeho reflexe je však nižší než odrazivost zlata. Dnes je velmi často užíván tzv. "silvergold", tedy slitina zlata se stříbrem. Zlato takové vrstvě propůjčuje dostatečnou odrazivost, zatímco příměs stříbra snižuje výrobní náklady. Reflexní fólie se spolupodílí na výsledném zbarvení spodní, datové oblasti média.

Zápis na disk se provádí výkonným argonovým laserem, jenž je schopen dostatečně narušit vrstvu organického barviva tak, aby čtecí světlo nemohlo pronikat až ke reflexní vrstvě. Slovo "světlo" je zde však míněno poněkud nadneseně, neboť vlnová délka, kterou používá čtecí laser, je mimo rozsah vnímání lidského oka.

Vrstva organického barviva je téměř pro každého výrobce těchto médií typická, protože se přímo podílí na tom, jak odolně budou data na CD-R disk zapsána. Jako organické barvivo se používají cyanin, ftalocyanin a Azo. CD-R média, s aktivní vrstvou cyaninu, jsou z datové strany zabarvena do zelena nebo světlezelena. Dalším používaným barvivem je normálně bezbarvý ftalocyanin (phthalocyanine). Jeho hlavní předností proti cyaninu je deklarovaná vyšší odolnost proti slunečnímu UV záření, které data na CD-R poškozuje. CD-R média s vrstvou ftalocyaninu mívají barvy odpovídající barvě samotné reflexní vrstvy, tedy zlaté, stříbrné či stříbrozlaté. Z jiných technologií médií typu WORM (Write Once Read Many) byl převzat další materiál na výrobu aktivní vrstvy, jímž je modré Azo. Jak lze očekávat, CD-R média používající vrstvu Azo jsou z datové strany zabarvena modře. CD-R média s vrstvou Azo často používají právě stříbrnou či "silvergold" reflexní vrstvu.

Výrobci CD-R médií ve svých laboratořích dovedně kombinují různé materiály a tloušťky aktivní a reflexní vrstvy, tak aby dosáhli možnosti zápisu vysokou rychlostí (dnes někdy až 12násobně), velké odolnosti pro vnějším vlivům, zvláště slunečnímu světlu, a kompatibility s CD-R zapisovačkami stejně jako s mechanikami CD-ROM pro čtení zapsaných médií. Proto jsou dnes všechna používaná barviva přibližně na stejné úrovni a záleží na konkrétní továrně, kde je CD-R médium vyráběno, jak bude pro uživatele kvalitní.

Vyrobené CD-R disky mají mnoho možností užití. Od prostého zálohování přes přenášení velkých objemů dat mezi počítači až po premastering, tedy přípravu CD-ROMu pro lisování.

CD-R disky se výborně hodí na dlouhodobé zálohování, stejně jako na tvorbu záložních kopií softwaru či kopií audiodisků pro vlastní použití.

Hlavní devizou CD-R médií je kompatibilita se stávajícími jednotkami CD-ROM. Odrazivost CD-R médií je v porovnání s CD-ROM disky jen asi 60 80%, přesto je však naprostá většina dnes používaných mechanik v PC, stejně jako velké množství CD mechanik ve spotřební elektronice, schopna vypálené disky přečíst.

Druhou výhodou je velmi nízká cena médií. Dnes se obvyklé náklady na jedno CD-R médium pohybují kolem 30 Kč (při odběru 20 ks), a zřejmě to ještě není cena konečná. Za poslední tři roky tak došlo k více než pětinásobnému snížení cen, což se samozřejmě muselo projevit oblibě tohoto typu zálohování.

CD-RW

Přepisovatelné disky CD-RW jsou dalším pokračováním úspěšné ságy kompaktních disků. Stejně jako u jiných kompaktních disků je jako nosné médium použit drážkovaný polykarbonátový substrát, na kterém je naneseno několik vrstev, z nichž ta nejdůležitější je slitina Ag-In-Sb-Te. Protože princip jejich čtení je shodný s jinými typy CD, i zde se musí využívat různé odrazivosti materiálu. Slitina při běžné teplotě může setrvávat ve dvou stavech amorfním a krystalickém. Při čtení míst s krystalickou fází laser prostoupí až k reflexní vrstvě a odrazí se, zatímco v místech s amorfní fází se rozptýlí.

Zápis na CD-RW se provádí laserovým paprskem s vlnovou délkou 780 nebo 650 nm, který ohřeje slitinu aktivní vrstvy na teplotu 500-700 st. Celsia. Slitina se tak velmi rychle začne tavit a při následném ochlazení dojde k fázové přeměně do amorfního stavu.

Mazání média se provádí zahřátím slitiny pod teplotu tání avšak nad krystalizační teplotu (200 st. Celsia) po dostatečně dlouhou dobu. Po ochlazení se fáze slitiny navrátí zpět z amorfní do základní krystalické, a médium se chová jako prázdné. Tato technologie opakovaných, teplem vyvolaných změn fáze slitiny Ag-In-Sb-Te se nazývá "Phase Change".

Většina vypalovacích programů dovede disk vymazat buď vcelku, což trvá několik desítek minut, nebo je možné za pár minut smazat z disku pouze TOC. Také to způsobí, že se médium chová jako prázdné, avšak zbytky dat na povrchu CD-RW mohou být bezpečnostním problémem v místech s požadovaným utajením.

Následné čtení je stejné jako čtení disků CD-ROM nebo CD-R, jen s tím rozdílem, že čtecí mechanika musí být uzpůsobena k práci s médii s nižší odrazivostí. Touto vlastností jsou vybaveny všechny nově prodávané CD-ROM mechaniky.

S CD-RW přišel také nový způsob zápisu. Aby bylo možné použít CD-RW stejně jako disketu, používá se tzv. Packet Writing. Při zápisu touto metodou se nevytvářejí tracky a sessions stejně jako při klasickém zapisování, ale data se ukládají do malých paketů s různou nebo stejnou velikostí (podle typu Packet Writingu). Pakety jsou uzavřeny pouze v bajtech servisních kódů, a proto se výrazně omezují nepříjemné ztráty prostoru na CD při zápisu metodou Multi-session. Jestliže je však potřeba takto zapsané médium číst v klasické CD mechanice, software uzavře paketový zápis do několika sessions běžného zápisu ISO 9660.

Také ceny CD-RW médií se od svého uvedení posunuly směrem dolů a dnes je možné koupit jeden kus v cenách kolem 100 Kč. CD-RW disky se výborně hodí na dlouhodobé zálohování, neboť garantovaná doba životnosti bývá uváděna nad 30 let. Bohužel však v tomto případě vychází cena uloženého megabajtu dat dost vysoko, a proto je pro dlouhodobé zálohy lepší použít levnější, avšak stejně odolná média CD-R. Na krátkodobé zálohy, případně zálohy, které se musejí často nahrazovat novými verzemi, zvlášť s důrazem na možnost čtení v moderních CD-ROM mechanikách, jsou CD-RW disky tím pravým.

Životnost

Jak jsme již poznamenali, u CD-RW médií je běžně udávaná doba životnosti 30 let. CD-R média se poslední dobou v tomto parametru dost zlepšila, a dnes se odhaduje životnost vypálených dat na 70 až 200 let. Velké rozdíly v tomto směru jsou způsobeny různými metodami matematické modelace životnosti materiálu, které provádějí různí výrobci. V současnosti se vyvíjí norma ANSI pro přesnější a porovnatelnější odhady životnosti dat na CD-R. V každém případě ještě dnes nelze s jistotou tvrdit, jak dlouho data na CD-R vydrží, neboť technologie je to příliš mladá, než aby se nějaké větší množství disků již stihlo "zkazit".

Závěrem

Technologie CD-R a CD-RW jsou obrovským průlomem do oblasti osobního i firemního zálohování. Jejich velkou výhodou je až na výjimky skvělá kompatibilita se stávajícími mechanikami CD-ROM. Také cena zapisovacích mechanik, CD-R a CD-RW médií i kvalitního softwaru nahrává jejich většímu rozšíření. Velmi dobře vypadající životnost záznamů je dalším trumfem v boji o zákazníka, který si cení svých dat a zálohuje. Jestli se na obzoru rýsuje nějaká hrozba pro CD, pak je to jedině DVD a DVD-RAM/RW. Na to si však budeme muset ještě nějakou dobu počkat.

Za spolupráci děkuji CDR serveru (www.cdr.cz).

10 rad jak úspěšně zapisovat na CD-R a CD-RW

1. Defragmentujte disk a udržujte na něm dostatečně velký volný prostor.

2. Odstraňte všechny rezidentní programy a screen savery.

3. Jestliže jste v síti, odpojte se, nebo alespoň odstraňte službu Sdílení souborů a tiskáren.

4. Pokud už vypalujete na IDE sběrnici, mějte zdrojový disk a cílovou vypalovačku na rozdílných kanálech, jinak zvolte raději SCSI sběrnici.

5. Při vypalování neskenujte, netiskněte ani nepracujte v textovém editoru. Raději odinstalujte všechny nepotřebné programy.

6. Pokud kazíte příliš mnoho CD-R médií, nevypalujte On-The-Fly, ale připravte si obraz (image) na disku.

7. Při kopírování z CD na CD-R/RW si raději vytvořte obraz na disku, a nekopírujte přímo na CD-R/RW.

8. Na grabování audio stop si zajistěte CD-ROM mechaniku, která umí kvalitně stahovat audio velkou rychlostí, a hlavně bez chyb.

9 .Multisession používejte pouze v odůvodněných případech platíte 24 MB prostoru za začátek první session, 15 MB za každou další.

10. Packet-writing je sice hezká věc, ale jen pro malé soubory. U velkých se velmi špatně uzavírá do ISO 9660.

Slovníček pojmů a zkratek

ANSI - American National Standards Institute americká instituce zabývající se standardizací a normami

CD-DA - CD-Digital Audio "hudební" CD

CD-I - CD-Interactive multimediální CD určené do CD-I přehrávačů připojovaných k televizi. Většinou lze přečíst také v CD-ROM mechanikách na PC.

CD-ROM - klasické datové CD

CD-ROM XA - CD-ROM eXtended Architecture zvláštní druh CD, kombinace CD-ROM a CD-DA.

Drážkovaný polykarbonát - podobný plast, z jakého se vyrábějí plastové čočky do brýlí. Drážkování zaručuje správné vedení laserového paprsku.

DVD - Digital Versatile (dříve Video) Disc moderní verze CD, kapacita 4-17 GB

DVD-RAM/RW - přepisovatelná verze 4 GB DVD. Doposud však není zcela jasno ve standardech, proto se zatím nerozšířila.

Grabování - způsob, jak přes sběrnici přenést audiodata z CD do počítače bez jakékoliv ztráty kvality (proces je nazýván též DAE Digital Audio Extraction). Je vyžadováno při kopírování audio CD.

ISO 9660 - tradiční formát dat na CD-ROMu. Při použití na CD-R a CD-RW zajišťuje širokou kompatibilitu.

Médium - prázdný CD-R nebo CD-RW disk

Multi-session - způsob zápisu, kdy je možné v dalších sessions přidávat na už vypálené CD další data. Uzavření a otevření nové stopy stojí asi 15 24 MB prostoru na CD.

Obraz (- image) soubor, který zcela věrně zobrazuje kompletní CD včetně hlaviček a pomocných dat. Nejjistější způsob vypalování.

On-The-Fly - vypalovaní z adresářové struktury nebo z jiného CD přímo na CD-R/RW, bez vytvoření obrazu na disku. Vyžaduje defragmentovaný a rychlý disk.

Sektor - nejmenší adresovatelná jednotka

TOC - Table Of Contents tabulka na začátku CD, kde jsou zapsány odkazy na jednotlivé soubory a stopy. Obdoba alokační tabulky souborů (FAT).

WORM - Write Once Read Many technologie zápisu, kdy data lze zaznamenat jednou a už se nedají změnit. Typickým příkladem je CD-R.

§§§§§


Další myš na paprsku – Dexxa optical Wheel Mouse

Michal Bareš

c00p0532

Tak Microsoft už nemá monopol! To mohou od letošního podzimu tvrdit všichni, jimž se od špíny na pracovním stole zasekávala myš tak často, že začali uvažovat o zakoupení svítící "bezkuličkové" myši. Nová Dexxa Optical Wheel Mouse vypadá velice podobně, jako obdobné modely ze stáje Microsoft. Má stejný stříbrnošedivý design, otočné kolečko navrchu (sice ne vroubkované, ale z celkem přilnavé gumy) i průhledné, červeně zářící bříško. Na rozdíl od IntelliMouse Exploreru je Dexxa obouručná, takže ji mohou v klidu používat jak praváci, tak leváci. Na myši jsou čtyři tlačítka a otočné "klikací" kolečko. Při práci s ní nám vůbec nevadil souměrný tvar myši, ale chvilku trvá, než si člověk zvykne na pozici bočních tlačítek, která lze celkem snadno nechtěně spustit. Dobrá, to je vše otázkou zvyku, ale v čem se tedy Dexxa liší od konkurence?

Inu, zásadní rozdíl je snad jedině v ceně. Všechny zájemce o tuto čistotnou myš potěší, že její koncová cena se pohybuje velice znatelně pod úrovní IntelliMouse, konkrétně pod hranicí 1 000 Kč včetně DPH. Jinak jsou rozdíly pouze podružné. Srovnatelná technologie, shodný počet tlačítek, stejná frekvence snímání povrchu, snad jen konverze na USB port chybí. Totožný je i princip vypínání paprsku po jedné "statické" vteřině činnosti, díky němuž nemůžete kolegy v kanceláři ostřelovat červenou tečkou. Kromě toho máme pro zájemce ještě jednu dobrou zprávu, a to, že myš je vyráběna se stejnou pečlivostí, s jakou se setkáváme u produktů značky Logitech, s nimiž je Dexxa více než spřízněná.

Dexxa Wheel Mouse

Jednoznačně cena

Optické snímání

Cena včetně DPH: 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Actebis, Na Radosti 399, Praha 5

§§§§§


Levný, ale spolehlivý – Notebook Versa AX

Michal Bareš

c00p0534

Společným jmenovatelem nejlevnějších "plnohodnotných" notebooků, jejichž cena se na našem trhu ustálila těsně pod hranicí 40 000 Kč bez DPH, je v poslední době využití mobilního procesoru AMD K6-2, grafiky využívající operační paměť počítače a DSTN displeje. Koupě takovéhoto modelu může pro leckoho znamenat rozčarování, jelikož ne všechny notebooky se s touto konfigurací vyrovnají s úspěchem. Notebooku NEC Versa AX se to však celkem zdařilo.

I když je 40 000 Kč bez DPH u nových notebooků cenovým dnem, stále se jedná o pěknou hromádku peněz. Největším nebezpečím u těchto modelů nebývá omezený výpočetní výkon (s tím uživatelé tak trochu počítají), ale celková nestabilita systému nedokonalá souhra mezi komponenty, a hlavně pak přehřívání, působící kolaps počítače. Procesory AMD K6-2 jsou levné, za což vděčí jisté oblibě, pravdou však je, že jejich spolehlivost nedosahuje na úroveň konkurence. Uvidíme, jak se AMD prosadí v noteboocích s Duronem pokud bude spolehlivost jeho mobilní verze odpovídat výpočetnímu výkonu, jistě se to projeví i v kategorii nejlevnějších (nějak se mi zde nechce používat výraz "ekonomických") notebooků.

Vraťme se ale k notebooku NEC Versa AX: kromě zmíněného procesoru na frekvenci 450 MHz je další úlitbou zákazníkově peněžence pasivní DSTN displej s vyhovující 12,1palcovou úhlopříčkou a přirozeným rozlišením 800 x 600 bodů. My jsme měli k dispozici verzi s 64MB pamětí, takže zde jsme byli spokojeni. Šetřivější zákazníci si však mohou zvolit pouze 32 MB, což jim s ohledem na to, že z celkové kapacity paměti je třeba odečíst 4 MB pro grafickou paměť, vřele nedoporučujeme. Řada programů prostě s operační pamětí 28 MB nepoběží.

K dobrému je třeba Verse AX připsat elegantní design v šedostříbrném provedení, který nebývá u takto "levných" notebooků zvykem. I při intenzivní práci s klávesnicí jsme nezaznamenali žádná minus, jen na netradičně řešené funkční klávesy touchpadu si člověk musí chvilku zvykat. Do celkových rozměrů 309 x 251 x 46 mm a hmotnosti 3 kg se vešla jak interní mechanika CD-ROM, tak disketová jednotka. V souladu s trendem je zde integrovaný 56kilobitový modem, integrovaná zvukovka s mikrofonem a výstupem na dva reproduktory a 6GB pevný disk. Hlavním kladem celého notebooku je pak fakt, že tato sestava (i když není její výkon nijak světoborný) je dobře sehraná a nenastává přehřívání ani přílišná hlučnost při práci, což je rozhodně příjemnější, než kdyby tomu bylo naopak. Posledním omezením je absence infraportu, jinak jsou k dispozici všechny běžné konektory, včetně USB. S uspokojením lze také shlížet na dodávaný software, obsahující mimo nezbytností (MS Windows 98CZ) také MS Word 2000, Works 2000, Money 2000 a Norton Antivirus 2000.

NEC Versa AX

cena

dobré chlazení

slabší výkon

Cena včetně DPH: 44 990 Kč

K testu zapůjčila firma: PBN Technologies Školská 3, Praha 1

§§§§§


Pozvánka na Invex 2000 – přehled novinek z oblasti tiskáren

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0535

S neúprosnou pravidelností je konec letního období a začátek podzimu poznamenán hektickými přípravami na veletrh Invex. Letošní ročník s kulatým přívěskem 2000 by měl být pro mnohé návštěvníky stejně zajímavý a podnětný, jako výstavy předcházející. Ještě je příliš brzy na předpovědi, zda budou překonány rekordy v návštěvnosti, počtu představených produktů nebo udělených cen. Invex na mne vždy působí jako zvláštní organismus, který v omezeném časovém úseku pohltí stovky počítačových odborníků, tisíce nadšenců a desetitisíce zvědavců. V procesu výměn různých informací a propagačních materiálů pak dojde k potřebnému promísení celé masy lidí. Z něj postupně odpadnou vyčerpaní novináři, unavení a informačně obohacení návštěvníci a nakonec také vystavovatelé. Prvním zůstane potřeba informovat o všem novém a zajímavém. Druhá skupina překypí touhou utratit své peníze za výrobky, o nichž dosud neměla ani tušení. A vystavovatelé v následné roli prodejců budou připraveni zmíněné finanční prostředky převzít, dále investovat, vymýšlet nové výrobky a postupně se připravit na další Invex nebo jinou výstavu. Prostě takový "koloběh IT v přírodě". Možná patříte k lidem, kteří Invex viděli jednou, dvakrát či prošli všechny ročníky. Nebo se vydáte na výstavu poprvé, protože kouzlo počítačů, jejich příslušenství či periferií na vás dýchlo až v posledním roce. A kladete si otázky, zda se vyplatí projít branou výstaviště v Brně i letos. Mají vystavovatelé ještě nějaké novinky, o nichž se dosud nikdo nedozvěděl? Osobní zkušenost mne opravňuje k tvrzení, že nových modelů bude celá řada. A následující informace by měly má slova dostatečně doložit.

Kouzlo podzimu kouzlo barev

Současné konkurenční prostředí nedovolí žádnému velkému výrobci pozdržet své nové modely jen kvůli blížící se výstavě. Přesto ještě stále panují "dobré zvyky" oznamovat své zajímavé výrobky v jarním a podzimním období. Protože jaro již máme dávno za sebou, s napětím jsem očekával dobu pálení švestek a bublání burčáku. Čekání mi podstatně zpříjemnily informace o rychlejších, kvalitnějších a uživatelsky přívětivějších produktech. Barvy patří podzimu a podzim tiskárnám, plotrům, skenerům i multifunkčním zařízením. A na jaké produkty se můžete těšit u jednotlivých vystavovatelů?

Canon

Na stánku společnosti Canon si nenechte ujít tiskárnu Canon BJC-8200, pracující v rozlišení 1 200 x 1 200 dpi. Zařízení nepatří k překvapivě rychlým strojům, za jednu minutu stihne jen 3 stránky černobíle nebo barevně. Jeho předností je však kvalitní fotorealistický tisk, dosažený použitím inovované Advanced MicroFine Droplet Technology a šesti oddělených nových fotorealistických inkoustů se sníženou hustotou. Stejně jako předchozí modely společnosti Canon, i tento produkt dokáže po záměně tiskové hlavy za skenovací jednotku pracovat jako průchodový plnobarevný skener. Mezi ostatními tiskárnami vyniká model 8200 svou schopností pracovat s médii v gramáži od 65 do 500 g/m2.

Dalším zajímavým výrobkem je Canon BJC 85 malá přenosná tiskárna a skener pro snadné využití na cestách, zejména ve spojení s notebookem. Informace o rychlosti tisku 2 stránky barevně nebo 5 stran monochromaticky za 1 minutu a rozlišení 720 x 360 dpi nepatří k absolutní špičce. Vynikající jsou naopak možnosti připojení paralelním či USB rozhraním, doplněným portem IrDA pro infračervený přenos dat.

Představení můžeme ukončit zastávkou u multifunkčních zařízení Canon MultiPass C70 a C80, která umožňují tisknout, skenovat, kopírovat a faxovat barevné dokumenty. Ideální pomocníci do každé kanceláře jsou výhodní nejen díky rychlosti práce, ale také pro úsporu místa, jež zabírají na pracovní ploše stolu.

Kromě zmíněných produktů na Invexu jistě narazíte i na další zástupce značky, mezi které dnes již neodmyslitelně patří digitální fotoaparáty a kamery.

Epson

Abecedně na druhém místě jsou výrobky společnosti Epson. Pojetí barevného tisku v jejích modelech doznalo určitých změn. Více než dříve jsou v současné době profilovány skupiny tiskáren Epson Stylus Photo, určené primárně pro výtisky fotografií a profesionální grafiky, a Epson Stylus Color, zaměřený zejména na rychlý a kvalitní tisk běžných dokumentů.

Již dříve jste se zřejmě seznámili s výrobky Epson Stylus Photo 870 pro tisk na formát A4 a Epson Stylus Photo 1270 se zpracováním formátu A3. Uvedené fototiskárny pracují v rozlišení 1 440 x 720 dpi a jejich rychlost tisku v nejnižší kvalitě se pohybuje na hranici 9 stran monochromaticky a 8,8 strany barevně za minutu. V běžném rozlišení je rychlost opakování cca 3 strany za minutu při tisku standardních textových dokumentů s drobnou grafikou. Maximální rozlišení a použití speciálních fotopapírů sice přináší výbornou kvalitu tisku, ovšem za cenu delšího zpracování. Novým produktem, který uvedenou řadu doplňuje, je Epson Stylus Photo 2000P, pracující se speciálními médii a inkousty, jejichž odolnost na světle by měla zaručit věrnost barev v trvání 100 let. Rychlost tisku této tiskárny je zejména na speciální média podstatně nižší, fotografie na formátu A3 si vyžádá zpracování v čase kolem 14 minut. Dalším produktem, jejž jsme měli možnost otestovat, je zařízení s označením Epson Stylus Photo 875DC. Výkonnostně je na úrovni modelu 870, ovšem vnější konstrukce doznala podstatných změn. Nejdůležitější je zabudování čtecí mechaniky pro karty digitálních fotoaparátů a s tím související jediné připojení k počítači prostřednictvím USB portu. Rychlost tisku je velmi dobrá, rychlost zpracování dat z uvedených karet rovněž. Pořízené fotografie však nelze směrovat ze čtecího zařízení přímo na tiskárnu, ale před tiskem je třeba je uložit na pevný disk počítače. Pro jejich následnou editaci přikládá prodejce mimo jiné i program Adobe Photoshop 5.0 LE. Zbývá doplnit, že zmíněné výrobky využívají hlavu s oddělenou černou cartridgí a pěticí barev ve vlastním zásobníku.

Modelová řada Epson Stylus Color byla doplněna o nové "sprintery" s označením 880 a 980. Rychlost opakování by se u těchto tiskáren mělo pohybovat na hranici 12, resp. 14 stran za minutu černobíle a barevně. Při tisku na běžný papír dokáží tiskárny využít čtyři barevné inkousty v rozlišení 1 440 x 720 dpi, při použití speciálního fotopapíru lze požadovat rozlišení až 2 880 x 720 dpi. Tři běžná nastavení tisku je možné uživatelsky doplnit ekonomickým a vysoce kvalitním zpracováním dokumentu. Po provedeném testovaní lze říci, že nové modely jsou více než důstojnými nástupci předchozích typů, a je možné je doporučit pro profesionální a rychlou práci v mnoha kancelářích.

Mezi novinkami Epsonu nebude jistě chybět ani laserová barevná tiskárna Epson AcuLaser 2000/2000PS. Tento produkt pracuje s médii formátu A4 ve fyzickém rozlišení 600 dpi, které lze s technologií AcuLaser Fine Dot Control zvýšit až na 2 400 dpi. Rychlost tisku by se měla pohybovat v rozmezí 5 stran barevně a 20 stran černobíle za minutu. Výsledky měření rychlostí tisku inkoustových modelů naleznete v tabulce, testování modelu AcuLaser 2000 nás čeká v nejbližší době.

Zajímáte-li se o digitalizaci obrazu, pak jistě víte, že skenery a digitální fotoaparáty najdete i u společnosti Epson. Osobně se těším na skenery Epson GT 10000+ pro profesionální grafiky a Epson Expession XL. Zkratka XL zde skutečně označuje známé eXtra Large, neboť pracovní plocha tohoto deskového skeneru je A3 DIN, tedy 297 x 432 mm. Mezi fotoaparáty jistě nezapadne nový Epson PhotoPC 3000Z, u nějž je oznámen snímací prvek 3,3 megapixelu a možnost výstupu až 4,8 megapixelu s využitím technologie HyPict.

Hewlett-Packard

Ani společnost Hewlett-Packard zdaleka nevyčerpala zásobu překvapujících výrobků. Proto nebuďte nijak překvapeni, že na jeho výstavní ploše naleznete spoustu zařízení, která opět posunují možnosti využití tiskáren, plotrů, skenerů či digitálních fotoaparátů o hezký kousek kupředu.

Obměna celé produktové řady HP DesignJet je v tomto čísle popsána v části novinek, proto se jí dále věnovat nebudu. Zaměřím se spíše na výrobky pro jednotlivce a menší pracovní skupiny. Prvním výrazným exponátem celé expozice jistě budě nová tiskárna HP DeskJet 990Cxi. Tento nástupce loňské 970Cxi vychází z osvědčené koncepce tisku s využitím technologie HP PhotoREt III v rozlišení až 2 400 x 1 200 dpi, přináší rychlejší tisk 17 stran za minutu černobíle a 13 stran za minutu barevně. Zachována zůstala duplexní jednotka pro oboustranný tisk. Vnitřní uspořádání bylo obohaceno o čidlo pro kontrolu vloženého tiskového média, které detekuje různé druhy papírů a přizpůsobuje jim kvalitu tisku. Výrazně se změnilo i uspořádání vnějších částí tiskárny. Pozměněn byl kryt tiskové mechaniky a přepracována byla i zarážka výstupního podavače. Největší pozornost však zřejmě upoutá optické čidlo pro infračervený přenos dat. Na tiskárnu je tak možné posílat data z přenosného počítače, digitálního fotoaparátu, PDA nebo třeba z mobilního telefonu.

Modifikací prošla i další úspěšná tiskárna HP Photosmart 1000/1100. Nový model s označením Photosmart 1215/1218 je rychlejší než předchůdce a dokáže zpracovat 17 stran černobíle nebo 13 stran barevně za minutu. Stejně jako uváděná tiskárna HP DJ 990 Cxi je i tento produkt vybaven čidlem pro detekci vloženého tiskového média a IrDA portem pro bezkabelový přenos dat. Tiskárna je určena pro přímé zpracování digitálních fotografií z karet SmartMedia i CompactFlash, a kromě vlastního čtecího zařízení je vybavena přehlednými ovládacími prvky a dvouřádkovým alfanumerickým displejem.

Pro formát A3+ byla nově představována tiskárna HP Deskjet 1125C. Její výhodou je vysoké pracovní zatížení, rychlost tisku 4,5 strany A3 za minutu v barvě a 4 strany stejného formátu monochromaticky. Poslední výraznou novinkou v inkoustovém tisku jsou tiskárny řady HP Business Inkjet 2200/2250/2500TN. Tyto produkty vycházejí z předchůdce HP 2000C/CN. Využívají tedy oddělené inkoustové zásobníky a tiskové hlavy, u kterých byla podstatně prodloužena životnost. Tiskárny za minutu dokáží zpracovat 15 stran A4 černobíle nebo 14 stran barevně. U většiny nových tiskáren HP pro rychlý tisk je použita technologie HPA (HP High Performance Architecture), která využívá zlepšeného přenosu dat z počítače do tiskárny a vlastního procesoru tiskárny Motorola s taktem 96 MHz.

A co ostatní?

Xerox na svém stánku jistě nezapomene představit novou tiskárnu Xerox DocuPrint M750 s oddělenými barevnými inkoustovými zásobníky, zlepšenou kvalitou tisku a zvýšenou rychlostí opakování. Pozornost jistě upoutají i mnohá multifunkční zařízení. Dominantní však zřejmě zůstanou nové černobílé tiskárny pro pracovní skupiny. Modely s označením 2125, 2825 či nejvyšší 4025 jsou vybaveny rychlejšími procesory, které podstatně zkracují dobu prvního výtisku v jednotlivých aplikacích. Podrobnější popis těchto produktů najdete již v příštím čísle PC WORLDu v kategorii TOP laserových tiskáren.

Na stejném místě budou připraveny i informace o novém produktu Kyocera FS1000, jenž za příznivou pořizovací cenu nabízí tisk 10 stran dokumentu za minutu, rozlišení až 2 400 dpi a tradičně nízké provozní náklady. Designově velmi povedený výrobek najdete samozřejmě ve stánku společnosti Janus, která všechny tiskárny Kyocera uvádí na náš trh.

Při procházení mnoha pavilonů nezapomeňte ani na novinky u společnosti OKI Systems, jejíž LED stránkové tiskárny nabízejí rychlé oboustranné černobílé i barevné zpracování dokumentů. Zaujmout by vás mohl například průhledný výrobek s označením OKIPAGE 8iM, který je vyráběn pro počítače PC a Macintosh. I tuto tiskárnu jsme již mohli otestovat a přesné výsledky přineseme v následujícím čísle našeho časopisu. Portfolio produktů OKI bude zastoupeno také v kategorii multifunkčních zařízení.

Procházku kolem tiskáren je možné dokončit na stáncích se zastoupením společností Minolta, Brother nebo Fujitsu. Pokud ovšem necítíte únavu, pak směle nasměrujte kroky k výstavní ploše společnosti ConQuest, a.s. Uvidíte zde nejen provoz barevných tiskáren QMS/Minolta, ale také nové skenery Umax, Primax a profesionály vyhledávané výrobky Heidelberg. Navíc jistě nezůstanou nepovšimnuty zcela nové skenery Visioneer OneTouch 8600, 8100 nebo 7600. Tyto čerstvě uváděné novinky nás zatím překvapily rychlým zpracováním náhledu i finálního snímku, možnostmi rozšíření o dianástavec a automatický podavač dokumentů. Kvalitní software s českou obsluhou jistě udělá radost v mnoha menších kancelářích.

Co dodat na závěr?

Snad jen informaci, že výčet novinek rozhodně není kompletní. Celkový stručný přehled všech digitálních fotoaparátu, CD-ROM mechanik, vypalovaček, notebooků, počítačových sestav, MP3 přehrávačů, ale také mobilních telefonů, modemů, faxů a dalšího domácího či kancelářského "IT haraburdí" by svým rozsahem přesáhl počet stran tohoto čísla PC WORLDu. Stejně bychom mohli pokračovat vypočítáváním nových verzí operačních systémů, databází, tabulkových a textových procesorů a všemožného softwaru. Proto jen doplním správnou odpověď na dříve položenou otázku: Ano, i letos se vyplatí přijít na Invex. A pokud vám to nevyjde, nevěšte hlavu. Bližší informace o zajímavých produktech budete i nadále pravidelně nacházet na stránkách našeho časopisu.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Stanislav Borecký, Václav Maletinský, Ivo Fiala

c00p0537

V říjnovém pokračování srovnávacích testů TOP, jsme pro vás opět připravili výběr ze zajímavých produktů, které se nám za poslední dobu sešly na pozorování. V dnešním čísle se podrobněji podíváme na dva patnáctipalcové monitory, čtyři monitory sedmnáctipalcové, šest notebooků a tři zbrusu nové grafické karty.

V oblasti monitorů nás potěšila přítomnost tuzemské techniky, konkrétně monitoru značky Tesla. Ve žhavé konkurenci se sice tento monitor neprobojoval na první místo, nicméně se jedná o celkem dobrý a relativně levný monitor. Z oblasti "sedmnáctek" jsme testovali monitory určené pro střední a horní třídu zákazníků, což se projevilo jak ve velmi dobrém výkonu, tak i v o něco dražší cenové kategorii.

Velice zajímavé mašinky se sešly z oblasti notebooků jedná se vesměs o ultrapřenosné počítače, určené pro zájemce, kteří pravidelně cestují a na svých toulkách chtějí mít vždy při ruce plnohodnotný PC notebook. Z toho vyplývají i jejich výhody a nevýhody. Přednost mají v této kategorii kompaktní rozměry, nízká hmotnost, dlouhá výdrž při práci na baterie. Teprve poté přichází výpočetní výkon a kapacita dalších součástí. Jelikož jsme však tyto mašinky srovnávali na základě stejných parametrů s běžnými notebooky, majícími obyčejně až o polovinu větší rozměry a hmotnost, je třeba dívat se na jejich umístění v TOPech s porozuměním.

Poslední dnešní kategorií jsou grafické karty konkrétně spíše výkonné herní akcelerátory. Na stůl jsme dostali tři úplné novinky, které se výkonem zařadily na špičku dosud testovaných karet.

Monitory

Monitory 15" CRT

Tesla TC 1570VL

Běžný monitor třídy s velmi dobrou kvalitou obrazu.

První z dvojice dnešních novinek v nejmenší sledované kategorie zaujme především díky celkem přijatelné cenové relaci, v rámci níž ovšem nabízí pouze velmi dobrou kvalitu obrazu. Standardní frekvenční parametry (70 kHz) však zajišťují možnost ergonomické práce až do rozlišení 1 024 x 768 bodů, a to s bohatou frekvenční rezervou. Ovládání parametrů monitoru je realizováno pomocí skupiny tlačítek a obrazovkového menu. V něm lze nastavit téměř všechny základní geometrické parametry a nechybí ani možnost nastavení teploty barev, včetně jednotlivých složek, korekce linearity obrazu či potlačení moaré. Uvedené vlastnosti doplňuje kromě české dokumentace ještě tříletá záruční doba a splnění emisních norem pouze dle MPR-II.

Samsung Samtron 55E

Monitor nižší třídy, ovšem s vynikající kvalitou obrazu.

Druhá z novinek je určena hlavně pro kancelářské nasazení a pro méně náročné uživatele. Těm sice je tento model, alespoň testovaný kus, schopen nabídnout až překvapivě vynikající kvalitu obrazu, ale s frekvenčními parametry jen těsně splňujícími ergonomickou hladinu i při rozlišení 1 024 x 768 bodů. Byla zvolena jednodušší forma ovládání parametrů obrazu, k níž slouží skupina tlačítek přímo odpovídajících jednotlivým funkcím. Další možnosti pak ukrývá kombinace jednotlivých tlačítek, což ale hlavně zpočátku znamená nutnou pomoc ze strany dokumentace. K dispozici tak jsou standardní geometrické parametry, a navíc i nastavení linearity a potlačení moaré. Uživatel se však musí obejít bez ovládání teploty barev. Tento cenově zajímavý model nabízí tříletou záruční dobu, ale splňuje pouze normu MPR-II.

Monitory 17" CRT

ACER 78c

Monitor pro středně náročné uživatele s vynikající kvalitou obrazu.

První z novinek 17palcového startovního pole míří mezi uživatele střední náročnosti a SOHO. Přesto nabízí vynikající kvalitu obrazu, byť s ergonomickými frekvencemi pouze do rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. To je ovšem s ohledem na použitou technologii masky plně vyhovující. Ovládání parametrů obrazu je zde řešeno prostřednictvím obrazovkového menu a skupiny tlačítek. V menu lze ovládat téměř všechny parametry geometrie obrazu a také nastavení teploty barev, byť pouze jako celku, bez možnosti ovlivňování jednotlivých složek. Z hlediska emisních norem je u tohoto modelu splněna norma jak MPR-II, tak i TCO\95. Jako volitelný doplněk je nabízen i standardní čtyřportový USB hub. Celkem zajímavou cenu doprovází tříletá záruční doba a lepšímu umístění v tabulce brání přeci jen slabší frekvenční parametry.

VideoSeven S96S

Cenově dostupný model z vyšší třídy s výborným obrazem.

První z dvojice monitorů VideoSeven je více než lákavý svou cenou, která přesto ukrývá monitor vyšší třídy v rámci sedmnáctipalcové kategorie. Samozřejmostí s ohledem na cenu ale je použití obrazovky Delta a reálná možnost práce v rozlišeních do 1 208 x 1 024 bodů, i když ergonomickou hranici splňuje ještě i vyšší rozlišení. Ovládání parametrů pomocí obrazovkového menu zahrnuje všechny základní veličiny pro korekce geometrie a rovněž funkci "Zoom". Z dalších nástrojů lze uvést nastavení teploty barev, a to i po složkách, a možnost potlačení moaré. Jako u většiny moderních konstrukcí je i zde zaručeno splnění nejpřísnějších norem TCO\99 a rovněž je poskytována tříletá záruční doba.

VideoSeven S96D

Monitor pro náročné uživatele s velmi dobrou kvalitou obrazu.

Druhý z monitorů stejné značky míří svými parametry jednoznačně mezi náročné uživatele. Těm nabízí stále ještě za zajímavou cenu vynikající kvalitu obrazu a v porovnání s předchozím modelem i luxusnější obrazovku typu Diamondtron. Její vysoký kontrast umožňuje ergonomicky pracovat i v nejvyšším dostupném rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Obrazovkové menu slouží i zde k nastavení celé škály parametrů obrazu a navíc k nim přidává ještě nastavení konvergence a linearity obrazu. Celkem ojedinělou je i funkce "Auto" pro samočinné nastavení základních parametrů obrazu. Ovládání menu a nastavování hodnot je řešeno otočným prvkem v kombinaci s jediným tlačítkem. I zde platí tříletá záruční doba a samozřejmě splnění emisních norem TCO\99. Podobně jako v některých dalších případech, i u tohoto modelu lze zvýšit užitnou hodnotou zabudováním volitelného USB hubu.

Samsung SyncMaster 750p

Model pro velmi náročné uživatele s vynikajícím obrazem.

Poslední z dnešních novinek se opět orientuje na velmi náročné uživatele. Těm sice nabízí pouze obrazovku Delta, která však má výborné parametry projevující se vynikající kvalitou obrazu. Výhodnější je práce v rozlišení 1 208 x 1 024 bodů, ale frekvence dovolují ergonomickou práci i při 1 600 x 1 200 bodů. Nastavení parametrů obrazu je opět skrze obrazovkové menu a skupinu tlačítek ukrytých na výklopném panelu. Menu zahrnuje základní nástroje a nechybí ani "Zoom". Ze speciálních možností pak kromě teploty barev a jejich složek RGB nabízí i nastavení linearity či potlačení moaré. Jako u jednoho z mála monitorů je standardně zahrnuto i programové vybavení pro přesnou kalibraci obrazu. Tříletá záruční doba a splnění norem TCO\99 opět patří k samozřejmostem. I tento monitor lze rozšířit o volitelný USB hub.

§§§§§


Grafické karty

c00p0536

Stanislav Borecký, Václav Maletinský, Ivo Fiala

Hercules 3D Prophet II GTS 32 MB

Grafická karta postavená na čipu GeForce2 GTS

Firma Guillemot přichází do žebříčku TOP s jednou z prvních grafických karet, osazených čipem nVidia GeForce2 GTS. Ten je taktován na frekvenci 200 MHz, což si vyžádalo pořádný aktivní chladič. Paměť o kapacitě 32 MB běží na 333 MHz. Nesmíme však zapomínat, že se jedná o frekvenci DDR. Skutečná je tedy poloviční. Výrobce neponechal nic náhodě, a proto jsou i jednotlivé paměťové moduly schovány pod pasivními chladiči. Toto řešení v budoucnu velmi pomůže, budete-li někdy chtít kartu přetaktovat.

Instalace je jako obvykle velmi jednoduchá a po vložení do AGP slotu počítače a nainstalování ovladačů může zábava začít. Na instalačním CD-ROMu jsou nahrány upravené ovladače nVidia Detonator verze 5.16. Ty jsou rozšířeny například o kartu s nastavením frekvencí čipu a pamětí. Díky instalovanému grafickému procesoru akcelerátor samozřejmě podporuje AGP 4X (i Fast Writes).

Převodník RAMDAC je taktován na dnes již běžných 350 MHz, což zajišťuje bezproblémový chod až do rozlišení 2 048 x 1 536 bodů ve 32bitových barvách. Toto rozlišení je však limitováno frekvencí 60 Hz. V 1 600 x x 1 200 dosahuje ergonomických 85 Hz. V běžných 800 x 600 a 1 024 x 768 jsou maxima 240 nebo 120 Hz. Při práci nebo zábavě se nemusíte spokojit pouze s monitorem. Přes vestavěný S-video výstup můžete obraz posílat třeba do videorekordéru nebo na televizor. V tomto režimu jsou podporována rozlišení 640 x 480 a 800 x 600 v režimech PAL i NTSC. Propojení vám zjednoduší dodaná redukce S-Video/cinch.

Jeden instalační disk CD-ROM obsahuje krom výše zmíněných ovladačů také propracovanou sadu manuálů ve více jazycích (formát HTML), přehrávač PowerDVD, několik demoverzí nejrůznějších her a konečně DirectX. I tištěná dokumentace je poměrně kvalitní, ovšem na češtinu se pozapomnělo.

Tento po všech stránkách kvalitní akcelerátor si jistě zaslouží místo ve vašem AGP slotu (a bohužel i rozpočtu). Značka Hercules se pomalu vrací i na náš trh, a ne jen tak s nějakými ořezávátky. Snad jediné co Herculovi chybí, jsou nějaké ty plné hry a možná i konektor pro vstup obrazu. Zádrhel také může nastat u ceny, která je pro většinu z nás příliš vysoká.

Inno3D Tornado GeForce 2 MX

Odlehčená varianta akcelerátorů s čipy GeForce2.

Jak napovídá název, je grafický akcelerátor Tornado osazen procesorem nVidia GeForce2 MX (NV11) namísto standardního GeForce2 GTS (NV15). Připojen je na paměťové rozhraní o šířce 128 bitů, což je polovina oproti plné verzi. Tím je dosaženo nižší ceny za cenu o něco menšího výkonu. Paměť má kapacitu 32 MB a využívá opět pomalejší technologie SDR. Rychlost sběrnice AGP, přes kterou akcelerátor s počítačem komunikuje, zůstala zachována. Můžete tedy počítat s AGP 4X (včetně Fast Write). Chlazení čipu zajišťuje pouze pasivní chladič, který se dle našich zkušeností dovede pěkně zahřát. Počítáte-li s přetaktováním, doporučujeme pořídit větráček. Taktování je opět součástí ovladačů. Dodány jsou mírně upravené nVidia Detonator verze 5.22. Podobně jako u ostatních karet tedy můžete výkon ještě zvýšit stáhnutím novějších ovladačů z Internetu.

Na kartě je dále integrován běžný RAMDAC převodník o frekvenci 350 MHz. Od jeho výkonu je odvozeno maximální rozlišení 2 048 x x 1 536 bodů ve 32bitových barvách a frekvenci 75 Hz. I profesionálové však ve většině případů sáhnou maximálně po rozlišení 1 600 x x 1 200, ve kterém je akcelerátor schopen běžet až při 120 Hz. Kromě monitoru nelze připojit žádné jiné zobrazovací zařízení.

Přiložená dokumentace tentokráte obsahuje pouze angličtinu. Softwarová výbava čítá vyjma ovladačů ještě přehrávač WinDVD 2000, aplikaci Adobe PhotoDeluxe, demonstrační CD-ROM firmy nVidia a dvě plné hry Rage Rally a Midnight GT.

Distribucí "ořezaných" akcelerátorů přiblížila nVidia výkonné grafiky i normálním uživatelům. Za přijatelnou cenu získáte akcelerátor, který příliš nezaostává za svými plnokrevnými bratry a k tomu je doplněn množstvím softwaru. Výkon lze navíc zvýšit právě přetaktováním. Jedinou drobnou vadou na kráse je absence výstupu pro televizor. Ovšem i u nás lze zakoupit verzi, která jej již integruje.

Hercules 3D Prophet II GTS 64 MB

Grafická karta postavená na čipu GeForce2 GTSs pamětí o kapacitě 64 MB.

Tento akcelerátor se od výše uvedeného modelu liší jen v několika málo věcech. Především je to rozšířená paměť, jejíž kapacita v tomto případě čítá 64 MB. Nyní lze hrát hry s velkým množstvím textur, které jsou rychleji nahrávány, vejdou se do paměti všechny a jsou tedy i dříve dostupné (hra je rychlejší). Druhou podstatnou novinkou je přítomnost DVI výstupu pro plochý LCD displej. Ostatní výstupy zůstaly i nadále zachovány.

Stejný je software, dokumentace, ostatní výbava i většina parametrů. Bohužel rozšíření paměti a DVI výstup rapidně zvýšily cenu, a tak i přes vysokou kvalitu a využitelnost se tato karta posouvá mezi nejdražší akcelerátory vůbec.

§§§§§


Notebooky

Stanislav Borecký, Václav Maletinský, Ivo Fiala

c00p0538

Fujitsu Siemens Lifebook B-2131

Ideální ultrapřenosný notebook s dotekovou obrazovkou.

Tento model se dá pravděpodobně považovat za jakýsi ideál v oblasti ultrapřenosných notebooků. Jeho hmotnost se pohybuje pod hranicí 1,5 kg, což společně s kompaktními rozměry dává předpoklady pro vhodné využití na cestách. Jako další plus lze připsat kvalitní klávesnici, a hlavně pohodlné ovládání řešené dotekovou obrazovkou. Tu lze chápat jako alternativu pro uživatele, kteří si nechtějí zvykat na běžnější polohovací zařízení. Aplikační výkon sice není z nejsilnějších, ale přesto dosahuje slušné úrovně. Celý notebook je koncipován pro časté psaní, a proto je kromě Windows 98 a ovladačů obsažen i Word 2000. Standardní součástí notebooku je dále modem a síťová karta. Kvůli malým rozměrům je většina portů řešena prostřednictvím dodávaného replikátoru.

Fujitsu Siemens Lifebook S-4510

Ultrapřenosný notebook s nekompromisním výkonem a interní mechanikou CD-ROM.

Druhý model od totožného dodavatele se vyznačuje především výborným výkonem, kterého je dosaženo využitím procesoru Pentium III taktovaného na 600 MHz. Ten je dále podpořen operační pamětí o velikosti 128 MB. Lepšímu výkonu také odpovídá o to větší TFT displej s úhlopříčkou 12,1". Díky kvalitnějšímu zobrazení lze v tomto případě využít maximální zobrazení 1 024 x 768 bodů. Oproti předchozímu modelu došlo ke změně i v tom, že má v samotném těle notebooku zabudovánu interní mechaniku CD-ROM. Nicméně floppy se připojuje stále pomocí speciálního konektoru externě. Výhodou je taktéž přítomnost modemu a síťové karty, umožňující plnohodnotnou komunikaci s okolním světem. Ostatní vlastnosti zůstávají obdobné jako v předchozím případě, a to včetně přidaného replikátoru portů.

Umax 365T

Plně lokalizovaný notebook s výbornou grafikou a slušnou výdrží na baterie.

Tento notebook je zcela lokalizován, a to včetně českého potisku klávesnice. K dobru mu lze také připsat slušnou grafickou kartu ATI Rage lt Pro s nezvyklými 8 MB paměti, což není u přenosných počítačů nejobvyklejší. Díky tomu také dosáhl druhého nejlepšího výsledku, co se výkonu týče. Na externím monitoru je možné využívat rozlišení až 1 600 x 1 200 bodů, a na displeji s úhlopříčkou 13,3" probíhá práce v rozlišení 1 024 x 768 bodů. Mezi výrazné výhody tohoto modelu patří výdrž při práci na baterie, která překračuje hranici 2 hodin. Díky větším rozměrům se do základního modulu kromě dnes již "povinného" modemu bez problémů vešly i obě mechaniky pro čtení médií CD a floppy. Součástí balení je nepříliš obsáhlá dokumentace v českém jazyce.

Leo 5550

Notebook se slabším výkonem, kompaktními rozměry a slušnou cenou.

Tento notebook s malými rozměry pohání procesor Pentium II 366 MHz, což bohužel v ostré konkurenci znamená výkonnostní propad. Ještě více tomu napomohla omezená velikost operační paměti 32 MB. Výhodou tohoto notebooku je však vysoce kvalitní displej, na kterém lze i přes jeho menší rozměry nastavit rozlišení slušných 1 024 x 768 bodů. Do výbavy patří rovněž grafická karta Silicon Motion LynxEM se 4MB pamětí. Podobně jako v předchozím případě je i tady instalována klávesnice s anglickým a českým potiskem. Mechaniky pružných disků i CD-ROM jsou připojeny externě. Velice slušná je také cena celého zařízení, se kterou Leo 5550 zvítězil. Notebook obsahuje stejně jako všechna ostatní zařízení jak infračervený port, tak integrovaný modem. Dokumentace byla tentokrát pouze anglická.

Twinhead Power Slim 600

Kompaktní rozměry, skvělá výdrž na baterie a interní mechanika CD-ROM.

Co asi na tomto počítači zaujme vedle kompaktních rozměrů nejvíce, je jeho cena, která příliš nepřesáhne 73 000 Kč. Jeho aplikační výkon se pohybuje okolo zlatého středu, což má na svědomí opět především procesor Pentium II taktovaný na 366 MHz. Paměť má dnes standardní velikost 64 MB a pevný disk je oproti dnešní konkurenci o 2 GB menší. Celková váha se pohybuje na hranici 2 kg a doba, po kterou je notebook schopný pracovat na baterie, je v této kategorii nadstandardní. V samotném těle zařízení je zamontována interní mechanika CD-ROM, kterou doplňuje externí floppy drive. Softwarové vybavení není sice příliš bohaté, ovšem výhodou je opět přiložená dokumentace v českém jazyce. Jako třešnička na dortu je pro snazší přenášení celého kompletu přiložena i koženková brašna.

Acer TravelMate342T

Výborně přenosný notebook se zajímavě řešenou externí mechanikou.

Druhý dnešní zástupce notebooků s instalovaným procesorem firmy Intel Pentium III, tentokrát tepající nižší rychlostí 500 MHz. Menší je také použitá operační paměť, která je 64MB. Grafický čip Trident Cyber9525 odpovídá možnostem TFT displeje s úhlopříčkou 12,1", na němž je možné nastavit nejvyšší rozlišení 800 x 600 bodů. Největší výhodou Aceru je firemní podpora v trvání 3 let po České republice a 12 měsíců v zahraničí. Příjemná je pohodlná klávesnice s českým potiskem, česká je i dokumentace. Práce s médii CD a floppy je řešena externě. Standardní dodávka obsahuje též koženkovou brašnu. Silnou stránkou tohoto notebooku je výpočetní výkon, co však pokulhává, je menší výdrž při práci na baterie. Výhodou oproti dnešnímu startovacímu poli je větší pevný disk a přítomná síťová karta.

§§§§§


Software


Dobrá pomůcka pro cestovatele – Microsoft autoroute 2000

Vladimír Vondráček

c00p0490

AutoRoute 2001 je počinem Microsoftu na poli cestovních map, zejména pro poutníky, opatřené vlastním vozidlem.

Lze říci, že mě poněkud překvapilo, že celá aplikace je směstnána na jednom stříbrném kotouči. Rozhodně to nevzbuzovalo dojem podrobnosti celé mapy. Po nainstalování (bezproblémovém) jsem byl však příjemně překvapen. Na mapě jsem nalezl i sídla, která pomalu nejsou ani na turistických mapách (zde mluvím o podrobnosti mapy České republiky. Některá větší města (samozřejmě Praha) jsou dokonce zvětšitelná na úroveň, kdy jsou zobrazeny hlavní ulice.

Vyhledávání a spojování

Není problémem v mapě vyhledat jakékoliv sídlo pomocí velmi jednoduchého dotazu. Zobrazí se seznam nalezených názvů a jednoduchým kliknutím se pak zobrazí požadovaná oblast. Po zvolení příslušného zvětšení je pak možno na mapě najít, co člověka zajímá. Na pravé tlačítko myši je připojeno kontextové menu, které umožňuje prohledávat okolí nalezeného bodu, zvětšit ho na maximum a vycentrovat na tento bod mapu. Dále je možno zadat příslušné místo do plánovače trasy (jako začátek cesty, zastávku nebo konec). Po zadání nejméně dvou bodů (přirozeně se chceme dostat odněkud někam) lze nechat vyhledat spojení těchto bodů. Při zadání některých požadovaných zastávek je pak trasa navržena s ohledem na tyto požadavky.

Je samozřejmé, že vyhledávač spojení obsahuje řadu nastavení. Počínaje určením spotřeby příslušného vozidla, přes průměrné rychlosti na jednotlivých typech komunikací (pozor, průměrná rychlost bývá často o hodně nižší než nejvyšší povolená) po určení měrných jednotek (míle, galony, kilometry, litry). Spojení může být vyhledáno podle různých kritérií vzdálenosti, časové náročnosti nebo ceny. Pro případ několika možných tras lze zvolit preferovaný typ komunikace. Po nalezení příslušné trasy je zobrazen itinerář cesty. Pro případ cest do ciziny nebo na větší vzdálenosti je podobný itinerář vždy dobré mít. Plán cesty je navíc dostatečně podrobný, takže bych si dovolil tvrdit, že s ním jen těžko zabloudíte.

Menší sídla jsou zobrazena pouze jako body, u větších je pak (jak již naznačeno výše) zobrazena i struktura hlavních ulic. Pro Německo, Francii a Velkou Británii je možno dokonce vyhledávat i adresy. To je vhodné například i pro procházky po Londýně či Paříži.

Možnosti

Když už se nám podařilo najít a optimalizovat trasu pro svou cestu, je třeba nějakým způsobem přizpůsobit nalezené na cesty k "použití". Je poněkud nepohodlné vláčet s sebou celou počítačovou sestavu. Málokdo je pak vybaven notebookem, který je přece jen schůdnější možností. Ale program umožňuje exportovat mapy a data do handheldů a palmtopů, vybavených operačním systémem Windows CE 2.0 a vyšším. Jestliže jste notorickými ztráceči se (ztratíte se o cestou z kuchyně do ložnice), pak i pro vás nabízí AutoRoute 2001 řešení. Zakoupíte si přístroj pro příjem GPS (Global Positioning System) s podporou NMEA 2.0 (formát dat pro komunikaci mezi PC a GPS) a budete pak přesně vědět, kde se na mapě nacházíte. Lze pak také určit, jestli se pohybujete správným směrem a jak rychle se přemisťujete. Po uvažovaném zpřesnění zaměření v systému GPS pak budete vědět, kde jste, s přesností na desítky metrů.

No a trochu statistiky závěrem. Dle informace na krabici je v mapě obsaženo více než 4,3 milionu kilometrů evropských silnic, na 400 tisíc kilometrů ulic pro větší města v Německu, Francii a Velké Británii.

Mapy lze zobrazit jakožto politické, geografické či pouze silniční síť. Jsou také plné nejrůznějších informací o poloze a případně jiných údajů o více než 30 tisících hotelech nebo 50 tisících restaurací. Lze nechat zobrazit například čerpací stanice, golfová hřiště, sportovní nebo zábavní areály, zastávky prostředků hromadné dopravy nebo turisticky atraktivní místa. Prostě a jasně vše, co by mohlo potencinálního cestovatele zajímat.

Koncepce

Celá mapa je organizována jako jeden celek, není tedy třeba otevírat např. různé mapy pro různé země nebo plány měst. Připočteme-li k tomu i možnost prostě za mapu tahat, chceme-li ji jen kousek posunout, dá se prohlásit, že ovládání programu je bezproblémové a příjemně intuitivní.

Za plus lze považovat i to, že místní názvy jsou zobrazeny v lokálním jazyce, nemusíme se tedy vypořádávat s cizojazyčnými názvy obcí a měst.

Pro cestování po Evropě je to tudíž software k pohledání. Co je ale poněkud zarážející že globální pohled obsahuje celý svět, včetně důležitých sídel. Zřejmě se na disk už nevměstnaly silnice, které tato sídla spojují, takže vyhledat si cestu z Washingtonu do New Yorku nelze (ačkoliv takřka určitě existuje). Trochu to kazí celkový dojem a působí poněkud nekonzistentně. Na jednu stranu je dobře, že mapa nekončí násilným řezem kolem pobřeží, na stranu druhou nebylo třeba uživatele namlsat celým světem.

Hodnocení

Musím říct, že mě produkt velmi příjemně překvapil, a to jak zpracováním, tak podrobností. Pro plánování prázdninových či pracovních cest po Evropě je MS Autoroute 2001 velmi dobrým pomocníkem. Malým handicapem je fakt, že není lokalizován, ale koneckonců, chcete-li cestovat do zahraničí, alespoň trochu byste angličtinu ovládat měli.

MS Autoroute 2001

podrobnost

jednoduchost ovládání

K recenzi poskytla firma:

Microsoft, s. r. o,.Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: 4 200 Kč (bez DPH)

§§§§§


Internet Download Centrum – Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0492

Internet Download Centrum, které právě čtete, se vám opět pokusí nabídnout zajímavé programy a hry. Poradíme, jaký program použít při tvorbě diagramů, jak se lépe orientovat ve světě internetového vysílání, jak spolehlivě odinstalovat nepotřebné programy a na řadu se dostanou i hry a další produkty. V rámci českého sharewaru se podíváme na Slovensko, odkud pochází program na hledání lásky.

U killer

(230 KB), (http://www.energy.com.ua/hosting/aka/)

Po čase děláte čistku ve vašem PC a zjistíte, že tam ještě máte programy, které už nepotřebujete. Vaše další cesta tedy vede do Ovládacích panelů a sekce Přidat nebo odebrat programy. Tam si program najdete, a ejhle odinstalační program zahlásí, že daný program z nějakého důvodu nelze odebrat. Musíte jej tedy smazat ručně, ale záznam v registru zůstane. Nebo opačný případ program se sice odinstaluje, ale zanechá po sobě v registru spoustu balastu viz různé trial verze programů a jejich pojistky proti další instalaci po vypršení zkušební doby. Tyto problémy elegantně řeší U killer, který nejen detailně zobrazí sekci Přidat nebo odebrat programy, ale ještě vylistuje veškeré skryté informace a podprocesy instalovaných programů, jež nejsou běžně vidět. Doporučujeme vyzkoušet.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

vTUNER for RealPlayer

(3,5 MB), (http://www.vtuner.com/vtunerApp.html)

Program vTuner je komfortní nástavba k populárnímu přehrávači RealPlayer, která vám usnadní orientaci v internetových rádiových a televizních stanicích. Po instalaci vTUNERu získáte databázi 1 600 stanic, prohledávatelných podle regionů a žánrů. Samozřejmě si můžete vyhledávat stanice další, a vše si organizovat a kategorizovat do oblíbených položek.

Operační systém: 32bitová Windows a RealPlayer

Licence: freeware

EDGE Diagrammer 3.0c

(1,49 MB),  (http://www.pacestar.com)

EDGE Diagrammer je program na tvorbu diagramů a vysvětlujících kreseb vývojové diagramy, bloková schémata, znázornění organizační struktury, atd.

Celá práce s EDGE Diagrammerem je založená na principu drag and drop (táhni a pusť). Z předem připravených kategorizovaných kolekcí objektů si jeden vyberete a umístíte na pracovní plochu. Potom jej zvětšíte, resp. zmenšíte do požadované velikosti a jedním dalším kliknutím můžete nastavit dodatečné parametry. V příštím kroku jej spojíte s dalšími objekty kliknete na zdrojový objekt, potom zvolíte typ čáry a dalším kliknutím vyberete cílový objekt. Toto spojení se poté automaticky přizpůsobuje každému přesunu spojených objektů.

Další důležité rysy:

- Vytváříte si vlastní styly a šablony dokumentů, stejně jako jste zvyklí z vašeho textového editoru.

- Máte k dispozici více než stovku předdefinovaných objektů, tvarů a šablon podle nejčastějšího praktického použití.

- Připravena je také spousta různých tvarů přípojnic a rozličných podkladových tapet.

- Objekty snadno svážete do skupin.

- Každý objekt (skupina objektů) má vlastní plovoucí textové pole.

- Pracovní plocha je definována volitelným rastrem, kde je možné zapnut automatické navádění kurzoru po příslušných krocích (funkce Snap to grid), což vede k rychlejší a přesnější práci.

- Pomocí velké virtuální plochy není problém vytvořit a vytisknout velký diagram formátu například A0, který se složí z více papírů formátu A4.

- Bohatá podpora grafických formátů pro import obrázků a klipartů.

- Celý projekt (diagram) lze uložit jako bitmapový obrázek.

- Automatické ukládání a automatické zálohování.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, zkušební doba je 30 dní bez omezení; 129,95 USD

Enhanced Font List for Microsoft Word 97

(421 KB), (http://www.wopr.com/vbapower/vbapower.htm)

Jak říká autor programu: "Od nainstalování programu Enhanced Font Lister si nemusíte pamatovat, jak vypadá font Cheltenham Morning Glory Wazoo". Pokud používáte Word 97 a máte problémy se zapamatováním si podoby instalovaných fontů, nyní vám postačí kliknout na ikonku Font Listeru, vedle rozbalovacího menu s fonty, kde uvidíte veškeré dostupné fonty spolu s jejich náhledem.

Poznámka: Na webovské stránce, uvedené pod titulkem programu, je Enhanced Font List nyní také k dispozici pro Excel a PowerPoint.

Operační systém: 32bitová Windows, MS Office 97

Licence: freeware

Moorhuhn 2

(4,5 MB), (http://www.computerchannel.de/ moorhuhn/download/)

Máte-li zájem se "akčně" odreagovat, potom určitě vyzkoušejte slepičí střílečku Moorhuhn2 od německého Phenomedia AG. Někteří z vás již asi znají první díl této střílecí arkády, ale proti novému Moorhuhn 2 to byl pouze slabý odvar. Nyní je podstatně vylepšená grafika, přibylo daleko více cílů k sestřelení a můžete se těšit na nečekaná překvapení. Jak již bylo řečeno, Moorhuhn 2 je střílečka, kde vaším cílem je sestřelit co nejvíce létajících slepic během jedenapůlminutového časového limitu. Body za každou slepici jsou přidělovány podle vzdálenosti. Čím je slepice dál, tím je menší, a tím větší bodový zisk vám přinese od nejbližší k nejvzdálenější je skóre rozdělováno od 5 přes 10 až 25 bodů. Další plusové body máte za rozstřílení strašáka hlídajícího pole, pavouka houpajícího se ze stromu (po první ráně 50 bodů a za druhou trefu dokonce 100 bodů), slepici sedící na posedu, žábu sedící na kamenech, atd. Ve hře nejsou jen plusové body, do záporu se dostanete po sestřelení letadla nebo vzducholodi, což v zápalu boje není zas takový problém.

Operační systém: Windows 95/98/Me a DirectX 7.0 a vyšší

Licence: freeware

5star Free Lines

(1,71 MB), (http://www.atomax.com)

Moorhuhn 2 byla hra, u které nebylo třeba moc přemýšlet nejdůležitější bylo rychlé a přesné klikání (střílení). U 5star Free Lines se naopak nejedná ani tak o rychlost klikání, jako spíš o jeho promyšlenost. Jde o trošku intelektuální, ale nenáročnou hru, jejíž cílem je uspořádat aspoň pět míčků stejné barvy do jedné řady (horizontálně, vertikálně, diagonálně). Jakmile je tato řada vytvořena, zmizí z hrací plochy a vám jsou připočteny zasloužené body. Čím víc stejných míčků se vám podaří do řady umístit, tím větší máte bonus. Na vybraný míček kliknete a vyberete pro něj cílové místo. Je jedno, jak je míček od nového místa daleko, musí se na nové místo dostat po souvislé cestě z volných okolních polí. Jakmile je míček umístěn, počítač na plochu přidá další tři míčky různých barev. Pomoci vám může žolík, což je speciální míček, jímž nahradíte míček libovolné barvy. Obtížnost hry lze odstupňovat na čtyři úrovně (beginner, candidate, master, expert) a dva typy časovek (5 a 10 minut). Není nutné hrát jenom proti počítači, ale po zadání oponentovy IP adresy si zahrajete i s kamarády po síti.

Hra je doplněna příjemnou hudbou a grafickými efekty. Na domovské stránce jsou ke stažení nové skiny (vzhled programu stejně jako u WinAmpu).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware0 0492/OK o

Český shareware

HĽADAJ SVOJU LÁSKU

(318 KB), (http://love.webzdarma.cz/)

Jak uvádí jeho autor, HL\ADAJ SVOJU LÁSKU je nejužitečnější program, který se vám kdy dostal do počítače. Jeho cílem je najít pro vás ideálního celoživotního partnera /partnerku, se kterým si budete citově i "pracovně" maximálně rozumět po celou dobu soužití. Program prý vychází z osvědčené metody (není uvedeno jaké), jež funguje na 99 % lidské populace nejsou zlí muži ani ženy, jde o to, aby si každý vybral přesně toho partnera, který se hodí přímo pro něj.

Po zadání vašeho jména, přezdívky a data narození, vám bude na obrazovku vypsána tabulka, odkud se přesně dozvíte, v jakých letech se vám narodil ideální partner. Po doplnění konkrétních údajů do databáze ve standardním formátu dbf, je pak možné partnera najít přímo podle jména.

Necháte si poradit?

Operační systém: DOS, Windows

Licence: freeware/shareware

§§§§§


Ukažte to na mapMicrosoft Mappoint 2001

Patrik Malina

c00p0494

Vnášení různých číselných údajů a grafů do mapy je v mnoha případech velmi efektivní metoda názorné prezentace informací. Rovněž vypracování přehledné mapky s vyznačením přepravní trasy či přehledem např. prodejních poboček firmy řekne více, než prostý seznam adres. Přestože v MS Office tato možnost v omezené míře již existovala, nebylo to úplně to pravé. Nová dimenze by měla přijít až s touto aplikací.

První dojmy nad mapou

Poté, co jsem škatulku, doplněnou důležitým označením European edition, otevřel, očekával jsem, coby začátečník, nějakou dokumentaci. Nestalo se, a proto jsem rovnou přistoupil k instalaci, abych se dozvěděl více. Její průběh ničím nepřekvapil, přesto je zde namístě upozornit na zásadní fakt. Pokud nemáte na pevném disku zbytečných cca 500 MB, připravte se, že při práci budete muset vkládat instalační disk do mechaniky. I v "minimální" instalaci si MapPoint ukousne alespoň 60 MB a pro zdrojové soubory s mapami a další informace si musí sahat na CD.

Z pohledu mnohého tuzemského uživatele je zřejmě zásadní skutečnost, že ovládací rozhraní není lokalizováno do češtiny. Ovládání aplikace je však poměrně intuitivní a základní sadu potřebných slovíček lze zvládnout. Hned vzápětí mě samozřejmě zajímalo, jak dobře jsou mapy lokalizovány, a zde je třeba říci, že autoři dosáhli pouze částečného úspěchu. Při globálním pohledu na úrovni celé republiky je řada popisků správná a opravdu česká (či slovenská, např. o maďarštině si to netroufám tvrdit), pokud však nasadíte silnější zvětšení, budou místy jména připomínat český venkov jen vzdáleně, a to je škoda, neboť ke kvalitním zdrojům se Microsoft bezesporu mohl dostat. Ruku v ruce s prvními pohledy na mapu se začne uživatel určitě zajímat o rozlišení a prakticky využitelné zvětšení, takže si přibližme tyto možnosti. Přestože se jedná o evropskou distribuci aplikace, v hrubých rysech je vám k dispozici celý svět, ovšem na skutečně nejzákladnější úrovni v podobě hranic států a několika velkých sídel. Na území Evropy se samozřejmě dostanete do větších podrobností. Poměrně přesně jsou zpracována velká sídla (v našem případě např. Praha či Brno), a to na úrovni důležitých průjezdných komunikací. Netuším proč, ale "západní" velkoměsta (Paříž, Londýn, Amsterodam) jsou zobrazena mnohem podrobněji než třeba Praha, Bratislava či Bělehrad. V tomto směru tedy rozhodně není Evropa pokryta rovnoměrně. Na nižší "regionální" úrovni se podržím České republiky do mapy jsou zaneseny hranice krajů (ve starším pojetí, tedy 7+1), dále zde naleznete prakticky veškeré silnice první třídy a řadu malých obcí. Co asi uživatele zarazí, je jakási "prázdnota" mapy mezi silnicemi a mapovými značkami pro sídla je k vidění pouze monotónní podklad v pastelové barvě. Tudíž, při vynášení údajů a tvorbě např. srovnávacích materiálů se určitě nedostanete níže než na úroveň okresů či několika středních a malých obcí. Ideálně využitelné jsou podkladové mapy pro srovnání v rozměru vyšších regionů (krajů) nebo velkých měst. Firma s celostátní sítí poboček tak získává skvělý výchozí materiál pro své dokumenty, avšak lokální výrobce se zákazníky na okresní úrovni MapPoint příliš nedocení.

Každému jeho mapu

Výše popsané mapy jsou samozřejmě výchozím materiálem pro další práci. Jednou z hlavních možností, jež MapPoint nabízí, je vyhledávání a vykreslování silničních tras. Velmi jednoduše zadáte v mapě místo startu, zastávek a cíle, a program např. sám vygeneruje harmonogram pro nejschůdnější trasu. Můžete si pohrát s řadou nastavení, jež ovlivňují výpočet trvání trasy, směr jízdy (dle preferovaných silnic), kalkulaci spotřeby paliva či dobu, po kterou během dne pojedete. Potřebujete-li změnit parametry trasy v mapě, nic vám nebrání použít interaktivně myši. Samozřejmostí je tisk cestovní mapy a itineráře, kde si můžete vybrat několik způsobů provedení. I zde mám však výhradu, neboť není k dispozici klasická funkce Náhled tisku.

Dalším potenciálem aplikace je vnášení různých údajů do mapy. Pokud chcete používat tuto možnost, nebudu zastírat, že je žádoucí míti k dispozici Excel. MapPoint umí import, takže jako zdrojová data můžete využít databázový soubor z Accessu, Kontakty z Outlooku či univerzální textový soubor. Pro vstup informací slouží poměrně inteligentní průvodce, takže vše jistě zvládnete nejpozději na druhý pokus. V jednom z importovacích dialogů také budete případně upozorněni, že zdrojový soubor obsahuje špatně uspořádaná pole, tudíž je nelze zobrazit. Touto metodou pokus-omyl brzy zjistíte, jak vlastně řádky a sloupce sestavit. Posléze opět můžete vstoupit zpět do různých dialogů a upravit řadu parametrů zobrazení, počínaje barvami značek a konče typem zobrazení (např. logaritmická závislost, kvantily...).

V neposlední řadě je součástí aplikace paleta s kreslicími nástroji, jak ji znáte z jiných programů Office, takže domalovat lze řadu dalších prvků.

Pokud shrnu možnosti celé aplikace, nabízí řadu poměrně užitečných funkcí s velkými možnostmi nastavení dle přání uživatele pomocí mnoha opravdu využitelných parametrů. Jen mi trochu chybí jasnější profilace a koncepce celého programu, a tak si nejsem zcela jist, pro koho produkt vlastně je.

Microsoft Mappoint 2001

detailní nastavení funkcí

výsledný vzhled

snadné ovládání

absence manuálu

rozlišení mapy-nevyhraněná koncepce

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o,.Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: cca 10 000 Kč

§§§§§


Hledejte správnou cestu Microsoft project 2000

Patrik Malina

c00p0495

Kromě tradičních a dobře známých aplikací z dílny Microsoftu, s nimiž dnes pracuje na PC prakticky každý, zahrnuje široká rodina MS Office i produkty, jež jsou svým charakterem předurčeny užší skupině uživatelů. Mezi ně bezesporu patří komplexní nástroj pro správu rozsáhlých a organizačně náročných projektů MS Project, jehož verze 98 se přes vyhraněné použití prodalo na našem trhu tolik, že autorská firma pod tíhou čísel zapracovala na lokalizaci. Pojďme se podívat, co nám verze 2000 přinesla nového.

Co můžete dostat

Přestože změn a doplňků v poslední verzi aplikace jsou desítky, největší rozšíření se v podstatě odehrálo trochu "mimo Project". Systém byl totiž doplněn o zcela nový produkt MS Project Central, který je, jak napovídá název, vlastně serverovou "mateřskou základnou" pro sdílení informací o projektech na úrovni celých pracovních týmů. Novinka implementuje tradiční schéma klient server a přináší s sebou řadu nových, dosud v Projectu neznámých, pojmů, jako je např. hierarchie členů týmů (vedoucí projektu, vedoucí týmu, správce zdroje, člen) s možností delegování funkcí. V souladu s trendem dnešní doby je rozhraní zpracováno na bázi HTML, ale samozřejmě lze k připojení využít i mateřskou aplikaci na každé stanici. I Project Central je lokalizován do češtiny. Samotná aplikace se instaluje na serverový počítač (kde může využívat robustního databázové stroje) a klient je možné "rozchodit" pouze za pomocí MSIE verze 4.01 a vyšší, pomocí samostatného klienta či rozhraní samotné aplikace Project. Jako tradičně, dejte si pozor na licencování pokud člen týmu nemá plnou licenci na Project, musí mít pro používání služby Central speciální licenci i v případě, že používá službu jen přes prohlížeč.

Na vlastním hřišti

Instalace produktu Project 2000 probíhá díky technologii MS Installer bez potíží a zdrojové CD obsahuje kromě obou produktů a řady doplňujících souborů jednu další zajímavou novinku, jíž jsou šablony. Pro prvotní experimenty vřele doporučuji si jednu z nich otevřít. Poté co přejdete na tvorbu vlastní projektové dokumentace, jistě doceníte i funkci pro uložení vlastní šablony.

Na řadu novinek pochopitelně narazíte v koncepci ovládacího rozhraní. Pokud jste zvyklí např. z Excelu pro větší přehlednost seskupovat řádky dle hierarchie, můžete již tuto možnost využít i zde, a navíc si můžete sestavit vlastní nezávislou kódovou sadu osnovy, jež vám usnadní seskupování dle vašich představ. Možná trochu dětinštím, ale velmi dobré mi připadají "grafické indikátory" ve vlastním poli si definujete dle stavu úkolu příznak, a využití barevné "semaforové" indikace mi připadá velmi přehledné. Stejně tak mohou vypomoci drobnosti, jako automatické vyplnění buněk (analogie z Excelu), nastavení výšky řádku či automatické ukládání dat ve zvoleném intervalu.

Ze zásadnějších změn došlo např. k zevrubnému přepracování tzv. PERTova, neboli síťového diagramu. Nové možnosti zobrazení opět směřují ke zvýšení přehlednosti a usnadnění správy. Typickou praktickou změnou je možnost odstartovat fiskální rok nezávisle na počátku občanského kalendáře, vylepšeno bylo přiřazování zdrojů dle jejich charakteru (spotřeba jednorázová či závislá na době trvání) a pro potřeby náročnějších analýz existuje možnost vložit vlastní pole se vzorci pro různé výpočty.

V kolektivním duchu

Zcela nový rozměr do způsobu práce vnáší již zmíněné rozšíření Project Central. Zde je nosnou novinkou takzvaný osobní Ganttův diagram, jenž umožňuje každému členovi týmu sledovat stav vlastních úkolů v kontextu celého projektu. Zajímavá je i možnost koordinace s Úkoly v Outlooku, čímž se uživatel opět kousek přiblíží ideálu integrované správy svého pracovního času. Mimochodem, nově lze vkládat i "neprojektové" položky o nepracovním čase, jako je dovolená. Každý člen týmu může specifikovat nové úkoly, jejichž potřeba vyvstane, a vedoucí projektu následně provádí modifikace a delegování zodpovědnému pracovníkovi. Od věci nejsou ani poměrně silné "pravomoci" vedoucího projektu, který určí pracovní skupiny a přiřadí jim možnosti sledování a změn jednotlivých skupin polí v databázi projektových úkolů.

V neposlední řadě

I když zajímavosti nejsou zdaleka vyčerpány, rád bych se zmínil ještě o dvou souvisejících tématech. Velmi kvalitně je zpracována nápověda, ačkoliv pro její svižný provoz potřebujete spíše nadprůměrně výkonný počítač. A k zahození také není uživatelská příručka, jejíž obsah není omezen na stručný popis ovládání aplikace, ale zahrnuje rovněž vysvětlení obecnějších pojmů a technik souvisejících se správou větších projektů. Takže pokud jste nováčky, neohrnujte nos a nahlédněte do úvodních kapitol nebudete litovat. A to ani v případě, že vám aplikace v české lokalizaci bude připadat tak jednoduchá.

Microsoft Project 2000 - Microsoft Project Central

široké možnosti

špičková kvalita

špičková cena

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o. Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: cca 20 000 Kč

§§§§§

Windows Me CZ  nově, zábavněji a bezpečněji

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0497

O operačním systému Windows 98 firma Microsoft tehdy prohlašovala, že to bude poslední systém postavený na jádru Windows 95. Nebyla to docela pravda. Právě 14. září roku 2000 opustil dílny Microsoftu další operační systém, který ponese název Windows Millenium Edition zkráceně Windows Me. Prý už skutečně poslední produkt se základem na "pětadevadesátkovém" jádru. Ptáte se k čemu to, když už máme Windows 2000? Dobrá otázka. V této recenzi vám nový operační systém přiblížíme a pokusíme se zodpovědět často kladené dotazy uživatelů používajících Windows 95, 98, 2000.

Co jsme testovali?

Do ruky se nám dostala ostrá anglická verze a jedna z nejčerstvějších beta-verzí Windows Me v českém jazyce. Na zkoušku jsme provedli upgrade z Windows 95 sice zpočátku s malým zadrhnutím, ale jinak bez problémů. Stávající instalované aplikace dále fungovaly, a kromě drobných kosmetických změn bychom na první pohled nezaznamenali nic nového.

Proč "Me"?

Co vedlo vývojáře k vytvoření Windows Me, zvláště pak máme-li už na trhu dvoutisícovky, není tak těžké uhodnout. Stejně jako dříve jejich předchůdce (Windows 98), i Windows Me jsou tu k přemostění nyní už možná opravdu končící platformy Windows 9x na straně jedné a NT technologie na straně druhé. Proto uživatelé, kteří se nikdy do styku s entéčky nedostali a bojí se tedy dvoutisícovek, dostávají s Windows Me nové nástroje pro multimédia a hry (dokonce lepší než ve Windows 2000), větší bezpečnost (bohužel stále nižší, než může poskytnout NT platforma) a spoustu dalších novinek, jež přinesla doba a dramatický vývoj Internetu.

Design UI

Uživatelské rozhraní je přizpůsobeno tzv. "look and feel" Windows 2000. Méně často používané položky menu jsou skryty, přibylo průvodců a globálně lze zhodnotit práci designerů jako touhu maximálně se přiblížit i laikům poskytnout nejdříve průvodce či zkrácené výpisy, a až poté na výslovné přání uživatele zobrazit všechny dostupné možnosti v klasické, bezprůvodcovské podobě.

Ovladače

Další výhodou pro uživatele přecházejícího z Windows 95 nebo 98 je téměř stoprocentní kompatibilita stávajících ovladačů zařízení s novým systémem. Vzpomeňme si, jak dlouho jsme čekali na patřičné ovladače pro Windows 2000, a dodnes ještě není přechod na ně z hlediska kompatibility zcela bezproblémový. Samozřejmostí je rozšíření databáze ovladačů zařízení o ovladače k nejnovějším modelům hardwaru. Digitální podpis ovladače, který známe z dvoutisícovek, se ve Windows Me objevil také. Pokud systém nerozezná přítomnost korektního digitálního podpisu, varuje uživatele před instalací daného driveru.

Komponenta pro obnovu systému

Pro zvýšení stability a bezpečnosti dat je do systému integrováno API, zajišťující ukládání a obnovení "životně důležitých" součástí systému za účelem možnosti pozdějšího obnovení. Jinými slovy: když začne systém chodit poněkud nespolehlivě (třeba po instalaci nějaké hry), můžete se jednoduše vrátit k jeho nastavení z doby, kdy šlapal jako hodinky. Jmenované funkce lze obsluhovat jednak zcela manuálně, anebo je možné nechat tuto obsluhu např. na inteligentních instalátorech, které před započetím instalace takovou zálohu provedou za vás. Současně by se podle standardních nastavení měla záloha provádět automaticky každých 10 hodin.

Ochrana systémových souborů

Služba file-protect hlídá na nízké úrovni přístup k souborům zajišťujícím vitální funkce systému. Chce-li některá ze spuštěných aplikací tyto soubory nevhodně modifikovat, file-protect jí v tom zabrání.

DirectX DirectPlay Voice Chat

Design systému sleduje trendy v široké oblasti moderního computingu a nezapomíná ani na herní průmysl, pro který se i platforma Windows stala zdrojem odbytu, byť se to zpočátku zdálo nereálné. Multimediální API DirectX je ve Windows Me rozšířeno o knihovny podporující konverzaci v reálném čase ve hrách pro více hráčů.

Vylepšený zásobník TCP/IP

Síťový protokol TCP/IP je postaven na základech protokolu použitého ve Windows 2000. Měl by zajišťovat větší výkon a bezpečnost.

Windows Media Player 7

Nový Media Player 7 najdeme poprvé ve Windows Me Windows 2000 obsahují verzi 6.4. Nicméně Media Player 7 lze separátně stáhnout z Internetu a funguje v systémech Windows 95, 98, Me i 2000. Podle zveřejněných údajů je optimalizovaný pro procesory Intel Pentium II a III, AMD K6 a Athlon. Ve Verzi 7 podporuje formáty ASF, AVI, MID, MPEG, MPEG-4, MPEG audio Layer 2 a 3, WAV, WMA. Podporován je standard pro práci s materiály, které obsahují digitální autorský podpis Digital Rights Management (DRM) 2.0. Oproti technologii Real G2 zvládá microsoftí player rychlost proudu (streaming speed) vyšší než 3,5 Mb/s.

Hibernace

Funkce stand-by, kterou známe ze přenosných zařízení na úrovni firmwaru, zajišťuje "uspání" zařízení, později pak "probuzení" a pokračování v práci na místě, kde jsme předtím skončili. S Windows Me můžete i u běžného PC použít stand-by v modifikaci nazvané Hibernate. Hibernace uloží obsah operační paměti na disk, a poté se PC vypne. Při opětovném spuštění PC se obsah paměti obnoví.

Windows Movie Maker

Jednoduchý editor filmových klipů obrazu a zvuku. Umožňuje spojovat klipy, přidávat hudbu, zvukové efekty. Navíc můžete okamžite stahovat obrázky ze skeneru nebo digitálního fotoaparátu a přidávat si do klipů hlasové komentáře. Při ukládání klipu se sekvence automaticky komprimuje.

Snazší sdílení síťového připojení

Pro zpřístupnění vytáčeného připojení dalším počítačům v lokální síti bylo dříve třeba použít program třetích výrobců (s výjimkou druhého vydání Win 98). Se systémem Windows Me získáváte tuto možnost na úrovni systémových služeb s maximální jednoduchostí a komfortem.

Internet Explorer 5.5

MSIE nalezneme ve Windows Me ve verzi 5.5. Integruje instant messenger a novinkou je mimo jiné i "Náhled před tiskem". Pomocí náhledu přesně uvidíte, co a jak se vytiskne. Tím ušetříte nejen čas, ale také papír. Rovněž digitální transakce po Internetu budou s MSIE 5.5 a Windows Me bezpečnější díky implementovanému 128bitovému šifrování, jež americká vláda nedávno uvolnila.

Universal Plug and Play (UPnP)

UPnP technologie oproti PnP dává slovům "zapoj a pracuj" širší význam. Zařízení technologie UPnP jsou nejen snadno připojitelná a odpojitelná od počítače), ale komunikují i navzájem mezi sebou (peer-to-peer).

AutoUpdate

Tato komponenta sleduje aktuálnost systému, kdykoli jí dovolíte připojit se na Internet. Takto se mohou stahovat softwarové aktualizační balíky, které se po dokončení stažení samy nainstalují. AutoUpdate podporuje obnovení přerušených downloadů, takže nezáleží na tom, jestli se během stahování odpojíte od sítě.

Rychlejší start

Windows Millenium Edition je oproti svému předchůdci o něco rychlejší ve startování. Je tomu tak i proto, že se již nezavádí podpora pro dosovské aplikace běžící v "real modu". Díky výhradnímu běhu procesů v chráněném režimu ("protected mode") je systém také stabilnější.

Windows Image Acquisition (WIA)

Nový standard pro získávání digitálních dat ze skenerů, USB videokamer a rozhraní IEEE 1394. Pro snazší organizaci digitálních obrázků systém nabízí složku "Moje obrázky". Na jednotlivé z nich poskytuje miniaturizovaný náhled.

Závěr

Celkově se systém jeví jako o něco pomalejší, ale stabilnější než jeho předchůdce. V porovnání s Windows 2000 však takové úrovně stability nedosahuje. Již zde nenajdeme možnost restartovat systém v režimu MS DOS. Neoddiskutovatelný je kvalitativní posun ve stabilitě, bezpečnosti, multimediální podpoře, internetové konektivitě a konektivitě obecně (UPnP, USB, IEEE 1394). Chcete-li inovovat svůj počítač, na němž máte Windows 98, rozhodně bude snazší a bezproblémovější updatovat na Windows Me, a nikoli na Windows 2000. Čekáte-li však od svého nového systému o mnoho víc, a jste ochotni postavit se čelem kompatibilitě a dalším důsledkům svého rozhodnutí, Windows Me můžete z úvah vypustit.

MS Windows Me

multimediální podpora

kompatibilita

vylepšená bezpečnost

původní architektura Windows 95

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o, Novodvorská 1010, Praha 4

Cena: upgrade do 15. 1. za 2 399 Kč

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0499

Mooving Puzzle - Divoká příroda

Originální koncept, využívající možností počítačů pro skládání puzzle, vytvořila známá puzzle-firma Ravensburger. Výrobky této společnosti patří mezi kvalitní a celosvětově rozšířené. Moje slova jistě potvrdí každý, kdo strávil několik bezesných nocí nad roztodivnými kousky tvrdého papíru ve snaze stvořit z nich (bez použití násilí) smysluplný obraz. Musím přiznat, že stovky podobných papírků ve mně budí pocit beznaděje a rezignace.

Pohříchu podobné pocity jsem prožil po nainstalování Moving puzzle. Zde se sice nejedná o sta až tisíce různých dílků, zato obraz na nich není statický.

Podle navoleného obtížnostního stupně je obraz rozdělen na příslušný počet pravoúhlých kousků. V každém takovém dílku pak běží část videosekvence. A cílem je, jak jistě tušíte, sestavit obraz tak, aby nepředstavoval vířivý tanec barev. Přesouvat dílky není problémem, prostě se na obrázek klikne, a tažením myší se přesune na požadované místo. Mohu na základě vlastní zkušenosti prohlásit, že takovýto tah vede k požadovanému cíli velmi zřídka. Odměnou je na druhé straně správné sestavení alespoň kousku obrazu. Pak má člověk takový pocit, jako když mu začne na autě v dešti fungovat alespoň jeden stěrač.

V nejjednodušším případě jsou políčka pouze zamíchána. Pro větší odvážlivce je připravena druhá úroveň (různě pootočená políčka) a pro fanatiky i úroveň třetí, kdy se přidá i zrcadlové otočení dílků.

Pro skládání si lze zvolit celkem z devíti videosekvencí ze světa zvířat (v prodeji jsou ale i verze s jinou tematikou). O možnostech volby rozdělení obrazu či nastavení úrovně jsem se již zmínil. Každý filmeček je doprovozen i odpovídající zvukovou kulisou, kterou lze ovšem vypnout. Stejně tak je možné vypnout poněkud stresující časomíru. Ke hře je k dispozici i help či tutorial, jenž skládajícího uvede do děje.

Hra je plně v angličtině, ovšem krabice je opatřena kvalitním českým návodem, po jehož prostudování by měl být schopen skládat kdokoliv. Konečně ovládání je natolik jednoduché a intuitivní, že se lze obejít vůbec bez návodu.

Mooving Puzzle - Divoká příroda

zajímavý nápad

ovládání

anglicky

Producent:

Ravensburger Interactive (v ČR CFC, s. r. o.)

Žánr: skládačky

Jazyk: anglicky

OS: Windows 3.x, 9x, MacOS 7

Cena: 395 Kč

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o.

Softwarová záchrana 2

Od firmy Špidla Data Processing dorazilo zajímavé CD, které uvítají především zkušenější uživatelé.

Softwarová záchrana 2 je soubor volně šiřitelných nástrojů a utilit pro snad všechny aspekty práce s počítačem. Některé uvedené utility mají poměrně velkou moc nad nainstalovaným softwarem i operačním systémem, takže jejich neuvážené použití může způsobit nenapravitelném škody na datech, v počítači obsažených. Před použitím toho kterého produktu zejména doporučuji přečíst si pozorně přinejmenším komentář před instalací. Mimochodem komentář je velmi dobře zpracován a zaměřen skutečně na jádro použití konkrétní aplikace.

Méně zkušené uživatele bych rád odradil od používání hardwarových nástrojů, jejichž přítomnost ti zkušenější uvítají. Příkladem je třeba 3DMark2000, testovací sada, která prohřeje nejen hlavní, ale i grafický procesor na teplotu vyšší než je obvyklé (neplatí pro fanatické hráče graficky náročných her ;-). Pro experimentátory bez osobního vztahu k datům obsaženým na disku mohu doporučit utilitu Partition Magic, která při korektním použití rozdělí jednotku pevného disku na několik logických jednotek, a nesprávně užita způsobí kolaps diskového prostoru.

Dále jsou na discích obsaženy např. kompresní nástroje (neškodné, pokud nezapomenete heslo, pod kterým jste archiv zabalili). Pod oddílem Mluvící počítač se skrývají programy pro ovládání počítače hlasem, nebo takové aplikace, jež samy mluví. Následují pomocné programy pro Internet (všemožné analyzátory připojení, modifikátory pošty apod.). V případě nespokojenosti s vašimi současnými možnostmi tisku je připraveno vás uspokojit několik tiskových utilit. Na discích je i několik "oživovačů" pracovní plochy Windows. A to již opět přicházíme do oblasti, v níž není záhodno příliš experimentovat: systémových nástrojů. Neodbornou manipulací s některou s obsažených utilit lze velice snadno systém Windows nahlodat a znestabilnit. Následně lze vybrat některý nový šetřič, nebo vyhledat nějakého toho inteligentního mimozemšťana (SETI@Home). Následují dvě záchranné utility: WinRescue 95 (zálohuje registry a ostatní životně důležité součásti Windows) a WinRescue 98 (pokouší se zrekonstruovat havarovaný operační systém).

S bezpečností souvisí i antivirové zabezpečení počítače a ochrana osobních dat v počítači šifrováním. Několik utilit pro ulehčení roboty s databázemi (konverze formátů, záložní kopie) vám rovněž zpříjemní práci. Výživný pokrm, připravený z výše uvedených volně šiřitelných programů, je dochucen množstvím souborových utilit. Ty poskytují jednak možnost procházet a organizovat soubory na paměťových médiích, jednak práci s nimi jako celkem (archivace nebo duplikace, hexadecimální zobrazení obsahu).

Chcete-li získat solidní škálu aplikací pro správu svého počítače, pak je Softwarová záchrana 2 dobrou volbou. Nezbývá ovšem než připomenout varování ze začátku článku: s některými utilitami OPATRNĚ!

Softwarová záchrana 2

ucelený výběr utilit

kvalitní dobrovodný komentář

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: výběr volně šiřitelného softwaru

Jazyk: česky (obslužný program)

OS: DOS, Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing

Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5

www.spidla.cz

Svět hudby na PC

Jak si jistě již všiml každý uživatel osobního počítače, multimediální schopnosti tohoto zařízení se rychle zlepšují. Přes stále výkonnější grafický subsystém počítače se derou do popředí také jeho hudební možnosti. Pro oživení tohoto hudebního tělesa pak lze využít některou aplikaci z výběru volně šiřitelného softwaru Svět hudby na PC.

Pro tvůrce ozvučení libovolného prostoru je ve výběru obsaženo několik editorů zvukových vzorků (samplů). Pro ty, co mají zájem o hudbu ze Sítě, nebo naopak chtějí lidem prostřednictvím tohoto média svoje díla nabídnout, je zde řada potřebných programů. V případě, že již máte disk naplněn (legálně získanými) nahrávkami hudby, můžete využít několik juke-boxových nebo přehrávacích aplikací. Hudba se dá ovšem nejen publikovat prostřednictvím Internetu, ale např. i vypalovat na CD-R média. Na tyto případy je ve výběru také pamatováno. Pro domácí diskotéky pak možná využijete některý z mixovacích programů. Takovýto remix se dá doplnit o nějaké ty zvukové efekty, na které je na disku také pamatováno.

Hudebně nadanější osoby, jež mají někdy nutkání jen tak napsat pár stran notového zápisu, jej mohou vyhotovit právě pomocí některého softwaru ze Světa hudby.

Dále je na disku několik verzí komponovacího programu Cakewalk, a z podobného soudku je i Magix Music Maker, takže fandové mezi vámi si dle těchto demoverzí mohou zvolit ten, který jim bude lépe vyhovovat.

Pro bezproblémový chod audiohardwaru se lze postarat některou ze systémových utilit. Pro hudebně méně vzdělané (nebo zcela nevzdělané) jsou na CD obsaženy i výukové programy. Pořádkumilovné diskofily pak uspokojí několik katalogizačních programů pro uspořádání nahrávek. Přehled obsaženého softwaru uzavírají zvukové vzorky (pro produkci rodiny ACID) a oddíl hudba a zábava (výukový program pro děti a výuková 3D hra se zaměřením na hudbu).

Kdo se chystá vybavit si kvalitním audiosystémem svůj počítač, měl by do tohoto disku rozhodně investovat. Přinejmenším dovolí otestovat drahé programy na zpracování zvuku před koupí (ne zrovna levných) plných verzí.

Svět hudby na PC

anotace programů

solidní výběr

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: výběr volně šiřitelného softwaru

Jazyk: česky

OS: DOS, Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5

www.spidla.cz

MP3 na plný plyn

S trochou nadsázky by se dalo říct, že MP3 je tak trochu obrazem doby. Dalo by se taky říct, že MP3 prostě letí. Málokdo (alespoň ten, kdo není nováčkem v počítačovém světě) tuto zkratku nezná. Ale pro úplnost uvedu, že MP3 je metoda ztrátové komprese audiosignálu, která umožňuje ukládat zvuková data s úctyhodným kompresním poměrem 1 : 12. Ve výsledku to znamená, že na jedno CD lze po kompresi nahrát asi 10 klasických audio CD disků. Ale navzdory tomu, že se jedná o kompresi ztrátovou (některá data jsou obětována za účelem zmenšení potřebného prostoru), rozdíl mezi originálem a MP3 kopií je často neznatelný.

Jestli vás předchozí řádky navnadily a už toužíte si celou svou diskografii směstnat na několik stříbřitých kotoučů, pak si pořiďte MP3 na plný plyn. Namístě je ovšem upozornění, že takovouto činností nesmíte porušovat autorská práva na hudební díla. Ale teď již k obsahu samotného produktu.

Jak lze asi předpokládat, na cédéčku s volně šiřitelným softwarem jsou nejhojněji zastoupeny dvě kategorie. Jsou to jednak přehrávače digitalizovaného zvuku, a jednak programy, které umějí data ukládat ve formátu MP3, ale i v jiných digitálních formátech (například WAV). Nechybí ale ani přehrávače midi.

Pro vytvoření příslušných souborů lze použít (jak již naznačeno výše) některý z mnoha graberů (programy, jež stáhnou obsah audio CD a uloží ve zvoleném formátu nejlépe ovšem MP3) či kodérů/dekodérů. V případě, že už máte nahrána svá (legálně držená) CD na disku počítače jako MP3 soubory, mohou se hodit některé katalogizační programy pro znovunastolení pořádku mezi skladbami.

Kromě výše uvedených kategorií aplikací (které ovšem tvoří těžiště výběru) jsou na dvoj-CD obsaženy i programy pro prosté kopírování audiocédéček, nebo vyhledávání hudebních empétrojek na Internetu. Pomocí několika dalších programů si lze zahrát na rádio a simulovat si doma jeho provoz.

Na dvoj-CD jsou obsaženy programy, které umožňují kopírovat, zapisovat nebo jinak šířit hudební díla. Vedle toho zde též najdete zhruba deset hodin hudebních MP3 nahrávek, u nichž jsou licenční podmínky benevolentní. Shrnu-li tento článek, je popsaný výběr volně šiřitelného softwaru určen pro každého, kdo má nějaké hudební nahrávky a rád by si je zálohoval pro pozdější použití.

MP3 na plný plyn

podrobné komentáře v ovládacím programu

solidní průřez produktů s danou problematikou

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: výběr volně šiřitelného softwaru

Jazyk: česky

OS: DOS, Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing

Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5

www.spidla.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina

c00p0500

TS Český jazyk III Diktáty

S příchodem nového školního roku neváhal ani tradiční producent multimediálních výukových programů a přinesl na trh nové tituly, z nichž jeden je výše uvedeného jména. Navazuje na velmi zdařilou dřívější edici dvou dílů učebních CD pro náš rodný jazyk (mimochodem, jeden z dílů patří k nejprodávanějším multimediálním produktům u nás vůbec!), a jak napovídá název, přináší všem zájemcům výukový materiál pro tradiční jazykovědnou disciplínu. A o tom, že není od věci napsat si čas od času diktát i ve vyšším než školním věku, mimo jiné svědčí i popularita občasných televizních sezení se Zdeňkem Svěrákem.

Začněme faktograficky. Produkty Terasoftu se pravidelně vyznačovaly nahuštěným obsahem, což i v tomto případě platí, neboť na CD najdete zhruba tři stovky diktátů. Tento rozsah považuji rozhodně za dostačující, neboť po (hypotetickém) absolvování všech si jistě nezapamatujete, kde byly chytáky v tom prvním, takže vyčerpání studijních možností nehrozí. Dalším tradičním pozitivem je jasné strukturování studijního materiálu, takže i na tomto CD naleznete jasně vyznačené kategorie s předlohami pro žáčky od druhé po devátou třídu základní školy. Toto členění vám samozřejmě pomůže i v případě jiného "nasazení", např. pro jednoznačné určení obtížnosti diktátu. Není bez zajímavosti, že např. kategorie pro 5.-6. ročníky obsahuje reálný materiál z přijímacích zkoušek na víceletá gymnázia. O tom, že veškerý materiál pochází opravdu z praxe a nejedná se o neprověřené experimenty, svědčí fakt, že tvůrci beze všeho prezentují u jednotlivých položek své zdroje, což v našich krajích také nebývá zdaleka pravidlem.

Hned v dalším kroku bych se zastavil u ovládacího rozhraní. Zde tvůrci oproti tradici mírně pokročili vpřed. Ačkoliv původní vzhled a ovládání jsou téměř zachovány, objevilo se několik nových drobností, jež vám určitě zpříjemní život. Jednou z nich jsou rolovací seznamy s jednotlivými testy, další pak náhled studijní látky či rozhraní pro tisk diktátů. Autoři postupují cestou mírné evoluce, jež zachovává kompatibilitu s 16bitovými Windows, a zároveň neurazí většinu uživatelů 32bitových platforem. Navíc, zvyk je železná košile, což v tomto případě rozhodně nevadí.

Celkově hodnotím nového zástupce ve stáji Terasoftu velmi dobře. Přináší výborný studijní materiál pro poměrně univerzální využití a dobře se doplňuje se souvisejícími tituly svého výrobce. Potřebujete-li procvičit psanou formu rodného jazyka, neuděláte koupí tohoto titulu chybu.

TS Český jazyk III

Diktáty

množství učiva

vylepšené uživatelské rozhraní

kvalitní zdroje učiva

Producent: Terasoft

Žánr: český jazyk

Jazyk: čeština

OS: Win 3.x, 9.x, NT/2000

Cena: 600 Kč (jednouživatelská verze, bez 5% DPH)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s,.Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice

www.terasoft.cz

§§§§§


Česká (skoro) až do morku kostí – Windows 2000 CZ

Jaromír Luhan

c00p0561

Celkem v krátké době po oficiální světové premiéře Windows 2000 začal Microsoft dodávat na tuzemský trh i lokalizovanou verzi tohoto operačního systému. Následující řádky vám přiblíží, jak se tentokrát vypořádal softwarový obr s tímto nelehkým úkolem.

Vždycky jsem si říkal, že udělat lokalizaci tak rozsáhlého díla, jakým bezesporu Windows jsou, musí být pořádný kus práce. Ale už od prvních okamžiků instalace je zřejmé, že je tato práce pro Microsoft zcela rutinní a dobře zvládnutou záležitostí. U základních balíků se to vcelku dalo očekávat, protože terminologicky a provedením mají Windows 2000 hodně společného se svými předchůdci řady 9.x. Tady se podle mého názoru dalo inovacemi spíš zkazit a naštěstí nenajdete v celém systému mnoho odlišností. Příkladem může být třeba klasická ikona "Okolní počítače" z pracovní plochy, která byla přejmenována na "Místa v síti", což má zajisté lépe vystihovat stále pokračující stírání rozdílu mezi vaším počítačem a supersítí ("Okolní počítače" najdete až ve druhé úrovni, kdybyste je hledali...). V dalších oblastech se překladatelé většinou přidrželi osvědčené terminologie Windows řady 9x. Díky tomu bude uživatelský přechod na novou verzi přiměřeně bezbolestný. Češtinu najdete opravdu všude, kde má být, i když drobné skulinky zbyly (např. úžasným způsobem zašifrovaná nápověda k příkazové řádce nebo podivné skloňování zejména v souvislosti s číslovkami typu "2 souborů").

Zcela jiná je ovšem situace u serverových balíků, u kterých doposud výrobce spoléhal na lingvistické schopnosti správců a administrátorů a dodával je výhradně ve světových jazycích. Windows 2000 přinášejí poprvé češtinu i do administrátorských konzol a temných zákoutí serverových konfigurací. Vzhledem k tomu, že zde nebylo v terminologii na co navazovat, dostala fantazie překladatelů křídla a nutno doznat, že toho leckde patřičně využili. Dokonce i deprimující stránka s výpisem paměti po havárii systému získává takový teple lidský rozměr, když vám neradostnou novinu hlásí v mateřštině. Naproti tomu termín "vzdálené úložiště" evokuje všechno jiné, jenom ne představu zálohovacího datového média. Vůbec slovo "úložiště" překladatelům imponovalo, takže každý bude mít od nynějška počítač plný úložišť.

Samozřejmě že Microsoft postavil překladem balíku serveru administrátory do situace, ve které byli běžní uživatelé před několika lety, když se objevila první počeštěná Okna to znamená ve stádiu průzkumu a hledání významu slov, jejichž anglický originál by byl v jejich očích zřejmý. Aby přechod nebyl tak tvrdý, zůstala celá řada termínů zejména z oblasti názvů služeb a Internetu (na štěstí!) nepřeložena. V takových případech bývá technický termín často použit v kombinaci s českým uvedením kategorie (například "služba X", "program Y"), což jistě přispívá k přehlednosti. Bohužel se překladatelé nedrželi této zásady důsledně, takže zejména zmiňovaný seznam běžících služeb představuje zajímavou a poměrně nekonzistentní směsici angličtiny a češtiny, kdy je některý pojem jednou přeložen, podruhé ne, někdy má anglický termín alespoň českou vysvětlivku, zatímco jindy má zase přeložený termín vysvětlivku v angličtině. Alespoň částečnou představu si můžete udělat na doprovodných ilustracích.

Zajímavá je skutečnost, že to, co najdete na disku po základní instalaci, je přeloženo velmi důsledně včetně nápověd, průvodců i chybových hlášek v záznamu událostí. Jsem zvědavý, jak si s touto skutečností poradí služba na servisních linkách, když bude mít s největší pravděpodobností znalostní databáze v angličtině. Jakmile zabrousíte do samostatně instalovaných podpůrných nástrojů nebo na druhé instalační CD, ocitnete se rázem zpět ve světě angličtiny. To abyste nevyšli ze cviku, vážení administrátoři.

Je jasné, že při překladu odborné terminologie se lze jenom těžko zavděčit každému. Zvláště proto, že mnoho termínů je značně zažitých v originále a běžně používaných překladů je celá řada, aniž by některý převládal jako standard. Celkově lze práci překladatelského týmu Microsoftu pochválit. Zejména přeložená dokumentace a česky hovořící průvodci budou jistě přínosem pro začínající síťové administrátory a méně znalé uživatele. Pro ostřílené kozáky navyklé počítačové angličtině, kteří nebudou ochotni přizpůsobovat se nové terminologii, vždycky zůstane možnost nasadit na server anglickou licenci. Nicméně jsem přesvědčen, že vzhledem k velice blahodárným možnostem služby terminálového serveru budou i tito zatlačeni do defenzívy, protože při práci v terminálovém prostředí si vynutí češtinu hlavně uživatelé. Ti určitě také ocení velmi dobrou terminologickou kompatibilitu s předchozími verzemi Windows.

Windows 2000 CZ

zachování převážné části terminologie z předešlých verzí

dotažený překlad nápověd a průvodců

slušně provedený překlad administrace serveru

podpůrné programy stále v angličtině

překlad občas nedůsledný

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o. Novodvorská 1010, Praha 4

§§§§§


Knihy


Velká kniha programování v MS Office 2000

PATRIK MALINA

c00p0525

Spolu s "dvoutisícovkovou" verzí kanceláře dospěl Microsoft také k jednomu z dílčích cílů, jímž byla úplná unifikace programátorského rozhraní, takže nyní již můžete v naprosto shodném prostředí vytvářet aplikace "nad Office 2000", nechť už jste ve Wordu či Outlooku. I z tohoto důvodu může zde představovaná kniha existovat jako přirozený organický celek, a ne jako popis směsi několika nástrojů a technik.

Autor je bezesporu duchem programátor, čemuž odpovídá charakter celé publikace, v níž je Visual Basic for Applications uveden jako svébytný programovací jazyk, jehož "objektem" může být právě např. kancelářský balík. Pokud jste spíše pokročilí uživatelé než programátoři, určitě nepřeskakujte první, třetí a čtvrtou kapitolu v úvodu knihy, jež vám ve všeobecnější rovině představí VBA jako programovací jazyk, s řadou výhod i nešvarů. Hned v úvodu se také seznámíte s budoucím "hřištěm" objektovým modelem Office 2000. I v dalších statích první části knihy se autor přidržuje univerzální roviny a výklad je soustředěn na formuláře, ovládací prvky a vůbec technologie ActiveX a COM.

Teprve ve druhé části publikace, po cca šesti stech stranách, přistupuje autor k detailnějšímu popisu objektového modelu jednotlivých aplikací v jednotlivých kapitolách.

Celá kniha je psána velmi podrobně, popis problematiky je důkladný a místy hodně rozvolněný, určitě však informačně velmi přínosný. Zkrátka, žádná popisná referenční příručka, ale solidní učebnice, jejíž přílohou je navíc CD-ROM se zdrojovými texty. Jen mne trochu zklamalo, že autor důsledně ignoruje MS Outlook, jenž se právě ve verzi 2000 konečně dočkal "zavedení" plnohodnotného VBA.


Mistrovství v MS Excel 2000

PATRIK MALINA

Aplikace výše uvedeného jména představuje jeden z nejsilnějších nástrojů pro zpracování a analýzu dat, aniž se náročnost jeho pochopení a ovládání vymykají možnostem běžného smrtelníka. Máte-li chuť zvládnou Excel nad rámec oněch devíti funkcí, jež využívá 90 % běžných uživatelů, zkuste sáhnout právě po této publikaci.

Zcela v souladu s podtitulem je tato kniha koncipována tak, že si na své přijdou jak mírně pokročilí uživatelé, tak i začátečníci. Pokud máte nějaké zkušenosti s minulými verzemi aplikace, vhod jistě přijde stručný úvod s upozorněním na změny v nové edici a poukázání na případné nekompatibility ve formátech datových souborů.

Publikace je psána hutným slohem a tempo výkladu je vysoké, takže se rozhodně nejedná o oddechové čtení. Bezprostřední aplikace nových poznatků v praxi je prakticky nezbytností, takže doporučuji studovat hodně blízko spuštěné aplikace. Zde bych si rád posteskl, že takto koncipovanou knihu nedoprovází CD-ROM s komentovanými příklady, jež by byly "ušity na míru" pro výklad. Jinak autor zcela přirozeně sleduje při výuce logickou stavbu aplikace a klade důraz na základní znalosti, takže při pozorném čtení a zkoušení vám postup k obtížnější tematice nebude činit problémy. Zvláště kapitolu třetí a čtvrtou vřele doporučuji číst důkladně co zde uspěcháte, později určitě pocítíte.

Co se týče rozvržení kapitol, velmi oceňuji, že autor nevěnoval zbytečně příliš prostoru problematice VBA a programování (existuje řada speciálních publikací). Oproti tomu hlavní funkce Excelu vlastní provádění i poměrně složitých analýz na "uživatelské" úrovni je zde hojně prezentována a důkladně je např. popsán mocný a komplikovaný nástroj, kterým je kontingenční tabulka. Díky vyčerpávajícímu popisu funkcí a přehledu technických parametrů může kniha sloužit i jako slušná referenční příručka.


Programujeme makra ve Wordu

PATRIK MALINA

Implementace makrojazyka v textovém editoru firmy Microsoft je již letitou tradicí a od verze Wordu v Office 97 došlo konečně k žádoucímu sjednocení do podoby Visual Basic for Applications, jehož linie je dnes standardem nejen v MS Office. Pokud se chystáte opravdu důkladně využít možnosti textového editoru, tato kniha vám bude výborným pomocníkem jak svou velmi zdařilou koncepcí, tak poměrně vyčerpávajícím obsahem.

Úvodní část je jak jinak věnována VBA jako programovacímu jazyku a také samotnému vývojovému prostředí, v němž probíhá tvorba a ladění vznikajících aplikací. Pokud problematiku ovládáte, je po zběžném prolistování možno rovnou poskočit ke třetí části, jež představuje jádro celého výkladu, a seznámí vás krok za krokem s kompletním objektovým modelem MS Wordu. Autor při výkladu postupuje metodou "shora dolů", takže po úvodním přehledu přechází na metodiku práce na úrovni objektu Application s jeho vlastnostmi a metodami. V dalších částech pokračuje v hierarchii směrem přes objekty Document, Section, HeaderFooter až po Range a Selection, s odbočkami u tabulek a seznamů (Table a List). Na závěr jsou přiloženy dodatky, demonstrující např. využití objektového modelu Wordu z jiných aplikací.

Po celou dobu výkladu zůstává autor přísně věcný, neodbíhá zbytečně od tématu a důsledně se přidržuje logické stavby objektového modelu aplikace. Veškerá zahrnutá témata zpracovává důsledně, s přesně a výstižně volenými příklady bez zbytečného balastu. Pochvalu zaslouží i vydavatel za slušný "převod" publikace do českých reálií MS Wordu, takže se nemusíte obávat nekompatibilit. Chcete-li dokonale zvládnout možnosti textového editoru, kniha vám bude výborným pomocníkem, a i posléze zůstane kvalitní referenční příručkou "pro každý případ".


Postavte si vlastní počítačovou sí

PATRIK MALINA

Více počítačů v jedné domácnosti situace, která je dnes již zcela reálná. Ačkoliv se vám výzva v nadpisu této knihy může zdát poněkud přehnaná či předčasná, jistě mi mnozí z vás potvrdí, že s problémem, jak rychle a bez problémů propojit dva počítače, jste se již setkali. A právě pro kategorii "domácích správců" počítačových sítí je určena tato kniha.

Hned zpočátku upozorňuji, že autoři kladou ve svém výkladu značný důraz na "fyzikální" podstatu budování malé počítačové sítě, takže po obecné úvodní kapitole s historií a odstavci typu "Síť je když..." se můžete přímo vrhnout do zákoutí kabelů, vrstev a protokolů (pro ilustraci obdobnou i podobně zpracovanou tematiku jste mohli nalézt jako seriál v letošním PC WORLDu pod názvem Na sítě s Ritou). Ujišťuji vás, že pokud si budete chtít postavit síť sami, těmhle záležitostem se stejně nevyhnete. V další kapitole se již dostanete do nitra počítače, neboť řeč bude o klíčovém zařízení, jímž je síťový adaptér (karta). Vřele doporučuji nepřeskočit pátou část, ve které se dočtete, že i s budováním mále sítě lze užít velkou legraci, a také se vám dostane varování, že v tomto případě obzvláště platí známé "dvakrát měř..." Poslední, a dle mého názoru zbytečně málo obsažná, je stať o instalaci softwaru, s jehož pomocí uvedete síť do provozu.

V celém rozsahu si kniha zachovává poměrně přehlednou a dobře stravitelnou formu výkladu a množství vysvětlujících obrázků je rovněž dostačující. Pokud jste ve světě počítačů úplným nováčkem, trochu se nadřete, ale nakonec vše pochopíte a určitě budete schopni realizovat minimálně ono propojení dvou domácích počítačů. Berte publikaci jako základní kurs pokud se budete chtít některým tématům věnovat podrobněji, rychle její možnosti vyčerpáte.


GNU nástroje pro tvorbu WWW stránek

PATRIK MALINA

O tom, že spousta kvalitního softwaru je k mání zdarma, jste již zřejmě něco slyšeli. Pokud se zabýváte tvorbou webových stránek, určitě nahlédněte do této publikace, v níž autorka velice logickým způsobem představuje tři zajímavé volně dostupné aplikace, s jejichž použitím se rozhodně dá "zahrát velké divadlo".

Po úvodním vysvětlení lehce mystické zkratky GNU ( a představení za ní ukryté iniciativy) skočíte rovnou po hlavě k používání první aplikace, kterou je v linuxovém světě takřka kultovní editor Emacs. Následují pak části věnované výbornému grafickému editoru GIMP a neméně kvalitnímu nástroji pro týmovou spolupráci CVS. Všechny tři části publikace si zachovávají dobře zavedený řád, takže se nejdříve dozvíte, k čemu je aplikace zhruba dobrá, kde ji lze na Internetu sehnat, v jakých distribucích existuje a v jaké podobě ji lze používat ve Windows (nezapomeňme, že GNU je především spojeno se světem UNIXu). Následuje podrobnější výklad o způsobu použití softwaru, jenž je doprovázen spoustou praktických a věrohodných příkladů. I v případě, že jste úplný začátečník, lze podle knihy velmi dobře dospět k cíli a naučit se uváděný software kvalitně ovládat. Zároveň alespoň v základech pochopíte filosofii dostupnosti volného softwaru na Internetu a uvědomíte si, jak kvalitní a užitečné věci je spousta lidí schopna tvořit zdarma a nabídnout je celému světu.

Považuji knihu za velmi zdařilou a vřele ji doporučuji všem zájemcům o "alternativní" software. Předem však upozorňuji, že na její studium je potřeba si vymezit dostatek času. Výsledek však stojí za to, neboť pak budete dobře vybaveni k tvorbě webových stránek jak znalostmi, tak potřebnými softwarovými nástroji.


Windows 2000 Server a Advanced Server

PATRIK MALINA

Windows 2000 představují v řadě operačních systémů Microsoftu poměrně zásadní pokrok a i potenciální správci, zběhlí na platformě NT či 95/98, zde naleznou řadu novinek. A právě pro zájemce, kteří se potřebují poměrně rychle a v hrubých rysech seznámit především se zásadními novinkami v administraci serverového operačního systému, je určena tato kniha.

Autor se v jednotlivých kapitolách snaží čtenářům přiblížit nejdůležitější prvky ovládacího a "správcovského" rozhraní systému Windows 2000 verze Server a Advanced Server. Každá stať popisuje jednu skupinu nástrojů (např. Disk Tools, Control Panels), konkrétní problematiku správy (Backup) či specifickou aplikaci pro administrátora (MS Management Console, Registry Editor). Problematika je vždy zachycena na úrovni středně důkladného popisu, s poměrně kvalitním obrazovým doprovodem. Autor se jednoznačně zaměřuje na zachycení základních rutinních činností v žádném případě neočekávejte vyčerpávající výklad s všelijakými variantami a parametry (díky tomu zůstal rozsah knihy v rozumných dimenzích). V případě, že vše nefunguje dle předpokladů, budete často nuceni sahat po podrobnější dokumentaci či trochu více improvizovat. Není divu, vyčerpávající výklad správy takto rozsáhlého systému není soustem pro jednu knihu rozumných rozměrů. Celkem šestnáct konkrétních kapitol však bezpečně zachytí řadu vašich prvních otázek nad novým operačním systémem a bezpečně vás provede řadou nezbytných operací, po jejichž provedení a hrubém "rozjetí" potřebných funkcí budete mít více času hlouběji bádat nad jemnějšími nuancemi. V prvních nejistých dnech či týdnech se kniha může stát velmi dobrým společníkem začínajícího či středně pokročilého správce, pro zkušené borce však určitě není nadlouho, a proto jim doporučuji pouze zapůjčení na pár dní ke zběžnému prolistování.

§§§§§


10/2002

$$$$$


Novinky


SYSmark 2002 pod palbou

Tomáš Bučina

c02c0564

To, o čem se pouze spekulovalo, měl konečně někdo odvahu zveřejnit. Na internetu se objevil dokument původem od AMD, který zevrubně rozebírá změny v benchmarkovacím programu SYSmark 2002 od konsorcia BAPCo, oproti předchozí verzi SYSmark 2001. Je to velmi zajímavé čtení, které se nese v duchu silně tendenčních úprav ve prospěch určitých firem.

Jako první fakt je třeba zdůraznit, že AMD kritizuje konsorcium, v němž se intenzivně angažuje jeho největší konkurent společnost Intel. Proto je nutné obezřetně posuzovat předkládaná fakta. Ale i v tomto světle vyvstávají některé pozoruhodné skutečnosti.

Celý benchmarkovací program BAPCo SYSmark se skládá zhruba z desítky aplikací, jejichž běh je ovládán pomocí skriptů. Skripty určují, co která aplikace bude mít za úkol dělat a samotný engine SYSmarku počítá, jak dlouho tyto standardní akce trvají. Výsledek je poté převeden do bodového skóre, jež reprezentuje výkon počítače.

V dokumentu AMD se například tvrdí, že řada skriptů byla změněna způsobem, který je příznivější pro procesory od Intelu, a naopak nepříjemný pro čipy od AMD. Například ve skriptu Adobe Photoshopu, což je jeden z programů použitých v SYSmarku, bylo ve verzi 2001 použito 8 úloh výhodných pro Athlon XP a 5 favorizujících Pentium 4. V SYSmarku2002 zůstala stejná verze Photoshopu, ale byly vybrány 3 filtry výhodné pro Pentium 4 a přidány další 3, opět favorizující procesor od Intelu. Aby bylo dosaženo odpovídajícího času běhu aplikace, jsou filtry prováděny až 5x opakovaně za sebou.

Změny obdobného rázu jsou patrné i ve skriptech dalších aplikací, jako je Excel, kde třídění (výhodné pro Pentium 4) zabírá 90 % běhu programu. V Accessu, který je doménou AMD, bylo odstraněno alespoň 14 úloh a celková váha tohoto programu v SYSmarku 2002 byla snížena téměř o 20 procentních bodů.

Celkově je zajímavé sledovat, jak úpravy SYSmarku 2002 směřují k ubrání úloh, které jsou výhodné pro čipy AMD, a naopak nárůstu množství úloh výhodných pro Pentia 4. BAPCo již dříve prohlásilo, že Intel nikdy neovlivňoval skladbu testů, takže se můžeme jen domnívat, kdo za těmito systematickými a jednoznačně směřujícími změnami stojí.

Dosah těchto zjištění je značný. SYSmark od BAPCo je považován IT firmami za nejvýznamnější program pro měření výkonu počítačů, a proto by jeho diskreditace byla velkým problémem. AMD se právě pro dořešení tohoto problému a s výhledem na budoucí transparentnost testů rozhodlo připojit se do BAPCo konsorcia.

§§§§§


Krátké zprávy

c02c0565

Levně pro domácnosti

Společnost TELE2 zahájila od prvního září poskytování hlasových služeb. Rozšiřuje tak svou nabídku vysokorychlostního bezdrátového připojení k internetu. Každý, kdo vlastní telefonní linku, se může bezplatně zaregistrovat. Telefonní číslo účastníka zůstává stejné. Aktivace nevyžaduje žádné technické úpravy, uzavírání dlouhodobých smluv, žádné paušální poplatky pouze levnější volání. Po vytočení předčíslí 1002 je hovor automaticky uskutečněn prostřednictvím TELE2. Na konci měsíce je pak zákazníkovi účtován skutečně provolaný čas.-FEL

Nové ADSL USB modemy

Společnost Allied Telesyn představila nové plug and play ADSL USB modemy. Modemy AT--AR210 a AT-AR215 vystačí s energií z USB rozhraní počítače. Stačí je jen připojit k počítači a ADSL lince, nainstalovat plug and play ovladače a začít pracovat není třeba vůbec otevírat počítač, instalovat přídavné karty. Podporují přenos dat do počítače rychlostí až 8 Mb/s a v opačném směru až 1 Mb/s.

Model AT-AR210 podporuje sítě typu Annex A, používající pro zajištění vysokorychlostních ADSL služeb existující dvojlinky starých telefonních rozvodů. Model AT-AR215 podporuje provoz ADSL na Euro-ISDN přípojkách.-FEL

Přímo s GE Capital Bank

Od září přichází GE Capital Bank s dalším výrazným rozšířením služeb přímého bankovnictví. Její Mobil Banku lze využít v sítích všech tří operátorů nyní i třetí operátor na trhu Oskar zahajuje nabídku služeb GSM bankovnictví s GE Capital Bank.

Klienti Mobil Banky mají možnost zadávat (i rušit) jejím prostřednictvím trvalé příkazy. K dalším funkcím Mobil Banky patří například zadávání jednorázových platebních příkazů, získání informací o klientově účtu (např. zůstatek na účtu, přehled posledních pohybů na účtu), dobíjení předplacených telefonních karet a základní bankovní informace (kursy a úrokové sazby).-FEL

Tiscali představuje

Společnost Tiscali, oznámila svůj vstup na trh telefonních služeb pro domácnosti, zavedením nové služby pro české domácnosti, "Tiscali Call".

Užívání Tiscali Call je pohodlnější než použití jiné zlevněné telefonní služby, protože její uživatelé si nemusejí pamatovat žádný směrovací kód ani předčíslí a to díky "T-boxu", malému směrovacímu hardwaru, připevněnému k telefonu uživatele, který automaticky propojí uživatele s telefonní sítí Tiscali.-FEL

Go platby

Nyní si mohou zákazníci Eurotelu rezervovat a následně platit za lístky do kina prostřednictvím svého mobilního telefonu. Ve spolupráci s multiplexy Palace Cinemas představuje Eurotel službu m-Platby, která umožní kdykoliv a odkudkoliv získat lístky do kina.

Komunikační kampaň na novou službu m-Platby bude představena pod značkou předplacených služeb Go, využít ji však mohou i tarifní zákazníci společnosti Eurotel. Služba m-Platby nebude zpřístupněna zákazníkům vlastnícím firemní mobilní telefony a tarifní zákazníkům, kteří uzavřeli smlouvu před méně než třemi měsíci, nebo využívají službu Eurotel Tandem. Měsíční limit pro tarifní zákazníky, který bude pro službu m-Platby možno využít, je 1 000 Kč.-FEL

Asociace pro mobilní platby

Tři mobilní operátoři spolu s pěti nejvýznamnějšími bankami v České republice založili Asociaci pro mobilní platby. Cílem Asociace je vývoj a podpora jednotného systému pro platby mobilním telefonem, který by podpořil rozvoj mobilních finančních služeb. Pro českou veřejnost se tím otevírá cesta k jednoduchým, bezpečným a univerzálním nákupům pomocí mobilních telefonů, které budou použitelné nejen v České republice, ale díky roamingu i v zahraničí.

Společnosti Česká spořitelna, a. s., Československá obchodní banka, a. s., Český Mobil, a. s., Eurotel Praha, spol. s r. o., GE Capital Bank, a. s., HVB Bank Czech Republic, a. s., Komerční banka, a. s. a Radiomobil, a. s. podepsaly Stanovy sdružení právnických osob, a tím se staly zakládajícími členy Asociace pro mobilní platby. Asociace je otevřena i pro další banky působící v České republice. Ve vedení jsou zastoupeni všichni zakládající členové a oficiálním představitelem je předseda Správní rady, volený na jeden rok.-FEL¦Homeworking

Společnost Contactel v rámci konceptu Homeworking nabízí firmám následující telekomunikační služby. Za měsíční poplatek od 2 100 Kč na jednoho zaměstnance pracujícího v režimu Homeworking poskytne Contactel řešení zahrnující přístup na internet, telefonní služby, případně moderní telekomunikační služby podporující práci v týmech, jako např. webkonference a konferenční hovory. Společnost je připravena nabídnout firmám kromě standardních služeb také individuální řešení přesně podle jejich potřeb, a to i s možností vybavení domácích pracovišť výpočetní a telekomunikační technikou. Firma přitom má možnost pravidelně kontrolovat v reálném čase využívání telekomunikačních služeb zaměstnanci a jejich dostupnost.-FEL

Kancelář v kapse

Petr Felt

Konec tohoto roku v oblasti mobilních komunikací bude ve znamení multimediálních zpráv (MMS) a služeb pro firemní zákazníky. Právě tito firemní zákazníci budou pro mobilní operátory základním pilířem tvorby zisku a vůbec existence, jak se nyní ukazuje v celém telekomunikačním světě.

Jaké služby zákazníci požadují: mobilní přístup k elektronické poště a k firemnímu intranetu, upozorňování na události pomocí SMS zpráv, dopravci např. sledování polohy, upozornění na neoprávněná vniknutí do objektů, zadávání objednávek, úkony s fakturami a např. přístup do skladových databází.

Eurotel v těchto dnech zabrousil svou nabídkou do těchto vod: uvedl na trh zařízení PDA pod vlastní značkou, v němž je již zabudován mobilní telefon. Kromě toho nabízí dvě nové datové služby pro vzdálený mobilní přístup a nové aplikační služby.

Dvě nové datové služby umožňují propojení mezi dvěma body, z nichž jedním je firemní intranet, a druhým mobilním může být např. zařízení PDA či mobilní telefon propojený s notebookem. Mezi těmito dvěma body vznikne přenosový kanál na bázi protokolu IP (IP tunel). Může být realizován pomocí GPRS technologie (zpoplatňování podle objemu přenesených dat), případně pomocí technologie HSCSD (zpoplatňování podle doby přenosu).

Mobilní zaměstnanec tak může být stále propojen s intranetem své firmy na úrovni IP protokolu. Toto propojení jej nikterak neomezuje v tom, jaké aplikace budou použity.

Eurotel představil dvě varianty:

Standard Access, u které IP tunel může ale nemusí být šifrován (při šifrovaném přenosu se musí přenést větší objem dat, ale data jsou zabezpečena). Je vhodný zejména pro menší firmy, zabezpečení je realizováno formou vytvoření šifrovaného IP tunelu, spojení využívá službu Eurotel GPRS Instant.

Advanced Access nabízí řešení podobné jako u služby Eurotel Standard Access. Navíc je dodáván fyzický firewall (CISCO PIX 501), který umožňuje zákazníkovi přímé propojení se sítí Eurotel pomocí zabezpečeného datového tunelu. Spojení využívá službu Eurotel GPRS Instant i Eurotel HSCSD Fast.

Druhou skupinou datových služeb jsou aplikační přístupové služby. Ty jsou na rozdíl od předchozích dvou služeb vázány na konkrétní aplikace, které běží ve firemním intranetu a na mobilních zařízeních. Znamená to tedy, že na intranetu musí běžet specifická aplikace (jako server) a na mobilních terminálech běží aplikace klientská.

Eurotel představil ve spolupráci s Microsoftem konkrétní řešení takovéto aplikační služby, a sice aplikaci MS Exchange 2000 (pod názvem Eurotel Mobile Exchange).

Celý řetězec se tedy skládá z mobilních pracovníků v terénu, přenosové cesty a firemního intranetu.

Mobilní pracovníci:

Ti mohou použít obyčejný telefon, na který pouze dostávají upozornění na předem definované události formou SMS zpráv. Dále mohou použít mobilního telefonu s WAPem pak uživatel využívá služeb MS Exchange prostřednictvím klasického WAPu. Další, nejhodnotnější možností je použití PDA zařízení na bázi MS Pocket PC. Mobilní uživatelé mohou udržovat lokální kopii své elektronické pošty a pravidelně ji synchronizovat za použití vysokorychlostních mobilních datových služeb Eurotel GPRS Instant nebo Eurotel HSCSD Fast. Tato komunikace mezi mobilním zařízením a firemními systémy je zabezpečena pomocí SSL.

Mobile Lotus Notes Connector přináší unikátní bezpečný přístup do elektronické pošty Lotus Notes pomocí mobilních terminálů. Lotus Notes Connector vyvinula společnost Fractal, s. r. o., pro Microsoft Mobile Information Server (MIS).

Přenosová cesta:

Po započetí spojení ze strany uživatele je u mobilního operátora datový přenos identifikován, a v případě existujícího účtu nasměrován na bránu, realizovanou Mobile Information Serverem, Carrier Edition. Tato je, v podobě jediné serverové aplikace, umístěna u operátora a slouží k obsluze všech firemních spojení od mobilních uživatelů. Odtud již pokračuje přenos po internetových linkách do konkrétní firmy.

Firemní intranet:

Zde je jako protějšek MIS ve verzi Enterprise Edition. Ten obstará komunikaci v interní síti: autentifikuje se v doméně za uživatele, shromáždí požadovaná data z MS Exchange 2000 serveru, a zašle je zpět operátorovi. Již popsanou cestou jsou následně informace dopraveny zpět na mobilní zařízení. Pokud jde o bezpečnost, o tu se starají oba články řetězce. MIS u zákazníka zajišťuje bezpečný přenos v interní síti i zašifrovanou komunikaci s protějškem u mobilního operátora, a tento poté poskytne kryptovanou komunikaci v rámci bezdrátového datového přenosu.

Nahradí MMSky SMSky?

Petr Felt

téměř jednu chvíli uvedli dva z našich mobilních operátorů Eurotel a T-Mobile nové služby MMS (Multimedia Messaging Services). O co jde? Jsou to multimediální zprávy zasílané prostřednictvím bezdrátových sítí (v našem případě GSM operátorů). Právě se rodící generace mobilních telefonů dokáže textové zprávy obohatit o fotky, obrázky, animace, zvuky a nebude chybět ani video. Vše lze v jediné zprávě zkombinovat, tudíž můžete posílat třeba zvukové nahrávky s fotografiemi, text s animacemi, obrázky s melodií, a tak dále. MMS zprávy lze zatím posílat z mobilních telefonů Nokia 7650 a Sony Ericsson T68i. U Nokie je fotoaparát zabudovaný v telefonu, k Sony Ericssonu si minifotoaparát musíte připojit.

Eurotel

nabízí v rámci zasílání MMS 50 nových multimediálních MMS služeb a možnost nákupu mobilního MMS telefonu na splátky. Kromě posílání si vlastnoručně vyrobených MMSek mezi sebou navzájem si můžete objednat jednorázově (za jednu MMSku) nebo trvale informační a zábavní Juice MMS služby, mezi které patří zpravodajský servis doplněný obrazovými přílohami, možnosti posílat animované pohlednice, obrázky, nebo vtipy se zvukovým záznamem. Na internetu si budete moci vytvořit osobní fotoalbum, kam si můžete dávat vlastní fotky a obrázky vytvořené MMS telefonem a dále je odesílat na další mobilní telefony.

Telefony, které MMS nepodporují, pouze přijmou SMS zprávu s heslem a URL adresou, na níž je možné MMS zprávu otevřít.

Zajímavou novinkou je i možnost zakoupení vybraných mobilních telefonů na splátky. Stačí když navštívíte jakoukoli značkovou prodejnu Eurotel, vyberete si telefon a zvolíte splátkový kalendář, který vám nejvíce vyhovuje. Rozhodnout se můžete mezi 6, 12, 18 nebo 24 měsíci. Akontace je 15 % z prodejní ceny telefonu.

Všichni uživatelé služeb Go si mohou službu Go MMS aktivovat zdarma. Odeslání jedné Go MMS zprávy je účtováno zaváděcí cenou 9,50 Kč, která je platná do konce roku 2002. Aktivace je možná odesláním SMS zprávy ve tvaru GOMMS A na číslo 999111, dále prostřednictvím služby Juice Easy (*111*#) nebo bezplatným zavoláním na Go linku *88.

T-Mobile

Služba MMS je od samého začátku dostupná nejen pro tarifní zákazníky, ale také pro uživatele předplacených karet Twist. T-Mobile zároveň nabízí e-mailové klienty MobileBox a MobileBox Easy, umožňující přehrát multimediální zprávy zaslané na e-mail. Díky službě GPRS roaming bude možné zasílat MMS zprávy také ze zahraničí. Zprávu lze odeslat na jiný mobilní telefon nebo e-mailovou adresu.

Je-li příjemcem majitel telefonu, který MMS nepodporuje, nebo telefonu jiného operátora, místo MMS zprávy obdrží klasickou SMS zprávu s informací o zaslání MMS zprávy, popisem, kde si ji může vyzvednout, a přístupovým heslem. Zprávu si lze vyzvednout na www.t-zones.cz (uživatel nemusí být do této služby registrován) nebo na wapových stránkách t-zones v kategorii Email.

V případě, že byla MMS zpráva zaslána do MobileBoxu nebo MobileBoxu Easy, příjemce ji zde najde jako nový e-mail s odkazem. Po kliknutí na odkaz se příjemci přehraje MMS zpráva obdobně, jako by ji dostal na mobilní telefon podporující MMS.

Odkaz: http//www.eurotel.cz, www.t-mobile.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02c0566

Palomino končí

Od října přestane AMD dodávat Athlony MP 2000+ na 0,18mikronovém jádře Palomino. Nahrazeny budou méně výtopným Thoroughbredem, pravděpodobně revizí 680 (A0), která je levnější než 681. Toto se však netýká Athlonu XP, jenž bude s jádrem Palomino vyráběn i nadále.-TJi

BlueTone Internet

Tak se nazývá internetové řešení od Českých radiokomunikací, které nabídnou v rámci své dlouhodobé strategie stát se plnohodnotným telekomunikačním operátorem se silnou orientací na zákazníka. Základní nabízenou službou bude klasické poskytnutí přístupu na internet, a to jak v podobě pevného přístupu o kapacitách 64Kb/s až 2 Mb/s, tak i v podobě komutovaného připojení na analogových linkách a ISDN. Tato služba bude představena na Invexu za zaváděcí ceny.-TJi

Getronics roste a sílí

Společnost Getronics (Czech Republic) s. r. o., oznámila dokončení fúze s firmou SeCom, spol. s r. o., díky níž může nyní svým zákazníkům nabízet komplexní služby od řízení projektů přes implementaci systémů až po jejich servis. Po fúzi navíc nabízí záruční a pozáruční servis na prostředky výpočetní techniky s garancí odstranění závady u zákazníka maximálně do 4 hodin. Rovněž poskytuje logistické služby, instalace, update, upgrade a provádění změn výpočetní techniky včetně její správy. Zajímavostí je exkluzivita Getronicsu v poskytování servisu na veškeré zařízení firmy Dell. Odkaz: http://www.getronics.cz-TJi

Alcatel One Touch 715

Mobil s podporou GPRS class 10 se zřetelným retro-nádechem váží pouhých 88 gramů, má modře podsvícený displej s rozlišením 100 x x 150 pixelů, pro lepší čitelnost textu nechybí funkce zoom. 715 umožňuje stahování obrázků, fotografií, animací a vyzváněcích melodií prostřednictvím technologie WAP (WAP 1.2.1, EMS 4.0). Obsahuje organizér s kapacitou 800 kontaktů, 1 000 záznamů v diáři a 60 úkolů. Telefon je kompatibilní se systémy Palm a Windows-CE. Na českém trhu bude k dostání do konce roku 2002 za cenu pod 10 000 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.alcatel.cz-TJi

HDD v DVD

DVD rekordér Panasonic DMR-HS2 dokáže nahrát až 52 hodin videozáznamu na interní 40GB harddisk a dalších 12 hodin na oboustranný 9,4GB DVD-RAM disk. Záznam na HDD může být následně přepsán na DVD-RAM disk až 12x rychlostí (mod EP). Funkce Time Slip dovolí přehrávání záznamu na disku při současném nahrávání pořadu na jeden z disků. Tato funkce je k dispozici jak při zápisu na HDD, tak na DVD disk. DMR-HS2 má i slot PC karty (PCMCIA typ II), umožňující prohlížení a ukládání fotografií z digitálního fotoaparátu, a DV vstup (i.Link) pro přenos a úpravu digitálního záznamu z kamery. DMR-HS2 bude v ČR od listopadu za cenu 39 995 vč. DPH.

Odkaz: http://www.panasonic.cz-TJi

Nová Toshiba Storage

divize společnosti Toshiba uvede na trh novou DVD-R/RW mechaniku SD-R5002, která bude schopna číst DVD-Video, DVD--ROM, DVD-R, DVD-RW a CD. Možnosti zápisu této mechaniky jsou na tyto média CD-R (16x), CD-RW (10x), DVD-R (2x) a DVD-RW.

Odkaz: http://www.servodata.cz

Větší Mironet

Mironet otevřel svoji novou centrálu, která by se měla stát současně největším specializovaným obchodem s výpočetní technikou v ČR. Na 1 600 m2 zákazník nalezne prodejnu, centrální sklad, jednací a školicí místnost, servis. Zároveň vzniká nová samostatná část Mironet Solutions, se zaměřením výhradně na podnikovou klientelu, které nabídne především ucelená řešení a komplexní podporu. Zajímavostí v centrále jistě bude i volně přístupná galerie s díly českých autorů. Ve fázi vzniku je rovněž sekce věnovaná hráčské komunitě, kdy se uvažuje o využití prostor bývalého protiatomového krytu přímo pod sídlem společnosti.

Odkaz: http://www.mironet.cz-TJi

Mobil od GE Cupital Bank

GE Capital Bank ve spolupráci se společností The Phone House nabízí možnost získat za zvýhodněných podmínek mobilní telefon Nokia 3410 či Motorola Accompli 008. Nabídka není vázána na žádného z trojice operátorů. Banka tak chce posílit zájem o GSM bankovnictví, a umožnit obsluhovat účet i těm klientům, kteří dosud mobilní telefon nemají, nebo jejichž telefon je z technického hlediska pro GSM bankovnictví nevhodný. Jedinou podmínkou je, aby klient měl u GE Capital Bank běžný účet GEnius s Mobil Bankou. Pokud navíc klient na pobočkách The Phone House vymění svůj starý mobil za nový, získá bonus 500 Kč.

Odkaz: http://www.gecapital.cz-TJi

IOL IP VPN Remote

Český Telecom nabízí tuto novou službu pro všechny, kteří potřebují bezpečný přístup k firemní síti či intranetu z kteréhokoli místa v ČR. Proti klasické IP VPN, k níž byl možný vzdálený přístup jen v rámci ČR, nabízí nová služba rovněž připojení z jakéhokoli místa v zahraničí. Výhodou služby je okamžitý přístup k firemním datům odkudkoli a kdykoli, což přináší časovou úsporu a vyšší efektivitu práce s využitím jak mobilního, tak i domácího zařízení, při zaručení poměrně vysoké úrovně bezpečnosti přenášených dat. Šifrování dat probíhá pomocí standardů IPSec.

Odkaz: http://www.iol.cz-TJi

Intel na 2,8 GHz

Intel dotáhl komerčně dostupnou frekvenci svého Pentia 4 na 2,8 GHz.-TJi

Sbohem MaxAttachä

Maxtor pozastavuje výrobu a prodej síťových úložných zařízení (NAS) značky MaxAttachä. Maxtor bude s nynějšími zákazníky NAS spolupracovat po dobu postupného ukončování provozu a nadále bude podporovat koncové uživatele s instalovanými produkty MaxAttach v souladu se stávajícími smlouvami. Odkaz: http://www.maxtor.com-TJi¦Adobe Graphics Server 2.0 Komunikace a prosazování značky jsou pro marketing nezbytné. Vizualizace musí být shodné ve všech médiích, od časopisů po webové stránky a zobrazení na bezdrátových zařízeních. Adobe Graphics Server 2.0 (dříve známý jako Adobe AlterCast) podporující síťové publikační pracovní postupy, umožní snadno vytvářet, aktualizovat a opakovaně používat kvalitní obrazy právě v různorodých médiích. Nové možnosti zahrnují podporu formátů EPS, PDF, SVG, vylepšenou podporu pro obrazová metadata a soubory ve formátu programu Adobe Photoshop 7.0, dále pak zpracování obrazů CMYK a podporu ořezových cest. Produkt bude k dispozici koncem roku 2002.

Odkaz: http://www.adobe.com/products/server/graphics-TJi

IXOS posílil

IXOS Software nabízející řešení pro řízení obchodních dokumentů, oznámila vstup strategického investora General Atlantic Partners, který se zaměřuje na oblast IT. General Atlantic Partners nyní drží 25,1% akcií, smlouva o nákupu byla podepsána 12.srpna 2002.-TJi

Packaged for Playback

IFS Czech představila v Praze pod záštitou Švédské obchodní komory a ve spolupráci se strategickým partnerem společností IBM, nejnovější verzi IFS Aplikace 2002 "Packaged for playback". Produkt patřící mezi CRM se zaměřuje na čtyři oblasti kritické pro úspěch v dnešní ekonomice: snižování provozních nákladů, zkrácení doby implementace a tím zkrácení doby návratnosti investic (ROI), možnosti rozšiřování podnikání do nových oblastí a vyloučení skrytých nákladů na podnikové aplikace. V nové verzi byla proto zdokonalena komponentová architektura a přidáno několik nových komponent a funkcí, které mají rychlý a pozitivní dopad na dosažení zákazníkem vytčených cílů.

Odkaz: http://www.ifs.cz-TJi

Pět novinek z OskarZóny

Přes WAP jsou u Oskara nyní k dispozici aplikace Akcie a kurzy měn, Přečíslování telefonů, Whotel, Ubytování.cz a WAPkatalog Všech pět služeb bylo uvedeno na trh v rámci OskarZóny, partnerského programu pro vývojáře a dodavatele obsahu, které Oskar představil počátkem července, kdy společnosti i jednotlivci mohou své aplikace předložit přímo Oskarovi. Autoři dostatečně kvalitních řešení přitom dostanou odměnu v podobě atraktivního procentuálního podílu z tržeb, které jejich služba vytvoří. Oskar s tímto systémem přišel jako první operátor v ČR a střední Evropě. Odkaz: http://www.oskarmobil.cz-TJi

Philips DVDR890

DVDR890 pracuje na bázi technologie DVD++RW, nahrávat je tedy možné na disky DVD+RW nebo DVD+R, a poté je lze přehrát na téměř všech typech DVD přehrávačů a mechanik DVD-ROM. Rekordér umožňuje uložit až 6 hodin videomateriálu. Automaticky také vytváří přehled s obrázky (index picture) a ukazuje, co bylo natočeno a kolik místa na disku ještě zbývá. Digitální konektor pro přenos dat i.Link (IEEE 1394) snadno přenáší videomateriál natočený na videokameře na DVD a uchovává tak pořízené záběry ve vysoké digitální kvalitě.-TJi

Acer s mobilním Athlonem XP

Acer uvedl nové modely Aspire 1300. Notebook je navržen pro domácí uživatele a malé firmy. Základem notebooku Aspire 1300 je mobilní procesor AMD Athlon XP 1400+ nebo XP 1800+, čipovu sadou VIA ProSavage KN 133 a 266 MHz systémovou sběrnici. Standardní velikost operační paměti 128 nebo 256 MB SDRAM je možno rozšířit až na 1 GB, a pracovat tak i s nejnáročnějšími aplikacemi. Kontrastní displeje 14,1" a 15" TFT s rozlišením XGA 1 024 x 768 bodů a sdílená grafická paměť 16 MB VRAM zajistí zobrazení grafiky. Na desce je integrovaná zvuková karta, doplněná dvojící vestavěných reproduktorů. Pro ukládání dat jsou připraveny disky Ultra ATA-100 s kapacitou minimálně 20 GB a uživatelé ocení i combo 8x/8x/4x/24x DVD/CD-RW. Pro připojení je k dispozici vestavěný 56 Kb/s modem a síťová karta 10/100 Fast Ethernet. Li-Ion baterie vydrží až 3 hodiny. Ceny modelů začínajjí na 38 990 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.acer.cz

Levně a rychle

Společnost Tecoma uvedla na trh novou řádkovou maticovou rychlotiskárnu Tally T6212. Tiskárna dosahuje maximální rychlosti 1 200 řádků/min. a disponuje nejnovější generací technologie "Tally Stored Energy Hammer Bank", využívající permanentních magnetů ke snížení spotřeby elektrické energie, eliminaci tření a dosažení vysoké životnosti tiskového mechanismu. Hodinový výhon při souvislém tisku je 1 390 stran, při tisku do formulářů až 1 823 stran. T6212 je určena k ekonomickému tisku na nekonečný traktorový papír, při použití pásek Tally Smart Ribbon umožnuje dosáhnout nákladu pod 0,016 Kč na stranu.

Odkaz: http://www.tally.cz-TJi

Skenery Panasonic

Duplexní skenery Panasonic KV-S2045C a KV-S2025C pro použití ve středních firmách mají rychlost snímání 40 str./min černobíle a 18 str./min barevně, respektive 22 a 10 str./min. Mezi funkcemi najdeme Colour Cropping pro naskenování a uložení dokumentů v originální velikosti, a De-Skewing detekující natočení dokumentu k ose skeneru. Oba modely jsou vybaveny technologií Image Enhancement pro úpravu obrazu. Na ovládacím panelu lze specifikovat úroveň bílé, jas/kontrast, úrovně šedi, polotóny, čárové kódy a další parametrů. Oba skenery budou uvedeny na český trh v listopadu , KV-S2025C za 70 700 Kč včetně DPH a KV-S2045C za 126 900 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.panasonic.cz-TJi

Satelitní internet

Společnost Pragonet, součást strategického pilíře T-Systems Deutsche Telekomu zavedla satelitní připojení k internetu. Služba s názvem T-DSL via Satellit poskytuje uživatelům širokopásmové satelitní připojení k internetu na rychlostech až 768 kb/s. Nabízeny jsou dva programy, s limitem 0,5 GB dat za 890 Kč a s neomezeným objemem dat za 1 890 Kč. T-DSL via Satellit je jednocestná varianta satelitního připojení k internetu, což předpokládá, že zákazník má k dispozici i připojení například tradičním modemem, přes ISDN, kabelovou sítí, případně mikrovlnným spojem. Data putující k uživateli z internetu představuje to největší objem provozu využijí satelitního spojení, pro komunikaci do internetu se využije stávající připojení.

Odkaz: http://www.pragonet.cz/t-dslsat-TJin

IBM plus Seagate

IBM bude poprvé v historii dodávat diskové mechaniky Seagate Cheetah s 15 tisíci otáčkami a s rozhraním Ultra320 SCSI ve svých řešeních RAID v řadě eServer xSeries podnikové třídy. Cheetah 15K RPM Ultra320 SCSI umožní IBM dosáhnout vyššího vstupně výstupního transakčního výkonu a zvýšenou spolehlivost pro aplikace podnikové třídy.IBM zahájí dodávky svých serverů x235 a x345 vybavených paměťovými subsystémy Ultra320 SCSI RAID již v tomto čtvrtletí

Odkaz: http://www.seagate.com-TJi

Běžci na dlouhé tratě

Nové digitální záznamníky Olympus DW-360 a VN-3600 nabízejí více než 6 hodin zvukového záznamu. Oba nové modely poskytují tři různé kvality záznamu a několik složek pro přehledné uspořádání vašich nahrávek. Mazání, vkládání nebo přesouvání souborů se tak značně zjednodušeno. Vestavěná 32MB paměť pojme až 363 minut celkového záznamu v režimu LP. DW-360 navíc disponuje směrovým mikrofonem, který umožňuje pořízení záznamu na vzdálenost až 6 metrů, a možností propojení s počítačem.

Odkaz: http://www.olympus.cz-TJi

USB Bluetooth

Společnost Acer představila svůj adaptér pro bezdrátovou komunikaci, jako další krok ke zpřístupnění Bluetooth technologie nejširšímu okruhu uživatelů. USB Bluetooth miniadaptér umožňuje vybavit technologií Bluetooth téměř všechny osobní počítače a notebooky. Jednou z předností miniadaptéru jsou malé rozměry (pouhých 5 x 1,8 x 0,9 cm) a neobyčejně nízká hmotnost (pouhých 10 g).

Odkaz: http://www.acer.cz

90 nm Intelu

Společnost Intel Corporation představila několik nových technologií, které integrovala do svého nového 90nanometrového procesu (nanometr je miliardtina metru), jenž se řadí mezi nejpokročilejší postupy výroby polovodičů v odvětví, čímž Intel již deset let udržuje tempo Mooreova zákona tím, že každé dva roky uvádí novou generaci výrobního procesu. V novém 90nm procesu se budou používat tranzistory o délce brány pouhých 50 nm, což budou nejmenší a nejvýkonnější CMOS tranzistory ve výrobě. Pro srovnání, nejvyspělejší vyráběné tranzistory současnosti na Pentiu 4 měří 60 nm. Do tohoto je integrována vlastní implementace vysoce výkonného napnutého křemíku (strained silicon). Díky tomu teče proud plynuleji, což zvyšuje rychlost tranzistorů.

Odkaz: http://www.intel.cz

Podzim v barvách Fujifilm

Společnost Fujifilm představila novou produktovou řadu digitálních fotoaparátů pro podzimní a zimní sezónu 2002, které již používají nové záznamové médium xD-Picture Card. Jde o dvoumegapixelový model FinePix A202, FinePix A101, o rozměrech 99 x 65 x 41 mm. A202 je napájena dvojicí tužkových baterií a zůstává nejjednodušším a nejlevnějším modelem v nabídce. Dvojčata FinePix A203 Zoom / A303Zoom nabízejí rozlišení 2,1 mil. bodů, respektive A303 nabízí o milion bodů více. FinePix S 304 Zoom nahradí FinePix 2800Z, ze kterého konstrukčně vychází. Designově jsou fotoaparáty v podstatě shodné, po technické stránce je významnou novinkou vyšší rozlišení snímače, a to 3,1 mil. bodů. Objektiv zůstal stejný, jde tedy o 6x optický zoom s rozsahem 38-228 mm.

Odkaz: http://www.fujifilm.cz

GTS/KPNQwest prodán

Středoevropskou divizi zkrachovalé společnosti KPNQwest, odkoupil za 36,6 milionu eur ruský Autel Holdings. Zároveň se změnou vlastníka se změnilo i jméno na GTS Czech.

Webový 2,1 Megapixel

Creative vrhl na trh novou kamerku Creative PC-CAM 750 s 1 600 x 1200 bodů (2,1 megapixelu, prokládaně). Součástí kamery je také inteligentní blesk a 16 MB vnitřní paměti, což umožňuje uživateli používat ji spolu se stolními PC nebo ji odpojit a používat v autonomním modu jako digitální fotoaparát. Díky 1 024 x 768 CCD senzoru a skleněnému objektivu s dvojitou aperturou má PC-CAM 750 mimořádnou kvalitu obrazu, což spolu s kompletním softwarem v dodávce znamená, že je připravena pro použití při videokonferencích, pro snímaní, editaci a ukládání videa a obrázků.

Ve světle HP

Společnost HP nabízí nyní mikroprojektory iPAQ MP3800 a iPAQ MP1200. MP3800 je plně vybavený projektor o rozměrech 18,1 x x 6,9 x 22,1 cm a hmotnosti 1,6 kg, čímž se řadí mezi nejmenší na trhu. Nabízí svítivost 1 300 ANSI lumenů, pokročilou DLP technologii, provedení na výšku minimalizuje prostorové nároky, pevný magnéziový rám navíc zajišťuje odolnost při použití na cestách. Projektor lze připevnit na stativ i na strop a promítat také pod jiným úhlem než 90 stupňů. Jeho cena je 144 700 Kč. Projektor iPAQ MP1200 s rozměry 26,6 x 31,1 x 11,3 cm poskytuje XGA rozlišení (1 020 x 768 pixelů), svítivost 1 000 ANSI lumenů, optický zoom, multimediální videopřípojky a VGA vstup a výstup. Hmotnost je 3 kg, má nízkou hlučnost 36 decibelů. Projektor stojí 73 100 Kč.

Odkaz: http://www.hp.cz

SD Player pod 7 000 Kč

Společnost Panasonic Czech Republic, s. r. o., uvede na trh nový audiopřehrávač SV-SD50, který pracuje na bázi vyjímatelných SD paměťových karet. Model Panasonic SV-SD50 má rozměry 48,8 x 71,3 x 22,6 mm, a hmotnost pouhých 39 gramů a kompaktní design umožňují nosit přehrávač pohodlně na krku (s přiloženým řemínkem) či v kapse. Při použití tužkové baterie typu LR03 (UM-4) nabízí až 31 hodin nepřetržitého provozu. Podporuje formáty AAC, MP3 a WMA. Tomu odpovídá i příslušenství, které je součástí balení a zahrnuje software Real One Player, Real JukeBox, USB čtečku SD karet a vyjímatelnou 64MB SD paměťovou kartu, na níž lze uložit až 64 minut hudby v modu High Quality (128 Kb/s), nebo 129 minut v módu Extended Play (64 Kb/s). Nová paměťová karta také nabízí možnost ochrany autorských práv v souladu se standardem SDMI (Secure Digital Music Initiative). Audiopřehrávač Panasonic SV-SD50 bude na našem trhu k dispozici od září za cenu 6 995 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

Miliarda od AMD

AMD vyrobila standardní CMOS tranzistor s délkou hradla 10 nanometrů, což je šestkrát méně, než v současnosti produkovaných. To by mohlo umožnit umístit na procesor 1 miliardu tranzistorů při stejných rozměrech, které mají současné čipy se sto miliony tranzistorů.

Zákaz notebooků?

Dle průzkumu NASA a United Airlines by adaptéry bezdrátových sítí UWB mohly na palubách letadel představovat jistý problém, neboť by mohly narušit bezpečnostní systémy letadel. Proto se začíná diskutovat o možnosti zákazu používaní notebooků a PDA v létajících strojích.

Alternativu ADSL?

Společnost Pragonet nyní přichází s vlastním řešením nazvaným T-DSL via Satellit, jež poskytuje na downloadu rychlost 768 Kb/s. Pragonet, součást T-Systems, však v rámci služby T-DSL via Satellit poskytuje pouze jednosměrné satelitní připojení. To nabízí především "file fetch", kdy se z Internetu nahrají do cache, odkud si je stáhnete.

Strážce WLAN

Společnost Bluecom začala dodávat na trh v ČR software pro správu sítí WLAN AirMagnet Hanheld. Ten umožňuje provádět veškeré úkony spojené se správou WLAN. Základem systému je engine AirWISE, který běží na pozadí, jako pracovní konzole je využíváno PocketPC.

Noví registrátoři .CZ

Sdružení CZ.NIC konečně vypsalo dlouho očekávanou soutěž na alternativní registrátory pod národní doménou .CZ.

Společnost ACD Systems, tvůrce programu na prohlížení obrázků, oznámila, že 4. října uvede pátou verzi programu ACDSee. Mezi novými funkcemi najdeme prohlížení obrázků v kalendáři program nyní bude nabízet třídění obrázků podle data a bez ohledu na umístění na disku, volitelný interface, třídění obrázků bez ohledu na umístění na disku, vytváření miniatur ještě před otevřením adresáře.

Rychlých 18,1 "

Nový LCD panel Eizo Flexscan L665 s rozlišením 1 280 x 1 024 oficiálně představila na našem trhu společnost Avnet. Monitor dosahuje jasu 250 cd/m2, nabízí kontrastní poměr 400 : 1. Rychlost rozsvícení bodu je 20 ms, totéž platí i pro jeho zhasnutí.

Sdružení dvd group.cz bilancovalo

V roce 2002 by podle průzkumu trhu DVD Group.cz měl počet prodaných DVD přehrávačů poprvé přesáhnout 55 000 ks za rok, a celkově tak od začátku formátu překonat hranici 106 000 ks. Počty prodaných AV receiverů se za poslední dva roky více než zdvojnásobily a letos by měly dosáhnout téměř 37 000 ks za rok, a od počátku formátu tak atakovat hranici 81 000 ks. Od roku 1998 do současnosti se prodalo na 66 000 kusů DVD.

I v České republice se tak ukazuje světový trend počty prodaných disků DVD video každoročně dramaticky rostou o několik desítek až stovek procent, čímž se ČR řadí mezi lídry středoevropského regionu. Celkově se od roku 1998 do současnosti prodalo 770 000 disků. V tomto roce by se podle odhadu DVD Group.cz měl počet DVD poprvé dostat za hranici 505 000 prodaných kusů. Pro srovnání, v roce 2001 to bylo 316 000 kusů a v roce 2000 "pouhých" 154 000. Celkově tak prodej v prosinci 2002 překoná hranici 1 milionu kusů. V České republice je v současnosti v prodeji 1 130 filmových titulů, a každý měsíc přichází na trh třicet až čtyřicet nových.

Sdružení na podporu formátu DVD-DVD Group.cz bylo založeno v dubnu 2001 z iniciativy společností Warner Bros., Bonton, Sony Czech a Thompson Multimedia. V současné době má patnáct členů z oblasti hardwaru, softwaru i výroby DVD. S výjimkou společností Panasonic a Philips jde o firmy s rozhodujícím podílem na trhu s DVD v ČR.

Stačí 3,2 megapixel?

Tomáš Jirásko

Olympus představil nový model CAMEDIA C-730 Ultra Zoom s CCD sensorem o efektivním rozlišení 3,2 megapixelů. Objektiv s 10x optickým (ekvivalentní 38-380 mm na 35 mm fotoaparátu) a 3x digitálním zoomem, je doplněn velmi světelnou optickou soustavou (f2.8 až 3.5) z deseti členů, včetně dvou asférických čoček Funkce "Pixel Mapping" automaticky kalibruje CCD snímač a procesor pro ostřejší a barevně věrnější snímky. Rozlišením elektronického hledáčku je 180 000 pixelů. Pro začátečníky je vybaven automatickými funkcemi přednastavených režimů jako "Krajina", "Sport" apod., náročnější uživatelé využijí možnost manuální volby clony a času. Vlastní oblíbená nastavení lze uložit do čtyř uživatelských modů. Fotoaparát disponuje funkcemi redukce šumu či histogram. Jedná se také o první fotoaparát Olympus, který akceptuje paměťové karty xD-Picture card. Díky standardu Exif 2.2 při ukládání snímků, mohou nejnovější tiskárny kompatibilní s tímto standardem optimalizovat snímek pro tisk.

Přenos dat do počítače je uskutečňován přes USB rozhraní typu AutoConnect, za využití přibaleného softwaru Olympus CAMEDIA Master 4.0. Jedná se o editační, archivační a tiskový program. Vyšší verze Master 4.0 Pro nabízí navíc zálohovací funkce, tvorbu HTML stránek nebo e-mailový editor. Odkaz: http://www.olympus.cz

Dokumenty v barvě

Tomáš Jirásko

Představitelé českého Xeroxu neskrývali sebevědomí a optimismus při představování dvojice nových multifunkční barevných tiskových strojů DocuColor 1632 a DocuColor 2240, které by měly představovat pro ostatní výrobce silnou konkurenci ve své třídě.

Oba stroje mají řadu parametrů podobných, hlavní rozdíl mezi modely je rychlost tisku. DC1632 tiskne rychlostí 16 barevných A4 stránek za minutu, nebo 32 černobílých stránek A4 za minutu, DC2240 dokáže za minutu vytisknout 22 barevných, nebo 40 černobílých stran A4. Doporučený měsíční objem tisku je 3-16 tisíc stran A4 DC1632 a 5-22 tisíc stran v případě DC2240. První černobílý tisk z pohotovostního režimu vyprodukují oba přístroje za 4,3 sekundy. Tisk probíhá v základním rozlišení 600 x 600 dpi, maximální hardwarové rozlišení bez interpolace je 1 200 x 1 200 dpi.

Podavače mají celkovou kapacitu 3 140 archů papíru, maximální formát použitelného papíru je 320 x 482 mm, tisková plocha 303 x 476 mm, gramáž 220 gsm. Tisk je prováděn při jednom průchodu, kdy se na přenosový pás nanesou postupně barevné výtažky, a najednou jsou přeneseny na papír. Díky chemickému toneru není používán olej pro fixaci tisku, a výsledkem jsou matnější barvy.

Stroje kromě klasického tisku fungují i jako kopírka a skener, kdy tyto lze využívat současně s probíhajícím tiskem. Skener pracuje s rozlišením 600 dpi až do formátu A3, skenovat lze i do integrovaného 10GB pevného disku, který je zároveň bufferem tiskárny. Integrované síťové rozhraní je u této třídy již samozřejmostí, podobně jako správa uživatelských účtů.

Provozní náklady na jednu černobílou stranu A4 činí při měsíčním objemu 5 000 stran 40 haléřů, u barevné jde o 3-3,50 Kč. V ceně je promítnuto plné servisní zajištění provozu. Servisní smlouva se uzavírá na objem měsíčního tisku, z kterého je stanovena její cena.

Odkaz: http://www.xerox.cz

Oko od Logitechu

Tomáš Jirásko

Logitech uvedl na trh první z nové řady webových kamer QuickCam for Notebooks. Kompaktní a přenosná QuickCam je jak vidno určená především pro notebooky, jejichž prodaný počet neustále stoupá, a tím roste i řada lidí, kteří při cestách chtějí být i ve vizuálním kontaktu, např. se svojí rodinou. Pro tyto má dle výrobce QuickCam for Notebooks nabídnout při použití senzoru CIF CMOS kvalitní video a obrazovou komunikaci prostřednictvím internetu. Kameru samotnou je možné naklánět a otáčet v rozsahu 360 stupňů, a tak zajistit přesné zaměření objektu. K počítači se kamera připojuje pomocí 75 cm dlouhého USB kabelu, a podstavec je možné připevnit k displeji notebooku. Pro přenášení lze kameru složit tak, aby čočka byla chráněna. QuickCam je dodávána se softwarem, který např. umožňuje video instant messaging, zasílání foto a video e-mailů, videokonference přes internet za pomoci MS NetMeeting, provozovat soukromé webové vysílání se SpotLife, uspořádat si obrázky a video v integrované galerii.

Odkaz: http://www.logitech.cz

TV v LCD

Tomáš Jirásko

CD monitor s TV tunerem je jistě zajímavá kombinace, a pokud takový výrobek hledáte, společnost UMAX v této době uvádí na český trh svůj nový model Prisma 15SA. Jedná se o 15" LCD monitor, osazený zabudovaným TV tunerem pro pásmo PAL D/K a PAL B/G, videosignál by měl být schopen zpracovat i ve formátu NTSC. Nám se dostal do rukou kousek z předvýrobní série, konečná verze dozná menších kosmetických úprav co se vzhledu týče, a pro lepší ergonomii bude posazen na klasickém monitorovém kloubu. Monitor samotný nabízí viditelnou plochu 304 x 228 mm, pod vertikálním úhlem pohledu až 100 ? a horizontálním 120 ?. Obrazovka má rozteč bodů 0,297 x 0,297 mm, maximální rozlišení 1 024 x 768 bodů, horizontální frekvenci 30-60 kHz, vertikální 56-75 Hz. Poskytne kontrast 400 : 1, čas odezvy 25 ms, jas 250 cd/m2. Celou sestavu doplňuje dvojice integrovaných reproduktorů o výkonu 2 watty na kanál. Model disponuje vstupy S-video, kompozit, 15-pin VGA a běžným anténním vstupem. Při vypnutém počítači monitor funguje jako klasický televizor, a součástí balení je tedy jako u každého televizoru dálkový ovladač, který samozřejmě umožňuje i přepínání mezi obrazovými vstupy ze zapnutého počítače, nebo z jiného externě připojeného zařízení. Pro tyto účely nabízí monitor i funkci PIP (obraz v obraze). Orientačně by se cena měla pohybovat pod 20 tisíc Kč bez DPH.

Zdroje: www.umax.cz

Nokia "Imidžfoun"

Tomáš Jirásko

S0polečnost Nokia představila dvojici telefonů, které možná při troše štěstí někteří najdeme již pod vánočním stromečkem.

Nokia 3510i (GSM 900/1800) s kvalitním barevným displejem 96 x 96 pixelů (4 096 barev), bude představovat zřejmě široce dostupnou alternativu pro MMS zprávy, což naznačuje absence integrovaného fotoaparátu. MMSky tedy lze přijímat, posílat i předávat dále, ale s vlastní tvorbou to zřejmě není nijak slavné. Nicméně i zde díky technologii Java bude možné stahovat hry, ideálním se zdá rovněž pro prohlížení WAPu. Hmotnost přístroje je 106 g, rozměry 118 x x 49,6 x 17,1 mm. Výdrž baterie stačí na 4,5 hodiny hovoru a na až 13 dní v pohotovostním režimu. Prodej telefonu Nokia 3510i by měl začít ve čtvrtém čtvrtletí 2002.

Další do řady produktů, jimiž Nokia "tlačí" vpřed MMSky, je třípásmová (GSM 900/1800/1900) Nokia 3650, která však svým vybavením pokrývá daleko širší oblast zábavy s digitálním obrazem. Má integrovanou VGA kameru umožňující zachycovat kromě fotografií také videoklipy, velký barevný displej s rozlišením 176 x 208 pixelů (4 096 barev), a přístroj je vybaven i přehrávačem RealOne Player na stahování, přehrávání a streaming videa v reálném čase. Nokia 3650, založená na platformě Series 60 postavené na operačním systému Symbian s využitím technologie Java (J2ME/MIDP), dává uživatelům možnost výběru ze širokého množství aplikací a her. To zahrnuje rovněž obsáhlou podporu MMS zpráv i přístupu k e-mailu. Za zmínku stojí i prohlížeč obsahu ve formátech WAP 2.0/XHTML a komunikace mezi zařízeními pomocí technologie Bluetooth nebo infračerveného portu (IR), díky čemuž lze sdílet fotografie nebo hrát hry s více hráči. Nokia 3650 váží 130 g při rozměrech 130 x 57 x 26 mm, má 4 MB interní paměti, rozšiřitelné pomocí paměťové karty MMC. Li-Ion baterie s kapacitou 850 mAh dovoluje dobu hovoru až 4 hodiny a výdrž v pohotovostním režimu až 8 dní. K dispozici by měla být počátkem roku 2003.

Odkaz: http://www.nokia.com

UF je tady

Tomáš Jirásko

Na českém trhu se objevil další z kříženců tiskárny, skeneru a modemu ano, správně, mám na mysli multifunkční zařízení. Tentokráte je šťastným rodičem Panasonic, dítko obdrželo jméno Panafax UF-590 a zastane funkci faxu, skeneru, tiskárny a kopírky. Jelikož telefonní sluchátko patří mezi doplňky a není standardně součástí přístroje, chybí UF-950 funkce hlasového záznamníku, kterou bych osobně u přístroje uvítal.

Při prvním pohledu na UF-590 pak jistě upoutá A-Z QWERTY klávesnice, sloužící k zanesení dat. Kromě klávesnice ulehčí práci s přístrojem i možnost zadat důležitá čísla pod 32 kláves předvoleb a 100 zkrácených voleb. Informace o příjemcích mohou být rovněž jednoduše vkládány a pozměňovány pomocí počítače. UF-590 je vybaven obrazovou pamětí pro uložení až 120 stran využitelných jak pro rozesílání dokumentů, tak i pro jejich příjem, když dojde papír. V takových případech slouží paměť jako datový záznamník. Základní kapacita paměti je rozšířitelná pomocí přídavné paměťové karty až na 760 stránek (8MB karta). Funkce Quickscan a rychlost přenosu 33,6 Kb/s dovolují přenést stranu A4 k příjemci za pouhé tři sekundy. Kapacita vestavěného automatického podavače dokumentů je až 30 listů A4.

Integrovaný skener dává na výběr možnost standardního (8 pels/mm x 3,85 řádku/mm), vysokého (8 pels/mm x 7,7 řádku/mm) a velmi vysokého (8 pels/mm x 15,4 řádku/mm) rozlišení. Standardní rozlišení laserové tiskárny je 600 x 600 dpi, v režimu fax/kopírování je redukováno na 406 x 391 dpi. Rychlost tisku je šest běžných stan A4 za minutu, kapacita zásobníku je 250 listů A4, přídavný podavač pojme listů 500.

Software PDMS (Panasonic Document Management System) umožňuje nastavování parametrů faxu přímo z počítače, zobrazování aktuálního stavu faxu UF-590, a díky aplikaci Panafax je možné rovněž zasílat faxy přímo z počítače. Aplikaci Panafax lze instalovat na více počítačů, a tak využívat toto multifunkční zařízení v síti. Přístroj obsahuje též dálkový diagnostický systém, který lze nastavit tak, aby automaticky objednával náplně a podával zprávy o mechanických závadách servisnímu středisku. Samozřejmě nechybí ani funkce řízené časovačem (odložený přenos) a přenos na vyžádání.

Nový Panafax UF-590 má při rozměrech 370 x 457 x 250 mm hmotnost okolo 9 kg, a od srpna si jej můžete pořídit i vy. Na českém trhu je jeho cena 29 995 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

Známé téma?

Tomáš Jirásko

Nikon uvolnil údaje o svém novém digitálním fotoaparátu řady CoolPix kompakt nese označení 4300, a zatím se jeví jako upgrade staršího CoolPixu 885. Tělo fotoaparátu má rozměry 95 x 69 x 52 mm, hmotnost 280 gramů, a jeho vzhled je prakticky shodný s CP 885. 4300 má CCD snímač o úhlopříčce 1/1,8" s rozlišením 4 megapixely, 885 měla při stejných rozměrech rozlišení pouze 3 megapixely, citlivost je nastavitelná v rozsahu 100-400 ISO. Objektiv 8-24mm s 3x optickým Zoom-Nikkor, odpovídající ekvivalentně 38-114mm objektivu u 35mm formátu, se světelností F2,8-F4,9, nabízející i manuální ostření a makro od 4 cm, není nijak převratný, což ovšem u kompaktu určeného široké skupině uživatelů není tolik překvapivé. Začátečníkům CP 4300 nabízí plně automatické nastavení expozice, k dispozici je 12 přednastavených expozičních programů. Zkušenější uživatelé kromě plně manuální expozice uvítají jistě nastavení vyvážení na bílou a automatickou kompenzaci vyvážení na bílou (White Balance Bracketing), a pohrát si lze také se sekvenčním snímáním. Úložným médiem je Compact Flash karta typ I. Tento prťous s klasickým tvarem do L však asi nebude příliš ergonomický, a pokud máte ruce jako lopaty, mohou být malé rozměry, tak ideální pro zastrčení do kapsy, nevýhodou v okamžiku, kdy budete muset stisknout ty ovládací prvky, které jsou blízko sebe. CP 4300 se bude vyrábět ve dvou barvách, černé a stříbrné, přičemž stříbrná je určena především pro americký trh.

Odkazy: http://www.nikon.cz

Tablet PC již zanedlouho

Tomáš Jirásko

Tedy alespoň v zahraničí. O 7. říjnu tohoto roku se hovoří jako o dni, kdy Microsoft uvolní operační systém MS Windows XP Tablet PC Edition. K dispozici bude tento operační systém, kromě angličtiny, asi ve třech dalších jazycích, česká lokalizace je plánována, ale v době vzniku tohoto článku nebyl znám ani přibližný termín jejího uvedení. Zanechme však smutku, a potěšme se alespoň pohledem na jedno z Tablet PC, pro které je tento systém nezbytností. O vítězovi Computexu 2002 v oblasti mobilních PC jste již možná zaslechli, takže se na něj s blížícím uvedením na trh (v západní Evropě) opět zaměřil i můj zrak.

Koncept Pocket PC je určen těm, kterým jsou handheldy malé a notebooky zase příliš mastodontní. Řeknu-li to zjednodušeně, nabízí možnost jezdit po velké obrazovce velkým perem a celý počítač i programy ovládat přes citlivou dotykovou matici, klávesnice netřeba. Z přibližně tuctu připravovaných modelů upoutala asi nejvíce řada Acer TravelMate C100, pro možnost překlopit obrazovku, přikrýt takto klávesnici, a hle v ruce držíme handheld. Srdcem modelu TMC102Ti, je procesor Intel Pentium III--M/800 MHz, doplněný 256 MB RAM, 30GB pevným diskem a 10,4" XGA TFT LCD displejem. Komunikace probíhá přes integrovaný 10/100 Fast Ethernet, 56K V.90 data/fax modem, nebo bezdrátově pod protokolem IEEE 802.11b (WLAN) přes integrovanou anténu. Periferie je možné připojit i přes dvojici portů USB, nebo využít slot PC Card II (PCMCIA typ II).

Odkazy: http://www.microsoft.com, http://www.acer.com

Třicítka s výdrží

Tomáš Jirásko

Čerstvý držitel ceny Intelu Innovative PC Awards 2002 v oblasti minitotebooků ultrapřenosný notebook ThinkPad X30 od Velké Modré není při hmotnosti 1,6 kg žádné ořezávátko. Společnost IBM se a je tomu již přece jenom nějaký ten pátek zaměřila na snižování spotřeby energie, přičemž vývoj samozřejmě pár patentů přinesl. Mezi nimi i technologii nízké spotřeby, jež ThinkPadu X30 umožňuje využívat najednou jak interní, tak i druhou (externí) přídavnou baterii, kterou je možné, díky preciznímu konstrukčnímu řešení, jednoduchým způsobem připevnit na spodní stranu notebooku. Tato technologie nízké spotřeby analyzuje potřebu energie k provedení určité operace ve specifickém prostředí a rozkládá energetickou spotřebu mezi obě baterie. Systém je dle potřeby schopen snižovat spotřebu energie i v jednotlivých podsystémech. Za ideálních podmínek se tak plně vybavená třicítka dokáže udržet v akci až osm hodin.

X30 nabízí také technologii Access Connections Wizard, umožňující uživateli ovládat pevné i bezdrátové připojení a jednoduše mezi oběma přepínat, což u modelů s integrovanými bezdrátovými řešeními včetně Cisco Aironet Series IEEE 802.11b (Wi-Fi3) a standardní podporou bezdrátových sítí IEEE 802.1x /Extensible Authentication Protocol (EAP.4) přijde jistě vhod. Zajímavým řešením se jeví i funkce IBM Rapid Restore PC, která pro případ zhroucení (softwaru, ne uživatele) nabízí možnost obnovit veškerá data stisknutím jediného tlačítka. Větší společnosti jistě uvítají i vybavení X30 technologií a službou IBM ImageUltra, díky níž pro správu počítačů a migraci dat je nutné pouze jediná disková image. Vybrané modely rovněž obsahují bezpečnostní řešení IBM Embedded Security Subsystem 2.0, které jako první vyhovuje standardu TCPA 1.1. Tento subsystém kombinuje hardware a software pomáhající chránit autentizaci uživatele a komunikaci po pevných i bezdrátových sítích. U uživatelů ThinkPadu X30 se též předpokládá, že významnou část své pracovní doby stráví "v poklusu", mimo kancelář u svých zákazníků a partnerů. Proto je k X30 nabízena jako volitelná jednotka pro vyměnitelná média dokovací stanice X3 UltraBase, vážící 0,7 kg. Jednou chybičkou z mého pohledu je u IBM klasická absence touchpadu.

Modely X30 jsou prozatím nabízeny s procesory Intel Pentium III-M a nejlevnější model vyjde na 78 270 Kč.

Odkazy: http://www.ibm.com, http://www.ibm.cz

Déle a radostněji

Tomáš Jirásko

American Power Conversion uvedl nové modely z řady zdrojů nepřetržitého napájení (UPS) Smart-UPS XL, které nejsou rozhodně určeny k zálohování jednoho domácího počítače. Modely Smart-UPS XL 750 a 1000 jsou vybaveny škálou možností automatické regulace napětí (AVR) pro zajištění napájení počítačů v případě dlouhodobého podpětí či přepětí, bez nutnosti čerpat energii z baterií. Kapacitu baterií lze navíc rozšiřovat přidáním dalších, a opotřebované baterie měnit za provozu. Zvýšení kapacity ve výsledku znamená překlenutí výpadků v řádu hodin, neznamená ovšem zvýšení celkového výkonu UPC.

Nové modely Smart-UPS XL mají 8 zálohovaných zásuvek a jejich činný výkon je 600 W u 750XL a 800 W u 1000XL. Zvýšené spolehlivosti je dosaženo vysoce přesným nabíjením baterií s automatickým testováním jejich skutečného zatížení. Mezi dalšími funkcemi nalezneme ochranu proti přebití a kompenzace teploty. Modely umožňují připojení přes sériové nebo USB rozhraní. Prostřednictvím softwaru PowerChute Business Edition je umožněno bezpečné vypnutí systému a správa UPS, a to jak u serverů, tak pracovních stanic. Pokud je UPS ve stavu, který může ohrozit dostupnost (např. slabý akumulátor, přetížení), upozorňuje PowerChute aktivně správce IT a doporučí vhodné opatření. Software sleduje a sumarizuje události v oblasti napájení, inventární údaje a průběh napětí.

Odkaz: http://www.apc.cz

80 GB na plotně

Tomáš Jirásko

Maxtor představil desktopové disky DiamondMax (5400 rpm) a DiamondMax Plus (7 200 rpm) disponující velikostí 80 GB na plotnu. DiamondMax 16 a DiamondMax Plus 9 jsou k dostání v kapacitách 60, 80, 120 a 160 GB. Oba se dodávají s rozhraním UltraATA/133 a budou k mání i s rozhraním Serial ATA (SATA). Velikost vyrovnávací paměti je 2 MB nebo volitelně 8 MB. Od 1. října 2002 mají všechny desktopové pevné disky Maxtoru standardní záruku 1 rok.

Uvedena byla i nejnovější generace disků ATA MaXLine s vysokou kapacitou, vhodná pro podnikovou archivaci, a s MTTF přes 1 milion hodin. Řada zahrnuje až 320GB disky MaXLine II (5 400 rpm) a MaXLine Plus II (7 200 rpm) s kapacitou do 250 GB. MaxLine mají tříletou záruku.

Vlajkovou lodí je Atlas 15K (15 000 rpm) vybavený rozhraním druhé generace Ultra320 SCSI s inteligentní technologií Maxtor MaxAdapt. Atlas 15K je navržen a testován pro aplikace pracující 24 hodin denně a 7 dní v týdnu s nejrychlejším průměrným časem hledání 3,2 milisekundy a max. přenosem 75 MB/s.

Odkaz: http://www.maxtor.com

Mobilní autentizace

Tomáš Jirásko

polečnost RSA Security uvedla autentizační řešení RSA Mobile, které se má na trhu objevit již koncem září a je určeno pro oblast e-security. RSA Mobile umožní používat "silnou" autentizaci pro přístup k webovým aplikacím přes mobilní zařízení. Toto autentizační řešení zasílá koncovým uživatelům v rychlém sledu na mobilní telefony zprávy SMS obsahující jednorázové přístupové kódy pro zabezpečený přístup. Řešení by tak mělo výrazně přispět k dalšímu snížení rizika zneužití přístupových a autentizačních procedur. Částečná eliminace těchto hrozeb spočívá v odbourání spoléhání se na statická hesla (jako je tomu ve většině dnešních případů) díky možnosti vytvoření unikátního jednorázového přístupového kódu, který je generován v okamžiku přihlašování a okamžitě odeslán na uživatelovo mobilní zařízení (mobil, pager, PDA, e-mail). Zákazník/uživatel poté pouze jednoduše zadá své ID, PIN a jednorázový přístupový kód, který obdrží ve formě SMS. RSA Mobile je ideální pro aplikace B2C či B2B, jež produkují na straně uživatele velké objemy dat, např. finanční služby či telekomunikace. Řešení je navrženo tak, že je rozšiřitelné i na miliony uživatelů, bez nutnosti armády správců. Právě tato škálovatelnost by měla umožnit společnostem za přijatelnou cenu zajišťovat zabezpečení spojení, i když se počet vzdálených uživatelů několikanásobně zvýší. Správci také mohou řídit celé autentizační prostředí RSA z jediného místa na síti prostřednictvím správy založené na webu. Implementace RSA Mobile tak nevyžaduje žádnou dramatickou změnu stávající IT architektury firem a vysoké náklady, přitom poskytne dostatečně silnou komerční ochranu citlivých a cenných informací s využitím osvědčeného dvoufaktorového autentizačního modelu.

Zdroj: http://www.rsasecurity.com

Archiv jednoduše

Tomáš Jirásko

Photoimage Digital od společnosti Elsyst Engineering, představuje univerzální řešení pro správu a katalogizaci obrázků a digitálních fotografií, které jistě uvítají majitelé digitálních fotoaparátů a skenerů. Program zajistí propojení se vstupním zařízením a umožní obrázky jednoduchým způsobem archivovat, upravovat, tisknout, odesílat, popisovat, třídit, vyhledávat, prostě snad vše, na co si jen vzpomenete. To vše hromadně a často automaticky. K tomu slouží přehledné fotoalbum, ve kterém přiřazujete fotografiím klíčová slova i komentáře, které jsou ukládány do výkonné databáze, a jež jsou základní kamenem pro vyhledávání i externě archivovaných obrázků (např. na CD). Program pracuje i s formátem EXIF, ze kterého kdykoliv zjistíte, kdy, jakou clonou a expozicí byl snímek pořízen. Pokud se vám nelíbí ostrost obrázků, kontrast, barevné vyvážení, Photoimage obsahuje i editor pro úpravy, a fotografie lze také doplnit ozvučením pro případnou prezentaci. Tento softwarový nástroj zvládne práci se všemi tradičními formáty (BMP, GIF, JPEG, PNG, TIFF, Multipage TIFF, MCD, PCD, TGA ), pro katalogizaci je schopen zatřídit i formáty MP3, AVI, WAV, ZIP, MPEG, MOV, MID, které však přímo v programu upravovat nelze. Dobrý tiskový manažer již považujeme u těchto programů za samozřejmost, drobným a potěšitelným znamením je přibalená tištěná předloha se zaručeným barevným podáním, včetně barevné škály odstínů, a i když nejde o profesionální kalibrační postup (zaručený kalibrační sondou), dobře poslouží ke stanovení správného základního podání barev monitoru. PhotoImage Digital je plně lokalizován, další jazykovou sadou, která je k dispozici, je angličtina, připravuje se slovenština. Hardwarově není nijak náročný, spokojí se s procesorem Pentium a 32 MB RAM. Jeho cena je 4 850 Kč vč. DPH.

Odkaz: http://www.ee.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02c05681

Matematika od Terasoftu

Firma Terasoft, jeden z největších dodavatelů výukových programů pro tuzemské školy, představila svou novinku TS Matematika 1-4. Předchůdcem byl dobře známý titul TS Pohádková matematika, jenž se dočkal značné inovace jak po stránce obsahové, tak technologické přibyl např. zajímavý tiskový model pro tvorbu papírových učebních materiálů. Jednouživatelskou licenci je možno pořídit za 600 Kč (+ 5% DPH) a recenzi najdete v tomto čísle.

V současné době, těsně po začátku nového školního roku, jsou tak na trhu dva přímo si konkurující produkty krom tohoto z dílny Terasoftu je již od května k dispozici Matematika 1 od LANGMasteru.

Odkaz: http://www.terasoft.cz

Pátá Xara 3D

Firma Xara, dodávající grafický software a moduly webových služeb především pro tvůrce internetových stránek, zažívá dobrá léta. Nedávno byla uvolněna již pátá edice specializovaného programu Xara 3D, jenž slouží k přípravě originálních grafických prvků pomocí transformací ve třech dimenzích. Velmi dobře poslouží např. pro tvorbu zajímavých efektů u písem a uplatnění netradičních nápadů při práci s logy či jinými drobnějšími motivy. Do portfolia tohoto výrobce patří i další špičkové nástroje recenzi na Xara WebStyle najdete uvnitř čísla a na CD jsou k nalezení příslušná zkušební verze a zcela plná, bezplatná edice 1.2. Dodejme, že v tomto nástroji je integrován editor obrázků a "továrna" na výrobu různých prvků, jako jsou barevné rámy, sady tlačítek apod.

Odkaz: http://www.xara.com

Sjednocený Linux v testech

Zajímavý a svým pojetím dosti převratný projekt firem Caldera International, Inc., Conectiva S.A., SuSE Linux AG a Turbolinux, Inc., jenž se nazývá výmluvně UnitedLinux, postoupil v srpnových měsících do první fáze reálného testování. Jedná se tak o první hmatatelný výsledek, k němuž vývojáři projektu dospěli od doby, kdy byl záměr oznámen. Cílem projektu je vytvořit relativně standardní a do značné míry univerzální linuxovou distribuci, jež by mohla některými parametry lépe konkurovat Windows. Jde především o sjednocení procesu instalace či zajištění široké hardwarové kompatibility.

Odkaz: http://www.unitedlinux.cz

Mazat nebo nemazat?

Dvě zajímavé novinky, jež se svou funkcionalitou vlastně doplňují, představila německá společnost O&O Software GmbH, s níž jste se již mohli seznámit i v našem magazínu. Program O&O SafeErase je důležitou pomůckou při boji proti nekontrolovanému úniku citlivých dat. Dokáže již nepoužívané či dříve zazálohované soubory odstranit tak, že následná rekonstrukce již není možná. Druhá novinka je určena pro přesně opačné situace, kdy dojde k odstranění dat omylem a je potřebná jejich rekonstrukce. Pozor, ani O&O UnErase však neumí napravit výsledky práce svého sourozence. Oba programy jsou dostupné pro platformy Windows NT/2000/XP.

Odkaz: http://www.oo-software.com

Adobe naděluje

Jeden z největších dodavatelů softwaru pro publikování připravil v posledním měsíci nadílku doslova pro všechny. Grafikům a fotografům-amatérům je určena nová verze nástroje Photoshop Elements 2.0, jenž slouží k základním úpravám a je dostupný za velmi příznivou cenu. Populární Acrobat Reader, prohlížeč formátu PDF, byl uvolněn rovněž pro platformu Symbian a stal se tak dostupným např. pro mobilní telefony. Další řešení jsou již určena k profesionálnímu nasazení Adobe Premiere 6.5 slouží ke zpracování digitálních videozáznamů a Adobe Graphics Server 2 je zcela novou edicí pokročilého serverového řešení pro sdílení dokumentů.

Odkaz: http://www.adobe.com

Oracle tlačí Linux

Svůj stále se zlepšující vztah k operačnímu systému Linux posílila firma Oracle, jeden z největších dodavatelů podnikových aplikací a databází, dalším zajímavým krokem. Na svých internetových stránkách, jež jsou veřejně dostupné v rámci tzv. Oracle Technology Network, uvolnila zdrojový kód nového produktu clusterového databázového systému pro Linux, a poskytla jej tak open-source vývojářům. Nabízí tímto specializovaným zájemcům bližší seznámení s technologií, jež zajišťuje na perspektivní platformě Linuxu spolehlivý výkon a dostupnost databázových služeb.

Odkaz: http://www.oracle.com

Vikingové posilují

Společnost Telia International Carrier na počátku září zásadně posílila svou pozici dodavatele IP konektivity na evropském kontinentu. Podařilo se jí získat zakázku, v rámci níž se bude podílet na dodávání kapacity pro evropskou univerzitní supersíť Dante. K této příležitosti, jež poskytne zázemí v rámci 18 evropských akademických sítí, jí zásadně pomohl fatální krach společnosti KPNQwest, s nímž vzaly za své ambice tohoto telekomunikačního gigantu. V tuzemsku je Telia mimo jiné zajišťovatelem služeb pro síť Cesnet.

Odkaz: http://www.telia.net/carrier

Reinkarnace `a la Zoner

Patrik Malina

V minulém čísle jste se prostřednictvím recenze a také prakticky, díky bezplatné verzi na CD, mohli seznámit s aktuální verzí prohlížeče a základního bitmapového editoru Zoner Media Explorer. Přestože tato aplikace byla vyvinuta v prvotní verzi dříve než dnes známý vektorový editor Callisto, po dlouhou dobu se krčila právě ve stínu úspěšnějšího sourozence. Tomu je však konec, neboť na Invexu 2002 v Brně firma chystá velkolepé uvedení nové verze 5.0. Podle prvních informací bude na co koukat, a není vyloučeno, že půjde o nejzajímavější novinku z oblasti "spotřebitelského" softwaru pro běžné uživatele.

Výrobce se rozhodl, že své síly napře směrem k uživatelům digitálních fotoaparátů, a samozřejmě uživatelům grafických dat vůbec. Oproti současné verzi 4.5 došlo k implementaci velkého množství změn a vylepšení, a výrobce se netají svou ambicí vytlačit z počítačů tuzemských uživatelů populární ACDSee, jež je možno považovat za jakési měřítko v oboru. Jednu výhodu má již teď na své straně produkt je samozřejmě v češtině, a to může znamenat zásadní plus. To však na úspěch stačit nebude, a proto se pojďme podívat na technologické novinky.

Programátoři aplikaci přepracovali "zgruntu", takže poměrně nové je také grafické rozhraní. U něj stojí za zmínku tzv. skinovatelnost, tedy způsobilost rychle měnit vzhled pomocí šablon. Základní rozvržení zůstává (okna s adresářovou strukturou, náhledy a detailním obrázkem), ovšem přibyla možnost otevřít více ploch s náhledy, takže lze při manipulaci se soubory pracovat ve stylu "Norton Commander". Navíc lze takto vedle sebe umístit okno s náhledy a editor s detailně rozpracovaným souborem.

Obrázky lze pořizovat přes TWAIN rozhraní (skener, fotoaparát), ze schránky, ale také sejmutím obrazovky. Následují možnosti základních úprav: patří sem otáčení snímku a překlápění (o libovolný úhel), ořezy (skvělé je automatické dodržování poměru jako u fotografií, např. 9 x 13, 10 x 15), a kolekce pro vylepšování. Ta zahrnuje barevné úpravy, definici teploty světla, úpravu expozice či doostřování. Velmi hezké jsou možnosti srovnání horizontu (dle vodicí linky) a především rovnoběžných linií, jež jsou na snímku kvůli perspektivě zkresleny (vysoké domy, věže apod.). Nechybí ani sada uměleckých filtrů. Široké jsou rovněž možnosti sestavování kolekcí a prohledávání.

Zásadní revoluce se ovšem odehrála na výstupu programu (menu Publish), tedy zejména v tisku. Zde se ocitáme v nové dimenzi, neboť propojením vektorové grafiky (tu Zoner umí) pomocí šablon dostáváte do ruky vynikající pomůcku pro libovolně organizovaný tiskový výstup.

Změn je obrovské množství, a proto doporučuji jediné: až bude program dostupný, vyzkoušejte jej. Investovaného času nebudete litovat.

Borland v dalším kole

Patrik Malina

Společnost Borland proslula především neuvěřitelnou rychlostí, s níž je schopna implementovat nové technologie a standardy do svých vývojářských nástrojů. Ať jsou to Delphi, C++ Builder či třeba JBuilder, v poslední době patří na technologickou špičku a nové verze se objevují v neúprosně rychlých intervalech. I přesto si tento dodavatel vývojářských nástrojů stále zachovává jakousi nestrannost můžete si vybrat programovací jazyk (C/C++, Java, Object Pascal) i operační systém (Linux, Windows, Solaris), a právě tento trend se v poslední době ukázal jako velmi silný. Borland jasně cítí, v čem je jeho síla a kde jsou zároveň jeho "hranice nezbytnosti".

A právě proto ani ne po půlroce, co Microsoft velkolepě uvedl svou novou řadu vývojových nástrojů Visual Studio .NET (mimochodem, čekali jsme na ně léta), je na světě Delphi 7 Studio. Krom řady vylepšení přináší jednu zásadní novinku možnost přímého vývoje (stále v jazyce Object Pascal, samozřejmě) aplikací pro platformu MS .NET, a to s využitím všech dosud nabytých zkušeností. Tudíž tvoříte v Delphi, kompilujete v Delphi (pomocí nového překladače), a výsledkem může být MIL (mezijazyk platformy .NET, více viz článek v čísle 2/2002), což je nativní polotovar v .NET. Světlo světa tak spatřil první nástroj cizí firmy, jenž podporuje skutečný vývoj pro tuto cílovou aplikační běhovou platformu. Abychom byli střízlivější, uveďme, že tato funkcionalita je v právě uvedených Delphi 7 v jakési úvodní "náhledové" verzi, ovšem zcela funkční. Během plánovaného bezplatného updatu (asi v průběhu října) však bude doplněn zbytek vymožeností, a pak již vývojáře nebude nic omezovat.

Druhou zásadní novinkou je mnohem mladší produkt Kylix ve verzi 3. Borland zde výrazně pokročil v realizaci další vize, kterou je právě nezávislý vývoj na různých platformách. Oproti dřívějším edicím Kylixu obsahuje "trojka" vedle stávající implementace jazyka Object Pascal ("Delphi pro Linux") také dlouho očekávané C/C++. To vše opět ve špičkovém IDE, tedy tak, jak jsou zákazníci zvyklí. Právě na tento krok se čekalo, neboť C/C++ je přeci jen Linuxu vlastní a tato platforma je provozována z velké části tvůrci v tomto programovacím jazyce. Výrobce tak dnes může nabídnout opravdu dobrou možnost výběru s jeho nástroji si můžou programátoři v Javě, Obejct Pascalu či C/C++ doopravdy zvolit, jaký operační systém (Windows/Linux) je jim milejší.

Pokud k uvedeným novinkám přičteme i nedávno představené verze aplikačního serveru (existuje jich několik, dle náročnosti aplikací), nezbývá než smeknout. Na jednu firmu slušný výkon, co říkáte?

§§§§§


Krátké zprávy

c02c0569

Uniseek

Počátkem září uvedla společnost inSite novou verzi českého enginu pro vyhledávače Uniseek. Charakterizuje ho především dokonalé zvládnutí převedení slova na základní tvar (lemmatizace) s využitím slovníkové databáze i-spell, která obsahuje přes 3,5 milionu českých slov. Uniseek dále umí indexovat formáty dokumentů v HTML, MS Word, MS Excel, PDF, RTF a řadu dalších. Vyhledávací stroj podporuje také indexování angličtiny a němčiny, přičemž lze přidávat i další jazyky ze slovníků i-spell.

Odkaz:www.insite.cz-Lkn

Nová Mozilla

The Mozilla Organization 11. září představila nové verze svého webového prohlížeče Mozilla 1.1 a Mozilla 1.2 Alpha. Podle vývojářů se první jmenovaná od verze 1.0. liší především lepší stabilitou, vyšší rychlostí a dokonalejší podporou webových standardů. Obsahuje více než 650 oprav různých chyb a vylepšení, např. je zabudován správce adres. Ve verzi 1.2 je vylepšen přístup z klávesnice, včetně přidání klávesových zkratek pro menu a jiné funkce. Jedním z cílů tvůrců je prohlížení webu bez pomoci myši.

Odkaz: www.mozilla.org-LK

Beta-verze PowerBuilder 9.0

Společnost Sybase, Inc., přední firma v oboru zabývajícím se podnikovými portály, výkonnými databázovými servery a komplexním podnikovým řešením, představila beta-verzi pro rychlý vývoj aplikací (RAD, Rapid Application Development) Sybase PowerBuilder 9.0. K důležitým funkcím tohoto produktu pro vývoj komplexních systémů patří podpora Java Server Pages (JSP), XML Data Window, XML služby a také řeší aplikační servery třetích stran. V budoucích verzích bychom se měli dočkat vylepšení týkající se podpory prostředí .Net, služeb XML Services a webových služeb. Produkt by měl být na trhu v první polovině příštího roku.

Odkaz: http://www.sybase.com/betapb90program-LK

Windows Media 9 Series

Lenka Karlíková

očátkem září nám opět Microsoft přinesl překvapení. Jednalo se o novou verzi multimediálního přehrávače Windows Media Player 9. Tato verze byla vyvíjena pod kódovým označením Corona a slibuje nám přehrávání videoa audiosouborů v nových formátech VMV9 (video) a VMA9 (audio), které nabízejí zvýšení komprese až o polovinu při zachování kvality jako u Windows Media Player 8. Spolu s uveřejněnou beta-verzí byly dostupné také nové kodeky, Encoder a Server. Podle tvůrců je WM9 maximálně přizpůsoben potřebám uživatele.

Kodeky by měly přinést kompresi až o 20 % u audia a u videa o 15 až 50 % účinnější než u WM8. Maximální hodnoty jsou především u větších datových toků. WMA podporuje Variable Bit-Rate (VBR) a WMA Professional s 24 bity, 96 kHz a 5.1 kanálů. Za zmínku určitě stojí i bezeztrátová komprese Windows Media 9 Audio Lossless. Novinkou je označováno uživatelsky přívětivé automatické doplňování názvů skladeb z ID3 tagů, díky čemuž vidíme skladby pod skutečným jménem. Avšak u Winampu je tato fukce již několik let. Verze pro Win XP umí také monitorovat disk a při nalezení nového souboru jej automaticky přidá do seznamu pro přehrávání. Tvorba automatických playlistů je jen pro Win XP, ostatní verze neposkytují takové možnosti konfigurace. Pokud si WMA 9 pořídíte, určitě u něj oceníte, že zatěžuje systém méně než předchozí verze WMA7 a WMA8. Také na rozdíl od starší verze WMP8 je Windows Media Player 9 k dispozici nejen pro Windows XP, ale i pro ostatní verze Windows (až do Win 98 SE), i když s určitými omezeními. Velikost beta-verze WMP9 pro Win XP je 8,7 MB a pro ostatní systémy 12,2 MB. Zda vůbec dochází ke zlepšení kvality obrazu můžeme posoudit na poskytovaných demosnímcích, ale jistě díky WMP9 je přehrávání streamovaného videa rychlejší. Přehrávač má také přívětivé ovládání, i když chybějí některé detaily (přepínání do fullscreenu na okně s obrazem aj.). Na konečnou verzi (snad i v češtině) si však budeme muset ještě počkat.

Odkaz: http://www.microsoft.com/windows/windowmedia

§§§§§


Canon - novinky na trhu

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal

c02c0570

V předchozím vydání PC WORLDu jsme vás seznámili s novými kancelářskými produkty společností Hewlett-Packard, Epson a Lexmark. Tentokrát se z krátkého popisu můžete dozvědět informace o novinkách společnosti Canon. Rámcové technické údaje by vám mohly napomoci při snadném výběru skenerů, nových tiskáren, ale také digitálních fotoaparátů. Bez zajímavosti není ani fakt, že firma Canon přistoupila ke změnám v distribuci a její výrobky, příslušenství a spotřební materiál nyní můžete nalézt i u distribuční společnosti eD\systém Czech, a. s.

Nové digitální přístroje

Podzimní nabídku digitálních fotoaparátu rozšiřuje dvoumegapixelový Canon PowerShot A200, který by měl díky nízké pořizovací ceně vyhovovat široké skupině uživatelů. S tříbodovým zaostřováním, digitálním 4násobným zoomem, automaticky řízenou nebo ručně nastavitelnou expozicí dokáže zaznamenávat snímky v maximálním rozlišení 1 600 x x 1 200 pixelů ve formátu JPEG, zachytí však také krátké AVI videosekvence. Fotoaparát je možné přímo připojit k inkoustovým tiskárnám a rychle zpracovat pořízené snímky.

Digitální kamery Canon

Z oblasti poloprofesionálních zařízení představila společnost Canon novou videokameru XM2. Jedná se o vylepšeného nástupce úspěšného modelu XM, vybaveného 3čipovým systémem CCD prvků o úhlopříčce 1/4" a rozlišením 470 000 pixelů. Designem i celkovou výbavou je kamera určená především do rukou zkušených uživatelů jak z řad náročných amatérských umělců, tak i poloprofesionálů.

Optická část kamery, vybavená fluoritovým objektivem, nabízí uživateli až 20tinásobné přiblížení obrazu. Elektronický zoom lze využít až do stonásobné úrovně.

Vylepšené obvody pro práci s obrazem LSI zlepšují odstup signálu od šumu o cca 3 dB, oproti předchozímu modelu XM1. Zpracovaný videosignál je ukládán na pásku miniDV, ve formátu DV. Pro možnost pořizovat digitální fotografie je osazena kamera i slotem na paměťovou kartu SD nebo MMC. Snímky jsou ukládány ve formátu JPEG s rozlišením až 1 488 x 1 128 bodů. Překopírovat pořízené fotografie lze pomocí rozhraní USB.

Kromě dalších vyspělých funkcí nabízí XM2 i plnohodnotný digitální i analogový výstup i vstup, což mimo jiného umožňuje využívat kameru jako digitální/analogový převodník či videorekordér.

Vylepšení služeb se dotklo i ovládání, přibyla programovatelná tlačítka, je možné využívat tří nastavení zvukových charakteristik mikrofonu normál, řeč a větrný filtr.

Zařízení MVX2i představuje zástupce malých handycamových kamer. Objektiv pracuje až s desetinásobným přiblížením a navíc je vybaven i optickým stabilizátorem obrazu. Rozlišení jednoho CCD prvku je 1,33 megapixelu. Pořizovaný záznam lze ukládat jak na klasickou kazetu miniDV ve formátu DV, tak i na paměťovou kartu SD nebo MMC. Na posledně zmíněné médium je možné ukládat fotografie až v rozlišení 1 200 x 960 pixelů (JPEG) nebo videozáznam, vhodný např. pro internet, ve formátu Motion JPEG. Přenos dat na paměťové kartě se provádí rozhraním USB. Kartu lze však použít i pro uložení grafiky (např. grafické titulky) a animací z PC, které lze s využitím funkcí kamery (Digital Animation Mix) klíčovat do pořizovaných záběrů. Plně průchozí převodník A/D a D/A nabízí možnost konvertovat videosignál podle libovolných potřeb uživatele. Zpracovávat lze tedy nejen signál pořízený kamerou, ale i externí zdroj, např. videorekordér nebo staré analogové kamery a podobně.

Produkt MVX2i je dodáván společně se softwarovou výbavou tvořenou programy ZoomBrowser, ImageBrowser, PhotoImpression, VideoImpression a dalšími užitečnými aplikacemi.

Miniaturní kamera Canon MV5 představuje produkt z řady malých a kompaktních zařízení. Díky těmto rozměrům i nízké hmotnosti je zaručena vysoká mobilita.Vybavena je kamera novým objektivem s desetinásobným zoomem a 1/6" CCD prvkem s pracovním rozlišením 800 000 bodů. S pomocí solidního rozlišení CCD prvku je možné u modelu kamery MV5i MC zaznamenávat obraz a zvuk jak na miniDV pásku, tak i na paměťovou kartu SD nebo MMC. Statické fotografie lze pořizovat s rozlišením až XGA ve formátu JPEG a pohyblivé video v novém formátu Motion JPEG. Pořízené fotografie z paměťové karty je možné zkopírovat pomocí USB rozhraní do PC, nebo dokonce propojením s tiskárnou Canon CP-10 vytisknout přímo z kamery. Vyšší modely řady MV5 nabízejí i nové pokročilé digitální efekty, např. Příliv, Sklopení, Puzzle a podobně. Vylepšení vlastností kamer MV5 se týká i řízení uzávěrky, díky čemuž by mělo být možné natáčet kvalitní obraz i za zhoršených světelných podmínek. Bez zajímavosti není, že pro produkt MV5 byly zkonstruovány speciální filtry, širokoúhlý WD-28 a telekonvertor TL-28, které dále rozšiřují možnosti digitálního zařízení.

Skenery CanoScan LiDE

Pozadu nezůstává společnost Canon ani ve vývoji kancelářských skenerů, které jsou díky své nízké hmotnosti i velmi malým vnějším rozměrům vhodné také pro přenášení s notebookem. Dvojice výrobků zahrnuje CanoScan LiDE 20 s pracovním rozlišením 600 x 1 200 ppi a výkonnější CanoScan LiDE 30 s hardwarovým nastavením 1 200 x 2 400 ppi. Oba skenery pracují ve 48bitové barevné hloubce a k počítačům se připojují prostřednictvím USB 2.0 rozhraní, z něhož čerpají i napájení. Trojice ovládacích tlačítek v jejich přední části usnadňuje ovládání a dobře poslouží pro rychlé skenování, kopírování i odesílání sejmuté předlohy elektronickou poštou. Víko s již dříve představeným "Z" uchycením rovnoměrně kryje a přitlačuje předlohu i v případě práce s otevřenou knihou či jiným vyšším materiálem. U skenerů byla použita nová technologie QARE 2 (Quality Auto Retouch and Enhancement) pro retušování a vylepšení vzhledu poškozených předloh, i režim Fast Multi-Photo, usnadňující snímání více fotografií položených na sklo skeneru. Oba skenery podporují operační systémy od verze Windows 98 na strojích PC a MacOS 9.0 v počítačích Macintosh.

Inkoustové tiskárny

Inovace se nezastavila ani před oblíbenými inkoustovými tiskárnami, takže zákazník si v podzimních měsících může pro zpracování svých digitálních fotografií, obrazových předloh či běžných dokumentů vybírat mezi kvartetem nových tiskáren.

Náročným zákazníkům se jistě zalíbí fototiskárna BubbleJet S830D s maximálním rozlišením 1 200 x 2 400 dpi a tiskem 4 barevných či monochromatických stran za minutu. Zařízení podporuje přímý tisk z paměťových karet digitálních fotoaparátů i zasílání snímků prostřednictvím propojovacího kabelu. Během zpracování tiskových úloh je inkoust z oddělených šesti barevných zásobníků dávkován v kapkách o objemu 4 pikolitry. Pro pohodlnou práci lze k tiskárně volitelně dodat náhledový barevný displej k rychlému výběru a označení obrázků. Plná podpora funkcí Digital Print Output Format a Exif 2.2 umožní rychle a kvalitně zpracovat snímky označené k tisku již v digitálním fotoaparátu.

Zákazníkům, kteří kromě tisku fotografií požadují také časté zpracování kancelářských dokumentů, lépe vyhoví model Canon BubbleJet S530D. Využívá čtveřici oddělených inkoustových zásobníků barev, které dávkuje kapkami o objemu 5 pikolitrů, dosahuje maximálního rozlišení 1 200 x 2 400 dpi a při rychlém zpracování úloh v nízkém rozlišení vyvine rychlost tisku 14 černobílých nebo 10 barevných stran za minutu. Volitelný náhledový displej i u tohoto stroje umožní rychle vybrat a zpracovat snímky z paměťové karty.

Stejnou rychlostí tisku a čtyřbarevným odděleným systémem zásobníků se může chlubit i poslední novinka, kterou je jednoduchá a levná tiskárna Canon BubbleJet S330. Společnost Canon ji směruje ke spořivějším zákazníkům, kteří sice požadují vysokou kvalitu tisku, ale obejdou se bez náhledového displeje či přímého připojení digitálního fotoaparátu. Všechny nové tiskárny Canon jsou vybaveny rozhraním USB 2.0 a spolupracují jak s počítači PC, tak i Macintosh.

§§§§§


Krátké zprávy

c02c0571

SYCONIX kupuje TreeINFO

Firma SYCONIX koupila 66% podíl ve zlínské společnosti TreeINFO, která se doposud zabývala vývojem stejnojmenného systému pro elektronickou správu dokumentů. TreeINFO bude i nadále fungovat jako samostatná společnost, ovšem bude se věnovat výhradně vývoji svého produktu. Marketingové aktivity a postavení systému na trhu přebírá SYCONIX, jenž hodlá posunout jeho další vývoj směrem k webu (architektura .NET).-OK

§§§§§


Debina GNU/Linux 3.0

Jakub Šafář

c02c0572

Nejprve bych rád sdělil to, co pravděpodobně neradi uslyšíte. Distribuce Debian je určena pro uživatele či administrátory s již existující znalostí libovolného klonu UNIXu. Pokud se chcete s UNIXem seznámit, doporučuji MacOS X, linuxovou distribuci Mandrake, či SuSE. Jste-li však začínající uživatel, ale máte hodně volného času, odhodlání a pevné nervy, tak se na vás prvotní tvrzení nemusí nutně vztahovat. A co vlastně Debian je?

Debian je free neboli Open Source operační systém. Není závislý na konkrétním jádře. V současné době je distribuován s jádrem Linux a v testovací verzi s jádrem Hurd. Pro jeho pochopení si nejprve připomeneme, co znamená zkratka GNU. Akronym GNU znamená "GNU\s not UNIX". Jde o rozsáhlý projekt, který vytváří volně šiřitelný software na profesionální úrovni. Založil ho Richard Stallman v roce 1984, a do vínku mu dal licenci GPL (GNU Public Licence). GPL patří do kategorie tzv. copyleftů, licencí, které mimo jiné zaručují volné šíření děl, včetně následných změn. Například kernel Linux je šířen pod GPL, a proto neváže uživatele k jednomu dodavateli aplikací, či operačního systému.

Debian GNU/Linux 3.0 je distribuce od linuxové/GNU komunity pro komunitu a jeho chápání záleží na cílech a znalostech administrátora, jenž ho instaluje. Verze 3.0 je k dispozici pro 11 architektur. Samozřejmostí je Intel x86 a jeho klony, popřípadě 64bitová verze. Mezi podporované procesory patří PowerPC (m.j. Apple), Alpha, ARM i IBM S/390. Vždy jsou tři verze. První "stable" obsahuje osvědčené verze balíků. Druhá "testing" obsahuje poslední verze, které jsou k dispozici pro testování. Pokud se daná verze balíku osvědčí, je přesunuta do stabilní distribuce. Poslední verze Debianu je "unstable" a je převážně využívána vývojáři. Instalovat lze ze sedmi cd-romů či ze sítě. Vzhledem k tomu, že administrátor zná hardware, na který Debian instaluje, neměl by mít žádné větší problémy s jeho podporou. Po bootu vše probíhá v textovém režimu, což je nesporná výhoda. Ne vždy je po ruce krásný, nový monitor. Až na barevné GIU instalátor nabídne veškeré potřebné funkce, jako je rozčlenění disku, základní nastavení démonů nebo vytvoření uživatelských účtů. Nástroj pro správu vybíraných balíčků je velice elegantní a promyšlený. Nejprve je mu však nutno přijít na kloub, poté se z něj stává mocný a flexibilní pomocník. Motorová pila je také výborný nástroj, je však bezpodmínečně nutné se ji nejprve naučit bezpečně ovládat pokud si nechcete podříznout vaši binární větev, přečtěte si před použitím správce balíčků několikařádkovou nápovědu. Při vhodném nastavení umožňuje správa balíčků přenechat aktualizaci systému na něm samotném a pouze zpovzdálí pozorovat, popřípadě se do věci v pravý čas vložit. Na výběru balíčků je znát, že se nejedná o komerční distribuci. Já i můj kolega jsme nalezli veškerý software, na který jsme si za posledních několik let zvykli. Kvalitu balíčkovacího systému jsem ocenil, když jsem v základní distribuci nenalezl program "mplayer". Do konfiguračního souboru stačilo přidat deb http:/mplayer.nmeos.net stable/; deb http://marillat.free.fr/ stable main a spustit příkaz "apt-get install mplayer". Software se sám stáhnul, nainstaloval a nastavil. Distribuce Libranet navazuje na Debian a pro svůj balík nabízí komerční podporu. Na rozdíl od vanilla instalace Debianu, Libranet zahrnuje nejnovější stabilní verze všech balíků.

Debian GNU/Linux 3.0 stable obsahuje časem osvědčené balíky, je vysoce flexibilní a nezávislý na hardwarové platformě. Dává svobodu, současně však nabízí možnosti, jak automatizovat administraci. Jako každý dobrý nástroj však předpokládá znalosti a vyžaduje osvojení.

Odkazy: http://www.debian.cz/, http://www.gnu.cz, http://www.libranet.com/

§§§§§


GSM PDA pod taktovkou Microsoftu

Tomáš Varoščák

c02c0573

Pro manažery na cestách či jiné uživatele, kteří potřebují být neustále ve styku se svou firemní poštou a jinými informacemi, a jsou otráveni z nutnosti nosit s sebou jak své PDA, tak mobilní telefon, se rýsuje na obzoru zajímavé řešení. Jeho tvůrci jsou High Tech Computer a Microsoft.

Zařízení XDA od tchajwanské společnosti HTC, která vyráběla pro Compaq populární iPAQy, totiž kombinuje vlastnosti klasických PDA s možnostmi mobilních telefonů. Základní vlastnosti produktu, který již ve své nabídce představili operátoři skupiny T-Mobile, jsou poměrně lákavé. O rozumný výkon se bude starat procesor Intel StrongARM s taktovací frekvencí 206 MHz a 64 MB paměti (32 RAM + 32 ROM). K zobrazování dat bude sloužit dotykové TFT s rozlišením 240 x 320 bodů a s 4 096 barvami. Poměrně jednoduché bude i propojení s PC. Microsoft Pocket PC 2002 Phone Edition bude mít pro přenos dat k dispozici jak infračervený port, tak konektor pro USB kabel. Jako třešnička na dortu pak bude v základní výbavě integrovaná čtečka SD/MMC karet. Li-Iontový akumulátor by podle informací výrobce měl vydržet něco okolo 150 hodin v pohotovostním režimu, mluvit by se s ním mělo dát cca 3,5 hodiny.

Společnost Microsoft pro toto zařízení dodá kompletní softwarový balík Microsoft Pocket 2002 Phone Edition. Ten se bude kromě operačního systému skládat též z mobilních verzí oblíbených aplikací Microsoft Word, Excel, Internet Explorer, Outlook či MSN Messenger a nebudou chybět ani kalendář, kontakty, poznámkový blok či Windows Media Player.

Pokud se ptáte, co vše se bude dát s tímto zařízením vyvádět, pak vězte, že toho nebude málo. Základem je zcela obyčejné telefonování, psaní SMS zpráv a různé možnosti personalizace přístroje. Za pomoci technologie GPRS se připojíte také k internetu a pak budete moci brouzdat po všech možných i nemožných internetových stránkách. Samozřejmostí je též možnost synchronizace dat mezi vaším PC či Exchange serverem a tímto zařízením. Vše obstará Microsoft ActiveSync. Problémem nebude ani komunikace s e-mailovými účty prostřednictvím protokolů POP3 a IMAP4 či poslech rádiových stanic s vestavěným FM přijímačem.

Kompletní řešení by se mělo u našich operátorů objevit v nejbližších týdnech, přičemž cena prozatím nebyla stanovena. Rámcově se však dá vycházet z informací zahraničních operátorů. Ti totiž nabízejí toto zařízení za cenu v rozpětí od 16 500 do 20 000 Kč.

§§§§§


Souboj DVD formátů

Čestmír Žák

c02c0574

Společnosti Toshiba Corporation a NEC Corporation se nedávno dohodly na společném projektu vysokorychlostního DVD formátu další generace. Nová dévédéčka s technikou záznamu modrým laserem (o vlnové délce 405 nm) nabídnou kapacitu až 40 GB při dvouvrstvém zápisu na jednu stranu. Datová propustnost 36 M/s spolu se souborovým systémem UDF vypadají rovněž vcelku nadějně. Zachován přitom zůstane jak průměr disku DVD (12 cm), tak i jeho tloušťka (0,6 mm na jednu stranu). Při uvedení na DVD fóru byly u nového standardu vyzdvihovány zejména tyto výhody: není nutné měnit výrobní infrastrukturu továren, DVD médium se obejde i bez speciální ochranné kazety a v budoucnu bude možné vyvinout přehrávače s kompatibilitou pro současná i budoucí DVD. Dohodnutý formát se ještě dále dělí na dvě vývojové větve: Read-Only (pouze pro čtení, využitelné např. pro ukládání filmů) s kapacitou 30 GB při jednostranném dvouvrstvém zápisu a Read-and-write (čtení i zápis) s maximem 40 GB. Připomínám, že dnes dostupné technologie zvládají maximálně 4,7 GB při jednostranném dvouvrstvém zápisu.

Přímým a nelítostným konkurentem spojení Toshiby a NECu bude SONY s již dříve představeným formátem Blue-ray, který se liší kromě barvy laseru (modrofialová) i použitím 0,1mm ochranné vrstvy. Blue-ray se může pochlubit hustotou ukládání cca 19,5 GB na čtvereční palec a rychlostí 36 Mb/s, tedy navlas stejnou, jako předchozí technologie Toshiba-NEC. O Blue-ray je ovšem dále známo, že s přepisovatelnými DVD médii od TDK/Pioneer zvládá i rychlosti 72 Mb/s, nemluvě o záznamu na zapisovatelná DVD média, tam se totiž rychlost vyšplhá až k čtyřnásobku původní hodnoty (144 Mb/s). To by po přepočtení na rychlost u cédéček znamenalo více než 115násobnou hodnotu!

Do třetice všeho dobrého i zlého přichází čínsko-tchajwanský projekt EVD (Enhanced Versatile Disc), jehož první provozuschopné výsledky uzříme pravděpodobně již počátkem roku 2003. V popisu technologie se uvádí kapacita až třicetinásobná oproti dnešnímu DVD standardu. Spolupráci na projektu přislíbily takové veličiny jako Ritek s ALi, dále CMC, Prodisc a Infodisc, technologická základna je to bezpochyby hodně silná. Čínské EVD navíc nebude zatíženo licenčními poplatky pro SONY a Philips (autoři DVD), čímž se notně snižují výrobní náklady.

Nepochybně budeme svědky napínavého souboje několika záznamových formátů, a uvidíme, jak si proti technologii Blue-ray, podporované i giganty jako Matshushita, Samsung, Thompson, povedou oba dva zbývající standardy.

Trident XP4

Čestmír Žák

V letošním roce jsme svědky více či méně významných návratů výrobců desktopových grafických karet. Ať již to byl Matrox, S3/VIA, SiS nebo 3D Labs, vždy byl rozhlášen budoucí bombasticky úspěšný nástup jejich grafických čipů. Do této značně přehuštěné situace přišel i celkem nečekaný comeback Tridentu. Ano, přesně TOHO grafického dědečka Trident, kterým jsme se asi před desetiletím v 486kách tolik chlubívali. Doba však trochu pokročila a místo triviálních 512 KB paměti bude řada XP4 (plně podporující DX 8.1 a AGP 4x) vybavena poněkud lépe. Čipy jsou vyráběny 0,13mikronovou technologií a obsahují "pouze" kolem 30 milionů tranzistorů. To je způsobeno tím, že se v Tridentu zaměřili zejména na optimalizované používání výpočetních algoritmů tam, kde u jiných výrobců stále dochází k zbytečnému mrhání výkonnostního potenciálu. Kromě toho bude nový čip od Tridentu podporovat technologii Multi-view (CRT + DVI + TV-Out). U Tridentu XP4 T1 pracuje GPU na frekvenci 250 MHz, 64bitová DDR paměť na 500/250 MHz. Trident XP4 T2 zůstává na stejných kmitočtech jako T1, avšak využije předností výkonnější 128bitové DDR paměti. XP4 T3, jakožto nejvýkonnější model, s jádrem na 300 MHz a 128bitovu DDR pamětí o velikosti 128 MB na 700/350 MHz, zaútočí přímo na současnou špičku GeForce 4 Ti a Radeon 9000, přičemž navrhovaná cena všechny asi příjemně překvapí 69 USD (T1), 79 USD (T2) a 99 USD (T3). Ptáte se, kdo vyjde z nadcházející bitvy gigantů s trpaslíky vítězně? No přece zákazník, který bude mít po dlouhé době konečně zase z čeho vybírat...

Odkaz: http://www.tridentmicro.com

§§§§§


Malá laserovka

c02cjp

Březen a září jsou tradičně dva měsíce, během nichž je na trh uváděno nejvíce novinek. Nejinak tomu je i letos. Např. společnost Minolta pozvala druhý zářijový týden své významné evropské partnery do španělské Malagy, kde je seznámila nejen s vývojem trhu na tomto kontinentě, ale hlavně představila svoji horkou podzimní novinku laserovou tiskárnu DeskLaser 2300.

Trendy

Podle IDC se vloni v západní Evropě prodalo 62 milionů hardwarových zařízení za celkem 83,4 miliardy dolarů. Z toho 10,4 miliardy bylo za tiskárny a multifunkční zařízení. Jednoznačně se ukazuje, že roste poptávka po barevných tiskárnách , a to zejména v malých a středních firmách. Hlavním důvodem je samozřejmě jejich rostoucí cenová dostupnost. IDC dále předpokládá, že laser bude stále více nabývat na významu a že se do roku 2006 stane "zabijákem" InkJetových barevných tiskáren.

Nejmenší laserovka od Minolty

DeskLaser 2300 se má stát podzimním hitem v nabídce od společnosti Minolta. Jedná se o barevnou laserovou tiskárnu určenou zejména pro malé a střední firmy, čemuž odpovídají nejen její výkonnostní parametry, ale i její velikost (nezabere více místa než stolní počítač) a cena.Tiskárna tiskne v rozlišení 2 400 x 600 dpi barevně 4 stránky za minutu, černobíle 16 stran. Optimální provozní kapacita je nastavena na 35 000 stránek za měsíc. Tiskárna je vybavena bočním víceúčelovým zásobníkem pro 200 listů, volitelně lze dokoupit spodní podavač na dalších 500 archů, ale také boční duplexní jednotku pro oboustranné zpracování dokumentů. Toner a kazeta se dodávají ve dvou velikostech. V tiskárně je použit polymerový toner, který zajišťuje kvalitnější rozprostření a intenzitu barev. Polymerový toner je vyráběn specielní metodou, jejímž výsledkem je vznik extrémně malých a homogenních částeček toneru. Při tisku se ho pak spotřebuje méně. Pro fixaci barev už není zapotřebí olej.

Přístroj je určen pro práci v síti, podporuje Ethernet, USB a paralelní rozhraní IEEE 1284. Ovladače budou k dispozici pro operační systémy Windows 95/98/Me/NT 4.0/2000 a NT. Pracovní paměť 32 MB lze volitelně rozšířit na 288 MB.

Cena tiskárny se pohybuje těsně pod hranicí 1000 Euro a u nás by měla být poprvé k vidění na Invexu.

§§§§§


CD


Najděte to na mapě!

Patrik Malina

c02c05682

O velmi zajímavou nadílku na tomto CD se tentokrát bez výjimky postaraly firmy, jež jsou vám již z našeho magazínu dobře známy. Výrobce map Geodézie ČS, tvůrce grafických editorů Xara či dodavatel ekonomického systému Money S3 Cígler Software patří mezi "staré známé", a i tentokrát připravili zajímavé příspěvky. Pokud důsledně bdíte nad zabezpečením vašeho počítače, nepřehlédněte bezpečnostní záplaty pro MS Internet Explorer, a na své si alespoň trochu přijdou i milovníci Linuxu. Softwarovou podporu zde samozřejmě má i brožurka v tomto čísle Téma CD je zaměřeno na video a zvuk na PC.

Protože v loňském zářijovém čísle předčil ohlas na kolekci map z dílny Geodézie ČS naše nejoptimističtější odhady, rozhodli jsme se tuto úspěšnou spolupráci zopakovat. V rubrice Akce tedy znovu najdete instalaci prohlížeče GeoBáze standard a kolekci map, a to vše zcela zdarma. Podrobnosti najdete v rámečku, kde je rovněž uveden aktivační klíč, nezbytný pro řádné dokončení instalačního procesu.

Vstupme do rubriky Novinky, nad jejímž obsahem můžeme začít od příspěvku pro linuxové fandy. Tvůrci webového portálu ABCLinux.cz pracují usilovně nejen na svých stránkách, ale i na magazínu Abíčko kvalitu tohoto titulu, šířeného též ve formátu PDF, můžete posoudit na základě posledních tří čísel. Další položkou je přehledná instalace softwarových kolekcí, jež doprovázejí brožurku a články v tomto čísle. Ve všech případech se jedná o samorozbalovací archivy, jež vám umístí potřebné soubory do zadaného adresáře na pevném disku.

Zásadní prakticky pro všechny uživatele Windows jsou aktuální záplaty pro prohlížeč MS Internet Explorer. Řeší řadu nalezených bezpečnostních děr, jež výrobce i nezávislí znalci označují za kritické, a proto o instalaci, obzvláště v případě pracovních stanic, zbytečně moc nepřemýšlejte. Na závěr ještě připomínám přehled obsahu našich CD v podobě tabulek a elektronickou verzi časopisu s fulltextovým vyhledáváním.

Řada zajímavých příspěvků se nám sešla také v rubrice Software. Začněme prezentacemi, jež spolu s několika programy najdete v části Komerční software. Představuje se nám zde např. společnost LEDA, významný vydavatel jazykové literatury, ale také multimediálních výukových programů, slovníků či encyklopedií. Krom detailních informací o firmě a nabízených titulech zde najdete také demoverzi zajímavé výuky angličtiny s názvem Tell Me More. Dále se zde představuje společnost Complet, která je známa jako výhradní zástupce firmy Kyocera Mita na tuzemském trhu. I v tomto případě se můžete seznámit s aktuální nabídkou na trhu. Další položky v tomto oddílu si zasloužily podrobnější výklad (nepřehlédněte rámeček), neboť se jedná o mimořádně zajímavé příspěvky. Ekonomický systém Money S3 můžete provozovat ve verzi Start zcela zdarma, dokud nevyčerpáte rozsahem své agendy jeho možnosti, a rovněž editor webové grafiky Xara WebStyle1.2 je možno používat bezplatně, bez omezení. Speciálně pro předplatitele pak přichystala svou nabídku firma Supreme Technologies, jejíž produkt je horkou novinkou. Nechybí ani stálice našeho magazínu, Sodat Software, se stále se zlepšujícím nástrojem AreaGuard.

Obsah části Téma CD je tentokrát zcela podřízen zaměření bružurky. S její pomocí můžete proniknout do tajů práce s digitalizovaným zvukem a videem na počítači, a samozřejmě si vše při tom důkladně vyzkoušet. V jednom instalačním balíku najdete programy a experimentální soubory od autorů knížečky, s nimiž můžete provádět obdobné pokusy, a další programy tematiku doplňují. Budete si moci vyzkoušet všechny fáze práce se zvukem, od pořízení vzorku z různých zdrojů (hudební CD, vlastní záznam) přes detailní úpravy a míchání až po komprimaci do všemožných formátů (MP3, Ogg Vorbis, Windows Media Audio). Rád bych upozornil na jeden program pro práci s videem VirtualDub představuje výborné řešení a je zcela zdarma. Za zmínku rovněž stojí zcela nová, testovací verze technologie MS Windows Media. Připravili jsme vám instalaci přehrávače Windows Media Player 9 pro Windows XP i pro ostatní verze Windows (2000, 98 atd.), a také Windows Media Encoder pro ukládání dat do nového formátu.

Řadu zajímavých novinek najdete v části Topware. Můžete si nainstalovat nové poštovní klienty Pegasus Mail či Eudora, prohlížeč multimediálních souborů a videosnímků QuickTime Player či komprimační program PKZIP. Dále určitě vyzkoušejte nové provedení souborového manažeru Windows Commander, přehrávač WinAmp zcela nové generace či velmi kvalitní editor webových stránek HTML Kit. Náročnějším zájemcům jsou určeny paketový snifer Ethereal či rozhraní pro administraci domén s Windows NT a 2000 s názvem Hyena.

Část Vyzkoušejte si je opět prakticky výhradně zaměřena na doprovod článků uvnitř čísla, takže zde hledejte např. kompletní CD Centrum. Z dalších aplikací doporučuji pokročilým zájemcům OSL2000 Boot Manager pro správu instalací operačních systémů a rovněž dvojici pěkných programů firmy FreshDevices Fresh UI i Fresh Diag jsou navíc zdarma. K části Antiviry dodejme, že aktuálně obsahuje tři plnohodnotné aplikace pro antivirovou kontrolu.

Řada novinek se urodila i v rubrice Komunikace. Téměř všechny prohlížeče, jež u nás pravidelně nacházíte, se dočkaly nových verzí. Další opravy se dočkala Opera (aktuálně 6.05), k edici 1.1 dospěla po beta-testování čím dál lepší a všestrannější Mozilla, a také tajemná Amaya se zlepšila (nyní verze 6.3). Dva programy jsou věnovány bezprostřední komunikaci (jak přeložit instant messaging?) AOL Instant Messenger je tradiční program zavedeného výrobce, a naopak Trillian je relativně mladé řešení, vyznačující se univerzálním přístupem k řadě sítí (mimo jiné Yahoo, ICQ, MSN) a zajímavým uživatelským rozhraním. Pravidelným příspěvkem je také skriptovací jazyk PHP, jenž patří mezi velmi populární, a sbírku uzavírá kvalitní aplikace pro užívání služby usenet (news, diskusní příspěvky).

Ovladače v rubrice Hardware jsou tentokrát rozděleny rovnoměrně po jednom připadá na grafické karty (Nvidia Detonator), základní desky s čipovými sadami Intel (Intel Accelerator) a na myši firmy Logitech. Podrobné údaje v tabulkách TOPů jsou v tomto čísle zaměřeny na velkou testovanou kolekci LCD monitorů a přenosných MP3 přehrávačů.

Pevně věřím, že toto říjnové, jak někdy říkáme my invexové číslo, vám přinese mnoho radosti a dobře stráveného času, ať při užívání různých programů, tak při experimentování. Přeji vám co nejlepší zážitek a zachovejte nám i nadále svou přízeň!

Zdarma a se slevou na našem cd

Mapy ČR a měst

Stejně jako v loňském roce, i tento podzim se můžete těšit z velmi zajímavého příspěvku společnosti Geodézie ČS, jednoho z předních dodavatelů mapových produktů na našem trhu. Tento výrobce působí v řadě oblastí, od vlastního pořizování zdrojových geografických dat po vydávání titulů v tištěné i elektronické verzi. Na CD najdete aktuální verzi prohlížeče GeoBáze Standard a dále vlastní datové soubory jsou mezi nimi mapy České republiky v několika měřítkách, plán Prahy, všech krajských měst dalších vybraných sídel, a to od měřítka 1 : 33 000. Při zavádění produktu je nutno nejdříve nainstalovat samotný prohlížeč, a poté importovat mapové soubory. Použijte při tom aktivační klíč 582-71797-68327. Jak prohlížeč, tak mapy jsou zdarma.

Xara WebStyle 1.2

Software firmy Xara není na našem CD poprvé. S jednou plnou verzí editorem Xara 3D jste se mohli setkat loni v březnu, a tentokrát vám přinášíme další příspěvek z této dílny. Uvnitř čísla najdete recenzi balíku Xara WebStyle 3, jenž slouží, ve shodě se svým jménem, k vytváření grafických návrhů webových stránek. Na CD jsme připravili jak ukázkovou edici této novinky, tak plně funkční verzi WebStyle 1.2 zdarma. Připomeňme, že zmíněná Xara 3D se již dočkala pátého vydání, a v nabídce firmy je ještě vynikající vektorový editor Xara X. Tím však výčet produktů v nabídce nekončí, neboť autoři webových stránek mohou ještě sáhnout pro kolekci komponent s názvem Xara Online, jež realizují koncepci webových služeb. Díky těmto možnostem lze rychle a pohodlně realizovat i nejsmělejší internetové aplikace.

Money S3 Start

Ačkoli ekonomickému softwaru bývají v našem magazínu vyhrazeny spíše jarní měsíce, potvrdíme touto výjimkou pravidlo a zavedeme vás do světa systému Money S3, jenž pochází z dílny Cígler Software. Jde o prozatím nejčerstvější provedení ekonomického systému uvedeného výrobce (oficiální představení proběhlo na loňském Invexu) a my vám jej přinášíme v bezplatné edici Start, jež slouží jednak k bezproblémovému provozování menší agendy, jednak k seznámení s produktem. V případě, že se rozhodnete program využívat i nadále, již v placené verzi, není samozřejmě problém i propříště využívat data, jež byla založena v tomto bezplatném provedení Start. Nejen v případě, že je vám program tohoto druhu velkou neznámou, můžete využít příručku, jež vám objasní základní postupy při práci s ekonomickou agendou v prostředí Money S3. Na CD je rovněž připravena prezentace výrobce, kde najdete některé podrobnosti a kontaktní údaje na vám nejbližší pobočku firmy.

AreaGuard

Již poněkolikáté se na našem CD setkáváme s brněnskou firmou Sodat Software a jejími nástroji na ochranu pracovních stanic a dat. Pokud jste našimi věrnými čtenáři a zajímáte se o problematiku zabezpečení, pak jste jistě s námi sledovali postupný vývoj systému AreaGuard, jenž se proměňoval v komplexní, modulární řešení zabezpečení firemních sítí. Jeho možnosti směřují především k ochraně cenných dat, jež jsou vystaveny nejen riziku smazání, přepsání či neautorizovanému prohlížení, ale také mohou být např. zcizena vlastními zaměstnanci na přenosných médiích. Na CD je připravena nejen prezentace výrobce v podobě off-line webových stránek, ale také zkušební verze systému AreaGuard. Pokud budete s tímto řešením spokojeni, neváhejte využít 20% slevy na koupi.

Supreme CONTACT CRM 4.0

Rovněž tvůrci tohoto zbrusu nového aplikačního balíku jsou pozorným čtenářům dobře známi. Na minulém CD jsme si představili aplikaci CONTACT 3.0, jež reprezentuje završení jedné "vývojové větve", a zde vám přinášíme seznámení se systémem nové generace. Je určen náročnějším zákazníkům a tomu odpovídají jeho možnosti.

§§§§§


Jak na to


FAQ – nejčastěji kaldené dotazy

Zdeněk Pokorný, Martin Koníček

c02c0517

? Moje tiskárna mi někdy při pokusu vytisknout dokument (Word atd.) vytiskne chybové hlášení: "Chyba při zápisu do fronty LPT1: pro tiskárnu HP Deskjet 930C Series: Nastala promlka tiskárny. Zkuste pro tuto tiskárnu nastavit delší promlku. To lze provést příkazem Vlastnosti nabídky Soubor ve složce Tiskárny. Chcete-li pokračovat, klepněte na tlačítko opakovat. Windows to automaticky zkusí znovu za 5 vteřin." Příkaz "Promlka" jsem ale na nenašel. Tiskárna začne znovu fungovat jedině po restartu.

Dle mého názoru bude chyba v nastavení portu LPT, nebo v kabelu.

Zkuste nejprve použít jiný, odzkoušený kabel. Jestliže chyba nebude zde, pak přenastavte v BIOSu paralelní port na standardní nastavení s obousměrným přenosem. Máte-li možnost, vyzkoušejte tisk s jiným počítačem. Používáte správné ovladače pro váš operační systém?

? Zakoupil jsem desku od ECS, K7VZA. Chtěl bych se vás zeptat, je-li možné tuto desku osadit procesorem AMD Athlon 1,3 GHz. V manuálu je uvedeno, že deska musí mít PCB verze 3.0 a nevím, kde je to popsáno.n? CD-RW mechanika mi pálí data 24násobnou rychlostí za 13-15 min. Je asi půl roku stará a na začátku jsem měl CD do 6 min. Nevím jestli je to na reklamaci mechaniky, nebo vinou softwaru.

Obě varianty jsou samozřejmě možné. Mechanika může být po půl roce provozu lehce znečištěna, a to se může projevit na jejím výkonu. Já bych se však přikláněl k variantě, kdy se jedná o softwarovou chybu. Během práce s počítačem se do registrů Windows ukládá mnoho různých parametrů, které můžou mít přímo či nepřímo vliv na chod hardwaru instalovaného v počítači i na používaný software. Proto je dobré jednou za čas (doporučuje se po roce běžného provozu) celý disk zformátovat a nainstalovat znovu operační systém a používané programy.

? Mám desku PC CHIP M726 z druhé ruky. Nemám k ní žádný manuál ani instalační CD. Na desce je několik výstupů, ke kterým chybí konektory. Jde o dva USB porty, PS/2 pro myš a infraport. Nevíte jak upravit nebo připájet konektory, když nemám konektor originální?

V zásadě bych vám nedoporučoval na základní desce cokoli pájet. Můžete tím nenávratně desku poškodit. Nejlepší bude obrátit se na prodejce desek této značky a ti by měli být schopni potřebné konektory dodat. Alespoň já mám takovou zkušenost u svých dodavatelů.

? Nainstaloval jsem si Windows XP: vše funguje dobře, až na to, že se mi počítač nechce automaticky vypnout. Při ukončení Windows probíhá klasické odhlašování, jenže PC se nevypne. Když má dojít k samotnému vypnutí, tak se vypíše hlášení "Nyní můžete počítač vypnout", a já ho musím vypnout ručně. Konfigurace: Diderot Leonardo; AMD Duron 750 MHz; 256 MB; deska GA-7ZM (VIA KT 133); VGA nVidia Riva TNT 2 Model 64/Model 64 Pro.

Budeme tedy předpokládat, že máte správně nastavený power management v BIOSu počítače. Je třeba zkontrolovat, zda máte správně nainstalovány ovladače ACPI (Advanced Configuration and Power Interface). To můžete ověřit ve Správci zařízení, ve složce "systémových zařízení". Nebude-li nainstalován, nainstalujte jej z CD-ROMu dodaného se základní deskou, případně jej stáhněte z webu výrobce desky.

Zkontrolujte také, máte-li zapnutou podporu režimu spánku. Tu najdete v ovládacích panelech ve složce "možnosti napájení".

? Chtěl bych vás požádat o pomoc a radu s následujícím problémem: Po nainstalování Windows XP se počítač spouští asi 6 minut (i při každém restartu)! Nejprve se tak na minutu objeví logo Windows XP na černém pozadí, potom monitor zčerná a 5 minut se jakoby nic neděje, a až potom naskočí OS. Činnosti ve Windows XP jsou jakoby zpomalené (týká se všech programů). Zdá se mi, že Windows XP jsou značně pomalejší než Windows 2000, dokonce mám ten dojem, že i Windows 98 SE běží na mém PC lépe. Kromě Windows XP provozuji na svém počítači (na samostatných partitions) i Windows 98 SE a Windows 2000 Pro, která fungují bezchybně. Windows XP jsem instaloval jako třetí OS. Pro úplnost dodávám konfiguraci mého PC: MB Soltek 75 DRW, CPU AMD Athlon Thunderbird 1,33 GHz, 1 x 256 MB DDRAM 2100 Apacer, HDD WD 20 GB 7200 PRM ATA 100, CD-RW Teac 32/16/10, FDD LS-120, FDD 3,5 Sony, myš Maxtro RF optical, HP LaserJet 1100 a skener Canon CanoScan N670U (USB).

Vzhledem k tomu, že ostatní operační systémy pracují na vašem počítači správně, nevypadá to na hardwarovou chybu. Jelikož Windows XP na vašem PC už nabíhají tak dlouho, vyloučil bych i možnost špatných ovladačů pro Windows. Problém bude patrně v instalačním CD. Zkuste použít pro instalaci jiné CD. Už se mi stalo, že instalační disk byl poškozen a po zdánlivě úspěšné instalaci se počítač choval nestandardně. Po nové instalaci z jiného média bylo vše v pořádku.

? Konfigurace mého počítače je: MB Intel D815EPEA2, Celeron 800, HDD: WD 20 GB, 256 MB RAM, CD-RW Sony CRX 140E. Rok vše fungovalo bez chyby. Po obnově systému ze zálohy přestal BIOS rozpoznávat hard disk napoprvé. Po zapnutí počítače se na obrazovce zobrazí "Drive not ready System halted". Po restartu je již vše v pořádku a počítač pracuje normálně.

Tady bych odhadoval, že se jedná o chybu pevného disku. Může jít jen o přechodný jev, ale s největší pravděpodobností se objeví i další příznaky (vadné sektory, poškozené soubory, apod.). Určitě si nyní svá data zálohujte daleko pečlivěji.

Tato deska by měla pracovat s celou řadou procesorů Athlon. Máte-li přístup k internetu, tak na této stránce si můžete stáhnout manuál, kde se dozvíte všechny potřebné informace: http://www.ecs.com.tw/download/manual_k7v.htm.

? Mám počítač s motherboardem MSI 850 Pro5 a procesorem Pentium 4, 1,6 GHz, HDD 120 GB Western Digital. V operačním systému Windows Me režim spánku funguje bez problémů, včetně návratu do systému. V operačním systému Windows XP je přechod do režimu spánku problematický. V okamžiku, kdy má počítač přejít do režimu spánku, se na chvíli vypne a po vteřině se zapne a vypíše následné hlášení:

Ovladač zařízení Systém, vyhovující systému ACPI, zabraňuje přejít do režimu spánku.

BIOS mám updatovaný, při přechodu do režimu spánku nejsou spuštěné žádné úlohy.

Problém bude pravděpodobně v ovladačích. Zkuste si stáhnout nové ovladače pro Windows XP na webu výrobce základní desky.

? Měl bych dotaz ohledně formátu DivX. Dostal se mi do rukou film ve formátu DivX se zvukem AC3. Problém je, že ani po zaregistrování ovladačů AC3 mi zvuk nefunguje. Vše jsem vyzkoušel i na jiném PC, a problém se opakoval.

To je poměrně častý problém. Jedná se o to, že existuje několik různých formátů komprese a nemáte-li nainstalován ten správný kodek, nebude vám žádný přehrávač video přehrávat správně. Na internetu naleznete nepřeberné množství kodeků. Zkuste se obrátit i na zdroj, od nějž jste film obdržel.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Zdeněk Pokorný, Martin Koníček

c02c0518

? Podle zkušebního programu IBM DFT 230 má pevný disk místo 500 KB cache jen 380 KB. Projeví se to negativně při práci s PC? Souvisí to případně s (nesprávně) instalovanou 100MB ZIP-mechanikou (fdisk ji identifikuje jako druhý disk o kapacitě 96 MB)?

To, že se vám cache pevného disku identifikuje jako cache velikosti 380 KB, může být pouze chybou testovacího programu. Rozhodně bych nevěřil, že by vás někdo "podvedl", ostatně ošidit u pevného disku paměť cache je téměř nemožné. Podle mého názoru to může být způsobeno tím, že z celkové kapacity vyrovnávací paměti je pro opravdové "cacheování" použito 380 KB a zbytek je rezervován pro ovládání vnitřní logiky disku, popřípadě jsou zde při zapnutí PC umístěny další informace týkající image dat na disku. Pokud se dostáváme k vaší mechanice ZIP, její kapacita je zcela správná. Jedná se o známý problém převodu řádu bajtů. Běžně totiž existují dvě převodní tabulky, 1 KB = 1 024 bajtů (správná) a 1 KB = 1 000 bajtů (špatná). Naneštěstí všichni výrobci disků využívají špatného a staršího převodu. Proto pak mohou tvrdit, že disk o kapacitě 5 000 MB má velikost 5 GB. Bohužel aplikace zase používají pro převod tabulku, v níž 1 KB má 1 024 bajtů.

? Moje grafická karta podporuje televizní vstup i výstup. Bohužel nefunguje ani jedno, přestože jsem propojení realizoval přes kabel S-VHS. Kontaktoval jsem i prodejce, který konstatoval, že pravděpodobně ovladače nepodporují českou normu vysílání. Ještě než budu tuto grafickou kartu reklamovat, chci vás požádat, jestli byste mi nemohli nějak pomoci.

Zásadní problém grafických karet podporujících TV výstup je ten, že ne vždy umožňují, aby šel výstupní signál jak na monitor, tak na televizi zároveň. Je třeba tedy v ovládacím panelu Obrazovka nastavit, jestli chcete, aby výstup karty byl pouze na televizi nebo monitor, nestačí tedy jen připojit kabel, a čekat, že vše bude fungovat. Důvod, proč nemůže být aktivní výstup na obě zařízení, je prostý. Grafická karta většinou obsahuje pouze jeden čip RAMDAC, který umožňuje generovat v jeden čas pouze jednu obnovovací frekvenci (pro televizi 50 Hz, pro monitor běžně 85 Hz a více). Je tu tedy jen jediná možnost pro výstup na obě zařízení: buďto si pořídit dvě grafické karty, nebo pomocí speciálních utilit nastavit, aby výstup byl aktivní i na straně monitoru. To ovšem může znamenat jeho poškození, protože většina dnešních monitorů nezvládá obnovovací frekvence nižší než 60 Hz a vy do něj budete pouštět právě oněch 50 Hz, které půjdou zároveň do televizního přijímače.

? Zajímalo by mě, proč mi nelze v internetovém prohlížeči Internet Explorer 6.0 otevřít stránky, které jsem si dříve uložil na pevný disk pomocí Internet Exploreru 5.0 do formátu ".mht" (archiv stránky WWW)? Nešlo by je nějakou utilitou převést do novějšího formátu aplikace Internet Explorer 6.0?

MHT je velmi zajímavá možnost Internet Exploreru, jak uložit jednu webovou stránku do jediného souboru. Pracuje na principu, že webová stránka je uložena podobným způsobem jako běžná poštovní zpráva ve formátu HTML s přílohou. Zde bych hledal i odpověď na váš dotaz zkuste změnit příponu souboru na EML a otevřít tento soubor pomocí aplikace Outlook Express, pak by snad vše mělo fungovat v pořádku. Pokud se budeme bavit o nějakém převodu do novějšího formátu, zde bohužel vidím značný problém. Podle mě se s tímto problémem velké množství lidí nesetkalo, a proto to asi nebude vůbec jednoduché. Jelikož je zpráva zakódována v klasickém textovém souboru, šlo by něco provést pomocí nějakého skriptu (například v PERLu), bohužel tvorba takového skriptu by se pravděpodobně vyplatila při potřebě převodu minimálně několika set stránek.

? Při přehrávání videa ve formátu AVI se předchází zvuk (nebo spíše opožďuje obraz).

Tento problém se nejčastěji objevuje při přehrávání videa ve formátu DivX (běžně používaná přípona je avi, to je z toho důvodu, aby film spustil asociovaný přehrávač). Řešení problému už mnohdy nebývá bohužel tak snadné, od zastaralé a nefunkční verze kodeku se můžete dostat například k tomu, že procesor vašeho počítače je příliš slabý (což rozhodně nenastane v případě, kdy jste vybaveni procesorem na frekvenci vyšší než 600 MHz) nebo že vaše karta je problematická (jednou se mi stalo, že jsem měl s přehráváním snímků značné problémy, a po náhodném smazání jednoho souboru kodeku vše fungovalo v pořádku). Zjednodušeně řečeno, pokuste se obstarat co nejnovější kodek formátu DivX nebo zkuste utilitu Divfix pro opravu poškozených snímků (http://www.divx-digest.com/software/divfix.html).

? Je možné grafickou kartu ATI All-in Wonder 128 Pro propojit s klasickou videokamerou? Jde mi o to, je-li je možné s touto kartou a klasickou VHS kamerou vytvořit něco jako webkameru.

Webová kamera je vlastně jakýsi rychlý foťák, který v určitých chvílích odesílá zadané snímky na web. Ale abych odpověděl na vaši otázku, čistě teoreticky lze nahradit webovou kameru tou běžnou, s digitalizační grafickou kartou, čistě prakticky k tomu ovšem musíte mít také softwarové vybavení, které snímky z kamery každou chvíli uloží a odešle na web. Bohužel do značné míry pochybuji, že by někdo takovýto software vyvinul, protože i dnes je mnohem výhodnější postarší obyčejnou kameru prodat a za nabyté finance si pořídit novou webovou kameru, jejíž software vše potřebné obstará "na pár kliknutí".

? Vlastním monitor Sony G220 17" FD Trinitron a grafickou kartu Geforce 2 Titan 64MB DDR. Při práci na PC používám rozlišení 1 024 x 768 při 100 Hz. Bohužel při hraní her (používám opět rozlišení 1 024 x 768) jsem si všiml, že bílé plochy nějak blikají. Při následné kontrole v menu monitoru jsem zjistil, že "jedu" na 60 Hz v lepším případě na 75 Hz. Po hodinové zábavě mi padají oči z důlků. Proč mě Windows berou "hertzy"? Od kamaráda jsem se dozvěděl, že existuje nějaký program, který zakáže systému snižovat obnovovací frekvenci monitoru při hraní her. Nevíte prosím o nějakém? Používám česká Windows XP Professional. Popřípadě, lze v tomto systému Windows nařídit 100 Hz za každou cenu, samozřejmě že při normálním rozlišení 1 024 x 768? Na stránkách nvidia.com jsem nic neobjevil.

Ve zkratce řečeno se jedná o nejčastější problém karet značky nVidia. Celé to spočívá v tom, že grafická karta má jiné obnovovací frekvence pro standardní zobrazení GDI a hry (DirectX, OpenGL). Pro karty nVidia existuje velmi známá a populární utilita nVidia Refresh Rate Fix, která zajistí, že hry budou pracovat na správné obnovovací frekvenci (jedná se o aplikaci, která není rezidentní a potřebná data zapisuje pouze do registrů). Problém je v tom, že funguje pouze se staršími ovladači grafických karet nVidia, konkrétně nejlépe s Detonatory 21.83. Obnovovací frekvenci lze ovšem naštěstí nastavit i jinými způsoby. Například firma Microsoft u nastavení ovladačů DirectX (Program files\Directx\Setup\Dxdiag.exe) v neobvyklé záložce "Další nápověda" zanechala speciální volbu, která nám umožní nastavit jednotnou obnovovací frekvenci (bohužel pro všechny rozlišení jednu jedinou). Tento fígl již samozřejmě správně pracuje se všemi grafickými kartami a jejich ovladači (ovšem pouze za předpokladu, že hra využívá rozhraní DirectX).

? Mám zvláštní problém s BIOSem. Při startu počítače se objeví text: "BIOS ROM checksum error, insert the system disk and press enter". Tato chyba se začala objevovat zničehonic. Dlouho jsem konfiguraci neměnil, a ani jsem nezasahoval do počítače. Počítač běžel naprosto normálně, a asi za 2 hodiny se začala objevovat tato hláška. Nepomohla ani aktualizace BIOSu. Na internetu jsem hledal odstranění této chyby, ale všude popisují, že chyba je neodstranitelná. Jedinou možností je prý nová základní deska.

Myslím, že problém nemusí být tak strašný, jak se zdá. Buďto vám v BIOSu došla baterie (případně data upravil počítačový virus v tom případě obnovte paměť CMOS za pomoci záchranné antivirové diskety, kterou vytváří každý solidnější antivir) a jediné co musíte provést, je jeho reset. O tom, jak to provést, se dozvíte v manuálu dodávaného k vaší základní desce, případně na desce hledejte označení BIOS Reset je třeba při vypnutém počítači (odpojeném od elektrické sítě!!!) zkratovat dva piny (pokud je nenaleznete, pokuste se na 30 minut vyjmout baterii). V případě, že ani to nepomůže, není ještě vše ztraceno. Je také možné, že je nějakým způsobem vadná flash paměť BIOSu. Musíte si tedy ze stránek výrobce základní desky stáhnout soubor s binárním obsahem paměti a pomocí flashovací utility uložené na disketě (popis postupu většinou uvádějí výrobci základních desek, například na stránkách firmy www.msi.com.tw se dají nalézt návody pro jednání v těchto situacích) nahrát do BIOSu jeho firmware. I zde vám zbývá poslední možnost, a to je nalezení nějaké starší základní desky (nebo koupě nefunkční) s podobným BIOSem (stejná pamět flash), kam nahrajete firmware vaší základní desky. Zjednodušeně řešeno opravit to možné je, ovšem často se to nepraktikuje. Jediné co mě zvláště zaujalo, je označení vaší základní desky, podle mých informací by zde totiž měla záruka být standardně poskytována dva roky (nikomu nedoporučuji zakoupit základní desku s menší zárukou než dva roky, nejlépe je si připlatit za tříletou záruku, kterou běžně poskytují renomovaní výrobci).

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

§§§§§


Když vás XP zlobí I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, David Wolski

c02c0549

Windows XP a nejnovější verze kancelářského balíku Office XP jsou bezpochyby velmi vyspělým softwarem ovšem někdy vám mohou pěkně podrásat nervy. Tak co potom s nimi?

Operační systém Windows a soubor programů MS Office se pravděpodobně budou v příštích letech znovu výrazně měnit. Nové systémy souborů, nové síťové technologie a neustále se rozšiřující orientace na web by měly být zárukou inovace. Současná generace softwaru je naproti tomu jako slepá ulička sice bohatě a pestře zbarvená, vybavená různými animacemi, nicméně nikam nevede. Během tří verzí a pěti let od roku 1997 se programy balíku MS Office Word, Excel atd. nijak zásadně nezměnily. Počítat uměl Excel už ve verzi 97 a předcházejících, výměna fontů za truetypová písma byla rovněž již ve Wordu 95 a nižších. Jediným důležitým krokem bylo převedení všech programů MS Office na jednotný makrojazyk VBA.

Všechny ostatní nápadnější změny se omezují na optické efekty, jakož i na vylepšení inteligence softwaru, jež byly však jednoznačně provedeny kvůli prodeji na trhu v USA. Typický evropský uživatel je povětšinou vnímá jako přebytečné a obtěžující. V tomto článku vám nabídneme několik tipů jak tyto drobnosti, které ale mohou jít časem pěkně na nervy, odstranit. Jako zářný příklad mohou posloužit kupříkladu funkce Automatická kontrola pravopisu, Automatické formátování, případně Instalátor programu MS Office spouštějící se při každém chybějícím modulu. Na druhou stranu chybí programům MS Office větší flexibilita a celá řada vylepšení, která firma Microsoft očividně pokládá za nevýznamná. Za zmínku stojí nedořešené ukládání různých verzí při práci s rozsáhlejšími dokumenty, jakož i pro spoustu uživatelů naprosto nepostradatelná možnost zálohování dat v programu MS Outlook v případě, kdy se tento program poškodí a odmítne se spustit. Proto vám rovněž ukážeme, jak si jednotlivé programy MS Office nastavit podle svých představ a jakým způsobem pomocí VBA maker zabránit nedostatkům vyskytujícím se v těchto aplikacích.

Ve Windows XP je jasně vidět trend směřující k co možná nejvíce "hračičkovskému" prostředí. Firma Microsoft počítá s vynaložením značné části výkonu počítače i se zpomalením reakce počítače na příkaz uživatele, jen aby pracovní prostředí bylo co možná nejefektnější. Naštěstí se efekty nejvíce zatěžující počítač dají při trošce znalostí snadno vypnout. Znamená to ovšem vydat se pevně za svým cílem skrz celou řadu voleb, abyste se nakonec dobrali k tomu, že budete mít Windows XP nastavená tak, že na nich budete moci pracovat efektivně a bez zbytečných hračiček. K tomuto účelu existuje ve Windows XP možnost nastavit si prostředí velmi podobné co se týče funkčnosti tomu ve verzi Windows 2000. Když se budeme zabývat vzhledem, můžeme Windows XP připodobnit spíše k Windows ME.

Pokud jde o cíl učinit uživatelské prostředí co možná nejpřívětivější a nejpřehlednější, pak Windows XP několikrát střelila vedle. Nedá se říci, že třídění počítačů v síti podle jejich popisu byl zrovna dobrý nápad. Místo přehlednosti se v tomto případě dosáhlo přesného opaku.

Ještě více zavádějící je skutečnost, že důležité funkce zůstávají zpočátku skryty, aby u vás vznikla představa, že ovládání systému je ve své podstatě velmi primitivní. Například ve Windows XP Professional musíte pro nastavení přístupových práv ke složkám a souborům nejprve nalézt skrytou volbu, která vám tuto činnost umožní.

Velmi závažné bezpečnostní trhliny se objevují ve verzi Home Edition s největší pravděpodobností proto, že typický domácí uživatel nechce být při instalaci v žádném případě čímkoliv znejistěn. Nechce se tudíž po něm žádné administrátorské heslo, takže se jako administrátor může přihlásit každý bez toho, aby musel nějaké heslo zadávat! I zde vám chceme pomoci a tím ochránit vaši nervovou soustavu.

Samozřejmě se naše rady a návody orientují zejména na věcně orientované uživatele. Je totiž docela možné, že vás ve Windows a Office XP rozčiluje úplně něco jiného, než to, co zde najdete.

Když Windows XP zlobí...

Operační systém Windows XP je daleko pestřejší a dá se říci i hravější než jeho předchůdci. Mnohé novinky ale nejsou pro běžnou práci na počítači nic zvláštního. Nejvyšší čas něco s tím udělat ...

Uvedením Windows XP zpřístupnila firma Microsoft běžným uživatelům stabilní operační systém, o tom nemůže být sporu. Ale ten, kdo zná starší verze Windows, bude jistě velmi rychle zmaten částečně až dětinským provedením a neustálými rádoby chytrými upozorněními Windows XP.

Představa vytvoření co možná nejspolehlivějšího operačního systému však s sebou přinesla některé nechtěné účinky, a to hlavně v tom, že téměř "zatajila" mnohé bezesporu důležité funkce. Pro úplného začátečníka je to tak asi v pořádku, zkušenější uživatele ale tato skutečnost může ve fázi, kdy se se systémem dostatečně obeznámí, také pěkně rozčilovat.

Abyste vaši nervovou soustavu zbavili zbytečných stresů, je potřeba Windows XP přizpůsobit k obrazu svému tak, abyste mohli na počítači pracovat tím způsobem, jak jste byli zvyklí. V tomto článku vám prozradíme, jak na to. Na následujících stránkách naleznete nejen tipy, jak tyto nové optické hračičky vyrušit, ale i návody, jak zpřístupnit vám důvěrně známé funkce a naopak odstranit elementy rušivé.

1. Vzhled Windows: Velmi pestrý, avšak nepraktický

Problém: Význam a schopnosti kompletně přepracovaného prostředí operačního systému Windows XP samozřejmě samy nerozhodují o jeho vhodnosti pro všechny uživatele. Tomu, kdo dobře zná prostředí minulých verzí Windows, mohou různé okliky a hračičky lézt pěkně na nervy. Nehledě k tomu, že nový vzhled Windows ukousne něco z výkonu vašeho počítače a vezme si také minimálně 5 MB operační paměti.

Řešení: Jestliže jste se již nového vzhledu Windows XP dostatečně nabažili, stačí několik klepnutí myší, abyste se tohoto grafického zázraku zbavili. Patřičné volby jsou však rozestrkány na několika místech. Pracovní plocha, nabídka Start, vizuální efekty, Průzkumník Windows všechny tyto komponenty mají vlastní nastavení, jež při návratu k minulým verzím musíte individuálně nastavit. Naštěstí se k jejich nastavení dostanete pohodlně přes Ovládací panely.

1. Pracovní plochu dostanete do klasického vzezření, když v Ovládacích panelech poklepete na ikonu Zobrazení a v dialogovém okně klepnete na kartu Motivy. Zde zvolte v poli Motiv položku Klasické nastavení. Jestliže v tomto motivu provedete později nějaké změny, dojde k přejmenování položky na Klasické nastavení (změněno). Pomocí tlačítka Uložit jako si můžete toto nastavení uložit pod vlastním jménem.

2. Při poklepání na ikonu Hlavní panel a nabídka Start v Ovládacích panelech se opět objeví dialogové okno, v němž je přinejmenším důležitá karta Nabídka Start. V ní naleznete přepínač Klasická nabídka Start, který vám umožní vrátit se ke vzhledu známému z Windows 98/ME/2000. Po stisku tlačítka Vlastní máte možnost zabránit systému v tom, aby nabídku Start upravoval podle vašeho zacházení, tj. v závislosti na tom, které položky používáte často, a které naopak vůbec ne. Stačí pouze zrušit zaškrtnutí položky Používat individuální nabídky. Toto nastavení preferuje většina uživatelů, neboť často velmi nelibě nesou to, že se jim obsah nabídky Start každou chvíli mění.

3. Při poklepání na ikonu Systém v Ovládacích panelech a následně po přesunu na kartu Upřesnit se tam po stisku tlačítka Nastavení v poli Výkon dostanete k položkám, jimiž můžete ovlivňovat výkon vašeho počítače ve Windows XP. To se týká zvláště rychlých počítačů, u nichž optické žertíky citelně snižují jejich výkon. Nejlepším řešením asi bude všechny vizuální efekty kompletně deaktivovat (tj. zvolit položku Optimalizovat pro výkon). Poté můžete, budete-li chtít, začít jednotlivé efekty znovu zapínat.

4. Při poklepání na ikonu Možnosti složky v Ovládacích panelech a následném přesunutí na kartu Obecné můžete místo naprosto nadbytečné volby Zobrazit položky práce se složkou zvolit obyčejnou volbu Používat klasické složky systému Windows.

Vliv na výkon systému mají rovněž i některá nastavení na kartě Zobrazení. Když kupříkladu zrušíte volbu Pamatovat nastavení zobrazení každé složky, můžete poté určit standardní vzhled pro všechna okna programu Průzkumník. K tomu účelu otevřete v programu Průzkumník libovolnou složku a v menu Zobrazit zvolte vámi požadované zobrazení, např. Podrobnosti. Poté ve stejném menu zvolte příkaz Seřadit ikony, kde si určíte, podle jakého parametru chcete mít ikony seřazeny. V mnoha případech je vhodné třídění podle typu, jelikož pak jsou objekty stejného typu seřazeny do skupin a v těchto skupinách jsou uspořádány podle abecedy. Toto řazení však bude nastaveno pouze v případě, když bude v menu Zobrazit/Seřadit ikony zatržena položka Zobrazit ve skupinách. Po provedení těchto nastavení konečně vyberte v menu Nástroje příkaz Možnosti složky a zde na kartě Zobrazení stiskněte tlačítko Použít pro všechny složky.

2. Zatuhnutí počítače: Žádné informace

Problém: "Spolehněte se na nejstabilnější architekturu Windows", vychvaluje firma Microsoft svůj operační systém XP. I když je pravda, že pády systému nyní skutečně nepatří ke každodenní rutině, může se za jistých nepříznivých okolností stát, že dojde k zatuhnutí i u Windows XP, například při problémech se špatně naprogramovanými ovladači. V tomto případě se vám ale neukáže žádná "modrá obrazovka", nýbrž se počítač okamžitě restartuje. Jenže už i beztoho dost obtížné hledání chyby se vzhledem k chybějícím informacím, které se objevovaly právě na oné "modré obrazovce", ještě více ztíží.

Řešení: V případě pádu operačního systému Windows XP jeho chování řídí celá řada nastavení. Ta ovšem najdete velice dobře skrytá v Ovládacích panelech, když poklepete na ikonu Systém. Přesuňte se na kartu Upřesnit a zde klepněte na tlačítko Nastavení v poli Spuštění a zotavení systému. Zde zrušte zatržení u položky Automaticky restartovat. Nové nastavení se projeví po restartu počítače. Pokud dojde od této chvíle k zatuhnutí počítače, namísto obyčejného restartu se vám objeví opět "modrá obrazovka", jež vám poskytne informace minimálně o původci zatuhnutí. A hledání chyby může začít.


Když vás XP zlobí II.

3. Přísný zákaz nové instalace: Windows smažou vaše data

Problém: Ten, kdo doposud pracoval s Windows 95, 98 či ME, měl sklon k tomu, že při častějším výskytu nějakého nepředvídatelného chování systému bude lepší Windows jednoduše přeinstalovat, místo aby celé hodiny hledal příčinu tohoto abnormálního chování. Windows XP se v tomto případě chovají naprosto odlišně od svých předchůdců. Se ztrátou všech vašich dat se při nové instalaci přímo počítá.

Řešení: Rychlou novou instalaci vám nedoporučujeme ovšem pokud se přesto rozhodnete ji provést, měli byste si v každém případě zazálohovat data. Windows XP je totiž přímý potomek Windows NT a 2000, z čehož vyplývá, že všechna data v systémových složkách jsou z bezpečnostních důvodů smazána v případě, kdy se Windows instalují znovu na verzi Windows již existující. Kdyby tomu tak nebylo, bylo by velmi jednoduché tímto způsobem obejít zabezpečení složek a souborů, a získat přístup ke všem datům na daném počítači. V případě takové instalace vytvoří Windows XP nového uživatele se stejným jménem jako bylo to předchozí. A s tím budou spojeny všechny akce, které bude systém provádět dále. Výsledkem pak bude, že většina nainstalovaných aplikací nepůjde spustit, složka Documents and Settings s dříve uloženými daty uživatele bude přejmenována nebo smazána.

U Windows XP se jinými slovy v případě problémů nevyhnete zdlouhavému vyhledávání chyb v nouzovém režimu, případně práci s programem Obnovení systému. Teprve když se žádná z výše zmíněných akcí nepovede, budete muset všechna potřebná data zazálohovat na nějaké externí médium nebo alespoň do složky nesouvisející s Windows XP a operační systém přeinstalovat.

4. Editor registru se spouští vždy na místě naposledy upravovaného klíče

Problém: Program Editor registru zjišťuje naposledy upravovaný klíč a při dalším spuštění programu se na něm automaticky otevře. To, co bylo původně plánováno jako pomůcka pro ulehčení práce, může zkušené uživatele pracující často právě s registrem Windows, pořádně rozčilovat. Když už jste se jednou prodrali přes rozsáhlou strukturu registru, ukáže se vám při dalším spuštění programu změť klíčů, hodnot apod. Přitom byste chtěli, aby se program Editor registru spouštěl otevřený na nejvyšší úrovni stromové struktury.

Řešení: Program Editor registru ukládá naposledy upravované místo do položky Lastkey. Ruční smazání této hodnoty vám však nepomůže program si ji při jeho zavření vytvoří automaticky znovu. Windows však znají od verze 2000 pojem přístupová práva i pro klíče v registru. Pomocí triku popsaného níže tak můžete zakázat možnost zápisu do určitého klíče, a tím program Editor registru donutit zapomínat.

Přesuňte se v programu Editor registru do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Applets\Regedit a smažte zde hodnotu Lastkey. Nyní klepněte pravým tlačítkem na klíč Regedit tak, aby se objevil klíč Favorites, který je v něm vnořený (tento klíč tam existuje pouze tehdy, když máte v programu Editor registru definovanou nějakou oblíbenou položku viz menu Oblíbené položky výše zmíněného programu). Po klepnutí pravým tlačítkem myši na klíč Regedit zvolte z kontextového menu příkaz Oprávnění. V poli Název skupiny nebo jméno uživatele vyberte svoje jméno a v dolní části okna nastavte parametr Úplné řízení na hodnotu Odepřít. Nastavení potvrďte stiskem tlačítka OK. Takto provedené nastavení se však vztahuje i na klíč Favorites, jenž slouží pro definování vašich oblíbených položek v registru Windows. Tato možnost je velmi užitečná, a aby nadále správně fungovala, musíme pro klíč práva znovu nastavit. Klepněte na tento klíč pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte příkaz Oprávnění. Stiskněte tlačítko Upřesnit a na kartě Oprávnění zrušte zaškrtnutí políčka Zdědit po nadřazeném objektu položky oprávnění platné pro podřízený objekt a tyto položky sloučit s položkami, určenými přímo pro tento objekt. Na dotaz, co se má nyní s přístupovými právy provést, odpovězte stiskem tlačítka Kopírovat. Po klepnutí na OK se vrátíte zpět do okna pro nastavení oprávnění. Zde znovu v poli Název skupiny nebo jméno uživatele zvolte svoje jméno a v dolní části okna nastavte pro položku Úplné řízení hodnotu Povolit, a vše potvrďte stiskem tlačítka OK. Od této chvíle se vám program Editor registru bude spouštět s označenou položkou Tento počítač a se všemi klíči sbalenými.

Jestliže byste chtěli mít program Editor registru nastavený tak, aby se vám při startu spouštěl vždy na stejném klíči, i to se dá zařídit. K tomu účelu jsme pro vás připravili skript REGEDIT.VBS.

Pro použití tohoto skriptu je třeba mít verzi programu Editor registru, podporující funkci LastKey. Tyto verze jsou součástí Windows ME, 2000 a XP. Pokud soubor REGEDIT.EXE představující program Editor registru zkopírujete z Windows ME do Windows 98/95, můžete výše zmíněný skript využít i v těchto systémech. Další podmínkou je nainstalovaný Windows Scripting Host.

Skript REGEDIT.VBS je užitečný zvláště tím, že po jeho spuštění stačí do políčka v dialogovém okně vložit odkaz na klíč v registru, a on následně spustí program Editor registru přesně na námi vloženém klíči. Odpadá tak zdlouhavé probírání se registrem. Odkaz do dialogového okna můžeme zapsat ručně, anebo jej vložit přes schránku z nějaké aplikace (Internet Explorer, MS Word apod.). Samozřejmě to není jediná možnost využití tohoto skriptu další spočívají právě ve využití funkce LastKey, jež umožňuje programu Editor registru zapamatovat si naposledy upravované místo v registru Windows.

1. Po spuštění skriptu se vám v dialogovém okně automaticky zobrazí název naposledy upravovaného klíče. Potvrzením zobrazené položky se spustí program Editor registru obvyklým způsobem, tj. na místě naposledy upravovaného klíče.

2. Po spuštění skriptu se objeví položka, odpovídající naposledy modifikovanému klíči. Když ji nepotvrdíte a stisknete tlačítko Storno, pak se program Editor registru spustí na položce s nejvyšší úrovní, tj. Tento počítač, což je rovněž dosti často žádaná volba.

3. Použijete schránku a pomocí příkazu Úpravy/Kopírovat a posléze Vložit přepíšete položku v dialogovém okně skriptu položkou jinou. Program Editor registru se spustí na úrovni představované vámi zadaným klíčem. Toto je hlavní funkce skriptu, jež byla zmíněna výše.

Pro specialisty na práci s registrem tu máme dvě vylepšení. První spočívá v tom, že do políčka skriptu stačí napsat určitá klíčová slova, a program Editor registru se následně spustí na úrovni představované těmito klíčovými slovy. Například po zadání výrazu IE se dostanete přímo do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Internet Explorer. Všechna klíčová slova naleznete přímo ve skriptu v podprogramu s názvem jinak.

Další možností je napsat do políčka skriptu parametr ID. Po potvrzení se objeví očíslovaný seznam deseti položek Windows (například Tento počítač, Místa v síti atd.). Po zadání čísla se dostanete v programu Editor registru přímo na místo pro nastavení příslušné položky.

Skript naleznete (REGEDIT.VBS, 5 KB), a samozřejmě máte možnost si jej libovolným způsobem dále modifikovat podle svých představ.

5. Místa v síti: Naprosto nepřehledné

Problém: Mírně řečeno velmi chudý je pohled při poklepání na ikonu Místa v síti. Navíc jsou počítače zapojené v síti seřazeny podle komentáře. Jenže vy jste si již zvykli hledat počítače v síti podle jejich názvu a chtěli byste si tentýž způsob vyhledávání nastavit i ve Windows XP.

Řešení: V malých domácích sítích se tento problém dá vyřešit velmi snadno. Jednoduše si k žádnému počítači nepište žádné komentáře, a problém bude sprovozen ze světa. Ve větších sítích, kde si chcete komentáře ponechat, vede k tomu, aby byly počítače seřazeny abecedně, následující postup:

Nejprve potřebujete v položce Místa v síti vytvořit novou složku. To však ale nelze udělat jednoduše v programu Průzkumník, a proto se musí použít program Příkazový řádek. Po spuštění programu Příkazový řádek v něm zadejte příkaz

cd %userprofile%

Tak se dostanete do složky svého profilu ve složce Documents and Settings. Dále zadejte příkaz

cd Okolní síť

Tím se dostanete do složky Místa v síti, v níž vytvoříte novou složku. Jestliže si chcete udržet přehled o všech počítačích vaší pracovní skupiny, pojmenujte vytvořenou složku právě podle ní. Pro vytvoření složky použijte příkaz

md <Pracovní skupina>

Tím jsou přípravy na úrovni programu Příkazový řádek završeny.

Když nyní spustíte program Průzkumník a klepnete na ikonu Místa v síti, uvidíte tam i vámi vytvořenou složku. V této složce nyní vytvoříte zástupce k vámi požadovaným síťovým počítačům. Spusťte si další okno programu Průzkumník a v levé části okna postupně rozbalte stromovou strukturu do sebe vnořených položek Místa v síti, Celá síť, Síť Microsoft Windows a položku představující vaši pracovní skupinu tak, aby počítače v pracovní skupině byly viditelné v levé části okna. Nyní ikony počítačů přetáhněte opět z levé části okna programu Průzkumník do dříve vytvořené složky. Přetažením se vytvoří zástupce počítače, avšak objeví se tam pouze název počítače, což je sice neobvyklé chování, ale v tomto případě se nám to hodí.

Takto vytvořený seznam počítačů má bohužel jednu nevýhodu. Pokud se vám v počítačové síti objeví nový počítač, budete muset jeho zástupce v tomto seznamu opět vytvořit ručně.

6. Přístupová práva ve Windows XP Professional: Když chybí položka Zabezpečení

Problém: Windows XP ve verzi Professional nabízejí možnost detailního přidělování přístupových práv pro jednotlivé složky a soubory umístěné na diskovém oddílu NTFS. Ale ten, kdo byl z Windows 2000 zvyklý na kartu Zabezpečení, jež se objevila po klepnutí na příkaz Sdílení v kontextovém menu u disků, složek a souborů, nyní asi nevěří vlastním očím. Windows XP totiž možnosti nastavení zabezpečení utajují, neboť karta Zabezpečení není k dispozici.

Řešení: Windows XP mají být co se týče ovládání především co nejjednodušší. Pravděpodobně proto firma Microsoft řadu možností systému jednoduše ukrývá. V případě možnosti nastavení zabezpečení je naštěstí náprava velmi snadná.

Spusťte si program Průzkumník a klepněte do menu Nástroje/Možnosti složky. Zde klepněte na kartu Zobrazení a zrušte zaškrtnutí políčka Použít zjednodušené sdílení souborů (doporučeno). Zvláště pro ty, co dříve pracovali s Windows 2000, je povolení výše zmíněné volby sotva hodno následování (i když Microsoft má zřejmě názor opačný).

Na to, co ve Windows XP Professional funguje velmi jednoduše, můžete ve verzi Home klidně zapomenout.

Položka Zabezpečení je dostupná pouze v nouzovém režimu, jinak musíte pro nastavení zabezpečení použít utilitu CACLS.EXE pracující na příkazovém řádku. Tento program, jenž se bohužel vzhledem k množství parametrů používá velmi obtížně, je na druhou stranu podrobně dokumentován. Nejdůležitější pravidla pro jeho použití obdržíte po zadání příkazu cacls /?.

7. Chybějící účet administrátora při přihlašování do Windows XP

Problém: V dialogovém okně pro přihlášení uživatele do systému Windows XP Professional chybí důležitý účet možná z bezpečnostních důvodů. Účet administrátora se ukáže pouze při spuštění počítače v nouzovém režimu.

Řešení: Na rozdíl od verze Home je ve Windows XP Professional účet administrátora k dispozici vždy, nejen v nouzovém režimu. Jenom se nezobrazuje.

Abyste se mohli přihlašovat vždy přímo jako administrátor, můžete zrušit uvítací obrazovku Windows a vrátit se ke způsobu přihlašování známého z Windows 2000. Uvítací obrazovka se dá deaktivovat v Ovládacích panelech, když poklepete na ikonu Uživatelské účty a klepnete na položku Změnit způsob přihlašování a odhlašování uživatelů. Následně zrušíte zaškrtnutí políčka Používat úvodní obrazovku. Současně se tím ale deaktivuje i možnost Rychlého přepínání uživatelů.

Pokud i přesto budete chtít zůstat u standardního přihlašování ve Windows XP, stačí u úvodní obrazovky dvakrát stisknout klávesovou zkratku <Ctrl><Alt><Delete> a objeví se dialogové okno pro přihlášení známé z Windows 2000.

Jestliže se vám to všechno zdá příliš zdlouhavé, existuje ještě jeden způsob, jak mít neustále možnost přihlásit se jako administrátor. Stačí odpovídající úprava registru. Spusťte si program Editor registru a přesuňte se na klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows NT\CurrentVersion\Winlogon\SpecialAccounts\UserList. Klepněte pravým tlačítkem myši do pravé části okna a z kontextového menu vyberte příkaz Nový/Hodnota DWORD, čímž vytvoříte novou hodnotu. Pojmenujte ji Administrator a poklepáním na ni jí přiřaďte hodnotu 1.

Od příštího přihlášení se vám bude na uvítací obrazovce zobrazovat i položka Administrator. Ve verzi Windows XP Home je výše zmíněný postup neúčinný, protože možnost přihlášení jako administrátor je možná jen v nouzovém režimu.


Když vás XP zlobí III.

8. Chyba v zabezpečení Windows XP Home: Chybí heslo pro přihlášení administrátora

Problém: Windows XP nabízejí bezpečnost ovšem za předpokladu, že je celý operační systém správně nakonfigurován. Při instalaci Windows XP Home se však zanedbává jedna důležitá okolnost na rozdíl od Windows XP Professional se při instalaci Windows XP Home nezadává heslo pro účet administrátora. Standardně tedy toto heslo zůstává prázdné. Ten, kdo tuto skutečnost zná, může se k datům a k celému systému kdykoliv dostat pomocí nástroje Obnovení systému.

Řešení: Měli byste okamžitě po skončení instalace Windows XP Home vytvořit heslo pro účet administrátora. Obvyklý způsob je spuštění počítače v nouzovém režimu, dále přes Ovládací panely a tam přes ikonu Uživatelské účty. Pouze v nouzovém režimu zde totiž bude mimo jiné zobrazen také účet administrátora.

Pohodlnější cesta vede přes příkazový řádek. Funguje i za běžného provozu Windows, čímž odpadá restart počítače v nouzovém režimu apod. Spusťte program Příkazový řádek a zadejte následující příkaz

net user administrator <heslo administrátora>

Namísto výrazu <heslo administrátora> zadáte vámi požadované heslo. Tento postup ovšem funguje pouze u uživatelů, kteří mají k počítači administrátorská práva.

9. Pevně nastavený spořič obrazovky při přihlašování

Problém: Pokud zůstane uvítací obrazovka ve Windows XP déle jak 10 minut nedotčená, spustí se spořič obrazovky. Vzhledem k tomu, že tento nepatří zrovna ke skvostům jinak noblesně se tvářících Windows, mohli byste jej chtít nahradit jiným. Odpovídající položku menu však hledáte marně, protože Windows vás spořič změnit nenechají.

Řešení: V tomto případě nezbývá nic jiného, než si pomoci sami, a to opět zásahem do registru Windows XP. Spusťte si program Editor registru a přesuňte se na klíč Hkey_Users\.Default\Control Panel\Desktop. Zde po poklepání na hodnotu SCRNSAVE.EXE si můžete zadat spořič podle svého gusta. Přehled spořičů přicházejících v úvahu, získáte pohledem do složky %windir%\System32. Zajímat vás budou pouze soubory s příponou SCR. Když nevíte, jaký spořič se za kterým názvem skrývá, jednoduše jej spusťte tím, že na něj poklepete. Název souboru vámi vybraného spořiče pak zadáte jako údaj hodnoty SCRNSAVE.EXE, namísto standardního údaje LOGON.SCR.

Ve stejném klíči můžete nastavit i další možnosti. Tak kupříkladu hodnota ScreenSaveTimeOut vám udává, po kolika sekundách se spořič obrazovky spustí. Standardně je zadána hodnota 600, což odpovídá přesně deseti minutám.

Když Office XP zlobí...

Nepraktické funkce, neočekávané reakce, nebo dokonce ztráta dat dohánějí řadu uživatelů produktů kancelářského balíku Microsoft Office XP k zoufalství. Nabízíme vám řešení...

Ne všechny funkce, které nabízí například Microsoft Word, jsou pro každého uživatele a každou situaci zrovna tím pravým. Klasickým příkladem jsou automatické formátování a automatická kontrola pravopisu. Ač je vše míněno původně s cílem co nejvíce ušetřit práci, často je tomu právě naopak. Věty, které začneme pořadovým číslem, se automaticky stávají součástí číslovaného seznamu, e-mailové adresy zase pro změnu hypertextovými odkazy. Ten, kdo chce třeba jen dočasně tyto automatické funkce vypnout, se musí složitě proplést mezi celou řadou dialogových oken a položek. Proto jsme pro vás připravili několik doplňků, které vám umožní některé automatické volby nastavit pouhým klepnutím tlačítka myši.

V tomto článku ale naleznete i informace o tom, jak urychlit spuštění programu MS Word, dále třeba návod na vytvoření nového instalačního CD disku i s updaty. Uživatelé aplikace MS Outlook se zase dozví, co dělat při častých zatuhnutích programu a jak data tohoto programu nejlépe zálohovat.

1. MS Word 97/2000/XP: Přílišná umírněnost při automatickém formátování dokumentu

Problém: Automatické formátování programu MS Word nabízí celou řadu možností, jež by měly běžnému uživateli ulehčit život. V některých případech není automatické formátování zrovna tím pravým, například když si chcete sami určit, co a jak očíslovat, nebo když si nepřejete, aby se internetové adresy zobrazovaly jako hypertextové odkazy. Existuje způsob, jak automatické formátování textu rychle vypnout a zase zapnout?

Řešení: Nastavení pro automatické formátování se dá upravit v menu Nástroje/Možnosti automatických oprav. Přitom musíte rozlišovat dvě různé funkce volby na kartě Formátování používá program MS Word tehdy, když máte hotový dokument a chcete jej zformátovat pomocí příkazu Automatický formát z menu Formát. Druhá karta s názvem Automatické úpravy formátu při psaní obsahuje parametry, jež platí během psaní nového textu. Při standardním nastavení jsou všechny volby povoleny. Také volby nastavené na kartě Automatické opravy sledují vaše psaní. Pokud máte zde aktivovanou volbu Nahrazovat text během psaní, opravuje MS Word automaticky nejčastější překlepy a chyby. V některých případech ale může dojít k tomu, že se stane opak totiž že vámi správně napsané slovo vymění za chybu.

Pro pohodlné zapínání a vypínání funkcí automatického formátování jsme pro vás připravili makro AUTOFMT2.DOT. Pro jeho správnou instalaci si pečlivě přečtěte instrukce v rámečku s názvem Integrace maker a doplňků do MS Office. Po příštím spuštění programu MS Word se v menu Nástroje objeví nová položka s názvem Automatický formát (On/Off). Klepnutím myší na tuto položku automatické formátování zapnete, případně vypnete.

Funkce automatického formátování je zapnuta tehdy, když je u názvu položky umístěno zatržítko. Toto makro je konkrétně nastaveno tak, že se aktivují či deaktivují volby Automatické číslování a Internetové a síťové cesty hypertextovými odkazy.

Když budete chtít prostřednictvím tohoto makra zapínat a vypínat další volby, musíte jeho zdrojový text upravit. K tomuto účelu poklepejte na soubor AUTOFMT2.DOT a stiskněte klávesovou zkratku <Alt><F11>, čímž se vám otevře editor jazyka Visual Basic. V okně Project (pokud jej nemáte zobrazeno, stiskněte klávesovou zkratku <Ctrl><R>) vyhledejte modul AutoOnOff. Naleznete jej pod položkou TemplateProject (AutoFrmt2) ve složce Modules.

Poklepáním na modul AutoOnOff se otevře okno editoru. V podprogramu Sub NewOnOff(Flag) naleznete řádky komentářů popisujících další volby. Tak kupříkladu řádek AutoFormatAsYouTypeReplaceHyperlinks odpovídá volbě Internetové a síťové cesty internetovými odkazy. Pro (de) aktivaci dalších voleb stačí vymazat (napsat) před příslušným řádkem příkaz REM.

2. MS Word 2000: Příliš mnoho oken pro dokumenty

Problém: U verzí MS Word a MS Excel 2000 firma Microsoft změnila způsob zobrazování oken jednotlivých dokumentů. Každý nově otevřený dokument se zobrazuje v novém okně a dá se aktivovat klepnutím na Hlavní panel. V některých případech, to když například pracujete současně s mnoha dokumenty, se tento způsob zobrazení jeví jako nepraktický jednoduše zabírá příliš mnoho místa. Možnost přepnutí na zobrazování známé ze starších verzí MS Office bohužel člověk hledá marně.

Řešení: Nechat zmizet ostatní okna z Hlavního panelu a z pracovní plochy tak, aby byla dostupná pouze přes menu Okno, můžete prostřednictvím zdarma dostupného doplňku WINDOWS IN TASKBAR.DOT (WORD2000FIX.ZIP, 23 KB). Naleznete jej , případně na internetové adrese http://www.annoyances.org/exec/software/word2000fix. Pro správnou instalaci se řiďte návodem v rámečku s názvem Integrace maker a doplňků do MS Office.

Po spuštění programu MS Word klepněte v menu Okno na novou položku s názvem Hide Windows in Taskbar. Jestliže bylo předtím otevřeno více oken, nyní uvidíte pouze jedno. Mezi jednotlivými dokumenty se můžete přepínat pomocí klávesové zkratky <Ctrl><F6>, případně můžete použít pro zobrazení požadovaného dokumentu přímo menu Okno. Pokud budete chtít znovu všechna okna zobrazit, klepněte na příkaz Show Windows in Taskbar.

V programu MS Excel 2000 firma Microsoft na možnost změny zobrazení oken nezapomněla. Jejich zobrazení si můžete nastavit přes menu Nástroje/Možnosti. Na kartě Zobrazení stačí zrušit zatržení u políčka Okna na hlavním panelu.


Když vás XP zlobí IV.

Integrace maker a doplňků do MS Office

Řadu nedostatků lze v programech MS Office odstranit dodatečně vytvořenými malými programy. Jako programovací jazyk se zde prakticky ve všech aplikacích používá Visual Basic for Applications. A i když sami nepociťujete žádnou potřebu vytvářet si vlastní makra, trocha informací o uspořádání programového prostředí jistě neuškodí.

Vlastní makra můžete vytvářet přes menu Nástroje/Makro/Makra. I profesionálové rádi využívají možnosti nahrání makra a následné úpravy automaticky vytvořeného zdrojového kódu, případně integrace nahraného makra do makra většího. Hotové makro můžete spustit přes menu Nástroje/Makro/Makra, případně můžete využít možnosti v menu Nástroje/Vlastní a zde na kartě Příkazy vytvoření nového tlačítka a jeho umístění do libovolné lišty nástrojů. Kromě toho zde také můžete definovat pro makro klávesovou zkratku.

Aby byl MS Word 2000 a XP schopen vámi vytvořená makra spouštět, musíte mít v menu Nástroje/Makro/Zabezpečení nastavenou úroveň zabezpečení střední nebo nízkou.

Integrace maker. Pro používání hotových maker nepotřebujete mít žádné znalosti programování. Podle provedení se ale liší instalace jednotlivých typů maker. V následujícím textu se orientujeme na MS Word 2000 u ostatních verzí je situace obdobná nebo stejná:

1. Makro se nachází ve formě zdrojového kódu. Spusťte program MS Word a stiskem klávesové zkratky <Alt><F11> spusťte editor jazyka Visual Basic. Pokud tomu tak není, zobrazte si stiskem klávesové zkratky <Ctrl><R> okno projektů. Pod ikonkou Normal vidíte všechny moduly, jež jsou nyní k dispozici. Zde si vytvořte nový modul, a to pomocí menu příkazem Insert/Module a v okně vlastností (stiskem klávesy <F4>) mu přiřaďte jméno. Zdrojový kód makra pak zkopírujte do okna editoru. Při ukončení programu MS Word se všechny provedené změny automaticky uloží.

2. Makro se nachází ve formě souboru s příponou BAS. Otevřete editor jazyka Visual Basic způsobem popsaným výše a z menu vyberte příkaz File/Import File. V dialogovém okně vyberte BAS soubor s makrem a stiskněte tlačítko Otevřít. Makro se objeví jako nový modul v okně projektů. Po uzavření aplikace se všechny provedené změny automaticky uloží.

3. Makro se nachází ve formě souboru s příponou DOT. Zkopírujte soubor DOT do složky Startup vaší instalace programu MS Word. Umístění této složky zjistíte z menu Nástroje/Možnosti na kartě Umístění souborů. Poté spusťte program MS Word znovu a zkontrolujte, zda byla šablona korektně nainstalována. Klepněte na menu Nástroje/Šablony a doplňky, a pokud tomu tak není, zatrhněte políčko před jménem souboru DOT v seznamu s názvem Označené položky jsou nyní zavedeny. Spusťte znovu MS Word. Většina doplňků automaticky vytváří buď novou položku menu, nebo novou ikonu na liště nástrojů.

3. MS Word XP: Pracovní plocha plná oken

Problém: MS Word XP při práci s více dokumenty současně také otevírá každý z nich ve zvláštním okně. Jak se dá tato někdy obtěžující funkce deaktivovat v tomto případě?

Řešení: V případě aplikace MS Word XP není nutno jako u programu MS Word 2000 používat makro. Firma Microsoft zřejmě reagovala na připomínky uživatelů a umožnila jim libovolný výběr z obou druhů zobrazení. Takže nyní stačí klepnout na menu Nástroje/Možnosti a zde na kartě Zobrazení zrušit zatržítko u položky Okna na hlavním panelu.

4. MS Word 97/2000/XP: Problémy s vytvářením individuálních záloh dokumentů

Problém: Chtěli byste si při psaní v MS Wordu vytvářet v určitých intervalech zálohy vámi vytvářeného dokumentu tak, abyste mohli snadno sledovat změny, které jste v dokumentu postupně prováděli, a abyste mohli popřípadě snadno vrátit dokument do posledního vyhovujícího stavu. K tomuto účelu se však nabízí jen málo.

Řešení: Program MS Word má k dispozici několik voleb pro vytváření záložních kopií a pro správu několika verzí jednoho dokumentu. Tak například lze v menu Nástroje/Možnosti na kartě Ukládání aktivovat položku Vždy vytvořit záložní kopii. V tomto případě pak MS Word vytváří při každém ukládání kopii předcházející verze dokumentu (jako soubor WBK), a to ve stejné složce jako leží originál. Nevýhodou je, že máte k dispozici vždy jen jednu předcházející verzi dokumentu.

Více možností nabízí kontrola verzí, k níž se dostanete přes menu Soubor/Verze. Stiskem tlačítka Uložit si uložíte jednu verzi dokumentu. Každé ukládání pak MS Word zaznamenává do seznamu v poli Existující verze. K jednotlivým stadiím vytváření dokumentu se pak můžete vracet, případně je porovnávat stiskem tlačítka Otevřít v menu Soubor/Verze. Tento postup je však zdlouhavý, a kromě toho i nebezpečný. Všechny verze tohoto dokumentu jsou uloženy v jediném souboru DOC, který se tím neúměrně zvětší a stane se tak náchylnější k chybám. Může se tedy snadno stát, že se vám nepodaří dokument otevřít, čímž máte ztracena všechna data.

Lepší řešení nabízí naše makro s názvem SAVEVERSION.BAS, jež naleznete . To vám umožní ukládat každou verzi vámi vytvářeného dokumentu do samostatného souboru. Pokyny pro jeho instalaci naleznete opět v rámečku Integrace maker a doplňků do MS Office.

Abyste mohli makro na dokument použít, musíte jej mít alespoň jednou uložený. Makro totiž nenahrazuje funkci ukládání zabudovanou v programu MS Word, nýbrž jednoduše vytváří na pevném disku kopie ukládaného dokumentu. Každé spuštění makra tedy vytváří záložní kopii k naposledy uloženému obsahu dokumentu, na němž právě pracujete.

Pro nastavení parametrů makra je třeba spustit editor jazyka Visual Basic (v programu MS Word klávesovou zkratkou <Alt><F11>) a rovněž otevřít okno projektu (klávesovou zkratkou <Ctrl><R>). V něm pak stačí rozbalit položky Normal a Modules a potom poklepat na ikonu SaveVersion.

Cesta pro umístění záložních kopií je definována v proměnné myBackupDir. Standardně je nastavena do složky Backup, která se nachází ve složce Dokumenty. Pokud složka Backup neexistuje, bude automaticky vytvořena. Názvy záložních souborů se nastavují přes proměnnou myVer a jsou vytvářeny z názvu souboru, čísla verze, data a času. Pokud například nastavíte proměnnou myVer takto:

myVer = "_" & myDate & "_" my

Time budou záložní kopie dokumentu obsahovat pouze původní jméno souboru, datum a čas vytvoření.

5. MS Word 97/2000/XP: Spuštění a ukončení programu je příliš dlouhé

Problém: Ten, kdo program MS Word používá velmi často a s oblibou používá svoje vlastní položky autotextu, šablony pro formátování, lišty nástrojů, případně makra, ví, že spouštění programu trvá poněkud déle. I při ukončení programu se pevný disk pořádně zapotí, než se okno programu MS Word konečně zavře.

Řešení: Příčina tohoto jevu spočívá ve velikosti a složité struktuře globální šablony programu s názvem NORMAL.DOT. Při čerstvé instalaci MS Office je její velikost asi 30 KB, instalací maker a položek autotextu se zvětší řádově na stovky kilobajtů. Důsledkem je pak to, že na otevření a zavření takto velkého souboru pak MS Word potřebuje více času. Délku spouštění programu MS Word můžete značně zkrátit tím, že snížíte velikost souboru NORMAL.DOT a v něm uložené informace uložíte do šablony jiné, kterou poté prohlásíte za globální.

V programu MS Word XP (ve verzích 97 a 2000 je postup obdobný) to provedete takto:

1. Vytvořte novou šablonu, a to klepnutím do menu Soubor/Nový, kde vyberte položku Prázdný dokument a v poli Vytvořit nový si zvolte položku Šablonu. Vše potvrďte stiskem tlačítka OK. Následně tuto šablonu uložte pod názvem MOJE ŠABLONA.DOT do složky Startup vaší instalace MS Office (nejčastěji na C:\Program Files\Microsoft Office\Office10\Startup).

2. Nyní se přesuňte do menu Nástroje/Šablony a doplňky a stiskněte tlačítko Organizátor. Klepněte na kartu Automatický text. V levé části okna byste měli vidět obsah vámi vytvořené šablony MOJE ŠABLONA.DOT, vpravo to samé týkající se šablony NORMAL.DOT. Pokud by tomu tak nebylo, musíte vybrat odpovídající šablonu ze seznamu v poli Automatický text ze seznamu.

3. Nyní můžete označit položky v šabloně NORMAL.DOT a stiskem tlačítka Kopírovat je zkopírovat do MOJE ŠABLONA.DOT. Pro současné vybrání několika položek vám poslouží stisknutá klávesa <Ctrl>.

Pomocí tlačítka Odstranit nakonec odeberte položky ze šablony NORMAL.DOT. Výše zmíněný postup zopakujte i pro své styly, panely nástrojů a makra postupně vždy na odpovídající kartě.

4. Klepněte na tlačítko Zavřít. Potom šablonu MOJE ŠABLONA.DOT uložte a ukončete MS Word. Vyhledejte si ve složce, kde máte nainstalován MS Office, soubor NORMAL.DOT a smažte jej nebo přejmenujte.

5. Spusťte znovu program MS Word. Při jeho startu se automaticky vytvoří nová šablona se jménem NORMAL.DOT s minimální velikostí. Všechny ostatní náležitosti jsou nyní nahrávány ze šablony MOJE ŠABONA.DOT. Veškeré změny, například přidání nových maker, se ale znovu ukládají do souboru NORMAL.DOT. Ten je ale nyní daleko menší, takže ukládání i ukončování programu MS Word je znatelně rychlejší.

Když si chcete urychlit nejen ukládání, ale i nahrávání, doporučuje se rozdělení šablony MOJE ŠABLONA.DOT na několik částí. K tomu účelu si musíte stejným způsobem, jak bylo uvedeno výše, vytvořit šablonu další a do ní umístit kupříkladu méně používané položky autotextu či makra. Tuto si ale neukládejte do složky Startup, nýbrž do libovolné jiné. Přes menu Nástroje/Šablony a doplňky a zde stiskem tlačítka Přidat si ji dodáte k seznamu globálních šablon. Jakmile pak tuto šablonu budete potřebovat, stačí ji aktivovat v menu Nástroje/Šablony a doplňky.


Když vás XP zlobí V.

6. MS Office 2000/XP: Instalace i update MS Office v jednom

Problém: Když chcete mít svoji instalaci MS Office neustále na té nejnovější úrovni, což je jistě chvályhodné už jen kvůli tomu, abyste tak odstranili doposud známé chyby v programu, pak stačí nainstalovat nejnovější Microsoft Service Pack či Service Release. V některých případech se ale update tímto způsobem nedaří. Instalační program si stěžuje na výskyt údajně již aktualizované, nebo naopak špatné verze programu atd. V tomto případě pomůže pak už jen úplná reinstalace celého balíku MS Office s následným nainstalováním updatů.

Tehdy, anebo když musíte instalovat celý MS Office z jiného důvodu, by bylo žádoucí a také méně časově náročné, když by se instalace provedla rovnou i se všemi updaty najednou. Ostatně není o co stát při představě, že nejprve instalujete celý MS Office, a poté postupně několik updatů. Toto vstřícné gesto však u firmy Microsoft nenaleznete.

Řešení: Pro MS Office 2000 a XP existuje jeden způsob, jak si případnou novou instalaci do značné míry zjednodušit. Můžete si totiž sami vytvořit instalační CD disk, který již obsahuje všechny aktuální updaty. Zde popisovaná metoda však funguje pouze u Retail verzí MS Office 2000, nikoliv tedy u OEM verzí, jež dostáváte s hardwarem. V případě MS Office XP tento tip funguje pouze u vydání Enterprise. Pokud tyto podmínky vaše verze MS Office splňuje, pak vám stačí pouze vypalovačka a asi 800 MB volného místa na pevném disku.

Pro MS Office 2000 potřebujete soubory DATA1.EXE (128 MB) a SP2ADMIN.EXE (30 MB), které jsou sice původně určeny pro update síťové instalace programu, nicméně to není na překážku. Naleznete je na internetové adrese www.microsoft.com/office/ork/2000/appndx/toolbox_localized.htm#Czech. Soubor DATA1.EXE obsahuje Service Release 1, soubor SP2ADMIN.EXE potom Service Pack 2. Samozřejmě, můžete si na vámi vytvářený CD disk umístit pouze Service Release 1, pokud budete chtít.

Pro Office XP potřebujete soubor OXPSP1A.EXE (41 MB), který si lze stáhnout z internetu na adrese www.microsoft.com/office/ork/xp/appndx/appboo.htm#Czech. V případě, že se vám soubory nechce stahovat z internetu, můžete si je objednat u podpory firmy Microsoft (Microsoft Direct) na CD.

Nový instalační CD disk pak vytvoříte tímto způsobem:

1. Vložte originální instalační CD disk MS Office nebo XP do mechaniky. Klepněte v nabídce Start na položku Spustit a do řádku Otevřít: zadejte příkaz:

<x>:\setup /a

Výraz <x> nahraďte písmenem vaší CD-ROM mechaniky. Parametr /a slouží pouze k tomu, aby se na pevný disk zkopírovaly všechny programové soubory, aniž by se spustila instalace.

2. Řiďte se pokyny průvodce instalací a do políčka Umístění instalace zadejte libovolnou složku, například C:\Admin. Tím si zkopírujete všechny potřebné soubory MS Office na váš pevný disk.

3. Nyní rozbalte všechny soubory s updaty do složky umístěné ve složce s instalačními soubory MS Office (v našem příkladu ji nazveme Update a aktualizační soubory rozbalíme do složky C:\Admin\Update).

4. Ve složce C:\Admin\Update nyní uvidíte několik MSP souborů, jimiž budeme programové soubory zkopírované v krocích 1 a 2 aktualizovat. Použijeme k tomu program Příkazový řádek a v něm kupříkladu pro soubor DATA1.MSP zadáme následující příkaz:

msiexec /p c:\admin\update\data1.msp /a c:\admin\data1.msi shortfilenames=true /qb /L* updlog.txt

Výše zmíněný příkaz je následně nutné provést pro všechny MSP soubory.

Pro ulehčení celého procesu jsme pro vás všechny příkazy potřebné pro update programu MS Office 2000 a XP shrnuli do dávkových souborů (UPD2000.BAT pro MS Office 2000 a UPDXP.BAT pro MS Office XP). Oba naleznete . Tyto soubory stačí zkopírovat do složky C:\Admin a poklepáním je spustit.

Nyní můžete obsah složky C:\Admin vypálit na CD disk. Po vypálení můžete spustit instalaci právě z tohoto CD disku a můžete provést buď novou instalaci MS Office, anebo aktualizovat tu stávající. Další možností je ponechat si na pevném disku složku C:\Admin a instalaci provést odtud.

Upozornění: Vámi připravený CD disk obsahuje nejen updaty, ale i licenční číslo. Při nové instalaci je tedy ani nebudete muset zadávat.

7. MS Office 2000/XP: Při každém startu MS Office se spouští Windows Installer

Problém: Spouštíte-li program z kancelářského balíku MS Office 2000 nebo XP, objevuje se nejdříve na obrazovce okno programu Windows Installer, a to s hlášením Počkejte na dokončení konfigurace produktu Microsoft Office XP Professional s aplikací FrontPage v systému Windows. Až potom se spustí požadovaná aplikace.

Řešení: Před startem jakéhokoliv programu z MS Office 2000 nebo XP vždy Windows spouští nejprve program Windows Installer. Jeho úkolem je provést kontrolu instalace a například znovu vytvořit chybějící zástupce apod. Pokud se žádné problémy při kontrole nevyskytnou, okno programu Windows Installer se vůbec neobjeví. V každém případě Installer znova konfiguruje MS Office třebas v případě, kdy nějaký jiný program změnil zástupce, kupříkladu když jste předtím na počítači spustili rovněž nainstalovaný MS Word 97. Toto chování je pro stabilní práci programu patrně nezbytné, a nedá se mu vyhnout.

Často se ale stane, že se Installer chová až příliš neústupně, a to kvůli nějaké chybě, s níž má problémy se vypořádat. Příčinou může být např. chybná položka v registru Windows. V tomto případě je nutné postupovat takto:

1. Spusťte Editor registru. Ve Windows XP se přesuňte na klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Office\10.0\Common.

Zde příkazem Přejmenovat z kontextového menu zaměňte název hodnoty UserData na UserData.Old. Ověřte si, že v klíči existuje i hodnota typu DWORD s názvem OSAShortcut. Pokud tomu tak není, pak ji vytvořte a přiřaďte jí hodnotu 1. Tak odstraníte u programu MS Office informace o jeho konfiguraci, a ten si je bude snažit při dalším spuštění znovu zjistit.

Nyní spusťte libovolný program z balíku MS Office. Objeví se okno aplikace Windows Installer a následně dialogové okno vyzývající k zadání jména uživatele a jeho iniciál. Při dalším spuštění se již program dotazovat nebude.

Pokud tento prostředek nezabere, snad by mohla pomoci utilita Windows Installer Clean Up, kterou naleznete na našem CD, případně na internetové adrese http://download.microsoft.com/download/office2000pro/util22/1/W9X/EN-US/msicu.exe (verze pro Windows 95/98/ME jako soubor MSICU.EXE, 279 KB) a http://download.microsoft.com/download/office2000pro/util20/1/NT4/EN-US/msicuu.exe (verze pro Windows NT4, 2000 a XP jako soubor MSICUU.EXE, 283 KB).

Tato utilita nic neodinstaluje, ani žádné soubory z disku nesmaže. Dokáže ale odstranit položky z databáze programu Windows Installer a taktéž smazat odpovídající položky v registru Windows. Po použití tohoto nástroje však musíte odpovídající aplikaci znovu nainstalovat do stejné složky, v níž se předtím nacházela.

8. MS Outlook 97/98/2000/XP: Zatuhnutí programu a ztráta dat

Problém: Toho, kdo velmi často používá program MS Outlook, zcela jistě trápí řada chyb, které se v této aplikaci vyskytují. Když se najednou třeba nemůžete dostat ke svým e-mailům nebo program jednoduše zatuhne, může to ukazovat na poškození struktury složek programu. Proto by se zcela jistě hodilo najít nějaký způsob, jak poškozené složky opravit a jak vytvářet záložní kopie dat v programu obsažených.

Řešení: MS Outlook ukládá svoje data do složek MAPI (Messaging Application Programming Interface), které však díky své složité struktuře jsou velmi náchylné k poškození a standardně jsou obsaženy v souboru OUTLOOK.PST. Pro opravu poškozené složky můžete použít program SCANPST.EXE, jenž se na pevný disk standardně kopíruje při instalaci Outlooku. V závislosti na verzi Office a Windows jej naleznete na rozličných místech. Proto je asi nejlepším řešením využít funkci Hledat. Po nalezení souboru jej spusťte a zadejte jméno a cestu k souboru, jejž chcete zkontrolovat (obvykle se jedná o OUTLOOK.PST). Většinou se tento soubor nachází ve složce C:\Documents and Settings\<uživatelské jméno>\Local Settings\Data aplikací\Microsoft\Outlook. Nakonec jen stiskněte tlačítko Spustit. Po úspěšném provedení opravy uvidíte v okně složek Outlooku složku novou, obsahující opravené objekty (Lost and Found). Tyto si následně můžete přesunout do libovolné složky. Je však třeba podotknout, že tato metoda nezaručuje obnovení všech dat.

Pro zamezení ztráty vašich dat doporučujeme použít doplněk Personal Folders Backup, který naleznete (PFBACKUP.EXE, 176 KB), případně si jej můžete stáhnout na adrese http://office.microsoft.com/downloads/2002/pfbackup.aspx. Po instalaci spusťte Outlook a klepněte na menu Soubor, kde uvidíte novou položku Backup. Když ji vyberete, objeví se dialogové okno, v němž si můžete stisknutím tlačítka Options stanovit, který PST soubor se má zálohovat. V případě, že se vám někdy v Outlooku objeví chyba, stačí otevřít záložní kopii a všechny zazálohované objekty umístit do položky Osobní složky. Ztratíte tím pak pouze ta data, která se v programu objevila od provedení poslední zálohy.

9. MS Outlook 97/98/2000/XP: Potíže s příliš velkým PST souborem

Problém: Při spuštění programu najednou obdržíte zprávu, která upozorňuje na chybu v PST souboru. Tato chyba se však nedá opravit ani programem SCANPST.EXE, jak bylo popsáno v minulém tipu.

Řešení: PST soubory smějí mít velikost maximálně 2 GB. Při překročení tohoto limitu dochází k tomu, že se objeví výše uvedené hlášení. Problém vám pomůže vyřešit utilita PST2GB.EXE, jež se ale bohužel nedá stáhnout z internetu. Je dostupná pouze přes telefonní číslo podpory Microsoftu nebo se dá vyžádat na http://support.microsoft.com. Tato utilita rozdělí soubor PST na několik menších, které se pak dají jednotlivě otevřít v Outlooku.

Dalším programem, jenž vám může pomoci s poškozeným nebo příliš velkým PST souborem, je relativně drahá aplikace Easy Recovery File Repair od firmy Ontrack, kterou si můžete objednat za asi 326 eur.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolnýc02c0550

V počítačové branži se toho jistě stalo mnoho, jedna událost ale vše převyšuje a ani já se jí při psaní tohoto úvodníku nemohu vyhnout. I přes velmi horké léto, prožila část naší země asi nejhorší povodně, které kdo z nás pamatuje. Škody způsobené valící se vodou se samozřejmě nevyhnuly ani výpočetní technice.

Servery zabývající se IT již přinesly několik zajímavých článků a diskusí o čištění a renovaci počítačového hardwaru. Několik firem dokonce zdarma toto čištění v rámci solidarity se zatopenými provádí. Přes všechny zápory a neštěstí, které povodeň přinesla, je zde i několik kladů. Úžasná soudržnost a solidarita mezi občany naší země, která jednoznačně převažuje nad případy bezohlednosti, nečekaná podpora od občanů států Evropské unie a od EU samotné, a také možnost začít takzvaně "od nuly" a vybudovat vše lepší a hezčí.

Jelikož autor těchto tipů nebyl povodněmi významně zasažen, najdete dnešní tipy a triky v podobě, na kterou jste zvyklí. Snad vám zaplaveným i náš časopis pomůže od splínu a přivede vás na jiné, příjemnější myšlenky.

Tipy pro Windows

Více fontů pro Windows (Win 98/Me)

Jste uživateli Windows 98 nebo Windows Millenium Edition? Potom čtete pozorně. Většina uživatelů zvolí poprvé takzvanou typickou instalaci a příliš se nezaobírá možnostmi přidání či odebírání neužitečných aplikací. A když si koupíte operační systém již předinstalovaný od výrobce, ve většině případů se opět jedná o typickou instalaci. Ta vám nainstaluje určenou sbírku fontů (řezů písma), které potom máte ve Windows k dispozici. Málokdo ale tuší, že instalační soubory Windows obsahují ještě pár dalších fontů, které vám instalační procedura do počítače nezkopíruje. Jedná se hlavně o exotičtější fonty, jež většinou nepodporují češtinu. Pokud je přesto chcete používat, proveďte následující kroky. Vložte do CD-ROM mechaniky instalační CD vašich Windows a jděte do menu Start -Spustit. Zde vepište následující příkaz podle verze Windows, kterou používáte. Pro Windows Me napište (předpokládáme, že písmeno vaší CD-ROM mechaniky je E):

Extract /A /L C:\Coolfont E:\Win9X\Base2.Cab *.ttf

Pro Windows 98 napište tento příkaz:

Extract /A /L C:\Coolfont E:\Win98\Base4.Cab *.ttf

Oba příklady se od sebe liší pouze umístěním instalačních souborů na CD. Po potvrzení program extract projede všechny instalační (cabinet files) balíčky a vyextrahuje z nich všechny možné fonty. Ty se uloží do adresáře c:\coolfont. V případě Windows 98 zde po dokončení naleznete 49 fontů, při standardní instalaci vám Windows nainstalují pouze 33 z nich.

Windows mají fonty uložené ve skrytém adresáři c:\windows\fonts. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Písma. Zde uvidíte seznam již nainstalovaných fontů. Pokud na vybraný z nich poklepete, zobrazí se vám konkrétní vzhled písma a informace o něm. Přidání nových fontů provedete takto: v roletovém menu Soubor zvolte Nainstalovat nové písmo a v následném dialogu vyberte adresář c:\coolfont. Po načtení písem z tohoto adresáře vyberte v seznamu ta, která chcete nainstalovat, a vše potvrďte. Abyste mohli po úspěšném přidání smazat adresář CoolFont z vašeho pevného disku, zaškrtněte políčko Kopírovat písma do složky písem. Windows si potom vezmou potřebné soubory a uloží si je do vlastního adresáře s fonty. Na závěr s klidným svědomím smažte adresář c:\coolfont. Nová písma jsou ihned připravena k použití.

Prohlížení diskových jednotek (Win 9x)

I když je to velmi nepravděpodobné, budu předpokládat, že existuje stále dostatek uživatelů, kteří pod svými Windows používají pro prohlížení diskových jednotek Windows Explorer, neboli Průzkumníka. Následující tip je totiž určen právě jim.

Při prohlížení pevného disku se složitější a hlubokou adresářovou strukturou se časem dostanete do fáze, kdy je cesta už moc dlouhá a složitá a vy se špatně orientujete. Například při prohlížení fotografií uložených někde hluboko na vašem pevném disku by se vám hodila funkce, která by simulovala prohlížení složky jako prohlížení celého disku.

V praxi to vypadá tak, že poklepete na libovolnou složku nebo diskovou jednotku a z kontextové nabídky vyberete vámi vytvořenou novou položku (ukážeme si jak) a složka/disková jednotka se zobrazí v novém okně Průzkumníka jako vrchol (kořen) adresářového stromu budete se pak pohybovat pouze v ní a nebudete rušení ostatní adresářovou strukturou na disku.

Otevřete libovolné okno Průzkumníka, například tak, že poklepete na ikonu Tento počítač. Jděte do roletového menu Zobrazit a zvolte Možnosti složky. Přejděte na záložku Typy souborů a vyčkejte, než se načte seznam asociací. V tomto seznamu vyhledejte položku Složka (Folder), seznam je řazen podle abecedy. Poklepejte na ni a v dialogu Upravit typ souboru stiskněte tlačítko Nový v dolní levé části. Zde můžete nadefinovat novou akci, v podstatě také novou položku do kontextového menu pro každou složku nebo diskovou jednotku.

Do kolonky s názvem Akce vepište název akce, který se zobrazí i v kontextovém menu. Můžete použít libovolný text podle vkusu a významu. Do kolonky Aplikace použitá k provedení akce pak vepište tento řetězec definující nastavení pro spouštěný Průzkumník:

C:\WINDOWS\Explorer.exe /e,/root,%1

Vše potvrďte, v seznamu akcí by se měla přidat vámi nadefinovaná. Nyní znovu poklepejte na ikonu Tento počítač a klepněte pravým tlačítek na jednu z diskových jednotek, z kontextového menu zvolte vámi nadefinovanou novou položku a otevře se vám Průzkumník s kořenem té diskové jednotky, kterou jste zvolili totéž zkuste potom aplikovat i na libovolnou složku na vašem pevném disku.

Cut&Paste v dosovém okně (Win 9x)

Od dob vzniku Windows jako víceúlohového systému, kdy je možné spouštět a provozovat více běžících aplikací najednou, se velmi rozšířilo používání schránky ve Windows. Dnes již běžně přesouváme kusy textu, obrázků a jiných dat mezi aplikacemi pouhým stisknutím CTRL+C a CTRL+V, případně dalších modifikací.

Problém ovšem nastává při přenosu dat (i prostého textu) z okna Příkazového řádku. Odtud je prostým CTRL+C nedostanete. Jde to ale velmi snadno jiným způsobem, který se tu pokusím nyní popsat.

Spusťte okno DOSu, tedy aplikaci Příkazový řádek, a příkazem dir např. vylistujte obsah aktuálního adresáře (pravděpodobně Windows). Nyní byste rádi textový obsah okna přenesli například do MS Excelu a zpracovali seznam vylistovaných souborů. Poklepejte pravým tlačítkem myši na modrou lištu okna příkazového řádku a z kontextového menu zvolte položku Upravit a následně Označit. V levém horním rohu okna se vám zobrazí bílý čekající kurzor. Nyní buď za pomoci kurzorových kláves společně s podrženou klávesou SHIFT, nebo pomocí myši označte požadovaný text a potvrďte stiskem klávesy ENTER.

Teď máte data v klasické schránce a můžete je vložit do libovolné aplikace běžící ve Windows.

Chybová zpráva okna MS-DOSu (Win 9x)

Tento tip je velmi krátký, velmi srozumitelný, ale také velmi užitečný. Užitečný hlavně uživatelům často spouštějícím nejrůznější aplikace v okně MS DOSu. Pokud totiž provozujete takto spuštěnou aplikaci a chcete ji jednoduše ukončit, neustále vás obtěžuje dialog, který upozorňuje na případnou ztrátu dat a vyžaduje další potvrzení o ukončení příslušné dosové aplikace. Naštěstí je tento dialog vypínatelný celkem jednoduchým způsobem, který se tu nyní pokusím nastínit.

Poklepejte pravým tlačítkem na menu Start a zvolte Otevřít. V dialogu poklepejte na ikonu Programy a potom vyhledejte ikonu Příkazový řádek, reprezentující vlastní dosové okno pod Windows. Na tuto ikonu opět poklepejte pravým tlačítkem a zvolte z kontextového menu položku Vlastnosti. Objeví se vám docela rozsáhlý dialog s několika záložkami a mnoha možnostmi nastavení dosového okna. Přesuňte se na záložku Různé a odškrtněte položku Varovat při aktivitě. Po této úpravě nastavení vše potvrďte stiskem tlačítka OK, a výše zmíněný dialog už vás nikdy neotráví.

E-mail na ploše (Win 98)

Tento tip trošku navazuje na předchozí, nebo spíše z něj přímo vychází a ukazuje, jak využít univerzálnost Průzkumníka k urychlení některých operací, zde přímo psaní e-mailů. Kromě možností uvedených výše totiž Průzkumníkova adresová řádka pojme i další internetové protokoly, tedy nejen http a ftp, ale také třeba mailto. Pro méně zkušené doplním, že např. adresa mailto:autor@idg.cz zobrazí okno vašeho přednastaveného poštovního klienta ve Windows s novou zprávou a již vyplněným adresátem, kterého jste uvedli. Jestliže chcete mít pár nejbližších lidí přímo na ploše a psát jim pouze poklepáním na ikonu, čtěte dále.

Poklepejte na plochu pravým tlačítkem a z kontextového menu zvolte Nový objekt Zástupce. Do kolonky Příkazový řádek napište mailto:nekdo@nekde.cz a pokračujte. Do kolonky názvu pro zástupce zadejte libovolný název a potvrďte. Nyní při poklepání na nového zástupce na vaší pracovní ploše se automaticky spustí poštovní klient a vy můžete ihned psát novou zprávu.

Univerzální Průzkumník (Win 98)

Od doby, kdy se Internet Explorer stal nedílnou součástí Windows, už uplynulo hodně vody. V dnešní době jsou již Windows propojena s internetem ve všech částech, Průzkumník je ve Windows v podstatě jen jeden, používaný jako univerzální prohlížeč jak lokálních, tak internetových zdrojů. A z toho také pramení jeho univerzálnost, o které ale málo uživatelů ví.

Obecně je známo, že Průzkumník umí prohlížet diskové jednotky, dále všichni vědí, že do něj mohou zadat i internetové adresy typu http://. Málokdo už ale tuší, že Průzkumníka lze používat také pro přístup na FTP servery, které se vám potom jeví ve stromu v levé části jako další diskové jednotky, což je velmi pohodlné (pokud samozřejmě Průzkumníka při práci aktivně používáte). Stačí napsat do adresového řádku ftp:// ...a je to.

To ale ještě pořád není všechno. Pomocí Průzkumníka můžete spouštět libovolný program pro Windows i pro MS-DOS, stačí zadat opět cestu k programu do adresového řádku Průzkumníka. Například adresa c:\windows\mshearts.exe spustí oblíbenou karetní hru. Lze také spouštět moduly Ovládacích panelů napište do adresového řádku příkaz Ovládací Panely\Klávesnice a spustíte dialog nastavení klávesnice. Takto lze snadno vytvářet odkazy na cokoliv, na co chcete rychle odkudkoliv přistoupit.

Pokud jste na internetu, můžete využít také vyhledávací schopnosti Průzkumníka. Stačí napsat do adresového řádku find windows nebo go praha, a Microsoft za vás tyto textové řetězce vyhledá.

Okno Průzkumníka je skutečně velmi univerzální, někdy možná není na škodu ho použít i jiným než klasickým způsobem.

InterTipy

Pro ty, co začali číst dnešní díl od hlavního článku, nebude překvapením, když i v tomto menším úvodníku internetových odkazů budu mluvit o povodních. V průběhu povodní se naplno projevila síla internetu. Jelikož jsou páteřní sítě dobře umístěny a chráněny, nedošlo až na výjimky k výpadkům datového spojení. Ba právě naopak, internet skvěle posloužil jako spolehlivé informační médium, jehož sílu ale nelze přeceňovat, pořád je v naší zemi velmi málo lidí, kteří internet mají a umějí jej efektivně využívat.

Díky internetu ostatně mohly bez problémů vzniknout následující řádky, které, jak doufám, pomohou některým z vás k vyřešení problémů s Windows. Přeji příjemné brouzdání.

Triky pro Windows 98

minosurkala.webpark.cz/WWW/triky.htm

Trochu jednodušší a méně obsažná stránka, nicméně opět v češtině. Seznam tipů je jednoduchý a přehledný, bez zbytečně matoucí grafiky. Na první pohled vás do očí uhodí autorovo hodnocení jednotlivých triků, které je realizováno skutečně "přebarveně". Nic víc, nic méně. Navštivte a uvidíte.

Tipy a triky pro Windows

tiptrik.webzdarma.cz/rychs.htm

Stránka v českém (nám všem srozumitelném) jazyce s obligátním názvem, který mluví spolehlivě za celý obsah. Skutečně zde najdete pouze a jen tipy a triky pro Windows. Bez rozdílu verzí. Stránka je zpracována velmi profesionálně a přehledně v modrošedém barevném hávu. Kromě samotných tipů a triků (včetně Easter Eggs) zde naleznete i stránku s rozličnými utilitami pro Windows, které je možné ihned stáhnout. Dalším nadstandardem je kniha návštěv, kam se můžete zvěčnit a uvést nějakou tu kritiku pro autora stránek. Poslední užitečností je potom možnost zasílání aktualit na váš e-mail. Pěkné, rychlé, přehledné, obsažné a hlavně české!

Tipy a triky pro Windows 95

www.umel.feec.vutbr.cz/~adamek/data/win952.htm

Tipy a triky hlavně pro ty, kteří stále neopouštějí platformu Windows 95 (OSR2). Tipy jsou seřazeny přehledně na jediné textové stránce, což přispívá ke snadné stažitelnosti a použitelnosti off-line. Nic jiného sice na stránce nenaleznete, ale i těch několik tipů tvoří velmi zajímavý obsah jsou totiž poněkud netradiční, nenajdete zde standardní tipy známé z jiných serverů. Vše samozřejmě hezky česky.

Tipy pro Windows

inadlani.cz/technika/software/win9x.htm

Čistá textová česká stránka s velmi slušným množstvím tipů a triků pro Windows ve všech domácích verzích (tedy bez Win NT/2000/XP). Vzhledem k tomu, ze se jedná o jedinou stránku s textem tipů a triků, je velmi snadné je získat pro off-line čtenáře modemisty. Tipy se týkají všech oblastí Windows, nejsou roztříděné. V úvodu stránky autor návštěvníka nabádá, ať stiskne kouzelnou kombinaci kláves CTRL a F (pozor, platí pouze pod Windows) a nechá si vyhledat konkrétní text, který mu samozřejmě nalezne i konkrétní trik. Jednoduché, ale funkční. Nic dalšího stránka bohužel nenabízí.

Milanovy tipy

milan-g.webpark.cz

Výše uvedeným odkazem se dostanete pouze na úvodní stránku autora. Bohužel nelze dost dobře určit lokaci stránek s tipy a triky, jelikož autor použil pro svůj web rámečky. Proto z této úvodní stránky bez ostychu pokračujte na tipy a triky. Jistě se zorientujete.

A co zde najdete? Samozřejmě hlavně samotné tipy a triky, tentokráte pro Windows 95/98. Tipů je dostatečné množství a jsou přehledně zpracované v čisté textové formě, proto zobrazitelné kdekoliv. Kromě tipů pro Windows se můžete ponořit i do rubrik věnovaných nastavení BIOSu (Basic Input/Output Systém), kde také naleznete mnoho užitečných rad a návodů, jak optimalizovat výkon počítače a řešit hardwarové problémy. Poslední částí, věnovanou PC, je podrobný popis souboru msdos.sys, který jsme již na stránkách našeho časopisu uvedli. Vše samozřejmě v našem mateřském jazyce.

Stránka Martina Gramese

martin-g.webz.cz

Na této stránce najdete spoustu dalších informací, než jen samotné tipy a triky pro Windows. I těch je zde ale požehnaně. Stránka je provedena docela přehledně, v levé části vás přivítá menu obsahující spoustu zajímavých rubrik. Za všechny uvedu jen některé, jež se přímo týkají Windows. Rubrika Programování vás seznámí s některými kousky kódu, které autor považuje za zajímavé. Kurz HTML vás zase uvede do tvorby WWW stránek, i když jen v úplných základech. Za zmínku stojí i možnost stažení některých zajímavých utilit pro Windows, nebo třeba kniha hostí, v níž se můžete zvěčnit. Nechybí ani vyhledávač, prostě stránka se spoustou informací, která rozhodně stojí za vaši návštěvu.

Tipy pro WC

home.tiscali.cz/~ca076881/commander/

Tato stránka opravdu neobsahuje návod na to, jak máme konat svoje potřeby, jedná se o stránku s popisem, troufnu si říci, nejpoužívanějšího alternativního správce souborů pod Windows. Spousta z nás používá program Windows Commander, neboť klasický Průzkumník již od svého vzniku vzbuzuje v uživateli spíše soucit.

Kromě dokonalého a podrobného popisu programu zde nalezneme i stránku s tipy a triky. Vše je velmi přehledně a slušivě zpracováno, v levé části stránky najdete přehledné menu, v pravé pak samotný obsah. Stránka bohužel neobsahuje kromě e-mailu autora žádné další přidané funkce, i tak je co do obsahu zcela postačující. Pokud používáte ve Windows "wc", rozhodně si tento web nenechte ujít.

PC Madness

www.pcmadness.mysteria.cz/win9x.html

Tato ryze česká stránka se nevěnuje pouze tipům a trikům pro Windows, její primární funkce je programátorská. Nicméně jak uvidíte na odkazu výše, tipů je tu také dostatek. Stránka je docela přehledně zpracovaná, jen barvami hýřili autoři snad až příliš. To samozřejmě nic neubírá zajímavému obsahu. Kromě samotných tipů zde najdete odkazy na zajímavý software, stránky věnující se Visual Basicu, stránky o textovém dosovém Borland Pascalu, ve kterém asi většina z nás ve škole začínala, samozřejmě hotové programy od autorů těchto stránek a mnoho dalšího. Před odchodem se nezapomeňte zapsat do knihy návštěv (je také ke stažení). Vše v češtině.

§§§§§


Rychlokurz: MyIE 2 – vylepšete si Internet Explorer

Karel Šredl

c02c0551

Opět vás vítám u dalšího dílu seriálu Rychlokurzů. Povodně máme za sebou, doufám, že jste je přežili ve zdraví a že si můžete někde v klidu sednout do svého křesla a číst si třeba zrovna Rychlokurz.

Právě v době povodní se ukázal internet jako velmi silné médium. Drtivá většina informací byla k nalezení právě zde a některé dokonce jen na něm. Já sám jsem denně otevíral okolo desítky různých serverů a pravidelně sledoval vývoj. Jak je mým zvykem, velmi často jsem při klikání na odkazy držel stisknuté tlačítko SHIFT, což, jak asi víte, znamená, aby se ona odkazovaná stránka otevřela do nového okna. Má to spoustu výhod a hlavně to výrazně ušetří dobu strávenou on-line a tím i ulehčí vaší peněžence, neboť si články můžete přečíst v klidu v době, kdy už jste odpojeni. Jednu nevýhodu to však má na spodní liště máte brzy velmi přeplněno.

Mně samotnému to však nyní nevadí, neboť používám jednu velmi šikovnou nadstavbu internetového prohlížeče prográmek MyIE s pořadovým číslem 2 (v době psaní článku ve verzi 0.45), který vám dnes představím.

INSTALACE

Ano, přiznám se bez mučení, programy s takovouto instalací mám opravdu rád. Žádný složitý instalátor, žádné velké přepisování registrů a změny systémových knihoven. Prostě komprimovaný soubor (velikost směšných necelých 600 KB) stažený z internetu rozbalíte na vámi zvolené místo a spustíte... a světe div se, ono to funguje. Ještě si vytvořte zástupce klikněte pravým tlačítkem na soubor MyIE.exe a z menu zvolte Odeslat \ Plocha (vytvořit zástupce), a příště již můžete program spouštět přímo z vaší pracovní plochy. Přeci jen vám doporučím po instalaci provést jednu věc... přejděte do adresáře, kam jste program rozbalili, a z podadresáře Languages vymažte soubory *.ini a naopak tam vkopírujte soubor czech.ini. Chcete přeci vidět česká slova namísto "rozsypaného čaje".

JAK NA TO

Nyní už neleňte a spusťte program. Po dotazu na jazyk se vám objeví hlavní okno programu. Možná si řeknete, že se zase tolik neliší od okna vašeho Internet Exploreru, ale brzy zjistíte, že vám přibylo nových možnost tolik, až vám budou oči přecházet.

Ukažme si nejdříve základní práci. Do adresového řádku zapište adresu vašeho oblíbeného serveru (nebo si ho zvolte z panelu Oblíbených odkazů). Ve spodní lište přibyde záložka pro námi otvíranou stránku a vedle názvu se objeví jakýsi modrý diamant. Ten nám bude postupně modrat podle toho, jak se nám bude stránka načítat, až se nakonec změní v červený, který signalizuje stránku plně načtenou, avšak vámi nečtenou. Po přesunu na tuto stránku "diamant" zmizí. Takto máte i při mnoha současně otevíraných stránkách přehled, které se teprve načítají, které již načtené jsou a které jste již přečetli.

Již jsme si naznačili, že hlavní síla programu tkví v jeho práci s více stránkami najednou. Přejděte ješte jednou do oblíbených položek v panelech (pokud nemáte zobrazený panel Oblíbených, klikněte pravým tlačítkem na panely a zaškrtněte volbu "Panel Odkazů"). V každé podsložce vidíte kromě odkazů také dvě položky: "Přidat URL zde" vloží odkaz aktuání stránky na dané místo v Oblíbených. "Otevřít všechny oblíbené" vám otevře najednou všechny odkazy z dané složky. Pokud tedy máte například odkazy na vaše oblíbené zpravodajské servery v jedné složce, jediným kliknutím je všechny otevřete. Na spodní liště pak sledujte, která stránka je již stažena, a která se teprve stahuje. Vše je rychlé, přehledné a úsporné.

V zobrazených stránkách se pohybujete buď klikáním myši na "ouška", nebo podržte klávesu CTRL a šipkami vlevo/vpravo přecházíte po stránkách.

POHLED DO HLOUBKY

Základní práci bychom měli zvládnutou, pojďme se podívat pod pokličku. Již letmý pohled vám ukáže, že můžete v chování programu nastavit snad úplně všechno. Možných nastavení je tolik, že se nám to do stanoveného rozsahu článku rozhodně nemůže vejít. Tedy vezměme jen letmo to nejzajímavější.

POP-UP Filter

Také vás ročilují vyskakovací okna? Myslím tím situaci, kdy si vyvoláte nějakou webovou stránku a místo jedné se vám jich otevře deset s různými reklamami a podobnými otravnými nesmysly. V horším případě ještě zavření jedné reklamní stránky vyvolá otevření dvou dalších. Někdy to připomíná boj Herkula s mnohohlavou hydrou (pro ty, kteří zapoměli staré řecké báje a pověsti, místo jedné useknuté hlavy hydře narostly dvě další). Pokud na takovou otravnou vyskakovací stránku narazíte, klikněte pravým tlačítkem myši na "ouško" oné stránky a zvolte "Přiřadit k" \ ".. Filtrům" (CTRL+Q). Takováto stránka bude pro příště blokována.

Seznam aktivních filtrů je k dispozici v menu "Nástroje" \ "Editovat Seznam Filtrů". Zde máte rozšířené možnosti vkládání filtrů včetně použití "divoké karty" znaku "*", který zastupuje libovolný text. Chcete-li např. zakázat vyskakovací okna pro celý server XXX, stačí vložit "http://www.XXX.yy/*". Pokud chcete zakázat vyskakovací okna úplně, vložte jednoduše pouze znak "*".

V dialogovém okně "Editace Filtrů" si povšimněte také prvního zaškrtávacího políčka "Filtrovat Duplicitní URL". Jak už název napovídá, tato volba zabrání zobrazení jedné webové stránky (se stejnou adresou) vícekrát.

SKUPINY

Tak jako máte uspořádané vaše oblíbené odkazy do složek, tak je můžete uspořádat také do takzvaných skupin. Skupina je vlastně několik stránek sdružených pod jménem. Chcete-li například každé ráno otevřít stránky z burzou, se zprávami z ekonomiky a třeba také nějaký ten sport, pak všechny tyto stránky vložte do skupiny třeba pod jménem "Ranní zprávy". Asi nejjednodušší způsob vytvoření skupiny je otevřít všechny požadované stránky a potom z menu "Zkratky" \ "Skupiny" zvolit "Uložit Okna jako Skupinu" a zapsat jméno "Ranní zprávy". Druhý den a všechny následující stačí ráno pouze zvolit "Zkratky" \ "Skupiny" \ "Ranní zprávy", a všechny požadované stránky se otevřou na váš rozkaz. Další úpravy skupin můžete provádět z dialogu "Zkratky" \ "Skupiny" \ "Upravit Skupiny".

PO SPUŠTĚNÍ

Jak se bude MyIE chovat po spuštění, nastavíme v menu "Volby" \ "MyIE Spouštěcí Mode". Buď chceme začínat s čistým štítem (zvolte "Otevřít Prázdné Okno"), nebo raději po spuštění rovnou na domácí stránku ("Otevřít Domácí stránku"), nebo jako já nejraději pokračujete tam, kde jste přestali (pak zvolte "Otevřít Naposledy Otevřené Stránky"). Poslední varianta je výhodná i v situaci, kdy se vám např. zhroutí systém... potom po restartu byste měli mít stejné rozložení stránek jako před krachem.

Je také možnost nastavit si, aby po spuštění byly načteny určité stránky (např. firemní novinky). Musíte pouze nastavit jeden z adresářů ve složce Oblíbených jako adresář "Po Spuštění". Kliknutím na ikonu otevřete okno s Oblíbenými položkami, klikněte na požadovanou složku pravým tlačítkem myši a zvolte "Nastavit jako adresář Při Spuštění". Spouštění aktivujte v menu "Volby" \ "MyIE Spouštěcí Mode" \ "Otevřít skupinu Při Spuštění".

GESTA MYŠÍ

Pro ty z vás, kteří se vyhýbají dotyku s klávesnicí a nejraději by vše ovládali myší, je připravena lahůdka. Myší gesta, známá z dřívějška naříklad z programu Sensiva, vám umožní ovládat vše jednou rukou. Gesta nejprve zapněte z menu "Volby" \ "MyIE Volby" a v záložce "Obecné" zaškrtněte "Použít gesta pomocí myši". Nyní stačí kdekoliv v prázdné části vebové stránky stisknout a podržet pravé tlačítko myši a "nakreslit" určité gesto. Podle toho se provede patřičná činnost. Definovaná gesta jsou například:

Dolů: Otevře nové okno

Doleva: Načíst předchozí stránku (ekvivalent tlačítka )

Doprava: Načíst následující stránku (ekvivalent tlačítka )

Nahoru a pak dolů: Refresh stránky

Doprava-doleva-doprava nebo Dolu-doprava: Zavřít stránku

Nahoru-doprava: Další strana (ekvivalent )

Nahoru-doleva: Předchozí strana (ekvivalent )

AUTOSCROLING

Tuto volbu zapnete z menu "Nástroje" \ "Autoscroling". Zvolíte buď Autoscrolig pro aktuální okno, nebo pro všechna okna a obsah stránky se vám začne rolovat automaticky bez vašeho zásahu. Toto je poměrně zajímavá volba pro různé prezentace... Rychlost posuvu můžete buď nastavit ve třech stupních (Pomalu, Medium, Rychle), nebo nastavit rychlost pozicí myši na posuvníku (čím níže, tím rychleji).

AUTOREFRESH

Máte-li stránku, která se v čase mění a chcete-li jí pravidelně obnovovat, přejděte na menu "Nástroje" \ "Autoobnovení okna". Nastavte interval v sekundách ("Nastavit Frekvenci AutoObnovení") a aktivujte ("Použít AutoObnovení"). Stránka bude od této chvíle udržována aktuální.

DALŠÍ VLASTNOSTI

- Vaše Oblíbené odkazy můžete exportovat do HTML souboru a naopak je kdykoli později z HTML souboru obnovit ("Oblíbené" \ "Import/Export").

- Místo psaní dlouhých webovských adres si můžete nastavit takzvané aliasy ("Zkratky" \ "Editovat URL Aliasy"). Po zapsání krátkého aliasu do adresového řádku bude zpět nahrazen plnou adresou.

- Jestli častěji vyplňujete fromulářová data, ať už je to přihlašovací jméno a heslo k vašemu webovému e-mailu nebo něco jiného, můžete si formulářová data uchovat ("Zkratky" \ "Automatické Vyplňování Formulářů" \ "Uložit Data Aktuálního Formuláře" nebo ALT+1) a později je jedním klikem vyvolat a formulář jimi vyplnit ("Zkratky" \ "Automatické Vyplňování Formulářů" \ "Vyplnit Aktuální Formulář" anebo ALT+Q).

- Pokud jste si omylem zavřeli nějaké důležité okno, nezoufejte. Buď ihned stiskněte kombinaci kláves ALT+Z a poslední zavřené okno se obnoví, nebo vaše okno vyberte ze seznamu zrušených oken ("Editace" \ "Zrušit zavření").

- Proti nechtěné změně domácí stránky různými podivnými programy a skripty se můžeme pojistit zablokováním domácí stránky ("Volby" \ "MyIE Volby" záložka "Obecné" položka "Zamknout HomePage").

- Pro rychlé uzavření oken si můžete aktivovat zavírací ikonu na "oušku" ("Volby" \ "MyIE Volby" \ Záložka \ "Tlačítko rychlého zavření"). Při najetí myší nad ouško se vám v prvé části ouška objeví červený křížek, na který když kliknete pravým tlačítkem myši, tak se daná stránka okamžitě a rychle zavře.

ZÁVĚR

Tak si říkám, že bych měl příště vybrat nějaký méně schopný program, protože moje články končí stále stejnými větami. Větami o tom, že jsme toho na programu jestě spoustu nestihli popsat, a že zbytek tedy ponechávám na vašich experimentech.

Musím se přiznat, že si mě program MyIE opravdu získal, protože mi poskytuje přesně to, co mi při brouzdání internetem na prohlížeči vadilo a to zdaleka nevyužívám všechny jeho funkce. To vše navíc ve směšných 500 KB a při nulové ceně. Vzhledem k tomu, že se stále ještě jedná o verzi s číslovkou nula na začátku, je myslím na co se těšit.

Domácí stránka: www.ruihehang.com/myie2/html_en/home.htm

Stažení programu: www.ruihehang.com/myie2/html_en/download.htm

Soubor s češtinou: www.ruihehang.com/myie2/files/packs/Czech.zip

My IE 2

velká spousta funkcí a nastavení

lokalizace do češtiny

rychlost a velikost (malinkatost)

neagresivní instalace (žádné změny systémových knihoven atd.) prachbídná nápověda (včetně on-line informací)

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02c0556

? Mohu nabíjet mobil Nokia 5110 nabíječkou pro Nokii 3310? Koncovka je stejná, ale při nabíjení se baterie dost hřeje.

Pokud je u dvou rozdílných mobilů stejný konektor, nemusíte se bát toho, že by se mobilní telefon zničil. Můžete nanejvýš zkontrolovat, zda souhlasí nominální napětí uvedené na štítku baterie a nabíječky (v některých případech se ale ani tento údaj nemusí přesně shodovat).

Baterie v mobilech mají v sobě ochranné obvody, které zamezí tomu, aby se vlivem nesprávného dobíjení něco stalo. Tyto obvody mimo jiné hlídají množství proudu, které do baterie přichází při nabíjení. Hlídají teplotu nejbližšího okolí baterie a jsou schopné v naléhavém případě nabíjení zcela zastavit. Hlídají baterii proti tomu, aby se zcela vybila (především u Li-Ion baterií) nebo přebila a tím zničila.

? Četl jsem článek v PC WORLDu 7-8/02 o informačních SMS. Chtěl bych si nechat posílat novinky ze sportu. Platím za to něco? Mám Oskarův tarif, odepiš. Jak mám službu aktivovat?

První díl seriálu o informačních SMS byl věnován službám sítě T-Mobile. Vy, jako uživatel Oskara tyto textové zprávy přijímat nemůžete. Oskarovi byl věnován druhý díl, zařazený do čísla 9/02. Bohužel, jak jste se mohl sám přesvědčit, Oskarova nabídka je oproti ostatním operátorům značně omezená. Nejen že v jeho nabídce dosud nenaleznete novinky ze sportu, ale ani žádné další informační kanály, které by zajišťovaly pravidelné zasílání informací na mobilní telefony v síti Oskar.

Nabízejí se však tři řešení: Můžete nějakou dobu počkat. Podle některých indicií Oskar připravuje rozšíření svých informačních SMS služeb. Nebo si můžete pořídit SIM kartu T-Mobilu (popřípadě Eurotelu) a nechat si posílat požadované informace v této síti. To však může být poněkud nepraktické a drahé. Pokud se smíříte s nižší kvalitou zasílaných zpráv, podívejte se na internet. Tam naleznete několik služeb, které zasílají registrovaným uživatelům SMS zprávy zdarma nejen se sportovní tematikou. Za všechny uveďme kompletní zpravodajství z pardubického hokeje v esemeskách: http://hcpce.cz/www/sluzby/sms.html.

? Přestávám se orientovat v předčíslí operátorů mobilních telefonů.

601 - Eurotel analogová síť NMT

602, 606, 607 - Eurotel GSM

603, 604, 605T - Mobile

608 - Oskar

71x - Eurotel analogová síť NMT

72x - Eurotel

73x - T-Mobile

77x - Oskar

? Zajímaly by mě některé kódy, které mohu použít na všech mobilech, ve všech sítích.

Těmito kódy lze nastavit některé specifické vlastnosti pro volání. Na mobilním telefonu je třeba navolit daný kód a odeslat jej jako běžný hovor většinou zeleným tlačítkem. U většiny mobilů lze téměř všechny tyto funkce ovládat i pomocí menu.

- Blokování všech odchozích hovorů Můžete pouze hovory přijímat a pracovat se SMS zprávami. Výjimkou je pouze tísňové volání (112).

- Blokování všech odchozích mezinárodních hovorů Nelze telefonovat na zahraniční telefonní čísla.

- Blokování všech odchozích mezinárodních hovorů kromě hovorů do domácí sítě Nelze telefonovat na zahraniční telefonní čísla. Pokud se však nacházíte v zahraničí, můžete volat do sítě svého operátora.

- Blokování všech příchozích hovorů Můžete hovory pouze odesílat a pracovat s SMS zprávami. Nikdo se vám tedy nedovolá.

- Blokování všech příchozích hovorů v cizině V zahraničí nelze přijímat hovory, práce s textovými zprávami (odesílání i přijímání) není ovlivněna.

- Blokování příchozích SMS zpráv Nelze přijímat SMS zprávy a to ani z internetu, ani z jiného mobilu. Textovky zůstávají po určitou dobu v SMS centru, pokud příjem obnovíte, budou na váš mobil doručeny (pokud dosud nebyly smazány).

- Zrušení blokování Zruší veškeré blokování příchozích i odchozích hovorů a SMS zpráv.

- Změna hesla Změní heslo pro blokování hovorů.

Pokud jste své heslo dosud nezměnili, je standardně nastaveno na 0000 (u operátorů T-Mobile a Oskar) nebo na 9999 (u společnosti Eurotel).

- Zjištění IMEI Zjistí výrobní číslo mobilního telefonu.

? V Mobilporadně prázdninového PC WORLDu jsme uvedli, že tzv. Flash SMS nelze v sítích Eurotel a Oskar odesílat.

Jak nás čtenáři upozornili, z některých mobilních telefonů lze zaslat SMS zprávu, která se zobrazí pouze na displeji mobilu, vhodným nastavením odesílané SMS zprávy. Například u mobilu Sony-J6 lze nastavit odesílání Flash SMS takto: Zvolte postupně položky menu: "Zprávy" "Nastavení" "Typ paměti" nyní můžete vybrat, kam má být SMS doručena. Pokud zvolíte položku "Displej", budou se vámi odesílané SMS zprávy zobrazovat pouze na displeji mobilního telefonu příjemce. Některé mobilní telefony (například Siemens C25) dovolují zobrazit telefonní číslo, ze kterého byla taková SMS zpráva odeslána: U uvedeného mobilu stačí stisknout klávesu označující šipku dolů či nahoru. Zobrazí se celý text Flash SMS zprávy včetně telefonního čísla odesílatele.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 776 300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

§§§§§


Komunikace


Pracujte na cizím serveru – Služba ESTerminal

Jaroslav Fikker

c02c0452

Na přelomu 70. a 80. let ovládaly svět výpočetní techniky sálové počítače, se kterými obsluha komunikovala prostřednictvím terminálů. Ty se obvykle skládaly z monitoru a klávesnice, protože sloužily pouze pro zobrazování výsledků a zadávání dat či příkazů. Vlastní výpočty prováděl centrální počítač. S nástupem osobních počítačů (1976 Apple I, 1981 první PC od IBM) se situace radikálně změnila. Výpočty se decentralizovaly a "hloupé" terminály byly nahrazeny mnohem inteligentnějšími osobními počítači, které nepotřebovaly žádný počítač centrální. Následoval bouřlivý rozvoj PC, nicméně terminály přežívaly dál. Vývoj PC ale po čase začal přinášet problémy instalace a údržba aplikací na všech firemních počítačích vyžadovala stále vyšší náklady. A tak se znovu do popředí zájmu dostalo centrální zpracování a uložení dat a s ním i terminálové služby (TS). Jedním z prvních řešení na platformě PC byl WinFrame od Citrixu, založený na Windows NT 3.51. Microsoft zareagoval uvedením Windows NT 4 Terminal Serveru a ve Windows 2000 již zařadil TS mezi standardní součásti operačního systému.

Terminálové služby

jsou úspěšně používány zejména ve dvou oblastech. V prvním případě jde o jejich nasazení v rámci lokální počítačové sítě. Pokud např. ve firmě používáte zastaralou výpočetní techniku a nemáte dostatek finančních prostředků na její obnovu, anebo z nějakých důvodů preferujete centrální zpracování dat, stačí na vaše stávající nebo nové stroje nainstalovat klienta TS, který má minimální hardwarové nároky, a je po problémech. Druhou skupinou adeptů na využití TS jsou mobilní uživatelé, kteří většinu času tráví mimo svou vlastní kancelář. Díky TS mohou kdekoliv, kde je přístup k internetu, pracovat se svými aplikacemi a daty uloženými na firemním serveru.

Bohužel pro provoz TS je nutné mít dostatečně výkonný server, případně linku do internetu. A právě náklady potřebné na vybudování této infrastruktury mohou odradit řadu potenciálních uživatelů TS. Tuto situaci se snaží změnit společnost ExpertShop se svojí službou ESTerminal, spočívající ve sdíleném využívání vzdáleného serveru. Nejedná se vlastně o nic jiného než o komerční využití TS standardně dodávaných ve Windows 2000 prostě si zaplatíte za to, že můžete používat cizí server. Z celkem pochopitelných důvodů (připojení přes internet, server mimo LAN) je toto řešení vhodné zejména pro mobilní uživatele nebo pro sdílení dat mezi několika pobočkami menších firem.

ESTerminal

S uživatelským účtem služby ESTerminal získáte 500 MB diskového prostoru, dalších 100 MB pro vaše webové stránky, e-mailovou schránku na Kerio MailServeru a antivirovou ochranu (AVG 6.0). Z aplikací je k dispozici Internet Explorer, MS Outlook a MS Office 2000 (musíte ale být držitelem vlastní licence). Můžete si také nechat nainstalovat prakticky libovolný vlastní program nebo databázovou aplikaci využívající MS SQL Server. Velký důraz je kladen na bezpečnost vašich dat přístup do systému je chráněn 128bitovým kódováním SSL, dále je zde zabezpečení dat prostředky operačního systému (přístupová práva a šifrování), antivirová ochrana, spouštět lze pouze schválené aplikace, pravidelné zálohování dat a napojení serveru na UPS (včetně záložního dieselového agregátu).

Klient

Jako klient slouží aplikace Terminal Services Client od Microsoftu, která je dostupná pro všechny verze Windows, Windows CE (Pocket PC 2002) počínaje a Windows XP konče. Pokud na svůj počítač nechcete instalovat další program, tak si vystačíte i s obyčejným prohlížečem. Klient TS totiž existuje také jako ActiveX prvek pro Internet Explorer. V obou případech je ovládání velmi jednoduché, protože se nijak neliší od práce na vašem vlastním počítači. Drobné rozdíly tu ale přece jen existují. Prvním z nich je o něco pomalejší odezva aplikací. Zde hodně záleží na zatížení serveru a rychlosti připojení. Nicméně i při připojení modemem byly odezvy snesitelné. Další odlišností je možnost odpojit se (disconnect) od serveru místo odhlášení (log off). Výhoda odpojení spočívá v tom, že všechny aplikace zůstanou v tom stavu, v jakém je opustíte, a při příštím přihlášení vše vypadá tak, jako byste od počítače vůbec neodešli. Občas pravděpodobně budete potřebovat přenést nějaké soubory ze serveru na váš počítač nebo naopak. Tuto funkci sice klient TS nepodporuje, ale v rámci služby ESTerminal máte hned několik možností, jak tento přenos realizovat prostřednictvím webového rozhraní (vlastní aplikace ExpertShopu), FTP klienta nebo SSH.

Závěrem

A kolik to všechno stojí? Základem je měsíční poplatek 1 500 Kč za jeden osobní účet ESTerminal. Potřebujete-li přístup pro více uživatelů, ale stačí vám jeden společný účet, tak za každý další tzv. sdílený účet zaplatíte 1 000 Kč/měs. Poplatek za vlastní program provozovaný na serveru činí 500 Kč/měs. a za databázovou aplikaci 1 500 Kč/měs. Možná se vám zdají tyto částky vysoké, ale spočítejte si, kolik by stálo vybudování potřebné infrastruktury. Mnohem větší problém vidím v nedůvěře uživatelů, kteří jen neradi budou chtít svěřit svá data do rukou málo známé firmy. Zde může pomoci pouze maximální otevřenost a kvalita služeb poskytovatele. Službu ESTerminal jsem zkoumal jen několik dní a nemohu se tedy vyjadřovat k dlouhodobé spolehlivosti a výkonnosti, nicméně během svého testování jsem na žádné problémy nenarazil.

ESTerminal

existence služby

kapacita diskového prostoru

ochrana dat

možnosti přenosu dat

cena

data jsou na cizím serveru

Službu provozuje firma: ExpertShop, s. r. o., Praha 10, www.esterminal.c

§§§§§


Nebezpečná sí – jak se útokům bránit

Martin Ignjatovič?

c02c0453

Na síti na nás číhá spousta nebezpečí. Existují tisíce aplikací, které mohou být teoreticky i prakticky zneužity. Některá nebezpečí lze poměrně snadno eliminovat například dodržováním elementárních bezpečnostních zásad, jako jsou silná hesla nebo aktuální verze softwaru. Existují však i ohrožení, která se eliminují poměrně těžko a jejich odhalení není vůbec snadné. O těchto nebezpečích bude dnes řeč.

Většinou jde o útoky, které využívají samotného protokolu TCP/IP. Tento protokol je starý přes 30 let a postupem doby se ukázalo, že ne vše je navrženo a vymyšleno správně. Musíme však brát v potaz, v jakých podmínkách byl protokol TCP/IP navržen a stvořen. Při jeho vývoji se ani zdaleka nepočítalo s tím, že za několik desítek let bude počítačová síť celosvětová, se stamiliony uživatelů. Ale nyní již k samotným nebezpečím. Je však také třeba zdůraznit, že při rozumné míře obezřetnosti a dodržení některých pravidel lze eliminovat i tato ohrožení.

Sledování síťového provozu

Pro sledování síťového provozu se vžilo anglické označení sniffing (česky "čmuchání"). V podstatě jde o zachytávání a analýzu síťového provozu. My se nyní podíváme na princip a podmínky, za kterých je tento druh útok možný. Především je třeba zdůraznit, že se tento typ útoků týká v převážné většině sítí LAN. Další podmínkou je, aby síť nepoužívala přepínané spojení (toto pravidlo se dá obejít, ale k tomu až za chvíli). Nyní si ukážeme, jak v takové síti LAN probíhá komunikace. Všechna data, bez ohledu na to, komu nebo od koho jsou určena, procházejí přenosovým médiem (kabelem) v seskupení nazvaném rámec. Každý rámec je určen konkrétní MAC adrese, což je adresa každé konkrétní síťové karty, jež je u většiny karet neměnná a byla kartě přidělena výrobcem. Každá karta na stejném segmentu sítě přijme každý rámec, který přenosovým médiem prochází a zjistí, zda je určen pro ni. Pokud ano, předá tento rámec ke zpracování vyšší vrstvě. Pokud ne, je rámec ignorován. Může nastat ještě jedna situace a sice taková, kdy je rámec určen každé MAC adrese (broadcast). O tom, jak se to dá zneužít, si povíme za chvíli.

Dejme tomu tedy, že se ze svého počítače, který je součástí nějaké LAN, připojujete k místnímu poštovnímu serveru. Zadáte uživatelské jméno, heslo, bez problémů si stáhnete poštu. V tu chvíli vás ani nenapadne, že by vaše heslo nebo vaši poštu mohl číst kolega vedle u stolu nebo někdo na druhé straně zeměkoule. Možné to však je. Zmíněný kolega to mohl provést naprosto lehce. Existují totiž programy, které umožňují čtení rámců i v případě, že jsou určeny pro jinou MAC adresu. Takové programy se nazývají sniffery. Stačí takový program nainstalovat a spustit, zbytek již program provede sám. Pro zdatného programátora by nebylo napsání podobného programu vůbec těžké. Program přepne síťovou kartu do takzvaného "promiskuitního" modu a sleduje a analyzuje veškerý provoz v daném segmentu sítě. Existují jednoduché sniffery, jako je například unixový Tcpdump, až po velmi sofistikované, jako je třeba Hunt. Sniffery však neslouží jen útočníkům k hádání hesel nebo sledování provozu, často je používají i správci sítě, a identifikují a diagnostikují tak chyby nebo potíže v síťovém provozu. Dobrými nástroji k takové činnosti jsou například Ethreal nebo Snort. My se však zaměříme na sniffery, které bývají používány útočníky a povíme si, jak se proti nim bránit. Zřejmě nepoužívanější a nejpropracovanějším snifferem je Hunt. Jde o velmi sofistikovaný nástroj, který umí ještě spoustu dalších věcí, než je sledování provozu. Nyní se ale zaměříme na jeho možnosti, pokud je použit jako sniffer. Tento program lze nastavit tak, aby na lokální síti sledoval provoz, analyzoval jednotlivé rámce a vyhledával v nich řetězce jako USER nebo PASS. Tímto druhem útoku jsou zranitelné protokoly, které nešifrují svou komunikaci. Mezi takové protokoly patří například SMTP, POP, FTP, Telnet a další. Obrana proti Huntu se tedy nabízí sama šifrování. Pokud provoz šifrujeme, budou útočníkovi veškerá data k ničemu, neboť je nebude moci přečíst. Nejvhodnější alternativou jsou zřejmě SSH a SSL. Proto je vhodné nahradit stávající služby, které používají textová hesla. Někdy je to celkem obtížné, a ne každý protokol má šifrovanou alternativu. Většina uživatelů se navíc nebude chtít učit "něco nového". To je ale problém vedení podniku. Pro nás je důležitý závěr, že pokud nechceme, aby někdo mohl sledovat náš provoz, musíme šifrovat. Jistým řešením by bylo i použití přepínaných sítí, ale náklady na změnu by jistě nebyly malé. Navíc lze provoz sledovat v jistých případech i na přepínaných sítích, takže toto řešení není stoprocentní.

Musíme ale také vědět, kdo se pokouší provoz sledovat. Pokud je to někdo z naší lokální sítě, obrana je celkem obtížná. Existují však programy, jež dokáží nalézt v síti karty, které jsou v promiskuitním modu.

Sniffer však na některém počítači vaší LAN může nainstalovat i nějaký vetřelec z venku. Pokud se mu podaří nabourat se do vaší sítě, pravděpodobně tak i učiní, neboť není snazší cesty jak získat velké množství různých uživatelských jmen a hesel. Nejlepší obranou zde je zabezpečit vaši síť tak, aby se do ní nikdo nedostal a nemohl tak instalovat sniffer.

DNS

DNS (Domain Name Service) je jedna z nejdůležitějších služeb, které můžeme v prostředí sítí nalézt. Tato služba se stará o převod doménových jmen na IP adresy a opačně. Tato služba denně usnadňuje život milionům uživatelů (některým i nevědomky :). Každý objekt (server, router), který je součástí nějaké sítě založené na IP (intranet, internet), má jedinečnou identifikaci. Touto identifikací je jeho IP adresa. Jde o číslo ve tvaru xxx.xxx.xxx.xxx. Například tedy 192.168.1.1. Toto číslo je jedinečné a nemohou ho v jednu chvíli sdílet dva objekty připojené do sítě. Tento jednoznačný identifikátor má však i svou jmennou alternativu, například www.firma.cz. A právě o převod mezi těmito dvěma identifikátory se stará DNS. Jistě je pohodlnější pamatovat si adresy jako www.pcworld.cz nebo www.google.com než jakousi "směsici" čísel. Výklad fungování DNS ale není v rámci našeho článku, proto se podíváme, jak se dá DNS zneužít.

Falšování DNS

Falšování DNS (DNS spoofing) je poměrně nebezpečné. K jeho provedení je však třeba splnit několik podmínek. Předně je třeba, aby útočník mohl sledovat váš síťový provoz (viz výše). Pokud má přístup do vaší LAN, může na svém (nebo ovládnutém) stroji spustit program, který odchytává všechny DNS dotazy a snaží se na ně odpovídat podle útočníkova záměru. Cílem je tedy podvrhnout DNS odpověď, a přesměrovat tak hosta na jiný systém. Útočník má například někde na síti server, který je přesnou kopií nějakého, dejme tomu webového e-mailového serveru. Na první pohled nerozeznatelný od originálu. Jeho cílem je přesměrovat všechny uživatele vaší sítě právě na tento server. Pokud tedy nějaký uživatel zadá ve svém prohlížeči adresu www.webmail.něco, jenž má ve skutečnosti adresu 192.168.1.1 (tuto adresu mít ve skutečnosti nemůže, neboť jde o adresu z bloku privátních adres určených k použití na sítích nepřipojených přímo do internetu, nicméně jako ilustrace stačí), pokusí se útočníkův program podvrhnout odpověď DNS serveru a odpoví klientovi tak, že server www.webmail.něco má adresu 192.168.1.100. Pokud tato odpověď dorazí k uživatelově systému dříve něž odpověď skutečného DNS serveru, má útočník vyhráno. Jak se tedy proti tomuto druhu útoku bránit? Prvním a univerzálním pravidlem je opět nepouštět útočníka do sítě. Pokud nebude mít přístup do sítě, nezmůže nic. Chová-li se takto některý z legitimních uživatelů sítě, je řešením vyhledávač snifferů. Existuje i další možnost a tou je použití DNS serveru, který podepisuje své odpovědi.

Další zneužití DNS

Existuje ještě jeden druh útoku, jímž lze zneužít DNS server. Tento druh útoku je však poměrně zastaralý a je účinný jen proti starším verzím DNS serveru BIND (unixový DNS server). Nicméně někde se se staršími verzemi tohoto programu stále ještě setkáváme, takže jen v krátkosti. Tento druh útoku se nazývá Cache poisoning (otrava cache) a v principu jde o podvržení nějakých legitimních odpovědí DNS. K tomuto triku nemusí mít útočník přístup do vaší sítě. Řešení je velmi prosté používejte aktuální software.

Směrování a přeposílání

Směrování je vlastnost IP protokolu, která dovoluje určit, kudy se budou pakety na své cestě sítí ubírat. Podmínkou však je, aby systémy, jež útočník uvede ve své cestě, umožňovaly směrování. Pomocí směrování lze velmi snadno falšovat pakety a získávat tak neautorizované informace. Řešením je vypnutí směrování (Windows je standardně neumožňují, většina výchozích instalací Linuxu také ne). Pokud směrování potřebujete, nastavte dobře ACL na všech vašich směrovačích.

Směrování naopak umožňuje útočníkovi přístup do vnitřní sítě, která může být připojena pomocí jednoho systému a z okolního internetu nemusí být vůbec viditelná. Podmínkou k tomuto útoku jsou špatně nastavená přeposílací pravidla, proto vždy pečlivě tato pravidla zkontrolujte a otestujte.

Unášení relací

Unášení relací patří mezi pokročilejší metody útoku. Od útočníka vyžaduje jistou dávku znalostí síťové komunikace. O to je tento druh útoku nebezpečnější. Podmínkou je opět, aby útočník mohl sledovat síťový provoz. Ideálním nástrojem k unášení relací je již několikrát zmiňovaný Hunt. Nyní se podíváme, jaké dává útočníkovi možnosti, pokud se pokusí o únos relace.

Útočník spustí na svém stroji program Hunt a začne sledovat komunikaci mezi dvěma systémy. Usoudí-li, že nastala vhodná chvíle k převzetí kontroly nad spojením, pokusí se ji převzít. Pokud se mu to podaří, má nad spojením plnou moc a cílový systém nezjistí, že komunikuje s někým jiným. Útočníkovi je tedy dovoleno dělat vše, co mohl dělat původní vlastník spojení. Obrana spočívá opět v použití šifrování a dobrém zabezpečení sítě.

Prostředník (Man in the middle)

Tyto útoky patří mezi méně sofistikované a lze se proti nim velmi lehko bránit. Spoléhají totiž na uživatelskou netečnost a nedůslednost. Tyto druhy útoků lze aplikovat i na šifrované protokoly jako SSH nebo SSL. Nejde však o chybu těchto protokolů, jen o zneužití důvěry uživatelů.

SSH

Jak již vyplývá z názvu tohoto útoku, je principem udělat prostředníka ve spojení. Útočník potřebuje zachytit úvodní spojení od klienta, poté se připojit ke skutečném cílovému serveru a předstírat, že je koncový systém. Klient nepozná, že komunikuje prostřednictvím třetího systému. Až na jednu, dost podstatnou maličkost. Každý SSH server má svůj vlastní identifikační klíč. A jelikož útočník tento klíč ve většině případů nemá, potřebuje tuto ochranu nějak obejít. Nejčastěji učiní to, že si vytvoří klíč vlastní. To má ale za následek, že pokud se klient k systému útočníka připojí, zobrazí se mu varování o změně klíče. Tento útok tedy spoléhá na uživatelovu netečnost. Pokud uživatel slepě odsouhlasí (nebo odkliká :)) všechna varování, nic už útočníkovi nebrání ve sledování provozu. Pokud se vám tedy někdy objeví podobná hláška, zbystřete a kontaktujte správce serveru. Společnými silami problém jistě odhalíte.

SSL

Útok s pomocí prostředníka lze aplikovat i na protokol SSL. Princip je naprosto stejný. Tento druh útoku je však ze subjektivního hlediska ještě více nebezpečný, neboť protokol SSL se používá v prostředí webu, kde se pohybuje i velké množství nezkušených uživatelů, jež jsou z některých obrázkových operačních systémů zvyklí slepě odkliknout každé okno, které se objeví. Proto je důležité kontrolovat certifikáty SSL, zdali jsou podepsány oficiální certifikační autoritou. Pozor by si měli uživatelé dávat zejména na samopodepsané certifikáty.

Hesla

I když je vaše síť dokonale zabezpečena, uživatelé dodržují bezpečnostní zásady a vše pečlivě kontrolujete, sledujete a analyzujete, stále ještě existuje způsob, jak vaši síť napadnout. Většina serverů nabízí nějaké služby. Bez nich by internet nebyl tím, čím je dnes. Přístup k těmto službám může být nabízen přes síť a rozdílné skupině uživatelů. Některé služby můžeme zpřístupnit všem, jiné jen někomu. Bez ohledu na to, komu službu nabízíme, vždy na ni může být proveden útok přes síť. Útočník jistě zkusí spoustu jiných metod a triků, ale pokud se ukáže, že je síť zabezpečena opravdu dobře a většina tradičních útoků nepomůže, může se rozhodnout zaútočit na vaše hesla. Tento útok je poměrně časově náročný a výsledky nejsou vůbec jisté, nicméně někdy je to poslední metoda, jak se dostat dovnitř. Zaútočit na hesla lze na téměř všechny protokoly, jež poskytují nějakou formu autentizace. Může jít například o SMTP, POP, FTP, SSH a další. K tomuto útoku existují také desítky nástrojů. My se nyní podíváme na různé metody hádání hesel a povíme si, jak se proti nim bránit.

Slovníkový útok

Slovníkový útok je nejpoužívanější metoda při hádání hesel. Základem úspěchu je rychlý procesor, optimalizovaný program a rozsáhlý wordlist. Pomocí vhodného programu lze útočit téměř na všechna hesla. Při hádání hesel však nemusí jít jen o útoky přes síť. Hesla mohou být hádána i lokálně. To záleží na požadavcích a možnostech. Principem je tedy vzít nějaké slovo, upravit ho do vhodného tvaru (v závislosti na algoritmu) a porovnat jej s originálním heslem. U síťových služeb je cílem toto heslo odeslat po síti (v jaké formě, záleží na protokolu). Při slovníkovém útoku se jako potencionální hesla vybírají slova, která jsou uložena v souboru. Nezkoušejí se tedy různé kombinace znaků. Některé slovníky jsou opravdu rozsáhlé. Proto je dobré zvolit si heslo, které v takovém slovníku obsaženo nebude. Nyní si povíme jak.

Tvorba hesla

Zkuste si zvolit nějaké libovolné heslo a někam si je napište. Provedeme test, zdali jste heslo zvolili správně. Nyní budeme potřebovat slovník. Doporučuji stáhnout si slovníky z adresy http://www.phreak.org/html/wordlists.shtml. Jde o velmi rozsáhlou sbírku slovníků z nejrůznějších jazyků. Můžete si stáhnout slovníky podle témat nebo jazyků. Doporučuji stáhnout všechny. Nyní je načase zjistit, zda je vámi zvolené heslo součástí některého z nich. V UNIXu můžete použít například grep mojeheslo slovnik. V prostředí Windows mě žádný podobný příkaz nenapadá, takže budete muset použít svůj oblíbený textový editor (ovšem za cenu jistého zpomalení). Pokud dostanete pozitivní výsledek, je vaše heslo špatné. Pokud je ve slovníku nenaleznete, pravděpodobně jste zvolili dobře. Zde je několik rad, jak vytvořit dobré heslo.

Heslo by mělo obsahovat:

- malé znaky anglické abecedy a-z

- velké znaky anglické abecedy A-Z

- číslice 0-9

- interpunkční znaky *, #, @, ] atd.

- minimálně 6 znaků

Heslo by nemělo obsahovat:

- jakékoliv slovo

- jakékoliv jméno

- kombinaci jména (slov) a číslic, například honza52

- údaje o vaší osobě přezdívka, jméno manželky atd.

- čísla vztahující se k někomu nebo něčemu

- datum narození kohokoliv, telefonní čísla, adresy atd.

Nyní si předvedeme postup, jak vytvořit dobré heslo. Vyberete si nějaký oblíbený citát, výrok z filmu, jakoukoliv větu. My si vezmeme jako příklad Senecův citát Nikdo se nerodí moudrým. Máme teď dostatek prostoru k tvorbě hesla a k hraní si s čísly. Existují tisíce variant a záleží jen na vaší tvořivosti a nápaditosti. Vezmeme například z každého slova jedno písmeno. Dostaneme tedy nsnm. Pokračujeme dále. Nyní místo mezer mezi slovy doplníme číslice. A nebudeme začínat jedničkou, ale například pětkou. Výsledek bude n5s6n7m. To už je celkem slušné heslo. Kombinací by šlo vymyslet několik tisíc. Místo číslic byste mohli doplňovat speciální znaky, z každého slova vybrat ne první, ale druhé, třetí písmeno atd. atd. Důležité je, abyste byli schopni z fráze heslo rekonstruovat bez pomoci tužky a papíru. Fráze slouží k tomu, abyste si heslo snadno zapamatovali a nebyli nuceni si jej nikam poznamenávat. Jistě, mohli byste si například z hlavy vymyslet heslo 6s&5@df, ale takové se velmi špatně pamatuje. Navíc musíte brát zřetel na jedno ze základních pravidel, které říká, že byste neměli jedno heslo použít dvakrát. Pokud tedy máte zřízeno několik e-mailových adres, měli byste u každé z nich použít jiné heslo. Mohlo by se stát, že by bylo vaše heslo prozrazeno (například pomocí snifferu), a útočníkovi byste tak poskytli přístup do mnoha jiných systémů.

Tvorba hesel je zábavný proces. Proto heslo vždy vybírejte pečlivě a mějte na zřeteli základní bezpečnostní pravidla.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Peer-to-peer sítě

Michal Doleček

c02c0554

Ačkoli princip fungování peer-to-peer sítí je starý téměř jako samotný internet, k obrovskému rozmachu využívání jejich služeb dochází až od konce 90. let, kdy se začaly tyto sítě používat ke sdílení a následnému vyhledávání a stahování MP3 skladeb.

Princip libovolné peer-to-peer (P2P) sítě spočívá v propojení neomezeného počtu uživatelů, kteří mají přístup ke všem sdíleným souborům všech připojených uživatelů. Používání těchto sítí je pak stejně jednoduché jako jejich princip stáhnete si z internetu tzv. klienta, což je program umožňující se připojit k dané peer-to-peer síti, nainstalujete a spustíte. Poté nasdílíte složky, ke kterým chcete, aby měli ostatní přístup, zadáte přezdívku (nickname), pod níž vás ostatní uživatelé uvidí, a můžete začít hledat a stahovat.

První byl Napster

Prvním programem a zároveň i sítí byl dnes již kultovní program Napster. Jako takový sice nebyl čistým peer-to-peer řešením, neboť informace o sdílených mp3 souborech (ano, Napster umožňoval pouze sdílení audiosouborů v tomto formátu žádné filmy, žádný software: to vše mělo teprve přijít) byly umístěny na centrálním serveru. V praxi to vypadalo tak, že jste se pomocí klienta připojili na centrální server, vyhledali skladbu, o kterou máte zájem, a ten vás spojil s počítačem uživatele, jenž souborem disponoval. I když používání této sítě nebylo příliš komfortní, Napster nastínil cestu, kterou se využívání internetu bude ubírat. Ke škodě Napsteru si jej brzy všimla RIAA, což je americká copyrightová organizace, k žalobě se přidaly i některé hudební skupiny či interpreti (což jim ale popularitu nezvedlo, ba naopak otevřeně se tímto totiž přiznaly, na čem jim záleží víc ne na posluchačích, ale na penězích). Na druhou stranu je třeba říci, že množství dalších kapel se postavilo za Napster a začalo se spekulovat, kdo zabíjí hudbu internet, nebo obří vydavatelské firmy? Napster stanul před soudem a tím de facto skončil. Koupil jej sice německý vydavatelský dům Bertellsman, který chtěl na jeho bázi začít nabízet placené stahování hudby, ale vzhledem k marketingu a finanční politice byl zatím odsouzen k neúspěchu. Napsteru se však podařilo přitáhnout obrovské množství uživatelů, kteří si zvykli jej používat, a po jeho konci se zákonitě ptají: co dál?

Síť Gnutella (www.gnutella.com)

Gnutella je již čistým decentralizovaným peer-to-peer řešením firmy Nullsoft (tvůrce WinAmpu) a prosadila se v době úpadku Napsteru. Pikantní skutečností je, že uvolněná verze klienta byla pár hodin nato, co byla zpřístupněna na serveru, stažena internetovou společností AOL, pod kterou patřil i Nullsoft, ovšem oněch pár hodin stačilo, aby se klient rozšířil mezi potřebné a po jeho stažení se šířil dál mezi uživateli internetu. Každý uživatel se použitím této sítě stává klientem i serverem zároveň, nabízí svoje soubory a má přístup ke všem sdíleným souborům ostatních uživatelů. Pro připojení do sítě potřebujete pouze znát IP adresu libovolného počítače připojeného do sítě Gnutella, po nalogování se vám zpřístupní všechny ostatní dostupné adresy. Tato síť se již neomezuje pouze na mp3 soubory, takže sdílet můžete takřka vše. Mírnou nevýhodou hlavně pro uživatele, kteří se připojovali pomocí modemu, bylo omezení přenosového pásma, protože sítí Gnutella každým okamžikem proudila kvanta informací o připojených uživatelích, o sdílených souborech, přípojných uzlech a tyto údaje podstatnou část přenosového pásma zabraly pro sebe. V současnosti došlo k drastické optimalizaci, která tuto vlastnost sítě zredukovala na naprosté minimum. Zastavení tohoto projektu se tedy nezdařilo a jeho vývoj probíhá dál a připojit k němu se může každý, kdo má zájem. Pro tuto síť existuje množství klientů, my se zaměříme na dva nejpoužitelnější (a nejpoužívanější). Těmi jsou BearShare a nová verze klienta Morpheus 2.0.

BearShare (www.bearshare.net)

Tento klient pro výše uvedenou peer-to-peer síť Gnutella zaujme hlavně uživatelskou přítulností, jednoduchostí nastavení a také příjemným grafickým rozhraním. Instalace a připojení do sítě proběhnou naprosto pohodově díky průvodci, BearShare nabízí i provoz za firewallem či proxy serverem, což má sice své omezení, ale tato vlastnost je každopádně vítána. Již nemusíte na internetu hledat IP adresu pro první přihlášení, BearShare tuto nutnost vyřeší za vás po spuštění se totiž jako první přihlásí ke službě GnutellaHosts, která sleduje připojené počítače, a klient poté naváže pevné spojení se sítí. Klient BearShare je robustní a přitom komfortní, každou chvíli vychází nějaký update (aktuálně verze 4.0.4) a hlavně, neobsahuje žádný spyware! Je sice pravda, že obsahuje reklamní bannery a možnost instalace programů třetí strany, ovšem podle ujištění tvůrců tyto programy neshromažďují žádné informace, pouze nabízejí různé služby. Reklamní verze klienta je nabízena ke stažení zdarma, čistá verze klienta (bez reklam a dalšího softwaru) pak za poplatek cca 20 USD.

Morpheus 2.0 (www.morpheus.com)

Tento klient má velice pohnutou historii. Původně byl založený na síti FastTrack, kde se mohl směle srovnávat s klientem KaZaa, ovšem kvůli neplacení poplatků za používání tohoto protokolu se firma vyvíjející Morphea rozhodla k úniku na síť Gnutella. První verze tohoto klienta na GnutellaNetu dopadla velice bídně, vlastně se jednalo o vykradený zdrojový kód klienta Gnucleus, a to bez vědomí skutečných autorů, navíc přeplněný reklamami a spywarem. Aplikace byla těžkopádná, překypovala chybami a rychlost (či spíše pomalost) byla zoufalá. Šlo ovšem o překlenutí přechodné doby, která trvala asi půl roku. Nyní se tento populární a rozšířený klient objevil ve verzi 2.0 a musím uznat, že dílo se autorům povedlo. Zčásti na tom má sice podíl i fakt, že síť Gnutella se dost optimalizovala a zmodernizovala (rozšíření datového pásma pro samotný přenos, vyhledávání podle meta tagů v souborech atd.), ale ani přínos Morphea nemůžeme popřít. Aplikace je již téměř bez spywaru, obsahuje pouze prográmek na stahování reklamních bannerů. Jedinou nevýhodou tohoto klienta je náročnost na systémové prostředky a nutnost Java Runtime Library pro úspěšnou instalaci a chod programu. Uvidíme, jak se nový Morpheus chytne mezi uživateli a jestli dokáže navázat na svoji slavnou minulost. Každopádně společně s BearSharem jde o nejlepší klient sítě Gnutella.

Síť FastTrack (www.fasttrack.nu)

Síť FastTrack je stejně jako Gnutella decentralizovanou peer-to-peer sítí, kde servery pouze sledují aktivitu uživatelů a zabezpečují vyhledávání uživatelem zadaných souborů. Jde o velice rychle se rozrůstající síť, kde se v současné době sdílí nějaké 3 PB (petabyte = 1 000 TB (terabyte=1 000 GB)) dat. Na této síti není problém najít téměř cokoliv, i když je zapotřebí mít se na pozoru před falešnými soubory. To platí zejména při stahování softwaru, kdy kupříkladu celý den stahujete dlouho očekávanou demoverzi nové hry a po ukončení downloadu zjistíte, že jste si stáhli něco úplně jiného (ovšem s falešným názvem souboru). Síť FastTrack je samozřejmě také trnem v oku RIAA a jiným copyrightovým společnostem, včetně největších hudebních vydavatelství. Ta nedávno přistoupila ke svérázné taktice, jak omezit efektivitu peer-to-peer sítí, takže se občas setkáte se zmrzačenými mp3 soubory, což jsou hudební skladby o stejné délce jako původní skladba, ale jde vlastně jen o 20sekundovou smyčku, která se několikrát opakuje. Je zajímavé, že většina uživatelů se k síti FastTrack dostala díky klientu Morpheus, který ovšem, jak je uvedeno výše, před časem přesedlal na síť Gnutella. V současnosti je nejpoužívanějším klientem KaZaa Media Desktop, a to nejen v síti FastTrack, ale ve všech peer-to-peer sítích vůbec.

KaZaa Media Desktop (www.kazaa.com)

Tento klient převzal pomyslné žezlo po smrti Morphea a od té doby se množství jeho uživatelů zvyšuje geometrickou řadou. Běžně je v jednu chvíli připojeno okolo 2 000 000 uživatelů, sdílených je běžně okolo 3 000 000 souborů. Za tohoto klienta je zodpovědná firma Sharman Networks, která formálně sídlí na ostrově Vanuatu v Tichém oceánu, kde úspěšně odolává všem pokusům o zavlečení do nekonečných soudních sporů. KaZaa Media Desktop nabízí optimalizované vyhledávání souborů, takže v prvním kole vyhledávání prohledá nejdostupnější uzly, a teprve poté začne prohledávat veškeré připojené počítače. Rychlost downloadu není omezena ničím jiným než rychlostí vašeho připojení, je možné stahovat soubory z několika umístění naráz, samozřejmostí je navázání na přerušený download. Klient taktéž obsahuje integrovaný přehrávač, pomocí kterého si můžete přehrát stahovaný audioči videosoubor. Jednou z nevýhod klienta KaZaa bylo vždy množství reklamy a spywaru, který jednu dobu dokonce využíval veškerý volný procesorový čas připojených uživatelů ke vzdáleným výpočtům. Tomuto je v nejnovějších verzích naštěstí konec, uživatel se může rozhodnout, jestli chce nainstalovat přidaný software. Jestliže nechce, nainstaluje se pouze vlastní prográmek pro zobrazování a stahování reklamních bannerů. Jediným omezením klienta KaZaa tak zůstává nabízení hudebních souborů s maximální rychlostí 128 Kb/s, vyšší bitrate si KaZaa rezervovala pro hudební soubory svých partnerských sítí, které nabízejí digitální hudbu oficiálně.

KaZaa Lite (např. www.kazaalite.nl)

Tento klient je osekanou pirátskou verzí původního KaZaa Media Desktopu. Je zbavený veškeré reklamy a spywaru, a navíc odstraňuje i omezení týkající se maximální rychlosti přenosu nalezených audiosouborů. Klient má taktéž znatelně menší velikost zabírá pouze něco málo přes 1 MB (oproti plné verzi KaZaa Media Desktop, který má necelé 4 MB) a práce s ním je znatelně rychlejší. Instalační balík taktéž obsahuje sympatickou utilitku SpeedUp FastTrack Accelerator, jež zefektivňuje vyhledávání a stahování souborů v síti FastTrack.

Direct Connect - král peer-to-peer sítí

(dawnload.net/p2p_software/p2p_applications/dcplusplus.cfm)

Direct Connect je sítí i klientem zároveň. Tato síť byla vyvinuta a zprovozněna firmou NeoModus a dle mého skromného názoru je tím nejlepším, co kdy v oblasti peer-to-peer sítí existovalo. Dá se tu najít absolutně vše, ale zároveň zde platí přísná pravidla. Jednotliví uživatelé jsou sdružováni do tzv. kanálů neboli hubů, které mají svůj jedinečný název a většinou popis toho, co se v nich dá nalézt. Většina hubů má též nějaký povinný limit sdílených souborů, nejčastěji potřebujete 5, 10, 15 či 20 GB nasdílených dat, abyste se mohli k danému hubu připojit a hledat. Instalací asi 3MB souboru a následným spuštěním klienta se dostanete do sítě, pouze zvolíte svoji přezdívku, nasdílíte jedonu či více složek a můžete se pustit do vyhledávání či stahování. Vyberete si hub, do kterého se chcete připojit, po pravé straně uvidíte seznam všech přihlášených uživatelů, přičemž dvojklikem na libovolné uživatelské jméno se vám objeví jakýsi průzkumník, kde se můžete dle libosti hrabat v souborech zpřístupněných vám daným uživatelem! Jak již bylo řečeno, Direct Conect nabízí asi nejvíce sdílených dat a to logicky tím, že většina hubů vyžaduje minimální sdílený limit, což je podle mne v zásadě jen dobře. Sháníš něco? Pak něco nabídni, jinak nemáš šanci. Proti vtipálkům a lamerům, jež sdílejí nic neznamenající či falešná data, jsou zde správci (či operátoři) jednotlivých uzlů, kteří mají dostatek pravomocí takovéto povedené ptáčky vykopnout a zároveň jim třeba na určitou dobu zakázat přístup. Dále je třeba zmínit, že vlastní uzel si může vytvořit každý, kdo má rychlé připojení, potřebný software je totiž k dispozici přímo v instalaci klienta.

Závěrečné shrnutí

Jak je vidět, nabídka různých peer-to-peer sítí se stále zvětšuje, stejně jako počet uživatelů, kteří nějakou z nich používají. Z nich mnou popsané tři rozhodně patří mezi největší a nejpoužívanější, přičemž za ideální kombinaci považuji Direct Connect ve spojení s KaZaa Lite. Tyto aplikace vám umožní najít na internetu cokoliv a stáhnout v přijatelném čase s veškerým komfortem, jako je například navazování přerušeného downloadu, stahování z více lokací apod. Navíc neobsahují žádný otravný spyware. Případné použití sítě Gnutella ponechávám na vás, nenabízí nic extra, čím by zahanbila Direct Connect nebo FastTrack. Zajímavou se zcela jistě stane, pokud se klientu Morpheus 2.0 podaří obnovit uživatelskou základnu, kterou disponoval na FastTracku, pak by se zcela jistě zvednul počet uživatelů Gnutelly a tím i množství sdílených souborů. Ovšem to nám ukáže až čas.

§§§§§


Bezdrátová sí od ZyXELu – jde to i bez drátů

Jaroslav Fikker

c02c0555

Mnoho uživatelů výpočetní techniky zná firmu ZyXEL především jako výrobce analogových a ISDN modemů. Nabídka této firmy je ale mnohem širší a patří do ní i zařízení pro bezdrátové sítě.

Trochu teorie

Větší rozmach bezdrátových sítí v poslední době souvisí s přijetím normy IEEE 802.11b (označované také jako WiFi Wireless Fidelity), která definuje vlastnosti bezdrátového přenosu dat v bezlicenčním pásmu 2,4 GHz. Maximální přenosová rychlost je 11 Mb/s (z toho asi tak 30 až 40 % připadá na režii), ale podle kvality signálu se může dynamicky snížit na 5,5 Mb/s, 2 Mb/s nebo až 1 Mb/s.

Bezdrátové sítě (WLAN Wireless LAN) mohou pracovat ve dvou režimech. V prvním případě peer-to-peer nebo také Ad hoc mezi sebou komunikují přímo jednotlivá koncová zařízení. Druhý režim Infrastructure vyžaduje instalaci tzv. přístupových bodů (AP access point), které zajišťují komunikaci mezi jednotlivými koncovými zařízeními a umožňují (díky integrovanému ethernetovému rozhraní) propojení WLAN a klasické LAN.

V bezdrátových sítích je třeba klást větší důraz na bezpečnost. Je to celkem pochopitelné, protože zabránit neoprávněnému přístupu ke kabelovým rozvodům není příliš složité, ale zamezit přesahu rádiových vln prakticky nelze. Sítě WLAN nabízejí několik způsobů ochrany: Service Set ID (SSID) je identifikátor, kterým se označují jednotlivé AP. Stejný identifikátor musí být nastaven na klientské kartě, jinak nedojde k navázání komunikace. Další alternativou je filtrování MAC adres. V tomto případě AP povolí přístup do sítě pouze zařízením se zadanými MAC adresami. Poslední možností je 64bitové nebo 128bitové šifrování komunikace (WEP Wired Equivalent Privacy). Nicméně i kombinace všech tří postupů neposkytuje takovou úroveň bezpečnosti, jakou požadují některé organizace. Tento problém by měla vyřešit připravovaná norma IEEE 802.11i, zaměřená na zvýšení bezpečnosti bezdrátových sítí.

Nabídka

Pro připojení stolního nebo přenosného počítače k bezdrátové síti nabízí ZyXEL dva produkty ZyAIR 100 a ZyAIR 200. ZyAIR 100 je PCMCIA karta vhodná především pro bezdrátové připojení notebooku. Nicméně prostřednictvím samostatně dodávaného PCI adaptéru lze tuto kartu používat i v klasickém stolním počítači. O něco univerzálnějším řešením je ZyAIR 200. Jedná se totiž o USB zařízení, které lze snadno připojit ke všem novějším počítačům včetně notebooků.

Instalace obou zařízení je velmi jednoduchá. V podstatě jde pouze o to zapojit zařízení do příslušného konektoru, počkat až operační systém Windows (jiné systémy nejsou podporovány) zjistí přítomnost nového hardwaru a vyžádá si instalační médium s ovladači. Nakonec je ještě třeba nainstalovat aplikaci pro sledování stavu a konfiguraci bezdrátové sítě. S její pomocí můžete vyhledávat dostupné AP, sledovat kvalitu signálu, nastavit režim práce v síti, šifrování atd. Trochu mě překvapilo, že aplikace pro ZyAIR 100 nabízí propracovanější funkce (např. možnost nastavení různých konfiguračních profilů, ikona v systémové liště barevně indikuje kvalitu signálu) než ta dodávaná se ZyAIR 200, přestože je o něco starší.

K propojení bezdrátové a klasické sítě ZyXEL nabízí Prestige 316. Možnosti tohoto zařízení jsou však mnohem širší. Jedná se totiž o hardwarový směrovač (router) s integrovanou kartou ZyAIR 100. K dispozici jsou diody informující o stavu zařízení a tato rozhraní (vše po 1) : 10 Mb/s pro WAN, 10/100 Mb/s pro LAN, Wireless LAN a sériový port pro připojení konfigurační konzole. Pomocí tohoto zařízení tedy nejen propojíte WLAN a LAN (pracuje jako AP), ale můžete také celou firemní síť bezpečně připojit k internetu. Prestige 316 nabízí obdobné funkce jako v jednom z minulých čísel popisované ZyWALLy směrování (RIP-1, RIP-2, IP Multicast, statické směrování), filtraci paketů, NAT, podporu SNMP, DHCP server, aktualizaci programového vybavení atd. Konfiguraci zařízení lze provádět z terminálu přes sériový kabel, protokolem Telnet nebo pohodlně z prostředí webového prohlížeče.

Praxe

Při testování jsem použil notebook se ZyAIR 100, stolní počítač se ZyAIR 200 a Prestige 316 připojený k LAN. Instalací jsem strávil několik málo minut a nenarazil jsem na žádné problémy. V režimu Infrastructure vše běželo dle mých představ. Problémy se ale objevily v režimu Ad hoc vůbec se mi nepodařilo přinutit notebook a desktop k vzájemné komunikaci. Chyba je pravděpodobně v ovladačích a věřím, že bude brzy odstraněna. Konkrétní měření jsem tedy prováděl pouze v režimu Infrastructure za pomoci aplikace NetIQ Qcheck. Naměřená přenosová rychlost dosahovala hodnot okolo 4,5 Mb/s, ale po aktivaci WEP klesla na 2,2 Mb/s. Za vyšší bezpečnost se tedy platí podstatným snížením výkonu. Pokud jde o dosah signálu, tak v běžném panelovém domě se dalo pracovat na vzdálenost cca 15 m (dvě zdi), na volném prostranství se signál začal ztrácet přibližně po 150 m. Tyto hodnoty jsou ale značně závislé na konkrétních podmínkách, a proto doporučuji před nasazením bezdrátových zařízení vše důkladně prokonzultovat s dodavatelem, případně provést i testování v dané lokalitě. Dosah signálu se dá samozřejmě zvýšit použitím přídavných antén. K Prestige 316 lze např. dokoupit antény PICO (6 dBi), Panel S (8,5 dBi) a Panel L (12 dBi). Během testování mě zaujalo, kolik AP jsem pomocí dodané aplikace nalezl ve svém okolí. Pochopitelně jsem se nesnažil do žádné cizí sítě nabourat, ale svědčí to mj. o kompatibilitě testovaných zařízení s výrobky ostatních producentů.

Závěrem

Nabídka produktů firmy ZyXEL pro oblast bezdrátových sítí je primárně určena menším firmám, případně domácnostem. Pro budování rozsáhlejších instalací ZyXELu zatím chybí jednoduchý AP, který by se v několika exemplářích nainstaloval na potřebná místa. Použití Prestige 316 pro tyto účely je vzhledem k jeho nadstandardním funkcím značně neefektivní. Na druhou stranu by neměl být problém díky podpoře standardu WiFi použít zařízení ZyAIR v kombinaci s produkty jiných výrobců.

ZyXEL bezdrátová zařízení

snadná instalace

cena

WiFi kompatibilní

Prestige 316 množství funkcí

chybí jednoduchý AP

problémy v režimu Ad hoc

Doporučené ceny:

ZyXEL ZyAIR 100 3 025 Kč

ZyXEL ZyAIR 200 4 286 Kč

ZyXEL Prestige 316 13 870 Kč

K recenzi poskytla firma: MiKENOPA, Hradec Králové, www.mikenopa.cz

§§§§§


Informační esemesky - díl třetí eurotel gsm infotext

Josef Kulhavý

c02c0557

Již dvakrát jste se na stránkách PC WORLDu mohli setkat s popisem SMS informačních služeb nabízených našimi operátory sítí mobilních telefonů. Nyní na řadu přichází poslední z českých operátorů Eurotel Praha.

Nabídka jeho SMS služby GSM InfoText, která zasílá na základě SMS požadavku textovou odpověď na mobilní telefon, je značně rozsáhlá. Obecně se traduje, že Eurotel má nejkvalitnější služby, na druhé straně za ně dostává od nás zákazníků "řádně" zaplaceno. V případě informačních esemesek je situace, dovoluji si hodnotit, zcela opačná: Mezi množstvím klíčových slov, které dává Eurotel veřejně k dispozici, byla řada z nich v době vzniku tohoto článku (srpen 2002) nedořešená a systém vracel upozornění na neznámé klíčové slovo nebo neplatné parametry. Na druhé straně musíme konstatovat, že získání některých informací je levnější než u konkurence. A tak například vtip, kalkulačku, ale i všechny hry a žádosti o nastavení služeb zvládnete pouze za cenu odeslání SMS zprávy.

Vysvětlivky:

Klíčové slovo:Slovo (znak), kterým musí SMS zpráva s žá-dostí o informaci začínat.

Zadání SMS:Struktura registrační SMS zprávy. Podtržítko(_) nahrazuje mezeru!

Parametry:Místo slov psaných malými písmeny v řádku "Zadání SMS" je nutné zapsat parametr.

Příklad SMS:Příklad registrační SMS zprávy. Podtržítko (_) nahrazuje mezeru!

Odpověď: Příklad odpovědi

Denně SMS:Počet SMS, došlých během 24 hodin (pouzeu pravidelných SMS)

Cena:Cena za každou jednu přijatou SMS (včetně DPH)

Juice SIM Toolkit

Eurotel nabízí kromě obyčejné SIM karty také SIMku se službou Juice SIM Toolkit. Poznáte ji například tak, že lze v menu svého mobilního telefonu vyhledat položku "Eurotel" a pod ní volby "Banking" a "Juice". Pokusíme se vám na obrázcích ukázat, jak se Juice SIM Toolkitem zjistit potřebnou informaci odjezd autobusu z jednoho místa do druhého:

1. V menu telefonu vyberte položku "Eurotel" "Juice". Ukáže se hlavní nabídka Juice (za tuto operaci neplatíte hlavní nabídka je uložena přímo na SIM kartě):

2. Tlačítky mobilu vyberte položku "Cestovani" a volbu potvrďte tlačítkem "Vybrat". Nyní se mobil spojí se sítí. Za tuto akci platíte operátorovi stejně jako za odeslání jedné SMS zprávy. Na displeji se postupně objevují nápisy: "Prosim cekejte...", "Pripojuji...", "Prijimam data..." Po chvíli se objeví další nabídka.

3. Vyberte položku "Autobusy". Opět se na displeji ukazuje: "Prosim cekejte...", "Pripojuji...", "Prijimam data...". I tato operace je placená stejně jako odeslání jedné SMS. Na displeji je nyní nápis "Odkud".

4. Stiskněte tlačítko "OK" a objeví se nápis "Misto odjezdu:" Zadejte nástupní stanici a potvrďte jej klávesou OK. Stejnou klávesou potvrďte i další nápis: "Kam:" Pod nápis "Cilove misto" zadejte vaši konečnou stanici a opět ji potvrďte příslušnou klávesou. Na displeji se objeví další nabídka.

5. Jestliže chcete vyhledat aktuální spojení, vyberte položku "Vyhledat spojeni". Pokud chcete zadat další parametry spojení, pokračujte výběrem položky "Upresnit zadani". Systém se opět spojí se sítí (tato akce je účtována) a po chvíli se objeví nápis "Pouzit:" Po potvrzení máte na výběr, zda chcete cestovat autobusem, vlakem, nebo se nebráníte použití obou dopravních prostředků. Dále je nutno zadat den odjezdu datum zadávejte ve tvaru ddmmrrrr (např. 23092002). Systém se vás dále zeptá na čas odjezdu ten musí být ve tvaru HHMM (například 0800).

6. Dostanete se do poslední nabídky: Vyberte položku "Vyhledat spojeni". Mobil se opět spojí se sítí a na váš mobil dorazí následující údaje:

23. 09. 2002

Trutnov hl.n. odj. 9:35

Jaromer prij. 10:54

Os 15409

Jaromer odj. 10:47

Hradec Kralove hl. n. prij. 11:13

Sp 1881

Hradec Kralove zel. St. Odj. 11:50

Litomysl aut. nadr. Prij. 12:50

Bus 540900 1

127 km, 3 hod 15 min, 102 Kc

(jede v X,6, nejede 28.IX.)

Nevýhodou celého programu může být to, že každý údaj se ukáže na jedné obrazovce, a až po stisknutí příslušného tlačítka se objeví údaj další. Další zápor spatřuji v tom, že data jednou zobrazená už na displej mobilního telefonu nedostanete. Pokud údaje zapomenete a neopsali jste si je, budete muset celou proceduru zvládnout znovu a platit operátorovi další poplatky (pokud není stránka uložena v cache mobilního telefonu).

7. Abyste Juice mohli opustit, musíte stisknou tlačítko, kterým odmítáte hovor, v nabídce najet na předposlední položku "Konec" a opět potvrdit. Mobil na svém displeji ukáže nápis "Cekejte prosim" a po chvíli přepne do základního displeje.

GSM infotext - jednorázové SMS

V rámci aplikace InfoText můžete získat důležité i zábavné informace v podobě SMS zprávy na váš mobilní telefon. SMS zprávu s požadavkem je nutné zaslat na číslo 999 111. Za její odeslání zaplatíte jako za běžnou SMS zprávu v závislosti na svém tarifu. Za příjem odpovědi v textové zprávě zaplatíte částku, která je uvedena u každého tématu.

Počasí

Předpověď počasí pro jednotlivé kraje i pro celou ČR

Klíčové slovo: POC

Zadání SMS: POC_Region_Kdy

Parametry:Region: CR (celá ČR), SC (Střední Čechy), ZC(Západní Čechy), SE (Severní Čechy), VC (Východní Čechy), JC (Jižní Čechy), SM (Severní Morava), JM (Jižní Morava), možnotéž zadat město např.: PRAHA, PARDUBICE, atd. Kdy: D (předpověď na dnes), Z (předpo-věď na zítřek), P (předpověď na pozítří)

Příklad SMS:POC_OLOMOUC_Z

Odpověď: (POC) OLOMOUC: teplota 13 az 18 st. celsia,oblacno, severozapadni, 6 m/s

Cena:0,74 Kč

Sport

SMS se sportovní aktualitou

Klíčové slovo: AKT_SPORT

Zadání SMS: AKT_SPORT

Odpověď: (AKT,S,1) zpravy 286 Ragnarsson se vyhnularbitrazi 287 Pardubice skoncily na turnajidruhe 288 Kaprin se vraci do Realu Sociedad 289 Valle predstavil kouce

Pokračování textu dorazilo v několika dalších SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Fotbal

Výsledky a tabulky fotbalových utkání

Klíčové slovo: FOT

Zadání SMS: FOT_Soutěž_Co

Parametry:Soutěž: CR (I. liga ČR), CR2 (II. liga ČR), SLO(I. liga Slovensko), AN1 (I. liga Anglie), AN2(II. liga Anglie), SKO (I. liga Skotsko), FR1(I. liga Francie), FR2 (II. liga Francie), SVY(I. liga Švýcarsko), NE1 (I. liga Německo),NE2 (II. liga Německo), IT1 (I. liga Itálie), IT2(II. liga Itálie), SPA (I. liga Španělsko), SPA2(II. liga Španělsko), RUS (I. liga Rusko), POR(I. liga Portugalsko), FIN (I. liga Finsko), RAK(I. liga Rakousko), NOR (I. liga Norsko), SVE(I. liga Švédsko), MAD (I. liga Maďarsko),TUR (I. liga Turecko), DAN (I. liga Dánsko),OL (I. liga Polsko), NIZ (I. liga Nizozemsko),BEL (I. liga Belgie), LM (Liga mistrů), UEFA(Pohár UEFA); Co: V (výsledky aktuál. kolasoutěže), bez parametru tabulka soutěže

Příklad SMS:FOT_CR_V

Odpověď: (FOT,1) CR I.liga FOTBAL VYSLEDKY 3. KOLA11.8. NEDELE SPARTA OSTRAVA 10.8.3:0 (2:0) 6. Pospisil, 35. Poborsky, 58. SivokLIBEREC FC SYNOT 10.8. 2:0 (1:0)

Pokračování textu dorazilo v několika dalších SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Hokej

Výsledky a tabulky hokejových utkání

Klíčové slovo: HOK

Zadání SMS: HOK_Soutěž_Co

Parametry:Soutěž: EXL (Extraliga), LIG (I. liga ČR), SLO(I. liga Slovensko), FIN (I. liga Finsko), SVE(I. liga Švédsko), NEM (I. liga Německo), SVY(I. liga Švýcarsko), EHL (Evropská hokejováliga); Co: V (výsledky aktuálního kola soutěžepouze EXL a LIG), bez parametru tabulkasoutěže

Příklad SMS:HOK_EXL

Odpověď: V době, kdy článek vznikal se hokej nehraje,tudíž dorazila SMS: (HOK) informace nebylanalezena.

Cena:0,74 Kč

Tenis

První místa v tenisovém žebříčku

Klíčové slovo: TEN

Zadání SMS: TEN_Soutěž

Parametry:Soutěž: ATP (muži), WTA (ženy), 4 (čtyřhry)

Příklad SMS:TEN_ATP

Odpověď: (ATP) 1. Hewitt Lleyton (AUS.)... 525 2. SafiMarat (RUS.) ... 422 3. Henman Tim (BRIT.)...393 4. Costa Albert (SPA,) ... 379 5. AgassiAndre (USA) ... 367

Cena:0,74 Kč

Měnové kurzy

Klíčové slovo: CNB

Zadání SMS: CNB_Měna_Banka (kurz měny podle banky)CNB_Měna_Měna (kurz dvou měn u ČNB) CNB_Banka_Měna (oznámí změnu kurzu u zadané banky) CNB_Měna_Typ (porovná kurz u sledov. bank)

Parametry:Měna: CZK (ČR), AUD (Austrálie), CAD (Kanada), EUR (Euro), GBP (Velká Británie), CHF (Švýcarsko), JPY (Japonsko), SKK (Slovensko), USD (USA); Banka: KB (Komerční banka), OB (ČSOB), CS (Česká spořitelna); Typ: typ kurzu DN (devizy nákup), DS (devizy střed), DP (devizy prodej), VN (valuty nákup), VP (valuty prodej)

Příklad SMS:(1): CNB_EUR_OB(2): CNB_USD_DN

Odpověď: (1): (CSOB,12.8.02) EUR Devizy stred: 30,900 Devizy nakup: 30,375 Devizy prodej: 31,425 Valuty nakup: 30,160 Valuty prodej: 31,640 CNB 30,970 Kc (2): (KURS) USD/Devizy nakup KB (12.08.02): 31,166 CSOB(12.08.02): 31,086 CS (12.08.02): 31,480 CNB (09.08.02): 31,829 Kc

Cena:2,52 Kč

Konverze měn

Převede hodnotu jedné měny na druhou (FOREX).

Klíčové slovo: FRX

Zadání SMS: FRX_Měna_Měna

Parametry:Měna: AUD (Austrálie), CAD (Kanada), EUR (Euro), GBP (Velká Británie), CHF (Švýcarsko), JPY (Japonsko), USD (USA)

Příklad SMS:FRX_GBP_JPY

Odpověď: (FRX,12.08.02) GBP/JPY: 1.82682 (1 GBP / 100 JPY)

Cena:2,52 Kč

Burza cenných papírů

Klíčové slovo: BCP

Zadání SMS: BCP_Kód

Parametry:Kód: Kód obchodovaného cenného papíru (BIC nebo ISIN), uvedete-li jako kód PX, systém vrátí hodnotu indexu PX50 a PK30

Příklad SMS:BCP_BAACRADI

Odpověď: (BCP,12.08.02) BAACRADI kurs: 259,10 zmena: 0,00% pocet kusu: 1126

Cena:0,74 Kč

Akcie rm-systému

Klíčové slovo: RMS

Zadání SMS: RMS_Kód

Parametry:Kód: kód obchodovaného cenného papíru (BIC nebo ISIN)

Příklad SMS:RMS_BAACRADI

Odpověď: (RMS,12.08.02) BAACRADI kurs: 264,60 zmena: 1,30 pocet kusu: 2200

Cena:0,74 Kč

Obchodní rejstřík

Informace o firmě zapsané v obchodním rejstříku

Klíčové slovo: OR

Zadání SMS: OR_ICO_IČO_+Počet, OR_FIR_Firma_+Počet

Parametry:IČO: IČO organizace, o které chcete získat informace; Firma: Název subjektu, o kterém chcete získat informace; Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:OR_FIR_IDG

Odpověď: (OR,1) POCET NALEZENYCH SUBJEKTU 5 Udaje platne ke dni 09.08.2002 1 / 5 Vypis platnych Uplny vypis Spisova znacka: C. 4173 vedena u rejstrikoveho soudu v Praze Obchodni firma: IDG Czech, a.s. IC: 00565211 Sidlo: Praha 5-Nove Butovice, Seydlerova 2451 Den zapisu: 04.10.1990

Informace o dalších subjektech začínajících stejným názvem byla doručena v několika SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Plátci dph

Informace o subjektu, který je plátcem DPH

Klíčové slovo: DPH

Zadání SMS: DPH_Dič_+Počet

Parametry:Dič: DIČ organizace, o které chcete získat informace; Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:DPH_263-123456780

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci

Cena:0,74 Kč

Plátci spotřební daně

Informace o subjektu, který je plátcem spotřební daně

Klíčové slovo: PSD

Zadání SMS: PSD_Dič_+Počet

Parametry:Dič: DIČ organizace, o které chcete získat informace; Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:PSD_263-123456780

Odpověď: (PSD) 1. Pro zadane danove identifikacni cislo 263-123456780 nebyla nalezena zadna registrace ke spotrebnim danim

Cena:0,74 Kč

Registr živnostenského podnikání

Informace o subjektu zapsaném v registru

Klíčové slovo: RZP

Zadání SMS: RZP_ICO_IČO_+Počet nebo RZP_FIR_Firma_+Počet

Parametry:IČO: IČO subjektu, o kterém chcete získat informace; Firma: Název subjektu, o kterém chcete získat informace; Počet: Počet odpo-vědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:RZP_FIR_KULHAVY_+3

Odpověď: (RZP,1) Jmeno a prijmeni vc. prip. dodatku: Jindrich Kulhavy ICO: 123 12 123 Typ podnikatele: tuzemska fyzicka osoba Místo podnikani: Slany, Havlickova 1234

Informace o dalších subjektech začínajících stejným příjmením byla doručena v několika SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Databáze edb

Informace o firmě uvedené v Evropské databance

Klíčové slovo: EDB

Zadání SMS: EDB_Název_Město_+Počet

Parametry:Název: Název firmy nebo obor podnikání; Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:EDB_TISKARNA_TRUTNOV_+2

Odpověď: (EDB) 1/1: TOPPRINT, S.R.O. TRUTNOV PO-PA 7-15 tel.: 0439-807060 ICO: 64827101 DIC:268-64827101

Cena:0,74 Kč

Hypotéka

Výpočet splátek hypotéčního úvěru

Klíčové slovo: HYP

Zadání SMS: HYP_Banka_Cena_Doba

Parametry:Banka: HVB (HVB Bank Czech Republic), CMHB (Českomoravská Hypoteční Banka); Cena: Cena nemovitosti v tisícikorunách; Doba: doba splácení úvěru (5 30 let)

Příklad SMS:HYP_CMHB_1200_25

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci

Cena:2,52

Vtipy

Klíčové slovo: VTI

Zadání SMS: VTI

Odpověď: (VTI) Jaky je rozdil mezi Viagrou a Viagrou plus? Viagra plus funguje i doma.

Cena:Zdarma

Vtipy kameňáky

Klíčové slovo: KAM

Zadání SMS: KAM

Odpověď: (KAM) Kolik Rusu je potreba k vymene zarovky? To je vojenske tajemstvi.

Cena:Zdarma

Aforismy

Klíčové slovo: AFO

Zadání SMS: AFO

Odpověď: (AFO) Narodil se jako hlupak a velmi uspesne rozvinul sve vrozene vlastnosti. Samuel Butler

Cena:Zdarma

Murphyho zákony

Klíčové slovo: MUR

Zadání SMS: MUR

Odpověď: (MUR) Finaglyho pravidlo: Do problematiky vnikate spravne tehdy, kdyz ji porozumite driv, nez jste zacali se studiem.

Cena:Zdarma

Hádanky

Klíčové slovo: HAD

Zadání SMS: HAD

Odpověď: (HAD) Jak se jmenuje krivka, kterou vytvari graf kvadraticke funkce?

(HAD) Odpoved: Parabola

Cena:Zdarma

Poznámka:Odpověď hádanky dorazila zhruba po pěti minutách.

Testy

Poznejte, jak na tom jste...

Klíčové slovo: TEST

Zadání SMS:TEST_S_Druh

Parametry:007 (Jste rozený agent 007?), BURAN (Jste buran?), DLOUH (Dlouhověkost), MILIO (Mohl byste být milionář?), MOBIL (Vztah k mobilním telefonům), MODA (Rozumíte módě?), MUZI (Máte úspěch u mužů?), PREZI (Hodíte se na prezidenta?), RIDIC (Jste dobrý řidič?), SEX (Sextest), SPO (Spolehlivost), SPORT (Jste sportovec?), STEST (Jste dítě štěstěny?), STRES (Zvládáte stres?), ZABAV (Jste zábavný společník?), ZDRAV (Jste zdravý?), ZENY (Máte úspěch u žen?), ŽIVOT (Vztah k životu)

Cena:Zdarma

Druh testu si můžete vybrat sami z nabídky, kterou získáte zasláním SMS ve tvaru TEST_TEST (nabídka je totožná s námi uvedenou).

Test zahájíte esemeskou TEST_S_Druh Například: TEST_S_MOBIL . Pokud chcete, aby za vás druh testu vybral počítač, zadejte v SMS zprávě pouze TEST_S .

Na mobil se po chvíli vrátí zpráva: "(TEST) Test MOBIL Vztah k mob. telefonum s celkem 7 otazkami. Odpovidejte dle otazek a odpovedi, ktere nasleduji. Test registrovan pod cislem 1." V další SMS zprávě najdete otázku: "(TEST) 1. Mobilni telefon je:" a v další tři možné odpovědi: "(TEST) A) Telefon vybaveny kolecky B) Pojizdna telefonni budka C) Telefon vyuzivajici sit GSM, NMT ci Iridium".

Odpovědět je nutno ve tvaru TEST_Odpověď například: TEST_C pro odpověď C). Po zodpovězení dorazí na mobil další otázka se třemi až čtyřmi možnostmi. Otázka i možnosti odpovědí mohou být vtěsnány do jediné zprávy.

Po zodpovězení poslední otázky dorazí na mobil zpráva: "(TEST) Vase hra byla ukoncena." A dále závěrečné hodnocení. To může vypadat například takto: "(TEST) Bez mobilniho telefonu ani na krok! To je Vase heslo. Pravdepodobne s Vasim mobilnim telefonem i spite."

Test lze kdykoliv v průběhu ukončit SMS zprávou: TEST_K .

Koktejl

Tip s receptem na koktejlový nápoj

Klíčové slovo: KOK

Zadání SMS: KOK

Odpověď: (KOK) Dogs nose, Do limonadoveho poharu nalijte chlazene cerne pivo a striknete do nej trikrat dzin.

Cena:Zdarma

Tip na sportku

Výběr náhodných čísel nejen pro hry společnosti Sazka

Klíčové slovo: SPO

Zadání SMS: SPO_Počet_Rozsah

Parametr:Počet: Počet losovaných čísel; Rozsah: Nejvyšší možné losované číslo

Příklad SMS:SPO_6_49 (pro hru Sportka),SPO_5_40 (Pro hru 5 ze 40),SPO_10_80 (Pro hru Šťastných deset)

Odpověď: (SPO) <06/49> 36 29 23 27 40 5

Cena:Zdarma

Výsledky sportky

Výsledky her společnosti Sazka

Klíčové slovo: SAZ

Zadání SMS: SAZ_Hra

Parametr:Hra: SPORTKA, SANCE, 540 (5 ze 40), 10 (Šťastných 10)

Příklad SMS:SAZ 10

Odpověď: (SAZ) STASTNYCH 10 pondeli 29.07. 3 5 13 14 15 26 29 34 36 41 42 52 55 57 59 63 69 70 74 75 sance milion: 726 134 utery 30.07. 5 7 12 15 16 21 26 29 40 41 45

Pokračování textu dorazilo v dalších 4 SMS zprávách. Obsahovalo výsledky za poslední týden.

Cena:0,74 Kč

Tv program

Televizní program pro české stanice

Klíčové slovo: PRG

Zadání SMS: PRG_Stanice_Kdy

Parametry:Stanice: CT1, CT2, NOVA, PRIMA; Kdy: DOP (dnes dopoledne), ODP (dnes odpoledne), VEC (dnes večer), DOPZ (zítra dopoledne), ODPZ (zítra odpoledne), VECZ (zítra večer)

Příklad SMS:PRG_CT1_VEC

Odpověď: (PRG,2) CT1 21:55 Nad tebe neni (5/7), 22:50 Udalosti plus, 23:00 Predpoved pocasi, 23:05 Branky body, vteriny, 23:10 Ta nase povaha ceska

S touto SMS došli další dvě textové zprávy s informacemi o programu od 19:00 do cca 24:00

Cena:0,74 Kč

Teletext

Stránky teletextů stanic ČT 1, Nova a Prima

Klíčové slovo: Klíčovým slovem je název stanice: CT1 nebo NOVA nebo PRIMA

Zadání SMS: Stanice_Stránka

Parametry:Stanice: CT1, NOVA, PRIMA; Stránka: Číslo stránky teletextu (100 899)

Příklad SMS:CT1_640

Odpověď: (CT1,1) (aktualizace 28.7.) Tomas Lebr POCITACE A MOBILY: SMS brany za penize?... 641 Microsoft posili vyzkum... 642 Ceny SMS ze zahranici... 643 Kontrola netu

Pokračování textu dorazilo v dalších čtyřech esemeskách. Druhá podstránka přišla v textu za první stránkou.

Cena:0,74 Kč

Program Čro

Program Českého rozhlasu pro stanice Vltava a Praha

Klíčové slovo: CRO

Zadání SMS: CRO_Kdy_Stanice

Parametry:Kdy: T (Program pro pracovní týden pondělí až pátek), V (Program na víkend); Stanice: VLTAVA, PRAHA

Příklad SMS:CRO_T_PRAHA

Odpověď: (CRO,T,1) CRo 1 1/5 PROGRAM NA PONDELI AZ CTVRTEK v cele CR automaticke preladovani autoradii s RDS kazdou hodinu zprávy 0.05 5.00 Nocni Radiozurnal 5.00 (CRO,T,2) 9.00 Ranni Radiozurnal 5.15 6.45 Sportovni zpravodajstvi 5.20 7.20 Rozhovor s meterologem 6:15 Informace od vas 6.40 7.40 Ranni poznamka I Hoffmana

Pokračování programu dorazilo v dalších SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Biorytmy

Fyzická, citová a inteligenční kondice pro daný den.

Klíčové slovo: BIO

Zadání SMS: BIO_Narození_Datum

Parametry:Narození: (Datum Vašeho narození ve formátu ddmmrrrr), Datum: (Datum, ke kterému se má vztahovat předpověď, ve tvaru ddmmrrrr)

Příklad SMS:BIO_21081978_01082002

Odpověď: (BIO) Biorytmus fyzicky: 100, citovy: 78, intelekt: 19, celkovy: 66 pro den: 1. srpna 2002

Cena:Zdarma

Poznámka:V biorytmech je nevyšší hodnota 100, nejnižší -100

Drby

Zajímavosti ze světa showbyznysu

Klíčové slovo: DRB

Zadání SMS:DRB

Odpověď: (DRB) Filmova veteranka ELIZABETH TAYLOROVA onemocnela zapalem plic, kteremu pred nekolika tydny (9. 7. 2002) podlehl jeji herecky pritel ROD STEIGER.

Cena:Zdarma

Horoskopy

Klíčové slovo: HOR

Zadání SMS:HOR_Znamení_Kdy

Parametry:Znamení: První tři písmena znamení zvěrokruhu; Kdy: Pro zítřejší horoskop doplňte písmeno Z (nepovinný parametr)

Příklad SMS:HOR_VOD

Odpověď: (HOR) Rodinne spory se budou prolinat se starostmi v praci. Vas neklid vyusti do slovnich potycek. Pri sportu a za volantem se vyhybejte riziku.

Cena:0,74 Kč

Shoda partnerů

Hodíte se k sobě se svým partnerem? Tato služba vám to zjistí.

Klíčové slovo: SHO

Zadání SMS:SHO_1.Datum_2.Datum

Parametry:1.Datum (Datum vašeho narození ve tvaru ddmmrrrr); 2.Datum (Datum narození Vašeho partnera ve tvaru ddmmrrrr)

Příklad SMS:SHO_21081978_29061979

Odpověď: (SHO) Shoda partneru fyzicka: 22, citova: 71, intelekt: 33, Faktor uplne shody: 42

Cena:Zdarma

Seznamka

Klíčové slovo: SZN

Zadání SMS:SZN_Kdo_Věk_Region_Počet

Parametry:Kdo: MZ (Muž hledá ženu), ZM (Žena hledá muže), MM (Muž hledá muže), ŽŽ (Žena hledá ženu); Věk: Věk hledaného partnera od 18 do 99); Region: PH (Praha), SC (Střední Čechy), ZC (Západní Čechy), SE (Severní Čechy), VC (Východní Čechy), JC (Jižní Čechy), SM (Severní Morava), JM (Jižní Morava); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:SZN_ZM_22_VC_2

Odpověď: (SZN,1) K NEZNEMU MILOVANI V AUTE I V PRIRODE HLEDAM PRIMA DLOUHANA. EXISTUJES? OZVI SE BLAZNIVE BLONDYNE... SMS ve tvaru SZN O 127867 ...zaslete na 999111

Druhý inzerát dorazil v další SMS zprávě.

Cena:2,52 Kč

Inzeráty

Služba zjistí těm, kteří nejsou předplatiteli vybraného internetového inzertního serveru, kontakt na zadavatele inzerátu a část jeho textu.

Klíčové slovo: INZ

Zadání SMS:INZ_Druh_Inzerát

Parametry:Druh: AVI (Avízo), TIP (TIP Servis), INW (Inwest), JIE (Jihočeský InzertExpres) ANCP (Annonce); Inzerát: Číslo inzerátu

Příklad SMS:INZ_AVI_28813

Cena:1,60 Kč

Poznámka:Pomocí níže uvedených klíčových slov lze objednat inzerát v novinách Annonce: INZZ (zveřejnění inzerátu Cena: 5,25 Kč), INZU (zveřejnění inzerátu na preferenční pozici 5,25 Kč), INZO (grafické zvýraznění inzerátu 5,25 Kč), INZK (dvojnásobné zveřejnění inzerátu 8,40 Kč), INZL (trojnásobné zveřejnění inzerátu 11,55 Kč), INZM (čtyřnásobné zveřejnění inzerátu 15,65 Kč), INZI (zveřejnění inzerátu na 21,00 Kč), INZS (zveřejnění inzerátu na www.nemost-ranky.cz 21,00 Kč)

Pranostiky

Klíčové slovo: PRN

Zadání SMS:PRN

Odpověď: (PRN) Co srpen nedopece, zari nedovari.

Cena:0,74 Kč

Čas

Zjištění přesného času

Klíčové slovo: CAS

Zadání SMS:CAS

Odpověď: (CAS) 10:03, utery 13. srpna 2002

Cena:Zdarma

Počet dnů

Počet dnů od 1.ledna 2000 a 1. ledna 2001

Klíčové slovo: 2000 a 2001

Zadání SMS:2000 nebo 2001

Odpověď: (2000) Počet dni od zacatku roku 2000: 944

Cena:Zdarma

Stopky

Chcete si změřit dobu jízdy autem? Použijte k tomu mobilní telefon.

Klíčové slovo: STO

Zadání SMS:STO_Akce

Parametry:Akce: S (začátek stopování), K (konec stopování)

Cena:Zdarma

Spuštění stopek provedete SMS zprávou: STO_S. Na mobil dorazí potvrzení akce v SMS zprávě: "(STO) Casovac byl spusten (start 10:10:28)." Po dosažení cíle odešlete SMS: STO_K. Služba vám vypočítá časový rozdíl: "(STO) Stop 01:02:58". Maximální čas měření času je 24 hodin.

Minutka

Služba vás upozorní na uplynutí vámi zadaného času

Klíčové slovo: MIN

Zadání SMS:MIN_Minuty

Parametry:Minuty: Čas v minutách, za který chcete být upozorněni

Příklad SMS:MIN 120

Odpověď: Po odeslání požadavku: (MIN) Casovac byl spusten (start 10:19:41, stop 12:19)

Po vypršení časového limitu: (MIN) 12:19 Zadany cas vyprsel!

Cena:Zdarma

Poznámka:Maximální nastavitelný čas je 24 hodin (1 439 minut).

Svátky

Klíčové slovo: SVA

Zadání SMS:SVA_ddmm, SVA_Jméno

Parametry:Lze zadat buď jméno, nebo datum ve tvaru ddmm. Pokud není parametr zadán, vrátí systém jména pro dnešní a zítřejší den.

Příklad SMS:SVA

Odpověď: (SVA) Utery 13. Srpna 2002, svatek ma ALENA, zitra ma svatek ALAN

Cena:Zdarma

Blahopřání

Služba vám poradí s blahopřáním k nejrůznějším příležitostem

Klíčové slovo: BLA

Zadání SMS:BLA_Název_Jazyk

Parametry:Název: SVATEK (k svátku), NAROZENINY (k narozeninám), SVATBA (ke svatbě), DITE (k narození dítěte), PROMOCE (k promoci), RIDICAK (k získání řidičského oprávnění), ZKOUSKA (ke složení zkoušky), MATKA (ke Dni matek), VANOCE (k Vánocům), VELIKONOCE (k Velikonocům), PF (k Novému roku), POVYSENI (k povýšení), MODRA (k zís-kání modré knížky), PAROHAC (k "nasazení parohů"), TCHYNE 1 (k odjezdu tchyně), TCHYNE (k příjezdu tchýně), PODVOD (k úspěšnému podvodu), OPICE (k vyléčení z opice), OSLAVA (k přežití oslavy), NAJEM (ke zvýšení nájmu), PENEZENKA (ke ztrátě peněženky); Jazyk: D (němčina), GB (angličti-na), F (francouzština), I (italština), SP (španělština), PL (polština), H (maďarština), SK (slovenština), bez použití parametru čeština

Příklad SMS:BLA_SVATBA

Odpověď: (BLA) Hodne stesti na spolecne ceste zivo-tem! Preji Ti mnoho prijemnych chvil při plneni manzelskych povinnosti.

Cena:Zdarma

PSČ

Klíčové slovo: PSC

Zadání SMS:PSC_Město, PSC_Psč

Parametry:Lze zadat buď město, nebo poštovní směro-vací číslo

Příklad SMS:PSC_HORNI_UJEZD

Odpověď: (PSC) HORNI UJEZD 75353/0642

Cena:0,74 Kč

Poznámka:Systém zobrazuje PSČ/UTO

UTO

Klíčové slovo: UTO

Zadání SMS:UTO_Město, UTO_Psč

Parametry:Lze zadat buď město, nebo uzlovou telefonní stanici

Příklad SMS:UTO_PETROVICE

Odpověď: (UTO) PETROVICE 79066/645; PETROVICE 79384/0652; PETROVICE (BOROVANY) 37312/038; PETROVICE (BYSTRICE U BENESOVA) 25751/0301; PETROVICE (DOLNI CERMNA) 56153/0447

Cena:0,74 Kč

Poznámka:Systém zobrazuje PSČ/UTO

SPZ

Klíčové slovo: SPZ

Zadání SMS:SPZ_Okres nebo SPZ_Spz

Parametry:Lze zadat buď okresní město, nebo SPZ

Příklad SMS:SPZ_HRADEC_KRALOVE

Odpověď: (SPZ) Hradec Kralove: HK HR

Cena:0,74 Kč

Okresy

Služba vyhledá, v jakém okrese se nachází zadané město či vesnice

Klíčové slovo: OKR

Zadání SMS:OKR_Město

Parametry:Město: V případě víceslovních názvů je nutné vložit místo mezery znak +

Příklad SMS:OKR_DOLNI+UJEZD

Odpověď: (OKR) Dolni Ujezd/PR Prerov; Dolni Ujezd/SY Svitavy

Cena:0,74 Kč

V příštím čísle PC WORLDu ukončíme nabídku informačních esemesek Eurotelu dokončíme jednorázové esemesky, budeme se věnovat pravidelným SMS zprávám, změnám nastavení účtu pomocí SMS, hrám a službě SMS PLUS.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 776 300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá. 2 0557/FEL o

§§§§§


Kapka CSS – CSS2 tipy & triky [V]

Jiří Kysela

c02c0558

Pro dnešní díl ke mně budete muset být trochu shovívaví, neboť jsem přes prázdniny téměř zapomněl, jak se s počítači pracuje (jediný můj kontakt s nimi byl občas v Inet-kavárně, kde jsem odpovídal na vaše zajímavé dotazy ;)). Dle ohlasů na poslední článek jsem vám ale evidentně kápl do noty, a tak se pokusím ve stejném stylu z pochopitelných důvodů až příště ;) pokračovat. Pro dnešek si tedy alespoň vysvětlíme jednotlivé postupy, které budeme v dalším dílu potřebovat. Jak jsem již zmiňoval, ohlasy byly značné a velká část z nich zahrnovala i různé dotazy, z nichž jsem dnes vybral jeden, který by mohl být přínosem i pro ostatní. Odpovím na něj zde, v sekci "Poradna pro čtenáře", jež se od tohoto dílu bude pravděpodobně vyskytovat i v těch následujících. Dodám jen, že jako již minule, tak i nyní můžete všechny ukázky nalézt v souborech na CD tohoto časopisu.

FILTRY CSS

Byl jsem rozhodnut, že nebudu v seriálu uvádět možnosti a postupy definované a fungující pouze v konkrétních webových browserech, neboť na poli webových možností preferuji jednotu a bratrstvo ;) a jsem tedy alespoň v tomto ohledu přívržencem standardizace (proto jsou mi svaté jen standardy definované konsorciem W3C). Přesto se ale domnívám, že by byla škoda vás ochudit o použití filtrů pro HTML elementy, o nichž sice nemohu říci, že zapadají do doporučení W3C, ale zato lze o nich směle tvrdit, že jde o kapitolu "samu pro sebe". Jak je patrno, nejde tedy o obecně definovaný standard, ale o "standard z dílny Microsoftu" ;) a funguje tedy plně pouze v browseru Interner Explorer 4 (IE4) a vyšším. Důvodem zařazení filtrů do tohoto článku byla ale skutečnost, že částečně obdobnou funkci nabízí i Netscape6 (NS6) a vyšší a bude se navíc náramně hodit do příkladu, plánovaného pro příští díl tohoto seriálu.

Filtry mění vzhled zvoleného HTML elementu aplikací určitého efektu (majitelé zrcadlovek jistě již vědí, o čem je řeč ;)). Nutno dodat, že filtr nelze aplikovat na všechny elementy, ale pouze na ty o čtvercové ploše (IMG, TABLE, TR, TD, TEXTAREA, INPUT, BUTTON...). Definici filtrů zapisujeme do stejných oblastí a stejným způsobem jako běžné styly. Dnes si představíme jeden filtr, který slouží k nastavení stupně průhlednosti HTML elementu. Tento filtr je sice k dispozici v IE4> a NS6>, nicméně v každém browseru pod jiným názvem a s odlišnými parametry musíme proto naše HTML přizpůsobit oběma variantám. Jeho název je

l PRO IE: "Alpha", možné parametry pak: "Opacity" (určuje stupeň průhlednosti, přičemž 0=zcela průhledná, 100=neprůhledná), "FinishOpacity" (určuje stupeň průhlednosti v koncové oblasti elementu, přičemž 0=zcela průhledná, 100=neprůhledná), "Style" (specifikuje tvar oblasti, kde 0=jednotný tvar, 1=přímočarý tvar, 2=paprskovitý tvar a 3=obdélníkový tvar), "StartX" (souřadnice počátku oblasti X), "StartY" (souřadnice počátku oblasti Y), "FinishX" (souřadnice konce oblasti X), "FinishY" (souřadnice konce oblasti Y) a forma zápisu je stejně jako u všech filtrů v IE následovná: "filter: název_filtru(parametry)"

l PRO NS: "-Moz-opacity" a možný parametr pak hodnota v rozsahu 0-1, udávající stupeň průhlednosti (0=zcela průhledná, 1=neprůhledná).

Ukažme si tedy příklad, jenž je funkční v obou browserech (obrazky.html):

<HTML>

<BODY>

<IMG name="pesobr" src="pes.gif" style="filter:Alpha(opacity=50); -Moz-opacity:0.5"

onMouseOver="this.style.filter=\Alpha:opacity=100\; this.style.MozOpacity=1"

onMouseOut="this.style.filter=\Alpha(opacity=50)\; this.style.MozOpacity=0.5">

<IMG name="kockaobr" src="kocka.gif" style="filter:Alpha(opacity=50); -Moz-opacity:0.5"

onMouseOver="this.style.filter=\Alpha:opacity=100\;

this.style.MozOpacity=1"

onMouseOut="this.style.filter=\Alpha(opacity=50)\; this.style.MozOpacity=0.5">

</BODY>

</HTML>

... k ukázce myslím není třeba příliš dodávat. Snad jen to, že slovíčko "this" slouží stejným způsobem, jako bychom uvedli "document.getElementById("pesobr")". Označuje tedy vnitřní objekt, neboli objekt, v němž je právě použito.

Ve výsledné podobě bude příklad vypadat následovně:

A to už je pro tentokrát opravdu všechno. Pište e-maily s dotazy na adresu j.kysela@web-brana.cz, třeba příště zodpovím právě ten vás a prozatím se mějte hezky a za měsíc opět již u výjimečně rozsáhlého dílu na shledanou!

Poradna pro čtenáře

Čtenář (M. M. z Chrudimi) se ve svém dotazu ptá, zdali by bylo možné nahradit obrázky v galerii z minulého dílu stránkami HTML. Tedy lze-li vytvořit jakousi galerii, zobrazující v menu zvolené stránky. Odpověď mohu vyjádřit lidovým rčením "když se chce, všechno jde"! Nám se tedy bude chtít a pokusíme se tento nápad zrealizovat. Nejprve si připravíme potřebné ukázkové HTML, nazvěme je třebas "pes.html", "kocka.html" a "kralik.html". Jelikož požadujeme prohlížení celých stránek se vším všudy, bude třeba naše HTML s výběrovým menu separovat do samostatné části obrazovky. K tomu nám výborně poslouží rámce (frames). Ty si definujeme v hlavním souboru (např. index.html) následovně:

<HTML>

<FRAMESET ROWS="100,*">

<FRAME SRC="menu.html" NAME="MENU" SCROLLING="NO">

<FRAME SRC="pes.html" NAME="STRANKA" SCROLLING="YES">

</FRAMESET>

</HTML>

...z čehož vyplývá, že jsme vytvořili dvě okna, první (100 pixelů vysoké) se stránkou, obsahující ovládací menu, která se jmenuje "menu.html", a druhé, jež budeme používat pro zobrazení zvolené HTML stránky. Na počátku v něm zobrazíme ukázkovou stránku, nazvanou "pes.html". V rámci s menu vypínáme možnost scrollingu, neboť je to v tomto případě zbytečné, v druhém rámci je třeba ji naopak povolit.

Podívejme se ale nyní na samotnou řídicí stránku (menu.html):

<HTML>

<HEAD>

<SCRIPT type="text/javascript">

function ZmenStr(){

open(document.getElementById("ZvolStr").value,"STRANKA");

}

</SCRIPT>

</HEAD>

<BODY bgcolor="black" text="white">

Vyberte stranku:

<FORM>

<SELECT id="ZvolStr" onChange="ZmenStr()">

<OPTION value="pes.html" selected>Pes Azor</OPTION>

<OPTION value="kocka.html">Kocka Micka</OPTION>

<OPTION value="kralik.html">Kralik Usacek</OPTION>

</SELECT>

</FORM>

</BODY>

</HTML>

... pro seznam jsme zvolili formulářový element SELECT tedy výběrové výsuvné menu (tzv. listbox), které bude obsahovat jednotlivé názvy našich HTML stránek. Jako počáteční vybranou položku seznamu jsme výrazem selected zvolili první stránku. Identifikátorem (id="ZvolStr") si seznam, tedy tento HTML element, označujeme (jménem ZvolStr), abychom s ním později mohli pracovat a odkazovat se na něj. Druhým parametrem pak stanovíme, aby se při každé změně výběru položky (při události onChange z angl. "při změně") seznamu udělalo právě to, co potřebujeme tedy aby se zobrazila požadovaná stránka, spustí se uvedená funkce, která se jmenuje ZmenStr. Ta již požadovanou stránku pěkně na obrazovku vykreslí. Její pochopení bude vzhledem k tomu, že se skládá pouze z jednoho řádku tedy pro každého jistě hračkou. Metoda getElementById, jejímž vstupním parametrem je hodnota atributu ID našeho HTML elementu, vrací odkaz na identifikovaný objekt tohoto elementu v DOM, jež obsahuje vlastnost "value", ve které je uchováván aktuálně zvolený parametr listboxu. Získali jsme tedy parametr, jenž je zároveň názvem HTML souboru, který se má zobrazit. Nezbývá tedy, než jej metodou "open" (jedná se o metodu objektu window, proto není nutné zadávat zdlouhavé "window.open") ve zvoleném okně, které určujeme druhým parametrem metody, otevřít. Její syntaxe je následující: "open(URL,jméno_okna[,možnosti])", přičemž parametr možnosti je volitelný a může obsahovat následující přepínače: "toolbar" (vytváří toolbar s tlačítky jako "Zpět" a "Vpřed" 1=ano, 0=ne), "location" (vytváří řádku s umístěním dokumentu 1=ano, 0=ne), "directories" (vytváří standardní adresářové okno browseru), "status" (vytváří statusovou řádku na spodu okna 1=ano, 0=ne), "menubar" (vytváří menu na vrchu okna 1=ano, 0=ne), "scrollbars" (vytváří horizontální a vertikální scrollovací lišty, je-li to třeba 1=ano, 0=ne), "resizable" (dovolí uživateli změnit velikost okna 1=ano, 0=ne), "width" (určuje šířku okna v pixelech libovolná hodnota), "height" (určuje výšku okna v pixelech libovolná hodnota). Tyto volby se však vztahují pouze na nově otevřené okno.

Například:

open("http://www.stranky.cz","Stranky","location=0,

width=400,height=300").

Tolik tedy z dnešní poradny!

§§§§§


Připojte se k ISDN! – Asucom ISDNLink PC-100

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02c0559

V pátém čísle letošního ročníku PC WORLDu jsem v testu ISDN zařízení vyjádřil domněnku, že nejméně do podzimu 2002 bude ISDN spojení výhodnější než využití ADSL. V koutku duše jsem sice doufal, že smysluplná (tedy pro koncového domácího uživatele cenově dostupná) nabídka ADSL změní můj poněkud skeptický pohled na zavádění "novinek" v ČR, ale nestalo se tak. Proto s klidným svědomím můžeme pokračovat v testech ISDN produktů, neboť i nadále stoupá počet jejich spokojených uživatelů. Pro koho testujeme dnes? Především pro zákazníky, kteří utratili finanční prostředky za přenosný počítač a hledají levný a elegantní způsob, jak jej propojit s ISDN přípojkou.

Asuscom ISDNLink PC-100

Vlastníci notebooků jsou při výběru koncového ISDN zařízení omezeni nižší nabídkou výrobků, neboť nemohou zvolit levné varianty interních PCI ISDN karet. K dispozici jim jsou externí dražší produkty s připojením prostřednictvím USB nebo sériového portu, případně PC karty, jejichž cena většinu externích výrobků ještě převyšuje. Výjimkou potvrzující pravidlo je novinka na našem trhu, uvedená do prodeje na konci července 2002. PC karta Asuscom ISDNLink PC-100 je totiž v základní prodejní verzi nabízena za velmi sympatickou cenu 4 111 Kč včetně DPH. Na cestě k zákazníkovi je vybavena třímetrovým propojovacím ISDN kabelem, kompaktním diskem s ovladači pro Windows 98/ME/2000/XP a přehlednou českou i anglickou dokumentací. Za příplatek může být doplněna o českou variantu populárního komunikačního programu RVS-COM Lite ve verzi 2.03, který změní počítač v komunikační centrum schopné propojit se i s analogovými modemy, dovolí využít programového telefonního záznamníku, podporuje faxový provoz G3/G4 i funkce datového terminálu.

Asuscom ISDNLink PC-100 je PC karta typu II, plně podporující funkce plug and play. Pracuje v režimech PPP, MLPPP i MLPPP+BOD, takže dokáže navazovat spojení rychlostí 64 000 i 128 000 b/s, přičemž automaticky druhý B-kanál může připojit či odpojit v případě změny požadavků na přenášený objem dat. Zařízení plně podporuje CAPI 2.0, takže PC kartu může využívat současně více aplikací. Již zmíněné programové vybavení nezahrnuje jen samotné ovladače pro operační systém, ale také ISDN monitor zmenšený v trayi pracovní plochy, na němž je dobře patrný provoz na obou datových kanálech. Navíc je uživateli zpřístupněn diagnostický program s možností logování provozu, provedení testu linky na vlastním čísle nebo čísle providera.

Asuscom ISDNLink PC-100 jsme při testu zapojili do notebooku Asus S1300 s procesorem Pentium III 1000 MHz a 256 MHz operační paměti, na němž byl nainstalován operační systém Windows XP. Během testování jsme se opakovaně připojovali k ISP VOL a Contactel, a to jak rychlostí 64 000 b/s, tak i 128 000 b/s. Krátce jsme vyzkoušeli plnou funkčnost MLPPP+BOD s vypínáním a zapínáním druhého datového kanálu, od delšího používání nás odradil jen zvrácený způsob vyšší tarifikace v prvních 10 minutách provozu. Neustále vypínaný datový kanál totiž vždy znovu navazuje spojení v nevýhodném pásmu první desetiminutovky, a využití BOD funkce tak vede k vyšším telefonním poplatkům.

Při testu jsme měřili obvyklé hodnoty, tedy přenosovou rychlost během downloadu a uploadu komprimovaných souborů a rychlost odezvy herních serverů. Ve všech ukazatelích nás testovaný produkt příjemně překvapil ping měřený programem pingplotter se pohyboval na hranicích 24-32 ms, během hry se pak vyšplhal na 45-65 ms. Rychlost downloadu měřená v programu CuteFTP se pohybovala v rozmezí 6,9-7,3 KB/s jednokanálově a 14,8-15,2 KB/s ve spojení 128 000 b/s. Během odesílání komprimovaných dat jsme naměřili hodnoty 7,2-7,6 při rychlosti 64 000 b/s a 15,2-15,5 KB/s během spojení oběma B-kanály.

Po provedených testech můžeme vyzdvihnout bezproblémovou instalaci, dobře zpracovanou dokumentaci, vysokou přenosovou rychlost, ale také nízký ping, prakticky ověřený nejen na českých, ale i na zahraničních herních serverech. Nové vlastníky potěší jak nižší pořizovací cena, tak poskytovaná záruka v trvání 24 měsíců. Z dobrého výrobku se bohužel nebudou radovat majitelé přenosných Macintoshů, neboť tato platforma není podporována. Uživatelům PC notebooků však můžeme tento produkt doporučit.

Asuscom ISDNLink PC-100

snadná instalace a konfigurace

vysoké rychlosti přenosu dat

bez podpory pro Macintosh

Cena včetně DPH: 4 111 Kč

Záruka: 2 roky

K recenzi zapůjčila firma: Joyce ČR, Brno, www.joyce.cz

§§§§§


Squatteři a jak na ně – když chcete, tak to jde

Radim Polčák

c02c0560

Internet je širokou veřejností považován za prostor, v jehož rámci je možné beztrestně provádět kde co. Takřka každodenně se setkáváme s výklady o tom, jak odporné informace jsou prostřednictvím jeho služeb prezentovány, jak se zde daří nejrůznějším pirátům, pedofilům, teroristům a jiným živlům. Pokud se tedy někdo a tím nemyslím nadnárodní korporace, kterým právníci vyčuhují z kapes cítí být poškozen tím, že nějaký subjekt "pouze" registroval určité doménové jméno, může nabýt dojmu, že na takové individuum neexistuje v našem právní řádu žádný metr. Opak je ale pravdou. Žádný strom neroste do nebe, a pokud se dnes na internetu cítí být nejrůznější doménoví spekulanti v bezpečí, neznamená to, že jim nemůžeme za užití instrumentů našeho práva přistřihnout křídla. Z hlediska právního posouzení konkrétních případů a i z hlediska toho, jak případně právo vymoci, je důležitých několik momentů, které se týkají systému přidělování doménových jmen. Ty hrají v neprospěch nejrůznějších deviantních živlů, a jejich využití v boji proti squattingu (tedy protiprávním registracím doménových jmen) je nasnadě:

1. princip registrace doménovou autoritou

To, že se doménová jména registrují u doménové autority, je z hlediska efektivity případného uplatnění práva velice důležité. Subjekt totiž při registraci uvádí údaje o své identitě a odpadá tak častý problém takzvaných virtuálních identit, tedy individuí, která sice v prostoru internetu existují, jejich původce však není možné vystopovat.

Jakmile je registrováno doménové jméno, neměl by být problém dobrat se toho, komu byla tato registrace provedena. Pokud i přesto nebude možné dohledat toho, kdo registraci provedl (ani například podle místa, z něhož jsou poskytovány finance na registrační a udržovací poplatky), je možné vést spor přímo proti doménové autoritě. Ta se vlastní odpovědnosti samozřejmě všemožně brání, veškerá její obrana ale může směřovat pouze proti tomu, komu bylo doménové jméno registrováno s tím a pouze s tím má totiž uzavřené příslušné dohody. V praxi pak lze úspěšně předpokládat, že obrátíte-li se na doménovou autoritu s výzvou, aby zrušila registraci některého doménového jména a pohrozíte soudem a pokud nebude doménová autorita schopná označit toho, kdo doménové jméno registroval, ze strachu před vlastním postihem (který ji v takovém případě reálně hrozí), strčí hlavu do písku a registraci sama zruší.

2. jednoznačná identifikace doménových autorit

Vyhrát spor je jedna věc, uplatnit rozhodnutí příslušné instituce v praxi ale bývá věc druhá a často mnohem obtížnější, než docílení samotného rozhodnutí. Dlužníci mají po prohraných sporech obvykle tendenci se ztrácet do zahraničí, jejich majetek se záhadně tenčí a podobně. Ve sporech o doménová jména je to poněkud jiné primárně rozhodnutí směřuje zpravidla proti narušiteli, jeho výkon však přísluší doménové autoritě. Ta je pak jednoznačně identifikována, a to podle toho, pod jakou doménou první úrovně je doménové jméno registrováno. Pokud je například doménové jméno registrováno pod doménou .cz, bude rozhodnutí vykonávat doménová autorita CZ-NIC, příkladně pro doménová jména s doménou .com se pak jedná o ICANN. Je-li součástí rozhodnutí i přiznání náhrady škody nebo přiměřeného zadostiučinění, je situace obdobná jako při klasických sporech, tedy jakmile dlužník nesplní dobrovolně, řešit záležitost exekucí.

3. možnost využití rychlé a laciné arbitráže

Zda je možné přímo řešit spor o doménové jméno v rozhodčím řízení, závisí na přístupu doménové autority. V této souvislosti je třeba poznamenat, že zde je tuzemské CZ-NIC obrazně řečeno poněkud mimo mísu zatímco spory z doménových jmen s generickými doménami první úrovně (.com, .org a podobně) už jako na běžícím pásu řeší specializovaní rozhodci, pod doménou .cz je arbitrážní řízení jevem zcela nevídaným. Důvodem je fakt, že zatímco subjekty, jež provozují doménová jména pod generickými doménami první úrovně, jsou smluvně vázány přiznat ve sporu s třetími osobami pravomoc mezinárodních rozhodců, je tato možnost ve smlouvě o registraci domény s CZ-NIC ošetřena pouze proklamační formulí ve stylu "buďte prosím hodní a hezky se mezi sebou dohodněte". Jistě pak uznáte, že pravděpodobnost, že by se s vámi nějaký squatter dohadoval na použití rozhodčího řízení, je velice mizivá.

4. právo platí i na internetu

A last but not least je třeba vyvrátit názor, že to, co se stane v prostoru sítě internet, je právně nepostižitelné. Právo je totiž systémem s obecnou společenskou působností, který je dlouhodobě vyvíjen k tomu, aby společenské vztahy fungovaly ve vzájemné harmonii jestliže se tedy kdekoli (klidně i v prostoru sítě internet) odehraje něco, čím je křehká rovnováha společenských zájmů narušena, je právo vybaveno kvalitními a mocnými nástroji k tomu, aby se s tento stav odpovídajícím způsobem řešil. I když z hlediska technického ještě v našem právním řádu přetrvávají určité nesrovnalosti či bílá místa, je konstatování, že právo za nic nestojí, a proto je třeba hledat jiná řešení, jen bohapustým pivním argumentem. Neznalost práva v této souvislosti nejen neomlouvá, ale může laikovi způsobit značné újmy, případně zapříčinit, že příkoří, které je na něm pácháno, nebude účinně zamezeno. Zde dvojnásob platí jedna ze základních zásad soukromého práva, tedy vigilantibus iura scripta sunt (právo přeje bdělým), která se nejen projevuje v českém rčení "není žalobce, není soudce", ale zračí se též v přísloví z jedné notoricky známé ruské pohádky: "Kdybys nebyl hlupákem, nestal bys se medvědem."

Příště se podíváme na nejčastější způsoby doménového squattingu a povíme si, jak se proti nim bránit. Medvědi se totiž v našich končinách až na pár výjimek nevyskytují, a navzdory informacím komerčních televizí a rádoby znalců práva není důvod, aby tomu bylo jinak.

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – inzertní systém na Internetu

Alexandr Růzha

c02c0561

Jednou z prvních rolí internetu je funkce elektronické nástěnky ta poskytuje již dlouho výborné místo pro střetávání obchodní nabídky a poptávky je zde možno uveřejňovat inzerci a taktéž v ní pátrat. Výhody a nevýhody elektronického inzerování jsou zřejmé jednoduchost, rychlost, možnost vyhledávání a třídění, rychlá aktualizace, odpadá nutnost vstávat od počítače, nevýhodami je pro některé uživatele omezený přístup, nemožnost číst si v tramvaji a v některých konzervativnějších oblastech obchodu malá nabídka a poptávka. Samozřejmě tato oblast je velice rozsáhlá, někde tvoří inzertní část jen doplněk mnoha internetových stránek, další projekty se teprve rozbíhají, proto projdeme tuto oblast jen průřezově a zdůrazníme nejdůležitější internetové adresy.

Všeobecná inzerce

www.annonce.cz internetová verze nejznámějšího českého inzertního periodika, stejně tak i největší koncentrace inzerce na českém internetu (vše od automobilů, elektroniky, oblečení až po práci, seznamku a nemovitosti). Zřejmě první místo pro návštěvu, pokud něco prodáváte či sháníte. Aby ale nedošlo k příliš velké radosti, nejedná se o komplet všeho, co vychází v tištěné verzi, z tištěné verze jsou uveřejněny vždy "pouze" ty nejnovější inzeráty (staré 48 hod.), je to tudíž svébytná on-line inzerce. Jednou z nejlepších možností na annonci.cz je podávání inzerátů, jejich volitelné uveřejnění na internetu, v tisku či obojí, lze připojit foto, pohodlné je vyhledávání cílové rubriky. Méně výhodné je pak omezené množství inzerátů, to lze ale pochopit vzhledem k ochraně před neplacenou firemní inzercí.

Při čtení inzerce je možno vyhledávat dle slov i stáří inzerátu, nevýhodou je absence třídění od nejnovějších po nejstarší či podle ceny, resp. dle ceny a klíčových slov, v tomto ohledu je zřejmě ještě co dohánět.

www.bazar.cz je jednou z více adres inzertního webu s velikým záběrem auta, mobily, PC, zbraně, zvířata, antikvariát, CD a samozřejmě bazar, naopak tu nehledejte pracovní nabídky a nemovitosti. Některé rubriky jsou silnější, například antikvariát, mobily, bazar, některé relativně slabší zvířata, zbraně. Zvláště lze doporučit zmíněné silnější rubriky, tj. bazar (domácí spotřebiče, nábytek, elektronika.) a mobily.

Jaké je porovnání s internetovou Annoncí? Nevýhodou je absence vyhledávání a méně inzerce, naopak plusy jsou řazení dle data, filtrování výběrem města/kraje, podrobné třídění a pohodlné odpovídání na inzeráty prostým kliknutím. Lepší je i celkový grafický dojem.

Skoro jako doplněk k bazar.cz vypadá inzerce.idnes.cz, protože se specializuje na pracovní inzerci a nemovitosti. Prvně jmenovaná kategorie je velice silná a dobře zásobená nabídkou i poptávkou po práci, samozřejmostí je volba oblasti i druhu práce a klíčová slova, ačkoli mezi nedostatky patří nemožnost filtrování délky práce a jiných parametrů. Školení, kursy a vzorové životopisy jsou další podrubriky vedle těch hlavních. Nemovitosti jsou již vybaveny podrobnějším hledáním dle ceny, velikosti objektu apod. Naneštěstí poněkud slabší a méně naplněná je třetí sekce, automobily. Nakonec bych ještě rád zdůraznil možnost vkládat přes tyto stránky inzerci do tištěné MF.

Mobilní telefony a počítače

Mobilními telefony za zabývají mnohé z již uvedených projektů, ale podívejme se na něco specializovaného. www.mobilbazar.cz je nejrozsáhlejším specializovaným inzertním serverem pro obchod s mobilními telefony v Česku. Příjemný vzhled, široká nabídka a přehledné třídění dle značek a operátorů. Prohlížená inzerce se řadí podle data s jasně uvedeným kontaktem, možností odpovídat na mobil, mail, či přímo na webu, pokud toto nestačí, není problém zvolit rozšířené hledání a najít si nabídku/poptávku přesně dle ceny, bydliště, klíčových slov.

Jakkoli se www.ceskybazar.cz snaží profilovat jako univerzální místo pro inzerci, rubriky jako počítače, auta a nemovitosti se ani zdaleka svou naplněností neblíží ostatním projektům, jako jediná pořádná sekce se proto jeví mobilní telefony s širokou nabídkou a poptávkou. Veliký obsah je ovšem také jedinou výhodou, protože absentuje vyhledávání, třídění dle značek je nedostatečné. Nicméně doufejme, že se to zlepší a ceskybazar.cz se přiblíží úrovní mobilbazaru, a to včetně zkvalitnění vzhledu (a lepší volby barev).

A ještě alespoň jeden bazar s počítačovými komponenty pcbazar.kontakt.cz. Značně rozsáhlé stránky s podrobným a přehledným tříděním do jednotlivých technických okruhů. Nabídka inzerátů se zdá být impozantní, mimo jiné i protože inzerují rovněž počítačové firmy, což lze pokládat za výhodu i nevýhodu. Nespornou výhodou je ale funkční design a příjemný vzhled, vyhledávání a filtrování dle místa, klíčových slov, naneštěstí ne dle ceny.

Práce

V této části si představíme dva nejznámější projekty se zaměřením na zprostředkování práce, a to nejprve www.jobs.cz. Oproti smíšeným inzertním systémům je zde jasně poznat zaměření na zprostředkování práce a to nejen v šíři nabídky, ale na pečlivém a širokém výběru parametrů, konkrétně umožňuje jobs.cz výběr jednak oborově, ale i dle názvu firmy. Speciální části jsou určeny pro studenty a čerstvé absolventy. Sekce podávající podpůrné informace patří již ke standardní výbavě, nejinak je tomu zde rady pro tvorbu životopisu a přijímací rozhovor, různé kalkulátory a údaje k pojištění a nezaměstnanosti. Co by se ovšem dalo vytknout poněkud zastaralý vzhled, kazící jinak profesionální inzertní stránky.

To druhý z velkých hráčů www.jobpilot.cz si dal na vzhledu více záležet a i třídění inzerce dle parametrů je o něco pohodlnější, jejich zatřídění a charakteristiku považuji za pochopitelnější (kupříkladu absentuje matoucí a velice široká kategorie "administrativa"). Znatelné je zapojení jobpilotu.cz do celosvětového zprostředkování práce, a jako taková je nabídka práce v zahraničí mnohem silnější. Naopak o něco slabší oproti jobs.cz je nabídka práce pro studenty.

Seznamky

Ať už píšeme o prodeji věcí movitých, nemovitých či zprostředkování práce, mezilidské vztahy jsou přeci jen na žebříčku potřeb člověka více důležité. A v dnešní uspěchané a do jisté míry odosobnělé době se může stát, že ani život v prostředí plném lidí nemusí nabízet právě ty vztahy, které chcete, nemluvě o lidech žijících v odlehlých obcích. A právě pro tyto i všechny ostatní existují internetové seznamky. Podívejme se na jejich výhody vzhledem k tradičním "papírovým" seznamkám či seznamovacím agenturám. Hlavně je to snadná přístupnost, nutnost neplatit poplatky či dávat svá soukromá data podezřele vypadajícímu agentovi agentury, druhá snadnost spočívá v absenci nutnosti překonávat jistý stud stále přetrvávající v oblasti inzertního hledání kontaktů. Nedostatkem je vyšší pravděpodobnost, že ten na druhé straně je nějaký podvodník, nicméně to lze eliminovat ignorováním podezřelých inzerátů.

Bezpochyby nejznámějším seznamovacích webem je www.seznamka.cz, který se chlubí i nejrozsáhlejší nabídkou inzerátů a podrobným tříděním rubrik tradiční vážná seznamka, nezávazný flirt, nabídka na výlety a výpravy do kina, do přírody, společné cestování po republice i celém světě, pozvánky na sport (vhodné zvláště pro ty, kteří jsou líní sportovat sami) a nakonec hledání přátelství a dopisování. Výčet sekcí jasně svědčí o tom, že doby, kdy si inzeráty podávaly jen staré panny neschopné "ulovit chlapa", jsou již nenávratně pryč a naopak seznamku hojně využívají lidé mladšího věku, ale i středního a vyššího. Co se týče inzerátů samotných, řadí se dle data a samozřejmé je filtrovaní podle věku i krajů, některé údaje jsou dobrovolné věk, vzhled, vzdělání, případně foto. Vzhled i celkový dojem stránek jsou na vysoké úrovni.

Dalších seznamek je spousta, většinou s menším obsahem a ne vždy ideálním technických provedením. K těm lepším patří seznamka.kom.cz s podobným tříděním jako má seznamka.cz, tj. na vztahy vážné, sexuální, krátkodobé, dopisování, přátelé, pozvánky, k tomu pohodlné booleanovské vyhledávání a třídění podle věku, místa, výšky. Nabídkou je sice tento web chudší, přesto ho lze dobře využít jako místo pro seznámení.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – zářijová nabídka

Tomáš Varoščák

c02c0562

Po několika týdnech odkladů se na trhu konečně objevila tolik očekávaná Nokia 7650. Podrobnější rozbor sice přineseme až v příštím čísle, ale s prvními poznatky se můžete setkat již na následujících řádcích, spolu s informacemi o Ericssonu R600 a Samsungu SGH-T100.

Nokia 7650

Jeden z nejočekávanějších mobilních telefonů posledních let je konečně mezi námi a finský výrobce opět dokazuje, že post lídra trhu mu patří zcela zaslouženě.

Hned na první pohled se Nokia 7650 odlišuje od běžných telefonů. Jejímu designu vévodí barevný displej s rozlišením 176 x 208 bodů a pětisměrný ovládací joystick. Klávesnice je ukryta ve spodní vysouvatelné části přístroje.

Co se výbavy týče, umožňuje Nokia 7650 v podstatě vše, co dnes od podobného zařízení může požadovat i nejnáročnější zákazník. Krom samozřejmých funkcí stojí za zmínku podpora MMS zpráv, e-mailový klient, infračervený port a Bluetooth, přenosy dat GPRS a HSCSD a možnost instalace aplikací v Javě a Symbianu 6, který je operačním systémem Nokie. Nevýhodou telefonu je absence konektoru pro datový kabel, jež poněkud ztěžuje možnosti propojení s běžným stolním PC.

Součástí Nokie 7650 je i vestavěný digitální fotoaparát s rozlišením 640 x 480 pixelů. Zhotovené snímky můžete připojovat k jednotlivým kontaktům či odesílat pomocí MMS a e-mailu nebo přes IrDA port či Bluetooth. Celková sdílená paměť telefonu pro veškerá data (aplikace, obrázky, zprávy apod.) je 4 MB, což ale rozhodně není nijak mnoho.

Samsung SGH-T100

Společnost Samsung dodává na náš trh své mobilní telefony již pěknou řádku měsíců. Snaží se svými modely oslovit i ty uživatele, kterým není líto do koupě telefonu investovat částku okolo 15 000 Kč. Přibližně tolik totiž nové véčko od Samsungu s označením SGH-T100 stojí.

Telefon je v mnoha věcech revoluční, některé často používané funkce však nejsou příliš chytře řešeny. Poněvadž verze firmwaru v testovaném modelu nebyla finální, je možné, že veškeré nedostatky budou časem opraveny. Mezi největší přednosti telefonu patří dvojice displejů, přičemž uvnitř přístroje naleznete aktivní TFT s velmi dobrým kontrastem, rozlišením 128 x 160 pixelů a 4 096 barvami. Za zmínku stojí i velmi kvalitní šestnáctihlasé polyfonní vyzvánění. Poněkud horší je to s klávesami, jež jsou sice rozměrné, ale příliš zapuštěné a tudíž se poměrně špatně mačkají. Při psaní mezery je nelogicky nutné korespondující klávesu stisknout dvakrát. Ani lokalizace se neobešla bez chybek, a tak s v menu setkáte s "fijalovou" barvou či "Calendařem".

Tento přístroj nedisponuje žádnými pokročilými technologiemi, překvapí však příslušenstvím. Který jiný telefon nabízí dvě baterie či datový kabel v základní výbavě?

Ericsson R600

Společnost Sony Ericsson se pokouší o průnik do low-endového segmentu, v němž Ericsson před několika lety slavil velké úspěchy. Hitem předplacených sad a méně movitých uživatelů by se měl stát nový model s označením R600.

Telefon vypadá na první pohled velmi sympaticky a pohodlně padne jak do ruky, tak do kapsy u kalhot či saka. Šestiřádkový displej umožňuje změnu velikosti fontu či změnu podsvícení, přičemž na výběr jsou barvy žlutozelená, červená a oranžová. Přístroj se ovládá pomocí čtyřsměrné kolébky. Ta je ale, stejně jako ostatní klávesy, pro pohodlnou práci příliš malá.

Útroby nového Ericssonu R600 nabízejí vnitřní seznam s kapacitou 200 záznamů, podporu EMS a psaní dlouhých zpráv, prediktivní vkládání textu T9 (v budoucnu snad i s českým slovníkem) a GPRS. Tentokrát jde ale, na rozdíl od ostatních low-endů s touto technologií, využít rychlý přenos dat i k přístupu k internetu. K Ericssonu R600 se totiž dá zakoupit datový kabel.

Nový Ericsson R600 je malý a elegantní telefon s titěrnou klávesnicí, klasickým ericssonovským menu a GPRS, který by měl překvapit především cenou. Ve srovnání s ostatními produkty, jež se v této době dostávají na trh se však zdá, že pro úspěch by firma potřebovala přijít s něčím jiným, než je jen snížení ceny.

Alcatel OT 311

Nový low-endový Alcatel nabízí přijatelné rozměry a hmotnost, integrovanou anténu, výměnné kryty, snadné ovládání klávesou DriveKey a možnost psát dlouhé SMS, ale také poměrně pomalé vyhledávání jmen na SIM kartě.

Alcatel OT 512

Nový Alcatel se od modelu OT 511 liší především barevným provedením a podsvícením. Krom interního seznamu s kapacitou 255 záznamů a vyšší verze wapového prohlížeče se však ve funkcích přístroje nic nezměnilo.

Ericsson T65

Ericsson T65 je klasickým telefonem, který nezapadá do žádné kategorie. Podporuje GPRS a HSCSD, nemá však IrDA port. Umí psát dlouhé SMS, ale nezná český slovník T9. Navíc je poněkud širší, než jsme u klasických telefonů zvyklí.

Motorola V60

Nová Motorola V60 upoutá vaši pozornost zejména díky dvojici displejů, z nichž jeden zdobí horní kryt telefonu. Z jejích funkcí stojí za zmínku především GPRS a prediktivní vkládání textu iTAP.

Nokia 3410

Nový telefon low-endové kategorie mobilních telefonů finské Nokie nabízí nižší hmotnost než jeho předchůdci a také podporu J2ME, Li-Ion akumulátor a ovládání pomocí kontextových kláves namísto oblíbené klávesy NaviKey.

Nokia 3510

Druhá z low-endových Nokií, model 3510, se může pochlubit výměnnými kryty i klávesnicí, vnitřním seznamem s kapacitou 500 položek, příjmem MMS zpráv a GPRS přenosem dat pro WAP.

Nokia 5210

Finská Nokia nabízí další z mnoha těžce zařaditelných telefonů.Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, nabízí všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má i infračervený port.

Nokia 6310i

Inovovaná verze Nokie 6310 nabízí především obvyklý komfort této značky, podporu technologií GPRS, HSCSD, Bluetooth, Li-Polymerovu baterii s enormní výdrží a nově též podporu Java aplikací, triband a elegantnější podsvícení.

Siemens MT50

Siemens MT50 nabízí v kategorii low-endů nadstandardní služby. Podpora EMS, dlouhé zprávy, možnost instalace J2ME aplikací a GPRS (4+1) totiž v základní výbavě levných telefonů nenajdete.

Sony Ericsson T68i

První telefon ze společné dílny firem Sony a Ericsson je upravená verze modelu T68. Ta má odlišný vzhled, podporu MMS a drobná vylepšení týkající se problematické diakritiky u SMS zpráv.

§§§§§


Hardware


2 000 světelných jednotek – Compaq MP4800

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02c0417

Je tomu již dávno, co si chytré hlavy uvědomily, že cena informací je nevyčíslitelná. Díky tomu se změnilo mnohé a dnes už o hodnotě informací jen těžko kdo pochybuje. Mezi moderní způsob šíření informací dnes patří jak mobilní telefony, internet, tak i nejrůznější datové sítě. Mezi další způsoby, ty klasičtější a určitě bližší lidem, patří přednášky, semináře a podobně, zkrátka prezentace.

Je patrné, že technický vývoj se dotýká všech oblastí, a tak ani prezentační technika nezůstává opomenuta. Důkazem je datový projektor Compaq MP4800, který byl poprvé představen na letošní výstavě CeBit.

Asi nikoho příliš nepřekvapí, prozradíme-li, že je projektor navržen tak jako většina výrobků Compaqu, ve slušivém stříbro-černém kabátku a s poměrně propracovaným designem. V přední části projektoru vystupuje objektiv, umožňující 1,2násobné zvětšení obrazu. Funkce optického zoomu je řízena manuálně, pomocí otočného kolečka vystupujícího z vrchní strany zařízení, v těsné blízkosti objektivu. Otočným kroužkem ovládané ostření obrazu je, pro změnu, umístěno přímo na těle objektivu. V sousedství optiky, tedy v čelní straně projektoru je umístěno i žebrování ventilátoru, jehož úkolem je ochlazovat vnitřnosti projektoru a speciálně pak i 200W projekční lampu. Ostatně, oněch 200 W již naznačuje, že celková svítivost nebude nijak malá. Technologie DLP (Digital Light Processing), původně vyvinutá společností Texas Instruments, dokáže společně s lampou vytvořit světelnou sílu 2 000 ANSI lm. Při praktickém testování jsme obraz zkoušeli i při zářivkami osvětlené místnosti a stále se držel na solidní kvalitě jak v jasu, tak i v barvách. Ono 2 000 ANSI lm je skutečně znát.

Pokud se podíváte na bližší technickou specifikaci obrazu, který je projektorem generován, zjistíte, že MP4800 zvládne rozlišení od VGA po SXGA (1 280 x 1 024) v truecolorových barvách (16,7 mil.). Nativní rozlišení, tedy to, ve kterém skutečně projektor pracuje, je 1 024 x 768 bodů. Toto rozlišení je také pro využití nejvhodnější.

Na své si přijdou i příznivci Maců, neboť i jejich standardy (832 x 624 a 1 152 x 870 pixelů) jsou projektorem plně podporovány. Signál z počítače je realtimeově přepočítáván z pracovního rozlišení do nativního XGA a v něm je obraz i generován.

V možnostech připojení vstupního videosignálu nabízí Compaq kombinaci konektorů, jež vyhoví i náročným uživatelům. Absolutní samozřejmostí je analogový VGA vstup (klasický 15pin. D-SUB), dále je zde DVI digitální vstup. S jeho pomocí lze propojit digitální zdroj videosignálu s projektorem, tato cesta je v současnosti nejelegantnějším a nejvhodnějším způsobem propojení obrazového signálu. Další možnost spočívá ve využití konektorů S-Video a Cinch (RCA).

Jednou z výtek k MP4800 je absence výstupu videosignálu na kontrolní monitor. Stačilo by běžné analogové rozhraní VGA, s jehož pomocí by mohl řečník sledovat nejen diváky, ale současně i prezentaci. Situace u audiokonektorů je obdobná je sice příjemné, že Compaq osadil svůj výrobek integrovanými stereoreproduktory, ovšem už horší situace je u "průchozího" zapojení zvuku, kde nelze ovládat vlastnosti zvuku na dálku.

Již standardní je i možnost propojení PC a projektoru USB kabelem, což umožní využívat dálkový ovladač nejen k řízení projektoru, ale počítače. OSD je navrženo promyšleně, tak aby potřebné funkce byly ihned po ruce, ať už se to týká tlačítek na infraovladači či pohybu a výběru položek v menu. V menu se přehršlí speciálních digitálních efektů nedočkáte, v podstatě z těch zvláštních zmíníme jen digitální zvětšení či převrácení obrazu. Pozitivně hodnotíme možnosti korekce, kde jsou k dispozici nejen základní volby, ale i seřízení fáze obrazu, teploty barev a podobně. Mezi "vychytávky" patří lamp saver tedy spořivý režim, který dokáže snížením svítivosti prodloužit životnost projekční lampy.

Celkově se jedná o výrobek s velmi solidním světelným výkonem, povedeným designem a dobrými možnostmi připojení. Druhou stranu mince představuje absence videoa audiovýstupů a pořizovací cena. Ta sice není, vzhledem k výkonům MP4800, přemrštěná, ale pro našince je přeci jen značná.

Compaq MP4800

světelný výkon

design, videovstupy

výstupy

cena

Cena vč. DPH: 229 600 Kč

K testu zapůjčila firma: Compaq, www.compaq.cz

§§§§§


Televize do vašeho počítače – Prolin PlayTV Pro

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02c0484

Sama myšlenka o sloučení klasického televizního přijímače a počítače není nijak nová, ostatně už je tomu dosti dlouho, co se mluví o všech možných výhodách, které z této symbiózy plynou. Na to, jak výsledná podoba televizo-počítače bude vypadat, existuje ovšem řada pohledů. Mezi současnými řešeními je možné vidět internetovým připojením obdařené televizory s integrovanými SetupBoxy, a stejně tak i plně digitální televizory, které zpracovávají přijímaný obraz čistě počítačovým způsobem. Přestože tyto výrobky nejsou dnes žádným zázrakem a na pultech jsou již běžně k dostání, neexistuje zatím zařízení, jež by umělo poskytnout výhody plynoucí z úplné integrace, tedy funkce umožňující využívat digitálního příjmu signálu ve spojením s interaktivní televizí. To by v praxi umožnilo řadu nových služeb, jako např. sledování pořadů na přání, videotéku, okamžité ovlivňování vysílaného programu kupříkladu v podobě on-line hlasování apod. Tyto služby zatím nebrzdí ani tak technologie jako možnosti současných komunikačních sítí. Propustnosti datových linek do domácností jsou zatím příliš nízké, a tak si musíme na tento sci-fi sen ještě počkat. Zatím nám nezbývá, než podívat se po jiném způsobu, jak spojit funkce PC a televizoru. Nejjednodušším řešením je osadit počítač TV tunerem. Pro tento článek jsme si zapůjčili tunery dva první z nich, v podobě klasické PCI karty, a druhý externí, připojitelný pomocí rozhraní USB.

PlayTV Pro ve verzi PV-BT878P+w/FM spojuje funkce TV a FM tuneru. Funguje jako PCI karta, přičemž přes sběrnici jsou přenášeny řídící povely a obraz. Audio je pro změnu vedeno přes externí kablík spojený s linkovým vstupem zvukové karty. Z dalších konektorů se na zařízení nachází anténní vstup, vstup pro připojení FM antény, jehož úkolem je zkvalitnit příjem FM rádia, a konektor pro snímač dálkového infraovládání (které je součástí balení). Snímač je uchycen na cca metrovém kablíku, tak aby jej bylo možné umístit na viditelné místo. Dále jsou zde konektory pro S-Video, Cinch a linkový audiovstup taktéž pro externí zařízení.

Instalace samotného zařízení nebyla zrovna dvakrát příjemná, a to i přes skutečnost, že s koupí tuneru získáte CD s ovladači pro Windows 98 a 2000, a tenkou instalační brožurku. V tomto bodě bychom asi měli potenciálním zájemcům doporučit, aby nechali instalaci tuneru na odbornících, pokud se necítí dvakrát jisti v kramflecích. Instalace totiž může probíhat snadno, ale pokud nastanou komplikace, tak asi proklejete výrobce tuneru až do sedmého pokolení.

Pro srovnání se teď podívejme na druhý, externě provedený, USB tuner. Na stříbrošedém těle najdete kromě nutného kabelu s USB koncovkou několik dalších zdířek. Hned na levém boku jsou umístěny konektory S-Video a Cinch pro vstup externího videosignálu. Bohužel to, co jsme psali o problémech při instalaci, platí i pro externí tuner, jelikož instalační CD je u obou totožné. Pokud se vám instalace zdaří, můžete se pohroužit do nastavení softwaru. Ten umí ladit programy, obsluhovat FM rádio a umožňuje i ukládat videosignál do formátu AVI. U PCI pracuje rozlišení až do režimu 720 x 576 pro normu PAL a u USB externího tuneru je to pouze 352 x 288 pixelů, což je způsobeno nízkou průchodností USB sběrnice. Objeví-li se v budoucnu TV tuner pro USB 2.0, lze předpokládat, že poskytne také plnohodnotné rozlišení PAL či NTSC. Jinak se od sebe nabídkou služeb interní a externí provedení moc neliší. Jen je škoda, že si výrobce nedal větší práci se softwarem, který sice obsahuje základní funkce, ale nenabízí nic nadstandardního. Mrzí například fakt, že u televizních stanice sice lze pojmenovat, ale tato volba úplně chybí u rádia. Zvláště kvůli nedopracovanému softwaru lze oba tunery doporučit spíše méně náročným uživatelům anebo hloubavějším povahám, které se nebudou spoléhat jen na dodané aplikace, ale zvolí si raději jiný obslužný software například ATV2000, bTV Professional nebo třeba DScaler.

Prolink PlayTV Pro PCI

TV, FM, teletext v PC plný PAL

ovladače, instalace

Cena vč. DPH: 2 054 Kč

K testu zapůjčila firma: THD, www.thd.cz

Prolink PlayTV Pro USB

přenositelnost

rozlišení, ovladače

Cena vč. DPH: 3 574 Kč

K testu zapůjčila firma: THD, www.thd.cz

§§§§§


Černá i barevná v síti – Ricoh Aficio 4510 a 3800

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02c0488

Zpracování většího počtu výtisků v maximálním formátu A3 se nemusí bát zákazníci, kteří si vyberou tiskárny Ricoh. Dvojici zařízení stejnojmenné značky jsme v našem Testcentru prověřovali ve čtrnáctidenním, poměrně náročném cyklu. Zatímco první tiskárna potěší každého, kdo hledá vysokou rychlost práce v monochromatickém režimu, druhé zařízení rozhodně nezapadne mezi produkty pro barevné zpracování dokumentů.

RICOH Aficio 4510

První z produktů byl vybaven procesorem RM7000A 300 MHz a pamětí 64 MB s možným rozšířením na 320 MB. Základní konfiguraci doplňoval pevný disk pro uložení tiskových úloh, fontů či maker, ale také přídavné zásobníky papíru, s nimiž se kapacita vstupních podavačů rozšířila na sympatických 2 000 listů A3. Tisková média je přitom možné zakládat i do bočního 50listového podavače pro materiál s vyšší gramáží. Instalovaný duplexní modul napomáhá úspoře papíru při tisku oboustranných dokumentů. Tiskárna je na své pouti k zákazníkovi doprovázena ovladači PCL5e, PCL 6, Adobe PostScript 3 a firemním ovladačem RPCS, připraveným jen pro práci v operačním systému Windows. Na rychlém počítači dokáže tiskárna s RPCS driverem zpracovat první výtisky rychleji než při řízení PCL, nabízí lepší a lépe přehledné funkce pro konfiguraci zařízení, zahrnující kromě voleb změn formátu a orientace papíru také zpracování až 16 listů originálu na 1 výtisk, případně tisk plakátů, tedy zvětšení úlohy na více listů. Přínosem je i schopnost zpracování dokumentů do různých brožur a kombinace rozličných tiskových médií. Doprovodný software Jobbinding navíc umožňuje spojovat soubory z různých aplikací MS Office a tisknout je jako jednu úlohu. V síťovém provozu je tiskárna sledována programem Smart-NetMonitor s automatickým zasíláním zpráv o stavu tiskárny, k dispozici je i vestavěný webserver.

Ricoh Aficio 4510 dokáže pracovat v režimech 300 a 600 dpi s vyhlazováním, překvapivě kvalitní tisk tak probíhá rychleji než u strojů, které jsou schopny tisku v rozlišení 1 200 x 1 200 dpi hardwarově. Během testu jsme v různých aplikacích naměřili velmi krátkou dobu prvního výtisku. Na textové či smíšené dokumenty tiskárna potřebovala jen 6,2-8 sekund, celostránkové grafické tisky jí však nezabraly více než 11 sekund. Za zmínku jistě stojí i rychlost opakování, neboť Ricoh Aficio 4510 dokáže zpracovat 45 stran A4 nebo 26 stran formátu A3 za minutu. Obsazení zásuvek podavače papírem A4 v rozdílné orientaci přispívá k přehlednému rozřazování tiskových úloh, ale může snížit rychlost tisku. Zpracování dokumentů na podélně založený formát A4 totiž nepřekročí 38 stran AR za minutu. Duplexní provoz díky instalaci přídavné jednotky na bok tiskárny probíhá plnou rychlostí tiskového stroje. Tiskárna s velmi dobrou doplňkovou výbavou je u prodejce nabízena za cenu 230 311 Kč, překvapuje navíc velmi nízkými provozními náklady 0,20 Kč na stranu A4 ve standardním 5% pokrytí. Maximální měsíční zatížení je udáno hodnotou 250 000 výtisků A4, v běžném provozu se však počítá s průměrnou měsíční zátěží 35-50 tisíc výtisků.

Ricoh Aficio 3800C

Také druhé zařízení značky Ricoh je určeno pro zpracování dokumentů formátu A3. Kromě černobílého režimu však nabízí i rychlý barevný provoz. Při seznamování s tiskárnou jsem se dozvěděl, že Ricoh Aficio 3800C je představována jako rychlá síťová tiskárna pro zpracování dokumentů. To většinou znamená, že její zákazník by se měl spokojit s kvalitně tištěným textem a drobnou grafikou, a měl by být shovívavý k případným nedostatkům při práci s celostránkovými rastrovými či vektorovými předlohami. Po provedených testech je zřejmé, že taková skromnost u této tiskárny není namístě, protože ani při tisku celostránkových fotografií na formát A3 jsme nenašli podstatné chyby. Pracovní rozlišení 600 dpi při použití ovladače PCL5e sice zanechá na výtisku stopy rastrování, ale vyšší režim 1 200 dpi, dostupný u firemního RPCS či Adobe Postscriptu 3, je již bezchybný.

Ricoh Aficio 3800C zpracovává dokumenty rychlostí 28 stran A4 za minutu barevně a 38 stran A4 za minutu monochromaticky. Oboustranný tisk dokumentů přitom probíhá plnou rychlostí tiskového stroje. Rychlost opakování se snižuje u nastavení 1 200 dpi, kde se pohybuje na hranici 14 stran A4 za minutu v barvě a 28 stran za minutu při volbě černobílého tisku. V našich testech je tak jednoznačně nejrychlejší barevnou tiskárnou, kterou jsme měli možnost testovat. Zmíněná tiskárna byla k testu dodána s doplňkovým spodním podavačem papíru, takže pro založení listů jsme mohli využít celkem tři zásuvky s celkovou kapacitou 1 500 archů maximálního formátu A3. Boční zásobník papíru přitom kapacitu vstupu rozšiřuje o dalších 100 listů. Horní výstup tiskárny je určen k uložení 500 listů potiskem dolů, boční výstup je pak připraven na 100 archů uložených tiskem nahoru. V tiskárně byl zabudován procesor RM7000-300 MHz a 64 MB paměti, jejíž kapacitu lze zvýšit na celkových 384 GB. Pro uložení tiskových úloh a zpřístupnění funkcí zabezpečeného tisku byl v zařízení instalován pevný disk 20 GB. Programové vybavení pro sledování tiskárny v síti bylo shodné jako u Aficia 4510.

U barevných tiskáren hodně záleží na schopnosti míchat jednotlivé odstíny, případně volit odlišné režimy pro tisk textu, fotografií či prezentace. RPCS ovladač u této tiskárny takové volby nabízí a umožňuje tak přímo ovlivnit výsledek. Po zapnutí tiskárny nebo po "probuzení" z úsporného režimu je prováděna automatická kalibrace stroje, která téměř dvouminutovým rovnáním tiskových mechanik pozdrží první výtisk. V běžném provozu však kalibrace prováděna není a zpracování dokumentů je velmi rychlé. Textovou stránku jsme při testu vytiskli za 10 sekund, smíšený dokument za 13 sekund černobíle a 18 sekund barevně. Běžné nastavení 600 dpi při tisku snímku formátu A4 zdrželo tiskárnu na 20-23 sekund v černobílém a barevném režimu, nejdéle jsme čekali na stejnou barevnou fotografii v rozlišení 1 200 dpi 52 sekund. Celostránkový snímek formátu A3 byl v uvedeném rozlišení barevně zpracován za 1 minutu a 20 sekund.

Přihlédneme-li ke zjištěným vlastnostem výrobku, pak jeho pořizovací cena základního prodejního modelu 230 580 Kč není přemrštěná. Testované zařízení s doplňkovým duplexem, pevným diskem a spodním zásobníkem s kolečky bylo o dalších 67 000 dražší, což už přispěje k vráskám na čele. Náklady na monochromatický tisk 0,74 Kč jsou v kategorii barevných laserových tiskáren celkem nízké, stejně bychom mohli hodnotit i provozní náklady na barevný tisk ve 20% pokrytí, které dosáhly 4,24 Kč. Měsíční zatížení tiskárny by nemělo překročit 200 000 výtisků, běžný provoz by se měl pohybovat na hranici 35 000 výtisků měsíčně. Všechny ceny v článku jsou uvedeny včetně DPH.

Ricoh Aficio 4510

rychlost prvního výtisku

rychlost opakování

náklady na tisk

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 230 311 Kč

K testu zapůjčila firma: Impromat, www.impromat.cz

Ricoh Aficio 3800C

rychlost tisku

kvalita tisku

náklady na tisk

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 297 314 Kč

K testu zapůjčila firma: Impromat, www.impromat.cz

§§§§§


HP PhotoSmart 812

c02c0521

cena, ovládánímalá výdž bateriíCena vč. DPH: 19 280 KčK testu poskytla firma:Hewlett-Packard, www.hp.cz

§§§§§


Drobek v plechu – Canon Digital IXUS V2

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c0524

Canon před delší dobou uvedl poměrně zajímavou dvojici sice dvoumegapixelových, ale jinak zcela plnohodnotných přístrojů ve slušivém kovovém kabátku řady IXUS, kterou letos v létě obměnil a nasadil nové modely IXUS 330 a IXUS V2. A právě Digital IXUS V2 jsme měli možnost otestovat.

Asi se shodneme na tom, že za opravdové digitální fotoaparáty jsou považovány přístroje s nejméně 1,3 či 2 megapixely a alespoň náznakem zoomu. Řada Canon Digital IXUS je založena na dvoumegapixelových snímačích umístěných do velmi malé, avšak robustní kapotáže. IXUS V2 obsahuje dvojnáobný optický zoom v rozsahu 35-70 mm ekvivalentu kinofilmu, což sice není mnoho, ale s ohledem na tloušťku přístroje necelých 27 mm, je to přijatelný kompromis.

Koncepce fotoaparátu je v podstatě "automat s možnostmi nastavení", vyloženě fotografické nástroje, jako je preference clony či času, v něm nenajdeme. Přesto jsou výsledné snímky velmi dobré a to nejen v kategorii dané cenou, ale obecně v porovnání i s jinými přístroji. Limitem je pochopitelně 2MP čip CCD, ale ostření pomáhá inteligentní trojbodový autofokus AiAF, vlastní snímač má oproti předchozímu typu vylepšeno barevné podání i citlivost, a konečně také elektronika, jež za rok od uvedení původního IXUSu řádně pokročila.

Jako u všech digitálů je velmi důležitá rychlost. IXUS V2 se může pochlubit rychlým firmwarem, který ulehčuje procházení nabídek (mimochodem radikálně přepracovaných, a notně zjednodušených), ale také briskní elektronikou. Výsledkem je rychlá odezva spouště, a to jak v režimu s aretovanou expozicí, tak při pořizování momentek.

K rychlému prohlížení fotografií se přidává inteligentní natáčení snímků podle polohy fotoaparátu a příjemný histogram. Účelem histogramu je schematicky zobrazit rozložení úrovně osvětlení na snímku. Takový graf pak pomáhá například v případě intenzivního vnějšího osvětlení, kdy můžeme jen obtížně určit, zda není snímek příliš tmavý či světlý. V této cenové kategorii je histogram zcela výjimečnou záležitostí a zejména zkušenějším uživatelům bude velkým přínosem.

Při nejvyšším rozlišení 1 600 x 1 200 bodů zabírá jeden snímek zhruba 1 MB, a tak doporučujeme dodávanou 8MB kartu zaměnit za větší. Vzhledem k rozměrům však přístroj akceptuje pouze karty typu I.

Jako standardní příslušenství je dodáván lithium-iontový akumulátor a rychlá externí nabíječka. Takové řešení vylučuje použití klasických baterií, avšak v menším objemu a při zachování hmotnosti dává k dispozici více elektrické energie. Podle našich zjištění lze pořídit na jedno nabití i více než 200 snímků, ovšem při sporém používání displeje.

Jako celek je Canon Digital IXUS V2, s přihlédnutím k ceně, výborný fotoaparát. Není pro toho, kdo chce nastavovat spousty parametrů, ale umožňuje regulovat ručně třeba citlivost až do ISO 400 či vyvážení bílé v pěti stupních. Zároveň kvalitní a rychlý firmware s mnoha nadprůměrnými funkcemi (histogram, automatické otáčení snímků, rychlé prohlížení) ulehčuje používání a nelze zapomenout ani na příjemný design zaručující alespoň částečnou odolnost proti poškození.

Canon Digital IXUS V2

kvalita fotografií

propracovaný firmware

rozměry, design, konstrukce malé možnosti nastavení

Cena vč. DPH: 16 990 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ, www.canon.cz

§§§§§


Modrá je stále dobrá – Hercules Prophetview 920Dvi

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c0525

Hercules jako součást korporace Guillemot rozšiřuje portfolio produktů vlastní značky o další LCD monitor.

Po úspěšné a povedené patnáctce přichází dlouho očekávaná sedmnáctka ve dvou provedeních s levnějším čistě analogovým a dražším kombinovaným analogově/digitálním vstupem. Na první pohled je jasné, že design vychází z předchozího patnáctipalcového modelu, tedy opět velmi nevšední stojan ve tvaru bumerangu a tmavě modrý metalizovaný okraj displeje. Robustní a z velké části kovová konstrukce sice zaručuje stabilitu, ale zároveň poněkud omezuje možnosti manipulace s obrazem. Ten je možné pouze naklápět, o natáčení, výškovém nastavení či režimu portrét si můžeme nechat jen zdát.

Použitý LCD panel má udávaný jas 250 cd/m2 a kontrast 350 : 1, což reprezentuje střední třídu mezi obdobnými produkty. Velmi příjemná je doba odezvy 25 ms, rozdělená na bleskurychlých 5 ms času náběhu a běžných 20 ms dosvitu. Tyto časy odpovídají nejméně 40 snímkům za sekundu, takže teoreticky i prakticky bylo možné sledovat jak DVD, tak hrát akční hry.

Stejně tak nadprůměrné, i když nijak převratné, jsou úhly pohledu tedy 150 ? v horizontální a 130 ? ve vertikální rovině. Je zřejmé, že panel je typu Twisted Nematic s povrchovou úpravou (Coated TN).

Dvě verze tohoto monitoru se liší způsobem připojení: u levnějšího modelu je vyvedený kabelem analogový D-sub pro klasické videokarty, testovaný model využívá kombinovaného rozhraní. Kabel je kompletně osazený DVI-I, který lze zasunout do digitální grafické karty. Pro případ analogového přenosu je v dodávce také redukce mezi DVI a D-sub konektory.

Zajímavostí je také integrovaný vstup kompozitního analogového signálu, takže monitor lze připojit též jako výstup z videopřehrávačů, videokamer a dalších podobných zařízení.

Při testování jsme se přesvědčili, že Hercules na trh přinesl opět panel, který snadno nezapadne. Bude to sice především kvůli jeho nevšednímu a velmi povedenému designu, ale uživatele zaujme také dobrá kombinace ceny a nabízených parametrů, a to jak v analogové, tak v digitální variantě. K tomu se přidává kvalitní obraz s krátkou dobou responze, a máme LCD monitor vhodný prakticky pro jakýkoliv domácí i kancelářský účel.

Hercules Prophetview 920 DVi

design

kvalita obrazu

krátká doba odezvy

možnosti manipulace

Cena vč. DPH: 26 990 Kč

K testu poskytla firma: Guillemot, www.guillemot.cz

§§§§§


Revoluční Jukebox – Creative Jukebox 3

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02c0526

Přenosné MP3 přehrávače s vestavěným pevným diskem se v uplynulých měsících setkaly s velkým zájmem především movitějších milovníků hudby. Jejich výhodou je kapacita mnohonásobně převyšující možnosti přístrojů s vestavěnou pamětí či CD přehrávačů, minusem naopak rozměry, hmotnost, cena a výdrž akumulátorů. Ta se u předchozích Jukeboxů od Creativu pohybovala průměrně na 3,5-4 hodinách. S technologickým pokrokem se však zmíněné problémy stírají a přehrávače s kapacitou 20 a 40 GB jsou stále menší, lehčí a cenově přijatelnější. Jedním ze zástupců nové generace je i Creative Jukebox 3.

Třetí generace na první pohled zklame všechny příznivce zažitého designu Jukeboxů. Korpus o rozměrech 123 x 130 x 35 mm a hmotnosti 289 g (bez akumulátoru) je vyveden ve stříbřitě modré barvě, přičemž modrý přední kryt je odnímatelný. Uživatel jej pak bude moci podle libosti nahradit jiným, který ale není v základní výbavě. Právě personalizace je, pravděpodobně po úspěchu mobilních telefonů s výměnnými kryty, jedním z taháků nového Jukeboxu. Otázkou je, jestli výměna přední masky či volba mezi zeleným a světle modrým podsvícením, jsou tím rozhodujícím parametrem pro hudební fandy.

Nejen personalizace je ale devizou tohoto revolučního produktu. Zcela mimo rámec dosavadních možností je i výdrž akumulátoru. Na rozdíl od předchozích modelů nejsou pro napájení Jukeboxu použity čtyři AA Ni-MH baterie s kapacitou 1 800 mAh, ale Li-Ion akumulátor. Jeho kapacita sice není výrobcem uváděna, ale ověřená osmihodinová výdrž je téměř čtyřikrát vyšší než u předchozích modelů. Navíc Jukebox 3 ukrývá ve svých útrobách i slot pro druhou baterii, s kterou, vynaložíte-li na její nákup cca 1 500 Kč, se doba poslechu zdvojnásobí na neuvěřitelných 16 hodin.

Creative Jukebox 3 se ovládá o poznání lépe nežli jeho předchůdci. Krom jedenácti tlačítek na přední masce je asi stěžejním ovládacím prvkem kolečko s příznačným názvem The Scroller. Jeho pohybem provádíte výběr mezi jednotlivými položkami a stisknutím pak svou volbu stvrzujete. Toto ovládání kdysi poněkud nešťastně zvolil pro své telefony japonský výrobce Sony. Zatímco Jog Dial iritoval uživatele svým poněkud nelogickým umístěním na levém boku telefonů, The Scroller nacházející se vpravo od displeje svou funkci plní perfektně.

Creative Jukebox 3 samozřejmě nemusí sloužit pouze jako MP3 přehrávač s kapacitou 333 hodin hudby (v případě modelu se 40GB pevným diskem je to dokonce ďábelských 666 hodin!), ale při připojení dálkového ovládání s vestavěným mikrofonem též jako záznamník či přenosný disk. Vzhledem k možnosti přenosu dat přes rozhraní IEEE 1394 (FireWire) s maximální teoretickou přenosovou rychlostí 400 Mb/s se doba nutná k překopírování 100 MB dat snižuje z necelých dvou minut (USB 1.1) na 25 vteřin.

Na každém výrobku se najde nějaká ta muška, a Creative Jukebox 3 není výjimkou. Poněkud nepříjemně dlouhá je doba nutná k nabootování přehrávače při jeho zapnutí, jež se pohybuje okolo 15 vteřin. Na druhou stranu z klidového stavu nebo při krátkodobém vypnutí se Jukebox probere za jedinou vteřinu. Nespornou vadou je i tichý posun v písních či rychlost odezvy tlačítek při poslechu. Ta se sice několikanásobně zvýšila, ale přeskakování na další píseň je stále pomalé a přehrávač občas nějaké to stisknutí vůbec nezaregistruje.

Creative Jukebox 3 je bezpochyby revolucí na poli přehrávačů s vestavěným pevným diskem. Ukazuje ostatním výrobcům, že nejen navyšování kapacity je cestou k úspěchu. Se svými parametry a širokou škálou příslušenství je ideálním produktem především pro ty, kteří to s poslechem hudby myslí vážně.

Creative Jukebox 3

rozměry, hmotnost

IEEE 1394, ovládání

výdrž baterií

delší probouzení

Cena vč. DPH: 14 200 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, europe.creative.com

§§§§§


ATI přebířá štafetu – Manli ATI Radeon 9000

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02c0527

V minulém čísle jsme přinesli první test grafiky založené na novém čipu společnosti ATI. Jednalo se o speciální kartu zapůjčenou přímo výrobcem, tento měsíc jsme již mohli otestovat výrobky třetích firem. Roky trvající rivalita mezi výrobci 3D grafik graduje. Společnost ATI využila slabin adaptérů GeForce4 MX od nVidie a přivedla na trh čipy plně využívající potenciál DirectX 8.1, jejichž cena leží na hranici 150 USD.

Jádro čipu pracuje na frekvenci 250 MHz a 64 MB DDR paměti tiká na 400 MHz. Karta obsahuje dva RAMDAC převodníky a umožňuje duální zobrazení technologií HydraVision. Podpora funkcí DirectX 8.1 je zajištěna přítomností pixel a vertex shaderů, jež kartám GeForce4 MX chybí. Navíc je zde Videoshader, jenž má mít na starosti vyšší kvalitu videa a omezení pixelizace obrazu. Karta obsahuje analogový, digitální a S-Video výstup, v balení nechybí redukce z S-Videa na kompozit.

Softwarová výbava není ohromující a vešla se na dvě CD, jež obsahují ovladače, software pro nastavení Hydravision, DVD přehrávač PowerDVD XP a několik drobných aplikací.

Výkon trochu zklamal naše očekávání: v 3DMark2001 SE získala karta 6 659 bodů, v Maxu Paynovi zobrazila 39,6 fps, v Quaku III při rozlišeních 1 024 x 768 x 32 a 1 600 x 1 200 x x 32 dosáhla 137,0, resp. 60,3 fps. Tyto výsledky řadí Manli ATI Radeon 9000 na úroveň adaptérů GeForce4 MX440.

Manli ATI Radeon 9000 je první low-endová grafická karta s plnou podporou funkcí DirectX 8.1. Technologicky tedy poráží karty s čipem nVidia GeForce4 MX, výkonově s nimi však bohužel pouze drží krok.

Manli ATI Radeon 9000

podpora DirectX 8.1

nižší výkon

Cena vč. DPH: 3 680 Kč

K testu zapůjčila firma: eXtraPoint, www.extrapoint.cz

§§§§§


Karta jako víno – Sparkle Geforce4 Ti4600 Platinum

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02c0528

Ne nadarmo se říká, že obal je jednou z věcí, které zboží nejvíce prodávají. Dvojnásob to platí u věcí, jejichž kvality se nedají na první pohled určit. Zde přistupují ke slovu reference, zkušenosti a samozřejmě i subjektivní dojem získaný při prvním setkání s výrobkem. V oblasti hardwaru je jakékoliv vybočení z klasické papírové krabice, často doplněné jen nicneříkajícím obrázkem, věcí vskutku sváteční. Právě proto nás první setkání s grafickým adaptérem Sparkle GeForce4 Ti4600 Platinum naplnilo doslova nadšením. Stříbrná kovová dóza, jež ukrývá kartu a její velmi bohaté příslušenství, totiž na první pohled připomíná spíše obal od nějakého dražšího koňaku, nežli "obyčejnou" grafickou kartu. Ale ona tahle karta vlastně není zas tak obyčejná.

Grafický adaptér Sparkle GeForce4 Ti4600 Platinum vás hned při vysunutí z elegantního úkrytu překvapí svou hmotností. Karta má sice stejné rozměry jako konkurenční modely, ale může se pochlubit mohutným pasivním chlazením vrchní i spodní strany a dvěma ventilátory. Lepší odvod tepla z karty by měl podle výrobce zabránit jejímu přehřívání i při přetaktování. Jak tomu však je ve skutečnosti, se můžete přesvědčit na konci článku.

Srdcem grafického adaptéru je čip nVidia GeForce4 Ti4600 s frekvencí jádra 300 MHz a 128MB pamětí DDR SDRAM s frekvencí 675 MHz. Zadní panel karty svítí pozlacenými výstupy připojení LCD panelu (DVI) a analogového CRT monitoru (D-SUB). Nechybí ani VIVO konektor s příslušnou kabeláží (VIVO kabel, SCART redukce a S-Video kabel) a redukce z DVI na D-SUB.

Softwarová výbava grafického adaptéru na sedmi CD je jednoznačně nejbohatší ze všech prozatím testovaných karet. Krom ovladačů (ty jako jeden z mála výrobců nedodává vlastní, ale používá referenční ovladače od nVidie) a monitorovacího programu se na stříbrných kotoučích nachází ještě software PowerDirector na import a editaci videa, DVD přehrávač PowerDVD, demoverze her Oni a EVO 4x4 a plné hry MidnightGT, Rage Rally a Serious Sam. V zajímavém balení najdete ještě jednu užitečnou maličkost, kterou je elegantní kovové pouzdro na CD schopné pojmout až šest disků.

Výkon karty při normálním kmitočtu jsme měřili v 3DMarku2001, kde při rozlišení 1 024 x 768 x 32 získala karta 10 200 bodů, a v Quaku III, při němž v rozlišení 1 600 x 1 200 x 32 zobrazila 132,2 snímku za vteřinu. Stejně jako u ostatních testů grafik. I tentokrát jsme prověřovali rychlost v Maxu Paynovi v rozlišení 1 024 x 768 x 32 při maximálních detailech a s anizotropickým filtrováním. Při tomto poměrně náročném testu si karta vedla velmi dobře a zobrazila 59,05 snímku za vteřinu. Pokud by se vám zdálo, že výsledky jsou poněkud vyšší než výkon karet se stejným čipem, o nichž jsme psali v minulém čísle, pak vězte, že jsme při tomto testu použili PC s procesorem Pentium 4 2,2 GHz namísto Pentia 4 s frekvencí 2,0 GHz.

S ohledem na to, že důmyslný systém karty přímo láká k tomu, aby se její majitel pokusil o nějaké to přetaktování, neodolali jsme a jali jsme se z karty ždímat vyšší výkon. Vzhledem k tomu, že firma Sparkle nedodává na rozdíl od některých výrobců (Guillemot, ASUS) ke kartě vlastní přetaktovávací utilitu, použili jsme při přetaktovávání Powerstrip ve verzi 3.2 a ovladače, které tuto akci též umožňují. Bohužel výsledky testů nás poněkud zklamaly. Karta přestávala spolupracovat při navýšení frekvencí GPU na 310 MHz a pamětí na 714 MHz, přičemž maximální výkon se zvýšil o pouhopouhá 2-3 procenta.

Zdá se tedy, že Sparkle GeForce4 Ti4600 Platinum je velmi výkonná grafická karta v elegantním balení s bohatou softwarovou výbavou za poměrně slušnou cenu. Rozhodně však pro přetaktování není tak ideální, jak by se na první pohled mohlo zdát. Možná že masivní chlazení zabrání většímu poškození, ale rozhodně neposune hranice zvyšování frekvencí.

Sparkle GeForce4 - Ti4600 Platinum

výkon, příslušenství

slabé výsledky při přetaktování

Cena vč. DPH: 13 298 Kč

K testu zapůjčila firma: ELAP, www.elap.cz

§§§§§


Lyra tvrdí muziku – Lyra PDP 2800

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02c0529

Je až s podivem, jak pomalu se renomované firmy přeorientovávají z klasických médií, jakými jsou magnetické kazety a kompaktní disky, na moderní nosiče a formáty. MP3 walkmany na výměnná paměťová média či s vnitřní pamětí sice dnes najdete v nabídce některých japonských výrobců, ale přehrávače s vestavěným pevným diskem prozatím zůstaly pro všechny velké firmy tabu. A tak zatímco firma Creative přichází v těchto dnech na trh s třetí generací svých Jukeboxů, Thomson si v tomto segmentu odbývá svůj debut.

Lyra PDP 2800 je po stránce designu poměrně vydařený přehrávač. Stříbrošedé šasi o rozměrech 135 x 78 x 32 mm a s hmotností 290 gramů zaujme elegantní jednoduchostí, kterou neruší ani dvojice ovládacích joysticků či výrazné tmavě modré podsvícení displeje. Zatímco přední hliníkovou stranu zdobí nápisy, tlačítka a užitečné gumové "opěrky na ruce", zadní plastový kryt slouží k pasivnímu odvodu tepla z přehrávače. Na pravém boku jsou umístěny výstup pro sluchátka a line out, zámek kláves a konektor pro USB kabel.

V útrobách lesklého krasavce se nachází pevný disk s kapacitou 10 GB. To se sice na první pohled může zdát hodně, ale konkurence v této době přichází na trh s přístroji s kapacitou dvoua čtyřnásobně vyšší. Každopádně úložný prostor Lyry PDP 2800 bohatě postačuje k uskladnění více než 150 hodin hudby ve formátu MP3 či téměř dvojnásobného množství v dosud poněkud přehlíženém formátu MP3 Pro. Přehrávač lze také velmi jednoduše používat jako klasický přenosný pevný disk připojitelný přes USB 1.1. Toto poněkud zastaralé rozhraní je v současné době u ostatních výrobců nahrazováno IEEE 1394 FireWire rozhraním s osminásobně vyšší rychlostí přenosu dat. Jako akumulátor je využit 3,7V lithium-iontový článek s kapacitou 2 000 mAh. Ten vydrží napájet přehrávač po dobu 8 až 12 hodin, v závislosti na hlasitosti poslechu. Bez zajímavosti není ani 8 MB vyrovnávací paměti sloužící jako anti-shock.

Výbavu Lyry PDP 2800 tvoří české manuály, látkové pouzdro na opasek, USB kabel, kabel pro připojení k zesilovači či jinému stereozařízení, AC adaptér a autoadaptér, sluchátka a kazetový adaptér pro připojení k autorádiu. Na přiloženém CD naleznete krom nezbytných ovladačů také aplikace MusicMatch JukeBox 6.1 a LyraSync, určené především k přenosu MP3 souborů s jiných dat z počítače do přehrávače a opačným směrem.

Thomson Lyra PDP 2800 je nepříliš rozměrný MP3 přehrávač s vestavěným pevným diskem s kapacitou 10 GB. I když jde o první model této firmy, obešli se jeho výrobci bez nedostatků, které sužovaly první přenosné přehrávače této kategorie. Nabízí kvalitní zvuk, pět přednastavených režimů zvuku pro poslech různých hudebních žánrů a velmi slušnou výdrž akumulátoru. I když mušek bychom na tomto přístroji našli určitě více (např. absence audiovstupu, chybějící indikátor stavu akumulátoru či oproti konkurenci přeci jen nižší kapacita pevného disku), jediným vážnějším nedostatkem zůstává způsob připojení, který zprostředkovává dnes již poněkud zastaralé USB 1.1.2

Thomson Lyra PDP 2800

Li-Ion akumulátor, design

USB 1.1, chybí indikace stavu akumulátoru

Cena vč. DPH: 14 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Thomson Multimedia, www.thomson.cz

§§§§§


Sedmnáctka s inteligencí – UMAX Zen II

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02c0530

Do dnešního dne jsme se v testech LCD PC setkávali pouze se sestavami integrovanými do 15" panelů. Takové produkty představily například firmy UMAX a NEC (recenze vyšla v PC WORLDu 4/2001) a Fujitsu Siemens (PC WORLD 2/2002). Jednalo se vždy o designově zajímavá, a co se úspory místa na pracovním stole týče velmi chytře řešená PC s řadou nadstandardních vlastností (např. sloty pro PCMCIA karty). Jejich nevýhodou byly poměrně vysoké pořizovací náklady a v podstatě téměř nulová rozšiřitelnost. Pokud vašim představám 15" LCD PC nevyhovovalo, mohla by vás zaujmout nová generace Zenu od UMAXu.

Hned na první pohled jsou u nového Zenu patrné změny po designové stránce a každý také rychle pozná, že namísto v této kategorii běžného 15" LCD, používá UMAX Zen II pro zobrazování displej 17". V jeho podstavci je pak ukryto kompletní PC se všemi tradičními i poněkud nezvyklými konektory. Na přední straně sestavy naleznete ovládací prvky PC a LCD panelu a indikátory klávesnice (NumLock, CapsLock a ScrollLock). Pod LCD panelem je umístěna osmirychlostní DVD mechanika Toshiba SD-C2502 a prázdný slot pro další CD mechaniku. Na bocích sestavy jsou umístěny disketová mechanika, dva PCMCIA sloty a dva USB porty, konektory zvukové karty a ovládání hlasitosti reproduktorů umístěných u spodní hrany. Na zadní části PC naleznete S-Video TV-OUT, analogový D-SUB konektor pro připojení druhého monitoru, paralelní port, IEEE 1394 port, dva USB porty, konektor síťové karty a modemu a kompozitní vstupy videosignálu.

Uvnitř počítačové sestavy se ukrývá procesor Intel Pentium 4 s frekvencí 1,8 GHz a 512MB RIMM SDRAM pamětí. Obojí je vsazeno do základní desky s čipovou sadou Intel 850 a integrovanou zvukovou kartou (AC\97). Interiér Zenu II dále skrývá pevný disk Seagate Barracuda IV s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 ot./min., grafickou kartu ATI Mobility Radeon se 64 MB paměti, síťový adaptér Realtek RTL8139 a 56kilový modem LP 300 MDC.

Konfigurace Zenu II umožňuje široké možnosti využití a přítomnost USB a IEEE 1394 rozhraní zaručuje poměrně širokou škálu připojitelných periferií. Otázkou zůstává, zda potenciální zájemci možnosti tohoto produktu vůbec ocení. Při předpokládaném využití v menších kancelářích si jen stěží dokáži představit běžného uživatele, jak na Zenu stříhá video z dovolené.

Vzhledem k zaměření počítače jsme testovali výkon v klasických aplikacích benchmarkem SYSmark 2002. Překvapeni jsme byli především stabilitou systému (Zen II byl prvním PC, které na první pokus a bez problému zvládlo oba scénáře SYSmarku 2002) a výsledkem v Internet Content Creation scénáři. Získaných 242 bodů je jedním z nejlepších skóre, které jsme kdy naměřili. Bohužel 132 bodů z Office Productivity stáhlo konečný výsledek na 179 bodů, což už není tak zázračné, ale přeci jen jde o slušivý nadprůměr.

UMAX Zen II je zajímavě řešené PC integrované do 17" LCD. Jednotlivé komponenty sice nepatří mezi špičku ve své kategorii, ale systém jako celek je velmi stabilní a dosahuje slušného výkonu i v náročnějších aplikacích jako je Adobe Photoshop či Macromedia Flash. Bohužel i nový Zen zůstává, stejně jako předchozí LCD PC, svou cenou poněkud za možnostmi běžných uživatelů.

UMAX Zen II

rozměry

IEEE 1394, PCMCIA

cena, omezený upgrade

Cena vč. DPH: 109 788 Kč

K testu zapůjčila firma: UMAX Czech, www.umax.cz

§§§§§


Ostrý Sharp s ostrým obrazem – Sharp PG-M20X

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02c0532

Není tomu příliš dlouho, kdy datové projektory byly dostupné jen pro nejmovitější společnosti, které je ukazovaly na prezentacích s patřičnou dávkou hrdosti a pýchy. S postupem času se situace zlepšila, a tak se v současnosti s těmito šikovnými pomocníky setkáváme daleko častěji. Jejich cena je přívětivější, z čehož plyne, že pokud tento trend vydrží i dál, budeme se moci setkat jednou s datovým projektorem např. i v domácnosti v úloze domácího kina.

Sharp PG-M20X na sebe bere podobu relativně malého a plochého zařízení, o rozměrech 223 x 83 x 318 mm a sympatické hmotnosti 2,6 kg. Co se designu týká, nepatří Sharp k nejvíce "sexy" modelům, ale nikoho nijak neurazí a stydět se za PG-M20X rozhodně není třeba. Stříbřitě šedá barva také není k zahození. Nicméně snad více než na vzhledu záleží na schopnostech tohoto zařízení.

Technologicky se jedná o DLP projektor v těle zařízení je tedy umístěn jeden mikrozrcátkový čip, díky němuž a rotačnímu barevnému filtru je konstruován obraz . Základní pracovní rozlišení tvoří matice XGA (1 024 x 768 pixelů) a ostatní grafické mody, od VGA až po UXGA (1 600 x 1 200 bodů), jsou projektorem přepočítávány. Na své si přijdou i příznivci Maců, neboť podpora se týká i jejich standardů.

Objektiv zvládne 1,2násobné zvětšení obrazu. Ovládání zoomu je umístěno na těle objektivu a v jeho těsné blízkosti se nalézá i ručně ovládané otočné kolečko ostření. S optikou souvisí i celkový světelný výkon, který dále závisí na výkonu projekční lampy i na konkrétním provedení zobrazovací technologie. Sharp osadil svůj produkt lampou s výkonem velmi solidních 210 W, což ve výsledku umožňuje projektoru vytvořit světelný tok 1 900 ANSI lm. V testech se tato světelná síla ukázala jako příjemná, zvláště ve slunečném letním období. 1 900 ANSI lm je už dostatečná svítivost pro sledování obrazu i bez zatemnění.

Pro snadné připojení vstupních signálů je projektor osazen několika videokonektory. Nejčastěji využíván bude zřejmě DVI vstup, umožňující připojit jak plně digitální, tak i analogový vstup (klasický VGA D-Sub). Datový projektor samozřejmě zvládá zobrazovat nejen počítačový signál, ale i videosignál, a to hned v mnoha normách poradí si jak s PAL a NTSC, tak i SECAM, a zapomenuta není ani norma HDTV (480I/P, 720I/P, 1080I). Pro vstup videosignálů slouží konektory jak v podobě kompozitního vstupu (Cinch), tak v podobě složkové Y/C (S-Video). Pro připojení vstupu zvuku je určena zdířka jack 3,5 mm. Máte-li zájem pomocí dálkového ovladače současně vládnout jak projektoru, tak prezentaci na PC, lze to provést pomocí USB kabelu, jenž je součástí celého balení.

Nabídka funkcí projektoru je lehce nadprůměrná nalézt lze jak pokročilé služby pro vyladění obrazu, tak i sympatické pomůcky typu digitální lupy, vyrovnání lichoběžníkového obrazu (keystone), obraz v obraze, freeze a další. OSD lze spíše pochválit, jistou nevýhodou je však jeho pomalost. Když už jsme u slabin projektoru, je trochu škoda, že není osazen konektorem s výstupem pro kontrolní monitor. To lze vyřešit pomocí přídavného příslušenství, jež můžete dokoupit v podobě tzv. loop-back kabelu se speciální rozdvojkou. Druhou variantou je pořídit si rozbočovač. Sharp PG-M20X hodnotíme jako povedené zařízení, které si na trhu svou pozici bezesporu obhájí, a snad jen pořizovací cena bude příčinou, proč po něm nesáhne více uživatelů.

Sharp PG-M20X

obraz, svítivost

pomalé OSD

Cena vč. DPH: 228 140 Kč

K testu zapůjčila firma: Mediatronic, www.mediatronik.cz

§§§§§


Solidní raketová základna – VIA P4PB 400-FL

Michal Bareš

c02c0534

V prázdninovém  dvojčísle jsme zveřejnili recenzi na základní desku VIA P4PA.  Neuběhlo ani moc času a do redakce nám dorazil její nástupce  s modelovým označením VIA P4PB, přesněji řečeno luxusnější verze,  jejíž plný název zní P4PB 400-FL.

Deska je určena pro procesory  Pentium 4 a Celeron se 478pinovou paticí. Hned první rozdíl od  předchozí verze P4PA představuje fakt, že board je postaven na  novém čipsetu VIA Apollo P4X400.

Čipset P4X400 podporuje Pentia  4 s FSB 400 a 533 MHz, dále podporuje AGP o rychlosti 4x/8x.  Zatímco procesory s frekvencí sběrnice 533 MHz již na trhu najdeme,  tak na plnou podporu AGP 8x si ještě musíme počkat. V době uzávěrky  tuto rychlost podporovala pouze jediná grafická karta, která  navíc ještě nebyla oficiálně uvedena na trh, a to ATI Radeon  9700. Teoreticky ji podporuje i grafický čip Matrox Parhelia,  ale testovací verze, kterou máme k dispozici, a jejíž recenzi  jste si již mohli přečíst, neměla tuto funkci aktivovánu.

Další  inovaci čipsetu P4X400 představuje podpora pamětí v rozsahu DDR400/333/266,  nejrychlejších paměťových modulů DDR400 se však ještě v nejbližší  době na trhu nedočkáme. Celková kapacita paměti, již lze na desku  vtěstnat, představuje 3 GB. Okamžitě mohou uživatelé ocenit další  rozdíl oproti předchozí verzi, kterým je přítomnost šestikanálového  zvukového kodeku AC97 (VIA VT1616).

Hned při zběžném pohledu  na desku a obsah dodávky, musíme ocenit výborné možnosti rozšíření  a bohaté příslušenství. Na desce je seřazeno pět slotů pro karty  PCI, jeden slot pro AGP a jeden slot pro karty CNR. Ještě lepší  konektivitu pak zaručuje podpora pro USB ve verzi 2.0 (2 výstupy  ze zadní strany desky a piny pro připojení dalších 4 výstupů).  K verzi P4PB 400-FL se dodává ještě "bracket" se dvěma USB a  dvěma FireWire porty (deska podporuje IEEE 1394). V příslušenství  najdeme další bracket, který rozšiřuje klasický vstup a výstup  zvukové karty o SPDIF s optickým a RCA výstupem, umožňující plnou  podporu reprosoustav 5.1.

Board je vyloženě určen pro nadšence,  kteří si rádi pohrají s nastavením BIOSu a nebojí se přetaktování.  K tomuto účelu slouží bohatě vybavená sekce Frequency/Voltage  Control, v níž lze měnit snad vše, na co si vzpomeneme. Vzhledem  k vysoké stabilitě, kterou motherboard disponuje, uvítá tuto  možnost každý, kdo chce ze systému vytáhnout o nějaké to procento  vyšší výkon. Snad jediným nedostatkem, je absence RAIDu.

VIA P4B 400-FL

podpora moderních standardů

vysoká rozšiřitelnost

absence RAIDu

K testu zapůjčila firma: VIA Technologies, www.via.com.tw

Cena  vč. DPH: 5 400 Kč

§§§§§


Malíř digitálních obrázků – HP Photosmart 7350

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02c0535

V minulém čísle PC WORLDu jsme vám představili kancelářskou barevnou tiskárnu HP Deskjet 5550, dnes se podíváme na zařízení, které je připraveno pro všechny majitele digitálních fotoaparátů. Řeč bude o novém přírůstku společnosti HP s označením Photosmart 7350.

Tiskárna používá novou tiskovou technologii HP PhotoREt IV s maximálním dostupným rozlišením tisku 1 200 x 4 800 dpi, jejíž výhody jsme vysvětlili již v předchozím čísle. Zajímavý design šedostříbřitého zařízení dobře zapadá do nové modelové řady Hewlett-Packard. Tiskárna HP Photosmart 7350 dokáže číst karty CompactFlash, SmartMedia, Memory Stick, Secure Digital a MultiMedia memory cards. Ke snadné obsluze tiskárny nepřipojené k počítači slouží ovládací prvky pro listování pořízenými a uloženými snímky, výběr tisku s ovlivněním počtu snímků, jejich výsledného tiskového formátu a tiskového média. Tiskárna provádí automatickou kalibraci inkoustových hlav a rozpoznává nejen správně založené tiskové médium, ale také jeho typ.

S počítačem PC s Windows 98 nebo novějším či Macintoshem s Mac OS 9 a vyšším tiskárna komunikuje prostřednictvím USB 2.0 rozhraní. Ovladače jsou připraveny pro zmíněné platformy, kromě běžných změn formátu a orientace papíru nabízejí i úpravu pořízených snímků s možností ovlivnění jasu, kontrastu, ostrosti a zrnitosti. Pro PC je navíc k dispozici doplňkový software HP Photo & Imaging a HP Memories Disc Creator. První program usnadňuje uložení a správu digitálních snímků, druhý je připraven pro vytvoření a vypálení CD se zvolenými fotografiemi. Tiskárna je vybavena pamětí 16 MB, již zmíněnými sloty pro paměťové karty, zadním USB konektorem pro připojení počítače a předním USB vstupem pro přímé spojení s digitálními fotoaparáty HP. Automatický spodní čelní podavač slouží k uložení 100 listů formátu A4 a je doplněn samostatnou zásuvkou pro dvacet fotopapírů v rozměru 10 x 15 cm. Volitelně lze k tiskárně dokoupit duplexní modul pro oboustranné zpracování dokumentů. Rychlost tisku udávaná výrobcem činí 17 černobílých a 11 barevných stran A4 za minutu, platí však pro použití volitelné černé inkoustové cartridge. S použitím šestibarevného tiskového systému lze počítat s hodnotami 10 stran za minutu černobíle a 11 barevně.

Testování jsme prováděli se standardně dodávanou dvojicí inkoustových zásobníků s celkovým počtem 6 barev. Při testu se podařilo textový ASCII dokument zpracovat za 18,9 sekundy, dokument MS Word s různými barvami a fonty písma byl vytištěn za 21 sekund v nejnižším rozlišení, 1 minutu a 3 sekundy v nízkém a 1 minutu a 24 sekund ve středním rozlišení. Časy byly stejné pro barevný tisk i zpracování ve stupních šedé. Úsporu času může přinést volba "tisknout jen černou barvou", která dobu tisku ve středním nastavení zrychlí až o 23 sekund, avšak negativně se projeví na nižší kvalitě tisku, neboť v nízkém rozlišení je černá barva interpretována jako šedá. Zpracování vektorové a rastrové celostránkové grafiky tiskárnu zaměstná na 1 minutu a 27-43 sekund v normálním režimu a 4 minuty a 36 sekund při volbě nejvyšší kvality. S použitím fotopapírů si maximální kvalita tisku v režimu PhotoREt IV vyžádá 5 minut a 17 sekund. Kvalita barevného tisku byla výborná, širší barevný gamut se projevuje zejména ve výborném zpracování odstínů tělových barev. Teoretické provozní náklady na tisk jsme při celkovém 20procentním barevném pokrytí vypočítali na 3,13 Kč včetně DPH. Nákupní cena tiskárny v současné době činí 7 554 Kč včetně DPH.

HP Photosmart 7350

kvalita barevného tisku

pořizovací cena provozní náklady

zpracování písma v rychlém režimu tisku

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

Cena vč. DPH : 7 554 Kč

§§§§§


22 x 15" LCD – test 15 palcových LCD displejů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c0536

Pro toto číslo PC WORLDu jsme vybrali další zajímavý srovnávací test, který vás provede nabídkou 15palcových LCD monitorů. Ploché panely sice ještě masivně nenahrazují klasické monitory technologie CRT, které je možné vídat na většině stolů, ale už začínají být stabilní alternativou. Jsou řešením pro uživatele, kteří buď nemohou akceptovat běžný veliký monitor z prostorových důvodů, hledají produkt, jenž by byl šetrnější k jejich zdraví, nebo prostě jen oceňují vysokou ostrost obrazu LCD displeje. V nabídkách českých distributorů je dnes možná ke stovce produktů, ale náš průřez je přesto reprezentativním vzorkem současné nabídky. Nacházejí se v něm jak ty nejlevnější výrobky, které lze sehnat často i kolem 13 tisíc korun vč. DPH, tak i výkonné zobrazovače určené do náročného prostředí, ovšem také s odpovídající cenou. Kdybychom měli krátce zhodnotit jednotlivé testované produkty, pak vyjma trojice oceněných monitorů nás více či méně zaujala celá další paleta výrobků.

Jako příklad lze uvést určitě nové AOC za necelých 13 tisíc korun, jež přichází mimo jiné s dobrým ovládáním a příjemným designem, za který se rozhodně nemusí stydět. Ocenění uniklo také displeji EIZO, jenž i přes svou nekompromisní kvalitu a skvělé provedení je v našem srovnání téměř obětí své relativně vysoké ceny. Také skvělá dvojka od Fujitsu-Siemens, ať už jde o ideální kancelářský model 3815 FA nebo levný typ 38B2, u nás zabodovala velmi dobrým poměrem mezi cenou a nabízenou kvalitou. HP L1520, téměř stálice na trhu LCD monitorů, už jednou v PC WORLDu oceněna byla, a i teď vysoce bodovala výbornou cenou za digitálně připojitelný panel. Ovšem faktem zůstává, že z jejího nevšedního vzhledu máme spíše smíšené pocity. Nesmíme zapomenout na oba dva NECy s vynikající kvalitou obrazu a za nimy též dva Samsungy, které se vyznačují stejnou vlastností. Výborný dojem na nás udělal také zcela nový model SDM-X52 z nabídky Sony. Není sice nejlevnější, ale má vysokou kvalitu obrazu a na stole určitě zaujme i svým propracovaným designem. Je zřejmé, že trh LCD monitorů je dostatečně široký na to, aby bylo možné koupit panely v mnoha cenových kategoriích, které se liší také v řadě parametrů. A právě svoboda výběru je pro zákazníka největším přínosem.

Acer AL502

Monitory Acer vždy patřily k produktům, které před honbou za špičkovými parametry dávaly přednost přijatelné cenové úrovni, a AL502 je toho přístupu jasným důkazem. Ne že by jeho obraz byl špatný, jak barevné podání, tak celková čistota zobrazení jsou na dobré úrovni, ale přeci jen technické parametry jako kontrast 250 : 1, jas 200 cd/m2, a v neposlední řadě také úhly pohledu 120 ? horizontálně a pouhých 75 stupňů vertikálně jej pasují spíš do kanceláří či na jiná méně náročná místa. Doba odezvy je udávána 50 ms, což je podle našich zjištění hodnota trochu horší, než jaká je realita. Jak rolování obrazovky na delších stránkách textu, tak sledování DVD je i přes teoretických 20 snímků za sekundu bezproblémové, v rychlejších akčních hrách jsou ale někdy vidět problematické scény. Ovládání monitoru je dost složité, neboť uživatel musí projít kompletní nabídky všech nastavení, než se dostane zpět na začátek. Příjemná je samozřejmě cena, a pak také dva reproduktory vestavěné do nohy monitoru.

Cena vč. DPH: 15 237 Kč

AOC LM520

Po velmi levném, ale kvalitativně problematickém typu LM500 a modelu LM510, který se na našem trhu nerozšířil, přichází AOC s dalším patnáctipalcovým LCD monitorem, jenž nese označení LM520. Jako tradičně si AOC zachovává vynikající ovládání prostřednictvím kolečka, které reaguje i na tlak na místě klasických tlačítek, tak jak je známe u jiných monitorů. Obrazovkové menu je také kruhové, a tak otáčení ovladače přesně koresponduje s pohybem v nabídkách. Kvalita obrazu je i přes velmi nízkou cenu dobrá, automatika jej nastaví téměř dokonale. Horší je kvalita podsvícení; v horní části obrazovky je při černém pozadí zřetelný světlejší pruh. Průměrný jas i kontrast do značné míry určuje hlavní způsoby využití tohoto monitoru jas lze sice ovládacími prvky zvýšit, ovšem za cenu radikálního zhoršení kvality například při přehrávání komprimovaného videa DivX. Za zmínku stojí také design, neboť nejde o žádný slonovinový zobrazovač, ale slušivý tmavě šedý kousek, který v kanceláři rozhodně neudělá ostudu.

Cena vč. DPH: 12 676 Kč

BenQ FP581

Od vyčlenění z periferiové divize Aceru rozšířil BenQ výrazně své portfolio LCD monitorů, které dnes zasahují do levnější i střední cenové kategorie. Testovaný model FP581 je právě takovým typickým představitelem střední třídy LCD panelů, jež se vyznačují lehce nadprůměrnými parametry a příjemnou cenou. Za 18 tisíc korun získáte v tomto výrobku LCD displej s kontrastem 350 : 1 a responzí kolem 30 ms, takže není problémem jej používat jak v domácnosti, tak v kancelářském provozu. I přes relativně nižší cenu je obraz velmi dobrý, v rastru slabě šumí, ale kvalita písma i jemnost barevných přechodů jsou téměř bez výhrad. Zajímavé je to, že elektronika vyvolává automatické nastavení obrazu dokonce i při přechodu z režimu spánku, takže je zajištěna po celou dobu provozu nejvyšší dostupná kvalita bez nutnosti práce s menu. Domácí uživatelé mimo zmíněné dobré ceny ocení také vestavěné reproduktory, které mohou být alternativou v místech s velmi omezeným prostorem. Slabší jsou možnosti fyzického pohybu panelu.

Cena vč. DPH: 18 320 Kč

EIZO FlexScan L365

Obdobně jako mezi CRT monitory, reprezentuje EIZO nejvyšší kvalitu také v oblasti LCD panelů. Dokladem těchto tvrzení může být právě testovaný model L365, který je charakterizován především vysokou úrovní použitého displeje, propracovanou elektronikou a tenkým rámečkem. Jak objektivní parametry tohoto monitoru, jako je kontrast 450 : 1, svítivost 300 cd/m2 či responze 25 ms, tak subjektivní test kvality zobrazení, čistoty barev i ostrosti písma, jej jednoznačně pasují mezi naprostou špičku současné nabídky LCD panelů. Některé detaily, například vedle barevného prostoru s RGB také 14 jednotlivých úrovní teploty barev, doslova vyrážejí dech. Kromě drobných rezerv v ovládání nelze na tomto produktu nalézt žádné vady. FlexScan L365 je profesionální kousek vhodný jako sekundární monitor pro grafická pracoviště, či v pozici jediného zobrazovače na stoly dobře situovaných kanceláří. Jako vždy u značky EIZO přicházejí s kvalitou také vyšší pořizovací náklady, ovšem stále odpovídající jiným LCD monitorům podobné úrovně.

Cena vč. DPH: 25 498 Kč

Fujitsu Siemens 3815 FA

Z firmy s širokým záběrem se Fujitsu Siemens Computers náhle vyšvihla jako jednička také na českém trhu s LCD panely. Veleúspěšný typ 38B1 je doplněn dalším modelem z profesionální série, kterým je 3815 FA. Také zde jde Fujitsu Siemens cestou nejnižší možné ceny kombinované s nejvyšší kvalitou, takže vzniká velmi zajímavý produkt za 18 200 korun s vizáží a kvalitou mnohem dražších konkurentů. Na první pohled lze jen těžko odhadnout, jakou asi cenu může tento kousek mít, když ve standardu nabízí možnost rotace obrazu do režimu portrét (na výšku), či výškově nastavitelnou polohu panelu v rozsahu 5 cm a stylový, opticky lehký design. Také kvalita obrazu splňuje vysoké nároky, i když ani jas 210 cd/m2, ani kontrast 300 : 1 nejsou hodnoty zrovna špičkové. Přesto jsme v praktickém testu neobjevili nějaké zásadnější problémy, které by znemožnily použití tohoto monitoru v kancelářích či domácnostech. Drobné odchylky lze nalézt v podání barev či v šedém přechodu, ostrost písma či kvalita přehrávaného videa je výborná.

Cena vč. DPH: 18 287 Kč

Fujitsu Siemens 38B2

Také přímého nástupce zmíněného typu 38B1, kterým je model Fujitsu Siemens 38B2, jsme měli možnost otestovat. Hned na začátku nelze přehlédnout kompaktní design s relativně tenkým rámečkem a velmi malou hloubkou samotného panelu. Stejně tak musíme vyzdvihnout příjemné podání barev s čistým přechodem mezi jednotlivými úrovněmi šedé barvy od čistě bílé až po zcela černou, kde jsme nezaznamenali žádné barevné odchylky. Problematičtější je už nastavení obrazu jako celku, tedy zejména parametrů fáze a časování signálu. I když je odpovídající tlačítko přítomno přímo v ovládacím panelu na monitoru, automatika zde neposkytuje zcela ideální výsledky a je nutné přistoupit k manuální korekci, ale ani tak není vše zcela dokonalé. Naopak v praxi lze vysoce hodnotit příjemný obraz při přehrávání videa, za jehož kvalitu může rychlost odezvy, jež činí 40 ms. Jako drobnou perličku na závěr lze uvést velkou vnější podobnost s levnější z dvojice testovaných iiyam. Tyto dva kousky jako by si z oka vypadly.

Cena vč. DPH: 17 060 Kč

Hitachi CML155XW

Poté, co Hitachi opustilo výrobu CRT obrazovek, je zřejmé, že se stále více specializuje na výrobu LCD monitorů, čehož důkazem je například testovaný model CML155XW. Ten v sobě obsahuje jednu z nejlepších LCD obrazovek v testu, jejíž udávaný kontrast 500 : 1 a vysoká svítivost 300 cd/m2 nechávají většinu konkurentů v dalekém závěsu. V praktickém testu jsou ovšem výhody takových hodnot poměrně sporné, neboť se nám nepodařilo postřehnout rozdílu mezi udávaným kontrastem 500 : 1 a hodnotou 450 : 1, kterou disponuje například testované EIZO FlexScan. I přesto je třeba vysoko hodnotit kvalitu obrazu, čistotu a preciznost zobrazení písmen. Drobné detaily bychom mohli vytknout rovnoměrnosti podsvícení, jehož intenzita není stejnoměrná. Naopak absolutně čisté je podání barev, na kterém nelze nalézt jedinou chybu, navíc podpořené možností nastavit odstín, jasnost i sytost (HSB barevný model) přímo v menu monitoru. Ačkoliv cena Hitachi CML155XW je vyšší, než bývá zvykem, je vyvážena skvělým podáním obrazu.

Cena vč. DPH: 25 620 Kč

HP L1520

S tímto modelem jsme se měli možnost v TestCentru již setkat a tak byl pro toto klání jedním z našich "černých koní", neboť je vybaven jak DVI-D, tak D-Sub analogovým interfacem a přitom jej lze koupit za rozumnou cenu. Při testu kvality obrazu jsme byli také spokojeni, snad jen drobné problémy s kvalitou podsvícení v rozích obrazu kazí velmi dobrý dojem z přístroje. Stojan dovoluje nejen běžné naklopení panelu, ale také nastavení výšky v rozsahu 53 mm, a dokonce i otáčení mezi režimy portrétu (na výšku) a na šířku. Potěšilo nás také příjemné a věrné podání barev, i když kontrastní poměr 350 : 1 spolu s jasem 250 cd/m2 byl v tomto případě hendikepem. Udávaná doba odezvy je 35 ms, což je v této kategorii spíše průměrná hodnota, ale jak jsme se mohli přesvědčit, na kvalitu a výsledný dojem z přehrávaných videí i her neměla sebemenší vliv. Cena HP L1520 odpovídá nabízené užitné hodnotě, a tak se tento panel stává nejen doplňkem sestav shodné značky, ale také dobře samostatně prodávaným produktem.

Cena vč. DPH: 18 239 Kč

Hyundai ImageQuest Q15

Jedním z levnějších produktů v testu je také testovaný Hyundai ImageQuest Q15. Ve své kategorii je i při svítivosti 250 cd/m2 a kontrastu 300 : 1 obraz na dobré úrovni, kterou kazí především problémy s podsvícením. Při detailnějším pohledu a zvláště na jednobarevných plochách je zřejmé, že zejména v rozích je jas subjektivně silnější než na zbytku panelu. Další vybavení monitoru je také zajímavé. Přístroj disponuje pouze jediným datovým vstupem (v této ceně pochopitelně analogovým), ale nechybí mu ani USB hub. Sice jen dvouportový, ale i v takové konfigurace může snadno pomoci s organizací kabelů na stole. Hub je pochopitelně pouze standardu USB 1.1. Vynikajícím způsobem zvládli návrháři design monitoru. Už předchozí typy byly velmi tenké a lehké, a Q15 v naznačené cestě pokračuje a dosahuje tloušťky pouze 20 mm. Ta spolu s tenčím rámečkem a velmi dobře provedeným podstavcem podtrhuje směřování produktu do kanceláří či na domácí stoly.

Cena vč. DPH: 17 616 Kč

iiyama AX3817UT

Také japonská iiyama úspěšně modernizuje designy svých produktů a přichází tak na trh s řadami označenými jako UT, tedy takovými, které mají ultratenkou hloubku jak panelu, tak rámečku kolem displeje. Pokud bychom si odmysleli u tohoto modelu jeho relativně, na poměry iiyamy, nízkou cenu a proklamované určení jako entry-level produkt, ani by nás nemuselo napadnout typ AX3817UT takto zařadit. Jak zmíněný velmi příjemný a praktický design s doslova miniaturní hloubkou LCD panelu, tak poměrně dobrý, jasný a kontrastní obraz bez viditelných vad v rastrech by jej směřovaly zřejmě mezi střední třídu. Cena iiyamy byla ostatně vždy vyšší než u většiny konkurence a právě testovaný model dokazuje, proč je to oprávněné. Tam kde má řada firem produkty střední třídy, tam iiyama teprve začíná, v celkovém pojetí skutečný low-end u ní nenajdeme. Snad definitivně je zapomenut starší neoblíbený systém ovládání, teď je jednoduché a příjemné ve stylu pseudorotačních nabídek.

Cena vč. DPH: 19 507 Kč

iiyama AX3818UTc

Další model tohoto výrobce v našemu testu už nese jednoznačné indicie inovovaného designu, který spojuje šedomodrou a stříbrnou barvu. V identické barevné kombinaci uvádí iiyama také několik CRT monitorů a dá se říci, že LCD panelu sluší též. Elektronika monitoru je schopna nastavit automaticky parametry vstupního signálu hned na první pokus a v běžné pracovní ploše Windows, takže dalších korekcí není třeba. Signál lze do panelu přivádět nejen analogově přes D-Sub konektor, ale také digitálně, prostřednictvím DVI-D kabelu. Ten je spolu s VGA a nezbytným napájecím adaptérem standardní součástí každého balení. Ovládání je opět pseudorotační, pomocí tlačítek se tedy volí položky v kruhovém menu. Nastavení jasu, kontrastu a hlasitosti (reproduktorky o výkonu 2 x 2 watty jsou vestavěny pod displejem) je snadno přístupné pomocí přímého tlačítka, automatické nastavení je vyvoláno dvojím stiskem velké klávesy Menu. I přes nesporné technické parametry je cena tohoto modelu ale vyšší, než bývá zvykem.

Cena vč. DPH: 22 000 Kč

LG Flatron 563LE

S cenou pod 17 tisíci Kč s DPH je Flatron 563LE od společnosti LG jedním z nejlevnějších modelů v tomto testu. Z jeho technických parametrů je třeba vyzdvihnout především solidní dobu responze jen 25 ms, která odpovídá snímkové frekvenci 40 obrázků za sekundu. Teoreticky a podle našich zjištění i prakticky je možné na tomto panelu hrát jak akčnější hry, tak v pohodě sledovat DVD. Kvalita obrazu a přesnost vykreslení například drobného písma jsou podle našeho zjištění výborné, slabší je pouze hodnocení podsvícení. Displej totiž směrem vzhůru lehce tmavne a tento negativní prvek je zřetelnější zejména při snižujícím se okolním osvětlení. Ovládání je relativně snadné, na čemž má podíl nejen vlastní systém tlačítek, ale také poměrně chudé menu, které by šlo procházet. Z praktického hlediska velmi potěšil otvor v "noze" monitoru, jímž je možné snadno protáhnout jak napájecí, tak D-Sub kabel pro analogový VGA signál. Celkově se dá tento monitor hodnotit jako překvapivě dobrý za velmi nízkou cenu.

Cena vč. DPH: 16 982 Kč

Lite-On LitePanel 150GC

Alternativou pro zákazníky, kteří potřebují minimalizovat náklady na nákup LCD panelu, může být právě LitePanel 150GC, který distribuuje společnost ELAP. Cena 14 a půl tisíce korun s daní je skutečně skvělá, faktem však zůstává, že parametry i kvalita monitoru jí zcela odpovídají. Kdo hledá skvělý jas a kontrast bude zklamán, neboť typické hodnoty 200 cd/m2 i 200 : 1 jsou dnes podprůměrné a také doba odezvy 40 ms je při přepočtu na 25 snímků za sekundu vpravdě hraniční možností. Zcela běžnému panelu odpovídají rovněž výsledky subjektivního testu kvality písmo neostré, barevné přechody s řadou anomálií a nerovnoměrně podsvícený obraz. Řešením je tedy samozřejmě použití kvalitnější grafické karty, která tyto problémy omezí. Kancelářské užití je částečně odůvodněno integrovanými reproduktory ve stojanu monitoru, celkovému provedení to už ale příliš nepomáhá. Zkrátka, chcete-li opravdu laciný LCD panel, pak směle do tohoto Lite-Onu, ale v žádném případě nečekejte zázraky.

Cena vč. DPH: 14 542 Kč

Miro FP156

Dalším zástupcem levnějších panelů je Miro s modelem FP156. Na rozdíl od FP155, jenž byl koncipován jako designově zajímavý a nevšední produkt, se FP156 drží vzhledu, který před ním už propracovala iiyama svými staršími modely tak důsledně, že nebýt loga na přední straně, snadno by mohlo dojít k záměně. Při kontrastu a jasu na úrovni zcela běžných LCD je výsledná kvalita obrazu přijatelná, ve srovnání s ostatními produkty v testu však nelze hodnotit výš. Podobná slova si zaslouží též podsvícení a barevné podání. Naše výtky směřují především k vysokému nastavení jasu, při němž je evidentně přepálená většina barev a monitor je v takové situaci prakticky nepoužitelný. Nezbývá, než se držet středních hodnot. Přechod úrovní šedé barvy prokázal, že v určité oblasti světlosti je šedá nahrazována spíše zelenou, což barevné věrnosti rozhodně nepřidává. Za zmínku určitě stojí ovládání, které je extraktem jednoduchosti a snadnosti a může jít příkladem výrobcům s mnohem dražšími modely.

Cena vč. DPH: 14 359 Kč

NEC MultiSync LCD1535VI

Myslíte, že je možné sehnat špičkový panel za cenu pod 21 tisíc korun? NEC MultiSync LCD1535VI nás přesvědčil, že to rozhodně lze. S jasem 300 cd/m2 a kontrastem 450 : 1 se řadí nejen mezi nejlepší produkty v tomto testu, ale také mezi nejlepší patnáctky na našem trhu vůbec. Zajímavě je řešeno připojení k počítači, kdy na panelu je pouze univerzální DVI-I konektor s osazeným digitálním i analogovým vstupem a podle toho, zda použijete redukční kabel DVI-A na D-Sub či plně digitální DVI-D, si monitor volí zdroj signálu. Smutné je jen to, že k monitoru se standardně dodává pouze kabel analogový, takže si digitální musíte za nemalý peníz v případě potřeby dokoupit dodatečně. Vysoká kvalita obrazu bez kompromisů je doplněna bohatou paletou funkcí dostupných v menu. V high--endové kategorii LCD, do které tento monitor bezesporu patří, je barevný prostor sRGB pomalu považován za standard, avšak uživatelské nastavení barevné teploty ne ve třech (RGB), ale šesti (RGBCMY) odstínech je poměrně unikátní.

Cena vč. DPH: 20 727 Kč

NEC MultiSync 1550V

Tento černý panel se značkou NEC vychází ze společné produkce korporací NEC a Mitsubishi. Jako první na jeho vzhledu zaujmou zejména tenké bočnice rámečku. Ty dovolují více monitorů snadno složit do většího celku, k čemuž přispívá také sada montážních otvorů na zadní straně panelu. Jediným způsobem vstupu signálu je běžný analogový kabel prostřednictvím D-Sub konektoru. Jak už u těchto monitorů bývá zvykem, napájecí zdroj je externí, což má nezanedbatelný vliv na zmíněnou nižší hmotnost. Kvalita obrazu je velmi dobrá, a i přes kontrast 300 : 1 a průměrný jas 200 cd/m2 nečiní práci ani ve světlejších prostorách sebemenší problémy. Krátká doba responze dovoluje nejen věrně přehrávat videosnímky, ale bez sebemenších problémů na něm lze úspěšně vítězit v nejnovějších akčních herních titulech. Funkce automatiky je na velmi vysoké úrovni, a máte-li alespoň nadprůměrně kvalitní analogový signál (například karty GeForce3), dostanete jasný obraz bez viditelných anomálií.

Cena vč. DPH: 17 067 Kč

Samsung SyncMaster 151S

Vysloveně kancelářským monitorem s lákavým designem je SyncMaster 151S od Samsungu. Mezi kancelářské spadá především kvůli ceně, již doplňuje například možnost otáčení obrazu do režimu portrét, v němž je možné vidět celou stranu textu na obrazovce. To se hodí nejen při zpracování dokumentů, ale například při prohlížení stránek na internetu. Stejně výhodné je rovněž výškové nastavení panelu v rozsahu zhruba 5 cm. Ovládací prvky jsou na boční straně obrazovky, i když v tomto případě jsme se nemohli ubránit dojmu, že byl upřednostněn lákavý design před důslednou funkčností. Ovládání totiž není nejsnazší, a nepomůže mu ani přehledné obrazovkové menu. Zato obrazem, jeho kvalitou, podáním barev i čistotou patří SyncMaster 151S mezi vyšší třídu, a podobně bezproblémové je také podsvícení. Výhrady jsme neměli ani při testu přehrávání videa, kde se ukázaly výhody kvalitního obrazu a nízké doby responze 25 ms. Celkově je to cenově přijatelný monitor s velmi dobrým zobrazením a designem, ale slabším ovládáním.

Cena vč. DPH: 16 348 Kč

Samsung SyncMaster 152T

Model SyncMaster 152T je lákavým spojením moderního a skvěle propracovaného designu s vysokou technologickou úrovní panelu Samsung. Vysoké hodnoty jasu i kontrastu spolu s krátkou dobou odezvy nenechávají nikoho na pochybách, zda to není jen pouhé pozlátko se slabými parametry. Ačkoliv písmo v některých momentech není nejostřejší, vše vynahrazuje viditelně vysoký kontrast a velká svítivost, která ulehčuje práci na přímém světle či jasné kanceláři. Samotný panel má hloubku jen 21 mm a tato na pohled velmi lehká, ale v praxi dostatečně robustní koncepce je doplněna kombinovanou "nohou", dá-li se tak precizně provedený modul vůbec nazvat. Konektory D-Sub i DVI se připojují ne přímo do monitoru, ale do zadní strany nohy, takže nic neruší čisté linie tohoto designerského skvostu. SyncMaster 152T od Samsungu je pochopitelně o něco dražší než jeho šedí a nudní kolegové, ale stále se v pohodě drží na úrovni obdobně technicky vybavených konkurenčních produktů.

Cena vč. DPH: 20 313 Kč

Sony SDM-S51

LCD panely Sony jsou nezaměnitelné svým stylovým designem. To samé platí také o tomto téměř entry-level modelu se svítivostí 250 cd/m2 a kontrastem 300 : 1. Za cenu necelých 19 000 korun můžete získat kousek, který poskytuje skvělou kvalitu zobrazení, jasné a čisté písmo, stejně jako plynulé a měkké barevné přechody. Při zmíněných technických parametrech by měl být teoreticky levnější, ale vše si Sony vynahrazuje v sofistikované elektronice. Ta je schopna automaticky nastavovat fázi i časování obrazu při jednotlivých změnách rozlišení a ukládat si je do vnitřní paměti tak kvalitně, že obvyklé nastavení drobné korekce ručně v tomto případě pozbývá důvodu. Pokud by bylo třeba jít do menu, ovládací prvky na pravé straně vedle obrazovky jsou snadno dostupné. V nastavení je možné ovlivňovat nejen barevné podání či jas, ale také intenzitu svitu podsvětlovací výbojky. Opravdu stylová noha však nepříjemně snižuje stabilitu, a tak je až příliš snadné při letmém dotyku celý panel na pár vteřin rozkývat.

Cena vč. DPH: 18 971 Kč

Sony SDM-X52

Zcela nový model SDM-X52 je prvním 15palcovým zástupcem multimediální řady X. Disponuje digitálním rozhraním DVI, ve kterém je zobrazení bez jakéhokoliv rušení, a samozřejmě VGA konektorem. Analogové připojení pak poskytuje vysokou, i když ne zcela stoprocentní kvalitu obrazu. Co stojí jednoznačně za pochvalu, je rovnoměrnost podsvícení, neboť na té nelze najít žádný kaz. Nová řada X s sebou přinesla také zcela přepracovaný design monitoru. Sony opět dokazuje, že stojí navýši nejen technologicky, ale též umělecky, neboť SDM--X52 patří rozhodně k těm krásnějším monitorům tohoto testu. Pozitivně je nutno ocenit také reproduktory pod panelem a též systém nastavování sklonu aktivní plochy displeje vůči stolu v několika kloubech. Za pozornost stojí dále nová funkce ECO přístupná přímým tlačítkem na displeji, která snižuje jas displeje a tím i už tak dost malou energetickou náročnost. Cena v podstatě odpovídá jeho parametrům, takže s případným nákupem váhat nemusíte.

Cena vč. DPH: 19 995 Kč

UMAX Prisma 15MX

Značka UMAX nemá mezi LCD monitory tak zvučné jméno, jako například mezi skenery a proto jsme byli zvědaví, jak si povede v tomto přehledu. Prisma 15 MX je určen spíše do domácího či kancelářského prostředí, kde mohou uživatelé ocenit zejména velmi dobrou dobu odezvy 25 ms. I u tohoto produktu jsme si vyzkoušeli, jak se na něm hrají hry a jak dobře přehrává DVD video a filmy komprimované MPEG--4/DivX kompresí. Výslednému pozitivnímu dojmu ublížil zřetelně nižší jas, který je udáván jako 240 cd/m2, ale je otázkou, nakolik to bude spíše maximální, než nominální a běžně dosažitelná hodnota. V testu kvality můžeme Prismu 15MX s radostí ohodnotit jako nadprůměrnou, automatické nastavení pracuje poměrně dobře a účinně. Horší už je to s ovládáním, které je spíše složitější a komplikovanější, než bychom si představovali. UMAX má relativně dobrý, plynulý a příjemný obraz, jen se uživatel musí vyvarovat práce na přímém světle, kde už chybí dostatečný jas podsvětlovacích výbojek.

Cena vč. DPH: 16 457 Kč

ViewSonic VE155

Modelem VE155 ukazuje i ViewSonic, jak se podle něj dělají "ekonomické" modely. Cena těsně přes 19 tisíc korun by tomu sice odpovídala, ale kontrastní poměr 450 : 1 jej pasuje mnohem výše. Intenzita jasu je sice spíše běžná, ale i tak je zřejmé, že o prostý low-end rozhodně nejde. Kvalita obrazu je poměrně dobrá, i když písma sice mají neostrý okraj, ale celkové podání je věrné ať už jde o barevné přechody, nebo co se týká čitelnosti textu. Ovládání je typicky z rodiny ViewSonic dvě šipky obklopené tlačítky s číslem 1 a 2, které pracují buď jako klávesy Enter a Zpět, nebo lze pomocí "dvojky" volit mezi alternativními funkcemi. Monitor podporuje také konzole standardu FPMPMI, k montáži je však třeba sklopit podstavec za panel. Jediným zdrojem signálu je napevno připojený VGA kabel s D--Sub konektorem. Monitor se hodí se jako typický domácí monitor a uživatel získá kvalitní značkový produkt se solidním podáním barev.

Cena vč. DPH: 19 737 Kč

§§§§§


S hudbou v kapse – Test MP3 minipřehrávačů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c0537

Ačkoliv se to nezdá, na našem trhu je přehrávačů MP3 poměrně velké množství. Jako první skupinu testovaných produktů jsme zvolili ty, které využívají paměť typu flash, tedy buď pevně vestavěnou nebo nějakou paměťovou kartu. Obecným faktem v oboru MP3 přehrávačů je velké množství výrobců, kteří nemají příliš zvučné jméno, a pouze menšina známých značek. Tento stav je dán jednak akcelerací asijských výrobců vůči velkým korporacím, ale také celkovou snadnou výrobou těchto zařízení. Vzhledem k tomu, že obsahují prakticky pouze několik integrovaných obvodů, dostávají zde příležitost také firmy, které by se v hi-fi jako celku zřejmě neuchytily. Pochopitelně je tento typ přehrávačů také dražší než oblíbené CD-R/W, ale i tak jsme přesvědčeni, že svého favorita si rozhodně vyberete.

Daisy DIVA MP3064W

Tento zajímavý a cenově přijatelný produkt v sobě integruje nejen možnost klasického zvukového přehrávače, ale díky vestavěnému slotu na karty typu CompactFlash také čtečku příslušných paměťových médií. Na předním panelu je k dispozici 6 tlačítek pro funkce Play/Pause, FFWD, REW, další dvě pro změnu hlasitosti a konečně předřadníkové tlačítko Shift. S jeho pomocí se na první pohled relativně chudá nabídka funkcí rozšiřuje o další řadu možností, ať už přímo na tlačítkách či ve formě improvizovaného menu. Nastavovat lze ekvalizér v několika přednastavených křivkách a dokonce i ručně, ovládat režim přehrávání (náhodně, dokola apod.), formátovat paměťovou kartu, vše podle aktuální situace a použití odpovídajících kláves. Předností při použití je určitě to, že lze přehrávat současně z karty i z vnitřní paměti, případně vybrat pouze jednu z nich. Při zapojení přehrávače k PC se podle aktuální situace v seznamu disků objeví buď obsah vnitřní paměti, nebo vložené paměťové karty. Běžnými metodami lze v Průzkumníkovi kopírovat a přenášet data do a z paměti, takže jak vnitřní paměť, tak kartu lze použít jako alternativu velké diskety. Díky kompatibilitě se Storage Class zařízeními funguje DIVA pod Windows ME, 2000 a XP bez ovladačů do Windows 98 je třeba je doinstalovat. Potěšitelná je nejen nízká cena, ale také fakt, že výrobce uveřejňuje neustále nové updaty firmwaru přehrávače zpřístupňující leckdy i nové funkce.

Cena vč. DPH: 3 995 Kč

Paměťové karty ano, či ne?

Pokud bychom ty, kteří se zajímají o přenosné MP3 přehrávače rozdělili do dvou kategorií, tak v jedné budou uživatelé fascinování vlastním fenoménem komprese, že totiž na CD je možné uložit třeba deset kompletních alb. A v druhé skupině pak najdeme ty, kterým stačí hodinka, či dvě muziky, ale chtějí velmi malý přehrávač, do kterého za několik okamžiků nahrají nejnovější hity a vyrazí z domova.

Ale i u těchto kapesních přístrojů máme možnost volby. Buď si lze vybrat přehrávače pouze s vestavěnou pamětí, a nebo ty, které obsahují také slot na další paměťové karty. Vzhledem k tomu, kolik jednotlivé karty stojí nelze uvažovat obdobně, jako by to byly kazety do walkmanu, ale spíš jako stabilní rozšíření stávající kapacity. Málo kdo bude mít doma připravenou paletu karet se stále nahranými písničkami a podle potřeby je měnit.

Karta je tedy dobrým řešením v momentě, kdy víte, že budete potřebovat zábavu na delší čas a vestavěná paměť vám může nabídnout třeba jen hodinu hudby. Zvláště u přehrávačů, které přehrávají jen formát MP3 je 32 MB zcela nedostatečnou kapacitou a 64 MB základem, do kterého s problémy směstnáte jedno CD (při použití agresivního nastavení komprese s VBR). WMA v tomto směru poskytuje výhodu vyššího kompresního poměru.

Navíc je třeba si uvědomit, že některé karty jsou výrazně dražší, než jiné typy. Nejlevněji vychází média CompactFlash a SmartMedia, která lze koupit v kapacitě 64 MB těsně nad 1 000 Kč s daní, zatímco třeba MMC a SD karty stojí zhruba 2x tolik. I tak ale může být karta vítaným řešením s přijatelnou cenou u přehrávačů, které mají v základní výbavě velmi málo vnitřní paměti.

Daisy MusicPen 1064

Dalším výrobkem se značkou Daisy je MusicPen s doslova muší váhou 46 gramů. Jak už název naznačuje, celý přehrávač vypadá jako poněkud otylá propisovačka s malým displejem a čtveřicí tlačítek hned vedle něj. S jejich pomocí lze ovládat hlasitost a funkce FFWD, REW, zatímco další tlačítko kombinující Play/

Pause funkce je umístěno na jednom z konců MusicPenu. Vzadu je pak klip na opasek, sluchátkový výstup, USB port, přepínač nahrávání záznamů a přehrávání a konečně také šoupátko Hold, které zamkne všechny ovládací prvky. Další ovládání je velmi podobné přehrávači DIVA, neboť s tlačítkem Shift se přidávají ke všem ovladačům dodatečné funkce, jejichž paleta je s DIVou zhruba shodná. Hlavním rozdílem je implementace pouze interní paměti s kapacitou 64 MB, což trochu komplikuje poslouchání MP3 souborů ve větším bitratu. Také MusicPen pohání jediná baterie rozměru AA (tužková), se kterou je možné hrát kolem deseti hodin na běžnou hlasitost, zatímco poslouchání na maximum (které je opravdu dost hlasité) pohřbí kvalitní alkalické články za zhruba 7 hodin. Také k tomuto přehrávači se dodávají sluchátka pecky. Music-Pen je alternativou pro uživatele, kteří vědí, že nebudou paměť rozšiřovat, vyhovuje jim zařízení bez nutnosti ovladačů do nových verzí Windows, a konečně také hledají přehrávač opravdu lehký. Také v tomto případě je zaručena podpora výrobce a nové verze firmwaru.

Cena vč. DPH: 4 590 Kč

Grundig MPaxx SP4101

V nabídce společnosti Grundig se objevila skupinka zařízení MPaxx, která jsou určena jako alternativa osobních kazetových a CD přehrávačů, a vzhledem k zaměření našeho testu je nabíledni, že v praxi ukládají komprimované písničky ve formátu MP3 na paměť typu flash. Ačkoliv vzhled těchto přehrávačů je relativně blízký obvyklému designu dalších produktů značky Grundig, skutečný původ produktu je u zcela jiného výrobce. Oproti jiným MP3 přehrávačům má MPaxx SP4101 velmi pěkně provedený displej s příjemným podsvícením. V jeho maticové části roluje nejčastěji záznam z ID3 tagu souboru MP3, nad ním je pak vidět délku písničky, její bitrate, nastavenou hlasitost, počet všech písniček v paměti a zcela nahoře pak formát souboru (WMA, MP3) a stav baterie. Ovládání je vyjma multifunkčního tlačítka, které má až snad příliš mnoho funkcí, skryto pod posuvnou spodní částí přístroje. Zde najdeme obvyklá tlačítka FFWD, REW a dále pak tři servisní A-B pro opakované přehrávání určité části záznamu, MODE a SELECT pro pohyby v uživatelském menu. Uvnitř přístroje je vestavěna flash paměť o kapacitě 32 MB a dále pak dva sloty na karty typu SD/MMC. Dodaný software je kompatibilní s požadavky na ochranu autorských děl, a proto dovoluje do zařízení jen nahrávat či na něm písničky mazat. I přes řadu zajímavých vlastností zůstává problémem SP4101 ovládání s posuvným flipem a vyšší cena.

Cena vč. DPH: 7 110 Kč

TEAC MP-5000

Opravdu velmi stylový, ale vážně dost drahý tak přesně těmito slovy by se zhruba dal popsat MP-5000 od TEACu. V porovnání s ostatními přehrávači v testu je jednoznačně nejplošší a nejtenčí (síla pouhých 8,7 mm), vyvedený ve slušivém kovovém kabátku. Na přední straně je umístěn sice malý a nepodsvícený, ale přesto detailní displej, na kterém najdeme jak ID3 tag aktuální písničky, tak celkový počet písniček, stopáž aktuální stopy, formát souboru a stav akumulátoru. Ovládací prvky jsou umístěny po obvodu a zahrnují nezbytné dvojtlačítko Play/Pause, přetáčení vpřed i vzad, volbu opakování či náhodného přehrávání, přepínač režimu MP3, diktafon a přehrávání hlasových poznámek, nastavení hlasitosti a konečně i Hold pro vypnutí ovládacích prvků. Potěšitelné je, že u přístroje nalezneme i dálkové ovládání na prodlužovacím kabelu ke sluchátkům, kde je pouze pět nejdůležitějších ovladačů. O napájení se stará lithium-iontový akumulátor napevno zabudovaný uvnitř přehrávače, který jej dovede napájet kolem 11 hodin. Také software dodávaný k TEACu (včetně v tomto případě nezbytných ovladačů například pro Windows 2000) odpovídá copyrightovým požadavkům, takže písničky lze kopírovat jen na přehrávač, ale ne zpět na PC, naopak z přehrávače můžeme snadno získat záznamy pořízené v režimu diktafonu. Slabší stránkou je bezesporu cena, která nebezpečně překračuje 8 500 korun.

Cena vč. DPH: 8 640 Kč

Thomson Lyra PDP2222

Thomson je snad jediný větší výrobce spotřební elektroniky, který masivně pracuje s fenoménem MP3 jak ve stolních, tak i v osobních přehrávačích, čehož dokladem je například právě testovaná Lyra PDP-2222. V porovnání s dalšími přehrávači v testu jde o velmi kompaktní kousek, jehož tvary jsou určovány nejen plochou přední stěnou s rozměrným displejem, ale především "batohem" na zádech obsahujícímdvojici baterií typu AAA (mikrotužkové). Displej, ač poměrně velký, není maticový a nedovede tedy zobrazovat informace o písničkách získané z ID3 tagů., což může být pro řadu uživatelů problém. Místo toho Lyra zobrazí jen číslo skladby, uběhlý čas a řadu informací o režimech přehrávání, bitratu skladby, aktivovaném DSP režimu (ekvalizéru) a pochopitelně i o stavu baterií. Co Lyra nezískala na displeji si však vynahrazuje na bohatém vybavení, ve kterém nechybí sluchátka (za krk), kabeláž, pouzdro, poutko a také třeba prodlužovací audiokabel. Ovládání Lyry je díky snadno přístupným tlačítkům a přehlednému displeji poměrně příjemné, a dobře přístupný je také slot pro karty typu SD/MMC na boku přístroje. Stejně jako u většiny ostatních produktů je v nabídce také verze s odlišnou kapacitou vestavěné paměti.2 0537/BAM o

Cena vč. DPH: 4 900 Kč

§§§§§


Na vrcholu procesorové pyramidy – Athlon XP 2600+ a Pentium 4 2,80 Ghz

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c0538

Předinvexové období je velmi dobrým momentem pro bilancování aktuálního procesorového trhu. A proč si nevybrat zrovna ty nejsilnější zástupce tábora se zeleným logem AMD a tradičního lídra procesorového trhu Intel?

K architektuře

Oba dva čipy se od sebe liší už od té nejnižší úrovně. S trochou nadsázky by se dalo říci, že to jediné, co je spojuje, je křemík a 0,13mikronová technologie. Zatímco Intel úspěšně zmenšuje tranzistorové přechody, AMD používá nové přístupy ke konstrukci jednotlivých křemíkových vrstev, ale oba výrobci se shodně snaží, aby procesory byly výkonnější a vyvíjely méně tepla.

Základem vysokého výkonu v podání Intelu je architektura NetBurst, tedy skupina technologií, které zvyšují průtok dat a instrukcí procesorem. Podmínkou této funkce je však vysoká pracovní frekvence, jež je schopna eliminovat některá omezení této architektury a získat z čipu maximum.

AMD na to jde jiným způsobem, místo přemíry inovací pečlivě propracovalo stávající technologie a s relativně nižší pracovní frekvencí dosahuje obdobného výkonu, jako Pentium 4. Výrazný rozdíl je však v pracovní frekvenci obou čipů. Zatímco Pentium 4 se blíží 3 GHz, AMD na podobný výkon stačí jen 2 100 MHz. Tepelný výkon obou procesorů je i v takovém případě srovnatelný, právě díky intelovské technologii NetBurst.

Novinky obou čipů

AMD už dříve koketovalo s přechodem na 0,13mikronovou technologii, ale většího úspěchu v implementaci nedosáhlo. 0,13mikronový Thoroughbred uvedený na počátku léta byl sice výkonný procesor, nicméně v testech, které hodnotily rezervy technologie, tedy možnost přetaktovávat doslova propadl. Nové Athlony XP s jádrem revize B0, tedy i testovaný model XP 2600+, mají drobné změny v architektuře, ale především využívají mnohem sofistikovanější výrobní proces. Při něm má procesor jednak značnou frekvenční rezervu, a zároveň i poskytuje vyšší výtěžnost při výrobě, což se projevuje na snížení výrobních nákladů.

Ani Intel nezůstává v inovacích pozadu a už na konci jara uvedl nové revize svých procesorů, které mají zrychlenou sběrnici ze 100 MHz (efektivně 400 MHz v režimu QuadPumped) na 133, resp. 533 MHz. Tato nová Pentia 4 přinášejí citelný nárůst výkonu, jenž je podmíněn instalací do základní desky s některým z nových čipsetů. V souvislosti s těmito procesory představil Intel také čipové sady i845G, i845E a i850E a řadu základních desek.

Výkonové srovnání

Jako už tradičně jsme testovali v prostředí Windows 2000 (včetně Service Packu 3) a příslušných ovladačů komponent. Jako testovací program používáme benchmarkovací BAPCo SYSmark 2001, rozdělující skóre do skupiny Office Productivity reprezentující výsledky převážně kancelářských aplikací a Internet Content Creation, což je skupina programů pro tvorbu internetového obsahu. SYSmark ukázal, že titulem nejvýkonnější procesor současnosti se může pyšnit právě Pentium 4 na frekvenci 2,8 GHz od Intelu, ale Athlon XP 2600+ za ním zaostává o pouhých několik bodů.

Oba dva procesory jsou tak dobrým odrazovým můstkem firem k boji o dosažení další mety, kterou budou třígigahertzové čipy. A s těmi se ještě do letošních Vánoc určitě setkáme.

§§§§§


Co se zaplaveným počítačem? – První pomoc pro zatopené PC

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c0539

Povodně jsou sice již za námi, ale přesto vám přinášíme návod jak zachránit počítač, který se nedobrovolně ocitl pod vodou. Ačkoliv ty letošní škody na počítačích už jsou zřejmě vyřešeny, vlivem klimatických změn lze očekávat, že povodně podobné té srpnové nás budou provázet dále. A bohužel je třeba se připravit na to, že čím dál tím častěji.

Fáze 1 Zhodnocení škod

Jako první fakt je třeba zdůraznit, že počítač poškozený vodou je považován za zničený. Existují sice metody, jak některé jeho součásti zachránit, ale obecně nelze předpokládat, že jej obnoví zcela.

Ještě dříve, než začnete s počítačem cokoliv dělat, je třeba mít jistotu, že do něj nepřichází elektrický proud. Vzhledem k tomu, že i rozvod může být vlhký a tudíž vodivý, vyplatí se odpojit nejdříve jistič a poté i všechny kabely ať už napájecí, tak i datové a propojovací mezi počítačem a veškerými periferiemi.

Pak otevřete skříň počítače a připravte se na nepříjemné a bolestivé oddělování věcí, které se prakticky nedají zachránit. Jde zejména o optické mechaniky jako jsou CD-ROM, CD-RW, DVD a další jednotky, disketové mechaniky a zdroj v počítači. U něj je při použití dříve zatopeného kusu ve funkčním počítači riziko úrazu elektrickým proudem nebo poškození dalších komponent dramaticky vysoké, a proto jej raději nahraďte novým.

Dále si připravte blok, do nějž si zakreslíte polohy všech součástí, které z počítače odstraňujete. Jste-li v konstrukci PC méně zběhlí, poznamenejte si také, kam který kabel uvnitř skříně vedl. V rozebírání pokračujte dál, až z počítače vyjmete veškeré věci, včetně základní desky.

Fáze 2 Náprava

Pokud se počítač nacházel ve vodní lázni déle, je pravděpodobné, že na základní desce, ale i jinde budou patrné stopy koroze. Koroze ještě sama o sobě není problém, lze ji například mechanicky odstranit. Horší už je to v případě, že došlo k rozpadu kovu vlivem oxidace. Místo, které je tomuto jevu nejvystavenější, je bezesporu okolí baterie pro zálohování nastavení BIOSu a běhu hodin na základní desce. Kolem knoflíkového článku bude zřejmě největší problém, proto vlastní baterii co nejdříve odstraňte. Pokud je to možné, opište si z ní její označení, bude třeba koupit novou.

Dále pak postupně odstraňujte z desky vše, co je možné. Využívejte papír, na který je vhodné si poznamenat, kde jaká součástka byla, jak byla umístěna a podobně. Lze vyjmout paměťové moduly, větrák s chladičem procesoru, větrák na čipové sadě, flash EEPROM čip s BIOSem a samozřejmě všechny karty. Větráky je třeba považovat za zničené už předem a opět si jen opište typové označení, abyste mohli sehnat náhradu.

Teď začíná skutečné čištění. Jako první je třeba odstranit nánosy velkých částí bahna, což lze provést třeba ve vaně pod sprchou. Pokud byl počítač dva či více dní pod vodou, ta chvilka mu už neuškodí.

Jako další rozpouštědlo použijte destilovanou vodu a nějaký štětec či kartáček, například na zuby. Na čištění slotů (paměťové, PCI, AGP) se s výhodou dá použít speciální zubní kartáček na čištění mezizubních prostor. Do poslední lázně destilované vody je dobré přidat například lékařský líh (ne denaturovaný), který velmi urychlí odpařování.

Drobné čištění je možné provádět několika roztoky. Někdo preferuje čpavkovou vodu, další názory hovoří o čistém lékařském lihu, nebo o roztoku 0,1 % uhličitanu vápenatého se saponátem. Obecně nejlepší řešení je izopropylalkohol, což je speciální chemická látka právě pro čištění podobných zařízení.

Fáze 3 Dokončení

Jakmile jsou komponenty očištěny, zbývá je usušit. Pokud byste čistili jen vodou, bude schnutí trvat velmi dlouho a tak je dobré končit nějakou látkou, která se rychleji odpařuje. I tak je nutné zajistit opravdové proschnutí, a to bud přímo na slunci, anebo alespoň v interiéru s kontrolovanou vlhkostí vzduchu.

I při splnění těchto podmínek bude třeba komponenty sušit několik dní, a nedbat na první dojem suchých ploch na deskách. Pokud by se neusušené věci nainstalovaly, hrozí mimo jiné jejich okamžité zničení.

Fáze 4 Jistota

O komponentech, jež se nevyplatí zachraňovat, jste se mohli dočíst výše. K dalším se řadí zejména myši a klávesnice, které je lepší pořídit nové. Důležitým bodem je ale jistota uložených dat. Voda snadno poškozuje zejména CD-R a také CD-RW média. Dochází u nich k postupné korozi, která za čas znemožní číst data. Proto všechna CD, jež byla pod vodou, raději přepalte na nová média.

A konečně pevný disk. I když se vám jej podaří zachránit, nebo dokonce fungoval už od počátku, jednejte s ním tak, jako by se na něj nedalo spolehnut. Raději si kupte nový a přesuňte si data; pokud si to nemůžete momentálně dovolit, co nejčastěji zálohujte. Je značná pravděpodobnost, že za čas pevný disk také odejde.

Postupy popsané zde platí nejen při povodních, ale například i tehdy, když vás vytopí soused nebo vám spadne počítač z jakéhokoliv důvodu do vody.

§§§§§


Displej pro profesionály – Dell 1900FP

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02c488

Když se podíváme na nabídku LCD monitorů se značkou Dell, nelze se zbavit dojmu, že nám zde postupně vyrůstá jeden z důležitých hráčů na trhu plochých panelů. Po výjimečné patnáctce Dell 1503FP a levném 20" kousku Dell 2000FP přichází společnost s velmi kvalitní devatenáctkou moderní koncepce Dell 1900FP.

Monitor využívá panel typu MVA s rozlišením 1 280 x 1 024 při 16 milionech barev. Vysoký standard dokresluje též doba odezvy kolem 30 ms a dále též pohledové úhly, které činí shodně 170 ? v horizontálním i vertikálním směru.

Signál lze přivádět buď klasickým analogovým rozhraním D-Sub, v případě digitální grafické karty také moderním DVI-D konektorem. Mezi jednotlivými vstupy lze přepínat jak pomocí přímého tlačítka na ovládacím panelu pod obrazovkou. Kláves je celkem šest a jsou ve formě tenkých vodorovných čárek. To by celkem nevadilo, i větší prsty snadno najdou způsob jak je zmáčknout. Větším problémem jsou však popisky. Dell 1900FP je totiž nemá textové, ale pouze grafické ve formě ikonek a v současnosti piktogramy odpovídající jednotlivým funkcím ještě zdaleka standardizovány nejsou, což vyústilo v pěkné, ale těžko pochopitelné obrázky. Menu už naštěstí obsahuje ikony kombinované se slovními popiskami, je lehce ovladatelné a poměrně logicky strukturované.

Kvalitu obrazu můžeme ohodnotit "bez jakýchkoliv výhrad", neboť jak v analogovém, tak pochopitelně i v digitálním režimu je obraz jasný a čistý. Automatické nastavení v analogu prakticky nemá problémy, a bez ohledu na aktuálně zobrazovaný motiv na obrazovce dokáže perfektně odhalit parametry fáze i časování signálu.

Dell je snadno použitelný i při zábavě, neboť jak rychlé hry, tak snímky přehrávané z DVD nemají viditelné relikty vzniklé dlouhou responzí. Vysoký kontrast však zvláště u DivX titulů často prozrazuje kvantizační artefakty, i když tento problém mají prakticky všechny kvalitní LCD monitory.

Rozporuplnou položkou je cena tohoto LCD zobrazovače. Na jednu stranu není 57 tisíc korun s daní (46 900 Kč bez DPH) rozhodně málo. Na stanu druhou je třeba přiznat, že jde o jednu z opravdu výborných devatenáctek s ultratenkým rámečkem a skvělým obrazem. Záleží tedy především na vaší peněžence.

Dell 1900FP

kvalita obrazu

design

popisky tlačítek

Cena včetně DPH: 57 200 Kč

K testu poskytla firma: Dell Computer, Sokolovská 84, Praha 8, www.dell.cz

§§§§§


Software


Svět v pohybu – Adobe After Effects 5.5

Jaroslav Kasal

c02c0502

Aplikací pro zpracování "pohyblivých obrázků" videa, je především díky rozvíjejícímu se trhu digitálních kamer mnoho. Ovšem pokud okruh zúžíme na cenově dostupné programy, jež navíc dokáží nabídnout služby na vyšší úrovni, nezůstane jich na výběr již tak moc. Zvlášť pokud software na sestřih již vlastníte a svůj zájem upřete na aplikaci, která by vám umožnila pracovat s natočeným materiálem daleko pokročileji. My jsme se po takovémto nástroji podívali a v rukou nám brzy uvízlo balení obsahující poslední verzi aplikace After Effects 5.5 od společnosti Adobe.

K čemu?

Produkt Adobe After Effects zapadá mezi ostatní graficky orientované aplikace s tím, že jeho přímým posláním je práce s obrazovým záznamem, tedy filmem či videozáznamem, samozřejmě v digitální podobě. Na rozdíl však od známé Adobe Premiere není AE5.5 nelineární digitální střižnou určenou k hrubé úpravě natočeného materiálu, neboť After Effects se zaměřují na práci se speciálními efekty. Obraz je oproti zvuku při zpracování dosti upřednostněn. Obecně lze říci, že After Effects se hodí tam, kde obyčejná střižna již nestačí.

Poslušný program

Po spuštění aplikace se objeví klasická plocha vidíte okno knihovny, náhledu a příruční panel nástrojů (Toolbar). Uživatelé, zvyklí na produkty Adobe, nemusí nic řešit. Intuitivní ovládání se totiž týká i After Effects, tudíž pokud pochopíte základní mentalitu GUI a logiku celého programu, zvládnete už vše a dalším limitem bude jedině hranice vaší fantazie. Na druhou stranu je nutné upozornit, že i přes intuitivní ovládání programu není tvorba digitálních efektů naprosto jednoduchou záležitostí, a vrhnout se tudíž přímo do práce s programem bez předchozího prolistování manuálu či zhlédnutí tréninkových lekcí na přiloženém CD nelze příliš doporučit.

Pevně v rukou

Již zmíněné uživatelské rozhraní je výhodou, avšak současně v některých ohledech i trochu slabinou. Lze je široce přizpůsobit potřebám uživatele a tak si každý má šanci upravit pracovní plochu tak, jak sám nejlépe potřebuje. Nevýhodou se pak ovšem stává, že se začnete ztrácet mezi mnoha okny a lovíte, kam se vám které z nich schovalo. Určitě by pomohla funkce pro vyrovnání oken, aby se využilo co nejvíce možného prostoru pracovní plochy. Nicméně podívejme se na možnosti aplikace. Základním oknem je samozřejmě okno Timeline tedy časová osa, neboli scénář s jednotlivými záznamy. Vrstvy s grafikou i videem je možné klást přes sebe, tak jak uživatel potřebuje. Na každou vrstvu je pak možno aplikovat libovolné množství nejrůznějších efektů, lze nechat působit statické i pohyblivé masky atd. Dokonce si můžete u vrstvy zapnout 3D zpracování, jednu z nejsilnějších zbraní celých After Effects. Pomocí tohoto systému není problém vytvářet celé 3D kompozice a nejen rotovat vrstvou v prostoru, ale nechat na ní aplikovat virtuální světla, stíny a mnohé další vychytralosti. Například lze za pomocí linkování jednotlivých vrstev v prostoru vytvořit prostorovou krychli, jejíž strany tvoří různé textury, nebo i běžící video, takže vyrobit třeba znělku známého pořadu Videobox není pro AE problémem.

Pokud se ještě zdržíme u Timeline, je potřeba tvůrce pochválit, protože díky rozbalovací stromové nabídce lze jednoduše přistoupit ke všem hodnotám jak u vrstev, tak i efektů na ně aplikovaných. A to dokonce i s tím, že každou hodnotu je možné v čase editovat. V praxi to znamená, že např. efekt odrazu objektivu lze modifikovat tak, že se bude po obrazovce hýbat či zvětšovat. Pokud by vám i toto bylo málo, mají AE ještě další specialitu: Expressions, tedy výrazy, s nimiž je možné vytvářet programovatelné vazby mezi nejrůznějšími hodnotami a volbami. Pomocí nich je hračkou vytvořit např. model sluneční soustavy, kde se Země bude otáčet kolem Slunce a Měsíc se jen pomocí naprogramovaného výrazu bude automaticky otáčet kolem Země. Podobných triků lze vytvořit v AE skutečně nespočet a limitace, spíše než v programu, bude jen ve fantazii a zkušenostech uživatele.

Připomeňme ještě další okna, jež AE nabízí. Mezi ty hlavní patří vyjma Timeline i knihovna zdrojových materiálů (video, zvuk, hudba, grafika, titulky, atd...), náhledové okno, příruční panel nástrojů, obsahující nejčastěji používané funkce, a také okno pro nastavení vlastností efektů.

Zhodnocení

Je samozřejmé, že potenciál je obrovský a popis by zabral příliš prostoru, a tak se omezíme už jen na závěrečné shrnutí poznatků, kterých jsme při práci s AE 5.5 nabyli. O tvrzení, že jsou After Effects ve verzi 5.5 velmi zdařilým produktem, nelze ani na okamžik pochybovat, a pokud jste navíc uživatelé zvyklí na rozhraní od společnosti Adobe, nebude vám práce s AE činit pražádné potíže a naopak jejich služeb s úspěchem začnete využívat. A toho, co AE nabízí, je skutečně více než dost. Pokud by vám ani to nestačilo, lze se místo standardní edice podívat i po tzv. Production Bundle, což je verze Adobe After Effects 5.5 obohacená ještě o řadu profesionálních pluginů, síťový rendering a další vymoženosti.

Adobe After Effects 5.5

intuitivní GUI

velmi široké možnosti

K recenzi poskytla firma: Adobe Systems, zastoupení v ČR Amos Software,

www.amsoft.cz

Cena: cca 30 000 Kč

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02c0540

TS Matematika pro 1.-4. ročník ZŠ

Jeden z největších dodavatelů výukového softwaru, firma Terasoft, připravil na začátek školního roku zcela novou verzi již dříve zpracované výuky matematiky. Titul, vycházející z předchůdce Pohádková matematika, byl zásadně koncepčně přepracován, kapitoly byly nově rozvrženy a látka přeorganizována.

Jako u jiných titulů tohoto vydavatele, i Matematika je autory zamýšlena především jako cvičebnice a materiál k opakování učiva. Vzhledem k tomu, že výuka neobsahuje např. doporučený studijní postup, lze dovodit, že autoři ji připravili jako pomůcku např. pro domácí pravidelné procvičování či upevnění znalostí, jež při školní výuce nebyly dostatečně zvládnuty. Veškeré učivo je velmi důsledně rozděleno do jednotlivých studijních částí dle ročníku základní školy (je obsažen 1. až 4. rok výuky), a tyto velké celky jsou dále členěny na kapitoly a jednotlivá témata (např. číselná osa, zaokrouhlování na desítky atd.). Velkou výhodou zpracované látky je, že veškerá struktura je "kompatibilní" s doporučenými osnovami MŠMT, takže je vysoká pravděpodobnost, že CD bude velmi dobře využitelné díky souladu se školní výukou dětí.

S obsahem úzce souvisí i jedna z technických vymožeností, a to nastavení některých "obtížnostních" parametrů. U určitých typů úloh (číselné řady, násobení, dělení) lze pomocí parametru nastavit obtížnost a přizpůsobovat tak náročnost schopnostem žáčků, a podobně lze korigovat počet příkladů při samostatném procvičování. Z dalších technologických řešení bych rád upozornil na tzv. Tiskový modul. Jedná se o značně vylepšené rozhraní pro přípravu klasických, papírových podkladů k výuce. Pedagog si tak může přichystat kompletní sadu cvičebního materiálu v rozsahu a obtížnosti, jež si sám definuje, a využít tak tento produkt i v případě, že nejsou k dispozici potřebná PC. Jinak se z hlediska technické realizace nejedná o nijak převratnou novinku, neboť Terasoft opět využil svého tradičního, léty prověřeného uživatelského rozhraní. Zásadním, a myslím, že velmi hodnotným příspěvkem je zařazení pohádkových "legend" k jednotlivým tématům.

Při hodnocení tohoto titulu se samozřejmě nabízí srovnání s konkurenčním produktem, jejž jsme posuzovali v minulém čísle. Řekl bych, že výrobci zvolili zcela rozdílný přístup. Minule prezentovaný titul má ambice stát se kompletní výukou s vlastním studijním plánem, zatímco tato recenze se týká obsáhlého materiálu, jenž doplňuje výuku a velmi dobře může sloužit při upevňování znalostí. V tom, a také v bohaté zásobě příkladů, jsou jeho přednosti.

TS Matematika pro 1.-4. ročník ZŠ

pohádkové příběhy

zásoba cvičení

nastavení obtížnosti

místy nestandardní chování aplikace

Producent: Terasoft

Žánr: výuka matematiky

Jazyk: český

OS: 32bitová Windows

Cena: 600 Kč + 5 % DPH

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s. Vísecké nám. 1280 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

Kurz české znakové řeči

Velmi mne potěšilo, když nám Unie neslyšících Brno nabídla k recenzi svůj nový titul, a to hned ze dvou důvodů. Jednak jsem věděl, že studijních materiálů pro znakovou řeč je k mání spíše méně než více, druhak jsou multimédia ideálním prostředkem pro realizaci výuky takto specifické tematiky (zkrátka, "to se musí vidět"). Bohužel, již při prvních snahách o spuštění nebylo cosi v pořádku, a po důkladnějším prohlédnutí (chtělo to dobré nervy) zůstaly dosti rozporuplné pocity. Ale pojďme popořádku.

Označení "kurz" není u tohoto produktu zcela přesné, neboť se dle mého názoru jedná spíše o lexikon znaků, slov a dialogů. Aplikace totiž neobsahuje v podstatě žádný výukový plán či nějakou doporučenou sekvenci, a jediným vodítkem je očíslování lekcí 1 až 4. V návaznosti na toto mne překvapila další věc nepletu-li se, sestává komplex znakové řeči z jistých "základních kamenů", tedy jakýchsi archetypálních znaků, z nichž jsou posléze sestavovány sekvence. O tom však zde není ani vidu první kapitola zahrnuje znakové abecedy, a druhá rovnou přistupuje k základním frázím a slovům, a stejně pokračují i další lekce.

Zůstaneme-li u koncepce výuky, záležitostí k diskusi by zajistě bylo více. Figuranti při ukázce znaků výrazně artikulují i ústy, což je v běžné praxi jistě užitečné, ale při výuce znaků to odvádí pozornost. O opakovacím testu ani nemluvě aniž bych se některý ze znaků poctivě naučil, bez problémů jsem odečetl ze rtů slova, a na pohyb rukou jsem se prostě nebyl schopen pořádně soustředit. Navíc při objemu výuky není problém si znak ztotožnit s předvádějící osobou, a tak jej následně identifikovat proč nedošlo k přípravě několika verzí téhož znaku různými lidmi?

Poměrně smutnou stránkou jsou některé technické aspekty aplikace samotné. Ačkoliv jsem využil doporučené konfigurace, udržet kurz v chodu není snadné. Spustit jej až po základní menu vyžadovalo asi 5 pokusů, a i následně stačila jakákoliv akce Windows (třeba příchod e-mailu), aby vše spadlo. Někdy aplikace nenaběhla vůbec. Trochu pomohlo překopírování a spouštění z pevného disku, ale i poté pravidelně přicházely pády.

Přistupme k pozitivním stránkám. Řada dialogů je připravena velmi prakticky a zachycuje konkrétní situace, takže je výuka v tomto případě poměrně živá. Figuranti byli nasnímání dosti kvalitně, v dobrém grafickém rozlišení, a proto jsou detaily dostatečně patrné. Ovládání je přehledné a běžný uživatel s ním nebude mít problémy.

Škoda, že takto chvályhodný a záslužný projekt, na němž je patrné zaujetí některých tvůrců, dostal tak lajdácký a znehodnocující "programátorský" kabát. Snad dojde na další lekce věřím, že budou stabilnější.

Kurz české znakové řeči

dobře nasnímané ukázky

samotný předmět výuky

anglická lokalizace

stabilita aplikace

některé koncepční nedomyšlenosti

Producent: Unie neslyšících Brno

Žánr: výuka znakové řeči

Jazyk: český, anglický

OS: 32bitová Windows

Cena: 349 Kč

K recenzi poskytla firma: Unie neslyšících Brno Božetěchova 1 612 00 Brno www.kurzznakovereci.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02c0541

Chtěli byste mít pro své děti doma soukromého učitele hudby, který by z vás nevytáhl rodinné úspory? Ano, jeden takový existuje. Je to právě Zábavný učitel hudby od kolínského Studia počítačové grafiky (SPG). Tento program vaše děti nenásilnou formou zasvětí do tajů hudby a pomocí interaktivních příkladů umožní i úplným začátečníkům pochopit tajemství notového zápisu a základní hry na klávesové nástroje (a okrajově na kytaru). Ale pěkně popořádku.

CD-ROM je rozdělen na tři moduly "Skladatel", "Zpěvník" a "Učitel". V modulu "Skladatel" si mohou malí muzikanti jednoduše složit z not svoji první písničku, a kdo ví, třeba se časem z malého hravého děcka stane známý hudební skladatel. Celý proces se ovládá myší a jde pouze o umisťování not do notové osnovy. Modul "Zpěvník" obsahuje již hotové písničky. Výběr je celkem široký a vybrat si můžete od nejjednodušších, jako je třeba "Skákal pes", až po "Kankán" nebo "Dům u vycházejícího slunce". Všechny písničky jsou zpracovány tak, aby v každém okamžiku bylo vidět, která nota hraje a jak dlouho, jaká je její poloha na klaviatuře a kterým prstem by měla být hrána. Máte také na výběr, jestli chcete slyšet skladbu jen v klavírním provedení, v konečné podobě s doprovodem kapely, nebo je možné hlavní melodii vypnout a hrát sám jen do doprovodu. Hlavní kapitolou celého programu je samozřejmě modul "Učitel". Ten obsahuje deset základních lekcí hudební nauky. Výuka není řešena jako učení stupnic, ale každá lekce obsahuje jednu píseň, její notový zápis a nahrávku, jak má správně znít. V nulté lekci se děti naučí například rozeznávat v notovém zápisu jednotlivé noty, jejich délku a výšku a jaká klávesa patří jaké notě, v dalších pak postupně zjistí co jsou to akordy a jak se hrají. V každé lekci jsou na konkrétním případě osvětleny nové pojmy a na konci je připraven malý testík, který ověří nabyté znalosti.

Program je primárně určen dětem a tomu je podřízeno i ovládání a rychlost výuky, a proto jsou také všechny texty, jak už je v SPG zvykem, namluveny. Domnívám se však, že i dospělí, kteří by se chtěli naučit základy hraní na klávesové nástroje, si tento titul s klidem mohou pořídit. A malá rada na závěr nejlepších výsledků dosáhnete, pokud si k programu pořídíte klavír nebo klávesy.

Zábavný učitel hudby

modul Skladateljednoduché ovládánímnožství látky k naučeníProducent: SPG KolínŽánr: výukový programJazyk: českýOS: 9x/ME/XP

Cena: 650 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Studio počítačové grafiky Kolín www.spg.cz

Zábavný učitel hudby

Mp3 na plný plyn 2

Prázdniny už jsou sice dávno za námi, ale každý si jistě nějakou tu chvilku po práci na poslech dobré hudby najde. Patříte-li mezi ty hudební nadšence, pak následujícím řádkům věnujte zvláštní pozornost.

Toto CD je doslova přeplněno sharewarovými a freewarovými programy ze všech oblastí, které s formátem MP3 souvisejí. Pro ty z vás, kteří o něm nikdy neslyšeli (jestli ještě někdo takový existuje), je tu krátká rekapitulace: formát MPEG-1 Layer 3, krátce MP3, je metoda komprimace zvukových dat, zpravidla v poměru 12 : 1. To znamená, že na jedno CD lze vměstnat až 12 klasických audio CD, a to v téměř shodné kvalitě.

Ale zpět k našemu produktu. Práce s CD-ROMem je velmi jednoduchá. Po vložení do mechaniky se spustí ovládací prostředí, které obsahuje výčet veškerého softwaru rozděleného do jednotlivých kategorií. Těmi jsou: přehrávače MP3, nástroje pro převádění do formátu MP3, programy pro tvorbu a úpravu tagů (názvů a popisů), dekodéry převaděče MP3 souborů do formátu WAV, organizéry, editory, internetové a lokální vyhledávače různých multimediálních souborů, přehrávače MP3 pro DJe, nástroje pro tvorbu mp3 nebo wav z audio CD (grabování) nebo screen savery s přehráváním MP3. U každé aplikace je uveden stručný popis její funkce a v případě, že se jedná o shareware, i cena registrace. K disku je navíc zdarma přikládán CD-ROM 10 hodin české a slovenské hudby v MP3 formátu. Většinou jsou to skladby a skupiny, které široká veřejnost nezná, ale to neznamená, že mezi nimi nenajdete svůj oblíbený hudební styl. Příjemně se můžete naladit u ambient techna, zatancovat při technu, trance nebo elektronické muzice či zaházet hlavou při rocku. Mezi MP3 skladbami najdete třeba také folk a moderní vážnou hudbu.

Závěrem mi nezbývá nic jiného, než doporučit tento kotouč všem příznivcům MP3 hudby. Lepší soubor programů byste sháněli asi dost těžko a zde je máte pěkně naservírovány všechny na jednom nosiči. Co víc si přát...?

MP3 na plný plyn 2

obrovské množství a výběr programů

ovládací program

Producent: Špidla Data Processing, s.r.o.

Žánr: soubor programů pro mp3

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/XP

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing Amálie Randýskové 3234 760 01 Zlín www.spidla.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c02c0542

SureThing CD Labeler Deluxe 3.01

Domovská stránka: www.surething.comLicence: shareware 15 dní, potom 39,95 USD

Tvorba úhledných obalů na kompaktní disky nemusí být s touto utilitou pouze doménou grafických expertů. Je to vlastně velice prosté. Po spuštění aplikace se proklikáte tutoriály (ve kterých se bez sebemenších problémů orientuje i začátečník), kde si můžete vybrat několik z předdefinovaných obrazů v pozadí (opravdu kvalitních) a nepřeberného množství klipartů. Po bleskovém vytvoření obalu již jen stačí intuitivně upravit vzhled, jenž je výsledkem průvodce, a dát se do tisku. Ostatně i zde program nabízí něco navíc, je totiž možno si "zkalibrovat" tiskárnu tak, aby výsledek byl opravdu co nejlepší. Výsledný obal můžete samozřejmě standardně obohatit několika zabudovanými textovými efekty (ne nepodobnými těm, které se například nalézají v aplikaci MS Word) nebo naskenovanými obrázky. Aplikace samozřejmě spolupracuje i s internetovou databází CD a opravdu je otázkou jen několika málo sekund vytvoření kvalitního obalu. To vše bohužel vyvažuje nepříjemná cena, jež v přepočtu činí něco přes jeden tisíc korun, což považuji za pro našince nezanedbatelnou částku.

FileRevival

Domovská stránka: www.onlimemedia.com

Licence: demoverze, pro obnovení souboru nutno zaplatit 34,95 USD

Mnozí z vás si ještě ze stařičkého DOSu pamatují na velmi oblíbenou utilitu "undelete", jež sloužila k obnovení již jednou smazaných souborů. Celý "fígl" spočíval v tom, že soubor se z disku fyzicky nesmazal, pouze byl určitým způsobem upraven odkaz na něj, čímž byl soubor pro systém označen za smazaný. Tento systém mazání souborů je identický pro všechny verze systému FAT, takže například na disku se souborovým systémem FAT32 ve Windows 98 lze obnovit jakýkoliv soubor, pokud již nebyl přepsán jinými, novými informacemi. Dostaňme se pryč od prastarých nástrojů typu "undelete" a podívejme se na nejnovější přírůstek FileRevival, jehož vzhled je velmi podobný starému známému Průzkumníku. Jediný rozdíl, kterého si můžete povšimnout, je to, že jsou viditelné některé zeleně označené soubory, jež by už na disku neměly teoreticky být. Pokud je u takového souboru napsáno navíc označení "good", jediný stisk tlačítka vás dělí od jeho obnovení. Na této aplikaci oceňuji navíc především to, že od svých předchůdců a konkurentů se liší faktem, že smazané soubory nejsou k vidění na jedné hromadě (jako například v koši), ale v přehledné adresářové struktuře.

GoldWave

Domovská stránka: www.goldwave.com

Licence: shareware, 40 USD

S příchodem výkonných počítačů se vždy hovořilo o multimédiích. Na to se zaměřili nejen výrobci hardwaru, ale také softwaru, takže dnes již není problém s minimálním vybavením upravovat video či zvuk na počítači. Aplikace GoldWave je jedním z představitelů jednodušších editorů zvuku, jež se zaměřuje zejména na tvorbu primitivních zvukových nahrávek. Tento nástroj se ostatně nestal tak populárním a známým proto, že nabízí širokou paletu funkcí, ale protože obsahuje všechny potřebné filtry pro základní práci se zvukem (odstranění šumu z gramofonových desek, přidání hudby do pozadí k mluvenému projevu, zvýšení ozvěny, normalizace hlasitosti apod...) a jeho cena je, nejen dle tvrzení samotných autorů, jedna z nejnižších na trhu. Jako příjemnou vlastnost musím zejména vyzdvihnout rychlost práce s aplikací, což bohužel na některých místech může drobně znepříjemňovat tak trochu nezvyklé ovládání. Ovšem potom, co si na vše zvyknete, jistě oceníte zajímavou možnost ukládání výsledného zvuku do jakéhokoliv formátu (například MP3) či schopnost využití dávkové konverze zvukových souborů.

NetCaptor

Domovská stránka: www.netcaptor.com

Licence: shareware 15 dní, potom 29,95 USD

Netcaptor je jakási nadstavba prohlížeče Internet Explorer, jež se snaží nabídnout něco navíc. To první, kvůli čemu si jej uživatelé oblíbili, je tzv. tabbed browsing (všechna okna prohlížeče jsou jako záložky), takže zbytečné instance prohlížeče vám nebudou překážet v panelu aplikací (tuto možnost ovšem standardně poskytují prohlížeče Mozilla a Opera). Další a neméně zajímavou vlastností (která jak se zdá je celkově unikátní) je zobrazování stavu průběhu načítání stránky na její záložce, takže pokud se vám načítá více stránek najednou, máte velmi dobrý přehled o tom, jak dlouho to které trvá. Novou vlastností jsou také aliasy, například místo stránky www.pcworld.com si můžete navolit zkratku pcw. Naštěstí ani s tímhle výčtem funkcí se autoři nezastavili a přidali v Internet Exploreru jednu z nejoblíbenějších vymožeností můžete si kdykoliv zapnout/vypnout zobrazování obrázků, videa či přehrávání zvuků. Zjednodušeně řečeno, Netcaptor je nadstavba, jež kombinuje výhody Internet Exploreru a Mozilly do jednoho celku. Jedinou nepříjemností je cena, která se šplhá do neuvěřitelné výšky, neboť za ni je již možno například pořídit plnohodnotný prohlížeč Opera.

Kutilem ve Windows - Připlaťte si za kvalitu

Dnešní kutil se od těch minulých bude pro změnu trošku lišit. Ačkoliv jste si toho ani nemuseli povšimnout, obvykle se snažím do této rubriky prosadit volně šiřitelné aplikace, a to i na úkor kvality, již nabízejí. Dnes jsem se ovšem odhodlal dát místo i zástupcům komerční sféry, která většinou tak velký prostor nedostává. Nejpříjemnějším překvapením pro mě ostatně byla nová verze produktu WinRAR, jež exceluje v poměru cena/užitná hodnota, a proto doporučuji případným zájemcům její zakoupení. Ostatně jen stěží budete v této cenové relaci hledat nějakého konkurenta.

Express 1.03

Domovská stránka: www.compgen.prodejce.cz

Licence: shareware, 120 Kč

A máme tu zase jeden z dalších programů pro počítání poplatků, které vy, "modemáři", protelefonujete za internet. Tato aplikace toho umožňuje opravdu hodně, krom podpory několika internetových tarifů se můžeme přes grafy dostat k dětskému zámku. Asi nejzajímavější funkcí, jíž jsem si u této utility povšiml, je uvolňování fyzické paměti RAM, což může být občas zvláště užitečné před připojením na internet (bohužel ji nelze automaticky aktivovat). Mezi takřka běžné funkce patří synchronizace času počítače za pomoci atomových hodin, historie událostí, či přehrávání zvuků při různých událostech. V podstatě standardem je také vyúčtování, pomocí nějž si můžete zkontrolovat, zdali programem vypočtená cena za měsíční poplatky opravdu odpovídá realitě (bývá dobrým zvykem, že odchylka je menší než 10 %). Co mě ovšem nepříjemně překvapilo, bylo velmi nepřehledné ovládání a dle mého názoru nepřiměřená cena. Ne že by byla částka 120 Kč nějak extrémně přemrštěná, ale jelikož je za ni k dostání také vynikající konkurenční produkt Connection Meter (který je mimochodem v této oblasti favoritem), divím se, že aplikace není spíše vzhledem ke konkurenci volně šiřitelná. I přesto je však možné, že si tvůrce najde stálé uživatele, kteří na tuto aplikaci zajisté nedají dopustit.

WinRAR 3.0

Domovská stránka: www.rar.cz

Licence: shareware, 850 Kč

Nová verze velmi oblíbeného archivátoru je zase o něco lepší a kvalitnější. Profesionály bude zajisté zajímat, jak úspěšný je WinRAR při kompresi. Podle jistých webových stránek se mi podařilo zjistit, že se jedná o jeden z nejúčinnějších komprimátorů, jež jsou dostupné, samozřejmě při určitém nastavení (to je nyní standardní). To vše jde ovšem na úkor rychlosti, takže o 15 % lepší komprese se mnohdy projeví až 300% nárůstem času potřebným ke sbalení souborů (to lze samozřejmě napravit zmenšením velikosti slovníku, jenž v nynější verzi může mít až 4 096 KB).

Takřka převratnou novinkou nového WinRARu se také stává 128bitové šifrování podle standardu AES s kódováním jmen souborů (pro vaši informaci, běžně archivátory používají jen velmi slabé šifrovací algoritmy). Zcela nový je také systém obnovování poškozených dat. Nejenže můžete ke každému archivu přidat krátkou informaci, jež zajistí, že při mírném poškození souboru nepřijdete o všechna data, ale dokonce lze vytvořit "jakýsi" referenční soubor, který vám umožní rozbalit v pořádku všechna data při ztrátě části archivu. "Částí archivu" samozřejmě odkazuji na jednu z funkcí (díky které si zejména v dřívějších dobách zasloužil tento produkt velkou oblibu), jež vám umožňuje vytvořit jeden archiv jako několik samostatných souborů (v dobách disket by se jednalo při jejich spolehlivosti takřka o převratnou funkci, bohužel s tím přišla firma Rarsoft na trh poněkud pozdě). V době Windows NT (2000 a XP) přijde také vhod nová funkce, jež zajistí uložení atributů souborů ze systému NTFS (do archivu se tedy uloží rovněž seznam oprávnění k otevření souboru). Neméně zajímavá je také podpora různých typů archivů. Krom toho, že jako obvykle lze komprimovat soubory do formátu RAR a ZIP (BZip2 pohříchu chybí), lze s archivátorem otevřít šestnáct druhů archivů, mezi nimiž nechybí ani ty méně známé jako například UUE apod.

Ve zkratce by se dalo říci, že WinRAR je velmi dobrým nástrojem pro tvorbu záloh, přenášení dat pomocí disket a veškerou manipulaci s archivy, a zvláštní pozornost by si také zasloužila tvorba SFX (samorozbalovacích) balíků, kde si mohou ledacos nastavit i odborníci (některé aplikace mají tyto archivy dokonce jako instalátory, ostatně i v tomto odvětví se ledacos změnilo k lepšímu). Cena produktu se mi zdá více než zajímavá. Obzvláště když vezmu v potaz, že se vám do rukou dostane kvalitní nástroj pro komprimaci, šifrování a zálohování souborů, není co dodat.

SmartBackup 1.6

Domovská stránka: www.onlimemedia.com

Licence: shareware, 34,95 USD

Zálohování patří k činnostem, kterým se každý znalejší uživatel do jisté míry věnuje. Ani si možná nedokážete představit, jaká chvilka stačí k tomu, abyste přišli o všechna svá data a cenné dokumenty, jež mají většinou vyšší cenu než je hodnota samotného počítače. K tvorbě záloh se nabízí mnoho volně šiřitelných, ale i profesionálních komerčních řešení, a produkt SmartBackup je někde mezi těmito dvěma póly. Jedná se opět o na ovládání velmi jednoduchou aplikaci, jež umožňuje monitorovat obsah složek a při jejich změně vytvořit novou zálohu. Tyto můžete buďto přesouvat do zvoleného adresáře, nebo nechat automaticky zkomprimovat do archivu ZIP (bohužel chyběla možnost nastavení přístupového hesla k archivu). Zálohování je taktéž možno provádět několika způsoby, od toho nejjednoduššího, jako je prosté zkopírování souborů, se dostáváme přes jednosměrnou synchronizaci (tedy běžné zálohy) k možnosti kompletní, vzájemné synchronizace adresářů. Pro zakoupení produktu navíc jasně hovoří povedené ovládání spolu s přiloženou kvalitní a názornou dokumentací.

Nebojte se vyzkoušet Webové editory

Není to tak dávno, co se extrémně začaly prosazovat takzvané WYSIWYG (tedy co vidíš, to dostaneš) webové editory. Stále je však dobré vyznat se v "čistém" HTML. Je to hned z několika důvodů, mezi než patří pozdější snadná správa projektu či operativní možnosti čisté úpravy (s kaskádovými styly ostatně dostává web úplně jiný rozměr). Mohlo by se tedy zdát, že začátečníci tuto rubriku mohou rovnou přeskočit, avšak rozhodně tomu tak není. Právě pro ně je například určena vynikající utilita TidyGUI, jež vám dokáže, že kvalitní webové stránky lze vytvořit i ve Wordu (hrůzostrašný původně generovaný HTML dokument se díky tomuto produktu dokáže nejenom desetkrát "smrsknout", ale bez problémů vyhoví i těm nejnovějším webovým standardům).

Araneae 4.52

Domovská stránka: www.araneae.com

Licence: freeware možnost dotací vývoje

I dnes velké množství profesionálních webdesignérů využívá pro tvorbu (či spíše finální úpravu) velmi jednoduchý editor. Těžko tomu lze věřit, ale řada stránek je tvořena v "primitivním" Poznámkovém bloku. Nemálo vývojářů jej volí hlavně proto, že je rychlý, jednoduchý a snadno po ruce. Právě pro tyto uživatele je určen editor Araneae, jenž nepřináší tisíce různých funkcí, ale jen to, co je pro webdesignéra nejnutnější. Hlavní výhodou oproti Poznámkovému bloku je například číslování řádek, vkládání barvy, odkazu či obrázku i s jeho rozměry. Ano, nejedná se o velké množství funkcí, ale dozajista tento základní výběr postačí profesionálním vývojářům. Výhodou jsou také předdefinované klávesové zkratky, například pro tučné písmo stačí stisknout zkratku CTRL+B. Vlastně všechny funkce jsou velmi dobře po ruce autor produktu se mnohem více než na velkou paletu funkcí zaměřil na velice promyšlené a propracované ovládání, jež opravdu nemá konkurenci. Nakonec nezbývá než editor doporučit, také proto, že je dobře počeštěn.

htp 1.10

Domovská stránka: htp.sourceforge.net

Licence: GNU/GPL zdarma

Platformy: Win32/Linux/SunOS

Při tvorbě statických webových stránek se velké množství lidí potýká s problémem, jak vytvořit jednotný design všech dokumentů. Opravdu není snadné upravovat kód několika desítek stránek, když potřebujete pouze změnit vzhled do jednotné formy. Řešení tohoto problému je samozřejmě nasnadě, a nejlepší je využít tzv. HTML pre-processor, jenž vygeneruje konečnou verzi webu. Ano, přesně takový nástroj je i známé PHP, ale to je určeno pouze pro webový server (jen stěží si s ním vygenerujete statické stránky). Pro tvorbu na straně vývojáře (když už na web chcete uložit finální stránky) je určen právě tento produkt. Celé to funguje velice jednoduše: nejdříve si vytvoříte tzv. předlohu (tedy stránku, jež bude obsahovat pouze design webu a žádný obsah), poté navrhnete vlastní webové stránky, které budou obsahovat pouze obsah vložený do speciálních tagů, a nakonec vytvoříte seznam všech vašich webových stránek a jedním spuštěním programu mžikem (aplikace je napsána v C++, takže desítky stránek vygeneruje během jedné sekundy) vytvoříte kompletní web s vaším designem. To, co jsem zde nastínil, je ovšem pouze úplně nejzákladnější využití, neboť tato utilita toho umožňuje mnohem více, například vkládání data do stránky (bohužel v anglickém formátu), doplňování velikosti obrázků či možnost přidání výstupu jakéhokoliv programu. Všechny tyto báječné možnosti jsou ovšem vyváženy jakousi větší náročností na tvůrce stránek, který by měl mít alespoň základní znalosti se skriptovacími jazyky a kód webové stránky plně pod kontrolou.

Mozilla Composer

Ačkoliv to není tak známo, standardní součástí prohlížeče Mozilla je tzv. Composer. Tato aplikace slouží k návrhu WWW stránek. Jedná se o kvalitní WYSIWYG (What You See Is What You Get co vidíš, dostaneš) editor, jenž je vhodný jak pro začátečníky, tak pro pokročilé uživatele. Mezi jeho dobré vlastnosti patří zejména velmi přehledné menu a značné množství podporovaných vlastností. Pro začátečníky je tento editor vhodný zejména proto, že jim nedává k dispozici tak nebezpečné nástroje, jako je třeba výběr fontu, či přímo jeho velikosti. Jste vlastně zezačátku vybízeni k používání standardních značek jako je Nadpis 1, Nadpis 2 apod... Pro pokročilé uživatele není tento editor sám o sobě ani tak moc zajímavý, snad krom toho, že se s ním dá vytvořit jednoduše vzhled celého webu, ale jinak je pro editaci samotných stránek nepříliš výjimečný. Avšak přidáním plug-inu pro editaci kaskádových stylů CSS se vše obratem změní. Tento modul vám totiž umožní jednoduše a s téměř minimálními znalostmi editovat kaskádové styly. Další zajímavostí je tzv. grafické zobrazení tagů, kdy máte naprostý přehled jak o zdrojovém kódu stránky, tak o jejím vzhledu. Bohužel už chybí možnosti pro kompletní správu webu, jež nabízejí jiné, a už komerční editory.

Mozilla DOM Inspector

Domovská stránka: www.mozilla.org

Licence: GNU/GPL zdarma

Každý znalejší vývojář ví, že většina dnešních webových prohlížečů zobrazuje dokument sestavený podle jeho objektového modelu, tzv. DOM (Document Object Model). Jedna z užitečných součástí Mozilly naštěstí umožňuje tento model všem vývojářům zobrazit. O co se jedná? Jednoduše se nám vlevo zobrazí stromová struktura webu, kterou můžeme procházet stejně jako adresáře na disku. Pokud si vybereme nějaký tag, Mozilla nám ho v náhledu zvýrazní a vpravo nám zobrazí všechny jeho konkrétní hodnoty. Vlastně si webovou stránkou jednoduše procházíte a zobrazujete si vlastnosti všech jejích prvků. To je velmi užitečné, protože tak můžete například velmi jednoduše pochopit systém kódu stránky, kterou jste už rok neviděli. Bohužel i tento prohlížeč má své drobné chybky. Za nejzávažnější považuji, že se zobrazuje pouze objektový model nějakého souboru, nikoliv vygenerované stránky (teoreticky by to samozřejmě jít mělo, ale nabízená funkce pohříchu nepracuje korektně). Dále chybí možnost editování hodnot přímo ve stromové struktuře. Rapidně by to všem usnadnilo tvorbu webových stránek dokážu si totiž velmi dobře představit, jak snadné by bylo vytvářet stránku přímo pomocí objektového modelu. Ostatně, tento prohlížeč asi nakonec stejně nejvíce použijí tvůrci kódu v DHTML, kde se vlastně často s ničím jiným než s objektovým modelem nepracuje.

TidyGUI

Domovská stránka: http://perso.wanadoo.fr/ablavier/TidyGUI/

Licence: freeware

Pokud tvoříte webové stránky přímo pomocí textového editoru, mnohdy v nich omylem můžete vytvořit velké množství chyb. Od zapomenutí takřka nepodstatných uzavíracích značek se můžete dostat k závažným chybám jako záměně lomítek (což při zobrazení v Internet Exploreru nelze vůbec poznat). Právě tato utilita vám pomůže při kontrole a úpravě zdrojového kódu stránky. Jednoduše totiž vypíše seznam všech chyb, přičemž ty nejzákladnější opraví přímo za vás. Možnosti nastavení jsou obrovské, a přesto se v nich snadno vyznáte, mě například potěšila možnost odstranění tagů <font>, jež vám usnadní implementaci kaskádových stylů CSS. To jsou sice samé funkce pro pokročilé uživatele, ale tentokrát bylo myšleno i na začátečníky. Jednoduchým zaškrtnutím políčka "Source document is from MS Word 2000" můžete pročistit kód webové stránky pocházející z aplikace Word, která, jak je všem známo, vytváří stránky i desetkrát větší, než je běžně potřeba. Naposled si tu musím nechat upozornění pro tvůrce českých stránek, kdy je třeba jako kódování vybrat buďto UTF-8 (pokud ho používáte), nebo RAW (pro ISO-8859-2 nebo Windows-1250).

Internetové tipy

Sourceforge - www.sourceforge.net

Tento webový projekt neziskové organizace pro podporu open source softwaru je jeden z nejúspěšnějších, jež se na internetu nalézají (je dokonce úspěšnější než projekt samotné organizace GNU). O co se jedná? Jde o možnost open source vývojářů spojit se a pracovat na jednotném projektu. K tomu jim má napomáhat spousta volně dostupných služeb, jako je hostování WWW stránek, instalačních balíků (je možno stahovat z několika mirrorů) a veřejně přístupného systému pro správu verzí CVS. To vše, doplněno rychlou technickou podporou, vytváří pro mnoho vývojářů server číslo jedna pro hostování jejich aplikace. Díky tomu zde najdete přes patnáct tisíc projektů, mezi nimiž se nalézá mnoho nadějných aplikací. Ostatně můžete si povšimnout, jak velké množství produktů z těchto "laboratoří" se dostává do našeho CD Centra. Z těch nejznámějších si dovolím vzpomenout alespoň CDex, VirtualDub či Gnucleus. Jak vidíte, nejedná se o podřadné produkty, ale o aplikace, s kterými stěží mohou soutěžit i komerční konkurenti.

§§§§§


Hyperrealita na vašem monitoru – Grafické plug-iny od AutoFx

Pavel Korec

c02c0543

V březnu jsem vám představil nový soubor grafických plug-inů od AutoFX s názvem DreamSuite. Jedná se o soubor laboratoří grafických efektů na pomezí 2D a 3D grafiky. Vytváří prohnuté, zestárlé, či potrhané fotografie, kovové reliéfní nápisy, obrazové rámečky s nejrůznějšími okraji a útržky tapet. Nyní se seznámíme s dalšími produkty rozšiřujícími nabídku o další hyperrealistické efekty. Jedná se o doplňující sady DreamSuite 2, DreamSuite Gel Series, samostatný, byť shodně vyhlížející AutoEye 2.0 a Photo/Graphic Edge 5.0. Za zmínečku stojí též zdarma uvolněný Dreamy Photo.

Proč efekty DreamSuite?

Důvody mohou být různé: DreamSuite dává kvalitní a velmi realistické výsledky. Díky tomu může náklonnost k němu získat i značně konzervativní grafik, který by jinak zvláštní efekty pro jejich řekněme technickou vyumělkovanost raději nepoužil. Za přiměřený efekt se nemusí stydět ani velmi decentní plakát, či knižní přebal. Uživatel má možnost aplikovat na řadu fotografií stejný dojem a ne pouze pozměnit jeho strukturu či barevnost. Dovedu si proto představit využití uvedených produktů při tvorbě krásného katalogu, kalendáře, zarámování knižních ilustrací. I tam, kde lze téhož výsledku dosáhnout přímo ve Photoshopu, přináší aplikace kombinovaných filtrů značnou úsporu času, a vzhledem k nudné zdlouhavosti při opakovaných úpravách mnoha fotografií i tvůrčí svobodu. Tvůrčí zásah je v řadě efektů podpořen možností ručního zásahu pomocí odtrhávacích, mačkacích, a jiných speciálních štětců. Potřebujete-li vyjádřit barevným podáním, rozmístěním, koláží, strukturou aj. určitý dojem, pak dost možná v těchto nástrojích naleznete to, co právě potřebujete. To znamená, že se můžete pokusit o cestu od představy k výběru a nastavení efektu, a ne jak bývá někdy obvyklé od výběru originálního efektu k dokazování (si) jeho účelu.

Jak funguje?

Programy z rodiny DreamSuite vyvoláte jako plug-in filtry z Adobe Photoshopu nebo jiného kompatibilního programu. Kromě toho máte zpravidla možnost spustit je jako samostatné aplikace. Ve Photoshopu je efekt aplikován na vybranou vrstvu. Plug-iny bohužel neumožňují návrat v podobě dalších (přidaných) vrstev (objektů), a tak jste nuceni celou obrazovou koláž provádět pro jednotlivé vrstvy Photoshopu anebo kolážovat v DreamSuite. Po vyvolání plug-inu se zobrazí jeho prostředí. Zvolíte tlačítko s efekty, v menu vyberete laboratoř efektů (DreamSuite, DreamSuite 2, DreamSuite-Gel Series), dále požadovaný efekt a případně ještě položku Preset... s přednastavenými hodnotami. Oproti mnoha jiným, umožňují některé ze zmiňovaných produktů měnit řadu nastavení a ručně vnášet do efektu řadu realistických poruch. Oproti minulé verzi máte k dispozici obrázkové Presets, které podstatně usnadní výběr a nastavení efektu. Program nedisponuje náhledovým okénkem, takže nebýt Presets, strávíte zbytek života nastavováním a zkoušením. Nutno poznamenat, že jednotlivá nastavení mají hodnotu samostatného efektu.

Na dlouhé časy

Po aktivaci nabídky začne pomalé a zdlouhavé renderování výsledku. Navíc se (ve Windows 98) nesmíte dotknout jiné aplikace, jinak se rendering zruší. Nepříjemná je též dlouhá odezva při volání z Photoshopu a opakovaný rendering při návratu. U 2D programů nejsme na takovou pomalost zvyklí, ale DreamSuite bychom neměli srovnávat s jednoduchými 2D filtry. Další nevýhodou je vícenásobná aplikace efektu: hloupě se musíte vrátit do Photoshopu a znovu aktivovat DreamSuite. Je to prostě nástroj pro profesionály vybavené výkonnějšími počítači.

DreamSuite Gel Series

Laboratoř obsahuje pět plug-inů, které vytvářejí 3D efekty automatickým modelováním poloprůhledných (skleněných, pryžových, sulcových) objektů nad maskou. Crystal Painter vytváří neprůhledné (kovové, skleněné, plastové) tvary nad maskou, kterou lze maskovacími štětci upravovat. Gel naopak disponuje průhledností a jeho výsledkem je měkké želé, marmeláda, mléčné sklo apod. Gel Mixer odlišně želíruje okraje a vnitřní část. Gel Painter je uzpůsoben pro jemné ruční sprejování povrchu podkladu a gelových částí, jakož i zásahu do jejich textury. Kovové povrchy se složitou realistickou strukturou vytvoří poslední z laboratoří.

DreamSuite 2

Nový soubor efektů obsahuje hned několik způsobů, jak z fotografie vytvořit políčka kinofilmu, či většího formátu. Umožňuje kombinovat podklad, do filmových okének umisťovat samostatné obrázky, či je použít v rámci kompozice. Další filtr aplikuje na obrázek realistické zrnění, jiný pracuje s pásky rozstříhané fotografie, s fotografií na pomačkané látce či fólii, fotografickým puzzle, kousky papírové lepenky.

Photo/Graphic Edge

Potřebovali jste někdy efektně upravit okraj fotografie? Zatímco DreamSute One zvládá kovové rámečky a odtržené okraje, PhotoEdge přidává další možnosti. Okraje nyní mohou být tvořené jiným obrázkem, polopropustnou maskou (jako razítko či kopie s přerušovaným okrajem), anebo může být fotografie na krajích kupříkladu zesvětlena či plynule přecházet do barevného podkladu specifického tvaru (Vignette). Rovněž můžete z obrázků s maskovanými okraji vytvářet koláže.

AutoEye

AutoEye je samostatnou laboratoří, vzhledově totožnou s DreamSuite. Hodí se ke komplexní úpravě fotografií. Dokáže zvýšit vizuální kontrast detailů či rozechvět a změkčit obraz, odstranit či naopak přidat zrnění, provést úpravy kontrastu, intenzity, barevnosti (včetně barevných kanálů) a struktury. Oproti filtrům Photoshopu či skriptům Corel Photo-Paintu obdržíte rychlejší a kvalitnější výsledek. Vhodně zvolená nastavení mohou dokonale pozměňovat pocitový charakter fotografie svůj nový záznam v Presets si tak můžete pojmenovat např. jako "ranní červánková idyla", "polední nostalgie", "napjatá atmosféra" a podobně. Za pozornost stojí úprava detailu, kterou provádí AutoEye pomocí své vlastní technologie I.V.I.T. (Intelligent Visual Image Technology).

Dreamy Photo

je freewarový program, který si můžete stáhnout na stránkách www.autofx.com a vyzkoušet si tak práci s jedním univerzálním, byť extrémně jednoduchým produktem. I zde bych mohl napsat multiefektem, neboť podobně jako AutoEye slučuje do jedné akce a položky "Preset" více samostatných nastavení (i když nesrovnatelně méně než AutoEye). I zde s trochou citu přidáte fotografiím zvláštní atmosféru, ale použít můžete jen rozmazání, obrazové duchy a přibarvení.

§§§§§


Udělejte svému webu make-up – Xara WebStyle 3.0

Vladimír Vondráček

c02c0544

Webové technologie jsou právem v centru pozornosti počítačového světa. Nabízejí totiž za minimální náklady značný přínos. I menší firmy se mohou prezentovat na webu, aniž by nemalá část jejich zisků padla na reklamu v médiích.

S příchodem zdokonalených bezpečnostních standardů se objevila řada on-line obchodů. Firmy tak mohou prodávat svoje výrobky prakticky kdekoliv po světě, aniž by například měly jediný kamenný obchod.

Vzhled stránek

Po poněkud obecném úvodu přejděme ke konkrétnější problematice. Stejně jako ve skutečném světě prodává v řadě případů obal, na internetu je tahounem zájmu o stránky jejich design. Ačkoliv principielně není vyloučeno, že černobílé, čistě textové stránky přitáhnou davy návštěvníků a zákazníků k nákupu, byť vynikajícího produktu, je tato možnost málo pravděpodobná až hypotetická. V praxi jsou naopak stránky grafikou všeho druhu doslova přeplněny. V mnoha případech se jedná o práci profesionálních webových designérů. Protože ne každý si může dovolit platit takovéhoto odborníka a, řekněme si to na rovinu, není k tomu ani zvláštní důvod, přichází často ke slovu stahování již existujících obrázků nebo kreslení vlastních. Pro nás, kteří jsme s výtvarným cítěním měli vždy problémy a naše grafické schopnosti končí u malování křížků a koleček při hraní piškvorek, zbývá pouze hledání na webu. Anebo zakoupit program Xara Webstyle.

Co umí Xara

Stručně řečeno, vybavit stránky odpovídající grafikou, která ovšem nemusí být pouhou dekorací, ale může obsahovat i části výkonné partie. V programu je předdefinována řada grafických objektů, které je ovšem možné upravovat. Produkt tak zabírá bílé místo mezi galeriemi připravených obrázků a kreslením na čistém papíře. Domnívám se, že z připravené galerie si vybere každý kdo chce, aby jeho stránky vypadaly dobře a přitom nechce investovat čas a peníze do vlastní tvorby. Z vlastní zkušenosti vím, že vytvořit k světu vypadající tlačítko nebo nadpis je práce složitá a často, alespoň v mém případě, není korunována úspěchem (výslednou patlaninu jsem doposud vždy nahradil textovým odkazem). Xara drží tvůrce do jisté míry zkrátka, ovšem v jejich vlastní prospěch. Umožní tak výtvarným antitalentům nebo vývojářům, kteří nemusí mít ultramoderní a superskvělou grafiku na své stránce, obdařit jejich výtvor konzistentně vypadajícím grafickým rozhraním. Dovolí vytvářet nejen zmiňovaná tlačítka a nadpisy, ale například pozadí nebo menu a vůbec snad všechny myslitelné grafické objekty, na webu se běžně vyskytující.

Jak pracuje

Ovládání programu je jednoduché i pro ty, kdo nikdy žádné obrázky nemalovali. Základní menu v podobě pokřiveného lopatkového kola je přehledné a nepotřebuje žádné bližší vysvětlení. Konečně, při přejetí myší nad některou položku menu se okamžitě zobrazí krátká nápověda.

Když se uživatel rozhodne tvořit nějaký objekt, kliknutím se přenese do katalogu připravených šablon. Jejich počet se liší podle vybraného objektu, obecně lze však říci, že jsou jich desítky a možná i stovky. Z toho důvodu mám dojem, že není problém najít takové, které by se člověku líbily, složitější je vybrat si ten nejvhodnější.

Pokud jste tedy spokojeni s tvarem a obrysem objektu, lze pokročit dále. Každý prvek katalogu obsahuje několik položek, které lze volně nastavovat. Je to samozřejmě nutné u popisu tlačítek, ale lze nastavit i barvu textu, ohraničení a výplně (například). Kromě barev lze nastavit i charakter stínování objektu. V případě tvorby navigačních lišt je samozřejmostí možnost vložit příslušný odkaz každé položce menu.

Tlačítkem Save se vše uloží na disk, a máte předpřipraveno. Protože některé grafické objekty mohou dosáhnout značných objemů (ve smyslu velikosti souboru, v němž jsou uloženy), nabízí menu při ukládání nastavit počet barev a výsledný formát obrázku. Přitom šikovně zobrazuje velikost výsledného souboru. Lze si pak jednoduše představit, jakou dobu bude stahování takového obrázku trvat a rámcově odhadnout, jaký názor na autora stránek získají uživatelé, připojující se modemem. Sebekrásnější obrázek nebo položka menu, která se stahuje neúměrně dlouho, poněkud ztrácí na zajímavosti a probouzí řádově jiné emoce, než uchvácení nad uměleckým zážitkem.

Integrace do editorů

Tvorba stránek je proces dynamický, a pokud nemáte naprosto jasnou a neměnnou představu o jejich vizáži a obsahu předem, pak jistě sem tam narazíte na problém vložení obrázku do právě tvořené stránky. Vyhledání nebo kreslení potřebné grafiky často vyvede tvůrce z konceptu a je jím značně narušena plynulost práce.

Xara Webstyles nabízejí elegantní řešení tohoto problému. Instalační program najde na disku podporované (mainstreamové) editory webových stránek a integruje do nich svoje funkce. Mezi programy, do kterých vytvoří instalátor vstupy, patří např. Microsoft FrontPage nebo Macromedia Dreamweaver, tedy WYSIWYG editory (takové, které okamžitě zobrazují výsledný tvar stránky a umožňují v tomto náhledu pracovat). Nejspíš to bude důvod, proč není mezi propojené editory zahrnut Macromedia HomeSite, jenž umožňuje editaci jen na úrovni HTML kódu.

A jak taková symbióza funguje v praxi? Pokud tvůrce dojde k přesvědčení, že právě v daném místě dokumentu by se měl nacházet nějaký grafický objekt, jednoduše klikne na příslušné tlačítko v nástrojové liště. Tím se otevře okno Webstyle a způsobem popsaným v minulém odstavci příslušný obrázek vygeneruje. V ukládacím dialogu se pak místo Save na tlačítku objeví Save & Exit. Po jeho stisknutí je Webstyle ukončeno a řízení tvůrčího procesu se přesune zpět do editoru, ovšem daný objekt je již umístěn na příslušnou pozici.

Jestliže během další práce vyplyne, že například žluté písmo na žlutém pozadí není přímo ergonomickým skvostem a že takový text je poměrně těžko čitelný, není větší problém vybrat tento objekt a zvolit jeho editaci. Za tím účelem se otevře opět uživatelské rozhraní Webstyle, kde je možno úpravu znovu jednoduše provést.

Výhody a nevýhody

Začněme nevýhodami, i když podle mého názoru se jedná spíše o "nevýhody". Databáze obrázků je obsáhlá, ale není možné do ní přidávat další záznamy, což je ovšem pochopitelné, neboť Webstyle pracuje s obrázky ve svém vlastním proprietárním formátu, který umožňuje jejich editaci. Při uložení se jedná de facto o konverzi z tohoto formátu do používaných gif, jpg nebo png souborů. Druhou a poslední nevýhodou by snad mohla být skutečnost, že nelze měnit tvar předdefinovaných objektů, není tedy možno přidávat různé kudrlinky a vylepšení.

Přecházím do zřejmě obsáhlejší oblasti plusů. Velkou výhodou je jednoduchost ovládání, jež musí zvládnout skutečně každý. Další je obsáhlá databáze profesionálně připravených grafických objektů. Když ale vytvoříte nějakou variantu na existující šablonu, můžete si ji přidat do nabídky a není pak problém vytvořit jednotný systém nadpisů (kupříkladu), aniž byste museli každý zvlášť upravovat, stačí jen přepisovat texty.

Pro praktické použití je značným přínosem velice jednoduchá tvorba navigačních lišt a menu, a to dokonce i v několika úrovních. Aplikace sama vygeneruje příslušný JavaScript, který pak uloží na příslušné místo spolu s obrázky. Není tedy problémem vytvořit interaktivní menu, jež reaguje i na pohyby myši přes jeho položky. Profesionální weboví designéři jistě mají tyto skripty již připravené, ale začínající nebo podomácku tvořící autoři stránek zajisté tuto finesu ocení. Rovněž je připraven skript pro vytváření virtuálních fotoalb, tedy stránek s náhledy obrázků (thumbnails), a následně jejich zvětšování pomocí kliknutí myší.

Shrnutí

Podle mého názoru je tento produkt určen spíše začínajícím nebo mírně pokročilým tvůrců stránek, i když může být dobrým odrazovým můstkem i pro profesionály. Umožní vytvořit graficky solidně vypadající stránky při minimálních vývojových časech. Pomocí schémat lze dosáhnout optimální jednotnosti stránky, resp. celé internetové prezentace.

Xara Webstyle

rychlost práce

množství šablon

K recenzi poskytla firma: Xara, www.xara.com

§§§§§


Macromedia Studio MX – komplexní řešení pro tvorbu internetových aplikací

Vladimír Vondráček

c02c0545

Macromedia je známým matadorem v ringu tvůrců nástrojů pro webové vývojáře. Studio MX je soubor několika programů, které je ovšem možné zakoupit i samostatně. Proto bude i tato recenze rozčleněna na oddíly, popisující jednotlivé komponenty. Jednou z částí Studia MX je i Macromedia Flash MX, na který jsme přinesli recenzi v jednom z minulých čísel PC WORLDu, proto se o něm nebudu příliš rozepisovat.

Začneme zostra Dreamweaver

Stěžejní částí celého balíku je aplikace Dreamweaver MX. Tento velice silný nástroj umožňuje snadno vytvářet stránky s dynamickým obsahem. Dreamweaver je editor webových stránek, poskytující vysoký komfort při jejich tvorbě. Integruje v sobě jednak vizuální návrh stránky, stejně jako je tomu v případě moderních textových editorů nebo třeba konkurenčního Microsoft FrontPage. Na rozdíl od něj však zároveň zobrazuje zdrojový kód, takže je možné plynule během editace přecházet z jednoho typu práce k druhému, aniž by se muselo otevírat další okno. Tím se dostávám k jednomu, říkejme tomu tak, úskalí.

Uživatelské rozhraní aplikace je mírně řečeno velmi pestré, pesimista by řekl přeplácané. Tato nepřehlednost je ovšem vykoupena zmiňovanou výhodou, že je vše zobrazeno najednou. A po několika hodinách práce přijde uživateli natolik známe, že se s jeho bohatostí bez problému sžije.

Logickou stavbu článku podepřeme podrobnějším rozborem okna aplikace. Kromě zmiňovaných největších ploch wysiwyg editoru a zdrojového kódu, je na obrazovce ještě několik menších lokalit. Zde musím trochu odbočit k fungování editoru. Pokud učiníte nějakou změnu v místě, kde je zobrazeno okno editoru wysiwyg, jsou do zdrojového kódu neprodleně vloženy příslušné tagy. Podobně je tomu při editaci, kdy je okamžitě zvýrazněna odpovídající část zdroje. Moderní HTML (event. XML) tagy však obsahují řadu nastavitelných vlastností (Properties). Aby byla jejich konfigurace co nejjednodušší a tím se dostávám zpátky k popisu je jejich přehled aktivně zobrazován v dolní části okna. Teoreticky tak existují celkem tři (!) možnosti jak udělat tutéž věc, na uživateli je, aby si zvolil takovou, která mu v dané situaci nejlépe vyhovuje. Tím je popsána, kromě nástrojové lišty, větší část uživatelského rozhraní. Zbytek tvoří sada záložek. Co obsahují, bude popsáno níže. Je totiž nutné nejprve popsat duši aplikace a pak detaily jejího vzhledu.

Moderní webové stránky, možná by bylo lepší nazvat je aplikacemi, mají obecně řečeno dvě složky. První je vzhled, druhou je obsah (to se týká nejen internetu, ale zanechme filozofování). Zatímco vizáž je možno svěřit jiným částem balíku Studio MX, obsah budeme tvořit právě v prostředí Dreamweaveru. Moderní stránky musí mít nejen dynamický vzhled, ale zejména obsah. Statická prezentace, byť barevná, dnes již nikoho neoslní. V prostředí internetu je vyžadována interaktivita, barvami pouze okořeněná (jedná se o můj vlastní názor). Stručně a jasně, stránky by měly být schopné měnit svůj obsah podle přání klienta. Jsou tedy opatřeny formuláři a podporovány silou nějaké databáze. Dreamweaver je na všechny tyto požadavky připraven.

Pro lepší osvětlení si uveďme příklad: Váš autobazar není příliš na očích, proto ani obraty nejsou nijak vysoké. Rozhodnete se tedy být moderní a nabízet vozidla prostřednictvím Sítě. Protože není příliš šikovné vytvářet zvlášť stránku pro každý vůz, vložíte údaje o nich do vybrané databáze. Zároveň spustíte webový server, který umí provádět server-side skripty, tedy jakési programy, které klient spouští na serveru a výsledek jejich běhu je pak vrácen jako "statická" HTML stránka. Za pomoci těchto skriptů je webový server schopen oslovit databázový stroj a získat z něj potřebná data. Uvedené představuje obecný model, nyní jak s takovouto situací naloží recenzovaný produkt.

Předně je třeba zvolit, v jakém jazyce budou skripty generovány. Tuto volbu za vás ale pravděpodobně provedl správce webového serveru jeho konfigurací. Pro informaci tedy doplním, že aplikace podporuje PHP, ASP, JSP a ColdFusion skriptování. Pro každý z vyjmenovaných typů existuje trochu jiný způsob přístupu k databázi, ale obecně lze říct, že připojit se ke zdroji dat není obtížné, pokud máte k dispozici potřebné parametry (jako je přihlašovací jméno a heslo nebo síťovou identifikaci databázového serveru). Nerad bych zacházel do přílišných podrobností, takže zase obecně. Vazba záznamů z databáze na proměnné ve skriptu je řešena pomocí tzv. RecordSetu. Do něj jsou vybrány jednotlivé sloupce tabulek inkriminované databáze a jsou pak transparentní pro daný editovaný dokument. Lze je jednoduchým způsobem zobrazovat nebo zahrnovat do výpočtů. Parametry napojení na databázi a definice výkonných funkcí jsou uchovávány separátně a maximalizují tak přenositelnost na úrovni zdrojového kódu. Rázem tak máte k dispozici možnost vyvíjet svůj produkt tak, že bude přenositelný na jinou strukturu bez podstatnější změn. Propojovací skripty nemusíte explicitně psát, jejich funkční šablony jsou už v aplikaci umístěny. Samozřejmě že tvůrci nemohli zakomponovat všechny možné kombinace používaných webových serverů, užitého skriptovacího jazyka a spolupracující databáze, takže se může stát, že zrovna vámi uvažovanou architekturu v nabídce nenajdete. I na to však ve své obchodní strategii Macromedia myslela a umožňuje přímo do prostředí programu integrovat moduly jiných firem, které přidávají další funkce a podporovaná prostředí. Protože jsem testoval produkt na spojení webového serveru Apache a databáze PostgreSQL, musel jsem plug-in využít, neboť Dreamweaver uvedený databázový stroj nepodporuje. Ovšem je integrován přístup k MySQL, MS SQL nebo Oracle databázím. Pokud tedy používáte poměrně rozšířenou kombinaci Apache HTTP serveru s podporou PHP skriptování ve spojení s MySQL databází, nebudete mít vůbec žádný problém s tvorbou dynamických stránek. Více možností nabízí serverové řešení přímo do Macromedie, tedy ColdFusion server, kterýžto obsahuje některé funkce, jež do ostatních serverů musíte dodávat. Více o ColdFusion si přečtete v samostatném odstavci.

Konečně se dostávám k pravé části uživatelského rozhraní. První ze záložek tvoří položka Design. Umožní definovat celkový vzhled stránky pomocí editoru CCS. V další záložce se skrývá například kompletní příručka k HTML, některé užitečné JavaScripty, které lze snadno do stránky přidat. V této záložce Code je obsažen i Tag Inspector, jehož název mluví za vše. Logicky následuje záložka Application. To je místo, kde definujete chování serveru, nastavujete RecordSet a další součásti výkonného jádra dynamické stránky. Pomocí přehledných a srozumitelných dialogových oken provede aplikace uživatele konfigurací. Další záložka Files obashuje informaci o souborovém systému konkrétního webového situ. Management souborů je další silnou stránkou. Aktuální kopie všech vytvořených souborů v daném projektu je uchovávána lokálně. Protože Macromedia myslí i na ty, kteří vyvíjejí za ostrého provozu svého serveru, umožňuje definovat tzv. testovací server, na němž se spouští upravené nebo nově vytvořené server-side skripty. Připomínám, že náhled statické stránky není prakticky potřeba, neboť její vzhled je trvale zobrazen v editoru. Poslední souborová vazba pak směřuje přímo na ostrý server, kam jsou nové soubory ukládány. Protože na rozsáhlejších projektech spolupracuje obvykle několik vývojářů, obsahuje Dreamweaver i prostředí pro spolupráci, sdílení poznámek a rozdělení úkolů. Zobrazené záložky lze modifikovat prostřednictvím menu nastavení aplikace, uvedený výčet vychází ze základního nastavení. Výše uvedenou kritiku přehlednosti lze eliminovat skrytím celého pravého panelu jakoby mimo obrazovku. Konečně celé uživatelské rozhraní lze široce upravovat a ohýbat k obrazu svému, takže nakonec si svoje najde každý.

Popisovat všechny funkce Dreamweaveru není dost dobře možné, v krabici je přiložen kvalitní tištěný manuál, který této složce Studia MX věnuje hodně přes sto stran. Pokud nekamarádíte s knihami, uvítáte i tutoriál, jenž vás naučí s programem pracovat.

Pro zjednodušení práce je připravena řada průvodců a šablon, značně urychlujících vývoj aplikace. Příkladem může být jednoduchý způsob vkládání navigačních menu, práce s formuláři, automatizované vkládání kódu skriptu a navíc vysoký stupeň integrace s ostatními členy Studia MX.

Závěrem tedy podtrženo a shrnuto, pokud vyvíjíte webové stránky se skutečně dynamickým obsahem i v týmu, pak Dreamweaver MX je bezesporu něco, o čem byste měli přemýšlet. Zdánlivě vysoká cena není v žádném případě nijak nadhodnocena a je vykoupena vysokou užitnou hodnotou. Relativní otevřenost produktu umožňuje zahrnout pro potřeby uživatelů další rozšíření, z nichž celá řada je volně dostupná ke stažení na internetu.

Pokračujeme v krasojízdě - Flash MX

Jak je již zmíněno, samostatná recenze produktu Flash MX vyšla v našem časopisu v letošním červnovém čísle. Proto v tomto odstavci nebude recenze příliš obsáhlá.

Flash MX je vývojové prostředí pro tvorbu interaktivní a dynamických webových stránek. Vytvořené soubory jsou uchovávány ve formě jakýchsi videosekvencí v proprietárním formátu firmy Macromedia. Přehrávače těchto souborů jsou však zadarmo ke stažení na internetu buď jako samostatné aplikace, nebo ve formě plug-inů do webového prohlížeče.

Práce s programem je vhodná spíše pro zkušenější uživatele, konečně jako v případě celého Studia MX.

Celá filozofie systému Flash movie je v podstatě odstranit zatížení serveru vykonáváním skriptu, a pokud možno ulehčit i klientskému počítači. Interaktivní stránka obsahuje zmiňovaný Flash objekt, který je serverem poskytnut. Přehrávání filmečku je pak řízeno buď interakcí s uživatelem (přejetí myší apod.), nebo probíhá nezávisle, podobně jako třeba animovaný gif. Výhodou je nevytěžování síťového provozu stálou komunikací, na klientské straně pak není spouštěn žádný skript. Je to výhodné z hlediska bezpečnosti (neobjevuje se maligní skript) a ochrany autorských práv (ve zdrojovém kódu stránky není zobrazen zdroj skriptu). Na interface je přidána logická vrstva (zpravidla ve formě XML souboru), která reaguje na uživatelský vstup, pokud je samozřejmě povolen.

Některé rozšiřující funkce formátu Flash jsou přímo podporovány aplikačním serverem ColdFusion. Umožňuje to vylepšit interakci klienta se serverem.

O uživatelském rozhraní platí prakticky totéž co o Dreamweaveru. Je, podle mého názoru, komplikované, na druhou stranu ale dobře konfigurovatelné, takže lze nalézt kompromis mezi jednoduchostí a funkčností.

Pro začínající nebo mírně pokročilé je určen rozsáhlý a dobře zpracovaný systém nápovědy, cvičných lekcí a tutoriál. Zvládnutí produktu není úplně automatické, zato čas investovaný do jeho prozkoumání se bohatě vrátí v podobě komfortního vývoje dobře vypadajících výsledků.

Systém práce s programem je poměrně jednoduchý. Stejně jako v klasickém filmu je celá sekvence rozdělena na jednotlivé "záběry". Pracovní plochu lze zase popsat systémem vrstev, které se různě prolínají. Výsledkem je třeba neměnné pozadí pod nějakými aktivními prvky. Jak bylo již naznačeno, změny stavu nebo interakci uživatele lze propojit s nějakou akcí, příkladem může být tvorba atraktivních menu na hlavní stránce webového serveru. Dalším zajímavým příkladem, který je ostatně i součástí přidaných demonstračních řešení, je on-line dotazník, jenž má skutečně kvalitní vzhled. Jistě lze nalézt nesčíselné množství dalších situací, kdy uvedený model najde uplatnění.

K této kapitolce lze dodat následující: pokud vyvíjíte flashové aplikace, pak jistě už nějakou verzi Macromedia Flashe máte. Jste-li zatím pouze ve fázi rozhodování, pak Flash MX vezměte určitě do úvahy. Konečně, získáte nástroj špičkové úrovně přímo od tvůrce formátu, takže lze očekávat bezproblémovou kompatibilitu a funkčnost. A pokud budete svojí práci věnovat dostatek úsilí, můžete se spolehnout na kvalitu výsledku.

Ohňostroj tvůrčích možností - Fireworks MX

Dvě předešlé části Studia MX dodávaly stránkám především funkčnost. Dreamweaver prakticky neumožňuje grafiku editovat, Flash MX je také určen spíše k interaktivní grafice a zapojuje se do obrazu podle výše popsaného schématu. Fireworks je integrovaný bitmapový a vektorový editor. Obě možnosti vytváření grafiky je možné kombinovat dle libosti a tím využívat výhod obou přístupů.

Užvatelské rozhraní je podobné již popisovaným produktům, proto jenom potvrdím, že je ve velké míře konfigurovatelné, zobrazuje spoustu užitečných informací a funguje dostatečně interaktivně na to, aby práce byla plynulá. Pokud máte jasnou představu, jak by měl design budoucí stránky vypadat, jistě se úkolu zhostíte zcela samozřejmě. Na okraj bych chtělů poznamenat, že můžete vytvořenou grafiku použít nejen na webu, ale pro toto použití je celý produkt spíše nastaven. Předurčení je znát i z charakteru šablon a obsahu nápovědy.

Stejně jako u předešlých produktů je obsažena kvalitní nápověda a cvičné lekce, které uživatele naučí s Fireworks pracovat. Kromě přímého kreslení je možno samozřejmě grafiku importovat a následně upravovat pomocí řady grafickch efektů. Výhodou je použití vrstev obrázku, takže jednotlivé objekty lze upravovat bez ovlivnění těch ostatních. Nastavování barevnosti, průhlednosti a ostatních parametrů je bezproblémové a po zorientování se i jednoduché. Hodnotnou možností je i vytváření interaktivní grafiky, jako jsou tzv. rollovery (obsah dotčené oblasti se mění podle polohy myši nebo jiné akce uživatele) či aktivní menu.

Při troše grafického nadání tak není problém vygenerovat něco, co po zhlédnutí nevyvolá šok nebo dokonce vyrážku. Pokud se, jako já, obáváte při svých schopnostech zmíněných následků aplikace svých výtvorů na někoho jiného, můžete se uchýlit k efektním úpravám toho, co již někdy někdo vytvořil. Efekty, jimiž lze poničit práci někoho jiného více než zdařile, se zaměřují jednak na barevnost snímku, barevné přechody, rozmazání nebo naopak zaostření hran. U každého z nich lze nastavovat celou řadu parametrů, takže čistě experimentovat s nastavením zabere spoustu času. Při jasné výchozí myšlence je ovšem čas k dosažení výsledku skutečně minimalizován. Kromě efektů, aplikovaných přímo na obrázek, lze použít maskování, tedy překládání existující grafiky nezávislou maskou, která jeho zjev příslušně upraví. Udělat z fotografie vaší tchýně démonickou tvář v mlžném oparu na úvodní stránce webu věnovaného fantasy není úkolem neřešitelným. Práce s texty je i v grafice důležitým detailem, neboť nevhodně umístěný a nevhodně vypadající text může podstatně poškodit vzhled celé stránky. Pro psaní textů lze volit ze spousty nabízených fontů, barvu textu přizpůsobit nebo vyplnit texturou, vrhnout stín patřičným směrem a způsobem. Je tedy evidentně pouze na uživateli, jak naloží s nabízenou silou a zda se mu ji podaří zkrotit. Konečně, stejně jako oheň, počítače a software, je i ohňostroj Fireworks výborným sluhou, ale tvrdohlavým pánem (jenom maličká parafráze).

Pro informaci lze dodat, že přímo v prostředí Fireworks lze propojit jednotlivé grafické objekty s databázovým zdrojem ve formě XML souboru (definováním propojením na databázi a stanovením proměnných), navázání je pak provedeno za pomoci příslušného průvodce.

Svojí funkcí se Fireworks MX příliš neliší od ostatních nástrojů na úpravu grafiky. Obsahuje nicméně všechny standardní funkce. Zajímavá je možnost spojit vektorový a bitmapový přístup. Sada v aplikaci obsažených efektů, filtrů a funkcí je rozsáhlá a optimalizována spíše pro webovou grafiku. Ukazuje na to i výběr dodatečných funkcí, jako je přímý způsob generování dynamické grafiky, tvorba pop-up menu či animovaných sekvencí.

Freehand 10 umělecká zóna

Dalším produktem v řadě je Macromedia Freehand 10, liší se tedy číslicí od ostatních produktů s příponou MX. V tomto případě se jedná o vektorový grafický editor. Nabízí stejnou funkčnost jako jiné grafické editory, založené na tomto principu. Jednotlivé objekty je možné upravovat samostatně, je samozřejmě dovoleno seskupovat je pro jednodušší manipulace, sestavovat jejich pořadí. Vlastnosti jednotlivých objektů se upravují buď pomocí plovoucích oken nástrojů, která je možné nechat zobrazené nebo interaktivně vizualizovat, nebo přímou cestou pomocí menu aplikace.

S editorem se pracuje standardním způsobem, na uživatele nečeká žádná nepředloženost nebo úskalí. Používání všech nástrojů je jasné i bez jinak tradičně dobře připravené nápovědy. I zde najdete učební lekce, zaměřené na zvládnutí základních postupů. Samotnou činnost pak omezuje jen představivost autora a jeho grafické schopnosti. V této souvislosti jsou zajímavé možnosti rozšířit používané nástroje pomocí plug-inů. Některé z nich jsou již vloženy, jako je například editor sloupcového grafu. Ten je vytvořen automaticky z tabulky, kterou vyplní uživatel v prostředí přehledného průvodce. Těžiště práce však tvoří mravenčí snažení v úpravách objektu, které ve výsledku znamená graficky dokonalé dílo. Každý dopředu promyšlený krok lze jednoduše realizovat. Pokud nejste ani pak s výsledkem srozuměni, stačí pokračovat jinou cestou.

Za připomenutí zde stojí fakt, že jednotlivé části obrázku lze upravovat separátně a nevzniká tedy nebezpečí, že neuváženou úpravou v jedné části obrázku poškodíte takřka nenávratně část jinou. Objekty lze podsouvat, tedy měnit jejich zobrazované pořadí, a tudíž i viditelnost. Na rozdíl od jiných grafických editorů ale není ztracena informace o skryté části objektu. Ten je pak možné například přesunout zpátky na popředí, aniž by chyběla vykousnutá část. Kromě psaní textu pak vystačíte pouze s jednou rukou (i když i psát se dá jenom jednou rukou :-), neboť propracované rozhraní je jednoduché ovládat pouze myší. Práce s programem je návyková, často se stává, že nejste spokojen s nějakým detailem. Pro tento účel je možno zvětšit část obrázku prakticky libovolně a úpravy provádět komfortně i při zvětšení. Takových nedodělků se asi najde více, a při úpravách ani nepostřehnete, jak utíká čas. Svědčí to o ergonomii aplikace, neboť u špatně navrženého rozhraní nebo programové chybě člověka poměrně záhy začne práce rozčilovat, a je si časových ztrát až bolestně vědom.

Malou zvláštností snad může být to, že ukládání výtvoru na disk je umožněno ve formátech fh10, což je proprietární formát, nebo eps, takže ve formě postscriptového souboru. Když máte tedy tiskárnu, která s postscriptem kamarádí, pak pro vás nebude problém tisknout přímo ze souboru. Pro nás, co takovou možnost nemají, nezbývá než využít vestavěného exportu obrázku do nějakého lidštějšího (rozuměj rozšířenějšího) formátu, který je optimální např. pro umístění obrázků na web nebo pro běžný, ovšem obvykle hůře vypadající, tisk.

Přiznejme na druhou stranu, že právě tvorba grafiky pro web nebo jednoduché kreslení je asi nejčastější. Všechny výhody práce s programem tak ocení zejména profesionál, pro kterého je pracovní náplní zabývat se detaily vedoucími k dokonalému obrázku. Je tedy možné vytvářet například i propagační a reklamní materiály se solidním vzhledem.

Freehand 10 je slušnou vstupní branou do světa profesionální grafiky a designu, obsahuje dostatek editačních prvků pro práci s grafickými objekty. Práce s programem je bezproblémová a umožní relativně snadno vytvářet relativně kvalitní výsledky. Relativita je v tomto případě vztažena ke schopnostem autora, a nikoliv k možnostem aplikace. Představuje rozumný doplněk k ostatním produktům v balíku Studio MX.

Kam umístit vytvořený obsah ColdFusion Server

Aby byla nabídka v krabici úplná, obsahuje i serverové řešení se sympatickým názvem ColdFusion MX ve verzi Developer (plně funkční s omezením přístupu pouze pro vývojové účely). Jedná se o aplikační server, který se instaluje na počítač s webovým serverem. Pokud tedy máte naistalován některý běžný webový server (např. IIS nebo Apache) pod některým běžným operačním systémem (Windows, Linux, UNIX), pak můžete využít serverového řešení od firmy Macromedia.

Aplikace se skládá de facto ze tří základních komponent. První z nich je vlastní server, druhý pak CFML ColdFusion Markup Language, což je firemní mutace nebo spíše rozšíření standardu HTML, a server-side ActionScript, jehož účel není třeba objasňovat. Poslední složkou je administrátorský nástroj pro správu serveru. Jestliže klientský počítač pošle požadavek webovému serveru, je zpracování stránky předáno aplikačnímu ColdFusion serveru. Zdroj je předán ve formátu cfm nebo cfc, a teprve ColdFusion jej zpracuje do podoby HTML stránky, kterou web server předá jako odpověď na požadavek. CFML je obdobný klasickému HTML, obsahuje tedy stejnou architekturu tagů, dodává ovšem možnost definovat tagy vlastní a přidává sadu vestavěných rozšíření. Příkladem je přímá podpora proměnných a vyhodnocování jejich relací. Běžné HTML tagy (přeložitelné snad jako značky) ponechává bez povšimnutí, reaguje jenom na rozšíření.

ColdFusion se samozřejmě domluví i s běžnými databázovými stroji, které podporují standard JDBC, což je rozhraní, jež používá API pro spouštění SQL příkazů. Z toho plyne, že pokud máte "rozumnou" SQL databázi, ke které jsou pro používaný operační systém dodávány příslušné ovladače, nebudete mít s přípojením mezi ní a aplikačním serverem žádné problémy.

Proč zvolit právě tento aplikační server? Výhoda z pohledu uživatele Macromedia produktů je jasná: silná podpora vývojového prostředí Dreamweaveru a Flashe pro funkce ColdFusion serverů. Pro ostatní může být výhodou schopnost plné splupráce s jinými aplikačními Java servery. ColdFusion je plně kompatibilní se standardy .NET, .NET/COM, CORBA, Java nebo XML. Výhodou je jistě i otevřená architektura, takže je možné přidávat komponenty jiných firem. Lze ocenit i integrované servisní služby, jako je monitorování zátěže serveru, fulltextové vyhledávání, dynamickou tvorbu grafů a podporu pro externí web services.

V jednotě je síla aneb Studio MX

Uceleným balíkem programů útočí Macromedia do řad vývojářů, kteří dosud používali jiné nástroje pro vývoj webových stránek a webových aplikací. Ačkoliv cena není úplně zanedbatelná, užitná hodnota ji zcela jistě několikanásobně převyšuje.

Záměrně jsem si nechal na závěr popis vzájemné integrace jednotlivých součástí balíku. Slušná je i integrace s HTML editorem HomeSite od stejného výrobce. Produkty jsou provázány na mnoha úrovních. Počínaje existencí tlačítek na nástrojové liště Dreamweaveru, kdy se přímo do vytvářených stránek vkladájí příslušné objekty, pokračujíc přes podporu ColdFusion vymožeností.

Pokrytí problematiky je natolik široké, že pro vývoj velmi kvalitních a profesionálně vypadajících stránek zřejmě nebudete potřebovat žádný jiný produkt. Přes to všechno je architektura všech aplikací dostatečně otevřená. Macromedia rozhodně nepodlehla bludu vlastní bezchybnosti a všemocnosti, a umožňuje velice snadným způsobem přidat do produktů moduly třetích stran. Poskytuje tak i uživatelům jiných než mainstreamových serverových řešení, aby mohli aplikace Studia MX používat. Otevřenost je v tomto případě jasně ku prospěchu věci.

Na druhou stranu, hardwarová náročnost programů, zejména Dreamweaveru a samozřejmě ColdFusion serveru, vyřazuje z okruhu potencionálních zákazníků všechny, kdo nemají dostatek výkonu. Ovšem při dnešních cenách dostatečně výkonných počítačů není tato poznámka nijak zásadní skvrnou, neboť cena Studia MX je srovnatelná. Podpora pro týmovou spolupráci při vývoji jak ze strany aplikací, tak serveru však míři i do větších vývojářských firem, pro které asi otázka výkonu není nijak zásadní.

Pokud tedy chcete rychle vyvíjet bohaté internetové aplikace a stránky, pak Macromedia Studio MX je pro vás takřka ideální volbou. Navíc je v balíku verze jak pro Windows, tak pro Mac OS, což rovněž naznačuje, že to Macromedia s otevřeností myslí skutečně vážně. Vysoký výkon a integrace produktů je jasné plus, důvod proč investovat nemalý peníz do nákupu.

Macromedia Studio MX

cenove výhodná varianta

vyvázená a komplexní sestava

K recenzi poskytla firma: Digital Media, s. r. o., Schweitzerova 22, Olomouc

www.digitalmedia.cz

Cena: 21 037 Kč (bez DPH)

§§§§§


Nahrávejte si CD dostatečně kvalitně – PCDJ CD Enhancer

Vladimír Vondráček

c02c0546

Jistě vás již mnohokrát napadlo jak ten čas letí a jak všechno, co bylo kdysi novinka, je dnes beznadějně zastaralé. Pokud se jedná o techniku, je toto zastarávání takřka hmatatelné. Na rozdíl od strojů, lidé jsou ovšem sentimentální a schovávají proto různé nemoderní věci. Zvlášť patrné je to u záznamové techniky, zejména pak u zvukových nahrávek. Edisonův voskový váleček se poměrně rychle přeměnil na stříbřitou placičku v CD přehrávači. Samozřejmě že nesrovnatelně vzrostla kvalita záznamu, ale co se staršími vinilovými LP deskami nebo pomalu (velmi pomalu) ustupujícími MC kazetami?

Nabídka řešení

Je pochopitelně možné všechna tato média vyhodit a zakoupit jejich verze na některém moderním nosiči. Toto řešení by pravděpodobně zvolil váš dědic, pokud by ho ovšem některý vámi oblíbený interpret vůbec zajímal. Druhou možnost nabízí recenzovaný produkt. Nutným předpokladem je však několikaminutová až několikadenní přípravná práce s propojením gramofonu (kazetového nebo páskového magnetofonu, rádia nebo čeho všeho) s audiovstupem zvukové karty. Délka přípravy je závislá jen na vaší šikovnosti, konektory jsou k dostání poměrně běžně.

Pracnost propojování je ovšem korunována úspěchem a můžeme se pustit do nahrávání. CD Enhancer obsahuje velice jednoduché rozhraní pro nahrání ze vstupu (mikrofonového nebo linkového). Šikovná je možnost volby vzorkovací frekvence záznamu a indikace volného místa na disku spolu s maximální délkou záznamu, kterou lze do počítače nahrát.

Jak funguje

Od popisu práce odskočíme do trochu techničtější části. Nahrávání probíhá jakožto ukládání souboru ve formátu WAV na disk. Tento formát je nekomprimovaný, a proto nahrání i krátké skladby ve vysoké CD kvalitě (vzorkovací frekvence 48 kHz) stojí hodně místa na disku. Na druhou stranu tím, že nedochází ke kompresi zvuku, neztrácí se z něj žádná informace, která by citlivému posluchači mohla vadit. V případě, že jste naštíru s diskovým prostorem, je možné zvolit libovolnou vzorkovací frekvenci a tím snížit nároky na kapacitu disku. Hodnota vstupního signálu je ovšem snímána méně častěji, může pak docházet k drobným zkreslením nahrávaného zvuku.

Po nahrání a uložení zvukového souboru můžeme přikročit k vylepšování zdroje. Předně lze celou nahrávku rozdělit podle tichých míst. Nahráváte-li tedy třeba celou desku, pak nemusíte po jednotlivých skladbách provádět úpravu každé zvlášť. Po zvolení příslušné položky menu je celá nahrávka rozdělena na jednotlivé úseky, oddělené tichem, což je typický případ pauzy mezi skladbami. Celá deska ale uchovává svoji strukturu jakožto playlist wav souborů.

Jelikož elpíčka nezůstávají stranou běhu života lidského, dochází občas k jejich poškrábání, což při přehrávání způsobuje praskání nebo prskání až přeskakování. Aby se tyto neřesti nepřenášely na technicky vyspělejší médium, je možné je vyfiltrovat. CD Enhancer obsahuje desítky předdefinovaných filtrů, které pamatují na řadu situací, jež mohou nastat. Odstraňování praskání (prasknutí je vlastně vysokofrekvenční šum krátkého trvání) je možné realizovat pomocí šumového filtru, stejně tak ořezání špiček v záznamu se dá jednoduše zařídit.

Protože není vždy pohodlné pracovat s celým záznamem, lze myší vybrat jenom ten úsek, který hodláme upravovat. Zmíněný úsek je možné nejen opravit, ale také úplně vyseknout, čehož lze využít třeba při přeskočení desky a nahrání té samé stopy (nebo drážky či jak pojmenovat dráhu, ve které se pohybuje jehla přenosky ach ty staré časy...).

Pomoc grafického ekvalizéru zase oceníte v případě revitalizace nahrávek na magnetofonových kazetách. Často se stává při jejich častém používání nebo dokonce kopírování, že dochází k ořezávání frekvenčního rozsahu a tím i ztrátě kvality záznamu. Ekvalizér vyfiltruje nevhodné složky, naopak jiné příslušně zvýrazní a poté možná poznáte svého oblíbeného zpěváka i po hlase, a nejen podle nápisu na obalu kazety.

Detailně popisovat všechny efekty, které lze použít na úpravu získaného záznamu, není příliš účelné, zejména proto, že moje necvičené ucho není s to ohodnotit nějak smysluplně jejich výsledek. Mohlo by tak dojít k vytvoření zkreslené nebo vyloženě chybné informace, což bych skutečně nerad.

Komu prospěje?

Byť jsem v minulém textu popisoval takřka výhradně použití CD Enhanceru ve spojení s gramofonem, je samozřejmě možné jako zdroj použít de facto cokoliv, co dokážete připojit k počítači. Nehledě k tomu, že je tato aplikace určena především k úpravě zvuků pro jejich vypálení na CD, neobsahuje možnost ukládání ve formátech cda (audiostopy) nebo mp3. Nicméně převádět soubory WAV na audiostopy umějí některé vypalovací programy samy a MP3 převaděče se dají poměrně jednoduše sehnat. Škoda jen, že tyto možnosti nejsou do tohoto jinak zdařilého programu zakomponovány. Ale to je asi jediná výtka.

PCDJ CD Enhancer

rychlost aplikace

škála efektů

výstup jen WAV

K recenzi poskytla firma: CALCO, s. r. o., divize UNIMEDIA, U Výstaviště 11, Praha 7, www.unimedia.cz

§§§§§


Duch ve vašem stroji – Norton Ghost 2002

Jaroslav Kasal

c02c0547

Aplikace Ghost na sebe bere podobu spíše malého obratného programu, než velkého robustního kolosu, jak jsme od některých jiných výrobců zvyklí. V tomto směru je třeba hned v úvodu Symantec za tento přístup pochválit. Popravdě řečeno, Ghost je spíše šikovná systémová utilita, takže přílišná robustnost by asi nikoho ze správců sítí příliš nenadchla. Nicméně nejdříve si řekněme, k čemu vlastně "duch" slouží. Jeho posláním je pomáhat při správě disků, konkrétně tedy s klonováním obsahu disků a partition, jejich zálohováním do souborů, a samozřejmě umí i image ze souboru zpětně obnovit na disk. Bez pochyb zůstává, že utilit, které se podobnou tematikou zabývají, je vícero, nicméně s elegancí s jakou se toho zhostila společnost Symantec se stává Norton Ghost 2002 velmi užitečným nástrojem.

Norton Ghost se instaluje z jednoho CD nosiče, na kterém lze vyjma alikace nalézt i instalaci Adobe Acrobat Reader a interaktivní učebnici pro Notron Ghost. Jak už také bývá dobrým zvykem, na CD naleznete i manuál v PDF podobě. Samotná instalace je jednoduchá a rychlá, po ní a restartu počítače následně naleznete v kolonce Start/Norton Ghost 2002 zástupce pro spuštění Ghost Boot Wizard a Ghost Explorera. První zmíněný program slouží k vytváření instalačního média (např. CD), z něhož následně "nabootujete" a bezpěčně spustíte samotný program Norton Ghost 2002. Ghost lze také pod Windows 95/98/ME celkem bezpečně spustit i z adresáře C:\Program files\Symantec\Norton Ghost 2002 kliknutím na program GhostPE.exe. Ovšem cesta přes vytvoření bootovacího CD nebo diskety je poměrně elegantnější a systémovější. Program Ghost Explorer umožňuje prozměnu přehledně pracovat s hotovými image disků nebo partition přímo v systému Windows. V Průzkumníku lze obrazy disků v souborech nejen prohlížet, ale i různě modifikovat (např. přidávat soubory do image, mazat je z něj, kopírovat na disk a podobně).

Samotný program Ghost je vyroben v podobě DOS programu, tedy jednoduše a o to více účinně. Přičemž jeho služby mohou ocenit nejen uživatelé DOSu, ale i Windows, OS/2 i Linuxu. Z tohoto vyplývá i podpora souborových systémů, se kterými dokáže program pracovat. Mezi ně patří FAT, FAT32, NTFS a Linux EXT2.

Vraťme se k nabídce služeb, které Ghost poskytuje. Naleznete zde kromě podpory všech možných zařízení (například USB, TCP/IP, CDR/W mechaniky a podobně) i několik dalších "vychytávek". V hlavní nabídce jsou k dispozici tři zásadní volby: práce s diskem, s jednotlivou partition nebo kontrola dat. U disku je možné data z jeho povrchu kopírovat na další disk, uložit obsah do souboru (nejen na disk, ale i např. na CDR médium a podobně) nebo obnovit disk ze souboru. Při práci s oddílem disku, tedy partiton, lze stejně tak obsah uložit do souboru, kopírovat na jinou partition nebo obnovit partition ze zálohy v souboru. V testovacím režimu lze kontrolovat jak obsah disku, tak i image disku nebo partition v souboru.

K mnoha užitečným volbám, které Ghost nabízí (např. i komprese dat v image, rozdělování image, atd.), přibývá i možnost ovládat celý program pomocí parametrů z příkazové řádky, tudíž vyrobit BAT soubor s předem připravenými parametry, který budete pravidelně spouštět např. pro automatické zálohování, není vůbec žádný problém.

Vzhledem k těmto všem vlastnostem, které Ghost 2002 v praxi ukázal, lze jej úspěšně doporučit, protože hodit se bude téměř každému pokročilejšímu uživateli, o správcích sítě ani nemluvě. Přeci jen obnovená záloha disku během pár minut je neskutečně pohodlnější než šílená manuální instalace celých Windows i se všemi programy, které potřebujete.

Norton Ghost 2002

Klonovací software

funkce

špatná dostupnost programu Ghost z Windows

K recenzi poskytla firma: Abakus distribution, a. s., www.abakus.cz

Cena: cca 2 250 Kč (bez DPH)

§§§§§


Počítač jako pevnost – AreaGuard Notes

Patrik Malina

c02c0548

S produkty společnosti Sodat Software se na našich stránkách a CD můžete setkávat pravidelně. S blížícím se Invexem vývojáři opět zapracovali a zde vám představíme současné možnosti komplexního systému AreaGuard Notes.

Tento produkt, spolu s prvky bezpečného hardwaru (tokeny, čipové karty), nabízí rozšíření bezpečnostních mechanismů operačního systému koncové stanice o následující funkce:

- autentizace uživatele prostřednictvím kombinace fyzického předmětu a znalosti PIN;

- on-line šifrování souborů a složek na lokálních, síťových i výměnných discích;

- šifrování a elektronický podpis mailové komunikace;

- bezpečné sestavení komunikace v rámci vitruálních privátních sítí.

AreaGuard Notes je po instalaci plně integrován do systémů Windows 9x/NT/2000/XP, kde rozšiřuje jejich vlastnosti a plně podporuje standardní ovládací prvky. Je vhodný pro jednotlivé počítače, malé i střední organizace či rozsáhlé sítě s tisíci počítači. Vhodný je též pro řešení "bezpečné mobilní kanceláře", kde jsou data chráněna, aniž by uživatel byl omezován, neboť on-line šifrování probíhá bez jeho vědomí.

Aplikace umožňuje on-line šifrovat soubory či složky na libovolném disku. Všechny citlivé kryptografické informace jsou chráněny hardwarovými prostředky (standardně iKey, čipová karta dle standardu PKCS#11). S využitím hesla, privátního klíče či certifikátu z hardwarového předmětu je možné bezpečně autentizovat uživatele vůči systému, SSL kanálu, vitruální privátní síti či libovolné aplikaci. Zajímavé je srovnání se standardním, šifrovaným souborovým systémem EFS (u Windows XP a 2000). AreaGuard Notes má tyto výhody:

- nevyžaduje souborový systém NTFS, šifrovaná data lze bez omezení sdílet a zálohovat;

- je méně časově náročný;

- uživatelské šifrovací klíče nejsou omezeny pouze na konkrétní stanici a jsou bezpečně uloženy v hardwarových prostředních;

- při reinstalaci operačního systému nedojde ke ztrátě certifikátů a dat.

Centrální správu lze provádět prostřednictvím aplikace AreaGuard AdminKit, jež dovoluje sledovat, obsluhovat a evidovat následující části: uživatele a hardwarové předměty, šifrovací klíče a uživatelské certifikáty, a také nastavení systému AreaGuard Notes na jednotlivých pracovních stanicích.

AreaGuard AdminKit umožňuje také vzdáleně sledovat a upravovat nastavení jednotlivých koncových stanic. Konfigurační soubory lze upravovat a využívat rovněž při automatické (bezzásahové) instalaci, správě a plnění dat do hardwarových předmětů.

Novinkou je AreaGuard FirmWall, zabezpečující firemní data proti zcizení zaměstnancem v elektronické podobě. Ten může pracovat s určenými daty bez omezení, ale nelze je uložit jinam, než definuje bezpečnostní správce, tedy do oblastí, jež jsou zašifrovány. Vhodných příkladů využití je řada: grafická data, databáze, CAD dokumenty, mapy.

Všechny části komplexního systému AreaGuard jsou modulární a lze je libovolně kombinovat. Celé řešení je otevřené a plně podporuje funkce vlastního operačního systému.

AreaGuard Notes

Zabezpečovací software

modulární stavba

nekomplikované ovládání

K recenzi poskytla firma: Sodat Software, Sedlákova 33, Brno, www.sodatsw.cz

Trošku paranoidní rodinka - Novinky z dílny AEC

Počítačová bezpečnost je pojmem nesmírně širokým a její řešení naráží na různá úskalí. Některá z nich řeší zcela nové aplikace. Jejich funkce nejlépe pochopíme na příkladech podívejme se na některé situace a jejich modelové řešení za pomocí zbrusu nového softwaru z laboratoří AEC.

Situace 1

Jistá významná pojišťovna se rozhodla učinit dobrý skutek a věnovat vyřazenou výpočetní techniku školám. Data z pevných disků samozřejmě před předáním daru smazala. O několik týdnů později se ale tyto veskrze citlivé informace objevily veřejně přístupné na internetu zdrojem úniku byly právě darované počítače. Administrátoři dotyčné pojišťovny si neuvědomili, že při "běžném" mazání data na disku stále fyzicky zůstávají až do svého náhodného přepsání jinými záznamy.

Této rozhodně nepříjemné (a do určité míry i nebezpečné) situaci může předejít produkt DataShredder. Ten je určen k bezpečné skartaci elektronických dat, přičemž je možné jej použít jak ke "zneškodnění" jednotlivých souborů či adresářů, tak i např. cookies, souborů uložených v Internet temporary (dočasná internetová data), obsahu Recycle Bin (odpadkového koše Windows) nebo systémového temporary (dočasného) adresáře. Uživatel má také možnost bezpečně mazat položky ukládané do Internet history, Document history a Run history. DataShredder pracuje v klasickém rozhraní Windows, což usnadňuje jeho použití. Díky jednoduchému nastavení zvládne práci s programem i začátečník se základními znalostmi. DataShredder funguje na principu několikanásobného přepisu dat. Speciální aplikací je pak DiscShredder, jenž dokáže provádět bezpečnou skartaci obsahů celých disků.

Situace 2

Velkoobchodní firma měla desítky svých zástupců takříkajíc "v terénu". Každý z nich disponoval mobilním zařízením, v němž měl uloženy veškeré informace o svých kontaktech adresy, telefonní čísla, objednávky, množství a typ zboží. Jednoho krásného dne ale zloději ukradli automobil, v němž byly po dobu oběda uloženy kufříky s mobilními "udělátky" dvou obchodníků. Nedosti na tom, že fyzická škoda byla už tak vysoká, mnoho jejich klientů o něco později doslova "ze dne na den" přešlo ke konkurenci, jež byla najednou schopna nabídnout lepší ceny a podmínky.

Že jsou notebooky, mobilní telefony a obdobná přenosná elektronická zařízení náchylná ke ztrátě a především k odcizení, jistě netřeba dvakrát zdůrazňovat. Spolu s těmito přístroji ovšem často zmizí i mnohem cennější data a nejde přitom jen o jejich vlastní zmizení, ale také o skutečnost, že v nepravých rukou mohou nadělat hodně škody. Základem bezpečné komunikace se v takovém případě může stát třeba aplikace TrustPort Encryption pro PDA (alias TP Crypt). Tato je určena pro instalaci na mobilní zařízení se systémem Symbian EPOC (např. komunikátor Nokia 9210, Psion apod.) od verze 5.x. Program šifruje a dešifruje do/ze souborů s příponou car. Původní soubory, jež jsou šifrovány, program smaže. Zašifrované soubory mohou být uchovávány na mobilním zařízení nebo mohou být libovolným způsobem odesílány např. na klasický počítač PC, kde jsou pomocí programu TrustPort Encryption opět dešifrovány.

Data Shredder TrustPort Encryption

Zabezpečovací software

zřetelné zacílení aplikací

rychlost

K recenzi poskytla firma: AEC Bayerova 799/30, 602 00 Brno www.aec.cz

§§§§§


Knihy


PHP pro úplné začátečníky

Patrik Malina

c02c0552

Přiznám se, že z této knihy mám dost rozpačitý pocit. Když jsem uviděl, že kurs skriptovacího jazyka PHP byl zařazen do ediční řady "Rychle a jistě" s odpovídajícím přídělem stran, poněkud jsem se zalekl. Přeci jen jde trošku o programování, a to není, při vší úctě, jako psát dopisy ve Wordu. Zkrátka, zařazovat učebnice takto obsáhlých témat do brožurek podobného typu není dobrý nápad. Bohužel, výsledek tomu odpovídá.

Netroufám si ani v nejmenším pochybovat o způsobilosti autora, neboť problém vězí jinde nedostalo se mu patřičného prostoru. Pokud kniha byla opravdu zamýšlena jako učebnice, moc se to nepovedlo. Výsledkem je velmi, velmi stručný nástin toho, co PHP vlastně je, k čemu se dá použít a jak některých věcí dosáhnu. Autor nastínil řadu důležitých témat od instalace přes úvodní příkazy a funkce a zpracování formulářů se dostává až k práci s textovými soubory, správě sessions (na pěti stranách!) a komunikaci s databází MySQL. Nechybí grafické funkce, a dokonce dojde i na webhostování. Pohled na věc je však v každé kapitole opravdu "zrychlený", takže příklady jsou přítomny, ale o různých variantách nemůže být příliš řeč, důležité funkce jsou zmíněny, ale pouze s velmi skromným popisem, a přístup k databázi je předveden, jenomže v opravdu typové, pro mnohé jistě nepříliš jasné struktuře. Zcela logicky také obsah působí nevyrovnaně, neboť některým tématům je věnováno relativně více místa, a na řadu také důležitých věcí vůbec nepřišla řeč.

Popravdě řečeno, nedokážu knihu nikam zařadit. Referenční příručka to není, neboť obsahuje pouze náznak možností PHP a zlomek jeho použitelných prostředků; učebnice to není, protože na výklad nebylo moc prostoru a učí se dle ní špatně; sbírka příkladů a úloh to také není, protože ukázky jsou často krátké a spíše symbolické. Škoda, že autor publikace nedostal sto stran k dobru, a redaktoři mu lépe neřekli, co má napsat.

Autor: Jakub Mach

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 128 stran

Doporučená cena: 149 Kč

Nauč se sám C++

Patrik Malina

Samostudium programování, resp. zvládnutí programovacího jazyka patří bezesporu k úkolům velmi obtížným, a v případě jazyka C++ to platí dvojnásob. Protože se jedná o látku i velmi obsáhlou, zájemce často odrazuje již tloušťka publikací na toto téma, a navíc ne vždy autoři problematiku plnou temných zákoutí a zádrhelů dobře uchopí. Jedním z tvůrců, který z bitvy vyšel víceméně vítězně, je určitě Schildt.

Předkládaná kniha je učebnicí v pravém slova smyslu. Autor nám předkládá ucelený, dobře rozvržený kurs programování v jazyce C++, a klade velký důraz především na pochopení jednotlivých kapitol před dalším postupem vpřed. Potenciální zájemce by měl určitě vědět, že výuka těsně navazuje na zběžné znalosti jazyka C a může být vlastně pokračováním učebnice stejného autora (vyšla v češtině u téhož nakladatele). Tuto podmínku rozhodně nepodceňujte, abyste nelitovali investovaných prostředků.

Při výkladu se autor přidržuje definice jazyka C++ dle normy ANSI/ISO a záměrně se nepřiklonil k žádné ze specifických implementací. Stejně tak veďte v patrnosti, že se jedná o učebnici jazyka, nikoliv např. programování ve Windows či jiném operačním systému, i když C++ pro tento účel rozhodně můžete dobře využít. Šíře probraných témat je velmi slušná a autorovi zbyl prostor i na knihovnu šablon STL, takže při pilném studiu může zájemce dosáhnout dobré úrovně.

Velmi se mi v knize líbí zpracování průběžných opakovacích cvičení. Autor vás nutí neustále se aktivně účastnit studia a nepodléhat sebeklamu pasivního vstřebávání látky. Čekají vás stovky dobře okomentovaných příkladů a ukázková řešení zadávaných úloh s vysvětlením klíčových pasáží, takže vám nic nemusí zůstat utajeno. Látka je dle mého názoru uvnitř kapitol dobře strukturována, což přispívá k udržení pozornosti a celkově lepším výsledkům. Zkrátka, ne nadarmo vyšla tato publikace v angličtině již třikrát.

Autor: Herbert Schildt

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2001

Počet stran: 623 stran

Doporučená cena: 595 Kč

Řešené příklady v jazyku C

Patrik Malina

Ačkoliv se periodicky objevují fámy, že "céčko" se už žádný nový nadšenec učit nebude a ti dosavadní časem vymřou, řada tuzemských nakladatelů stále připravuje tituly z tohoto soudku. Jedním z nich je i zde představovaná brožurka, jež mne zaujala svým jasným nasměrováním. Název předjímá, že se jedná o sbírku ukázkových řešených úloh, a příslušnost k ediční řadě zase jasně prozrazuje cílovou skupinu. I jen letmé první nahlédnutí mne utvrdilo v tom, že na legrácky není v tomto případě prostor.

Nebál bych se titul směle označit za středoškolské skriptum, neboť přesně tenhle typ tiskoviny mi sazba brožury evokovala. Autor se důsledně přidržuje zvolené koncepce a odpovídá tomu veškerá forma. Text je sestaven jako kolekce relativně nezávislých příkladů s jednotnou vnitřní strukturou, na nichž jsou demonstrovány postupně stále komplikovanější prvky jazyka C. Vždy tedy narazíte na jakési teoretické zázemí úlohy, případný matematický či fyzikální rozbor (včetně výpočetního aparátu), dále vývojový diagram, a samozřejmě vlastní realizaci v podobě zdrojového kódu příkladu v jazyce C s komentáři proměnlivé délky. Autor se rozhodně nebál při volbě témat zajít blízko k okraji znalostí středoškolských studentů, takže zde narazíte na maticový počet, numerické integrace či strašáka v podobě Kirchhoffových zákonů v elektrických obvodech. Budiž, "céčko" není téma pro slabé nátury. Co mne však mrzí, je dosti patrná snaha přeci jen do knihy vecpat výklad samotného jazyka v obecné rovině. Myslím, že větší smysl by opravdu mělo ještě důkladněji okomentovat všechny příklady, a doporučit či napsat souběžnou učebnici s klasickým, bohatším výkladem.

Realizace příkladů na konkrétních matematických a fyzikálních problémech může být při výuce k nezaplacení a v jednom jsem s nakladatelem a autorem zajedno: kniha může velmi dobře posloužit na přípravu k přijímacím zkouškám na vysokou školu.

Autor: Jiří Čepelák

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2001

Počet stran: 156 stran

Doporučená cena: 167 Kč

Naučte se ASP.NET za 21 dní

Patrik Malina

Ediční řadu "...za 21 dní" jsem si opravdu oblíbil. I když je lákadlo rychlého zvládnutí problematiky samozřejmě trikem, právě tento podtitul je spojen s jasně danou vnitřní strukturou knihy, což považuji za velký klad. Problematika ASP.NET přišla na svět s novou platformou Microsoft .NET, tento titul je zřejmě prvním, jehož prostřednictvím nějaký tuzemský nakladatel reagoval na přechod od marketingových hesel k reálnému životu. Pojďme se podívat, co se skrývá na listech kalendáře.

Autor se jal naučit zájemce pracovat s platformou, nikoliv např. programovat. První "týden" tedy zhruba sedm kapitol se věnuje instalaci .NETu jako takového, prvnímu oťukání při psaní skriptů ve zcela nových jazycích VB.NET a C#, a základním krokům při vstupu uživatelských dat pomocí formuláře. Druhý týden je téměř celý ve znamení práce s daty započneme s rozhraním ADO.NET a přesunem dat od i ke klientovi, vyzkoušíme serializaci do XML a zapíšeme či přečteme soubory. Vyzkoušíme též kešování pro zvýšení výkonu.

Poslední týden strávíte spíše v rovině serveru, než jednotlivých aplikací. Autor zde vykládá provoz webových služeb, tedy hlavní zbraň platformy .NET, ale také konfiguraci serveru, ladění výkonu a naštěstí i bezpečnost.

Text je koncipován tak, aby knihu zvládli i začátečníci. Autor vkládá časté odbočky a vsuvky a řadu souvislostí důkladně objasňuje, aby zájemce problematiku vstřebával co nejúplněji. Líbí se mi v knize uspořádání dostatečně dlouhých, smysluplných příkladů, přiměřeně podrobný výklad rysů použitých programovacích jazyků a dobré členění textu na menší, snáze čitelné a pochopitelné stati. Za zmínku rozhodně stojí CD příloha, na níž najdete další dvě kapitoly s kompletním popisem reálných řešení, od návrhu po dokončení. Ocenil jsem také otázky a odpovědi, jež doprovázejí jednotlivé celky, a umožňují svědomitému zájemci prověřit své znalosti.

Autor: Chris Payne

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 763 stran

Doporučená cena: 690 Kč

Datamining

Patrik Malina

Přestože na nedostatek databázové literatury si na našem trhu nemůžeme stěžovat, pohled na věc, jaký nám nabízí tato kniha, je rozhodně něčím novým. Prozatím se téměř vždy jednalo o literaturu převážně "technokratickou", v níž se to hemžilo datovými typy, kusy SQL kódu a okny správcovských konzolí. V tomto případě jde však o cosi jiného, a autorský i nakladatelský podíl SAS Institute napovídá, na co se zaměříme. Jak říká přesný podtitul, máte v rukou praktický průvodce dolováním dat pro efektivní prodej, cílený marketing a podporu zákazníků.

Z uvedených náznaků je zřejmé, že čtivo tohoto druhu není zacíleno na "drtiče kódu" ani správce databázových SQL serverů, kteří střeží kvalitu záloh a propustnost sítě. Po knize by měli sáhnout např. marketingoví pracovníci a manažeři pro péči o zákazníky, kteří tuší, že o svých klientech sebrali řadu dat, ale nevědí, jak je přetavit v užitečné vědomosti. V žádném případě se nejedná o jakési omleté fráze a poučky publikace je nabita velmi odborným výkladem, často vyžadujícím pokročilé znalosti např. z oblasti statistiky či testování hypotéz, a její studium vyžaduje kontinuální úsilí a nejlépe praktické testování na řadě vlastních příkladů. Tomu odpovídá i celá struktura, neboť začnete výběrem zdrojů dat pro další práci a končíte ověřením a implementací získaného modelu. Nechybí velmi zajímavá část s případovými studiemi, kde zájemce narazí na řadu ryze praktických témat a ještě hlouběji se inspiruje k praktickému využití nabyté teorie.

Kniha rozhodně nepředstavuje odpočinkové čtení; jedná se o hodnotný, seriózní a ucelený výklad dolování dat ve službách péče o zákaznickou obec v ucelené formě, jaká u nás knižně v poslední době nemá obdoby. Za zmínku stojí upozornění autorky, že z předložených technik lze vytěžit při dodržení jejich celistvosti a návaznosti. Pokud se do problému nechcete důkladně ponořit, zbytečně neutrácejte.

Autor: Olivia Parr Rud

Vydavatelství: SAS Institute a Computer Press, Praha, 2001

Počet stran: 329 stran

Doporučená cena: 750 Kč

Linux Dokumentační projekt

Patrik Malina

Jak je alespoň trochu zasvěceným známo, pokud se něčeho v Linuxu vždy dostávalo, byla to zásoba dokumentace. Nakladatel sáhl po vydání této shrnující, knižní podoby klasického kompletu již podruhé, což pravděpodobně značí, že i na korunu opatrní (neboť v duchu open source vychovaní) "linuxáci" jsou ochotni občas za dobrou věc zaplatit.

Obsáhlá kniha je opět logicky rozčleněna dle typu uživatele a působí zdáním monografie. Nechybí zmínky o historii UNIXu a Linuxu jako takového, včetně vysvětlení původu Dokumentačního projektu. Další části jsou uspořádány dle stoupající náročnosti na znalosti: příručka uživatele pojednává o základech příkazového interpretu, systému X Windows či základní editaci pomocí editoru Emacs; příručka správce se specializuje na pokročilá témata, ovšem stále ve vztahu k jedinému počítači, takže je zde pojednáno o adresářové struktuře, práci s diskovými médii, startu a zastavení systému, klíčovém procesu init či správě účtů uživatelů. Zásadní svým rozsahem a významem je část třetí, zaměřená na správu sítě, což je bezpochyby, obzvláště v Linuxu, klíčová problematika. Zevrubně je pojednán především protokol TCP/IP a jeho příbuzní, převážně na aplikační úrovni. Čtvrtou a určitě nejlepší část knihy tvoří Praktické návody, od nichž jistě řada mírně pokročilých začne. Najdete zde základní postupy, jako je oživení stroje s Linuxem v síti, ale také např. konfigurace Apache.

Druhé vydání knihy považuji za velmi zdařilé z několika důvodů. Jednak byla některá témata opravdu slušně přepracována, s ohledem na moderní trendy. Druhak přibyla zmíněná část s praktickými postupy, což je v porovnání s jinak monografickou formou velmi přínosné. V neposlední řadě je obsah výborně logicky strukturován, výklad má dobře pochopitelné vnitřní členění a i při své délce je, pro opravdového zájemce, dobře stravitelný. Autoři prostě věděli, co dělají.

Autor: Kolektiv autorů

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2001, 2. aktualizované vydání

Počet stran: 990 stran

Doporučená cena: 890 Kč

Extrémní programování

Patrik Malina

Dlouholetý vývoj programátorského umění bývá někdy poněkud zavádějícím způsobem zaměňován za historii různých programovacích jazyků. Přesto se v posledních letech odehrál ukázkový případ, kdy zásadní novátorství v oblasti tvorby softwaru přineslo výhradně inovace v přístupu k problému samotnému. Objevili se lidé, kteří říkají, že si můžeme nechat v rukou dřívější pomůcky, ale máme zkusit pracovat trochu jiným způsobem. Nepletu-li se, je tato kniha vůbec první česky psanou publikací o tzv. extrémním programování, a popravdě řečeno, bylo načase.

Poměrně útlou brožuru není rozhodně možno zařadit mezi tradiční učebnice. Jedná se spíše o úhrnnou práci, jež dopodrobna rozebírá přístup k tvorbě softwaru, označovaný výše uvedeným termínem. Autor se úkolu zhostil důkladně: na počátku představuje východiska pro nové myšlenkové postupy a také přesně vymezuje, co samotný termín označuje, a dále pomalu, krok po kroku, postupuje k praktickému nasazení. V první části tedy narazíte na modelové problémy současného programování (myšleno především v rozsáhlejším, týmovém pojetí), jež zavdaly příčinu ke klíčové změně v přístupu. V druhé části knihy autor logicky přistupuje k návrhu řešení, ovšem prozatím v teoretické rovině. Teprve poslední třetina svazku popisuje zcela konkrétní kroky a postupy, jež znamenají opravdovou implementaci extrémního programování.

Rád bych zdůraznil některé rysy publikace. Nenajdete v ní řádky s kódem jak autor jasně uvádí, odlišnost je jinde, než v konkrétních algoritmech či jejich přepisu do určitého programovacího jazyka. Objevíte zde nejen velké množství rad a zásad, které je potřeba dodržovat, ale rovněž sdostatek informací pro to zodpovědně rozhodnout, zdali je extrémní programování to, co potřebujete. A možná právě tato poslední zmíněná informace pro vás bude ta klíčová. Jinak jde o velmi zajímavou a inspirativní knížku.

Autor: Kent Beck

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 158

Doporučená cena: 195 Kč

Počítačový útok

Patrik Malina

Nesmírně komplikovaná a rozsáhlá tematika "počítačové bezpečnosti", jak bývá oblast různorodého zabezpečení informačních technologií proti všeličemu označována, se dočkala i v tuzemské literatuře lepších časů. Od populární příručky s podrobnou "hackerskou" praxí a anatomií postupu útočníka se nakladatel v tomto případě posunul do mírně "manažerské" roviny. Ne že by úplně zmizely výpisy kódu a logovací soubory, ale rovněž se objevují právní aspekty, bezpečnostní politiky, detailní havarijní plány a promyšlené postupy na shromáždění relevantních důkazů.

Jak jsem se pokusil naznačit, tato nová publikace se mírně odklání od specializovaných znalců jednotlivých platforem směrem k lidem, kteří musí považovat hackerský útok za eventualitu s velkou pravděpodobností a reálnými následky, a to v poněkud širších souvislostech. Autoři se nezaměřují čistě na technologické problémy, ale snaží se potenciálně poškozeného správce připravit na situaci, kdy opravdu dojde k "incidentu" a celý tým by měl vědět, jak postupovat. Proto je první část knihy (včetně modelové situace) prodchnuta snahou umístit "síťovou událost zjevně nepřátelského charakteru" do příslušné pozice na příkladu si uvědomíte, k čemu vlastně dochází, že je potřeba nějak samotnou skutečnost odhalit, a že jakýkoliv následný právní postup je vázán na schopnost uchovat klíčové informace. Druhá část knihy již detailněji popisuje vyšetřovací postupy a charakter použitelných důkazů, ve třetí pak absolvujete stručné školení o možnostech jednotlivých platforem. Předposlední celek zahrnuje kapitoly o technologiích napříč operačními systémy (směrovače, weby, aplikační servery) a závěrečná část obsahuje cenné přehledy v podobě dodatků.

Kniha je napsána velmi systematicky, důkladně a s vysokou užitnou hodnotou. Každý bezpečnostní správce by ji měl považovat za povinnou četbu.

Detekce, obrana a okamžitá náprava

Autoři: Chris Prosise, K. Mandia

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 410

Doporučená cena: 490 Kč

Komponentní architektury COM+, CORBA a EJB

Patrik Malina

Tvorba softwaru za pomoci opakovaně využitelných komponent je jedním z nejdůležitějších objevů na tomto poli, bez nějž si dnes již složitější projekty prakticky nedovedeme představit. Jak už bývá zvykem, různí lidé volí různá řešení, a proto i tato oblast se dočkala několika konkrétních implementací, jež si částečně konkurují a do jisté míry se doplňují. Přestože publikace o jednotlivých technologiích jsou i v češtině dostupné, domnívám se, že toto je jedna z velmi mála příruček, jež poměrně důsledně srovnávají zvolené cesty a upozorňují na jejich úskalí.

Přestože autoři jsou (alespoň z poloviny) ryzí programátoři, není kniha koncipována jako receptář programových ukázek. Cílem je naopak demonstrovat především myšlenkové a principiální odlišnosti, jimiž se jednotlivé, v současné době aktivně využívané komponentové technologie vyznačují. Nechybí historické souvislosti a technologické pozadí, jež stály u zrodu jednotlivých řešení, ani snaha o pokud možno co nejnázornější výklad, obzvláště v oblasti komunikace mezi jednotlivými komponentami pomocí definovaných rozhraní.

Na druhou stranu je třeba otevřeně přiznat, že v knize je onoho zmíněného kódu i tak dost. Slušná znalost jazyka C++, Object Pascalu či Javy je nezbytná, stejně jako zběhlost v principech a konkrétní realizaci objektově orientovaného programování, neboť výklad je samozřejmě určen programátorům. Typickým čtenářem je např. zájemce, jemuž nečiní problémy samotné nástrahy jazyka či překladače, a chce postoupit do světa komponent. Stejně tak ovšem knihu dobře využije zájemce znalý jedné z uvedených technologií a hledající srovnání či lepší řešení pro konkrétní situaci.

Ač ryze technologická, místy přece poměrně vtipná, a čtivá kniha je zajímavým nakladatelským počinem. Jednak je svého druhu vzácností, jednak je sepsána autory, kteří rozhodně vědí, "která bije".

Autoři: Jindřich Zelený, Josef Nožička

Vydavatelství: BEN, Praha, 2002

Počet stran: 306

Doporučená cena: 499 Kč

§§§§§


Windows XP – uživatelská píručka

ALEXANDR RŮZHA

c02c0553

Windows XP budou bezpochyby nejrozšířenějším operačním systémem (ať už se nám to líbí či nikoli), ovšem ne každý se v jejich ovládání vyzná tak, jak by si přál či je nezná vůbec. Vydavatelé jsou si toho vědomi a bylo tedy jen otázkou času, než i na český trh budou vrženy více či méně obsažné příručky, průvodci, návody.

Abych pravdu řekl, přistupoval jsem k této publikaci s rezervou, obávaje se, že buď sklouzne do pro začátečníka nesrozumitelných termínů, či naopak zůstane na povrchu a pokročilému uživateli přinese minimum. Naštěstí se tyto obavy nenaplnily. Zjistíte totiž, že je psána velice přátelským stylem a snaží se čtenáře seznámit s Windows XP tak, jako by dostal zcela nový počítač s bez systému, explicitně dodává, co uživatel musí znát a co naopak znát nemusí ke zvládnutí systému.

Publikace krok za krokem seznamuje podrobným způsobem čtenáře s tím co jsou to Windows XP, co vlastně vidí na obrazovce, jak se to jmenuje a co se s tím dá dělat (tj. plocha, soubory, vlastnosti...), pokračuje standardním programovým vybavením Windows, toho pro zábavu i pro správu systému. Rozsáhlou kapitolou je konfigurace systému, jeho HW i SW částí, následuje již pro začátečníka náročnější popis fungování a správy sítí ve Windows, který samozřejmě nemůže být vyčerpávající, stejně jako závěrečná kapitola věnovaná Internet Exploreru, práci v síti a elektronické poště s Outlook Expressem.

Grafické zpracování a celková přehlednost jsou tradičně na profesionální úrovni, slabší je snad dle mého názoru poněkud ochuzený rejstřík. Tato publikace tedy je určena jak úplným začátečníkům, kteří se chtějí s Windows XP podrobněji seznámit, tak středně pokročilým uživatelům pro poznání všech uživatelských funkcí, a nakonec i těm, kteří se v systému vyznají, ale přeci jen narazí občas na nějakou nejasnost. Rozhodně ovšem není pro experty zběhlé v editaci registrů a podobných finesách. Velice příjemná je cena této publikace.

Autoři: Jan Bednařík, Jiří Hlavenka, Petr Broža

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 384

Doporučená cena: 197 Kč

1001 tipů a triků pro Windows XP

ALEXANDR RŮZHA

Již v recenzi na Průvodce Windows XP jsem zmínil, že pro pokročilé uživatele bych doporučil spíše jednu z následujících publikací, a toto je právě ona. Jak již název napovídá, je tato kniha komponována jako sestava rad a doporučení pro efektivnější a příjemnější užívání Windows XP (či přímo k nápravě některých nedokonalostí). Ale ani uživatelé začátečníci se nemusí této knihy obávat, protože je uspořádána natolik přehledně, že každý si vybere, co se právě jemu hodí, mj. díky výbornému rejstříku a označení jednotlivých dotazů na ty pro začátečníky a ty pro pokročilé.

Tato kniha nevede uživatele za ručičku jako školská učebnice, ale je předmětnou a chronologicky uspořádanou sestavou rad a doporučení, vždy s nadpisem ve stylu "Jak..." a popisem řešení, obvykle směřujícího k nalezení řešení či zrychlení chodu počítače. Na rozdíl od Průvodce WXP se zde začíná skutečně úplným začátkem, tj. instalací, jak instalovat na čistý disk či předchozí verzi Windows, co je to BIOS a co v něm jak nastavit, ovladače, podrobná práce s hardwarem. Následuje seznámení se systémem, okny, lištami, vždy "Jak..." něco učinit. Směřování na pokročilé uživatele se odráží například i v podrobném zaobírání se prací a kouzly s příkazovou řádkou, samozřejmostí jsou popisy přímé práce v registrech.

Jak by se dalo čekat, nejvíce pozornosti se věnuje nastavování Windows. Od vzhledu přes uživatelské účty po bezpečnost, zvláštní pozornost je věnována optimalizaci a ochraně. Zmíněna jsou i multimédia, samozřejmostí jsou tipy a triky pro běžné WXP aplikace a internet. Nakonec je věnována pozornost externím programům pro konfiguraci vlastností Windows (Tweakery).

K tomu všemu je součástí publikace CD s mnoha užitečnými programy jak pro méně zkušené, tak pokročilé uživatele. Tuto výbornou publikaci lze tedy doporučit jak začátečníkům, tak značně pokročilým uživatelům i těm, kterým nevyhovuje učebnicový styl výkladu.

Autoři: Michal Politzer a Jakub Pecha

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 330

Doporučená cena: 297 Kč

Windows XP

ALEXANDR RŮZHA

Pokračujeme v sérii publikací, majících za cíl představit uživatelům operační systém Windows XP a do různé míry jim umožnit proniknout do jeho hloubky. Publikace mající velice jednoduchý název Windows XP je malá a útlá knížečka, která již od počátku budí dojem, že cílovou skupinou jsou uživatelé znalí počítače málo či vůbec ne a tento dojem je naprosto správný, což píše i autor v úvodu knihy.

Tentokrát se autor věnuje popisu počítače skutečně od úplného začátku a vysvětluje, co je to operační systém, jak vypadá klávesnice, co znamenají jednotlivá tlačítka, co je to myš a jak se s ní kliká, dvojkliká atd., je zde krátký popis jednotlivých hardwarových komponent, naopak není popis instalace. Následuje již tradiční popis oken, lišt, nabídek, ovládací panely, nápověda. Další oblastí zájmu jsou programy obsažené ve WXP, včetně těch nejjednodušších. Srozumitelně a bez jakéhokoli zabíhání do detailů je popsáno připojení k internetu, využívání Internet Exploreru a práce s elektronickou poštou.

Celá kniha je plná velice názorných doprovodných obrázků s rozvětvenými menu, zakroužkovanými důležitými částmi a popiskami. Odlišností od podobných publikací je právě snaha vyhnout se přebytečným odbornostem, přímé a jasné vyjadřování a vysvětlování pojmů a činností, jimž by se pokročilý uživatel pro jím vnímanou samozřejmost mohl zasmát.

Co ovšem není moc k smíchu, je autory nešťastně zvolená sekundární barva (k primární černé) a to jakási světle meruňková, která trochu zošklivuje a někdy znepřehledňuje obrázky a dává knížce zcela zbytečně poněkud amatérský nádech. Nešťastné je rozdělení publikace na dvě části, které se do značné míry překrývají, nepříjemný je i velice malý rejstřík.

Závěr je jasný, jde o malou knížku pro úplné začátečníky s několika nedostatky. Vhodná je jako dar ratolesti k nově pořízenému počítači, avšak nemusí to být jen dítě, ale třeba kamarád/ka, rodiče i prarodiče, či nešťastný žák tápající v hodinách informatiky v nepřehledné učebnici.

Autor: Josef Slowík

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 127

Doporučená cena: 89 Kč

§§§§§


10/2003

$$$$$


Novinky


Pro rychlou práci

Václav Maletínský

c03p0582

Stolní deskový skener Canon CanoScan 3200F může obohatit vaši kancelář nebo domácnost v případě, že sháníte výrobek, se kterým lze snímat odrazové i transparentní předlohy. Maximální rozlišení 2 400 x 1 200 ppi a 48bitová barevná hloubka jsou standardem, který nabízejí i ostatní zařízení na trhu. Canon chce proto zákazníky překvapit rychlostí snímání dokumentů a technologiemi, které pomohou zlepšit výsledek snímání a zvýšit produktivitu práce. První technologie nese označení QARE Level 2 a dokáže zmírnit či odstranit stopy prachu a škrábánců, současně snižuje viditelnou zrnitost materiálu a upravuje vybledlé barvy. Druhá vymoženost Canon MultiPhoto rozezná větší počet snímků položených na skle skeneru a při jediném průchodu CCD prvku zpracuje z každé fotografie samostatný soubor. Rychlost práce zvyšují i tlačítka pro rychlé spuštění skenování, podporu elektronické pošty, kopírování na připojené tiskárně nebo odeslání souboru faxem. Skener bude dodáván s ovladači pro Windows od verze 98 a pro Mac OS 9.1 nebo novější. K počítačům se zařízení připojuje pomocí USB 2.0 rozhraní, je však kompatibilní i se starším univerzálním sériovým portem standardu 1.1. Prosvětlovací jednotka pro práci s transparentními materiály je zabudována ve víku skeneru, předlohy na 1 diapozitiv nebo políčka negativního 35mm filmu jsou součástí dodávky.

Menší a levnější

Václav Maletínský

Na podzimní premiéru se chystá trojice nových černobílých laserových tiskáren společnosti Hewlett-Packard. HP LaserJet 1010, 1012 a 1015 na trhu nahradí dříve prodávané modely 1000W a 1005W. Podle dostupných informací by nové tiskárny měly vynikat zejména rychlým zpracováním prvního výtisku s časy kolem 10 sekund při teplém i studeném startu. Uvedený časový údaj by se přitom neměl výrazně lišit u tisku běžných kancelářských dokumentů nebo celostránkové rastrové či vektorové grafiky. Vnějšími rozměry 370 x 230 x 208 mm a velmi nízkou hmotností budou patřit k nejmenším na našem trhu. Proti svým předchůdcům nabídnou vyšší rychlost opakování, jmenovitě 12, resp. 14 stránek formátu A4, ale také vyšší kapacitu vestavěné paměti 8 nebo 16 MB. Modely HP LaserJet 1010 a 1012 jsou GDI zařízení, závislá na operačním systému Windows, dražší výrobek LaserJet 1015 nabízí i emulaci PCL5e a jeho ovladače jsou určeny také pro platformu Macintosh.

Základní pracovní rozlišení 600 x 600 dpi je u verzí 1012 a 1015 vylepšováno technologií HP REt na třídu 1 200 dpi, kromě vyhlazování hran by se zvýšená kvalita měla projevit také u plynulejších přechodů ve stupnici šedé barvy. Ke změnám dojde i u komunikačních rozhraní. Původní tiskárny HP LaserJet 1000W a 1005W pro připojení nabízely proprietární řešení v podobě speciální zásuvky s USB zakončením. Nové výrobky HP Laserjet 1010 a 1012 zákazníkovi nabídnou standardní univerzální sériový port, model 1015 i paralelní rozhraní Centronics IEEE-1284B a volitelné síťové připojení.

Tiskárny jsou vybaveny čelním podavačem papíru s kapacitou 150 listů a samostatnou zásuvkou pro podávání jednotlivých listů nebo druhým podavačem pro 10 archů médií vyšší gramáže (u HP LaserJet 1015). Výstupní zásobník na horní ploše tiskárny má kapacitu 150 listů papíru. Zjednodušené ovládací prvky v podobě dvojice tlačítek a tří kontrolních diod jsou umístěny na pravé straně výrobku. Informace o provozu a stavu spotřebního materiálu bude možno čerpat z interní webové stránky, stejná strana je určena ke konfiguraci přístrojů. Měsíční zatížení HP LaserJet 1010 by nemělo překročit 5 000 výtisků, dvojice zbývajících produktů může zpracovat o 2 000 výstupů více. Pořizovací ceny nových tiskáren se pohybují v rozmezí od 7 000 do 10 000 Kč.

Odkaz: www.hp.cz

Umax v novém kabátu

Václav Maletínský

Nový stolní kancelářský skener s CCD snímačem a rozlišením 1 200 x x 2 400 ppi se objevil v podzimní nabídce společnosti Umax. Zařízení s vnějšími rozměry 462 x 289 x 61 mm a hmotností 2 kg je vyrobeno z plastů v šedomodré kombinaci barev, víko skeneru svým přední ohybem nezvykle přesahuje až ke čtveřici ovládacích prvků. Ty poslouží pro rychlé spuštění skenování, odeslání snímku elektronickou poštou, faxem, nebo vytištění na připojené tiskárně. Pro komunikaci s počítačem je připraveno USB rozhraní, překvapivě jen ve standardu 1.1. Umax Astra 4600 bude dodáván s českým TWAIN rozhraním pro operační systémy Windows od verze 98SE a s českou dokumentací. K dispozici budou i osvědčené programy pro práci se snímaným materiálem. Patří mezi ně OCR software ABBYY FineReader Sprint pro převod textu do digitální podoby a nástroje pro práci s obrázky Arcsoft PhotoImpression, PhotoBase a PhotoPrinter. Skener bude nabízen ve dvou variantách základní model s prodejní cenou 2 890 Kč a v provedení Silver, které je o 600 Kč dražší, ale obsahuje i program SilverFast SE s pokročilými funkcemi pro úpravy a opravy starších fotografií a podobných obrázků. Za všechny jmenujme například odstranění prachu a škrábanců nebo oživení a vyrovnání původních barev.

Odkaz: www.umax.cz

Canon rozmanitější

Václav Maletínský

V minulém čísle našeho časopisu jsme krátce otestovali tři inkoustové tiskárny společnosti Canon, tentokrát vás seznámíme s dalšími novinkami, s nimiž se výrobce bude ucházet o přízeň zákazníků. Nemůžeme přitom tvrdit, že se jedná jen o drobné kosmetické změny, na pulty prodejen totiž směřuje hned pět nových tiskáren.

Dvojice nejlevnějších zařízení s označením Canon i455 a i475D se objevila velmi nečekaně, na trhu by měla nahradit jen několik měsíců prodávané modely i450 a i470D. Designové zpracování je téměř k nerozeznání, pracovní rozlišení 4 800 x 1 200 dpi také, nezměnil se ani způsob připojení počítače pomocí USB portu. V čem tedy tkví hlavní rozdíl? Tiskárny i455 a i475D již nejsou určeny jen pro přímý tisk z fotoaparátů Canon, ale díky podpoře technologie PictBridge mohou spolupracovat i s digitálními přístroji jiných výrobců. Podporu PictBridge najdeme i u výkonné kancelářské fototiskárny Canon i865. Zařízení, které by podle výrobce mělo za minutu potisknout 23 černobílých nebo 16 barevných stránek A4, je další posilou značky na trhu. Uváděná rychlost tisku, vztažená k práci s běžným kancelářským papírem, samozřejmě při volbě speciálních fotografických listů klesne. Přesto se můžeme těšit, že využití nové technologie Advanced Precision Color Distribution umožní vysokorychlostní obousměrný plnobarevný tisk A4 s rychlostí až 2,3 str./min. Kvalitu tisku bude i tentokrát ovlivňovat dávkování inkoustů v kapkách o objemu 2 pikolitry. Přepracovaný vzhled tiskárny se zkoseným krytem inkoustových zásobníků je velmi líbivý a zařízení se mezi konkurenčními produkty rozhodně neztratí. Patříte-li mezi zákazníky, kteří hledají tiskárnu s větším počtem inkoustových barev a vestavěným barevným displejem, vyhoví vám spíše model Canon i905D. Pracuje se 6 oddělenými inkoustovými zásobníky, dosahuje maximálního rozlišení 4 800 x 1 200 dpi a její paměťové sloty spolupracují s kartami digitálních fotoaparátů CompactFlash, Microdrive, Sony Memory Stick, Secure Digital, Multimedia a SmartMedia. S volitelným adaptérem je možné zpracovat obrázky i z karet MiniSD, Memory Stick xD-Picture. Díky zmíněnému displeji a novým ovládacím prvkům může tiskárna tisknout snímky i bez připojení k počítači, podporuje rovněž přímé propojení s PictBridge kompatibilními fotoaparáty. Poslední novou tiskárnou v nabídce je výrobek, který posunuje hranice barevného fotografického tisku. Canon i965 je totiž prvním zařízením, jež může uživateli nabídnout tisk ve vysokém rozlišení 4 800 x 2 400 dpi. Pro zpracování obrázků využívá šest oddělených inkoustových barev a novou tiskovou hlavu s 3 072 tryskami. Podavače papíru byly u tohoto výrobku rozděleny na prostor pro založení běžných kancelářských listů a samostatnou přihrádku pro karty 10 x 15 cm. Všechny nové tiskárny Canon mohou na média 10 x 15 cm tisknout bez viditelných okrajů. Ceny nových zařízení nebyly v době uzávěrky zveřejněny.

Odkaz: www.canon.cz

§§§§§


Digitál pro amatéry

Michal Bareš

c03p0577

Tento měsíc představila firma Canon dychtivě očekávanou novinku. Je jí první zrcadlovka určená pro náročnější zájemce z řad amatérských digitálních fotografů. Fotoaparát s modelovým označením EOS 300D je zatím nejmenší a nejlehčí digitální náhradou klasických zrcadlovek a obsahuje obrazový snímač typu CMOS o velikosti 6,3 megapixelu, jenž je téměř shodný s tím, který Canon použil v profesionálním fotoaparátu EOS 10D, jejž jsme na stránkách PC WORLDu představili v červnovém čísle.

Základní informací, jež možná nadchne, možná zklame potenciální zájemce je cena, která je určena na 39 990 Kč. Za tuto částku bude možné pořídit tělo fotoaparátu, jež je plně kompatibilní s libovolným objektivem řady Canon EF. Pro uživatele, kteří nedisponují tímto objektivem, je určen "kit", v němž se spolu s digitálním tělem bude dodávat za společnou cenu 42 990 Kč objektiv EF-S 18-55f/3.5-5.6 (ekv. rozsah zoomu 28-90 mm), který bude nabízen pouze s tímto modelem a který není kompatibilní s ostatními těly klasických, ani jiných digitálních zrcadlovek Canon.

Jedním z největší lákadel Canonu EOS 300D je kromě možnosti výměnných objektivů i velice rychlé sedmibodové prediktivní automatické ostření, spolu s možností vyfotit a zaznamenat v rychlém sledu 2,5 snímku za sekundu. O kvalitu snímků se spolu se snímacím prvkem a výkonným objektivem bude dále starat obrazový procesor DIGIC. Doufáme, že již v příštím čísle vám přineseme plnou recenzi tohoto přístroje.

Odkaz: www.canon.cz

Štíhlejší a prostornější

Michal Bareš

Na jaře tohoto roku jsme přinesli test prvního jukeboxu řady Creative Zen. Rodina přehrávačů MP3 skladeb využívajících jako úložného média interní pevný disk je v nabídce společnosti Creative již několik let a jejím prvním členem byl dnes již asi úsměv přinášející Jukebox (ve světě proslavený pod označením Nomad) s kapacitou 6 GB. Ta umožňovala naskládat do (v podstatě kapesního) přístroje o rozměrech 12,5 x 12,5 x 3,7 cm a hmotnosti něco přes 400 gramů celých 100 hodin hudby. Nový model, který představuje v podstatě 5. generaci těchto strojků, má rozměry 11,2 x 7,5 x 2,2 cm a jeho hmotnost činí (včetně baterie) 226 gramů. Obdobným vývojem prošla i kapacita pevného disku, který nyní dokáže na 30 GB uložit až 530 hodin hudby. Od svého prvního předchůdce se tedy Zen NX liší snad ve všem, kromě základní myšlenky, od minulého modelu Zenu jsou však změny spíše kosmetické a nejdůležitější je, že přibylo navíc 10 GB diskového prostoru. Změny se dotkly ovládacích prvků a z otočného, mačkacího kolečka se stalo kývací tlačítko, které se navíc přesunulo z pravého horního boku o několik centimetrů níže. Podle našeho prvního dojmu tato změna není k lepšímu, jelikož potvrzení volby je možné pouze v případě, že tlačítko je zcela v neutrální poloze pokud není, můžete mačkat jak chcete, ale volbu nepotvrdíte. V porovnání s předchozí generací je Zen NX o několik milimetrů štíhlejší a potěší i fakt, že Li-ion baterie vydržela během tří dnů přibližně dvacet hodin přehrávání. Další inovací je použití USB rozhraní verze 2.0, pomocí nějž lze z počítače zkopírovat 700 MB hudby v 200 souborech za přibližně tři minuty. FireWire v námi testovaném modelu již nebylo.

Odkaz: www.creative.cz

§§§§§


Krátké zprávy I

c03p0578

255 let promítání

IBM dnes oživilo trh páskových úložných zařízení uvedením podnikové páskové platformy nové generace IBM TotalStorage Enterprise Tape Drive 3592. Nové úložné řešení je určeno pro zákazníky, kteří potřebují konsolidovat úložný systém a používat jedinou páskovou jednotku pro aplikace náročné na kapacitu a na přístup. S ohledem na vyšší úložné požadavky zákazníků lze řešení IBM Enterprise Tape Drive integrovat s lineárními páskovými knihovnami řady IBM 3494. Poskytuje tak škálovatelnost až do pěti petabajtů uložených informací, což je dostatečný prostor pro uložení filmů na DVD s celkovou dobou přehrávání 225 let. Jednotka je navržena pro použití s páskovou knihovnou IBM 3494, páskovými knihovnami STK nebo jako samostatné "rackové" řešení. Nabízí tak uživatelům ochranu investic, otevřené prostředí a snadnou implementaci. IBM plánuje uvést pro páskovou jednotku 3592 média s technologií jednorázového zápisu a opakovaného čtení (Write Once Read Many, WORM), aby nebylo možné po zápisu přepsat data na kazetách. Tato možnost je zvlášť zajímavá pro zákazníky, kteří potřebují ukládat velké objemy elektronických záznamů kvůli zákonným požadavkům nebo vnitřnímu auditu. Kromě toho má IBM v plánu uvést řadu kazet s různými kapacitami, aby si zákazníci mohli vybrat požadovaný poměr ceny a výkonu.

Intel rozdělil

V zájmu posílení svých pozic ve střední a východní Evropě ustavila společnost Intel Corporation nový CEE region. Ten zahrnuje řadu zemí, které vstupují do Evropské unie v roce 2004 a později. Dosavadní CSEE region (Central & South Eastern Europe) se spojuje s Polskem a pobaltskými státy. Nově ustavený CEE region zahrnuje 15 zemí, a to Českou republiku, Polsko, Maďarsko, Slovensko, Rumunsko, Bulharsko, Chorvatsko, Slovinsko, Litvu, Lotyšsko, Estonsko, Srbsko a Černou horu, Bosnu a Hercegovinu, Makedonii a Albánii. CEE region nově řídí Piotr Pagowski, dříve Country Manager Intel Poland & Baltics. Jeho nová pozice zahrnuje celkovou odpovědnost za všechny aktivity společnosti Intel v regionu, včetně prodeje, distribuce a marketingu. Predrag Jakši, dříve Country Manager Intel Czech Republic & CSEE, se přesunul do ústředí Intel EMEA ve Swindonu (UK), kde zastává pozici EMAR Customer Business Operations Managera.-TJiOdkaz: www.intel.com

První volání 1xEV-DV

Společnost Nokia oznámila, že ve svém centru pro tvorbu produktů technologie CDMA v San Diegu uskutečnila první vysokorychlostní datové volání za pomoci technologie cdma2000 1xEV-DV. Volání o maximální přenosové rychlosti 3.09 Mbps se uskutečnilo mezi zkušebním přístrojem na bázi běžně dostupného telefonu Nokia 2285 vylepšeného o čipovou sadu Nokia 1xEV-DV a základnovým emulátorem 1xEV-DV z produkce Racal Instruments, Wireless Solutions Group. Tato čipová sada jako první na světě podporuje veškeré funkce 1xEV-DV Release C. Technologii cdma2000 1xEV-DV schválila v polovině roku 2002 Asociace telekomunikačního průmyslu (TIA) a Mezinárodní telekomunikační unie (ITU) jako oficiální standard pro sítě třetí generace. Tato technologie, rovněž známá jako IS-2000 Release C, umožňuje maximální přenosovou rychlost (od základnové stanice k telefonu) dvacetinásobně vyšší, než je maximální rychlost, jíž dosahuje dnešní síť CDMA IS-2000 Release 0. Technologie IS-2000 Release C navíc poskytuje běžnou uživatelskou propustnost 1 Mbps na frekvenčním kanálu 1,25 MHz a systémovou prostupnost v rozmezí od 420 Kbps do 1,7 Mbps v závislosti na vytížení sítě a podmínkách přenosového kanálu. -TJiOdkaz: www.nokia.com

Nadace Eurotel

Mezi 48 finalistů z celé České republiky rozdělí Nadace Eurotel v grantovém řízení celkem 11 milionu korun. Z celé ČR se letos do grantového řízení Nadace Eurotel přihlásilo 319 NNO, z toho 48 z regionu Praha a 19 ze Středočeského kraje. Jedná se o organizace, které pracují v oblasti péče o děti a mládež. V každém regionu bude odměněno 6 finalistů. Těm budou uděleny granty v kategorii Velkorozpočtové projekty ve výši 450, 350 a 300 tisíc a v Malorozpočtových projektech 100, 80 nebo 40 tisíc korun. V regionu Praha a ve Středočeském kraji udělí Nadace Eurotel granty v celkové výši dva miliony šest set čtyřicet tisíc korun. Vyhlášeni a rozděleni grantu proběhne na tiskových konferencích přímo v regionech v první polovině října, konkrétně v Praze to bude 30. 10. 2003.-TJi

Océ s Completem

Společnosti Océ-Česká republika a Komplet uzavřely smlouvu o obchodní spolupráci, na jejímž základě se Complet stává strategickým dodavatelem nízkoa středněkapacitní kopírovací a tiskové techniky pro potřeby klíčových projektů, realizovaných firmou Océ-Česká republika. Současně byla mezi oběma společnostmi uzavřena smlouva, na základě které se Complet stává servisním partnerem Océ-Česká republika a přebírá zajištění servisní činnosti na dosud instalovaných nízkokapacitních strojích značky Océ.-TJiOdkaz: www.complet.cz

Nokia se Segou

Nokia a Sega oznámily konečnou dohodu, podle níž Nokia získá podíl ve společnosti Sega.com Inc., dceřiné společnosti Sega. Tato dohoda přispěje ke zlepšení nabídky online her a služeb pro zařízení Nokia N-Gage. Technologie společnosti Sega.com pro zapojení více hráčů se tak nyní stane nedílnou součástí platformy N-Gage. Technologie síťových aplikací společnosti Sega (SNAP), umožňuje vysoký výkon síťových her pro více hráčů, a bude hlavní součástí online her, které zajišťuje obchodní jednotka pro zábavu a média společnosti Nokia Mobile Phones.-TJiOdkaz: www.nokia.cz

Další hráč na trhu

Společnost Vahal dnes oznámila zahájení prodeje notebooků vlastní montáže pod obchodním označením Vahal Marathon. Tyto notebooky využívají nejmodernější mobilní technologie Intel Centrino a při nízké hmotnosti a dlouhé době provozu na baterie (odtud označení Marathon) nabízejí displej s vysokým rozlišením a všestrannou konektivitu: Gigabitový Ethernet, bezdrátovou technologii Wi-Fi, vestavěný modem, 4 porty standardu USB 2.0, rozhraní FireWire (IEEE 1394) a rychlý infračervený port. Vše je doplněno kombinovanou mechanikou DVD/vypalovačkou CD. Notebooky jsou, tak jak je to již obvyklé u zakázkově montovaných stolních počítačů i serverů, velmi pružně konfigurovatelné podle požadavků zákazníka, ať už se jedná o frekvenci procesoru Intel Pentium M, kapacitu pevného disku nebo velikost operační paměti. O kvalitě tohoto řešení svědčí i to, že společnost Intel udělila společnosti Vahal oprávnění používat na počítačích Marathon logo Centrino Mobile Technology. Na notebooky Vahal Marathon je poskytována dvouletá záruka.

Odkaz: www.vahal.cz

"Propojená planeta"

Firma Philips Consumer Electronics, divize společnosti Royal Philips Electronics (AEX: PHI, NYSE: PHG) dnes představila Connected Planet\, strategickou vizi stojící za předvojovým portfoliem spotřebních výrobků a technologií umožňujících spotřebitelům přístup k digitálnímu obsahu, a to z domova i kdekoli jinde.

Na základě otevřených technických norem, jakými jsou například WiFi a UPnP, umožňují výrobky řady Philips Streamium, tvořící základ této strategie propojené planety, bezdrátový přenos obsahu digitálních médií prostřednictvím počítače a prostředí audio/video. TJi

Odkaz: www.philips.cz

NextiraOne sponzorem

Ve spolupráci se společností NextiraOne Czech, která byla hlavním partnerem, proběhla ve dnech 30. června až 1. září mimořádná výstava předního českého výtvarníka Aleše Lamra. Výstavu s podtitulem Duch vane kam chce, kterou pořádala galerie Via Art pod záštitou ministra kultury ČR Pavla Dostála, mohli zájemci shlédnut v Míčovně, v Královské zahradě Pražského hradu. Slavnostního zakončení výstavy, jež proběhlo 1. září v podvečerních hodinách, se vedle výtvarníka Aleše Lamra a Bohuslava Cempírka, generálního ředitele NextiraOne Czech, (viz foto) zúčastnili mj. zákazníci a partneři společnosti NextiraOne. Za celou dobu konání na výstavu zavítalo více než 3 000 návštěvníků.-TJi

LCS Noris Now

Společnost LCS, jedna z nejvýznamnějších softwarových společností v České republice a přední dodavatel informačních systémů pro podniky a organizace všech velikostí, představuje novinku v portfoliu svých informačních systémů LCS Noris Now. Jde o nově koncipovanou variantu známého a úspěšného LCS Noris, která by měla být optimálním řešením pro střední a větší dynamické firmy, jež chtějí okamžitě využívat všech dostupných technologických možností a vytvořit si náskok před konkurencí i předpoklady pro další růst. Navrhovaná verze informačního systému LCS Noris Now je omezena na maximálně 10 konkurenčních uživatelů (pracují v systému současně) a 20 definovaných uživatelů. Předpokládaná cena systému v této podobě dosahuje výše maximálně 1 milionu korun, a to včetně licence, implementace systému a MS SQL. Snížení nákladů na pořízení základní konfigurace systému a zkrácení času potřebného na implementaci se podařilo docílit především předkonfigurováním některých modulů a vytvořením vybrané sady, kterou zákazník dostane za pevně stanovenou cenu. Následně má pak samozřejmě možnost řešení dále rozšiřovat, ale už za odlišných cenových a dodacích podmínek. Celé řešení LCS Noris Now bylo vytvořeno ve spolupráci s firmou Datron. S podnikovým informačním systémem LCS Noris Now se budou moci seznámit návštěvníci mezinárodního veletrhu informačních technologií Invex 2003 v Brně na stánku skupiny LCS v pavilonu V (61).

AutoCont v Národním

AutoCont a Národní divadlo se dohodli na hlubší spolupráci. Společnost AutoCont CZ dnes oznámila, že prodloužila spolupráci s Národním divadlem a i nadále tak bude podporovat českou kulturu. AutoCont CZ se tak rozhodl na základě osvědčené a vzájemně výborné spolupráce, která podpisem nové smlouvy vstupuje již do čtvrté sezóny. Od roku 2001 byl AutoCont CZ Generálním partnerem činohry Národního divadla a pro nadcházející rok se rozhodl podporu české kultuře ještě více rozšířit a stal se Partnerem celého Národního divadla.-TJiOdkaz: www.atcomp.cz

Přestavba dokončena

Český Web dokončil projekt na technické a provozní řešení přestavby webového portálu "Patria Direct", ve kterém mají klienti této společnosti možnost obchodovat s cennými papíry v online režimu. Společnosti Český Web a Patria Direct budou dlouhodobě spolupracovat na dodávkách řešení v oblasti internetových technologií.

Odkaz: www.ceskyweb.com

Decentralizované domény

Společnost Pragonet, součást mezinárodní skupiny T-Systems, oznámila na úterní valné hromadě sdružení CZ.NIC, že byl v pondělí 15. září 2003 v 10:00 zahájen provoz nového decentralizovaného systému pro správu internetové domény .cz. První komerční registrátoři by měli zahájit svojí činnost po testovacím provozu a atestaci v polovině října tohoto roku.Současně se spuštěním nového systému došlo k odstavení původního registračního systému, který provoz domény .cz zajišťoval od roku 1999. Statistiky z prvních 24 hodin provozu nového systému říkají, že došlo jen k mírnému poklesu počtu žádostí o registraci domén či provedení změn u stávajících záznamů oproti dlouhodobým průměrům. Rovněž chybovost žádostí se drží na běžných hodnotách a je dokonce i pod průměrem roku 2002. Za prvních 24 hodin bylo systémem zpracováno 830 žádostí, z toho 325 žádostí vykazovalo chyby nedovolující další zpracování. Společnost T-Systems PRAGONET pracovala na tomto projektu na objednávku CZ.NIC na základě výběrového řízení, které v prosinci 2002 vyhrála. Práce na projektu začaly v lednu 2003 a dokončen byl podle harmonogramu za osm měsíců. Smyslem nového systému je umožnit zahájení činnosti komerčních registrátorů a přispět tak k demonopolizaci registračních služeb v ČR. PRAGONET přizval ke spolupráci jako subdodavatele společnosti ICZ, a. s. a T-Systems Czech, s. r. o., které disponují unikátním know-how v oblasti řešení bezpečnosti systému, vývoje aplikačního programového vybavení a systémové integrace. S provozovatelem původního registračního systému CZ.NIC, společností GTS, a. s., spolupracoval PRAGONET při přípravě podmínek pro migraci dat a zachování kontinuity služeb celého systému a jeho administrativní podpory. Tým administrativní podpory registrace domén firmy GTS byl převzat firmou T-Systems PRAGONET a byl integrován do nově koncipovaného oddělení administrativně-technické podpory nového systému. Vytvoření nového registračního systému je svým charakterem i rozsahem v českém internetu v mnoha ohledech unikátním projektem. Zavedením decentralizovaného systému registrací se Česká republika řadí mezi země, které provozují systém odpovídající nejnovějším trendům vývoje nároků na správu národních domén. Základními principy návrhu systému je nutnost dosáhnout maximální bezpečnosti a provozní stability. Kritérium bezpečnosti je důležité zejména pro průkaznou evidenci a nerušený výkon vlastnických práv držitelů domén. Dosažení vysoké provozní stability, jinými slovy schopnost systému fungovat nepřetržitě za všech předvídatelných okolností, je nutné pro správnou funkci celého českého internetu. Systém totiž mj. zajišťuje, a to na nejvyšší hierarchické úrovni, překlad doménových jmen na IP adresy, podle nichž se pak navigují informace v síti Internet. Těmto kritériím byl podřízen i výběr základních stavebních HW a SW komponentů celého systému.


Krátké zprávy II

Vymyslete heslo

Zcela jistě víte, že pro internetovou komunitu je březen právě ten jejich měsíc. Každý z minulých šesti ročníků projektu Březen měsíc Internetu byl svázán s určitým sloganem. Tentokrát se může stát autorem ústředního hesla měsíce Internetu v roce 2004 kdokoli, kdo se zúčastní soutěže vyhlášené sdružením BMI. Například letos proběhl měsíc Internetu pod heslem Internet bez bariér, předloni Internet JE pro každého, v roce 1999 Internet je vším, čím chcete, aby byl. Kompletní přehled sloganů spolu s dalšími informacemi o soutěži je na stránkách www.brezen.cz . Uzávěrka pro předložení soutěžního návrhu je 30. září. Autor vítězného návrhu bude odměněn částkou 5 000 korun a pozvánkou na všechny akce 7. ročníku Března měsíce Internetu. Půjde například o dětskou konferenci Junior Internet, konferenci INSPO 2004 Internet a informační systémy pro osoby se specifickými potřebami, Internet do škol a co s ním? nebo konferenci ISSS Internet ve státní správě a samosprávě, pořádanou v Hradci Králové, a zahajovací nebo závěrečný večírek.

Odkaz: www.brezen.cz

Internet Gatekeeper

Tomáš Jirásko

Mezi novinkami finské společnosti F-Secure, které uvolnila na trh v poslední době, najdeme také řešení pro antivirovou ochranu vstupních bran do lokálních sítí F-Secure Internet Gatekeeper. Program je zcela nezávislý na firewallu a poštovním serveru. Umí kontrolovat webový provoz (protokol HTTP a FTP prostřednictvím HTTP) a elektronickou poštu (protokol SMTP) a likvidovat v nich počítačové viry a další nežádoucí obsah.

Převážná většina dnešních komplexních škodlivých kódů využívá ke svému šíření nejen elektronickou poštu, ale i webové stránky nebo výměnné P2P systémy a další v minulosti méně obvyklé cesty. V současné situaci se tedy bez automatizovaného systému antivirové ochrany přímo "v první linii" na úrovni vstupní brány do lokální sítě nelze obejít.

F-Secure Internet Gatekeeper dokáže také blokovat nežádoucí obsah, jako jsou např. filmové klipy, zvukové soubory a další data, která se nevztahují bezprostředně k pracovní náplni zaměstnanců. Stejně tak jim lze zamezit v brouzdání po určitých webových stránkách.

Odkaz: www.f-secure.cz

Oranžový Handspring

Tomáš Jirásko

Mobilní operátor Orange, působící i na Slovensku, začal nabízet ve své sítí nový smartphone. Jde o přístroj Handspring Treo 600 s operačním systémem PalmOS5. Stalo se tak dva dny poté, co France Telecom představil Motorolu MPx200 postavenou na platformě Windows Mobile 2003 Smartphone. Nový smartphone stojí mezi 399-459 eury, ve Velké Británii je nabízen za 299,99 GBP.

Nové DVD Musteku

Tomáš Jirásko

Společnost Actebis Computer českému trhu představila dva nové produkty ze světa DVD přenosný DVD přehrávač DVD PL207.

Nový přenosný DVD přehrávač vychází z klasické "notebookové" koncepce. Drobný, lehký a malý přehrávač se sedmipalcovým aktivním TFT displejem neztratíte na žádné cestě. Představte si, že jedete ve vlaku a cesta vás nudí, vytahovat notebook, jehož baterie stejně moc nevydrží, nemá cenu. Ale co takhle drobný DVD přehrávač Mustek, který se vejde pomalu do každé brašny? Na jedno nabití přehraje i delší film, vydrží až 2,5 hodiny v provozu. Zvládá navíc všechny důležité formáty disků, tudíž ho lze využít i jako MP3 přehrávač či přehrávač audiodisků. Podporovanými formáty jsou: DVD, Kodak Picture CD, JPEG, CD, DVD+R, DVD+RW, DVD-R, DVD-RW, MP3, CD-R, CD-RW

Uplatnění najde jistě i v domácnosti, je vybaven 5.1 audiovýstupem, videovstupem i výstupem S -Video (vhodné kupříkladu pro kameru). Nechybí ani sluchátkový výstup pro nerušené sledování v hlučnějších prostorách. Je k němu dodáván miniaturní dálkový ovladač velikosti kreditní karty. DVD PL207 váží pouhých 700 gramů a jeho rozměry jsou 196 x 150 x 28 mm.

Odkaz: www.mustek.cz

Intel IDF

Tomáš Jirásko

Společnost Intel představila produkty, technologie a služby přibližující celé odvětví společnému cíli umožnit spotřebitelům využít digitální obsah kdekoliv, kdykoliv a na jakémkoliv zařízení v domácnosti.

Zanedlouho bude uveden LCD Media Center, což je digitální zábavní zařízení "vše v jednom", na jehož vývoji a uvedení na trh úzce spolupracují společnosti Intel a Gateway. Toto multimediální centrum je postaveno na procesoru Intel Pentium 4 s HT technologií, který umožňuje plynulý a efektivní provoz několika aplikací najednou.

Intel představil i vzorový projekt Intel 815 Digital Set Top Box Reference Design, který by měl zajistit výkonnou platformu pro softwarové dekódování pro levná řešení dodávky videa na vyžádání po širokopásmovém spojení. Tato flexibilní platforma OEM výrobcům umožní rychlé uvedení produktů pro dynamicky se rozvíjející segment "IP video on demand", a to jak pro digitální domácnosti, tak i pro oblast pohostinství. Vzorový projekt rovněž otevírá příležitosti poskytovatelům služeb, kteří mohou nabídnout další služby. Právě poskytovatelé služeb jsou hlavními tahouny tohoto tržního segmentu, jenž zahrnuje přenos hlasu po IP v obytných čtvrtích. Návrh poslouží rovněž pro aplikace, jako jsou síťové rekordéry pro digitální média a osobní videorekordéry.

Společnost Intel dále předvedla novou generaci adaptérů pro digitální média (DMA), což jsou zařízení pro bezdrátový přenos digitálního videa, fotografií a hudby z PC do televize nebo hi-fi soupravy. Mezi DMA zařízení patří iCube Play@TV a Lenovo Media Link.

Ke konstrukci zábavných a snadno použitelných produktů pro digitální domácnost přispějí i další vzorové koncepce a nové technologie. Louis Burns moderoval první veřejnou demonstraci grafiky PCI Express x16, což je standard sběrnice nové generace odpovídající produkty se dostanou do prodeje během roku 2004. Společnost Intel dále oznámila rozměrovou specifikaci BTX (Balanced Technology Extended form factor), dříve známou pod kódovým označením "Big Water". Nová konstrukce umožní výrobu PC s novým designem. Předpokládá se, že BTX během doby nahradí současné základní desky ATX. BTX umožní lepší odvod tepla, různorodější velikosti a tvary, zlepšení akustických vlastností a výkonu sestav což jsou pro moderní počítače směřující do digitální domácnosti klíčové atributy. Zároveň BTX podporuje tradiční rozměry stolních počítačů a rovněž specifikace současných malých PC.

Intel rovněž předvedl technologii rychlého startu (Instant On/Off), která uživatelům umožní pracovat s PC již několik sekund po stisknutí vypínače. V případě výpadku napájení dokáže tato technologie obnovit provoz počítače beze ztráty dat a nutnosti restartu operačního systému.

Jedním z důležitých faktorů uvedení digitální domácnosti do běžného života, bude schopnost sdílet chráněná data mezi různými zařízeními. Firmy z oblasti IT, spotřební elektroniky a zábavního průmyslu věří, že DTCP (Digital Transmission Content Protection) na IP protokolu je správnou cestou k tomuto cíli. Tato technologie správy obsahu byla vyvinuta společnostmi Intel, Hitachi, Toshiba, Sony a Matsushita (Panasonic) a umožňuje přenos zábavného digitálního obsahu mezi domácími digitálními produkty po kabelové i bezdrátové síti. Specifikace DTCP over IP revision .9 je již nyní dostupná na www.dtcp.com. Odkaz: www.intel.com

MyPal A620

Tomáš Jirásko

Asus představil nástupce modelu A600, jenž nese označení A620. Jde o technologického nástupce, kdy při návrhu byl brán na zřetel operační sytém Windows Mobile for Pocket PC 2003 (Pocket PC 2003), který nahrazuje postupně starší Pocket PC 2002. PDA je postaveno na 400MHz procesoru Intel PXA255, disponuje 64MB SDRAM a 32MB Flash ROM pamětí. 3,5" TFT dotekový transreflexivní displej o rozlišení 240 x 320 pixelů zobrazí 65 536 barev. Na rozdíl od A600(SD slot), je A620 vybavena slotem pro CompacFlash karty, pro něž je v současné době k dispozici více rozšiřujících modulů. PDA má samozřejmě IrDA 1.1, zabudovaný reproduktor a mikrofon. Li-Ion akumulátor má kapacitu 1 300 mAh, a jeho provozní doba je dle výrobce 18-19 hodin ve stand-by režimu. Rozměry tohoto přístroje jsou 125 x 76,8 x 13,3 mm, jeho hmotnost činí 141 g.

Odkaz: www.atcomp.cz

Z analogu do digitálu

Tomáš Jirásko

Hewlett-Packard představil DVD Movie Writer dc3000 integrované zařízení typu "vše v jednom", které umožňuje přepis filmů z VHS přímo na DVD. Zařízení lze prostřednictvím standardních rozhraní pro audio a video připojit přímo k videopřehrávači nebo videokameře a záznam nahrát. Poté je nutno je propojit s počítačem s nainstalovaným programem HP Video Transfer Wizard, který uživatele v pěti jednoduchých krocích provede zápisem a authoringem DVD.

Přístroj je dodáván s kompletním programovým vybavením pro střih videa a nabízí vše, co je potřeba ke konverzi videopásků v domácí DVD filmy. Ty lze navíc doplnit o hudbu, titulky, přidat výběr scén a další efekty. Balík obsahuje ArcSoft Showbiz pro capturing videa, authoring DVD disků, střih a foto/video prezentace, muvee autoProducer DVD Edition pro automatizovaný střih obrazu, Veritas RecordNow pro vytváření hudebních a datových disků, Simple Backup pro zálohování dat a CyberLink PowerDVD pro přehrávání DVD.

HP DVD Movie Writer dc3000 nabízí vysokou rychlost zápisu DVD (4x 2,4x 8x). Při rychlosti 4x trvá vypálení 4,7 GB dat na nepřepisovatelný DVD+R disk (ekvivalent 3 hodin digitálního videa) méně než 15 minut. HP dc3000 tedy používá formáty +R/+RW a jeho doporučená koncová cena bude 10 900 Kč (bez DPH).

Odkaz: www.hp.cz

Philips BeDJ

Tomáš Jirásko

Holandská společnost Philips uvedla na trh nový model Philips 530, který je prvním GSM telefonem na světě, pomocí něhož si uživatel může sám pořizovat hudební skladby díky funkci BeDJ.

BeDJ je skladatel v reálném čase a nabízí možnost využít model Philips 530 jako "mixážní hudební pult". Pomocí této funkce mohou uživatelé míchat až devět stop, zvolit si nástroj pro každou hudební stopu, měnit tempo a hlasitost zvuku a podělit se o výsledky své tvořivosti s přáteli pomocí MMS.

Jiný telefon v současnosti dostupný na trhu nenabízí možnost míchání tolika stop spolu se zvuky, které jsou v telefonu standardně nastaveny. Remixy mohou být použity i jako osobní vyzváněcí tóny či upozornění. Speciální polyfonní vyzváněcí tóny a obrázky je možné stahovat z internetové stránky www.club.philips.com a z vlastních stránek operátorů.

K modelu Philips 530 je dodáván jako přídavný modul 360stupňový rotační fotoaparát, který je schopen pořizovat snímky i v noci. Fotky mohou být posílány pomocí MMS nebo infračerveného rozhraní, či ukládány v dynamicky přidělované paměti telefonu. Funkce FotoCall používá obrázky k vytváření vizuálního telefonního seznamu identifikujícího volající nebo kategorie volajících. Když telefon zazvoní, "vidíte", kdo volá. Philips 530 má kovový kryt, jenž je na výběr v průsvitné modré, bílé, zelené, tmavošedé a oranžové barvě. K dostání je i ve výrazném titanovém odstínu. Jeho hmotnost je 92 gramů.

Odkaz: www.philips.com


Krátké zprávy III

VisionBook 675WX

Tomáš Jirásko

Společnost UMAX posílila nabídku v notebookové řadě VisionBook o model 675WX, který vychází z předcházejícího modelu 635SX. Nicméně obsahuje celou řadu prvků, které vytvářejí zcela nový koncept přenosného počítače jako centra domácí zábavy. Nový model by měl potencionálního zákazníka zaujmout především širokoúhlým 17" TFT displejem s rozlišením 1 440 x 900 bodů podporovaným grafikou ATI M9-P s 64 MB paměti. Osazen je procesory Intel P4 až do frekvence 3,06 GHz Hyper-Threading, kdy VisionBook 675WX tak díky použití desktopových procesorů by měl představovat jejich plnohodnotnou náhradu. Přenosnému počítači 635WX nechybí samozřejmě bezdrátové technologie Bluetooth i Wireless LAN, doplněné o kompletní sestavu rozhraní včetně sériového portu, trojice USB 2.0 portů, FireWire, S/PDIF, infračerveného portu, TV výstupu, PCMCIA slotu atd. V základní výbavě najdete videokameru ve víku displeje. Notebook je dodáván s DVD/CDRW nebo DVD-RW v cenách od 54 990 Kč bez DPH, plně vybavený VisionBook 675WX v sestavě s DVD--RW a P4 3,06 GHz+HT, 512 MB, 60 GB HDD, WLAN, BL, Windows XP Home, 17" WXGA, a stojí 97 588 Kč včetně daně.

Odkaz: www.umax.cz

Změny na kabelu

Tomáš Jirásko

Spojené společnosti TESmedia a Intercable CZ představily svoje nové obchodní jméno Karneval. Kromě kabelové televize tato značka zahrnuje i služby připojení internetu po rozvodech kabelové televize. U tohoto vysokorychlostního internetu bude navýšena rychlost současného tarifu 200/100 Kb/s (downstream/upstream) na 600/150 Kb/s. Zvyšuje se i měsíční datový limit, po jehož přečerpání je společnost oprávněna snížit přístupovou rychlost na 64/32 kb/s i když tato záležitost je řešena individuálně, a není toto řešení používáno plošně. Tento limit se zvýší z 5 GB na 20 GB. Jeho účelem by měla být ochrana před zneužíváním tohoto tarifu komerčními subjekty. Uvedené rychlosti jsou oproti ADSL bez agregace, čili zákazníkovi je všeobecně u kabelových televizí poskytnut poměr 1 : 1. Současně se ovšem zvyšují měsíční poplatky za tuto službu o 200 Kč. Samotné připojení k internetu tak bude stát 1 199 Kč měsíčně. Zákazníci za internet zaplatí 1 000 Kč, pokud si objednají i programovou nabídkou Komplet (základní programová nabídka), která stojí 449 Kč.

Do konce tohoto roku bude k dispozici ve více než 180 tisících domácností. Na podzim bude připravena síť v Brně, Ostravě, Mostě a Zlíně. Příští rok bude vysokorychlostní internet dostupný také v Plzni, Chomutově a Ústí nad Labem.

Další poskytovatel tohoto připojení UPC, chystá změny až počátkem či v průběhu měsíce října, přičemž se všeobecně předpokládá dvojnásobné zvýšení rychlosti a dle prvních neoficiálních informací by se to nemělo nijak dotknout současné ceny. UPC se nadále bude soustředit na již pokryté lokality, a pravděpodobně v nejbližší době se tak dalšího rozšíření nedočkáme. I když se cosi proslýchá o strategickém partnerství s některým ze silných zahraničních operátorů.

Odkaz: www.karneval.cz, www.upc.cz

Do profi-kanceláře

Tomáš Jirásko

Nové modely profesionálních kancelářských displejů uvedl na náš trh Acer. Jedná se o 15" LCD displeje AL1521 a AL1531.

AL1531 s šasi z hořčíkové slitiny s tenkým rámečkem nabídne úroveň jasu 250 cd/m2 a kontrastní poměr 500 : 1 při 16,7 milionu barev v rozlišení 1 024 x 768 bodů. Výrobce uvádí 130? úhly pohledu a velmi krátkou dobu odezvy 16 ms. Monitor AL1531 je vybaven analogovým (D-Sub) a digitálním (DVI-D) rozhraním.

AL1521 v kompaktním provedení s digitálním rozhraním nabídne rovněž rozlišení 1 024 x 768 bodů, kontrastní poměr 400 : 1, jas 250 cd/m2 a dobu odezvy 25 ms. Vybaven je jak D-sub, tak i DVI-D rozhraním.

Odkaz: www.acer.cz

LifeBook T3000

Tomáš Jirásko

I když označení T3000 dá vzpomenout spíše na filmová kybernetická monstra, společnost Fujitsu-Siemens ještě nepokročila natolik, aby nám je nabídla na trhu. Pod tímto označením se tak skrývá "pouze" nový LifeBook, tentokráte ovšem v provedení convertible PC, a tak rozšiřuje nabídku Tablet PC, když klasické "dokovací Tablet PC" Stylistic ST4000 zůstává nadále v prodeji. LifeBook T3000 je postaven na technologii Intel Centrino s procesorem Pentium M 1,4 GHz. Je osazen 256 MB DDR operační paměti, 40GB diskem a nabídne 12" displej. Odlišnost modelu T3000D je v nabídce Wi-Fi řešení na standardu 802.11g, nebo Wi-Fi nemusí obsahovat vůbec. Rozměry tabletu jsou 29,1 x 23,6 x 3,6 cm a hmotnost 1,9 kg se standardní Li-ion baterií, jejíž výdrž je okolo 4,5 hodiny práce.

Odkaz: www.fujitsu-siemens.com

IQT terminál naostro

Tomáš Jirásko

Společnost IQ Terminal představila samoobslužný platební a informační terminál společně se zahájením budování jejich sítě. S prvními terminály se setkáte u benzínek OMV do konce roku u padesáti. V příštím roce by mělo celkem přibýt na 1 000 IQT.

IQT terminál představuje unikátní řešení spojující telekomunikační, informační a obchodní služby s možností bezhotovostních platebních operací. Díky otevřenému technickému řešení jsou možnosti terminálu IQT velmi široké a závisí na jednotlivých provozovatelích, jaké služby na svých přístrojích umožní. Prostřednictvím terminálu lze provádět téměř jakékoliv obchodní operace např. koupit si vstupenky, jízdenky, letenky, dovolenou, uzavřít pojištění, a to okamžitě uhradit, samozřejmě poté je vystaven doklad o úhradě, smlouva apod. Z terminálu lze posílat elektronickou poštu, SMS, dobít si mobilní telefon. Umožňuje i klasické bezhotovostní platby, kdy terminál vydá kompletní plnohodnotný platební doklad, a to včetně daňového dokladu. Lze takto kdykoliv zaplatit složenky, protože terminál není vázán otevírací dobou a funguje 24 hodin denně. Bankovním partnerem je v současné době ČSOB, a tak provedené platby jdou na účet ČSOB a odtud jsou převedeny na cílové konto. Platby probíhají odděleně od veřejných sítí a jsou nesrovnatelně bezpečnější než placení přes internet, kdy bezpečnost platebních operací je na úrovni bankomatu, neboť hlavním prostředkem plateb je libovolná platební karta, ovšem provádět lze též mikroplatby a dobít i elektronickou peněženku.

S Ministerstvem informatiky ČR je již projednáno i využití terminálů IQT jako koncových zařízení při realizaci státní informační politiky. Občané tak budou moci získávat informace z portálu veřejné správy, podávat žádosti a platit za služby poskytované veřejnou správou nebo místní samosprávou.

Odkaz: www.iqterminal.cz

Microsoft převlékal

Tomáš Jirásko

Microsoft oživil nabídku myší a klávesnic právě v době, kdy si připomíná 20. let existence své myši. Čerstvý vítr do plachet představuje trojice myší v nových stylových provedeních a barvách. Nové myši by měly již obsahovat nedávno představené řešení "Tilt Wheel Technology", které umožňuje kromě klasického vertikálního i skrolování horizontální. Uživatel bude moci rovněž přepínat mezi jednotlivými okny stiskem kolečka.

Pokroku bylo dosaženo i v životnosti baterií, z dosavadních čtyř až šesti týdnů, by měly nyní vydržet okolo šesti měsíců. Rovněž nové "chytré" receivery redukují interference s ostatními bezdrátovými přístroji. Z představených myší jsou dvě bezdrátové Wireless IntelliMouse Explorer a Wireless Optical Mouse, které mají rovněž nové optické snímače, třetí IntelliMouse Explorer je klasická s kabelem. Nové klávesnice zastupují bezdrátové modely Wireless Optical Desktop Elite, Wireless Optical Desktop Pro, Wireless Optical Desktop a Basic Wireless Optical Desktop, kdy vyšší modely budou dodávány v sadě s Wireless IntelliMouse Explorer.

Odkaz: www.microsoft.com

Multimédia na stůl

Tomáš Jirásko

Aspire 8100XP by měl představovat stolní počítač speciálně navržený pro domácnosti i menší podnikatele, kteří potřebují vybavené zařízení s vysokým výkonem a multimediálními funkcemi tak jej vidí jeho výrobce, společnost Acer. Důraz při návrhu byl kladen na optimální výkon, design a využití i pro multimédia, včetně přístupu na internet.

Domácí stolní počítače Acer Aspire 8100XP jsou osazeny procesory AMD Athlon. Na základní desce je integrován zvuk a grafika, na výběr jsou optické mechaniky: DVD-ROM i CD-RW. Aspire 8100XP je osazován operační pamětí s minimální velikostí 256 MB (rozšiřitelná na 3 GB) a pevnými disky Ultra DMA/66 nebo Ultra DMA/100 s minimální kapacitou 40 GB. Je vybaven čtveřicí USB 2.0 portů (z toho dva na čelním panelu) a dodáván je v provedení minitower. Pro rozšiřitelnost lze použít rozhraní 4x AGP pro grafiky a tři standardní PCI sloty. Sestavu AMD Athlon XP 2200+, 256 MB DDR SDRAM, 40 GB HDD, 16x DVD-ROM,CD-RW, modem, reproduktory, Windows XP Home Edition v české verzi a se zárukou dva roky, pořídíte za 16 990 Kč bez DPH.

§§§§§


MMSky u Oskara

Lenka Karlíková

c03p0579

FotoPošta MMS, MMS Studio a MMS Magazín. Tři služby, které začal svým zákazníkům počátkem září nabízet Oskar. Posílat multimediální zprávy mezi telefony nebo prostřednictvím internetu, tj. obrázky, animace, zvuky a jiné, umožňuje FotoPošta. Cena jedné zprávy je 9,50 Kč bez DPH. Jejich uchovávání poskytuje MMS Studio, které nabízí pro archivaci schránku o velikosti 5 MB, a pokud hledáme zábavu či zprávy, tu zajistí MMS Magazín. Tento bavič a zpravodaj obsahuje kolem sedmdesáti kategorií, kde si lze vybrat ze zpráv, předpovědí počasí, kuriozit, receptů na jídlo a také i erotiky. Všechny služby si může zájemce nejprve vyzkoušet zdarma.

Pokud se rozhodne službu si objednat, je mu po tři měsíce poskytováno 10 MMSek bezplatně. Při volbě FotoPošty bude navíc dostávat dva měsíce každý den jednu zprávu z MMS Magazínu. Oskar při zavedení těchto služeb dále poskytuje výhody potenciálním zákazníkům, kdy Moje MMS je součástí Oskarova dárkového koše, nebo zvýhodnil ceny telefonů, které nabízejí posílání těchto zpráv.

Odkaz: www.oskar.cz

Irfan View 3.85

Lenka Karlíková

Některými oblíbený, jinými zatracovaný freewarový prohlížeč Irfan View se po více než půl roce dočkal nové verze. Irfan View 3.85 podporuje plug-iny pro Adobe, formáty Autodesku (AutoCAD 13 a vyšší verze) DXF a DWG nebo formáty JPM a DDS, nabízí vylepšení v dávkovém zpracování nebo obsahuje nové parametry pro nastavování. Například novou položku nalezneme v Edit menu, kde je nyní i nastavení pro export HTML souborů, a opraveny jsou i některé chyby. Pro nekomerční použití je produkt volně k stáhnutí na domovských stránkách.

Odkaz: www.irfanview.com

Robopes Aibo

Lenka Karlíková

Pes nejlepší přítel člověka. Zdali to lze říct o Aibovi, o tom se můžeme již jen dohadovat. Každopádně patří k jedněm z nejvyvinutějších elektronických hraček, které se vyskytují na trhu. A čím se může nová verze s označením ERS-7 pochlubit? Robotický pejsek zvládá okolo dvou set povelů, má vylepšené infračervené senzory, rychlejší procesor (MIPS R7000 576 MHz) a rozrostla se kapacita operační paměti. Bylo zvýšeno rozlišení digitálních senzorů na 350 tisíc bodů, a jelikož Aibo může také pracovat jako Wi-Fi klient, lze se dívat jeho pohledem třeba na počítačovém monitoru. Aibo také umí se v případě nedostatku energie "zadokovat" k zásuvce a dobít si akumulátor. Po mechanické stránce se nic významného ovšem nestalo, serva zůstala tatáž. Zástupci firmy Sony Electronics uvedli, že pejsek s pamětí 32 MB SDRAM, který váží 1,6 kg, bude schopen napodobovat jednoduché pohyby svého živého vzoru, jako například zvedání kosti, která nyní přibyla mezi jeho hračky. Další záleží již na uživateli, který může libovolně programovat pohyby Aiba.

Odkaz: www.sony.net

Macromedia MX 2004

Lenka Karlíková

Koncem srpna vydala společnost Macromedia novou řadu svých produktů s označením MX 2004, které slouží vývojářům a designerům především pro tvorbu webových stránek a jejich aplikací. Jedná se o nové verze nástrojů Dreamweaver, Flash, Fireworks a FreeHand. Studio MX 2004 je také rozšířeno o aplikaci Flash MX Professional 2004, dále obsahuje program ColdFusion MX 6.1. Dreamweaver, jenž zjednodušuje vývoj webových aplikací, pokračuje v poskytování standardních a serverových technologiích, jako CSS v kombinaci s HTML, FTP nebo ASP .NET. Flash MX je několikrát rychlejší, nabízí prostředí připomínající Visual Basic, podporuje interface založený na časové linii a je vylepšen import z Adobe Illustratoru a z PDF. Předmětem testování je nový přehrávač Flash Player 7.

Odkaz: www.macromedia.com

Pták Bouřlivák 0.2

Lenka Karlíková

Pták Bouřlivák, aneb český název pro Mozillu Thunderbird, je přepracovaná poštovní komponenta z balíku Mozilly. Aplikace je tak míň náročná, výkonnější a především jednodušší. Její uživatelské rozhraní je častým předmětem změn. Poslední verze Thunderbird 0.2 má o 1,5 MB méně než verze předchozí. Vývojáři dále vylepšili výchozí vzhled aplikace, přepracovali dialog nastavení, možnosti přizpůsobení, pracovali na korektoru pravopisu a opravili jiné závažné chyby. Druhá verze tohoto klienta poběží bez problémů spolu s Mozillou nebo Mozilla Firebirdem, kdy je možné profily ukládat do zvláštních adresářů. Při instalaci je však nutné smazat předchozí instalace.

Odkaz: mozilla.org

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0580

Convera ScreeningRoom

Společnost INCAD dala na náš trh produkt, jenž je určen především pro televize či videostudia. Dokáže převést videozáznam do digitálního formátu a uložit jej do databáze, k níž lze přistupovat odkudkoli prostřednictvím SR browseru (stačí znát jméno a IP adresu PC). ScreeningRoom je tedy určen pro firmy, které uchovávají ohromná množství videodat, a potřebují bez zbytečných průtahů rychle najít to, co je třeba.-OKOdkaz: www.incad.cz

Norton 2004

Ousmane Keita

Symantec v polovině září ohlásil svůj nový produkt Norton AntiSpam 2004 jehož úkolem je automaticky odfiltrovávat nežádoucí e-maily a blokovat on-line reklamy. Jeho filtrovací stroj má dokázat analyzovat uživatelovu odchozí poštu, a tak se bude, podle slov firmy, schopen naučit, co je a co není spam. Nabídne několik vrstev filtrování, aby omezil výskyt falešných pozitivních detekcí, a dále seznam přípustných odesílatelů znemožní, aby byla žádoucí pošta náhodně označována jako spam. V režimu Trusted Mode budou uživatelé navíc schopni nastavit Norton AntiSpam 2004 tak, aby přijímal poštu pouze od schválených odesílatelů.

A jelikož se v září s produkty Symantecu roztrhl pytel, nové verze s číslovkou 2004 se také dočkal i Norton AntiVirus. Mezi jeho nové vlastnosti patří rozšířená detekce nebezpečí, která nepocházejí od typických virů, ale třeba od spywaru nebo programů monitorujících klávesnici. Dále pak proskenování souborových archivů před jejich rozbalením, a nakonec zavádí stejně jako všechny symantecovské novinky tolik diskutovanou autentizaci `a la Microsoft.

Odkaz: www.norton.com

§§§§§


Nová generace

Tomáš Kuchařík

c03p0581

Maxtor uvedl na trh novou generaci externích pevných disků Maxtor OneTouch, která navazuje na úspěšnou řadu Personal Storage 5000. Je vybavena tlačítkem OneTouch a softwarem Dantz Retrospect Express, a Maxtor OneTouch tak zůstává v současnosti stále jediným pevným diskem na trhu, který nabízí funkci zálohování a obnovy dat pomocí jediného stisknutí tlačítka. Diskové jednotky Maxtor mají kapacitu od 120 do 300 GB. V nové generaci je vylepšena samotná technologie OneTouch, jež kromě okamžitého vytvoření záložní kopie souborů nebo automatické záložní kopie, nabízí možnost tlačítko OneTouch přizpůsobit i pro funkci automatického spouštění. V podstatě tak lze disk používat jako digitální fotoalbum, hudební archiv nebo digitální videopřehrávač.

S integrovaným softwarem Dantz Retrospect Express podporuje Maxtor OneTouch komplexní funkci obnovy systému, tj. v případě nehody může disková jednotka OneTouch provést obnovu operačního systému, aplikací, nastavení, ovladačů a souborů daného počítače. Disk Maxtor OneTouch je také vybaven hlavním vypínačem a možností automatické správy napájení nebo snížení otáček disku pro úsporu energie.

Doporučená koncová cena disku o kapacitě 120 GB a rychlosti 7 200 ot./min. (USB 2.0) je 7 400 Kč, disk o kapacitě 200 GB a rychlosti 7 200 ot./min. (kombinace USB 2.0/FireWire) přijde na 9 900 Kč, cena disku o kapacitě 250 GB a rychlosti 7 200 ot./min. (kombinace USB 2.0/FireWire) je 11 900 Kč, a 300GB disk s rychlostí 5 400 ot./min. (kombinace USB 2.0/FireWire) stojí 13 500 Kč.

Odkaz: www.maxtor.com

Asus A2400L

Tomáš Kuchařík

AT Computers uvádí na trh nový notebook Asus A2400L, jehož hlavní předností by měl být vynikající poměr výkon/cena.

Nový notebook patří do produktové řady A2, a je nabízen s procesory Intel Mobile Celeron s frekvencí 2 GHz, nebo Intel Pentium 4-M s frekvencí až 2,6 GHz. V nabídce je i možnost volby konfigurace dle potřeb zákazníka. Kromě velikosti operační paměti či kapacity pevného disku, může kupující volit i procesory, velikost displeje (14,1" nebo 15"), a samozřejmě optickou mechaniku k dispozici je klasická CD-ROM mechanika nebo kombinovaná mechanika DVD+CD-RW. Samozřejmostí je již zabudovaná síťová karta a modem. Notebook je vybaven všemi dnes používanými typy připojení a rozhraní, včetně FireWire či IrDA. Za zmínku jistě stojí i pětice USB 2.0 portů. Součástí standardní nabídky je USB optická myš s kolečkem a taška na notebook, SW, manuály, operační systém Windows XP a dvouletá záruka. Ceny notebooku začínají na 26 990 Kč bez DPH.

Odkaz: www.atcomp.cz

Sapphire Atlantis

Tomáš Kuchařík

Tato grafická karta pro méně majetné uživatele PC je založena na low-endovém čipu Radeon 9200 od společnosti ATI Technologies, který se tak stal mírnou inovací Radeonu 9000 a Radeonu 9100, a je vybavena 64nebo 128MB pamětí. Karta plně podporuje rozhraní Microsoft DirectX 8.1, včetně pixel shaderů ve verzi 1.4. Podporuje již rozhraní AGP 8x pro novější typy základních desek. Je také vybavena 128MB pamětí na 400 MHz, která je připojena k čipu 128bitovou sběrnicí. Grafické jádro běží na 250 MHz s celkovým výkonem 1 gigapixel za sekundu a je chlazeno pasivním chladičem. Disponuje však také několika vyspělými technologiemi, jako např. Smartshader, Videoshader, Fullstream (použití pixel shaderů na částečné odstranění artefaktů u streamovaného videa s nízkým bitratem), Hyper Z II, Video Immersion II (vysoce kvalitní akcelerace přehrávání DVD filmů). Svým nezanedbatelným výkonem 1,0 GTex/s a 1,0 Gpix/s se řadí mezi karty, které na poli současných her velice dobře obstojí. Nechybí zde televizní výstup, jenž je také řešen pomocí S-Video konektoru, dále standardní CRT, ale i DVI výstup pro moderní monitory s LCD obrazovkou.

Odkaz : www.sapphiretech.com

Hudební studio

Tomáš Kuchařík

Cubase SX a SL jsou nástupci programů řady Cubase VST a jsou doplněny o řadu nových virtuálních nástrojů a efektů pro zpracování audiosignálu nebo MIDI, které je možné připojit přes USB rozhraní či jack. MIDI mohou být velice efektivně editovány také pomocí notového záznamu. Mezi jmenované novinky Cubase SX a SL patří v prvé řadě možnost editace automatické mixáže pomocí grafických značek, MIDI proces v reálném čase, nová řada virtuálních nástrojů, nové virtuální efekty s možností historie editace. To má velký význam především při mixáži, kde se můžeme vracet libovolně o krok zpět. Mezi uživatelsky příjemné změny v prostředí bych uvedl v audiu možnost přehrávat až 200 stop najednou, a možnost konfigurace přizpůsobení vzhledu mixážního pultu. Cubase SX a SL grabují z CD-ROMu a následně je možná editace souboru, dle představ uživatele. S auditem si tak můžeme pohrávat k úplné spokojenosti. U MIDI je tomu podobně. Značných změn se dočkaly např. záznamový mod Cycle (ve smyčce), Mix (přičítání), Overdub (přepis), Step (krok po kroku) a Punch (do a ze střihu ). Uživatelé ocení i přímý přístup k základním MIDI kontrolérům z hlavního aranžovacího okna nebo nový Tempo track, pro jednoduchou editaci tempa skladeb. Dále také podporuje plug-iny Steingerg a Cakewalk. Cubase SX obsahuje rovněž editor smyček a zcela nový 32bitový mixér, přičemž je k dispozici i 5.1 Surround. Nově je zde i videostopa s průběžným náhledem. Nástroje pro tvorbu partitur jsou převzaty z Cubase Score VST 5.1. Cubase je možno instalovat a provozovat na PC s minimálně PIII 500 MHz, 256 MB RAM a kompatibilní zvukovou kartou 44,1 kHz/16 bit. Doporučenými operačními systémy jsou Windows 2000 či XP.

Odkaz: www.mediaport.cz

§§§§§


Zoner sází na komunikaci s uživateli

Patrik Malina

c03p0583

Společnost ZONER software, s. r. o., bezesporu patří mezi nemnohé úspěšné tuzemské firmy, jež se svými produkty prorazily i na zahraničních trzích. Jste-li našimi věrnými čtenáři, asi vám není třeba dlouze představovat grafický vektorový editor Zoner Callisto, či na loňském INVEXu úspěšný a stále se zlepšující Zoner Media Explorer, jehož instalaci naleznete již více než půl roku na každém našem CD. Nejen o zajímavých programech Zoneru jsem si popovídal s obchodním manažerem softwaru pro český a slovenský trh Jaromírem Krejčím. Známe se spolu již delší dobu, proto se náš rozhovor nesl v poněkud méně oficiální rovině.

P. M.: Járo, když jsme se potkali před téměř pěti lety poprvé, žila softwarová divize Zoneru především vývojem Callista, a bezesporu se ještě dlouho poté jednalo o jedničku ve vaší nabídce. Zdá se mi, že od loňska tuto roli přebral Zoner Media Explorer. Co že jste tak náhle vsadili na nového "černého koně"?

J. K.: Přechod rozhodně nebyl tak černobílý, jak by se mohlo zdát. Zoner Callisto je stále oblíbený grafický editor a dobře se prodává. Před dvěma roky se však začala výrazněji etablovat mezi lidmi digitální fotografie, a tak se zrodil nápad zkusit se prosadit v této oblasti. Prohlížeč obrázků již Zoner u Callista měl, a tak k realizaci myšlenky nebylo daleko.

P. M.:Znamená to tedy konec vývoje Zoner Callista?

J. K.: Určitě ne. Jen digitální fotografie dostala momentálně přednost. Svoji roli sehrálo i to, že trh aplikací podobných Zoner Callistu je do značné míry vyčerpaný. Zoner Callisto je dobrým pomocníkem pro graficky laické uživatele, ale jeho rozvoj do podoby, aby se dokázal prosadit i mezi grafiky-profesionály, vyžaduje ještě mnoho práce a do jisté míry je výsledek nejistý. Je zde velmi silná konkurence.

P. M.: V zahraničí se program jmenuje Zoner Draw. Jak se "venku" vůbec prodává?

J. K.: Je to těžký boj o prosazení se na trhu. U nás je značka Zoneru dobře známá, za hranicemi se pak o to více musíme snažit, abychom získali zákazníka. Evropskou distribuci softwaru Zoner zajišťuje francouzský distributor společnost WSKA. V Americe pak působí americký Zoner, Inc. Pro zajímavost Zoner Draw je dnes přeložen do 7 dalších jazyků vedle češtiny a prodává se ve více jak 20 zemích.

Přišly i další zajímavé projekty jednoho dne nám zavolali z Minolty, že hledají program, který by vhodně doplnil nabídku barevných laserových tiskáren pro konkrétní segmenty trhu. Zoner Draw tehdy uspěl a společný produkt se jmenuje Zoner Draw 4 Plus. Ono "plus" znamená určitá zákaznická vylepšení podle požadavků Minolty-QMS a s tiskárnami Magicolor se "plusko" prodávalo po celé Evropě. Ostatně spolupráce s Minoltou, respektive Konikou-Minoltou, pokračuje i nadále. Touto dobou připravujeme nový společný projekt pod názvem Magicolor Image Explorer, což je prakticky Zoner Media Explorer, doplněný o další tiskové šablony a propojený na fotografické technologie Minolty. Na trh přijde již na podzim.

P. M.: Vraťme se k Zoner Media Exploreru. Zmínil jsi na začátku našeho povídání, že projekt programu pro digitální fotografii "dostal zelenou". Jak hodnotíš tento krok po roce?

J. K.: Jsem stále optimista. Rozhodnutí Romana Slavičinského, tehdejšího vedoucího divize softwaru, změnit základní strategii bylo správné. Že se podařilo udělat dobrý produkt ve správnou chvíli, o tom snad svědčí zájem zákazníků a bezmála dvě desítky tisíc prodaných licencí.

P. M.: Járo, řekni, jak se vám daří přesvědčovat zákazníky, že si mají k digitálnímu fotoaparátu koupit další software, když zpravidla s každým přístrojem se už nějaký program na zpracování fotografií dodává?

J. K.: Dobrá otázka! Hodně uživatelů brzo zjistí, že jejich potřeby rostou. Chtějí např. lepší tisk, hromadné zpracování, speciální efekty, poslat fotky do fotosběrny. To jim základní software k foťáku neumožní v takové míře, v jaké by chtěli. Zoner Media Explorer je program, který umožňuje uživateli "digitálu" komplexně zpracovat fotky na počítači. Podařilo se v něm skloubit hromadu užitečných funkcí do jednoho celku, a to má velký vliv na jeho úspěšnost a oblibu.

P. M.: To zní sebevědomě. Boom digitální fotografie si ale uvědomilo více producentů softwaru...

J. K.: To rozhodně. Jen pro představu, na světovém trhu je zhruba stovka aplikací pro "prohlížení nebo archivaci obrázků". Opravdu kvalitních a komplexnějších aplikací je možná do deseti. Cílem Zoneru bylo dostat se do první pětky, a zdá se, že se nám to podařilo. Navíc, na ZME jsou navázané i další služby, jako např. výroba klasických fotografií v tuzemsku. Sázíme také na komunikaci s uživateli. A šestka nabídne ještě mnohem více.

P. M.: Tak to jsi mě překvapil, už se chystá šestka? Kdy bude a na co se mohou uživatelé těšit?

J. K.: Zoner Media Explorer 6 bude hlavním tahákem Zoneru pro letošní INVEX. Tento veletrh představuje ideální příležitost pro představení programu veřejnosti. Na nové verzi pracuje nyní naplno zhruba osm vývojářů a chystáme novinky jako třeba přímé vypalování CD, tvorba samospustitelných alb na CD, archiv off-line médií nebo širší možnosti fotostylizačních funkcí, jako například retušování, odstranění šumu či aberace. Zapracovali jsme i na ovládání programu. Vývoj byl hodně ovlivněn podněty uživatelů, kteří jsou nejcennějším zdrojem inspirace.

P. M.: Ještě jedna osobní otázka na závěr. Vím, že sám na cestách hodně fotíš. Zřejmě jsi tak sám také důkladným testerem vašeho produktu. Prozradíš čtenářům, jaký digitální fotoaparát používáš, než tvé snímky projdou Media Explorerem?

J. K.: Patriku, jestli dovolíš, tak konkrétní značku foťáku z taktických důvodů nezmíním :) Mám zkušenosti s fotoaparáty od více výrobců, každý z nich mě oslovuje určitým modelem a vybral bych si skoro všude. Snad jen prozradím, že jsem vsadil na značkový kompakt, který dobře splňuje moje potřeby focení při outdoorových sportech. Jinak máš pravdu, že ZME pro zpracování používám opravdu intenzivně. Ročně nafotím tisíce fotek, které následně takříkajíc "projdou" ZME. Hodně mi to pomáhá v marketingu, protože sám tak lépe mohu pochopit potřeby zákazníků. Ostatně, v týmu ZME fotí hodně úplně všichni...

P. M.: Járo, díky za rozhovor a těším se na INVEX, kam přivezete novou verzi.

§§§§§


Kdo nakupuje na internetu?

Petra Seitzová

c03p0584

Nákupu zboží nebo služeb přes internet využilo v posledním roce 55 % internetových uživatelů, což znamená více než 1,5 miliónů lidí. Nejžádanějším zbožím zůstávají knihy a časopisy, které si koupilo 35 % internetových nakupujících. GfK Praha letos již počtvrté realizovala rozsáhlý výzkum elektronické komerce s názvem ON-LINE SHOPPING 2003. Informace byly získány od ví ce než tisícovky internetových uživatelů a následně převáženy podle výsledků penetrace internetu. 39 % internetových uživatelů nakoupilo na internetu v posledních 6-ti měsících, 16 % v posledních 7-12 měsících a 11 % více než před rokem celkem má s on-line nákupem zkušenost 66 % internetových uživatelů.

545 tisíc uživatelů si v posledním roce na internetu koupilo knihy nebo časopisy, více než 329 tisíc nakoupilo oblečení a třetí nejnakupovanější kategorií byla výpočetní technika s 308 tisíci nakupujícími. Ze služeb je nejžádanější nákup lístků na kulturu využilo ji 384 tisíc uživatelů, 206 tisíc si přes internet rezervovalo ubytování a 188 si koupilo on-line zájezd. Kdo jsou ti, co na internetu nakupují? Více než polovinu internetových zákazníků (56 %) tvoří lidé do 29 let. Častěji jsou mezi nakupujícími muži než ženy představují 58 % všech nakupujících. Zatímco ženy nakupovaly nejvíce knihy (38 %) a oblečení/obuv (34 %), u mužů byly na prvním místě knihy (32 %) shodně s výpočetní technikou (32 %).Nejoblíbenějším způsobem platby za nákup z internetu zůstává s velkým náskokem před ostatními způsoby nákup na dobírku. Využilo jej 78 % stávajících zákazníků. Druhý nejčastější je osobní nebo telefonický bankovní převod s 16 %, třetí je internetový bankovní převod s 15 %. Současné zákazníky motivuje k nákupu na internetu především rozumná cena zboží a služeb (je důležitá pro 97 % zákazníků), dále to, že na internetu se dají nalézt detailní informace o výrobku (důležité pro 94 % zákazníků) a třetí nejdůležitější je spolehlivost dodávky v termínu (93 %).Naopak největšími překážkami je pro on-line zákazníky obava z nesnadné reklamace (pro 86 %), nedostatečná bezpečnost platebního styku (85 %) a obava ze zneužití informací (79 %).

Ty, co ještě přes internet nikdy nenakupovali, by na tomto způsobu nákupu lákala nejvíc možnost nákupu v pohodlí domova (96 %), dále to, že na internetu je široká nabídka zboží a služeb (84 %) nebo fakt, že nákupy přes internet šetří čas (83 %). Překážkami k on-line nákupu jsou pro dosavadní nenakupující: nemožnost si osobně prohlédnout zboží (87 %), obava z nesnadné reklamace (87 %) a nemožnost si osobně vyzkoušet zboží (86 %).

GfK Praha patří mezi tři největší české společnosti v oblasti výzkumu trhu a veřejného mínění v ČR. Společnost byla založena v únoru 1991 a je součástí skupiny GfK (GfK Group).

Odkaz: www.gfk.cz

Krátké zprávy

Beatles versus Apple

Již potřetí žaluje nahrávací společnost Apple Corps počítačovou firmu Apple Computers. Ta údajně porušila dohodu z roku 1991 o podmínkách distribuce hudby. Apple Computers začala obchodovat ve svém online obchodě iTune s písněmi této nahrávací společnosti. Exbeatles Ringo Starr a Paul McCartney, kteří nahrávací společnost vlastní požadují peněžní odškodnění. Prostřednictvím iTune se prodalo za 5 měsíců přes 10 milionů skladeb. Proto se může Apple Computers spor výrazně prodražit. V minulosti se žaloby týkaly jména Apple, které se může nadále používat jen pro počítačové výrobky. O deset let později Apple Computers tuto dohodu porušili a Beatles dostali tučné odškodné. Paradoxně se na stránkách iTunes neprodávají žádné songy slavné kapely.-PS

Odkaz: www.apple. com

3D bez brýlí

Petra Seitzová

Společnost Sharp 27. října uvede na trh laptopy s trojrozměrným obrazem. Sharp už prodává mobilní telefony s 3D displejem. Úspěch tohoto výrobku inspiroval japonské vývojáře k novému použití takového displeje. Laptop má označení PC-RD3D, a stejně jako mobilní telefony je určen především pro japonský trh. Firma slibuje, že laptop by se měl objevit ještě letos na trhu americkém. Jeho cena se bude pohybovat kolem 3 000 dolarů. Princip 3D obrázku spočívá na dvou odlišných obrazech, vysílaných ve stejný okamžik do pravého a levého oka, a různém zakřivení světelného paprsku.

Odkaz: www.sharp.cz

Jen tři kapky

Petra Seitzová

Již brzy si možná budeme moci díky vědcům ze saint-louiské univerzity připít se svým mobilním telefonem, lépe řečeno s jeho baterií. Týmu Nicka Akerse se podařilo přeměnit biologickou energii na elektrickou. Dlouho si chemici nevěděli rady, jak donutit biologické molekuly vyrábět energii déle než několik dní. Akers použil enzymy a etylalkohol, který reakce v biologické buňce výrazně urychluje. Navíc je velmi snadno dosažitelný. Aby udrželi enzymy ve stabilním prostředí, natřeli buněčné elektrody speciálním pórovitým polymerem, který jim dodává příznivé mikroklima. Díky těmto opatřením produkují biologické články energii nepřetržitě již více než tři měsíce. Tým zatím neusíná na vavřínech. Musí zvýšit efektivnost článků na 500 miliwattů na centimetr čtvereční oproti 2 stávajícím. Pak budou naše mobilní telefony spolehlivě fungovat. Pokud bude výzkum doveden do konce, budeme mít energii pro své přenosné elektronické pomocníky vždy po ruce v každém baru.

§§§§§


Superpočítač NECu

Hynek Vácha

c03p0586

Během října tohoto roku plánuje společnost NEC představení upgradu superpočítače s označením SX-6, který se může pochlubit 13% zvýšením výkonu (oproti svému předchůdci). Zájemce o využití jeho výkonu jistě potěší snížení měsíčního poplatku za jeho pronájem. Jedná se o první významnější upgrade od spuštění tohoto počítače na konci roku 2001. Hlavním strůjcem navýšení výkonu bude výměna procesorů. Pracovní frekvenci těchto speciálně vyvinutých procesorů však NEC nechce prozradit. Pro utvoření představy o výkonu jednotlivých počítačů tohoto produktu je zajímavý výkon ve špičkách zatížení, který může teoreticky dosáhnout hodnoty až 93,3 GFLOPS. Dostatečně rychlý přísun dat má zajistit 128 GB operační paměti, kterou je vybaven každý počítač tohoto kompletu (tedy dvojnásobek původní kapacity). Podle informací NECu již od uvedení do provozu přijali 230 objednávek například od meteorologů, či automobilového a leteckého průmyslu. Pro případné zájemce o využití výpočetní kapacity tohoto superpočítače bude jistě zajímavá i částka, za kterou si ho můžete "pronajmout". Pokud tedy máte dostupných 20 690 USD, nic vám nebrání objednat si na měsíc jeho výkon.

Zoner Media Explorer 6

Hynek Vácha

Díky stále se zlepšujícím digitálním fotoaparátům roste jejich prodej, a i to tlačí jejich ceny níž a níž. Již dávno jsou pryč doby, kdy "digitál" byl jen jakýmsi módním výstřelkem, protože se jeho výstupy ani zdaleka nedaly přirovnat ke klasické fotografii. Kvalita dnešních optických snímačů i použité optiky dostačuje i pro pozdější tisk fotografií. Většina fotek, vytvořených digitálním fotoaparátem, však zůstává pouze v elektronické podobě. Proto je dobré mít nějaký program, který vám umožní fotografie třídit, upravovat, archivovat a později i snadno prohlížet. Jedním z programů, jenž vám všechny tyto funkce poskytne, je též Zoner Media Explorer, který bude v nejbližších dnech dostupný již v verzi 6. V tomto vydání doznal produkt množství vylepšení a úprav. Mezi ty nejzásadnější patří vznik archivu médií, jež vám umožní vytvoření databáze obrázků i s jejich náhledy (jejichž velikost si můžete nastavit), takže získáte komplexní přehled o všech svých snímcích. Jakmile si budete chtít některý z obrázků prohlédnout, budete vyzváni k vložení CD/DVD (samozřejmě pokud fotografie nemáte na pevném disku). Přímo z programu též můžete vypálit vybrané snímky a k nim přiložit prohlížeč. Přibyly také nové filtry pro odstraňování vad obrazu, jako je šum, soudkovitost, a pro vylepšení obrazu, tedy maskování neostrosti či pokročilý převod na stupně šedi. Zajímavé je jistě i "klonovací razítko", jež vám umožní z obrázku odstranit předměty, které jste na něm nechtěli. Z ostatních novinek již jen namátkou například vylepšení informací o obrázku, HTML galerie, úprava teploty barev a další.

Odkaz: www.zoner.cz/zme/

Samsung YP910

Hynek Vácha

Samsung a Roxio spolupracují na vývoji nové řady přenosných audiopřehrávačů, které spojí to nejlepší z obou společností elektroniku Samsungu a známý Napster od Roxia. Toto oznámení přišlo těsně poté, co tyto firmy obdržely certifikát pro nový MP3 přehrávač, který jako záznamové médium využívá pevný disk. Uvedení přehrávače na trh je plánováno na konec tohoto roku, zároveň se spuštěním služby Napster 2.0, která široké veřejnosti umožní koupit a stáhnout hudbu z katalogu čítajícího přibližně 500 000 skladeb. Na naplnění obsahu spolupracuje Roxio s pěti nejvýznamnějšími nahrávacími studii. Vlastní přehrávač Samsung Napster YP-910 by měl obsahovat pevný disk o kapacitě 20 GB, který pojme přibližně 5 000 skladeb ve formátu MP3. Svými rozměry (108 x 70 x 20 mm) a hmotností 60 gramů bude velkou konkurencí pro současné přehrávače obdobné konstrukce (iPod nebo Gigabeat MJ200). Podporované jsou audioformáty MP3 a WMA. Hudbu do přehrávače dostanete přes rozhraní USB. A kdyby vám zrovna náhodou nevyhovovala žádná z nahraných služeb, můžete využít integrovaný FM přijímač. Celkem přijatelná by byla i udávaná doba přehrávání, jež by se měla pohybovat okolo 10 hodin. Skutečné chování přehrávače však zatím můžeme jen odhadovat. Nezbývá tedy než počkat, až se produkt objeví, a pak vyzkoušet jeho parametry.

§§§§§


Krátké zprávy

Čestmír Žák

c03p0587

EIZO prodloužilo

Společnost EIZO věnující se výrobě monitorů,  prodlužuje záruku u svých LCD displejů na 5 let. Delší záruka  se týká LCD obrazovek zakoupených po prvním září letošního roku.-CZOdkaz:  www.eiz

Mobilní svítilna

Čestmír Žák

Mobily z kategorie nejlevnějších  se dlouhodobě prodávají suverénně nejvíce, čehož je si dobře  vědoma i finská Nokia. Mnoha uživatelům totiž z nejrůznějších  důvodů stačí jednoduchý mobil, z něhož se dá volat a psát SMS.  Právě proto firma vyvinula model Nokia 1100 (46 x 107 x 20 mm,  93 gramů), naprosto obyčejný telefon, který bude nad konkurencí  vyčnívat jediným parametrem velice nízkou cenou. Černobílý displej  s rozlišením 96 x 65 bodů vynikne nad svými protivníky snad jen  díky příjemnému světle modrému podsvícení. Ovládání mobilu zajišťuje  pouze jedna funkční klávesa, v tomto ohledu se Nokia rozhodla  k vývojovému kroku zpět. Přímo na pryžové klávesnici se nečekaně  nachází také tlačítko pro vypnutí/zapnutí mobilu, jež byste možná  marně hledali na horní hraně přístroje, kde bývá umístěno u většiny  ostatních Nokií. Jediná funkce, o níž by se dalo konstatovat,  že není úplnou samozřejmostí, je integrovaná lampička s jasným  bílým světlem. Ptáte se na cenu? Nokia slibuje, že půjde o nejlevnější  mobil na trhu...

Odkaz: www.nokia.cz

Nokia 3200

Čestmír  Žák

Tento mobilní telefon nabídne integrovaný fotoaparát a  aplikaci pro pokročilou úpravu fotografií, která využívá uživatelské  rozhraní Nokia Series 40 pro zachycení, úpravu a odeslání MMS.  Nabídne barevný displej s vysokým rozlišením 128 x 128 pixelů.  Zvláštní balení upravitelných krytů, např. "Snowboard", "Street  life" nebo "Urban-chic", nabízejí tematické tapety a vyzváněcí  tóny, které celou sadu doplňují. Tematické návrhy pro telefon  Nokia 3200 budou k dispozici i na internetové stránce Nokia Shop:  www.nokia.com/shop.

Telefon Nokia 3200 je vybaven prohlížečem  stránek ve formátu XHTML, kdy kromě textu mohou tyto služby zahrnovat  také barevné fotografie a snímky. Mezi dalšími funkcemi nalezneme  polyfonní vyzvánění, individualizovaný seznam kontaktů s obrázky  a specifickým vyzváněním vestavěný blesk, zabudované FM rádio  i podporu technologie Java. Nokia 3200 je prvním telefonem společnosti  Nokia, který nabízí upravitelné kryty.

Odkaz: www.nokia.cz

Universal  SIM karta

Čestmír Žák

Společnost T-Mobile začíná postupně  přecházet na nový, pokročilý typ SIM karty, obsahující řadu vylepšení  a podporu všech služeb. Universal SIM funkčně nahrazuje všechny  stávající typy SIM karet (bankovní, Navigator, Profi SIM), a  uživatel tak nyní může používat například službu Navigator, Locator  i GSM bankovnictví najednou. Nová karta disponuje i větší pamětí  pro telefonní seznam, když oproti stávající SIM kartě (200, některé  starší typy SIM dokonce pouze 125 položek) dovoluje 250 záznamů,  a totéž platí i pro ukládané textové zprávy na kartu se vejde  15 SMS.

Nová karta umožňuje nahrání bankovní aplikace dvou bank  namísto jedné. T-Mobile nabízí v nové kartě ovládací menu šité  na míru každé bance zvlášť, a vystihuje tak její nabídku. Pokud  navíc banka rozšíří portfolio služeb, zákazník nemusí nikam docházet  a bankovní menu si může aktualizovat prostřednictvím technologie  OTA. Bohatší je rovněž portfolio služeb dostupných přes SIM Toolkit  menu, a o řadu nových objektů, které lze vyhledávat pomocí mobilního  telefonu, byla rozšířena také služba Navigator. V neposlední  řadě budou moci uživatelé nově přistupovat přímo ze SIM Toolkit  menu do služby SMS Chat. T-Mobile Universal SIM je založena na  platformě Universal Integrated Circuit Card (UICC), vyvinuté  speciálně pro operátory skupiny T-Mobile. Obsahuje šifrovací  algoritmus pro přístup k mobilní síti druhé (GSM) i třetí (UMTS)  generace. Disponuje pamětí 64 kB a podporuje standardy JavaCardTM.

V případě nových aktivací platí paušální zákazník za novou Universal  SIM dle ceníku aktivací, twistový zákazník dle ceny sady; samostatná  Twist karta vyjde na 499 Kč vč. DPH. Za výměnu SIM karty je zákazníkovi  účtováno 400 Kč bez DPH Universal SIM jsou k dispozici pro výměny  již nyní.

Odkaz: www.t-mobile.cz

DVD plus osmička na2

Čestmír  Žák

Plextor přináší zákazníkům hned dvojici DVD vypalovaček  s obdobnými parametry; jednu klasickou interní pro IDE (označení  PX-708A) a druhou externí (PX-708UF), která s počítačem komunikuje  přes rozhraní USB 1.1 nebo 2.0, či FireWire (IEEE 1394). Interní  provedení s rozměry 146 x 41,3 x x 190 mm váží 1,1 kg, externí  varianta s proporcemi 184 x 52 x 265 mm má hmotnost asi 2 kg.  V obou případech se jedná o kombinované řešení určené pro zápis  technologií DVD-R, DVD+R i CD-R. Nejdůležitější vlastností této  dvojice "palíren" je, že zvládají velmi svižné vypalování formátu  DVD+R rychlostí až 8x, což v ideálním případě znamená zápis 10  800 KB/s. Další podporované formáty zápisu: DVD-R 4x, DVD+RW  4x, DVD-RW 2x, CD-R 40x, CD-RW 24x. Čtení disků DVD probíhá 12x,  u CD-ROM pak 40x. Součást produktu tvoří také rozsáhlý balík  hodnotného softwaru PlexTools Professional. Cena 275 eur (9 000  Kč) za PX-708A, resp. 349 euro (11 500 Kč) za PX-708UF je přímo  úměrná kvalitě.

Odkaz: www.servodata.cz

Grafické tornádo

Čestmír  Žák

O tom, že design komponenty může být někdy důležitější než  její výkon, jsme se stačili přesvědčit již několikrát. Společnost  Inno3D však chce nyní dokázat, že lze v jednom celku úspěšně  skloubit pohlednost, výkonnost a slušnou cenu. Již první letmý  pohled na Inno3D Tornado GeForce FX 5900 odhalí výjimečný vzhled  této karty; o chlazení GPU a pamětí se tu totiž stará nekonvenční  chladič ozdobený nepřehlédnutelným logem výrobce. Toto provedení  vám možná trochu připomene některá grafická řešení od Leadteku  či Asusu. Softwarový balík obsahuje plnou verzi hry Commanche  4, dále benchmark FutureMark 3DMark03, InterVideo WinDVD a několik  demoverzí. K dispozici za cenu okolo 360 USD (11 000 Kč).

Odkaz:  www.inno3d.com

S novými mobily upevňuje pozici

čestmír žák

Společnost  Sony-Ericsson se opět vrátila mezi pětici největších výrobců  mobilních telefonů, a nehodlá se této pozice jen tak vzdát. A  tak zrychlila tempo obnovy svých modelů, a zároveň zaplnila mezery  ve své nabídce, když představila hned trojici nových modelů a  něco z příslušenství.

Nabídka low-endových modelů mobilních  telefonů se do konce roku rozroste o model T230, který zvládne  však mnohem více, než byste od přístroje této třídy možná očekávali.  Na barevném displeji s rozlišením 128 x 128 bodů a barevnou hloubkou  4 096 barev se budou dobře vyjímat zprávy standardů MMS i EMS.  Fotografie (až 640 x 480 pixelů) pro posílání MMS lze pořizovat  pomocí přídavného fotoaparátu CommuniCam, a až vás obrázkové  zprávy začnou nudit, můžete se vrhnout do hraní her na platformě  Mophun (Java se zabezpečením autorských práv). Z datových přenosů  zvládá T230 klasické vytáčené připojení (WAP 1.2.1.), GPRS, a  poněkud nečekaně i HSCSD. Nezklame vás patrně ani výdrž baterie,  jež by měla činit 300 hodin na příjmu či 13 hodin hovoru. To  vše při velikosti 101,5 x 43,5 x 19 mm, a hmotnosti 79 gramů.

Vrcholem zářijové prezentace se stal dlouho očekávaný "véčkový",  avšak nikoli "béčkový" model Z600 (GSM 900/1 800/1 900 MHz),  jenž funkčně vychází z vesměs kladně hodnoceného typu T610. Trpí  pravda jistými nedostatky, a sice většími rozměry a lehkou nadváhou  (90 x 48 x 27,9 mm, 110 gramů), ale tyto chybičky jsou bohatě  kompenzovány ostatními vlastnostmi mobilu. Zařízení si můžete  přizpůsobit k obrazu svému nejen pomocí výměnných krytů, ale  i v prostředí telefonu. Aktivní vnitřní displej (128 x 160 obrazových  bodů) podporuje 65 tisíc barev, což oceníte nejen při práci se  zprávami MMS. Momentky s rozlišením 352 x 288 pixelů lze pořídit  foťáčkem nenápadně umístěným na přední straně přístroje. Chybět  nesmí ani černobílý vnější LCD displej s informacemi o volajícím,  času či stavu baterie. Funkční výbava Z600 obsahuje snad vše,  na co si jen vzpomenete: GPRS 4+1, WAP 2.0, polyfonie 32 tónů,  Java/Mophun, IrDA, Bluetooth, propojení s PC přes USB kabel apod.

S posledním z trojice, s modelem Z200, se asi setkáme v obchodech  mírně později, ale i tak jde o model, který bude mít co řící  předvánočnímu trhu. Tento tribandový telefon se totiž příliš  nedrží regulí, podle nichž se ubírají moderní trendy otevíracích  mobilů. Je sice také těžší a větší než obvyklá "véčka" (96,4  x 52 x 25,4 mm, 98 gramů), ale zato má svůj nezaměnitelný styl  a to se dnes cení. Na horní straně přístroje se nalézá neobvykle  rozměrné poutko pro zavěšení na krk, pod ním je umístěn podobně  netradičně pojatý vnější displej kruhového tvaru s analogovými  hodinami. Za lehce nadstandardní můžeme v této cenové třídě označit  rozměrný vnitřní barevný displej (128 x 128 pixelů, 4 096 barev),  a ke spokojenosti budoucích majitelů jistě přispěje i kvalitní  polyfonie se 40 hlasy. Uživatelé chtiví personalizace uvítají  výměnné přední kryty, mobilní hráče pak potěší podpora Javy (Mophun).

V  rámci předvádění novinek veřejnosti se společnost Sony Ericsson  pochlubila i čerstvým příslušenstvím.

Mezi ním nalezneme i sportovní  autíčko na dálkové ovládání, jež řídíte prostřednictvím telefonu  s technologií Bluetooth. Miniaturní automobil s označením Bluetooth  CAR-100 vydrží na jedno nabití (to se provádí přímo z baterie  mobilu) jezdit asi 5 minut a má dosah limitovaný pouze specifikací  bezdrátového standardu Bluetooth tzn. až 10 metrů. Původně se  mělo jednat jen o atrakci pro návštěvníky, ale po velkém úspěchu  se výrobce rozhodl zařadit tento výrobek do své nabídky v limitované  sérii.

I druhé představené příslušenství má co do činění s "modrým  zubem". Sluchátko HBH-200 s hmotností 33 gramů vyniká nad šedým  průměrem zejména tím, že má v sobě zabudovaný LCD displej, na  němž se vám zobrazuje aktuální volající či zmeškané hovory. V  pohotovosti vydrží tato bezdrátová "bondovka" až 70 hodin, maximální  délka hovoru činí 3,5 hodiny.

Fanoušci mobilních her budou okouzleni  příslušenstvím jménem Gameboard EGB-10, které není ničím jiným  než přídavným gamepadem pro budoucí telefony značky Sony Ericsson.  Zatímco na levé straně ovládáte osmisměrnou klávesou pohyb, napravo  mačkáte některé ze čtyř tlačítek určených pro střelbu, skákání  atd. Gameboard využijete například již pro model Z600, do nějž  výrobce nahrál hru V-Rally přejatou z PlayStation 2.

Odkaz: www.sonyericsson.cz

§§§§§


Filmový skener

Jaromír Ožana

c03p0588

Firma Minolta uvedla do prodeje filmový skener Dimage Scan Elite 5400 s optickým rozlišením 5 400 dpi. Toto rozlišení umožňuje zvětšit snímek z 35mm filmu až na formát A1 při rozlišení inkoustové tiskárny 200 dpi. Pro třířadkový CCD snímač tohoto skeneru vyvinula Minolta nový optický systém, který se skládá z 8 prvků ve 4 skupinách. 16bitový A/D převodník umožňuje rozlišení více než 65 000 odstínů v každém ze tří barevných kanálů. Čistotu obrazu je dále možno zlepšit vícenásobným skenováním (až 16x), které eliminuje náhodný šum v tmavých partiích obrazu. Další předností skeneru je vysoký dynamický rozsah D 4,8 (vypočítaný), jenž umožňuje snímání detailů i z velmi tmavých oblastí snímku. Pro potlačení zrna filmu, které již může být při tak vysokém rozlišení viditelné.

§§§§§


uWízlo W paWučině

c03p0589

www.bbarak.cz

Máte-li rádi hudbu a především hip hop, jsou internetové stránky BBaRáK tím pravým pro vás. Pěkně graficky zpracované, pravidelně aktualizované a velmi obsáhlé stránky to je kombinace, která bere vítr z plachet ostatním podobně orientovaným webům. Na tomto webu najdete novinky, recenze, fotoreportáže, rozhovory, informace o živých koncertech, databázi dýdžejů z různých koutů republiky, bazar všeho okolo hudby, chat, diskusní fórum posluchačů hip hopu i elektronický obchod se vším, co se týká tohoto druhu hudby. Jak vidno, tento web má, ač je poměrně hodně specializovaný, širokou nabídku možností.

www.medard-online.cz

Na stránkách naleznete předpověď počasí a dobudoucna se připravuje i předpověď koncentrací některých znečišťujících látek (např. přízemního ozonu). Za celým projektem stojí Ústav informatiky Akademie věd ČR, kdy jádrem systému je numerický předpovědní model počasí MM5 (PSU/ /NCAR) konfigurovaný pro Českou republiku. Na stránce nenaleznete sice kolik stupňů je v tomto okamžku právě u vás, ale dává vynikající celkový přehled o povětrnostní situaci venku sice může být krásně, ale na mapě jasně uvidíte, že za dveřmi je bouřka, Grafické znázornění je vynikající a mapy jsou samozřejmě animované.

www.domena.cz, www.sredo.cz

Zveřejněný ceník CZ.NICu, upravující cenu registrace národních domén, vyvolal spíše rozpaky. Z nového ceníku NICu však jasně vyplývá, že cena domén CZ pro koncové zákazníky nebude výrazně nižší. Situace se nejvíce dotýká poskytovatelů hostingu, kteří patří k největším technickým správcům domén. Cílem iniciativy firem Ignum, Globe Internet a Zoner software je svolání mimořádné valné hromady. Ta by měla změnit stanovy tak, aby ceník schvalovala valná hromada. Následně by se měl projednat nový ceník, který by měl vycházet z reálných nákladů na provoz decentralizovaného systému správy domén. Pozadu nezůstávají ani menší poskytovatelé webhostingu. Mnozí z nich se sdružili pod hlavičkou Sdružení registrátorů domén (SREDO) a založili vlastní web www.sredo.net. SREDO plánuje založit společnost, která se stane akreditovaným registrátorem a která bude nakupovat domény za velkoobchodní ceny.

www.budu.cz

Web je primárně věnován fotografování a jeho hlavním zaměřením je digitální fotografie. Z této oblasti poskytuje Budu.cz informace o světových novinkách, mimo to však nabízí k přečtení rovněž i redakční testy fotoaparátů a příslušenství. Velice pěkná je fotogalerie, v níž najdete mnohdy naprosto skvostné snímky a nejen to, dozvíte se také, za pomoci jakého náčiní vznikly. I tyto stránky disponují diskusním forem, a tak si můžete být jisti, že co nenajdete v článcích, vám pomohou zjistit ostatní uživatelé tohoto webu. Pokud se zajímáte i o filmovou tvorbu, nezapomeňte navšívit sekci Kultura, kde naleznete recenze nových filmů, mnohdy s poměrně velkým předstihem před jejich oficiálním uvedením v kinech. Věnujete-li se fotografii aktivně, zcela jistě se vám budou líbit také různé soutěže, které Budu.cz pořádá.

bydleni.atlas.cz

Stránka bydleni.atlas.cz pomůže uživatelům internetu snadno se orientovat v nových trendech bydlení, a navíc jim poradí při zařizování či opravách bytů. Přijde tak vhod téměř všem, a nikdo, kdo právě řeší otázku svého ubytování, by ji neměl opomenout. Ve speciálním programu si zde můžete nakreslit svůj byt a nanečisto pak zkoušet rozmístění nábytku, vyberete si domácí spotřebiče a techniku, vybavení domácnosti i zahrady, zajímavé doplňky. Získáte informace o stavbě a zahradě, pojištění nebo třeba praktické rady a kontakty na řemeslníky, služby či nejrůznější obchody. Na těchto stránkách prezentují firmy své výrobky, a nechybí ani zajímavé čtení a soutěže. Na Bydleni.atlas.cz lze najít téměř vše, co potřebujete o bydlení vědět. Službu Bydleni.atlas.cz připravuje Atlas.cz ve spolupráci se serverem www.vseprobydleni.cz.

www.akcniceny.cz

Na těchto stránkách získáte informace o speciálních nabídkách a slevových akcích největších obchodních řetězců na českém trhu. Pokud jste příznivci horečnatého nakupování, či pouze "šetřílci", navštivte tyto stránky před svým nákupem a vzhledem k tomu, že akcniceny.cz sledují cenové akce takřka ve všech větších obchodních řetězcích, zcela jistě nebudete zklamáni. Design stránek je jednoduchý a přehledný, svému účelu naprosto vyhovuje. Nově je na stránkách také diskusní fórum, kde můžete diskutovat o různých tématech týkajících se oblasti nakupování, sdělovat si své zkušenosti a obracet se k ostatním návštěvníkům stránek se spotřebitelskými otázkami. Pravidelnou návštěvou těchto stránek získáte přehled výrobků v letákových akcích významných obchodních společností operujících na českém trhu.

MMS na QUICKu

Multimediální zprávy v podobě MMS pohlednice a wallpapery mohou nyní zasílat uživatelé portálu QUICK.CZ na mobilní telefony v síti Eurotelu. Na adrese mms.quick.cz je k dispozici dostatečné portfolio fotografií, animovaných obrázků a pohlednic tematicky rozdělených tak, aby si vybral každý. Takže nyní můžete hravě odeslat vtipné přání k svátku svým známým či lechtivý obrázek kamarádovi pouze několika kliknutími myši pohodlně z domova. Žádná legrace není zadarmo, takže za odeslání jedné ememesky zaplatíte od 14,90 do 29,90 Kč vč. DPH. Tato částka je vám vyúčtována ve vašem telefonním účtu za mobil, případně odečtena z kreditu předplacené karty GO.

A když už jsme u QUICKu, tak portál zahájil pro své uživatele soutěž, kdy do konce roku mohou každý měsíc vyhrát skútr Kentoya, kolo nebo koloběžku.

www.libimseti.cz

Seznamování za pomoci internetu prožívá zlatý věk. To si zcela jistě uvědomili provozovatelé tohoto serveru a provedli malou změnu v systému, která má za cíl odlišit se v přehršli podobných webů na tomto "sajtu" nepodáváte klasické inzeráty, ale vystavujete se na odiv zasláním své fotografie, k níž můžete, ale nemusíte, připojit vnímání sama sebe vyplněním charakteristik v dotazníku a pro upřesnění doplnit krátkým textem. Nemusíte se ale pouze seznamovat, web nabízí i možnost hodnocení vzhledu jednotlivých uživatelů podle fotografie. Chat a diskusní fórum jsou u tohoto typu stránek vítaným a již standardním zpestřením. Fórum má intuitivní ovládání a je založeno na osvědčeném základu programové skupiny phpBB. Chat byl optimalizován především na rychlost přístupu, což by mělo vyhovovat většině uživatelů těchto stránek, i když použitá grafika je tak oproti konkurenci chudší.

www.sport.cz

Internetový portál Seznam.cz a deník Právo představili nový společný projekt sportovní server www.sport.cz. Tento server navazuje na obdobné zpravodajství serveru Novinky.cz a svým návštěvníkům bude přinášet nejnovější zprávy ze světa domácího i zahraničního sportu, roztříděné do tématických rubrik zaměřených na jednotlivá sportovní odvětví jako např. fotbal, hokej, atletika, atd., jejichž rozsah se bude průběžně zvyšovat. Srdcem serveru je animovaná statistická část se zpracováním jednotlivých sportovních výsledků a statistik, které představují nejcennější zdroj informací pro všechny sportovní fanoušky. Tyto informace jsou neustále aktualizovány a svým rozsahem i zpracováním ve flashové technologii nemají na českém internetu zatím obdobu. Obsahovou část serveru Sport.cz zajišťuje redakční tým Novinky.cz, který také navrhl výběr informací a způsob prezentace statistik, jež jsou uživatelům k dispozici.

www.pcarea.org

Na českém internetu se nově objevil web o case-moddingu. Case-modding je obor, který se zabývá úpravami vzhledu nebo funkčnosti skříně osobního počítače. Dosud se články zaobírající se tímto tématem objevovaly zcela ojediněle na ostatních serverech o počítačích, takto koncentrované je však nikde jinde na českém internetu nenajdete. Vzhled těchto stránek je poměrně jednoduchý a je založen jako u mnoha jiných webů na enginu phpNuke. Články bývají poměrně krátké, přesto však vystihnou podstatu úpravy počítače. Fotografií, které jsou tím podstatným, je na PC Area velké množství a zcela jistě vám pomohou úpravu lépe pochopit. Vzhledem k tomu, že se zde objevují především úpravy počítačů, které jsou tvořeny členy fóra Overclocking.cz, najdete na tomto webu hodně inspirace a dobrých nápadů.

www.adra.cz

Internetové stránky neziskové humanitární organizace Adra jsou postaveny na kvalitním enginu phpNuke. Grafika těchto stránek je poměrně jednoduchá, avšak v jednoduchosti je jak známo krása. Desing je proveden v pečlivě zvolených světlých barvách, jež napovídají, že se jedná o profesionálně zpracovaný web. Ovládání je i zásluhou použitého enginu jednoduché a intuitivní, takže na těchto stránkách zcela jistě nezabloudíte. Díky internetové prezentaci umístěné na této internetové destinaci si bez problémů uděláte komplexní představu o činnosti a programech této organizace. Jen pro představu z celé řady aktivit uvádíme starost o vzdělávání v rozvojových zemích, humanitární akce v reakci na katastrofické události, pomoc s rozvojem ekonomiky, potravinovou pomoc, zdravotní péči a další neméně důležité obory činnosti.

www.svethardware.cz

Jeden z nejčtenějších internetových magazínů o osobních počítačích získal nový kabát. Od přechodu na nový redakční systém se očekává zejména zrychlení chodu celého serveru a zároveň přinese nové editační funkce, které ve starém systému již nebylo možné implementovat, čímž zároveň bude zpříjemněna orientace a služby pro návštěvníky tohoto serveru. Za jednu z nejdůležitějších změn, které nový systém přináší, lze považovat výrazné snížení doby potřebné k načítání stránek. Nový design je po grafické stránce dle našeho názoru velmi povedený a příjemný pro oči, kdy ani po dlouhodobém pobytu u monitoru a s tím související četbou vás nebudou oči bolet či pálit, máte-li kvalitní monitor. Úroveň článků na tomto serveru je velice dobrá, zajímavý text si najde snad každý díky velkému záběru a množství autorů.

§§§§§


Videokolekce Adobe

Jan Osten

c03p0590

Adobe přišlo s balíkem, kterému zapálení uživatelé zpracovávající obraz stěží odolají. Sada Adobe Video Collection je k dispozici pro Windows ve dvou verzích Standard a Professional. Verze Professional obsahuje programy Adobe Premiere Pro, After Effects (verze Professional), Adobe Audition, Adobe Encore DVD a Adobe Photoshop 7.0. Verze Standard se liší tím, že obsahuje After Effects (verze Standard) pro základní editaci videa a zvuku, a je z ní vyjmut Photoshop.

V nové verzi byl program Adobe Premiere Pro přepracován tak, aby nabízel možnost střihu v reálném čase, přičemž dle Adobe byl program optimalizován pro systémy založené na procesoru Intel Pentium a běžící na Windows XP. Do skupiny produktů pro digitální video zde přibyl program Adobe Audition jde o vícestopé nahrávací studio, umožňující vytvářet zvuk v profesionální kvalitě. Adobe Encore DVD slouží vytváření i vícejazyčných DVD, s výstupem na všechny zapisovatelné formáty DVD.

Odkaz: www.adobe.cz

AuditPro 3.0

Jan Osten

Firma truconneXion na letošním Invexu představí novou verzi svého programu AuditPro, který se dostal nyní do verze 3.0. Oproti předcházející verzi obsahuje některé nové funkce a především dva nové doplňkové moduly Monitor využití počítačů a Evidenci majetku. AuditPro 3.0 tak kromě správy softwaru a hardwaru umožní sledovat i jejich reálné využívání a rozhodnout, zda uživatel skutečně dané vybavení při své práci skutečně využívá a potřebuje.

Monitor využití počítačů sleduje, které aplikace jsou na počítačích spouštěny, kým, kdy a jak často. Zároveň sleduje a zaznamenává, jak je využíván hardware procesor, paměť, disk, využití sítě, CD-ROM. Nejde pouze o okamžitý obraz, ale o podrobnou dlouhodobou statistiku. Správce sítě tak získá dokonalý přehled o tom, nakolik kdo využívá výkon počítače a instalovaný software. Navíc je možné monitorovat spouštění "zakázaných aplikací", které by zaměstnanci neměli používat.

Evidence majetku umožňuje přes stromovou strukturu sledovat umístění jednotlivých objektů na úrovni budov, vybavení kanceláří, periferních zařízení k počítačům a mobilních telefonů. Systém je univerzální a dovoluje strukturu evidence plně přizpůsobit požadavkům každé organizace. Stromová struktura zobrazení poskytuje přehledný obraz firmy. Jedním pohledem zjistíte, kdo čím disponuje, co je na právě skladě či v opravě. Výstupní sestavy jsou dále zpracovatelné v programech MS Office.

Odkaz: www.auditpro.cz

§§§§§

$$$$$


CD


Pryč s horami papírů! – OCR program Readiris 6.0, balík kancelářských programů EasyOffice a mnohé další … (CD)

Jan Šplíchal

c03p0585

Máte doma hromady papírů s důležitými texty, které byste měli rádi v počítači, ale děsíte se kapacity, jakou by zabraly naskenované obrázky? Zkuste využít služeb programu Readiris 6.0, jejž vám přinášíme v plné verzi. Aby toho ale nebylo málo, přibalili jsme k němu ještě produkt EasyOffice, který patří mezi volně šiřitelné balíky kancelářských programů. Oblíbenou rubriku Téma CD jsme tentokrát věnovali zejména přehrávání filmů na počítači. Na CD však naleznete ještě mnoho dalších zajímavých produktů a programů.

Akce a novinky

Program Readiris 6.0 vám umožní snadno a rychle převést naskenované papírové předlohy do textu. Tím uspoříte kapacity na disku, získáte lepší přehled o tom, co kde máte uloženo již nebudete skladovat stovky obrázků, ale podstatně méně textových souborů. Velkou výhodou je také následná možnost vyhledávání v textu, což vám obrázky ani papír neumožňují. Velice snadno tak získáte elektronický archiv svých dokumentů. Více informací naleznete v rámečku. V Novinkách najdete poslední číslo časopisu Abíčko a výběr nejzajímavějších článků internetového periodika Interval. Vzhledem k tomu, že se v uplynulých dnech našla bezpečnostní díra v jednom z nejpoužívanějších internetových prohlížečů Internet Explorer, naleznete zde také bezpečnostní záplaty pro tento produkt, a to jak pro verzi 6, tak i 5. Své místo zde má doprovodný software k článkům.

Software

V sekci Komerční software naleznete hned několik zajímavostí. První z nich je nejnovější edice vypalovacího programu společnosti Ahead Nero Burning Rom 6, jenž je pro vás připraven v trial verzi, která je funkční do konce měsíce října. Zamezení nežádoucího provozu tedy přístupu na webové stránky, které jsou svým obsahem škodlivé pro výchovu dětí, či nesouvisí s pracovní náplní zaměstnanců je určitě zajímavé téma, a proto zde představíme produkt OrangeBox Web. Domácí společnost SODAT Software přichází se systémem AreaGuard, jenž slouží k ochraně dat jednotlivých uživatelů i firem. Rubrice Téma CD jsme věnovali tentokrát podstatně více místa. Najdete zde proto spoustu softwaru pro přehrávání nejrůznějších videoi zvukových formátů. Mezi ty nejznámější a nejpoužívanější patří zajisté WinDVD Platinum 5, jež v sobě ukrývá mnoho zlepšení oproti svým starším verzím. Klasikou na poli přehrávání je Radlight, který je pro vás připraven v edici 3.03 Special Edition. Nezapomněli jsme ani na nejnovější Code Pack All in 1, jenž nabízí sadu DirectShow filtrů. Pro ukládání DVD do formátů VCD (MPEG1), SVCD (MPEG2) nebo AVI/DivX dobře poslouží produkt Amigo DVD Ripper 2.8.58, nebo FlaskMPEG 0.7.8.39. Pro korekci nedostatků MP3, RealAudio a Windows Media záznamů zvuku určitě stojí za vyzkoušení DFX 6.4, dostupný jak ve verzi pro WinAmp edice 2, tak pro MS Media Player. Část Topware byla s ohledem na Téma CD poněkud zúžena, ale i tak obsahuje poslední verzi výborného programu pro duplikování CD CloneCD 4.2.0.2, software pro kompletní správu telefonického připojení k síti internet Connection Meter, opět v nové verzi 5.4.1f, či vynikající nástroj pro stahování souborů z internetu GoZilla 4.11.39. Za zmínku stojí také Kubik SMS DreamCom pro bezplatné zasílání SMS přes internet, který v poslední době doznal mnoho grafických úprav a vylepšení. Další oddíl našeho CD, s názvem Vyzkoušejte si, obsahuje zejména software vážící se k článkům uvnitř časopisu. Najdete zde tak programy k článku PC WORLD CD Centrum, Windows XXL aneb Používejte operační systém budoucnosti již nyní!, či BIOS pro profíky. Dále zde najdete např. NetRadio 2.0 pro poslech rádií přes internet, mezi jehož výhody patří možnost aktualizace seznamu stanic, nástroj pro kompletní monitorování funkcí základní desky Motherboard Monitor 5.3.4.0, či software pro připojení vašeho mobilního telefonu k PC All Phones Data Suite 3.2. Rubrika Antiviry obsahuje, jako vždy, aktuální definice antivirových aplikací a čerstvé verze plnohodnotných programů, jež jsou zdarma. Jak jsme slíbili v minulém čísle, Servis obsahuje opět nejnovější distribuce bezpečnostních záplat za poslední měsíc. Na výběr zde máte opravy systémů Windows 98, Me, 200 a XP, stejně tak jako záplaty pro MS Internet Explorer 5 a 6.

Komunikace

Asi nejzajímavější částí této rubriky je zatím poslední edice oblíbeného prohlížeče Opera 7.11, jež přináší například zrychlení hledání pomocí funkce Poznámky. Odladěno bylo i přepínání do slideshow modu, či rychlé přecházení vpřed a vzad. Pro příznivce on-line komunikace je připravena Miranda, jejímiž přednostmi jsou nízké nároky na paměť, vysoká rychlost, podpora více protokolů (ICQ, AIM, MSN, Jabber, Yahoo, Gadu-Gadu, Tlen, Netsend, a mnoho dalších), a to, že nevyžaduje instalaci. Pro stahování souborů můžete využít služeb výkonného a rychlého download manageru a FTP klienta LeechGet 2002 1.0 Release 1450. Mozilla Thunderbird 0.2 je přepracováním poštovní komponenty z aplikačního balíku Mozilla, z níž přebírá většinu dobrých vlastností (bezpečnost před viry, filtrování spamu atd.). Jeho výhodou je menší náročnost, větší výkonnost a jednoduchost uživatelského rozhraní, ale i obohacení o správu rozšíření (extenzí) a postraní lištu s nejčastěji používaným adresami.

Doufáme, že se vám bude sbírka programů tohoto CD líbit a že vás zabaví, ukáže vám něco nové, ale také třeba pomůže a usnadní práci.

Zdarma a se slevou na našem CD

Readiris 6.0

OCR program (neboli program pro optické rozpoznávání znaků, tedy převod tištěného textu do počítačové podoby) Readiris od belgické společnosti I.R.I.S. je mezi uživateli již poměrně známý. Edice 6.0 disponuje, na rozdíl od svých předešlých verzí, především rychlejším rozeznávacím enginem (údajně až o 30 %), či rozpoznáváním barevných obrázků, tedy i například textu na barevném pozadí. Produkt umožňuje načítat zdrojové texty buď přímo ze skeneru, nebo ze souborů, u kterých jsou podporovány obvyklé formáty jako je TIFF, JPEG, BMP, či přímo PSD soubory Photoshopu. Lze použít široké spektrum skenerů, program podporuje jak ovládání prostřednictvím TWAIN rozhraní, tak přímo pomocí zásuvných modulů. Při prvním spuštění je potřeba zdroj (skener) vybrat v předvolbách, posléze bude již automaticky volán. Předvolby nabízejí další parametry, například zda bude dokument zpracován barevně, a v jaké hloubce nebo ve stupních šedi, a jakým programům mají být vytvořené soubory přiřazeny. Kromě toho tato lišta obsahuje řadu tlačítek pro další ruční práci s dokumenty, jakými jsou rotace, označování bloků a podobně. Najdete na ní také informace o stavu volné paměti a o parametrech právě převáděného dokumentu. Program nabízí 2 možnosti převedení textu: 1) Plně automatizovanou, kdy stiskem jednoho tlačítka spustíte proces, jenž postupně naskenuje dokument, který je automaticky zanalyzován, rozdělen do oblastí, převeden do textu a zobrazen v defaultní aplikaci obvykle ve formátu RTF a ve Wordu. 2) Ruční převedení, jež zvolíte v případě, že nemáte např. kvalitní předlohu, a program má problémy s rozpoznáním oblastí či písmen. Zde máte možnost rozdělení předlohy do několika oken. Každému z nich lze přiřadit 1 ze 3 typů objektů (text, grafika a tabulky) a následně propojit okna podle posloupnosti, či podle představ uživatele. Důležitou částí OCR systému je schopnost učení se. Pokud není znak určen na 100 %, může ho uživatel nahradit a program tím korigovat. Ten je pak schopen při každém dalším výskytu tohoto těžce identifikovatelného znaku jej nahradit novým. Mohou tak vznikat slovníky znaků, jež lze používat i na další dokumenty. Readiris je velmi dobře použitelný program, který vám několikanásobně zrychlí zadávání textu do počítače a v případě kvalitních podkladů, či vyškolení programu na nízkou chybovost, jsou stránky převedeny velmi rychle a s velmi nízkou chybovostí. Po nainstalování produktu je třeba zadat sériové číslo pro tento produkt, které zní: 53120803, a zdarma se registrovat do 30 dnů na stránkách výrobce. Program vám po vyplnění sériového čísla registraci sám nabídne. Spusťte registraci, potvrďte předvyplněné sériové číslo a pomocí tlačítka nápovědy vedle identifikačního čísla počítače registrujte produkt přes tlačítko odkazující na registrační formulář na internetových stránkách. Potřebné číslo klíče obdržíte na e-mailovou adresu, již jste zadali.

EasyOffice 5.81

EasyOffice patří mezi volně šiřitelné balíky kancelářských programů kompatibilních s obdobnými produkty firmy Microsoft. Tento balík je tvořen textovým procesorem EasyWord, tabulkovým kalkulátorem EasySpreadsheet, programem na tvorbu prezentací s animacemi EasyPresentation, účetním systémem EasyBookkeper, správcem kontaktů a šablon dopisů Easy Contact Managerem, anglicky hovořícím hlasovým modulem ke čtení dokumentů pošty. Zajímavou součástí je rovněž plnohodnotný kompresní program EasyZip, či obdoba účetní kalkulačky se záznamem na papírovou pásku EasyCalculator. Pokud si nejste jisti použitím, či funkcemi tohoto produktu, neváhejte užít vyčerpávající on-line nápovědu a návody. Produkt podporuje tvorbu PDF dokumentů, či kontrolu gramatiky a pravopisu.

Nero Burning Rom 6

Společnost Ahead přichází s novou verzí svého vypalovacího softwaru. V této edici se jedná o jakýsi balík aplikací, skládající se z nástrojů pro přípravu kompilace CD/DVD, editaci videoa audiosouborů a komponenty pro testování a monitorování CD, DVD disků a mechanik. Ke všem programům této distribuce se snadno dostanete pomocí manageru Nero StartSmart. Vypalovací část programu podporuje snad všechny známé diskové systémy počínaje FAT16 přes NTFS a HPFS a konče Linuxem ext2fs. Mnoho převratných změn však od vlastního vypalování nečekejte (ostatně ono se toho již mnoho změnit nedá). Asi největší změnou prošlo grafické rozhraní, které je nyní mnohem barevnější. Co jistě potěší, je rozšíření podpory dlouhých názvů i do systému Joliet a možnost "zamykání" jednotek v Neru i v InCD. Horlivé paliče jistě zaujme možnost vypalování až na 4 rekordéry. Vypalování v této verzi jistě potěší hlavně ty méně zkušené uživatele, protože zde, díky graficky pěkně ztvárněným Průvodcům, může být vypalování opravdu hračkou. Produkt vám přinášíme pro vyzkoušení v trial verzi.

Šifrovací systém AreaGuard

Systém AreaGuard slouží k ochraně dat jednotlivých uživatelů i firem. Data v elektronické podobě jsou snadno dostupná a kopírovatelná na koncových stanicích, serverech, výměnných médiích či záložních kopiích. Bezpečnostní systém zabraňuje jejich zcizení a zneužití šifrováním. Sestává se z těchto modulů: 1) AreaGuard Notes rozšiřuje funkčnost a bezpečnostní mechanismy operačního systému počítačů a pracovních stanic o transparentní šifrování a využití prvků bezpečného hardwaru. 2) AreaGuard Firmwall představuje prostředek umožňující definovat, řídit a sledovat tok dokumentů či libovolných dat v rámci pracovní skupiny či organizace na úrovni jednotlivých aplikací a funkcí operačního systému. 3) AreaGuard Gina nabízí hardwarovou ochranu přihlašovacích informací (jméno, heslo a podobně) pro operační systém i uživatelské aplikace. 4) AreaGuard AdminKit je nástroj pro administraci, konfiguraci a centrální správu bezpečnostního systému AreaGuard. Na tento produkt naleznete slevový kupon v hodnotě 20 %.

OrangeBox Web

Zamezení nežádoucího provozu tedy přístupu na webové stránky, které jsou svým obsahem škodlivé pro výchovu dětí, či nesouvisí s pracovní náplní vašich zaměstnanců a vytrhují je tak od činnosti, kterou by u počítače měli vykonávat, je možné například právě pomocí tohoto programu. Samozřejmostí je možnost nastavení povolených či zakázaných adres, respektive oborů zájmu, jako jsou sex, drogy, kasina a podobné. Nastavitelný je též způsob reakce na požadavek, který je vznesen na takovéto stránky. Webová databáze firmy Cobion je neustále aktualizována o stránky, které se nově objeví na internetu. Licenční číslo pro bezplatný 2měsíční provoz najdete na našem CD.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0546

? Měl jsem dva počítače spojené pomocí síťových karet přímo překříženým kabelem se zásuvkami RJ45. Při zavedení bezdrátového internetu mě firma napojila na místní síť. Jakým způsobem mohu obnovit spojení s druhým počítačem? Jde mi pouze o přenos dat z jednoho na druhý. Mohu instalovat ještě jednu síťovou kartu, nebo musím použít rozbočovač? Internet mohu mít pouze na jednom počítači.

Pokud vám nejde o to mít internet na obou počítačích, můžete použít nějaký levný hub. Z důvodů ceny můžete sáhnout i po nižší rychlosti 10 MB/s, protože dva počítače síť nezahltí a přenos bude téměř bez kolizí a bez nutnosti pakety opakovat. Internet se nezpomalí vůbec, výměna dat mezi počítači sice ano, ale pokud nebudete přesouvat stovky MB, nebudou vám nějaké ty sekundy navíc vadit. Internet budete mít pouze na počítači s přidělenou IP adresou od poskytovatele. Druhý počítač připojte do sítě protokolem Netbios, který musí být nastaven vedle TCP/IP i na hlavním počítači. Tím zajistíte, že se oba počítače budou vidět a přitom nebudou kolidovat na protokolu TCP/IP. Abyste mohl internet provozovat z obou počítačů, musel byste mít malý router, který by převáděl pakety z vaší soukromé sítě s nějakými IP adresami na adresu přidělenou poskytovatelem. Router lze udělat i z hlavního počítače, podmínkou je přidání další síťové karty. Podle operačního systému nastavíte routerování ve vlastnostech TCPIP protokolu. Jelikož se ale jedná o místní bezdrátovou síť, myslím, že byste se mohl s poskytovatelem domluvit o přidělení druhé IP adresy. Tím by odpadly problémy s routerem, ať už externím nebo ve vašem počítači.

? Mám problém v MS Worde 2000. V technických správach používam dokument s titulnou stranou, ktorá má potlačené číslovanie prvej strany. Druhá strana a ďaíšie majú upravené číslovanie tak, aby od tejto strany bolo číslovanie od 1. Použil som formulu: {= {PAGE -1} / {NUMPAGES} -1}. Čiže výsledok je napríklad v dokumente, ktorý má 8 strán: prvá (titulná) bez čísiel, 1/7, 2/7, .... 7/7. Všetko funguje, ako má. Problém je však v obsahu. Tam mi vygeneruje čísla strán tak, že napr. položka obsahu umiestnená na poslednej strane má číslo 8 a nie 7. Detto ostatné strany. T.j. v obsahu čísluje skutočný počet strán (2-8), aj keď číslovanie strán je upravené o jednu stranu menej. Ako upraviť číslovanie v obsahu? Alebo existuje iné riešenie?

Existuje jiné, korektnější řešení. Dokument rozdělíte na dvě sekce pomocí Section break New page (v českém MS Wordu Vložit-Konec-Na další stránce, viz obrázek).

Každá sekce může nést jiné formátování, aniž by se navzájem ovlivňovaly. To platí i pro hlavičku a zápatí, jenomže tam tvůrci MS Wordu defaultně nastavili přenos formátování z předchozí sekce. Abyste dosáhl kýženého efektu, musíte rozpojit návaznost sekcí v hlavičce a zápatí (vymáčknout tlačítko Stejné jako minulé).

Nakonec zrušíte číslování v první sekci a očíslujete sekci druhou od str. 1. První sekce obsahuje první stranu, která je bez čísla, druhá sekce obsahuje všechno ostatní včetně obsahu. Obsah pak bude odpovídat číselnému označení stran. Jen pro doplnění uvedu, že obsah nemusí být nutně součástí druhé sekce, dokument může mít sekcí několik. Kdyby náhodou měla každá sekce své číslování stran od jedničky, bude toto nestandardní číslování přeneseno i do obsahu.

? Pro připojení k internetu používám dial-up připojení. Kvůli kolísající kvalitě mám vytvořena dvě připojení Tiscali a Contactel, a k nim také odpovídající poštovní účty. A zde je kámen úrazu jsem-li např. připojen přes Contactel a stáhnu si poštu i z Tiscali, nastává problém při případné odpovědi. Ponechám-li v kolonce "Odesílatel" svůj Tiscali poštovní účet (protože zpráva mi přišla na Tiscali mailovou adresu), zpráva se neodešle musím buď nastavit Odesílatele přiřazeného k připojení, tzn. Contactel, nebo, trvám-li na tom, abych byl skutečně uveden jako Tiscali odesílatel, musím zrušit připojení Contactel, připojit se přes Tiscali a dotyčnou zprávu odeslat. Můj dotaz tedy zní: lze nastavit Outlook Express tak, aby se přes jedno připojení daly "obhospodařit" všechny poštovní účty, včetně odesílání při zachování odesílatelů?

Obávám se, že to nelze, protože SMTP servery poskytovatelů si už konečně začaly ověřovat pravost uživatele. Klasický SMTP server funguje tak, že jakýkoliv uživatel se k němu může připojit poštovním klientem a odeslat poštu. Ta je zpracována podle hlavičky, a serveru je úplně jedno od koho přišla. Políčko "From" server neověřuje. Tento stav umožňuje snadné zneužití pošty. Pokud vím jak zprávu předat SMTP serveru, mohu do hlavičky napsat cokoliv. Takto např. fungují spamy. Aby se poskytovatelé bránili takovému zneužívání (a přetěžování) svých systémů, vyžadují autentifikaci uživatele na svém SMTP serveru. Nejde samozřejmě jen o vlastní políčko From, autentifikace bývá spojena s účtem uživatele a jeho heslem na přístupovém serveru. Tím znemožní využívání svého serveru jinými klienty než vlastními, kteří jsou u poskytovatele registrováni. S Outlook Expresem to tedy nemá nic společného.

Ohlasy čtenářů

V čísle PC WORLD 6/2003 v rubrike FAQ na strane 53 sa čitateí pýta, ako je možné spoíahlivo skontrolovať pamäť. Mne sa veími osvedčil program Memtest-86 v3.0. Je to program, ktorý sa nabootuje z diskety a poctivo dookola testuje celú pamäť. Keď vám ani po 4 hodinách nevyhlási chyby, je pamäť na 100 % v poriadku. Program je možné získať na adrese: www.memtest86.com Je to freeware, inštalačka vytvorí bootable disketu, z ktorej sa Memtest nabootuje.

Ing. Róbert Barát

Reaguji na dotaz Pavla Štěpána v "Hledáme odpověď", PC WORLD 7-8/2003. Běh dvou systémů najednou dokáže zajistit program VMware Workstation (www.vmware.com). Nainstalujete ho do systému, který používáte. Po spuštění vyberete "New Virtual Machine", a Průvodce vás provede nastavením pro nový systém. Jako další systémy program podporuje DOS, Windows 3.1-XP, Windows Server 2003, Linux, FreeBSD, NetWare. Po vytvoření "Virtual Machine", např. ve Windows 98SE, ji můžete spustit. V okně se objeví bootovací proces jako při spouštění počítače. Můžete nabootovat z diskety, nejlépe však z bootovacího instalačního CD. Zahájíte vlastní instalaci systému. Po úspěšném nainstalování již můžete pracovat ve 2 systémech najednou. VMware Workstation podporuje práci v okně, nebo lze přepnout do plné obrazovky. Je i VMware pro Linux, takže lze mít jako hlavní systém Linux a druhý např. Windows XP.

Michal Vojtěch

? Často odkazujete na program Fdisk. Kde ho mám najít? Hledal jsem jej pomocí funkcí Hledat a Spustit, ale nenašel jsem ho. Mám Windows 2000 a Windows XP Pro.

Program Fdisk je součástí systému Windows 9x a pochází z klasického DOSu. Když si necháte na systému Windows 95 nebo 98 vytvořit spouštěcí disketu, bude na ní i Fdisk. Spouštěcí disketa systému 98 je velmi užitečná a při přípravě instalace by neměla chybět. Systémy Windows NT, 2000 a XP Fdisk nemají, protože mají své správce disků, jež jej nahrazují. Ty jsou však koncipovány jako aplikace Windows, a proto z příkazové řádky nefungují. K přípravě disku (pro jakýkoliv systém) však výborně poslouží zmiňovaná spouštěcí disketa z Windows 98.

? Žádám o zaslání tvaru MS-DOS příkazu s parametrem ve Windows 2000 (například Ping...), aniž by se zavřelo okno příkazového řádku.

Ve Windows 2000 již není možnost nastavit ve vlastnostech "Command Promptu", aby se všeobecně zavíral nebo nezavíral, tak jak tomu bylo ve Windows 9x. Přesto lze docílit toho, aby se daný příkaz vykonal a okno zůstalo na obrazovce. Prostým výpisem nápovědy k příkazu CMD (což je příkazový řádek) syntaxe CMD /? zjistíte, jak je možné běh příkazového řádku řídit. Ve vašem případě si musíte udělat zástupce pro příkazový řádek, který si můžete nazvat Ping, a v jeho poli Target zadejte "C:\WINNT\system32\CMD.EXE /K ping IP_adresa". Parametr /K zajistí provedení příkazu Ping a nezavření okna.

? Používám již delší dobu operační systém Windows XP. Pracuji hodně s obrázky, hlavně fotkami. Mám i složky, kde jsou roztříděné fotky, klidně i 250 v každé. Fotky jsou ve slušném rozlišení, vycházejí asi megabajt na každou. Problém mám v tom, že když tyto fotky vypaluji, většinou zapomenu vymazat databázový thumbs.db soubor. Vadí mi, že tam vůbec je, navíc při těchto velikostech může soubor dosahovat klidně několika megabajtů a to jsou další fotky na CD. Vím, že se nevytvoří, když nezobrazuji miniatury ale to je přece nutnost při práci s fotkami. Nezobrazovat skryté soubory by také problém vyřešilo, ale jelikož také každou chvíli něco dělám v adresáři OS, kde se potřebuji dostat do nějakých i skrytých adresářů a souborů například při záloze zpráv z MS Outlooku a jsem líný pořád přepínat v Možnostech složky zobrazování, také to není řešení mého problému. Existuje nějaký jiný způsob, jak se souboru thumbs.db zbavit?

Tento problém lze řešit buď zcela automaticky, nebo s přispěním uživatele. Automatické řešení předpokládá napsání krátkého programu, který prohledá disk na soubory thumbs.db, tyto smaže a pak teprve spustí vypalovací program. Lze to napsat i jako dávku BAT nebo CMD, ale je to dosti pracné. Poloautomatické řešení je jednodušší a možná i efektivnější. Ne vždy je totiž potřeba před vypalováním mazat uvedené soubory. Toto řešení vyžaduje přípravu několika kroků, které se pak zautomatizují do jediného spouštěcího souboru. Nejprve si vytvořte vyhledávací požadavek a ten uložte do souboru. Dělá se to tak, že v Průzkumníku Hledat poprvé nastavíte co chcete vyhledat a na jakých discích, a spustíte vyhledávání. Když je toto hotové (můžete jej i předčasně zastavit), pomocí menu Soubor-Uložit si uložte vyhledávací dotaz. Doporučuji soubor pojmenovat krátce a uložit jej někam do systému (např. C:\WINNT\hledej.fnd). Nyní máte definovaný požadavek prohledávání, teď je třeba zajistit, aby se na toto prohledání a následné vymazání před vypalováním nezapomnělo. Doporučuji předělat zástupce pro spouštění vypalovacího programu tak, aby před vlastním vypalovacím softwarem byl spuštěn vyhledávací dotaz. K tomu je nutné vytvořit soubor např. smazapal.cmd a do něj napsat START C:\WINNT\hledej.fnd a na druhý řádek START vypalovací program. Nakonec na tento soubor vytvořte zástupce na plochu, a je to. Kliknutím na něj se otevře Průzkumník s přednastaveným vyhledávacím oknem. Musíte jen stisknout Hledat (Search now) a po dokončení vše označit (CTRL+A), stisknout Delete a smazání potvrdit. Zároveň s Průzkumníkem se spustí i vypalovací program. Pokud nebudete chtít prohledávat a následně mazat, Průzkumník jednoduše zavřete. Ještě existuje řešení, které jste naznačil, a sice využít nezobrazování skrytých souborů. K tomu by bylo zapotřebí zjistit, kterým klíčem v registru je zobrazování skrytých souborů řízeno, a pak namísto spouštění hledacího dotazu spustit reg soubor, jenž by upravil patřičnou hodnotu v daném klíči. Kdybyste chtěl později skryté soubory vidět, dal by se udělat i druhý reg soubor, který by je zviditelňoval.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0547

? Zvykl jsem si zadávat do adresního řádku v IE6 jen doménu a poté stisknout CTRL + Enter. Automaticky se mi doplní "www." a ".cz" před a za doménu. U jiných počítačů, které mají stejnou Office (XP), ale jiný OS (Windows 2000 Professional, na mém PC jsou Windows 98), se automaticky nastaví místo domény ".cz" doména ".com". Dá se to nějak přenastavit, aby se automaticky přidávala právě doména ".cz", a ne ".com"?

V editoru registru nalezněte klíč "HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Internet Explorer\Main\UrlTemplate". Zde můžete změnit pořadí, v jakém bude Internet Explorer domény vyhledávat.

? Zajímá mne, jakým způsobem je možné zjišťovat počet stažení souborů z internetové stránky, nebo zda v internetu je nějaká služba, která to umožňuje. Počet stažení souborů se nemusí shodovat s počtem navštívení stránky zjišťovaným pomocí počítadla.

Dále bych se chtěl zeptat, zda mi můžete poradit nějaký program na vytváření souborů mp3PRO (ne pouze obyčejné MP3) a zda je někde v internetu dostupný ke stažení. Nikde nic takového nemohu najít. Našel jsem pouze program Thomson mp3PRO Encoder, ale je to demoverze pevně nastavená pouze na 64 KB/s, což je pro kvalitnější hudbu trochu málo.

Co se první části dotazu týče, tak bude nejlepší obrátit se na vašeho providera. Ten bude mít tuto službu nějakým způsobem vyřešenu, pravděpodobně pomocí nějakého Javaskriptu.

Pro ripování MP3 souborů existuje nespočet různých softwarů. Já mám osobně vyzkoušený Audiograbber, který můžete stáhnout na webové stránce www.audiograbber.com-us.net. Je zde ke stažení i soubor s českou lokalizací. Můžete si zde nastavit kvalitu až na 320 Kb/s.

?.Mám procesor Intel Celeron 800 MHz s jádrem Coppermine, přetaktovaný změnou FSB na 920 MHz. Tím však možnosti mého procesoru končí. Proto bych si rád pořídil procesor rychlejší. Buďto Celeron 1,1 GHz, nebo Pentium III. Dnes se však prodávají pouze procesory s novějšímy jádry Tualatin, které podle výrobce moje základní deska nepodporuje. Doslechl jsem se, že procesory s novými jádry používají nižší napájecí napětí než jejich předchůdci. Má základní deska však umožňuje napětí procesoru volně nastavit. Proto by mne zajímalo, zda by neexistovala nějaká možnost, jak novější procesor se stávající základní deskou použít? Popřípadě kde bych mohl procesor se starším jádrem a s větší frekvencí sehnat? (V upgradech BIOSu se výrobce taktéž o možné podpoře nezmiňuje).

Asi vás zklamu, ale změna verze BIOSu váš problém opravdu nevyřeší. Novější typy procesorů podporují jen novější typy základních desek s jiným čipsetem.

Budete-li se chtít vyhnout koupi nového motherboardu, budete se muset podívat do obchodů s bazarovým zbožím.

? Mám takový problém, nebo spíš otázku. Jak jste v minulém čísle testovali LCD panely, tak jsem si pořídil Hansol H750-S. Je vynikající. Když vypnu PC, tak se monitor vypne, ale tak divně bzučí jako při chodu, takže ho raději vypínám. Dělám to správně, nebo ho mám nechat v chodu?

V principu není nutné monitor vypínat. Po vypnutí počítače monitor automaticky přejde do režimu spánku (sleep mode) a čeká na signál od počítače, který jej opět uvede do provozu. Monitor se doporučuje vypínat pouze v případě jeho dlouhodobého nepoužívání.

Ve vašem případě bych však typoval nějakou poruchu, protože monitory bývají za normálních okolností ve sleep modu zcela tiché. Doporučuji váš LCD panel reklamovat.

? Mám bezdrátové připojení k internetu od ČRa Blue Tone, kde je síťový kabel svedený od antény a zařízení do síťové karty v PC. PC je s Windows XP Home, AMD Athlon 2700+, 512 MB RAM, HDD 60 GB a 2 x 60 GB na RAID, grafika Nvidia GeForce4 4200, zvuk SB Audigy, DVD a CDRW, karta pro zpracování videa DV NOW to je ale k mému problému v podstatě bezpředmětné.

Před připojením k Blue Tone jsem měl malou síť dvě PC, malý print server, tiskárnu a switch a připojoval jsem notebook. Připojení k internetu bylo pouze z hlavního PC, přes ISDN. U notebooku mám USB ISDN modem od Microcomu. Potřeboval bych tuto síť zase zprovoznit, ale nechce se mi používat druhou síťovku a trvale zapojené PC. Hledal jsem odpověď a vím, že asi potřebuji router. V tom je ale problém, protože snad u všech routerů, které jsem objevil, včetně přečtení různých diskusí a konferencí, se mluví o připojení ke kabelovému modemu nebo ADSL, ale nehovoří se zde o možnosti připojení k internetu realizovaného pomocí mikrovlnného spoje. Možná se mýlím nebo jsem nepochopil. Můžete mi poradit, jak zprovoznit síť s minimálními náklady, aby bylo možno alespoň z notebooku a hlavního PC přistupovat k internetu?

V podstatě se dá váš problém vyřešit pouze vhodným nastavením síťového prostředí počítačů. Nastavení vaší sítě je třeba uzpůsobit parametrům přípojného bodu. IP adresaci je třeba nastavit stejným způsobem, jak je tomu u AP bezdrátového připojení. Prakticky to znamená, že Access Point (bude mít třeba adresu 192.168.1.1) připojíte spolu se všemi počítači do switche. Počítače nastavíte tak, že IP adresa bude 192.168.1.x, maska podsítě 255.255.255.0 a gateway bude u všech shodná 192.168.1.1. Znáte-li adresy DNS serverů, můžete je nastavit také.

Varianta s routerem by byla bezpečnější, ale myslím si, že pro vaši potřebu bude toto řešení dostatečné.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Při aktivaci DMA ve vlastnostech hard disku nemůžu používat vypalovací mechaniku. Na začátku vypalování počítač zatuhne. Toto se stává i při přehrávání videa, nebo kopírování většího objemu dat. Jestliže DMA vypnu, počítač už netuhne, ale celkově se zpomalí. Při kopírování CD (vypalovací software Nero) se vypalování s aktivací DMA na CD-ROM a vypalovačce také nezdařilo, ale po zapnutí Synchronního přenosu dat ve vlastnostech mechanik bylo vše v pořádku. DMA na CD-ROM a vypalovačce je zapnuté, aby se přenos dat z mechanik na pevný disk zrychlil.

Je možné nastavit počítač tak, aby mohlo být DMA aktivováno i na pevném disku a vše fungovalo tak, jak má? Je chyba v softwaru, nebo je problém v něčem jiném?

Zkuste si stáhnout nové ovladače pro IDE řadič na webu výrobce základní desky.

V případě, že by nové drivery nepomohly, tak se asi jedná o drobnou inkompatibilitu některého ze zařízení se základní deskou. Zkuste třeba odpojit CD mechaniky a nechat zapojený jen disk. Tímto způsobem můžete přijít na chybný komponent vaší sestavy. Nezřídka se stává, že některé vypalovačky nepracují správně a některými typy základních desek.

? Mám bezdrátové připojení k internetu od ČRa Blue Tone, kde je síťový kabel svedený od antény a zařízení do síťové karty v PC. PC je s Windows XP Home, AMD Athlon 2700+, 512 MB RAM, HDD 60 GB a 2 x 60 GB na RAID, grafika Nvidia GeForce4 4200, zvuk SB Audigy, DVD a CDRW, karta pro zpracování videa DV NOW to je ale k mému problému v podstatě bezpředmětné.

Před připojením k Blue Tone jsem měl malou síť dvě PC, malý print server, tiskárnu a switch a připojoval jsem notebook. Připojení k internetu bylo pouze z hlavního PC, přes ISDN. U notebooku mám USB ISDN modem od Microcomu. Potřeboval bych tuto síť zase zprovoznit, ale nechce se mi používat druhou síťovku a trvale zapojené PC. Hledal jsem odpověď a vím, že asi potřebuji router. V tom je ale problém, protože snad u všech routerů, které jsem objevil, včetně přečtení různých diskusí a konferencí, se mluví o připojení ke kabelovému modemu nebo ADSL, ale nehovoří se zde o možnosti připojení k internetu realizovaného pomocí mikrovlnného spoje. Možná se mýlím nebo jsem nepochopil. Můžete mi poradit, jak zprovoznit síť s minimálními náklady, aby bylo možno alespoň z notebooku a hlavního PC přistupovat k internetu?

V podstatě se dá váš problém vyřešit pouze vhodným nastavením síťového prostředí počítačů. Nastavení vaší sítě je třeba uzpůsobit parametrům přípojného bodu. IP adresaci je třeba nastavit stejným způsobem, jak je tomu u AP bezdrátového připojení. Prakticky to znamená, že Access Point (bude mít třeba adresu 192.168.1.1) připojíte spolu se všemi počítači do switche. Počítače nastavíte tak, že IP adresa bude 192.168.1.x, maska podsítě 255.255.255.0 a gateway bude u všech shodná 192.168.1.1. Znáte-li adresy DNS serverů, můžete je nastavit také.

Varianta s routerem by byla bezpečnější, ale myslím si, že pro vaši potřebu bude toto řešení dostatečné.

? Mám PC s procesorem AMD-K6-2 o frekvenci 500 MHz, základní deskou Aristo AM-954, čipsetem VIA Apollo MVP3, grafickou kartou Rendition Verite 2200 (verze BIOSu je Award Modular BIOS v4.51PG).

Můj první problém spočívá v paměti RAM. Mám zapojené dvě paměti. Jedna je 64MB, která je zapojená od doby stavby PC, a druhou, 128MB jsem zapojila v březnu. Paměť však pracuje jen na 128 MB (128MB pracuje jen na 64 MB u prodejce ji otestovali a zjistili, že je v pořádku). V manuálu k desce se však píše, že deska pracuje i s 256MB RAM.

Druhý problém spočívá v tom, že po startu Windows 98SE se mi objeví obrazovka s hlášením "Explorer způsobil chybu stránkování paměti v modulu MSHTML.DLL na 017f:7ad8c285. atď". Po odkliknutí zmizí systrayové ikony a nemůžu otevřít žádné okno, protože se toto hlášení po kliknutí znovu objeví. Po znovunainstalování Windows (tj. naformátování disku a instalaci) fungoval počítač bez tohoto hlášení asi 6 hodin. Momentální stav je takový, že jsem vymazala knihovnu MSHTML a funguje vše, kromě Active Desktopu.

Vaše problémy jsou pravděpodobně spojeny s drobnou inkompatibilitou paměti a základní desky. Jak již bylo několikrát řečeno, vybrat pro základní desku vhodný typ paměti je poměrně velká alchymie. Přestože je paměť v pořádku, nemusí být plně funkční na některých deskách. Doporučil bych vám vyzkoušet jiný typ paměťového modulu od jiného výrobce. Když zvolíte ten správný, využijete plnou kapacitu a zbavíte se i drobných disfunkcí vašeho PC.

§§§§§


Windows XXL – používejte opera systém budousnosti již nyní! I

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel, Christian LÖbering a David Wolski

c03p0567

To, co Microsoft teprve připravuje, vy můžete mít již nyní, a to zdarma! Ukážeme vám, jaké nové funkce bude obsahovat příští verze Windows zvaná Longhorn, a jak si zmiňovaná vylepšení integrovat do systému již nyní.

Jiný Průzkumník, hezčí uživatelské prostředí, lepší vyhledávání mnoho uživatelů není se současnými Windows XP už kvůli jejich "konfekčnímu" vzhledu spokojeno a zabudovává si do nich řadu dalších sharewarových či freewarových programů. I samotný Microsoft si je toho vědom a chystá se svá nová Windows vybavovat funkcemi, které v nich uživatelé doposud postrádají. Pod prozatímním označením Longhorn se připravuje nová verze Windows, která by se měla objevit s největší pravděpodobností v roce 2005. Celý projekt se zatím nachází ve své rané fázi, ale cesta, kterou se bude ubírat, je víceméně daná, což se dá pozorovat i na již dnes dostupných alfa-verzích. Ty se sice nijak dramaticky neliší od Windows XP, přesto zde lze najít některé novinky, jež rozhodně stojí za povšimnutí. Uživatelské rozhraní je rozhodně funkčnější než u předchozích verzí Windows, přibyla sem nová lišta nástrojů, která umožní rychlejší navigaci mezi prvky systému, ale hlavně Průzkumník Windows bude rozšířen o možnosti vyhledávání a filtrování položek.

Myslíme si, že se určitě vyplatí jednotlivé oblasti Windows trochu podrobněji probrat. Děláme to hlavně s úmyslem, abychom se mohli pokusit nové funkce zabudovat do dnešních verzí Windows. Dozvíte se tedy nejen to, co Microsoft vlastně v nových Windows zamýšlí, nýbrž vám poskytneme užitečná rozšíření pro vaše Windows. Tyto zdarma dostupné utility vám budou běhat nejlépe na systémech s nainstalovanou nejnovější verzí Internet Exploreru.

Systém souborů

Co je nového: K nejzajímavějším novinkám budoucích systémů Windows bezesporu patří Windows Future Storage (Win FS). Ten nahradí dnes používané systémy souborů NTFS a FAT32. Win FS je založen na SQL databázi, jejíž dotazovací funkce byly integrovány právě do prostředí Průzkumníka Windows. To vše by mělo vylepšit organizaci a možnost přístupu k datům. Celá databáze totiž dokáže zobrazit a odfiltrovat všechny požadované soubory, přičemž vůbec nezáleží na tom, na jakém disku či v jaké složce se nachází. Filtrování souborů bude možné podle celé řady kritérií (název souboru, typ, čas vzniku, další informace jako například meta-tagy u MP3 souborů). Otázka fyzického umístění dat pak přestane pro uživatele hrát významnější roli, a to jak při vytváření, tak při přístupu k souboru. Celý systém souborů bude spuštěn na pozadí, takže se uživatel vlastně nebude muset o nic starat.

Již v alfa-verzi Longhornu je mimo jiné zabudována funkce kalendáře, který umožní přístup ke všem souborům vytvořeným v jistém časovém období. Jako takové upozornění na Win FS a jeho možnosti pak slouží například nově vytvořený panel nástrojů na levém okraji okna Průzkumníka Windows. Ten nahrazuje ve Windows XP se vyskytující oblast "Úkoly", sloužící k zobrazování odkazů pro práci se složkami. V Longhornu se na tomto místě vyskytuje zadávací políčko k zadávání výrazu pro vyhledávání (Filter by). V závislosti na obsahu složky se potom objeví další předdefinované filtry, např. "Název souboru" nebo třeba "Žánr", půjde-li o zvukové soubory. Klepnutím na takovou položku se pak obsah okna Průzkumníka omezí skutečně pouze na soubory odpovídající námi zadaným požadavkům.

Vzhledem k tomu, že Win FS může při takovém způsobu dotazování dosáhnout slušných výsledků jen tehdy, jestliže celá databáze bude trvale v operační paměti a bude se neustále aktualizovat, nezbytností se stane počítač s takovým procesorem, operační pamětí a pevnými disky, které tento nápor zvládnou. Win FS totiž bude neustále zaměstnáván katalogizováním všech souborů na pevných discích, jelikož tato operace bude prováděna na pozadí. Testy v naší redakci prováděné na alfa-verzi Longhornu potvrdily fakt, že všechny úkoly prováděné samotným Win FS vyžadují skutečně velmi výkonný hardware.

Na základě zmiňované alfa-verze však nebylo možné konstatovat, zda Microsoft výše popisovanou databázi nechá otevřenou alespoň pro vytváření políček samotnými uživateli. I když na druhou stranu má Longhorn před sebou ještě dva roky vývoje a Microsoft v něm zajisté provede ještě celou řadu úprav.

1 )Pro hledávání systému souborů: INDEX.VBS

Co jde už dnes: Nový systém souborů pro Windows vám samozřejmě nabídnout nemůžeme. Existují však osvědčené způsoby, jak značně zjednodušit přístup k rozsáhlým souborům dat. Skript INDEX.VBS (3,36 KB), který naleznete , vám umožní vyhledávání podle částí názvů souborů, tedy například "dopis 2001". Tento výraz způsobí vyhledání všech souborů, jejichž název obsahuje řetězce "dopis" a "2001".

Jako základ pro vyhledávání dat vždy slouží celý popis cesty, tzn. INDEX.VBS zobrazí podle výše zadaného předmětu vyhledávání i všechny soubory, které se nacházejí v podsložce Moje dopisy (pokud taková složka obsahující řetězec "dopis" existuje) a mají v názvu souboru pouze výraz "2001". Tento způsob vyhledávání podle několika částí jména souborů není v dialogovém okně pro vyhledávání souboru v současných verzích Windows možný. Abyste mohli tímto způsobem nalezené soubory okamžitě otevřít, vytvoří skript ve složce %windir%\Links jejich dočasné zástupce a otevře je v okně Průzkumníka.

Je samozřejmé, že ze všeho nejdříve si potřebuje skript vytvořit seznam všech souborů. Na rozdíl od automaticky aktualizovaného systému souborů si musíte vy sami tento seznam čas od času aktualizovat, pokud jste v prohledávaných složkách provedli nějaké změny. Při prvním spuštění skriptu si toto skript zajistí automaticky, ovšem při dalších spuštěním se vás vždy bude ptát, zda má shromážděná data aktualizovat.

Seznam souborů si můžete vytvořit i ze souborů na několika discích či složkách. Ty si pohodlně zvolíte v dialogovém okně Vyhledat složku. INDEX.VBS si všechny položky seznamu nahraje do operační paměti. Soubor INDEX.LST se bude načítat pouze při spuštění skriptu.

Tato utilita se zvláště hodí pro velká množství dat, která musíte často prohledávat, ovšem která se zase tak často nemění. V opačném případě vyžaduje od vás její použití u průměrného počítače jistou dávku trpělivosti.

2 )Průzkumník v provedení a` la Excel: INDEX.XLS

Co jde už dnes: Na rozdíl od VB skriptu INDEX. VBS, jenž umožňuje vyhledávání pouze podle zadané cesty, nabízí tabulka INDEX.XLS pro přístup k souborům pět důležitých parametrů: Název souboru, složku, velikost, datum posledního přístupu a konečně cestu k souboru. K tomu máte navíc k dispozici všechny funkce pro třídění a filtrování databáze. INDEX.XLS běží v Excelu 97, 2000 a XP, a naleznete jej jako soubor o velikosti 52,5 KB.

I zde je nutno všechny soubory nejprve načíst a čas od času tuto databázi aktualizovat s tím, jak některé soubory odstraňujete a naopak jiné přidáváte. Tuto aktualizaci spustíte prostřednictvím červeného tlačítka v nejhořejším řádku, průběh aktualizace je podobný jako u skriptu INDEX.VBS. Po načtení pak získáte jednoduchého, ale jinak velmi všestranného excelovského Průzkumníka. Pro otevření souboru v nějaké aplikaci stačí poklepat na odpovídající buňku ve sloupci A. Pro současné otevření několika souborů použijte po jejich označení ve sloupci A modré tlačítko v nejhořejším sloupečku. Pozor je však třeba dát tehdy, kdy použijete filtr, protože v tomto případě Excel označuje automaticky i ty buňky, které jsou skryté. Označování skrytých buněk zabráníte označováním souborů se stisknutou klávesou <Ctrl> (místo klávesy <Shift>). Vámi požadované soubory si pak můžete zobrazit přes funkci automatického filtru, který si otevřete pomocí tlačítka se symbolem šipečky (přesně taková se používá pro rozevírací nabídku) v prvním řádku. Při jeho stisknutí se vám objeví seznam všech položek, a právě první tři položky vám umožňují funkci automatického filtrování. Když budete chtít vyhledat nějakou složku, pak použijte tlačítko šipečky ve sloupci B. Po vyhledání složky se vám navíc objeví ještě i soubory, které v této složce leží. Dokonce můžete používat i pokročilejší databázové funkce, jako například "Prvních 10 ...", abyste kupříkladu nalezli ty největší soubory. Také si můžete nastavit svůj vlastní filtr. Excel se svými možnostmi, jako "Má na začátku", "Obsahuje", "Je větší než" apod., vám v tomto případě nabízí tolikero možností, že není takřka možné, abyste nenašli tu svoji. Poklepáním na libovolnou buňku ve sloupci B pak všechny nastavené filtry nebo jejich kombinace odstraníte.

Pravděpodobně jako velmi často používaný filtr bude sloužit tlačítko Hledání řetězců v názvech souborů. Přesně vzato se jedná o pohodlnější přístup k excelovské funkci "Obsahuje".

Do Excelu je možné načíst maximálně 65 000 souborů, větší počet tato aplikace nezvládá. Dalšími omezeními jsou možnost výběru pouze z pěti sloupečků, popřípadě omezenější možnosti pro přístup k jednotlivým souborům.

Relativně jednoduchý zdrojový kód (jedná se o současné použití VBA a VB skriptu) však dovoluje skriptováníznalým uživatelům prakticky libovolné úpravy tohoto souboru. Počítač vybavený systémem souborů FS našeho excelovského Průzkumníka zcela jistě potřebovat nebude, i když pro práci s počtem souborů řádově ve stotisících budete potřebovat minimálně počítač s procesorem o taktovací frekvenci 500 MHz. S takovým nebo lepším počítačem pak budete příjemně překvapeni, jak rychle probíhá načítání dat a hlavně jejich filtrování a třídění.

3 )Větší přehled: Průzkumník s filtrem

Co jde už dnes: vám nabízíme ně-meckou utilitu s názvem PCWBand (PCWBAND.ZIP, 612 KB). Její schopnosti jsou do značné míry srovnatelné s tím, co nabízí funkce filtrování v Průzkumníku operačního systému Longhorn. Pro její instalaci stačí archiv rozbalit do libovolné složky, například do C:\Program Files\PCWBand. Nakonec spusťte dávkový soubor REG.BAT. Nyní si otevřete Průzkumníka a v menu Zobrazit/Panely nástrojů zatrhněte položku PC-WELT.

Nová lišta nástrojů je nyní prakticky neviditelná, jelikož leží u pravého okraje vedle naposledy zobrazené lišty. Přetáhněte lištu PC-WELT myší na vámi zvolenou pozici. V této nové liště můžete uprostřed vidět zadávací políčko pro předmět vyhledávání. Zadejte kupříkladu řetězec ".doc" a stiskněte tlačítko Filter. V Průzkumníku se vám zobrazí pouze soubory s příponou DOC. Tlačítko Select slouží k označení všech těch souborů, jež splňují kritérium zadané pro filtrování. Jestliže pak budete znovu chtít vidět všechny soubory a složky, stiskněte tlačítko Refresh, popřípadě stiskněte klávesu <F5>.

Speciální filtr pro MP3 soubory aktivujete zatržením položky MP3. Pro správné fungování této volby musí být zobrazen panel Adresa a dále funkce úplného zobrazování cesty k souborům (nastavuje se v menu Nástroje/Možnosti složky/záložka Zobrazení/položka Zobrazovat úplnou cestu v adresním řádku). V opačném případě tato utilita cestu k souborům nenalezne. Jestliže jsou všechny výše uvedené podmínky splněny a položka MP3 je zatrhnuta, filtruje PCWBand tyto soubory ne podle názvů souborů, nýbrž podle tagů v ID3V1 formátu obsažených právě v MP3 souborech. Průzkumník Windows zobrazí (nebo označí) pouze ty soubory, které obsahují odpovídající řetězec v tagu Artist, Album, Year či Genre.

Upozornění: PCWBand přísně rozlišuje mezi malými a velkými písmeny, protože pracuje s poměrně složitým vyhledávacím algoritmem. Tuto utilitu můžete rovněž s výhodou použít pro vyhledávání textu v Internet Exploreru. Všechny potřebné informace naleznete v přiloženém souboru PCWBAND.CHM, a to v německém jazyce.

Pro odinstalování programu spusťte dávkový soubor UNREG.BAT a pomocí Editoru registru smažte v registru klíč Hkey_Current_User\Software\PC-WELT\pcwBand.

4 )Jak zjistit obsah textu: Služba Indexing Service a utilita Wilbur

Co jde už dnes: Ve Windows 2000 a XP je pro vyhledávání v textech určena speciální služba s názvem Služba Indexing Service. Ta vám umožňuje komplexní vyhledávání celých textů v dokumentech. Kromě toho je rychlejší ve zpracování dotazů než standardní funkce pro vyhledávání, kterou vyvoláte přes nabídku Start/Hledat. Standardně však tato služba není ani spuštěna, ani nakonfigurována.

Přitom Služba Indexing Service byla jako příslušenství obsažena již ve Windows NT4. Tam byla ještě pod názvem Microsoft Index Server součástí WWW serveru s názvem Internet Information Server. Tady měla úkol umožnit dotazování týkající se obsahu WWW serveru pro internet či intranet. Ve Windows 2000 Microsoft rozšířil server indexování o možnost prohledávání libovolných složek na lokálním pevném disku. Služba Indexing Service však zpracovávala pouze formáty HTML, TXT a soubory Office, jakož i Internet Mail a elektronické zprávy.


Windows XXL – používejte opera systém budousnosti již nyní! II

Tato velmi šikovná, i když opomíjená funkce má na druhou stranu tu nevýhodu, že značně zpomaluje běh celého operačního systému. Proto byste si měli při jejím používání ze všeho nejdříve vytvořit nový katalog, jenž bude obsahovat pouze složky, jejichž soubory musíte velmi často prohledávat. Při vytváření katalogu pak postupujte následujícím způsobem:

1. Klepněte si na nabídku Start/Nastavení/Ovládací panely/Nástroje pro správu/Správa počítače a zde si ve stromové struktuře rozbalením oddílu Služby a aplikace označte položku Služba Indexing Service. Z kontextového menu položky si pak vyberte příkaz Nový/Katalog.

2. V dialogovém okně Přidat katalog zadejte vámi zvolené jméno katalogu, například Můj archiv, a zadejte cestu pro soubory katalogu. Pokud tato složka ještě nebude existovat, Windows ji automaticky vytvoří.

3. Z kontextového menu právě vytvořeného katalogu zvolte příkaz Nový/Adresář a v dialogovém okně Přidat adresář zadejte cestu ke složce, jejíž obsah budete chtít přidat do indexu vyhledávání. Tento krok poté zopakujte pro každou složku, kterou budete později chtít prohledávat.

4. Ve standardním katalogu System je již několik složek pro indexování standardně předvoleno, kupříkladu složka Documents and Settings. Pokud některou z těchto složek budete chtít z indexování vyloučit, poklepejte na ni a v poli Zahrnout do indexu zvolte parametr Ne.

5. Službu spustíte, když ve stromové struktuře označíte položku Služba Indexing Service a v kontextovém menu klepnete na příkaz Spustit.

6. Pokud budete chtít, aby se tato služba v budoucnu spouštěla automaticky, musíte se ve stromové struktuře přesunout na oddíl Služby a v seznamu poklepat na položku Indexing Service. Na kartě Obecné pak nastavte v poli Typ spouštění hodnotu Automaticky.

Po spuštění služby můžete ve struktuře Služby opět vybrat položku Indexing Service. Ve sloupci Stav služby se nejprve objeví termín Spouštění a za chvíli Spuštěno. Počkejte, dokud se neobjeví výraz Spuštěno v tuto chvíli je indexování skončeno. Nyní můžete přes dotazovací formulář zadat dotaz pro vyhledávání. Hledání se dá rozšířit ještě na další typy souborů, pokud je k dispozici odpovídající filtr. Na internetové adrese www.sharepointserver.com/ifilters.html najdete filtry například pro soubory PDF, ZIP, RTF a řadu jiných.

Dalším nešvarem je bohužel to, že samotný formulář pro zadávání dotazů je jen velmi obtížně dostupný, a to právě přes ikonu Správa počítače v Ovládacích panelech. Navíc výsledky vyhledávání standardně zobrazují pouze název dokumentu, jeho velikost, datum vytvoření a cestu. Přesto existuje možnost, jak zmíněný formulář vyvolat rychleji a jak získat více informací o nalezených dokumentech.

Jak již bylo zmíněno, formulář pro zadávání dotazu vyvoláte přes ikonu Správa počítače, když ve stromové struktuře zvolíte v oddílu Služby a aplikace položku Služba Indexing Service a nato vyberete vhodný katalog. Poté ještě musíte klepnout na položku Dotaz pro katalog. Windows pak otevřou HTML soubory CIADMIN.HTM, CIQUERY.HTM a IXQLANG.HTM. Tyto soubory se nacházejí ve složce \Winnt\Help. Vlastní formulář je pak obsažen v souboru CIQUERY.HTM, takže jej můžete snadno otevřít pomocí Internet Exploreru zadáním adresy

file:///<Disková jednotka>:/Winnt/Help/Ciquery.htm#machine=<Název počítače>, catalog=<název katalogu>

Výrazy v hranatých závorkách přirozeně musíte nastavit podle údajů odpovídajících vašemu počítači.

Při zadání dotazu se nemusíte omezovat pouze na výskyt nějakého výrazu v textu, nýbrž lze vyhledávat i podle dalších kritérií, kupříkladu podle autora dokumentu vytvořeného ve Wordu, či podle data vzniku. Tak zadání výrazu #DocAuthor=Pavel Novák vám zobrazí všechny dokumenty, u nichž se zadané jméno ve vlastnostech dokumentu vyskytuje. Podrobnější popis syntaxe dotazů pak můžete najít v on-line nápovědě Služby Indexing Service.

Pokud vám zmiňovaná služba připadá přes všechna možná ulehčení stále ještě poněkud složitá, pak můžete vyzkoušet pro prohledávání textu utilitu Wilbur. Naleznete ji ve verzi 2.1, popřípadě na internetové adrese wilbur.redtree.com. Je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP (WILBUR21B21.ZIP, 1,19 MB). Wilbur vám pomůže pomocí vyhledávání indexů rychle najít vámi požadované textové pasáže například v dokumentech s příponami TXT, HTML, případně souborech vytvořených ve Wordu.

Plex Design

Co je nového: Microsoft si nikdy při uvádění nových verzí Windows nenechal ujít možnost opatřit tyto verze modernějším, a pokud možno neotřelým vzhledem. Ten nejnovější se bude u Windows nazývat Plex a můžete jej obdivovat již v alfa-verzích Longhornu. Jednotlivá menu, titulky oken a dialogy zůstaly světle modré, ovšem záložky jsou zde standardně nastaveny na zelenou barvu.

Co jde už dnes: V tomto případě se nejedná vůbec o nic nového. Stačí jedna změna v souboru UXTHEME.DLL, a nové grafické rozhraní máte i v současných Windows XP. Plex vlastně není nic víc než jeden z takzvaných motivů. Vámi prováděné úpravy vzhledu pomocí těchto motivů jsou však ve Windows XP Microsoftem omezeny. Zmiňovaná DLL knihovna akceptuje změny motivů pouze v případě, kdy je nový motiv digitálně podepsán Microsoftem. Jinak se vám totiž v seznamu možných schémat vůbec neobjeví. Proto v případě, kdybyste si chtěli změnit vzhled svých Windows, pak byste byli za normálních okolností odkázáni na Plus Pack či právě na novou verzi Windows.

Ovšem i toto omezení vytvořené Microsoftem se dá obejít. Hlavní část práce přitom za vás již vykonali tvůrci freewarových aplikací. Budete potřebovat soubory WINXP_THEME_PATCH.RAR (587 KB, pro Windows XP bez nainstalovaného Service Packu 1), popř. THEMEXP_PATCH_2.RAR (567 KB, pro Windows XP s nainstalovaným Service Packem 1). Oba je naleznete , nebo si je můžete stáhnout na internetové adrese winxp.hilfebullet.de, když klepnete na odkaz Databáze a poté na kategorii Windows XP Patches. Archiv si vyextrahujte, ovšem pozor pro extrahování souborů z archivů je třeba použít buď program UNRAR.EXE, či aplikaci Winrar. Ostatní programy nejsou s formátem RAR 3.x kompatibilní! Aplikaci Winrar vám proto přinášíme i ve verzi 3.11, případně si ji můžete stáhnout na internetové adrese www.rar.cz (WRAR311CZ.EXE, 981 KB). Po rozbalení archivu spusťte soubor SETUP.EXE. Konečně po restartu Windows vám budou Windows XP díky modifikaci zmiňované knihovny přijímat i nepodepsané motivy.

Velký výběr motivů naleznete např. na internetové adrese themexp.org. Po klepnutí na odkaz Visual Styles se vám zobrazí možnost výběru asi z 800 schémat, mezi nimi pak naleznete i různé motivy vycházející z Longhornu. Vámi vybrané schéma pak stačí pouze rozbalit do složky %windir%\resources\themes. Poté klepněte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti. Pokud autor vámi vybraného schématu dodal k němu soubor ve formátu *.theme, uvidíte toto schéma na záložce Motivy. Pokud tomu tak není, klepněte na záložku Vzhled a svoje schéma si vyberte pod položkou Okna a tlačítka.

Nedoporučujeme vám však příliš se zabývat stahováním rozličných variant schémat Longhornu, protože řada z nich už s jeho původem moc společného nemá.

Sidebar

Co je nového: Spolehněte se jednoduše na Sidebar je to jakýsi plovoucí panel nástrojů, který se v Longhornu bude vyskytovat na pracovní ploše. Jeho úkolem bude zobrazovat všechny pro vás nepostradatelné informace, případně přebírat provádění úkolů od jednotlivých aplikací tak, aby se mohl zpřístupnit zbylý prostor na pracovní ploše.

Každý, kdo používá Linux, zřejmě zná princip fungování prostředí GNOME a KDE, jejichž panely nástrojů jsou rovněž vystavěny z nejrůznějších miniaplikací. U dosud nejnovější alfa-verze Longhornu je však nabídka přece jen ve srovnání s prostředím Linuxu neporovnatelně slabší k dispozici je zobrazování času, náhled pro obrázky, seznam naposledy spuštěných programů a lišta pro otevření až čtyř virtuálních pracovních ploch, což už tady také jednou bylo. Ostatně celý Sidebar se ukazuje jako velmi málo flexibilní a neschopný z pohledu integrace nových panelů či co se týče reakce na akce typu drag&drop. Do doby, než se nová verze Windows vypustí na trh, budou muset vývojáři ještě celou řadu věcí zlepšit. Ohlas na zabudování Sidebaru byl totiž tak výrazný, jako by se jednalo o klíčovou funkci Longhornu.

1 )Bluebar PC WORLDu: Lišty Longhornu pro všechny

Co jde už dnes: Ve Windows Longhorn dostane Sidebar pouze toto nové jméno a na výběr bude několik různých částí, z nichž si budete moci sami vybrat ty, které v této liště budete chtít mít. Jejich funkce se však nebude nijak významně odlišovat od lišt nástrojů známých ze starších systémů Windows. Prostřednictvím několika triků se i obyčejné panely nástrojů projeví jako dokonalí mistři převleků, neboť se dají s trochou úsilí přeměnit na mnohostranné prvky, které vám budou poskytovat nejrůznější systémové informace. Obecně vzato jsou tyto poměrně rozměrné lišty vhodné samozřejmě pouze pro monitory používající vyšší rozlišení (minimálně 1 024 x 768 bodů), případně při nižším rozlišení a současném použití dvou monitorů.

Internet Explorer přinesl ve své verzi 5 rozšíření obyčejných panelů nástrojů, tzv. Browser Bands. S jejich pomocí se dá libovolný obsah ve formátu HTML zobrazit na pracovní ploše, popř. na Hlavním panelu. Takto vytvořená lišta nástrojů se potom chová jako miniaturní okno Internet Exploreru. Všechno, co dokáže internetový prohlížeč zobrazit, se tedy dá rovněž v takovém panelu ukázat.

Abyste mohli takovým lištám doslova vdechnout život, nepotřebujete kromě HTML dokumentů žádný další software. Požadovaný obsah sami obdržíte prostřednictvím několika úprav v registru Windows jako nové položky v kontextovém menu Hlavního panelu.

Samozřejmě ne každý soubor se hodí pro zobrazování ve formě lišty panelu nástrojů. Nezbytným požadavkem pro to, aby se dal k výše zmíněnému účelu použít je skutečnost, že smí zabírat jen velmi málo místa, neboť umístění lišty se předpokládá k okraji pracovní plochy, kde má být "ukotvena". jsme pro vás připravili balíček s názvem Sidebar PC WORLDu (BLUEBAR.ZIP, 7,51 KB), v němž naleznete několikero předpřipravených HTML souborů, jež jsou speciálně koncipovány pro fungování jako lišty nástrojů. Konkrétně se jedná o lišty zobrazující datum a zadávací políčko k prohledávání prostřednictvím vyhledávače Google.

Ve Windows 2000 a XP máte možnost využít ještě dalších tří nikde nedokumentovaných lišt nástrojů, kterými můžete náš Sidebar obohatit. Umožní vám zobrazit libovolnou složku v Průzkumníku Windows, takže se budete moci rychle přesunout na vámi požadovanou složku, a následným klepnutím si ji můžete otevřít v novém okně Průzkumníka. Další možností je zobrazení položky Oblíbené a konečně lišta umožňující zobrazit kompletní historii Průzkumníka. Na náhradu v Longhornu existující lišty pro prohlížení obrázků jsme záměrně zapomněli, protože si myslíme, že nemá valného smyslu, stejně tak jako na podle našeho názoru velmi předimenzované hodiny v Sidebaru Longhornu. Snažili jsme se totiž upřednostnit funkčnost a účelnost před formou.

Abyste nemuseli upravovat registr Windows pro každou lištu nástrojů zvlášť, připravili jsme pro vás usnadnění ve formě HTA skriptu s názvem BLUEBAR.HTA. Dynamický obsah ve formátu HTML u našich souborů ale vyžaduje nainstalovaný Internet Explorer ve verzi 5.5 a vyšší.

Instalace spočívá pouze ve zkopírování všech souborů Bluebaru do libovolné složky. Nyní spusťte poklepáním skript BLUEBAR.HTA. V seznamu se vám objeví všechny námi nabízené lišty, které můžete pomocí klepnutí myší postupně vybírat. Po skončení výběru klepněte na tlačítko Potvrdit, čímž svůj výběr potvrdíte. BLUEBAR.HTA za vás automaticky provede všechny potřebné úpravy v registru Windows.

Provedené změny nejsou okamžitě viditelné, ze všeho nejdříve je třeba klepnout na volné místo na pracovní ploše a následně stisknout klávesu <F5>, čímž se provede aktualizace pracovní plochy. Po uplynutí několika sekund uvidíte v kontextovém menu Panely nástrojů u Hlavního panelu nové položky.

Vyberte si ze seznamu vámi požadované lišty a přetáhněte je se stisknutým levým tlačítkem myši k okraji pracovní plochy. Ušetříte poměrně hodně místa, když z kontextového menu lišty, které vyvoláte klepnutím pravým tlačítkem myši na lištu, zrušíte zatrhnutí u položky Zobrazit text. Pokud budete později chtít lištu nástrojů nejen odstranit, nýbrž odebrat odkaz na ni i z kontextového menu Hlavního panelu, spusťte jednoduše skript BLUEBAR.HTA, odstraňte zatržítko před požadovanou položkou a stiskněte tlačítko Potvrdit.

Další podrobnosti k těmto poměrně složitým lištám nástrojů získáte z nápovědy. Uživatelé znalí skriptování se mohou navíc dozvědět celou řadu dalších informací z komentářů ve zdrojovém kódu souboru BLUEBAR.HTA.


Windows XXL – používejte opera systém budousnosti již nyní! III

2 )Ještě více Sidebars: Alternativy na internetu

Co jde už dnes: Komu v předcházejícím tipu uvedené naše řešení prostřednictvím prostředků Windows nepostačuje, ten se může na internetu poohlédnout po celé řadě obdobných Sidebars šířených ve formě zdarma dostupných doplňků. V následujících řádcích vám prozradíme některá z nejzajímavějších řešení.

"Codename: Dashboard 1.1": Tento freewarový doplněk zabuduje do systémů Windows Sidebar, podobnou té v Longhornu. Je vhodný pro verze Windows 98 SE a vyšší. Naleznete jej , popř. na internetové adrese www.snpsoftware.com (DASHBOARDSETUP-V11-FRAMEWORK11.EXE, 2,44 MB) Vzhled Dashboardu se nastavuje pomocí skinů.

Aby vám Dashboard vůbec běžel, je třeba mít na počítači nainstalovaný .NET Framework verze 1.1 (viz kapitola Nové programy). Program samotný je aplikace typu Host pro vyměnitelné komponenty, jež poskytují vlastní funkce a obsah. Stáhnutí .NET Framework verze 1.1 představuje balíček o velikosti okolo 23,7 MB, ovšem naleznete jej i . Dashboard vyžaduje ve Windows 98 SE 64 MB RAM, ve Windows XP 128 MB RAM.

Y#z Dock 0.8.1: Uživatelé počítačů MacIntosh si jsou jisti, že Mac-OS X se svou pracovní plochou Aqua by prostředí Windows jenom prospěl. Všichni, kteří se k tomuto názoru připojují, by si měli rozhodně prohlédnout Y#z Dock 0.8.1. Tento Sidebar je určen pro systém Windows XP a naleznete ho , nebo na internetové adrese yz.designtechnika.com/software/yzdock/index_en.html (YZ_DCK0081.ZIP, 833 KB). Při jeho nasazení musí být na monitoru nastavena barevná hloubka minimálně 16 bitů. Freeware nabízí "vodní" efekty v úzkém Sidebaru. K tomu účelu utilita napodobuje z Mac-OS známý "Dock", což je jakási alternativa pro panel nástrojů Rychlé spuštění, která zobrazuje zástupce nejčastěji spouštěných aplikací. Další externí komponenty jsou k dispozici na internetové adrese marvila.freeplace.net .

Celá aplikace je sice ve stadiu beta-verze, ovšem chová se stabilně. Instalační rutina v programu chybí, ostatně pro instalaci stačí pouze soubory v archivu rozbalit do libovolné složky a následně spustit soubor YZDOCK.EXE. Na výběr máte standardně anglickou a japonskou jazykovou mutaci, ovšem dají se najít i další jazyky, kupříkladu jazykový modul s němčinou najdete jako soubor DEUTSCH.ZIP o velikosti 14,5 KB , popřípadě jej lze stáhnout na internetové adrese yz.designtechnika.com/software/yzdock/index_en.html. Soubor s jazykovým modulem (například německý DEUTSCH.LANG) stačí potom zkopírovat do podsložky Languages programu Y#z Dock.

Command Prompt Explorer Bar 1.1: Potřebujete Příkazový řádek stejně tak často jako Průzkumníka Windows? Zmíněný freewarový program, který rovněž můžete nalézt (COMMANDBARSETUP.MSI, 201 KB), vám poskytne obojí současně. Programátor napsal v jazyku C# rozšíření pro Průzkumníka Windows původně jako ukázkový příklad pro komunitu vývojářů (viz internetovou stránku www.codeproject.com). Ten, kdo si tuto utilitu chce stáhnout z internetové adresy www.codeproject.com/csharp/commandbar.asp, neunikne registraci zdarma jako nový člen této komunity.

Přesto ten, kdo nechce mít s programováním absolutně nic společného, se také může z této opravdu vydařené utility těšit. Po jednoduché instalaci máte k dispozici integrovaný Příkazový řádek v Průzkumníku Windows verzí 2000 a XP. Ve formě panelu nástrojů pro pracovní plochu však tento program neběží, dá se použít pouze jako panel nástrojů pro Průzkumníka, takže jej v případě potřeby můžete vyvolat v Průzkumníku přes menu Zobrazit/Panel aplikace Explorer/Command Prompt /Ctrl+M/. Příkazový řádek je pak vždy nastaven na cestě ke složce, kterou máte právě v Průzkumníku označenou. Standardně je zabudovaná i podpora funkcí maker.

Kontrola uživatelů

Co je nového: Správci systémů budou v budoucnu moci přes Ovládací panely zabránit uživatelům bez patřičných oprávnění spustit počítač. Stejně tak bude možné nastavit zákaz spuštění počítače v předem nastaveném časovém intervalu. Ve Windows Longhorn je možné omezit přihlašování určitého uživatele pouze na určité časy. Všechna potřebná nastavení a zákazy spuštění se provádějí velmi pohodlně a přehledně pomocí okna, v němž je kalendář. Další možnost zabezpečení v Longhornu spočívá v tom, že lze nastavit spouštění her a vyhodnocovat obsah internetových stránek na základě věku přihlášeného uživatele. Takže je možné kupříkladu provést nastavení, že náš vlastní potomek bude moci na internetu pouze na ty stránky, jež jsou vhodné pouze pro děti do patnácti let.

1 )Časová omezení: S příkazy net ve Windows 2000/XP

Co jde už dnes: Možnost stanovit funkčně srovnatelná pravidla pro správu počítače je reálná už dnes, a to ve verzích Windows 2000 a XP. Rozdíl spočívá pouze v tom, že v Ovládacích panelech chybí pro pohodlnou obsluhu odpovídající aplet. Proto musíte ve Windows 2000 a XP používat Příkazový řádek. Základním předpokladem ale je to, že do systému musíte být přihlášený jako administrátor. Pro omezení spouštění počítače v určitých časových intervalech použijeme příkaz net user. Tak například příkaz

net user anna /times:Po-Pá,16-20

nastavuje pro uživatelku Anna, že se může do systému přihlásit pouze v pracovní dny (pondělí až pátek) a navíc pouze od 16 do 20 hodin. Časy, kdy se může nějaký uživatel do systému přihlásit, se však dají specifikovat daleko přesněji. Vícero časových intervalů v tomto případě stačí oddělit středníkem. Například příkaz

Po,14-16;Út,14-16;St,14-16

Upozornění: Při zadávání časového intervalu se nesmí používat mezery. Chybné zadání časového intervalu pak povede k tomu, že se zmiňovanému uživateli do systému vůbec nepodaří přihlásit. Proto si v každém případě svoje zadání zkontrolujte pomocí příkazu

net user <uživatelské jméno>

bez dalších parametrů. Pro daného uživatele se vám zobrazí časové intervaly, v nichž mu je dovoleno se přihlásit. Konečně pomocí příkazu

net user <uživatelské jméno> /times:all

všechna nastavená časová omezení můžete opět zrušit.

2 )Zákazy: Jak zabránit spouštění aplikací

Co jde už dnes: Spouštění programů můžete omezit ve všech verzích Windows patřičným zásahem do registru Windows. Spouštění nebo naopak zákaz spuštění programů se však nedá nastavit v závislosti na věku uživatele.

Jak na to? Otevřete si Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\Current Version\Policies\Explorer. Musíte ovšem být přihlášeni jako uživatel, pro nějž mají dále prováděná omezení platit. Vytvořte v klíči Policies podklíč se jménem RestrictRun a v něm vytvořte novou textovou hodnotu se jménem "1". Jako údaj hodnoty zadejte spouštěcí soubor programu, který dovolíte zmiňovanému uživateli spustit (například WINWORD.EXE). Pak postupně vytvářejte podklíče s názvy "2", "3", "4" atd. a každému z nich přiřazujte spouštěcí soubory, které uživateli dovolíte spouštět. Po vytvoření seznamu, odhlášení a následném přihlášení začnou všechna nastavení účinkovat. Všechny programy, jež jste nedovolili spustit (jejich spouštěcí soubory nebyly zapsány do registru), přihlášenému uživateli prostě nepůjdou.

Pro Windows ME, 2000 a XP existuje ovšem i obrácená cesta. Všechny programy je dovoleno spouštět, pokud některý z nich nezakážeme. Postup je v tomto případě obdobný tomu popsanému výše, pouze místo podklíče RestrictRun vytváříme podklíč DisallowRun. Programy, které do tohoto podklíče zapíšeme, spustit nepůjdou.

Všechna tato omezení však obecně nejsou moc spolehlivá a platí pouze pro Průzkumníka Windows. Pokud dovolíte přihlášenému uživateli spouštět program Příkazový řádek (představovaný souborem COMMAND.COM, popřípadě CMD.EXE), pak je možné z něj spouštět všechny programy, na které si on vzpomene. Dokonce i když na počítači dovolíte spustit pouze Word či Excel, zůstává vynalézavějším uživatelům stále ještě možnost spouštět ostatní programy přes makra, anebo název zakázané aplikace jednoduše přejmenovat a takto jej nyní už pod nezakázaným jménem spouštět.

Nejlepší možnosti pro omezení spouštění aplikací mají Windows XP Professional. Tady stačí přes nabídku Start/Spustit zadat do políčka Otevřít: příkaz SECPOL.MSC, čímž se otevřou Místní nastavení zabezpečení, a v levém sloupci klepnout na Zásady omezení softwaru. Je také možné, že budete nejprve muset přes menu Akce/Vytvořit nové zásady tato omezení zinicializovat. To v daném případě poznáte podle varovného hlášení v pravé části okna. Potom klepněte pravým tlačítkem myši na tlačítko Další pravidla a zde zvolte položku Nové pravidlo cesty. Nyní do políčka Cesta zadejte EXE soubory, popřípadě cesty, v nichž nesmí být spuštěn žádný soubor. Položku Úroveň zabezpečení k tomuto účelu nastavte na údaj Nepovoleno. To celé ovšem funguje i pro nastavení úrovně bezpečnosti pro zóny internetu, pokud je stiskem pravého tlačítka myši na položku Další pravidla přidáte do seznamu přes příkaz Nové pravidlo zóny internetu. Zakážete-li tímto způsobem některé adresy na internetu, pak je nadále v Internet Exploreru vůbec neotevřete.

Upozornění: Všechna výše popisovaná omezení má však smysl provádět pouze tehdy, pokud omezovaný uživatel nemá žádná administrátorská práva. V opačném případě se všechna omezení dají stejným způsobem nastavit zpět.

Mini Windows

Co je nového: Dnes již staromódní operační systémy Windows 9x/ME tvoří se svojí spouštěcí disketou na bázi operačního systému MS-DOS, včetně kompletního rozhraní systému MS-DOS, jeden opravdu mohutný záchranný systém. Nové verze Windows nabízejí v nouzi nanejvýš silně omezenou Konzoli pro zotavení, jež ale kromě vlastních příkazů nedokáže spustit žádné externí programy, což je velký nedostatek, který mnozí uživatelé Microsoftu vyčítají. Firma Microsoft tento nedostatek uznala a vyvinula Windows PE (Preinstalled Environment), jakási mini Windows XP s poměrně značným množstvím nejrůznějších funkcí. Windows PE dokáží provádět všemožné operace v souborových systémech FAT i NTFS tak dokáží z těchto systémů číst, kopírovat, mazat, formátovat a vytvářet diskové oddíly. Dále dovolují spouštění skriptů, dávkových souborů a libovolných externích aplikací pro Windows. Windows PE jsou sice již dnes k dispozici, ovšem pouze pro OEM partnery Microsoftu a pro nákupce velkého množství licencí. Co se týče konečného uživatele, ten záchranný systém Windows PE získá až s novými Windows Longhorn.

Co jde už dnes: Praktická Windows PE pro každého přesto existují, i když vlastně neexistují. Jak to vlastně tedy je? Nizozemský vývojář a profesionál v oblasti operačních systémů Bart Lagerweij dal na svých internetových stránkách www.nu2.nu/pebuilder v polovině letošního května k dispozici vylepšenou exkluzivní verzi Windows PE, a to včetně podpory sítí. Microsoft jej údajně "nicely", tedy slušně požádal, aby tuto verzi nazývanou PE Builder okamžitě ze svých stránek odstranil. Právním důvodem byla skutečnost, že tato utilita obsahovala dva originální soubory od Microsoftu. Všechno ostatní prováděl PE Builder prostřednictvím právně nijak nenapadnutelných kopírovacích prostředků. To, že se Lagerweijsův PE Builder Microsoftu vůbec nelíbil, bylo zcela logické, když si uvědomíme, že s jeho pomocí vytvořený bootovací CD disk umožňoval přístup na jakýkoliv počítač běžící v operačním systému NT4/2000/XP bez znalosti přístupového hesla (!), dále pak bylo možné získat přístup ke všem složkám na počítači a provádět s nimi vše podle libosti, takže v důsledku toho všeho došlo při použití zmiňovaného CD disku k vyřazení všech zabezpečovacích mechanismů těchto operačních systémů. Problémy Barta Lagerweijse s Microsoftem mimo jiné mají pro vás čtenáře nepříjemný důsledek, a to ten, že i když tuto konfliktní utilitu máme k dispozici, nemůžeme ji v současné době uveřejnit . Přesto vám v následujících řádcích popíšeme její použití, neboť Lagerweij nyní pracuje na čisté verzi 2, která by se měla každým dnem objevit znovu na adrese www.nu2.nu/pebuilder, kde by měla být volně ke stažení. Vycházíme totiž z předpokladu, že verze 2 se nebude z technického hlediska nijak dramaticky lišit, neboli že se bude chovat obdobně jako nyní již zakázaná verze 1.

Pro vytvoření bootovacího CD disku Windows PE potřebujete počítač, na němž běží Windows XP Professional s nainstalovaným Service Packem 1 a instalační CD disk Windows XP Professional s integrovaným Service Packem 1. První předpoklad nebude činit žádné problémy, horší to bude se splněním podmínky druhé. Nyní se vám pokusíme popsat, jak vytvořit bootovací CD disk Windows XP Professional s integrovaným Service Packem 1, a případně jakým způsobem dále do něj integrovat nejrůznější záplaty (v angličtině nazývané Hotfixes).

Každý Service Pack podporuje zvláštní režim instalace tzv. Slipstream, s jehož pomocí můžete modifikovat původní instalační soubory Windows. Co se týče záplat, pro ty tento režim neplatí a pro jejich integraci je nutno patřičné změny provést ručně. Postup je následující:

Integrace Service Packu 1: Ze všeho nejdříve budete potřebovat instalační CD disk Windows a aktuální Service Pack. Zkopírujte všechny soubory z CD disku do libovolné složky. V případě Windows 2000 spusťte Service Pack s parametrem /s, následovaným cestou k cílové složce s instalačními soubory. Například pro Service Pack ve Windows 2000 bude příkaz znít takto:

w2ksp3.exe /s:<cílová složka>


Windows XXL – používejte opera systém budousnosti již nyní! IV

Pro Windows XP bude příkaz vypadat takto:

XPSP_cs_x86.exe /s:<cílová složka> Cílovou složkou se rozumí složka, do níž

jste předtím nakopírovali všechny soubory z instalačního CD disku. Instalační rutina vás nyní pouze požádá o zadání složky pro dočasné soubory a zbytek pak proběhne automaticky. Takto získáte instalační soubory Windows s integrovaným Service Packem.

Integrace záplat: Přesuňte se do složky s instalačními soubory záplaty a tam se přesuňte do podsložky \I386. Je třeba zdůraznit, že pro nás jsou důležité pouze ty záplaty, které se objevily po uveřejnění posledního Service Packu. Zde v libovolném textovém editoru otevřete soubor DOSNET.INF a do odstavce [OptionalSrcDirs] vložte řetězec svcpack. Potom ve složce \I386 vytvořte novou složku se stejným názvem jako výše uvedený řetězec.

Nyní přijde na řadu manuální práce. Nejdříve musíte všechny soubory záplat přejmenovat tak, aby neobsahovaly ani první podtržítko, ani žádný text za ním. Tak kupříkladu záplata s názvem Q311967_W2K_SP3_X86_CS.EXE dostane po přejmenování název Q311967.EXE. Potom zkopírujte všechny přejmenované soubory do složky \Svcpack. Přesuňte se do této složky a všechny soubory rozbalte to provedete prostřednictvím parametru /x, takže například zadáte příkaz

q3111967 /x

Jako cíl zadejte libovolnou složku pro dočasné soubory. Poté zkopírujte všechny rozbalené soubory zpět k instalačním souborům, a sice podle níže uvedeného vzoru.

Soubory katalogů (s příponou CAT) patří do složky \Svcpack. Všechny ostatní soubory je třeba zkopírovat vždy do té složky, ve které se nacházely na originálním CD disku Windows. Výjimkou jsou soubory: UPDATE.EXE, UPDATE.INF, SPMSG.DLL, SPCUSTOM.DLL, SPUNINST.EXE, UPDATE.VER jakož i soubory v podsložce \Symbols. Celou práci nejlépe provedete pomocí příkazu Xcopy. Předpokládejme, že instalační soubory Windows máme ve složce C:\Wininst a záplaty ve složce C:\Hotfix. Pak použijete příkaz

xcopy c:\hotfix\* c:\wininst \i386 /s /r

Nyní odstraňte soubory vyskytující se dvakrát, nebo spíše zkomprimované původní soubory z instalační složky a podsložek. Použijte k tomu Průzkumníka v zobrazení Podrobnosti a klepněte na sloupec Název souboru. Vždy tam, kde se vyskytuje název souboru lišící se pouze příponou, smažte ten soubor, který obsahuje v příponě podtržítko. Celou operaci potom zopakujte pro všechny podsložky složky \I386.

Pokud teprve kontrolujete dočasnou složku pro záplaty ( v našem příkladu C:\Hotfix) a její podsložky, můžete rychle posoudit podle rozbalených souborů, které soubory se stejným jménem máte v instalační složce hledat.

Po této namáhavé proceduře už stačí pouze smazat soubor SVCPACK.IN_ a vytvořit soubor s názvem SVCPACK.INF, jehož obsah pro Windows 2000 bude následující:

[Version]

Signature="$Windows NT$"

MajorVersion=5

MinorVersion=0

BuildNumber=2195

[SetupData]

CatalogSubDir="\i386\Svcpack"

[ProductCatalogsToInstall]

Q326830.CAT

Q326886.CAT

Q327269.CAT

[SetupHotfixesToRun]

Q326830.EXE /q /n /z

Q326886.EXE /q /n /z

Q327269.EXE /q /n /z

Pokud používáte Windows XP, je třeba je třeba řádky 4 a 5 upravit na

MinorVersion=1

BuildNumber=2600

Od řádku 9 si musíte názvy souborů odpovídajícím způsobem upravit podle názvů souborů vašich záplat. Výše uvedeným způsobem jste si nyní integrovali všechny záplaty, a tyto budou automaticky při příští instalaci Windows do systému zabudovány.

Nyní máte integrovány v instalační složce Windows 2000/XP Service Packy včetně všech záplat. Jak teď vše vypálit na bootovací CD disk?

Pro instalační CD disky používá Microsoft bootovací formát ElTorito. Pro vytvoření vlastního vypáleného bootovacího disku potřebujete pouze složku s instalačními soubory a bootovací sektor originálního CD disku od Microsoftu.

Pro zkopírování bootovacího sektoru vám doporučujeme použít utilitu Bart#s Boot Image Extractor ve verzi 1.0 určenou pro Windows NT4, 2000 a XP. Naleznete ji , popřípadě je možné si ji stáhnout z internetové adresy www.nu2.nu (BBIE10.ZIP, 19,2 KB). Utilita se spouští z Příkazového řádku a jako argument zadáváte pouze písmeno vaší CD-ROM mechaniky (například E:). Příkaz tedy bude znít

bbie e:

Získáte soubor o velikosti 2 KB se jménem IMAGE1.BIN. Pomocí tohoto souboru uděláte ze svého CD disku bootovací. To se dá provést prostřednictvím libovolného softwaru podporujícího vytvoření bootovacího CD disku na základě Image souboru. Jako název Image souboru pro bootovací sektor zadáte IMAGE1.BIN, jako typ emulace zvolíte volbu No Emulation, počet sektorů 4. Jako výrobce udejte firmu Microsoft a systém souborů ISO 9660 s podporou Joliet.

Nejprve CD disk vypalte na CD-RW médium a zkuste z něj nabootovat počítač. Nezapomeňte jako bootovací disk v BIOSu nastavit vaši vypalovačku. Pokud se bootování povede, můžete data vypálit na obyčejný CD-R disk.

Nyní, když je vše připraveno, vložte instalační CD disk s Windows XP Professional s integrovaným Service Packem 1 do mechaniky a spusťte Lagerweijsovu aplikaci PE Builder (ve verzi 1 se jednalo o soubor PEBLDR.EXE). Následně budete vyzváni k zadání písmena jednotky CD mechaniky a složky, v níž máte nainstalovaná Windows. Dále bude utilita potřebovat složku, kde budou umístěny všechny soubory potřebné pro pozdější vytvoření CD disku. Tato složka může obsahovat i další aplikace, které si budeme přát na tento CD disk umístit. Posledním požadavkem bude prostor na disku pro umístění obrazu CD disku (ISO Image). Hotový obraz můžete libovolným programem pro vypalování zkopírovat na CD disk.

Výše uvedeným způsobem vytvořený bootovací CD disk vám umožní přístup na libovolný počítač, na němž běží operační systém Windows. Budete mít sice k dispozici pouze příkazový řádek (bez cesty, bez českého rozložení klávesnice), na druhou stranu ovšem nezanedbatelnou možnost pohodlně spouštět externí aplikace pro Windows.

Nové programy

Co je nového: Windows Longhorn budou prvním operačním systémem, jenž bude mít přímo od výrobce integrovanou podporu pro .NET aplikace. Prostředí označované jako .NET Runtime vám dá k dispozici všechny potřebné programy či knihovny potřebné pro běh libovolné aplikace. Vhodné aplikace pro technologii .NET jsou programátory vyvíjeny pomocí Microsoftem vytvořeného vývojářského prostředí Visual Studio .NET. Takto vytvořené programy mají mimo jiné efektivnější správu paměti a lepší ochranu před přetečením zásobníku (Buffer Overflows). Samotný Microsoft očekává od takto vytvářeného softwaru vyšší stabilitu a lepší ochranu před bezpečnostními děrami. Technologie .NET chce ovšem zatočit i s jiným nešvarem, a to s ledabyle naprogramovanými instalátory. Ty totiž čas od času poškozují funkčnost již nainstalovaných aplikací, či dokonce destabilizují celý operační systém. Bez našeho vědomí totiž samy nahrazují společně používané komponenty (DLL soubory) jejich staršími verzemi, při odinstalování je bez skrupulí odstraní, nebo mažou důležité položky v registru Windows.

U programů založených na technologii .NET budou DLL soubory umístěny ve stejné složce spolu se spouštěcími EXE soubory, čímž budou chráněny před neoprávněným přístupem jiných aplikací. Při společném používání některých komponent budou dodatečně chráněny i konfigurační soubory, tak aby daná aplikace vždy našla jí odpovídající komponenty. Různé verze stejných DLL souborů se tedy budou nacházet v různých složkách. Důsledkem všech těchto úprav bude skutečnost, že programy vytvořené technologií .NET budou zabírat více místa než obyčejně naprogramované aplikace.

Co jde už dnes: EXE soubory vytvořené technologií .NET nemohou běžet na systémech bez nainstalovaného rozhraní .NET Runtime. Ovšem uživatelé Windows 98/ME, NT4, 2000 a XP nemusejí čekat na Longhorn. Svůj operační systém si mohou aktualizovat do nejnovějšího stavu instalací právě tohoto rozhraní. Pro Windows 95 se však žádný update neplánuje.

Nejjednodušším způsobem aktualizace je použití funkce Microsoft Update. V seznamu dostupných downloadů vám Microsoft nabízí i možnost .NET Runtime. Ten, kdo si všechny updaty raději instaluje sám ručně, může využít balíček, který naleznete , případně se též dá zdarma stáhnout na internetové adrese www.microsoft.com/downloads. Jedná se o soubor DOTNETFX.EXE o velikosti je asi 23,1 MB. Mezi jazykovými verzemi si vyberete tu českou a pod políčkem Produkt/Technologie pak položku .Net. Následně klepněte na položku Balíček k opětovné distribuci rozhraní Microsoft .NET Framework verze 1.1.

Nechcete .NET aplikace pouze spouštět, ale chtěli byste se touto technologií dále zabývat a třeba si zkusit napsat i nějaký program? V tomto případě si zdarma stáhněte .NET Framework SDK Version 1.1 od Microsoftu. Vedle překladačů a nejrůznějších utilit je k dispozici celá řada ukázkových programů a velmi podrobná dokumentace k jazykům založeným na technologii .NET. Zmíněnou aplikaci najdete opět na webových stránkách Microsoftu jako soubor SETUP.EXE o velikosti asi 106 MB.

§§§§§


WebMonitor – program, který pozná, kdy se která webová stránka (jež vás zajímá) zm(CD)

Karel Šredl

c03p0568

Tak vás opět vítám u dalšího, už jedenatřicátého (uffff) dílu Rychlokurzu, aneb seriálu s podtitulem "Snadno a rychle, nejlépe zdarma". I dnes si představíme pomocníka, který nás nebude stát ani korunu, avšak odvede práci k nezaplacení.

Představuji vám WebMonitor, program pro hlídání změn na webových stránkách. Je sice zadarmo, ale k tomu, abyste jej mohli plně využít, budete muset přece jen jistou cenu zaplatit. Tou cenou je sebevzdělání... Budete muset proniknout za pomyslné zrcadlo a zjistit, co se vlastně skrývá pod webovou stránkou, kterou vidíte ve svém prohlížeči, a co znamená HTML.

Instalace

Už jsem to v předchozích dílech několikrát zmiňoval a musím to konstatovat i dnes. Odstavec Instalace je zdá se odsouzen k zániku, neboť drtivá většina popisovaných programů (a WebMonitor není výjimkou) má instalaci typu Spusť \ [Další] \ ... \ [Další] \ [Dokončit]. Není tedy co popisovat, prostě jen odsouhlaste vše, na co se vás program zeptá a neuděláte chybu. Zmiňme tedy v tomto odstavci alespoň to, že licenčně je program freeware ale jak autor podotýká, pouze pro nekomerční účely.

První spuštění

Po prvním spuštění si pravděpodobně všimnete tří věcí. Za prvé vám v systémové liště v pravém dolním rohu přibyla ikonka WebMonitoru, za druhé se objevilo na obrazovce poměrně jednoduché okno aplikace a za třetí si všimnete, že je program anglicky. Ano, nemá českou lokalizaci (alespoň v době psaní článku ji neměl nebo ji zkrátka autor nenašel). Ale myslím, že program je natolik jednoduchý, že vlastně ani ty české nápisy nebudete potřebovat. Podívejme se tedy na první nastavení...

Nastavení

Předem podotýkám, že implicitní nastavení programu je poměrně chytré, takže koho to nebaví, může tento odstavec s klidem přeskočit. My ostatní to jen rychle "prolétneme". Přejdeme tedy do sekce Nastavení (menu Tools \ Preferences... [Ctrl+P]). V levém rámci vidíme seznam možností co nastavit a v pravém pak konkrétní volby pro vybranou kategorii. Následuje výčet voleb, které považuji za potenciálně zajímavé, i s mnou doporučenými hodnotami (to je naznačeno zaškrtnutím mnou preferované volby [X] nebo (o), oproti [ ] ( )).

- Update alerts (Upozornění při změně) v této sekci nastavujeme chování programu při nalezení změny v hlídané webové stránce. Standardně se při ní ozve pípnutí a vyskočí na vás v pravém dolním rohu malé žluté okénko ([X] Display a pop-up alert...) s odkazem na hlídanou stránku. Na něj lze kliknout a stránku si rovnou zobrazit. To malé žluté upozornění standardně po 8 sekundách opět "zaleze" ([X] Automaticaly close alerts after 8 seconds). Ono "pípnutí" se dá vypnout [X] Play a sound..., případně si lze nastavit vlastní zvuk přes (o) Custom sound... Po kliknutí na tlačítko [Browse] vyberete patřičný soubor WAV. Také je při nalezení změny možné nechat spustit nějakou aplikaci ([ ] Run a following command...). Jediné využití této možnosti, které mě napadá, je automatické spuštění webového prohlížeče (nastavení [iexplore %1]).

- Update logging (Záznam změn) zde si můžete nechat ukládat informace o nalezených změnách do souboru pro pozdější využití. Informace mohou být uloženy buď jako čistý text, jako webová stránka nebo ve formátu XML (nebo ve všech třech formátech najednou)

- Connections (Spojení) tady můžeme zvolit, zda si má program sám detekovat připojení k internetu ([X] Automaticaly detect...), nebo zda mu dáme vědět ručně z menu File \ Work offline [F12] ([ ] Manually specify...). Dvěma posuvníky tu také můžeme nastavit "timeouty", tedy časy, jak dlouho bude WebMonitor čekat na spojení a přenos dat.

- Proxy server pokud se k internetu nepřipojujete přímo, ale přes bránu zvanou proxy server, musíte to WebMonitoru sdělit nastavením této sekce. Jak se to dozvíte? Buď se zeptejte vašeho správce sítě, nebo se podívejte na nastavení svého internetového prohlížeče (pro Internet Explorer je to menu Nástroje \ Možnosti Internetu \ Připojení \ Nastavení místní sítě \ sekce Server Proxy).

- Visual settings (Vzhled) zde se dá změnit vzhled hlavního okna, pořadí hlídaných stránek nebo použitý typ písma.

- Web browser (Webový prohlížeč) v této sekci oznámíte programu, kterým prohlížečem má stránku otevřít, pokud třeba kliknete na ono zmíněné žluté pop-up okénko. Buď určíte, že má použít implicitní prohlížeč systému ((o) Use the system default...), nebo vyberete jiný ( ) Specify a web browser.

- Default interval (Implicitní interval) zde nastavíte standardní interval mezi dvěma kontrolami hlídaných stránek.

- Automation (Automatické činnosti) v první sekci nastavujete automatické činnosti, které program provede, aby vám zjednodušil definování nových stránek pro hlídání. Zde doporučuji nechat zaškrtnuté všechny možnosti. Sekce Startup options se nás zeptá, zda WebMonitor spouštět při startu Windows ([ ] Run Webmon when Windows starts) a zda při startu WebMonitoru nadefinované stránky rovnou zkontrolovat ([X] Automatically check when WebMon starts).

- Miscellaneous (Různé) zde stanovíme, zda kliknutím na křížek chceme aplikaci zavřít, nebo jen minimalizovat ([X] Closing list of... znamená pouze minimalizovat, namísto zavřít). Vše ostatní ponechte, tak jak je...

Definice hlídaných stránek

Konečně máme nastavení za sebou a můžeme přejít k tomu nejdůležitějšímu, tedy k definici toho, co vlastně chceme hlídat. Zde se projeví ta pravá síla WebMonitoru. Ono totiž takové hlídání změn na webové stránce není vůbec nic jednoduchého. Většina současných webů je totiž generovaná dynamicky a obsahuje takové věci jako aktuální datum, čas, počítadlo, náhodné reklamy, kdo má dnes svátek atp. Tedy obsah, který se velmi často mění bez ohledu na vlastní datový obsah stránky. Jistě by vás nepotěšilo, kdybyste místo upozornění na novou verzi vašeho oblíbeného softwaru zjistili, že má dnes svátek někdo jiný než včera. Je tedy třeba, programu nejen říci, jakou stránku hlídat, ale také co přesně na ní hlídat, a naopak které změny ignorovat. Jak na to? Pojďme se na to podívat...

Novou stránku do seznamu hlídaných přidáme kliknutím na ikonu . Nejprve se program zeptá na přesnou adresu stránky nejlépe je ji překopírovat z prohlížeče. Např. adresa k rubrice Novinky na stánkách PC WORLDu je http://www.pcworld.cz/pcw.nsf/novinky?openview. Po kliknutí na [OK] se objeví hlavní okno s volbami pro danou stránku.

Program automaticky předvyplní potřebné údaje jako název stránky či interval, jak často stránku kontrolovat. Pokud bychom nyní klikli na [OK], tak by nás upozornil na úplně každou změnu na stránce. Pokud se však na stránku podíváme pozorně, zjistíme, že je zde aktuální datum. WebMonitor by nás tedy upozorňoval každý den, že se na stránce něco změnilo. Měl by sice pravdu, ale nás to nijak neuklidní. Klikněte tedy na tlačítko [Specify content to check].

Zachovejte klid... to, co před sebou nyní vidíte, je ona stránka popsaná v jazyce HTML. Váš prohlížeč totiž dostává webové stránky ve formátu HTML, a jen díky HTML značkám (poznáte je tak, že jsou uzavřeny do lomených závorek <značka>) prohlížeč ví, kterou část textu zobrazit tučně nebo kam vložit obrázek.

Podívejme se zpět na rubriku Novinky. Musíme si nejdříve říci, co vlastně chceme, aby program hlídal. Zřejmě nám jde nejvíce o seznam novinek umístěných v prostředním sloupci (v mém případě to začíná novinkou 06 Slovník na cesty). Nyní se přepneme zpět do programu WebMonitor do HTML kódu. Klikněte na tlačítko [Find] "Najít" a zadejte [06 Slovník]. Ukáže se vám část kódu, kde se popisuje zobrazení aktuálně první novinky o slovníku na cesty. Nyní potřebujeme najít nějakou část HTML kódu před první novinkou, takovou, která by byla jedinečná a která by vždy předcházela první novince (ať už dobudoucna bude jakákoli). A vida! Pár řádků před první novinkou je komentář <!# obsah z <br><center>novinky</center><br>#> (komentář v HTML kódu vypadá vždy jako <! komentář >). Troufnu si tvrdit, že tento komentář i nadále bude uvozovat sekci z novinkami... a to je přesně to, co pořebujeme. Pokud příště nenajdete nějaký podobný komentář, vezměte třeba kus kódu s definicí tabulky <table border="0" cellpadding="2" cellspacing="0"> a podívejte se, zda se tento kód na stránce nevyskytuje někde jinde. Pokud ne, máte šanci, že jste našli onu hledanou značku. Nyní potřebujeme programu říci, že chceme, aby stránku kontroloval až od tohoto místa (a tedy ignoroval změny, které najde v kódu před). Označte onen jedinečný text a v sekci Start Checking "Začátek prohledávání", klikněte na tlačítko [Copy selected text]. Označený text se objeví v poli vedle tlačítka, a hlavně v kódu stránky zčerná text před námi označeným textem. Změny v černém textu budou při kontrole ignorovány. Stejným způsobem budeme postupovat při definici koncové značky. V mém případě jsem za poslední novinkou našel komentář uvozující další sekci <!# obsah k #>, ten jsem označil a v sekci Stop Checking "Konec kontroly" jsem zmáčkl tlačítko [Copy selected text]. Tentokrát zčernal text za označeným komentářem.

Pokud si tedy myslíme, že máme oblast kontroly nadefinovanou správně, stiskneme [OK] a v hlavním okně opět [OK]. V seznamu s hlídanými stránkami máme první položku. Takto si tam můžete přidat stránek kolik chcete. U některých bude stačit nadefinování adresy, u jiných budete muset pracovat i s HTML kódem. Každopádně tuto činost budete pro každou stránku dělat pouze jednou, a o co více si dáte záležet při definici, o to více času vám program ušetří později.

Kontrola stránek

Kontrolu stránek spustíme jednoduše kliknutím na ikonku (nebo se spustí sama v určený čas). Každá stránka ze seznamu bude stáhnuta a patřičná část kódu bude zkontrolována. Pokud se objeví rozdíl, budete upozorněni známým žlutým okénkem, "vykukujícím" v pravém dolním rohu. Pakliže se budete chtít přesunout na změněnou stránku, stačí na něj jen kliknout (nebo dvojklik na záznam v seznamu stránek).

Záznamy v seznamu stránek můžeme upravovat, mazat, resetovat status "nový" a spoustu dalších činností dostupných přes pravé tlačítko myši. Lze je také přeuspořádat pomocí klávesové kombinace ALT+šipky nahoru/dolů.

Závěr

Program WebMonitor svým uživatelům poskytuje dobré možnosti při nastavování, co na stránkách kontrolovat, a co naopak ignorovat. Vyžaduje však naoplátku alespoň základní znalost HTML kódu. To může být proto pro uživatele začátečníka tvrdý oříšek. Pokud však jeho tvrdou slupkou proniknete, najdete sladké jádro v podobě neúnavného pomocníka, který nedovolí, abyste na internetu cokoli nového zmeškali.

Program používám už drahnou dobu, a i když s HTML kódem nemám sebemenší potíže, přesto se těším, jestli se jednou objeví nějaká nová verze, jež mne toho martyria zbaví. Pokud by mi ještě navíc dokázal zvýraznit změny, které se na stránce od poslední kontroly udály, byl bych na vrcholu blaha.

URL: www.markwell.btinternet.co.uk/webmon/

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows I

Jakub Povolný

c03p0569

Další měsíc roku 2003 je za námi, zpět jsou i pozdní dovolenkáři a slunce přestává hřát. Zpět je i seriál s tipy a triky pro Windows plný rad a nápadů nalezených v hlubinách internetu.

V úvodníku tipů se sluší okomentovat situaci na počítačovém trhu. V době, kdy je tento článek vytvářen, končí typická každoroční okurková sezóna, po které nastupují nové hity a produkty hardwarových i softwarových společností. Na podzim se můžeme těšit na komerční prodej 64bitových procesorů od Intelu i AMD, čeká nás definitivně i nová verze MS Office s velmi propracovaným Outlookem. Očekává se velký pokles cen komponentů pro budování bezdrátových sítí, což by mohlo přispět k jejich masovějšímu rozšíření.

I přes přehršel novinek, jejichž tlak se bude do Vánoc už jen stupňovat, používá stále dost uživatelů dnes již zastaralé verze Windows 98/95, zejména kvůli relativní jednoduchosti a nepřeplácanosti, a ve druhé řadě také kvůli rychlosti a nenáročnosti na operační paměť. A právě pro ně jsou určeny další řádky. Přeji příjemné počtení.

l. Tipy pro Windowsl

FixLogon

(Win 95/98) Již mnohokrát jsme na stránkách našeho časopisu řešili problém s nedostatečnou bezpečností takzvaných domácích verzí Windows. Zde stačí pro obejití přihlašovacího dialogu prosté stlačení klávesy Escape, a bezpečnost jednotlivých uživatelů je tatam. Na internetu se samozřejmě objevily možnosti, jak této chybě zabránit. Většinou jsou založené na jedné konkrétní úpravě systémového registru, kterou si zde pro srovnání také uvedeme (jako první příklad), ale která dle mých zkušeností z neznámých důvodů ne vždy funguje dle očekávání. Proto si ukážeme ještě jednu z dalších (určitě ne poslední) možností, jak tento problém vyřešit.

Varianta známá a první na řadě. Otevřete editor registrů regedit z menu Start Spustit. Jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Network Logon. Zde si budete muset vytvořit novou položku. Poklepejte pravým tlačítkem na pravou část regeditu a zvolte Nový Hodnota DWORD. Nazvěte tuto položku MustBeValidated. Poté na ni znovu poklepejte a změňte její hodnotu na 1. Po této úpravě již nelze obejít dialog přihlášení (většinou).

Další možností, která není tak "čistým" řešením, je jiná úprava systémového registru. Spusťte regedit z menu Start Spustit a jděte do klíče HKEY_USERS .DEFAULT Microsoft Windows CurrentVersion Run. Zde opět poklepejte na pravou stranu regeditu a zvolte Nový Textová hodnota. Tu nazvěte příznačným názvem FixLogon a jako její hodnotu vložte příkaz rundll.exe user.exe,EXITWINDOWS. V tomto případě se Windows po odmítnutí přihlašovacího dialogu automaticky vypnou. Pokud se jako uživatel přihlásíte, tj. budete ve Windows pod jiným profilem než "Default", Windows budou ve své práci pokračovat standardním způsobem.

Jak vidno, druhý způsob situaci neřeší zrovna standardně, je potřeba si dát pozor, abyste se skutečně přihlašovali ve víceuživatelském režimu do svého profilu (každý z uživatelů). Pokud přece jen dojde k problémům a Windows se budou neustále vypínat, stačí stisknout při startu počítače, ještě před startem Windows klávesu F8 a z menu nastartovat do nouzového režimu. V něm můžete pohodlně položku FixLogon ze systémového registru odstranit a vrátit vše do původního stavu.

Zpráva po přihlášení

(Win 98) Tento tip je opět určen uživatelům, kteří se do Windows standardně přihlašují, tj. mají je v síti, nebo lépe, jeden počítač je používán vícero uživateli. Jestliže si tito uživatelé chtějí sdělit nějaký vzkaz ve formě krátkého textu, mají několik možností. První je možnost "žlutý papírek", která je sice stále masově používaná, nicméně zcela nemoderní a ještě máte ulepený monitor. Navíc je takový vzkaz v podstatě veřejnou záležitostí. Další možností je napsat e-mail nebo použít podobnou formu komunikace. Ta ale v některých případech nemusí být dostupná.

Ačkoliv Windows řady 9x nebyla pravděpodobně primárně koncipována jako víceuživatelské systémy, nabízí možnost zanechání vzkazu při přihlašovacím dialogu. Stačí k tomu jednoduchá úprava systémového registru. Tuto formu připomínky lze také (a asi ještě účinněji) použít jako stálé upozornění při startu Windows (například na uvaření ranní kávy, pokud byste zapomněli).

Spusťte regedit z menu Start Spustit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows CurrentVersion WinLogon. Zde poklepejte pravým tlačítkem myši na pravou část regeditu a zvolte Nový Textová hodnota. Tuto novou položku nazvěte LegalNoticeCaption a jako její hodnotu napište text, který se objeví v titulku okna zprávy. Stejným způsobem vytvořte ještě další položku LegalNoticeText, jejímž obsahem bude samotný text zprávy. Ukončete regedit a odhlašte se z Windows. Objeví se vámi definovaná zpráva, která bude čekat na potvrzení, poté se můžete opět přihlásit.

Dočasné soubory

(Win 95/98) Třetím tipem konečně opustíme editaci registrů a vrhneme se do editace jiných, pro systém také velmi důležitých souborů. Je známo, že ve Windows existují dočasné soubory. Je také známo, že někdy nedodrží tuto dočasnost z jejich názvu a obtěžují náš disk po velmi dlouhou dobu. Již dříve jsme uváděli, jak se těchto souborů jednou za čas zbavit a uvolnit si tak místo na pevném disku.

Dočasné soubory se standardně ukládají do složky window\stemp. Stačí tedy tuto složku občas promazat. Ta je umístěna na disku C, tedy na disku s vaším systémem. Na ten se také obvykle ukládá swapovací soubor Windows. Dočasné soubory se nejčastěji tvoří při instalaci nového softwaru, tyto se zpravidla ihned po úspěšné instalaci odstraní. Také náročnější programy, které pracují s velkými objemy dat, vytvářejí mnoho dočasných souborů. Ty potom zabírají vzácné místo a zrovna na systémovém disku, kde je ho nejvíce potřeba.

Jednoduchým řešením je říci Windows, aby veškeré dočasné soubory umístila do jiné složky, nejlépe na jiný disk, kde máte prostoru dostatek. Určení tohoto umístění definujeme v souboru autoexec.bat, který je umístěn také na systémovém disku (zpravidla C) a který se provádí při startu počítače před startem samotných Windows.

Spusťte program sysedit z menu Start Spustit. Tento editor systémové konfigurace vám umožní pracovat se systémovými soubory Windows. Najdete zde i zmíněný autoexec.bat. Pro určení nové cesty do něj vepište tyto řádky:

set tmp = d:\temp

set temp = d:\temp

a tím jste určili cestu pro dočasné soubory do složky temp na disku D. Určení cesty je libovolné a záleží na vás, kam soubory umístíte. Uložte autoexec.bat a zavřete regedit. Po restartu bude změna aktivní.

Automatická instalace

(Win 98) Mnoho z nás už ve svém životě instalovalo Windows 98 na svůj počítač, mnoho z nás to ještě nikdy nedělalo. Třeba proto, že to za nás udělal výrobce počítače. Nicméně Windows 9x obvykle nevydrží více než rok až dva ošklivého zacházení, takže k instalaci dochází poměrně často.

Při ní je ovšem potřeba zadávat mnoho údajů, což znamená být u instalace osobně přítomen. Na pomalejších počítačích, kde se ještě tyto verze Windows používají, to znamená dost velkou časovou ztrátu, kterou lze určitě využít smysluplněji. Proto Microsoft přiložil na instalační CD Windows 98 utilitku MS Batch, jež dokáže pomocí zadaných informací vytvořit konfigurační soubor, který tyto informace předá za vás v průběhu instalace instalačnímu programu.

MS Batch najdete na CD ve složce Tools\Reskit\Batch, kde spusťte setup.exe a nainstalujte program do vašich Windows. Po úspěšné instalaci vám v menu Start přibude odkaz, na který poklepejte. Po spuštění MS Batch máte několik možností. V horní části programu se nachází tlačítko Zjistit, které za vás doplní maximum informací z existující instalace Windows. Jejich kontrolu a případné doplnění můžete provést poklepáním na další tlačítka programu MS Batch. Na vyplnění je toho velmi mnoho. Pokud jste s výsledkem spokojeni, uložte jej pomocí spodního tlačítka Uložit nastavení do souboru inf na předem vybrané místo. Soubor nazvěte např. msbatch.inf.

Tento soubor, obsahující nastavení a informace o vaší instalaci Windows, je vhodné uložit např. na disketu, nebo jiný disk, abyste jej měli k dispozici v případě havárie systému, kdy obvykle po reinstalaci sáhnete. Pokud tato situace nastane, je potřeba, abyste nastartovali z nouzové diskety, případně ze startovacího instalačního CD do systému MS-DOS a spustili program setup "ručně" přímo z adresáře s instalačními soubory. Jako parametr u něj uvedete cestu k souboru msbatch.inf, např. takto:

setup a:\msbatch.inf

Instalační program poté ze souboru použije veškeré dostupné informace a instalace tak proběhne v závislosti na počtu vyplněných informací téměř bez vaší účasti. Soubor msbatch.inf lze samozřejmě sestavit i bez použití utility MS Batch, stačí se podívat na syntax tohoto souboru, který je dobře čitelný.

Easter Eggsl

Solitaire

(Win 95) Pozor, tento trik mi spolehlivě pracoval jen pod Windows 95. Autor triku tvrdí, že je funkční i ve stařičkém Solitaire ve Windows 3.11, nicméně tam jsem jej netestoval.

Spusťte Solitaire a v menu Hra vyberte rozdávání karet po třech (je možnost zvolit rozdávání po jedné, nebo po třech). Můžete zapnout i ukazatel počtu bodů, pokud ho již nemáte zapnutý. Poté napište na klávesnici sled znaků xyzzy a podržte dohromady klávesy CTRL+ALT+SHIFT. Klikněte na balíček karet a budete moci odebírat po jedné kartě. Kombinaci kláves není nutné držet pořád, stačí jen stisknout.

TrueType Credits

(Win 95/98/XP) V úvodu tohoto triku bych rád podotkl, že jsem ho skutečně zkusil ve všech uvedených systémech a všude byl funkční. Nejsem si také zrovna dvakrát jistý, zda se hodí do rubriky Easter Eggs, nebo by měl být spíše uveden společně s tipy pro Windows. Jde totiž částečně o seriozní rozšíření Windows a částečně o legrácku autorů tohoto rozšíření.

Přejděme ale k věci. Ve Windows je přítomno již od instalace velké množství řezů písma, neboli fontů. Tyto fonty používají všechny programy. Tento fakt je asi znám většině uživatelů. Méně je již známo, že fonty mají nějaké další vlastnosti, které lze prohlížet, že některé fonty neobsahují českou diakritiku, a proto s nimi nelze psát česky, atd. Tyto vlastnosti lze v systému Windows snadno prohlížet, a získat tak o každém fontu potřebné informace.

Tyto informace naleznete běžně v Ovládacích panelech pod ikonou Písma (Fonts v anglické mutaci). Zde najdete přehled všech nainstalovaných písem, po poklepání na vybraný řez pravým tlačítkem a volbou Vlastnosti získáte podrobnější informace o umístění souboru písma atd. Jestliže vám existující popis vlastností písma nestačí, nabízí Microsoft na svých stránkách ke stažení knihovnu, která počet záložek v dialogu Vlastnosti u každého písma podstatně rozšiřuje. Popis této knihovny a odkaz ke stažení najdete na adrese www.microsoft.com/typography/property/property.htm?fname=%20&fsiz e=.

Na této stránce se dostanete až k souboru s knihovnou, který nainstalujte. Nemusíte se obávat, instalace ve všech uvedených systémech proběhla bez problémů a nepozoroval jsem ani později žádné komplikace. U Windows 9x budete muset restartovat.

Po instalaci rozšíření si opět v Ovládacích panelech zkuste zobrazit vlastnosti u některého z písem. Uvidíte, že jich je mnohem více. Jejich využití a obsah již nechám na vás, asi by bylo zbytečné zde vše popisovat a komentovat.


Užite tipy & triky pro Windows II

Nyní se dostáváme k hranici mezi solidním tipem pro Windows a následujícím trikem. Po úspěšné instalaci rozšíření vlastností fontů od Microsoftu označte font Times New Roman z fontů v dialogu Písma v Ovládacích panelech tak, aby byl vysvícený (podbarvený). Poté stiskněte kombinaci kláves CTRL+SHIFT a poklepejte na zvolený font pravým tlačítkem. Po volbě Vlastnosti z kontextového menu vám v dialogu přibude jedna záložka s názvem "TrueType Credits". Zde najdete informace o autorech, a přes ně také jednu další. Tuto záložku najdete pouze u písma Times New Roman, alespoň mně v žádném z operačních systémů u jiného písma nepřibyla.

V dnešním dílu jsme se věnovali paradoxně rubrikám Windows a Easter Eggs, MS Office jsme dnes nechali bez povšimnutí. Snad to nebylo na škodu celému článku. Příště se těším na shledanou.

Intertipy

Prázdniny už jsou za námi, z dovolených se pomalu navracejí i milovníci zářijového slunce, vysoké teploty konečně polevily a já se těším na zimu (v zimě se samozřejmě budu těšit na ty krásné vysoké teploty, ale to už tak bývá). Před námi je další článek s odkazy na tipy a triky pro Windows na internetu a mně nezbývá, než v několika větách "zhodnotit situaci".

Jednání mezi ZUI, AO a ČTc (plná znění zkratek najdete na internetu) se neubírají vpřed zrovna dravou rychlostí, dokonce to vypadá, že někteří ze zúčastněných záměrně zdržují a tím připravují méně movité uživatele o možnost trávit minuty svého volného času on-line. Uvidíme, jak to celé dopadne. Doufám, že na konci bude stát další produkt do nabídky připojení, paušální dial-up, ať už digitální nebo analogový. Pak se snad přiblížíme i v této oblasti okolní Evropě.

Dnešní internetové odkazy pocházejí kompletně ze zemí českých, budete jim tedy dobře rozumět. Téma jsem nasměroval do oblasti síťové, nebo chcete-li internetové a webové. Přeji příjemné brouzdání.

Rady pro Win 9x

vito15.webpark.sk

Dnešní internetové tipy začneme stránkou v jazyce, kterému všichni rozumíme, ale kterým není naše rodná čeština. Stránka není graficky zrovna excelentní, je ovšem přehledná a všechny tipy jsou umístěny v jednom souboru, což usnadňuje čtení stránky off-line. Po levé straně objevíte odkazy na jednotlivé tipy, pod nimi najdete linky na utility a jiné programy pro Windows. Ačkoliv se to našeho tématu netýká, autor nabízí na svých stránkách i pár melodií pro mobilní telefony. Výtky k obsahu nebo vzhledu potom můžete směřovat na autorův e-mail, který je také přítomen. Tipy pro Windows, nic více, nic méně.

TTU tipy a triky

ttu.wz.cz

Velmi pěkně provedená a přitom jednoduchá a přehledná stránka s velkým množstvím tipů a triků pro Windows 9x. Tipy jsou rozděleny do několika kategorií, z nichž každá představuje fyzicky jednu stránku s mnoha tipy v textové podobě. Jen pro příklad uvedeme dvě kategorie, z nichž první se věnuje rychlosti Windows, druhá potom bezpečnosti. Kromě tipů a triků najdete na stránce i několik velikonočních vajíček, neboli legrácek skrytých ve Windows i v programech pro Windows. Nechybí ani sekce Download, ve které naleznete odkazy na užitečný software. Na stránce vám autor nabízí možnost zasílání novinek ve formě e-mailu, autora můžete také kontaktovat prostřednictvím návštěvní knihy. Vše v češtině.

Tipy pro začínající uživatele

home.pf.jcu.cz/%7Ecapale00/detec_soubory/tipytrik.htm

Tato stránka vám nenabídne nic jiného než čisté tipy a triky pro Windows. Je jich však opravdu velmi mnoho. Tipy jsou textové, nijak neřazené, pouze sestavené v rámci jedné stránky za sebou. K dispozici je seznam odkazů na jednotlivé tipy. Ačkoliv název stránky mluví o tipech pouze pro začátečníky, není tomu tak, je zde pro každého něco. V češtině.

WinSys.cz

www.winsys.cz

Výborný internetový magazín, věnující se Windows po všech stránkách. Úprava i obsah webu jsou na profesionální úrovni a určitě vás nezklamou. Ihned v úvodu vás stránky informují o novinkách ze světa Windows, případně o nových změnách přímo na stránkách magazínu. V levé části potom najdete menu s odkazy na různé sekce s tipy a triky pro Windows, které jsou velmi srozumitelně popsány. Sekcí je celkem dost, za všechny jmenujme jeno Začátečníky, Pokročilé, Systém, nebo Registry. V menu nechybí ani odkazy na informace o knihách popisujících systém Windows, informace o aplikacích pro Windows a nabídka jejich stažení, pokud to nekoliduje s autorskými právy, zajímavá je i sekce jmenující se Návody a rady. Nechybí odkazy na velikonoční vajíčka a mnoho dalšího. Na stránce je i možnost registrace do diskusního chatu, možnost zadat dotaz a dostat kvalifikovanou odpověď, možnost nakoupit knihy o Windows a mnoho dalšího. Vše srozumitelně česky a rychle.

IDNES Technet

technet.idnes.cz/tipyatriky/tipyatriky

I takový mediální kolos, jakým je vydavatel MF Dnes a její internetové verze iDNES, má na svých technicky zaměřených stránkách tipy a triky nejen pro Windows. Stránky jsou samozřejmě velmi dobře a přehledně provedeny. Na výše uvedeném odkazu přímo narazíte na tipy a triky týkající se Windows, ale i dalších aplikací pro ně. Tipy jsou uloženy bez ladu a skladu, nechybí ovšem vyhledávač, kterým si můžete pomoci. Výhodou je, že u každého tipu máte možnost se k němu vyjádřit. Diskuse jsou poměrně bohaté a samotný příspěvek dokáží úplně strhat, či naopak rozšířit o další možnosti. Na stránkách Technetu samozřejmě najdete spoustu dalších rubrik a článků. Za zmínku určitě stojí možnost stažení softwaru pro Windows, nebo třeba možnost zasílání nových článků e-mailem. Užitečný může být i technický slovník. Vyzkoušejte v češtině.

Netface

pc.jim-face.cz/index.php

Tato stránka se primárně věnuje všemu, co souvisí se sítěmi a Windows. Nenajdete tu pouze tipy a triky pro Windows, ale také pro další software a technologie, které souvisí se sítěmi. Nechybí zde rubriky věnující se Delphi, crackingu (zde správně napsáno, prosím, nezaměňujte s hackingem), HTML, Java Scriptu a mnoha dalším. Každá rubrika je doplněna i nabídkou užitečného softwaru. Mezi další služby, jež vám stránka nabízí, patří nezbytný vyhledávací nástroj, SMS brána, Kniha návštěv a katalog WWW, který ale zeje prázdnotou. Nicméně časem se může naplnit. Autor vám nabízí k vyjádření malou anketu, kde máte šanci zhodnotit jednotlivé části stránky. Co do vzhledu toho není moc co vytýkat, web používá klasické rozložení v modré barvě, zpracován je velmi přehledně a profesionálně. Vše česky.

Stanice první pomoci

www.volny.cz/otakarmraz/swPomoc/start.html

Stránka s poněkud strohým designem a neproporcionálním fontem. Zato napěchovaná až po okraj radami a tipy pro Windows 95 a Windows 98. Nenechte se zmást poslední aktualizací, která je více než rok stará, stránky sice nepřinášejí čerstvé novinky, ale ony ani výše uvedené verze Windows čerstvostí neoplývají. Ihned v úvodu vám autor celkem srozumitelně a logicky vysvětlí, co na stránkách najdete, komu jsou určeny a k tomu vám nabídne vyhledávací nástroj. Následuje nabídka s přihláškou do konference o Windows a celá úvodní strana končí jednoduchým navigátorem, jakousi mapou stránek s názvem Kudy kam. V horní části úvodní stránky potom najdete to nejdůležitější menu, ze kterého vedou odkazy do samotných sekcí s tipy a triky. Jednotlivá témata jsou velmi dobře zpracována i pro úplné začátečníky vše je zde podrobně vysvětleno a doplněno i obrázky, pokud to bylo nutné. Krátce řečeno tato, ač graficky strohá, stránka nabídne návštěvníkovi mnoho informací ze světa starších verzí Windows, jejich instalace i úprav, a to vše navíc v češtině.

Tímto tipem se dnes rozloučíme, příště u vloženého článku opět na shledanou.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Přehled hlavních výměnných P2P systémů – sdílené sítě stále straší všechny producenty filmů a hudby I

Vojtěch Bednář

c03p0521

Výměnné systémy jsou jedním z fenoménů internetu poslední doby. Ačkoliv mají mnoho odpůrců, kteří proti nim protestují a dokonce podnikají právní kroky proti jejich fungování, na světě jsou desítky milionů jejich spokojených uživatelů. V tomto tématu se dočtete, jaké výměnné systémy jsou v současné době nejpoužívanější, jak fungují a také jak jich můžete využívat. Můžete si přečíst také něco o úskalích výměnného světa, právních i uživatelských.

Oblíbeným omylem některých odborníků a obchodním tahem společností provozujících výměnné sítě je zaměňování pojmů "aplikace" a "síť". Zatímco výměnná síť je představována souhrnem aplikací pro výměnu a sdílení souborů založených na stejném protokolu, nebo jej alespoň využívajících, aplikace jako taková síť nepředstavuje. Proto neexistuje žádná síť KaZaa nebo třeba Grokster, a už vůbec ne Shareaza. To jsou pouze aplikace zprostředkující služby jedné nebo více sítí. V současné době existuje mnoho protokolů pro sdílení, avšak jen několik z nich lze považovat za velké hráče v pestrém světě výměny souborů. Mezi ně patří FastTrack, Gnutella2, do jisté míry ještě eDonkey a DirectConnect. Mnoho dalších, menších má význam pouze pro omezenou komunitu uživatelů, protože slouží buďto k proprietárním potřebám, nebo jen úzkým skupinám zájemců o určitý druh obsahu.

Jak měřit výměnné sítě?

Existuje několik kritérií, podle kterých můžeme říci, zda nějaká síť nebo klient je nebo není v reálu použitelná a nakolik. Základním kritériem je to, kolik má daná síť uživatelů, a co více, jak velký objem dat tito uživatelé sdílejí. Právě množství souborů a také jejich kvalita jsou klíčové pro správnou funkci výměny, pro snadné hledání a stahování souborů. Většina klientských aplikací velkých výměnných sítí je v současné době vybavena schopností hodnocení obsahu. Každý uživatel může určit, nakolik stažený soubor technicky i obsahově odpovídá tomu, co se původně snažil najít. Některé protokoly umožňují navíc zjistit, kolik uživatelů se na síti v daný okamžik nachází, a jaké množství dat či souborů sdílejí. U jiných je to však technicky nemožné.

Dalším důležitým kritériem je samotný použitý protokol. V současné době existují tři hlavní směry vývoje. Prvním z nich jsou protokoly založené na skupině serverů spravujících index, tedy katalog nabízených souborů spolu s přehledem dostupných zdrojů. Dalším typem jsou sítě zcela decentralizované, bez jakýchkoliv serverů nebo ústředních bodů. Tyto sítě jsou obecně sice méně efektivní při vyhledávání, je však velice obtížné je vypnout a vznikají především jako obrana před odpůrci výměny souborů, hlavně z řad zástupců fonografického a vůbec zábavního průmyslu. Třetí typ pak představují protokoly, které jsou někde na pomezí mezi oběma předchozími. Mohou sice využívat velkých center, v zásadě jsou však na nich nezávislé.

Posledním důležitým kritériem je technologická dostatečnost v rámci některého z výše uvedených řešení. Vytvořit například nový protokol je velice obtížnou záležitostí, a tak i dobré nápady mohou ztroskotat na jejich špatné implementaci.

Použití a rizika výměnných systémů

Základním principem výměnných systémů je "dej a dostaneš". To znamená, že by nemohly fungovat, pokud by od nich uživatelé vyžadovali pouze přísun souborů a sami do nich ničím nepřispívali. U decentralizovaných systémů se participace jednotlivých uživatelů na jejich provozu navíc ještě zvyšuje o podíl na udržení indexu. Ten je totiž, v nepřítomnosti centrálních serverů, delegován do jednotlivých klientů, obvykle asymetricky v závislosti na jejich technickém vybavení a momentální síťové dostupnosti. Každý uživatel by tak v ideálním případě měl být aktivním prvkem sítě, využívajícím jejích možností a zároveň se podílejícím na jejím rozšíření.

Obecně platí, že po nainstalování kteréhokoliv výměnného klienta jsme vyzváni k určení dvou adresářů. První z nich slouží k ukládání stažených souborů. Ten druhý má obsahovat soubory, určené ke sdílení. Je důležité vědět, že sdílet smíme jen takové soubory, k nimž máme oprávnění autora nejen je využívat, ale také dále bezplatně šířit. V opačném případě se uživatel výměnného systému vystavuje riziku trestního postihu, protože může porušovat zákony země, v níž výměnného systému využívá. Faktem, který zde nemůžeme zamlčet ovšem je, že drtivá většina výměnných systémů funguje právě díky masové distribuci neautorizovaného obsahu. Problematika práva a etiky v tomto případě by vystačila na samostatné téma, a koneckonců již zde byla několikrát rozváděna. Nakolik je tato skutečnost závadnou a nakolik se jedná jen o novou formu chápání vlastnictví a obsahu, není možné jednoznačně určit, hranice mezi normálním jednáním a krádeží je příliš tenká.

Jiným problémem je potenciální riziko šíření škodlivých kódů po výměnných systémech. Kromě tradičních virů a červů bylo zachyceno již několik exemplářů, které pro svou distribuci využívaly právě výměnných sítí. I když část aplikací obsahuje primitivní metody ochrany proti zavlečení škodlivých kódů, nebo dokonce vlastní antivirová řešení, je samozřejmostí využívat je společně s vyspělými antivirovými balíky a firewally. Jedině tak lze dosáhnout nejen jisté úrovně bezpečí, ale také anonymity, která je mnoha uživateli výměnných systémů vyžadována.

Co je to regionalizace?

Regionalizace je problém většiny současných výměnných sítí, který vychází z jejich decentralizace. Pokud je seznam souborů udržován mnoha malými body, má konkrétní klient šanci komunikovat jen s některými z nich. V rámci regionů, jež se přibližně kryjí s kontinenty, je pak možné velmi rychle najít takřka jakýkoliv soubor, který je zde sdílen. Problém ovšem nastává v okamžiku, kdy některý klient požaduje obsah, jenž v jeho "domovském" regionu není. Hledání mezi jednotlivými indexovými prvky, huby, supernody, je dlouhé a omezené. V důsledku toho může hledání obsahu, který je na síti reálně přítomen, vést k negativnímu výsledku, a to i po několikerém opakování. Ačkoliv existují způsoby, které mají regionalizaci omezit (například v KL je to možnost měnit aktuální supernode), ve skutečnosti tento problém není ani zdaleka zažehnán a ještě nějakou dobu vážnou potíží zůstane.

Protokol FastTrack

Domovská stránka: www.projectfasttrack.com

FastTrack patří mezi relativně staré výměnné protokoly. Jedná se o komerční řešení, jeho implementace do aplikací podléhá stále licenčním poplatkům. Základním principem FastTracku je vytvoření sítě se dvěma různými typy uzlů.

Tzv. nody, neboli uzly jsou základním prvkem sítě. Jsou to počítače, které nabízejí obsah a také tento obsah stahují. Komunikace probíhá zpravidla obousměrně, nody si ale nedokáží samy najít to, co jejich uživatelé požadují, ani nijak propagovat vlastní obsah přímo jiným nodům.

Druhým prvkem sítě jsou supernody. Jejich úkolem je kromě již zmíněných činností běžných uzlů udržovat seznamy souborů. Každá aplikace využívající FastTrack jako svůj protokol může být jak uzlem, tak i superuzlem. Rozhodování, kterým z těchto prvků bude, je implicitně automatické. Vždy lze manuálně zabránit tomu, aby se určitá instalace stala superuzlem, v některých případech je možné to i vnutit.

FastTrack si udržuje přehled o počtu připojených uživatelů i množství dat, tato statistika je zobrazena v jeho aplikacích. Bohužel, kvůli některým negativním vlastnostem sítě je tato statistika značně nepřesná, v jeden okamžik se na různých místech liší a souvisí s neduhem, který není vlastní jen tomuto, ale i dalším protokolům, tzv. regionalizací, o níž píšeme ve vloženém rámečku.

KaZaa

Domovská stránka: www.kazaa.com

KaZaa Media Desktop (KMD) je nejstarší implementací protokolu FastTrack, v současnosti obhospodařovávanou firmou Sherman Networks. Aplikace je v nynější době již velmi stabilní a spolehlivá. Obsahuje zabudovaný reklamní systém a také druhou, paralelní výměnnou síť Altnet. Ta má sloužit k distribuci placeného obsahu, souborů chráněných pomocí systému Digital Rights Managementu.

V minulosti mohl Altent sloužit i jako základna sítě distribuovaného počítání, založeného na čase a prostředcích počítačů uživatelů výměnného systému, tato funkce však již byla potlačena.

KMD obsahuje vlastní knihovnu lokálních médií s možností jejich třídění podle rozličných kritérií a také přehrávač. Ten je založen na Windows Media Playeru a využívá jeho kodeky. WMP proto musí být přítomen v hostitelském operačním systému.

Bohužel, KMD také obsahuje určitá omezení. Jedná se především o zúženou možnost vyhledávání, počet pokusů, kdy může být zpracován jeden dotaz. Dalším omezením je vytváření front. Každý uživatel má svou participační úroveň. Ta se určuje na základě poměru mezi objemem přijatých a odeslaných dat, svou roli hraje i aktivita uživatele při klasifikaci obsahu (viz výše). Klasifikovaný obsah odesílaný z počítače má proti neklasifikovanému dvojnásobnou hodnotu. Pokud dojde ke konkurenční kolizi, tedy když se jeden soubor z nějakého počítače pokouší stahovat více než jeden uživatel FastTracku, přednost je dána tomu, kdo má vyšší participační úroveň. A to i za cenu odpojení jiného uživatele. Podobná omezení jsou i v systému vyhledávání napříč superuzly.

KaZaa Lite

Domovská stránka: www.k-lite.tk, www.kazaa.cz

KaZaa Lite (KL) vznikla jako odpověď nespokojených uživatelů na politiku Sherman Networks vedoucí k omezování některých možností KMD, a původně především k zavádění reklamních aplikací a spywaru. Jedna se o hack KMD, dnes již ovšem na velice vyspělé úrovni. KL v sobě nemá žádnou reklamu, spyware ani Altnet, vyhledávání obsahu chráněného DRM je tedy potlačeno. Místo toho je zcela neomezeno hledání v síti. KL je v současné době základnou pro množství doplňků, jež je k ní možné doinstalovat, nebo které jsou již obsaženy v základní verzi (edici).

Díky nim je možné například snadno vytvářet URL odkazy na soubory nacházející se ve FastTracku, lépe fungují také náhledy na ještě nestažené soubory. Specialitou je urychlovač, rutina, která periodicky vyvolává u stahovaných souborů dohledávání dalších zdrojů. Tak je možné mnohem rychleji stahovat ta data, jež má na síti pouze malé množství uživatelů, nebo která se nacházejí převážně ve vzdálených lokacích. Také participační úroveň lze obejít, a to hned na dvou úrovních. Jednak klient může nastavit tuto hodnotu na maximálních 1 000 bodů (bůh), a to v současné verzi mnohem méně komplikovaně, než tomu bylo dříve.

Druhou možností, jak do FastTracku pomocí KL zavádět "rovnostářství", je obcházení pořadí. KL lze donutit, aby nepouštěla u nahrávaných souborů uživatele s vyšší participací před ty s nižší. To má své výhody, ale i problematické stránky a použití těchto funkcí nemusí být, zejména k uživatelům klasického KMD, příliš fér.

KL je obecně méně stabilní než KMD. Čas od času u ní dochází k samovolným pádům a také k "zapomínání" spuštěných downloadů. To je zvláště v případech, kdy stahujeme velké soubory, velmi nepříjemná vlastnost. Jako kosmetické vady se v jejím stínu jeví další nedostatky KL, třeba občasné zúžení sloupců v okně s průběhem síťových operací na nulu.

Pokud jde o výběr mezi KL a KMD, pak lze začátečníkům nabídnout jednoznačně spíše KMD, zatímco pokročilým uživatelům sítě zase KL. KaZaa Lite je však počeštěna, a to poměrně velmi dobře. Výběr je tak čistě individuální.

K-Lite codec Pack

Hovoříme-li o KaZaa Lite, pak nemůžeme nezmínit ještě jedno "geniální dítě" jejích tvůrců. Jedná se o balíček kodeků. Na síti FastTrack se mimo jiné nachází velké množství filmů, televizních seriálů a dalšího videomateriálu, včetně značného množství pornografie. Tento obsah je kódován různými kodeky, v poslední době převážně založenými na variacích technologie MPEG4. Pro přehrávání tohoto obsahu je v počítači nutné mít instalován kodek. Kodeků je hodně, instalátorů taky, a tak se spuštění nějakého exotického formátu může stát zdlouhavou a náročnou prací. K-Lite codec Pack je balíček obsahující takřka všechny v současné době využívané kodeky v jediném instalátoru. Existuje v několika verzích, některé bohužel obsahují také pirátské kopie komerčního softwaru, respektive nástroje na obejití jejich ochran. V každém případě ale ta základní stojí určitě za stažení a instalaci.

Protokol Gnutella

Domovská stránka: www.gnutella.com

Gnutella je dítě autora nesmrtelného přehrávače Winamp Justina Frankela (Nullsoft). Jedná se opět o zcela decentralizovanou síť. Původní Gnutella se dnes již používá málo, její místo zaujala aktualizovaná verze protokolu Gnutella2. Tento protokol kromě zdokonalení vzájemné komunikace jednotlivých částí také přináší možnosti maskování P2P komunikace, využití různých transportních vrstev apod. Prvky v síti se v případě tohoto protokolu dělí na lístky "leaves", obsahující jak části indexu, tak i obsah, a "huby", které zprostředkovávají index a také vzájemnou komunikaci jednotlivých lístků. Na rozdíl od FastTracku je Gnutella volně dostupnou technologií, a proto pro ni vzniklo veliké množství různých klientů. U této sítě nelze určit množství připojených prvků, pouze počet těch, se kterými má daný klient v určitý okamžik navázanou komunikaci. Prvky nespolupracují hierarchicky, ale již na úrovni lístků jsou si rovny a huby tvoří spíše podpůrné prvky, než nadřazená zařízení v rámci diverzifikované sítě. Vzhledem k tomu je ovšem komunikace na síti Gnutella relativně pomalejší než na konkurenčním FastTracku.

To, co má G2 navíc, je paradoxně tím, co oproti FastTracku postrádá. FastTrack je totiž vybaven ochranným opatřením. V případě, kdy by bylo hypoteticky nutné vyměnit všechny klientské aplikace, typicky s cílem upgradu na vyšší verzi protokolu, je možné na síť vyslat požadavek, aby klienty vyhovovaly určitému číslu hlavní verze. V případě, kdy by se tak do sítě dostal požadavek na neexistující verzi klienta, FastTrack by prakticky přestal fungovat (celá tato problematika je však o něco složitější, než zde můžeme popsat). Nic takového Gnutella nemá. Síť nejenže nemá své centrum, ale ani vlastníka, její řízení je plně v rukou uživatelů. Možná právě proto v Gnutellu a ne v jiné sítě vkládá mnoho odborníků budoucnost výměnných systémů.


Přehled hlavních výměnných P2P systémů – sdílené sítě stále straší všechny producenty filmů a hudby II

Shareaza

Domovská stránka: www.shareaza.com

Shareaza již byla na stránkách PC Worldu představována, nyní se ale o ní musíme zmínit ještě jednou. Jedná se totiž o nejdokonalejšího klienta pro sítě Gnutella a Gnutella2, který je dostupný. Na rozdíl od jiných neobsahuje již od původní verze žádný spyware, reklamní systém ani DRM. Vzhled aplikace je do jisté míry odvozen od KMD, v poslední době jde ale již svým vlastním směrem. Rozložení jednotlivých částí programu je podobné jako u KMD, přítomna je přehledná úvodní obrazovka typu "today".

Zajímavou a užitečnou vlastností Shareazy je schopnost aktivního prohledávání sítě. Po otevření vyhledávání jsou nejprve nalezeny ty soubory, které jsou dostupné v nejvíce zdrojích, a pak další, mimo jiné podle toho, zda se např. nacházejí za firewallem a podle hodnocení obsahu. Poté, co hlavní hledání skončí a okno zůstane otevřené, aplikace stále prochází síť ve snaze najít další zdroje k již nalezeným záchytům. To velmi usnadňuje stahování "vzácných" souborů, na druhé straně to však vede ke zvyšování zátěže na internetovou linku. Tato zátěž je u všech aplikací typu Gnutella vzhledem k povaze sítě vůbec větší než u FastTracku (kde se koncentruje pouze na superuzly).

Shareaza je hezká aplikace se spoustou technických fines. Jednou z nich je například okno, které lze odloučit od hlavní plochy aplikace a umístit kamkoliv na obrazovku. Tam pak funguje jednak jako ovladač vestavěného multimediálního přehrávače (opět založeného na WMP), jednak, a to je důležitější, jako monitor připojení. V barevném grafu ukazuje, kolik dat se právě stahuje a odesílá, jinými slovy jde o souhrn aktivity na síti. Největším nedostatkem Shareazy je totéž, co postihuje některé verze KL. V případě pádu aplikace, nebo zatuhnutí operačního systému totiž dochází k zapomínání stahovaných souborů. Nedokončený (a nepoužitelný) soubor zůstává na disku, ale Shareaza o něm neví. Soubor je sice možné vrátit zpět do seznamu stahovaných a aktivovat, vyžaduje to však akci, která je mimo možnosti běžného uživatele. Někdy také dochází k "nevysvětlitelným" pádům aplikace, kdy program samotný sice běží korektně, ale všechny jeho ovládací prvky jsou zablokovány a je nutné jej nouzově ukončit.

Protokol e-Donkey

Domovská stránka: www.edonkey2000.com

Tento protokol patří mezi částečně centralizované. Co to znamená? K udržení indexu souborů nejsou využívány přímo počítače uživatelů sítě, ale specializované servery. V případě padlého Napsteru existoval vysoký stupeň centralizace, a proto jej bylo možné snadno vypojit. Naproti tomu e-Donkey je síť založena na množství menších serverů po celém světě. K tomu, aby mohla fungovat, musí každý její klient obsahovat seznam těchto serverů, nebo alespoň adresy několika z nich. Díky přítomnosti serverů je vyhledávání na ED rychlejší a snazší než v případě Gnutelly nebo FastTracku. Samotný přenos souborů se realizuje pomocí techniky podobné FTP, stejně jako tomu bylo u dnes již neexistující sítě Audiogalaxy. e-Donkey je relativně rychlá a výkonná síť, oblíbená především v USA a Kanadě. To také určuje obsah, který na ní můžeme nalézt.

Chcete-li začít e-Donkey využívat, lze nejvíce ze všeho doporučit obrátit se spíše na již zmíněnou Shareazu, než na některý z nativních klientů (jako třeba e-Mule). Ta jej totiž podporuje také společně s možností stahování jednoho souboru z více různých sítí zároveň (s využitím technologie TigerTree). Jedinou zvláštností, kterou lze brát spíše jako vlastnost, než jako nedostatek tohoto systému, je nutnost aktualizovat pokud možno pravidelně seznam serverů. Ty se totiž neustále mění, vznikají nové a zanikají již stávající. Klient se zastaralým seznamem serverů tak sice může sítě bez problémů dále využívat, jeho možnosti jsou však velmi silně omezeny.

Ostatní systémy

WinMX

Domovská stránka: www.WinMX.com

WinMX je specifickou sítí, založenou na sdílení hudby, ačkoliv poslední verze již umožňují pracovat i se soubory jiného typu. Její protokol je založen na OpenNap variantě původního protokolu Napster a je serverocentristická. Klient podporuje jak vlastní technologii WPNP, tak OpenNap servery, kterých stále po světě funguje určité množství. Síť byla koncipována původně výhradně pro sdílení multimediálních souborů. Tato restrikce vedla k vytvoření solidní sbírky hudby, která přetrvává dodnes i po jejím uvolnění. Přenos souborů mezi klienty je poměrně rychlý, vyhledávání také. Bohužel stále ještě dochází k občasným pádům výměnné aplikace, k nestabilitě, a někdy také ke zbytečnému spotřebování veškerých dostupných hardwarových prostředků (zejména na operačních systémech typu Windows NT). Klientská aplikace se svým vzhledem a ovládáním dosti odlišuje od zaběhnutého standardu `a la KMD a trvá relativně déle, než si na její ovládání i zkušený uživatel dostatečně zvykne. Dalším nedostatkem jsou výpadky sítě, její nestabilita a nejasná budoucnost. V každém případě se ale jedná o zajímavou alternativu pro lidi, kteří se zajímají především o sdílení a hledání digitální hudby nejen na síti WinMX, ale také na stále ještě existující skupině výměnných komunit založených na OpenNAP protokolu.

Earth Station 5

Domovská stránka: www.earthstation5.com

Earth Station (ES) je projektem lidí, kteří jej právně umístili do palestinského uprchlického tábora. Díky tomu je tato síť, která se nijak netají tím, že byla vytvořena ke sdílení pirátského obsahu, prakticky nežalovatelná. Klientská aplikace je laděna do hezkého designu kosmické lodi, bohužel tím veškeré pohodlí končí. O topologii sítě není známo prakticky nic bližšího, s výjimkou toho, že umožňuje přenášet data šifrovaně a přes maskující proxy servery.

Tak se i uživatelé sítě stávají prakticky neviditelnými. ES je novým projektem a v tuto chvíli lze jen velmi stěží říct, jaká jej asi čeká budoucnost. Nápad s certifikací (i když ta je v jiné formě přítomna již v Gnutelle), maskováním a šifrováním by dobudoucna mohl být zajímavým. V tuto chvíli však naráží jednak na technické nedostatky samotné aplikace, jednak na malé množství sdíleného obsahu.

MediaSeek

Domovská stránka: www.mediaseek.pl

Před několika lety, po konci legendárního Napsteru, patřila mezi nejdokonalejší výměnné sítě Audiogalaxy. Potomkem, který zbyl po jejím uzavření, je polská síť MediaSeek. Princip je identický jako býval u AG. Program, který slouží ke sdílení a stahování souborů, je jen jakýmsi agentem prostředníkem, s minimem ovládacích prvků. Veškeré řízení provozu a stahování se odehrává v okně webového prohlížeče na stránkách provozovatele serveru. To je velice pohodlné a přináší to jednu velice kladnou vlastnost. Lze nastavovat stahování souborů i do počítače, u něhož právě nesedíme, stačí jen, aby byl zapnutý, připojený k internetu a běžel na něm agent.

MediaSeek není ani zdaleka tak velkou sítí, jakou bývala Audiogalaxy. S jeho funkčností je to taky poněkud sporné. V některých obdobích lze na MS najít velké množství zajímavého obsahu, jindy síť nefunguje vůbec, nebo jen s největšími potížemi. Je tak použitelný spíše jen na pokusné hledání toho, co jinde opravdu nelze nalézt.

BitTorrent Coupling (BT)

Domovská stránka: bitconjurer.org/BitTorrent/download.html nebo www.btsites.tk

BitTorrent je často omylem řazen mezi výměnné systémy, i když jím ve skutečnosti není. Nelze v něm hledat, nelze určit jeho velikost. BT je systém odkazů na soubory, které lze hledat na počítačích podporujících mimo jiné jeho technologii po celém světě. Seznamy odkazů jsou uloženy na speciálních WWW serverech, stačí se třeba jen podívat do Googlu. BT je ideální technologií pro vícenásobné stahování různých souborů, ale za skutečnou P2P síť nemůžeme tuto technologii považovat. Ale určitě stojí za to ji vyzkoušet.

DirectConnect

Domovská stránka: www.dcplusplus.com

DirectConnect (DC) je velmi svéráznou formou výměnného systému. Všechny předchozí byly koncipovány jako velké globální sítě, umožňující svému uživateli najít snadno a rychle jakýkoliv obsah, který se nachází v rámci sítě kdekoliv na světě. DC je jiný. Netvoří jednolitou síť, ale spíše volné sdružení malých, samostatných ostrůvků okolo jednoho silnějšího počítače, hubu. Ten je vlastně centrálním serverem malé P2P sítě, udržujícím její seznam nabízených souborů a umožňujícím vzájemnou komunikaci klientů.

Maximální kapacita takového hubu je dána kapacitou stroje, který jej tvoří. Právě proto je DC ideálním zázemím pro relativně malé komunity uživatelů se zájmem o specifický typ obsahu, jako třeba okrajové hudební žánry. Administrátoři jednotlivých hubů mohou určit, za jakých podmínek je uživatelům, vybaveným standardní klientskou aplikací, umožněn vstup a tedy i sdílení a stahování souborů. Obvykle je takovou podmínkou určité minimální kvantum nabízeného obsahu (typicky v gigabajtech), minimální kapacita přenosové linky a také typ nabízeného obsahu. I když všechny tyto hodnoty lze na úrovni klienta padělat, a tak si vynutit i přístup do těch uzlů, které by jinak byly danému uživatel uzavřeny, v reálu se to příliš často neděje.

Pro vstup do hubu je také nutné znát jeho název nebo IP adresu. I když klient opět obsahuje funkci centrálního adresáře, zdaleka ne všechny huby jsou v něm uvedeny. K jejich adresám se však lze dostat například na různých IRC kanálech, v chatech a podobně.

Morpheus

Domovská stránka: www.morpheus.com

Morpheus je dalším klientem sítě Gnutella (kam utekl od FastTracku). Kdysi se jednalo o aplikaci s velkým potenciálem, ty doby jsou však bohužel již pryč. Používá zastaralý protokol G1, obsahuje spyware, na pomalejších počítačích je takřka nepoužitelný. I když stabilita aplikace je vysoká a její vzhled také patří mezi solidní, celkově vzhledem ke konkurenci není o co stát.

Závěrem

Výměnných sítí existuje velké množství a uživatelů na nich také. Pokud chcete využívat tyto sítě ke své plné spokojenosti a jste laik, obraťte se na KMD nebo Shareazu. Pro odbornější uživatele je vhodnější KaZaa Lite v kombinaci se Shareazou nebo DC++. Hudebním fajnšmekrům poslouží WinMX, experimentátorům všechny ostatní. Sítí je samozřejmě mnohem více, než mohlo být postihnuto v tomto krátkém seznamu, vyčerpávající přehled ale také nebyl jeho cílem.

§§§§§


E-knihy na internetu – čerpejte ze studnice vědění elektronické četby (CD)

Pavel Hrbáček

c03p0522

E-book, česky elektronická kniha. Slovní spojení, které spolehlivě vyvolá odmítavou reakci nejen u skalních bibliofilů. Proč tomu tak je?

Myšlenka elektronických knih se sice již objevila před delší dobou, ale stále jsou považovány za něco, co ve skutečnosti neexistuje, za něco, co je nepraktické a nepotřebné. Většina lidí tak vůbec neuvažuje o tom, že by je sami mohli používat a jsou upřímně překvapeni, když zjistí, že tyto knihy už existují a dokonce i v češtině. Navíc, proč se vzdát něčeho, co funguje, je za rozumnou cenu a umíme to všichni používat. Důvodů pro tento přístup je hned několik. Jistě mezi ně patří určitý osobní vztah, který čtenáři mají k papírovým knihám, dále zakořeněné předsudky o elektronických knihách, ale především většina potencionálních uživatelů ani neví, proč by je vůbec měla chtít. Vždyť čtení na počítači je tak nepohodlné a rychle unaví oči. Vida, hned jsme narazili na jeden ze zmiňovaných mýtů. Čtení elektronické knihy se nerovná čtení na stolním počítači. Tato představa má své historické důvody, protože v počátcích elektronických publikací se s nimi dalo pracovat jen na PC. O něco později se sice objevily specializované přístroje pro čtení. Měly velké displeje, vážily přes kilo a stály více než nový počítač. Protože se masově neujaly, zůstala většina lidí přesvědčena, že pro práci s elektronickými knihami se hodí jen počítač nebo notebook. To však již několik let není pravda. Velmi efektivně a pohodlně se dá číst např. na přístrojích z kategorie PDA.

Porovnání elektronických a papírových knih

Mají však e-knihy vůbec nějaké přednosti v porovnání s klasickou knihou? Odpověď na tuto otázku najdeme tak, že se nejdříve podíváme na požadavky, které čtenáři mají na příjemné počtení. Když pominu kvalitu knihy, tak se chtějí někde pohodlně usadit (případně rozvalit) a knihu si nastavit tak, jak je jim to v dané poloze nejpříjemnější. Také musí být rozumně malá a lehká, aby se dala bez problémů vzít s sebou na cesty.

Oba požadavky splňuje většina PDA, které váží kolem 150 gramů, což skutečně není žádná obtěžující váha. Pokud porovnáme váhu a rozměry jedné knihy s PDA, tak je jejich hmotnost přibližně shodná. V okamžiku, kdy si chceme vzít s sebou knih více, třeba i desítky, tak už je výhoda PDA vidět jednoznačně. Navíc se při čtení nemusíte snažit držet knihu stále rozevřenou a také odpadá listování stránek. Jen si nastavíte vyhovující rychlost rolování textu, a čtete. Další požadavek dobré osvětlení, splňují PDA ještě lépe než papírové knihy. Na rozdíl od papíru jsou jejich obrazovky podsvícené, takže především večer (to pokud čtete např. v posteli před spaním) si nepotřebujete zajistit vhodné světlo. A také nerušíte partnera(ku), jenž může v klidu spát. Když usnete i vy, PDA se po chvíli samo vypne. Autor těchto řádek přiznává, že sám nejdříve zavrhoval představu, že by měl číst delší texty na PDA, ale vlastní praktické zkušenosti jej donutily změnit názor to čtení před usnutím je opravdu lepší. Člověk, který nikdy žádnou knihu na PDA neviděl, si však řekne no dobrá, ale vždyť na té malé obrazovce nemůže být nic kloudného vidět. Důvodem pro tento názor je rozšířená představa, že elektronické knihy vypadají jako soubor PDF pro Adobe Acrobat Reader, tj. stránka je velká jako A4. Taková kniha by se na malém zařízení špatně četla. Jenže pravda je, že klasický PDF soubor nemá s elektronickou knihou zase tolik společného. Na rozdíl od ní je vhodný pro uchování dokumentů určených pro tisk, takže se za každých okolností snaží vypadat co nejvíce jako originál. Elektronická kniha se však chová jinak, text se naformátuje dle rozměrů obrazovky, uživatel smí měnit velikost a typ písma. K dispozici také máte několik záložek a k vybranému textu můžete vložit váš komentář. Některé formáty podporují odkazy, a to jak interní (v rámci stejné knihy), tak i externí do jiných dokumentů.

Formáty a prohlížeče elektronických publikací

Aby nebylo vše jednoduché, existuje na trhu hned několik navzájem nekompatibilních formátů. Pro jednotlivé formáty existují samozřejmě odpovídající prohlížeče, ale ty nemusí být dostupné na všech PDA platformách (PalmOS, PocketPC, Linux, Symbian). Mezi nejznámější patří (Palm) Doc, LIT (Microsoft Reader), Palm Reader, iSillo a MobiPocket. K dispozici je také speciální varianta PDF formátu, určená pro elektronické knihy. Názvy formátů většinou odpovídají i jménům prohlížečů, pro které jsou standardně určeny.

Pro jaký formát knih se rozhodnete, budete především záviset na tom, zda je podporovaný pro operační systém vašeho PDA, a také na tom, jak vám vyhovuje ovládání a vlastnosti jeho prohlížeče. Jak asi již víte, na trhu existuje několik platforem PDA PalmOS, PocketPC, Linux, a klidně k nim můžeme přiřadit i Symbian OS (Nokia). Na každé z nich je k dispozici řada různých produktů, vybírat můžete jak z komerčních, tak i z nabídky freeware.

Nejjednodušším formátem je PalmDoc, který si sice neporadí se složitým formátováním a také neumí zobrazit obrázky, ale je obecně nejrozšířenější a použitelný na všech platformách. Jeho prohlížeče tak existují i pro EPOC a Symbian. Příkladem je produkt Handy Book od Epocware (www.epocware.com), který funguje na telefonech Nokia 9210/9290, Nokia 7650, SE P800 a brzy bude k dispozici i verze pro Nokii 6600. Pro Nokii 7650 dokonce existuje i česká lokalizace programu. Pokud máte přístroj s PalmOS, můžete si zvolit téměř jakýkoliv lepší prohlížeč a určitě bude podporovat i PalmDoc. Velmi dobrý (a zdarma) je program CSpotRun. Má stejné funkce jako komerční produkty nastavení písma, záložky, rolování textu a přitom je to freeware. Navíc existuje i lokalizovaná verze. Na PocketPC můžete použít například program iSillo nebo mikroBook (www.gowerpoint.com). MikroBook je velmi propracovaný program, který pracuje i pod staršími verzemi Windows CE. Vedle PalmDoc umí pracovat i s dalšími formáty: RichText, HTML, jednoduchý TXT. Poměrně rozšířeným prohlížečem je zmiňovaný iSilo (www.isilo.com). Jeho doplněk iSiloX dokáže stáhnout a zpracovat WWW stránky z internetu. Jeho nevýhodou je těžkopádné ovládání vlastního prohlížeče. ISillo dokáže samozřejmě pracovat s PalmDoc i s vlastním formátem a lze jej použít na PalmOS i PocketPC.

Microsoft Reader je standardním prohlížečem pro PDA s PocketPC. Je to velmi pohodlný nástroj, který má všechny myslitelné funkce. Je ho výhodou (pro někoho nevýhodou) je implementace technologie DRM neboli Digital Rights Managementu. Ta umožňuje vydavatelům omezit práci s knihou jen na určité činnosti (nelze z ní třeba kopírovat nebo tisknout) a také zamezit jejímu pirátskému šíření. Knihy v tomto formátu lze číst jen na operačních systémech od Microsoftu.

Zajímavé funkce, např. anotaci textu, nabízí MobiPocket Reader (www.mobipocket.com). Podobně jako iSiloX, i s tímto prohlížečem dostanete desktopovou aplikaci pro stahování WWW stránek informačních kanálů pro off-line prohlížení. Mimo svého formátu, který podporuje formátování, obrázky a odkazy, umí i standardní PalmDoc.

Posledním prohlížečem na PDA, na který se podíváme, je Plucker. Je to rovněž freeware. Součástí programu je opět desktopová část, která umožňuje konvertovat do formátu elektronické knihy soubor uložený na počítači nebo stáhnout WWW stránky. Tomuto prohlížeči je podobný i Opie Reader, který je určen pro Familiar Linux.

Kam se podívat?

No a kde můžete knihy zakoupit či stáhnout? Zřejmě nejstarším projektem zaměřeným na elektronické texty (který přežil až do dnešních dnů) je Projekt Gutenberg. Jeho myšlenka je vcelku jednoduchá shromáždit v elektronické podobě co nejvíce hodnotných knih a dát je zdarma k dispozici uživatelům. Stánky projektu jsou na adrese gutenberg.net.

Nabídka je však omezena na tituly vydané před rokem 1923, na které se nevztahuje americký zákon o copyrightu. Naštěstí i v předcházejících letech žila řada plodných autorů, a tak se dnes můžete začíst do již klasické literatury v originálním znění. Většina je samozřejmě v angličtině, ale v nabídce jsou i texty v němčině, italštině, čínštině, švédštině a další. Vybírat si můžete z 15 jazyků, ale češtinu mezi nimi nehledejte. Pokud se vám však myšlenka projektu zalíbila, můžete se k němu samozřejmě připojit a přidat text některého z českých literárních velikánů. Co se týče vzhledu stránek, design je sice velmi zastaralý, ale v tomto případě určitě platí, že obsah je důležitější než forma. Stažené soubory jsou v textovém formátu, takže s jejich přečtením nebudete mít problémy na žádné platformě.

Pokud hledáte české knihy, určitě nezapomeťe navštívit server PalmKnihy (www.palmknihy.cz). Vzhled stránek je jednoduchý, ale přehledný. Důležitá je hlavně jeho nabídka, která zahrnuje více než 1 500 titulů, a k tomu je zcela zdarma. Jsou zde, podobně jako v Projektu Gutenberg, zastoupena klasická díla (české literatury), ale, po dohodě s autory, také díla nejnovější. Především fanoušky žánru sci-fi potěší poměrně slušná nabídka titulů, publikuje zde např. Ondřej Neff. Server má však mnohem širší záběr krimi, poezie, právo, romány, humor, dětská literatura, atd. Pro snazší výběr jsou k dispozici žebříčky nejstahovanějších knih. Rozmanitá je skladba děl v části nazvané Zlatý fond. Vedle časem prověřených děl, jako je Nová Bible kralická, zde najdete i "trhák" od Milouše Jakeše zvaný Poučení z krizového vývoje. Protože vlastní texty jsou uloženy nejčastěji ve formátech MobiPocket Reader nebo PalmDoc, jsou použitelné na řadě platforem.

Místem, kde najdete spoustu anglických textů zdarma, je www.memoware.com. Stránky také neohromují svým vzhledem, ale orientace v nich je naštěstí jednoduchá. Vedle klasiky se zde nachází i literatura zaměřená na počítače, sport, medicínu, historii a mnoho dalších témat.

Soubory jsou uloženy v různých formátech, včetně TomeRaider (funguje i na SonyEricssonu P800 a Nokii 9210), LIT, PalmDoc, iSillo a dalších. V současné době je v nabídce 15 000 titulů, z toho přibližně 700 z oblasti počítačů, např. příručky k Red Hat 9, učebnice Javy, HTML reference, tipy do Windows, atd.

Udělejte si knihu sami

Na PDA si ovšem můžete číst i vámi vytvořené texty. K tomu potřebujete nějaký nástroj pro jejich tvorbu. K některým z popisovaných prohlížečů je již takový nástroj standardně dodáván. Takto vytvořené dokumenty však nevyužijí všech možností elektronických knih. Proto je lepší použít specializovaný program. Takovým programem je například Palm eBook Studio (www. palmdigitalmedia.com /ebs.cgi) za 30 USD nebo MobiPocketPublisher (www.mobipocket.com) za 150 USD. Pokud potřebujete nástroj, který je zdarma, podívejte na Palm Digital Media, kde najdete javové nástroje DropBook a MakeBook. Ty však, na rozdíl od prvních dvou jmenovaných, nejsou vizuální a tak se budete muset naučit Palm Markup Language (takové jednodušší HTML, specifikaci najdete na stejném serveru) a text upravit v nějakém editoru.

Komerční vydavatelství

Vedle těchto stránek existuje velká řada komerčních elektronických vydavatelství a knihkupectví. Jejich počet je velmi vysoký, vždyť v této oblasti dnes podnikají i tak známé firmy, jako je Amazon.com (www.amazon.com), Barnes & Noble (www.barnesandnoble. com) nebo nakladatelství Penguin (www.penguin.co.uk). Mezi nejúspěšnější patří již zmiňovaný server Palm Digital Media (jen v roce 2001 prodal přes 180 000 kusů) na adrese www.palmdigitalmedia.com. Jím nabízené knihy jsou ve firemním formátu Palm Reader, ale protože jeho prohlížeč je k dispozici i pro PocketPC a Microsoft Windows, nejste při jejich čtení omezeni na jedinou platformu. Vzhled stránek je sice jednoduchý, ale přehledný, a tak se v nich brzy zorientujete. Nabídka titulů je opravdu široká a seznam jejich kategorií má několik desítek položek. Na rozdíl od projektu Gutenberg zde seženete i úplné novinky, které často vycházejí souběžně s jejich papírovou verzí. Ceny komerčních publikací jsou v porovnání s jinými prodejci o něco nižší a většinou pohybují se kolem 12 USD.

Fictionwise (www.fictionwise.com) je další firmou, které se daří na trhu elektronických publikací. Má podobnou filozofii jako Palm Digital Media, a tak se nesnaží vyšroubovat cenu zbytečně nahoru. Její nabídka se dělí na knihy zdarma a komerční tituly. Najdete zde zástupce snad všech myslitelných kategorií literatury v různých cenových hladinách. V průměru se však cena za jednu knihu pohybuje kolem 11 USD. Texty však nejsou vždy k dispozici pro všechny prohlížeče, takže před zakoupením vybraného titulu si nejdříve zkontrolujte, zda jej můžete použít na vašem hardwaru. S volnými texty není problém, ale placené knihy jsou nejčastěji k dispozici jako PDF. Uživatelé Microsoft Readeru (jen pro MS Windows a Pocket PC) si mohou vybírat ze slušné nabídky knih na adrese www.mslit.com. Některé zajímavé tituly jsou dokonce k dispozici zdarma.

I u nás donedávna fungovalo knihkupectví českých elektronických knih s názvem Neknihy (www.neknihy.cz). V době psaní toto článku však již nadále neposkytuje své služby a jeho budoucnost je zatím nejistá. Doufám, že v případě znovuoživení tohoto projektu dojde k výraznému vylepšení vzhledu stránek, který je dnes velmi nepřehledný. Cena 50 Kč za jednu knihu je také v českém prostředí poněkud diskutabilní, a to hlavně v porovnání se serverem PalmKnihy, kde jsou kvalitní texty k dispozici zdarma.

Na závěr jsem si nechal jednu perličku. Je to projekt firmy Beamable (www.beamable.com), která nabízí ke stáhnutí komiksy. Cenu za jednu sérii mají poměrně lidovou okolo 1 USD. Prohlížeč je zdarma k dispozici pro všechny verze MS Windows, dále pro PocketPC, PalmOS a slíbená je i modifikace pro mobilní telefony (J2ME).

§§§§§


Útok internetu na vaše PC - IRC/ICQ/Jabber/WebChat/e-mail/P2P bavte se na internetu s co nejmenším rizikem I

Martin Ignjatovič

c03p0523

Nejen svou prací je člověk živ, a tak spousta uživatelů používá svůj počítač i pro zábavu. Hlavní zábavou na počítačových systémech jsou počítačové hry, avšak ty nejsou hlavním tématem tohto článku. My si povíme o zábavě v síti internet a podíváme se především na rizika, která z ní plynou. Nebudeme zacházet do velkých technických detailů spíše se pokusíme obecně poradit a pojmenovat rizika.

IRC

IRC (Internet Relay Chat) je rozšířen hlavně mezi pokročilejšími uživateli, a zejména mezi uživateli systémů UNIX, Linux. Jeho koncepce je velmi stará, nicméně stále oblíbená a zdokonalovaná. Nejde o IM jako u ICQ, ale o rozhovor více uživatelů (klasický chat). První, co k používání IRC musíte mít, je klientský program. Těch jsou opět desítky, ale mezi nejpopulárnější na platformě Windows patří mIRC. U unixových systémů záleží na každém uživateli, kterému klientskému programu dá přednost, na výběr je jich opravdu hodně. Jmenujme alespoň některé BitchX, Ksirc, Xchat, Irssi atd. Další věcí, kterou musíme znát, je adresa serveru, k němuž se chceme připojit. Většina moderních klientů přichází s vestavěným seznamem světových IRC serverů.

Uživatelé v Česku nejspíš využijí služeb nejznámějších českých IRC serverů, k nimž patří například irc.felk.cvut.cz, irc.i.cz atd. Důležitá u serveru je rovněž znalost portu, na kterém server naslouchá. U většiny serverů jsou to porty 6666-6667, ale existují i servery, které naslouchají na portech 80 nebo 443 (irc.i.cz), což ocení zejména uživatelé schovaní na firewallem. Základem IRC nejsou rovněž nějaké stránky nebo klikací utility, ale příkazy, jimiž se klientský program ovládá. Seznam těchto příkazů a dalších rad a návodů najdete na stránkách www.irc.cz. Mezi další vlastnosti patří přenos souborů nebo soukromý chat. Pokud vytvoříte vlastní místnost, stáváte se zpravidla jejím správcem, jenž má možnosti mnohem větší než uživatel, který se k chatu připojí.

Rizika: Rizik číhajících na uživatele na IRC je opravdu mnoho. Každodenní války různých crackerských a hackerských skupin jsou tu na denním pořádku, takže se není čemu divit, pokud to občas odnesou i nevinní "civilisté". Ti se zpravidla stávají bez svého vědomí prostředkem k útoku na další systém. Rovněž se zde najdou různí škodolibí uživatelé, kteří se baví tím, že útočí na klientské systémy. Je to dáno hlavně tím, že zjistit IP adresu klienta není vcelku problém. Další nebezpečí hrozí rovněž od různých automatizovaných skriptů, jež mohou napadat klientský program či počítač. Šíření nelegálního obsahu (software, video, hry, audio) je také poměrně časté, a ne každý soubor musí být opravdu tím, co požadujete.

Opatření: Nyní již k opatřením na obranu. Vždy si zajistěte, aby váš klientský program byl aktualizovaný. Např. v programu mIRC je objevena bezpečnostní chyba každou chvilkou. Rovněž dobře zabezpečte a aktualizujte svůj systém (tato rada neplatí jen pro IRC). Máte-li na výběr, používejte server, který vám zajistí anonymní přístup, aby nebyla zjistitelná vaše IP adresa. Pokud stahujete software přes IRC, nevěřte slepě názvu souboru, ale proveďte testy (antivirem atd.). Podobně jako u ICQ nevěřte lidem, které neznáte.

ICQ

ICQ je jedním z nejpopulárnějších IM (Instant Messaging) systémů. Používají ho miliony uživatelů po celém světě. Umožňuje toho opravdu mnoho. K popularizaci toho systému přispěla jistě jeho koncepce. Ta je založena na jedinečném číselném identifikátoru, takzvaném UIN. UIN má každý uživatel tohoto systému jedinečné a dá se přirovnat k telefonnímu číslu. Dva uživatelé nemohou mít stejné UIN, přezdívku, pod kterou vystupují, však ano. Centrem všech uživatelů ICQ jsou domovské stránky projektu, jež naleznete na adrese www.icq.com. Zde si můžete založit své konto, ovládat ho, hledat ostatní uživatele, zanechávat jim vzkazy a spoustu jiných věcí. Lze si zde samozřejmě bezplatně stáhnout i klientskou část systému, pomocí níž můžete komunikovat s ostatními uživateli. Klientských programů existuje velice mnoho. Patrně nejpoužívanější jsou klienty ICQ Pro 200x a ICQ Lite. ICQ Pro je oficiální klientský program a poskytuje podporu všech vlastností, které systém nabízí. ICQ Lite je pak jeho odlehčená verze. Populární jsou rovněž programy třetích stran. Klientské programy existují i pro ostatní platformy, jako například LICQ nebo MICQ pro *nixové systémy. Co vlastně ICQ nabízí? Asi nezákladnější a nejznámější funkcí systému je posílání zpráv ostatním uživatelům. Zprávu můžete poslat jakémukoliv uživateli, jehož UIN znáte. Máte rovněž možnost si uživatele, se kterými komunikujete, často přidat do svého Contact Listu. Tak rovněž poznáte, zdali je daný uživatel on-line či ne. K přidání uživatele do Contact Listu zpravidla potřebujete jeho svolení (autorizaci). Systém dále nabízí možnost rozhovoru více uživatelů (chat), posílání souborů, SMS, e-mailů a mnoho dalších. Nyní se podíváme na rizika, která tento systém přináší, a povíme si o opatřeních, jimiž lze tato rizika minimalizovat.

Rizika: Mezi první rizika, se kterými se můžeme u ICQ setkat, je příjem nevyžádaných zpráv. Ty jsou rozesílány pomocí automatizovaných nástrojů, které generují klientská UIN, a na ty pak posílají různé odkazy a zprávy. Nejčastěji se jedná o reklamu nebo odkazy na pornografické a podobné stránky. Dalším rizikem, se kterým se můžeme setkat, jsou útoky na klienta ICQ nebo dokonce na počítač, na kterém klient běží. K úspěšnému provedení tohoto útoku potřebuje znát útočník IP adresu daného stroje. Rozšířeným nešvarem je rovněž zneužívání důvěry ostatních uživatelů a rozesílání souborů s nebezpečným obsahem (viry, backdoory, trojské koně atd.). Nyní se podíváme na to, jak lze takovým rizikům předejít.

Opatření: Klientské programy ICQ obsahují zpravidla nástroje, jimiž lze výše uvedená rizika eliminovat. Zabránit přijmu nevyžádaných zpráv lze celkem snadno v nastavení klienta, kde zvolíme, že nechceme přijímat zprávy z webového komunikačního centra, z e-mailového centra. Můžeme dokonce zvolit možnost, že nechceme přijímat zprávy od uživatelů, kteří nejsou v našem Contact listu, což je velmi užitečná vlastnost. Identifikaci našeho systému podle IP adresy lze rovněž zabránit tak, že zakážeme zobrazovat naši IP adresu.

Pozor, tato možnost nás neochrání v případě, že chceme někomu poslat nebo od někoho přijmout nějaký soubor. Poté již zjištění IP adresy našeho systému nic nebrání. Pokud tuto možnost zvolíte, jsou všechny zprávy posílány přes server systému ICQ. Rovněž doporučuji zapnout. Obrana před soubory se škodlivým obsahem není jednoduchá.

Zde pomůže snad jen vaše obezřetnost. Pokud člověka, se kterým si píšete, dobře neznáte, raději od něj žádné soubory nepřijímejte, hlavně ne soubory spustitelné (exe, vbs, atd.), i kdyby vám váš protějšek tvrdil, jak je takový soubor skvělý a ať jej určitě zkusíte. Zneužívání důvěry patří mezi nejčastější útoky na systémy jednotlivých uživatelů.

Jabber

Jabber je mohutně se rozvíjející IM systém. Je založen na otevřeném zdrojovém kódu a technologii XML. To jej činí velmi populárním a je nasazován i jako podnikový IM systém. Instalace jabber serveru je velmi jednoduchá. Zdrojové kódy získáte na adrese www.jabber.org. Rovněž konfigurace serveru je velmi snadná a provádí se pomocí souboru jabber.xml. Tento soubor je velmi dobře okomentovaný, a není tudíž problém nastavit si jabber podle svých představ. K jabberu existují rovněž i přídavné moduly. Nejpoužívanější jsou jistě konference a jud (jabber users directory). Modul konference umožňuje komunikaci více uživatelů najednou (chat) a modul jud umožňuje vyhledávat uživatele a informace o nich. V neposlední řadě je výhodou jabberu také to, že podporuje SSL. O tom až za chvíli. K připojení potřebujete dvě věci. Jednou z nich je klientský program a druhou server. Klientských programů je opět mnoho, nejlepším na platformě Windows je patrně JAJC či Exodus. Pod *nixovými systémy jsou pak populární PSI, Gabber a další. Čeští uživatelé dají zřejmě přednost serveru jabber.cz. Toto však nejsou všechny funkce, které jabber podporuje. Obsahuje i podporu pro ICQ, AIM a další, takže pomocí jednoho klienta můžete komunikovat s uživateli výše zmíněných služeb. Podmínkou je, aby tyto služby podporoval vámi vybraný server. Jinak lze pomocí jabberu dělat standardní věci, jako vést rozhovor, posílat zprávy a soubory. Uživatelé jsou identifikováni pomocí svého nick name, což je vzhledem k ICQ určitá nevýhoda. Na druhou stanu nemohou existovat dva uživatelé na jednom serveru se stejným nick name. Nyní již k rizikům jabberu.

Rizika: S možnostmi, které jabber nabízí, roste i riziko zneužití. Naštěstí je vše založeno na otevřeném zdrojovém kódu, takže většina chyb je velmi rychle odhalena a opravena. U jabberu hrozí podobná rizika jako u ICQ, a bránit se proti nim lze podobně. Pokud váš server podporuje SSL, určitě jej použijte, protože odposlouchávat komunikaci pomocí různých snifferů není opravdu žádný problém a data jsou velmi snadno čitelná, díky formátu XML.

Opatření: Podobně jako u ICQ nastavte bezpečnostní opatření na maximální možnou míru, dodržujte elementární bezpečnostní zásady a nedůvěřujte slepě cizím lidem. Aktualizace klientských programů a systému jsou opět namístě. Pokud je jabber provozován jako váš podnikový IM systém, mějte na paměti, že vaše data mohou být sledovaná (pokud není použito SSL) a historie zpráv zůstává ve vašem systému. Pokud si toto uvědomíte, předejdete tak mnoha nepříjemnostem.

Web Chat

Webové chaty patří k nejpopulárnějším druhům komunikace mezi uživateli. K jejich využívání nepotřebujete krom webového prohlížeče nic. Je to velmi výhodné v případě, kdy používáte několik systémů a nechce se vám na každý z nich instalovat komunikačního klienta. Webových chatů jsou po síti miliony. Jejich tvorbu zvládne téměř každý programátor, který se zabývá tvorbou webových aplikací. Existují však velké chaty na specializovaných serverech, kde jsou registrovány tisíce uživatelů. Tyto chaty zpravidla neposkytují takové možnosti jako ostatní systémy (výměna souborů atd.), ale nebezpečí zde číhá také. Podíváme se jaké.

Rizika: Rizika, která na nás číhají na web chatu, se mohou lišit a to zejména v závislosti na tom, jaké možnosti chat poskytuje. Jednoduché chaty, jež krom psaní zpráv neumožňují téměř nic, lze označit za poměrně bezpečné, i když ani zde není vyloučena možnost, že někdo objeví bezpečnostní nedostatek systému a ten pak využije ve svůj prospěch. Daleko nebezpečnější jsou špatně (občas záměrně) zabezpečené chaty, jež umožňují interpretaci kódu. Pro zkušeného útočníka pak není problém vložit do svého příspěvku kus škodlivého kódu, který tak může například shodit webový prohlížeč všech uživatelů připojených k této konkrétní stránce. Takovýto škodlivý kód lze aplikovat na aktuální bezpečnostní nedostatky konkrétního prohlížeče a může vést až ke kompromitaci celého systému.

Opatření: Opatření jsou celkem snadná. Vždy mějte aktualizovaný prohlížeč i systém. Dobře si vyberte server, na kterém budete chatovat, a zjistěte si co vše nabízí. Pokud server zobrazuje IP adresy klientských počítačů, měli byste se takovému serveru vyhnout. Rovněž server, který po vás vyžaduje zadání osobních údajů, nepůsobí příliš důvěryhodně (údaje lze samozřejmě zadat falešné).


Útok internetu na vaše PC - IRC/ICQ/Jabber/WebChat/e-mail/P2P bavte se na internetu s co nejmenším rizikem II

E-mail

E-mail používá dnes prakticky každý. Je to nejrozšířenější prostředek komunikace mezi uživateli. Vysvětlování principů a možností by bylo nošením dříví do lesa, a proto se rovnou podíváme na nebezpečí, které nám přes e-mail hrozí.

Rizika: Rizika e-mailu jsou všeobecně známá. Nejčastěji jde o šíření virů, červů a spamu. Bohužel i přes známost těchto rizik a známost protiopatření je e-mail nejčastěji používaným prostředkem pro šíření výše uvedených věcí.

Opatření: Opatření proti virům a červům jsou jednoduchá, a je až s podivem, že se jim v prostředí sítě tolik daří. Zde je uvedeno několik zásad, které vás v 90 procentech případů ochrání před viry a červy.

- aktualizovaný systém

- aktualizovaný poštovní klient

- aktualizovaný antivirový program

- mazání e-mailů s neznámým obsahem

- neotevírání příloh s podezřelým obsahem

Jednoduché, že? Bohužel většina uživatelů nedodržuje často ani jeden z předchozích bodů, a velmi výrazně tak přispívá k šíření této elektronické "havěti".

Obrana proti spamu (nevyžádané poště) tak jednoduchá není a nevyžádaná pošta je noční můrou většiny systémových administrátorů. Pro domácí uživatele, kteří jsou správci svého systému, lze uvést několik zásadních doporučení, jež nebezpečí spamu výrazně eliminují. Tato opatření platí pro případ, že spamem ještě nejste postiženi. Pokud ano, cesta zpět není snadná.

Základním pravidlem je nezveřejňovat svou e-mailovou adresu. Založte si další e-mailovou adresu a tu pak zveřejňujte, třeba při různých registracích, v konferencích atd. Tato adresa by měla být jakousi náhradou. Soukromou adresu používejte opravdu jen soukromě. Bohužel ani to vám nezaručí bezpečí, protože může být tato adresa získána z každého systému, kde je uložena. Rovněž sledování síťového provozu může být pro spamery svatým grálem. Také různé roboty, které prohledávají webové stránky, jsou užitečným zdrojem pro rozesílatele spamu. Pokud se vám i tak stane, že jste zařazen do nějaké databáze a je vám doručována nevyžádaná pošta, máte ještě naději na záchranu. Existují nástroje, pomocí kterých se lze bránit. Například webový prohlížeč Mozilla, respektive její e-mailový klient, má v sobě integrovanou ochranu proti spamu a tato ochrana funguje poměrně spolehlivě. Existují i další prográmky a utility, a záleží jen na vás, které vám budou vyhovovat. Ale i tak je zatěžována vaše přenosová linka. Ochrana proti spamu není vůbec snadná a eliminovat jeho rizika je prakticky nemožné. Pomohla by snad nějaká celosvětová kampaň, ale to je zatím spíše utopie.

P2P

Výměnné systémy peer-to-peer jsou poslední dobou velmi diskutované. Jde zejména o sdílení nelegálního softwaru, videa, hudby a her. Lze zde však najít i velké množství legálních dat, a proto není důvod takové systémy zcela zavrhnout. Tyto systémy jsou navzdory právním sporům, žalobám a výhružkám různých společností stále populárnější. Nejznámější P2P systémy jsou DirectConnect a Kazaa. Existují i produkty dalších společností, ale tyto dva jsou nejrozšířenější. Nebezpečí, které na těchto systémech existuje, je však velmi vysoké.

Rizika: Rizika, která na nás čekají v sítích P2P, jsou značná. Nejenže jejich používáním riskujete žalobu od nějaké společnosti zabývající se ochranou autorských práv (BSA, RIAA atd.), což většinu uživatelů stejně neodradí, ale daleko nebezpečnější je možnost kompromitace systému. Po takovýchto sítích mohou kolovat různé červy, viry atd. Pokud nějaká data stahujete, nikdo vám nezaručí jejich původ a pravost.

Opatření: Rozhodnete-li se nějaký systém P2P používat, dodržujte bezpečnostní opatření. Pokud bezpodmínečně nemusíte, zakažte sdílení dalším uživatelům. Tím nejenže ušetříte svou přenosovou kapacitu, ale zároveň zavřete část vrátek do vašeho systému. Stažené soubory pak důkladně testujte antivirovými a podobnými programy, a nevěřte bezhlavě jejich obsahu. Svůj systém i klientský program udržujte aktualizované.

Nápady, dotazy, návrhy témat, jež vás zajímají a připomínky zasílejte na adresu igm@centrum.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpovědi.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se nás ptáte, my na Vaše dotazy odpovídáme

Josef Kulhavý

c03p0524

? Několikrát jsem se pokoušel na mém mobilu Ericsson T65 nastavit hlasové vytáčení. Vše po určitou dobu funguje bez problémů, ale po několika málo týdnech mě mobil neumí "poslechnout". Mobil mám ještě v záruce. Mám jej poslat do servisu?

Značná řádka mobilních telefonů má v sobě zabudovanou funkci, která umožňuje vytočit telefonní číslo s použitím minimálního počtu tlačítek na klávesnici mobilního telefonu s využitím lidského hlasu. Tato funkce se v současnosti již netýká pouze mobilů vyšší třídy, ale stále častěji je zabudovávána rovněž do levnějších modelů. U mobilů vyšší třídy se dnes běžně setkáváme i s hlasovým ovládáním, které umí oproti hlasovému vytáčení ovládat některé funkce mobilu například zobrazí kalendář, aktivuje vybraný profil vyzvánění, atd.

Před samotným využíváním hlasového vytáčení (nebo hlasového ovládání) je nutné do mobilního telefonu vložit hlasové vzorky a přiřadit je k určenému telefonnímu číslu (nebo příkazu). Vzorky vašeho hlasu (většinou jména osob, funkce, apod.) si mobilní telefon uloží do své vnitřní paměti a při samotném vyvolání funkce hlasového vytáčení je porovná s příkazem, který mobilu nařídíte. Tak například: Máte-li v mobilu uložen příkaz "Jana", na který má mobil reagovat vytočením určené osoby, stačí pro spojení s tímto telefonním číslem stisknout jedinou klávesu pro aktivování funkce hlasového vytáčení a sdělit slovo "Jana" do mikrofonu mobilního telefonu. Pak by měl mobil vytočit žádanou manželku, sestru, spolupracovnici nebo milenku.

V předchozí větě záměrně uvádím slovní spojení "měl by", protože tato funkce má nedostatky, vyplývající z její podstaty. Některé problémy s hlasovým vytáčením lze sice minimalizovat, jiné však nikoliv. Aby mobilní telefon poznal konkrétní příkaz, musí být dva vzorky ten, který je uložen v mobilu, i ten, který mobilu sdělujete co nejvíce shodné. Náš hlas se bohužel mění. Lidské ucho tuto změnu neumí postřehnout, avšak citlivé součástky mobilního přístroje ano. Během čtrnácti dnů až jednoho měsíce se náš hlas změní natolik, že mobil nedokáže náš příkaz přiřadit k žádnému vzorku, nebo jej určí špatně. Východiskem z tohoto problému je opětovné nahrání vzorku do mobilního telefonu každé zhruba dva týdny. Pro minimalizování počtu špatně vykonaných příkazů se taktéž doporučuje nepoužívat vzorky zvukově podobné. Například: "Jana" a "Hana". Pokud přesto chcete mít pro hlasové vytáčení přístupné obě takové spřízněné duše, použijte u jedné z nich zdrobnělinu třeba "Hanička".

? Chtěl bych vyzkoušet konferenční hovor, ale nevím jak na to. Poradíte, prosím?

Konferenční hovor je takový hovor, kdy spolu mohou hovořit více než dva uživatelé telefonu. Praktický význam má tam, kde je potřeba, aby se spolu domluvili tři a více lidí. Například když se chcete domluvit se dvěma svými zaneprázdněnými kamarády, kdy a kde se sejdete. Každý účastník konferenčního hovoru uslyší všechny komunikující uživatele najednou. Takto lze do konferenčního hovoru zapojit maximálně pět osob. Nezapomínejte na to, že jako volající platíte operátorovi za spojení s každým jedním účastníkem konferenčního hovoru. Operátoři umožňují uskutečňovat hovory jak majitelům paušálů, tak předplacených karet, s výjimkou předplacené karty Go společnosti Eurotel.

Vytočte první telefonní číslo (může být v mobilních, pevných, včetně zahraničních sítích) a počkejte na spojení. Hned po navázání sestavte druhé spojení. Tak můžete pokračovat a vytvářet spojení s dalšími přáteli nebo obchodními partnery. Potom v menu svého mobilního telefonu (většinou se pozmění právě pro snadnou manipulaci s mobilem při hovoru) vyberte volbu "Konferenční hovor" nebo "Konference". Všechna vytočená spojení se vzájemně spojí a budete moci komunikovat navzájem. Po stisknutí tlačítka, kterým běžně ukončujete hovor, bude konference se všemi účastníky ukončena zároveň. Pro konkrétní práci při navazování konferenčního hovoru se podívejte do manuálu svého mobilního telefonu.

Se SIM kartou T-Mobile si konferenční hovor můžete taktéž nechat vytvořit pracovníkem infolinky svého operátora. Jemu nahlásíte spojovaná telefonní čísla a čas, ve který chcete konferenční hovor zahájit. Opět platí, že jako ten, kdo konferenční hovor objednal, zaplatíte za spojení mezi vámi a ostatními účastníky hovoru.

? Jak mohu do svého mobilu ukládat své vlastní melodie? Chtěl bych k tomu použít skladatele zabudovaného přímo v menu mobilního telefonu. Mám mobil Nokia 3410.

Mobilních telefonů, které v sobě mají zabudovaného skladatele melodií, je v současnosti naprostá většina. Umožňuje vytvořit pomocí klávesnice mobilu jakoukoliv melodii, tu pak uložit do paměti mobilního telefonu a následně ji používat jako jakoukoliv jinou uloženou melodii k oznámení příchozího hovoru nebo SMS zprávy, nebo jako melodii budíku či upomínky. Dříve výrobci mobilních telefonů zabudovávali do mobilů své vlastní ovládání skladatele melodií, v poslední době, kdy mají nové mobily stále větší a dokonalejší displeje, se stále více využívá notového zápisu, jenž se na displeji přímo zobrazuje.

Nokia 3410 a některé další mobily tohoto výrobce stále ještě disponují Skladatelem, který místo notové osnovy a černých teček s nožičkami používá písmena a čísla udávající výšku a délku tónu. V menu mobilního telefonu vyberte položky "Další funkce" a dále "Skladatel". Vyberte jednu ze sedmi pozic pro uložení vlastní melodie, kterými tento mobil disponuje. Pro snadnější práci doporučuji před samotným vytvářením skladby připravit si notový zápis celé melodie na papír s notovou osnovou. Nyní můžeme přistoupit k samotnému zadávání melodie. Klávesy s čísly 1 až 7 nahrazují noty C, D, E, F, G, A, H. Směrovými šipkami se lze pohybovat v notovém zápisu. Pravá funkční klávesa slouží k mazání noty, která se nachází vlevo od kurzoru. Klávesou s číslem 8 notu zkracujeme, klávesou s číslem 9 notu prodlužujeme, hvězdičkou přecházíme mezi oktávami, křížkem zvyšujeme notu o půltón. Klávesa s číslem 0 slouží jako mezera i tu samozřejmě můžeme klávesami 8 a 9 zkrátit nebo prodloužit.

Pro názornost, jak zanést do mobilního telefonu jednoduchou melodii, si popišme krátký příklad postupně stiskněte následující klávesy:

Nyní celou skladbu zrychlíme pomocí menu "Volby" a položky "Tempo". Doporučuji nastavit "180 dob/min.". Vytvořenou melodii uložte položkou "Uložit". Zvolte pro svou skladbu název a potvrďte. Dále zvolte pozici pro uložení a opět potvrďte příslušným tlačítkem.

? V jednom z předchozích čísel PC WORLDu jsem se dočetl, jak přeposílat z internetu informace o příchozím e-mailu na mobil v SMS zprávách u Eurotelu. Můžete poradit návod, jak nastavit účet u Volny.cz pro operátora T-Mobile?

Abyste mohl být informován o nově příchozích zprávách do e-mailové schránky založené na www.volny.cz, musíte jednak vhodně nastavit filtry pro zasílání kopií na mobilní adresu vašeho telefonu, a zároveň je nutné mít správně zvolené nastavení na serveru www.t-zones.cz.

Zavítejme proto nejprve na portál operátora www.t-zones.cz. Zde se přihlaste k vašemu existujícímu účtu nebo proveďte novou registraci. Pokud nehodláte pracovat s e-mailovými zprávami v prostředí tohoto portálu, doporučujeme v "Nastavení" změnit používanou službu na "MobilePager". Nyní můžeme přejít k vlastnímu nastavení MobilePageru: V hlavní nabídce klikněte na položku "Profil", dále "SMS služby" a "Mobile Pager". Zde zadejte slova, která musí obsahovat hlavička e-mailu (adresa příjemce nebo odesílatele nebo předmět zprávy), aby se e-mail přeposlal (nebo nepřeposlal) na mobilní telefon v SMS zprávě. Pokud ponecháte příslušné pole volné a vyberete vhodnou volbu, budou na váš mobil přeposílány všechny příchozí e-maily. V současné době se stále ještě za přeposílání e-mailů z MobileBoxu na mobil v SMS zprávách neplatí, tento stav však podle slov operátora nebude trvat věčně. Proto můžete použít MobileBox nebo MobileBox Easy a pro ně nastavit příslušné filtry tak, aby na mobilní telefon dorazilo pouze bezplatné oznámení o příchodu nového e-mailu.

Nyní ke druhému kroku: na stránce mail.volny.cz se přihlaste ke svému účtu a vyberte odkaz "Nastavení". V nabídce služeb vyberte "Přesměrování". Do příslušného formulářového okna vyplňte svou mobilní e-mailovou adresu. Ta je ve tvaru něco@t-email.cz, popřípadě něco@click.cz. Políčko "Ponechat kopii na serveru" je nutné ponechat zaškrtnuté, abyste mohli i nadále ke svým e-mailům přistupovat. Tento krok je možné učinit pouze tehdy, jste-li připojeni přes poskytovatele internetového připojení Volný.

? Koupil jsem v bazaru mobil Philips Fisio 820, ale bohužel u něho nebyl český návod k obsluze. Kde ho mohu sehnat?

Prakticky jediným místem, kde je možné sehnat manuály telefonu, pokud není obsažen v balení zakoupeném s mobilem, je síť internet. Našli jsme tu odkaz, na kterém je příručka k mobilu volně dostupná ke stažení: www.manualy.info/down.php?soubor=philips/fisio820-cz.zip. V následující tabulce přikládáme několik dalších stránek, kde lze příručky k mobilním telefonům v češtině sehnat. Příručky jsou až na výjimky ve formátu PDF. Zobrazíte je programem Adobe Acrobat Reader, který je pravidelnou součástí našeho CD. Z tohoto programu je možné jej bez problému i vytisknout. Autoři uvedených stránek vyhledávají nové manuály průběžně, a tak by se nemělo stát, že by nějaký elektronický manuál k mobilnímu telefonu na jejich serverech chyběl a přitom byl přítomný na jiném místě na internetu například na webových stránkách výrobců.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do schránky josefkul@t-email.cz. Na vaše dotazy k problematice mobilních telefonů se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

Každá nota je zapsána třemi znaky příklad: 4c1

4 Délka tónu (1 = nota celá, 2 = nota půlová, 4 = nota čtvrťová, atd.)

c Výška tónu (místo h se zobrazí b, místo mezery se zobrazí znak pomlčky)

1 Oktáva (1 = nejnižší, 3 = nejvyšší)

2 (pro notu d), * (pro zvýšení oktávy), 8 (pro zkrácení noty na osminovou), 0 (pro mezeru), 6, *, * (pro snížení oktávy), 6, 7, 0, 6, 0, 0, 9, 1, *, # (pro zvýšení noty o půltón), 0, 2, 0

Místa, na kterých lze získat české manuály v PDF

www.mobilmania.cz/Download

www.manualy.info

www.gsm4u.cz?rid=262

§§§§§


Co připomněl Blaster? – Virus-nevirus Blaster a jeho poselství, aneb bez personálního firewallu ani ránu I

Patrik Malina

c03p0525

Vedrem vyprahlou a tradičně letně ospalou tuzemskou mediální scénu během srpna nevídaně oživila aférka s výskytem velmi zajímavého červu (nesprávně viru) s názvem Blaster.

Ačkoliv z pohledu zkušeného bojovníka na antivirové scéně se jednalo vlastně o poměrně nevinnou hříčku bez vážných následků, stal se tento prográmek dokonce středem pozornosti redaktorů veřejnoprávní televize(!), což se věru nestává každý den. Velmi příznačným na celé kauze je fakt, že Blaster se stal mediální hvězdou ze zcela jiného důvodu, než by bylo potřeba: jeho útok totiž poukázal na nesmírně závažné okolnosti, o nichž se ovšem v televizi nedozvíte a v novinách nedočtete. V tomto článku se nejen dozvíte, jak vlastně Blaster poukázal na to, že "císař je nahý", ale především se pokusíme podpořit tvrzení, že personální (osobní) firewall není zbytečnost.

Cesta k Blasteru

Začněme letním příběhem, jenž představuje klíčové východisko pro další rady a návody v tomto článku. V průběhu první poloviny léta se výzkumné skupině LSD (The Last Stage of Delirium Research Group) podařil senzační objev v podobě odhalení velmi závažné bezpečnostní díry v útrobách operačních systémů Windows řady NT (tedy především 2000, XP, ale též zcela nových Windows 2003 Serverů). Protože to jsou chlapíci zodpovědní a uvědomili si, jakou potenciální rozbušku drží v rukou, rozhodli se neriskovat a vše neprodleně oznámili výrobci, tedy Microsoftu. V Redmondu jasně chápali, o co jde, a proto se vzápětí (cca po 2 dnech) na oficiálních stránkách www.microsoft.com/security objevilo vydání bezpečnostního bulletinu MS03-026 s potřebnou záplatou pro všechny postižené varianty Windows. To vše se stalo již 16. července 2003!

Protože skupina LSD byla hodně zodpovědná, neumístila na své stránky ani příliš podrobný popis svého objevu, aby jej někdo nemohl využít. Avšak i několik málo informací stačilo řadě zkušených programátorů k tomu, aby se vydali po dobré stopě a díru nalezli. S jistým odstupem se např. čínské skupině www.xfocus.org podařilo mezeru objevit a především vytvořit funkční zdrojový kód programu, jenž dokáže slabosti využít. Od této chvíle již začalo přituhovat, neboť podobný kousek se podařil i jiným tvůrcům a vznikaly základy aplikací, jež spojovalo jediné: utajená cesta do útrob Windows vedla přes objevenou díru. Bohužel, následky se mohly velmi lišit.

V tuto chvíli již nic nestálo v cestě tvůrci Blasteru. Nemusel být extrémně dobrým programátorem, neboť podstatný kus cesty za něj urazili jiní. Stačilo vzít známé ingredience a lektvar dovařit. Zhruba měsíc po uvolnění bezpečnostní záplaty(!) se tedy objevuje Blaster, konkrétní vtělení objevené chyby a začíná kosit uživatele, kteří si mysleli, že se jich problém netýká.

Kudy chodí Blaster?

Co je tedy onou chybou, jež tak snadno propouští Blaster a umožňuje mnohem víc, jak si dále řekneme? Poněvadž je problém komplikovaný, nebudeme zabíhat do přílišných podrobností opravdoví znalci nechť využijí webové odkazy pro detailní reference. Strašidelný potenciál díry spočívá v tom, že spojuje dvě velmi používané technologie ve Windows. Jednou je tzv. DCOM zjednodušeně řečeno se jedná o architekturu programů a jejich komponent, jež dovoluje jejich rozprostření na více počítačů v síti a vzájemnou komunikaci. Druhou technologií je pak síťový protokol RPC, jenž právě dokáže na dálku ony komponenty zavolat a spustit podle potřeby.

Výzkumníci odhalili závažný fakt, že po zaslání specificky poškozených požadavků RPC dojde k tzv. chybě přetečení, jež prostě řečeno donutí DCOM dělat věci, které by neměl. Posléze již stačí zasílat další konkrétní požadavky na útokem obnažené rozhraní, a vzdálený systém je ve vašich rukou.

Aby následující scénář mohl být naplněn, musí cílový počítač, jenž má být obětí, splňovat ještě jednu podmínku. Tou je naslouchání na tzv. portu 135, k čemuž se ještě vrátíme pro tuto chvíli stačí říci, že tato "dvířka" bývají tradičně otevřená, neboť je systém hojně využívá pro běžnou službu sdílení souborů a tiskáren v lokálních sítích. A právě touto skulinou, pokud jste ji "vystavili" navíc ještě do internetu, si k vám Blaster mohl najít cestu. Červ fungoval dosti jednoduše, neboť ze strojů obětí náhodně okukoval v okolních sítích další počítače a otevřené cesty, a tím si hledal nové cíle. Po průniku na další stroj využil protokol TFTP (trošku jednodušší FTP) a s jeho pomocí sám sebe přesunul na vyhlédnutou oběť a infikoval ji. Zde začínalo kolečko od začátku, hledáním nových potenciálních cílů.

Všimněte si jedné zásadní věci: netřeba použít e-mail, netřeba spouštět podezřelou přílohu v poště, netřeba navštívit podezřelou webovou stránku... Stačilo být připojen a nemít záplatu! A následky? Tvůrce byl nesmírně shovívavý, neboť vám "jen" pravidelně nechal restartovat počítač. Jeho citlivost vyzdvihujeme proto, že díky oné chybě mohl naprosto cokoliv, jak uvidíte dále.

Port 135 a spol.

Jak jste jistě postřehli, klíčovým faktem je dostupnost portu 135 a jeho zneužití. O co vlastně jde a proč "to tam ve Windows máte"? Protože se jedná o mnohem obecnější problém a trvale velké nebezpečí, podíváme se na věc podrobněji.

Každý operační systém, jenž komunikuje po síti a využívá protokolovou sadu TCP/IP (stojí na ní celý internet a velká část lokálních sítí), pracuje s tzv. porty. Můžete si je představit jako přívodní roury do vašeho stroje je jich 2 x 65 535 (polovina TCP, polovina UDP) a musí se do nich vejít veškerá komunikace, neboť každá roura buďto přijímá, odesílá nebo naslouchá. Mnoho síťových služeb používá určité očíslované porty (roury), jež jsou dobře známy, aby na nich přicházející klienti snadno nalezli, to co chtějí. Tak služba WWW typicky naslouchá na portu TCP 80, poštovní server na portech 25 TCP či 110 TCP a třeba překlad jmen DNS používají 53 TCP i UDP.

Nedílnou součástí operačních systémů Windows jsou také další služby, jež zajišťují často nezbytné operace. Jednou z nich je i ona zneužitá služba číhající na portu 135 TCP a UDP. Jednoduše řečeno slouží k tomu, aby si vzdálené počítače domluvily další porty, na nichž se budou bavit, právě když použijí třeba protokol vzdáleného spouštění aplikací RPC. Podstatné je, aby port 135 byl např. v lokální síti průběžně dostupný, neboť bez něj vám spousta věcí nebude fungovat, jak by měla. Na druhou stranu, z internetu k vám by měl být striktně nedostupný, neboť představuje nebezpečí a k ničemu kloudnému jej zde nepotřebujete.

Port 135 však není jediným potenciálním problémem. V jeho sousedství číhají další nástrahy v podobě portů 137, 138 a 139. Jsou totiž využívány protokolem NetBIOS, jenž například zajišťuje běžné sdílení souborů a tiskáren v sítích s Windows, což je služba, bez níž si tradiční uživatel nedokáže svou práci představit. Jenže, neopatrně vystavený port 139 do internetu opět představuje smrtící nebezpečí. Řeknete si, proč tolik řečí kolem portů? Protože představují při chybné konfiguraci stálé nebezpečí pro váš systém, a míra ohrožení je ve srovnání s mnoha viry a červy včetně Blasteru nesrovnatelně vyšší.

Proč antivir nestíhá?

Mnozí z vás se jistě pozastaví nad tím, proč zkoumat síťovou komunikaci, když mají antivir, jenž přeci vše řeší! Nemůže být ovšem většího omylu, jak vás nyní přesvědčíme. Antivirový software je jistě velmi důležitou pomůckou, ale proti útokům vůči konkrétním síťovým službám je bezmocný. Důvodem je samotná podstata jeho práce antivir kontroluje podezřelá data, jež dorazila na váš počítač v jakékoliv podobě. Pokud s vámi někdo komunikuje na dálku a vede útok tímto způsobem, antivir nemá co kontrolovat, a proto nemůže nic odhalit. Ano, Blaster byl úspěšně odhalen antiviry, ale pozor: až ve chvíli, kdy už jste byli bezmocnou obětí! Podstatná část útoku proběhla předtím, než se u vás na počítači Blaster objevil a antivirus jej odhalil. Kdyby autor červu byl zlomyslnější, zlikvidoval by váš stroj dřív, než by antivirový software vůbec dostal šanci vstoupit do hry.

Přesvědčivým důkazem budiž navíc fakt, že ani soubor na vašem stroji nemusí být antivirem odhalen. Autor článku si na základě na internetu dostupných zdrojových kódů sestavil prográmek, jenž dokáže vzdáleně připojit příkazovou řádku jakéhokoliv počítače, který naslouchá na portu 135. Ačkoliv jde jen o velmi mírnou modifikaci (ovšem poněkud drsnější) červu Blaster, zachytily jej jen některé antiviry. V den psaní článku (23. srpna), tedy více než 5 týdnů po objevení díry a 3 dny po poslední aktualizaci Live Update, je můj Norton AntiVirus (verze 9.05.15) naprosto v klidu, a ani na přímý dotaz na inkriminovaný soubor nenachází nic podezřelého. Co z toho plyne? Že třeba váš kolega v práci, jehož rovněž chrání tento či jiný antivir, může zneužitím stejného prográmku třeba zlikvidovat vzdáleně váš pevný disk.

Osobní firewall nezbytnost

Z výše uvedených informací jasně vyplývá, že důsledná kontrola toho, co dorazí na váš stroj, nemusí před záškodníky stačit. V současné době se stává samozřejmostí provádění síťové kontroly, a to nejen ve firmách či rozsáhlých sítích, ale především na domácích počítačích připojených do internetu. Pochopitelně si to uvědomují i antivirové firmy, a proto nabízejí krom tradičních antivirů i tzv. osobní či personální firewally najdete je v nabídce zmíněného Symantecu, ale i mnoha jiných výrobců (přehled najdete dále v tomto článku). Důležité je si uvědomit zásadní výhodu a potřebnost tohoto řešení: dnes již nemusí představovat největší nebezpečí soubor či program, který pronikl až na váš počítač, ale velmi zákeřná může být již samotná komunikace s vaším strojem po síti, aniž by byl přenesen jediný ucelený soubor na váš počítač. Kdykoliv stroj spustíte a připojíte k síti, měli byste ve výchozím stavu blokovat všechnu komunikaci s výjimkou té, která je pro vaši práci či zábavu nezbytná. Vámi otevřené kanály by měly být stále pod kontrolou.

Jak personální firewall pracuje?

Aplikace typu personální (osobní) firewall používá ke své práci několik principů, jež si zde popíšeme. Základem jeho činnosti je tzv. paketový filtr, jenž pracuje v podstatě v úloze důsledného vrátného. Jeho rukama na síťovém rozhraní projde každý balíček dat paket a je porovnán se sadou pravidel, načež následuje buďto propuštění, nebo zahození. Mezi tato pravidla patří především směr provozu (odesíláte vy nebo někdo posílá něco vám), dále číslo portu (tedy na jakou službu komunikace míří) a jedinečná identifikace odesílatele a příjemce pomocí tzv. IP (síťové) adresy. Je důležité si uvědomit, že číslo portu je vždy odchozí (tedy odkud jste komunikaci vypustili) a cílové (kam na protějším počítači míříte). Již kombinace těchto parametrů je použitelná pro velmi slušné zabezpečení.

Protože jsou však úskoky útočníků rafinované, umí toho firewally více. Další běžnější možností je kontrola aplikací na vašem počítači, jež chtějí síťové služby použít. Vše objasní příklad: po instalaci firewallu se pokusíte poprvé stáhnout poštu. Tato akce probudí firewall a ten se vás zeptá, zdali tomuto poštovnímu programu na vašem stroji povolíte odpovídající komunikaci. Po souhlasné odpovědi si firewall poštovní aplikaci označí a hlídá, aby se poštu nepokusil poslat jiný program. Navíc vás bude varovat, pokud by došlo ke změně původního poštovního programu (např. pomocí zákeřného červu) a tím vzniklo riziko neautorizované komunikace.

Mezi vlastnosti pokročilejších firewallů patří tzv. inspekce obsahu. Tento postup je používán k prověřování toho, co běžný paketový filtr nezvládne kontroluje samotná data, tedy "náklad", jenž od vás či k vám putuje. Existují totiž způsoby, jak např. pomocí předstírání webové či poštovní komunikace "protlačit" otevřeným kanálem (na neblokovaném portu) něco nekalého. Inspektor obsahu se "koukne dovnitř" a zběžně ověří, zda náklad není škodlivý, a poté vše opět buďto posvětí, nebo zlikviduje.

Osobní firewall v praxi

Pokud si pořídíte aplikaci tohoto jména, dokáže většinou spojit výše popsané funkce dohromady a vytvořit tak silnou bariéru mezi vaším počítačem a okolím. Následující odstavec formuluje obecné postupy při práci s typem programu, jenž se vyskytuje v mnoha podobách dle výrobce. Konkrétní typy najdete v tabulce.

Základním krokem je úspěšná instalace. Pokud nedopadne dobře, raději program odstraňte a zkuste nainstalovat znovu. V opačném případě riskujete, že nebude pracovat správně, takže buďto může "propouštět", nebo naopak blokovat kdeco a shazovat počítač. Po prvním spuštění počítače s osobním firewallem bývá většinou definován výchozí konfigurační stav, který říká asi toto: dovnitř nepouštěj nic, ven pouze to, co uživatel osobně povolí. Pokud je základní ovládání prováděno pomocí "posuvníků" či voleb s označení typu "nízká, střední, vysoká" bezpečnost, nespoléhejte se na tuto informaci a vždy pátrejte, co se za výchozím nastavením skrývá.

Po prozkoumání programu se snažte docílit nastavení, jež jsme zmínili: cestu dovnitř uzavřete, a směrem ven povolte komunikaci např. webovému prohlížeči, poštovnímu programu, FTP klientu či antiviru (pro updatování). Pro další nastavení vřele doporučujeme seznámit se s postupem detailní konfigurace filtrů, jež osobní firewally obsahují. Než povolíte komunikaci dovnitř, měli byste si být jisti, že víte, co pouštíte, jinak vše zamítněte. Dále naleznete tabulku běžných typů služeb a naše doporučení, jak si osobní firewall nastavit. Konkrétní postup nastavení záleží na typu programu, jejž jste zvolili.


Co připomněl Blaster? – Virus-nevirus Blaster a jeho poselství, aneb bez personálního firewallu ani ránu II

Při detailním sestavování vlastního filtru je potřeba si uvědomit některé okolnosti. U čísel portů je důležitý především cílový port, jenž směřuje na určitou službu odchozí port bývá volen náhodně a za běžných okolností bývá vyšší než 10 000. Pokud tedy chcete pustit někoho na svůj počítač např. na program ICQ, jenž čeká na portu 1080, musíte povolit příchozí komunikaci na tomto portu a jako hodnotu pro odchozí port ze vzdáleného počítače ponechat "Any" (cokoliv, nespecifikováno). Podobně od vás ven komunikuje např. webový prohlížeč tak, že odchozí port je náhodný a cílový port na vzdáleném počítači je tradičně 80. V naší tabulce doporučení najdete vždy cílové porty!

Zcela samostatnou kapitolou jsou protokoly pro komunikaci v sítích Microsoftu. Potřebné porty by měly být otevírány jen v lokálních sítích (tedy ne do veřejného internetu!), a navíc ještě pouze pro komunikaci s důvěryhodnými počítači. Protože potřebných portů je mnoho, nabízí většinou osobní firewall volbu typu "lokální sítě Microsoft", kterou spouštějte opravdu jen pro nanejvýš důvěryhodné komunikační protějšky. Nezapomeňte, tudy útočil z internetu Blaster, a jistě jej budou mnohé červy následovat!

Verdikt

Netřeba dále zdůrazňovat, proč je osobní firewall nezbytnou součástí každého počítače, který je připojen do jakékoliv sítě. Na závěr si dovolíme ještě jedno doplnění: neméně důležitou péčí o váš počítač je pravidelné aplikování bezpečnostních záplat z dílny výrobce operačního systému. Pamatujete? Chyba MS03-026 byla opravena v půli července, a až za měsíc červ Blaster udeřil! Máte už potřebnou záplatu? 3 0525/FEL o

Jak nakonfigurovat osobní firewall

Na tomto místě naleznete podrobný návod pro konfiguraci osobního (personálního) firewallu. Pro ukázku jsme vybrali dvě běžně rozšířená řešení: jedním z nich je "Brána firewall pro připojení k internetu", které je nedílnou součástí operačních systémů Windows XP a Windows Server 2003, druhým pak aplikace ZoneAlarm, jež patří mezi nejběžnější řešení, volně dostupná ke stažení z internetu. Předvedené postupy lze (obzvláště dle ZoneAlarmu) velmi podobným způsobem využít i u dalších produktů poměrně podobně se chovají např. Kerio Personal Firewall či Sygate Personal Firewall.

Brána firewall pro připojení k internetu

1) Produkt není potřeba instalovat, neboť je součástí operačních systémů Windows XP/Server 2003. Úvodním krokem pro jeho využití je vstup do rozhraní Síťová připojení, kde zvolíme připojení, které budeme chránit. Typicky je to telefonické připojení sítě, jež používáme ke komunikaci k poskytovateli internetových služeb.

2) U vybraného připojení přejdeme pomocí pravého tlačítka myší na Vlastnosti a zobrazíme kartu Upřesnit. V horní části této karty zapneme osobní firewall zaškrtnutím příslušného pole. Tímto krokem jsme nastavili počítač tak, aby povolil odchozí komunikaci a zabránil jakémukoliv přístupu zvenčí. Chceme-li výslovně povolit vstup určitého typu komunikace směrem z internetu na náš počítač, stiskneme tlačítko Nastavení v dolní části.

3) Na této kartě Služby můžeme povolit základní komunikační protokoly, jež jsou potřebné pro elektronickou poštu, prohlížení webových stránek či využití služby Vzdálená plocha. Parametry na této kartě platí pro příchozí komunikaci a nijak neovlivňují vaši bezpečnost v opačném směru.

4) V tomto rozhraní lze přesně nadefinovat filtr pro konkrétní typ protokolu a číslo portu, na němž komunikace bude probíhat.

5) Na kartě Protokolování zabezpečení lze konfigurovat způsob pořizování záznamu o činnosti firewallu. Tato informace může být důležitá pro případné řešení následků některých útoků.

6) Karta ICMP je určena k detailnímu nastavení specifické komunikace podle stejnojmenného protokolu ICMP. Tato komunikace slouží k diagnostice, např. při použití příkazů Ping či Tracert. Pokud tyto možnosti neznáte nebo jim nerozumíte, pro jistotu služby nepovolujte a prostudujte si nápovědu.

Personální firewall ZoneAlarm 4.0 Freeware

1) Práci s programem Zone Alarm zahájíte jeho instalací.

2) Ihned po prvním spuštění programu aplikace nabídne průvodce pro tvorbu základního nastavení. Máte možnost zkontrolovat výchozí vlastnosti a případně některé parametry upravit.

3) V dalším kroku uživatel definuje způsob, jakým bude ZoneAlarm informovat o své činnosti. Nechcete-li být obtěžováni, lze potlačit zobrazování varovných zpráv.

4) Následující obrazovka nabízí otevření internetové komunikace pro základní aplikace v tomto případě především webový prohlížeč. Pokud se základním výběrem nejste spokojeni, můžete další aplikace přidávat pomocí pokročilého dialogu (Advanced).

5) Pro základní funkci programu jsou všechny podstatné informace zadány, a proto může následovat jeho spuštění.

6) Další možnosti konfigurace jsou dostupné ze základní obrazovky ZoneAlarmu. Na kartě Firewall naleznete základní úrovně zabezpečení ve formě posuvníků, pro dodatečnou konfiguraci zvolte tlačítko Advanced. Ve výchozím stavu je veškerá příchozí komunikace na internetovém rozhraní blokována.

7) Pokud se jakýkoliv neprověřený program pokusí navázat komunikaci, firewall zobrazí varování a dotáže se, zda chcete komunikaci přijmout či odmítnout, a to pouze v tomto případě, nebo ve všech podobných situacích.

Zajímavé adresy

Chyba a záplata MS03-026

http://www.microsoft.com/security/security_bulletins/ms03-026.asp

Stránky skupiny LSD

http://lsd-pl.net/

Stránky čínské skupiny Xfocus

http://www.xfocus.org/

Zavedená čísla portů určitých služeb

ftp://ftp.iana.org/assignments/port-numbers

Stránka o personálních firewallech

http://www.free-firewall.org/

§§§§§


Průvodce mobilními telefony

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0526

Tentokrát se podíváme na zoubek novinkám od společností se shodným začátečním písmenem. Zatímco firma Sony Ericsson nám zapůjčila svůj inovovaný low-end, Siemens se blýskl odolným telefonem střední třídy a korejský Samsung do testu dodal svou novinku s označením P400.

Samsung P400

Korejská společnost Samsung se u nás na trhu etablovala jako výrobce kvalitních a atraktivních véčkových telefonů se zajímavými nápady. Ať již šlo o barevné diody či otočný foťák, telefony Samsung se od konkurence vždy něčím lišily.

Ani v případě novinky SGH-P400 tomu není jinak, a přístroj přichází s doslova revoluční technologií otočného displeje. Ten můžete snadno při rozevřeném stavu otočit o 180 stupňů a přiklopit jej zpět. Z vnitřního displeje se tak stane displej vnější, bohužel vyjma fotografování bez přílišných možností využití. Kvalita displeje je vynikající a tento dokáže při rozlišení 128 x 160 pixelů zobrazit až 65 000 barev. Je navíc výborně čitelný jak v místnosti, tak i při ostrém slunečním svitu a ostrém úhlu natočení. Ovládání telefonu vychází z předchozích modelů a je poměrně intuitivní.

Funkcemi telefon rozhodně nepatří mezi špičku, ale nabízí vcelku slušné možnosti. Adresář je schopný pojmout až 1 000 vícepoložkových záznamů a do paměti můžete umístit i 200 SMS zpráv. Pro multimediální MMSky je pak vyhrazeno 700 KB z celkových 3 MB sdílené paměti. Telefon samozřejmě nabízí i organizér, hry a rychlá data GPRS, přičemž spojení s PC lze navázat pomocí infraportu a datového kabelu, který je součástí základního vybavení stejně jako druhá baterie.

Siemens M55

Pokud jste byli zvyklí, že písmeno M označuje u Siemensu modelovou řadu s vyšší odolností proti prachu a vodě, pak na to pomalu zapomeňte. Stejně jako v případě přístroje M50, ani M55 rozhodně nedisponuje takovou ochranou jako telefony ME45 či M35. Snad jen gumový obal, který je součástí základní výbavy, dokáže zabránit poškození při pádu telefonu na zem.

Koncepčně vychází model M55 z manažerského telefonu S55, a je to vidět především na grafickém zpracování a struktuře menu. Displej je na první pohled stejný, ale disponuje vyšším počtem barev a je tedy kvalitnější, což se projeví hlavně při prohlížení obrázků. Ovládání a práce s klávesnicí jsou o poznání lepší nežli u obou předchozích telefonů, a i když zdaleka nejsou dokonalé (třeba malá tlačítka pro přijetí a odmítnutí hovoru), např. psaní SMSek je mnohem snazší.

Co se týče funkční výbavy nabízí telefon adresář s kapacitou 500 vícepoložkových kontaktů včetně fotografií a hlasových jmenovek, paměť na 100 SMS zpráv a samozřejmě i podporu multimediálních zpráv MMS a elektronické pošty. Nechybí ani přehledný organizér s kalendářem, schůzkami, úkoly a poznámkami. Samozřejmostí je přítomnost her a možnost instalace dalších her a programů v jazyce Java. Telefon podporuje paketovou technologii GPRS, spojení s počítačem lze ale navázat díky absenci Bluetoothu a IrDA jen pomocí kabelu. Ten však není v základní výbavě.

Sony Ericsson T310

Minulý měsíc jsme se podívali na zoubek high-end modelu T610 od společnosti Sony Ericsson a tentokrát přišla řada na jeho o něco méně výkonný model s označením T310. Ten je určen především mladším generacím uživatelů a vychází z předešlého modelu trojkové řady. Dalo by se v podstatě říci, že novinka je modelem T300, převlečeným do nového kabátku. Ten především opustil nepříliš zdařilý oválný design a vrátil se ke konzervativnějším tvarům.

Ovládání zůstalo stejné a zajišťuje je joystick, klávesy pro přijetí a odmítnutí hovoru a mazací tlačítko. Žádná změna se nedotkla ani displeje, který při rozlišení 101 x 80 zobrazí pouhých 256 barev. I když se to může zdát málo, v low-endové kategorii prozatím na kvalitnější displeje nenarazíte.

Co se týče funkcí, nabízí T310 identickou výbavu jako jeho předchůdce. Naleznete v něm tedy vícepoložkový adresář s kapacitou 250 záznamů, podporu EMS a MMS zpráv a e-mailového klienta. Nechybí ani rychlá data GPRS a HSCSD a možnost připojit k telefonu fotoaparát a vytvořit nějaké ty snímky. Jediným výrazným rozdílem oproti modelu T300 je přítomnost nových her, z nichž nejzajímavější je asi Tony Hawks Pro Skater. Drobným nedostatkem telefonu je absence kalendáře, který nahrazuje poznámkový blok. Ten ale nemusí všem uživatelům plně vyhovovat.

Motorola C350

Model C350 od firmy Motorola je jedním z nejlevnějších low-endových přístrojů s barev-ným displejem na našem trhu. Je ale s podivem, že mu chybí podpora MMS zpráv, které by uživatelé u barevného displeje jistě uvítali.

Motorola T720i

Upravená verze prvního barevného véčka od Motoroly se může pochlubit především podporou MMS zpráv a přídavným fotoaprátem, má však menší paměť a postrádá mailového klienta.

Nokia 7250

Nástupce netradičně vyhlížejícího modelu 7110 přináší uživatelům krom užitečnějšího rozestavění kláves také integrovaný fotoaparát a vyšší kapacitu sdílené paměti pro aplikace, obrázky a zvuky.

Panasonic GD87

První véčko od Panasonicu přináší velmi kvalitní barevný displej, integrovaný fotoaparát a mailového klienta. Může se tedy hodit jak manažerům, tak i uživatelům, kteří chtějí posílat multimediální zprávy.

Philips Fisio 825

Za velmi nízkou cenu nabízí tenhle mobilní telefon krom barevného displeje a podpory MMS zpráv také manažerské funkce včetně e-mailového klienta, GPRS, Bluetooth a kalendáře.

Samsung A800

Miniaturní véčko od korejského výrobce se bude asi více líbit něžnější polovině populace, ale rozsáhlou paměť, příjemné ovládání a barevný displej ocení jistě i mnoho mužů.

Sharp GX-13

Véčko nesoucí logo operátora Eurotel se může pochlubit špičkovým interním displejem, intuitivním ovládáním a funkcemi, jež využijí jak manažeři, tak uživatelé, kteří se rádi baví.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Siemens SL 55

Netradiční, velmi atraktivní tvary, a především miniaturní rozměry jsou devizou tohoto stylového přístroje z dílny německého Siemensu. Škoda jen, že některé funkce a vlastnosti nedosahují kvality konkurence.

Sony Ericsson T610

Dokonalou výbavou, velmi vydařeným designem a kvalitním displejem se sympatickým stylem grafiky se může pochlubit nejnovější model od firmy Sony Ericsson s označením T610.

§§§§§


Jaký chat je nejlepší? – test 4 webových chatů na českém internetu

Martin Žemlička

c03p0527

V zářijovém PC WORLDu jsme přinesli velký test českých freemailů, náplní tohoto srovnávacího testu jsou tuzemské webové chaty (čti čety; z angl. to chat povídat, klábosit).Chat je, jak víte, psaný on-line rozhovor dvou a více lidí, kteří jsou v určitou dobu připojeni k internetu a povídají si ve virtuální místnosti. I když srovnání reálného a virtuálního světa většinou pokulhává, můžeme e-mailovou poštu připodobnit k papírovému dopisu a chat k rozhovoru několika lidí na určitém místě.

Rozdíly vyplývají ze samé podstaty těchto komunikačních nástrojů: na e-mail adresát většinou nereaguje okamžitě, ale až když má čas, obsah, případně odpovědi si může rozmyslet, naproti tomu chat umožňuje pružně a rychle reagovat, ale vybírá si daň v podobě nutnosti být přítomen ve sjednanou hodinu na určitém virtuálním místě.

Webový chat je nejjednodušší způsob, jak si virtuálně popovídat. Spoustě lidí vyhovuje, jelikož k používání nepotřebují na rozdíl od videokonferencí či povídání pomocí programů typu ICQ či IRC žádný specializovaný program, stačí libovolný internetový prohlížeč. Další všeobecnou výhodou je snadné ovládání u většiny systémů. Jak to v praxi probíhá? Po přihlášení vstoupíte do tematicky členěné místnosti, ve které si čtete poznámky ostatních diskutujících a sami se aktivně zapojujete do debaty. Příspěvky lze posílat buď všem, nebo pouze vybraným osobám (ostatní text nevidí). Každá místnost má svého správce, který "určuje pravidla hry" a mimo to napomíná či "vyhazuje" neukázněné debatující. Největší slabinou webových chatů tvoří zdlouhavé generování HTML stránek s příspěvky.

Po celém světě jich existují tisíce více či méně kvalitních debatních systémů; jenom v tuzemsku jich najdete bezmála stovku. Vybrali jsme čtveřici, která zastupuje to nejlepší, s čím se lze u nás setkat, a řádně jsme se jí podívali na zoubek. U každé služby uvádíme počet přihlášených uživatelů zjištěný k poslednímu prázdninovému pondělku přesně ve třináct hodin. Vzhledem k tomu, že chatují především mladí lidé, kteří v té době měli prázdniny, berte uvedené údaje jako orientační, i přesto, že jistou vypovídací hodnotu určitě mají.

Xchat.cz

Co se nám líbilo: přehledné rozhraní, dostatečné množství užitečných funkcí, certifikace

Co se nám nelíbilo: některé funkce by mohly být "dotaženější", drobné chybky (viz text)

První z testovaných webových chatů Xchat.cz spadá do rodiny serverů portálu Centrum, a patří k tomu lepšímu, co bylo v tuzemsku dosud vytvořeno. Znáte-li níže zmíněný server chat.xko.cz, jistě si všimnete jisté podobnosti s popisovanou službou. Design a funkčnost jsou dosti podobné. Důvodem jsou nejasnosti při prodeji v září 2000 společnosti Netcentrum (nynější xchat.cz). Prodávající společnost Xland provozuje chat Xko, takže vlastně z jedné služby vznikly dvě, každá pod jiným názvem. Více si o tom můžete přečíst na stránce www.lupa.cz/clanek.php3?show=992.

Ale zpět k Xchatu: na začátku potěší velmi rychlá registrace (v podstatě stačí vyplnit pouze přezdívku a heslo), která je nutností, pokud si na popisovaném serveru chcete povídat, protože prohlídka pro neregistrované neumožňuje posílat vzkazy, slouží jen k nahlédnutí do jednotlivých místností.

Hlavní menu je rozděleno do sedmi hlavních tematických oblastí, na které navazují další místnosti. Grafické zpracování zaslouží absolutorium, decentní design je přehledný a přitom hezký. Ovládání myslím nebude dělat problémy ani začátečníkům, pouze u jednotlivých tlačítek bych uvítal podrobnější ALT text, z některých názvů či piktogramů může být nezasvěcený uživatel zpočátku zmaten.

Při samotném chatování nelze popisované službě moc co vytknout, máte k dispozici snad všechny funkce, které byste mohli kdy potřebovat. Které to jsou? Šeptání, poznámky o jednotlivých uživatelích, grafické emotikony ("smajlíky"), vzkazy (až 1 000 znaků, obdoba e-mailu), jednoduché vyhledávání podle přezdívky či e-mailové adresy, zastavení výpisu textu, ignorace lidí, kteří vás obtěžují, atd.

Správce místnosti může povolit/zakázat šeptání, vyhazovat provinilé uživatele atd. Dostatečné jsou i možnosti individuálního nastavení: počet řádků, velikost a barva písma, směr výpisu a podobně. Pochvalu rovněž zaslouží dobré organizační zázemí (vnitřní správci, kteří řeší problémy uživatelů) a funkce "srazy", jež napomáhá setkání "chatařů" v reálném světě. Při chatování vyvstává již léta problém: je uživatel, který se prohlašuje za ženu, skutečně ženou a naopak? Částečným řešením je tzv. certifikace, při níž kontaktujete pověřeného spolupracovníka daného chatu (v každém větším městě jich je několik), a ten vás na základě dokladu totožnosti zapíše do databáze "ověřených" uživatelů. Získáte zvláštní ikonku, ze které je na první pohled vidět, zda jste muž či žena, a můžete využívat některé doplňkové funkce, jež "běžní" návštěvníci chatu nemají k dispozici. V čem je problém? Certifikovaných uživatelů je žalostně málo. Mimochodem certifikaci mají ve své nabídce pouze Xchat a Chat.xko.cz.

Za roční poplatek 130 korun si můžete koupit tzv. "modrou hvězdičku", díky které budete informování prostřednictvím SMS zpráv o přihlášení určených uživatelů (všichni operátoři vyjma T-Mobilu), a do poznámek zapíšete až 120 přezdívek.

Co se nám nelíbilo? Uvítali bychom jednodušší přidávání "nicků" do poznámek a více V. I. P. chatů (několik měsíců se zde žádný neobjevil). Do informací o uživatelích by také mělo jít vložit malý bitmapový obrázek (viz služba Lidé.cz).

Celkový dojem ze služby Xchat.cz je i přes uvedené připomínky velmi dobrý, díky čemuž získal v testu tak vysoké hodnocení. A abych nezapomněl: během našeho "měření" si v 392 místnostech povídalo 1 764 diskutujících.

Chat.xko.cz

Co se nám líbilo: AgentX, služba To Jsem Já!, velké množství funkcí, neustálý vývoj, certifikace

Co se nám nelíbilo: pro začátečníky složitější ovládání

Jedna z nejstarších služeb (1998) je neustále vyvíjena, díky čemuž patří mezi špičku. Oproti Xchatu obsahuje více funkcí; vzhledem k velké podobnosti si popíšeme pouze odlišnosti. Pro zajímavost: jaká byla návštěvnost pětadvacátého srpna? 994 chatujících ve 116 místnostech.

Uživatele potěší lepší možnosti individuální konfigurace, možnost přidávat grafické smajlíky, a pozor i krátké zvukové WAV soubory (ty pak lze posílat ostatním během chatování, samosebou lze zvukový projev vypnout). Dále máte k dispozici hry, a především výborný je IM klient AgentX (700 KB), jenž umožňuje chatovat na Xku bez nutnosti mít spuštěný prohlížeč.

Nově je spouštěna užitečná služba To Jsem Já! (www.tojsemja.cz), která obsahuje jakési curriculum vitae jednotlivých uživatelů včetně fotografie. Skvělý nápad, jak se o lidech, s nimiž si povídáte, rychle dozvědět více informací. Chyběla nám možnost vyhledávat v zastaveném výpisu textu, pro začátečníky by zprvu mohlo být ovládání složité. Vyjma těchto nedostatků představuje popisovaná služba špičkový webový chat, který kromě jiného obsahuje několik unikátních funkcí.

Lidé.cz

Co se nám líbilo: blogy, snadné ovládání, množství funkcí, stovky grafických smajlíků

Co se nám nelíbilo: chybí certifikace uživatelů, slabá nápověda

Tento chat je poměrně mladý od roku 2001 fungoval na adrese chata.seznam.cz, o rok později získal současnou adresu. Služba Lidé.cz mne už v prvních minutách příjemně překvapila a ve své interní anketě jsem ji pasoval na "medailové" pozice. A nebyl jsem rozhodně sám, společně se mnou chatovalo 1 281 lidí v 224 místnostech.

Pokud znáte Xchat nebo chat z Xka, časem zjistíte, že Lidé.cz nabízejí podobné funkce, ovšem často jsou dovedeny téměř k dokonalosti. (Není divu, tento chat vyvíjeli lidé, kteří dříve programovali zmíněné dva chaty.)

Výhodou popisované služby je integrace do portálu Seznam.cz; podobné uživatelské rozhraní se snadno používá, navíc vám stačí jeden účet pro všechny další služby (e-mail, blog, forum). Nemá smysl vyjmenovávat základní funkce (podrobně jsou popsány v části o Xchatu), zmíníme pouze odlišnosti.

Každý uživatel může mít vedle své přezdívky malou bitmapovou fotografii, což je sice detail, ale o to příjemnější, protože žádná jiná popisovaná služba stejnou funkci nenabízí. Lidé.cz nabízejí neskutečných 1 973 grafických smajlíků, ze kterých si vyberete vašich oblíbených pětadvacet. Výborné jsou i ve světě populární blogy (internetové deníčky), jež byly na server nedávno přidány. Oproti Xchatu je zde lépe řešeno přerušení výpisu textu, především proto, že je přehlednější a lze v něm i vyhledávat. Nechybí ani V. I. P. chaty (např. páni Mlynář, Čtvrtníček, Hřebejk). K záporům služby Lidé.cz patří nedokonalá nápověda, hodila by se i certifikace uživatelů.

Pokec.atlas.cz

Co se nám líbilo: přehledné grafické rozhraní, moderované chaty se zajímavými osobnostmi

Co se nám nelíbilo: zoufale málo funkcí

Možnosti pro chatování na portálu Atlas je kupodivu tristní, což se projevuje i na slabé návštěvnosti (395 uživatelů v 99 místnostech). Na začátek recenze však přísluší zmíněné službě pochvala coby "guest" si můžete vybrat, zda budete vystupovat jako muž či žena. Pokud se rozhodnete pro registraci, může mít váš login pouhý jeden znak (přihlašování probíhá pomocí služby miniPAS, při registraci získáte automaticky e-mailovou adresu).

Samotné prostředí chatovacího okna s velmi jednoduchým designem je přehledné, ovšem funkčně je na tom pouze průměrně. Chybí psaní poznámek, rychlý přechod mezi místnostmi, a v neposlední řadě textové příkazy. Abych jenom nekritizoval: potěšila mne možnost vypnout zobrazování obrázkových emotikomů, které jsou nahrazeny příslušnými ASCII znaky.

Zajímavé jsou "V. I. P. pokecy" se známými osobnostmi v minulosti byli hosty mimo jiné Zdeněk Svěrák, Jan Kraus, Ljuba Skořepová a další. I když, pravda, většina chatů se známými osobnostmi je všude k uzoufání nudná. To ale samozřejmě není chyba provozovatele dané služby.

Celkový dojem z webové chatu portálu Atlas je bohužel pouze průměrný. Sice vám ze základních funkcí nebude chybět žádná, ovšem poté, co si vyzkoušíte Xchat nebo Lidé.cz, začne vám absence pokročilých "nástrojů" chybět. Kladné body získal Atlas za neobvyklé drobnosti a také za on-line V. I. P. rozhovory.

Další české webchaty

Na českém Internetu existuje spousta webových chatů, stačí se podívat například do vyhledávače Seznam (http://dir.seznam.cz/Lide__seznamky__chat/Chatovani/Webove_chaty ). Vaší pozornosti doporučujeme dětský chat Alík (www.alik.cz); špatné rovněž nejsou ani webchaty, o kterých jsme se v našem srovnávacím testu nezmínili: www.blabla.cz, www.gigachat.cz nebo chat.email.cz.

§§§§§


Nechtěné dítě Telecomu? ADSL – služba pro masové rozšíření internetu

Tomáš Jirásko, Hynek Vácha

c03p0528

ČESKÝ TELECOM dnes představil svoji finální nabídku širokopásmového přístupu k internetu, která významně přispívá k rozvoji trhu širokopásmových produktů a služeb v České republice. Společnost zveřejnila nabídku své internetové divize Imaginet pro koncové zákazníky. Širokopásmový přístup k internetu bude nabízen od 3. března 2003 pod názvem IOL Broadband a IOL Broadband Profi.

Tolik z tiskové zprávy Českého Telecomu ze dne 26. února 2003. Z pohledu dnešních dní se však bezesporu jedná o vtip. Při 3,6 milionu obhospodařovaných linek ČTc představuje totiž 10 000 "zástrček" ADSL ubohých 0,28 % linek (šťastným 10 000. připojeným klientem se stala Šárka Veselá z Jihlavy, která byla připojena 4. září 2003 ve 13:44 hodin). Přitom samotný ČTc uvádí na stránkách věnovaných IOL Broadband, že 1 678 tis. tel. linek je v dosahu technologie ADSL, což je 44 % všech telefonních linek provozovaných ČTc a jde o 12 % všech ústředen. Jediné, co se však do této doby významně rozvinulo, je debata okolo ADSL a ČTc vůbec.

Je totiž všeobecně známo, že ADSL je zatím dostupné pouze ve velkých městech. Bez zajímavosti ovšem není výběr lokalit, ve kterých mají uživatelé těchto měst možnost ADSL skutečně získat. Tyto oblasti se hlavně v Praze často překrývají s oblastmi, ve kterých mají obyvatelé zavedenu kabelovou televizi, jejíž rozvody se již celkem dlouhou dobu dají využít i pro připojení k internetu. Při porovnání cen obou možných variant v současné době jasně vyhrává připojení přes kabelovou televizi. Zde je například velice příjemné, že základní nabídka sice s o něco málo nižší rychlostí, která je však pro většinu běžných uživatel internetu u nás zcela postačující se pohybuje okolo 1 000 korun. Tato částka je totiž pro rozpočet značného množství potencionálních zákazníků jakousi magickou hranicí. Přibližně 500 korun měsíčně navíc již leckoho odradí. Cena ADSL totiž není úplně lidová. Za nejlevnější připojení IOL Broadband zaplatíme 1 416,45 Kč (1 349 bez DPH), což představuje 8,29 % průměrné měsíční mzdy (17 084 Kč průměrná mzda 2Q/2003). Velkoobchodní nabídky ostatním operátorům pak byly postaveny tak, že se jejich tarify pro koncové uživatele dosti podobaly, o nějakém vážnějším konkurenčním boji o zákazníka jsme si rovnou mohli nechat leda zdát.

A aby sám ČTc neměl mnoho práce, nabídl tuto technologii v oblastech, ve kterých již existuje alternativní varianta pevného připojení, a samozřejmě za vyšší ceny, aby potenciální uživatelé poznali, že tohle si tedy opravdu objednávat nemají, a náš mocný poskytovatel se nemusel o nic starat a mohl tak v poklidu pozorovat odliv zákazníků, kteří využívají například klasické telefonní služby. Ono se vlastně není kam honit. Ten, kdo přístup na internet opravdu potřebuje, si ho totiž zřídí buďto si objedná pevný okruh (samozřejmě za odpovídající peníze), nebo zůstane na vytáčené lince a pak přece zaplatí podstatně víc, než pokud by využil ADSL, protože při častém využívání vytáčeného připojení ve špičce se poplatky šplhají do závratných výšek.

Navíc ani technické řešení s Dashboardem, který je nyní konečně minulostí, nebylo zrovna nejšťastnější, neboť ČTc prostě chtěl vědět, kdo jeho síť navštěvuje. Jak se později ukázalo, mělo to svůj důvod. Telecom se totiž rozhodl pravděpodobně po delším monitorování provozu zapnout agregaci (overbooking), a asi si nebyl tak úplně jist, co to s jeho sítí provede. I proto byla zřejmě pro jeho spuštění zvolena doba prázdnin, kdy se dalo předpokládat, že mnoho uživatelů je na dovolených, a nějakých zásahů si nemusí všimnout, a až se vrátí, agregace vesele pojede bez nějakých námitek ke kvalitě. Uplatnění agregace však mělo v několika případech za následek naprostou nepoužitelnost této služby, a i když se ozvaly výkřiky, že si za to možná může uživatel sám, ČTc po negativní reakci veřejnosti agregaci utnul. Nicméně tak učinit nemusel, ADSL je služba bez garantované kvality, a tak v podstatě kupujete zajíce v pytli. Celým příběhem o ADSL se rovněž táhne jako tenká červená linie i otázka technologické (finanční) politiky ČTc ADSL vs. ISDN. Zatímco uživatel by uvítal ADSL, je mu vnucováno ISDN. Trochu jsme si lámali hlavu, proč v televizním spotu se jakási dvojice směje svým známým (či co jsou), že oni nemají ještě ISDN. Spíše to totiž připomínalo skrytou reklamu na kouření marihuany, protože pořizovat si ISDN v době, kdy bylo již k dispozici ADSL (ve zbytku Evropy poskytováno jako masová služba), vyžaduje hodně zastřenou mysl. Nyní se bohužel ukazuje, proč tomu tak bylo. Smáli se, neboť již věděli, že se jejich známí ADSL v nejbližší době nedočkají. Proč?

Zapomeňte na odpovědi typu, že množství uživatelů není takové, aby výnosy pokryly náklady. Zapomeňte na ekonomické argumenty, s těmi jde vždy manipulovat dle toho, kdo studii sestavuje, a velice často se tak činí. Můžeme se dohadovat o tom, zda celkově nižší množství zájemců je dáno zatím příliš vysokou cenou, kterou uživatel zaplatí za měsíční paušál, a s jeho snížením by se uživatelská základna rozrostla, a tento výkyv by se pokryl množstvím zákazníků. O tom to není. Nasazení v zahraničí jasně ukazuje, že provozování ADSL, podpořené poskytováním služeb jako video-on-demand, prodejem MP3 hudby apod., je velice lukrativní a ziskovou záležitostí. Jde o podobný model služeb, jako uplatňují mobilní operátoři např. v případě Java her. Příkladem tohoto je Kanada, kde byla u jednoho z operátorů snížena cena o pouhé 4 CAD (cca 20-22 Kč), a nárůst počtu uživatelů se pohyboval v desítkách procent.

Odpověď poskytují reklamní kampaně a jejich zaměření, kdy jasnou snahou Českého Telecomu je prodávat nyní hlavně řešení ISDN. Z jeho pohledu vcelku logická věc, ústředny jsou na provoz ISDN plně vybaveny, dosti koncových zařízení je ve skladech, navíc trh těmito je v podstatě uvolněn. Pokud by však ČTc urychleně přešel na ADSL, výtěžnost těchto investic a nákupů by poklesla. Jde tedy o to, prodat co nejvíce řešení na ISDN, než bude úplně pozdě tedy zajistit další rychlé zisky před plným začleněním do Evropské unie. I proto je zřejmě technologie ISDN emotivně stavěna jako alternativa k ADSL. To je něco, jako kdyby mladoboleslavská automobilka prohlásila, že Škoda 120 je alternativa k Octavii. Snad i proto zažíváme situaci, kdy deset tisíc uživatelů ADSL je spíše "ligou výjimečných", než první vlnou masového zavádění.

Ani státní správa nevychází z kolotoče okolo ADSL s kytičkou. Je pravdou, že se například Ministerstvu informatiky daří zavádět elektronická přiznání daní, ale v okamžiku, kdy jej běžný občan nemá čím odeslat, jde pouze o populismus. Nebo jej má vstrčit do mechaniky a na monitor nalepit známku? Ministr Mlynář tak pouze hořekuje, že nemá na Český Telecom žádné páky, ale nemá náhodou český stát ve společnosti stále majoritu? To, že se nedokáže dohodnout jeden politik s druhým, nikoho nepřekvapuje, ale také nezajímá. Co trochu snahy místo politikaření, a začít plnit sliby? Jenže Telecom je nutné konečně někomu prodat, tak proč vířit prach kvůli několika nespokojencům posečkáme. Takže si ministerstvo objednalo u Českého telekomunikačního úřadu studii, která konečně oficiálně potvrdila to, o čem si cvrlikali už vrabci na střechách ADSL v ČR je drahé a pomalé. A tak Mlynářovi nezbylo nic jiného, než vyzvat ČTc, aby s tím něco provedl. Ten tak zavedl agregaci, zvýšil rychlost, zavedl limity a Fair User Policy, která ve výsledku až tolik férová není. Telecom zde definuje uživatele podle objemu přenesených dat a hovoří o tom, jak by na tom byli špatně ti slušní proti notorickým stahovačům, jež linku prostě plně využívají což je vlastně něco, na co nemají nárok a je třeba jim v tom všemi způsoby zabránit. Bohužel jde o špatně maskovanou snahu vytěsnit "stahovače" do dražších tarifů, než starost o blaho těch slušných uživatelů, kterým stačí Čtc stanovený limit. Ale ani tím se Telecom zrovna "nevytáhl". Nejrychlejší ohlášená nabídka zůstává daleko za možnostmi technologie ADSL (max. 8 MB/s), a i když navýšení přenosových rychlostí je příjemnou změnou, ceny bohužel zůstávají stejné. Navíc se Telecom rozhodl službu ještě dále znepříjemnit. To se tentokrát projeví zavedením měsíčního limitu v objemu přenesených dat u "levných" tarifů. Ten je u tarifu 512/128 Kb/s stanoven na 10 GB, a u 1 024/256 Kb/s jde o 20 GB. Při prvním pohledu se tato hodnota může zdát dostatečná, je ovšem potřeba brát na zřetel fakt, že tento limit je zaveden u permanentního připojení se širokým pásmem, u kterého lze logicky očekávat podstatně vyšší internetový provoz než u vytáčených připojení. Pro porovnání: za tři dny jsme změřili provoz na připojení přes kabelovou televizi, a statistika routeru hovořila za vše 2 GB download, cca 1,1 GB upload. A to jsme nestreamovali žádné rozhlasové vysílání ani zpravodajské šoty televizí, což obvykle činíme.

I když tak Telecom přišel dle svého slibu se změnou v nabídce ADSL, stále citelně chybí tarif optimalizovaný pro běžnou domácnost. Postačujícím by byl právě tarif 192/64 Kb/s, klidně s limitním omezením, ovšem za cenu pod 1 000 Kč. Bohužel toho se zřejmě v nejbližší době nedočkáme, neboť nízkou rychlost má očividně v úmyslu poskytovat nadále jen v případě ISDN 128 Kb/s při sdružení obou kanálů. A to pro rozvoj internetu v České republice není nejpříznivější zpráva. Možná, že jej představí na letošním Invexu, ale se sliby na tarifní levné připojené přichází již několik let.

ADSL versus ISDN

ISDN digitální linka určená pro "integrované služby" umožňuje po jednom vedení přenášet několik typů dat. Využívá komutovaného připojování (vytáčené spojení). Spojení je aktivní jen po určitou dobu, po kterou je též účtováno zákazníkovi. Výhodou proti analogové lince jsou dva datové kanály. To znamená, že na ISDN lze vést dva nezávislé přenosy. Rychlost obou kanálů je 64 Kb/s. Pro rychlejší přístup na internet je za určitých podmínek možné oba kanály spojit, a získat tak přenosovou rychlost 128 Kb/s. Nevýhodou tohoto řešení ovšem je skutečnost, že pak platíte za oba dva kanály (jako byste současně vedli dva odchozí hovory), což je značně finančně náročné.

ADSL opět digitální přenos, který může na jednom vedení koexistovat jak s analogovou, tak ISDN linkou. Opět zde tedy máme dva vzájemně nezávislé datové kanály. Technologie ADSL ovšem umožňuje dosáhnout značně vyšších přenosových rychlostí. Její další výhodou je způsob účtování. Zde se již neplatí za čas strávený na internetu, ale platí se určitý měsíční poplatek (u nižších tarifů se u Telecomu nově bohužel měří množství přenesených dat, a při překročení určité hranice si musíte další data "přikoupit).

§§§§§


WAP zn. Hledám uplatnění – protokol WAP se podle všeho převratným fenoménem nestal …

Vojtěch Bednář

c03p0563

Wireless Application Protocol, tedy WAP, se měl stát fenoménem, převratným způsobem využívání mobilních služeb. Nestal. Dnes je odepisován, ale přesto zůstává stále součástí každého nového mobilního telefonu. Jaké jsou jeho vyhlídky?

Původním smyslem, účelem, za kterým byl WAP vytvořen, bylo přinést na miniaturní displeje mobilních zařízení, především GSM telefonů, ale nejen jich, možnost procházet WWW stránky. Kdyby se pro jejich stavbu používalo pouze triviálního HTML, nebyl by problém při dodržení určitých pravidel zobrazovat stránky i na mobilních zařízeních. Protože však weby přibližně od roku 1998 obsahují mimo jiné množství skriptů, plug-inů a dalších aktivních prvků, staly se závislými na "velkých" počítačích.

K čemu měl WAP sloužit

WAP, přesněji řečeno WML byl konstruován tak, aby zachoval možnosti HTML, avšak přizpůsobil je jednak displejům, absenci barev a nízkému rozlišení, jednak specifikám ovládání mobilních telefonů. K tomu přispěla zásada ukládání odkazů pod sebe, rozdělení stránky do "karet" nebo třeba způsob, kterým se operuje s řezy písma. Stránky měly být malé, svižné, s co největším obsahem podstatných informací bez zbytečného balastu, který má sloužit jen jako vizuální kulisa.

Bohužel, WAP zůstal nepochopen. Místo příchodu nových a zajímavých aplikací se jeho obsahová stránka vydala stejným směrem, jako v počátcích svět "velkého" WWW. Na technickém základu, umožňujícím provozovat složité databáze typu klient/server s minimálními nároky na straně klienta a maximálními možnostmi poskytovat kvalitní služby, vznikla hromada impotentních stránek. Část z nich, když nepočítáme portály mobilních operátorů, byla založena na extrakci obsahu "velkých" webů, jejich úpravě do WML a následném nabízení. To byl ještě lepší případ. Ten horší představovaly mrtvé, pasivní stránky bez života a beze špetky zajímavého obsahu.

WAP byl v době svého počátku pronásledován problémy s připojením. Síť GSM sice uměla sestavit datové spojení o rychlosti 9,6, respektive 14,4 kilobitu za sekundu, avšak tarifikované v závislosti na čase. Při procházení složitými stránkami tak bylo (a stále je) možné utratit nemalé peníze, než se uživatel vůbec dopracuje k tomu, co vlastně chtěl najít. Stránky, které jsou koncipovány tak, aby byly především rychlé, nejsou vizuálně atraktivní. O to v případě WAPu vůbec nejde, ale mnoho tvůrců prezentací a služeb to nepochopilo.

Pozvolný úpadek

Dnes je prohlížeč WAP součástí každého nového mobilního telefonu. Podporuje novější verzi protokolu, obsahuje zabezpečení, cookies, šifrovaný přenos na úrovni stejné nebo podobné té, jakou známe z PC. Technologie připojení GPRS odbourala nutnost platit za minuty on-line, a ceníky snad všech mobilních operátorů nabízejí takové kilobajtové sazby, že využívat WAP například ke čtení zpravodajství je levné. Asi jako odesílání SMS.

Přesto WAP "vypadl" z veřejného povědomí. Prohlížeč je až příliš často mrtvou součástí mobilního telefonu, o kterou jeho majitel projevuje jen minimální zájem. Přitom již zdaleka netrpí problémy svých počátků. Poskytovatelům obsahu, snad s výjimkou technických nadšenců, se WAP nevyplatí. Neochota uživatelů plodí neochotu tvůrců, nedostatek financování, bez vyhlídek na příjmy, bez potřeby tuto technologii využívat.

Lepší časy v nedohlednu?

Tak, jak dochází ke zdokonalování mobilních telefonů, zlepšují se i jejich komunikační možnosti. Nové modely mají barevné displeje. Také rozlišení se počítá nezřídka již ve stovkách obrazových bodů v každém směru. Díky tomu, díky rychlému připojení a modernímu hardwaru lze s mnohem menšími problémy zpracovávat a zobrazovat standardní WWW stránky. Tím se zvolna zužuje již tak malý prostor pro WAP. WWW je levnější, stává se dostupnějším, je to zavedená a široce podporovaná technologie.

Přesto stále existují aplikace, ve kterých by mohl být WAP užitečnějším, efektivnějším a rychlejším řešením. Když pomineme zpravodajství nebo výběr MMS na telefonech, jež tuto službu nativně nepodporují, existuje široká škála různých aplikací, pro které je malé a kompaktní řešení lepší variantou než klasické WWW se všemi jeho doplňky, formáty, protokoly a omezeními.

Asi největší vyhlídkou jsou ony již zmiňované aplikace C/S. WAP může představovat ideální uživatelský frontend tam, kde často dochází ke změně voleb, různým druhům vstupu textu, čísel, přepínačů a také kumulovaných výstupů. Jeho prostřednictvím mohou fungovat konference, expertní systémy, katalogy. Díky podpoře zabezpečení pak samozřejmě i ty aplikace, u nichž dochází k přenosu šifrovaných dat: bankovní systémy, vnitřní portály, či podnikové informační systémy, které využívají internet jako přenosové médium pro provoz samostatného intranetu. Díky své jednoduchosti, zejména v uživatelské vrstvě, může WAP nacházet použití právě tam, kde je potřeba akumulovat výsledky fungování složitého systému do přehledného a malého výsledku. Takového, který se vejde na displej mobilního telefonu, zobrazí se a nabídne několik elementárních voleb, jak pokračovat dále. Je lhostejno, jak komplikovaný a kolikavrstevný systém se k těmto údajům dopracoval, a z kolika zdrojů je musel posbírat. WAP je zde pouze primitivním prostředníkem, který může sloužit pro podporu složitých rozhodnutí.

Není pozdě?

Ne. Pokud si potenciální dodavatelé obsahu uvědomí, že síla WAPu nespočívá v kopírování koncepcí WWW, se kterým nelze soutěžit, mohou vytvářet dále kvalitní služby pro koncové zákazníky. Problém připojení k síti je dnes prakticky vyřešen, problémy s bezpečností, s integritou stránek, se serverovým softwarem také. Jediné, co doopravdy chybí, jsou právě ty dostatečně lukrativní služby, které by donutily zákazníka rozpomenout se, že i v jeho mobilním telefonu se nachází prohlížeč WML stránek a možnost pracovat s internetem i jinak, než jako pouhý modem jako zprostředkovatel komunikace pro jiná zařízení, typicky notebook nebo PDA. Potom by se WAP mohl, i přesto že je dnes zatracován a posílán na smetiště dějin, stát opět funkční, životaschopnou a lákavou technologií. Takovou, která může nabídnout s minimálními investicemi služby s vysokou přidanou hodnotou.

§§§§§

$$$$$


Hardware


PC ve věži, nebo naopak? – MSI Mega PC 651 – kombinace malého kompaktního PC s hi-fi věží, přehrávající MP3 soubory

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0499

Malá kompaktní PC, která jsme si poprvé představili přibližně před 15 měsíci, zatím na českém trhu nezískala tak bouřlivou oblibu jako například ve Spojených státech, a tak jsou k dispozici pouze modely vycházející z konceptu, který jsme vám představili v podobě barebonu Shuttle. Dá se říci, že krom vylepšených čipsetů a podpory nových technologií (USB 2.0, SATA) nepřicházejí zatím na náš trh v podstatě žádné zajímavé inovace. Po firmě Shuttle, která s tímto miniaturním řešením přišla, se podobným směrem vydali i jiní producenti. Ať již šlo o výrobce základních desek a jiných komponent (ECS) či o firmy v tomto segmentu debutující (Creative), nikdo nedokázal svému výrobku vdechnout potřebnou originalitu, a tak se jednotlivá řešení od sebe liší v podstatě jen barevným provedením.

Velmi příjemně nás proto překvapil koncept Mega PC 651 od firmy MSI. Jde o kombinaci malého PC s veškerými náležitostmi, které tato řešení obvykle nabízejí, a hi-fi věže s možností přehrávání MP3 skladeb. Na první pohled se Mega PC 651 odlišuje od konkurenčních produktů především přítomností rozměrného oranžově podsvíceného displeje, na němž se zobrazují informace o přehrávaném disku, naladěné rádiové stanici a hlasitosti. Pokud je zapnuté PC, je podsvícení, stejně jako celá hi-fi část, vypnuté a displej bohužel ukazuje pouze aktuální čas. To je poměrně škoda, neboť mohl být využit pro zobrazování důležitých informací jako je například teplota uvnitř skříně. Pokud spustíte aplikaci MSI Radio, která umožňuje poslech AM/FM rádia, displej se rozsvítí a zobrazí informace o naladěných stanicích. Dalším výrazným prvkem je regulátor hlasitosti, jenž stejně jako displej, další ovládací tlačítka hi-fi části či dálkové ovládání, nemá po spuštění PC žádnou funkci.

Na přední straně Mega PC 651 naleznete kromě displeje a ovládacích prvků hi-fi věže též kombinovanou čtečku paměťových karet, kterou lze vyměnit za disketovou mechaniku, a dále několik konektorů. Ty jsou ukryty pod výklopným panelem na spodní hraně a jmenovitě jde o dva USB a dva FireWire porty, konektory pro sluchátka a mikrofon a SPDIF vstup. Další konektory (2x USB, SPDIF OUT, VGA, sériový, paralelní, síťový, 3x audio, modem a anténní) pak naleznete na zadní straně. Dá se tedy říci, že po stránce konektivity se nemusí Mega PC 651 před běžnými PC a ostatními barebony vůbec stydět.

Nahlédneme-li pod kapotu netradičního PC, zjistíme, že zde již mnoho prostoru na vylepšení není, kdo však bude chtít výkon svého PC zvýšit, bude to mít o poznání jednoduší, nežli u podobných produktů konkurence. Volný AGP a PCI slot i paměťový bank jsou totiž umístěny chytře u kraje základní desky, a tak není při přidávání komponent třeba vymontovat CD mechaniku či jinou součást výbavy.

Výkon sestavy je určen především vybraným procesorem, paměťmi a ostatními komponenty, ale svým způsobem se na něm podílí i čipová sada základní desky. V tomto případě jde o poněkud zastaralý čipset SiS 651 s maximální rychlostí sběrnice 533 MHz a bez podpory AGP 8x či technologie Hyper-Threading. Nejvýkonnější procesor, který lze do této desky vsadit, je Pentium 4 na 2,8 GHz. Ten sice nabízí dostatečný výkon, ale vzhledem k prakticky nemožné výměně desky, představuje maximum, které můžete od této verze Mega PC čekat.

I přes vážné (starší čipset) a drobnější (neaktivní displej, ovládací prvky a dálkové ovládání v PC modu) nedostatky patří Mega PC 651 od MSI mezi nejzajímavější barebony na trhu. Navíc při vypnutí PC může sloužit jako AM/FM přijímač a přehrávač kompaktních disků a MP3 souborů. Prodává se v podstatě pouze jako skříň se základní deskou, veškeré komponenty (procesor, paměti, pevný disk a CD/DVD) si tedy musíte obstarat sami. Samotný skelet prodává firma LEVI za 12 566 Kč, což rozhodně není málo, navíc musíte počítat i s investicí do reproduktorů. Za vynaložené prostředky však získáte kombinaci hi-fi věže a miniaturního PC, která bude na vašem stole rozhodně velmi dobře vypadat.

MSI Mega PC 651

rozměry, design, funkce hi-fi

starší čipset

nevyužité prvky v PC modu

vyšší cena

Cena vč. DPH: 12 566 Kč

K testu zapůjčila firma: LEVI www.levi.cz

§§§§§


Budiž svtlo! – Unomat LX 500 GKF set světla pro ateliérovou fotografii

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0500

Máte digitální fotoaparát a používáte jej ve firmě k fotografování zboží do katalogů? Pak jste se určitě setkali s problémem, jak produkty dobře osvětlit. Studiová světla Unomat LX 500 GFK set pro vás mohou být zajímavým řešením.

Zejména firemní zákazníci, kteří si pořizují digitální fotoaparáty kvůli tomu, aby mohli snadněji připravovat a zpracovávat firemní tiskové materiály, katalogy a propagační letáky, se často potýkají s problémem, jak kvalitně a dostatečně osvětlit nejen zboží, ale i třeba modely prezentující jejich produkty. Problémem běžných zdrojů osvětlení je tak nejen malý světelný výkon, ale především malé homogenita toku světla a nevhodná teplota chromatičnosti. My jsme měli možnost si vyzkoušet práci se studiovou sadou, která se skládá ze dvou světel LX500 GKF s výkonem 1 000 wattů, dvojice stojanů, rozptylných deštníků a samozřejmě příslušných žárovek.

Zajímavostí je použití tzv. konverzních filtrů, nanesených chemickou cestou na krycích sklech lamp. Konverzní filtry značným způsobem ovlivňují teplotu chromatičnosti světla generovaného lampami, a tak výsledkem je teplota kolem 5 300 Kelvinů, což odpovídá dennímu světlu. Je tedy velmi jednoduché nastavit digitální fotoaparáty na teplotu denního světla a také lze snadno kombinovat přirozené osvětlení s umělým a účinně i dosvětlovat. Další výhodou takového řešení je i minimální chyba v barevném podání fotografovaných objektů.

Ke stojanům, které však nejsou z těch nejpevnějších, lze mimo standardně dodávaných bílých deštníků přikoupit ještě další příslušenství, mezi něž patří třeba difúzní desky. Stejně tak jejich hlavice jsou univerzální a lze je použít i s dalšími typy světel od Unomatu.

Cenově je tato sada posazena sice v absolutní míře poněkud výše, ale je třeba si uvědomit, že v setu zákazník obdrží vše, co je potřeba k osvětlení scény.

Unomat LX500 GKF set

dostatečný světelný výkon

velká variabilita příslušenství

stojany by mohly být robustnější

Cena vč. DPH: 19 990 Kč

K testu poskytla firma: ExcelFoto www.excelfoto.cz

§§§§§


Repro z Francie – test skoro neznámé dvojice počítačových reprosoustav

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0501

Testy reproduktorů sice nepatří mezi tak častý jev jako články o noteboocích, grafických kartách či tiskárnách, ale čas od času se vám na těchto stránkách snažíme představit zajímavé modely firem specializujících se na ozvučení počítačových sestav. V této recenzi se zaměříme na nabídku neznámého francouzského výrobce Tekuni. Z nabídky, která podle oficiálních stránek Tekuni čítá šest modelů, jsme vybrali 2.1 sestavu pro méně náročné uživatele a 5.1 model Sensation 140.

Symphonie 80

Sada reproduktorů Symphonie 80 představuje v nabídce Tekuni střední třídu a jde o designově zajímavě zpracovaný komplet dvou satelitů a basového reproduktoru. Zatímco oba satelity jsou při rozměrech 115 x 192 x 217 mm oproti konkurenci poměrně dost velké, subwoofer s mírami 232 x 262 x 307 mm patří spíše mezi ty menší. Co se týče barevného provedení, jsou boky reproduktorů matně stříbrné, spodní a vrchní strana je vyvedena v lesklé černé, která působí plastovým dojmem. To je ale pouze klam, neboť oba satelity i subwoofer jsou dřevěné. Součástí výbavy jsou i náhradní látkové kryty.

Zadní strana subwooferu ukrývá ovládací prvky sestavy, dvojici RCA konektorů pro přenos zvuku z PC a zdířky pro kabely spojující subwoofer s oběma satelity. Zatímco přítomnost konektorů zcela odpovídá běžnému standardu, ovládání hlasitosti a regulace výšek a basů jsou umístěny absolutně nelogicky a při každé změně je potřeba vstát a dojít či sklonit se k subwooferu. Málokdo totiž asi postaví basový reproduktor na stůl a zadní stranou k sobě.

Co se týče kvality reprodukce, rozhodně jsme nebyli z této sestavy nijak překvapeni. Zvuk se zdá být příliš ostrý a subwoofer nepodává takový výkon, jaký by se od něj podle papírových parametrů (RMS výkon 2 x 20 + 40 W) dal čekat. Na druhou stranu je třeba si uvědomit, že za cenu pod 3 000 Kč získáváte standardní kvalitu a navíc i zajímavý design. Pokud tedy chcete do koupě reproduktorů investovat podobnou částku, pak pro vás může být tento model vítanou alternativou k nabídce ostatních firem.

Sensation 140

Druhá testována sestava sice nabízí vyšší výkon a šestikanálový zvuk, avšak poněkud zaostává v provedení. Na rozdíl od Symphonie 80 jsou všechny její satelity plastové, a tak i když jde o nejdražší model firmy Tekuni, nelze jednoznačně tvrdit, že jde o high-end produkt. Celá souprava je vyvedena ve stříbrné barvě, a kromě masivního subwooferu (220 x x 350 x 464 mm) a pěti identických satelitů (80 x 165 x 113 mm) obsahuje i veškerou potřebnou kabeláž, stříbrné skládací stojany na zadní reproduktory a dálkové ovládání, umožňující výběr jednoho ze dvou vstupů audiosignálu a regulaci hlasitosti. Stejně jako u předchozího modelu, i Sensation 140 nabízí přenos zvuku mezi subwooferem a satelity po drátech s obnaženými konci a nelogicky umístěné ovládací prvky. Na zadní straně basového reproduktoru můžete regulovat celkovou hlasitost, výšky a hloubky, hlasitost jednotlivých kanálů a vyvážení mezi pravou a levou stranou.

Sestava Sensation 140 rozhodně neboduje po stránce designu, nabízí však šestikanálový zvuk, jehož kvalita je na poměry plastových reproduktorů poměrně vysoká a 140 W celkového výkonu je pro domácí použití zcela postačující. Škoda jen, že umístění ovládacích prvků je (opět) zcela nelogické a že sestava nestojí o něco méně. Konkurence má totiž v tomto segmentu při stejných či nižších cenách mnohem pestřejší nabídku.

Tekuni Symphonie 80

design

zvuk, slabé basy

ovládací prvky

Cena vč. DPH: 2 856 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, www.proca.cz

Tekuni Sensation 140

6kanálový zvuk

dálkové ovládání

plastové provedení

ovládací prvky

Cena vč. DPH: 5 725 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA www.proca.cz

§§§§§


AMD Athlon 64 FX-51 – první pohled na novou generaci procesorů AMD

Lukáš Erben

c03p0544

Konkurenční boj mezi dvěma největšími výrobci procesorů opět přituhuje společnost AMD totiž uvedla 23. září na trh dlouho avizované procesory Athlon 64 FX (a levnější Athlon 64).

Doposud používaná architektura K7, společná pro všechny starší procesory z řad Athlon a Duron, byla představena v roce 1999 a znamenala pro AMD zásadní zvrat. Společnost se díky procesorům Athlon v krátké době změnila z druhořadého výrobce procesorových "klonů" na technologického leadera: v roce 2000 předstihl Athlon konkurenční Pentium III jak po stránce výkonu, tak i frekvence, a jako první překonal hranici 1 GHz. Procesory Athlon si udržely dobrou pozici i v roce 2001 mimo jiné i díky inovované řadě Athlon XP (a poměrně vysokým cenám systémů postavených na Pentiu 4). V posledním roce ale Athlon XP ztrácel pozice zejména v segmentu výkonných a hi-end PC, a situaci nezachránily ani nové modely s jádrem "Barton", jejichž modelové značení bylo poněkud agresivní a nevyjadřovalo zcela přesně reálný výkon.

Není tedy divu, že architektura K7, sloužící v současné době již pátým rokem, má být v nadcházejících měsících nahrazena procesory z rodiny K8 (které byly dříve svorně označovány kódem Hammer) v segmentu serverů a pracovních stanic se tak stalo již na jaře, kdy byly uvedeny procesory Opteron, nyní jsou na řadě osobní počítače střední a vyšší třídy sem jsou směřovány procesory Athlon 64, respektive Athlon 64 FX.

Počínaje dnem 23. září 2003 tedy AMD nabízí tři řady procesorů s architekturou K8. Tím prvním je již dříve uvedený Opteron, který je ale určen výhradně pro servery a pracovní stanice, a většina uživatelů se s ním tedy nikdy přímo nesetká. Druhým je Athlon 64 FX-51 a s trochou nadsázky by se dalo říci, že se jedná o Opteron pro běžné počítače (rozdíly mezi Opteronem 1xx a Athlonem 64 FX jsou vskutku zanedbatelné procesory dokonce používají stejnou patici a základní desky). Athlon 64 FX je určen pro nejvýkonnější PC tedy pro zkušené uživatele, kteří pracují s 3D grafikou, vizualizací či hrají nejnovější hry. Vzhledem k tomu, že cílovým zákazníkem je uživatel profesionál (jenž má dle názoru AMD o vlastnostech a výkonu jednotlivých procesorů dostatečné informace), nejsou tato CPU označována modelovým číslem (které by mělo vyjadřovat jejich relativní výkon), ale pouze jakýmsi kódem, který se vztahuje výhradně k ostatním procesorům z dané řady procesor v námi testované sestavě tak nese označení Athlon 64 FX-51. Třetí řada procesorů, určená pro počítače střední a vyšší třídy, nese označení Athlon 64 s Opteronem a "FX" sdílí stejné jádro i 1 MB vyrovnávací paměti druhé úrovně, disponuje ale pouze poloviční šířkou paměťového rozhraní (tedy 64 bitů). Athlon 64 díky tomu používá odlišnou patici se 754 piny a nevyžaduje drahé DDR paměti s funkcí ECC. Athlon 64 bude, podobně jako Athlon XP, označován modelovými čísly, která by měla (bez ohledu odlišná tvrzení výrobce) umožnit snadnější porovnání relativního výkonu s procesory konkurence. První dva modely nesou označení 3000+ a 3200+, v době psaní tohoto článku jsme ale bohužel neměli k dispozici výsledky nezávislých testů, a nemůžeme tedy posoudit, nakolik toto značení odpovídá skutečnosti.

Světu IT vládne ruku v ruce s technologií také marketing a to platí i v případě procesorů. A tak zatímco Intel svého času zdůrazňoval, jak nezbytné jsou procesory Pentium 4 pro práci s internetem (což je nesmysl i normálně, v našem světě vytáčeného připojení a počítaných minut či megabajtů dvojnásob), AMD vyrazilo do boje se čtyřiašedesátibitovými slogany, které jsou často neméně úsměvné. Například tvrzení typu "se 64bitovou technologií již nebudou objekty statické: auta se při nárazu skutečně poškodí, do otvoru, který jste vystříleli ve zdi, se vaše postava může i schovat" jsou sice zábavná, v horizontu příštích několika let ale stěží relevantní.

Hlavní výhodou 64bitové architektury (oproti stávajícím 32 bitům) je schopnost adresovat více než 4 GB RAM (a přiřadit jedinému procesu více než 2 GB RAM to je ale omezení Windows). I kdybychom věřili, že podobné efekty závisí na 64bitových procesorech (ony ale ve skutečnosti závisí spíše na grafických procesorech jako je Radeon či GeForce a možnostech herních enginů), k jejich využití může dojít až ve chvíli, kdy budou k dispozici nová WindowsXP pro x86-64, aplikace a hry budou upraveny speciálně pro tuto architekturu a v PC s procesorem Athlon 64 FX (Athlon 64, Opteron) budou běžné alespoň 4, raději ale 8 GB RAM. Nechceme tím snižovat význam technologie x86-64, jež umožňuje snadný přechod od 32bitových PC a operačních systémů k 64 bitům (tento přechod je s ohledem na limit 4 GB RAM bezpochyby nutný a to v poměrně brzké době), pravdou ovšem zůstává, že pro "první generaci" uživatelů Athlonu 64 (FX) bude důležitý především 32bitový výkon.

Neméně důležitou roli bude pochopitelně hrát i cena nových procesorů. Athlon 64 FX-51 se bude zpočátku prodávat nad hranicí 20 000 Kč bez DPH (tedy v podobné relaci jako nejrychlejší Pentium 4), Athlon 64 3200+ bude výrazně levnější zhruba 13 000 Kč bez DPH, tento procesor navíc používá levnější paměti a lze očekávat i nižší cenu základních desek. Ostatně bude to právě "obyčejný" Athlon 64, jenž osloví většinu uživatelů věříme, že test tohoto procesoru se nám podaří připravit do následujícího čísla.

Test počítačové sestavy FOX FX 51

Počítač s procesorem Athlon FX-51, který jsme testovali krátce před jeho oficiálním uvedením na trh, postavila mladá brněnská společnost FOX Computers. Sestava upoutá již na první pohled svým netradičním vzhledem a mnoha úpravami a doplňky, které rozhodně nepatří ke standardní výbavě stolních PC na českém trhu. Hliníková skříň (Cooler Master Centurion), akrylátové boční okno, neonové osvícení "interiéru", panel pro sledování teploty komponent a regulaci několika ventilátorů (AeroGateII) či chladicí šachty pro pevné disky (CoolDrive 3) skutečně nebývají samozřejmostí. Jestliže bychom měli nabídku těchto doplňků označit za nadstandardní, pak práce odvedená při montáži PC zaslouží označení "výborná" zejména zpracování kabeláže nemá na našem trhu konkurenci. Všechny napájecí kabely jsou perfektně složeny, staženy do punčošek a z větší části zataženy za zadní stěnu skříně, plochý IDE kabel je protažen za základní deskou a všechny kabely vedené v hlavním prostoru skříně jsou pečlivě sesvorkovány či upevněny. Teplotní čidla jsou místěna na grafické kartě, šachtě disků, procesoru a zdroji, většina ventilátorů byla nahrazena za speciální tiché typy a celá skříň byla odhlučněna pomocí speciálních pěnových materiálů.

Základní deska ASUS SK8N s výkonnou čipovou sadu nForce 3 PRO společnosti Nvidia disponuje AGP 8x, pěti PCI sloty, SATA Raid řadičem a dvěma páry pozic pro ECC DDR registered paměť. Osazen je 1 GB (2 x 512 MB) ECC DDR 400 RAM, grafickou kartou ASUS V9950 Ultra (v současné době nejrychlejší GPU GeForce FX 5900 Ultra) a zvukovou kartou Audigy 2. Dva disky Seagate Barracuda SATA o kapacitě 120 GB jsou zapojeny v RAID konfiguraci 0, zatímco na klasickém ATA řadiči je připojena kombinovaná DVD+RW/DVD-RW mechanika NEC. Počítač není vybaven disketovou mechanikou, zato ale disponuje čtečkou paměťových karet (MMC, SD, MS, SM, CF) a je k němu dodávána USB "pen drive" o kapacitě 64 MB. Periferie tvoří pouze přesná myš Logitech MX 300 a designová klávesnice CoolerMaster Silver (pokud hodně píšete či hrajete hry, pak byste možná raději volili klasickou AT klávesnici s plnou velikostí a zdvihem kláves i ty existují v černostříbrném provedení). FOX Computers doporučuje coby displej 19" LCD panel Neovo s DVI rozhraním, který je prodáván zvlášť. Volba dalších periferií (reproduktory, vstupní zařízení) je ponechána na vás, což lze u hi-end sestavy jedině ocenit. Softwarová výbava je také celkem puristická (pouze Windows XP Professional), což profesionální uživatelé, kterým je FOX FX 51 určen, spíše ocení (proč platit za zbytečné tuny edutainmentu a sharewaru).

Testování ukázalo, že výborná práce byla odvedena i v oblasti softwarového nastavení a vyladění systém byl zcela stabilní, a během testování nedošlo k pádu Windows ani žádné z aplikací. Výsledky jednotlivých testů dopadly na výbornou: v SysMarku 2001 dosáhl FOX FX 51 rekordního skóre mezi sestavami testovanými v TestCentru IDG: 334 bodů (respektive 376 bodů v Internet Content Creation a 297 bodů v Office Productivity). Ve 3D Mark 2003 dosáhl výtečných 6 215 bodů, ve starším 3D Mark 2001 pak dokonce překročil hranici dvaceti tisíc bodů (přesněji 20 095). FOX FX 51 je ve většině námi provedených testů nejen rychlejší, než námi testované sestavy s nejrychlejším procesor společnosti Intel Pentium 4 3,2 GHz, ale o pár bodů překonal dokonce i oficiální výsledky sestav AMD! Nesmíme také zapomenout, že Athlon 64 FX-51 je první CPU v dané výrobní řadě (zatímco 3,2 GHz P4 je posledním zástupcem řady "Northwood"). Pokud AMD dokáže v nadcházejících měsících uvést i rychlejší varianty procesoru Athlon 64 FX, může během relativně krátké doby získat zpět nedávno ztracenou část trhu výkonných PC.

Nové technologie jsou již tradičně poměrně drahou záležitostí. V případě FOX FX 51 se nám ale cena nezdá příliš přemrštěná, zejména vezmeme-li v potaz kvalitu komponent a preciznost odvedenou při stavbě a ladění počítače. Je pravdou že svým vzhledem a provedením bude vyhovovat spíše počítačovým nadšencům a náruživým hráčům než firemní klientele. A je také pravdou, že jen mizivé procento "domácích" uživatelů může investovat do stolního PC šestimístnou částku (vč. DPH). Když už bychom se ale k podobné investici rozhodli, požadovali bychom za své peníze prvotřídní kvalitu a profesionální úroveň tato kritéria FOX FX 51 rozhodně splňuje.

Komentář k testům

Vzhledem k omezenému času který jsme měli na testování, se nám nepodařilo sehnat shodně konfigurovanou sestavu s procesorem P4 3.2 GHz. Společnost AMD nám poskytla sadu vlastních benchmarků Athlonu 64FX a Pentia 4, z nichž některé uvádíme pro srovnání s výsledky dosaženými na FOX FX 51.

FOX FX 51

vysoký výkon a perfektní stabilita

dokonalé zpracování a vzhled

spíše pro počítačové fanatiky

vyšší cena, nepraktická klávesnice

Cena vč.DPH: 103 570 Kč

K testu zapůjčila firma: FOX Computers www.foxpc.cz

§§§§§


BIOS: přísně tajné – průvodce zákoutími BIOSu a praktické rady pro nastavení (CD) I

David Čepička, Margit Kuther, Michael Schmelzle, Thomas Rau

c03p0545

Cesta ke stabilnímu a rychlému počítači vede přímo přes dobře nakonfigurovaný BIOS. V tomto článku vám ukážeme, jak co nejoptimálněji nastavit základní parametry v BIOSu, a zároveň přidáme několik tipů z profesionálních zdrojů.

Výrobci počítačů při nastavování parametrů v BIOSu sázejí na jistotu jejich cílem je vždy stabilní počítač. Často jsou však až příliš opatrní. V mnoha případech můžete z počítače dostat větší výkon, aniž byste jej nějak poškodili. V Setupu BIOSu, do nějž se dostanete většinou stiskem některé z kláves <Delete>, <F1> či <F2> při spuštění počítače, máte možnost nastavit celou řadu parametrů. Prozradíme vám, které jsou ty správné. Výrobci počítačů a základních desek sice získávají BIOS od stejných producentů, poté jej však konfigurují podle svého uvážení. Proto funkce BIOSu mají často různá označení, schovávají se v různých menu, anebo se pro jistotu některé neobjevují vůbec.

V tomto článku se tedy dozvíte, jak si nakonfigurovat počítač tak, aby běžel stabilně a aby byl dostatečně svižný.

Rychlé bootování

Zapnete počítač a pak si skočíte pro šálek kávy. Ono to totiž nějakou dobu trvá, než se počítač spustí. Nemáte na kávu chuť? Pak si zrychlete spouštění počítače prostřednictvím BIOSu.

1 )Jak spustit počítač rychleji

Funkce: Quick Power On Self Test

Také zvaná: Quick Boot

V menu: Advanced BIOS Features, Boot

Doporučujeme: Enabled

Jakmile BIOS inicializuje hardware vašeho počítače, okamžitě jej důkladně otestuje. Pokud však váš počítač běží stabilně, můžete tento časově náročnější Power On Self Test (POST) prostřednictvím výše uvedené volby zredukovat na minimum. Tímto způsobem získáte zvláště u počítačů s více než 64 MB operační paměti až 1 minutu času. BIOS totiž v tomto případě například netestuje operační paměť třikrát, nýbrž pouze jednou.

Pokud i tak je pro vás bezpečnost a stabilita počítače důležitá, ale přesto chcete čas od času důkladnou kontrolu operační paměti přerušit, učiníte tak stiskem klávesy <Esc> v okamžiku, kdy vidíte na monitoru, že BIOS operační paměť testuje. Stiskem zmíněné klávesy test okamžitě skončí.

2 )Spouštějte počítač pouze ze správného spouštěcího disku

Funkce: First Boot Device

Také zvaná: Boot Sequence

V menu: Advanced BIOS Features, Advanced, Boot

Doporučujeme: HDD-0 nebo C:

Prostřednictvím této volby nastavujete, ve které diskové jednotce má BIOS začít hledat operační systém. Disk s operačním systémem tak musí být nastaven jako první. Obvykle leží operační systém na disku C:, který je připojen jako Master na primárním IDE kanálu. Proto vyberte v BIOSu položku HDD-0 nebo C:, popřípadě název disku. Tuto volbu pak můžete změnit v případě, kdy potřebujete počítač spustit z diskety (volba Floppy nebo A:), CD-ROM mechaniky (CDROM), z pevného disku připojeného přes USB (USB-HDD), či ze ZIP mechaniky (ZIP).

Chcete počítač spustit z nějakého jiného USB zařízení, pro nějž jste ale v BIOSu nenalezli odpovídající volbu? Tato zařízení interpretuje BIOS často jako USB disketové mechaniky, někdy také jako mechaniky ZIP připojené přes USB nebo jako pevný disk připojený přes USB. Odpovídající parametry jsou v tomto případě USB-FDD, USB-ZIP nebo USB-HDD. Ovšem stejně nejlépe vám s identifikací USB zařízení poradí k němu přiložená příručka. Pokud jste ji ztratili a nemůžete najít žádné informace ani na internetu, pak jednoduše postupně vyzkoušejte USB položky v BIOSu pěkně jednu po druhé.

3 )Disketové mechaniky žádnou kontrolu nepotřebují

Funkce: Boot Up Floppy Seek

Také zvaná: Seek Floppy, Floppy Drive Seek

V menu: Advanced BIOS Features, Boot

Doporučujeme: Disabled

Nastavením této volby ušetříte čas, během nějž by jinak BIOS testoval disketové mechaniky. Ty pokud jsou jednou správně nainstalovány, pracují potom většinou bezchybně, rovněž diskety, které do nich vložíte, jsou i bez kontroly systémem interpretovány bez problémů.

4 )Spouštějte Windows tou největší možnou rychlostí

Funkce: IDE HDD Block Mode

Také zvaná: HDD Block Mode Sectors

V menu: Integrated Peripherals

Doporučujeme: Enabled

Spouštění operačního systému obrovsky zatěžuje pevný disk. Dokud se Windows úplně nespustí, je nutno do operační paměti přenést megabajty dat, a to samé se týká i procesoru. Proto průběh spouštění značně urychlíte, pokud dovolíte, aby se data z pevného disku nepřenášela jednotlivě sektor po sektoru, nýbrž rovnou po několika sektorech, nejčastěji po 32 v jednom bloku.

Tímto příkazem však urychlíte pouze start Windows. Pokud je již operační systém spuštěn, potom používá pro tuto funkci pouze svůj vlastní ovladač.

Zvýšení výkonu procesoru

Nové procesory vyžadují stále další nové položky v BIOSu, a to proto, aby se funkce, jež procesory od firem AMD, Intel a dalších nabízejí, daly také v praxi skutečně využít. Jako příklad můžeme uvést funkci Hyper Threading pocházející od Intelu, která způsobuje, že se procesor operačnímu systému jeví tak, jako kdyby byly v počítači přítomny dva logické procesory. Při běhu některých aplikací může tak dojít k výraznému nárůstu výkonu.

5 )Pracujte rychleji s více programy

Funkce: Hyper-Threading

Také zvaná: CPU Hyper-Threading, Hyper-Threading Technology, Hyper-Threading Function

V menu: Advanced BIOS Features, Advanced, CPU Configuration

Doporučujeme: Enabled

U některých procesorů Intel Pentium 4 konkrétně u modelu s taktovací frekvencí 3,06 GHz a při frekvenci FSB (Front Side Bus) 533 MHz a u všech modelů s frekvencí FSB rovnající se 800 MHz zapíná tato volba funkci Hyper-Threading.

Mikroprocesor se pak jeví operačnímu systému ve formě dvou logických procesorů. U některých aplikací, zvláště u těch, které pracují s několika procesy (vlákny Threads) a mohou se tak o tyto procesy podělit, případně při práci s několika programy současně, se tak může výkon značně zvýšit.

Ovšem nestačí pouze mikroprocesor, funkci Hyper-Threading musí podporovat také základní deska. V současnosti tuto technologii podporují čipové sady 875P, 865G, 865PE a 865P od Intelu, stejně jako čipové sady 850E, 845GE, 845E, 845PE, 845G (pouze verze B-Step) a konečně 845GV.

Jestliže jste si zakoupili základní desku vybavenou některou z těchto čipových sad před říjnem 2002, pak v BIOSu položku týkající se zmiňované technologie k dispozici nemáte, můžete ji však získat updatem BIOSu. To samé platí pro čipové sady SIS 655 (B-Step), 648FX, R658 (B-Step), 648 (B-Step), 645DX (B-Step), 651 (B-Step) a M650 (B-Step), stejně jako pro čipovou sadu VIA P4X400. Poslední podmínkou pro fungování technologie Hyper Threading jsou na počítači nainstalovaná Windows XP Home či Professional.

Aktivování funkce Hyper-Threading: Pokud je již položka Hyper-Threading obsažena v BIOSu, pak bude pro tuto technologii při instalaci Windows automaticky přidělen vhodný ovladač. Zmiňovaná technologie totiž potřebuje od Windows nainstalovanou funkci ACPI (viz odstavec Úspora elektrické energie) a dále funkci APIC. APIC (Advanced Programmable Interrupt Controller) totiž ve víceprocesorovém systému organizuje požadavky na přerušení pro jednotlivé procesory.

To, že ovladače skutečně byly nainstalovány, poznáte ve Správci zařízení, pokud si v menu Zobrazit klepnete na volbu Zařízení podle připojení. Tam totiž uvidíte jednu z položek ACPI-Uniprocessor-PC nebo ACPI-Multiprocessor-PC.

Jestliže funkci Hyper-Threading v BIOSu povolíte, uvidíte ve Správci zařízení položku ACPI-Multiprocessor-PC, a pokud klepnete ve Správci zařízení na menu Zobrazit/Zařízení podle typu, pak v bodu Procesory uvidíte zobrazeny dva mikroprocesory.

Instalace podpory pro Hyper-Threading: Komplikovanější to bude v případě, kdy již máte nainstalovaná Windows a nyní si chcete doinstalovat funkci Hyper-Threading prostřednictvím updatu BIOSu. Hyper-Threading můžete jednoduše povolit pouze tehdy, pokud všechny výše uvedené položky ve Správci zařízení máte. Pak Windows pouze naleznou druhý logický procesor.

Pokud však ve Správci zařízení existuje pouze položka Standardní počítač, popřípadě Jednoprocesorový osobní počítač s rozhraním ACPI, musíte v BIOSu nastavit pro funkce APIC a následně ACPI parametr Enabled a znovu nainstalovat systém Windows (viz rámeček Úspora elektrické energie: Jak udržet Windows ve formě). Pokud jste v Setupu BIOSu měli podporu ACPI již povolenou, nezapomeňte před novou instalací Windows povolit v BIOSu rovněž funkci APIC.

6 )Nejvyšší výkon pro váš multiprocesorový systém

Funkce: MPS Version Control for OS

Také zvaná: MPS Revision, MPS Table Version

V menu: Advanced BIOS Features, Advanced, CPU Configuration

Doporučujeme: 1.4

MPS (Multi-Processor-Specification) je jakýmsi standardem pro víceprocesorové systémy, který informuje operační systém o konfiguraci počítače. Většina víceprocesorových operačních systémů, jako jsou kupříkladu Windows 2000, XP a Linux, podporuje rozšířenou verzi MPS 1.4. Proto vám doporučujeme v případě, že používáte některý z výše uvedených operačních systémů, právě zmiňovanou položku.

Verzi 1.4 vlastně podporují i Windows NT4. Ovšem pokud vám velmi záleží na stabilitě systému, doporučujeme vám zůstat raději při MPS 1.1. Ostatní verze Windows víceprocesorové systémy nepodporují, proto tato volba nemá na systém žádný vliv.

Rovněž základní deska, která má patici pouze pro jeden procesor, vám pro něj nabízí podporu Hyper-Threadingu. Jak již bylo zmíněno, chová se systém s procesorem s takto aktivovanou volbou jako počítač se dvěma procesory. V tomto případě je v BIOSu položka MPS Version Control for OS často nastavena napevno na verzi 1.4.

7 )Přetaktování: Stabilní provoz u základních desek s paticí A

Funkce: S2K Bus Driving Strength

V menu: Advanced, Chip Configuration

Doporučujeme: Auto

Tuto položku naleznete v BIOSu u základních desek s paticí A. V případě S2K jde o sběrnici procesoru Athlon. Volba umožňuje řídit intenzitu datových signálů na sběrnici. Síla signálů závisí zejména na uspořádání vodičů na základní desce.

Manuální nastavování má význam pouze v případě, kdy si přetaktováváte systém. Intenzita signálu z tranzistorů se dá měnit prostřednictvím čísla v hexadecimálním tvaru, a to v položkách S2K Strobe P Control a S2K Strobe N Control. Vyšší hodnota parametrů v tomto případě zvyšuje stabilitu systému, jelikož při přetaktovávání se kvalita signálu kvůli kratšímu taktu zhoršuje. Na druhou stranu intenzita signálu nastavená na vyšší hodnotu, než je předepsaná výrobcem, značně zatěžuje jednotlivé komponenty a z dlouhodobého pohledu může celý systém spíše poškodit.

Pro zajímavost srovnatelnou volbu, jež ale řídí signály mezi čipovou sadou a pamětí DDR, naleznete v položce DQS Driving Strength.

Stabilizování operační paměti RAM

Chybná nastavení v BIOSu pro operační paměť jsou často příčinou nestability celého systému. Se správnými parametry problémy s počítačem vmžiku zmizí.

8 )Správné časování pro operační paměť

Funkce: DRAM Timing

Také zvaná: Configure SDRAM by SPD, DRAM Timing Selectable, Memory Detect By, Memory Timing, SDRAM Configuration, SDRAM Controlled By

V menu: Advanced, Advanced Chipset Features; Advanced, Chip Configuration; Advanced Chipset Features

Doporučujeme: By SPD, Optimal, SPD, Yes


BIOS: přísně tajné – průvodce zákoutími BIOSu a praktické rady pro nastavení (CD) II

Pokud se budete řídit našimi doporučeními, převezme BIOS parametry pro časování týkající se daného modulu z komponenty SPD (Serial Presence Detect), kde jsou výrobcem nastaveny.

9 )Procesor a operační paměť na stejné frekvenci

Funkce u (DDR)-SDRAM: CPU: DRAM Clock Ratio

Také zvaná: DDR: CPU Ratio, DRAM Frequency: FSB Ratio, System/DRAM Ratio

Funkce u pamětí Rambus: RDRAM Frequency: FSB Ratio

Také zvaná: System/Rambus Ratio

V menu: Advanced, Chip Configuration; Advanced Chipset Features; Advanced Frequency/Voltage Control

Doporučujeme: Auto, Default

Pokud nesouhlasí frekvence mezi procesorem a operační pamětí, může to mít vliv na stabilitu počítače. Proto je, a zvláště v tomto případě, nejlepší spolehnout se na parametry, jež si BIOS sám nastaví.

10 )Stabilní systém s maximální rychlostí paměti

Funkce u (DDR)-SDRAM: DRAM Clock

Také zvaná: DRAM Frequency, Memory Frequency

Funkce u pamětí typu Rambus: Direct Rambus Clock

Také zvaná: Rambus Channel Frequency

V menu: Advanced, Chip Configuration

Doporučujeme: Auto, By SPD, SPD

Při výše zmíněné volbě přebírá BIOS frekvenci paměti nastavenou výrobcem. Pokud budete používat paměťové moduly rychlejší, než jaké podporuje základní deska (podívejte se do manuálu k základní desce!), musíte si odpovídající frekvenci nastavit ručně.

Plynulejší hry

Grafická karta patří ke komponentám, jež mají rozhodující vliv na celkový výkon počítače. Každá kapička výkonu, kterou z ní dostanete navíc, se okamžitě projeví při práci a hraní her na počítači.

11 )Rychlejší grafika: Optimalizace práce procesoru a grafické karty

Funkce: Video Memory Cache Mode

Také zvaná: Advanced, Chip Configuration

Doporučujeme: USWC

Naše doporučení vede k zrychlení práce v takových grafických aplikacích, jakými jsou například 3D hry. Procesor totiž ukládá data, která by měla být zapisována do paměti grafické karty, do speciální paměti. Tím je umožněno to, že větší množství dat, typicky se jedná o 64bitová, se mohou vmžiku poslat přes sběrnici AGP přímo do grafické karty. Procesor tudíž nemusí tak často věnovat svůj výpočetní čas na zapisování do paměti grafické karty. Na druhou stranu v případech, kdy se do grafické karty posílá v různých okamžicích různě velké množství dat, vede tato volba ke zpomalení rychlosti počítače, neboť data uložená ve speciální paměti procesor posílá až v okamžiku, kdy je jich tam nashromážděno určité množství. Při práci s grafickými aplikacemi jsou zpracovávaná data posílána do paměti vcelku rovnoměrně, takže možnost vzniku nějakých dalších prodlev nehrozí.

Metodu USWC (Uncacheable Speculative Write Combining) by měly podporovat i starší grafické karty, neboť standard VBE 2.0 (VESA BIOS Extension), který je jejím základem, je již sedm let starý. Pokud přesto vyvstanou nějaké problémy, kupříkladu zatuhnutí počítače či černá obrazovka po jeho spuštění, pak stačí změnit zmiňovanou volbu na UC (Uncached).

12 )Grafická karta a operační paměť: Jak urychlit hraní her

Funkce: AGP Aperture Size

Také zvaná: Graphics Windows Size

V menu: Advanced, Chip Configuration; Advanced, Advanced Chipset Features; Advanced Chipset Features

Doporučujeme: 64; 64 MB nebo 128 MB; 128 MB

Množství operační paměti grafické karty, které může operační paměť přímo spravovat, například pro dočasné ukládání textur, závisí na velikosti operační paměti počítače a na velikosti paměti grafické karty. Obecně platí, že by hodnota uvedená v AGP Aperture Size neměla překročit polovinu operační paměti počítače maximální smysluplná hodnota je v tomto případě 128 MB. U starších grafických karet s pamětí 32 MB je výše zmiňovaných 128 MB ideálním nastavením. Pro grafické karty s větší pamětí než 32 MB bohatě postačí nastavení AGP Aperture Size na 64 MB.

Vyladění výkonu pevného disku

V případě pevných disků se v současnosti odehrává řada významných změn. Rozhraní Ultra DMA/133 již není ničím výjimečným, stále více výrobců pevných disků ruku v ruce s výrobci základních desek spoléhá na nové rozhraní Serial ATA. K tomu se dále přidává rozhraní FireWire, které je velmi dobrou volbou pro pevné disky v externím provedení.

13 )Optimální konfigurace pro pevné disky s rozhraním Serial ATA

Funkce: On-Chip-S-ATA

Také zvaná: On-Chip Serial ATA Setting; Serial ATA Controller; On-Chip Serial ATA

V menu: Advanced, Onboard Device Configuration, Onchip IDE (Device); Integrated Peripherals; Integrated Peripherals, Onboard PCI Controller

Doporučujeme: Enabled

Prostřednictvím uvedené volby zapínáte, popřípadě vypínáte řadič Serial ATA. Řada výrobců dnes do svých základních desek rozhraní Serial ATA (S-ATA) integruje. S-ATA je nástupcem dnes již zastaralého paralelního rozhraní (P-ATA) určeného pro pevné disky a různé další mechaniky. Dnes má čipová sada buď přímo zabudovanou podporu protokolu Serial ATA, jako je tomu kupříkladu u čipových sad 875P, 865G, 865P a 865PE od Intelu, případně výrobce dává do základních desek čip Serial ATA produkovaný firmami Promise, popřípadě Silicon Image.

Pokud čipová sada podporuje protokol S-ATA, je v BIOSu dostupná řada položek s názvy jako Serial ATA Port0/Port1 Mode, nebo SATA Port0 Configure as. Jestliže chcete mít v počítači připojená jak zařízení P-ATA, tak i S-ATA, pak právě zde můžete zařízení S-ATA pomocí BIOSu nastavit jako Primary Master/Slave nebo Secondary Master/Slave. Zařízení S-ATA totiž neznají rozdělení na Master a Slave, a proto na nich ani nenaleznete žádné jumpery známé z P-ATA zařízení. V menu nazývaných například ATA Configuration nebo S-ATA/P-ATA Keep Enabled si můžete nastavit, zdali budete chtít používat pouze zařízení S-ATA, nebo pouze P-ATA, či oba dva typy zařízení současně.

Další užitečné volby v BIOSu

Správci sítí mají často starost o to, aby jim uživatelé nezasahovali do vnitřku počítače. Některé verze BIOSu dokážou zajistit také ochranu proti neoprávněné manipulaci. Další užitečná funkce spočívá v informování o chybě v BIOSu prostřednictvím hlasového výstupu, namísto známého klasického pípání.

14 )Ochrana počítačové skříně před neoprávněným přístupem

Funkce: Case Open Warning

Také zvaná: Case Opened; Chassis Intrusion

V menu: HW Monitor, PC Health Status

Doporučujeme: Enabled

Jestliže vlastníte počítačovou skříň, která je vybavena patřičným senzorem, jenž je propojen se základní deskou (konzultujte s manuálem k základní desce nebo k počítači), pak výše zmíněnou položkou můžete kontrolovat, zda byla počítačová skříň otevřena. Pokud ano, tak při spuštění počítače budete upozorněni na tuto skutečnost varovným signálem nebo varovným upozorněním. Také se může v BIOSu nastavit odpovídající položka na upozornění typu Case Opened:Yes. Pokud se tak stane, nezapomeňte tuto položku v BIOSu nastavit zase zpět, jinak by vám při každém spouštění počítače hlásila, že skříň počítače byla otevřena.

Tato ochrana počítačové skříně má smysl zvláště u serverů, jež v nutném případě okamžitě administrátorovi hlásí, pokud někdo skříň u serveru otevře.

15 )Hlasový výstup oproti nesrozumitelnému pípání

Funkce: Speech Post Reporter

Také zvaná: Voice Genie

V menu: Integrated Peripherals; Advanced Speech Configuration; Advanced I/0 Configuration

Doporučujeme: Enabled

Někteří z výrobců základních desek jako Albatron, Asus či Gigabyte vybavují svoje výrobky čipem s hlasovým výstupem. V případě, že se na počítači vyskytne nějaký problém, dozvíte se o něm namísto pípání více či méně srozumitelnými slovy, zda a jaká že to chyba se v systému vyskytla. Jazyk se dá nastavit prostřednictvím softwaru či jumperů na základní desce. Firma Asus dokonce dodává utilitu, pomocí níž si můžete pevně nastavená chybová hlášení nahradit vlastními hlášeními nahranými ve WAV formátu.

Úspora elektrické energie

Lidé, kteří šetří elektrickou energií, chrání vlastní peněženku i životní prostředí. V následujících tipech se dozvíte, jak ušetřit elektrickou energii v případě počítačů.

16 )Účinné šetření elektrickou energií

Funkce: ACPI Function

Také zvaná: ICPA Function

V menu: Power Management Setup, Power Management Features, Power

Doporučujeme: Enabled

ACPI (Advanced Configuration and Power Interface) je nejúčinnější úsporný režim pro osobní počítače. Operační systémy podporující ACPI, mezi něž patří Windows 98 SE, ME, 2000 či XP, kontrolují úplně všechen hardware i software. Vědí takřka o každé aktivitě. Pokud systém zjistí, že nějaké zařízení nebo dokonce celý systém není v danou chvíli potřebný, přepne se toto zařízení nebo celý systém do úsporného režimu.

Windows mohou režim ACPI využívat pouze tehdy, když mají v počítači základní desku, která zmíněný režim podporuje, a když je v BIOSu této desky povolen. Chybí-li položka ACPI v BIOSu základní desky, byla tato deska zhotovena někdy do poloviny roku 1999 a tento režim nepodporuje.

Ovšem i pro starší základní desky existují na internetových stránkách jejich výrobců updaty BIOSu, jež dokáží do nich podporu ACPI zabudovat. Tak například pro řadu základních desek firmy Asus je na internetových stránkách www.asus.com.tw/support/download/download.aspx k dispozici celá řada updatů.

Tak uvidíte okamžitě, pro které základní desky existuje podpora ACPI. Pokud funkci ACPI budete aktivovat v BIOSu až po instalaci Windows, musíte ji dodatečně do operačního systému implementovat. Podrobnější informace naleznete v rámečku Úspora elektrické energie: Jak udržet Windows ve formě.

17 )Maximální úspora elektrické energie při vhodné konfiguraci

Funkce: ACPI Suspend Type

Také zvaná: Sleep State; ACPI Standby State

V menu: Power Management Setup; Power Management Features; Power

Doporučujeme: S1&S3

Výrobci základních desek implementují do BIOSu zpravidla ACPI úsporné režimy, označované jako S1 a S3, někdy také S4. V režimu S1 do úsporného režimu operační systém uvádí pouze procesor, pevný disk a monitor. Všechny ostatní komponenty jsou spuštěny neustále. Spotřeba elektrického proudu zůstává poměrně vysoká.

V režimu S3 (Suspend to RAM, STR) ukládají Windows všechny spuštěné aplikace a soubory do operační paměti dříve, než se vypnou i všechny ostatní komponenty. U volby S4 (Suspend to Disk, STD) se data v operační paměti ukládají na pevný disk. Většina výrobců základních desek však tento režim neimplementuje, protože S4 je identické s režimem spánku (anglicky Hibernation), který je dostupný již ve Windows 98 SE v Ovládacích panelech pod ikonou Napájení, a to nezávisle tom, zda je k dispozici podpora ACPI nebo ne.


BIOS: přísně tajné – průvodce zákoutími BIOSu a praktické rady pro nastavení (CD) III

18 )I u starších počítačů se vyplatí šetřit

Funkce: Power Management/APM

Také zvaná: Power Management Option; PM Control by APM

V menu: Power Management Setup; Power Management Features; Power

Doporučujeme: Disabled při aktivovaném ACPI, jinak Enabled, popřípadě Min Savings

Podporu staršího úsporného režimu APM (Advanced Power Management) vám nabízí prakticky každý BIOS. Jestliže BIOS i základní deska podporují režim ACPI, pak byste měli položku APM nastavit na Disabled. APM totiž pracuje s daleko menší účinností a rovněž méně spolehlivě. V případě APM posílá BIOS systémové komponenty do úsporného režimu. Vzhledem k tomu, že BIOS zdaleka nemá takový přehled jako operační systém, může se stát, že BIOS pošle nějakou komponentu do úsporného režimu, ačkoliv kupříkladu tato nestačila uložit všechna data. Důsledkem je pak zatuhnutí počítače nebo ztráta dat.

Mnohé BIOSy vám pouze nabízejí možnost APM aktivovat nebo zakázat. Některé jiné zase vám dávají na výběr mezi třemi variantami úspory elektrické energie: Min Saving, Max Saving a User Define. V případě položky Min Saving se úsporný režim aktivuje až po jedné hodině nečinnosti, zatímco u varianty Max Saving často už po uplynutí jedné minuty. Pokud zvolíte parametr User Define, můžete si sami rozhodnout, po kolika minutách nečinnosti má BIOS uvést jednotlivé komponenty do úsporného režimu. Doporučujeme vám zvolit variantu Min Savings, protože hardware se v kontinuálním provozu nejméně opotřebovává. Neustálé zapínání a vypínání snižuje životnost komponentů, a úspora peněz za elektřinu je tak daleko menší než cena každé z komponent počítače.

19 )Přijímání faxů přes počítač v úsporném režimu

Funkce: IRQ/Event Activity Detect

Také zvaná: Set WakeUp Events

V menu: Power Management Setup, Power Management Features, Power

Výše zmíněnou funkcí můžete nastavit, který hardware může počítač z úsporného režimu probudit. Pokud máte svůj fax připojený přes počítač, stačí v podmenu této volby vybrat položky Power Up On LAN/Ring, Resume on Ring, popřípadě Ring Wake Up. Potom se pro přijetí faxu počítač z úsporného režimu probudí.

Utajené funkce BIOSu

David Čepička, Richard Coppola

Chybí vám ve vašem BIOSu nějaké další možnosti pro nastavení některých parametrů? Ukážeme vám několik triků a speciálních utilit, s nimiž se dostanete mnohem dále, až k těm nejutajovanějším položkám.

Nahráli jste si tu nejnovější verzi BIOSu pro vaši základní desku, ale přesto vás její výrobce nutí řídit se tím tak nedostatečným a slabým BIOS Setupem. Parametry, o kterých jste doufali, že by se v nové verzi BIOSu mohly objevit, tam zase nejsou. Nejvyšší čas vzít věci pěkně do svých rukou! Věříme, že vám, kteří máte hravou povahu, potřebné základní znalosti týkající se BIOSu a v neposlední řadě rozumnou míru schopnosti riskovat, bude tento článek inspirací k tomu, co byste ještě mohli v nastavení svého počítače vylepšit.

1 )Modbin: Speciální utilita pro BIOS

Pokud má vaše základní deska BIOS typu Award, můžete utajované parametry Setupu BIOSu odkrýt prostřednictvím utility Modbin, určené pro operační systém MS-DOS. Modbin je původem od výrobce BIOSu Award a slouží výrobcům základních desek k tomu, aby si mohli BIOS Setup upravit podle svých požadavků. Na internetu lze najít dvě základní varianty zmiňovaného programu: Modbin pro úpravu BIOSu Award ve verzi 4.x a aplikaci Modbin6 ve verzi 6.

Nejnovější verze Modbinu 4.50.82a fungovala při našich testech ze všech nejlépe. V případě aplikace Modbin6 pracovala jeho starší verze 1.00.38 o něco spolehlivěji ve srovnání s verzí 1.00.48. Modbin6 ve verzi 2.00 Beta vám vůbec nedoporučujeme používat. Pokud výrobce základních desek do konfigurace BIOSu zasáhl příliš, pak už Modbin nedokáže mnoho nastavení ovlivnit -to je příklad mnoha základních desek značky Asus. Nejlepší cestou je ovšem vždy program na dané základní desce vyzkoušet.

2 )Modbin: Jak jednotlivé položky v BIOS Setupu povolit

Použití Modbinu je poměrně riskantní, ovšem může se na druhou stranu vyplatit. Postupujte podle následujících kroků.

Krok 1: Obstarejte si nejdříve od výrobce vaší základní desky ten nejaktuálnější update BIOSu. Tento update, představovaný ve většině případů souborem s příponou BIN, zkopírujte do stejné složky, v níž máte utilitu Modbin. Modbin používejte pouze v čistém MS-DOSu, a nepoužívejte žádné kódové stránky umožňující zobrazovat znaky české abecedy. K tomu účelu stiskněte při spouštění počítače s nainstalovanými Windows 95/98/ME klávesu <F8> a ze startovací nabídky vyberte položku Stav nouze se systémem MS-DOS. V případě počítače s Windows 2000 a XP byste měli počítač spustit ze spouštěcí diskety systému MS-DOS a pracovat na nějakém diskovém oddílu typu FAT. Vhodnou spouštěcí disketu vytvoříte například ve Windows XP tak, když v okně Tento počítač klepnete pravým tlačítkem myši na disketovou jednotku a z kontextového menu vyberete příkaz Naformátovat. V tomto okně zatrhněte položku Vytvořit spouštěcí disketu MS-DOS. Po vytvoření spouštěcí diskety na ní všechny soubory, kromě souborů COMMAND.COM, IO.SYS a MSDOS.SYS, smažte. Práce přímo na disketě je pouze nouzovým řešením, když na počítači nemáte žádný diskový oddíl se souborovým systémem FAT. Práce je totiž v tomto případě zoufale pomalá, a například kvůli kapacitě je v případě Modbinu6 nemožná.

Krok 2: Přesuňte se příkazem cd <složka> do vytvořené pracovní složky s Modbinem a spusťte aplikaci. Ze seznamu, který se nyní objeví, si vyberte ten, který představuje nejaktuálnější verzi updatu BIOSu. V seznamu se pohybujete kurzorovými šipkami a volbu potvrzujete klávesou <Enter>. Vyberte si pomocí kurzorových kláves požadovanou operaci. Tak položka Change BIOS Message vám umožní změnit hlášení objevující se při spouštění počítače, takže snadno svůj modifikovaný BIOS rozeznáte. Velmi zajímavé budou bezesporu i položky Chipset Setup Default (Modbin), popřípadě Edit Setup Screen (Modbin6). Ty vám dovolí určit, které položky mají být v Setupu BIOSu viditelné.

Pro každou potenciální položku v Setupu existují tři možnosti. Přiřadíte-li položce hodnotu Normal, je v Setupu viditelná a editovatelná. Parametr Show only znamená, že položka je viditelná, ale nedá se změnit. Parametr Disable způsobí deaktivaci položky. U Modbinu změníte tyto parametry klávesami <+> a <->, u Modbinu6 se při stisku klávesy <Enter> otevře příslušný dialog.

Upozornění: Kupodivu ne každá volba, která se dá aktivovat, má nějaký výrazně praktičtější smysl i když mezi nimi najdete skutečné perly, jež stojí za pozornost. Tak kupříkladu u základní desky firmy Asus, označené jako A7N8X (BIOS Version 1005), jsme nalezli 28 utajených parametrů. Mezi nimi byly kupříkladu volby umožňující deaktivovat nepoužívané EIDE rozhraní pro ušetření systémových prostředků počítače nebo možnost aktivování funkce IDE Block Modus, jež umožňovala rychlejší práci v MS-DOSu.

U řady dalších verzí BIOSu jsme pomocí Modbinu nalezli možnost deaktivování ACPI. Většina výrobců základních desek se totiž držela doporučení Microsoftu (PC System Design Guide) a tuto volbu pro obyčejné uživatele znepřístupnila. Paradoxem je, že sám Microsoft uvádí, že při problémech s IRQ ve Windows XP se doporučuje právě deaktivování ACPI v BIOSu a nová instalace Windows.

Krok 3: Po modifikaci si svoji práci uložte jakou soubor s příponou BIN, a to v Modbinu přes volbu Update File a v Modbinu6 příkazem File/Save BIOS. Nakonec si zkuste takto upravený BIOS nahrát do počítače.

3 )Editor BIOSu Award: Pro úpravu BIOSu

Zdarma dostupná aplikace Award BIOS Editor sice ještě není úplně hotová, ale již nyní se vyvíjí docela slibně. Utilitu o velikosti 340 KB lze najít na internetu. Sjednocuje v sobě funkce programů Modbin a Cbrom, a to pod jediným velmi komfortním prostředím. V nejnovější verzi můžete kupříkladu mimo jiné vyměnit jednotlivé prvky souboru BIOSu (jako v programu Cbrom), stejně jako v Modbinu změnit popis BIOSu na obrazovce počítače či si nechat zobrazit obrazovku Setupu přímo na obrazovce v okně Windows (jen u BIOSu Award 4.51). Provádění změn v Setupu BIOSu a mnohé další má vbrzku následovat.

Další náhradou aplikace Cbrom je zdarma dostupný Award BIOS Manipulator. Bohužel při našich testech tento software nerozpoznal celou řadu druhů BIOSu. Tuto utilitu můžete nalézt na internetových stránkách sourceforge.net/projects/awardmod. Utilita o velikosti 1,5 MB je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP.

4 )BIOS Patcher: Automatické opravování chyb

Nainstalovali jste si větší pevný disk nebo rychlejší procesor, avšak váš počítač tyto nové komponenty nerozpoznává, popřípadě po spuštění zatuhne. U výrobce základní desky není k dispozici žádný vhodný update. Jestliže ale máte to štěstí, že vlastníte základní desku s BIOSem Award, potřebujete pouze vhodný soubor BIOSu a program BIOS Patcher určený pro MS-DOS. Ten vám pomůže vyřešit vaše problémy vlastními silami. Zmiňovaná utilita vyhledává a opravuje známé chyby. Kromě toho přidává do BIOSu update mikrokódu pro procesory Intel, takže umožňuje podporu více druhů procesorů a zpřístupňuje skryté volby pro jejich přetaktování.

BIOS Patcher naleznete na internetu na adrese rom.by. V současné době je aktuální verze představována souborem BP-4RC_F.RAR. Zde jsou i potřebné soubory CBROM.RAR, LHA.RAR a REAL_MICROCODES.RAR (všechny společně o velikosti 90 KB). Extrahujte všechny soubory do jedné složky společně se souborem BIOSu. Program spustíte podle vzoru <BIOS Patcher> <soubor BIN>. Při této operaci bude starý BIN soubor přepsán souborem novým.

5 )Tip: Zazálohujte si starý BIOS

Potřebujete nějaký soubor BIOSu pro jeho modifikování, ale žádný nemáte? U většiny programů pro flashování (update) BIOSu se před nahráním jeho nové verze stará verze BIOSu načítá ze základní desky a ukládá jako soubor. Často se ale dá uložit verze BIOSu na základní desce, aniž byste museli nahrávat verzi novou záleží přitom na druhu programu pro flashování. Pomocí standardní Flash utility od Awardu vytvoříte kopii aktuálního BIOSu na základní desce příkazem AWDFLASH /PN BIOS.BIN. Soubor BIOSu tak bude uložen do souboru BIOS.BIN.

BIOS pro profesionály

David Čepička, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel

Programový kód můžete v BIOSu měnit a vylepšovat. V tomto článku vám ukážeme, jak do BIOSu integrovat nové funkce a jak vylepšit také jeho výkon.

Do čipu BIOSu na základní desce se vejde maximálně 256 KB dat. U starších počítačů je to dokonce pouze 128 KB, což skutečně není mnoho. A zde je umístěno vše, co počítač ke svému spuštění potřebuje: programový kód pro rozpoznání pevných disků a procesoru, dále možnost výběru bootovacích zařízení, bootovací logo a mnoho dalšího.

V BIOS Setupu si můžete vybírat a měnit konfiguraci těch položek, které vám výrobce základní desky povolil ani o jednu více, ani o jednu méně. Způsob, jak si některé výrobcem zakázané funkce přesto povolit, se dozvíte v článku Utajené funkce BIOSu.

V následujících řádcích se dočtete o funkcích, jež dosud váš BIOS vůbec neobsahuje. Ukážeme vám, jak programový kód BIOSu modifikovat, nebo jak jej rozšířit o další moduly. Jednoduše řečeno se bude jednat o jakési zkrášlovací tipy pro váš BIOS. Vámi vytvořené bootovací logo se postará o rozmanitost a pestrost (viz tip č. 1). Zdá se vám váš počítač příliš hlučný? Co takhle vyndat disketovou mechaniku a pevný disk, a takto uklidněný počítač spouštět přes síť? I v tomto případě vám prozradíme, jak na to (tipy č. 2 a 3).

Všechny níže popisované tipy jsou určeny pro profesionály a všechny ty, co mají v povaze přesnost a preciznost. Není snad třeba zastírat, že při všech manipulacích s BIOSem vždy podstupujete určitou míru rizika. Proto vždy dříve, než začnete kterýkoliv z tipů zkoušet, si bezpodmínečně vytvořte záchrannou disketu a důkladně si ji otestujte, abyste mohli při případných problémech se spuštěním počítače nahrát zpět BIOS původní.


BIOS: přísně tajné – průvodce zákoutími BIOSu a praktické rady pro nastavení (CD) IV

Úprava BIOSu

Programový kód BIOSu nelze upravovat při spuštěném počítači. Upravuje se vždy obraz (Image) BIOSu v tom tvaru, jak jej nabízí výrobce základní desky ke stažení na svých internetových stránkách. Pomocí speciálních utilit si můžete jednotlivé moduly v BIOSu přeměňovat, popřípadě přidávat nové.

1 )Krásnější spouštěcí obrazovka: Změna bootovacího loga BIOSu

Výrobci počítačů nám ukazují, že to jde: Místo nevzhledné černé obrazovky s textem vás počítač pozdraví neotřelým logem. Toto logo pokrývá většinou celou obrazovku, čímž zakrývá řádky s textem tak dlouho, dokud se nezačne spouštět operační systém. Toto logo si můžete nahradit vlastním obrázkem. V případě, že váš BIOS nedokáže zobrazit logo přes celou obrazovku, určitě se dá nahradit alespoň nudně vyhlížející EPA logo v pravém horním rohu obrazovky něčím originálnějším.

Výrobci BIOSu jsou naneštěstí toho mínění, že všechny nástroje pro již zmiňované operace by se neměly konečnému uživateli vůbec dostat do rukou. Z tohoto důvodu nemůžeme v našem časopise uvádět oficiální internetové odkazy pro stáhnutí těchto utilit, ani je nemůžeme umístit na naše CD. Většinu z nich ale naleznete pomocí internetových vyhledávačů.

Soubor s verzí BIOSu obdržíte buď na internetových stránkách výrobce vaší základní desky, případně si jej můžete vytvořit sami z BIOSu ve vašem počítači, a to prostřednictvím programu pro flashování BIOSu (viz článek Utajené funkce BIOSu). Instalace loga BIOSu se provádí rozdílným způsobem, v závislosti na výrobci BIOSu.

Award: V tomto případě se dá bootovací logo do BIOSu přenést pomocí utility Cbrom 2.15 (37 KB) určené výhradně pro tento typ BIOSu. Jako obrázek vám poslouží BMP soubor o velikosti 640 x 464 bodů s maximálně 15 barvami, vytvořený např. ve Windows v programu Malování.

Cbrom funguje jako utilita na příkazovém řádku. Zkopírujte soubor CBROM215.EXE, soubor BIOSu, v našem případě pojmenovaný BIOS.BIN a obrázek, například LOGO.BMP, do stejné složky. Na příkazovém řádku se přepněte do této složky. Po zadání příkazu

cbrom215 bios.bin /d

se vám zobrazí obsah BIOSu. Pokud v něm naleznete položku LOGO Bitmap, pak již BIOS nějaké logo obsahuje. Jeho odstranění provedete příkazem

cbrom215 bios.bin /logo release

Svoje vlastní logo do BIOSu naimportujete příkazem

cbrom215 bios.bin /logo logo.bmp

V případě, že budete chtít nahradit EPA logo, musíte ze všeho nejdříve vědět, o jakou verzi formátu EPA se jedná. Tento formát musíte v každém případě dodržet v parametrech jako jsou výška, šířka a počet barev. K tomu účelu vám nejlépe poslouží program EPA-Coder (je vhodný pro všechny verze Windows, jeho velikost je 159 KB). Logo ze souboru BIOSu dostanete příkazem

cbrom215 bios.bin /epa extract

Získanému souboru přidělte příponu EPA. Takto získaný soubor otevřete pomocí příkazu Open do pravé části okna programu EPA-Coder. Zde se dozvíte rozměry obrázku a odpovídající verzi. Těchto parametrů se musíte při vytváření vlastního loga držet. Pokud tedy má vyextrahované logo rozměry 136 x 84 bodů při 16 barvách a verzi 1.0, pak vytvořte rovněž tak velký obrázek, otevřete jej v levé části okna EPA-Coderu a zkonvertujte jej do formátu EPA, přičemž nezapomeňte nastavit správnou verzi loga. Vše uložte kupříkladu jako soubor MOJELOGO.EPA. Do vašeho BIOSu pak konečně svoje logo integrujete příkazem

cbrom215 bios.bin /epa mojelogo.epa

AMI: Tady je celá záležitost o něco jednodušší, protože se zde nevyskytují problémy s různými verzemi loga EPA. Nejdříve si tedy stáhněte z internetu aplikaci AMILOGO.EXE o velikosti 292 KB, a poté ji rozbalte do libovolné složky. V této složce se pak musí vyskytovat ještě soubor s vaším BIOSem, my jej budeme nazývat BIOS.ROM. Kromě toho budete potřebovat utilitu Amibcp o velikosti 273 KB. I tu rozbalte do stejné složky.

Vaše loga musí zachovávat následující parametry a musí opět ležet ve stejné složce jako ostatní utility. Malé logo EPA musí mít rozměry 88 x 42 bodů při dvou barvách a musí být ve formátu BMP. Logo zobrazované přes celou obrazovku musí mít rozměry 640 x 480 bodů při 16 barvách a musí být uloženo ve formátu PCX. Z rozbaleného souboru AMILOGO.EXE nyní budete potřebovat soubor AMIOLG.EXE, neboť tento program vám přemění BMP soubor do formátu EPA. K tomu účelu zadejte příkaz

amiolg /ilogo.bmp

Zde LOGO.BMP je název souboru a mezi parametrem /i a názvem souboru nesmí být žádná mezera. Amiolg vytvoří obrázek ve formátu EPA s názvem LOGO.BIN. Pomocí příkazů

amibcp bios.rom /d 31

amibcp bios.rom /i logo.bin 31 /m 0000 0000

obrázek integrujete do BIOSu. Logo přes celou obrazovku není nutno nijak zvlášť konvertovat. Do BIOSu jej integrujete přímo přes příkazy

amibcp bios.rom /d 33

amibcp bios.rom /i logo.pcx 33 /m 0000 0000

za předpokladu, že LOGO.PCX je soubor s obrázkem loga.

2 )Spouštění počítače přes síť aneb počítač bez pevného disku

Ten, kdo chce na počítači sledovat filmy nebo poslouchat hudbu, potřebuje tichý stroj. Hlučné větráčky a disky bezesporu kazí zážitek z multimediálních pořadů sledovaných ve vašem obývacím pokoji. Modifikací BIOSu sice počítač neztišíte, ovšem ve vašem počítači vám začne přebývat pevný disk. Poradíme vám totiž, jak do BIOSu zabudovat programový kód, jenž vám umožní bo-otování počítače přes lokální síť (kupříkladu přes Etherboot-ROM-Image). Váš multimediální počítač pak bude data tahat ze serveru umístěného odděleně v místnosti, kde nikoho neruší, například ve sklepě nebo v komoře. Celý koncept je však rovněž vhodný i pro další oblasti použití, při nichž se vyžaduje minimální hlučnost, například kanceláře nebo školní učebny.

Postup: Stáhněte si z internetové stránky www.rom-o-matic.org Etherboot-ROM-Image vhodný pro vaši síťovou kartu. Na WWW stránce si nejprve vyhledejte vámi požadovanou verzi modulu Etherboot a určete si potom typ vaší síťové karty a výstupní formát. Pro BIOS základní desky zvolte formát Binary ROM Image (.lzrom).

Dříve, než celý Image implementujete do BIOSu, měli byste důkladně prověřit jeho funkčnost. Návod naleznete v rámečku Spouštění počítače přes síť: Jak to funguje pomocí diskety. Pokud vše funguje bez problémů, vytvořte si spouštěcí disketu systému MS-DOS a zkopírujte na ni program pro flashování BIOSu a soubor CBROM.EXE (pro BIOS Award), případně AMIBCP.EXE (pro BIOS Ami). Spusťte počítač z diskety a příkazem

cbrom bios.bin /d

zjistěte velikost dostupné paměti v BIOSu. BIOS.BIN je jméno vašeho souboru BIOSu. Pro Etherboot stačí místo o velikosti od 8 do 20 KB. Pokud máte v paměti BIOSu málo místa, můžete nějaký nepotřebný kód odstranit. Tak například příkaz

cbrom bios.bin /logo release smaže bootovací logo z image BIOSu.

Kód pro Etherboot vložíte příkazem

cbrom bios.bin /pci bootimg.lzrom [D000:0]

U síťových karet do slotu ISA použijte namísto přepínače /pci přepínač /isa. BOOTIMG.LZROM je název souboru ROM Image staženého z internetu.

Jestliže vlastníte základní desku s BIOSem Ami, spusťte program AMIBCP.EXE a zvolte položku Load BIOS from Disk File. Tím otevřete Image původního BIOSu. Nyní se přesuňte na položku Edit BIOS Modules. Zde můžete podle potřeby odstranit nepotřebné moduly a stiskem klávesy <Insert> vložit soubor s příponou LZROM. Pomocí klávesy <Esc> se dostanete zpět do hlavního menu. Modifikovaný Image BIOSu pak uložíte přes volbu Save BIOS File to Disk.

Výše zmíněný upravený Image BIOSu pak přeneste na základní desku prostřednictvím vhodného programu pro flashování BIOSu. Nyní už stačí v BIOS Setupu jako bootovací zařízení zvolit síťovou kartu. Po restartu počítače se ohlásí Etherboot, a vy budete moci operační systém spustit přes počítačovou síť.

Upozornění: Pokud již předtím BIOS nabízel přes nějaký modul možnost bootování přes síť, musíte jej odstranit. Teprve potom budete moci používat Etherboot Image.

3 )Počítač v síti: Požadavky na server

Pokud chcete, aby váš počítač připojený k síti dokázal nahrát operační systém umístěný na serveru, musí být splněno několik požadavků. Server musí poskytovat všechny obvyklé síťové služby jako DHCP, DNS, NFS, jakož i FTP, a musí mít operační systém nakonfigurovaný podle klientského počítače. U operačních systémů Windows je toto sice možné, ovšem je to vykoupeno velkou námahou a nutností instalovat další speciální software. Podrobnější tipy k tomuto tématu lze nalézt například na internetových adresách www.nelliott.demon.co.uk/distributed/windows_diskless/how_to_build.html anebo diet-pc.sourceforge.net/setup.html.

Naprosto triviálně se tento úkol provede v Linuxu. Pokud chcete používat nainstalovaný Linux, potřebujete zdarma dostupný software Ltsp (Linux Terminal Server Project), který běží na všech distribucích Linuxu. Přibližně 20 MB velký soubor naleznete na internetové stránce www.ltsp.org. V některých distribucích Linuxu je balíček Ltsp dokonce již obsažen.

Ovšem existují případy, kdy žádný dodatečný software vůbec nemusíte instalovat. Zářným příkladem je nová verze distribuce Knoppix 3.2 o velikosti 716 MB, která je dostupná na internetu na adrese www.knopper.net/knoppix/index-en-old.html. Zde je již všechno, co potřebujete pro spuštění terminálového serveru, nainstalováno předem.

Vložte CD disk do mechaniky serveru, případně nainstalujte Knoppix na pevný disk serveru. V nabídce KDE pak stačí klepnout na ikonku aplikace spouštějící terminálový server a pomocí Průvodce vše správně nastavit. Nakonec stačí spustit klientský počítač. Etherboot automaticky nalezne server Knoppix a spustí operační systém. Konečně tedy budete moci přehrávat filmy nebo pouštět hudbu, případně spouštět na serveru nainstalované programy pro Windows přes příkaz wine, aniž by vás počítač rušil.

Varianty BIOSu

Provádění změn v některých speciálních funkcích BIOSu vyžaduje přesné znalosti softwaru BIOSu. Vy si však můžete spoustu času ušetřit tím, pokud si stáhnete z internetu modifikovaný Image BIOSu již hotový.

4 )Změny v BIOSu: Větší stabilita a výkon

Ten, kdo se dobře vyzná v nesčetných volbách BIOSu, si může kupříkladu prostřednictvím Modbinu vytvořit svoji vlastní variantu BIOSu (viz článek Utajené funkce BIOSu). Ovšem je v mnoha případech daleko jednodušší si modifikovaný soubor BIOSu stáhnout z některé stránky na internetu, samozřejmě v případě, že pro vaši základní desku vůbec existuje. Je logické, že majitelé velmi rozšířených desek jsou v tomto případě ve výhodě. Na internetu můžete najít spoustu stránek zabývajících se různými tipy a informacemi pro to nejoptimálnější nastavení, stejně jako řadu různých utilit či souborů s Image BIOSu ke stažení (viz rámeček Přehled: Ladění BIOSu na internetu). Jako jeden příklad za všechny můžeme uvést základní desku ECS K7S5A (Elitegroup Computer Systems) pro patici A. Konkrétně pro ni můžete na internetu nalézt nové modifikované BIOSy, které zvýší její výkon, stabilizují celý počítač a rozšíří možnosti pro přetaktování. Vzhledem k velmi příznivé ceně této desky a její flexibilitě ji můžeme najít ve velkém množství počítačů.

Na internetové adrese www.k7jo.de můžete vedle oficiálních updatů BIOSu od firmy ECS nalézt i celou řadu neoficiálních modifikací: CheepoBIOS a Honey-X BIOS. Oba umožňují pro účely přetaktování více variant pro nastavení frekvence FSB a možnost změny časování operační paměti, které jsou rovněž důležité pro celkovou stabilitu systému. Další BIOS zase obsahuje dodatečný modul Etherboot pro spouštění počítače pomocí počítačové sítě, jak již bylo psáno v tipu č. 2. Nezapomeňte si však před eventuálním flashováním svého BIOSu přečíst odpovídající návod a ujistěte se, že jste si stáhli Image BIOSu vhodný pro vaši základní desku.

Nepodařilo se vám na uvedených stránkách nic nalézt zrovna pro tu vaši základní desku? Pak zkuste internetový vyhledávač Google, v němž zadejte typ vaší základní desky a klíčové slovo BIOS. Řadu informací o modifikovaných BIOSech a tipů pro vyladění výkonu lze nalézt pro celou řadu základních desek na internetových fórech, jež jsou kupříkladu na adrese www.ocworkbench.com, případně na www.ezboard.com.


BIOS: přísně tajné – průvodce zákoutími BIOSu a praktické rady pro nastavení (CD) V

5 )Vylepšení pro řadič Promise: Systém Raid

Na velkém množství základních desek s podporou funkce Raid se nachází Fasttrack Controller, obsahující odlehčenou verzi BIOSu (tzv. Lite BIOS). Znamená to, že základní deska je sice připravena na podporu funkce Raid, ovšem Lite BIOS jí neumožňuje rozvinout plně svůj potenciál. Pokud se srovnají přídavné karty obsahující řadič Promise s již zmiňovanými na základních deskách, mají přídavné karty podporu pro více funkcí a rovněž větší výkon. Vzhledem k tomu, že řadič na základní desce je z technického hlediska identický s PCI kartou, dá se updatem softwaru BIOSu dostat na stejnou úroveň s přídavnými kartami. K tomu účelu budete potřebovat pouze vhodný modul BIOSu. Jakmile jej integrujete do BIOSu, bude vaše základní deska podporovat jak technologii Raid, tak poskytne všechny další potřebné funkce. Dobrými zdroji pro tento modul jsou například internetové stránky lumberjacker.kettenfett.com, nebo www.tweakhardware.com/raid.

Po stažení potřebného modulu je nejprve třeba modul Raid odstranit pomocí utility Cbrom nebo Amibcp, následně tento nahradit modulem nebo BIOSem staženým z internetu, a nakonec nainstalovat upravené ovladače pro zmíněný řadič. Popisy vhodných modulů a pracovní postup se liší v závislosti na typu základní desky. Z tohoto důvodu vám nyní nemůžeme popsat přesný postup. Ovšem velmi podrobné popisy můžete najít kupříkladu na internetové stránce lumberjacker.kettenfett.com.

6 )Linux a BIOS: Náhrada původního BIOSu

Nikde není pevně stanoveno, že každý počítač musí mít klasický BIOS pocházející od nějakého známého výrobce. Po spuštění počítače se pokaždé bude načítat a posléze se bude zkoušet spustit vše, co se nachází v paměti na adrese F000:FFF0.

Je možné sem umístit jádro operačního systému, čímž se urychlí bootování počítače. Abychom hovořili konkrétněji, vezměme si kupříkladu takový Linux. V něm pro nutné rozeznání a inicializaci hardwaru postačí pouze několik málo ovladačů. Linux tak má výhodu, že prostřednictvím neustále aktualizovaných verzí jádra a ovladačů je daleko lépe připraven na podporu nového hardwaru. Kromě toho je celá řada úkolů, jež BIOS provádí, stejně dobře proveditelná samotným operačním systémem. Při spouštění počítače jak Windows, tak Linux automaticky rozpoznávají nainstalovaný hardware, přidělují systémové prostředky například pro PCI karty a nahrávají potřebné ovladače. Proto se vcelku logicky vtírá myšlenka, zda by se nemohla všechna hardwarová nastavení, která se nyní zapisují do BIOS Setupu, rovněž nějakým způsobem určit nebo nastavit přímo do operačního systému. Pak by se ani nemohla nastavení v BIOSu a parametry, které si může operační systém měnit, dostat vzájemně do konfliktu.

Samotná myšlenka pochází od počítačů bez vlastního pevného disku, které rychle bootují přes síť a běží pod Linuxem. U takového jádra totiž stačí pouze rozpoznání grafické a síťové karty, o zbytek se postará místní síť. Podle prvních informací trvá proces inicializace od zapnutí po nahrání operačního systému pouhé tři sekundy za předpokladu, že klasický BIOS nahradíme BIOSem linuxovým. Ovšem celý projekt je teprve v raném stadiu. Zatím není implementována podpora většiny základních desek, a rovněž jiné operační systémy kromě Linuxu se dají tímto způsobem spouštět jen velmi obtížně, i když s operačním systémem Windows 2000 se to již podařilo.

Aktuální stav celého projektu můžete sledovat na internetových stránkách www.linuxbios.org. Pokrok při nasazení operačního systému Freebios naleznete na internetové adrese freebios.sourceforge.net.

Update BIOSu: Aktualizujte si BIOS v operačním systému Windows

Update BIOSu pod Windows má dvě velmi významné výhody: Zvládne ho provést snad i malé dítě a rutiny, které provedení updatu zajišťují, probíhají pouze se vhodným souborem, na rozdíl od klasicky prováděného updatu BIOSu přes MS-DOS. Takže pokud byste například z nepozornosti chtěli provést update BIOSu se špatným souborem, nebude to mít pro váš počítač žádné fatální následky. Prakticky všichni významnější výrobci základních desek nabízejí pro update BIOSu vedle klasické varianty přes disketu v prostředí MS-DOSu rovněž variantu přes operační systém Windows. Je to určitě chvályhodné, zvláště i proto, že mnoho současných počítačů už nemá zabudovanou disketovou mechaniku.

Update bez MS-DOSu: Jestliže si chcete provést update BIOSu pod Windows u vaší starší základní desky, pak tato možnost silně závisí právě na jejím výrobci. Kupříkladu u společnosti A-Open obdržíte update pod Windows pro celou řadu starších základních desek tohoto výrobce. U firmy Fujitsu-Siemens je k dispozici update pod Windows u většiny základních desek s paticí A nebo 370 a pro všechny základní desky určené pro procesor Pentium 4. Aktualizovat BIOS dokonce můžete u základních desek od Fujitsu-Siemens rovněž pod operačním systémem Suse 7.3 od verze jádra 2.2.14. Od firmy Intel pak je k dispozici tzv. Express BIOS Update pro prakticky všechny základní desky vyrobené po roce 2000.

Nebezpečí updatu BIOSu pod Windows: Pokud vám při nahrávání nové verze BIOSu zatuhnou Windows, pak již počítač nespustíte vždy uvidíte pouze modrou obrazovku. Pak máte na výběr pouze dvě možnosti. Buď se pokusit spustit počítač pomocí záložního BIOSu, který na základní desce mají kupříkladu výrobci A-Open, Asus či Gigabyte, popřípadě využít tzv. Recovery Function, jež je zabudovaná u všech základních desek Fujitsu-Siemens vyrobených od roku 1999.

Druhá možnost spočívá v zaslání takové základní desky přímo výrobci, který čip s BIOSem znovu přeprogramuje. K poplatkům za poštovné si pak ještě připočítejte náklady v ceně 10-40 eur.

Zmírnění rizika: Před vlastním prováděním updatu BIOSu pod Windows bezpodmínečně ukončete všechny na pozadí běžící aplikace, například antivirové programy. Jen tehdy se dá s nejvyšší pravděpodobností předpokládat, že během asi 30 sekund dlouhého provádění updatu BIOSu k zatuhnutí počítače nedojde.

Úspora elektrické energie: Jak udržet Windows ve formě

Pokud váš systém podporuje funkci ACPI (Advanced Configuration and Power Interface), naleznete ve Windows 2000 a XP ve Správci zařízení položku Jednoprocesorový osobní počítač s rozhraním ACPI. V případě Windows 98 SE nebo ME naleznete ve Správci zařízení pod ikonou Systémová zařízení položku ACPI-Bus (Advanced Configuration and Power Interface). Pokud na výše uvedených místech uvidíte pouze položky Standardní PC, popř. Podpora vylepšeného řízení spotřeby, podporuje váš systém pouze režim APM.

BIOS musí podporovat ACPI. Při instalaci Windows 98 SE, ME a 2000 se do systému integrují rutiny ACPI pouze tehdy, když je ACPI povoleno v BIOSu. Instalační program Windows XP se naproti tomu při integraci ACPI orientuje podle interního seznamu kompatibility a podle data vydání BIOSu.

Při nekompatibilním BIOSu se podpora ACPI nenainstaluje. V opačném případě se instaluje podpora pro ACPI u všech BIOSů, jejichž datum je 1.1.1999 a mladší. Je-li nějaký BIOS starší, testuje se jeho kompatibilita. Pokud tento test dopadne úspěšně, instaluje se podpora ACPI, v opačném případě pouze APM.

Dodatečná instalace ACPI. Nahráli jste si BIOS podporující ACPI až po instalaci vašich Windows? Pokud chcete do operačního systému funkci ACPI zabudovat, musíte v případě Windows ME, 2000 a XP provést novou instalaci. Pouze v případě Windows 98 SE můžete implementovat ACPI do operačního systému úpravou registru. Musíme vás však upozornit, že tento krok je poněkud riskantní, neboť při něm dojde k novému rozdělení hardwaru mezi BIOS a Windows. Pokud tato úprava neprojde, bude nutné celý systém znovu nainstalovat, a to přes příkaz setup /p.

Pokud si přesto chcete zkusit integraci ACPI úpravou registru, postupujte následovně: Otevřete si Editor registru a v něm se přesuňte do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Detect. Vyberte z menu Úpravy příkaz Vytvořit/Nová hodnota DWORD. Nahraďte název Nová hodnota #1 jménem ACPIOption a poklepejte na tuto hodnotu. Objeví se okno Upravit hodnotu DWORD. Do políčka Údaj hodnoty zadejte číslo 1. Nyní ukončete Editor registru, restartujte počítač a vložte do CD mechaniky instalační CD Windows. Operační systém si nainstaluje potřebný ovladač.

Pozor na ztrátu dat! Máte ve svém počítači s Windows XP pevný disk s kapacitou více než 137 GB a používáte úsporný režim ACPI? Pak můžete přijít o svá data. Příkaz flush cache, který má za úkol uložit data z paměti cache na pevný disk, nefunguje u velkých pevných disků, jež používají 48bitové adresování. Tento nedostatek řeší záplata o velikosti 398 KB, kterou naleznete na internetové adrese support.microsoft.com/default.aspx?scid=kb;[LN];331958.

Spouštění počítače přes síť: Jak to funguje pomocí diskety

Aplikaci Etherboot můžete také spouštět z diskety nebo z jiného výměnného zařízení, aniž byste museli modifikovat BIOS na základní desce vašeho počítače. Tuto alternativu je vhodné použít, pokud chcete otestovat funkčnost souboru Etherboot Image, dříve než jej integrujete do BIOSu. Hodí se také v případě, kdy se spokojíte pouze se spouštěním počítače z diskety.

Na internetové stránce www.rom-o-matic.org si jako výstupní formát zvolte položku Floppy Bootable ROM Image (.lzdsk) a pomocí utility Rawwrite zapište Image na prázdnou, zformátovanou disketu. Program Rawwrite ve verzi 0.7 najdete , případně na internetu na uranus.it.swin.edu.au/~jn/linux/rawwrite.htm (RAWWRITE0_7.ZIP, 202 KB). Nyní nechte počítač nastartovat z diskety. Etherboot by měl automaticky detekovat síťovou kartu a začít v síti hledat server, z něhož nabootuje.

Update BIOSu: Minimalizujte případné riziko

Update BIOSu, nebo ostatně vůbec jakákoliv modifikace, není tak docela bez nebezpečí ve většině případů to sice probíhá naprosto bez problémů, ale co když se to nepovede? Pak je váš počítač doslova a dopísmene ochromen. Pokud vlastníte základní desku se záložním BIOSem, jste z maléru venku, protože pomocí jumperu nebo klávesové zkratky můžete počítač znovu oživit s jeho pomocí. Dobré vyhlídky máte i v případě, kdy máte základní desku vybavenou bo-otovacím blokem (to zjistíte od výrobce desky), který není poškozen. Pak můžete spustit počítač pomocí speciální záchranné (tzv. Recovery) diskety. V principu se jedná o tento postup:

AMI BIOS: Zkopírujte soubor s BIOSem na prázdnou, zformátovanou disketu a tento soubor přejmenujte na AMIBOOT.ROM. Restartujte počítač a držte stisknutou klávesovou zkratku <Ctrl><Home> tak dlouho, dokud neuslyšíte pípnutí obrazovka zůstává stále černá. Po uplynutí asi 15 sekund byste měli uslyšet čtyři pípnutí oznamující, že přeprogramování BIOSu bylo dokončeno.

BIOS Award: Zkopírujte soubor BIOSu a Flash program na disketu zformátovanou příkazem format a: /s. Vyvořte v textovém editoru soubor AUTOEXEC.BAT, jehož obsahem bude příkaz <Flash program><soubor BIOSu> (např. AWFL816.EXE W6528IMS.BIN), a uložte jej na disketu. Po restartu počítače by se měl BIOS automaticky přeprogramovat. Celá operace by měla být po třech minutách v každém případě hotová.

BIOS Phoenix: Zde musíte nejprve na základní desce dát jumpery do tzv. Recovery Mode. Pak můžete spustit počítač pomocí tzv. Crisis Recovery Disku, jenž provede přeprogramování BIOSu. Zmíněný disk nebo program, jehož prostřednictvím si tuto disketu vytvoříte, obdržíte od výrobce základní desky (na disketě naleznete mimo jiné soubory MINIDOS.SYS a PHLASH.EXE).

V nejhorším případě budete muset nechat BIOS přeprogramovat přímo u výrobce. Pokud vlastníte desku s paticovým čipem BIOSu, pak si tento můžete nechat vyměnit nebo přeprogramovat (cena této operace se pohybuje od 15 do 40 eur). V opačném případě musí jít na opravu celá základní deska a zde je cena plně v rukou výrobce.

§§§§§


Osm statečných – test osmi patnáctipalcových LCD displejů pro kancelář i domácnost

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG, Michal Bareš

c03p0550

Nákup nového monitoru je pro většinu lidí spojen s určitým dilematem. Je třeba se rozhodnout, zda utratit o něco více peněz za LCD displej, nebo ušetřit docela dost prostředků a zůstat u klasického CRT monitoru. Zatímco CRT monitory vítězí na poli zobrazování různých rozlišení, kvality grafiky, úhlů pohledu a ceny, LCD displeje jsou na tom o poznání lépe, když přijde řeč na rozměry a hmotnost, kvalitu zobrazení textu, interference, náklady na provoz, a hlavně s ohledem na zátěž, kterou působí na oči uživatelů.

Pro zájemce o monitor, kteří se přiklonili na stranu technologie LCD a jsou limitování pouze finančními náklady, jsou pak určeny nejlevnější, 15palcové LCD displeje. Oproti minulému roku, kdy byly ploché patnáctky doslova horkým zbožím a občas mizely z pultů rychleji, než je dodavatelé stačili přivážet, můžeme letos vysledovat zvýšený zájem spíše o větší 17palcové LCD monitory, jejichž cena neustále klesá. To však není důvod, proč bychom kategorii nejlevnějších "elcédéček" měli zatracovat, a tak se s námi podívejte na několik novinek, které se v poslední době objevily na trhu.

Společným jmenovatelem všech testovaných monitorů je nativní rozlišení 1 024 x 768 bodů, cena okolo 10-12 000 Kč, a s jedinou výjimkou i analogové připojení k počítači. 15" LCD displeje si většinou vybírají ti uživatelé, pro které je nejčastější činností na počítači psaní textů či tabulek, případně další klasické kancelářské aktivity, jako je komunikace elektronickou poštou a prohlížení internetu. Tyto aplikace lze pohodlně na 15palcovém displeji sledovat i prostřednictvím analogového připojení, na větší úhlopříčky, či na složitější činnosti, spojené s grafikou, ale rozhodně doporučujeme připojení digitální. Co se týče rychlosti displeje, tuto hodnotu udává tzv. "doba odpovědi bodu", neboli Response time. Tento údaj je součtem milisekund, které uběhnou od vyslání požadavku na rozsvícení bodu, přes jeho rozsvícení až do okamžiku, kdy bod úplně zhasne. Čím méně milisekund je k tomuto úkonu potřeba, tím rychleji je monitor schopen měnit obraz. Nejlepší displeje této kategorie se dnes pohybují na době okolo 16 milisekund, ale ve startovním poli lze nalézt i hodnoty dvojnásobné pozor, i doba okolo 35 milisekund umožňuje sledovat filmy či hry, a při obyčejné práci s textovým editorem vás tento údaj v podstatě nemusí zajímat. Neplatí zde nutně rovnice, že čím je monitor rychlejší, tím lepší obraz produkuje. Testované monitory jsou na tom vcelku podobně, i co se týče pozorovacích úhlů. Některé mají sice o pár procent širší viditelnost, ale vzhledem k tomu, že při sezení před monitorem nám bohatě stačí i 90? viditelnost, je třeba i tento údaj brát jako orientační.

Náš názor na jednotlivé displeje, je podložen řadou testů a dlouhodobou uživatelskou zkušeností, ale jak už to bývá, každý monitor je tak trochu unikát. Přečtěte si naše doporučení, ale rozhodnete-li se koupit si nějaký displej, vždy se řiďte vlastním úsudkem. Nekupujte na dobírku, ale běžte tam, kde vám jej předvedou za chodu. Nechte si ukázat přesně ten kus, který jste si dali do košíku, kvalita může být odlišná, a to se týče i počtu a umístění vadných bodů na displeji. Pokud se vám obraz nebude líbit, zkuste se podívat na monitor jiný. S nastavením obrazu se sice dá lecos udělat a kvalita signálu závisí i na grafické kartě, ale když už se rozhodnete investovat do LCD displeje, pak budete chtít kvalitu.

§§§§§


OSM statečných

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG, Michal Bareš

c03p0549

Acer AL1521

Modelem AL1521 společnost Acer do značné míry potvrzuje, proč se stala jedničkou českého trhu. I v případě tohoto LCD displeje se jedná o produkt s dobrou cenou, jež je navíc kombinovaná se zajímavou výbavou. Již při prvním pohledu na tento monitor zjistíme, že se jedná o zařízení s tenkým rámečkem kolem displeje a poněkud nevšedním celkovým designem. Na spodní hraně pod displejem jsou mimo pohled uživatele umístěna čtyři ovládací tlačítka, jejichž popisky se po zapnutí přístroje rozsvítí. Tato kombinace překvapivě není až tak špatnou volbou a zprostředkovává v logicky organizovaném menu poměrně dobrou orientaci. Funkci automatického nastavení obrazu je věnováno samostatné tlačítko, přičemž jeho výsledky jsou relativně dobré. Bohužel však ani po jeho použití nelze dosáhnout úplné čistoty obrazu. Pro účely kvalitního zobrazení je však Acer AL1521 vybaven také digitálním vstupem, což v této cenové hladině působí poměrně překvapivě. Mezi dnes testovanými LCD displeji je tento dokonce jediný, který je digitálním DVI konektorem vybaven. Třešničkou na dortu jsou pak vestavěné reproduktory, takže do kanceláře je tento Acer jak dělaný. Při zpracování například webové grafiky nebo v počítačových hrách ale může zamrzet horší možnost rozlišení jak velmi světlých, tak zcela tmavých odstínů barev. Zdroj je umístěn venku, čemuž vděčí přístroj za svou hmotnost jen 3,7 kilogramu.

Cena vč. DPH: 11 330 Kč

ADI A515

Společnost ADI nabízí dnes mezi 15palcovými monitory hned několik zajímavých modelů, my jsme otestovali typ A515 vyznačující se dobou odezvy pouhých 16 ms. I přesto, že v technických údajích o tomto zobrazovači nalezneme poměrně běžné hodnoty jasu (250 cd/m2) i kontrastu (standardních 300:1), vyznačuje se velmi dobrým a vyrovnaným obrazem. Zejména při testech čitelnosti písma jsme byli velmi potěšeni a vzhledem k tomu, že většina uživatelů používá LCD displej hlavně pro práci s textem, můžeme A515 směle doporučit jako ideální řešení pro kancelářský provoz. Co se týče celkové kvality zobrazení, při testu jsme vypozorovali, že zobrazovací paleta je velmi měkká, s čistými přechody, a skvěle jsou provedeny velmi světlé odstíny barev, i když těm tmavším bohužel nepomůže ani korekce tlačítkem pro kontrast. Ovládání je příjemné a čtveřice tlačítek poskytuje dostatek prostoru pro snadné procházení nabídek menu. Pomocí přímých tlačítek lze ovládat jas, kontrast a vyvolat také automatické nastavení parametrů obrazu. Velký podstavec zaručuje sice stabilitu proti náhodnému převržení, avšak delší a méně stabilní noha nebrání snadnému rozkývání samotné obrazovky, které chvíli trvá, než ustane. S výjimkou zmíněných tmavých odstínů, je to příjemné řešení pro univerzální použití, jež poslouží jak v kanceláři, tak doma.

Cena vč. DPH: 11 740 Kč

BenQ FP581s

Monitor BenQ FP581s patří do nově vznikající skupiny LCD monitorů s dobou odezvy 16 ms, takže se svými parametry hodí nejen na kancelářskou práci, ale jeho hlavní výhody uživatelé ocení především ve hrách či při sledování DVD. Tomu však poněkud brání horší schopnost rozlišovat mezi jednotlivými úrovněmi velmi tmavých odstínů barev. Kvalita obrazu je jinak velmi dobrá, což je podpořeno jasem 250 cd/m2, a zejména pak kontrastním poměrem 450:1. Snad jen rovnoměrnost podsvícení by mohla být o něco lepší. Ovládání monitoru je poměrně dobře řešeno vlastním návrhem menu, rychlými klávesami se lze dostat k ovládání hlasitosti dvojice vestavěných reproduktorů, nastavení jasu a změně kontrastu. Automatické nastavení vyvolává jako už tradičně u BenQu samostatné tlačítko "i key". Celkově působí monitor robustněji, za což může v první řadě široký rámeček v oblasti pod displejem a mohutně koncipovaná opěrná noha. Ta však umožňuje nejen tradiční naklápění obrazu "k sobě" a "od sebe", ale také snadné otáčení do stran. Monitor je k dispozici za poměrně dobrou cenu, která spolu s vysokou kvalitou obrazu dotváří dojem zajímavého produktu, jenž v nabídce současného trhu jen tak nezapadne.

Cena vč. DPH: 11 740 Kč

Fujitsu Siemens ScenicView B15-1

Třída "Business" LCD monitorů společnosti Fujitsu Siemens je v tomto testu zastoupena modelem ScenicView B15-1, zastupujícím designově novou řadu. Samotným vzhledem se tento produkt řadí vůbec k nelépe provedeným monitorům na trhu charakterizují jej čisté linie, ostré hrany a barva kombinující smetanově bílý rámeček se stříbřitými detaily ovládacích prvků. Ty jsou umístěny ve čtyřčlenné skupince klasicky pod displejem, a spolu s nově navrženým menu poskytují dobré možnosti k ovládání parametrů zobrazení a samotného monitoru. V některých okamžicích sice neodpovídají směrové šipky v položkách menu, nicméně jako celek působí nabídky kompaktně a příjemně. Kvalitou obrazu patří Fujitsu Siemens ScenicView B15-1 k naprosté špičce a je schopen nabídnout jak výborně prokreslené písmo, měkký a čistý přechod palety, tak i skvělé možnosti rozlišení velmi světlých i zcela tmavých partií grafiky. Pro základní ozvučení jsou na spodní straně tohoto displeje umístěny dva reproduktory, které sice kvalitou nenahradí externí sestavu, ale například ke kancelářskému použití slouží více než dostatečně. Kromě vysoké kvality obrazu nás potěšil fakt, že i cena tohoto produktu se pohybuje na spodní hranici této kategorie. Díky tomu, že v našem testu prokázal nejen kvalitní obraz, ale může se pochlubit i výbornou cenou, oceňujeme tento displej logem PC WORLD Topprodukt.

Cena vč. DPH: 10 100 Kč

HP L1502

Nové panely HP ve všech variantách úhlopříček obrazovky dodržují jednotný design, a tak i patnáctka se může pochlubit přijatelně širokým rámečkem, který užitnou plochu displeje opticky zvětšuje. HP L1502 patří mezi ty těžší 15palcové monitory a včetně podstavce váží 6,1 kg, za což částečně může vestavěný napájecí zdroj. Kabel pochopitelně analogového rozhraní VGA je napevno zapojen do zadní části monitoru. Kvalita obrazu je podle našich zjištění výborná a s výjimkou šedé palety, do které firmware v určitých odstínech přimíchává lehce žlutý odstín, je vhodná jak pro práci s obrazem, tak ke zpracování textu. I malá písma jsou zobrazena čistě a bez rušivých okrajů. Úhly pohledu v rozmezí 130 ? horizontálně a 100 ? vertikálně jsou ve skutečnosti ještě o něco lepší, neboť výrobce používá přísnější metodiku měření do zachování kontrastu 10 : 1, zatímco někteří jiní výrobci udávají úhly do kontrastu pouze 5 : 1. Ovládání je poměrně příjemné, s rychlým přístupem k automatickému nastavení (pracuje velmi dobře), následné menu je pak rozděleno na "složité" a "jednoduché", v němž chybí některé ne tak často používané volby.

Cena vč. DPH: 11 570 Kč

Neovo F-415

Displej od Neova patří cenově i kvalitativně zhruba do středu nabídky LCD panelů, čemuž odpovídají také naše zjištění z testu. Kvalita obrazu u tohoto monitoru, a zejména jeho čistota je sice poměrně dobrá, ale k naprosté špičce jí ještě nějaký kousek chybí. Také další technické parametry se pohybují zhruba na průměrné úrovni, přičemž zajímavý je především kontrastní poměr, který činí solidních 400 : 1. Pohledové úhly 130 ? horizontálně a 100 ? vertikálně jsou dokladem použití obrazovky typu Coated TN, doba odezvy, která se může dostat až na 35 ms, zřejmě udělá na čele pár vrásek zejména náruživým hráčům. Samotný monitor je poměrně kompaktní a lehký (3,5 kg), a to i přesto, že napájecí zdroj je ukrytý uvnitř. Také tento model je možné velmi snadno připevnit na zeď s využitím otvorů s roztečí 75 mm podle standardu VESA FPMPMI. Celý panel je designován v tmavších barvách, což působí sice stylově, ale při horším osvětlení jdou velmi špatně přečíst popisky jednotlivých ovládacích prvků. Naštěstí jde pouze o čtveřici směrových a jedno funkční tlačítko, které ovládá pseudorotační systém menu.

Cena vč. DPH: 10 730 Kč

Orion 1570A

Na našem trhu poměrně málo známá značka Orion se v tomto testu prezentuje patnáctipalcovým modelem s modelovým označením Orion 1570A, jenž je vybaven vestavěnými reproduktory. Mezi parametry udávané výrobcem patří kontrastní poměr 300 : 1, jas 250 cd/m2 a doba odezvy 25 ms. V praktických testech jsme odhalili problémy s kontrastem, který při jakékoliv hodnotě větší než 40 (ze 100 možných) výrazně omezuje především rozsah rozlišení mezi velmi světlými a tmavými odstíny. Přestože technické materiály zmiňují 16 milionů zobrazitelných barev, prokázal test s paletou částečnou zubatost, takže není vyloučeno, že elektronika panelu barevnou hloubku dodatečně redukuje. Čitelnost textu je poměrně dobrá, a tak se tento monitor hodí především na kancelářskou činnost. Ovládání, realizované šesticí funkčních tlačítek po pravé straně obrazovky a rozsáhlým menu, je poměrně komplikované, naštěstí automatické nastavení fáze je schopno pracovat poměrně důvěryhodně, i když jsme mezi ovládacími prvky neobjevili rychlou klávesu k jeho vyvolání. Zdroj je v případě tohoto displeje řešen externě.

Cena vč. DPH: 11 230 Kč

Proview PS-576

Jeden z nejlépe vyhlížejících monitorů v testu nese (možná poněkud překvapivě) značku Proview a nabízí jak výborný obraz i když s jeho čistotou by se možná dalo ještě něco udělat tak i zajímavé a stylové konstrukční řešení. Opěrná noha, stejně jako zadní stojan jsou kovové, a matně stříbřitá barva vypadá stejně dobře na nich, jako na rámečku samotného monitoru, jehož šířka nepřekračuje 2 centimetry. Výrobce udává dokonce 16ms dobu odezvy, takže lze tento produkt doporučit k univerzálnímu použití jak v kancelářích, tak i domácnostech. Po jemném doladění kontrastu lze dobře rozlišit jak velmi světlé, tak naopak zcela tmavé odstíny, a tudíž nebudou mít problémy ani hráči, ani příležitostní čí dlouhodobí weboví designéři. Ve spodním rámečku jsou navíc vestavěny dva reproduktory, a monitor je možné snadno umístit i na zeď. Ovládání je realizováno opět pseudokruhovou nabídkou, které výborně sekunduje čtveřice navigačních tlačítek pod logem výrobce na dolním okraji panelu. Pokud chcete něco opravdu stylového a nehodláte za monitor vyhodit spoustu peněz, určitě přemýšlejte také o tomto kousku. Má rozhodně co nabídnout.3 0549/BAM o

Cena vč. DPH: 11 390 Kč

§§§§§


Malí siláci – test nejmenších přenosných počítačů na našem trhu

Tomáš Bučina, Testcentrum idg, Michal Bareš

c03p0552

Tentokrát se v našem testu sešla hned pětice strojů, které patří mezi ty nejmenší notebooky, jež se dají na našem trhu koupit. Typickými zákazníky, kteří hledají takové notebooky, jsou uživatelé velmi často cestující spolu se svým přenosným počítačem. Je velký rozdíl, máte-li s sebou nosit 2,5-3 kilogramy běžného notebooku, anebo pokud se váš počítač vejde svou hmotností do 2 kil. Pro další skupinu uživatelů jsou subnotebooky více než pracovním nástrojem spíše stylovým doplňkem, takže ti se chtějí podívat na DVD nebo jednou za čas něco odprezentovat na připojeném projektoru. Všechny tyto skupiny však chtějí stroj, který bude malý a lehký, ale přitom dostatečně robustní, bude mít dobrou výdrž na baterii, a v neposlední řadě mu nebude chybět dostatek výkonu. Právě tyto podmínky dnes nejlépe splňuje platforma Intel Centrino, nebo alespoň integrace procesoru Pentium M.

Ultrapřenosné notebooky v minulosti ukrajovaly jen malé procento z celkového trhu s přenosnými počítači. Ještě před dvěma lety to dokonce vypadalo, že z trhu pomalu úplně zmizí a nahradí je kombinace středního nebo většího notebooku a kapesního PDA. Skrovný zájem o tuto kategorii notebooků byl přičítán několika faktorům malému displeji, pomalejšímu výkonu, slabší výdrži na baterie a omezené skupině zákazníků, kteří u sebe potřebují neustále nosit plnohodnotné PC. Největší překážkou však byla vždy téměř nekřesťanská cena, kterou za miniaturní počítač výrobci požadovali. A to navzdory faktu, že z technologického hlediska neobsahují ultrapřenosné notebooky zas tak moc součástek, které bychom ve stejném provedení nenašli v plnohodnotných noteboocích.

Pevný disk je až na naprosté výjimky stejný, procesor též, displej je dokonce menší, stejně tak i baterie, navíc zde chybí interní mechaniky. Rozdíl je především v základní desce, která může být o něco dražší na výrobu, ale ne zas tak, aby zdvojnásobila cenu celého notebooku. Vychází nám z toho jediný možný důvod, proč jsou nejmenší notebooky těmi nejdražšími zákazník je prostě přesvědčen prodejcem, že platí za exkluzivitu.

Pomalé vymírání malých notebooků však razantně změnil okamžik, kdy firma Intel uvedla na trh technologii Centrino. Jejími výhodami jsou, jednoduše řečeno, menší energetické nároky procesoru Pentium M a možnost bezdrátové komunikace. Notebooky, které se honosí nálepkou "Centrino", musí splňovat tři základní požadavky procesor Pentium M je pouze jednou z nich, stále v nich musí být MiniPCI karta PRO/Wireless 2100 802.11b a čipset Intel 855. O tom, jak se tato technologie uchytila, nejlépe vypovídají údaje poskytnuté největšími světovými výrobci notebooků, které jasně ukazují, že více než polovina zákazníků dnes volí právě tuto platformu s možností bezdrátové komunikace. Minulý rok tuto funkci požadovalo třikrát méně uživatelů než letos.

To, že bezdrátovou komunikaci čeká světlá budoucnost, potvrzuje i nedávný výzkum společnosti Gartner Dataquest, jenž zjistil, že z celkového množství uživatelů vybavených notebookem s technologií bezdrátové komunikace WiFi zatím pouze desetina pravidelně využívá možnost připojit se k veřejnému "hotspot" bodu. Tyto informace hovoří o celosvětové populaci, v českých poměrech to pravděpodobně bude ještě menší množství. V roce 2002 bylo na světě "pouze" 14 000 těchto veřejných přípojných míst, ale podle předpokladu by jich v roce 2008 mělo být 167 000 a jejich služeb by mělo pravidelně využívat přes 35 milionů lidí.

Právě možnosti bezdrátové komunikace posílí zájem o trh s notebooky. Ty se navíc díky Centrinu dočkaly značného zeštíhlení, a to vzhledem k faktu, že procesor Pentium M neprodukuje při činnosti takové množství tepla jak bylo zvykem, a tudíž nepotřebuje velké a těžké chladicí systémy. Díky tomu jsou dnes i "obyčejné" plnohodnotné notebooky o mnoho lehčí a tenčí, než tomu bylo před rokem. Hranice mezi obyčejnými a ultrapřenosnými notebooky se tedy velmi přiblížily, a výsledkem toho bude určitě jak snižování cen těch nejluxusnějších malých notebooků, tak další snižování hmotnosti těch standardních. Jedinou překážkou úplného slití obou kategorií bude nejspíš velikost displeje, protože ne každý asi bude ochoten pracovat pouze na 12,1palcovém zobrazovači. Kdoví, možná ale konečně někdo vyrobí ten skládací displej.

§§§§§


Malí siláci

Tomáš Bučina, Testcentrum idg, Michal Bareš

c03p0551

Acer TravelMate C111TCi

TravelMate řady C110 od Aceru je ve své podstatě konvertibilní Tablet PC, které ale splňuje především hmotnostní a rozměrové podmínky pro zařazení do třídy subnotebooků. V základní výbavě, bez započtení externích jednotek a součástí, váží jen 1,45 kg, což je hmotnost opravdu velmi příjemná i pro delší nošení v zavazadle. Rozměry jsou určeny především 10,4palcovým LCD displejem s rozlišením 1 024 x 768 bodů. Už z podstaty je Tablet PC ovládáno nejen klávesnicí, ale také dotykovým perem přímo na obrazovce. Ta je pokryta senzitivní vrstvou, která bohužel negativně ovlivňuje hlavně kontrast displeje a také částečně jeho jas. I tak si ale TravelMate C111TCi nevede co se týká vizuální stránky výrazně hůře, než jeho konkurence v testu. Použitým procesorem je v tomto případě 1GHz Pentium M ve variantě Ultra Low Voltage se 400MHz sběrnicí a 1MB L2 cache, jak je obvyklé u ostatních Pentií M. Součástí notebooku je také čipová sada Intel 855GM a bezdrátová karta Intel Pro/Wireless 2100, takže na ploše před klávesnicí nalezneme kromě touchpadu se čtyřsměrným ovladačem také logo platformy Centrino. Dvojice konektorů USB 2.0, stejně jako FireWire rozhraní, síťový interface a modem zřejmě nepřekvapí, Bluetooth už možná trochu ano. K jeho zapínání, stejně jako zapínání bezdrátové sítě je určeno jen jediné tlačítko nad klávesnicí, které cykluje mezi různými kombinace zapnutého či vypnutého Bluetooth či WiFi, což není úplně nejpohodlnější. Korporátní zákazníci také ocení nový konektor pro připojení replikátoru portů.

Cena vč. DPH: 81 727 Kč

Dell Latitude X300

Společnost Dell má se subnotebooky doslova letité zkušenosti, a tak lze Latitude X300 charakterizovat jako prověřený koncept bez větších výstřelků. Ke kladům lze určitě zařadit příjemný 12,1" LCD displej s rozlišením standardních 1 024 x 768 bodů (XGA), i když je fakt, že na našem testovacím kusu bylo možné samotné víko notebooku otevírat až příliš snadno a moc se mu držet v požadované pozici nechtělo. Jádrem je Centrino s Pentiem M na 1,2 GHz, které poskytuje vcelku průměrný a také dostatečný výkon, ekvivalentní přibližně stolnímu Pentiu 4 na necelých 2 gigahertzích. Slabší už je ale výdrž baterií, jež dovedou napájet přístroj jen kolem 2 hodin, nicméně alespoň s využitím technologie ExpressCharge je lze opětovně nabít za méně než polovinu tohoto času. Dell nabízí širokou paletu bezdrátových řešení, mezi nimiž nechybí standardní Intel Pro/Wireless 2100 (s ním splňuje notebook certifikaci Centrino) anebo vlastní Dell TrueMobile 1300 WLAN, která však navíc přináší rozšíření o podporu rychlejších bezdrátových sítí standardu 802.11g. Naopak služby těch "drátových" je možné využívat pomocí síťového adaptéru 10/100 Mb/s, a pokud si koupíte dokovací stanici MediaBase, tak i 10/100/1 000 Mb/s. K notebooku je přidávána také externí USB 2.0 jednotka s DVD/CD-RW vypalovačkou, kterou lze ve firemním prostředí svobodně zaměňovat za kompatibilní jednotky pro řady Latitude. Celkově je to tedy velmi povedený a designově příjemný malý notebook, i když zmíněná výdrž na baterie by mohla být delší.

Cena vč. DPH: 82 228 Kč

Fujitsu Siemens Lifebook S6120

S hmotností 1,8 kilogramu patří Fujitsu Siemens Lifebook S6120 mezi ty těžší subnotebooky, ale výrobce naštěstí využil dodatečný prostor uvnitř šasi k zabudování modulární zásuvky, která je standardně využita kombinovanou DVD/CD-RW mechanikou. Takovéto modulární řešení je samo o sobě poměrně podstatnou výhodou oproti konkurenčním produktům, které musí připojení optické mechaniky realizovat externím modulem. Navíc nabízí Lifebook S6120 při zachování přijatelných rozměrů v této kategorii nadstandardní 13,3" LCD panel s rozlišením 1 024 x 768 bodů (XGA), o jehož obraz se stará grafické rozhraní čipsetu Intel 855GM. Jádrem tohoto modelu je stejně jako u dalších produktů v našem testu procesor Pentium M, jenž pracuje tentokrát na frekvenci 1,6 GHz a jemuž sekunduje standardních 256 MB operační paměti DDR. Tato kombinace poskytuje nejen velmi dobrý výkon, ale ve spolupráci s 6článkovou 41Wh baterií dovede udržet přístroj při životě více než 3 hodiny bez externího přísunu elektrické energie. Co se týče komunikačních možností, byl testovaný model mimo WiFi karty od Intelu vybaven také rozhraním Bluetooth s možností selektivního ovládání obou dvou typů připojení. Mezi další interfacy patří vcelku standardní síťový a modemový konektor a dvojice USB 2.0 portů, a zejména pro firemní zákazníky opět podstatný konektor pro připojení replikátoru. Mezi nectnosti tohoto notebooku musíme zařadit absenci signalizačních kontrolek stavu počítače, které by byly viditelné také při zavřeném víku stavový LCD displej nad klávesnicí tuto funkci může zastat pouze stěží. K bezpečnosti naopak přispívá kódový panel hned vedle stavového displeje a čtečka Smart karet.

Cena vč. DPH: 68 088 Kč

HP Compaq nc4000

Čistokrevným představitelem kategorie ultrapřenosných notebooků je zástupce nové mobilní řady společnosti Hewlett Packard, kterým je model nc4000. Při 12,1" displeji (o rozlišení 1 024 x 768 bodů) a hmotnosti 1,58 kg může nabídnout také stylový design a velmi bohatou výbavu. Mezi základní komponenty rozhodující o výkonu patří určitě procesor Pentium M taktovaný na 1,4 GHz spolu s 256 MB paměti, celek pak doplňuje páteř tvořená poněkud netradičně čipsetem ATI Radeon IGP 350M s integrovaným grafickým rozhraním ATI Mobility Radeon. Na Compaqu nc4000 je velmi zajímavě provedena klávesnice s duálním ovládáním kurzoru jak pomocí touchpadu, tak současně i trackpointu. Každý uživatel si tedy může vybrat podle své preference. Nad samotnou klávesnici se navíc nachází trojice QuickLaunch tlačítek (rychlé zamknutí notebooku, ovládání bezdrátového připojení a spuštění prezentačního režimu) spolu se dvěma klávesami na ovládání hlasitosti. Uživatele digitálních fotoaparátů pak určitě potěší vestavěná čtečka na SD/MMC karty, případnou redukcí na druhou z nejrozšířenějších typů karet, tedy CompactFlash, lze snadno za pár stokorun dokoupit do slotu pro PC karty. Pro uživatele, kteří se nejen pohybují v terénu, ale na notebooku občas pracují i v kanceláři, je příjemný také fakt, že ke Compaqu nc4000 lze připojit replikátor portů. Prostřednictvím speciálního konektoru lze připojit i dodatečnou cestovní baterii, která dovede zhruba dvojnásobně prodloužit dobu práce z akumulátorů. Z komunikace stojí za zmínku bezdrátové rozhraní standardu IEEE 802.11 b/g, jehož anténa poskytuje ve své třídě jeden z nejkvalitnějších příjmů signálu, a také gigabitová ethernetová karta.

Cena vč. DPH: 80 720 Kč

Toshiba Portégé M100

Společnost Toshiba patří ke stálicím na notebookovém trhu, a tak není divu, že v její nabídce najdeme dokonce dva modely z kategorie nejmenších notebooků. Tuto třídu už tradičně pojmenovává Portégé, symbolizujíc tak především velmi snadnou přenositelnost. Typ Portégé M100 je osazen procesorem Pentium M řady Low Voltage, který pracuje při plném výkonu na frekvenci 1,2 GHz, a 256 MB paměti rozšiřitelné až na maximální hranici 2 GB. Na pravé straně stroje je ukryta optická mechanika, ovšem vzhledem k ceně celého notebooku nás zaskočil fakt, že se jedná pouze o prostou DVD-ROM jednotku a ne o kombinovanou mechaniku, schopnou i vypalovat disky CD-RW. V případě nutnosti je možné do příslušného prostoru vložit sekundární akumulátor a opět zdvojnásobit dobu výdrže na baterie. Ta za běžných podmínek se standardní výbavou činí velmi dobrých 252 minut. Pochvalu za skvělé provedení si zaslouží klávesnice výborně ovladatelná, s chytře a funkčně rozloženými tlačítky a mnoha dodatečnými funkcemi, skrytými za předřadníkem. Naopak zklamáním je přítomnost pouze trackpointu, oblíbenější touchpad bohužel chybí. Mezi opravdu zkušené výrobce zařazuje Toshibu přítomnost vlastního softwaru, který se stará o účinné šetření elektrickou energií, a systémové správce i uživatele v nouzi potěší také kompletní System Recovery, schopný obnovit havarované Windows XP doslova za pár minut. Cenové srovnání už je obtížnější, neboť Portégé M100 patří k tomu nejdražšímu, co lze na českém trhu pořídit. V každém případě je to za nemalý peníz skutečně odpovídající notebook.

§§§§§


10 giga muziky – iRiver i HP-100 – jeden z nejmenších MP3 přehrávačů na našem trhu s vynikajícím zvukem

Lubor Jarkovský

c03p0553

Korejský výrobce audiopřehrávačů nás v poslední době zásobuje řadou novinek. Ať už se jedná o nového krále discmanů s označením SlimX iMP-550 nebo o novou řadu přehrávačů s Flash pamětí o velikosti až 512 MB, vždy se jeho produkty setkávají se značným úspěchem mezi spotřebiteli. iRiver se může pochlubit příjemným rozhraním pro kopírování hudby, ale i funkcemi, které většina konkurence ignoruje (kupříkladu Sleep, Timer, integrovaný tuner, podpora více formátů atd.).

Na podzim se dostává na český trh první iRiver jukebox s pevným diskem, který nese označení iHP-100. Jeho kapacita je 10 GB, což by se mohlo zdát v době, kdy Creative či Apple operují běžně s 20 či 30 GB, jako celkem málo. I přesto ale 10 GB stačí pro uložení několika stovek hodin hudby a řadě uživatelů tato kapacita bude dostačovat.

Malý krasavec v provedení stříbrném a černém nás potěšil především svou velikostí, iHP-100 je jedním z nejmenších harddiskových přehrávačů, které jsou na našem trhu k dostání. K výhodám navíc patří podpora čtveřice formátů MP3, WMA, ASF a WAV.

V horní části předního panelu najdeme modře podsvícený impozantní sedmiřádkový displej. Díky němu je orientace ve skladbách skutečně snadná a rychlá. Bezprostředně pod ním je umístěn pětisměrný joystick, který plní hned několik funkcí je určen pro brouzdání ve skladbách, v albech a pro změnu hlasitosti. Na pravém boku jsou potom tlačítka pro zapnutí/vypnutí iHP-100, kromě toho také tlačítko Hold a tlačítko pro nastavení přehrávání a spuštění vyhledávače skladeb (podle ID3 tagů). Na levé straně je jediné tlačítko, a to slouží pro sepnutí nahrávání lze nahrávat jak hlasový záznam, tak zvuk z externího zdroje. Přehrávač je totiž vybaven audiovstupem i výstupem v obou případech optickým i analogovým. Při nahrávání se kóduje zvuk automaticky do formátů MP3 či WAV. Kromě toho je také možné použít jako zdroj rádio. Příjem je v pořádku, ovšem při nahrávání přehrávač značně zlobí. Jedná se o chybu ve firmwaru, ta by měla jít odstranit nainstalováním nové verze softwaru, na které iRiver nyní pracuje.

Zvukově se přehrávač projevuje opravdu nadprůměrně, iRiver si ostatně u všech svých výrobků drží laťku hodně vysoko. Při přehrávání na detaily náročného blues rocku Steelyho Dana (MP3, 192 Kb/s) je zvuk skutečně detailní a plný. Žádný šum či zkreslené výšky a basy se nekonají.

Co se týče nastavení přehrávače a jeho funkcí, je samozřejmostí ekvalizér, který zchudl o položku metal ta je např. u discmanu iMP-550 přítomna. Na druhou stranu disponuje surroundovým zvukem SRS a zvýrazněním basů TruBass. V hlavním menu se dále nacházejí položky pro podrobné nastavení displeje či jazyků (jsou podporovány české znaky). S počítačem se "ihápéčko" spojuje přes USB 2.0 a přehrávač se přihlásí jako externí disk. iHP-100 je tedy prvním přehrávačem iRiver, který splňuje standardy Mass Storage, tudíž je možné kopírovat soubory přímo v rozhraní Windows. Žádný další software jako u řady ifp není potřeba. Integrované akumulátory vydrží na jedno nabití zhruba 16 hodin. V příslušenství se nachází kožené pouzdro, pecky, síťový adaptér a dálkové ovládání známé už od discmana SlimX iMP-550. iHP-100 je jedním z nejsofistikovanějších osobních audiopřehrávačů na trhu a určitě si zaslouží pozornost i přes poměrně vysokou cenu 17 990 Kč (Apple nabízí 10GB iPod za cca 15 000 korun).

iRiver iHP-100

kvalitní zvuk, podpora více formátů

velikost

problémy s nahráváním z rádia

cena

Cena vč. DPH: 17 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Fast, www.fastsro.cz

§§§§§


Nepromokavý fotoaparát – Sony Cyber Shot DSC-U60 – miniaturní vodotěsný fotoaparát se snadným ovládáním

Lubor Jarkovský

c03p0554

Řadu miniaturních kapesních fotoaparátů Sony Cyber Shot nedávno rozšířily nové modely. Modely U10 a U20 byly nahrazeny novějšími typy U30 a U60. U60 ale stojí trošku vedle, protože se vyznačuje skutečně unikátní vlastností je vodotěsný.

Aparát v kombinaci modrého a bílého plastu s CCD o rozlišení 2 megapixely zaujme především tvarem. Je navržen tak, aby ho bylo možné držet jednou rukou, což ocení právě amatérští potápěči, kteří si ho s sebou vezmou do vody. Aby bylo možné hlavní funkce ovládat jednou rukou, je tělo konstruováno pro držení na výšku, kterýžto systém je velice pohodlný. Tělo je lehce skoseno a padne do dlaně jako ulité, ovšem pouze do ruky pravé levák bude mít s ovládáním problémy. Na zadní části pod 1" displejem (64 tisíc barev) se nacházejí všechny ovládací prvky, kromě spoušti, a veškerá nastavení i pohyb v menu lze tedy provádět palcem pravé ruky. Po odklopení dolní části, která je jištěna pojistkou, aby nedošlo k nechtěnému otevření pod vodou, se objeví šedivá dvířka a zdířka pro USB kabel. Pod dvířky je umístěn slot pro Memory Stick či Memory Stick Pro, a úložný prostor pro dvě AAA baterie.

Menu je prakticky stejné jako u dalších modelů řady Cyber Shot U, tvoří ho pouze pár položek, protože miniaturní aparáty této řady neoplývají mnoha funkcemi. U60 je plně automatický digitální fotoaparát a celý proces focení se soustředí pouze do spoustě, přesto lze vybírat ze čtveřice efektů (Solarize, Černobílé foto, Sepia a Negative) či několika režimů blesku včetně redukce červených očí. Právě blesk je trošku slabinou všech modelů U jeho dosah 0,5-1,8 metru jakžtakž stačí pro focení nad vodou, avšak při horších světelných podmínkách pod hladinou jsou fotky v podstatě nepoužitelné.

Snímky jsou ukládány v kompresním formátu JPEG v rozlišení 1 632 x 1 224 bodů. V režimu Burst, kdy je vyfoceno 5 snímků rychle za sebou, je rozlišení 640 x 480 bodů. Stejně jako u předchozích modelů řady U není foťáček vybaven ani optickým, ani digitálním zoomem, což je ale vzhledem k jeho velikosti logické. I když, popravdě řečeno, by se dvojnásobný digitální zoom při rozlišení 2 MP občas uplatnil. Co ale mile překvapí, je rychlost spuštění aparátu, se 128MB kartou nastartuje během tří vteřin a s dodávanou 8MB asi za vteřinu. Bohužel, ukládání fotek už tak rychlé není ve srovnání s modelem U20, který snímek uloží zhruba za jednu vteřinu, potřebuje U60 pro uložení cca vteřiny 2 až 3.

Jak je u digitálních fotoaparátů zvykem, umí U60 točit i video. To se na paměťovou kartu ukládá ve formátu MPEG v rozlišení 160 x 112 bodů a maximální délka klipu je 15 sekund. Kvalita záznamu je tedy značně neuspokojivá.

V počítači se po připojení přes USB 2.0 přihlásí U60 jako výměnný disk. Kopírování fotek je bleskurychlé. Příslušenství není bohaté, potěší ale přítomnost dvou nabíjecích AAA článků spolu s nabíječkou. Baterie se nabíjejí dlouhých 13 hodin, ale "účko" je spotřebuje při občasném použití blesku během jedné hodiny. K aparátu je dodáván řemínek na ruku, USB kabel, CD se softwarem ImageMixer a 8MB Memory Stick.

DSC-U60 dělá za dobrých světelných podmínek celkem pěkné fotky, jakmile se však jen trochu setmí, je naprosto ztracen. Když ale vezmeme v potaz, že je vodotěsný do hloubky 1,5 m, má blesk, USB 2.0 a velice pohodlně se ovládá, nelze ho jen tak odepsat. Pro rodinnou dovolenou u moře je tento model jako stvořený.

Sony Cyber Shot DSC-U60

malý, snadné ovládání

nekvalitní foto při horším světle

nekvalitní video bez zvuku

malá vydrž akumulátorů

Cena vč. DPH: 9 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Elvia Pro, www.elviapro.cz

§§§§§


Černý mistr – Pětimegapixelový kompakt Canon PowerShot G5

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0555

Canon PowerShot G5 patří do třídy poloprofesionálních kompaktů a jeho charakteristikou je mimo černé barvy těla přístroje také pětimegapixelový snímač typu CCD. Objektiv s ohniskovou vzdáleností ekvivalentní 35-140 mm (4x zoom) dosahuje světelnosti F2,0 v režimu širokoúhlého snímání a F3,0 při fotografování s teleobjektivem, což je dobrým základem pro kvalitní a prokreslené snímky. Zpracování pořízeného obrazu řeší, tak jak je už poslední dobou u Canonu zvykem, procesor DIGIC, který se mimo toho stará prakticky o všechny další parametry snímání, ať už jde o měření expozice či scénické programy, a na druhé straně pak i zajišťuje kompresi a záznam na paměťovou kartu. V tomto modelu používá Canon tradiční CompactFlash, přičemž podporovány jsou jak typy I, tak i silnější a kapacitnější II, včetně deklarované podpory disků IBM Microdrive. Vzhledem k maximální velikosti fotografie 2,9 MB v komprimovaném režimu a téměř 6,4 MB při použití režimu RAW, se není čemu divit.

Snímky je možno pořizovat ve čtveřici rozlišení (2 592 x 1 944, 1 600 x 1 200, 1 024 x 768 a také 640 x 480 bodů) a třech úrovních komprese, a pozitivní je určitě fakt, že k jejich zpracování v přístroji dojde v plné velikosti snímače, a až následně jsou zmenšeny před uložením na kartu. Výsledkem je tedy i v nižších rozlišeních brilantní kvalita fotografií.

Canon používá pro výpočet citlivosti metodiku odlišnou od jiných výrobců, takže fotoaparát vizuálně udává nižší ISO, než kolik je ekvivalentní u ostatních přístrojů. V praxi je to patrné např. u ISO 50, kde jsou snímky výborně prokresleny a přitom expozice vychází prakticky stejně, jako u jiných fotoaparátů s nastaveným ISO 100.

Za dobrých i zhoršených světelných podmínek jsou pořízené fotografie barevně neutrální, výborně prokreslené a nemají žádné stopy šumu. Při zvyšování ISO se pochopitelně šum objevuje, ale tento problém není nijak markantní. Patrná je vada chromatické aberace, kdy na rozhraní velmi světlého a tmavého objektu v obraze vzniká modrofialová kontura. Přestože se objektiv skládá z 8 elementů v 7 skupinách, a především dvou asférických čoček, nelze se tomuto jevu u digitálních kompaktů dost dobře vyhnout. Útěchou může být, že problém není vysloveně rušivý a v drtivé většině případů fotografií ani nenastane.

Hlavním ovládacím prvkem je rotační ovladač funkcí na vrchní straně fotoaparátu, kterým lze volit hned mezi dvanácti snímacími režimy. Nechybí plná automatika, tři scénické mody (portrét, krajina, noční portrét), automatika s možností korekcí parametrů (P), preference clony (Av), rychlosti závěrky (Tv), plně manuální režim (M) a dva uživatelské režimy (C1 a C2). V režimu P je možné využít funkce posunu expozice, kdy otočným voličem, umístěným na vrchní straně gripu, lze posunovat rychlost závěrky na obě strany a fotoaparát plynule dopočítává odpovídající clonové číslo. Dalšími režimy jsou Stitch Assist pro tvorbu panoramat a Movie Mode s možností natáčet videa v rozlišení až 320 x 200 bodů s délkou do 3 minut.

Displej na zadní straně je výklopný a otočný a obsahuje všechny údaje o expozici, případně i histogram. Pro případ, že je displej zaklopen a není na něj vidět, má PowerShot G5 vestavěný také monochromatický segmentový stavový displej na vrchní straně, poskytující obdobné informace. Hledáček je průhledový, ovšem zřejmě kvůli zmenšení paralaxy objektivu volil výrobce jeho umístění tak blízko ose přístroje, že v ohniscích ekvivalentních 35-55 mm je samotný objektiv v hledáčku dokonce vidět. To je fakt poměrně nepříjemný a rušivý, takže nezbývá, než trvale používat spíše displej. Se zapnutým displejem a s častým prohlížením pořízených fotografií jsme nafotili více jak 400 (!) snímků, než se ozvalo varování před hrozícím vybitím litihium-iontového článku. To je opravdu excelentní výsledek, který dovoluje vyrazit třeba na víkend bez nabíječky. Výrobce dodává k přístroji nabíječku, která slouží i jako síťový zdroj, přičemž samotný článek je nabíjen přímo uvnitř přístroje.

Hodně diskutovaným momentem je cena. Ta dnes atakuje skoro třicetitisícovou hranici, což rozhodně není málo. Doufejme, že v souvislosti s nástupem nových "levných" digitálních zrcadlovek se 6MP snímači Canon cenu Power-Shotu G5 ještě upraví. Každopádně je to ale přístroj, se kterým zkušenější uživatelé nebudou mít problém pořizovat vynikající fotografie.

Canon PowerShot G5

výborná kvalita snímků

možnosti nastavení, výdrž akumulátoru

cena

v hledáčku je vidět objektiv

Cena vč. DPH: 29 900 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ, www.canon.cz

§§§§§


Když chcete kvalitu – deskový skener Epson Perfection 3200 Photo

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0556

Stolních deskových skenerů, které by vysokým hardwarovým rozlišením mohly konkurovat speciálním zařízením pro snímání diapozitivů a negativů, je na trhu jen několik. K prodejně úspěšným modelům bezpochyby patří Epson Perfection 3200 Photo, který stejně jako ostatní skenery stejné značky zákazníky osloví nejen povedeným designem, ale též výborným výkonem.

Testované zařízení je k dispozici všem uživatelům počítačů PC a Macintosh, jejichž stroje jsou vybaveny rychlým USB 2.0 nebo FireWire IEEE 1394 rozhraním. Pomalejší USB 1.1 dokáže se skenerem komunikovat také, ale při větších objemech dat, jež během snímání ve vysokém rozlišení vznikají, dochází k určitému zpomalení práce. 48bitová barevná hloubka je dnes u skenerů vyžadovaným standardem, maximální hardwarové nastavení 3 200 x 6 400 ppi je naopak výjimečné. Kromě modelu Canon CanoScan 9900F je jiné zařízení zatím nemůže nabídnout. Epson Perfection 3200 Photo je vybaven pro snímání odrazových i transparentních předloh. U prvně jmenovaných je to formát A4. Prosvětlovací jednotka 10 x 23 cm je zabudovaná ve víku a dokáže si posvítit na materiály formátu 10 x 15 cm, zvládne snímání dvou 35mm filmových pásů s celkem 12 políčky nebo zpracuje 4 diapozitivy v rámečku. V dodávaném vybavení nechybí OCR software Presto! ani zajímavý editor Adobe Photoshop Elements. K činnosti skeneru si uživatel může zvolit mezi dvojicí TWAIN rozhraní. Začátečníkům lépe vyhoví Epson TWAIN, který nabídne plně automatický režim práce, v němž skener rozeznává předlohu (obraz, text) a přizpůsobuje optimální rozlišení. Dokáže přitom automaticky aplikovat descreening, vhodný pro snímání novin a časopisů, vyrovnává barvy, jas i kontrast, a s funkcí Skew Detection narovná křivě položenou předlohu. Druhé nastavení Home mode je připraveno pro uživatele, kteří chtějí ovlivnit výsledné rozlišení, i nadále však spoléhají na automatické vyvážení barev. Třetí a zároveň poslední "Professional mode" si od obsluhy nechá líbit cokoliv. Změnu rozlišení, barvy, výběr typu práce podle snímaného materiálu, úpravu a uložení vlastního profilu a mnoho dalších věcí. Epson TWAIN je vhodný pro základní práci s odrazovým materiálem, mocnějším nástrojem je však dodávaný TWAIN SilverFast 6, který kromě vyrovnání barev starších předloh dokáže softwarově zmírnit či odstranit prach a škrábance.

Při testech jsme snímali běžné dokumenty, filmové pásy i diapozitivy, snažili jsme se zjistit, zda toto zařízení může konkurovat speciálním filmovým skenerům. Výsledky byly v mnoha ohledech překvapivé a povzbudivé. Skener dokáže u běžných materiálů za 6 sekund zpracovat náhled A4, v mnoha režimech do 600 ppi mu na práci stačí méně než 26 sekund. Snímání fotografie o rozměrech 13 x 18 cm ve vyšším rozlišení 1 200 ppi jej již zaměstná na 1 minutu a 58 sekund. U transparentních předloh jsou rozdíly mezi nízkým a vysokým rozlišením obdobné. Náhled 12 filmových políček jsme zpracovali za 27 sekund, jediné políčko jsme při nastavení 600 ppi sejmu-li za 26 sekund, v rozlišení 1 200 již za 1 minutu a 15 sekund. Volby 3 200, resp. 6 400 ppi si vyžádají čekání 3 minuty a 38 sekund a 6 minut a 14 sekund. Při práci s diapozitivy je skener rychlejší, náhled 4 snímků trvá jen 23 sekund, jedno políčko jsme při volbě 600 ppi získali za 10,9 sekundy, ve dvojnásobném rozlišení za 30,5 sekundy. Vyšší volby 3 200 a 6 400 ppi nás zdržely 1 minutu a 6 sekund, resp. 2 minuty a 33 sekund. Ke kladům patří vysoká přesnost detailů a výborná barevná shoda s průměrnou odchylkou jen 0,6 delta E a maximální odchylkou 1,8 delta E. Překvapilo nás, že při použití ovladače SilverFast byla maximální odchylka o 1 bod vyšší. Na závěr zbývá odpovědět otázku, zda může konkurovat speciálním filmovým skenerům. Začneme-li srovnání u pořizovací ceny, pak je Epson Perfection 3200 Photo výrazně výhodnější. Také z hlediska max. rozlišení a rychlosti konkurovat může, a pokud bude zákazník pracovat s nezaprášenými a nepokroucenými materiály, bude s výsledky spokojen. Horší je situace u starších filmů, které jsou poškozeny nebo prohnuty. Softwarové odstranění škrábnutí a prachu je časově náročnější a více zdržuje než v případě hardwarového řešení. Pokroucené filmy nejsou uloženy zcela rovnoběžně se snímací CCD mechanikou, a nelze je proto plně doostřit. Potřebujete-li z diapozitivu vytisknout snímek 10 x 15 cm, pak tento problém nemusíte řešit. U výřezů, které budou dále zvětšeny na formát A4, se však absence ručního doostření (řešená u filmových skenerů vertikálním pohybem hlavy) může znatelně projevit.

Epson Perfection 3200 Photo

nízká barevná odchylka

přesnost detailů

rychlost práce ve vysokém rozlišení

Cena vč. DPH: 13 723 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, www.epson.cz

§§§§§


Panel, který nezahanbí – Stylový LCD monitor Fujitsu Siemens SCENICView P19-1

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0557

V záplavě celé spousty LCD monitorů na našem trhu rádi vidíme i produkty, které svou koncepcí či vzhledem vystupují z průměru. Právě tak je tomu u displeje Fujitsu Siemens, jenž nabízí viditelnou úhlopříčku 19 palců a čistý design.

Základem monitoru je panel s fyzickým rozlišením 1 280 x 1 024 bodů, což při zmíněných devatenácti palcích úhlopříčky vytváří bodovou rozteč 0,294 mm. Samotný displej se může pochlubit jak velkou svítivostí (300 cd/m2), tak i vysoce nadprůměrným kontrastním poměrem 700 : 1. Tato dvojice parametrů vytváří dobrý základ pro výbornou obrazovou kvalitu, navíc podtrženou úhly pohledu 170 ? jak v horizontálním, tak i vertikálním směru a dobou odezvy 25 ms.

Signál do monitoru je možno přivádět jak klasickým analogovým VGA rozhraním, tak i DVI interfacem, přičemž oba příslušné kabely jsou v balení přiloženy. Na spodní hraně jsou zároveň integrovány malé reproduktory o výkonu 2 x 1,5 W, jejichž přednes odpovídá zhruba tomu, co se dá od vestavěného zvukového výstupu očekávat. Zvukové orgie se tedy nekonají, ale pro běžné použití například v kanceláři to je řešení vcelku přijatelné.

Fujitsu Siemens přišel v nových řadách displejů SCENICView také s novou koncepcí ovládání, která je opět o něco blíže požadavkům uživatelů. Menu je plně grafické a velmi detailní, zároveň došlo i k úpravám ve významu konfiguračních tlačítek, umístěných v kovovém rámečku na hned pod samotným panelem. Celkově je ovládání rozhodně posunem kupředu, ale v jistých momentech se nelze ubránit nelogičnosti vztahu mezi tlačítkem a pohybem v menu. Každopádně důležité funkce, jako automatické nastavení obrazu v analogovém režimu, přímý přístup k jasu a rychlé ztlumení, jsou přístupné zkráceně, tedy přímo. V menu nalezneme vcelku běžné položky odpovídající víceméně kancelářskému zaměření displeje, dostupný je ale i například barevný prostor sRGB.

Kromě designu, kterému dominují čisté linie a zajímavá barevná kombinace bílé se stříbřitou barvou, stojí za pozornost také stojan, a to nejen svým neotřelým a sympatickým vzhledem, ale především svou funkčností. Dovoluje totiž snadné natáčení obrazovky, její naklápění, výškovou nastavitelnost a rovněž rotaci do režimu portrét a zpět. Přirozeně software Pivot Portrait, zajišťující také odpovídající otočení obrazu ve Windows, je k dispozici na přiloženém CD.

Celkově patří Fujitsu Siemens SCENICView P19-1 ve své třídě vybavením i cenou k lehkému nadprůměru, přičemž uživatelé na něm ocení zejména velmi reprezentativní design a rozsáhlé možnosti manipulace s obrazovkou prostřednictvím multifunkčního stojanu.

Fujitsu Siemens SCENICView P19-1

vynikající design

možnosti nastavení stojanu

velmi dobrý obraz

občas nelogické ovládání

K testu poskytla firma: Fujitsu Siemens Computers, www.fujitsu-siemens.cz

Cena vč. DPH: 23 400 Kč

§§§§§


Druhé Mega od MSI – MSI Mega Stick 1 – kapesní přehrávač MP3 s FM přijímačem

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0558

Při prvním setkání s Mega Stickem 1 jsme byli poněkud zklamáni jeho rozměry. Při srovnání s MuVem NX, s nímž jsme měli tu čest nedávno, působí doslova jako obr je totiž o celých 20 mm delší. Na druhou stranu je však pravda, že disponuje nějakými funkcemi navíc. Větší rozměry způsobují i problémy se zastrkáváním Mega Sticku do předních a běžných zdvojených zadních USB portů, k nimž už jedno zařízení připojeno je. Nejvýraznějším prvkem přehrávače je displej s informacemi o přehrávané skladbě. Ty se zobrazují buď jako název skladby z ID3 tagu, nebo, není-li vyplněn, tak jako dosovský, maximálně osm písmen dlouhý, název souboru. Podpora českých znaků chybí. Krom skladby se na displeji zobrazuje též indikátor baterie, profil ekvalizéru a úroveň hlasitosti. Ta je bohužel indikována jednou až čtyřmi čárkami, což při čtrnácti krocích není moc přesné. Ani počet možných úrovní hlasitosti není vysoký a může se vám stát, že zatímco na jedné úrovni je hlasitost příliš slabá, na další zase příliš vysoká. MuVo NX poskytovalo s dvaceti pěti úrovněmi o dost lepší možnosti nastavení. K displeji se váže ještě jedna výhrada, a to že na světle není téměř vůbec čitelný.

Součástí výbavy přehrávače je krom USB kabelu i poutko k zavěšení na krk. Celkem nepochopitelně do něj ale výrobce integroval i sluchátka, jejichž kvalita, jak už to bývá, není nijak valná. A tak chcete-li použít svá sluchátka, budete si muset sehnat i náhradní šňůru na krk.

Pokud se v něčem Mega Stick 1 výrazněji odlišuje od konkurence, pak je to možnost kvalitnějšího nahrávání zvuku. Zatímco ostatní výrobci nabízejí pouze vestavěné mikrofony, tento přehrávač disponuje i 3,5mm konektorem pro připojení externího mikrofonu. Napájení obstarává jedna AAA baterie, s kterou je Mega Stick 1 schopen přehrávat hudbu až 12 hodin.

Co se týče funkcí, je součástí názvu přístroje také slůvko "5 in 1", což má značit jejich počet.

Základní funkcí je samozřejmě přehrávání hudebních a zvukových souborů. Mega Stick 1 dokáže pracovat pouze s formáty MP3 a WMA. MP3 soubory zvládá jak v nejvyšší kvalitě, tak s varia-ble bitratem. Kvalita zvuku je velmi slušná, je ale potřeba ji posuzovat s kvalitnějšími sluchátky. V pořadí druhou funkcí je FM přijímač, který oceníte až vás budou nudit skladby v paměti. Do paměti lze uložit až deset různých frekvencí. Třetí možností je nahrávání zvuku, jenž je kódován do WAV souborů při sedmi možných stupních kvality. Při 8 000 Hz zabírá minuta prostor zhruba 500 KB, při maximální kvalitě 48 000 Hz zabere 1,5 MB. Tou předposlední je funkce přenosného média k pohodlnému transferu dat. 128 MB stačí pro běžné dokumenty, tabulky a obrázky snad každému. Zařízení funguje bez ovladačů pod Windows 2000 a XP, pro ty ostatní najdete ovladače na CD. Mega Stick 1 sice nepodporuje USB 2.0, ale u kapacity 128 MB se to ještě dá tolerovat. Zatímco zmíněné možnosti se dají počítat jako samostatné funkce, pátá v řadě obstojí jen těžko. MSI totiž jako poslední funkci uvádí výuku cizích jazyků. Do přehrávače si nahrajete správnou výslovnost a poslechem si ji pak osvojíte.

MSI Mega Stick 1 nabízí za cenu 4 270 Kč obvyklé funkce flashových MP3 přehrávačů, něco málo navíc, a v neposlední řadě rovněž značku renomovaného výrobce. Má však také nedostatky, z nichž se snad MSI poučí, a Mega Stick 2 bude těchto chyb a chybiček prost.

MSI Mega Stick 1

FM rádio, konektor pro mikrofon

nastavení hlasitosti podsvícení displeje, rozměry

Cena vč. DPH: 4 270 Kč

K testu zapůjčila firma: LEVI International, www.levi.cz

§§§§§


Tiskárny pro skupinu osob – test dvou rychlých černobílých tiskáren, určených pro práci v počítačové síti

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0559

V krátkém testu jsme proti sobě postavili dvě laserové monochromatické tiskárny, určené pro připojení do sítě. Obě by měly bez problémů sloužit 5-15 pracovníkům, zvládnou vyšší pracovní tempo a rychlostí opakování své uživatele nezdrží ani nezklamou. Základní modely, které si v krátkosti představíme, jsou cenově výhodné, jejich modularita je současně zárukou, že tiskárny porostou současně s rozvojem vaší společnosti.

Brother HL-7050N

První testovaný výrobek pochází z dílen společností Brother. Při provozu dokáže za minutu zpracovat 28 stránek formátu A4 a nabízí čtyři rozlišení od 300 do 1 200 dpi hardwarově. Při tisku standardně využívá PCL6 ovladač nebo firemní postscript BRScript 3, zároveň může emulovat HPGL, IBM Proprinter XL či Epson FX-850. Tiskárna umožňuje tisk z DOSu, současní uživatelé však ocení spíše Windows 95/98/2000/Me/NT4.0 a Mac OS, stejně jako podporu protokolů TCP/IP, IPX/SPX, AppleTalk, DLC/LCC, NetBEUI, DEC LAT, Banyan VINES.

Tiskárna je vybavena procesorem Toshiba TMPR 4995 266 MHz a 32-288 MB paměti. Spodní podavač pro 500 listů formátu A4 je určen pro běžné kancelářské papíry, média vyšší gramáže, štítky či obálky se zakládají do předního výklopného víceúčelového zásobníku. Komunikaci s počítačem zajišťuje paralelní, sériové, USB a síťové rozhraní. Nastavení a konfiguraci tiskárny lze provést na přehledném ovládacím panelu v pravé horní části zařízení. Vestavěný displej textem informuje o probíhajících činnostech, zároveň změnami barevného podsvícení (zelená, oranžová, červená) informuje o stavu výrobku a případných závadách. Tiskárna je určena pro provoz s max. zatížením 80 000 výtisků A4. Takovému výkonu nemusí stačit kapacita podavačů, proto jsou za příplatek k dispozici doplňky v podobě dalších spodních zásobníků pro 1 500 archů papíru, výstupního přihrádkového podavače nebo zadního duplexního modulu pro oboustranný tisk. Dálkovou správu tiskárny zajišťuje interní webová stránka i software BRAdmin Professional, data na volitelném pevném disku lze sledovat pomocí programu Storage Manager. Uživatelům je k dispozici tzv. Status Monitor, který na pracovní ploše informuje o probíhající tiskové úloze.

Při měření prvního výtisku jsme u textových dokumentů naměřili časy 10,5-16,6 sekundy, celostránkovou vektorovou či rastrovou grafiku jsme ve vysokém rozlišení zpracovali za 25,1 sekundy. Testovací soubor o velikosti 27 stran PDF dokázal Brother HL-7050 zpracovat za 1 minutu a 26 sekund s ovladačem PCL a 1 minutu a 34 sekund s BRScriptem. Firemní postscript je výhodnější volbou pro vektorovou grafiku, nemá totiž problémy se zachováním odstínů a přechodů barev. Rychlost opakování 28 stran za minutu zvládne tiskárna i při hardwarovém rozlišení 1 200 x 1 200 dpi. Pořizovací cena 44 774 Kč není nijak přemrštěná, výhodné jsou i provozní náklady 0,43 Kč na stranu A4 se standardním pokrytím 5 %.

Lexmark T630N

Novinka firmy Lexmark se vypouklým, zaobleným tvarem neliší od starších výrobků stejné značky. Výraznou změnou je ale přemístění ovládacího panelu do středu čelního krytu. Alfanumerický displej je proto lépe čitelný, barevné ovládací prvky navíc usnadňují obsluhu zařízení. Lexmark T630N se v základní verzi kapacitou podavačů nevyrovná konkurenčnímu Brotheru, nabízí totiž prostor jen pro 250 listů A4 ve spodním zásobníku a 100 archů se vejde do čelní výklopné přihrádky. I tentokrát jsou však k dispozici doplňkové zásobníky tiskových médií, jež mohou celkovou kapacitu zvýšit až na 3 850 listů. V nabídce nechybí duplexní modul či přihrádkový výstupní zásobník, přídavná skenovací jednotka navíc může změnit tiskárnu v multifunkční víceúčelové zařízení.

Rychlost opakování 33 stran A4 za minutu, uváděná v technické specifikaci, platí pro režimy 300, 600 a Image Quality 1 200 dpi. Plné hardwarové rozlišení 1 200 dpi zpomalí tiskárnu na 17 stran za minutu. Zvolený procesor s pracovní frekvencí 300 MHz a standardně instalovaná paměť 64 MB přispěly k rychlejšímu tisku prvních stran testovacích dokumentů, které jsme získali za 8,7-9,7 sekundy. Plné hardwarové rozlišení ale zpomalilo tisk celostránkové grafiky na 16-25,7 sekundy. Lexmark T630n je dodáván s PCL6 a PostScript 3 ovladačem pro práci ve Windows či Mac OS, na stránkách výrobce jsou lze získat i nástroje pro práci v prostředí Linux, UNIX, Citrix MetaFrame, Novell či IBM. Pro vzdálenou správu nabízí interní webovou stránku i software. Připojení do počítačové sítě zajišťuje vestavěná síťová karta 10/100B, další možnosti komunikace zahrnují USB rozhraní nebo volitelnou sériovou či paralelní obousměrnou zásuvkou. Konkurenční výhodou Lexmarku T630n je bezpochyby vyšší měsíční zatížení, které může dosáhnout až 175 000 výtisků. Méně výhodná je pořizovací cena 50 490 Kč. Uživatelé mohou správným nákupem spotřebního materiálu výrazně snížit provozní náklady. K dispozici jsou totiž zásobníky na 5 000 nebo 21 000 výtisků, u prvního se náklady pohybují ve výši 0,80 Kč na stranu A4, u druhého klesnou na úroveň 0,57 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Brother HL-7050

pořizovací cena a provozní náklady

přehledný ovládací panel

kvalita tisku vektorové grafiky s PCL ovladačem

Cena vč. DPH: 44 774 Kč

K testu zapůjčila firma: Brother, www.brother.cz

Lexmark T630n

rychlost prvního výtisku a kontinuálního tisku

čeština v ovládacím panelu

maximální zatížení

provozní náklady

Cena vč. DPH: 50 493 Kč

K testu zapůjčila firma: SWS www.sws.cz

§§§§§


Dvě stříbrné skříně – 3R Systém R101 a R201 – slušná kvalita za slušnou cenu

Michal Bareš

c03p0560

Pěkných skříní není nikdy dost, zvláště když nejsou příliš drahé. Proto nás potěšila nabídka testu dvou takových skříní. Jedná se o modely firmy 3R System, označené R101 a R201.

Model R101 je vyveden ve stříbrném metalickém zabarvení, a i když je jeho přední odklopný panel vyroben z plastu (opět stříbřitého), jeho úprava je pečlivá a nijak nenarušuje "kovový" vzhled stroje. Skříň o rozměrech 200 x 430 x 480 mm je určena pro základní desky až do velikosti plnohodnotné ATX. Kromě hliníku a plastového předního panelu nás case zaujala především černým pruhem, obsahujícím displej a řadu LED diod, a dále oválným blokem ovládacích tlačítek. Displej neukazuje frekvenci procesoru, jak jsme tomu byli zvyklí v dobách, kdy CPU tikalo rychlostmi do 100 MHz, ale mnohem důležitější hodnotu, kterou je teplota naměřená na jednom ze tří tepelných čidel, obsažených ve skříni. Ta jsou na kabelech, takže je lze umístit podle libosti například jedno na procesor, druhé na pevný disk a třetí do volného prostoru. Celá idea této case se vlastně točí okolo teploty kromě čidel totiž nabízí i regulaci otáček větráků, a to buď automatickou, nebo manuální v pěti úrovních.

Otevřeme-li skříň (k tomu není potřeba šroubovák), najdeme uvnitř kromě čtyř pozic pro 5,25palcová a osmi pozic pro 3,5palcová zařízení (jedna směrem ven) i krabičku, obsahující vše, co je třeba k sestavení počítače, včetně šroubováku. Kvalita zpracování je na velmi dobré úrovni, plechy a kostra jsou pevné a neohýbají se, ale hlavně jsou jejich zakončení tupá, takže při této instalaci se rozhodně neříznete. Krytky pro rozšiřující karty jsou snadno demontovatelné, a i tyto hrany jsou tupé. Pro lepší ventilaci vzduchu je do skříně možné vložit 120mm nasávací větrák a 80mm větrák výfukový. V testované sestavě byl navíc umístěn supertichý zdroj s 12mm větrákem směrem dovnitř skříně. Tato kombinace zajistila téměř úplně tichý provoz počítače.

S ohledem na cenu se těžko hledají zápory. Opravdu jen drobnou výtkou je fakt, že pokud vložíte CD mechaniku do nejspodnější pozice, je třeba ji zasunout o pár milimetrů do útrob počítače. Ve výšce ovládání výsuvného vozítka jsou totiž umístěny i klapky přidržující odklopný přední kryt. Při rychlejším zabouchnutí krytu by mohla mechanika vyjet. Zmínit musíme i přední dvojici USB vývodů a krytku pro umístění infraportu.

Druhou testovanou skříní je R201, která je určena pro základní desky rozměrů Micro ATX. Převládající barvou je také stříbrná, v tomto případě je ale kombinována s černým držadlem panelu a modře podsvíceným ozdobným prvkem. Napohled nám toto řešení nepřipadá tak elegantní jako R101, rozhodně však zaujme a není ošklivé. Co se týče konstrukce a provedení, je R201 podobná předchozímu modelu.

3R System R101

panel s displejem

cena, provedení

klapky předního panelu

Cena vč. DPH: 2 390 Kč

3R System R201

cena, provedení

přeplácanější design

Cena vč. DPH: 1 280 Kč

K testu zapůjčila firma: eD\systém, www.edcz.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích I

Pavel Tůma

c03p0564

Karty a hazard

Už jste někdy utekli od pracovního nasazení k Solitairu nebo jiné karetní hře, když už vás psychické i fyzické vypětí unavovalo? Hráli jste někdy celou noc poker s přáteli a po urputném boji v šest ráno vyhráli celý bank? Byli jste někdy v kasinu vyzkoušet štěstí v ruletě, kostkách nebo black jacku? Jsem si jistý, že alespoň na jednu otázku jste odpověděli ano. A co takhle mít tyto a spoustu dalších podobně zaměřených her doma na jednom CD-ROMu? To byste potom nemuseli nikam chodit a riskovat, že o něco přijdete. Možná vám to může zajistit CD nazvané trefně Karetní a hazardní hry z edice Žolík společnosti Media Trade.

V internetových stránkách se orientuje už skoro každý, a proto byste neměli mít problémy s užíváním ovládacího rozhraní, odkud si můžete vybrat hru podle svého gusta. A vybírat je opravdu z čeho. Hry jsou přehledně rozděleny do šesti kategorií: automaty, black jack, casino, poker (bohužel chybí oblíbený svlékací poker), solitaire, a srdce. Co je jejich obsahem je z jejich názvu asi dostatečně jasné, a tak si budete moci vybrat některý ze simulátorů různých výherních automatů nebo přehršle karetních her. Musím vás však upozornit, že se jako u většiny stejně zaměřených CD jedná spíše o shareware, a sem tam se dá najít nějaký ten program úplně zadarmo. Pokud vás tedy některá z hazardních her chytne tak, že se nebudete moci odtrhnout dokud nevyhrajete dost, musíte si plnou verzi koupit. V menu jsou ještě dvě další položky, na které se teď podíváme blíže. První z nich je tlačítko Pravidla. Zde najdete podrobná pravidla a průběh jednotlivých her, jež jsou na CD obsaženy. Třeba přečtení takových regulí licitovaného mariáše vám zabere pěknou chvilku, a to je pak ještě musíte pochopit a vrýt si je do paměti. Výborný je také popis pokeru ve více jeho variantách. No a poslední možností výběru v menu je položka Různé, pod kterou se schovává pár užitečných programů, jako je ACDSee, WinAmp, WinRAR, WinZIP a několik dalších.

Pokud je někdo z vás gambler, pak by tento CD-ROM mohl být celkem dobrou odvykací kúrou. Anebo, že by to bylo obráceně nejdřív vyzkoušíte a pak půjdete do kasina pokoušet štěstí? V každém případě, hledáte-li malé nenáročné hry na ukrácení dlouhé chvíle, vyzkoušejte těchto pár hazardních.

Karetní a hazardní hry

hry opravdu pro všechny

přehledné rozdělení

převážně shareware

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: soubor her

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 395 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz

Albert potřetí (a zatím naposledy)

Strýček Albert je zcestovalý podivín, který doma v podkroví ukrývá roztodivné předměty, jež si dovezl ze svých cest. Ze zaprášené truhly jsme již vytáhli dva deníky. Ten třetí, a zatím poslední, nese název Tajuplný ostrov strýčka Alberta. Na své pouti světem totiž Albert jednoho dne ztroskotal na pobřeží neznámého ostrova a chvíli zůstal nedobrovolným trosečníkem. Díky této epizodě jeho života se můžeme vydat na cestu za starodávným indiánským pokladem.

Už po prvním otevření deníku na vás dýchne atmosféra opuštěného ostrova kdesi v tropech. Všude samé pestré barvy, tajemná atmosféra a sem tam nějaká starožitná relikvie, za kterou by se jistě vydala i Lara Croft. Po stránkách občas přeběhne nebo přelétne nějaká potvůrka z říše hmyzu, ale ani o větší zvířata není nouze, takže vaše oči budou v prvním okamžiku přelétat z jedné strany monitoru na druhou. Na začátku cesty je přístupných jen pár stránek, ale další na sebe nenechají čekat a podle toho, jak budete zruční, se začnou objevovat. Obtížnost a zadání "puzzlů" se liší stránku od stránky a nad některými je nutné se pěkně zamyslet a projít všechny ostatní strany. Většina úloh má různá řešení a na žádnou z nich v tomto albu nenarazíte dvakrát, proto se nudit zaručeně nebudete. Při obracení jednotlivých stran si postupně projdete celý ostrov, od písečné pláže až po ohnivý vulkán. V některých momentech je nutné použít batyskaf a prozkoumat mořské dno, nebo sestrojit jednoduché letadlo a podívat se k sousedům na Ďábelský ostrov, který skrývá nejedno tajemství. Z dalších technických vymožeností jmenujme kolesový parník nebo plachetnici. Na cestě za posvátným kamenem vás provází malý robot Albertek, který v případě nesnází poradí jak na věc. Pokud hru dohrajete až do konce, můžete otevřít dveře vaší fantazii a vytvářet si vlastní obrázková alba ze všech předmětů, které po cestě najdete. Ty je pak možné tisknout, abyste se mohli svými výtvory náležitě pochlubit.

Kdybych měl shrnout celou trilogii, pak by to asi byla jen samá slova chvály. Všemi třemi díly se prolíná přitažlivý příběh, jednoduché ovládání a nádherně barevné, interaktivní multimediální prostředí. Vyzkoušejte si na vlastní kůži jakýkoliv díl z trilogie, a jistě mi dáte za pravdu.

Tajuplný ostrov strýčka Alberta

spojení zábavy a výuky

existence různých cest k cíli

rozsáhlost hry

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší

Cena: 1 190 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz

Biologie ve slušivém kabátku

Před nedávnem jste si na těchto stránkách mohli přečíst o revolučním výukovém počinu, který do Čech přinesla společnost Media Trade. Jmenoval se Physikus a tak převratný byl proto, že spojoval v jeden celek výuku ne moc oblíbené fyziky a adventuru, která udivovala svým grafickým zpracováním. No, a teď tu máme první mladší sestřičku (další by měla následovat), která si se svým sourozencem rozhodně v ničem nezadá. Jmenuje se Bioscopia a přináší nám výuku biologie tak, jak se ji nikdo z nás rozhodně neučil.

...Kdesi v daleké budoucnosti na přísně utajovaném místě... Ve výzkumné stanici Bioscopia byly prováděny šílené pokusy. Vědci se snažili do čipů strojů pomocí DNA implantovat umělou inteligenci. Ale jak to tak bývá, výtvory se obrátily proti svým stvořitelům. Stroje málem zvítězily, ale na poslední chvíli se podařilo vypnout hlavní reaktor, a robotům tak došla životodárná energie. Po několika letech se na místo vrací mladá badatelka, aby pátrala po stopách tohoto tajemství, avšak je uvězněna uvnitř komplexu a vysílá své poslední volání o pomoc. A tady nastupujete vy jako neohrožený vědec. Budete muset s dívkou navázat kontakt a oba vás dostat z toho podivného místa...

I když se vám při prvním pohledu na graficky nádherně zpracované exteriéry bude zdát, že tenhle úkol nemůže být moc těžký, opak je pravdou. Na cestě vás totiž čeká nejeden zapeklitý úkol. Budete překonávat různé překážky, a když na nějakou narazíte, pak si můžete být jisti, že ji dokážete překonat pouze díky svým znalostem biologie. Ale nebojte se, všechno se dá nastudovat. Tady máte dvě možnosti. Tou první je projít celým kurzem od začátku do konce a dozvědět se tak něco z botaniky, buněčné biologie, zoologie, antropologie nebo genetiky. Tato výuka probíhá mimo hru a nic vás tak netlačí. V klidu se můžete zaposlouchat do česky namluveného odborného výkladu a při tom si pozorně prohlížet obrázky, animace a videosekvence. Další možnost, jak najít odpověď na zapeklité otázky, je přímo ve hře díky všudypřítomným počítačovým terminálům. Po cestě je nutné sbírat různé předměty, které se v dalších fázích hry budou hodit. Ovládání je řešeno pouze myší, klávesnici tentokrát můžete nechat odpočívat. A ještě pro koho je Bioscopie určena pro děti od 12 let a pro všechny dospělé.

Toto spojení dvou odlišných světů výuky a her je v Bioscopii provedeno dokonale. Většinou vás ani nenapadne, že se něco učíte. A tak by to mělo být vždy. Tedy vzhůru do boje, ať slečna nemusí moc dlouho čekat!


Na stříbrných kotoučích II

Bioscopia

spojení zábavy a výuky

grafické zpracování

přitažlivé zpracování výukové látky

občas nepřehledné

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 8.5 a vyšší

Cena: 1 490 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o., Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4, www.mediatrade.com, www.cd-rom.cz

Kanadské žertíky

Přemýšleli jste někdy nad tím, proč se vlastně kanadské žerty jmenují, tak jak se jmenují? Že by Kanaďané byli tak vtipní? Ať je to jak chce, všichni víme, o co se jedná. Snad každý z nás se stal alespoň jednou obětí takovéto legrácky a každý nějakou tu vylomeninu někomu vyvedl. Vzpomeňme si na dětská léta a na letní tábory nebo jen na každoročního apríla, který je právě k tomuto stvořen. Ale proč o tom mluvím? Třeba proto, že se na toto téma zaměřila spousta šikovných lidí, kteří vytvořili různé zábavné prográmky a utility. A možná také proto, že se na českém trhu objevil CD-ROM od Špidla Data Processing, jenž nese název Kanadské žertíky s podtitulem Legrační havěť a veselé programy.

V několika kategoriích najdete víc než 250 zábavných prográmků, které vám ukrátí pracovní dobu, potěší zrak unavený z neustálé práce v nudném grafickém rozhraní, pomůžou uvolnit nahromaděný vztek nebo si budete moci vystřelit z přátel (i nepřátel). Ale pěkně popořádku. Jak by se vám líbilo, kdyby se vám na monitoru začala objevovat hlášení typu: Váš disk je právě formátován. Nebo: Ve vaší mechanice je příliš mnoho disket. Či dokonce: Externí chyba inteligence nenalezena. A to je výčet těch příjemnějších legrácek. Co kdyby se vám najednou začaly odinstalovávat všechny programy na pevném disku a vy jste museli bezmocně přihlížet, neschopni tuto činnost přerušit? To může být opravdu infarktová situace a když se pak objeví okno, které vám oznámí, že šlo o legraci, tak to s vámi doopravdy "sekne". Méně závadné jsou různé interaktivní spořiče obrazovky. Díky jednomu z nich se budete muset postarat o obrovskou, neustále hladovou tarantuli. V dalším se vám před očima přemění člověk v kočku, orla nebo jiné zvíře. Výběr je veliký a všechny jsou rozhodně vtipnější než standardní létající okna či hvězdy. Poslední položkou v menu jsou virtuální bytosti, rostliny a zvířátka. Tihle všichni vás budou oblažovat svojí přítomností na pracovní ploše. Budou se procházet mezi řádky, létat mezi okny a dožadovat se vaší pozornosti.

Pokud se doma nebo v práci nudíte a hledáte nějaké zpestření a rozptýlení, pak toto CD je určeno právě pro vás a potěší jistě nejen vás, ale i vaše kolegy, kteří se stanou terčem vašich vtipných útoků. Jen pozor na šéfy!

Kanadské žertíky

infarktové žertíky

množství pěkných spořičů

virtuální postavičky

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o.

Žánr: soubor programů

Jazyk: český

OS: Windows 3.11, 9x a vyšší

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, s. r. o., A. Randýskové 3234, 760 01 Zlín, www.spidla.cz

§§§§§


PC World CD Centrum

Martin Koníček, Lenka Karlíková

c03p0565

MirandaPack 03.461

Licence: zdarma GNU/GPLDomovská stránka:  www.mirandapack.com

Na trhu je nyní mnoho aplikací pro rychlé zasílání zpráv (instant messaging). Pro příklad jmenujme ICQ, AOL, Jabber apod. Každý z těchto programů má své výhody i nevýhody. Asi nejznámějším a nejpoužívanějším produktem je program ICQ, vyvíjený společností AOL (dříve Mirabilis). Ten se díky své dlouhé historii již pořádně rozrostl, což zvýšilo nejen jeho užitnou hodnotu, ale také požadavky na výkon počítače. Proto se skupina nezávislých programátorů uchýlila k vývoji volně šiřitelného produktu Miranda, který je nejen velmi rychlý, ale také znatelně modulární. Jeho podstatnou nevýhodou ovšem byla značná komplikovanost a nutnost instalace mnoha doplňků. Tyto nedostatky se pokouší vyřešit tato speciálně navržená distribuce. Je kompletně v češtině a umožňuje vám tento produkt nainstalovat přímo, včetně těch nejoblíběnějších doplňků. Tím získáte stejně mohutný messenger, jako je třeba originální ICQ. Oproti ICQ však vyniká mnohem vyšší rychlostí, češtinou a hlavně absencí reklam. Rovněž máte možnost převodu kontaktů z originálního ICQ do tohoto klonu, a tak není důvod, proč jej alespoň nezkusit.

All Phones Data Suite 3.2

Licence: shareware, 243 Kč

Domovská stránka: www.apds.cz

Vývoj mobilních telefonů jde dnes rychle kupředu, jejich schopnosti se stále zvyšují, a tak se zde přímo nabízí možnost propojení těchto "miláčků" s počítačem. To zpravidla přináší značné výhody ve správě krátkých textových zpráv SMS (textovky můžete psát mnohem pohodlněji na klávesnici počítače). Rovněž můžete pohodlně zacházet s položkami telefonního seznamu (ten se dá nejen snadno aktualizovat, ale také zálohovat). APDS je určen pro majitele telefonů, jež takovouto komunikaci umožňují. Těm tak může ušetřit problémy vzniklé ztrátou kontaktů, které nelze plně zálohovat na SIM kartu (nelze tam uložit např. e-mail, adresu apod.). Stačí pouze dokoupit libovolný datový kabel (popřípadě infraport) a dát se do zálohování, upravování kontaktů a psaní SMS. Celkově ve mě aplikace vyvolala příznivý dojem. Její cena je relativně nízká a program podporuje širokou škálu mobilních telefonů různých značek (jen z těch známějších jsou to Nokia, Sony Ericsson či Alcatel). Trochu mě však překvapila nemožnost práce s kalendářem mobilního telefonu, stejně jako absence podpory.

Nebojte se vyzkoušet - Z každého soudku trochu...

Martin Koníček

V tomto čísle jsme pro vás připravili zajímavé produkty, jež jsou opravdu výjimečné. Například utilita BitTorent dokáže využívat princip sítě P2P ke komerčním a zcela legálním účelům. Sice nenabízí tolik možností, jako sítě Kazaa či Direct Connect, ale o to má vyšší využití ve vnitropodnikových sítí, které potřebují jednoduchý produkt pro distribuované sdílení souborů. Dalším užitečným produktem je utilita Virtual Drive Creator, jež vám ve Windows umožní snadno a rychle vytvořit virtuální disk. Nakonec se podíváme na standardní aplikace jako je Startup Control Center (slouží pro nastavení programů, které se automaticky spustí po startu operačního systému Windows) a utilitu Excel Fix, určenou pro opravu poškozených souborů vytvořených programem Microsoft Excel.

BitTorrent 3.2.1

Licence: freeware

Domovská stránka: bitconjurer.org/BitTorrent

Přetížená počítačová síť a servery, které nestíhají uspokojit požadavky klientů. To je problém, jenž občas čeká každého administrátora a jeho řešení je leckdy nákladné (přidání dalších serverů a zvýšení kapacity sítě) a složité (rozkládání zátěže mezi servery). Proto se v hlavě autora tohoto systémového plug-inu zrodil nápad, jak využít již dlouho známého principu výměnných sítí P2P. A to tak, aby byl prospěšný i v komerční sféře. Princip aplikace BitTorrent je velmi jednoduchý. Produkt se skládá ze dvou částí vlastního klienta a utilitky pro vytváření tzv. torrent souborů, řídících stahování. Pokud začnete s downloadem, je využita i kapacita dalších počítačů v síti k jeho distribuci. V praxi to vypadá tak, že cílový soubor stahujete souběžně od několika dalších, právě připojených klientů, kteří na oplátku kopírují z vašeho počítače vámi již staženou část souboru. Jinými slovy každý klient stahuje určitou část souboru a zároveň jinou automaticky sdílí přes síť P2P.

Virtual Drive Creator 2.0.2

Licence: freeware

Domovská stránka: www.j-a-associates.com

Snad každý uživatel Windows ví, že v tomto systému má každé úložné zařízení přiřazeno alespoň jedno písmeno (např. primární disk má obvykle přiřazeno písmeno C:). Tento způsob má obrovskou výhodu ve své uživatelské jednoduchosti. Právě proto ve Windows vznikla také možnost mapovat virtuální disky, jež ve skutečnosti neexistují (tento způsob pravděpodobně již znáte z připojování síťových disků). Bohužel Windows již standardně neobsahují možnost vytvořit z nějakého adresáře virtuální disk. Tuto funkci postrádají i přesto, že již byla dávno implementována v DOSu. K tomu, abyste mohli z adresářů vytvořit virtuální disk (i bez širších technických znalostí), slouží právě tento produkt. Jeho ovládání je snadno pochopitelné i pro začátečníka a je k dispozici zdarma (nebo komerčně v rozšířené verzi Pro). To, že se jedná o částečně "amatérskou" práci, dokazuje požadavek programu mít nainstalované knihovny Visual Basic Runtime. Komerční verze se od běžné liší tím, že umožňuje ukládat nastavení přiřazení adresářů k virtuálním diskům.

Startup Control Center 1.01

Licence: freeware

Domovská stránka: www.sureshotsoftware.com

Po startu operačního systému Windows se obvykle automaticky spouští několik pomocných utilit a programů, tedy nejen ty, které jsou uloženy v nabídce "Po spuštění". Mnohdy se stává, že uživatelé chtějí spouštění některých z utilit zrušit, ale nevědí jak. Proto byl vytvořen program Startup Control Center, jenž přehledně do stromové struktury tyto aplikace seřadí. Výpis je přehledným zobrazením jména (spolu s ikonou) a příkazu k jeho spuštění (Command line). Díky tomu můžete velmi snadno deaktivovat či znovu aktivovat automatické spouštění jakékoliv aplikace, popřípadě i služby. I když tato utilita působí na první pohled velmi jednoduše, nabízí kromě vysoké přehlednosti také jednu ojedinělou funkci. Tou je možnost vyřadit aplikace, které se mají po startu spustit pouze jednou (Run once), anebo jsou vázány jen na konkrétního uživatele (Current User). To je často využíváno v systému Windows 2000 a XP.

ExcelFIX 3.40

Licence: trial, 89 USD

Domovská stránka: www.cimaware.com

Tato utilita patří k řadě nástrojů, které dokáží obnovit obsah dokumentu vytvořeného v programu Microsoft Excel. To jsme se také pokusili sami ověřit v uměle nastolených podmínkách. Nejdříve jsme vytvořili standardní dokument v Excelu a uložili jej na pevný disk. Poté jsme jej otevřeli v binárním editoru a zcela náhodně zaměnili několik desítek bajtů v souboru (aby byla simulována chyba například vadnými sektory na disketě). Nyní jsme se pokusili dokument znovu otevřít v Excelu, ale to se již nezdařilo. Právě v této chvíli přišla na řadu naše utilita. Nejdříve soubor diagnostikovala, a potom v náhledu zobrazila soubor v obdobném stavu, v jakém byl před poškozením.

§§§§§


PC World CD Centrum

Martin Koníček, Lenka Karlíková

c03p0566

Display Stix 1.3.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.volny.cz/fractalis

Určitě také znáte situaci, kdy jste si něco poznamenali na lísteček a právě nyní, kdy jej potřebujete, není k nalezení. Samozřejmě, že jej po nějaké době najdete pod hromadou jiných poznámek nebo pod stolem, ale až když jej dávno nepotřebujete. Výborným pomocníkem, jenž vám pomůže vyhnout se takovému neustálému hledání, je jednoduchá utilitka Display Stix. Po instalaci, kterou zvládnete během několika okamžiků, můžete již směle psát neomezené množství poznámek. Ovládání a nastavení je také velmi intuitivní. Display Stix se může spouštět ihned po startu Windows, kdy se nám na obrazovce objeví všechny použité přílepky. Ty lze také zobrazovat "navrchu", což ale někdy obtěžuje při práci. Formát textu lístečků se dá měnit pomocí fontů a jejich velikostí. Aplikaci dotváří možnost zadávání upomínek, kdy po nastavení data a času zazní zvukové upozornění. Display Stix ocení také ti, kterým není blízká angličtina, neboť se mohou jednoduše přepnout do češtiny.

ScreenHunter 4.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.wisdom-soft.com/products/screenhunter.htm

Snímání obrazovek dnes patří k běžným činnostem uživatelů počítačů. Nástrojů pro tuto činnost je nepřeberné množství. Záleží především na požadavcích uživatele, které má program splňovat. ScreenHunter od společnosti Wisdom Software je určen i pro začátečníky. Ovládání je intuitivní a používání s sebou nepřináší žádné komplikace. Ikonu, která ukazuje běžící ScreenHunter, uvidíme v systémové liště. Program si nastavíme v jednotlivých listech a poté již můžeme snímat. Umožňuje vytvářet kopie zvolené obdélníkové oblasti, celé obrazovky nebo aktivního okna. Snímek se dá vložit do schránky nebo do souborů formátu BMP, GIF či JPEG, takže svoji činnost nemusíme přerušovat a můžeme snímat libovolné množství objektů. Dále lze také nastavit jméno ukládaného souboru a cílovou složku.

TimeTechnix 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.timetechnix.com/download.shtml

Automatické zaznamenávání času vám může pomoci např. sledovat, jak dlouho se věnujeme té či oné činnosti. TimeTechnix patří k programům, které může využívat několik uživatelů a vzájemně se mezi sebou přepínat. Samotnou instalaci zvládne i začátečník, avšak ovládání vám přejde do krve až po nějaké době používání. Doporučením je určitě prostudovat si dostupné materiály o běhu aplikace. Veškerý popis (v angličtině) je v nápovědě nebo v přiložených textových soborech. Jsou zde uvedeny všechny funkce a postupy, jež jsou vám k dispozici. Každý uživatel, který aplikaci užívá, si může zaznamenávat své jednotlivé projekty a ke každému z nich zobrazovat jednoduché statistiky, a to denní nebo celkové. Tím získá přesné údaje o čase stráveném u počítače, nebo také na jak dlouho svou činnost přerušil. Práce je automaticky každou minutu ukládána do textových souborů, takže uživatel se nemusí obávat ztráty dat. Tento produkt jistě ocení všichni ti, kteří platí zaměstnance za práci vykonanou na počítači.

Kutilem ve Windows - 3 utility, které vám zpříjemní poslech hudby

Martin Koníček, Lenka Karlíková

Hudba patří ke koníčkům, který má snad většina lidí. Přináší oddych a mnohdy se pojí s nezapomenutelnými zážitky. Dnešní téma nám představí malé, ale šikovné pomocníky, kteří zvládají svoji funkci na výbornou. Pořádek ve stovkách MPtrojek zvládne Media Tagger, jenž se může pochlubit svojí všestranností při vyplňování komentářů. Zazpívat si můžeme s utilitou Lyrics Viewer, která scrolluje text písně přesně podle toho, jaké udává tempo náš interpret. Nakonec se v klidu zaposlouchejte do své oblíbené balady, protože počítač za vás uspí Kill Winamp.

Lyrics Viewer 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.giovannisoft.cz/index.php?stranka=prog.php

Zpíváte si rádi při poslechu vašich oblíbených songů, ale potřebujete si někdy přečíst jejich text? Pak máte několik možností, jak dospět k cíli. Text na stránce posouvat pomocí lišt, což je hodně nepraktické, nebo si nainstalovat program, který danou činnost bude vykonávat za vás. K tomu slouží aplikace Lyrics Viewer, jež patří k těm jednodušším a obsahuje pouze základní funkce. Program lze stáhnout jako zip soubor a jeho instalace neobsahuje žádné složité úkony. V samotném produktu se nastavuje cesta k souboru, který obsahuje text písně. Tento soubor však musí být ve formátu *.txt. Dále si nastavujeme cestu k programu, který se bude po startu Lyrics Vieweru spouštět. Na panelu aplikace také udáváme pomocí posuvníku rychlost scrollování textu. Nyní již můžeme program, který poběží nad ostatními aplikacemi, spustit. Jeho ovládání je jednoduché. Pouze pomocí kláves ENTER, PAUSE, šipek doprava a doleva. Jen je potřeba si před jeho používáním přečíst soubor readme.txt, kde jsou všechny možnosti popsány. V opačném případě se pak může produkt zdát nedokončený. Lyrics Viewer určitě stojí za vyzkoušení, i když programů v této oblasti je nepřeberné množství.

Media Tagger 1.3.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.mediatagger.zde.cz

Vlastníte na svém počítači sbírku několika desítek či stovek hudebních souborů, a chtěli by jste si je dát do pořádku? Poté Media Tagger je ten správný pomocník, který můžete volně stáhnout na internetu. Jelikož se jedná o českou aplikaci, s jejím používáním by neměly být problémy. Samozřejmě si uživatel nejprve musí ujasnit několik termínů, které se týkají multimediálních zvukových souborů MP3, VQF, VMA a OGG, jako APE, ID3v1 nebo ID3v2. Media Tagger upravuje právě komentáře souborů. U MPtrojek je to takzvaný ID3 tag, ve kterém jsou uložené informace o daném souboru. V ID3 lze nastavit název a autora skladby, název alba, rok vydání, enkodér, internetovou adresu a další. Většina sběratelů MPtrojek se snaží o vyplňování pomocí dostupných programů, protože ruční vyplňování je především zdlouhavé a málokdo si dokáže představit vypisovat stovky údajů. Tento freewarový program dokáže shodně upravit libovolné množství souborů, dále umí synchronizovat ID3v1 s ID3v2, formátovat velikost písma, přejmenovávat soubory podle tagu, vytvářet playlisty s absolutní nebo relativní cestou, exportovat soubory do Excelu, poznámkového bloku nebo do HTML. Veškeré informace o albech se stahují z www.freedb.cz, kde je internetová databáze FreeDB. Práci s aplikací dále usnadňuje barevné rozlišení, které nám udává, v jakém stavu se nyní nachází mptrojky. Všem, co ještě nemají svůj oblíbený nástroj pro spravování hudebních souborů, mohu Media Tagger vřele doporučit, protože je určitě potěší svou rychlostí, spolehlivostí a hlavně svým příjemným ovládáním.

Kill Winamp 1.6

Licence: freeware

Domovská stránka: www.destruction.nu/kw.html

Většina uživatelů počítačů se jistě někdy setkala s aplikací Winamp, která patří k jedné z nejpoužívanějších při přehrávání hudebních souborů ve formátu MP3. Malým pomocníkem právě tohoto produktu je utilita Kill Winamp. Právě její jednoduchost potěší všechny, jež si ji nainstalují. Samotný název aplikace již napovídá, co můžeme očekávat. Kill Winamp umožňuje automatické vypnutí Winampu nebo celého počítače. Stačí zadat časový limit nebo počet písniček a poté již jen program aktivovat. V rozšiřujícím nastavení lze také zvolit varování 10 sekund před vypnutím. Takže nyní již můžete v klidu poslouchat před spaním své oblíbené skladby, aniž by jste museli vstávat kvůli vypnutí počítače.

§§§§§


Na cestě k tečkované síti – Borland C#Builder velmi detailně propracovaný vývojářský nástroj pro MS.NET

Marcel Skalský

c03p0570

Přibližně před rokem a půl se firma Borland oficiálně přihlásila k podpoře tehdy nastupující technologie Microsoft .NET. Od té doby tato podpora prošla různými peripetiemi v podobě Delphi 7 .NET Preview apod., aby se na počátku letošního léta dočkala konečně správného hmatatelného vyjádření: nového produktu C#Builder.

C#Builder pochopitelně vychází z tradic borlandovských vývojářských nástrojů, takže se jedná o plně grafické dvoucestné vývojové prostředí se zakomponovaným editorem, vizuálními návrháři, kompilátorem, ladicími prostředky a celou řadou dalších pomůcek. Na první pohled je uživatelské prostředí podstatně těsnější a uspořádanější, než jsou zvyklí třeba uživatelé Delphi nebo C++Builderu. Při bližším zkoumání zjistíte, že se prostředí chová podstatně víc kontextově, takže například při přepnutí mezi návrhovým režimem formuláře a editorem zdrojového kódu se změní paleta komponent (nyní nazývána Tool Palette) na paletu šablon kódu (Code Snippets). Příjemné je vytažení nevizuálních komponent do zvláštního panelu, takže už by se vám datové zdroje neměly toulat po formulářích. Samozřejmostí jsou všechny funkce dokončování kódu a in-line nápověd, známé jako CodeInsight.

C#Builder je k dispozici ve čtyřech verzích. Nejnižší z nich nese označení Personal a tvoří jakýsi úvod do programování pro .NET. Vzhledem k mohutné výbavě, jakou .NET framework poskytuje, se jedná o poměrně výkonný produkt, navíc při zakoupení určený i pro komerční vývoj. Druhým stupněm je Professional, vybavený pro vývoj lokálních a vybraných SQL databází i přes takzvaný Borland Dataprovider, který má oproti standardnímu ADO.NET celou řadu výhod je kompatibilní se všemi standardními datovými komponentami, nabízí přístup k více databázím, poskytuje živá data už během návrhu aplikace, a díky jednokrokovému přístupu zjednodušuje portování aplikací na různé databáze.

Třetím stupněm k "vrcholu" je edice Enterprise s plnou podporou vývoje SQL databází a unikátní technologií JANEVA, propojující světy .NET a Java. Technologie JANEVA je novinkou v produkci Borlandu, i když je postavena na osvědčené technologii Visibroker. Jedná se o konverzi datové komunikace .NET do protokolu IIOP se všemi jeho výhodami, čímž jsou překonávána slabá místa řešení komunikace přes webové služby nebo bridge.

Nejdražší verzí je edice Architekt. V době vzniku této recenze ještě nebyl k dispozici, ale z dostupných pramenů je patrné, že přinese hlavně objektové modelování aplikací a přímou implementaci UML modelů do kódu aplikace.

K C#Builderu dostanete navíc další užitečné věci. Zejména vás musím upozornit na produkt firmy ComponentOne, tvořený několika desítkami užitečných profesionálních komponent pro tvorbu WinForms i WebForms aplikací (grafy, datové mřížky, kompresní a reportové komponenty, komponenty pro webové obchody atd.). Jedná se skutečně o gigantickou sadu, kterou mohou uživatelé ostatních nástrojů jenom tiše závidět! Dále pak najdete mimo jiné generátor tiskových sestav Crystal Reports, "zatemňovač" kódu Wise Owl Obfuscator nebo vývojářské edice všech čtyř podporovaných SQL serverů.

Celkově musím říci, že na mě C#Builder udělal už v první verzi velký dojem. Prostředí produktu je skutečně do detailu propracované a dělá se s ním velmi pohodlně. Přechod z ostatních produktů může zpočátku činit drobné problémy, protože se leccos přemístilo jinam (paleta komponent, kontextové editory komponent). Nicméně se díky dobré logice a ergonomii uspořádání dá na vše rychle zvyknout. Pokud jde o problémy a dětské nemoci produktu, určitě na nějaké narazíte. Vždyť se jedná o první verzi. Nicméně se nezdá, že by byly závažné, a navíc Borland uvolnil už během prázdnin první opravu, která řeší problémy vyskytující se zejména v editoru kódu. Takže se dá říci, že vám nic nestojí v cestě k programování pro .NET.

Borland C#Builder

přehledné uspořádání

výborné nástroje

špičková výbava v ceně

kvalitní doplňky a produkty třetích stran

drobné nepřesnosti při editaci kódu

náročná instalace a rozměry produktu

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2

www.borland.cz

Cena: 32 500 Kč (bez DPH) za verzi Professional

§§§§§


Zálohy podomácku – PowerQuest Drive Image 7 – jednoduchá zálohovací pomůcka

Patrik Malina

c03p0571

Pokud na svém počítači provádíte alespoň trošku smysluplnou práci, představuje pro vás zálohování nikoliv možnost, ale nezbytnost. Jedním z důvodů je snaha o zachování možnosti startu systému i po případných katastrofických pádech, druhým pak pochopitelná obava o cenná data. Pokud je přesně toto váš případ a neřešíte veškeré pády pouze novou instalací celého systému, mohl by vás zajímat Drive Image 7.

Pomůcka pochází z dílny zavedeného výrobce a prošla již slušným vývojem. Jedná se o řešení pro "domácí" uživatele, tedy pro zálohování primárně jednoho počítače, čemuž odpovídá nabídka funkcí. Základní koncepce činnosti aplikace je "asymetrická" při provádění záloh umí Drive Image uchopit pouze celý disk nebo oddíl jako celek, a nedovolí vám tedy specifikovat určité složky či soubory. Po vytvoření zálohy máte však následně širší možnosti: lze obnovovat celý disk jako takový, případně vybírat pouze konkrétní soubory a složky (alespoň teoreticky, viz dále). Další možností je obnova celého systémového disku po úplném, likvidačním pádu Windows pomůže vám v tom instalační CD, jež může zapracovat ve funkci bootovacího média a následně ze zálohy obnoví systémový oddíl.

Prvním krokem po instalaci je tvorba potřebných záloh pomocí základního rozhraní aplikace. Jde o uživatelsky snadnou proceduru, neboť je potřeba pouze vybrat zdrojový disk či oddíl a potvrdit v průvodci několik voleb. Vybíráte cíl zálohy, dále míru komprese dat pro šetření místa, kontrolu zálohy po jejím vytvoření, rozdělení na několik menších souborů a též například ochranu heslem. Posléze již program sám zapracuje a sestaví záložní kopii na mém počítači (Athlon 700 MHz, 512 MB RAM, Win XP Professional) trvala záloha 4GB systémové partice na jiný oddíl cca 35 minut a data se "smrskla" na 2 GB (byla zapnuta nejvyšší míra komprese a následná kontrola zálohy). Za důležitý považuji fakt, že průběh zálohování nijak výjimečně nebránil v další práci na počítači, neboť jeho odezva sice byla pomalejší, ale nijak omezující.

Máte-li potřebu více si pohrát s prováděnými operacemi, přepněte si ovládací rozhraní na "Advanced View" (pokročilý náhled) a sestavte si vlastní Backup Job, tedy zálohovací úlohu. Krom již popsaných parametrů máte nyní k dispozici plánování času a data spuštění, a také lze definovat periodicitu, resp. jednorázové provedení např. během nejbližší noci. Časový plán lze u takto sestavené úlohy i dodatečně změnit.

Podobně přímočarý jako tvorba zálohy může být rovněž proces obnovy. Můžete obnovit celý disk na původní místo, ale také přenést existující disk formou zálohy na místo nové, tedy náhradní hardware. Pokud potřebujete obnovit pouze část dat, posloužit by vám měl nástroj Backup Image Browser, což je jakýsi správce archivovaných souborů. Bohužel, s touto pomůckou jsem nic nesvedl, neboť z důvodů mně neznámých prakticky nefungovala (ani na Windows XP, ani na Windows 2000), takže v podstatě 1/3 produktu je k ničemu.

Nástroj Drive Image představuje vhodné řešení pro domácí uživatele, kteří se nehodlají zabývat podrobnostmi zálohovacích strategií. Umožní vám rychle pořídit zálohu celého disku a v případě potíží obnovit pohodlně původní data. Velmi cenná je možnost kompletní obnovy systémového disku s Windows a mezi přednosti aplikace rozhodně patří snadné a přehledné ovládání. Nefunkční prohlížeč zálohovaných souborů však považuji za nepochopitelné a neomluvitelné selhání tvůrců programu.

PowerQuest Drive Image 7

záloha celých disků, oddílů

uživatelské rozhraní

zcela nefunkční Backup Image Browser

K recenzi poskytla firma: PowerQuest

www.powerquest.com

Cena: 1 290 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Nový ”vyměňovač” od Microsoftu – poštovní server Microsoft Exchange Server 2003 Enterprise Edition

Vladimír Vondráček

c03p0572

Z dílen softwarového giganta vyšla nová verze poměrně zaběhlého produktu, a číslovka naznačuje, pro který systém je určena Windows Server 2003. Je sice pravda, že se spokojí i se serverovými Windows 2000, vyžaduje však instalaci nejnovějšího Service Packu 3.

Nová verze se vyznačuje vysokou mírou integrace s ostatními komponenty serverového operačního systému. Pro svoji práci využívá mechanismů Active Directory a DNS, stejně jako příslušných komponent Internet Information Serveru. Konkrétně jde o podporu protokolů SMTP pro přenos pošty a NNTP pro "news" komunikaci.

Celý konglomerát je příkladem ukázkově provázaného stavebnicového systému, využívajícího např. společnou autentifikační platformu pro přístup do Exchange systému i k ostatním službám na serveru spuštěným. Samotný systém Exchange serveru se ovládá, jak jinak, prostřednictvím unifikovaného rozhraní Microsoft Management Console (MMC). Přístup k jednotlivým nastavením je tak zřejmý a naštěstí nevnáší vlastní postupy do zaběhnutých kolejí konfigurace systémových komponent. Pro co nejlepší výsledky práce Exchange serveru je možno velmi detailně konfigurovat jeho chování. Pochopitelně je kladen důraz na zabezpečení komunikace proti nepovolanému vstupu, kromě základních omezení je možné konfigurovat i profily jednotlivých uživatelů včetně přihlašovacích skriptů.

Exchange je samozřejmě primárně určen jako poštovní server a server pro pracovní skupiny (intenzivní spolupráce s aplikací Outlook), jako takový podporuje všechny aktuální poštovní protokoly přenosu elektronických zpráv a "news". Kromě klasického přístupu pomocí e-mailového klienta je možno přistupovat do schránky prostřednictvím webového rozhraní, automaticky generovaného pomocí ASP technologie IIS serveru. Výrobce avizuje kromě vylepšení v oblasti konfigurace i pokrok ve stabilitě a zabezpečení Exchange systému. K tomu je nutno dodat, že konfiguračních možností je poměrně hodně, a dle mého názoru není tak složité něco opomenout nastavit nebo upravit.

Pokud již používáte některou starší verzi Exchange Serveru a pojali jste chuť držet krok s vývojem tohoto produktu, musíte se připravit na drobné potíže s migrací, které jsou ovšem slušně ozřejmeny v doprovodné dokumentaci. A je třeba, jak je již popsáno výše, počítat i s upgradem serverového operačního systému. Doporučen je Windows Server 2003, který je, stejně jako Exchange Server, členem technologie Microsoft .NET. Exchange Server 2003 je prostě důstojným pokračovatelem svých předchůdců, implementujícím nejnovější tendence v dané aplikační oblasti.

MS Exchange Server 2003 Enterprise Edition

škálovatelnost

konfigurační rozhraní

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o. Novodvorská 1010, Praha 4

www.microsoft.cz

§§§§§


Hudební ráj pro nadšence – Audio a MIDI sekvencer Magix Music Studio 7 – laciné řešení pro domácí ”studio”

Vladimír Vondráček

c03p0573

Během testování tohoto produktu jsem si s trochou nostalgie vzpomněl na dobu, kdy jsem recenzoval jeho prapředka s pořadovým číslem tři. A s potěšením musím konstatovat, že se nemění jenom číslovka v názvu softwaru, ale i kvalita a možnosti práce s ním. Nicméně, a to se ne vždy podaří, to dobré z minulých verzí se zachovalo. Se sedmičkou přichází i trochu jiná filozofie, Music Studio 7 je rozděleno na dva programy: MIDI Studio 7 a Audio Studio 7.

První z nich je de facto s malými změnami ekvivalentní minulé verzi. Uvedené změny se týkají spíše designu a ovládání aplikace. Je vylepšeno využití myši a možnosti vlastního notového zápisu. I když nemáte přímo nějaké externí MIDI zařízení, jako klávesy nebo syntetizátor, je možno skládat hudbu přímo v počítači a výsledek generovat prostřednictvím vzorkové tabulky zvukové karty. Aplikace podporuje až tisícovku jednotlivých MIDI stop, což je počet dostačující. Pokud byste ovšem s tímto objemem přece jen nevystačili, verze De Luxe přidává ještě jednou tolik. Podobně rozdělen je počet možných audiostop: 24 standardně a 48 ve verzi De Luxe. Dále je nabízena sada rozmanitých efektů pro úpravy výsledné skladby, nechybí filtry či ekvalizéry pro jednotlivé stopy (neboli virtuální nástroje). Každý, kdo se v hudbě vyzná, může doma za pár chvil zkomponovat i složitou skladbu (pokud máte k dispozici dostatečně rozsáhlou tabulku vzorků, hardwarovou nebo softwarovou). Kromě vlastní tvorby je možné použít i připravené sady základních samplů, případně dokoupit několik dalších CD, na kterých jsou samply tematicky řazeny.

Audio Studio 7 již neposkytuje přímou možnost hudbu vytvářet, slouží k práci s již hotovým digitálním záznamem. Jako zdroj audiodat slouží jednak soubory na pevném disku nebo CD, lze však použít i mikrofon k nahrání vlastní hudby. Nejedná se však o její komponování, pouze o záznam z externího zdroje. Pomocí slušné kolekce filtrů a digitálních efektů lze získaná data prakticky libovolně upravovat, modelovat nebo deformovat. Většina efektů je aplikována "v reálném čase", není třeba čekat, než proběhne příslušná transformace. Celá práce na úpravách je tak nadmíru interaktivní a tím i příjemná. Jediné omezení je v tomto případě výkon počítače, u slabších strojů může docházet ke krátkým prodlevám. Náročnější efekty jsou realizovány off-line metodou, tedy je zastaveno přehrávání vzorku, efekt je aplikován a posléze přehrán upravený záznam. Stejně jako v případě MIDI Studia, i zde je sofistikovaně řešeno ovládání myší. Toto polohovací zařízení může pracovat v různých režimech, které lze velmi jednoduše a rychle přepínat. Je tak dosaženo ještě většího pohodlí ovládání, není tedy již třeba hledat příkazy v zanořených nabídkách. Uživatel může věnovat svoji pozornost pouze vlastní práci.

Konečně je možné pracovat přímo se soubory formátu MP3, jež lze použít jako zdroj zvuku, a lze v něm výtvory i ukládat. Rovněž se oproti minulým verzím zlepšila kvalita tištěného manuálu, který je sice psán stále poněkud rozšafným tónem, po formální stránce je však v pořádku. Vcelku se nejedná o výrazný skok v použité technologii, ale spíše o kvalitativní posun metodou menších, dobře promyšlených úprav designu aplikace a jejích vlastností.

Magix Music Studio 7

podpora formátu MP3

rozdělení do dvou logických celků

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, s.r.o., Slévárenská 20, 709 00 Ostrava-Mariánské hory, www.topcd.cz

Cena: 1 999 Kč (verze De Luxe 3 999 Kč)

§§§§§


Nemějte strach ze lví hřívy! – Corel KnockOut 2 – speciální nástroj pro vymaskování objektů s velmi členitými okraji

Pavel Korec

c03p0574

Přestože profesionální bitmapové editory disponují nástroji na maskování podle barev, či magickými hůlkami s nastavitelnou tolerancí, tak pro opravdu dokonalé vykrytí složitějšího objektu musíte někdy sáhnout po ručním malování, postupovat velmi zvolna a opatrně. Je to práce často na celé hodiny a obsahuje řadu kroků, které vám nedovolují se vrátit, a musíte začínat znovu a od počátku. Pokud například při maskování zvolíte tu příliš silný, tu naopak slabý okraj, ve výsledku se některé detaily a linie téměř nezobrazí, zatímco jiné mají barevný závoj. Rozmazávání na hranicích objektu či odstraňování bílých a černých okrajů, jsou sice účinné metody, ale někdy se nedají s uspokojivým výsledkem použít. Neustále musíte také přizpůsobovat zvětšení a při kresbě na kraji okna zatajit dech. Máte-li již precizně vykrytý objekt, zpravidla ho bez další ztráty věrohodnosti nemůžete použít pro naprosto jinak barevné pozadí, než pro jaké jste ho připravovali. A konečně bez speciální fotografie některé objekty ani vymaskovat nejde. Anebo jde?

Corel KnockOut je program, který vás těchto starostí zbaví. Můžete ho nainstalovat jako "plug-in" do svých Adobe-kompatibilních editorů (např. Adobe Photoshopu, počínaje 5. verzí), Corel Photopaintu, či Corel Painteru, aj. Nenahrazuje však maskování k tomu má příliš specializované nástroje. Řadu maskovacích operací můžete nadále provádět ve svých oblíbených editorech. Kdykoli však potřebujete vykrýt složité okraje (pozadí ve vrstvě), jako jsou třeba vlasy, srst zvířat, tráva, keře či stromy, použijte KnockOut.

Po spuštění plug-inu se objeví jednoduché prostředí s několika typy nástrojů a kontextově citlivou lištou. Pro vykrývání objektů použijete především dva kreslicí nástroje. Tím prvým vyznačíte plochu, která zcela jistě do objektu bude patřit. Druhým pak tu, která tam rozhodně patřit nemá. To znamená, že okraj budoucího objektu vymezíte mezi dvěma (komplanárními) čarami.

Při vytváření křivek můžete použít "kresbu od ruky", nebo kresbu složenou z přímek. Druhá metoda je velmi rychlá a řada uživatelů ji používá i při běžném maskování (zejména pokud nepracují s grafickým tabletem, ale myší) pomocí drobných úseček. Zde však klidně můžete natahovat dlouhé čáry s množstvím ostrých rohů výsledný okraj jimi nebude vůbec ovlivněn! Jde pouze o vymezení ploch dokonalost čar není důležitá.

Práce, která by vám při vykrývání rozčepýřené kštice trvala hodinu, zabere v KnockOutu minutu. Samozřejmě můžete být důkladnější a vytvořit přiblížením linií dokonalý, absolutně realistcký a na pozadí nezávislý objekt. Nakonec stisknete tlačítko a program za okamžik vygeneruje "okraj" v alpha-kanálu. Dlužno dodat, že s vykrývacími křivkami můžete pracovat podobně jako se selekcemi, tj, přidávat je či ubírat (to je úloha kontextové lišty). Pokud program zanechá kolem sebe tu a tam jemné závoje, snadno je odmažete v aplha-kanálu gumou, nebo naopak chybějící části vyplníte štětcem. Zvláštní kreslítko slouží k úpravě (opravám) "bod po bodu".

Někdy je vhodné části vykrývaného objektu jemně rozostřit, zatímco jiné ne. K tomu slouží další "maskovací" nástroj. Plocha jím omezená, a současně omezená vnitřní okrajovou křivkou, bude rozostřena.

Posledním typem nástrojů vytvoříte bleskurychle ostré stíny. Podobně jako v případě vymezení okraje objektu vnější a vnitřní křivkou, nakreslíte i zde velmi rychle přibližný tvar, přičemž program vykreslí objekt, respektive jeho ostrý stín absolutně přesně.

Corel KnockOut je velmi efektivním pomocníkem. Radikálně urychlí výběr objektů a navíc si můžete dovolit použít pro svůj kreativní záměr i fotografií, o nichž byste jinak vůbec neuvažovali. Případně vytvoříte zbrusu nové, intuitivně-realistické scény. Skvělé je, že vykryté objekty s tak jemnými a složitými okraji, jakými jsou vlasy, nebo srst zvířat můžete bez obav podkládat jak černým, tak i světlým pozadím.

Corel KnockOut 2

úspora času, velmi efektivní

rychlé naběhnutí plug-inu

nelze využívat selekcí vytvořených v editorech

K recenzi poskytla firma: Corel, Šaldova 34, Praha 8, www.corel.cz

Cena: 2 150 Kč (bez DPH)

§§§§§


(Webová) grafika pro každého – Ulead PhotoImpact 7 – komplexní grafický editor pro snadnou tvorbu webových stránek

Hynek Vácha

c03p0575

Již celkem dlouho výkon běžného počítače překračuje hranici, kdy jej naprostá většina uživatelů používala jako jakýsi "chytřejší" psací stroj, vytvářela v něm jednoduché tabulky a sem tam vedla účetnictví. Proto je dnes možné na (skoro) každém počítači používat i mnohé další programy, které byly dříve doménou pracovních stanic vzhledem k náročnosti na výpočetní výkon, kapacitu paměti nebo pevných disků. Dnes se můžeme snadno i doma pustit do tvorby či úprav grafiky stejně tak dobře, jako třeba do stříhání videa. A právě různé grafické úpravy jsou dnes, v době internetu, ve středu pozornosti. Jedním z programů, jenž je jako stvořený pro tvorbu webové grafiky, je PhotoImpact od společnosti Ulead (firmy, která je také producentem známého Gifanimátoru a několika programů pro zpracování filmů). Kromě mnoha základních funkcí, jež jsou součástí každého lepšího grafického editoru, jako je množství filtrů, základních operací s obrázkem, štětců, nástrojů pro výběr, či kvalitní historie, totiž obsahuje knihovnu efektů a další nástroje pro usnadnění tvorby webu (vytváření pozadí, tlačítek atd.) a samozřejmě také možnost exportu výsledného obrázku (třeba i přímo na web). Vzhledem k tomu, že většina z vás již s nějakým grafickým editorem zajisté pracovala, zaměřím se na funkce, které tento program činí jaksi výjimečným.

Začít je možné něčím, co by se dalo nazvat knihovnou efektů. Zde naleznete nejrůznější efekty a další "vychytávky", které můžete s obrázkem (nebo textem, částí obrázku...) udělat. Pouhým kliknutím můžete udělat ledový nápis, přidat zajímavě vypadající blesky či obrázek jinak "vyšperkovat". Efektů je zde opravdu mnoho a celkem dost jich je opravdu podařených. Díky nim se i pro graficky méně nadané otevírá možnost vytvořit pěkné obrázky.

Mezi další, pro web velmi zajímavé nástroje patří Component, Button, či Background designer. Těmto částem se nyní budeme ve jmenovaném pořadí věnovat. Pomocí Component designeru si můžeme vyrobit bannery, tlačítka, bullets, ikony a oddělovače (separátory). Práce s ním je velice jednoduchá, stačí si pouze vybrat požadovaný vzhled komponenty a v Průvodci postupně zadat požadované hodnoty. Je to snadná a rychlá procedura s dobrým účinkem.

Velmi podstatnou částí webových stránek jsou jistě tlačítka. Nejdříve si v menu musíme zvolit jeho tvar (podle toho se mění nabízené možnosti). U členitějších kreací si můžeme zvolit tvar, vypouklost, úhel, styl vypouklosti, kontrast, světlo, stín a mezeru. Samozřejmě existuje mnoho dalších nastavení, pomocí kterých můžeme tlačítko dovést k dokonalosti. U tlačítek obdélníkových tvarů se možnosti nastavování mírně liší.

Vytvořit jednolité pozadí zajisté není problém, ale vytvořit pozadí s pěknou grafikou dá mnoho práce, a nejste-li v takovýchto návrzích zběhlí, strávíte tím dost času. Tento Průvodce vám úkol, díky nabídce mnoha variant, značně usnadní. Měnit můžete velikost obrazce (máte možnost nechat zvolený obrázek na stránce opakovat), typ schématu či textury, způsob tvorby pozadí (do obdélníku, do vlnek), hustotu, amplitudu a světlost (resp. tmavost). Konečný výsledek si celý můžete prohlédnout, a jste-li s ním spokojeni, uložit.

Dalším velmi oblíbeným prvkem webů jsou obrázky, které se po přejetí myší změní. I s tímto vám může PhotoImpact pomoci zjednodušením nastavení většiny používaných vlastností (popisek obrázku, cíl odkazu).

Jak jsem již naznačil, jedná se o program, který vám umožní všemožné úpravy grafiky (té webové zvlášť). V mnoha funkcích si PhotoImpact nezadá ani s Adobe Photoshopem.

Ulead PhotoImpact 7

nástroje pro tvorbu webu

vizuální nastavení mnoha efektů

možnost přímého importu obrázku z mnoha zařízení

K recenzi poskytla firma: Ulead, www.ulead.com

Cena: 3 800 Kč (bez DPH)

§§§§§


Jsou vám data drahá? – Dantz Retrospect 6.5 – intuitivní a bezbolestné zálohování

Martin Kybal

c03p0576

Čas od času si každý z nás vzpomene, že by si měl zazálohovat svoje data. Domácí uživatelé mohou spoléhat na štěstí, avšak pro velké společnosti, ale i lékaře nebo živnostníky by se tato sázka mohla stát osudnou. Mnohé odrazuje složitost zálohovacích programů, jejich cena nebo čas, který by museli strávit studiem problematiky. Vhodným nástrojem pro spolehlivé uložení životně důležitých dat by se pro ně však mohl stát Retrospect společnosti Dantz. Program který je vyvíjen od roku, 1989 a nutno podotknout, že roky vývoje jsou na něm znát. Nejdříve se podívejme, v jakých verzích a provedení se nabízí.

Základní variantou je verze Professional, určená k zálohování dat z jednoho počítače lokálně a dvou počítačů prostřednictvím síťových klientů. Small Business Server je určena pro práci na stejnojmenném produktu Microsoftu. Single Server je pak koncipována pro ostatní serverové produkty rodiny Windows. Serverové verze umožňují zálohovat jen místně, nikoli přes klienta. To umí až poslední varianta Retrospect Multi Server -, jež je cílena na větší firmy.

Filozofie

Na Retrospectu je patrné, že si při jeho návrhu dali vývojáři práci, a jejich úsilí se vyplatilo. Ovládání je intuitivní, propracované, a to nejen co se prostředí programu týká. Namátkou zmíním takzvaný proaktivní backup, který dovoluje spolehlivě zálohovat mobilní uživatele počítačových sítí. Uživatel přijede z cest, zapojí notebook do sítě a klient se ohlásí řidicí aplikaci Retrospectu. Ta zkontroluje, na kdy byla záloha plánována, a pokud v té době neproběhla, okamžitě ji zahájí. Další technologií je Disaster Recovery. Název napovídá, že bude zachraňovat situaci v případě havárie. Tato funkce dovoluje vygenerovat bootovací CD, z nějž potom můžeme obnovit poškozený systém prakticky z ničeho. Samozřejmostí je šifrování zálohovaných dat technologií DES, která znemožní jejich čtení v případě ztráty nebo odcizení zálohovacího média.

Možnosti

Data je možné prostě kopírovat z cílového místa na vybrané zálohovací médium. Dále provádí současnou kompresi dat pro zvýšení efektivity a rychlosti. Dokáže vytvářet kompletní zrcadla disků, a to jak lokálních, tak síťových. Může ukládat data do souboru na pevný disk, zálohovací pásky DAT, mechaniky CD-RW, páskové knihovny.

Každý zálohovací program dokáže uložit jen ta data, na která "dosáhne", a to může být u trvale běžících serverů a aplikací někdy potíž. Například takový SQL server si drží své databáze stále otevřené, a operační systém nedovolí jejich čtení jinými programy. Retrospect je proto vybaven širokou řadou zálohovacích agentů, jež dovolují přistupovat i k takto blokovaným souborům. Zpřístupňují data MS SQL Serveru, Exchange nebo obecně otevřené soubory na serverech.

Závěrem

Od předchozí verze 6.0 doznal program změny v uspořádání ovládání, a přibylo několik nových funkcí. Namátkou zmíním možnost dostávat informaci o výsledku zálohování mailem nebo možnost generovat je do podoby HTML stránek. Naopak mne překvapilo, že fira nerozšířila počet zálohovacích agentů. Mohla by přibýt i podpora Linuxu, databází Oracle nebo groupwarových produktů, jako je Lotus Domino.

Dantz Retrospect 6.5

cena

intuitivní ovládání

počet podporovaných zařízení

K recenzi poskytla firma: Quentin, s. r. o., www.quentin.cz

Cena: 3 528 Kč (vč. DPH) za verzi Pro

§§§§§

$$$$$


Knihy


Rozumíme C++ I

Patrik Malina

c03p0519

Pokud neberete do ruky první knížku o programování v C++, možná stejně jako já cítíte jakoby existenci dvou pedagogických táborů: ten bezesporu silnější považuje za základ výuky znalost staršího, tradičního "céčka", od nějž se odráží. Tato kniha patří, a to dosti striktně, na druhý břeh: tvůrci v ní přistupují k C++ bez výše zmíněného předpokladu a snaží se jeho logiku servírovat bez okolků. Pokud neznáte C nebo vás jiná publikace odradila, tohle by mohlo být to pravé.

Přístup autorů pochopitelně není žádný unikát, ale jejich forma se navíc vyznačuje důsledným uváděním příkladů s využitím specifik C++, a to v podstatě od samého počátku knihy. Přesto bude mezi čtenáři jistě spousta těch, kteří C umí. Předně, publikace určitě není úplně pro začátečníky. Pokud jste nikdy neprogramovali, daleko se nedostanete. A látka je pochopitelně logickým pokračováním spíše pro "céčkaře", než pro vyznavače objektových variant Pascalu.

Struktura jednotlivých kapitol je navržena bezesporu na základě bohatých pedagogických zkušeností. Autoři ctí zásady přiměřené délky výkladu, každá stať je zakončena pěknou kolekcí úloh pro samostatné řešení, text je většinou srozumitelný a příkladů není zbytečně moc. Místy jsem měl dojem, že se tvůrci upnuli na některé detaily až příliš, i když se v dalším výkladu téměř vždy ukázalo, že to mělo svůj důvod. Pokud se v této problematice slušně orientujete, nahlédněte třeba na několika místech na práci s různými operátory, možná budete příjemně překvapeni. Totéž platí třeba i u látky o ukazatelích a jejich aritmetice. Na druhou stranu, ačkoliv jde o C++, "třída a spol." není svrchované božstvo a dostane se jí přesně tolik místa, kolik zaslouží.

Myslím si, že kniha je vhodná minimálně pro dvě skupiny lidí. První z nich je, v souladu se záměry autorů, složena ze zájemců víceméně nedotčených C++ a C, ovšem s alespoň základními schopnostmi algoritmizace. Druhou skupinou jsou pokročilejší programátoři, kteří ovšem tento jazyk "přeprali" s knihou, jež v nich zanechala nepříjemné vzpomínky. Zde si můžete spravit chuť. A jedna drobnost: výklad je nezávislý na platformě, na níž C++ proháníte.

Autoři: Andrew Koenig, Barbara E. Moo

Vydavatelství:

Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 387

Doporučená cena: 369 Kč

Návrh programů pomocí vzorů

Patrik Malina

O tom, že nakladatelství Grada dává ve svých edičních plánech prostor i poměrně zásadním počinům z oblasti moderního programování, jste se mohli přesvědčit již v případě knihy o refaktoringu, neboli zjednodušeně znovuvyužívání jednou napsaného zdrojového kódu. Prakticky ve stejnou dobu byla uvedena na trh i tato publikace, zaměřená na návrhové vzory, jež rovněž představují poměrně zásadní myšlenku v oblasti objektově orientovaného návrhu. Přistupme k ní blíže.

Z časového hlediska se nejedná, vzhledem k běhu událostí ve světě počítačů, o žádnou novinku. Kniha je překladem klasického originálu z poloviny devadesátých let a svým způsobem je potvrzením faktu, že velké myšlenky nestárnou zase až tak rychle, tedy alespoň ve srovnání s recyklací různých verzí vývojových nástrojů a prostředí.

Publikací se prolíná několik rovin. V první řadě jde o základní a výchozí dílo do problematiky návrhu "velkého" softwaru pomocí vzorů, anžto je kniha zároveň osobní výpovědí spoluautorů tohoto myšlenkového konceptu. V druhé řadě je svazek vyčerpávajícím přehledem látky jako takové, neboť tvůrci dbali na úplnost a své postupy rozpracovali do této ucelené, uzavřené podoby. V neposlední řadě jde o svého druhu kuchařku, jež však zahrnuje spíše důkladné recepty na přípravu typických složek než celých jídel.

Následuje několik dobře míněných varování. Kniha není v žádném případě pro programátory-začátečníky, ani pro milovníky malých prográmků, jež větší projekty nezajímají. Znalost jazyka C++ je naprosto nezbytná, neboť ten je nástrojem, nikoliv předmětem diskusí, a jste-li vysloveně specialisté na Javu, nečekejte slitování. Případného nedorozumění byste se měli vyvarovat také u příkladů, neboť zde čtete propracovanou látku, jež v autorech dlouho dozrávala, a proto je možno nad všemi promyšlenostmi některých konstrukcí bádat i dlouhé týdny. Nečekejte instantní návody a rychlé akce, ale materiál pro dlouhodobější hloubání.

Ačkoliv je obsah knihy osm let starý a řada věcí doznala vývojových změn, jde o zásadní dílko.

Autoři: E. Gamma, R. Helm, R. Johnson, J. Vlissides

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 386

Doporučená cena: 440 Kč

HTML a XHTML - Začínáme programovat

Patrik Malina

Ačkoliv dnes, v době skriptovaných stránek a dokumentů generovaných na základě databází, je označení tvorby klasických HTML forem jako programování možná trochu troufalé, přináší Grada poměrně aktuální příručku, jež dobře zapadá do zvolené ediční řady. Žádné obavy, spíše než o programování je zde řeč o "tradiční" tvorbě HTML a nově XHTML dokumentů.

Přiměřeně rozsáhlý svazek je možno rozdělit na tři hlavní části. První kolekce kapitol se zabývá "starým dobrým" značkovacím jazykem HTML v ryzí podobě a zahrnuje tradiční začátečnickou problematiku, do níž náleží hypertextové odkazy, seznamy, vkládání obrázků a tabulek. Autor tuto tematiku využívá jako základ pro další postup vpřed, a proto látku v podstatě vyčerpal: nechybí tedy ani rámy, ani formuláře. Následující dvě kapitoly bych začlenil do virtuální druhé části knihy jsou zde vyložena dvě podstatná témata, a to kaskádové styly, kde autor zůstává v mezích formátování dokumentu, a dále DHTML, což je svým způsobem trošku mlhavé označení pro vstup dynamických prvků do tvorby stránek.

Až poslední dvě kapitoly řeší problematiku, jež také dala knize jméno. Řeč je o standardu XHTML, jeho novinkách oproti HTML a také o verzi s označením XHTML 2. Upřímně řečeno, rozvržení kapitol co do poskytnutého prostoru mne vůbec překvapilo. Relativně zastaralému a svým způsobem uzavřenému jazyku HTML je dáno zbytečně moc prostoru, a vylepšení v rámci XHTML by si jistě zasloužila např. více příkladů. Navíc vsuvka v podobě zmínky o DHTML, jež jako jediná řeší dynamické prvky stránek, mi připadá trošku z jiného světa. Samotný výklad autora je poměrně úsporný, v souladu s tematikou je kniha především kolekcí ukázek kódu stránek a příslušných paralel v prohlížeči. I zde tvůrce prokázal slušný cit pro tvorbu příkladů, kód je přiměřeně komentovaný a názorný. S pochopením by ani začátečník neměl mít problémy. Knížka je vhodná pro všechny adepty umění webových technologií. Ačkoliv HTML či XHTML kód je často v menšině, stále je stavebním kamenem a nezbytností. S dalšími publikacemi této edice jde o organický, soudržný celek.

Autor: Slavoj Písek

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 255

Doporučená cena: 249 Kč

WWW pro zelenáče

Patrik Malina

Nakladatelství Neocortex, z jehož dílny vzejde publikace s počítačovou problematikou jednou za dlouhý čas, mne prozatím vždy příjemně překvapilo. Ani tentokrát tomu nebylo jinak, neboť zde představovaná publikace je bezesporu jedním z nejlepších webových slabikářů na našem trhu. Pokusím se vás přesvědčit, že webovou gramotnost můžete získat právě za pomoci této příručky.

V první řadě se domnívám, že autoři velmi přesně odhadli, jaká témata zahrnuje dnešní mírně nadprůměrná znalost webových technologií. Kniha je dobře namíchaným koktejlem, v němž nechybí přiměřená dávka síťových základů, historie internetu a vývoj služby WWW jako takové. Další části knihy však jasně napovídají, že dílko je aktuální a tvůrci reflektují reálný stav věci: poměrně velký rozsah byl dopřán značkovacímu jazyku XHTML, dále zde narazíte na kapitolu o JavaScriptu a závěrečná stať je věnována další skriptovací technologii PHP, jež rovněž umožňuje komunikovat s databázemi. Z výčtu je rovněž zřejmé, že jsou pomocí vhodných příkladů popsány různé typy webových technologií, od základní interpretace dokumentů přes skriptování na straně klienta po dynamické generování webového obsahu na serverech.

Další předností této příručky je velmi praktický přístup. Výklad je protkán desítkami konkrétních příkladů a ukázek, takže vlastně nenarazíte na žádný zbytečně dlouhý kus souvislého textu a můžete experimentovat. Jednotlivé skripty či úseky kódu stránek jsou přiměřeně komentovány a tvůrci vás seznamují s opravdu podstatnými věcmi. Nehledejte zde ovšem podrobnou referenční příručku, neboť text byl připraven s souladu s rčením "chytrému napověz.". Autoři samozřejmě důsledně doplnili seznam studijní literatury a internetové zdroje, takže není problém ve studiu pokračovat.

Kniha je dle mého názoru výbornou vizitkou autorského citu a je znát, že tvůrcům již nějaký ten student prošel pod rukama. Dovedu si publikaci představit jako optimální příručku, doprovázející kursy mírně pokročilých znalostí internetových technologií, která by studentům měla zůstat. Připravte tu knihu dětem do školní brašny.

Autoři: Petr Klán,

Jindřich Jindřich

Vydavatelství: Neocortex, Praha, 2003

Počet stran: 318

Doporučená cena: 249 Kč

Archivace a komprimace dat

Patrik Malina

V začátcích mé práce pro PC WORLD by mne ani nenapadlo, že o takových aplikacích, jako je WinZip, je potřeba psát knihy. Teprve po měsících strávených nad dopisy a e-maily čtenářů jsem pochopil, že čtenářské preference se od mých představ často dosti liší. Zkušený nakladatel ví své, a bezesporu proto tato kniha vychází pro úplné laiky a začátečníky.

Útlá brožurka je zaměřena na poměrně specifickou uživatelskou činnost, jež se za léta strávená se stroji PC plynule proměňuje, avšak rozhodně nemizí. Archivace a komprimace dat je zde představena na uživatelské úrovni v tom nejryzejším smyslu slova autor stručně pojedná o významu a zaměřuje se převážně na praktické ukázka ovládání běžně rozšířeného softwaru. Rozhodně od knihy nic většího neočekávajte, neboť zde nenajdete ani výklad kompresních algoritmů, ani podrobné srovnání výkonnosti či rychlosti různých dostupných aplikací.

Z koncepčního hlediska je kniha pro začátečníka cenná z toho důvodu, že mu předkládá dobré důvody, proč se vůbec zálohování dat věnovat. Argument, že tato činnost má smysl i na domácím počítači, je zde mimo jiné podpořen popisem aplikace Zálohování, dostupné v dnes již běžných Windows XP. Podstatnou část brožurky však tvoří detailní popis dnes velmi populárních a rozšířených archivačních aplikací s grafickým uživatelským rozhraním, kterými jsou WinZip, WinRAR a WinAce. Zde čtenář nalezne návody k použití, popsané metodou krok za krokem, což umožňuje bezproblémové zvládnutí. Výklad je samozřejmě podpořen řadou obrázků a autor se snaží též o vysvětlení základních pojmů a výrazů, jež se v programech tohoto typu běžně vyskytují.

V závěru čtenáři narazí též na popis dnes již nezbytné dovednosti, kterou je vypalování. Myslím, že právě zde autor zbytečně šetřil místem a mohl zmínit více podrobností, protože CD či DVD jsou dnes velmi častá média právě při zálohování domácích uživatelů.

Knížka je určena pro naprosté začátečníky, a pokud jste zběhlí v angličtině a běžně čtete Nápovědu u aplikací, jako jsou WinZip či WinRAR, asi vám nemá co říci.

Autor: Josef Pecinovský

Vydavatelství: Grada Publishing,

Praha, 2003

Počet stran: 116

Doporučená cena: 99 Kč


Rozumíme C++ II

Mistrovství v Oracle

Patrik Malina

Ačkoliv nejsem žádným velkým přeborníkem na databáze, v případě řešení firmy Oracle je mé povědomí alespoň takové, že mě přivádí k určité nejistotě: je vůbec možno tak obsáhlou problematiku zpracovat v jednom uceleném knižním svazku? V posledním roce se na tuzemském trhu několik variant objevilo, a tahle patřila určitě k těm podrobnějším. Pokud se chystáte tématu databází zcela propadnout, pak tudy by mohla vést vaše cesta.

Kniha, přeložená ze zdrojů Oracle Pressu, je uceleným průvodcem správou databázového stroje jako takového. I to je na jednu knížku až až, proto bych rád varoval před tím, že zde nenajdete ani výuku jazyka PLSQL, ani obecné základy návrhu databázových tabulek a jejich propojení. Doslova a do písmene je řeč o tom, jak to všechno "běží na Oraclu". Výchozí částí je tedy Architektura databáze, v níž najdete především výklad o hardwarové konfiguraci, fyzickém uspořádání databáze, popis používaných interních struktur, ale též specifikace běžících procesů. Dále si zde můžete přečíst např. o správě tabulkových struktur.

Druhá, klíčová část zahrnuje kapitoly vysloveně správcovského charakteru. Je zde řeč jak o sledování vývoje aplikací jako takových, tak o správě probíhajících transakcí či optimalizaci využitého místa, tedy poměrně "strojových" záležitostech. Nechybí nezbytné zálohování, obnova a bezpečnostní mechanismy. Třetí část je již poměrně náročná a řeší nasazení v síťovém prostředí, takže dojde na aplikační server, distribuované databáze a opravdu velké implementace.

Ačkoliv Oracle může na mnohé adepty působit mírně démonickým dojmem, s touto knihou lze poměrně úspěšně pracovat a většinu věcí dobře pochopit. Samozřejmě o databázích něco musíte vědět, a to jak trošku z oblasti jazyka SQL, tak i po stránce principu fungování. Výklad není pro vyznavače rychlých řešení, musíte obětovat dostatek času pro soustavnější studium a do textu se ponořit. Ideálně s tužkou v ruce, neboť sazba často vyžaduje "uživatelský zásah". Na druhou stranu, vložený čas a úsilí se vám vrátí, pokud vytrváte, protože v knize je z každé důležité věci alespoň něco. Já bych nepřeskakoval hlavně bezpečnost!

Autoři: Kevin Loney, Marlene Theriault

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 860

Doporučená cena: 1 450 Kč

Síťové technologie CISCO - Velký průvodce

Patrik Malina

Vzhledem k tomu, jakého postavení společnost Cisco v oblastí síťových technologií dosáhla, je opravdu s podivem, že tato publikace je jednou z mála svého druhu. Takto komplexní přehled v českém jazyce byste zřejmě hledali marně, což samo o sobě je již dobrým důvodem ke zvážení koupě. Pokusím se vaše rozhodnutí ještě více ovlivnit.

S mírnou nadsázkou lze říci, že publikace je vlastně přehledem síťových technologií jako takových. Produkty a řešení Cisco jsou dodávány v tak široké škále, že jejich základní popis v podstatě postihuje obecnou síťovou problematiku v dostatečném rozsahu. Autoři tedy předkládají látku popisující současné postupy při budování počítačových sítí a vše demonstrují na kompletních produktových řadách Cisco.

Kniha je rozčleněna na tři základní části. První, relativně krátký oddíl se zabývá historií firmy jako takové, dále zde najdete stručný úvod do síťové problematiky a velmi podrobný a obsáhlý popis certifikačních programů a zkoušek firmy Cisco. Bohužel, především tento úvod je silně poznamenán jakýmsi autorským stihomamem: v řadě odstavců se tvůrci zcela bezdůvodně uchylují k obhajobě různých stanovisek, jež dle mého názoru čtenáře tohoto typu publikace naprosto nezajímají. Naštěstí se tato otevřená a trapná defenziva a obrana Cisca před virtuálními útočníky dalších kapitol tak výrazně netýká.

Druhá část knihy je zaměřena na popis konkrétních skupin zařízení, jež Cisco dodává. Najdete zde základní látku o směrovačích, přepínačích, přístupových serverech a pojednání o kvalitě služeb (QoS). Třetí část je zaměřena na návrh sítí a jejich správu, takže zde narazíte na bezdrátová řešení, směrovací protokoly a nesmírně důležitou tematiku bezpečnosti. Krom výše zmíněného problému jsem narazil na ještě jednu potíž. Při tak ohromném rozsahu informací autoři nedokázali udržet rovnoměrnou náročnost výkladu, takže některá místa vyžadují více předchozích znalostí. Ukázkovým místem s přiměřeně důkladným výkladem i pro začátečníka je třeba IP telefonie, jiná témata tolik štěstí neměla. Jinak jde o velmi cennou publikaci.

Autoři: Toby J. Velte,

Anthony T. Velte

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 759

Doporučená cena: 790 Kč

§§§§§


Internet nejen pro studenty – Jak hledat a najít I

Alexandr Růzha

c03p0520

Proč vydávat velké, tlusté a drahé knížky, když beztak v době svého vydání již mohou být neaktuální, mnohem lepší je poskytovat údaje prostřednictví internetu, jenže tam člověk někdy ne a ne najít to, co zrovna potřebuje. Není tedy nic lehčího, než vydat knihu, která odkazuje na aktualizované zdroje a umožňuje se v nich lépe vyznat. Tou je právě Internet nejen pro studenty.

Z názvu by se bylo možné domnívat, že kniha se orientuje na studenty, což obvykle asociuje vysokoškoláky, na obrázku je naproti tomu předpubertální chlapeček, to inklinuje k základní škole ani jedno není pravdou, protože autoři se zaměřili na pomoc žákům středních škol, konkrétně čtyřletých gymnázií, což ovšem neznamená, že by ji nevyužili i studenti jiných škol, nicméně zde nehledejme specializované odkazy o elektrotechnice, strojnictví či účetnictví. Jakkoli je ovšem primárně kniha určena gymnazistům, své využití jistě najde jak u žáků základních škol, tak pomaturantů studujících i nestudujících, pedagogů, rodičů školou povinných, prostě u každého, kdo hledá strukturované informace na internetu.

Začátek knihy je věnován adresám institucí nejvíce spjatých se školstvím a také základních internetových adresářů škol všech stupňů, pokračuje se všeobecně vzdělávacími stránkami, tedy jak encyklopedie, tak žákovsky svépomocné projekty. Největší prostor je věnován popisu nejzajímavějších projektů a stručného seznamu těch dalších, což vytváří skutečně vyčerpávající zdroj.

Základem jsou stránky k jednotlivým předmětům, a to jak české a slovenské, tak světové a česko-slovenské v cizím jazyce. Zpracovány jsou předměty český jazyk a literatura, šest cizích jazyků, základy společenských věd, dějiny, matematika, informatika, fyzika, chemie, biologie a ekologie, geografie a nakonec estetická výchova, to vše vždy s vyčerpávajícím množstvím odkazů a krátkým, výstižným popisem.

Zvláštní kapitola se věnuje odkazům na stránky věnované studiu v zahraničí a konec, příznačně nazvaný "Po škole", pak brigádám a práci, knihkupectvím, antikvariátům a knihovnám.

Autoři: Jiří Zounek, Rostislav Kříž, Zuzana Kunzová

Vydavatelství: Grada

Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 104

Doporučená cena: 99 Kč

Internet nejen pro historiky - Jak hledat a najít

Alexandr Růzha

Historici a učitelé dějepisu patří ke skupině lidí, které bychom obvykle zařadili spíše mezi méně časté uživatele internetu, nicméně jak je vidět i na této publikaci, časy se mění a internet pronikl i do této oblasti života. Ale netřeba se strachovat, nejde o knihu jen pro experty orientaci a nalezení informací usnadní všem, laikům, studentům, pedagogům, milovníkům umění, nakonec i třeba hráčům počítačových her posuzujícím historickou přesnost nové strategické hry.

Úvodem seznamují autoři čtenáře se základními principy vyhledávání na internetu pomocí českých i světových vyhledávačů, samozřejmě s popisem jednotlivých nástrojů. Prvním informačním pilířem při historickém bádaní jsou instituce, resp. odkazy na jejich stránky, tím rozumějme nepřeberné množství knihoven (zde ovšem nezapomeňme na historické zaměření, tudíž například odkaz na Státní technickou knihovnu nehledejme), odkazy na specializované časopisy, vydavatelství, internetová knihkupectví, za pozornost jistě stojí elektronické encyklopedie, archivy, muzea a galerie, a to jak fyzické, tak virtuální a samozřejmě univerzity.

Druhá základní část je pojata chronologicky, tj. v jednotlivých kapitolách pravěk, starověk, středověk, novověk a nejnovější dějiny sumarizuje nejlepší internetové stránky zabývající se danou dobou. Autoři se snažili pojmout co nejvíce českých stránek, nicméně ty nejlepší zdroje jsou často v cizích jazycích, nakonec se ale podle mého názoru podařilo vytvořit celkem vyvážený mix.

Pomocné vědy tvoří nedílnou součást studia historie. Ve třetí části knihy se jedná konkrétně o genealogii (studium rodokmenů) a heraldiku, vexilologii (vlajky států a institucí), paleografii a kodikologii (zkoumání písma), chrononologii, sfagistiku (pečetidla) a numismatiku, tedy členění podobné druhé kapitole, jen časové předmětné třídění nahradilo časové. Závěr stručně nabízí některé obecné zdroje ke studiu.

Hodně adres je doplněno obrázkem stránek, což spolu s přehledným a jasným textem vede k velice pohodlné orientaci v daném tématu.

Autoři: František Stellner, Jaroslav Poláček a kol.

Vydavatelství: Grada

Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 112

Doporučená cena: 99 Kč

Skenery a skenování - 2. aktualizované vydání

Alexandr Růzha

Josef Pecinovský patří ke známým a oblíbeným autorům publikací týkajících se světa počítačů, tentokrát se seznámíme s jeho knihou o skenerech a skenování. Pokud jste se s ní již setkali, pak nejde o cestování v čase, nýbrž o druhé vydání aktualizované o nejnovější reálie této oblasti využití počítačů. Autor se vyznačuje přístupným a zábavným stylem psaní, který umožňuje snadno proniknout do tajů skenování i takřka úplným počítačovým laikům knížku využije jak vaše ratolest, co z vás vymámila dnes již cenově dostupný skener, tak třeba manželka, co se dala na fotografii, šéf v práci, za kterého už vás nebaví dělat triviální grafické operace, nebo třeba učitel, který se chce před svými žáky blýsknout graficky vyvedenou písemkou. Mezi požadavky patří znalost základních operací ve Windows a zaměření je na skenery do 5 000 Kč, tj. nečekejte, že zde naberete poznatky pro práci s nejdražším zařízením pro ty nejexotičtější práce s grafikou.

Publikace začíná skutečně od začátku, tj. tím, co to vlastně skener je, k čemu je, k čemu naopak není, typy skenerů, na co se orientovat při koupi, základní software atd. Jakmile už skener máme, ještě připojení, hezky krok za krokem, nejdřív hardware a pak software.

Potom už začíná samotná škola skenování, pěkně "za ručičku" naskenování prvního obrázku, uložení, grafické formáty (ovšem s nepochopitelným opomenutím nejlepšího neztrátového formátu PNG), rozlišení a postup pro nejběžnější typy skenerů HP, Microtek a UMAX. Po základní škole je logicky střední škola skenování, tedy další kapitola, pokročilá nastavení programů, skenování tištěných předloh, úpravy jasu, kontrastu, barev, ořezávaní obrazu.

Následují speciální možnosti skenování, konkrétně diapozitivy, negativy, skenování textu, jeho digitalizace pomocí speciálního programu (OCR). Probíranými programy pro úpravu obrázků jsou MS Photo Editor a Adobe Photoshop, třídění a prohlížení obrázků potom s pomocí populárního ACDSee. Veškeré operace jsou popisovány tak, aby byly srozumitelné běžnému uživateli, přitom nevynechávají podstatné detaily, technické a softwarové pozadí.

Autor: Josef Pecinovský

Vydavatelství: Grada Publishing,

Praha, 2003

Počet stran: 120

Doporučená cena: 99 Kč


Internet nejen pro studenty – Jak hledat a najít II

Outlook v kanceláři

Alexandr Růzha

Outlook v kanceláři s podtitulem "typické činnosti krok za krokem" jasně říká, o čem je, očekáváme práci s MS Outlookem z kancelářského balíku MS Office na základní uživatelské úrovni. Jenže, co je to vlastně ona základní úroveň? A co jsou typické činnosti? Myslím, že se mnou budou mnozí souhlasit, že například nastavení poštovního účtu, resp. přidání nového, zařazení pošty do interního spam filtru, tvorbu filtrů apod. lze pokládat za časté a běžné operace, které by neměly uživateli zůstat utajeny. Naneštěstí právě uvedené se v této publikaci nedozvíte, stejně jako verzi Outlooku, kterou autor popisuje, nejpravděpodobnější se zdá být Outlook 2000.

Spousta prostoru je zde věnována často opomíjeným (a přiznejme si to, ne zrovna často využívaným) funkcím, ale podívejme se na to postupně. Úplný začátek předpokládá již nainstalovaný a přednastavený Outlook, tedy situaci, kdy si k počítači sedá pracovník ve firmě. Seznámí se se základními pojmy co je to panel nástrojů, jak se pohybovat v menu, to vše zakončeno cvičeními tak je tomu u každé kapitoly. Následuje vytvoření nové zprávy, její odeslání, připojení přílohy, využití automatických podpisů, příjem a čtení pošty. Kontakty a vytváření, zobrazování, editace.

A následují ony zanedbávané možnosti: Kalendář, orientace v něm, zapisování událostí do něj, organizace schůzek, velmi podobné využití má nástroj podobně Úkoly, Poznámky a Deník. Tomu všemu je věnováno skutečně mnoho místa. Sedmá kapitola radí, jak si udržet v Outlooku pořádek, popisuje strukturu složek, doporučení, využití kategorií, archivaci dat a tisk dopisů. Nakonec úvod do spolupráce Outlooku s jinými aplikacemi Microsoftu (Internet Explorer, Word, FrontPage), otevírání internetových stránek v aplikaci a hromadná korespondence s použitím Wordu.

Outlook v kanceláři je tedy kniha určená pro nenáročné uživatele, nekladoucí si za cíl nic víc, než s počítačem nějak vyjít, posílat a přijímat zprávy, popřípadě využívat Outlook jako diář a plánovač. Vyvedené je grafické provedení s množstvím obrázků a ukázek, graficky jsou vypíchnuty tipy a poznámky k tématům.

Autor: Rastislav Zedníček

Vydavatelství:

Grada Publishing,

Praha, 2003

Počet stran: 176

Doporučená cena: 149 Kč

Video na počítači

Digitální kamery, TV a zachytávací karty jsou stále častějším vybavením jak profesionálů, tak i amatérů, přičemž samotné nahrávání, zpracování nahrávek, jejich vylepšování, uchovávání a přenos nejsou pro každého jednoduchou záležitostí, a v tomto jistě pomůže právě i kniha Jana Juřici Video na počítači. Netřeba se obávat, že by šlo o složitou publikaci určenou jen expertům, vždyť hned začátek je vlastně slovník základních pojmů a zkratek, následován základy teorie digitalizované formy videa a zvuku, charakteristika video-, audioa obrázkových formátů. Počítač, co ho tvoří a jaká jeho konfigurace se hodí pro digitální video, vše zprostředkováno velice příjemným, přitom odborným stylem výkladu.

Digitálním kamerám, fotoaparátům, videorekordérům a další přístrojům patří čtvrtá kapitola, včetně DVD, zhodnocení jednotlivých systémů, rad a doporučení. Pátá kapitola znamená karty a zařízení pro střih záznamu, tedy například MJPEG střihové karty, DV karty se softwarovým i hardwarovým kodekem, MPEG1 a MPEG2 real-time komprimovací zařízení, doplněno přehledem videostandardů, Video for Windows a DirectShow.

Zřejmě nejdůležitějšími informacemi jsou ty o samotném procesu natáčení, stříhání a úpravě videa, kladen je důraz na osvojení si optimálních postupů filmování prostředí, postav, délku záběrů, optimální zoom, využití digitálních efektů. Obdobný prostor náleží zpracování zvuku, zejména zvukovým kartám, jejich výběru, nutným a doporučeným vlastnostem, nastavení a nahrávání do počítače.

Práce s videem není možná bez střihových programů, autor popisuje ty nejpopulárnější, Video Capture 6 a Adobe Premiere taktéž ve verzi šesté. Postupy s detailními grafickými ilustracemi uvedou do této zdánlivě složité činnosti i začátečníka. Krátce je možno se seznámit se střihem videa na notebooku. Ukládání a konverze video a audiodat není vždy jednoduchou záležitostí, proto desátá kapitola obsahuje jak popis přepisu VHS na SVHS pásku, tak výrobu VCD a DVD disků, kompresi s využitím formátů MPEG1,2 a DivX. Ke knize náleží CD s programy pro editaci videa, naleznete na něm též kodeky, přehrávače, zvukové editory a další utility.

Autor: Jan Juřica

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 198 + CD

Doporučená cena: 229 Kč

§§§§§


11/2001


Novinky


Athlon XP nová generace procesoru AMD

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0639

Tak konečně přišel čas pro nový Athlon. Můžeme se usmívat při pohledu na dodatek "XP" za jeho jménem, můžeme podezírat AMD z marketingového příživnictví na Windows, ale musíme přiznat, že kalifornská procesorová dvojka opět vnesla nový vzduch mezi špičkové procesory pro PC. A vzduch je to pořádně čerstvý.

Před několika dny byl inovovaný procesor oficiálně oznámen, což u AMD znamená, že zhruba v době, kdy držíte toto číslo PC WORLDu v rukou, už je nejspíš možné si jej běžně koupit. My jsme měli možnost otestovat demonstrační sestavu s nejsilnějším modelem Athlon XP 1800+.

XP Rating

První otázka jednoznačně směřuje ke značení. Ne, to co vidíte za jménem procesoru, opravdu není jeho skutečná frekvence v MHz. AMD se rozhodlo ke kroku, kterým si v minulosti vysloužilo vlnu kritiky ze strany uživatelů, totiž ke značení procesorů podle frekvence, jež odpovídá konkurenčním produktům. A vzhledem k pozici Athlonu XP na trhu je jasné, že číslovka vyjadřuje porovnání vůči frekvenci Pentia 4.

Na tento fakt se můžeme dívat ze dvou úhlů. Pod tím prvním jej musíme chápat jako jasná slova ze strany AMD: "Náš hlavní protivník je Intel s Pentiem 4 a uznáváme, že mu marketingově a tržně nejsme rovnocenným soupeřem". Vzhledem k tržnímu podílu AMD, který má v segmentu procesorů pro PC snad do konce roku dosahovat necelých 30 %, je to prohlášení odpovídající situaci. Reflektuje totiž současný stav, kdy řada uživatelů chápe benchmarkování procesorů jako rovnici "větší frekvence = větší výkon", a podle ní se rozhodují při nákupu.

Je jasné, že toto téměř "tahání za nos" uživatelů ponesou nelibě zejména ti, kteří se v technologii více vyznají a vědí, že i starší Athlon 1,4 GHz s přehledem předčí Pentium 4 na 1,4 GHz. Pro ty je XP Rating zrada a morální prohra Athlonu.

Za vším hledej marketing

Na druhou stranu faktem zůstává také to, že drtivá většina procesorů a ostatně také celých PC je prodána přes kanály, kde zákazník zdaleka takové znalosti nemá a není schopen odhadnout rozdíl ve výkonech různých architektur procesorů. A právě zde nastává druhý, pro AMD mnohem přívětivější úhel pohledu.

AMD se poučilo ze svých minulých chyb a při konstrukci poměru, jakým převádět frekvenci na číslo modelu, vyšlo z oficiálních, prověřených a velmi kvalitních testovacích programů. Navíc ještě při závěrečném zúčtování lehce z výsledných hodnot slevilo, a konečný XP Rating tedy lze považovat za opravdu velmi blízký realitě. Když tedy v obchodě narazíte na počítač, který má procesor Pentium 4 1,7 GHz a Athlon XP 1700+, můžete si být jisti, že vám doma poběží zhruba stejně rychle.

Skutečných novinek v Athlonu XP oproti staršímu Athlonu mnoho není. Mezi největší patří implementace termální diody, která zaručí zastavení systému v okamžiku přehřátí.

Další novinky slouží ke zvýšení výkonu, tedy vylepšený Data Prefetch (předběžné čtení dat, která si procesor zřejmě vyžádá) a Translation Look--aside Buffers (vylepšená tabulka pro převod virtuálních paměťových adres na fyzické). Jejich implementace stojí za výkonovým nárůstem oproti předchozímu Athlonu s jádrem Thunderbird asi o 5 %. Na tom se podílí též plná implementace instrukční sady SSE.

A nakonec nelze zapomenout ani na sníženou spotřebu (o 20 %), která umožňuje používat menší větráky a dosahovat vyšších frekvencí.

Výkonové srovnání

Výkon procesoru Athlon XP 1800+, jehož interní frekvence je 1,53 GHz, jsme při práci se standardními aplikacemi měřili v programu SYSmark 2001, na jehož používání jsme v krátkých testech přešli od 1. října 2001 (v TOPech přejdeme na novou verzi od čísla 1/2002). Pro porovnání jsme stejnému testu podrobili i sestavu osazenou procesorem Pentium 4 na 1,5 GHz, základní deskou s čipsetem i850 a 256 MB RDRAM, tedy frekvenčně srovnatelnou sestavu od Intelu. Jak je patrné z tabulky, Athlon XP si vedl o poznání lépe a získal 178 bodů, což je o 43 bodů více než jeho konkurent.

Je tedy jasné, že i přes nános marketingového prachu nelze zpochybnit, že na stejné frekvenci je Athlon XP s paměťmi DDR výkonnější než Pentium 4 s paměťovým systémem Rambus. Rozdíl v tomto případě činí 25-38 % (podle druhu aplikace), avšak nesmíme zapomínat na to, že obě dvě sestavy nebyly postaveny na stejném operačním systému. Proto nelze brát skutečná procenta jako přesnou hodnotu rozdílu, ale zřetelně se ukazuje, že na XP Ratingu opravdu něco je.

Taktéž při testu 3D grafiky, kde byl použit standardní benchmark, tedy Quake III Arena v různých rozlišeních s nejnovějšími ovladači (Detonator XP), si nový Athlon vedl více než dobře. V rozlišení 640 x 480 a při stažení všech detailů na minimum se přehoupl přes hranici 200 fps a vysoké skóre si udržel i při rozlišení 1 600 x 1 200.

Také v tomto testu je plně srovnatelný s Pentiem 4, jež dosahuje obdobných výsledků, a to i přesto, že právě test Quake III Arena byl dlouhou dobu považován za nedobytnou baštu Pentia 4.

Nelze skrývat, že Athlon XP (Palomino) je povedený procesor, i když výkonový nárůst oproti staršímu Athlonu (Thunderbird) není příliš radikální. Zajímavé jsou však změny, které s výkonem příliš nesouvisejí, jako je termální dioda a menší spotřeba, daná přepracovanou metodou konstrukce jádra čipu. Z komerčního hlediska je revoluční XP Rating, i když se dá očekávat, že českým zákazníkům bude ještě nějakou dobu trvat, než si na něj zvyknou. Potom však bude situace pro AMD lepší zejména u méně zkušených uživatelů. A těch je stále víc a víc.SYSmark 2001

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0663

IBM Linux Digital Studio

Velká Modrá ohlásila nové komplexní linuxové řešení, určené pro využití v médiích a zábavním průmyslu. V tomto produktovém balíku jsou obsaženy pracovní stanice IBM, servery, zálohovací systémy a s tím spojené všechny potřebné služby. Vše je zaměřeno na podporu animací a speciálních efektů, při využití výhod Linuxu. Kdykoliv je možno využít konzultací a technické podpory ze strany IBM Global Services.-OK

VelociRaptor

Symantec představil novou verzi produktu VelociRaptor, jenž poskytuje integrované hardwarové a softwarové řešení firewallu/VPN. Nyní nabízí restrukturalizované licencování a tři kapacitní modely, vhodné pro specifické podnikatelské potřeby v závislosti na počtu uzlů v síti a její rychlosti. VelociRaptor je klíčovou součástí řešení Symantec Enterprise Security.

Odkaz: www.symantec.cz-OK

Vema

Brněnská firma Vema, a. s., uvedla na trh personální informační systém HR/Win také ve variantě s tenkým klientem. Řešení je založeno na technologii V3. Univerzální tenký klient komunikuje se serverem na bázi TCP/IP a je vhodný pro internetové/intranetové provozování informačního systému. Výhodou řešení je, že klient V3 poskytuje uživateli stejné uživatelské rozhraní a zpřístupňuje stejné funkce personálních aplikací jako při běžném síťovém zpracování.

Odkaz: www.vema.cz-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0664

SuSE posiluje

Do široké škály se rozvíjí nabídka společnosti SuSE, tvůrce vlastní distribuce Linuxu a poskytovatele souvisejících služeb. Kromě tradičních "balíků" operačního systému připravila firma s nastupujícím podzimem produkt SuSE Linux Enterprise Server 7, jenž představuje platformu pro nasazení nejnáročnějších aplikací. Tato edice je certifikována významnými výrobci (Oracle, SAP, Intel, Compaq, IBM, Fujitsu-Siemens) jako spolehlivá platforma pro nejnáročnější aplikace. Dalším počinem je produkt SuSE Linux Database Server, jenž z předchozího přímo vychází je "osazen" databází IBM DB2 Universal Database ve verzi 7.2, a představuje tak řešení pro nejnáročnější zákazníky, navíc s možností nasazení na široké škále hardwarových platforem. Nejzajímavějším počinem však určitě bude uvedení verze 7.3, s nímž se počítalo 22. října. Absolutní novinkou jsou Personal Edition a Professional Edition, tedy diferenciace na domácí použití a profi-nasazení, čemuž bude odpovídat i skladba aplikací a uživatelské rozhraní. Máte-li dojem, že jste to již někde viděli, pak se jistě jedná o podobnost čistě náhodnou.

Odkazy: www.suse.cz, www.suse.de-PA

MS Plus! nově pro WinXP

Po letech odmlky se firma Microsoft vrací k produkci zajímavého balíku, jenž rozšiřuje možnosti operačního systému. Edice, která se naposledy objevila u Windows 95, opět přinese kolekci multimediálních rozšíření, jež v tomto případě mají maximálně využívat možnosti Windows XP. V balíku naleznete např. podporu pro tvorbu a zpracování multimediálních dat, doplňky systému (šetřiče obrazovky, tapety, ikony...) či hry. Podrobnější informace přineseme v obsáhlejším článku.

Odkaz: www.microsoft.cz-PAT

Nová vlna Adobe

Jedna z vedoucích firem na poli klasického i elektronického publikování představila novinky mezi svými produkty. První z nich je velmi ambiciózní Adobe InDesign 2.0, profesionální nástroj pro sazbu tiskových stran, jehož nástupem Adobe obohatila své portfolio o tuto kategorii aplikací. Nová verze je velmi zajímavá především proto, že Adobe vyrazila do nemilosrdného boje s firmou Quark, jež v této oblasti představuje v podstatě standard, a proto se snaží velmi pružně inovovat dle zpětné vazby se zákazníky. Další novinkou je Illustrator 10, tradiční vektorový editor, na jehož možnosti jsme velmi zvědavi tak tak jsme se totiž sžili s mnoha zásadními inovacemi verze 9. Naposled zmíníme dobře známý prohlížeč Adobe Acrobat Reader 5, jenž byl uveřejněn v beta-verzi pro platformu Pocket PC, čímž došlo k dalšímu rozšíření potenciálu pro již tak velmi populární formát elektronických dokumentů PDF.

Odkaz: www.adobe.com-PAT

Slovník roku dle JTP

Zajímavého a prestižního ocenění dosáhla firma LEDA, mimo jiné i producent elektronických jazykových publikací. Cenou Slovník roku Jednoty tlumočníků a překladatelů byl poctěn knižní produkt Velký česko-anglický slovník Josefa Fronka, jenž kvalitou obsahu zřejmě nemá na našem trhu konkurenci. Ceny byly předávány již osmým rokem a zahrnují např. i encyklopedická díla.

Odkazy: www.JTPunion.org, www.leda.cz-PAT

Norton Internet Security 2002

S tradičním předstihem v názvu přináší známý softwarový producent novou verzi ochranného systému proti nebezpečí z internetové džungle. Připomeňme, že tento produkt především obsahuje integrované funkce firewallu, antivirové ochrany a kontroly obsahu, a to v podobě jednolitého, snadno použitelného rozhraní. V nové verzi se tvůrci zaměřili především na kontrolu služeb typu "instant messenger", zlepšení možností "rodičovské" kontroly (např. u systémů pro výměnu MP3 hudebních nahrávek) či usnadnění integrace s malou domácí sítí. Produkt je, jak z vlastností vyplývá, určen především pro domácí uživatele, u nichž se nepředpokládá odbornějších znalostí v oblasti bezpečnostních technologií.

Odkaz: www.symantec.com-PAT

LANGMaster naplno

Ryze tuzemská společnost Dr. LANG group, s. r. o., oznámila na počátku října hned několik zajímavých novinek. Tou první je bezesporu změna oficiálního jména firmy na LANGMaster, s. r. o., jež znalce jejích produktů jistě nepřekvapí série výukových titulů LANGMaster patří mezi nejúspěšnější a pro řadu uživatelů byl tento pojem tak jako tak synonymem pro výrobce. Ruku v ruce jde rovněž změna loga, jež naopak zřetelně souvisí s nastupující produktovou řadou Tangram a celkově novým sebeurčením firmy. A právě v rámci zmíněné nové řady, jež staví na dlouho vyvíjené inovativní technologii, byl představen nový produkt LANGMaster Němčina TANGRAM pro začátečníky. Pro výukovou službu Diderot Asistent jsou pak určeny tři další novinky Němčina pro začátečníky, Angličtina pro začátečníky a Rychlokurz angličtiny. Cena tří zmíněných titulů (při rozsahu 4 CD-ROMů) je pouhých 399 Kč. K "velké" němčině se samozřejmě vrátíme v rubrice Na stříbrných kotoučích.

Odkaz: www.langmaster.cz-PAT

Tiny Software

Česko-americký producent velmi úspěšných produktů pro ochranu připojení lokálních sítí k internetu nadále posiluje své trhy, o čemž svědčí otevření nové pobočky ve Velké Británii. Právě britský trh se stal jedním z nejsilnějších, přičemž připomeňme, že zřejmě nejúspěšnějším dosavadním počinem byl úspěch ve výběrovém řízení pro US Air Force. Tuzemským uživatelům je výrobce zřejmě znám díky produktům WinRoute či Tiny Personal Firewall s oběma jste se již několikrát mohli setkat na našich CD. Odkaz: www.tinysoftware.cz-PAT

O&O BlueCon 2000 ke každému produktu!

Příjemné překvapení připravil svým zákazníkům O&O Software, německý producent profesionálních nástrojů pro údržbu operačního systému Windows. Stanete-li se registrovaným zákazníkem této společnosti do konce roku 2001, obdržíte k libovolnému zakoupenému produktu, navíc zdarma, úspěšný nástroj O&O BlueCon 2000 Standard Edition. Jak název napovídá, program je určen pro řešení krizových situací, kdy se systém ocitá v oblasti "klinické modré smrti". Z dalších aplikací výrobce zmiňme především řadu O&O Defrag pro defragmentaci disků podrobněji se o tomto nástroji dočtete uvnitř čísla.

Odkaz: www.oo-software.com-PAT

Živý web ala Xara

Xara Online, dceřiná společnost úspěšného softwarového producenta Xara Group, uvedla novinku Xara Front Page Add-in. Výrobci umožňují uživatelům jednoho z nejrozšířenějších WYSIWYG editorů webových stránek rozšíření funkcionality o snadné vkládání tzv. Xara Modules tato technologie nabízí obohacování dynamických stránek jak o širokou škálu grafických prvků, tak např. o databázovou funkcionalitu. Produkt lze volně stáhnout ze stránek výrobce.

Odkaz: www.zvmodules.com/frontpage.asp


StarOffice 6.0 Beta

Patrik Malina

Od června 1999, kdy jsme na našem CD přinesli poprvé čtenářům kancelářský balík tehdy především "linuxářům" známého výrobce StarDivision, prošla StarOffice dlouhou cestou. Po zakoupení firmou Sun Microsystems si řada příznivců kladla otázku, jaký bude její osud. Domnívám se, že realita předčila některá očekávání, a to v dobrém smyslu slova. Produkt nejenže je šířen nadále zdarma, ale navíc byl zdrojový materiál postoupen vývojářské komunitě ve formě open source projektu. Nedávno byla mateřskou firmou uvolněna zcela nová verze 6.0. Označení "beta" poukazuje, že se jedná do jisté míry o vývojovou verzi, avšak to v žádném případě nebrání jejímu plnohodnotnému používání, jak jsem se osobně přesvědčil. A to je důvod, proč balík přinášíme i vám, čtenářům, a dovolujeme si jej doporučit.

Co je StarOffice?

Aplikační soubor uvedeného jména je kolekcí programů, jež bývá zvykem označovat jako "kancelářský balík". Najdete v něm tedy typické hlavní komponenty, jimiž jsou textový editor Writer, tabulkový procesor Calc, editor multimediálních prezentací Impress a grafický nástroj Draw. Právě široké možnosti těchto základních nástrojů umožňují pokrýt běžné nároky na zpracování kancelářských dokumentů. Kromě těchto "velkých" částí jsou ukryty v balíku další zajímavé pomůcky, jako např. editor rovnic, či databázový stroj Adabas, jenž běží jako zázemí pro ukládání dat při tvorbě "formulářových" aplikací. V současné době je kancelář dostupná ve verzích pro platformy Sun Solaris (domácí hřiště výrobce), Linux (kde se těší velké popularitě) a Windows. Při instalaci nevyžaduje balík žádné číslo či kód, a výrobcem ani není požadována registrace pouze v případě, že si chcete balík stáhnout ze stránek výrobce, jste předem nuceni se zaregistrovat.

Co je nového?

Znáte-li starší verze (poslední byla 5.2), pak budete v mnoha ohledech překvapeni. Pokusím se z řady novinek upozornit na nejzajímavější. Zmizela jednotná pracovní plocha a všechny soubory jsou otevírány v běžných oknech aplikace, jejíž rozhraní se přizpůsobuje typu dokumentu. Základní formáty všech dokumentů jsou založeny na XML, avšak podpora starších nativních formátů samozřejmě zůstala, takže zpětná kompatibilita není problém. Navíc přibyl speciální průvodce právě pro konverzi různých formátů na nový standard. Veškeré ukládané znaky již důsledně používají univerzální tabulku UNICODE, čímž mizí často bolestné problémy např. v případě české diakritiky. Dalším příjemným prvkem pro tuzemce je možnost použití lokálních nastavení např. pro čas či měnu, což oceníte v tabulkových dokumentech. Značného vylepšení se rovněž dočkala práce s databázovými zdroji a její integrace s kanceláří je velmi dobrá, včetně grafických rozhraní pro správu datových zdrojů. Do souborů lze momentálně importovat data z řady zdrojů, včetně existujícího adresáře např. v Outlooku pomocí protokolu LDAP.

Podrobný seznam změn a vylepšení je pochopitelně velice obsáhlý a najdete jej na CD v podobě PDF dokumentu.

Podpora formátů

Jak jsme již zmínili, v nové verzi jsou nativním formátem opět vlastní dokumenty StarOffice, postavené na XML technologii. Pokud vám tyto nebudou vyhovovat, samozřejmě můžete použít konverze. Ze všeho nejvíce se autoři z pochopitelných důvodů zaměřili na kompatibilitu s MS Office, takže samozřejmostí je import/export u Wordu, Excelu či PowerPointu. Z důvodů zpětné kompatibility je podporován standard souborů StarOffice 5.2, a to včetně speciálního filtru pro databázové zdroje. Dále je nepostradatelnou vlastností práce s řadou obrazových formátů, z nichž mimo tradiční (tiff, gif, jpeg, bmp...) zmíním relativně nový a progresivní SVG (scalable vector graphics). Nechybí však ani lahůdky jako převod MathML (speciálního formátu pro psaní vědecké notace do HTML stránek). Na závěr upozorním na "základní" převody, jimiž jsou např. obyčejný text pro Mac, UNIX či DOS.

Neváhejte vyzkoušet!

StarOffice patří mezi nejlepší alternativy k velmi rozšířenému balíku firmy Microsoft. Jednotlivé části kanceláře dokáží svými možnosti bohatě pokrýt široké spektrum úkolů při běžných administrativních pracech a věřím, že drtivá většina uživatelů bude ve svých nárocích spokojena. Ačkoliv výrobce dal do názvu slůvko "Beta", evokující vývojovou verzi, při prvním testování, jež jsem stihl do uzávěrky tohoto čísla (i tento článek vznikl ve StarOffice), jsem nezaznamenal problémy či náznaky nestability (používám doporučovanou platformu Windows 2000). Doufejme, že v případě této verze se již dočkáme lokalizace ovládacího rozhraní do češtiny, ale i s touto nevýhodou se jedná o výborný software pro tuzemce. Pokud máte pocit, že peníze nesbíráte na ulici, a hledáte takovýto software, určitě StarOffice důkladně vyzkoušejte. Já ji, i vzhledem k ceně, hodnotím jako špičkový produkt.

Info: http://www.sun.com/software/star/staroffice/6.0beta/, CD v tomto čísle.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0665

SD karta 512 MB

Firma Matsushita Electric Industrial Co., Ltd., oznámila svůj záměr představit SD paměťové karty nové generace. Kapacita 256 MB bude uvedena 21. prosince 2001, karta s kapacitou 512 MB spatří světlo světa 21. ledna 2002. Obě karty mají dosahovat špičkové přenosové rychlosti 10 MB/s, což je pětinásobek v porovnání se současnou generací těchto FLASH disků. Toto je výsledek spolupráce Matsushity, SanDisku a Toshiby. Výrobky budou představeny pod obchodním jménem Panasonic.

Odkazy: www.panasonic,cz, www.panasonic-europe.com-PVE

Logica a BEA

Společnosti BEA Systems, Inc., a Logica uzavřely strategické partnerství. BEA a Logica tak budou společně nabízet softwarové řešení postavené na BEA WebLogic E-Business Platform. Společnosti Logica toto partnerství také zajišťuje přístup k celé škále produktů, včetně školení a podpory firmy BEA. Logica využívá BEA software jako základní stavební kámen mnoha technologických řešení již řadu let. BEA WebLogic Platform je např. jádrem systému pro podporu provozu, který Logica vyvinula pro telekomunikační společnosti jako například British Telecom.

Odkazy: www.logica.com, www.bea.com

Sony + Ericsson

Japonský gigant Sony spojuje své síly s evropským Ericssonem. Společný podnik dostal název Sony Ericsson Mobile Communications AB. Prezidentem se stal Katsumi Ihara. Společnost tvoří 3 500 pracovníků. 28. srpna podepsaly zakládající firmy smlouvu a 11. září představenstva obou původních subjektů informovala o schválení záměru.

Odkazy: www.sony.com, www.ericsson.com, www.sonyericssonmobile.com-PVE

Svět podpoří Intel

Šest výrobců mobilní výpočetní techniky se rozhodlo přejít od jiných výrobců procesorů k Intelu. Ten vyrábí procesory s názvem StrongARM SA-1110, které se při taktu 206 MHz používají v přenosných počítačích PDA či handheldech ve spojení s operačním systémem MS Windows Powered Pocket PC 2002 (původně Windows CE). StrongARM se bude nacházet v počítačích Casio, Compaq, Hewlett-Packard, NEC, Toshiba a další. Doposud se používá celá plejáda procesorů, od výše uvedeného modelu přes MIPS R4000 až po Hitachi SH3. Pro zajímavost procesory StrongARM se vyráběly dokonce i u firmy Digital (viz snímek).

Odkaz: http://developer.intel.com/design/stron/

SilverStream eXtend

V současné době je plně k dispozici Web Services verze aplikačního serveru SilverStream, která obsahuje jBroker Web a SilverStream eXtend Wokbench. SilverStream eXtend Workbench nabízí snadno použitelné nástroje a wizardy, které usnadňují a urychlují vývoj J2EE a Web Services aplikací, a je možné jej provozovat na předních J2EE aplikačních serverech. jBrokej Web poskytuje výkonný, standardům vyhovující runtime založený na webových službách.

Odkaz: http://extend.silversteam.com-PVE

Britney Spears zahynula

Na webové stránce CNN.com se 9. října objevil článek, informující o smrti Britney Spears při autonehodě. Onen článek nebyl pravým článkem, ale útokem hackera. Ten umístil neobvyklou zprávu též na server AOL Time Warner, kde na ni bylo během 12 hodin uskutečněno 150 tisíc přístupů. Článek byl podepsán "Copyright 2001 The Disassociated Press". Zpráva se rozletěla po světě, a dokonce se objevila v oficiálním televizním zpravodajství mnoha států. Falešný článek byl po objevení okamžitě odstraněn.-PVE

TreeINFO Personal Edition

Společnost SYCONIX, která se soustřeďuje na dodávky systémů pro komplexní řešení správy dokumentů, se stala výhradním distributorem produktů TreeINFO. Firma SYCONIX hodlá spolu s partnery tento produkt dále rozvíjet a zároveň jej plně integrovat se systémem MS SharePoint Portal Server. Na letošním Invexu SYCONIX představil i novou verzi systému pro správu dokumentů TreeINFO Personal Edition, určenou pro menší firmy zpracovávající větší počet dokumentů. Jeho plnou verzi pro 5 uživatelů nabízí do konce tohoto roku za necelých 6 000 Kč.

Odkaz: www.syconix.cz-PVE

Duální AMD zrychluje

Firma AMD představila 15. října nové verze procesoru AMD Athlon MP, které navazují na AMD Athlon XP. Právě od něj se mění značení taktu, který je nyní virtuální. Nové modely dostaly označení AMD Athlon MP 1500+, 1700+ a 1800+. Svými vlastnostmi až na dvouprocesorový režim odpovídají verzím Athlon XP.

Odkaz: www.amd.com-PVE

e-podatelna

Nyní můžeme jako občané České republiky využívat elektronickou podatelnu. Ke dni 1. 10. 2001 nabylo účinnosti nařízení vlády č. 304/2001, které ukládá orgánům veřejné moci zřízení elektronické podatelny a povinnost přijímat podání občanů opatřená zaručeným elektronickým podpisem. Ke zřízení jedné z prvních takových podatelen došlo na Úřadu pro veřejné informační systémy (ÚVIS). Adresa podatelny je posta@uvis.cz (vyplývá ze Standardu pro komunikaci informačních systémů, publikovaného ve Věstníku č. 2/2000), a akceptovatelnými formáty zpráv jsou .doc, .xls, .txt, .htm, .html, .rtf, .pdf, .jpg a .gif. Podání v elektronické formě lze též doručovat na disketách a/nebo na CD-ROMu (podatelna ÚVIS, Havelkova 22, Praha 3). Odkazy: Uvis www.uvis.cz-PVE


The Best of Invex 2001

Patrik Veselík

Projekt The Best of Invex je společná aktivita čtyř nejsilnějších auditovaných vydavatelství v České republice. Dne 16. října 2001 byly předány ceny The Best of Invex 2001 neboli druhého ročníku. Toto prestižní ocenění předává porota, složená ze zástupců redakcí deseti médií zabývajících se informačními technologiemi, mobilní komunikací, internetem a spotřební elektronikou. Cílem udělování ceny The Best of Invex je upozornit na zajímavé výrobky, které jsou prezentovány na veletrhu Invex. Tyto výrobky si, podle názoru porotců, zaslouží pozornost pro netradiční či zajímavá řešení nebo přinášející do světa informačních technologií či spotřební elektroniky nové postupy.

Do soutěže bylo možné zařadit jen takové výrobky či služby, které byly prokazatelně představovány na veletrhu Invex, což znamená přímo na výstavišti (a ne například v okolních hotelích). Protože se mnozí výrobci či distributoři rozhodli veletrhu Invex nezúčastnit nebo uspořádat vlastní akce za branami výstaviště, nemohly být jejich výrobky do soutěže zařazeny. Mnohé z nich tedy nedostaly cenu právě jen díky své neúčasti. Právě proto bylo uděleno jen devět a ne maximální počet deset cen.

Letošní ročník bylo ohodnoceno touto cenou devět výrobků z nejrůznějších oblastí světa IT. Jejich následující seznam je řazen abecedně podle názvu výrobce.

Hewlett-Packard Jornada 568 je PDA počítač založený na operačním systému MS Windows for Pocket PC 2002 a procesoru Intel StrongARM 1110 s taktem 206 MHz. Stroj doplňuje paměť 64 MB RAM a 32 MB FLASH ROM. Ke stolnímu počítači jej lze připojit přes USB rozhraní, sériový port RS232 nebo infračervený port. Dotykový TFT displej s rozlišením 240 x 320 zobrazí 65 536 barevných odstínů. S akumulátorem Li-Pol má Jornada při rozměrech 132 x 76,5 x 17,2 mm hmotnost 173 gramy. Odkaz: http://www.hp.com/jornada/products/560/index.html

IBM eServer p690 je nejsilnější verze serveru rodiny Regatta, založená na 64bitových procesorech Power4 s taktem 1,1 nebo 1,3 GHz. Těch může jeden server obsahovat až 32, operační paměť RAM se svou kapacitou může vyšplhat až na 256 GB. Odkaz: http://www-1.ibm.com/servers/eserver/pseries/

Microsoft Windows XP zná prakticky každý, přesto jednou větou nastíním jedná se o 32bitový operační systém společnosti Microsoft, navazující na předchozí operační systémy MS Windows 2000 a MS Windows NT. Je určen pro osobní počítače třídy PC s procesory x86 (Intel Celeron/Pentium, AMD Duron/Athlon, VIA C3). Odkaz: http://www.microsoft.com/cze/windows/default.asp

Minolta DiMAGE7 je digitální fotoaparát kategorie zvané zrcadlovky. Díky 5,24 milionu snímacích bodů je možné získat snímek o rozlišení až 2 568 x 1 928 (efektivně využije 4,95 milionu bodů). Co největší přesnost barev se Minolta snaží zajistit 12bitovým A/D převodníkem místo obvyklého 8bitového. Obraz je možné přiblížit sedminásobným optickým zoomem. Citlivost se může řídit automaticky nebo ručně, a to na 100, 200, 400 a 800 ASA. K počítači lze fotoaparát připojit přes USB rozhraní verze 1.1. Snímky se ukládají na CompactFlash kartu tloušťky I nebo II; je tedy možné použít i pevný disk IBM Microdrive kapacity až 1 GB. Přístroj je natolik kvalitní, že na něj ceny a ocenění jen prší. Přes The Best of Invex 2001 obdržel cenu DIMA 2001 (Inovativní digitální produkt) a TIPA 2001 (Nejlepší poloprofesionální digitální fotoaparát roku 2001-2002). Odkaz: http://www.minolta.cz/product_view.asp?id=DIMAGE7&pcat=3&cat=4

Miracle 2030 přesouvá zorné pole do oblasti bezdrátového vysokorychlostního přenosu dat. Tento datový koncentrátor 19" výšky 4U umožňuje mikrovlnnou komunikaci Fast Ethernet, ATM, V.35 nebo V.703 na vzdálenost až desítek kilometrů (vzdálenost závisí na použitém vysílacím a přijímacím systému). Systém je spravovatelný pomocí protokolu SNMP. Zde je nutné zdůraznit, že se jedná o české řešení. Odkaz: http://www.miracle.cz/czech/produkty_203x.htm

Olympus DM-1 kombinuje digitální záznamník s přehrávačem MP3. Data jsou čtena či ukládána na FLASH ROM kartu typu SSFCD 3,3V (SmartMedia). Přístroj podporuje datové formáty DSS, MP3 a WMA. Vše se vejde do rozměru 109,5 x 50 x 16,7 mm při hmotnosti 86 gramů. Do té nejsou započítány dvě napájecí baterie typu AAA (neboli S). Odkaz: http://www.olympus.cz/produkty/audio/voice_processing/dvr/tabs/dm1.htm

Paegas SMS Locator je nová služba společnosti Radiomobil. Díky ní si může uživatel mobilního telefonu zjistit svou aktuální polohu bez zadávání dalších údajů. Služba Paegas SMS Locator, umožňující určovat zeměpisnou polohu majitelů mobilních telefonů, je založena na stejné technologii jako Paegas Locator. Zjištěná poloha telefonu vybaveného kartou Paegas Profi SIM se však nezobrazuje na počítači, ale je doručena tazateli na mobilní telefon ve formě textové zprávy SMS. Odkaz: http://wwwapp.paegas.cz/internet/novinky/cze/zprava.asp?id=448

Sony microMV DCR-IP5 je název digitální videokamery, která přináší zmenšení dosavadní miniDV kazety. Výsledkem je formát kazety microDV, a alespoň podle tvrzení firmy Sony nejmenší videokamera svého druhu na světě. Na kazetu velikosti poštovní známky se vejde až 60 minut MPEG-2 záznamu. Přes objektiv Carl Ceiss s možností 10x optického zoomu prochází obraz až na CCD prvek s 800 tisíci body. Elektronika dokáže vytvořit 120x digitální zoom. Celek je možné připojit k počítači pomocí FireWire (Sony mu říká i.Link). Odkaz: http://www.katalog.sony.cz/kat_list.asp?subkategorie=VidekomareyMICROMV (to není překlep pozn. aut.)

Tesla NaviPAQ vtipně kombinuje různé technologie do jednoho celku. Kombinuje program pro MS Windows CE, PDA počítač Compaq iPaq a GPS přijímač tak, aby takto vzniklý systém převyšoval možnosti klasických GPS systémů, které se osazují do automobilů. Data pochází od Geodézie a dokonce se hovoří o možnosti on-line upgradu tak aby vše odpovídalo aktuální situaci. NaviPAQ by se zřejmě stále volitelným příslušenstvím vozů Škoda. Opět se jedná o české řešení. Odkaz: http://www.tesla.cz

Informace o soutěži The Best of Invex je možné získat též na stránce www.idg.cz/tboi/


Invex v roce 2001

Patrik Veselík

Letošní rok proběhl veletrh Invex 2001 ve znamení jedniček. Jedná se o jedenáctý ročník, navíc v roce dva tisíce jedna. Odborná veřejnost mohla navštívit prostory Brněnských veletrhů a výstav v pondělí a úterý 15. a 16. října 2001, široká veřejnost dostala příležitost ve středu až pátek 17. až 19. října.

Jako minulý rok stříhal slavnostní pásku předseda poslanecké sněmovny ČR ing. Václav Klaus. Generální ředitel BVV, a. s., Jiří Škrla při slavnostním zahajování zdůraznil, že součástí veletrhu jsou jak expozice 850 vystavovatelů, tak i 80 konferencí a seminářů a 200 prezentací samotných firem. Firem sice v porovnání s minulým rokem nepatrně ubylo, některé však poctily Invex svou expozicí poprvé. Nejedná se přitom o drobné rodinné firmičky, ale nadnárodní významné a známé společnosti (Nokia, Compaq a další). Právě u Compaqu se s velkou pravděpodobností jedná o první a poslední návštěvu vzhledem k zásnubám s firmou Hewlett Packard.

Na Invex se lze dívat mnoha pohledy. Někteří návštěvníci přijíždějí pracovně, někteří soukromě, jedni dobrovolně, jiní povinně, někteří ze zvědavosti s myšlenkou podívat se na změny mezi loňským a letošním ročníkem. Angličané se rádi baví o počasí, protože je to velmi neutrální téma, zachovám se tedy stejně. Odborníci měli štěstí a mohli si obléci trička, široká veřejnost musela v následujících dnech vytáhnout bundy a zvykat si na podzimní mlhy. To znepříjemnilo dojem nejen návštěvníkům, ale též ztížilo práci všem, kteří si výdělek odpracovávali na ploše mezi pavilony.

Strategie vystavovatelů směřovaly různými směry. Některé své pracovníky a pomocníky oblékla do historického oblečení (viz snímek nahoře), jiné se zaměřily do oblasti kosmonautiky. Díky tomu se na Invexu objevily bílé postavičky v nafukovacím skafandru (dole).

Někteří se přijíždějí pokochat pohledem na krásné dívky a ženy. Mnozí to nepřiznají oficiálně, ale mimo mikrofon jim zasvítí očka. Na ploše mezi halami A1 a D si návštěvníci mohli i zatancovat společně s tanečnicemi (viz snímek) v rytmu Love Parade 2001 z Berlína, odkud byl promítán záznam. Kdo nechtěl, tak stejně neunikl. Podobně jako v předchozích ročnících vítězil ten, kdo měl výkonnější reprosoustavu.

Invex je mimo jiné veletrhem komunikační techniky, které je tradičně věnována hala Z. Komunikační schopnosti však musí mít prakticky vše, takže se objevovaly u výrobků ve všech halách a snad ve všech možných i nemožných podobách. Určité způsoby komunikace byly usměvavé...

Jeden z pohledů se zaměřuje na soutěže a ceny, kterých bylo na veletrhu skutečně velké množství. Soutěži The Best of Invex 2001 je věnován samostatný článek. Některé soutěže bohužel proběhly po uzávěrce tohoto čísla PC WORLDu, takže zde nejsou uvedeny výsledky (Křišťálový disk).

Ocenění za bezbariérové webové stránky

Testování webových stránek z pohledu přístupnosti pro zrakově postižené je jedním z hlavních cílů SONS (Sjednocená organizace nevidomých a slabozrakých) a současně jednou z náplní projektu "Blind friendly Web". Certifikáty získaly portály www.mpsv.cz (Ministerstvo práce a sociálních věcí ČR), www.mvcr.cz (Ministerstvo vnitra ČR), www.msmt.cz (Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy ČR), www.psp.cz (Poslanecká sněmovna Parlamentu ČR), www.senat.cz (Senát ČR), www.spis.cz (Sdružení pro informační společnost), www.bvv.cz (Brněnské veletrhy a výstavy), www.stand.cz (STAND, s. r. o.), www.galop.cz (společnost Galop) a www.braillnet.cz (informační systém SONS).

Slezte z toho lustru, Donalde!

Policie České republiky prezentovala před stánkem Ministerstva vnitra dvě policejní vozidla prošpikovaná elektronikou. Návštěvníci tak měli možnost vidět systém Look, rozpoznávající státní poznávací značky. Ten nezůstal jen u toho; značka byla okamžitě porovnána se záznamem v databázi. V případě nesrovnalosti okamžitě hlasový systém upozorní obsluhu zvoleným hlášením. Celek je umístěn nejen do policejních aut, ale též na všechny hraniční přechody. Díky tomu se pochopitelně zvyšují šance k nalezení odcizených vozidel.

Doprovodná lákadla

Jen na výrobky si nedovolí snad již nikdo lákat návštěvníky do svých stánků. Sličné krásky se vyskytují všude možně mnoho ročníků, některé firmy proto pravidelně přikračují k nápaditým stánkům nebo aspoň k vtipným drobnostem.

Veletrh foťáků ...

Pokud byla oblast, kde se objevilo skutečně výrazné množství novinek, potom to byly digitální fotoaparáty. Firmy od Canonu přes Olympus až po Minoltu či Sony se předháněly, která představí víc novinek nebo alespoň větší množství kvalitních výrobků. Jeden z nich (Minolta DiMAGE7) získal ocenění The Best of Invex.

Přímo na veletrhu se snižovaly ceny v reakci na konkurenci. Ten rovněž odstartoval speciální slevy na soubor výrobků jednoho výrobce (například fotoaparát s přídavnou optikou).

... a notebooků

Pokrok mobilních technologií v letošním létě se výrazně promítnul do rozložení novinek. Většina výrobců notebooků představila nové modely s výraznými změnami. Velikost možné RAM paměti se zdvojnásobila, stroje získaly větší schopnosti na poli grafiky a diskové možnosti se rovněž zvýšily. Dne 16. října se poprvé v České republice objevil právě na Invexu stroj Umax Actionbook 680T, slučující vše výše uvedené. Navíc integruje 4x USB, Wireless LAN, Bluetooth a sloty pro FLASH disky typu Memory Stick a SD Card. Za zmínku stojí rovněž výrobky firem Fujitsu Siemens, Compaq či IBM.

Žádné novinky a uřezané myši?

Stejně jako minulý rok bylo obtížné narazit na novinky. Mnohé firmy vyřešily změny jednoduše zvýrazněním nových položek v ceníku na Invexu rozdávaném. Někteří vystavovatelé bohužel skutečně neměli novinky, natož propastné, výrazné a zásadní. Na jednu stranu tak chápu vystavovatele, že své výrobky nejenže nezvýrazňují, ale dokonce je před návštěvníky schovávají. Každoročně se totiž hraje nefér hra kdo, udělá vystavovatelům větší škodu. Jejími účastníky jsou v drtivé většině školou povinní návštěvníci, mezi nimiž se stalo hitem již pověstné odřezávání myší. Ano, pochopitelně, taková myš pachateli k ničemu není, ale o to mu nešlo.

Novinky se přece jen na veletrhu vyskytly. Vyhledávanou drobností se staly barevné klávesnice, marně hledané v běžných prodejnách (viz horní snímek). Poprvé na světě například byly představeny základní desky VIA Technologies (viz článek strana 25). Mnohé prvotiny získaly rovnou The Best of Invex (IBM eServer p690). Některé výrobky byly natolik žhavé, že nebyly ani označeny. K takovým patří i nová generace PDA počítače iPaq firmy Compaq (na dolním snímku vpravo).

Slavné osobnosti jinak

Minulé ročníky navštěvovaly Invex osobnosti jako William Henry Gates III, Michael Dell apod. Letos se od "počítačových" lidí ustupuje k profesím obecně známějším. Byla uspořádána autogramiáda s hokejisty Petrem Čajánkem, Davidem Moravcem a Michalem Sýkorou a trenérem Josefem Augustou. Velmi aktuální se stala účast prvního českého pilota formule 1 Tomáše Engeho včetně vozu.

Poloprázdné haly trendem?

Mnozí vystavovatelé prozradili, že chtěli mít své stánky na stejném místě jako v letech minulých. Každoročně však pobývali ve vyšších patrech mnohých hal, ovšem jedno patro po druhém je likvidováno, takže i poslední mohykáni musí sestoupit do přízemních expozic (svou polohou a nikoli úrovní, pochopitelně). To mělo za následek kromě jiného, že při stejném počtu navštívených firem musí návštěvník našlapat více kilometrů a nejednoho napadlo, že BVV by mohlo zřídit půjčovnu koloběžek.

Co vzkázat Invexu 2002?

Invex má pozici veletrhu jak pro odbornou, tak pro širokou veřejnost. Profesionálové jezdí na Invex jednat, setkávat se s obchodními partnery. Ti mají situaci snadnou, protože se jedná o služební cestu. Odborníci bez obchodního poslání se ve své pracovní době na Invex podívají jen někdy, což jim ztěžuje situaci a ochuzuje veletrh o část návštěvníků. Široká veřejnost má situaci ještě těžší, přestože jsou pro ni vytvořeny mnohé expozice i celé haly. Spíš výjimky si vezmou volno a projedou se ve všední den do Brna na návštěvu Invexu. Mnozí by i rádi spojili tento záměr s víkendem a navštívili veletrh v pátek, ovšem ten je zavírán již ve čtyři hodiny odpoledne. Vystavovatelé tudíž páteční odpoledne "vypouštějí" a od oběda své stánky likvidují. Pokud se Invex chce skutečně postavit těmto problémům čelem, nezbývá nic jiného než posunout konec veletrhu na sobotu či neděli. Konkurence nikdy nespí a letos začala pořádně vystrkovat růžky v podobě výstav typu PC Tech.

Po uzávěrce:

Podle předběžných výsledků výzkumu veřejného mínění uspořádaného BVV vyplynulo, že plných 40,5 % návštěvníků přijelo hledat novinky. Celá třetina byla z Brna a okolí, 11,9 % z ostravského, 8,7 % z olomouckého kraje a 15,1 % z Prahy. Více než polovina návštěvníků tedy byla z Moravy, z Česka tudíž mnoho zájemců nebylo. Důvodem je zřejmě větší vzdálenost a nevhodný termín veletrhu (neověřeno).


Ericsson změny na každém kroku

Patrik Veselík

Firma Telefonaktiebolaget LM Ericsson spojila svou budoucnost s gigantem Sony Corpporation. Výsledkem byl dne 1. října vznik firmy Sony Ericsson Mobile Communications AB. Tato nová firma již má požehnání Evropské komise a dalších regulačních orgánů, takže spojení lze považovat za ukončené a provozuschopné.

Čtvrté čtvrtletí tohoto roku přinese několik nových mobilních telefonů s logem Ericsson, které se rozhodně budou vymykat dosavadním evropským zvyklostem. Prvním modelem je Ericsson T65m. Na první pohled je patrné, že anténa je integrována do těla telefonu. Jeho šestiřádkový displej může zobrazit čtyři odstíny šedé, což je sice změna, ale o výrazný pokrok se nejedná. Velikostí i hmotností se řadí mezi lepší střed. Model T65m však své přednosti ukrývá uvnitř. Vedle standardních SMS podporuje nový systém EMS zpráv. EMS neboli Enhanced Messaning Service pro uživatele znamená, že kromě dosavadních textů lze zasílat též melodie a obrázky. Nejedná se však o firemní standardy jako doposud, ale o jednotný systém. Obdobný pokrok učinil též WAP protokol, který od dosavadní verze 1.1 pokročil k verzi 1.2.1. Jen pro ilustraci verze WAP 1.0 se používá například v Německu a disponuje jí mobilní telefon Siemens S25. V České republice však byl implementován až protokol WAP 1.1, takže Siemens S25 nevyužije s českými operátory svoje wapové schopnosti. Proto je tedy důležité, aby telefon uměl pokud možno ty nejnovější protokoly.

Největší bohatství se ukrývá v přihrádce zvané datové přenosy. Evropa zná systémy GPRS a HSCSD, které se perou o místo na slunci. Aby tou pomyslnou bitvou nebyl zasažen zákazník, podporuje model T65m oba tyto protokoly. Telefon je tudíž použitelný pro vysokorychlostní přenos dat u všech tří českých operátorů.

Přístroj v sobě integruje kalendář s podporou úkolů včetně telefonního seznamu pro 300 položek. Vše lze synchronizovat s programem MS Outlook. Podporována je též synchronizace přes internet protokolem SyncML. Mobilní telefon tak spojuje všechny vlastnosti, které využije uživatel užívající data a datové přenosy na cestách.

Druhou novinkou uvedenou ve čtvrtém čtvrtletí letošního roku bude telefon Ericsson T68m. Ten je prvním mobilním telefonem značky Ericsson s barevným displejem. Dosavadním snad nejznámějším modelem s barevným displejem byl Siemens S25, který však neměl barevného následníka. Nyní však displej umožňuje 256 barevných odstínů, takže lze hovořit o skutečném barevném displeji. Na pozadí lze dokonce umístit volitelný obrázek.

Model T68m představuje to nejlepší, co v dnešní době je vůbec možné i myslitelné do mobilního telefonu integrovat. Vedle SMS a EMS zpráv lze použít MMS (Multimedia Messaning Service zasílání obrázků a zvuků), nový protokol WAP ver. 1.2.1 nebo přenášet data jak HSCSD, tak GPRS vysokorychlostními přenosy. Přístroj umožňuje též funkce kalendáře či telefonního seznamu s možností synchronizace s osobním počítačem.

Dosavadní vlastnosti jsou až na barevný displej identické s předchozím modelem. Typ T68m však může přenášet data do počítače nejen kabelem, ale také vestavěným infračerveným portem, dokonce je podporován Bluetooth. Ten lze využít nejen pro již zmíněné datové přenosy směrem do počítače, ale též pro připojení Bluetooth handsfree sady. Ač je to paradoxní, tak výrobce hodlá ještě větší množství funkcí vměstnat do ještě menšího prostoru než v předchozím případě. Navíc je možné telefon používat i v zemích jako jsou Spojené státy, protože je třípásmový. Tento model má vážit jen 84 gramů. Provozní dobu Li-Pol akumulátoru odhaduje výrobce na 165 až 290 hodin.

Odkazy:

Ericsson http://www.ericsson.cz

Sony Ericsson Mobile Communications http://www.sonyericssonmobile.com/


Základovky VIA

Patrik Veselík

Firma VIA Technologies, Inc., se rozrostla o výrobu základních desek. Nová divize dostala název VPSD (VIA Platform Solutions Division) a v pondělí 15. října představila celkem devět základních desek. Patří do oblasti s výhodným poměrem cena/výkon, výkonných počítačů i do profesionální sféry. Jejich společným rysem je použití vlastní čipové sady P4X266. Právě ta odstartovala vlnu soudních sporů mezi firmami Intel a VIA. Základní desky s tímto čipsetem tedy vyrábějí jen firmy Acorp, Azza, ECS, Chaintech nebo Soltek. Právě z toho důvodu čelí některé z nich žalobě Intelu. V seznamu chybí velcí a významní výrobci od Asusu přes Abit či FIC až po Gigabyte nebo MSI. Základní desky VIA by se měly objevit na českém trhu ještě v tomto roce prostřednictvím distribučních kanálů, známých prodejem procesorů VIA C3. Poprvé byly základní desky VIA předvedeny na veletrhu Invex 2001.

Intel se snaží velmi rychle a razantně přeorientovat výrobce i zákazníky na procesory Intel Pentium 4 s novou paticí Socket 478. Tím by VIA přišla o obrovské odbytiště čipsetů, protože sadu P4X266 pro tento procesor nechce až na výjimky nikdo odebírat. VIA má tedy jedinou možnost nahradit základní desky jiných výrobců s VIA čipsetem deskami vlastními. Může se tak díky vlastním distribučním kanálům velmi rychle vypracovat na výrobce desek s velkým odbytem, pokud budou zákazníci přesvědčeni o potřebě čipové sady P4X266. Případný neúspěch by mohl mít pro firmu VIA Technologies poměrně katastrofální následky. Na druhou stranu neměla VIA snad nikdy takovou příležitost se stát přes noc velkým a významným výrobcem základních desek jako právě teď.

Firma VIA Technologies se z výrobce integrovaných obvodů vypracovala až na současnou pozici. Původně se obvody se značkou VIA objevovaly na řadičích, postupně se značka rozrostla též na čipové sady. Právě tam získala VIA jméno nejen u výrobců, ale také u spotřebitelů. Firma se stala stěžejním partnerem AMD při zakládání vlastní cesty s procesory Athlon a později i Duron. V této době firma VIA Technologies pohltila dvě procesorové konstrukční kanceláře, díky čemuž se stala později výrobcem procesorů (VIA Cyrix III, VIA C3). V letošním roce uvedla nový formát základní desky s názvem ITX, který má kromě jiného podporovat rozšíření procesorů C3. Formát ITX i procesor C3 jsou určeny především pro informační PC, web pad a další jednoduché formy počítačů. Snad díky soudním sporům se VIA rozhodla rozšířit své portfolio o výrobu základních desek. Tím se stává nezávislou, protože nyní dokáže vyprodukovat základní desku svépomocí, a to se vším všudy (tištěný spoj, čipová sada, procesor s chladičem).

Vlastní základní desky hodlá VIA propagovat na Viatech Fall Tour 2001, jak nazvala cestu po vybraných místech celého světa. Dne 24. října bude zahájena v Chicagu a bude pokračovat přes různá města USA a Kanady, Sao Paulo (Brazílie) a Mexico City (Mexiko). Česká republika a město Brno má světový unikát, protože základní desky byly poprvé představeny právě zde na prvním dni Invexu, což do Viatech Fall Tour započítáno není.

Odkazy:

VIA Technologies - centrála www.via.com.tw

VIA Technologies VPSD - www.viavpsd.com


Mobil nebo GameBoy?

Patrik Veselík

Firma Nokia uvede ve čtvrtém čtvrtletí mobilní telefon s označením Nokia 5510. Na první pohled však není patrné, že se o mobilní telefon jedná. Připomíná spíš miniaturní klávesnici, kterou autoři roztrhli a do vzniklé mezery osadili malý LCD displej. Nokia vytvořila komplet s neotřelým designem, určený pro mládež. Díky tomu se některým konzervativněji založeným uživatelům mobilů Nokia 5510 nemusí líbit.

Cílová skupina určila vlastnosti telefonu. Ten není přehlcen technickými vymoženostmi dnešní doby, zahrnuje běžné funkce. Duální GSM telefonní část komunikuje v pásmech GSM 900 a GSM 1800. Komu nevyhovuje 35 předdefinovaných vyzvánění, může využít prostor pro sedm vlastních. Pětiřádkový displej je monochromatický, plně grafický. Telefon si pamatuje 100 čísel a do SIM karty jich uloží až 250. Klasické SMS zprávy mohou mít délku až 459 znaků s podporou opětného spojování po přenosu. Podobně jako u jiných Nokií je podporováno posílání SMS obrázků, stejně jako WAP verze 1.1 přes CSD.

Výše uvedené funkce Nokia rozšířila o takové možnosti z netelefonické oblasti, aby se přístroj stal atraktivní u mládeže. Díky vestavěné paměti 64 MB je možné poslouchat přes stereosluchátka až dvě hodiny hudby (podle údajů výrobce), případně rozhlasové stanice prostřednictvím integrovaného přijímače. Při poslouchání je možné využívat mobil pro mimohlasové služby (např. pro psaní SMS). Především audiofunkce lze ovládat též přes program pro MS Windows s názvem Nokia Audio Manager 2.0. Ten se spojí s mobilním telefonem přes USB rozhraní. Mobil přehrává MP3 a AAC, nepodporuje WMA hudební formát.

Perličkou je možnost hraní her, které díky tvaru telefonu dostává jiný rozměr. Připraveny jsou hry Snake II, Pairs II, Space Impact, Bantumi a Bumper. Členové klubu Nokia si další hry mohou stáhnout z internetu, stejně jako poslat své rekordy.

Model pro Evropu a Afriku bude mít přední panel červený nebo modrý, střední část bílou a kryt akumulátoru tmavě modrý. Telefon bude podporovat 23 jazyků, kde by měla být i čeština.

Nokia 5510 se bude prodávat v Evropě, Africe a tichomořské oblasti Asie (jinými slovy v Americe nikoli). Výrobce uvádí cenu 399 euro s tím, že je orientační, protože se bude stát od státu lišit.


Limuzína mezi notebooky

Patrik Veselík

Nechte se přenést do "von" světa německé aristokracie. Řidič otevírá dveře limuzíny a vy v obleku z nejlepší látky šitém na míru vstupujete do jiného světa. Něco podobného přinesla firma Fujitsu Siemens, která dne 10. října 2001 představila dva klenoty. Notebook CELSIUS Mobile s označením A je nástupcem dosavadního typu Lifebook X-7595 a model H nahrazuje stávající CELSIUS Mobile 2. V obou případech se jedná o stroje, měnící pohled na mobilní výpočetní techniku. Samotný výrobce se již při značení typu CELSIUS Mobile 2 bránil jeho pojmenování slovem notebook a preferoval označení mobilní pracovní stanice, což více odpovídá realitě.

Oba nové modely patří do kategorie strojů all-in-one (někdy se používá termín třívřetenový). Přímo v těle se nachází disketová mechanika, kombinovaná mechanika pro optické disky (CD či DVD), a konečně pevný disk. Displej typu TFT úhlopříčky 15,1" podporuje 32bitovou grafiku, což překračuje možnosti nejen ostatních notebookových displejů, ale též všech stolních analogových monitorů.

Periferie

Oba modely lze rozšířit o nečekaně velké množství periferií. Infračervený port IrDA 1.1 (FIR, 4 Mb/s), dvojité USB ver. 1.1 s rychlostí 12 Mb/s, integrovaný faxmodem V.90 a síťová karta Fast Ethernet 10/100 Mb/s nikoho nedojmou, to se považuje za standard i v nižších kategoriích. Podobně jsou na tom prehistorie typu RS232, PS/2 nebo paralelní port Centronics. Možnost FireWire (IEEE 1394 nebo i.Link) potěší, ale při nutnosti výměny za síťovou kartu je to spíš východisko z nouze. Stroje by zasloužily trvalou instalaci obojího. Síla modelů tkví v audiovizuálním vybavení. Zvukový výstup lze využít nejen v klasické analogové podobě, ale též v digitálním formátu SPDIF. Pokud nepostačí integrovaný LCD displej 15,1", je možné připojit externí přes DVI-I rozhraní. Díky tomu logicky chybí jinde běžný analogový VGA výstup pro běžné monitory.

Disky, disky, disky

Paměťová zařízení jsou téma samo pro sebe. V těle notebooků se nachází dvě univerzální mechaniky, nahrazující celou plejádu jiných. Mechanika LS-240 dokáže číst a zapisovat na vlastní disky kapacity 240 MB fyzické velikosti běžné diskety, starší verzi LS120 kapacity 120 MB ale též na obyčejné diskety 3,5" kapacity 1,44 MB. Kombinovaná mechanika pro optické výměnné disky umožňuje čtení médií DVD--ROM a CD-ROM, zápis na CD-R a přepis CD-RW disků. Model A lze objednat s pevným diskem 20 nebo 30 GB, model H se posouvá do oblasti 30 nebo 48 GB. To je dosavadní diskový rekord, vyšší kapacitu do 2,5" pevného disku prozatím nikdo nesměstnal. Pokud ani tato kapacita nestačí, lze místo výměnných mechanik vložit druhý a dokonce i třetí pevný disk (ten ovšem záměnou za akumulátor).

Výkon aneb vnitřek

Oba modely používají procesor Mobile Intel Pentium III s L2 cache pamětí 512 KB, model A s interním taktem 1 GHz, verze H vystoupala na 1,13 GHz. Čipová sada Intel i830EM umožňuje takt procesorové i paměťové sběrnice zvýšit na 133 MHz. Model A obsahuje v základní verzi 128 MB a verze H 256 MB SDRAM PC133 s tím, že maximum obou modelů je na hranici 1 GB.

Bezpečnost

Stroj má velikou hodnotu sám o sobě, avšak data v něm mohou mít cenu neporovnatelně vyšší. V obou případech je nutná vysoká bezpečnost. Notebooky mají mnoho let samozřejmou podporu Kensington Lock zámku. Uživatel může nastavit ochranu zamezující zavedení operačního systému z vloženého disku či diskety, případně z PCMCIA karty. Vlastní data a přístup do počítače chrání SmartCard systém. Součástí obou modelů je čtečka těchto bezpečnostních karet. CELSIUS Mobile H jako představitel královské třídy obsahuje též čtečku otisků prstů, pracující ještě před spuštěním operačního systému. To vše dohromady představuje pro dnešní civilní svět hardwarové maximum, jak chránit počítač před neoprávněným přístupem.

Grafika nadevše

Oba modely se označují jako mobilní pracovní stanice, takže jejich nejsilnější částí by měl být grafický subsystém. Nejviditelnějším dílem je TFT displej s úhlopříčkou 15,1", která je největší v notebookovém světě. Uvádí se, že zhruba odpovídá viditelné úhlopříčce klasického monitoru 17". Problémem TFT displejů bývá maximální množství zobrazených barev. Ne všechny notebooky (resp. jejich displeje) totiž dokáží zobrazit 16,7 milionu barev (běžné maximum). Zde se výrobce rozhodl překonat všechny současné hranice a nabízí uživatelům dokonce zobrazení 32bitové barvy (odpovídá 4 miliardám odstínů!). Takové množství barev je přenositelné pouze v digitální podobě, což je v rámci notebooku vždy zachováno. Nejhorší variantou bývá dvojí konverze obrazového signálu při připojení digitálního LCD displeje analogovou cestou. Tomu se Fujitsu Siemens vyhnul osazením výstupního DVI-I konektoru, což je digitální obrazový výstup. Osazený displej v notebooku je natolik kvalitní, že za normálních okolností nemá smysl připojovat monitor nebo jiný displej. Jen při extrémní kvalitě je smysluplné externí monitor či displej připojit. Takové displeje nebo monitory zmíněný DVI-I konektor obsahují. Model A zobrazí interně rozlišení SXGA+ neboli 1 400 x 1 050, model H umí rozlišení UXGA 1 600 x 1 200.

Grafické informace se musí někde "vyrobit". K tomu slouží videoakcelerátor a osazené obvody patří k absolutní špičce. Verze A pohání ATI Rage Mobility M6 s 32 MB DDR SDRAM, model H urychluje nVidia Quadro2 Go s extrémní pamětí 64 MB DDR SDRAM. Taková kapacita se v mobilním světě doposud neobjevila.

Za kolik ta legrace je?

Povídání završím nepočítačovými parametry. Kryt je kompletně z hořčíkové slitiny s tím, že u modelu H je možné klávesnici oddělit a používat jako bezdrátovou. Stroj A má při rozměrech 340 x 278 x 39,5 mm hmotnost 3,1 kg, model H s velikostí 340 x 278 x 42 mm váží přibližně 3,3 kg. Hmotnosti obou sestav jsou závislé na momentální konfiguraci.

Laické odhady ceny se šplhaly na čtvrt milionu, ovšem skutečná cena má být v porovnání s odhady poloviční až třetinová. První odhady ceny pocházející z Fujitsu Siemens hovoří o částce zhruba 150 tisíc za "našlapanější" model H, verze A má být o pár desítek tisíc levnější. Oficiální cena prozatím nebyla stanovena.

Odkazy:

Fujitsu Siemens Computer CZ www.fujitsu-siemens.cz

Fujitsu Siemens Computer www.fujitsu-siemens.com

§§§§§


Přímý tisk fotografií

Václav Maletínský

c01p0666

Uživatelům digitálních fotoaparátů možná přijde vhod kompaktní tiskárna HP Photosmart 100, určená pro zpracování snímků v rozměru 10 x 15 cm. Tiskárna podporuje čtení z paměťových karet CompactFlash, SmartMedia a Sony Memory Stick, současně ji lze připojit přes port USB verze 1.1 k počítači a tisknout snímky z libovolného programu pro grafickou editaci. Tiskárna bude nabízena za 6 990 Kč.

Pro přímý tisk fotografií jsou připraveny i tiskárny PhotoSmart 1115 a PhotoSmart 1315. Pracují ve vysokém rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, mohou využít i nižší rozlišení a technologii HP PhotoRet III a podporují maximální formát A4. Obě tiskárny jsou vybaveny čtečkami většiny dosud používaných paměťových karet digitálních fotoaparátů, tisk lze provést přímo z těchto karet nebo z připojeného počítače. Zajímavější z obou modelů je PhotoSmart 1315, který kromě ovládacích tlačítek nabízí také barevný náhledový LCD displej s úhlopříčkou 6 cm. Díky němu lze i bez počítače provádět s fotografií základní operace, například výřez, ořez nebo otočení či převrácení snímku. HP PhotoSmart 1315 je v prodeji za 15 800 Kč, levnější HP PhotoSmart 1115 bez náhledového LCD displeje je k dispozici za 8 700 Kč.


Digitální fotoaparáty

Václav Maletínský

Rodina fotoaparátu s logem HP se rozrostla o další kompaktní přístroje s označením HP PhotoSmart 318 a 612. Oba výrobky nabízejí snímací prvek s rozlišením 2,1 megapixelu a náhledový displej 4,5 cm. Model 318 s dvojnásobným digitálním zoomem je v prodeji za 10 540 Kč. HP PhotoSmart 612, s optickým a digitálním zoomem s celkovou čtyřnásobnou transfokací, je o necelé tři tisíce dražší.

Za zmínku jistě stojí i fotoaparát HP PhotoSmart 715, který nabízí snímací prvek s rozlišením 3,3 megapixelu a trojnásobný optický zoom. Na rozdíl od fotoaparátů 318 a 612 podporuje ukládání snímků na výměnnou CompactFlash paměťovou kartu s kapacitou 16 MB, na niž se vejde 162 fotografií v nejnižším nebo 10 fotografií v nejvyšším rozlišení.


Inkoustové tiskárny

Václav Maletínský

Novinky se objevily i v portfoliu domácích či kancelářských tiskáren, proto je namístě jejich krátké představení. Nejlevnějším produktem v celé řade tiskáren se stane HP DeskJet 656C, která se svojí cenou 2 790 Kč jistě najde uplatnění v mnoha domácnostech. Rychlost tisku by se měla pohybovat v mezích 6 stran A4 za minutu černobíle a 3 strany A4 za minutu barevně. Pracovní rozlišení 600 x 300 dpi hovoří spíše pro tisk dokumentů, než zpracování fotografií z dovolené.

Pro takové účely by lépe vyhověla další tiskárna, kterou je HP DeskJet 845C. Za vyšší rychlost, jmenovitě 8 stran za minutu monochromaticky a 5 stran v barvě, je třeba zaplatit 3 790 Kč. Uživatel však získá produkt, který nabídne pracovní rozlišení 600 dpi při černobílém tisku a 600 x 1 200 dpi při barevném zpracování. V obou režimech je tisk vylepšován technologií HP PhotoRet II.

Třetí novinkou je HP DeskJet 940C, jejíž vyšší pracovní zatížení až 2 000 stran měsíčně hovoří spíše pro kancelářské použití. Rychlost tisku se u tohoto stroje pohybuje na hranicích 12 stran za minutu při použití pouze černého inkoustu a 10 stran za minutu při tisku barevně. Tiskárna dále nabízí rozlišení 600 dpi monochromaticky a maximálně 2 400 x 1 200 dpi v barvě, nebo nižší rozlišení s využitím technologie HP PhotoRet III. Za tento produkt je třeba zaplatit 5 790 Kč.

Stejné rozlišení, avšak tisk 12 stran za minutu v barvě a 15 stran za minutu monochromaticky, lze nalézt v technické dokumentaci k novému modelu HP DeskJet 960C. Další údaje hovoří o měsíčním zatížení až 5 000 stránek, vestavěném procesoru ASIC RISC 96 MHz a paměti RAM 8 MB. Tento výkonný pomocník do kanceláře je nabízen za 7 790 Kč.


Multifunkční zařízení

Václav Maletínský

Kromě inkoustových tiskáren byly představeny i novinky v produktové řadě All-in-One, tedy "vše v jednom". Nový výrobek HP PSC 750, v jehož označení jsou ukryty zkratky slov print, scan a copy (tedy tisk, skenování a kopírování), se může pyšnit vestavěným plochým skenerem s pracovním rozlišením 600 x 1 200 dpi a tiskovou mechanikou, která je schopna pracovat rychlostí 8,5 strany za minutu barevně či 11 stran za minutu černobíle. Vzájemné propojení skeneru a tiskárny přitom uživateli nabízí poměrně vysokou rychlost práce 8 barevných kopií listu A4 za minutu. Pořizovací cena produktu byla stanovena na 10 504 Kč.

Pro širší využití je připraven i model HP PSC 950. Kromě kopírování rychlostí 12 stran černobíle a 9 stran barevně, skenování i tisku zvládne také odesílání snímaného dokumentu faxem. Zajímavostí je přítomnost tří čteček paměťových karet digitálních fotoaparátů a propracovaný způsob výběru fotografií k tisku. Z karet jsou totiž zpracovány a vytištěny náhledové indexy fotografií. Na výtisku indexu si uživatel zaškrtne políčka, která bude chtít vytisknout jako fotografie, a indexový list položí na sklo vestavěného skeneru. Po následném stisku ovládacího tlačítka zařízení vyhodnotí vložený list s informací a zpracuje tolik fotografií, kolik si uživatel vybral. Nutno přiznat, že jednodušší způsob zpracování digitální fotografie si lze představit jen velmi stěží. HP PSC 950 je zákazníkům k dispozici za 14 590 Kč.

Bonusový software

V rámci akce "S HP se neztratíte..." získá uživatel, který v době od 1. 10. 2001 zakoupí tiskárnu HP DeskJet nebo multifunkční inkoustové zařízení, zdarma také CD s produktem HP InfoMapa společnosti PJ Soft. Mapa ČR a vybraných měst je kromě základních databází obcí, ulic či objektů doplněna také o informace, které zákazníkovi sdělí adresu i umístění nejbližšího partnera HP, u nějž může zakoupit nové produkty, spotřební materiál, případně využít servisních služeb.


Laserový tisk

Václav Maletínský

Pro monochromatické zpracování dokumentů je připravena nová tiskárna HP LaserJet 1000w. Jedná se o GDI zařízení závislé na operačním systému Windows, které je schopno pracovat rychlostí 10 stran formátu A4 za minutu. Rozlišení 600 x 600 dpi s technologií HP Ret odpovídá tiskovému výstupu třídy 1 200 dpi. Vstupní podavač na 250 listů ani výstup pro 150 výtisků nelze dále rozšiřovat, tiskárna tak najde uplatnění v malých kancelářích či u jednotlivých uživatelů. Měsíční zatížení 7 000 výtisků tomuto určení zcela odpovídá. Zařízení s vestavěným procesorem RISC 48 MHz a 1 MB vyrovnávací paměti doplňuje řadu tiskáren HP 1200 a HP 1220, neumožňuje však připojení externího skenovacího/kopírovacího modulu.

§§§§§


Microsoft je vinen

Jakub Moc

c01p0667

Dne 9. října 2001 Nejvyšší soud USA zamítl návrh Microsoftu na zrušení nálezu, podle něhož firma porušovala americké antimonopolní zákony. S konečnou platností tak bylo potvrzeno rozhodnutí soudce Thomase Penfielda Jacksona z loňského roku, že redmondský gigant zneužíval svého dominantního postavení na trhu operačních systémů pro osobní počítače, omezoval možnost volby spotřebitelů a bránil rozvoji konkurence.

První vyšetřování nekalosoutěžních praktik Microsoftu proběhlo v USA již v roce 1994. Tehdy šlo kromě jiného o nezákonné udržování si monopolního postavení na trhu formou nepříliš férových licenčních smluv a podmínek pro vývojáře softwaru. Ministerstvo spravedlnosti USA později uzavřelo s Microsoftem smír. Již o tři roky později je ale Microsoft znovu zažalován, a to právě pro porušení jedné z podmínek dohody o smíru. Soud toto tvrzení žalobce posléze odmítl, ale vyhradil si právo přezkoumat počínání společnosti z hlediska amerických antitrustových zákonů.

Avšak ještě než k takovému rozhodnutí mohlo dojít, podalo v květnu 1998 Ministerstvo spravedlnosti USA spolu se skupinou amerických států samostatnou žalobu na firmu Microsoft pro porušení antimonopolní legislativy, přičemž požadovalo vydání takových opatření, kterými by bylo firmě zabráněno v nezákonném jednání a která by současně vedla k obnovení hospodářské soutěže v těch oblastech trhu, kde byla Microsoftem narušena. Žaloba vinila Microsoft z toho, že uzavíral nelegální exkluzivní ujednání s prodejci, že si nezákonným způsobem udržuje monopol na trhu operačních systémů pro osobní počítače, a konečně že v rozporu s antimonopolními zákony integroval Internet Explorer do operačních systémů Windows 95 a Windows 98, čímž se pokusil o dosažení monopolní pozice na trhu internetových prohlížečů.

3. dubna 2000 vydal soud nález, v němž shledal Microsoft odpovědným za tři ze čtyř žalovaných nezákonných jednání. Současně vyzval žalobce, aby předložil návrhy, jakým způsobem by mělo dojít k nápravě situace. Na jejich základě vydal soudce Thomas Penfield Jackson 7. června 2000 konečný rozsudek, ve kterém souhlasil téměř se všemi ministerstvem spravedlnosti navrhovanými kroky k nápravě a rozhodl mimo jiné o tom, že by společnost Microsoft měla být rozdělena dvě na samostatné firmy, z nichž jedna by se věnovala vývoji operačních systémů a druhá tvorbě aplikací.

Po odvolání Microsoftu byla federálním odvolacím soudem zrušena ta část původního rozsudku, podle které měla být společnost rozdělena. 28. června 2001 totiž odvolací soud rozhodl, že soudce Jackson porušoval svými četnými mediálními vystoupeními v dané kauze zásadu nestrannosti. Případ mu byl proto odebrán a o nových sankcích za porušení antimonopolní legislativy by měla rozhodnout soudkyně Colleen Kollarová-Kotellyová. Ta již v září vyzvala obě strany sporu, aby před novým projednáváním případu u soudu nižší instance zahájily intenzivní jednání o mimosoudním urovnání. Ve světle rozhodnutí Nejvyššího soudu se však pravděpodobnost takového urovnání spíše snížila. Pokud by k dohodě nedošlo do 2. listopadu 2001, bude nařízeno nové projednávání celého případu. To by však bylo zahájeno nejspíše až v březnu či dubnu příštího roku.

Microsoft na tom ale není v tomto ohledu o nic lépe ani v Evropské unii. I tam jsou nyní jeho aktivity předmětem šetření Evropské komise. Zatímco v USA se terčem kritiky stala integrace prohlížeče Internet Explorer do operačních systémů Windows, Evropské unii se nejnověji znelíbil v operačním systému zabudovaný přehrávač Media Player. Ale již v červnu Unie vyslovila podezření, že Microsoft by mohl také zneužívat své převahy na trhu osobních počítačů k tomu, aby své dominantní postavení přenesl i na trh serverů. Dvouměsíční lhůta k vyjádření, která byla již jednou prodloužena, Gatesově firmě již brzo vyprší, ale Microsoft bude mít samozřejmě šanci přednést své argumenty Komisi také v rámci ústního slyšení.

V Americe se zatím zdá jisté jenom to, že se Microsoft nebude dělit. Zatímco je tedy rozhodnutí o formě a výši případných sankcí v případě soudního sporu v USA zatím v nedohlednu, Evropská unie má o možných sankcích celkem jasno. Podle evropského práva hrozí Microsoftu, stejně jako každé jiné společnosti, která poruší legislativu na ochranu hospodářské soutěže, pořádná pokuta. Ta může dosáhnout až deseti procent celkového ročního obratu, což v případě Microsoftu představuje více než 2,5 miliardy dolarů. Pokud k udělení pokuty skutečně dojde, je velmi pravděpodobné, že problém se dostane až k Evropskému soudnímu dvoru. Podle Mario Montiho, komisaře EU pro hospodářskou soutěž, však v daném případě šetření nekončí a zdaleka není rozhodnuto.

Bohužel se ale zdá, že se Microsoft příliš nepoučil. Alespoň poslední kroky, počínaje kritizovanou nutností aktivace Windows XP a Office XP, která byla nakonec prolomena ještě dříve, než se tyto produkty dostaly vůbec na trh, a konče například skandálem ohledně Hotmailu a Microsoftu Passport, tomu nasvědčují. Ani ostudné kampaně BSA, kterých jsme byli v poslední době svědky, na dobré pověsti příliš Microsoftu nepřidají. Z hlediska běžného uživatele by pak možná udělal Microsoft lépe, kdyby se namísto halasných útoků na open-source software věnoval raději zkvalitnění některých z hlediska zabezpečení neblaze proslulých vlastních produktů a přizpůsobil svou licenční a cenovou politiku blíže realitě.

Vrátíme-li se závěrem k samotné kauze Microsoft, pak v USA vše zřejmě směřuje k vyústění, které lze v tomto ohledu přiléhavě označit v duchu řeční "aby se vlk nažral a koza zůstala celá." Zamítnuté rozdělení firmy jako jedna z forem řešení v oblasti hospodářské soutěže není pro americké právo nová a byla již v minulosti několikrát realizována i když v jiných odvětvích průmyslu ať již formou soudního rozhodnutí, nebo dokonce speciálního zákona. Zda by to bylo produktivní a zejména efektivní v případě Microsoftu, to je velmi sporné a v tomto ohledu se zrušení části původního rozsudku může zdát rozumné. Pokud by se podařilo v dané kauze najít skutečně účinné kroky k nápravě, bylo by to určitě ku prospěchu drtivé většiny těch, kteří přicházejí s produkty Microsoftu prakticky denně do styku.

§§§§§


CD


Opět hvězdná kancelář

Patrik Malina

c01p0664

Po více než roce se dočkali příznivci kanceláře StarOffice - přinášíme vám novou verzi, kterou ani ne před měsícem uvolnila firma Sun Microsystems, a věřte, že čas věnovaný vývoji rozhodně nepřišel vniveč. Dále jsme, spolu s českým distributorem, připravili velkou akci, kdy s 10% slevou můžete zlegalizovat či nově pořídit kterýkoliv z programů firmy ACD Systems, včetně legendárního prohlížeče ACDSee. Pro pokročilé uživatele či správce Windows NT a 2000 je určen další produkt zdarma Defrag V.2, určený k defragmentaci disku, a nezapomněli jsme ani na "Stříbrné kotouče" a představíme vám dvě novinky od Terasoftu.

Jak jsem zmínil výše (a také se můžete dočíst v jednom z rámečků), jedním z nejzajímavějších příspěvků je bezesporu kancelářský balík StarOffice z dílny firmy Sun Microsystems. Najdete jej v rubrice Akce, kde jsou připraveny instalační balíky (kromě Windows i pro Linux!), podrobný návod instalace, přehled všech novinek v aplikaci a také kolekce okomentovaných obrázků s náhledy uživatelského rozhraní, abyste se mohli alespoň zběžně s tímto softwarem seznámit, než instalaci provedete. Bohužel, doprovodné materiály jsou pouze v angličtině, neboť balík byl uvolněn opravdu nedávno. Doufám, že vás to od vyzkoušení neodradí byla by to opravdu škoda!

V rubrice Novinky je připraveno listopadové číslo elektronického magazínu o filmu Shot! Opět v něm naleznete řadu recenzí, rozhovor a mnoho zajímavostí z filmového světa. Pro čtenáře, kteří řeší různé problémy se svým PC a rádi by si od nás nechali poradit, připravil jeden ze spoluautorů rubriky FAQ (často kladené dotazy) podrobný návod, jak doložit stav počítače, jenž je pro správné "rozluštění" problému nezbytný. Dokumentaci budete pořizovat pomocí programu SiSoft Sandra, jehož aktuální verzi najdete vždy v rubrice Software/Topware. Další položkou, jak doufáme, uděláme radost uživatelům operačního systému Linux přinášíme vám tři letošní čísla Linuxových novin v českém jazyce. Samozřejmě nechybí elektronická podoba časopisu a přehled obsahu starších CD.

Pojďme k rubrice Software. V části Komerční narazíte především na další program zdarma, tentokrát od firmy O&O Software. Více se o aplikaci pro údržbu Windows NT a 2000 s názvem Defrag V.2 i výrobci dočtete v rámečku na této doustraně. Další zajímavou akcí je 10% sleva na velmi známý prohlížeč ACDSee a další produkty z dílny ACD Systems. Pokud tento program či jeho "příbuzné" chcete zakoupit (či zlegalizovat jejich dosavadní používání), máte jedinečnou šanci toto provést právě teď. Podrobnosti o této akci naleznete v dalším rámečku. S následujícím příspěvkem přichází tvůrce multimediálních výukových titulů Terasoft, a jako vždy můžete tato CD zakoupit s 10% slevou. Posledním příspěvkem v této části je prezentace softwaru Zetafax, určeného k faxování "ve velkém". Recenzi najdete uvnitř časopisu.

Pro hravé a přemýšlivé je tentokrát určena část Téma CD. Náš disk má samozřejmě omezenou kapacitu, proto nečekejte "supernovinky", avšak přesto se můžete dobře pobavit. Část her patří do kategorie "logické" z tuzemských zmíním např. hru Hafík (připomíná legendární Boulder Dash), Dáma 2 (včetně výukových textů a ukázkových partií) či netradiční kvadragon, ze zahraničních zdrojů pocházejí Wzebra (analogie deskové hry Reversi) či Trixoid. Pokud jde o "akční" hry, vyzkoušejte závody automobilů (Trabi II opravdové trabanty) Action SuperCross či Speedway. Na osamělé hráče jsme pamatovali dvěma sadami karetních solitérů a úplně všem doporučuji akční "oddechovku" Moorhuhn 2 skvělou honbu na slepice v zimním provedení.

Pěkné novinky jsou rovněž připraveny v části Topware. V nových verzích přinášíme prohlížeč ACDSee 4.0, komprimační utilitu WinRAR 2.90 CZ či přehrávač hudby WinAmp 2.77. Určitě nepřehlédněte grafický editor Pixia, stahovač GetRight či hvězdný atlas Coeli Stella. Další software doplňuje operační systém Windows můžete si nainstalovat novou verzi Windows Installeru či modul pro podporu skriptování.

V části Vyzkoušejte si naleznete, jak je zvykem, software, popsaný uvnitř čísla. Jsou to programy z CD Centra, dále výborný pomocník KeyWallet (čtěte Rychlokurz) a kolekce pomůcek k pojednání o možná neznámých schopnostech e-mailových programů. Nepřehlédněte např. všestranný program ZipGenius, jenž zdaleka není jen ke komprimaci dat, hloubavějším a zkušenějším uživatelům Windows jsou určeny utilitky Registry Guide a Process Explorer, a na domácí financování zkuste nasadit Účtovník. Poslední, svým obsahem velmi konzervativní je část Antiviry, kde přinášíme opět updaty antivirových databází a plnohodnotné programy zdarma.

V rubrice Komunikace jsou připraveny dva zajímavé příspěvky, jež iniciovali sami čtenáři. Jedním z nich je kompletní podpora pro práci s češtinou v prohlížeči Opera 5.12. Můžete si nainstalovat jak jazykový modul, jenž umožní kompletní zobrazení českého uživatelského rozhraní, tak speciální komponentu, díky níž dojde k vytvoření nového menu pro přepínání znakových sad na středoevropský standard. Dalším příspěvkem je zálohovací utilitka, jež umí uložit obsah archivu programu ICQ ve starší verzi 99b. Pokud tedy provádíte upgrade a nechcete přijít o data, určitě ji vyzkoušejte. Dále v rubrice najdete novou verzi prohlížeče Mozilla, jenž stojí určitě za povšimnutí, a poslední položkou je off-line prohlížeč WebCopier, s jehož pomocí můžete na váš pevný disk přesouvat kompletní webové stránky.

V rubrice Hardware nenastala, co do struktury, žádná změna, takže jsou opět připraveny aktuální tabulky TOPů (přibyly hlavně skenery a počítačové sestavy) a nové verze ovladačů, tentokrát pro karty Hercules 3D Prophet a myši firmy Logitech.

Pokud jste navštívili INVEX (stejně hekticky jako my), pak pevně doufám, že s naším časopisem si příjemně odpočinete v klidu svého domova či pracovny; to samozřejmě neznamená, že byste jej nemohli číst třeba v tramvaji, ale CD většina z vás asi vyzkouší u pracovního stolu. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň!

O&O Software

Německá vývojářská firma tohoto jména se zaměřuje na tvorbu nástrojů pro údržbu operačních systémů Windows 2000 a NT. V její nabídce je především rodina programů O&O Defrag pro defragmentaci pevných disků a dále kolekce programů O&O BlueCon pro řešení krizových stavů, jež Windows oznamují nechvalně známou modrou obrazovkou s často nepříliš výmluvnými informacemi. Abyste se mohli s první kategorií aplikací důkladně seznámit, nabídl výrobce našim čtenářům program O&O Defrag V.2 k užívání zdarma. Tuto výhodu je možno uplatnit pomocí bezplatné registrace na stránkách výrobce (www.oo-software.com/register/special/cz), jejímž prostřednictvím získáte licenční klíč pro trvalé plnohodnotné užívání programu. V případě nejasností či problémů zkuste případně navštívit naše domovské stránky.

Zdarma a se slevou

StarOffice 6.0 Beta

Kancelářský balík firmy Sun Microsystems je jistě řadě z vás znám v našem magazínu jste již mohli v minulosti narazit jednak na starší verze, jednak na brožurku s podrobným manuálem. I tentokrát následujeme v nejkratším možném termínu po uvolnění balíku od výrobce uvedení na našem CD, takže si můžete vyzkoušet všechny novinky sami a věřte, že je jich rozhodně dost. Podrobný článek o tomto balíku najdete v tomto čísle v rubrice Novinky, takže zde se jen stručně zmíním, že instalace nevyžaduje registraci (tedy žádná čísla či kódy), program je zcela zdarma a ačkoliv uživatelské prostředí je v angličtině, s českými znaky v souborech nemá StarOffice žádné problémy. Bezproblémový přenos mezi dokumenty MS Office a StarOffice je samozřejmostí.

O&O Defrag V.2

Prostřednictvím tohoto programu zdarma bychom rádi na našem CD (a také uvnitř magazínu) prezentovali aplikace německé firmy O&O Software, jež se zaměřuje na potřeby správy operačních systémů Windows NT a 2000. Aplikaci je nutno po instalaci pro provoz zdarma zaregistrovat na stránkách výrobce. Podrobnosti naleznete v samostatném rámečku.

ACDSee 4.0 a spol.

Po delší době vyrazila " s kůží na trh" firma ACD Systems, jejíž grafický software zná zřejmě drtivá většina uživatelů PC a Windows. Protože tento výrobce má v tuzemsku regulérní zastoupení, připravili jsme pro vás velkou akci, v níž vám nabízíme 10% slevu na všechny produkty této firmy, jež český distributor nabízí! Přestože většina z vás zřejmě zná pouze prohlížeč ACDSee, portfolio produktů obsahuje řadu dalších zajímavých nástrojů, převážně z grafické oblasti. Prohlížeč jsme již zmínili, takže jen připomeňme, že existuje rovněž ve verzi pro MacOS, a na obou platformách již dlouho vyniká především svou rychlostí zobrazování. Pro nejméně náročné uživatele, kteří chtějí pouze rychle procházet a organizovat své snímky, je určena jednodušší varianta ACDSee Classic. Dále jsou zde např. FotoCanvas pro retušování fotografií, FotoAngelo pro tvorbu spořičů a prezentací, a také PicaView prohlížeč, jenž integruje do Průzkumníku Windows. Tím výčet nekončí, neboť lze např. zakoupit kompletní sady, obsahující více produktů za zvýhodněnou cenu. Zkrátka, vybere si každý (např. na stránkách českého distributora, kde jsou české popisy), a nezapomeňte na 10% slevu!

Terasoft

Našim čtenářům dobře známý výrobce multimediálních výukových titulů přinesl na podzim mimo jiné dvě novinky, jež vám na tomto CD představíme. Již v minulém čísle jste mohli číst recenzi na titul Martínkova zvířátka, a v tomto vydání pak narazíte na článek o produktu Tajemný svět hmyzu. Obě výuková CD jsou zde prezentována obsáhlými ukázkovými verzemi. První zmíněný titul navazuje na oblíbenou řadu TD Dětský koutek a je určen nejmenším uživatelům, druhý pak volně náleží do řady TS Biologie. Jak bývá u produktů Terasoftu dobrým zvykem, i v tomto případě můžete při zájmu o koupi uplatnit nárok na 10% slevu.

§§§§§


Trendy


Sítě 3G – Máme se opravdu na co těšit?

Dagmar Ruščáková

c01p0619

Začátkem října spustil japonský telekomunikační operátor společnost NTT DoCoMo do reálného provozu síť 3. generace představil tak zákazníkům služby, jejichž technologická příprava spolykala miliardy dolarů a přivedla velké telekomunikační firmy téměř až na dno jejich finančních možností. Budoucnost nových technologií je nyní zcela v rukou zákazníků a operátoři na celém světě s napětím čekají, jak dopadne první zkouška.

Leckoho napadne proč se z toho dělá takové drama? Snad výrobci a operátoři vědí, co dělají, když byli ochotni do rozvoje zcela nových bezdrátových služeb tolik investovat. V zásadě je to pravda, nicméně rozvoji sítí 3G se postavila do cesty jedna zásadní překážka po desetiletí bezprecedentního růstu začala americká ekonomika, motivující svým potenciálem mnohé další světové regiony slábnout, a situaci ještě zhoršil zářijový teroristický útok. Příprava jakékoliv technologické novinky je dlouhodobou záležitostí, obzvlášť pokud má vlastně charakter utility podmínkou využití služeb 3G je existence nového druhu sítí a speciálních zařízení, které na nich budou fungovat. Celá akce se zrodila v době výbušného rozvoje sítí GSM, doprovázeného bezprecedentním přijetím technologie krátkých textových zpráv (SMS). Nebyl problém přesvědčit investory, že nastal ten správný čas pro "svět ve vaší kapse či lépe ve vašem mobilu". Technologie 3G skýtají obrovský prostor pro rozvoj vskutku užitečných firemních aplikací, nicméně jejich přijetí bude nejspíš závislé na lidské zvědavosti, hravosti a řekněme si to upřímně, také snobství.

Opravdu to potřebujeme?

Pro začátek si ještě jednou řekneme, co by nám vlastně sítě 3G měly nabídnout. Kouzlo nových služeb je především v multimediálních aplikacích, jejichž fungování by měla zajistit právě vysoká přenosová rychlost sítí 3G, která má umožnit přenos dat rychlostí 344 Kb/s u pohybujícího se vozidla, a v "klidu", tedy v budovách, je očekávána až na úrovni 2 Mb/s. Zefektivnění by mělo být dáno použitím paketového přenosu dat, který nevyžaduje ustavení vyhrazené cesty. Díky tomu je možné v mobilním terminálu 3G spojit přenos dat a přístup k internetu s funkcemi digitálního fotoaparátu, videokamery či přehrávače. Prakticky by to mělo znamenat v prvé řadě pohodlný přístup k nejrůznějším internetovým stránkám, který by umožnil využít jejich multimediální potenciál. Vedle zábavy a informací je ve hře především rozvoj m-commerce.

Možné je téměř všechno pokud na to někdo vymyslí smysluplnou aplikaci. Z toho vyplývá, že na budování sítí 3G si na své nepřijdou jenom technologické firmy zajišťující jejich výstavbu, ale také tvůrci softwaru.

Fantazie přeměněná ve skutečnost proč tedy tolik pochyb? Problém je v tom, že většinu funkcí, které sítě 3G nabízejí, už v nějaké, byť méně dokonalé a efektní podobě, dokážeme zvládnout již dnes v rámci možností sítí GSM, např. pomocí technologie GPRS. Nalákat dostatečný počet nadšenců v době, kdy lidé uvažují spíš o tom, jak ušetřit, bude tím kritickým momentem pro budoucnost.

Pošli obrázek, stáhni si klip

Zahoďme na chvilku pesimismus a podívejme se na to, co si můžeme s novými technologiemi vlastně užít. První oblastí, která se naskýtá, je multimedia messaging. Vysoká přenosová rychlost a spojení terminálu 3G (mohou to být různé druhy mobilních telefonů nebo PDA) s digitálním fotoaparátem či kamerou dávají nový rozměr zprávám odkudkoliv. Tvrzení "Je to tu skvělé" doplníme rovnou dokumentujícím obrázkem, a výkřiku "Tak tohle jsi měl vidět" může dodat váhu bleskově pořízené video. Proč jenom napsat "Pozdravuje tě Petr", když můžeme poslat rovnou Petrův obrázek i se záznamem jeho hlasu? Podobných ptákovin si jistě vymyslíte sami dost a dost, nicméně stojí za upozornění, že tyto možnosti se dají využívat i zcela vážně tedy pro korporátní služby, pro policii, pro servisní pracovníky, pro záchranáře v případě požárů, povodní a jiných katastrof. V zásadě jde o tom, že pracovník v terénu je schopen podat přesnou zprávu o situaci na místě, kam byl vyslán, a zároveň může obdržet téměř jakékoliv nutné informace ze svého ústředí.

Neztrácejme zbytečně čas

Hezkým případem, který se v této souvislosti obvykle uvádí, je vyšetřování dopravních nehod. Každý z nás se do této situace může dostat a mnoho lidí se již přesvědčilo, o jak zdlouhavou proceduru může jít. Nyní si představme, že policista, který k nám přijel, je vybaven terminálem 3G s potřebnými aplikacemi. Nejdříve se musí popsat místo nehody (fotoaparát), zaznamenat výpovědi svědků (psaný text nebo digitální nahrávka) a utrpěné škody (opět fotoaparát). Zprávu je třeba zaslat na dopravní inspektorát (telefon), možná se bude hodit ověření, zda auta patří opravdu zúčastněným řidičům, či mají-li majitelé zaplacené povinné ručení (nahlédnutí do databáze telefon, internet). Přes telefon je možné v případě potřeby sehnat odvoz auta, nejbližší hotel, nebo se zúčastnit porady, na kterou účastník nehody nedojel. V horším případě, byl-li někdo zraněn, může posádka záchranky pomocí 3G telefonu účinněji konzultovat problém se specialisty z domovské nemocnice. Je známo, že o přežití zraněného ve vysokém procentu rozhoduje první ošetření, a rychlé vyřešení pochybností zasahujícího personálu (nebo ostatních účastníků nehody) může znamenat rozdíl mezi životem a smrtí nebo zmrzačením.

Bez pošty ani ránu

Ve výčtu efektních možností sítí 3G se často zapomíná na "obyčejný" e-mail. Přesto je již dnes pro mnoho lidí stálý přístup k jejich e-mailové schránce běžnou nutností. Představte si, že budete schopni na svém telefonu pohodlně nejen e-maily psát a posílat, ale připojovat k nim libovolné soubory, opět v multimediální podobě. Manažer si může poslat komplikovanou prezentaci svých nápadů, běžný člověk zase třeba oblíbenou písničku, fotky z dovolené nebo vtipy z internetu.

Internet a hry

Množství možností, jak se zabavit se svým 3G telefonem násobí snadný přístup na internet. Opět díky vysokým přenosovým rychlostem a zároveň díky větším displejům 3G terminálů bude možné využívat všech možností internetových stránek tak, jak je pro nás jejich autoři připravili. Vedle běžných informací se nabízí využívání mobilního obchodování v podstatně vyšší kvalitě, než jakou umožňují dnešní telefony. Zboží bude možné si prohlédnout, zjistit o něm vše podstatné a jednoduše ho zaplatit. Ostatně toto není velká fantazie, na to, aby nám telefon sloužil jako pohotová peněženka, se již pracuje v rámci GSM.

Další kapitolou jsou hry. Jestliže dnes dokáží lidé ťukat do svých mobilů kvůli primitivním a graficky nijak oslňujícím hrám, co teprve budou dělat, až se hry v telefonu vyrovnají těm počítačovým?

Hudba v mobilu

Velká očekávání výrobců se upínají též k přehrávání hudby a stahování videoklipů. Poslouchat oblíbené písničky v mobilu asi nebude to hlavní hlavní by měla být opět možnost hudební soubory posílat. Tedy najít si na internetu tu, která nás právě uchvacuje, a třeba ji rozeslat kamarádům. Nemusíme se spokojovat jenom s písničkami, proč si svůj idol neprohlédnout v akci? Stáhněte si videoklip. Předpokládám, že se vydavatelský průmysl v případě takovýchto možností probudí dříve, než jak tomu bylo v případě internetu, a na novou situaci se připraví. Kdo by toužil po kauze Napster v 3G podobě.

Pomoc, tady jsem!

Další kapitolou využívání 3G služeb jsou lokační služby. Znamená to, že byste měli mít možnost vždy zjistit kde jste vy, nebo kde jsou lidé, které hledáte. I když necháme stranou zpravodajsko-zločinecké aspekty této záležitosti, pořád nám zbude mnoho užitečných funkcí. Například hledání něčeho nejbližšího restaurace, kina, nádraží či třeba nemocnice. K dispozici bychom měli dostat 3D plánky, díky nimž bychom se měli dostat tam, kam potřebujeme, bez zbytečné ztráty času. Stejné možnosti budeme mít i v případě dálkových cest. Opět je pravda, že již dnes můžeme používat služby GPS, ale kdo je má fakticky k dispozici, pokud zrovna neřídí kamion nebo nepatří mezi osvícené taxikáře?

Opravdu se dočkáme?

Teoreticky by nás služby 3G opravdu neměly minout. Evropa jako region má pro jejich příchod optimální podmínky, jelikož se na celém jejím území používá jednotný standard GSM, takže se dá předpokládat hladký přechod opět na jednotný standard, tentokráte 3G sítí. Je zajímavé, že Spojené státy na tom jsou tentokrát podstatně hůř než Evropa. Nejednotnost dnes používaných systémů bezdrátové mobilní komunikace v USA (paralelně jsou používány čtyři GSM, TDMA, FDMA a CDMA) totiž znamená obtíže. Myslím, že záruku máme v jednom firmy na to již vynaložily tolik prostředků, že si prostě nemohou dovolit, aby to nevyšlo. Uvidíme, čím nás v nejbližších letech překvapí.

§§§§§


Jak na to


Office pro pokročilé – část první – Word a Excel

Marcel Flídr

c01p0610

Od svého vydání před více než rokem se Microsoft Office 2000 usadila na většině osobních počítačů. Díky větší integraci s webem, vylepšenému prostředí a propracovanějším funkcím pro týmovou práci se zdá, že nejpopulárnější kancelářský balík nelze překonat. Překotný vývoj aplikací s sebou však přináší také to, že přes obrovskou propracovanost a usnadnění mnoha pracovních postupů většina uživatelů využije jen zlomek z dostupných funkcí. Proto jsme připravili tento článek, v němž popíšeme alespoň některé pokročilejší a často opomíjené funkce, které vám pomohou k rychlejší a efektivnější práci. V jeho první části se budeme věnovat Wordu a Excelu.

Správa dokumentu

Jestliže jste ve Wordu zvládli tvorbu nejjednodušších textů jako jsou dopisy a poznámky, zřejmě vám práce na dalších dokumentech půjde rychle od ruky.

V této části vám ukážeme, jak lze zaznamenávat mnohonásobné změny textu a jak si snadno upravíte strukturu dokumentu pomocí zobrazení jeho osnovy.

1. Word umožňuje použití revizních značek pro zaznamenání změn v dokumentu (např. označení smazaných nebo vložených slov). Výhodou tohoto mechanismu je to, že hlavní editor se může kdykoliv vrátit k předchozí verzi dokumentu a ignorovat provedené revize. Podobu revizních značek nastavíte v nabídce Nástroje/Možnosti na záložce Revize.

2. Dalším krokem k užití revizních značek je použití revizního panelu nástrojů. Pro jeho zobrazení klikněte v menu Zobrazit/Panely nástrojů na položku Revize. Zaznamenávání revizí zahájíte stiskem tlačítka Sledování změn na tomto panelu. Od této chvíle se všechny provedené změny zvýrazní v textu dokumentu a nebudou se přímo automaticky provádět (např. mazání znaků).

3. Jakmile je dokument hotov, může koncový editor pomocí revizního panelu nástrojů procházet jednotlivé změny a podle potřeby je přijímat či zamítat.

4. Pokud pracujete s několika dokumenty (např. zprávami) v jednom souboru, je lepší místo komplikovaného vyjímání a vkládání použít zobrazení osnovy. Zapnete jej v nabídce Zobrazit volbou Osnova. Současně se zapne také příslušný panel nástrojů, který vám kromě jiného umožní vypsat pouze nadpisy určité úrovně nebo celou logickou strukturu souboru.

5. Abyste mohli s dokumenty takto pracovat, musíte používat styly a nadpisy. Jejich nastavení se budeme věnovat později v samostatné části. Prozatím potřebujete vědět pouze to, že kliknutím na šipky v panelu Osnova, tyto zvyšují nebo snižují úroveň nadpisu a tím nastavují jeho důležitost v rámci dokumentu.

6. Používáte-li nadpisy k pojmenování jednotlivých částí textu, můžete kliknutím na tlačítko s příslušným číslem zobrazit nadpisy této úrovně a tím získat různě podrobnou osnovu. Poslední sada tlačítek na panelu slouží k vložení nebo odebrání vnořených souborů z hlavního dokumentu.

Obrázky, rámečky a tabulky

Občas zjistíte, že byste potřebovali obohatit dokument o tabulky, přehledy či grafy. V této části ukážeme, jak lze Word využít jako jednoduchý DTP program a jak propojit data z Excelu do Wordu.

1. Nejčastěji se pro doplnění textu ve Wordu využívají obrázky, a to jak kliparty tak bitmapy (např. fotografie). Postup je jednoduchý. V nabídce Vložit/Obrázek si vyberete buď Klipart (budou se využívat soubory dodané s Office), nebo volbu Ze souboru, po jejíž aktivaci nalistujete na disku příslušný grafický soubor.

2. Jestliže vložíte obrázek přímo do textu, zjistíte, že Word vám nedovolí s ním libovolně manipulovat. Abyste tuto možnost měli, musíte použít rámeček. Klikněte na tlačítko Zobrazit panel Kreslení na panelu nástrojů Formát (případně zvolte z menu Zobrazit/Panely nástrojů příkaz Kreslení), abyste měli k dispozici panel s kreslicími nástroji. Na něm vyberte tlačítko Textové pole (bílá ikona s čarami a velkým písmenem A) a na obrazovce nakreslete rámeček. Do takto vytvořeného textového pole můžete vkládat obrázky, stejně jako text. S hotovým rámečkem můžete libovolně pohybovat po ploše dokumentu.

3. Nejčastěji Pro vkládání tabulek do dokumentu existují dva základní postupy. Především můžete použít tabulkové nástroje integrované do Wordu. V panelu Formát klikněte na tlačítko Vložit tabulku nebo použijte příkaz z nabídky Tabulka. Po vložení tabulky do dokumentu můžete její podobu upravit nástroji z panelu Tabulky a ohraničení (zobrazí se po stisku tlačítka Zobrazit panel Ohraničení na liště Formát), případně volbou Vlastnosti tabulky z nabídky Tabulka.

4. Druhou variantou je vytvoření tabulky v Excelu a její následný import do dokumentu ve Wordu. Postupujte tak, že nejprve v Excelu vytvoříte svou tabulku (případně i s grafem), požadovaná data (buňky) vyberete a zkopírujete do schránky. Ve Wordu pak zvolte Úpravy/Vložit jinak a vyberte typ list aplikace Microsoft Excel objekt. Tento postup je vhodnější proto, že můžete využít výhod, které vám pro práci s tabulkami nabízí Excel stačí pouze na vloženou tabulku ve Wordu dvakrát kliknout.

Styly, poznámky a indexy

Občas můžete potřebovat doplnit váš dokument ve Wordu poznámkami pro své kolegy nebo čtenáře. Může se jednat o jednoduché hlavičky popisující dokument. Případně lze jako formu zvolit poznámky pod čarou nebo vysvětlivky. Pro lepší orientaci čtenářů je vhodné používat kvalitně definované styly a/nebo doplnit dokument o obsah či rejstřík.

1. K doplnění hlaviček do dokumentů slouží nabídka Zobrazit/Záhlaví a zápatí. Po jejím výběru se nahoře i dole na stránce zobrazí malý rámeček a zároveň se aktivuje příslušný panel nástrojů. Napište požadovaný text záhlaví (resp. zápatí), po stisku tlačítka Vložit automatický text na panelu Záhlaví a zápatí jej doplníte o informace typu jméno autora, datum nebo číslo stránky. Je vhodné text hlaviček zformátovat odlišně od zbytku dokumentu.

2. Nastavení stylů, které řídí základní vzhled textu v odstavcích, nadpisech apod., je k dispozici v nabídce Formát/Styl. Zde můžete editovat již použité (případně všechny) styly nebo nově definovat své vlastní. Kliknete-li na tlačítko Upravit, zobrazí se dialogové okno pro nastavení zvoleného stylu. Volby pro změnu jednotlivých vlastností stylu (písmo, parametry odstavce...) skrývá tlačítko Formát.

3. Jestliže potřebujete do dokumentu vložit poznámky pod čarou nebo vysvětlivky, klikněte na volbu Poznámka pod čarou v nabídce Vložit. Poznámky pod čarou budou umístěny k dolnímu okraji stránky, vysvětlivky až na konci celého dokumentu. Kliknete-li na Možnosti, můžete v zobra-zeném dialogovém okně určit nejvhodnější formát číslování a nastavit, zda se poznámky budou číslovat kontinuálně v celém dokumentu nebo v každé části vždy od začátku. Pokud jste se spletli, můžete v tomtéž okně převést poznámku pod čarou na vysvětlivku a obráceně.

4. Vložení obsahu dokumentu je relativně jednoduché, ale tvorba rejstříku z rozsáhlého textu může být poněkud pracná. V obou případech naleznete potřebné funkce a volby pro nastavení vzhledu v nabídce Vložit/Rejstřík a seznamy. Nejjednodušší způsob jak vytvořit rejstřík je sestavit si oddělený dokument, obsahující slova, která mají být v rejstříku. Poté můžete na záložce Rejstřík kliknout na tlačítko Automaticky a zadat jméno předem připraveného souboru s pojmy. Word pak na základě tohoto souboru prohledá celý hlavní dokument, označí všechny výskyty zadaných slov a automaticky vytvoří rejstřík.

Vzorce a makra

Tabulkové procesory pracují jako vizuální kalkulátory umožňující pracovat s daty ve formě tabulek, graficky je zpracovat a zjišťovat jejich vzájemné vztahy. Jednou z nejdůležitějších funkcí Excelu je opakované použití jednou vytvořeného vzorce na velké množství vstupních hodnot (např. připočtení DPH k cenám produktů).t1Zápis vzorce popisuje průběh výpočtu. V Excelu vždy začíná znakem rovná se (=) následovaným prvky vzorce (například =10+17,5 v případě, kdy chcete pracovat s konkrétními čísly). Mnohem častěji však budete chtít pracovat s hodnotami v nějaké buňce nebo oblasti buněk (například vzorcem =C2*1,22 vypočítáte hodnotu z buňky C2 navýšenou o DPH). Složitější vzorec, využívající oblast buněk, by mohl vypadat třeba takto: =(E5-9)/SUMA(D1:D3) výsledkem bude hodnota buňky E5 minus 9 vydělená součtem buněk D1 až D3.

2. Funkce jako SUMA nebo PRŮMĚR se dají v Excelu použít též k zjednodušení složitých výpočtů. Například vzorec =PRŮMĚR(A2:C24) vypočítá průměr hodnot všech buněk mezi A2 a C24. Kompletní seznam funkcí vyvoláte aktivací nabídky Vložit/Funkce. Jednotlivé funkce se mohou do sebe vnořovat a používat v podmíněných výpočtech. Například vzorec =KDYŽ(PRŮMĚR(A2:A6)>100;SUMA(B2:B6);0) zobrazí číslo různé od nuly (konkrétně součet buněk B2 až B6) pouze tehdy, jestliže průměr buněk A2 až A6 je větší než 100.

3. Ve vzorcích se používají tzv. operátory. Jsou to ty části vzorce, které určují typ prováděné operace. Děli se na čtyři základní typy: aritmetické (např. +, -, *, /), relační (menší než (<), větší než (>) apod.), textové a odkazovací (umožňující pracovat s několika buňkami současně). Podrobnější popis operátorů najdete v tabulce.

4. Excel, stejně jako další aplikace balíku Office, nabízí makra jako nástroje pro automatizaci prováděných úkonů. Vzhledem k tomu, že tvorba maker je založena na plnohodnotném programovacím jazyku VBA (Visual Basic for Applications), zabral by samotný komplexní popis problematiky maker několik takovýchto článků. Proto si v tomto textu ukážeme pouze jednoduchou tvorbu základních maker pomocí nahrávání prováděných činností. V nabídce Nástroje/Makro zvolte položku Záznam nového makra a zadejte název makra, popř. zkratkovou klávesu, kterou budete používat k jeho spouštění.

5. Nyní si vytvoříme jednoduché makro, jež bude počítat celkovou cenu s DPH (předpokládáme, že jednotlivé dílčí ceny jsou v buňkách C3 až C7). Klikněte na buňku, v níž chcete mít zobrazen výsledek, a zapište do ní vzorec =SUMA(C3:C7)*1,22. Teď již můžete nahrávání makra zastavit (klikněte na malý modrý čtvereček Zastavit záznam v plovoucím panelu nástrojů). Tím je makro uloženo. Po stisku vaší klávesové zkratky se v určené buňce zobrazí součet dílčích cen včetně započtené DPH.

Filtry a kontingenční tabulky

Pořadí, v jakém zadáváte data do tabulek, nemusí být vždy nejvhodnějším formátem pro analýzu informací. Pořadí změníte jednoduše tak, že vyberete oblast dat, která chcete upravit a kliknete na příkaz Seřadit v nabídce Data. Potom můžete vybrat, podle jakých sloupců a kritérií se má provést třídění. K složitějším úpravám (skrytí a zobrazení řádků) a zadávání složitějších kritérií slouží filtry.

1. Filtr pracuje tak, že zobrazuje ze zpracovávané oblasti pouze ta data, která splňují zadaná kritéria. K dispozici je buď jednoduchý automatický filtr, nebo jeho rozšířená varianta. Pokud si přejete řídit zobrazování pouze jedním kritériem (např. všechny prodeje uskutečněné v daný den), označte příslušný sloupec v tabulce a v menu vyberte příkaz Data/Filtr/Automatický filtr. Po kliknutí na šipku zobrazenou v horní buňce můžete vybírat hodnotu kritéria.

2. Automatický filtr sice umožňuje rychlé a snadné vytřídění potřebných údajů, ale pokud vám jeho činnost zcela nevyhovuje, můžete zadat vlastní nastavení. Klikněte na šipku nad sloupcem a vyberte možnost Vlastní. V dialogovém okně si nastavte své vlastní kritérium ("je rovno", "je větší než", "má na začátku" apod.) a požadovanou hodnotu.

3. Alternativou je použití kontingenční tabulky. Jedná se o interaktivní tabulku, ve které jsou shrnována data z několika seznamů či tabulek. Nejjednodušší způsob jejího vložení je použití průvodce v nabídce Data/Kontingenční tabulka a graf.

4. Posledním krokem průvodce je rozhodnutí, zda se má tabulka vytvořit na existujícím nebo na novém listě. Potom již můžete do jednotlivých polí kontingenční tabulky (řádky, sloupce, datové hodnoty) přetahovat z panelu nástrojů pole, která máte k dispozici.

Pokračování příště

První část našeho článku věnovaná pokročilejším uživatelům kancelářského balíku Microsoft Office se týkala aplikací Word a Excel. Pokusili jsme se zde ukázat, jak efektivněji vytvářet dokumenty a zpracovávat a analyzovat data v tabulkách. Za měsíc zaměříme svou pozornost na další dvě aplikace Office, a to PowerPoint pro tvorbu prezentací a databázový systém Access.

§§§§§


Rychlokurz: Key Wallet – Bezpečný sejf pro vaše hesla

Karel Šredl

c01p0611

Vítám vás u dalšího poprázdninového :-( a po-dovolenkového :-( Rychlokurzu. Dnes ráno, když jsem dorazil do práce, mě počítač po zapnutí a přihlášení přivítal hláškou, že bych si měl změnit přístupové heslo. Chápu to, znám důvody, proč jsou tyto změny potřeba, ale nemám tyto situace rád. Kdo si má neustále nová hesla vymýšlet, ale hlavně pamatovat! Přihlášení do počítače, PIN do mobilu, PIN na bankovních kartách, heslo na tajné položky v elektronickém diáři (něco je potřeba schovat :-), přihlašovací jména a hesla k různým e-mailovým serverům, chatům, aukcím toto množství jmen a hesel a PINů se již začíná blížit k hranicím schopností lidského mozku (obávám se, že mé hranice to již překročilo).

Proto jsem se poohlédl po pomocníkovi. Z počtu nalezených prográmků a utilit, které si za vás pamatují autentifikační informace, jsem pochopil, že nejsem jediný, kdo má tento problém a topí se v heslech. Po letmém vyzkoušení jsem zjistil, že si jsou pomocníci v mnohém podobní a většina z nich poskytuje přesně to, co by člověk od takového programu očekával bezpečnost dat a jednoduchost obsluhy. Proto jsem nakonec z těchto programů vybral ten, který se mi jednoduše nejvíc líbil tedy ten, který byl ke všem požadovaným funkcím ještě navíc hezký. A samozřejmě jsem preferoval freeware, tedy program zdarma. Podařilo se mi najít kombinaci obojího. Proto si v dnešním Rychlokurzu posvítíme na "peněženku na klíče" tedy "KeyWallet".

INSTALACE

A začneme pěkně od začátku instalací. Ta je poměrně jednoduchá, prostě stažený exe-soubor spustíme. Můžeme s klidným svědomím ponechat standardní umístění instalovaného programu na hard disku a prostě odpovídat [Yes] a [Next >], dokud nebudeme na konci vyzváni k restartu počítače. Po zrestarování se nás počítač hned ze začátku zeptá, jaký vzhled "skin" chceme naší peněžence nastavit. Ano, program KeyWallet může opravdu vypadat jako peněženka, může však vypadat i úplně jinak to vše za vás udělá nastavení "skinu". Tyto "skiny", tedy jakési "kůže" pro váš program, si můžete stáhnout z internetu, zkopírovat do adresáře KeyWallet/skins a vybrat v nastavení (pravé tlačítko na ikonu v panelu nástrojů Windows \ "Preferences" \ záložka "Advanced" \ oddíl "Skins" \ "Use skin from file" tlačítko [...]), a vámi stažený vzhled úplně změní vizáž programu.

Po nastavení vzhledu jsme dotázáni na heslo. Pod tímto heslem budete mít skryty všechny ostatní citlivé informace. Proto se nebojte a vytvořte si heslo pěkně složité (malá a velká písmena + číslice), a hlavně si ho zapamatujte! Nebojte se, potom už vám bude stačit pamatovat si pouze toto heslo.

Po úspěšné instalaci vyvoláme kliknutím na ikonu hlavní okno peněženky. Jak už jsem říkal, vaše okno může vypadat úplně jinak, to vše v závislosti na "skinu", který jste zvolil. Já jsem si na ukázku vybral ten s názvem "Resizable".

NASTAVENÍ

Jak je mým zvykem, ještě před prvním použitím se krátce podíváme na nastavení. K němu se dostaneme kliknutím pravým tlačítkem na ikonu \ a z menu vybereme "Preferences".

V listu "General" je pro naše účely nejdůležitější tlačítko [Enter password], kterým můžeme změnit ono hlavní heslo programu. V listu "Advanced" budeme asi párkrát potřebovat oddíl "Skins", v němž nastavujeme vzhled programu, nebo taky můžeme "skiny" vypnout (volbou "Use Windows skin"). V posledním listu "Random generation" nastavujeme pravidla pro náhodně generovaná hesla. Já osobně bych vám doporučil nastavení podle obrázku.

ZADÁVÁNÍ KLÍČŮ

Nastavování máme z krku, můžeme se vrhnou na vlastní použití. Nejprve musíme do programu nějaká ta hesla a PINy vložit. To můžeme provést tak, že řekneme peněžence, aby vás sledovala, když zadáváte heslo, nebo ho tam zadáte manuálně. Podívejme se nejprve na tu pohodlnější variantu. Řekněme, že máte puštěný Průzkumník internetu s vaší oblíbenou stránkou, např. s nějakým chatem (abych nemluvil příliš obecně, můžeme si vybrat třeba http://www.mageo.cz). Na stránce nám svítí výzva, abychom zadali "id", tedy jméno, a heslo. Teď si vzpomeneme na naši peněženku. Řekneme jí, že chceme uložit nové heslo (pravé tlačítko na ikonu \ "New Key") a že volíme variantu "Create new key Automaticaly" tedy chceme, aby se program na nás "díval". Objeví se okénko programu, tedy jakési oko. Teď je potřeba peněžence říct, na co se má dívat. To uděláme tak, že přetáhneme zaměřovač na místo, kde budeme heslo zadávat. V okně peněženky by se měl objevit název okénka pro sledování, tedy v našem případě něco jako "Current window: MAGEO...".

Od této chvíle vás KeyWallet pozoruje. Zadejte jméno, stiskněte [Tab] pro přesunutí do políčka pro heslo a zadejte heslo. Potom stiskněte [Enter] pro odeslání. Následně ukončete sledování stisknutím čtverečku "Stop". Objeví se nám předvyplněné okénko s novým klíčem. Vyplňte jméno klíče (např. Mageo) a dvojklikem na jednotlivé položky "Field00" opravte jména a typy položek.

Po stisku tlačítka [Next >], Další, jsme ještě dotázáni, jestli chceme nastavit k tomuto klíči nějakou internetovou adresu. My chceme, proto zaškrtneme "[ ] Yes..." a vyplníme adresu http://www.mageo.cz. Pak už jen tlačítko [Finish], Dokončit, a náš první záznam je hotov.

Manuální zadávání klůíčů je velmi podobné (pravé tlačítko na ikonu \ "New Key") a zvolíme variantu "Create new key Manualy". Vyplníme jméno klíče a tlačítkem [Add Field] přidáváme pložky jako třeba jméno, heslo, PIN... Opět můžeme spojit klíč s nějakou internetovou adresou. Vyzkoušejte oba způsoby a vyberte si ten, který vám víc vyhovuje.

POUŽITÍ

Takže v peněžence máme připraveno pár klíčů (tedy alespoň jeden) a ptáme se, jak je využít. Tím nejjednodušším způsobem... Otevřeme hlavní okno KeyWallet (kliknutím na ikonu ) a vedle našeho klíče se jménem "Mageo" máme malou zeměkouli. Klikněte na ni a otevře se vám Průzkumník internetu na přednastavené stránce www.mageo.cz. Teď prostě a jednoduše myší uchopíme náš klíč "Mageo" a přetáhneme ho do okna Průzkumníku na místo, kde po nás chtějí jméno a heslo. Rázem máme jméno a heslo vyplněné, a již se nahrává další stránka. Jednoduché? To je slabé slovo...

Možná se vám zdá, že zadávání klíčů je oproti použití (metoda "táhni a pusť") přeci jen trochu složitější. Ale vězte, že klíč zadáváte pouze jednou, zatímco ho používáte mockrát.

ZÁVĚR

Jedna z nejdůležitějších věcí u takovýchto programů je bezpečnost. KeyWallet používá algoritmus BlowFish s délkou klíče závislou na délce hesla tedy čím delší heslo, tím bezpečnější šifra. Zkrátka a dobře, pokud někdo zcizí váš soubor s hesly, dobrých pár let mu k ničemu nebude... tedy do doby, než prolomí šifru. Mnohem jednodušší je zcizit vám zároveň i heslo (okoukat z klávesnice, nasadit programového špióna...). Vždy platilo, že lidský činitel je nejméně spolehlivý. Proto buďte opatrní. Jde přeci jen o vaše soukromí a o vaše peníze!

KeyWallet je program malý, roztomilý, praktický, a v neposlední řadě hezký. Co chtít víc? Na webu ho najdete na adrese www.keywalet.com.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0613

Vítám vás po měsíci u dalšího, čtyřiatřicátého dílu tipů a triků pro Windows. V době, kdy tento článek sestavuji, jsme na pokraji ozbrojeného konfliktu mezi teroristy v čele s Usámou bin Ládinem a zbytkem rozumně uvažujícího světa, který snad nemá mozek pouze jen jako "hnojivo pod vlasy" (citace pana Hanáka). Asi není možné a nemám to ani v úmyslu zde rozebírat, co je podstatou konfliktu, v tomto časopise se věnujeme poněkud jiným tématům.

I tak ale (prostě se tomu nemohu jen tak vyhnout) bylo možné vypozorovat (a mnoho internetových deníků nás o tom informovalo) dopady relativně ne moc rozsáhlého teroristického činu (nyní mluvím o rozloze, nikoliv o obětech, těch bylo a bude mnoho) na celosvětovou síť a trh IT vůbec. Výpadky přípojek do USA byly znát ihned po útoku, i když je pravdou, že netrvaly dlouho. Nemožnost spojení také zaznamenali uživatelé mobilních telefonů, ale tato fakta asi všichni už notoricky znáte.

Přejděme raději k dnešním tipům a trikům, nijak nezasaženým výše zmíněným teroristickým útokem. Jedná se o standardní kolekci rad pro Windows, na závěr jsme přidali třešničku na pomyslném dortu ve formě jednoho velikonočního vajíčka. Příjemné počtení přeji.

Tipy pro Windows

1. Zrychlení startu Windows (Win 95/98)

I když nám cenové poklesy počítačových komponent umožňují neustále zrychlovat naše domácí PC, stejně stále na něco čekáme. Mnohdy je to jen pár vteřin, ale čím rychlejší počítač vlastníte, tím více jste netrpěliví, byť čekáte jen malou chvilku.

1. vypněte detekci monitoru

Tento tip patří do skupiny takzvaných "speed-up" tipů a po jeho aplikaci byste měli získat další cenné vteřiny promeškané při čekání na nastartovaná Windows. Jeho podstatou je jednoduchá editace systémového registru, kterou vyřadíte automatickou detekci monitoru prostřednictvím DDC (Display Data Channel). Windows se tímto způsobem snaží přijít na typ vašeho monitoru a automaticky pro něj nastavit hodnoty obnovovacích frekvencí a další informace. Mnoho monitorů ale DDC vůbec nepodporuje, a proto dochází při každém startu ke zbytečnému zdržení.

Spusťte program regedit ze menu Start Spustit. Jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE system CurrentControlSet Services Class Display 0000 Default. Zde v pravé části regeditu naleznete položku DDC s nastavenou hodnotou na 1 (zapnuto). Poklepejte na tuto hodnotu levým tlačítkem myši a do dialogu Upravit textovou hodnotu vepište jako Údaj hodnoty číslo 0 (vypnuto). Vše potvrďte a zavřete regedit. Při příštím startu Windows ušetříte cenné vteřiny.

2. optimalizace winstart.bat

Druhý tip pro zrychlení startu Windows pomůže hlavně uživatelům starších Windows 95. Windows při každém startu vyhledávají soubor winstart.bat. Hledají ho postupně ve všech adresářích, které jsou umístěny v proměnné PATH v souboru autoexec.bat. Pokud winstart.bat k ničemu nepoužíváte (obvyklá situace), je výhodné ho uměle vytvořit s nějakým neškodným obsahem a umístit do adresáře, který je v proměnné PATH nastaven jako první. Zpravidla to bývá samotný adresář Windows (c:\windows).

Nejprve zjistěte v souboru autoexec.bat, který adresář je v proměnné PATH na prvním místě. V našem případě budeme uvažovat právě c:\windows. Potom spusťte z menu Start Programy Příslušenství Poznámkový blok a vepište do něj tento řádek (například), který vlastně pouze vypíná zobrazení výstupu na obrazovku:

Poté jděte do roletového menu Soubor Uložit jako a uložte jej do adresáře c:\windows jako winstart.bat. Zavřete Poznámkový blok a restartujte. Měli byste pozorovat další zrychlení startu Windows.

Tento tip je užitečný zejména pro stanice, které si po startu připojují síťové adresáře. Mnohdy totiž mají v proměnné PATH i tyto adresáře, jež ale v momentě startu ještě nejsou připojené, a proto v nich Windows soubor winstart.bat hledají dlouho a marně.

2. Nastavte Ovládací panely (Win 95/98)

Vlastníte malou soukromou počítačovou síť, nebo spravujete pár počítačů v malé firmě? Možná vám přijde vhod tento malý tip, týkající se nastavení systémové politiky. A nemusíte být ani zkušený spráce sítě.

Uživatelé Windows jsou často velmi zvídaví a nastavují si systém k obrazu svému. Co se ale líbí jim, nemusí se líbit vám, a proto jim to tímto trikem můžete trochu ztížit. Pomocí snadné editace souboru control.ini, který se nachází v adresáři Windows, můžete znepřístupnit některé z ikon v Ovládacích panelech, a tím je skrýt z dohledu všech zvídavých nastavovačů. Zkušeného uživatele tímto způsobem těžko ošálíte, naopak začátečník váš trik určitě neprokoukne.

Spusťte si Poznámkový blok z menu Start Programy Příslušenství. V něm otevřete soubor control.ini z adresáře Windows. V tomto souboru najděte, nebo vytvořte sekci s názvem [Don\t load] a vepište do ní seznam nastavovacích dialogů, které chcete z Ovládacích panelů vyřadit, podle příkladu (a obrázku). Například pokud chcete vyřadit dialog nastavení zvuku a pákového ovladače (joysticku), napíšete do control.ini toto:

[don\t load]

snd.cpl=no

joystick.cpl=no

Ve vložené tabulce naleznete názvy všech standardních dialogu. Po ukončení editace soubor uložte, restartuje Windows a spusťte Ovládací panely. Vypsané dialogu zde nenajdete.

apwiz.cpl - Přidat nebo ubrat programy

desk.cpl - Nastavení obrazovky

findfast.cpl - Rychlé hledání

inetcpl.cpl - Internet

intl.cpl - Místní nastavení

joy.cpl - Herní zařízení

main.cpl - Myš

mmsys.cpl - Multimédia

modem.cpl - Modemy

netcpl.cpl - Síť

odbccp32.cpl - Správa zdrojů dat ODBC

password.cpl - Hesla

powercfg.cpl - Řízení spotřeby

s32lucp1.cpl - Live Update

sticpl.cpl - Skenery a fotoaparáty

sysdm.cpl - Systém

telephon.cpl - Vlastnosti vytáčení

themes.cpl - Motivy pracovní plochy

timedate.cpl - Datum a čas

3. Program net.exe (Win 98)

Program net.exe se spouští v příkazovém řádku Windows, má jednoduchý textový interface, ale zvládne v podstatě vše, co souvisí s nastavením a testováním sítě, a v případě, že grafické utility ve Windows zklamou, je to často váš jediný zachránce. V tomto tipu si uvedeme některé nejčastější způsoby jeho využití.

Pro prácí s programem net.exe, spusťte z menu Start Programy Příkazový řádek, pro přehlednost jej můžete kombinací kláves ALT+ENTER roztáhnout na celou obrazovku. Předpokládám samozřejmě, že jste připojeni alespoň v lokální síti.

Nejprve zkuste napsat do řádku jen samotné net.exe, a program vám zobrazí některé dokumentované funkce.

Příkaz net config zobrazí současné nastavení vaší sítě.

Příkaz net diag spustí diagnostiku sítě mezi dvěma počítači. Tento příkaz má dva parametry: parametrem /names určíte hlavní diagnostický server na síti, parametrem /status pak můžete určit počítač, který chcete vzdáleně diagnostikovat (například příkaz net diag /status).

Příkaz net logoff vás odhlásí od sítě a odpojí veškeré síťové disky.

Příkaz net logon jmeno heslo vás přihlásí zpět do sítě. Jmeno a heslo je potřeba nahradit vaším jménem a heslem. K tomuto příkazu můžete přidat parametr /domain: nazev, jenž určí jméno domény, do které se hlásíte, /savepw:no provede přihlášení bez předchozí žádosti o vytvoření souboru se seznamem hesel.

Příkaz net password stare_heslo nove_heslo změní vaše nastavené heslo. Tímto příkazem můžete změnit i heslo na jiném počítači pomocí parametrů /domain: jmeno_domeny a zadání jména uživatele a počítače. Příkaz pro změnu hesla uživatele JAN na počítači DANEEL by vypadal takto: net password \\daneel /domain: domena JAN stare_heslo nove_heslo.

Příkaz net time umí seřídit hodiny vašeho počítače s jiným počítačem na síti, nebo se síťovým časovým serverem. Pokud chcete seřídit hodiny podle počítače DANEEL na vaší síti, stačí napsat: net time \\daneel /set /yes. Pomocí tohoto příkazu můžete seřídit hodiny i podle jiné pracovní skupiny. Potom napíšete: net time /workgroup:jmeno_skupiny /set /yes.

Příkaz net use vám umožní připojit libovolný sdílený adresář na jiném počítači jako vaši další síťovou jednotu. Jeho použití je snadné. Pokud chcete připojit adresář \\daneel\data jako váš disk F, napíšete tento příkaz: net use f: \\daneel\data heslo. Paramet heslo použijete jen v případě, že je daný sdílený adresář připojitelný pouze po zadání hesla. Příkazem net use lze obsluhovat i vzdálené tiskárny, pro jeho úplnou syntax použijte příkaz net help.

Příkaz net ver zobrazí verzi redirektoru použitou na vaší stanici.

Příkaz net view slouží k prohlížení nabízených sdílených adresářů jednotlivých počítačů na síti. Pokud chcete vidět, co nabízí počítač DANEEL na vaší síti, použijte tento příkaz: net view \\daneel. I v tomto případě můžete prohlížet počítače v jiné pracovní skupině, pak ale musíte použít parametr /workgroup: jmeno_skupin, stejně jako v případě net time.

4. Zamykejte počítač spořičem obrazovky (Win 95/98)

Pokud jste jako uživatelé Windows 95 nebo Windows 98 nahlédli k svým kolegům s Windows 2000, možná jste jim záviděli funkci zamykání počítače, kterou mohli zvolit po stisku kláves CTRL+ALT+DELETE. I ve vašich Windows lze tuto "fičuru" simulovat pomocí šetřiče obrazovky.

Poklepejte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a z kontextového menu zvolte Vlastnosti. Zde pokračujte na záložku Spořič obrazovky. Vyberte ze seznamu váš oblíbený spořič, poté zaškrtněte políčko Chráněný heslem a nastavte vaše heslo. Toto heslo se vztahuje na spořič obrazovky obecně, takže nezáleží na tom, jaký právě zvolíte. Vše potvrďte OK.

Nyní znovu klepněte pravým tlačítkem myši na pracovní plochu a zvolte Nový objekt Zástupce. V dialogu stiskněte tlačítko Procházet a v adresáři c:\windows\system si vyberte svůj šetřič (je to jeden ze souborů s koncovkou *.scr). Pokračujte dále, až vytvoříte na ploše zástupce pro tento spořič obrazovky.

Poté na tohoto zástupce opět poklepejte pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte Vlastnosti. Na záložce Zástupce klikněte levým tlačítkem myši do kolonky Klávesová zkratka a stiskněte libovolné písmeno na klávesnici. Zobrazí se vám nastavená klávesová zkratka, po jejímž stisknutí se ihned aktivuje nastavený spořič obrazovky chráněný heslem.

5. Šikovnější defragmentace (Win 98)

Pokud pečlivě pečujete o svůj počítač, asi jste se už také setkali s pojmem Defragmentace disku. V souborovém systému FAT nebo FAT32 dochází při ukládání souborů k jejich fragmentaci (rozdělení na více dílů). Při následném čtení takto fragmentovaných dat musí systém číst data z různých míst a to mu trvá déle, než kdyby je měl pohromadě. Proto je občas potřebné pevný disk (respektive souborový systém FAT) defragmentovat.

K defragmentaci slouží ve Windows utilita defrag.exe, kterou vyvoláte z menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje Defragmentace disku. Poté ještě musíte zvolit jednotku, kterou chcete defragmentovat, a spustit samotný proces. Už tato dlouhá věta naznačuje, jak je vlastně zdlouhavé defragmentaci vyvolat. Proto je výhodnější mít defrag stále při ruce v kontextovém menu, a pak již stačí jen poklepat pravým tlačítkem na diskovou jednotku a zvolit položku Defragmentovat. Jak na to, si ukážeme v tomto tipu.

Z menu Start Spustit spusťte program regedit a jděte do podklíče HKEY_CLASSES_ROOT Drive Shell. Zde klikněte pravým tlačítkem na položku Shell a v kontextovém menu zvolte Vytvořit Nový klíč. Novou položku nazvěte Defrag a v pravé části regeditu změňte její výchozí hodnotu (poklepáním na položku výchozí) na &Defragmentovat. Ampersand před textem znamená, že následující znak D bude sloužit pro klávesnicovou volbu této položky (stiskem tlačítka D ji vyberete z menu).

Nyní znovu klikněte pravým tlačítkem, tentokrát na nově vytvořenou položku Defrag, a opět zvolte Vytvořit Nový klíč. Novou položku (uvnitř položky Defrag) nazvěte Command. A opět v pravé části změňte výchozí nastavení této položky na řetězec c:\windows\defrag.exe %1. Zavřete regedit a otestujte změnu. Zkuste třeba poklepat na ikonu Tento počítač, a poté na ikonu disku C pravým tlačítkem. V kontextovém menu uvidíte novou volbu Defragmentovat.

A ještě jeden malý trik na závěr. Jestliže máte ve svém počítači více diskových jednotek, můžete je defragmentovat najednou. Bohužel při standardním nastavení se program defrag.exe odmítá spustit dvakrát. Řešením je tento, program uložený v adresáři Windows, duplikovat v tomto adresáři pod jiným názvem, například defrag1.exe. Poté můžete pro jeden disk zvolit program defrag.exe (například z menu Start Spustit) a pro druhý program defrag1.exe. Oba budou pracovat najednou.

Defragmentaci dvou jednotek zároveň ovšem doporučuji jen u disků, které používáte například na ukládání dat, systémové oddíly byste tímto způsobem těžko defragmentovali (na jednom počítači), neboť by se snažily neustále na disk zapisovat a tím by defragmentaci přerušovaly.

Easter Eggs

6. Internet Explorer 5.0

Toto velikonoční vajíčko vyvoláte velmi snadno a dozvíte se tak jména autorů vašeho oblíbeného (nebo třeba neoblíbeného, to je jedno, dozvíte se je, tak jako tak :-) prohlížeče IE 5.

Z menu Start Programy Příslušenství spusťte Poznámkový blok a vepište do něj tento řádek:

<!-introducing the Trident team ->

Poté jděte do roletového menu Soubor Uložit jako a uložte tento řádek kamkoliv pod názvem test.html (pozor, je nutné v kolonce Uložit jako typ vybrat Všechny soubory a pak vepsat jako název souboru test.html, jinak by vám "chytrá" okna uložila tento soubor jako test.html.txt, což by nebylo to nejlepší).

Zbývá tento soubor otevřít v IE, a uvidíte, co se stane...

Přehledem autorů Internet Exploreru 5.0 ukončíme dnešní tak trochu chmurně uvozený díl tipů a triků. Příště se opět těším (doufejme za příjemnějších podmínek) na shledanou.


InterTipy

Vítám vás u ryze českého dílu internetových tipů a triků pro Windows. Ryze českého proto, že všechny stránky v našem seznamu jsou z domény cz (jen jedna výjimka potvrzující pravidlo je z domény sk) a jsou psané naším rodným a většině z nás nejlépe srozumitelným jazykem. V dalším dílu bych rád pokračoval ve výčtu českých URL, neboť i na našem internetu je stránek s tipy a triky požehnaně a kvalitou si většina z nich nezadá s jejich převážně amerckými kolegyněmi. Konec úvodu, zapněte prohlížeče, START.

Tipy a triky pro Windows

http://www.volny.cz/jecatomas/

Dnešní tipy začneme stránkami ryze českými, také v českém jazyce, což bude zajisté pro mnoho z nás velmi příjemné. Na výše uvedené adrese najdete řádově desítky tipů a triků pro všechny existující verze Windows. Stránka je přehledně uspořádaná, samotné tipy jsou rozděleny dle obtížnosti na "nízkou, střední a vysokou". Autor se k jednotlivým obtížnostem věnuje i podrobněji, takže hned na úvodní straně zjistíte, do které sekce byste se měli odvážit. Navštivte a uvidíte.

Vostrý tipy a triky

http://www.volny.cz/vostry/

Další česká stránka s několika užitečnými tipy pro Windows. Stránka je velmi přehledně zpracovaná a velmi temná. Mimo samotných tipů, které autor umístil do sekce Windows, zde naleznete i sekci Visual Basic nebo sekci Audio, kde se dozvíte mnoho zajímavého z daných dvou oblastí (zejména v sekci Audio), i když už moc nesouvisí s naším tématem.

Windows aktuálně

http://windows.aktualne.cz/index1.htm

Velmi dobře provedená stránka o všech verzích Windows. Ihned na úvod je vám předložen seznam článků na této stránce. Naleznete zde recenze na nová Windows, články srovnávající tyto operační systémy, poté můžete v levé části z menu vybrat tipy a triky pro Windows, stáhnout si nějaký ten užitečný software (tato stránka je ve výstavbě, ale snad se tam něco časem objeví), nebo se dočíst něco o autorovi stránek. Vše samozřejmě v češtině.

MH Web

http://www.mhweb.kgb.cz/

Na této stránce vás asi trochu překvapí její zvuková i obrazová "rozpohybovanost". Nicméně pokud se nenecháte odradit, najdete zde nějaký ten software pro Windows, trocha tipů a triků, povídání o hardwaru, další odkazy a ještě něco navíc v galerii. Vše v jazyce nám všem nejbližším.

Tipy triky

http://www.hyperlink.cz/teretk/

Stránka s prostým a výstižným názvem zpracovaná "rámečkově", nicméně obsahově velmi zdařilá. Autor na vás v úvodu vychrlí novinky a pak se můžete pustit do některé ze sekcí, které naleznete v menu v levé části stránky. Kromě samotných News si můžete přečíst slušné množství tipů a triků pro Windows, případně si stáhnout ovladače pro mnoho druhů hardwaru. Před odchodem se nezapomeňte zvečnit do knihy návštěv. Česky.

Windows 2000 Site

http://www.volny.cz/ferengi/

Tuto stránku už jsme v internetových tipem zmiňovali, ale dnes by nám v tomto výčtu českých stránek chyběla. Navíc ji autor opět docela významně přepracoval, takže doporučuji ji znova navštívit. Stránka si svým vzhledem nezadá s nejlépe propracovanými stránkami ve spojených státech. Je opravdu velmi přehledná a líbivá. Najdete zde mnoho informací právě o Windows 2000. Kromě námi hledaných tipů a triků se dočtete o novinkách, stáhnete si nějaký ten software, nebo se přihlásíte do diskusních skupin. Mimo toho všeho hned na úvodní straně najdete tipy a triky i pro všechny ostatní verze Windows. A není jich zas tak málo. Vše v češtině.

Kalensky\s tips and tricks

http://www.fw.cz/kalensky/

Další výborná česká stránka s tipy pro Windows 95 a Windows 98 a Windows NT, a dokonce i Windows 3.11. Rozhodně stojí za navštěvu. I tak zde ale kromě tipů najdete příspěvky dalších autorů týkající se problémů s hardwaru pod Windows a mnoha dalších.

ExaSoft

http://exasoft.host.sk/

Možná to z názvu nevypadá, ale tato stránka skutečně není komerční a skutečně na ní najdete tipy a triky pro Windows. Dokonce ani není ve slovenštině, jak by se vám podle domény mohlo zdát. Stránka je velmi pěkně a přehledně zpracovaná, v úvodu si budete moci vychutnat některá chybová javová hlášení (pokud máte Windows v takovém stavu jako já :-) a také jakousi formu knihy přání a stížností. Po tomto úvodu můžete pokračovat na samotné tipy a triky pro Windows, nebo si přečtěte celkem zábavnou rubriku Zážitky s Windows. V sekci Download si můžete stáhnout nějaký software a na závěr je možné se přihlásit do diskusních skupin.

Stanice první pomoci

http://www.volny.cz/otakarmraz/swPomoc/start.html

Jakkoliv vás název předchozí stránky uváděl v omyl, tento vás zase nezklame ani v nejmenším. Na této výborně sestavené stránce (díky přítomnosti pouze nejnutnější grafiky je stránka skvěle viditelná i ve starších a textových prohlížečích) najdete mnoho tipů a triků pro Windows zpracovaných trochu netypickým způsobem, ale přehledně tematicky rozdělených. Jelikož se systém těchto stránek těžko popisuje, raději je navštivte a vyberte si mezi jednotlivými tématy sami. Budete určitě překvapeni množstvím užitečných informací, kterých se vám dostane (například o systémových souborech).

Jardovy tipy a triky

http://mujweb.cz/Pocitace/jarda-win9x/

Poslední dnešní stránka bude z dílny znalce Windows Jardy. Na jeho rozumně zpracovaných stránkach najdete mnoho tipů pro editaci systémového registru, seznamy klávesových zkratek pro různé programy, úpravy DOSu ve Windows 9x či sekci "Moje nejlepší úpravy", kde najdete to nejlepší z Jardovy tvorby. Na závěr si můžete vybrat z nabízených a užitečných freeware prográmků. Vše přehledně uspořádané.

Jardovými povedenými stránkami dnešní tipy zakončíme. Příště, jak jsem již naznačil v úvodu, budeme pokračovat v nastoleném směru výběrem stránek z domény cz. Na shledanou.

§§§§§


Neznámé schopnosti e-mailových programů

David Čepička, Andreas Perband

c01p0614

Programy používané pro práci s elektronickou poštou dokáží daleko více, než by se mohlo zdát. Dají se použít nejen pro přijímání a odesílání e-mailů, nýbrž i k brouzdání na internetu, stahování souborů, nebo k ověření toho, zda již váš e-mail byl adresátem přečtený, či ne. V tomto článku vám ukážeme, jak výše uvedené funkce pracují a jak je můžete pomocí dodatečných utilit do vašeho systému zabudovat.

Na následujících stránkách očekávejte neobvyklé tipy. Neobvyklé proto, že naprostá většina uživatelů, když slyší slovo e-mail, vybaví si maximálně odesílání a přijímání elektronické pošty. A přitom váš program pro práci s elektronickou poštou zvládne téměř všechny služby, jež internet nabízí, v některých případech dokonce lépe než váš internetový prohlížeč nebo speciální software.

Jako příklad můžeme jmenovat download souborů z internetu. Ukážeme vám, jak stahovat z internetu soubory pomocí e-mailového programu. Není to žádná akademická záležitost, jelikož má několik nepopiratelných praktických výhod. Soubory se na váš počítač stahují s maximální rychlostí, čímž se šetří telefonní poplatky. Nemusíte se vůbec o nic starat přerušení stahování nebo poškozené soubory patří od tohoto okamžiku minulosti. A také vy sami si určíte, kdy si stažený soubor z vaší e-mailové schránky vyzvednete. Stahované soubory jsou rovněž ve většině případů kontrolovány antivirovým programem, a proto hrozilo-li by poškození vašeho počítače, budete zavčas varováni.

Dále vám ukážeme, jak můžete vyrovnat omezení právě vašeho e-mailového programu tím, že si do něj nainstalujete dodatečné funkce. Ten, kdo odesílá e-mailovou zprávu, se dost často ani nedozví, zda a kdy byla vůbec přečtena. Řekneme vám, jak tento nedostatek odstranit a jak e-maily posílat jako doporučené zásilky s potvrzením o jejich otevření. A nyní o našich e-mailových nástrojích a tricích podrobněji:

Disappearing Email 2.7 je utilita na způsob vestavěného likvidátora e-mailů. Je pro nekomerční použití zdarma a funguje jako plug--in (zásuvný modul) do programu Outlook Express 98/2000. S jeho pomocí můžete posílat e-maily, jež se po uplynutí předem stanoveného časového intervalu samy zničí.

Sent There 2.6 je poněkud netradiční poštovní program. Otevře-li adresát e-mail ve formátu HTML vytvořený touto aplikací, internetový server toto zaznamená a automaticky vás o tom informuje samozřejmě také pomocí e-mailu.

URL Requester 3.02 dokáže vyzvat libovolný server na internetu, aby vám poslal e-mailem jakýkoliv soubor, jenž byste jinak museli stahovat. Navíc vám také ukážeme, jak tuto službu zprovoznit pouze prostřednictvím vašeho poštovního programu.

Expire It 1.0 vytváří několika klepnutími myší funkční e-mailové adresy. Tyto ale fungují pouze po omezenou dobu, což je ideální třeba pro diskusní skupiny, nejrůznější soutěže o ceny, chat a pro objednávky přes internet. Když tyto adresy padnou do rukou spammerů, nic se neděje buď tato adresa už bude neplatná, anebo ji zkrátka sami smažete. K tématu spam si přečtěte rámeček s názvem Anti-Spam: Šest zlatých pravidel proti spamu.

Internet pomocí e-mailu: K tomuto tématu vám nabízíme početnou sbírku tipů. Mimo jiné se dozvíte, jak si můžete pomocí e-mailového programu vyvolat svoje oblíbené internetové stránky a přečíst diskusní příspěvky.

Vyhledávání pomocí poštovního programu: V tomto oddíle vám poradíme, jak používat pomocí e-mailu vyhledávací služby typu Yahoo, Altavista apod.

Outlook Express: Jen málokdo ví, že tento poštovní program vytváří stovky naprosto nepotřebných souborů. Ovšem tyto nejsou vidět např. v programu Průzkumník, a to ani tehdy, když si zvolíte možnost zobrazení všech skrytých souborů. Ukážeme vám, jak tyto soubory nalézt a jak se jich zbavit.

V dalším oddíle poukážeme na chyby v programu Outlook Express. Při jeho používání totiž v něm zůstávají e-maily, jež jste již četli, také potom, co jste je smazali. Přečtěte si, jak tyto pozůstatky nalézt a odstranit.

Ke každému softwaru existuje řada tipů a triků, s nimiž dosáhnete ještě daleko více. Ale i ta nejlepší utilita je k ničemu, když nevíte, jak ji co nejlépe využít. Proto ke každé z nich nabízíme podrobný návod a praktický příklad. V případě, že by se dal některý z postupů použít také proti vám, například e-mail s automatickým odpovídáním odesílateli, taktéž vám prozradíme, jak jej obejít.

Upozornění: U některých tipů musíte odesílat e-maily ve formátu prostého textu. To ale není pro většinu poštovních programů žádný problém. Například program Outlook Express posílá standardně zprávy ve formátu HTML. U odpovídajících tipů proto nastavte v menu Nástroje/Možnosti na kartě Odesílání v poli Formát odesílání pošty na volbu Prostý text.

Důležité: Pro téměř všechny tipy potřebujete platnou e-mailovou adresu, kterou budete muset v jistých případech poskytnout pro využití některých internetových služeb. Nikdo vám ale potom nezaručí, že tato adresa dříve či později nebude zneužita pro nevyžádanou poštu. Doporučujeme vám proto založit si jednu či více e-mailových adres u některého z poskytovatelů, kteří tuto službu nabízejí zdarma. V případě potřeby pak tuto adresu můžete zrušit.

Nakonec ještě jedno upozornění: Vyřízení mnoha ze zde uvedených služeb může nějakou dobu trvat. Neztrácejte tedy trpělivost, když se odpověď na váš požadavek neobjeví ve schránce okamžitě.

Autodestrukční e-mail

Jak posílat e-maily, které se samy zlikvidují

OTÁZKA: Čas od času posílám pomocí programu Outlook 98 důvěrné e-maily. Jak mohu dosáhnout toho, aby se tyto e-maily nedaly číst navěky? Ostatně člověk nikdy neví, co se může stát. Papíry s tajnými nebo důvěrnými informacemi se skartují, naproti tomu e-maily často zůstávají na počítači velmi dlouho.

ODPOVĚĎ: Posílejte svoje zprávy pomocí utility Disappearing Email 2.7. Ta funguje jako plug--in pro poštovní program Outlook 98/2000 a je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Na internetu je jí věnována adresa www.omniva.com. Pomocí výše uvedeného plug-inu vytvoříte zašifrovanou zprávu, jež se po uplynutí vámi zadaného časového intervalu už nedá rozšifrovat.

Funguje to následujícím způsobem: V programu MS Outlook 98/2000 napíšete zprávu a pošlete ji pomocí výše uvedeného plug-inu. Nato adresát dostane e-mail s textem "You\ve received a protected Disappearing Email message" a jako přílohu HTML stránku. Při jejím otevření se pomocí zabezpečeného internetového připojení přenese z internetové adresy www.omniva.com klíč, s jehož pomocí se obsah e-mailu automaticky dešifruje. Internetový server slouží vlastně pouze k tomu, aby se klíč pro dešifrování zprávy dal získat pouze ve vámi zadaném časovém intervalu. Po jeho uplynutí adresát váš e-mail už nikdy nepřečte. Provozovatel tohoto serveru se zavazuje k tomu, že vaše e-maily nebudou uloženy ani na serveru Omniva.com, ani nikde jinde. Tato služba je pro nekomerční použití zdarma.

Upozornění: Dbejte na to, aby si příjemce vaši zprávu skutečně vytiskl nebo zkopíroval do schránky a odtud uložil pro pozdější použití.

Pro používání této služby potřebujete nejprve nainstalovat plug-in pro MS Outlook 98/2000. K tomu však musíte být připojeni na internet. Zavřete proto program MS Outlook a do internetového prohlížeče zadejte adresu www.omniva.com. Klepněte na tlačítko Download Free Trial Product, kterým se přesunete na stránku, kde se můžete zaregistrovat, ale také nemusíte. Dále klepněte na tlačítko Proceed to Download a poté na odkaz Download Disappearing Email for Outlook 98&2000. Takto plug-in představovaný souborem PCINSTALL_INDIVIDUAL.EXE o velikosti 843 KB stáhnete do počítače (ostatně vám nabízíme tento modul i , takže jej nemusíte stahovat). Zavřete program MS Outlook a poklepáním na výše zmíněný soubor spusťte instalaci plug-inu. Po skončení instalace spusťte program MS Outlook. Zabudovaný plug-in se automaticky připojí k serveru Omniva.

Pro otestování této služby klepněte například v programu MS Outlook 2000 na tlačítko Nový a napište nějakou zprávu. Ujistěte se, že máte v programu MS Outlook zrušeno používání programu MS Word pro úpravy zpráv (odškrtnout políčko s názvem K úpravám zpráv používat aplikaci MS Word v menu Nástroje/Možnosti/karta Formát pošty). Pod položkou Apply Policy si vyberte položku Test (1 Hour) (jedna hodina) a klepněte na tlačítko Send with Policy. Adresát má v tomto případě jednu hodinu na to, aby si mohl e-mail otevřít a seznámit se s jeho obsahem. Po uplynutí zadaného intervalu již nebude možné zprávu přečíst. Je tedy také důležité zajistit, aby adresát dostal vůbec šanci. Pro přečtení zprávy stačí pouze internetový prohlížeč.

Tip: Nechte se informovat na adrese www.omniva.com/dl/notify.html, kdy bude k dispozici služba i pro jiné e-mailové klienty než pro MS Outlook 98/2000.

E-mail doporučeně

Jak se dozvědět, že vaše e-mailová zpráva byla přečtena

OTÁZKA: Zasílání e-mailových zpráv je bezesporu velmi praktické, má ale jednu velkou nevýhodu nikdy si totiž nemůžeme být jisti, zdali si adresát naši zprávu přečetl. Nebo snad znáte nějaký trik, kterým donutit adresáta, aby si pozorně četl všechny e-maily, které mu chodí?

ODPOVĚĎ: Stoprocentně fungující metoda neexistuje. S pomocí programu Sent There, jenž je určen pro systémy Windows 95/98/ME, NT4 a 2000, se dají posílat takové e-maily ve formátu HTML, jež v sobě skrývají utajený odkaz na server SentThere. Tuto aplikaci naleznete , případně na internetové adrese www.sentthere.com/download.html (ST26INST.EXE, 291 KB). Když adresát otevře takový e-mail v poštovním programu podporujícím HTML formát, například v programu MS Outlook, utajený odkaz se zaktivuje. Tak se server SentThere dozví, že e-mail byl otevřen. Odesílatel pak může pomocí této utility pohodlně kontrolovat stav jím odeslaných e-mailů. Aplikace Sent There je pro soukromé použití zdarma.

Ale: Nikdo z nás není rád, když je špehován sdělte tedy raději adresátovi, že tuto službu využíváte. Nebo používejte funkci Žádost o oznámení o přečtení, kteroužto má v sobě většina poštovních programů zabudovanou. Doručování e-mailu doporučeně ale také vždycky nefunguje. V případě, že adresát používá poštovní program, jenž má funkci HTML vypnutou, nebo je při čtení zpráv off-line, potvrzení o přečtení nedostanete. Z toho vyplývá, že pokud se chcete před službami jako jsou Sentthere.com chránit, deaktivujte funkci HTML ve vašem e-mailovém programu, případně čtěte e-maily off-line.

Chcete-li posílat zprávy s vestavěným potvrzením o přečtení, postupujte následujícím způsobem: Po instalaci aplikace Sent There spusťte soubor SENTTHERE.EXE. Abyste mohli tuto službu využívat, musíte se zaregistrovat. Připojte se na internet a ve spuštěném programu Sent There klepněte na tlačítko Create New User. Aplikace má v sobě zabudovaný prohlížeč, jenž vás okamžitě přivede na stránku pro registraci. Zde musíte zadat platnou e-mailovou adresu a svoje jméno. Na tuto adresu pošle server za několik vteřin heslo. To zadejte do políčka Password a do pole ležícího nad ním zadejte e-mailovou adresu, se kterou jste se zaregistrovali. Ta se zobrazí jako adresa odesílatele ve vašich e-mailech posílaných pomocí služby Sent There. Když si budete chtít heslo uložit natrvalo, klepněte na tlačítko Auto Log-in. Pak při každém dalším spuštění této aplikace je nebudete muset zadávat. Pro spuštění e-mailového klienta klepněte na tlačítko Log In. Do odpovídajících políček zadejte jméno adresáta, jeho e-mailovou adresu, předmět zprávy a nakonec napište vlastní zprávu. Stiskem tlačítka Send zprávu odešlete.

Upozornění: Program Sent There posílá e-maily přes svůj server Sentthere.com. Poštu s důvěrným charakterem byste proto z bezpečnostních důvodů takto posílat neměli.

Každý odeslaný e-mail je zobrazen v pravé polovině okna programu. Údaj, kdy byla zpráva přečtena, se dozvíte klepnutím na tlačítko Status v pravé spodní polovině okna se pak ukáže datum a čas.

Tip 1: Program Sent There dokáže posílat i přílohy. Klepněte na šedou plochu vlevo pod polem Message.

Tip 2: Jestliže se zajímáte o zdrojový kód HTML e-mailu, pošlete pomocí programu Sent There e-mail sobě samému. Jakmile se vám objeví ve schránce, neotevírejte jej, nýbrž se pro jistotu přepněte do režimu off-line. Uložte zprávu s příponou TXT a otevřete ji v libovolném textovém editoru, například v Poznámkovém bloku.

Tip 3: Aplikace Sent There standardně posílá zprávy s logem a ručně psaným nápisem, který na tuto službu upozorňuje. Obojí se dá učinit neviditelným, a to tak, že v programu klepnete na tlačítko Configure a v položce Mail-Options vyberete možnost Make stamp invisible.

Stahování souborů e-mailovými programy

Stahujte soubory rychleji

OTÁZKA: Často stahuji soubory z internetu. U některých serverů je však rychlost stahování velmi mizerná. Jak se dá stahování urychlit?

ODPOVĚĎ: Nechte si jednoduše soubory pomocí jedné z internetových služeb posílat e-mailem. Princip je v tom, že odkaz na vámi požadovaný soubor pošlete e-mailem na nějaký server, případně můžete využít služeb speciálního softwaru, který tento úkol za vás vyřídí. Server pro vás soubor stáhne a pošle vám jej. Tento postup má několik výhod. Za prvé se přílohy e-mailů zpravidla stahují nejvyšší rychlostí, kterou vám garantuje poskytovatel. Z tohoto důvodu pro stahování souborů využívejte právě e-mailovou adresu vašeho poskytovatele tím využijete právě výhodu rychlosti stahování. Když místo toho využijete e-mailového účtu založeného u poskytovatele zdarma nabízejícího internetové služby, pak byste jej měli přesměrovat na účet vašeho providera. Další výhodou je to, že můžete zadat stáhnutí několika souborů, a poté v klidu vypnout počítač. Později už stačí jen vybrat stažené soubory ze své e-mailové schránky. Nevýhodou stahování souborů pomocí e-mailů je velikost samotné schránky, která je u většiny providerů omezena na určitou hodnotu.

Celé to funguje takto: na našem CD, případně na internetové adrese www.downloadslave.com/html/de/default.htm naleznete freewarový program financovaný reklamou s názvem URL Requester (URLREQ.EXE, 591 KB). Je určen pro Windows 95/98/ME a NT4. Po instalaci tohoto programu klepněte pravým tlačítkem na ikonku programu v pravé části Hlavního panelu a z kontextového menu vyberte příkaz Properties. Na kartě General Preferences zadejte v poli From: e-mailovou adresu, na kterou se mají stahované soubory posílat. Nyní ještě potřebujete heslo. To získáte tak, že stisknete tlačítko REMEMBER PASSWORD. Za několik sekund se vám heslo objeví ve vaší poštovní schránce. Zadejte jej do políčka Downloadslave Password a klepněte na tlačítko OK. Do políčka Server zvolte adresu serveru www.downloadserver.com. Nyní je program připraven k použití. Když tedy chcete stáhnout soubor, přetáhněte odkaz z internetového prohlížeče přímo do programu URL Requester, nebo internetovou adresu zkopírujte přes schránku. Klepnutím na ikonku vlevo na liště nástrojů požadavek na stažení odešlete. Za několik minut by se měl vámi požadovaný soubor objevit ve vaší e-mailové schránce. Podle poskytovatele této služby by měl dokonce být prověřen antivirovým programem. Najde-li nějakého potenciálního "škůdce" systému, pokusí se jej odstranit v každém případě ale budete varováni.

Upozornění: Nejen v programech se vyskytuje reklama, nýbrž i v e-mailech vám posílaných. Tuto reklamu, jež se zde může objevit, lze v některých případech považovat za mládeži nepřístupnou.

Tip: Tato služba se dá využít i bez programu URL Requester. Napište e-mail na adresu data@downloadslave.com, do políčka pro text zprávy napište odkaz pro stažení souboru a do řádku pod něj svoje heslo. Po odeslání obdržíte nejprve e-mail, potvrzující přijetí požadavku, a nato vámi požadovaný soubor.

Nevyžádané e-maily SPAM

Jak obalamutit šiřitele hromadných e-mailů

OTÁZKA: Chtěl bych se chránit proti nevyžádané elektronické poště. Můžete mi poradit nějaký trik, jakým způsobem to nejlépe provést?

ODPOVĚĎ: Používejte několik e-mailových adres. Jednu z nich například pro svoje obchodní kontakty, další soukromou, jiné pro své známé a příbuzné, a alespoň jednu adresu "odpadní", to pro diskusní příspěvky, objednávání služeb na internetu apod. K posledně jmenovaným aktivitám jsou obzvláště vhodné tzv. dynamické e-mailové adresy. Ty se dají bez nějaké zvláštní námahy generovat pomocí speciálního softwaru několika klepnutími myší. Takto vytvořené adresy fungují pouze po omezenou dobu, kterou si sami určíte. Než se uvolní lavina spamu na některou z takto vytvořených adres, už povětšinou dávno neexistují. Další výhodou je pohodlné odstranění e-mailové adresy klepnutím tlačítka myši.

Můžeme využít například službu, kterou nalezneme na adrese www.expireit.com. Zde se nám nabízí zdarma vytvoření pěti e-mailových schránek. Pro možnost vytvoření neomezeného počtu si ale musíte připlatit v tomto případě 24,95 USD za rok. E-mailové adresy nejsnáze vytvoříme prostřednictvím programu Expire It. Tato aplikace je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000. Najdete ji na našem CD, případně na internetu na www.expireit.com (EXPIREIT10.EXE, 665 KB). Jako alternativu můžete na stejné adrese nalézt interaktivní formulář.

Po instalaci programu Expire It a jeho spuštění se ikona aplikace umístí do pravé části Hlavního panelu. Klepnutím pravým tlačítkem na ikonu se objeví kontextové menu. Z něj vybereme příkazy Create Temporary Email a Generate Temporary Address. Podle toho, zda jsme aktivovali možnost Words nebo Numbers, navrhne nám utilita v poli Email spoustu nahodile vytvořených e-mailových adres sestavených ze slov, případně číslic. Z nich si můžeme pět vybrat. V poli Days zadáme, jak dlouho mají být námi vybrané adresy v platnosti. Tuto dobu můžeme v případě potřeby prodloužit. Po klepnutí na tlačítko Accept Address můžeme začít v poli Email uvedenou adresu používat. Na kartě List Addresses vidíte všechny vámi zvolené adresy.

Tip 1: E-mailové adresy se dají zkopírovat pomocí schránky. Vyberte z kontextového menu ikony v pravé části Hlavního panelu příkaz List Temporary Emails, klepněte na e-mailovou adresu a stiskněte klávesovou zkratku <Ctrl><C>. Adresu můžete pak vložit do libovolného políčka stiskem klávesy <Ctrl><V>.

Tip 2: Od Expireit.com dostanete zdarma pouze pět e-mailových adres. Vypotřebujete-li je, existuje ještě jeden způsob, jak získat další. Odinstalujte program a s pomocí utility Regcleaner (REGCLEANER.EXE, 540 KB), kterou najdete , případně na adrese www.jv16.org, odstraňte všechny položky s názvem Digital Crowd v klíči Software. Poté nainstalujte program Expire It znovu. Musíte ale zadat nějakou jinou svoji stabilní adresu, jinak se vám další e-mailové adresy získat nepodaří.

Internet pomocí mailu

Využívání WWW služeb prostřednictvím poštovního programu

OTÁZKA: Slyšel jsem, že se WWW stránky dají vyvolat i pomocí programu pro práci s elektronickou poštou. Jak to funguje a jaké jsou výhody?

ODPOVĚĎ: Nechat si posílat WWW stránky elektronickou poštou je sice z technického hlediska velmi zajímavé, ale na počítači tento způsob jen velmi těžko nalezne praktické uplatnění. I když třeba na cestách, kdy máte k dispozici pouze mobil a organizér, můžete tímto způsobem nějakou tu korunu ušetřit. Vyvolání WWW stránek tímto způsobem si totiž vyžádá jen velmi krátkou dobu připojení. Mnoho uživatelů tímto způsobem podvádí své zaměstnavatele, neboť když nemají v zaměstnání na některé WWW stránky přístup, nechají si je jednoduše poslat e-mailem.

Postup pro zaslání WWW stránky e-mailem je jednoduchý musíte pouze znát adresu, na kterou požadavek poslat. V textu e-mailu uvedete příkazy, které daný server vykoná, a výsledek vám zašle zpět. A nyní konkrétně postup, jak si nějakou WWW stránku vyžádat: Napište e-mail v textovém formátu na adresu www4mail@collaborium.org. V textu zprávy napište příkaz send <URL>, přičemž řetězec <URL> nahradíte WWW adresou vámi požadované stránky, například http://www.pcworld.cz. Pro zadání více příkazů stiskněte po zadání každé WWW stránky <Enter>.

Upozornění: Server všechny WWW stránky zasílá na adresu odesílatele. Jestliže je chcete posílat na jinou adresu, napište v textu zprávy příkaz rsend <jinaadresa@adresa.cz>, přičemž řetězec <jinaadresa@adresa.cz> nahradíte adresou, na kterou mají být WWW stránky zaslány.

Za několik minut budou WWW stránky ležet ve vaší e-mailové schránce. Na konci e-mailu naleznete odkazy, jež daná stránka obsahuje. Ty se dají použít pro zaslání další WWW stránky.

Tip 1: Servery zprostředkovávající tuto službu mohou být v některých případech několik dnů až týdnů mimo provoz. Pak zkuste vyzkoušet servery jiné. Jejich aktuální seznam si můžete přečíst na internetové stránce www.expita.com/servers.html.

Tip 2: Když vznesete požadavek na zaslání WWW stránky příkazem send, obdržíte ji v textovém formátu. Jestliže ji však chcete mít v původním stavu, zadejte v textu e-mailu příkaz xsource <URL>, takže například xsource http://www.pcworld.cz. Někteří poskytovatelé této služby ale nenabízejí podporu rámců a také přesměrování na jinou stránku. Dále musíte počítat s tím, že v některých případech jsou zasílány stránky do velikosti 5 000 znaků. Dalším problémem je to, že některé poštovní programy zdrojový kód HTML automaticky nedekódují. V těchto případech si nechte WWW stránku poslat ve formě přílohy, a to prostřednictvím příkazu tsource <URL>.

Tip 3: Výše popsaná služba dokáže i jiné věci. Když na e-mailovou adresu pošlete zprávu s textem Help, obdržíte podrobný anglický návod.

Tip 4: Na adrese agora@kamakura.mss.co.jp se také dají číst diskusní příspěvky. Když například do textu e-mailu zapíšete příkaz send news:alt.lang.powerbasic, dostanete seznam názvů všech příspěvků týkajících Powerbasicu. Každý příspěvek je zde označen číslicí v hranatých závorkách, takže první příspěvek má tedy označení [1]. Ve spodní části e-mailu jsou k těmto číslům uvedeny reference. Takže např. odkaz k prvnímu příspěvku vypadá takto: [1] news:AnPO6.692%24SH.56300@dfiatx1-snr1.gtei.net. Chcete-li si příspěvek přečíst, napište e-mail na adresu agora@kamakura.mss.co.jp a do textu zprávy napište text news:AnPO6.692%24SH.56300@dfiatx1-snr1.gtei.net.

Vyhledávání přes e-mail

Jak naleznete na internetu zajímavé WWW stránky

OTÁZKA: Nyní již víme, jak se dají získat WWW stránky prostřednictvím elektronické pošty. Abychom si mohli tyto stránky nechat poslat, musíme znát jejich přesný odkaz ten nejlépe získáme pomocí vyhledávačů, jakými jsou třeba Yahoo, Altavista, Google apod. Lze pomocí e-mailu zadat požadavek na vyhledání určité internetové stránky?

ODPOVĚĎ: Přímo to sice nejde, avšak existují e-mailové služby, které to za vás zařídí. Stačí několik správných příkazů, aby vám vyhledávače jako Yahoo nebo Altavista našly vámi požadovanou stránku (jiné vyhledávače jako Lycos fungují poněkud odlišným způsobem). Vhodnou adresou pro vyhledávání s pomocí e-mailu je www4mail@collaborium.org. Když na tuto adresu napíšete e-mail v textovém formátu a jako zprávu zadáte příkaz Search Yahoo POWERBASIC, za chvíli leží výsledek hledání ve vaší poštovní schránce. Při použití vyhledávače Altavista zadáte příkaz podobný, a to Search Altavista POWERBASIC.

Zkoušeli jsme také vymyslet způsob, jak pro vyhledávání pomocí e-mailu použít i ostatní vyhledávače. K tomu účelu si musíme nejprve trochu pohrát s internetovým prohlížečem, abychom zjistili správné URL. Pak už vyhledávání na internetu prostřednictvím elektronické pošty nestojí nic v cestě.

Jak jsme se již zmínili dříve, lze si prostřednictvím elektronické pošty nechat poslat libovolné WWW stránky. Celý trik spočívá v takovém zadání URL, aby to vyhledávač takzvaně "pochopil". Správné zadání URL obdržíme následovně. Vyhledejte na internetu například stránku www.lycos.com. Zadejte výraz, jenž chcete vyhledat např. POWERBASIC, a nechte si zobrazit výsledky vyhledávání. V poli vyhledávače, v němž se za normálních okolností vyskytuje adresa WWW stránky, kterou máte zobrazenou, se vyskytuje celá řada znaků. Zkopírujte je do schránky a otevřete program pro práci s elektronickou poštou. Do políčka pro text zprávy vložte obsah schránky a před něj napište příkaz send. V textu e-mailu by teď měl být přibližně tento výraz: send http://search.lycos.com/main/default.asp?lpv=1&loc=searchhp&query=Power-basic. Toto URL si musíte uložit pro pozdější použití. Nyní stačí výraz POWERBASIC nahradit vámi požadovaným, např. PC WORLD, a tento e-mail odeslat na adresu www4mail@collaborium.org. Za několik minut by měl být výsledek vyhledávání ve vaší poštovní schránce.

Tam, kde se vyskytuje na WWW stránce odkaz, je nyní číslo v hranatých závorkách. Ve spodní části e-mailu najdete k tomuto číslu odpovídající adresu. Tu můžete vyvolat posláním e-mailu obsahujícího příkaz send <URL>, kde řetězec <URL> nahradíte odpovídající adresou.

Outlook Express

Pátrání po nepotřebných souborech

OTÁZKA: V jednom z diskusních příspěvků se psalo o tom, že po skončení práce s programem Outlook Express 5.5 je na pevném disku vždy o něco méně místa než předtím, a to dokonce i tehdy, když všechny zprávy odstraníme. Je to vůbec možné?

ODPOVĚĎ: Výše uvedené tvrzení je pravdivé. Tento jev se sice děje ve velmi malém rozsahu, ale přesto je měřitelný. Když si v programu Outlook Express 5.5 otevřete e-mail, nebo si přečtete nějaký příspěvek z konference, vytvoří se ve složce %windir%\Temporary Internet Files\Content.IE5 několik nových souborů. Některé z nich mají velikost 0 bytů. Zatímco většina ostatních dočasných souborů se po ukončení programu Outlook Express 5.5 automaticky smaže, soubory o velikosti 0 bytů zůstávají na vašem pevném disku někdy i několik let. A co je nejvíce nepříjemné, je to, že tyto soubory jsou například v programu Průzkumník neviditelné firma Microsoft asi chtěla toto "smetí" před námi schovat.

Ačkoliv mají tyto soubory nulovou velikost a tedy neobsahují žádnou informaci, přesto spotřebovávají na pevném disku místo. Každý pozůstatek aplikace Outlook Express totiž zabírá celý jeden cluster. Tak se volné místo na vašem pevném disku pomalu, ale jistě zmenšuje. Paradoxně tomu tak je obzvláště při mazání zpráv.

O kolik místa na pevném disku jste takto připravováni, závisí na velikosti jednoho clusteru na aktuálním oddílu pevného disku fakticky se u FAT32 jedná o 4 096 bytů, samozřejmě násobených počtem nulových souborů. Jak zjistit velikost clusteru na vašem diskovém oddílu, vám povíme v tipu č. 2 (viz níže).

Bohužel nevíme, kolik takovýchto "mrtvých" souborů může program Outlook Express vytvořit. V našich testech se nám jich povedlo vytvořit 396. Tyto soubory při velikosti jednoho clusteru rovnajícího se 4 096 bytů celkem dávají okolo 1,5 MB. To však při dnešních velikostech pevných disků nepředstavuje nic až tak závažného.

Podle přípěvků v internetových konferencích se ale našli uživatelé, kteří těchto souborů nalezli přes 3 000 a všechny byly vytvořeny programem Outlook Express. To činí při velikosti clusteru 4 096 bytů okolo 12 MB "smetí".

Ostatně jsme se zkoušeli ptát u firmy Microsoft, podle jakých pravidel a za jakých okolností program Outlook Express tyto soubory vytváří a kolik jich může maximálně vytvořit, ale tento výrobce softwaru nám odmítl odpovědět.

Na základě výše uvedených skutečností jsme se zaměřili na to, jak tyto soubory nalézt a odstranit. Jelikož zmíněné soubory nejsou v programu Průzkumník viditelné, je cesta ke splnění tohoto úkolu poněkud složitější. Klepněte v programu Průzkumník na menu Nástroje/Najít/Soubory či složky. Jinou alternativou je klepnout na nabídku Start/Hledat/Soubory či složky.

Stiskněte tlačítko Procházet a ve stromu složek najděte složku Windows\Temporary Internet Files. Do políčka Název: zadejte řetězec [*.*. Zatrhněte políčko Včetně vnořených složek a stiskněte tlačítko Najít teď nalezené soubory se vám zobrazí v okně výsledků hledání, odkud je můžete pohodlně smazat.

Stejného výsledku dosáhnete také tím, že zavřete případně spuštěné programy Outlook Express a Internet Explorer a v programu Průzkumník smažete celou složku s názvem Content.IE5, jež se nachází ve složce %windir%\Temporary Internet Files. Aplikace Outlook Express vytvoří tuto složku při dalším spuštění znovu, tentokráte však budou všechny soubory s nulovou velikostí pryč. Ale pozor: Jakmile si v programu Outlook Express přečtete nějakou zprávu či příspěvek z konference, výše zmiňované soubory se vytvoří znovu.

Tip 1: Odstranění těchto souborů lze provést i pomocí programu Internet Explorer. Klepněte v tomto programu na menu Nástroje/Možnosti sítě internet a poté na kartu Obecné. Stiskněte tlačítko Odstranit soubory a zatrhněte volbu Odstranit veškerý obsah offline. Potvrďte dvakrát stisknutím tlačítka OK.

Tip 2: Abyste si mohli spočítat, kolik místa na vašem počítači soubory o nulové velikosti zabírají, musíte znát velikost jednoho clusteru na aktuálním oddílu vašeho pevného disku. To je velmi snadné: Spusťte si program Příkazový řádek a do něj zadejte příkaz chkdsk. Tato utilita vám vypíše několik informací o vašem pevném disku a mezi jinými také počet bytů v každé alokační jednotce, což odpovídá právě velikosti jednoho clusteru, a tedy i velikosti místa na pevném disku, které zabírá jeden soubor o nulové velikosti.

Outlook Express

Smazané e-maily uložené na pevném disku

OTÁZKA: Bylo zjištěno, že při používání programu Outlook Express se na pevný disk ukládají soubory odpovídající dávno smazaným e-mailům. Otázkou nyní je, kde se tam ony soubory vůbec berou.

ODPOVĚĎ: Když v programu Outlook Express otevřete e-mail, nebo čtete příspěvky z internetových konferencí, vytváří tento program ve složce %windir%\Temporary Internet Files\Content.IE5 soubory, mezi nimiž se vyskytují takové, jež mají příponu TXT, případně HTM to podle toho, zda otevřete zprávu v textovém či HTML formátu. Tyto soubory se dají bez problémů prohlížet v libovolném textovém editoru, například v Poznámkovém bloku, jelikož obsahují zprávy ve formátu prostého textu. Po ukončení aplikace Outlook Express se tyto soubory odstraní.

Nelze tedy naprosto přesně říci důvod, jak je možné, že tam někdy výše uvedené soubory zůstávají. Jedním z pravděpodobných důvodů může být to, že když program Outlook Express zatuhne, zůstanou e-maily i diskusní příspěvky ve složce Temporary Internet Files natrvalo, i když e-mailový program spustíte a ukončíte. Tento stav se dá simulovat některou z utilit, jež umí ukončovat běžící procesy ve Windows. Jako příklad můžeme uvést freewarovou utilitu Prcview 3.5.3. Je určena pro Windows 95/98/ME, NT4 a 2000 a najdete ji , případně na internetu na adrese www.teamcti.com/index.htm (PRCVIEW.ZIP, 85 KB). Nejprve ukončete všechny programy a smažte složku Content.IE5. Najdete ji ve složce %windir%\Temporary Internet Files.

Spusťte program Outlook Express a otevřete nějaký e-mail. V programu Průzkumník klepněte na menu Nástroje/Najít/Soubory či složky a do políčka Název zadejte řetězec *.TXT, případně *.HTM, to podle toho, zda jste otevřeli zprávu v textovém či HTML formátu. Stiskněte tlačítko Procházet a ve stromu složek vyhledejte adresář %windir%\Temporary Internet Files\Content.IE5. Klepněte na tlačítko Najít teď. Nyní vidíte soubory odpovídající vámi otevřenému e-mailu. Název souboru je shodný s názvem v poli Předmět.

Nechte dialogové okno s výsledky hledání otevřené a nastartujte utilitu, jež umí ukončovat procesy ve Windows, například již zmíněný program Prcview. Jeho prostřednictvím ukončete proces s názvem MSIMN.EXE. To provedete tak, že daný proces označíte, klepnete na něj pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberete příkaz Kill. Objeví se dialogové okno, ve kterém stisknete tlačítko Kill. Nyní se přepněte do okna s výsledky vyhledávání a znovu stiskněte tlačítko Najít teď. Vidíte, že i když program Outlook Express neběží, jsou vaše e-maily ve složce stále. Tento stav se nezmění ani poté, co program Outlook Express znovu spustíte a opět zavřete.

Tip: E-mailové zprávy zapomenuté programem Outlook Express odstraníte například pomocí programu Internet Explorer. V něm klepněte na menu Nástroje/Možnosti sítě internet. Přesuňte se na kartu Obecné a stiskněte tlačítko Odstranit soubory. Zatrhněte volbu Odstranit veškerý obsah offline a potvrďte dvojnásobným stisknutím tlačítka OK.

ANTI-SPAM: Šest zlatých pravidel proti spamu

1. Používejte několik e-mailových adres.

Pracujte vždy nejméně se dvěma e-mailovými adresami jednu z nich si vyhradíte pouze pro komunikaci s osobami, se kterými běžně spolupracujete, a druhou nebo i více si rezervujete pro diskusní příspěvky, nabídky apod.

2. Držte svoji e-mailovou adresu v tajnosti.

Máte-li svoji "úřední" e-mailovou adresu, dbejte, aby o ní vědělo co možná nejméně lidí. Spíše si založte několik e-mailových schránek u poskytovatelů, kteří tuto službu nabízejí zdarma. Mnozí poskytovatelé dnes nabízejí možnost přeposílání e-mailů z těchto schránek na jinou, třeba tu vaši "úřední". U některých jsou v provozu i filtry pro zachycení spamu.

3. Neodpovídejte.

Jste-li přesto osloveni nějakou reklamní nabídkou ve formě e-mailu, neodpovídejte. Když odpovíte, dáváte tím najevo, že vaše e-mailová adresa je doposud platná.

4. Sledujte šiřitele spamu.

Podrobně prozkoumejte hlavičku e-mailu. Ta vám většinou prozradí, přes kterého poskytovatele je posílán. V hlavičce také naleznete několik řádků začínajících slovem "Received". Každý poštovní server, přes který se elektronická pošta posílá, tam vloží jeden takový řádek pod předchozí. Nejspodnější položka tedy potom pochází od serveru, přes který byl e-mail poslán. Z názvu serveru se poté dá odvodit poskytovatel.

5. Nahlašte šiřitele spamu.

Mnozí poskytovatelé mají speciální e-mailové adresy vyhrazené právě pro podání informací o spamu. Jakmile obdržíte nějaké nevyžádané zásilky, pošlete je na tuto adresu včetně hlavičky e-mailu. Poskytovatel potom hlavičku e-mailu spamu analyzuje a účet šiřitele spamu zablokuje.

6. Buďte nedůvěřiví.

Nikdy nepřijímejte nabídku provozovatelů WWW serveru na poslání nějaké HTML stránky některému z vašich známých. Za touto nabídkou se velmi často skrývá prosté sbírání e-mailových adres.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c01p0645

? Potřebuji novou myš, která by měla funkční rolovací kolečko a pracovala pod Windows 95 na počítači s Pentiem 100. Vybral jsem si myš Genius NetScroll, ale informace na obalech buď umožňují použití jen jako 2tlačítkové, nebo vyžadují Pentium 233 a vyšší. Informace o funkčnosti od prodejců se rozcházejí. Prosím proto o informaci, jestli existuje v současné době myš, která by rolování umožnila na uvedené konfiguraci počítače.

Domnívám se, že funkčnost myši není podmíněna hardwarem, jde spíše o redundantní informaci na obale. Já sám jsem instaloval stejnou myš na systému s Pentiem 133 MHz (s Windows 98) a myš funguje bez problémů. Potíž je ale v tom, že ji musíte nejprve oživit instalací driveru od Microsoftu, který najdete pod názvem MS IntelliPoint 3. Tento driver sice nainstaluje poněkud více options, nežli umí myš Genius, důležité však je, že funguje rolovací kolečko. Ve Windows 98 funguje rolovací kolečko (po přitlačení) i se standardním ovladačem, což zaručuje maximální rychlost i na starším PC a nemusíte plýtvat cennou pamětí na ovladač, jenž většinou nabízí funkce, které stejně nevyužijete.

? Potřeboval bych poradit, co se dá dělat s touhle závadou: mám rozdělený HDD na několik logických disků. Na jednom z nich jsem měl několik adresářů, v jednom adresáři se mi vyskytly chyby (vadné názvy adresářů a souborů). Spustil jsem Scandisk (Windows 98 SE) a ten mi napsal, že chyby opravil, ale přepsal názvy a velikosti souborů a nedá se nic použít. Prosím poraďte, dá se to nějak vrátit?

Obávám se, že nedá. Ze své zkušenosti jsem zjistil, že Scandisk buď soubory obnoví dobře, nebo je totálně zničí. Obvykle při tom dojde ke špatné identifikaci velikosti souboru, a ten je pak obnoven jako neúplný. Tak vzniknou nesmyslné názvy souborů a adresářů, nepravdivé velikosti, a jediná cesta ven je zformátování disku. K takovémuto "rozházení" může dojít při nedostatku místa na disku nebo při nějakém specifickém zakousnutí počítače, např. při kopírování apod. Jednou se mi tento problém vyskytl po zaplnění disku dočasnými soubory Internet Exploreru a odnesl to adresář Windows. Protože naděje umírá poslední, je možné vyzkoušet ještě produkty jiného výrobce, např. Norton Disk Doctor.

? Chtěl bych vás požádat o radu, nebo spíše vysvětlení. K čemu přesně slouží u vypalovaček firmware, nebo spíše co to je a co to umí a jak to funguje.

Firmware je software, který je z výroby naprogramován a je pevně spjat s určitým hardwarem. Když se podíváte např. na floppy mechaniku, objevíte na ní desku s elektronikou. Tato elektronika kromě jiného nese také software, který ji říká, jak má číst bloky dat z média. Počítač toto samozřejmě neřeší, ten dá jednotce pokyn, aby přečetla n-tý blok dat souboru xy. Právě ve firmwaru je definován program, který pohybuje hlavičkami, roztáčí disketu a dělá další potřebné operace. Disketa je však tak jednoznačné a stabilní zařízení, že se o firmwaru v souvislosti s ní příliš nemluví. Jsou ale zařízení složitější (a hlavně mnohá v dynamickém vývoji), a proto jsou tato zařízení vybavena firmwarem, který lze za jistých okolností přepsat a tak umožnit odstraňování chyb předchozích verzí. Známým firmwarem je např. BIOS, přepisovat se dá software některých PC karet (LAN, modemové karty) atd.

? Na svém PC mám nainstalovaný MS Word 2000. Nevím jak se to stalo, ale do všech dokumentů, ať už nově vytvořených nebo starých, se mi při otevření objeví symboly pro Zobrazit nebo Skrýt (značka je na nástrojové liště před měřítkem zobrazení). Ať dělám co dělám, symboly tam zůstávají, i když jsem celý MS Word přeinstaloval.

Problém není v samotném Wordu, ale v souboru Normal.dot, který může být nějak poškozený, případně uzamčený proti zápisu (atributem či právy). Ikona přepínání viditelnosti formátovacích znaků je přepínačem "zamáčknutá" dovoluje tyto znaky zobrazovat a "vymáčknutá" je potlačí. Aktuální stav této ikony se uloží při ukončení Wordu do souboru Normal.dot. Pokud se stav neukládá, je problém právě v tomto souboru. Normal.dot je možné smazat (lépe někam přesunout). Word si při startu vytvoří nový a měl by již fungovat správně. Protože Normal.dot s sebou nese spoustu ostatních nastavení, může se stát, že je budete muset vytvořit znovu.

? V Excelu mám nějaká makra, a nevím jaká (zapomněl jsem, co jsem tam navolil). Při každém spouštění se mě program ptá, jestli je mám zakázat. Chtěl bych to odstranit, ale nevím jak. Mohli byste mi pomoci? Ve Wordu nevidím vložené obrázky, pouze když dám náhled. Čím co přepnout, abych je viděl i při normální editaci?

Makra v Excelu lze editovat (rušit, přidávat) pomocí menu Nástroje Makro. Zobrazí se okno, kde vidíte existující makra pro daný sešit, a odsud je můžete smazat. Toto bych doporučil jako správnou cestu. Lze také zrušit dotazování, zda se mají makra spouštět, ale pokud tak učiníte, otevíráte tak trochu vrátka virům. Pro úplnost, tuto možnost naleznete pod menu Nástroje Makro Zabezpečení. Obrázky ve Wordu nevidíte pravděpodobně z toho důvodu, že používáte "normální" pohled, namísto stránkového zobrazení. Pouze stránkové zobrazení pracuje v režimu WYSIWYG, tj. co vidíš, to dostaneš. Ostatní zobrazení (normální, osnova) umožňují uživateli kontinuální psaní nebo lepší orientaci v dokumentu, ovšem za cenu potlačení některých částí (záhlaví, zápatí, obrázky...).

? Přestalo mi být po přečtení několika článků ve vašem časopise jasné, má-li větrák vzduch z počítače vytahovat nebo jej tam má vhánět. Všiml jsem si, že u hospod je to taky různé, ale převládá alternativa vyhánění vzduchu ven z hospody. Protože jsem musel větrák měnit, nevím tedy, jestli jsem jej připojil dobře. A při změně by stačilo pouze změnit jeho chod přehozením vodičů, anebo se musí otočit celý větráček, když by tomu mělo být naopak? Jsem v situaci, kdy mé chladicí zařízení vzduch (ze zdroje) vyhání ven (čímž vzniká vevnitř podtlak a otvory vepředu je tam nasáván vzduch jiný). Ovšem dělá to moc hluku. Když by tomu bylo naopak, třeba by to tak hlučné nebylo (četl jsem samozřejmě i o alternativě regulace otáček). Ale v zásadě mi jde o ten hlavní princip dovnitř, nebo ven?

Inu, v hospodě by měl větrák vyhánět vzduch ven, aby se zevnitř odvětrávaly pachy kouře z cigaret a vůně jídel. U počítače je to v zásadě jedno. Důležité je, aby vzduch proudil, protože pouze proudící vzduch chladí. Do hry ale vstupuje několik dalších faktorů, především prašnost a hlučnost. Proto ventilátory zdrojů (které jsou umístěny vzadu) převážně vzduch vyfukují. Za počítačem se totiž časem usadí prach, a ten by byl nasáván dovnitř. Pokud jsou větráky znásobeny např. vepředu, foukají dovnitř, aby podpořily proudění vzduchu jedním směrem. Přitom je předpoklad, že čelní stěna počítače nebude zanesena prachem. Co se týká směru otáčení ventilátoru, je závislý na polaritě napětí, tudíž stačí přehodit napájecí vodiče.

? Kúpil som nové PC s Windows 2000. Priateí na sieti má Windows ME. Po zriadení siete mu pri pripájaní na mÖj zdielaný disk pýta heslo, hoci ja som žiadne nezadal, a v kolonke Permission som zadal Read pre Everyone zo sieťovej skupiny (u nás nazvaná NET). Skúšal som heslo hladať vo Windows, ale bezvýsledne. Prihlasujem sa ako Administrator. Ďakujem za pomoc.

Problém s hesly, která neexistují, na síti občas vyvstanou. Windows používají k připojování se ke sdíleným prostředkům službu Netlogon, která standardně vyžaduje jméno a heslo. Pokud používáte doménu, jsou jména a hesla všech uživatelů uložena v doménovém serveru, a odsud se berou při přístupu k jednotlivým prostředkům sítě. Pokud pracujete v pracovní skupině, jsou jména (uživatelé) uložena na každém počítači, který poskytuje přístup. Může se stát, že daný uživatel nemá na stanici se sdílenými prostředky zaveden účet, a problém je na světě. Neměl by však být, jedná-li se o přístup poskytovaný pro Everyone, jenomže to funguje pouze na stejné verzi Windows. Proto doporučuji vytvořit ve Windows 2000 nějakého uživatele (nejlépe stejného a se stejným heslem, jakým se kolega hlásí do svého počítače) a zahrnout ho do sdílení.

? Chtěl bych provést kompletní zálohu počítače na CD, abych v případě potřeby nemusel instalovat všechny programy a systém, a jenom z CD vše nahrál. Prý existuje nějaký program na vytvoření takovéto zálohy.

Existuje a jmenuje se Symantec Ghost. Program pracuje tak, že na jednom počítači je master (případně server) a druhý počítač (slave) je zálohován. Do tohoto počítače vložíte předem připravenou disketu, ze které systém nabootuje, a spustí se aplikace Ghost. Princip je ten, že se postupně čtou soubory na disku (nikoliv sektory disku) a tyto se ukládají na masteru do tzv. image. Transfer probíhá po síti LAN. Image je jediný soubor, případně několik souborů, překoná-li se hranice 2 GB. Soubor je možné prohlížet Ghost Explorerem a lze z něj kopírovat ven cokoliv. Nelze v něm nic měnit. Ghost server (master) umožňuje další věci, např. poslat image na jiný počítač (s jiným diskem jiné velikosti) nebo na několik počítačů zároveň. Pomocí Ghost Serveru lze také vytvářet bootovací diskety pro danou síťovou kartu. Jelikož image soubory se rozdělují až po dosažení 2 GB, bude třeba je něčím rozdělit, aby se vešly na CD. Více informací naleznete na http://enterprisesecurity.symantec.com/products/products.cfm?ProductID=3&PID=8424523.

? Potřeboval bych vědět jak zajistit to, aby při vytáčení připojení na internet se přihlašovací heslo stále nemuselo vyplňovat, ale dial-up si to pamatoval.

Při nastavování připojení k internetu je třeba ošetřit dvě místa. První je nasnadě, je to definování dial-up připojení, tj. telefonní číslo, typ modemu apod. Druhé místo, kde jsou uloženy informace o uživateli, je Internet Explorer. Najdete jej pod vlastnostmi IE (Nástroje Možnosti sítě Internet) v záložce Připojení, ve které vidíte všechna definovaná dial-up připojení. Vyberte si to vaše a tlačítkem Nastavení rozbalíte okno, kde definujete jednak proxy-server a ve spodní části pak uživatelské jméno, heslo a případně doménu. Toto nastavení je platné pro všechny aplikace, které nějak přistupují k internetu. Je zodpovědné např. za to, spustíte-li Outlook Express a počítač začne vytáčet zvoleného providera.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Martin Koníček

c01p0649

? Chtěl bych si pořídit nový grafický akcelerátor pro hry a multimédia v ceně od 3 do 5 tisíc korun. Můžete mi nějaký doporučit?

Dnes je velmi oblíbený grafický akcelerátor Geforce 2 MX-400 32 MB (nebo 64 MB), který seženete v ceně kolem 3 tisíc korun. Jeho výkon je dostačující snad na všechny hry a multimediální programy. Pro jeho využití potřebujete minimálně procesor o rychlosti 500 MHz (nejlépe Duron 750 MHz-950 MHz) a 128 MB RAM.

Abych předešel dalším takovým dotazům, dovolím si upozornit na informační zdroje na internetu, které vám mohou pomoci při výběru kvalitních komponent do vašeho počítače. Mezi dobré české servery patří například www.pctuning.cz, www.rafs.cz a www.overclocking.cz. V zahraničí má výbornou pověst server www.tomshardware.com. V neposlední řadě doporučuji sledovat naší hardwarovou rubriku PC WORLD TOP a její kompletní verzi, kterou naleznete na našem CD.

? Chvíli po zapnutí počítače se obraz na mém monitoru zmenší o 1/3, posune se doprava, přičemž nalevo se objeví černý pruh. Po restartu počítače se vše vrátí do normálního stavu. Zajímavé navíc je, že tento jev nikdy nenastane po spuštění dosové aplikace.

Podle mého názoru je chyba v monitoru nebo grafické kartě. Důležitý je zde fakt, že při spuštění dosové aplikace tento jev nenastává. To by se dalo jednoduše vysvětlit tím, že dosové aplikace mají obvykle menší nároky jak na grafickou kartu, tak na monitor obyčejně běží v textovém režimu nebo v nízkém grafickém rozlišení a mají nízkou obnovovací frekvenci). Jestli je chyba ve vaší grafické kartě nebo monitoru, zjistíte jednoduše. Nejdříve nastartujte normálně počítač, počkejte až se obraz vychýlí, a nyní zkuste vypnout a zapnout monitor. Pokud se problém bude opakovat, máte pravděpodobně poškozený monitor, v opačném případě je poškozena grafická karta.

? Při defragmentaci disku se počítač stále zastavuje a defragmentace se stále spouští od začátku, přičemž se nikdy nedokončí. Podobně se chová i Scandisk, který se ovšem po delší době dokončí.

Tento problém má standardně spousta uživatelů, a není vůbec neobvyklý. Problém je v tom, že k tomu, abyste defragmentovali pevný disk, potřebujete aby se na něm v době defragmentace neměnila žádná data. Totéž platí i u programu Scandisk, akorát v omezené míře, protože program Scandisk, pokud nenajde chybu, nezapisuje na disk žádná data, a v případě chyby nemůže dojít k poškození dat. Nejjednodušším řešením je vypnout všechny programy (na což upozorňuje i program Defragmentace disku).

Při hraní hry se mi objevilo hlášení, že aplikace způsobila neplatnou operaci. Po restartu mi "zatuhnul" počítač, přičemž na obrazovce se objevil nápis oznamující chybu ochrany Windows. Po několika neúspěšných pokusech o nápravu jsem se rozhodl zformátovat pevný disk a znovu nainstalovat Windows. Bohužel se i po reinstalaci systému objevují hlášky o chybě ochrany Windows.

Pokud se problém objevuje i po reinstalaci Windows, je třeba uvažovat o hardwarové poruše. Tyto problémy může způsobit prakticky jakákoliv součást počítače, ale přece jen je nejpravděpodobnější porucha pamětí či větráčku na procesoru. Já jsem se osobně setkal s obojím.

Porucha pamětí je jistě nepříjemná věc, ale dá se jednoduše zjistit pomocí sharewarové utility GoldMemory, kterou naleznete na internetové adrese http://www.mtsoftware.cz. Poruchu větráčku na procesoru zjistíte jednoduše tím, že otevřete krabici počítače a budete sledovat, jestli se větráček na procesoru točí. Případně je možné, že vlivem manipulace s počítačem vám do větráčku vletěl špatně připevněný kabel, který ho zablokoval (mně se toto stalo jednou při přidávání pevného disku do počítače a nemohl jsem pochopit, proč mi vždy po pár minutách spadnou Windows). Hraní hry pravděpodobně nemělo na funkci počítače žádný vliv, s největší pravděpodobností to byla prostě náhoda. Pokud si budete chtít počítač nechat opravit, doporučuji vyhledat prodejnu počítačových komponentů, kde se většinou nacházejí odborníci, kteří vám dokáží levně váš počítač opravit. Při poruše pamětí by vás oprava měla přijít maximálně na 2 000 Kč.


Jak efektivně zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ stále častěji zjišťujeme, že uživatelé, kteří potřebují s něčím pomoci, mnohdy neznají důležité informace o svém počítači, případně horlivě vysypávají šuplíky, ve kterých se snaží najít dokumentaci a informace o své nefunkční "hračce". Pokud máte připojení na internet, můžete si velké množství práce ušetřit tím, že budete při zasílání problémů do rubriky FAQ využívat tento návod, který vám napoví, jak zaslat takovou otázku, abychom mohli váš problém co nejlépe a nejrychleji vyřešit.

1. Prvním krokem je nainstalování programu SiSoft Sandra, s nímž se můžete setkávat na našem CD v rubrice Topware.

2.  Po nainstalování a spuštění programu SiSoft Sandra musíte poklepat na ikonku "Create a Report Wizard, jež vám umožní získat informace o počítači.

3. Nyní se vám objeví uvítací obrazovka, jež obsahuje základní informace o modulu Report Wizard. Zde klikněte na tlačítko "Next".

4. Teď byste měli vidět okno, kde máte seznam modulů, které budou sbírat informace o vašem počítači. My ovšem potřebujeme pouze základní informace o vašem systému, takže stačí mít zatrženou položku "System summary". To provedete tak, že kliknete na tlačítko "Clear All", a potom vyberete položku "System summary".

5. Tento dialog se vás ptá, jestli chcete provést rychlostní testy vašeho počítače. Zde jednoduše klikněte na tlačítko "Clear All", a potom "Next".

6. Zde zopakujte postup v kroku 5.

7. V tomto dialogu napište váš problém. Snažte se být prosím struční a výstižní. Nepište nám jména neznámých aplikací a her, případně nevyřešitelné problémy. Pokud možno nám napište co nejvíce důležitých informací, třeba kdy se problém začal objevovat, apod. Také se nebojte psát s háčky a čárkami, výrazně nám to ušetří práci!

8. Nyní jednoduše vyberte položku "E-Mail it by MAPI" a stiskněte tlačítko "Next". Případně, pokud nemáte přístup k internetu, můžete vybrat položku "Save it to disk", přičemž svůj dotaz můžete později odeslat například od kamaráda či z internetové kavárny. V krajním případě můžete také disketu vložit do obálky a zaslat ji přímo do naší redakce (zaslané diskety vám bohužel nemůžeme zaslat zpět, a tak prosím nepřikládejte známky pro odpověď apod.)

9. Zde musíte označit jako požadovaný formát výsledné zprávy "Web/Html format (.htm)", odškrtnout políčko "Compress Report (.cab)" a kliknout na tlačítko "Next".

10. Nakonec napište do pole "Subject:" (Předmět) zkráceně problém (v tomto poli se vyvarujte použití diakritiky) a do políčka "To:" vyplňte e-mailovou adresu faq@idg.cz. Zprávu odešlete kliknutím na tlačítko "Finish" .

Nyní byla zpráva o chybě předána vašemu e-mailovému klientu (např. Outlook Express), který zajistí odeslání zprávy do naší e-mailové schránky. Za všechny vaše dotazy vám děkujeme.

§§§§§


Komunikace


Najděte vše rychleji

Michael Gowan

c01p0540

Od prvotřídních vyhledávacích enginů až po specializovaná sídla, všude objevujeme nejlepší nástroje pro pátrání po faktech, novinkách, lidech, hudbě a dalších věcech.Jste nesví? Asi budete po celou dobu, kterou máte v úmyslu strávit vyhledáváním na webu. Kromě toho, že obsahuje miliardy stránek s informacemi, web nyní servíruje video a jiná média zdroje tak odlišné, že potřebujete projít kupu sídel, abyste našli to, co chcete: komplexní vyhledávací engin plus specializované vyhledávací služby schopné řešit konkrétní úkoly. Testovali jsme oba typy: obecné vyhledávací enginy i specializovaná vyhledávací sídla.

Od doby, kdy jsme přesně před rokem zkoumali vyhledávací služby na webu, se mnohé změnilo. Slovo, které nejčastěji slyšíte z úst odborníků na vyhledávací enginy, když hovoří o trendech oboru, je slučování. Pravděpodobně bude k dispozici méně vyhledávacích enginů a vyhledávacích portálů. Pokud vyhledávací enginy nepřijdou na to, jak vydělávat peníze, prostě skončí. K nedávným obětem patří Magellan a InfoSeek, dvě vůbec nejstarší webové vyhledávací služby.

Analytici mají za to, že více vyhledávacích služeb bude následovat příkladu firem iWon (www.iwon.com) a Go (www.go.com) a zavedou model platby za umístění. Každý velký vyhledávací engin má určitou formu placeného umístění. Uživatelé by se měli zabývat tím, zda jim dělá problémy rozlišovat mezi placenými a neplacenými výpisy výsledků vyhledání.

Vyhledávací technologie rovněž učinila pokrok. Google nyní například provádí fulltextové vyhledávání v souborech formátu PDF (Portable Document Format firmy Adobe Systems, Inc.) používaném pro zasílání mnoha vládních dokumentů a podnikových zpráv. Zahrnutí PDF souborů naznačuje, že "neviditelný web" se ztenčuje. Pojem "neviditelný web" se vztahuje ke stránkám, které vyhledávací enginy nemohou z jakýchkoli důvodů indexovat, jako jsou stránky s výsledky sportovních zápasů a jinými informacemi, jež charakterizuje pomíjivý zájem o ně, stejně jako databázové soubory a jiný obsah nezachycený ve formátu HTML.

Technologická zlepšení rovněž znamenají, že výsledky vyhledávání budou s menší pravděpodobností obsahovat slepé odkazy (odkazy na stránky, které již neexistují nebo byly přemístěny někam jinam) a s mnohem vyšší pravděpodobností budou relevantní odkazy umístěny u horního okraje první stránky (bude jim dána přednost).

Ale zatímco se některá sídla zlepšila, zdá se, že jiná se změnila k horšímu. Open Directory a MetaCrawler, náš loňský nejoblíbenější katalog a metavyhledávač, se v našich letošních testech tak dobře nechovaly Open Directory ve skutečnosti pracoval tak chabě, že se dokonce nedostal ani do naší tabulky dvanácti nejlepších služeb. Naší nejlepší sázkou zůstává Google, Inc., který je naším favoritem číslo jedna mezi všemi vyhledávacími nástroji. Na záda mu dýchá Fast (www.alltheweb.com). A vůdci smečky katalogů jsou dlouhodobí favorité Yahoo, Inc. a Lycos, Inc.

V našich testech jsme vyhledávací sídla hodnotili podle pěti kritérií: relevance, pokročilé vlastnosti, snadnost používání sídla, procento slepých odkazů a aktuálnost získaných výsledků (na základě toho, jak dobře sídlo vracelo stránky týkající se daného tématu). A protože dobré vyhledávací sídlo vám usnadňuje položení vašeho dotazu a rychlé a snadné získání relevantních webových stránek, udělovali jsme body navíc sídlům, která nám nabídla správnou stránku mezi prvními pěti odkazy.

Pátrali jsme po datech v pěti skupinách: informace o produktech (recenze DVD mechanik s možností zápisu od Pioneer Corp.), výsledky podniků (příjmy Cisco Systems, Inc., v první čtvrtletí 2001), technologické parametry (maximální rychlost přenosu dat dosahovaná standardem Universal Serial Bus 2.0), regionální údaje (ceny v ubytovacím zařízení Agate Cove Inn, Mendocino, Kalifornie, nabízejícím pokoje se snídaní) a málo známá fakta (autor starého sci-fi románu Eater of Darkness) z dvacátých let minulého století). Testovali jsme aktuálnost výsledků položením dotazu, který byl v době našich testů na pořadu dne.

Relevance a snadnost používání byly často v rozporu: některé ze služeb s nejčistším rozhraním (například MetaCrawler) se neumístily dobře, pokud jde o relevanci, zatímco jiné, přestože přetékaly inzeráty a volitelnými možnostmi, poskytly relevantní výsledky mezi prvními pěti odkazy. S pokročilými vyhledávacími nástroji a technikami, které enginy a katalogy nabídly, jsme byli celkově spokojeni. Při mnoha hledáních se vyplatí věnovat dotazu trochu úsilí. Uvědomte si však, že žádný test nemůže posloužit jako definitivní základna pro hodnocení soupeřících vyhledávacích enginů. Vaše zkušenosti se budou měnit v závislosti na hledaném tématu.

Enginy versus katalogy

Vyhledávací enginy ve své nejjednodušší formě spoléhají na automatické mechanismy pro shromažďování odpovědí na dotazy. Naproti tomu katalogy jsou dílem lidí. Ačkoli vyhledávací enginy mohou indexovat více než miliardu webových stránek, katalogy stěží pojmou odkazy na více než jeden milion.

Google, Fast, AltaVista a další vyhledávací enginy používají pro skenování a zaznamenávání obsahů webových stránek program známý jako "spider" (pavouk). Spider shromažďuje názvy stránek a jiné informace uložené v jejich HTML kódu, a poté sleduje odkazy vedoucí na stránku, aby též shromáždil informace o těchto stránkách. Spidery jsou nastaveny tak, aby vyloučily určité slovní druhy (například členy a předložky), a po uplynutí určité předem stanovené doby přestanou pracovat, aby neuvázly na jediné webové stránce nebo v jediném webovém sídle. Toto využívání "time-outu" znamená, že rozsáhlá webová sídla spider stěží kompletně prozkoumá.

Informace, které spider nashromáždí, jsou zkompilovány do indexu něčeho, co se podobá knihovnímu katalogu sestavenému z karet. Zadáte-li v sídle vyhledávacího enginu nějaký dotaz, engin vyhledá jeho index a vrátí odkazy na stránky, jež se zdají být v souladu s dotazem. Jistě, to, co engin pokládá za relevantní, se nemusí shodovat s tím, co považujete za relevantní vy.

Webové katalogy, jako Yahoo, Lycos, Excite a LookSmart, shromažďují sídla pomocí spideru nebo je přijímají formou podání od majitelů sídel. Poté redaktoři katalogu sídla roztřídí a uloží je do databáze uspořádané podle témat. Tuto databázi můžete prohledávat buď pomocí vyhledávacího enginu sídla, nebo proklikáváním se stromem skupin sídla, dokud nenaleznete téma, které chcete.

Katalogy obvykle ukládají výsledky dotazu získané jedním nebo několika vyhledávacími enginy na výsledkovou stránku. (Používá se i opačný přístup: Google nabízí výsledky Open Directory.) Výsledky hledání v případě Yahoo například kombinují stránky z vlastního katalogu služby s výsledky ke stejnému tématu získanými pomocí vyhledávacího enginu Google, třebaže v Yahoo nedostanete všechny výsledky Google k tomuto tématu. Lycos vytváří směs výsledků ze svého katalogu s výsledky vyhledávacího enginu Fast. Metavyhledávače, jako Dogpile a MetaCrawler, posílají váš dotaz do několika katalogů a vyhledávacích enginů, a poté agregují výsledky.

Protože vyhledávací enginy indexují mnohem více stránek než katalogy, s vyšší pravděpodobností dostanete stovky výsledků, hledáte-li cokoliv obecného, například Ford Mustang. Empirické pravidlo: katalogy používejte tehdy, když hledáte obecné informace nebo nejste-li si jisti, kde začít, a vyhledávací enginy používejte v případech, kdy hledáte konkrétní kus informace. Použijete-li katalog integrovaný s vyhledávacím enginem nebo pokud použijete vyhledávací engin obsahující katalog, nemusíte z obou světů nezbytně dostat to nejlepší, protože každý z nich může oslabit druhý.

Relevance je vším

Bez ohledu na to, kolik stránek vyhledávací sídlo indexuje, je relevance prvních výsledků tím, o co jde. Každé vyhledávací sídlo posuzuje relevanci odlišně, a tak i když dva enginy dávají ve svých výsledcích stejný odkaz, tento odkaz se nemusí v obou seznamech objevit v horní části stránky. Většina vyhledávacích enginů odvozuje relevanci částečně z toho, kde se vámi vyhledávaný pojem objevuje na stránce: postavení výše na stránce se promítá ve vyšším skóre relevance.

Jak Google, tak i Fast, hodnotí relevanci stránky částečně podle toho, kolik jiných sídel na ni odkazuje. Vycházejí z teorie, že pokud na určitou stránku odkazuje mnoho sídel, musí mít větší hodnotu pro lidi hledající informace o tomto tématu. Soudě dle výsledků našich testů si myslíme, že Google a Fast mají pravdu.

Na poli vyhledávacích enginů však není vše perfektní. Různá vylepšení nezaručují, že okamžitě najdete to, co hledáte. Když jsme například zadali relativně jasný dotaz na příjmy Cisco za první čtvrtletí 2001, abychom získali odkazy na stránky uvádějící příjmy Cisco Systems za první čtvrtletí 2001 (které činily 6,5 mld. dolarů), uviděli jsme mnoho stránek, jež informovaly o výdělcích jiných společností (z nichž většina obchodovala s Cisco), plus několik starších i novějších příjmových výkazů Cisco. Jen polovina vyhledávacích sídel nás odkázala na stránku s odpovědí mezi prvními 20 výsledky, což jsme považovali za rozumný počet odkazů k prostudování.

V našem testu málo známých skutečností jsme se snažili najít autora knihy Eater of Darkness. Dostali jsme odkazy na stránky o knize The Hasheesh Eater, kterou napsal Fitz Hugh Ludlow, a na knihu Confessions of an English Opium Eater od Thomase de Quincey. Získali jsme též odkazy na několik stránek obdivovatelů Dr. Who a na jedno či dvě upírská sídla. Pokud toto hledání zkusíte v Excite, možná se vám zachce nejprve uložit děti do postýlek neboť se zdá, že slovo žrout/požívač/požírač/jedlík (anglicky eater) se objevuje ve strašné spoustě sídel určených jen pro dospělé, označených X. Správná odpověď, kterou poskytly Google i Yahoo, je Robert Myron Coates.

Katalogy, ke kterým patří například Look-Smart, směšují ve výsledcích placená sídla s neplacenými. Tato praktika je doplňkem okna "speciálních odkazů" nad stránkou s výsledky. LookSmart a ostatní nechávají sídla platit, aby do svých seznamů mohli pojmout více jejich stránek. LookSmart prohlašuje, že to dává hledajícím k dispozici více zdrojů, z nichž mohou čerpat, ale slabé skóre tohoto sídla v našich testech relevance svědčí o tom, že tento přístup snižuje vaši šanci získat na své dotazy relevantní odkazy. LookSmart však dobře dopadl při hledání technologických parametrů.

Pokročilé vyhledávací techniky

Vyhledávacím enginům můžete pomoci s plněním jejich úkolu, jestliže použijete pokročilé vyhledávací vlastnosti. Některá vyhledávací sídla takové techniky ve váš prospěch využijí automaticky. Některé vyhledávací enginy například automaticky doplňují booleovské operátory OR a AND, zadáváte-li dotaz obsahující více slov.

Některé enginy nabízejí pro vybroušení vašich výsledků formuláře a rozbalovací menu. Například Excite, Fast, Google, HotBot, Lycos a Yahoo vám dávají možnost vybrat k prohlédnutí jen stránky obsahující přesně tu frázi, kterou jste zadali, stránky, jež obsahují všechna slova z vaší fráze v libovolném pořadí nebo stránky s jakýmikoli slovy z vaší vyhledávací fráze. AltaVista vám nabízí možnost setřídit výsledky podle klasifikace slov ve vyhledávací frázi.

V našich testech vrátila většina vyhledávacích sídel lepší výsledky, pokud jsme použili pokročilé funkce. Výjimkou byly služby Google (která se nemohla zlepšit, protože v obou základních testech dosáhla vynikajícího skóre) a Yahoo (která v základních testech rovněž dobře bodovala). LookSmart a Ask Jeeves pokročilé vyhledávání nepodporovaly.

Důležité však je použít správnou pokročilou techniku. Když jsme pátrali po knize Eater of Darkness, jen Google a Yahoo vrátily správný výsledek v rámci našich testovacích parametrů (obvykle prvních 20 nabídnutých odkazů). Ostatní sídla při hledání neuspěla, a nepomohlo ani když jsme mezi hledané termíny vložili operátory AND. Ale pokud jsme hledali přesnou frázi "eater of darkness", všechna sídla, s výjimkou Northern Light a MetaCrawler, dospěla ke správnému výsledku, obvykle mezi prvními pěti odkazy.

Body za vzhled

Zatímco relevance výsledků je rozhodující, rozhraní sídla a nápověda mají rovněž svůj význam. Nejlepší sídla nabízejí takové vlastnosti jako rozbalovací seznam filtrů používaných při vyhledávání (například "pouze soubory .mp3"), aniž by docházelo k přeplácání stránky. Sídla, jejichž odpovědi byly nejrelevantnější, se dobře umístila i z hlediska rozhraní. Google a Fast nepoužívají žádný "zaneřáděný" nebo zmatečný design: jejich domovské stránky zobrazují jen o málo více než vyhledávací pole a odkaz k výsledkům. Na druhé straně košaté rozhraní Yahoo kombinuje vyhledávací pole, skupiny katalogu, novinky, nákupní odkazy a další prvky.

Ne všechny katalogy jsou však takto rozptylující. Například malé množství informací navíc, které se objevují na domovské stránce Lycosu, je prezentováno zřetelně. Podobně, posuzujeme-li sídla metavyhledávačů, MetaCrawleru pomáhá jeho jednoduché, ale přitom stále funkční grafické rozhraní, zatímco neonová zeleň HotBot nutí návštěvníky, aby co nejrychleji stiskli tlačítko Zpět.

Skutečným testem rozhraní sídla je jeho výsledková stránka. Ask Jeeves a MetaCrawler skrývají své výsledky mezi inzeráty a jiným balastem, zatímco LookSmart a Excite zapomínají poskytnout tak užitečné základní informace, jako je úplné URL sídla, k němuž vedou přítomné odkazy.

Nejlepší výsledkové stránky udržují rovnováhu mezi jasným rozhraním a užitečnými zvláštními prvky, k nimž patří například vyhledávací pole, které vám umožňuje vylepšit výsledky hledání přidáváním nebo umazáváním slov. Google nabízí odkaz na zachycenou kopii stránky, takže si jí můžete prohlížet, když odkaz na živou stránku nefunguje.

Král vyhledávačů

Loňský šampión vyhledávacích enginů si udržel svou korunu díky tomu, že odkazy, které hledáte, vám servíruje v rozhraní, jež je vzorem jednoduchosti a efektivity. Jedním z několika zlepšení tohoto enginu je schopnost fulltextového vyhledávání v souborech PDF.

Tipy pro vyhledávání: Fígle vyhledávacího řemesla

Nalezení dobrého vyhledávacího enginu je jenom půlkou bitvy. Musíte také vědět, jak jej máte použít. Zde jsou některé tipy, jak z dotazů dostat co nejvíce.

Čtěte pokyny: Většina vyhledávacích sídel vám říká, jak pomocí jejich enginu získat nejlepší výsledky. Proto si tyto pokynu přečtěte, než začnete hledat.

Buďte přesní, ale výstižní: uveďte dostatek termínů, abyste obdrželi odkazy, které chcete, na začátku seznamu. Příliš mnoho termínů však může stránku, již chcete získat, stlačit dolů. Začněte s několika termíny a pak je najednou doplňte nebo vyměňte, abyste dostali lepší výsledky.

Používejte booleovskou logiku: booleovské operátory AND, OR a NOT vám umožní zahrnout nebo vyloučit stránky na základě jejich obsahu. Například hledání řetězce Sopwith AND Camel AND Snoopy povede pouze ke stránkám o nerozvážných činech humorných postaviček známých jako Peanuts. Řetězec Sopwith AND Camel NOT Snoopy zablokuje většinu stránek vztahujících se k Peanuts za předpokladu, že engin umí pracovat s operátorem NOT.

Stránka pokročilého vyhledávání Google automaticky vkládá operátor AND do pole "with all of the words" (všechna tato slova), operátor NOT do pole "without the words" (bez těchto slov) a operátor OR do pole "with any of the words" (jakákoli z těchto slov).

Některé vyhledávací enginy, jako AltaVista, Lycos a Fast, používají místo operátorů AND a NOT znaménka + (plus), respektive (mínus). Chcete-li například nalézt jen stránky, které pojednávají o Dalajlámovi a současně Billu Clintonovi, měli byste napsat +Dalajláma +Clinton (s mezerou mezi Dalajláma a druhým +). Přehled vlastností vyhledávacích enginů v sídle Search Engines Showdown (www.searchengineshowdown.com/features) uvádí booleovské pojmy, které každý z enginů podporuje.

Vkládejte uvozovky: abyste nalezli stránky, které se zmiňují o W.C., ale nikoli o klozetech nebo zemědělské půdě, dejte před a za hledané slovní spojení uvozovky: "Pole W.C.". To dává enginu pokyn, aby s více slovy zacházel jako s jediným termínem.

Používejte specifikátory polí: některé vyhledávací enginy podporují specifikátory polí klíčová slova, která sdělují enginu, aby provedl určité druhy vyhledání. Jestliže například napíšete site:pcworld.com, omezí to výsledky jen na stránky sídla PC Worldu. link:microsoft.com vám poskytne stránky ze sídel, která odkazují na sídlo Microsoftu. Použití specifikátoru url:weasel povede pouze k sídlům, jež ve svých webových adresách obsahují slovo weasel (lasice). Abyste zjistili, které specifikátory konkrétní enginy podporují, přečtěte si v příslušném sídle pokyny ohledně pokročilého vyhledávání.

Specializované vyhledávání: Sídla a nástroje

Někdy musíte přivolat na pomoc specialisty, abyste na Netu nalezli cenná zrnka pravdy.

Většinu z toho, co chcete na Netu najít, můžete vyhledat obecným vyhledávacím enginem. Nicméně v ostatních případech buď na nic nenarazíte, nebo obdržíte přespříliš mnoho výsledků. Naštěstí můžete použít tematicky specializované vyhledávací enginy a nástroje, abyste se zaměřili na podmnožinu webu nebo získali přístup k on-line datům, která jinak nejsou k dispozici. Specializované vyhledávací služby indexují pouze ty webové stránky, jež se týkají určitého tématu, a opomíjejí materiál nepatřící do sféry jejich působnosti.

Vyhledávače lidí

Pokud jde o vyhledávání osob, je web určitě tím správným místem. Google zobrazuje telefonní čísla a adresy, hledáte-li kombinaci jména osoby, poštovního směrovacího čísla nebo oblastního kódu, města a státu (www.google.com/help/features.html#wp). Whowhere (whowhere.lycos.com) Lycosu vám umožňuje hledat telefonní čísla, e-mailové adresy nebo webové odkazy a občas i adresy. Stránka pokročilého vyhledávání telefonních čísel, kterou služba provozuje, odkazuje na tucty mezinárodní telefonních seznamů. Sídlo 411 Locate (www.411locate.com), jež hledá telefonní čísla, e-mailové adresy a fyzické adresy, nabízí dokonce i zpětné vyhledávání podle telefonních čísel.

Bigfoot (www.bigfoot.com) vám umožňuje dělat s fyzickými adresami ještě více operací. Po kliknutí na název ulice se okamžitě ocitnete v katalogu sousedních míst. A Switchboard (www.switchboard.com) nabízí mapu okolí adresy a seznam nejbližších restaurací a hotelů.

Obrázky a zvuky

Text sice má své místo, ale web je plný obrázků a hudby. Následující sídla vám pomohou s jejich hledáním.

Vyhledávače fotografií: vyhledávací sídlo obrazů AltaVista (www.altavista.com/sites/search/simage), je schopné vyhledat fotografie tak kuriózních věcí, jako je japonská lukostřelba. Excite (www.excite.com/search_forms/photosearch) vám umožňuje hledat on-line fotoalba jiných členů Excite, stejně jako nejnovější fotografické reportáže agentur Associated Press a Reuters. ImageFinder (sunsite.berkeley.edu/imagefinder) je katalogem deseti obrazových databází University of California v Berkeley, včetně některých kolekcí Smithsonianova institutu a NASA. Zajímá-li vás výtvarné umění, design a architektura, navštivte ADAM (adam.ac.uk), knihovníkem redigovaný katalog více než 2 500 on-line obrazových databází. Přejete si profesionální fotografie pro všeobecné použití? Image Grabber společnosti Random Eye Technologies (imagegrabber.randomeye.com) vám umožňuje vyhledávat on-line sídla s profesionálními fotografiemi pro obecné použití, jakmile se zaregistrujete.

Virtuální video: multimediální vyhledávací stránka Lycos (multimedia.lycos.com) nalézá fotografická alba, ale tím nekončí. Stránka VideoCenter v tomto sídle (video.lycos.com) je katalogem streamingových videoklipů vytvořených jinými členy tohoto videocentra. Chcete-li hledat na webu videoklipy, vyzkoušejte příslušnou vyhledávací stránku AltaVista (www.altavista.com/sites/search/svideo). StreamSearch (www.streamsearch.com/radiohome.asp) rovněž prochází web za účelem nalezení streamingových audioa videoklipů, které odpovídají výběrovým kritériím.

Zdroje MP3, které nemají nic společného s Napsterem: hledáte-li soubory MP3, začněte vyhledávacím enginem Audio Search AltaVista (www.altavista.com/sites/search/saudio), jenž nyní zahanbuje Napster. Lycos Music (music.lycos.com/downloads) kombinuje downloady hudby s odkazy na webová sídla nahrávajících umělců. AudioGalaxy (www.audiogalaxy.com) se pyšní množstvím downloadů, musíte si však stáhnout jistou utilitu, abyste je mohli získat od jiných uživatelů AudioGalaxy. Dalším dobrým zdrojem souborů MP3 je multimediální vyhledávač Fast.

"Hlavní zpráva dnešního večera."

Většina univerzálních vyhledávacích enginů prohledává celý web nepříliš často na to, aby poskytla nejčerstvější zprávy. Vyhledávací sídla, která se specializují na zpravodajství, se snaží o větší aktuálnost, nemusí však pokrývat mnoho zpravodajských zdrojů a nemusí vám umožnit hledat hlouběji do minulosti.

Lycos News (www.lycos.com/news) servíruje nejnovější zprávy Reuters, AP a Wired News. Nepokoušejte se ale pátrat po zprávách starších jednoho týdne. Vzorový News Search od TotalNews (www.totalnews.com) umožňuje klást dotazy na zprávy BBC a Washingtonpost.com. Northern Light (www.northernlight.com/news.html) dovoluje hledat v rámci jedné či více kategorií, včetně podnikání, sportu a počasí. To je příhodné, chcete-li získat nesourodé kousky informací například poslední baseballový výsledek Colorado Rockies a předpověď počasí pro Vail v Coloradu v rámci jednoho hledání. Sídlo obsahuje větší rozsah telegrafických zpravodajských kanálů než služba Lycos, ale nenašli byste materiál starší dvou týdnů.

Moreover (www.moreover.com) nabízí široké spektrum zpravodajských zdrojů, poskytuje však jen zprávy staré jeden až dva dny. Chcete-li získat přístup k aktuálním zprávám mimo hlavní proud, prohlédněte si News Is Free (www.newsisfree.com/sitesearch.php3), zajímavý a velmi dobře zákaznicky upravitelný katalog aktuálních zpráv na webu z mezinárodních a alternativních zdrojů i zdrojů patřících do hlavního proudu.

Chcete-li si přečíst o něco starší zprávy, navštivte NewsTracker patřící Excite (nt.excite.com). A nakonec, je-li tím, co hledáte, kvantita, je zde InfoJump (www.infojump.com), který o sobě tvrdí, že má index více než 5 milionů článků ze 4 000 on-line publikací.

Vyhledávání ve veřejném sektoru

Žádná jednotlivá instituce nevychrlí více naprosto zbytečných textů než vláda Spojených států, a tak není divu, že mnoho vyhledávacích enginů se specializuje na udržování tabulek obsahujících tyto on--line citové výlevy. FirstGov (www.firstgov.gov) od General Services Administration tvrdí, že najde každé slovo ze všech dokumentů vlády Spojených států (cca 30 milionů stránek textu), a přitom vynese na světlo boží spoustu informací pocházejících od vlád států i místních samospráv. Usgovsearch (usgovsearch.northernlight.com) vám umožní prohledávat webovou nebo vlastní sbírku publikací vztahujících se k vládě. Chcete-li, můžete své hledání omezit na konkrétní vládní agenturu nebo úřad. FedWorld (www.fedworld.gov), produkční orgán Ministerstva obchodu USA, nabízí prohlíženíschopný seznam databází federální vlády, včetně rozhodnutí Nejvyššího soudu, předpisů FAA (Federal Aviation Administration Federální správa letectví) a formulářů IRS (Internal Revenue Service Vnitřní důchodová služba). Můžete rovněž prohledávat obrovské množství vládních zpráv. Dokonce i Google se této akce účastní jednou verzí své služby (www.google.com/unclesam), která prohledává pouze webovská sídla vlády USA.

Diskusní skupiny a fóra

Některé nejlepší informace o webu vyvěrají v diskusních skupinách Usenetu. První sídlem pro pátrání po diskusních skupinách je sídlo Google Groups (groups.google.com), dříve známé jako Deja.com. Díky archivu informací o tisících diskusních skupin, který jde zpět až do roku 1995, existuje jen málo zrnek moudrosti, která zde nenajdete. Pro seznam on-line komunit si zajděte na Forum One (www.forumone.com/index).

Vyhledávání s ohledem na děti

Abyste zabránili dětem dostat se při prohledávání webu k materiálu pro dospělé, naveďte je do vyhledávacího sídla navrženého s ohledem na děti. Yahooligans (www.yahooligans.com) je katalogem webových sídel pro děti nezávadných, která vybrali redaktoři Yahoo. Ask Jeeves for Kids (www.ajkids.com) vyzývá děti, aby se ptaly v přirozeném jazyce, například "Proč je obloha modrá?" KidGrid (www.kidgrid.com) je dalším katalogem navrženým speciálně pro děti. KidsClick (kidsclick.org) nabízí samostatná vyhledávací pole (www.kidsclick.org/ksearch.html) pro několik oficiálních on-line slovníků a encyklopedií a je hostitelským prostředím pro jiné zdroje orientované na mládež.

Vyhledávání vyhledávacích enginů

Stále nemůžete najít to, co hledáte? Vyzkoušejte katalog vyhledávacích enginů. Search Engine Guide (www.searchengineguide.com) je služba, která vám umožňuje hledat vyhledávací enginy specializované na konkrétní obory. Katalogy specializovaných vyhledávacích enginů nabízejí též sídla Argus Clearinghouse (www.clearinghouse.net), Beaucoup (www.beaucoup.com) a Search Engine Watch (www.searchenginewatch.com). SearchAbility (www.searchability.com) je obrovským katalogem katalogů vyhledávacích enginů. (Je jen otázkou času, než se objeví katalog zachycující katalogy katalogů vyhledávacích enginů.)

Některé on-line informace se neobjeví v žádném vyhledávacím enginu. Informace mohou být uloženy v databázi, sídlo může vyžadovat, abyste se zaregistrovali, nebo může jednoduše blokovat indexování vyhledávacími enginy. Katalog databází schopných prohledávání, udržovaný firmou Lycos (dir.lycos.com/reference/searchable_databases), vám zpřístupňuje řadu těchto zdrojů, které jsou jinak nedostupné.

§§§§§


Je jenom jedna Sí

Jaroslav Fikker

c01p0615

V poslední době uživatelé Výpočetní techniky stále častěji vyžadují přístup ke svým datům kdykoliv a odkudkoliv. Vůbec je přitom nezajímá, jaké technologie se skrývají v pozadí. Oni zkrátka ke své práci potřebují určitá data, a běda správcům sítí, kteří nejsou schopni těmto jejich požadavkům vyhovět. Tento fakt si uvědomila mj. společnost Novell a přišla se svou vizí jedné Sítě (One Net), kde je všechno propojeno se vším. Klíčovou komponentou této strategie se stane nová verze operačního systému NetWare, která je na trhu od poloviny října. Pojďme se tedy společně podívat, jaké novinky nám NetWare 6 přináší.

Škálovatelnost

Pro ukládání informací o jednotlivých objektech v síti používají operační systémy NetWare již několik let adresářové služby NDS. NetWare 6 pro tyto účely využívá poslední generaci těchto služeb označovanou jako NDS eDirectory, která umožňuje bezproblémově a hlavně bezpečně spravovat více než miliardu objektů při zachování dostatečně rychlé odezvy. Navíc jsou podporovány i další operační systémy Linux, Solaris, Tru64 UNIX a Windows NT/2000.

Jedním ze způsobů, jak zlepšit výkon počítačového systému, je zvýšit počet procesorů. Není divu, že všechny komponenty NetWaru 6 plně podporují symetrický multiprocessing až do 32 procesorů v každém serveru.

Bojíte se selhání hardwaru? Tak začněte uvažovat o technologii clusterů. V ceně NetWaru 6 je zahrnuta licence na cluster tvořený 2 servery, ale dokoupením dalších licencí můžete tento počet snadno zvýšit až na 32 uzlů v jednom clusteru.

Správa systému

Novell vždy kladl velký důraz na snadnou správu svých operačních systémů, a tak ani NetWare 6 není výjimkou. Roli základního administrátorského nástroje, kde nyní naleznete vše potřebné pro správu a údržbu systému, převzala javovská aplikace ConsoleOne, jejíž uživatelské rozhraní je velmi podobné dnes již nevyhovujícímu NetWare Administratoru.

Vynikajícím nástrojem, který potěší srdce každého správce, je NetWare Remote Manager sloužící ke správě systému a monitorování jeho aktuálního stavu pomocí webového prohlížeče. Možnosti tohoto nástroje jsou opravdu velmi zajímavé připojování a odpojování svazků, přístup k souborům, správa připojení, nastavení SET parametrů, monitorování systémových zdrojů, ovládání obrazovek na konzoli serveru, shození, restartování a resetování serveru, prohlížení stromu NDS, dále lze sledovat celkový stav serveru, stav jednotlivých modulů včetně využití paměti, prohlížení informací o hardwarových prostředcích serveru atd. Bezpečnost přenášených dat je, stejně jako v případě ConsoleOne, zajištěna šifrováním.

Kromě těchto dvou stěžejních aplikací obsahuje NetWare 6 i další nástroje usnadňující správu sítě. Patří mezi ně např. iManage (správa vybraných objektů NDS z webového prohlížeče), iMonitor (monitorování stavu NDS) nebo RCconsoleJ (obdoba staré známé Remote Console).

Kde je klient?

Odpověď zní: nikde. NetWare 6 je totiž prvním operačním systémem Novellu, který nevyžaduje instalaci jakéhokoliv dodatečného klientského softwaru. Tradiční klient sice bude součástí dodávky, ale jenom z důvodů zachování zpětné kompatibility. NetWare 6 totiž nabízí celou řadu standardních protokolů pro přístup k souborům. V ceně systému nyní získáte podporu protokolů NFS (NetWork File System unixové systémy), AFP (AppleTalk File Protocol počítače Macintosh), CIFS (Common Internet File System platforma Windows), FTP (File Transfer Protocol jeden z nejběžnějších internetových protokolů) a WebDAV (složky v síti WWW). Stačí tedy vybalit klientskou stanici z krabice, nainstalovat operační systém (např. Windows nebo MacOS) a okamžitě máte přístup i k serveru NetWare 6.

To ale není zdaleka vše. Spousta uživatelů se např. potýká se synchronizací souborů mezi několika počítači (obvykle jde o stolní PC a notebook). Díky iFolderu (standardní součást NetWaru 6) budete mít po problémech. Podstatou aplikace je automatická synchronizace dat mezi serverem a klientskými stanicemi. Navíc lze k iFolderu přistupovat i prostřednictvím webového prohlížeče, tedy v podstatě z libovolného místa s připojením k internetu.

Zjednodušení tisku zase přináší iPrint. Tento nástroj využívá protokol IPP (Internet Printing Protocol) k tomu, aby uživatelům dal možnost využít jejich webový prohlížeč k vyhledávání a instalaci síťových tiskáren. Vůbec nezáleží na tom, zda je tiskárna ve stejné místnosti nebo na opačném konci světa.

Poslední součástí, kterou bych tady chtěl zmínit, je NetWare WebAccess. Díky němu mohou správci sítí snadno a rychle připravit webový portál pro přístup k souborům, tiskárnám, elektronické poště, firemnímu adresáři kontaktů atd.

Závěrem

NetWare 6 nabízí takové množství funkcí, že i jejich prostý výčet by zabral několik stran textu. Proto jsem se zaměřil pouze na vybrané novinky, které by vás mohly zajímat. Na základě mých zkušeností z testování NetWaru 6 bych tento systém charakterizoval jako stabilní a výkonný server, který rozšíří možnosti vaší počítačové sítě o celou řadu nových služeb. A to vše bez nutnosti provádět složité zásahy do stávající síťové infrastruktury, čímž můžete ušetřit nemalé finanční prostředky.

NetWare 6

množství nabízených služeb

NDS eDirectory

NetWare Remote Manager

iFolder

NetWare WebAccess

otevřenost nového systému

Doporučená cena: 184 USD na uživatelskou licenci

K recenzi poskytla firma: Novell Praha s. r. o., www.novell.cz

§§§§§


Rádce uživatele Internetu - Díl druhý technologie a bezpečnost

Martin Ignjatovič?

c01p0616

V dnešním dílu našeho seriálu o bezpečnosti na síti si povíme o nebezpečích, která na nás číhají na webových stránkách, o technologiích, jež se na webu používají, a taktéž si povíme něco o zachování soukromí. Tento díl bude víceméně teoretický, ale vše napravíme příště, kdy se podíváme na to, jak se někdo může dostat do vašeho počítače. Jelikož nejsem schopen naučit se všechny programovací jazyky pro web, musel jsem některé informace načerpat z jiných zdrojů. Proto, prosím, omluvte případné nepřesnosti.

IP

Zřejmě největší nebezpečí vám hrozí už při samém vstupu na některou stránku (při jejím otevření v prohlížeči). Tím, že si stránku otevřete, navážete spojení se serverem, na kterém je stránka umístěna a umožníte tak serveru přečíst vaši IP adresu. No, a když někdo zná vaši IP adresu, zejména máte-li stálé připojení k internetu, může se pokusit váš počítač napadnout. O tom ale až příště. Nyní se podíváme na jednotlivé technologie, které se v prostředí webu používají, a povíme si o nebezpečích, která skrývají. Především je třeba rozlišovat technologie, jež pracují na straně serveru (např. PHP, ASP, CGI), a technologie, které pracují na straně klienta (např. JavaScript, VBscript, JavaApplet, ActiveX). Obecně lze říci, že pro běžného uživatele jsou nebezpečnější takzvané klientské skripty, než skripty prováděné na straně serveru. U serverových skriptů se veškerá činnost odehrává na straně serveru a klientu je pak odeslán jen čistý HTML kód, který žádné nebezpečí nepředstavuje. Následuje popis nejpoužívanějších technologií.

Stále ta Java...

Téma jazyka Java je dnes opravdu skloňováno horem dolem, a proto si nejprve vyjasníme pojmy. Musíme odlišovat Java a JavaScript. JavaScript je skriptovací jazyk, vytvořený společností Netscape, který slouží k "oživení" webových stránek, kdežto Java je plnohodnotný programovací jazyk, vytvořený společností Sun Microsystems. Tyto jazyky se často zaměňují nebo spojují. Společného ale mnoho nemají, snad jen podobnou syntaxi. Nedá se ani říci, že by jeden jazyk vycházel z toho druhého.

JavaScript

Jak již bylo řečeno, JavaScript je skriptovací jazyk určený výhradně k použití pro webové stránky. Je dnes velmi oblíben a hojně používán. Každý z vás se s ním již někdy setkal. Pomocí Javascriptu se dají naprogramovat například změny obrázku po přejetí myší, různé efekty se stavovou řádkou prohlížeče nebo kurzorem a mnoho dalších zajímavých věcí. Ke svému běhu vyžaduje pouze prohlížeč s podporou skriptování. JavaScript v dnešní době podporuje většina prohlížečů, jak pro prostředí Windows, tak i Linux. Namátkou mě napadá například Internet Explorer, Netscape Navigator, Mozilla, Konqueror a další. Jsou ovšem i prohlížeče, které podporu JavaScriptu nemají. Jedná se většinou o oblíbené textové prohlížeče pro platformu Linux (Lynx, Links...).

Jistě se ptáte, zdali je JavaScript nebezpečný. Odpověď zní nikoliv. Není nebezpečný v tom smyslu, že by manipuloval se soubory nebo zjišťoval nějaké tajné informace. JavaScript vám však může znepříjemnit život. Lze v něm například naprogramovat skripty, které způsobí zamrznutí prohlížeče. Tyto skripty často spoléhají na periodizaci a v krátkém časovém úseku provádějí nějakou činnost. Například neustále vyskakuje reklamní banner, nebo se mění pozadí stránky z černé na bílou. Tyto skripty však nepracují ve všech prohlížečích stejně. Některé z nich, jež způsobí zamrznutí Internet Exploreru, nemusí v Netscapu způsobit vůbec nic a naopak. Dále umí JavaScript pracovat s cookies, ale o cookies až za chvíli. Je tedy na vás, zda se rozhodnete ve svém prohlížeči JavaScript povolit nebo zakázat. Je sice pravda, že dobrý vývojář naprogramuje stránku tak, aby vypadala stejně, ať už je skriptování povoleno nebo zakázáno, ale na to se nedá spolehnout. Pokud budete mít skriptování zakázáno, některé stránky se vám nemusí zobrazit korektně nebo fungovat tak, jak by měly.

Java

Java je plnohodnotný programovací jazyk, pomocí kterého lze vyvíjet různé programy. Tyto programy lze pak používat jako normální aplikace nebo je umístit na webové stránky. Programům vytvořeným v Javě, určeným pro sít WWW, se říká aplety. Pomocí apletů se dají dělat nejrůznější věci, například přehrávat malé videoukázky a nespočetně mnoho dalších věcí. Pomocí apletu se dá naprogramovat prakticky cokoliv. Jazyk Java má, pokud je používán pro síť WWW, zabudována některá omezení. Java aplet nemůže navazovat spojení s jiným než domácím serverem, zapisovat do souborů na straně klienta, spouštět programy na straně serveru a ani nemůže nahrávat knihovny. Naopak může přehrávat zvuky nebo zobrazit libovolnou stránku WWW. Poslední uvedená vlastnost je asi nejnebezpečnější. Aplet vás může přesměrovat na jinou, méně bezpečnou stránku. Jinak je používání apletů bezpečné. Je však třeba připomenout, že větší aplety výrazně zpomalují přenos a nahrávají se dlouhou dobu. Ve většině prohlížečů je možné používaní apletů vypnout.

ActiveX

ActiveX je zřejmě nejnebezpečnější technologií, která je na webových stránkách používána. Tato technologie byla vyvinuta společností Microsoft a má sloužit ke "zlepšení" webových stránek. Jsou to samostatné programy (označované jako komponenty) napsané například v jazyce C++ nebo Visual Basic. Mohou probíhat jak na straně serveru, tak na straně klienta. Ačkoliv byla technologie ActiveX vyvinuta jako standard jazyka HTML (HyperText Markup Language), ke svému běhu vyžaduje příslušný zásuvný modul (plug-in). Některé plug-iny jsou součástí prohlížečů, jako například modul pro přehrávání animací, vytvořený technologií Macromedia Flash. Jinak ale prohlížeče, s výjimkou Internet Exploreru, technologii ActiveX nepodporují. Mezi vývojáři se často objevuje názor, že je tato technologie přežitá. To je samozřejmě věc názoru a k našemu tématu se to nijak nevztahuje. Pro nás je důležité vědět, že zmíněná technologie stále existuje, a zda je nebezpečná. Zřejmě největší aféra kolem ActiveX se rozhořela v souvislosti s přepojováním telefonních linek. Princip byl jednoduchý. Poté, co uživatel otevřel stránku ve svém prohlížeči, se spustil prvek ActiveX, vypnul ozvučení modemu, odpojil uživatele od poskytovatele připojení a připojil ho k počítači například v Surinamu. Uživatel pak nemohl věřit svým očím, když obdržel účet za telefon, jehož výše se pohybovala v částkách několika tisíc korun. Jistě nemilé překvapení. Dnes již naštěstí existují technologie, pomocí kterých se můžete bránit. Zřejmě nejlepším řešením je pořídit si program, jenž hlídá vaše připojení a registruje veškeré pokusy o změnu. Tento program se jmenuje OptimAccess Dial a je k dispozici na adrese www.optimaccess.cz. Po instalaci se tento program umístí v paměti a hlídá všechny pokusy o změnu vytočení. Pokud počítač používá více uživatelů, lze tento program zaheslovat nebo ho skrýt tak, aby nebyl při běhu vidět. Nutno ještě podotknout, že problém ActiveX se netýká jen přepojování telefonních linek, ale mnoha dalších věcí. V Internet Exploreru, kterého se tento problém týká nejvíce, lze nastavit různé úrovně zabezpečení ohledně ActiveX. Pokud ActiveX zakážete úplně, budete relativně v bezpečí, ale například stránky tvořené ve "flashi" se vám vůbec nezobrazí. Je tedy na vás, abyste se rozhodli, jakou úroveň povolíte.

PHP, ASP

Tyto dva skriptovací jazyky jsou dnes v prostředí webu nejpoužívanější. Pryč jsou časy, kdy stačilo vytvořit stránku v HTML a občas ji aktualizovat. V dnešní době jsou kladeny na úbržbu a provoz webovských stránek mnohem větší požadavky. Vezměte si různé zpravodajské servery, které musí být každou chvíli aktualizovány. To by bylo pomocí "obyčejného" HTML dosti nešikovné.

Jazyk PHP (Personal Home Pages původní význam) vytvořil pan Rasmus Lerdorf. Největší výhodou PHP je, že je šířen v rámci Open Source, tedy i se zdrojovými kódy, a je platformově nezávislý. Lze ho tedy provozovat jak na unixových systémech, tak na platformě Windows. Technologie ASP (Active Server Pages) byla vyvinuta společností Microsoft a slouží podobným účelům. Nevýhodou tohoto jazyka je, že je závislý na platformě Windows a má podstatně složitější zápis kódu než PHP, jinak lze pomocí obou těchto jazyků vytvářet srovnatelné aplikace. Tyto aspekty jsou ale pro nás nepodstatné. Pomocí těchto jazyků jsou prováděny takřka veškeré přenosy, které do hry zapojují uživatele. Používají se například ke zpracování formulářů. Lze s nimi vytvářet nejrůznější aplikace, počínaje různými chaty, seznamkami a konče portálovými a redakčními systémy. Princip těchto technologií je jednoduchý. Oba tyto jazyky jsou prováděny na straně serveru. Skript v jazyce je odeslán interpreteru (který je samozřejmě na straně serveru) a po jeho zpracování je klientu (prohlížeči) odeslán "čistý" HTML kód. Pro vás tedy ve své podstatě nebezpečné nejsou. Problémy nastávají při zpracování formulářů a při práci s cookies.

CGI

CGI (Common Gateway Interface) bylo donedávna nejpoužívanější technologií na straně serveru. Dnes se více pracuje s jazyky ASP a PHP, i když CGI je stále ještě používáno. Program CGI může být napsán v libovolném programovacím jazyku, ale nejčastěji v jazyce Perl. Princip je podobný jako u ASP nebo PHP, což znamená, že veškerá činnost se odehraje na straně serveru a klientu je pak odeslán jen čistý kód HTML.

Existují samozřejmě ještě další technologie, jež se při tvorbě webových stránek používají. Vyjmenovali jsme si a popsali jen ty nejpoužívanější, se nimiž se setkáváme nejčastěji.

Formuláře

Formuláře dnes najdete téměř na každé webové stránce. A není se co divit. Jsou nejčastějším prostředkem, který slouží ke komunikaci mezi serverem a klientem. Pomocí formulářů můžete zadávat různé údaje, a v závislosti na nich dostávat různé odpovědi. A v čem jsou formuláře nebezpečné? Prakticky v ničem. Pokud nejsou dobře ošetřené, působí problémy spíše autorům stránek než běžnému uživateli. V případě absence kontroly formulářového vstupu může útočník zkusit cokoliv. Smazat databázi, nechat si odeslat na svůj e-mail soubor s hesly a mnoho dalších věcí. To se vás, běžných uživatelů, netýká. Formuláře představují problém spíše na poli soukromí, neboť do nich často zadáváte citlivé osobní údaje. Proto si vždy musíte pečlivě rozmyslet, komu údaje poskytujete. Nejprve si položte několik otázek. Poskytuji údaje důvěryhodnému zdroji? Mám záruku, že s mými údaji bude bezpečně zacházeno? Potřebuje zdroj opravdu všechny požadované informace? Mohou být údaje proti mně zneužity? Otázek by samozřejmě mohlo být ještě víc, ale pokud si alespoň na jednu z nich odpovíte záporně, měli byste od poskytnutí těchto údajů upustit.

Samozřejmě je nemožné označit jakýkoliv zdroj za bezpečný, neboť nabourán může být kterýkoliv server. Rozhodně budete více v bezpečí v případě vyplnění údajů na stránce poskytovatele připojení, navíc pokud je přenos uskutečněn pomocí SSL, než když budete zadávat číslo kreditní karty na erotické nebo podobné stránce. Taky dobře uvažte, jaké informace vlastně poskytujete. Některé servery nezřídka vyžadují informace, jež s daným tématem nemají nic společného. Setkal jsem se s webovými stránkami, které nabízely možnost odebírat novinky e-mailem a při přihlášení k této službě vyžadovaly jméno, adresu a telefonní číslo. Vyplňování takovýchto údajů byste se měli opravdu vyvarovat. A platí to nejen u zmíněných služeb. Například adresu a telefonní číslo nepotřebuje téměř nikdo, s výjimkou různých soutěží. Dle mého názoru je ale neseriózní vyžadovat tyto údaje předem. Měla by stačit e-mailová adresa. V případě výhry je možno se s danou stranou spojit jiným, dohodnutým způsobem. Představte si, že méně seriózní firma vyhlásí soutěž, dejme tomu o počítačovou sestavu. Při přihlášení do soutěže vyžaduje zadání adresy, telefonního čísla, rodného čísla a jiných osobních údajů. Do soutěže se přihlásí několik tisíc lidí a všichni údaje poctivě vyplní. Firma tak získala osobní údaje tisíců lidí. Jak s nimi naloží, již nejste schopni ovlivnit. Může je prodat s tučným ziskem jiné firmě, nebo vás neustále "bombardovat" zasíláním reklam a obtěžovat telefonáty. Uvědomte si, že výše uvedené se týká aktivit, které probíhají v rámci sítě internet. Budete-li se účastnit nějaké soutěže, která nemá s výpočetní technikou nic společného, těžko asi budete s druhou stranou komunikovat jinak než písemně :-).

Někteří z vás možná zaznamenali zdánlivě nevinou a zábavnou akci, která proběhla před několika měsíci. Dostali jste od kamaráda nebo známého e-mailem odkaz na "super" stránku. Když jste tuto stránku otevřeli ve svém prohlížeči, přečetli jste si: "Zadejte své jméno a e-mail, a my vám povíme, kdo jste?". Po zadání těchto údajů se objevila fotografie šimpanze a úsměvný text. Většina lidí si pomyslela "pěkná legrácka", a s úsměvem stránky opustila. Ale od té doby začaly do jejich poštovní schránky chodit nejrůznější reklamy. O spamu jsme ale mluvili v minulém díle našeho seriálu. Co z toho tedy vyplývá? Neexistuje spolehlivá rada, jak vyplňovat formuláře. Vše záleží na vašem zdravém úsudku. Formuláře však představují ještě jedno nebezpečí, a tím je jejich spolupráce s cookies.

Cookies

Cookies (sušenky, koláčky) jsou téma, o kterém se neustále mluví, ale většina lidí nemá jasno o tom, co to je, a jak to vlastně funguje. Pokud se věnujete tvorbě webových stránek a cookies používáte, můžete následující odstavec klidně přeskočit. Nejdřív je nutné si povědět něco o tom, jak vlastně přenos stránek v rámci sítě WWW probíhá. Komunikace je postavena na systému požadavků a odpovědí. Kliknete-li například ve svém prohlížeči na nějaký odkaz, pošlete serveru požadavek. Server požadavek zpracuje a pošle vám zpět odpověď (například novou stránku do vašeho prohlížeče).

Aby spolu mohly tyto dva subjekty komunikovat, potřebují k tomu společný jazyk. Tento jazyk se nazývá protokolem. Protokol používaný v síti WWW se jmenuje HTTP (Hypertext Transfer Protocol) a v dnešní době existuje ve verzi 1.1, ale používají se i starší verze. Jak vyplývá z uvedeného, protokol HTTP je nestavový, což znamená, že po odeslání požadavku a přijmutí odpovědi komunikace skončí. Při příštím požadavku je spojení navázáno znovu a server neví, jaký byl požadavek předchozí. A právě kvůli nestavovosti protokolu HTTP byly vyvinuty cookies. Panuje všeobecně rozšířený názor, že jsou cookies velmi nebezpečné, a setkal jsem se dokonce i s tvrzením, že pomocí cookies lze zavirovat nebo zformátovat hard disk. To je samozřejmě nesmysl.

Cookies jsou jednoduché textové soubory, obsahující textové řetězce ve formátu jméno=hodnota, o velikosti řádově několika málo Kb, které server odkládá na váš lokální disk. Nejčastěji se cookies používají k různým statistikám přístupů nebo k personalizaci stránek. Do cookies se dají například uložit informace o tom, jaké stránky uživatel navštívil (v rámci daného serveru), jakou dobu na nich strávil, nebo odkud přišel. Do cookies se však dají zapsat i údaje, které uživatel zadal do nějakého formuláře! Zdá se vám to jako nepříjemný zásah do soukromí? Možná máte pravdu. Ale cookies v sobě mají zahrnuto několik obranných mechanismů, jež zabraňují jejich zneužití. Za prvé je toto omezení implementováno v samotném prohlížeči. Počet cookies je omezen na 300, 20 na jeden server. Dále je tu nastavení doby platnosti. Cookie může být po určitém čase vymazána. Pak je zde parametr zabezpečení. Pokud je spojení realizováno pomocí SSL, smí být cookies odesílány jen tímto kanálem. Dalším, a jedním z nejdůležitějších prvků, je informace o serveru, který může tato cookie číst. To je věcí programátora. Cookie lze naprogramovat tak, že ji bude moci číst jen server, který ji odeslal. Lze však taky naprogramovat cookies, jež budou moci číst i jiné servery. A to je zřejmě největší riziko. Většina seriózních serverů tyto cookies nepoužívá a neumožňuje je číst třetí straně. To znamená, že většina serverů může z cookies vyčíst pouze kde jste se v jejich rámci pohybovali, ale ne, které stránky jste navštívili předtím. Ty cookies, jež jsou takzvaně otevřené, se vyskytují spíše na různých pornografických a podobných serverech. Tyto servery většinou umožňují číst svoje cookies třetím stranám. Nedoporučuji příjímání cookies vypínat, protože je používá spousta serverů a spoustě vývojářů opravdu usnadňují život. Některé stránky vám bez podpory cookies ani nebudou fungovat. Ve většině prohlížečů si můžete nastavit pravidla pro příjímání cookies. Můžete například svůj prohlížeč nakonfigurovat tak, aby se vás před každým uložením cookie na váš disk dotázal. V některých prohlížečích je rovněž možnost povolit jen cookies, které nemají možnost být čteny třetí stranou. To ale záleží na typu prohlížeče. Jelikož většina uživatelů používá Internet Explorer (průzkum na www.navrcholu.cz), kde jsou možnosti ohledně pravidel pro cookies velmi omezené, ukážeme si ještě další možné postupy, jak se chránit. Jednou, méně pohodlnou možností je průběžně cookies mazat. Ale takto můžete smazat i cookie, která slouží k personalizaci některých stránek, a nastavovat si znovu vzhled stránky jistě není příjemné. Pak existují ještě různé prográmky, takzvané cookie manažery, jež cookies prohledávají a označují ty nebezpečné. Takovýchto utilit je na internetu spousta a většina je freeware. Osobně doporučuji program Ad-Ware 5.5 od firmy Lavasoft, který si můžete stáhnout z adresy www.lavasoftusa.com. Tento program ve své freeware verzi (existuje i jeho komerční alternativa) umí nalézt potencionálně nebezpečné cookies, ale odstraňuje i takzvaný spyware. Ale o spywaru si povíme až v příštím dílu našeho seriálu.

Rodná čísla, kreditní karty

Jak již bylo uvedeno, při zadávání osobních údajů byste měli být nanejvýš opatrní. U takových údajů, jako je číslo kreditní karty nebo rodné číslo, to platí dvojnásob. O zneužití nebo krádeži čísel kreditních karet se dozvídáme z medií takřka neustále. Vzpomeňme na nedávný případ, kdy se jednomu hackerovi podařilo získat databázi čísel kreditních karet z jakéhosi internetového obchodu, mezi nimi i číslo kreditní karty majitele firmy Microsoft, Billa Gatese. Hacker mu pak objednal takové množství viagry, jež by panu Gatesovi stačila na mnoho příštích životů. Jistě úsměvný příběh, ale bohužel, ne každý má tolik peněz jako Bill Gates. Zadávání čísla kreditní karty byste se měli vyvarovat ve všech případech. To, že je přenos zabezpečený SSL a zdroj je důvěryhodný, ještě vůbec nemusí znamenat, že data nemohou být zcizena. Žádnému z vás by se nelíbilo, kdyby někdo cizí čerpal z vašeho konta, nebo kdybyste našli číslo vaší kreditní karty na některé webové stránce. V naší zemi je zatím tento způsob platby méně častý. Vždy máte možnost provést platbu převodem, nebo si nechat zaslat zboží na dobírku. Někdy si ale budete chtít objednat zboží z ciziny a prodávající strana nebude akceptovat jinou platbu než pomocí kreditní karty. V takovém případě se doporučuje zřídit si další konto, s menším množstvím peněz a s limitem při výběru. Kdyby došlo ke zcizení čísla karty, nebudou škody tak vysoké, jako v případě karty "normální".

Co bude příště?

To je pro dnešek vše. Příště se podíváme na asi nejzajímavější téma, a tím je průnik do počítače. Předem bych chtěl upozornit, že se náš seriál týká převážně běžných uživatelů operačního systému Windows, a proto bude jeho příští díl určen výhradně jim. Všechny vaše rady, náměty, názory a prosby rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


GSM Banking v praxi – nechoďte do banky, plate mobilem

Josef Kulhavý

c01p0617

Možná to znáte. Přijdete večer z práce domů, a tam vás místo dobré večeře čeká manželka se složenkou v ruce, která má být okamžitě zaplacena. Vy však nevyběhnete do chmurného podzimního města shánět jedinou otevřenou poštu, ale minutu si pohrajete se svým mobilem a pak složenku s klidem vyhazujete do odpadkového koše. Peníze jste ze svého účtu na cizí převedli pomocí GSM Bankingu.

Převod finančních prostředků z účtu na účet však zdaleka není to jediné, co můžete pomocí GSM Bankingu uskutečňovat. Aplikace jednotlivých bank se sice od sebe liší, ale všechny nabízejí alespoň to nejzákladnější: Zjištění aktuálního zůstatku na účtu a provedení platebního příkazu.

CO JE K TOMU TŘEBA?

GSM Banking u nás provozují operátoři mobilních telefonů Radiomobil (Paegas) a Eurotel. Český mobil (Oskar) umožňuje provádět platby pomocí své služby Platby z mobilu. K tomu, abyste mohli využívat pohodlí GSM bankovnictví, je potřeba několik věcí:

- mít zřízen správný účet u správné banky. V České republice je registrováno několik desítek bankovních domů a institucí, GSM Banking prozatím nabízí 7 z nich. To, který si vyberete, je jen a jen na vás.

- mít bankovní SIM kartu. Operátoři mobilních sítí obyčejně dodávají s novým mobilem standardní SIM kartu. Na té bankovní, která je většinou o něco dražší, je část vyhrazena pro speciální aplikaci. Když se rozhodnete se svou bankou sepsat smlouvu o používání GSM bankovnictví, nahraje banka (nebo předtím operátor mobilní sítě) na SIM kartu bankovní aplikaci a vy ji zadáním speciálního kódu BPUK aktivujete.

- mít mobilní telefon s podporou SIM Toolkit. Této technologie je k provozování GSM Bankingu nezbytně potřeba. V současné době jsou touto aplikací vybaveny téměř všechny mobilní telefony a žádný výrobce mobilů si nedovolí nezakomponovat SIM Toolkit do svých nově připravovaných přístrojů. Mezi ty, které tuto technologii nepodporují, patří například stále ještě poměrně rozšířená Nokia 5110.

Některé příručky navíc doporučují pro GSM bankovnictví mobil s velkým displejem, nicméně to nepovažuji za nutné. Osobně mám zkušenosti s mobilem Siemens C25, který se svými dvěma řádky a 12 písmeny na řádku patří k nejmenším, ale žádné problémy s přehledností či čitelností jsem nezaznamenal.

PAEGAS BYL PRVNÍ

Byla to právě síť Paegas, která u nás představila GSM Banking jako první. V roce 1998 se Radiomobil dohodl s Expandia Bankou a nabídly společně uživatelům obsluhu konta u tohoto bankovního domu přes svůj mobilní telefon. Postupem času se přidávaly další a na začátku října obsahoval seznam zapojených bank celkem 6 subjektů.

Standardní SIM kartu za bankovní vám vymění ve kterékoli značkové prodejně, pokud máte paušální program, tak i u kteréhokoliv obchodního partnera Radiomobilu. Výměna vás bude stát 400 Kč. Telefonní číslo samozřejmě zůstává stejné. Pracovníci zákaznického centra vám automaticky převedou na novou SIMku telefonní seznam, včetně SMS zpráv uložených na staré SIM kartě, takže se nemusíte bát toho, že byste přišli o důležitá data. Pro nahrání bankovní aplikace musíte do své banky. Tam SIM kartu vloží do čtečky a po jejím vyjmutí je připravena k aktivování. Aktivace se provede zadáním osmimístného bezpečnostního čísla, označovaného jako BPUK. Tento kód vám buď přijde poštou do vlastních rukou (podobně jako PIN k platební kartě), nebo vám první část sdělí na přepážce při vaší návštěvě a druhá část dorazí jako SMS zpráva na váš mobil. Pak si zvolíte čtyřaž osmimístné číselné heslo BPIN, které budete zadávat při každém použití bankovní aplikace.

GSM bankovnictví u Paegasu funguje jak pro paušální programy, tak i pro uživatele předplacené karty Twist. Vztahuje se na něj i roaming, takže ke svému účtu máte přístup takřka po celém světě.

DESET ÚČTŮ U EUROTELU

Od 17. září 2001 mohou i klienti Eurotelu obsluhovat svůj účet mobilním telefonem a to u eBanky a GE Capital Bank. Eurotel chce zajisté své portfolio zvýšit, protože nabízí možnost jediným telefonem (a jedinou SIM kartou) obsluhovat až deset různých účtů u deseti různých bank. Přitom pro všechny zůstává stejný BPIN.

Nejdříve je, stejně jako u Paegasu, nutno vyměnit SIM kartu. Výměnu provedou za poplatek 400 korun v kterékoliv podnikové prodejně Eurotelu nebo si pro ni můžete zavolat na infolinku a obdržíte ji poštou. Pokud dosud žádnou SIM kartu nemáte, dostanete s novým telefonem nebo s Go sadou automaticky SIM kartu bankovní.

Bankovní aplikace je již na ní nahrána. Do své banky sice musíte jít podepsat smlouvu, potřebná aktivace služby však proběhne pomocí zabezpečené textové zprávy zaslané bankou. Pro případný pozdější update bankovní aplikace na vyšší verzi už do fronty před přepážku nemusíte.

GSM Banking se může využívat jak s předplacenou sadou, tak s paušálním programem. GSM Banking pracuje pouze v síti GSM. V analogové síti NMT není její provozování možné. Eurotel nyní nabízí 10% bonus při dobíjení předplacené sady Go přes GSM Banking.

OSKAR A PLATEBNÍ KARTA

Český mobil dosud plnohodnotný GSM Banking nemá. Uživatelům však nabízí službu nazvanou Platby z mobilu. Funguje od června letošního roku a podmínkou k provozu je mít ve svém mobilu SIM Toolkit kartu a v kapse platební kartu vydanou Komerční bankou. Pro novou SIM kartu si můžete zavolat na infolinku operátora. Budete-li chtít mobilem zaplatit například fakturu, proběhne vaše platba jako běžná platba platební kartou.

Kartu přitom nemusíte vůbec dávat z ruky. Při prvním použití zadáte číslo platební karty, platnost karty a tzv. CVV kód do mobilu, a propříště od vás mobil bude vyžadovat pouze platný PIN. Při platbě pak stačí do příslušného řádku na displeji zadat číslo účtu příjemce, variabilní, konstantní a specifický symbol včetně převáděné částky (pozor, v haléřích!). Mobilní telefon ověří platbu u společnosti MUZO, která platební karty spravuje, a zobrazí výsledek o transakci na displeji mobilu. Po dokončení platby zašle systém na mobil SMS zprávu o převedení hotovosti.

Výhod Plateb z mobilu lze použít například v internetových obchodech. Obchodník kupujícímu sdělí potřebné údaje a ten následně platbu provede. Prodávající si může okamžitě na internetu zjistit, zda byla transakce provedena, a zboží vyexpedovat. Nemusí čekat na to, až peníze dorazí na jeho účet, jako tomu je u klasického GSM Bankingu.

Mobil nahrazuje terminál pro platební kartu. Nelze pomocí něho získat zůstatek na účtu ani ostatní služby nabízené u GSM Bankingu Paegasu a Eurotelu, ale pouze zadání platebního příkazu. Oskarovy Platby z mobilu nejsou standardním GSM bankovnictvím.

Prozatím jsou Platby z mobilu pilotním projektem. Lze z nich platit pouze faktury vystavené Českým mobilem. Pokud byste chtěli zaplatit například svému obchodnímu partnerovi, máte smůlu. Snad v dohledné době Oskar tuto možnost nabídne.

GE CAPITAL BANK HÝBE GSM BANKINGEM

Asi největší podíl na rozvoji GSM bankovnictví v České republice má GE Capital Bank. Pro své stávající i nové klienty nabídla skvělé podmínky, které nejsou jen klamavým reklamním trikem. Z více než 500 000 klientů jich pětina GSM Banking používá.

Pokud jste klienty této banky, vymění vám ve značkových prodejnách Paegasu a Eurotelu standardní SIM kartu za bankovní zdarma. Navíc si z banky můžete odnést nový mobilní telefon. Ve Twist a Go sadách na vás čeká Siemens C35i, pokud byste raději paušální program, tak za 1 korunu u Paegasu i Eurotelu dostanete Siemens C35i a za 1 999 Kč můžete získat telefon Nokia 3330. Věc má dva malé háčky:

- musíte se upsat svému operátorovi i bance na dva roky.

- za aktivaci služby zaplatíte 999 korun.

Při propočtení všech nákladů však záhy zjistíte, že jste stejně ušetřili. Například za Twist nebo Go sadu za dva roky zaplatíte (i s vedením účtu, to je 30 korun navíc) celkem 2 439 Kč. Oproti stejné sadě v prodejně je to zhruba polovina.

Dobíjení kreditu jde zatím pouze pro Go karty, i když i bankovní aplikace u Paegas GSM Bankingu tuto nabídku obsahuje. Jde o dohodu mezi společnostmi GE Capital Bank a Eurotel. Aby Eurotel mohl zpočátku nabídnout něco více než Paegas, který dosud v GSM bankovnictví vedl, umožní GE Capital Bank dobíjení kreditu nejprve klientům Eurotelu a zhruba o měsíc déle i uživatelům Paegasu.

PRÁCE S GSM BANKINGEM

Po zaktivování bankovní aplikace můžete prostřednictvím mobilního telefonu s bankovní SIM kartou komunikovat se svým finančním ústavem a obsluhovat svůj účet. Uvítá vás jednoduché menu, ze kterého si vyberete, co právě chcete uskutečnit. Za každý odeslaný požadavek zaplatíte operátorovi podle svého tarifu jako za jednu odeslanou SMS zprávu. Následná odpověď je zpoplatněna podle ceníku konkrétní banky (viz tabulka). Kromě těchto výdajů si banky účtují měsíční paušální poplatky, které strhávají z vašeho účtu vždy na konci měsíce. Klientské poplatky za transakce provedené GSM Bankingem (například za platební příkaz) jsou u některých bank zvýhodněny.

Po každé odeslaná zprávě bance dorazí zpět na mobil odpověď. V ní může být sdělena buď požadovaná informace (například výše zůstatku na účtu nebo úroková sazba požadovaného produktu), nebo informace o úspěšném či neúspěšném doručení žádosti. Může se totiž stát, že uživatel zadá některou z požadovaných hodnot v nesprávném tvaru a pak je nutné celý proces zopakovat. Naštěstí mobil uchovává naposledy zadané položky, takže například číslo účtu příjemce, pokud jej máte vyplněné správně, do mobilu vyťukávat podruhé nemusíte.

Došlou zprávu z banky je možno uložit pro pozdější použití. Čtyři poslední došlé zprávy banky jsou uloženy ve složce Historie, dokud nejsou přepsány dalšími zprávami. Bankovní aplikace umožňuje přesunout ze složky Historie až 3 texty do Archivu. Tam jsou zprávy uchovány opět až do doby, než jej přepíše na váš pokyn nový záznam. Zprávy banky přitom nesnižují kapacitu pro obyčejné textovky od přátel či obchodních partnerů. Uchovávají se na jiném místě SIM karty spolu s bankovním softwarem.

GSM Banking se úspěšně zabydluje i na českém internetu. Většina internetových obchodů umožňuje svým zákazníkům platbu přes GSM Banking. Pozor, nejedná se o on-line platbu. Peníze nejsou na protiúčet poukázány ihned, ale až po zpracování požadavku bankou. Na účet u stejné banky peníze dorazí nejdéle druhý den, na účet u jiné banky je lhůta k zúčtování delší, neměla by však překročit 3 dny. Jiná situace nastává u eBanky. Tam jsou transakce (v rámci banky) provedeny okamžitě.

Stále více lidí využívá GSM Banking jako bezpečného a zejména pohodlného prostředku k platbě. Stačí přitom, aby protistrana poskytla pouze minimum informací: číslo svého účtu, variabilní symbol, konstantní symbol a případně specifický symbol. Všechny tyto údaje uživatel zadá do svého mobilního telefonu a žádost o platbu odešle. Jak jednoduché.

BEZPEČNOST NADEVŠE

Bezpečnost GSM Bankingu je zaručena jak na straně klienta, tak na cestě do banky a v bance samotné. Při každé manipulaci s bankovní aplikací vás mobilní telefon vyzve k zadání hesla (BPIN). Bez jeho vložení není možné zjistit ani zůstatek na účtu, natož zažádat o provedení platebního příkazu. Bez hesla nelze číst ani nové, ani staré došlé odpovědi banky. Tím je zajištěna bezpečnost z hlediska neoprávněného použití mobilního telefonu. Přesto je nutné při ztrátě mobilu nebo SIM karty okamžitě GSM Banking v pobočce své banky zablokovat.

SMS zpráva, kterou si mobil s bankou předává informace, je zabezpečena šifrováním. Každá SIM karta má svůj jedinečný šifrovací klíč, takže nebezpečí rozluštění kódu je nereálné. Navíc je SIM karta každé dva roky vyměňována a s novou SIMkou je změněn i šifrovací klíč. Odeslanou zprávu banka přijme a požadavek zaregistruje pouze tehdy, pokud je SMS zpráva zašifrována správným šifrovacím klíčem.

DO KONCE ROKU ZADARMO

Pokud stále váháte vpustit GSM banking do svého mobilu a tím i do svého života, vězte, že do konce roku nabízejí GE Capital Bank, ČSOB včetně IPB a Poštovní spořitelny měsíční poplatek zadarmo. Klienti Union banky, GE Capital Bank a eBanky (pouze u Paegasu) mají navíc výměnu staré SIM karty za bankovní typ bez poplatku 400 Kč. I tato akce je časově neomezená. Výměnu je možné provést pouze ve značkových prodejnách.1 0617/FEL o

§§§§§


Volejte steně, plate méně a neb audit mobilního telefonování

Martin Ludvík

c01p0618

Ne, zadržte. Ještě neotáčejte na další stránku. Vaše námitky typu "Nechci slevu zadarmo" nebo "Když utratíte ještě dvakrát tolik, tak třetí bude se slevou" a podobně jistě nelze přeslechnout. Známe to všichni a slevové promotion kampaně se na nás valí ze všech stran. O nic takového tady neběží. Jde jen o to, zda je možné volat levněji, byť u stále stejného operátora, se stejným číslem, se stejnou frekvencí a délkou hovorů, a to vše pochopitelně s využíváním stále stejných např. datových či jiných služeb. Odpověď na takovou otázku není vůbec jednoduchá, ale v zásadě zní "ANO". Teď se zřejmě ptáte, odkud beru tu jistotu. Odpovídám: "Z praxe". Průměrná dosažená úspora na hovorném je při zachování operátora 16 %. To prezentuje celkem slušné peníze, které lze opravdu reálně ušetřit, přesně řečeno nezaplatit operátorovi navíc. Změnou operátora lze pak průměrně dosáhnout až úctyhodných 39 % uspořených nákladů. Jak je to možné? Inu, to máte tak:

1. Až příliš složitá nabídka tarifů

V současné době se na území České republiky nabízí prostřednictvím tří existujících mobilních operátorů 49 různých standardních tarifních programů a jejich cenových modifikací, tzv. "postpaidů", tedy programů, kdy platíte až za poskytnuté služby, a ve většině případů máte nějakou smlouvu s operátorem. Dále je na trhu 8 cenově odlišných tzv. "prepaidů", tedy předplacených karet beze smlouvy. K tomu všemu se pak na vás valí několik "Partnerských" tarifů, několik "Tandemových" tarifů a případně modifikace tarifů službou "Oskamarádi". To je suma sumárum 69 různých standardních tarifů, naprosto běžných a běžně nabízených, nebo jejich finančních modifikací. K tomu pak ještě přichází řada dalších tarifů, jež ovšem nejsou běžnému klientovi nabízeny, a další poměrně složité systémy slev podle délky smluv, provolaných minut nebo částek apod. O tom ale později.

Chtělo by se říci, že je taková nabídka od operátorů velmi milá, a opravdu, každý si může vybrat. To je ale také ten háček. Podle čeho si má budoucí nebo i stávající klient vybírat? Uvažme např. jen nejpoužívanější druhy hovorů. Volání na pevnou síť, volání do cizí GSM sítě, volání do vlastní sítě, volání do hlasové schránky, posílání SMS zpráv, WAP, datové volání a volání na internet. Řekněme 7 základních cenových položek. Ty je třeba ještě vynásobit minimálně dvěma, neboť může být různá cena služby ve špičce a mimo špičku. Nekomplikujme dále situaci tím, že jsou také ještě někde např. noční hodiny nebo víkendová volání, a počítejme jen ten základ. Tedy: 7 základních cenových položek x 2 časová období x 69 tarifů = 966 různých cen, které je třeba znát k výběru vhodného tarifu. To si myslím pamatuje jen málokdo a počítat všechny možné kombinace v hlavě je schopen patrně jen genius. Jistě lze namítnout, že velkou část tarifů netřeba počítat, a lze je rovnou vyloučit. Ano, jistě. Pro obchodníka se zřejmě tarif pro posílání dat a SMS zpráv asi hodit nebude. To ano. Na druhou stranu je ovšem nutno podotknout, že takový obchodník pravděpodobně cestuje, a tudíž ho budou zajímat např. ceny roamingu a zahraničních hovorů, nebo je vytížený, a pak možná bude používat třeba asistenční služby svého operátora apod.

Kromě toho všeho, chce-li opravdu někdo volat stále pokud možno lacino, musí sledovat veškeré novinky a změny a neustále v hlavě přepočítávat a porovnávat. A to i se staršími tarify, které sice již nemůže mít na nových telefonech, ale může si je ponechat na starších.

2. Problém ceny volné minuty "zdarma"

Jak často okolo sebe slyším: "Já jsem v pohodě, mám teď 300 volných minut a zadarmo. A ještě se mi převádějí do příštího měsíce". Jak smutný je osud peněženky takto uvažujícího člověka. I zde totiž platí staré známé "Nic není zadarmo". Cena volné minuty je přímo úměrná ceně tzv. "paušálu". Stojí-li tedy měsíční paušál např. 150 Kč a mám k dispozici 20 volných minut, každá taková minuta "zdarma" mě stojí 7,50 Kč bez ohledu na to, kam a kdy volám.V tomto konkrétním tarifu např. stojí již zpoplatněné volání, tedy po vyčerpání volných minut "zdarma" uvnitř sítě 4 Kč a mimo síť 6,50 Kč. To je ta minuta "zdarma" ale pěkně drahá v porovnání s minutou "placenou"! Dejme tomu, že z oněch volných 20 minut v našem příkladu provoláme deset uvnitř sítě a deset mimo vlastní síť. Pak bychom zaplatili bez paušálu a volných minut 105 Kč, což je ovšem jen 70 % z paušálu, tedy o 30 % méně. V různých tarifech pak ta volná minuta stojí různě, a i toto je tedy velmi podstatné kriterium pro dobrý výběr tarifu.

Co se týče převodu volných minut do dalšího měsíce, je to také moc zajímavý obchodní "trik". Když jsem to viděl poprvé, napadlo mě toto: Lékaři z jedné televizní reklamy zbude na konci roku tolik volných minut, že si konečně po své velmi vytěžující práci sedne a bude volat alespoň týden vcelku, než všechny ty volné minuty, co se mu nastřádaly za celý rok, provolá. Jak jsem se mýlil. Volné minuty vám operátor převede, ale jen z minulého měsíce. Volné minuty z předminulého měsíce propadnou.

3. Problém využití volných minut

V našem příkladu jsme si uvedli, že cena uvnitř sítě je 4 Kč a ven 6,50 Kč. Pokud tedy v tomto příkladu uživatel sítě volá zkraje měsíce např. svým kolegům, aby zjistil, jak se má tento měsíc stav zásob na skladech, a provolá ty volné minuty v rámci vlastní sítě, je na tom výrazně hůř než ten, který provolá volné minuty do sítě cizí. Toto je také velmi důležité kritérium solidního auditu telefonních služeb. Řada uživatelů mobilních telefonů si totiž naivně představuje, že když ví kolik asi tak a kam provolá minut, může si snadno navrhnout nejlepší tarif. Zapomíná ovšem, že existuje taky nějaká struktura volání, a to v čase v průběhu dne a ve dnech v průběhu měsíce, která se dosti pravidelně opakuje, a má velmi zásadní vliv na výslednou sumu uvedenou na měsíčním vyúčtování služeb mobilních komunikací.

4. Problém nových a přejmenovaných tarifů

Jak jsem již řekl, chce-li klient mobilního operátora, lhostejno jestli fyzická osoba či firma s mnoha telefony, volat co možná nejlaciněji, musí neustále sledovat veškeré novinky. A že jich, ke cti našich operátorů, není málo. To máte každou chvíli něco, a teď se v tom vyznejte. Hlavní problém ale je v přejmenovaných tarifech, nebo ve změnách tarifu bez změny jména. Máme u nás operátora, který nabízí ke svým tarifům doplňkovou službu DATA a FAX. Ta ve své době představovala významné snížení cen datových hovorů. To je jistě příjemné. Později pak tento operátor začal nabízet v rámci této služby DATA a FAX i volání do hlasové schránky zdarma. Pokud si tedy uživatel o tuto službu požádal v době, kdy ještě nebylo zahrnuto volání do schránky zdarma, ani nyní do schránky zdarma nevolá, přesto že tu službu využívá a třeba i platí. Chce-li volat zdarma do schránky, musí znovu, přesto že již službu DATA a FAX má, požádat o službu a teď pozor: DATA a FAX!

Ten samý operátor měl ve své nabídce tarif "Relax". Tento tarif neměl např. žádné volné minuty. Poměrně nedávno však přišel zmíněný operátor s novými tarify, mezi nimiž se objevil také tarif "Relax", ovšem již s volnými minutami a dokonce za nižší paušální cenu a v podstatě s nižšími cenami. Jak byste mysleli, že se tato změna dotkla původního tarifu "Relax"? Místo mnou očekávaných volných minut a nižších cen se na faktuře za jménem tarifu začal objevovat dodatek jména "Klasik". Já mám tedy, aniž bych to chtěl, změněné jméno tarifu na "Relax Klasik", a abych mohl volat výhodněji, což nový "Relax" opravdu nabízí, musím znovu požádat o tarif "Relax", přesto že jej mám uvedený na smlouvě z doby, kdy jsem žádal o telefon a požadoval jsem tarif, jak jinak než "Relax".

5. Problém "klamavé reklamy"

Máme také operátora, který se poslední dobou pyšní tím, že je možné u něj telefonovat již za 25 haléřů za minutu. To je jistě pravda. Jedná se o tarif, jehož paušál stojí měsíčně 10 Kč a v této ceně je 40 volných minut. Pouhým dělením nám vyjde opravdu jen 0,25 Kč za minutu, ale jen pro volné minuty. A to ještě není celá pravda, neboť těch 40 volných minut je rozděleno na 5 minut ve špičce a 35 minut mimo špičku. Pokud ještě dodám, že špička je od 8:00 ráno do 18:00 večer a těch 35 volných minut ve špičce platí jen pro volání na pevnou linku a do Maďarska (jestli se ptáte, proč zrovna do Maďarska, tak si zkuste porovnat, jaký je poměr volání do jednotlivých okolních zemí). A teď si ještě povězme, kolik vlastně stojí hovor po vyčerpání oněch 5 volných minut ve špičce. V rámci sítě 14 Kč a mimo síť neuvěřitelných 28 Kč. Vzdálenost mezi 25 haléři a 28 korunami je opravdu podstatná.

Podle běžných reklamních spotů se tedy zřejmě uživatel mobilní sítě také orientovat nemůže. Je možné se tedy zkusit spolehnout na "odborné" rady našeho nejmladšího operátora, který vám "přesně" spočítá, kolik můžete ušetřit, když přejdete do jeho sítě. Je to prosté. Zavoláte na infolinku, řeknete, že chcete spočítat úsporu, přečtete první stranu vaší faktury, operátor hodí čísla do stroje a vypadne výsledek. No co to říkám... Správně řečeno, vypadne číslo, které možná nemusí mít daleko k číslu vašich bot nebo obvodu vašich ramen, ale rozhodně není přesné, a velmi často je mírně řečeno velmi nepřesné. Naměřené odchylky jdou do desítek až stovek procent, a to v obou směrech, tedy nahoru i dolů. Určitě ale nelze polemizovat o tom "Že se to dobře poslouchá" nebo že "Tohle říkáte určitě každé". Bezpochyby. Dlužno podotknout, že v ojedinělých případech, kdy jsou vstupní data opravdu ideální pro tento nepřesný výpočet, se operátor strefí celkem přesně.

Podle reklamy si tedy zřejmě uživatel mobilní sítě vybrat správný tarif také nemůže. Co teď? No tak hurá na internet! Ten snad pomůže.

6. Problém internetových a jiných jednoduchých výpočetních programů

Když už si tedy uživatel mobilní sítě uvědomil, že to z hlavy nezvládne, zvláště má-li ve firmě telefonů více, a operátor že mu nepomůže, nezbývá mu mnoho možností. Buď bude platit dál a zapomene na to, nebo to prostě nějak spočítá. První, co řadu lidí napadne, je vrhnout se na internet a nějaký výpočet najít, popřípadě využít služeb tabulkového procesoru. Obě řešení jsou obdobná, a tudíž je budu hodnotit stejně. Zadáte-li do výpočtu, že provoláte x minut na destinaci y v době z, vyjde vám naprosto přesný výsledek. Potíž je ale v tom zadání. Ty programy samy o sobě počítají víceméně dobře, ale počítají jen to, co jim uživatel předloží. A uživatel předloží, že x minut bylo ve špičce a y minut bylo mimo špičku. Ponechme zatím stranou, jak na ta čísla přišel, a uvědomme si, že pod označením špička a mimo špičku se skrývají pro různé tarify a různé operátory různá časová období. Další komplikace začne, když nám přibude noční a víkendové volání, dále různé počty volných minut ve špičce a mimo špičku, volné minuty na některá volání ano a na jiná ne, nemožnost rozlišit, na jaké druhy volání se spotřebují volné minuty, nemožnost určit, jestli se snad nějaké nepřenesly z minulého období, rozdílné a hlavně neporovnatelné tarifikace, tedy půlminutové s minutovými a vteřinovými. Představte si jen, že většina vašich hovorů je rychlá. Zavoláte partnerovi, kdy je schůzka, co se mění, zkrátka něco, co potřebuje vědět hned. Tedy rychlé informace. Na to často stačí půlminuta. To u některých tarifů lze, a u jiných ne. U jiných je třeba do celkového počtu započíst minutu celou, a to je dvojnásobek, čili v případě chyby už 50% odchylka. A to jsme zatím nechali stranou, kde jsme vzali ta počáteční data. Pokud se spolehneme na první list faktury, již tak nepřesný výpočet bude ještě nepřesnější. Řada služeb je zde popsána, ale nejde zadat do výpočetního programu. Tak třeba roaming. U některých operátorů má toto číslo dokonce i vliv na počet spotřebovaných volných minut a na vnitrostátní hovorné, které takto není započítáno. Nebo naopak jsou některé služby, které jsou u operátora zahrnuty jako volání v rámci sítě u jiného operátora, hodnoceny jako samostatné služby za zcela jiné peníze než u běžného hovoru. Opět přistupuje problém toho, co se spotřebovalo ve volných minutách apod.

No a dejme tomu, že máte telefonů více a potřebujete simulovat různé hovory, jako že jsou v rámci stejné sítě, ale už jiné, než byla ta původní. Jedná se o hovory v rámci jedné firmy, pokud firma uvažuje o jiném operátorovi. Kolik takových hovorů je, kdy a jak byly vedeny a jak se to projeví na ceně, to je podobnými nástroji naprosto nepostižitelné.

Stejně tak je nepostižitelné začít počítat se službami "Partner", "Tandem" nebo "Oskamarádi". To už jsou výpočty velmi závislé jeden na druhém a počet kombinací nám exponenciálně narůstá. S tím už má dost dlouhou práci i dobře naprogramovaný počítač.

Hmmm, tady taky nic.

7. Problém cenového guláše

Velkým problémem v určování správného tarifu je, alespoň pro mě, naprostá nelogičnost ceníků jednotlivých operátorů.

Třeba propojovací poplatky. Toto je problém, který jasně ukazuje, jaká je asi tak cenová politika operátorů a jakou pozornost věnují svým tarifům. Musíme se zde vrátit o několik let zpět, do doby, kdy se k běžnému tarifnímu poplatku při volání do cizí sítě ještě připočítávaly klientovi na fakturu tzv. propojovací poplatky. A nemyslete si, že byly nějak malé. Řekněme lehce pod dvě koruny za minutu spojení. Možná vás překvapí, že Eurotel tyto propojovací poplatky účtuje např. u tarifů GSM, ještě dnes. Určitě vás ale překvapí, že jen do některých sítí. Tak tedy do sítě Českého Telecomu ano, do sítě Paegas také, ale do sítě Oskar již nikoliv. Jestli se ptáte proč ta nejednotnost, a snadno by se dalo hovořit o diskriminaci v cenové politice, tak nevím. Zdá se mi ale, že když přišel Oskar na trh, udal Eurotel do všech ceníků nějakou dosti vysokou cenu na volání do této sítě, no a na propojovací poplatky už jaksi pozapomněl. Jsou tedy tak nezajímavé? Proč je pak účtuje do jiných sítí?

Aby ale nezůstal Paegas v cenovém guláši pozadu, dobře si pamatuji na dobu, kdy Paegas NEJ, tedy speciální zvýhodněná cena, byla občas vyšší než běžná cena v rámci sítě, tedy nezvýhodněná.

8. Problém zvaný Významný zákazník

Tento problém se týká vlastně jenom firem, ale dotýká se jich více než si je kdo schopen připustit, a dotýká se hlavně jejich kapsy. Myslíte, že by se vám hodila sleva např. 7 % na celkovou provolanou částku. Jeden z našich operátorů vám ji poskytne, provoláte-li měsíčně ve firmě více než 60 000 Kč, a uzavřete-li na to smlouvu na dobu 36 měsíců. To je ale jen jeden konkrétní příklad: každý operátor má systém svých slev, jež se navzájem tak překrývají, že až není zřejmé, která nadstandardní služba či sleva je vlastně finančně pro toho či onoho klienta výhodnější. Stejně tak má i každý operátor své nadstandardní tarify, mimochodem velmi výhodné, které nabízí oněm "klíčovým" zákazníkům, ovšem jen za určitých podmínek. O "Oskaru EXTRA" jste možná něco slyšeli, o tom se občas mluví i v reklamách, ale co třeba takový tarif "Eurotel MA II+", popřípadě se službou Týden, nebo "Paegas KA 100 Pro", nebo "Eurotel Optimum Profi" apod. Takový tarif se ovšem opět nehodí pro každého. I významní klienti mají řadu telefonů, u nichž je výhodnější ponechat standardní tarif. Dále můžete využívat vnitropodnikové privátní sítě s dalšími slevami, přímé propojení podnikové telefonní ústředny na ústřednu operátora a další a další možné úspory a slevy.

Stále ovšem zbývá otázka, jak si to všechno vybrat, když už ani chudák uživatel neví z čeho vlastně, a i když už ty ceníky a nabídky se všemi možnostmi na stůl přece jen dostane, jak je v konečném čase nastudovat, porozumět jim, pak všechno vypočítat, prokombinovat a nakonec vybrat. Vím, že těm obzvlášť zajímavým klientům jsou někteří operátoři schopni provádětoptimalizaci. Co jsem ale viděl, nebylo povětšinou nic moc.

9. řešení se najde

Řešení je vlastně jen jediné. Jelikož všechna možná přiblížení jsou stále jen přiblížení, nezbývá než počítat přesně. Přesně znamená vyjít z podrobného výpisu volání každého telefonu klienta, kde je uvedeno, kdy využil jakou službu, jak dlouho ji používal, a co by taková služba stála v jiném tarifu, popř. u jiného operátora. Pak provést součty mnoha sloupců a provést kombinace. Dalšími přepočty, součty a kombinacemi zohlednit nadstavbové služby jako je "Partner", "Tandem" a "Oskamarádi", a znovu všechno přepočítat a zoptimalizovat. A dále zjistit, jestli klient patří do nějaké skupiny pro významné zákazníky, a znovu provést přepočty pro slevy a optimalizace pro nastavení speciálních tarifů. Znovu zkontrolovat, jestli i po dosažených úsporách má stále na zvýhodněné sazby nárok. Pokud pak má klient více mobilních operátorů pro své telefony, je situace ještě pikantnější a kombinace se nám rozrůstají. Chceme-li ale seriózní výsledek, jinak to nejde. Znám lidi, kteří tvrdí, že to počítají na kalkulačce, v lepším případě v tabulkovém procesoru. Vyzval jsem je tedy, abychom srovnali jejich "výpočty" se seriózními výpočty. Kupodivu nechtěli. Jako ukázku výsledků služby MobilAudit (www.mobilaudit.cz) a na potvrzení svých slov jsem přiložil tabulku, z níž je patrné, jakých lze dosáhnout úspor u stávajícího operátora nebo při přechodu k operátorovi jinému.

Autor článku je zaměstnancem společnosti, která provádí podrobné audity mobilních komunikací. Ohlasy a názory můžete posílat na adresu ludvik@mobilaudit.cz.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – podzimní nabídka

Tomáš Varoščák

c01p0620

V listopadové nabídce našeho malého průvodce trhem s mobilními telefony v České republice se setkáte s novými modely firem Alcatel, Siemens a Ericsson, které jsme přidali do našeho přehledu mobilních přístrojů.

Alcatel OT 511

Telefon Alcatel One Touch 511, jenž si odbyl svou premiéru na našem trhu v říjnu tohoto roku, není nástupcem populární "pětsetjedničky", ale je prvním modelem nové řady určené především mladým a nenáročným uživatelům.

Zaměření přístroje koresponduje s jeho designem a funkcemi. Malý, lehký a elegantní, avšak nepříliš funkcemi nabitý. Ovládání vychází z trojkové řady, a to především díky třísměrné klávese DriveKey. I když podle vyjádření Alcatelu je to promyšlený a cílený tah, nemohu se ubránit dojmu, že ovládání OT 501 bylo mnohem jednodušší a logičtější. Rozdíl je zřejmý např. při práci s telefonním seznamem. Nepříliš vydařeným nápadem je podle mne spojení tlačítek pro přijmutí a ukončení hovoru do jedné klávesy.

Z funkcí, které přístroj nabízí, stojí za zmínku krom WAPu a podpory EMS též možnost přehrávání polyfonních vyzváněcích melodií. Bohužel Alcatel nepoužil u modelu OT 511 žádné vyspělejší technologie a tak nehledejte GPRS, HSCSD či Bluetooth, ale ani IrDA port či takovou maličkost, jakou je možnost vytváření profilů.

Alcatel OT 511 je díky své velikosti vhodným dárkem pro přítelkyni či manželku, avšak náročnější uživatelé, požadující GPRS, HSCSD či Bluetooth, by jeho výbavou pravděpodobně překvapeni nebyli.

Ericsson T29

Před dvěma lety se na trhu s mobilními telefony objevil elegantní model T28 od švédského Ericssonu. Svým designovým řešením a velikostí si okamžitě našel řadu příznivců především mezi nenáročnějšími manažery. Letos se objevila vylepšená verze tohoto telefonu s označením T29.

Na první pohled je přístroj téměř identický se svým předchůdcem. Krom krytu, který se tentokrát nevyklápí pomocí tlačítka a jiného barevného provedení, navenek ani při dalších pokusech nenajdete jiné změny. Většina inovací se totiž ukrývá uvnitř. Důležitý je především wapový prohlížeč, který chyběl u T28, navíc v této verzi je implementováno i kódování pro ochranu přenášených dat. Bohužel velikost displeje (max. 3 řádky) není pro surfování zcela ideální, ale je to přijatelná daň za rozměry telefonu. Mezi další novinky patří podpora EMS a použití Li-Ion baterie s větší výdrží.

Mezi drobné nedostatky bych zařadil možnost přidat k jednomu záznamu pouze jediné číslo. Taktéž velikost a zapuštění kláves nemusí některým uživatelům vyhovovat, ale postupem času se s nimi naučíte pracovat.

Nový Ericsson T29 je dobrou volbou pro uživatele preferující především decentní a elegantní přístroje.

Siemens S45

Na podzim tohoto roku se na trhu objeví hned několik nových mobilních telefonů od firmy Siemens. Krom nástupce oblíbené C35 a odolné M35, to bude i model řady S s označením 45. Vzhledem k vysoké laťce, kterou Siemens nasadil svými předchozími low-endovými modely, nedá se očekávat, že by v manažerské kategorii překvapil tento telefon něčím nevídaným. Avšak i přesto, že funkce Siemensu S45 jsou zcela standardní, jejich komplexnost činí tento přístroj atraktivním pro náročnější uživatele.

Za pozornost stojí především obsáhlý adresář schopný pojmout až 500 záznamů, přičemž ke každému lze připojit tři čísla a bezpočet dalších informací, podrobný organizér s možností synchronizace s Outlookem a hlasový záznamník. Velkým kladem tohoto telefonu je taktéž oranžově podsvícený displej, schopný pojmout až sedm řádek textu, a perfektně pracující český T9 slovník. U manažerského telefonu je samozřejmostí infračervený port pro komunikaci s notebookem či PDA a sériový kabel včetně softwarového vybavení na propojení s PC. Zapomenout bychom neměli ani na technologii GPRS, jež tento model podporuje v konfiguraci 3 + 1.

S45 je malý, elegantní telefon s integrovanou anténou, který má vyjma podpory technologií HSCSD a Bluetooth všechny funkce moderního přístroje.

Alcatel One Touch 501

Lehký a elegantní telefon od Alcatelu potěší svého majitele velikostí adresáře a displeje, možností volby profilů a též organizérem s možností denního, týdenního a měsíčního plánování. Plusem je též chytré ovládání klávesou DriveKey.

Ericsson R520m

Tento mobil je napě-chován funkcemi má velkokapacitní adresář telefonu, výborný plánovací kalendář, záznamník, ovládání telefonu hlasem, pokročilé technologie HSCSD a GPRS. Komunikuje pomocí infračerveného portu a rádiového spojení Bluetooth.

Ericsson A2628s

Nejlevnější mezi Ericssony nabízí přesně to, co se od něj očekává. Není příliš malý, ani příliš funkcemi napěchovaný, ale zato je levný a poskytne každému nenáročnému uživateli vše co potřebuje, a oproti modelu A2618 dokonce i wapový prohlížeč.

Motorola Timeport 250

Stříbrný či tmavě šedý telefon s příjemným podsvícením, podporou sítě 1900 MHz, telefonním seznamem schopným pojmout až 300 položek, wapovým prohlížečem, záznamníkem hlasu to je Motorola Timeport 250.

Nokia 6210

Bez jakýchkoli debat v současné době nejoblíbenější

manažerský mobilní telefon s obrovskou škálou možností,

od velké paměti pro záznamy

a SMS až po podporu technologie HSCSD. Body si Nokia 6210 zaslouží i za elegantní design.

Nokia 3330

Vylepšená verze modelu 3310 nabízí příjemný design především pro něžnější část populace: všechny klasické funkce střední třídy a oblíbené ovládání značky Nokia, možnost stahování nových her, a samozřejmě také WAP.

Panasonic GD93

Výrazným prvkem tohoto mobilu je velký displej. Přístroj patří mezi nejelegantnější mobily na trhu. Za pozornost

stojí WAP, e-mailový klient podporující protokoly POP3 a SMTP a hlasový záznamník. Zakrátko jej na trhu vystřídá nový model GD 95.

Siemens C35i

Pravděpodobně nejoblíbenější ze Siemensů, model C35i, se již pěknou řádku měsíců těší velkému zájmu uživatelů mobilních telefonů. Za velmi nízkou cenu nabízí téměř všechny funkce přístrojů nižší a střední třídy.

Siemens A36

Pokud si koupíte Siemens A36, dostanete počet funkcí odpovídající ceně. Přístroj nemá žádné pokročilé funkce, musíte vystačit s pamětí SIM karty, SMS menu není komplikované. Ovládání přístroje je intuitivní, nikdo s ním nebude mít problém.

Sony CMD-J5

Model CMD-J5, který je pomalu odsouván do pozadí svým nástupcem J6, nabízí mnohem více, než by se od přístroje za tak nízkou cenu čekalo objemný adresář, český T9 slovník, WAP a HTML prohlížeče a podporu POP3 a SMTP pro stahování pošty.

§§§§§


Hardware


Našlapaný elegán s čipovou kartou – Acer TraveMate 612TXCi

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0638

V současné době jednička na trhu notebooků v Česku, společnost Acer, uvádí na trh zcela nový model ve třídě silných, ale lehkých přenosných počítačů, kterým je TravelMate 612TXCi. Jeho cílová skupina je jasná uživatelé s vysokými požadavky na výkon, kteří ale vyžadují elegantní, snadno přenosný a vysoce vybavený notebook.

Základem modelu TravelMate 612TXCi je Intel Pentium III na 900 MHz a paměť s kapacitou 128 MB. Tu lze s využitím modulů SODIMM rozšířit až na 512 MB. Jádro notebooku tvoří čipová deska se sadou Intel 815EM, kterou charakterizuje velmi solidní výkon při použití sběrnice pracující na 100 MHz.

Pevný disk s kapacitou 20 GB je dnes u notebooků průměrem, ale rozhodně neobvyklá je instalace kombinované jednotky do modulární šachty. Tato jednotka dovoluje číst CD-ROM disky rychlostí 24x, vypaluje CD-R a CD-RW 8x, a 8rychlostně čte DVD média. Je ji možné vyjmout za chodu, a v případě nutnosti nahradit plastovou záslepkou. Taková jednotka je v současnosti, pomineme-li možnost případných zakázkových řešení, tou nejfunkčnější volbou, jež je u notebooků k dispozici a posunuje TravelMate 612TXCi do kategorie přenosných počítačů s maximální výbavou.

K tomuto hodnocení bezesporu přispívá také velmi vysoká úroveň bezpečnosti, garantovaná implementací čtečky a čipové Smart karty. Příslušný software na systémové úrovni garantuje nemožnost spuštění počítače, a dokonce i zamezuje čtení dat z pevného disku. V dodaném operačním systému Windows ME lze snadno měnit přístupová hesla, takže v případě bezproblémového chodu odpadá nutnost jakýchkoliv systémových zásahů. Při odchodu od počítače na delší dobu, nebo při jeho vypnutí stačí karty vyjmout a uložit na bezpečné místo. Při dalším spuštění bude systém vyžadovat kartu, a i poté je nutné vložení přístupového hesla. To vše zaručuje programový balík PlatiniumSecret Solution, zahrnující moduly PlatinumPAS, PlatinumSecure a PlatinumKeyTM.

Za pozornost stojí zobrazovací systém. Displej disponuje běžným rozlišením 1 024 x 768 bodů, ale jeho úhlopříčka je plných 14,1 palce. Data mu posílá grafika čipsetu Intel 815, která po instalaci obohatí standardní ovládací panely Windows o další možnosti práce s více obrazovkami či snadnou možnost přepínání režimů klávesovými zkratkami.

Nelze se nezmínit o širokých možnostech konektivity. Pomineme-li integrovaný modem Lucent Technologies Soft Modem AMR, jenž je standardem i u nižších tříd notebooků, stále nám zůstává síťové rozhraní dané konektorem RJ-45 síťové karty Intel PRO/100 VE. Ta je kompatibilní jak se sítěmi 10, tak 100 Mb/s s možností duplexního režimu.

Acer pozorně sleduje komunikační trendy a tak TravelMatu nechybí ani adaptér pro bezdrátové sítě Wireless LAN typu Acer InviLink ORiNOCO s vestavěnou anténou. Ten dovoluje připojení k přístupovému bodu bezdrátové sítě (Access Pointu) až na vzdálenost několika desítek metrů. Nelze opomenout ani touchpad se dvěma tlačítky a dalšími dvěma směrovými posuvníky, obklopený designově zajímavým stříbrným polem.

Acer TravelMate je silně vybavený stroj za zajímavou cenu. Ano, bylo by možné jej vybavit ještě více namátkou třeba použít kvalitnější displej či větší pevný disk ale i v testované konfiguraci, zvlášť s ohledem implementaci bezdrátové sítě, je to výborný model. Mezi hlavní přednosti musíme započítat vysokou úroveň bezpečnosti danou implementací čtečky čipových karet, a pochopitelně také velké množství dodaného softwaru, jehož úroveň je však kolísavá.

Pomineme-li zmíněné možnosti dalšího dovybavení, chybí v základní konfiguraci snad jen disketová mechanika, kterou (ve verzi USB) je nutné dokoupit. U modelu za bezmála 110 tisíc korun s DPH musíme její absenci považovat za malicherné šetření.

Acer TravelMate

612TXCi

nízká hmotnost a dobré rozměry

bohaté vybavení

čipová karta a software

v základu bez disketové mechaniky

Cena vč. DPH: 109 700 Kč

K testu poskytla firma: Acer Česká republika, www.acer.cz

§§§§§


Jak chránit notebook v podání dicoty

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0640

Je pozoruhodné, že před nákupem notebooku se dlouho rozhodujeme, který model zvolit, ale když už jej máme, stačí nám k ochraně této nemalé investice často jen "dávat si pozor". A to i přesto, že na trhu existuje poměrně široká paleta produktů, jejichž hlavním cílem je ochránit notebook a zvýšit komfort při jeho používání. A v porovnání s cenou přenosného počítače jsou náklady na taková řešení téměř směšnou položkou.

Brašna na notebooky není zdaleka tak prostá záležitost, jak by se na první pohled mohlo zdát. Vzhledem k tomu, že uvnitř ukrývá drahý přístroj, je třeba zajistit dostatečnou úroveň jeho ochrany proti nárazům, úderům či pádům. Brašny od Dicoty jsou vybaveny několika technologiemi, které se podílejí na zvýšení právě této, řekněme "pasivní bezpečnosti" notebooku uvnitř zavazadla.

Základem vnitřku brašny jsou materiály, které účinně pohlcují energii notebooku při úderech a pádech. Zároveň ale musí být dostatečně pevné, neboť jedním z nejčastějších poškození notebooku je tzv. promáčknutí víka, spojené s defektem displeje. Dicota implementuje dva základní ochranné prvky pohlcující energii, kterými jsou "pěna o vysoké hustotě" a "vzduchové polštářky". Pěna s vysokou hustotou slouží k výplním zejména stěn brašen, zatímco v některých speciálních modelech jsou stěny i vnitřní rohy chráněny vzduchovými polštářky.

K tomuto systému se úzce váže vyztužený ochranný rám, který bývá v řadě brašen na notebooky také implementovám, a jehož cílem je zejména zaručit pevnost celé konstrukce a chránit při pádech na jednotlivé rohy.

Vzhledem k tomu, že mnoho notebooků nemá zrovna malou hmotnost a v řadě tašek lze nosit mimo vlastního přenosného počítače také další předměty, jako jsou dokumenty či mobilní telefony, je samozřejmě důležitý způsob přenášení. Proto je velký důraz kladen jak na držadla, která musí být umístěna ve správném místě pro vyvážení, tak na popruhy při přenášení přes rameno.

Mimo velmi přísných požadavků na ergonomii je třeba sledovat také kvalitu upevnění jak držadel, tak popruhu k samotné konstrukci brašny. Ne snad proto, že by hrozilo při velké zátěži jejich okamžité odtrhnutí, ale zejména kvůli odolnosti při používání brašny třeba několik let, kdy už může dojít k únavě materiálů.

Jistě není pochyb o tom, že nelze spoléhat na nošení brašny pouze ve vnitřních prostorách, a tak je třeba klást důraz také na volbu a konstrukci povrchových částí. Materiál by měl být rozhodně vodě odolný, a neměla by mu chybět ani částečná odolnost proti působení UV záření.

Řada brašen na notebooky slouží spíše jako multifunkční zavazadla nejen pro uložení přenosného počítače, ale též dokumentů, psacích potřeb, mobilního telefonu či drobných osobních věcí. Existují také speciální varianty brašen, které poskytují místo nejen notebooku, ale také tiskárně a příslušné kabeláži, takže vzniká plnohodnotná přenosná kancelář. Vzhledem k rozdílným požadavkům jednotlivých uživatelů byl vyvinut systém Mix & Match, jenž dovoluje pomocí variabilních přepážek a kapes, které se upevňují prostřednictvím suchého zipu, změnit vnitřní strukturu brašny.

§§§§§


SDRAM kontra RAMBUS u Pentia 4 - Srovnání výkonů desek s čipsety i845 a i850

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0642

Pro Pentium 4 byla od počátku navrhována výkonná, ale technicky a cenově problematická paměť RDRAM, kterou navrhla už před několika lety společnost Rambus. Řešení s pamětí RDRAM v modulech RIMM sice poskytuje dostatečný výkon, ale nepříjemně se podepisuje na ceně celé sestavy. Proto Intel zvolil také kompromisní řešení, kterým je podpora pamětí typu SDRAM.

SDRAMové sestavy s procesorem Pentium 4 by měly být na současném napjatém trhu počítačů řešením střední třídy. V tomto segmentu, který dnes silně ovlivňuje svými výkonem spojeným s agresivní cenovou politikou čip Athlon od konkurenční společnosti AMD, hodlá Intel masivně zatlačit právě procesory Pentium 4 spolu s levnější pamětí SDRAM. Obecně se takové řešení považuje za méně výkonné než s paměťmi RDRAM, ale cenově výrazně přijatelnější.

Je nezpochybnitelné, že Intel se k tomuto kroku odhodlal až pod sílícím tlakem ze strany AMD, v dřívějších plánech byly v SOHO trhu pouze dvě řešení Pentium III, resp. Celeron s SDRAM, a Pentium 4 s RDRAM. Stejně lze chápat také budoucí podporu pamětí typu DDR SDRAM. Společnosti, které Intelu konkurují na poli čipových sad, už mají k dispozici potřebné technologie pro to, aby mohly začít vyrábět základní desky s Pentiem 4 a DDR SDRAM.

Jediným otazníkem je stále tchajwanská VIA, která paradoxně jako největší světový výrobce čipových sad nemá stále ještě vyjasněnou pozici proti Intelu. Momentálně hoří několik soudních bitev mezi Intelem a společností VIA, takže ke konečnému rozuzlení je zřejmě ještě daleko. Přitom firmu VIA dnes provázejí velmi hubené časy, meziročně je na tom v posledních měsících s prodeji o 1/4 hůře než loni, a to se rozhodně dá připsat také problémům s uvedením čipové sady pro Pentium 4.

Jistotou na tomto trhu je snad Intel, který by měl čipové sady podporující paměti typu DDR pro Pentium 4 dodávat přibližně od přelomu roku. V současnosti je ale novinkou na trhu právě čipová sada Intel845 (s kódovým označením Brookdale), podporující paměti SDRAM, kterou jsme srovnali se stávajícím řešením, tedy Intel 850 s RDRAM.

Původním očekáváním byla výrazná ztráta výkonu. Pentium 4 je navrženo s vysokorychlostní paměťovou sběrnicí, která je schopna využít špičkový potenciál Rambusu a dostat se tak až na teoretických 3,2 GB/s. Proto by použití paměťového kontroleru, jehož maximum jen lehce přesahuje 1 GB/s, mělo mít na celkový výkon značný vliv. Testy však dopadly mnohem zajímavěji.

Ukázalo se totiž, že použijeme-li obě dvě desky přímo z dílen společnosti Intel (Intel D850GB Garibaldi a Intel D845HV Hover), výsledky nebudou pro SDRAM až tak špatné. V celkovém benchmarku desktopových aplikací je rozdíl Garibaldi (Intel 850 a Rambus) proti Hoveru (Intel 845 s SDRAM) pouhých 9 %, pochopitelně ve prospěch Rambusu.

Zajímavá je ovšem hlubší analýza dosažených výsledků. V běžných aplikacích je rozdíl poměrně konstatní a drží se více či méně kolem zmíněné hranice. Zajímavé jsou dva programy, Windows Media Encoder a Adobe Photoshop.

V Media Encoderu se jasně projevuje síla Rambusu, obrovský výkon v případě kontinuálního toku dat do kodéru přináší své ovoce ve výkonovém rozdílu +27 %. Je to zcela pochopitelné, i když na druhou stranu to lehce narušuje dojem o tom, že encodování videa je doménou platformy Pentium 4, a je dané vysokým výkonem SSE jednotky. Jasně je vidět, že na výsledky v tomto testu nemá vliv pouze síla procesoru, ale také paměťové rozhraní.

Velmi zajímavý je výsledek v Adobe Photoshopu, kde použití pamětí SDRAM výsledky možná paradoxně vylepšilo. Ve Photoshopu se zřejmě projevuje problém Rambusu, kterým je úzkým rozhraním způsobená prodleva při náhodném čtení. To je důvod, proč v části aplikací může být použití sady i845 místo i850 dokonce výkonovým přínosem. Herní benchmark Quake III dopadl opět ve prospěch desky Intel Garibaldi. To se dalo očekávat, protože po rozsáhlých přesunech dat mezi procesorem a pamětí grafické karty Rambus přímo dychtí. Stejně tak textury či modely postav dávají vyniknout síle pamětí RDRAM. V našem případě jsme použili kartu Matrox Millenium G450, jejíž výkonový potenciál v oblasti 3D her rozhodně nepatří ke špičce, a rozdíl tedy dosáhl pouhých 6 %. Použijeme-li však například některé z akcelerátorů GeForce2 Ultra či GeForce3, nárůst bude až na úrovni 25 %.

Nelze pochybovat o tom, že uvedení desek s čipovou sadou i845 je pro samotný Intel snahou, jak dostat Pentium 4 mezi uživatele, kterým záleží na ceně. Na jednu stranu lze dosažené výsledky i cenu takového řešení považovat za úspěch. Ukazuje se, že sestava s deskou na čipové sadě i845 s paměťmi SDRAM bude mít zhruba jen o 10 % nižší výkon, než řešení postavené na i850 a pamětech Rambus. V cenovém vyjádření jde přibližně o 5 000 Kč bez DPH ve prospěch levnější SDRAM.

Na druhou stranu se však ukazuje, že už tak dost chatrný náskok Pentia 4 v některých testech a aplikacích deska s čipsetem i845 definitivně likviduje, a pak už vychází výrazně lépe Athlon. Právě platforma, kterou reprezentuje AMD, je v této střední a vyšší střední třídě velmi silná a intenzivní konkurenční tlaky redukovaly cenu sestavy mainboard + procesor + paměť na hodnoty, jimž může v současné situaci Pentium 4 jen obtížemi konkurovat. Z tohoto pohledu je Intel 845, tedy spojení Pentia 4 a levných pamětí SDRAM, pro Intel vítězstvím i porážkou zároveň.

Obě desky jsme testovali na počítačích Leo Persica a Leo Intellect, které nám zapůjčila společnost Libra Electronics.

§§§§§


Kompaktní plazmový monitor - Fujitsu-Siemens 42M5E

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0643

Existují aplikace, v nichž je nutné použít opravdu velkou zobrazovací plochu. LCD monitory končí někde za hranicí 21 palců, s CRT se dostaneme až téměř ke 30 palcům, ale je-li potřeba víc, zbývá jedině plazma. Plazmové monitory jsou technologicky poměrně zajímavé produkty, ale jejich kvality je třeba vyvážit poměrně vysokou pořizovací cenou.

Testovaný monitor Fujitsu-Siemens je zástupcem základního typu plazmových displejů, tedy těch, které mají úhlopříčku dlouhou 42 ". Jejich ceny se během poslední doby vcelku nezměnily a dnes je lze sehnat za zhruba 250 až 300 tisíc Kč bez DPH. Přesně ve středu tohoto cenového rozpětí se nachází také model 42M5E, který lze pořídit za 276 tisíc Kč.

Vlivem použití technologie plazma má obraz velmi široký úhel pohledu, jenž je pohybuje až na úrovni 160 stupňů. Rozlišení displeje je však výrazně nižší, než by odpovídalo tomuto typu monitoru, a činí jen 852 x 480 bodů. Pro klasickou práci ve Windows to tedy rozhodně není, ale video přehrávané z DVD nebo z MPEG-4 zdroje vypadá velmi dobře.

Panel se tedy hodí buď jako alternativa televizorů pro přehrávání obrazového záznamu, anebo pro tvorbu informačních displejů v bankách, pojišťovnách apod. Tam všude zákazníci ocení nejen stranový poměr 16 : 9, ale samozřejmě také solidní kontrastní poměr 580 : 1. Ten se při použití televizního tuneru (který je též vestavěn) zvyšuje až na 700 : 1.

K plazmovému displeji je možné připojit řadu zařízení prostřednictvím mnoha vstupů. K dispozici je 2x SCART pro kvalitní přivedení videosignálu, S-video v konektoru Mini DIN například pro spojení s videokamerou, a klasický VGA vstup pro připojení počítače. Dále je možné do monitoru zavést také audiosignál, který může být dále zesilován a ovládán prostřednictvím vnitřních obvodů displeje. Jeho součástí sice nejsou reproduktory, ale ty je možné připojit do audiovýstupu. Další konektor je určen pro upload firmwaru.

Zmíněný televizní tuner je schopen přijímat signál z anténního vstupu prostřednictvím vysokofrekvenčního rozhraní, podporujícího také kabelové a satelitní kanály. K displeji je přirozeně dodáváno také dálkové ovládání a řada kabelů.

Vzhledem k tomu, že se jedná o model bez větráků, je sice jeho chod velmi tichý, ale rozsáhlá chladící žebra se negativně podepsala na celkově vyšší hmotnosti, která činí 50 kilogramů. Fujitsu-Siemens 42M5E je jeden z lowendových plazmových displejů, jež mohou být klidně domácí alternativou klasické širokoúhlé televizi, stejně jako je možné je použít v mnoha obchodních aplikacích.

Fujitsu-Siemens 42M5E

cena za plazmový displej

televizní tuner

slabší obraz

Cena vč. DPH: 336 700 Kč

K testu zapůjčila firma: Fujitsu Siemens Computers, Evropská 33a, Praha 6


Technologie plazmových displejů

Plazmové displeje jsou založeny na principu, který je velmi blízký běžné zářivce. V malých skleněných buňkách jsou rozptýleny plyny, jež se snadno převedou do vysoce energetického stavu plazmy, pomocí dvou elektrod. Ty jsou vedeny z přední strany displeje, takže je k jejich výrobě použit průhledný materiál. Elektrody zažehnou výboj uvnitř buňky, a ten vyprodukuje množství UV záření. To dopadá do drážek potažených luminoforem, který následně emituje viditelné světelné záření. Každý pixel je rozložen do trojice subpixelů s odlišnými barvami luminoforů. Vzniká tak červená, zelená a modrá složka jednotlivých bodů.

§§§§§


Sound Blaster Audigy - Hodně muziky za hodně peněz

Lukáš Erben

c01p0644

Sound Blaster je jakýsi počítačový ekvivalent legendárních značek Electrolux (Lux) či Karma. Zatímco Electrolux ani Karel Macháček už trhu vysavačů, respektive průtokových ohřívačů dávno nevládnou, společnost Creative si již jedenáctý rok drží své výsadní postavení mezi výrobci zvukových karet pro PC. Jinými slovy: definuje standardy.

Přestože poslední významná inovace řada karet SB Live! poháněná čipem EMU10K1, byla veřejnosti, spolu se standardem 3D zvuku EAX (Enviromental Audio eXtensions) představena před třemi lety, udržela si, zejména díky každoroční inovaci výrobní řady (přidáním nových funkcí na straně hardwaru i softwaru), vedoucí postavení.

Přestože i nadále patří k technologické špičce (je využíván například v mnoha profesionálních hudebních zařízeních), nemůže DSP procesor EMU10K1 držet tempo s překotným vývojem na trhu IT věčně. V době, kdy se kvalitní čtyřči šestikanálový zvuk začíná objevovat integrovaný na základních deskách (Analog Devices Sound Max 3.0) a pro běžného uživatele tak ztrácí případné zakoupení "plnohodnotné" zvukové karty své kouzlo, a kdy před uvedením stojí produkty jako integrovaný čipset nForce společnosti NVIDIA (ten v sobě kromě grafiky GeForce2 skrývá i vysoce výkonný zvukový procesor s možností tvorby vlastního AC3 signálu), je bezpochyby nejvyšší čas představit novou generaci karet Sound Blaster.

Procesor EMU10K2 "Audigy", kterým je nová řada karet Sound Blaster osazena, nabízí podle údajů Creative zhruba čtyřnásobný výkon při zpracování zvuku oproti staršímu Emu10k1. Nejmarkantněji se tento výkon projevil v oblasti zpracování 3D zvuku. Nové API (Application Programming Interface) EAX HD, které je rozšířením předchozích verzí EAX a EAX 2.0, nabízí nejen větší počet přednastavených zvukových efektů, ale též více modulačních parametrů, a zejména možnost modulovat zvuk až podle čtyř různých prostředí/přednastavení současně. Novinkou je i možnost plynulého přechodu mezi jednotlivými prostředími a další funkce vylepšující herní zvuk.

Karta SB Audigy je pochopitelně v provedení PCI. Velikostí mírně překonává SB Live! a mírně se odlišují i přítomné konektory. Na zadní straně karty jsou, stejně jako dříve, výstupy a vstupy v provedení zlacený jack stereo 3,5 mm, které slouží k připojení předních a zadních reproduktorů, linkovému vstupu a mikrofonu. Pátý jack ve žlutém provedení slouží buď jako analogový výstup pro subwoofer a středový kanál, nebo coby digitální výstup pro připojení reproduktorů Creative (FPS 2000, DTT 2500, DTT 3500). Novinkou je konektor SB1394 (IEE1394), který vytlačil gameport (konektor pro joystick) na samostatnou záslepku (u verze PlatiumEX se zapojení mírně liší). Na kartě samotné pak nalezneme klasické konektory CD-audio, CD-digital, AUX a TAD. Stejně jako Sound Blaster Live!, i Audigy je k dispozici v několika variantách Player, Platium a Platinum EX jež se liší hardwarovými doplňky, softwarovou výbavou a pochopitelně cenou (viz rámeček). Samotná karta Audigy je ale ve všech případech stejná (přinejmenším funkčně).

Audigy ovšem není určena jen náruživým hráčům, právě naopak zvláště luxusní verze Platinum a Platinum EX s bohatou hardwarovou i softwarovou výbavou směřují k příznivcům věrného zvuku a zejména amatérským či poloprofesionálním hudebníkům, kterým za zlomek ceny nabízejí některé funkce běžné u profesionálních zařízení.

Nejvýznamnější je v tomto směru bezesporu použití 24bitového rozlišení se vzorkovací frekvencí 96 kHz (oproti běžným 48), které umožňuje zejména velmi kvalitní mixování z klasických 16bitových zdrojů a vysoký odstup signál/šum (výrobce udává 100 dB, skutečnost se blíží spíše 95 dB, což je ale také výtečné). Je škoda, že karta neumožňuje 24bitové nahrávání, je ale možné že tato funkce bude přidána v některé budoucí verzi ovladačů, jako tomu bylo s mnoha funkcemi u karet Live!. Naprostou lahůdkou pro poloprofesionální hudebníky je podpora standardu ASIO pro současné nahrávání z několika analogových/digitálních zdrojů s minimálním zatížením systému. Vylepšeny byly i funkce ukládání MIDI nástrojů Sound Font/SoundBanks (maximální velikost je nyní omezena prakticky pouze velikostí systémové RAM). Uživatelé digitálních videokamer pak jistě ocení konektor SB1394 ten umožňuje připojení zařízení s rozhraním IEE1394/FireWire/I-link. U verze Platinum je dokonce přiložen software pro editaci videa Ulead Video Studio 4.0 Basic.

Přestože Audigy přináší mnoho novinek a vylepšení oproti kartám Live!, některé kritiky a připomínky uživatelů nebyly vyslyšeny. Audigy tak nedokáže kódovat signál AC3 (Dolby Digital) v případě DVD sice může, stejně jako karty Live! původní AC3 signál vyvést na některý z digitálních výstupů, případně jej dekódovat pomocí softwaru. Zvuk z aplikací a her v režimu čtyř/šesti kanálů lze ale vyvést jen prostřednictvím analogového či DIN výstupu. Stejně tak chybí hardwarová akcelerace přehrávání MP3 a karta nabízí pouze 32 hardwarově mixovaných 3D kanálů, stejně jako SB Live!. Údajně se mohou vyskytnout problémy s provozem na deskách osazených čipsety VIA KT133/133A, podobně jako u karet Live!, na naší testovací sestavě (ECS K7ZVA, KT133) jsme se s nimi ovšem nesetkali.

Jaké výhody tedy nabízí Audigy při samotném provozu? Vedle opravdu nízké (při běžném poslechu prakticky nulové) hladiny šumu je znát zlepšení kvality zvuku, který je čistší a průzračnější. Kvalita prostorových efektů se též zlepšila skutečně dramatická změna (zejména u her) je ovšem vázána na použití rozhraní EAX HD, které budou podporovat až nově uváděné herní tituly, v existujících hrách se tak uživatel musí spokojit s pouhým mírným zlepšením stávajících efektů. Audigy ale nabízí víc pokud jste kupříkladu uvažovali o archivaci svých starých desek či pásků a jejich "přepisu" na CD, ale nechtělo se vám shánět příslušný software a trávit podobnou činností dlouhé hodiny, může být Audigy díky možnosti filtrovat šum a praskání v reálném čase docela dobrý pomocník (speciální programy ovšem nabízejí o něco lepší výsledky). Pokud snad uvažujete o poloprofesionální práci se zvukem či hudbou, software přiložený u verzí Platinum by vám měl postačovat přinejmenším do začátku ať už vás zajímá MIDI, digitální nahrávání a střih či jiná forma počítačového zpracování zvuku.

Pokud ve vašem PC trůní karta Live! a řadíte se mezi běžné uživatele (zvukovou kartu používáte k přehrávání hudby a občasnému hraní), nezískáte upgradem (přinejmenším do doby, než bude dostatek programů s podporou EAX HD) příliš mnoho. Jestliže si ale občas se zvukem "hrajete", či stále používáte mnohými nenáviděné AC97 audio, mohl by pro vás být Sound Blaster Audigy spolu s kvalitními reproduktory to pravé.

Sound Blaster Audigy

výborný zvuk

vylepšené efekty

provedení Platinum a Platinum EX

vyšší cena

Ceny vč. DPH:

Sound Blaster Audigy Player 4 400 Kč

Sound Blaster Audigy Platinum 9 200 Kč

Sound Blaster Audigy Platinum EX 12 300 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative Labs

Jak funguje 3d zvuk

Velmi zjednodušeně řečeno: existují dva způsoby jak zprostředkovat 3D zvuk. Sofistikovanější a pokročilejší technika "wavetracing", prosazovaná v minulosti společností Aureal Semiconductor, se do značné míry podobá zobrazení 3D grafiky. Systém Aureal 2.0 fungoval na principu počítání zvukových odrazů. Pro tento výpočet tedy bylo nutné vytvořit "zvukové" prostředí odpovídající prostředí hernímu, ve kterém se pak počítaly vlastnosti jednotlivých zvuků podle místa jejich vzniku a cesty (odrazy, tlumení apod.) směrem k hráči. Výhodou takového systému je téměř absolutní realističnost zvuky se mění zcela dynamicky a velmi detailně v závislosti na vaší poloze v herním světě. Nevýhodou je pochopitelně obrovská výpočetní náročnost (jediný zvukový čip, který tento systém mohl zpracovat, byl právě AU8830 Aureal Vortex2), ale i poměrně složité programování.

Se zcela odlišným přístupem přišly společnosti Creative a Microsoft při definici sady příkazů (API) EAX, která je nadstavbou základního DirectSound 3D (DS3D definuje pouze umístění zdroje zvuku ve 3D prostoru). Jestliže A3D 2.0 lze přirovnat k 3D hře, pak EAX je spíše obdobou předrenderovaných animací. EAX totiž jednoduše moduluje zvuky podle typu prostředí, v němž se hráč nachází. Filosofie EAX je založena na skutečnosti, že zvuky, které slyšíme v reálném světě, se skládají ze zvuku původního a z jeho nejrůznějších odrazů, deformací či utlumení, způsobených prostředím. Ve zcela nejjednodušším případě tedy vše funguje tak, že původní zvuk je doplněn o potřebné množství ozvěny či jiného, předem definovaného efektu. Nevýhodou tohoto přístupu je, že prostorová modulace je do značné míry neměnná vzhledem ke zdroji zvuku (protože je řízena pozicí hráče, tedy vaší, a nikoliv pozicí zdroje), pouze s ohledem na vzdálenost od zdroje zvuku se mění poměr wet/dry zvuku, tedy poměr původního zvuku a jeho odrazů. S příchodem EAX 2.0 přibyly některé nové funkce, které jej přiblížily možnostem A3D 2.0 zejména možnost přechodného utlumení zvuku překážkami či stěnami (occlusion/obstruction), v závislosti na pozici hráče (paradoxní přitom je, že programování occlusion a obstruction je v EAX 2.0 v některých směrech složitější než u A3D 2.0 zatímco v případě A3D jsou tyto výpočty zcela automatické, neboť vycházejí z 3D prostředí, u EAX musí programátor přesně definovat, které objekty mohou utlumení zvuku způsobit). Nové EAX HD pak přináší možnost modulovat zvuky až podle čtyř různých prostředí současně a poprvé také umožňuje plynulý přechod mezi jednotlivými prostředími. Dnes již téměř zapomenutý A3D 2.0 je sice se svými 60 současně počítanými zvukovými vlnami stále technologická špička, v praxi se mu ovšem EAX HD bez problémů vyrovná. Tak jako tak se jedná o akademickou diskusi, neboť Aureal Semiconductor před více než rokem zkrachoval a jeho aktiva neodkoupil nikdo jiný než Creative. Tím byl ukončen vývoj ovladačů pro karty Aureal a též další práce na technologii A3D.

§§§§§


Postavte si počítač

Michal Bareš, Tomáš Bučina, Stan Miastkowski

c01p0646

Proč si vůbec stavět vlastní počítač? Existují vlastně dva hlavní důvody buď si chcete sestavit "nadupaný" a špičkově vyladěný stroj přesně na míru, nebo chcete ušetřit peníze. V každém případě je stavba vlastního počítače fantastickým dobrodružstvím, takže pokud si to chcete vyzkoušet sami, přinášíme vám podrobný návod a řadu užitečných tipů a rad.

§§§§§


Postavte si počítač

Michal Bareš, Tomáš Bučina, Stan Miastkowski

c01p0647

Ještě předtím, než se s nadšením vrhnete do shánění dílů a vymýšlení konfigurace, musíme vás kromě výhod, upozornit i na případná nebezpečí. Zatímco hlavními výhodami stavby vlastního počítače jsou možnost vlastní konfigurace a ušetřené finance (pečlivým výběrem dílů a prodejců můžete na počítači v hodnotě 35 000 Kč ušetřit i čtvrtinu), existuje i řada vážných úskalí. Ta největší nebezpečí spojená s výrobou vlastní sestavy mohou být způsobena neodborným zacházením s díly a výběrem nevhodných součástek. Pro běžné uživatele pak představuje problém i absence jakékoliv technické podpory, kterou běžně (ve větší či menší míře) obstarává výrobce počítače. Zatímco v případě obtíží stačí zavolat servisního technika firmy, která vám počítač dodala, nebo jej odvézt do značkové opravny, tak v případě "na koleně" sestaveného stroje musíte jakékoliv problémy odhalit a opravit sami, a případné reklamace uplatňovat na úrovni jednotlivých komponent. Pokud jsme vás však stále neodradili a opravdu si hodláte postavit "ten svůj" počítač, neváhejte a pojďte s námi do toho.

1. Výběr součástek

Prvním úkolem při úvahách o sestrojení vlastního počítače je výběr vhodných dílů. Součástky, které do něj hodláte vložit, musí být nejen vzájemně kompatibilní, ale navíc byste si měli zjistit, zda se spolu "nehádají" (i přes proklamovanou kompatibilitu). Občas se totiž stává, že papírově naprosto kompatibilní komponenty se v praxi prostě nesnesou. Chcete-li se tedy vyhnout podobnému problému, doporučujeme vám nastudovat si dostupné informace o vyhlédnutých součástkách, k čemuž vám může dopomoci buď odborný tisk (třeba náš PC WORLD), nebo internet. Na internetu se podívejte jak na domovské stránky výrobců, tak i na stránky specializované, popřípadě diskusní fóra.

Skříň a zdroj (650 až 20 000 Kč)

Skříně existují v mnoha provedeních, velikostech a barevných odstínech, počínaje obyčejnou béžovou krabicí přes plastové krabičky připomínající barvami papouška až po víceméně futuristické celokovové skříně. Nejoblíbenější (a ve většině případů také asi nejvýhodnější) jsou obyčejné šedivé skříně typu miditower, do nichž lze uložit dva pevné disky, dvě až tři 5 1/4palcové mechaniky a dvě další diskové jednotky. Tento typ lze snadno upgradovat a můžete tedy v klidu začít s disketovou mechanikou a jednotkou CD-ROM, a poté jakmile vám to peněženka dovolí jej obohatit o vypalovačku, vysouvací rámeček pro přenosný pevný disk, DVD či "zipku". Navíc má šedivá skříň tu výhodu, že se při dodatečném nákupu komponent vyhnete barevnému nesouladu, způsobenému nedostupností barevně sladěných mechanik. Těžko totiž seženete jinou než béžovou cédéromku.

Dalším důležitým faktorem je výběr vhodného, lépe řečeno dostatečné silného, zdroje. Běžné skříně se většinou dodávají i se zdrojem, ale plánujete-li počítač osadit větším množstvím zařízení, musíte počítat s tím, že každá mechanika, karta i větrák navíc, potřebují dostatek elektrického napájení. Víte-li již před stavbou počítače, že budete potřebovat více disků, mechanik a karet, rozhodně zvolte silnější zdroj, alespoň 300wattový či větší.

Klávesnice (250 až 4 000 Kč) a myš (120 až 3 000 Kč)

Klávesnice s myší nemají vliv na výkon počítače, ale výrazným způsobem dokáží ovlivnit výkonnost uživatele. Před nákupem si tedy ujasněte, pro jaké úkoly budete počítač využívat. Budete-li intenzivně psát texty, rozhodně na klávesnici nešetřete a vyberte si takovou, jaká vám bude nejvíce vyhovovat. Stejně tak je volba vhodné myši zásadním rozhodnutím například pro grafika.

Z hlediska stavby počítače je výběr myši a klávesnice pouze otázkou požadovaného připojení. Moderní základní desky disponují konektory PS/2, USB i "starším" sériovým portem pro myš. Výhodou USB myši a klávesnice je možnost připojení k rozbočovači umístěnému na monitoru, pokud však hub nevlastníte, využitím portu PS/2 si ušetříte místo pro USB zařízení, jelikož levnější motherboardy obsahují pouze dva tyto vývody. Jestliže se vám nelíbí kabely povalující se na stole, lze zvolit bezdrátové (rádiové) řešení, nebo pokud pracujete v prašnějším prostředí, zaměňte kuličkovou myš za myš s optickým snímáním povrchu.

Monitor (od 6 000 Kč)

Ceny klasických obrazovkových monitorů v porovnání s minulostí neuvěřitelně spadly, takže je vhodný čas pro upgrade na větší úhlopříčku. I v oblasti nejlevnějších sestav je dnes 17 palců minimem, o mnoho dražší nejsou ani monitory 19palcové. Dobrá zpráva ale tento rok přišla i pro obdivovatele plochých LCD displejů, jejichž ceny také sestoupily z nebeských výšin do oblasti reality. 15palcový LCD displej (tedy ekvivalent 17palcového CRT monitoru) lze sehnat již za 20 000 Kč.

Základní deska (3 000 až 12 000 Kč)

Výběr základní desky souvisí s výběrem procesoru a skříně je třeba zvolit takový motherboard, který podporuje vámi zamýšlený procesor a který se "vejde" do skříně. Nedoporučujeme pořizovat desku, u níž představuje vyhlédnutý procesor maximální možnou volbu, třeba budete chtít později zrychlit. Dalším důležitým údajem je počet volných slotů pro rozšiřující karty. Některé desky mají integrovaný zvuk a síťovou kartu. Příliš nedoporučujeme slabou integrovanou grafiku, stejně si dříve nebo později pořídíte výkonnější grafickou kartu. Desky se samozřejmě liší i dalšími parametry, jako je množství a počet portů, typ podporované paměti, nebo možnosti BIOSu možností je zde řada, a proto vám přejeme při výběru desky chladnou hlavu a šťastnou ruku.

Procesor (1 500 až 30 000 Kč)

1GHz a rychlejší procesor lze sehnat již od 5 000 Kč, ale pokud jste limitováni financemi, stačí i 800-900MHz CPU. O typech a výkonech jednotlivých procesorů bylo popsáno množství stran a situace se navíc každý měsíc mění. Nejvýhodnějším řešením obvykle bývá výběr procesoru, který v danou chvíli poskytuje nejlepší poměr mezi cenou a výkonem. "Boxované" procesory se dodávají i s chladičem, větráčkem a instalačním návodem, ale jsou dražší než tzv. "holé" verze, které představují pouze samotný čip. Nezapomeňte, že pokud zakoupíte OEM procesor, budete rozhodně potřebovat i vhodný chladič a větrák, který stojí dalších pár stokorun.

Paměť (1 100 až 6 000 Kč za 256 MB)

Nejvhodnější kapacitou operační paměti je dnes bezesporu 256 MB. Přesvědčte se, že rychlost a typ paměti souhlasí s typem, který podporuje základní deska.

Disketová mechanika (550 Kč)

I když se pohybujeme ve věku, kdy si častěji posíláme soubory elektronickou poštou, stejně vám doporučujeme disketovou mechaniku pořídit není tak drahá a v krizových situacích ji ještě rádi použijete.

Pevný disk (4 000 až 15 000 Kč)

Existuje nepsané pravidlo, že jakkoliv velký disk časem zaplníte. I když lze o tomto pravidle při pohledu na ohromnou kapacitu dnešních pevných disků pochybovat, raději počítejte s rezervou. Největší disky bývají nejdražší, ale zdaleka se vyhněte těm nejlevnějším. Není na škodu podívat se na poměr, kolik haléřů zaplatíte za 1 MB místa na disku; my vám dnes můžeme doporučit přibližně 40-60GB disk. Rychlost pevného disku je velmi důležitá pro celkový výkon počítače, takže rozhodně směřujte své pohledy na disky s rychlostí otáčení 7 200 ot./min. (rpm). Disk lze na druhou stranu snadno časem zaměnit za větší, a za úvahu stojí také osazení počítače disky dvěma, z nichž jeden slouží pro uložení programů a druhý pro data.

Jednotka CD-RW (4 000 až 9 000 Kč)

Mechanika pro zápis a přepis dat na kompaktní disky, tzv. "vypalovačka", je dnes téměř samozřejmostí. Pokud vám to finance jen trochu umožňují, rozhodně na ni při výběru komponent nezapomeňte. Nejrychlejší vypalovačky pracují 24násobnou rychlostí (tedy průměrné CD vypálí do 4 minut), ale klidně stačí i 12rychlostní mechanika.

Jednotka CD-ROM (1 400 až 2 500 Kč)

Jednotka pro čtení CD disků je v počítačích již několik let standardem. Pro novou sestavu ji však doporučujeme opět jen v případě napjatého rozpočtu, jinak se ohlédněte po vypalovačce. CD-ROM však můžete zakoupit i jako doplněk k vypalovačce, a to především kvůli snadnějšímu kopírování disků.

Jednotka DVD-ROM (2 900 až 5 000 Kč)

Budete-li si chtít pouštět filmy na obrazovce monitoru, neobejdete se bez mechaniky DVD. Kromě toho je její výhodou větší datová kapacita, takže ji oceníte i u multimediálních encyklopedií a obsáhlejších her.

Výměnná disková média Zde lze zvolit z celé řady zařízení, počínaje 250MB mechanikou Zip až po 2GB Jazz nebo páskové zálohovací mechaniky. Některá externí úložiště mohou vyžadovat SCSI řadič.

Grafická karta (1 000 až 20 000 Kč)

Za grafiku se připravte se utratit spíše více peněz, určitě alespoň v případě, že pracujete s náročnou 3D grafikou, nebo jste náruživý hráč. Levné karty hravě zvládají jak provoz i nadstandardních aplikací, tak slušné obnovovací frekvence pokud však profesionálně vytváříte grafiku, často hrajete a/nebo pracujete ve vysokém rozlišení, určitě na grafice nešetřete. Kompromisem mohou být poměrně výkonné, ale přesto ne tak drahé grafiky ze spodních modelových řad GeForce2 či Kyro II. Některé karty (tzv. DualHead) nabízejí možnost připojení dvou monitorů k jednomu počítači.

Zvuková karta (500 až 13 000 Kč)

Většina moderních motherboardů má zvuk integrovaný na desce, což řadě uživatelů úplně stačí. Posloucháte-li ale častěji přes počítač hudbu (nebo ji dokonce upravujete), určitě využijete samostatnou zvukovou kartu. Kromě kvalitnějšího výstupu tak budete mít možnost poslouchat prostorový zvuk a připojit k počítači další hudební zařízení. V tom případě však nezapomeňte "deaktivovat" vestavěný zvukový čip na desce.

Síťová karta (1 500 až 5 000 Kč)

Síťovou kartu využijete, pokud jste připojeni do lokální sítě, nebo máte-li doma vysokorychlostní připojení k internetu.

Modem (1 000 až 4 000 Kč)

Nejste-li připojeni k internetu jiným způsobem než pomocí telefonního kabelu, bez modemu se neobejdete.

2. Příprava k montáži

Úplně ze všeho nejdříve si vyhraďte vhodný pracovní prostor. Ukliďte jej a připravte si lampičku, případně baterku. V ideálním případě se jedná o prostorný pracovní stůl, který nestojí v místnosti s kobercem (ten může nahromadit statickou elektřinu, jež dokáže zničit jemnou elektroniku počítačových součástí). Budete také potřebovat křížový šroubovák, pinzetu, dostatek času a (opět v ideálním případě) antistatický náramek s uzemněním. Ten lze zakoupit v lepších prodejnách počítačových komponentů (obrázek A).

Připravte si všechny potřebné součástky, vybalte je z krabic a ujistěte se, zda nic nechybí. Odšroubujte (nebo jen odejměte) kryt skříně a dejte jej někam, kde nebude překážet. Otevřenou skříň položte na pracovní stůl uvnitř byste měli najít kabel napájení, příchytky a igelitový pytlík se šroubky.

3. Příprava základní desky

Většina současných motherboardů má na sobě jen několik "jumperů" (přepínačů) a vy se pravděpodobně nebudete ani muset obtěžovat je nějak nastavovat. Tovární nastavení je většinou provedeno s ohledem na automatickou detekci a bude fungovat. Přesto si však pečlivě prohlédněte manuál (doporučujeme jej i přečíst), abyste se ujistili, že nebudete muset provádět žádná přípravná nastavení.

Jakmile jste se dostatečně seznámili s vlastnostmi a nastavením motherboardu, nastává čas na montáž první součástky, kterou je paměťový modul. Základní desku položte na rovný povrch a paměť opatrně, ale pevně zasuňte do soketu označeného jako "Bank 0". Úložná místa pro paměti mají na obou stranách malé "klapky", které se zaklapnou, jakmile do nich paměti správně vložíte. Jestliže jste si koupili paměťových modulů více, všechny je vložte do desky.

Při ukládání procesoru si také počínejte opatrně. Zvedněte páčku umístěnou po straně procesorového soketu. Dejte si pozor, abyste procesor natočili správně a aby pin 1 na procesoru odpovídal pinu 1 na soketu procesor vlastně nelze vložit špatně, takže se jej nesnažte zatlačit násilím, mělo by stačit, když jej položíte na soket a on do něj volně zapadne. Nyní už zbývá pouze upevnit procesor tak, že páčku opět stisknete a zachytnete ji na soketu (A).

Na uložený procesor namontujte chladič a větráček. Tato procedura se u každého procesoru odlišuje, takže si přečtěte návod přiložený k desce, procesoru a chladiči. Po upevnění chladiče nezapomeňte připojit větrák ke konektoru, který k němu přivádí napětí ze základní desky (B) ten naleznete podle příručky k motherboardu.

4. Uchycení desky ve skříni

Našroubujte kovové držáky (jsou přiloženy ke skříni), na nichž bude deska ve skříni spočívat (A).

Opatrně vložte desku do skříně (B). To, že deska je správně umístěna a "sedí" tak jak má, poznáte podle toho, že přichycovací otvory správně přisedly na kovové držáky. Desku upevněte šrouby, dodanými spolu s ní. Šrouby nepřitahujte příliš pevně, mohli byste desku poškodit.

Nyní je čas na zapojení konektorů vypínání, resetu, reproduktorku a LED diod (indikujících činnost počítače a pevného disku). Jsou to ty drátky, které vedou od čelního panelu skříně jejich správné zapojení si opět najděte v instalačním manuálu desky.

Nakonec připojte do motherboardu "velký" kabel napájení, vedoucí od zdroje. Tento konektor lze opět vložit jen jedním způsobem.

5. První testy

Nyní přišel čas na provedení prvního testu motherboardu, procesoru a pamětí. Do slotu AGP, umístěného na desce, vložte grafickou kartu (opět ji nelze vložit nikam jinam), upevněte ji šroubem a připojte kabel od monitoru. Ke skříni dále připojte myš, klávesnici a kabel od zdroje. Teď již můžete počítač zapnout. Pokud počítač pípne jen jednou a na monitoru se objeví informace BIOSu, pracují všechny komponenty správně. Vypněte počítač, odpojte jej od napájení a můžete pokračovat v montáži.

Jestliže se ale počítač nezapne, nebo na obrazovce nevidíte nic, budete muset opět zkontrolovat správné uložení všech součástek a propojení kabelů (zvláště toho vedoucího od zdroje k základní desce). Pokud nebude počítač pracovat ani poté, přečtěte si vložený článek "Řešení problémů".

6. Instalace jednotek

Pomocí šroubů dodaných se základní deskou přichyťte na správné místo disketovou jednotku (správné místo zjistíte podle čelního panelu skříně).

Dále správně nastavte "jumpery" pevného disku, mechaniky CD-ROM či CD-RW a dalších EIDE disků (rozmyslete se, který z nich bude tzv. master, a který tzv. slave). Všechny disky budete ukládat do skříně tak, aby vývody pro připojení datového kabelu a napájení směřovaly směrem dovnitř počítače.

Upevněte pevný disk (nebo pevné disky) na správné místo, které se většinou nachází uprostřed skříně, blízko u motherboardu. Máte-li dva pevné disky, uložte je pod sebe, abyste je poté mohli snáze propojit kabelem.

Při instalaci mechanik CD-ROM, CD-RW či DVD, k nimž budete muset přistupovat z přední části skříně, budete možná muset použít speciální umělohmotné drážky, dodávané spolu se skříní. Některé skříně se však obejdou i bez nich. Než tyto mechaniky napevno přišroubujete, ujistěte se, že jsou "zarovnány" s předním čelem skříně (B).

7. Instalace karet

Nejprve každou kartu opatrně srovnejte, tak aby zapadla přesně do slotu, a poté ji pevným, ale rovnoměrným tlakem přitlačte. Budete muset použít trochu síly, ale dejte pozor, abyste nepromáčkli základní desku. Poté každou kartu upevněte šroubkem, dodaným k motherboardu (A).

8. Připojení kabelů

Nastává čas na zapojení kabelů. Při propojování si dejte obzvláštní pozor, abyste správně připojili tlusté datové kabely (zvané také "kšandy"). Pin 1 datového kabelu (bývá označen červeným proužkem) musí být správně připojen k pinu 1 na mechanice (někdy mají datové kabely na konci malý zoubek, který zabraňuje připojení opačnému). Napájecí kabely jsou tvarovány tak, abyste snadno rozpoznali správné připojení, ale dejte si pozor použijete-li přílišný tlak, lze i tyto napájecí kabely vložit obráceně.

A) Připojte datový kabel disketové mechaniky k odpovídajícímu výstupu na základní desce.

B) Zapojte široký datový kabel do primárního konektoru EIDE disků na motherboardu; jeho druhý konec připojte k pevnému disku. Máte-li pevné disky dva, k tomu druhému připojte druhý volný konec primárního datového kabelu (nezáleží, zda se konektor nachází uprostřed, nebo na konci kabelu).

C) Druhý datový kabel připojte k sekundárnímu konektoru EIDE disků a jeho druhý konec zasuňte do mechaniky CD-ROM (CD-RW, DVD). Hodláte-li osadit počítač dalším EIDE zařízením, připojte k němu zbylý konektor na sekundárním datovém kabelu.

D) Tenkým audiokabelem spojte mechaniku CD-ROM (CD-RW, DVD) s odpovídajícím konektorem na zvukové kartě. Pokud používáte vestavěný zvukový čip základní desky, najdete tento konektor na motherboardu.

E) Zapojte napájecí kabely do všech mechanik a disků (disketová mechanika, pevné disky a CD-ROM/CD-RW/DVD).

V případě, že jste vyčerpali všechny napájecí kabely dodané se skříní a potřebujete připojit nějaké další zařízení, můžete dokoupit rozdvojku.

9. Připojení externích periferií

Do patřičných konektorů na zadní straně počítače připojte klávesnici a myš. Nezapomeňte také připojit monitor, reproduktory a další periferie včetně síťové či telefonní přípojky (máte-li je). Úplně nakonec zapojte hlavní napájecí kabel.

10. Instalace operačního systému

Instalace operačního systému bude s největší pravděpodobností probíhat z mechaniky CD-ROM. Všechny instalační disky s Windows jsou "bootovatelné" a naprostá většina motherboardů dokáže bootovat z mechaniky CD-ROM, možná to ale budete muset nastavit v BIOSu. Resetujte počítač a vstupte do Setupu (vstup do Setupu se může u různých motherboardů lišit, ale většinou je realizován stiskem klávesy Delete). Postup nastavení Setupu pro boot z mechaniky CD-ROM se může také u každého počítače lišit, ale většinou stačí vstoupit do složky BIOS Features Setup, najít položku Boot Sequence a zvolit možnost bootování z CD-ROM. Uložte nastavení a restartujte počítač, který se nyní nabootuje z instalačního disku Windows, vloženého do mechaniky CD-ROM. Ukáže se instalační okno a vy budete následovat pokyny, které se v něm budou objevovat.

11. Instalace ovladačů

Budete-li mít štěstí, Windows rozpoznají všechna zařízení a nainstalují potřebné ovladače. Kontrolu správné instalace provedete v okně "Systém vlastnosti", zvláště pak v jeho složce "Správce zařízení". Vidíte-li zde všechny instalované periferie a neobjevil-li se zde žádný žlutý otazník, tak Windows provedla korektní instalaci. Pokud zde však "žluté otazníky" naleznete, klikněte na ně pravým tlačítkem myši, zvolte možnost "Vlastnosti" a následujte instrukce, které se objeví na obrazovce.

Jakmile vyřešíte všechny problémy, nainstalujte ovladače pro zvukovou a grafickou kartu. Zde opět doporučujeme následovat pokyny výrobce. Pokud instalujete modem a síťovou kartu, budete muset velice pravděpodobně nainstalovat doprovodné programy dodané s produktem, zde vám ovladače Windows nepomohou. Ve většině ostatních případů však budou (alespoň pro základní provoz systému) stačit ovladače dodané v instalačním systému.

12. Poslední rada

Když už jste si jisti, že všechen hardware a software je na vašem počítači korektně nainstalován, doporučujeme vytvořit si záložní disk, pomocí nějž budete moci v budoucnu (v případě potřeby) obnovit celý systém.

Řešení problémů

Pokud se po prvním pokusu o spuštění počítače nestane vůbec nic, nastává čas na vyhledání a řešení problémů. Ze všeho nejdříve se přesvědčte, že napájecí kabel je pevně zastrčen v počítači a je propojen do funkční zásuvky ve zdi. Pokud to problém nevyřeší, odpojte počítač od proudu (nestačí jej pouze vypnout, vytáhněte z něj napájecí kabel!) a překontrolujte všechna propojení. Podívejte se, zda je napájecí kabel vedoucí od zdroje k základní desce pevně připojen ke konektoru, a poté zkontrolujte usazení procesoru, pamětí, přídavných karet a všech ostatních konektorů. Doporučujeme vám také dvakrát překontrolovat kabel vedoucí od vypínače na čelní straně počítače k základní desce, často bývá špatně zapojen.

V případě, že předchozí kroky problém nevyřešily a počítač stále nestartuje, vyndavejte postupně všechny přídavné karty (kromě karty grafické) nezapomeňte ale vždy vypnout počítač! Vždy odstraňte jednu kartu, a poté opět zapněte počítač. Pokud se počítač rozběhne, byla příčinou problému posledně vysunutá karta. Grafickou kartu však odstranit nedoporučujeme, protože většina motherboardů se bez ní nerozběhne.

Vystopování problémů způsobených pamětí, procesorem, nebo základní deskou je složitější. Nejlepší řešení by bylo je postupně vyměňovat za jiné, ale většina uživatelů nebude mít pravděpodobně náhradní desku, procesor či paměti doma při ruce.

§§§§§


Cesta do hlubin modemu – jak fungují modemy

Martin Koníček

c01p0650

Už je to pár desítek let, kdy se na trhu objevily první komerčně prodávané modemy, které umožňovaly propojit dva počítače rychlostí 300 bitů za sekundu. Rychlost to byla velmi malá, protože na přenesení jednoho znaku je potřeba 9 bitů (8 bitů slouží pro přenesení znaku, 1 stopbit ukončuje slabiku bajt), což umožnilo přenášet něco málo přes 30 znaků za sekundu. Postupně vývoj rychlostí modemů pokračoval až na magickou hranici 33,6 Kb/s, kde končila schopnost analogové ústředny. U této rychlosti ještě chvíli zůstaneme, než si vysvětlíme, jak pracují dnešní modemy o rychlosti až 56 Kb/s.

Nápad přenášet data po telefonní síti je už hodně starý, ale jeho realizace nebyla vůbec jednoduchá. První věc, kterou si musíme uvědomit, je to, že telefonní síť je stavěna pro přenášení lidského hlasu, a nikoliv dat. Proto jsou telefonní ústředny schopny spolehlivě přenášet zvuk ve frekvenčním rozsahu 300-3 400 Hz (i když prakticky umožňují vyšší frekvenční rozsah).

Abyste mohli digitální data přenášet po telefonní síti, musíte mít speciální zařízení, které odchozí data moduluje a příchozí demoduluje tak, aby se tato data dala přenést v daném frekvenčním rozsahu. Tomuto zařízení se začalo logicky říkat modem (modulátor/demodulátor).

První modemy uměly pouze přenášet digitální data po analogové síti. Dokonce jste museli ručně vytáčet i číslo volaného modemu (to například pěkně ilustruje ikona modemu ve Windows, kde je na modemu umístěn běžný telefonní přístroj), dnes je ale všechno jinak. Současné modemy, tedy spíše faxmodemy, umožňují vytáčet telefonní číslo, zasílat a přijímat faxové zprávy, komprimovat odchozí i příchozí data a mnoho dalších věcí.

Aby bylo toto všechno možné, musel počítač začít komunikovat s modemy na vyšší úrovni, k čemuž dobře posloužil standard na jejich ovládání pomocí AT příkazů. Zkratka AT je odvozena od slova Attention (upozornění), a za ní vždy následuje příkaz. Pomocí AT příkazů například můžete vytočit telefonní číslo, nastavit rychlost, kterou se chcete spojit, a vlastně prakticky ovládat celý modem. Kdysi jste bez znalosti těchto příkazů nevytočili ani telefonní číslo, ale Windows (stejně jako řada dalších operačních systémů) zjednodušila konfiguraci natolik, že můžete bez problémů ovládat modem i bez znalosti těchto příkazů.

Ale abychom se nezabývali jenom modemy o rychlosti 33,6 Kb, podíváme se i na ty rychlejší, jejichž princip není zas tak moc často popisovaný.

Vzhledem k tomu, že se začaly masově rozšiřovat digitální ústředny, výrobce napadl zajímavý nápad na zvýšení rychlosti modemů. S tímto nápadem přišly hned dvě telekomunikační firmy, a to U.S. Robotics (dnes součást firmy 3Com) se svým protokolem "x2" a Lucent s "K56Flex". Oba protokoly nabízely shodnou rychlost stahování (rychlost posílání dat od vašeho poskytovatele k vám, anglicky download), ale rozdílnou rychlost nahrávání (rychlost posílání dat od vás k vašemu poskytovateli, anglicky upload). Maximální rychlost stahování tedy byla u obou protokolů 56 Kb, ale rychlost nahrávání činila u standardu "x2" 33,6 Kb a u standardu "K56Flex" 40 Kb. Obě firmy si na svých protokolech trvaly, a tak je předložily ke schválení různým standardizačním organizacím. Výsledek prosazovaní těchto protokolů jako standardů byl jednoduše vyřešen mezinárodní telekomunikační unií ITU, která vytvořila protokol V.90. Tento protokol je dnes nejpoužívanější a umožňuje maximální rychlost stahování 56 Kb a nahrávání 33,6 Kb, protokoly "x2" a "K56Flex" jsou dnes většinou nabízeny pouze jako alternativa.

Teď byste už docela rádi slyšeli princip protokolu V.90, ale ještě si budete muset chvíli počkat, protože vám nejdříve chceme vysvětlit princip digitálních ústředen. Při tvorbě digitální ústředny bylo potřeba vyřešit problém převodu analogového signálu na digitální. To se vyřešilo jednoduše kódováním PCM. Analogový zvuk, který přijde na ústřednu, je navzorkován frekvencí 8 000 Hz (frekvence vzorkování udává, kolikrát je za sekundu sejmuta aktuální hodnota signálu), přičemž je snímáno 256 úrovní signálu (tedy 8 bitů). Jednoduchým výpočtem nám pak vyjde, že datový tok je 64 Kb (8 bitů x 8 000 = 64 000 bitů = 64 Kb). Zde je přesně vidět výhoda digitální ústředny. Máte-li totiž datový tok 64 Kb pro jeden hovor, můžete po jednom optickém kabelu o kapacitě 1 Gb/s přenášet tisíce hovorů zároveň.

Vraťme se ale zpět k modemům. Co kdyby byl poskytovatel internetu spojen s ústřednou digitálně (například pomocí ISDN nebo DSL), a data digitálně kódoval do formátu PCM? Tím by se přece dalo zabránit ztrátě kvality, způsobené převodem digitálního signálu na analogový a zpětným převedením analogového signálu na digitální. Nakonec se data z digitálního signálu na analogový převedou až na volané ústředně (ústředny spolu komunikují také digitálně), a těch pár kilometrů půjdou až k vám v analogové podobě.

Celý tento postup by byl skoro realitou, kdyby na telefonní lince nebylo žádné rušení. To byste potom mohli data přijímat na analogovém modemu rychlostí 64 Kb. Teď vás jistě napadlo, proč není maximální rychlost modemu 64 Kb, ale jen 56 Kb. Princip je jednoduchý, kvůli rušení jsou modemy schopny rozpoznat "pouze" 128 úrovní napětí (tedy polovinu), což je 7 bitů. A 7 bitů x 8 000 je ve výsledku 56 000 bitů. Protože ne vždy je linka tak kvalitní, aby byla schopná přenášet bezchybně data rychlostí 56 Kb, modemy spolu při navázání spojení vždy nejdříve domluví rychlost, při které bude rozumná chybovost. Tato rychlost se většinou pohybuje od 50 666 do 52 000 bitů za sekundu. Samozřejmě může být i nižší, a v krajních případech třeba i 33,6 Kb.

Zvídavější čtenáři teď jistě přemýšlejí o tom, proč je rychlost stahování vyšší než rychlost nahrávání, vždyť přece poskytovatel data také přijímá digitálně? Rozdíl je v tom, že když data proudí od internetového poskytovatele k vám, jsou převedena z digitálního signálu na analogový a odeslána na váš modem. Váš modem pak tato data převádí na digitální signál. Opačně by to mělo fungovat podobně, ovšem bohužel to nejde. Problém je v tom, že na druhé straně není zařízení, které by bylo přizpůsobeno pro přenos dat. Celkově to vypadá tak, že ústředna "bezhlavě" překóduje signál na digitální. Potíž je v tom, že signál je možné analyzovat až v digitální podobě. Je to obdobné, jako byste při úpravě grafického souboru nejdříve převedli obrázek do formátu JPEG, a pak ho upravovali. Kvalita by byla samozřejmě horší, než kdybyste obrázek upravili před převodem.

Z toho vyplývá, že pokud se spojí dva běžné analogové modemy, obousměrná rychlost propojení bude činit pouze 33,6 Kb. Pouze pokud navážete spojení s vaším ISP (Internet Service Provider poskytovatel připojení na internet), rychlost stahování bude dosahovat maximálně 56 Kb.

Druhy modemů podle připojení k počítači

- ISA tyto modemy jsou obvykle plně hardwarové (mají nízké nároky na procesor a běží takřka na jakémkoliv operačním systému), a kromě zastaralé sběrnice jim není takřka co vytknout. U některých modemů můžete mít pouze problémy s uspáním počítače, či instalací do nového počítače, který neobsahuje sloty ISA.

- PCI tyto modemy se dělí standardně na dva druhy: softwarové (využívají část výkonu počítače) a hardwarové. Dnes jsou na trhu k dostání takřka výhradně softwarové modemy, které nabízejí vyšší rychlost při stahování stránek (díky použití účinnější komprese) a jsou obvykle vázány pouze na nejpoužívanější systémy (většina typů nepodporuje Linux, i když i zde dochází poslední dobou k značnému pokroku). Jejich zcela nespornou výhodou je poměr cena/výkon. Pro profesionální použití ovšem softwarové modemy nedoporučuji, protože mají i pár nevýhod, jako třeba známé zaseknutí (počítač přestane na chvíli reagovat) při vytáčení telefonního čísla.

- RS232 (sériový port) pokud hledáte spolehlivost, sáhněte zcela jistě po modemech na toto rozhraní. I když nenabízí nejvyšší rychlosti (sériové rozhraní omezuje rychlost komunikace modemu s počítačem, což poznáte hlavně při stahování lehce komprimovatelných souborů), má spoustu výhod. Mezi hlavní výhody patří jednoduchá instalace, volný slot v počítači, podpora takřka všech operačních systémů, nezávislost na počítači (když se zasekne počítač, neznamená to, že spadne spojení), kontrola funkce pomocí LED (svítící dioda), a hlavně nízký ping (velmi užitečná vlastnost při hraní on-line her). Pokud tedy hodláte sáhnout po spolehlivosti, kupte si externí modem připojený k sériovému rozhraní, ale nezapomeňte, že budete muset hlouběji sáhnout do kapsy (externí modemy stojí i dvojnásobek ceny interních). Některé speciální externí modemy mohou také posloužit například jako záznamník, i když je počítač vypnutý, a to proto, že jsou napájeny externě a nezávisle na počítači.

- USB Vývoj modemů pro rozhraní USB byl velmi podobný jako v případě rozhraní PCI. Nejdříve byly modemy pro toto rozhraní hardwarové, ale postupným vývojem se přešlo prakticky pouze na ty softwarové. To že jsou modemy na rozhraní USB softwarové, ani tolik nevadí, protože podpora rozhraní USB v jiných operačních systémech než Windows a MacOS je beztak slabá. Přesto však tyto modemy mají co nabídnout, neboť poskytují jakýsi kompromis mezi interními a externími modemy. Mají všechny výhody modemů PCI (vysoká rychlost komunikačního rozhraní, snadná instalace, napájení odebírané přímo z počítače), ale i výhody externích modemů (hardwarová signalizace, možnost přenášení modemu mezi počítači). Vcelku by se dalo říci, že ti co hledají kvalitní modemy s jednoduchou instalací pro systém Windows, si nemohou vybrat lépe.

Podpora modemů pod různými operačními systémy

Mnoho uživatelů zajímá, jak právě jejich modem podporuje daný operační systém. V praxi prakticky všichni výrobci uvádějí podporu Windows 95, 98, ME a nově i 2000. Ovšem i mnohé modemy, které nemají v manuálu uvedeno, že podporují jiné operační systémy, jsou často podporovány. Jak už bylo řečeno dříve, většina operačních systémů podporuje plně hardwarové modemy, jež se ovládají sledem příkazů AT. Hardwarové modemy jsou zpravidla externí, připojené na port RS232 (sériový port), nebo interní modemy, nejčastěji na sběrnici ISA (dnes už takřka nelze sehnat nový plně hardwarový modem pro sběrnici PCI). Pokud patříte právě k těm uživatelům, kteří mají softwarový modem, musíte mít pro každý operační systém speciální ovladače. Speciální ovladače jsou ovšem dodávány hlavně pro systémy Windows (u USB modemů i pro MacOS). U některých modemů je možno získat i ovladače pro Linux, který hraje v osobních počítačích stále větší roli. Jestli je váš modem podporován pod operačním systémem Linux, se můžete dozvědět na stránce www.linhardware.com/db/searchproduct.cgi?_catid=11.

Zajímavé odkazy k tématu:

www.garykessler.net/library/56kmodem.html - Podrobný popis principu modemů v angličtině, hlavní zdroj informací pro tento článek.

www.56k.com - zajímavá stránka o modemech s rychlostí 56 Kb.

www.modemy.cz - mnoho informací o modemech v češtině.

www.v90.com - stručná stránka popisující protokol V.90, který využívají modemy o rychlosti 56 Kb.

Rozdíl mezi analogovým a digitálním signálem

Rozdíl mezi analogovým a digitálním signálem nemusí každý znát, a proto se vás s ním pokusíme seznámit. Podívejme se na historii přenosu dat, od počátku až po digitální éru.

První telekomunikační zařízení, jež bylo schopno přenášet informace na velké vzdálenosti, se nazývá telegraf. Telegraf je zařízení, které vysílá a přijímá jednoduché impulsy, v nichž jsou standardně kódovány informace pomocí morseovy abecedy. Telegraf se dá vzít do úvahy jako digitální zařízení z jednoho prostého důvodu signál na něm přenášený může nabývat pouze dvou hodnot, a to buď "1" (pípnutí), nebo "0". To má hned několik výhod jako třeba vysokou odolnost proti rušení (není problém rozpoznat, jestli je na kabelu 5 V nebo 0 V) , přičemž pro komunikaci postačuje jednoduchý systém (pro vysílání dat stačí třeba spojovat dva dráty). Telegraf je sice zajímavým příkladem přenosu digitálního signálu, jenže ne zcela přesným, a to hlavně kvůli morseově abecedě, která data neposílá digitální cestou. Při posílání digitálních dat totiž nezáleží na délce impulsu, ale na stavu (napětí na kabelu) v daném časovém intervalu. Celkově to funguje tak, že se vždy v dohodnutém časovém intervalu zjišťuje, jestli je na vstupu hodnota "1" (na vstupu je napětí) nebo "0" (na vstupu není napětí, popřípadě je nižší než při hodnotě "1"). To má samozřejmě jeden háček: vysílač musí spolu s daty vysílat synchronizační frekvenci tak, aby přijímač poznal, kdy má data snímat. Reálně to vypadá tak, že když přijde do přijímače na hodinový vstup (vstup pro synchronizační frekvenci) impuls, přijímač sejme hodnoty na svých vstupech. Z toho vychází, že na synchronizační frekvenci částečně záleží i rychlost přenosu dat (důležitá je i šířka pásma, tedy kolik dat bitů se přenáší zároveň při jednom hodinovém impulsu). V praxi si toho můžete všimnout hlavně u procesorů, kde se právě udává jejich synchronizační frekvence. Takže třeba procesor Intel Pentium 4 1,8 GHz si vyměňuje uvnitř data skoro 1,8bilionkrát za sekundu (1 800 miliardkrát). A to už je nějaká rychlost!

Analogový signál

Analogový signál přišel hned po signálu digitálním, a to uvedením slavného telefonu. Princip analogového signálu je bohužel trochu složitější než princip signálu digitálního. Při přenášení dat pomocí analogového signálu nejsou kladeny takřka žádné meze, ale v praxi záleží na dvou parametrech. Tím prvním je hlasitost (neboli úroveň napětí). Tento parametr je u digitálního signálu také, ale nabývá pouze dvou hodnot (napětí může být buďto maximální, nebo minimální), u analogového signálu může hlasitost teoreticky nabývat neomezené hodnoty (na digitálních ústřednách ale pouze hodnoty 256). Hlasitost ale není vše, a tak je tu dále frekvence signálu, která se u analogového signálu může měnit v průběhu komunikace, neboť je také nositelem informace (hlas je vlastně tvořen mnoha různými frekvencemi). To vše má jednu podstatnou nevýhodu jelikož má analogový signál velké množství úrovní napětí (hlasitost), je velice náchylný k rušení (přece jen je těžší rozpoznat rozdíl 4, 5 V od 4,6 V, nežli 5 V a 0 V). Nakonec bychom rádi upozornili na drobný rozdíl mezi přenosem hlasu a digitálních dat (převedených modemem) po telefonních linkách. Zatímco u hlasu se využívá změny frekvence i napětí, při přenosu dat pomocí modemu se využívá pouze změny napětí, frekvence je neměnná (pro přenos dat je nejlepší využít nejvyšší možnou frekvenci).

§§§§§


Pevný disk na cestách - Maxtor PS 3000DV

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0652

Jistě jste se nejednou setkali s problémem, jak přenést data z jednoho počítače na druhý. Internet stále není žádným rychlíkem a na "diskotéku" v podobě disket o kapacitě 1,44 MB raději zapomeňte. Vybruslit ze svízelné situace lze pomocí CD-RW mechanik. Ty se začínají stávat nepostradatelnou součástí PC, jelikož vypalování je poměrně levné, snadné i pohodlné. Pokud ale přenášená data přesáhnou cca 700 MB, pak nastane problém znovu. Rozdělovat velké soubory, např. videozáznam, už tak příjemné není. A jestliže potřebujete přenést data o objemu desítek gigabajtů a nechcete u vypalovačky strávit celé mládí, dáte mi jistě za pravdu, že nezbývá nic jiného, než se vyzbrojit šroubovákem a vnořit se do hlubin PC pro pevný disk. Ten je posléze třeba přenést na místo určení, znovu zamontovat a nastavit, či jinak se poprat s připojením.

Vzhledem k těmto okolnostem se v Maxtoru rozhodli vyprodukovat externí pevný disk s kapacitou 60 GB a označením Maxtor Personal Storage 3000DV. Na první pohled vypadá jako bílá krabička o rozměrech 41 x 152 x 219 mm. Díky použití poloprůhledného plastu je možné si všimnout i vnitřního uspořádání. I když je celkově Personal Storage 3000DV koncipován pro rozhraní FireWire, ve vnitřní architektuře se skrývá pevný disk (3,5") standardu IDE, který disponuje 7 200 otáčkami za sekundu a vyrovnávací pamětí o velikosti 2 MB.

Navenek je však použito rozhraní IEEE 1394, což je standard známý též pod označením FireWire nebo iLink. Tato volba nebyla to jen rozmarem tvůrců. FireWire je totiž ideální řešení, spojující jednoduchost připojení s důležitou propustností dat až 400 Mb/s.

Dnes, kdy lze PCI kartu řadiče IEEE 1394 pořídit za méně než dva tisíce korun včetně daně, už není problém, vybavit jím všechny stanice, kde potřebujete externí hard disk využívat. Navíc na těchto počítačích lze FireWire využívat i k dalším účelům. Řada počítačů, včetně notebooků, má toto rozhraní už od výrobce integrované.

Instalace je tak jednoduchá, jak si jen lze představit. PC musí být ovšem vybaveno systémem Windows 98 SE, Millennium, nebo Windows 2000 (pro systém Mac je přiloženo CD). Aby bylo médium dostupné pro ukládání a čtení dat, je nutné na něm vytvořit partition. My jsme vyzkoušeli služeb jak standardního Fdisku (součást Windows), tak i specializovaného programu Partition Magic ve verzi 7.0. Obě aplikace fungovaly naprosto bezproblémově. Funkce "plug & play" ve spojitosti z Maxtorem pracuje příjemně, po připojení produktu k PC se okamžitě automaticky "namapuje" další písmenko zařízení (pokud máte disk rozdělen na víc částí, pak jich přibude samozřejmě příslušný počet). Pozor si ovšem dejte na to, aby měl operační systém dostatek volných pozic pro přidělení.

Výsledné dojmy z Maxtor Personal Storage 3000DV jsou převážně kladné, a i když jsou v současnosti na trhu i některé výkonnější disky, je myšlenka vyrobit externí zařízení pro FireWire nápad dobrý a užitečný. Nemůže být jakýchkoliv pochyb o tom, že se externí disk od Maxtoru uchytí u nejednoho uživatele, který doposud svízelně řešil nemalé problémy s transportem "vykrmených" dat.

Maxtor PS 3000DV

přenositelnost

instalace

v dodávce chybí řadič

cena

Cena vč. DPH: 14 600 Kč

K testu zapůjčila firma: Maxtor

§§§§§


PC World TOP

J. Kasal, V. Maletínský, J. Smolka, T. Varoščák

c01p0655

V listopadovém pokračování srovnávacích testů TOP vám přinášíme přehled novinek z oblasti vypalovaček, počítačových sestav a především skenerů. Některé z produktů, které jsme v tomto čísle testovali, se objevily na Invexu, ale mnohem více jich přineseme příště. Takže zatímco v prosincovém čísle se můžete těšit na přírůstky z oblasti inkoustových tiskáren, kterých se na podzim urodila celá řada, dnes se můžete seznámit s tím nejdůležitějším, co podzim přinesl z oblasti skenerů.

Skenery jsme testovali v obou vyhlášených kategoriích, takže jejich cenový rozsah se pohybuje od něco málo přes tři tisíce korun, až po hodnoty vysoce převyšující deset tisíc Kč. Můžeme zde vysledovat zajímavé trendy, jež se týkají především vybavení skenerů, zvláště pak doplňků určených pro digitalizaci transparentních materiálů (tedy hlavně diapozitivů či negativů).

Mezi testovanými počítači lze najít jak procesory Pentium 4, tak další zajímavosti typu grafické karty ATI Radeon, které jsme věnovali vložený článek. V kategorii mechanik CD-RW se objevily nové rychlíky, a to jak v rychlosti zápisu, tak v rychlosti přepisu. Naši nabídku doplňuje velice výkonný pevný disk, který je kromě rychlosti zajímavý především cenou.

Lite-On CD LTR-24102B

Honba za stále vyšší rychlostí zápisu na lesklou placičku se hned tak nezastaví. Když se kdysi objevily 4rychlostní mechaniky, mnozí si mysleli, že bylo dosaženo hranice. Mylnost tohoto tvrzení ukazuje s odstupem času celá řada stále rychlejších a "vychytralejších" zapisovacích mechanik. Čas je pro dnešního uživatele velmi drahý, o čemž svědčí i produkt Lite-On LTR--2410B. Z čísel lze okem znalce vypozorovat už základní parametry mechaniky. Zápis probíhá úctyhodnou 24násobnou rychlostí, to znamená 3 600 KB uložených dat za sekundu. Další výkony jsou již v celkem zavedeném standardu. Přepis média CD-RW je realizován 10násobnou rychlostí a čtení dosahuje v maximu údaje 40x. Pokud chcete zálohovat data nejvyšší rychlostí (tj. 24x), je třeba, abyste použili patřičné vysokorychlostní médium umožňující přednosti vypalovačky řádně využít. Pokud je vám čas drahý a potřebujete často zálohovat na CD-R média, je Lite-On disponující 24násobným zápisem slušnou volbou.

Samsung SW-216B

Produkt z dílny Samsung se vyznačuje docela povedeným designem předního panelu. Na něm lze nalézt kromě ovládání hlasitosti, audiovýstupu a tlačítka ovládajícího vozík s CD i informace udávající výkon. Jejich kombinace je poměrně zajímavá, neboť s příchodem rychlých mechanik se většinou výrobci drželi podobných poměrů mezi rychlostmi zápisu, přepisu a čtení. Ne vždy toto nepsané pravidlo ale platí. Samsung SW-216B zvládá zápis 16násobně, přepis 10násobně a u čtení se dočkáte malé změny, je 32násobné. Pro ochranu vypalovacího procesu je zařízení vybaveno technologií JustLink pro korekci chyby podtečení vyrovnávací paměti. Abyste mohli plně využívat zmíněnou dovednost mechaniky, je potřeba patřičný software. Tím je zde Adaptec Easy CD Creator. Mechanika je však podporována, včetně funkce JustLink, i velmi populárním programem Nero Burning Rom. Tudíž pokud jste zvyklí na tento produkt, nebude změna programu žádným problémem.

Cyberdrive CW38D

Další vypalovačkou je Cyberdrive CW38D. Jedná se stejně jako v případě Samsungu o líbivě vyvedenou mechaniku. Přední panel, na rozdíl od ostatních výrobků v testu, obsahuje nejen tlačítko "Eject" sloužící pro vysouvání a načtení CD, ale i prvek pro spuštění audio CD. Při zkoumání CyberDrive CW38D nás zaujal systém ochrany podtečení, nazvaný ExacLink (obdoba Burn-Proof). Mechanika zvládá 16násobnou rychlost pro zápis, 12násobnou pro přepis a 40násobnou pro čtení. Rychlosti čtení a zápisu CD-R jsou obvyklé, ale dvanáctku u přepisu jsme viděli poprvé. CyberDrive CW38D se tímto stává nejrychlejší "přepisovačkou". Plné CD-RW, s obsahem 650 MB, zhotovíte za něco málo přes šest a půl minuty. Díky tomuto výkonu můžeme mechaniku doporučit především uživatelům, kteří používají CD-RW pro pravidelné zálohování, či pro přenos dat mezi pracovišti. Nemáte-li tedy chuť kupovat stále nová média, může se pro vás stát CyberDrive docela užitečným pomocníkem.

§§§§§


PC World TOP

J. Kasal, V. Maletínský, J. Smolka, T. Varoščák

c01p0657

Seagate Barracuda ATA IV ST340016A

Tvůrci disků Barracuda mohou být se svou "dravou" řadou spokojeni. Výrazný úspěch zaznamenal disk IDE, nesoucí označení Barracuda ATA III, který jsme testovali na jaře. Na podzim se objevil vylepšený kousek nové generace, označený ATA IV. Čekali jsme, jaké výsledky nám předvede tentokrát, a nebyli jsme ani trochu zklamáni. Nejprve se nám do rukou dostala 80GB verze, ta ale spadala do kategorie nad 6 000 Kč vč. DPH. Dnes se nám do rukou dostal disk ze stejné série, tedy ATA IV, který však disponuje prostorem 40 GB. Tím se také snížila i cena, za niž si zařízení můžete pořídit. Barracudu lze pořídit za 5 300 Kč včetně daně, což napovídá, že poměr cena/výkon nebude vůbec k zahození. Konkrétně 13 haléřů za 1 MB prostoru je dosti příznivá hodnota. Co se týká výkonů, které disk vykázal, je třeba jej jen pochválit. Přenosové rychlosti zápisu i čtení jsou vysoké a ve spojitosti výkonu s cenou je logické, že se disk umístil suverénně na prvním místě v žebříčku.

§§§§§


Grafický čip Radeon

Jakub Smolka

c01p0658

S potěšením jsme v našem TestCentru přivítali nového zástupce z řad grafických adaptérů. Značku ATI All-In-Wonder dobře známe, tentokrát je však její součástí výkonný čip Radeon. Tato grafika vám poskytne jedno z nejkomplexnějších řešení, které je nyní dostupné na současném trhu. Skloubit se totiž podařilo jak televizní tuner, tak graficky výkonný čip.

Konkurenta adaptéru ATI vidíme v podobě karty Matrox Marvel eTV s čipem G450. Ta ovšem poněkud zaostává svými výkonovými parametry, nikoliv však v možnostech příjmu a zpracování obrazu. Matrox a ATI nabízejí shodně velmi pohodlný a jednoduchý software pro ovládání. Do stejné skupiny můžeme taktéž zařadit akcelerátor ASUS V7100 Deluxe Combo s čipem GeForce2 MX, který o malinko lépe zvládá rychlost zpracování 3D prostoru.

Vraťme se ale k tuneru ATI, jenž dokáže reprodukovat zvukový režim ve formátu stereo. Zvukový signál je zpracován v hudebním čipu adaptéru a poté přesměrován na zvukovou kartu přes vstupní konektor Line-in. Částečně je to ale znát snížením 3D výkonu.

Přehrávač ATI Tuner (verze 7.1) je celkem intuitivní a jeho ovládání nepotřebuje až na vyjímky žádné instrukce či nápovědu. Úpravy a ladění frekvencí provádí automaticky, stačí nastavit správnou zemi a pásmo, ve kterém mají být programy vyhledány. Vy poté jen stanici pojmenujete, a případně můžete také změnit číslo, pod kterým má být program dostupný. Stejně jednoduché jsou funkce pro časované nahrávání nebo snímání obrázků (BMP, JPEG) z TV nebo jiných vstupů. Dále jsou nabízeny funkce pro upravování jasu a světlosti obrazu, pro zvětšování a zmenšování obrazu (Zoom), pro volbu zvukového formátu (mono/stereo/vícejazykový) a pro uzamknutí kanálu heslem.

Podobně jako u adaptérů Matrox a ASUS (funkce TimeShift) je možné u ATI využít funkci TV-on-demand. Zvolený program stačí "pauznout", přičemž během vaší nepřítomnosti se obraz nahrává na pevný disk ve vámi zvoleném formátu. Jakmile se vrátíte zpět, můžete si přehrát vše, aniž by vám cokoliv během nepřítomnosti uteklo a zároveň i sledovat aktuální obraz TV.

Zachytávat video je možné ve formátech AVI, MPEG-1 a MPEG-2. ATI All-In-Wonder adaptér nedisponuje žádným hardwarovým kodekem, proto je třeba počítat s větší zátěží na procesor. Rozsah rozlišení pro ukládání videa je v rozmezí od 160 x 144 až po 720 x 576 bodů, v případě formátu AVI je k dispozici 352 x 288 bodů. Pro přehrávání běžných formátů se nabízí další ATI programy Přehrávač souborů, Přehrávač DVD a Video/Audio přehrávač.

Na zadní straně grafické karty najdeme vstupní konektor pro anténu, dva mini-din konektory (vstupní/výstupní) a digitální výstup DVI-I pro monitor. Najdeme zde Stereo RCA na 3,5" konektor pro převádění stereozvukového signálu, S-video kabel pro přenos vizuálního signálu, 2x kabely rozvádějící jednotlivé signály pro vstup a výstup, kabel pro digitální propojení a konvertor audio/video na SCART. Samozřejmostí je adaptér pro konverzi digitálního signálu z DVI-I na VGA. Jednou z výhod grafické karty ATI Radeon All-In-Wonder je digitální přenos zvuku v Dolby Digital Stereo (S/PDIF).

Je to právě grafický čip ATI Radeon, který dodává aplikacím 3D dostatečný výkon. Tím se z něj stává také adaptér pro hraní her. Dostatečné množství paměti v počtu 32 MB DDR a rozhraní AGP 2x/4x (dodává se i pro PCI) jsou v současnosti nutnými předpoklady úspěchu. Maximální rozlišení je 2 048 x 1 536 bodů (75 Hz, 32bitů). Frekvence 120 Hz však dosáhnete již při 1 600 x x 1 200. Podpora DVD a rozhraní API jako OpenGL či DirectX je samozřejmostí.

ATI se podařilo skloubit multimediální řešení s poměrně dobrou cenou, která činí 8 600 korun i s DPH. Jedná se o jedno z mála řešení, které konkuruje adaptérům ASUS V7100 Deluxe Combo a Matrox Marvel G450 eTV.

Tento výrobce čipů a grafických adaptérů si udržuje dobré jméno na počítačové scéně již hezkou řádku let. Nejnověji se můžeme těšit na Radeon 2 nástupce současného čipu ATI. Údajně má svou výkonností překonat i současnou jedničku od nVidie GeForce3. K testu nám tuto kartu zapůjčila společnost Actebis Computer. Jakub Smolka

§§§§§


PC World TOP

J. Kasal, V. Maletínský, J. Smolka, T. Varoščák

c01p0659

LEO Multi Media 900

V této sestavě je použita je základní deska 1st Mainboard AZ-11E s čipsetem VIA KT133 na severním můstku, VIA 686B na můstku jižním a pozicemi 1x AGP4x, 5x PCI a 1x CNR. Je zde podpora UDMA100 a hardwarového monitorování desky. V patici A pracuje AMD Duron na frekvenci 900 MHz, jehož výkon ve spojení se 128MB SDRAM (PC133) paměti je dostačující. Grafika nVidia GeForce2 MX 32 MB vykreslí 30 fps v rozlišení 1 600 x 1 200 bodů v 16bitovém režimu. Nejvyšší rozlišení je 2 048 x 1 538 bodů ve 32bitovém režimu. Do sestavy je umístěna DVD mechanika Samsung SD-612 (40x, 12x). Zvuk řídí Sound Blaster Vibra 128, disponující režimem 4+0. Dodávané reprobedny Samsung poskytují dobrou akustiku zejména díky hloubce subwooferu. Pro připojení k internetu slouží modem Microcom 56,6 Kb/s. 17" monitor Samsung SyncMaster 750s pracuje maximálně při 1 280 x 1 024 (60 Hz). Předinstalována jsou Windows 98, antivir Avast32, 602proPC Suite a zákony na PC. V ceně je dále Gamepad Genius MAX Fire G-07, hra FIFA 2000, DVD film a i-Phone Kit pro internetové telefonování. Se slevou lze k počítači zakoupit mikroskop Intel QX3. Celkově se jedná o dobře a levně sestavený počítač pro univerzální použití. Lehce zvládá kancelářské aplikace a přitom disponuje dostatečným výkonem i pro současné hry. Společnost Libra zde stvořila kompromisní sestavu s dobrým rozložením výkonu, ceny a výbavy.

BRAVE BlackLine 61G4

Společnost ProCA dodala PC sestavu s názvem BRAVE BlackLine 61G4. Cena tohoto modelu se může zdát na první pohled vysoká, avšak odměnou za vyšší náklady vám bude opravdu vysoký výkon, a to nejen ve standardních aplikacích, ale i ve 3D hrách. Jak ukazuje tabulka v SYSmarku 2000, porazila tato sestava o cca 20 % i nadupaný Athlon Action od DXT Computers a ostatní za sebou nechala o téměř celou polovinu bodů. Podobně kvalitní výsledek jsme zaznamenali i u 3D grafických benchmarků hry Quake III, kde tato sestava zobrazila v rozlišení 640 x 480 160 snímků za vteřinu. Pro domácí využití má BRAVE BlackLine 61G4 téměř vše, co středně náročný uživatel potřebuje. Silný procesor, rychlý disk o kapacitě 30 GB, výkonnou grafiku s čipem nVidia GeForce 2 GTS/PRO, kartu SB Live! s reproduktory Creative Cambridge SoundWorks SW 320 v konfiguraci 2.1 a interní modem. Konfigurace slotů základní desky a volných pozic navíc dává prostor k možným úpravám. Chytře byl zvolen i monitor, kterým je plochý LG Flatron 795. Co se týče programů a doplňků, je sestava dobře vybavena. Najdeme zde jak kancelářský software, tak i antivir, zkušební verzi slovníku WinGED 2000 a manuál Začínáme s PC. BRAVE BlackLine 61G4 je velmi výkonná sestava určená pro náročnější domácí uživatele. Její cena je sice vyšší, ale za vynaloženou částku poskytne opravdový komfort a elegantní konzervativní design.

LEO Intellect 1,5 F

Jednou z nejlevnějších sestav pro profesionální použití je LEO Intellect 1,5 F od firmy LIBRA Electronics. Daní za nízké pořizovací náklady je ale slabší výkon. Achillovou patou je především použití skříně Micro ATX, s omezeným počtem volných slotů. Na druhou stranu, pokud se spokojíte s integrovaným zvukem, zbudou vám (jelikož síťová karta je integrována na desce) všechny tři PCI sloty volné. K integrovanému zvuku stačí 50W reproduktory Samsung SMS-9200 (2+1), jejichž výhodou je možnost otáčení o 180 stupňů. Patříte-li mezi ty, kdo si po práci občas zahrají, pak asi nebudete příliš potěšeni grafickým výkonem. V AGP slotu totiž naleznete kartu Matrox Millenium G450, která sice umožňuje připojit k jediné grafické kartě dva monitory, ale ve výsledcích zaznamenala v rozlišení 640 x 480 a při stažení všech detailů pouze 74,4 fps. Je pravděpodobné, že grafika s čipem nVidia GeForce 2 MX a technologií TwinView by si při menších pořizovacích nákladech vedla v stejně, ne-li lépe. Dobrým řešením je ale vybavení monitorem Samsung SyncMaster 950p. Co se týče softwaru, kromě Windows 98 SE a antiviru AVAST32 3.0, najdete také demonstrační verzi slovníku WinGED 2000. Sestava Leo Intellect 1,5 F boduje především nízkou cenou a zvládne práci se standardními aplikacemi, při větším zatížení a v 3D grafice však nedosahuje v porovnání s ostatními počítači v Profi kategorii těch nejlepších výsledků.

BRAVE BlueLine 71G7

BRAVE BlueLine 71G7 je výkonný počítač s Pentiem IV 1,7 GHz a grafickou kartou ATI All In Wonder Radeon. I když jde o papírově nejsilnější počítač v testech, ve výsledku skončil až třetí. Přiznáme-li, že procesor není nejsilnějším svalem počítače, o to více pozornosti je potřeba věnovat ostatním komponentům. Hned první na řadě je grafická karta, která je vybrána podle našeho názoru velmi rozumně. ATI All In Wonder Radeon poskytuje nejen mnoho funkcí těm, kdo pracují s videem a jinými obrazovými materiály, ale osvědčila se i v testu Quake III, kde v rozlišení 640 x 480 nasbírala cca 150 fps, což je výkon srovnatelný s GeForce 2 GTS/PRO. Vhodně byla zvolena též reprosoustava Creative Cambridge SoundWorks DTT2200 v konfiguraci 5.1, která poskytuje ve spolupráci se Sound Blasterem Live! 5.1 výborné prostorové ozvučení. Chválíme také použití kombinované CD-RW/DVD mechaniky. Pevný disk s kapacitou 30 GB by však mohl být časem příliš těsný a sestavě by víc slušel 40či 60GB disk. I zde zvolila ProCA plochý monitor LG s obrazovkou Flatron, konkrétně model 915 plus. Ze softwaru jmenujme kromě Windows i antivir, účetnictví a slovník. Sestava BRAVE BlueLine 71G7 je univerzální, a krom procesoru a malého disku se jí nedá téměř nic vytknout. Vytknout můžeme absenci síťové karty, ale uvnitř skříně se skrývá pět prázdných PCI slotů, takže místa na přidání hardwaru je dost.

§§§§§


PC World TOP

J. Kasal, V. Maletínský, J. Smolka, T. Varoščák

c01p0661

HP ScanJet 2200C

První novinkou v našich testech je v současné době nejlevnější skener společnosti Hewlett--Packard. Uživateli nabídne pracovní rozlišení 600 x 1 200 dpi hardwarově a až 9 600 dpi interpolovaně, obojí ve 42bitové barevné hloubce. Komunikaci s počítačem zajišťuje USB kabel, zařízení je připraveno pro práci s PC s operačními systémy Windows 89, 2000 a ME. Skener s CCD prvkem dokáže snímat originální předlohy v maximálním rozměru 216 x 297 mm. Pro lepší manipulaci a urychlení skenování a pořízení kopie jsou před víkem skeneru připravena dvě ovládací tlačítka, která zároveň slouží k vyvolání ovládacího programu HP Precision LTX. Zabudovaný OCR program podporuje rozpoznání české znakové sady a snadný přenos textu do zvolené aplikace, např. MS Wordu. K editaci sejmutých obrázků lze využít taktéž dodávaný program Adobe Active Share, k pořízení většího množství kopií snímaného materiálu je připraven HP ScanJet Copy Utility. HP ScanJet 2200C je velmi rychlý při režimech zpracování v rozlišení do 600 x 600 dpi, vyšší rozlišení jej však velmi výrazně zpomalí. Zachování barev je pouze průměrné, přesnost detailů je však na druhou stranu velmi dobrá. Skener bohužel neumožňuje snímání diapozitivů nebo transparentních materiálů, což lze vzhledem k ceně pochopit. Díky příznivé pořizovací ceně 3 135 Kč včetně DPH skončil výrobek na 4. místě v našich tabulkách. Na zařízení je poskytována záruka 12 měsíců.

Umax AstraSlim

S velmi líbivým zevnějškem se zákazník může setkat u nového skeneru společnosti Umax AstraSlim. Překvapivě tenký skener s výškou pouhých 34 milimetrů a vestavěným CIS snímacím prvkem dokáže při 48bitové barevné hloubce pracovat v hardwarovém rozlišení 600 x 1 200 dpi. Interpolované rozlišení je udáno hodnotou 9 600 dpi. USB propojovací kabel slouží současně jako napájení skeneru a je samozřejmě součástí dodávky. Stejně jako předchozí produkt, ani AstraSlim nepodporuje práci s počítači Macintosh, praktické využití tedy najde jen u vlastníků PC s operačními systémy Windows 98, 2000 a ME. Jediné ovládací tlačítko, umístěné v přední části skeneru, vyvolá na obrazovce počítače obslužný program, v němž lze vybrat další činnost. Možnosti volby zde obsahují například skenování do souboru, do aplikace, zaslání na připojenou tiskárnu nebo zpracování originálu a následné zaslání faxem nebo elektronickou poštou. TWAIN rozhraní je zpracováno v češtině, národní znaky podporuje i OCR program ReadIris. Pro editaci sejmutých materiálů je na samostatném CD dodáván program Ulead Photo Express 3.0. Skener je celkem rychlý při zpracování textových předloh, případně v monochromatickém režimu. Pouze průměrné zachování barevných odstínů a poměrně přesné zachování detailů odpovídá pořizovací ceně výrobku, která byla stanovena na 3 038 Kč včetně DPH.

Canon CanoScan 646U

Poslední skener, který jsme tento měsíc měli možnost testovat v "nižší" kategorii do 6 000 Kč včetně DPH, nese označení CanoScan 646U a s počítačem komunikuje prostřednictvím USB rozhraní. Domácímu uživateli nabídne stejné pracovní rozlišení jako předchozí modely (tedy 600 x 1 200 dpi hardwarově a 9 600 dpi interpolovaně) a 42bitovou barevnou hloubku. Zajímavostí tohoto výrobku je uchycení víka, výrobcem označované jako Z-lid, díky němuž lze snazším způsobem skenovat objemné dokumenty, například otevřené knihy. Víko je přitom i ve výšce do 65 mm uloženo rovnoběžně s pracovní deskou skeneru a do skeneru tak nevniká rušivé vnější světlo. Programové vybavení obsahuje kromě TWAIN rozhraní ScanGear CS-U také potřebné utility pro přímé kopírování dokumentu na připojené tiskárně. Kromě toho je uživateli k dispozici software ArcSoftPhotoStudio 2000 pro retušování skenovaných fotografií. Převod textové předlohy do editovatelného formátu obstarává OCR program CuneiForm 2000. Kromě plné podpory češtiny je vhodný i pro převod tabulek např. do MS Excelu. Pouze průměrnou úroveň zachycení barevných odstínů a dobrou schopnost zachování detailů doplňuje nepříliš rychlé zpracování dokumentů. Přestože skener je nabízen za příznivou cenu 3 590 Kč včetně DPH, neobsadil vzhledem k dříve uvedeným vlastnostem a tvrdé konkurenci v této kategorii lepší než 11. pozici v našich tabulkách.

Canon CanoScan 1240U

Ve vyšší kategorii produktů s pořizovací cenou nad 6 000 Kč jsme testovali trojici zařízení. První z nich pochází od společnosti Canon a na našem trhu se objevilo v říjnu letošního roku. CanoScan 1240U patří mezi nejtenčí skenery v celé kategorii, jeho výška je pouhých 34 milimetrů. Uživateli nabídne rozlišení 1 200 x 2 400 dpi hardwarově a 9 600 dpi interpolovaně, oba režimy jsou k dispozici ve 48bitové barevné hloubce. Pro spojení s počítačem je připraven USB kabel, kterým je současně realizováno napájení produktu z osobního počítače. Ovládací tlačítko skeneru je umístěno ve středu přední části a slouží k rychlému vyvolání programu ScanGear CS-U, pomocí něhož lze ukládat snímky do souboru, zasílat faxem, el. poštou, nebo pořizovat kopie na tiskárně. Další programové vybavení je v podstatě shodné s modelem CanoScan 646U. Canon CanoScan 1240 je velmi rychlý při černobílém zpracování dokumentů a v režimech skenování ve stupních šedé, dvojnásob to platí pro nižší rozlišení do 300 dpi. Při snímání barevných dokumentů je třeba počítat s průměrnou časovou prodlevou. Vysoké hardwarové rozlišení příznivě ovlivňuje zachování detailů, barevné odchylky originálu a kopie byly však u testovaného modelu nepříjemně vysoké. Při snímání fotografií tak uživatel stráví více času následným retušováním. Skener je v prodeji za 6 390 Kč včetně DPH a je na něj poskytována záruka 12 měsíců.

Canon CanoScan 2400UF

Nejvyšším pracovním rozlišením v celé kategorii se může pochlubit nový Canon CanoScan 2400UF. Svému majiteli totiž nabídne 48bitový barevný režim v nezvyklých 2 400 x 4 800 dpi hardwarově a 9 600 dpi interpolovaně. Skener byl k testu dodán společně s víkem, určeným ke skenování průhledných materiálů a diapozitivů. Ve víku je zabudována prosvětlovací jednotka a současně jsou dodávány předlohy pro diapozitivy a negativy, které se umisťují na sklo skeneru. Při jediném náhledu lze vybrat tři filmová políčka, zadat jejich výřez nebo použít celý snímek, zvolit rozlišení i barevný režim. Dávkové zpracování více snímků je plně podporováno. Softwarové vybavení zahrnuje ScanGear CS-U TWAIN rozhraní, utility pro kopírování a nástroje pro editaci sejmutých snímků v podobě programů ArcSoft PhotoBase, Adobe Photoshop 5.0 LE a PhotoRecord. Z hlediska rychlosti zpracování snímků patří skener ke špičce ve své kategorii, zpomalit jej může jen volba převodu negativu do pozitivního snímku ve vysokém rozlišení. Vysokou schopnost zachování detailů ocení uživatel zejména u snímání diapozitivů a negativů. Rozlišení 2 400 x x 4 800 vyhoví i velmi náročným zákazníkům, dobré barevné podání je základem pro úspěšný převod fotografií do digitální podoby. Jedinou nevýhodou jinak výborného produktu je pořizovací cena 18 991 Kč. Chcete-li ušetřit 3 500 Kč, můžete si pořídit model CanoScan 2400U, který neobsahuje víko s dianástavcem.

HP ScanJet 5470C

Druhým zástupcem společnosti Hewlett-Packard v našem testu byl nový model HP ScanJet 5470C. Proti svému předchůdci s označením 5370C nabízí vyšší rozlišení jmenovitě 2 400 x x 2 400 dpi hardwarově a neomezené rozlišení s interpolací, vše ve 48bitové barevné hloubce. Komunikaci s počítačem, stejně jako v minulosti, zajišťuje obousměrný paralelní kabel i USB rozhraní. Podstatných změn doznal design produktu; na přední straně skeneru se totiž kromě většího počtu ovládacích tlačítek objevil také alfanumerický displej, na němž jsou vypisovány volené tlačítkové funkce. Větší počet kopií, změnu rozlišení nebo velikosti tak uživatel provádí přímo na skeneru, a nemusí se zatěžovat klikáním v ovládacím programu. Změněn byl rovněž adaptér pro skenování diapozitivů či negativů, který je delší než v minulosti, a je dodáván s předlohou pro čtyři filmová políčka nebo tři diapozitivy. Pro řízení skeneru z počítače je připraveno TWAIN rozhraní HP PrecisionScan Pro 3.1 se zabudovaným OCR programem. Navíc jej doprovází instalace HP PhotoPrinting softwaru pro snadný tisk, Corel Print Office 2000 pro editaci obrázků či prohlížeč ACDSee. K dispozici je také program NetObjects Fusion, tedy poměrně povedený software pro tvorbu webových stránek. Vysoká rychlost i přesnost, dobře zobrazené barvy a zajímavá cena 10 163 Kč včetně DPH posunula skener na druhé místo v našich tabulkách.

§§§§§


Klávesnice s kolečkem a myší - Logitech desktop optical

Michal BareŠ

c01p0662

Poté, co na letošním CeBITu uvedla společnost Logitech bezdrátovou myš s optickým snímáním povrchu (její recenzi jsme zveřejnili v červencovém PC WORLDu), čekali jsme, kdy ji začne prodávat i v provedení "desktop", tedy v kombinaci s bezdrátovou klávesnicí. Nyní jsme se dočkali a mohli otestovat Logitech Cordless Desktop Optical.

Klávesnice sady Desktop Optical se liší hned v několika ohledech. Na první pohled si všimneme barevného provedení, které je laděno do kombinace černé a šedostříbrné. Je to sice velice elegantní řešení zvláště s ohledem na bezdrátové provedení, při němž máme na stole jen klávesnici a obyčejný béžový počítač je schován někde pod stolem ale samotné by to jaksi nestačilo, takže se podívejme po "funkčních vychytávkách" klávesnice. Na levé straně klávesnice objevíme malé rolovací kolečko, které jako by se tam zkopírovalo ze sousedící myši. Má stejnou funkci a musíme uznat, že osazení klávesnice tímto doplňkem je rozhodně dobrý a užitečný nápad. Využít jej lze totiž nejen při skrolování, ale lze mu jedním pohybem přiřadit i jiné užitečné (zoom, přepínání mezi aplikacemi, copy/paste) i méně užitečnější funkce (skok do oblíbených obrázků či bookmarků). Pod rolovacím kolečkem najdeme dvě minitlačítka, z nichž jedno je slouží pro skok na internetové stránky a druhé jako funkce "Back". V blízkosti se nachází ještě knoflík, kterým můžeme počítač vypnout, či usnout.

Dominantním prvkem je nepřehlédnutelný ovládací panel zvukového centra spolu s otočným potenciometrem hlasitosti. Tato funkce potěší především uživatele se zvukovou kartou, jež nenabízí dálkové ovládání hlasitosti. Hned vedle něj jsou umístěna tlačítka pro spouštění, zastavení a posun mezi skladbami, stejně jako tlačítko "Mute" pro ztišení a "Media" pro pohyb mezi různými přehrávači.

Nabídku uzavírají klávesy umístěné v levém a pravém horním rohu klávesnice. Nalevo najdeme čtyři knoflíky označené jako Finance, My Sites, Community a Favorites, pro něž můžeme v ovládacím softwaru nastavit internetové adresy. Napravo je pak podobných tlačítek pět, a jsou označena jako iTouch, E-Mail, Shopping, Search a My Home. I jim může uživatel přiřadit příslušné cíle.

Tolik o speciálních funkcích klávesnice, a jak se vlastně na ní píše? Hlavní výhodou je snížený profil klávesnice, který má zmenšit únavu a bolest zápěstí při douhodobější práci. Pokud pracujeme s připojenou podložkou pod zápěstí (součást dodávky), tak opravdu leží ruce vodorovně s klávesnicí. Podložku lze odejmout, a ani poté jsme nezjistili zhoršení ergonomie. Co se odporu kláves, tlaku a zvukového doprovodu týče, chová se Desktop Optical velice neutrálně.

Provoz zajišťuje šest tužkových baterií (jsou dodány, nejsou ale nabíjecí), které by měly vydržet na tři měsíce provozu. Dvě patří do myši a čtyři spolyká klávesnice. Součástí dodávky je podložka pod zápěstí, instalační CD, rádiový přijímač a konverze mezi USB a PS/2. Celkové hodnocení vyplývá příznivě, a to především díky designu, otočnému kolečku, panelu pro audio a snížené výšce klávesnice.

Logitech Desktop Optical

kolečko na klávesnici

ovládací panel audia

snížený profil klávesnice

zatím chybí české popisky

Cena vč. DPH: 5 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Logitech

§§§§§


Software


Rychle a hezky na web – IBM WebSphere HomePage Builder 5.0

Patrik Malina

c01p0565

Tvorba webových stránek je disciplína, u níž mnozí tvůrci vycítili podnikatelskou příležitost, takže v nabídkách velkých softwarových firem i malých "kutilů" se to hemží editory všemožné úrovně. Své zákazníky samozřejmě nemohl nechat tápat ani gigant IBM, a ačkoliv jeho nástroj není tak dobře znám jako jiné produkty, stojí za to se s ním seznámit.

Vše v jednom

Webová dílna od IBM je vlastně kolekcí samotného editoru a několika užitečných pomůcek. WebArt Designer je slušně vybavený grafický editor pro úpravu log, tlačítek, animovaných obrázků, reklamních proužků, fotografií či ilustrací. Web Animator, jak napovídá název, slouží speciálně k editaci "pohyblivých" prvků (obrázky, bannery) a File Transfer je pěkný FTP klient pro přenos souborů mezi tvůrcem a webovým serverem.

Samotný Homepage Builder je možno stručně charakterizovat jako velmi všestranný a velmi dobře vybavený editor, primárně orientovaný na tzv. WYSIWYG návrh (stránku tvoříte vlastně v náhledovém zobrazení, nikoli zápisem značek). Práci na vzhledu stránek zvládnou i začátečníci, a pokud nemají zájem "šťourat se" ve vznikajícím kódu v pozadí, nikdo je k tomu nebude nutit.

Snadno a rychle

Doslova všudypřítomní jsou průvodci (Wizards), jež vás provedou řadou činností, vzbuzujících u "neprogramátorsky" orientovaných tvůrců odpor. Samozřejmostí jsou tedy u vkládání obrázků, pozadí, tlačítek, tabulek, seznamů či rámů, ale i u komplexnějších postupů, jako je vytváření stylů, kde tuto vymoženost obzvláště oceníte. Stejně dobře jsou vybaveny i podpůrné utility, takže úprava loga či animovaný banner jsou opravdu bez problémů.

Dalším vymožeností, podporující rychlý návrh s co možná nejlepším koncem, jsou kolekce grafických prvků. S produktem obdržíte stovky šablon celých stránek a jednotlivých komponent animovaných obrázků, ilustrací, fotografií, tlačítek, reklamních pruhů či textur pro pozadí, ale také zvuků, definičních souborů CSS či apletů v Javě.

Dobré je také vědět, že základními stavebními kameny jsou buďto stránky, nebo "sajty", tedy "Site". V prvním případě vyrábíte samostatnou stránku jako takovou, tedy jednotlivý soubor, ve druhém se jedná o kompletní webové sídlo, obsahující řadu stránek, obrázků či skriptů, jejichž celkovou správu program zajistí.

Pro pokročilé

Program samozřejmě nenabízí pouze "instantní" postupy, ale dobře poslouží i znalým tvůrcům. Velmi podrobně je zpracováno použití kaskádových stylů, s jejichž pomocí zvládnete i graficky náročnější návrhy. Velmi dobrou pomůckou vám v tomto případě bude Style Sheet Manager, v jehož grafickém rozhraní můžete styly detailně nastavovat, opět bez nutnosti přímo psát kód. Jste-li příznivci dynamických stránek, není problém jakémukoliv prvku přiřadit zachycení události a následnou akci, a to vše opět pomocí přehledného rozhraní v dialogu Attributes.

Při bezprostřední úpravě zdrojových textů je k dispozici editor, v němž samozřejmě funguje barevné zvýrazňování kódu či vkládání odkazů přímým přetažením objektu z adresářové struktury. Zajímavá je možnost vkládat HTML značky dle různých verzí tohoto jazyka, na druhou stranu bych přivítal možnost definování klávesových zkratek pro rychlejší zápis.

Kvalita výsledku

Přestože v dnešní době rychlejších připojení a spolehlivě zobrazujících prohlížečů se to může zdát anachronismem, neodpustím si zhodnocení kvality optimalizace výsledného kódu a souborů, jež editor vytváří.

Důležité je, že Homepage Builder primárně vytváří kód stránky dle definice HTML 4.0, pokud jej nepřimějete k něčemu jinému. Tomu odpovídají i možnosti editace ve WYSIWYG režimu jestliže chcete umístit obrázek tažením myši, máte tedy určité pozice dané možnostmi HTML a je vám mimochodem zabráněno generovat do kódu "zbytečnosti". Další optimalizační postupy jsou implementovány v editorech grafiky, takže při výrobě bannerů či dalších grafických prvků můžete rovněž dosáhnout značné úspory.

Do jiné kategorie již spadá kontrola zapisovaného kódu, jejž jste případně vytvořili přímým zápisem. Automatický korektor lze spouštět buďto cíleně, nebo může běžet průběžně, a jeho význam určitě nepodceňujte. Poměrně široké jsou i možnosti funkce Accessibility Check, jež zkoumá, zdali všechny odkazy jsou relevantní.

Na závěr

Homepage Builder patří mezi opravdu zdařilé "jedince" ve své kategorii. Nevyniká v některé z dílčích vlastností, naopak působí velmi silně a vyrovnaně ve všech ohledech, a přihlédneme-li k opravdu bohaté doprovodné výbavě a velmi kvalitnímu manuálu, nezbývá než pochválit.

WebSphere Homepage Builder 5.0

Komplexní editor webových

stránek

všestranná funkcionalita

bohaté kolekce doprovodného materiálu

perfektní manuál

absence klávesových zkratek

Cena: cca 3 000 Kč (84 eur)

K recenzi poskytla firma: IBM ČR, Murmanská 4/1475, 100 00 Praha 10 www.ibm.cz

§§§§§


Modelujte si vlastní kaňon – Corel Bryce 5

Pavel Korec

c01p0585

Bryce 5 je inovovaný program pro generování statické a filmové krajiny, který firma Corel Corporation převzala od MetaCreations. Program generuje fantastický či realistický terén, oblohu a stromy a nabízí vynikající kontrolu nad všemi kreativními nástroji.

Čtyři důvody vedou k tomu, že věrnost současné 3D grafiky realitě se stává běžnou jak u vysoce profesionálních systémů, ale též programů za několik set dolarů: Výkon hardwaru, efektivní algoritmy, kreativní funkce a aplikační design. Bryce si vede výborně: Síťový rendering bez omezení počtu systémů a platforem usnadní zpracování i náročných scén a filmů. Finální rendering vyžaduje silný počítač, ale při tvorbě scény výkonem příliš omezeni nejste. Program obsahuje (jak jsme již u programů od MetaCreations i Corelu zvyklí) řadu dobrých a originálních nápadů. Jeho ovládání (ve stylu KPT) je snadno zapamatovatelné a intuitivní.

Dokonalá věrnost

S dokonalostí vyrenderované scény a se schopností splnit jakoukoli vizuální představu digitálního krajináře, prudce stoupají možnosti využití 3D programů. Ještě v nedávné době byly realistické virtuální scény omezeny na poněkud ztemnělé interiéry, nebo jednoduché předměty. Nyní můžete dokonale pracovat se světlem, a s jeho měkkým rozptylem na předmětech či v prostoru tak, že i světlé scény jsou od reality nerozeznatelné.

Umělecká fotografie kaňonu Bryce v Utahu se tak od obrázku vytvořeného programem Bryce liší už jen původem zobrazované krajiny. Pro grafiky pracující v reklamě se otevírá šance použít namísto fotografií digitální obrázek. Pravda je, že fotografie je pro řadu lidí základní inspirací budoucí kompozice. Ale s Brycem si můžete hrát tak dlouho, než se inspirace dostaví.

Je-li cílem opravdu realistická krajina, budou vaše poslední kroky na cestě za dokonalostí nejtěžším úkolem. Program musíte znát opravdu dobře. Měli byste něco vědět o chování světla, o perspektivě a proměnách barev. Stejně, jako to musí znát krajinář.

Scéna

Pracovní prostor Bryce je též prostorem finálního zobrazení. Klasické menu programu je skryté a objeví se až po přiblížení myši. Nalevo máte k dispozici ovládací prvky prostoru a renderingu. Nahoře jsou palety objektů, editací a atmosféry (mlha, oblaka, hvězdy apod.). Na pravé straně pomocné nástroje pro kreslení a zobrazení a dole pak časová osa pro animace. Objekty můžete pohybovat jednak uchopením za zvýrazněné body (čtverečky), a jednak pomocí inteligentních trackboolů.

Ovládání programu

S Brycem se dá velmi dobře pracovat, máte dobrý přehled o všech nastaveních i o tom, co jaké nastavení vyvolá za změnu. To je základ dobré práce s 3D programem. Díky KPTčkovému vzhledu (táhla, kuličky, trackbooly, páčky, tlačítka) si snadno zapamatujete, jak se s programem zachází. V programu najdete také řadu unikátních vylepšeníček, která vás možná překvapí a potěší. Například všudypřítomná sada drobných tlačítek, jež si pamatují momentální nastavení materiálu, či pozici objektů či scény.

Trackbooly

Existuje více způsobů, jak si na 3D scéně poradit s pohybem a rozmístěním objektů. Bryce má vynikající techniku. Vyberete inteligentní trackbool pro změnu velikosti (polohy, natočení), ukážete na něm na osu, ve které chcete změnu, a pohnete stisknutou myší. Objekt na ploše se upraví. Díky této technice dokážete pracovat velmi rychle. Pro přesnější ustavení objektu použijete plochu drátového modelu, aktivní čtverečky, nebo číselné hodnoty.

Objekty

Kromě toho, že můžete importovat objekty mnoha formátů, máte k v programu dispozici řadu objektů, z nichž některé jsou zajímavým překvapením. Každý vybraný objekt je opatřen lištou, díky níž lehce provedete nastavení parametrů. Můžete si pro objekt zvolit typ logické operace, jaké bude podroben po sloučení (sgrupování) s jinými objekty. V případě nastavení "na neutrál" se nic nestane, ale pokud sloučíte objekty s parametry "positive", "negative", "intersect", dojde k jejich vyříznutí, resp. průniku. Dále můžete vyvolat laboratoř materiálů, a především u některých objektů jejich vlastní kreativní laboratoř. Byce je silný právě díky svým laboratořím.

Nekonečné objekty: Základními objekty jsou oblaka, voda (moře) a ploché území. Vzhled těchto objektů se řídí materiálem. Nemůžete tedy automaticky rozvlnit vodu kolem pobřeží ostrova.

Terén: Terén můžete velmi dobře vytvarovat do podoby horstva, ale hůře do takových kaňonů, jako je Bryce. Rozdíl je v tom, že kaňon je v nekonečné pláni. K tvarování slouží opravdu dokonalá laboratoř. Profil terénu (vyjádřený umělými barvami) můžete importovat z obrázku, nebo ho malovat pomocí štětce nastavitelné velikosti, "špičatosti" a výšky. Potom na hotový povrch necháte působit jednoduchou erozi, nebo tvarové či horninové filtry, které profil vytvarují do dokonalých napodobenin skutečných skal. Modelář terénu je orientován spíše na výtvarnou než technickou práci. Pro přiblížení kdo znáte freeware program Teragen, tak terénová laboratoř Bryce je asi jako chemická továrna proti Kipově přístroji.

Stromy: Objekt strom má naprosto dokonalou laboratoř s velkým množství nastavení. Můžete si vybírat stromy i listí 60 stromů, nastavovat větvení i "gravitační" ohnutí větví. A co je také důležité stromy jsou realistické i při větším přiblížení, kdy lze rozeznat tvary listů. Na druhé straně si musíte dát pozor na nastavení některých parametrů, které na hodiny vyřadí PC (než dopočítá).

Další objekty: Mezi další objekty, potřebné pro vytváření krajiny, patří kámen (náhodně tvarovaný s nastavitelným zaoblením) a symetrický terén. Zajímavým objektem je metaball koule či elipsoidy, mezi kterými se při přiblížení vytvoří hladká spline plocha. Následují základní 3D a 2D geometrické objekty. U složených objektů nekontrolujete počet elementů program vás o nich jen informuje (výhoda). Samostatně můžete vkládat bitmapové obrázky a obrázky masky se stupni průhlednosti.

Světla: Poslední skupinou objektů jsou světelné zdroje s bodovým, čtvercovým nebo kruhovým obrysem a rovnoběžným nebo rozbíhajícím se světelným kuželem. Tyto lampy mají vlastní bohatou laboratoř umožňující nastavení běžná u řady programů, ale ve velmi přehledné formě.

Obloha, mlha a nebeská tělesa

Byrce je nadmíru dobře vybaven pro vytvoření atmosféry. A to je myslím to, co ho činí zvláště cenným, neboť atmosféra dokreslí krajinu a vytvoří dojem. Mlhu, stíny, opar, oblaka, dohled lze nastavit interaktivně podle náhledových okének. Jednoduše také nastavíte polohu Slunce nebo Měsíce. Je-li krátce po dešti, přidejte duhu. Je-li noc, pak kometu, hvězdy, Měsíc. Vše s dokonalým nastavením v laboratoři atmosféry.

Animace

Bryce disponuje základními funkcemi pro animovanou scénu nezávisle se pohybuje kamera, objekty i mraky. Pomocí laboratoře pohybů máte detailní kontrolu nad mraky, materiálem, Sluncem i objekty. Animuje se velmi pěkně pomocí klíčových snímků, i když (zejména v případě náročnějšího terénu a většího množství vzrostlých stromů) je to práce, kterou rádi přenecháte přes noc celé síti, anebo ji na svém PC spustíte až půjdete na dovolenou. Nicméně i film je přirozeným profesionálním výstupem programu.

Závěr

Bryce je vyspělý, dobře ovladatelný program vhodný pro použití v reklamě (grafice i filmu), v umění i ve škole. Snadný přístup pro začínající uživatele má u softwaru svou velkou finanční hodnotu (úměrnou počtu dní, které musíte strávit s programem, než se ho naučíte znát). I to je výhoda Bryce v soutěži s programy jako jsou Vue d\Esprit, Vista Pro, a především Animatek\s World Builder. Nevýhodou Bryce je nemožnost exportovat hotové scény (modely) do jiných programů. Výhodou naopak import objektů mnoha formátů.

Corel Bryce 5

ovladatelnost přehlednost

praktická využitelnost

množství importů objektů

omezený export

K recenzi poskytla firma: Corel ČR, Šaldova 34, Praha 8

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík

c01p0606

Einstein Junior

Einstein Junior je program pro děti všech věkových kategorií a má za úkol naučit i pobavit. Počítač zobrazuje obecné otázky, na které se děti snaží v co nejkratším časovém limitu správně odpovědět. Aplikace je rozdělena do čtyř herních celků. První má název Sám proti počítači, a děti zde mají za úkol správně odpovědět na položené otázky. Mohou si ještě zvolit, zda se jim budou přičítat body či odečítat žolíci. Druhým je Všichni proti sobě ten je naprosto shodný jako předchozí, avšak je až pro šest hráčů. Všichni se podepíší a zvolí si svou klávesu. Pokud ve hře bude chtít na otázku někdo odpovědět, stiskne svou klávesu a tím se přihlásí do hry. Pak jen odpoví a bude ohodnocen. Ve třetím oddílu je možnost si všechny otázky nastudovat, nebo mimo hru vyzkoušet. Poslední a čtvrtý celek je Nejlepší hodnocení. Na toto místo se zapisují nejúspěšnější hráči spolu s příslušnými údaji.

Otázky mají různá témata jako např. matematika, literatura, zeměpis, dějepis, příroda, věda a technika, hudba atd. Někdy jsou doprovázeny zvukem či obrázkem a jejich obtížnost se liší od těch nejjednodušších, na něž dokáží odpovědět i malé děti, až po otázky, se kterými si lámou hlavu i dospělí. Dalo by se tedy říci, že je tento program určen vlastně pro celou rodinu a nejenom pro děti, jak tvrdí autoři.

Aby toho nebylo málo, na CD jsou demoverze dalších titulů Zábavná čeština v ZOO, Diktáty s piráty...

Einstein Junior

otázky

zpracování

jednoduchost

Producent: Silcom Mulimedia

Žánr: Zábavná hra

Jazyk: Český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: Silcom Multimedia, Stojanova 2 746 01 Opava, silcom.multimedia.cz

Tajemný svět hmyzu

Dalším výukovým programem známého Terasoftu z edice Biologie je počin Tajemný svět hmyzu. Po krátké a snadné instalaci kterou uživatel nemusí podstupovat, neboť aplikaci lze spustit přímo z CD se během chvilky na monitoru zobrazí hlavní menu. To je rozděleno na tři základní části. Na výuku, encyklopedii a prostředí pro tisk. Výuka se hodí k ověření znalostí a i pro možné zkoušení ve škole. Prolíná se v ní totiž praktický výklad (který je velmi kvalitně namluven), doplněný o ilustrace či videa na dané téma s otázkami, jež prověří posluchačovu pozornost a bystrost. Výuka je rozdělena do dalších podtémat s názvy: Úvod do světa hmyzu, Hmyz s proměnou nedokonalou a dokonalou a Řády brouků a motýlů, kde se uživatel dozví základní informace. Nesmím zapomenout ani na poznávací testy, kde má posluchač za úkol určit části těla různých druhů. V encyklopedii naleznete, dle slov autorů, 250 druhů hmyzu, řazených do abecedního seznamu, s fotkou či obrázkem a popisem. Jednotlivý hmyz lze tisknout. Stačí si jen zvolit všudypřítomnou položku pro tisk, vybrat si kvalitu a pak jen čekáte, až tiskárna váš požadavek zpracuje.

V modulu pro tisk si můžete připravit vlastní test, který asi přijde vhod hlavně učitelům, ale mohou ho využít i ostatní. Pro ty, kdo se vytvářením testu nechtějí příliš zaobírat, se jistě hodí i automatické generování. Stačí jen zadat téma a počet otázek. Je možné vybírat z přibližně 450 otázek, seřazených do sedmi kategorií, jež jsou totožné s těmi v části Výuka.

Opomenout nesmím ani systém hodnocení posluchače, který si všechny úspěchy či případné neúspěchy zaznamenává, vyhodnocuje a zobrazuje na samostatné obrazovce i s možností tisku.

Nakonec tu máme ještě položku nápověda, kde se můžete dočíst o instalaci či o ovládání programu, což přijde vhod především začátečníkům, či těm, kdo ještě žádný produkt od Terasoftu nepoužívali. Celkově vzato se jedná o poměrně zdařilý program se spoustou informací, který doporučuji spíše do škol nebo fandům přírodopisu.

Tajemný svět hmyzu

informace

namluvení

testy

Producent: Terasoft

Žánr: Výuka biologie

Jazyk: Český

Cena: 600 Kč bez DPH

K recenzi poskytla firma: Terasoft, Vísecké náměstí 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

Kdo chce bít milionáře?

den se sešel se dnem a ostravský vydavatel TOP Distributor nám poslal další ze svých multimediálních titulů. Tentokrát je to, jak sám název napovídá, parodie na velmi známý soutěžní televizní pořad. Titul se snaží uživateli přinést jak zajímavou soutěžní hru, tak i špetku "zábavy", kterou zde potkáte na každém kroku. Vezmu však všechno popořadě.

Hned po zasunutí CD do mechaniky se spustil instalační program, jenž nainstaloval část dat na můj pevný disk. Při pozdějším hraní jsem si však všiml, že se instalátor spouští při každém vložení CD, což není zrovna příjemné. No nic, program jsem tedy spustil a po velmi krátkém "intru" jsem si vybral počet soutěžících, kteří se hry zúčastní. Maximální počet je čtyři. Pak jsem dostal na výběr jednoho z pěti milionářů, jehož jsem dostal za úkol "obrat". Vesměs se jedná o "zkomolená" jména známých osobností, a kdyby přece jenom souvislosti nedocházely, připravili autoři osobitý popisek i s dokreslujícím obrázkem. Já osobně jsem si vybral Vladimíra Kovového. Pak již jen následovala obrazovka s ovládacími klávesami, kterými bijete zvoleného milionáře. Když jsme u té klávesnice, ovládá se jí celá hra. Autoři totiž jaksi "zapomněli" vložit podporu myši. Po další krátké animované sekvenci se spustila hra samotná a s ní i první otázka. Dle autorů se v titulu vyskytuje přes 800 otázek, takže by se vám nemělo ani po dlouhé době stát, že se začnou opakovat. Na odpověď máte deset vteřin a tři nápovědy: 50/50, Předat otázku dalšímu hráči (ve hře pro jednoho hráče je nápověda vzdát se otázky) a Křišťálová koule. Ta je ze všech nápověd nejsložitější. Zvolíte si otázku a koule vám oznámí šťastná čísla, na jejichž základě můžete zjistit, zda byla vaše volba správná či nikoliv. Poté můžete odpovídat znovu. V případě, že odpovíte dobře, přepne se hra do modu bití milionáře, kde za pomoci šipek rozdáváte údery a vašemu milionáři klesá jeho finanční hotovost. Za chvíli se hra znovu přepne do otázkového modu a vy pokračujete, dokud se na jeho kontě neobjeví nula. Pak vypadává z křesla i ze hry a je odnesen na nosítkách. V případě, že odpovíte špatně, hra končí a nabídne možnost opakování. Pak ale musíte znovu zvolit počet hráčů, milionáře, zhlédnout nastavení i animace. Když hrajete ve více lidech, má právo bít milionáře váš soupeř. Při bití milionáře komentuje všudypřítomný moderátor Vladimír Lech "vtipné" hlášky. Jsou však jen asi čtyři a tak je opakuje stále dokola. Někdy také dostanete bonus ve formě krabičky doutníků, lahve sektu či třeba cenných papírů, které vám pomáhají při deformaci milionářova obličeje. Za zmínku stojí kvalitní namluvení moderátora a všech otázek.

Kdo chce bít milionáře?

otázky

absence ovládání myší

získávání bodů

Producent: Top Distributor, s. r. o.

Žánr: Soutěžní hra

Jazyk: Český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: Top Distributor, s. r. o., Slévárenská 20 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

Didaktika Matematika

matematika je malá, avšak pro žáky základních škol velmi účinná aplikace pro opakování příkladů od druhé třídy až do deváté. Je přehledně rozdělena do šesti celků, které obsahují ještě několik podtémat. První celek se zaměřuje na sčítání a odčítání. Jeho stejnojmenná podtémata doplňuje ještě kombinace obou zmíněných matematických operací. Druhým celkem je násobení a dělení. Opět lze procvičovat obojí jak samostatně, tak i naráz, včetně závorek. Ve třetím celku můžeme porovnávat a to jak dva výsledky, tak i prostřednictvím číselné osy a "o kolik?".

Takovou malou zajímavostí jsou i postupové úlohy. Podtémata jsou Vláček a Pyramida. U Vláčku dostanete na začátku číslo, a to upravujete pomocí základních matematických operací až do jeho finální podoby. V Pyramidě, rozdělené na určitý počet obdélníků, který se směrem k vrcholu snižuje, musíte sčítat nejníže položená čísla a dosazovat je do vrchních prázdných, tak dlouho, dokud se nedostanete až na její vrchol.

Takovou logickou částí aplikace jsou tabulky. Do těch musíte horizontálně i vertikálně doplňovat čísla, tak aby výsledky čísla dosazená počítačem dávaly smysl. A nakonec autoři do programu zakomponovali jednotky a jejich převádění. Podtémata jsou sice jenom dvě, ale jsou rozhodně zajímavá. První je porovnávání jednotek a druhá je jednotkové pexeso.

Skvělý je systém nastavení obtížnosti a tisku testů, jenž je přítomen ve všech tématech. Zvolíte si počet příkladů a velikost čísel, se nimiž se má v příkladu pracovat. Pak jen stačí vložit jméno počtáře a začít tisknout, či úlohy řešit přímo z počítače. Ten vám je opraví a do výsledků k vašemu jménu zaznamená pořadí, počet správných i špatných odpovědí a výslednou známku.

Tento program je jistě šikovným společníkem pro děti základní školou povinné.

Didaktika  Matematika

příklady

zpracování

cena

Producent: Silcom Mulimedia

Žánr: Výuka matematiky

Jazyk: Český

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: Silcom Multimedia, Stojanova 2, 746 01 Opava, silcom.multimedia.cz

MP3 na plný plyn

toto sharewarové CD je nejnovější počin firmy Špidla Data Processing, a jak sám již název napovídá, je zaměřeno na práci s populárním hudebním formátem MP3, který se v poslední době rozmáhá v úžasném měřítku. Stejně jako u ostatních programů této firmy, nalézá se i zde poměrně malý, avšak velmi přehledný ovládací program, který se automaticky spustí při vložení CD do mechaniky CD-ROM. Ten je kompatibilní s operačními systémy od stařičkých Windows 3.x až po nejnovější 2000. Při vybírání vhodného softwaru vám hraje příjemná hudba. K dispozici je šest skladeb. V případě, že se budete potřebovat vrátit o krok zpět ve svém výběru, můžete použít stejnojmennou funkci.

Programy jsou roztříděny do třinácti sekcí, které se zabývají převaděči do formátů WAV a MP3, úpravou tagů, organizéry hudebních sbírek, přehrávači pro běžné uživatele i profesionální DJe, editory, vyhledávači a nástroji. Jako pomyslný bonus byly do dvou samostatných sekcí přiřazeny opravdu pěkné šetřiče obrazovky a budíky s podporou jak jinak než MP3. Programů je opravdu hodně a myslím že si mezi nimi vybere snad úplně každý. I já mám své favority. Je to přehrávač WinAMP, který vřele doporučuji každému fanouškovi MP3 hudby, a který má i podporu popisování jednotlivých písní, tvoření playlistů i spousty dalších věcí. Pro grabování používám program AudioCatalyst, jenž na tomto CD taktéž naleznete. Samozřejmě se meze nekladou ani ve zkoušení nových a možná i lepších programů, kterých naleznete opravdu velký počet. Navíc je každý z nich opatřen popiskem, podporovaným operačním systémem a dozvíte se též, zda jde o shareware, freeware či nějakou jinou formu distribuce, takže přibližně víte "do čeho jdete". Zapomenout nesmím ani na malý obrázek, který je pořízen pro vaši přibližnou orientaci, a na filtry operačních systémů. Máte-li např. Windows 2000, ovládací program automaticky vyloučí z nabídky programy, jež jsou určené třeba pro Windows 98 a s vaším operačním systémem by nemusely pracovat korektně.

Nu, co říci závěrem? Jedná se o opravdu kvalitní soubor všech možných programů, které mají alespoň zčásti co do činění s formátem MP3.

MP3 na plný plyn

množství programů

cena

Producent: Špidla Data Procesing

Žánr: Výběr sharewaru

Jazyk: Český

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín, www.spidla.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0607

CoffeeCup Direct FTP

FTP klient CoffeCup Direct FTP se řadí do rodiny užitečných prográmků softwarové dílny CoffeeCup Software. Z dalších jmenujme namátkou CoffeeCup HTML Editor, Image Mapper, Webcam. Direct FTP je volně ke stažení jako časově omezená verze. Zaregistrování vás přijde na 30 USD. Jak již bylo řečeno, a jak i ostatně název programu naznačuje, Direct FTP je FTP klient. Co vlastně lze od FTP klienta očekávat? Jistě snadný přístup na FTP servery, pohodlné stahování souborů, schopnost navázat soubor, pokud došlo k výpadku spojení. A rovnou prozradíme, že to vše Direct FTP samozřejmě umí. Výjimečnost se objevuje až při pohledu na další funkce, které jistě mnohé potěší a usnadní práci.

Podívejme se na program trochu blíže. Instalace je bezproblémová (ostatně proč by neměla být, v dnešní době), program by měl fungovat od Windows 95 výše. Při každém spuštění si decentně dovolí uživatele upozornit, kolik mu zbývá dní do vypršení časově omezené licence a nabídne, jak si pořídit neomezenou verzi. Design programu by se dal ohodnotit slovem klasický běžný panel nástrojů a pod ním rozdělená plocha do dvou oken. Zkušební verzi "hyzdí" křiklavý žlutý pruh, opět nabádající uživatele ke koupi verze plné. To by byl vzhled programu, nyní nastal čas zaměřit se i na jeho funkce, kterými se snaží uživatele zaujmout. Jak se tedy přihlásit ke vzdálenému FTP serveru? Stačí kliknout na tlačítko \connect\ a vybrat požadovaný server. Pokud ještě není v nabídce, spustí se průvodce, jenž si velmi srozumitelnou formou (ostatně jde o průvodce, takže se to od něj jistě očekává) vyžádá od uživatele potřebné informace o cílovém serveru. Pokud vše proběhlo jak mělo, je program připravený stahovat či nahrávat požadovaná data. Malým zklamáním je fakt, že program neumí seskupovat uložené servery (respektive uložené přihlašovací protokoly) do podskupin, servery řadí jen podle abecedy. Na druhou stranu ke každému serveru je možno kromě jména připojit i komentář. Při samotném downloadu/uploadu program zobrazuje přenosovou rychlost, uplynulý čas a předpokládanou zbývající dobu přenosu. Výčet těchto funkcí by jistě leckterému uživateli stačil, ovšem Direct FTP toho umí více. Obsahuje v sobě jednoduchý HTML editor, jehož přítomnost jistě usnadní práci všem správcům webových stránek, umístěných na vzdáleném serveru. Tak např. úprava HTML stránky je podstatně jednodušší. Není potřeba stránku nejprve stáhnout, a poté ji v nějakém HTML editoru upravit a následně nahrát zpět na server. Stačí pouze využít funkce Direct FTP a stránku, takříkajíc přímo na serveru, upravit. Od integrovaného HTML editoru samozřejmě nelze očekávat žádné zázraky, vhodný je opravdu jen na úpravy jednodušších stránek. Zajímavá funkce programu je možnost stažení souborů a adresářů přímo do ZIP archivu. Rovněž potěší i možnost zobrazení obrázku přímo ze vzdáleného serveru, čímž odpadá nutnost hledat místo na disku, kam obrázek dočasně uložit. Z dalších funkcí programu již snad jen letmo používání záložek (jak na straně serveru, tak na lokální stanici), volba zvuků pro signalizaci některých činností, možnost přizpůsobení seznamu typů souborů, s nimiž se má pracovat v ASCII modu, detailní nastavení vlastností HTML editoru, průvodce při tvorbě nové HTML stránky, funkce prohledávání FTP serverů. Při zavírání programu se ukáže hláška, zda chce uživatel program skutečně ukončit okamžitě, či vyčkat než se dokončí probíhající přenosy, a teprve potom zavřít.

CoffeeCup Direct FTP je dobrý program, který vyniká hlavně přehledným designem a jednoduchou obsluhou. Jako jisté mínus bychom viděli nutnost zaplacení zmiňovaných 30 USD pro získání časově neomezené verze přeci jen se dají sehnat obdobné FTP klienty zcela zdarma. Nepříjemným detailem je i absence funkce, kterou by se neprodleně přerušila aktuální činnost (např. přihlašování na server). Zcela jistě lze Direct FTP doporučit těm, kdo spravují webové stránky s FTP přístupem. Mohl by být zajímavý i pro uživatele, kteří pro editaci stránek doposud používali přímý přístup přes webové rozhraní serveru. Lidé očekávající od FTP klienta pouze přenosy dat, by asi preferovali poohlédnout se i někde jinde, a sice v oblasti freewaru. Například oblíbený LeechFTP tyto základní funkce plní stoprocentně.

CoffeeCup Direct FTP

Zajímavý FTP klient

Velikost souboru: 2,35 MB

Domovská stránka: www.coffeecup.com

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 30 USD

Atalanta LOCATOR

Program osloví jen užší skupinu uživatelů PC, konkrétně radioamatéry. Těm je však připraven poskytnout značné služby, neboť zcela odbourává nutnost vedení deníku ze závodu v "papírové formě". Autorem je český radioamatér OK1DUO, šířen je jako freeware, poslední aktualizovaná verze, Locator 12.08, je z 3. 7. 2001. Jak již bylo řečeno, program slouží k záznamu radioamatérských spojení v průběhu závodu. Určen je převážně pro VKV a UKV závody, využití však najde i v některých KV závodech. Program je navržen pro operační systém MS-DOS, pracuje však i pod Windows. Samotná spojení se vypisují v jakémsi "příkazovém řádku", program sám doplňuje datum, čas, report. Je-li spojení kompletní, zobrazí se v modrém poli a ihned se upraví statistika. K dispozici je mapa či statistické údaje v grafech. Nebyl by to program pro závody, kdyby nehlídal duplicitní spojení. K těm již navázaným se lze vracet, editovat je, označit za neplatná atd. Z dalších funkcí programu jen výběrem mapa Evropy se sítí lokátorů, QSL manager, Callbook, paměťový CW keyer, hodnocení závodu dle různých kritérií, import/export dat (EDI v1.1, HTML) a další.

Atalanta LOCATOR

Radioamatérský závodní deník

Velikost souboru: 415 KB

Domovská stránka: www.qsl.net/ok1duo

Licence: freeware

Versaverter

Program má šanci oslovit ty, kdo se setkávají s potřebou převodu jednotek. Minimálně je tedy vhodný pro početnou skupinu studentů středních a vysokých škol. Samotných převodů umí skutečně hodně, aktuálně 979. Komu se to zdá málo, může si počkat na další doplnění, které si program následně stáhne. Program zvládá převody mezi mezinárodně používanou soustavou SI a "národními" soustavami (např. metr stopa), mezi soustavou SI a Gaussovou soustavou (např. watt erg/s) a také převod v rámci jedné jednotky posunem řádu (např. nanohertz megahertz). Samotný převod je velmi jednoduchý. V levé části okna stačí vybrat, z jaké jednotky se převádí, v pravé části pak jednotku cílovou. Nakonec již zadáte údaj, jenž se má převést. Relace převodu jsou seřazeny do 36 logických skupin (např. frekvence, stupně, radiace). K dispozici je též systémový kalkulátor a funkce převodu čísla v rámci různých číselných soustav (např. desítkové číslo 489475 se zapíše do pětatřicítkové soustavy, jako "AHOJ"). Program je přehledný a jednoduchý, jediný problém bude pro českého uživatele umět nazvat potřebnou funkci a jednotku v angličtině.

Versaverter

Převod jednotek napříč soustavami

Velikost souboru: 1,46 MB

Domovská stránka: pawprint.net/vv

Licence: freeware

voFCE 1.2

Jednoduchý program voFCE slouží pro vykreslení matematických funkcí, přesněji funkcí jedné proměnné. Program umí vykreslit funkce logaritmické, exponenciální, polynomické, goniometrické (včetně cyklometrických a hyperbolických), dále funkce signum, absolutní hodnotu a další. Kromě funkcí jednoduchých zvládá vykreslit i jejich kombinace (např. y=cos(x)*cosh(2*x)). Maximální počet funkcí v jednom grafu je deset, funkce jsou barevně odlišeny a jejich barvu lze individuálně měnit. Zobrazenou funkci je možno vytisknout, exportovat do formátu JPEG či BMP. Po ploše grafu se dá libovolně posouvat, lze odečítat hodnotu funkce v bodě, je možno měnit měřítka os. Možnost změny měřítka os uživatelem přináší ovšem i jedno velké omezení programu při volbě "špatného" měřítka se může stát, že se zobrazovaná funkce špatně vykreslí. Například při nadměrném měřítku se protnou jednotlivé periodické části funkce tangens, což je samozřejmě nesmysl. Program voFCE jistě leckomu dobře poslouží, jen je potřeba, aby uživatel znal omezení tohoto programu.

voFCE 1.2F

Program na vykreslování průběhů funkcí

Velikost souboru: 1,18 MB

Domovská stránka: www.volny.cz/vofce

Licence: freeware

Resource Hacker 3.2.9

Program Resource Hacker je ideálním pomocníkem pro ty uživatele, jež se chtějí dozvědět trochu více o svých aplikacích, či si je chtějí trochu přepracovat k obrazu svému. Co tedy Resource Hacker umí? Program dokáže zobrazit, editovat, případně mazat zdroje ve spustitelných 32bitových aplikacích. Pokud například nejste spokojeni s úvodním obrázkem, jenž se zobrazí při spouštění oblíbené aplikace, stačí si pomocí Resource Hackeru najít příslušný obrázek dané aplikace, nakreslit si vlastní a ten pomocí Resource Hackeru v aplikaci vyměnit za původní. Máte pocit, že některé zdrojové části programu jsou zbytečné, že je daná aplikace vůbec nepoužívá? Pomocí Resource Hackeru máte jedinečnou šanci to napravit. Taktéž si můžete měnit i ikony u svých souborů.

Resource Hacker je opravdu zajímavý program, který však není pro každého. K jeho používání je přeci jen potřeba vědět o systému trochu více.

Resource Hacker 3.2.9

Extractor programových zdrojů

Velikost souboru: 533 KB

Domovská stránka: rpi.net.au/

ajohnson/resourcehacker

Licence: freeware

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0608

AMP Font Viewer

Pokud často pracujete s různými fonty, ať už v grafickém programu či editoru textových souborů, zcela jistě si v nich potřebujete udělat pořádek. Utilita Font Viewer vše velmi pěkně zajistí. Po jejím spuštění se vám objeví obrazovka, v níž vlevo máte seznam nainstalovaných fontů (fonty, které jsou zavedeny v operačním systému počítače a může je využívat jakýkoliv program) a vpravo náhledové okno, do něhož můžete vložit jakýkoliv text (pro našince doporučuji přidat písmena s háčky a čárky, abyste poznali, zdali je font v české lokalizaci). Samozřejmě si u náhledového textu můžete vybrat barvu písma, jeho velikost, či má-li má být vykresleno kurzívou (nakloněný text), tučné či podtržené. Aby těch možností nebylo málo, můžete si fonty nechat dokonce zobrazit v jednom náhledovém okně, kde je můžete seřadit do kategorií. Pokud se vám do ruky navíc dostala zajímavá sbírka, program vám umožňuje si dané sady prohlédnout a později samozřejmě nainstalovat (zavádějte si rozumný počet fontů, velké množství v systému dělá obvykle problémy).

AMP Font Viewer 2.55

Prohlížeč fontů

Velikost po instalaci: 475 KB

Domovská stránka: go.to/ampsoft

Licence: freeware

Listy and Scratchy

Po jednoduché a rychlé instalaci programu se vám otevře velmi pěkné okno, do kterého můžete velmi snadno zapisovat poznámky. Horní panel je přehledný a obsahuje jen ty nejdůležitější pomůcky, jako jsou nástroje pro práci se schránkou, nastavení, ikonka pro vložení aktuálního času a datumu, a samozřejmě ikonka pro minimalizaci programu do systémové lišty. Pokud si navíc vyberete ikonku knížky, zobrazí se vám okno aplikace Listy, jež slouží organizování úkolů. Ovládání aplikace Listy je také velmi nenáročné stačí jednoduše vložit jednořádkový text a přidat ho. Potom můžete úkoly mezi sebou posouvat dle vašich představ. Zde bych měl jen jednu výtku, jež směřuje k tomu, že aplikace nový úkol vždy přidá nahoru, někomu by ale přišlo více logické nové úkoly přidávat dolů pod ostatní. Nakonec bych chtěl upozornit na asi největší nevýhodu programu, která tkví v absenci automatického ukládání zadaného textu, takže si dávejte pozor, protože všechny nově zaznamenané poznámky musíte pečlivě uložit.

Listy and Scratchy 1.29

Utilita pro organizaci poznámek a úkolů

Velikost po instalaci: 153 KB

Domovská stránka: publish.uwo.ca/~dvanders/scratchy.html

Licence: shareware, registrace 5 USD

ImageNavigator

V případě, že se nechcete ztratit v nepřeberném množství obrázků různých grafických formátů uložených na vašem disku, budete muset použít nějaký program, jenž vám umožní udělat si v těchto souborech pořádek. K tomuto účelu je zde ImageNavigator, jenž vypadá podobně jako standardní Průzkumník, s tím rozdílem, že v pravém okně jsou zobrazeny náhledy obrázků. Mnohem zajímavější ale je celoobrazovkový režim (náhled se roztáhne přes obrazovku), který je perfektně propracovaný. Při celoobrazovém režimu se vám totiž objeví velmi zajímavé menu vidíte v něm zmenšeninu obrázku a v ní je červený rámeček, označující právě zobrazenou část. Samozřejmě můžete tímto rámečkem i celým obrázkem pohybovat do všech směrů. Aby toho nebylo málo, v menu máte navíc možnost celý obrázek jakkoliv otočit, přiblížit či oddálit. Přecházet na další a předchozí obrázky můžete samozřejmě pomocí kurzorových šipek, nebo pomocí mezerníku (následující) a klávesy BackSpace (předchozí).

Image Navigator 3.1

Jednoduchý prohlížeč obrázků

Velikost po instalaci: 340 KB + knihovny

Domovská stránka: www.vimas.com

Licence: freeware

AMP WinOff

Program WinOff je určen pro plánované vypínání systému. Svoji konkurenci deklasuje hned několika vlastnostmi, jež stojí za pozastavení. První možností, jak naplánovat ukončení Windows (doporučený způsob vypnutí počítače), restartovaní počítače, odhlášení ze systému či fyzické vypnutí počítače (systém se neukončí, od počítače se pouze odpojí napájení, podporuje pouze Windows NT/2000), je vypnutí počítače v zadaný čas a den. Druhou možností je vypnutí počítače po uplynutí zadaného času v minutách. Nakonec můžete počítač vypnout, pokud zatížení procesoru stoupne nad zadanou hodnotu (zatížení procesoru se udává v procentech) trvale po určitou dobu (doba se zadává v sekundách). To by možná byly skoro standardní funkce, ale program obsahuje mnohem více důležitých možností, jako je třeba upozorňovací obrazovka před vypnutím systému, možnost minimalizace do systémové lišty či zobrazení speciálního okénka, kde můžete třeba vidět čas, který zbývá do vypnutí počítače, což rozhodně není standard.

AMP WinOFF 3.0

Utilita pro plánované ukončení Windows

Velikost po instalaci: 409 KB

Domovská stránka: go.to/ampsoft

Licence: freeware

HTML Text Gradient Designor

Svou webovou stránku má dnes již lecjaký uživatel internetu. Postup při vytváření stránek začínajících uživatelů je většinou celkem "zajímavý" na jedné pěkné stránce se vezme kus tohohle kódu, na další kus tohohle a je z toho cosi, čemu se dá říkat amatérsky vytvořený web. Ale proč nemít něco svého, opravdu originálního? Co třeba takhle barevný přechod v nápisu bez použití pomocného obrázku, což se na stránkách jen tak nevidí. Technicky se tento kousek provede celkem jednoduše prostě zajistíte, aby každé písmeno mělo jinou barvu. Provádět tento úkon ručně by bylo značně nepohodlné, ale když už k tomu máte program, tak proč ne. Pro vytvoření barevného přechodu potřebujete do programu zadat jen pár údajů, jako je třeba použitý font, velikost písma, text, ale hlavně barvy, jež budou tvořit barevné přechody. Po zadání těchto údajů pak stačí jednoduše kliknout na tlačítko "GO", jež zajistí vygenerování příslušného HTML kódu. Vytvořený kód pak již stačí vložit na určené místo ve stránce a máte efektní barevný grafický prvek.

HTML Text Gradient Designor

Program pro vytváření barevných přechodů pomocí HTML

Velikost po instalaci: 363 KB

Domovská stránka: members.xoom.com/VikingSoft/

Licence: freeware

vSubst

Vzpomínáte si ještě na dosovou verzi programu SUBST, který umožňoval přiřadit jakémukoliv adresáři písmeno nějaké diskové jednotky? Verze tohoto postrádaného pomocníka pro Windows je pak zcela jistě pro řadu uživatelů velkým přínosem. vSubst totiž umožňuje přiřazovat adresářům písmena disků přímo za běhu Windows, a rovněž můžete disky za běhu také odpojovat. Systém připojování a odpojování virtuálních disků je vlastně obdobný jako při připojení vzdáleného adresáře. Dokonce lze po kliknutí na tlačítko "Permanent..." zajistit, aby se disk připojil i při příštím startu Windows. Mnozí uživatelé také ocení možnost ovládat program pomocí zadávání parametrů v příkazové řádce. Protože vše funguje jenom pod Windows, která mají implementovány tyto funkce, program není rezidentní (trvale spuštěný na pozadí), což mu dovoluje uvolnit cenné systémové prostředky. U této utility také oceňuji to, že je velmi malá (30 KB), což je užitečné, pokud si nadefinujete permanentní připojení, kdy se prográmek musí spustit při každém startu Windows.

vSubst v1.5

Utilita pro tvorbu virtuálních disků ze složek

Velikost po instalaci: 30 KB

Domovská stránka: ourworld.compuserve.com/homepages/Thomas_Bigler/

Licence: freeware

Ftp2Mail

Prvním, a asi nejdiskutovanějším faktorem, na němž záleží rychlost stahování souborů z internetu, je rychlost vašeho připojení. Pokud se připojujete přes modem, rychlost vašeho připojení se bude pohybovat kolem 5 KB/s. Bohužel je docela možné, že rychlost vzdáleného serveru je např. pouze 0,1 kilobajtu za sekundu. V tuto chvíli se vám může hodit utilita Ftp2Mail, jež vám zadaný soubor stáhne a pošle na váš e-mail. Soubory, které se mají stahovat, můžete do programu zadávat ručně, stejně jako můžete importovat jejich seznam z textového souboru. Velmi zajímavá je navíc funkce automatického monitorování schránky (Auto process), která v případě, kdy do schránky zkopírujete adresu souboru, okamžitě odešle tuto adresu na domovský server, který zadaný soubor stáhne a pošle ho na určený mail. Tento "fígl" je velmi užitečný, pokud máte například internet v práci, ale surfujete doma, takže si soubory automaticky necháte zaslat do práce. Na závěr bych chtěl upozornit na to, že většina "freemailů" dovoluje maximální velikost jedné zprávy 5 MB. Jako server SMTP můžete v programu zadat například adresu smtp.atlas.cz.

Ftp2Mail

Program pro stahování souborů e-mailem

Velikost po instalaci: 188 KB

Domovská stránka: members.xoom.com/dd_software

Licence: freeware

Universal Converter

Nejen u počítačů, ale i v běžném životě bývá často problém s metrickými jednotkami. Mnoho parametrů se totiž udává v americké soustavě jednotek, která je pro většinu lidí takřka nesrozumitelná. Snad nejčastěji používanou americkou mírou v počítačích jsou palce (anglicky inch). V palcích se udává takřka vše, od úhlopříček monitoru (například 15 palců) po velikost diskových jednotek v počítači (3,5" nebo 5,25"). Standardně používaných jednotek je samozřejmě víc, jako například teplota ve ?F místo ?C. Všechny tyto parametry bývají běžně uváděny v různých anglicky psaných manuálech či odborných textech. Pokud se vám zdá zbytečné brát si do ruky kalkulačku a tabulku určenou pro převod jednotek, zcela jistě oceníte aplikaci Universal Converter, jež obsahuje několik skupin jednotek seřazených do kategorií (teplota, objem, povrch, délka, váha a rychlost), mezi nimiž můžete bez problému převádět americké jednotky na evropské i naopak. Ovládání programu je navíc velmi jednoduché. Jediná vada, jež se mi zdá u tohoto typu programu dosti podstatná, je absence češtiny, takže lidé, kteří neznají anglické názvy jednotek, budou utilitu hůře využívat.

Universal Converter 1.01

Jednoduchý převodník jednotek

Velikost po instalaci: 163 KB

Domovská stránka: noeld.com

Licence: freeware


Kutilem ve Windows - Pracovní plocha a schránka

Martin Koníček

CapTime 1.42

members.nbci.com/imkobi

CapTime je velmi zajímavá utilita, jež umožňuje poněkud neobvyklou věc. K názvů všech oken (nápis na modré liště, pomocí níž můžete přemístit většinu programů) lze přidat aktuální čas, datum a dokonce i jakýkoliv text. Kdyby to nestačilo, můžete u jakýchkoliv oken mazat či nahrazovat text tím, že jej přidáte do kolonky "Remove\Replace". Například pro změnu textu "Tento počítač" na "PC" musíte do kolonky zadat: "Tento počítač>>>PC". Zajímavé ale je, že ke změně titulku okna dojde pouze tehdy, je-li aktivní. V případě, že se přepnete do jiného programu, vzhled předchozího okna se vrátí do původní podoby, což nemusí být vždy chtěné. Program samozřejmě můžete minimalizovat do systémové lišty vedle hodin nebo skrytě spustit pomocí parametru "/noicon". Použití utility je určitě všestranné můžete ji využívat jak pro zábavu (jak by se asi tvářil váš kamarád, kdybyste mu k názvu všech ikon přidali text "Aktuální soubor nelze uložit"), tak pro vlastní potřebu (například lepšího zobrazení času).

ClipHist 1.0.0.1

radad.xoasis.com

Jistě to znáte do schránky neustále kopírujete texty, jež automaticky vymažou předešlý obsah schránka je "jednomístná". Tento problém se už snažil vyřešit kancelářský balík Office 2000, v němž máte k dispozici více schránek. Ty se ovšem hodí v celých Windows. Utilit, které tento problém řeší, je zcela jistě mnoho, ale jen malé množství se jich dá reálně používat. Pokud chcete, aby program běžel na pozadí, musí splňovat několik nejdůležitějších nároků, jako je třeba malá velikost, nízké zatížení procesoru a bleskurychlý, pokud možno neviditelný start. Všechny tyto nároky naprosto splňuje ClipHist, jenž na první pohled funguje transparentně. Dokud jeho funkcí nevyužijete, schránka vlastně funguje normálně. Pokud se rozhodnete vrátit se k předchozímu obsahu schránky, stačí prostě pravým tlačítkem kliknout na ikonku v systémové liště a vyvolat nabídku programu. Zde se vám v menu "History" zobrazí všechny předešlé stavy schránky, ke kterým se můžete jednoduše vrátit. Velmi zajímavé navíc je, že je-li ve schránce delší blok textu, zobrazí se vám u něj i počet znaků. To vše je zdarma a v jednom spustitelném souboru o velikosti 130 KB.

SmallPea ClipEditor Version 3.0

smallpea.tripod.com/clipeditor

Jistě znáte standardní součást Windows, jež se jmenuje Prohlížeč schránky. Tato jednoduchá aplikace vám umožňuje jednoduše nahlížet aktuální obsah schránky, ale už jej nelze dále upravovat. Ke zpracování obsahu schránky (pouze textu) je tu ClipEditor. Po jeho spuštění se vám objeví jednoduché okno, kde můžete upravovat aktuální text, jejž schránka obsahuje. Do ní pochopitelně můžete importovat text, jenž je uložen v textových souborech, také můžete totéž udělat i opačně, takže není problém uložit obsah schránky do textového souboru. Velmi zajímavou funkcí je rovněž možnost otevřít okno internetového prohlížeče s URL adresou, která je právě uložena ve schránce.

Recycle Bin Changer 1.0

members.xoom.com/black_mantis

Jistě vás už někdy napadlo změnit tu "otravnou" standardní ikonu vašeho odpadkového koše. S touto utilitou to pro vás bude hračka prostě si vyberete nějakou ikonu, která bude zobrazena při plném/prázdném odpadkovém koši, a jednoduše stiskněte tlačítko "Apply" (Použít). Stejně tak si můžete změnit zvuk, jenž vám bude přehrán při vysypání odpadkového koše. I když se všechny tyto údaje dají ve Windows 98 už snadno změnit, program vám je nabídne jednoduše pod jednu střechou, což určitě potěší. Navíc spolu s utilitou dostanete hned několik pěkných ikon odpadkového koše, které se vám budou určitě hodit.

Internetové tipy

www.plnehry.cz

V rubrice Nebojte si vyzkoušet jste si nyní mohli všimnout mnoha plných her, jež jsou volně šiřitelné. Narazil jsem na ně právě na těchto stránkách, které provozuje firma BonusWeb. Asi nejzajímavější vlastností stránek je to, že se na nich každý den (a to dokonce i o prázdninách) objevuje jedna nová hra.

www.programfiles.com

Tato stránka jako obvykle obsahuje spoustu volně šiřitelných a sharewarových produktů, přičemž je to skoro neuvěřitelné, ale u každého produktu je k dispozici náhled, což určitě řadu uživatelů potěší. Vzhled stránek je velice pěkný a přehledný, obsah je také dosti obsáhlý. Navíc jsou zde k dispozici programy i pro operační systém Linux.


Nebojte se vyzkoušet - Zahrajte si!

Martin Koníček

Action SuperCross 1.1

ourworld.compuserve.com/homepages/balazs/across.htm

Pokud se chcete vydat motorkou po neuvěřitelných terénech, musíte zcela jistě vyzkoušet hru Action SuperCross. I když grafika hry je velmi stařičká, hratelnost je doslova neuvěřitelná, a navíc díky horší grafice jsou nižší hardwarové nároky, kde vám bude stačit postarší PC 486 s 8 MB RAM. Cíl hry je vcelku jednoduchý. Nejdříve musíte na motorce sesbírat všechna jablíčka v daném "levelu". Pokud seberete všechna jablíčka, stačí projet přes kytku, která vás zavede okamžitě do další úrovně. Aby to nebylo vše tak snadné, motorka je poněkud podivná, spíše bych řekl až moc. Nejenže přední i zadní kolo se může vytáhnout téměř do neomezené vzdálenosti (divili byste se, jak je možné motorku roztáhnout), ale i síla potřebná ke zvednutí předního kola je takřka nulová. Stejně tak jezdec pouhým máváním rukama dělá doslova divy dokonce i když se motorka převrací, pokud párkrát zamáváte, nebezpečí je to tam. Motorka navíc spolu s téměř celým vaším tělem může procházet zdí. Jediná věc, jež se nesmí zdi dotknout, je vaše hlava. Pokud se tak stane, budete si muset aktuální "level" zopakovat, do čehož se určitě nikomu nechce. Ale abych zbytečně nepomlouval i přes všechny neduhy je velmi pravděpodobné, že vás hra doslova vtáhne do děje na prvních pár úrovních, jež jsou v sharewarové verzi k dispozici.

Zetrix v2.0

www.gx3d.com

Pokud si myslíte, že vás mánie typu Tetris už nemůže v žádném případě chytit, zkuste Zetrix. Princip Zetrixu a Tetrisu je naprosto shodný jedná se tedy o to, že musíte správným natočením a umístěním různých útvarů složených z několika kostiček složit celou vodorovnou řadu, jež se posléze vymaže, a tím se uvolní místo pro další kostičky na obrazovce. Hru prohrajete tehdy, nemůže-li žádná kostička dopadnout do pole, protože je zaplněno. U Zetrixu je ale velmi milé to, že je to opravdu velmi propracovaná varianta Tetrisu. První věcí, které si zcela jistě všimnete, je velmi pěkné grafické zpracování, jež působí dojmem, že kostičky jsou trojrozměrné. Po zaplnění jedné řady se tato jednoduše nevymaže, ale efektně vybuchne. Velmi zajímavá je také možnost hrát hru ve dvou či více, a to jak na jednom počítači (obrazovka je rozdělena na dva svislé pruhy), tak na síti pomocí protokolu TCP/IP nebo IPX/SPX. Pokud si při hře navíc chcete přehrávat "empétrojky", stačí je pouze přetáhnout na ikonku programu. Stejně tak můžete přetáhnout rovnou celý "playlist" s příponou M3U (vytváří například WinAmp). Podle mého názoru se tedy jedná o velmi zajímavou alternativu.

Speedway

www.wildtangent.com

Hra, jež by simulovala závody, byla 3D a fungovala v okně prohlížeče Internet Explorer 4 a vyšším, to tu často nebývá. A když je něco takového zadarmo, udělá to dvojí radost. Ale k věci po spuštění hry se rozbalí veškeré její komponenty do adresáře TEMP, a to za pár vteřin. Hned nato se vám spustí okno s prohlížečem, v němž se zobrazí logo Speedway. Když na ně kliknete, hra se okamžitě spustí v novém okně prohlížeče, a to dokonce s podporou DirectX (zde bych chtěl upozornit na nutnost vlastnit 3D grafickou kartu). Po vybrání typu hry, a to buďto Time trials (hrajete sami na čas) nebo Match trials (hrajete s protivníkem), si můžete zvolit auto (na výběr máte ze tří modelů), pak jste dotázáni na potvrzení místa závodu (zde se o výběr nejedná, místo závodu máte pouze jedno), a nakonec se můžete dát do hraní. Grafika hry je docela snesitelná a rychlosti se nedalo nic vyčíst ani na procesoru Duron 600 MHz s průměrnou grafickou kartou. Co se týče kvality zvuků, o té bych raději pomlčel, protože zvuk auta mi připomíná spíše porouchaný vysavač, což se však u tak malé hry (instalátor je velký neuvěřitelné 3 MB) dá očekávat. Asi nejlepší vlastností programu je to, že nevyžaduje žádnou instalaci a na disku si "ukousne" jen pár megabajtů, takže nebude určitě překážet na žádném počítači.

Soko 1.1

plaza.v-wave.com/mark

Složité akční hry a strategie většinou nemívají u pracovitých uživatelů dlouhého trvání, protože pokud chcete hrát hru při práci, těžko ji můžete neustále ukončovat či přerušovat. Právě na to myslí hra Soko, kde na čase vůbec nezáleží a okénko hry je opravdu velice malé, což z ní dělá populárního nástupce standardních "min" ve Windows. Cíl hry je vcelku prostý jako malý človíček musíte přesunout různobarevné bedničky na vyznačená místa. Aby to nebylo zbytečně jednoduché, ve vaší cestě je umístěno mnoho překážek, které vám brání v posunování nákladu. I když hra nevytváří nový žánr (tato logická forma existuje v mnohém provedení), přeci jen přináší nové nápady. Aby toho nebylo málo, ke hře je přiložen velmi pěkný editor "levelů", jejž by měl zvládnout ovládat i mírně pokročilejší uživatel. U tohoto typu hry je také velmi zajímavá tabulka skóre, sestavená nejen na základě dosaženého stavu, ale i dle vynaloženého času k dokončení hry, potřebného počtu tahů, počtu kroků, které jste vzali zpět, a počtu restartů hry.

§§§§§


Malý upgrade s velkým číslem – Borland Jbuilder 5

Jaromír Luhan

c01p0609

Kroky marketingových stratégů jsou nevyzpytatelné. Někdy se objeví podstatná novinka a číslo verze produktu se nezmění, jindy je tomu přesně naopak. Nový JBuilder s pořadovým číslem 5 patří spíš do druhé kategorie, i když řada novinek určitě stojí za povšimnutí.

JBuilder jako takový se stal již rutinně mulitplatformní záležitostí, takže si na své přijdou programátoři pod Windows, Linuxem i Solarisem. Tomu odpovídá i obsah distribuční krabice, ve které najdete vedle instalačního CD a tradičních Companion Tool s produkty třetích firem už jenom instalaci InterBase 6 (samozřejmě pro všechny zmíněné platformy). Zmizela cédéčka se staršími verzemi C++ Builderu a Delphi, které naopak multiplatformní nebyly. Uvidíme, jestli se k nim Borland vrátí v některé z příštích verzí.

S přehledem novinek bych začal klasicky u uživatelského rozhraní. Určitě si povšimnete, že původní logo programu masivní kovové písmeno J zavěšené na jeřábu bylo nahrazeno vzdušným surferem letícím na krabici s programem. Nečekejte však, že "odlehčené logo" přináší lehčí či výrazně rychlejší JBuilder. Chcete-li si opravdu zalétat, přidejte tradičně co nejvíce paměti, a ani pak to nebude úplně frčet, protože Java je přece jenom docela slušný moloch.

Samotné IDE doznalo vedle celé řady méně podstatných inovací typu zvukového oživení různých událostí (vhodné zejména díky dlouhým kompilacím) nebo obarvení chybových hlášení také rozsáhlejší změny, kupříkladu elegantního začlenění správy zdrojů projektu přímo do prostředí programu. Širší pozornosti se dostalo operačnímu systému Mac OS X co naplat, internetem brousí i uživatelé počítačů Apple. Šikovnou drobností je, že editor dokáže automaticky ošetřit konce řádků podle toho, pro jakou cílovou platformu právě píšete.

Vylepšena byla také sada průvodců. Setkáte se jak s novými přírůstky kupříkladu JMS wizard vám pomůže při práci s Java Message Service, EAR wizard zase s balíky enterprise aplikací tak i s vylepšeními (například Project wizard pracuje lépe s cestami projektu).

Rozšířena byla sada průvodců a funkce okolo Entity Bean Modeleru, kde nyní najdete třeba průvodce pro vytvoření testovacího klienta pro testování vzdálených metod. Modeler sám lépe spravuje schémata, upravuje mapování metadat na javovské datové typy a umožňuje definovat směr propojení JavaBeans.

V oblasti samotné správy Enterprise JavaBeans byla aplikována podpora následujících aplikačních serverů: Borland AppServer 4.5, WebLogic 6.0 Server a WebSphere 3.5 Server. Pro jednotlivé servery jsou k dispozici individuální prohlížeče vlastností, tudíž se k nim dostanete snáze než dříve. Doplněny byly nové komponenty EJB DataExpress, které lépe zprostředkují propojení entity beans s datovými objekty DataExpress.

Asi nejrozsáhlejší změny čekají na vývojářské týmy. Široká podpora týmové spolupráce svědčí o tom, že JAVA již dávno přestala být hračkou na oživení webových stránek a že se používá i k tvorbě opravdu rozsáhlých projektů. Zejména přehledná rozdílová stránka, která může být synchronizována s obsahem panelu historie, značně usnadní zkoumání změn ve zdrojovém textu. Uživatelé verze Enterprise mohou pak volit mezi jedním ze tří podporovaných systémů správy verzí vedle standardně dodávaného systému CVS jsou to nově externí systémy Rational ClearCase a Visual SourceSafe od Microsoftu. U všech tří systémů dostanou pak správu verzí s plnou parádou.

Na závěr jsem si nechal dvě velmi populární oblasti. První z nich je podpora XML. Tento fenomén současné doby nemůže v JBuilderu chybět, takže uživatelé verze Professional mají k dispozici nástroje a funkce, které jsou určeny k vytváření, validaci a prezentaci XML dokumentů, zatímco uživatelé verze Enterprise dostávají navíc podporu datově orientovaných funkcí, programové manipulace s těmito dokumenty a databázové rozhraní pro XML. O ulehčení práce se stará také speciální sada průvodců.

Druhou, neméně důležitou oblastí je vývoj aplikací pro web. Ta se samozřejmě dočkala řady podpůrných nástrojů, kupříkladu podpory konceptu WebApp nebo speciálního grafického editoru určeného pro úpravy popisných souborů web.xml distribucí. Aplikace mohou být nyní distribuovány ve speciálním archivním formátu WAR, a pomocí nové záložky s názvem Web může vývojář snadno nastavovat vzhled svých aplikací.

JBuilder podporuje i novou technologii firmy Sun Microsystems s názvem Java Web Start. Tato technologie dovoluje startovat jakýkoliv JAVA aplet nebo aplikaci přímo z odkazu na webové stránce. Novinkou ze světa servletů je možnost vytváření filtrových a naslouchacích servletů podle specifikace Servlet 2.3 pomocí speciálního průvodce. A pokud se webové aplikace teprve učíte, určitě najdete hodně inspirace ve třech nových speciálních ukázkových aplikacích, které vám ukáží názorně zejména spolupráci servletů s objekty JDatastore.

Tolik tedy nový JBuilder. Samozřejmě, že tak rozsáhlý a extrémně různorodý softwarový balík se nedá detailně popsat v jedné recenzi. Jeho schopnosti jsou skutečně nedohledné a troufám si říct, že i u samotného Borlandu se najde jenom velice málo lidí, kteří znají důvěrně všechna jeho zákoutí a orientují se ve změti zkratek, akronymů a technologických termínů, kterými skutečně obsáhlá dokumentace jenom přetéká. Na druhou stranu však stačí znát i zlomek toho všeho, aby byl člověk schopen s jeho pomocí a bez velkých obtíží vykouzlit spoustu užitečných věcí.

Borland JBuilder 5

rovnocenný nástroj pro různé platformy

vylepšený soubor průvodců

podpora XML

rychlost

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2, shop.borland.cz

Cena: 36 990 Kč (Professional)

§§§§§


Správce Office 7 – Evidence vybavení

Vladimír Vondráček

c01p0612

Každoročně se ve větších firmách dělá takzvaná inventura majetku, což obnáší nějakého člověka, který obchází všechna pracoviště a odškrtává si v seznamu nalezený majetek. Takovýto postup je pochopitelný a nevyhnutelný dejme tomu u skříní a stolů, méně už u počítačů, zejména jsou-li tyto zapojeny do lokální sítě.

Program Správce Office umožňuje ušetřit kroky inventárníka a nervy zaměstnanců při dohledávání v posledním šuplíku zapomenutého a tři roky nefunkčního hard disku, který ještě nebyl ze seznamu odepsán.

Zpracování evidence na počítači jistě není novinkou. Tvůrce programu vsadil na již vymyšlené prostředí Visual FoxPro, které je však výborně obaleno do výkonného kódu, takže prakticky nikde neprosákne. Tím mám na mysli v některých (jiných!!) programech se občas zjevující záhadné hlášky v cizím jazyce, jež zhusta vyústí v řadu přesčasových hodin kvůli ztrátě dat. S touto situací se ve Správci při běžné práci nesetkáte.

Správce je tvořen základním serverovým modulem, který spravuje tabulky s evidenčními údaji a také slouží k přímé editaci tabulek. Dále je k dispozici klientská část, jež k serveru přistupuje pomocí jednotného rozhraní a umožňuje spolu s řízením přístupu jednotlivým uživatelům data prohlížet, zadávat nebo editovat.

Samotná práce s programem se dělí na několik základních fází. První z nich je instalace systému, která vyžaduje správnou konfiguraci serverové části a síťového prostředí a instalaci klientských modulů. Pro tuto část, jež je přece jen náročnější, je k dispozici slušně zpracovaná příručka, podle níž je schopen provést nastavení i zkušený laik. Po této nejdůležitější a nejošemetnější části nastává druhá, spojená s plněním databáze základními daty. Vzhledem k propracovanosti uživatelského rozhraní je tato partie zvládnutelná jakýmkoliv gramotným (počítačově) člověkem. Konečně poslední částí je rutinní provoz, který probíhá naprosto příjemně, pokud byly dobře zvládnuty předchozí fáze.

Poněkud snazší je implementace aplikace do prostředí čerstvě vznikající organizace, kde je dobře známo, co se kupuje, jaká jsou sériová čísla jednotlivých komponent, případně jaký software byl nainstalován. Většinou se ale bude Správce nasazovat do již existujícího prostředí, kde je přece jen obtížnější požadované údaje získat. Těžko si lze představit, že někdo bude otevírat všechny počítače a zjišťovat, jaké sériové číslo má základní deska. Pro tento účel je na distribučním médiu program HW Scan, který umí konfiguraci počítače zjistit "zvnějšku" a při síťové instalaci i na dálku. Zjištěná data pak odešle na server v takové formě, že jsou přímo zařazena do databáze. Vzhledem k pohodlnosti takovéhoto řešení nepřekvapí, že ve Správci je i modul SW Scan s analogickou funkcí pro nainstalovaný software.

Shrnutí je jednoduché: chcete-li se ve své firmě zbavit problémů s evidencí počítačového vybavení, pak Správce Office je řešení pro vás. Budete-li na to ovšem mít.

Správce Office 7

možnost vzdáleného skenování počítačů

konzistentní zpracování

cena

K recenzi poskytla firma: Micos Software, www.micos-sw.cz

Cena: 4 700 Kč (bez DPH) pro samostatný program Správce. Až 76 950 Kč za komplet pro instalaci na více než 750 stanicích.


O&O Defrag 2000 a V.2 - defragmentace disku

Vladimír Vondráček

Jistě mnozí uživatelé systému Windows vědí z vlastní zkušenosti, že se jejich oblíbený operační systém během používání poněkud zpomaluje. Zkušenější vědí, že jednak se zapisuje řada nových informací do registrů, které je následně třeba spravovat, a druhým důvodem zpomalení je častá práce s diskem, za níž stojí fragmentace souborů. Produkty firmy O&O Software GmbH pomáhají řešit problém druhý, s roztříštěností souborového systému.

Pro připomenutí zopakuji, že k fragmentaci souborů dochází, jestliže jeden soubor je během času měněn a mezi jednotlivými změnami je na disk zapisován soubor jiný. Příkladem by mohlo být vytváření log-souborů během práce s počítačem. Nebo běžná kancelářská práce s počítačem, během níž uživatel pracuje střídavě s tabulkovým procesorem, textovým editorem, e-mailovým klientem a zejména s internetem. Zde je na problém zaděláno. Řešení je nasnadě, totiž napravit soubory rozhárané po celém disku a střihnout jim solidní fazónu.

Program O&O DEFRAG přichází celkem ve třech modifikacích. První z nich, verze 2000 Professional Edition, je zaměřena spíš na domácí uživatele. Je jednouživatelská a funguje pod operačními systémy Windows NT 4.0 Workstation (SP2) a Windows 2000. Druhá je pak určena pouze pro operační systém Windows NT 4.0, ale nejen pro verzi Workstation, nýbrž i Server. A konečně verze 2000 Network Edition, jak název napovídá, je určena pro síťové prostředí Windows NT. Tato verze umožňuje nainstalovat prostřednictvím Windows NT 4.0 Serveru nebo Windows 2000 Serveru defragmentační program na počítače v síti.

Práce všech verzí je prakticky shodná. Pomocí jednoduchého rozhraní přivede uživatele přímo k cíli, tedy ke zrychlení práce operačního systému. Program nabízí v podstatě jen tři možnosti, jak se k uspořádání na disku postavit. První z nich je nechat provést analýzu diskové oblasti, která určí, co a jak je na disku uloženo. Druhá je provést kontrolu disku z hlediska integrity dat na něm uložených, obdoba známého Scandisku. Konečně poslední výkonnou součástí je vlastní defragmentace dat. Jak je tedy patrné, aplikace je to uživatelsky nenáročná.

Samotný proces, zejména jeho rychlost, je přirozeně silně závislý na objemu zpracovávaných dat a jejich stavu. V mém případě nebyl disk nijak významně fragmentován, proto byla celá operace záležitostí vteřin. Dá se předpokládat, že při větším objemu dat by proces trval déle. Těžko by ale dosáhl několika hodin jako na některých konkurenčních defragmentátorech :-). Aplikace umí pracovat se souborovými systémy NTFS a FAT, tedy nativními formáty pro Windows NT. Užitečnou věcičkou je i možnost zjistit, co se kde v které části disku nachází za soubory pomocí kliknutí v okně s informacemi o disku.

O&O Defrag 2000 a V.2

rychlost

zjišťování obsahu diskových clusterů

nefunguje ve Win 9x

není lokalizován

K recenzi poskytla firma: O&O Software GmbH, www.oo-software.com

Cena: Jednouživatelská licence verze 2000 Professional Edition 64,90 EUR


Zetafax 7 - Faxování z PC

Vladimír Vondráček

I v dnešní době e-mailů a jiných forem internetové komunikace má fax svoje místo v předávání informací. Zmiňme se například o možnosti ověřit autenticitu (příznivci elektronického podpisu jistě pochopí) nebo doručení grafické informace na místo, kam internet nedosáhne. Faxová komunikace se dokonce nezdá být ani na ústupu, proto přichází firma Equisys s faxovým řešením pro počítačové sítě, se Zetafaxem.

Myšlenka je poměrně jednoduchá. Dnes je již vcelku běžné, že ve firmě jsou počítače propojeny pomocí lokální sítě. Zdá se ale poměrně neekonomické vybavovat každého pracovníka faxovým přístrojem odpovídající kvality, nebo alespoň faxmodemovou kartou. Mnohem elegantnější je vybavit kvalitní faxovou kartou (kartami, podle provozu) jeden počítač a na něj nainstalovat faxový Zetafax server. Na ostatní počítače v síti je třeba nainstalovat příslušný klientský software, a hotovo. Odteď může kdokoliv na lokální síti odeslat fax prostřednictvím svojí síťové karty.

Takováto situace by mohla svádět kteréhokoliv ze zaměstnanců, aby faxovali nadmíru a zbytečně, čímž by rostly náklady. Proto je systém Zetafax vybaven solidní správou uživatelů, kde je možné nastavit jednotlivým osobám přesná práva např. na časy odesílání zpráv. Faxový server identifikuje uživatele podle jejich jména a hesla, takže je dokumentována činnost každého zaměstnance.

Vlastní odeslání zprávy je možné přímo z aplikací MS Office, kde je faxové rozhraní uvedeno jako další tiskárna. Pro převedení dokumentu do faxupříjemného formátu je třeba propasírovat jej skrz renderovací utilitu, která je také uživatelsky lehce zvládnutelná. Poté stačí již jen kliknout a zpráva je zařazena do fronty k odeslání na Zetafax serveru.

Většinou je třeba faxy nejen odesílat, ale také přijímat. I tato možnost je do aplikace zahrnuta. Lze přímo nastavit, jestli došlý fax tisknout na některé k síti připojené tiskárně, nebo jej uložit pro pouhé zobrazení na stínítku monitoru. Přijaté zprávy je možno ukládat na disku a tudíž jsou dostupné i ty, které byly v papírové podobě zničeny nebo ztraceny.

Další zajímavou možností je využít přímo e-mailového rozhraní k přijímání a odesílání faxů, samozřejmostí je vzdálená správa faxserveru.

Důsledky použití takovéhoto řešení ve firmě jsou nasnadě. Jednak tím dochází k úspoře spousty papíru, zejména tam, kde se odesílají rozsáhlejší dokumenty. Odcházející zprávy mají také konzistentní vzhled, daný nastavením formy titulní stránky v konfiguraci serveru. Vaši obchodní partneři jistě ocení, že nemusí podle čísla v záhlaví faxu dohledávat odesilatele. Uspořit lze i tak, že neurgentní dokumenty jsou odesílány v noci, tedy v době nižšího zatížení telefonní sítě a příhodnějších telekomunikačních tarifů. Tyto výhody však rozhodně nejsou zadarmo. Na druhou stranu za kvalitu se prostě platí.

Equisys Zetafax 7

ucelené řešení

propracovanost

cena

K recenzi poskytla firma: CTI-PRO U Výstaviště 9, Praha 7, www.ctipro.cz

Cena: licence pro 5 uživatelů 395 GBP, neomezený počet uživatelů 2 995 GBP

§§§§§


11/2000


Novinky

c00p0599


Krátké zprávy

Centrum pro výzkumse otevře opravdu brzy. V těchto dnech byla završena závěrečná fáze rekonstrukce Centra pro výzkum a vývoj. K založení Centra došlo letos v dubnu dohodou mezi společnostmi Český mobil, a. s., Ericsson, s. r. o., a Českým vysokým učením technickým. Stavební úpravy a adaptace prostor na elektrotechnické fakultě ČVUT realizované na náklady společnosti Český mobil umožní zahájit instalaci nejmodernějších technologií firmy Ericsson. Centrum bylo založeno s cílem přispět k rozvoji služeb a aplikací založených na bázi bezdrátových technologií a k zavádění systémů mobilní komunikace nové generace v České republice.-FEL


Nové studentské stránky na Internetu

Petr Felt

Nedávno začaly na adrese student.contactel.cz nabízet své služby nové studentské stránky. Tento web navazuje na Bazar učebnic, který v březnu zvítězil v soutěži JuniorWeb (o nejlepší stránky na českém Internetu vytvořené dětmi do 15 let), pořádané v rámci akce Březen měsíc Internetu. "Mým cílem je v nejbližší době nabídnout studentům plnohodnotný servis, který jim bude sloužit od první třídy základní školy až po státní zkoušku na škole vysoké," uvedl šestnáctiletý autor začínajícího portálu, Vojtěch Horna.

Bazar učebnic pracuje na principech inzertního serveru. Kdokoliv si může prostřednictvím jednoduchého formuláře podat inzerát do některé z kategorií poptávky nebo nabídky. Změnou oproti původní verzi, která běžela na adrese http://freeweb.bohemia.net/ucebnice je, že zadaný inzerát se zobrazí okamžitě. Učebnice nejsou v posledních letech levnou záležitostí. Ročně za ně studenti utratí až několik tisíc korun a toto je právě jedna z možností jak studovat levněji.

Uživatel může vyhledávat knihy ve 34 kategoriích, od klasických třeba matematika až po méně obvyklé, jako kriminalistika. Pro zadání inzerátu do poptávky či nabídky stačí vyplnit několik povinných údajů a odeslat. Takto podaný inzerát je zveřejněn po dobu 90 dní. V případě, že uživatele některý z inzerátu zaujme má na výběr ze dvou možností, jak odpovědět jeho zadavateli. Buď ho kontaktuje sám, nebo využije služby Bazaru učebnic "Odpovědět na inzerát". Na základě údajů vyplněných na stránce, která se zobrazí po kliknutí na název učebnice, je odeslán inzerentovi e-mail obsahující všechny potřebné údaje k uskutečnění prodeje knihy či skript. Tato služba je pohodlná v tom, že se dotyčná osoba nemusí dlouze rozepisovat, o kterou knihu či skripta má zájem a kde bude k zastižení. Pouze vyplní kontakt a již se nemusí o nic starat.

Poněkud zavádějící může být název nové služby studentských stránek "Bazar učebnic". Bazar není omezen pouze na učebnice, ale svůj prostor v něm najdou i vysokoškolská skripta.

Za novými stránkami stojí dva studenti středních škol. Vojtěch Horna (16 let, student Gymnázia Opatov) je autorem stránek a jejich šéfredaktorem. Na výpomoc při přípravě nové verze Bazaru učebnic si přizval Jana Koberu (16 let, student Gymnázium Gutha-Jarkovského), který má na starosti veškerou práci spojenou s programováním v PHP. Vojtěch navíc zajišťuje i propagaci stránek a styk s médii. Oba dva autoři student.contactel.cz jsou zároveň externími redaktory několika internetových a tištěných časopisů. Honza připravuje články o PHP pro Prognet a Vojtěch je již delší dobu přispěvatelem magazínu Novinky.cz a časopisů PC WORLD a Up.

§§§§§


Mobilní operátoři na Invexu

Vojtěch Horna

c00p0600

Společnosti Český Mobil, EuroTel a RadioMobil představili mnoho nových služeb, které nabídnou svým zákazníkům. Představíme vám ty nejzajímavější z nich.

Chcete sledovat své zaměstnance?

Pokud již delší dobu sníte o tom, jak budete sledovat své zaměstnance, abyste měli jistotu, že za svůj plat odvádějí odpovídající práci, tak nyní máte možnost. EuroTel a Paegas představili službu, která zjištění polohy SIM karty umožní. Paegas Locator, respektive EuroTel Location Based Services budou nabízeny především velkým firmám, zejména dopravním společnostem, jež budou moci své zákazníky informovat o průběhu dodání zboží. K zprovoznění služby je zapotřebí speciální SIM karta (u RadioMobilu) a software nainstalovaný v počítači osoby, která polohu mobilů bude zjišťovat. Až si vše zajistíte, můžete pomocí mobilního telefonu odeslat na hledaný mobil SMS s požadavkem. Během okamžiku se vám vrátí odpověď, jež bude obsahovat všechny potřebné údaje k zobrazení polohy do mapy v počítači. Samozřejmě vše je řádně zabezpečeno. Ke každé SIM kartě je vydán PUK2, po jehož zadání si klient nastaví osmimístný Locator PIN (LPIN). Pouze se znalostí PUK2 lze sledování aktivovat či deaktivovat záleží pouze na zaměstnavateli, zda ho poskytne zaměstnanci. Cena za zjištění polohy mobilu je rovna ceně za odeslání čtyř textovek. V softwaru si můžete nastavit, jak častou aktualizaci si přejete a v jakých hodinách bude osoba sledována (například pouze v pracovní době). Přesnost polohy závisí na hustotě sítě GSM. Ve městech je přesnost největší, jedná se o desítky až stovky metrů. V otevřené krajině je přesnost určována v kilometrech. Uživatel vždy vidí, s jakou přesností je daná informace zobrazována. Oproti systémům GPS, které jsou přesnější, ale potřebují anténu nekrytou budovami nebo stromy, zjistí lokalizační systém polohu i tehdy, když je telefon uvnitř budovy. Stačí pouze signál GSM. Využití tato služba zajisté najde, ať už půjde o zmiňované dopravní společnosti, taxislužby nebo servisní firmy, které budou moci zjistit, kde se právě nacházejí jejich technické vozy.

Uvidíte neviditelný záznamník

Paegas představil nový komplex služeb pod názvem Click. Click Profil je obdobou Paegas Info Profilu, který nabízí možnost správy služeb v síti GSM po Internetu. Na Webu a nyní i na wapových stránkách si můžete nastavit roaming, aktivovat nové služby nebo sledovat podrobný účet. ClickSMS i ClickWAP již zákazníci také znají. Jedná se pouze o jejich přejmenování do nového kabátu s názvem Click. Naprostou novinkou je služba ClickBox, která rozšiřuje možnosti standardní hlasové schránky. V rámci ClickBoxu získá každý zákazník e-mailovou adresu s univerzální schránkou. Do ní se kromě e-mailů ukládají také faxy a hlasové zprávy. ClickBox můžete spravovat nejen po telefonu na čísle 3322, ale také prostřednictvím počítače či WAPu. Hlasové zprávy si můžete nechat přehrát, pokud vlastníte zvukovou kartu. Nemusíte poslouchat jednu zprávu za druhou, než se dostanete na konec. Na monitoru uvidíte seznam všech zpráv, jejich autora a délku. Se vzkazy můžete libovolně manipulovat. Pokud nebudete chtít platit paušál, existuje pro vás ClickBox Easy, díky níž získáte e-mailovou adresu, ale nebudete moci spravovat hlasové ani faxové zprávy. Na stejném principu funguje i Juice Visual Voicemail od EuroTelu, který pracuje přes WAP.

Téma GPRS ožilo

Především díky EuroTelu opět ožilo téma GPRS. Jen krátce uvedu, co to GPRS je. Jedná se o novou technologii, která umožňuje trvalé připojení do sítě Internet v rámci GSM. Výhodou je, že neplatíte za čas strávený na Internetu, ale za přenesená data. GPRS dosahuje rychlostí, jež několikanásobně převyšují nynější schopnosti GSM sítí. Pokud se vám tato technologie zalíbí, budete muset uvažovat o koupi nového mobilu, který GPRS podporuje. O prvenství již delší dobu svádějí boj EuroTel s Paegasem a zdá se, že prvně jmenovaný vyhrál. Nelze však jásat a vrhnout se do víru nových technologií. Má to jeden háček, který spočívá v přístrojích, které zpřístupní GPRS. EuroTel jich nemá dostatek, a proto nabízí novou službu GPRS Instant pouze velkým zákazníkům. Cena telefonu však není nijak lákavá jen pár korun zbývá do třiceti tisíc. Jedná se o telefon Motorola Timeport P7389i. RadioMobil zprovozní GPRS během několika týdnů. Dle slov tiskové mluvčí nechce nic uspěchat. K tomuto názoru Paegas vedly špatné zkušenosti ze zahraničí, kdy se operátor snažil být první a zprovoznil nekvalitní službu, kterou po měsíci musel z trhu stáhnout. EuroTel získal za svou službu GPRS Instant ocenění The Best of Invex, udělované zástupci sedmi odborných médií.

Džus má novou příchuť

Pomocí Juice Pay bude možné platit i po telefonu. Jedná se o platební prostředek, který je v kombinaci s vašim standardním účtem schopen uskutečnit bezpečnou transakci na Internetu. Vaše peníze z účtu jsou převedeny na Juice Pay kartu a z ní jsou poté placeny služby. Juice Pay provozuje CitiBank a EuroTel. Ve spolupráci s TicketPro je nyní zákazníkům umožněno objednávat a platit lístky pomocí mobilního telefonu. Vyberete si, na jakou kulturní akci chcete jít, a zaplatíte. Vstupenky na vás budou čekat v pokladně. Tato služba bude dostupná během tohoto roku prostřednictvím wapových stránek Juice.

Dále můžete Juice Pay využít k zaplacení Go kupónu. Tato služba je přístupná od 10. října, a stává se tak po účtech v Expandia Bance a platebních kartách CCS Kontakt třetím internetovým platebním nástrojem. Podmínky jsou stejné jako při nákupu na Internetu jiným způsobem. Nabít můžete max. 10 Go karet v celkové výši 10 000 Kč.

Oskarův W@P

Rok po získání licence představil Český Mobil Oskarův W@P. Od 30. října bude moci nyní již 165 000 zákazníků Oskara využívat WAP, stejně jako tomu je u ostatních operátorů. Pomocí této technologie bude možné dobíjet Oskartu, sledovat historii volání či historii dobíjení. Zákazníkům je dále nabízen výsledkový servis společnosti Sazka, televizní program, teletext, databáze EDB (možnost vyhledávání v katalogu firem dle názvu nebo IČO), slovníky, zpravodajství, dotaz na dopravní spojení, novinky z oblasti volného času a podobně. Oproti Paegasu a EuroTelu bude Oskarův W@P otevřený. To znamená, že uživatelé konkurenčních operátorů budou moci prohlížet stránky Oskara. EuroTel i Paegas mají WAP stránky blokovány pro své zákazníky. Rychlost připojení bude 9,6 Kb/s.


Oscar ve znamení změn

Vojtěch Horna

Před rokem získala společnost Český mobil licenci na provozování sítě GSM, kterou letos v březnu představila pod názvem Oskar. Na naše dotazy odpovídal její nový tiskový mluvčí Igor Přerovský.

Je to právě něco přes půl roku, co Český Mobil spustil svou síť Oskar. Jak jste spokojeni a jaké jsou vaše ambice?

Rozhodně jsme spokojeni, pokud jde o dosavadní působení. Nejlepším potvrzením je, že 2. srpna jsme aktivovali již stotisícího zákazníka. Oskar se stává součástí českého trhu a získává na popularitě díky novým standardům v mobilních telekomunikacích.

Nešvarem Oskara je dlouhá čekací doba na operátorku při volání na infolinku pro stávající zákazníky. Jak hodláte tuto situaci řešit?

Služby optimalizujeme průběžně s rostoucím počtem zákazníků. Dne 31. srpna jsme otevřeli nové call-centrum, které je umístěno v Chrudimi, a to výrazným způsobem zrychlilo odbavení těchto hovorů.

Oba vaši konkurenti nabízejí mnoho služeb s přidanou hodnotou (Paegas Info, Paegas Asistent, GSM InfoText atd.) Budete také nabízet podobné služby?

Ano, určitě. Chceme-li zůstat na našem trhu konkurenceschopnými, nemůžeme tyto služby opomenout. Telekomunikace se velmi dynamicky rozvíjejí a jakékoliv zaváhání nás může velmi zbrzdit. Probíhají nejrůznější technologická ověřování u všech typů známých moderních technologií, a já věřím, že naši zákazníci se již velmi brzy dočkají konkrétních produktů.

U EuroTelu i RadioMobilu již funguje technologie WAP a GPRS se připravuje. Jak je na tom Český Mobil?

Cílem Oskara je zpřístupnit nejnovější technologie každému člověku takovým způsobem, aby z nich měl zcela konkrétní a jasný užitek. Síť, kterou využívá Oskar, je nejmodernější v ČR, což částečně pramení z toho, že vznikala jako poslední. Obdobně je tomu tak i u využívání ostatních technologií, například EFR pro zřetelný zvuk a tak podobně. Kromě pár tisíc technologických fandů běžného zákazníka obvykle nezajímá, jaký přesný typ technologie je využit, protože chce získat jasnou hodnotu za investované peníze např. kvalitní zvuk, kvalitní servis, dobrou dostupnost a podobně a chce mít za operátora odpovědnou firmu, která je vstřícná vůči svým zákazníkům. Jestli je takový roaming nebo onaký roaming v tom smyslu, na jaké technologické platformě je užíván to mu je ve většině případů jedno. Jemu jde o to, aby to hlavně spolehlivě fungovalo. A tímto směrem míří i naše marketingová kampaň. My užíváme v řadě případů nejmodernější technologii na tomto trhu, ale naše komunikace se zákazníkem není stavěna na tom, že tuto technologii máme to je samozřejmost. U nás se zákazník dovolá a může se spolehnout na služby, které mu nabízíme. Obdobně je tomu i u nových technologií, ať už je to GPRS nebo WAP.

Vrátím se opět k mé otázce. Nabídnete svým zákazníkům tyto služby?

Ano, WAP jsme již představili na Invexu a naši zákazníci ho budou moci využívat od 30. října. Pokud jde o GPRS, monitorujeme poptávku po tomto typu služeb, ale například i nabídku mobilních telefonů a aplikací, které dokáží našim zákazníkům zprostředkovat GPRS. Předpokládáme, že GPRS nabídneme v příštím roce.

V červenci jste zprovoznili příchozí hovory v zahraničí pro Oskartu. Mezitím však již oba vaši konkurenti nabízejí i odchozí hovory z ciziny pro předplacené karty. Budete je následovat?

Naším cílem bylo, aby naši zákazníci měli možnost být k zastižení, pokud jsou v zahraničí. Připravujeme rozšíření roamingových služeb, a to ze dvou úhlů pohledu. Jednak stálé rozšiřování zemí a počtu operátorů, s nimiž budeme uzavírat kontrakty, a jednak užití technologie, abychom byli schopni nabídnout roaming oboustranný. Předpokládáme, že v prvním čtvrtletí příštího roku. Důvod proč tuto službu chceme zpřístupnit až od nového roku, je, že současně dostupné technologie nejsou dle našeho názoru dostatečně uživatelsky vstřícné.

Kdy a kde spustíte projekt Internet do škol?

Jedná se o projekt, který je dlouhodobě koncipován. V průběhu tří let by měl Český Mobil pomoci při propojování všech veřejných knihoven a škol do sítě Internet. Předpokládáme, že první fáze bude spuštěna již v letošním roce na severní Moravě, kde jsou vytipována dvě velká města. Po ověření funkčnosti bychom pokračovali v dalších oblastech.

Děkuji za rozhovor

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0601

Avaya LabsČeská divize Avaya Labs poskytuje profesionální jazykovou podporu pro produkty společnosti Avaya Communication, které jsou založeny na přímé hlasové komunikaci se zákazníkem. Patří k nim multimediální hlasová pošta, interaktivní hlasové informační systémy, klasická a internetová call-centra. Podle typu produktu musí hlasové systémy zvládat od 1 400 do 1 800 různých typů hlášení. Spektrum jazyků systémů Avaya, na jejichž jazykové lokalizaci se čeští odborníci podíleli, zahrnuje i japonštinu. Avaya Labs se hodlá zabývat výzkumem a vývojem řešení v oblasti tvorby průmyslových komunikačních aplikací, inovacemi řízení vztahů se zákazníky, vývojem v oblastech messagingu, osobních informačních portálů, internetových center, datových sítí i dalších služeb pro zákazníky společnosti Avaya.-MIC

Adobe Systems žaluje Macromedia

Adobe Systems Incorporated oznámila, že podala žalobu u amerického okresního soudu v Delaware proti společnosti Macromedia, Inc., pro porušení amerického patentu číslo 5 546 528. Žaloba se týká patentu Adobe na palety se záložkami, což je metoda společnosti Adobe, jak zobrazovat a pracovat s více sadami informací ve stejné oblasti počítačové obrazovky. Patentovaný vynález umožňuje uživatelům upravit si způsob, jakým jsou funkce produktu uspořádány na pracovní ploše.-MIC

GoLive 5.0

Adobe Systems Incorporated začala dodávat Adobe GoLive 5.0, špičkový profesionální software pro vytváření internetových stránek. Adobe GoLive 5.0 je těsně integrován s dalšími předními nástroji Adobe pro návrh webstránek jako jsou Adobe Photoshop, Adobe Ilustrator, Adobe LiveMotion, Adobe Premiere, Adobe After Effects a poskytuje vylepšení pracovního postupu a efektivity při návrhu internetových stránek založeném na spolupráci.-MIC


První poštovní známky na světě vytištěné digitálně

Michal Chautur

Australská poštovní služba vydala památeční známku každému australskému sportovci, který vyhrál na olympijských hrách 2000 v Sydney zlatou medaili. Díky digitální technologii Xerox Corporation se tyto známky mohly dostat do rukou sběratelů do poledne druhého dne.

Xerox tiskne pro australskou poštu až 50 000 známek na každého vítěze na rychlých kopírkách/tiskárnách Xerox DocuColor 40. Přístroje DocuColor 40 tiskl přes noc po celé zemi vysoce kvalitní čtyřbarevné známky na papír s lepivou vrstvou. Personál australských pošt je poté distribuoval do hlavních poštovních poboček a v poledne si mohli sběratelé a zákazníci koupit oficiální 45 centové známky dokumentující nositele zlatých medailí z předchozího dne. Dodnes byly prodány více než 2,2 milióny známek.

Australská pošta sice vydávala svým olympijským vítězům památeční známky už v minulosti, ale tentokrát to bylo poprvé, kdy byl okamžik vítězství zaznamenán, vytištěn a nabídnut zákazníkům v pouhých několika hodinách. Dřívější památeční známky byly tištěny ofsetovou technologií, což představovalo pro sběratele týdny čekání, než mohli nové známky připojit do svých sbírek.

Australská pošta spolupracovala na návrhu známek s různými olympijskými výbory a poskytla oficiální portréty všech sportovců. Xerox spolu se svým partnerem Fuji Xerox dodal do poštovních úřadů v Sydney, Melbourne, Canbeře, Adelaide, Perthu a Brisbane tiskárny DocuColor 40 a materiál. Od Thorpova vítězství byly vydány známky více než deseti jednotlivcům a týmům, např. Cathy Freemanové, která si v závodě na 400 metrů doběhla pro stou australskou olympijskou medaili v historii, střelci Michaelu Diamondovi a australským vodním pólistkám.


Motorola Talkabout 180

Michal Chautur

Nemáte někdy pocit, že život je jako jízda na horské dráze? Jste neustále v běhu? Telefon Motorola Talkabout 180 představuje zajímavé řešení je to přístroj s jednoduchým používáním, který má pouze ty funkce a vlastnosti, které většina lidí skutečně potřebuje.

Základní funkce

Telefon Motorola Talkabout 180 je nekomplikovaný, snadno zvládnutelný přístroj s funkčními klávesami, které umožňují uživatelům získat požadované informace bez námahy. Indikátor zpráv hlásí, které osoby volaly a zanechaly zprávu v hlasové schránce. Vyhrazená klávesa hlasové pošty umožňuje přímo a bez komplikací poslouchat zprávy zanechané v hlasové schránce. Zmeškané hovory jsou zvýrazněné a je u nich uvedeno jméno volajícího, pokud je uložené v telefonním seznamu aparátu.

Telefon Motorola Talkabout 180 nabízí výběr z 11 vyzváněcích tónů, což uživatelům umožňuje zvolit zvuk, který nejlépe vyhovuje jejich osobnosti. Telefon se dodává s předním krytem ve dvou různých barvách elektrická modř a popelová čerň. Závěrem zbývá dodat, že Motorola Talkabout 180 je již nyní na trhu v České republice dostupný.

Základní parametry

- Telefon Motorola Talkabout 180 poskytuje 140 až 210 minut hovorů a 100 až 135 hodin v pohotovostním režimu

- Přístroj váží 140 g.

- K telefonu se dodává baterie NiMH o kapacitě 700 mAh.

- Na frekvenci 900/1800 MHz


Adobe a Barnes & Noble.com

Michal Chautur

Společnosti Adobe Systems a Barnes & Noble.com oznámily plány na velké rozšíření dostupnosti elektronických knih ve formátu Adobe PDF (Portable Document Format) v elektronickém knihkupectví eBookStore firmy Barnes & Noble.com.

Zákazníci on-line knihkupectví eBookStore společnosti Barnes & Noble.com tak mají přístup k elektronickým knihám založeným na Adobe PDF s použitím softwaru Glassbook Reader (viz oznámení Adobe, týkající se převzetí firmy Glassbook společností Adobe). Adobe a Barnes & Noble.com chtějí rozšířit své vztahy nabídkou více titulů v Adobe PDF. Adobe hodlá zpřístupnit budoucí verze programu Adobe Acrobat Reader obsahující technologii Glassbook Reader spotřebitelům v on-line knihkupectví eBookStore společnosti Barnes & Noble.com. Adobe také plánuje vytvoření svého značkového obchodu na serveru eBookStore společnosti Barnes & Noble.com, přičemž by se Barnes & Noble.com stal výhradním maloobchodním prodejcem e-books Adobe v USA.


Krátké zprávy

mPosition od Nokie

mPosition je kompletní řešení, které operátorům umožňuje zavést služby závislé na poloze účastníka. Informace a aplikace podle pozice zpřístupňují účastníkům mobilní sítě širokou škálu nových služeb, které pro ně mají smysl. Jedná se například o dopravní zpravodajství, předpověď počasí, rezervace míst v restauracích nebo lístků do divadel a kin. Údaje podle pozice budou hrát významnou roli i pro havarijní služby.

Řešení Nokia mPosition lze implementovat v síti operátorů, kteří používají zařízení libovolného dodavatele. To jim umožňuje zavádění služeb podle pozice na stávajících trzích. Řešení také umožňuje bezpečný přechod mezi druhou a třetí generací.

Dnes byl spuštěn i nový síťový systém podle pozice. Jeho název je Nokia mCatch. Jedná se o jedno z řešení, která jsou podporována systémem Nokia mPosition. Systém Nokia mCatch je soustava služeb závislých na pozici, která podporuje sítě GSM s možností přechodu k sítím GPRS, EDGE a 3G. Je určen k podpoře základních metod stanovení pozice v rámci současného standardu telefonů GSM. Systém Nokia mCatch prochází v současnosti úspěšnými zkouškami.-MIC

Adobe & Interwoven

Společnost Adobe Systems a společnost Interwoven, Inc., vedoucí poskytovatel řešení správy obsahu na podnikové úrovni, oznámily spojenectví, zaměřené na integraci jejich produktů pro vývoj Webu a správu webového obsahu. První společná snaha vedoucí k rozvoji aliance se zaměří na software Adobe GoLive 5.0 a Interwoven TeamSite. Integrace GoLive a TeamSite dovolí tvůrcům Webu snadno vytvářet a spravovat velké množství Webových obsahů v průběhu práce přímo v GoLive 5.0.

Uživatelé mohou přímo z GoLive využít funkce správy obsahu na podnikové úrovni, jako je označování, zamykání a zařazení metadat. Rozšíření GoLive a TeamSite, využívající architekturu GoLive 5.0, poskytuje autorům Webu integrované prostředí, umožňující budování neodolatelných dynamických stránek v kratším čase. Navíc hybridní architektura TeamSite.-MIC

Novinky od NEXTRY

Rychlá a bezpečná komunikace mezi jednotlivými pobočkami firem se pomalu stává nutností nejen pro nadnárodní společnosti, ale i pro menší a středně velké firmy, které potřebují komunikovat například se svými obchodníky v terénu. Ty jsou však stále značně omezeny vysokou cenovou hladinou takových služeb. Právě pro tyto společnosti proto Nextra připravila novou službu NEXTRA VPN (virtuální privátní síť). Jedná se o řešení nabízející připojení jednotlivých poboček firmy k Internetu a jejich vzájemné propojení prostřednictvím kryptovaných ("šifrovaných") komunikačních kanálů na bázi IPSec protokolu, které umožní rychlou a efektivní komunikaci (sdílení sítí) mezi pobočkami bez rizika úniku informací. Použité síťové prvky umožňují integrovat do této virtuální privátní sítě hlasové volání, které je pak při telefonním hovoru mezi pobočkami zpoplatňováno paušálně (minimální měsíční paušál zahrnuje neomezený počet hovorů mezi pobočkami) a u mezinárodních hovorů podle minutových tarifů služby Nextra Interphone PBX (o 25-75 % levnější než tarify Českého Telecomu). Nextra VPN tak unikátně kombinuje přenos dat a hlasu a přináší optimální telekomunikační řešení na principu "vše v jednom". Výsledné zatížení firemního rozpočtu je mnohem nižší než při využití klasického způsobu komunikace.

Nextra také snížila tarify pro volání do zahraničí na mobilní sítě prostřednictvím služby NEXTRA Interphone PBX v průměru o 50-70 % (dle volané destinace). V současné době tak nabízí tarify o 25-75 % nižší než u volání klasického, a to jak pro volání na mobilní telefony, tak na pevné telefony (např. o 25 % levnější volání do Německa, Polska, Rakouska, o 50 % levnější volání do Kanady, Francie, Japonska či Austrálie, o 75 % levnější volání do Číny).-MIC


Zajímavé vynálezy v historii IT

Michal Chautur

Technologie přicházejí na svět takovou rychlostí, že je velmi obtížné s nimi držet krok. V několika posledních letech se vývoj natolik urychlil, že co platí dnes, nemusí platit již za několik dní. Velké firmy se předhánějí v uvádění vylepšených verzí nejrůznějších počítačů, mobilních telefonů a komunikačních prostředků.

Zároveň se ale technologie stávají samozřejmou součástí našeho života a práce. Kopírování, tisk na laserových tiskárnách, firemní ethernetové sítě, digitální fotoaparáty a kamery kde se tyto vynálezy berou?

Dnes bych se chtěl zaměřit na vynálezy pocházející z kuchyně jedné z největších firem na světě v oblasti zpracování dokumentů firmy Xerox.

Xerox Palo Alto Research Centre

Když roku 1938 Chester Carlson sestrojil pradědečka dnešních kopírek, neměl ani tušení, že "xerox" bude synonymem špičkových kopírek. Navzdory revolučnosti nápadu se Carlsonovi nedařilo produkt prodat. Nakonec s Carlsonem uzavřely kontrakt Batelle Memorial Institute, což mu umožnilo produkt zdokonalit, a za tři roky veškerá práva k tomuto vynálezu zakoupila továrna na fotopapír, Haliod Company.

Poprvé se značka Xerox objevila na trhu roku 1948 a vzápětí následoval jeden produkt za druhým. Roku 1970 založil Xerox v americkém Palo Altu výzkumné středisko PARC (Palo Alto Research Centre), které provádí výzkum a vývoj nových technologií a zároveň se zaměřuje na vylepšení stávajících produktů Xeroxu. Vznik tohoto střediska byl zřejmě jedním z nejdůležitějších kroků v technologické oblasti, jelikož umožnil vzniknout mnoha vynálezům, které dodnes tvoří základy světa informačních technologií.

PARC se jistou měrou podílel i na vytváření prvních osobních počítačů. Prvnotní idea vývojářů vlastně byla zaměřena na zařízení, umožňující vzájemnou komunikaci mezi lidmi. Vědci firmy Xerox došli k závěru, že počítač může sloužit nejen jako stroj, na kterém člověk může pracovat odděleně od ostatních, ale že hlavní přínos počítače je právě ve vzájemném propojování a komunikaci mezi jednotlivými uživateli.

V roce 1975 představili inženýři z PARCu grafické uživatelské rozhraní pro osobní počítače, které zahrnovalo systém ikon a operativní menu (pop-up menu), jež se později vyvinulo v rozhraní Windows a Macintosh.

Začíná éra digitálního věku

Mezi dalšími vynálezy společnosti Xerox najdeme také laserovou tiskárnu, jejíž koncept přinesl do centra PARC Gary Starkweather v roce 1971. Vznik laserové tiskárny vedl k revoluční změně při práci s dokumenty. I dnes nabízí Xerox ve svém portfoliu celou řadu tiskáren pro růzé druhy zákazníků a zařadil se tak mezi světové giganty, poskytující kancelářím řešení, která usnadňují maximálně efektivní práci s dokumenty.

Dnes tak běžná součást počítače, jako je komerční myš, byla také vyvinuta střediskem PARC. Za zmínku stojí rovněž například ethernetové sítě, které umožnily spojit různé počítače do sítí lokálních, což napomohlo komunikacím získat jejich současnou neporazitelnou pozici. Ethernet byl uveden v roce 1980 aliancí firem Xerox, Intel a Digital Equipment, kdy byly k dispozici licence na tuto technologii.

Snad nejvíce dnes hýbe světem Internet komunikační a obchodní prostředek, který mění způsob komunikace mezi lidmi, způsob obchodování a který smazal hranice států. Firma Xerox stála u zrodu protokolů pro sítě Internet. V roce 1992 například spolupracoval PARC s několika univerzitami z celého světa na implementaci přenosu videa v reálném čase po Internetu. Xerox PARC byl vybrán světovým konsorciem World Wide Web, aby vedl vývoj a design příští generace protokolu HTTP.


Mobilní Latitude - Dell inovuje řadu notebooků

Michal Chautur

Dva nové modely s moderním designem, které mají ve své výbavě možnost bezdrátového připojení k Internetu, představila minulý měsíc společnost Dell. Nový lehký notebook Latitude C600 je již nyní možné objednávat na celém světě. Během 60 dnů by se na trhu měly objevit také první dodávky vysoce výkonného notebooku Latitude C800.

Modely Latitude C600 a C800 mají jemně propracovaný styl, který se stává společným základem pro tyto a příští modely řady Latitude. Nový design zachovává zpětnou i budoucí kompatibilitu se všemi základovými stanicemi (docking-station) rodiny Latitude C, a to i s bateriemi, síťovými adaptéry a multimediálními moduly, které byly dodávány od listopadu 1997.

Bezdrátové připojení

Oba nové modely notebooků Latitude jsou vybaveny vestavěným anténním systémem, jenž je propojen do zásuvky Mini PCI a je navržen pro spolupráci v integrovaných lokálních bezdrátových sítích podle specifikace 802.11b. Zákazníci tak mohou být připojeni k Internetu a k e-mailu, i když notebookem opustí svůj pracovní stůl. Spojení je v tomto případě zajistěno přes bezdrátovou síť. Toto řešení bezdrátových sítí TrueMobile Mini PCI by mělo být v Evropě dostupné počátkem roku 2001.

Latitude C600

Tato novinka je vysoká 35,5 mm (1,4 palce) a má počáteční hmotnost 2,4 kg. Nový model je lehčí než notebook Latitude CPx a nabízí širokou volbu procesorů, včetně procesoru Intel Pentium III s frekvencí 850 MHz a s technologií SpeedStep. Ceny modelu Latitude C600 začínají na 122 998 Kč. K té patří tříletá záruka a servisní zásah do druhého dne na pracovišti zákazníka. Typická konfigurace se 700MHz procesorem Pentium III zahrnuje: 64 MB operační paměti RAM, pevný disk s kapacitou 6 GB (5), jednotku pružných disků, 24rychlostní mechaniku CD-ROM, integrovaný modem 56K V.90, rozšířený subsystém pro video, zahrnující port AGP (Accelerated Graphics Port) s 8MB pamětí SG-RAM, a integrované polohovací zařízení Dell DualPoint, které uživatelům umožňuje použít pro pohyb kurzoru buď touchpad, nebo trackstick.

Latitude C800

Notebook Latitude C800 je prvním modelem ze stejnojmenné řady, který je vybaven 15palcovým displejem SXGA+ a představuje nejvyšší stupeň této výkonnostní kategorie. K tomuto notebooku lze jednoduše připojit jakékoliv dvě z následujících optických zařízení: CD-ROM, DVD, nebo CD-RW, což umožňuje například současné použití čtecí mechaniky CD-ROM a zapisovacího zařízení CD-RW.

Ceny notebooku Latitude C800 začínají na 158 998 Kč. Typická konfigurace s 850MHz procesorem Pentium III zahrnuje: volitelné optické mechaniky, 64 MB operační paměti RAM, pevný disk s kapacitou 10 GB (5), jednotku pružných disků, integrovaný modem 56 K (7) V.90, a řadič videa ATI Mobility 128 se 16 MB pamětí SG-RAM.

Závěr

Vzájemné spojení možností vysokorychlostního bezdrátového připojení, výkonné grafiky, a portu IEEE 1394 což je užitečné pro připojení digitálních kamer a ostatních videopřístrojů k počítači činí z notebooku Latitude C800 ideální nástroj pro grafické ilustrátory, návrháře, databázové vývojáře, nebo tvůrce webových stránek. Ti všichni totiž ke své práci potřebují mobilitu a neustálý přístup k infrastruktuře Internetu nebo podnikového intranetu.


Kyocera FS-1000 S dálkovým ovládáním

Michal Chautur

Na letošním veletrhu Invex byl k vidění nový model z řady laserových tiskáren Kyocera. FS-1000, tiskárna využívající technologie ECOSYS, tiskne rychlostí 10 stran za minutu. Kromě netradičního designu od F.A. Porsche nabízí přehlednou správu tiskových operací z obrazovky počítače pomocí dálkového ovládacího panelu a snadný tisk v síti. Model je určen zejména pro malé podniky.

Panel vzdálené kontroly

Vzdálená kontrola tiskových operací přímo z počítače je nyní k dispozici také uživatelům ECOLaserové tiskárny Kyocera FS-1000. Běžný LED panel, který byl vždy k nalezení na čelní straně těchto tiskáren, byl přeměněn na snadno srozumitelnou a čitelnou pomůcku přímo na počítači. To nevede pouze k zvýšení výkonnosti při tisku, ale dává to uživateli i novou, výhodnější možnost přístupu k tiskárně.

Interaktivní funkce obsahují možnost nastavení podavače papíru při různých typech použitých médií, či možnost zvolit emulaci, která je potřeba vzhledem k rozlišení tisku. Rovněž umožňuje zadat, kdy bude tiskárna převedena do úsporného režimu, při kterém bude používat méně toneru.

Nové funkce

Uživatelé mají k dispozici i několik nových diagnostických funkcí, které zobrazují například využití toneru, status potištění papíru, či indikaci zajamovanosti papíru. Na novém panelu jsou k dispozici i údaje o počtu vytištěných stran a sériové číslo tiskárny.

Přes současný trend zrychlování tisku, nenabízí Kyocera jen možnost tisku 10 stran za minutu namísto dřívějších 8, ale též více kvalitnějších funkcí, oproti předcházejícím obdobím.


Rychlý i všestranný - Zvládne DVD-ROM, CD-R, CD-RW i CD-ROM

Michal Chautur

Na doposud nepříliš obsazenou scénu s produkty schopnými zpracovávat několik médií v jednom přístroji přichází nová mechanika Ricoh MP9120ADP s progresivní technologií JustLink. Je následovnicí první vlaštovky Ricoh na tomto poli a oproti ní obsahuje několik vylepšení především co do rychlosti a spolehlivosti.

Rychlost zápisu na CD-R byla zvýšena na dvanáctinásobnou a na CD--RW dokáže nový produkt ukládat data desetinásobkem. Čtení z CD--R/RW médií je 32x a DVD 8x. Vylepšen byl i původní vyhledávací algoritmus, jehož průměrná vyhledávací doba se snížila na 100ms pro CD--R/RW média.

JustLink

Významným rysem produktu je nová technologie JustLink, která chrání vyrovnávací paměť před "podtečením" (nedostatkem dat). To umožňuje plynulý zápis i v situacích, kdy ostatní mechaniky mohou selhávat, tj. při paralelním zpracování jiných úkolů počítačem, vysokorychlostním zápisu, při přepisu CD-ROM na CD-R/RW nebo při zápisu přímo z počítačové sítě. JustLink monitoruje množství dat ve vyrovnávací paměti a v případě jejich nedostatku dočasně pozastaví zápis. Ten se obnoví v okamžiku opětného dosažení určité úrovně dat v paměti. Výhodou této technologie je též minimální mezera v místě, kde k pozastavení zápisu došlo, což zaručuje bezproblémové čtení disků.

Velkou spolehlivost nového výrobku při provozu zabezpečuje další vylepšení tradiční prachotěsné konstrukce, která umožní dlouhou dobu provozu i v relativně prašném prostředí. Díky nízké spotřebě není také nutno používat ventilátor, což snižuje počet pohyblivých částí a prodlužuje dobu bezproblémového chodu. Mechanika Ricoh MP9120ADP obsahuje v balení i vyspělý software nero pro tvorbu vlastních CD a InCD pro zápis na CD-RW média v prostředí Windows tak, jako by to byl pevný nebo pružný disk. Pro přehrávání videa je k dispozici WinDVD2000.


PowerVault 705a - To pravé pro data

Michal Chautur

Tento nový systém od firmy Dell, který je určen pro ukládání dat NAS a je vhodný pro malé podniky nebo pro pracovní skupiny větších firem, umožňuje rychlý přístup k velkým objemům dat. Zařízení PowerVault 705N se jednoduše připojuje do kteréhokoliv síťového prostředí. Obsahuje čtyři pevné disky s celkovou kapacitou 120 GB. Tento přístroj se instaluje za dobu kratší než 15 minut, a tím zjednodušuje správu právě v případech, kdy má firma omezený počet pracovníků v oddělení informačních technologií a omezené celkové zdroje. Cena systému PowerVault 705N začíná na 104 900 Kč a ještě v tomto roce bude nabízen i s diskovou kapacitou 240 GB.

Data k dispozici okamžitě

Systém NAS od společnosti Dell není vysoký ani 2 palce ("1U", tj. 1 výškový modul technologické skříně (rack)). Je velmi kompaktní a navržený takovým způsobem, aby se vešel do standardního serverového racku nebo na pracovní stůl. Tento systém byl navržen za účelem plnit jednu přesně určenou funkci sdílení souborů po síti. Protože se sytém PowerVault 705N připojuje přímo do lokální počítačové sítě (LAN), a nikoliv k nějakému zvláštnímu serveru, uživatelé mohou sdílet data přímo prostřednictvím sítě, a to dokonce i když primární server přestane fungovat. Přidáním serverů NAS tak lze rapidně zvýšit výkon serverů všeobecného použití díky ulehčení od zátěže spojené se správou souborů tím se uvolní výkon serverů všeobecného použití pro vykonávání ostatních kritických podnikových úloh, kam patří například správa síťových adresářů nebo hostování aplikací.

Snadné ukládání

Tento nový produkt je vybaven intuitivními nástroji pro konfiguraci a správu, jež jsou založeny na technologiích webu. Tím je zákazníkům umožněno, aby mohli bez jakékoliv předchozí zkušenosti s informačními technologiemi snadno instalovat a spravovat server z téměř kteréhokoliv místa, a to s použitím standardního webového prohlížeče. Zařízení PowerVault 705N se ihned po instalaci automaticky připojuje všemi klientskými protokoly, přičemž nevyžaduje žádnou dodatečnou konfiguraci ostatních serverů nebo klientů.

Nezávislý na platformě

Zařízení PowerVault 705N je možné připojit ihned po vybalení z přepravní krabice. Podporuje více platforem, a sice prostředí operačních systémů Windows NT, Novell NetWare, Unix, Linux a Macintosh. Tento produkt rovněž podporuje všechny nejdůležitější síťové protokoly, včetně TCP/IP, IPX, NetBEUI a AppleTalk. Systém PowerVault 705N poskytuje maximální ochranu dat a dodává se s podporou diskového pole RAID 5 na každém ze čtyř 30GB pevných disků. Tento server lze rovněž nakonfigurovat pro špičkový výkon jako diskové pole RAID 0 (datový proud do jednoho virtuálního zařízení), nebo pro okamžité zálohování jako diskové pole RAID 1 (vnitřní zrcadlení dat). Společnost Dell nabízí rozsáhlý soubor služeb údržby jednoletou záruku na servisní zásah přímo u uživatele, next business day zásah ukončený do konce následujícího pracovního dne s odezvou technické podpory do 4 hodin od nahlášení problému.


Timeport v Mercedesu - Co mají Mercedes a Motorola společného?

Michal Chautur

Jistě zajímavá otázka, co by mohl mít jeden z největších výrobců automobilů společného s obrem v oblasti telekomunikací. Odpověď je až překvapivě jednoduchá. Společnosti Motorola a Mercedes-Benz spolu totiž spolupracují ve snaze zlepšit komunikaci, ale i pohodlí řidičů. Nabízejí jim speciální integrovanou verzi digitálního telefonu Motorola Timeport. Jedná se o první plně integrovaný duální vícesíťový telefonní systém v oboru. Motorola Timeport představuje nejnovější typ bezdrátové komunikační techniky pro automobily. Telefon Timeport s elegantní stříbřitou povrchovou úpravou je nyní k dispozici ve všech modelech vozů Mercedes-Benz pro rok 2001.

Mobilní telefon Motorola Timeport je kompatibilní s nejkonkurenceschopnějšími celostátními volacími plány bez roamingu a dálkových hovorů. Kromě této funkce je telefon Timeport s technologií Code Division Multiple Access (CDMA) vybaven miniprohlížečem Internetu a je také prvním bezdrátovým telefonem společnosti Motorola s elektro-luminiscentním vícebarevným grafickým displejem Organic EL. Aby se řidič mohl co nejvíce soustředit na řízení, je telefon Motorola Timeport dokonale začleněn do vozu Mercedes-Benz.

Hlasové ovládání

Ve většině vozů společnosti Mercedes-Benz je k dispozici funkce hlasové ovládání, která řidiči umožňuje používat jednoduché verbální příkazy jako např. "vyber jméno" a potom "volej Lucii", aby se vytočilo číslo, nebo jednoduše diktovat číslice.

Možnost hands-free

Integrace telefonu do vozu umožňuje volání a přijímání hovorů bez nutnosti použití rukou na telefonu pomocí ovládání na volantu a hlasitého poslechu. Zabudovaný mikrofon umožňuje srozumitelnou a jednoduchou konverzaci.

Automatické řízení hlasitého poslechu

Když řidič telefonuje nebo přijímá hovor, systém automaticky ztlumí rádio nebo přeruší přehrávání kazet či CD. Synchronizace paměti potom umožňuje automaticky přesunout telefonní seznam z telefonu na displej systému pro poslech ve voze.

Skutečně mobilní

Kromě toho nabízí samotný mobilní telefon Timeport uživatelům při používání mimo vozidlo mnoho užitečných funkcí jako je například vibrační vyzvánění, jež diskrétně upozorní uživatele na příchozí hovory.

Identifikace volajícího ukazuje jméno nebo telefonní číslo volajícího. Tento přenosný mobilní přístroj může jeho majitel samozřejmě vyjmout a kamkoliv s ním jít. Elektronický telefonní seznam uchovává nejméně 99 kontaktních jmen a telefonních čísel a konečně chytrá klávesa umožňuje vytáčení jednou rukou a jednoduchý a rychlý přístup k menu a k funkcím stisknutím tlačítka.


Monitory od Fujitsu - Vybere si úplně každý

Michal Chautur

Novou řadu LCD monitorů s plochou obrazovkou TFT uvedla na trh společnost Fujitsu Siemens Computers. Ta zaručuje vysoce kvalitní ergonomiku a ideální možnost umístění monitoru v každém prostředí. Tato řada byla speciálně navržena tak, aby splnila téměř každý požadavek kladený aplikacemi i uživateli, od základního profesního a kancelářského využití až po multimédia a špičkové CAD a DTP aplikace, jakož i pro další aplikace, kde se zpracovávají velké objemy dat. Lze si zvolit monitor s plochou obrazovkou o úhlopříčce 15, 17 nebo 18 ". Monitory jsou lehké a mají velmi malý podstavec, který zabírá malou pracovní plochu. Zároveň se však nové displeje vyznačují vysokou kvalitou a výbornými výkonnostními parametry.

Všechny tyto monitory nové řady s plochou obrazovkou mají funkci samonastavení, díky níž se vždy automaticky přizpůsobí každému novému zobrazovacímu režimu, a tím zaručují optimální kvalitu obrazu. Uživateli zároveň odpadá nutnost nastavování těchto vlastností obrazu pomocí nápovědy na obrazovce či případnými tlačítky.

Monitor pro běžné uživatelské použití

Monitor C381FA je velmi plochý, má reprezentativní design a byl vyvinut pro domácí využití, nicméně se hodí i pro využití v kanceláři.

Monitor s elegantním vzhledem

Monitor C382FA má atraktivní diamantově černý kryt a určuje standard vzhledu pracovních stolů, má-li jejich vybavení vypadat elegantně. Obzvláště se hodí pro prezentace a videa.

Ergonomický monitor

Monitor 3814FA (15") byl vyvinut pro kancelářské použití a nabízí výborné ergonomické vlastnosti včetně výškově a úhlově plně nastavitelného podstavce, a s řízenou intenzitou podsvícení, které umožňuje přizpůsobení nejčastějším světelným podmínkám. Může se pochlubit vynikajícím poměrem ceny a výkonu.

Multimediální monitor

Monitor x152f (15") má integrované reproduktory a byl navržen pro multimediální aplikace. Vyznačuje se technologií MVA (multi-domain vertical alignment), díky níž lze dosáhnout šíře úhlu zobrazení 160 stupňů, vysokého kontrastu, jedinečné kvality obrazu a obzvlášť rychlého přepínání tekutých krystalů.

Monitory pro špičkové využití

Monitor 4311FA (17") nabízí za mnohem nižší cenu stejné rozlišení jako 18palcový LCD monitoru, a to aniž by tím byla negativně ovlivněna jeho kvalita. Dva vstupy pro video umožňují připojení ke dvěma počítačům, mezi nimiž je možné přepínat stiskem jedné klávesy.

Úhlopříčkou 18 " se vyznačuje monitor 4611FA, který byl navržen pro splnění těch nejvyšších uživatelských požadavků. Díky velmi širokému úhlu zobrazení 170 ? ve vertikální a horizontální poloze dosaženému pomocí technologie IPS (in plane switching technology), a výškově a úhlově plně nastavitelnému podstavci je monitor 4612FA ideální volbou pro podmínky pracovních stanic a specializovaných kanceláří, kde se pracuje s velkými objemy dat. Vedle analogového videovstupu VGA má monitor 4612FA vstup DVI, který ukazuje na další budoucí vývoj.


Dostupnější ISDN

Michal Chautur

Společnost Český Telecom nabízí od 1. 9. 2000 další produktový balíček euroISDN. Jedná se o sestavu euroISDN@connect, která je určena především pro malé a střední firmy a drobné podnikatele. Balíček euroISDN@connect je nabízen jako sestava, jež obsahuje zřízení přípojky euroISDN2, službu INTERNET OnLine STANDARD a přístupový router 3Com Office Connect ISDN LANmodem. Jde o ekonomicky velmi výhodné řešení umožňující sdílené připojení jednoho nebo více počítačů k síti Internet, či vzájemné propojení vzdálených kanceláří. Pořizovací cena euroISDN@connect je 15 990 Kč s měsíční částkou za používání 690 Kč.

3Com Office Connect ISDN LANmodem je jednoduché řešení pro domácí uživatele nebo malé kanceláře, jež hledají řešení pro připojení více počítačů na Internet nebo propojení vzdálených poboček po ISDN lince. Integruje v sobě 4portový Ethernet koncentrátor (možnost rozšíření až na 25 konektorů), vestavěné rozhraní ISDN BRI a směrovač. ISDN LAN modem má dva porty pro připojení analogových zařízení, například standardní telefon nebo fax. Automaticky přepíná mezi datovým, telefonním a faxovým přenosem. ISDN LAN modem je součástí ucelené řady produktů OfficeConnect, které jsou dle statistik dlouhodobě jedničkou na našem i celosvětovém trhu.

Služby euroISDN jsou službami veřejné a plně digitální sítě. Hlasová komunikace a datové soubory jsou v rámci euroISDN přenášeny mnohem vyššími rychlostmi, než jaké umožňuje klasická analogová síť ve spojení s nejvýkonnějšími modemy. Spojení se v síti euroISDN vytvoří během dvou sekund a veškerá komunikace probíhá bez zpoždění a přerušení, protože v síti euroISDN je garantována příslušná přenosová rychlost. Ceny za provoz jsou v rámci služeb euroISDN převážně shodné jako v běžné telefonní síti, a proto především při přenosu objemnějších souborů a dokumentů ušetří uživatel značné finanční částky.


AT-AR740 - Firemní pobočky lépe dostupné

Michal Chautur

Nejnovějším přírůstkem do rodiny routerů Allied Telesyn je AT-AR740. Nový router je postaven na silných stránkách úspěšného modelu AT-AR720. Ve své uživatelsky přizpůsobitelné architektuře skrývá vyšší výkon a vylepšenou hustotu portů i možnosti propojení. Konkurenční produkty ohrožuje AT-AR740 nejen díky své zajímavé ceně 2 695 USD (evropská koncová cena), ale i tím, že veškerý řídící software, který ostatní výrobci dodávají jako "doplněk", je v základní sestavě zdarma. Kromě toho výrobce zajišťuje jednoroční záruku a bezplatnou technickou podporu.

Díky vysokému výkonu a modulárnímu designu je AT-AR740 ideálním řešením pro řadu různých WAN řešení, včetně podnikové T1/E1 koncentrace a T1/E1 koncentrace u profesionálních ISP, ISDN přístupových služeb a VPN koncentrace. Jeho architektura umožňuje nasazení v organizacích s téměř libovolným počtem WAN klientů, resp. se čtyřmi až 500 klienty. Je možné kombinovat spoje typu ISDN, frame relay, X.25, T1/E1 i analogové vytáčené spojení tyto routery splní všechny nároky dnešních sítí a jsou zároveň připraveny na začleňování technologií budoucích. Vlastní provedení routeru bylo navrženo tak, aby zabíral co nejmenší prostor, je dostupný v kompaktním standardizovém 19" provedení v rozměrech 1U.

Na tomto routeru je velmi dobře patrný důraz, jaký dává společnost Allied Telesyn plné standardní funkčnosti a interoperabilitě ve stávajícím síťovém prostředí v kombinaci s připraveností produktu na budoucí růst. Flexibilní a rozšiřitelný AT-AR740 je vybaven dvěma 10/100 Fast Ethernet porty s automatickým rozlišením, dvěma asynchronními porty, dvěmi zásuvkami PIC (Port Interface Card), jednou zásuvkou pro NSM (Network Service Module), jež může pojmout až 4 karty PIC, a jedním interním MAC (Mini Accelerator Card) slotem. Rozhraní PIC a NSM jsou klíčem k rozšiřitelnosti a flexibilitě AT-AR740 jak se bude síť rozšiřovat a rozvíjet, budete jednoduše přidávat další moduly. Díky NSM je router AT-AR740 v zásadě "budoucnosti-odolný" s příchodem nových technologií nebo požadavků přidáte jednoduchým způsobem nový NSM modul.


Katalog v mobilu - wap opět boduje

Michal Chautur

Společnost ABC Českého Hospodářství zprovoznila ABC Databázi obchodních kontaktů i v technologii WAP. Služba, která umožňuje přístup k rozsáhlé databázi obchodních kontaktů, se jmenuje ABC W@P. Pro získání obchodních kontaktů tak od nynějška není nutné počítačové připojení na Internet nebo listování v katalogu, uživatel mobilního telefonu se pouhým stiskem několika tlačítek velmi snadno dostane na "wapovou" verzi internetového business portálu www.abc.cz a má okamžitě k dispozici celou databázi obchodních kontaktů.

ABC Českého Hospodářství tímto krokem posunulo služby spojené s poskytováním obchodních kontaktů do další fáze, kdy bude rozhodovat nejen přesnost a spolehlivost informace, ale také dostupnost a rychlost jejího obdržení.

ABC W@P je dostupný na adrese: wap.abc.cz. Služba umožňuje majitelům mobilních telefonů s technologií WAP okamžitě vyhledat libovolnou firmu, službu nebo výrobek v kterémkoliv městě České republiky. Vyhledávat lze podle kombinace tří různých kritérií (název firmy, výrobek a město), přičemž získané přesné a ověřené obchodní kontakty obsahují kromě přesné adresy i jméno zodpovědných kontaktních osob, e-mailové adresy, telefonní a faxová čísla, odkazy na www stránky a další výrobky uvedených firem.


PowerShot G1 - Fotoaparát pro náročné

Michal Chautur

Nový plnohodnotný digitální fotoaparát s rozlišením 3,34 milionu pixelů, určený pro náročné amatéry a poloprofesionály, představila společnost Canon. Nejde o nic jiného než o nový model PowerShot G1. Stahování snímků z fotoaparátu Canon PowerShot G1 je rychlé, jednoduché a spolehlivé. Režim RAW od společnosti Canon zajišťuje dobrou kvalitu obrazu a slot CF karty typu II nabízí ve své třídě nejvyšší paměťovou kapacitu. Nainstalujte si paměťovou kartu s nejvyšší kapacitou, a budete schopni uložit tisíce snímků. Režim fotoaparátu PowerShot G1, nazvaný Filmový klip, přichází dokonce se svým vlastním zachycováním zvukových a obrazových klipů.

Parametry a příslušenství

Fotoaparát PowerShot G1 je vybaven integrálním bleskem a paticí pro příslušenství, která rozšiřuje fotografickou univerzálnost přístroje. Zábleskové jednotky Canon Speedlite 220EX, 380EX, 420EX a 550EX nabízejí dobrý výkon i kontrolu ve všech fotografických situacích, se kterými se můžete s fotoaparátem PowerShot G1 setkat. Aby byl PowerShot G1 ještě univerzálnějším, vyvinula společnost Canon řadu jednoúčelových příslušenství, a to včetně telekonvertoru 1,5x a širokoúhlého konvertoru 0,8x pro rychlý objektiv f2.0, s trojnásobným zoomem (34-102 mm 35mm ekvivalent). Moderní bodové měření nebo celoplošné měření se zdůrazněným středem TTL a automatické vyvážení bílé, vyvinuté společností Canon, poskytují uživatelům možnost koncentrovat se pouze na snímek fotoaparát Canon PowerShot G1 se plně postará o klid na fotografování. Doporučená koncová cena včetně DPH je dovozcem stanovena na 46 990 Kč.


Encore 12X iNFRA - Pro multimediální labužníky

Michal Chautur

Společnost Creative v září uvedla na trh svou nejnovější DVD soupravu PC-DVD Encore 12x iNFRA. Přínosem soupravy Creative PC DVD Encore 12x INFRA není jen vysoká rychlost, ale také dálkové ovládání. Takto se stává sledování DVD filmů na vašem PC nebo TV a poslouchání audio CD snazším než kdykoli dříve, a přitom se nemusíte ani hnout ze svého křesla.

Multimediální centrum

Souprava PC-DVD Encore 12X iNFRA díky využití nejmodernější technologie poskytuje perfektní řešení pro domácí zábavu i práci. Technologie Dxr3 (DynamicXtendid Resolution), zlepšující kvalitu obrazu, zaručuje vynikající kvalitu obrazu bez skvrn a lepší zpracování barevného videa při vyšších rozlišeních. Navíc deska Dxr3 umožňuje, aby se signál v normě Dolby Digital dostal do dekodéru/zesilovače pro domácí kino nebo do soupravy reproduktorů Cambridge Soundworks DTT 3500, jež pak vytvoří bezkompromisní prostorové ozvučení. S použitím kombinace různých technologií je společnost Creative schopná jako vůbec první přinést na trh dálkové ovládání pro PC-DVD. Toto dálkové ovládání o velikosti kreditní karty se snadno používá. Obsahuje tlačítka pro směr pohybu, stavový displej, tlačítka pro přehrávání, nastavení hlasitosti a práci s menu, jež vám umožní nastavit parametry zvuku, barvy, režim displeje, jazykovou mutaci a titulky. Také si můžete nastavit ochranu před pořady nevhodnými pro děti.

Příslušenství

Součástí dodávky soupravy PC-DVD Encore 12x iNFRA je akční dobrodružná 3D hra v reálném čase Outcast a super speedway, což je vzrušující DVD film, v němž vystupujete v roli řidiče závodního auta, jedoucího rychlostí až přes 230 mil za hodinu. Součástí dodávky je také program Creative Media Ring Talk, umožňující uživatelům provádět zdarma telefony z PC na PC přes Internet. Jako odpověď na rostoucí popularitu digitálního zvuku a formátu MP3 je přibalen také softwarový přehrávač Creative Lava! Player, umožňující zvýšit prožitek posluchače z poslechu hudby o interaktivní, na míru šité a s hudbou synchronizované video, poskytující strhující 3D vizuální prožitky.

Závěr

Souprava PC DVD Encore 12x iNFRA se má objevit na trhu jak v maloobchodech, tak on-line prodeji během září. Její cena v Kč není dosud známa, nicméně se bude nejspíše rovnat ekvivalentu 240 USD.


Desktop Firewall 2.0 - Pro vaši bezpečnost

Michal Chautur

Tento nový nástroj od firmy Symantec poskytuje administrátorům a koncovým uživatelům centrálně konfigurovatelné, snadno ovladatelné a uživatelsky jednoduché řešení na ochranu informací, které jsou uloženy v jejich sítích a systémech. Symantec Desktop Firewall zabraňuje hackerům v přístupu do sítí společnosti přes vzdálené systémy a chrání organizace i před útoky typu Denial of Service (DoS), kdy jsou zvnějšku cíleně přetěžovány vybrané komponenty síťové infrastruktury. Symantec Desktop Firewall je jednou z klíčových složek uceleného řešení Symantec Enterprise Security komplexního, vícevrstvého a modulárního řešení pro bezpečnost podnikového prostředí připojeného k Internetu.

Neutralita vůči VPN

Symantec Desktop Firewall je kompatibilní s hlavními řešeními pro vytváření virtuálních privátních sítí (VPN), jaká jsou dodávána například společnostmi Cisco, Nortel a dalšími. Umožňuje tak administrátorům flexibilní výběr VPN řešení, která nejlépe vyhovuje specifickým podmínkám bezpečnosti jejich podniku či organizace. Zatímco ostatní firewallové produkty jsou typicky součástmi balíků, jež v sobě zahrnují limitovanou kompatibilitu s VPN , Symantec Desktop Firewall je vůči různým VPN neutrální.

Jednoduchost použití

Symantec Desktop Firewall se po instalaci na každém individuálním systému automaticky konfiguruje pomocí sady pravidel připravených pro specifické aplikace. Tato vlastnost urychluje nasazení firewallu a minimalizuje nároky na interakci uživatele. Na rozdíl od tradičních firewallových produktů, které po uživatelích vyžadují nastavit pravidla pokaždé, když je nová aplikace vyžaduje pro přístup ke zdrojům, Symantec Desktop Firewall takové nároky na uživatele neklade.

Široké spektrum nástrojů

Symantec Desktop Firewall zajišťuje administrátorům flexibilní a jednoduchou správu a umožňuje jim využívání systémů správy centrální, které dnes používají. Produkt podporuje Microsoft System Management Server (SMS), technologii login-skriptů a webovou instalaci. Symantec Desktop Firewall 2.0 blokuje snahy hackerů také tím, že kontroluje všechna internetová připojení na vzdálené počítače i z nich. Produkt poskytuje ochranu vzdáleným počítačům jejich "ukrytím" a používá i jiné metody účinné proti technikám hackerů. Správci bezpečnosti mohou Symantec Desktop Firewall přizpůsobit svým podmínkám a přidávat nová pravidla pro specifická prostředí. Varovná hlášení a detailní záznamy umožňují určit zdroj nestandardních připojení. Ochranu proti odesílání informací pomocí trojských koní nebo pokusy o odesílání zpráv o aktivitách uživatele bez jeho svolení lze zesílit určením toho, které specifické aplikace mohou mít přístup na Internet.

Vzdálení uživatelé mohou uvést, které informace by na jejich systémech měly zůstat v tajnosti, a Symantec Desktop Firewall je upozorní, když dojde k pokusu poslat tyto informace na webovou stránku. Lze také zabránit nepozorovanému stažení e-mailových adres uživatele nebo dalších potenciálně soukromých informací.

Pomocí řešení Symantec Desktop Firewall lze účinně zabránit sledování on-line aktivit uživatelům na webových stránkách. Symantec Desktop Firewall může být konfigurován tak, aby blokoval cookies na bázi "site-by site" komunikace a znemožnil také automatické stahování Java appletů a ActiveX komponent. Díky tomu mohou být podnikoví uživatelé bezpečně připojeni k Internetu i mimo chráněnou podnikovou síť a mohou pracovat s on-line službami Internetu, aniž by došlo k ohrožení jejich systémů a dat nebo podnikových systémů a dat po jejich opětovném vstupu do vlastní sítě.


Barracuda ATA III

Michal Chautur

Nová Barracuda ATA III je ideální komponentou pro montáž jak do velmi výkonných podnikových PC, do PC střední třídy, a do ekonomicky výhodných diskových polí ATA RAID. Barracuda ATA III, vybavená 3D ochranným systémem, se řadí mezi nejspolehlivější a nejrobustnější diskové mechaniky se 7 200 otáčkami za minutu, která ve své kategorii vydrží největší náraz mimo provoz rekordních 350 G.

Parametry

Barracuda ATA se dodává s motorky s technologicky vyspělými fluidními ložisky (FDB), které zajišťují disku tichý chod, delší životnost a zvětšenou odolnost proti nárazu. Uživatelům, jež jsou zaměřeni na vysoký výkon, přináší Barracuda ATA III vynikající vnitřní přenosovou rychlost 520 MB/s tedy největší ze všech diskových mechanik s rozhraním ATA. Jedná se o 37procentní nárůst ve srovnání s touto diskovou mechanikou předešlé generace.

Barracuda ATA III je zajímavá také novým 80MHz procesorem, který zajišťuje nové mechanice 25procentní nárůst rychlosti zpracování dat. Se svým rozhraním Ultra ATA/100, střední dobou vyhledávání 8,9 ms a 2 MB vyrovnávací paměti se jedná o dobrou alternativu pro subsystémy ATA RAID. Disková mechanika se dodává s kapacitou až 40 GB.

Ochranný systém 3D Defense Systém opět prokazuje své kvality jako nejlepší ochrana disku, dat a také jako nástroj pro diagnostiku. Od implementace ochrany G Force se podle sdělení výrobce snížily reklamace o 60 až 75 procent. Podobně po implementaci obalu SeaShell mnoho zákazníků z distribučního kanálu společnosti Seagate a významní výrobci značkových výrobků zaznamenali snížení množství poškozených výrobků téměř na nulu. Unikátní nástroje SeaTools od společnosti Seagate pomáhají uživatelům rychle určit, zda disk je stále funkční, i když PC nefunguje. Eliminují se tím případy, kdy jsou omylem vymontovány a vráceny funkční disky. Poslední průzkum u uživatelů programů SeaTools ukazuje, že 40 procent zákazníků diskových mechanik, které byly kandidáty na reklamaci, bylo nakonec dobrých a nemusely se vracet zpět ke společnosti Seagate. SeaTools ušetřily zákazníkům v dodavatelském řetězci náklady na reklamace, čas a data.


Jukebox k Vánocům - Opravdu nabušený MP3 přehrávač

Michal Chautur

Jak se zdá, budeme pod vánočním stromečkem již moci najít nový digitální audiopřehrávač Jukebox od Creative Labs. Tento digitální audiopřehrávač je ideálním řešením pro sběratele, kteří chtějí mít svou sbírku hudebních nahrávek neustále s sebou. Přehrávač má stejnou velikost jako discman a jeho hmotnost je pouhých 400 g. Přitom na něm ale může být nahráno až 150 CD.

Ohromující parametry

Ergonomický design Jukeboxu v kovové povrchové úpravě v sobě skrývá zabudovaný 6GB pevný disk a technologii, jež vám umožňuje zařazovat a vyhledávat vaše hudební sbírky podle interpretů, nálady, žánrů nebo tempa s použitím identifikační technologie ID3. Od tohoto okamžiku si můžete vybrat svou hudbu tak, aby odpovídala vašim touhám, a to vše stisknutím jediného tlačítka.

Velká vyrovnávací paměť v Jukeboxu zabezpečuje vytvoření až pětiminutové ochrany proti případným přeskokům, způsobeným otřesy. Společnost Creative svým agnostickým kódováním umožnila, že zařízení podporuje veškeré stávající digitální audioformáty (MP3, WMA, AAC a WAW). Reprogramovatelný firmware Jukeboxu bude podporovat další digitální audioformáty a programová rozšíření okamžitě jakmile přijdou na trh. To uživatelům umožní také aktualizovat zařízení tak, aby podporovalo nové standardy komprese zvuku včetně zabezpečujících technologií, jako je správa digitálních práv (Digital Rights Management DRM) nebo standardy iniciativy zabezpečené digitální hudby.

Jukebox je také intuitivní a snadno ovladatelný. Rozhraní USB pro spojení s PC umožňuje jeho snadné připojení a odpojení, čímž se stává skutečným PnP zařízením. Společnosr Creative rovněž usnadnila svým uživatelsky příjemným programem PlayCenter 2 proces konverze CD disků do MP3 a i dalších budoucích formátů.

Nejen přenosný přehrávač

Chcete-li získat maximum ze současného 3D zvuku, stačí jen připojit Jukebox ke čtyřreproduktorovým systémům, jako jsou například Cambridge SoundWorks FourPoint Surround, a aplikovat efekty technologie EAX (Environmental Audio Extension). Tato funkce umožňuje uživatelům interagovat s Jukeboxem při poslechu hudby a vytvořit většinu reálných nebo imaginárních akustických prostředí od koncertní haly či arény až po intimnější efekt jazzového klubu. Jediné, co by mohlo fanouškovo nadšení trochu zchladit, by mohla být cena. Ta by se totiž dle odhadu měla blížit ekvivalentu 500 USD.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0602

Ghost 6.5 Enterprise Edition

Novou verzí nástroje z oblasti správy počítačů, jenž administrátorům poskytuje flexibilní řešení pro distribuci operačního systému, aplikačního softwaru, nasazování nového hardwaru a obnovu provozu po výpadcích, představila společnost Symantec. Program Ghost 6.5 má být nástrojem jenž firmám usnadní přechod k systému Windows 2000.

Minerva ČR

oznamuje uvedení nejnovější verze podnikového informačního systému MFG/PRO 9.0 na náš trh. MFG/PRO, verze 9.0, je plně vybavena funkcionalitou a technologií pro obchodování přes Internet. Rozhraní NetUI umožňuje uživatelům systému pracovat i mimo prostor podniku. Pro připojení stačí mít k dispozici jen Internet a prohlížeč. Navíc informace ze systému lze propojit s externími zdroji, jako jsou třeba on-line firemní katalogy.-OK

Virtuální vodárna

Společnost Suez Lyonnaise des Eaux ve spolupráci s renomovanými francouzskými a americkými univerzitami vyvinula po osmiletém výzkumu počítačovou aplikaci tzv. Virtuální vodárny, využitelnou pro trojrozměrné modelování a simulaci celého cyklu v úpravně vody. Virtuální vodárna je počítačový modelový program, který vytváří trojrozměrná zobrazení všech interakcí probíhajících v úpravně vody, a kombinuje matematické modely s poznatky z chemie, biologie, fyziky a mechaniky kapalin.-OK

Readiris od SWS

Společnost SWS zahájila na našem trhu distribuci produktů firmy I.R.I.S., jež se specializuje na tvorbu softwaru pro optické rozpoznávání písma (OCR). Její portfólio zahrnuje "vlajkovou loď" Readiris PRO 6 (poradí si samozřejmě i s češtinou), Cardiris pro zpracování vizitek a IRISpen, který v kombinaci s "tužkovým" skenerem umožňuje operativní zaznamenání řádků textu.-OK

Sybase ČR

oznámila uzavření přímé distributorské smlouvy s evropským zastoupením společnosti Informatica. Distribuci produktů, podporu, školení a ostatní služby tak bude v ČR zajišťovat Sybase ČR, která již disponuje týmem připravených konzultantů. Spojení se Sybase vychází z celosvětového strategického partnerství obou firem založeného na podobné filosofii otevřených řešení a možnosti funkčního propojení jejich softwarových komponent.-OK


AdvokátWEB: Právník na dosah ruky

OUSMANE KEITA

Na Českém Internetu odstartoval zbrusu nový oborový pojekt portálového typu AdvokátWEB (www.advokatweb.cz). Pro nás laiky je zajímavý především tím, že zde nalezneme databázi, v níž si dle potřeby můžeme rychle a pohodlně najít toho "svého" právníka. Hledat se dá jednak podle regionu působení, podle zaměření a podle jednacího jazyka, a dále pak i podle příjmení advokáta a obchodního jména společnosti. Výsledkem vyhledávacího dotazu je advokátova karta se všemi potřebnými podrobnými informacemi, kontakty, fotografií a mapkou.

Vedle databázové funkce nabízi AdvokátWEB rozhovory se zajímavými advokáty, různé reportáže, tipy, slovníček pojmů. A také třeba soubor otázek, které by klient měl položit svému advokátovi, aby věděl, že je na té správné "adrese". Takže se dá říci, že server široké veřejnosti dobře slouží jako globální centrum pro získávání právních informací, a pro laika představuje snadnou, rychlou a především pohodlnou cestu k nalezení toho pravého advokáta podle svých představ. Pro advokáty je naproti tomu evidentně vítanou možností, jak být "ve správnou chvíli na správném místě".

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0604

Doména pre Obchodný register SR

Internetová adresa, na ktorej nájdu záujemcovia Obchodný register Slovenskej republiky, bude mať názov orsk.sk. Doména orsk je výsledkom vyjadrenia zástupcov médií na tlačovej konferencii a ich následných e-mailových odpovedí. K optimalizácii domény pristúpilo Ministerstvo spravodlivosti z prozaického dÖvodu doména obchodny register je už zaregistrovaná, a tak dalo zástupcom médií zvážiť niekoíko obdobných možností. Skúšobná prevádzka Obchodného registra sa začne v októbri a plná prevádzka na Internete 1. januára 2001, pričom aktualizácia údajov bude zo začiatku minimálne raz za dva týždne.

Spoločnosť Microsoft Slovakia poskytuje potrebné softvérové vybavenie a je garantom projektu Obchodný register na internete. Spoločnosť Compaq Computer Slovakia dodala hardvérové vybavenie a poskytne aj služby k uvedenému hardvéru. Spoločnosť Wedia je tvorcom webových aplikácií, pričom bude zabezpečovať pripojenie do siete a údržbu stránok.

Údaje z databázy Obchodného registra sprístupnené na Internete sa budú poskytovať zadarmo, pričom používatelia si mÖžu vyhíadávať subjekty podía obchodného mena, údaja IČO, sídla, spisovej značky, právnej formy, alebo súdu. Aplikácie sú v slovenskom a anglickom jazyku. Obchodný register na internete uíahčuje bčanom prístup k informáciam, umožňuje rýchle overenie si údajov a faktov a zefektívňuje aj prácu samotného registra.-man

Logica prináša virtuálne karty

Spoločnosť Logica uviedla na slovenský a český trh riešenie, umožňujúce vydávať virtuálne platobné karty. Tento platobný nástroj, používateí vidí ako ikonu na osobnom počítači alebo mobilnom telefóne podporujúcom WAP, umožňuje jednoduché rozšírenie doterajšieho portfólia finančných ústavov. Používatelia totiž zároveň s bežnými kartami na fyzickom nosiči dostanú aj ich virtuálne, úplne kompatibilné podoby.

Riešenie pre virtuálne platobné karty vychádza z využitia produktov firmy Trintech Group. Produkty spoločnosti Trintech umožňujú vytvorenie kompletnej architektúry pre vydávanie kariet a on-line spracovanie platieb, ktorá mÖže byť začlenená do doterajšej infraštruktúry finančných inštitúcií, či vydavateíov kariet, alebo integrovaná do riešenia pre e-banking, ktoré Logica dodáva.-man

§§§§§


Internetový kurýr

Petra Musílková

c00p0605

Pošťák zvoní vždycky dvakrát..., ale víte kolikrát zacinká kurýr? Využíváte kurýrních služeb tak často, abyste to mohli vypozorovat? Spousta lidí bude jistě s rychlodoručovateli ve styku daleko častěji, když si je bude moci objednat přes Internet. Přepravní služby, rozvážka pizzy, zpracování fotografií nebo objednávky mobilních telefonů či letenek, to vše se přece dá přes Internet zařídit!

WWW.EKURYR.CZ je nově zprovozněný systém, který umožňuje registrovaným uživatelům přímo si objednat přepravu dokumentů a zásilek po celé České republice. Tato aplikace provozovaná společností Czech Courier, s. r. o., je průkopníkem kurýrních služeb přes Internet nejen u nás, ale i v Evropě. Nabízí všem uživatelům Internetu on-line objednávku přepravy, výpočet ceny včetně kalkulace zákaznických slev a platbu. Umožňuje také sledování zásilky a potvrzení o jejím doručení na e-mail nebo mobilní telefon. Doplňkové služby, které je možno využít, nyní mají být dále rozšiřovány. Každý zákazník je on-line obsloužen na stránkách svého prohlížeče a současně dostává elektronickou poštou potvrzení o přijetí objednávky a doručení zásilky. Klienti mají možnost přímo zadávat požadavky na přepravu, a přesné vzdálenosti mezi zvolenými adresami i cena jim budou přesně propočítány. Samozřejmostí je doprava až na místo, které si klient při objednávce určí.

Celý systém funguje od konce srpna zatím ve zkušebním provozu a odbavil už stovky dodávek. Zvolená technologie Windows NT a SQL 7.0 je však již nyní připravena zpracovat několikanásobně větší množství zásilek, jež se předpokládá již v nejbližších týdnech.

Objednávkový systém v oblasti služeb je jedním z nejrychleji rostoucích sektorů internetového podnikání, což zřízení kurýrního portálu u nás jenom potvrzuje. Vychází ze stále rostoucí potřeby "šetřit čas", kterou pociťuje většina z nás, takže nepochybuji, že bude mít úspěch.


Krátké zprávy

Corel & Microsoft

Společnost Microsoft získala čtvrtinový podíl akcií Corelu. Touto investicí se Microsoftu podařilo zbavit se jednoho ze svých přímých konkurentů a kritiků, ale pro Corel je to paradoxně šance na přežití. Situace Corelu nebyla už delší dobu nijak růžová a když rezignoval její zakladatel Michael Cowpland, ptali jsme se, co s ním teď asi bude. Plánovala se fúze se společností Inprise/Borland, která kdysi silně konkurovala Microsoftu, ale z té nakonec sešlo. Finanční tíseň Corelu a čekání na nové investory nakonec ukončil Microsoft, když nakoupil 24 milionů jeho akcií. Corel s ním uzavřel strategické partnerství v iniciativě .NET a Microsoftu se otevřel přístup k rozvinutým linuxovým technologiím i bohaté zkušenosti s portací produktů z platformy MS Windows na Linux, ale také k řadě grafických produktů.-SM


Napster pirát nebo průkopník?

Petra Musílková

Nemáte taky dojem, že jsou v poslední době nějak v módě soudní spory, v nichž stojí na straně obžalovaných moderní technologie a jejich vynálezci nebo uživatelé a proti nim táhnou do boje konzervativci, kteří nechtějí přijít o svůj byznys? Nejlepší půdou pro vedení takovýchto soudních pří je uzemí USA, kde kauzy rostou snad rychleji než houby, když zaprší. Ve středu pozornosti je teď případ "Napster versus americký hudební průmysl", který je nyní projednáván u odvolacího soudu v San Francisku. Rozhodnutí o osudu Napsteru se může stát klíčovým precedentem pro vývoj autorských práv i pro další rozvoj různých forem internetového podnikání. Vypadá to, že instituty jako copyright začínají být díky internetu v určitých oblastech poněkud zbytečné a mnozí už by je rádi brzy pohřbili v propadlišti právních dějin.

Když Shawn Fanning vstupoval v pondělí 2. října do soudní budovy, mohli se fotografové, kameramani a reportéři přetrhnout, aby ulovili alespoň jeden jeho snímek nebo pár slov. "To je on, ten, co vymyslel Napster!", šuškalo si obecenstvo, které před tím vystálo dlouhou frontu na nejlepší místa v soudní síni. Ano, to byl on, ten studentík, kterému není ještě ani dvacet. Ven nevyšel ani jako vítěz, ani jako poražený, fotografům opět nezapózoval a rychle se nechal odvézt černým kadilakem. Zatím, než bude o odvolání rozhodnuto, má Napster ještě nejméně měsíc na to, aby se pokusil spor s RIAA urovnat. 32 milionů lidí, kteří Napster používají netrpělivě čeká, jestli se představitelé hudebního průmyslu umoudří a uznají, že jejich působení musí ustoupit novým možnostem, které přináší internet. Soudci jsou si nepochybně vědomi možných dopadů vykázání Napsteru na černou listinu, a proto výkon předchozího rozhodnutí soudkyně Patelové o dočasném zákazu jeho činnosti pozastavili. Je také jasné, že ať bude znít rozsudek jakkoli, určitě bude proces pokračovat u Nejvyššího soudu.

Vynést rozhodnutí nebude jednoduché, protože sporných otázek je v tomto případu velmi mnoho. Žalující strana tvrdí, že Napster vytvořil prostředí pro šíření pirátských kopií hudebních nosičů a připravoval tak o zisky jejich vydavatele i autory. Ovšem odpovědnost za to, že někteří uživatelé umožňovali statisícům ostatních přístup ke svým pirátským fonotékám, lze Napsteru jako systému těžko přisuzovat. Vše funguje jen na základě kontaktu mezi jednotlivými počítači uživatelů, tzv. "peer-to--peer", a žádný centrální server, kde by byly všechny soubory uloženy a daly by se kontrolovat, neexistuje. Připadá mi to stejně absurdní, jako kdyby se někdo snažil zrušit poštu na základě tvrzení, že umožňuje předávat zásilky, jejichž obsahem může být klidně něco kradeného nebo jinak nezákonného. Ovšem v USA se už snaží i tuto problematiku řešit a například zákonná odpovědnost ISP za obsah webovských stránek jejich uživatelů již byla stanovena, dokonce je uveden i postup, podle kterého má probíhat eventuální likvidace stránek či domén, vůči nimž někdo projeví nelibost.

Na stranu Napsteru se již postavila spousta velkých internetových firem, které s ním jako s firmou nemají sice nic společného, ale vyřešení principielních otázek týkajících se především právní odpovědnosti za to, co činí uživatelé v internetových službách, je samozřejmě i v jejich zájmu. Všechny spřízněné duše na straně Napsteru jsou jednohlasně proti převádění této odpovědnosti na provozovatele služeb, nebo dokonce na použité technologie. Neustálý pokrok nás stále nutí, abychom své schopnosti a způsob práce i života vůbec přizpůsobovali novým možnostem, a je pochopitelné, že se to občas někomu nelíbí, protože se mu nechce měnit pohodlný nebo výnosný životní styl. Vždycky to však nakonec dopadne tak, že ten kdo se nepřizpůsobí vypadává ze hry. V takové situaci se teď, podle mého názoru, nachází právě ti, kdo jdou Napsteru tak po krku. Snaží se za každou cenu nepřijít o svůj výnosný byznys a odmítají si připustit, že nové technologie je dříve či později ze scény nakonec stejně vytlačí. Kdo by se však vzdával bez boje, že. Tvrzení zástupců nahrávacího průmyslu, že proces nechtějí vést proti technologii, ale proti organizaci, která zneužívala výplodů jejich tvůrčí práce, aby připravila vydavatele i umělce o odměnu za jejich díla, zní sice líbivě, ale...! Nepřipadá vám, že jsou to vlastně sama hudební vydavatelství, která od umělců někdy dost vypočítavě získávají práva na šíření jejich děl a těží zisky z jejich práce? Komerční firmy pojímají tzv. intelektuální vlastnictví jako svou vlastní obchodovatelnou komoditu bez ohledu na to, zda autor či vynálezce dílo vytvořil jako zaměstnanec firmy či zcela mimo ni. Původně se s tímto právem obchodovat nemohlo a vždy o něm rozhodoval výhradně autor nebo vynálezce. Možnost odebrat autorovi přechodně nebo i úplně právo se svým dílem nakládat se objevila až později a právě nahrávací společnosti se časem staly obchodníky s výsledky tvůrčí činnosti. Přivlastnily si právo výhradního držení autorských práv k dílům, která šíří. Autoři přicházejí o své právo nakládat s dílem, jakmile s nimi podepíší smlouvu o jeho šíření. Jakou formou bude právo postoupeno, záleží na obsahu smlouvy mezi autorem a firmou. Tím mohou být hudebníci často zcela zbaveni nejen práva rozhodovat o své práci, ale i o svých příjmech, takže se pak může stát, že uznávaný umělec bude díky nevýhodné smlouvě chudý jako pouliční hudebník.

Obhájce Napsteru se také opírá o zákon, který upravuje šíření kopií pro vlastní potřebu jako legální, pokud na tom dotyčný nijak naprofituje. Proti tomuto argumentu však žalobci vyrukovali s názorem, že zmiňovaný zákon je již zastaralý, neboť byl přijat v době, kdy technické možnosti ještě neumožňovaly tak rychlé kopírování a zpracovávání dat jako dnes. Napster se bránil také odkazem na dřívější soudní rozhodnutí ve věci Betamaxu, což byl případ řešící otázku, zda budeme moci používat domácí videorekordéry. Tehdy mohla být tato technologie zakázána, ale soud rozhodl, že samotná možnost pirátského kopírování není dostatečným důvodem pro zákaz nově vyvíjených technologií. Podobné dilema vzniklo také v souvislosti s výrobou přenosných MP3 přehrávačů a je vidět, že co se týče copyrightu, mají toho právníci ještě hodně na práci.

Díky rychlému vystavování a kopírování digitálních záznamů milióny uživatelů vzniklo zcela nové prostředí distribuce autorských děl. Právo kopírovat cokoli pro svou osobní potřebu by měl mít každý člověk, a proto se bude muset změnit i pojetí copyrightu, a s tím související distribuce autorských honorářů. Rozhodování o své vlastní práci by se mohla vrátit zpět do rukou autorů a interpretů. Díky možnostem šířit díla přes internet vede cesta od autorů k posluchačům nebo čtenářům přímo, a tak by mohli odměnu dostávat rovnou od nich. Další způsoby odměňování poskytují i nejrůznější distribuční sítě, jejichž zárodky se rýsují již dnes. Variant technického řešení volné distribuce nešifrovaných záznamů bude určitě spousta. Mohlo by také odpadnout rozhodování vydavatelů o tom, komu bude dána šance prorazit a do koho se investovat nebude, protože internet poskytne možnost získat příznivce všem, kdo na něm svou tvorbu zveřejní.

Volné šíření záznamů se zatím považuje za pirátství, ale tento přístup by se mohl brzy díky novým možnostem šíření digitálních záznamů přes Internet změnit. Zdá se, že tento vývoj nahrávací společnosti poněkud zaskočil a přinutil je vstoupit doslova do boje na život a na smrt. Hudební průmysl se snaží tendencím volného šíření děl zabránit šifrováním, které má za úkol vyvinout jejich sdružení SDMI, zatím však tento pokus nemá žádné výsledky. Cílem tohoto snažení má být šifrování záznamů a dokonce by mělo jít tak daleko, že budou šifry zavedeny i do výrobků spotřební elektroniky, stejně jako u DVDéček. V přírodě platí, že silnější přežijí, jak tomu bude v případě Napster versus hudební průmysl, se rozhodne soud. Pokud jde o sílu ve smyslu společenské podpory jedné či druhé strany, můžeme si udělat obrázek podle několika průzkumů. V USA nepovažuje bezplatné stahování jakýchkoli skladeb za krádež 78 % uživatelů internetu. U populace celkově uživatelů i neuživatelů Internetu je tento podíl 40 % (35 % soudí, že jde o krádež, 25 % nemá jasný názor). Nemilým zjištěním pro prodavače hudebních záznamů na Internetu bylo, že jen 15 % stahovačů si je kupuje. Co se týče ČR, svědčí o postojích u nás například výsledky nedávné ankety na Lupě, kde asi 92 % lidí s odsouzením Napsteru nesouhlasilo a jen kolem 2,5 % bylo pro zastavení jeho činnosti.


Voice gate - Brána do světa e-mailů

Petra Musílková

Patříte k lidem, pro které je nezbytné mít neustále k dispozici aktuální informace a možnost okamžitě reagovat na nejnovější zprávy? Potřebujete být neustále v kontaktu se svými obchodními partnery nebo přáteli? Žijeme v moderní informační společnosti a být stále ve spojení je dnes důležité pro většinu z nás. Nová služba VOICE GATE, která je dílem společnosti CIT, s. r. o., za přispění firmy CZCOM, s. r. o./World Online, přináší možnost získávat informace doslova na každém kroku.

Prostřednictvím "Hlasové brány" si můžete kdykoliv a odkudkoliv nechat přečíst své e-maily prostřednictvím telefonu. Nemáte-li právě možnost přístupu k Internetu a čekáte naléhavou zprávu, může pro vás být VOICE GATE jakousi službou poslední záchrany. Mohla by vám i ušetřit čas a nebudete muset myslet na to, že se ještě musíte stavit u počítače vybrat poštu. Ovšem největší výhodou pro spoustu lidí je, že nebudou muset ani vlastnit počítač s připojením na Internet nebo mobilní telefon s technologií wap, a přitom budou klidně přijímat e-mailové zprávy.

Stačí se jen jednou zaregistrovat na webové stránce www.voicegate.cz, a pak jen voláte na telefonní číslo 02/96 33 33 85. Musíte zadat 6místnou číselnou identifikaci vaší hlasové schránky, bezpečnostní PIN a dostane informaci o počtu zpráv, které vám byly do schránky doručeny. Na základě údajů o odesílateli, čase doručení a předmětu zprávy se můžete rozhodnout, zda si chcete nechat zprávu přehrát či nikoliv. Po přečtení zprávy si zvolíte, zda si zprávu chcete ponechat nebo ji smazat, předat dál, atd..

Přístup k informacím z e-mailu prostřednictvím telefonu je založen na integraci systému Hlasové pošty voice wave NT obecně s jakýmkoliv SMTP/POP3 kompatibilním poštovním serverem. Dále se využívá modul Text To Speech (TTS Syntéza řeči). Modul Text To Speech je vyvíjen společností ve spolupráci s významnými vědeckými institucemi a vysokými školami v ČR. Celá aplikace je napsána v programovacím jazyce Kirké, který byl vyvinut společností CIT. Tento jazyk je volně dostupný pro širokou veřejnost zdarma a lze si ho stáhnout na webovské stránce www.cit.cz.

Pomoci syntézy řeči vám VOICE GATE přečte příchozí e-mail syntetickým hlasem, jenž byl vymodelován tak, aby se co nejvíce podobal přirozenému mužskému hlasu. Hned na první poslech sice poznáte, že vám předčítá robot, ale hlavní je srozumitelnost, která je dostatečná. Systém reprodukuje (včetně diakritiky) s neomezeným slovníkem libovolný český, anglický, slovenský a německý text. VOICE GATE dokáže dokonce sám rozpoznat, v jakém jazyce je e-mail napsán, a podle toho zvolí k reprodukci jeden ze čtyř jazyků.

Díky VOICE GATE by se nám mohlo podařit úspěšně skloubit telefonování a využití elektronické pošty tak, abychom se co nejrychleji dozvěděli všechny důležité informace.


i-magazín pro ženy - Ryze ženský i-deník

Petra Musílková

První ženský denně aktualizovaný internetový magazín Žena-in.cz se v síti českého Internetu objevil první den roku 2000. Po více než půlročním úspěšném existování nyní nabízí svým čtenářkám novou, rozšířenou verzi, která je reakcí na stále rostoucí požadavky českých (a slovenských) uživatelek Internetu a která doznala jak grafických, tak obsahových změn.

I nadále najdou v magazínu Žena-in.cz jeho čtenářky denně několik nových článků pro zábavu i poučení. Od čtení o lásce, dětech, těhotenství, zdraví, kráse a domácnosti přes horoskopy a cestování až po drby ze života slavných. Reakce čtenářů a čtenářek na konkrétní články jsou v nové verzi viditelně umístěny pod každým článkem. Nové uspořádání stránek navíc dovoluje vyhledávat v archivu článků ve všech rubrikách podle klíčových slov.

Pravidelnou a velice oblíbenou součástí magazínu je i on-line rozhovor se slavnou osobností nebo odborníkem, který se koná každou středu a na jehož přípravě Žena-in.cz spolupracuje s magazínem Novinky.cz a internetovou kavárnou Elektra v Praze 5. Všechny proběhlé rozhovory jsou rovněž archivovány a přehledně řazeny na stránce ROZHOVORY. Z doposud "vyzpovídaných" jmenujme např. Dana Hůlku, Dana Bártu, Ivetu Bartošovou, Richarda Müllera, Radka Johna, Jana Krause aj.

Novinkou nové verze jsou AUDITORIA, na kterých vždy minimálně týden běží diskuse čtenářek na nějaké "horké" nebo zajímavé téma z oblasti sexu, partnerství, rodiny, prostě života.

Samozřejmostí je chat

I na nové Ženě-in.cz je CHAT, ovšem i tato stránka doznala změn příjemných pro čtenářky. Nově si zde může každý zřídit svou vlastní místnost s možností administrace, tj. vyloučení z chatu "nezvaných" hostů nebo zamčení místnosti. Na chatové stránce je rovněž tablo s obrázky některých pravidelně chatujících a také nástěnka vzkazů, která slouží jak pro komunikaci jednotlivých uživatelek serveru mezi sebou, tak i jako jedna z forem komunikace s redakcí.

Virtuální poradna

Velmi důležitou součástí magazínu Žena-in.cz jsou PORADNY, v nichž najdou čtenářky odpovědi na svoje dotazy z oblasti práva, financí, výživy a informačních technologií. Konkrétně se na přípravě této stránky podílí advokátní kancelář Jana Kalvody, finanční poradkyně ing. Jana Hájková, obezitolog MUDr. R. Vlasák a IT specialista Tomáš Jindříšek. Zůstala také oblíbená poradna Krásného Aleše (mužská obdoba Sally), která vznikla při loňském startu Ženy.in.cz jako recese, ale soudě podle ohlasu čtenářek, je již neodmyslitelnou součástí magazínu.

Pošlete mi pohled

Zaregistrované uživatelky magazínu Žena-in.cz i nově příchozí mají možnost posílat svým známým a milým elektronické POHLEDY z nabídky Žena-in.cz, kam mohou přidávat i obrázky ze své vlastní fotodatabáze. Tím ale nabídka komunikačních služeb magazínu Žena-in.cz nekončí. Na každé stránce je umístěna ikonka POŠLI VZKAZ, která umožňuje registrovaným uživatelkám posílat si vzájemně vzkazy.

Nakupujete on-line

Další novou službou na serveru Žena-in.cz je OBCHODNÍ NÁMĚSTÍ, na němž se nacházejí "obchodní domy" zaměřené přehledně na jednotlivé komodity nebo služby (např. knihy, drogerie, textil, papírnictví.). V abecedním seznamu obchodů pak jen stačí vyhledat obchod nebo službu a jediným kliknutím se ocitnout na jejich stránce. Jednotlivé obchody jsou samostatnými právními subjekty.

Základními rysy ženského internetového serveru Žena-in jsou takové charakteristiky, jako pravidelnost a spolehlivost, které se na českém Internetu vidí poněkud zřídka. Konkrétně to znamená, že aktualizace stránek, odpovědi v poradnách i e-mailová korespondence se čtenářkami probíhají v pravidelné (maximálně 24hodinové) lhůtě.

Na přípravě a obsahovém zabezpečení serveru Žena IN pracují až na výjimku technického zázemí samé ženy, které za pomoci všech svých zkušeností a dovedností šijí první ženské internetovské stránky českým ženám přímo na míru.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0606

Získejte 1 milion USDSpolečnost Oracle Corp. prohlásila, že firmy, které v současnosti používají software Microsoft SQL Server nebo IBM DB2 k provozování svých internetových stránek, mohou po migraci na technologie Oracle aplikační server Oracle9i Application Server a databázi Oracle8i provozovat tyto stránky nejméně třikrát rychleji. Toto prohlášení je podpořeno garancí 1 milionu dolarů v případě, že tomuto tak nebude. Nezbytná pravidla, podrobnosti, omezení a podmínky milionové záruky společnosti Oracle jsou uvedeny na stránce http://www. oracle.com/guarantee.-PN

Citrix Systems

Citrix Systems, Inc., oznámil prodej nové verze Citrix MetaFrame 1.1 pro UNIX. Verze 1.1 bude dostupná nejdříve v srpnu, a to MetaFrame 1.1 pro Solaris. Nové vlastnosti verze 1.1 pro UNIX budou též obsaženy ve verzích pro IBM a HP operační systémy (HP-UX a AIX), které budou uvolněny koncem roku. Citrix rozšiřuje šíři svých produktů kromě Windows též na tři nejdůležitější unixové operační systémy. Toto je klíčový prvek strategie firmy Citrix, umožnit vysokorychlostní přístup k jakékoliv aplikaci, prostřednictvím jakéhokoliv zařízení a přes jakékoliv spojení. Nové vlastnosti verze 1.1 jsou: podpora pro Sun Solaris 8, rozšířená mezinárodní technická podpora, zlepšený přístup k aplikacím prostřednictvím NFuse, grafické "copy paste" a širší možnosti autentifikace uživatele.-PN

Adobe & Glassbook

Společnost Adobe Systems oznámila definitivní schválení akvizice bostonské firmy Glassbook, Incorporated. Glassbook vyvíjí software pro spotřebitele a obchodní organizace v oblasti trhu s elektronickými knihami, který automatizuje řetězec mezi vydavateli knih, prodejci, distributory a knihovnami. Oznámení významně potvrzuje strategii Adobe využít své zkušenosti v publikačním procesu a přinášet jednoduchost a snadné využití elektronických knih.-PN

Cisco & Tandberg

Cisco Systems, Inc., oznámila, že společnost TANDBERG Television byla jako první společnost zabývající se kompresí dat jmenována oficiálním prodejcem a systémovým integrátorem síťových produktů pro sektor rozhlasového a televizního vysílání. Díky tomuto kroku bude možné představit na trhu nové interaktivní služby určené pro domácnosti s kabelovým připojením, které přinesou další zisky, a které uspokojí rostoucí potřebu operátorů poskytujících kabelová a další připojení. Cílem je umožnit nabídku datových služeb, jako je např. rychlý přístup k internetu, poskytování digitálního videa a hlasových služeb pomocí IP protokolu.-PN

eD\ system Czech

Firma eD\ system Czech se stala distributorem digitální techniky Sony, což zahrnuje digitální fotoaparáty, digitální kamery systému D8 a miniDV, digitální diktafony a veškeré příslušenství ke všem těmto výrobkům. Zároveň vedle stávající distribuce digitální fototechniky Canon rozšířila svou nabídku také o tiskárny a faxy Canon a veškerý spotřební materiál k nim.-PN

InWay buduje FWA

Společnost InWay, poskytovatel bezdrátového připojení k Internetu, oznamuje, že dokončila 1. etapu budování vlastní bezdrátové FWA sítě v pásmu 3,5 GHz. Stalo se tak v návaznosti na přidělení frekvencí v pásmu 3,5 GHz Českým telekomunikačním úřadem v lednu 2000. Během měsíce srpna dokončila InWay technickou realizaci sítě a dnešním dnem pak zahajuje její komerční provoz v Praze, Brně, Ostravě, Pardubicích, Hradci Králové a Liberci a v okolí těchto měst.-PN

Power products, s. r. o.

Počátkem srpna se společnost POWER products stala autorizovaným distributorem známých, kvalitních a cenově výhodných záložních zdrojů napájení UPS značky SOCOMEC SICON UPS. Společnost SOCOMEC SICON UPS je druhý největší evropský výrobce záložních zdrojů napájení. Produkce této značky zahrnuje záložní zdroje napájení od nejmenších výkonů 400 VA až do řádu 4 800kVA. UPS vynikají svou vysokou technickou a výrobní kvalitou, moderním designem a řadou příslušenství.-PN

Dell & Dr.LANG

Firmy Dell Computer, s. r. o., a Dr.LANG group, člen Electronic Publishing Association LLC, uzavřely dohodu o OEM spolupráci. Tato dohoda se vztahuje na notebooky DELL Latitude a desktopy DELL Optiplex distrubuované v ČR. Ty jsou od října volitelně dodávané s DVD mechanikou a anglickým výkladovým slovníkem LANGMaster Collins COBUILD Student\s Dictionary na DVD-ROM.-PN

DNS & Intrusion.com

Distribuční společnost DNS rozšířila nabídku v oblasti informační bezpečnosti o softwarové produkty společnosti Intrusion.com, která je vedoucí firmou v oblasti Intrusion Detection (Systémy pro monitorování narušení bezpečnosti sítě v reálném čase s aktualizovanými databázemi vzorů možných narušení). Intrusion.com, Inc., vyvíjí, dodává a podporuje množství bezpečnostních softwarových produktů a zařízení k ochraně a zabezpečení kritických informací. Bezpečnostní řešení společnosti, počínaje softwarem pro monitorování narušení bezpečnosti a modulárními, rozšiřitelnými bezpečnostními zařízeními konče jsou implementována v řadě obchodních a státních organizací po celém světě. Produktové protfolio společnosti Intrusion.com zahrnuje bezpečnostní software KANE a bezpečnostní platformy SecureCom. Produkty KANE nabízejí zákazníkům detekci průniku, analýzu rizik, řízení bezpečnosti, profilaci chování a statistické analýzy. SecureCom nabízí bezpečnou internetovou a síťovou platformu, která zajišťuje spolehlivé řešení pro bezpečnostní aplikace.-PN

Maxtor Corporation

Maxtor Corporation a divize pevných disků Quantum Corporation nedávno oznámily definitivní dohodu o fúzi, kterou tak vznikne jeden z největších výrobců pevných disků na světě s tržní kapitalizací 2,3 miliardy USD a ročním obratem 6 miliard USD. Transakce bude provedena výhradně v akciích. Akcionáři divize pevných disků společnosti Quantum obdrží za každou akcii Quantum HDD 1,52 kmenové akcie firmy Maxtor. Nový gigant pod názvem Maxtor Corporation, bude nadále spolupracovat se strategickým partnerem Quantum, známou MKE (Matsushita-Kotobuki Electronics), a zachová i výrobní kapacity, které má Maxtor v Singapuru. Firma bude ročně vyrábět přes 50 miliónů pevných disků pro osobní počítače a servery, ale i spotřební elektroniku, v níž pevné disky nacházejí čím dál větší využití. Novou společnost povede Mike Cannon, současný předseda představenstva a generální ředitel Maxtoru.-PN

Microsoft na cestách

Odborníci z české kanceláře společnosti Microsoft se vydávají ve speciálně upraveném autobuse na cestu za svými klienty a partnery. Microsoft RoadShow 2000 se po návštěvě Slovenska rozjede také po České republice. Ve středu 4. října bude první zastávka ve Zlíně. Následovat bude Brno (v rámci veletrhu Invex 2000 ve dnech 9.-13. 10.), Praha (16.-19. 10.), Olomouc (20. a 23. 10.), Ostrava (24.-25. 10), Pardubice (26.27. 10.), Hradec Králové (30.-31. 10.), Jihlava (1. 11.), Jičín (2. 11.), Liberec (3. a 6. 11.), Mladá Boleslav (7. 11.), Karlovy Vary (8.-9. 11.), Plzeň (10. a 13. 11.). Putování skončí 14. a 15. listopadu v Českých Budějovicích. Osádka speciálního autobusu vybaveného počítači a prezentační technikou se aží oslovit zejména malé a střední firmy, jejichž pracovníci si v rámci akce mohou porovnat své zkušenosti s odborníky a nacházet společně efektivní řešení.-PN

Tele2 také v Čechách

Tele2, alternativní poskytovatel telekomunikačních služeb v Evropě, si pro svůj záměr vstoupit též na trhy do střední a východní Evropy zvolila jako první Českou republiku. Dnešním dnem oficiálně představuje svůj produkt "Always On" neboli vysokorychlostní permanentní bezdrátové připojení na internet za velmi příznivé ceny.

"Always On" od Tele2 je služba bezdrátového připojení na Internet, pomocí něhož lze přenášet data rychlostí od 128 Kb/s až do 384 Kb/s. Jedná se tedy o 6násobnou rychlost oproti standardu ISDN, přičemž připojení uživatele je trvalé stejně jako v případě pronajímaných pevných linek, jenže za mnohem nižší cenu...", vysvětlil Fredrik Ahlberg, prezident společnosti TELE2, a dále dodává: "Na začátek jsme pro naše zákazníky připravili tři tarify podle objemu přenesených dat: do 200MB, do 1GB a neomezený limit."

Tele2 dále nabízí doplňkové služby, například e-mailové adresy. Pro své zákazníky společnost zajišťuje instalaci, monitorování přenesených dat a veškerou technickou podporu. Protože se jedná o bezdrátové připojení, které je uskutečněno pomocí antény instalované na střeše zákazníka, je možná realizace již do dvou týdnů od objednávky.

Tele2 dnes začíná nabízet svoji službu "Always On" v Praze a Brně, ale během následujících měsíců bude připojeno dalších 6 měst. Cílovou skupinu zákazníků tvoří malé a střední firmy.-PN


92 % Čechů ví, co je Internet

Petr Novák

Popularitu Internetu v České republice dokazuje nejnovější průzkum veřejného mínění, který na zakázku společnosti Intel provedl ústav Gfk. Bylo dotázáno 1 000 lidí v celé České republice, z čehož 486 bylo mužů a 514 žen. Co je to Internet, ví 92 % Čechů a 31 % by volilo on-line.

Více než 47 procent z nich v něm spatřuje pomoc pro děti při vypracovávání úkolů, 31 procent dotázaných by se podle svých slov rádo zúčastnilo hlasování v on-line volbách. Údaje hovoří samy za sebe: povědomí o Internetu je v naší zemi čím dál tím vyšší vize internetové společnosti nabývá stále reálnějších tvarů.

Utváření internetové společnosti

Internet je místem navazování kontaktů a svobodné výměny názorů. K tomu slouží například elektronická pošta nebo místa pro vedení diskusí. Již mnoho osob uzavřelo přes Internet nová přátelství, existují dokonce manželské páry, které se našly tímto způsobem. Mezi Čechy je nemálo odvážlivců, kteří by byli ochotni uzavřít manželství s někým, koho poznali přes Internet, avšak teprve po předchozím osobním seznámení. Až 15 procent dotázaných Čechů by chtělo tímto způsobem nalézt svou druhou polovičku. Riziko sňatku s osobou, kterou poznali na síti, a to bez osobního setkání, by podstoupilo necelé 1 procento českých uživatelů.

Co se lásky přes Internet týká, přiliš důvěry mezi českými uživateli nemá. Z mužů by se přes internet rozhodně neoženilo 67,5 %, a ze žen dokonce 73,9 %.

Internet jako nástroj interaktivní komunikace pomáhá utvářet realitu a může mít vliv i na naši budoucnost, o níž sami rozhodneme. Například budeme možná moci rozhodovat ve volbách tím, že svůj hlas odevzdáme pomocí Internetu. 31 procent Čechů je připraveno volit on-line. 43 procent z nich je ve věku 16-24 let.

Internet je nepopiratelným zdrojem vědomostí. Pomáhá v rozvoji mladých talentů, tvořivosti dětí. Čím více smyslů a komunikačních procesů je zapojeno do procesu učení, tím je účinnější. Při využití Internetu se proces učení stává velmi atraktivním děti si mohou nové vědomosti osvojovat interaktivně. Až 47 procent dotázaných si myslí, že Internet může pomoci dětem při vypracovávání úkolů. Více než jedna třetina respondentů (38 procent) se domnívá, že děti by měly používat internet při kontaktu s přáteli a s příbuznými, kteří žijí daleko.

Inteligentní domácnost, inteligentní služby

Ještě před několika lety vyvolávaly prototypy inteligentních domácích přístrojů povzdech a zůstávaly v oblasti zbožných přání. Dnes používáme velice pokročilá zařízení. Systémy včasného varování před nevítanými hosty, regulace teploty, přístroje, jež rozeznají krok obyvatel domácnosti, psa, kočky, či domácí přístroje řízené hlasem to všechno již existuje.

Robinson budoucnosti

Představme si, že máme k dispozici počítač připojený k Internetu a kreditní kartu. Podařilo by se nám za takových podmínek přežít? 23 procent dotázaných Čechů uvedlo, že by mohli vydržet jeden měsíc v domě, kde by měli k dispozici počítač a přístup k Internetu. Nejvíce zapálení pro takovou myšlenku byli lidé mladší 18 let, kteří představují 43 procent respondentů.

Malý e-byznys

Internet nabízí obrovské možnosti při vytváření nových pracovních míst, jak pro velké, střední a malé firmy, tak i pro individuální podnikatele. Výdělečná činnost s pomocí Internetu není však ještě v České republice příliš populární. Pouze 4,5 procenta Čechů uvažovala o tom, že by založili vlastní firmu spojenou s Internetem. Takové plány má 9,5 procenta dotázaných z kategorie ve věku mezi 25 a 34 lety. Lze se domnívat, že by bylo více zájemců, kdyby nebylo omezení spojených s infrastrukturou. Z nezávislé ankety firmy Pentor provedené na zakázku společnosti Intel, vyplývá, že 20 procent velkých a středních českých firem již dnes využívá e-byznysu, a 46 procent má vlastní internetovou stránku.

Kamera v lednici?

Díky síťové kameře lze dokonce nahlédnout do lednice známé osoby a vidět, co skrývají její útroby. Až 57 procent dotázaných vyjádřilo zájem o nahlédnutí do lednice veřejně známého člověka.

Nejraději by se podívali do ledničky Miloše Zemana, který obdržel v anketě 17,2 % hlasů, 10,6 procent dotázaných bylo zvědavých, co uchovává v lednici a co jí Dominik Hašek. 13 procent žen a 6 procent můžu by se chtělo podívat, jak se stravuje Karel Gott.


Portál PC WORLDu v novém hávu

Petr Novák

Již od konce září se můžete na našich webovských stránkách na adrese www.pcworld.cz setkávat se zcela novou on-line podobou našeho časopisu. Radikální proměna se týká nejen nového grafického ztvárnění, při němž jsme kladli důraz zejména na přehlednost a příjemné uživatelské prostředí, ale také změny obsahu a zaměření na aktuální informace.

Co se týká obsahu, i nadále zde samozřejmě naleznete archiv článků minulých čísel a ročníků. Co však přibylo zcela nově, je hned úvodní sekce, kde budete nalézat ty nejžhavější aktuality a novinky ze světa IT. To znamená, že naším cílem je informovat vás, naše čtenáře, i v mezidobí mezi vydáními následujících čísel tak, abyste o těch skutečně zásadních a převratných novinkách věděli okamžitě, a nedovídali se je až s několikatýdenním odstupem. Zároveň tím pro nás jako pro redakci přibyl další významný distribuční kanál, jak s vámi komunikovat, případně okamžitě reagovat na vaše dotazy a připomínky. Jak jste si jistě všimli, již v prvních týdnech provozu se na našem webu objevilo několik informací a rad od našeho kolegy týkajících se CD-ROMu, kde pomáhal řešit možné problémy s některými produkty na posledním cédéčku. Takže než se budete s jakýmkoliv problémem na nás obracet telefonicky nebo e-mailem, zkuste se letmo podívat na náš web, jestli tam náhodou není k tomuto tématu již něco napsáno.

Myslím, že není nezbytné, abych zde představoval veškeré funkce a sekce, nicméně bych vás ještě na několik zajímavostí upozornil. Jednak je to možnost vyplňovat odpovědi na otázky ze soutěží přímo na Internetu nemusíte tak už nadále zdlouhavě posílat odpovědi klasickou poštou na odpovědním lístku. Dále bych rád upozornil na pravidelné ankety, které budou pravidelně aktualizovány a budou vám, a samozřejmě i nám, poskytovat zajímavé informace o vašich názorech.

Všichni doufáme, že naši snahu o lepší a kvalitnější komunikaci s vámi čtenáři oceníte, a že se pro vás web PC WORLDu stane zajímavým a vítaným zdrojem informací.


ABRA G3 ! Jiţ t¸et generace na světě

Petr Novák

Na veletrhu Invex 2000 představila společnost Aktis zdokonalenou verzi ekonomického systému ABRA G3. Nová generace tohoto softwaru nabízí uživateli moderní technologie a prostředky současného světa IT. Je to třívrstvá Client/Server aplikace, která svěřuje svá data správě serveru InterBase 6.0 (Open Source) firmy Inprise, přičemž počítá s využitím Microsoft SQL Serveru. Díky těmto prostředkům může systém nabízet lepší ochranu dat, rychlejší přístup, možnost zpracovávat velké objemy dat, současné práce většího počtu uživatelů či možnost vedení více firem v jedné instalaci sytému.

Maximálně variabilní

Uživatelské prostředí ctí trendy a zvyklosti systému Windows. Na první pohled se podobá MS Outlooku. Agendy, kterých může být otevřeno současně několik, jsou koncipovány tak, aby měly podobné ovládání a vizáž. Je možné nastavení pro každou agendu zvlášť, což se stává využitelným při práci ve více lidech na jednom počítači. Při návrhu a realizaci se počítá se změnami v EU, v legislativě a podobně.

Mezi nejviditelnější přednosti systému ABRA G3 patří ošetření bezpečnosti, třívrstvá architektura či univerzální systém vazeb. Systém mimo jiné řeší zajímavým způsobem koncepci knih dokladů, rozšířený systém účetních předkontací, automatizované párování dokladů, zvládá až 99 prodejních cen, jednotný systém rezervací a obsahuje nový systém exportů mezi navzájem nepropojenými místy pomocí přenosu transakcí. DPH evidence je vytvářena přímo nad daňovými doklady. Většina tiskových výstupů je uživatelsky plně graficky definovatelná, zobrazená data je možné exportovat do různých formátů a jsou využívány součásti balíku MS Office.

Jednotné ovládání

Hlavní funkční rysy systému jsou jednotná uživatelská rozhraní, všechny tiskové výstupy jsou plně uživatelsky definovatelná, což znamená, že programu nechybí vlastní editor reportů. Veškeré tiskové zprávy je možné exportovat do formátů HTML, XLS, RTF a dalších. U systému nechybí tzv. "inteligentní předvyplňování údajů", což znatelně zrychluje pořizování dokladů.

Požadavky

Při instalování programu ABRA G3 je třeba mít nainstalované Windows 95/98/NT 4.0/2000 a minimální rozlišení obrazovky 800 x 600 bodů. Při "jednouživatelské instalaci" jsou minimální požadavky Pentium 133 MHz, 32MB RAM nebo výrobci doporučené 64MB. Při instalování "klientské síťové instalace" je třeba mít Pentium 133 MHz s 16 MB RAM nebo výše.

§§§§§


Palmtopy na cestách

Václav Větvička

c00p0607

O tom, že jsou palmtopy ideálními mobilními asistenty, není třeba jistě nikoho přesvědčovat, ostatně miliony prodaných palmtopů ve Spojených Státech hovoří jasnou řečí. Palmtopy, nebo lépe řečeno populární Palmy, se však brzy objeví i v automobilech. Firma Palm hodlá ve spolupráci s výrobcem autopříslušenství Delphi Automotive Systems připravit systém, který bude schopen doručit online informace o počasí, zprávy, příletech letadel, zácpách na silnicích nebo o dění na burze přímo do Palmů umístěných na palubní desce automobilu. Nová služba by měla být k dispozici v polovině příštího roku, zatím bohužel pouze na území Spojených Států.

Nový systém bude využívat Communiport Mobile Productivity Center, což je držák připomínající držák na plechovku limonády, do kterého budeme v autě vkládat jak Palm, tak mobilní telefon. Na začátku bude nová služba fungovat pouze s Palmem V a některými typy mobilů Ericsson, do konce roku však bude možno použít libovolný Palm a mobily ostatních výrobců. Řidiči budou mít přístup k ovládání palmtopu pomocí hlasových povelů, Palm za ně zvládne i vytočení telefonního čísla ze své databáze. Pokud se Microsoftu podaří získat alespoň trochu významný podíl na dnešním světovém trhu palmtopů, nic nebude bránit tomu, aby nová služba fungovala též pro jejich produkty.


Budoucnost nakupování on-line

Václav Větvička

Nakupování on-line není dnes již nic nového. Pokud si odmyslíme celkem nepatrné nebezpečí zneužití údajů naší kreditní karty, tak jediné riziko představuje možnost výběru nevhodného zboží, které jsme prostě z dostupných údajů špatně odhadli. Poněkud složitější zůstává nákup oblečení, protože barvy i materiál se z údajů internetových stránek jen obtížně poznávají, a při údajích o velikosti se musíme spokojit s hrubým odhadem podle konfekčních čísel. A to v době, kdy čím dál tím větší počet oblečení je udáván pouze označením Malý, Střední a Velký, není zrovna ideální. A tak často z krabice vyndaváme košili, jejíž rukávy jsou příliš dlouhé, nebo kalhoty, které jsou v pase o nějaký ten centimetr větší.

Tato skutečnost celkem pochopitelně nedává spát firmám snažícím se prorazit s prodejem oblečení prostřednictvím svým webových stránek, a tak hledají nové způsoby, jak vybírání ulehčit a výběr co možná nejvíce upřesnit. Jednou z alternativ, slibující způsobit v tomto odvětví pravý převrat, je možnost vytvořit si on-line dokonalý virtuální obraz vlastní osoby. Vlaštovkou těchto nových systémů je firma Land\s End, která po dvou letech vývoje přišla s touto možností jako první. Pokud navštívíme její webové stránky (www. landsend.com), můžeme si vyplnit důkladný dotazník týkající se všech našich rozměrů, navíc si k tomu můžeme vyplnit detaily ohledně naší barvy vlasů, očí, odstínu kůže a tvaru hlavy. Výsledkem je náš virtuální dvojník, který se v případě, že jsme vše vyplnili opravdu poctivě a nikde jsme se nevylepšili, do značné míry odpovídá pohledu do zrcadla.

V té chvíli je již vyhráno a můžeme si jednoduchým kliknutím myší vybírat veškeré oblečení z firemního katalogu, a prakticky okamžitě uvidíme, jak našemu dvojníkovi oblečení padne a sluší. A aby byl celý pocit zkoušení v kabince obchodu dokonalý, dvojník se různě natáčí, takže si můžeme sebe sama prohlédnout ze všech možných úhlů. Dnes je tento systém připravený pouze pro krásnější polovinu lidstava, ale ani pánové brzy nezůstanou ošizeni a pánský dvojník by se měl na Internetu objevit ještě během letošního roku.

Další firmou, která nabízí něco podobného, je americká síť obchodních domů J. C. Penney, jež tuto možnost poskytuje zatím pouze pro obéznější část ženských zákazníků. Snad aby se vyhnuli možným stížnostem z řad štíhlejších zákaznic, kompletní nabídka pro ženy všech postav by se měla objevit opět do konce tohoto roku.

A nejedná se o maličkost, jen v samotných Spojených státech dosáhl prodej oblečení on-line v květnu letošního roku celých 154 milionů dolarů, což však představuje 12procentní pokles oproti předchozím měsícům, zřejmě "díky" znechuceným zákazníkům, kteří musí nepadnoucí oblečení vracet a na nákupy on-line zanevřou. Proto se také jednotlivé firmy snaží přijít na trik, jak zákazníky zase přilákat zpět do virtuálních obchodů. Možnost zhotovit si vlastního virtuálního dvojníka je tak lákavá, že ještě letos se firem nabízejících tuto možnost objeví nejméně šest dalších. Některé jiné společnosti sice svým zákaznicím tuto možnost nedovolí na webových stránkách, za mírný poplatek jim ale nabízejí alespoň CD se stejnou příležitostí, firma Disney jim alespoň umožní vyzkoušet si obleky princezen z filmů této společnosti.

Firmy přitom čekají na chvíli, kdy se rozšíří využívání širokopásmového přístupu k Internetu. Současné spojení je totiž přiliš pomalé na to, aby se virtuální dvojník mohl opravdu pohybovat, připravuje se však i chůze a nejrůznější pohyby, které by měly ukázat, jestli košile nebude vylézat z kalhot nebo jestli šaty nebudou při chůzi vytvářet nějaké nepřístojné záhyby. Ve stádiu vývoje je i zvuk, který by ve chvíli, kdy si náš virtuální dvojník oblékne zkoušený oděv, začne omílat cosi o kvalitách látky, o módních barvách současné sezóny či o návrháři, který dotyčný oděv zhotovil. Pochopitelně se nezbavíme ani všudypřítomné reklamy, jež nám bude k dotyčnému oděvu diskrétně doporučovat vhodné boty nebo kabelku. A tak se máme na co těšit.


Kamera na zápěstí - Miniatura od firmy Casio

Václav Větvička

S digitálními kamerami se v poslední době roztrhl pytel. Zatímco většina solidních výrobců se snaží trumfnout konkurenci nabídkou kamer se stále větší rozlišovací schopností, takže i amatéři si mohou dopřát třímegapixelové přístroje, ostatní výrobci se spíše soustřeďují na výrobu miniaturních kamer vhodných pro nejrůznější aplikace. Po několika digitálních, fungujících jako doplňkové příslušenství některých palmtopů a po kameře zabudované přímo do notebooku, se začínají digitální kamery objevovat i v hodinkách.

Jednou z nich je i WQV-1CR, se kterou přišla firma Casio. Displej je omezen velikostí hodinek, takže nepřekvapí jeho miniaturní velikost 0,8 x 0,8 palce, rozlišovací schopnost 14 400 pixelů je pochopitelně nevalná, takže černobílé fotografie neslouží k ničemu jinému nežli jako hračka pro ty, kteří si chtějí hrát na Jamese Bonda. Samotná kamera je schopna zaznamenat obrázky o větším rozlišení, nežli je displej schopný ukázat, ale i tak je rozlišovací schopnost 25 355 pixelů nepatrná. Pro lepší porovnání je nutno uvést, že se jedná o 0,025 megapixelu, takže ve srovnání s běžnými kamerami není o čem mluvit.

Možnosti

Samotné fotografování je prakticky automatické, čočky ostří od 30 cm do nekonečna, a pokud chceme vyfotografovat nějaký detail jako je třeba tvář, musíme se s hodinkami přiblížit tak blízko, že dojde až ke grotesknímu zkreslení. Pro skupinovou fotografii zase není rozlišení dostatečné. Aby si zákazníci měli alespoň trochu s čím hrát, je zde několik funkcí jako Merge, Art a Výměna. Kdo si bude s mizernou kvalitou fotografií pohrávat natolik, že bude z jedné neostré postavy vytvářet dvojče nebo tvořit abstraktní obrázky, to není zcela jasné. Jedinou příjemnou aplikací je možnost bezdrátově přenášet fotografie přímo do počítače nebo do jiných hodinek. Na to si však musíme připlatit dalších 50 dolarů. Samotné hodinky jsou ale už i tak dost drahé, za 200 dolarů jsou již k dostání velice kvalitní strojky. A tak není nové Casio ničím jiným nežli velice drahou hračkou.


Může Palm běhat? - Tak trochu netradiční Palm

Václav Větvička

Prakticky každý palmtop má spoustu užitečných funkcí, pokud ho ale místo v kapse u košile nebo v kabelce zapomeneme doma, jeho pípání bude k ničemu. Pokud nás ale bude moci následovat, a případně do nás i strčit, těžko na něj zapomeneme.

Tohle všechno zní jako kus scénáře vědeckofantastického filmu, výzkumníci z Ústavu robotiky z Carnegie však vyvinuli kit, jak v patnácti krocích vyrobit z Palmu robota. Potřebujeme k tomu 250 dolarů, jedenáct dílů a návod, a s trochou šikovnosti bude nový Palm Pilot Robot náš.

Výsledek má do krásy daleko a Robot vypadá jako klasický Palm s kolečky. Je schopen pohybu po místnosti, zapamatuje si uložení a tvary předmětů a dokáže se přemístit podle pokynů. Podle použitých programů, kterých zatím není moc, může Robot rejdit po konferenční místnosti a sbírat od jednotlivých lidí informace jako kreditní karty, jež si zaznamená pomocí infračerveného čidla. Vedle normálního palmtopu obsahuje nová hračka infračervená čidla sloužící jako oči, běžný motorek a kolečka. Všechny díly lze volně koupit v každém dobře vybaveném krámu pro kutily. Pravým otcem nového Robota je sedmnáctiletý student Grigorij Reško, který se do Pittsburghu přestěhoval před pěti lety z Petrohradu. Návod na konstrukci Robota si již stáhlo prvních pět zájemců, všichni slíbili, že pošlou fotografie.


Gateway SOLO - Opravdu miniaturní notebook

Václav Větvička

Nový notebook Solo 3300 je opravdu miniaturní, a s vahou hluboce pod 2 kilogramy se od první chvíle stává velice populárním notebookem na cesty. Designově podařený vzhled z namodralé magneziové slitiny skrývá ve svém 2cm obalu 500MHz procesor, 64 MB SD-RAM, 6 GB pevný disk, integrovaný V.90 modem, ethernetovou kartu, externí drive a 12,1palcový monitor. To vše za 2 199 dolarů.

Gateway obvykle u svých počítačů nabízí velice širokou paletu konfigurací, miniaturní rozměry 26 x 22 x 2 cm však nabídku značně omezují, takže si za příplatek můžeme dopřát dvojnásobnou pamět a dvojnásobnou kapacitu pevného disku, ostatní možnosti jsou výhradně externí. Nový notebook má klávesnici normální velikosti, najdeme zde všechny dnes standardní porty mimo sériového, a můžeme si vybrat mezi operačními systémy Windows NT 4.0, Windows 98 SE a Windows 2000.


Kam zmizel WordStar?

Václav Větvička

Koncem 70. a v polovině 80. let bezkonkurečně dominoval trhu s textovými procesory program WordStar. Mozek skrývající se za značkou WordStar patřil Seymouru Rubensteinovi, který mimo jiné vyvinul i program původně nazývaný Surpass a později přejmenovaný na Quattro Pro. Když se Rubenstein rozhodl založit komerční společnost nazvanou Micropro International, najal Roba Barnabyho, který za několik měsíců stačil napsat kód, a Wordmaster byl na světě. Poprvé byl představen veřejnosti na počítačové show v září 1978 v New Yorku. Textové procesory té doby byly vlastně nesourodou směsí několika programů. Jeden nezávislý program byl používán pro psaní a editování dokumentů, druhý program pro tisk. Dávno zapomenutý program Electric Pencil byl první textový editor, který zakomponoval funkci TISK přímo do editačního programu, a obchodníci chtěli, aby firma Micropro přišla s podobným vylepšením. Měsíc potom, co se Electric Pencil objevil na trhu, začal Barnaby kódovat nový program. Za čtyři další měsíce a o 137 000 řádek kódu dále byl nový program hotov, jeho název byl WordStar. Mnohem později se tvrdilo, že Barnabyho výkon odpovídal roční práci 42 lidí.

WordStar se na pultech obchodů moc neohřál, v roce 1979 firma vydělala 500 000 dolarů, o rok později 1,8 milionu a v roce 1981 už 5,2 milionu dolarů. Když další rok byla o něco vylepšená forma připravená přímo pro IBM PC a PC-DOS, firemní zisk dosáhl tehdy závratných 23 milionů. V roce 1984 se z firmy stala akciová společnost a se 70 miliony dolarů zisku to byla největší softwarová firma na světě. O dva měsíce dříve se však stala chyba. Rubenstein ležel v nemocnici se záchvatem mrtvice, jeho společníci toho využili a nechali jej na nemocniční posteli podepsat papíry, zbavující ho práva rozhodovat o dalším směru vývoje. O společnosti začal rozhodovat Fred Haney, jehož největší schopností bylo hromadit peníze. Brzy nato se začali objevovat konkurenti. WordPerfect, XyWrite, Volkswriter, NewWord a Word začaly tvrdě bojovat o zákazníka. Rubenstein zůstal vizionářem, jeho snem byl kompletní balík programů, jak to známe dnes. Začátkem 80. let jeho firma přišla s programy Datastar a Calcstar, které zaintegrovala do existujícího WordStaru v nový systém nazvaný Starburst, což byl vlastně vůbec první balík programů na trhu. Pragmatičtí Adler a Haney však celou myšlenku zlikvidovali. I když WordStar zůstával špičkovým editorem, se vzrůstající kvalitou DOSu přestával stačit. Spotřebitele přiváděla k šílenství například neexistující funkce Undo. V roce 1985 přišel na trh WordStar 2000, což byl první textový editor, který byl copy-protected, na což si namlsaní zákazníci odmítali zvyknout. Program byl drahý, pomalý a zbytečně velký, takže to bylo pravé obchodní fiasko. Původní kód byl nahrazen klonem nazvaným NewWord, který se od originálu moc nelišil, ale konečně obsahoval Undo a některé další funkce, v té době již běžné u konkurenčních programů. Program se držel nad hladinou ještě dostatečně dlouho na to, aby se jej podařilo prodat firmě Softkey. Tam už pomalu docházelo k dalšímu úpadku, až byl celý software odkoupen firmou Corel.

WordStar byl z mnoha pohledů programem, jenž dlouhá léta úspěšně brázdil rozbouřené moře začínajícího velkého softwarového businessu. Byl též prvním, který prosadil pojem WYSIWYG (what you see is what you get), což v praxi znamenalo, že tištěná stránka vypadala přesně tak, jako stránka na obrazovce počítače. Mezi další funkce, u kterých patří WordStaru prvenství, můžeme jmenovat Help, overlays (z nich se mnohem později vyvinulo DLL) nebo dynamické stránkování. V mnoha ohledech tak platí, že dnešní programové balíky textových editorů mohou za svůj vznik děkovat už polozapomenutému WordStaru.


Microsoft propaguje .NET

Václav Větvička

Společnost Microsoft se očividně rozhodla uskutečnit svoji vizi nového systému .NET a začíná pozvolna vypouštět informace o přípravných fázích celého projektu. Základem celého systému je přechod na nový způsob prodeje softwaru, který by se podle představ stratégů Microsoftu již neměl uskutečňovat pomocí klasického prodeje, nýbrž pomocí pouhého pronájmu. Většina softwaru by pak sídlila na firemních serverech, odkud by software fungoval po připojení k Internetu.

O co se tedy dnes jedná?

Teoreticky to zní dobře místo za nákup zaplatíme za pronájem, a ve chvíli, kdy firma přijde s novou verzí, k zákazníkovi se okamžitě dostane verze nová, aniž by se musel starat o zaplacení nové ceny a o novou, často komplikovanou instalaci. Odpadlo by též v poslední době stále běžnější pravidelné kontrolování firemních webovských stránek a vylepšování stávající instalace. Není však jasné, jestli by při dlouhodobém používání zákazník vlastně nezaplatil více nežli při klasickém nákupu. Některé detaily nového systému navíc nejsou zatím úplně jasné, Microsoft například předpokládá, že by větší část programu zůstala na firemním serveru, takže při stále objemnějších programech by si jednotliví uživatelé nezaplňovali zbytečně své pevné disky otázkou ale zůstává, jestli by uživatelé museli být neustále připojeni k Internetu, což by používání softwaru jednak výrazně prodražovalo, a v některých případech dokonce úplně znemožňovalo. Podle některých náznaků, které z úst mluvčích Microsoftu zazněly, firma dokonce předpokládá, že by části programů byly umístěny mimo firemní servery, a je nejasné, jak by za ně zákazník vlastně platil.

Přípravy probíhají

Pro Microsoft je tato možnost samozřejmě velice výhodná: jednak by se zbavil rizika pirátských verzí svých softwarů, a potom by mohl ve chvíli, kdy předplacený pronájem vyprší, zřejmě libovolně stanovit cenu nového pronájmu.

Nová verze populárního balíku programů s kódovým názvem Office 10 je již na světě, ve fázích příprav je i nová technologie s kódovým označením Tahoe, která bude fungovat jako server. Celý systém bude mít zabudovaný i nový systém Search Engine. Změny v jednotlivých programech jsou zatím víceméně kosmetické např. známý PowerPoint získá možnost tisknout i obrázky v rozpracované verzi jako Preview, textový editor bude mít kvalitnější způsob počítání slov či vylepšenou verzi cut and paste. Největší změny budou samozřejmě v maximální orientaci na Web. Nový systém by se měl rozeběhnout někdy začátkem příštího roku, takže se již teď máme na co těšit.

Blízká budoucnost

V budoucnosti by se všechno (od interaktivní televize po mobily, palmtopy, e-mail či ovládání ledniček) mělo točit kolem centrálního systému. Pokud to někomu připomíná původní koncept mainframových počítačů z konce padesátých let, je zcela jistě na správné stopě, pouze s jediným rozdílem Bill Gates neobjevil znovu kolo, ale přidal výrazný rozdíl. Pokud se totiž jeho vize naplní, bude celý centrální systém vlastnit.


Microdrive

Václav Větvička

Jedním ze základních nedostatků, které zatím brání většímu rozšíření přehrávačů MP3, je omezená kapacita jejich paměti. Většina novějších přehrávačů sice využívá nejrůznějších vyjmutelných paměťových médií, jejich vysoká cena však činí celý přehrávač cenově nedostupný pro mladé konzumenty.

Do celé záležitosti se vložilo IBM, jež se snaží prosadit svůj systém minidisků Microdrive. Jedná se o miniaturní disk o velikosti mince, na který se vejde 340 MB paměti, což je dostatečná kapacita pro 6 hodin hudby formátu MP3. První z přehrávačů MP3, jež tuto zbrusu novou vymoženost podporují, je přehrávač EGo. Ten má dokonce hned dva sloty pro Microdrive, takže kapacita je opravdu nevídaná. Vedle menší energetické náročnosti je hlavní výhodou Microdrivu jeho cena. Zatímco běžné paměťové karty stojí kolem 300 dolarů za 64 MB, Microdrive o kapacitě 340 MB stojí kolem 400, takže z přehrávače se může stát přístroj schopný přehrávat hodiny hudby. Musíme si k tomu sice připočítat 500 dolarů za EGo, pokud ale opravdu toužíme po delším nepřerušovaném požitku, nic jiného nám asi nezbyde. EGo má navíc i schopnost nahrávat mluvené slovo, takže funguje jako diktafon, nahraný soubor je možno i odeslat jako součást elektronické pošty.


Pouze s registrací

Václav Větvička

Microsoft v chvályhodné snaze vypálit další salvu namířenou proti softwarovým pirátům rozhodně nikterak neulehčí život svým zákazníkům. Pokud si totiž pořídíte nejnovější verzi Office 2000 Service Release 1, musíte se povinně zaregistrovat pomocí nové aplikace Registration Wizard. Pokud tak neučiníte, software se zasekne.

Program bude moci otevřít padesátkrát, pokaždé nás přitom upozorní na nutnost registrace. Pokud ani potom nepocítíme nutkání k registraci, program již jednoduše otevřít nepůjde. Celý proces má fungovat relativně jednoduše. Zákazník musí odeslat registraci buď e-mailem, faxem, telefonem nebo normální poštou, Microsoft obratem pošle osmimístný kód, který umožní instalaci softwaru na dva počítače. V případě elektronické registrace se informace z Wizardu spojí s firemním serverem v podstatě obdobně, jako webová stránka získá cookie. Mluvčí Microsoftu se dušují, že získaná informace bude obsahovat výhradně údaje o počítači, a ne o majiteli. Žádné dodatečné informace získané v ostatních způsobech registrace, tj. jméno, adresa a telefonní číslo, nebudou prodány dalším firmám ani jinak použity v marketingu.

Pokud bude tento systém úspěšný, což v praxi znamená, jestli zákazníci nebudou příliš hlasitě protestovat, dočkáme se podobných systémů i u všech ostatních softwarů, které Microsoft prodává. Bude zajímavé pozorovat, zda tato nucená registrace nějak sníží ceny softwaru. Softwarové firmy celé roky vyhlašují, že vysoké ceny softwarů jsou způsobeny obrovskými ztrátami, které firmy pociťují kvůli milionům pirátských verzí. Plné verze softwarového balíku Microsoft Office 2000 stojí ve Spojených státech kolem 400 dolarů a o nějakém snížení ceny není ze strany Microsoftu zatím ani zmínka. První ohlasy veřejnosti zatím příliš příznivé nejsou, na chatovacích nebo diskusních fórech se dosud ozývají pouze negativní hlasy, varující Microsoft, že tato akce bude poslední kapkou nutící zákazníky přejít ke konkurenčním textovým editorům.


Internet v dlani

Václav Větvička

Kdo by nechtěl pohodlně sedět v křesle nebo dokonce na zahradě a střídavě pozorovat televizi a ještě k tomu rejdit po Internetu? Jestli mezi podobné nadšence patříte i vy, Sony má něco pro vás. Na trhu se totiž objevil Airboard, což je přenosná obrazovka, kterou firma halasně vychvaluje jako televizní obdobu populárního walkmana. Desetipalcový monitor je bezdrátově spojen se základním přístrojem a vedle příjmu klasické televize umožňuje i surfování po netu a posílání a přijímání elektronické pošty. Obrazovku si můžeme položit vedle sporáku a při míchání jídla v hrnci můžeme sledovat burzovní zprávy, nebo si monitor můžeme vzít s sebou třeba na záchod a neunikne nám drama poslední třetiny napínavého hokejového zápasu.

Nedostatkem nejnovější digitální hračičky bude zřejmě cena, která svými 1 100 dolary převyšuje běžné počítače střední třídy, a pravděpodobně bude sloužit spíše k odrazení nežli k nalákání zákazníků. Ploché monitory nejsou ke sledování televize příliš výhodné, což by nemuselo vadit, protože se vzhledem k malému rozměru displeje stejně budeme muset dívat pěkně zblízka.


Sony Clie

Václav Větvička

Sony konečně oficiálně představil nejnovější přírůstek stále se rozšiřující rodiny palmtopů. Nový organizátor Clie (Communication Link Information Entertainment) pracuje s licenčním operačním systémem Palm OS 3.5.1. Jeho koncept na první pohled ničím speciálním neomráčí, vypadá jako maloučko pohublý a hranatější Palm V s jedinou výraznou změnou, kterou je přítomnost slotu pro populární paměťovou žvýkačku. Určitou novinkou je též přítomnost otočného kolečka na levé straně přístroje, jež umožňuje ovládání palmtopu jednou rukou. Clie váží 90 g, obsahuje 8 MB RAM, 8MB Memory Stick a stojí 399 dolarů. Stejně jako Palm i Clie obsahuje stejný procesor Dragonball. Akumulátory vydrží 15 dnů, miniaturní nabíječka je součástí vybavení. Kolébka se k počítači připojuje pomocí moderního portu USB. Spojení pomocí tohoto portu automaticky napovídá, že lidé využívající starší operační Windows 95 nebo počítače Macintosh mohou na Clie zapomenout.

V budoucnosti Sony plánuje doplnit nabídku i o celou řadu periferií, vše prostřednictvím portu pro Memory Stick. Clie je v současné době vybaven pouze monochromatickým displejem o rozlišení 160 x 160 pixelů, barevná verze za stejnou cenu by se na trhu měla objevit během léta příštího roku. Přítomnost 8 MB dodatečné paměti je příjemným marketingovým tahem, konkurenční palmtopy Visor a TRGpro jsou dodávány bez přídatných paměťových karet. Určitým nedostatkem je naopak skutečnost, že Memory Stick neslouží jako nosič celého programu, takže programy nemůžeme ze žvýkačky spouštět jako je tomu o konkurenčních palmtopů.

Vedle standardních aplikací, které najdeme na každém Palmu, je zde přidán software PictureGear Pocket, umožňující prohlížení černobílých obrázků. Firma gMedia pak dodala prohlížeč videozáznamů.

Cenově nový palmtop plně konkuruje špičkovým produktům Palm Vx a Visor de Luxe. Za stejnou cenu zde získáme výrazně větší paměť, expanzní slot s periferní pamětí a dodatečný software. Jak Palm tak Handspring nabízejí i levnější modely, nicméně ti, kteří věří kombinaci výtečného designu a malé velikosti, si dostatečné důvody pro zakoupení nového přístroje jistě najdou.


Počítač do kuchyně

Václav Větvička

Stejně jako většina lidí ani já zrovna netoužím potom, abych čekal až se Windows milostivě nastartují jen proto, abych si doma zkontroloval e-mail. Nechávat ale počítač stále puštěný se mi také nechce. Mít televizi v kuchyni je přitom příjemný pocit. A pokud k tomu mohu mít v kuchyni i počítač, zní to ještě lépe. S nejnovější aplikací ICEBox firmy CMi Worldwide si to mohu konečně dopřát. Jak bych mohl odolat barevné televizi Samsung s obrazovkou o úhlopříčce 23 cm, spojením s Internetem stisknutím jediného tlačítka, zabudovaným přehrávačem CD a ještě zdarma přihozeným CD plným receptů?

Za 499 dolarů jsem dostal 7 kg vážící přístroj mající vpředu všechny patřičné knoflíky sloužící k ovládání televize, přehrávače i ke spojení s netem, systém doplňují bezdrátová klávesnice a dálkové ovládání. A jelikož výrobce předpokládá, že co kuchyňský uživatel, to nepořádník, obě periferie jsou obaleny v průhledném plastiku, takže je můžeme namáčet do mísy s knedlíky.

Samotné zapojení je jednoduché, jedna šňůra do zásuvky, druhá do telefonní zdířky, a už to funguje. Zmáčknutí tlačítka Internet spojí ICEBox s webovým portálem CMi, který vypadá jakoby vypadl z oka populární AOL. Jiný portál nenaskočí, nicméně možnost surfování po Webu je neomezená. Televizní obraz je uspokojivý, zvuk přehrávače je přes poměrně miniaturní reproduktory solidní.

Stojí ICEBox za koupi? Pravděpodobně ne. Samotná cena je celkem slušná, televizi, CD přehrávač a připojení k Internetu za tuto cenu samostatně koupíme jen s potížemi, nicméně návrat k dnes již archaickému modemu 33,6 Kb/s je jasným krokem zpět. Stejně tak mne neláká být nucen k připojení k Webu prostřednictvím relativně neznámého providera, kterému musím platit měsíční poplatky přesto, že na domácím počítači platím poplatky někomu jinému. Škoda, pozorovat oblíbenou show či CD a současně mailovat kamarádům bylo příjemným zpestřením nudného pozorování hrnce na plotně.


Microsoft a Napster

Václav Větvička

V posledních měsících si Bill Gates zvykl pozorovat soudní procesy ve Spojených státech z nemilé a pro něj nezvyklé pozice člověka, který prohrává. Tentokrát ale pozorně přihlíží procesu, jenž se ho, alespoň na první pohled, příliš netýká. Jedná se o "maličkost", o soudní spor nahrávacích studií proti Napsteru. Pokud Napster nakonec vyhraje, co zabrání tomu, aby po populárních empétrojkách nepřišel na řadu software, řekněme Windows?

Pravdou je, že už k tomu dochází. Softwaroví piráti pověsili na Net stovky warezových stránek, které běžně nabízejí programy jako Word nebo Windows k stažení zdarma. Gates je odhodlán udělat všechno pro to, aby svět softwarového průmyslu s ročním obratem přes 135 miliard dolarů nedošel od Napsteru a jeho klonů podobné úhony, jakou dnes pociťují nahrávací společnosti.

Samotný Microsoft pociťuje útoky pirátů na vlastní kapse již dnes. Zhruba jedna třetina programů běžně ve světě používaných je nedovoleně okopírovaných, v některých zemích se toto procento přibližuje devadesáti. Microsoft dělá co může, jeho poslední snaha zabránit internetovému pirátství si posvítila na více než 7 500 stránek nabízejících ilegální software, před soudy dnes leží 17 žalob. Podle právníků Microsoftu není žádný rozdíl mezi kradením písniček a softwarového kódu. Samotný Gates označil Napster jako největší hrozbu softwarového průmyslu.

Dalším z kroků, které Microsoft podnikl, je oficiální snaha o zpřísnění právního postihu pirátů. Dnes již pirátským stránkám hrozí trest podle finanční ceny nabízeného softwaru, což může lehce znamenat mnohamilionové pokuty, což je mnohem více, nežli tyto stránky vydělávají, pokud vůbec něco vydělávají.

Je ironií osudu, že na straně Napsteru stojí David Boies, který si udělal jméno v soudním sporu americké vlády právě s Microsoftem a který je obecně označován jako vítěz nad Microsoftem. Gates se tak znovu setkává s protivníkem, proti němuž již jednou nenašel obranu. Boies argumentuje, že technologie Napsteru je obdobná VCR nebo fotokopírkám, umožňujícím dělat kopie psaného textu nebo videokazet. Zábavný průmysl nebyl na začátku z videopřístrojů nijak nadšen, a dokonce pohnal Sony před soud za výrobu přístrojů umožňujících masové porušování autorských práv. Sony tehdy vyhrál a video zdomácnělo. Softwarový průmysl byl zpočátku obdobně pomalý a odmítal nabízet své produkty on-line, což prakticky přes noc prudce snížilo prodej programů na minimum. Je možné, že se Bill Gates z minulosti poučil. A pokud ne z dávné minulosti, tak alespoň z osudu videopřijímačů a Napsteru.


Kapesní monstra

Václav Větvička

Hry, ať už videohry nebo hry počítačové, prožívají zlaté časy a počty prodaných kazet lámou rekordy. Vysvětlení je jednoduché kapesní hry. V samotných Spojených státech se za minulý rok prodalo těžko uvěřitelných 215 milionů her a hrubý zisk firem nabízejících počítačové hry překonal 6 miliard dolarů. Letošní rok bude ještě lepší a trend minulých pěti let, podle kterého se každým rokem prodá zhruba o milion her více, bude očividně pokračovat.

Posledním rokem, v němž počet prodaných her klesl, byl rok 1995, což byl shodou okolností rok, ve kterém Sega a Sony představily své 32bitové herní konzole. Důvodem bylo pravděpodobně určité přesycení trhu a zároveň skutečnost, že majitelé starších konzolí přestali kupovat hry pro své zastaralé systémy a čekali na nové konzole. Tohoto nečekaného překvapení se letos chtějí výrobci počítačových her za každou cenu vyvarovat, a proto jsou jednotlivé 128bitové konzole dodávány na trh postupně.

Otázkou zůstává, jestli se jim to opravdu podaří za většinu nárůstu prodeje mohou výrobci totiž poděkovat nikoliv novým ultramoderním konzolím, ale hrám pro kapesní přístroje. Prvenství patří bezesporu Nintendu, jejíž modrá a červená hra Pokemon se stala v roce 1998 bestselerem, a z trůnu nejprodávanější hry ji nesrazil ani rok 1999. Pokemon současně obnovil zájem o poněkud zastaralý přístroj Game Boy a prodej těchto kapesních konzolí vzrostl za poslední tři roky o závratných 400 procent. Tento nárůst je ještě markantnější, pokud se podíváme na celkové cifry: z obratu "pouhých" 300 milionů dolarů v roce 1997 vzrostl obrat na 1,3 miliardy v roce 1999. Šílenství kolem Pokemonu přitom nijak neopadá, oba díly filmového zpracování v amerických kinech patřičně vydělaly a kazeta určená pro konzuli Nintendo 64 prokázala za minulý rok 1,6 milionu prodaných kopií. Nintendo samozřejmě nehodlá spát na vavřínech a v minulých měsících nabídla na trh žlutou hru, zlatá a stříbrná by se na pultech obchodů měly objevit v příštím měsíci. Když si k tomu přičteme stovky milionů prodaných triček, hraček a karet, není divu, že účetním Nintenda se radostí potí dlaně.


Mobil hraje muziku

Václav Větvička

Pokud se nám zdá, že náš mobil toho ještě dost neumí, co takhle koupit si nejnovější Nokii? Ta právě uzavřela exkluzivní smlouvu s firmou EMI vlastnící obrovskou diskotéku, a nejnovější mobily budou mít schopnost stahovat si prakticky nekonečný počet melodií coby zvonění. A nejedná se o nějaké neznámé autory, ve stáji EMI jsou umělci jako Spice Girls, Matchbox 20, Aerosmith, Janet Jackson nebo Phill Collins.

Ze začátku bude počet stahovatelných melodií omezen na nejznámější hity a na melodie z filmů a televizních show. Budeme k tomu potřebovat maličkost, přístup do webového Klubu Nokia. Nepůjde o žádné napsterovské pirátství, EMI bude vybírat prostřednictvím Nokie patřičné poplatky, takže si autoři písniček přijdou na své. Předpokládá se, že některé melodie budou nabízeny jako reklamní záležitost, takže budou zdarma. Celý program zahajuje provoz v září tohoto roku, cena za stažení jedné melodie zatím není známa.


Bezpečí v hodinkách

Václav Větvička

Když přemýšlíme nad tím, jak co nejlépe zabezpečit vlastní počítač, většinou se věnujeme tomu, jak zabránit nepovolaným osobám, které by se mohly nějak nabourat do našeho systému. O hackerech se toho sice píše dost a dost jak v odborném, tak i laickém tisku, nicméně mnohem větší nebezpečí hrozí od kolemjdoucích. Způsoby pasivní ochrany dat či celého počítače udělaly v posledních letech výrazný pokrok, od pouhého hesla firmy přešly k periferním čtečkám rozeznávajícím speciální karty, otisky prstů nebo dokonce fotografie sítnice. Ani ty nejmodernější biometrické čtečky nám však nepomohou v případě, kdy si od počítače, do kterého jsme se přihlásili, na chvilku odskočíme třeba ke kopírce nebo k sekretářce pro kávu. Ve chvíli, kdy nás zabezpečující zařízení rozpoznalo, je počítač přístupný komukoliv, kdo jde právě kolem.

Náprava je ale na cestě, firma Ensure Technologies představila systém XyLoc, který spočívá v kolekci bezdrátových přístrojů, schopných nastartovat počítač ve chvíli, kdy se k němu přiblížíme. Dosavadní přístroje nejsou nejmenší; buď je nosíme připnuté na opasku jako pager, nebo kolem krku jako identifikační legitimaci, a ve chvíli, kdy se k počítači přiblížíme na 2 metry, tak náš PC rozpozná "hlas" svého pána a spustí se. V okamžiku, kdy se vzdálíme, software automaticky vypne právě běžící program a zablokuje klávesnici i myš. Funkce běžící v pozadí, jako je třeba stahování něčeho z Internetu, nejsou ovlivněny. Bezdrátový přijímač je možno zapojit do libovolného volného portu, cena celého systému je 179 dolarů. Pokud by nám 2 metry nevyhovovaly, systém je možno nastavit v rozmezí 30 cm do 16 metrů. Navíc si můžeme koupit několik klíčů pro jeden počítač, takže se o něj může zcela dělit několik lidí, aniž by si mohli prohlížet citlivé údaje. Ve chvíli, kdy je přijímač odpojen, je celý počítač okamžitě zablokován.

Ve snaze o větší rozšíření tohoto systému podepsala firma Ensure Technologies nedávno smlouvu s výrobcem náramkových hodinek Golden State International, takže XyLoc by měl být začátkem příštího roku k dispozici i v náramkových hodinkách.


Mobil přehrává MP3

Václav Větvička

Pokud náhodou máte zbytečných 20 000 Kč, můžete si dopřát nejnovější digitální hračičku SGH M100. Přístroj společně vyvinutý firmami Virgin Mobile a Samsung představuje spojení mobilního telefonu a přehrávače populárních empétrojek. Nový mobil váží pouhých 95 gramů a vedle paměti pro 300 telefonní čísel se do něj vejde ještě 32 MB hudebních souborů. Mobil obsahuje i zabudovaný ekvalizér, nicméně vzhledem k neexistujícímu dekodéru DSP je zvuk přeci jenom znatelně méně kvalitní. Současně se také neuplatníme s hudebními soubory formátu WMA. Dodávaná sluchátka jsou pouze průměrné kvality. Telefon obsahuje všechny současné nejmodernější funkce včetně synchronizace s počítačem, infračerveného čidla, nicméně chybí zde podpora bezdrátové technologie WAP.

Velikost paměti bude, spolu s přehnaně vysokou cenou, pravděpodobně základní vlastností, která bude potenciální zákazníky odrazovat. 32 MB paměti je vhodných tak na osm písniček, a jen málokdo bude ochoten buď neustále přesouvat nové a nové soubory z počítače, nebo poslouchat osm písniček do omrzení. Rozhodnutí nepřidat dekodér DSP bude výrobce mrzet ve chvíli, kdy se nahrávacím studiím podaří nějak výrazněji potlačit rozvoj volného stahování empétrojek z Internetu. Vynechat podporu technologie WAP je potom u mobilu, který se svou cenou řadí na špičku cenového pelotonu, velmi nerozumné, většina lidí se pravděpodobně rozhodne získat za stejnou částku levnější mobil s plnou konektivitou s Internetem a malý a velmi výkonný přehrávač MP3.


Digitální pirátství

Václav Větvička

Vyšívání patřilo mezi uklidňující činnost zaměřenou spíše na starší generaci. V poslední době se však i tato oblast lidské aktivity dostává do povědomí digitálního pirátství. Stalo se tak díky skupině čiperných babiček, které vybaveny digitální technikou nových časů kradou vzory vystavené on-line a vystavují tak dosud poklidný svět vyšívání nečekanému nebezpečí. Vedle stahování hudebních souborů, softwaru, článků, filmů a her nastává další oblast pirátské činnosti.

Pravdou je, že se zatím nejedná o miliony, jako je tomu u uživatelů Napsteru, na druhé straně zase nejsou firmy živící se vyšíváním a vzory tak bohaté, jako jsou velká hudební nakladatelství. A tak i zde se brzy dočkáme soudních žalob. Co se vlastně stalo? Skupina starších dam vybavených počítači, skenery a přístupem na chat room zjistila, že mohou kopírovat vyšívací vzory a vystavit je na Internetu.

Babičky se brání tvrzením, že nejde o žádné pirátství, ale o obyčejnou výměnu, stejně jako si vyměňují rodinné recepty. Pravdou je, že na Internetu kolují miliony receptů, které si každý může volně vytisknout nebo poslat dál, a žádní vydavatelé kuchařek zatím ani slovem neprotestují. Naopak ve chvíli, kdy se většina Američanů stravuje v restauracích, je každý, kdo je ochoten večer něco uvařit, vítán jako potenciální budoucí kupující.

Na Internetu dnes můžeme najít nejméně 11 skupin, některé jsou tvořeny několika sty členů (zřejmě spíše členek). Zkusil jsem se do jedné přihlásit a během tří dnů jsem dostal prostřednictvím e-mailu tolik vzorů, že se mi schránka natolik přeplnila, že jsem nemohl otevřít ani poštu. Průmyslové odvětví, zabývající se šitím a vyšíváním, prožívá obrovskou krizi, téměř 75 procent obchodů za posledních 20 let zkrachovalo, a najít v americkém městě nějaký podobný obchod se podobá příslovečnému hledání jehly v kupce sena. Zbylé obchody jsou proto odhodlány bránit se ze všech sil.


Palm od Claudie

Václav Větvička

Přes reklamu, které se v poslední době těší některé digitální hračičky, jen zcela výjimečně najdeme na trhu něco opravdu revolučního. Nejnovější prohlášení firmy Palm se však opravdové novince opravu přiblížilo jde o první digitální přístroj pojmenovaný po supermodelce. Palm začal ve spolupráci s německou modelkou Claudií Schiffer nabízet novou verzi svého populárního palmtopu Palm Vx, pojmenovanou Palm Vx Claudia Schiffer Edition. Jedná se v podstatě o klasický Palm Vx s modernějším bleděmodrým kovovým krytem. Tento palmtop bude od září prodáván výhradně prostřednictvím modelčiny webové stránky. Vedle klasických aplikací bude nový palmtop dodáván s dodatečným CD, na kterém budou Claudií osobně vybrané doplňkové aplikace.

Palm tak očividně sází na snahu o rozšíření trhu s palmtopy o novou generaci zákazníků. Snaží se tak vymanit z rozšířené představy o tom, že majitelé palmtopů jsou kombinací přepracovaných businessmanů s digitálními šílenci, kteří musí mít každou novou hračku. Nový palmtop tak má šanci získat popularitu mezi lidmi, jež si potrpí ne na digitální novinky, ale na nové módní doplňky.


Mobily budoucnosti?

Václav Větvička

Nejnovější snahou je vytvořit mobilní internetové služby, které majitelům mobilů umožní přístup k adresářům, kalendářům a ostatním funkcím, jež dnes nadhánějí zákazníky k nákupu nejrůznějších palmtopů. Myšlenka to není špatná pokud si na jednom přístroji budou moci lidé používat všechny tyto aplikace a ještě si k tomu budou moci zatelefonovat, nebudou mít důvod nosit v kapse další digitální přístroj.

Celá situace je, alespoň dnes, poněkud složitější. Miniaturní displeje nynějších mobilních telefonů k nějakému surfování nebo čtení kalendářů či seznamu úkolů příliš neslouží, a málokdo je ochoten chodit po světě vyzbrojen mobilem a lupou. Snahou výrobců mobilů je proto zvětšení displejů, výrobci palmtopů zase přidávají možnost bezdrátového telefonování, takže oba přístroje se pomalu ale jistě začínají vzájemně podobat. A proto může brzy nastat chvíle, kdy si oba budou opravdu konkurovat a kdy se zákazníci budou moci rozhodnout, jestli opravdu potřebují dva podobné přístroje v aktovce.

Podle nejnovějších analýz bude v příštích dvou letech prodej mobilů a palmtopů tak vysoký, že v celkovém počtu poprvé překoná počet prodaných počítačů. Jednou ze zemí, kde mobilní telefony konečně začínají prožívat druhé jaro, jsou Spojené státy. Dnes je v Americe v oběhu přes 74 milionů mobilů, a do roku 2003 by jejich počet měl překonat 139 milionů. Dnes je v amerických rukách přes 10 milionů palmtopů všech typů, v roce 2003 by se jejich počet měl zvětšit na 89 milionů.

Zatímco výrobci telefonů zvyšují počet nabízených funkcí, nejnovější palmtopy nejvyšší řady využívají bezdrátové technologie k přístupu k Internetu. Největší výrobci telefonů Nokia a Qualcomm již nabízejí mobilní telefony využívající operačního systému Palm OS 3, takže tyto přístroje připomínají hybridní Palm schopný telefonování. Zákazníci zatím nadšeni nejsou, protože tyto hybridní telefony jsou, především kvůli malému displeji, výrazně větší nežli běžný mobil. A tak zatímco se oba systému pomalu ale jistě začínají vzájemně podobat, chvíle, kdy se budeme muset pro jeden z nich rozhodnout, je ještě daleko.


Elektronický inkoust

Václav Větvička

Představa je to jistě zajímavá procházíme se po obchodě a zprávy na displeji se pravidelně mění, chvíli nabízejí zlevněný sýr, po chvilce levnější banány. To proto, že manažer ví, že má na skladě o něco více banánů, než by měl mít. Displej bude tvořen elektronickým inkoustem, bezdrátově spojeným dvoucestným pagerem s databází obsahující kompletní inventuru, takže zprávy se budou automaticky měnit.

Zní to příliš pohádkově? Vypadá to, že se tato představa brzy stane skutečností. Americká firma E Ink totiž pracuje na systému, který bude něco podobného umožňovat. Samotný displej již existuje, je tvořen průhlednou tekutou plastickou hmotou skrývající mikrokapsule, obsahující bílé čipy v modré barvě. Samotné mikrokapsule se vznášejí ve hmotě silně připomínající olej na vaření. Čipy mají negativní náboj, takže jsou schopny reagovat na elektrické stimulování.

Elektronický inkoust může být natřen na jakýkoliv povrch, od obyčejných cedulí až po obrazovku monitoru. Po změně stimulu klesnou čipy dolů, takže se objeví modrá barva. Celý systém pracuje s minimálními nároky na baterie a text zůstává čitelný i po odpojení proudu.

O něco podobného se zároveň pokouší i Xerox, který pracuje na technologii Gyricon. Ta využívá sloučeninu silikonové gumy, v níž jsou v olejové suspenzi obsaženy miniaturní kuličky, které jsou na jedné straně bílé a na druhé černé. Samotné kuličky pak po změně proudu fungují jako pixely. Máme se tedy na co těšit.


Aimster

Václav Větvička

America Online (AOL) je zřejmě pronásledována osudem. Jako by nestačilo, že se na jejích stránkách poprvé pustila do světa nechvalně známá Gnutella, nedávno se po zádech oblíbené služby AOL Instant Messenger (AIM) svezla podobná verze programu, tentokrát pod jménem Aimster. Tato aplikace využívá seznamu AIM k vybudování databáze účastníků, kteří automaticky získávají právo vzájemně si vyměňovat libovolné soubory. Po vytvoření této databáze potom Aimster využije technologie Gnutelly ke vzájemnému propojení jednotlivých účastníků. Jediným rozdílem od staré známé Gnutelly je, že účastníci systému AIM se mezi sebou znají, takže odpadá nepříjemná skutečnost, kdy v systému Gnutella vám po pevném disku rejdí tisíce neznámých lidí. Systém AIM má více než 61 milionů přihlášených účastníků, takže se opravdu nejedná o pár lidí. Samotný systém AIM umožňuje jednotlivým přihlášeným účastníkům vytvořit si seznam kamarádů a ve chvíli, kdy se někdo ze seznamu objeví on-line, systém na to okamžitě upozorní.

Povozit se po zádech mocné AOL však není tak jednoduché. Společnost si na podobné čipery dává dobrý pozor, a jak něco podobného zjistí, nové aplikace bez váhání odpojuje. Aimster sice využívá Gnutellu, ale samotní účastníci Gnutelly nemohou prohlížet počítače systému Aimster, takže výměna je možná pouze mezi jednotlivými lidmi na daných seznamech kamarádů. Tím se počet účastníků systému nijak nezmenšuje, pouze se rozdrobuje na tisíce menších skupin. O podobné napojení na systém AIM se pokusilo již několik společností jmenovat můžeme třeba Microsoft, iCast nebo Excite AOL však vždy zasáhla a připojení nedovolila.


Žvýkabude menší

Václav Větvička

Sony se snaží prosadit svoji populární žvýkačku (Memory Stick) jako standard na poli přenosných paměťových médií. Jako další potenciální možnosti si tak vybírá oblast mobilních telefonů a palmtopů. Sony proto připravuje kazetu Memory Stick Duo, která by zvýšila kapacitu paměti. Současně se i připravují změny v kapacitě samotného slotu, jenž by měl akceptovat i síťové karty. Počátkem příštího roku by se navíc měla na trhu objevit menší verze žvýkačky. Prodej žvýkačky již přesáhl 2 miliony a předpokádá se, že v roce 2001 naroste na 20 milionů.

Ve snaze zaručit žvýkačce místo na slunci se Sony snaží urychleně představit celou řadu periferií založných na této technologii. Vedle přehrávačů MP3 to je nový palmtop a nová řada digitálních videokamer. Sony současně aktivně vyhledává firmy, které jsou ochotny připravovat své zařízení pracující s licenční aplikací Memory Stick. V současné době je těchto výrobců již 44. Zvyšováním počtu spojenců je Sony očividně odhodlána neopakovat debakl se systémem Betamax, který přes své neodiskutovatelné výhody prohrál souboj s se systémem VHS především pro neochotu nabídnout tento systém ve formě licencí.

I tak ale narůstá konkurence. Skupina výrobců vedená firmami Matsushita, Toshiba a SanDisc propaguje konkureční systém SD memory, některé digitální hračičky využívají karty Compact Flash. Jiní výrobci zase přicházejí s vlastním systémem, příkladem může posloužit Handspring, jenž využívá vlastní technologii Springboard. Výrazným tahem konkurence může být i systém vyjmutelných miniaturních pevných disků firmy DataPlay, které se na trhu objeví začátkem příštího roku a jejichž hlavním trumfem bude nízká cena. Zatímco dnešní žvýkačky stojí zhruba kolem 100 dolarů za 32 MB paměti, minidisky budou stát kolem 10 dolarů za 500 MB paměti.


iBook

Václav Větvička

Nová generace populárních iBooků firmy Apple doslova září barvami, tak jasně zelenou nenajdeme ani v exotickém tropickém drinku, modrá připomíná barvu moře někde u Tahiti. iBook od samého počátku přitahoval náročné oko zákazníka tím, že v moři nudných laptopů vynikal svojí veselou barevností. Zákazníci se však stejnou měrou zajímali také o to, co je pod kapotou. A i tam má iBook čím příjemně překvapit. Pryč je doba prvních iBooků, které svým pomalým procesorem a nedostakem paměti honily majitele zvyklé na bleskurychlé MacIntoshe zpátky k elektrickým psacím strojům. Ani další vybavení nebylo nijak zajímavé, 4 MB SD-RAM, 66MHz Bus a grafický ATI Rage většině současných her prostě nestačily.

Nový iBook se pyšní 466MHz procesorem G3, 64 MB RAM a pevným diskem o kapacitě 10 GB. Nový počítač je navíc vybaven portem FireWire a instalovaným softwarem iMovie 2.0, takže je konečně využitelný k serióznímu editování digitálního videa. Dvojnásobná pamět je současně podstatně vhodnější pro hraní i těch nejnáročnějších počítačových her. Příjemným doplňkem je také DVD drive. Nový iBook tak konečně začíná splňovat naděje, které do něj výrobci i uživatelé od samého začátku vložili.


Počítače na ústupu

Václav Větvička

Počet uživatelů digitálních hračiček, kteří se k Internetu připojují něčím jiným než počítačem, začíná ve Spojených státech narůstat neuvěřitelným tempem. Za pouhé tři měsíce tohoto roku se jejich počet zvýšil o celých 12 procent, takže v červnu tohoto roku se k Internetu připojovalo pomocí mobilních telefonů nebo palmtopů plných 7,4 milionu amerických domácností. Dvacet procent těchto uživatelů přitom vůbec nevlastní počítač. Počet lidí kupujících výhradně tyto periferie přitom v Americe narůstá dvakrát rychleji nežli počet domácností kupujících počítače. Není proto divu, že nové firmy a nové produkty se objevují rychleji nežli příslovečné houby po dešti.


Kamera všeuměl

Václav Větvička

Pokud má někdo zájem o digitální přístroj, který dokáže opravdu všechno, konečně si ho může dopřát. Nejnovější digitální kamera Ricoh RDC-i700 zvládne i faxování, e-mail a brouzdání po netu.

Není to žádná hračička, ale poctivá 3,34megapixelová kamera určená spíše pro profesionální použití. Přes úctyhodné množství nejrůznějších funkcí je váha kolem 500 g stále ještě únosná. Vedle klasických fotografií zvládne i krátké videozáznamy se zvukem, což si na kameře můžeme okamžitě přehrát. K tomu pomůže i zabudovaný reproduktor. Použitím protokolu TIFF je možné sejmout i text s grafikou a vzniklý soubor rovnou odfaxovat. Na první pohled vypadá nová kamera spíše jako videokamera, čemuž napomáhá i vykláněcí displej o úhlopříčce 3,5 palce.

Displej je vybaven virtuální klávesnicí, takže si můžeme vložit krátký text pomocí umělohmotného pera stejným způsobem, jako to děláme u palmtopů. První verze kamery přichází s 16 MB paměti, ohlášená verze silnější bude mít paměť dvojnásobnou. Hned dva sloty pro dva typy paměťových karet ale celou užitnou paměť neporovnatelně zvyšují. Spojení s Internetem je možné pomocí mobilního telefonu, bezdrátových modemových karet nebo pomocí karet LAN či WAN.

Orientace na profesionály je vidět na první pohled, amatéři budou jen stěží potřebovat okamžité odeslání nasnímaných obrázků do předem konfigurovaného FTP místa. Pokud je potřeba, kamera změnší velikost souboru na velikost vhodnou pro elektronickou poštu, takže můžeme obrázky posílat jako vložený soubor rovnou pomocí e-mailu.

Softwarové vybavení obsahuje též templáty pro Word a Excel, takže je možné obrázky vložit přímo do patřičných dokumentů nebo webových stránek. Cena 1 500 dolarů vcelku odpovídá jak doslova těžko uvěřitelnému množství nabízených funkcí, tak i profesionální klientele.


Nový notebook od Panasonicu

Václav Větvička

Přenosné počítače a dnešní miniaturní notebooky zvlášť byly až donedávna považovány za delikátní přístroje, jež je nutno opatrovat jako oko v hlavě. Tohle všechno se rozhodl Panasonic razantně změnit ve chvíli, kdy představil svůj nejnovější notebook Toughbook 27, který v reklamách charakterizuje jako notebook, co něco vydrží.

Výdrž samozřejmě není zadarmo: s obalem z hořčíkové slitiny a 500MHz procesorem Pentium III pod kapotou je to poměrně drahá záležitost, alespoň pro ty z nás, pro které sáhnout do kapsy pro v přepočtu bezmála 200 tisíc korun není zase tak naprostá samozřejmost. Z pohledu nejnovějších notebooků je váha dosahující téměř 4 kilogramů neuvěřitelně vysoká. Je to vlastně cena za to, že notebook je odolný proti prachu, vlhku a otřesům. Obal vydrží až 20x více nežli běžné umělohmotné kryty, pevný disk o kapacitě 10 GB je chráněn obalem z nerezové oceli. Nový přístroj je samozřejmě silně orientován na Internet, interní modem si rozumí s většinou dnes populárních bezdrátových serverů, druhý modem potom slouží konvenčnímu připojení přes telefonní linku. Mezi doplňky patří drive pro disky LS-120 SuperDisk, CD-ROM drive a 64 MB RAM s naistalovaným operačním systémem Windows NT. K počítači si můžeme dokoupit sekundární pevný disk o kapacitě 20 GB a DVD-ROM.

Nový notebook je i v základní konfiguraci bezkonkurenčně nejdražším a nejtěžším notebookem na dnešním trhu. Výrobci očividně přihlédli spíše k odolnosti nežli k módnímu trendu miniaturizace. Otázku, jestli se s přístrojem s větší odolností bude někdo vůbec ochoten na cestách tahat, zodpoví až příští měsíce.


Hybridní Visor

Václav Větvička

Do probíhajícího boje palmtopů s mobilními telefony promluvila jasné slovo i firma Handspring, známá svými populárními klony Palmů prodávanými pod značkou Visor. Místo přidávání funkcí palmtopů k existujícím mobilům se Handspring vydal přesně opačnou cestou a k palmtopu přidal telefon. Bezdrátový telefonní modul lze připevnit do volného slotu Visoru, který tím získá jak funkci mobilu, tak i přístup k Internetu. Modul VisorPhone se prodává za 300 dolarů a nabízí mobil GSM a možnost přijímat v Evropě tak oblíbené SMS. Zároveň dochází k modifikaci adresáře, z kterého lze jedním klepnutím vytočit uložené telefonní číslo. VisorPhone je vybaven i sluchátkem, při telefonování mluvíme do zabudovaného mikrofonu. Ve Spojených státech je využit digitální systém firmy Sprint, v Evropě by si mobil měl rozumět s libovolným systémem GSM.

A nezůstane jen u jedné nabídky, firma Arkon Networks připravuje podobný modul s názvem Parafone Cordless Telephone, který by se měl na trhu objevit koncem tohoto roku. Tento modul je vybaven malou krabičkou, jež současně slouží jako nabíječka baterií modulu a jako synchronizační kolébka Visoru. Další bezdrátovou aplikací je WIPClip firmy Tellus Technology, což je v podstatě bezdrátový modem pro Visor. Majitelé Visoru se tak mají na co těšit, a výrazné zvýšení nabídky digitálních modulů jistě zvýší již dnes vysokou popularitu těchto palmtopů.

§§§§§


CD


Opět jsme přežili Invex!

Patrik Malina

c00p0603Než jsme se v tom začínajícím podzimním chvatu stihli rozkoukat, rádoby nejvelkolepější událost české počítačové sezóny brněnský veletrh Invex je za námi. Pokud jste nebyli za námi v Brně, alespoň se můžete podívat na fotografie. Stejně jako v minulém čísle (mimochodem, už jste zvládli vyzkoušet obě CD?) se tentokrát prezentuje firma Lotus programem zdarma, a pozadu nezůstávají ani tvůrci ekonomického softwaru a nástroje pro efektivní řízení Supreme Contact. Velmi nabitá je dnes rubrika Software/Topware, a abych nezapomněl už jste navštívili naše webové stránky v novém kabátě?

Když už hovoříme o našich internetových stránkách, rád bych upozornil, že na nich najdete nejen archiv článků PC WORLDu a řadu užitečných informací o redakci, ale také řadu aktuálních novinek, na které není třeba čekat do vydání nového tištěného čísla. Především však na našich stránkách naleznete případné doplňující informace k CD. Pokud nastane nějaké nesrovnalost, popř. odhalíme chybičku, je webová stránka PC WORLDu první místo, kde můžete hledat aktuální vysvětlení či řešení dříve, než zavoláte do redakce nebo napíšete (občas oprávněně rozhořčený) e-mail. Stejně tak bych vás požádal, abyste v případě nesnází s našimi CD vadné kusy ihned zasílali na adresu redakce jako reklamace. Samozřejmě vám obratem zašleme nová, vyzkoušená funkční CD.

Dosti "úřadování", pojďme k obsahu letošního jedenáctého disku. Ve skvělé formě pokračuje na našich CD firma Lotus, která si do rubriky Akce připravila další lahůdku v podobě zcela bezplatné verze vynikajícího klientu pro elektronickou komunikaci. Podrobnosti se dočtete v jednom z vložených článků.

V rubrice Novinky dnes narazíte především na malou kolekci fotografií z desátého ročníku veletrhu Invex. Připraveny jsou jednak obrázky z výstaviště, jednak snímky osobností, jež jsou spojeny s českým světem informačních technologií či s naším vydavatelstvím. Autory fotografií jsou výhradně kolegové z IDG, a jenom na okraj snímky samozřejmě chrání autorská práva. Dále zde naleznete doprovodnou kolekci prográmků ke článku v rubrice Jak na to. Řada z vás měla potíže při jejich hledání na minulých CD, takže tentokrát jsou i zde. Nechybí tradiční elektronický archiv časopisu, přehled obsahu CD a upozornění na nové webové stránky našeho magazínu.

Drobnou změnou prošlo ovládací rozhraní v rubrice Software, kde měli čtenáři potíže s rolovacími seznamy. Věřím, že po úpravě již bude jasnější, že seznamy programů nekončí na dolním viditelném okraji, ale lze je tzv. "skrolovat".Zřejmě nejvíce nabitou částí rubriky Software je tentokrát Topware. Nejdříve se vrátím k nově zavedené sadě "PC WORLD Core" tyto aplikace nedáváme na CD opakovaně z nedostatku invence, ale na základě zájmu vás, čtenářů, kteří jste se právě dožadovali jisté "stabilizace sortimentu". Hlas čtenářstva nám řekl, že raději méně, ale kvalitně, takže se podívejme, jak se nám to daří.

Určitě nepřehlédněte očekávanou konečnou podobu verze 7 programu Paint Shop Pro, jemuž v patách následuje výborný grafický editor Gimp (navíc zdarma), a silnou trojici doplňuje poslední verze Image Explorer Pro. Všem uživatelům bez rozdílu doporučuji poslední MS Windows Installer, na druhou stranu Dev C++ potěší "jen" zájemce o programování. Dále je připraven výborný stahovač webových stránek Teleport Pro a neméně kvalitní univerzální prohlížeč Quick View Plus z dílny firmy JASC (tvůrci Paint Shop Pro). Pro tvůrce interaktivních stránek je zde ASPEdit a pro všechny pak dobře známý PGP pro šifrování pošty.

V části Komerční software i tentokrát narazíte na atraktivní "nabídky", o nichž se dočtete více ve vložených článcích. Již potřetí se na naše CD vrací aplikace Supreme Contact ve verzi 3.0, jež znamená zásadní pokrok v jejím vývoji. Opět je připraven ekonomický systém, jehož používání je za určitých podmínek zdarma, a s novinkou přichází i tvůrci výukových CD z Terasoftu. Zajímavý pro grafiky bude bezesporu biTmiX (skládáme reparát po dřívějším nedopatření) a se svou nabídkou opět přichází vydavatelský dům LEDA.

Pokud potřebujete rozšířit možnosti kancelářských balíků, pak určitě nepřehlédněte Téma CD. Především jsou zde připraveny šablony všemožných formulářů, s nimiž se můžete v běžném osobním i podnikatelském životě setkat. K dispozici jsou jak pro balík 602 PC Suite z dílny Software602, tak pro MS Office od Microsoftu. Právě pro nejrozšířenější kancelářský balík je určena další skupina položek Calendar Template (šablona pro tvorbu kalendáře), MS Reader Add-in (modul pro tvorbu el. publikací) či Business Card Creator (šablona na tvorbu vizitek). Uživatele Excelu potěší Fast Formulas, Spinnaker Tools nebo Power Utility Pak. Nechybí volně použitelné textové editory Atlantis (v české lokalizaci), Wordtabs či TextShield 2000. Tvůrčím povahám je určena zajímavá technologie Microsoftu s názvem Digital Dashboard a všem zájemcům o grafiku geniální nástroj Smart Draw.

V části Vyzkoušejte si především najdete kolekci z Download Centra z tohoto čísla časopisu. Máte-li digitální fotoaparát či skener, doporučuji PhotoWizard či PolyView, a tvůrcům webových stránek jsou určeny HotMetal Pro či WildTangent Web Driver SDK pro náročné aplikace. Pro práci s operačním systémem jsou určeny pomůcky 12Ghosts či WinHacker. V části Antiviry nepřehlédněte program Panda Platinum a nové volné verze Antidote a Inoculate od CA.

V rubrice Komunikace najdete samozřejmě prohlížeče v posledních verzích, novou verzi zdařilého webového serveru Sambar a pěkný nástroj pro terminálovou simulaci Putty, jenž podporuje zabezpečenou komunikaci SSH. Nepřehlédněte ani poměrně dobře zpracovanou referenční příručku jazyka HTML. Rubrika Hardware obsahuje opět novou aktualizovanou verzi tabulek Topy a nové ovladače.

Pevně věřím, že i obsah tohoto CD pro vás bude užitečným a zajímavým. Domnívám se, že jeho náplň je dostatečně zajímavá a že na dobu necelých čtyř týdnů poskytuje dostatek inspirace k experimentování. Nezapomeňte, že před Vánocemi PC WORLD zrychluje, takže se do konce roku ještě dočkáte minimálně dvou disků, a zachovejte nám přízeň.

Lotus Private Notes 5.0.2 CzPokud hledáte špičkový integrovaný komunikační nástroj pro univerzální použití, neváhejte vyzkoušet jednu z posledních verzí tohoto programu. V jeho architektuře jsou patrné letité zkušenosti firmy Lotus, jež se svými nástroji pro elektronickou komunikaci a sdílení dokumentů prosadila na tzv. korporačním trhu (tedy především v prostředí intranetů velkých firem) a dala světu PC stabilní, dobře ovladatelný a spolehlivý systém. O podmínkách bezplatného používání tohoto klientu se blíže dočtete na CD a oficiálních internetových stránkách tohoto projektu. Licenční podmínky, prosím, nepřehlédněte není zde žádný "podfuk", ale především důkladné vysvětlení, co na CD vlastně dostáváte.

Supreme Contact 3.0

Po mohutném vývojářském úsilí se produkt firmy Supreme Technologies, manažerský informační systém Supreme Contact, objevuje ve zbrusu nové podobě. Podstatně byla upravena na základě připomínek uživatelů koncepce nástroje, zásadně se změnilo uživatelské rozhraní a také byla značně vylepšena technologie "inteligentního zobrazování" aktuálních dat ve spojení s drag&drop (táhni a pusť). Jak napovídá název, jádrem aplikace je databáze kontaktů a na ni následně navazují související údaje o sortimentu, účetní agendě či administrativních záležitostech, např. v podobě běžných dokumentů. Více informací o produktu naleznete na CD. Jedná o úplnou premiéru tohoto nového produktu, a proto neváhejte s jeho vyzkoušením a případným využitím zaváděcí ceny se slevou 30 %.

Ekonom

Po poměrně velkém a příznivém ohlasu se na naše CD opět vrací tradiční ekonomický software jak v časem dobře prověřené verzi na platformě MS DOS, tak v plně 32bitové podobě do Windows 9x/NT/2000. Systém umožňuje pracovat s jednoduchým i podvojným účetnictvím a obsahuje širokou škálu dalších modulů pro související agendu. V případě dosovské verze doporučuji neohrnovat nos a nejdříve vyzkoušet, neboť se jedná o opravdu kvalitní aplikaci. Jak už bývá na našich CD zvykem, tento software je vám nabízen ve velmi dobře využitelném rozsahu zdarma, takže můžete bez odkladů začít s prací a v případě zvýšení náročnosti na tento systém bez technických problémů upgradovat. Podrobnosti o projektu a používání bezplatných verzí si určitě přečtěte v připojeném dokumentu.

TS Dětský koutek III

Po prázdninách se tvůrci multimediálních výukových titulů zaměřili na nejmenší uživatele, a proto vám přinášíme ukázku nového CD pro děti ve věku od tří do osmi let. Připomínám, že první díl této kolekce byl velmi úspěšný a svou kvalitou se zařadil, alespoň dle našeho posouzení, mezi nejlepší tuzemské produkty svého druhu. Pro zajímavost dodávám, že zdánlivě chybějící druhý díl byl úplnou novinkou v době Invexu a naše recenzentka (zvídavá dcera jednoho z kolegů) se jí již plně věnuje. V případě zájmu o koupi nepřehlédněte slevu ve výši 10 %.

LEDA TaLk To Me

Vydavatelství LEDA je již tradiční zástupce na našem CD. Na Invexu se prezentovalo nejen existujícím výukovým projektem výše uvedeného jména, ale také připravovanou novinkou jménem Tell Me More. Jak napovídá název, půjde o pokročilejší a rozšířenou výuku stejnou metodou (konverzace mluvenou řečí s výukovým programem) s doplněním o víceuživatelský režim jak na lokální stanici, tak po síti, s rozšířenými možnostmi pro kontrolu vyučujícím. Na CD naleznete ukázku výuky němčiny spolu s recenzí z PC WORLDu a informací o vydavateli. Nezapomeňte na možnost koupě se slevou 20 %.

biTmiX

Již podruhé se na našem CD můžete setkat s tímto velice zajímavým nástrojem pro grafickou práci. Pokud chcete rozšířit svůj tvůrčí potenciál a nejste přehnaně konzervativní, určitě prozkoumejte možnosti tohoto programu, případně zásuvného modulu (plug-inu) do nástrojů Adobe Photoshop a kompatibilních. Určitě také navštivte domovskou stránku výrobce, kde je k vidění galerie opravdu lahůdkových výtvorů. Zároveň se tímto omlouváme čtenářům i autorům za to, že při prvním uvedení s touto aplikací nastaly potíže.

§§§§§


Trendy


2010 počítačová odyssea

c00p0588

Dylan Tweeney

Kam se budou v příštích letech ubírat počítačové technologie? Nahlédli jsme do vývojových laboratoří předních firem a nabízíme vám zamyšlení nad nastupující generací výpočetní techniky.

Rok 2010 vypadá vážně nadějně," usmějete se sami pro sebe, když parkujete své auto na kombinovaný benzínovo-elektrický pohon před multimediálním kinem. Šéf vám slíbil povýšení, a jako odměnu za vaši skvělou práci v roce 2009 i podstatné navýšení vašeho důchodového pojištění a jak se tak spokojeně rozhlížíte kolem, i ta geneticky upravená tráva kolem parkoviště vypadá zelenější.

Cestou k pokladně si povšimnete známé tváře ve frontě. Nemůžete si vzpomenout, jak se ta žena jmenuje, tak potají stisknete tlačítko na svých náramkových hodinkách, čímž aktivujete displej, který máte zabudovaný do brýlí. Miniaturní LCD vám do pravého oka promítne menu, a vy pomocí hodinek zvolíte možnost "Identifikovat". Digitální fotoaparát, který je také součástí brýlí, tajemnou ženu vyfotí a snímek bezdrátově pošle do počítače velikosti kreditní karty, jenž se skrývá ve vaší náprsní kapse. Počítač ženu identifikuje jako Evu McSweeneyovou z firmy McSweeney Distributors, kterou jste potkali minulý měsíc na veletrhu.

"Ahoj Evo, to je náhoda, rád vás zase vidím," pozdravíte ji s úsměvem a zařadíte se do fronty na lístky.

Zdá se vám to přehnané? Všechny popsané technologie již, alespoň v zárodku, existují jako laboratorní prototypy, modely ve vývoji, či rodící se projekty. V roce 2010 mohou být každodenně používanými přístroji. Bude to ale znamenat konec osobních počítačů, jak je známe dnes?

To není tak docela jisté. Dost možná po návratu do své budoucí kanceláře vyndáte z náprsní kapsy svůj miniaturní počítač a zastrčíte ho do slotu pro PC karty vašeho desktopu béžového počítače s operačním systémem Microsoft Windows 2009. (Dobrá, váš desktop bude mít pravděpodobně velký superplochý LCD monitor a o poznání méně kabelů.) Oba počítače pak zesynchronizují své datové soubory, včetně zvukového záznamu a textového přepisu vaší konverzace s Evou McSweeneyovou. K tomuto záznamu se vrátíte později, až jí budete chtít poslat e-mail.

ZMĚNA TRENDU

Po více než dvě desetiletí byly osobní počítače absolutními vládci na trhu s výpočetní technikou. Dnes je však již cítit ve vzduchu změnu. Přestože trh s počítačovým hardwarem a periferiemi vzrostl v roce 1999 o zdravých 12,7 procenta (podle údajů firmy PC Data, zabývající se průzkumem trhu s výpočetní technikou), nárůst prodeje osobních počítačů a serverů se oproti předchozím letům zpomaluje. Steve Barker, viceprezident technologického výzkumu firmy PC Data, tvrdí, že největší podíl na nárůstu objemu prodané výpočetní techniky mají na svědomí přenosné počítače, handheldy a nové periferie. Prodej handheldů Palm například vzrostl podle údajů firmy PC Data za rok 1999 o 80 procent, prodej digitálních fotoaparátů o 67 procent a prodej přenosných počítačů a příbuzných zařízení o 26,5 procenta.

A to není zdaleka všechno. Do roku 2005 stoupne, podle předpovědí firmy Yankee Group, počet předplatitelů bezdrátových komunikačních služeb na 1,26 miliardy pro srovnání: na konci roku 1999 jejich počet dosahoval 469 milionů. Zdá se vám, že jste na všech stranách obklopeni mobilními telefony? Počkejte, až bude vlastnit mobilní telefon každý pátý obyvatel zeměkoule. V roce 2003 přesáhne ve Spojených státech počet lidí využívajících k přístupu na Internet mobilní telefon a další bezdrátové technologie počet uživatelů surfujících pomocí tradičních počítačů to je alespoň předpověď společnosti IDC.

Je zřejmé, že tradiční osobní počítače mají více konkurentů než kdykoli dříve. Na to, co to znamená pro další vývoj a existenci těchto počítačů jak je známe dnes, se však názory rozcházejí. Většina odborníků se domnívá, že i když se počítače a způsob jejich využívání budou pochopitelně v následujících letech vyvíjet, vyhynutí jim rozhodně nehrozí. Jiné hlasy tvrdí, že bude počítač postupně nahrazen jakousi formou domácího spotřebiče, jeho podoba i časový limit tohoto přechodu jsou však zatím více než nejasné.

Nejpravděpodobnějším scénářem tak zůstává rozrůstající se trh, na němž budou o pozornost a finance zákazníků soupeřit nejrůznější typy spotřebičů, telefonů, osobních počítačů, handheldů a dalších přístrojů, z nichž mnohé si dnes ještě ani nedovedeme představit. Ať tak či onak, nedá se pochybovat o tom, že síť komunikačních kanálů obepínající svět se bude stále zhušťovat.

S POČÍTAČEM NEBO BEZ?

Mobilním telefonům a handheldům přibývá funkcí každým dnem, a tak vyvstává otázka: budeme ještě potřebovat osobní počítače? Rozhodně ne všichni. V Japonsku již dnes velké množství lidí používá k posílání krátkých e-mailů malé mobilní telefony nazývané keitai. Tyto telefony jsou menší a snáze přenosné nežli počítače a k jejich používání dokonce ani nemusíte umět psát na stroji.

Rich Gold, vedoucí výzkumu vývojového střediska firmy Xerox v Palo Altu (Palo Alto Research Center, PARC), se domnívá, že osobní počítače budou postupně vytlačovány uživatelsky jednoduššími specializovanými přístroji jako je keitai. "Osobní počítače postupně vymizí," předpovídá Gold, "ale výpočetní technika zůstane." Rich Gold věří, že výpočetní technika přežije v širokém spektru různých přístrojů a zařízení (jako je například stůl Tilty Table od Xeroxu, vyvinutý právě v laboratořích PARC), a že počítače budoucnosti budou stejně všední a nenápadná zařízení jako dnešní telefony či televizory.

Ne všichni však s tímto názorem souhlasí. Výše zmíněný Steve Baker z firmy PC Data zastává názor, že osobní počítače zůstanou i nadále nezbytným nástrojem pro komunikaci prostřednictvím elektronické pošty, zpracování tabulek, úpravu textů a fotografií, hraní her a přístup na Internet. Pochopitelně, dodává Baker, bude existovat i množství alternativních způsobů připojení k Internetu a využívání výpočetní techniky.

Počítače se také mohou stát podle Bakera jakýmisi řídícími centry pro ovládání dalších zařízení, ať už v domácnosti nebo v kancelářích. Například budete moci počítači uložit, aby zjistil, kdy bude v televizi další díl vašeho oblíbeného pořadu, a aby vydal příkaz k jeho nahrání videorekordéru.

EVOLUCE V PRAXI

Osobní počítače jsou do určité míry obětí vlastního úspěchu. V současné době, kdy téměř 60 procent domácností ve Spojených státech vlastní alespoň jeden počítač, mizí výrobcům tradičních produktů prostor pro další expanzi trhu.

Výrobci pochopitelně hledají způsoby, jak uživatele přesvědčit ke koupi více než jednoho počítače. Nastupující generace počítačů přinese větší rozmanitost tvarů, velikostí a barev, bude využívat širší spektrum procesorů (od různých výrobců jako je Motorola, AMD či Transmeta) a bude podporovat různé operační systémy (například Linux, BeOS nebo Palm OS).

Není zatím jasné, které typy počítačů se přikloní ke kterým operačním systémům a nejspíš na tom ani nebude záležet. U počítače budoucnosti budete pravděpodobně věnovat operačnímu systému asi stejnou pozornost, jakou dnes věnujete operačnímu systému svého mobilního telefonu. Když přijde na předpovědi, které přístroje budou mít v příštím desetiletí největší úspěch, odborníci jsou většinou více než zdrženliví, na některých všeobecných trendech se však shodnou.

Za prvé budou mít tyto přístroje (namísto ovládání nepřeberného množství funkcí) jednoduché uživatelské rozhraní, s důrazem pouze na jednu nebo dvě funkce. Budou tak uživatelsky přítulnější nežli dnešní počítače, a hlavní důraz bude kladen právě na uživatelskou příjemnost, alespoň se tak domnívá Robert T. J. Morris, ředitel Almaden Research centra IBM v San Jose v Kalifornii. "Práce s výpočetní technikou by se měla stát potěšením a radostí pro každého," tvrdí Morris.

S rostoucím množstvím uživatelů spoléhajících na webové aplikace se snižuje význam operačního systému používaného jednotlivým počítačem. Můžete-li se ke svým souborům a aplikacím dostat odkudkoli pomocí internetového prohlížeče, budete se zajímat o to, jaký operační systém tento prohlížeč využívá?

"Myslím, že mohu bezpečně prohlásit, že během deseti let přestane na operačním systému záležet," říká Dave Winer, zakladatel firmy Userland Software z Burlingamu v Kalifornii, která se zabývá vývojem webových aplikací. "S postupem času bude stále více zřejmé, že jsme všichni uživateli jediného virtuálního počítače," tvrdí Winer. To by pochopitelně znamenalo velký posun oproti současné situaci, kdy Windows hrají pro každého uživatele podstatnou roli v každodenní práci s počítačem. Tento trend potvrzuje i Microsoft oznámením nové řady služeb .Net, které umožní osobním počítačům přístup k datům a aplikacím na webových serverech.

PC A JEJICH ODKAZ

Přesto přese všechno bude trvat ještě nějakou dobu, než se osobní počítače zcela vytratí především z kanceláří. V roce 2010 bude možná váš nástupce používat tabulky, které vy právě teď vytváříte v Excelu. I když bude mít před sebou dvacetipalcovou plochou LCD obrazovku a program bude ovládat hlasem, za hypermoderním uživatelským rozhraním se bude skrývat váš starý soubor.

"Potřeba univerzální platformy, jakou je pro pracovní využití osobní počítač, nezmizí," tvrdí Mark T. Smith, vedoucí oddělení platforem drobných zařízení laboratoří firmy Hewlett-Packard v Palo Altu v Kalifornii. "Přinejmenším v dohledné budoucnosti je budeme stále používat, protože jsou efektivním a nenákladným prostředkem pro zvládnutí velkého množství různých úkolů."

Již dnes je však běžný kancelářský počítač neoddělitelně spojen s množstvím dalších zařízení. Seznam obchodních kontaktů sice upravujete a aktualizujete prostřednictvím počítače, ale většinou s ním pracujete na svém Palmtopu nebo v prostředí Internetu. Dá se očekávat, že toto je cesta, kterou se budeme i v budoucnu ubírat. Osobní počítače budou propojeny se stále rostoucím množstvím jiných zařízení, často bezdrátově, například s využitím technologie Bluetooth.

Se zvyšujícím se počtem podřízených a spolupracujících zařízení bude také stoupat potřeba nástrojů schopných synchronizovat data, zajistit jejich přístupnost na všech platformách a umožnit snadnou a efektivní komunikaci mezi platformami. "Pouhá propojitelnost, bez jednotného účelu a logické souvislosti mezi daty, není k ničemu," říká Robert Morris z IBM.

Podle Alana Coopera, zakladatele a prezidenta společnosti Cooper Interaction Design v Palo Altu v Kalifornii, zabývající se strategií přístupu k zákazníkům, byly nejdůležitější technologické revoluce posledních pěti až deseti let spojeny spíše se standardizací komunikačních protokolů nežli s technickými vynálezy. Cooper věří, že v příštích desetiletích budou převraty ve vývoji počítačové techniky spoléhat na komunikační standardy, které umožní harmonickou spolupráci mezi existujícími a nově vynalezenými technologiemi.

FUTURAMA

To v žádném případě neznamená, že se nedočkáme nových technických vynálezů. Naopak, dá se očekávat, že v nastupujícím desetiletí bude trh zaplaven velkým množstvím nové výpočetní techniky a nových uživatelských rozhraní. Některé z nich skončí jako slepé uličky vývoje, či zmizí díky nepochopení veřejnosti. Z jiných se pak stanou nové Palm Piloty a Napstery budoucnosti. Nabízíme vám několik ukázek technologií, se kterými se nejspíš v příštích deseti letech setkáte.

Elektronické doplňky: Vývojáři firmy MIT začali experimentovat s elektronickými "módními doplňky" v roce 1993. Jedná se o výpočetní techniku, kterou si uživatel může obléci a ovládat ji často bez použití rukou, tedy i tehdy, zabývá-li se právě něčím jiným.

Jedním z mnoha zařízení tohoto typu je i miniaturní "displej", LCD projektor, jenž vysílá informace do oka uživatele přibližně ze vzdálenosti brýlí. První prototypy takovýchto displejů byly často velké a neohrabané. V současné době skupina USER Almaden Research centra firmy IBM vyvinula malý a lehký displej zapuštěný v průhledném plastiku, který nebrání po "nasazení" ve výhledu ani v komunikaci s ostatními.

Displeje připevnitelné před oko by pro specializované využití měly být na trhu během pěti let, ale kdy (a zda vůbec) budou všeobecně rozšířeným zařízením, zůstává otázkou. Oblékli byste si takový displej na obchodní schůzku či na rande? My si myslíme, že spíš ne.

MIT a IBM se zabývají i vývojem dalších typů elektronických doplňků, například prstenů, hodinek a podobně. Mají-li počítače jednou tvořit součást našeho šatníku, dá se počítat s tím, že bude kladen stále větší důraz i na jejich design.

Vnímavé počítače: Laboratoře firem IBM a HP také experimentují s počítači, které si všímají svého okolí, dokáží rozpoznat kde právě jste, co děláte, nebo jak se cítíte.

Firma HP vyvinula experimentální platformu zvanou BadgePad, jež dokáže identifikovat uživatele podle hlasu a obsahuje senzory směru, teploty a vlhkosti ovzduší. Výroba jednoho tohoto zařízení přijde na sto dolarů, a při masové produkci by se cena pochopitelně ještě snížila. Přístroje využívající podobné technologie vyvíjejí i další firmy, a je možné že některé z nich se objeví na trhu během jednoho roku.

Chceme však, aby toho o nás počítače tolik věděly? To není tak jisté, zvláště v prostředí obchodu, říká Cameron Miner, vedoucí inženýr návrhářské laboratoře IBM. Dodává ale: "Až budete mít počítač zabudovaný v brýlích nebo náramkových hodinkách, až se stane běžnou součástí společenského života, bude na tom záležet více."

Digitální inkoust a audio: Představte si, že si na poradě děláte poznámky do "bloku", který zachytí váš rukopis, náčrtky i bezmyšlenkovité čmáranice ve formě digitálního inkoustu a přiřadí tento záznam k datu porady ve vašem diáři. Později, budete-li se chtít k poznámkám vrátit, otevřete diář, kliknutím na ikonu vyvoláte své poznámky a dalším kliknutím na kteroukoli část poznámek budete moci spustit zvukový záznam odpovídající části porady.

Takovýto scénář není, podle Roberta Morrise z IBM, nijak nemožný digitální inkoust i audiozáznamy patří k již existujícím technologiím. Stačí "pouze", aby někdo vyvinul systém, který dokáže použitelným způsobem obě technologie koordinovat navzájem a naučí je spolupracovat s digitálním diářem. Robert Morris tvrdí, že společnost IBM na podobném zařízení již pracuje.

KRÁSNÝ NOVÝ SVĚT?

Ohlašuje nová generace specializovaných zařízení nástup uživatelsky jednodušších počítačů? Dost možná. Dnešní programy pro Windows často jen přetékají odstrašujícím množstvím menu, podmenu, tlačítek a nástrojových panelů, a nezkušený uživatel pak není schopen provádět ani ty nejjednodušší úkony. Pokud budou autoři programů pokračovat tímto směrem i v budoucnu, špatné ovládání způsobí ještě větší informační zahlcení, než jakého jsme svědky dnes.

Nejdůležitější je, tvrdí Alan Cooper, aby se návrháři nových produktů soustředili více na zákazníka a jeho potřeby. "Informační revoluce není založena na technologii," říká Cooper. "Je založena na tom, jak spolu lidé navzájem komunikují. Na jazyce."

Robert Morris z IBM souhlasí, že by se práce s výpočetní technikou měla stát pro uživatele zábavou. "Počítače nás nepohltí," předpovídá Morris. "Stane-li se práce s nimi nepříjemnou, lidé je přestanou chtít. A ten, kdo přijde s uživatelsky příjemnou výpočetní technikou, na trhu zvítězí."

Ano, v roce 2010 budeme téměř s jistotou obklopeni počítači ještě více než dnes budeme nosit počítače v náprsní kapse, v hodinkách či brýlích. Ale ať už nám v brýlích poběží Windows 2010 Special Edition 2, Linux, nebo dnes ještě neexistující operační systém, jedna věc je jistá: návrháři a vynálezci by se raději měli postarat o to, aby jejich ovládání bylo zatraceně jednoduché.IBMNa fotografii z předchozí strany a na detailních záběrech zde, předvádí Robert J. T. Morris, ředitel Almaden Research Centra firmy IBM, některé z prototypů vyvinutých v tomto středisku.

(1) Miniaturní displej, který vysílá obraz či text přímo do oka uživatele. (2) Počítač v náramkových hodinkách, jehož součástí je i LCD displej. (3) Stříbrná "náušnice", přivádějící zvuk přímo do ucha. (4) Kroužek na prstu vám prozradí, co si ostatní myslí právě o vás. (5) Stříbrný prsten, který funguje jako myš a je možné ho použít se zařízením na obr. 1 nebo s mobilním telefonem.

Sliby nebo chyby? - Pět očekávaných technologií

Technologické společnosti každou chvíli ohlašují, že konečně našly tu pravou cestu k uživatelsky jednoduchým počítačům. Kdo ale sleduje vývoj počítačové techniky, ví, že po většině z těchto vynálezů jako by se po nějaké době slehla zem. Vezměte si například jenom všechny ty převratné technologické objevy ohlášené v posledních dvou letech. Většina z nich se ještě neobjevila na trhu v podobě jediného výrobku. Jak to s nimi tedy vypadá?

USB 2: Již několik let používají nové počítače USB porty, které umožňují propojení více periferií s počítačem i mezi sebou navzájem bez zbytečných zmatků. Přenosy dat však stále trvají příliš dlouho. V květnu 1999 společnost Intel spolu s dalšími společnostmi ohlásila rychlejší verzi, USB 2, s tím, že první produkty používající tuto technologii by se měly na trhu objevit v polovině roku 2000. Termín byl posunut, a první USB 2 tak můžeme očekávat nejdříve koncem roku 2000, nebo spíše v roce 2001.

Bluetooth: Jednoduchý test: Tato bezdrátová technologie je pojmenována podle a) vývojáře IBM, který má v oblibě kobaltově modré nanuky, b) karibského piráta, c) dánského krále z desátého století, jehož první jméno bylo Harald. Správná odpověď je c), a králův jmenovec si vede zatím dobře. Tato technologie, ohlášená v roce 1998, umožňuje počítačům, periferiím, PDA a mobilním telefonům bezdrátovou komunikaci v okruhu 10 metrů, a to i skrze překážky. Například Palm se chystá uvést na trh zařízení, které rozšíří jeho PDA o technologii bluetooth na konci tohoto roku. Velká vlna bluetooth tiskáren, skenerů, fotoaparátů a telefonů by pak měla dorazit v průběhu roku 2001.

Univerzální plug and play: Univerzální plug and play je tak skvělý nápad, že se ho možná nikdy nepodaří zrealizovat. To se alespoň domnívá Roger Kay, analytik IDC. "Výrobci počítačů byli zaskočeni už původním plug and play." Nová sada protokolů by umožňovala periferiím a internetovým zařízením komunikovat bez potřeby jakékoli konfigurace ze strany uživatele, a to s pomocí i bez pomoci počítače. Intel (který je v tomto ohledu optimističtější nežli IDC) očekává, že se první produkty využívající tuto technologii objeví v posledním čtvrtletí roku 2000.

Mikroprocesory Transmeta: Zasvěcenci sledovali vývoj Transmeta procesorů v roce 1999 jako skupina třináctiletých fanynek pronásledujících Backstreet Boys. Transmeta pracovala pod neproniknutelným závojem utajení až do ledna 2000, kdy ohlásila nízkonapěťové mikroprocesory, navržené jak pro počítače s Windows, tak i pro netradiční zařízení jako jsou webpady. Společnost předpovídala, že notebooky využívající tuto technologii se objeví na trhu v tomto roce. IBM je zatím jedinou společností, která potvrdila, že jeden takový notebook pro tento rok připravuje ve Spojených státech uvede na trh ThinkPad 240, jenž používá čip Crusoe.

Easy PC: Můžete se klidně nad názvem této iniciativy oznámené společnostmi Microsoft a Intel na jaře 1999 smát. Nápad? Přesvědčit prodejce, aby se drželi pravidel pro jednodušší počítače. Cíle? Patnáctiminutový setup, snadné rozšíření a větší důraz na styl. Některé z dnes vyráběných počítačů (například NetVista od IBM) se již zčásti těmito pravidly řídí. Intel nazývá tento projekt "víceletou iniciativou". To je skutečně mírně řečeno.

Xerox

Rich Gold, vedoucí výzkumu vývojového střediska firmy Xerox v Palo Altu, předvádí vytištěnou kopii malé části obsahu "Tilty Table". Stůl Tilty Table (na obr. není zachycen) je tvořen čtvercovým povrchem o straně menší než jeden metr, na kterém je možno skrolovat rozsáhlými dokumenty.

Hewlett-Packard

Mark T. Smith, vedoucí oddělení platforem drobných zařízení laboratoří firmy Hewlett-Packard v Palo Altu v Kalifornii, předvádí prototyp nově vyvinutého zařízení, BadgePadu.S použitím biometrických, GPS a dalších technologií a senzorů, dokáže BadgePad reagovat na náladu majitele a změny prostředí.

Vzpomínky na budoucnost

V americkém PC WORLDu jsme se již dříve pokoušeli nahlédnout do budoucnosti. Vyzbrojeni nejlepšími odhady vývojářů, analytiků a dalších technologických guru jsme již od roku 1983 předpovídali, jakým směrem se bude ubírat vývoj výpočetní techniky. Pro zajímavost vám zde přinášíme přehled, nakolik se naše věštby vyplnily.

1983 (první číslo): Předpověď: "Díky využití zvýšených možností 16bitových počítačů a s tím souvisejícího rozvoje komunikačních technologií se dá očekávat, že osobní počítače překročí všechny dosud dosažené hranice výkonnosti a osobní svobody." Realita: Výkonnost? Jistě. Ale osobní svoboda? Dnes si většina z nás nedovede představit život bez počítače.

1983: Předpověď: "Myš se bude hřát na výsluní pozornosti počítačového světa. Tak jako dříve joystick se však jednou stane každodenní obyčejnou záležitostí." Realita: Stalo se. (Pro srovnání: v roce 1983 se ceny myší pohybovaly od 150 do 350 dolarů.)

1984: Předpověď: "Microsoft Windows budou mít dlouhotrvající vliv na celý počítačový průmysl." Realita: Ano.

1985: Předpověď: "Až počítače proniknou do každé domácnosti i kanceláře na světě, možná se dalším hromadně spotřebitelským produktem stanou roboty." Realita: Tak kde jsou?

1987: Předpověď: "V roce 2000, ISDN vytlačí analogové telefonní linky ve většině kanceláří a dost možná i ve velkém počtu domácností." Realita: Analog přežil, ISDN splasklo jako míč.

1987: Předpověď: "Typický kancelářský počítač na přelomu století bude schopen v běžném každodenním provozu pracovat s gigabyty dat, používat desítky aplikací najednou a bude možné ho ovládat hlasem." Realita: Jak jsme pravili.

1988: Předpověď: "V budoucnosti bude každý mít všechna data a programy v malé krabičce. Je pravděpodobné, že jednou budeme všichni nosit všechna svá data stále při sobě." Realita: Zatím ani stopy po malých krabičkách.

1994: Předpověď: "Je ráno roku 1999. Zatímco v kuchyni usrkáváte kávu, zapnete PCTV a obdržíte personalizovanou verzi ranních novin, spolu se sestřihem videozáznamu posledního projevu prezidenta Schwarzeneggera." Realita: Internetové služby jako My Yahoo nabízejí personalizované zpravodajství, ale jen málo počítačů se zabydlelo v kuchyni. Terminátor nadále zůstává soukromou osobou a nezdá se, že by na tom chtěl cokoli měnit.

1994: Předpověď: "Skrze Internet budete mít přístup k rozsáhlému množství dat, ať už jsou uložena v místní knihovně, ve specializované technické databázi nebo v knihovně Kongresu." Realita: Tři slova stačí: World Wide Web.

1995: Předpověď: "Během pěti let budou PDA poháněny bateriemi, které vydrží rok, tak jako dnešní baterie v hodinkách." Realita: Barevné displeje dnešních PDA dokáží vybít baterii za několik hodin.

§§§§§


Jak na to


Utajované funkce ve Windows

Hermann Apfelbock, David Čepička, Thorsten Eggeling, Dominik Haneke, Andreas Kroschel, Christian Lobering, Mario Martin, Cornelia Neft, Klaus Saalfeld, Thomas Springer, Jorg Thoma

c00p0553

Přehlédnuté? Zapomenuté? Cenzurované? Stovky doposud nedokumentovaných funkcí Windows dřímají nevyužity někde v hlubinách tohoto systému a čekají pouze na to, abyste je probudili. V tomto článku vám prozradíme doposud nedokumentované funkce Windows 95/98/NT, které se nám podařilo vypátrat, a zároveň vám připomeneme ty funkce, které se sice také nikde oficiálně nepublikují, ale přesto patří ke klasice při práci ve Windows.

Už se vám někdy povedlo rozšířit kontextové menu o další položku zásahem do registru Windows? Pomohl vám už jednou jinak nikde neuvedený příkaz odstranit virus? Potom jistě s námi budete souhlasit, když prohlásíme, že znalost některých utajovaných funkcí není vůbec na škodu, protože jejich význam je v mnoha případech nezastupitelný. S jejich pomocí totiž snadno dokážete vyřešit takové problémy, které byste jinak zvládli jen s velikými obtížemi.

Na stopě tajemství: Jak jsme objevili nedokumentované funkce, které výrobci softwaru úzkostlivě tají, takže je nenaleznete ani v dokumentaci softwaru, ani on-line? Většinu tipů, jež v tomto článku uvádíme, byla objevena náhodou nebo spontánně. Kromě toho jsme ale také systematicky prohledávali všechny parametry v programovém kódu a nato jsme prozkoušeli všechny důležité systémové knihovny, a jejich volání pomocí Rundll32. Prozkoumali jsme spousty Windows-Class-ID co do jejich funkce a použitelnosti v systému souborů a také se nám podařilo systém Windows 98 zredukovat na ještě fungující torzo o velikosti 8 MB. Při této systematické práci jsme si také plně ověřili pravidlo, že čím je systém složitější, tím je těžší nějaké to tajemství objevit.

Jen to užitečné: Tento článek se soustřeďuje pouze na užitečné nebo "kosmetické" funkce ve Windows. Programátorské vtípky typu pozdravů přátel programátorů, příbuzných nebo zvědavých uživatelů, jakož i nedokumentované podvádění ve hrách jsme vynechali.

Pozor na nedostatečné zabezpečení: Při našem pátrání jsme také narazili na nebezpečné nedostatky. V dalších tipech proto také dáváme návody na jejich odstranění.

Tipy pouze pro profesionály: V našem článku naleznete tipy, ve kterých se ponoříme až na samotné dno systému Windows, kde jsou nutné velmi dobré zkušenosti s výpočetní technikou. Tyto tipy jsou označeny jako "PROFI-TIP".

Pro kterou verzi Windows je tento tip? Pro snazší orientaci jsou tipy označeny názvem systému, pro který jsou určeny. Navíc rozlišujeme nejen mezi systémy Windows 95, 98 a NT. Například označení "95/NT + IE4" znamená, že musí být nainstalováno rozšíření Active Desktop programu Internet Explorer 4 (a to i v případě, že jako internetový prohlížeč slouží Internet Explorer 5).

Chyba OLE

Jak se vyhnout chybě v systému Windows při práci s daty

Pracujete často s výstřižky, které dovolují text označený myší odložit ve formě souboru? MS Word tuto funkci umožňuje od verze 95 výše, některé další textové editory umožňují tuto funkci také. Jakmile si nejste zcela jisti, že takový "Scrap" soubor pochází od vás, měli byste se mít na pozoru.

Podařilo se nám objevit chybu operačního systému Windows v oblasti OLE (Object Linking and Embedding). Takzvaný Balíčkovač objektů (PACKAGER.EXE) dovoluje zabalit řádky příkazů do OLE paketu a vložit tento objekt do libovolné aplikace ve Windows. Postup je jednoduchý: Po spuštění souboru PACKAGER. EXE vybereme z menu "Úpravy" příkaz "Příkazový řádek" a zadáme název souboru, který se má po spuštění balíčku otevřít. Tento soubor musí být uveden včetně úplné cesty a může být doplněn libovolnými parametry. Mimo názvu souboru můžeme zadat libovolný příkaz, který opět může být doplněn libovolnými parametry. Stisknutím tlačítka "Vložit ikonu" přiřadíme tomuto příkazu ikonu, a příkazem "Jmenovka" z menu "Úpravy" můžeme případně připojit název balíčku. Konečně příkazem "Kopírovat balíček" z menu "Úpravy" zkopírujeme balíček do schránky Windows, odkud jej můžeme vložit do libovolné aplikace podporující funkci OLE.

Varování: Každému trochu zkušenějšímu uživateli teď jistě dochází, že dvojité klepnutí na takový OLE objekt může mít osudové následky. Za krásnou ikonou a neméně lákavým názvem se může skrývat příkaz typu "deltree /y c:\*.*" , po jehož spuštění se nám začnou bez varování mazat soubory, anebo se tam může skrývat něco ještě daleko horšího. Odhalení těchto takto zamaskovaných velmi nebezpečných "trojských koní" si zajistíte, pokud před poklepáním na OLE objekt na něj klepnete pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberete příkaz "Objekt Balíček/Upravit balíček" (podle druhu programu a verze se název příkazu může mírně lišit). Tím prozkoumáte, který příkaz nebo soubor v sobě ukrývá. Pokud tento příkaz bude nějakým způsobem pochybný, pak raději balíček vůbec neotevírejte. Další variantou může být situace, kdy si nějaký balíček vložíte do nějaké aplikace, např. MS Word 95/97, a poté si vytvoříte prostým tažením myši do nějaké vámi zadané složky výstřižek. Při této operaci se vytvoří soubor s názvem "Scrap" a koncovkou SHS, jež se ale nevypisuje, a neškodnou ikonou. Jméno souboru se dá bez problémů změnit. "Scrap" soubor, který není "výstřižkem" textu získaného z úpravy nějakého textu z textového editoru, ale patří k balíčku, jenž obsahuje příkaz, je zvláště nebezpečný:

1. Ten, kdo s výstřižky pracuje velmi často, tak ten bude na ně klidně poklepávat dále, protože tento typ souborů doposud považuje za neškodný text, takže nebude mít vůbec žádné obavy z virů, trojských koní apod.

2. Naneštěstí pro opatrnější uživatele neexistuje žádná možnost, jak prozkoumat obsah SHS souboru. Vlastně zůstává ještě možnost poklepat na tento soubor a počkat, co se stane, což asi není to pravé. Druhou možností je otevřít tento soubor v nějakém jednoduchém hexadecimálním editoru ale kdo už to dělal?

Proto důslednost především: Nedůvěřujte z principu žádným "Scrap" souborům, které dostanete na disketě, nebo které se vám objeví na síti a jejichž původ bezpečně neznáte. Dejte od nich ruce pryč pokud jste ale hodně nenechaví, můžete zkusit tento způsob, jímž se dají odhalit skryté "trojské koně". Otevřete v textovém editoru nový soubor a přetáhněte "Scrap" soubor do tohoto souboru. Pokud se objeví text, pak je tento "Scrap" soubor s největší pravděpodobností neškodný a obsahuje pouze nějaký text. Pokud se vám po přetáhnutí objeví ikona, je to podezřelé. Pak můžete obsah objektu prozkoumat klepnutím pravým tlačítkem myši a vybráním příkazu "Objekt Balíček/ Upravit balíček" z kontextového menu.

Ukončení běžících procesů ve Windows

Jak se pomocí souboru KILL.EXE postarat o pořádek v operační paměti

Většina uživatelů si myslí, že kontrolované ukončování běžících procesů, které je možné například v operačním systému UNIX pomocí příkazů PS a KILL, je ve Windows nemožné. To však není pravda. Podobné příkazy jsou dostupné i ve Windows, příčina je ale ta, že Microsoft nechce tyto nástroje dát do rukou běžnému uživateli. Zákazník, který si zakoupí knihu "Microsoft Windows 98 technická příručka", tedy povětšinou se jedná o odborníka v operačním systému Windows, dostane s touto knihou CD disk, na němž mimo jiné jsou i soubory TLIST.EXE a KILL.EXE, což jsou dva soubory plně srovnatelné s jejich kolegy z operačního systému UNIX. Pomocí těchto souborů je možné všechny rušivé běžící procesy ukončit nebo znovu spustit program Explorer.

Díky tomu, že Microsoft uvolnil pro oba výše uvedené soubory zdrojový kód, nabízíme vám upravenou verzi souboru KILL.EXE, kterou najdete . Do tohoto souboru jsme sjednotili oba výše uvedené soubory. I ovládání tohoto souboru je daleko jednodušší než ovládání kteréhokoliv z obou původních souborů od Microsoftu. Spuštěním souboru KILL.EXE bez parametrů se vyvolá seznam všech běžících procesů společně s číslem tohoto procesu. Většina procesů se dá ukončit pomocí "kill <jméno procesu>", "kill <číslo procesu>", případně pomocí "kill <název okna>". Pro velmi odolné aplikace, které se nám tímto způsobem nepodaří ukončit, je nutné za příkaz "kill" přidat parametr "/f" (force).

Výhodou oproti standardnímu (nebo spíše nestandardnímu) ukončení aplikace pomocí trojkombinace kláves <Ctrl+Alt+ Delete> (okno "Ukončit program") je rychlost: při použití výše uvedené trojkombinace kláves dávají Windows danému procesu šanci, aby se vzpamatoval, a tím zpomalují ukončení procesu (týká se to zejména procesů, které považují Windows za velmi důležité).

Navíc aplikace KILL.EXE ukazuje i ty procesy, jež jinak dialogové okno "Ukončit program" úplně utajuje. Velmi praktické je také rychlé ukončení procesu Explorer, abyste po změně registru nemuseli znova startovat počítač. Ten, kdo tuto akci často potřebuje, může si ji velmi jednoduše zautomatizovat pomocí dávkového souboru, který bude obsahovat následující dva řádky:

kill /f explorer.exe

explorer.exe

Instalace: Pro instalaci tohoto programu stačí zkopírovat soubor KILL.EXE do složky Windows nebo Windows\Command. Pro získání lepšího přehledu o tom, jak soubor KILL.EXE pracuje, je výhodné program spouštět v programu "Příkazový řádek".

Office 95/97

Optimální využití programu Setup

Pokud při instalaci balíku Microsoft Office spustíte program Setup s přepínačem "/?", tj. příkazem "Setup /?", nedozvíte se prakticky nic. Program Setup vám vypíše pouze přepínač "/a" pro administrátorskou instalaci do sítě. O něco sdílnější bude program Setup až tehdy, když zadáte nesmyslný přepínač nebo nějakou jejich nesmyslnou kombinaci, například "Setup /z". Teprve nyní se objeví parametry, se kterými se dá něco dělat. Program Setup ale nadále tají některé další parametry a také neposkytuje informaci, jak mohou být jednotlivé přepínače kombinovány.

Pro každého uživatele je velmi užitečná možnost uvést registry do standardního stavu, bez nutnosti nové instalace a různých dotazů. Tato akce se dá provést kombinací těchto přepínačů:

setup /r /y /qt

Zde přepínač "/r" (reinstall) zajišťuje uvedení registru do standardního stavu to trvá asi 30 sekund. Přepínač "/y" zakazuje kopírování souborů a přepínač "/qt" zajišťuje potlačení všech dialogových oken, která by se mohla při provádění této akce vyskytnout. Celá akce probíhá na pozadí. Tato volba je užitečná nejen pro nápravu po nepovedených zásazích do registru, nýbrž je vhodná také pro rychlé přenastavení mezi Office 95 a 97, když máte na jednom počítači nainstalované obě verze. Když použijete výše uvedenou kombinaci přepínačů, neobdržíte žádné chybové hlášení. Před spuštěním byste si však měli zkontrolovat, zdali jsou všechny aplikace MS Office řádně ukončené. Jen tehdy může být oprava registrů úspěšná.

Kromě těchto přepínačů existují ještě další. Tak například přepínač "/n", následovaný jménem, zadává programu Setup jméno uživatele a podobně přepínač "/o" následovaný jménem zadává název firmy (organizace), což jsou informace, které musíte zadat při klasické instalaci do příslušných polí. Pomocí těchto přepínačů stejnou akci provedete elegantně pomocí příkazového řádku. Tato funkce zadávání údajů má jedno omezení funguje pouze při nové instalaci. V případě, že provádíte reinstalaci za účelem opravy instalace již existující, tato možnost nefunguje.

Pomocí přepínače "/K <sériové číslo>" můžete zadat na příkazový řádek sériové číslo a ušetřit tak při instalaci jeden dialog. Přepínač "/u" spustí odinstalování MS Office, ovšem neodstraní sdílené komponenty, jako jsou například kontrola pravopisu nebo grafické filtry. Pro odstranění sdílených komponent musíte použít přepínač "/ua". Příkazem "setup /g c:\off.log" si můžete nechat průběh instalace zaprotokolovat do vámi zvoleného souboru. Parametr "/t" umožňuje definovat jiný soubor s informacemi o postupu instalace než standardní soubor SETUP.STF. Tento parametr se může hodit zejména v případě, když potřebujete nainstalovat některé volitelné komponenty, které ve standardní instalaci nejsou zahrnuty, a současně komponenty, které jsou zahrnuty ve standardní instalaci, nepotřebujete. Všechny tyto volby a mnohé další můžete definovat ve vlastním STF souboru, jehož vytvoření není ani tak obtížné jako časově náročné. Vyplatí se v případě, když MS Office instalujete častěji.

Koneckonců jen samotný MS Word 97 má nezávisle na balíku MS Office svoje vlastní nedokumentované přepínače pro úpravu registru: příkaz "winword /u" odstraní všechny odkazy na MS Word v registru a příkaz "winword /r" načte do registru standardní hodnoty (uložené v souboru WINWORD8.SRG).

NT Scripting

Použití Internet Exploreru jako informačního okna

Pokud chcete zobrazovat nejrůznější hlášení operačního systému pomocí programu Windows Scripting Host, máte podle oficiální dokumentace firmy Microsoft k dispozici pouze dialogová okna. Ta jsou pro zobrazování neustále se měnících údajů nepoužitelná. Pomocí programu Internet Explorer je však možné vytvořit dialogová okna značně flexibilnější.

Windows Scripting Host je součástí programu Internet Explorer a jeho úkolem je mimo jiné řídit chod Internet Exploreru. To vám umožňuje Internet Explorer použít jako dialogové okno. Jakým způsobem to provést, není v oficiální dokumentaci VBScriptu jasně řečeno. Připravili jsme pro vás vzorový soubor TIME.VBS, který si můžete jednoduchým způsobem upravit podle svého. Tento soubor najdete .

Při úpravě skriptu postupujte následujícím způsobem:

1. Zkopírujte si soubor z CD disku do libovolné složky a tento soubor otevřete v textovém editoru, například v Poznámkovém bloku.

2. Nejdůležitější jsou řádky nacházející se mezi řádkem

function ActivateIE(width, height, title) a řádkem

end function

Stejně důležitá je procedura "Show" mezi řádky

sub show(obj, text)

a

end sub

Obě funkce, které jsou na našem obrázku červeně orámovány, se musí nacházet i ve vašem skriptu.

3. Nyní si můžete skript upravit podle svého: v prvním řádku si můžete nastavit implicitní šířku (nastavena na 330 bodů) a výšku okna (nastavena na 70 bodů). Text mezi uvozovkami je ten text, který se objevuje v záhlaví okna. Ten si samozřejmě můžete také nastavit podle svého. Příkaz mezi řádky

do while true

a

loop

slouží v našem případě pro zobrazení aktuálního času a datumu (v nekonečné smyčce). Zde můžete napsat blok příkazů, které chcete, aby se vykonávaly a zobrazovaly v dialogovém okně. Pro správné zobrazení textu je nutné postupovat podle vzoru

show IEwindow, "text"

4. Vzhled okna se dá také ve velkém rozsahu měnit. V našem příkladě jsme všechny obslužné prvky programu Internet Explorer vynechali. Pokud chcete, aby se v okně objevilo menu, stavová lišta nebo lišta nástrojů, musíte v bloku function "ActivateIE" u příkazů "handle.MenuBar", "handle.StatusBar" a "handle. Toolbar" změnit parametr "vbFalse" na "vbTrue".

Další užitečnou možností je parametr

handle.AddressBar=vbTrue

Tento parametr dovoluje zobrazit panel Adresa. Tento panel má však smysl zobrazovat pouze tehdy, máme-li nastaveno zobrazení lišty nástrojů.

Pokud budete chtít, aby nebylo možné změnit velikost okna, přidejte řádek

handle.Resizable=vbFalse

Soubory URL (I)

Použití URL souborů jako lokálních zástupců

Standardním typem souboru, který vzniká při tvorbě zástupců programů ve Windows, je typ souboru s příponou LNK. Po instalaci programu Internet Explorer 4 nebo 5 je možné vytvářet další typ zástupců programů jsou to nikde nedokumentované soubory typu URL. Windows tyto soubory používají při tvorbě zástupců pro internetové stránky a pro zástupce Internetu v položce Oblíbené v Nabídce Start. Soubory URL ale nemusí sloužit pouze pro odkazy Internetu. Mohou být stejně dobře použity jako zástupci pro lokální soubory a složky.

Na rozdíl od souborů LNK, které Windows ukládají v binárním formátu, ukládají se URL soubory v ASCII formátu. Proto je možné všechny URL soubory otevřít v libovolném textovém editoru, například v Poznámkovém bloku, a upravovat je. Dále je také možné pomocí dávkových souborů nebo pomocí VB-Scriptu tyto zástupce vytvářet nebo měnit.

URL soubor vytvoříme v programu Průzkumník pomocí příkazu "Nový objekt, Zástupce" z menu "Soubor". V dialogovém okně, které se nato objeví, zadáme v poli "Příkazový řádek" nějakou internetovou adresu, např. "www.seznam.cz". Poté klepneme na tlačítko "Další" a zadáme název zástupce a klepneme na tlačítko "Dokončit". Poklepáním na takto vytvořeného zástupce se spustí Internet Explorer a zobrazí zadanou internetovou stránku. Nyní můžete klepnutím pravým tlačítkem myši na zástupce vybrat příkaz "Vlastnosti" a v poli "Adresa URL" napsat cestu k lokálnímu souboru (např. EXE souboru) nebo složce. Typ souboru URL zůstane zachován.

Pokud při vytváření zástupce výše uvedeným způsobem zadáte v poli "Příkazový řádek" například řetězec "file:c:\windows\calc.exe", Windows automaticky poznají, že nechcete vytvořit zástupce jako LNK soubor, ale jako URL soubor. Poklepáním na takto vytvořeného zástupce se spustí program "calc.exe" stejně jako kdyby se jednalo o zástupce souboru typu LNK.

Pokud výše uvedeným způsobem vytvořeného zástupce programu typu URL otevřete v nějakém textovém editoru, například Poznámkovém bloku, uvidíte v prvním řádku řetězec "[InternetShortcut]". Druhý řádek začíná znakem "URL=". Za tímto znakem je uvedena cesta k souboru, v našem případě to bude "file:///c:\windows\calc.exe". V případě internetové adresy to bude např. "http://www.seznam.cz".

URL soubory mají standardně nastavený jako druh ikony první typ ikony ze souboru "url.dll". Pokud chcete tuto ikonu změnit, klepněte pravým tlačítkem myši na soubor a zvolte příkaz "Vlastnosti" a klepněte na kartu "Dokument sítě WWW" a potom na tlačítko "Změnit ikonu". V poli "Název souboru" můžete zadat cestu k zastupované aplikaci, ICO souboru nebo libovolné DLL knihovně. Můžete také upravit soubor v textovém editoru a pro náš případ doplnit řádky

IconFile=c:\windows\calc.exe

IconIndex=0

Tím zadáte, že jako ikona bude použita ikona ze souboru "calc.exe". Po uložení souboru stačí klávesou F5 aktualizovat okno a ikona se automaticky změní.

Soubory URL (II)

Položka oblíbené se dá také použít pro běžné aplikace

I když zrovna nebrouzdáte v moři Internetu, můžete využívat velmi zajímavých funkcí položky "Oblíbené", které v oficiální dokumentaci nenaleznete. Zástupci v položce "Oblíbené" jsou typu URL a nabízejí vám např. možnost otevírat a upravovat dokumenty programů MS Word nebo MS Excel v Internet Exploreru, a to bez zvláštního spouštění těchto programů.

Menu "Oblíbené" se zpravidla používá pro vytváření bookmarků k často otevíraným stránkám na Internetu. Tyto bookmarky si můžete vytvořit i pro libovolné lokální soubory a složky. Pokud například velmi často používáte nějaký dokument ve Wordu, pak pro vytvoření bookmarku postupujte takto:

Spusťte Internet Explorer a v menu klepněte na příkaz "Otevřít" z menu "Soubor". V dialogovém okně potom klepněte na tlačítko "Procházet". V poli "Soubory typu" zvolte možnost "Všechny soubory", vyhledejte dokument, který chcete otevřít, a potom klepněte na tlačítko "Otevřít" a v dalším okně na tlačítko "OK".

Alternativou k tomuto postupu je přetáhnutí ikony dokumentu, který chceme otevřít, do okna programu Internet Explorer. Tento postup funguje u všech programů, jež podporují technologii OLE (Object Linking and Embedding).

Po provedení této akce se v okně Internet Exploreru otevře daný, např. textový dokument v podobě, jako kdyby byl otevřen v MS Wordu. Chybí tam ovšem lišty nástrojů programu MS Word, které tam ale můžeme dodatečně zobrazit, a to prostřednictvím menu "Zobrazit" a příkazu "Panely nástrojů". Konečně můžeme přesunout dokument do položky "Oblíbené", a to stejným způsobem, jako kdyby se jednalo o internetovou stránku. V menu klepneme na položku "Oblíbené" a pak na příkaz "Přidat k oblíbeným položkám". Vybereme složku, kam chceme zástupce umístit, a potvrdíme tlačítkem "OK".

Nyní můžete dokument otevřít jak v Průzkumníku, tak v Internet Exploreru. V programu Průzkumník klepněte v menu "Zobrazit" na "Panel aplikace Explorer/Oblíbené". V levé části okna se objeví seznam oblíbených položek. Klepnutím na vybraného zástupce (např. dokument Word) se dokument otevře v pravé části okna Průzkumník. Otevřete-li tímto způsobem více dokumentů, můžete pomocí tlačítek "Zpět" a "Vpřed" pohodlně přecházet mezi nimi.

Soubory URL (III)

Vytváření místních Oblíbených položek pohodlně pomocí VB- Scriptu

Postup pro vytváření zástupců programů typu URL v položce "Oblíbené", který byl popsaný v předešlém tipu, se hodí zejména pro příležitostné použití. Pro toho, kdo si myslí, že tento postup bude potřebovat častěji, nyní popíšeme pohodlnější způsob pomocí VB-Scriptu.

Skript pro vytváření URL souborů musí splňovat několik požadavků. Zásadním předpokladem je nainstalovaný program Windows Scripting Host (je součástí programu Internet Explorer 5). Aby se zajistilo, že vytvořený URL soubor bude mít stejné jméno jako původní, je nezbytné načíst správně cestu a samotné jméno souboru. Poté musí skript zajistit vytvoření URL souboru ve složce "Oblíbené" a zajistit přiřazení cesty a jména k původnímu souboru, a konečně i přenesení ikony původního souboru. Příkladem takového skriptu může být soubor MKURL.VBS, který najdete . Tento skript předpokládá, že ve složce "C:\Windows" existuje složka "Oblíbené". Pokud tomu tak není, je nutné přímo editací skriptu tyto údaje opravit.

Tento skript pracuje pouze s jednoduchými textovými funkcemi jako jsou "CreateTextFile" a "WriteLine", aby se demonstrovala poměrně jednoduchá stavba URL souborů.

Abyste si zajistili pohodlné spouštění skriptu přímo z kontextového menu libovolného souboru, spusťte program "Editor registru" (REGEDIT.EXE) a vyhledejte v "Hkey_Classes_Root" klíč "*". V něm vytvořte nový klíč s názvem "shell". V klíči "shell" vytvořte klíč s názvem "Nový URL soubor". V klíči "Nový URL soubor vytvořte klíč s názvem "command". Označte klíč "command" tím, že na něj klepnete levým tlačítkem myši. Poté v pravé části okna poklepejte na textovou hodnotu označenou "(Výchozí)". Do políčka "Údaj hodnoty" napište výraz "wscript.exe c:\scripts\mkURL.vbs "%1"".

Pokud si na tuto úpravu netroufáte, můžete využít náš soubor MKURL.REG (najdete jej ), který tyto úpravy provede za vás. Stačí v programu"Regedit" z menu "Registr" zvolit příkaz "Importovat soubor registru ..." a zadat cestu k výše uvedenému souboru.

Pokud se VB-skript MKURL.VBS nachází jinde než ve složce "Scripts", je třeba cestu v políčku "Údaj hodnoty" patřičně upravit.

Po provedení úpravy registru bude nyní v kontextovém menu u každého souboru k dispozici nový příkaz s názvem "Nový URL soubor". Pokud na tento příkaz klepnete, spustí se skript, který vytvoří ve složce "Oblíbené" nového zástupce typu URL. Současně vyhodnotí koncovky DOC a XLS dokumentů a k těmto dokumentům přiřadí ikonu uvedenou v souboru, jenž je popsán ve skriptu za výrazem "IconFile=", kde by měla být uvedená cesta ke spouštěcím souborům MS Office. Tuto cestu je potřeba před samotným spuštěním skriptu zkontrolovat.

Windows kolaps

Jak rychle opravit Windows po jejich pádu

Pokud vám Windows po několika desítkách instalací všemožných druhů programů nebo po přidání nějakého nového hardwaru už nenaběhnou a zkolabují, sahá většina uživatelů po instalačních CD discích a začínají ten věčný boj proti Windows zase od začátku. Což o to, základní instalace Windows je za chvíli hotová, ale pak nastane ta neuvěřitelně únavná procedura, která zahrnuje novou instalaci toho nejvíce užívaného softwaru, instalace nejrůznějších ovladačů, nastavování rozlišení a pracovní plochy, nastavení síťového prostředí a další, pak další a ještě tohle, a pak ... Tuto hrůzu si ale můžete ušetřit. Podle našich zkušeností by se dalo asi dvěma třetinám všech nových instalací docela úspěšně vyhnout, kdyby si uživatelé u stabilního systému Windows zálohovali soubory SYSTEM.DAT a USER.DAT.

Pak, když Windows zkolabují, stačí po spuštění počítače stisknout klávesu <F8> a nastartovat počítač v režimu MS-DOS. Potom oba výše uvedené soubory smažeme a nahradíme je jejich staršími a správnými verzemi.

Daleko jistější metodou, která novou instalaci Windows činí takřka zbytečnou, je kompletní záloha Windows do jiné složky na stejném(!) disku (např. C:). Před provedením zálohy byste si měli zkontrolovat, zda máte optimálně nastavený veškerý hardware a software, tzn. nejlépe fungující ovladače pro grafickou kartu, vhodnou hloubku barev a rozlišení, dále nastavení pracovní plochy, síťových protokolů, přístupu na Internet a zda máte nainstalovány nejpoužívanější aplikace.

Poté už stačí zadat pouze následující příkaz:

xcopy32 /k /r /e /i /s /c /h c:\windows c:\winbkp

Pomocí tohoto příkazu s uvedenými přepínači (tento příkaz funguje pouze v operačním systému Windows, nikoliv v "čistém" DOSu) nemůžete prakticky nic pokazit příkaz "xcopy" zkopíruje všechny soubory ve složce Windows a u všech těchto souborů zachová i jejich atributy. Pokud se vaše Windows dostanou do stavu, kdy všechny pokusy o oživení systému selžou i při nastartování v nouzovém režimu, potom stačí restartovat počítač a spustit jej v režimu MS-DOS. Na příkazovou řádku stačí postupně napsat následující příkazy:

smartdrv

deltree /y c:\windows

ren c:\winbkp windows

win

Těmito příkazy obnovíte systém ze zálohy, a před dalším používáním Windows si nezapomeňte výše uvedeným způsobem vytvořit zálohu novou.

Bez hesla

Jak zpřístupnit chráněné stránky na Internetu bez znalosti hesla

Přístup k mnoha WWW stránkám na Internetu není zdarma, nýbrž se musí platit. Totéž platí také i o nabídkách některých služeb, které opět mohou být používány pouze oprávněnými uživateli. Některé části internetových stránek nejrůznějších firem jsou také přístupné pouze pro určitý okruh oprávněných uživatelů. Ve všech uvedených příkladech platí, že k přístupu na heslem chráněné stránky se bez znalosti hesla nedostanete. Přesto v programu Internet Explorer 4 a 5 existuje způsob, jak si může neoprávněný uživatel zobrazit již jednou načtené zaheslované stránky.

Používá-li člověk brouzdající na Internetu heslem chráněné internetové stránky, nachází se jejich obsah na místním disku jak dlouho tam bude jejich obsah uložen, závisí zejména na nastavení Internet Exploreru, zvláště na konfiguraci položky "Nastavení", která se nachází v menu "Nástroje/Možnosti sítě Internet" na kartě "Obecné" v políčku "Dočasné soubory sítě Internet" po klepnutí na tlačítko "Nastavení".

Když k tomuto počítači přijde jiný uživatel, spustí Internet Explorer a klepne na liště nástrojů na tlačítko "Historie", získá seznam naposledy navštívených stránek. Chce-li si prohlédnout obsah všech internetových stránek, které si uživatel před ním prohlížel, beztoho aby znal heslo pro přístup na heslem chráněné stránky, stačí v menu "Soubor" zvolit příkaz "Pracovat offline". Potom pomocí tlačítek "Zpět" a "Vpřed" lze všechny tyto stránky prohlížet, a to včetně těch, které byly chráněny heslem. Brouzdá po obsahu internetových stránek uložených na pevném disku podobně jako oprávněný uživatel. Ostatně chráněné stránky se dají přímo vidět také na "%windir%\Temporary Internet Files" nebo na "%windir%\Local Settings\Temporary Internet Files", samozřejmě bez znalosti hesla.

Proto pokud váš počítač používají i jiní uživatelé, nemůžete spoléhat na ochranu internetových stránek pomocí hesla. Nejjistější je manuálně vymazat všechny odkazy v nabídce "Historie" a všechny soubory ve složce dočasných souborů sítě Internet pomocí menu "Nástroje/Možnosti sítě Internet" na kartě "Obecné" v políčku "Dočasné soubory sítě Internet klepnutím na tlačítko "Odstranit soubory". Další možnost spočívá v tom, že nejprve vůbec nedovolíte, aby se vůbec nějaké dočasné soubory ukládaly do paměti cache. To se dá zařídit editací klíče v registru Windows. Spusťte program Editor registru (regedit.exe) a najděte si klíč "Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurentVersion\InternetSettings\Cache\Content" a nastavte binární hodnotu s názvem "CacheLimit" na nulu.

Neomezený přístup

Neomezený přístup do počítače pomocí CD mechaniky

To, že ochrana počítače pomocí zaheslovaného spořiče obrazovky není nijak závratně účinná, je veřejným tajemstvím. Pokud neznáme heslo pro spořič obrazovky a přesto chceme získat přístup k počítači, stačí restartovat počítač. Neexistuje ani žádná další účinná ochrana proti neoprávněnému vniknutí do počítače, a to ani pomocí BIOSu, ani při přihlašování do sítě nebo pomocí uživatelského profilu ve Windows. My jsme přišli na to, jak získat úplný přístup do počítače přes zaheslovaný běžící spořič obrazovky, aniž bychom museli počítač restartovat. Tento způsob je sice poněkud netradiční, ale přesto funguje.

Získání přístupu do počítače při běžícím zaheslovaném spořiči je založeno na tom, že spořič obrazovky využívá systémové knihovny, které jsou uloženy ve složce "%windir%\System". Nezbytnou podmínkou je to, aby na počítači bylo povoleno automatické spouštění CD po vložení CD disku do mechaniky. Toto nastavení je ve většině případů standardně nastaveno, pokud si je uživatel manuálně nezměnil.

Takže pokud nějaký zlomyslník bude chtít odblokovat přístup k počítači, stačí mu pouze, aby si vypálil CD disk, na němž bude soubor AUTORUN.INF obsahující:

[autorun]

OPEN=X.BAT

Soubor X.BAT musí obsahovat pouze tyto řádky:

ren %windir%\system sys

pause

ren %windir%\sys system

Po vložení výše uvedeného CD disku se automaticky spustí soubor X.BAT, který způsobí přejmenování složky "System" ve složce "Windows". Tím se zablokuje přístup ke systémovým knihovnám. Spořič obrazovky zmizí a v popředí se objeví dialogové okno spuštěného dávkového souboru X.BAT. Stisknutím libovolné klávesy se pozastavený běh souboru X.BAT (zajištěný příkazem "pause") znovu spustí. Složka "System", přejmenovaná na složku "Sys" při spuštění dávkového souboru, se přejmenuje zpět na její původní název. Spořič obrazovky je však pryč, systém Windows běží dále a my jsme získali přístup k počítači, aniž bychom jej museli restartovat. Jako ochrana proti tomuto způsobu vniknutí do počítače nepomůže ani umístění spořiče obrazovky do jiné složky. Jediným způsobem ochrany zůstává zrušit automatické spouštění CD disku po vložení do mechaniky. To se dá nastavit následujícím způsobem: Otevřete si "Ovládací panely/Systém" a klepněte na kartu "Správce zařízení". Poklepejte na ikonu "CD-ROM" a klepněte pravým tlačítkem na ikonu s názvem vaší CD-ROM mechaniky. Z kontextového menu vyberte příkaz "Vlastnosti", poté klepněte na kartu "Nastavení" a odškrtněte políčko "Automatické oznámení vložení". Tuto proceduru by měl absolvovat každý trochu opatrnější uživatel, aby mu automaticky vložený CD disk nejen nezrušil spořič obrazovky, ale aby ani neumožnil neoprávněně kopírovat a mazat soubory nebo manipulovat s registrem Windows.

Složka pro instalaci

Jak úpravou registru Windows změnit standardně nastavenou složku pro instalaci aplikací.

Na vašem pevném disku začíná být poněkud těsno, proto jste si pořídili další pevný disk. Ovšem při instalaci nových aplikací se vám neustále nabízí jako složka pro nainstalování aplikace adresář "C:\Program Files". Přitom na disku C: již nemáte místo. Napadne vás tedy otázka, jak to zařídit, aby se vám standardně nabízela vámi zvolená složka?

Složka, do které se instalují nové aplikace, může být v podstatě libovolná v principu tedy nemusíte akceptovat tu standardně nabízenou, tedy např. "C:\Program Files". Existuje však opět nikde nedokumentovaná možnost, jak ji změnit k tomu ovšem musíte sáhnout do nastavení registru Windows. Otevřete si Editor registru a vyhledejte klíč "Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion". Tam změňte hodnotu, která se nachází pod názvem "ProgramFilesDir", ze standardně nastavené "C:\Program Files" na vámi požadovanou (např. "D:\Aplikace").

V operačním systému Windows NT musíte navíc (v systému Windows 95/98 není k dispozici) nastavit hodnotu s názvem "ProgramFilesPath" na shodnou s hodnotou "ProgramFilesDir". Po této úpravě vám budou Windows při instalaci nové aplikace nabízet jako standardní složku tu, kterou jste si sami nastavili.

Microsoft Internet Explorer

Ikona vlevo nahoře: Dosud nepoznané funkce při nainstalovaném Internet Exploreru 4/5

Občas se dají nalézt drobnosti, které ač jsou svou velikostí malé, o to více jsou užitečné. Bohužel bývají často běžným uživatelům ukryty, protože nejsou uvedeny v žádné dokumentaci. To se týká i funkce ikony v levém horním rohu u programu Průzkumník a Internet Explorer 4/5, jež nabízí zajímavé použití.

Pro otestování níže popisované nedokumentované funkce si otevřete program Průzkumník nebo Tento počítač. Označte si libovolnou složku a zkuste ikonu v levém horním rohu přetáhnout na plochu nebo do jiné libovolné složky. Vytvoří se vám zástupce složky, kterou jste si označili. Pokud byste tento postup zopakovali a navíc při přetahování podrželi klávesu <Ctrl>, vytvoří se vám kopie označené složky. Toto chování je na rozdíl od ostatních funkcí technologie drag&drop nezávislé na disku, na kterém se právě nacházíte.

Tato funkce se dá použít i v okně programu Internet Explorer 4/5. Pokud přetáhnete ikonu v levém horním rohu okna na plochu při stisknutém levém tlačítku myši, vytvoří se vám zástupce. Pokud použijete pravé tlačítko myši, po přetáhnutí se vám objeví nabídka, ve které si můžete zvolit, zda chcete vytvořit zástupce nebo položku systému Active Desktop.

Pracovní plocha

Jak si vyplníte svoji pracovní plochu současně několika různými obrázky o libovoné velikosti pomocí technologie drag&drop

Mnohé funkce můžete v systému Windows 95/98 používat nejen pomocí nejrůznějších nabídek a dialogových oken, nýbrž také pomocí technologie drag&drop. V některých případech máte při jejím použití tu výhodu, že můžete využít některých dalších dodatečných možností, které jsou díky této technologii dostupné. Jedním příkladem za všechny může být vzájemná spolupráce Programu Internet Explorer a Active Desktop při zobrazování pracovní plochy jako stránky WWW.

Pokud chcete vložit WWW stránku do systému Active Desktop, obvykle postupujete tak, že klepnete pravým tlačítkem myši na volné místo na pracovní ploše a z kontextového menu vyberete příkaz "Systém Active Desktop/Zobrazit jako stránku WWW". Tím si zaktivujete systém Active Desktop. Dále postupujete podobně, pouze z kontextového menu zvolíte příkaz "Active Desktop/Upravit plochu". Klepnutím na kartu "Síť WWW" a následně klepnutím na tlačítko "Nová" pak zadáte WWW adresu stránky, případně cestu k místnímu souboru.

Tento poměrně rozvláčný způsob jde poměrně značně zjednodušit, a to právě pomocí technologie drag&drop.

A jak tedy na to? V okně programu Internet Explorer si otevřete stránku, kterou budete chtít zobrazit na pracovní ploše. Potom se stisknutým pravým tlačítkem myši přetáhněte ikonu, jež se nalézá v pravém horním rohu, na pracovní plochu. Objeví se vám nabídka, z níž vyberte příkaz "Vytvořit položky systému Active Desktop zde". Program Internet Explorer potom vznese dotaz, zda chcete tuto položku systému Active Desktop přidat na pracovní plochu. Potvrďte stisknutím tlačítka "Ano". Tímto způsobem si můžete na pracovní plochu umístit několikero takových stránek. Velkou výhodou tohoto systému je to, že si můžete velikosti jednotlivých oken vcelku libovolně měnit, měnit se dá samozřejmě i jejich umístění na pracovní ploše. Pokud máte trvalé připojení na Internet, můžete si dokonce na pracovní plochu umístit obrázky snímané kamerou. Tyto obrázky sice budou statické, ale pro jejich obnovení můžete využít příkazu "Obnovit", případně stačí stisknout klávesu <F5>. Konečně volbou "Synchronizovat" si můžete nastavit automatickou aktualizaci zobrazení. Tato volba je dostupná po klepnutí na šipku vlevo nahoře u každého okna na pracovní ploše.

Internet Explorer 5 (I)

Oprava systému Windows pomocí skrytých funkcí

Internet Explorer 5 obsahuje mnoho různých součástí, jež ale nemusíte instalovat všechny najednou. Pokud chcete později něco opravit, případně doinstalovat další součást programu Internet Explorer, připravila vám firma Microsoft konfigurační program, který ovšem skryla na nenápadné místo.

Odkaz týkající se instalace programu Internet Explorer 5 najdete podobně jako informace týkající se ostatních nainstalovaných programů v položce "Ovládací panely" poklepáním na ikonu "Přidat nebo odebrat programy".

Položka odpovídající programu Internet Explorer nese označení "Internet Explorer 5 a Nástroje Internetu". Pokud klepnete na tlačítko "Přidat či odebrat", otevře se dialogové okno, které vám nabídne nejen možnost přidat součást, nýbrž i opravu aplikace (spočívá v prověření příslušných odkazů v registru Windows a jejich případném opravení). Pokud chcete obnovit předchozí konfiguraci programu, máte možnost si zvolit třetí položku. Odinstalování programu Internet Explorer 5 je možné pouze tímto způsobem.

Internet Explorer 5 (II)

Odstranění nechtěné složky FTP

Ne všechna rozšíření, která nabízí program Internet Explorer, jsou pokrokem oproti verzi 4. Jako příklad bychom mohli uvést FTP server, jenž je v nové verzi programu představován jako obyčejná složka. Důsledek tohoto "vylepšení" je ten, že není možné obsah tohoto FTP serveru vytisknout a místo toho, abychom jednoduše klepli na soubor na serveru, musíme jej nyní zdlouhavě přetahovat do jiné složky.

I když rozšíření FTP nepatří mezi nezbytné součásti programu Internet Explorer, není odinstalování této jednotlivé části programu možné. To ovšem neznamená, že bychom se nemohli nějakým způsobem tohoto nechtěného rozšíření zbavit. Zkusíme naprosto jednoduchý trik, a to přejmenovat soubor MSIEFTP.DLL ve složce "\Windows\System" (u Windows NT se jedná o složku "\Winnt\System32"), například na MSIEFTP.XXX.

To však ještě není všechno: Internet Explorer 5 si při příštím požadavku na FTP server všimne, že mu nějaká knihovna schází, a zeptá se, zdali se má daná knihovna znovu nahrát a nainstalovat. V tomto dialogu označte možnost "Nikdy nestahovat žádnou z těchto součástí" a potvrďte klepnutím na tlačítko "OK". Nyní budete mít nastavení pro FTP server odpovídající starší verzi programu, tj. verzi Internet Explorer 4.

Internet Explorer 5 (III)

Nastavení lišty nástrojů a ikon

Po instalaci rozšíření pracovní plochy programu Internet Explorer 4 plánujete upgrade na verzi Internet Explorer 5. Zajímá vás, zdali existuje nějaká možnost, jak při normálním vzhledu složek nastavit velikost ikon na liště nástrojů.

Pro velikost ikon na liště nástrojů jsou dvě možnosti malé a velké ikony. V možnostech složky však není žádná odpovídající možnost, jak tuto velikost nastavit. Přesto existuje jeden způsob nejasné je zatím jen to, zdali tato možnost je nedokumentovaná, nebo zda se s ní vůbec počítalo.

Velikost ikon na liště nástrojů se dá nastavit v okně programu Internet Explorer. Klepněte v tomto programu pravým tlačítkem myši na libovolnou ikonu a z nabídky zvolte příkaz "Vlastní". V následujícím okně můžete velikost ikon (malé nebo velké ikony) nastavit na řádce "Možnosti ikon". Toto nastavení však bylo zamýšleno jen pro velikost ikon v programu Internet Explorer. Když si ale spustíte program Průzkumník, zjistíte, že velikost ikon v tomto programu se řídí podle velikosti ikon v programu Internet Explorer. To je nanejvýš podivuhodné, protože jinak se všechny možnosti nastavení lišty nástrojů u obou programů diametrálně liší.

Ovladač hlasitosti

Nahlas a potichu: Používejte tři nedokumentované přepínače

Od tak malého programu, jakým je Ovladač hlasitosti (SNDVOL32.EXE) se sotva 60 KB velikosti a úzce omezenou funkčností, asi jen velmi těžko můžeme očekávat nějaké rafinovaně skryté funkce. Přesto všechno však byly odhaleny tři parametry, které Microsoft tají.

Už v operačním systému Windows 95 funguje příkaz

sndvol32.exe /s

Tento parametr otevírá Ovladač hlasitosti v malém okně. Při tomto nastavení se sice musíte vzdát několika grafických detailů, na druhou stranu zase ušetříte místo na pracovní ploše. Pokud však vlastníte monitor s velkou úhlopříčkou a pracujete při vysokém rozlišení, význam této výhody se ztrácí. Také další parametr "/t" (sndvol32.exe /t) funguje jak pod Windows 95, tak pod Windows 98. Pomocí tohoto přepínače můžete část Ovladače hlasitosti otevřít v jednom malém okně. Tato část odpovídá vzhledu, který získáte, pokud jednou klepnete na ikonu Ovladače hlasitosti umístěnou v pravé části Hlavního panelu.

Zcela nový je parametr "/r". Pomocí

sndvol32.exe /r

se vám zobrazí přímo regulátory Ovladače hlasitosti pro záznam. Tím si ušetříte zdlouhavou cestu, která se skládá z klepnutí na menu "Možnosti/Vlastnosti/Záznam".

MS-DOS a Windows

Jak postavit aplikace MS-DOS do latě

Kde berou Windows potřebné informace, když spouštějí program MS-DOS (soubory COM, BAT, EXE) nebo když si chceme sami spustit aplikaci MS-DOS poklepáním na určitou ikonu? Proč se některé aplikace MS-DOS spouští v okně MS-DOS a jiné v celoobrazovkovém režimu? Ten, kdo zná odpověď na tyto otázky, si může v mnohém při práci s aplikacemi MS--DOS ulehčit.

Při spouštění programu MS-DOS musí Windows mimo jiné vědět, zda tento program mají spustit v okně nebo v celoobrazovkovém režimu, dále jaká mají být nastavení paměti a jaké písmo má být v případě spuštění programu v okně použito. Tyto údaje by měly být zadány v souboru s koncovkou PIF (Program Information File). Windows tento soubor hledají nejprve ve složce, ve které se nachází spouštěný soubor, a potom ve složce "%windir%\pif". Pokud přesto soubor PIF není nalezen, prohledávají Windows všechny složky, jež jsou zadány v příkazu "PATH" v souboru AUTOEXEC.BAT, a následně obsah souboru APPS.INF, který se nachází ve složce "%windir%\inf". Pokud v tomto souboru naleznou odkaz na právě spouštěnou aplikaci MS-DOS, převezmou tam definovaná nastavení ve formátu ASCII a na základě těchto informací vytvoří ve složce, ze které se aplikace MS-DOS spouští, odpovídající soubor PIF. Tím si ušetří prohledávání při budoucím spouštění této aplikace.

Pokud Windows nenaleznou informace pro spuštění aplikace MS-DOS ani v souboru APPS.INF, zbývá poslední možnost Windows této aplikaci přiřadí standardní nastavení, případně nastavení uložené v souboru _DEFAULT.PIF, jenž, pokud je k dispozici, se nachází ve složce Windows. Přístup k opět nikde nedokumentovanému souboru _DEFAULT .PIF však není (na rozdíl od Windows 3.1x) zrovna moc spolehlivý, někdy funguje, někdy ne. Doporučujeme vám však v každém případě si takový soubor, pokud jej ještě nemáte k dispozici, vytvořit. Tím si zajistíte přesné nastavení všech doposud nepřesně nakonfigurovaných MSDOS aplikací.

Soubor _DEFAULT.PIF si vytvoříte tak, že zkopírujete libovolný PIF soubor do složky, v níž máte nainstalována Windows, a patřičně jej přejmenujete. Potom na něj klepněte pravým tlačítkem a z kontextového menu vyberte příkaz "Vlastnosti". Na kartě "Program" vymažte vše, co je zadáno v poli "Příkazový řádek", a klepnutím na tlačítko "Změnit ikonu" si můžete vybrat odpovídající ikonu. Zbylé údaje uvedené na kartách "Paměť", "Obrazovka" a "Písmo" můžete ponechat. Podle vašeho uvážení můžete na kartě "Program" zatrhnout volbu "Při ukončení zavřít". Po vytvoření tohoto souboru by měly všechny MS-DOS aplikace, které nemají vlastní soubor PIF, převzít nastavení uvedená v tomto souboru.

Údaje uvedené v souboru APPS.INF jsou vlastně nastavení Microsoftu pro důležité aplikace MS-DOS. Změnit tyto údaje se vyplatí pouze tehdy, pokud používáme stejné MS-DOS programy na více počítačích, kdy chceme, aby tyto programy měly na všech počítačích stejná nastavení, a Microsoft nastavení pro tyto programy do tohoto souboru neuvedl. Na obrázku vidíte radikálně zkrácený soubor APPS.INF se standardními částmi [PIF95] (stejně se jmenuje i ve Windows 98) a [Strings], jakož i s vlastními nastaveními pro jednotlivé programy zde jsou uvedeny dva příklady.

Každý řádek v [PIF95] odkazuje na název okna uvedený v poli [Strings], dále na ikonu, pokud existuje, případně na údaj, zdali má být složka programu také složkou pracovní (v tomto případě je v řádku uvedena číslice "0") a na konci řádku je uveden odkaz na odstavec, ve kterém jsou podrobnější údaje o daném programu. Nejrůznější informace o tom, jaké druhy údajů mohou být na jednotlivých řádcích napsány a jakých hodnot mohou nabývat, jsou k nalezení na internetové adrese http://support.microsoft.com/support/kb/articles/q130/9/71.asp. Ovšem žádné jiné možnosti nastavení než ty, které budete mít k dispozici, pokud zvolíte z kontextového menu vyvolaného klepnutím pravým tlačítkem myši na příkaz "Vlastnosti", stejně mít nebudete.

DOS Help

Utajená nápověda k systému MS-DOS

Programy systému MS-DOS mají i v systému Windows své nepostradatelné zastoupení. Co se ale týče dostupné nápovědy k jednotlivým příkazům, je situace horší. U většiny příkazů si můžete podrobnější informace zobrazit pomocí přepínače "<příkaz> /?". Ukáže se vám pár heslovitých informací, které pokud nepochopíte, nemáte k dispozici žádnou podrobnější nápovědu. Windows 9x však jsou založena na systému MS-DOS a četné obslužné programy, jako jsou například SYS.COM, ATTRIB.EXE, FORMAT.EXE, COMMAND.COM nebo ovladače jako Smartdrive, Ramdrive či Ansi, jsou prostě nepostradatelné. Nápověda ke všem příkazům systému MS-DOS je skrytá. A kde se skrývá? Na instalačním CD disku Windows.

Soubor nápovědy pro MS-DOS s názvem HELP.HLP se sice dodává s operačním systémem Windows 9x, ale neinstaluje se. Najdete jej ve složce "\Tools\Oldmsdos" (pro Windows 98) nebo ve složce "\Other\Oldmsdos" (pro Windows 95) na instalačním CD disku Windows. Protože Windows s tímto souborem nápovědy neumějí pracovat, potřebujete k jeho spuštění další soubory HELP.COM a QBASIC.EXE, jež se nacházejí ve stejné složce. Ostatně soubor HELP.COM není nic jiného než zkompilovaný dávkový soubor, jenž program Qbasic spouští s nikde nedokumentovaným parametrem "/QHELP". Zkopírujte si tři výše uvedené soubory do složky "\Windows\Command". Soubor nápovědy pak spustíte v okně MS-DOS zadáním příkazu "help". Pokud chcete nápovědu k určitému příkazu, zadejte přímo řetězec "help <příkaz>", tedy například "help doskey".

Soubory obsluhující nápovědu pocházejí ze systému MS-DOS 6.22. Přesto to není na závadu, protože naprostá většina zde popsaných příkazů funguje stejně jako v starší verzi systému MS-DOS. Některé MS-DOS programy firma Microsoft vylepšila klasickým příkladem může být příkaz Xcopy32. V tomto případě po zadání "xcopy32 /?" obdržíte vysvětlení tohoto příkazu, ale ne aktuální, nýbrž vysvětlení týkající se starší verze tohoto příkazu.

Pozadí

Změna lišty nástrojů v programu Internet Explorer 4/5

Originální nastavení programu Internet Explorer 4/5 se dá vcelku snadno upravit. Komu se nelíbí např. našedlé pozadí lišty nástrojů, může si je patřičnou úpravou registru upravit.

Lištu nástrojů programu Microsoft Internet Explorer si můžete obohatit poměrně snadno tím, že si do pozadí této lišty vložíte libovolný obrázek. To provedete tak, že si spustíte program Editor registru (REGEDIT.EXE) a otevřete si klíč "Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Internet Explorer\Toolbar". Klepněte pravým tlačítkem myši do pravé části okna programu. Objeví se kontextové menu "Vytvořit". Zvolte příkaz "Nová textová hodnota" a pojmenujte ji jako "BackBitmap". Této textové hodnotě přiřaďte jako údaj cestu ke grafickému souboru, jejž představuje obrázek, který byste chtěli mít na pozadí lišty nástrojů. Poté znovu spusťte program Internet Explorer. Nyní také můžete zkoumat, jak se budou různé obrázky na pozadí vyjímat. Přitom program Editor registru nemusíte zavírat, stačí jen změnit údaj výše uvedené textové hodnoty, ukončit program Internet Explorer a znovu jej spustit. Pokud budete chtít toto nastavení úplně zrušit, stačí smazat výše uvedenou textovou hodnotu a restartovat počítač.

Outlook Express

Některé nedokumentované přepínače programu Adresář

Pro správu adres program Outlook Express nabízí založení několika adresářů. Několik opět nikde nedokumentovaných přepínačů vám může práci s adresami ulehčit.

Soubor WAB.EXE je součástí programu Outlook Express, který spouští program Adresář (WAB=Windows Address Books). Spuštění tohoto souboru s parametrem "/new" (tj. "wab.exe /new") se otevře dialogové okno, v němž můžete zadat jméno a umístění nového souboru adresáře. Tento adresář se založí a dá se okamžitě upravovat. Pomocí přepínače "wab /open" otevřete dialogové okno, ve kterém si můžete vybrat některý ze souborů adresáře. Elektronickou vizitku otevřete pomocí parametru "wab /vcard" následovaného cestou k souboru adresáře.

Konečně pomocí přepínače "wab /find" můžete vyhledávat e-mailovou adresu nějaké osoby. V poli "Oblast hledání" si můžete vybrat, jaký vyhledávač chcete použít k dispozici jsou například Bigfoot nebo Yahoo.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c00p0559

Po měsíci čekání (doufám, že jste se alespoň trochu těšili) se opět setkáváme již u dvaadvacátého dílu tipů a triků pro Windows. A jak jste si už zvykli vy i já, budu se v úvodu pokoušet (marně) o shrnutí událostí, které kolem mě za poslední měsíc proběhly.

Asi nejvíce se poslední dobou zamýšlím na tím, co pro nás připravují oba přední výrobci procesorů, Intel a AMD. Procesory jsou pořád rychlejší a nové Athlony i docela náročné na spotřebu energie. Je jasné, že takový výkon pro kancelářské aplikace člověk nepotřebuje, proto se logicky nabízí buď využití profesionální, kde není výkonu nikdy dost (grafika, animace, souhrnně multimédia), anebo v domácím prostředí nejspíše počítačové hry. Jelikož mě v posledních měsících hraní her už moc nebere, nemohu tyto "závody ve zvyšování frekvence" dobře pochopit. Další novinkou, která se mě přímo dotkla, je posunutí nejlevnějšího internetového pásma tarifu I2000 na 19. hodinu. To jistě přispěje k dalšímu zlevnění a rozšíření Internetu. Jen tak dál, už aby to bylo skoro zadarmo. Bohužel klasické modemy pro telefonní komutované připojení již přestávají stačit a moje kabelová televize se k poskytování datových služeb staví zády. Nu což, vydržím.

Konec breku, přesuňme se nyní k obsahu dnešního dílu. Budeme se opět věnovat tipům a trikům, nebude chybět ani jedno velikonoční vejce. Zvláště pak upozorňuji už na úplně kompletní seznam zkratek a kláves připravených k použití ve Windows.

Tipy pro Windows 95/98

Automatické IP adresy (Win 98)

1. Mám dojem, že už jsme v této rubrice jednou diskutovali problém ohledně automatického přidělování IP adres při startu Windows. Tenkrát se jednalo hlavně o zpomalení startu Windows až o desítky vteřin, během nichž se systém pokoušel najít v síti odpovídající DHCP server. Pokud ho nenalezl, přidělil sám IP adresu typu B (myslím že 169.254.x.x), která se používá pro malé domácí sítě (Private Networks). Tato funkce automatického přidělení IP je jistě vhodná pro uživatele připojující se do malé domácí sítě, ale může snadno způsobit i potíže pokud například používáte přenosný počítač (notebook), chcete se v zaměstnání připojovat pomocí firemního DHCP (s automaticky přidělovanou IP adresou) a doma toto nastavení neměnit (rozumějte nepřipojovat se do žádné sítě). Řešením může být právě odstranění automatického přidělování IP (Automatic Private IP Addressing).

Spusťte regedit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE-Systém-CurrentControlSet-Services-VxD-DHCP. Do tohoto klíče přidejte položku typu DWORD (poklepejte do pravé části Regeditu pravým tlačítkem a zvolte Vytvořit-Nová hodnota DWORD) a pojmenujte ji IPAutoconfigurationEnabled. Potom změňte její hodnotu na 0 a ukončete Regedit.

Po restartu počítače Windows nebudou automaticky přidělovat IP adresu, ale možnost použití DHCP zůstane i nadále plně funkční. V praxi to v našem ukázkovém případě bude vypadat tak, že v práci pohodlně obdržíte adresu od DHCP serveru a doma si svoje síťové nastavení "nerozhodíte".

Klávesové zkratky (Win 95/98)

2. Nejednou jsme se v tipech věnovali zkratkovým klávesám ve Windows nebo v DOSu. Znalost těchto zkratek podle mého názoru výrazně zrychluje práci, neboť nemusíte neustále pracovat s myší. Pokud např. píšete nějaký text, je pohyb paže směrem k myši výrazně pomalejší, než provedení adekvátní klávesové zkratky. V tomto tipu vám předložíme nejpoužívanější seznam zkratek, kombinací kláves a funkčních kláves ve Windows 98 a Windows 95.

Nyní krátký seznam akcí proveditelných na každém objektu (ikoně) ve Windows. Tyto akce se vztahují např. k ikoně aplikace na pracovní ploše Windows, můžete je ale použít třeba na položku (soubor) v adresáři zobrazeném v Průzkumníkovi. Pravé tlačítko myši zobrazí vždy kontextové menu. Pravé tlačítko s klávesou SHIFT zobrazí menu s přidanými funkcemi. Dvojklik s klávesou SHIFT provede ihned druhou položku v kontextovém menu. Dvojklik s klávesou ALT zobrazí dialog Nastavení daného objektu. Klávesa SHIFT s klávesou DELETE okamžitě odstraní daný objekt (bez použití odpadkového koše).

Nyní si ukážeme některé akce prováděné jen za pomoci klávesnice, bez použití levého nebo pravého tlačítka myši. Klávesa F1 zobrazí nápovědu. Klávesa F10 vás přenese do menu aplikace. Použití kombinace SHIFT+F10 otevře kontextové menu k danému objektu. CTRL+ESC otevře menu Start, pohybujete se šipkami. CTRL+ESC a ESC označí tlačítko Start. Potom stiskněte TAB pro přechod na lištu, nebo SHIFT+F10 pro kontextové menu. Kombinace ALT+šipka dolů otevře aktivní roletovou nabídku (např. výběr písma ve Wordu). ALT+TAB vás přepíná mezi aplikacemi. Pokud tuto kombinaci podržíte, zobrazí se okénko s výběrem všech spuštěných programů.

Při vkládání CD do mechaniky podržte SHIFT, a CD se nebude automaticky spouštět. ALT+SPACE zobrazí základní menu, které je shodné u každé aplikace. Najdete v něm volby pro přesun nebo uzavření (maximalizace, minimalizace) okna aplikace. CTRL+TAB přepíná mezi dceřinými okny jedné aplikace. Obecně ALT+<podtrzene_pismeno_v_menu> otevře příslušné roletové menu. ALT+F4 uzavře příslušné okno. ALT+F6 přepíná mezi dceřinými okny aplikace. Např. v Poznámkovém bloku zobrazíte dialog pro vyhledání. Tato kombinace kláves vám umožní se přepínat mezi tímto dialogem a oknem samotné aplikace.

V následující tabulce máte zobrazeny kombinace pomocí tzv. "Windows" klávesy, kterou obsahují vesměs všechny modernější klávesnice.

Lepší kompatibilita starších aplikací (Win95/98)

3. Tento tip je určen hlavně pro uživatele Windows 98 nebo 95 (jak jinak), kteří ale navíc pracují s některou starší aplikací přetrvávající z Windows 3.1x. Takových už v dnešní době asi moc nebude, ale co kdyby přece. Pokud přece jen ještě používáte takové aplikace a máte potíže s jejich provozováním pod novějšími verzemi Windows, může vám pomoci následující utilita.

Microsoft zařadil do Windows 95 i 98 program mkcompat.exe (Make\Compatible), šikovně ukrytý v adresáři windowssystem. Spusťte tento program a v roletovém menu Soubor vyberte aplikaci, která vám působí potíže (ta starší). Budete moci nastavit pár "omezení" systému týkajících se této aplikace. Takto můžete odstranit mnoho problémů s tiskem, zobrazováním a podobně. K programu bohužel neexistuje solidní nápověda, takže vám nezbývá, než ladit stylem pokus/omyl. V roletovém menu Soubor (jediném) ještě naleznete volbu Upřesňující možnosti, kterou určitě využijte.

Tipy pro ms office

Machinace s Adresářem (Office 97, 2000)

4. Abychom vám v dnešním dílu nezůstali nic dlužní, musíme uvést také nějaký tip pro rodinu doprovodných aplikací pro Windows 95/98. Tento tip se bude týkat hlavně vašeho adresáře kontaktů a programu Excel. Ukážeme si, jak převést informace z adresáře do tabulky v Excelu a naopak. Může být totiž velmi užitečné a někdy i nutné mít seznam lidí a jejich adres či telefonů přehledně uspořádaný v tabulce, a získat tak možnost ho nadále zpracovávat.

Nejprve se věnujme převodu adresáře do Excelu. Spusťte program Adresář z menu Start Programy Příslušenství. Zde jděte do roletového menu Soubor a zvolte položku Exportovat. V této položce zvolte poslední možnost výběru Jiný adresář. Po této volbě se vám otevře nové dialogové okno, ve kterém vyberte možnost Textový soubor (hodnoty oddělené středníkem).

Po potvrzení volby budete dotázáni na položky, jež se mají exportovat. Zaškrtejte je dle vašich požadavků a uložte pod libovolným názvem na pevný disk.

Nyní spusťte Excel a zvolte v roletovém menu Soubor položku Otevřít. Otevřete vámi uložený exportovaný soubor (možná budete muset v kolonce Soubory typu zvolit Všechny soubory). Nyní se spustí jakýsi průvodce, který vás povede importem do Excelu. V prvním dialogu vyberte jako Typ zdrojových dat Oddělovač. Pokračujte na další, kde zvolte jako oddělovací znak středník. V posledním dialogu budete dotázáni na některé další podrobnosti. Vše potvrďte a měli byste mít nyní neupravenou tabulku se jmény a vybranými informacemi přímo v Excelu.

Nyní totéž naopak. Mějme tedy tabulku v Excelu, kterou chceme převést do adresáře. Tato tabulka musí splňovat pořadí názvu (a obsahu) jednotlivých sloupců takto za sebou: jméno příjmení prostřední jméno e-mail ulice bydliště město bydliště. Takto vyhotovenou tabulku uložte jako CSV, neboli text oddělený středníkem. Opět si vymyslete libovolné jméno.

Nyní spusťte Adresář (postup výše) a v menu Soubor zvolte položku Importovat Jiný adresář. V následujícím dialogu opět vyberte položku Textový soubor (hodnoty oddělené středníkem) a potvrďte. Nalezněte soubor, do kterého jste exportovali z Excelu vaši tabulku. Znovu potvrďte, případně upravte data podle přání. Obsah vaší tabulky bude nyní v adresáři.

Easter eggs

Pohrajte si s WinAMPem

5. Při procházení tipů a triků na Internetu jsem se dostal až ke krátkému seznamu velikonočních vajec pro známý přehrávač MP3 souborů WinAMP. Konkrétně jsem níže uvedené tipy zkoušel na postarší verzi 2.21. Tam zaručeně fungují.

První trik vyvoláte takto. Otevřete dialog s informacemi o samotném WinAMPu. Např. z hlavního menu volbou hned první položky Nullsoft. V tomto dialogu máte k dispozici několik záložek. Přepněte se na záložku WinAmp. Zde podržte dohromady klávesy Ctrl+Alt+Shift a poklepejte na slovo Copyright, které se nachází pod pohybujícím se obrázkem. Měli byste spatřit fotku jednoho z tvůrců WinAmpu.

Druhé vejce naleznete takto: spusťte WinAMP a vyťukejte na klávesnici slovo nullsoft tak, že za každým l stiknete klávesu escape. To znamená, že zmáčknete po sobě tyto klávesy: n u l escape l escape s o f t. Hned po vymačkání se změní titulek okna WinAMPu. To je znamení, že jste první část triku provedli dobře. Druhou část objevíte opět v dialogu o WinAMPu, do kterého se dostanete stejně jako v prvním triku o něco výše. Ovšem místo na záložku WinAmp pokračujte na záložku Credits. Budete-li trpěliví, uvidíte obrázek kočky jako pozadí. Pozor, změna titulku se u každého nového "skinu" liší, můžete tedy zkoušet do omrzení.

Třetí tip vejce najdete v menu Preferences. Jděte do tohoto menu a zvolte ve svislém seznamu položku Visualization. Vyberte Vis_Mux a zvolte Configure (tlačítko). Obdržíte dialog pro nastavení tohoto efektu s malým znakem PI v pravém dolním rohu. Poklepejte na tento znak a objevíte překvapení.

Tímto velikonočním vajíčkem se dnes rozloučíme. Snad vám některé tipy byly k užitku, příště budeme opět pokračovat ve stejném duchu. Uvidíme co nového nás čeká, sám ještě netuším, jak to dopadne, nechme se překvapit příště na shledanou.

Nejdůležitější systémové zkratky

Nápověda F1

Hledání F3

Menu START CTRL + ESC

Přepínání programů ALT + TAB

Ukončení programu ALT + F4

Smazání položky (navždy) SHIFT + DELETE

Nejdůležitější aplikační zkratky

Kopírování CTRL+C

Vyjmutí CTRL+X

Vložení CTRL+V

O krok zpět CTRL+Z

Tučné písmo CTRL+B

Podtržené písmo CTRL+U

Kurzíva CTRL+I

Zkratky s "Winkey"

Winkey Zobrazí menu Start

Winkey + R Zobrazí menu Spustit

Winkey + M Minimalizuje vše

Shift + Winkey + M Vrátí zpět vše minimalizované

Winkey + F1 Zobrazí nápovědu

Winkey + E Spustí Průzkumníka

Winkey + F Otevře dialog pro hledání

Winkey + D Minimalizuje vše a ukáže Plochu

Ctrl + Winkey + F Zobrazí dialog hledání počítače

Winkey + TAB Přepíná mezi tlačítky na liště úloh (taskbar)

Winkey + Break (Pause) Zobrazí dialog Vlastnosti systému


InterTipy

Máme tu další poprázdninový díl internetových tipů a triků. Dnes ho opět věnujeme stránkám o Windows 2000. Tentokrát se ale pokusíme vybrat stránky trochu odbornějšího obsahu a profesionálnějšího vzhledu. Snad se nám to s úspěchem podaří. Náš velký monopolní provozovatel telefonních linek zpřístupnil levné pásmo již od 19. hodiny. Stihneme toho tedy trochu více za trochu méně peněz. Vzhůru "do práce"!

Windows 2000 magazine

http://www.jsiinc.com/reghack.htm

Tato převážně pomocí textu zpracovaná stránka obsahuje skutečně velké množství tipů a triků pro Windows NT a Windows 2000. Stránka obsahuje především výborně a přehledně provedený vyhledávací nástroj. Následuje tabulka TIP Index, kde jsou tipy rozděleny podle pořadového čísla a věřte, že je jich kolem dva a půl tisíce. Pro časté návštěvníky je připravena služba List Bot, což je robot, který pro vás obstará informace bez nutnosti návštěv této stránky. Je to vlastně diskusní skupina.

MSDN On-line

http://msdn.microsoft.com/default.asp

Co by to bylo za seznam URL o Windows 2000, kdyby tam chyběly developerské stránky Microsoftu. Pro skalní odpůrce této firmy bych rád podotkl, že MSDN web může být opravdu užitečný, a pokud Windows nějaké ty chybky mají (a že jich není málo), většinou naleznete řešení (obcházení) problému právě zde. Stránka obsahuje nezbytný vyhledávací nástroj, seznam odkazů na různá témata a novinky v oblasti vývoje Windows 2000. Jen na závěr perlička: tyto internetové tipy píši v MS Wordu a představte si, že ve slovníku chybí slovo Microsoft.

IBM w2k tips

http://www.developer.ibm.com/welcome/netfinity/w2k/hat.html

Sice komerční stránka od IBM, sice se tipů pro Windows 2000 týká nepřímo, jelikož je primárně o hardwaru, ale přesto zde naleznete několik zajímavých rad a postřehů pro zlepšení běhu w2k na hardwaru od Velké modré. Graficky samozřejmě bezchybné a profesionálně zpracované informace.

NT FAQ

http://www.ntfaq.com/

Myslím, že název této stránky mluví za vše. Jedná se o stránku obsahující často kladené dotazy na řadu NT a Windows 2000. Stránka je velmi profesionálně a graficky líbivě zpracovaná, úvodní obrazovce dominují novinky (nové FAQy), dále pak po pravé straně celkem obsažný seznam diskusních fór o Windows NT a 2000, v horní části u titulku pak vyhledávací nástroj. V dolní části WWW pak naleznete starší FAQy rozdělené přehledně oblastí Windows, kterých se týkají. Jedna položka je dokonce věnovaná i Windows 98/95. Témata jsou odbornějšího rázu, takže začátečníci zde přijdou patrně zkrátka. Stránka je zakončena seznamem odkazů na další zdroje informací a možností nechat si zasílat mailem novinky ze světa Windows 2000.

Win Informant

http://www.wininformant.com/

Stránka jednoúčelově zaměřená pouze na sdělování informací ze světa Windows, zejména pak Windows 2000. Ono se ani o ničem novém ohledně jiných verzí informovat nedá, že? Stránce dominují zobrazené novinky, po pravé straně pak naleznete seznam novinek starších. Samozřejmě opět nechybí vyhledávač, bez kterého by se stránka toho typu asi neobešla.

Win SuperSite

http://www.winsupersite.com/

Od autora předcházející stránky si můžete prohlédnout ještě další výtvor. Jedná se o site úzce spojený s Informantem, avšak trochu jiného zaměření. V podstatě pokrývá zbytek toho, co se do Informantu nevešlo. Mezi hlavní odkazy patří FAQy pro Windows 2000, nebo třeba Technology Showcases, kde naleznete nejnovější informace o vývoji technologií v operačním systému Windows.

Windows IT library

http://www.windowsitlibrary.com/

Další stránka z rodiny serverů Windows magazine 2000, tentokrát již od jiného autora než předchozí dvě. Jejím obsahem je samozřejmě knihovna informačních technologii, a to prosím doslova. Na úvodní stránce jsou opět odkazy a recenze na nejnovější knihy z oboru konfigurace Windows 2000 serveru. Ke každé knize najdete slušné množství informací. Nechybí vyhledávač ani obchod, kde si popsané knihy můžete i objednat.

Solution Shopper

http://www.win2000mag.com/TechWare/SolutionsShopper/

Další stránka z výše uvedené rodiny serverů. Tentokrát se jedná o nakupování. O designu stránek se nemá cenu zmiňovat, neboť je pro všechny stejný, tedy přehledný a hezký. Na stránce naleznete Solutions Database s nezbytným vyhledávačem. Databáze obsahuje více než tři a půl tisíce odkazů na software pro Windows 2000. Software je přehledně rozdělen do kategorií, po jejichž volbě se dostanete přímo do seznamu s odkazy na domovské stránky. Naleznete zde i komerční produkty, valná většina z nabídky je však povahy sharewaru nebo freewaru.

Alliance of Windows IT Professionals

http://www.win2000mag.com/awitp/

Stránka obsahující informace o sdružení popsaném v názvu odkazu. Dočtete se zde něco málo o cílech této "organizace". Podstatnější je ale rozcestník, jenž vyhledá podle místa určení diskusní skupinu nebo organizaci zabývající se Windows 2000. Bohužel, Česká republika v seznamu není, ale i tak může být seznam diskusních skupin s kontakty na potřebné lidi užitečnou informací.

Free tips and news

http://www.trainability.com/free/index.htm

A nyní trochu z jiného soudku. Tvůrci této stránky se chlubí, že neustále pracují na odhalování chyb, novinek a tipů ve Windows 2000. Na celkem jednoduše, ale přehledně provedené stránce, naleznete seznam novinek a tipů. Nejaktuálnější jsou přímo na úvodní stránce, po pravé straně pak najdete menu s odkazy na další tipy a triky.

Helming Windows page

http://www.helmig.com/j_helmig/

A úplně na závěr jedna soukromá stránka obsahující tipy a triky pro všechny verze Windows. Na úvodní stránce je naleznete abecedně rozdělené, horní menu obsahuje odkazy na jednotlivé verze Windows. Je zde pár věcí i z jiného soudku, např. sekce Basics/Cabling obsahuje celkem dlouhý seznam, popisující druhy síťové kabeláže a podobně. Na druhou stranu se sekce Troubleshooting velmi podrobně zabývá postupy vhodnými k odhalování chyb a hledání příčin konkrétních problémů. Vše je doplněno vtipnými, ale pro modemisty celkem dost obsáhlými obrázky.

Tím dnešní tipy zakončíme. Příště ještě budeme pokračovat chvíli s Windows 2000 a NT, potom se zase vrhneme do jiné oblasti, vždy ale budeme hledat další tipy a triky pro vás.

§§§§§


Rychlokurz: IrfanView & ACDSee

Karel Šredl

c00p0575

Ačkoli je digitalizovaný obrázek pouze hromadou bitů s informacemi o barvě a intenzitě  jednotlivých pixelů, pro nás to jsou třeba nezapomenutelné vzpomínky...

Opět se setkáváme u našeho pravidelného seznámení se světem softwaru. Tentokráte se podíváme na zoubek programům pro prohlížení obrázků.

Obrázek  je v počítači uložen jakou soubor. Přípona souboru určuje, jak  je obrázek v souboru uložený a zkomprimovaný je to tzv. formát  obrázku. Nejčastější formáty si nyní uvedeme:

Formáty obrázků  s bezztrátovou komprimací obrázky nejsou "poškozovány", soubory  mají větší velikost. Formáty jsou vhodné hlavně pro obrázky s  textem a diagramy.

BMP soubor je veliký, prakticky žádná komprimace.  Pozadí vašich Windows je tvořeno obrázkem v tomto formátu.

GIF  soubor je středně velký, komprimace bezztrátová, umožňuje i jakousi  jednoduchou animaci. Používá se hlavně na webovských stránkách.

TIFF,  PNG, PCX další používané formáty s volitelnou bezztrátovou komprimací.

Formáty  obrázků ztrátové komprimace obrázek je sice "poškozen" podle  nastavení úrovně komprimace, ale soubor je podstatně menší. Formát  je vhodný hlavně pro fotografie.

JPG porovnání komprimací (obr.  vlevo):

1. originál (velikost souboru 326 KB)

2. komprimace  na 90 % (velikost 138 KB)

3. komprimace na 20 % (velikost 34  KB)

Formáty videí pohyblivé obrázky, tedy videosekvence.

MPEG  (MPG), AVI, MOV nejznámější formáty videa.

V dnešním dílu si  popíšeme dva z programů nejznámějších, a to ACDSee a IrfanView.  Oba dva programy jsou si vzhledově, funkčně i ovládáním velmi  podobné. Proto si práci s nimi ukážeme na jednom z nich a na  konci zmíníme odlišnosti druhého. Po krátkém rozhodování jsem  nakonec pro náš model zvolil program IrfanView. Proč? Jak IrfanView,  tak i ACDSee umí zobrazit obrázky mnoha formátů. IrfanView však  zvládá i soubory s videosekvencemi, a dokonce i soubory se zvuky.  Zatímco IrfanView je freeware, tedy úplně zadarmo, ACDSee můžete  zdarma používat pouze 30 dní. Proto jsem zvolil IrfanView.

Máte-li  program správně nainstalován, postačí, když v Průzkumníku dvakrát  kliknete na soubor s obrázkem (s příponami GIF, JPG, PNG...).  Otevře se vám okénko, ve kterém svůj obrázek vidíte.

Obrázek  si můžeme pomocí ikonky nebo kláves [+][-] na numerické klávesnici  přibližovat a vzdalovat, tedy zvětšovat a zmenšovat. Originální  velikost získáme zpět kombinací kláves Ctrl+H. Kurzorové klávesy  [šipky] ovládají pohyb po obrázku, pokud se do okénka nevejde.  Klávesa [Enter] obrázek zobrazí přes celou obrazovku, tak aby  byl celý viditelný. Stejně tak se Enterem vrátíme zpět do zobrazení  v okně.

Na další obrázek v řadě se přesunete ikonkou nebo klávesou  [mezerník]. Řadu tvoří všechny multimediální soubory v daném  aktuálním adresáři. Proto vám doporučuji dávat například fotografie,  video, zvuky z vašich dovolených do zvláštních adresářů. Na předcházející  obrázek přeskočíme klávesou [Backspace] nebo ikonkou .

Chceme-li  na nějaké výstavě nebo za výlohou několika fotografiemi představit  svou firmu či výrobek, nebo chceme-li ukázat známým své digitalizované  fotografie z dovolené a přitom nestát u počítače a nezničit se  mačkáním klávesy [mezerník], pak se nám bude hodit slideshow.

Nadefinujeme  řadu obrázků, které se mají zobrazovat, a slideshow spustíme.  Obrázek se nám zobrazí přes celou obrazovku, vydrží zobrazený  nadefinovanou dobu a po této době se změní na další obrázek z  řady. Jak tedy tuto řadu nastavit? Stiskněme ikonku .

V tomto  dialogu nastavíme do levého okénka soubory, které chceme v prezentaci  zobrazovat. Mohou být z různých adresářů různých typů. Nastavíme  interval změn v sekundách. Pokud máme nastavenou volbu Automatic...,  budou se soubory zobrazovat v určeném pořadí. Při nastavené volbě  Random... bude počítač volit pořadí náhodně. Volba Loop způsobí,  že na konci prezentace bude počítač pokračovat opět od počátku.  Tlačítkem [Play] vše odstartujeme, a pokud nám nikdo nezmáčkne  nějakou klávesu, bude naše slideshow nerušeně běžet.

Další velice  šikovnou vlastností programu jsou tzv. náhledy. Jsou to vlastně  miniatury obrázků, aby uživatel měl větší přehled o tom, co za  obrázek se v tom kterém souboru skrývá. Náhled na aktuální adresář  spustíme klávesou [T].

Náhled můžeme jednoduchým způsobem uložit  jako obrázek, můžeme uložit jednotlivé miniatury, nebo dokonce  označené miniobrázky uložit jako HTML stránku. Velice šikovné!

Dvojklik  na miniaturu nám zobrazí obrázek v celé jeho velikosti.

Jednou  s dalších výborných vlastností je převádění souborů mezi jednotlivými  formáty. Dostali jste fotografii od grafiků ve formátu TIFF,  ale potřebujete ji dále předat jako JPG? Žádný problém. Zobrazte  obrázek, zvolte Menu: File « Save As, vyplňte nové jméno, zvolte  nový formát a uložte.

Potřebujete část obrázku vložit do vašeho  wordovského dokumentu? Opět buďte bez starostí. V zobrazeném  obrázku myší vyberte požadovanou část, klávesou Ctrl+C jí vložíte  do schránky. Nyní se přepněte do Wordu a klávesou Ctrl+V vybranou  část obrázku ze schránky vložíte na požadované místo.

S obrázkem  můžete provádět i elementární úpravy jako je rotace (Rotate),  zrcadlení (Flip), zvětšování a zmenšování (Resize), úprava počtu  barev, ostrosti a mnoho dalších efektů. To vše najdete v Menu:  Image. Pokud budete s provedenými úpravami spokojeni, nezapomeňte  obrázek uložit (Menu: File « Save as).

Zaujme-li vás obrázek  natolik, že toužíte mít ho jako pozadí pracovní plochy svých  Windows, pak neváhejte a kombinací Ctrl+Shift+C vložíte obrázek  doprostřed vaší pracovní plochy. Klávesová kombinace Ctrl+Shift+T  způsobí, že obrázek vyplní pracovní plochu celou jako dlaždice.  Pokud přeci jen zjistíte, že to není "to pravé ořechové", nezoufejte  a klávesami Ctrl+Shift+P vše vrátíte do původního stavu. Jen  upozornění. Jak jsem již uváděl v teorii, pozadí pracovní plochy  je obrázek ve formátu BMP, což je ohromný žrout místa. Takový  obrázek na pozadí má několik megabytů, a to vše dokáže váš počítač  nejen zdržet, ale vezme s sebou i pěkný kus paměti RAM. Proto  pokud nemáte alespoň trochu "nadupaný" stroj, tak si to s obrázkem  na pozadí Windows pečlivě promyslete.

Jak jsem již uvedl, oba  programy jsou si velice podobné a vycházejí ze stejné filosofie.  Uvedu tedy pouze několik odlišností.

Po spuštění ACDSee máme  nastavenou prvotní řadu obrázků a těmi jsou obrázky aktuálního  adresáře. Otevíráním dalších obrázků rozšiřujeme tuto řadu o  další. Spuštění prezentace potom spočívá pouze v kliknutí na  ikonu . Nic dalšího nedefinujeme, neboť řadu obrázků již máme  nastavenou a ostatní parametry jsou brány ze standardního nastavení.  Pokud chceme, aby jako v případě IrfanView byly obrázky přes  celou obrazovku, stiskneme na numerické klávesnici klávesu [*].  Chceme-li k tomu ještě skrýt okénka a přejít do celoobrazovkového  modu, stisneme kombinaci kláves Ctrl+F (Fullscreen).

Náhledy,  neboli thumbnails, jsou v ACDSee zakomponovány do takzvaného  Browseru, do kterého vstoupíme tlačítkem [Enter]. Browser je  velice podobný Průzkumníku Windows, avšak má část okna, v němž  se zobrazuje náhled vybraného souboru s obrázkem. Pokud zvolíme  pohled Thumbnails na seznam souborů stisknutím tlačítka [F8]  v Browseru, objeví se nám naše staré známé náhledy.

Ostatní  odlišnosti spočívají v jiných klávesových kombinacích pro dosažení  téhož v obou programech.

Výše zmiňované programy pro prohlížení  obrázků jsou jedněmi z nejpoužívanějších a neměly by chybět na  žádném počítači. Za léta používání a vylepšování jsou pro své  zaměření téméř dokonalé a pro tuto práci platí jako standard.

Jak jste jistě poznali, já osobně straním více programu IrfanView,  avšak v mém okolí najdete stejné množství zarytých zastánců programu  ACDSee. A je to dobře. Konkurence i v této oblasti je ku prospěchu  a nutí autory svá díla vylepšovat a zkrášlovat.

Ačkoli se již  zdálo, že boj mezi prohlížeči bude navždy jen bojem mezi ACDSee  a IrfanView, z hlubin minulosti se odnikud jako duch vynořil  další jejich konkurent XnView. Tedy, těšme se na nový boj...

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0578

Potřeboval bych provést upgrade BIOSu na jednom počítači. Všechny parametry BIOSu i základní desky znám, ale bohužel se nemohu dopátrat vhodné verze na Internetu. Základní deska je MB DATAEXPERT, EXP8J61, BIOS ver. 1.0 serial number 10/02/96-i430VX-2A59GD0CC-00, čipset: Intel 82439VX Triton, BIOS: Award modular BIOS v4.51PG. Zkoušel jsem domovskou stránku Dataexpert www.dataexpert.com.tw, a také www.dataexpert.nl, na které byl odkaz jen na výše uvedenou stránku. Stránku na .tw se skoro nikdy nepodařilo načíst, a když se to povedlo, byla v čínštině a tu bohužel neovládám.

Pomoc je jednoduchá: na holandské stránce dole je Year 2000 Compliance test, a na ten když kliknete, dostanete se až na upgrade vašeho BIOSU. (http://www.dataexpert.nl/ year2000.htm).

I po bezchybném nainstalování zvukové karty (SB Live 1024 Value) a změně IRQ z 9 na 5 nefunguje zvuk u DOS aplikací. Při nastavování zvuku (soundsetup) vyskočí, že zvuková karta neexistuje. Jak na to?

Tento problém postupně mizí, neboť mizí i požadavky používat zvukovou kartu v systému DOS. Chcete-li, aby karta fungovala i v DOSu, je třeba ji v něm nainstalovat, resp. nastavit. Slouží k tomu programy pro DOS dodávané s kartou, které obvykle do autoexec.bat přidají několik řádků. V nich se spouští nějaký inicializační program karty, jenž ji po startu nastaví (hlasitost a jiné parametry), a jsou zde také příkazy SET, které do systémových proměnných zapíší hardwarové parametry zvukové karty (I/O adresu, IRQ, DMA). DOS aplikace si pak podle těchto proměnných nastaví zvukový výstup. Důležité je, aby hardwarové parametry byly stejné jako ve Windows. Nainstalujte tedy kartu nejprve do Windows (to už máte), opište si tyto hodnoty (z Device Manageru) a ty pak zadejte do setupu programu karty spuštěného v DOSu. Je možné, že bude-li karta inicializovaná jak při startu DOSu, tak později systémem Windows, nebude fungovat (ve Windows) správně. V tom případě je nutné pro danou DOS-aplikaci vytvořit speciální hardwarový profil a kartu nastavit pouze v něm (přenesením fungujícího autoexec.bat z DOS instalace karty).

Mám problém s monitorem. Koupím si jakýkoliv monitor a vždycky skáče obraz. Tak co s tím je?

Inu, v monitoru to určitě nebude! Vadný může být propojovací kabel (není-li součástí monitoru) nebo je závada na videokartě. Závada může být i mechanického charakteru vadné spoje na konektoru. Je zde ještě jedna nepravděpodobná možnost, ale pro úplnost ji zmíním. Monitor může být rušen elektromagnetickým polem, jež je generováno silovým vedením ve zdi, které je nesymetrické (proud se jím zároveň nevrací). Viděl jsem to jednou v laboratoři elektrických strojů, kde se obraz na monitoru různě vlnil a občas poskočil. Vyloučení tohoto jevu je však jednoduché postavte monitor s počítačem někam jinam, a hned uvidíte.

Lze nějak softwarově "naučit" starší CD-ROM mechaniky číst novější datové formáty, např. CD RW?

Obávám se že nikoliv, technika má určité meze, i když např. softwarová korekce chyby zobrazení Hubbleova teleskopu vyráží dech. U vypalovaných CD-ROMů jde o to, že přechod 1/0 není tak ostrý jako u lisovaných CD, a staré mechaniky s tím nepočítají. Jelikož zde jde primárně o rozpoznání 1 nebo 0, lze toto těžko korigovat. Co korigovat lze, je určitá chybovost přečtení posloupnosti dat, která v sobě nese CRC cyklický redundantní kód. CD-ROM je takto konstruováno, ale tato metoda funguje jen do určitého procenta chybovosti (např. 2 chyby z 10). Nad toto procento se korekční metoda zhroutí.

Po instalaci Windows 95 na počítač nejde odeslat e-mail z žádného poštovního klienta. Přijímat e-mail lze bez problémů. Jinak počítač funguje bez závad. PC je zapojen do sítě LAN protokolem TCP\IP. Server SMTP i POP3 jsou na společném serveru a z ostatních počítačů v LAN funguje pošta rovněž bez problémů. Při instalaci Windows 95 se při konfiguraci Exchange (až na konci instalace) objeví hláška: "Exhange nejde konfigurovat zkuste to později pomocí ikony Doručená pošta". Následná konfigurace je bez účinku. V Internet mailu se při odeslání e-mailu objeví hláška: "421 too many SMTP sessions for this host". V Exchange se objeví hláška: "K doručení tomuto adresátu není dostupný žádný zprostředkovatel přenosu". Co s tím?

Tyto problémy se občas objeví a správci sítí si pak lámou hlavu s tím, proč to všude jinde funguje a tady ne, i když je instalace standardní nebo stejná jako u těch ostatních. Problém je, že není, i když to obsluha nepostřehla. Existuje-li možnost reinstalace "načisto", neztrácel bych čas hledáním chyby a tuto reinstalaci bych spustil se zvýšenou pozorností. Z dotazu ale cítím, že to se asi již stalo, takže u této rady neskončím. Jen bych zcela vynechal instalaci Exchange (z Windows) a instaloval bych klienta Exchange nebo Outlook až později. Jelikož je PC se sítí spojen protokolem TCP\IP, je třeba zkontrolovat správně přiřazenou adresu. Je-li zvoleno DHCP, pomocí winipcfg zjistitěte, zda se adresa skutečně přiřadila; je-li adresa zadávána ručně, pak zkontrolujte, zda není používána jiným strojem. Další možností je, že SMTP server má nastaven nějaký limit současně připojených klientů, a tento stroj je "navíc".

Chtěl bych přijímat fax i záznamník nepřetržitě (to znamená i při vypnutém počítači). Tento způsob jde pouze při spuštěném programu SuperVoice 2.2, avšak bez použití tohoto nebo jiného faxového programu ale i při vypnutém PC se fax nepřijímá. Můj telefonní kabel má pouze dva vodiče. Není problém v tomto kabelu? Jaký je rozdíl mezi dvoua čtyřvodičovým kabelem? Používám interní faxmodem "INTERNAL, V90, K56FLEX, VOICE, SPEAKERPHONE".

Podmínkou správné funkce každého elektronického zařízení je, že musí být napájeno nějakým zdrojem. Interní faxmodem je napájen zdrojem počítače a je obsluhován pomocí zmiňovaného softwaru, který běží na tomto počítači. Vypnete-li počítač, vypnete i faxmodem a také jeho obslužný program. Kabel za to v tomto případě nemůže. Rozdíl mezi dvouvodičovým a čtyřvodičovým kabelem není prakticky žádný. Jde o to, že v některých zemích se používají dva vnitřní vodiče, v jiných se pak používají dva vodiče vnější. V podnikových sítích se zase můžeme setkat s rozlišením analogových a digitálních telefonních přístrojů, které používají svoji dvojici vodičů. Jedinou odlišností je tedy univerzálnost čtyřvodičového kabelu. Nechám-li přes noc zapnutý počítač, ráno je zatuhlá myš. Používám standardní ovladač myši z Windows, a zkusil jsem více typů myší. Po restartu PC mi Windows zahlásí, že nebyla nalezena myš! Po dalším restartu už je vše v pořádku. Čím to může být? Závadu myši jste vyloučil, protože se takto chová každá. Domnívám se, že potíže způsobuje nějaký hardwarový problém při "usínání" počítače Advanced Power Management. Po probuzení se pak neaktivuje COM (nebo PS/2) port pro myš, aktivuje se až teprve po druhém restartu. Zkuste si pohrát s nastavením APM v BIOSu, případně jej na jednu noc zakažte, a uvidíte. Potvrdí-li se diagnóza, je závada buď na mainboardu (s integrovanými porty), nebo na samostatné desce portů, což už se dnes ale skoro nevidí.

Ohlasy čtenářů

Chtěl bych se vyjádřit k dotazu některých čtenářů, kteří píší, proč se jim určité stránky neuloží do cache prohlížeče. Je to proto, že je v hlavičce příkaz "Pragma: no-cache". Ale k věci, tenhle příkaz se dá odstranit pomocí proxy serveru. První a rychlá varianta pod Windows je Proxomitron (www.proxomitron.zde.cz), který umožňuje mnohem více věcí, a mezi jinými i takovéto cachování. Druhou alternativou je SmartCache (http://smartcache.

zde.cz), jež funguje i pod Linuxem (běží v Javě) a umí navíc stránky i cachovat. Bohužel ve Windows je pomalá, a na konfiguraci složitá. Oba programy jsou freeware (SmartCache je sourceware).

Martin Koníček

Chtěl bych zareagovat na dotaz v rubrice FAQ 8/2000, kde čtenář uváděl, že má modem OLITEC a že se mu ve třech případech ze čtyř nepodaří navázat spojení. Měl jsem stejný problém, který ale zcela vyřešil přechod z Windows 98 na Windows 2000. Po přechodu se několikanásobně zkrátilo také přihlašování do sítě a modemu se vždy podaří navázat spojení na 1. pokus. Mohla by to být také pomoc pro čtenáře, který v čísle 9/2000 psal, že čeká 2-3 minuty na připojení. Windows 2000 dokáží značně zkrátit dobu připojení (mně připojení trvá zhruba 30 sec.).

justmail@seznam.cz

Vážená redakce, posílám vám vlastní řešení problému, jak lze vytvořit dávkový soubor, který by po startu PC v zadané datum spustil určitý program (PCW 8/2000). Aby se náš kód provedl vždy po spuštění počítače, musíme ho zapsat do souboru AUTOEXEC.BAT.

dir autoexec.bat | date > datum

find "09-29-" datum > nul

if errorlevel == 1 goto hotovo

rem prikazy ktere se maji vykonat

echo Dnes ma svatek MICHAL!

:hotovo

del datum

Jelikož příkaz DATE slouží primárně pro změnu systémového data, vyžaduje od uživatele určitý vstup z klávesnice. Tím může být buď nové datum, následované stiskem klávesy ENTER, nebo pouze ENTER. V druhém případě se datum nemění. Proto použijeme drobný trik a přesměrujeme výstup příkazu DIR (vždy začíná prázdným řádkem) do vstupu příkazu DATE. Jeho výstup (aktuální datum) pak zapíšeme do souboru DATUM. V něm poté hledáme testované datum příkazem FIND. Ten vrátí chybový kód 1, jestliže řetězec nebyl nalezen. V takovém případě skočíme na návěští HOTOVO. Jinak se vykoná další posloupnost příkazů (zde výpis informací o svátku).

Michal Kůrka, kurkami@volny.cz

Rád bych reagoval na dotaz, který se týkal detekce modemu při startování Windows 2000. Celý problém, proč není modem detekovaný, není vlastně problémem jako takovým. Windows 2000 se totiž konečně chovají jako řádný operační systém, tj. při startu detekují veškerý připojený hardware. Vzhledem k tomu, že modem nebyl v době startu zapnutý, Windows 2000 jej tedy nedetekovala a správně ohlásila chybu "spojení nelze navázat". Potom je taktéž samozřejmé, že po restartu vše funguje správně. Rád bych pomohl vašemu čtenáři, aby nemusel pokaždé restartovat počítač. Existuje totiž jedno efektivní řešení, které sám často používám. Postup je následující:

1.Spustíme Computer Management (Start--Settings-Control Panel-Administrative Tools--Computer Management)

2.V levé stromové struktuře najdeme položku Device Manager (Computer Management (Local)-System Tools-Device Manager)

3.Kliknutím pravým tlačítkem myši v pravé části se zobrazí kontextové menu, které obsahuje položku Scan for hardware changes. Jejím zvolením se detekuje nově připojený hardware, tedy i zapnutý modem.

Vladimír Lehocký, lehocky@gmx.net

(přeloženo ze slovenštiny)

Dotazy do rubriky FAQ můžete zasílat buď poštou, nebo elektronicky na adresu faq@idg.cz, popřípadě pcworld@idg.cz.

Vaše redakce

§§§§§


Taháky z počítačové školy

c00p0579

Tentokrát o Photoshopu ...

Otázka: Občas bych potřeboval zrušit nějaký krok v úpravách, ale nechci zrušit další kroky, které jsem provedl. Existuje nějaká jiná možnost než akce zpět?

Odpověď: Ano od verze Photoshopu 5.0 můžete použít paletku Historie (History). Tady jsou zaznamenány jednotlivé úpravy obrázku, které jste dosud provedli. Přetažením řádku s názvem dané úpravy na ikonu koše, jenž se nachází v pravém dolním rohu paletky Historie, odstraníme požadovaný krok (nebo ho klepnutím označíme a odstraníme dalším klepnutím na ikonku koše). Pokud označíte řádek a budete pokračovat v úpravách obrázku, zruší se všechny úpravy uvedené v seznamu až po zvýrazněné akci.

Jestliže je před vámi rozhodující krok a vy si nejste jistí, zda následující úpravy povedou ke zdárnému konci, vytvořte si nový snímek (Snapshot). Takovýto snímek se uloží spolu s obrázkem a vy se k němu můžete kdykoliv vrátit. Snímky se řadí v horní části paletky Historie. Pokud v takovém klíčovém okamžiku víte, že budete používat nějaké riskantnější operace, bude možná lépe pokračovat s dalšími úpravami v novém dokumentu. Vyberte si proto v paletce historie řádek, který je pro vás klíčový, pravým tlačítkem myši zobrazte místní nabídku a zvolte Nový dokument. Na obrazovce se otevře nové okno s dokumentem ve stavu, který jste určili na paletce Historie. Okno s tímto dokumentem je už nezávislé na původním, takže s ním můžete dále bezpečně experimentovat.

Další možností je použití Historie štětce (platí od verze Photoshopu 5.5). Klepnutím na místo před názvem úpravy na paletce Historie a aktivací nástroje Historie štětce můžete podle stopy použitého štětce odstraňovat provedené úpravy po částech. Vlastně v místě, kde tento zvláštní štětec použijete, odstraníte všechny úpravy, které jste dosud v obrázku od označené úpravy provedli.

Otázka: Podle zobrazení kurzoru sice vidím, jaký nástroj používám, ale v případě štětce by bylo lepší zobrazit jeho velikost. Jak to udělat?

Odpověď: Zobrazení nástrojů jako kurzoru myši, tedy nejenom štětce, lze nastavit v hlavní nabídce Soubor/Předvolby/Zobrazení a kurzory (File/Preferences/Display & Cursors). Existují tři možnost: standardní zobrazení (výchozí), přesné zobrazení (nitkový kříž) a zobrazení podle stopy. Vhodné je nastavit zobrazení podle stopy, a jestliže budete později při práci potřebovat přesné zobrazení, můžete použít rychlé přepnutí mezi tvary kurzoru myši pomocí klávesy CapsLock. Tato klávesa přepíná mezi nastaveným a přesným zobrazením.

Otázka: Velmi často potřebuji měnit velikost zobrazení snímku a neustálé přepínání mezi lupou a jinými nastavenými nástroji velmi zdržuje. Lze použít jiné metody, než je použití nástroje lupa?

Odpověď: Při úpravě snímku vám mohou velmi usnadnit práci klávesové zkratky. Aniž byste museli měnit aktivní nástroj, použitím následujících kombinací kláves zaktivujete dočasně nástroje Lupa (Zoom) a Posun (Hand Tool). Stisknutím mezerníku dočasně aktivujete nástroj Posun. Použijte ho, uvolněte mezerník a můžete pokračovat v úpravách s původním nástrojem. Podobně pro dočasné aktivování lupy stiskněte Ctrl a mezerník a použijte nástroj Lupa podle potřeby pro zvětšování. Pokud chcete zmenšovat obrázek, musíte stisknout současně Ctrl, Alt a mezerník. Po uvolnění kláves máte nastavený stále váš původní nástroj. Dále je možné použít pro dvojnásobné zvětšení Ctrl a současně plus na numerické klávesnici, pro zmenšení Ctrl a současně mínus.

Další užitečné zkratky jsou například dvojité poklepání na nástroj Lupa, které upraví zobrazení obrázku na 100%, nebo poklepání na nástroj Posun upraví zobrazení obrázku podle velikosti okna.

Otázka: Jak vyplním spojitou barvou výběr na obrázku, pokud je vybrána oblast vícebarevná? Při použití nástroje Spojitá výplň se barva "vylije" jen na určité oblasti.

Odpověď: Pokud je vybraná oblast "barevnější", plechovka s barvou (nástroj Spojitá výplň-Paint bucket) vyplní barvou ten pixel, na který klepnete a jeho nejbližší sousedy barevně podobné.

Jestliže chcete vyplnit vybranou oblast spojitou barvou, vyberte v hlavním nabídce položku Úpravy/Vyplnit (Edit/Fill) a zvolte barvu. Tímto se vyplní barvou celý výběr, bez ohledu na jeho původní "barevnost".

Pro vyplnění vybrané plochy barvou popředí (resp. pozadí) použijeme klávesovou zkratku Alt+Backspace (resp. Ctrl+Backspace).

Otázka: Jestliže mám obrázek zvětšený, nebo vybírám složitější oblast, často se mi stane, že nevím co mám ve výběru. Jde to nějak zjistit?

Odpověď: Ano. Použijte zobrazení Rychlé masky. Výchozí nastavení Rychlé masky je červený závoj pokrývající oblast, která není ve výběru. V tomto zobrazení také můžete snadno poopravit výběr. Můžete k tomu používat běžné nástroje pro výběr, nebo kreslicí nástroje. Kreslením černou barvou se zvětšuje oblast masky, bílou barvou naopak oblast ubíráte.

Otázka: Při skenování se mi občas stává, že obrázek naskenuji lehce otočený. Otočením o libovolný úhel to sice srovnám, ale velmi obtížně se mi hledá správný úhel. Lze odchylku určit nějakým jednodušším způsobem?

Odpověď: Měření vzdáleností nebo úhlů můžete provádět pomocí nástroje Měřítko (Measure). Jestliže tímto nástrojem vyberete dva body, které by měly v obrázku tvořit svislici a poté použijete volbu z hlavní nabídky Úpravy/Transformace/Číselné (Edit/Transform Points/Numeric) nebo Obrázek/Natočit plátno/Jiný úhel (Image/Rotate Canvas/Arbitrary), naměřený úhel se automaticky přičte k hodnotě v poli Úhel (Angel).

Další možností je použití nástroje Oříznutí (Crop). Myší nastavíte rám pro oříznutí snímku a poté tažením myši mimo tento rám otáčíte rámem. Jakmile je nastaven přesně kolem vašeho obrázku, stiskněte Enter a obrázek se ořízne a natočí o úhel otočení rámu.

Otázka: Proč nefungují filtry na textovou vrstvu?

Odpověď: Text není klasickým rastrovým obrázkem, proto pokud nechcete ztratit možnost editace textu, lze použít alespoň efekty vrstvy. Pomocí těchto efektů vytvoříte stín, úkos apod. Jestliže textovou vrstvu vykreslíte (například klepnete pravým tlačítkem myši a v místní nabídce zvolíte Vykreslit), ztratíte tak možnost úpravy textu, ale získáte možnost použití filtrů pro text.

Otázka: Co je to histogram a k čemu slouží?

Odpověď: Histogram je graf, který ukazuje rozložení jednotlivých hodnot jasu v rozmezí 0 až 255, tj. kolik bodů obrázku má daný jas. Pokud je obrázek hodně kontrastní, tvar křivky tvoří písmeno U, naopak histogram obrázku málo kontrastního a nevýrazného se zobrazí ve tvaru "kopce". Histogram z hlavní nabídky Úpravy má pouze informativní úlohu. Jestliže chcete upravovat rozložení jasu v obrázku, použijte funkci Obraz/Přizpůsobit/Úrovně (Image/Adjust/Levels).

V dialogovém okně najdete na vodorovné ose histogramu černý trojúhelníček reprezentující stíny, bílý reprezentující světla a šedý, který představuje množství středních tónů. Pokud je tónový rozsah obrázku rozložený rovnoměrně, i histogram tomu odpovídá. Jestliže místo toho máte shluk bodů kolem středu (vidíte "kopec"), znamená to nedostatek světlých a tmavých tónů. Přetažením bílého a černého trojúhelníčku do krajů histogramu rozložíte tónový rozsah obrázku rovnoměrněji. Popsaný postup se provede automaticky, pokud zvolíte v hlavní nabídce Obraz/Přizpůsobit/Úrovně automaticky (Image/Adjust/Auto Levels).

Otázka: Jak mám vytvořit okraj výběru do ztracena?

Odpověď: Existují dvě možnosti. Jestliže víte dopředu, že budete potřebovat prolínání (feathering) výběru, nastavte jeho hodnotu na paletce Volby výběru (0-250). Jestliže výběr už máte určený, vyberte v hlavní nabídce Výběr/Prolnutí (Select/Feather) a hodnoty zadejte v dialogovém okně výběru. O prolínání výběru se můžete přesvědčit zobrazením Rychlé masky (Quick Mask, viz obr. 2), kdy uvidíte jak se červený závoj na krajích výběrů postupně ztrácí. Rozmazaný rámeček pro fotografii pak vytvoříte snadno, když v hlavní nabídce vyberete Výběr/Doplněk (Select/Inverse) a klávesou Delete tento výběr odstraníte. Rámeček bude mít barvu pozadí (výchozí barva pozadí je bílá).

Otázka: Jak nastavím výchozí barvy popředí a pozadí?

Odpověď: Výchozí barvy, což znamená černá barva pro popředí a bílá pro pozadí, nastavíme rychle klepnutím myší na panelu nástrojů vlevo dole od volby barev pro popředí a pozadí. Přehození barvy popředí a pozadí provedeme obousměrnou šipkou vpravo nahoře od volby barev (viz obrázek).

Otázka: Proč není v Adobe Photoshopu více druhů stop štětců?

Odpověď: Po instalaci programu se objeví pouze základní nabídka s kulatými štětci. Pokud si přejete bohatší nabídku stop štětců, můžete si další štětce načíst pomocí místní nabídky, kterou vyvoláte klepnutím na malou černou šipku nacházející se vpravo nahoře na paletce Stopy. Další stopy štětce můžete mimo jiné načíst i z podadresáře Photoshop.../Pomocné soubory/ Stopy. Soubory "*.abr" totiž obsahují další uživatelské stopy dodané výrobcem. Najdete tu například čtvercové stopy, různé hvězdy, "oko Adobe" apod.

Jestli vám ani tato nabídka nebude stačit, definujte si vlastní stopy štětce. Nakreslete si černobílý obrázek, vyberte jej a v místní nabídce zvolte Definovat štětec (Define). Nově definovaný štětec se zařadí na konec seznamu již existujících stop.

Otázka: Jak mám upravit obrázek, aby se dal použít jako textura a nebyly vidět ostré hrany na krajích?

Odpověď: Obrázek, který chceme použít jako texturu, musíme upravit na hranách. Cílem bude upravit hrany tak, aby pravá strana obrázku navazovala plynule na levou a horní na dolní. Nejprve se podívejte na velikost obrázku v pixlech,.V obrázku zadejte Filtr/Jiné/Posun (Filter/Other/Offset), zde nastavte hodnoty v poli Vodorovně (Horizontal) a Svisle (Vertical). Zaškrtněte volbu Přetočením (Wrap Around). Tímto posunem se dostanou doprostřed obrázku jeho původní hrany, které budou zřetelně vidět. Pomocí retušovacích nástrojů a razítka zahlaďte tyto ostré přechody uvnitř obrázku (pozor na okraje obrázku). Můžete pak použít znovu filtr Posun, jestliže chcete vrátit obrázek do původní polohy.

Jak bude vypadat vaše textura se můžete přesvědčit velice jednoduše. Označte celý obrázek (Ctrl+A), zvolte Úpravy/Definovat vzorek (Edit/Define Pattern). Otevřete si nový obrázek (velikost by měla být větší než byla velikost vaší textury), zadejte příkaz z hlavní nabídky Úpravy/Vyplnit (Edit/Fill) a zvolte Vzorek (Pattern).

§§§§§


Komunikace


Zajímavé adresy na Internetu - Internetové databáze

Jozef Petro

c00p0493

Podle průzkumu společnosti Taylor Nelson Sofres Interactive, který přednedávnem přinesl týdeník Computerworld, vyhledává vzdělávací servery 57 % českých uživatelů Internetu. Internetové databáze, kterým se budeme věnovat dnes, jsou také svým způsobem vzdělávací servery. Podívejme se proto, co nám nabízejí.

Z českých a moravských luhů a hájů

Ne všechny domácí katalogy a vyhledávací stroje nabízejí samostatnou rubriku či podrubriku věnovanou databázím. Tato skutečnost sama o sobě napovídá, že těch databází u nás asi hodně nebude. Podívejme se tedy, co nám český Web v tomto oboru přináší. Stránky nazvané Zákony.aktuálně.cz zakony.aktualne.cz/main.html přinášejí bezplatnou databázi všech zákonů ČR, které si můžete číst on-line, nebo také stáhnout na svůj počítač. Najdete tady zákony týkající se finančního, občanského, obchodního, pracovního, trestního a správního práva. Dále můžete studovat zákony týkající se životního prostředí a duševního vlastnictví. Pro podnikatele by mohla být důležitá také Centrální databáze neplatičů v Slovenské a České republice, kterou najdete na adrese www.mediator.cz/html/neplatic.htm. Databáze nabízí možnost vyhledávaní podle názvu firmy a IČO firmy, postrádal jsem bohužel informace o množství fyzických a právnických subjektů, jež se v databázi nachází. Motoristy, lépe řečeno všechny, kdo se chystají pořídit si ojetý vůz, asi potěší Centrální databáze odcizených a leasingových vozidel www.infocar.cz. Také tady schází údaj o počtu odcizených aut, které databáze obsahuje. Další databázi ukradených aut najdete na stránkách Ministerstva vnitra www.mvcr.cz/vozidla/default.asp. Vyhledávat můžete podle SPZ, čísla motoru, čísla VIN, zajímavá je také možnost tipování překlepaných čísel. Server České pohledávky obsahuje databázi pohledávek podniků a podnikatelů, a měl by sloužit zejména pro uplatnění zápočtů mezi podniky www.ceskepohledavky.cz. Naše firmy hledající dodavatele, nebo nabízející tovar k prodeji najdou konkrétní nabídky a samy mohou své nabídky umístit na serveru Information for Business www.i-server.cz. Tovar a majetek k prodeji můžete vyhledávat podle firem či podle typu majetku (movitý, nemovitý), nebo zadáním hesla (názvu zařízení či stroje). Za uveřejnění nabídky jednotlivých skladových položek v databázi nabídky a poptávky tovaru se platí malý poplatek. Najdete zde také hodně odkazů na WWW stránky týkající se obchodu business to business. Za zmínku stojí rovněž Databáze pohřešovaných mobilních telefonů www.tmac.tnet.cz/mobil/blacklist.htm, která vám umožní zkontrolovat si telefon v případě, že ho kupujete z ruky nebo v bazaru. Obecně vzato, je zapotřebí říci, že téměř žádný český server neuvádí počet položek ve své databázi. A tento údaj je velice důležitý. Logicky proto předpokládám, že těch položek asi hodně nebude. Zahraniční servery se totiž většinou počtem databázových položek chlubí hned na úvodní stránce.

Databáze pro odborníky

Odborníci a specialisté různých vědeckých oborů zajisté ocení možnost vyhledávat ve vysoce specializovaných databankách. Jednou z nich je například americká databáze patentů, kterou uvítají zejména právníci a specialisté na patenty. U. S. Patent and Trade Office Patent Databases najdete na adrese www.uspto.gov/patft. Databáze, kterou on-line zpřístupnil Americký patentní a obchodní úřad, obsahuje všechny přihlášené patenty od roku 1976 po současnost. Vyhledávání v ní je bezplatné. Jazykovědcům doporučujeme jazykovou databázi Ethnologue www.sil.org/ethnologue/ -, jež je on-linovou verzí stejnojmenné encyklopedie. Jedná se o jazykovou databázi nabízející informace o 6 700 jazycích, jimiž se mluví v 228 zemích světa. V databázi najdete přesný popis, kde se kterým jazykem mluví, kolik lidí jej používá, kde přesně žijí a další zajímavosti.

Internetovou filmovou databázi The Internet Movie Database www.imdb.com ocení jak odborníci z řad publicistů, tak zájemci o informace ze světa kinematografie. Je totiž koncipovaná velice široce a nabízí prakticky vše o filmu, hercích, režisérech apod. U herců najdete životopis, filmografii, fotografie, recenze filmů z tisku a přepisy televizních pořadů. Najdete zde též linky na další internetové stránky. Zajímavostí je např. jméno a adresa agenta hvězdy, a u některých hvězd najdete přímo i jejich adresu, což je obyčejně PO BOX. Samozřejmostí je také propojení databáze s internetovým obchodem Amazon, kde si knihu, videokazetu, či CD-ROM své oblíbené postavy můžete hned koupit. A to je jenom část informací, ve skutečnosti je jich mnohem více.

Databáze pro nás, obyčejné "síťoobčany" Infonation je databázi OSN, která shromažďuje aktuální statistická data jednotlivých členů organizace OSN. Zajímavá je především tím, že nabízí okamžité srovnávání vybraných údajů. Její internetová adresa je bohužel trochu složitá na zapamatování www.un.org/Pubs/CyberSchoolBus/infonation/e_infonation.htm -, dostanete se k ní také přes homepage Spojených národů www.un.or. Jak to funguje? Nejdříve si vyberete ze seznamu členských zemí OSN maximálně 7 zemí, dále zaškrtnete 4 možnosti ze 44 datových polí týkajících se údajů z těchto oblastí: Geografie, Ekonomie, Obyvatelstvo, Sociální indikátory. Kromě základních informací jako např. rozloha a počet obyvatel země, můžete si vybrat také údaje týkající se počtu žen v parlamentu, průměrného věku dožití, zalesněné plochy, počtu utečenců atd. Infonation vám pak nabídne srovnávací tabulku požadovaných informací. Víte třeba, že průměrný věk dožití mužů v Afganistanu je pouhých 43 let, ale Američan má šanci dožit se 72,5 roku? Nebo že denní náklad tisku na 1 obyvatele je v Německu 317 exemplářů, zatímco u nás je to pouze 219?

Pokud hodně cestujete a rádi si zařizujete ubytování sami, doporučujeme využít nabídky Travlang\s Worldwide Hotel Database www.travlang.com/hotels/. Jedná se hotelovou databázi, která obsahuje údaje o více než 30 000 hotelích ve 140 zemích světa. Popis jednotlivých hotelů je velice podrobný, samozřejmě že neschází ceny a možnost rezervace on-line. Některé hotely jsou představeny také fotografií, u dalších je dokonce uvedeno parkovné. Pochopitelně většina hotelů v databázi je z oblastí zemí "prvního světa" a oblíbených turistických destinací. Najdete tady ale také exotické oblasti. Letíte zítra na Vanuatu a nemáte ubytování? Náhodný test mi vyhledal 2 hotely na Vanuatu, ale rovněž čtyři hotely v uzbeckém hlavním městě Taškent, pokud byste tam cestou do Tichomoří měli také obchodní jednání.

The Library of Congress Country Studies lcweb2.loc.gov/frd/cs/cshome.html přináší databázi kompletních informací o 101 zemích světa. Databáze vznikala s podporou Ministerstva obrany USA s úmyslem shromáždit informace o zemích, které byly pro americkou armádu strategicky důležité. Až na výjimky (Německo) tam proto scházejí informace o zemích amerických spojenců. Údaje o uvedených státech jsou velice podrobné, někde ale zastaralé. My jsme tam pořád vedeni v rámci Československa. Jak je však na stránkách uvedeno, údaje o zemích někdejšího "východního bloku" se dále neaktualizují, protože tento materiál může být zajímavý leda pro historiky zůstává ale součástí databáze. Zajímavá je také skutečnost, že texty nejsou chráněny autorským právem. Pozitivní je, že u jednotlivých textů je vždy uvedeno, ke kterému období informace platí. Z uvedeného je zřejmé, že hodně informací je věnováno vojenským záležitostem. Najdete tady ale také podrobné dějiny, informace o sociální struktuře, jednoduchou řečí vysvětlené postavení jednotlivých sociálních a profesních skupin, údaje o ekonomice, náboženství, národnostních problémech atd. Zkrátka, pokud cestujete do některých exotických oblastí a zajímá vás minulost a současnost země v celé jejich komplexnosti, neznám lepší pramen informací. Kde také najdete například tabulku příčin migrace mezi jednotlivými oblastmi v Nepálu? Odborníci určitě ocení obsáhlou bibliografii, nezasvěcené zájemce zase potěší glosář cizích slov a kulturních názvů typických pro popisovanou zemi. Seaworld Bush Gardens Animal Information Database www.seaworld.org přináší databázi informací o zvířatech žijících v moři včetně fotografií.

Hledáte ztracenou lásku, nebo starého přítele?

Zajisté se vám přihodilo, že jste ztratili adresu, telefon, nebo e-mail svých známých. Může se stát, že se chcete opět spojit s přítelem/přítelkyní z mládí, o kterých víte pouze, že před lety odjeli do Ameriky, nebo jiné země. Jak se s nimi opět spojit? Doporučoval bych zkusit to nejdříve s White Pages www.whitepages.com. "Bílé stránky" jsou vlastně telefonní databází a po napsání hledaného příjmení vám vyhledají všechny osoby zadaného jména, včetně jejich adresy a telefonního čísla. Dále tady najdete odkazy na telefonní databáze v dalších 36 zemích světa. Kromě všech zemí "prvního světa" jsou zde také exotické státy jako např. Peru, Haiti, Chile, Pákistán.

Za některé informace se platí

Genios www.genios.de je databází hospodářských informací a tiskových článků, kterou před 15 lety založilo německé odborné nakladatelství Handelsblatt. Databanka nabízí přístup k 60 milionům článků z denního tisku a agenturním zprávám německé (AFP), rakouské (APA) a švýcarské tiskové agentury (SDA). Vyhledávat v databázi Genios mohou pouze registrovaní členové a za rešeršování se platí. Za každý zadaný dotaz si Genios účtuje 2 DEM, dalších 3,60 DEM se platí za plné znění článku, o který máte zájem. Novináři a publicisté tuto databázi zajisté ocení, obyčejný člověk ji asi moc nevyužije.

§§§§§


Rodina se rozrůstá – Microsoft exchange 2000

Jaroslav Fikker

c00p0589

Od okamžiku uvedení Windows 2000 na trh řada uživatelů netrpělivě očekává uvedení dalších serverových aplikací s číslovkou 2000 v názvu. Jako první se měl v průběhu léta objevit Exchange 2000. Bohužel došlo ke zpoždění a tento moderní komunikační server se dostane k zákazníkům až v průběhu podzimu. Nicméně již nyní je na serveru společnosti Microsoft k dispozici 120denní zkušební verze, a proto vás mohu s tímto produktem blíže seznámit.

Exchange patří již několik let mezi oblíbené nástroje pro zajištění komunikačních potřeb a podporu spolupráce v pracovních skupinách. Jedná se o plně integrovaný systém založený na osvědčené architektuře, která uživatelům dává možnost spojit elektronickou poštu s řadou dalších funkcí včetně skupinového plánování, sdílení informací založené na veřejných složkách či elektronických formulářích, spolupráce v reálném čase, správy úkolů, práce s osobními kalendáři atd.

Instalace

Jedním ze základních rysů nového serveru Exchange je velmi těsná integrace s operačním systémem Windows 2000, přinášející celou řadu výhod především z hlediska správy celého produktu. Proto je výběr vhodného operačního systému velmi jednoduchý musíte použít Windows 2000. Exchange 2000 totiž nelze, na rozdíl od řady jiných aplikací, nainstalovat ani na Windows NT 4. Dalším předpokladem pro úspěšný chod komunikačního serveru je dostatečně dimenzovaný hardware. Minimální požadavky kladené na server jsou následující: procesor Pentium 133 MHz, 256 MB operační paměti (instalaci lze provést i se 128 MB RAM, ale osobně doporučuji na paměti nešetřit), 500 MB volného prostoru na disku, kam budete instalovat software, a dalších 200 MB na systémovém disku.

Důležitým přípravným krokem, zejména v případě rozsáhlejších organizací, je plánování, kdy je třeba rozhodnout, jakým způsobem budou v síti rozmístěny jednotlivé prvky komunikační infrastruktury, jak bude zajištěna správa celého systému, které komunikační protokoly budou použity atd. Tato fáze je sice poněkud komplikovanější, ale na druhou stranu je vše přehledně popsáno v dokumentaci.

Vlastní instalace je v porovnání s přípravnou fází velmi jednoduchá. Je sice rozdělena do třech částí (rozšíření adresářových služeb Active Directory, příprava domény a instalace softwaru), ale vše se odehrává za pomoci průvodců a vystačíte si tedy se základními znalostmi problematiky.

Integrace

zmíněná v předchozích odstavcích, se projevuje využitím některých složek operačního systému pro činnost komunikačního serveru. Patří mezi ně v prvé řadě využití adresářových služeb Active Directory pro ukládání adresářových informací Exchange 2000. To s sebou přináší jedinečné usnadnění práce pro správce systému. Zatímco dříve (Exchange 4-5.5) bylo nutné odděleně spravovat dvě databáze uživatelů jednu pro systém Windows NT a druhou pro Exchange dnes je vše uloženo na jednom místě. Při zakládání nového uživatele tedy můžete v jednom dialogu nastavit jak vlastnosti potřebné pro Windows 2000, tak i informace související s účtem v Exchange 2000.

Pro správu objektů v Active Directory slouží rozšířený modul pro Microsoft Management Console (součást Windows 2000). Výhodou je především možnost správy všech složek systému z jednoho místa a snadnější zaškolení administrátorů (pracují ve známém prostředí).

Mezi další součásti Windows 2000, které využívá pro svou činnost Exchange 2000, patří např. transportní protokoly z Microsoft Internet Information Serveru, služby DNS a síťová infrastruktura (není nutné vytvářet oddělenou infrastrukturu pro Exchange a Windows).

Exchange 2000 je dostupný ve 3 verzích Server, Enterprise Server a Conferencing Server. Pojďme se podívat na vlastnosti jednotlivých produktů.

Exchange 2000 Server

je sice základní verzí, ale i tak nabízí celou řadu zajímavých funkcí. V prvé řadě může Exchange 2000 pracovat jako klasický poštovní server. Podporovány jsou protokoly SMTP (zajišťuje odesílání zpráv klientem a komunikaci mezi jednotlivými poštovními servery), POP3 (stahování pošty ze serveru) a IMAP4 (plní obdobnou funkci jako POP3, ale umožňuje manipulovat se zprávami uloženými na serveru, aniž by je bylo nutné stahovat na klientský počítač).

Exchange 2000 dále podporuje NNTP standardní protokol pro provozování diskusních skupin (newsgroup). Každá diskusní skupina může mít vlastního moderátora (uživatel, který kontroluje všechny příspěvky zasílané do konference), a díky možnosti nakonfigurovat několik typů tzv. newsfeeds lze snadno provádět synchronizaci obsahu různých diskusních serverů, které pak vůči uživateli vystupují jako server jeden.

Díky podpoře těchto standardních internetových protokolů lze na straně klienta použít v podstatě libovolnou aplikaci pro práci s elektronickou poštou (Outlook Express, Eudora, Netscape Messenger atd.). Součástí všech verzí Exchange jsou aplikace Outlook 2000 a Outlook pro Macintosh 8.2.2, které vám umožní využít celou řadu dalších funkcí zejména z oblasti skupinové spolupráce. Mezi tyto funkce patří především práce s kalendářem (plánování schůzek, vyhledávání volného termínu všech pozvaných účastníků atd.), kontakty, poznámkami a úkoly (ty lze využít nejen ke sledování svých povinností, ale také k úkolování ostatních uživatelů).

Dalším z podporovaných protokolů je HTTP, který dnes a denně používáte při prohlížení webových stránek. Této vlastnosti využívá zdokonalená verze Outlook Web Access, zpřístupňující řadu služeb Exchange (elektronická pošta, diář, skupinové plánování atd.) z prostředí webového prohlížeče. Jedná se tedy o ideální řešení vzdáleného přístupu k informacím např. ze služební cesty či z domova.

Novinkou Exchange 2000 je podpora okamžité výměny zpráv (Instant Messaging), jež je obdobou známého programu ICQ. Každý uživatel má po přihlášení do systému kdykoliv k dispozici informace o tom, zda je určitý spolupracovník on-line, mimo kancelář nebo zaneprázdněn. Samozřejmostí je odesílání zpráv, které se ihned objeví na monitoru příjemce. Veškerá komunikace se, na rozdíl od e-mailu, odehrává téměř v reálném čase (obdoba telefonního rozhovoru). Jako klient této služby slouží aplikace MSN Messenger Service 2.2 (pozor, je nutné použít verzi dodávanou na CD-ROMu s Exchange 2000).

Pro ukládání všech druhů informací používá Exchange 2000 novou technologii Web Storage System, jež umožňuje na jednom serveru vytvořit několik samostatných databází (pouze ve verzi Enterprise Server). Toto řešení má své výhody (např. flexibilnější zálohování, rychlejší obnova v případě selhání), ale i nevýhody (složitější konfigurace). Z pohledu obyčejného uživatele se práce s tímto systémem v podstatě neliší od práce s klasickým souborovým systémem. Není tedy problém v libovolné aplikaci pro Windows pracovat (otevírat a ukládat) s informacemi uloženými v databázích Exchange. Této vlastnosti využívá mj. systém veřejných složek (public folders), což je ideální prostředek pro sdílení nejrůznějších dokumentů mezi více uživateli. Obdobně jako souborový systém na pevném disku je možné veřejné složky hierarchicky členit včetně nastavení přístupových práv. Web Storage System navíc podporuje některé internetové protokoly a formáty HTTP, WebDAV (výměna dokumentů včetně jejich vlastností přes Internet), XML a MIME. Všechny informace jsou díky tomu dostupné prostřednictvím webového prohlížeče zadáním odpovídající URL adresy.

Další skvělou vlastností Exchange 2000 je možnost aktivovat fulltextové indexování obsahu, které usnadňuje vyhledávání informací. Indexovány jsou nejen standardní dokumenty, ale také webové stránky a e-mailové zprávy včetně jejich příloh. Podporovány jsou následující formáty dokumentů: doc, xls, ppt, html, htm, asp, txt a eml.

Exchange 2000 Enterprise Server

se od předchozí verze liší především některými výkonnostními charakteristikami: neomezená velikost databáze, více databází na jednom serveru, distribuovaná konfigurace a dvoucestný clustering typu Active/Active (v tomto případě je nutné použít Windows 2000 Advanced Server). Pokud jde o rozšíření nabídky funkcí z pohledu uživatele, je zde pouze jediný rozdíl spočívající v přítomnosti chatové služby (Chat Service s podporou protokolů IRC a IRCX). Enterprise Server tedy umožňuje vytvářet on-line diskusní fóra (chat rooms), kde si mohou uživatelé vyměňovat své názory na nejrůznější problémy. Jako klient této služby může sloužit libovolná aplikace kompatibilní s protokolem IRC.

Exchange 2000 Conferencing Server

je poslední z rodiny serverů Exchange 2000. Uživatelům přináší rozšířené možnosti spolupráce v reálném čase. Pro zajištění činnosti konferenčního serveru je třeba na všech klientských stanicích zprovoznit Outlook 2000 (lze použít i Outlook Web Access) a Microsoft NetMeeting nebo jiný program kompatibilní se standardem T.120. Pokud je vše správně nainstalováno, můžete všem účastníkům konference rozeslat pozvánku (žádost o schůzku). Po jejím akceptování příjemcem se potřebné informace (datum, čas, URL adresa) uloží do kalendáře v Outlooku jako každá jiná schůzka. V určený čas se do konference přihlásíte kliknutím na adresu konference. Automaticky se spustí webový prohlížeč včetně NetMeetingu, a můžete začít komunikovat. V závislosti na konfiguraci vašeho serveru jsou k dispozici datové (sdílení aplikací, diskuse, vývěska a přenos souborů), audioa videokonference.

Závěrem

Na základě testování mohu prohlásit, že Exchange 2000 udělal v porovnání s předchozí verzí značné pokroky. Z přehledu nových vlastností je zřejmé zaměření vývojářů na usnadnění správy celého systému, zvýšení škálovatelnosti a podporu nových on-line forem spolupráce mezi uživateli. Výsledkem je komunikační server, použitelný jak pro komunikaci v rámci organizace, tak i pro nasazení v prostředí Internetu.

Microsoft Exchange 2000

široká nabídka služeb

snadná správa

podpora on-line spolupráce

vyšší hardwarové nároky

omezení na Windows 2000

§§§§§


SMSky v kostce – oblíbená technologie

Vojtěch Horna

c00p0590

Tři miliony obyvatel České republiky vlastní mobilní telefon a drtivá většina z nich dnes a denně využívá služby krátkých textových zpráv, neboli SMS (Short Message Service). Je neuvěřitelné, že z každého mobilu odejde měsíčně čtyřicet i více textovek. Na principu SMS fungují i mnohé další, především informační služby, aniž by to mnozí jejich uživatelé vůbec věděli.

Zasílání textovek funguje na všech mobilních telefonech, krom několika velmi zastaralých typů určených především pro síť NMT, kterou pod názvem T!P provozuje EuroTel s předčíslím 0601. Majitel mobilu, jenž se rozhodne využívat služby SMS, musí počítat s jediným omezením, které spočívá v délce zprávy má k dispozici pouze 160 znaků. Pokud se rozhodne psát delší text, nezbude mu, než poslat SMSek několik. Tuto jedinou chybu už vyřešila společnost Nokia. Nový telefon s označením 3320 umožňuje psát zprávy dlouhé 459 znaků, jež následně rozkouskuje do stošedesát znaků dlouhých zpráv. Výsledek je sice stejný, jako kdybyste napsali přímo tři zprávy, ale jedná se o pohodlnější způsob. Usnadnit psaní textovek se snaží i několik výrobců mobilních telefonů, kteří obohatili své výrobky o funkci T9, jež automaticky dokončuje rozepsaná slova. Čeští zákazníci si donedávna mohli nechat zajít chuť, protože T9 až doposud nebyla vydána s českým slovníkem. První mobil, který bude umět T9 česky, bude zmiňovaná Nokia 3320.

Proč posílat SMSky?

Důvodů, proč lidé občas zvolí zaslání SMSky oproti uskutečnění hovoru, se najde hned několik. Jedním z nich je vžitá představa, že textovky jsou skoro zadarmo. Majitel mobilu by měl vždy zvážit, zda by ho nepřišlo levněji uskutečnit půlminutový hovor, než zaslat SMS. Uveďme si příklad. Právě skončily zprávy, je osm hodin večer a pan Novák chce sdělit paní Novákové, která je na služební cestě, že jejich syn se vrátil v pořádku domů. Pro přesnost uvedu, že všichni v rodině Nováků vložili důvěru do předplacených karet Twist. Pan Novák má dvě možnosti. Zaslat SMS zprávu za 2,80 Kč, nebo uskutečnit hovor do 30 vteřin, jenž by ho v tomto případě vyšel na 1,40 Kč. Nastala tedy situace, kterou jsem již naznačil: hovor je levnější než textovka. Dalším z důvodů, proč někteří lidé mají raději SMS, je, že nemusí s dotyčnou osobou hovořit například se stydí, nechtějí slyšet rozzuřenou reakci svého šéfa na nepříjemnou zprávu, nebo sami nemohou hovořit (při jednání atd.) takových důvodů lze najít mnoho.

Co se se zprávou stalo?

EuroTel, Oskar i Paegas poskytují službu, díky níž se můžete nechat informovat, zda a kdy byla zpráva doručena. Na základě několika znaků, které uvedete před textovku, se můžete během chvíle dozvědět, co se s vaší zprávou stalo:

- zpráva byla úspěšně doručena

- zpráva byla odeslána, ale nebyla doručena - operátorovi se nepodařilo zprávu doručit, protože osoba, které byla SMSka určena, měla vypnutý mobil nebo byla mimo signál. Operátor se bude po určitou dobu (dle nastavení platnosti zprávy: můžete nastavit na svém mobilním telefonu, standardní nastavení je u každého operátora jiné) snažit zprávu doručit.

- zprávu se nepodařilo doručit. (Zprávu se nepodařilo doručit, operátor pokusy nebude opakovat, protože již uplynula platnost zprávy.)

Pokud se rozhodnete být informováni o stavu doručení SMSky, uveďte před textovku:

- EuroTel: "yyyy"vlastní text (např.: yyyyAhoj Jardo...)

- Oskar: "*n#"vlastní text (např.: *n#Ahoj Jarmilo...)

- Paegas: "*stav#"vlastní text (např.: *stav#Ahoj Jano...)

Mnoho z vás již bude ušetřeno od psaní zmíněných kódů, protože novější mobilní telefony podporují funkci, po jejíž aktivaci budete vždy informováni o stavu zprávy.

Hromadná SMSka

EuroTel nabízí pro odesílání textovek zajímavou službu "Posílání SMS na více čísel najednou". Díky této nabídce můžete odeslat jednu SMS až 100 adresátům najednou. Nejprve si musíte vytvořit adresář, ve kterém budou obsažena telefonní čísla, a poté již odesláním jedné SMS (standardně placená) budou poslány textovky na čísla uvedená v adresáři. Za každé telefonní číslo, jež máte v adresáři a na které je textovka odeslána, neplatíte poplatek dle vašeho tarifu, ale pevně stanovenou sazbu 0,70 Kč pro telefony v síti EuroTel a 1,50 Kč v síti Oskar či Paegas.

Odesílání faxu a e-mailu

Možnosti SMS zpráv tímto nekončí. Díky textovkám můžete poslat fax, e-mail nebo ovládat svůj účet v bance. Fax i e-mail odesíláte stejně jako SMS s využitím speciálního kódu, který uvedete na začátku zprávy.

Odeslání faxu (podtržítko je znak pro mezeru):

- EuroTel: před SMS zprávu napište FAX_tel. číslo (např.: FAX_02123456_Ahoj...), napsanou zprávu odešlete na 999111, účtováno vám bude odeslání textovky dle vašeho tarifu a příplatek 2,40 Kč

- Oskar: neprovozuje tuto službu

- Paegas: před SMS zprávu uveďte FAX a tel. číslo (např.: FAX02123456_Ahoj, jak ...), napsanou textovku neodesílejte na faxové číslo, ale na 4616, účtováno vám bude odeslání SMS a příplatek 2,40 Kč.

Odeslání e-mailu:

- EuroTel: před SMS zprávu vložte eml a e-mailovou adresu (např.: eml_honza@mail.cz_Ahoj...), stejně jako u faxu odesílejte na 999111, příplatek k SMS bude činit 70 haléřů.

- Oskar: neprovozuje tuto službu.

- Paegas: před SMS zprávu vložte # a e-mailovou adresu (např.: #honza@mail.cz_Ahoj..), stejně jako u faxu odesílejte na 4616, příplatek k SMS činí 1,05 Kč.

Funguje to i v opačném směru

Propojení SMS a e-mailu funguje i opačným směrem z e-mailu na mobil. Jedinou výjimkou je Oskar, který tuto službu prozatím nenabízí. Až budete posílat e-mail na mobil, tak do pole Adresát uveďte adresu ve tvaru +42060yxxxxxx@sms.paegas.cz pro Paegas, nebo 0042060 yxxxxxx@sms.eurotel.cz pro EuroTel. Společnost RadioMobil (provozovatel Paegasu) nabízí svým zákazníkům možnost tzv. aliasu, díky kterému před znakem "@" je uvedeno jméno místo telefonního čísla (např.: pepa.novak@sms.paegas.cz). Již několik málo měsíců je situace taková, že alias je jedinou možností e-mailové adresy. Nový zákazník nemůže využívat číselné formy. Zákazníci, kteří si číselnou adresu aktivovali před těmito změnami, ji mají ponechanou. Ti co měli obě varianty, mohou nyní využívat pouze alias. K tomuto kroku RadioMobil přistoupil na základě zkušeností ze zahraničí, kde se stává, že firmy si zjistí telefonní čísla a na ně následně prostřednictvím e-mailu odesílají reklamní SMS. Zjištění aliasu před zavináčem je o mnoho složitější. Co to pro vás znamená? Musíte si zjistit, zda a jakou e-mailovou adresu má nastavenou osoba, které chcete psát. Pokud víte, že má Twist, tak využívejte číselné adresy, protože u předplacené karty zákazník jinou adresu mít nemůže. Vlastníte-li EuroTel a přijde vám e-mail, můžete na něj okamžitě, bez nutnosti vypisovat adresu, odpovědět. Oproti tomu u Paegasu můžete psát díky SIM Toolkit e-mail pohodlněji v rámci Paegas Info, ale rapidně se vám sníží maximální počet znaků. Mnohem jednodušší je využívání SMS bran, ale přesto má cesta z e-mailu na mobil jednu výhodu. Pokud máte zřízený někde e-mail, např. na Seznamu, Atlasu atd., tak si můžete nechat posílat kopii každé zprávy, která vám tam přišla. V tomto případě musíte uvést e-mailovou adresu, kam budou zprávy posílány, a právě zde využijete svůj e-mail na mobilu. Výsledek bude takový, že při doručení e-mailu do vaší schránky vám přijde jeho kopie (useknutá po 160 znacích) na mobil.

SMS brány na Webu

Zmínil jsem možnost zasílání textovek přes SMS brány. Na stránkách operátorů (www.eurotel.cz, www.oskarmobil.cz, www.paegas.cz) naleznete SMS bránu, ze které můžete odeslat textovku na mobil, jenž je v síti operátora, na jehož stránkách se právě nacházíte. Jednotliví operátoři nabízejí odlišné možnosti. Rozdíly především spočívají v maximálním počtu znaků (EuroTel 750, Oskar 779, Paegas 777). Na www.paegas.cz můžete ještě navíc zadat e-mail, na nějž vám bude následně zaslána zpráva o doručení či nedoručení SMS. Podobnou kolonku má na svých stránkách i EuroTel. Zde zadaná e-mailová adresa bude zobrazena jako součást zprávy a adresát vám na ni bude moci odpovědět. Oskar ani EuroTel vás o stavu zprávy informovat nebudou.

GSM Banking

Jak už jsem zmínil, na principu SMS pracují i další služby. Například GSM Banking, Paegas Info nebo GSM InfoText. Pomocí služby GSM Banking můžete v tuto chvíli ovládat účty již v pěti bankách (Expandia Banka, ČSOB, IPB, Poštovní spořitelna, Union Banka), prozatím pouze prostřednictvím sítě Paegas. K využití této služby potřebujete bankovní SIM kartu, kterou můžete získat ve značkové prodejně Paegas výměnou za kartu "nebankovní". K této změně SIM karty si připravte ještě 400 Kč. Poté již můžete využívat všech výhod, které GSM Banking prostřednictvím SMS nabízí. Potřebujete znát zůstatek? Pošlete požadavek, a textovkou vám přijde stav účtu. Paegas Info a GSM InfoText pracují stejně. Textovkou pošlete požadavek na danou informaci a stejným způsobem ji obdržíte.

Cenové relace

Na závěr se budeme věnovat cenám, což je pro vás ta nepříjemná a pro operátory příjemná stránka věci. Abyste mohli službu využívat, většinou si ji musíte aktivovat. Právě tak je tomu u EuroTelu (vyjma tarifu Relax a Go) jde o poměrně jednoduchou záležitost, stačí zavolat *11 (zákaznická linka). Po aktivaci je vám měsíčně účtován za textovky paušál 45 Kč, který obsahuje 15 zpráv zdarma. U tarifu Relax a Go a u všech tarifů Paegasu a Oskara nemusíte platit ani paušál, ani nic aktivovat. Ceny za textovku se velmi liší:

- EuroTel: 2,10 Kč u paušálu, kromě Relaxu 2,60 Kč, Go 3,30 Kč

- Oskar: 1,05 Kč u paušálu, kromě Slyším vás 0,35 až 0,50 Kč a Dohoda s Oskarem 0,50 Kč, Oskarta 2,10 Kč

- Pageas: 1,05 Kč u paušálu, kromě tarifů Paegas 20 2,10 Kč, Twist 2,80 Kč.

Používání textovek stále strmě stoupá. EuroTel i Paegas hovoří o 40 SMS na jednoho zákazníka. Oskar konkrétní čísla neuvedl, pouze naznačil, že počet odeslaných zpráv výrazně překročil i ta nejoptimističtější očekávání.

§§§§§


Palm m100 – nový model populárního minipočítače

Jindřich Klásek

c00p0591

Na našem trhu se objevil nový model z řady populárních minipočítačů Palm. Tento model nese jméno Palm m100 a má ve své třídě postupně nahradit Palm IIIe.

Provedení

Palm m100 se vyznačuje zcela novým provedením a designem. Jeho plastový kryt má zcela nové tvary, které nenajdete u žádného modelu Palmu. Šedočerný plastový obal je v horní části zúžen, v dolní pak zcela zaoblen. Tvar je skutečně velmi zajímavý, na některé uživatele však může působit dojmem, že drží v ruce hračku. Rozměry Palmu m100 (118 x 79 x 18 mm) se dají přirovnat k Palmům řady V, snad až na tloušťku, která je vynucena použitím tužkových baterií. Hmotnost 125 g vám určitě kapsu košile nebo saka nezatíží. Ve spodní části Palmu jsou umístěna tlačítka pro přímý přístup k základním aplikacím Adresář, Diář, Poznámky, Úkoly. Mezi těmito tlačítky jsou umístěna zcela zapuštěná tlačítka Up, Down (kurzorová tlačítka), která jsou řešena jako samostatná, nikoliv jako jedno dvoupolohové tlačítko. Palm m100 se zapíná pomocí nově umístěného černého tlačítka, jež je umístěno ve středu horní části krytu. V levém horním rohu Palmu je pak standardní infračervený port pro bezdrátovou komunikaci. Pro příznivce různobarevných provedení mám příznivou zprávu. Čelní část přístroje je vyměnitelná a dá se velmi jednoduše vyměnit za nový kryt v jiné barvě (modrý, červený, zelený, stříbrný). Samotný displej je chráněn otočným a zcela odnímatelným krytem. Kryt má ve spodní polovině otvor pro snadný přístup k tlačítku Up, kterým se při vypnutém Palmu zapíná aplikace Clock. Ta na displeji zobrazí datum, čas a den v týdnu. Tyto údaje pak můžete vidět v průhledu krytu v jeho horní části. Na zadní straně krytu, nad prostorem pro baterie, najdete tlačítko reset. Celoplastová tužka se zasouvá do otvoru v zadní části napravo. Vytahování tužky z Palmu je jednodušší díky lepšímu provedení její horní části. Palm m100 má nový konektor sériového rozhraní, jehož provedení neumožňuje použití příslušenství dodávaného k ostatním modelům Palmu. Pouze nový synchronizační kabel, dodávaný s Palmem m100 místo kolébky, lze použít u Palmů řady III. Ačkoliv to výrobce nedoporučuje, během používání jsem nezaznamenal nejmenší problém.

Co nového v hardwaru

Palm m100 používá procesor Motorola DragonBall EZ 16 MHz, má 2 MB paměti RAM, operační systém PalmOS verze 3.5.1 uložený v paměti ROM (nedá se upgradovat), s možností výběru jedné z 5 plných lokalizací (anglická, německá, francouzská, italská a španělská).

Nejmarkantnější změnu prodělal displej. Jeho velikost se zmenšila z každé strany o 1 cm na 46 x 46 mm (původní velikost 56 x 56 mm). Z důvodů zachování kompatibility se stávajícími aplikacemi zůstalo zachováno rozlišení 160 x 160 bodů, zmenšila se však velikost jednoho bodu. Díky tomu se displej jeví jako ostřejší. Displej je stále dotekový, s možností podsvětlení. Na plošce pro psaní Graffiti znaků naleznete nově dvě malé ikonky. V levém horním rohu je ikonka pro zobrazení aktuálního datumu a času, v pravém pak ikona pro nastavení kontrastu displeje.

Změny v aplikacích

Když Palm poprvé zapnete, po výběru lokalizace operačního systému se spustí aplikace Welcome, která nově pod tlačítkem Basic Skills obsahuje malého průvodce základními aplikacemi Palmu. Nepatrné změny najdete v aplikaci DateBook (Diář), kde chybí možnost nastavení opakování a četnost opětovného zvukového upozornění na jednání nebo schůzku. Palm m100 nově nepodporuje synchronizaci dat po síti a byly z něj vypuštěny aplikace Mail a Expense (Výdaje). Na Internetu však můžete najít spoustu mailových a "expense" aplikací, které zcela nepochybně ty chybějící nahradí. V aplikaci Preference, obsahující nastavení Palmu v kategorii General, nenajdete položky pro nastavení aktuálního datumu a času. Tuto úlohu vývojáři přisoudili nové aplikaci Clock.

Novinky v aplikacích

Jak jsem se zmínil v předchozím odstavci, přibyla v operačním systému nová aplikace Clock. Pomocí ní můžete nastavit aktuální datum a čas, ten se dá v průhledu plastového krytu sledovat společně s dnem v týdnu kdykoliv, pokud při vypnutém Palmu stisknete tlačítko Up. Pokud je přidržíte déle, zobrazí se tyto údaje podsvětleny. Tuto aplikaci můžete použít také jako budík. Nelze nastavit opakování buzení, zato si můžete vybrat buzení některým z nových typů zvonění.

Druhou novou aplikací je NotePad. Tato aplikace je velmi podobná populární aplikaci BugMe nebo Diddle Bug. V NotePadu můžete psát poznámky ručně bez použití znaků Graffiti. Název poznámky, který se zobrazuje v seznamu, může být dlouhý max. 32 znaků a velikost kreslené poznámky odpovídá asi 3 obrazovkám. Pokud si do poznámky poznačíte například telefonní číslo, na které máte za 10 minut volat, můžete si ho nechat pomocí akustického signálu připomenout.

Třetí aplikací, jež však není součástí PalmOS, je HandPhoneSMS (na CD). Nová verze operačního systému podporuje přímou komunikaci přes infračervený port. Palm tak můžete pomocí příslušného mobilního telefonu připojit k Internetu a např. stahovat e-maily, či prohlížet WWW stránky. Na CD, dodávaném s Palmem m100, najdete aplikaci HandPhone SMS. Tato aplikace umožňuje psát na Palmu SMS zprávy, které pak umí poslat přes mobilní telefon. Pokud vám přijde zpráva na mobilní telefon, můžete ji stáhnout do Palmu a v klidu si ji přečíst na velkém displeji.

Další aplikací dodávanou na CD je AvantGo. Jde o populární aplikaci, která osloví zejména čtenáře WWW stránek. AvantGo umožňuje automatické stažení WWW stránek do Palmu podle předem stanoveného seznamu. Tyto stránky si pak můžete kdykoliv přečíst, aniž byste je museli navštívit vaším prohlížečem na PC.

Výměna dat s PC

V dodávce Palmu m100 najdete místo kolébky synchronizační kabel, na CD-ROMu pak aplikací Palm Desktop s možností výběru jedné z 5 podporovaných lokalizací této desktopové aplikace. Na synchronizačním kabelu je nově umístěno synchronizační tlačítko, po jehož stisknutí dojde k výměně dat mezi Palmem a Palm Desktopem. Pokud máte notebook nebo PC s infračerveným portem, můžete k synchronizaci dat s PC využít i toto komunikační rozhraní. Používáte-li pro organizaci svého času Microsoft Outlook, lze data z Palmu případně synchronizovat i s tímto programem. Tuto možnost nabízí aplikace PocketMirror 2.05, která je uložena na dodávaném CD-ROMu.

Závěrem

Hned v úvodu jsem se zmínil, že Palm m100 má svojí cenou a velikostí paměti nahradit Palm IIIe, rozšířený zejména mezi méně majetnými nebo nenáročnými uživateli. Nevezmu-li v úvahu provedení a velikost paměti, Palm m100 svými novými vlastnosti a konektivitou na MS Outlook svou cenou 6 500 Kč (bez DPH) osloví určitě spoustu uživatelů, kteří očekávají od Palmu zejména to, proč vlastně existuje. Možnost rychlé a jednoduché evidence času, adres, úkolů a poznámek.

§§§§§


Postavte si sí – aktivní prvky pro vaši kancelář

Martin Kybal

c00p0592

Dnes vám chceme představit dva produkty společnosti Cisco rozbočovač 1538 a přepínač 1548, jež jsou základními stavebními kameny pro malé podnikové a pobočkové sítě.

Firma Cisco si stále více získává pozici dodavatele síťových technologií s největším tržním podílem snad ve všech segmentech trhu. Tomuto vývoji napomáhá i extrémní rozvoj Internetu a komunikací, který je pro toto období příznačný. Snad by se již nenašla firma, ani malá s desítkou zaměstnanců, kde by nebyla instalována lokální počítačová síť. A právě segment malých firem, případně poboček větších společností, chce Cisco výše jmenovanými produkty oslovit.

Cisco 1538 Micro Hub

Toto zařízení je určeno pro budování malých sítí. Je možné jej využít k propojení až 8 počítačů, které spolu mohou komunikovat v prostředí Ethernetu, a to jak rychlostí 10, tak 100 Mb/s. Všechny porty rozbočovače jsou vybaveny automatickou detekcí rychlosti, takže o nastavování se uživatel nemusí starat. Po zapojení rozbočovače do sítě a po jeho zapnutí se na předním panelu rozsvítí kontrolky, signalizující stav jednotlivých portů, jejich rychlost a zda jsou přenášena data. Sestavení malé sítě je tedy otázkou několika desítek minut. Vložit do počítačů síťové karty, nainstalovat ovladače, síťové protokoly, spojit počítače pomocí kabelů z kroucené dvoulinky s konektory RJ-45 s rozbočovačem, a síť může běžet. Micro Hub Cisco 1538 je vyráběn také ve variantě M. Ta se od základní verze liší možností sledování provozu a zátěže. Při zvýšení požadavku na počet portů je možné spojit až 4 rozbočovače do jedné sestavy, a získat tak až 32 portů. Rozbočovač je převážně určen pro malé skupiny stanic, protože všechny sdílejí společné pásmo v jedné kolizní doméně. Při velké zátěži sítě a přenášení velkého objemu dat je výhodnější použití přepínače, který dokáže efektivně omezit počet kolizí při komunikaci v síti, a tím zajistit lepší využití komunikačního pásma.

Cisco 1548 Micro Switch

Přepínač je zařízení, které dovede analyzovat přes něj procházející provoz, a tyto informace využít ke zvýšení propustnosti sítě. Z adresy paketů, jež přicházejí na jeho jednotlivé porty, vyhodnotí pro jakou stanici jsou určeny a nasměruje je pouze na port, na němž je tato stanice připojena. Nedochází tím k zahlcování ostatních portů, zvýší se výkon a zrychlí se přenos dat. Omezuje se tak množství kolizí, během nichž se efektivně žádná data nepřenášejí. Přepínač Cisco je stejně jako jeho "kolega" rozbočovač vybaven 8 porty s automatickým rozlišením rychlosti 10 a 100 Mb/s. Je určen pro sítě Ethernet s kabeláží UTP 5, nebo v případě 10Mb Ethernetu pro kabeláž UTP 3 s konektory RJ-45. Uvnitř je přepínač vybaven vyrovnávací pamětí 4 MB. Další paměť pak slouží pro ukládání směrovacích tabulek. Model 1548M si zapamatuje až 4 096 MAC adres síťových karet a model 1548UD pak 2 048 adres. Celková propustnost jednoho portu přepínače je při rychlosti 100 Mb/s 148 800 paketů za vteřinu.

Závěrem

Oba přístroje pracovaly jako součást naší redakční sítě v plném provozu. Instalace, zapojení a provoz byly bez jakýchkoliv potíží a konfliktů. Výkon byl velmi dobrý, a lze je oba doporučit pro zájemce o zapojení či rozšíření menší lokální sítě. A to bez nebezpečí, že v případě zvyšování požadavků na počet portů nebo provoz by se musela zařízení vyměnit.

Rozbočovač Cisco 1538

Micro Hub 10/100

snadná instalace

rozšiřitelnost

Cena: 495 USD

Přepínač Cisco 1548

Micro Switch 10/100

snadná instalace

rozšiřitelnost

Cena: 395 USD bez podpory SNMP

Cena: 1 195 USD s podporou SNMP

K recenzi poskytla firma:

Cisco, V Celnici 10, Praha 1

www.cisco.cz

§§§§§


Nová rodina síovek - od Firmy 3com

Lumír lindovský

c00p0593

V lednu roku 1999 spolu společnosti Microsoft a 3COM uzavřely dohodu o vývoji nových síťových produktů, které by snížily nároky na procesor, přinesly řadu nových funkcí a posunuly obě firmy k výrobě úplně nové generace produktů. Jedním z výrobků této řady je jistě i síťová karta nesoucí označení 3CR990-TX-95 neboli 10/100Mb/s PCI karta s kódováním DES (56bit) a procesorem 3XP. Karta je optimalizována pro operační systém Windows 2000.

Kódování dat a odlehčení procesoru

A jaké vylepšení nám tedy 3COM nabízí? Obě firmy spolu hledaly, co všechno na sebe může síťová karta převzít. Došly k závěru, že největší zátěž na procesor mají na svědomí segmentace TCP a Internet Protocol Security (IPSec). Obě transakce využívají velké množství CPU cyklů, čímž se zpomaluje celkový běh aplikací. Výsledkem snažení je vznik zcela nové rodiny klient server síťových karet, jež na sebe přebírají většinu zátěže procesoru. A o co všechno se nám procesor nové karty postará? Jak jsem již psal, přebírá na sebe procesor NIC zodpovědnost za segmentaci TCP, dále pak za kontrolní součet TCP/IP. Hlavním vylepšením těchto karet pro Windows 2000 však je podpora kódování v reálném čase v systému DES (56bit). Samotný čip umístěný na kartě však zvládá kódování až v 3DES (Tripple DES 3x 56bit = 168bit). Tento čip úplně přebírá kódování pomocí algoritmů IPSec za Windows 2000. Uživatelé tedy mohou používat rychlou a přitom zakódovanou síť bez toho, aby na přenos zakódovaných dat obětovali celý výkon procesoru. IPSec protocol je nová funkce systému Windows 2000, která slouží k zakódování přenášených paketů protokolů TCP/IP v reálném čase. Tento systém se může používat ve Windows 2000 buď na vyžádání ze strany serveru, či stále síťová karta naváže spojení pouze s klientem, který IPSec rovněž používá. Výsledky testů 3COM ukazují, že při použití karty s kódovacím procesorem je zachován průtok dat a zátěž procesoru se sníží až o 33 %. Naproti tomu bez této karty zátěž CPU při použití IPSec technologie samozřejmě prudce vzroste, a navíc se sníží průtok dat pouze na 77 %.

A k čemu je nám vlastně dobré kódování paketů, které prochází pouze intranetem, když stejně máme firewall se všemi možnými tunely a zabezpečeními? FBI prohlásila, že 80 % všech počítačových zločinů nepramení z útoků vně sítě, ale zevnitř. Jen si vzpomeňme na případ, kdy zaměstnanec České Spořitelny odcizil databázi klientů a chtěl ji prodat via Internet. Většina lidí si řekne, že není v podstatě odkud co ukrást, ale součástí téměř každé firmy jsou finanční oddělení či oddělení pro lidské zdroje. Přinejmenším v těchto případech je zabezpečení na místě.

Síťovka v akci

A jaké byly mé subjektivní závěry při pozorování chování této síťovky v akci? Kartu jsem vložil do počítače, na kterém běžně pracuji, a počítač jsem spustil. Po startu Windows 2000 hlásila chyby typu nelze připojit sdílený prostředek ale to je běžné, pokud jim odeberete síťovou kartu. Po přilogování do systému však Windows našla bez problémů "nové zařízení plug&play" a vyžadovala po mě drivery. Vložil jsem tedy do mechaniky médium. Windows prošla všechny adresáře CD a hledala dané soubory prostě instalace proběhla bez nejmenších problémů. Po restartu vše fungovalo jako dříve. Chtěl jsem však ještě prozkoumat CD. Instalátor mi v pořádku zkopíroval na disk mnou požadované utility pro DOS (flash BIOSu, nastavení BOOTP, konfigurace pod DOSem apod.), ale nefungovala instalace softwaru Dynamic Access LAN Agent, neboť instalátor ohlásil, že tento software zatím není podporován a instalace DMI agenta zhavarovala. Na CD jinak samozřejmě nalezneme ovladače pro všechny verze Novellu. Síťová karta má možnost přebírání početních úkonů za procesor vypnout. Tyto funkce "offloads", jak je nazývá 3COM, jsou ve výchozím nastavení samozřejmě zapnuty, ale dají se změnit buď v hardwarovém nastavení síťovky ve Windows, nebo pomocí *.reg souborů, které jsou umístěny v kořenové adresáři CD.

Co se týče dalších funkcí, tak si myslím, že WOL neboli Wake up on LAN je v dané kategorii samozřejmostí, stejně tak jako bootování počítače ze sítě.

Závěrem

Nakonec bych podotknul, že tento typ síťové karty rozhodně patří do serverů. Ale o tom, zda je nutné vyměnit síťové karty i na lokálních stanicích, bych pouvažoval trochu déle. Tento typ upgradu by byl vhodný pouze na počítačích v rozsáhlé firmě, neboť jedna věc je uvažovat: "Nemáme zakódované pakety, každý si je může zachytit a získat tak tajná data". Na druhou stranu je však jen velmi málo lidí, kteří by byli schopni nekódované pakety zachytit, natož pak z nich srozumitelná data vůbec získat.

§§§§§


2x USB SoftModem od firem Well a GVC

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0594

Ke krátkému testu se v našem TestCentru sešly dva nové USB modemy. První z nich nám zapůjčila společnost Joyce ČR, zastupující na našem trhu značku Well, druhý přivezli zástupci Actebisu, s. r. o, kteří nabízejí produkty s označením GVC.

WELL FM-56USB

Testovaný modem je dodáván s propojovacím telefonním kabelem, dvěma CD disky pro připojení k Internetu World Online a k Internetu RazDva, přiložen je ještě jeden kompaktní disk se softwarem 602Pro Office Server Personal, na němž jsou rovněž uloženy ovladače. Česká dokumentace je doplněna také o homologační rozhodnutí. Vlastní modem je šedomodrá krabička s pevně připojeným USB kabelem, který zajišťuje propojení s počítačem i napájení. Jediný konektor RJ 11 pro připojení telefonního kabelu nasvědčuje tomu, že uživatel si musí vybrat mezi připojením modemu nebo telefonu, současné připojení obou přístrojů není možné. Na spodní části zařízení je umístěn pouze štítek s výrobním číslem a označením produktu. Horní část je vybavena pěticí kontrolních diod, které signalizují připojení modemu k počítači, navázání spojení, zavěšení a průchod dat při jejich stahování a odesílání.

Modem je vybaven čipovou sadou SGS Thomson, díky rozhraní USB nabízí maximální průchod dat až 460 Kb/s, podporuje protokoly V.90, V.34+, V.34, V.FC, V.32bis a videokonferenční protokol V.80. Při provozu automaticky detekuje příchozí data, fax nebo hlas. Ovladače jsou připraveny pro OS Windows 98 a 2000. Stejně jako ostatní softmodemy, je i tento produkt určen pro počítače v konfiguraci Pentium 233 MHz nebo vyšší a 32 MB operační paměti.

Po instalaci modemu bylo zařízení detekováno jako modem USB Pegasus a v nastavení správce zařízení přibyla odpovídající záložka. V ovládacím panelu se zároveň objevila ikona Country Select. Před prvním použitím bylo třeba ještě vybrat ze seznamu zemí Českou republiku.

GVC USB aby

Druhý testovaný výrobek je zapouzdřen do plastové stříbřitě šedé krabičky. V přední části horní plochy jsou vyvedeny stejné kontrolní diody, jako u modemu WELL FM-56USB. Zadní strana je osazena kromě USB konektoru, jenž i zde zajišťuje napájení, také dvojicí zásuvek RJ 11. Současné propojení modemu a telefonu je tedy možné. Na pravé straně modemu jsou navíc vyvedeny audiokonektory jack pro připojení sluchátek a mikrofonu. Zařízení je vybaveno čipovou sadou Conextant HCF V90/56K a podporuje protokoly V.90, V.34, V.32bis, V.32, V.22bis a V.22, společně s protokolem V.80. Zákazník nalezne v základním balení kromě vlastního produktu také propojovací USB kabel, telefonní kabel, CD-ROM s připojením k Internetu World OnLine a dvojici CD se softwarem SuperVoice v české i multijazykové verzi. Ovladače jsou uloženy na kompaktu SuperVoice.

Modem se po delším hledání ovladačů na CD podařilo nainstalovat, ovšem v seznamu zemí ve vlastním nastavení zcela chyběla Česká republika. Test tedy probíhal při volbě UK a je možné, že celkové výsledky mohly být tímto faktem ovlivněny. Na vydání nové verze ovladače pro ČR však výrobce modemu stále pracuje a měla by být k dispozici jak na firemních stránkách společnosti GVC, tak u prodejce, tedy společnosti Actebis.

Provozní testy

Oba modemy jsme postupně připojili do JTS prostřednictvím analogové a digitální linky. Průběžně jsme zkoušeli navázat spojení s ISP Video OnLine, WorldOnline a Contactelem. Při testu jsme si bohužel opět ověřili, že softmodemy a winmodemy při provozu na analogové lince nedokáží poskytnou maximální rychlost připojení. Výsledky obou zařízení byly velmi podobné. Navazované spojení nepřekročilo hranici 33 600 b/s, rychlost stahování komprimovaných souborů se pohybovala kolem 1,8 Kb/s. Na digitální lince se podařilo opakovaně navázat spojení rychlostí 42 000-46 000 b/s. Download probíhal průměrnou rychlostí 3,3-3,6 Kb/s.

Z hlediska samotného sestavení spojení byl kvalitnější modem GVC, který bezproblémově navázal kontakt v 90 procentech případů. Modem WELL FM-56USB měl úspěšnost jen 73 procent, ve zbytku se nepodařilo přihlášení dokončit. Naopak po přihlášení modem WELL lépe udržel spojení a během provozu došlo jen ke dvěma ztrátám nosné (u modemu GVC to bylo 5 ztrát ze 60 navázaných spojení). Oba produkty stejnou měrou zatěžují procesor počítače, při testu jsme opakovaně naměřili zátěž mezi 12-18 procenty. V konečném výsledku jsou oba modemy v podstatě srovnatelné. Žádný z nich nemohu doporučit pro on-line hry, neboť ping na místních herních serverech se pohybuje v řádu 350-730 ms. Výrobek WELL je již plně připraven pro provoz na české síti, GVC modem je naopak hardwarově lépe vybaven, ovšem chyběly u něho správné ovladače.

Well FM56-USB

pořizovací cena

dodávaný software

pouze jedna zásuvka RJ 11

horší připojení na analogové lince

Záruka: 1 rok

Cena s DPH: 2 678 Kč

K recenzi zapůjčila firma:

Joyce ČR, Matzenauerova 8, Brno

www.joyce.cz

gvc usb aby

podpora externího mikrofonu a sluchátek

horší připojení na analogové lince

Cena s DPH: 3 220 Kč

Záruka: 1 rok

K recenzi zapůjčila firma:

Actebis Computer,

Na Radosti 399, Praha 5

www.actebis.cz

§§§§§


Internetové zpravodajství – novinky každou minutu

Petra Musílková

c00p0595

Patříte stále mezi věrné příznivce klasických novin a časopisů, nebo je při každé příležitosti "podvádíte s Internetem?" Je pravda, že internetové zpravodajství si zatím asi nemůžete pročítat při cestě vlakem nebo metrem či v čekárně u lékaře, ale na druhou stranu má před tím novinovým spoustu jiných předností.

Na Internetu vám stačí přepsat adresu, abyste v momentě přelistovali z odborného článku třeba na nějakou senzaci v bulvárním plátku, a nemusíte kupovat několik celých výtisků, když vás z každého zajímá jenom pár stránek. Kromě toho, noviny přece vycházejí jen jednou denně, zatímco on-line zpravodajství vám přináší aktuální informace doslova každou minutu. Existuje spousta všeobecných celosvětových zpravodajských portálů, ale najdou se samozřejmě i takové, které jsou zaměřené regionálně. Stejně tak jsou vám k dispozici zpravodajské kanály specializované jen na určité obory. Stačí si jen vybrat z každé oblasti několik zdrojů, jež nejlépe uspokojí váš každodenní hlad po informacích, založit si všechny mezi své oblíbené adresy a máte vždy po ruce svoji soukromou "zpravodajskou službu". A jaké stránky se vyplatí mezi své zdroje zařadit? Můžete se nechat inspirovat následujícím přehledem, který vám přináší alespoň několik z těch nejlepších zpravodajských portálů.

Svět na dlani

Mezi adresy, na nichž najdete snad ještě víc, než na co si vzpomenete, patří rozhodně www.megastories.com, informační zdroj, který skutečně dokáže využít výhod Internetu. Zatímco většina konkurentů kopíruje strukturu tištěného žurnalismu a pouze přebírá materiály přímo ze stránek novin, agentura "Out There News" využívá interaktivní kvizy, mapy s různými ikonkami, audioklipy i propojení na další zprávy a komentáře. Získáte tu skvělé informace o světových událostech, o kterých jste sice někdy slyšeli, ale jejichž pozadí vám nikdo v běžném zpravodajství pořádně nevysvětlí. Situace v Severním Irsku, válka v Čečensku, události v Asii, atd. všechno vám tu zřetelně a důkladně objasní.

Soubor kontaktů na deníky z celého světa naleznete na www.wn.com. World News vám umožní získávat zprávy i z takových titulů, jako jsou Afrika Daily nebo South China Morning Post. Jakmile si vyberete některý z regionů nebo konkrétní zemi, která vás zajímá, můžete procházet nejdůležitější zprávy ze všech tamních novin. Kliknutím na "Czech Republic" proplujete do českých vod Prague Daily, kde už si ve své mateřštině můžete pročíst výběr s našeho denního tisku jako je MF Dnes, Slovo nebo Hospodářské Noviny.

Jedním z nejlépe organizovaných a nejaktuálnějších informačních zdrojů na Internetu je www.centraleurope.com. Ucelený soubor zpravodajských informací ze střední Evropy je celý v angličtině a jeho zdroje jsou jak mezinárodní, tak lokální, včetně ČTK. Aktuální zprávy z každé země zahrnují hlavní události a nechybějí ani kurs měny nebo předpověď počasí.

K vynikajícím zpravodajským agenturám patří CNET, k níž se dostanete přes www.news.com. Tento portál spojuje převratné zprávy s analýzami a zajímavými čtivými příspěvky. Zaměřuje se především na šest oblastí: Internet, e-commerce, poradenství, podnikové výpočetní systémy, komunikace a personální technologie. Doplňující informace a nejrůznější materiály jsou v dosahu pouhého kliknutí myší a po straně jsou uváděny ceny akcií zmiňovaných společností. Různé technické články z jiných zdrojů jsou snadno dostupné a přehledně uspořádané do různých kategorií. Ve všech informacích se budete jistě pohodlně orientovat hlavně díky přehlednému uspořádání, zvýrazněným pasážím a výborně čitelnému písmu.

Mám-li pro vás vybrat nějakou adresu s koncovkou "cz", rozhodně vřele doporučuji www.ceskenoviny.cz, které vás informují o všem, co se děje u nás i v zahraničí. Hned na první pohled budete z bleskových zpráv vědět, co se kde přihodilo, zjistíte, jaké bude počasí, jak se vyvíjejí burzovní indexy, jak si stojí naše měna, co se právě děje v kultuře nebo jak dopadlo sportovní utkání, které jste nestihli sledovat. Pohled číslo dvě pak můžete věnovat čtení spousty článků, reportáží zahraničních zpravodajů nebo si prohlédnout výsledky ankety na aktuální téma.

Internet a sport

"Sportovci všech zemí spojte se!" Na Internetu dnes najdete mnoho serverů věnovaných sportovním aktivitám na milion způsobů. Hledáte zpravodajství o výsledcích utkání nebo závodů? Zajímají vás údaje o zápasech, informace o hráčích nebo statistiky? Připojte se na www.espn.com a můžete si navíc ještě pohrát a uspořádat si vlastní zápasy ve smyšlených sportovních ligách.

Nejsledovanější sportovní událostí letošního roku byla nepochybně olympiáda, takže na stránkách jako www.olympicgames.com bylo pořádně rušno. Uvedená adresa je oficiální stránkou amerického olympijského výboru, na které najdete kompletní zpravodajství a informace o všech sportech doslova od "a" do "z". Jestli rádi tipujete vítěze, udělá vám radost spousta anket a soutěží o ceny.

Skoro každý sport už má dokonce svůj specializovaný portál, kde se dozvíte snad všechno, základními pravidly počínaje a radou, kde koupit ty správné trenýrky konče. Tak například příznivci tenisu jsou při surfování po Internetu jistě pečení vaření na adrese www.tennis.com, protože tam získají zprávy ze všech světových klání a mohou si přečíst také profily svých idolů. Je tu pro ně i průvodce po nákupech tenisových potřeb nebo vyhledávač partnerů, kteří si s nimi zahrají mač.

Díky Internetu můžete také snadno objevit nějaký úplně nový sport, o němž jste zatím nikde neslyšeli. Mě takhle překvapil tzv. zorbing, který chci uvést jako perličku pro zpestření. "Tak tohle je taky nějaký sport?", napadlo mě, když jsem nalistovala www.zorb.com. Zjistila jsem, že jde o dost kuriózní "disciplínu", při které by mě zavřeli do plastové koule a poslali dolů ze svahu. Zprávy o tom, kde a jak se koulení momentálně pořádá, získáte právě na serveru zorb.com.

Internet v roli rosničky...

"Jak bude?" se ptáme každý den a počasí ovlivňuje náš život často ještě víc, než si uvědomujeme. Co uděláte, když máte cestovat na druhý konec světa, a v novinách i v televizi se dozvíte předpověď maximálně pro svou zemi nebo kontinent? Za "a": sbalíte si pro jistotu plavky, sako i beranici, za "b": nikam nepojedete, když nevíte, co vás čeká, za "c": podíváte se na nějaký internetový server věnovaný počasí. Samozřejmě, že "c" je správně!

Zkuste www.weather.com a můžete si najít předpověď snad pro všechna světová města, od New Yorku po Slavkov u Brna. Nevěříte? Teploty se vám sice objeví ve Fahrenheitech, ale přepočet na stupně Celsia máte vždy po ruce. Ohledně počasí u nás doma je ale lepší podívat se na předpověď radši přes Seznam nebo Centrum, kde si rychle a pohodlně přečtete i zprávy o stavu našich silnic a dálnic. Jak je ve světových letoviscích se přes adresu 24.centrum.cz/pocasi dozvíte také, stačí zadat kam se chystáte, a hned je vám jasné, že tu beranici můžete klidně nechat doma.

Světem technologií

Podrobné původní reportáže ze světa technologií o běžných přístrojích i nejnovějších vynálezech si můžete přečíst na adrese www.edtn.com. Za zkratkou EDTN se skrývá název domovské stránky Electronic, Design, Technology and News Network. Všechny shromážděné zprávy jsou obsahově bohaté a velmi dobře dostupné, s vazbami na další specializovaná místa.

Trochu z jiného úhlu než s bezmezným optimismem, typickým pro většinu redaktorů, se na technologický boom snaží dívat v internetovém Salónu, který můžete navštívit i vy na adrese www.salon.com. To je můj další typ pro vás, pokud si rádi počtete v angličtině. Kromě běžného zpravodajství a komentářů zde totiž najdete velmi poutavé články, jež bývají v protikladu k nejrozšířenějšímu pohledu na věc.

Svůj celosvětový portál má samozřejmě i nakladatelství IDG, které na něm shromažďuje informace ze všech svých publikací a domén z oblasti technologií a světa podnikání. Najdete tu i články z celosvětově vydávaného Computerworldu, PC WORLDu, Info Worldu a dalších titulů. Obsahově ucelené informace z deníků ohledně Internetu na www.idg.net pochopitelně nemohou chybět.

Server o českém Internetu

Speciální server věnovaný internetovému dění v Čechách se jmenuje www.lupa.cz a nabízí vám informace o všem, co potřebujete o Internetu vědět. Aktuální přehledy o tom, "kde, jak a za kolik se připojit", články o nových trendech, ke kterým můžete připojit i svůj názor, zpravodajství, různé testy atd. Informace o novinkách si můžete nechat z Lupy zasílat na svůj e-mail.

Ekonomika a finance

V tomto oboru se můžete spolehnout na Financial Times, který všechny své zprávy poskytuje i na Internetu. Stejně jako v novinách se tu dočtete o dění na celém světě, protože nechybí ani reportáže z Afriky, Jižní Ameriky nebo středního Východu. Nalistujte si www.ft.com.

Také většina ostatních ekonomických novin a časopisů vychází v elektronické podobě. Patříte-li ke čtenářům Prague Business Journalu, najdete ho na www.pbj.cz. Tento týdeník poskytuje i na Internetu zprávy a analýzy ze světa ekonomiky, financí a politiky. Stránka navíc obsahuje informace ze sesterských publikací v Praze, Budapešti a Varšavě.

Českou klasikou v tomto oboru jsou samozřejmě Hospodářské Noviny, které už si jejich čtenáři určitě na Internetu našli. Kromě vybraných článků z HN, najdete na www.ihned.cz i nejrůznější dokumenty a on-line poradny. Máte-li zájem o nějaký jiný titul z nakladatelství Economia, jsou vám tu k dispozici odkazy např. na časopis Ekonom nebo Media & Marketing.

Je libo něco o e-commerce?

Pokud se váš zájem obrací právě tímhle směrem, nalistuje si např. www.ecommercetimes.com. Je to velmi podrobný informační zdroj, který přináší články zabývající se posledními novinkami, problémy internetových obchodních domů i nejnovějšími vládními přepisy. Informace pocházejí od renomovaných zdrojů a za každým článkem jsou odkazy na příslušné reportáže.

Růstu business-to-business elektronického obchodování je věnována doména Net Market Makers. Na stránce www.netmarketmakers.com najdete původní reportáže a články o tematice z 30 novin, časopisů a webovských adres. Nabízejí vám tu také bezplatné předplatné dvou týdeníků.

Napíšete-li www.ecommerce.cz, ani nemrknete a automaticky se ocitnete na serveru Můj obchod, který je provozován firmou PVT v rámci českého vyhledávacího systému Atlas. Mezi nejnovější služby Atlasu patří totiž poskytování prostoru pro zřízení vlastního elektronického obchodu na www.mujobchod.atlas.cz. Stačí, když podle instrukcí vyplníte formulář, odešlete jej a potom si nahrajte potřebnou aplikaci. Vyčkáte na zprávu o zřízení obchodu, a můžete to spustit. Podrobný návod, jak svůj obchod zdarma provozovat, vás naučí využívat všech jeho funkcí a výhod.

§§§§§


Na sítě s Ritou - Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0596

Osmé pokračování propojování sítí

Zatímco v minulé části jsme hovořili obecně o směrování jako prostředku pro propojování sítí a pro budování složitých intersítí (principy směrování, úkoly směrovačů, statické versus dynamické směrování, algoritmy směrovacích protokolů), v tomto dílu se podíváme na konkrétní směrovací protokoly pro IP. Mezi vnitřní směrovací protokoly pracující uvnitř autonomního systému patří otevřené protokoly RIP a OSPF, zatímco vnější směrovací protokoly, určené pro komunikaci mezi autonomními systémy, reprezentuje BGP. Vzhledem ke komplexnosti dnešních intersítí bude dobré si následně shrnout zásadní rozdíly mezi směrovači a přepínači pro lepší porozumění jejich uplatnění při propojování sítí.

Výhody a nevýhody vnitřního směrovacího protokolu RIP (verze 1 i 2) pro sítě IP

Výhody

otevřený směrovací protokol (nezávislý na výrobci)

jednoduchá implementace

velké rozšíření

Nevýhody

nekvalitní metrika

pomalá konvergence

omezená délka cesty na 15 skoků

nelze rozložit zátěž do paralelních cest

Vnitřní a vnější směrovací protokoly IP

Některé protokolové architektury (např. TCP/IP) mají zabudovanou hierarchii sítě. Nerozeznávají pouze jednotlivé uzly a síťové segmenty, ale i jejich seskupení. Nejvyšší stupeň hierarchie je doména nebo autonomní systém, označující skupinu směrovačů a odpovídajících sítí a segmentů, které spadají pod stejnou správu (většinou jednoho podniku či organizace). Autonomní systém je termín používaný v TCP/IP a je označen přirozeným číslem (o maximální hodnotě 216). Čísla přidělují a spravují stejné organizace, které kontinentálně přidělují síťové adresy IP.

Směrovací protokoly se pro architektury, jež používají dělení intersítě do autonomních systémů nebo domén, dělí na tzv. vnější a vnitřní. Vnitřní směrovací protokoly zajišťují směrování uvnitř autonomního systému nebo administrativní domény, zatímco vnější protokoly zabezpečují přenos směrovacích informací mezi těmito systémy, a tak možnost směrování mezi různými interními směrovacími protokoly.

Vnitřní směrovací protokoly pro IP

Směrovacích protokolů vyvinutých v historii propojování sítí je celá řada a práce na jejich zlepšování a vyvíjení nových zdaleka nekončí. Není namístě debata o tom, který z protokolů je nejlepší, protože každý z nich odpovídá jiné topologii intersítě a požadavkům správce sítí. V následující části se podíváme na směrovací protokoly používané pro směrování paketů IP, které vznikly jako otevřené protokoly v rámci komunity Internetu (IETF).

Routing Information Protocol

Routing Information Protocol (RIP) byl jedním z vůbec prvních úspěšných směrovacích protokolů (vyvinut firmou Xerox v r. 1981). První verze protokolu RIP pro IP (RFC 1058) je dnes zastaralá, přechází se na normalizovanou verzi 2 (RFC 2453).

Metrika, kterou používá protokol RIP, je počet směrovačů na cestě k cíli. Nejnižší metrika je pro přímo připojené sítě ke směrovači, nejdelší cesta je 15 skoků (směrovačů), vyšší metrika (16) označuje neplatnou cestu (nedostupnou síť). RIP vysílá aktuální směrovací informace na všeobecnou adresu v periodě 30 s.

Nová verze protokolu RIP 2 je plně založena na charakteristikách protokolu RIP verze 1, které obohacuje o:

- podporu podsíťových masek umožňuje využít RIP i v prostředí s podsíťovými maskami proměnné délky (VLSM) nebo se směrováním na bázi adresových prefixů (CIDR),

- možnost vysílat směrovací tabulky nikoli na všeobecnou, ale na skupinovou adresu,

- autentizaci směrovacích informací,

- spolupráci s jinými vnitřními směrovacími protokoly (pomocí odkazu na následující skok) i vnějšími protokoly (prostřednictvím označení cest mimo autonomní systém).

RIP lze výhodně použít jako vnitřní směrovací protokol v sítích, které jsou homogenní a mají maximálně střední velikost, neboť jeho jednoduchost i z hlediska konfigurace tam vyváží pomalou konvergenci a nepříliš vhodnou metriku.

Open Shortest Path First

Protokol Open Shortest Path First (OSPF verze 2, RFC 2328) je v rodině de facto normalizovaných vnitřních směrovacích protokolů pro IP opačným pólem než RIP. Používá algoritmus stavu spojů, který umožňuje rychlou konvergenci sítě reagující na jakékoli topologické změny, jako např. poruchu spoje, a nevede ke směrovacím smyčkám. Aktuální informace pro směrování se zasílají okamžitě po jakékoli detekci změny v topologii sítě, nebo minimálně (periodicky) každých 30 min. Každý směrovač má stejný pohled na topologii sítě (topologická databáze). Směrovací informace jsou zasílány v paketech o stavu spojů (LSP, Link State Packet), v nichž se popisuje stav rozhraní směrovače a jeho sousedů, tj. stav připojených sítí. Souhrn všech LSP tvoří topologickou databázi protokolu.

OSPF využívá hierarchické směrování, kdy sítě a směrovače se v jednom autonomním systému dělí do tzv. oblastí (area), které konfiguruje správce sítě (intersíť může být rozdělena do jedné nebo více oblastí, viz obrázek Oblasti OSPF a jejich návrh). Znalost topologie dané oblasti zůstává skrytá ostatním oblastem, a tak umožňuje provádět změny topologie v každé oblasti nezávisle na ostatních. Právě jedna oblast tvoří tzv. OSPF páteř (backbone), k níž musí být (logicky) připojeny všechny ostatní oblasti. Každá oblast používá individuální kopii algoritmu pro výpočet nejkratších cest, a proto má svou topologickou databázi, která je u všech směrovačů v oblasti totožná. Hraniční směrovače oblastí mají tolik databází, kolik oblastí propojují. Hierarchická struktura intersítě z hlediska OSPF znamená, že směrování probíhá ve dvou stupních: uvnitř oblasti a mezi oblastmi.

Směrování pomocí OSPF je založeno na jediné bezrozměrové metrice, obecně označované cena (nejlepší cesta je ta s nejnižší souhrnnou cenou). Cena spojů ve složené cestě odpovídá propustnosti spojů, nákladů na spoje apod. podle potřeb správce intersítě. OSPF rychle reaguje na topologické změny sítě a vypočítává nejkratší cesty do všech dostupných existujících sítí na bázi Dijkstrova algoritmu.

Vnější směrovací protokoly

Pro sítě TCP/IP se vyvinuly dva vnější směrovací protokoly: EGP a BGP, z nichž pouze BGP došel širokého praktického uplatnění a má naději na rozvoj i v budoucnu, neboť je v podstatě jediným vnějším směrovacím protokolem používaným v současném Internetu.

Border Gateway Protocol (BGP) se dnes používá ve verzi 4. Na rozdíl od vnitřních směrovacích protokolů založených na distančně vektorovém algoritmu, které používají jednotnou metriku, může mít u BGP každý AS jiný soubor kritérií pro výběr optimální cesty. Mezi kritéria určující kvalitu (váhu) cesty patří počet AS na cestě k cílové síti, přítomnost nebo nepřítomnost určitých AS na cestě (např. kvůli parametrům provozu jako rychlost, velikost AS), původ cesty (cesta plně zjištěná pomocí BGP má obecně přednost před cestou zjištěnou jinak), nebo stabilita spojů. Tato kritéria mají přesně specifikované pořadí, v němž se mohou vyskytnout a podle nějž se výběr cesty nakonec řídí.

Redistribuce směrovacích informací

V případě použití několika směrovacích protokolů nebo dokonce obou typů směrování, statického a dynamického vedle sebe v jedné intersíti (např. IP), s největší pravděpodobností bude potřeba zajistit komunikaci mezi těmito protokoly či typy směrování. V opačném případě by vznikly zcela samostatné síťové zóny, které by vzájemně o své existenci ani nevěděly. Redistribuce směrovacích informací je proces předávání směrovacích informací ve srozumitelné podobě z jednoho protokolu druhému protokolu, případně začleňování informací o statických cestách do protokolu směrovacího. Ve většině případů se o redistribuci musí postarat správce sítě manuální konfigurací, který musí:

- rozhodnout, zda si budou protokoly vzájemně předávat informace,

- rozhodnout, které informace se budou předávat (zda všechny, nebo pouze filtrované informace),

- sjednotit metriku předávaných informací s metrikou cílového protokolu,

- zabezpečit vyhovění limitům cílového protokolu.

Směrovače a omezení režijního provozu přes rozlehlé sítě

Dynamické směrování pomocí směrovacích protokolů nemusí být nejvhodnějším řešením v případě využití rozlehlé přenosové sítě (např. ISDN, Frame Relay) pro komunikaci mezi sítěmi lokálními (pobočkami podniku apod.). Směrovací informace jsou klíčové pro provoz v propojených sítích, nicméně v některých případech objem a častost přenášení těchto režijních informací může mít negativní dopad. Týká se to zejména těch rozlehlých sítí, u nichž se platí za navázání komunikace, délku připojení a/nebo objem přenášených dat. U směrování je sice možné minimalizovat objem a častost výměny směrovacích informací správnou volbou směrovacího mechanismu nebo využití rozšiřujících mechanismů směrovacího protokolu (např. pro RIP v RFC 1582), ale mnohdy je výhodnější použít statické směrování, které žádný režijní provoz negeneruje. Přístupové směrovače k rozlehlé síti také umožňují prodloužit interval povinné výměny periodických informací vyžadované pro práci spojových protokolů, a snížit tak objem další kategorie režijních dat.

V případě komunikace mezi servery a klienty prostřednictvím sítě lze využít směrovač, aby "falšoval" pravidelné informace, které si uzly sítě potřebují vyměňovat. Především se směrovač postará o filtraci těchto zpráv přicházejících z jeho lokální sítě, a propustí je do sítě WAN jen za relativně dlouhou dobu. Pokud vyslané zprávy vyžadují odezvu, zfalšuje ji a vyšle ji lokálně. Tyto metody se mohou výrazně odrazit především v případě ISDN, kdy se minimalizuje aktivace spojení a jejich využití téměř výhradně pro uživatelská data.

Směrovací přepínače neboli přepínání na vyšších vrstvách

Tabulka Porovnání směrovačů a přepínačů ukázala všechny rozdíly mezi směrováním na síťové vrstvě a přepínáním na vrstvě spojové síťové architektury. Zdálo by se, že tyto dvě metody propojování lze obtížně kombinovat v jednom zařízení, nicméně nutnost zrychlení zpracování rámců/paketů při průchodu propojovacím zařízením vedla k různým vylepšením jak přepínačů, tak směrovačů. Přepínače pracují s využitím rozhodování o rámcích ve svém hardwaru, proto jsou dostatečně rychlé, ale jejich omezení na informace spojové vrstvy způsobuje omezenou možnost filtrace, frontových mechanismů, nedostatečné omezení posílání rámců na všeobecnou adresu a minimální logickou segmentaci sítě. Směrovače všechny tyto schopnosti mají, neboť pracují se znalostmi síťové vrstvy, ale jejich práce je již řešena softwarově, proto jsou při zpracování o něco pomalejší.

Od tradiční topologie podnikové sítě s centrálním směrovačem a připojenými pracovními skupinami prostřednictvím rozbočovačů (naznačené na obrázku Tradiční síť s rozbočovači a centrálním směrovačem), se postupně přešlo k topologii umožňující rychlejší přístup k serverům a stejnou komunikaci mezi pracovními skupinami (lokálními sítěmi) prostřednictvím centrálního směrovače (Obrázek: Přepínaná síť s centrálním směrovačem). Právě jádro sítě (v páteřní oblasti) může být náchylné na přetížení v důsledku zvyšujících se nároků na komunikaci mezi dílčími lokálními sítěmi, proto již nemusí centrální směrovač stačit náporu paketů.

Proto vzniká nová kategorie propojovacích zařízení, která se označují různě: směrovací přepínače, vícevrstvé přepínače, přepínače na třetí vrstvě, či směrovače založené na hardwaru. Všechna zařízení v sobě do určité míry integrují funkce směrovače (nalezení optimální cesty sítí) s maximální rychlostí přepínání paketů. Snaha o zrychlení průchodnosti paketů směrovači není samoúčelná. Souvisí s tím, že v dnešní době se již velká část provozu zdaleka neomezuje na dílčí segment, neprobíhá lokálně a není možné ji blokovat právě směrovačem. Naopak v rámci podniku se větší část komunikace odehrává mezi koncovými stanicemi a centrálními servery (servery WWW, souborovými a poštovními servery), a značná část se týká komunikace s vnějším světem prostřednictvím připojení k Internetu. Již se zcela obrátil poměr 80 % lokálního provozu vůči 20 % komunikace s vnějším světem, protože větší objem dat se vyměňuje spíše s externím světem prostřednictvím Internetu než v rámci podnikové sítě. Směrovače se rychle stávají úzkým místem podnikové sítě, jestliže stoupá objem provozu, který mají zpracovávat.

Jediným řešením se zdá provést rozhodování o směrování provozu pouze jednou (s prvním paketem) a zbývající pakety již přepínat podle stejného klíče a nezatěžovat jejich zpracováním směrovač. To znamená řešení oddělující dvě základní činnosti, které provádí směrovač, tj. nalezení optimální cesty sítí a posílání paketů. Hledání cesty v síti se nadále provádí v softwaru podobně jako budování a aktualizace směrovacích tabulek, filtrace paketů a identifikace toku paketů. Směrovací přepínače dnes podporují především směrování a přepínání IP datagramů, proto musí "rozumět" směrovacím protokolům jako RIP a spolupracovat s čistými směrovači podporujícími stejné protokoly. Měly by však také spolupracovat s protokoly na podporu směrování pro celé skupiny uživatelů (např. PIM, Protocol Independent Multicast, nebo MOSPF, Multicast Open Shortest Path First) a protokolem na podporu třídy služeb v síti (RSVP, Resource reSerVation Protocol). Vzhledem k propustnosti (rychlosti vnitřního zpracování) se tyto směrovače uplatňují především v prostředí lokálních sítí. Z hlediska konfigurace jsou tato zařízení podobně složitá jako klasické směrovače (o stupeň více, než vyžadují přepínače).

Příchod směrovacích přepínačů neznamená v žádném případě nutnou náhradu všech přepínačů lokálních sítí a směrovačů, ty budou mít v (inter)sítích i nadále své místo. Výkonná zařízení kombinující schopnosti směrování a rychlého přepínání paketů jsou určena do centrální části podnikové sítě, do její páteře propojující rychlé lokální sítě. Tam, kde je rychlost přenosu dat spíše omezena aplikacemi na koncových zařízeních a serverech, ani nejvýkonnější propojovací zařízení nemůže zvýšení propustnosti sítě pomoci (a to ani nemusí být třeba), a bylo by proto zbytečné.

Směrovací politika

Na závěr se podívejme, jakou roli ve směrování jak v lokálním (podniková síť), tak v globálním měřítku (poskytovatelé přístupu k Internetu) může hrát politika. Směrování založené na politice se liší od ostatních typů směrování tím, že není založeno na chování provozu v síti (zatížení spojů, síťových segmentů nebo síťových zařízení), i když nepřímo může z těchto charakteristik vycházet. Lze nastavit různou politiku pro směrování tak, aby se zajistila bezpečnost, preference síťových zařízení (např. serverů), aby se vyhovělo chování uživatelů nebo interní politice firemní sítě. Směrování na základě politiky se může definovat nejen na síťové vrstvě, ale zejména s ohledem na uživatelské aplikace na vrstvě aplikační. Směrování v blízkosti klienta se může zaměřovat na zvýšení bezpečnosti uživatele nebo na řízení chování před vlastním předáním požadavku do sítě.

Pro příklad se můžeme podívat na politiky směrování pro WWW, World Wide Web, tj. typicky aplikačně orientované směrování, vyžadující komplexnější zkoumání paketů procházejících směrovačem, založené na:

bezpečnosti:

- řízená identifikace jména klienta, jména domény nebo IP adresy (někteří klienti mohou výběrově chtít skrýt identifikátory),

- selektivní distribuce autentizačních certifikátů (někteří klienti mohou chtít tyto certifikáty výběrově posílat podle místa na Webu),

- selektivní řízení příchozích cookies na uživatelův prohlížeč (někteří klienti mohou odmítat všechny v závislosti na webové stránce),

- selektivní řízení podprogramů (applets) na uživatelův prohlížeč (někteří klienti mohou odmítat všechny v závislosti na webové stránce),

- kontrola přítomnosti virů a předzpracování aplikací doručených prostřednictvím Webu,

- řízený přístup k obsahu, stránkám nebo serverům v závislosti na uživateli, jeho koncovém zařízení nebo identitě jeho sítě (servery mohou odmítnout některé klienty nebo domény),

- řízený přístup klientů ke stránkám, založený na bezpečnostní identitě serveru (pokud servery nemají platné bezpečnostní certifikáty),

uživatelském chování:

- řízený přístup k obsahu, stránkám nebo serverům, v závislosti na době přístupu nebo opakovanosti,

- řízený přístup k obsahu, stránkám nebo serverům, založený na správci předpokládané zátěži na serverech (např. při vydání nového webového časopisu),

- řízený přístup klientů ke stránkám na základě jejich obsahu (např. omezení přístupu klientů na pornografické stránky),

referencích serverů:

- řízený přístup k obsahu, stránkám nebo serverům v závislosti na typu aplikace,

- řízený přístup k obsahu, stránkám nebo serverům v závislosti na typu prohlížeče klienta,

- řízený přístup k obsahu, stránkám nebo serverům v závislosti na formátu obsahu (DHTML, XML),

- směrování v souvislosti s integrací v závislosti na jiných službách, jako jsou databáze, elektronická pošta nebo distribuované objekty.

Náš seriál o moderních síťových technologiích a propojování sítí v posledním letošním čísle PC WORLDu zakončíme pohledem na žhavé novinky v oblasti sítí, a to z hlediska přenosových rychlostí, kombinace různých typů provozu (data, hlas, obraz) a výkonných propojovacích zařízení. Zastavíme se u variant řešení požadavků na různé kvality služeb (MPLS, RSVP, DiffServ) a záležitostí budování virtuálních sítí.

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialista na propojování komunikačních sítí, (rita@ieee.org).

Výhody a nevýhody vnitřního směrovacího protokolu OSPF pro sítě s IP

Výhody

otevřený protokol nezávislý na výrobci

rychlá konvergence

vysílání směrovacích informací na skupinovou adresu

podpora paralelních cest se stejnou kvalitou

podpora směrování na základě typu služby

podpora VLSM a CIDR

autentizace směrovacích informací

Nevýhody

složitý návrh sítě pro podporu OSPF

kvalita směrování v závislosti na použité adresaci

Výhody a nevýhody využití směrovačů v intersítích

Výhody

- segmentace sítí s cílem zamezení průchodu chybných paketů, paketů na všeobecnou adresu nebo na neznámou cílovou adresu

- zvýšení bezpečnosti i průchodnosti v intersíti prostřednictvím inteligentní filtrace uživatelských paketů na základě síťových adres a typů protokolů (síťových, transportních i aplikačních) a na základě filtrace směrovacích informací

- zvýšení průchodnosti intersítě prostřednictvím inteligence pro podporu frontových mechanismů (místo jedné vstupní a jedné výstupní fronty na každém portu směrovače lze konfigurovat několik front podle priority paketů příslušných jednotlivým protokolům)

- možnost používat spoje pouze v případě skutečné potřeby (bandwidth on demand), využívat záložního vytáčeného spojení (dial on demand)

- podpora rozkládání zátěže do paralelních cest

- možná náhrada páteřní sítě výkonným směrovačem se "sdruženou" vnitřní páteřní sběrnicí (collapsed backbone)

- podle typu výrobce určitá míra podpory automatické konfigurace směrovače, konfigurace na dálku prostřednictvím serveru

Nevýhody

- cena

- nároky na konfiguraci

- nároky na správu a management v intersíti

Seznam použitých zkratek

AS - Autonomous System

BGP - Border Gateway Protocol

CIDR - Classless InterDomain Routing

EGP - Exterior Gateway Protocol

IETF - Internet Engineering Task Force

MOSPF - Multicast Open Shortest Path First

OSPF - Open Shortest Path First PIMProtocol Independent Multicast

RFC - Request For Comments

RIP - Routing Information Protocol

RSVP - Resource reSerVation Protocol

VLSM - Variable Length Subnet Mask

§§§§§


Hardware


DVD pro váš domov - Nintaus dvd-n9901

Jaroslav Zapletal

c00p0556

Dosavadní svět DVD stagnoval kvůli protivenstvím, jež vážný zájemce o tuto oblast musel překonat. Z dnešní recenze vyplyne přece jen mnohem pozitivnější pohled na věci nadcházející. Na rozdíl od typické domácí elektroniky, založené na proprietárních standardech výrobce, je tento produkt postaven na vnitřnostech, které známe z našich PC.

V PC WORLDu se s recenzemi domácí elektroniky běžně nesetkáte. Jestliže dnes činím výjimku, mám k tomu důvody. Rád bych vám představil DVD přehrávač NINTAUS DVD-N9901, který má s PC světem společného víc (přesněji více komponent), než by se na první pohled mohlo zdát.

Přes vzhled "hi-fi komponenty" s příslušnými tlačítky a dálkovým ovládáním je totiž Nintaus "téměř PC" s mechanikou IDE DVD-ROM a boardem osázeným čipy (srdcem je procesor Zoran Vadis III), které můžeme nalézt na zvukových a grafických kartách. Tato konstrukční filosofie možná umožnila stlačit cenu přístroje pod kvalitní videopřehrávače, ale především stvořila multimediální centrum, ochotné přehrávat prakticky cokoliv.

DVD, DVD-R, VCD, SVCD

Nintaus pochopitelně umí zejména přehrávat DVD disky. Ale jak je umí přehrávat! Především ignoruje regionální kontrolu, takže si mohu mimo těch cca 400 disků z našich videopůjčoven a prodejen svobodně přehrávat filmy, které jsem legálně zakoupil v jiných neevropských regionech (takřka 10 000 titulů). Další takovou zbytečností, kterou u přístroje nenajdeme, je ochrana proti kopírování Macrovision. Ta stejně většinou jen degraduje obraz, a i pirát laik ji snadno potlačí krabičkou za pár stovek. Nahrávání na videokazetu je tedy bezproblémové, i když výsledek se už z principu disku ani zdaleka nevyrovná.

Kvalita samotného obrazu je velmi slušná, díky schopnostem Zoranu i možnosti výstupu v S-video i RGB formátu. Rozhodně přesahuje možnosti softwarového i hardwarového přehrávání na vašem PC, a minimálně se vyrovná DVD přehrávačům střední třídy od těch nejzvučnějších jmen. A to platí i o speciálních funkcích, jako je zvětšování části obrazu či zpomalené a zrychlené přehrávání.

S obávaným zaškubáním obrazu jsem se setkal jen několikrát během filmu "Simon Sez," což mohlo být způsobeno filmem, škrábanci nebo špatným nastavením formátu TV (NTSC/PAL/PAL60/PAL60R). Bohužel ani s ohledem na recenzi jsem tento film nebyl ochoten sledovat podruhé...

Ani zvukově Nintaus nezaostává. Pokud vlastníte receiver s 5.1 vstupem, můžete využít vestavěný Dolby Digital dekodér. Já bych ovšem doporučil koaxiální či optický digitální výstup podporující i DTS. Má sousedka bude na mé testování ještě dlouho vzpomínat se slzami v očích, pokud je to pro vás dostačující doporučení.

Podporováno je i přehrávání MPEG-1 filmů na VCD či SVCD, nicméně tyhle standardy jsou dnes mrtvé. Chybí mi a to velmi formát DiVX/MPEG-4, ovšem odpovídající algoritmy jsou dnes v alfa-verzích a hardwarová podpora nejbližší rok zřejmě nehrozí.

CD, HDCD, CD-R, CD-RW

Opravdu mne ale okouzlila oblast přehrávání CD. Podpora pro CD-R a CD-RW je zde samozřejmá. Zlatým hřebem je MP3. Soubory totiž nemusí být v jediném "rootovém" adresáři, takže můžete dodržovat přirozené roztřídění podle alb. Pohříchu chybí zobrazování názvů skladeb, ať už na displeji či OSD, takže vyhledávat můžete pouze podle pořadových čísel. Kvalita zvuku je přitom dobrá, pro MP3 určitě převyšuje možnosti PC se SB Live 1024. Vrcholem testování byl ale náhodný objev, že jedno z mých CD je ve skutečnosti HDCD (20bitový záznam). Čistota zvuku, především hloubek, mne prostě zaskočila. Bohužel jsem nemohl vyzkoušet DVD formát 24 bit/96 kHz, který je podle LED také podporován, ale v návodu, stejně jako mnoho dalších překvapivých funkcí, není zmíněn.

Roztomilé také je, že většinu funkcí z DVD můžete aplikovat i na CD, např. zrychlené a zpomalené přehrávání CD i MP3 (oběma směry, v několika rychlostech). Je pravděpodobné, že jsem řadu kombinací funkcí ani nestačil objevit. (A-B přehrávání a Zoom mne na zvuku nenapadlo vyzkoušet.)

Závěr

Nintaus je precizně zhotovený výrobek se standardní zárukou a českým návodem, který i přes svůj exotický čínský původ (www.nintaus.com) neudělá estetickou/zvukovou/obrazovou ostudu žádné hi-fi věži či domácímu kinu.

V současné době nevím o žádném jiném dostupném DVD přehrávači, jenž by byl funkčně adekvátně vybavený nebo alespoň obrazově výrazně lepší.

NINTAUS DVD-N9901

region free

bez kódování MacroVision

podpora CD-RW MP3

nezobrazuje názvy MP3

v něčem nepřehledná konfigurace

K recenzi poskytla firma: INS 2000, Budějovická 13/1123, Praha 4 Krč

www.ins2000.cz

Cena: 15 000 Kč (včetně DPH)

§§§§§


Nové procesory – co potřebujete vědět o nových procesorech

MICHAEL SCHMELZLE

c00p0577

20 druhů procesorů, okolo 100 variant taktování, tři tucty čipsetů pro devět typů patic a šest druhů operačních pamětí kdo se v tom má vyznat? My vám pomůžeme vybrat z tohoto množství nabídek optimální kombinaci pro vaše využití. K tomu vám navíc dáme pár tipů, jak při nákupu procesoru ušetřit.

Procesorem Duron nepřekvapila firma AMD jen Intel (srovnávací test najdete na straně 138). Jaké eso vytáhne z rukávu Goliáš mezi výrobci procesorů, prozradí náš Vývojový plán procesorů na této straně, v němž se dočtete, čím chtějí výrobci procesorů navzájem překvapit konkurenci.

CPU za babku. Ať již chcete vaše PC vybavit novým procesorem v nejbližších měsících, nebo až příští rok, mohou vás zaujmout naše informace o budoucím poklesu cen (body 1 a 2).

Ideální duo: Aby rychlý procesor ve vašem PC mohl plně využít svůj výkon, potřebuje adekvátní prostředí, tedy rychlý čipset. Poradíme vám, pro který čipset se máte rozhodnout v případě AMD (bod 3), respektive u Intelu (bod 4), a řekneme vám, od kterých je lépe dát ruce pryč (bod 5).

Neopomenout operační paměť! I RAM čeká v roce 2000 další nárůst výkonnosti. Dáme vám typy, u kterých aktuálních procesorů můžete bez obav použít SD-RAM, a u kterých se lépe hodí nové rychlé typy (bod 6). Krom toho se dozvíte, jestli se Rambus nebo nová DDR-SD-RAM prosadí (body 7 a 8).

Athlon: pozor na nebezpečí záměny! Pokud si chcete koupit PC s Athlonem, měli byste si procesor důkladně prohlédnout. Existuje zde nebezpečí záměny mezi klasickou variantou a značně rychlejším nástupcem, zvaným Thunderbird. My vám ukážeme, na co musíte dávat pozor (bod 9).

Pentium 4: pozor slepá ulička! Od října má být k mání Pentium 4. Podle tajných informací chce Intel tomuto procesoru dopřát jen krátký život. PC WORLD přináší detaily o skandálu a představuje následníka (bod 10).

Jeden truchlí, druhý se raduje. Největší průšvihy historie procesorů obsahuje rámeček "Výrobci procesorů: nezdary, smůla & nehody". Hodně zábavy při čtení.

1. CENY

Neplaťte ani o korunu víc: Takto půjdou ceny dolů do konce roku 2000

Stále vyšší rychlost za stále méně peněz: Strmý pokles cen procesorů pokračuje. Po zlevnění na počátku září chce jít Intel s cenami dolů ještě na konci října a začátkem prosince. Pentium III 800 stálo na začátku prázdnin okolo 15 000 Kč (bez DPH), a už v září bylo k mání za 11-12 000 Kč (bez DPH). V říjnu by mělo být vzhledem k uvedení Pentia 4 na trh k dostání ještě o nějakých 25-30 procent levněji. Pokud půjde vše podle plánu, v prosinci by měla jeho cena klesnout ještě nejméně o dalších 20 procent. Výsledek: víc jak 50procentní pokles ceny za čtyři měsíce. Podle vnitřních informací by mělo AMD snížit ceny procesorů také koncem října. Athlon 800, nyní asi za 8 500 korun, by měl ke konci roku stát asi 6 000 korun.

2. CENY

2001: Důležité termíny pro lovce slev

Chcete nové PC až příští rok? I v tom vám pomůže náš Vývojový plán procesorů. Kdo například nechce vynaložit za celou sestavu víc než 20 000 Kč, měl by být začátkem roku 2001 spokojen. Tehdy by se měly objevit počítače osazené levnějšími procesory od Intelu a Matthew od VIA, které mají integrovaný čipset, grafiku a zvuk. Také ceny PC s Pentiem 4 by měly značně klesnout, až Intel představí v 2. čtvrtletí roku 2001 Willamette II. PC s Pentiem III nebo Thunderbirdem budou téměř za babku (s rezervou), jakmile bude v 3. kvartálu Tualatin od Intelu definovat střední třídu pro PC. Celkově vychází celé odvětví z toho, že i v roce 2001 budou ceny klesat mezi 15 a 25 % za čtvrtletí.

3. Čipset

Optimální partneři pro Athlon, Duron & Thuderbird od AMD

Ptáte se, jaká základní deska s jakým čipsetem se optimálně hodí pro váš (nový) procesor AMD? U Athlonu se Slotem-A nemáte moc velký výběr: i v budoucnosti budou jen dva čipsety 750 od AMD a KX133 od VIA. My bychom vám radili KX133, který sice teoreticky možné rychlosti procesoru také nedosáhne, ale je stále lepší než 750. Jiná je situace u procesorů Duron a Thunderbird s paticí Socket A, pro něž je ohlášeno šest nových čipsetů. Již k dostání jsou: KT133 a KM133 od VIA, jež oba vycházejí z KX133. První testy vám trochu osvětlí výkonnost KX133. Bleskurychlé zrovna nejsou, ale pro PC s Duronem budou celkem rozumnými společníky. Srovnatelný výkon by měl nabízet 730S od SIS. Rovnocenný doprovod pro Thunderbirdy s paticí Socket A bude k mání až v září tohoto roku v podobě čipsetů M1647 od ALI, 760 od AMD a KX266 od VIA. Všechny tři podporují 266MHz systémové taktování. Výsledek: pokud si opravdu chcete pořídit výkonný počítač s Thunderbirdem, ještě chvilinku počkejte.

4.Čipset

Procesor s Intelem: Jen tři čipsety připadají v úvahu

Ptáte se, jaká základní deska s jakým čipsetem se optimálně hodí pro váš procesor Intel? Pro Pentium III se hodí čipsety od Intelu: 815, potažmo 815E. Nejenže dosahují nejnovější technologické úrovně (AGP 4x, Ultra-DMA/66, resp. Ultra-DMA/100), navíc se výkonem vyrovnají svým kolegům 820a 840 - a to, prosím, pracují s pamětí typu SD-RAM. Osvědčenou alternativou je Apollo Pro 133A od VIA - jak pro Pentium III, tak pro Celeron (Pozor: Nenechte si vnutit zastaralého předchůdce Pro 133!). Výhoda: Základní desky s tímto čipsetem jsou asi o polovinu levnější než modely s 815. S AGP 4x, Ultra-DMA/66 a 133MHz systémovým taktováním je Apollo Pro 133A nejen technicky na výši, nýbrž je i rychlé. Dávejte však pozor na to, aby southbridge na základní desce čtvercový, cca 2 x 2 centimetry velký čip blízko PCI-Slotu nesl označení VT82C86A. Tato verze nabízí lepší kontrolní funkce (třeba teploty procesoru nebo napětí v jádru), než jeho předchůdce VT82C596B. Mimo to podporuje čtyři místo dvou USB-portů.

Omezená nabídka pro Pentium III spočívá v osvědčeném čipsetu od Intelu hlavně tehdy, pokud ho můžete používat v 133MHz taktovací frekvenci. K tomu se musí nastavit řadič PCI na 1 : 4, jinak by karty PCI byly taktovány na 44,3 MHz, což by nevydržely. Navíc by se měla vaše grafická karta umět vypořádat s přetaktovanou sběrnicí AGP (88,9 místo 66 MHz), protože čipset BX připouští pouze poměr 2 : 3. S takovou rychlostí však dnes udrží krok jen málo grafických karet, jmenujme například Voodoo 3 3000 a 3500 od 3Dfx, Rage Fury Maxx od ATI, Annihilator (Pro), stejně jako 3D Blaster TNT 2 Ultra od Creative Labs.

5. Čipset

Intel: Čipsety, od kterých je lepší dát ruce pryč

Pro aktuální procesory od Intelu existuje v současné době asi tucet čipsetů. Od těch následujících bychom vás chtěli odradit, pokud se svým PC chcete dělat víc, než jen psát dopisy:

ALI: sám nejmodernější čipset od ALI, Aladin Pro IV, pokulhává za konkurencí technicky, a tím pádem i v rychlosti.

Intel: doporučeníhodný není 810 ani 810E. Tyto čipsety totiž obsahují nepříliš výkonnou grafickou jednotku, která se nedá nahradit řešením AGP, ale pouze řešením PCI. Navíc spotřebuje logika grafiky až 11 MB operační paměti. V současné době také nejsou žádným hitem čipsety 820, 820E a 840, a to především proto, že podporují jen hříšně drahou paměť Rambus, u které sice odpovídá rychlost, ale poměr výkon-cena je zoufalý.

SIS: i aktuální čipset 630 se pohybuje na úrovni Intelu 810E ne, díky.

VIA: od Apolla Pro 133 vás můžeme jen odradit, protože podporuje pouze AGP 2x. Totéž platí i pro Apollo PM601, jehož integrovaná grafika na bázi levného čipu Trident Blade 3D se nedá nahradit kartou AGP.

6. Operační paměť

PC s Athlonem a Pentiem III: SD-RAM zůstává první volbou

Koupili jste si novou základní desku a chcete alespoň prozatím používat operační paměť ze staré desky? Pokud se jedná o PC-100 SD-RAM (rámeček "Typ RAM: Jak ji poznat?", na této straně), pak můžete tyto moduly klidně používat dál. Operační paměť se 133 MHz v praxi zvyšuje rychlost jen o 3 až 5 %, což se vzhledem k vysokým pořizovacím nákladům nevyplatí. PC-66 SD-RAM byste však měli používat jen u počítačů s Celeronem nebo systémem Socket 7. Pokud však právě teď potřebujete novou operační paměť, pak si pořiďte nejlépe 133MHz SD-RAM. S ní budete určitě dobře připraveni na budoucí výkon a neutratíte zbytečně moc peněz. Rambus je zatím zbytečně drahý (bod 8).

7. Operační paměť

Rambus nebo DDR-SD-RAM: Kdo povede v roce 2001? (I)

Mnohé mluví pro to, že se DDR-SD-RAM (Double Data Rate) rychle prosadí proti konkurenci Rambusu: již na podzim 2000 chtějí důležití výrobci začít s velkoobjemovou produkcí DDR-SD-RAM. V zaváděcí fázi by měly být DDR-moduly o 30 až 40 procent dražší než PC-133 SD-RAM. Avšak již začátkem roku 2001 má cenový rozdíl obnášet asi 10 procent. DDR-moduly mají kontakty s 168 piny místo 184 potřebují tedy jiné patice než moduly SD-RAM. Navíc musí výrobci přizpůsobit těmto pamětem i čipsety. Potřebné změny však nejsou dohromady příliš nákladné a podle expertů způsobí zdražení základních desek v průměru jen o 150 až 300 korun. Všichni výrobci čipsetů (s jedinou výjimkou, kterou je Intel) chtějí již v tomto čtvrtletí dodávat na trh produkty podporující DDR-SD-RAM. Náš tip zní: vyčkejte s nákupem PC několik měsíců, pak budete moci v klidu využívat výdobytky nové technologie operačních pamětí. Čím vyšší je totiž taktovací frekvence procesoru, tím důležitější je rychlá sběrnice operační paměti, jež udrží krok s rychlostí procesoru. Jinak operační paměť systém brzdí.

8. Operační paměť

Rambus nebo DDR-SD-RAM: Kdo povede v roce 2001? (II)

Jestli se v příštím roce prosadí Rambus, pracující s vysokou taktovací frekvencí, zůstává stále otázkou. Proti Rambusu hovoří hlavně jeho velmi vysoká cena: 128MB modul PC-800--DRD-RAM (Direct Rambus Dynamic Random Access Memory) stojí přes 15 000 Kč (bez DPH), což je pořád ještě třikrát víc než PC-133 SD-RAM se stejnou kapacitou. Vzhledem k nízké poptávce a vysokým výrobním nákladům, způsobeným nákladným přípravou a nízkou chybovou tolerancí, nebudou ceny klesat příliš rychle. Navíc s výjimkou Intelu nikdo z výrobců operačních pamětí neohlásil produkty pro Rambus RAM. Proto naše doporučení pro současnost zní: Ruce pryč od DRD-RAM.

9. Athlon

Nenechte si vnutit starší verzi

Není Athlon jako Athlon! Od června tohoto roku existuje nový Athlon, označený kódem "Thunderbird". Nejdůležitější změnu prodělala jeho L2 cache, která při 256 KB (poloviční velikost předchůdce) pracuje s plnou taktovací frekvencí procesoru. Tak je Thunderbird přibližně o 5 až 10 procent svižnější než starý Athlon se stejnou taktovací frekvencí.

Zmatek však způsobuje, že nový Athlon se jmenuje úplně stejně jako jeho předchůdce a stojí také přibližně stejně. Výrobci PC mají poukazovat na svižnější L2-cache nálepkou "With Performance Enhancing Cache Memory". Taková nálepka však skvěle drží i na počítačích, které pracují se starým Athlonem!

Jak tedy můžeme odlišit starý model od nového? Starý Athlon existuje výlučně ve verzi se Slotem A, Thunderbird převážně ve variantě Socket A. Nebezpečí záměny tedy nastává pouze u Athlonů se Slotem A. Podle sériového čísla (OPN) na obalu procesoru se však dá typ procesoru jednoznačně identifikovat. Toto číslo najdete vpravo nahoře na straně, která leží naproti zapojovacím kontaktům. OPN Thunderbirdu se Slotem A zní: AMD-AxxxxMyR24B."xxxx" zde znamená taktovací frekvenci.. "y" zase označuje napětí v jádru: Pokud je na vašem PC na tomto místě "P", má 1,7 voltu, "M" znamená 1,75 a "N" 1,8 voltu. Starý Athlon má následující OPN: AMD--K7xxxMTyR5zB. S jednou výjimkou 100 odpovídá 1 000 MHz zde "xxx" také znamená taktovací frekvenci. "y" zase znamená napětí v jádru (viz nahoře); "z" je poměr taktování mezi procesorem a L2-cache. Pokud je zde na vašem procesoru "1", pracuje cache s poloviční taktovací frekvencí procesoru. "2" znamená poměr 2,5 : 1 a "3" 3 : 1. Abyste postupovali s úplnou jistotou, podívejte se otvorem v obalu vedle signálních kontaktů na procesorovou desku. Na starém Athlonu uvidíte vlevo a vpravo od jádra procesoru vždy jeden prvek cache.

10. Pentium 4

Jak dlouho přežije Socket 423?

S Pentiem 4, označeným "Willamette", měl Intel tento měsíc představit vylepšenou 32bitovou architekturu s novým rozšířením příkazové věty SSE 2. A samozřejmě tento nový procesor potřebuje pro svoji činnost zase novou zástrčku, kter je nekompatibilní se zbytkem světa a nazývá se Socket 423. Podle jednoho tajného dokumentu se má v 2. čtvrtletí roku 2001 objevit následník Willamette-Prescott s opět jiným Socketem, tentokrát s 479 kontakty. Pokud Intel tuto strategii dodrží, bude zajímavé sledovat, co se stane s Pentiem 4. Za těchto podmínek je možná lepší počkat si na budoucí vyzrálý Prescott.

Výrobci procesorů: Nezdary, smůla & nehody

1994 - Pentium od Intelu chybující počtář

Kvůli chybě v jednotce plovoucí desetinné čárky dělá Pentium chyby při určitých dělících operacích. Intel chce nejprve chybu zahrát do autu, když však stoupá nátlak veřejnosti, procesory uživatelům zdarma vymění. Náklady pro Intel: asi 500 milionů dolarů. Ještě horší je poškození image.

1997 - MMX od Intelu reklamní žert

S MMX (Multi Media Extension) rozšiřuje Intel příkazovou větu x86 o 57 nových instrukcí pro oblast grafiky, videa a audia. Podle Intelu mají získat aplikace optimalizované pro MMX až o 87 % vyšší výkon. Hloupé je pouze to, že žádný z výrobců softwaru programy plně využívající MMX nevyrábí.

1998 - K6-2 od AMD fantom

V odborném tisku se píše o skvělém poměru ceny a výkonu K6-2. Ale AMD nezvládá dodávat procesory v dostatečném množství a požadované taktovací frekvenci. Důležití výrobci proto vypouštějí K6-2 ze svého programu.

1998 - Celeron od Intelu úlet

Intel chce se svým Celeronem dát školu dalším výrobcům Cyrixu (6x86MX) a AMD (K6-2). I když má procesor vyšší taktovací frekvenci než konkurence, je pra-Celeron díky chybějící L2-cache pomalejší.

1999 - Cyrix & Centaur ztrátový obchod

Cenová válka v oboru začátečnických PC si žádá oběti: National Semiconductors a IDT se oddělují od ztrátových výrobců procesorů Cyrix a Centaur. VIA kupuje obě firmy za 250 milionů dolarů.

2000 - čipset 820 od Intelu číslo k zasmání

Kvůli chybě v Memory Translation Hub (MTH) spustí firma Intel odvolávací akci pro všechny základní desky s čipsetem 820, které pracují s SD-RAM. Gigantický výrobce procesorů hovoří o ztrátách v maximální výši 200 miliónů, znalci trhu však hovoří až o 500 milionech dolarů.

Typ RAM: jak jI poznat?

Nálepku "PC 100" nebo "PC 133" může na paměťový modul RAM nalepit kdokoliv to není žádný spolehlivý záchytný bod. Spolehlivě ho identifikujete přes sériová čísla vytištěná na stavebních prvcích RAM. Toto číslo vždy začíná jménem výrobce. Na jeho internetové stránce pak s pomocí sériového čísla lehce zjistíte typ operační paměti.

§§§§§


Olivetti daVinci – jednoduché pda s rozsáhlým příslušenstvím v ceně

Tomáš Bučina

c00p0580

Poměrně napjatý, ale stále ještě nenaplněný trh osobních digitálních asistentů (PDA) je častým cílem řady výrobců. Olivetti Lexikon představil svoji variantu odlehčeného PDA s renesančním názvem daVinci.

Kompletní miniaturní kancelář

Olivetti daVicnci je distribuován v kompletním balíku, který obsahuje vše, co lze považovat za standardní či méně obvyklé příslušenství PDA. Začněme tedy základním modulem PDA. Tím je klasický palm-like s velkou dotykově citlivou obrazovkou. Rozlišení 160 x 160 pixelů monochromaticky není dnes už hitem, avšak stále svou funkci plní. Displej může být samozřejmě i podsvícen, i když časté využívání této funkce se negativně podepisuje na životnosti napájecích článků.

Na spodní straně displeje je ploška určená pro psaní znaků a ovládání daVinci. Obdobně jako u Palmů má psací prostor rozdělen na sekci pro písmenka a sekci pro čísla, vedle nichž jsou dotyková tlačítka šipek, funkcí Cancel, Tools, OK a šipek. Na vrchní straně plochy obrazovky je šest dotykových tlačítek pro rychlé spouštění aplikací.

Celkový design daVinci je oblý a příjemně se drží v ruce. Na pravé straně je otvor pro uskladnění dotykového pera, které sice jen tak snadno nevypadne samo, ale poněkud hůře se vyjímá.

Pod obrazovkou je dalších sedm tlačítek, tentokrát běžné konstrukce. Čtyři slouží stejně, jako kurzorové klávesy na klávesnici PC, vedle nich se usídlila tlačítka Find pro rychlý přístup k vyhledávání a Time k okamžitému zobrazení času. Menší tlačítko až na kraji slouží k zapnutí a vypnutí přístroje, jeho delší stisknutí zapne či vypne podsvícení displeje.

Dotyková plocha s displejem může být chráněna odklopným krytem, který je přidržován magnetickou spojkou. Na spodní straně krytu (tedy na té, která je vidět při jeho odklopení) se nachází tabulka s rozpisem znaků pro daVinci Script.

Psaní daVinci Scriptem

daVinci Script je systém vkládání ručně psaného písma do aplikací v daVinci. Vzhledově se podobá Graffiti na Palm OS, a dokonce některá písmenka mají jednodušší a přirozenější tahy. Bohužel rozpoznávání znaků nefunguje přesně tak, jak by mělo, a sžití se s daVinci vyžaduje dlouhé hodiny tréninku. Naštěstí je k dispozici na displeji také klasická miniaturní klávesnička, kde se písmenka najdou rychle a bez chyb.

Programové vybavení PDA

Kvalita firmwaru/softwaru do značné míry určuje celkovou kvalitu PDA. A právě v tomto ohledu daVinci poněkud pokulhává za svými konkurenty. Nabídka softwaru je sice standardní (agenda, kontakty, to-do list, poznámky a kalkulátor), avšak jeho provedení neskrývá jisté rezervy. Je zřejmé, že společnost Olivetti Lexikon, která je v oblasti skutečných PDA teprve nováčkem, nemůže prozatím konkurovat propracovaným softwarovým balíkům, které jsou k dispozici pro Palm OS. Palm Computing/3COM na nich pracoval dlouhé roky a prošly mnoha verzemi a úpravami, takže dnes jsou považovány (a dlužno dodat, že právem) za jistý etalon kvality, snadnosti používání a ovládání programového vybavení pro PDA. Stejně těžko srovnatelný je daVinci s produkty PSION, i když tam se ještě navíc přidává rozdíl zcela odlišného ovládání obou platforem.

Vzhledem k tomu, že daVinci může přijímat nové programy též prostřednictvím rozhraní v kolébce, dá se očekávat, že časem přibudou další a kvalitní aplikace.

Příslušenství

Další výbava daVinci zahrnuje už zmíněnou kolébku pro spojení s PC kvůli synchronizaci či k nahrávání dalšího softwaru. Zklamalo nás to, že kolébka se připojuje pouze na rozhraní sériového portu. Ještě nepříjemnější je snad to, jakým způsobem se zpřístupní konektor na spodní straně daVinci, jímž se propojuje PDA s kolébkou je totiž třeba odstranit krytku odpovídající svým designem krytu bateriového prostoru některých kalkulátorů a poté se ukáže konektor, pouze vyleptaný na desce plošných spojů. Krytka nemá žádný svůj standardní odkládací prostor, takže její ztracení je dílem několika dní používání, a ani pohled do útrob malého zařízení není pro slabé povahy vhodný.

Ke zmíněnému konektoru se připojuje také rozkládací externí klávesnice. Tato velmi praktická periferie funguje bezchybně a umožňuje velmi jednoduché vkládání textu, i když se při jejím použití už poněkud ztrácí původní význam PDA, jako malého a lehkého zařízení pro práci v terénu.

Olivetti daVinci

jednoduché PDA s externí

klávesnicí

externí klávesnice

tabulka s daVinci Scriptem

kvalita aplikací

ruční psaní daVinci Scriptem

Hmotnost základního modulu: 162 g včetně baterií

Rozměry: 17,8 x 83 x 124 mm

Cena kompletu:

8 990 Kč včetně DPH

K testu poskytla firma: Trédl & Co. s. r. o., tel.: 02/51 56 33 83

www.tredl.cz

§§§§§


Čtyřka s kormidelníkem – reproduktory Guillemot Subwoofer 720 4.1

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0581

Po výrobcích společnosti Guillemot zálibně pokukují mnozí "profesionální hráči". V jejím širokém portfoliu se totiž kromě kvalitních grafických a zvukových karet najde také celá řada joysticků, volantů a dalšího herního haraburdí. Ne nepodstatnou roli v nabídce produktů tvoří i propracované reproduktorové sestavy. My jsme měli možnost otestovat sestavu Guillemot Subwoofer 720 4.1.

Základem celé sestavy je masivní dřevěný subwoofer s výkonem 20 W, ke kterému se připojují jak audiovstupy ze zvukové karty, tak čtyři plastové pasivní 10W satelity. K propojení je připravena dostatečně dlouhá kabeláž přestože sestava funguje se všemi zvukovými kartami, je pro kvalitní kvadrofonní poslech třeba použít zvukovku s výstupem na přední a zadní reproduktory. My jsme sestavu testovali při zapojení ke kartě SoundBlaster Live! 1024 Player. Ovládací panel je umístěn na levém boku subwooferu. Kromě tlačítka pro zapnutí, audiovstupů a výstupů, se na něm nalézá pět otočných potenciometrů. Uživatel díky nim může měnit celkovou hlasitost, nastavení výšek a basů. Současně však může přidávat bas jen pro subwoofer a měnit vyvážení mezi předními a zadními reproduktory reproduktory. Na rozdíl od většiny ostatních sestav 4+1 podporuje výrobek Guillemot 4.1 připojení i dalších reproduktorů. Zákazník se tedy nemusí spoléhat jen na výkon dodávaných satelitů, ale může připojit další přední a zadní pár aktivních reproduktorů. Nezáleží přitom na jejich konstrukci stejně dobře lze zapojit třípasmové reproduktory i samostatné basy nebo výšky. Instalace není nijak složitá, stačí vybrat správné místo a vzdálenost, rozhodnout se, jestli satelity budou zavěšeny na stěně nebo k nim připevnit dodávané podstavce, a to je vše. V operačním systému pak zbývá najít ovladač zvukové karty, zvolit odpovídající počet reproduktorů a testem ověřit jejich správné umístění (aby levý přední byl skutečně vlevo a vpředu atd.) Dále si stačí pohodlně sednout a vychutnávat skutečně prostorový zvuk.

Během celého testu jsme se přesvědčili, že reproduktory mají čistý zvuk v basech, středu i výškách. Nepodařilo se nám zjistit žádný problém drnčení a chrčení, k němuž občas dochází u levnějších sestav. Testování probíhalo poslechem různých žánrů hudby z CD i MP3, přehrávání několika filmových titulů z DVD, a samozřejmě také při hraní her s podporou A3D. Přestože výkon 20 W pro subwoofer se nezdá příliš vysoký, dokáže proud vzduchu při plné hlasitosti pěkně zamíchat papíry na stole. Svým určením směřují tyto reproduktory k zákazníkům, jež si chtějí zpříjemnit vysedávání u počítače velmi dobrým poslechem hudby z CD nebo MP3 a potěšit se prostorovým vnímáním u filmů nebo her. A k takovému účelu je jejich kvalita více než dostačující. K záporným stránkám patří pouze "lupnutí" v reproduktorech při vypínání počítače a absence konektoru pro digitální vstup SPDIF. Cena produktu není nejmenší, avšak 5 500 Kč včetně DPH se mi nezdá tak mnoho.

Guillemot 720 4.1

kvalitní zvuk

nadstandardní ovládání

absence digitálního vstupu SPDIF

Cena: 5 500 Kč včetně DPH

Záruka: 12 měsíců

Zapůjčil: Sodecom, s. r. o.,

http://www.sodecom.cz

§§§§§


Skvělá dvojka miro – monitory miro FP 180 a Radius L-3 FD

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0582

Jsou produkty, které si na svůj pracovní stůl nepořídí každý. Monitor miro FP180 k nim rozhodně patří, protože stojí stejně jako ojetá Felicie. Přesto si své zákazníky bezesporu najde. Naopak radius L-3FD je zástupce rychle expandující skupiny 19" monitorů s výtečnými parametry.

miro radius L-3FD

Monitor radius L-3FD je devatenáctipalcový monitor se zcela plochou obrazovkou Sony FD Trinitron. Jak by také nebyla zcela plochá, když je to Sony. Ostatně jako celý monitor. Jedná se totiž o OEM variantu velmi oblíbeného zobrazovače Sony Multiscan G400. Z technických parametrů stojí za zmínku především horizontální frekvence až 107 kHz, které vděčí za maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů při výtečných 85 Hz obnovovací frekvence. I když zcela vážně se při takovém rozlišení pracovat nedá, a jako doporučované maximum je 1 024 x 768 bodů či 1 280 x 1 024 bodů, obojí při 85 Hz.

Ovládání monitorů odpovídá vyšší třídě devatenáctek. Lze nastavovat pozici a velikost obrazu, zoomovat, rotovat, opravovat poduškovitost a její symetrii, lichoběžníkové a kosodélníkové nastavení. Pro lepší podání barev lze v celkovém pohledu nastavit jejich teplotu na 9 300 či 5 000 K, případně použít manuální nastavení v tomto rozsahu. Barvám leckdy pomůže také nastavení konvergence, tedy sbíhavosti jednotlivých barevných složek. A konečně vady způsobené jemnými rastry lze vyhladit pomocí korekce moaré.

Použtá obrazovka dává radiusu L-3 FD skutečně perfektní ostrost obrazu, i když světlé plochy pochopitelně lehce narušují dva stabilizační drátky štěrbinové masky. Kvalita a ostrost obrazu jsou opravdu výborné a vysoký kontrast zaručuje skvělou čitelnost i jemného písma. Bohužel za tuto kvalitu je třeba zaplatit přes 30 tisíc Kč (s DPH), což je například více, než zaplatíte za identický model (také OEM Sony) se značkou Dell.

miro FP180

Monitor FP180 je plochý LCD panel s aktivní maticí typu TFT, která disponuje maximálním rozlišením 1 280 x 1 024. Vzhledem k tomu, že u LCD monitoru je uváděná úhlopříčka obrazovky skutečně viditelná, má 18palcová FP180 k dispozici opravdových téměř 460 mm prostoru úhlopříčně. Viditelná plocha je skutečně obrovská. 359 x 287 mm odpovídá na výšku listu papíru A4 a na šířku displeje by se vešly téměř dva!

Navíc si přidejte skvělý kontrast a mizivou únavu očí, zcela zanedbatelnou vůči sebelepšímu 21" monitoru s obnovovací frekvencí třeba 120 Hz, způsobenou téměř nulovým vyzařováním. Vedle nich si postavte minimální zabraný prostor s nízkou hmotností celého panelu anebo třeba dva VGA vstupy, a už se to porovnání monitoru s ojetou škodovkou nezdá tak nesmyslné.

FP180 rozhodně není pro každého, ale na pracovním stole vypadá impozantně. A když se zbavíte úžasu, vydržíte na něm pracovat dlouhé hodiny, vychutnávat prostor, který LCD panel nabízí, kochat se skvělým kontrastem (300 : 1) a vysokou svítivostí (200 cd/m2). Pak mu klidně odpustíte těch 144 800 Kč (s DPH), na které vás přijde, a vyrovnáte se i s lehce nerovnoměrným podsvícením, které snad v téhle ploše už nemůže být bez chybičky.

miro radius L-3 FD

Typ: klasický monitor CRT

úhlopříčka 19" (456 mm viditelná)

Maximální rozlišení: 1 600 x 1 200 při 85 Hz

Doporučené rozlišení: 1 024 x 768 při 85 Hz

Cena: 30 500 Kč včetně DPH

Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: AGORA plus, tel.: 05/43 42 34 11

www.agora.cz

miro fp 180

Typ: plochý monitor LCD úhlopříčka 18" (380 mm viditelná) Maximální rozlišení: 1 280 x 1 024 při 60 Hz

Doporučené rozlišení: 1 280 x 1 024 při 60 Hz

Cena: 144 800 Kč včetně DPH Záruka: 3 roky

K testu poskytla firma: AGORA plus, tel.: 05/43 42 34 11

www.agora.cz

§§§§§


Dvě děla od Canonu - Canon PowerShot S10 a S20

Stanislav Buzek

c00p0583

Digitální fotoaparáty reprezentující současnost

Canon nabízí ve své řadě amatérských digitálních fotoaparátů PowerShot typy S10 a S20, lišící se od sebe rozlišením snímacích jednotek a ohniskovou vzdáleností objektivů. Svým střízlivým a jednoduchým tvarem se velmi podobají moderním kompaktním fotoaparátům, jejich design je sympatický především užitím kovových krycích plechů namísto plastu. Hmotnost je v obou případech 270 g a rozměry 105,4 x x 69,4 x 33,8 mm.

Kompletní balení u obou typů kromě vlastního fotopřístroje ještě obsahuje Compact Flash Card (8 MB u S10, 16 MB u S20), niklmetalhydridový akumulátor NB-5H, nabíječku CAPS100E s kabelem pro připojení k síti, kabel DR-100 pro napájení kamery z nabíječky, videokabel, sériový kabel pro PC, sériový kabel pro Macintosh, USB kabel, český návod pro fotoaparát a pro software, dva CD-ROMy s obslužným softwarem a poutko pro nošení kamery na zápěstí. Další příslušenství, jako třeba vhodné měkké pouzdro či další paměťové karty, lze dokoupit. Napájení je možné i z litihiové baterie 2CR5 (není v sestavě), provoz kamer se však takto značně prodraží. Manuály jsou zaměřeny na běžného uživatele, nezabíhají do technologických vysvětlení.

Technická vyspělost dostupná pro běžné fotoamatéry

Typ PowerShot S10 je vybaven snímacím CCD senzorem o velikosti 2,11 megapixelu, který poskytuje obraz v rozlišení 1 600 x 1 200, 1 280 x 960 nebo 800 x 600 pixelů. Objektiv s ohniskovou vzdáleností 6,3 až 12,6 mm odpovídá rozsahu 35 až 70 mm u kinofilmových přístrojů. Kromě tohoto dvojnásobného optického zoomu je možné ještě využít čtyřnásobný zoom digitální. Typ PowerShot S20 snímá CCD senzorem s vyšší kapacitou 3,34 megapixelu a dokáže vytvářet snímky o rozlišení až 2 048 x 1 536 pixelů (také 1 024 x 768 a 640 x 480). Objektiv má rozsah 6,5 až 13,0 mm, tedy 32 až 64 mm u kinofilmu. K dispozici je rovněž čtyřnásobný digitální zoom.

Autofokusové ostření je skrze objektiv (TTL). Po zapnutí funkce MAKRO ostří od 12 cm (na detailních snímcích je vyfotografován okraj dvacetikoruny). Objektivy cloní od F2,8 do F4 (u S10) a od F2,9 do F4 (S20), závěrky pracují s časy od 2 s do 1/1 000 s. Protože manuální nastavení clony a času není možné, může nastat při nízké hladině osvětlení malá hloubka ostrosti nebo rozhýbání snímku. Tomu má odpomoci vestavěný blesk s dosahem 0,17 až 3,3 m, v základním nastavení přisvětlující automaticky (lze jej ručně vypnout, zapnout pro každý snímek či nastavit na redukci červených očí).

Předností obou kamer je vyspělá elektronická automatika ostření a expozice (citlivost nastavitelná od 100 do 400 ASA/ISO), včetně automatické korekce snímaného světla vzhledem k bílé barvě. U této funkce je možné ruční nastavení na režimy jasného denního světla, zataženou oblohu, žárovky a zářivky, jež dokáže vykompenzovat i extrémní světelné podmínky a zajistit, aby snímky vzniklé za různých situací měly podobný barevný charakter. Expoziční hodnoty jsou sice nastavovány pouze automaticky, je možné je ale ovlivnit korekcí v rozmezí +2,0 EV. Nadstandardním je přepínání na bodové měření. Běžné integrální měření vyhodnocuje z celé plochy snímku, přičemž světelné hodnoty naměřené uprostřed snímku mají větší prioritu, bodové měření měří pouze uprostřed snímku (což je užitečné v protisvětle). Přestože digitální obrázky můžeme dodatečně upravovat, jejich kvalitu zvýšíme a mnoho práce si ušetříme, pokud již při snímku nastavíme všechny dostupné korekce podle charakteru snímku.

Optický hledáček mění svou ohniskovou vzdálenost s nastavením objektivu, jeho použití je praktické a šetří i energii zdroje, avšak nedává úplnou informaci o přesnosti zaostření. Spolehlivější kontrolu ostrosti právě nasnímaného obrázku poskytne barevný LCD displej (1,8") na zadní straně kamery. Na něm může být tlačítkem s funkcí lupy náhledový obrázek zvětšen a posunován, a posouzen tak v celé ploše. Jako hledáček nebo monitor může posloužit i televizor v normě PAL nastavený na videokanál.

Nastavování funkcí je tlačítky a z menu vyvolaného na displeji. Režimy snímání zahrnují vedle jednotlivých snímků i sérii (1,7 obr./s u S10 a 0,8 obr./s u S20) a samospoušť (10 s). Kamery ukládají snímky (bohužel pouze) ve formátu JPEG na paměťové karty CompactFlash typu I (až 128 MB) nebo typu II (až 160 MB). Může být použit také Micro Drive (pevný disk umístěný na kartě) s kapacitou až 340 MB. Komprese je nastavitelná ve třech stupních, bez bližšího popisu užitých algoritmů.

StitchAssist poskládá panorama

Ke kamerám je dodáván firemní software PowerShot s modulem ZoomBrowser EX pro přenos obrázků do počítače a jejich editaci, a grafický editor Adobe PhotoDeluxe. Přenos snímků může probíhat s dodanými ovladači TWAIN do sériového (RS-232C, Mac) nebo USB portu počítače. Fotoaparáty a software mohou pracovat na platformě PC i Macintosh. Manuály mají formu typicky počítačových návodů. Fotoaparáty podporují DPOF (Digital Print Order Format) pro přímý tisk.

Zajímavou funkcí u obou přístrojů je režim StitchAssist. S jeho pomocí se dá nasnímat řada až 26 vertikálně nebo horizontálně navazujících obrázků, nebo snímek složený z 2 x 2 obrázků. Dodávaným softwarem PhotoStitch z nich potom jde složit panoramatický záběr nebo (v druhém případě) obrázek běžného formátu, avšak o větší ploše. Návodné schéma na displeji kamery již při snímání velmi usnadní orientaci v pořadí obrázků.

Přednosti a nedostatky

Design kamer je vynikající, velmi dobře se drží a přikládají k oku, jsou snadno ovladatelné v základním nastavení. Korekce nastavení jsou však pouze přes menu (nepohotové). Kvalita obrázků, jejich rozlišení a barevná kvalita jsou na dobré úrovni. Praktický test ukázal, že potřeba často zapínat LCD displej (manuální korekce, kontrola ostrosti) vyjeví Achillovu patu digitálních přístrojů značnou spotřebu energie. V plném rozlišení s displejem zapnutým u každého snímku byla kapacita akumulátoru využita na jedno, maximálně na dvě nafotografování paměťového média z příslušenství. Dalším obecným problémem je prodleva po stisknutí spouště, zde zhruba až do 1 s, podle expozičních podmínek (není vůbec zmiňováno v manuálu). Obslužný software splní spolehlivě svůj základní účel, ZoomBrowser EX má však grafické řešení nevalné úrovně a nenabízí plné ovládání kamery z počítače. Zásoba klipartů (rámečky) je zbytečně rozsáhlá.

Protože jde o amatérské, byť u nás dosud luxusní přístroje (doporučená cena typu S10 je 25 990 Kč a typu S20 je 35 990 Kč včetně DPH), nevadí při tomto způsobu použití absence plného manuálního nastavení expozice. Výsledné snímky jsou při zachování zásadních pravidel fotografování kvalitní, díky vysoké úrovni designu jde navíc o charismatické přístroje.

Canon PowerShot S10 a S20

rozlišení

makro

Stitch Assist

design

dodávaný SW

bez manuální expozice

pouze JPEG

v základní sestavě není pouzdro

K testu poskytla firma: Canon CZ, Tržiště 13, Praha 1

Cena: S10: 25 990 Kč včetně DPH

S20: 35 990 Kč včetně DPH

§§§§§


Závod nových procesorů – Test procesorů tří značek

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c00p0584

AMD, Cyrix, Intel to jsou značky procesorů, které jsme testovali v průběhu září letošního roku. Pokoušeli jsme se zjistit, který procesor poskytne uživateli vysoký výkon, porovnávali jsme poslední novinky na našem trhu a snažili jsme se nalézt odpověď na otázku která značka by si zasloužila palmu vítězství? Doba testu byla více než příznivá. Společnost AMD totiž v nedávném čase představila světu nový procesor Duron 750 MHz, a v podstatě jen s odstupem tří týdnů nám byl zapůjčen Athlon/Thunderbird 1,1 GHz. Ani u Intelů nezůstali s uváděním svých novinek pozadu, a tak světlo světa spatřil Celeron na zatím nejvyšší frekvenci 766 MHz. Trochu rozruchu mohlo způsobit i ohlášení zcela nových procesorů společnosti Cyrix, dodávaných na frekvenci 500 a 533 MHz. Procesory Duron 750 i Athlon 750 nám poskytl výrobce, tedy společnost AMD. Také nové produkty Cyrix jsme získali přímo od mateřské firmy, v tomto případě VIA Technologies. Další procesory však byly součástí prodejních počítačových sestav Brave a zapůjčila nám je společnost PROCA. Všem samozřejmě patří naše poděkování. Zástupcům společnosti Proca pak musím vyjádřit obdiv za rychlost, s jakou dokáží novinky získat a uvést na český trh.

Sestavy s procesory AMD

Procesory AMD jsme během testů měli k dispozici v trojím zastoupení. AMD Duron 750 i AMD Athlon/Thunderbird byly testovány v počítači se základní deskou Asus A7V a 128 MB 100 MHz SD-RAM operační paměti. Na celkový výkon měla samozřejmě vliv i grafická karta GeForce 256 Annihilator Pro. Zvuk zajišťovala karta SoundBlaster Live!, a pro uložení dat posloužil pevný disk Western Digital Caviar 153BA. Další komponenty tvořila disketová mechanika 3,5" a 40rychlostní jednotka CD-ROM. Třetí procesor AMD, tedy Thunderbird 1100 MHz, byl součástí počítačové sestavy BRAVE Smart 31100. Spočíval opět na základní desce ASUS A7V a celkovou výkonnost zajišťovalo nejen 256 MB operační paměti, ale také grafická karta Elsa GeForce GTS a pevný disk 27 GB. Bližší informace o celé sestavě najdete v příštím čísle PC WORLDu v tabulkách TOP profesionálních počítačů.

Sestavy s procesory Intel

Také procesor Pentium III 1000 MHz byl součástí počítače BRAVE, který dále obsahoval základní desku ASUS P3V4X, 256 MB SD-RAM operační paměti a grafickou kartu ATI All-In-Wonder 128 s pamětí 32 MB. Nedílnou součástí systému byly dva pevné disky WD 450AA s kapacitou 45 GB a WD273BA s 27,3 GB volného místa.

Nejnovější Intel Celeron 766 spočíval v FCPGA slotu motherboardu Brave ATX s instalovanou pamětí 128 MB, grafickou kartou ATI Radeon 64 MB a pevným diskem 27 GB. Abychom zabránili spekulacím o naměřených hodnotách, zejména při porovnávání s procesory Duron, vyzkoušeli jsme v sestavě nainstalovat i kartu GeForce Annihilator Pro. Výsledky však byly v podstatě stejné, procesor dosahoval v testech stejného výkonu jak s kartou GeForce, tak ATI Radeon.

Sestavy s procesory Cyrix

Procesory Via Cyrix III jsme k testu dostali samostatně. Potřebný testovací počítač jsme tedy sami sestavili na základě dostupných komponent. Tvořila jej základní deska Biostar M6VCG, 128 MB operační paměti, grafická karta GeForce Annihilator Pro a pevný disk Western Digital 15,3 GB.

Grafickou kartu GeForce jsme zvolili záměrně opět jsme nechtěli procesoru nijak uškodit. Chápeme však, že v prodeji taková sestava bude jen výjimečně. Je totiž zřejmé, že procesory Cyrix III nejsou určeny pro uživatele, kteří požadují maximální výkon. Předpokládá se, že budou instalovány spíše na desky s integrovanou grafickou a zvukovou kartou, například s čipovou sadou Intel 810.

Testy a tabulky

Testy probíhaly v prostředí operačního systému Windows 98 SE. Pouze v nejnovějším počítači BRAVE Smart 31100 s AMD Thunderbirdem 1100 MHz byla nainstalována Windows CZ Millenium Edition. Celkový výkon jsme měřili pomocí aplikačních testů BAPCo Sysmark 2000 a herní test obstaral Quake III Arena. Přehled jednotlivých výkonů naleznete v tabulce. Pro úplnost jsme doplnili také ceny procesorů, instalované paměti, základních desek a grafických karet.

Aby byl přehled a informovanost čtenáře kompletní, doplnili jsme také údaje z naší databáze dříve testovaných produktů.

Porovnání je jistě zajímavé. Vyplývá z něj totiž, že AMD nabízí výkonnější procesory, které jsou zároveň levnější. Tento fakt je bohužel doplněn i druhou pravdou základní desky pro procesory AMD jsou stále dražší než desky pro procesory Intel. Výsledky testu jsou překvapivé i u procesorů Cyrix. Nebudu tvrdit, že jejich výkonnost mne nějak příjemně překvapila. Od nových produktů jsem očekával víc. Procesory jsou vyráběny 0,18mikronovou technologií, disponují 128 KB cache L1, avšak nemají L2 cache. Přestože podporují instrukce MMX a 3Dnow!, není jejich výkon příliš vysoký a svými výsledky se vyrovnají například Celeronu 466. Je zajímavé, že Cyrix III byl vyráběn pod kódovým označením Samuel a toto jméno se v některých sestavách objevuje na obrazovce při startu počítače, případně jej tak detekují některé diagnostické programy.

Shrnutí

Přestože procesory Intel jsou mnohem rozšířenější, "první housle" v celkovém výkonu hraje v současné době produktová řada AMD. Je předčasné hovořit o tom, zda se jedná o přechodný jev, nebo dobře nastoupenou dlouhou cestu. Intel ztratil určitou jistotu monopolního výrobce a získal více než vážného konkurenta. Po procesorech stejnojmenné značky mohou bez obav sáhnout uživatelé, kteří hledají vyšší výkon v kancelářských aplikacích. AMD dokáže vyrobit rychlejší procesory a rychle je dostat na trh, vědomí silného soupeře za zády jej bude nutit "neusnout na vavřínech". Závod s časem a boj o zákazníka však zdaleka nekončí. Přestože VIA Technologies si zřejmě od svých procesorů Cyrix slibovala více, může využít svých zkušeností a bojovat znovu a znovu. Startovní pole přitom není nijak uzavřené, a proto do hry mohou vstoupit i další společnosti se svými produkty. V každém případě na tom může vydělat koncový zákazník. Ještě během testu, resp. zpracování článku, došlo k výraznému snížení ceny Duronu 750, naopak Intel Celeron 766 byl na můj vkus překvapivě drahý. Ovšem podobný cenový výstřelek zažívají v podstatě všechny nové procesory v době jejich uvedení na trh.

§§§§§


Cesta do hlubin skeneru – Obrázky na pochodu

Marek Dědič

c00p0585

Máte rádi obrázky? A ty barevné určitě ještě více. Máte počítač? Protože nejste sami, komu scházela možnost převedení fotek, obrázků a kreseb do digitální podoby, vznikly dnes tak oblíbené domácí skenery. Jako u všech složitějších zařízení, i zde došlo k postupnému, vůbec ne náhodnému vývoji. Na současný stav se podíváme jak z hlediska technologického, tak i cenového.

Vývoj trhu

Zhruba před třemi lety byste za kulantní dva tisíce sehnali maximálně skener ruční, snímající mizerně a v 256 barvách. Jenom trochu slušněji fungující stolní skenery pod osm tisíc nešly a jejich vlastnictví bylo tedy výsadou těch majetnějších domácností a kanceláří. Možná jste se i vy někdy obrátili na známého, "zda by vám tenhle obrázek nenaskenoval". Protože se takové žádosti množily a majetnější Západoevropané a Američané místo domlouvání s přáteli skenery masivně nakupovali, roztočila se spirála zvyšující se nabídky a klesajících cen.

Prodejní ceny stolních skenerů jsou již nějakou dobu na svém minimu (jejich výraznější pokles se nepředpokládá), což konkrétně znamená cca dvaapůl tisíce za nejlevnější typy a necelých pět za modely s parametry výbornými. Drtivá většina z nich má rozlišení 600 x 1 200 dpi, některé i více, a barvy vám zpracují v 30či 36bitové hloubce (pro méně znalé obé je více než dostačující).

Samozřejmostí se již staly modely s jednoduchým připojením přes USB, své místo si nalezly CIS snímače, setkáváme se s různě početnými funkčními tlačítky a průhlednými kryty.

Technologie

Pro uživatele nejsou vnitřní technologie až tak důležité, ale protože se některé bezprostředně týkají výsledné kvality a výrobci se jimi často neopodstatněně ohánějí, podíváme se na ně podrobněji.

Pro jednoduchost této stati budeme hovořit o skeneru stolním, nicméně podobně pracují i skenery ruční, protahovací a rotační.

Jak to vlastně funguje

Když zahájíte skenování (snímání) předlohy, přesune mechanismus skenovací hlavu na první řádek a přečte jej. Poté, co je celý řádek sejmut, přesune krokový motorek hlavu na další řádek a proces se opakuje. Během skenování proto můžete pozorovat přesun světla uvnitř skeneru. Toto světlo je buďto fluorescentní lampa, umístěná na horní části skenovací hlavy (u CCD skenerů), nebo řada LED diod (u skenerů CIS).

Snímací prvek poté analyzuje od předlohy odražené světlo. Všechny informace obsažené v tomto světle jsou pomocí A/D převodníku zdigitalizovány a převedeny na řadu čísel od 0 do 255. Tento převod probíhá pro jednotlivé složkové barvy (R, G, B červená, zelená, modrá) zvlášť. Tyto informace jsou poté posílány k dalšímu zpracování.

Elektronika skeneru musí data ze snímače plynule přijímat a udržovat přehled o tom, který řádek se právě snímá. Podle typu skeneru potom již zformátovaná data posílá do počítače nebo dále upravuje provádí korekční výpočty, interpolaci a kompresi. Levnější skenery provádějí minimum zpracování a data jsou upravována až ovladačem TWAIN v počítači to je jeden z faktorů zpomalujících jejich činnost. Výkonnější skenery naopak obrazová data zpracují kompletně a po datovém kabelu posílají již hotové, komprimované obrázky.

Rozlišení

Rozlišení je zřejmě nejvíce sledovaný, ale zároveň nejvíce přeceňovaný parametr. Hodnota rozlišení udává počet bodů, jež je skener schopen rozpoznat na jednom palci (míněn není ten váš, ale jednotka délky, tj. 2,54 cm, odtud dpi = dot per inch = bodů na palec), což potažmo určuje, jak přesné a ostré snímané obrázky budou. Dále se setkáme s termíny hardwarové a softwarové rozlišení věnujte pozornost čistě tomu hardwarovému, neboť softwarové (dodatečně softwarově interpolované, viz dále) neurčuje kvalitu skeneru, ale spíše drzost výrobce.

Skenery s rozlišením 300 dpi jsou dostačující pro publikování na Internetu a tisk bez významnějšího zvětšování obrázků, stále rozšířenější skenery se 600 dpi již uspokojí většinu rozumných požadavků.

Rozlišení skenerů bývá různé ve vertikálním a horizontálním směru nižší hodnota je vždy rozlišení horizontální (na šířku), resp. rozlišení snímacího prvku, vyšší hodnoty dosahuje posuvný mechanismus v kombinaci s hardwarovou interpolací.

Barevná hloubka

Druhým nejvýraznějším a opět přeceňovaným parametrem je barevná hloubka, neboli počet bitů vyčleněných pro uložení barevné informace o jednom každém bodu 24, 30 36 až podezřelých 48. Čistě matematicky vzato, čím více informací o barvě, tím přesnější barva bude. Konkrétně by to znamenalo, že při 24bitových barvách dostaneme 16,7 milionu barev, při 30bitových 1 miliardu a při 36bitových pak závratných 68 miliard.

Fakticky je to však trochu jinak. Ani skener pracující se 36bitovými barvami nevyužívá všechny bity pro uložení barevné informace (ve skutečnosti ji totiž ani nemá), ale ukládají se zde korekční hodnoty, jež pomáhají výsledně přepočítat a zajistit přesnější barvy. Dalším faktem je to, že běžné grafické karty a monitory zobrazují maximálně 16,7 milionu barev, a tiskárnám se o takovém počtu odstínů nezdá ani v těch nejdivočejších snech. Proto i většina grafických programů pracuje maximálně s 24-, výjimečně 30bitovými barvami.

Interpolace

Velice oblíbenou a hojně využívanou metodou vylepšování obrázků je interpolace. Díky propracovaným algoritmům lze poměrně úspěšně zvýšit počet bodů a tím i rozměry obrázku. Nicméně je třeba mít na paměti, že tímto postupem se žádné další detaily na snímku neobjeví, a pokud se interpolace přežene, je výsledkem pouze rozmáznutý obrázek.

Někteří výrobci ne zrovna poctivě zdůrazňují interpolované rozlišení, to ale o možnostech skeneru vůbec nic nevypovídá. Přísně vzato, interpolaci můžete provést téměř každým lepším (i sharewarovým) grafickým programem s podobným výsledkem, jako to udělá ovladač skeneru. Takže se nenechte ošálit a plaťte pouze za rozlišení hardwarové.

Barevné režimy

Vlastní snímání může probíhat v různém rozlišení s různým počtem barev. Základní barevné režimy jsou: čárová grafika (Line Art), polotóny (Halftone), odstíny šedi (Grayscale) a barevný (Color). Veškeré sejmuté obrázky musíte uložit jako bitmapový grafický soubor v příslušném barevném režimu. Barevné podání se skener od skeneru lehce liší, až dražší modely jsou kalibrované přesněji.

Podívejme se na praktickou ukázku pěti verzí stejného snímku a ještě dvakrát zvětšený detail v různých rozlišeních (obrázky nahoře).

Formát čárové grafiky (Line Art) zabere při ukládání nejméně místa. Poněvadž se zaznamenává pouze bílá a černá, stačí pro každý bod pouze jeden bit paměti. Tento formát se hodí při snímání textu nebo čárové grafiky (výkresů), naopak téměř nepoužitelný je pro fotografie.

Technika polotónování (Halftone) vznikala při zpracovávání šedí na tiskárnách tisknoucích pouze černě. Půltónové obrázky se tedy skládají z černých bodů v jemném rastru, který se lidským očím jeví jako různě světlá šeď. Tuto techniku určitě znáte z novinového tisku.

Obrázek ve stupních šedi (Grayscale) je ekvivalentní černobílé fotografii. Počítač zobrazuje patřičný odstín šedivé podle přiřazené hodnoty od 0 do 255, dá se tedy říci, že je to černobílý 8bitový režim.

Barevné (Color) obrázky jsou nejzajímavější, nejhezčí, a proto i nejvíce používané. Televize i počítačové monitory používají pro vykreslení barev zachytitelných lidským okem kombinace červené, zelené a modré (RGB) barvy. Když se podíváte na monitor skrz silnou lupu, zjistíte, že zdánlivě bílý podklad okna je tvořen tisíci barevných bodů. Protože jsou to body malinké, slévají se našemu zraku a tvoří jednolitou barvu, třeba zrovna bílou. Jak se světlo odražené od předlohy ve skeneru rozkládalo na tyto barevné složky, tak se zase na monitoru skládá zpět.

Elektronika grafické karty/monitoru může nastavovat intenzitu každého barevného bodu v 256 úrovních. Při úrovni 0 je bod zhasnutý a jeví se černý, při úrovni 255 uvidíte jasný modrý (příp. červený či zelený) bod. Vzhledem k možným kombinacím intenzity tří bodů zobrazí monitor maximálně 16,77 milionu různých barevných odstínů.

Připojení

Co se týká připojení, nejjednodušší by mělo být USB, a pokud máte novější počítač a Windows 98, pak také bude. Nicméně paralelní port je též osvědčené řešení, a kromě možných komplikací při současném připojení tiskárny vás asi nepříjemně nepřekvapí. Výkonnější skenery se připojují zpravidla přes SCSI.

Praxe

Přesné nastavení a optimální postupy si budete muset vyzkoušet sami podle svého vybavení a potřeb. Nicméně mějte na paměti, že méně je někdy více. Pokud si předem dobře promyslíte výsledné použití obrázku a podle něj zvolíte velikost skenu, ušetříte místo na disku, zrychlíte snímání a zkrátíte dodatečné úpravy.

Pokud neplánujete zvětšování obrázku, bude pro prohlížení na monitoru bohatě stačit 75 dpi. Pro tisk na barevné inkoustové tiskárně s rozlišením 600 dpi vystačíte s obrázkem ve 200 dpi, lepší tiskárny nebo ofsetový tisk využijí až oněch magických 300 dpi. Rozlišení vyšší než 300 dpi používáme výhradně u obrázků, jež plánujeme posléze zvětšovat nebo ořezávat.

Následující tabulka ukazuje velikosti výsledných souborů při různých způsobech skenování stejného obrázku o rozměrech 10 x 10 cm. Jedná se o velikost obrazových dat, skutečná velikost souboru se může lišit podle formátu a komprese.

Něco navíc

Skenery jsou si více či méně podobné vzhledově, uvnitř jsou téměř stejné to, co je výrazněji odlišuje, je software. Každý výrobce ke skeneru nějaké programy dodává, ale jen u některých najdete skutečně komfortní a stabilní ovládací program. Bez ovladačů pro váš operační systém si ani neškrtnete, a s anglickým OCR také mnoho práce nenaděláte. Obecně platí, že software dodaný s hardwarem (tzv. OEM) vás vyjde řádově levněji než kupovaný zvlášť.

Pokud uvažujete o využití skeneru pro zasílání faxů či kopírování, požadujte patřičnou aplikaci od stejného dodavatele jinak se pomoci v případě komplikací nedovoláte.

Koupíte?

Jestliže vás láká možnost snímat téměř libovolnou předlohu do počítače, klidně si skener kupte, levněji už ho asi nedostanete. Nabídka je široká, nápadů máte jistě dost a vy i vaši blízcí se určitě pobavíte. Malé doporučení pro milovníky cenově nejvýhodnějších (ale také většinou nejméně kvalitních) modelů na závěr sledujte slevové akce v supermarketech, skenery se tam objevují za nevídané ceny.

CCD versus CIS

Asi před třemi roky se vyrojily skenery se snímacím mechanismem označovaným "CIS". Tyto skenery zaujaly zákazníky svou cenou, ale vzápětí znechutily nekvalitou snímání. Ačkoliv se od té doby mnohé změnilo (ve prospěch CIS), zůstává CCD i nadále symbolem vyšší kvality, ale i vyšší ceny skenování.

CCD (Charge Couple Device) je snímací čip, jaký se používá například též ve videokamerách a digitálních foťácích. Skládá se z tisíců na světlo citlivých buněk (pixelů), založených na principu fototranzistorů. CCD prvek je menší než šířka snímané stránky, a proto se od předlohy odražené světlo na něj musí směrovat pomocí optiky.

CIS (Contact Image Sensor) je snímací zařízení pracující odlišným způsobem a do stolních skenerů bylo nasazeno v zájmu snížení jejich ceny. Snímací prvek CIS v sobě zahrnuje jak světelný zdroj (zpravidla LED diody), tak snímací body. Jeho šířka odpovídá šířce snímané stránky, a není proto třeba žádná další optika (to umožňuje i celkové zmenšení skeneru).

Každému podle jeho potřeb

Lidé jsou různí a taktéž se liší potřeby skenerumilovných kupujících. Shrňme si základní charakteristiky.

Domácnost. Průměrný domácí uživatel si ke svému skeneru sedne kolem sedmé hodiny večer nebo ve dvě hodiny v sobotu odpoledne. Jeho hlavní činností je skenování fotek vlastní i cizí výroby a jejich následná úprava, případně zničení. Výsledky své práce posílá kamarádům e-mailem, pálí na cédéčko nebo si je vytiskne (zpravidla v práci) na barevné inkoustovce. Z uvedeného vyplývá, že průměrnému domácímu uživateli je celkem jedno, jaké parametry skener skrývá, ale zcela zásadním způsobem jeho sympatie ovlivňuje prodejní cena zařízení. A on má ten průměrný domácí uživatel vlastně pravdu pokud příslušný skener nějakým zásadním způsoben nezkresluje barvy a nepřipojuje se rozhraním, které nevlastní, jsou ostatní parametry určitě dostačující. Na sejmutí si ty dvě minuty počká, a ten grafický software si někde sežene (v lepším případě sharewarový z PC WORLD CD).

Kancelář. Průměrný kancelářský uživatel je mnohem více nespokojený než uživatel domácí. Každá minuta, již stráví čekáním na výsledek činnosti skeneru, se hodí při ospravedlňování nedodržení harmonogramu a ranního pozdního příchodu na pracoviště. Musí se tedy sledovat rychlost zpracování i následného přenosu do počítače (proto jsou zde poptávanější skenery s rychlým snímáním a USB či SCSI rozhraním). Správce sítě, veden pudem sebezáchovy, zase propaguje nákup skeneru s kompletním softwarovým vybavením a snadnou obsluhou. Konečné slovo má pochopitelně šéf, a toho zase zaujme vtipně oblé víko s průsvitným logem a pěti tlačítky pro rychlé ovládání.

Grafické studio. V grafických studiích jsou, jak známo, kovaní profíci. Není tedy třeba jim cokoliv radit. Ono by se jich to i nejspíše dotklo, takže následující text je jen pro informaci laické veřejnosti. Podle množství zakázek a trpělivosti obsluhy musí studio při koupi skeneru uvažovat o jeho rychlosti; na základě volného prostoru a nosnosti podlahy pak o jeho rozměrech. Samozřejmostí jsou barevná věrnost, přesnost a zkalibrovatelost tohoto monstra, a také připojení a software pro milovaný Macintosh.

OCR a archiv. Zcela specifickou oblastí nasazení jsou pracoviště pro převod tištěných materiálů do digitální podoby. S tímto pokrokovým systémem zpracování se budeme setkávat stále častěji a probíhá v zásadě dvěma způsoby. První variantou je převod obsahu, to znamená rozpoznání textu a sejmutí grafiky, druhou variantou je digitální archivace, kdy se zachová v podstatě kompletní kopie původního dokumentu, včetně případných razítek, podpisů a oslích rohů. V obou případech je potřeba snímat mnoho stránek za minutu, ale zato zpravidla jen černobíle, v nějakých 600 dpi. Za tímto účelem jsou vyráběny speciální rychlo-skenery.

Bitmapa versus vektor

Všechny grafické soubory lze rozdělit na dva typy vektorové a bitmapové. Liší se jak způsobem zpracování, tak uložení, velikostí a možnostmi úpravy.

Obecně se dá říci, že vektorové obrázky obsahují přesně definované grafické prvky jako jsou text, křivky a různé tvary (mnohoúhelníky, elipsy) s přesně definovanými barvami (či barevnými přechody nebo výplněmi).

Vektorové obrázky jsou vhodné především pro ilustrace a nákresy, kde je potřeba zachovat přesné rozměry. Díky jejich matematické definici je lze velmi jednoduše zvětšovat a zmenšovat beze ztráty kvality či detailů, taktéž tento popis objektů zabere výsledně daleko méně místa než bitmapa. Přesto mají vektorové obrázky i své stinné stránky nelze je použít pro zobrazování a ukládání fotografických obrázků plnobarevné snímky reálného světa se zpravidla neskládají z matematicky jednoduše definovatelných objektů.

Druhým typem, daleko rozšířenějším, jsou obrázky bitmapové. Zde je obrázek založen na mřížce bodů, přičemž rozměry této sítě jsou dány velikostí a rozlišením obrázku. Obecně lze říci, že bitmapové obrázky zabírají v počítači více místa (při zpracování v paměti a při uložení na pevném disku), což je dáno tím, že bitmapový soubor obsahuje popis jednoho každého bodu obrázku, resp. jeho barvy.

Skenery produkují obrázky bitmapové, ale u písma a někdy i firemních značek a symbolů se je snažíme převádět, tzv. vektorizovat, resp. "OCééRkovat". K tomu poslouží u lepších skenerů přibalený OCR program nebo samostatná vyspělejší grafická aplikace.

Formáty pro internet

Všechny grafické soubory lze rozdělit na dva druhy vektorové a bitmapové. Liší se jak způsobem zpracování, tak i uložením, velikostí a možnostmi úpravy.Pokud snímáme obrázky za účelem publikace na Internetu, budeme je muset ve výsledku uložit do jednoho z následujících formátů víte, jaké má ten který výhody?

GIF je v internetové grafice nejčastěji používaný formát. Jeho omezením je maximální počet 256 barev, což výrazně snižuje barevnou hloubku. Kdykoliv převádíte obrázek do tohoto formátu, dojde ke zmenšení počtu barev na 256 (podle nastavení na 256 optimálních nebo standardních odstínů). Tento formát je vhodný pro obrázky obsahující jen několik převažujících barev (například ikony), ale již méně se hodí pro fotografické snímky.

JPG je dalším z oblíbených internetových grafických formátů, dnes asi nejvhodnějším pro ukládání fotografických snímků protože nesnižuje počet barev a dosahuje výrazné komprese (zmenšení) výsledného souboru. Nevýhodou může být to, že obrázek uložený do JPG s kompresí se později hůře upravuje.

Pro úplnost dodávám, že publikací na Internetu rozumíme umístění obrázku na webové stránky, při posílání e-mailem můžete používat jakýkoliv pro příjemce čitelný formát.

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský

c00p0587

Dnešní poměrně skromné pokračování srovnávacích testů TOP proběhlo zcela ve znamení tiskáren. Po delší odmlce jsme se podívali na zoubek dvěma novinkám z kategorie síťových laserových tiskáren, které obě pocházejí z produktového spektra firmy Xerox. Jedná se o dražší modely, určené jak svým výkonem, tak svojí cenou pro náročný provoz v prostředí celopodnikových sítí.

Pro zájemce o levnější tisk (tedy levnější z pohledu pořizovacích nákladů, ne podle nákladů na provoz) přinášíme podrobný pohled na dvě "osobní" laserové tiskárny. A že se nejedná jen tak o běžné modely, je jasné z pohledu do výsledkové listiny testů, v níž obsadila testovaná zařízení první a druhé místo. Jedna tiskárna si čelní postavení zasloužila díky kombinaci maximálně nízkých nákladů na provoz a více než přijatelné pořizovací ceny, zatímco druhá tiskárna za nízkou cenu, přijatelný výkon a výhodné záruční podmínky.

Kromě výše zmíněných produktů jsme v tomto kole testovali také výkonný notebook Hewlett-Packard, který svou koncepcí a vysokým výkonem naznačuje směr, kudy se budou ubírat profesionální pracovní notebooky v následujících měsících.

Laserové tiskárny

Naši pozornost jsme v tomto kole TOP PC WORLD zaměřili na laserové tiskárny pro domácnost a malé kanceláře a na druhou skupinu výrobků, určenou pro počítačové sítě. Doba testů byla poznamenána horečnatými přípravami na Invex 2000, a produktů se tedy nesešlo tolik jako v předchozích kolech. Testované tiskárny samozřejmě zasáhly do celkového pořadí, ne nevýznamnou úlohu však současně sehrála i aktualizace cen ostatních zařízení a vyřazení těch tiskáren, s nimiž se u prodejců již nesetkáte.

OKIPAGE 8iM

Nejlevnější stránková tiskárna na trhu nese označení OKIPAGE 8iM. Kromě zajímavého designu překvapí i velmi dobrou výkonností.

Model OKIPAGE 8iM mezi ostatními produkty stejné značky snadno poznáte podle průhledného barevného pláště. Pro náročného zákazníka je k dispozici celkem pět barevných odstínů plastu, stačí si jen vybrat. Tiskárna je určena pro počítače PC i Macintosh, čemuž odpovídá paralelní a sériové rozhraní v její zadní části. Ani uživatelé stále populárnějších iMaců se nemusí cítit ochuzeni, protože pro ně je připravena redukce z paralelního portu na USB a svého průhledného krasavce tak mohou doplnit stejnobarevným užitečným satelitem. OKIPAGE 8iM pracuje v rozlišení 600 dpi při rychlosti tisku 8 stran A4 za minutu. Její vyrovnávací paměť má kapacitu 2 MB. Horní vstupní podavač je určen pro založení 100 listů papíru, potištěné archy pak vystupují do horního výstupního podavače s kapacitou 30 listů. Do štěrbiny v přední stěně tiskárny lze navíc založit jednotlivé listy vyšší gramáže, případně obálky, štítky nebo fólie. Tiskárna je dodávána s napájecím kabelem, českou dokumentací a ovladači pro PC i Macintosch. Tiskové úlohy MS DOSu je možné spouštět pouze v otevřeném okně Windows.

OKIPAGE 8iM je velmi nenáročná na obsluhu jediný ovládací prvek totiž tvoří kolébkový spínač napájení a činnost je signalizována pouze jednou diodou na přední straně. Vlastnosti tisku se proto nastavují přímo v instalovaném ovladači, uživatel přitom může měnit formát a orientaci papíru, zpracování 4 stran originálu na jeden list, vertikální a horizontální otočení tisku i jeho negativní zpracování.

Tiskárna OKIPAGE 8iM je GDI zařízení, rychlost zpracování tiskových úloh je tedy přímo závislá na procesoru počítače. Standardní textové dokumenty lze vytisknout za 20-25 sekund, náročnější grafika si vyžádá cca 25-40 sekund. Omezení rychlosti platí pouze pro zpracování první stránky, rychlost opakování 8 stran za minutu není nijak dotčena. Při testu jsme se přesvědčili, že pro zpracování textu či čárové grafiky je OKIPAGE 8iM ideálním pomocníkem, u tisku plných rastrových ploch je třeba v uživatelském nastavení volit tmavší tisk, aby výsledné zpracování bylo skutečně syté. V našich tabulka skončila tiskárna na 2. pozici. Vliv na celkové umístění měla výhodná cena společně s rychlostí prvních výtisků, záruka 12 měsíců na celou tiskárnu a doživotní záruka na tiskovou LED mechaniku. Negativně se naopak projevily vyšší provozní náklady, malá kapacita výstupního podavače a fakt, že tiskárnu nelze dále rozšiřovat přidáním doplňků. Maximální měsíční zátěž by neměla překročit 1 500 výtisků.

Kyocera FS-1000

Novinka společnosti Kyocera upoutá pozornost přepracovaným vzhledem, vysokým výkonem i možnostmi rozšíření.

Další novinkou v našich testech byla tiskárna Kyocera FS-1000, uvedená na český trh v září letošního roku. Již při představení produktu bylo řečeno, že toto zařízení postupně nahradí výrobky Kyocera s označením 680 a 800, a vklíní se tak před dražší a výkonnější modely 1200 až 3750. Ideální kancelářský pomocník, kterým má tato tiskárna bezpochyby být, nabízí uživateli rozlišení 600 dpi, vylepšované technologií KIR až na 2 400 dpi. Rychlost opakování se přitom pohybuje v řádu 10 stran za minutu. Základní paměť 4 MB lze volitelně rozšířit na celkových 132 MB. Tiskárna je standardně vybavena spodním automatickým podavačem na 250 listů a odklopným předním podavačem pro dalších 50 listů, obálek či fólií. Výstup na horní desce tiskárny je připraven pro 150 archů, k dispozici je i výstup pro 30 listů uložených potiskem nahoru. Volitelným doplňkem je další spodní podavač pro 250 archů A4. Tiskárna využívá k připojení obousměrné paralelní rozhraní Centronics IEEE 1284B. Při požadavcích na síťové připojení lze osadit jednu volnou pozici síťovou kartou, případně instalovat další rozhraní, např. sériový port nebo USB, s jehož podporou se počítá ke konci roku. Při tisku lze využít emulací PCL6, Diablo 630, IDM Proprinter, Epson LQ nebo Lineprinter. Za příplatek lze požadovat také emulaci PostSript II (firemní KPDL2).

Z celého výrobního programu Kyocery tento výrobek zaujme nejen zajímavým vzhledem, ale také absencí ovládacího panelu s tlačítky. Veškeré nastavení parametrů nyní probíhá v přehledném programu s případným názvem Dálkový ovládací panel. Pro správu tiskárny je připraven i Kyocera PrintMonitor. Na vlastním zařízení tak pro kontrolu činnosti zůstala jen čtveřice diod, která signalizuje zapnutí, načítání tiskové úlohy, zaseknutí papíru a nedostatek listů ve vstupních podavačích, doprovázená tlačítky pro zapnutí tiskárny, přerušení a pokračování tisku.

Během zkušebního provozu mne překvapila poměrně dlouhá doba zpracování tisku rastrové fotografie. Naopak velmi svižně probíhal tisk textových dokumentů. Z hlediska kvality lze vytknout jen část nepravidelných přechodů /skokové místo plynulé/ barvy ve vektorové grafice.

Maximální měsíční zatížení 8 000 výtisků prozrazuje výrobek určený pro náročný kancelářský provoz. Náklady na vytištění 1 strany A4 se pohybují kolem 0,60 Kč včetně DPH, což je nejvýhodnější cena v celé kategorii. Také pořizovací cena vyznívá celkem příznivě: 14 274 včetně DPH. Prodejce na zařízení poskytuje záruku 24 měsíců nebo 100 000 výtisků.

Skupinové tiskárny

Na následujících řádcích se budete moci seznámit s dvojicí nových tiskáren společnosti Xerox. Protože se jedná o produkty stejného výrobce a navíc obdobně vybavené, trochu netradičně jsme shrnuli základní parametry do úvodní části. Nový model Xerox DocuPrint N2825 byl testován i s doplňkovým podavačem. Nejrychlejší z dosud testovaných tiskáren Xerox DocuPrint N 4025 jsme mohli vyzkoušet v maximální výbavě, tedy s duplexním modulem, spodním podavačem a výstupním přihrádkovým podavačem se sešívačkou.

Testované tiskárny byly vybaveny českou dokumentací, potřebnou kabeláží a instalačním CD-ROMem s ovladači. Při instalaci bylo možné u obou produktů zvolit ovladače HP PCL5e a HP PCL6 s 10 znakovými sadami TrueType a 35 fonty Intellifonts. S nimi se instaloval i ovladač Adobe PostScript Level 3, včetně 39 sad fontů Adobe Type 1, 157 znakových sad Type 1 a 19 fontů True Type. K dispozici byl dále Xerox Font Manager s dalšími 96 sadami True Type.

Ovladače byly připraveny pro Windows 3.1, 95, 98, 2000 i verzi NT 4.0. Zároveň instalační disk obsahoval také ovladače pro OS/2 a OS/2 WARP, UNIX a Mac System 7.0, 0S 8.0+. Všechny tiskárny byly vybaveny síťovým rozhraním Ethernet 10/100 Base Tx, obousměrným paralelním rozhraním Centronics IEEE 1284 B a portem USB. Volitelně je pro každou tiskárnu možné požadovat i další rozšíření o kartu Etnernet 10, Token Ring a sériové rozhraní RS-232C.

Tiskárny podporují protokoly TCP/IP, DLC/LLC, Novell Netware IP/IPX a SAP, AppleTalk a NetBIOS/NetBEUI. Jejich provoz je tak možný v prostředí síťových operačních systémů Windows, NetWare, UNIX, OS/2, OS/2 WARP, Mac System 7.0 a IBM. Snadnou správu tiskáren v počítačové síti umožňuje dodávaný software CentreWare s podporou výše uvedených systémů, v jednotlivých produktech je i zabudovaný http webserver, z něhož lze získat všechny potřebné informace a zároveň nastavení měnit.

Testované produkty byly vybaveny panelem s ovládacími prvky a displejem, na němž lze díky přehledné stromové struktuře snadno nalézt a měnit předvolené hodnoty. Tiskárny automaticky přepínají paralelní, USB i síťové rozhraní a ovladače PCL nebo PostScript.

Xerox DocuPrint N 2825

Rychlost 28 stran za minutu, vysoké rozlišení, kvalitní tisk a široká podpora síťových protokolů to je Xerox DocuPrint N2825

První ze síťových laserových tiskáren Xerox, testovaných tento měsíc, nese označení N2825, jež vypovídá, že zařízení je schopno zpracovat 28 stran formátu A4 za 1 minutu. Tiskárna kromě tohoto formátu dokáže pracovat i s formátem A3. Výrobcem dodávaná operační paměť se standardní velikostí 32 MB lze rozšířit maximálně na 192 MB, činnost zařízení řídí procesor Motorola PowerPC pracující na frekvenci 200 MHz.

Standardně instalovaný podavač na 500 archů A4 je doplněn víceúčelovým zásobníkem pro 150 listů papíru. Výstupní horní zásobník je připraven pro odpovídajících 500 výtisků. Požaduje-li uživatel práci s vyšší kapacitou papíru, lze k tiskárně volitelně připojit modul pro oboustranný tisk a zásobníky na 500 nebo 2 000 výtisků. Nad horní desku tiskárny lze připevnit další výstupní podavač s tříděním jednotlivých tiskových úloh.

Tiskárna pracuje s médii o gramáži 64-200 g/m2, při duplexním tisku pouze 64-105 g/m2. Měsíční zatížení by se mělo pohybovat do 130 000 výtisků.

Pořizovací cena ve standardní konfiguraci činí 118 218 Kč včetně DPH, provozní náklady se však bohužel pohybují na hranici 0,70 Kč na stranu A4 při 5% pokrytí, což je v této kategorii velice vysoká částka, která velmi negativně ovlivnila celkové umístění tiskárny ve srovnávacích tabulkách.

Kladně lze naopak hodnotit velmi kvalitní tiskové výstupy, rychlost tisku prvního dokumentu a celkové možnosti rozšíření. V celkovém hodnocení tak toto zařízení skončilo na 10. pozici.

Xerox DocuPrint N4025

Tiskárna Xerox DocuPrint N4025 byla nejrychlejší v testech, měla nejlepší výbavu a současně vyžadovala nejvyšší finanční náklady.

Další výrobek společnosti Xerox patří k současné absolutní špičce v síťovém tísku. Pracuje v maximálním rozlišení 1 200 x 1 200 dpi s rychlostí opakování 40 stran A4 za minutu. Dokáže přitom pracovat s médii v gramáži 64-200 g/m2, ve formátech A3 nebo menších. Zařízení bylo vybaveno procesorem Motorola Power PC 266 MHz RISC a 32 MB paměti s možným rozšířením na 192 MB. Pro uložení fontů, loga, formulářů a tiskových úloh je možné volitelně instalovat 2GB nebo větší pevný disk a Flash DIMM.

Základní model tiskárny uživateli nabízí spodní zásobníky pro uložení 1 000 listů a ruční podavač pro 50 listů. Testovaný produkt byl navíc dodán společně s velkokapacitním spodním podavačem na dalších 2 000 listů, duplexní jednotkou a finisherem/stamplerem pro současné uložení 2 500 sešitých a roztříděných archů papíru. V celkovém součtu pořizovacích cen za tuto sestavu zákazník zaplatí 366 891 Kč. Náklady na tisk se opět pohybují kolem 0,70 Kč. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Vysoké měsíční zatížení 200 000 výtisků vypovídá o určení tiskárny pro velmi početné skupiny uživatelů. Model s označením N 4025 je v současnosti nejrychlejší, jaký jsme měli možnost testovat. Svého předchůdce Xerox N40 (který dosud kraloval na první "rychlostní" příčce) převyšuje o 15 procent. Kvalita vytištěných dokumentů byla na vysoké úrovni u obou testovaných zařízení. V celkovém hodnocení skončila tiskárna na 4. místě, přičemž její umístění velmi negativně ovlivnily vysoké provozní náklady.

§§§§§


Notebooky

Václav Maletínský

c00p0586

HP OmniBook 6000

Vysoký výkon, maximální rozměry displeje, skvělé vybavení to vše vyneslo OmniBooku 6000 první pozici v našich testech.

Jediným zástupcem v kategorii výkonných přenosných počítačů byl výrobek společnosti Hewlett-Packard s označením OmniBook 6000. V rámci produktové řady společnost HP nabízí celou řadu zajímavých výrobků, my jsme k testu získali nejlépe vybavený model. Testovaný počítač s vnějšími rozměry 325 x 261 x 32 mm a hmotností 2,27 kg v sobě ukrývá procesor Pentium III s pracovní frekvencí 700 MHz. Operační paměť 128 MB je možné dále rozšířit až na celkových 512 MB. Grafická karta ATI Mobility M1 8 MB dokáže na skutečně velkém aktivním displeji s 15" úhlopříčkou vykouzlit 32bitové barvy v rozlišení 1 024 x 768 bodů.

Na externím monitoru je přitom zmíněná grafická karta schopna pracovat v maximálním rozlišení 1 600 x 1 200 bodů při obnovovací frekvenci 100 MHz a 32bitové barevné hloubce.

Přenosný počítač je řešen skutečně velkoryse. Po odklopení víka s displejem uživatel s potěšením nahlédne na klávesnici se standardní velikostí tlačítek, od níž jsou mírně odsunuty kurzorové šipky. Polohovací zařízení umožňuje výběr mezi současně zabudovaným touchpadem a trackpointem, přičemž každé zařízení má i samostatná ovládací tlačítka. Příjemnou změnou je zabudování rolovacího kolečka, zasazeného mezi tlačítka nad plochou touchpadu. Uživatelé myši se scrollovacím kolečkem vědí, o čem mluvíme. Nezvykle zatím působí rolovací kolečko nad plochou touchpadu. Nad klávesnicí jsou zabudovány kontrolní diody přepínačů, další diody jsou pak umístěny na přední stěně notebooku. Vedle těchto diod je umístěna výměnná DVD-ROM mechanika s rychlostí DVD 6x a CD-ROM 24x. Po vyjmutí je možné do uvolněného prostoru vložit FDD jednotku 3,5". Současný provoz DVD i FDD je samozřejmě možný, v takovém případě je však disketová jednotka připojena externím kabelem.

Na levém boku počítače je umístěn výměnný pevný disk s kapacitou 18 GB, dvojice zásuvek CardBus pro PC karty typu II a konektory RJ11 a RJ 45. Notebook tedy umožňuje připojení k Internetu pomocí vestavěného modemu 3Com 56 Kb/s i spojení s počítačovou sítí prostřednictvím síťové karty 10/100 Mb/s.

Na pravé straně notebooku se nachází ovládání pro vysunutí DVD či FDD mechaniky. Následuje kolébkový ovládací prvek hlasitosti zvuku, samostatné tlačítko pro vypnutí zvuku, tlačítko Reset a IrDA port pro bezdrátový přenos dat. Za touto skupinou prvků lze nalézt trojici konektorů jack 3,5 mm pro vstup mikrofonu, line-in a výstup zvuku do sluchátek. Ještě blíže k zadní hraně počítače je umístěna mřížka, ze kterou je ukryt malý větráček chlazení, a nakonec je zde také Kensington lock pro zabezpečení počítače.

Na zadní straně notebooku jsou umístěny všechny standardní konektory PS/2 s možností připojení klávesnici nebo myši, jeden sériový a jeden paralelní port, a samozřejmě také výstup grafické karty na externí monitor. Mezi těmito konektory a vstupem pro napájecí adaptér je zapuštěn slot pro připojení replikátoru portů nebo dokovací stanice.

V počítači byl trochu překvapivě instalován operační systém Windows 95 OSR 2.1, který je zároveň dodáván na samostatném CD ve formě tzv. recovery disku. Potřebné ovladače jsou k dispozici na zmíněném kompaktním disku i v samostatném adresáři Windows. Další software zahrnoval jen program pro přehrávání DVD filmových disků.

HP OmniBook 6000 při našich testech prokázal nejen vysoký výkon, ale také velmi dobrou výdrž práce na baterie. Klady jsou z předchozího popisu jistě patrné kvalitní procesor, kapacita disku i operační paměti, kvalitní grafická karta, výborné ovládání i maximální velikost TFT displeje. Mezi drobné nedostatky mohu v podstatě započítat jen slabší audiovýkon. Vestavěné reproduktory nad horní řadou kláves zvuk sice nijak nezkreslují ani nechrčí, ovšem ani při maximální hlasitosti se jejich zvuk nerozléhá daleko do okolí.

Pořizovací cena tohoto notebooku není nízká. Za popisovaný model je třeba zaplatit 151 158 Kč včetně DPH. Prodejce přitom na výrobek poskytuje záruku po dobu tří let.

Cena/výkon:*****

Konfigurace:*****

Podpora:*****

Cena vč. DPH: 151 158 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1, Praha 4

§§§§§


Software


Konec nachlazení ze "serveroven" - symantec pcanywhere 9.2

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0552

Kdo se někdy dostal do role administrátora serveru, musí dát za pravdu tomu, že opakovaná návštěva klimatizované místnosti se servery tzv. "serverovny" hraničí s ohrožením zdraví. Obzlášť v horkých letních dnech je to pro tělo skutečný teplotní šok. Přitom jen mizivé procento návštěv je opravdu nezbytných. V případě NT serverů lze přitom použít některý z nástrojů pro dálkové ovládání počítače, jako např. pcAnywhere od Symantecu (PCA), jehož recenzi máte před sebou.

Abychom věc nezužovali jen na NT server situovaný v podchlazené místnosti, připomeňme v hrubých rysech, co nám PCA nabízel až do poslední verze 9. V popředí stojí zprosředkování obrazu hostitele běžícího pod systémem Windows. Přenášejí se uživatelské vstupy pocházející z klávesnice a myši, pokud to není explicitně zakázáno. Modul "Data Transfer" zprostředkovává přenos souborů mezi hostitelem a hostem. Jednoduše řečeno, kdekoliv je nainstalovaný PCA, lze se na takový počítač dálkově připojit a dělat s ním téměř cokoliv, dokud to dovolí dostupnost síťového propojení obou zúčastněných stran.

Systémové požadavky

Podle firemních údajů jsou platformou pro provoz pcAnywhere 9.2 operační systémy Windows 95, 98, NT a Windows 2000. Podle našich zkušeností aplikace funguje také pod Windows Me. Na systém samotný neklade žádné nadměrné nároky, a jak se časem dočtete, ani na datovou propustnost. Objem datového toku lze totiž přizpůsobit nastavením PCA, nově můžete zapnout přizpůsobení velikosti přenášené obrazovky hostitele ("screen scaling").

Co je nového

Přenos souborů je nyní příjemnější s novým manažerem souborů, ovšem stále nás napadá otázka proč není možné mapovat vzdálené disky na lokální, a tím pádem moci používat kterýkoli z našich oblíbených manažerů souborů. Celá aplikace je integrovatelná do systémů centrální správy například Norton System Center, TNG Network od Computer Associates nebo Microsoft SMS. Události je nyní možné logovat (zaznamenávat) centrálně, a to buď klasicky do logu PCA, nebo nově do logu Windows NT Event, anebo pomocí protokolu SNMP do libovolné IP destinace. Díky podpoře protokolů LDAP (Lightweight Directory Application Protocol) a NDS (Netware Directory Server) snadněji najdeme hostitele v podobě běžného kontaktu v podnikovém adresáři. Z hlediska bezpečnosti jsou k dispozici autentizace Windows NT, Windows 95 doménová autentizace a Checkpoint VPN. S podporou OLE Automation lze PCA pohodlně ovládat z jiných aplikací. Též nový "screen scaling" se hodí pro přizpůsobení přenesené hostitelské obrazovky hostovi, případně pro snížení nároků na přenesená data při připojení s nízkou datovou propustností. A nyní pro úplnost shrňme základní funkcionalitu PCA o trošku detailněji, než jsme to udělali v úvodu.

"Býti hostitelem"

PCA se v tomto režimu stává serverem a čeká na klientský kontakt. Jako hostitel potom zprostředkovává svoje zdroje hostovi. Zdroje se neomezují jen na soubory, ale je to také obrazovka a tiskárny. Nachází-li se u vzdáleného počítače člověk, s nímž bychom jako host chtěli komunikovat, nabízí se nám k tomu integrovaná služba pro textový rozhovor.

"Býti hostem"

Host se snaží kontaktovat hostitele za účelem přístupu k jeho zdrojům. Lze navázat přímý kontakt např. pomocí protokolů TCP/IP a IPX/SPX, nebo kontakt s využitím PCA brány viz další odstavec.

"Býti bránou"

Brána slouží ke zprostředkování sezení mezi hostem a hostitelem. Může být jednosměrná nebo obousměrná. Typickým použitím je "vytáčecí brána" sloužící jako most mezi hostem v lokální síti a vzdáleným, na modemu připojeným, hostitelem. Není vyloučeno použít dvě brány vzájemně propojené vytáčenou linkou, které navzájem konvertují data putujíci mezi dvěmi lokálními sítěmi. Brány lze využít v mnoha případech.

Závěr

Nový pcAnywhere přináší zejména lepší integraci s dalším softwarovým vybavením, ať už v roli tzv. helper aplikace v některém ze systémů centrální správy, či roli OLE automation serveru. Hostitelé PCA se mohou registrovat do adresářových služeb jako např. LDAP a lépe se tím vyhledávají. Hladší a úspornější je i přenášení obrazovky hostitele hostovi, které se postará o posílání jen v takovém rozlišení a v takové barevné hloubce, jaké je host schopen zobrazit. Použijeme-li přizpůsobení velikosti přenášeného obrazu, dosáhneme rychlejší odezvy i na pomalejších linkách.

§§§§§


Internet Download Centrum – Utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Mrda

c00p0554

Internet Download Centrum, které právě čtete, opět přináší softwarovou "všehochuť". Snažili jsme se najít nové a zajímavé programy, jež by vám mohly přinést užitek a zábavu. Zda se nám to podařilo, to můžete sami posoudit v následujících odstavcích...

ClipCache Plus 2.7

1,32 MB; (http://www.xrayz.co.uk/)

ClipCache Plus je nástroj, který rozšiřuje možnosti použití standardní schránky Windows clipboardu. Neustále monitoruje veškeré aktivity prováděné schránkou. Pomáhá při správě uložených položek ve schránce (jejichž počet je neomezený), to znamená mazání, kopírování, modifikování, editování, vyhledávání a kategorizování podle skupin, ve kterých zůstanou uloženy po libovolně dlouhou dobu. U každé skupiny lze nastavovat její vlastnosti, jako je velikost skupiny nebo počet položek, jež jsou ve skupině obsaženy. Při kopírování z e-mailů nebo webovských stránek ClipCache odstraní mrzuté značky ">>>>" a velké mezery. Lze ho také použít jako jednoduchý textový editor. V hlavním okně programu je vyobrazen detailní seznam všech položek, takže uživatel ví přesně, z jakého dokumentu (souboru) byla ta která položka do schránky zkopírována. ClipCache podporuje textové formáty typu: prostý text, RTF, OEMText.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, 20 USD, zkušební doba 30 dní

E-Icons 3.16

2,6 MB; (http://www.deepgls.com/eicons)

Pomocí programu E-Icons můžete velmi snadno a rychle měnit jak standardní windowsovské ikony (Windows 95/98/2000), jako jsou ikony Pracovní plochy, Start menu, diskových jednotek, složek a souborů, tak i ostatní ikony. K hromadné změně všech ikon najednou lze využít existujících tematicky uspořádaných šablon s ikonami (icon themes), nebo si uživatel může podle svého vkusu a fantazie vytvořit šablonu vlastní. Pracovní okno programu je rozděleno do dvou částí v levé polovině okna je stromová struktura s ikonami, které chce uživatel změnit, v pravé části jsou ikony, ze kterých si vybírá. Program dále umožňuje například změnu jména u systémových ikon, barevné nastavení ikon, zobrazení "velkých-large" ikon, nebo skrytí šipek u zástupců programů.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, 19 USD, zkušební doba 30 dní

Avery Wizard 2.0 pro Word 97

3,1 MB; (http://www.avery.com/software)

Avery Wizard je utilitka pro Microsoft Word 97, která vám zpříjemní a urychlí práci, zejména když se rozhodnete ve Wordu udělat například vizitky, štítky, popisky, ale i pohlednice, obálky atp. Program je koncipovaný jako průvodce, který se spustí kliknutím na tlačítko Avery Wizard, jež se automaticky po instalaci přidá do standardního panelu Wordu. Pak už záleží na uživateli jakou konkrétní věc chce vytvořit, a podle toho si také vybere šablonu v dialogovém okně, kde je i její náhled. V dalším kroku si uživatel zvolí, z jakého zdroje se budou exportovat kontaktní údaje k dispozici je vlastní kartotéka Avery Wizardu nebo externí zdroje již existujících seznamů (adresář programu Outlook, Schedule, MS Excel...).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Deluxe Snake 2.9

1,5 MB; (http://home.c2i.net/dsc/deluxesnake.html);

Had žeroucí co mu přijde do cesty, kromě zdi a svého ocasu, byla klasika mezi hrami už na 8bitových počítačích a o 20 let později na mobilních telefonech. Tento had potřebuje ke svému životu Windows a DirectX 3.0 (nebo novější). Oproti kolegům z 8bitů je o něco méně hranatý a oproti kolegům z mobilních telefonů zase o něco větší a barevnější. Jinak mu vůbec nechutnají muchomůrky tygrované a hráče, kteří jej dobře vedou, si udržuje ve svém žebříčku "Top 20".

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Xtreeeme Notes 1.1

2,15 MB; (http://orion.spaceports.com/~xnotes/)

Sympatický a "skinovatelný" (můžete měnit vzhled pracovního okna) pokus o elektronický poznámkovník s připomíkovníkem. Kromě jednorázových rychlých poznámek akceptuje denní až týdenní periodické upomínky jako např. každý den v 7 hodin vyvenčit psa. Autor plánuje v budoucí verzi rozšířit rozsah periodicity až do jednoho roku. Grafické okénko programu při naplánované události vyskočí na obrazovku a nevtíravě vám připomene, co jste si do něj uložili.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Calculait 1.5

397 KB; (http://www.simtel.net/pub/simtelnet/win95/calc/calait15.zip)

Calculait 1.5 je jednoduchý multifunkční kalkulátor, který je navržen pro neprofesionální, spíše hravé uživatele. Tomu napovídá i jeho vzhled, a nenáročné uživatelské rozhraní. Na druhou stranu však tento kalkulátor uspokojí i náročnější požadavky, neboť ve svém nitru disponuje pokročilými vědeckými funkcemi. Kalkulátor pracuje v těchto režimech:

- vědecký kalkulátor

- statistický kalkulátor

- finanční kalkulátor

- převodník fyzikálních veličin

- generátor náhodných čísel

- animovaná ovládací obrazovka

- světový čas

Výsledky výpočtu lze uložit do schránky Windows a své výpočty tak přenést do ostatních aplikací. Výsledky statistických analýz je možno uložit do samostatného textového souboru.

A máte-li zvukovou kartu, pak si nenechte ujít speciální zvukové efekty.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Motherboard Monitor 4.18

1,4 MB; (http://www.hatman.com/mbm/mbm.htm)

Motherboard Monitor je programový nástroj monitorující hardwarový stav vašeho počítače. Ke správné funkčnosti musí být základní deska monitorovaného počítače osazena některým z čipů (LM78, LM78-j, LM79, GL518SM, GL520SM, Winbond W83781D, Winbond W83782D, Winbond W83783S a LM75), z nichž jsou čteny kontrolní údaje. Ihned tedy vidíte aktuální teplotu základní desky a procesoru, hodnotu napětí na vybraných místech a výstupech, rychlosti ventilátorů, atd. Ke každé z těchto hodnot lze vytvořit kontrolní interval, na který lze nastavit alarm jakmile se aktuální měřená hodnota dostane mimo daný interval, je spuštěna zvuková výstraha nebo může být automaticky zaslán e-mail správci počítače. Z toho vyplývá možnost nasazení v síťovém provozu, kdy administrátor má prostřednictvím e-mailu pod kontrolou všechna PC v síti. Na programu je také velice příjemné, že hned při instalaci je možné si zvolit českou verzi ovládacího prostředí.

Poznámka: Údaje o použitých čipech naleznete v manuálu k základní desce.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Český software

Kubík SMS DreamCom 1.31

543 KB; (http://kubik.mute.cz/dreamcom)

Dreamcom je malý užitečný prográmek pro posílání SMSek z prostředí Internetu. Zprávy jsou posílány prostřednictvím SMTP serveru, tedy jako pošta. Tento způsob má obecně tu nevýhodu, že lze odeslat jen 150 znaků včetně e-mailové adresy odesílatele. Dreamcom dokáže libovolně dlouhou zprávu rozkouskovat na části požadované délky, očíslovat je a poslat na dané telefonní číslo. Protože je SMSka posílána jako e-mail, příjemce musí mít tuto možnost povolenou.

Po prvním spuštění nastavíme adresu SMTP serveru, přes který obvykle posíláme poštu, a zadáme login, pod nímž se na server přihlašujeme. To provedeme na kartě Nastavení, dostupné z panelu stisknutím první ikony. Zde také nalezneme možnost přidání podpisu ke každé zprávě, automatickou konverzi textu do bezháčkové podoby a další nastavení.

Dalším krokem bude zaplnění adresáře seznamem kontaktů na naše přátele. Funkce je opět dostupná z hlavního panelu. Při editaci kontaktu vybíráme operátora z předem připraveného seznamu, který lze jednoduše rozšířit o další případné operátory.

Nyní můžeme vesele SMSkovat. Velkou výhodou je možnost připravit si zprávy v režimu off--line (tedy nepřipojeni na Internet) do fronty, a ty pak po připojení najednou odeslat. Další silnou stránkou tohoto programu je možnost hromadného posílání SMSek. Stiskneme ikonu pro hromadné rozesílání, vybereme adresáty ze seznamu, a už posíláme například pozvánky na oslavu narozenin.

Zprávu můžeme poslat nejen hned nebo až po připojení, ale také v předem nastavený čas v libovolném počtu kopií s nastavitelnou periodou opakování. Tak lze program využít především pro ty s permanentním připojením k Internetu jako jednoduchý reminder pro mobilní telefon.

Všechny odeslané zprávy se uchovávají seřazené podle času odeslání.

Zde jsou ve zkratce některé důležité vlastnosti programu Dreamcom:

- přehledný adresář

- psaní libovolně dlouhých zpráv; zprávy jsou automaticky rozděleny, očíslovány a poslány postupně za sebou

- SMS Reminder

- archivace odeslaných zpráv (historie)

- možnost upravit a přidat libovolné operátory

- program je možno používat off-line, napsat zprávy do fronty, a po připojení je odeslat

- možnost nechat si poslat potvrzení o doručení na Paegas

- konverze češtiny (háčkované do bezháčků) volba Posílat vždy bez háčků

- program je možno minimalizovat na Hlavní panel (vedle hodin)

- možnost napsat rovnou číslo ve tvaru 0603/XXXXXX

- odesílání skupině lidí najednou.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

§§§§§


Ochrana zadarmo – osobní firewally pro váš domácí počítač

Karel Šredl

c00p0555

Firewall (protipožární zeď) je program pro ochranu počítače či počítačové sítě před nepřátelskými akcemi, poškozením či zneužitím dat. V českém jazyce nemáme dostatečně výstižný a hezký ekvivalent, a proto zůstaneme u termínu firewall.

Internet to je neomezený svět možností. Svět plný informací, zábavy, vědy, dobročinnosti ale také svět zločinců a výtržníků. Váš počítač je vaše virtuání tělo ve virtuáním světě Internetu. Avšak pro některé osoby není většího cíle a lákadla, než toto vaše tělo ovládnout, získat jeho vědomosti, poškodit ho, nebo ho využít pro nějaký větší "podnik". Proto nikdy nevycházejte do světa Internetu bez ochrany!

Možností, jak ochránit svůj počítač před nebezpečím, je několik. Buď prostě nevycházíte "ven" a Internet ignorujete, nebo spoléháte na podnikovou ochranu a zůstáváte za bezpečnými zdmi firemního firewallu. Doma ale žádný podnikový firewall nejspíš nemáte, takže právě zde nastupuje váš osobní štít, ochrana právě jen a jen pro vás a váš počítač takzvaný osobní firewall.

Secure 4 U Lite

Secure 4 U Lite

Sandbox Security, http://www.secure4u.com

Velikost instalace: 7 580 KB

Funkce:

-zablokování portů

-zablokování přístupu k souborům a registrům

-antivirová kontrola (externí virus skener)

-kontrola ActiveX, Java apletů, cookies

práce s cookies

přednastavené aplikace

nepříliš přehledný

Program Secure 4 U Lite pracuje na bázi ověřování přístupových práv k souborům, adresářům a registrům a dalším zdrojům pro jednotlivé nadefinované aplikace. Okolo aplikace vytvoří jakousi ohrádku (Sandbox), která má zabránit nepovoleným operacím.

Aplikace mohou být nastaveny na 4 úrovně bezpečnosti. Žádná (None) bezpečnostní opatření, kdy jsou veškeré kontroly pro tuto aplikaci vypnuty. Nízká (Low, Unrestricted) úroveň nastaví plný přístup k souborům a registrům vyjma systémových a chráněných. Při nastavení střední (Medium) úrovně již aplikace má právo pouze číst soubory a registry kromě systémových a chráněných, které budou nepřístupné. Též některé IP porty budou zakázány. Vysoká (High) úroveň zabezpečení znamená, že aplikace bude mít jen minimální povolený přístup ke zdrojům a IP portům.

Některé adresáře můžeme označit jako volně přístupné (Unprotected), a některým naopak nastavit maximální ochranu (Confidential). Do takto chráněných adresářů budou mít přístup pouze neomezené (Unrestricted) aplikace.

ZoneAlarm

Tento program je k dizpozici zdarma pro osobní nekomerční použití, pro školy a státní organizace. Jedná se o osobní firewall pro systémy Windows (95, 98, NT, 2000). Instalace je velice jednoduchá a nevyžaduje restart počítače. Nastavování je díky dotazům opravdu lehké a zvládne ho i začátečník.

Program pracuje na principu "oprávněných aplikací" při kontrole odchozí síťové komunikace. Princip "oprávněné aplikace" spočívá v tom, že uživatel sám stanoví, zda daná lokální aplikace potřebuje komunikovat s Internetem či s lokální sítí. Při prvním pokusu aplikace o síťovou komunikaci jsme ZoneAlarmem dotázáni, zda je to v pořádku, a daná aplikace smí podobnou komunikaci provádět. Od tohoto okamžiku má aplikace komunikaci buď zakázanou, povolenou, nebo budeme jednotlivé pokusy o komunikaci manuálně schvalovat. Aplikace také může být označena za serverovou, tedy očekávající komunikaci.

Síťovou komunikaci program rozděluje na dvě zóny zónu Internet a zónu Lokální síť. Rozsah zóny Lokální síť je plně konfigurovatelný. Pro obě zóny můžeme nastavit 3 různé úrovně bezpečnosti. Nízká úroveň znamená pouze kontrolu oprávněnosti aplikací komunikovat. Počítač je viditelný a ostatní služby nejsou omezovány. Při nastavení střední úrovně počítač zůstává viditelný, avšak je blokována NetBIOS komunikace. Nastavením vysoké úrovně zabezpečení navíc zakážete počítači sdílení tiskáren a souborů, skryjete počítač před okolím a zablokujete nepoužívané komunikační porty.

ZoneAlarm

Zone Labs, USA, www.zonelabs.com

Velikost instalace: 1 614 KB

Funkce:

-zablokování internetové komunikace při vaší nepřítomnosti při spuštění screensaveru

-rozlišení bezpečnosti pro zónu Internet a zónu Lokální síť

-kontrola odchozí komunikace podle oprávněnosti aplikací

-kontrola příchozí síťové komunikace

(+ on-line help)

-kotrola VB skriptů v e-mailových zprávách

jednoduchý

přehledný, snadná obsluha

malý, nenáročný, rychlý

kontroluje pouze síťovou komunikaci

Doporučujeme jako jednoduchého, nenáročného pomocníka

eSafe Desktop

Asi nejkomplexnější aplikací z dnešního výběru je eSafe Desktop. Tento program pokrývá téměř všechna bezpečnostní rizika spojená s připojením do Internetu. Je tvořen čtyřmi moduly, které řeší jednotlivé problematické oblasti.

Modul Antivirus scanner má na starost antivirovou ochranu souborů počítače. K detekování virů používá jak klasické metody, tak i metody heuristické analýzy pro odhalování nových virů. Dokáže prohledávat i nejběžnější archivy. Virová databáze je přístupná po Internetu a je pravidelně aktualizována.

Modul Sandbox s tímto termínem jsme se již setkali je srdcem systému a ochraňujeme jím zdroje svého počítače. Nadefinujeme povolené akce s jednotlivými soubory či adresáři a reakce na jejich případné porušení.

Modul Personal Firewall není jen klasickým firewallem, který umí blokovat konkrétní internetové porty, cizí počítače, apod., ale zvládá i blokování nežádoucích informací typu reklamních mailů či informací se sexuálním obsahem. V neposlední řadě zde můžete specifikovat soukromá data, která rozhodně nechcete posílat nezašifrovaná.

Poslední modul Administration umožňuje přiřazovat nastavení modulů k jednotlivým uživatelům a tím vybudovat i poměrně propracovanou systémovou politiku. Aby tak jednotliví uživatelé měli co nejmenší možná práva zasahovat do systému, a naopak administrátoři mohli systém spravovat.

Závěr

V dnešní recenzi jsme si ukázali tři produkty z kategorie osobních firewallů zdarma. Avšak i tyto tři programy se od sebe poměrně výrazně liší jak velikostí, tak i zaměřením a komplexností. Pokud bych své testování měl shrnout, tak by mé doporučení směřovalo k programu eSafe. Z testovaných produktů pokryl největší díl oné "díry", kudy se k nám z Internetu může dostat nějaký problém, a ačkoli je to komplexní a složitý nástroj, jeho nastavení zvládne i neodborník. Pokud však nepotřebujete velký a náročný program, ale hledáte malého šikovného pomocníka, pak sáhněte po aplikaci ZoneAlarm, která je přesně taková.

eSafe Desktop

Aladin Knowledge Systems, www.esafe.com

Velikost instalace: 10 715 KB

Funkce:

-zablokování portů, IP adres, URL

-zablokování nežádoucích informací

-šifrování citlivých dat

-zablokování přístupu k souborům, adresářům

-antivirová kontrola

-individuální nastavení

Komplexní, univerzální

různá nastavení pro jednotlivé uživatele

složitější (to je však kompenzováno šikovným průvodcem a přednastavenými konfiguracemi)

velký, náročnější na zdroje

Doporučujeme jako komplexního ochránce

§§§§§


Ochrana osobních dat proti zneužití

Vladimír Vondráček

c00p0557

Oč se vlastně jedná

Obzvláště uživatelé, kteří se pohybují v oblasti Internetu, už na pojem firewall pravděpodobně narazili. V síťové verzi se jedná o server, jenž chrání firemní síť proti neautorizovanému přístupu ze sítě všeobecné (Internetu). Pro většinu lokálních sítí (intranetů) je to velmi rozumné a hlavně systémové řešení pro ochranu dat všech uživatelů intranetu. Zároveň může filtrovat odcházející data a tím bránit vynesení důležitých informací na veřejnost (ať už úmyslně nebo neúmyslně). Takže existence firewallu je věc veskrze užitečná a pro správce lokálních sítí i všeobecně doporučitelná. Problém nastává u malých sítí (až sítěk), kde náklady na další počítač by se zdály neúměrné (pro hladký provoz síťové komunikace nemůže firewall běžet na nějakém šrotu), o jednotlivých uživatelích ani nemluvě. Přesto může být i na počítačích těchto uživatelů dostatek informací, o něž by někdo mohl mít zájem. Případně o které by uživatel nerad přišel při útoku na svůj stroj. Pro tento případ je zde právě NORTON Personal Firewall (NPF).

Popis aplikace

Po bezproblémové instalaci se objeví na obrazovce základní okno aplikace, jež toho moc nenabízí. V podstatě máte jen možnost ochranu vypnout nebo zapnout. To slovo "jen" v minulé větě však slouží spíše ke cti aplikace než k jejímu záporu. Podle mého běžný uživatel požaduje právě tohle: velmi jednoduché ovládání, žádné složité vylaďování a metodou pokusů a omylů dospět (po několika přeinstalacích všeho možného) k optimálnímu stavu. Také to minimalizuje nároky na čtení dokumentace všeho druhu (podle Murphyho zákona o manuálech: Manuály nikdo nečte). Lze ještě velmi jednoduše nastavit, kdy se bude aplikace spouštět, nahrubo nastavit úroveň zabezpečení (low, medium, high) a víc se nestarat. V případě, že máte nastaven automatický update, je postaráno vždy o nejnovější verze aplikace pomocí nortonovského LiveUpdatu. Kromě malé ikonky v liště vedle hodin se tak při práci neděje nic, co by vás rušilo.

Štelování

Pod tímto odkazem lze pak sledovat statistiky připojení, přenosové parametry, graf vytížení a sledování jednotlivých typů komunikace, rozdělených podle použitého protokolu. Nechybí počty odeslaných, přijatých nebo odmítnutých paketů. Komu nestačí ani toto, pak se může vesele vrtat v tom, co a jak přesně bude. Lze nastavit například http porty, sledování jednotlivých portů a uzavření nepoužívaných. Detailně lze zvolit i nastavení protokolu https. Pokud si však toto nastavení rozšťouráte, lze při práci s Internetem zažít i nepříjemnosti. Pak přichází na řadu tlačítko Default, které vše napraví. Ovšem při troše pozornosti lze bezproblémově NPF nastavit přesně podle vašich požadavků. Chce to ale rozumět jednotlivým pojmům a smyslu nastavení. Jinak se totiž může stát, že jeden špatně nastavený parametr může ohrozit bezpečnost systému, i kdyby byl zbytek stanoven naprosto perfektně. Je-li váš počítač zapojen do lokální sítě, lze zvolit, jaká bude mít který uživatel (kdekoliv jinde na síti) práva k vašim souborům a datům. Tedy tomu, komu důvěřujete, lze přidělit univerzální práva číst i zapisovat cokoliv, méně důvěryhodným osobám pak třeba jen právo číst a těm ostatním nedovolit ani ň.

Kromě toho, že někdo se může chtít nabourat do vašeho systému, měli byste se chránit i sami před sebou. Takové nerozumně odeslané číslo platební karty, číslo bankovního účtu nebo jiného osobního údaje se může krutě nevyplatit. Šikovný útočník vám pak může napáchat škodu nejen na datech, ale i na financích. NPF umožňuje však i toto riziko snížit na minimum. Pomocí seznamu blokovaných údajů lze zabránit nechtěnému odeslaní například zmiňovaného čísla bankovní karty. Seznam důvěrných údajů je v podstatě neomezený a lze ho libovolně modifikovat.

Nasazení

Vzhledem k jednoduché konfiguraci, nenáročnosti na diskový prostor (asi 10 MB) a na hardware (Pentium 133 MHz a 32 MB RAM) lze produkt doporučit takřka každému, kdo je na jakékoliv síti. Pro jednotlivé uživatele, připojené na Internet pomocí providera (tedy neschovaného za firemní firewall), lze NPF jen doporučit. Investici je třeba zvážit pro modemové připojení, kterým si uživatel jen stahuje poštu. Produkt (alespoň se tak domnívám) není příliš vhodný jako firemní firewall, neobsahuje funkce proxy serveru, a tudíž toto nasazení není použitelné. Kde bych ale viděl další možnosti použití, je uvnitř podnikové sítě. Zvláště větší organizace s desítkami propojených počítačů umožňují nenechavým kolegům sbírat vaše osobní data. Pomocí tohoto produktu jim jednoznačně můžete zatnout tipec.

Jak plyne z tohoto odstavce, je NPF určen pro počítače, které neposkytují dalším zasíťovaným hostům žádné služby a slouží čistě k obraně vlastní stanice (konečně proto je v názvu produktu slůvko Personal).

Závěrem

Jestli si nejste jisti bezpečností svých dat na zasíťovaném počítači, pak je Norton Personal Firewall řešením pro vás. S jistotou ochrání váš počítač proti nechtěným přístupům a zabezpečí i nechtěné odeslání vašich důvěrných údajů.

Norton Personal

Firewall 2000 2.0

ochrana dat v počítači

lze prakticky použít jen pro jednotlivé PC

K recenzi poskytla firma: Symantec ČR a SR, Vyskočilova 1A/1422, Praha 4

Cena: 2 400 Kč (bez DPH)norton personal firewall 2000 2.0

§§§§§


Linux (nejen) pro desktop – Suse Linux 7.0

Jan Povolný

c00p0558

SuSE Linux není v časopise PC WORLD žádným nováčkem. Proto bych se chtěl v této recenzi věnovat hlavně novinkám a rozdílům oproti verzi 6.4, kterých je požehnaně a které mi jistě jako materiál pro tento článek bohatě vystačí.

SuSE Linux je distribucí zaměřující se hlavně na koncového uživatele. Obsahuje mnoho grafických nástrojů pro konfiguraci systému, povětšinou vlastní výroby. Tím je opravdu velmi uživatelsky přítulný a vhodný i pro naprosté linuxové začátečníky (více v minulé recenzi). Díky velkému množství přibalených aplikací je ale vhodný i jako plnohodnotný síťový server.

Distribuce

Firma SuSE se rozhodla distribuovat novou verzi v několika provedeních, lišících se jak obsahem, tak i cenou. Verze Personal obsahuje v balení 3 CD. Na nich naleznete kompletní distribuci SuSE Linux 7.0 spolu s dalšími aplikacemi, jako jsou kancelářský balík StarOffice 5.2, novou verzi prostředí KDE 2.0 beta, nový Xserver XFree 4.0, 4 manuály a 60denní podporu od SuSE. Verze Professional obsahuje navíc software pro pořádání videokonferencí, LDAP server, aplikaci AutoInstaller (ALICE), kompletní vývojářské nástroje, podporu Java2, podporu clusteringu, celkem 5 tištěných manuálů a 90denní technickou podporu, to vše dohromady na 6 CD a jednom DVD. Poslední verzí je Update, kde naleznete téměř totéž, co ve verzi Professional. Update se liší pouze složením manuálů a obsahuje toliko měsíční technickou podporu. To vše (více než 1 500 aplikací) opět na šesti CD, nebo jednom DVD.

Instalace

Velké změny se staly také na poli instalačním. SuSE Linux 7 nyní obsahuje novou síťovou instalaci a aktualizaci pomocí nástroje ALICE (Automatic Linux Installation and Configuration Enviroment). Vylepšen byl také program YAST2, starající se o instalaci a konfiguraci systému. Přibyl modul pro nastavení NIS, ADSL a programu SendMail, změnil se rovněž způsob výběru balíčků (i tak je to ale díky množství aplikací ta nejhorší fáze instalace). Hardwarové požadavky se nezměnily. I nyní potřebujete minimálně 16 pro textovou a 32 MB RAM pro grafickou instalaci. Pro instalaci pomocí moderního YAST2 potřebujete alespoň 64 MB RAM.

Hardware & SOFTWARE

Na poli hardwaru došlo ke změnám hlavně díky přítomnosti nového XFree 4.0. Přibyla podpora multihead, podpora TT (True Type) fontů a inovace se dotkla i konfiguračního nástroje SaX, nyní ve druhé verzi. Nově jsou podporovány poslední hity na poli grafických akcelerátorů, skenery připojené přes paralelní port, řadiče EIDE ATA/100, vylepšena byla podpora řadičů Adaptec a Symbios Logic. Dodána byla též podpora pro videokonference se standardem H.323. Jako poslední bych pak uvedl přidání ovladačů pro USB ISDN karty.

V softwarové nabídce došlo ke změnám hlavně zařazením nových verzí již dříve přítomných balíků. Za zmínku jistě stojí lepší podpora ALSA aplikací, včetně přehrávače. Přidán byl program Dante, což je implementace socks protokolů verze 4 a 5. Máte možnost používat novou verzi prostředí KDE 2 beta, která sama o sobě přináší dost novinek na poli desktopové práce. Součástí KDE2 je také nový kancelářský balík KOffice. V distribuci naleznete i velmi dobrý textový WWW prohlížeč Links.

Manuály

Možná vám přijde nesmyslné věnovat kapitolu tištěné dokumentaci, ale tato za to skutečně stojí. V krabici (verze Professional) dostanete celkem pět knih. Jedná se o manuál k několika aplikacím, jako je StarOffice, Gimp, nebo Netscape. Pak máte k dispozici samotný hlavní manuál k SuSE Linuxu, který má více než 600 stran a je dostupný v angličtině i češtině!!! Dále je to speciální manuál pro konfiguraci SuSE Linuxu se zaměřením na grafické nástroje a posledním je vynikajícím způsobem provedená instalační příručka. Opět pomocí spousty obrázků a "bublinové nápovědy". Celkem je vám tedy k dispozici asi 1 500 stran textu, což je v porovnání s ostatními distribucemi naprosto ojedinělá dokumentace.

Ostatní

S novou verzí SuSE Linuxu toho opravdu nepřichází málo. Za níže uvedenou cenu určitě množství nových aplikací a dokumentace stojí a nelze jí téměř nic vytknout, ovšem některé staré neduhy zůstaly. Při instalaci je výběr balíčků opět trochu frustrující záležitostí, v mém případě se také zcela nepochopitelně nepovedla konfigurace sítě, kdy síťová karta bezpečně fungovala, ale z neznámého důvodu se nenastavilo "routování", které jsem musel "nahodit" ručně. Nicméně na jiných konfiguracích vše probíhalo v pořádku.

SuSE Linux 7 je velmi dobrou distribucí s výbornou správou pomocí grafických dialogů a s velkou zásobou aplikací. To ho předurčuje hlavně k běhu na desktopu. Je také dle mého názoru nejlepší volbou pro linuxového začátečníka. Neznalý uživatel pak jistě využije i výbornou dokumentaci v češtině.

Suse Linux 7.0

síťová instalace ALICE

dokumentace

množství aplikací

občasné problémy

při nastavení hardwaru

K recenzi poskytla firma: SuSE CR, s. r. o., Pod Pekárnami 338/12, Praha 9

Cena: Personal 1 750 Kč,

Professional 2 490 Kč

§§§§§


Microsoftu pod pokličku – OS budoucnosti: MS Whistler

Jan Kubica

c00p0560

Ještě jsem se ani nestačil pořádně skamarádit s dvoutisícovkami, a už jsou na obzoru další. Mají zatím kódové označení Whistler, zřejmě po zakladateli moderního amerického malířství. Než si budeme moci říct, co o vlastnostech nových Windows zatím víme, zopakujme si rodokmen operačních systémů Windows.

- "Lehkou", domácí nebo, chcete-li, spotřebitelskou, větev představují Windows 95, 98, Windows Me (Millenium Edition, update Win 98) a "spotřební" verze Windows NT chystaná pod názvem Neptune.

- Plnou, podnikovou, business větev tvoří Windows NT, 2000 a Odyssey (update Win 2000).

Tento úvod není samoúčelný: Whistler je deklarován jako sjednocený operační systém, jímž skončí oddělená existence operačních systémů pro domácí a komerční použití. O splynutí obou větví do jedné se hovoří již nějaký čas, původně se mi zdálo, že sjednoceným produktem budou Windows 2000. Nyní to má být Whistler Windows 2001, jak zní, patrně oficiální, název. Práce na Neptune a Odyssey tím zřejmě skončí. Microsoft si od sjednocení slibuje především snížení nákladů na vývoj, my ostatní si můžeme držet palečky, aby se něco z těchto úspor promítlo i do ceny. Prodávat se pak budou minimálně dvě provedení, podobně jako u Office jedno "Standard" pro domácí použití, druhé "Professional" pro nasazení ve firmách. Dále zřejmě navážou serverové produkty a verze pro Pocket PC. Dalším faktorem je vznik iniciativy .NET, která nově definuje roli a tím i podobu operačních systémů blízké budoucnosti. Hlavní starostí operačního systému této generace bude připojit uživatele k Síti a zpřístupnit mu její zdroje a služby.

Bez kvalitního uživatelského rozhraní se uživatel neobejde. Tady asi bude ještě dlouho co vynalézat velikost a rozlišení monitorů nelze libovolně zvětšovat. U Whistlera budeme začínat z úvodní stránky (Start Page), která vychází z již známého Active Desktop, i když mi více připomíná administrační konzoli BackOffice Small Business Serveru. Z prvního náhledu se toto řešení jeví lákavě, uvidíme, jak ochotně se lidé budou loučit s pomůckami jako menu Start nebo lišta TaskBar. Konzervativnější povahy mohou používat Start Panel, což je okno, kam se dají vytáhnout nejpoužívanější položky a odkazy dosažitelné přes dnes už klasickou nabídku Start. Pokud si rádi hrajete se vzhledem svých Oken, budete si moci nadefinovat celou řadu "vzhledů" a ty pak podle nálady střídat. Změní se také Explorer (Průzkumník) a s ním i vzhled všech otevíraných složek. Bude nadále vypadat jako ve Windows 98 nebo 2000, ale jeho ovládání bude kontextově senzitivní. Řečeno česky to znamená, že se nabídka menu mění podle typu souborů a očekávaných operací s nimi. Okno Exploreru se tak může proměnit v browser, správce souborů nebo třeba jednoduchý manažer pro práci s grafickými formáty. Zobrazené položky si uživatel bude moci seskupovat nebo asociovat podle svých potřeb.

S hlubším hodnocením uživatelského rozhraní počkejme, až si budeme moci nějakou tu alfu nebo betu osahat sami a věnujme se, dle mého soudu, lákavější vlastnosti. Tou je podpora vzdáleného přístupu. Nejde ovšem o vzdálený přístup do počítačové sítě prostřednictvím telefonického nebo jiného připojení. Jedná se o faktický přístup k desktopu, PC, na němž běží Whistler. Kupodivu se ani nejedná o využití NetMeetingu, jak by se dalo čekat. Ve Whistleru je implementována technologie MetaFrame koupená od firmy Citrix, mimochodem použitá ve Windows 2000 Serveru (Terminal Server Edition). Implementován je jak server, tak i klient, takže se skutečně připojíte rovnou např. z kanceláře k vašemu desktopu doma, kde jste si předchozího večera zapomněli stáhnout na disketu důležitý soubor. Věc má jediný háček jestliže ve stejnou dobu na tomtéž počítači vaše ratolest paří nějakou štěpnou gamesu, máte smůlu. Zda díky Whistleru dojde k většímu rozkvětu práce doma, si netroufám věštit, tahle otázka je spíše pro sociologa. V zemi, kde celodenní připojení domácnosti k Internetu za rozumný peníz bude ještě pár let utopií, se toho bát nemusíme.

Dostáváme se k tomu, co z Whistlera dělá skutečný operační systém nového tisíciletí, a tím je rozpoznávání hlasu a ručně psaného písma. Obě technologie mají za sebou mnohaletý výzkum a vývoj, a nyní byly uznány zralými k masovému využití. K pokroku v rozpoznávání písma pomohl mj. prudký rozvoj kapesních počítačů. Co je pro mě velkou neznámou, je lokalizace takových produktů. Nechme se ale překvapit.

Tento článek neaspiruje na to být recenzí. Je jen prvním zvědavým pohledem na budoucnost vzdálenou několik měsíců. Nebylo by fér posuzovat Whistlera jen na základě informací, které jsou právě v době vzniku tohoto textu k dispozici. Rovněž tak nelze W brát jen jako pouhou další verzi Windows. Systémy jako je tento budou naším oknem do propojeného světa, na jehož prahu stojíme. Nebo jsme už vešli?

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček

c00p0576

Kdo to ví, odpoví zeměpis

Titulek tak trochu připomíná text jedné písničky, ale jedná se o výukový CD-ROM. Je zaměřen na zeměpis a je určen všem starším 14 let. Ne snad kvůli komplikovanému ovládání to je skutečně dětsky jednoduché -, ale spíš kvůli obtížnosti a záběru kladených otázek.

Autoři nevymýšleli žádné složitosti a důmyslnosti. Zřejmě si položili jednoduchou otázku: jak si člověk nejlépe osvěží a zopakuje znalosti zeměpisu? A odpovědí je zpracování tohoto programu. Naprosto jednoduché menu posune uživatele k dalším volbám v případě, že si zvolí jednotlivého hráče. Pak může zvolit typ hry na čas, kdy počet obdržených bodů je roven zbytku časového limitu před správnou odpovědí, a v případě nesprávné odpovědi je stejný počet bodů odpočítán. A nebo hrou typu třikrát a dost. To hráč odpovídá na otázky, pokud se třikrát splete, končí. Otázky jsou kladeny testovou formou, na každou je nabídnuta trojice odpovědí.

Aplikace nabízí jistou formu multiplayeru. Všichni hráči (až pět účastníků zeměpisného klání) si zvolí jednu přihlašovací klávesu. Zná-li odpověď na položenou otázku, stiskne hráč příslušnou klávesu a má několik vteřin na odpověď. V případě, že trefí, připočítá se mu počet bodů podle včasnosti odpovědi. V případě omylu dostávají příležitost ostatní, přičemž chybující ztrácí stejný počet bodů, který by získal za správnou odpověď. Hra ve více než dvou hráčích pak vždy přináší někomu bodový zisk, pak ale závisí na včasnosti reakce a ne na znalostech.

Další položkou v hlavním menu je výsledková listina. Možnost procházet si všechny otázky skýtá poslední tlačítko referovaného menu. Dále není na ploše nic, vyjma tlačítek na minimalizaci okna a ukončení aplikace.

Musím říct, že mně osobně se aplikace líbila. Jednak jsem si prověřil, že si přece jen pamatuji ze zeměpisu víc, než kde bydlím, druhým aspektem je netradiční a líbivé zpracování. Přidává se k tomu i to, že CD je původně české a tedy obsahuje otázky, týkající se v dostatečné míře naší republiky. Otázky jsou jinak širokospektrální. Pokrývají tematiku od obecného zeměpisu, přes procvičování geologických útvarů na Zemi nebo otázky demografického charakteru až po známé určování hlavních měst a povodí řek. Obsažená témata zahrnují snad veškerou zeměpisnou problematiku.

CD-ROM bych rozhodně doporučil fanouškům zeměpisu. Vytvořením pracovních skupin ve třídách lze pak pomocí vrozené soutěživosti podněcovat zájem o zeměpis jakožto vyučovací předmět. Jednoduché ovládání činí z tohoto produktu vhodnou volbu i pro uživatele, kteří si s počítačem zrovna netykají.

Kdo to ví, odpoví - zeměpis

jednoduchost ovládání

skladba otázek

přiměřená náročnost testů

Producent: Silcom CD-ROM & Multimedia

Žánr: výukový zeměpisný program

Jazyk: česky

OS: Windows 9x

Cena: 495 Kč

K recenzi poskytla firma: Silcom CD-ROM & Multimedia, Na Rybníčku 14, Opava

silcom.multimedia.cz

ARTOPEDIA Galerie světové malířství

Kdysi dávno asi před rokem nebo dvěma jsem recenzoval produkt stejného jména, jenž nyní přichází ve druhém vydání. Tehdy jsem pochválil rozsah a záběr produktu. U této pochvaly nezbývá než zůstat. Počet děl nijak dramaticky nenarostl, ovšem na tenkou kulatou a stříbrnou placku toho fyzicky víc nadupat asi nelze. Možnou cestou by třeba bylo použití nějakého brutálního kompresního algoritmu, čímž by ale utrpěla kvalita grafiky, a to je u obrazů poněkud na závadu. Takže autoři udělali rozumný kompromis mezi kvalitou a kvantitou. Výsledkem jsou velmi dobře vypadající obrazy a jejich množství (dle přebalu 2 501) je též úctyhodné. Připočteme-li ještě hudební doprovod při procházení virtuální galerie (vždy hudba z příslušné doby), pak musíme být spokojeni. Pro úplnost dodám ještě to, že ke každému ze 478 autorů je doplněna i textová, životopisná informace. Převážně se jedná o autory, kteří žili a tvořili v období od 17. století po dnešní dny.

Rovněž členění aplikace zůstalo stejné. Celá encyklopedie je provázána hypertextovými odkazy, klepnutím na zmenšené náhledy lze získat celoobrazovkové zobrazení daného díla. Procházení je možné buď dle rejstříku, nebo podle žánrů, případně námětů obrazů.

Co zůstalo od minulé verze, jsou bohužel i některé nedostatky. Mezi největšími bych viděl, že nejde přepínat mezi jednotlivými aplikacemi (po stisku kombinace Alt--Tab se program ukončí), nejde spouštět poklepáním na ikonu CD-ROMu program se neinstaluje, spouští se přímo z disku. Jako nedostatek bych rovněž shledal, že nelze nastavit přeskočení zobrazování úvodních informací.

Práce s programem se však nezměnila, na dostatečně dimenzované konfiguraci počítače poběží vše bez větších potíží a dostatečně rychle. Minimální konfigurace je Pentium 166 MHz (MMX je výhodou), a grafická karta s akcelerátorem hovoří za vše. Aplikace pracuje v rozlišení 800 x 600, takže namístě je i kvalitní monitor.

Celkový dojem je těžké napsat. Oproti minulé verzi nenastaly žádné podstatné změny (ani k lepšímu, ale ani k horšímu!). Aplikace je ovšem natolik obsáhlá a dobře zpracovaná, že příznivcům výtvarného umění ji lze jen doporučit. Těm, kteří už mají minulou verzi, bych asi investici do tohoto CD spíše rozmluvil.

Artopedia - Galerie světového malířství

obsáhlost

kvalitní zpracování

neliší se výrazně od minulé verze

Producent: CFC, s. r. o. (distributor)

Žánr: encyklopedie výtvarného umění

OS: Windows

Jazyk: česky Cena: 595 Kč

K recenzi poskytla firma: CFC, s. r. o., Studnická 14, Praha 9-Horní Počernice

www.cfc.cz

Český softwarový expres: Léto 2000

Ačkoliv nejteplejší období roku definitivně skončilo, objevilo se další vydání Českého softwarového expresu. Pravidelní čtenáři této rubriky nebo pravidelní návštěvníci prodejen softwaru jistě (a správně) tuší, že se jedná o další počin firmy Špidla Data Processing.

Jen uvedu, že tato firma vydává softwarové expresy pravidelně pro každé roční období. Vždy je na nich nejaktuálnější nabídka volně šiřitelných programů. Kromě těchto multitematických CD vydávají i monotematické sharewarové výběry. S řadou z nich jste měli možnost se seznámit právě ve Stříbrných kotoučích.

Ale zpět k novému expresu. Ovládání je stejné jako u všech ostatních produktů firmy. V jednom z oken je seznam programů, v druhém pak popis vybraného produktu. Důležitá je zmínka na konci komentáře, o jaký druh volně šiřitelného softwaru se jedná, případně kolik je třeba připlatit za registrovanou verzi.

Co se týče tematické skladby, jde o pestrou paletu produktů. Počínaje stále aktuálnější problematikou antivirové ochrany, přes různé mechanismy ochrany osobních dat, uložených na počítači. Stále je totiž obvyklý jev, kdy jedno PC sdílí několik uživatelů, kteří mají na tomtéž hardwaru osobní a citlivé informace. Není zapomenuto ani na fenomén doby, MP3. Ne že by na CD byly zrovna skladby v tomto formátu. Nacházejí se zde ovšem internetové vyhledávače pro tuto tematiku. Nelze nezmínit ani drobné utilitky pro manipulaci s pracovní plochou vašich oblíbených Windows. Pro případ, že jste již přepracováni, lze si zahrát na odreagování například několik variant oblíbené hry Arkanoid (bourání zdi). Naopak pro nastartování mozkové činnosti lze použít jiné hry, jako jsou například klasické piškvorky (pod názvem Gomoku). A protože po takové rozcvičce budete velmi produktivní a množství vámi vykonané práce poroste neuvěřitelně rychle, budou se hodit i komprimační programy pro uložení dat na záznamová média. Pro ilustraci uvedu, že je obsažena například velmi populární WinZip, a to ve verzi 8.0. No, a pro on-line pokec, tzv. chat, je zde ICQ 2000. Zasvěceným netřeba vysvětlovat, nezasvěcený se také rychle naučí.

Nelze samozřejmě vyjmenovat všechny obsažené programy, ale fanoušci podobných výběrů nebudou zklamáni.

Český softwarový - expres: Léto 2000

skladba programů

atraktivní tituly

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: výběr volně šiřitelného softwaru

OS: Win 3.x a vyšší

Jazyk: česky

Cena: 399 Kč (při předplatném softwarového expresu 250 Kč)

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545, Zlín 5

www.spidla.cz

GRAFIKA SKRZ NASKRZ

Je poměrně dobře známo, že největší objem informací o okolním světě získává člověk prostřednictvím svého zraku. Tím nemyslím pouhé čtení textu učebnic, ale např. pozorováním svého okolí. Také je to většinou nejrychlejší způsob získání informace o daném objektu. Proto má grafika v lidském světě nenahraditelnou úlohu. No a počítače nezůstávají v této oblasti liského žití stranou. Naprostá většina z nás se s počítačovou (nebo počítačem upravenou) grafikou setkala, ať už ve formě internetových obrázků, billboardů podél silnic nebo kreseb na víčku od jogurtu. A pro ty, kdo se nespokojí s pouhým přijímáním obrazových informací a chtěli by semtam také něco vytvořit, je tu výběr grafických programů, směstnaný na dvou CD. Jedná se o výběr volně šiřitelného softwaru, v některých případech jde o demoverze poloprofesionálních až profesionálních produktů (zmíním pro ilustraci např. software pro digitální zpracování videa After Effects, jehož plná verze stojí takřka 1 300 dolarů).

Programy jsou rozčleněny do jednotlivých kategorií podle použití. Logicky nejpočetnější jsou prohlížeče. Za zmínku stojí snad nejznámější ACDSee nebo populární IrfanView. Mnozí jistě slyšeli o LView nebo o komplexnějším programu Paint Shop Pro. Druhou nejpočetnější kategorií jsou grafické editory. I zde udělám jenom krátký výčet těch nejznámějších. Budu-li postupovat podle abecedy, pak jsou to Adobe Photoshop, MS Publisher 98, PhotoImpact nebo třeba WebRazor Pro pro přidání grafiky do webových stránek. Kapitolka Ilustrace obsahuje kolekci webovské grafiky. Protože se vám (stejně jako mně) povaluje po disku na různých místech bezpočet grafických souborů, bude se možná hodit některý z programů pro katalogizaci těchto obrázků. Za účelem sjednocení obrázků na stejný grafický formát pak možná přijde vhod některý z převaděčů grafických formátů. Pro spíše profesionální práci je určena sbírka CAD programů, a to jak 2D, tak i trojdimenzionálních. Pro namalování jednoduchých obrázků si možná vyberete nějaký program kategorie Kreslení. V kolekci se nacházejí i tři OCR (Optical Character Recognition) programy. Pro kvalitní publikování na klasický papír jsou tu i DTP programy (např. Adobe PageMaker). Kategorie renderingu obsahuje aplikace pro animaci scén. Sem spadají i programy pro morphing (podle zadaných pravidel se mění jeden objekt v druhý). Pro získání obrázků do počítače se možná bude hodit sada skenovacích utilit, nebo aplikace pro snímání obrazu z obrazovky (tzv. grabbery).

Pro toho, kdo si chce začít, nebo už si začal s počítačovou grafikou, ale ještě není definitivně rozhodnut pro "svůj" software, může být tento výběr dobrou pomůckou.

Grafika skrz naskrz

široký výběr

ukázky profesionálních produktů

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: kolekce grafického volně šiřitelného softwaru

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing

Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5, www.spidla.cz

HRÁČŮV RÁJ 2

Nejedná se o CD s biblickým obsahem, který by liturgicky vysvětloval, kam se dostane po ukončení pozemského bytí náruživý hráč počítačových her, ale o výběr volně šiřitelného softwaru s herní tematikou.

Disk je členěn do několika kategorií podle typu her. Nejpočetněji zastoupeny jsou hry logické a hádanky. Lze nalézt hojnost stále populárních skládaček "puzzle". Také je zřejmé, že různé klony a varianty hry Tetris jen tak nezmizí z výsluní popularity. V neposlední řadě se též objevují hry se slovy. Další hry nelze takhle jednoduše pojmenovat, a pro jejich popis tu naní zase dost místa. Ačkoliv možná druhá nejpočetnější kategorie "stolní" hry by mohla být také dobrá potrava pro šedou kůru mozkovou. Osvědčené šachy (a jejich mutace) nebo různé varianty hry Mahjong nenechají nikoho na pochybách, že tady se bude muset myslet. Další zajímavou oblastí jsou pak hry se slovy. Abeceda (jak známo) je systém o zhruba třiceti jednotkách (písmena), jež se však (na rozdíl od čísel) nedají libovolně poskládat do logických útvarů. Toho je právě využito pro hraní si s nimi, pro luštění hádanek a rébusů. Dalšími rozsáhlými oddíly jsou pak hry karetní a hry v kategorii kasino. I mezi tyto hry vnikl on-line fenomén, takže nyní můžete svoje peníze ať už virtuální nebo skutečné utrácet daleko rychleji, efektivněji a radostněji. Z karetních her musím jmenovat stále oblíbený Solitaire a jeho varianty. Nechybí ale jiné karetní hry. Ostatní typy her jsou zastoupeny v poněkud menším počtu (kapacita CD koneckonců není nekonečná), tudíž je vyjmenuji jen co se týče žánrů. Takže kolekci doplňuje trojice her akčních, několik RPG her, o něco větší počet her strategických. Pro úplnost pokrytí herních žánrů je na stříbrném kotouči i několik her dobrodružných a několik doplňků ke hrám (třeba Capture the Flag pro Quake II nebo CheatKeep, což je organizér pro cheaty do her).

Tento disk je určen zejména lidem, kteří toho buď moc nenahrají, nebo těm, co nevěří herním časopisům ani známým, kterou hru si vybrat. Nejsou zde obsažena dema skutečně rozměrných herních projektů, ale vzhledem k omezenému prostoru na disku se není co divit.

Hráčův ráj 2

spíše logické hry

široký záběr

neobsahuje dema větších her

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: kolekce volně šiřitelných her

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing

Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5, www.spidla.cz

§§§§§


Knihy


Front Page 2000 – Podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAROSLAV POLÁČEK

c00p0597

Dnes vás chci na stránkách recenzí knih seznámit s ediční řadou publikací, jež přibližují softwarový balík MS Office 2000 těm uživatelům, kteří buďto již pracovali s jednou z předcházejících verzí Office, nebo se prací se softwarovou kanceláří hodlají seriózně zabývat.

Příručka Front Page 2000 je pro mnohé uživatele nutností, protože tento program nebyl dosud lokalizován, ač je součástí jinak české verze Office 2000 Premium. Autor navíc na několika místech v textu dokázal, že s programem aktivně pracoval a prověřil kombinace některých i po překladu nic neříkajících příkazů (s. 130). Celkově lze konstatovat, že se přes komplikovanost tohoto programu snažil technické téma odlehčit doplňujícími grafikami z dílny své manželky. Vylepšil se i rejstřík, jemuž bylo věnováno více prostoru, než bývalo zvykem v podobných učebnicích a který, ač má k dokonalosti ještě daleko, obsahuje možnost snadného vyhledávání pojmů. Samozřejmě vyhledávání v příručce je podpořeno podrobným obsahem. Obvyklý nešvar knih o tvoření WWW stránek, totiž sáhodlouhý úvod o tom, co to je Internet a že jeho využití může být dalekosáhlé, zde je zastoupen v rozumné míře a nezdržuje od toho, co je cílem publikace, totiž naučit se pracovat s jedním z nejpropracovanějších WYSIWYG editorů.

Co tedy učebnice Front Page 2000 čtenáři přináší. V osmi částech se uživatel seznámí nejenom se základními funkcemi formátování stránek, včetně grafiky a rámů (kapitola 1-4), ale pozastaví se i nad správou Webu jako takového a pozornost může věnovat takovým pokročilým záležitostem, jako jsou Java aplety nebo servery. Knihu Front Page 2000 bych doporučil každému uživateli, který má základní zkušenosti s Internetem a operačním systémem MS Windows 9x, 2000 a který chce efektivně vytvářet webové stránky nebo celé weby.


Word 2000 – Podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAROSLAV POLÁČEK

Příručka věnující se MS Wordu 2000 zapadá svých rozsahem, úpravou i tematickým rozpětím do řady podrobných průvodců začínajícího uživatele. Na více než dvou stech stranách se čtenář seznámí vkostce a přitom dostatečně podrobně snad s drtivou většinou funkcí, které tento dnes již velmi bohatý program obsahuje. Nezůstalo však jen u primárních textových funkcí editoru, ale své místo si nalezly i části, jež doplňují MS Word 2000 a dělají z něj nástroj na tvorbu dokumentů vybavených nejenom textem. Čtenář se seznámí s MS Wordem 2000 od možností vlastního nastavení přes formátování textu, odstavců a oddílů až po zmíněné funkce, které se vztahují k obrázkům, tabulkám a grafům. Celý text je ve formě oblíbeného rozhovoru dr. Watsona (začínajícího uživatele) a moudrého Sherlocka. Tento způsob otázek a odpovědí umožňuje jisté odlehčení tématu, jež je samo o sobě mnohdy velmi náročné na pozornost ze strany čtenářů. Kniha je díky svému rozsahu vybavena množstvím screenshotů a rejstříkem, jenž vhodně doplňuje podrobný obsah.

I přes vyjmenované nesporné kvality této knihy bych vytkl několik malých drobností. Především mi chyběla jakákoliv zmínka o makrovirech, které se zejména v poslední době velmi rozmohly. U kapitoly, jež se věnuje exportu dat, bych přivítal větší popisnost. Zmínky o možnostech exportu do HTML, včetně výrazných nevýhod této činnosti, zcela chybějí a termín WWW stránky je používán bez bližšího vysvětlení (s. 148). Podobně suverénně zacházejí autoři s termínem nastavení obrazovky (640 x 480).

Lze jen konstatovat, že Word 2000 Podrobný průvodce začínajícího uživatele je výbornou publikací, která je v rámci možností velmi "user friendly" a stane se jistě užitečným pomocníkem pro ty, kdo si nepořídili program jen jako drahý základní textový editor.


MS Excel – Podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAROSLAV POLÁČEK

Josef Pecinovský již v úvodu naznačuje, že jeho kniha bude pojednávat o základních a nejdůležitějších funkcích Excelu. Nezbývá mi nic jiného, než tuto charakteristiku přijmout. Zároveň však musím podotknout, že význam těchto slov je třeba chápat opravdu v jejich základním významu.

Josef Pecinovský se soustředil na základní operace jenom operacím s formátováním a vkládáním do buněk věnoval takřka polovinu příručky. Základy jsou jistě důležité, ale rozsah knih nebývá neomezený, takže se kvůli tomuto zaměření nedostalo na jiné lahůdky, jako jsou kontingenční tabulky a mnohé další. Konečně jde o příručku pro začátečníky.

Jinak Josef Pecinovský je velmi zkušeným autorem učebnic, takže celý text je čtivý (na počítačový manuál) a neobsahuje chyby nebo nepřesnosti. Ocenil jsem, že část kapitoly "Myslete na svá data" byla věnována ukládání souborů včetně popisu organizační struktury složek na disku. Je zvláštní, že mnoho autorů tuto důležitou kapitolu vynechá s odkazem na jiné učebnice zabývající se MS Windows 9x (2000), kde se samozřejmě neprobírá s dostatečnou naléhavostí právě onen vlastní princip organizace dat.

Celá řada, jak již jsem podotkl, se vyznačuje značnou různorodostí jednotlivých svazků. Zvláště v případě MS Excelu se jedná o publikaci, ve které rozhodně nenaleznete všechno, a pro skutečně efektivní tvorbu tabulek a grafů zřejmě budete muset studovat i z jiné knihy. Na druhou stranu, pokud jste právě vstoupili (nebo byli donuceni vstoupit) do světa tabulek tvořených na počítači, tak máte opravdu jedinečnou možnost koupit si publikaci, která vám nenáročnou formou podá veškeré základy a bude vám dlouho užitečná. Navíc tento typ příruček nevychází často a věřte mi, že existuje skutečně málo knih pro opravdové zákazníky.


Access 2000 – Podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAROSLAV POLÁČEK

Kolektivu autorů se podařilo to nejdůležitější splnit záměr, který si vytyčili, a to přitom na aplikaci MS Office 2000, jež nepatří k nejjednodušším.

Kniha je rozdělena podle částí samotné databáze. Po teoretickém úvodu se autoři věnovali úvodu obecnému (Začínáme s...) a přešli k tabulce jako základnímu stavebnímu kamenu databáze. Další kapitoly se věnují formulářům, sestavám, dotazům. Autoři nezapomněli ani na Internet a spolupráci Accessu s Webem přes datové stránky, a samostatných stránek se dočkaly i speciální operace jako je export, import a propojení databází. Musím podotknout, že jsem shodou okolností tuto příručku použil při dolaďování mé databáze knih, takže následující řádky jsou výsledkem vlastních zkušeností.

Kniha je opravdu určena pro začátečníky. Chybí v ní popis mnoha silných nástrojů Accessu, jako je např. analýza tabulky. Na druhou stranu je věnován poměrně velký prostor tvorbě dotazů a upravování filtrů. Uživatel pak může pomocí této knihy na poměrně slušné úrovni pracovat s databází, protože vytváření různých dotazů s mnoha parametry je základní funkcí jakékoliv databáze. Domnívám se tedy, že v tomto případě byl důraz položen přesně tam, kde měl být. Celým textem se vine velmi zdravý a střízlivý tón autorů, kteří upozorní i na některé na první pohled nejasné záležitosti (viz automatizace v relacích a křížové mazání záznamů). Abych jenom nechválil popsané procedury s importem a exportem souborů nepovažuji za zcela vyčerpávající. Osobně mi nepomohly a další tipy jsem našel až v nápovědě MS Office 2000. Zrovna tak mi chyběl popis tvorby automatického formuláře (formuláře nabídek) při startu databáze. Sice jde o nevýznamný prvek, ale velmi efektní, a možná by si i v této knize zasloužil jednu kapitolu.


Outlook 2000 – Podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAROSLAV POLÁČEKNejobsáhlejší manuál recenzované řady se nezabývá jenom komunikačním programem MS Outlook 2000, ale i základy práce s jazykem Visual Basic a VBScript. Snad díky těmto pěti kapitolám byla v názvu vypuštěna slova "začínajícího uživatele".

Jeho pojetí je odlišné od ostatních manuálů. Američtí autoři zvolili metodu vzrůstajícího tlaku na uživatele, takže nejdříve provedou čtenáře po základních funkcích programu, poté přistoupí k detailnějšímu pohledu na vybrané funkce, a v poslední fázi se velmi podrobně věnují každé z částí tohoto programu. Jejich výuka končí vlastním nastavením Outlooku, tak aby co nejlépe splnil očekávané požadavky. I práce s Visual Basicem je popsána pomocí příkladů a není obtížná na pochopení.

Celá kniha je proložena množstvím příkladů a je napsána tak, aby nebyla pouze snůškou postupů a seznamů různých sledů kliknutí myší, ale naopak souvislým textem proloženým množství tipů k efektivní práci. Tipy jsou uváděny naoko mimoděk, ale při bližším pohledu velmi promyšleně, a navíc čtenář často nalezne odkazy na další kapitoly v knize. Nechybí ani srovnání s jinými programy stejného zaměření. Navíc je kniha proložena větším množstvím obrázků, než je v této řadě obvyklé, a jednotlivé kapitoly jsou relativně krátké, takže nehrozí ztráta pozornosti. Outlook se v podání autorů stává skutečně univerzálním nástrojem, v němž lze i spravovat soubory. Jediným nedostatkem publikace je její překlad, který obsahuje na několika místech pravopisné chyby.

Outlook 2000 Podrobný průvodce je tou knihou, jež se vyplatí i za vyšší cenu. Bude vám sloužit jako průvodce, který se dá nejenom přečíst, ale dají se v něm i nalézt snad všechny postupy. To vše proloženo množstvím tipů a rad dává čtenáři tušit, že byla napsána na základě FAQů, s nimiž se setkáváte i na stránkách PC WORLDu.


Office 2000 Professional – Podrobný průvodce začínajícího uživatele

JAROSLAV POLÁČEKNa tuto knihu lze pohlížet ze dvou úhlů. Buďto jde o úvod do problematiky, nebo o shrnutí nejdůležitějších faktů. Můj názor je, že Grada využila potencionálu, jenž se skrýval v několika tisících stranách manuálů věnovaných jednotlivým produktům, a nechala udělat autory "výcuc". Otázka je, pro koho jsou tyto informace určeny. Vzhledem k současné ceně knih se domnívám, že je tato varianta příliš drahým seznámením s problematikou. Z hlediska výběru informací však jde o velmi zajímavý experiment

Pokud jde o chyby, v knize se vyskytují pouze "kosmetické" nedostatky. Na straně 38 se dozvíte tip na zavírání všech otevřených souborů, který tak docela nefunguje nebo je nepřesný. Vzhledem k zavedeným konvencím Grady mě velmi překvapilo, že návod na smazání souboru bez návratu (nikoliv přesunutí do koše) není označen bombou. Jde o poměrně závažný zásah a vždy byl výrazně označen jako případné nebezpečí. U označování celých vět v MS Wordu není uvedena definice věty. Věta totiž podle konvencí počítače, respektive softwaru končí interpunkčním znaménkem (. ! ?), takže pokud máte ve větě například zkratku zakončenou tečkou, Word ukončí větu na tomto místě. Když už se autoři rozhodli omezit informace o integraci Office do Internetu a uvedli pouze informaci o možném uložení ve formátu HTML, tak považuji za závažný nedostatek neupozornit čtenáře na podobu tohoto HTML kódu, který generuje například MS Word. Někteří uživatelé by mohli být nepříjemně překvapeni.

Pokud budete v knize hledat informace, zabývající se jednotlivými užitečnými drobnostmi MS Office, naleznete je v deváté kapitole knihy. Toto upozornění pokládám za důležité, protože jednou z oněch "drobností" je speciální schránka MS Office 2000, kterou by čtenáři mohli využívat dříve, než po přečtení celé publikace.

§§§§§


11/2002

$$$$$


Novinky


Nahlédli jsme do karet Aceru

Michal Bareš

c02p0633

Konec roku znamená pro mnoho firem mimo jiné i čas odkrývání karet, kdy je třeba dát opatrně nahlédnout za závoj skrývající modelové novinky pro rok nadcházející. Společnost Acer tak učinila ve velkém stylu na konferenci pro novináře z oblasti Evropy a Blízkého východu, kterou pořádala koncem září v marockém Marrakeši.

K vidění toho bylo hodně; počínaje u nás asi nejznámějším artiklem Aceru, jímž jsou notebooky, přes stolní počítače a LCD displeje až po zcela novou modelovou řadu PDA. Některé z prezentovaných produktů se u nás již objevily a začínají se prodávat, jiné dychtivě čekají před startovní páskou a další se ani prozatím nebudou v naší republice prodávat. Podívejme se tedy na preview toho nejzajímavějšího, co bylo k vidění.

Asi nejobletovanějším zařízením byl mezi novináři Acer TravelMate C100, jeden z prvních notebooko-tabletů, označovaných jako Tablet PC. Je to vlastně takový kabriolet mezi notebooky. Jeho na první pohled největší odlišností je totiž displej, který lze nejen sklápět, ale i otáčet o 180 stupňů. Otočíme-li displej a sklopíme-li jej, vznikne tak krabička podobná opravdovému papírovému bloku, do níž navíc můžeme vkládat data pomocí psaného textu. O tuto funkci se softwarově stará nové verze OS Windows XP, zvaná Tablet PC Edition. Ta obsahuje aplikace optimalizované právě pro práci s psaným textem, které navíc dokáží tento text rozpoznávat a převádět do elektronické podoby, známé z jakéhokoliv textového editoru. Na rozdíl od podobné aplikace, kterou využívají PDA, zde však není uživatel nucen učit se podruhé psát, jelikož rozpoznávání neprobíhá jen na úrovni jednotlivých znaků, ale také na základě korpusu, s nímž je každé jednotlivé slovo srovnáváno. Nebudeme se zde však podrobně zabývat tímto systémem a počkáme si raději až jej Microsoft oficiálně uvede. Jen okrajově však musíme dodat, že lokalizovaná verze s českou databází slov se plánuje až přibližně za dva roky. Prozatím tedy budeme muset psát anglicky.

Hmotností a rozměry se TravelMateC100 řadí mezi ultrapřenosné notebooky, jelikož váží s baterií jen 1 520 gramů a zabírá 251 x 208 x 25 milimetrů. Hardwarové vnitřnosti standardně obsahují mobilní procesor Intel Pentium III o frekvenci 800 MHz, 256 MB paměti a pevný disk od 20 GB výše. Psací a zobrazovací plocha aktivního displeje činí 10,4 palce a její rozlišení je XGA (1 024 x 768 bodů). Displej má barevnou hloubku 16 milionů barev a nejzajímavější na jeho konstrukci je asi to, že to není klasický displej s dotykovou vrstvou (která má často negativní vliv na jas a kontrast zobrazení), ale že snímání vpisovaných dat probíhá pomocí elektromagnetické mřížky, která neviditelnou vrstvou pokrývá displej. Data lze tudíž vkládat pouze pomocí speciálního pera. Optické mechaniky je nutno připojit externě, ale v C100 je dostatek komunikačních rozhraní včetně integrované síťové karty a modemu. O bezpečnost se stará integrovaná čtečka karet SmartCard pokud tuto kartu vyjmete, notebook se uzamkne a znemožní tak zneužití dat. Cena na českém trhu zatím nebyla určena, počítáme však, že toto velice trendové a pokrokové zařízení se bude pohybovat na vyšší cenové úrovni.

Další pro Acer průlomovou oblastí jsou bezesporu PDA. Uvedeny byly dvě řady těchto kapesních mozků, a to pro operační systém Palm OS a pro MS Pocket PC. Verze pro Palm OS je označena písmenkem "s" a tuto řadu tvoří modely s50 a s60, osazené procesorem Motorola DragonBall VZ na frekvenci 33 MHz. Příznivce "série s" potěší především nízká hmotnost a široké portfolio aplikací dostupných pro tuto platformu. Obsahuje produkty s barevným displejem a rozšiřujícím slotem pro Memory Stick. Luxusnější model s60 navíc obsahuje integrovaný záznamník a přehrávač souborů MP3. Druhá řada, pracující na platformě MS Pocket PC, nese přízvisko n20 a n20w (s bezdrátovým připojením pomocí Wireless 802.11b). Obsahuje procesor Intel PXA-250 s technologií XScale a frekvencí až 400 MHz, 32 MB paměti ROM a 64 MB paměti RAM. Data jsou na tomto necelých 13 mm tlustém PDA zobrazována na 3,8palcovém TFT displeji. Součástí OS Pocket PC 2002 jsou všechny běžné "kapesní" kancelářské aplikace, včetně internetového prohlížeče.

Odkaz: http//www.acer.cz

§§§§§


Canon Digital IXUS V3

Tomáš Bučina

c02p0634

polečnost Canon už má s malými, lehkými a příjemnými digitálními fotoaparáty bohaté zkušenosti. Po modelech Ixus 300, Ixus 330, Ixus V a Ixus V2 uvádí na český trh dalšího zástupce z této řady, který je označen jako Ixus V3. Hlavním rozdílem oproti předchozím modelům je použití nového třímegapixelového CCD snímače, který nabízí jemnější a kvalitnější snímky.

Vzhledově se model Ixus V3 od svých předchůdců neliší, opět jde o nerezové tělo s rozměry 87 x 57 x 26,7 mm a hmotností kolem 200 gramů včetně baterie a karty. Optická soustava reprezentuje objektiv s ohniskovou vzdáleností ekvivalentní 35-70 mm a kinofilmu (tedy dvojnásobný zoom) a světelností f2,8. Použitý CCD snímač má efektivní rozlišení 3,2 megapixelu a ve spolupráci s elektronikou dovede vyvářet snímky s rozlišením 2 048 x 1 536, 1 600 x 1 200, 1 024 x 768 a 640 x x 480 bodů, všechny ve třech úrovních komprese. Na dodanou 16MB kartu typu CompactFlash se při nejvyšší kvalitě i rozlišení vejde zhruba 8 snímků.

Ixus V3 pracuje ve dvou základních režimech, přičemž v automatickém má uživatel možnost nastavit prakticky jen parametry blesku, zatímco v "manuálním" se k nim přidává také nastavení citlivosti, korekce exopozice, vyvážení bílé (šest režimů + automatické), režimu ostření a pěti postprocesních efektů. K běžné černobílé a sépiové fotografii se přidává ještě lehké rozostření a živé a neutrální barvy. V tomto modelu byl implementován také nový procesor DIGIC, který se podílí na parametrech pořízení snímku (vyvážení bílé, ostření, expozice) a zároveň řídí i další zpracování a uložení fotografie na paměťovou kartu.

Kromě lákavého designu, jednoduchého ovládání a v podstatě také ceny, která by se měla pohybovat kolem 18 000 Kč, uživatele určitě zaujme také velmi rychlý firmware, jehož přednosti jsou patrné zejména při prohlížení již pořízených snímků. Listování mezi jednotlivými soubory, zvětšování obrazu na displeji a posuny po zvětšené fotografii jsou doslova bleskurychlé a je zřejmé, že v tomto směru Canon drtivou většinu své konkurence s klidem strčí do kapsy.

Odkaz: http://www.canon.cz

Digitály na Invexu

Tomáš Bučina

Kdybychom dali za pravdu těm největším skeptikům, kteří strašili, že na letošním Invexu neuvidíme nic nového, v jedné oblasti se přesto brněnský veletrh stal bezesporu přehlídkou absolutních novinek. Díky tomu, že jeho začátek následoval po ukončení fotografické výstavy Photokina, jež se uskutečnila v Kolíně nad Rýnem, byly právě digitální fotoaparáty komoditou, u které se čeští zákazníci a uživatelé mohli setkat s produkty veřejně dostupnými teprve několik dní.

Canon

Na stánku společnosti Canon, který byl umístěn v pavilonu A2, byly k vidění zajímavé kousky nejen z oblasti amatérské, ale i čistě profesionální. Exponátem, který přitahoval zaslouženou pozornost, se stala nová digitální zrcadlovka Canon EOS-1 Ds. Další zajímavou novinkou byl Canon Digital Ixus V3, třímegapixelový nástupce kovového kompaktu Ixus V2. Další novinkou u Canonu je PowerShot G3, inovovaný nástupce populární "G dvojky". Na rozdíl od Ixusu byly tentokrát změněny nejen útroby, ale také design přístroje, který tak získal více moderní a stylovější vzhled. Uvnitř se nacházejí 4 megapixely na CCD snímači, které své výsledky nechávají zpracovávat opět DIGIC procesorem. Ten se stará nejen o parametry expozice, zaostření a další vlastnosti snímání, ale zároveň řídí i příslušné obvody pro zobrazování na LCD displeji a ukládání na kartu. Jako vždy u Canonů je předností doslova bleskurychlý firmware a v neposlední řadě také čtyřnásobný optický zoom (ekviv. 35-140 mm na kinofilmu).

Novým přístrojem, který zůstává tak trochu ve stínu svých zajímavějších kolegům je Canon PowerShot S45. Je to dáno tím, že S45 je pouze vnitřně inovovanou variantou předchozího úspěšného modelu PowerShot S40, držitele prestižní fotografické ceny TIPA. Opět byl vestavěn procesor nové řady DIGIC a tak jsou jak lepší výsledné snímky, tak jednodušší a rychlejší ovládání. Jako u dalších fotoaparátů Canon, je i v PowerShotu S45 obsažen třeba integrovaný polohový senzor, který je schopen určit natočení fotoaparátu a správně otočit výslednou fotografii už v přístroji.

FujiFilm

Společnost FujiFilm vystavovala své novinky v expozici brněnské distribuční firmy Agora Plus, kde si mohli návštěvníci Invexu prohlédnout celou řadu nových modelů digitálních fotoaparátů. Většina novinek byla oznámena už předem, a proto pouze rychle rekapitulujme: Fuji FinePix A202 je plně automatický dvoumegový fotoaparát s pevným ohniskem ekviv. 36 mm a výbornou cenou, která se v nabídkách specializovaných obchodů pohybuje hluboko pod 8 tisíci korunami. Ačkoliv nemá ani zdaleka nějaké profesionální ambice, je příjemné, že je možné jej používat také jako webovou kameru. Využívá novou xD Picture kartu.

Parametry sice podobným, ale vzhledem velmi odlišným modelem je FinePix A203 Zoom, jenž se od předchozího fotoaparátu odlišuje především trojnásobným optickým zoomem. Ten také zvýšil hmotnost od 12 gramů, takže teď činí celkem 135 g, a cena FinePix A203 Zoom se pohybuje lehce na 11 tisíci korunami.

FinePix A303 Zoom je třímegapixelový kompaktní automat, který se vyznačuje kromě jiného také velmi nízkou spotřebou. Vyjma rozlišení a tedy i maximálních rozměrů pořízené fotografie jsou jeho parametry obdobné, jako FinePixu A203 a jeho cena těsně překračuje 14 tisíc korun.

Fuji FinePix S304 Zoom je vzhledově odlišný přístroj, který je určen pro středně náročné uživatele. Už standardem je snímač s 3,24 megapixelu a samozřejmě, jako u všech novinek v nabídce FujiFilmu, ukládání na xD Picture Card. Výhodou oproti konkurenci je určitě 6násobný optický zoom ve spojení s expozičním procesorem dovolujícím jak plně automatický režim, tak programovou/scénickou automatiku. Pro absolutní kontrolu nad snímkem je k dispozici také plně manuální možnost nastavení parametrů. Příjemné je určitě to, že FinePix S304 by se svou cenou měl v pohodě vejít pod 20 tisíc korun.

Zástupcem poloprofesionálních přístrojů v nabídce společnosti FujiFilm je FinePix S602 Zoom. Koncepčně jde o zrcadlovku se SuperCCD snímačem, který produkuje až 6megapixelové snímky. Šestinásobný zoom a opticky velmi kvalitní objektiv se spolu se sofistikovanou elektronikou podílí na vysoké kvalitě fotografií, které mohou být ukládány buď na SmartMedia kartu, nebo na některé zařízení standardu CompactFlash typu I či II, tedy flash kartu či disk Microdrive. V této třídě je naprostou samozřejmostí možnost nastavení expozice v plně automatickém, poloautomatickém i manuálním režimu, a FinePix S602 přidává ještě několik scénických automatických režimů. V nabídkách maloobchodů je tento přístroj za zhruba 32 tisíc korun.

Hewlett-Packard

Společnost HP kompletně obměnila svou nabídku digitálních fotoaparátů už v létě, ale teď k nim přidala ještě jeden velmi zajímavý produkt. HP PhotoSmart 850 je poloprofesionální přístroj, který zaujme především 8násobným optickým zoomem a rozlišením snímače 4 megapixely. Kromě automatiky opět nechybí ani režimy s prioritou clony či času a také možnost plně manuálního nastavení parametrů. Menší počet některých dalších funkcí bude určitě vyvážen cenou, která se bude pohybovat kolem 21 500 Kč.

Třímegapixelová novinky od HP nese název PhotoSmart 720 a koncepcí jde o běžný kompakt typu "zamiř a foť", bez nějakých možností nastavování. Jako vždy u HP bude útočit především velmi nízkou cenou (kolem 12 tisíc korun) a jednoduchým ovládáním. Jako médium je použita karta SD, na kterou aktuálně přešly všechny modely digitálů HP.

Dvojice fotoaparátů Photosmart 620 a PhotoSmart 320 reprezentují dvoumegapixelové přístroje s cenou hluboko pod 10 000 korunami a liší se přítomností, resp. absencí trojnásobného optického zoomu. Kromě ceny uživatele zaujme také prostinké ovládání a například nastavování kvality indikované formou hvězdiček.

Minolta

Společnost Minolta měla na Invexu pronajatu vlastní rotundu, kde prezentovala většinu svých novinek. Popravě řečeno digitální fotoaparáty tvořily mezi řadou tiskáren a dalších zařízení pouze menšinu, ale i tak se bylo na co dívat. Návštěvníky zaujal určitě nástupce jednoho z nejstylovějších fotoaparátů letošního roku, přístroj Dimage Xi. Vzhledově je od starší Dimage X prakticky k nerozeznání, opět jde o plochý kvádřík, který optickou cestu láme prostřednictvím hranolu a může si tedy dovolit i při nepatrné tloušťce integrovat trojnásobný optický zoom. Nově je uvnitř také CCD snímač s 3 megapixely a přepracovaný firmware, který by měl jednak urychlit zpracování fotografií a současně také zlepšit jejich kvalitu. Už Dimage X se mohla chlubit velmi rychlým startem a model Xi jde v tomto směru ještě dál po zapnutí trvá příprava fotoaparátu pouhých 1,2 sekundy. Stejně jako u původní Dimage X bude problematická zpočátku cena, která zřejmě překročí 20 000 korun, ale lze očekávat, že během krátké doby se posune o něco níže.

Fotoaparát označený Dimage 7Hi je především firmwarovou inovací modelu 7i, a proto nemá cenu se u něj příliš zastavovat. Změny budou směřovat zejména ke zrychlení zpracování fotografií, zlepšení jejich kvality a dalšímu propracování ovládání. Zajímavostí je určitě rozšíření bufferu na fotografie, takže teď lze pořídit sekvenci až 17 snímků se standardním rozlišením. Koncepčně jde o vysoce poloprofesionální fotoaparát, čemuž odpovídá také jeho cena a vzhled, který teď vylepšil rovněž mohutný pogumovaný grip.

Olympus

Stánek Olympusu byl už tradičně v obležení návštěvníků dychtivých vidět poslední novinky v oblasti digitálních fotoaparátů. A bylo na co se dívat. Premiérově uvedeným modelem Camedia C-50Zoom udělal Olympus pěknou čáru přes rozpočet svým konkurentům, neboť nabízí tento pětimegapixelový fotoaparát s možností manuálních funkcí a nejnovější elektronikou za méně než 25 tisíc korun. C-50 si zcela oprávněně odnesl také ocenění Best of Invex za jeden z nejzajímavějších produktů, jaký měli možnost návštěvníci letos vidět. Jde o celokovový malý a lehký fotoaparát, který obsahuje trojnásobný optický zoom a na rotačním ovladači umožňuje nastavit jak programovou/scénickou automatiku, tak i řadu manuálních či poloautomatických režimů. Při běžném fotografování je k dispozici šest přednastavených scén a snímek lze nechat fotografovat také s bracketingem v obvyklých posunech expozičního čísla. Camedia C-50Zoom ukládá snímky na xD kartu.

Zcela novou třídu digitálních fotoaparátů reprezentuje C-5050Zoom, kterým se Olympus snaží vytvořit profesionální fotoaparát s vizáží běžného digitálního kompaktu. Je to pětimegapixelový fotoaparát s trojnásobným optickým zoomem, jehož světelnost objektivu je výborných f1,8. Z oblasti profesionálních přístrojů si vzal například konektor na externí blesk či výklopný LCD displej a aretací v obvyklých polohách. Sofistikovaná elektronika obsahuje i nástroje pro okamžité a automatické postprodukční úpravy, které zahrnují redukci šumu při delších expozicích a také vyrovnávání a eliminaci vadných pixelů na obrazu. Impozantní je také podpora paměťových karet, jenž zahrnuje nové xD karty, SmartMedia i Compact Flash včetně IBM Microdrive.

Vlajková loď v kategorii Ultra Zoom, tak přesně stejnými slovy označuje Olympus nový model C-730UZ. Tento kompakt s nápadně mohutným objektivem se vyznačuje především desetinásobným optickým zoomem, který je ekvivalentní ohniskové vzdálenosti 38-380 mm na kinofilmu. Díky tomu není problémem výrazné přiblížení i velmi vzdáleného objektu, jenž je pak zobrazen na digitálním LCD hledáčku nebo 3,8cm LCD obrazovce. Expoziční automatika pracuje v režimech plně automatického režimu, preference clony, času i s manuálním nastavením. Zároveň nechybí ani 6 scénických režimů pro zachycení běžných typů snímků. Také tento fotoaparát používá xD kartu.

Sony

Rovněž firma Sony si pro letošní podzim připravila nové digitální fotoaparáty. Sony DSC-F77 je kompaktním přístrojem, který je zajímavý jednak rozlišením 4 megapixely, a pak také zvláštní konstrukcí s otočným objektivem. I přes velmi zajímavou cenu kolem 18 tisíc korun může uživatele odradit absence optického zoomu. K dispozici je pouze digitální, ale ten pracuje s 2 megapixelovými výřezy, takže nedochází k interpolaci obrazu a tím jeho zkreslení. Inovativní je také využití rozhraní USB 2.0 s přenosovou rychlostí 60 MB/s.

Zcela jiným přístrojem je poloprofesionální DSC-F717 s 5megapixelovým CCD snímačem. Doslova obrovský objektiv v sobě skrývá optiku Carl Zeiss Vario-Sonnar s ohniskovým rozsahem 38-190 mm a maximální světelností f2.0. Fotoaparát je veskrze prošpikován moderní automatikou, která se týká zejména expozičního měření, několika forem redukce šumu a řady dalších výjimečných vlastností. Jako u Sony už tradičně je využita karta Memory Stick a novinkou je i v tomto případě komunikační rozhraní USB 2.0. Cena DSC-F717 je zhruba 40 000 Kč.

Nikon

Aktuální novinkou v nabídce Nikonu je CoooPix 3500. Vzhledově je to evidentní nástupce úspěšného modelu CoolPix 2500, jen barva se z modré změnila na šedočernou. Uvnitř byl dvoumegový snímač nahrazen CCD prvkem se 3 megapixely. Inovací prošel i obrazový procesor a firmware, takže fotoaparát by měl být rychlejší a produkovat lepší a prokreslenější snímky. Zcela zachován zůstal trojnásobný optický zoom a zvláštní konstrukce s rotační částí uzavřenou uvnitř konstrukce fotoaparátu, kterou ostatně Nikon prosazuje již delší dobu.

Jak si zvolit správný digitál

Aktuální nabídka digitálních fotoaparátů je nejen potěšitelná doslova skokovým nárůstem kvality (dvoumegové snímače jsou nahrazeny třímegapixely apod.), ale také velmi přijatelnou cenou. Zajímavostí v této souvislosti je nová definice jednotlivých tříd fotoaparátů, které se teď velmi jasně prokreslily. V té nejnižší třídě do 10 000 Kč jsou fotoaparáty často bez zoomu s minimálně 2 megapixely na snímači a jednoduchým ovládáním. Jsou určeny začínajícím fotografům, nebo těm, kteří se v této oblasti třeba jen rozkoukávají a nechtějí utrácet zbytečně mnoho za svůj první přístroj.

Druhou skupinou jsou elegantní amatérské přístroje s obvykle 3 megapixely, případně 2megovým čipem, ale možností manuálního nastavení parametrů. Toto jsou klasičtí zástupci rodinných fotoaparátů, jež svou koncepcí nahrazují běžné přístroje s filmem třídy "kvalitní kompakt". Potěšitelné je určitě to, že cena těchto dvou skupin přístrojů se od sebe liší často jen o několik tisíc korun a přitom digitální fotoaparáty při obdobné kvalitě fotografií poskytují řádově větší možnosti další práce s pořízenými snímky.

A konečně třetí skupinou jsou poloprofesionální přístroje v ceně mezi 20-30 tisíci korunami, které vždy obsahují nejméně 3, ale častěji 4 či 5 MP snímač a možnost výrazně ovlivnit výsledky expoziční automatiky. Požadovanou vlastností v tomto případě je programová automatika a také preference clony či času včetně plně manuálního režimu expozice.

Nad hranicí 30 tisíc korun jsou posazeny už jen velmi kvalitní či lehce předražené fotaparáty nejčastěji zrcadlovky, které ale v celkovém balíku prodávaných přístrojů, co se kusových objemů týká, budou tvořit pouhý zlomek. Uživatel má tedy poměrně jasně vymezeno, co za jaké peníze může očekávat, a obráceně také je zřetelně určeno, kolik stojí přístroj pro jaký účel. Je pochopitelné, že stále existují přístroje, které se tomuto schématu vymykají, ale většinu produktů prodávaných významnými značkami na našem trhu lze dobře zařadit do výše určených kategorií. V každém případě je jasné, že pro letošní podzim a zimu jsou digitální fotoaparáty k dispozici za nejlepší cenu s nejlepšími parametry, jaké kdy byly k dispozici.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0635

Make a Connection

Nokia a Nadace rozvoje občanské společnosti  (NROS) oznámily 53 vítězných projektů prvního ročníku tříletého  programu Make a Connection Připoj se, jimž byly uděleny granty  v celkové hodnotě převyšující 1 500 000 korun. Skupiny mladých  dobrovolníků od 16 do 24 let z pěti krajů České republiky tak  budou realizovat vlastní projekty, jež přinesou užitek jejich  okolí.

Make a Connection Připoj se, společný program NROS a  společnosti Nokia, byl v České republice zahájen letos v dubnu.  ČR se tak stala desátou zemí, ve které probíhá celosvětový program  nadace International Youth Foundation a společnosti Nokia Make  a Connection. Make a Connection má u nás dvě patronky: zpěvačku  Zuzanu Norisovou a herečku Táňu Vilhelmovou.-FEL

Gity rozšiřuje

Společnost  Gity provozuje datové služby prostřednictvím satelitního systému  VSAT již od roku 1995. Nyní firma dokončila up-grade satelitního  hubu v Brně a zprovoznila vysokorychlostní službu širokopásmového  satelitního systému VSAT. Širokopásmový satelitní přístup umožní  broadcast / multicast (zasílání souborů, multimédia on-line (e-learning,  business rádio a TV), širokopásmový internet a lze ho využít  pro širokopásmové propojení vzdálených poboček podnikové sítě.-FEL

Centrum  nově

Centrum.cz dnes vešlo do nové etapy rozvoje portálových  služeb. Při příležitosti 3. narozenin představilo vedení portálu  novou vizuální podobu značky Centrum.cz včetně nového designu  stránek. Portál Centrum.cz odstartoval v září roku 1999. Po 3  letech působení na trhu je dvojkou českého internetu (TNS iAudit,  Netprojekt) s více než 600 000 registrovaných uživatelů.-FEL

A-shop

Společnost  Actebis Computer otevřela nové webové stránky, včetně nového  elektronického obchodu s názvem A-shop. Systém je umístěn na  internetových adresách www.actebis.cz a www.actebis-sro.cz.

A-shop  je funkčně rozdělen do dvou logických celků. První z nich tvoří  veřejně přístupný informační systém. Ten obsahuje základní údaje  o portfoliu produktů společnosti Actebis Computer. Druhý logický  celek je určen pro registrované zákazníky a přináší zvýšení efektivity  vztahů společnosti Actebis Computer s odběrateli. Zákazníci jsou  informováni o právě probíhajících či připravovaných akcích pořádaných  přímo společností Actebis Computer nebo ve spolupráci s výrobci.-FEL

MasterCard  vede

Výsledky zveřejněné Sdružením pro bankovní karty potvrzují  vedoucí postavení platební asociace MasterCard Europe v České  republice. Značku MasterCard v ČR neslo ke 30. 6. 2002 14 % platebních  karet, značku Maestro 38 %. Platební systém MasterCard Europe  tak má na českém trhu majoritu 52 %. Značku VISA neslo ke stejnému  období 8 % karet vydaných v České republice, značku VISA Electron  37 % (celkem 45 % karet). O zbývající podíl na trhu se dělí další  společnosti: American Express s 1 %, Diners Club s 0,05 %. Zbývající  procenta připadají na ostatní značky platebních karet. Počet  platebních karet MasterCard a Maestro v České republice ke konci  druhého čtvrtletí vzrostl na téměř 2,6 milionu karet.-FEL

§§§§§


Zažijte fajnový pocit

Jaroslav Fikker

c02p0636

Přenosu hlasu v datových sítích (VoIP Voice over IP) se mluví stále častěji. Nyní se na vstup do této oblasti připravuje společnost Mikenopa, která na letošním Invexu představila službu fayn založenou na produktech slovenské firmy Voipac. Nabídka je zaměřena jak na běžného domácího uživatele (faynhome), tak i na firemní klientelu (faynbusiness).

Klientem služby faynhome se může stát každý uživatel internetu zakoupením některého ze startovacích balíčků. Záleží na vás, zda dáte přednost klasickému telefonu připojenému k počítači přes USB, nebo zda vám více vyhovuje náhlavní souprava (headset). Součástí balíčku bude také aplikace fayn PC Phone pro komunikaci se sítí fayn a informace potřebné pro aktivaci účtu na webovém portálu fayn.cz. Tento portál využijete i později, protože na jeho stránkách najdete aktuální stav svého účtu (služba funguje na principu předplatného), výpis všech hovorů, je zde také možnost dobití kreditu atd.

Vlastní použití je velmi jednoduché. Jste-li zrovna připojeni k internetu (vytáčenou či pevnou linkou), vyťukáte obvyklým způsobem na klávesnici USB telefonu nebo v aplikaci fayn PC Phone volané číslo. Na volaného nejsou kladeny žádné speciální požadavky může s vámi komunikovat prostřednictvím počítače, klasického i mobilního telefonu.

Organizace, které také chtějí využít výhod nabízených VoIP, mohou vybírat z několika služeb. První z nich fayn2LAN umožňuje propojit firemní LAN se sítí fayn prostřednictvím fayn Netgate Serveru s vestavěným firewallem. Z počítačů ve vaší síti se tak instalací aplikace fayn PC Phone a připojením USB telefonu stanou plnohodnotné komunikační stanice. Pokud požadujete řešení zcela nezávislé na PC, lze použít standardní IP telefony.

Pro firmy, které potřebují hlasově propojit své pobočky, je určena služba fayn2WAN využívající funkce fayn Netgate Serveru.

Máte-li vlastní pobočkovou ústřednu, mohla by vás zajímat služba fayn2PBX. V tomto případě se instaluje fayn Analog Gateway, schopná konvergovat telefonní hovory na datové přenosy a připojit ústřednu do sítě fayn. Uživatelé tak vůbec přechod na novou službu nemusí zaregistrovat.

Služba fayn2Mobile umožňuje připojit se k síti fayn i z mobilního telefonu nebo PDA prostřednictvím Bluetooth protokolu. K tomu se využívá Bluetooth Access Point připojený do firemní LAN.

Pokud uvažujete o komplexním VoIP řešení, tak je pro vás připravena nabídka fayn2Total, což je vlastně kombinace předchozích služeb. Navíc je součástí tohoto řešení moderní VoIP pobočková ústředna fayn IPBX. Využití všech těchto služeb by uživatelům mělo přinést snížení výdajů za telefonní hovory. Úspory budou největší zejména u volání do sítí mobilních operátorů a do zahraničí. Navíc komunikace v rámci sítě fayn nebude nijak zpoplatňována. Podle všech dostupných informací se zdá, že se máme opravdu na co těšit. Nicméně kvalitu nabízených služeb a cenovou politiku bude třeba prověřit praxí.

Odkaz: http://www.fayn.cz, http://www.mikenopa.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0637

Sedmero GSM bank

T-Mobile GSM banking již mohou využívat také klienti Živnostenské banky, kdy tato zařadila do klientské nabídky službu MiniBanka vyvinutou ve spolupráci s T-Mobile. Dalšími bankovními institucemi nabízejícími služby přímého bankovnictví zákazníkům T-Mobile jsou Česká spořitelna, ČSOB, eBanka, GE Capital Bank, Poštovní spořitelna a Union banka.

Odkaz: http://www.t-mobile.cz-TJi

Nové čípsety Intel

Intel oznámil čtyři nové čipsety na platformě Pentium 4. Rozšířený čipset Intel 850E a nové čipsety Intel 845GE, 845PE a 845GV jsou již nyní k dispozici. Podporují intelovskou technologii Hyper-Threading (HT), která programům umožňuje pracovat s jedním fyzickým procesorem tak, jako by měly k dispozici procesory dva. Prvním procesorem, kterého se to dotkne bude v letošním roce P4 s kmitočtem 3,06 GHz. Intel 850E nyní podporuje dvoukanálovou paměť PC 1066 RDRAM. Jádro grafického procesoru Intel Extreme Graphics čipsetu 845GE pracuje na 266 MHz, podporuje 533 MHz nebo 400 MHz systémovou sběrnici a paměť DDR333. 845PE podporuje pamětí DDR333 a grafiky AGP4x. 845GV nabízí podporu paměti DDR266 a systémové sběrnice 533 MHz nebo 400 MHz. Pro výrobce je k dispozici i šest základních desek: Intel D845GEBV2, D845PEBT2, D845PESV a D850EMVR ve formátu ATX, a ve formátu "micro-ATX" Intel D845GERG2 a D845GVAD2. Odkaz: http://developer.intel.com/design/chipsets.-TJi

Oskar i s Union bankou

Union banka je další bankovní instutucí, s níž je možné využívat Oskarovu službu M-Banka Oskarova M-Banka dokáže spravovat účty až u deseti různých bank najednou. Měsíc a jeden den po komerčním spuštění Oskarovy M-Banky se rozšiřuje počet bankovních domů, s nimiž je možné tuto službu využívat. Union banka se stává již třetí bankou, jejíž zákazníci mohou s Oskarovou M-Bankou kdykoli a kdekoli zjišťovat zůstatek na svém účtu, jeho historii, podávat platební příkazy, zakládat termínované vklady a využívat řadu dalších služeb. První bankovní domy, s nimiž bylo možné od 9. září 2002 Oskarovu službu M-Banka využívat, byly GE Capital Bank, a. s ., a eBanka, a. s.

Odkaz: http://www.oskarmobil.cz-TJi

Sun s Linuxem

Sun Microsystems komerčně podporuje Linux, nabízí servery na architektuře Intel a připravuje velice levný desktop. Ze stáje serverů se jedná o "SUN Cobalt LX50", pro který je v nabídce jak Solaris pro Intel, tak Sun Linux 5.0. Sun Linux vychází z know-how společnosti Cobalt, jež se stala součástí Sun Microsystems. Součástí Sun Linux 5.0 je Sun Grid Engine 5.2.3.1, Sun ONE 3.6.2 a například Java 2 SE SDK. Pro Solaris na Intel kompatibilní procesory bude Sun nabízet komerční podporu. Sun zatím mlčí o budoucí nabídce levného desktopového PC s operačním systémem Linux, popřípadě Solaris. Je zřejmé, že volně šiřitelný, stabilní a bezpečný desktop se stal díky projektům Gnome/KDE, Mozilla a OpenOffice realitou.-JŠ

FS Packaged for Payback

V minulém čísle se nám vloudila chybička do názvu aplikace společnosti IFS. IFS Aplikace 2002 je Packaged for Payback, nikoliv for Playback, jak se podařilo uvésti nám. Tímto se vám i IFS omlouváme.-TJi

Avaya Interaction Center

Avaya Multimedia Contact Center je novou verzí původního řešení Avaya Interaction Center. Jedná se o modulární sadu aplikací, která zahrnuje řešení pro komunikaci se zákazníky včetně podpory procesů prodeje a servisu, a to v rámci celého podniku. Tato softwarová aplikace je založena na průmyslových standardech a lze ji proto snadno integrovat do prostředí, které je tvořeno systémy od více výrobců, jež podporují různé komunikační ústředny, Práce s aplikací je možná prostřednictvím běžných webových prohlížečů, klientských agentů a serverů elektronické pošty, takže může podporovat různé firemní i vlastními silami vytvořené komunikační systémy.

Odkaz: http://www.avaya.com-TJi

Monitory Acer

Acer rozšiřuje produktovou nabídku na trhu profesionálních LCD displejů o tři nové modely AL532 (15"), AL722 (17") a AL922 (19"). Nový 19" LCD monitor Acer má o asi 10 % větší zobrazovací plochu než současné standardní 18,1" displeje, Monitor AL922 využívá progresivní technologii MVA panelů, která zaručuje kvalitní zobrazení při pohledu ze všech stran pod úhlem až 170 ? bez zkreslení obrazu. AL922 má kontrastní poměr 500 : 1, svítivost 250 cd/m2, rozlišení 1 280 x 1 024 bodů, a dobu odezvy displeje 15/10 ms. AL722 má kontrastní poměr 400 : 1 a jas 250 cd/m2, úhly pohledu až 150 ?, rozlišení 1 280 x 1 024 bodů. AL532 příchází s jasem 300 cd/m2, kontrastním poměrem 500 : 1, úhly pohledu až 140 ?.

Odkaz: http://www.acer.cz-TJi

RSA Security s Microsoftem

RSA Security uzavřela strategickou dohodu se společností Microsoft. RSA Security poskytla Microsoftu licenci pro komponentu dvoufaktorového autentizačního software RSA SecurID s názvem RSA ACE/Agent?. Díky této licenci bude Microsoft moci integrovat agenta RSA SecurID do svých aplikací. Prvním produktem Microsoftu, který bude tuto funkci používat, bude její internetový zabezpečovací a urychlovací server ISA Server 2000 (Internet Security and Acceleration Server). Funkcionalita se bude dodávat s chystanou sadou vylepšení pro ISA Server. RSA Security vyvinula pro platformu Microsoft Windows Pocket PC 2002 softwarový token RSA SecurID. Zařízení využívající tuto platformu mohou nyní fungovat jako autentizátory RSA SecurID, díky čemuž již nebude nutné, aby uživatelé s sebou nosili hardwarové tokeny. Ve spojení se softwarem pro řízení autentizace RSA ACE/Server? jsou autentizátory RSA SecurID schopny pozitivně identifikovat uživatele a zabránit neoprávněnému vstupu do sítí a systémů.

Odkaz: http://www.rsa.com-TJi

volnamista.cz posiluji

Internetový personální server Volná-místa.cz (www.volna-mista.cz) nyní navázal spolupráci s předním nakladatelstvím odborné literatury Verlag DashÖfer (www.dashofer.cz). Předmětem spolupráce je zveřejňování oborových nabídek zaměstnání na třech internetových serverech Info Portál (www.infoportal.cz), PaMservis (www.pamservis.cz) a Stavební klub (www.stavebniklub.cz).-TJi

Spotřebitelé on-line

Na přelomu července a srpna zprovoznilo Sdružení obrany spotřebitelů České republiky (SOS) novou poradnu na svém informačním serveru www.spotrebitele.cz. Za necelé první čtvrtletí provozu zde svůj spotřebitelský problém bezplatně konzultovalo již více než 200 zájemců. V poradně si můžete vyhledat v již zodpovězených dotazech podobný problém, a tak získat okamžitou informaci. Neuspěje-li, můžete zadat do formuláře svůj dotaz, ke kterému se poradci SOS vyjádří obvykle nejpozději do deseti dnů. V okamžiku, kdy dotaz poradce zodpoví, odešle se tazateli e-mailem odpověď a zároveň se objeví i na internetových stránkách.

Odkaz: http://www.spotrebitele.cz-TJi

Nové APC

Společnost American Power Conversion oznámila další přírůstek do řady Smart UPS. Jedná se o zařízení dodávající až 5000VA zálohovaného výkonu (z toho činného výkonu 4 000 W), které lze instalovat do 19" stojanů a jehož dobu chodu lze výrazně zvyšovat přidáváním bateriových modulů. Tento kompaktní systém záložního napájení rovněž nabízí komplexní funkce pro monitoring na dálku prostřednictvím předinstalované karty APC Network Management Card EX. Smart-UPS 5kVA XL má 8x10A a 1x16A zálohovaných výstupů a umožňuje připojení až deseti externích bateriových modulů prodlužujících dobu chodu až na téměř 3 hodiny při plném činném výkonu 4 000 W. Přídavné bateriové moduly vyžadují pouze výšku 3 U v racku a lze je připojit kdykoliv. Jak záložní zdroj, tak externí bateriové moduly obsahují baterie, které lze měnit za chodu, aniž by bylo třeba odpojovat či vypínat připojenou zátěž nebo ji vyjímat ze stojanu.

Odkaz: http://www.apc.cz-TJi

TOPQ.CZ

Nový Internetový obchodní dům je dostupný na adrese www.topq.cz a v jeho rámci mohou zákazníci navštívit v první fázi prodejnu pro on--line rezervaci a nákup letenek www.letenky.topq.cz, ve druhé fázi do konce roku 2002 se pak plánuje zprovoznění druhého obchodu s hardwarem www.pocitace.topq.cz V tomto projektu společnosti IDC-softwarehouse jde zejména o to nabídnout zákazníkům v jednotlivých prodejnách výběr pouze z těch nejkvalitnějších výrobků a služeb na českém internetu.

Odkaz: http://www.topq.cz-TJi

Fujifilm EPPA 2002

Dne 10. října 2002 v Leica Gallery Prague byla slavnostně zahájena fotografická výstava "Fujifilm Euro Press Photo Awards 2002", jejíž desátý ročník je poprvé prezentován v České republice. Výstava je pro veřejnost otevřena od 11. října do 10. listopadu 2002 vždy denně od 10.00 hod do 18.00 hod. Fotografickou soutěž Fujifilm Euro Press Photo Awards vyhlašuje každým rokem společnost Fuji Photo Film Europe GmbH a dává tak příležitost převážně profesionálním fotografům prezentovat své fotografie, které byly vytvořeny vždy v průběhu předešlého roku. Soutěž se sestává ze dvou částí: národních kol a poté kola celoevropského.-TJi¦FinWeb.cz

Společnost Economia OnLine spustila 7. 10. 2002 zcela nový finanční web projektu iHNed a deníku Hospodářských novin, který nabízí návštěvníkům přehledně uspořádané informace z oblasti investic a osobních financí. FinWeb.cz je určen pro všechny, kteří se zajímají o zpravodajství z finančních trhů, ekonomiky a osobních financí a pro ty, kteří potřebují aktuální data z českého a zahraničního kapitálového trhu. Oproti konkurenci má nabízet přehlednější uspořádání a využití ekonomického zpravodajství Hospodářských novin. Odkaz: http://www.finweb.cz-TJin¦eMerite.cz Již více než 1 000 internetových serverů se během prvních tří měsíců provozu stalo uživateli služby eMerite monitoring internetu. Celkem tento webový nástroj pro on-line analýzu chování zákazníků internetových aplikací sleduje aktivity už téměř 1 500 000 unikátních návštěvníků internetu. Služba eMerite je založena na sběru informací o chování internetových prohlížečů prostřednictvím HTML-kódu vkládaného na stránky sledovaných webserverů. Umožňuje tak provádět průběžný marketingový výzkum cílové skupiny zákazníků webových aplikací.

Odkaz: http://www.emerite.cz-TJi

Miss Internet již posedmé

Byly spuštěny stránky soutěže Miss Internet 2003. Dívky splňující podmínky se mohou přihlásit vyplněním formuláře na adrese www.cybermiss.cz. Miss Internet již u nás má svou tradici a proto se i v letošním roce počítá s velkým zájmem nejen ze strany uživatelů internetu, který rok od roku stoupá (podle statistik bylo při posledním ročníku na stránkách téměř dva a půl milionu návštěvníků), ale také ze strany dívek a žen, které se do soutěže přihlásí. Tím jen potvrdí známý fakt internet již dávno není doménou mužské části populace a to je dobře. Odkaz: http://www.cybermiss.cz-TJi

PowerLook 1000

Umax Czech a.s. rozšířil svoji nabídku skenerů o poloprofesionální model PowerLook 1000 s optickým rozlišením 2 400 x 4 800 dpi. Úroveň postavení na hranici mezi poloprofesionálními a profesionálními modely potvrzuje kromě výše uvedeného optického rozlišení i existence dvou datových rozhraní FireWire a USB. Skener je dodáván společně se softwaem SilverFast Ai. V dalších verzích může uživatel nalézt software pro produktivní retuš binuscan Photoperfect RGB a CMYK, Adobe Photoshop Elements či SCSI kartu, která umožňuje vyšší průchodnost dat. PowerLook 1000 je nabízen v různých verzích dle účelu použití skeneru: Graphic (práce s grafikou), PRO (produktivní digitalizace), PREPRESS (předtisková příprava), COLORPRO (systém řízení procesního workflow) a HDR (dávkové zpracování dat s barevnou věrností). Záruční doba u PowerLooku 1000 činí dva roky a cena se pohybuje v závislosti na dodávané verzi již od 17 990 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.umax.cz-TJi

Digitální chiromantie

Fujitsu vyvinula myš, která dokáže identifikovat uživatele podle otisku dlaně. Při testování rozpoznávání byl prototyp úspěšný ve více jak 99,5 % uživatelů.

Odkaz: http://jp.fujitsu.com/

OmniCRM

Nové řešení od společností Pythagoras a NextiraOne Czech je určené pro řízení vztahů se zákazníky, a vyznačuje se především snadnou integrací s telefonními ústřednami. Toto řešení je založeno na modifikovaném CRM systému Pythagoras Compass, který je rozšířen o funkce podporující spolupráci s telefonní ústřednou a integrován s komunikačními systémy dodávanými firmou NextiraOne Czech.-TJi

QuickCam

Logitech uvádí na trh dva nové modely z řady populárních webových kamer QuickCam, QuickCam Pro 4000 a QuickCam Zoom. Tyto kamery disponují novou vlastností digitálním zoomem a umožňují uživatelům komunikovat prostřednictvím živého videa a videozpráv. QuickCam Pro 4000 umožňuje za pomoci VGA CCD senzoru uživatelům zachytávat obrázky o velikosti 1,3 megapixelu a video v rozlišení 640 x 480. Softwarový digitální zoom umožňuje najíždět kamerou, natáčet a přiblížit až pětinásobek běžné zorné plochy. Přesná otočná základna dovoluje snadno s kamerou pohybovat nahoru a dolů otáčet o plných 360 stupňů. QuickCam Pro 4000 obsahuje vestavěný mikrofon a pohodlnou spoušť. Dodává se se softwarem MGI? VideoWave a PhotoSuite software pro kvalitní zpracování videa na PC a úpravu obrázků. QuickCam Pro 4000 bude v prodeji v průběhu října a spolupracuje s Windows 98 a výše, a s Macintosh OS 9. Obdobně i webová kamera svěžího vzhledu QuickCam Zoom poskytuje obrázky i video v rozlišení VGA. QuickCam Zoom také obsahuje digitální zoom, se softwarovými vlastnostmi najíždění kamerou, natáčení a zoomem. Kamera má vestavěný mikrofon a spolupracuje s Windows 98 a výše.

Odkaz: http://www.logitech.cz-TJi

ŠkolaOnLine

Společnost CCA Group zahájila činnost informačního portálu pro základní a střední školy www.skolaonline.cz. Portál je určen především učitelům, žákům a studentům. Cílem je, aby se portál kromě informační studnice stal profesním diskuzním fórem a zprostředkoval on-line komunikaci mezi jednotlivými subjekty školství. Na stránkách naleznete nabídky produktů a služeb souvisejících s provozem škol a vzdělávacím procesem.

Odkaz: http://www.skolaonline.cz-TJi

Intelovský mobil

Již příští rok se možná setkáme s mobilními telefony, respektive komunikátory od Intelu., postavenými na nových procesorech Xcsale s integrovanou trojicí typových obvodů. 32bitové procesorové jádro vychází z čipu PXA 250 (ARM5TE), doplněno bude o komunikační rozhraní mobilních sítí a Intel StrataFlash (flash paměť), paměťová sběrnice má šířku 16 bitů. Samozřejmostí jsou řadiče displejů, karet CF, MMC a SD, DMA (přímý přístup do paměti), ifunkčních a paměťových), univerzálních synchronních a asynchronních portů, sériového USB, IrDA, sběrnice I2S, zvuku AC\97, Bluetooth. To přinese úsporu místa, neboť velikost čipu je 13 x 13 x 1,4 mm při 294 pinech. Procesory nesou označení PXA261 (200 MHz, 128 MB flash) a PXA262 (300 MHz, 256 MB flash). Čipy jsou vyráběné 0,18 mikronovým procesem a k dispozici jsou již jejich vzorky, hromadná výroba by měla být zahájena v prvním čtvrtletí příštího roku. Cena čipů by se měla pohybovat v rozpětí 36-63 USD.

Odkaz: http://www.intel.com-TJi

Quo vadis, Invex?

Tomáš Jirásko

Ve dnech 7.-11. října 2002 se v Brně uskutečnil XII. mezinárodním veletrh informačních a komunikačních technologií INVEX. Veletrh otevíral za přítomnosti televizních kamer ministr Vladimír Mlynář. V tomto okamžiku je však Invex 2002 již minulostí, a nastává čas bilancování. Jako každý rok se objevila řada protichůdných názorů, nikdy však nebyly tolik vyhraněné. Jaký tedy vlastně byl letošní ročník?

Jednoznačně menší, co se týká počtu vystavovatelů i obsazené plochy, přičemž zřetelný byl oproti ročníkům minulého století posun k odbornosti. Řečeno jinak, Invex se stal místem, kde se setkávají obchodní partneři a kolegové z oboru. Jasně to bylo vidět na rozšíření pavilonu B2B (Business to Business), projektech One to One (místnosti pro obchodní jednání), E-zona, Job Fair, Linux Hall, které jsou profilovány na specifickou, celkem úzce vymezenou cílovou skupinu. Proto tři dny pořadatelé veletrhu vyhradili odborníkům a pouze dva široké veřejnosti, i když naplnění tohoto záměru v reálu často zaskřípalo.

Dle předběžných údajů přineslo toto řešení své ovoce, neboť dny pro odborníky využilo na 60 000 návštěvníků. "Laický" čtvrtek přinesl rekord v návštěvnosti jednoho dne v podobě 46 200 příchozích, celkově se návštěvnost celého Invexu pohybuje předběžně na hranici 130 000 lidí.

Jako každoročně se na Invexu udělovala ocenění, předáno bylo devět Křišťálových disků a deset novinářských cen The best of INVEX. Vyhlášeny byly také Osobnost roku české informatiky, Osobnost roku českých telekomunikací, Událost roku IT, Osobnost roku české informatiky a telekomunikací v oboru publicista a TOP 10 systémových integrátorů. Vzbudily-li ve vás předcházející věty lehký dojem, že pokud jste na Invex nezamířili, o nic jste nepřišli, tak bohužel máte pravdu. Invex již není "novinka na každém kroku", nyní je ve fázi, kdy se celkově jedná spíše o přehled technologií a produktů soustředěných na jedno místo, což sice je zajímavé a mnohdy i impozantní, ale nejde o nic, co byste ještě neznali, o čem jste neslyšeli. Invex tak s příchodem "on-line" éry přestal být nástrojem pronikání nových technologií do běžného života a stává se odborným fórem ICT, což potvrzuje i statistika, kdy jen pro 17,8 % dotázaných vystavovatelů bylo hlavním cílem představení nových výrobků a služeb, a pro 12,5 % hledání nových zákazníků; více než polovina z nich však pokládá za hlavní předvedení firmy a vytváření image, případně uzavření konkrétních obchodů. Do tohoto profilu sice nezapadá přítomnost 250 hráčů Mistrovství ČR v počítačových hrách a české i slovenské národní kvalifikace na "herní olympiádu" World Cyber Games 2002 v Jižní Koreji, ale jde o výjimku potvrzující pravidlo. Pro běžného uživatele výpočetní techniky, který se na Invex vydá "jen tak se podívat", prostě ztratil své kouzlo, a dovoluji si tvrdit, že i smysl, neboť často dojde k závěru, že tam prostě (až na pár kousků) "nic nebylo".

Tucet konání Invexu se završil, veletrh dospěl k bodu, kdy se láme chléb, ale jisté je zatím pouze jedno. Král je mrtev, ať žije král. XIII. mezinárodní veletrh informačních a komunikačních technologií INVEX se uskuteční od 6. do 10. října 2003.

The Best of Invex 2002

Tomáš Jirásko

Stejně jako v předchozích dvou letech proběhla na Invexu novinářská soutěž The Best of Invex. Toto ocenění předává porota, složená ze zástupců redakcí deseti médií zabývajících se informačními technologiemi, mobilní komunikací, internetem a spotřební elektronikou. Cílem udělování ceny The Best of Invex 2002 je upozornit na zajímavé výrobky, které jsou prezentovány na veletrhu Invex. Výsledky soutěže byly vyhlášeny na tiskové konferenci v úterý 10. října 2002 v 17 hodin v Tiskovém centru (pavilon E, II. patro). V tomto roce byla ocenění předána těmto produktům a společnostem:

procesor AMD Opteron (ProCA)

softwarový audit AuditPro (truconneXion)

výukový projekt Brána vědění (LANGMaster)

digitální fotoaparát Camedia C-50 Zoom (Olympus C&S)

mobilní řešení Eurotel Mobilní kancelář profi (Eurotel Praha, Microsoft)

digitální projektor HP sb21 (Hewlett-Packard)

hra Mafia (Cenega)

barevná laserová tiskárna Magicolor 2300DL (Minolta)

tabletový počítač Stylistic ST4000 Tablet PC (Fujitsu Siemens Computers)

multimediální správce Zoner Media Explorer 5 (Zoner Software)

Vítanými společníky na Invexu nám byli Acer TM 632XC a Nikon 4500

Softwarový audit

Tomáš Jirásko

Možná jste se i vy dostali do situace, kdy jste z nějakého důvodu zatoužili, či dokonce potřebovali mít přehled o legálnosti softwaru, např. jako majitel firmy, či správce sítě, který si potřebuje "krýt záda", aby jej zaměstnavatel neobvinil z toho, že se někde v podniku potuluje nelegální software. Ke zjištění stavu legálnosti, a vůbec vlastní přítomnosti softwaru, je proto nutný softwarový audit, což nemusí být až natolik hrozivý úkol, když k tomu použijete ty správné nástroje. Jedním takovým se jeví být i AuditPro, nyní v aktuální verzi 2.4, který je možné použít jak pod operačním systémem Windows, tak jej nasadit i v unixovém prostředí.

V případě AuditPro jde o systém pro aktivní správu softwarových licencí. Skládá se z auditovacího nástroje a prostředků pro evidenci programového vybavení, celkově obsahuje všechny funkce pro efektivní a legální nakládání s hardwarovým a softwarovým vybavením, evidenci instalací, počítačů, i pro komplexní řešení problematiky software-managementu. Ani jeho implementace není nijak obtížná, instalaci je možné zvládnout během několika minut, a do hodiny po instalaci máte k dispozici již první výsledky. K orientaci v síťovém prostředí slouží přehledná stromová struktura sítě se všemi počítači. "Slídění" po vlastní síti naštěstí nijak nezatěžuje uživatele jednotlivých počítačů a auditovací cykly lze předem plánovat. Software je schopen analyzovat i hudební a obrazové nahrávky na počítačích (MP3, MPEG, AVI, JPEG, GIF, atd...). Strukturování umožní zahrnovat do auditu i vzdálené lokality. Mírnou obavu může u uživatelů vzbudit funkce samočinné aktualizace knihovny detekovaného softwaru z internetu, která u mnohých vyvolá pocit, že data jejich auditu jsou někam zasílána. Tak tomu však není, veškerá data získaná auditem zůstávají pod vaší plnou kontrolu, a slouží vašim interním potřebám. Žádné "bonzování", např. na BSA, program neobsahuje, není k tomu určen, a ani o něčem podobném se dle našich informací vůbec neuvažuje.

Jde pouze o šikovnou utilitu, kterou musí uvítat každý, kdo chce mít přehled a kontrolu nad legálností jím provozovaného a zakoupeného softwaru a jednotlivých licencí, kdy podobný produkt jako AuditPro, by měl být součástí IT politiky každé, byť i malé společnosti. K tomu by měla přispět i příznivé ceny tohoto řešení.

Odkaz: http://www.auditpro.cz

Mooreův zákon naruby

Tomáš Jirásko

Pokrok v technologii výroby polovodičů vede každých 18 měsíců ke zdvojnásobení počtu tranzistorů, které lze integrovat do dané oblasti křemíkové patice. Vývojáři v Sun Microsystems však přistoupili k poučce trochu jiným způsobem, a při shodném počtu tranzistorů zmenšili u nového procesoru velikost patice.

64bitový procesor Sun UltraSPARC III Cu 1200, vyrobený novou 130nm technologií Texas Instruments přináší ve srovnání se současnou vlajkovou lodí UltraSPARC III Cu 1050, taktovací kmitočet vyšší o 14 %, tj. na 1,2 GHz a snižuje spotřebu energie o 30 %, a to u špičkového příkonu ze 75 wattů na 53 wattů. Tento průlom ve snižování spotřeby energie povede ke snížení nákladů na chod systémů, zvýšení hustoty systémových operací a zvýšení spolehlivosti, dostupnosti a servisovatelnosti (RAS).

A baterie je kde?

Tomáš Jirásko

V práci "v zásuvce", doma "v zásuvce", tak většina uživatelů pracuje s notebookem. UMAX vzal tuto skutečnost za svou, a tak se nyní na českém trhu objevil "notebook bez baterie", nazvaný DeskBook. Svým konceptem představuje kompromis mezi skutečným využitím notebooku, mobilitou, výkonem a cenou. Modely DeskBook jsou postaveny na procesorech Intel Celeron a Pentium 4, vybaveny 14,1" TFT displejem, a ve výbavě nalezneme například DVD/CD-RW mechaniku, 4x USB, LAN 10/100, homologovaný faxmodem, IEEE1394, TV-out. Uživatel, jenž by přece jenom truchlil nad ztrátou baterie, si může pořídit externí baterii s kapacitou 6 000 mAh, kterou umístí pod DeskBook jako podložku. Zvolit lze téměř libovolnou konfiguraci počítače, s garantovanou dodávkou do druhého dne kamkoliv v ČR. Záruka je 2 roky, nejlevnější model pořídíte od 29 990 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.umax.cz

ABRA G3 i pro začínající

Tomáš Jirásko

polečnost Aktis, producent účetních a ekonomických systémů, uvedla nové moduly svého systému ABRA G3 Majetek a Pokladní prodej, a na Invexu představila nabídku pro nově vznikající firmy.

Modul Majetek slouží ke sledování jednotlivých druhů majetku, tvorbě odpisů a odpisových plánů. Nabízí veškerý standard, jako možnost přerušení odpisování v jednotlivých letech, přecenění a technická zhodnocení včetně sledování překročení ročního limitu, podporu evidence souboru movitých věcí obsahujících oceněné prvky, přebírání účetních odpisů podle daňových, a také naopak daňových podle účetních atd.

K přednostem Pokladního prodeje patří jednoduché ovládání, podpora všech způsobů placení zákazníkem, identifikace zboží čárovými kódy, přehlednost, srozumitelnost a hlavně rychlost. Modul využívá technologii "Smart line" pokladních systémů TANGO, který používá okamžitého zápisu dat, takže i v případě výpadku systému nejsou již zanesená data ztracena. Pro nově vznikající firmy představil Aktis na Invexu finančně výhodnou nabídku produktu ABRA G3 ve struktuře client/server pod názvem Start Up (Účetnictví, Sklad a Fakturace), jejíž cena byla stanovena na 21 000 Kč pro 1 PC a 35 000 pro 3 PC.

Odkaz: http://www.aktis.cz

Maxtor OneTouch

Tomáš Jirásko

Na první otázku, která vás jistě napadla, odpovídám ne, nepřeskočilo mi, i když mám za sebou pár rušných dní (a nocí) na Invexu, a na tu druhou ano, skutečně je tam správně Maxtor a ne Alcatel, ledaže by ten místo telefonů počal vyrábět pevné disky, o které jde v tomto případě především.

Maxtor totiž do své nabídky zařadil novou řadu externích pevných disků Personál Storage 5000 s novým technickým řešením, které pojmenoval OneTouch (i marketing má své dny, jak vidno). Pevné disky Maxtor 5000XT, 5000DV a 5000LE jsou dodávány se softwarem Dantz Retrospect Express, kterým se nastaví parametry automatického nebo manuálního zálohování dat a jejich obnova. Poté stačí stisknou jediné tlačítko k vlastnímu aktu, kdy při současném běhu aplikace Dantz Retrospect probíhá zálohování na pozadí.

Personal Storage 5000XT nabízí kapacitu 250 GB (5 400 ot./min.) a je vybaven jak rozhraním FireWire (IEEE 1394), tak USB 2.0 (USB Hi-Speed). 5000DV je 120GB disk s rychlosti 7 200 ot./min., disponující rozhraními FireWire i USB 2.0. Disk 5000LE s 5 400 ot./min. a o velikosti 80 GB podporuje USB 2.0 a 1.1.

Disky je možné použít s počítači Apple Macintosh i PC. Evropské ceny vypadají takto: 5000XT 499 , 5000DV za 399 a 5000LE 299 . Přídavné karty FireWire PCI Adapter Card jsou za 59,90 , za 129,90 pořídíte FireWire PCMCIA, a Maxtor DV Producer (přídavné zařízení pro editaci digitálního videa s kartou 1394) stojí 84,90 .

Odkaz: http://www.maxtor.com

Nokia ve znamení 3G

Tomáš Jirásko

Společnost Nokia nyní uvedla první mobilní telefon na světě, který odpovídá specifikaci 3GPP (Third Generation Partnership Project). 3G v názvu značí třetí generaci technologií mobilních sítí, která používá standardy přijaté v rámci IMT-2000, a označuje se názvem UMTS. První generaci mobilních sítí představovaly sítě ETACS, NMT 450 nebo C-Networks. Dnešní evropské GSM sítě jsou druhá generace, pro třetí generaci je typická konvergence hlasu a dat, a nasazení širokopásmových technologií.

Nový telefon Nokia 6650 pracuje v pásmech GSM 900/1800, a zároveň podporuje širokopásmovou technologii WCDMA (Wideband Code Division Multiple Access). WCDMA dokáže používat více než jednu datovou relaci najednou, což umožňuje například zachycovat a vysílat obraz z kamery a zároveň telefonovat. Kamera s rozlišením VGA se aktivuje otevřením krytu čočky, a kromě fotografií umožňuje zachycovat i ozvučené videoklipy o délce až dvacet sekund a s rozlišením 4 096 barev. Snímky nebo klipy pak mohou být zobrazeny a uloženy v telefonu, nebo odeslány na kompatibilní telefon či e-mailovou adresu jako multimediální zprávy. Nokia 6650 tak samozřejmě obsahuje prohlížeč protokolu WAP 1.2.1 s přístupem přes GPRS, technologii MIDP Java 1.0 pro stahování dalších aplikací do telefonu, podporu polyfonních vyzvánění, aplikaci peněženky usnadňující mobilní transakce a možnosti datové konektivity přes rozhraní USB, Bluetooth a infračervený port. Telefon váží 141 g a má dynamickou paměť 7 MB. Společně s telefonem byl uveden i bezdrátový headset. Ten je kompatibilní i s jinými telefony, které podporují standard Bluetooth 1.1 a profily handsfree nebo headset.

Samotný návrh telefonu je řešen spojením čipů GSM a WCDMA na jediném obvodu, což poskytuje dobu hovoru až 2 hodiny 20 minut v režimu WCDMA, a 2 hodiny 40 minut v režimu GSM, při výdrži v pohotovostním režimu až 14 dní. Díky dvourežimové funkčnosti je telefon Nokia 6650 prvním mobilem, který funguje ve všech sítích GSM/WCDMA v Evropě a Asii, včetně Japonska. První dodávky 6650 pro testování na sítích budou zahájeny již během čtvrtého čtvrtletí 2002 (operátor Sonera). Komerčně dostupný by telefon měl být, v závislosti na interoperatibilitě sítí a spouštění WCDMA, v první polovině roku 2003.

Odkaz: http://www.nokia.com, http://www.sonera.com

Digitální dělo

Tomáš Jirásko

Canon na oslavu 15 let, co světlo světa spatřila řada EOS, uvedl model EOS-1Ds. Jedná se o první profesionální digitální fotoaparát na světě s CMOS snímačem o stejné velikostí a stejném poměru stran jako políčko 35mm filmu, který disponuje rozlišením 11,1 milionu efektivních pixelů. EOS-1Ds tedy plně pokrývá plochu 35mm filmu, navíc celopolíčkový snímač umožňuje používání širokoúhlých objektivů bez jakéhokoli zvětšení ohniskové vzdálenosti, což představovalo omezení u předchozích digitálních fotoaparátů. Mimořádně příznivý poměr signál/šum obrazového CMOS snímače by měl znamenat minimalizaci šumu v obraze dokonce i při ekvivalentu ISO 1250. Fotoaparát dokáže zaznamenávat v jednom sledu až 10 snímků rychlostí přibližně 3 snímky za sekundu při nastavení nejvyšší kvality. Jeho starší bratr, Canon EOS--1D, tak stále představuje nejrychlejší profesionální digitální zrcadlovku s rychlostí 8 snímků za sekundu a s 21 snímky v jednom sledu.

EOS-1Ds disponuje funkcemi svých předchůdců (45bodové plošné automatické zaostřování, 21zónové měření apod.), doplněn však byl o funkci zvětšení obrazu. Na LCD obrazovce je nyní možné zvětšit 25 sekcí vybraného snímku, a zkontrolovat detaily a ostrost. Mezi inovace patří rovněž schopnost nastavování teploty barev ovladačem podle specifických světelných podmínek. 10 režimů vyvážení bílé (WB) a automatického posouvání WB zajišťují maximální flexibilitu a špičkovou přesnost reprodukce barev. Posouvání citlivosti ISO umožňuje fotografům nastavit pevnou clonu a rychlost závěrky a snímek zhotovit ve 3 různých ekvivalentních citlivostech filmu.

Fotoaparát je zapouzdřen do vodotěsného těla z magnéziové slitiny a má přes 70 těsnění proti prachu a vlhkosti, závěrka prošla testováním na 150 000 expozic. Ni-Mh napájecí akumulátor NP-E3 dokáže na jedno nabití zaznamenat při okolní teplotě 20 ?C až 600 expozic. Je vybaven slotem pro CompactFlash karty typu I/II, do kterého lze vkládat i Microdrive IBM. K přenosu dat je používán standard FireWire, IEEE1394.

Odkaz: http://www.canon.cz

Inventor pošesté

Tomáš Jirásko

Autodesk Inventor Series 6 obsahuje v minulosti samostatně dodávané návrhářské systémy Autodesk Inventor a Mechanical Desktop. Verze 6 byla rozšířena se zřetelem na potřeby klasického strojírenství, návrhy elektromechanických zařízení a návrhy spotřebního průmyslu.

Jednou z nejdůležitějších novinek jsou konstrukční prvky (Assembly Features) definované na úrovni sestavy. Umožňují např. vytvoření děr procházejících několika součástmi sestavy, nebo řešení tvarových podrobností na sousedících součástech, bez nutnosti složitých úprav jednotlivých součástí. V kombinaci s adaptivitou jde o to nejlepší, co dnes strojírenské aplikace nabízejí.

Primárním nositelem informací je nyní 3D model, jehož součástí mohou být informace o úchylkách tvaru a polohy, nebo o rozměrových tolerancích. 2D výkresové pohledy pak byly rozšířeny o částečné řezy, zobrazení v perspektivě, lze řídit viditelnost náčrtů a pracovní geometrie, funkce pro práci s kusovníky, automatické vkládání os, zlepšen byl způsob prá

§§§§§


Hewlett-Packard představil další novinky

Václav Maletínský

c02p0638

Tisková konference v září tohoto roku i expozice na brněnském výstavišti nás přesvědčily, že vývojový potenciál pracovníků společnost Hewlett-Packard zdaleka nebyl vyčerpán. Novinářům a zákazníkům totiž byly předvedeny další produkty pro barevné zpracování dokumentů. Obměna a doplnění modelů pro inkoustový tisk pokračují uvedením mobilní tiskárny HP Deskjet 450 s rychlostí 9 černobílých nebo 8 barevných stran za minutu. Zařízení s vnějšími rozměry 338 x 82,5 x 184 mm a hmotností 2 kg s počítačem komunikuje prostřednictvím paralelního, USB nebo infračerveného portu, je vybaveno slotem pro paměťové karty Compact Flash I a II a ve volitelné výbavě je k dispozici také Bluetooth připojení přes Compact Flash slot. Své uplatnění najde například u zákazníků, kteří hledají snadno přenositelnou tiskárnu, na níž budou zasílat data ze svého přenosného počítače.

V kategorii fototiskáren se uživatelé dočkali předvedení modelu HP PhotoSmart 7550, který se stává nejlépe vybaveným strojem HP určeným pro zpracování digitálních fotografií. Poměrně široká tiskárna pro tisk formátu A4 pod krytem ukrývá tři tiskové zásobníky. Standardní barvy CMY v první kazetě doplňuje nejen cartridge s barevnými fotoinkousty, ale také samostatná kazeta s pigmentovým černým inkoustem. Náhledový barevný displej usnadňuje orientaci při prohlížení snímků na kartách z digitálních fotoaparátů, 4 sloty karet dokáží číst všechna běžná paměťová média a k tisku snímků není třeba zařízení připojovat k počítači. Tiskárna může plně využít výhod technologie HP PhotoREt IV s 1,2 milionu barevných odstínů při tisku fotografií a zároveň uživateli neodpírá rychlost při zpracování běžných kancelářských dokumentů. Ani rodina multifunkčních zařízení HP nezůstala bez přírůstku. Nový HP PSC 2210 doplňuje dříve uvedený model HP PSC 2110 (test v tomto vydání PC WORLDu), využívá stejnou snímací a tiskovou mechaniku, avšak podporuje také přímé odesílání sejmutých předloh vestavěným faxem. Přístroj je navíc vybaven čtečkami paměťových karet pro přímé zpracování digitálních fotografií.

Novinky inkoustové technologie ukončíme zmínkou o výkonné síťové inkoustové tiskárně HP Business InkJet 3000, která by za minutu provozu měla potisknout 21 černobílých nebo 18 barevných stran formátu A4. Zařízení s oddělenými inkoustovými zásobníky a tiskovými hlavami s vysokou životností překvapí svou robustnostní. Dvojice podavačů dokumentů dokáže pojmout až 1 100 papírů, kapacita výstupu 300 potištěných archů je rovněž vysoká. Tiskárna je připravena pro kancelářské provozy s vysokým měsíčním zatížením až 30 000 výtisků. Pořizovací cena by se měla pohybovat na úrovni 30 000 Kč včetně DPH, provozními náklady by se toto zařízení mělo vyrovnat výrobkům s laserovou technologií tisku.

U jednoprůchodových laserových zařízení jsme zaznamenali novou barevnou laserovou tiskárnu pro formát A3. HP Color LaserJet 5500, který bude zákazníkům dostupný od listopadu letošního roku, dokáže za minutu zpracovat 22 barevných nebo černobílých stran A4, ve vyšší konfiguraci nabízí snadné připojení do počítačové sítě, oboustranné zpracování dokumentů, ukládání úloh a zabezpečený tisk dokumentů z pevného disku. Kvalita tisku by měla být stejně vysoká jako u dříve uvedeného modelu HP Color LaserJet 4600 (test v tomto vydání PC WORLDu).

Požadavkům na levnou barevnou laserovou tiskárnu se snaží HP vyhovět uvedením nového čtyřprůchodového zařízení HP Color LaserJet 2500. Za cenu mírně přesahující 30 000 Kč bez DPH mohou uživatelé získat stroj s GDI ovladačem tisku, který za minutu zpracuje 4 barevné nebo 16 monochromatických výtisků. Pracovní rozlišení 2 400 x 600 dpi by mělo vyhovět kvalitativním nárokům jak u zpracování dokumentů z kancelářských aplikací, tak při výrobě stránek s grafickými prvky. Výhodou tiskárny by neměla být jen nízká cena, ale také nepříliš vysoké provozní náklady.

Odkaz: http://www.hp.cz

Minolta se levných barev nebojí

Václav Maletínský

Přestože o nové levné laserové tiskárně společnosti Minolta jsme informovali již v minulém vydání, vracíme se k této těžko přehlédnutelné technické novince podruhé. Na nezájem návštěvníků si totiž ve vlastním pavilonu Minolty rozhodně nikdo stěžovat nemohl. Není se co divit, vždyť laserovou tiskárnu za méně než 20 000 Kč (bez DPH) na vlastní oči hned tak neuvidíte. Při seznamování s tiskovou zprávou prodejce jsem byl trochu skeptický, zda se Magicolor 2300 DeskLaser kvalitou tisku alespoň vyrovná svému předchůdci, tedy modelu 2200. Předvedené tisky připravených dokumentů však rozptýlily mé obavy. DeskLaser 2200 s GDI ovladačem dokáže pracovat poměrně rychle jak při prvním výtisku, tak při opakovaném zpracování zasílaných úloh. S udávanou rychlostí práce 4 stránky barevně nebo 16 stran černobíle za minutu se samozřejmě nemůže rovnat novým jednoprůchodovým zařízením, současně však musíme přiznat, že pořizovací cena tiskárny je zlomkem ceny zmíněných produktů. Vyšší pracovní rozlišení 2 400 x 600 dpi by mělo vyhovět i zákazníkům s požadavky na občasné tisky celostránkových grafických předloh, kvalitu zpracování však neovlivňuje jen rozlišení, ale také nové tonery jednotlivých tiskových barev.

Stánek Minolty však nebyl vyhrazen jen barevným tiskárnám. Na své si mohli přijít i návštěvníci, kteří hledali barevné či černobílé kopírovací stroje v různé hardwarové výbavě a zcela rozdílných cenových kategoriích. Pozornost si jistě zasloužila expozice digitálních fotoaparátů, já jsem se však spíše poohlédl po zařízení, které dokáže převést diapozitivy či negativy do digitální podoby. Hledaný výrobek s označením DiMAGE Scan Dual III doplňuje řadu skenerů pro transparentní předlohy. Za přijatelnou cenu nabízí zpracování 35mm kinofilmu v maximálním rozlišení 2 820 x 2 820 ppi, USB 2.0 rozhraní přispívá k rychlejšímu přenosu dat, automatické a ruční ostření a utilita pro automatické zdokonalení obrazu dokáže i z horších snímků vytěžit maximum. Skener sice není vybaven hardwarovými nástroji pro odstranění prachu a škrábanců nebo zrnitosti filmu, své zákazníky z řad fotoamatérů si však jistě najde.

ISDN na Invexu

Václav Maletínský

Letošní Invex jsem navštívil spíše ze zvyku než ze zvědavosti, dávno minulé jsou totiž doby, kdy novinky z IT technologií bylo možné spatřit na každém kroku. Zavřené pavilony, neobsazené galerie a širší uličky mezi jednotlivými stánky firem v přízemních plochách sice přispěly k větší přehlednosti a snazšímu přístupu k předváděným produktům, zároveň však naznačily, že zájem o Invex ze strany prodejců i návštěvníků nelze s předcházejícími ročníky srovnávat. Pondělní procházka téměř prázdnými spojovacími komunikacemi mezi jednotlivými pavilony mne postupně dovedla ke dvěma výstavním expozicím s ISDN produkty.

ISDN telefony WELL

První zastávka u firmy Joyce (www.joyce.cz) mi napomohla ke zjištění, že nabídka telefonů WELL je bohatší o zařízení WELL ISDNtel-DECT. Základnová stanice pro ISDN telefonii odpovídá standardu DECT/GAP, podporuje současně 2 externí a 1 interní hovor a lze k ní přiřadit až 8 MSN čísel. Standardně se k základně dodává jedna ruční stanice s dosahem 50-300 metrů, dobou hovoru až 8 hodin nebo pohotovostním režimem až 80 hodin. Stanice s pamětí na 10 příchozích a odchozích čísel dokáže zobrazit číslo volajícího nebo jeho jméno, pokud je obsaženo v 50místném telefonním seznamu. Bezdrátový ISDN telefon s funkcemi pobočkové ústředny nabízí uživateli většinu funkcí ISDN linky, podporuje všechny tři druhy přesměrování, podržení hovoru i konferenci tří účastníků. K jediné základnové stanici s ručním aparátem lze přikoupit další 4 ruční přístroje a každému z nich lze přiřadit 3 MSN čísla. Prodejní cena WELL ISDNtel-DECT byla stanovena na 6 088 Kč, samostatnou ruční stanici s nabíječkou je možné dokoupit za 3 188 Kč.

ISDN telefony Swissvoice

Zajímavé telefony pro ISDN jsem nalezl na výstavní ploše společnosti HSF (www.hsf.cz). Jednotlivé produkty z modelové řady Swissvoice Eurit podporují všechny důležité ISDN funkce a mohou tak potěšit zájemce a klasický telefon i uživatele hledajícího bezdrátové řešení. Přístroje s kvalitními displeji, obsáhlými telefonními seznamy či záznamníky nepřijatých či odmítnutých hovorů lze pořídit za 3 300-8 300 Kč, v závislosti na jejich konfiguraci. Neotřelým designem mne upoutal přístroj Eurit 4000 s velkoplošným grafickým displejem a zabudovanou znakovou klávesnicí, který zákazníkovi nabízí komfortní ovládání, funkce záznamníku, 800 míst v telefonním seznamu, call log na 1 000 volání, ale oslní zejména podporou WAP brouzdání po internetu. Jeho cena 10 555 Kč přitom nemusí být nutnou překážkou v nákupu.

ISDN BlueTooth zařízení

Firma HSF je uživatelům známá spíše nabídkou aktivních a pasivních ISDN zařízení značky AVM. Z tohoto produktového portfolia mne zaujalo BlueTooth řešení AVM BlueFRITZ!X, které umožňuje připojit až sedm BlueFRITZ! USB klientů a dva analogové koncové přístroje k jedné ISDN přípojce. Na pracovišti či v domácnosti tedy odpadají složitější instalace kabelových rozvodů do jednotlivých místností, do přenosného počítače či stolního PC stačí zasunout USB modul a využívat ISDN připojení k internetu. Univerzální telefonní ústředna se navíc postará o bezproblémový provoz na připojených telefonech, zapovězen není ani faxový přenos dat ze starších analogových přístrojů. Za 9 990 Kč zákazník získá tzv. starter kit se základnovou stanicí a jedním USB BlueTooth adaptérem, další USB klienty BlueFRITZ je možné dokoupit, jejich pořizovací se však blíží 4 000 Kč.

OKI zrychluje a zlevňuje

Václav Maletínský

Další generace tiskáren OKI řady C7000 a C9000 je podstatně rychlejší než dříve uváděné modely C7200 a C7400, respektive C9200 a C9400 pro velkoformátová zpracování dokumentů. Požadavkům zákazníků na vyšší rychlost zpracování tiskových úloh ve formátu A4 vyhoví například model C7500hdn s rychlostí opakování 20 barevných nebo 24 černobílých stran za minutu. Tiskárna s měsíční zátěží až 50 000 výtisků bude nabízena za 145 000 Kč včetně DPH, za tuto částku zákazník získá plně vybavený stroj se síťovým rozhraním, tiskovou mechanikou s maximálním pracovním rozlišením 1 200 x 1 200 dpi, duplexním provozem a pevným diskem pro uložení tiskových úloh a podporu funkcí důvěrného tisku. Pro potřeby pracovišť požadujících zpracování dokumentů v maximálním formátu A3 byla na trh uvedena řada OKI C9300 C9500, která za 60 sekund dokáže vytisknout 30 barevných nebo 37 monochromatických výtisků A4, případně 15/18 stran dvojnásobného formátu. Zatímco OKI C9300 pracuje v rozlišení 600 x 1 200 dpi, nabízí vyšší model maximální režim 1 200 x 1 200 dpi. Standardně či volitelně mohou být tyto tiskárny vybaveny síťovou kartou s vestavěným printserverem a interní webovou stránkou pro snadnou dálkovou správu zařízení a pevným diskem. Vyšší modely budou zákazníkům dodávány s instalovanou pamětí 320 MB nebo volitelným rozšířením až na 1 GB, v doplňkovém vybavení lze nalézt i další podavače dokumentů, které zvyšují počet současně založených médií na 3 300 listů. Vyšší měsíční zatížení až 83 000 výtisků formátu A4 může lépe vyhovět náročnějšímu provozu. U všech typů nových tiskáren byla díky instalaci rychlejších procesorů zvýšena rychlost výtisku prvního dokumentu, ke změnám došlo v rozšíření funkcí ovládacích programů, které mohou spolehlivěji zabránit barevnému tisku osobám, jimž nebyl administrátorem zařízení zpřístupněn. Ovladače tiskáren jsou určeny pro operační systémy Windows, Mac OS, podporován je i tisk z prostředí Unix a Linux. Základní model tiskárny pro formát A3 je k dispozici za 170 500 Kč, nejlépe vybavený stroj pak bude o téměř 110 000 Kč dražší. Ke snížení cen by naopak mělo dojít u dodávaného spotřebního materiálu a směrem dolů se posunou i ceny dříve uvedených barevných tiskáren s nižší rychlostí opakování.

Odkaz: http://www.oki.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Patrik Malina

c02p06391

Nové slovníky Lingea

V souvislosti s proběhnuvším veletrhem Invex 2002 představila společnost Lingea, přední dodavatel elektronických slovníků na našem trhu, své existující novinky a nejbližší vydavatelské záměry. Rodina anglických lexikonů byla doplněna o dva specializované díly, jimiž jsou Dictionary of Medicine a Dictionary of Law. Při jejich tvorbě spojila Lingea síly s nakladatelstvím Peter Collin Publishing. Dalším jazykem je překvapivě polština, takže dnes můžete zakoupit Velký slovník polsko-český a technický slovník polsko-český, ovšem velmi blízko je rovněž vydání velkého francouzsko-českého lexikonu, což je jistě napjatě očekávaná novinka. Lze ji reálně očekávat do konce roku a Lingea má velkou naději, že se tímto stane prvním dodavatelem takovéhoto slovníku na našem trhu.

Odkaz: www.lingea.cz-PAT

Nový český chameleon

Právě na tyto dny (konec října) si společnost SuSE CR připravila uvedení nové verze svého balíku SuSE Linux 8.1 CZ. Uživatelé, kteří se rozhodnou distribuci zakoupit, se mohou těšit především na několikasetstránkový český manuál a instalaci operačního systému s plnou podporou našeho rodného jazyka. Na 7 CD (či jednom DVD nosiči) najdete několik tisíc aplikací, mezi nimiž jsou tradičně kancelářský balík OpenOffice či řada programů pro práci s multimédii. Použijete-li tuto distribuci, můžete si vytvořit velmi kvalitní pracovní stanici např. pro grafickou práci, ale samozřejmě také síťový server.

Odkaz: www.suse.cz-PAT

Adobe na stůl i server

Dvě zajímavé novinky pro zcela rozdílnou cílovou skupinu v průběhu posledního měsíce uvolnila společnost Adobe. Dlouho očekávána byla středoevropská verze 7.0 programu Photoshop, neboť anglické provedení je na trhu již dosti dlouho a tuzemští uživatelé se na nové, zásadní funkce těšili. Plně lokalizováno je uživatelské rozhraní a rovněž výbava písem je přizpůsobena pro naše podmínky. Ze zcela jiného soudku je Adobe Content Server 3.0. Toto serverové řešení je primárně určeno institucím, jako jsou knihovny a studovny, a slouží ke správě a publikování elektronických knih ve formátu PDF.

Odkaz: www.adobe.com-PAT

Co se děje u McAfee

Společnost Network Associates, resp. divize McAfee, připravila dvě zajímavé novinky. Jednou z nich je aplikace McAfee Active Client Security, jež slouží ke komplexní ochraně pracovních stanic. K možnostem antivirové složky tím přibývá funkcionalita firewallu a spojenými silami tak lze lépe čelit kombinovaným útokům, jež zahrnují např. červy a trojské koně. Druhá novinka je určena uživatelům platformy Linux, a to na velkých serverových počítačích IBM S/390. Právě na těchto strojích běží distribuce SuSE Linux, pro niž jsou řešení McAfee nově portována a zabezpečí ochranu nejnáročnějších aplikací.

Odkaz: www.mcafee.com-PAT

RC5-64 bitů zlomena

Velmi zajímavou zprávu uveřejnila společnost RSA Security, resp. její oddělení RSA Laboratories. Vyhlásila vítěze soutěže "RC5-64 Secret-Key Challenge", jejímž cílem bylo nalézt tajné klíče této šifry. Vítězem se stalo sdružení krycího jména "distributed.net", což také napovídá, jaká metoda byla ke zdolání úkolu zvolena. K provedení potřebných výpočtů bylo použito strojového času počítačů zhruba 300 000 dobrovolníků a řešení i při takto masivním nasazení trvalo zhruba 4 roky. Tým, jenž získal odměnu 10 000 USD, tak empiricky prokázal náročnost celého úkolu a prověřil bezpečnost šifry při použití dostatečné délky klíče.

Odkaz: http://www.rsasecurity.com/-PAT

Na všech frontách

Patrik Malina

S trochou nadsázky by se dalo říci, že přerod společnosti, jejímiž dávnými symboly byli Peter Norton a žluté krabice s různými zajímavými udělátky, je dokončen. Dnes máme co do činění s předním hráčem na "trhu s bezpečností", neboť Symantec tu dobře nakoupil, tu sám vyvinul a vylepšil, a výsledkem je ucelené portfolio produktů, jež řeší zabezpečení systémů ve všech možných rovinách. V souvislosti s nedávnými novinkami se na některé podíváme blíže.

Vůdčím softwarovým produktem i nadále zůstává velmi dobře zavedený Norton Antivirus, jejž využívá velká část domácích uživatelů i firemní klientely. Čerstvě byla uvedena verze 2003 pro domácí zákazníky, jež nadále pokračuje v trendu co nejvíce odstínit uživatele od různých manuálních operací a zbavit jej dilemat nesrozumitelných dotazů. Samozřejmostí jsou průběžné, bezzásahové internetové updaty, odstraňování virů a červů zcela mimo uživatelskou (z)vůli a důsledná kontrola různých komunikačních služeb. Norton Antivirus patří již delší dobu mezi velmi úspěšné nástroje v boji proti kombinovaným hrozbám (např. červ + trojský kůň) a jeho vlastnosti jsou nadále vylepšovány.

K zásadnímu kroku v nastoupené cestě firemních řešení došlo uvedením aplikace Symantec Client Security. Jak napovídá název, jedná se o klientský software, jehož místo je na pracovních stanicích v rozsáhlejší lokální síti či extranetu. Program pracuje jako personální firewall a klient firemního antivirového řešení, a díky bezprostřední komunikaci se "základnou" ve firemním prostředí zajišťuje nejtěsnější úroveň ochrany klientských počítačů. Pochopitelně vzorně spolupracuje s centrální správou, přebírá si definiční soubory pro konfiguraci paketových filtrů či aplikačních protokolů a poslušně hlásí, co se kde děje.

Z podobného soudku jsou i další produkty, jež byly uvolněny koncem září. Jedním z nich je Norton Internet Security 2003, což je nová verze již dobře zavedeného balíku pro domácí uživatele. Slouží ke komplexní ochraně počítačů domácích uživatelů, kteří nepoužívají architekturu běžnou ve firmách (tzv. demilitarizovaná zóna) a jsou přímo připojeny do internetu. Systém zahrnuje klasický firewall, ale také kontrolu obsahu či chování aplikací přistupujících na síť. Zásadní předností je pak "live update", jenž např. udržuje aktuální databázi závadných webových stránek, a rovněž relativně jednoduché ovládání. Do stejné kategorie patří také speciální novinka Norton Personal Firewall. Patříte-li mezi pokročilejší uživatele či správce, má pro vás Symantec také něco. Svých verzí s označením "2003" se totiž dočkaly jak Norton SystemWorks, tedy "nástroj pro všechno", tak Norton Ghost dobrý duch pro klonování disků ve velkém.

Odborná konference GOPAS TechEd Praha 2002

Patrik Malina

Pokud patříte mezi vážnější zájemce o technologie firmy Microsoft, a to jak v oblasti vývoje aplikací, tak na poli správy systémů a sítí, jistě jste někdy zatoužili (či ve šťastnějším případě i sáhli) po návštěvě "velkého" TechEdu, tedy konference pořádané Microsoftem na kontinentální úrovni. Ačkoliv v tuzemsku probíhá pod režií domácího zastoupení firmy série podobně zaměřených přednášek, srovnatelný program v takovémto rozsahu a formě dosud neexistoval. V průběhu září toto změnila počítačová škola GOPAS pořádáním 1. ročníku své konference.

Shoda názvu rozhodně není samoúčelná. Jako předobraz pražskému setkání posloužila poslední konference, jež proběhla na počátku léta v Barceloně. Prakticky veškerý prezentační materiál a osnovy jednotlivých přednášek byly převzaty od zahraničních autorů, se kterými se tuzemští lektoři GOPASu přímo ve Španělsku setkali. Z důvodu značného rozsahu témat probíhala akce v průběhu celého týdne (resp. 5 dnů) a výklad byl rozdělen do dvou souběžných linií. Jedna obsahovala témata pro správce systémů a síťové specialisty, druhá pak vývojářskou tematiku, aktuálně téměř výhradně zaměřenou na platformu MS.NET. Krom vlastních přednáškových bloků byla k dispozici rovněž "pracovna" či počítačová laboratoř, jež dovolovala experimentovat prakticky s čímkoliv, takže přechod od teorie k praxi byl bezproblémový.

V části zaměřené na správce a síťové architekty, byla pochopitelně řeč především o aktuálně připravované rodině .NET serverů, tedy serverových sourozencích Windows XP. Na řadu přišla témata jako nové funkce služby DNS Server, rozšíření možností Active Directory, zabezpečení pomocí různých technologií (např. IPSec), ale také velmi pokročilé záležitosti jako změny v jádře Windows či luštění výpisů paměti při pádech a debuggování při chybách kernelu. Dále byla řeč o zabezpečení a novinkách ISA Serveru či replikacích databázového stroje MS SQL Server 2000. Ze serverových aplikací nové generace se účastníci mohli blíže seznámit např. s MS Application Center 2000 či MS Operation Manager.

Druhý běh byl zcela věnován vývojářské problematice. Zájemci se mohli seznámit s novinkami, jež plynou ze zavedení platformy MS.NET, neboť v této oblasti prakticky nezůstal "kámen na kameni". Společnou přednáškou o .NET Frameworku byla celá konference zahájena, a poté následovala témata jako Windows Forms a tvorba klientských aplikací, migrace aplikací z Visual Basicu 6.0 do VB.NET, bezpečnost v prostředí .NET či úvod do technologie přístupu k datovým zdrojům ADO.NET. Nechyběly přednášky o tvorbě webových aplikací pomocí ASP.NET. V této souvislosti nemohu nezmínit obdivuhodný výkon lektora Miroslava Bradiče, jenž celý týden v podstatě sám jako přednášející "táhl" celou tuto vývojářskou sekci, a to i jako asistent při praktických "laboratorních" sezeních.

Po formální stránce byla celá akce připravena poměrně profesionálně. Účastníci obdrželi hodnotné studijní materiály, hlady rozhodně netrpěli a odborní lektoři jim byli po celou dobu k dispozici. Samozřejmostí byly počítače pro komunikaci s vlastní e-mailovou schránkou či dostupnost aktualizovaných verzí přednášek na webových stránkách (přesvědčte se sami). Myslím, že počet účastníků (hodně nad stovku) je dobrým příslibem do budoucna. Tato aktivita Gopasu ukázala, jakými cestami se školící firma do budoucna může ubírat a o jakou formu vzdělávání by klienti mohli mít zájem.

Odkaz: http://www.gopas.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0640

VirusScan pro domácí uživatele

Počátkem září společnost McAfee představila nové verze programu VirusScan Home Edition a VirusScan Professional Edition 7.0 určené pro domácí uživatele. Programy zahrnují vestavěný personální firewall, který zvyšuje účinnost ochrany systému. K novinkám patří zlepšená funkce pro detekci infikovaných souborů, a pro jejich dezinfekci pak již výše jmenovaný vestavěný firewall, který tvoří další ochranu před nástrahami pocházejících z Internetu. Dále nalezneme nový modul jako Script Stopper, vylepšený McAfee Hostile Activity Watch Kernel (zaznamenává škodlivé kódy rozšiřující se e-mailem) a k zajímavostem patří i podpora synchronzace PDA zařízení.

Odkaz: http://www.mcafee.com-LK

Service Pack pro Windows XP

Společnost Microsoft představila Service Pack 1 (SP1) pro zdokonalení operačního systému Windows XP. Tuto aktualizaci lze použít na následujících platformách: Windows XP Professional, Windows XP Home Edition a Windows XP 64bit Edition. Service Pack je zaměřen na zvýšení kompatibility aplikací a hardwaru, spolehlivosti operačního systému a především na zaplátování některých bezpečnostních chyb v systému Windows XP. K zajímavostem patří nový nástroj v nabídce Start sloužící k nastavení přístupu k programům, čímž uživatel může používat i konkurenční produkty, nejen standardní výbavu Windows. V oblasti administrace se jedná například o odstranění chybového hlášení po restartu počítače nebo update Transfer service. Dále vývojáři zapracovali na tom, abychom po vyjmutí CD-R nebo CD-RW mohly prohlížet soubory z disku, používat na pozadí obrazový formát .jpg, instalovat CISCO VPN klienta, přehrávat DVD ve Windows XP, abychom zabránili mazání souborů na počítači pomocí URL adresy, pokusili se o zvýšení konektivity síťových prostředků a také o vyřešení problémů s VIA 686B a Intel 815x Chipset a dalších. Součástí Service Pack 1 je také podpora sběrnice USB 2.0, avšak podpora technologie Bluetooth by se měla objevit až během podzimu letošního roku. Změny se týkají i OEM počítačů. Celý produkt splňuje také požadavky týkající se middlewaru Microsoftu a jeho integrace ve WIN XP. Souhrn všech oprav vydaných od října 2001 do poloviny srpna 2002 a opravených souborů se nachází v databázi Microsoft Knowledge Base v článku List of fixes ve Windows XP Service Pack 1. Odkaz: http://www.microsoft.cz-LK

Replication Server pro Linux

Společnost Sybase uvedla poslední verzi technologie pro replikaci dat Replication Server 12.5 pro Linux s podporou pro Red Hat 7.2 a Kernel 2.4. Tato verze replikačního serveru poskytuje správu dostupných dat s komplexním zabezpečením elektronického podnikání. Autoři produkt označují za špičkový v oblasti výkonnosti a schopnosti replikovat data z mnoha zdrojů. Replication Server 12.5 nabízí zvýšené zabezpečení datových komunikací pomocí podpory SSL, součástí jsou také monitorovací a ladicí prostředky. K optimalizaci výkonu produkt snižuje potřebu diskového prostoru s maximálním využití zdrojů, čímž jsou také snižovány celkové vlastnické náklady.

Odkaz: http://www.sybase.cz-LK

.Net Server 2003

Microsoft uvádí systém Windows .Net Server 2003 Release Candidate 1 (RC1), který je následníkem produktů Windows 2000 Server. Představuje spolehlivost pro platformy postavené na Microsoft .Net a vývojářům umožňuje nové možnosti k zlepšení efektivity procesů před uvedením konečné verze. .Net Server 2003 integruje aplikační prostředí pro vývoj webových služeb a podnikových aplikací, dále nabízí rozšířenou podporu zpracování 6bitových instrukcí, komplexní technologie pro vytváření aplikací v jazyce XML, využití až osmi procesorů a verze Standard Server podporuje symetrické zpracování dvěma procesory a až 4 GB paměti. Na trhu nalezneme čtyři verze: Web Server, Standard Server, Enterprise Server a Datacenter Server. Odkaz: www.microsoft.cz-LK

Mathematica pro učitele

Společnost Wolfram Research vydala novou verzi programu Mathematica, tentokrát určenou pro středoškolské učitele. Mathematica se stává také výukovým prostředím na rozdíl od předchozích verzí, kdy byla především prostředím výpočetním. Program vychází v Teacher\s Edition a nabízí celou řadu nástrojů pro pedagogy. Umožňuje generovat testy z předmětu, dále obsahuje multimediální demonstrační ukázky v 2D a 3D grafice, které by měly doprovázet učitelův výklad a další možnosti k oživení každodenních činností. Mathematica je vystavěna na vysoce kvalitní technologii těchto programů, jež využívá velká část akademické i obchodní veřejnosti. Odkaz: www.wolfram.com/news/teachersedition.html-LK

Mandrake oficiálně

Koncem minulého měsíce se příznivci Mandrake konečně dočkali. Po třetím release candidatovi verze 9.0 ohlásila společnost MandrakeSoft ostrou verzi linuxové distribuce Mandrake Linux 9.0 s kódovým označením Dolphin. V posledních letech je tato distribuce používána i pro servery, avšak největší podíl má jako workstation. Mandrake snadno využívají i linuxový začátečníci, neboť je flexibilní, stabilní, instalaci zvládne každý za několik minut a na jeho vývoji se podílí vývojáři spolu s uživateli. Mandrake patří k jednomu z nejkomplexnějších linuxových systémů. V nové verzi nalezneme 100% lokalizaci všech nástrojů, které nabízí společnost MandrakeSoft, a adekvátní lokalizaci ostatních komponent. Součástí instalace jsou i nejnovější verze grafických rozhraní KDE 3.0.3, GNOME 2.0.1, Office balíček Open Office 1.0.1, WWW browser Mozilla 1.1, kompilátor GCC 3.2 a další produkty. Odkaz: www.mandrake.com-LK

WinAmp 3

Příznivci tohoto snad nejpopulárnějšího audiopřehrávače si jej mohou opět aktualizovat. Po roce a půl vyšla tentokrát konečná třetí celočíselná verze WinAmpu. Setkáme se u něj nejen s klasickou nabídkou, neboť tato verze byla kompletně přepsána a nerozšiřuje pouze své předchůdce. Samozřejmě podporuje formáty MP3, WAV, přehrává zvuková CD a velké množství dalších zvukových formátů. K novinkách patří přehrávání videa, správa playlistů, a úplně nový systém skinů, který umožňuje uživateli nové možnosti pro tvorbu vzhledu. Chování programu lze měnit podle skriptů, přičemž můžeme část programu zaměnit za vlastní.

Odkaz: www.winamp.com-LK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0641

Autodesk

představil aplikaci Autodesk Map 6, novou verzi softwaru pro vytváření a udržování map. Slouží jako základna pro sadu Autodesk Map Series 6, jež spojuje aplikace Map 6, Autodesk Raster Design 3 a novou verzi Autodesk OnSite Desktop 7. Nejdůležitější nové vlastnosti zahrnují: klasifikace (objektům lze přiřazovat určité vlastnosti silnice, řeka atd.), COGO, vkládání poznámek, vyspělou integraci s databází Oracle Spatial, polygonové objekty (geometrie Oracle).-OK

Tiscali 10.0

Společnost Tiscali dala uživatelům svého internetového připojení k dispozici nový balíček služeb s označením "10.0". Krom toho, že je zatím stále ještě zdarma (uvidíme, jak s free internetem zamíchá žonglování Českého Telecomu), umožňuje kmenovým surfařům snazší a přímočařejší přístup ke službám portálu. Exkluzivně je pro ně připravena e-mailová schránka (o velikosti 10 MB, 6 adres, GSM notifikace, filtr spamu, automatické odpovědi), webový prostor 10 MB, on-line diář, messenger (na principu ICQ) a jednoduché odesílání SMS. Jsou rovněž zařazeni do věrnostního programu, kde jsou jim za čas strávený on-line přidělovány bonusové body.

Odkaz: http://www.tiscali.cz-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0642

MacOS X pro Intel?

Dle neoficiálních informací Apple udržuje  MacOS X ve verzi pro platformu Intel. Bohužel, Darwin pro Intel  se bude těžko prodávat a podporovat, nejen z důvodu množství  skoro-kompatibilního intelovského hardwaru, ale též kvůli přicházející  válce o podporu kontroly autorských práv jak na straně hardware,  tak softwaru. V rignu proti sobě stojí Apple a Microsoft. Microsoft  plně podporuje snahy Hollywoodu o absolutní kontrolu nad libovolným  materiálem (projekt Palladium), naproti němu stojí Apple a jeho  podpora svobodné tvorby a maximálního využívání možností existujících  technologií.-JŠ

RedHat 8

Vyšla verze 8.0 linuxové distribuce  RedHat. Nabízí společné grafické téma pro projekty Gnome a KDE,  je nastavená pro Unicode a jako první distribuce Linuxu se RedHat  zabývá sjednocenou správou písem. Z pohledu administrátora verze  8.0 využívá Apache 2, a jako SMTP server nabízí navíc Postfix.-JŠOdkaz:  http://www.redhat.com

Firewall StoneGate

StoneGate, firewallové  řešení společnosti StoneSoft, běží na různých hardwarových platformách.  Zajímavé je, že na hardware od SUN microsystems nevyužívá operační  systém Solaris, ale verzi Linuxu pro platformu SPARC. Z pohledu  administrátora je skutečně jedno, jaký systém je využíván. Důležité  je, aby byl bezpečný, stabilní a byl co nejméně vidět. Prostě  má poskytovat kvalitní podloží pro služby na něm běžící. Dle  výběru StoneSoftu je vidět, že na Linux je spolehnutí v enterprise  řešeních na různých hardwarových platformách. Časy se mění a  nikoho již nepřekvapí, že StoneSoft nabízí GUI pro správu, log  a management servery pro OS Linux.-JŠ

§§§§§


Multimediální dynamit

Čestmír Žák

c02p0643

Kanadská společnost ATI zveřejnila informace o integraci momentálně nejvýkonnějšího grafického čipu do své tradiční multimediální řady All In Wonder (dále jen AIW). Grafická karta AIW Radeon 9700 Pro je osazena VPU (Visual Processing Unit) čipem Radeon 9700 PRO se 128 MB rychlé DDR paměti. Takováto hardwarová základna dosahuje v některých aplikacích klidně o řád vyššího výkonu než GeForce 4 Ti 4600. Výhodná je rovněž plná podpora DirectX 9 pro budoucí aplikace a hry. Nedílnou součást AIW tvoří stereo TV Tuner s podporou technologie MulTView (obraz v obraze při použití druhého přídavného TV Wonder tuneru). Celé řešení je pojato jako inteligentní kombinace funkcí sledování televize, přehrávání DVD, editace videa a hraní nejnáročnějších her. Záznam je možné zachytávat ve formátu MPEG 2 až do kvality 720 x 480 při 30ti snímcích za sekundu. Pro vylepšení celkového dojmu z videa je zde technologie VIDEOSOAP, redukující šumy a vylepšující ostrost obrazu. Nezbytnou položku pro dokonalé multimediální vyžití představuje obsáhlý balík kvalitního softwaru (Pinnacle Video Studio 8, Matchware Mediator 7 atd.). Podle oficiálních internetových zdrojů by mělo být možné zakoupit AIW Radeon 9700 Pro za přijatelnou cenu pod 500 USD. Zároveň dochází ke snížení cen předešlých verzí AIW s Radeonem 8500 na 199 USD a s Radeonem 7500 na 149 USD.

Odkaz: http://www.ati.com

Sony Ericsson T100

Čestmír Žák

Sony Ericsson se nedávno pochlubil zbrusu novým zábavným telefonem pro mladší generaci, které zaručeně zaimponuje mobil nevšední vzhledem, nabitý funkcemi a k tomu za příznivou cenu. Čerstvý počin nese označení T 100 a patří do tolik oblíbené skupiny low--endů, obdobný model prodávaný v Číně se značí T102. Designově se zde střetávají dva značně rozdílné směry japonský a skandinávský, nakolik se snažení designérů povedlo, je možné posoudit z přiložených obrázků. Do prodeje by se měly dostat tyto tři verze: Blue (světle modrá), Gentle Gold (zlatavá) a Fresh White (bílá), všechny s modře podsvíceným monochromatickým displejem. Celkově má prý "té stovka" vypadat tak, aby na neznalce zapůsobila velmi okázale. Přesné specifikace dosud nebyly oficiálně vydány, nejzákladnější technické údaje však již známe: hmotnost 75 gramů spolu s rozměry 99 x 43,5 x 17,7 milimetru. Mezi podporované položky patří vibrace, editor melodií, kalkulačka, kalendář, budík, stopky, vyzváněcí profily a několik her. T 100 pravděpodobně nebude disponovat vnitřní pamětí na kontakty a zprávy SMS, pokud tedy nepočítáme deset předdefinovaných zpráv pro zrychlenou komunikaci. Dostupné funkce můžeme tím pádem s klidným srdcem označit za běžné pro low-end, neboť telefonu nic významného nechybí ani nepřebývá. Taktéž výdrž baterie průměrného uživatele rozhodně neurazí 200 hodin na příjmu či přes 4 hodiny hovoru naprosto dostačují. Sony Ericsson T100 plně podporuje zprávy typu EMS, s nimiž lze pracovat v editoru jak zvukovém, tak grafickém. V paměti přístroje najdete předpřipravených třicet obrázků, patnáct animací a deset vyzváněcích melodií. Obrázky upotřebíte jako pozadí, spořiče displeje, případně si je přiřadíte ke kontaktům v telefonním seznamu. Každý majitel si tedy může v podstatě neomezeně upravovat celkový image k obrazu svému, bohužel však telefon neskýtá možnost výměny krytů. Sony Ericsson konečně začíná výrazněji produkovat klasické levné mobilní telefony (naposledy T100, T200 a T 300), se kterými by měl na trhu sklidit značný úspěch. T100 se na evropském trhu objeví pravděpodobně ještě před koncem letošního roku za cenu kolem pěti tisíc korun. Velice pravděpodobně tak bude dělat těžkou hlavu své konkurenci, která podobné modely uvedla již nyní, nebo jejich start plánuje ne stejném časovém horizontu jako Soyn Ericsson.

Odkaz: http://www.sonyericsson.com

Audigy 2

Čestmír Žák

Zvuková karta Sound Blaster Audigy 2, kterou nedávno ohlásila mateřská společnost Creative Labs, se nesnaží být v ničem tak docela převratná, spíše se vydala cestou poctivého zlepšování drobných detailů. Pravděpodobně největší dopad na prodejnost bude mít nově získaná prestižní certifikace THX od firmy LucasFilm, která zajišťuje výjimečnou kvalitu a věrnost reprodukce. Jako první zvuková karta pro platformu PC zvládá přehrávání disků ve formátu DVD-Audio na 24bit/192kHz ve stereo a 24bit/96kHz v 5.1 formátu. Atraktivní může být i implementace zvuku pro reproduktory v režimu 6.1 (například zbrusu nové Creative Inspire 6.1 6600), kde je šestý satelit umístěn jako zadní centr. Nejenže Audigy 2 zkrotí až 64 hardwarových hlasů pro dosažení totální realističnosti ve hrách, kromě toho také podporuje další speciální efekty jako Environment Panning, Environment Morphing, Environment Reflections a Environment Filtering. Audigy druhé generace bude opět osazena SB 1394 portem, umožňujícím vysokorychlostní přenosy dat (400 Mb/s). Taktéž propojení dvou počítačů do sítě s rychlostí 200 Mb/s je dovoleno. Pro ochránce autorských práv bude určitě zajímavá možnost kontrolovaného přehrávání chráněných skladeb.

Cena by se podle předpokladů měla pohybovat kolem 129 USD za obyčejnou verzi a 199 USD za ex-Platinum (balení obsahuje navíc přední panel Audigy Drive a dálkové ovládání). Oficiální uvedení na světové trhy proběhne hned v říjnu, nemusíme tedy na tuto novinku ani příliš dlouho čekat. Co říci závěrem? Nová zvuková karta od Creative pozvedá hranice kvality počítačového zvuku opět o něco dále, ale především její uvedení konečně přiměje firmu ke snížení ceny původní Audigy...

Odkaz: http://www.soundblaster.com

§§§§§

$$$$$


CD


Úředník i programátor

Patrik Malina

c02p06392

Přestože programování jsme se na jednom CD v tomto roce již věnovali, uděláme tentokrát opět radost především programátorům, a to jak začínajícím, tak značně pokročilým. Na druhé straně Téma CD je určeno naprosto všem, neboť s určitou formou "kancelářské" práce se jistě setká u počítače každý, ať už jde o přihlášku na vysokou školu či korespondenci. Na své si však přijdou i nejmenší uživatelé pro děti přinášíme příspěvek z dílny Albatrosu.

Akce a Novinky

Jak jsme již napověděli výše, velkým lákadlem pro příznivce programování je tentokráte instalace zcela nového vývojářského balíku Delphi 7 Personal Edition. Jde o nedávno uvolněnou verzi a zahrnuje řadu vymožeností, z nichž stojí za zmínku zcela nový překladač pro .NET aplikace. Další informace najdete ve vloženém článku. V Novinkách si můžete prohlédnout fotografie z veletrhu INVEX 2002, jenž proběhl v Brně na počátku října. Pokud jste nebyli při tom, zkuste alespoň prostřednictvím naší fotodokumentace nasát atmosféru prozatím stále největší akce svého druhu v tuzemsku. Dále v této rubrice najdete přímé odkazy na instalace softwarových balíků, jež doprovázejí články v čísle, a další pokračování magazínu Abíčko pro příznivce platformy Linux. Samozřejmě nechybí elektronická podoba časopisu s možností fulltextového vyhledávání a přehled obsahu dosavadních CD.

Software

Začneme jako tradičně od části s komerčními příspěvky, a ještě jednou se vrátíme k programátorům. Pro úplné začátečníky a mírně pokročilé je totiž určen výukový nástroj a zároveň vývojářské prostředí SGP Baltík. Tato aplikace je velmi vhodná pro děti, o čemž svědčí mimo jiné již řadu let fungující soutěž právě pod patronací autora programu a jeho neúnavného propagátora pana Soukupa. Po krátké době se opět na našem CD objevuje instalace kancelářského balíku jednak proto, že na tomto CD jsme se na tuto oblast zaměřili, druhak proto, že brožurka obsahuje kompletní manuál ke zvládnutí tohoto softwaru. Určitě nepřehlédněte popis instalace a počeštění na plnohodnotnou lokalizovanou verzi na CD nebo uvnitř knížečky. S "kancelářským" tématem souvisí i další příspěvek v podobě webových stránek s výběrem nejdůležitějších formulářů, jež můžete v praxi potřebovat. Veškeré soubory jsou přímo na CD a budete tedy ušetřeni internetového připojení. Nezapomněli jsme ani na nejmenší uživatele a ve spolupráci s nakladatelstvím Albatros vám představujeme půvabný titul Hrajeme si s krtkem. Dalším příspěvkem je představení jednoho ze softwarových produktů, jejž nabízí na tuzemském trhu společnost Cheops. Jedná se o pokročilý marketingový informační systém, který poskytuje všestranné možnosti pro práci se zákazníky a partnery.

Ze zajímavostí části Topware určitě nepřehlédněte novou verzi prohlížeče ACDSee 5.0, jež opět zvyšuje standard v této oblasti. Dalšími novinkami jsou programy z dílny FreshDevices, a to stahovač dat z internetu a velmi hezká diagnostická aplikace, obsahující také srovnávací testy (benchmarky). Jste-li programátoři, podívejte se na aktuální provedení editoru PSPad, a pokud dbáte na zabezpečení svého počítače, mohly by vás zajímat nové verze personálních firewallů ZoneAlarm či Sygate. Samozřejmě nechybí bezpečnostní záplaty pro Windows a MS SQL Server, a pro uživatele Windows XP přinášíme prográmky pro tvorbu zaváděcích disket jejich operačního systému.

V části Vyzkoušejte si je opět umístěna kompletní kolekce programů ke článkům uvnitř tištěného čísla. Jste-li příznivci DVD, pak vám jistě přijde vhod návod na zálohování, a dále si můžete upravit zabezpečení či změnit vzhled operačního systému Windows. Několik pěkných programů zde určitě naleznou správci sítí a bezpečnostní specialisté.

Výše jsme naznačili, že tématem CD jsou kancelářské aplikace. Zaměřili jsme se na grafickou práci, takže si můžete vyzkoušet programy jako ConceptDraw či SmartDraw, jež slouží k všestranné tvorbě obrazových materiálů. Protože při tisku a výměně elektronických dokumentů hrají významnou roli formáty PDF a PostScript, najdete zde také programy GhostScript a GSView, umožňující bezplatné použití těchto technologií. Dále jsou připraveny pěkný editor vizitek Visual Business Cards, překvapivě kvalitní grafický program Pixia či zajímavá pomůcka s výmluvným názvem Jak psát dopisy.

Určitě nepřehlédněte pravidelnou část Antiviry, neboť nebezpečí tohoto druhu jsou stále aktuální. Pokud nejste pravidelnými čtenáři, pak vězte, že zde v současné době najdete tři antivirové programy, jež můžete s úspěchem okamžitě použít, a navíc jsou všechny zdarma!

Hardware a komunikace

Vývoj internetových prohlížečů jde překotně vpřed, a proto i my vám opět nabízíme aktuální verze. Uživatele Linuxu bychom rádi potěšili poslední edicí Opery, k níž si můžete nainstalovat i českou lokalizaci, a pokud jste se v minulém čísle v Rychlokurzu seznámili s velmi pěkným rozšířením pro Internet Explorer, nesoucím název MyIE, můžete sáhnout po nové verzi. ICQ se již stalo dostatečně známým fenoménem, ale každému nemusí vyhovovat stále se zvětšující a zpomalující klientská aplikace. V tomto případě si nainstalujte novinku ICQ Lite, jež zahrnuje to nejdůležitější a "běhá" o poznání rychleji. Do podobné kategorie spadá i program Yahoo Messenger, a pokud na webu neustále něco hledáte, pak je správnou volbou WebFerret.

Drtivá většina uživatelů jistě v rubrice Hardware sáhne po instalaci nejaktuálnějších ovladačů a knihoven multimediálních funkcí v rámci DirectX. Stále to sice není očekávaná "devítka", ale jistě je to nejaktuálnější výbava, která je k dispozici. Další ovladače jsou určeny pro karty 3D Prophet. V tabulkách TOPů dle našeho TestCentra IDG se nově ocitají multifunkční zařízení (zase jsme v kanceláři...), tiskárny, a velkého srovnávacího testu se dočkaly nejnovější grafické karty.

Pevně věřím, že i tentokrát vám přinášíme mnoho inspirace, dobré zábavy a užitečných pomocníků. Neváhejte se na nás obrátit, ať jste spokojeni či nikoliv, se svými názory jak by CD mělo vypadat, a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou na našem cd

Delphi 7 Personal Edition

Pevně věřím, že tento příspěvek je svátkem pro všechny zájemce o programování na platformě Windows. Vývojový nástroj Delphi patří mezi nejrozšířenější programátorská prostředí a nedávno uvedená verze 7 navíc přináší další zásadní funkcionalitu: tou je možnost kompilace aplikace do spustitelné podoby v prostředí MS.NET. Jedná se o první nástroj cizí firmy, jenž něco takového poskytuje, a již to je určitě dobrým důvodem Delphi vyzkoušet. Tuzemské zastoupení společnosti poskytlo zájemcům z řad našich čtenářů plnou verzi Personal Edition, jež umožňuje vlastnosti Delphi velmi dobře vyzkoušet. Aplikaci lze používat zdarma v případě, že se bezplatně zaregistrujete na internetových stránkách, a jediným licenčním omezením je zákaz šíření komerčních aplikací, jež pomocí tohoto nástroje vznikly.

SGP Baltík 3

Výše uvedené programátorské prostředí firmy Borland je určeno víceméně zdatným a zkušeným tvůrcům aplikací. Zde vám však přinášíme vhodnou pomůcku pro případ, že jste úplnými začátečníky, případně chcete opatřit adekvátní výukové prostředí svým zvídavým dětem. Nástroj Baltík ze Soukupovy programátorské dílny je léty prověřená výuková pomůcka, s jejíž pomocí se již řada zájemců naučila základům strukturovaného programování a práci s grafickými komponentami, což je dobrý základ právě pro přechod na Delphi či Visual Basic. Baltík nabízí různé úrovně výuky, takže začátečníci i mírně pokročilí si přijdou na své, a umožňuje tvorbu reálně fungujících aplikací, jež mohou být motivací k dalšímu studiu. V případě zájmu o tuto aplikaci neváhejte využít velmi zajímavou slevu ve výši 30 %.

OpenOffice 1.0 Cz

Protože Téma CD je tentokrát věnováno kancelářským aplikacím, nemohli jsme opomenout ani jednu z nejkvalitnějších alternativ k MS Office. Brožurka v tomto čísle je manuálem k užívání kancelářského balíku, jehož instalaci najdete zde. Vývojová skupina, jež pracuje na počeštění, sice již uvolnila beta-verzi české lokalizace pro Windows, avšak my jsme z důvodu zachování naprosté shody s brožurou zařadili tuto instalaci: obsahuje anglický originál a kompletní soubory pro počeštění, jehož postup najdete na CD i v brožurce. Pokud váháte, zdali balík vyzkoušet, z vlastní zkušenosti mohu říci, že počeštění je v pořádku, aplikace jsou naprosto stabilní a převody formátů pro MS Office fungují uspokojivě. Sáhnete-li pro OpenOffice, určitě se neocitnete v izolaci.

Forms.cz off-line

Pokud vás přepadne úřednický šiml, pak je většinou prvním úskalím vyplnění jakéhosi formuláře. Abyste zbytečně nevymýšleli a nevytvářeli věci, jež dávno existují, přinášíme vám off-line podobu velmi pěkných internetových stránek, které nabízejí velkou kolekci formulářů pro všemožné účely. Internetové sídlo je dílem společnosti Magicware, mezi jejíž produkty mimo jiné patří aplikace FormFiller, specializovaná právě na tvorbu a vyplňování formulářů. Strukturou stažených internetových stránek můžete bez problémů procházet přímo na CD a potřebné soubory není třeba stahovat z internetu. Jediným úskalím je fulltextové vyhledávání, jež využívá dynamické hledání v databázi, takže je nutno se připojit. Pokud budete postupovat pomocí odkazů, vše bude bez potíží pracovat z CD. K práci s formuláři můžete použít jak výše uvedený FormFiller, tak běžně dostupný Adobe Acrobat, resp. Acrobat Reader (najdete jej v rubrice Software/Topware).

Hrajeme si s krtkem

Máte-li podezření, že v tomto případě půjde o proslulého krtka z "Večerníčků" výtvarníka Zdeňka Millera, pak jste rozhodně na správné stopě. Nakladatelství Albatros sáhlo při výrobě dalšího multimediálního titulu po osvědčené postavičce z animovaného seriálu. V žádném případě však nejde o samoúčelnou zábavu produkt je zaměřen na výuku a procvičování základních úkonů při práci s grafickým uživatelským rozhraním, a navíc děti mohou rozvíjet svou obrazovou paměť či postřeh. V případě zájmu můžete plnohodnotný titul zakoupit s 20% slevou.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Čipy, desky, procesory na prahu roku 2003

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0593

Jak procesorová jednička Intel, tak jeho největší rival AMD směřují nezadržitelně ke třígigahertzovým procesorů. Další z řady "magických" hranic však bude jedním z mnoha menších milníků, které nás ke konci letošního a v průběhu příštího roku čekají.

Procesory

Posledních zhruba 5 let se procesorové technologie měnily spíše pozvolna, s využitím malých technologických krůčků. Těchto evolučních změn byla ale celá řada, takže postupně zasáhly jak výrobní technologie, tak samotnou architekturu čipů. CPU, jako základní stavební součást, jakési centrum počítače, zůstal, ale už na něj nejsou kladeny stejné nároky jako dříve. Je to způsobeno jednak tím, že výkon roste rychleji, než jak akcelerují požadavky softwaru, a pak též vlivem převedení značné části výpočetních potřeb do speciálních čipů. V tomto případě jde zejména o grafický procesor, který je srdcem moderních grafických karet.

Jak Intel, tak společnost AMD se intenzivně snaží přepracovávat jádra svých procesorů tak aby byla výkonná, a především aby zaručila možnost budoucího zvyšování frekvence bez větších nároků na změnu architektury. To je hlavní důvod, proč Intel uvedl a následně také prosadil původně ne zcela dobře přijatou architekturu NetBurst z Pentia 4. V prvních modelech, které neměly ještě příliš vysokou frekvenci, se výsledný výkon počítače vybaveného v té době novým Pentiem 4 pouze srovnával s nejvýkonnějšími typy předchozí generace procesorů Pentium III. Až poté, co Intel úspěšně konvertoval výrobu na technologii 0,13 mikronu se ukázalo, že výkonový potenciál čeká na palivo v podobě vysoké frekvence. To, že třígigahertzové čipy nejsou ničím nemožným, dokázali už poměrně dávno nadšenci, kteří dřívější modely Pentia 4 byli schopni s využitím chlazení tekutým dusíkem přetaktovat až na tři a nedávno dokonce na čtyři GHz.

AMD má zatím k dispozici prověřenou, ale už postarší technologii jádra Athlonu XP, který prošel zeštíhlovací kůrou na 0,13 mikronu, a i jeho příkon a tepelné vyzařování jsou na velmi dobré úrovni. Přestože je právě nyní prováděn přechod na rychlejší sběrnici tikající na 333 MHz (166 MHz DDR), je jasné, že to do budoucna stačit nebude. I přes nesporně vysoký výkon má Athlon XP své meze a není pochyb, že frekvenční válku s Pentiem 4 by prohrál. V současnosti to sice není takový problém, protože AMD má do konkurenčního boje proti Pentiu 4 co nabídnout, ale příští rok by už tak růžový být nemusel. Právě možnost vyšších frekvencí a další škálovatelnost byly jedním z důvodů proč AMD začátkem příštího roku uvede zcela nový procesor s jádrem Hammer.

Hammer, Opteron a Athlon64

S architekturou procesorů, které byly dříve označovány jako Clawhammer a Sledgehammer a ještě dříve čistě kódem architektury K8, seznamuje AMD partnery, novináře a také své zákazníky už více jak rok. Od samého počátku bylo zřejmé, že v nových procesorech označovaných jako Opteron a (zřejmě) Athlon64, nepůjde o nějakou malou inovaci, o prodloužení řetězce rozpracovaných instrukcí uvnitř jádra procesoru (pipeline), ale bude radikálně přepracován koncept celé páteře počítače. Změn, které budou mít vliv na koncového uživatele, je hned několik a dají se rozdělit do oblasti důležité pro zákazníky z řad menších a středních firem a korporátní klienty.

Ti, kteří čekají vyšší výkon a nové možnosti, budou určitě spokojeni, nový procesor přinese nejen vyšší frekvence, inovovanou výrobní technologii, ale také větší hrubou výpočetní sílu. Technologie SOI (silicon on insulator) bude jedním z faktorů, jež ovlivní snadnější zvyšování pracovního kmitočtu a tím i výkonu, minimálně stejně přínosné budou také změny v jádru čipu garantující rychlejší zpracování a provádění instrukcí. Důležitou změnou je implementace řadiče paměti a technologie HyperTransport přímo do procesoru, což výrazně změní naše chápání procesoru a jeho funkce v počítači, a současně se to velmi citelně dotkne také struktury základních desek.

Doposud byla architektura čipů na základní desce taková, že k procesoru býval připojený northbridge, zaručující komunikaci s pamětí a grafickým AGP portem, a dále pak nějakou proprietární sběrnicí (dříve PCI) spojený southbridge, čili kontrolér periferií. Ten se staral o komunikaci s dalšími rozšiřujícím kartami, ovládal pevné disky, modemy, porty atd. Integrovaný řadič paměti v Opteronu a Athlonu64 bude řešit přímé spojení s paměťovými obvody a tím bude odstraněno velmi exponované místo dřívější architektury FSB (front side bus), tedy sběrnice mezi procesorem a northbridgem.

Stejně tak další součásti počítače, v klasickém řešení připojované přes southbridge, budou mít v nových procesorech zcela odlišnou cestu pro svá data. Opteron a Athlon64 budou využívat nové spojení prostřednictvím HyperTransport protokolu, nové vysokorychlostní univerzální sběrnice.

HyperTransport a 64 bitů výhody pro každého

Sběrnice HyperTransport (HT) přináší do stojatých vod důležitých spojů mezi funkčními bloky počítače velmi svěží vítr. Běžný způsob propojování takových částí je širokou skupinou spolu svázaných vodičů, které mají relativně pevně danou rychlost přenosu dat. Tyto sběrnice se dají jednak velmi obtížně škálovat, a pak také vyžadují, aby se přenos věnoval pouze jednomu typu dat z jednoho zdroje, a až po přenesení určitého bloku byl přenášen další typ dat.

Oproti tomu HyperTransport využívá úzký proud a velmi rychlý přenos jednotlivých paketů dat. Výhodou tohoto řešení je jednodušší konstrukce základní desky, kde není třeba rezervovat místo pro široké skupiny vodičů, ale stačí jednoduchá a přímá cesta k nejbližšímu bodu. Tyto bloky jsou přímo připojené k HyperTransport sběrnici a vytvářejí tak tzv. tunely. Pomocí tunelu se rezervuje určitá datová kapacita, která je pak garantována na úrovni HyperTransportu, ale pro další zařízení je tato změna zcela transparentní. Grafická karta AGP tak tedy ani nebude "vědět" o tom, že není připojena na AGP port northbridge, ale je tunelována skrz HT.

Dalším důležitým blokem v nové čipové sadě pro Opterony a Athlony64 bude tunel pro PCI-X sběrnici, který dovolí připojovat zejména do serverů s Opterony karty gigabitového Ethernetu, řadiče SCSI standardu Ultra320 a další vysoce výkonné periferie. A konečně neméně důležitým bude i periferní hub zastupující dnešní funkci southbridge, tedy spojení s klasickými klávesnicemi, USB zařízeními a v podstatě také PCI sběrnicí.

Novým rysem architektury Opteronu a Athlonu64, která bude zřejmě zanedlouho zmiňovaná nejvíce, je 64bitová technologie x86-64. 64bitové procesory už tu dříve byly, dokonce i Intel má své Itanium a Itanium 2, ale AMD jde na to trochu z jiné strany. 64bitů je určitě do budoucna nejlepším řešením, o tom není sporu, ale uživatelé a zvláště zákazníci z řad velkých firem nemohou být nuceni k radikálnímu přechodu na 64bitovou platformu okamžitě. Za prvé není a ještě nějakou dobu nebude dostatek 64bitových aplikací, a pak si také přechod na zcela novou architekturu vynucuje řadu dalších investic do lidského potenciálu, výrazně vyšší počáteční náklady na správu takového systému atd.

AMD tento problém řeší tak, že nové procesory na jádru Hammer budou schopny zpracovávat velmi rychle jak stávající 32bitové aplikace, tak nové 64bitové programy. To dá šéfům IT oddělení velkých firem dostatek času na to, aby postupně podle potřeby konvertovali své servery na 64bitové operační systémy a klíčové aplikace. A druhá věc bude cena Opterony jako serverové procesory budou oproti konkurenčním procesorům výrazně levnější a levnější bude také infrastruktura pro jejich zapojení, jako jsou desky a další komponenty.

Co na to Intel

Ze strany Intelu zatím žádné zprávy o reakcích na Hammer/Opteron/Athlon64 nepřicházejí. Pokud půjde vše podle doposud zveřejněných plánů, bude do příštího roku vstupovat Pentium 4 na frekvenci vyšší než 3 GHz a nedá se očekávat, že by v nastoupeném tempu nějak polevovalo. Zhruba v polovině příštího roku Intel opět ukáže svou technologickou dominanci a nový procesor, dnes známý pod kódovým označením Prescott, už bude vyrábět na 0,09mikronovém výrobním postupu. AMD bude zřejmě s konverzí následovat v průběhu druhého pololetí příštího roku, i když reálná dostupnost produktů na nových jádrech je otázkou. Stejně jako letos jsou problémy se skutečnými dodávkami uváděných procesorů, bude tato situace s největší pravděpodobností pokračovat i nadále.

Jako jedna z možných odpovědí na Hammer technologii od AMD se spekuluje o procesoru Intel Yamhill. Ten by měl podobně jako nové čipy od AMD integrovat v sobě jak 32bitové, tak 64bitové funkce a uživatel by tak nebyl nucen k rychlému a bolestnému přechodu na 64bitové aplikace. Zatím ale žádné bližší informace nejsou k dispozici, takže musíme počkat, co přinese čas.

Základní desky a čipové sady

Také v deskách se očekává velké množství změn. Pokud pomineme doslova revoluci, která je daná zcela odlišnými požadavky Opteronu/Athlonu64 na čipovou sadu, stále nám zde zbývají čipsety, jež budou do budoucna tvořit drtivou většinu. Jako první je třeba zmínit intelovské novinky i845PE, i845GE a i845GV. Ty budou vycházet ze svých obdobně pojmenovaných předchůdců, ale jejich výhodou bude podpora pamětí DDR333, tedy PC2700. Nová revize čipsetu Intel 850E už oficiálně přinese podporu také pamětí Rambus PC1066, když už u starší byla také možná, jen ji nabízeli pouze někteří výrobci desek. Ačkoliv ještě není známá dostupnost příslušných paměťových modulů ani jejich cena, je to z pohledu Intelu v podstatě nutný krok, neboť nové paměti DDR400, které jsou novými základními deskami pro procesory AMD podporovány, mohou dosahovat výkonů až nepříjemně blízkých standardním RDRAM PC800.

VIA stále pokračuje ve své cestě postupných inovací a přináší do svých čipových sad jako standardní rozhraní Serial ATA a 400 MHz paměti DDR. I přes (nebo možná právě kvůli) současné ekonomické problémy tohoto tchajwanského gigantu jsou základní desky s novými čipsety stále lacinější a významné cenové poklesy se týkají nejen méně značkových, ale i těch nejvýkonnějších a nejexkluzivnějších modelů.

Vzhledem k velmi zajímavým cenám procesorů i desek není nutné případný předvánoční nákup příliš odkládat, i když otázkou zůstávají ceny pamětí. V horizontu následujícího měsíce se očekává jejich mírný pokles a tak snad i letošní hardwarové vánoce budou příjemné a hlavně laciné.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


S roubíkem na větráku

Martin Koníček

c02p0576

Nedávno jsme vám přinesli článek, který podrobně pojednával o odhlučnění jednotlivých součástí počítače, hovořili jsme však především o teorii a o dílech, které lze sehnat buď přes internet, nebo v zahraničí. Dnes se podívejme na možnosti, jež se nabízejí domácímu uživateli, který se nechce za nákupem součástek vydávat ani na virtuální tržiště, ani do ciziny.

Počítač, ostatně jako každý elektrický spotřebič, produkuje obrovské množství tepla. To je výhodné například u elektrického přímotopu, který je k těmto účelům určený, ale počítač jako takový obsahuje velké množství součástek (zejména polovodičů), jež se velkou tepelnou námahou mohou poškodit, případně může dojít ke zkrácení jejich životnosti.

Bohužel počítač (ostatně jako každý běžný domácí přístroj) je obvykle uzavřen v počítačové skříni, která teplo uvnitř kumuluje. Jednoduchými počty proto dospějeme k závěru, že je-li jeho spotřeba 200 W a po sběrnicích z něj vychází maximálně pouhých 10 W, musí se zbytek uvnitř skříně přeměnit na teplo. Tedy 190 W tepla (takřka dvě 100W žárovky) je uzavřeno ve skříni s pár otvory, kde musí být teplota pokud možno co nejmenší.

Výrobci přicházejí nejčastěji s nápadem použít ke snížení teploty levný větrák. Nejjednodušší a nejlevnější je použít větrák s kluznými ložisky (už z názvu si můžeme odvodit, že kruhovým pohybem se o sebe třou točící a statické části větráku) a vysokými otáčkami. Roztočíme-li větrák na co největší otáčky, lze dostat ze součástek úplné maximum, tak proč neukázat konkurenceschopnost a nenabídnout levný a výkonný výrobek, který v tabulkách vyjde jako naprostý hit.

Bohužel právě na tomto jsou nejvíce poškozeni (paradoxně) spotřebitelé, kteří mohou sice být spokojeni s dobrým poměrem výkonu a ceny, ale při poslechu běžícího počítače mohou mít pocit, že ohluchnou. Většinou ale nebývá velký problém ztišit jej (z pohledu člověka) i o více než 50 %, stačí mít pouze vybudováno kvalitní, výkonné a tiché chlazení.

Proč snižovat hlučnost počítače?

Hlučnost je jedním z hlavních parametrů prostředí, které působí na člověka. Zjistilo se, že lidé vystavení vyšší míře hlučnosti (a to například jen o 10 dB) se mnohem více stresují a projevuje se u nich vyšší míra agresivity. Také soustředění v nad-měrném hluku je znatelně obtížnější než běžně. Například pro duševní činnost (do čehož většinou spadá i práce s výpočetní technikou) je třeba zajistit hlučnost nižší než 35 dB. Tuto bariéru ovšem mnoho "podomácky" sestavených počítačů bez problémů překračuje (běžný počítačový zdroj dosahuje hlučnosti 38 dB). Je tedy už napováženou, čeho si ceníte více, jestli svého zdraví nebo pár ušetřených korun na koupi počítače.

Zajímavé odkazy

Člověk a hluk (http://ekologie.aktualne.cz/temata/hluk/hluk.htm) Stránka pojednávající o působení hluku na člověka a jeho zdraví.

Proč vytváří větráček takový hluk?

Větráček má dva zdroje hluku. Tím prvním, který lze ztišit i na velmi únosnou úroveň, je hluk způsobený třením ložisek. Zpravidla se jedná o zvuk podobný vrčení, jejž je slyšet jen ve velmi velké blízkosti větráčku. Hluk způsobený ložisky se dá do značné míry omezit použitím kuličkových ložisek místo kluzných (valivý pohyb je tišší než kruhový), případně vyčištěním větráčku vysavačem.

Druhý a ten největší problém je turbulentní proudění vzduchu, kdy je tvořen hluk přesně podle výkonu větráčku. I zde lze z pohledu výrobců permanentní hluk trochu snížit, a to použitím speciálních lopatek. Bohužel je zde zásadní problém. Supertiché chladiče totiž mají obvykle stejnou hlučnost na počet přenesených kubických centimetrů vzduchu (cfm) jako jejich mnohem hlučnější kolegové. Jejich význam je tedy sporný, protože i ten nejlevnější větrák o stejném výkonu (počtu otáček) a velikosti se jim hlučností většinou takřka (rozdíl bývá 1-2 dB) vyrovná (hluk nezpůsobuje totiž ani tolik větrák, jako spíše proudící vzduch). Ve speciálních větráčcích tedy řešení raději nehledejte. Je totiž mnohem jednodušší snížit otáčky hlučnějšího (a levnějšího) větráčku, ale o tom se dočtete dále.

Lze tedy vůbec hluk snížit?

Ano, opravdu to lze. Řešení totiž spočívá v tom, že si do počítače pořídíte dostatečný počet nízkootáčkových ventilátorů s nižším výkonem, které celkově přečerpají potřebné množství vzduchu, ale při způsobení mnohem menšího hluku. Fígl je totiž v tom, že pokud větráček o velikosti 8 x 8 cm se otáčí rychlostí 2 000 ot./min., jím způsobený hluk je na velmi únosné hranici (tedy kolem 20 dB). Přičemž i když má poloviční výkon než běžné ventilátory, je schopen nasát velmi velké množství vzduchu 25-28 cfm. Pokud tedy budeme mít takovýchto větráků dostatek, zajistíme dostatečné chlazení komponent při zachování minimální hlučnosti. Hluk se totiž nesčítá. Nemůžete tedy počítat s tím, že 20 dB + + 20 dB = 40 dB, výsledné číslo je samozřejmě znatelně nižší. Takže se dnes podíváme na to, kde posílit a kde zeslabit chlazení v počítači.

Zajímavé odkazy

Počítač běžící, větrající, spící (http://www.root.cz/clanek.phtml?id=1175) Článek o ztišení počítače pod Linuxem a nejen pod ním.

Shut up! (http://www.zive.cz/H/PCtuning/Ar.asp?ARI=101812&CAI=2080&EXPS=%2 2TICH%DD%2A%22) Třídílný seriál zabývající se ztišením počítače. Jedná se o informačně zdařilý, i když ne příliš zajímavý tutoriál.

Jak si vyrobit tichý počítač (http://www.zive.cz/H/Uzivatel/Ar.asp?ARI=31900&CAI=2104&EXPS=%22 ZTI%8AIT%2A%22) Velmi povedený článek o výrobě tichého počítače.

Tiché PC (http://www.audionet.cz/lat/hw/odhlucneni_pc_dil1_020502.html) Zajímavá série článků zabývající se ztišením počítače. Nepřináší sice žádné nové informace, ale podrobně třídí různé způsoby k dosažení co nejnižšího hluku.

7Volts (http://www.7volts.com) Opravdu komplexní zahraniční web, věnující se problematice chlazení počítače a jeho komponent. Tento web si jistě nenechte ujít.

The Silent PC (http://home.swipnet.se/tr/silence.html) Takřka vědecky zpracovaný web, zabývající se tichostí počítače. Přináší zajímavé podklady a věrohodně podložené informace.

Upozornění: Všechny tyto materiály jsou pouze informačního charakteru (nejedná se o návod). Při nesprávné manipulaci s počítačem může dojít k jeho poškození, újmě na zdraví nebo ke vzniku požáru. Za žádnou z těchto i jiných nehod, případně chyb v článku, nepřebírá autor článku ani redakce jakoukoliv odpovědnost.

Přídavný větráček do počítačové skříně (Cena cca 200 Kč vč. DPH)

Většina počítačových skříní má místo pro vložení minimálně jednoho dalšího větráčku. Nejčastěji to bývá zepředu, kde se ventilátor umístí tak, aby nasával do počítačové skříně studený vzduch. Jeho instalace je pro odhlučnění počítače nezbytná, ovšem při výběru ventilátoru vždy žádejte typ, který má 2 000 ot./min. (může mít i méně). Způsobí totiž hluk menší než 23 dB (takřka neslyšitelné), ale o několik stupňů sníží teplotu vzduchu ve skříni.

Jeho montáž je obvykle snadná, jednoduše ho dopředu nasuňte (pokud je to možné), případně ho nainstalujte pomocí speciální krytky. V úplné nouzi je možno k jeho připevnění také použít sekundové lepidlo, které větráček spolehlivě udrží.

Chladič na procesoru (Cena 600 Kč vč. DPH)

Chlazení procesoru je opravdu umění. Při jeho dnešním ztrátovém výkonu (klidně i 60 W) musí mít pasivní chladič kovové žebroví spolu s větráčkem velmi velký výkon na to, aby byl procesor dostatečně chlazen. Zde bohužel nastává velký problém, protože většina chladičů pro chlazení takto výkonných procesorů je značně hlučná. Běžná hlučnost chladiče na procesor se pohybuje u hranice 35 dB a ty nejtišší typy se pohybují obvykle někde mezi 25-29 dB.

Jedny z netišších chladičů vyrábí firma Zalman (http://www.zalman.co.kr/english/intro.htm ), jež v oboru patří mezi špičku. Její produkt ve vzhledu vějíře s přídavným větrákem dokáže zajistit dostatečné chlazení, a to i s tím, že hlučnost klesne pod 20 dB. Tento chladič by sice velkému množství uživatelů vyhovoval, ale jeho cena (přibližně 1 500 až 2 000 Kč) mi přijde příliš vysoká. Také nároky na instalaci chladiče nejsou malé, protože je třeba ventilátor namontovat zvlášť, což může být v některých případech značně problematické.

Po dlouhém procházení diskusních fór jsem narazil na zajímavý produkt firmy Artic Cooling, který nese název Super Silent Pro (www.arctic-cooling.com/arctic/produkte_sspro.html). Jedná se o chladič s hlučností kolem 20 dB za přijatelnou cenu 600 Kč. Navíc je určen i pro procesory AMD Athlon XP až do rychlosti 2 600 MHz. Celý princip jeho výkonu a tichosti spočívá v tom, že na jeho horní straně je umístěn velký osmicentimetrový větrák, jenž má pouze 2 500 ot./min. Jedná se tedy opravdu o skvost, který přináší za rozumnou cenu vysoký výkon při dodržení nízké hladiny hluku. Přitom lze větráček namontovat pohodlně i do skříně typu miditower. Zajímavostí také je, že neobsahuje žádné termočidlo. Díky své extrémně nízké hlučnosti totiž není ani potřeba, pod 20 dB jednoduše nemá smysl snižovat otáčky (ostatní komponenty jsou obvykle hlučnější).

Před jeho instalací si ovšem musíte dát velký pozor na nízké otáčky. Ty totiž nejsou schopny některé starší základní desky akceptovat a v domnění, že se větráček zasekl, nespustí počítač. Někdy je možné (jednalo se i o můj případ), že je potřeba pouze do základní desky nahrát nový BIOS, a vše bude poté bez problémů dále fungovat. Samozřejmě BIOS není jedinou překážkou, někteří mohou totiž mít nainstalován software pro monitorování otáček (například MotherBoard Monitor), který se automaticky aktivuje po spuštění počítače a vlivem špatného nastavení počítač zase hned vypne. Proto raději zajistěte, aby se žádný diagnostický software nepouštěl automaticky, jelikož jej poté bude třeba deaktivovat například v nouzovém režimu Windows.

Renomovaní výrobci

Zalman (http://www.zalmantech.com) vyrábí velmi tiché, leč drahé ventilátory.

Artic-Cooling (http://www.artic-cooling.com) výrobce extrémně tichých chladičů pro procesory za příznivou cenu, také známý svými kvalitními tepelně vodivými pastami.

Titan (http://www.titan-cd.com) výrobce levných a relativně kvalitních ventilátorů. Proslavil se svými turbínami, které se dnes kvůli přílišnému hluku nepoužívají.

Ztišení zdroje (Cena cca 200 Kč vč. DPH)

Hned ze začátku musím podotknout, že na počítačových zdrojích se obvykle nejvíce šetří, což je všeobecně považováno za chybu. Tak například běžný počítačový zdroj, který pořídíte za 500 Kč (tedy třetina ceny kvalitního), je dosti hlučný a obvykle i poruchový. Podle některých údajů se počítačové zdroje podílejí na ceně počítačů jen dvěma procenty, přičemž na jejich poruchovosti až třiceti. Právě proto byste si měli uvědomit, že nejvýhodnější bývá pořízení kvalitního zdroje, který je již sám o sobě tichý. Vybírat si můžete například ze značek Fortron (u nás distribuuje například Alzasoft či Mironet) nebo Enermax. Nutno ovšem podotknout, že při nákupu těchto zdrojů se může vaše peněženka pořádně prohnout, a tak přijde vhod upravit stávající řešení.

Dnešní zdroje zpravidla obsahují levné osmicentimetrové větráčky (80 x 80 x 25 mm) s kluznými ložisky. Tyto větráčky samy o sobě nadělají pořádné množství hluku (běžně 35 dB), přičemž jen jednoduchou úpravou lze snížit hladinu hluku o 10 dB.

Jak na to? Za všeho nejdříve musíte mít splněnu první podmínku, tedy mít v počítačové skříni (zepředu nebo vzadu) namontován další chladič. Tím se celkově vzduch v počítači ochladí a my si můžeme dovolit snížit průtok vzduchu zdrojem. Běžný větráček ve zdroji totiž odsaje až 50 cfm vzduchu, zatímco po výměně za tišší typ bude mít zdroj sací výkon pouze 35 cfm. Je tedy zřejmé, že nějaká kompenzace tu být musí.

Ale zanechme teorie a dejme se do výměny větráčku. Nejdříve odpojíme počítač od přívodu elektrického proudu a ze skříně odmontujeme zdroj (u menších skříní bývá obvykle třeba nejdříve odmontovat všechny zasunuté karty, a poté základní desku). Nyní postupujte velice opatrně, a pokud se považujete za elektrotechnické začátečníky, raději tento krok přenechejte někomu jinému, nebo jej přeskočte. Může zde jít i o život. Pokud uplynulo alespoň deset minut od odpojení zdroje od elektrické sítě, otevřeme kryt počítačového zdroje, odpojíme nekvalitní větráček ve zdroji a nahradíme ho jiným s nízkými otáčkami (doporučuji větráček s kuličkovými ložisky o velikosti 80 x 80 x 25 mm a 2 500 ot./min.). V ideálním případě pouze vytáhneme větráček z konektoru 3-pin Molex, kam zasuneme nový (například u novějších typů zdrojů Eurocase). Ale v tom horším případě bude třeba dráty přestřihnout a za pomoci trafopájky je opětovně spojit. Postupujte tak, že pomocí trafopájky pocínujete oba páry drátu a poté pájkou vždy za pomoci kapičky cínu jednoduše spojíte dráty k sobě (červený k červenému, černý k černému apod.). Nakonec vše pomocí elektroizolační pásky zalepíme, zdroj uzavřeme a zpátky namontujeme do skříně. Samozřejmě po spuštění počítače nezapomeňte zkontrolovat, zdali větráček opravdu fouká, protože pokud tomu tak není, může se váš zdroj během deseti minut odebrat na věčnost.

Renomovaní výrobci

Zalman (http://www.zalmantech.com) Vyrábí kvalitní supertiché zdroje na procesory, čemuž bohužel odpovídá i jejich cena.

Enermax (http://www.enermax.com) Známý výrobce tichých zdrojů se dvěma ventilátory, u nás není znám distributor.

Fortron (http://www.fortron.com) Velice kvalitní zdroje za rozumnou cenu (cca 1 200 Kč), u nás běžně k dostání.

Thermaltake (http://www.thermaltake.com) Známý výrobce chladičů pro procesory se pouští i do výroby zdrojů. Jak vidno podle hlučnosti se mu opravdu daří.

RSG Electronics (http://www.rsg-electronic.de) Neuvěřitelný výrobce počítačových zdrojů. V nabídce má takové modely, že vám to až může vyrazit dech.

Zajímavé odkazy

How PC Power Supplies Work (http://www.howstuffworks.com/power-supply.htm) Přehledný a jednoduchý tutoriál, seznamující vás s principy fungování počítačových zdrojů.

Odhlučnění grafické karty (Cena 200 Kč vč. DPH)

Moderní grafické karty obsahují většinou ventilátor. Ten může být buďto s kluznými ložisky, nebo s kuličkovými. Ztišení grafické karty obvykle nebývá takovým problémem, protože většina dnešních karet obsahuje buď malé a málo výkonné (tím i relativně tiché) větráčky, nebo je chlazena pasivně. U špičkových modelů grafických karet je možné (pokud máte dostatek místa) vyměnit dodávaný chladič za nějaký jiný, třeba určený pro procesory. Lze také snížit otáčky ventilátoru grafické karty a pod tuto kartu umístit speciální systémový větráček, který se instaluje do jednoho slotu a odčerpává přehřátý vzduch přímo z počítačové skříně ven.

Hlučnost pevného disku

Hlučnost pevného disku obvykle nelze z pohledu uživatele moc ovlivnit. Jsou sice známy jednoduché způsoby, jako je například přichycení mechaniky mezi pružné pásky, ale přesto jsou výsledky takovéhoto odhlučnění obvykle velmi mizivé. Nejlepší je nakupovat tiché disky okamžitě. Divili byste se totiž, kolik pro odhlučnění může udělat výrobce. Například pevný disk Seagate Barracuda IV nabízí za velice příjemnou cenu vysoký výkon (7 200 ot./min.) při extrémně nízké hlučnosti (tento disk opravdu neuslyšíte). Tiché disky vyrábí také společnost Maxtor, ale třeba disky IBM (či jiných výrobců) lze pomocí speciální utility rovněž ztišit (na úkor výkonu).

Renomovaní výrobci

Seagate (http://www.seagate.com) Známá firma ve výrobě pevných disků, která za několik let parametry svých disků předběhla své konkurenty v několika ohledech. Obzvláště tiché jsou ovšem disky Barracuda série IV, postarší disky této firmy tak dobrých výsledků nedosahují.

Maxtor (http://www.maxtor.com) Výrobce tichých pevných disků s opravdu dlouhou tradicí.

Ztišení mechaniky CD-ROM (Při koupi +500 Kč vč. DPH)

Odhlučnění mechaniky CD-ROM není vůbec jednoduchá věc. Ze všeho nejdříve je dobré mít zakoupenu relativně tichou CD(DVD)-ROM mechaniku. Proto doporučuji zejména značky Teac a Toshiba, jejichž mechaniky patří k těm tišším a lépe povedeným (bohužel za nemalý finanční příplatek v řádu stokorun). Pak si můžeme pohrát s uchycením mechaniky ve skříni nejlépe je použít obyčejné šroubky s podložkami, které příliš nedotahujte (to je velmi důležité). Na šroubcích se rozhodně nevyplatí šetřit, některé mechaniky jdou dokonce přimontovat až osmi šroubky najednou, využijte toho!

Poslední, i když ne zrovna oblíbenou metodou odhlučňování, je softwarové snížení rychlosti mechaniky. Toto například umožňuje volně šiřitelná utilita Nero Drive Speed (ke stažení na stránkách http://www.ahead.com), která dokáže snížit hlučnost mechaniky i o 70 % (to samé ovšem tratíte na jejím výkonu).

Proč jsou CD-ROM mechaniky tak hlučné?

Optické mechaniky jsou tak hlučné zejména proto, že média jsou roztáčena do velice vysokých otáček. To by samo o sobě ani tak nevadilo (vždyť pevné disky se točí rychleji), ale problémem je fakt, že kompaktní disk není ideálně rovný. Klepání rotujícího kompaktního disku je způsobeno také jeho tloušťkou (1,2 mm), kvůli níž je takřka nemožné vyrovnat jej při vysoké rychlostí do absolutní roviny. Proto se například u disků DVD přistoupilo k lepší konstrukci, která se skládá ze dvou plátků o poloviční tloušťce, slepených k sobě (tím se snižuje i nerovnost disku).

Obložení skříně odhlučňujícím materiálem (Nedoporučujeme)

Tuto kapitolu lze lehce přeskočit. Odhlučňující materiál totiž podle našich zkušeností nemá takřka žádný význam. Nehledě na to, že je hrozně drahý, se spíše než jako zvukový izolant hodí pro zateplení počítače. Obvykle při jeho použití teplota uvnitř počítače stoupne až o několik stupňů, přičemž hlučnost se výrazně nesníží. Využití jakéhokoliv izolačního materiálu se tedy raději vyvarujte, a to i z bezpečnostních důvodů špatně provedené odhlučnění izolačním materiálem může vyústit i v požár počítače.

Ukrytí počítače do skříňky (Pro kutily)

Schování počítače do nějaké skříňky je obvykle jeden z nejlepších nápadů. Například dřevěná skříňka se skleněnými dvířky dokáže rapidně snížit hlučnost, ale bohužel také zvýšit teplotu uvnitř počítače. Toto řešení je zejména výhodné tím, že jej zvládnou realizovat kutilové, kteří nutně nemusejí být odborníky na počítače a při koupi nového si nemusí za odhlučnění znovu připlácet. Bohužel, i pokud zajistíte odhlučnění nábytkem, je třeba, aby byl počítač dostatečně tichý. Ani v tomto případě nemůžeme počítat s tím, že hlučnější počítač vůbec neuslyšíme.

Nákup speciální počítačové skříně (Cena cca od 3 000 Kč výše)

Koupě speciální počítačové skříně s nízkou hlučností se jeví obvykle jako nejlepší řešení. Většina renomovaných výrobců nepoužívá běžné počítačové skříně, ale speciální, osazené vlastními patenty v podobě trubic a tunelů na správné vedení vzduchu, přídavných tichých ventilátorů a například i teplotních čidel, sloužících k regulaci otáček ventilátoru, a tím i ke snížení hlasitosti. Takovéto mají totiž velmi tichý zdroj i speciální uložení mechanik. Někdy se v nich dá dokonce nalézt i speciální chladič na procesor (technologie HeatPipe), který přebytečné teplo odvádí do počítačového zdroje, takže pro chlazení celého počítače slouží pouze jeden jediný větrák.

Velmi oblíbené (i tiché) jsou tzv. zelené počítačové skříně s logem Energy Star. Ty obvykle obsahují kvalitní zdroje (u kterých se například odvětrávání zapíná jednou za několik minut) a jsou dobře odhlučněny. Bohužel se dnes dají sehnat pouze stěží, a proto je výběr vhodné skříně velmi obtížný. U nás například zdroje vyšší kvality distribuuje firma Mironet (http://www.mironet.cz) pod kódovým označení SE. Kvalitní skříně samozřejmě používají i jiní výrobci, například značkové firmy si je nechávají vyrobit přesně dle svých požadavků na zakázku (většinou přímo se zabudovanou základní deskou).

Zajímavé odkazy

Coolermaster (http://www.coolermaster.com/products/atc/p210.htm) Velmi zajímavá a precizně provedená počítačová skříň. Ve standardním vybavení má přibaleny dva větráčky a vpředu jako protihlukový kryt slouží efektně zbarvené sklo. Tento výrobek u nás distribuuje společnost Levi (www.levi.cz). Nezapomeňte ovšem na nemalou cenu, která přesahuje 10 000 Kč.

Chlazení budoucnosti HeatPipe

Netřeba opakovat, že chlazení pomocí ventilátoru je již značně zastaralé a někdy i dokonce neefektivní. Například ventilátory uvnitř v počítači obvykle teplo pouze rozvádějí po vnitřku počítačové skříně, dělají tedy velmi jednoduchou činnost, při které vyprodukují spoustu hluku.

Pro rozvádění tepla uvnitř počítače se mnohdy zdá mnohem lepší použít vodní chlazení. To dokáže teplo rozvést mnohem efektivněji, a hlavně je tišší. Bohužel vodní chlazení je hodně nákladné a pro masovou výrobu se nehodí. Proto byla vymyšlena technologie HeatPipe, která je založena na proudění kapaliny v chladicích trubičkách. Kapalina slouží pouze k odvodu teploty z jednoho přehřátého místa (například procesoru) do chladiče. Lze tak velmi efektivně chladit například i grafickou kartu (pro ni tyto pokrokové chladiče distribuuje společnost Zalman) nebo mikroprocesor. Nevýhodou této technologie bohužel je, že je schopna převádět teplo pouze mezi těmito trubičkami do chladiče, který musí být nějakým způsoben chlazen (tedy opět je zde ventilátor).

Zajímavé odkazy

HeatPipe (http://www.heatpipe.com/heatpipes.htm) Stránka společnosti, která vyvinula technologii HeatPipe.

Praktická zkušenost nakonec

Pokud vás nezajímají jen rady, ale hledáte praktickou zkušenost, zde je. Mám počítač AMD Duron 800 MHz, miditower, Geforce 2 MX400, HDD Seagate Barracuda IV a mechaniku CD-ROM Toshiba. Tento počítač vydával hluk přibližně 38 dB. Proto jsem se rozhodl jej ztišit.

Nejdříve jsem přidal přídavný větráček (200 Kč), poté vyměnil ventilátor ve zdroji (200 Kč) a nakonec na procesoru (600 Kč). Snížení hlučnosti bylo cca o 50 %, a to při celkových nákladech 1 000 Kč. Samozřejmě to lze ze zbylých dílů provést i levněji, ale já jsem dal přednost komerčním a běžně dostupným řešením.

Ventilátory (Titan, 80 x 80 x 25, 2 500 ot./min., 3-pin Molex, kuličková ložiska) do skříně a zdroje lze zakoupil např. u těchto prodejců:

Softcom (www.computershop.cz) Praha, Brno

TNT Trade (www.tntrade.cz) zásilková služba, poštovné 70 Kč

Q-Comp (http://www.qcomp.cz/) lázně Bohdaneč

Kybernao (http://www.kybernao.net/)

Ventilátor pro procesor (Super Silent Pro) lze zakoupit například u těchto prodejců:

Monima (http://www.monima.cz/) Praha 10, Praha 1

NetComp (http://www.net-comp.cz/) Praha 6

NL Computers (http://www.nlc.cz/) Praha 4

PENO (http://www.peno.cz/) Praha 3

SKY-SOFT (http://www.sky-soft.cz/) Praha 5

Systemix (http://www.systemix.cz/) Praha 8, Praha 4

Trecom 2000 (http://www.trecom.cz/) Praha 9

ACCRA Computers (http://www.accracomp.cz/) Praha 3

AGEN Computer (http://www.agen.cz/) Praha 10

CS 21 (http://www.cs21.cz/) většina větších měst

DXT Computers (http://www.dxt.cz/)

H&T Computers (http://www.c-box.cz/htcomputers) Kralupy nad Vltavou

TRIBE Computer (http://www.tribecomputer.cz/) Brno

Regulace otáček ventilátorů

Tím, že nakoupíte hlučné, výkonné a levné větráčky, automaticky nemusíte mít hlučný počítač. Potřebné otáčky totiž stačí pouze v případě potřeby snížit a váš výkonný větráček se stane stejně tichým jako jeho kolega, který třeba běžně stojí i dvojnásobek ceny běžného ventilátoru. Právě proto se budeme zabývat problémem, jak tyto otáčky efektivně snížit pomocí nějakého regulátoru tak, aby jeho cena nepřekročila hranici 25 Kč.

Regulace obvodem 555

Asi nejefektivnější regulací větráčku je jeho spínání. To funguje tak, že větráček je ve velmi krátkých intervalech (milisekundy) vypínán a zapínán. Jeho aktuální výkon se tedy určuje podle poměru dob zapnuto/vypnuto. Co je na této regulaci tak výhodné? Za prvé zde není žádný ztrátový výkon (jako například při použití rezistoru), a za druhé se nemůže stát, že by se větráček neroztočil (což bývá největším zádrhelem při použití rezistoru). I naměřené výsledky dokazují, že tento typ regulace patří k jednomu z nejefektivnějších.

Zásadním problémem ovšem je, jak takové zapínání a vypínání větráku provádět. Ano, existují na to některé softwarové utility (například SpeedFan), ale s jejich pomocí se dají ovládat větráky pouze u základních desek, které to podporují. Bohužel některé desky toto nepodporují, ale i v tom případě si můžeme pomoci.

Základem je mít doma základní vybavení jako páječku, univerzální plošný spoj, nejprodávanější analogový integrovaný obvod 555, dva keramické kondenzátory 10nF, jeden odporový trimr (popřípadě potenciometr) o velikosti 10 kohm a můžete si vyrobit regulaci vlastní. Na kolik vás to přijde? Pokud odpočteme, že byste vše použili pouze jednou, tak vás jedna takováto hračička přijde přibližně na 25 Kč a maximálně 1 hodinu času.

Nejdříve si vezmeme ventilátor, který chceme regulovat. U něj jsou obvykle tři drátky (žlutý, červený a černý). My u ventilátoru přestřihneme ovšem pouze dva dráty (třetí slouží k detekci otáček), a to černý (0 V) a červený (12 V). Tyto drátky napájíme na kousíček univerzálního plošného spoje, kde už máme (dle schématu) napájeny potřebné součástky k příslušnému obvodu.

Poté jen elektroizolační páskou přelepíme konce drátů (aby se neutrhly) a celý obvod umístíme do nějaké krabičky (případně lze například i do sáčku od elektrických součástek). Regulátor je hotov. Jediné, na co nesmíte v žádném případě zapomenout, je správně nastavit potenciometr, který určuje rychlost ventilátoru. Zde bohužel žádné univerzální a správné pravidlo neexistuje, záleží jenom na vás, jaký zvuk vám přijde nejpříjemnější.

Použité součástky:

integrovaný obvod 555 (cca 10 Kč)

odporový trimr 10k (cca 10 Kč)

2x kondenzátor 10n (cca 2 Kč)

univerzální plošný spoj (cca 60 Kč, postačí na vyrobení 20 regulátorů)

Výhody a nevýhody řešení

relativně levné (25 Kč)

relativně jednoduché

je možno spustit ventilátor na příliš nízkých otáčkách

z ventilátoru se může kvůli spínání ozývat na některých rychlostech nepříjemné bzučení

Zajímavé odkazy

PWM Fan Controllers (http://casemods.pointofnoreturn.org/pwm/) Vše o řízení větráčku pomocí technologie PWM.

Regulace odporem

Tou nejjednodušší možností jak zpomalit větráček je instalace odporu. Zde máte tu výhodu, že se jedná o možnost, kterou zvládne i naprostý laik s minimem nářadí i znalostí (pokud například nemáte pájku, můžete použít pouze svorkovnici a kuchyňský nůž). Jde o to, že napětí na větráčku zmenšíme pomocí odporu, který dáme na červený (prostřední) kabel. Teď je jen třeba správně vypočítat hodnotu odporu. Je to jednoduché nejdříve si zjistíme, jaký proudový odběr má větráček. Můj měl například podle výrobce odběr 0,11 A. Poté si zvolíme o kolik chceme na větráčku snížit napětí, tedy pokud chci získat na větráčku místo původních 12 V jen 7 V (minimum, pod tuto hodnotu nikdy nechoďte), rozdíl je tedy 5 V (12 V 7 V = 5 V). Na odporu tedy máme 5 V a protéká jím 0,11 A. Pomocí Ohmova zákona si vypočteme, že potřebujeme odpor o velikosti přibližně 50 ohmů (R = U/I = 5V/0,11A = 50 ohm). Dalším potřebným údajem je tzv. watáž rezistoru (vzhledem k tomu, že se zahřívá, musí být na to patřičně koncipován). Tu zjistíme jednoduše vynásobíme napětí a proud, který s ním bude protékat, tedy 5 V x 0,11 A = 0,55 W. Z toho je jasné, že potřebujeme rezistor, který zvládne minimálně 0,6 W (běžná hodnota je 0,4 W), takže i zde si musíte dávat pozor (doporučuji nákup 2W či 5W rezistorů).

Výhody a nevýhody

levné a rychlé řešení (1 Kč, 10 minut)

rezistor se zahřívá (tedy produkuje další nepatrné teplo)

nedokáže roztočit větráček na příliš nízkých otáčkách

Regulace stabilizátorem

Toto řešení je velmi podobné tomu s rezistorem. Jde o to, že k regulaci napětí na větráčku použijeme aktivní polovodičový prvek, jako je stabilizátor. Stabilizátor, jak již z názvu vyplývá, dostává na svůj výstup přesně dané napětí (které je zvoleno již při výrobě), a tím tedy odpadávají potřebné výpočty. Jednoduše totiž přijdete do obchodu a řeknete, že chcete stabilizátor na 9 V (například) o výkonu 1 W (to by mělo stačit). Nevýhodou je potom složitější instalace, kdy musíte přestřihnout červený drát u větráčku a na první pin stabilizátoru zapojit výstup ze základní desky a na třetí vstup do větráčku (můžete to tedy splést, což u odporu nelze). Na druhý pin samozřejmě nesmíte zapomenout zapojit zem (černý drát), jinak by stabilizátor nefungoval. Je tedy jasné, že toto řešení je jednodušší o výpočty (pokud výrobce například neuvádí příkon větráku a vy ho nemůžete změřit), ale zase těžší na instalaci. Pokud se bude stabilizátor navíc hodně zahřívat, je třeba na něj připevnit chladič.

Výhody a nevýhody

odpadají zbytečné výpočty

velmi přesná regulace napětí

složitější instalace

mírně vyšší cena (15 Kč)

Pokud se budete řídit některým z uvedených postupů, tak to děláte pouze na vlastní nebezpečí!

Tabulka hlučnosti

160 dB(A) start raketoplánu

120 dB(A) továrny, letadla , hutě

80 dB(A) auta, motocykly

60 dB(A) ulice

40 dB(A) tichá místnost

20 dB(A) šepot, na hranici slyšitelnosti

Tip pro spořivé: Pokud se poohlížíte po levnějším řešení, je dobré použít menší chladiče s termočidlem, u nás je jím například tichý chladič Titan D5TB (TC). Bohužel právě díky jeho menší velikosti (která je výhodou u menších počítačových skříních) musela být trochu zvýšena hlučnost, jež se pohybuje někde mezi 23-29 dB.

§§§§§


FAQ – Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0577

? Prosím vás o radu. Na mém PC s OS Windows 98SE se mi velmi často stává během práce, že se objeví okno, ve kterém je, že program provedl neplatnou operaci a bude proto ukončen. Když kliknu na podrobnosti tak se vypíše, že "Aplikace EXPLORER způsobila neplatnost stránky v modulu KERNEL32.DLL na adrese 0167:bff9da91". Po kliknutí na tlačítko Zavřít mi zmizí ikonky vedle hodin a zůstane tam jen ovládání zvuku a hodiny. Systém začne být nestabilní a musím ho nakonec restartovat, ale i po restartu se začas tato situace opakuje. Mohu s tím něco udělat, nebo musím přeinstalovat celá Windows?

Padání tímto způsobem často způsobuje vada paměti. Nemusí jít přímo o hardwarovou závadu, ale třeba jen o špatný kontakt paměťových modulů. Doporučuji paměti vyjmout, konektory vyfoukat a moduly následně osadit. Pokud padá pouze Explorer, přeinstalujte Internet Explorer buď stejnou, nebo vyšší verzí.

? Mám malý problém. Mám na disku chybné clustery a potřebuji se jich zbavit. Běžné formátování nepomáhá. Poraďte mi prosím, co mám dělat.

Chybné clustery mohou mít dvojí příčinu softwarovou nebo hardwarovou. Softwarově vadné clustery lze opravit, tedy se jich zbavit. Vzniknou tak, že při zápisu dat na disk dojde k nějaké neočekávané chybě (např. zaseknutí počítače, výpadek proudu atd.), což způsobí, že se zápis nedokončí, cluster se neuzavře a tím je pro další práci nepoužitelný. Ve FAT tabulce je alokován celý jako zabraný, i když to není pravda. Odstranění je jednoduché pomůže Scandisk nebo jiná utilita provádějící opravu disku. Rovněž formátování disku tyto clustery odstraní. Hardwarově vadné clustery mají příčinu ve špatné funkci magnetického povrchu disku v určitém místě. Data zapisovaná do tohoto místa vykazují velkou chybovost. Ta je evidována v řídicím programu disku (firmware) a automaticky dojde k označení těchto míst jako vadných clusterů, čímž dojde k tomu, že přestanou být používány pro zápis a čtení. Jelikož jde o hardwarovou chybu povrchu disku, nelze tyto clustery nijak opravit. Formátování rovněž nepomůže, protože označeným vadným clusterům se prostě všechno vyhýbá. Disk se tváří jako fungující a také funguje zcela správně, akorát jeho kapacita je nižší právě o ty vyřazené clustery. Takovýto disk je třeba sledovat, a v případě expanze vadných clusterů jej vyměnit dokud je čas.

? Hovoří se o legální možnosti vytvoření jedné kopie poctivě zakoupeného hudebního CD. Snad z tohoto pohledu není nelegální vytvořit si kopii staré klasické černé desky a nejlépe přímo na CD. Bylo by možné nastínit, pokud tato cesta je vůbec schůdná, co je pro to potřeba z technického hlediska (čím je potřeba případně počítač doplnit a jaké by byly požadavky na gramofon) udělat?

Nebude to tak složité, ale chce to mít rychlý stroj s velkým místem na disku. Na počítači musíte mít zvukovou kartu se vstupem line-in (běžný stav) a nějaký šikovný audiosoftware, např. MediaRack apod., pomocí kterého budete nahrávat. Gramofon musí být vybaven výstupem line-out. Tam může být problém s napěťovou úrovní. Lze to obejít tak, že signál vezmete až za zesilovačem ze vstupu line-out, případně z výstupu pro sluchátka. Vlastní převod desky na CD probíhá tak, že jednotlivé skladby postupně nahrajete do wav souborů a uložíte na disk. Nahrávání je třeba vyzkoušet a věnovat velkou pozornost nastavení úrovně vstupního signálu na zvukové kartě nejen pro přehrávání, ale hlavně pro záznam. Výhodou počítače je, že to nedělá automaticky (jako např. kazetové magnetofony), ale o to více je to potřeba správně ručně nastavit. Dalším nastavením, které je třeba zkontrolovat, je kvalita vytvořené nahrávky. Jedná se o nastavení vzorkovací frekvence (čím vyšší, tím lepší kvalita, ale zase větší objem dat), mono/stereo apod. Každý audiosoftware při vytváření wavů obvykle nabídne toto nastavení. Nakonec pomocí vypalovacího softwaru převedete tyto wav na audio-CD to se děje při procesu pálení. Tím získáte standardní Audio-CD.

? V PC jsem měl HDD 20 GB a CD-ROM. Časem jsem si pořídil CD-RW. HDD a CD-ROM jsem zapojil na primární kabel (HDD-Master, CD-ROM-Slave). CD-RW jsem zapojil na sekundární kabel (jako Master). V současné době jsem si koupil HDD 40 GB. Zapojení všech zařízení se mi však nepodařilo. Buď mám jeden HDD a dvě CD, nebo nic. Jak docílit zapojení všech zařízení, t.j. dvou HDD a dvou optických jednotek (CD-ROM a CD-RW)? Je zapotřebí změnit nastavení v BIOSu, či jinde?

V BIOSu není třeba nic měnit, to bylo potřeba pouze u starých verzí. Důležité je správné zapojení zařízení na IDE kabely. Předně je třeba zvolit, jaká zařízení připojit jako Master, a také na jaký kabel (Primary/Secondary). Různá doporučení říkají, že dvě pomalá zařízení nemají být na stejném kabelu. Je tedy vhodné dát jeden HDD a jednu CD mechaniku k sobě. Jako Primary Master se dává bootovací HDD a k němu bych dal CD-RW. Druhý disk bude Secondary Master a k němu přijde CD-ROM. Při vlastním zapojování je třeba zkontrolovat a případně přenastavit DIP-přepínače nebo jumpery na zařízeních. Na většině HDD bývá uvedena poloha jumperů a funkce. Je třeba zařízení nastavit do stejného modu na který jej plánujeme zapojit. Je také možné použít pozici Cable Select, pak je volba Master/Slave dána konektorem. První je obvykle Master, druhý Slave. Předpokládám, že právě zde máte některé zařízení chybně nastavené, a to pak vede k tomu, že na daném kabelu není žádné zařízení vidět. Až se vám podaří všechna zařízení připojit tak aby byla funkční, mohou vzniknout potíže při vypalování. V takovém případě je třeba zjistit, co je brzdícím článkem (může to být např. pomalé čtení z jednotky CD-ROM), a podle toho přehodit zařízení (v tomto případě dát CD-ROM jako Secondary Master a k ní HDD jako Slave).

? Mám Windows Me a 448 MB RAM. Ve sledování systému jsem zjistil, že mám stále přes 300 volných MB paměti ať dělám na PC cokoliv. Jak ji lépe využít?

Váš počítač má přebytek paměti. Aplikace používané na počítači si zabírají tolik co potřebují a zbytek prostě zůstává volný. Přirovnal bych váš počítač k automobilu se silným motorem. Jeho velký výkon také není využíván stále, ale jen špičkově např. při předjíždění. Pokud byste používal nějakou náročnou (nejlépe grafickou) aplikaci, určitě by si zabrala více paměti než jaký je současný stav. Zatím to berte tak, že váš počítač je po stránce paměti předimenzován, což ale není na závadu.

? Jak donutit Windows Me k tomu, aby se rovnou při startu objevilo okno přihlášení do sítě, nebo rodinné přihlašování? Při startu dojde k naběhnutí bez uživatele. To s sebou nese několik nevýhod: nelze uložit heslo v připojení k síti internet, nejsou vidět (a není přístup) k počítačům v lokální síti (zajímavé ale je, že z počítače na druhé straně jsou sdílené položky v systému Me viditelné a přístupné). To se změní v okamžiku odhlášení ze systému. Pak se teprve objeví přihlašovací okno a po přihlášení jako uživatel je vše funkční. Ve Windows 98 SE se přihlašovací okno objevilo hned při startu a vše fungovalo okamžitě.

Windows se při připojení sítě řídí nastavením vlastností sítě. Rozhodující pro dotaz na uživatele je volba "Primární přihlášení k síti" ve vlastnostech "Místa v síti". V tomto políčku musí být buď "Klient sítě Microsoft", nebo "Rodinné přihlašování Microsoft". Obě dvě možnosti se instalují jako klient. Je-li zvoleno "Přihlášení do Windows" a má-li naposledy přihlášený uživatel prázdné heslo, startují Windows přímo s tímto uživatelem bez dotazu na heslo. Ještě poznámka k přístupu zvnějšku (po síti). Tento přístup není závislý na momentálně přihlášeném uživateli, ale na nastavení sdílení souborů. Dokonce nemusí být přihlášen žádný uživatel systém může na přihlášení teprve čekat.

Ohlasy čtenářů:

V rubrice FAQ čísla 6/2002 je dotaz, zda je možné na FAT32 uložit soubor větší než 2 GB. Myslím, že redaktor dotaz pochopil jinak, než autor původně zamýšlel. Dle mého názoru tazatel chtěl vědět, jestli takovýto soubor bude schopen souborový systém FAT32 obsluhovat. Souborový systém FAT32 je schopen pracovat se soubory o velikosti až 232 1 bajtů, tedy přesně 4 GB 1 B = = 4 294 967 295 B. Drobným problémem může být to, že je-li velikost souboru větší než 2 GB, dochází u mnohých programů k přetečení 4bajtového "signed" typu (tj. se znaménkem) a tyto programy pak zobrazují velikost souboru jako 216. Dialog Windows však touto chybkou netrpí. Je opravdu velmi odolný: viděl jsem tento dialog bez problémů zobrazovat vlastnosti 335 831 266 souborů o celkové velikosti 1 442 384 304 108 445 470 B! Dodnes mám toto okno uloženo jako BMP na památku. :-)Karel Oleksy

Chcem vám odpovedať na jednu z otázok, na ktorú ste nejednoznačne odpovedali v č. 9, str. 60 "Provedl jsem stažení aktualizací Windows XP z internetu..." ja osobne som preinštaloval XP viackrát a tiež ma nebavilo ťahať aktualizácie cez dial-up. Tak som ich jednoducho pri druhej aktualizácii "odchytil". Riešenie: vyhíadal som adresár WUTemp, do ktorého sa počas aktualizácie sťahujú aktualizačné balíky (najlepšie je naraz sťahovať dva či viac balíkov), tu som jednoducho počkal, kým sa nestiahne jeden balík, a počas zápisu ďalšieho som ten prvý skopíroval na iné miesto na disku. A takto sa to dá robiť aj so všetkými ostatnými, len pri poslednom už zostáva málo času na skopírovanie chce to trochu cviku.

Dušan Dědeček, dedecek@stonline.sk

Narazil jsem na dotaz ohledně domovské stránky v IE, kde není přístupná položka "Možnosti sítě Internet". Tato položka jde od vyšších verzí vypnout pomocí spec. programu. Pokud ale uživatel chce domovskou stránku změnit, stačí si nechat načíst stránku s požadovanou adresou a poté ji za ikonku vedle adresy přetáhnout na ikonku "Domů". Pak potvrdit Ano, a domovská stránka je změněná. Toto řešení funguje i ve starších verzích IE.

Luboš Kopecký, lkopecky@email.cz

Rád bych reagoval na otázku z PCW 09/2002 str. 60 ohledně stažení aktualizací Windows pro pozdější aplikaci na počítače, které nejsou připojeny na internet. Tato možnost existuje, ale je celkem náročná na čas a určité zkušenosti. Totiž po vyhledání důležitých aktualizací na stránkách windowsupdate.microsoft.com se zobrazí jejich seznam s popisem a na konci tohoto popisu bývá odkaz Další informace... po přejítí na tento odkaz se zobrazí další okno s odkazem na článek v Knowledge Base, a tam už bývají přímo odkazy na soubory záplat v daných jazycích. Ne vždy však tento postup funguje tak jak má, a tak se stane, že se ocitnete na stránce www.microsoft.com/downloads, odkud si podle čísla záplaty nebo článku popisujícího danou chybu musíte najít svůj soubor. Nic jednoduchého. Sám jsem to dělal několik dní. Pokud bude zájem, mohu svou sbírku záplat na Windows 98, 2000 a XP dát k dispozici.

Aleš Dvořák, dvorak.ales@centrum.cz

Zablokované možnosti nastavení v IE stačí odstranit nastavenou politiku následující dva registry by to měly vyřešit když je položka nastavená na 1, je zablokovaná.

Ing. Michal Exner, tel. 02-22431202

REGEDIT4

[HKEY_CURRENT_USER\Software\Policies\Microsoft\Internet Explorer\Control Panel]

"HomePage"=dword:00000000

"Cache"=dword:00000000

"History"=dword:00000000

"Colors"=dword:00000000

"links"=dword:00000000

"Fonts"=dword:00000000

"Languages"=dword:00000000

"Accessibility"=dword:00000000

"Ratings"=dword:00000000

"Certificates"=dword:00000000

"Profiles"=dword:00000000

"Wallet"=dword:00000000

"Connection Wizard"=dword:00000000

"Connection Settings"=dword:00000000

"Proxy"=dword:00000000

"Autoconfig"=dword:00000000

"Messaging"=dword:00000000

"CalendarContact"=dword:00000000

"Check_If_Default"=dword:00000000

"Advanced"=dword:00000000

[HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Policies\Microsoft\Windows\Current Version\Internet Settings]

"Security_HKLM_only"=dword:00000000

"Security_options_edit"=dword:00000000

"Security_zones_map_edit"=dword:00000000

Hledáme odpověď:

? Rád bych se zeptal vás či vašich čtenářů, zda nevědí, jak v Excelu 2000 vypnout automatickou změnu internetových adres na hypertextové odkazy. Ve Wordu to jde snadno, ale v Excelu jsem nic nenašel.

Lukáš Mižoch, www.mizoch.net

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0578

? Dotaz se týká problematiky tzv. výměnných pevných disků v "šuplíku" (mobile rack). Ve Windows Me lze takový disk označit jako "vyměnitelný", a pak jej lze z šuplíku vyjmout a vyměnit za jiný i za chodu systému (a opravdu to funguje, ovšem pokud s diskem systém v danou dobu nepracuje). Nyní máme na jednom z počítačů nainstalována Windows 2000 Professional a v nich nemohu vůbec podobnou funkci nalézt, a tak pro výměnu disků musí být počítač vypínán (nebo alespoň restartován). Pro úplnost dodávám, že všechny disky v "mobile rack" zásuvkách připojujeme jako Secondary Slave za CD-ROM, v jednom případě jako Primary Slave za HDD. Zajímalo by mne, zda ve Win2K existuje možnost označit HDD jako výměnný. Pokud ano, kde a jak lze toto nastavení nalézt, pokud ne, zda existuje nějaká utilita/driver zajišťující výměnu disku za chodu systému.

Obávám se, že tato funkce ve Windows 2000 nebude dostupná. Je to daň za lepší stabilitu systémů na bázi Win NT. O žádné utilitě, která by dokázala tuto vlastnost OS obejít nevím.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Můj dotaz se týká Windows XP. Nemohu v XP najít žádný nástroj, který by mi ukázal poškozená místa na disku. Ve Windows 98 i Me jsem to zjistil nástrojem defragmentace disku, kde poškozená místa byla označena křížkem a na konci defragmentace byla vypsána hláška o poškozených místech.

Svůj disk si můžete ověřit nástrojem, který naleznete ve vlastnostech disku, ve složce nástroje kontrola chyb.

? Jak mohu změnit jméno uživatele (Registered User a Host name) ve Windows 98?

Jedná-li se o jméno uživatele zadávané při instalaci, toto změnit nelze. Není to možné ani úpravou registru. Jediná možnost je nová instalace. Host name je jméno počítače, a to lze změnit ve Vlastnostech sítě Identifikace.

? Zajímalo by mě, jaký je systém vydání záplat produktů firmy Microsoft. Jsem totiž na holičkách, protože na webových stránkách je spousta záplat (v celkové velikosti přes 500 MB!), a já je nechci všechny stahovat pomocí vytáčeného připojení. Je opravdu nutné nainstalovat všechny opravné balíky?

Takřka všechny dnešní počítačové produkty obsahují nějaké bezpečnostní chyby. Některé jsou jen stěží zneužitelné a jiné mohou poskytnout útočníkovi kompletní přístup do vašeho počítače. Ale jsou samozřejmě i jiné chyby softwaru, například čistě bezvýznamné, kdy se jedna věc chová drobně neočekávaně, či prohlížeč spadne na jedné z milionu webových stránek. Kvůli chybám, které se do verze prohlížeče dostaly po jeho uvedení, se vydávají tzv. záplaty a různé aktualizace. Je jich několik druhů, ale my se omezíme, jak jste říkal, pouze na ty nejhlavnější. To nejdůležitější co je třeba mít nainstalováno je nejnovější service pack, ten může být buďto přímo pro prohlížeč, nebo i pro operační systém. Například po nainstalování SP2 pro Windows 2000 se tímto balíčkem zazáplatuje mimo jiné i internetový prohlížeč. Service packy se ovšem vydávají jednou za několik měsíců, proto je občas nutné kvůli možnému zneužití vydat samostatnou záplatu. Já osobně doporučuji samostatně instalovat pouze tzv. kritické aktualizace (znamenají vážné bezpečnostní riziko), a popřípadě kumulativní aktualizace (několik záplat v jedné). Pokud jste tedy nainstaloval nejnovější verzi systému, nainstalujte si nejdříve service pack, poté kumulativní balík, a od doby vydání kumulativní záplaty si nainstalujte kritické opravy (pokud jste pravidelným odběratelem PC WORLDu, můžete tyto záplaty instalovat běžně přímo z našeho CD). Vím, že je to trošku složité, ale s tím se bohužel nedá nic dělat. Mimochodem, i pokud budete instalovat tzv. "service packy", nebudete ochráněn před všemi bezpečnostními děrami (přeci jenom od objevení a zneužití bezpečnostní díry uplyne obvykle značná doba).

? Mám nainstalovaná Windows XP a něco se nepovedlo při instalaci TWAIN a OCR programu, takže se pořád objevovala krásná modrá obrazovka, oblíbená už z předchozí verze. Po několika samovolných restartech mě napadlo provést obnovení systému reinstalací Windows. Bohužel reinstalace skončila hláškou, že nemůže pokračovat, protože nebyl nalezen podpis MS v souboru C:/WINNT/pokaždéněcojiného.dll. Při každém dalším restartu naběhne opět instalace, a i když jsem zkusil nouzový režim, dostanu se zpět do instalace. Nemám startovací disketu a z CD to nejde restartovat. Chtěl jsem odstranit zavádění použitím fdisk /mbr, ale narazil jsem na problém disk je formátován v NTFS, takže restart v DOSu je na nic. Můžete mi zkusit poradit, jak odstranit zavádění instalace a jak se vrátit k původním XP?

Nyní bude důležité nainstalovat operační systém znovu od základu. Při instalaci přes původní OS instalace znovu použije staré knihovny DLL, které se sice jmenují stejně, ale nejsou vytvořeny pro Windows XP. Knihovny se pravděpodobně nakopírovaly do počítače při instalaci OCR programu, který nebude pro tento operační systém vhodný. Doporučuji sehnat software, jenž je přímo vytvořen pro Windows XP, abyste zamezil tomu, že se celá anabáze bude opakovat.

Teď je potřeba postupovat tímto způsobem: v setupu BIOSu musíte nastavit, aby počítač bootoval jako první z jednotky CD-ROM. Instalační CD Windows XP je bootovací a po stisku jakékoliv klávesy (na obrazovce se včas objeví informace o tom, kdy máte klávesu stisknout) se automaticky spustí instalační průvodce. Během samotné instalace se průvodce zeptá, na jaký oddíl budete chtít systém instalovat, a nabídne vám ten již vytvořený. Vy jej musíte nejprve odstranit, a poté znovu vytvořit. Tím zajistíte, že proběhne zcela nová instalace bez použití starých poškozených souborů. Během této procedury přijdete o všechna data na tomto oddílu, takže je důležité vše předem zálohovat.

? Rád bych jako předplatitel časopisu PC WORLD využil možnost zaslat dotaz do rubriky FAQ. Na svém počítači používám systém Windows XP Professional. Zajímalo by mě, jakým způsobem mohu editovat programy ve složce "Po spuštění", především pak jak odstranit nebo naopak vložit programy, které se mají automaticky spustit po startu počítače. Dále by mě zajímaly informace o programech, které jsou automaticky spouštěny při startu XP a jsou nutné pro jejich chod. Nerad bych odstranil něco, co nemám. Ptám se hlavně proto, že různé instalační programy se samy nainstalovaly po spuštění, a jaksi se zapomněly později odinstalovat spouštění systému se tak prodlužuje a prodlužuje.

Zástupce programů, které chcete spouštět se startem operačního systému, musíte nakopírovat do patřičných adresářů. Chcete-li, aby se program spouštěl všem uživatelům, je cesta k adresáři takováto: C:\Documents and Settings\All Users\Nabídka Start\Programy\Po spuštění.

Chcete-li, aby se programy spouštěly jen konkrétnímu uživateli, musí být zástupci programů umístěny zde: C:\Documents and Settings\jméno účtu uživatele\Nabídka Start\Programy\Po spuštění. Standardně není ve složce po spuštění po instalaci Windows žádný program.

? Mám nainstalovaný operační systém Windows XP a externí modem Microcom Desk-Porte Pocket. Modem musím zapínat současně s počítačem, jinak jej Windows nenaleznou.

Problém může být jak v ovladači modemu (na www.microcom.cz si můžete stáhnout nové ovladače pro Win XP), tak i v hardwaru samotném. Zkontrolujte nastavení comportu jak v setupu BIOSu, tak i ve Windows samotných. Zkuste, máte-li možnost, naistalovat modem na jiný počítač a ověřit tak funkčnost modemu.

? Nainstaloval jsem Windows XP, vše funguje dobře až na to, že se mi počítač nechce automaticky vypnout. Při ukončení Windows probíhá klasické odhlašování, jenže PC se nevypne. Když má dojít k samotnému vypnutí, tak se vypíše hlášení "Nyní můžete počítač vypnout", a já ho musím vypnout ručně. Prý na to je nějaký ovladač. Jestli mi nějaký můžete doporučit i s názvem a umístěním, kde jej přesně najdu. Konfigurace: Diderot Leonardo; AMD Duron 750 MHz; 256 MB; základní deska GA-7ZM (VIA KT 133); VGA Nvidia Riva TNT 2 Model 64/Model 64 Pro.

Je třeba, abyste zapnul vylepšené řízení spotřeby. To můžete provést tak, že zatrhnete použití této funkce v ovládacích panelech. Přesněji na cestě: Ovládací panely Možnosti napájení Vylepšené řízení spotřeby.

? Můj problém spočívá v tom, že po přechodu na OS Windows XP mi, při sledování televize za pomoci karty ATI All-in-Wonder 128 Pro, začal zhruba v sekundových intervalech kolísat zvuk z minimální na maximální úroveň hlasitosti. Ovladače grafiky i zvukové karty se tváří jako podepsané. Zkoušel jsem i zvukovou kartu SB 5.1, se stejným efektem.

Na tomto ftp serveru naleznete update driveru, který pomůže vyřešit váš problém: ftp://stomega:stomega@ftp.100mega.cz/Drivers/VGA/ATI/AIW128/mixr3 415.zip.

? Mám novou desku Soltek KAV 75, Athlon XP, GF3 200, nikde žádná inkompatibilita, systém je myslím dobře stabilní. Na prvním IDE mám 20GB pevný disk Seagate (5 400 ot./min.) na konci kabelu jako Master, na druhé pozici není nic. V benchmarku Sandra mám hodnotu kolem 19 000, což odpovídá. Na druhém IDE mám na kabelu CD-ROM Samsung 52x jako Master, na druhé pozici mám jako Slave v rámečku lGB disk Quantum, který občas vyndavám. Nainstaloval jsem Windows XP a při "zkoumání" stavu počítače jsem zjistil, že v benchmarku běží CD-ROM pouze jako 24x. Zjišťoval jsem vlastnosti IDE přes ovládací panel, systém atd., a na prvním IDE mám u zařízení 0, tedy na 20GB disku je zapnuté DMA a Multiword 5 v řádku níže, což je myslím správně. Na druhém IDE, i když mám u mechaniky CD--ROM nastaveno 0 DMA, je zaveden PIO mod a řádek je vybarven modře s bílým textem. Na zařízení 1, tedy na Slave hard disku v rámečku, je při nastavení DMA v řádku níž Multiword 2 a řádek je bílý s černým textem. Proč nelze zapnout u CD-ROM DMA? Proč běží pouze poloviční rychlostí? A vytrvale v PIO modu, když ve Windows 98 SE DMA zapnout šlo a rychlost dle benchmarku odpovídala asi 48x. Malý disk běží s hodnotou asi 4 500, což je jenom trochu rychlejší než lepší mechanika CD-ROM. Toto v zásadě nevadí, protože ho používám spíš na odkládání dat. V praxi se tento problém ani moc neprojevuje, snad jen instalace softwaru trvá trochu déle a někdy mám pocit, že mechanika nestíhá dost rychle dodávat data. Například video někdy pocukává.

Doporučuji vám zapojit oba disky na Primary kanál a CD-ROM ponechat jako Secondary Master. Máte dobré datové kabely?

? Při faxování dokumentu vytvořeného ve Wordu 97 přes Super Voice se nezobrazuje čeština (tiskne čtverečky). Zkoušela jsem různé typy písma a nastavení. Používám externí modem Well 5600.

Problém bude pravděpodobně v ovladačích modemu. Zkuste si na webových stránkách výrobce (http://www.well.cz) stáhnout správný ovladač pro váš operační systém, případně se obraťte na dodavatele modemu, ten by vám měl správný ovladač poskytnout.

? Mám základní desku MB ABIT SL6 a potřeboval bych do ní osadit co nejrychlejší procesor. Jak mohu zjistit, jaký procesor do ní lze osadit?

Je to velmi jednoduché. Do internetového prohlížeče vyťukejte adresu www.google.com a zadejte jméno vaší základní desky. Hned na první pokus se mi podařilo zjistit, že základní deska podporuje maximálně procesor Pentium III 1 GHz.

§§§§§


Windows pod vaší ochranou I.

c02p0604

Nic si nenamlouvejte Windows jsou velmi snadno napadnutelná, samozřejmě pokud se sami nepostaráte o opak. Přečtěte si, jakými všemi prostředky je můžete ochránit.

Nejrůznější záplaty pro Windows, MS Office a Internet Explorer se objevují takřka každý měsíc, a přesto je většinou pozdě. Zkrátka, kdo chce mít svůj operační systém zabezpečený, ten na firmu Microsoft nesmí spoléhat. V tomto článku vám ukážeme triky, jež vám ve Windows 95, 98 a ME ušetří řadu nepříjemných překvapení. Následovníci systému Windows NT tj. Windows 2000 a XP, ale přinášejí bezesporu lepší úroveň bezpečnosti systému, ovšem na úkor uživatelského komfortu. Proto se dozvíte, jaké možnosti vám nabízejí šikovně nastavená uživatelská práva.

Kupříkladu programy MS Outlook či Internet Explorer poskytují ideální podmínky pro působení nejrůznějších e-mailových červů. Jejich standardní nastavení jsou velmi laxní a nedostatečně vysvětlená. Dokázali byste přesně vysvětlit, co jednotlivé volby v těchto programech způsobují? Rámečky s nadpisem Internet Explorer: Nastavení zabezpečení vám vše potřebné prozradí.

Absolutní bezpečnost neexistuje ovšem ani přesto není třeba panikařit. Prozíravým nastavením řady parametrů můžete dosáhnout takového stupně zabezpečení, které pro jednotlivý počítač či malou síť bohatě postačí. A ještě jedno upozornění: V případech, kdy se názvy položek menu či příkazů v jednotlivých verzích Windows či Office významně liší, jsme uvedli jejich popis poněkud podrobněji.

1. Viditelné přípony souborů i v přílohách e-mailů

Problém: To, že program Průzkumník standardně nezobrazuje některé přípony souborů, je známá věc, která je řadě uživatelů jen pro zlost. Stejně tomu ale je i u příloh e-mailů, jež přijímáte prostřednictvím programů MS Outlook či Outlook Express. Tak se může na první pohled soubor CLICKME.TXT.VBS jevit jako textový, a tím i neškodný.

Řešení: Zobrazení přípon souborů v MS Outlooku a Outlook Expressu nastavíte pomocí programu Průzkumník Windows. Klepněte v něm do menu Nástroje/Možnosti složky a zde pak na kartu Zobrazení. Tady zrušte zatržítko u položky Skrýt příponu souborů známých typů. Když odhlédneme od LNK a PIF souborů, vidíme všechna jména souborů i s příponou a to jak v programu Průzkumník, tak v poštovních programech MS Outlook a Outlook Express.

2. Zobrazení souborů skriptů namísto jejich spuštění

Problém: Obsah souborů skriptů je při poklepání na ně v programu Průzkumník nebo v poštovních programech MS Outlook či Outlook Express standardně okamžitě vykonán.

Řešení: Toto standardně nastavené chování se dá velmi snadno předefinovat tak, aby při poklepání na soubory skriptů nedocházelo k jejich spuštění, nýbrž například k jejich otevření v programu Poznámkový blok. A to platí i pro skripty v přílohách e-mailových programů. Změnu nastavení provedete tak, že si v programu Průzkumník klepnete na menu Nástroje/Možnosti složky a zde vyberete kartu Typy souborů. Nyní si najdete typ skriptu, například VBS (Visual Basic Script). Ve Windows 98 jeho chování změníte stiskem tlačítka Upravit. Windows ME, 2000 a XP nabízejí na stejném místě k tomuto účelu tlačítko Upřesnit. Poté uvidíte v následujícím okně všechny možné akce definované pro tento typ souboru. Jako standard je povětšinou definován příkaz Otevřít, jenž je zobrazen tučným písmem. Změnu provedete tak, že klepnete na položku Úpravy a následně stisknete tlačítko Nastavit výchozí. Stejné nastavení můžete provést i pro další typy souborů skriptů jako jsou JS či HTA.

Po takto provedených nastaveních už skript nespustíte poklepáním, ale příkazem Otevřít z kontextového menu vyvolaného klepnutím pravým tlačítkem myši na soubor skriptu.

3. Klíče v registru Windows: Upravovat zakázáno

Problém: Řada aplikací provádí úpravy konfigurace počítače bez vašeho vědomí. Někdy dokonce stačí pouhá návštěva nějaké internetové stránky či neuvážené klepnutí na tlačítko OK v nějakém dialogovém okně, a v tu ránu je změněno nastavení domovské stránky v programu Internet Explorer nebo překonfigurována úroveň zabezpečení.

Řešení: V operačních systémech Windows 2000 a XP Professional můžete s trochou úsilí takovým machinacím zabránit. Potřebné kroky vám ukážeme na dvou příkladech. Předpokladem pro to, abyste si nezpůsobili další problémy, je ovšem důkladná znalost registru Windows.

Windows ukládají některá svá důležitá nastavení do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Internet Explorer\Main. Definice domovské stránky je uložena v hodnotě Start Page. K zamezení manipulace s konfigurací programu Internet Explorer je nutné postupovat takto: Nejprve spusťte program Editor registru ten je představován souborem REGEDT32.EXE ve Windows 2000 a souborem REGEDIT.EXE ve Windows XP. Najděte v něm výše zmíněný klíč a označte jej. Ve Windows 2000 klepněte v menu na příkaz Zabezpečení/Oprávnění, ve Windows XP na Úpravy/Oprávnění a stiskněte tlačítko Upřesnit. Zde vyberte ze seznamu aktuálně přihlášeného uživatele a stiskněte tlačítko Upravit. V následujícím dialogovém okně potom zatrhněte položku Odepřít v řádku Nastavit hodnotu. Od této chvíle se žádná z hodnot v tomto klíči nebude moci změnit. Položky, které definují připojení k internetu, jsou umístěny v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Internet Settings. Hodnota typu DWORD s názvem EnableAutodial stanovuje, zda se má při požadavku na připojení k internetu spojení navazovat automaticky. Některé programy, které dokáží během brouzdání na internetu přerušit připojení a navázat nové, ovšem na číslo do zahraničí s několikanásobně dražším tarifem, využívají právě funkci automatického navazování připojení. I zde můžete změnit oprávnění takovým způsobem, jak bylo popsáno v předešlém případě. Veškeré manipulace v klíči jsou následně vyloučeny.

4. Rozpoznání spuštění nežádoucích aplikací

Problém: Máte podezření, že nějaký program na vašem počítači nainstaloval rovněž Spyware (špionážní software) nebo Adware (reklama), nevíte ale, jak si tuto skutečnost ověřit.

Řešení: Některé aplikace si počínají tak rafinovaně, že je můžete odhalit opravdu jen s největším úsilím. Jistou úroveň ochrany poskytují některé zdarma dostupné utility. Takovým příkladem může být i program Ad-Aware, jenž naleznete ve verzi 5.83 a který je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Také si jej můžete stáhnout na adrese www.lavasoftusa.com (AAW.EXE, 871 KB). Po odstranění Spyware či Adware se ale většinou budete muset smířit s tím, že aplikace, se kterou se tyto programy do počítače dostaly, s největší pravděpodobností nebude fungovat.

Ovšem i bez pomocných utilit se můžete dozvědět řadu zajímavých informací. Většina programů patřících do kategorie spywaru a adwaru se umisťuje v registru do klíčů Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run anebo Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run. Některé z nich rovněž používají složku Po spuštění, aby se spouštěly současně s Windows. Méně často se pak už využívají příkazy Run= či Load= v souboru WIN.INI nacházejícím se ve složce Windows, anebo možnost umístění odkazu v souboru AUTOEXEC.BAT, jenž se nalézá na disku C:.

Všechna výše zmíněná místa můžete prověřit buď jednotlivě prostřednictvím programů Editor registru a Poznámkový blok, anebo také můžete použít program Nástroj pro konfiguraci systému (Msconfig). Tento je k dispozici ve standardních instalacích Windows 98, ME a XP. Zde na kartě Po spuštění pečlivě zkontrolujte každý soubor a také jeho umístění. Pokud naleznete takovou cestu k souboru, o níž tušíte, že vám není nijak povědomá, jedná se s nejvyšší pravděpodobností a spyware nebo adware. Takové podezřelé cesty mohou být kupříkladu C:\Program Files\TimeSink\Adgateway\Tsadbot.EXE nebo také C:\Program Files\Common Files\CMEII\Cmesys.EXE. Utilita Msconfig vám dovoluje také spouštění podezřelých položek dočasně deaktivovat a popřípadě znovu aktivovat.

5. Automatické spouštění programů pod stálou kotrolou

Problém: Trojské koně, programy pro vytáčení telefonních čísel s drahým tarifem nazývané také podle Českého Telecomu jako podvody ActiveX, spyware a další námi nevyžádané programy umisťují většinou odkazy na sebe do klíče Run v registru Windows anebo do složky Po spuštění. Neustálá manuální kontrola těchto položek je však velmi otravná.

Řešení: Ustavičnou kontrolu všech spouštěných programů vám zaručí námi vytvořená utilita představovaná souborem CHKRUN.HTA, kterou najdete jako soubor CHKRUN.ZIP (176 KB). V tomto archivu naleznete samotný soubor CHKRUN.HTA, soubor ikony IDG.ICO a konečně prvek Active X s názvem PCWENREG.DLL. Rozbalte celý archiv do libovolné složky a soubor PCWENREG.DLL zkopírujte do složky System vaší verze Windows (např. do C:\Windows\System). Dále je nutné provést registraci tohoto prvku do systému. To učiníte příkazem

regsvr32 C:\Windows\system\pcwenreg.dll

Parametr C:\Windows\System zde představuje cestu ke systémové složce Windows tu je třeba nastavit v závislosti na vaší verzi Windows. Samotný HTA soubor spustíte poklepáním na něj, ale velmi doporučujeme si jej umístit i do složky Po spuštění pak vám bude hlídat váš systém neustále. V tomto případě je nutná ještě drobná úprava. Po umístění zástupce skriptu do složky Po spuštění zde na něj klepněte pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Na kartě Zástupce zadejte do políčka Cíl: cestu k souboru skriptu s parametrem /c. Výsledný příkaz pak bude vypadat asi takto:

C:\Program Files\chkrun\CHKRUN.HTA /c

Při dalším spuštění počítače se vytvoří záložní soubor, jenž bude obsahovat všechny odkazy na programy, které se automaticky spouštějí. Jeho název je SYSBKUP.TXT a vytvoří se ve složce Windows.

Následně při každém startu Windows skript CHKRUN.HTA prověří, zda se v textovém souboru uložené informace neliší od údajů v registru. Pokud program najde ve sledovaných místech registru nějakou novou položku, zobrazí při startu Windows varovné hlášení a vypíše nalezené změny.

Spustíte-li program standardním způsobem, máte v něm například možnost po stisku tlačítka Zálohovat vytvořit nový záložní soubor. Tato operace má smysl třeba v případě po instalaci nového softwaru, který provedl ve sledovaných klíčích změny vámi povolené. Další možností je načtení záložního souboru a porovnání jeho obsahu s aktuálním stavem systému.

Soubor CHKRUN.HTA standardně kontroluje kromě klíčů Run také klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\InternetSettings a u Windows 95/98/ME navíc Hkey_Current_User\Software\RemoteAccess\Addresses. Zde totiž leží data pro Telefonické připojení sítě, která mohou být potenciálně změněna programy pro vytáčení telefonních čísel s drahým tarifem.

Pro zvídavější čtenáře: V případě souboru CHKRUN.HTA se vlastně jedná o HTML aplikaci s kódem ve VB Scriptu. Zdrojový kód si proto můžete otevřít v libovolném textovém editoru a upravit podle svých požadavků. Další informace naleznete v komentářích uvnitř zdrojového kódů skriptu.


Windows pod vaší ochranou II.

6. Uživatelská práva ve Windows 2000 a XP jako postředek pro zvýšení bezpečnosti systému

Problém: Windows 2000 a XP Professional nabízejí obecně lepší úroveň zabezpečení než Windows 95/98/ME. Jak ji však využít v konkrétních případech na ochranu proti trojským koním, virům nebo programům pro vytáčení telefonních číslem s vysokým tarifem?

Řešení: Jednoznačným kladem týkajícím se bezpečnosti u systémů založených na technologii NT, jako jsou Windows 2000 nebo XP, je možnost přidělit nebo odepřít jednotlivým uživatelům práva v systému souborů. Zcela zásadním pravidlem pro bezpečnost je to, že vy sami byste nikdy neměli na počítači pracovat přihlášení jako administrátor, nýbrž jako uživatel s nějakým způsobem nastavenými právy. Neboť to, co vy jako běžný uživatel nesmíte, tak to také nesmí žádný software, který používáte. Podmínkou pro fungování přístupových práv jsou Windows nainstalovaná na souborovém systému NTFS. Z toho, co bylo napsáno výše, vyplývá, abyste si pro běžnou práci vytvořili nového uživatele a přidělili mu heslo. Tento uživatel bude nejspíše členem skupiny Uživatelé a ti mají práva omezena. Tak kupříkladu nemají právo zápisu do souborů ležících mimo složku Dokumenty. Případný virus tak může napáchat škody pouze v určitém rozsahu. Proti programům pro vytáčení telefonních čísel s vysokým tarifem tento prostředek pomáhá jen málo, protože každý uživatel má přiděleno právo vytvářet nová telefonická připojení a instalovat modem či kartu ISDN. A právě zde jsou vrátka do systému otevřená.

V dialogovém okně Zásady skupiny, jež otevřete poklepáním na soubor GPEDIT.MSC, existuje pod ikonou Konfigurace uživatele podle názvu velmi slibně znějící položka Šablony pro zprávu/Síť/Síťová a telefonická připojení. Změna parametrů na tomto místě má však pouze charakter kosmetický. Když zde znemožníte konfiguraci telefonického nebo RAS (Remote Acces Control) připojení, projeví se to pouze na možnostech nastavení v Ovládacích panelech při poklepání na ikonu Síťová a telefonická připojení. Programy pro vytáčení telefonních čísel s vysokým tarifem tato nastavení dokáží obejít.

7. Windows 2000 a XP: Ochrana před viry pomocí programu Poledit

Problém: Většina virů přichází do počítače ve formě spustitelných souborů. Proto by to chtělo, abyste mohli uživatelům počítače dovolit spouštění pouze jen některých programů. Ve Windows 2000 a XP k tomuto účelu chcete použít dialogové okno Zásady skupiny (GPEDIT.MSC). Bohužel zde nenajdete žádnou variantu, jak omezit práva skupin anebo uživatelů.

Řešení: Ač by se podle názvu Zásady skupiny mohlo zdát, že je v tomto dialogovém okně možné jednotlivým skupinám či uživatelům přiřadit rozdílná práva, bohužel to pro operační systémy Windows 2000 a XP Professional není pravda. Aby se jednotlivá nastavení dala přes toto dialogové okno měnit nejen globálně, ale i individuálně, musel by být počítač připojen do počítačové sítě v doméně s aktivovanou službou Active Directory. V opačném případě se u jednotlivého počítače všechna omezení vztahují vždy na každého uživatele včetně administrátora. Při nastavování těchto zásad je tedy zapotřebí dávat velký pozor na to, abychom si sami omylem neuzavřeli cestu.

Pro Windows 2000 a XP Professional nikoliv Home však existuje jedna alternativa, kterou je použití programu Poledit, známého již z Windows 95/98/ME a NT4. Tento program ve verzi 4.0 určený pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP najdete , případně je ke stáhnutí na adrese www.microsoft.com/Office/Ork/Download/Setuppol.exe (SETUPPOL.EXE, 269 KB). Tato verze je sice určena pro konfiguraci MS Office 97, dá se ale rovněž použít pro přidělování práv jednotlivým uživatelům ve Windows. K tomu účelu ale musíte Poledit rozšířit o vlastní šablony zabezpečení (jedná se o soubory ADM). Podrobnosti naleznete na internetové stránce http://msdn.microsoft.com/library/default.asp?url=/library/en-us/policy/policy/system_policies.asp. Námi vytvořená šablona RESTRICTRUN.ADM o velikosti 4,40 KB, kterou naleznete , již obsahuje vše potřebné pro to, aby se dal omezit přístup jednotlivého uživatele na určité programy. Postupujte podle následujících kroků:

1. Nainstalujte si program Poledit a spusťte jej. Klepněte do menu Options a vyberte položku Policy Template. Stiskem tlačítka Add pak vložte šablonu RESTRICTRUN.ADM.

2. Klepněte na menu File/Open Registry a nato poklepejte na ikonu Local Computer. Poklepáním na položku Poledit dojde k jejímu rozbalení a vy můžete zatrhnout položku Aktivace POL souborů pro nastavení prostředí pro více uživatelů. Ve spodní části okna do políčka Cesta zadejte cestu k POL souboru, který si ale budete teprve vytvářet (viz bod č.5) například C:\Policies\SEC.POL. Příkazem File/Save provedené změny uložíte do registru.

3. Klepněte do menu File/New Policy a pomocí menu Edit/Add User vložte nového uživatele. Jméno uživatele musí přesně odpovídat přihlašovacímu jménu do Windows.

4. Poklepejte na ikonu právě vytvořeného uživatele a ve stromové struktuře poklepejte na položku SystemControl a po jejím rozbalení zatrhněte parametr RestrictApps. Nyní v dolní části dialogového okna stiskněte tlačítko Show a v následujícím okně s názvem Show Contents můžete prostřednictvím tlačítka Add vložit názvy aplikací, které bude moci tento uživatel spouštět. V dialogovém okně Add Item k položce Type the name of the item to be added napište číslici a do políčka Type the value of the item to be added zadejte přesný název aplikace, například winword.exe, iexplore.exe či msimn.exe.

5. Zavřete všechna dialogová okna a soubor POL uložte pomocí příkazu File/Save pod jménem, které jste zadali v kroku č.2.

Až se příště zmíněný uživatel přihlásí do systému, nahrají Windows obsah POL souboru do registru. Jiné aplikace než ty, jež jste mu povolili, se mu spustit nepodaří. Takže bude zabráněno i případnému spuštění potenciálně nebezpečných aplikací v přílohách e-mailů. Pro spuštění e-mailových příloh je potom nutné přihlásit se jako uživatel bez výše nastavených omezení.

7. Šifrování dat na diskovém oddílu NTFS: Zálohování certifikátu pro případ nouze

Problém: Souborový systém typu NTFS ve Windows 2000 a XP Professional nabízí pro zvýšení bezpečnosti funkci šifrování souborů na pevném disku. Tato funkce se nastavuje v kontextovém menu souborů a složek, když klepnete na kartu Obecné a zde stisknete tlačítko Upřesnit. Tak můžete ochránit svoje data před neoprávněnými zásahy jiných osob, a to i v případě, kdy vám někdo ukradne celý počítač nebo jen pevný disk. Ovšem pozor v případě, kdy musíte z nějakých důvodů Windows instalovat znovu, ztrácíte tím totiž klíč k dešifrování souborů na pevném disku. Pak se k datům nedostanete ani když se přihlásíte jako administrátor bez toho správného certifikátu to prostě nejde.

Řešení: Pokud si budete chtít šifrování dat na diskovém oddílu typu NTFS povolit, musíte si zároveň zajistit ke svým datům přístup i pro případ nouze. Patřičný certifikát pro dešifrování vašich dat vytvářejí Windows automaticky, jakmile zašifrujete první soubor. Tento certifikát si pak můžete právě pro nouzové případy uložit na disketu a tu si uložit na nějakém bezpečném místě. Otevřete si Ovládací panely a poklepejte na ikonu Možnosti sítě Internet. Přesuňte se na kartu Obsah a tam stiskněte tlačítko Certifikáty. Zde uvidíte přehled všech instalovaných certifikátů vašeho uživatelského konta. Pro šifrování souborů jsou zajímavé pouze ty certifikáty uvedené na kartě Osobní. Když na každý postupně klepnete, uvidíte v dolní části okna jeho popis. U našich certifikátů je popis "Probíhá šifrování systému souborů". Pro export certifikátu stiskněte tlačítko Exportovat, čímž se vám otevře okno průvodce, v němž stiskněte tlačítko Další. V následujícím dialogovém okně zvolte položku Ano, exportovat soukromý klíč a opět klepněte na tlačítko Další. Nyní vidíte nastavení pro formát souboru pro export. Zde můžete ponechat výchozí nastavení. V dalším kroku je ještě třeba zadat heslo pro ochranu privátního klíče. Toto heslo použijete při pozdějším importu klíče. Zde se vlastně jedná o další stupeň ochrany, aby si váš klíč nemohl přečíst každý, kdo se dostane na médium, kde bude uložený. Zapamatujte si toto heslo dobře v opačném případě vám bude vyexportovaný certifikát na nic.

V posledním kroku zadejte libovolnou platnou cestu a název souboru např. A:\key, příponu PFX připojí Windows automaticky. Konečně stiskněte tlačítko Další a následně Dokončit.

Při pozdějším importu stačí na soubor s certifikátem poklepat myší a automaticky se spustí průvodce importem certifikátu. Po dvojnásobném stisku tlačítka Další budete vyzváni k zadání hesla. Zde se nejedná o heslo pro přihlášení do Windows, nýbrž o to, které jste zadávali při exportu certifikátu. Kromě toho zatrhněte položku Označit soukromý klíč jako exportovatelný a opět stiskněte tlačítko Další. Nyní se objeví možnosti volby úložiště certifikátů, kde můžete nechat přednastavenou položku pro jeho automatický výběr. Nyní stačí import uzavřít postupně stiskem tlačítek Další, Dokončit a OK.


Windows pod vaší ochranou III.

9. Telefonické připojení do sítě: Ochrana před vytvářením nových připojení

Problém: Programy pro vytáčení telefonních čísel s drahým tarifem přidávají zpravidla ke konfiguraci telefonického připojení sítě tajně nová připojení, která poté nastavují jako standardní. Vy byste chtěli takovým manipulacím zabránit.

Řešení: Pro verze Windows 95/98/ME nám dosud není známa žádná možnost, jak takovým úpravám v Telefonickém připojení sítě zabránit. Všechna nastavení jsou nastavena v registru Windows, kam mají všechny programy, a tedy i zmíněné aplikace pro vytáčení čísel s drahými tarify, právo zápisu. Tady vám pomohou pouze speciální utility. Ve Windows 2000 a XP však existuje poměrně jednoduchý, ale ve většině případů účinný způsob pro zabezpečení. Nastavení Telefonického připojení sítě je uloženo pro každého uživatele v souboru RASPHONE.PBK, který se nachází ve složce Documents and Settings\<Uživatel>\Data aplikací\Microsoft\Network\Connections\PBK. Abyste zabránili možnosti úpravy daného souboru, můžete soubor RASPHONE.PBK buď opatřit atributem Jen pro čtení, nebo pro tento soubor omezit právo na zápis pouze na administrátora. K tomu účelu klepněte na soubor RASPHONE.PBK pravým tlačítkem myši, z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti a na kartě Zabezpečení označte odpovídajícího uživatele nebo skupinu uživatelů. Oprávnění Zapisovat potom nastavte na hodnotu Odepřít a vše potvrďte stiskem tlačítka OK. Pro pozdější úpravu telefonických připojení se ale musíte přihlašovat jako administrátor, anebo ochranu proti zápisu odstranit.

10. Telefonické připojení sítě: Vytáčení přes router

Problém: Stoprocentní ochrana Windows proti všem nebezpečím z internetu je v současnosti prakticky nemožná. Ovšem ten, kdo poslechne rad uvedených v tomto článku, k tomu si dále pořídí dobrý antivirový program, firewall, program pro zabránění vytáčení čísel s drahým tarifem a bude si instalovat updaty odstraňující bezpečnostní trhliny v operačním systému, je skutečně proti útokům z internetu velmi slušně vybaven. Ale i tehdy se mohou na scéně objevit šikovně naprogramované aplikace pro vytáčení čísel s drahým tarifem, které vám mohou zvednout poplatky za telefon do značné výše. Řešení: Dalším stavebním kamenem pro účinné zabezpečení vašeho systému může být externí router. Při jeho použití se pak připojení k internetu nenavazuje přímo přes počítač, nýbrž přes síťovou kartu a právě router. V tomto případě nemají programy pro vytáčení čísel s drahým tarifem naprosto žádnou šanci. Navíc většina routerů jako další stupeň ochrany obsahuje firewall. Router existuje jako čistě hardwarová komponenta, jejíž cena se pohybuje od asi 6 000 Kč. Cenově výhodnější, flexibilnější a víceméně i jistější je pořízení routeru jako speciálního softwaru například na bázi Linuxu. Ten dokáže navázat připojení nejen přes DSL či ISDN, nýbrž v některých případech i přes modem.

Kvůli velmi jednoduché konfiguraci ve Windows stojí zcela jistě za zmínku zdarma dostupná utilita FLI4L. naleznete verzi 2.0.4a (FLI4L.ZIP, 7,33 MB), případně si ji můžete stáhnout na internetové adrese www.fli4l.de/e_index.htm. Co se hardwarových nároků týče, je tento program vskutku velmi skromný. K provozu mu stačí i dnes již zastaralý počítač (od 486 výše) a 16 MB RAM, s disketovou mechanikou a síťovou popřípadě ISDN kartou. Ostatně program FLI4L nepotřebuje ani počítač s pevným diskem, dá se kompletně spustit a provozovat z diskety.

Další zdarma dostupné routery, schopné běžet z diskety, jsou k nalezení na internetových adresách Leaf (http://leaf.sourceforge.net), LRP (www.linuxrouter.org) a konečně Coyote Linux (www.coyotelinux.com).

Zabezpečení: Nástroje a alternativy

Antivirový program: Na internetové adrese www.f-prot.com/download/getfpdosfree.html (F-PROT.ZIP, 1,46 MB) naleznete antivirový program F-Prot 3.12a ve verzi pro operační systém MS-DOS. Tato aplikace je pro soukromé použití zdarma a dá se použít i ve všech verzích Windows. Na zmíněné adrese rovněž naleznete i aktuální updaty.

Internetový prohlížeč: Alternativní prohlížeče mají daleko méně problémů se zabezpečením, na rozdíl od programu Internet Explorer, neboť v jejich případě neexistuje žádné těsné spojení s operačním systémem. Například K-Meleon, založený na enginu Mozilly, je obzvláště rychlý prohlížeč, přitom je co do velikosti poměrně malý. Verzi 0.6 naleznete , případně si ji můžete stáhnout z adresy http://kmeleon.sourceforge.net. Český překlad programu naleznete v souboru TRANSLATION.CZ.ZIP (2,46 KB). Program je distribuován pod licencí GNU Public License (KMELEON06.EXE, 3,89 MB).

Firewall: Firewally chrání váš počítač, aby se do něj nemohl dostat přes síťové připojení nikdo neoprávněný. Tyto programy se dají nakonfigurovat tak, že si sami můžete určit, který z uživatelů počítačové sítě bude mít dovolen přístup do vašeho počítače. Z celé řady dostupných aplikací vám doporučujeme program Zone Alarm, který je pro soukromé použití zdarma. Verzi 3.1.291 určenou pro Windows 95/98/ME, NT4,2000 a XP naleznete , případně na internetové adrese www.zonelabs.com (ZASETUP3101.EXE, 3,40 MB).

Program pro práci s elektronickou poštou: Jako alternativu k programům firmy Microsoft, jež jsou plné nejrůznějších zvláště týkajících se nedostatků bezpečnosti, vám můžeme rozhodně doporučit freewarový program Pegasus Mail. Tato aplikace je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP, a verzi 4.02 naleznete buď , nebo na internetu na adrese www.pmail.com (W32-402.EXE, 3,76 MB).

Prostřednictvím další utility Quick Delete si můžete své e-maily prohlížet jako textové soubory přímo na serveru, a případně je ihned odstranit. Podezřelé e-maily se tak vůbec do vašeho počítače nedostanou. Utilitu ve verzi 3.1 pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP najdete , nebo na interntu na www.yeti-soft.de/eng/index.html (QUICKDEL.EXE, 889 KB).


Windows pod vaší ochranou IV.

Internet Explorer: Nastavení zabezpečení (I)

Program Internet Explorer nabízí v menu Nástroje pod položkou Možnosti Internetu na kartě Zabezpečení celou řadu nastavení, jež se částečně vztahují i na aplikace MS Outlook a Outlook Express. Dokonce ani zkušení uživatelé často neznají jejich význam a použití. V následujících řádcích vám proto nabízíme výběr možností nastavení zaměřených zvláště na zabezpečení systému. Co se týče názvů položek, řídíme se verzí Internet Explorer 6 v jednotlivých verzích totiž existují v tomto ohledu některé odchylky.

Zóny

Program Internet Explorer rozděluje všechny WWW stránky do čtyř částí nazývaných zóny. Pravidla zabezpečení, jež nastavíte pro zónu Internet, platí pro všechny internetové stránky, jež nejsou explicitně přiřazeny žádné jiné zóně. Výjimkou z tohoto pravidla je zóna Místní intranet, kterou se myslí vaše počítačová síť.

Nejlépe si to osvětlíme na konkrétním případě: Představme si, že v zóně Internet nastavíme položku Stažení/Stažení souboru na hodnotu Zakázat. Toto nastavení pak platí pro všechny internetové stránky. Když ale v zóně Důvěryhodné servery pod tlačítkem Servery nastavíte internetovou adresu www.pcworld.cz, je stahování souborů z ní povoleno, protože jste ji do této zóny explicitně přiřadili. Kromě toho, že máte možnost stahování souborů obecně povolit, existuje také způsob, jak z určitých internetových adres stahování výslovně zakázat. V tomto případě postupujete tak, že v zóně Internet stahování souborů povolíte, avšak v zóně Servery s omezeným přístupem stahování souborů zakážete. Je třeba upozornit také na to, že všechny vámi provedené změny nastavení se projeví až poté, co ukončíte všechny instance programu Internet Explorer včetně aplikací MS Outlook, případně Outlook Express, a následně je spustíte znovu. Co se týče souborů cookies, možnosti nastavení naleznete v menu Nástroje/Možnosti Internetu na kartě Osobní údaje. Deaktivování souborů cookies je však kvůli jejich rozsáhlému používání, jelikož na ně narazíte prakticky na většině internetových stránek, značně nepraktické.

Nastavení úrovně

Ovládací prvky ActiveX a moduly plug-in: Firma Microsoft rozlišuje mezi prvky a moduly bezpečnými a nebezpečnými. Jako bezpečné jsou pak chápány ty, které jsou opatřeny digitálním podpisem, například od firmy Macromedia. Kupříkladu jestliže se objeví nová verze programu Flash Player, nabízí tato firma jeho update právě přes internet. Poznáte to tak, že se vám na monitoru objeví prvek ActiveX ve formě dialogového okna, v němž máte možnost instalaci updatu programu povolit nebo zamítnout. Kromě toho také máte zde možnost určit, zda chcete obsahu od této firmy důvěřovat i v budoucnu. Když tuto možnost povolíte, budou se příště případné další updaty instalovat již automaticky.

Samozřejmě máte možnost prvky ActiveX a moduly plug-in deaktivovat a poté je v zóně Důvěryhodné servery postupně povolit tím, že do ní zadáte internetové servery, kterým důvěřujete. V zóně Servery s omezeným přístupem by však měly být prvky ActiveX a moduly plug-in v každém případě deaktivovány.

Internet Explorer: Nastavení zabezpečení (II)

Stažení: Zakázání položky Stažení souboru není moc dobrým nápadem. Stejně jste před každým stahováním souboru nuceni tento download odsouhlasit. V každém případě můžete v zóně Servery s omezeným přístupem nadefinovat internetové adresy, a z nich potom stahování souborů zakázat. U položky Stažení písma tedy doporučujeme zvolit parametr Dotázat se.

Skriptování

Aktivní skriptování: Zde se jedná o povolení či zákaz velmi riskantní dovednosti programu Internet Explorer. Povolení aktivního skriptování totiž umožní na vašem počítači spouštění Java skriptů, VB skriptů a prvků ActiveX nacházejících se na vzdálených počítačích. Ten, kdo sází na jistotu, by měl mít ve všech zónách vyjma Místní intranet a Důvěryhodné servery tuto možnost zakázanou. Pakliže zvolíte možnost Dotázat se, budete mít co dělat někdy až s nesnesitelným množstvím dialogových oken.

Povolit operace vkládání prostřednictvím skriptů: I zde se doporučuje nastavení na položku Zakázat, čímž zabráníte tomu, aby se data ze schránky vašeho počítače načítala pomocí skriptu.

Skriptování apletů v jazyce Java: Tato možnost vykazovala dlouhou dobu bezpečnostní trhlinu, jež byla opravena až novou verzí součásti Java Virtual Machine. Přesto vám doporučujeme tento parametr povolit pouze v zónách Místní intranet a Důvěryhodné servery.

Různé

Trvalost uživatelských dat: Jestliže se na internetových stránkách někam přihlašujete, určuje tento parametr, že pokud budete souhlasit, zapamatuje si vaše přihlašovací jméno a heslo, abyste je příště nemuseli zadávat. Naše doporučení je volba položky Zakázat, snad kromě zóny Místní intranet, kde může být povolena.

Instalace součástí pracovní plochy: Přes kontextové menu programu Internet Explorer si můžete kupříkladu nastavit obrázek na internetové stránce jako pozadí své pracovní plochy. Zde doporučujeme tuto možnost nastavit na hodnotu Dotázat se.

Nezobrazovat výzvu k výběru certifikátu...: Při otevírání WWW stránek se v některých případech data přenášejí pomocí šifrovaného SSL (Secure Socket Layer) připojení, jež je zabezpečeno certifikátem. To může být třeba tehdy, když platíte svojí kreditní kartou přes internet. Tuto volbu byste měli mít ve všech zónách deaktivovanou. Jen tehdy budete pak vždy dotázáni, když vám bude internetová stránka nabízet certifikát, který je pro přenos dat k danému serveru nezbytný.

Internet Explorer: Nastavení zabezpečení (III)

Povolit parametr META REFRESH: Když máte být po uplynutí určité doby přesunuti z jedné internetové stránky na jinou, například proto, že se další informace vyskytují na jiném serveru, obsahuje stránka v HTML kódu příkaz Meta Refresh. Vzhledem k tomu, že většina takových stránek stejně obsahuje odkaz na stránky s dalšími informacemi, k nimž se dostanete klepnutím právě na takový odkaz, není automatické přesměrování vztažené na časový limit pro vás nijak přínosné. Z tohoto důvodu můžete tuto volbu všude zakázat. Tím rovněž třeba zabráníte tomu, abyste byli automaticky přesměrováváni na stránky erotického či reklamního charakteru.

Navigace dílčími rámci mezi různými doménami: Když je internetová stránka rozdělena na rámce, dají se v nich zobrazovat také internetové stránky z jiných WWW serverů. Ty by mohly napodobovat seriózní WWW stránky, a tím se dostat k člověkem bezelstně zadaným osobním údajům. Pro tento problém existuje opravný balíček, který naleznete pro verzi programu Internet Explorer 6.0 , případně si tento a balíčky pro dřívější verze programu můžete stáhnout na internetové adrese www.microsoft.com/windows/ie/downloads/critical/q321232 /default.asp (Q321232.EXE, 3,88 MB). Jeho instalace zabraňuje předávání formulářových dat v prohlížeči. V tomto případě doporučujeme nastavit hodnotu Dotázat se.

Odesílat nezašifrovaná formulářová data: Při vyhledávání na internetu pomocí vyhledávačů se hledaný výraz zadává do políčka definovaného jako formulář. Po zadání výrazu, který se má vyhledat, se tento posílá přes internet v nezakódované podobě. Proto doporučujeme v zóně Servery s omezeným přístupem nastavit tento parametr na Zakázat, v zóně Internet na hodnotu Dotázat se. Své oblíbené vyhledávače a internetovou adresu poskytovatele e-mailové schránky si můžete pak zadat do zóny Důvěryhodné servery a nastavit zde toto nastavení na hodnotu Povolit, čímž se vyhnete zbytečným dialogovým oknům.

Další možnosti nastavení zabezpečení

V menu Nástroje/Možnosti Internetu naleznete na kartě Upřesnit položky Zabezpečení a Procházení, v nichž můžete najít další varianty týkající se tématu bezpečnosti.

Povolit Integrované ověření systémem Windows: Zde se jedná o hodně diskutovaný způsob automatického přihlašování, při němž se přenáší mezi lokálním počítačem a WWW serverem zašifrované informace o uživateli. Jedná se kupříkladu o uživatelské jméno. Je-li uživatel na WWW serveru registrován, je spojení uskutečněno, v opačném případě se zobrazí výzva pro zadání jména a hesla. Většinou jsou tyto způsoby přihlašování omezeny na intranet. Povolte tedy toto nastavení pouze při zřejmém požadavku.

Neukládat šifrované stránky na disk: Když jste navštívili zabezpečenou internetovou stránku používající protokoly typu SSL či TSL, zůstávají všechny informace stále na pevném disku počítače, a to ve složce Temporary Internet Files, případně jako soubory cookies. Aktivujte proto tuto volbu, pokud chcete, aby tato data byla vždy bezodkladně z počítače smazána.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0610

Je definitivně po prázdninách a začala zima. Doslova. Meteorologové sice zvěstují babí léto, nikde ho ale nevidím. Nezbývá než počkat na sníh a začít se těšit na lyže.

V počítačové branži je docela sucho, snad až na drobnosti. Na světě jsou nové 64bitové procesory od obou hlavních výrobců, Intelu a AMD. Jejich výpočetní síla FLOPS je opravdu impozantní, zejména u Itania 2. Uvidíme, jestli se tato síla prosadí společně s novými operačními systémy. Windows 98 se pomalu stávají minulostí, mnoho uživatelů přechází na nová Windows XP. Naštěstí je ještě dostatek aplikací, které prostě pod Windows XP nechodí a chodit nebudou. Nouze o čtenáře tohoto článku tak doufejme zatím nenastane.

Jak je vidět z předchozích řádek, nálada je v pravdě podzimní, líná, ponurá, prostě nic moc, přejděme proto raději rovnou k věci, k tipům a trikům pro stále ještě žijící Windows 95 a 98. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Skryjte se před (ne)přáteli

Představte si situaci, kdy kolegovi okupujete neoprávněně počítač, nebo se jako manželka podíváte do profilu svého manžela, což máte normálně výslovně zakázáno. Po ukončení této "tajné práce" byste rádi po sobě smazali co nejvíce stop, pak nikdo nepozná, co jste vlastně na počítači dělali. V následujícím tipu si ukážeme, jak po sobě zahladit stopy hned na třech místech. Jdeme na to.

a) otevřené dokumenty

Jestliže pracujete ve Windows a používáte různé dokumenty, obrázky a další data, zůstávají po vás stopy v menu Dokumenty pod tlačítkem Start. Zde najdete seznam všech otevřených datových souborů, na kterých jste pracovali. Jak se jich zbavit?

Pomoc je snadná. Odkazy na tyto soubory jsou totiž umístěné ve složce c:\windows\recent (pokud předpokládáme, že máte Windows na disku C). Pokud je vymažete (nemusíte se obávat, jde pouze o odkazy, nikoliv přímo o datové soubory) z výše uvedené složky, zmizí navždy i z menu.

Vymazání můžete provést v kterémkoliv souborovém manažeru, je zde pouze jeden zádrhel složka Recent je skrytá, proto musíte nastavit použitého správce souborů tak, aby tuto složku správně zobrazil.

Například v Průzkumníkovi, který je přítomen ve Windows, provedete odkrytí skrytých složek takto: poklepejte na ikonu Tento počítač, čímž otevřete Průzkumníka. Pokračujte na disk C a do složky Windows. Budete upozorněni, kam vstupujete, toto upozornění ignorujte a pokračujte poklepáním na odkaz Zobrazit soubory. Povšimněte si, že složka Recent není přítomná. Jděte do roletového menu Zobrazit a zvolte Možnosti složky. Přejděte na záložku Zobrazit a zaměřte se na dlouhý seznam voleb v okně Upřesnit nastavení. Zde vyhledejte položku Skryté soubory a zatrhněte volbu Zobrazit všechny soubory. Vše potvrďte a při návratu do složky Windows již složku Recent uvidíte, i když trochu vybledlou, což značí, že je skrytá.

Smažte požadované linky na data, a je to hotovo.

b) příkazy z menu Spustit

Dalším místem, kde byste mohli být odhaleni, je menu Spustit pod tlačítkem Start. Zde je možné snadno zjistit, jaké příkazy byly spouštěny z tohoto menu. Jednoduchou editací systémového registru však je možné i tento seznam zlikvidovat.

Spusťte program regedit z menu Start Spustit (a je to tady ). V něm jděte do klíče HKEY_CURRENT_USER SOFTWARE Microsoft Windows CurrentVersion Explorer RunMRU. V tomto klíči uvidíte v pravém okně regeditu seznam všech položek, které si Windows pamatují. Položky jsou abecedně řazeny, každá má přiděleno své číslo. Vybrané položky prostě označte a stiskem klávesy Delete je vymažte. Po restartu Windows bude historie dialogu Spustit prázdná (nebo spíše taková, jakou ji zanecháte).

c) historie surfování po internetu

A nyní nejožehavější téma místa, kde jste surfovali, se bedlivě zaznamenávají do logů a historie připojení. Samozřejmě i tyto logy se dají vymazat. V poslední části tohoto tipu si ukážeme jak.

Tuto část lze rozdělit ještě na dvě další témata. Prvním je vymazání Historie. Internet Explorer (dále jen IE) obsahuje možnost prohlížet historii vašeho surfování po stanovený počet dní zpět. Po dobu těchto dní může každý kdo přijde k vašemu počítači sledovat, kde všude jste surfovali. Historii si můžete prohlédnout, pokud spustíte IE a stisknete tlačítko Historie na panelu nástrojů.

Nastavení historie provedete volbou Možnosti internetu z roletového menu Nástroje přímo v IE. Zde ihned na první záložce Obecné můžete v dolní části dialogu jednak stanovit počet dní, po které se bude historie uchovávat, druhak můžete celou historii vymazat stiskem tlačítka Vymazat historii.

Pro "systémové rýpaly" jen doplním, že soubory uchovávající informace o vašem pohybu na WWW najdete ve složce c:\windows\history, která je opět skrytá, viz příspěvek výše.

Druhým tématem zůstává fyzické vyprázdnění samotné paměti cache, která uchovává přímo obsah navštívených webových stránek. Pozor, toto uchovávání není samoúčelné a může částečně urychlit vaše připojení na internet, neboť při návštěvě stejné stránky není nutné stahovat celou grafiku znova a je možné využít již staženou právě z paměti cache.

Smazání obsahu provedete opět v dialogu Možnosti internetu, který vyvoláte z menu Nástroje v IE. Stačí poklepat na tlačítko Odstranit soubory v sekci Dočasné soubory Internetu. Pod tlačítkem Nastavení ve stejné sekci se skrývá několik voleb, kterými lze do jisté míry obsah cache paměti regulovat automaticky.

Opět doplním, že na pevném disku se soubory z internetu shromažďují do složky c:\windows\temporary internet files, kde je také můžete odmazat. Složka je opět skrytá a je nutné ji nejprve odkrýt.

Rychlejší tisk WWW (IE 5,6)

(IE 5,6) Se stále rostoucím číslem verze balíku Internet Explorer se také zlepšují možnosti jeho konfigurace. Vzpomeňme ještě na časy krkolomného ukládání stránek pro pozdější off-line prohlížení. Tyto problémy jsou dnes až na výjimky vyřešeny. Vyřešen je i problém tisku webových stránek, který je dnes možné dopodrobna nadefinovat.

V dialogovém okně Tisk, jež vyvoláte z roletového menu Soubor, toho ještě moc nenastavíte, v dialogu Vzhled stránky je to jen o málo lepší. Bohužel jistou věc nenajdete ani zde. Jde o tisk pozadí na stránce. Dnešní webové stránky jsou velmi barevné, někdy je pozadí tmavé a při tisku na černobílé, nebo nedej bože jehličkové tiskárně, nebudete s výstupem rozhodně spokojeni.

Proto je výhodnější pozadí a barevné obrázky netisknout. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte Možnosti Internetu. Zde jděte až na poslední záložku Upřesnit a v seznamu voleb se přesuňte do sekce Tisk. Zde najdete jedinou, zato podstatnou volbu Tisknout barvy a obrázky na pozadí. Tuto volbu odškrtněte a ušetříte si jak barvu, tak jehličky, popřípadě toner a navíc budou vaše tisky přehlednější.

Tipy pro MS Office

Okraje v Excelu

(Excel 2000/XP) Pro odlehčení trochu kratší, ale velmi užitečný tip, kterým často předejdete nečekanému překvapení.

Jedná se o přesné určení rozvrstvení tabulky na stránce vašeho dokumentu. V Excelu můžete snadno definovat okraje stránky, nebo výšku záhlaví a zápatí. První možností je asi všem známá volba z roletového menu Soubor, která se nazývá Vzhled stránky. Zde na druhé záložce Okraje můžete přesně zvolit šířku všech krajů a také nastavit rozměr záhlaví a zápatí. U tohoto způsobu si jen těžko představíte, jak bude výsledný dokument vypadat, proto je lepší nastavovat okraje úplně někde jinde.

Vytvořte v Excelu potřebnou tabulku a stiskněte ikonu pro Náhled před tiskem (dokument s lupou). Nyní uvidíte přehledně dokument tak, jak bude vytištěn. Zvolte v horní liště tlačítko Okraje a Excel vám přehledně zobrazí okrajové čáry, se kterými lze volně pohybovat. Vnější čáry definují okraje, vnitřní pak odstup záhlaví a zápatí.

Jestliže se poté vrátíte z náhledu do dokumentů bez toho, abyste okraje zrušili, uvidíte je i v samotném dokumentu. Můžete se tak snadno orientovat již při vytváření tabulky. Tato funkce se deaktivuje stejným způsobem, jako se aktivovala opětovným stiskem tlačítka Okraje v náhledu před tiskem dokumentu.

Konec stránky

(Word/Excel 2000/XP) Už se mnoho napsalo o vhodnosti kancelářského balíku MS Office pro profesionální lámání textu. Word (síla Excelu je v tomto případě v něčem úplně jiném) se rozhodně nemůže rovnat s programy typu Adobe PageMaker nebo Quark Xpress. Nicméně málokdo z nás obyčejných neprofesionálů by chtěl nebo mohl investovat do těchto aplikací. Většina má prostě jen Word a musí pracovat právě v něm.

Při tvorbě rozsáhlejšího dokumentu a jeho rozvržení na výsledných tištěných papírových stranách se pak snadno uchylujeme k nadávkám, hlavně co se týká stability a konzistence textu a grafiky. Existuje však několik pomůcek, pomocí kterých lze udržet text ve Wordu jakžtakž podle našich představ.

Kromě těch několika notoricky známých (dodržování stylů, správné nastavení odstavců, nezbytné zobrazení formátovacích značek) je zde i jedna, jež se moc nepoužívá, ale ke stabilitě textu velmi přispívá (nyní se omlouvám těm, kteří Konec stránky samozřejmě používají běžně). Je jí možnost vložit do určitého místa značku Konec stránky a tím zajistit, že na konkrétní stránce už za tímto místem nikdy nic nebude.

Ve Wordu jděte do roletového menu Vložit a zvolte položku Konec. V dialogu zvolte Konec stránky a potvrďte. Veškerý text za kurzorem se přesune na další stránku a tam bude vždy.

InterTipy

Prázdniny jsou již definitivně "v prachu" a s nimi i teplé počasí, které nám v létě přišlo tak horké a které bychom teď chtěli zpět (alespoň pokud mohu mluvit za svoji osobu). Bohužel, nyní už jen počkat na sníh, a hurá na lyže. Na českém telekomunikačním trhu se mnoho změnilo. Konečně jsou k dispozici nabídky hlasových služeb konkurenčních poskytovatelů i pro domácnosti, šťastně jsme přežili přečíslování linek (v ČT to prý i zapili), bohužel nás pravděpodobně kvůli zvýšení DPH čeká zdražení telefonu i internetu. Nuž, co se dá dělat.

Dnešní internetové tipy se nebudou věnovat Windows, jako tomu bylo dříve, podíváme se v následujících několika dílech po tipech grafických programů pro Windows. Začneme s velmi populárním a dnes již hojně rozšířeným Paint Shop Pro. Zapněte prohlížeče, a jdeme na to.

Paint Shop Pro tips

mardiweb.com/web/

Naše dnešní "grafické" internetové tipy začneme u v poslední době čím dál populárnějšího grafického programu Paint Shop Pro. Ten nám již značně vyrostl, jak funkčně, tak megabajty. Na výše uvedeném odkazu najdete tipy a triky pro PSP 5.x ,6.x, a 7.x. Ihned v úvodu si vyberete požadovanou verzi a dostanete se do rozsáhlé nabídky, ve které nechybí základy práce s Paint Shop Pro, vyprávění o vrstvách (velmi přínosné), vytváření pozadí, tlačítek, webové grafiky a mnoho dalšího. Sekcí je opravdu dost. Jednotlivé tipy jsou doplněny obrázky a velmi přehledně zpracovány. Bohužel chybí jakýkoliv vyhledávací nástroj, nenajdete zde také přehledný index tipů, nebo jiné nadstandardní služby obvyklé na ostatních stránkách. Naštěstí je sdělení tipů provedeno velmi přehledně a čtenář se zorientuje i bez berličky vyhledávače. Vše v angličtině.

PSP Tutorials

www.grafx-design.com/psp_tut.html

Tato stránka se věnuje pouze nejnovější verzi Paint Shop Pro 7. Nenaleznete na ní přímo tipy a triky, jsou zde ale odkazy na dokumenty PDF, věnující se některým tvůrčím postupům v PSP. Například zde najdete tutorial, vysvětlující vytváření vodotisku, vše pěkně upravené a doplněné ilustračními obrázky. Další tutorial se věnuje maskám, další transparentní grafice, a tak dále. Kromě těchto PDF dokumentů si můžete přečíst recenze na knihy, jež vyšly o PSP. V dolní části stránky jsou pak i další desítky dokumentů, které lze prohlédnout přímo na stránkách (jsou ve formátu HTML), není tedy nutné vlastnit prohlížeč PDF. Vše v angličtině.

PSP 5 Manual

www.wdvl.com/Authoring/Graphics/Tools/PSP/TOC.html

Tato stránka se zase pro změnu věnuje výhradně Paint Shop Pro ve verzi páté. Jedná se vlastně o první použitelnější verzi, která může při nenáročné grafické práci směle konkurovat i mnohem větším programům. Najdete zde kompletní návod pro práci s PSP 5, doplněný zdařilými ilustračními obrázky. Vše je přehledně rozčleněno do sekcí, na které vás zavede výše uvedený odkaz. Manuál je doplněn několika praktickými příklady. Kromě tipů pro PSP 5 najdete na stránce i dalších mnoho odkazů s tipy a triky pro jiné aplikace, vesměs týkající se návrhu a programování internetových stránek. V angličtině.

PSP 5 Tutorials

www.glorysite.com/psp5.html

Tato stránka je nepříliš rozsáhlá a celá textová, i když si autor dal práci s úpravou a rozvržením textu. Nicméně díky nepřítomnosti grafiky není problém prohlížet tuto stránku ani v linuxovém lynxu. Všechny tipy jsou na jediné stránce, doplněné hypertextovými odkazy, pokud je to nutné. Lze je tedy snadno uložit pro off-line čtení a prohlížení. Tipy jsou posány stylem "step by step", takže jsou celkem snadno pochopitelné i bez ilustračních obrázků. Vše v angličtině.

Robin\s PSP

www.putertutor.net/paint/psplinks.htm

Velmi pěkně zpracovaná stránka, věnující se opět třem nejpoužívanějším verzím PSP 5,6,7. Ke každé verzi je k dispozici podrobný manuál pokud jej zvolíte, dostanete se do dalšího výběru, kde jsou již k dispozici konkrétní návody pro příklady z praxe. Nechybí samozřejmě základní popis všech funkcí programu. Kromě jednotlivých manuálů spatříte na stránce výběr ze sekcí, jejichž názvy mnoho napoví posuďte sami: Animation, Backrounds, Frames, Flowers, Masks a tak dále. V každé z těchto sekcí je opět velké množství tipů a triků týkajících se té které oblasti. Na stránce naštěstí nechybí "site index", bez kterého se někdy asi neobejdete. Nechybí ani vyhledávací nástroj, a dokonce ani kniha hostí sloužící ke komunikaci s autory. Stránka rozhodně stojí za návštěvu.

PSP Graphics Tutorials

www.geocities.com/BourbonStreet/9584/

Na výše uvedeném odkazu objevíte stránku věnující se programu PSP ve verzi 4.12, tedy v době, kdy byl PSP ještě jednoduchým a rychlým grafickým editorem. Pokud ještě tuto verzi z jakýchkoli důvodů stále používáte, rozhodně čtěte dále. Na úvodní stránce je vám nabídnuto několik sekcí. První se věnuje samotnému programu, další filtrům pro PSP, další tlačítkům atd. Po vstupu do sekcí se vám objeví další výběr, například u sekce PSP máte k dispozici PSP Basics, tedy podrobný popis samotného ovládání programu. Na úvodní stránce najdete některé další odkazy na dokumenty o PSP. Vše anglicky.

PSP Interactive Zone

www.pspiz.com

Výborně provedená stránka o všech třech nejpoužívanějších verzích PSP, tedy opět 5,6,7. Na úvodní stránce máte k dispozici výběr základních oblastí, ve kterých se následně budete pohybovat. Jsou k dispozici diskusní fóra, ukázky nejlepší grafiky vytvořené v PSP, Web development, odkazy na další stránky o PSP, novinky, FAQ a samozřejmě stránky s tipy a triky. Ty najdete v sekci Tutorials. Zde dochází k dalšímu dělení, tentokrát podle verze PSP, kterou používáte. K dispozici jsou i tipy od jiných tvůrců a konkrétní řešení konkrétních případů. Vše velmi hezky provedeno a bohatě doplněno obrázky. Pokud se stanete členy sdružení, které provozuje tyto stránky, dostanete se ještě k dalším doplňkovým funkcím, jen pro členy. Vše v angličtině, a rozhodně potěší svým grafickým vzhledem i textovým obsahem.

A touto velmi povedenou stránkou končí dnešní grafické tipy a triky. V Excelu lze konec stránky vložit také, i když jej pravděpodobně využijete podstatně méně často. Rozdíl je pouze ve způsobu vkládání. Zatímco ve Wordu vložíte Konec stránky na stránku předchozí (na které už nechcete mít do konce nic), v Excelu se vkládá konec stránky na počátek stránky nové (tedy fakticky až za požadovanou mezeru). V Excelu jděte do roletového menu Vložit a zvolte přímo položku Konec stránky. Vzhledem k předchozímu je jasné, že musíte mít kurzor již dále v dokumentu, jinak této funkce nedocílíte.

Office se umí opravit

(MS Office 2000/XP) Po minulém měsíci bez kancelářských tipů se spolu s dalšími opět vracíme. Tento první není příliš uživatelsky náročný a pomůže odstranit mnoho chyb.

Po instalaci MS Office se při jejím častém používání mohou vyskytnout chyby funkčnosti. Tato pravděpodobnost se zvyšuje v závislosti na instalovaném novém softwaru na váš počítač, zvláště nebezpečná jsou pak různá cédéčka s testovacími nebo zkušebními verzemi her. Po těchto nájezdech může být nejen poškozena instalace MS Office, ale i některé další funkce mohou pracovat jinak, než by měly.

Office ve svém instalačním programu obsahuje proceduru, která zkontroluje nainstalované součásti a provede jejich opětovné přepsání z instalačního CD. Tím lze vyřešit mnoho problémů. K této funkci opravení se dostanete hned několika způsoby.

Pokud zaregistrujete problém v kterékoliv aplikaci ze sady Office, stačí jít do roletového menu Nápověda a zvolit položku Rozpoznat a opravit. Objeví se vám dialog, který vysvětluje následnou proceduru. Stiskněte tlačítko Spustit a nechte program, ať pracuje za vás. Jedinou interakcí s programem bude vsunutí instalačního CD Office, a to jen v některých případech. Po dokončení opravy můžete zkusit, zda se vyřešil váš problém.

Druhým způsobem je spuštění samotného instalátoru. Ten se nenachází jen na instalačním CD, ale je také přímo na pevném disku právě pro výše uvedené potřeby uživatele. Jděte do menu Start a zvolte Nastavení. Zde spusťte Ovládací panely. Vyberte ikonu Přidat nebo ubrat programy a ze seznamu nainstalovaných aplikací vyberte MS Office. Poklepejte na ni dvakrát levým tlačítkem myši a spustíte plnohodnotný instalátor kancelářského balíku.

V dialogu máte na výběr tři tlačítka. Pro opravu Office stiskněte první tlačítko Opravit Office (to je logické). Tím spustíte stejnou proceduru, kterou jsme popsali výše. I když to již tematicky nesouvisí s tímto tipem, zajímavé je i tlačítko druhé Přidat či odebrat funkce. Po stisku tohoto tlačítka se dostanete do stejného výběru, jako při první instalaci Office. Můžete odebrat nebo přidat pouze jednotlivé funkce balíku a tyto se po stisku OK doinstalují. Typicky nastává problém s dělením slov, které ve standardní instalaci Office nepochopitelně chybí.

Jestliže potřebujete dělení slov, naleznete je v sekci Nástroje sady Office Nástroje pro korektury.

Barevná mřížka

(Excel 2000) Žádnému z pravidelných uživatelů Excelu nemusím připomínat, že základem každého listu je mřížka rozdělující tabulku na jednotlivé buňky. Ten, kdo alespoň jedenkrát z Excelu tiskl tabulku, ví, že standardně je mřížka pro tisk vypnutá. Jak mřížku v pořádku tisknout a jak nastavit její barvu se dozvíte právě v tomto tipu.

Nejprve jak mřížku vytisknout. V roletovém menu Soubor zvolte položku Vzhled stránky (je potřeba, abyste měli nainstalovanou alespoň jednu tiskárnu). Zde pokračujte na záložku List a zaškrtněte políčko Mřížka v sekci Tisk. Tím docílíte, aby na vytištěném papíře byla kromě samotných tvarů tabulky i mřížka.

Pokud jste vlastníky barevné tiskárny, můžete mřížku dokonce i obarvit. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Možnosti. Na záložce Zobrazení v levém dolním rohu vyberte požadovanou barvu a dialog potvrďte stiskem OK. Nyní se mřížka zabarví a touto barvou se i vytiskne.

V dnešním dílu jsme zabrousili do nejrůznějších oblastí Windows a kancelářského balíku MS Office. Příště se těším opět na shledanou.

§§§§§


Zálohujeme DVD – Krok za krokem (I)

Ousmane Keita

c02p0612

Filmy na DVD nejsou úplně laciná záležitost, takže každého určitě zamrzí, když se mu jeho disk z jakýchkoli objektivních důvodů poškodí. To je jistě nepříjemné a adekvátní náhradou je pouze pořízení nového dévédéčka. Naštěstí však existuje možnost, jak aspoň částečně a s udržením slušné kvality učinit tuto ztrátu přinejmenším snesitelnou. Řešením je záloha DVD na CD.

Pro začátečníka byl kdysi backup filmu do formátu DivX poměrně krkolomnou a strastiplnou poutí, na jejímž konci ho nezřídka čekalo zklamání z nedůstojného výsledku. Nějakou dobu už naštěstí existují nástroje, tzv. rip-packy, s nimiž je práce daleko příjemnější i pro méně zkušeného uživatele. My si dnes ukážeme, jak se úkolu zhostit s pomocí aplikací SmartRipper a Vidomi (www.vidomi.com). Oproti např. programům EasyDivX, Gordian Knot či Fair Use je Vidomi nejen rozumně ovladatelný, ale zároveň nabízí i velmi dobrou kvalitu. Nevylučuji však, že se v případě vašeho zájmu někdy v blízké budoucnosti nepodíváme i na tři výše zmíněné utility.

POZOR! Hned zkraje se patří připomenout, že v souladu s autorským zákonem smíte zálohovat jedině a pouze svá vlastní DVD!

Z DVD na HD

Tak čím začít? V první řadě potřebujeme dostat data z DVD na pevný disk, abychom je pak mohli programem Vidomi zkomprimovat do formátu DivX. Převod z dévédéčka provedeme pomocí softwaru SmartRipper.

Po jeho spuštění se nám objeví rozhraní, jež vidíme na obrázku (Rip-Method/Movie). Program sám rozpozná nejdelší část tedy hlavní film a automaticky ji v okénku Title \ Program Chain \ Angle označí. Někdy se stane, že film kombinuje více "úhlů" (úvodní či závěrečné titulky v různých jazycích, apod.), takže si s výběrem toho pravého budete muset trochu pohrát. Délku filmu zkontrolujeme v Total-Selection/Length, zda odpovídá realitě. Nakonec dole v okénku Target zadáme cílový adresář, a proces spustíme tlačítkem Start.

Ve Windows NT/2000/XP se nám může stát, že program nenajde ASPI rozhraní, jehož prostřednictvím SmartRipper přistupuje k vaší DVD mechanice. Pokud jste tak již dříve neučinili, musíte je sami nainstalovat. naleznete archiv forceaspi17.zip, rozbalíte jej, a poté spustíte dávkový soubor instaspi.bat. Úspěch celé operace si potvrdíte utilitou aspichk.exe (viz obr.), kterou najdete rovněž na tomtéž cédéčku.

Kodek Abyste mohli převádět filmy z DVD do formátu DivX, potřebujete mít na počítači nainstalovaný patřičný kodek. Kodek, pro nějž se rozhodnete, eventuálně jeho kompatibilní ekvivalent, bude pak muset být přítomen na každém počítači, na němž budete vámi vytvořený film přehrávat. jsme vám připravili několik možností: DivX ve verzích 4 a 5, tj. oba oficiální kodeky od DivX Networks, a GNU/GPL kodek Xvid (součást instalace Vidomi). Každé řešení má své výhody a nevýhody, ale pro vás by asi měla být rozhodující kompatibilita. Proto zkusíme zlatou střední cestu a celkem prověřený kodek DivX 4.

Z HD na CD

1. Start (Malou poznámku k instalaci programu: navzdory tomu, že je prostředí "počeštěné", zvolte raději jako jazyk angličtinu. Lokalizace je totiž v tomto případě zbytečně silný výraz.)

Spustíme Vidomi a objeví se nám Player. Ten teď nechceme, takže se hned přepneme do Encoderu.

Ťuknutím na tlačítko se symbolem "+" si vyhledáme a otevřeme soubor *.IFO, který jsme si, vedle dalších, již předtím vytvořili pomocí SmartRipperu. Pak ve spodním okénku zadáme cílový adresář a zapíšeme název výstupního souboru, tedy našeho filmu, resp. jeho zálohy.

2. Video A teď nastupuje ta pravá magie. V menu zvolte Options/Video Options, a hodnoty vždy nastavte podle obrázku, není-li uvedeno jinak:

- Hyper Crop je ořez obrazu, s jehož pomocí odstraníme u širokoúhlých filmů známé černé plochy nahoře a dole pod obrazem. To ale provedeme později a jinak, takže políčko Hyper Crop ponecháme nezaškrtnuté.

- Deinterlace odstraňuje proklad TV řádků. Políčko nezaškrtávejte, pokud zrovna nezálohujete DVD, na němž je pořad primárně vyrobený pro TV (televizní film, seriál, dokument...). Na výsledném obraze s neodstraněným interlacingem jsou rychlé pohyby objektů viditelně rozřádkované. Normální film však žádný deinterlace nepotřebuje, a to bude v 99 % i váš případ.

- Hyper Scale nechte zaškrtnutou. Aby se vám vešel film na jedno CD, budete muset snížit jeho rozlišení. Proto v rolovacím seznamu vyberte Scale by pixels a do kolonky Width (pixels) vepište patřičnou veličinu. A teď pozor! Pro výslednou kvalitu obrazu je klíčové ji správně odhadnout! Chcete-li se vejít do 700 MB, je vždy lepší rozlišení úměrně snížit. Pokud byste je ponechali vysoké, musel by kodek na CD vměstnat mnohem víc dat a tudíž použít i daleko větší kompresi. Ta se projevuje tzv. kompresními mapami, jinak nepěknými hranatými fleky v obraze. Totálně se jich asi nezbavíte nikdy a malé flíčky v plochách vám ve filmu zůstanou asi vždy, ale cílem je, aby byly co možná nejmenší a málo nápadné. Proto je rozumné zvolit spíš menší rozlišení, než vysokou kompresi. Viděl jsem spoustu filmů, které měly 2 hodiny, autor je zálohoval na 1 CD, ale rozlišení ponechal původní vysoké. K tomu přičtěme zvuk s 56Kb/s bitratem, a dostaneme výsledek, který nám eventuálně zničené originální DVD nenahradí ani v hodně optimistickém snu.

Jak tedy postupovat? Dá se říci, že solidní rozlišení pro 90min. film je 544 bodů. Pro 100min. 512, u dvouhodinového bych se raději přidržel 480. Ale všechno je samozřejmě individuální, uvidíte sami, co vám bude vyhovovat. Pokud však použijete uvedené hodnoty, nic nezkazíte. Jestliže se chystáte zálohovat na 2 a více CD, šetřit s pixely není třeba.

- Video Codec Settings je další důležitá položka. Zde si nastavíme DivX Networks Vidomi VBR (Two Pass), stiskneme tlačítko pod ní (Set DivX Networks Codec Parameters) a přejdeme k následujícímu dialogu.

Hodnoty zde vypíšeme tak, jak je vidíme na obrázku. Snad jen k Maximum a Minimum quantizer si můžeme říci, že na nich závisí to, jakou dáme kodeku vůli, aby mohl během procesu plynule měnit bitrate (a tedy kvalitu) k dosažení dané velikosti cílového souboru.

Panel Options/Advanced Video Options není třeba nějak konkrétně probírat a vysvětlovat, prostě a jednoduše se inspirujte obrázkem. V podstatě zůstáváme u implicitních hodnot.

3. Ořez Přes menu Options/Select Source Range se dostaneme k tomu, o čem jsem se již zmínil v předchozím bodu. K ořezu obrazu. Na obrázku vidíte, jak bychom měli "odstřihnout" okraje a černé plochy, které nás nezajímají a které určitě nechceme zbytečně komprimovat. To provedeme tlačítky ve spodní části okna: Top, Bottom, Left, Right +/-. Dále lze přesně vyznačit, kterou část filmu máme v úmyslu komprimovat: [ a ]. Nemáte-li k tomu nějaký opravdu dobrý důvod, doporučuji zpracovat celý film komplet (v krajním případě odstřihnout závěrečné titulky). Jestliže střihem vypustíte např. úvodní logo, může vám to později způsobit problémy s časováním titulků.

Vámi provedené úpravy potvrdíte tlačítkem Done. (Povšimněme si, že parametry ořezu se nám nově objevily i v sekci Video Options, Left ... Bottom Crop.)

4. Zvuk Options/Audio Options: Opět se přidržíme našeho obrázku, s jedním velmi důležitým upozorněním. Jestliže chcete mít normální akceptovatelný zvuk, nepoužívejte nikdy datový tok nižší než 128 Kb/s. Pakliže zálohujete na více než 1 CD nebo zálohujete DVD s koncertem, muzikálem, videoklipy či jinou hudení produkcí, je lepší dát zvuk na 256 Kb/s. A samozřejmě v políčku Use Audio Track nezapomeňte zadat požadovanou zvukovou stopu. Některá DVD mají český dabing, a vy mu možná dáte přednost před originálním zvukem v angličtině.

5. Média Do sekce Output Size Options se dostaneme opět přes menu Options. Uvažujeme-li o záloze na jedno médium, nastavíme hodnoty tak, jak vidíme na obrázku. Z praxe (a z diskusního fóra na webových stránkách autorů softwaru) však vím, že výsledek někdy neodpovídá zcela dokonale zadaným veličinám, jindy je naopak nachlup přesný (při stejném nastavení, kodeku, DVD...). Neptejte se mě proč... Jestliže k tomu dojde, pohrajte si trochu s parametry, a třeba prakticky ověříte, že v tom existuje nějaká zákonitost.

6. Obecné Nakonec vybereme poslední sekci: Options/General Options. Opět ji nastavíme podle obrázku. Připomínám, že položku Enable Enhanced AVI Features nezaškrtáváme. Znemožní se nám tím přistup do Subtitle Options a Chapter Options, ale my se tím nenecháme stresovat, protože právě titulky budeme později řešit individuálně.

7. A jedem... Dříve než spustíme konverzi, bude možná dobré si všechna nastavení uložit. To provedeme přes menu File/Save Settings. Teď, pakliže jsme vše udělali tak, jak bylo třeba (nikdy neškodí si to zkontrolovat), můžeme s klidným svědomím ťuknout na tlačítko Start Encoding. Vyběhne na nás okénko Conversion Control, kterého si buďto nebudeme všímat, nebo se jím necháme průběžně informovat o stavu zálohování. Přes ikonu Control nakonec ještě zapneme možnost Shutdown After Processing All Jobs, aby se nám počítač automaticky vypnul hned poté, co vykoná svou práci. (Vaše PC tuto funkci musí pochopitelně podporovat.)

Optimální je, nechat běžet Vidomi přes noc nebo přes den, když jste v práci nebo ve škole. Proces komprimace je poměrně dlouhý, a i na rychlém počítači trvá pěkných pár hodin. Ale pevně věřím, že vám výsledek bude stát za to...

Závěrem

Tolik dnes k zálohování DVD na CD. Příště si povíme, jak se vypořádat s titulky. Jak si vytvořit vlastní, jak je synchronizovat, jaké nástroje použít, jak je přehrávat spolu s filmem... Tak minimálně na tohle se můžete těšit, když nepropásnete prosincový PC WORLD.

§§§§§


Mobilporadna – Vy se PTÁTE, MY ODPOVÍDÁME

JOSEF KULHAVÝ

c02p0596

Na redakčním stole se nám sešlo několik dotazů, jež se týkaly problematiky tzv. prediktivního zápisu textu tedy technologií T9 a Zi. Proto vznikl tento článek, věnující se rychlému psaní SMS zpráv.

Prediktivní vkládání textu do mobilního telefonu umožňuje zrychlit psaní SMS zpráv, vkládání poznámek a dalších položek pokud tuto technologii váš mobil podporuje. Jestliže jste dosud psaní za pomoci slovníků T9 ne Zi nevyzkoušeli, vřele vám to doporučujeme. Na tuto funkci si asi budete muset zvykat, ale pokud se nenecháte odradit prvními neúspěchy, může se vám prediktivní zápis stát dobrým pomocníkem.

Podstata T9 a Zi spočívá ve slovníku nejpoužívanějších slov, který je uložen v mobilu. Uživatel tato slova pomocí klávesnice mobilu jednoduchým systémem vyhledává. Pokud hledané slovo mobil obsahuje, zobrazí jej na svém displeji. Pokud naopak slovo se zadanými parametry dosud nezná, dovolí jej mobil do databáze známých slov uložit a od příštího zápisu hledaného slova toto nové slovo, spolu s ostatními, nabídne.

? Mám telefon Nokia 3310 s českým slovníkem T9. Lze tento slovník uvést do původního stavu, než byla upravena některá slova?

Mobilní telefon, který podporuje prediktivní psaní SMS tedy slovníky T9 nebo Zi, má ve své paměti místo i pro nová slova, která ve slovníku dodaném výrobcem obsažena nejsou. Jestliže nové slovo mobilní telefon "naučíme", uloží jej do seznamu nových slov, a pokud se toto slovo někdy v budoucnu pokusíme napsat, mobil nám jej nabídne spolu se slovy, které do slovníku vložil výrobce.

Tato paměť je však svou kapacitou omezená, a proto vkládáme-li stále nová a nová slova, dochází k tomu, že jsou naučená slova novějšími přepisována. A to ve stejném pořadí, ve kterém byla slova do slovníku zaznamenávána.

Z dotazu můžeme předpokládat, že do slovníku bylo vloženo špatně zadané slovo, které teď při psaní mate. U vašeho mobilního telefonu je jedním z řešení zadávat nová a nová slova, které slovník dosud nezná, až dojde k přepsání slova nežádoucího. Můžete se také pokusit o smazání celého slovníku tím, že mobil uvedete do tzv. továrního nastavení. K tomu slouží kód *#7370# navolte jej na klávesnici a potvrďte tlačítkem, kterým zahajujete hovor. Dojde však ke smazání nastavení telefonu například profilů.

? Dá se někde sehnat český slovník T9 do telefonu SL45?

Bohužel, tento a mnoho dalších mobilních telefonů dosud českou "té devítku" nemají. Každý výrobce volí svou strategii. Nejprve spočítá náklady na výrobu českého slovníku, poté se snaží odhadnout výši prodeje v naší lokalitě a pomocí těchto čísel se pak rozhodne pro nebo proti uvedení českého slovníku do mobilního telefonu.

Lokalizace slovníku sice stojí výrobce určité náklady, na druhou stranu podpora slovníku T9 v mobilním telefonu zvyšuje jeho oblíbenost u zájemců o mobil, a tím i zisky. Z náznaků jednotlivých výrobců vyplývá, že česká lokalizace slovníku T9 významně přitahuje nové klienty, a tak se snad v budoucnu budeme moci setkávat se stále větším procentem mobilů uváděných s počeštěnou T9.

? U jakých značek mobilních telefonů se dají uložit vlastní slova do slovníku T9?

Předpokládáme, že vlastní slova do slovníku T9 lze ukládat u všech, které rychlé psaní SMS podporují. Bez tohoto slovníku by byla funkce T9 značně omezena. Uživatel by musel slovník často vypínat, takže by se tím ztratily všechny výhody, které T9 poskytuje.

My o žádném mobilním telefonu, který by nepodporoval slovník vlastních slov, nevíme. Pokud některý ze čtenářů o takovém typu ví, napište nám, prosíme.

? Kde je ke stažení neoficiální firmware na Nokii 7110 s českou T9 z dílny českých unlockerů? A jak se na skutečnost, že takový firmware existuje, tváří Nokia?

Na dotazy uživatelů: "Kdy bude k dostání česká T9 pro Nokie 7110?", odpovídal výrobce: "Nikdy!" To se českým uživatelům tohoto mobilu nelíbilo, a tak vytvořili svůj "neautorizovaný" firmware s vlastním slovníkem T9.

Po delším hledání se nám nový firmware podařilo najít na adrese http://nokia.aqp.cz/flash/7110czt9kage.zip. O jeho implementaci do svého mobilního telefonu by se měl pokoušet pouze ten, kdo tuto proceduru dobře zvládá. Naprostému laikovi hrozí, že se mu update nepodaří provést, a zároveň tím zásadním způsobem svůj mobil poškodí.

Českou T9 vám nenahrají v autorizovaných servisech. Nový firmware s českou T9 by měli být schopni nahrát všude tam, kde mobilní telefony odblokovávají a nahrávají nové firmwary. Zkuste navštívit stránku seznamu unlockerů na adrese www.alon.cz/odblokovani nebo www.odblokovani.net a vybrat si nejbližší nabídku. Pokud se k nahrání české T9 od unlockera odhodláte, připravte si v peněžence částku zhruba od 300 do 500 Kč.

Pozor! Nezapomínejte na to, že nahráním nového neoficiálního firmwaru je neautorizovaným zásahem do mobilního telefonu, a po jeho update ztrácíte nárok na záruku.

Kromě mobilu Nokia 7110 lze stejným způsobem postupovat i u mobilů 3210 a 8210 od stejného výrobce. Na některých internetových stránkách lze přečíst zmínku o tom, že existují neoficiální firmwary s českou T9 i pro mobily firmy Nokia: 5130, 6150, 8250, a 8850 a pro Siemense C35i a M35i (viz http://havanacb.misto.cz).

? Existuje pro mobilní telefon Sony CMD-J6 česká T9? Kde ji mohu nahrát? Přijdu o data v telefonu?

Předpokládáme, že jste si mobilní telefon přivezl ze zahraničí. Na území naší republiky by se totiž měly prodávat mobily této značky pouze s českým slovníkem T9. Jestliže jste si přesto mobil pořídil v ČR, doporučoval bych obrátit se na obchodníka, kde jste mobil koupil, a požadovat nahrání české T9 na jeho náklady.

Firmware s českým slovníkem T9 nahrají do mobilního telefonu v každém autorizovaném servisu SonyEricsson. Běžná cena za nahrání se pohybuje kolem 400 Kč. Data z mobilního telefonu je třeba nejprve zazálohovat pomocí kabelu do počítače, při nahrání by totiž mohlo dojít k vymazání uložených poznámek, seznamu kontaktů, atd.

A nyní ještě několik dalších dotazů:

? Mám mobilní telefon Siemens ME45, který má zabudovanou paměťovou kartu. Je možné do něho nahrát nějaké nové hry?

Mobilní telefon Siemens ME45 (ale i jeho outdoorový ekvivalent S45) má v sobě místo pro datové soubory (348 KB). Mobil paměťovou kartu využívá k ukládání hlasový poznámek, interního adresáře, archivu SMS zpráv, obrázků a vyzváněcích tónů. Uživatel ji může využít například k přenášení důležitých dat. Paměťová karta mimo jiné umožňuje do mobilu vložit zkompilované wapové stránky. Toho využili někteří programátoři a nabídli pro uživatele těchto kvalitních mobilů několik jednoduchých wapových her. V nedávné době překročil jejich počet již číslo 15.

Wapové hry hratelné s mobily Siemens ME45 a S45 naleznete například na internetové stránce: http://mt-siemens.server4you.cz/hry.php. Stačí je z uvedené stránky stáhnout a importovat do mobilu. V Card-Exploreru je posléze třeba vyhledat požadovaný wapový soubor a spustit jej.

? Ovlivní mě jakýmkoliv způsobem, že nemám na displeji název operátora T-Mobile CZ, ale stále PAEGAS-CZ? Budu si muset koupit novou SIM kartu?

Společnost Radiomobil nijak nenaléhá na ty uživatele své sítě T-Mobile, kteří používají starší SIM kartu, aby si kupovali SIM kartu novou, která by podporovala současný název sítě. Název na displeji žádným způsobem nemění ani rozsah poskytovaných služeb, ani nijak neovlivňuje ceník. Před operátorem jsou si uživatelé SIM karet s nápisy T-Mobile CZ a PAEGAS-CZ naprosto rovni.

Pokud se však přesto rozhodnete obětovat čtyři stovky za novou simku, můžete očekávat větší místo pro telefonní seznam (více než 200 kontaktů) a dále SIM toolkitovou aplikaci T-Mobile Locator včetně nejnovější struktury celého SIM Toolkitu, což mnohdy ocení i ti, kteří jej dosud nepoužili.

Jestliže na svém mobilu používáte GSM Banking, doporučoval bych nejdříve zkonzultovat se svou bankou, zda z jejich strany nic nebrání v nahrání softwaru. Z vlastní zkušenosti s ČSOB Poštovní spořitelnou vím, že pro některé peněžní ústavy může stále ještě být problémem nahrání softwaru na SIM kartu se stejným telefonním číslem, na které již jednou aplikace nahrána byla.

Na tomto místě bych chtěl uvést ještě jednu skutečnost: SIM karta T-Mobile (dříve Paegas) má v sobě spuštěn čítač, který dovoluje provést se SIM kartou jen omezené množství 90 000 operací (1 operace = odeslání jedné SMS, odeslání jednoho hovoru). Po dosažení daného čísla se simka zablokuje a již ji není možné použít. Toto omezení zásadním způsobem snižuje riziko naklonování karty tedy zabraňuje tomu, aby někdo mohl volat za vaše peníze. Pokud svou SIM kartu používáte delší dobu (operátor odhaduje nejnižší kritickou dobu nejméně na 5 let při odeslání 30 SMS a 20 hovorů denně), doporučoval bych výměnu stávající simky za novou neodkládat.

Při výměně karty se nezmění ani vaše telefonní číslo, ani nepřijdete o svůj telefonní seznam uložený na SIM kartě. Pracovníci značkových prodejen T-Mobile, kde lze změnu provést, vám jej zdarma přehrají na SIM kartu novou.

? Jsem majitelem mobilního telefonu Siemens MT50, který podporuje prostředí Java. Protože telefon není vybaven kalkulačkou, kterou hojně využívám, chtěl bych vědět, zda je možné kalkulačku do telefonu importovat. Pokud ano, kde ji lze na internetu nebo WAPu najít a stáhnout?

Těchto a podobných dotazů se v naší e-mailové schránce objevilo hned několik. Bohužel donedávna nám nebyl znám žádný server, odkud by se dala kalkulačka napsaná v Javě konkrétně J2ME stáhnout. Výrobce tohoto mobilu ale takové stránky zprovoznil: http://siemensjava.com. Naleznete zde nejen kalkulačku, ale i několik dalších více či méně zajímavých aplikací. Stáhnout si je do mobilního telefonu lze přímo z wapových stránek wap.siemensjava.com.

Některé další aplikace pro mobilní telefony s podporou Javy naleznete například na stránkách www.jams.to respektive wap.jams.to.

? Jak zjistit stav kreditu u Twistu z jiného mobilu? Potřebuji to pro kontrolu GSM pageru, který mi hlásí napadení objektu (znám jeho PIN).

Kredit u jiného mobilu zjistíte jediným způsobem přes infolinku: Zavoláte na infolinku T-Mobilu (4603 pouze z T-Mobile zdarma; 603 603 603 z ostatních sítí). Operátorovi sdělíte telefonní číslo a dále jedinečné ICCID číslo SIM karty. To naleznete buď přímo na SIM kartě, nebo v brožuře, kterou jste obdržel při zakoupení Twist karty. PIN ke zjištění kreditu potřebovat nebudete. Po sdělení těchto údajů vám bude prozrazen kredit u požadovaného telefonního čísla.

? Lze z mobilu poslat SMS, která se po určité době sama smaže ze SIM karty příjemce (jako e-mail)?

Funkce, která by u všech mobilů a ve všech sítích umožňovala SMS zprávu po určité době smazat, není dosud podporována a pravděpodobně ani nabízena nikdy nebude. Může se však stát, že někdo z výrobců uvede na trh takový mobil, který pochopí ze sekvence znaků v SMS zprávě, že má textovku sám smazat například po jedné hodině od přijetí. Jenže tuto funkci budou moci pravděpodobně využít pouze majitelé stejné značky mobilního telefonu mezi sebou.

Jedinou možností, jak vyřešit váš problém, by mohla být tzv. Flash SMS. Ta se zobrazí pouze na displeji mobilního telefonu (neukládá se na SIM kartu) a po přečtení příjemcem se okamžitě a nenávratně smaže pokud ji příjemce neuloží na simku. O Flash SMS jsme psali v minulých dílech Mobilporadny PC WORLDu.

? Nechal jsem si zasílat novinky z Twistu a operátor (4616) odepsal, že služba je placená. Vy v PC WORLDu 2002/07-08 uvádíte, že je služba zdarma.

Novinky z Twistu, jakož i ostatní SMS info služby sítě T-Mobile, u nichž je v článku uvedeno, že jsou poskytovány zdarma, jsou skutečně doručovány bezplatně. Po objednání bezplatných (i všech dalších) kanálů dorazí z čísla *4616 následující text: "Nastaveno T-Mobile Info Plus, TWIST NEWS. Prichozi zprávy uctovany dle platneho ceniku. Kanal zrusite odeslanim textu -TWIST NEWS na cislo 4616". Pokud nahlédneme do ceníku služeb T-Mobile, můžeme se dočíst, že kanály Novinky z T-Mobilu, Novinky z Twistu, T-Mobile Bonus, T-Mobile Club a Roaming jsou poskytovány bezplatně.

Zaplatíte pouze za objednání (nebo zrušení) služby a to stejně jako za jakoukoliv jinou textovku.

? Mohu ve svém mobilu Siemens C45 použít adaptér na více SIM karet? A kde tento adaptér sehnat?

V použití adaptéru na více SIM karet ve svém mobilu vám nic nebrání. Budete s ním moci v jediném mobilním telefonu používat dvě karty nikoli však zároveň! Pro přepnutí z jedné SIM karty na druhou je třeba mobil vypnout a znovu zapnout, nebo alespoň resetovat. Adaptéry pro váš typ mobilu existují pouze ve verzi pro dvě SIM karty. Neshánějte jej však ve značkových prodejnách tam vám budou asi koupi adaptéru rozmlouvat. Naproti tomu vám zajisté každý malý prodejce vyjde vstříc, a pokud adaptér nemá právě na skladě, rád vám jej objedná u svého dodavatele. I na internetu lze nalézt několik obchodů, kde adaptér na více SIM karet nabízejí. Zkuste začít tím, že do příslušného políčka na stránce vyhledávače http://obchody.centrum.cz zadáte frázi "SIM adaptér Siemens C45".

K některým mobilním telefonům se prodávají i adaptéry pro tři SIM karty. U nich ale hrozí příliš vysoké nebezpečí, že by se mohl mobilní telefon mechanicky poškodit, a proto jeho koupi část odborné veřejnosti nedoporučuje. Výrobce mobilního telefonu svůj přístroj navrhl právě pro jednu simku, dvě SIM karty mobilu nedělají větší problémy, ale pro třetí kartu je pod baterkou příliš málo místa a to i při použití nejrůznějších nástavců pro akumulátor.

? Vlastním mobil Siemens S35i a mám následující problém: Několikrát se mi stalo, že mobil jakoby zamrznul. Do funkčního stavu jsem ho dostal pouze tehdy, když jsem vysunul baterku a dal ji nazpět. Pak mobil fungoval normálně. Bohužel, už není v záruce.

Tento problém spolehlivě od stolu vyřešit nelze. Nejlepší by bylo, odnést mobil do servisu. Tam by problém měli odhalit. Pokusím se alespoň poradit, v čem by mohla být zrada:

Problém s hardwarem: Uvnitř mobilu na desce se součástkami mohlo dojít ke kritické události. Například se mohl "probudit" studený spoj, některá ze součástek se mohla spálit, při prudším pohybu mohlo dojít k odtrhnutí vývodu některé součástky od desky. Za určitých okolností může dojít k tomu, že mobil po určitou dobu od resetování funguje normálně a za chvíli se zasekne. V tom případě je nepochybně nutné svěřit mobil do rukou odborníků.

Problém firmwaru: Každý mobilní telefon má v sobě nahrán svůj vnitřní program firmware. Může se stát, že je tento program špatně naprogramován. Nebo může dojít k situaci, kdy program zamrzne. V tomto případě je nejvhodnějším řešením nahrát nejnovější verzi firmwaru, kde už bude s největší pravděpodobností chyba odstraněna. Pokud nedisponujete dostatečnými znalostmi ani potřebným vybavením, do nahrání nového firmwaru se sám nepouštějte, a opět tuto práci přenechejte odbornému servisu, nebo alespoň někomu, komu se podařilo tuto situaci úspěšně zvládnout.

Setkal jsem se osobně ještě s jedním problémem: Kolega žádal o výměnu obyčejné SIM karty za SIM kartu s GSM Bankingem. Po vložení nové SIMky mobilní telefon v pořádku naběhl, ale v určitém momentu zamrznul a nebylo možné s ním nadále pracovat. V tomto konkrétním případě byla na vině SIM karta. Po její bezplatné výměně ve značkové prodejně a opětovném nahrání bankovního softwaru běží mobil bez problémů.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 776 300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.

cz. I na vaše otázky se pokusíme najít odpověď.

Slovník T9

Především u slovníku T9 není při samotném zápisu důležité, co se zobrazuje na displeji mobilu, ale jaká tlačítka uživatel při psaní tiskne. Postupně se na displeji slova mění, až se v závěrečné fázi objeví slovo, které požadujeme. Pokud ani tehdy výsledek není uspokojivý, umožňuje většina mobilních telefonů tlačítkem vybrat jiné slovo se stejným základem.

Dost bylo teorie, uveďme si praktický příklad: Pokusíme se zapsat pomocí českého slovníku T9 slovo "AHOJ":

1.Jedenkrát stiskneme tlačítko 2 pro písmeno "A". Na displeji se toto písmeno objeví.

2.Stiskneme tlačítko 4 pro písmeno "H". I když je toto písmeno na dané pozici až na druhém místě, i tuto klávesu stiskneme pouze jednou! Na displeji dojde ke změně.

3.Stiskneme tlačítko 6 pro písmeno "O". Opět pouze jednou!

4.Slovo dokončíme jedním stisknutím tlačítka 5 které kromě jiných nahrazuje písmeno "J". Na displeji opět dojde k výrazné změně objeví se požadované slovo "AHOJ".

Pro každé písmeno je třeba stisknout příslušnou klávesu pouze jednou a to i případě, kdy se toto písmeno skrývá na druhé, třetí nebo čtvrté pozici. Mobil po každém stisknutí tlačítka vyhodnocuje zápis se slovníkem a nabídne aktuální slovo.

Pokud se požadované slovo po zadání sekvence nezobrazí, ale mobil ukáže jiné slovo, je možné, že je slovo uloženo na další pozici. Mezi pozicemi přepínáme určeným tlačítkem. To je u každého mobilu jiné. Jestliže se slovo neskrývá ani pod tímto tlačítkem, můžeme je do slovníku přidat. Při vkládání neznámého slova mobil automaticky vypne prediktivní zápis (T9) a dovolí slovo zapsat běžným způsobem. Slovo, které jsme tímto způsobem do slovníku vložili, bude napříště dostupné spolu s ostatními slovy při rychlém psaní.

Slovníky se slovy nejsou vůbec nekonečné a ani zdaleka neobsahují všechna v češtině dostupná slova. Podle typu je v mobilu uloženo cca 15 až 25 tisíc slov. Uživatel pak může do mobilu vložit dalších cca 200 slov.

U některých mobilů lze využít slovník T9 nejen při psaní textových SMS zpráv, ale i při vkládání všech dalších textů například při editaci telefonního seznamu, při psaní a pojmenovávání poznámek atd.

K uvedené řadě mobilních telefonů je třeba připočíst ještě množství dalších, které podporují technologii T9 v některém z cizích jazyků. U nich sice není příliš pravděpodobné, že výrobci poskytnou T9 v češtině, ale "co kdyby". Anebo vezmou mobil do svých rukou sami uživatelé a vyrobí vlastní, plně funkční český T9 slovník. Tak tomu bylo u mobilních telefonů Nokia 3210, 5130, 6150, 7110 a 8210 a Siemensu C35i a M35i.

Na adrese www.t9.com naleznete českou aplikaci, která dovoluje vyzkoušet si funkci T9 na monitoru vašeho počítače. Nejen že se v češtině dozvíte, další podrobnosti, ale můžete si prakticky vyzkoušet lehké i těžší příklady rychlého psaní textu za pomoci T9.

Slovník Zi

Tuto technologii nabízí ve svých mobilech v současné době pouze Alcatel. Oproti T9 má několik výhod, ale na druhou stranu je původní slovník docela malý, takže zejména v začátcích je zápis textu relativně obtížný a zdlouhavý. Když po čase slovník obohatíte "svými" výrazy, psaní textů se se Zi stane ještě rychlejším než s T9.

Slovo "AHOJ" se pokusíme zapsat i s mobilem Alcatel, podporujícím český slovník Zi:

1.Jedenkrát stiskneme tlačítko 2 pro písmeno "A". Na displeji se objeví jedno z několika pravděpodobných slov druhé písmeno si mobil "domyslí" sám.

2.Stiskneme tlačítko 4 pro písmeno "H". I když je toto písmeno na dané pozici až na druhém místě, i tuto klávesu stiskneme pouze jednou! Na displeji dojde ke změně.

3.Stiskneme tlačítko 6 pro písmeno "O". Opět pouze jednou! Na displeji se objeví požadované slovo "AHOJ". Celý výraz potvrdíme stisknutím tlačítka OK.

Slovník Zi nenabízí slova po zadání všech písmen ve slově, jako tomu je u T9, ale už v průběhu zápisu slova. Slovníku někdy postačí zadat několik prvních písmen a po jejich zapsání nabídne seznam několika pravděpodobných slov. K zapsání slova je tedy zapotřebí stisknout méně kláves, než je písmen v zadávaném slově.

Pokud mobil požadované slovo dosud nezná a vy začnete vymazávat zadávaný sled znaků, slovník Zi se na okamžik vypne a vy můžete slovo zadat běžným způsobem. Toho lze využít při zadávání známého slova v jiném než prvním pádu. Pokusme se se slovníkem zapsat slovo "ELEKTRONIKY": S pomocí slovníku zadáme slovo "ELEKTRONIKA", umažeme poslední znak a běžným způsobem vložíme potřebné písmeno "Y". Při psaní dalšího slova bude Zi opět aktivní.

I mobilní telefony podporující Zi umožňují do slovníku vkládat vlastní slova. Ba dokonce tato slova jsou nabízena při opětovném psaní v seznamu jako první. Slovník vlastních slov lze přímo v mobilu editovat. Jednotlivá slova lze jednoduše upravovat, nepotřebná přímo vymazávat.

Kromě těchto dvou uvedených existují další technologie pro rychlé psaní SMS zpráv: iTAP (Motorola) a EZTEXT (NEC). Jejich rozšíření je dosud malé a prozatím nepracují s českým slovníkem.

Sám používám prediktivní zápis textu (T9) u svého mobilu na plné obrátky všude, kde to jde. Části některých článků do PC WORLDu připravuji tak, že je ukládám v dlouhých esemeskách do mobilu. A prediktivní psaní mou produktivitu oproti klasickému zápisu textu do mobilního telefonu několikrát zvyšuje. :-)

Ohlasy čtenářů Mobilporadna PC WORLD 2002/09

Resetování Nokie kódem *3370# je zavádějící. Tento kód zapíná EFR! (EFR je technologie kvalitnějšího přenosu lidského hlasu u Eurotelu nazvaný Supersound pozn. redakce.) Reset je jen doprovodný jev. Může to u sítě, která jej podporuje, výrazně zkrátit výdrž baterie. Daleko lepší je tedy použít kód vypínající EFR. Ten je #3370#.Ohlasy čtenářů Mobilporadna PC WORLD 2002/09

§§§§§


Jak ”p¸eţt” XP

Jakub Povolný

c02p0611

Po dvouměsíční prázdninové přestávce se opět setkáváme u článku s tipy a triky pro Windows XP. Doufám, že vám tato malá přestávka nevadila a opět se ke čtení tohoto seriálu vrátíte. Na poli Windows XP se toho mnoho nezměnilo. Systém se pomalu propracovává mezi uživatele, i když soudě dle svého okolí se mu to nedaří takovou rychlostí, jako tomu bylo například u Windows 98. Poslední dobou se stále více množí diskuse související s vydáním prvního service packu. Ten je již i v české verzi, nicméně s sebou přináší změnu licenční politiky, která se možná nebude líbit všem. Na internetu se začínají objevovat nové tipy a triky se stejnou rychlostí, s jakou pronikají uživatelé do poměrně nového systému. Pojďme si nyní popsat některé z nich.

Kde je NetMeeting?

Mnozí z vás si možná po spuštění čerstvě nainstalovaných Windows XP položili právě tuto otázku. Kde je vlastně NetMeeting, program sloužící ke komunikaci po internetu jak pomocí textového chatu, tak i pomocí hlasu a videa.

Věřte, že NetMeeting ve Windows XP stále je, proto se vám jej nepodařilo doinstalovat žádným dodatečným způsobem, pokud jste se o to pokoušeli. NetMeeting pouze nenajdete v nabídce Start.

Jděte do menu Start Spustit a do příkazového řádku vepište příkaz conf. Po chvíli přemýšlení, jejíž délka závisí na výkonu vašeho systému, se vám zobrazí povědomý konfigurační dialog, který vás provede nastavením mikrofonu a dalších komponent nutných pro komunikaci v NetMeetingu.

Postupně budete muset vyplnit informace o vaší osobě, zvolit typ připojení na internet a také si umístit známou ikonu na pracovní plochu a do menu Start tak, abyste váš oblíbený program měli příště po ruce. Poté zvolíte zvuková zařízení a projdete testem nastavení hlasitosti.

NetMeeting je ve Windows XP ve své poslední verzi 3.01, po ukončení konfigurace již nic nebrání jeho používání.

Naplánujte si odhlášení

Tento tip bude užitečný hlavně uživatelům, kteří jsou se svými Windows XP připojeni do lokální sítě, ať již MS Network s Windows NT/2000/XP serverem, nebo do sítě řízené systémem Novell Netware. Zkrátka ale nepřijdou ani domácí uživatelé, kteří používají pro přístup do XP několik přihlašovacích účtů (manželka, děti atd.). O co jde?

Představte si situaci, kdy pracujete ve Windows XP, ale úloha, kterou jste započali, potřebuje ke svému dokončení neúměrně mnoho času, avšak nepotřebuje vaší přítomnost. Potom je nejlépe nechat ji běžet a vrátit se k počítači třeba až druhý den ráno. Bohužel toto není zrovna nejbezpečnější řešení. Pokud pracujete v lokální síti, vlastníte určitá přístupová práva, počítač je po celou dobu vaší nepřítomnosti přihlášen a kdokoliv jej může zneužít. Řešení vám možná přinese právě tento tip, kde si popíšeme, jak se po ukončení práce automaticky i ve vaší nepřítomnosti odhlásit.

Ve Windows XP, a ostatně i ve starších Windows, je program plánování úloh. Najdete jej jako ikonu v Ovládacích panelech. Jděte do menu Start Ovládací panely, a pokud máte řazení dle kategorií, zvolte na levé straně okna položku Přepnout do klasického zobrazení. Získáte standardní seznam ikon. Vyhledejte ikonu Naplánované úlohy a poklepejte na ni levým tlačítkem myši. Poté zvolte možnost Přidat naplánovanou úlohu.

Ve spuštěném průvodci pokračujte na další stránku stiskem tlačítka Další. Microsoft vám zde nabídne v seznamu několik již předhotovených úloh, v našem případě ale stiskněte tlačítko Procházet. Na pevném disku jděte do složky Windows (nebo do jiné, kam jste nainstalovali Windows XP) a potom pokračujte do složky System32. V ní vyhledejte program logoff a potvrďte. Dále vyberte, zda se chcete odhlašovat periodicky, nebo jen jednou, v našem případě zvolte možnost Jen jednou a pokračujte stiskem tlačítka Další. Zvolte čas, ve který se má odhlášené provést a den, kdy se má provést, pokračujte stiskem Další. Na následujícím dialogu je nutné zadat jméno vašeho konta a vaše heslo, jinak se úloha neprovede, neboť nebude mít patřičné oprávnění je to i pojistka proti tomu, aby vaším jménem zadal někdo jiný jiné úlohy. Zadáte-li chybné heslo, úloha se sice vytvoří, ale ve stanovený čas se neprovede, proto zadávejte heslo s rozvahou. Pokračujte na další dialog, kde zaškrtněte políčko pro další upřesnění vytvářené úlohy. Dokončete.

Otevře se vám podrobný dialog, ve kterém můžete ještě projít kompletní nastavení auomatického odhlášení. Pokud se chcete odhlásit jen jednou, což je vysoce pravděpodobné, jděte na záložku Nastavení a zaškrtněte volbu Odstranit úlohu, není-li naplánováno její další spuštění.

Nastavení je hotovo, systém vás ve stanovenou dobu odhlásí.

To není všechno. Windows XP, jelikož vycházejí z velké části z Windows 2000, jsou pokročilým síťovým operačním systémem. Grafické nastavení plánovaných úloh je v podstatě jen grafickou alternativou k textovému příkazu at, přítomnému například i v Linuxu, a slouží právě k plánování úloh.

Jděte do menu Start Všechny programy Příslušenství Příkazový řádek. Spustíte si příkazový řádek ve Windows XP. Buď si jej nechejte v okně, nebo si jej klávesovou kombinací ALT+ENTER zvětšete na celou obrazovku, bude se vám možná lépe pracovat. Zpět se vrátíte stejným způsobem. V příkazovém řádku napište příkaz

at /help

a zobrazí se vám nápověda k příkazu at. Například pro námi výše popsaný způsob byste napsali příkaz

at 22:00 logoff

a systém by vás automaticky odhlásil v 10 hodin večer v den zadání příkazu. Pomocí dalších přepínačů docílíte i opakování úlohy v určitý den. Pokud chcete vidět přehledný seznam všech naplánovaných úloh, napiště příkaz at bez parametrů.

Závěrem je třeba říci, že metoda plánování z příkazového řádku sice působí krkolomně, nicméně je třeba si uvědomit, že takovýto textový příkaz můžete snadno zadat třeba i přes vzdálené připojení protokolem SSH, nebo telnetem. Těžko totéž na dálku provedete v grafice (snad jen pomocí speciálního softwaru typu VNC nebo PCAnywhere).

Zastavte Autoplay

Jelikož Windows XP jako první operační systém od Microsoftu v sobě sdružují jak domácí řadu Windows 9x, tak i komerční a serverovou řadu Windows 2000, lze předpokládat, že jej používají také bývalí uživatelé obou těchto řad. Níže popsaný tip je určen hlavně pro první, domácí skupinu.

Zajisté znáte funkci Autoplay využitelnou hlavně u zvukových CD. Prostě vložíte "cédéčko" a ono samo začne hrát. Nebo vložíte instalační CD nějakého programu a ono se samo začne instalovat. Skvělé, až do té doby, kdy vás to úplně otráví. Posléze zajisté začnete pátrat po tom, jak tuto funkci vypnout.

Ve Windows 98 je to snadné: jdete do správce hardwaru, zvolíte vaši CD mechaniku a odškrtnete příslušné políčko. Ve Windows XP je to ale složitější, žádné takové políčko totiž u vaší CD mechaniky nenajdete. Funkci Autoplay totiž v sobě zahrnuje služba automatické detekce nového hardwaru. Je tedy nutné tuto službu vyřadit z provozu. Zde musím upozornit na fakt, že tak přijdete nejen o detekci druhu CD ve vaší mechanice, ale také o další automatické instalace jiného hardwaru. To však není na stabilním systému, do kterého nepřidáváte každý týden novou komponentu, žádná katastrofa.

Jděte do menu Start a zvolte Ovládací panely. Pokud je máte řazeny tematicky, to jest tak, jak jsou nastavené standardně, přepněte je do klasického "ikonového" vzhledu volbou v levé horní části dialogu Přepnout do klasického zobrazení. V tomto zobrazení vyberte mezi ikonami Nástroje pro správu a v nich poklepejte na ikonu Služby.

Dostanete se do seznamu všech služeb nainstalovaných na vašem systému. Některé běží, některé jsou zastavené a připravené ke spuštění v případě potřeby. U každé najdete podrobný popis její funkce, některé vám možná přijdou povědomé již podle názvu. Obecně platí, že čím méně služeb je spuštěno, tím rychlejší je váš systém a tím méně operační paměti je zabráno samotnými Windows. Tím vás ovšem nenabádám k jejich hromadnému vypínání, pro nás je důležitá služba Rozpoznání hardwaru, která se implicitně spouští automaticky. Poklepejte na ni levým tlačítkem myši a v následujícím dialogu vyberte Typ spouštění Ručně a tlačítkem Zastavit službu pozastavte. Tím jste definitivně vyřadili funkci Autoplay (mimo jiné), její opětovnou aktivaci zařídíte tlačítkem Spustit ve stejném dialogu nastavení služby Rozpoznání hardwaru.

Ukončení Windows

Podobně jako u předchozího tipu, i tento je určen zejména bývalým uživatelům Windows 98. Ti jsou zvyklí (po aplikaci určitých oprav), že systém po svém vypnutí vypne také počítač. U Windows XP je tomu jinak, například z důvodu výpadku napájení, po jehož obnově je schopen nevypnutý systém opět naskočit.

Jestliže používáte Windows XP doma a chcete docílit vypínání počítače po vypnutí Windows, musíte provést úpravu v nastavení hardwaru.

Jděte do menu Start a zvolte Ovládací panely. Pokud jste tak již neučinili, přepněte se do klasického ikonového vzhledu poklepáním na položku Přepnout do klasického zobrazení vlevo nahoře. Zvolte ikonu Systém a jděte na záložku Hardware. Zde poklepejte na tlačítko Správce zařízení.

Uvidíte seznam TÉMĚŘ všech zařízení ve vašem počítači. Některá ovšem vidět nejsou, proto jděte do roletového menu Zobrazit a zvolte položku Zobrazit skrytá zařízení. Objevíte nové zařízení Legacy APM a pod ním Uzel rozhraní služby NT Apm/Legacy.

Tento uzel je implicitně zakázaný, proto na něj poklepejte levým tlačítkem myši a v dialogu nastavení vyberte v dolní části možnost Používat toto zařízení (Povolit). V tu chvíli je zařízení povolené, což poznáte podle zmizení červeného zákazového křížku. Restartujte Windows XP a po volbě jejich vypnutí by se měl vypnout i váš počítač. Jestliže budete chtít tuto službu opět zakázat, proveďte vše obráceně.

Tímto tipem se dnes rozloučíme, snad vám byl alespoň jeden exemplář z dnešní čtveřice k užitku. Při příštím povídání o Windows XP se těšíme na shledanou.

Intertipy pro XP

Microsoft Office XP Tipy a triky

www.microsoft.com/cze/office/using/tips/default.asp

Jak jsem již naznačil v úvodu, dnešní internetové XP tipy budeme kromě samotných Windows věnovat také MS Office XP. Nezbývá než začít přímo u výrobce tohoto kancelářského balíku, který, ač by to třeba někdo nečekal, nabízí na svých stránkách vemi slušné množství tipů nejen pro Windows.

Stránky jsou samozřejmě velmi profesionálně a líbivě zpracovány. Trochu horší je to ovšem s přehledností jednotlivých tipů a triků. Ty jsou sice rozděleny podle aplikací v MS Office, nicméně nepřehledný seznam, který po výběru máte k dispozici, vám toho mnoho neřekne. Nakonec se ale k informacím dostanete. Stránka je v češtině a rozhodně stojí za pročtení.

CNET Office XP tips and tricks

www.cnet.com/software/0-811003-8-5938485-1.html

Pro druhou stránku přinášející čtenářům některé tipy a triky pro Windows XP již musíme zabrousit do Spojených států. Najdete zde článek o Office XP s několika velmi zajímavými tipy. Tyto jsou přehledně rozděleny, dobře a podrobně vysvětleny a doplněny ilustračními obrázky. Tipy jsou vlastně rozděleny do jakýchsi oblastí, v každé z nich pak najdete několik možných způsobů, jak si zefektivnit vlatní práci v konkrétní aplikaci Office XP. V angličtině. Stránka je součástí velmi rozlehlého webu velmi známé firmy, z čehož pramení její velmi dobré zpracování, vhodné pro modernější prohlížeče.

WinPlanet Office XP tips

www.winplanet.com/winplanet/tips/3502/1/

Další velmi povedená stránka s mnoha tipy pro nejnovější kancelářský balík od Microsoftu. Tentokráte je součástí WWW stránek zabývajících se kompletně světem Windows a jim příbuzných aplikací. Tipy jsou publikovány formou článku, který je rozdělen na několik dílů nezávisle na obsahu jednotlivých tipů. Trochu to komplikuje orientaci. Jinak jsou stránky zpracovány na profesionální úrovni. Kromě samotných tipů je vám nabídnuto zasílání pravidelných novinek elektronickou poštou, nechybí samozřejmě ani nezbytný vyhledávač.

Winsupersite Office XP tips

www.winsupersite.com/showcase/officexp_tips_ms.asp

Výborná stránka nejen o MS Office XP, ale také o všech verzích Windows, včetně Windows XP. Uvedené URL vás ale odkáže přímo na stránku s mnoha tipy a triky pro zmíněný kancelářský balík. Tipy jsou bohužel umístěny pouze na jedné stránce seřazeny za sebou, což je sice velmi výhodné pro čtenáře, který je pracně stahuje přes modemovou analogovou linku, ale již značně nepřehledné pro ty ostatní. Zpracování tipů je ovšem přehledné a oku lahodící, bohužel vzhledem k výše uvedenému není jakákoliv šance na nějaké vyhledávání, jedinou možností je využít hledací algoritmus samotného Internet Exploreru (pokud jej používáte).

Bcentral Office XP Tips

www.bcentral.co.uk/officexp/tipstricks.asp

V záplavě amerických webvých stránek také pro změnu přinášíme jednou čistokrevnou britskou. Na velmi pěkné a profesionálně zpracované stránce najdete dosti slušné množství tipů a triků. Ty jsou rozděleny dle jednotlivých aplikací Microsoft Office, v konkrétních sekcích potom najdete samotné tipy v jednom dokumentu, což je sice nepřehledné, ale zato snadno stažitelné. Naštěstí nechybí vyhledávací nástroj, možnost tisku tipů a jejich zaslání na libovolný e-mail. K zahození nejsou ani ostatní články na této stránce, informující o operačním systému Windows XP. Vše je pochopitelně v angličtině.

Raf\s hardware

rafs.cz/novinky.php?kat=9

Ačkoli to z názvu tohoto odkazu není na první pohled zřejmé, i tato stránka se zabývá tipy a triky pro Windows XP. A také je v češtině. Její vzhled je zabarven do modra, stránka je provedena přehledně a jednoduše. V horní části naleznete menu s odkazy na novinky na stránkách, tematicky zaměřené články, stažení souborů, odkazy na další servery a také rubriku bazar. Hned v úvodu pak objevíte seznam tipů a triků. Bohužel jsou však seřazeny nepříliš přehledně a jsou smíchány z různých oblastí PC. Na závěr si můžete podiskutovat ve fóru nebo zjistit něco málo o redakci tohoto inernetového magazínu.

Office XP tips

www.tipsdr.com/office-xp-tips.html

Poslední WWW stránkou, na kterou se v dnešním dílu podíváme, bude stránka věnující se Windows a Office ve všech verzích. Odkaz výše vás povede přímo tipy a triky pro MS Office, které jsou umístěné v rámci jednoho souboru a proto velmi nepřehledné. Naštěstí samotné tipy jsou zpracovány velmi dobře a srozumitelně. Po přečtení poměrně dlouhého textu s tipy můžete pokračovat na další velmi zajímavé odkazy v levé části stránky. Najdete zde odkazy na mnoho stránek s užitečným softwarem pro Microsoft Windows XP a Office XP, nechybí ani ovladače, pozadí, ikony a mnoho dalších užitečných věcí. Po krátkém snažení najdete i vyhledávač, který vám snad při orientaci v množství informací trochu pomůže. Mluvte na něj anglicky.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Siemens od A do Z – přehled mobilních telefonů

Michal Doleček

c02p0450

Jak jsem slíbil, dnes vám přináším přehled mobilních telefonů německé značky Siemens, která je nejenom u nás velice populární. I v dnešní době, kdy se všechny firmy vyrábějící mobilní telefony předhánějí ve snaze vyvinout co nejlepší přístroj, má tato značka svými modely co nabídnout. A co teprve chystané novinky, které se objeví v brzké době na trhu!

Siemens S3 com

Vůbec první typ mobilního telefonu Siemens, který byl na náš trh uveden. Používal velkou SIM kartu, s rozměry 152 x 56 x 25 mm a hmotností 256 gramů nepatřil zrovna k drobečkům, ovšem nabízenými funkcemi si získal mnoho spokojených uživatelů. Čtyřřádkový, zeleně podsvícený, vysoce kontrastní displej, výdrž baterie dvacet hodin v pohotovostním režimu, nebo 100 minut hovoru, možnost příjmu i posílání SMS zpráv, navíc podporoval i datové a faxové přenosy.

Siemens S4 power

První z řady manažerských telefonů z dílen Siemensu. Rozměry 149 x 45 x 34 mm a hmotnost 237 gramů byly veskrze příjemné vlastnosti a připočteme-li velký počet funkcí, šlo o přístroj, který jste nemohli minout. Ovšem mezi největší klady patřil zejména výborně podsvícený displej, jemuž se v kontrastu nevyrovnal žádný soupeř.

Siemens S6

Po dvouleté vládě předchozího modelu představila firma Siemens nový typ a zároveň nástupce, model S6. Rozměrově se poněkud ztenčil (160 x 55 x 16 mm) a potěšující bylo značné snížení hmotnosti přístroje na krásných (v té době) 165 gramů. Grafický čtyřřádkový displej a příjemné ovládání dělaly z tohoto modelu ideální přístroj pro začínající uživatele, však se také stal mobilem roku 1997! Baterie byla již typu Li-Ion o kapacitě 1 000 mAh, a poskytovala telefonu cca 30 hodin stand-by, popřípadě 4 hodiny hovoru. Podpora SMS zpráv byla samozřejmostí, menu již bylo v češtině. Telefon nepodporoval datové ani faxové přenosy, ani nenabízel vnitřní paměť na čísla.

Siemens S10

Také v manažerské řadě bylo zapotřebí povýšit, takže Siemens přišel s typem S10, který na vás mrkal barevným displejem! Pravda, uměl zobrazit pouze tři barvy (zelenou, modrou, a červenou), a to za cenu snížení kontrastu a čitelnosti, ale to v té době nikomu tolik nevadilo. Rozměry 149 x 49 x 26 mm a váhou 186 gramů sice nepatřil ke špičce, na druhou stranu vše doháněl svojí výdrží, která činila okolo 100 hodin stand-by nebo 10 hodin hovoru. Baterie byla typu Li-Ion s kapacitou 1 800 mAh. Dále telefon nabízel možnost záznamu až 20sekundového hovoru, samozřejmě SMS zprávy a datové i faxové přenosy. Přístroj disponoval taktéž infraportem, bohužel však nekompatibilním se standardem Ir-DA (stejně jako Nokia 6110), což znamenalo nutnost použití unikátních ovladačů.

Siemens S10 Active

Vylepšená verze modelu S10 nabídla konečně budík a hodiny s datem, které se připisovalo k uskutečněným i nepřijatým hovorům. Tato funkce Siemensu S10 chyběla. Také podsvícení displeje změnilo barvu ze zelené na bílou, takže ve tmě byl barevný displej daleko lépe čitelný.

Siemens SL 10d

Velice zajímavý až extravagantní model vycházel z úspěšného modelu S10 Active, lišil se pouze rozměry a tvarem. Klávesnice se schovávala pod displejem, který ji odhalil po svém vysunutí nahoru. Když už jsme nakousli ty rozměry, tak vězte, že činily přesně 127 x 49 x 20 mm, hmotnost pak 139 gramů. Baterie byla typu Li-Ion, což zaručovalo přístroji stand-by dobu okolo 36 hodin, nebo zhruba 2 hodiny hovoru.

Siemens E10d

Mírně modifikovaný model S6, určený pro další sezónu. Lehce se změnil design, přibyla možnost datových přenosů a hlavně se zvýšila výdrž. Siemens E10d nabízel stand-by okolo 90 hodin, popřípadě 4 hodiny hovoru, což byly již konkurenceschopné hodnoty.

Siemens C10

Tímto modelem začal Siemens označovat svoje levnější přístroje písmenem C (manažerské potom písmenem S). Typ C10 byl nástupcem S6 a potažmo E10d, a nabízel prakticky totožné funkce v jiném designu. Rozměry se držely na přijatelných 137 x 55 x 22 mm, hmotnost pak činila 165 gramů. Pohotovostní doba se pohybovala okolo 80 hodin, což znamenalo okolo 3,5 hodiny hovoru.

Siemens C25

První telefon od Siemensu, který byl duální (900 a 1 800 MHz), podporoval mimo jiné SIM Toolkit a svými rozměry se řadil mezi menší přístroje (116 x 46 x 28 mm). Hmotnost činila 135 gramů. Standardně dodávaná baterie byla typu Ni-MH o kapacitě 700 mAh, což přístroji umožňovalo setrvat v pohotovostním režimu cca 100 hodin, nebo 5 hodin hovoru. Grafický displej byl třířádkový plus jeden řádek ikon, telefon dále umožňoval vytvoření vlastní melodie. Tento přístroj byl velice oblíbený mezi obyčejnými uživateli, prodával se i v předplacené sadě Twist za nějakých 7 000 Kč. Nenabízel sice nijak extra funkce, ale pro fajnšmekry zde byl následující přístroj ze stejné "pětadvacítkové" řady.

Siemens S25

Jak již jeho název napovídá, šlo o manažerský telefon nabitý funkcemi. Disponoval rozměry 117 x 47 x 23,5 mm a hmotností 125 gramů, na čemž měla hlavní podíl dodávaná Li-Ion baterie o kapacitě 650 mAh. Ta dokázala telefon udržovat v pohotovostním režimu okolo 70 hodin, nebo po dvě hodiny hovoru. Zde je nutné poznamenat, že hlavním žroutem energie bylo bílé podsvícení barevného displeje, které se vypnulo až po 20sekundové nečinnosti. V pozdějších verzích firmwaru byl tento nedostatek opraven a stand-by čas se znatelně prodloužil. Siemens S25 nabízel dále, kromě duality, také infraport (nyní již kompatibilní s IrDA standardem) a jako jeden z prvních telefonů i WAP, bohužel však pouze ve verzi 1.0 (tzv. SMS WAP), která u nás nikdy nebyla podporována ani jedním z operátorů. Dále disponoval 43 vyzváněcími melodiemi, z nichž jednu jste si mohli složit sami, alarmem, kalendářem, vibračním vyzváněním a profily. Pro hračičky byly připraveny čtyři hry, z nichž jednou je klasika ze systému Windows tedy hledání min. Dokonce na vás při spuštění této hry na chvíli vybaflo logo Microsoftu! Co dodat tento telefon byl velikým překvapením a připravil cestu dalším úspěšným typům třicetpětkové řady.

Siemens C35i

Ono písmenko "i" za názvem telefonu napovídá, že se jedná o přístroj vybavený WAPem. Tentokráte šlo již o verzi 1.1, což znamená plnohodnotný datový WAP. Cenově se telefon řadil do low-endových vod, ovšem funkcí nabízel přehršel. Pomineme-li již výše zmíněný WAP, pak to byla hlavně paměť na 100 telefonních čísel, malý organizér, vlastní melodie, hry, vibrační vyzvánění, hardwarový modem a v neposlední řadě též slovník T9, bohužel však ne v češtině. Mezi klady patřil jednoznačně kontrastní (i když už pouze černobílý) grafický displej, který byl maximálně přehledný, i když byl zaplněný do posledního místa. Mezi zápory nemůžeme naopak opomenout malou výdrž Ni-MH baterie, jež činila pouhých 70 hodin v pohotovostním režimu či okolo 2,5 hodiny hovoru. Každopádně se jednalo o velice zajímavý low-endový přístroj, který mohl bez mrknutí oka konkurovat Nokii 3310 (až na tu baterii, samozřejmě).

Siemens S35i

Manažerský model ze stejné řady vycházel z populárního Siemensu S25, ale i z modelu C35i. Nabízel stejné možnosti, pouze měl k dispozici IrDA kompatibilní infraport a integrovanou anténu. Mírně se zmenšily rozměry a to na 118 x 46 x x 21 mm, hmotnost pak na 99 gramů, zejména díky 600 mAh Li-Ion baterii, která zabezpečovala telefonu 140 hodin pohotovostního času, nebo 270 minut hovoru. Siemens S35i také disponoval WAPem 1.1, ovšem brouzdání po mobilním internetu bylo o něco příjemnější díky o jeden řádek většímu displeji. Připočteme-li příjemný, extravagancí nedotčený design, úspěch jej nemohl minout. A také neminul.

Siemens M35i

U tohoto typu Siemens přijal rukavici hozenou do ringu a vyvinul svůj první "outdoor", neboli obrněný telefon. Vnitřnosti přejal beze změny z modelu C35i, stejně tak i displej. Změnil se design telefonu, před vlhkostí chránil pogumovaný kabátek a anténa se schovala dovnitř přístroje, což překvapivě nemělo žádný efekt na kvalitu signálu. Cena byla jen o málo vyšší nežli u typu C35i, takže jediné, co mohlo zájemce o tento telefon odradit od nákupu, byly problémy s distribucí, což mělo za následek to, že tento zajímavý přístroj u nás nešel hodně dlouhou dobu vůbec sehnat.

Siemens A35/A36

Tyto funkčně naprosto totožné modely patří mezi naprostý low-end a byly určeny pro ty nejméně náročné uživatele. Rozměrem byly totožné s modelem C35i, tzn. 118 x x 46 x 28 mm a hmotnost činila 120 gramů. Displej byl menší, pouze třířádkový, přičemž údaje se zobrazovaly pouze v jediném, prostředním řádku. S tímto přístrojem lze pouze telefonovat, občas přečíst či poslat SMS zprávu, a to je vše, přátelé. Nic víc, nic míň. Pro začínající uživatele, toužící po co nejjednodušším ovládání, to možná byla výhra, ale pro ostatní? Zapomeňte!

Siemens SL45

Vlajková loď Siemensu v roce 2001 nabízela jako hlavní lákadlo MP3 přehrávač, do té doby věc nevídanou. Při zachování minimálních rozměrů a hmotnosti (105 x 42 resp. 46 x 17 mm a 88 gramů) se dovnitř telefonu vešly všechny možné technologie kromě rychlých datových přenosů, a hlavně multimediální karta o kapacitě 32 MB. Ta sloužila k ukládání skladeb v MP3 formátu, případně grafických log, položek telefonního seznamu nebo hlasových poznámek, kterých mohlo být až 300 minut. Obří sedmiřádkový displej přispíval významně ke komfortnímu ovládání, stejně jako kruhové ovládací tlačítko. Li-Ion baterie o kapacitě 540 mAh byla ovšem dosti málo, telefon vydržel v pohotovostním stavu okolo 100 hodin, volat jste mohli tak dvě hodiny. Při poslechu hudby se provozní čas telefonu snížil na necelé tři hodiny, což podstatně snižovalo význam přehrávače. S MP3 přehrávačem se pojila ještě jedna nepříjemnost. Přenos dat z počítače do telefonu probíhal po sériovém portu nízkou rychlostí (cca 1 MB/4 minuty), takže pokud jste se rozhodli naládovat celou kartu například hudbou, zabralo vám to zhruba 2 hodiny a 10 minut. Dalším pomyslným hřebíčkem do rakve byla cena blížící se ke 30 000 Kč vč. DPH.

Siemens S40 (Bosch 1886)

Pokud se divíte, proč je v závorce uveden telefon Bosch, pak vám vše dojde při pohledu na obrázek Siemensu S40. Když totiž došlo k akvizici Bosche právě firmou Siemens, u Boschů v trezoru se nacházelo pár projektů mobilních telefonů těsně před dokončením. Byla by škoda toho nevyužít, a tak se tyto modely objevily pod značkou Siemens na trhu jako nová "meziřada 40". Prvním z těchto přístrojů byl třípásmový (900/1 800/1 900 MHz) manažerský telefon S40, vzhledově mírně asociující Bosch 909s. Elegantní stříbrno-modrý design ukrýval Li-Ion baterii o kapacitě 600 mAh, která zaručovala telefonu 260 hodin pohotovostní doby nebo 360 minut hovoru. Telefon měl vestavěnou paměť na 1 000 telefonních čísel, hlasový záznamník na 300 sekund, kalendář, IrDA port, WAP verze 1.1 a podporu rychlých dat HSCSD. Bohužel tento přístroj táhly k zemi četné chyby ve firmwaru, nebýt jich, stal by se jistě mnohem úspěšnějším.

Siemens C30

Další z řady mobilních telefonů Siemens/Bosch, který upoutal především vzhledem. Přeci jenom sytě rudé podsvícení displeje a klávesnice se jen tak nevidí. Displej ukrytý za oválným sklem byl třířádkový, matricový a popravdě řečeno, moc údajů se na něj nevešlo. Integrovaná anténa a ochranná mřížka sluchátka pouze podtrhovaly vzhled `ala Bosch. Rozměry telefonu byly vcelku standardní, a to 124 x 44 x 24 mm a hmotnost 110 gramů. Telefon moc funkcí nenabízel, vlastně jen SMS zprávy, volání a tři jednoduché hry. U nás se ostatně ani neprodával, bylo jej však možné sehnat v neoficiální Twist sadě za 2 500 Kč.

Siemens M30

U tohoto profilu to bude velice stručné. Představte si výše zmiňovaný model Siemens C30 s přední stranou z pogumované umělé hmoty, která zlehka chrání telefon před nešetrným zacházením. Rozhodně se nejedná o žádný outdoor mobilní telefon, navíc nabízí navlas stejné funkce (tj. skoro žádné) jako jeho starší bratříček.

Siemens C45

Nejnovější low-endový telefon od Siemensů nabízí téměř vše, co se od této kategorie mobilních zařízení čeká. Atraktivní vzhled, podpořený jak malými rozměry (109 x 46 x 23 mm), tak i nízkou hmotností (107 gramů), plně grafický pětiřádkový displej, integrovanou anténu, výměnné kryty a dostatek funkcí a her. Nabízí samozřejmě WAP, naopak mu chybí jakékoliv datové přenosy včetně tolik oblíbeného GPRS, což se ovšem od low-endové kategorie dá plně očekávat. Baterie je typu Ni-MH o kapacitě 550 mAh, což propůjčuje tomuto telefonu pohotovostní dobu až 200 hodin nebo 300 minut hovoru.

Siemens S45

Kdybychom měli definovat několika málo slovy tento manažerský telefon, řekli bychom pravděpodobně něco ve smyslu malý, lehký, krásný, téměř dokonalý Siemens. Vzhledově je někde na půli cesty mezi S35i a SL45, přičemž decentní stříbrný vzhled mu propůjčuje noblesu vyšší třídy. Ale nejenom design! Připočteme-li všechny potřebné funkce, které má dnešní manažerský mobil mít, tj. infraport, přenos dat GPRS (3+1 timeslot), telefonní seznam na 500 kontaktů, paměť na 100 SMS zpráv, kalendář a plánovač, 2 hry, podporu EMS zpráv atd., dostaneme velice vyvážený a kompaktní přístroj s příjemnou velikostí (109 x 46 x 20 mm) a nízkou váhou (93 gramů), který splní téměř všechny představy o dokonalém manažerském telefonu. Nechybí integrovaná anténa a veliký, šestiřádkový a dokonale podsvícený displej.

Siemens ME45

Další outdoorový mobilní telefon od německého Siemensu. Na první pohled překvapí odlišným designem a krásným černým provedením, na druhou stranu však zjistíte, že až na rozměry (109 x 46 x 21) a krapet vyšší hmotnost (99 gramů) se nijak neliší od typu Siemens S45. Ty samé funkce, ta samá baterie (Li-Ion 840 mAh) a víceméně stejná výdrž (60-300 hodin v pohotovostním režimu, nebo 100-360 minut hovoru). Stručně řečeno, odolný model S45 za trochu vyšší cenu (rozdíl cca 1 500 Kč).

Siemens A40

Tak o tomto mobilu platí to samé, jako o výše zmiňovaných modelech A35/36. Kromě poněkud odlišného designu nabízí navíc pouze vibrační vyzvánění, jinak jsou v jeho výbavě stále ty samé standardní funkce pro telefonování, případně práci s SMS zprávami. Ku jeho prospěchu hovoří nízká cena, záporem je pak nízké portfolio funkcí (i když to může být na druhou stranu pro začínající a nenáročné uživatele právě výhoda).

Siemens M50

Poslední a zatím nejnovější model Siemensu je low-endový přístroj s kódovým označením M50. Sice se nejedná o další outdoor, jak by název mohl napovídat, každopádně však jde o zajímavý přístroj, kterému by konkurence mohla jeho pokročilé funkce závidět. Hlavní devizou tohoto přístroje je podpora J2ME (Java Micro Edition), což je modifikace javovské platformy známé především z webu. Telefon disponuje zhruba 230 KB paměti, kterou můžete využít pro jednoduché aplikace či hry pro tento jazyk. Nesmíme zapomenout také na podporu GPRS či EMS zpráv. Přístroj je vybaven rozměrným displejem, integrovanou anténou a 650mAh Li-Ion baterií, která mu zaručuje až 260 hodin pohotovostního režimu či 360 minut hovoru. Cena se potom pohybuje okolo 7 000 Kč. Celkově se jedná o technologicky našlapaný low-endový přístroj, který zcela určitě zvedne další vlnu zájmu o tuto tradiční značku výrobce mobilních telefonů.

Siemens SL42i

Tento telefon je vzhledově stejný jako typ SL 45, nabízí i stejné funkce a to už včetně podpory J2ME, tedy javovských aplikací. Cenu se povedlo snížit na minimum, tj. zhruba 11 000 Kč, ovšem za použití multimediální karty o kapacitě pouhých 16 MB, tedy o polovinu menší nežli u staršího modelu.

Velmi blízká budoucnost:

Siemens C55

Tento nejnovější low-endový model Siemensu pokračuje v liniích předchozího typu C45, nabízí však menší rozměry a hlavně hmotnost, která v jeho případě činí krásných 79 gramů. Taktéž se změnil způsob ovládání, kdy jako hlavní ovládací prvek slouží kurzorový kříž. Mezi další funkce patří systém výměnných krytů, podpora J2ME, wapový prohlížeč ve verzi 1.2.1, GPRS v konfiguraci 4+1, podpora EMS a technologie Instant Messaging, tedy vzdáleně něco jako komunikační software ICQ.

Siemens S55

Technologicky nejpokročilejším Siemensem všech dob se bezpochyby stane typ S55. Umí vše, co si jen umíte představit: Bluetooth, GPRS 4+2, MMS, e-mailový klient s podporou POP3 i SMTP a možností vkládat přílohy, J2ME a má v neposlední řadě velký barevný grafický displej (256 barev). Tento hi-tech telefon bude podporovat propojení s digitálním minifotoaparátem, dostupným jako příslušenství, takže budete moci stejně jako v případě Sony-Ericssonu T68(i) posílat přátelům fotografie v rozlišení 640 x 480 bodů v podobě MMS zprávy. Siemens S55 by se měl na trhu objevit v průběhu předvánočního šílenství a pokud se potvrdí cena, která je podle nynějších zdrojů kolem 12 000 Kč za nedotovaný telefon, máme se rozhodně na co těšit.

Co říci na závěr? Nezbývá než popřát Siemensu co nejvíce kvalitních nápadů do budoucna a doufat, že i další letos uveřejněné novinky budou stát za to.

§§§§§


Hry do ruky – multiplayerové bitvy na mobilním telefonu

Michal Černý

c02p0594

Jednoho krásného dne mě napadlo což takhle napsat do nějakého časopisu článek o hrách pro mobilní telefony? Byla to zajímavá myšlenka, a to především z toho důvodu, že jsem o mobilních hrách v žádném časopisu dosud nečetl ani řádku jak herní, tak neherní magazíny toto téma ze záhadných důvodů zatím ignorovaly. Za druhé jsem věděl, že v ČR existuje vývojářský tým, který se výrobou her pro mobilní telefony zabývá profesionálně již několik let jedná se o pražskou firmu Illusion Wireless (www.iw.cz). Teprve se značným zpožděním mi ale došlo, že "wireless" znamená "bezdrátový", měl jsem tedy důvod se domnívat, že mě zde jistě zahrnou spoustou zajímavých informací. Jak už asi většině z vás došlo, jedná se o pobočku brněnské firmy Illusion Softworks, největšího herního vývojáře v ČR, čítajícího kolem 150 zaměstnanců, a známého herními tituly jako Hidden and Dangerous či Mafia.

Co jsem na začátku svého pátrání věděl o hrách pro mobilní telefony? Diplomaticky a slušně bych řekl, že moje znalosti byly skromné. Jako asi většině lidí se mi pod pojmem "hra pro mobilní telefon" vybavilo něco na způsob toho stále se prodlužujícího červa, požírajícího značky či pexesa. Provedl jsem malý průzkum mezi svým příbuzenstvem, a od těch znalejších jsem se dozvěděl cosi o docela jiném typu her, technologicky poměrně náročných, které jsou naprogramované v Javě a určené pro mobily třetí generace.

Co je to hra pro WAP

Jak jsem správně předpokládal, ve firmě Illusion Wireless měli z mého nápadu napsat článek o hrách pro mobily radost. "Jestliže chcete psát článek o mobilních hrách, je potřeba udělat hned ze začátku lidem ve věci jasno," poradil mi Jiří Mach, zdejší project manager "lidem se totiž dost pletou takové tři základní typy her pro mobily. Jednak to jsou hry, které jsou přímo od výrobce zabudované do mobilu, tedy takové ty notoricky známé jako had či pexeso. Druhou skupinu tvoří hry v Javě, určené pouze pro mobily jež Javu podporují (a těch není v současnosti mnoho.) A konečně to jsou hry pro WAP, které v současnosti vyrábíme a provozujeme my."

Dobrá. Udělali jsme si tedy ve věci jasno. Co to však v praxi znamená, taková hra pro WAP? Jak asi všichni víme, WAP je něco jako hodně zjednodušený web určený pro mobilní telefony, prozatím nepříliš používaná technologie. Co z toho vyplývá? V praxi to znamená například to, že wapová hra se nekupuje jako rohlíky v obchodě, ani se nestahuje z internetu. Jestliže si chcete wapovou hru zahrát, prostě a jednoduše se připojíte k WAP serveru Eurotelu (k portálu Juice), a neplatíte pak za hru samotnou, ale za minuty hraní. To, že jste při hraní wapové hry permanentně připojení k internetu, má svoje světlé i stinné stránky. Nespornou výhodu představuje skutečnost, že hry pro WAP umožňují něco, co postrádá spousta her pro stolní počítače jsou multiplayerové. Tedy takové, kdy hrají všichni účastníci hry proti všem, případně se můžete domluvit s kamarády, spiknout se proti světu a likvidovat ostatní účastníky ve dvou či ve třech. Právě na multiplayerové hry chtějí vsadit lidé z Illusion Wireless, kteří se domnívají, že multiplayer je právě tím, co hráče k wapovým hrám přitáhne. "Hned od počátku jsme si dali za cíl vyvíjet on-line multiplayerové hry, zřejmě nikdy nebudeme vyrábět hry jenom pro jednoho hráče," říká Jiří Mach, "WAP jsme zvolili právě proto, že umožňuje hraní všech proti všem, 7 dnů v týdnu, 24 hodin denně."

Stinnou stránkou hraní pak je nepříjemná skutečnost, že za připojení k WAPu se musí tvrdě platit. Každému asi zamrzne úsměv na rtech, když se podívá do ceníku a zjistí, že Eurotel si za provoz WAPu účtuje 2 koruny 70 haléřů za minutu, takže hodina hraní by vás přišla na 156 korun českých. Nabízí se samozřejmě otázka kdo si může dovolit utratit tolik peněz jenom za hraní mobilních her? "Naše hry v současné době hrají především tzv. hyperconnected uživatelé," odpovídá Jiří Mach, "tedy ti, kteří znají technologii a jsou zvyklí denně používat WAP. Všechno to jsou lidé ve věku 25-35 let, a často jsou zaměstnáni u firem, které jim účet za mobil zaplatí, anebo vydělávají tolik, že nemusí finanční otázku řešit. Samozřejmě bychom rádi přilákali i další skupiny hráčů, ale jsou věci, které prostě neovlivníme."

Jak vypadá taková wapová hra? V praxi to funguje tak, že vám server, na který jste připojeni, vygeneruje wapovou stránku a odešle na displej vašeho mobilu. Z toho důvodu by se tyto hry nejspíš daly zařadit mezi tahové strategie, skutečná akce ve stylu červa požírajícího značky zde chybí, protože to technologie neumožňuje. V Illusion Wireless spolu s partnerskou firmou DataTech vyprodukovali a v současnosti provozují 3 hry jedná se o kvízovou hru IQ mapa, kde odpovídáte na otázky ve stylu Milionáře, tahovou strategii Lovci pokladů a real-time střílečku Nebe v plamenech. Do budoucna zde připravují hru založenou na SMS zprávách, další dvě pro WAP a hry pro mobily podporující Javu.

Masovou zábavou tedy hry pro WAP prozatím nejsou. Celá oblast her pro mobilní telefony je na samotném svém počátku, a v lecčems se podobá situaci, ve které byla zábava pro domácí počítače ve věku osmibitových počítačů před patnácti lety. "Technologie na to zatím není přichystaná," říká Jiří Mach, "mobily nejsou pro hraní ideální zařízení, lidé zatím WAP moc nepoužívají, je pro ně příliš složitý. Operátoři svou marketinkovou kampaní nemíří k tomuto produktu, atd."

Každý, kdo by chtěl vyvíjet hru pro mobilní telefon, jako by se dostal ještě někam před rok 1985, do pravěku počítačové zábavy veškerá grafika se musí vecpat do okénka mobilu velikosti 90 x 30 pixelů v jediné barvě, což samozřejmě neumožňuje nějaké náročné grafické kreace. Stejně tak není prostor pro animace, protože technologii animovaného GIFu zvládají jenom některé mobily. Dále zde jsou problémy s různou velikostí displeje u různých typů mobilů, s výdrží baterie, největší problém však u multiplayerových her představuje objem přenesených dat a jejich cena. Je jasné, že na takový třírozměrný, plně barevný multiplayer Quake běhající na displeji mobilního telefonu si budeme muset ještě chvíli počkat.

Mají hry pro WAP perspektivu?

Zajímavou otázkou je, zda jsou hry pro mobily perspektivním odvětvím. Jak asi každý z vlastní zkušenosti víme, v běžném životě nastávají často okamžiky, kdy se prakticky nedá nic moc rozumného dělat třeba v čekárně u zubaře či psychiatra, nebo třeba při čekání na tramvaj, která jede až za sedm minut. Máme teď možnost těch pár minut nějak smysluplně využít. Můžete si třeba vytáhnout časopis, někdo jiný se začte do Schopenhauerova díla Svět jako vůle a představa, a někdo třeba vytáhne mobil a začne na něm hrát multiplayerovou hru. Cílem firem vyvíjejících hry pro mobily je právě vyplnit takováto malá "hluchá" místa v životě každého uživatele mobilního telefonu. To, zda se jim to podaří, bude záležet nejenom na dalším vývoji mobilní technologie, ale především na vývoji ceny za přenášená data.

Názory, nápady, připomínky, návrhy témat, o kterých se chcete více dozvědět, posílejte prosím na e-mailovou adresu pirx@centrum.cz.

Nebe v plamenech

www.nvp.cz Nebe v plamenech je wapová hra námětem čerpající z leteckých soubojů druhé světové války. Ve hře ovládáte letadlo, zobrazené ve středu displeje, kterému dáváte příkazy ke změně směru letu a ke střelbě. Cílem je sestřelovat letadla ostatních účastníků připojených do hry, a ničit tanky a jiné pozemní cíle. Na webové stránce hry je uvedeno, že jde o "první akční wapovou hru", což považuji za mírně zavádějící pod pojmem "akční hra" si představuji něco trochu jiného. To, že se ve hře střílí, ještě neznamená, že se jedná o skutečnou akci. Ve skutečnosti zde pravá akce schází, a veškeré ovládání letadla, střelba apod. se odehrává v jednotlivých tazích.

IQ mapa

www.iqmapa.cz Jednoduchá strategická kvízová hra. Odehrává se na čtverečkovaném hracím poli znázorňujícím mapu České republiky, v níž se každý hráč snaží získat co největší území. Když vstoupíte na nové políčko, zobrazí se otázka typu: "na jaký hudební nástroj hraje Líza Simpsonová", nebo "jaké je hlavní město Malajsie". Správná odpověď znamená dobytí políčka. V případě, kdy zaútočíte na políčko protihráče, dochází k přímému souboji protihráč dostane stejnou otázku jako vy. Odpoví-li správně, ubránil se útoku a pole si ponechá, v opačném případě o políčko přichází. Vyhrává ten hráč, který v daném soutěžním kole obsadí největší území.

Lovci pokladů

www.lovcipokladu.cz Ve strategické tahové hře Lovci pokladů je cílem hráčů nalézt poklad uložený na dně moře. Tímto pokladem mohou být kredity, nebo věcné ceny. Moře je zobrazeno formou čtverečkovaného hracího pole, po kterém se hráč může pohybovat lodí, nebo jedním ze tří potápěčů. Potápěč odkrývá nová pole, nalézá poklady a přitom si dává pozor na nebezpečné miny. Lodí hráč dopravuje nalezené poklady do doku, nebo s ní může útočit na lodě soupeřů a po jejich potopení tak získat jimi vezený poklad.

§§§§§


Chystáte se za prací do ciziny? – Začneme životopisem

Pavel Hrbáček

c02p0595

Každý z nás se dříve či později dostane do situace, kdy začne hledat zaměstnání. Ti odvážnější se třeba rozhodnou pro zahraničí. Praha je sice stověžatá, ale např. Londýn je rozhodně větší a navíc si zde vylepšíte angličtinu. Dostat se tam však není jednoduché. Nejdříve musíte sehnat místo, a teprve poté dostanete pracovní povolení. Naštěstí v době internetu lze hledat práci i na dálku. Tím, co vás bude reprezentovat, bude váš životopis. My se sice zaměříme na Velkou Británii, ale informace, které na uvedených WWW stránkách naleznete, platí až na výjimky i ve zbytku světa.

Životopis prodává

Až začnete listovat obsahem serverů specializovaných na nabídky práce, brzy si všimnete, že skoro každý obsahuje část věnovanou "Curiculu Vitae", zkráceně CV. Tyto stránky jsou skutečně dobrým zdrojem těch potřebných informací, ale tak jako obvykle, se jednotlivé servery velmi liší kvalitou a hloubkou zpracování problému. Dalším místem, kde jsou k nalezení užitečné informace, bývají stránky agentur zaměřených na komerční zpracování životopisu. Ve většině případů se vás však agentury budou snažit přesvědčit, jak je výhodné, nechat si udělat profesionální životopis právě od nich.

Neznáte-li žádný "job board" server zaměřený na Velkou Británii, zkuste se porozhlédnout na stránkách www.jobs.co.uk. Najdete zde žebříčky pracovních agentur i seznamy serverů, vše přehledně rozděleno dle odvětví.

Než se podíváme na stránky, které nás zahltí velkým množstvím informací, bylo by dobré si na úvod přečíst něco kratšího. Zkuste např. www.priam.co.uk/cvtips.htm. Jedná se o stránky pracovní agentury zaměřené na IT a jinak zde naleznete souhrn všech hlavních zásad pro vytvoření dobrého CV.

Zajímavý článek na téma psaní životopisu najdete na adrese www.pathfinder-one.com/Pages/articles/june99CVs.html. Určitě si jej nezapomeňte přečíst, a to přesto, že je zaměřen spíše obecně. Na druhou stranu však připomíná některé důležité skutečnosti, např. které informace o sobě v CV vynechat.

Porovnejte si je

Pro porovnání, jak asi vypadá dobře a špatně napsaný životopis, se podívejte na stránku www.cvservices.net/alpha/cvspecial. Tyto soubory ve formátu MS Word rozhodně doporučuji prostudovat. Po prohlédnutí více stránek věnovaných problematice životopisu totiž zjistíte, že některé si částečně odporují, např. tím, zda začínat sekcí "Profil" či ne. A právě přístup prosazovaný autory tohoto serveru patří mezi ty nejmodernější a nejpromyšlenější, konečně uvidíte sami. Jinak server nabízí řadu zajímavých služeb pro platící zájemce, mimo jiné i vyčerpávající příručku pro psaní CV. Jak jsem již naznačil, jsou tyto stránky poučné i pro nás ostatní, protože zde najdete i řadu veřejných ukázek a rad. Příkladem je jednoduchý nástroj pro vyhodnocení vašeho současného životopisu (www.cvservices.net/alpha/appraiser/). Taktéž nepřehlédněte část nazvanou "New approaches to CV content", která srovnává různé přístupy k vytváření životopisu, a to včetně porovnání vizuálního provedení. Jistě vás potěší, že zde najdete i tipy, jak některé problémy vyřešit. Tento server také obsahuje zajímavou část nazvanou "Career change strategies". Zde je umístěna řada různých scénářů změny zaměstnání, které jsou připraveny na míru pro jednotlivé případy. Třeba se zde najdete.

Jak na to

Konečně se blížíme ke stránkám, jež zdarma nabízejí široké spektrum informací spojených s psaním životopisu. První z nich je www.alec.co.uk. Nenechte se odradit značně jednoduchým designem, a vstupte. Co zde najdete? Nejdříve si prohlédněte možné důvody toho, proč jste s vaším současným CV neúspěšní. Některé jsou opravdu zajímavé, jako např. vypadáte příliš mladí na požadovanou práci? V další části se dozvíte, které údaje je vhodné si sepsat ještě předtím, než začnete tvořit a následně se seznámíte s fakty, které je lepší o sobě neuvádět, např. důvody, proč jste opustili předchozí zaměstnání.

Velmi zajímavá je část věnovaná výběru formátu CV. Každý typ je popsán na základě svých předností a nevýhod v závislosti na způsobu změny kariéry. Takže ať již hledáte náročnější pozici v rámci vaší současné profese nebo se chystáte k radikální změně, zde uvedené srovnání vám pomůže vybrat nejefektivnější způsob psaní životopisu. Poté, co jste určili typ CV, který budete vytvářet, prohlédněte si části věnované vámi zvolenému formátu. Najdete zde i ukázkový životopis psaný touto formou. A pokud ani to nestačí a vy se nedokážete hnout z místa, autor nabízí své, samozřejmě placené, služby.

Chronologie nebo zkušenosti?

V rámci serveru www.newmonday.co.uk (odkaz Career clinik) specializovaného na sbírání nabídek od pracovních agentur najdete rozsáhlou část věnovanou tvorbě životopisu, průvodního dopisu atd. Nejvíce informací je v části nazvané "Job hunting workshops". Zde je pro vás připraven seznam několika posloupných kroků, s jejichž pomocí byste se měli dostat k cíli.

Nejdříve se v rámci přípravy dozvíte jak má životopis vypadat, jak sami sebe nejlépe ohodnotit a jiné základní informace. Na rozdíl od předchozího serveru autoři této stránky pracují jen s dvěma typy životopisu, s typem chronologickým a s typem založeným na zkušenostech. Proto je nejdůležitější druhá část nazvaná "CV Wizard", kde zjistíte, čím se tyto dva přístupy od sebe liší a v jakých případech je vhodné je použít. Poté se již můžete začíst a zjišťovat, co a jak napsat do jednotlivých částí, které tvoří celý životopis. Aby vše nebylo jen zcela teoretické, máte přímo v textu zařazeny příklady demonstrující popisované techniky. Pro vaši lepší představu jak by měl vypadat výsledek, autoři vytvořili dva ukázkové životopisy, které se navzájem liší použitou formou CV.

Po prostudování co kam zařadit ještě věnujte pozornost části nazvané "Proofing and checking a CV". Vedle vcelku jasných připomínek typu, že životopis nemá obsahovat gramatické chyby, se tu nacházejí rady jak postupovat, když máte problém správně popsat některou část svého pracovního života. Za pozornost také stojí část "An expert\s opinion", kde jsou zapsány postřehy několika pracovníků profesionálních agentur na téma životopisy. Přečtěte si je a schválně porovnejte, zda váš výsledek splňuje jejich nároky.

Placené služby

Pro ty, kteří cítí, že napsat vlastní životopis a k tomu v angličtině je nad jejich síly, je určen blok "CV writing services". Zde najdete odkazy na několik profesionálních agentur. Jen tak jsem se podíval na první v pořadí, BradleyCVs, a asi vás také zaujme, že za napsání nejjednoduššího životopisu si účtují 249 GBP, a to s poznámkou, že tento formát je speciálně navržen tak, aby vám pomohl nalézt práci. Hmm, opravdu nevím k čemu jinému by měl životopis sloužit. Takže, až po prostudování všech stránek napíšete skvělý životopis a získáte práci, neposílejte mi z vděčnosti žádné peníze. Věnujte je třeba charitě.

Nevíte-li, jak volit správná slova a termíny, které by nejlépe vystihly vaše profesionální vlohy, prostudujte si moře inzerátů, jež jsou uloženy na serverech s nabídkami práce. Nejdříve si nechte vyhledat inzeráty na místa podobná těm, o která se ucházíte, a potom prostudujte popisy požadavků na potencionální kandidáty. Mimo jiné se tak i dozvíte, jaké nároky jsou obecně kladeny na vámi vyhlídnuté zaměstnání.

Několik rad

Ještě vás chci upozornit na následující radu, kterou jsem zahlédl na některém ze serverů. Vždy, když odesíláte životopis v elektronické formě, pošlete jej o několik dnů dříve normální poštou. Nebudete tak působit jako někdo, kdo bezhlavě obesílá všechny možné adresy, ale naopak zdůrazníte svůj zájem o danou pozici.

Dalším samostatným problémem je, jak vytvořit odpovídající průvodní dopis. Naštěstí většina ze zmíněných serverů zároveň obsahuje stránky věnované této problematice, a tak i v tomto případě máte kde studovat.

Až dáte dohromady svůj první životopis, požádejte někoho jiného, aby řekl vám, zda by měl na jeho základě zájem pozvat vás na pohovor. Stejný test proveďte s více lidmi. Pokud nebudou výsledky kladné, zkuste jej přepracovat. Některé ze zde uvedených stránek také nabízejí tipy, jak rozeznat nedostatky životopisu a jak je opravit. Rozhodně nerezignujte a v žádném případě se nespokojte s životopisem, který by neměl tu nejnutnější vlastnost, tj. nevzbudil by zájem o vás u oslovených zaměstnavatelů.

Na závěr přeji hodně štěstí, budete jej určitě potřebovat and see you in London!

Chcete založit firmu?

Všem, kteří zvažují možnost zaměstnání v zahraničí, doporučuji navštívit server workpermit.co.uk. Obsah je věnován především potencionálním zájemcům o prácí ve Velké Británii, ale své stránky tu také mají USA, Kanada, Jižní Afrika, Austrálie, Nový Zéland, Japonsko a některé evropské země. Najdete zde řadu zasvěcených informací o vízech a požadavcích jednotlivých zemí na udělení pracovního povolení. Server také upozorňuje na zajímavou možnost získání legálního pracovního pobytu, která se vztahuje pro občany zemí přidružených k Evropské unii, tj. i na nás. Zájemce o podnikání si zde totiž bez větších překážek může otevřít vlastní firmu a začít nabízet své služby na místním trhu. Nejedná se tedy o klasický zaměstnanecký poměr, ale o podnikání, např. jako živnostník. Více informací najdete na jmenovaném serveru, případně v uvedených odkazech. Pro IT pracovníky firma provozující server nabízí profesionální služby spojené se zajištěním potřebných dokumentů pro vyřízení povolení a spolupráci v následném podnikatelském životě.

Slovníčky

Jako zdroj těch správných slov vyjadřujících aktivitu a pozitivní přístup využijte odkaz na již uvedeném serveru newmonday. Přesná adresa slovníčku je www.newmonday.co.uk/Careers/Features/CVwriting/power_words.html. Další slovníček najdete v rámci stránky věnované knize 7 Step Résumé. Tato stránka stojí za prohlédnutí i z obecnějších důvodů, protože i když je určena jako reklamní upoutávka na zmiňovanou knihu, obsahuje vše podstatné o tvorbě životopisu. Slovníček zde najdete na adrese www.7step-resumesampler.com/step6.html.

§§§§§


Statistika návštěvnosti – Jak zjišovat návštěvnost vlastních webových stránek

Josef Kulhavý

c02p0597

"Včera naše webové stránky vidělo 96 lidí, prohlédli si celkem 388 stránek a nejvíce jich při tom pracovalo s Linuxem v rozlišeni monitoru 800 x 640 bodů", prohlásil firemní IT specialista.

Jak si může být tak jist? Používá nějakou z mnoha internetových služeb, které mu tyto informace zjistí. A protože je většina z nich nabízena zdarma, může zjišťovat a vyhodnocovat nejrůznější údaje nejen velká firma, ale v podstatě kdokoliv, kdo na internet umístil sebemenší stránku.

I ty "nejobyčejnější" monitorovací služby zaznamenávají tyto údaje:

- počet uživatelů, kteří navštívili sledované stránky

- celkový počet navštívených stránek

- operační systém, se kterým návštěvníci pracovali

- typ prohlížeče (včetně verze), se kterým návštěvníci pracovali

Dále lze zjišťovat následující údaje:

- z jaké stránky se uživatelé na sledovanou page dostali

- s jakým rozlišením monitoru návštěvníci pracovali

- z jaké IP adresy (a tím i z jaké země) se návštěvníci připojovali

Princip fungování jednotlivých služeb zaznamenávajících návštěvnost stránek se od sebe liší jen minimálně. Na sledované stránce je většinou umístěn HTML kód s obrázkem. Ten má velikost obyčejné ikony (88 x x 31 bodů), nebo může mít rozměry např. pouhý 1 x 1 bod, a nemusí tak vůbec zasahovat do designu webové stránky. Obrázek se načítá ze serveru služby, která návštěvnost sleduje, a server přitom vyhodnocuje data, která návštěvníkův počítač spolu s žádostí o obrázek serveru zasílá.

Úkolem webmastera sledované internetové stránky je vložit do této stránky HTML kód. Ten poskytuje hned při registraci provozovatel služby. Kód je pro všechny sledované stránky podobný. Liší se většinou pouze jedinečným identifikačním číslem. Právě pomocí něho systém zjistí, která stránka (popřípadě soubor stránek) byla uživatelem navštívena. Kód je vhodné umístit na webovou stránku nahoru, aby byl požadavek auditorské službě odeslán co možná nejdříve. Pokud je totiž kód umístěn v dolní části stránky, může dojít k tomu, že uživatel opustí sledovanou stránku dříve, než jeho počítač odešle požadavek na započtení přístupu na stránku. Tím pak dochází k nepřesnostem ve statistikách.

Údaje se na serveru poskytovate služby ukládají do databází, a pokud o zjištěné informace má vlastník stránky nebo kdokoliv jiný zájem, může statistikami procházet, nebo si je například nechat pravidelně posílat do své e-mailové schránky. Většinou záleží pouze na vlastníkovi stránek, zda dovolí do statistik návštěvnosti nahlížet i ostatním návštěvníkům. Servery, zabývající se zjišťováním návštěvnosti, většinou uveřejňují taktéž žebříčky návštěvnosti jednotlivých serverů. Návštěvník těchto žebříčků pak může lépe odhadnout kvalitu jednotlivých stránek a rozhodnout se pro ten nejlepší tedy nejnavštěvovanější.

Na základě takto zjištěných údajů může společnost nebo jednotlivec, který stránky obsluhuje, uskutečňovat nejrůznější rozhodnutí. Například zjistíme-li se ze statistik, že podstatná část návštěvníků při prohlížení daných stránek pracuje v rozlišení monitoru 640 x 480 bodů, může to být impuls k tomu, abychom stránky přepracovali tak, aby byly přizpůsobeny i tomuto rozlišení. Nebo zjistíme-li ze statistik, že velké množství návštěvníků přichází na stránky ze spřátelených serverů, se kterými spolupracujeme na bázi textových odkazů, můžeme jejich počet rozšířit a naopak ubrat například na výměně banerové reklamy s jinými servery.

Na českém internetu působí hned několik společností, které pomáhají vytvářet statistiky návštěvnosti. Podívejme se tedy, jaké služby nabízí některé z nich.

NA VRCHOLU (www.nv.cz)

Jednička ve vyhodnocování statistik návštěvnosti působí na českém internetu již od roku 1997. Jejich služeb využilo nebo využívá přes 50 000 uživatelů v současnosti sbírá statistiky u více než 26 000 stránek, z nichž je jich přes 11 000 aktivních (s alespoň jedním přístupem denně).

Při registraci je třeba zadat název, popis a URL adresu stránek, které chceme sledovat, dále e-mailovou adresu a heslo, které si můžete sami zvolit. Stránky jsou začleněny do systému až po zhlédnutí obsluhujícím pracovníkem, jenž odsouhlasí název a popis stánky a posléze odešle na e-mail uvedený při registraci kód, který je třeba začlenit do jedné či více stránek. Každý z uživatelů si může vybrat z několika možností. Chce-li sledovat pouze základní údaje, postačí jednořádková verze kódu, chce-li kontrolovat i to, odkud návštěvníci na jeho stránky přišli, nebo v jakém rozlišení a barevné hloubce monitoru uživatelé pracovali, je nutné začlenit do stránek složitější kód. I ten je uveden v posílaném e-mailu.

Na stránku se neusazuje obrázek (ikona), ale pouze jeden bod (1x1), takže design stránek není kódem ovlivněn. Statistika návštěvnosti ukazuje jednak vývoj počtu přístupů a sessions pro aktuální den, a dále pro období sto dnů zpět. Tím je znemožněno, abyste si mohli prohlédnout souhrnnou statistiku za celý jeden den, nebo jeden celý konkrétní měsíc. Naštěstí server Navrcholu.cz nabízí každodenní zasílání kompletní aktuální statistiky do e-mailové schránky a tak si můžete celodenní statistiky prohlížet po stáhnutí pošty a rozbalení souboru ve svém počítači.

U tabulky s informací, z jakých serverů lidé přicházejí, jsou z bezpečnostních důvodů ořezány parametry u skriptů, uvedené za otazníkem. U několika významných serverů je toto omezení zrušeno. Proto například můžete z tabulky zjistit, která slova návštěvníci zadávají například na serveru Seznam.cz, aby se dostali na vaše stránky. Zajímavé jsou i některé z placených služeb, které server Navrcholu.cz nabízí: Pokud si od provozovatele zakoupíte program "Na druhou", můžete ve statistických datech procházet ve formě datové mřížky, filtrovat a vyhledávat v nich. Server dále za poplatek nabízí zvýraznění vaší služby v žebříčcích a také "měsíční report" tištěný nebo PDF dokument, zobrazující některé další statistické údaje a srovnání.

iTOP (www.itop.cz)

iTOP je dalším, slibně se rozjíždějícím projektem, sloužícím ke sledování návštěv internetových stránek. Služba odstartovala v březnu tohoto roku a za tuto dobu svou mohutnou reklamní kampaní přilákala více než 1 200 serverů.

Při registraci si může každý uživatel zvolit, zda statistiky poskytne všem návštěvníkům, nebo zda může statistiky sledovat jen on sám. Pokud uživatel už některou z auditorských služeb využíval, může do příslušného políčka opsat počet přístupů a tento údaj se do statistik bude započítávat. Stejně jako u předchozího serveru, i redaktoři iTOP.cz musí každý vkládaný server nejdříve schválit, a až posléze poskytnou uživateli jedinečné identifikační číslo, které je třeba použít při generování HTML kódu. Ten je pak třeba včlenit do webových stránek.

Na každé sledovaného stránce se po začlenění kódu objeví ikona nebo obrázek se základními statistickými informacemi. Návštěvník, který má zájem si prohlédnou statistiky, si může vybrat konkrétní rok, měsíc, týden nebo den, u kterého chce zhlédnout grafy a tabulky. V sekci "Analýza vyhledávacích frází" může uživatel zjistit, jaká slova návštěvníci zadávají do prohlížečů (seznam.cz, atlas.cz, centrum.cz, redboc.cz apod.) a jaká přicházejí na jeho stránky. Zájemcům zašle iTOP.cz jednou týdně denní statistiky serveru na e-mail zadaný při registraci.

Je patrné, že iTOP.cz v placených službách kráčí v cestách Navrcholu.cz stejně jako on nabízí placené zvýraznění záznamu ve všech žebříčcích.

TOP LIST (www.toplist.cz)

Více než pět let vyhodnocuje audit návštěvnosti server TOPlist.cz. Jeho počítadlo je zakomponováno do více než 3 milionů stránek na téměř 35 000 serverech.

Registrace je stejně snadná jako u konkurence: Stačí uvést adresu webových stránek, název a krátký popis, společně s e-mailovou adresou pro každotýdenní zasílání statistik. Na sledované stránky je možné umístit jak neviditelný bod (1 x 1), tak některou z mnoha ikon, které autoři dávají k dispozici, ale i obrazové počítadlo ikonu (88 x 31 bodů), v němž je zobrazován počet sessions návštěvníci sledované stránky mohou přímo na této stránce zjistit, kolik lidí ji navštívilo. Poslední možností je zakomponovat do webových stránek tzv. TOPlist Infopanel s informacemi jako počet návštěv za aktuální den a týden, dále celkový počet návštěv, počet návštěvníků, kteří si právě stránky prohlížejí, a pořadí v katalogovém žebříčku. Infopanel může být jak aktivním prvkem, který zaznamená návštěvu, tak i prvkem pasivním, který statistiky pouze sděluje. TOPlist také vypočítává a v žebříčcích ukazuje, jak se vyvíjí návštěvnost sledovaného webu oproti předchozímu týdnu. Údaj popsaný jako "Dnešní předpověď" počítá s průměrnou denní návštěvností během týdne s přihlédnutím k nejaktuálnějším statistikám návštěvnosti.

POČÍTADLO.CZ (www.pocitadlo.cz)

Přiznám se, že o této doméně jsem až do psaní tohoto článku nevěděl. Ani reference tohoto serveru nejsou nijak oslnivé: cca 2 500 uživatelů a jen o něco víc sledovaných stránek. Nicméně Počítadlo.cz už nějaký ten rok existuje. Server před nedávnem prodělal velké změny: Tvůrci totiž představili nový systém sledování statistik (označovaný jako "verze 2.0"). První verze měla více jak 12 000 uživatelů. Registrace probíhá stejně jako u ostatních: Zadáte své jméno a e-mailovou adresu, zvolíte si heslo, uvedete název popis a URL adresu sledované stránky, vyberete kategorii, do které váš web patří, a určíte míru utajení statistik buď je ponecháte celé na odiv uživatelům, nebo dovolíte prohlížet pouze část z nich.

Uživatel si může zvolit, zda na své stránky umístí textový tedy spíše číselný, grafický (ikona 88 x 31 bodů) nebo skrytý (1 x 1 bod) aktivní prvek. Sledovat na statistikách pak lze hodnoty návštěvnosti jak pro období jediného dne či týdne, tak i pro období celého měsíce a dokonce celého roku. Ze statistik lze zjistit, které stránky návštěvníci navštívili, ze kterých stránek přišli i které poprvé navštívili při vstoupení na váš web.

Jak jsme uvedli v jednom z prvních odstavců tohoto článku, statistiky návštěvnosti mohou být v určitém případě nepřesné a zkreslené. Existují však řešení, jež neposkytují sice zdaleka tolik grafů a tabulek, jako popsané služby, ale zato jejich výsledkům můžeme naprosto důvěřovat:

První řešení spočívá v použití skriptů ať už PHP, ASP nebo jiných. Ve stránce musí být zakomponována procedura, která při každém volání skriptu zaznamená zjistitelné informace o návštěvníkovi. V tomto případě nezáleží, jak dlouho uživatel stránku prohlížel, návštěva se započítá vždy, když jeho internetový prohlížeč požádal o zkompilování stránky. Tvorba takového skriptu je docela náročná. Naštěstí jsou na skriptech založeny některé statistické služby, a proto svým klientům nabízejí možnost uložit speciální kód přímo do skriptu, který zajistí, že ve statistikách nebudou žádné nepřesnosti. Toto řešení nabízí např. server Navrcholu.cz.

Druhé řešení můžete najít u svého poskytovatele webhostingu. Většina webhostitelů nabízí buď bezplatně, nebo za příplatek statistiky návštěvnosti. Tyto statistiky vytváří přímo server, na kterém webová prezentace běží, a můžeme tedy konstatovat, že tento typ statistik je zcela přesný. Opět platí, že tímto způsobem lze zjišťovat pouze vybrané statistické informace. V případě, že chce klient využít právě toto řešení, stačí pouze požádat svého webhostitele o poskytnutí služby. Nemusí tedy vkládat do stránek ani skriptů žádný kód. Statistiky obsáhnou všechny stránky umístěné v rámci doménového účtu a odpadá zde riziko, že by mohl webmaster na nějakou ze stránek zapomenout potřebný kód umístit.

Máte-li dotazy k této tématice, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 776 300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše otázky se samozřejmě pokusíme najít odpověď.

§§§§§


Squatteři a jak na ně – Když se chce, tak to jde 2.díl

Radim Polčák

c02p0598

Minule jsme lehce připomněli, že co se týče doménových jmen, nežijeme stručně řečeno v zelené džungli, kde je možné provádět cokoli a komukoli, tentokrát se podíváme na to, proč na tuto problematiku dopadají jednotlivé části našeho právního řádu. Nejprve ze všeho je ale nutné "pojmenovat doménová jména," tedy dát dohromady to, čím doménová jména v dnešním pojetí jsou. Nejde přitom o jejich technickou charakteristiku, ale o jejich význam společenský a zejména ekonomický. Jestliže byla doménová jména původně plánována jako mnemotechnické zástupné pomůcky pro vyjádření konkrétních IP adres, je jejich pozice v systému jednotlivých prvků dohromady tvořících globální síť zcela jiná. Jejich význam již přerostl technické intence a v dnešní době je tak možné o doménových jménech hovořit jako o obchodních značkách, reklamních sloganech, názvech výrobků, označení služeb a podobně.

Doménové jméno má svou hodnotu

Stalo se pravidlem, že subjekty účastnící se soutěže o komunikační potenciál sítě internet nevystupují v této soutěži pod svými tradičními značkami (typicky pod firmou dříve obchodním jménem), ale právě pod svými doménovými jmény. To je logické, neboť na internetu představuje doménové jméno ten nejjednodušší způsob, jak se s příslušným komunikačním protějškem je možné spojit, přičemž samotná identifikace subjektu, který informace pod takovým jménem šíří, je až druhotnou záležitostí.

Jako příklad si můžeme vzít populární český portál seznam.cz. I když se můžete považovat za protřelé internetové harcovníky, dokážete odpovědět na otázku, jak se jmenuje jeho provozovatel?

To, že doménová jména představují v současnosti na internetu nejdůležitější označení vůbec, jsme si tedy jednoduše zdůvodnili. Co z toho ale vyplývá? Jak už to obvykle bývá, vyplývají z toho velké peníze. Doménové jméno (POZOR! nikoli služba nebo podnik), které se jednou zapíše do podvědomí internetové komunity, má obrovskou hodnotu.

Kde se potenciál doménového jména bere?

Nebudeme se nyní zabývat tím, jak lze tento potenciál zužitkovat a přeměnit na potenciál ekonomický to je otázka volby tzv. obchodních modelů. I komunikační potenciál doménového jména sám o sobě může být vyjádřen ekonomickými ukazateli tedy cenou. Potenciál, který doménové jméno obsahuje, mu přitom může být "načerpán" ze tří směrů, a to:

1) ipso suo (ze sebe samotného)

2) z předchozí činnosti v prostoru sítě internet

3) z činnosti mimo prostor sítě internet

Ad 1) je to zejména volbou vhodné alfanumerické kombinace, u níž lze předpokládat, že se lehce dostane pod kůži internetové komunitě a ta takové jméno snadno přijme. Mezi důležitá hlediska v tomto směru patří i to, jakou má doménové jméno schopnost "prosadit" příslušný informační obsah mezi jinými v rámci vyhledávačů. Jako příklad uveďme jméno "banka.cz" to je bez výhrad možné si velmi dobře zapamatovat, dostatečně dobře charakterizuje i obsah nabízených informací, a pokud někdo zadá do vyhledávače heslo "banka," bude prezentace pod takovým doménovým jménem rozhodně na jednom z předních míst výsledného výběru.

Jsou však i taková jména, která bychom apriori za příliš atraktivní nepovažovali, ale která si svůj obrovský potenciál získala sub 2) postupem času tím, že jsou pod nimi nabízeny oblíbené informace. Kdyby někdo ještě před několika lety požadoval za převod doménového jména "yahoo.com" milionové částky, vypadal by pravděpodobně směšně. Koupit za pár milionů korun toto jméno dnes by však bylo učiněným podnikatelským ternem.

Svůj potenciál může konečně doménové jméno získat sub 3) i tak, že je do něj vtěleno některé z označení, které si svoji pověst vybudovalo mimo síť internet. Pro příklad není třeba chodit daleko. I když jsme nikdy nenavštívili stránky "nyse.com," jistě se shodneme na tom, že toto doménové jméno rozhodně nepatří mezi ty bezcenné.

Pokud budeme chtít hodnotu doménového jména vyjádřit, není to vůbec jednoduchá záležitost skvělé doménové jméno, jehož potenciál není využit, je samo o sobě bezcenné, naproti tomu zdánlivě nezajímavé jméno, pokud je náležitě využito, může přinést ohromné zisky.

A co právo?

Pokud jste dočetli až sem, jistě se ptáte, co s tím má do činění právo. Smyslem práva je v této souvislosti zajistit, aby jednotlivé zájmy vzájemně soupeřících subjektů, respektive jejich prosazování, nenarušily křehkou rovnováhu doposud (sice nikterak oslnivě, ale přeci) fungujících společenských vztahů. Čím důležitější tedy doménová jména jsou, tím větší je zájem práva na tom regulovat vztahy okolo nich.

Co je obzvláště hodno pozornosti, je to, že od vzniku sítě internet nedošlo ani k technickým změnám co se doménových jmen týče, ani k zásadním změnám příslušných právních odvětví. Změnil se "pouze" způsob, jímž společnost na doménová jména pohlíží. Je to jako v klasickém případu reprodukce Picassova obrazu, který paní domu umístí na schodiště kousek od dveří na toaletu. Poté, co do domu zavítá školený kunsthistorik a sdělí milé hospodyni, že kopie je ve skutečnosti originálem, žena se chytí za nos, sundá z krbu sobolí hlavu a na toto čestné místo obraz přestěhuje. Podobně tak i právo a právníci začali o doménová jména jevit zájem až poté, co byla náležitě zvýšena jejich společenská důležitost.

K tomu, aby mohlo právo účinně registraci a provozování doménových jmen regulovat, není třeba provádět v něm nějaké dalekosáhlé změny, či přijímat zcela nové kodexy. Je nutné pouze donutit právní praxi k tomu, aby se na tento "obraz" začala dívat z jiného úhlu a vyhradila mu lepší místo ve svém "domě." V zahraničí se tak již stalo a už i u nás se začínají objevovat náznaky, že právo doménových jmen sice prozatím nevytěsní pomyslné sobolí hlavy, ale že rozhodně nebude na okraji zájmu.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – říjnová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0599

V tomto měsíci se nám dostali do ruky kromě low-endového Panasonicu GD67 také dvě novinky určené především pro movitější uživatele. Zatímco Nokia 8910 se nám zdála vskutku vydařená, leč příliš drahá, z Motoroly V70 jsme měli poněkud rozpačité dojmy.

Motorola V70

Zvykli jsme si na to, že na stylové telefony se prostě nedá pohlížet jako na ostatní přístroje. Jde u nich totiž v první řadě o design a o pozornost, jakou jejich majitel na sebe upoutá při vytažení telefonu z kapsy. Uživatelský komfort a především funkce bývají až na posledním místě.

Přesně z tohoto konceptu vychází nová Motorola V70. Jde jednoznačně o velmi atraktivní telefon s neotřelým designem a zajímavým konceptem. Telefon se totiž neodklápí, jako ostatní véčka, ale otáčí. Kvalitní je i materiálové zpracování, neboť zadní kryt, obroučka displeje a všechna tlačítka jsou z kovu. Horší je to už ale s ovládáním a možnostmi telefonu. Malá tlačítka sice nejsou tak blízko u sebe, jako je tomu např. u Nokií, ale stejně je především psaní zpráv poněkud nepohodlné. Podobné je to i s menu, které se drží klasické předlohy této značky, a některé funkce, jako třeba tvorba SMS, tak vyžadují zbytečně mnoho stisků kláves. Pravdou je, že na vše si člověk časem zvykne. Co se týče funkcí, umí Motorola V70 telefonovat, psát SMS, připojovat se k internetu technologií GPRS (4+1), disponuje hrami, kalkulačkou a kalendářem. Vyjma rychlých dat tedy nic pozoruhodného. A na závěr něco o displeji. Inverzní provedení (tedy světlé písmo na tmavém podkladě) je sice zajímavý nápad, ale nepříliš praktický. Což takhle podívat se po dalších barvách, jako to dělají jiní?

Nokia 8910

Nová vlajková loď finské Nokie s označením 8910 je na první pohled velmi atraktivní. Černá barva kovového šasi je pro konzervativní design zcela vynikající a také praktičtější, nežli dříve užívaná leskle stříbrná. Snad jen tlačítka na boku přístroje zvětšující šířku Nokie 8910 narušují jinak zcela dokonalou eleganci. Otázkou navíc zůstává, jak dlouhá bude bezproblémová životnost mechanismu automaticky vysunujícího telefon z jeho pouzdra, a jak se bude majitelům Nokie 8910 zamlouvat poněkud složitější mačkání kláves v poslední řádce alfanumerické klávesnice.

Po funkční stránce je telefon vylepšenou verzí Nokií 8310 a 6510 displejem schopným zobrazit navíc čtyři odstíny šedi. Nabízí telefonní seznam s kapacitou 500 záznamů, český slovník T9, organizér, profily a hry, IrDA port a Bluetooth, GPRS a HSCSD. Oproti zmiňovaným modelům chybí Nokii 8910 pouze FM přijímač.

Je celkem jasné, že nová Nokia 8910 si najde mezi horními deseti tisíci více příznivců než druhý stylový telefon v tomto testu, Motorola V70. Má to však jeden háček. Nová Nokia se totiž opět začíná prodávat za cenu o třetinu vyšší, než je tomu u této kategorie zvykem, a černá varianta je dokonce ještě o tři tisíce dražší a blíží se hranici 30 000 Kč.

Panasonic GD67

Přechod k barevným displejům se stává pro výrobce telefonů stále atraktivnější, barvy však zůstávaly vyhrazeny dražším modelům. S Panasonicem GD67 se tento trend přesouvá i na pole low-endů. Co tato změna mezi nejlevnějšími telefony přináší? Především další možnosti personalizace. Panasonic GD67 je lehký plastový telefon s displejem schopným zobrazit 256 barev a s ovládáním pomocí joysticku, které jsme mohli vidět již u modelu GD95. Stejně jako ostatní modely tohoto výrobce nabízí např. vícehlasé vyzvánění, podporu dlouhých zpráv a EMS, hlasité hands-free či český slovník do prediktivního systému psaní T9. Z designového hlediska působí zajímavě zadní strana telefonu se systémem Image-in, tedy průhledným krytem, pod který můžete umístit jeden ze tří dodávaných motivů nebo jiný libovolný obrázek.

Z novinek uvnitř přístroje stojí za zmínku podpora GPRS (4+1), možnost vybrat jeden ze sedmi barevných motivů vzhledu celého menu, dvě hlasová vyzvánění, pod která si můžete nahrát jakýkoli zvuk, či široké možnosti psaní SMS. U zpráv můžete měnit velikost a vzhled fontu, písmena lze podtrhávat či přeškrtávat a při používání české T9 mají znaky diakritiku. Tu ale některé telefony nemusí zobrazovat správně, stejně jako si neporadí s odlišným vzhledem písma a zobrazí jej zcela standardně.

§§§§§


Nový fenomén MMS – Tak trochu jiný telefon Nokia 7650

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0600

Měli jsme možnost testovat dlouho očekávaný mobilní telefon Nokia 7650 přibližně 14 dnů. Za tuto dobu jsme si zamilovali rozměrný barevný displej, šikovné ovládání i mimořádně promyšlené funkce a vlastnosti tohoto nového přístroje.

Jestliže na začátku letošního roku věděla o existenci chystané novinky Nokie jen nepříliš početná skupina lidí, dnes již o tomto mobilu slyšel, četl či zahlédl nějaké informace snad každý. Může za to především masivní reklamní kampaň operátorů Eurotel a T-Mobile propagující nové multimediální zprávy MMS. Ne že by snad Nokia MMSky vymyslela nebo 7650 s nimi přišla jako první. Jen jde o telefon, který je na tvorbu těchto zpráv jako dělaný. A nejen na ně.

Zdali je design nové vlajkové lodě finského lídra na trhu mobilních telefonů vydařený či ne, je otázka pro každého z vás. Je sice pravda, že plast pokrývající 99 % povrchu Nokie 7650 není tak reprezentativní jako lesklý kabátek modelů 8850 a 8910, ale decentní šedočerná kombinace rozhodně není nic, co by někoho mohlo pobouřit. Ani rozměry a hmotnost nejsou tak velké, jak jsme předpokládali. Při rozměrech 114 x 56 x 16 mm váží Nokia 7650 154 g. Otázkou ale samozřejmě zůstává výdrž materiálu. My jsme si u zcela nového telefonu všimli skřípání při stisku oblasti displeje a tak nemůžeme zaručit, že telefon zůstane dlouhé měsíce tak pevný, jako při zakoupení.

Telefon je sestaven ze dvou překrývajících se částí, přičemž na horní je dominantou rozměrný displej, dolní pak ve své spodní polovině ukrývá klávesnici a horní část slouží jako kryt čočky umístěné na zadní straně telefonu. Na hranách přístroje je umístěno tlačítko pro zapnutí telefonu a volbu profilu, klávesa aktivující zabudované hands-free a hlasové povely, konektor pro bondovku a napájecí kabel a IrDA port.

Ovládání telefonu je na poměry Nokie zcela revoluční. Vyjma 7110, která přišla se zajímavým, leč poněkud nešťastným Navi-Rollerem, se všechny Nokie držely klasického ovládání klávesami. Model 7650 přichází s joystickem. Ten je umístěn pod displejem na dolním okraji horní části telefonu. Je sice poměrně malý a kulatý, ale díky gumovému povrchu na něm prst sedí lépe, než na joysticích Panasoniců či Alcatelů. Citlivost joysticku je zcela perfektní a ani jednou za celou dobu testování se nám nestalo, že by se kurzor pohnul jiným směrem či namísto pohybu potvrdil akci. Snad možná lidé s větší potivostí prstů by si měli dát pozor na delší práci s joystickem. Hladká a zpocená guma totiž často klouže.

Ostatními ovládacími prvky telefonu jsou vyjma dvou kláves na hranách šasi ještě kontextová tlačítka pod displejem, klávesa pro vstup do menu, červená a zelená klávesa pro ovládání hovoru, korekční tlačítko, alfanumerická klávesnice a tlačítko pro menu u psaní zpráv. Princip ovládání Nokie 7650 je mírně odlišný od předchozích modelů, ale velmi rychle si na něj zvyknete. Klávesnice je sice kvůli snadnému zasunování zapuštěná a jednotlivá tlačítka nevyčuhují tolik jako u jiných telefonů, přesto se na ní píše velmi dobře. Jediným problémem může být fakt, že klávesnice je na spodní hraně přístroje, a tak při jejím používání budete muset občas telefon v ruce popostrčit.

Ještě než se vrhneme do útrob přístroje, podívejme se trochu na displej. Tím je u Nokie 7650 pasivní LCD o rozměrech 35 x 41 mm s rozlišením 176 x 208 pixelů a 4 096 barvami. Jeho podsvícení a kontrast umožňují výbornou čitelnost při různé intenzitě světla a různých úhlech. Telefon samozřejmě umožňuje regulaci kontrastu a zapnutí světelného senzoru, který automaticky ovládá intenzitu podsvícení.

Menu telefonu doznalo značných změn především díky ovládání. Pevných složek je v menu patnáct, přičemž ta poslední obsahuje oblíbené volby. Telefon také umožňuje vytvářet vlastní složky a různě jejich obsah přesouvat. Pohyb po menu je vcelku intuitivní a rychlý. Jedinou vadou na kráse je fakt, že při dojetí na konec není možné dalším pohybem dolů plynule přejít opět na začátek, jak tomu je například při psaní SMS zpráv.

Mezi klasickými funkcemi, jako je telefonování či psaní SMS zpráv, se mnoho nového neobjevilo. Adresář používá 4 MB sdílené paměti, a tudíž jej jen tak nezaplníte. K jedinému jménu můžete připojit několik desítek telefonních a faxových čísel, e-mailových a poštovních adres, poznámky, narozeninovou upomínku a fotku. Při psaní SMS vás potěší obrovský úložný prostor telefonu, podpora prediktivního psaní textů T9 s českým slovníkem a možnost psát dlouhé zprávy (testování maximálního počtu znaků jsme ukončili při počtu 1 600 znaků). Za pomoci integrovaného mailového klienta s podporou protokolů POP3 a SMTP můžete z telefonu odesílat elektronickou poštu, přičemž odchozí zprávy se odesílají automaticky při dalším připojení k účtu.

Podpora nových multimediálních zpráv MMS je zvláštní kapitolou. Nokia 7650 je po Ericssonech T68 a T68i druhým telefonem, který tento formát podporuje a prvním, který se při tvorbě MMSek obejde bez cizí pomoci. Na rozdíl od Ericssonů totiž Nokia disponuje integrovaným fotoaparátem. Ale zpět k MMS. Nový formát umožňuje spolu se zprávou odesílat i zvukové nahrávky a obrázky. Bohužel velmi krutou daní za tyto možnosti je cena. Odeslání jediné MMS dnes stojí bez několika haléřů 10 Kč, což je sice čtyřikrát méně než v Norsku, ale stále je to pro našince dosti vysoká částka.

Zmínil-li jsem se o integrovaném fotoaparátu, pak je určitě namístě tuto funkci patřičně rozvést. Nokia 7650 disponuje na zadní straně čočkou, schopnou snímat fotografie v maximálním rozlišení 640 x 480 pixelů. Tyto fotografie nemusí být použity pouze jako příloha MMS zpráv, ale můžete si nafotit třeba nějaké ty obrázky na procházce a pak si je přes IrDA rozhraní, pomocí Bluetoothu či jako přílohu elektronické pošty zaslat na svůj počítač. Měli byste ale vědět, že fotografie při prohlížení na obrazovce monitoru rapidně ztrácí na kouzlu. Snímky jsou totiž ostré pouze ve středu, a dále ke krajům jsou objekty poněkud zamlžené. Fotoaparát disponuje i speciálním režimem pro focení za slabého osvětlení, při jeho používání je ale třeba počítat s extrémně dlouhou dobou zaostřování. A tak zapomeňte na to, že byste si s Nokií 7650 vystačili na dovolené. Vnitřní paměť sice umožňuje uložit do telefonu až 60 snímků v nejvyšší kvalitě, ale ty jsou vhodné maximálně pro prohlížení na displeji přístroje.

Nokia 7650 nabízí samozřejmě i další funkce, s nimiž jsme se mohli setkat u předchozích modelů. Šikovný je např. kalendář s týdenním a měsíčním zobrazováním, poznámkový blok či staré známé profily. Potěší i hlasité hands-free, které se deaktivuje, pokud telefon přiložíte k uchu. Nokia 7650 podporuje i hlasové příkazy a je schopna nahrát do paměti zvukové záznamy o maximální délce jedné minuty. Poněkud zklamáni jsme byli ze slabých možností budíku, který nenabízí ani opakované buzení ve stejnou hodinu každý den, ani možnost určit dny v týdnu, kdy má být aktivován. Dobrý dojem jsme naopak měli z polyfonních vyzváněcích melodií, které můžete do telefonu nahrávat v midi formátu.

Možnosti a funkce nové Nokie můžete libovolně rozšiřovat přihráváním dalších aplikací, určených pro operační systém Symbian 6 či naprogramovaných v jazyce Java. Z poměrně zajímavé a neustále se rozšiřující nabídky softwaru pro tento telefon stojí za zmínku především internetový prohlížeč s podporou HTML, který v přístroji citelně chybí. Celkem 4 MB sdílené paměti představují oproti ostatním telefonům vyjma Siemensu SL45i (ten disponuje 32 MB Flash kartou) slušný "úložný" prostor, ale nějaká ta přídavná paměť ve formě paměťových médií by se určitě hodila.

Datové funkce Nokie 7650 jsou na standardní úrovni a nijak nevybočují z mezí, které stanovila Nokia 6310. Telefon umožňuje prohlížení wapových stránek a připojení pomocí protokolů GPRS a HSCSD. Komunikovat s okolními zařízeními (PC, tiskárna apod.) může Nokia 7650 přes IrDA port či Bluetooth. Za velký nedostatek osobně považuji nemožnost kabelového připojení. Stolní počítače totiž obvykle IrDA portem nedisponují a spolupráce s USB Bluetooth adaptérem se ukázala jako problematická.

A jaké jsou naše čistě uživatelské dojmy? Nokia 7650 není zas tak veliká, jak jsme čekali, nebo jak se na první pohled může zdát. Pohodlně se ukryje v kapse u kalhot či saka. Ocenili jsme intenzitu vibrací, které pocítíte i při letmém kontaktu telefonu s tělem. Hlasitost reproduktoru se nám zdála poněkud nízká a v hlučnějším prostředí jsme měli problémy volajícímu rozumět. Psaní SMS zpráv na klávesnici bylo bez problému, chyběl nám ale český slovník T9, který u testované verze telefonu nebyl k dispozici. Přednosti displeje vynikly především při používání fotoaparátu, jímž byl každý, kdo Nokii 7650 viděl, unesen, a při prohlížení mapek z wapového Mobilního průvodce Eurotelu. Občas se nám stávalo, že telefon ztratil signál, a opět jej "našel" až po restartu.

A co říci na závěr? Nokia 7650 je telefon, který se hranicím tohoto pojmu zcela vymyká. Disponuje obrovskými možnostmi, jež využijí především ti, kdo mají nějakou tu korunu navíc. Každý sice může používat kalendář a fotit fotky, ale posílání MMS zpráv, mailování či surfování po wapových stránkách přeci jen něco stojí. Zajímavá je také cenová strategie našich operátorů. Ti nabízejí Nokii 7650 při podepsání smlouvy za cca 16 000 Kč, což je o 7 000 Kč méně, než stojí nedotovaný telefon. To je zcela jistě velmi lákavé, ale ve Velké Británii se dotovaná Nokia 7650 prodává podle zvoleného tarifu již od 34 liber (což je v přepočtu 1 530 Kč) a u programu Everyone 500 společnosti T-Mobile s měsíční platbou 60 liber je Nokia 7650 dokonce zdarma!

Nokia 7650

displejGPRSHSCSDBluetoothMMSe-mail klientpodpora Javycena4 MB sdílené pamětiCena vč. DPH: 22 795 KčK recenzi zapůjčila firma: Celadon Group, Praha 4,www.celadon.cz

§§§§§

$$$$$


Hardware


Fotoaparát s inteligentní baterií – Sony DSC-P9

Marek Kuřina

c02p0522

Z oblasti didgitálních fotoaparátů vám dnes představíme čtyřmegapixelový Sony Cybershot DSC-P9. Podlouhlý přístroj má objektiv umístěný v levém polooblouku, proto se jenom stěží připlete do snímku kus stínícího prstu. Optický hledáček je zabudován bohužel přímo uprostřed těla, a tak se může stát, že si nosem zamastíte LCD zobrazovač. Přestože patří mezi nejmenší fotoaparáty Sony, jeho hmotnost je stále těsně nad 200 gramů a k miniaturám jej tedy řadit nemůžeme. Objektiv nese značku výrobce (u náročnějších modelů jsme si zvykli na superkvalitní objektivy Carl Zeiss) a disponuje rozsahem 8-24 mm, což odpovídá ohnisku 39-117 mm kinofilmového aparátu se světelností F2,8-F5,6. Po zasunutí se objektiv automaticky přikryje krytkou. P9 umožňuje přiblížení objektů trojnásobně opticky a digtálním zoomem potom dvakrát. Rychlost závěrky je v intervalu od 1/2000 po průměrné dvě sekundy. V režimu makro lze snímat již od vzdálenosti deseti centimetrů. Za objektivem se skrývá Super HAD CCD snímač s obsahem 4,1 milionu bodů, z kterých je přístroj schopen využít 3,95 milionu, postačujících na snímky s maximálním rozlišením 2 272 x 1 704 bodů. Samozřejmě lze využít i nižší rozlišení 1 600 x 1 200, 1 280 x 960 a 640 x 480, a pokud použijete funkci ukládání typu "e-mail", pak se vám zároveň uloží ještě jeden snímek s omezenou velikostí (320 x 240 bodů). P9 zvládá i záznam videa se zvukem ve formátu MPEG v délce závislé na vybrané kvalitě. Jedná se o klasický automat s omezenými funkcemi a bez možnosti manuálního nastavení clony a času. Jen částečně vám chybějící manuál nahradí režim SCN, ve kterém najdete tři přednastavené scény: režim "soumrak", "portrét" a "krajinka". Určitě využijete možnost nastavit citlivost v hodnotách ISO 100, 200 a 400 a teplotu bílé.

Ovládání přístroje je jednoduché a rychlé, většina funkcí se však nastavuje přes menu, fyzická tlačítka jsou čtyři. Přístroj bez problémů prošel testem energetické náročnosti, stav baterií je dále indikován na LCD zobrazovači. Snímky se na příbalenou pouze 16MB kartu MemoryStick ukládají ve formátu JPEG. Po zapnutí můžete s P9 začít pracovat za necelé čtyři vteřiny. Uložení snímku v maximálním rozlišení trvalá přibližně dvě vteřiny. Fotografie byly jasné a barevně vyvážené. I při horších světelných podmínkách a při nastavení citlivosti na 400 ISO jsme nepozorovali na snímcích žádný viditelný šum. Při fotografování v šeru a potmě lze navíc využít pro zaostření infračerveného přisvícení. P9 hodnotíme jako malý, elegantní a kvalitní přístroj, který si jistě najde cestu k zákazníkům.

Sony DSC-P9akumulátor Infolithium, kvalitní obrazmalá kapacita dodávané kartyCena vč. DPH: 24 818 KčK testu zapůjčila firma: Sony, www.sony.cz

§§§§§


Více funkcí v jednom těle – Test multifunkčních zařízení

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0579

Multifunkční zařízení, často označované jako All in one (vše v jednom) produkty, budou podle uskutečněných průzkumů stále častěji nahrazovat samostatné tiskárny, skenery i faxové přístroje. Důvodem vzrůstajícího zájmu zákazníků o nové pomocníky do kanceláří či domácností je klesající cena, vzrůstající rychlosti tisku, kopírování i kvalitnější skenování do připojeného počítače.

Obliba víceúčelových zařízení a zvýšená poptávka zákazníků neunikla pozornosti výrobců, na pultech prodejen je proto možné nalézt velké množství zařízení, která se od sebe liší jak rychlostí práce, tak způsobem zpracování finálního dokumentu. Do našeho přehledového testu jsme zařadili celkem osm produktů, jež reprezentují hlavní konstrukční směry, s nimiž se v nabídkových listech či na webových stránkách můžete setkat. První z nich tvoří kopírky, k nimž výrobce přidává tiskový modul pro zasílání úloh z počítače. U těchto zařízení je důraz kladen spíše na snadnou obsluhu z ovládacího panelu a tisk je chápán jako zajímavá, přesto jen doplňková funkce. Druhou skupinu výrobků tvoří produkty, jejichž základem je tiskárna, ke které byl doplněn skener. Funkce tisku a kopírování zde mají stejnou prioritu a dodávané ovladače často doplňuje program pro řízení všech funkcí multifunkčního zařízení. Snímání předloh, zasílání tiskových úloh či kopírování tak mohou být řízeny z pracovní plochy operačního systému. Obě popsané skupiny zařízení mohou být standardně či volitelně vybaveny faxovým modulem.

Jiný způsob dělení by mohl zařízení rozčlenit na ta, která dokáží úlohy zpracovat jen černobíle, a na ostatní, určená pro barevný tisk či kopírování. Monochromatické produkty většinou pro zpracování dokumentů využívají laserovou či LED mechaniku a na papír nanášejí toner. Jejich výhodou je rychlejší zpracování kopií či prvního výtisku, zpravidla nízké provozní náklady a vyšší měsíční zatížení. Nevýhodná bývá vyšší pořizovací cena. K barevnému tisku a kopírování jsou určena zařízení s inkoustovými tiskovými mechanikami. K jejich výhodám samozřejmě patří barevné výstupy a zpravidla nižší pořizovací cena. Nevýhodné mohou být vyšší provozní náklady, nižší měsíční zatížení, ale také nižší rychlost práce, zejména v celostránkovém režimu.

Co a jak jsme testovali

K ověření funkčnosti jednotlivých výrobků a k jejich zatížení jsme použili testovací nástroje, kterými jindy prověřujeme tiskárny a skenery. Měřili jsme tedy dobu prvního výtisku u běžného ASCII textu, dokumentu MS Word s různými fonty písma a drobnou grafikou, zpracování rastrového i vektorového celostránkového výstupu. U produktů s možností skenování do počítače jsme věnovali pozornost rychlosti zpracování náhledu, snímání předloh A4 černobíle, barevně a ve stupních šedé. Testy jsme doplnili i dobou snímání fotografie v rozlišeních 75, 300, 600 a 1 200 ppi. Funkce kopírky jsme prověřovali při zhotovení kopie A4 v nastavení "text" a "fotografie", u výrobků s automatickým podavačem předloh jsme provedli test zpracování kopií šestistránkového dokumentu A4. Faxovému modulu jsme věnovali jen málo pozornosti, ke spokojenosti nám stačila jeho správná funkčnost (vyhověly všechny produkty). Technické údaje k jednotlivým produktům i naměřené časy jsme pro lepší přehlednost seřadili do tabulky, neměl by proto být problém vyhledat si takové zařízení, které vám svým výkonem, vybavením, poskytovanými funkcemi a cenou nejlépe vyhoví. V textu jsou uvedeny spíše doplňkové údaje k jednotlivým výrobkům, jejich činnosti během testu a zhodnocení jejich dobrých či horších vlastností.

Brother MFC 590

Přehlídku produktů začínáme u výrobku, který uživateli v kanceláři nabízí skutečně vše v jednom: barevný i černobílý tisk a kopírování doplňuje skenování do počítače a faxování. Přehledně řešený program pro ovládání základních funkcí zařízení doplňují drivery pro tiskárnu a TWAIN rozhraní, se softwarem PaperPort pro ukládání sejmutých snímků na pevný disk PC nebo Macintoshe. Komunikaci s připojeným počítačem zajišťuje paralelní či rychlejší USB rozhraní, volitelně lze za příplatek dokoupit ethernetový printserver a připojit jej k paralelnímu portu. Ovladač tisku nabízí zákazníkovi čtyři volby kvality a rychlosti zpracování dokumentů a další nastavení pro tisk textu, grafiky, fotografie nebo automatickou volbu. Program pro řízení skeneru je poněkud strohý, při práci v monochromatickém režimu lze měnit jas a kontrast snímku, během barevného zpracování jsou však tyto funkce vypnuty a bohužel nelze ovlivnit ani vyvážení jednotlivých barev. Náhled předlohy může být zpracován za 12-19 sekund podle toho, zda se chystáte pracovat s barvou nebo ve stupních šedé. Tisk pomocí čtyř oddělených inkoustových barev probíhá spíše pomaleji, kvalita vytištěných i kopírovaných dokumentů je průměrná. Příznivě jsme hodnotili nízké náklady na tisk, poskytované funkce a vybavení podavačem snímaných dokumentů, méně shovívavosti jsme projevili při zjištění pořizovací ceny.

Cena vč. DPH: 15 848 Kč

Canon SmartBase MPC 400

Kancelářské nebo domácí zařízení společnosti Canon při tisku rovněž využívá oddělené inkoustové zásobníky jednotlivých barev, vypočítané provozní náklady jsou však vyšší než u konkurenčního Brotheru 590. Canon MPC 400 je určen pro kopírování, skenování a tisk, proto byste u něj ovládání faxového provozu hledali marně. Automatické či manuální nastavení tiskových barev a třístupňová volba kvality tisku ovlivňují dobu zpracování dokumentů, avšak i při nastaveném maximu zařízení uživatele nijak výrazně nezdržují, neboť každou úlohu dokáže zpracovat za méně než 90 sekund. Pro tisk i kopírování je možné do podavače dokumentů zakládat média Canon v gramáži až 245 g/m2. TWAIN rozhraní ScanGear, známé od deskových skenerů Canon, nabízí uživateli více funkcí pro ovlivnění kvality zpracovávaných dokumentů. Vestavěný skener prokázal vysokou rychlost práce, výbornou přesnost při zachycení detailů, ale také problematické zachování barevných odstínů. Ovladače skeneru i tisku jsou k dispozici jen pro operační systémy Windows, během instalace jsou doplněny programy Canon MultiPASS Toolbar k rychlému ovládání produktu a Canon MultiPASS Status Monitor k přímému sledování zařízení. Ke kladům zařízení patří vysoká rychlost práce, lehce nadprůměrná kvalita tištěných a kopírovaných dokumentů i příznivější pořizovací cena. Výrobek však nepodporuje faxový provoz.

Cena vč. DPH: 11 990 Kč

Hewlett-Packard PSC 2110

Trojlístek zařízení s inkoustovou tiskovou mechanikou v našem testu uzavírá novinka společnosti Hewlett-Packard. Výrobek vybavený novými typy inkoustových zásobníků dokáže při tisku pracovat ve vysokém rozlišení a s volitelnou cartridgí světlejších fotoinkoustů nabízí technologii tisku PhotoREt 4 s 1,2 milionu kombinací barevných odstínů. Uživatel jej může použít pro vytváření barevných a černobílých kopií, tisku dokumentů i ke skenování předloh do počítače. Vestavěný skener s rozlišením 600 x 600 ppi dokáže rychle pracovat v nižších rozlišeních a monochromatickém režimu, vyšší nastavení a volba barev jej zdržují podstatně více. Tiskové výstupy tohoto stroje předčí ostatní zařízení kvalitou výstupu na běžný i speciální papír, rychlost zpracování je v prvních třech kvalitativních stupních velmi dobrá, při volbě maximálního rozlišení však jen průměrná. Čeština v ovladačích skeneru, kopírky i tiskárny rozhodně přispívá ke snadné obsluze, dobře řešený program HP Director je dostatečně přehledný a nabízí přímé ovládání funkcí výrobku. Svým výkonem může HP PSC 2110 vyhovět běžnému kancelářskému provozu, přičemž rychlostí kopírování předčí ostatní testované inkoustové multifunkční stroje. Chybějící faxový modul pozitivně ovlivnil i pořizovací cenu, takže za zařízení utratíte méně než 10 000 Kč včetně DPH. Vypočítané provozní náklady bohužel patří k vyšším ve sledované kategorii.

Cena vč. DPH: 9 431 Kč

Kyocera Mita KM 1810P

Digitální kopírovací zařízení s doplňkovým tiskovým modulem se ukrývá pod produktovým označením Kyocera Mita KM 1810P. Stroj s podavači dokumentů o kapacitě 250 a 50 listů ocení zákazníci, kteří hledají rychlého pomocníka pro tisk a kopírování a obejdou se bez skenování a faxového provozu. S rychlostí 18 stran za minutu se produkt společnosti Kyocera Mita stal nejrychlejším produktem v testu, nejkratší čas zpracování kopií a tisku textových dokumentů je dobrým doporučením pro náročnější kancelářský provoz. Pokud se nechystáte tisknout celostránkovou rastrovou grafiku (která dobu tisku podstatně prodlouží), budete s tímto výrobkem jistě spokojeni. Velmi dobré hodnocení si totiž Kyocera Mita KM 1810P zaslouží za širokou nabídku ovladačů, podporu operačních systémů Windows i Mac OS, ale také za uváděné vyšší měsíční zatížení. Jen průměrnou známku jsme mohli udělit za oznámenou pořizovací cenu, příznivě na nás zapůsobily vypočítané provozní náklady.

Cena vč. DPH: 33 794 Kč

Minolta Dialta Di 151

Dalším produktem v našem testu multifunkčních zařízení byla Minolta Dialta Di 151, která je v základní verzi rovněž určena jen pro kopírování a tisk, tentokrát s rychlostí opakování 15 stran A4 za minutu. Přestože uváděné rozlišení skeneru je nižší než u konkurenčního Ricohu, na kvalitě zpracování kopií se tento fakt nijak výrazně neprojevil. Výrobek Minolty nás zaujal velmi nízkou cenou a vysoce úsporným provozem. S rychlostí zpracování kopií jsme po provedených testech byli poměrně spokojeni, delší doba prvního výtisku zasílaných dokumentů se nám tolik nelíbila. Díky širokým možnostem rozšíření se tento stroj může stát základním stavebním kamenem vašeho kancelářského vybavení. Osvědčí-li se v náročnějším provozu, můžete jej dále rozšířit o fax či skenovací modul, za příplatek je možné dokoupit i další operační paměti nebo doplňkové podavače papíru či podstavce s kolečky.

Cena vč. DPH: 31 512 Kč

Brother MFC 9880

Druhý zástupce společnosti Brother si s barvami rozumí dokáže je díky vestavěnému skeneru přenášet do počítače a barevný přenos dat podporuje i vestavěný fax. Při kopírování nebo tisku dokumentů však laserová tisková mechanika používá jen černý tonerový prášek. Rychlost tisku i kopírování 14 stran A4 za minutu je pro kancelářskou práci celkem dostačující, kvalita zpracovaných výstupů v maximálním rozlišení 600 x 600 dpi je ideální pro dokumenty MS Office a vhodná i pro celostránkovou grafiku. Ovládání TWAIN rozhraní skeneru je shodné s inkoustovým multifunkčním zařízením Brother a podporuje snímání předloh ve stupních šedé, černobíle a barevně. Skener je velmi přesný při zpracování detailů, avšak jen průměrnou známkou můžeme hodnotit zachování barev. Změny zastoupení jednotlivých odstínů nejsou ovladačem podporovány a pro následné korekce je třeba použít nějaký grafický editor. K ovládání přístroje slouží přehledný panel s alfanumerickým displejem i dodávané programové vybavení Brother MFL Pro Control Center. Při testech jsme byli spokojeni s rychlostí opakování, méně již s pomalejším zpracováním prvních listů tiskových úloh. Mezi produkty s vestavěným podavačem snímaných dokumentů byl Brother MFC 9880 v testu kopírování šesti listů předlohy nejpomalejší. Pořizovací cena celkem odpovídá hardwarové výbavě, ne zcela příznivé jsou provozní náklady.

Cena vč. DPH: 33 550 Kč

Canon SmartBase PC1270D

Ani společnost Canon se nespokojila jen se zasláním inkoustového multifunkčního produktu a do testu přihlásila i zařízení s laserovou technologií tisku a kopírování. Model SmartBase PC 1270D je připraven za minutu provozu zpracovat až 12 listů formátu A4, v porovnání s konkurencí je třeba tento výkon chápat spíše jako podprůměrný. Síla produktu však spočívá v celkem rychlém kopírování, nejvyšší výkon v testu pak tento stroj předvedl ve zpracování tiskových úloh. Za necelých 14 sekund se totiž dokázal vypořádat i s celostránkovou vektorovou a rastrovou grafikou, takže proti ostatním značkám byl až 5x rychlejší! Tiskový ovladač PCL5e sice nenabízí rozlišení vyšší než 600 x 600 dpi, technologie vyhlazování hran však kvalitu tisku podstatně zvyšuje. Grafické uživatelské rozhraní tiskového ovladače přitom práci se zařízením do velké míry usnadňuje. Víceúčelové zařízení Canon může zákazník využít pro zasílání faxových správ, ale skenování dokumentů do počítače připojeného USB nebo paralelním kabelem bohužel není podporováno. Cena produktu připraveného i pro dávkové jednostranné kopírování vícestránkových předloh není nijak přemrštěná. Velmi rozpačití jsme však byli po zjištění provozních nákladů, neboť 1,06 Kč na stránku vytištěnou s 5% pokrytím je částka poměrně vysoká. V porovnání sledovaných údajů tak tento stroj skončil dokonce i za dvojicí inkoustových All in one strojů.

Cena vč. DPH: 31 990 Kč

Ricoh Aficio 1013F

Nejdražším zařízením v našem přehledovém testu se s cenou téměř 51 000 Kč stal Ricoh Aficio 1013F. Vyšší pořizovací náklady mohou být značnou překážkou při rozhodování o nákupu, ke kladným stránkám výrobku naopak patří provozní náklady 0,31 Kč na zhotovení strany A4 se standardním 5% pokrytím, které byly jednoznačně nejnižší ze všech testovaných strojů. Pro zpracování tiskových úloh je Ricoh Aficio 1013F vybaven ovladači PCL5e a PCL6, volitelně jej lze doplnit i o postscriptový modul. Rychlost tisku a kopírování 13 stran A4 za minutu je ve srovnání s konkurenčními produkty lehce podprůměrná, naopak při hodnocení doby prvního výtisku a zhotovení kopie patřil Ricoh Aficio 1013F ke svižnějším zařízením. Lepší hodnocení si tento digitální stroj zaslouží i za velmi dobře zpracované tištěné a kopírované dokumenty. Standardní výbava výrobku se spodním zásobníkem pro 250 listů papíru a bočním víceúčelovým podavačem na 100 archů formátu A4 obsahuje také automatický podavač snímaných dokumentů. Náročnějšího zákazníka jistě zaujme i podpora faxového provozu, určitým zklamáním je naopak absence modulu pro skenování předloh do počítače. Za příplatek lze tuto součást dokoupit, další finanční prostředky si vyžádá i doplnění zařízení o velkokapacitní spodní podavač dokumentů nebo ethernetovou zásuvku pro zapojení do počítačové sítě.

Cena vč. DPH: 50 996 Kč

§§§§§


Úžasné nové stroje – Barevné jednopr tiskárny

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0580

Jednoprůchodové tiskárny již delší dobu upoutávají pozornost zákazníků. Prvním zajímavým produktem, s nímž se mohli v minulosti seznámit, byla tiskárna OKIPage 8c, která nabízela stejnou rychlost opakování pro barevný i monochromatický tisk. Se svým výkonem 8 stran za minutu byla při barevném tisku dvakrát rychlejší než konkurenční zařízení, stejná rychlost u zpracování černobílých dokumentů však některým uživatelům vyhovovala méně. Postupem času se podařilo dobu tisku zrychlit na 12 barevných nebo 20 černobílých stran za minutu, v poslední době se v nabídce společností OKI, Xerox či Lexmark objevily LED tiskárny s rychlostí tisku přesahující 20 barevných stran za minutu. Souběžně s vývojem LED tiskáren pracovaly společnosti Xerox, Hewlett-Packard a mnohé další na výrobě obdobných zařízení s laserovou mechanikou, případně na vylepšení již dříve uvedených strojů, pracujících s tiskem pomocí tuhých inkoustů. V letošním roce byl vývojový proces završen představením mnoha nových laserových tiskáren pro tisk 16 barevných nebo černobílých stran za minutu.

Když dva dělají totéž, není to totéž

Při testu několika novinek jsme narazili na velmi podobné rysy u tiskáren Xerox Phaser 6200, Minolta QMS Magicolor 3100 a Brother HL-4000 CN. I oko nezkušeného pozorovatele si snadno povšimne toho, že citované výrobky mají nejen téměř shodné skříně, ale také tiskovou mechaniku Xerox. Neznamená to však, že od nich můžeme očekávat stejnou rychlost a kvalitu tisku, případně shodné provozní náklady. Každá firma totiž svůj výrobek osazuje vlastní deskou s odlišným procesorem, jinými tonery a samozřejmě také vlastními ovladači. Naopak stejná je u těchto tiskáren kapacita vstupních a výstupních podavačů papírů a velmi podobné jsou komunikační rozhraní. Vlastní cestou se vydala společnost Hewlett-Packard, která vyvinula novou tiskovou mechaniku s obrazovými válci pevně spojenými se zásobníky tonerů.

Na startovní čáře

Testu barevných jednoprůchodových tiskáren se zúčastnily výrobky společností Brother, HP, Minolta a Xerox, do porovnání jsme zařadili i dříve vyzkoušenou tiskárnu společnosti OKI. Všechna zařízení jsou určena pro tisk na formát A4, podporují oboustranné zpracování dokumentů a dosahují rychlosti opakování 12 (OKI) až 16 stran A4 za minutu. Z původního záměru zařadit do testu také výrobky Epson a Lexmark jsme nakonec museli ustoupit, neboť dodavatelům tiskáren se nepodařilo ve stanoveném termínu doručit odpovídající zařízení k testu. Při testu jsme jednotlivá zařízení připojovali do vnitropodnikové počítačové sítě na segment 100 Mb/s a zkušební soubory na ně byly zasílány z počítače Pentium III 500 MHz s pamětí 256 MB RAM. Cílem testu bylo zjistit rychlost jednostranného i oboustranného tisku ve standardním a vysokém pracovním rozlišení, schopnost rychle zpracovat první výtisk dokumentu i chování při náročnějším tisku vícestránkových grafických souborů. Nechali jsme se ovlivnit bohatostí hardwarového a softwarového vybavení jednotlivých zařízení a do celkového hodnocení podstatným způsobem zasáhla také pořizovací cena a provozní náklady.

Ideální na dokumenty i grafiku

Po testu je možné shrnout několik základních společných údajů: jednotlivá zařízení svým uživatelům poskytují vysokou měsíční zátěž, celkem příznivé náklady na tisk černobílých dokumentů a občas vyšší finanční zátěž při barevném tisku. Kvalita zpracovaných testových dokumentů byla u všech strojů velmi vysoká, uživatel si však může troufnout i na tisk celostránkové grafiky. Přitom u HP Color LaserJetu 4600hdn ocení věrnost barev a odpovídající kontrasty, u Xerox Phaseru 6200DN také pěkné barvy a lesklou povrchovou úpravu. Ostatní výrobky lze pro grafiku na celé ploše formátu A4 použít, avšak k zisku odpovídajících barev je třeba méně či více experimentovat s nastavením dodávaných ovladačů, zejména s vyvážením jednotlivých barev. Snadné ovládání jednotlivých zařízení prostřednictvím dvouřádkových alfanumerických displejů a tlačítek bylo u tiskáren Xerox pozměněno, jejich grafické panely s větší zobrazovací plochou přinášejí více informací i lepší přehled při obsluze produktu. U všech zařízení mohou administrátoři využít komfortní dálkové správy prostřednictvím vestavěného webserveru, který poskytuje dostatek informací o průběhu tiskových úloh, stavu zařízení i spotřebního materiálu. Obsluha testovaných strojů je v běžném provozu celkem snadná, výměnné tonerové zásobníky či kostky tuhého inkoustu jsou velmi dobře přístupné.

Výběr zařízení pro monochromatické a barevné zpracování dokumentů není snadnou záležitostí. V testu jsme vyzkoušeli šest produktů, které se lišily stupněm vybavenosti, způsobem, rychlostí a kvalitou tisku, ale také pořizovacími a provozními náklady. Po ukončení našich měření jsme mohli palmu vítězství přisoudit výrobku společnosti Hewlett-Packard, který byl dobře vybaven, pracoval rychle, přesně a v dlouhodobém provozu levně. Redakce PC WORLDu tiskárně HP Color LaserJet 4600hdn udělila ocenění TOP Produkt.

HP Color LaserJet 4600hdn

Prvním zástupcem laserové jednoprůchodové technologie, který k nám do TestCentra po ohlášení testu dorazil, byl HP Color LaserJet 4600hdn. Společnost Hewlett-Packard se při výběru zařízení k testu chovala poměrně velkoryse za zajímavou cenu nám nabídla velmi dobře vybavený kancelářský stroj, který pracuje v základním rozlišení 600 x 600 dpi s technologií ImageREt 2400 a výtisky, které svým prokreslením a přesností odpovídají vyšší třídě. Na základní desce tiskárny byl umístěn riscový procesor s pracovní frekvencí 400 MHz, standardně dodávanou operační paměť o kapacitě 160 MB je v případě potřeby možné rozšířit na celkových 416 MB. Kromě vestavěného modulu pro oboustranný tisk byla tiskárna HP Color LaserJet vybavena také doplňkovým spodním zásobníkem papíru a celkový počet založených listů formátu A4 dosáhl hranice 1 100. Gramáž zvolených tiskových médií by se měla pohybovat mezi 65-163 g/m2. Zařízení nepodporuje přímý průchod papíru, jeho možnosti však rozšiřuje vestavěný pevný disk, s nímž mohou uživatelé využít funkcí zabezpečeného tisku, uložení tištěného souboru na pevný disk a jeho vyvolání přímo z ovládacího panelu tiskárny, bez nutnosti opětovného zapnutí počítače. Při zpracování tiskových úloh se může zákazník rozhodovat mezi postscriptovým a PCL6 ovladačem. Výborně zpracovaný český průvodce instalací automaticky vyhledá síťově nebo přímo připojenou tiskárnu a usnadňuje zavedení ovladačů i méně zkušeným uživatelům. Administrátoři pak ocení nástroj vzdálené správy WebJet Admin. Mezi ostatními produkty v testu si tiskárna HP nejlépe poradila se správným zachováním barev, ne každému zákazníkovi však může vyhovovat méně lesklé zpracování dokumentů. S dosaženými 13 stránkami za minutu prokázala vyšší rychlost opakování při oboustranném tisku, ani v maximálním nastavení kvality model 4600hdn nezpomalil pod deklarovaných 16 stran za minutu. Vyrovnaný výkon tiskárna předvedla ve zpracování prvního výtisku jednotlivých úloh, plně se osvědčila při tisku graficky náročného vícestránkového souboru, v němž dosáhla suverénně nejkratšího času. Plná výbava stroje zanechala svůj otisk na pořizovací ceně 159 932 Kč, provozní náklady 0,60 Kč pro černobílý a 3,33 Kč pro barevný tisk však byly nejnižší v celém startovním poli.

Cena vč. DPH: 159 532 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

Minolta QMS Magicolor 3100

Oboustranné zpracování dokumentů, vstupní podavače pro 500 a 100 listů a velká kapacita instalované operační paměti 256 MB s možností rozšíření na 384 MB, stejně jako procesor QED 7065a RISC na frekvenci 350 MHz mohou charakterizovat novinku společnosti Minolta. Dodávané ovladače PCL 6 a PostScript 3 nabízejí práci ve třech režimech, přičemž v tom nejvyšším je k dispozici maximální rozlišení 1 200 x 1 200 dpi pro barevný i monochromatický tisk. Kladné body si u nás výrobek připsal za přehlednou českou i vícejazyčnou dokumentaci. Instalační proces při zavádění ovladačů však na druhou stranu není tak komfortní jako u jiných produktů, uživatel musí najít správný ovladač v adresářích věnovaných jednotlivým operačním systémům, aby následně zjistil, že k dispozici má jen základní změny v orientaci papíru či rozlišení. Na internetu vystavená aktuální verze driverů se ukázala být v možnostech ovlivnění výsledků tisku podstatně velkorysejší. Dálková správa pomocí interního webserveru je plně podporována a lze jí ovlivnit všechny základní funkce i konfiguraci. Grafické znázornění webové stránky tiskárny je spíše prosté, svůj praktický účel však zcela splňuje. Dvouřádkový alfanumerický displej a ovládací tlačítka dobře poslouží jak při prvním nastavení IP adresy, tak při změnách formátu a druhu tiskových médií v instalovaných podavačích. Mezi volitelné doplňky tohoto produktu patří další spodní podavače papíru, pevný disk pro uložení tiskových úloh, fontů, maker, využitelný i pro zabezpečený tisk. Zajímavým doplňkem může být pro řadu uživatelů také skener. Během prováděného testu si zařízení velmi dobře poradilo se zpracováním PDF souboru, poněkud delší dobu jsme však čekali na výtisky celostránkových rastrových dokumentů. Sledovaná kvalita tisku byla výborná jak u dokumentů, tak i u vektorové grafiky. Poněkud teplejší barvy při zpracování rastrových snímků je možné potlačit v nastavení ovladače tiskárny. Bohužel pořizovací cena výrobku, jež činila 176 778 Kč je velmi vysoká, čemuž nepomáhá ani fakt, že zákazník přitom podstatně neušetří ani při provozu, neboť na výtisk standardní černobílé stránky vynaloží 1,17 Kč a na barevný dokument 5,19 Kč.

Cena vč. DPH: 176 778 Kč

K testu zapůjčila firma: Minolta, www.minolta.cz

OKIPage C 7400

Výrobek společnosti OKI jsme do testu zařadili proto, abychom vám umožnili porovnat jednotlivé tiskové technologie a rozhodnout, která bude pro vaše potřeby lépe vyhovovat. Přestože výrobce na podzim představil rychlejší tiskárny, spokojili jsme se s modelem OKIPage C 7400. Jedná se o jednoprůchodové zařízení s LED tiskovými hlavami, které za minutu dokáže potisknout 12 barevných nebo 20 monochromatických stran formátu A4. Vyhoví tedy spíše uživatelům, u nichž stále převládá potřeba tisknout rychleji jen s použitím černého toneru. Plná podpora oboustranného zpracování dokumentů, podavače papíru s celkovou kapacitnou 630 listů na vstupu a 600 listů na výstupu, možnost potisku médií v gramáži 60 až 200 g/m2 patří k výhodám tohoto zařízení. Instalovaný pevný disk zpřístupňuje volby tisku důvěrných dokumentů, které nejsou určeny cizím očím. Zařízení bylo vybaveno procesorem Power PC 400 MHz a pamětí 256 MB, maximální kapacita RAM však může dosáhnout hodnoty 1 GB. Tiskárna pracuje v maximálním rozlišení 1 200 x 1 200 dpi plnou rychlostí tiskového stroje, v běžném provozu, tedy při tisku textových dokumentů, však zcela dostačují i nižší nastavení včetně základu 600 x x 600 dpi. Ovládací panel tiskárny s tlačítky a dvouřádkovým displejem poslouží k nastavení základních údajů i ke čtení či výtisku informačních stránek o stavu spotřebního materiálu stejně dobře jako interní webserver vzdálené správy. Postscriptový a PCL ovladač jsou zpracovány dvojím způsobem a při instalaci lze rozhodnout, kterému uživateli bude zpřístupněn driver pro barevný tisk, a kdo si na tiskárně vytiskne jen černobílé dokumenty. Toto řešení není příliš populární mezi běžnými pracovníky, podstatně však může přispět k hospodárnému využití zařízení. Při testech jsme se přesvědčili, že rychlost prvního výtisku je leckdy vyšší než u laserových zařízení, výhodou je i oboustranný tisk plnou rychlostí tiskového stroje. Pořizovací cena 150 036 Kč se ve srovnání s konkurencí zdá vyšší, je však třeba vzít v úvahu lepší hardwarovou výbavu testovaného produktu. Vypočítané provozní náklady 4,20 Kč u barevného tisku jsou spíše nad hranicí průměru, naopak 0,60 Kč u černobílého zpracování dokumentu můžeme hodnotit kladně. Nevýhodou tiskárny je nižší měsíční zatížení 50 000 výtisků.

Cena vč. DPH: 150 036 Kč

K testu zapůjčila firma: OKI Systém, www.oki.cz

Xerox Phaser 6200DP

Popisem zařízení společnosti Xerox se dostáváme zpět k laserové jednoprůchodové technologii. Tiskárna Xerox Phaser 6200 DP s procesorem Power PC G4 500 MHz v dodané verzi vystačila se 128 MB paměti, za příplatek je možné kapacitu paměti zvýšit na maximálních 512 MB. Přestože výrobek je určen pro rychlé zpracování dokumentů z kancelářských aplikací, nabízí v ovladačích PCL 6 a Adobe PostScript 3 nastavení 600 x 600, 1 200 x 1 200 a nezvyklých 2 400 x 600 dpi. Poslední volba sice zpomalí rychlost opakování ze 16 stran za minutu na polovinu, avšak můžete si s ní troufnout i na výtisky fotografií. Vysoký finální lesk se mnoha zákazníkům líbí, přidáte-li k tomuto faktu i odpovídající barevnou věrnost, pak se může Phaser 6200 stát vaším favoritem. Ovladače zařízení patří svým provedením k tomu lepšímu, s čím se dnes na trhu můžete setkat. Jsou totiž zpracovány s přehlednými symboly, doplněnými posuvníky pro rychlé změny volby. Běžné změny formátu a orientace papíru doplňují nastavení pro vyvážení barev v tisku dokumentů, prezentací a fotografií, k přesnému doladění slouží i změny v nastavení jednotlivých tiskových barev. Ovládání tiskárny je díky pohodlnému grafickému displeji snazší než u konkurenčních produktů, konfigurační stránky přístupné z webového prohlížeče překvapí výborně zpracovaným grafickým znázorněním a bezproblémovou provázaností s ovladači na firemním webu, případně na doplňkově instalovaném pevném disku. Barevné podání na vysoké úrovni jsme sledovali u všech zpracovaných dokumentů, přesto se v porovnání všech zařízení musela tiskárna spokojit s druhým místem za výrobkem HP. Naopak první pozici v rychlosti zpracování 27stránkového PDF dokumentu tomuto zařízení nikdo nevezme. Po výčtu kladných stránek tiskárny by se mohlo zdát, že Xerox Phaser 6200 DP je téměř bezchybným produktem. Bohužel našli jsme i několik stinných stránek tou první je vyšší pořizovací cena 140 288 Kč. Další a zřejmě podstatnější vadou jsou vysoké provozní náklady. Vždyť částka 1,15 Kč za černobílý tisk je téměř dvojnásobná proti jiným zařízením a 4,61 Kč u barevného tisku standardní stránky formátu A4 rovněž nelze zařadit do kolonky "úsporný tisk".

Cena vč. DPH: 140 288 Kč

K testu zapůjčila firma: PS Pro, www.pspro.cz

Xerox Phaser 8200DP

Pro někoho možná může být překvapivé zařazení další tiskárny z produkce společnosti Xerox do našeho testu. Xerox však nevyrábí jen laserové či LED stroje, ale od akvizice firmy Tektronix se věnuje také vývoji a výrobě tiskáren, které tvoří barvy tak, že na papír nanášejí roztavené kapky tuhého inkoustu. K dalšímu vývojovému stupni takových výrobků patří Xerox Phaser 8200 DP se 128-512 MB paměti a procesorem Power PC G4 300 MHz. A čím může tento stroj překvapit? Možná rychlostí, která se pohybuje okolo 16 barevných či černobílých stran za minutu v náhledovém režimu tisku, klesá však s vyššími volbami na 10,6 nebo 3,5 strany ve vyšších stupních nastavení. Ke kladům patří duplexní tisk, či volitelně instalovaný pevný disk, potěšitelná je vysoká kvalita ovladačů Adobe PostScript 3 či PCL 6, které jsou stejně přehledné jako u již popsaného Phaseru 6200 DP. Také dálková správa, stejně dobré zpracování interních servisních webových stran či shodný grafický displej na tiskárně si zasluhují pozornost a pochvalu. Vrásky na čele naopak může vyvolat informace o kapacitě podavače papíru, který pojme jen 200 listů formátu A4. U tiskárny s měsíční zátěží 65 000 výtisků se jedná o nedostatek, který je nutné vyřešit dokoupením dalšího spodního zásobníku papíru. I u pořizovací ceny a provozních nákladů se naše pocity rychle střídaly prodejní cena tiskárny byla stanovena na přijatelnou hranici 121 878 Kč, ale na provoz je třeba vynaložit celkem nadprůměrné částky 0,96 Kč u černobílého a 4,88 Kč u barevného tisku. V hodnocení kvality zpracování dokumentů velmi záleží na tom, jakou rychlostí byly vytištěny. Vysoké pracovní rozlišení a pomalý tisk poskytnou pěkné lesklé výstupy, u nichž je někdy třeba ovladačem korigovat zastoupení barev a správný barevný odstín. Naopak v nižším nastavení jsou na rastrových obrázcích při použití světlejších barevných odstínů viditelné krupičky nanášeného tuhého inkoustu. Pro zpracování textových souborů běžná kvalita tisku samozřejmě zcela dostačuje a při její volbě lze odhalit další přednost tiskárny, kterou je velice rychlé vytištění první stránky dokumentu. Všechny ceny uváděné v našich textech byly kalkulovány včetně daně z přidané hodnoty.

Cena vč. DPH: 121 878 Kč

K testu zapůjčila firma: PS Pro, www.pspro.cz

Brother HL-4000CN

Společnost Brother k nám na test jednoprůchodových barevných tiskáren poslala model s produktovým označením HL-4000CN. Zařízení pracující ve třech kvalitativních stupních tisku může uživateli nabídnout maximální rozlišení 1 200 x 1 200 dpi v barevném i monochromatickém provozu. Rychlost opakování činí běžně 16 černobílých nebo barevných stránek za minutu, avšak v duplexním provozu klesá na 9,5 strany a v maximálním dostupném rozlišení na 8 stran za minutu. Tiskárna Brother HL-4000CN je vybavena procesorem QED RM5216A 350 MHz a 128 MB paměti s možností rozšíření na 320 MB, kapacita spodního automatického podavače dokumentů na 500 listů je zvýšena také víceúčelovým podavačem pro 100 archů formátu A4. Zabudovaný duplexní modul lze využít pro oboustranné zpracování dokumentů na média v gramáži o rozsahu 60-160 g/m2, jednostranně lze však potisknout i materiály s gramáží do 216 g/m2. Dodávané ovladače PCL6 a Adobe PostScript Level 3, Brother Network Print Software s programy BRAdmin Professional a Driver Deployment Wizard jsou zpracovány ve světových jazycích, podpora češtiny bohužel zatím chybí. Vzdálená správa tiskárny je díky vestavěnému webserveru velmi jednoduchá, k dispozici jsou všechny potřebné údaje o provozu, konfiguraci stroje i stavu spotřebního materiálu. Další možností ovládání zařízení je využití ovládacích tlačítek a dvouřádkového alfanumerického displeje. Mezi ostatními produkty nás výrobek společnosti Brother překvapil svižným tempem u zpracování prvního výtisku jednostránkových dokumentů, kapacita paměti však nestačila na tisk 16stránkového grafického souboru v maximálním rozlišení. Ve výsledcích je proto uveden čas naměřený v nastavení nižší kvality tisku. Během testu v základním a středním rozlišení tiskárna produkovala výtisky s posunem barev do červena, v nejvyšší volbě již bylo vše v pořádku. Dodávané ovladače umožňují měnit vyvážení barev CMYK a zjištěné nedostatky lze celkem snadno korigovat. Tiskárna Brother HL-4000CN byla s pořizovací cenou 96 380 Kč jednoznačně nejlevnějším zařízením v našem testu, koncového zákazníka navíc jistě potěší i nízké provozní náklady 0,84 Kč při černobílém tisku v 5% pokrytí a 3,64 Kč při 20% barevném zpracování dokumentů ve formátu A4.2 0580/BAM o

Cena vč. DPH: 96 380 Kč

K testu zapůjčila firma: Brother, www.brother.cz

§§§§§


Nad hranice výkonu – Nové grafiky a přetaktování

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0581

Se zvyšujícím se počtem grafických karet s alternativními formami chlazení jádra a pamětí jsme se rozhodli přistoupit k zajímavému srovnávacímu testu několika akcelerátorů s čipem nVidia GeForce4 Ti4600. Původně jsme chtěli karty srovnávat celkově a s nezměněnými parametry, malé rozdíly ve výkonu způsobené především odlišnými verzemi ovladačů na CD nás však donutily zaměřit se spíše na výdrž karet při přetaktovávání.

Vzhledem k tomu, že několik karet s čipem GeForce4 Ti4600 jsme již poslední dobou v PC WORLDu testovali, je část dnešního článku věnována klasickému srovnání těch karet, které u nás debutují. Jak jsme již řekli, mají v podstatě identické parametry a odlišují se pouze verzemi ovladačů na CD, přítomností či absencí TV vstupu, použitým systémem chlazení, kabeláží a počtem a obsahem CD. Rozdílná je samozřejmě také cena, související často právě s bohatostí výbavy a s přidanou hodnotou.

Na plný plyn

Po představení nováčků se konečně můžeme pustit do přetaktovávání. Pokud někdo z vás neví, o co přesně běží, pak se to pokusíme v rychlosti vysvětlit. Přetaktování spočívá ve změně parametru, která má za následek navýšení výkonu. Schválně jsme nespecifikovali jakého parametru a u čeho, neboť přetaktovávat se dají nejen grafické karty a ti, kteří o přetaktování slyšeli už před nějakými čtyřmi lety, si moc dobře vzpomenou, že vše začalo u procesorů. Jednoduchým zvýšením rychlosti sběrnice či zvětšením multiplikátoru se dalo dosáhnout u prvních Celeronů zvýšení výkonu až o několik desítek procent. Šlo obvykle o velmi snadnou změnu nastavení v BIOSu, a nebylo tedy nutné se nijak zvlášť přehrabovat ve vnitřnostech PC. O něco později se začalo i s přetaktováváním grafických karet. Zde šlo a v podstatě dodnes jde o zvýšení frekvence jádra, pamětí nebo obojího za pomoci specializovaného programu. Tyto aplikace původně vytvářeli amatérští programátoři, teprve později se začaly objevovat přímo na CD u grafických karet či jako součást ovladačů. Zatímco přetaktování grafických karet se stává díky snaze výrobců stále lehčí, s přetaktováním procesorů už je to horší a v současné době je při změně výkonu procesoru nutné mít nějaké ty technické znalosti.

Jaké grafiky

V našem testu jsme se rozhodli podívat na zoubek sedmi grafickým kartám od různých výrobců. Všechny mají identické čipy nVidia GeForce4 Ti4600 a stejné taktovací frekvence jádra 300 MHz. Drobné rozdíly mezi jednotlivými akcelerátory jsou ale ve frekvencích pamětí. Zatímco většina karet má referenčních 650 MHz, model MSI G4Ti4600-VTD je taktován na 660 MHz a Sparkle GeForce4 Ti4600 Platinum dokonce na 680 MHz. Tyto rozdíly ale nemusí mít na přetaktování žádný vliv a spíše vypovídají o tom, jak jednotliví výrobci věří svým pamětem. Jediným pro nás důležitým rozdílem tak zůstává systém chlazení. Ten je u některých karet omezen na pouhý ventilátor připevněný k jádru, modely ABIT Siluro GF4 Ti4600 a Gainward GeForce4 PowerPack ! Ultra/750 XP Golden Sample mají ještě nějaké to pasivní chlazení navíc a akcelerátory Sparkle GeForce4 Ti4600 Platinum, a WinFast A250 Ultra TD MyVIVO Edition se mohou pochlubit masivním systémem kombinujícím pasivní chladicí prvky na obou stranách karty i dvěma ventilátory. Jsou tedy teoreticky nejlépe vybaveny na přetaktování, ale tahle výhoda jim ještě nutně nemusí zaručovat prvenství v testu. Různí výrobci totiž používají různé paměti a ty nemusí změnu frekvence snášet shodně.

Všichni stejně na startu

Při přetaktování jsme se rozhodli stanovit stejné podmínky pro všechny karty a nevyužít ani ovladačů u karet, ani programů, které jsou za účelem změny frekvencí k některým akcelerátorům dodávány. Jako ovladače jsme zvolili nejnovější verzi referenčních Detonatorů 40.71od nVidie. Bohužel u těchto ovladačů je ukryt přetaktovávací panel, jímž předchozí verze disponovaly, a tak jsme pro změnu frekvence použili utilitu GeForce Tweak Utility ve verzi 3.2.33.0.

Testování jsme prováděli na počítači s odklopeným levým krytem. Byla zde tedy poněkud jiná cirkulace vzduchu nežli v zavřeném počítači, ale s vědomím, že někteří uživatelé nezavírají skříně kvůli rychlejšímu přístupu ke komponentám, jsme zvolili tuto variantu. U karet jsme nejprve navyšovali taktovací frekvenci pamětí po 10 MHz a stabilitu každého nového stupně jsme testovali v 3DMarku2001 SE. Při prvních náznacích problémů, tedy při zatuhnutí počítače či při grafických chybách (tzv. artefaktech), jsme snížili frekvenci na poslední funkční hranici. Teprve po stanovení maximální hranice frekvence pro paměti jsme přetaktovávali jádro, a to po 5MHz krocích.

Na co pozor

Při přetaktovávání je potřeba mít na paměti, že i když se nijak nevrtáte v grafické kartě, stejně jde o porušení záručních podmínek a ztrát možnosti výrobek reklamovat a požadovat výměnu či peníze. Některé firmy jsou totiž schopny zjistit, zda k poničení akcelerátoru došlo v důsledku změny taktovacích frekvencí, či ne. A tak si musíte před přetaktováním zvážit, zda výhody převažují nad rizikem. Vezmeme-li v úvahu cenu pohybující se okolo 12 000 Kč, bylo by nemilé, kdyby došlo k poničení tak drahé karty a vaše reklamace byla odmítnuta.

Vzhledem k tomu, že frekvence se dají měnit po velmi malých krocích (často po jednom či dvou MHz), může se zdát jednodušší rovnou zkoušet co nejvyšší hranice. To ale rozhodně není ideální postup. Přetaktovávat byste měli po co nejmenších jednotkách, nejlépe pěti či deseti MHz, a pravidelně byste měli testovat stabilitu systému. Ideálním testem stability je nějaký náročnější grafický benchmark, jako je např. 3DMark2001 SE či nějaká 3D akční hra. To, že se grafika nekousne hned po aplikaci změn či po jednom úspěšně zakončeném testu, neznamená, že karta bude na změněné frekvenci fungovat neustále. Při delším provozu se totiž může zvýšit teplota uvnitř počítače, karta nebude dostatečně chlazená a "zatuhne". Je nutné si též uvědomit, že přetaktování snižuje životnost akcelerátoru, a tak se může stát, že karta měsíc či dva poběží úplně v pořádku a pak zničehonic odejde.

Vychytávky

Předejít poškození karty lze především dvěma způsoby. Prvním, méně důležitým a technicky nenáročnějším, je zajištění lepší cirkulace vzduchu ve skříni a důkladné odvedení tepla ze skříně ven. Za tímto účelem lze zakoupit přídavné ventilátory a upevnit je na skříň do nevyužitých větracích otvorů. Ty se nezřídka nacházejí na zadní straně pod zdrojem a na spodní hraně předního panelu. Důležité je zajistit, aby byl rovnovážně zajištěn odvod i nasávání. Pro snadnější přísun vzduchu můžete např. vylomit záslepky nepoužívaných PCI slotů.

Druhým způsobem, jak chránit grafickou kartu před přehřátím, je dokonalé chlazení jejího jádra a pamětí. To lze zajistit buď poněkud snadněji za pomoci přídavných ventilátorů, které lze umístit do pozice pro PCI kartu pod AGP slotem, nebo zhotovením vlastního chladicího zařízení. Zatímco první způsob je určen především pro pasivně chlazené karty, jako jsou např. starší GeForce či některé Radeony 9000, druhá varianta je určena technicky zdatným fajnšmekrům s dostupným nářadím a materiály.

Pro dokonalejší chlazení karet lze využít několika postupů. Prvním z nich je pasivní chlazení, které se používá u pamětí. Důležitým faktorem je výběr materiálu s co nejlepší tepelnou vodivostí. Nejvhodnější by pro podobný účel bylo stříbro, finančně dostupnější je ale jednoznačně měď. Také úprava povrchu je poměrně klíčová. Málokdo totiž ví, že leštěné plochy mají menší schopnost přenosu tepla a sálavost. A tak lze doporučit povrch chladiče zdrsnit a chemicky načernit. Na dokonalejší pasivní chladič lze poté upevnit aktivní prvek, tedy ventilátor. Vzhledem k omezené velikosti je dobré použít modely s vyšší rychlostí otáček, ty však mohou být o poznání hlučnější.

Jedním z nejdokonalejších systémů chlazení je chlazení vodou. I když nasycená pára má pro tyto účely mnohem vhodnější parametry, v praxi využitelná není. Pro vodní chlazení je nutné především dobré technické vybavení, vytrvalost a doslova umělecká zdatnost. Zhotovit totiž z mědi veškeré komponenty, pospojovat je s hadicemi přivádějícími do systému chladicí kapalinu, a to vše navíc precizně, aby z nějakého místa nestříkala voda třeba na zvukovou kartu, není jen tak. Pokud se vám to ale povede, máte zajištěn opravdu dokonalý chladicí systém. Jako vizitka stačí pokus zahraničního serveru Tom\s Hardware Guide z ledna tohoto roku, v němž se podařilo 2 200MHz Pentium4 chlazené vodou přetaktovat na frekvenci převyšující 3 010 MHz.

Výsledky

Celý test se obešel bez problémů a karty se dočkaly jeho konce bez sebemenší újmy na zdraví. Výsledky, které si můžete prohlédnout v tabulce, kladou jasně na první místo v možnostech přetaktování grafický adaptér WinFast A250 Ultra TD MyVIVO Edition, u něhož jsme dosáhli maximálních frekvencí jádra a pamětí 325, resp. 740 MHz, a jehož výkon v 3DMarku2001 SE se zvýšil z 12 087 na 12 589 bodů, což představuje cca čtyřprocentní změnu k lepšímu. Během testu této karty se poměrně stabilně tvářila i hranice 750 MHz u pamětí, ale na obrazovce se začaly v náročnějších testech objevovat grafické chyby, a tudíž jsme byli nuceni frekvenci opět snížit.

Druhé místo je tak trochu překvapením, především pro nezasvěceného čtenáře. I když se mohlo zdát, že stříbro si při úspěchu Win-Fastu odnese adaptér Sparkle, není tomu tak. Karta totiž vykazovala špatné výsledky při přetaktování již v samostatném testu uveřejněném v minulém čísle, a tak se i přes své masivní chlazení překvapivě umístila až na předposledním místě. Stříbro si tedy odnáší adaptér Gainward GeForce4 PowerPack! Ultra/750 XP Golden Sample. Ten s poměrně obyčejným ventilátorem a pasivním chlazením pamětí zaostal ve výkonu za vítězem jen o půl procenta.

Za středem pelotonu, který tvoří tři výsledkově téměř vyrovnané karty, se nacházejí dvě poslední místa. Na nich se najdete již zmiňovaný Sparkle GeForce4 Ti4600 Platinum a ASUS V8460 TD. Právě poslední místo pro renomovanou značku je pro nás celkem velkým překvapením, stejně jako chování samotné karty během testu. Zatímco ostatní karty se při příliš velkém navýšení frekvencí zasekávaly, ASUS přecházel do spánkového stavu, z něhož jej probudil pouze restart počítače.

Podtrženo a sečteno

Jak je patrné z výsledků přetaktovaných karet, pohybuje se zlepšení výkonu při nejvyšší možné kombinaci frekvencí mezi třemi až deseti procenty. To rozhodně není nijak zázračný výsledek, na druhou stranu jsme si ale ověřili, že všechny karty snášejí přetaktovávání dobře, a pokud nastanou nějaké problémy, vždy je vyřeší restart počítače. Bezproblémové fungování karty v krátkodobém testu ale rozhodně nezaručuje její dlouhodobou stabilitu. Jak bylo totiž řečeno, zvyšování frekvencí a větší zahřívání jádra a pamětí často snižuje životnost celého akcelerátoru.

Stojíte-li před nákupem nové grafické karty, můžete se našimi výsledky nechat inspirovat. Možnosti přetaktovávání sice nepatří mezi nejčastější kritéria při výběru, a někdy rozhoduje (samozřejmě kromě velice důležité ceny) spíše konfigurace vstupů a výstupů či softwarová výbava, ale stabilita karty při extrémním zatížení může cosi napovědět o její kvalitě a schopnosti pracovat v náročnějších podmínkách.

Vítěz našeho testu grafická karta WinFast A250 Ultra TD My VIVO Edition navíc prokázal kvality při přetaktování, disponuje všemi možnými vstupy a výstupy dnešních GeForce4 Ti4600 karet a jeho softwarová výbava patří mezi ty nejlepší. Podobně je na tom i druhá karta, Gainward GeForce4 PowerPack ! Ultra/750 XP Golden Sample, která při přetaktování prokázala téměř shodné kvality, a za o něco vyšší cenu nabízí navíc FireWire kartu s kabelem a dva DVI-I výstupy. Obě tedy lze při koupi nového akcelerátoru vřele doporučit.

ABIT Siluro GF4 Ti4600

První kartou, která prošla dnešním testem, je ABIT Siluro GF4 Ti4600. Ta bohužel nedisponuje důmyslným systémem chlazení OTES jako další model od ABITu, který představujeme v sekci krátkých testů, a tak působí zcela standardním dojmem. Jádro čipu pracuje na frekvenci 300 MHz a 128 MB DDR SDRAM paměti pak na 650 MHz. Karta samozřejmě umožňuje duální zobrazování díky technologii nView. Jako displej lze použít klasický CRT monitor, digitální plochý panel či televizi, neboť karta disponuje D-SUB, DVI-I i S-Video výstupem. Oproti některým jiným kartám, založeným na grafickém čipu GeForce4 Ti4600 jde ale v případě S-Video konektoru pouze o výstup, a ne o kombinaci vstupu a výstupu (VIVO). V originálním balení naleznete krom samotného akcelerátoru také redukci z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely. Přibalená softwarová výbava je oproti konkurenci také velmi slabá a čítá pouze jediné CD. Na tom naleznete ovladače, DVD přehrávač SiluroDVD a prográmek 3Deep. Co se týče asi nejdůležitějšího parametru, kterým je v této kategorii výkon, držel ABIT Siluro GF4 Ti4600 s jednoznačně nejstarší verzí ovladačů krok s ostatními kartami v tomto testu, pouze v Maxi Paynovi při rozlišení 1 024 x 768 x 32 s plnými detaily a anizotropickým filtrováním zaostal za vítězi o 10 obrázků za sekundu, což je statisticky přibližně o 14 procent.

Cena vč. DPH: 10 890 Kč

MSI G4Ti4600-VTD

Pravděpodobně nejzajímavějším produktem v tomto testu je grafický akcelerátor MSI G4Ti4600--VTD, který k nám dorazil od společnosti Microstar. Karta samotná se sice od ostatních příliš neodlišuje, ale její výbava je bezesporu nejbohatší, na čemž se výrazně podepisuje nejvyšší počet CD, jaký jsme kdy u námi testované grafické karty viděli. Akcelerátor má oproti klasickým kartám GeForce4 Ti4600 zvýšenou frekvenci 128MB DDR SDRAM pamětí na 660 MHz, frekvence jádra zůstává stejná, tedy 300 MHz. Zadní panel karty skrývá nezbytný D-SUB výstup, dnes již téměř běžnou DVI-I přípojku a S-Video VIVO konektor. Ten umožňuje jak výstup, tak vstup televizního signálu. Ke kartě je dodáván také VIVO kabel, S-Video kabel a redukce z DVI na D-SUB. Softwarová výbava karty je na velmi vysoké úrovni. Deset stříbrných kotoučů ukrývá plné hry No One Lives Forever, Aquanox a Sacrifice, prográmky 3Deep, Virtual Drive, RestoreIT, WinProducer a WinCoder a jiné utility hodící se při práci s grafickou kartou. Přes všechna očekávání a dobrý dojem z výbavy nás karta překvapila především podivně nízkým výkonovým výsledkem v demoverzi Evolvy, kde v obou testech výrazně ztrácela na ostatní akcelerátory. Taktéž v Maxu Paynovi při rozlišení 1 024 x 768 x 32 a s plnými detaily získala pouze třetí příčku a za vedoucími akcelerátory Tornado a WinFast zaostala o šest bodů.

Cena vč. DPH: 11 784 Kč

Inno3D Tornado GeForce4 Titanium

Hongkongská společnost Innovision dodává na náš trh grafické karty určené především těm zájemcům, kteří chtějí slušný výkon za co nejnižší náklady a tolik netrvají na zvučném jméně či kvalitě přidávaného softwaru. S taktovacími frekvencemi jádra a pamětí 300/650 MHz je Inno3D Tornado GeForce4 Titanium klasickou GeForce4 Ti4600 kartou. Ze zajetých kolejí nevybočuje ani vzezřením, ani žádnou z vlastností. Podporuje duální zobrazení nView a umožňuje k zadnímu panelu připojit jak CRT monitor k D-SUB výstupu, tak LCD přes DVI-I konektor. S-Video přípojka televizního signálu je opět jednosměrná a umožňuje pouze přenos dat z karty do televize či jiného podobného zařízení. Softwarová výbava akcelerátoru se na první pohled může zdát bohatá, ale po důkladnějším prozkoumání obsahu přiložených stříbrných disků zjistíme, že je to pouze klam. Pět CD je sice slušné číslo, ale ukrývají se na nich pouze ovladače (jako jediná karta používá Inno3D Tornado GeForce4 Titanium referenční ovladače od nVidie, a ne své vlastní), nepříliš kvalitní plná hra Ballistics, softwarový DVD přehrávač WinDVD 2000, prográmek Power Director SE a balík grafických a herních dem pod názvem GeForce4 Experience. Nejdůležitější výkonové testy jasně ukazují, že karta se v tomto ohledu vůbec nemusí před konkurencí stydět. Při běžném provozu jsou výsledky stejné či lepší, nežli u karet s výrazně vyšší cenou.

Cena vč. DPH: 11 070 Kč

WinFast A250 Ultra TD My VIVO Edition

V předminulém čísle PC WORLDu jsme vám představili dvě karty od Leadteku s poněkud bytelnějším a výkonnějším chladicím systémem. Šlo o modely osazené čipy GeForce4 Ti4200 a 4400, nejvýkonnější model osazený GeForce4 Ti4600 si představíme nyní. Nečekejte však žádné výraznější změny oproti předchozím slabším modelům. Krom karty je vše ostatní uvnitř balení identické se zmiňovanými produkty. Stejně jako u ostatních karet v tomto testu, i srdce WinFastu A250 Ultra TD My VIVO Edition tluče rychlostí 300 MHz a 128 MB DDR SDRAM paměti pracuje na 650 MHz. Téměř celá karta je doslova obalena pasivním chlazením a vrchní straně vévodí dva impozantní ventilátory. Na zadním panelu naleznete D-SUB, DVI-I a S-Video konektory, přičemž posledně zmiňovaný funguje jako VIVO, lze jej tedy použít pro vstup i výstup signálu. V originálním balení nechybí ani VIVO, S-Video a kompozitní kabely a redukce z DVI na D-SUB. Rozsáhlá softwarová výbava, uložená na sedmi CD, se skládá z ovladačů, programů WinFast DVD, VideoStudio 6, Cool3D, Cult 3D, 3Deep, Colorific a True Internet Color a plných her Aquanox, Master Rallye a Rogue Spear: Black Thorn. Výkonově se WinFast A250 Ultra TD My VIVO Edition svými vyrovnanými a v některých případech nejlepšími výsledky dá bezpochyby zařadit mezi špičku současných grafických karet s čipem GeForce4 Ti4600.

Cena vč. DPH: 11 230 Kč

§§§§§


Zvukové výšiny – Od domácího kina, přes profizvuk až k HiFi

Lukáš Erben

c02p0582

Nejrozšířenějším zvukovým hardwarem posledních let je prokletý kodek AC\97, který si ve světě IT vybudoval pevnou pozici i přesto, že svými parametry (frekvenční odezva, odstup signál/šum) odpovídá spíše analogovému audiu let sedmdesátých a osmdesátých z produkce východního bloku.

Trhu samostatných zvukových karet pak do značné míry vládne společnost Creative, která v roce 1989 uvedla populární řadu karet SoundBlaster, jež de facto definují nové zvukové standardy. Jenže ani karty SoundBlaster nemohou pokrýt všechny potřeby, ať už se to týká poměru ceny a funkcí/výkonu, či speciálních požadavků fandů domácího kina, nebo (polo)profesionálních hudebníků. A právě do této třetí skupiny spadají zvukové karty v našem testu jedná se tedy buď o karty vyvinuté především pro příznivce domácího kina, profesionální digitalizaci a zpracování zvuku, špičkovou reprodukci nebo dokonce vše dohromady.

AudioTrak Maya 7.1 Gold

Již sám název napovídá, komu je karta Maya 7.1 určena: příznivcům toho nejlepšího, co nabízí domácí kino tedy právě nastupujícího standardu 6.1/7.1. Jedná se o vůbec první kartu s podporou Dolby Digital EX, která byla na trh uvedena již koncem minulého roku. I když je určena převážně zájemcům o domácí kino, ani s běžnými funkcemi pro 3D zvuk nemá problémy nejrozšířenější API jako je DirectSound3D, EAX1/2 či A3D by měla bez problémů zvládnout, nelze ovšem čekat výkon srovnatelný se špičkovými kartami, které jsou určeny primárně pro hry (Audigy). Podpora formátů Dolby Digital (šesti-, sedmia osmikanálový) ovšem není realizována hardwarově, ale pomocí softwaru PowerDVD. Kromě toho je pochopitelně možné "přeposlat" signál AC3 na optický výstup (redukce s koaxiálním výstupem se bohužel prodává zvlášť). Parametry řadí kartu do horní části spektra, zhruba mezi SB Live! a Audigy (výstupní převodník 20bit, odstup signál/šum 90 dB, vstupní převodník 18bit).

Softwarová výbava je poměrně skromná veškeré ovládací prvky jsou součástí ovladačů "EWDM" (Enhanced Windows Driver Model) a z aplikací dostanete pouze Power DVD 3.0. To je při ceně karty (ta patří spíše mezi střední až vyšší cenovou hladinu ve spotřebitelské oblasti) docela škoda. Funkčně do značné míry srovnatelná karta Hercules nabízí podobné funkce a o něco bohatší výbavu při nižší ceně. Na druhé straně skýtá karta Audiotraku o něco vyšší kvalitu zvukového výstupu s profesionálními 5.1 kartami jako je Inca88 či Terratec DMX 6 Fire se ale přesto rovnat nemůže.

K testu poskytla firma: www.audiotrak.net

Cena vč. DPH: 5 090 Kč

Hercules Fortissimo III 7.1

Zatímco Maya 7.1 je na trhu již delší dobu, Fortissimo III od společnosti Hercules byla představena v polovině srpna letošního roku a v současné době teprve přichází na trh. Tomu odpovídá i o něco lepší softwarové vybavení, které kromě Power DVD 3 s podporou Dolby Digital EX obsahuje také aplikaci Acid Xpress pro tvorbu hudby (vícestopé mixování) a obligátní Multimedia Jukebox, který je dle mého názoru stejně nejlepší neinstalovat a použít raději WinAmp. Podpora prostorového zvuku je realizována rozhraními A3D, EAX a EAX2 primárně je ovšem karta určena pro fandy domácího kina. Dekódování signálu Dolby Digital se děje podobně jako u karty Audiotraku softwarově (pomocí PowerDVD), případně může být signál formátu 5.1 či 6.1 přeposlán na přítomný optický výstup pro dekódování v externím AV zesilovači či reproduktorech.

Parametry se nové Fortissimo velmi podobá kartě Maya 7.1 převodníky na vstupu jsou 20bitové, odstup signál/šum by měl činit (podle výrobce) 90 dB subjektivní poslechová kvalita byla ovšem mírně horší než u karty Audiotrak Maya 7.1. Ke vstupním převodníkům bohužel Hercules údaje neudává.

Dostupné jsou pochopitelně analogové vstupy (2x 3,5mm jack) a výstupy (4x 3,5mm jack), již zmiňovaný optický výstup a na přídavné záslepce též konektor pro joystick/midi. Jediným problémem, který může případné zájemce o koupi odradit, je dostupnost reprosoustav 7.1 ať už dimenzovaných pro pracovní stůl či místnost domácího kina. Pochopitelně že kartu můžete zapojit v režimu stereo, 4-point, 5.1, 6.1 či 7.1, ironií ovšem je, že na stránkách společnosti Hercules jsou doporučovány reproduktory 5.1. Pro ozvučení pracoviště či domácího herního koutku jistě dostačující řešení, jaký je pak ale důvod investovat peníze do karty 7.1? Fortissimo III je zkrátka určeno především fandům domácího kina (i ti ale musí čekat na rozšíření titulů ve formátu Dolby Digital EX), kteří používají PC jako multiformátový přehrávač (DVD, S/VCD, DivX, MP3 apod.). Sečteno a podtrženo: nová karta Hercules sice nabízí velmi dobrý poměr ceny a funkcí, otázkou ale zůstává, v kolika případech budou, přinejmenším prozatím, ony dva kanály navíc skutečně co platné.

K testu poskytla firma: Guillemot, www.hercules.cz

Cena vč. DPH: 1 990 Kč

AudioTrak Inca 88

Zatímco Maya 44 představuje snad to nejjednodušší a nejlevnější, co si pro práci se zvukem můžeme přát, je Inca 88 určena pro náročnější uživatele a hudebníky, kteří chtějí připojit dostatečný počet (převážně analogových) zvukových zařízení ke svému PC na téměř profesionální úrovni. Osm stereovstupů a osm stereovýstupů (opět formou velkého jacku) spolu s optickým a koaxiálním digitálním výstupem, jež jsou umístěny v externím boxu, by mělo uspokojit většinu myslitelných potřeb (s výjimkou MIDI, které je i zde nutno zakoupit zvlášť). Samozřejmostí je opět podpora ASIO 2.0, SONAR, DirectSound a MME, špičková kvalita signálu či virtuální propojení mezi vstupy a výstupy ASIO/SONAR/MME. V balení je obsažen software PowerDVD a program Cubasis VST firmy Steinberg. Inca 88 je ovšem (i s ohledem na cenu) především kartou pro hudebníky. U takto vybaveného zařízení však výrazně zamrzí absence digitálních vstupů (o podpoře režimu 24/96 nemluvě).

Funkčně se jedná o kombinaci profesionálních vlastností levnější karty Maya s výbavou pro hry či domácí kino (5.1 výstup) a především obrovským počtem in/out rozhraní (2x 8).

K testu poskytla firma: Disk Multimedia, www.audiotrak.net

Cena vč. DPH: 7 890 Kč

AudioTrak Maya 44

Jedním z nevětších problémů poloprofesionálních zvukových karet je, že hledají kompromisy: nabídnout funkce 3D akcelerace, podporu 5.1 a současně funkce jako je ASIO a kvalitní signálové parametry při ceně okolo 3 000 Kč je prakticky nemožné. Tvůrci karty Maya 44 vyřešili tento problém elegantně s 3D zvukem a 5.1 výstupem si prostě nelámali hlavu.

Díky tomu se jedná o téměř geniální, cenově dostupné řešení pro poloprofesionální (a s jistými omezeními i profesionální) práci se zvukem a skládání hudby na PC. Jeho výrobce firma Audiotrak, je odnoží firmy Ego Systems (EgoSys/ESI), která vyrábí profesionální vybavení pro práci se zvukem divize Audiotrak se věnuje výrobě poloprofesionálních zařízení v cenovém rozpětí 100-200 dolarů.

Vzhledem k tomu, že karta je primárně určena pro editaci a digitalizaci zvuku, je trochu překvapivé, že pod kapotou se skrývá tři roky starý obvod Crystal CS-4298-KQ, který byl původně určen pro prokleté AC\97 kodeky a jeho udávané parametry rozhodně profesionální nejsou. Zdá se ale, že je-li karta dobře navržena a osazena špičkovými součástkami (určenými pro profi zařízeními), může být poháněna i poměrně levným DSP a prodávána za příznivou cenu.

O tom, že karta není určena pro běžné herně/poslechové využití, svědčí již neobvyklý vzhled: čtyři mohutné pozlacené konektory TRS (velký stereojack 2x vstup, 2x výstup) dominují zadnímu panelu, kde také naleznete koaxiální a optický digitální výstup (karta bohužel nemá digitální vstup). Softwarové vybavení karty se naneštěstí skládá z pouhé diskety s ovladači na jedné straně možná přehnaný minimalismus, na straně druhé jistota, že neplatíte nic, co byste později stejně nevyužili. Možnosti, které karta nabízí, jsou ale přesto úctyhodné: podporuje standardy ASIO 2.0 a GSIF a bez problému spolupracuje s programy jako je Cakewalk Sonar či Cubase 5.1. Ovládací panely kromě jiného umožňují virtuální kabely, jimiž lze propojit virtuální vstupy a výstupy ASIO, MME, Multi-MME a GSIF (pouze výstup). Hodnoty SNR tedy odstupu signál/šum 92 dB, THD harmonického zkreslení 0,002 %, crosstalk přesahu kanálů 86 dB a odchylky signálu frekvenční responze +0,06/-0,00 jsou na velmi dobré až výborné úrovni platí to ovšem pouze na druhém vstupu a výstupu. První vstup je osazen předzesilovačem mikrofonu (který není příliš kvalitní) a první výstup vybaven zesilovačem pro sluchátka, což kvalitu signálu mírně snižuje (SNR 90 dB). Zbývá dodat, že kartu můžete využít i ke hraní na pokročilé 3D audio s minimální zátěží CPU ovšem zapomeňte. To spolu s absencí MIDI rozhraní (lze dokoupit samostatný MIDI modul) a nikoliv bezchybným předzesilovačem mikrofonu patří (spolu s cenou, která je na našem trhu více než o polovinu vyšší než v USA) snad k jediným výhradám, které lze k této zvukové kartě mít.

K testu poskytla firma: Disk Multimedia, www.audiotrak.net

Cena vč. DPH: 5 090 Kč

Terratec DMX 6 Fire 24/96

Již samo označení napovídá, co nová série karet Terratec nabízí: studiovou kvalitu nahrávání a přehrávání ve formátu 24bit/96KHz. Právě toto rozlišení je dnes nepsaným standardem pro zpracování digitálního zvuku a je i zdrojovým formátem pro zvukové nosiče budoucnosti zejména DVD-Audio (které používá jako základní formát právě PCM modulaci 24/96, podporuje ale i Dolby Digital či MPEG audiovrstvy, tedy MP3).

DMX 6 Fire je určena zejména těm, kdo chtějí na PC produkovat a poslouchat naprosto čistý zvuk. Kvalita není dána pouze vyšším rozlišením (24 bitů, oproti klasickým 16 bitům), ale také novějším designem DSP a převodníků, nabízejících kvalitnější zvuk i při poslechu a zpracování 16bitového signálu. Možnost nahrávat ve 24bitech je navíc vítaná i pokud hodláte později signál downsamplovat na 16/48 (16bit/48kHz) či 16/44 v případě digitalizace zvuku je downsampling obvykle kvalitnější než přímé vzorkování na nižší frekvenci. Pochopitelně srovnání s Audigy (která také nabízí výstupní režim 24/96) se samo nabízí. Hlavní rozdíl spočívá v tom, že Audigy nenabízí kompletní zpracování 24 bitů pouze konečný výstup a D/A převodník pracují v tomto rozlišení, nahrávat ale můžete jen 16/48. Ostatní parametry DMX 6 Fire jsou na výborné úrovni, která by měla stačit i pro profesionální použití SNR 105/96 dB, THD 0,0018/0,0016 (pro 24bit, resp. 16bit). Audigy Platinum se obvykle drží v těsném závěsu jedinou výjimkou je znatelně horší frekvenční odezva ve 24/96 režimu.

Součástí karty je interní "break-out" krabice, která nabízí snad všechna myslitelná připojení analogové line in/out, phono in (předzesilovač), mic in (regulace zisku), sluchátka (regulace hlasitosti), digitální in/out (toslink i koax) a MIDI in/out. Zvukový výstup 5.1 pro připojení analogových reproduktorů je na kartě samotné. Jen stěží byste tedy hledali zařízení, které by nebylo možné připojit. Softwarová výbava se vedle ovladačů skládá z PowerDVD 3, Algorythmic Sound Laundry, WaveLab Lite 2.0 a Musicmatch Jukebox. Karta podporuje jak standardy pro profesionální zpracování zvuku (GSIF/ASIO 2.0), které umožní využívat vstupy a výstupy zcela nezávisle, tak i herní API pro 3D zvuk EAX, EAX2, A3D a Sensaura. Bohužel chybí podpora EAX HD (to je, přinejmenším prozatím, vyhrazeno jen kartám s čipem Audigy) a taktéž samotná kvalita prostorových efektů nedosahuje úrovně karet Audigy.

Terratec DMX 6 Fire 24/96 je kartou pro milovníky špičkového digitálního zvuku a hudby zejména pak pro ty, kdo chtějí se zvukem nakládat i aktivně ve všech jeho podobách. Těm, kdo mají počítač v prvé řadě na hry, bychom ale doporučili spíše karty Audigy.

K testu poskytla firma: Terratec, www.terratec.cz

Cena vč. DPH: 8 430 Kč

Terratec EWX 24/96

Zatímco model DMX je určen pro nejnáročnější uživatele, karta EWX 24/96 nabízí stejné digitální rozlišení v podstatně levnějším balení. Vzdát se tak musíte break-out boxu se vstupy a výstupy, i podpory vícekanálového zvuku k dispozici je pouze staré dobré stereo, ovšem ve špičkové kvalitě. Další na řadě je optický vstup a výstup, který podporuje frekvence 16/44, 16/48 a 24/96.

Výrobce udává odstup signál/šum na úrovni 100 dB (A/D), resp. 110 dB (D/A). Příjemná je absence interní konverze vzorkování mnohé zvukové karty pracují interně se 48 kHz a například CD Audio signál zbytečně konvertují před mixováním z originálních 44 kHz. Interní mixér řídicího čipu pracuje s 36bitovou přesností, což by mělo stačit prakticky pro libovolné mixování různých vzorkovacích frekvencí. V balení naleznete kromě vlastní karty ještě CD s ovladači a softwarem (Steinberg Vawe Lab lite a Musicmatch Jukebox).

Kvalita zvuku je vynikající a do značné míry se vyrovná DMX 6 Fire. EWX 24/96 je ideální kartou pro ty, kdo chtějí mít PC jako hudební stanici, případně digitalizovat své staré desky ve špičkové kvalitě, která je s dřívějšími 16/48 kartami jednoduše nesrovnatelná.

K testu poskytla firma: Terratec, www.terratec.cz

Cena vč. DPH: 6 890 Kč

Terratec Phono Pre-Amp studio

Digitalizace starých vinylů (a ještě starších šelaků) je stále populárnějším hobby. Výrobci zvukových karet nám vycházejí vstříc bundlováním nejrůznějších programů pro čistění nahrávek či inovacemi, které takové čistění umožňují v reálném čase pomocí DSP. Přesto je tu ale jeden problém nízká výstupní úroveň signálu z gramošasi vyžaduje propojení přes zesilovač s předzesilovačem MM či MC. Možnou alternativou, která potřebu zesilovače elminuje, by mělo být zařízení Phono Pre-Amp studio, jež se skládá z předzesilovače pro gramofon a softwaru Algorythmic Sound Laundry pro čistění digitalizovaných nahrávek (Terratec dodává i verzi bez softwaru). Zařízení samo se připojuje na gameport coby zdroj napájení (je průchozí pro připojení joysticku či MIDI) a do linkového vstupu zvukové karty (3,5mm jack). Vstupní hodnoty lze nastavit na 100 pF, 250 pF, 425 pF s fixním vstupem 6 mV, což by snad mělo vyhovovat většině běžných (modernějších) gramofonů. Hodnota SNR činí 86 dB, přičemž kvalita výstupu je pro Hi-Fi nasazení zcela postačující.

Phono Pre-Amp studio sice není jediným řešením svého druhu (existují i jiná, napájená bateriemi), jednoduchost instalace a používání, spolu s celkem příznivou cenou, jej ale předurčují právě pro domácí restaurátory vinylových nahrávek. Výsledná kvalita ovšem závisí i na použité zvukové kartě, gramofonu, stavu desky a šikovnosti, s jakou využijete software pro odstranění praskání a dalších nežádoucích ruchů.

K testu poskytla firma: Terratec, www.terratec.cz

Cena vč. DPH: 2 320 Kč

§§§§§


Hudební přívěšek – Panasonic SV-SD50

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0583

Do TestCentra dorazil další "elektronický přívěšek", zařízení spadající do kategorie "e-Wear", což je označení digitálních drobečků firmy Panasonic. Jená se o nejnovější MP3 přehrávač SV-SD50.

Již od prvních modelů, které jsme vám představili více než před rokem, se Panasonic drží dvou základních parametrů elegantního designu a minimálních rozměrů. O provedení si můžete udělat vlastní představu z obrázku, pro začátek jen dodejme, že rozměry krabičky činí 49 x 72 x 23 mm. Přehrávač je vyroben převážně z plastů a díky tomu činí hmotnost pouhých 41 g (bez baterie).

Zadní i boční stěny přehrávače jsou vyrobeny v černé barvě, budící zdání kovu. Přední strana SV-SD50 je tvořena stříbrným čelem, do něhož je zasazena modrá plocha obsahující grafický LCD displej a tři ovládací tlačítka. Jejich posláním je změna režimu přehrávání (normální, opakování jedné písně, opakování všech písní, náhodný výběr), druhé tlačítko řídí volbu šablony ekvalizéru (Normal, Train, S-xbass 1, S-xbass 2). Poslední tlačítko na čelní ploše přehrávače přepíná zobrazení informací na displeji. Tak lze zjistit více údajů o právě hrané skladbě, např. délku, název alba, příslušnost k playlistu či kvalitu datového toku. Vyjma těchto informací ukazuje standardně LCD displej stopáž hrané písně, pořadí, jméno, stav baterie a režim přehrávání (repeat 1/ /all, random, atd.).

Spodní část přehrávače je konstruovaná jako výklopný kryt, pod nímž se nalézá slot pro SD kartu v originálním balení je přiložena s kapacitou 64 MB (což stačí přibližně na obsah jednoho hudebního CD).

Tlačítka pro ovládání hlasitosti jsou umístěna na pravé boční straně. Rozsah hlasitosti je řízen digitálně v pětadvaceti stupních, přičemž pro běžný poslech postačuje úroveň 10, a pokud se pohybujete v hlučném prostředí, zvolíte zřejmě hlasitost na stupni cca 15-20. Díky výbornému výkonu využijete vyšší hlasitost pouze byla-li skladba zdigitalizována s chybně nastavenými parametry. V blízkosti řízení hlasitosti se nalézá i hlavní ovládací prvek přehrávače: částečně otočné čtyřpolohové tlačítko. Jeho úkolem je snadno zpřístupnit vypínání přehrávače a spouštění a zastavení přehrávání. Tento zajímavý ovládací prvek lze vychylovat do stran, čímž se realizuje posun po skladbách a při delším přidržení i zrychlené převíjení v rámci přehrávané skladby. Při výčtu ovládacích prvků nemůžeme opomenout přepínač Hold, jenž slouží k blokování tlačítek proti nechtěné aktivaci při nošení v kapse nebo na krku ( k tomuto účelu je i přehrávač navržen, a v krabici dokonce naleznete i připravenou šňůrku s očkem).

Z praktického provozu můžeme označit ovládání za průměrné; někdy se dokonce systém otočného prvku paradoxně ukázal nešikovnějším, než je zvykem u klasických tlačítkových zařízení (např. pokud nosíte přehrávač v kapse, je nutné stále používat funkci Hold, neboť jinak citlivé ovládání neustále přeskakuje).

Spojení s PC nelze realizovat přímo, protože přehrávač není vybaven žádným komunikačním portem. Z tohoto důvodu je nezbytnou součástí balení i USB adaptér pro čtení SD karet. Tento systém bohužel zabraňuje využívat přehrávač jako přenosný disk, což by určitě bylo k užitku. Druhým úskalím je fakt, že ukládat písně na SD kartu je možné pouze ve speciální aplikaci RealJukeBox, která zrovna neoplývá přívětivostí k uživateli. Vše je ale jen věcí vkusu a zvyku, a tak si tento program možná své příznivce nalezne, přispěje k tomu třeba i fakt, že umí spravovat ve spojitosti s přehrávačem více zvukových formátů, nejen MP3, ale i AAC nebo WMA, které umí posléze přehrávač interpretovat.

Panasonic SV-SD50

designzvukcenaabsence USB konektoruCena vč. DPH: 6 995 KčK testu zapůjčila firma: Panasonic, www.panasonic.cz

§§§§§


Grafika s výfukem – ABIT Siluro GF4 Ti4200

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0584

V minulých číslech jsme se již dvakrát setkali s grafickými kartami, jejichž jádro a často i paměti byly chlazeny odlišně, než jsme byli doposud zvyklí. V obou případech se jednalo o obrněnce s masivním pasivním chlazením a dvěma ventilátory. Firma eXtraPoint nám na test zapůjčila grafickou kartu ABIT Siluro GF4 Ti4200 s chlazením OTES (Outside Thermal Exhaust System). Základem tohoto systému je pasivní měděné chlazení, schopné efektivně odvádět teplo z přední i zadní strany karty. Na něm je posazen ventilátor s rychlostí 7 200 ot./min., který za pomoci horkovzdušné trubky posílá ohřátý vzduch přes vývod na zadním panelu karty pryč z počítače. Důvodem, proč ABIT vyzbrojil svou kartu tímto systémem, je samozřejmě ochrana před přehřátím při běžném provozu a při přetaktovávání (a s tím související prodloužená životnost). Životnost je ale spíše než teplem v dnešní době omezována rychlostí, jakou grafické karty stárnou a jakou se na trhu objevují modernější a výkonnější modely.

Základní parametry grafické karty se podstatně liší od akcelerátorů jiných výrobců s čipem nVidia GeForce4 Ti4200. Ty totiž ve valné většině případů používají frekvence 250/444 MHz pro jádro čipu a paměti, zatímco ABIT Siluro GF4 Ti4200 OTES pracuje na frekvencích 175/550 MHz. Karta disponuje pouze 64 MB DDR SDRAM paměti a jedná se tedy o slabší verzi. Zadní panel je dvojnásobně vyšší než je běžné a zabírá místo pro výstup PCI karty pod AGP slotem. Na zadním panelu najdete konektory DVI, D-SUB a S-Video TV-Out a zmiňovaný vývod teplého vzduchu z chladicího systému. V retailovém balení karty naleznete i tři kabely, redukci z DVI na D-SUB a CD s ovladači, DVD přehrávačem Siluro DVD4 a prográmky True Internet Color a 3Deep pro kalibraci barev.

Výkon jsme testovali v 3DMarku2001 SE, kde karta získala úctyhodných 10 561 bodů, a v Maxu Paynovi, v němž zobrazila v rozlišení 1 024 x 768 x 32 s plnými detaily 60,05 snímku za vteřinu. Neopomněli jsme ani na demoverzi Evolvy a klasického Quaka III. V Evolvě se zapnutým a vypnutým dotbumpingem zobrazila karta 119,9, respektive 226,6 fps, u Quaka III pak v rozlišeních 1 024 x 768 x 32 a 1 600 x x 1 200 x 32 celých 217,9, resp. 115,8 fps.

Možnosti přetaktování karty jsme zkoušeli s Powerstripem 3.18. Při testech v 3DMarku2001 SE jsme zjistili, že 3,6ns paměti těžce snášejí frekvence vyšší než 600 MHz, při nichž se na obrazovce začínají objevovat chyby v grafice. Jádro se nám podařilo přetaktovat na 300 MHz, což je nárůst téměř 10 procent. Při frekvencích 300/600 MHz jsme v 3DMarku2001 SE získali skóre 10 941 bodů, které odpovídá přibližně 5% nárůstu výkonu.

I když pro některé uživatele může být omezující absence TV vstupu či rozměry zadního panelu, kvůli němuž je prakticky vyloučeno používání prvního PCI slotu, je ABIT Siluro GF4 Ti4200 OTES za cenu mírně převyšující šest a půl tisíce korun ideální především pro ty uživatele, kteří požadují vysoký výkon za ne zcela nejvyšší cenu. A to je dnes téměř každý.

ABIT Siluro GF4 Ti4200 OTES

poměr výkon/cena, OTESdvojnásobná výška zadního panelu, absence TV-IN

Cena vč. DPH: 6 709 Kč

K testu zapůjčila firma: eXtraPoint, www.extrapoint.cz

§§§§§


Nový rekordman v nejvyšší třídě – Radeon 9700 PRO

Tomáš Varoščák

c02p0585

Letos na podzim vrcholí boj o vedoucí postavení mezi 3D grafickými kartami, který zuří mezi dvěma velkými rivaly kanadskou firmou ATI a kalifornskou společností nVidia. Zatímco do dnešního dne ATI se svými Radeony vždy jen dotahovala výkonnostní a technologický náskok soupeře, nyní se pro ATI blýská na lepší časy. Její novinka Radeon 9700 PRO totiž sesadila nVidii GeForce4 Ti 4600 z trůnu, a to hned v obou oblastech. Jak ve výkonu, tak v technologii. Nám se do rukou jako první karta s novým Radeonem dostal Hercules 3D Prophet 9700 PRO.

Jeho technické parametry jsou následující. Jádro grafické karty pracuje na taktovací frekvenci 325 MHz a paměti pak na 620 MHz. V případě pamětí ale jde o 256bitové DDR SDRAM moduly s datovou propustností 19,8 GB/s, což je téměř dvojnásobek než u GeForce4. Nový Radeon 9700 PRO podporuje technologii AGP 8x s vyšší teoretickou propustností sběrnice, má oproti GeForce4 Ti4600 dvojnásobný počet vertex shaderů a pro vyhlazování hran textur (FSAA) používá poněkud výkonnější MultiSampling metodu. Někteří uživatelé též ocení funkci FullStream, umožňující mimo jiné např. zvýšení kvality u rozpixelovaných internetových videí. Samotná karta je o něco menší než bývají adaptéry GeForce4 Ti, a zabírá tak ve skříni méně místa a manipulace s ní je o něco příjemnější. Na druhou stranu ale její spotřeba vyžaduje externí napájení pomocí 3,5" kabelu, stejnému jaký slouží k pohonu disketové mechaniky. Radeon samozřejmě nabízí duální zobrazení pomocí technologie HydraVision, přičemž ke kartě lze připojit jak CRT monitor (D-SUB), tak LCD panel (DVI-I) či televizi (S-Video). Bohužel televizní signál proudí z karty pouze ven a ne oběma směry, jak to dokáží některé GeForce4 Ti s technologií VIVO.

Po stránce softwarové výbavy je Hercules 9700 PRO o trochu bohatší než jeho předchůdci. Krom obligátních ovladačů a DVD přehrávače PowerDVD totiž nabízí uživatelům plnou verzi výtečné RPG hry The Elder Scrolls III: Morrowind. Po stránce výkonu se čip Radeon 9700 PRO ocitl na čele pelotonu 3D grafických karet a výsledky akcelerátoru Hercules 3D Prophet 9700 PRO tomu odpovídají. Výsledných 13 437 bodů v 3DMarku2001 SE při rozlišení 1 024 x 768 x x 32, 281,4 snímku za vteřinu v Evolvě bez bumpmappingu a 281,4 fps v Quakovi III při rozlišení 1 024 x 768 x 32 představuje cca 10-30% náskok nad nVidií GeForce4 Ti4600.

Výrobce čipu Radeon 9700 se rozhodl následovat cestu svého největšího rivala a na jeho stránkách se objevují aktualizované verze referenčních ovladačů s názvem Catalyst. Ty v sobě stejně jako Detonatory od nVidie obsahují možnosti nastavení kvality zobrazování pod OpenGL a Direct3D či vlastností duálního zobrazení HydraVision.

Hercules 3D Prophet 9700 PRO je nejvýkonnější grafická karta na trhu a nějakou dobu jí toto prvenství zůstane. S podporou funkcí DirectX 9 vede též na technologickém poli, ale vzhledem k nedostupnosti her využívajících těchto předností, jde přeci jen prozatím spíše o teoretické prvenství.

Hercules 3D Prophet

9700 PROnejvyšší výkonpodpora DirectX 9absence vstupu TV signáluexterní napájeníCena vč. DPH: 14 990 KčK testu za půjčila firma: Guillemot, www.guillemot.cz

§§§§§


Konečně domácí projektor? – Projektor Epson EMP-30

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0587

Charakteristicky laděný design projektoru EMP-30, spolu s barevnou kombinací šedivého těla a různobarevných tlačítek, prozrazuje na první pohled příslušnost ke značce Epson. Srdcem datového projektoru je zobrazovací systém, který je v tomto případě založen na principu tří polysilikonových LCD displejů s technologií TFT. Každý displej se stará o jednu ze tří základních barev RGB, a jejich postupným smícháním v optickém hranolu dochází k vygenerování obrazu. Úhlopříčky LCD prvků jsou 0,5" a každý z nich umožňuje zobrazit 480 000 pixelů, tedy 800 x 600 bodů (SVGA). Je trochu škoda, že nativní rozlišení není vyšší, protože zvlášť při prezentacích z notebooků, které převážně pracují v režimu 1 024 x 768, dochází ke snížení detailů (zvláště u malých textů je situace nepříjemná). V případě videozáznamu není problém, neboť rozlišení SVGA je stále vyšší než televizní norma NTSC i než v naší zemi používaný standard PAL (768 x 576 pixelů při poměru 1:1). Využití EMP-30 pro domácí kino je tudíž úplně ideální. Pro tento účel je navíc produkt vybaven i přídavným filtrem, který po nasazení na objektiv přizpůsobuje barevné vyvážení, tak aby byl výsledný obraz videosignálu ještě příjemnější. Po nasazení filtru je třeba jej aktivovat v OSD a zbytek si projektor zařídí sám. Při zobrazování jiného signálu je dobré filtr nepoužívat.

V útrobách se ukrývá lampa typu UHE o síle 130 W. S její pomocí se generuje obraz se světelností 1 000 ANSI lm, což je dostatečná hodnota pro domácnost, ovšem zatemnění doporučujeme v každém případě.

Ovládání je navrženo intuitivně a orientovat se v OSD menu zvládnete i bez nutného čtení manuálu. A pokud byste nápovědu přeci jen uvítali, je možné ji vyvolat stiskem červeného tlačítka na těle projektoru a prohlížet ji přímo na projekční ploše. Další funkce jsou již celkem běžné, např. elektronický zoom (lupa), freeze (zmrazení obrazu) nebo A/V mute (ztišení a vypnutí obrazu). K výčtu lze uvést i poměrně solidně provedené volby při seřizování barev, keystone nebo vstupních signálů.

K projektoru lze s pomocí konektorů připojit jak počítač (D-Sub), tak i videokameru či DVD přehrávač (S-Video) nebo i běžný videorekordér, popř. starší typ videokamery (cinch). Zvuk je realizován pomocí 1W monoreproduktoru. Potěší i VGA výstup pro kontrolní monitor.

Tento přístroj je určen především pro malé firmy či náročnější jednotlivce a z toho důvodu je stavěn tak, aby poskytoval dostatečné služby za přívětivou pořizovací cenou, což se společnosti Epson vcelku povedlo.

Epson EMP-30cenacinema filtrrozlišení pouze SVGACena vč. DPH: 69 000 KčK testu zapůjčila firma: AV Média, www.avmedia.cz

§§§§§


Kamera pro noční lov – Panasonic NV-DS30 EG

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0588

Příjemně vypadající kamera o rozměrech 74 x 89 x 188 mm a hmotnosti cca 570 g, to je Panasonic NV-DS30. Je vyrobena v kombinaci stříbrné a černé barvy a hned na první pohled nevypadá nijak špatně. Zvlášť povedeně působí boční strana s LCD panelem.

O kvalitu záznamu ukládaného na kazetu miniDV se stará CCD prvek vybavený rozlišením 800 000 pixelů a optická část kamery s průměrem objektivu 43 mm. Objektiv umožňuje nastavit max. desetinásobný zoom, což není zrovna mnoho a je to škoda. Zklamání může vyvážit skutečnost, že ovládací kolébka transfokace (zoomu) je velice dobře zkonstruovaná a při praktickém provozu lze přiblížení jemně a citlivě ladit.

Snímaný obraz lze sledovat buď na klasickém černobílém hledáčku s úhlopříčkou 0,44 " (zde je obraz tvořen 113 000 pixely) nebo na výklopném LCD panelu o velikosti 2,5 ", kde je obraz generován pomocí cca 112 000 pixelů.

Ovládací prvky kamery jsou umístěny především ve dvou místech řízení rychlých funkcí, např. přepnutí manuálního či automatického režimu, režim ostření či řízení přehrávání natočeného materiálu z kazety se nalézají na horní straně kamery a jsou zde poměrně přehledně umístěny. Trochu nešťastně je však realizováno kolečko ovládající menu, to lze najít v úplně zadní části horní stěny kamery, kde je bohužel dostupné jaksi "přes ruku". Na tlačítko vyvolávající menu tedy nelze dosáhnout palcem pravé ruky (držící kameru), a stejně tak točení kolečkem není moc pohodlně dostupné. Nezbývá tudíž, než použít druhou ruku, kterou si ovšem trochu zacláníte výhled na LCD panel. Jinak je systém ovládání obrazovkového menu i orientace v něm bez potíží. Firmware sice nedisponuje přehršlí služeb, ale nabízí všechny základní, tak jak se na digitální kameru sluší a patří. Mezi efekty naleznete i neotřelé a zajímavé nápady, např. obraz v obraze, míchání snímků do sebe a další. Užitečné volby se týkají i zvukového nastavení, protože je možné nejen zapnout inteligentní filtr odstraňující šum vzniklý poryvem větru (Wind Cut), ale i řízení mikrofonu dle zoomu. Což znamená, že se dynamika mikrofonu přizpůsobuje nastavení transfokátoru kamery. V praxi tato funkce pracuje docela sympaticky a zlepšuje atmosféru filmu.

Pro natáčení ve špatných světelných podmínkách vybavili tvůrci kameru rovnou dvěma systémy. První pomůckou je integrovaná lampa: nachází se v čelní stěně kamery hned pod objektivem, a aktivace / deaktivace se provádí tlačítkem na horní části těla kamery. Je jasné, že na úplnou tmu toto světlo nestačí, ale při špatných podmínkách hodně pomůže vylepšit kvalitu snímané scény. Pokud však trváte na natáčení i při úplné tmě, je možné zapnout systém Night View, což je přisvícení infradiodou.

Výstupy kamery tvoří konektory pro analogové video (cinch), konektor S-Video, který je celkem nešikovně umístěný pod baterií a dostupný pouze pokud napájíte DS30 ze sítě, a samozřejmě i digitální výstup DV out. Vstup do kamery je pouze digitální, tedy pomocí konektoru IEEE 1394 (DV in). Protože tvůrci kamery neosadili zařízení slotem pro paměťovou kartu, je možné pořizovat statické fotografie pouze na pásku miniDV.

Kamera Panasonic DS30 v porovnání služeb, které nabízí, za ostatními produkty v testech sice lehce zaostává, ale pokud porovnáte pořizovací cenu, zjistíte, že není vůbec špatnou volbou, zvláště když uvážíte, že disponuje nejen digitálním výstupem, ale i vstupem. Pak možná oželíte analogový vstup, nižší optický zoom či patici pro přídavné zařízení (např. externí mikrofon).

Panasonic NV-DS30 EG

cena

noční režimy

absence šasi na přídavné zařízení

absence analogového vstupu

Cena vč. DPH: 22 995 Kč

K testu zapůjčila firma: Panasonic, www.panasonic.cz

§§§§§


Digitální strižna pro náro – Dazzle Fat DV now AV

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0589

Čas letních dovolených i prázdnin již dávno minul, a tak z těch pěkně prožitých dní zbývají jen vzpomínky, fotografie a někdy i natočené videokazety. Co lze dělat se vzpomínkami či fotografiemi je zřejmé, nicméně se sestřihem hrubého materiálu natočeného na pásce to není tak snadné.

Právě pro náročnější ruce je určen produkt Dazzle Fast DV.now AV, představující pokročilý systém počítačové střižny, určené pro pokročilé příznivce z řad amatérů i poloprofesionálů.

Střižna se skládá z několika základních částí. Začněme vlastní PCI kartou na jejím výstupu jsou umístěny dva šestipinové konektory DV (firewire) a jeden konektor speciální. S jeho pomocí se realizuje vyvedení všech zbylých zástrček do mediálního panelu, který je možné umístit na přístupnějším místě, než je právě zadní strana PC. Na úhledné krabičce se tvůrcům povedlo umístit dostatek zajímavých prvků, a tak zde naleznete nejen analogové vstupy a výstupy v provedení kompozitním (cinch) a komponentním (S-Video), ale i v podobě digitální (konektor firewire). K propojení boxu a střižny slouží samostatný DV kabel. Dále je na čele mediálního panelu možné vidět tři LED kontrolky, indikující stav, ve kterém se střižna zrovna nachází, což je docela užitečná pomůcka. Další příslušenství střižny, vyjma již zmíněné karty a boxu pro vyvedení konektorů, tvoří DV kabel k připojení digitální kamery, několik objemných a podrobných manuálů popisujících jak instalaci střižny, tak vlastní dodaný software.

Programová část je opravdu obsáhlá. Výrobci vsadili na dobrou kartu a svůj produkt vybavili kvalitním střihacím softwarem Adobe Premiere ve verzi 6. Jen pro ukázku lze zmínit profesionálně zvládnuté možnosti grabování videa, kde nechybí ani možnost digitalizace podle TimeCode, a to včetně soupisek. Při importu animací a videozáznamů je na výběr velké množství formátů (např. avi, mpeg, gif, fli, flc, flm.). Z oblasti statických obrázků lze vybírat nativně grafiku ze souborů jpg, tiff, tga, bmp, ai, eps a dalších. Abychom nezapomněli na zvukový doprovod, není problém využívat soubory typu wav, aif i mp3.

Střihové okno je také silnou stránkou Premiery. Je zde možné přehledně sledovat jak časovou souslednost střihů, tak i aplikované efekty a zvuk. Rozbalovací nabídka u jednotlivých stop dokáže nabídnout řadu dalších voleb a nastavení, a to i keyframeově neboli v přímé závislosti na čase. To umožňuje editovat efekty, zvuk i obraz v jakémkoliv časovém úseku. Z knihovny nabídek zmíníme kvalitní efekty jako např. deformaci obrazu, 3D rotaci videovrstvy, odraz objektivu a další. Nabídka efektů se týká i úpravy audia.

Jste-li již s dílem hotovi, dostáváte na výběr možnost exportu do řady formátů. V případě klasického AVI lze využívat všechny nainstalované kodeky (např. i oblíbený DivX;-) ), mimo jiné lze exportovat i do ra, wmf, mpg, mov a mpeg.

Celkovým hodnocením střižny jsme dospěli k závěru, že pokud již máte první kroky se střihem na PC za sebou a hodláte se střihem zabývat pokročileji, není DV.now AV špatnou volbou, zvlášť pokud víte, že balení obsahuje i Adobe Premiere 6. A dnes už dokonce s možností upgradu na zbrusu nejnovější verzi 6.5, která rozšiřuje možnosti digitálního střihu ještě dál.

Dazzle Fast DV.now AV

softwarevstupy a výstupycenaCena vč. DPH: 21 947 KčK testu zapůjčila firma: GIO, www.gio.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0601

Přehled platných předpisů České republiky

Pracujete často se zákony a již se vám několikrát stalo, že jste nebyli schopni hledaný předpis najít? Pak by vám mohl pomoci právě Přehled platných předpisů České republiky firmy Final. Databáze obsahuje chronologický a věcný přehled platných předpisů publikovaných ve Sbírce zákonů, Sbírce mezinárodních smluv, Finančním zpravodaji MF Věstníku ČNB od roku 1945 do současnosti. Hned na začátku vás však musím upozornit, že plné znění zákonů a předpisů budete hledat marně. Opravdu se jedná pouze o přehled, což znamená, že dostanete "jen" jakýsi jejich seznam.

Pokud by se vám takováto databáze hodila, můžete si vybrat hned ze dvou způsobů nákupu. Databáze je prodávána v kompaktním balení nebo přes internet. Základní sada kompaktního balení se dodává jako multi pack s oprávněním pro šest (1 + 5) koncových uživatelů. Oprávnění je samozřejmě možné zvýšit na jakýkoliv počet uživatelů, přičemž lze uplatnit výrazné množstevní slevy (až 80 % při 50 a více oprávněních). A teď něco k práci s databází. Po instalaci se vytvoří čtyři adresáře, kde v každém je rozdílná verze databáze. Jakou verzi zvolíte, je pouze na vašem uvážení a oblibě daných prostředí. Na výběr máte WinHelp verzi, HTMLHelp provedení, internetovou nebo verzi Intranet Server. Všechny jsou pravidelně aktualizovány nejméně jednou měsíčně (internetová verze až třikrát týdně). Standardní databáze je navíc s tou internetovou svázána pomocí inteligentních tlačítek, která umožňují rychlé stažení aktuálních dat z internetu. Každá strana zahrnuje identifikaci s uvedením data poslední revize a její aktuální obsah je možné porovnat s obsahem internetové verze stisknutím jediného tlačítka. Některé funkce jsou vázány na registraci produktu na stránkách výrobce. Ten pak všem registrovaným zasílá elektronickou poštou informace o aktuálních změnách a nově publikovaných předpisech.

Ať už si vyberete jakékoli provedení, vždy najdete to, co potřebujete. Všechny zákony, předpisy (a jejich úpravy) nebo mezinárodní smlouvy jsou přehledně upořádány podle roku, kdy vešly v platnost nebo podle abecedy. Pro větší uživatelský komfort je u většiny položek připojen ještě hypertextový odkaz na související témata, a pokud ani pak nenajdete to co jste hledali, možná pomůže fulltextový vyhledávač.

Přehled platných předpisů České republiky verze 5

možnost výběru verze

přehledné a kompletní zpracování

Producent: Final, s. r. o.

Žánr: přehled právních předpisů

Jazyk: český

OS: Windows 98/ME/NT/XP, UNIX, Mac OS

Cena: 980 Kč vč. DPH za kompaktní balení

K recenzi poskytla firma: Final, s. r. o., K Václavce 5 148 00 Praha 4 www.final.cz

Gordiho logické hry Supermozek

Nechcete, aby váš mozek zahálel a postupně přicházel o jednotlivé nervové spoje? Jednou z možností, jak donutit tuhle část vašeho těla pracovat, by mohl být i titul společnosti Fragment. Již na graficky pěkně vyvedeném obalu je totiž uvedeno, že jde o hru, která vám pořádně rozhýbe mozek. Program je určen pro všechny od 9 let, přičemž horní hranice uvedena není, takže jestli vás baví si hrát...

Po úvodní animaci na vás vyskočí hlavní menu a vy máte na výběr ze čtyř možností. Tlačítko Učení, pokud chcete otevřít výukovou část programu, tlačítko Cvičení, chcete-li vyzkoušet nanečisto některé úlohy, Testy, pokud už se na ně cítíte, anebo Hry, které zábavnou formou vyzkouší nově nabyté znalosti. Když zvolíte Učení, dozvíte se pravidla jednotlivých úkolů. V sekci Cvičení, se již budete moci pokusit vyřešit jednu z pěti připravených "disciplín": Co se nehodí, Domino, Tvary, Číselné řady nebo Věže z kostek. Všechno jsou to úlohy důvěrně známé z většiny IQ testů, a tak budete znovu určovat, který tvar se nehodí k ostatním, jaký z dominových kamenů či jaké číslo doplní danou řadu nebo budete muset spočítat kostky, ze kterých je postavena věž. Vždy když vyřešíte jedno ze zapeklitých cvičení, objeví se Gordi -¦malý zelený skřítek -¦a oznámí vám, jestli jste byli úspěšní a určili správné řešení. V případě neúspěchu vám ukáže správnou odpověď. Pokud budete mít dost zkoušení, můžete se vrhnout přímo na testy, které obsahují všechny výše uvedené úlohy, ale tentokrát vás omezuje časový limit deseti minut. Na konci testu se dozvíte počet dosažených bodů, takže pro příští pokus máte motivaci -¦překonat předchozí výsledek. V poslední sekcí máte na výběr z pěti zábavných a graficky hezky zpracovaných her. Řeknu vám jen tolik, že ani u nich váš mozek rozhodně zahálet nebude.

Hra se velmi lehce ovládá a na jednoduchosti jí jistě přidá i to, že je česky namluvena. Bude se líbit nejen vašim dětem, kterým pomůže zahřát mozkové závity, ale i vám. Třeba jako oddech při práci. Aspoň do té doby, než to zjistí váš šéf.

Gordiho logické hry - Supermozek

zábavné hry

graficky přitažlivé zpracování

občas otravný Gordi

Producent: Fragment

Žánr: soubor logických úloh

Jazyk: český

OS: Windows 3.1/9x/ME/XP

Cena: 495 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Fragment, Radiová 1, 102 27 Praha 10, www.fragment.cz

Zeměpis

Pro děti školou povinné, disponuje na českém trhu firma Silcom Multimedia produktovou řadou Didakta. Ta je určena hlavně k procvičování předmětů, jež se vyučují na základních školách. CD vhodně doplňuje výuku na druhém stupni, a pokud vaše ratolest v daném oboru zrovna nezáří, třeba ji touto zábavnou formou přesvědčíte, že učení není jen nutné zlo.

Program slouží k procvičování ve škole nabytých vědomostí a k základní orientaci na mapě a globusu. Obsahuje 18 samostatných okruhů, z nichž každý nabízí 4 varianty procvičování. Ověření obecných zeměpisných znalostí je předmětem úloh s testovými otázkami (formou A, B, C), spojovaček (pravděpodobně nejtěžší úlohy) a rozhodování o správnosti tvrzení. Obrázkové úkoly zase nabízejí možnost procvičit si orientaci na mapě. Záběr okruhů je opravdu široký, a tak se setkáte nejen s otázkami z obecného zeměpisu o planetě Zemi, ale budete podrobně zkoušeni ze znalostí o oceánech, kontinentech nebo geografických sférách. Pozadu nesmí samozřejmě zůstat ani hospodářství doprovázené průmyslem, ekologií, rozprostřením obyvatelstva ve světě a sídel, ve kterých žijí. Poslední sekcí jsou otázky týkající se České republiky. Všechny okruhy jsou samozřejmě rozděleny na menší části, takže je možné se specializovat například jen na Ameriku nebo Evropu, pokud máte raději vodu, pak si jistě vyberete některý ze světových oceánů, atd. Někdo by si možná myslel, že nejjednodušší bude vybrat si úlohy týkající se naší vlasti, ale tohle by mohla být střela vedle. Ono totiž např. určit správný kraj na slepé mapě není zas tak jednoduché.

Program je po odborné stránce dobře zpracovaný a okruh otázek je velmi rozsáhlý. Málokdy se vám tak stane, že by se v po sobě jdoucích testech některé opakovaly. Výbornou funkcí je také možnost tisku pracovních listů, na které se vám přenesou otázky z vybraného oboru. Např. učitelé už si nebudou muset testy vymýšlet, ale přenechají tuto práci programu.

Zeměpis

jednoduché ovládánímnožství otázektisk pracovních listůProducent: Silcom Multimedia, Žánr: výukový programJazyk: českýOS: Windows 9x/ME/NT/XP

Cena: 599 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., Jindřišská 2 111 21 Praha 1 www.apro.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0602

Hrajeme si s krtkem

Přestože Albatros patří mezi nejznámější nakladatelství s převážně dětskou literaturou, v oblasti produkce multimediálních titulů prozatím podnikl jen pozvolné kroky. Že však má silný potenciál co se obsahu týče již prokázal např. velmi zdařilým uvedením dětské všeobecné encyklopedie Rozum do kapsy (seznámili jste se s ní i na našem CD) či multimediálním oživením kolekce naučných knih edice Oko. Dnes se podíváme na novinku, jež opět výrazně těží z tradice a zaměřuje se jednoznačně na nejmenší uživatele predškolního a raně školního věku.

Když budu trošku přehánět, pak Albatros připravil pěknou "adventuru" v proslulých kulisách. Z názvu je jasné, že námětem je legendární kreslený seriál s jedinečnými ilustracemi Zdeňka Milera, a jako podklad pro toto hravé CD posloužil příběh "Jak krtek uzdravil myšku". Při realizaci se však tvůrci neomezili jen na obrazovou paralelu s Večerníčkem, neboť rovněž zvukový doprovod koresponduje s původními dialogy (což je možná u originálního znění trochu silné slovo) a také hudební kulisa jasně evokuje svůj předobraz. Na CD zvuk ovšem nabývá silně na významu, protože krom oživení postaviček je připraven bohatý hlasový průvodce celým programem.

Jak jsem naznačil, jde o vesměs hravou formu, pomocí níž se nejmenší uživatelé mohou seznámit s ovládáním počítače. Pojítkem celého obsahu je putování hlavní postavičky, pri němž je potřeba splnit řadu úkolů a ve výsledku získat zázračnou léčivou rostlinu. Úkoly jsou zaměřeny na zlepšení koordinace při práci s myší, na procvičování orientace ve složitejším grafickém rozhraní a dále na zlepšení obrazové paměti. Různé hry, předkládané uživateli, byly vybrány a sestaveny velmi vkusně a promyšleně.

Přestože jde o aplikaci pro nejmenší, najdeme zde řadu moderních prvků. Všichni uživatelé se do programu přihlašují (a tím uchovávají dosavadní průběh putování), po celou dobu máte k dispozici průběžné bodové hodnocení (včetně srovnání s ostatními hráči v žebríčku) a grafické znázornění celého postupu, a také si můžete vybrat ze dvou obtížností. Nemohu se ubránit konstatování, že Albatros sice připraví multimediální titul jednou za čas, ale pak to stojí za to. Jak námět, tak grafické a zvukové zpracování hodnotím na výbornou. Titul nejen výtečně těží ze svého vzoru, ale dokázal tento vklad využít a pěkně rozvinout. Mé doporučení zní: udělejte svým dětem radost!

Hrajeme si s krtkem

grafické zpracování

zvukový doprovod

celková koncepce

Producent: Albatros

Žánr: ovládání počítače pro nejmenší

Jazyk: čeština

Cena: 690 Kč

K recenzi poskytla firma: Albatros, Truhlářská 9, 110 00 Praha 1, www.albatros.cz

Heuréka 2002: Univerzální encyklopedie

Nakladatelství LEDA je známo především díky svým jazykovým učebnicím a slovníkům. Na multimediálním trhu lze z jeho nabídky nalézt nejen výuku angličtiny a němčiny či obsáhlé, kvalitní slovníky, ale také dílko encyklopedického charakteru. Heuréka jako taková není úplnou novinkou, ovšem my se zde podíváme na její zcela aktuální, dosti přepracovanou verzi.

Nové provedení produktu s sebou přináší mimo jiné aktualizovaný ovládací program, tzv. LEDA slovníkovou databázi. Tato inovace si vynucuje odinstalování starší verze, což by nebyl žádný problém. Potíž však cítím jinde -¦přestože se na nové instalaci pracovalo, nedočkal se produkt žádného přívětivého rozhraní, resp. "autorunu". Musíte si pečlivě pročíst booklet, poté několikrát procházet adresáři, hledat "setup.exe" apod. V době, kdy si řada domácích fandů připravuje vlastní pěkná rozhraní pro ovládání CD, je toto u profesionálního vydavatele nepochopitelné. Přestože vše funguje perfektně, uživatel si prostě zaslouží víc. U ovládacího rozhraní je třeba ještě zdůraznit, že není vyvinuto výhradně pro tento produkt, ale představuje univerzální platformu pro další data z dílny téhož vydavatele.

Svou náplní představuje Heuréka univerzální encyklopedické dílo v češtině, jež zhruba pokrývá obory lidského poznání. Drtivá většina zahrnutých hesel je textového charakteru, některá jsou doplněna obrázky a videosekvencemi. Pri podrobnějším zkoumání zjistíte, že grafický doprovod zahrnuje např. mapy zemí, fotografie různých uměleckých děl či kresby -¦pérovky, osvětlující význam řady pojmů.

Velkou předností produktu jsou možnosti prohledávání databází. Při základním spuštění najde uživatel v abecedním přehledu prakticky všechna hesla, a pokud chce svůj požadavek zpřesnit jinak než použitím hesla, musí použít filtr. Velmi snadno tak získáte např. položky s erby, zvukové ukázky či obrázková alba. Chcete-li použít k vyhledání slovo, nabízí vám program dialogy, jež dokáží pracovat s logickými operátory a řadou pokročilých podmínek. Problémem tak není ani tvarosloví.

Přiznám se, že mám z Heuréky dosti rozporuplný dojem. Obsah je zpracován vesměs fundovaně, ale je poměrně stručný a heslovitý. Nízká míra zastoupení např. zvukových ukázek posouvá produkt na samu hranici kategorie "multimediální", a ze sofistikovaného prohledávacího rozhraní je znát, že jeho síla vynikne spíše u překladových slovníků. Zkrátka, výsledek je rozpačitý a přesně nevím, kam tvůrci mířili.

Heuréka 2002

pokročilé vyhledávání

absence autorunu

převážně textový charakter

neintuitivní ovládání

Producent: LEDA

Žánr: všeobecná encyklopedie

Jazyk: čeština

Cena: 1 180 Kč

K recenzi poskytla firma: LEDA, Štěpánská 33 110 00 Praha 1 www.leda.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c02p0603

Art of Illusion

Domovská stránka: www.artofillusion.org

Licence: GNU/GPL zdarma

Řada působivých trojrozměrných scén je dnes modelována za pomoci nejmodernější počítačové techniky. Ve filmech se můžeme například setkat s věrohodně se pohybujícími dinosaury, ve hrách zase s věrně vypadajícími postavami. Zkuste si také nějaký 3D objekt vymodelovat sami! Že je to nemyslitelné? To napadlo i tvůrce této aplikace, který si povšiml, že běžný software pro tvorbu trojrozměrných scén je pro začátečníka až příliš složitý. To ho přimělo k vytvoření open source aplikace v prostředí Java (ke spuštění je třeba knihovna JRE), jež umožňuje zjednodušený návrh 3D objektů. Tvorbu některých základních modelů, jako je například trojrozměrný jehlan, si můžete osvojit velmi rychle, a to pomocí četných a kvalitních anglických tutoriálů. Ovšem ani složitější objekty, jako jsou například přesýpací hodiny, nemusí začátečníkovi dělat nepřiměřené problémy. Novinkou aplikace je také tvorba animovaných trojrozměrných scén, samozřejmě jak jinak než velmi intuitivně. Pro totální zjednodušení je součástí nástroje rovněž tzv. renderer (pro generování výsledných obrázků), jenž dokazuje komplexnost produktu. Výsledné obrázky lze samozřejmě ukládat, a to buďto do nativního formátu programu, nebo do souborů JPEG, TIFF a VRML (nepříliš povedená konverze).

Bookmark-Manager

Domovská stránka: bkm.sourceforge.net

Licence: GNU/GPL

Tato aplikace mi dala z počátku pořádně zabrat. Instalace se mi nemohla stále podařit, a teprve když jsem ukončil všechny spuštěné programy a po instalaci restartoval počítač, vše začalo fungovat (nic neobvyklého u programů naprogramovaných ve Visual Basicu). Po instalaci jsem byl ovšem velmi příjemně překvapen, hlavně proto, že zcela zdarma jsem dostal plnohodnotného správce internetových odkazů, jenž by se funkčností mohl pochlubit i svým komerčním "bratříčkům". Hned zpočátku musím upozornit na funkci, která mě nejvíce zaujala, a to je možnost skladování bookmarků na straně serveru, kde máte zřízeno konto FTP (je většinou součástí nabídky služeb ISP). Dále si člověk nemůže postěžovat ani na práci s databází, kdy lze celý soubor jednoduše zkomprimovat, opravit či dokonce zaheslovat (to doporučuji provést, pokud si databázi zálohujete na veřejný server FTP). Takřka samozřejmostí je zde kontrola funkčnosti odkazů či jejich import/export ze všech běžně používaných prohlížečů. Zajímavostí je potom uložení bookmarků do HTML stránky (možný je i import). Stručně řečeno se jedná o velmi propracovaný produkt, jenž by se mi zalíbil o hodně více, kdyby nevyžadoval instalaci, případně by bylo možno k databázi uložené na serveru přistupovat přes webový prohlížeč.

WinFrotz

Domovská stránka: www.cris.com/~Twist/WinFrotz

Licence: freeware

V dávných dobách ZX Spectra a jiných osmibitových počítačů patřily textové hry k poměrně oblíbeným žánrům. Jenomže ani kdysi zdaleka neexistovala jediná univerzální platforma počítače někdo měl Didaktik Gama, jiný zase ZX Spectrum a ti movitější třeba i PC XT. Proto již dávno firma Infocom (tvůrce slavných textových her) přišla s nápadem, že vytvoří jakési běhové prostředí pro textovky, tak aby se nemusela hra upravovat pro každý typ počítače. Hry pak byly přeloženy do univerzálního formátu Z-machine, jenž byl platformově nezávislý (vlastně něco jako Java). Program Winfrotz je tedy jakýmsi emulátorem textových her pro Windows (existuje i verze pro Palm, BeOS, MacOS atd...). Takže pokud si nahrajete tuto aplikaci, můžete si i dnes zkusit zahrát třeba slavnou hru Zork I,II,III, kterou dodnes nabízí právě firma Infocom (www.csd.uwo.ca/Infocom/). Pro ty, co by se chtěli pustit do tvorby vlastní textovky v češtině, doporučuji navštívit stránku members.aol.com/doepage/glkdunces.htm (návod na psaní textovek) a stáhnout si potřebný compiler z tohoto archivu s poněkud exotickým názvem: www.ifarchive.org/indexes/if-archiveXprogrammingXglulxXcompilersX informXexecutables.html (na našem CD najdete verzi pro platformu Win 32). Pokud nějakou hru vytvoříte, můžete se o ni samozřejmě s námi podělit a my ji případně zveřejníme na CD.

WEB Album Generator

Domovská stránka: www.ornj.net

Licence: freeware

Rozmach digitálních fotoaparátů a internetu přímo láká k tvorbě webové kolekce snímků. Pokud se rozhodnete takovéto album vytvořit a nezadáte si s běžně dostupnými službami (například album.volny.cz), můžete vyzkoušet tento volně šiřitelný generátor webových alb. Mezi jeho nesporné výhody zcela jistě patří to, že si můžete obrázky seřadit přesně dle vašich parametrů a při generování alba si vybrat vzhled výsledné stránky, která je naformátována pomocí kaskádových stylů (čtyři máte předdefinované a zbylé si můžete dotvořit). Co jsem na aplikaci ocenil nejvíce je kvalitně vygenerovaná výsledná stránka, jež si v přehlednosti nezadá například ani s kvalitním prohlížečem ACDSee. Těžce jsem však přenášel přes srdce nekvalitní algoritmus pro změnu velikosti obrázků, jehož výsledek považuji za katastrofální (zato ovšem nesmírně rychlý :)). Snad se autor někdy rozhodne implementovat do aplikace například velmi kvalitní "lanczos" filtr.

Kutilem ve Windows - hlavně zadarmo

Martin Koníček

Už i do mé e-mailové schránky se dostala připomínka čtenáře, že nepublikujeme dostatek volně šiřitelného softwaru. Proto v dnešní rubrice naleznete programy, za které nebudete muset zaplatit ani korunu. Tomu samozřejmě odpovídá i kvalita, kdy je například nemožné srovnávat volně dostupný emulátor platformy Intel x86 Bochs třeba s komerčním produktem VMWare, jehož cena se pohybuje kolem 15 000 korun. Trošku výjimku tvoří utilita StarDownloader, která, ač zdarma, v mnoha ohledech překonává komerční konkurenci a své volně šiřitelné brášky poráží na "celé čáře".

Star Downloader 1.31

Domovská stránka: www.stardownloader.com

Licence: freeware, možno přispět na vývoj pomocí Paypal

Pokud potřebujete z internetu stáhnout nějaký soubor, při používání běžného internetového prohlížeče můžete narazit na běžné problémy, jako je například nemožnost obnovení přenosu při přerušení spojení. K tomuto účelu je obvykle třeba použít některou ze speciálních utilit, jež toto vyřeší, tedy tzv. download manažer. Těch je na trhu sice nepřeberně, ale Star Downloader nabízí těžko překonatelný poměr cena/výkon je totiž k dispozici zdarma (máte možnost poskytnutí nezávazného příspěvku). Mezi jeho základní funkce patří obnovování spojení, navázání několika spojení pro stahování souboru najednou (tím můžete u serveru získat vyšší prioritu), a samozřejmě podpora proxy serveru či antiviru. Standardem je i obsáhlá integrace s prohlížeči Internet Explorer, Opera a Mozilla. Nelíbilo se mi ovšem, že integrace krom Internet Exploreru nefungovala tak jak by měla. Například v Mozille nebyly vždy správně přímo odchytávány soubory apod. Ale vraťme se k výhodám kladné body aplikace například dostala za plné počeštění či kvalitní a velmi promyšlené zobrazování průběhu stahování (trošku lepší, než je tomu například u aplikace FlashGet).

RAD Video Tools (verze neudána)

Domovská stránka: www.radgametools.com

Licence: freeware

Digitální fotoaparáty se dají používat ke spoustě věcí, například i k natáčení videa ve velmi nízkém rozlišení. Pořízený záznam bohužel některé fotoaparáty ukládají do formátu MOV, jejž lze přehrát pouze na "málo" (na platformě PC) rozšířeném přehrávači QuickTime, který se vám zrovna nemusí zamlouvat. Teď se tedy dostáváme k tomu, jak zdarma překonvertovat video z tohoto formátu do jiného, i když nemáte k dispozici potřebný kodek (jenž, pokud vím, pro Windows ani neexistuje). K tomu dobře poslouží tato utilita, která umí formát MOV překonvertovat do jiného (třeba DivX) a ještě něco navíc. Lze totiž rovnou při konverzi automaticky pospojovat následující sekvence (například film1.mov, film2.mov apod.). To, co opravdu zaujme, je možnost nastavení kontrastu či jasu! Pokud navíc nahrávku překonvertujete do interního formátu aplikace, můžete k ní přidat zvuk či vytvořit z daného balíku spustitelný EXE soubor (pro DOS a Windows), kde lze také simulovat přehrávání z CD-ROMu.

DiskCleaner 1.4.0a

Domovská stránka: diskcleaner.tripod.com

Licence: freeware

Možná ani nevíte jak málo stačí, aby kdokoliv s přístupem k vašemu počítači vypátral vše, co jste na něm minulý měsíc dělali. Windows jsou prostě taková, a o všem uchovávají záznamy, jež mají sloužit ke zrychlení vaší práce, takže každý může během chvilky zjistit, jaké stránky navštěvujete, na jakých dokumentech pracujete, a v nejhorším případně lze například pomocí cookies získat i vaše osobní informace. Proto se občas vyplatí po sobě "zamést stopy". K tomuto účelu dobře poslouží volně šiřitelná utilita Disk Cleaner, jež umožňuje smazat seznam naposledy otevřených dokumentů (recent documents), navštívených internetových adres a několika dalších věcí. Užitečné navíc je, že u každé položky se můžete dozvědět počet nebezpečných souborů a jejich velikost (mnohdy se tak dá ušetřit hodně místa na disku). Co mě u aplikace nejvíce překvapilo, je její rychlost. Například smazání internetové cache pomocí prohlížeče Internet Explorer trvá někdy i řadu minut, a pomocí této aplikace je to otázkou jen pár vteřin.

Bochs

Domovská stránka: bochs.sourceforge.net

Licence: freeware

Rychle rostoucím odvětvím vývoje programů jsou emulátory. Mnozí chtějí totiž na svém počítači provozovat např. aplikaci, jež fungovala pouze pod DOSem, ale pod Windows již nepracuje. Mezi opravdu nejlepší emulátory patří třeba VMWare, propracovaný do posledního kousku. Má však i pár nevýhod například vyžaduje systém Windows NT, 2000 či XP (nebo Linux) a při pohledu na jeho cenu může běžný uživatel zauvažovat dokonce o koupi dalšího levného počítače. Emulátor Bochs je jiný, neboť je šířen zdarma i se zdrojovými kódy a pracuje na několika operačních systémech. Na rozdíl od aplikace VMWare funguje pouze v textovém režimu (tuším, že podporuje i nějaké základní grafické mody, které však pro provoz Windows či X Windows nestačí), ale na oplátku vám nesebere při své aktivaci myš (samozřejmě je možné to provést jinak). Za velkou výhodu považuji i přibalenou speciální mikrodistribuci Linuxu, jež vám může pomoci při seznamování s tímto operačním systémem. A k čemu se to dá reálně použít? Například ve firmách lze na novějších počítačích provozovat zastaralý proprietální software (jeho tvůrci vlastně mohou okamžitě připravit distribuci potřebného softwaru včetně emulátoru, a to s téměř nulovými náklady). Mimo to se Bochs používá zejména na provoz "odblokovacích" programů pro mobilní telefony či spuštění různých aplikací, jež jinde než v dobře nastaveném DOSu nefungují. Krom všech těchto dobrých vlastností si bohužel musím postěžovat na velmi nevšední a složitou konfiguraci celé aplikace, kterou v žádném případě nezvládne začátečník.

Nebojte se vyzkoušet - Počítačové sítě zblízka

Martin Koníček

Tentokrát si přijdou na své hlavně správci sítí, kteří si mohou vyzkoušet velmi pěkné volně dostupné utility pro diagnostiku síťového přenosu. Z tohoto seznamu však vybočuje program Spampal určený pro filtrování nevyžádaných zpráv. Je vhodný pro širokou obec uživatelů, včetně úplných začátečníků.

WinPCap

Domovská stránka: winpcap.polito.it

Licence: GNU/GPL

Tato knihovna je určena pro běh aplikací monitorujících přenos paketů v jádru systému. K čemu je to užitečné? Představte si modelovou situaci: chcete například zjistit využití síťové karty a počet přes ni přenesených bytů. Běžně není moc známo, zdali to některá utilita umožňuje, ale např. přibalená aplikace Netmeter provádí právě toto. Zobrazuje graf využití vámi nadefinovaného síťového zařízení. Dá se tak velmi přesně určit aktuální vytížení síťové karty. Další standardně přibalené aplikace umožňují "špehovat", co se děje na daném síťovém adaptéru, a zachytávat potřebná data. Nejdůležitější je ovšem to, že dále uvedené aplikace v tomto článku potřebují pro svůj běh mít správně nainstalovánu tuto knihovnu. Mezi hlavní výhody programů, které tuto knihovnu využívají, patří zejména to, že pro sledování dat nepotřebujete mít na systému Windows NT práva administrátora (ovšem pro monitorování kompletního síťového přenosu například na síťové kartě jsou nezbytná!).

Analyzer 2.2

Domovská stránka: analyzer.polito.it

Licence: freeware

Tento program založený na knihovně WinPCap slouží k vyhodnocování dat, která procházejí přes daný síťový adaptér. Ze všeho nejdříve je vždy třeba nadefinovat, jakou síťovou vrstvu chcete sledovat (máte na výběr hned čtyři, a to MAC, Network, Transport a Application layer) a jak velký má být datový zásobník buffer. Poté si již jen nadefinujete potřebné filtry a pravidla, a můžete začít ze zachytáváním síťových paketů. Získané informace lze poté dále vyhodnocovat můžete například kompletně "rozebrat" hlavičku paketu a zjistit, jakým způsobem data "proudí" sítí. Aplikace toho ovšem nabízí mnohem víc. Lze také aktivovat tzv. real-time zachytávání paketů, a poté si nechat v několika formách zobrazit statistiky. Zjednodušeně řečeno lze získat několik grafů, jež například vykazují využití daného síťového rozhraní, zatížení při přenosu souborů přes FTP protokol apod. Lze tak kupříkladu v podnikové síti velmi rychle zjistit, že vaše linka nestačí vzhledem k tomu, že si někdo stahuje z internetu písničky a všichni ostatní si díky tomu na internetu ani "nebrnknou".

PlugProxy 2.0

Domovská stránka: www.bbzzdd.com/plugproxy

Licence: GNU/GPL

Odposlouchávání komunikace programu s internetovým serverem nebývá vždy tak snadné, jak by se mohlo zdát. Obyčejné sniffery jsou při mnoha použitích těžkopádné, i když (nebo spíše právě proto, že...) dokáží odposlechnout takřka vše. Plugproxy je program zajímavý právě tím, jak selektivně komunikaci odposlouchává. Po jeho spuštění se totiž na vašem počítači usadí jako server na předem zvoleném portu, a všechny požadavky na tento port přesměrovává na vámi zadané místo v internetu. Můžete tak tedy nejenom odposlouchávat komunikaci třeba přes protokol HTTP, ale například též poštu přes POP3 a SMTP (FTP bohužel zaznamenat nelze, protože komunikace probíhá obvykle na vícero předem neodhadnutelných portech zároveň). To, co dále dělá z této utility zajímavého pomocníka, je názorné odlišení, co jsou požadavky a co odpovědi. Tuto utilitu navíc mohou používat i uživatelé počítačů MacOS nebo operačního systému Linux, neboť je kompletně napsána v Javě s novým grafickým prostředím Swing. To tedy znamená, že pro její spuštění je vyžadováno běhové prostředí JRE 2, s nímž se můžete setkat na našem CD.

SpamPal 1.01

Domovská stránka: www.spampal.org.uk

Licence: freeware

Stále se najde dost zlomyslníků a podnikavců, kteří tvoří databáze e-mailů a rozesílají nevyžádané poštovní zprávy. Takřka každý znalejší uživatel internetu to zná, neboť na e-mail vám chodí úžasné nabídky jak vydělat spoustu peněz bez práce, zhubnout apod. Možná si říkáte, proč vám to posílají, vždyť to přeci nikdo nečte. Ano, máte pravdu, nečte to skoro nikdo, ale i minimální procento lidí, které e-mail zaujme, stačí k tomu, aby se hromadné rozesílání vyplatilo (ostatně spočtěte si náklady). Jelikož naše aktuální legislativa je pro boj se spammery příliš krátká, můžete vyzkoušet tuto utilitu, jež vám vybírání pošty nijak neztíží. Od obrovského množství ostatních programů se totiž liší tím, že pracuje on-line. Co to znamená? Aplikace se postaví mezi váš poštovní program a internetový server. Zatímco si stahujete poštu, utilita kontroluje, zdali zadaný e-mail není na černé listině (ta je v pravidelných intervalech aktualizována), anebo zda neobsahuje nějaké "závadné" slovo (k tomu je potřeba přihrát do programu speciální zásuvné moduly). Pokud program zjistí, že e-mail je pravděpodobně SPAM, označí jej, a váš poštovní klient ho může posléze přesunout do předem připravené složky. Odborně řečeno se jedná o jednoduchý POP3/IMAP proxy server, jenž do předmětu zprávy od spammera přidává klíčové slovo **SPAM** a dovoluje tak následné automatizované selektování. Pro začátečníky je asi nejlepší zprávou to, že aplikace se velmi jednoduše instaluje (je přiložen názorný tutoriál pro instalaci s nejznámějšími e-mailovými klienty) a používá.

§§§§§


Jaká Windows se vám líbí?

David Čepička, Thorsten, Eggeling, Andreas Kroschel, Jörg Thoma, David Wolski

c02p0605

Zdají se vám Windows i přes všechnu snahu vývojářů pořád taková nudná a neatraktivní? Bez obav: Nabízíme vám několikero kostýmků, do nichž můžete svá Windows obléci tak, aby se vám skutečně líbila.

Už vám nestačí pro úpravu vzhledu Windows jejich vlastní kosmetické prostředky? Pak určitě čtěte dále, protože na následujících řádcích vám představíme takové utility, s nimiž budete moci provést vskutku revoluční proměnu vzhledu vašich Windows. Nabízíme vám totiž nástroje, jež dokáží sáhnout operačnímu systému i na takové prostředky, které si jinak úzkostlivě střeží jako oko v hlavě. Ba půjdeme ještě dál. Pryč s Explorerem Windows! Nastavte si konečně takové grafické rozhraní, které vám skutečně pro vaši práci vyhovuje, aniž byste museli instalovat nějaký jiný operační systém. Doplněním či náhradou standardního grafického rozhraní Windows, představovaného programem EXPLORER.EXE, jste na správné stopě. Platí totiž dvě pravidla:

1. Rozhraní Exploreru můžete stále používat tehdy, když vám to bude připadat praktičtější.

2. Návrat z alternativního grafického rozhraní do klasického Exploreru je velmi snadný, a tudíž není žádný problém vrátit systém do původního stavu, pokud se přesvědčíte o tom, že raději zůstanete u klasického pojetí Windows. Upozornění: I když většina zde představených aplikací zvládá přeměnu grafického rozhraní (také nazývaného Shell) automaticky v průběhu instalace, měli byste si v každém případě přečíst rámeček Změna grafického rozhraní. V něm se totiž dozvíte nejen to, jak Explorer ze systému odstranit, ale i to, jak jej v případě potíží dostat zpět. A abyste mohli pohodlně experimentovat, připravili jsme pro vás jako obvykle vše potřebné.

1. E-Icons 4.06: Ikony podle vašeho gusta

Prakticky všechny údaje o ikonách v menu nebo na pracovní ploše jsou pevně zadány v registru Windows, a nedají se tudíž jen tak snadno změnit. Ono je skutečně poměrně obtížné pomocí programu Editor registru vyhledat všechny patřičné hodnoty a následně je ručně upravovat. Sharewarová utilita s názvem E-Icons od autora Giovanniho La Saly práci s ikonami do značné míry usnadňuje. Program vám ukáže ve stylu podobném hierarchickému uspořádání složek aktuální nastavení všech ikon na pracovní ploše, v nabídce Start a v systémových složkách. Velmi hravé povahy si tu mohou například změnit způsob označení v ikonách zástupců, případně změnit ikonu Místa v síti. Několika klepnutími myši se dají jednotlivé ikony velmi snadno změnit, jelikož všechny potřebné úpravy registru provádí program sám.

Pomocí již připravených sad symbolů můžete Windows propůjčit zcela odlišný kabát kupříkladu ten, jímž se honosí Mac-OS nebo KDE. Některé sady ikon pro společná nastavení jsou již předem připravené, jak již bylo zmíněno výše, další sady si lze zdarma stáhnout z internetové stránky autora programu. A pokud byste někdy později chtěli přece jenom dát přednost standardnímu nastavení svých Windows, žádný problém. Návrat do původního stavu není nijak obtížný. Sharewarová verze tohoto programu je funkční po dobu 30 dnů.

2. 3D Color Changer 3000: Detailní nastavení barev

Nastavení barevného vzhledu Windows se dá nastavit v Ovládacích panelech poklepáním na ikonu Zobrazení, ovšem některé prvky se této manipulaci vzpírají. Pro nastavení barev stínů a rámečků oken, tlačítek a dialogů v Ovládacích panelech žádná možnost neexistuje, i když jsou údaje pro barvy těchto prvků uvedeny v registru Windows, a to konkrétně v klíči Hkey_Current_User\Control Panel\Colors. Nastavení barev manuální úpravou položek registru je sice možné, ovšem o praktičnosti tohoto postupu se dá pochybovat. Zapisování barev v abstraktních RGB hodnotách je totiž dost komplikované. Kromě toho není nijak jednoduché na základě popisů jednotlivých položek registru vůbec určit, co vlastně tou či onou položkou přesně nastavujeme. Tento nedostatek odstraňuje utilita 3D Color Changer. Zmíněný freewarový program se používá obdobně jako nastavení v dialogovém okně Zobrazení, oproti němu však nabízí daleko více možností. Pro veškeré prvky Windows se dá nastavit prakticky jakákoliv barva, funkce náhledu vám ihned ukáže, jak vámi provedené nastavení bude vypadat ve skutečnosti. Utilita samozřejmě nabízí i celou řadu přednastavených barevných schémat a ta schémata vámi vytvořená je velmi snadné uložit třebas na disketu a přenést je na jiný počítač. Jestliže si budete chtít po vašem experimentování dát Windows opět do standardního stavu, pak vůbec tuto utilitu nepotřebujete. Stačí pouze v Ovládacích panelech poklepat na ikonu Zobrazení, kde si na kartě Vzhled můžete vybrat některé ze schémat nabízených samotnými Windows. Tento program patří do kategorie tzv. cardware je k dispozici zdarma, jeho autor od uživatele požaduje pouze zaslání pohlednice.

3. Blackbox for Windows 0.0.60: Velmi jednoduché grafické rozhraní

Blackbox je rozhraní velmi podobné jako Litestep (viz další tip), neboť se jedná o shell, jehož základní myšlenka je inspirována světem UNIXu. Pozná se to ostatně už na stylu, jenž je založen na aplikaci Blackbox Window Manager, známé z Linuxu. Je to velmi primitivní rozhraní, určené pro systémy s minimálními požadavky. Program samotný vytváří na pracovní ploše malou lištu, která umožňuje vytvoření několika virtuálních pracovních ploch. Všechny důležité operace se provádějí přes kontextová menu pracovní plochy. Tak se tímto způsobem dají spouštět programy, souborové manažery, dále se dají takto měnit témata pracovní plochy, případně vypnout počítač. Pro vlastní konfiguraci není k dispozici žádný program. Namísto toho musí uživatel provádět editaci několika textových souborů, aby mohl kupříkladu kontextové menu obohatit o několik příkazů. Shell Blackbox se dá rozšiřovat prostřednictvím zásuvných modulů (tzv. Plug-ins). Celý program je v současné době ve stadiu vývoje, takže výběr zde skutečně není takový, jako například u rozhraní Litestep. Na druhé straně nás překvapí nabídkou témat pracovní plochy. Blackbox pro Windows totiž dokáže bez jakékoliv úpravy využívat již dlouho existujících témat pracovní plochy určených pro své protějšky v operačních systémech UNIX, popřípadě Linux. Na internetové adrese http://themes.freshmeat.net naleznou uživatelé Blackboxu stovky balíčků, jež jsou ke stažení zdarma.

4. Litestep 2.0.1: Skromné, ale efektivní grafické rozhraní

Litestep se hodí, podobně jako výše zmíněný Blackbox, na počítače vybavené slabším mikroprocesorem a pro uživatele, kteří nestojí o využívání pracovní plochy Windows. Celé grafické rozhraní se skládá v podstatě z jedné lišty úloh a z menu, jež se dá vyvolat stiskem pravého tlačítka myši. Co se týče designu, celé prostředí se opírá o to, které je známé z UNIXu a bývá označované jako After Step. Všechny programy, případně naposledy upravované dokumenty, se dají spustit přes kontextové menu. Velmi praktická je dostupnost několika virtuálních pracovních ploch, a tak máte možnost dříve, než se vám stane celá jedna pracovní plocha nepřehlednou, jednoduše začít pracovat na následujících úkolech na další pracovní ploše. Mezi jednotlivými pracovními plochami se dá velmi snadno přepínat pomocí klávesové zkratky. Litestep se dá rozšiřovat prostřednictvím modulů (tyto jsou dostupné kupříkladu na internetové adrese www.shellfront.org/modules-list.php). Tak například existuje modul pro instalaci a konfiguraci připojení k internetu, konfiguraci programu Winamp, případně na kontrolu e-mailů přes protokol POP3. Pro vlastní konfiguraci rozhraní Litestep však žádný program neexistuje. Všechna nastavení jsou uložena v textovém souboru STEP.RC. Z něj si Litestep a jeho jednotlivé moduly načítají při spouštění svoje parametry. Dále každému modulu přináleží jeden textový soubor, z jehož obsahu jsou patrné všechny možné parametry, jež se dají v modulu nastavit. Celý shell se hodí zvláště pro experimentováníchtivé uživatele, kteří jsou připraveni ponořit se do rozsáhlé, anglicky psané dokumentace. Pro zajímavost je celá dokumentace dostupná na internetové adrese http://lsfaq.shellfront.org.

5. Talisman 2.31: Graficky náročné rozhraní

Talisman se dá instalovat buď jako rozšíření pracovní plochy, nebo jako alternativní grafické rozhraní. Tento nástroj je dodáván s několika již hotovými tématy pracovní plochy. V tomto případě však kupodivu nejde hlavně o zkrášlení pracovní plochy motivy pozadí či zvláště vyvedenými tlačítky, i když všechny tyto možnosti tento shell nabízí. Jako alternativní grafické rozhraní nabízí Talisman zejména rychlý a efektivní přístup k programům a nejčastěji používaným funkcím. Přes volně se vyskytující objekty na pracovní ploše nebo v lištách nástrojů se dají například velmi snadno spouštět nejrůznější aplikace, otevírat složky či konfigurovat přehrávač Winamp. Standardní pracovní plocha Windows a lišta s nabídkou Start mizí v pozadí. Prostřednictvím Talismanu se dá velmi snadno vytvořit pracovní prostředí, jež má funkce omezené pro to či ono speciální použití například pro počítače veřejně přístupné v hotelích, školách či výstavách. Prostřednictvím Talismanu můžete kupříkladu také pomoci začínajícímu uživateli Windows, aby se dobře seznámil s nejdůležitějšími funkcemi a aplikacemi Windows bez toho, aby byl maten spoustou funkcí, které standardní pracovní plocha Windows nabízí. Podle údajů autora by měl Talisman běžet bezproblémově již na počítači s procesorem o taktovací frekvenci 300 MHz a operační paměti 32 MB RAM. Pro rychlou a plynulou práci se ale doporučuje počítač s procesorem o frekvenci alespoň 800 MHz a s výkonnou grafickou kartou. Sharewarová verze tohoto programu je funkční po dobu 30 dnů.

6. Object Desktop 2002: Komfortní grafické rozhraní

Object Desktop od firmy Stardock je jakousi klasikou mezi rozšířeními pracovní plochy ve Windows. Tato firma svými rozšířeními Window Blinds a Object Bar nabízí už několik let programy pro individuální nastavení grafického rozhraní Windows. Nyní je k dostání Object Desktop 2002, v němž se vyskytuje několik komponent, jinak dostupných jednotlivě, v jednom balíku. Jedná se například o objektově orientovanou náhradu za pracovní plochu Windows s názvem Desktop X, rozšíření nabídky Start (Object Bar) a program, s jehož pomocí se dají individuálně nastavovat tlačítka, posuvníky, nabídky apod. Tento doplněk se nazývá Window Blinds. Pomocí těchto prostředků můžete Windows připodobnit vzhledem k libovolnému operačnímu systému, anebo popustit trochu uzdu své fantazii a vytvořit vskutku originální vzhledy. K tomuto balíčku náleží ještě čtyři témata pracovní plochy. Jednotlivé prvky na pracovní ploše jsou nejen obyčejné ikony, nýbrž i objekty, které reagují na různé události. Přitom vám nabízejí ještě více možností než třeba ve Windows známý Active Desktop. Tak kupříkladu můžete pomocí ikony spustit program pro práci s elektronickou poštou a současně si nastavit pracovní plochu tak, aby vám tato ikona dala opticky či akusticky vědět, když třeba dojde nový e-mail. Firma Stardock neuvádí pro svůj produkt žádné minimální hardwarové nebo softwarové požadavky. Vzhledem ke značnému množství grafických efektů se doporučuje počítač s procesorem alespoň o frekvenci 500 MHz a výkonnou grafickou kartou, protože v opačném případě celé grafické rozhraní reaguje jen velmi pomalu.

7. Geoshell 4.9.1: Flexibilní grafické rozhraní

Geoshell se skládá ze dvou základních komponent kontextových menu a lišt nástrojů, tzv. Geobars. Takových lišt si můžete zřídit libovolné množství a ty pak opatřit nejrůznějšími funkcemi. Jednotlivé funkce jsou k dispozici ve formě DLL souborů jako plug-iny. A máte skutečně z čeho vybírat: Nabídka Start, Hlavní panel, pracovní plocha, panel Snadné spuštění a Systray (ten je představován ikonami v pravé části Hlavního panelu) tyto všechny součásti mohou být ve formě Geobars. Tímto způsobem pak Geoshell zcela nahrazuje všechny funkce grafického rozhraní Exploreru. V současné době celá řada vývojářů po celém světě vymýšlí další plug-iny do rozhraní Geoshell. Toto rozhraní bylo koncipováno jako rychlé a šetrné vůči systémovým prostředkům počítače. Přesto se může jevit jako poněkud těžkopádné, zvláště tehdy, když je budete přetěžovat velkým počtem lišt a plug-inů. Pro optimální výkon vám doporučujeme jednu, avšak maximálně tři Geobars, a k nim maximálně jeden plug-in ke každé kategorii.

Řadu dalších plug-inů najdete na internetové adrese http://geoshellx.com/plugins.asp?zone=r48. Zvláště bychom chtěli upozornit na Geodesktop, jenž emuluje obvyklou pracovní plochu. Jeho freewarová verze 1.0 je (GEODESKINSTALLER_1_0.EXE, 172 KB).

V tuto chvíli je ale Geoshell určen zejména pro ty, kteří mají chuť experimentovat. Jednotlivé Geobars a plug-iny sice můžete vytvořit a zase odstranit klepnutím tlačítka myši, všechna nastavení pro pluginy ale musíte provádět přímo editací registru. K tomuto účelu je sice dostupná grafická utilita Geoset, která ale není zrovna moc šikovná. Najdete ji (GEOSET.ZIP, 102 KB) či na http://carbon.shellscape.org/geoshell.asp. Celá aplikace je teprve v raném stadiu vývoje a vlastně nyní umožňuje pouze upravovat registr Windows v o něco přehlednějším prostředí. Po instalaci v angličtině, jsou ale možné i další jazykové varianty, které se dají při troše šikovnosti a trpělivosti vytvořit.

E-Icons 4.06

Funkce: Tato utilita dokáže vyměnit standardní symboly ve Windows za libovolné jiné

Operační systém: Windows 95/98/ME, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: 14,50 eura (shareware)

Zdroj: welcome.to/eicons a (EI406.ZIP, 2,47 MB)

3D Color Changer 3000

Funkce: Tato utilita umožňuje pestřejší nastavení barevného vzhledu Windows

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: jotenet.idealscience.com a (3DCCEN.ZIP, 582 KB)

Blackbox for Windows 0.0.60

Funkce: Blackbox je rychlé grafické rozhraní pro uživatele s nenáročnými požadavky

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: desktopian.org/bb a (BLACKBOX0060.ZIP, 154 KB)

Litestep 2.0.1

Funkce: Litestep představuje velmi jednoduché a rychlé rozhraní pro Windows

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: litestep.net a (LITESTEP_INSTALLER2.0.1.EXE, 1,10 MB)

Talisman 2.31

Funkce: Tento shell poskytuje rychlý přístup k nejčastěji používaným programům

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: vícejazyčný

Cena: 25 USD (shareware)

Zdroj: www.lighttek.com/talisman.htm a (TALISMAN.ZIP, 3,24 MB)

Object Desktop 2002

Funkce: Object Desktop je objektově orientované rozhraní pro Windows

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: 49,95 USD, 19,95 USD za Desktop X

Zdroj: www.stardock.com (od 7,20 MB)

Geoshell 4.9.1

Funkce: Tento obzvláště flexibilní shell pracuje pouze s lištami nástrojů

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický, další se ale dají nastavit

Cena: zdarma

Zdroj: geoshellx.com a (INSTALLER_R4.9.1.EXE, 896 KB)

Změna grafického rozhraní

Staré a dobré grafické rozhraní Exploreru. Nic proti němu, ale změna je život. Chtělo by to zase jednou zkusit něco jiného. Ale jak to těm Windows sdělit?

Ve Windows 95/98/ME se dá grafické rozhraní změnit relativně snadno. Otevřete si soubor SYSTEM.INI v nějakém textovém editoru, například v Poznámkovém bloku, a vyhledáte si odstavec s názvem [boot]. Tam potom uvidíte řádek

shell=explorer.exe

Program EXPLORER.EXE můžete teoreticky nahradit libovolným jiným. Pokud není umístěn ve složce, která je v systému nastavená na prohledávání, je třeba zadat k tomuto souboru úplnou cestu. Myslete ale na to, že ne každá aplikace je vhodná jako shell. Jestliže z tohoto prostředí nebudete moci spustit žádný jiný program, ocitnete se ve slepé uličce. Budete totiž omezeni pouze na jednu jedinou aplikaci a pro spuštění nějaké další budete muset systém nastavit do původního stavu přes restart počítače, spouštěcí nabídku a režim MS-DOS. Z tohoto důvodu je jasné, že jako shell byste měli používat jen ty programy, které jsou k tomuto účelu koncipované.

V případě Windows NT, 2000 a XP se dá měnit shell prostřednictvím registru. Zde je riziko, že si zablokujete počítač, velmi malé, protože při zadání nějakého nevhodného rozhraní stačí stisknout klávesovou zkratku CTRL+Alt+Delete, přičemž se objeví Správce úloh, v němž můžete přes nabídku Soubor/Nová úloha (spustit ...) otevřít program Editor registru a nepovedené nastavení vrátit do původního stavu.

Pro změnu shellu ve Windows NT4, 2000 a XP je třeba se v Editoru registru přesunout na klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\Winlogon a zde zadat jako údaj hodnoty Shell vhodnou aplikaci. O něco těžší je případ, kdy se má měnit rozhraní pouze jednomu uživateli. Obyčejně by mělo stačit, kdyby se v registru upravila hodnota Shell v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\ Winlogon. Tímto způsobem se sice skutečně nastaví pro daného uživatele alternativní rozhraní, ovšem jakmile se v tomto rozhraní spustí program Průzkumník Windows, dojde ke startu celého rozhraní Exploreru včetně Hlavního panelu, ikon na pracovní ploše, jakož i ke spuštění programů ve skupině Po spuštění. Z výše uvedeného je jasně vidět, že kompletní náhrada shellu je poměrně obtížná. Je totiž dále nutné v registru ještě upravit v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion \IniFileMapping\system.ini\boot hodnotu SYS:Microsoft\Windows NT\CurrentVersion\Winlogon na USR:\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\Winlogon a restartovat počítač. Tím dosáhnete toho, že položka Hkey_Current_User bude mít oproti položce Hkey_Local_Machine přednost. Pak může uživatel používající alternativní shell otevřít okno Průzkumníka bez toho, aby se následně spustilo celé rozhraní představované souborem Explorer.exe.

§§§§§


Brašná plná nářadí – Borland Delphi 7 Studio

Marcel Skalský

c02p0606

Již na jaře deklaroval Borland svoji podporu platformy Microsoft .NET. Konkrétní činy na sebe nedaly dlouho čekat a v srpnu se vydaly do světa první krabice s produktem Delphi 7. Podívejme se na to, jak vážně to Borland s podporou této nové technologie myslí.

Modelování? a proč?

Nové Delphi přinášejí vývojářům nástroje, s jejichž pomocí mohou své aplikace vyvíjet "nad modelem". V praxi to znamená, že vývoj aplikace nezačnete psaním zdrojového kódu, ale analýzou a vizualizací jednotlivých částí, zaváděním vazeb a požadavků zadavatele, tvorbou datového modelu a dalšími činnostmi, které zatím nosili vývojáři v hlavě, ti progresivnější pak na papíře.

Aby byl zajištěn příslušný komfort a hlavně přenositelnost a nezávislost našeho snažení na platformě, pracují zmíněné nástroje podle univerzálních standardů. Tyto standardy jsou zahrnuty pod pojem Model Driven Architecture, neboli architektura řízená modelem. V praxi to vypadá tak, že oba modelovací nástroje používají popis modelů pomocí jazyka UML a dalších standardů definovaných organizací OMG, což s výhodou využívá implementační vrstva dodávaná v rámci Delphi.

Abych byl konkrétní: Delphi spolupracují jednak tradičně s nástroji Rational Rose (Data Modeler), jednak s relativně novým nástrojem ModelMaker firmy ModelMaker Tools. Zatímco produkty Rational Rose jsou svébytným, univerzálním a finančně značně náročným světem (proto se také objevují pouze v nejvyšší verzi Enterprise Studio for Windows), ModelMaker je řešení stvořené pro svět Delphi. Tento produkt je ve své podstatě CASE nástroj postavený na jazyce UML, určený k vývoji tříd a balíků komponent v Delphi. Je těsně integrován a provázán s vývojovým prostředím Delphi na úrovni obousměrné přenositelnosti zdrojového kódu. Další podrobnosti o tomto programu najdete v plné verzi recenze .

Tato mohutná (a samostatně ne zrovna levná sada) je skutečným pokladem pro vývojáře databázových aplikací. V Delphi ji dostanete za jedny peníze s rozhraním pro ModelMaker v nové edici, která se jmenuje Architect. Komponent je v sadě skutečně velké množství (10 vesměs poměrně plných záložek na paletě komponent). Jejich hlavním přínosem je fyzická realizace virtuálního datového modelu vytvořeného v jazyce UML. Komponenty pracují v několika vrstvách, podrobnější popis opět najdete na vloženém CD.

Nástroje "těch druhých"...

O dvou jsme se již zmínili. Z dalších mě zaujaly především komponenty IntraWeb, které slouží k tvorbě sofistikovaných webových aplikací pomocí komponent a postupů užívaných v Delphi pro psaní běžných aplikací. Prakticky bez znalosti HTML nebo JavaScriptu tak napíšete během chvíle například kompletní webové rozhraní k databázovému serveru.

Další novinkou je generátor tiskových sestav Rave Reports, který je multiplatformní a má nahradit dosud používané QuickReports (nebojte se, jejich podpora ještě v této verzi zůstala). Projektový koncept Rave, kdy pracujete s tiskovými sestavami oddělenými od spustitelného kódu, je jistě přínosný a exportní schopnosti, zahrnující mimo jiné také formát PDF, jsou užitečné. Dobrý dojem však kazí několik nepříjemných chyb, které snad v dohledné době odstraní nějaká záplata.

Kudy na .net

Delphi 7 obsahují ve své současné podobě pouze předběžnou verzi podpory pro .NET. Plná verze by měla být k dispozici legálním uživatelům během listopadu jako bezplatný update. S tím, co dostáváte, se však můžete začít na .NET připravovat. Na samostatném CD najdete řádkový kompilátor, migrační dokumentaci a několik málo ukázek použití nově připravované knihovny VCL.NET. Z internetu si k tomu můžete stáhnout ještě balíček, který tyto části začlení do IDE.

Novinky menší (leč také důležité)

Delphi 7 přinášejí také mnoho novinek ve vlastním prostředí a v knihovně komponent. Jejich popis si necháme na příště, na recenzi nové verze Kylixu, protože jsou oběma produktům společné. Z těch specifických pro Delphi bych vybral především záležitosti okolo práce s databázemi. Určitě pozitivně zaujme zbavení technologie DataSnap (dříve MIDAS) břemene běhových licenčních poplatků. Majitelé Delphi 7 mohou nyní své vícevrstvé databázové aplikace distribuovat zdarma.

Smíšené reakce naopak vyvolá ukončení podpory Borland Database Engine. Tento odvěký souputník Delphi se již přežil a postupně jej nahrazuje mulitplatformní dbExpress. BDE zůstane v Delphi od dalších verzí pouze pro práci s lokálními tabulkami ve formátu dBase a Paradox.

Stojí to za to?

Delphi 7 jsou rozsáhlým produktem, který přináší (zejména v těch dražších verzích) spoustu užitečných novinek. Je vidět, že produkt neustrnul, nadále se rozvíjí a je schopen nabídnout vývojářům šikovné nástroje, které usnadní práci. Ještě uvidíme, jak si poradí s "dotnetem" ve finální podobě. Chcete-li se o novinkách dozvědět podrobněji (například o vloženém Kylixu 3), přečtěte si plné znění recenze, které naleznete na PC WORLD CD-ROMu.

Borland Delphi 7 Studio

modelování

nové produkty třetích stran

vylepšení webových služeb

vývoj Linuxu v jedné krabici

vylepšené IDE

chyby generátoru tisk. sestav

ukončení podpory BDE

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2, www.borland.cz

Cena: Professional 33 390 Kč

§§§§§


Java do každého po – Borland Jbuilder 7.0

Jiří Mičke

c02p0607

Firma Borland uvedla na trh novou verzi programu JBuilder, který je jedním z nejrozšířenějších vývojových prostředí určených k vývoji aplikací v jazyce Java. JBuilder podporuje platformy MS Windows, Macintosh OS, Sun Solaris, Linux a umožňuje vyvíjet aplikace (100% pure) na bázi platformy Java 2 JDK 1.4 nebo 1.3.1 (popř. volitelně jiných). Verze JBuilderu jsou tři Personal (základní nástroje pro vizuální vývoj aplikací, ladicí prostředí, překladač, dvoucestné nástroje, CodeInsight apod.), SE (oproti verzi Personal umožňuje týmový vývoj, Javadoc, refactoring, podporuje vícejazyčné verze, má základní podporu XML) a Enterprise (navíc prostředí pro tvorbu rozsáhlých distribuovaných aplikací, podpora aplikačních serverů, nástroje pro práci s databázemi, prostředí pro vizuální vývoj EJB, pokročilá práce s XML a další).

Práce s programem

Jádrem vývojového prostředí je okno AppBrowser, které se podle prováděné činnosti skládá z dalších oken, řádku nabídky a panelů s ikonami tlačítek. Jednotlivá okna AppBrowseru umožňují správu projektu, editaci kódu, vizuální vývoj, ladění a další činnosti. Uživatel má možnost konfigurace prostředí a dalších parametrů, např. nastavení parametrů projektu nebo prostředí (vzhled, barvy, ladění, nabídka Project apod.). V programu je možno pracovat s více projekty zároveň, používat filtraci balíčků, a pokud některé z nich nejsou třeba, lze je vyloučit z kompilace. Okno Structure pane, zobrazující strukturu vybraného souboru s automatickým výběrem zvolené části souboru, usnadňuje navigaci ve zdrojovém souboru. Psaní kódu ulehčují nástroje CodeInsight (automatické dokončení, zobrazení balíčku, metod, událostí a další), ErrorInsight (práce s chybami, jejich vyhledání apod.) a BeanInsight (práce s komponenty JavaBean). K dispozici je pochopitelně již klasická technologii Two-Way-Tools (dvoucestné nástroje) a řada průvodců, např. Project Wizard, Class Wizard či Applet Wizard, přístupných z okna ObjectGallery. Pro využití a optimalizici existujícího kódu (tzv. refactoring) je řada možností, např. vytváření či změna metod, aktualizace referencí nebo přejmenování požadovaných objektů. Pro ladění kódu a odstraňování chyb nabízi JBuilder vyspělé, uživatelsky konfigurovatelné ladicí prostředí. Kromě základních funkcí umožňuje např. používaní podmíněných bodů přerušení, paralelní a vzdálené ladění, nástroje ExpressionInsight (rychlé zobrazení vybraných instancí tříd ve stromovité struktuře), SmartStep (tzv. "inteligentní" krokování), ToolTip a řadu dalších možností. Vizualizovat kód lze pomocí UML (stačí zvolit stejnojmennou záložku v hlavním okně AppBrowseru); diagramy lze ukládat nebo tisknout a dále používat další možnosti jako je filtrace či poklepáním na zvolenou třídu nebo balíček zobrazit příslušný UML diagram apod. Velká pozornost je věnována podpoře XML a vytváření XML aplikací. JBuilder umí pracovat se soubory XML (XML, XSL, DTD, MAP a dalšími), např. je prohlížet, vytvářet a validovat, dále publikovat XML dokumenty ve formátu Cocoon, generovat javovské třídy podle DTD, vyměňovat data ve formátu XML s relačními databázemi apod. Pro vytváření XML webových aplikací je k dispozici průvodce Cocoon Web Application. JBuilder podporuje vytváření HTML programátorské dokumentace (program Javadoc); k dispozici je průvodce a integrace s tzv. ToDo seznamem.

Práce s databázemi

Pro připojení datových zdrojů JBuilder používá rozhraní JDBC nebo JDBC-ODBC bridge prostřednictvím komponent DataExpress (také pro přistup k vestavěné databázi JDataStore nebo údajům uloženým v textových souborech). Pro tvorbu uživatelského rozhraní databázových aplikací lze použít komponenty dbSwing. Dodávka Enterprise navíc obsahuje vývojovou verzi databázového serveru InterBase. Dalším z nástrojů pro práci s databázemi je Database Pilot, který umožňuje uživateli provádět běžné činnosti s objekty připojených databází a jejich údaji (včetně editace a vkládání nových údajů) a pracovat s dotazy SQL. Používat vložené SQL příkazy (pro práci s databázemi Oracle a DB2) v javovském kódu je možné prostřednictvím souborů typu SQLj.

Další

K vývoji javovských aplikací pro mobilní zařízení mohou vývojáři využívat MobileSet 3, který je plně integrovaný s JBuilderem a podporuje standard J2ME, splňuje rovněž normy MIDP a CLDC. MobileSet umožňuje vizuální vývoj, používání nástrojů CodeInsight a dalších, emulaci mobilních zařízení, ladění kódu a další. JBuilder obsahuje prostředky pro podporu správy verzí a týmového vývoje programy TeamSource DSP a CVS. K doladění a optimalizaci výkonu zejména rozsáhlých aplikací je určen Optimizeit Suite. K vývoji distribuovaných aplikací je k dispozici Borland Enterprise Server, podporovány jsou i další aplikační servery (např. BEA WebLogic nebo IBM WebSphere).

Závěr

JBuilder 7 Enterprise představuje vyspělý nástroj, který nabízí rozsáhlé možnosti pro vývoj aplikací prakticky všech typů. Tradičně silná je podpora podnikových a databázových aplikací i stupeň podporovaných platforem. Výhodou je i řada dalších dodávaných programů.

Borland JBuilder 7

Vývoj všech typů aplikací

Efektivní vývojové prostředí

Práce s databázemi

Vývoj pro mobilní zařízení

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2, www.borland.cz

Cena: 13 000 Kč (verze SE)

§§§§§


Komplexní distribuce Linuxu – SuSE LINUX 8.0 CZ

Vladimír Vondráček

c02p0609

Na internetu stále probíhají diskuse mezi příznivci různých operačních systémů, kterýže z nich je ten nejlepší, nejvýkonnější, nejstabilnější a vůbec ten pravý. Pro každého je to přirozeně systém jiný, proto ty diskuse. Na čem se ale shodují takřka všichni, hlavní bitva zuří mezi systémy Windows a Linux.

Co umí

Určujícím znakem této distribuce je komplexnost. Považte, nachází se celkem na osmi (!) CD-ROMech, což už je slušný objem dat a při plné instalaci úplně všeho schramstne přes 8 GB volného místa na pevném disku. Pokud kroutíte nevěřícně hlavou nebo dokonce začínáte chladit čelo vlhkým hadérkem, pak vězte, že situace není vůbec tak hrozivá. Prakticky totiž asi nebudete nikdy schopni používat všechny tyto aplikace, některé z nich mají i stejnou funkci. Stejně jako tedy (obvykle) neinstalujete více například prohlížečů obrázků, nebudete asi instalovat pět různých webových serverů. Několik CD zabírají také různé demoverze nebo sharewarové verze komerčních programů, které nejsou samozřejmě šířeny pod licencí GPL. Pro praktické nainstalování a práci s počítačem tak vystačíte zřejmě se dvěma až třemi stříbrnými disky.

Práce s balíkem

Když napíšu, že umí vše, jistě se najde někdo, kdo řekne, že zrovna v tom jeho oboru nenajde v celém balíku nic, co by ho zaujalo. Podle mého názoru by to musela být poněkud obskurní specializace. Pro ostatní nepříliš úzce specializované uživatele však SuSE 8.0 nabídne vše potřebné. Tak předně stabilní jádro operačního systému, spolu s novým rozhraním KDE 3.0 a XFree serverem 4.2. Pro uživatele systému Windows to je ekvivalent operačního systému firmy Microsoft. V této souvislosti se předem omlouvám, že občas budu srovnávat s Windows různých verzí, ale při recenzi operačního systému se asi nelze vyhnout podobnému porovnání.

Pokud jste přešli z Windows na Linux, můžete zvolit takový okenní manažer, který bude rozhraní konkurenčního produktu takřka přesně kopírovat, a nebudete tedy nuceni se zdlouhavě přeučovat. Zkratka CZ ve jméně produktu označuje lokalizovanou verzi do naší mateřštiny, takže nebude problém porozumět ani jednotlivým příkazům. Je ale nutné připomenout, že lokalizace se týká pouze základních komponent operačního systému, ne však všech aplikací. Stejně jako pro Windows, ani v této oblasti se prostě nevyplatí některé programy lokalizovat do češtiny.

Práce se SuSE

Konfigurace je jednoduchá prostřednictvím přehledných menu. Ovládací panel je logicky členěn a nastavení by měl zvládnout každý alespoň trochu zkušený uživatel. Výhodou je i to, že již instalační program detekuje prakticky bezchybně hardware počítače a sám nastaví příslušné ovladače. Pokud jste dříve zkoušeli nastavit X server pomocí editace konfiguračního souboru, jistě tuto vlastnost oceníte. Navíc je včleněna podpora i pro novější čipsety grafických karet, takže nevznikne potíž ani u zánovního stroje. Vůbec podpora hardwaru byla kdysi kamenem úrazu a vyžadovala zásah zkušeného správce systému, aby rozchodil všechno různorodé "železo". S tím je ovšem konec, databáze ovladačů je dostatečně obsáhlá. Jedna z mála potíží tak vzniká s tzv. softwarovými modemy (neboli winmodemy), ale i zde je již možnost zprovoznit je pod Linuxem (pokud mají vhodnou čipovou sadu apod.). Každopádně, nechcete-li mít problémy s modemovým připojením k internetu, zvolte hardwarový modem a nezažijete obtíže.

Během instalace je dále možné zvolit, jak bude počítač v budoucnu využit, a tím upravit i seznam instalovaných komponent. Ale ať už zvolíte serverovou instalaci nebo workstation, nebudete pravděpodobně v ničem ochuzeni. K dispozici pro běžnou práci je např. kancelářský balík StarOffice 5.2. To je zrovna příklad nepočeštěné aplikace. Výhodou je naopak schopnost exportu a importu ve formátech MS Office. Ze serverových aplikací je nutno jmenovat webové servery (populární Apache je samozřejmostí), databázové (MySQL, PostgreSQL...), emulace souborových serverů (Samba pro Windows NT či Mars pro Novell), poštovní servery (sendmail a několik dalších).

Vyjmenovat všechny zajímavé a užitečné programy a aplikace je nad moje možnosti, lze si snadno představit, kolik se jich asi tak na osm CD vejde. Konečně, ani producent se do něčeho takového nepustil ani v jedné z přiložených příruček. Jedna je systémová a referenční příručka, určená spíše pro správce operačního systému, ve druhé je popis výběru zajímavých programů.

Shrnutí

Hledáte-li rozumnou alternativu k produktové řadě Microsoft Windows a Office, pak SuSE Linux 8.0 CZ je dobrou volbou. Ohromný výběr, slušná úrověň lokalizace a hardwarová podpora posouvají uživatelskou přívětivost Linuxu zase o něco výše. Vytvořené dokumenty a soubory při práci s aplikacemi budou s největší pravděpodobností bez problému přenositelné díky podpoře otevřených formátů.

SuSE Linux 8 CZ

rozsah

poměr cena/výkon

podpora hardwaru, lokalizace

K recenzi poskytla firma: SuSE CR, Drahobejlova 27, Praha 9, www.suse.cz

Cena: 2 310 Kč

§§§§§


Více hlav, lepší projekty – Microsoft Project 2002 CZ

Patrik Malina

c02p0614

Ač není přímo součástí balíku MS Office, usadil se již produkt MS Project v této rodině velmi pevně. Po přechodu od výhradně samostatné aplikace ke spolupráci se serverovou částí přichází další stadium, jež se vyznačuje detailnějším rozrůzněním klientské části. Mnohá vylepšení, která jej ještě více přiblížila ostatním aplikacím sady Office XP, jsou již jaksi samozřejmá.

Bohatší rodinka

Pravděpodobně zkušenosti zákazníků přiměly tvůrce k realizaci nové koncepce, díky níž se v rodině Projectu dnes nachází ve verzi 2002 o jednoho člena více. Začněme od jednotlivého uživatele a nejméně náročného nasazení pro tento případ je zde edice Standard 2002, jež dobře poslouží samostatným zájemcům. Vyšším stupněm je provedení Professional 2002, jež rovněž patří na klientskou stanici, ale jeho plné možnosti vyniknou výhradně s použitím třetí, serverové komponenty Project Server 2002 (nahrazuje dřívější Central). Navíc platí, že Standard lze rovněž připojit k části Server, ovšem přidaná hodnota nebude tak výrazná jako u speciálního balení Professional. Ještě k lokalizacím: Standard a Server existují v češtině, Professional prozatím lokalizován není.

Pan uživatel

V řadě ohledů, především tedy co se uživatelské vstřícnosti týče, byl produkt adaptován na prostředí Office XP. Přibylo např. podokno úloh, jež vás doprovází při provádění různých operací, a rovněž byly implementovány v některých situacích opravdu zajímavě použité inteligentní značky (smart tags). Mnoho dalších novinek je zaměřeno na usnadnění práce s aplikací, což velmi oceňuji, neboť Project není nic jednoduchého. Do této kategorie spadá např. podrobný průvodce projektem, jenž za vás dokáže vyřešit díky vhodně definovaným otázkám řadu úvodních problémů. Nebojím se říci, že pokud nevíte, za který konec problém chytit, nechte se vést. Podobně funguje např. průvodce kalendářem atd. Zásadně byla rovněž přepracována zásoba šablon, takže se dle mého názoru zvýšila jak jejich "didaktická" cena, tak užitná hodnota. Tápete-li, opět doporučuji nahlédnout.

Jak na zdroje

Pojďme se blíže podívat na klíčovou problematiku, a to práci se zdroji. Jednou ze zásadních inovací je možnost integrace s adresářovou službou Active Directory platformy Windows 2000. Pokud tento systém důsledně využíváte, je vám dalekosáhlý dopad zřejmý, zejména s ohledem na alokování pracovní kapacity zaměstnanců. Přibylo také přehledné grafické zobrazení dostupnosti zdrojů, a při nasazení edice Professional přichází též na řadu pokročilá správa celých fondů zdrojů a jejich použití dle známých schopností v rámci celé firmy. Velmi mne v tomto případě zaujala možnost definovat a použít "obecný zdroj" na konkrétní úkoly přiřadíte řekněme zedníky, a aplikace sama vybere z definovaného "zásobníku" neobsazené konkrétní zaměstnance s touto specializací. Velkou výhodou již zmíněného vylepšeného grafického zobrazení je názorný přehled o tzv. přetížení zdrojů. O dost rychleji tak můžete identifikovat, který zaměstnanec toho už opravdu více nezvládne.

Tým jako zaklínadlo

Těžiště změn a inovací je pochopitelně v oblasti skupinové spolupráce, takže teprve při používání větších implementací doceníte další novinky. Rád bych zde zmínil především možnost přístupu k projektové dokumentaci pomocí tenkého klientu, resp. webového prohlížeče (MS Project Web Access). Řídící pracovníci pomocí něj najdou prakticky vše, co potřebují kontrolovat aktuální stav projektů do libovolné hloubky (až po základní zdroje), podrobnější sestavy a výkazy při sledování rozsáhlé dokumentace či detaily práce jednotlivých zaměstnanců a týmů. Obzvláště řada Professional zde opět přichází s maximální podporou pro pokročilé analýzy a modelování různých scénářů. Do hry zde vstupuje také další řešení Microsoftu, SharePoint Team Services, jež zajišťuje optimalizované sdílení souvisejících dokumentů. Dalšími příjemnými "samozřejmostmi" jsou např. globální šablony, dostupné v celé firmě, či programátorským zásahem upravený Průvodce projektem s potřebnými specifiky. Mezi nezbytnosti již také patří spolupráce s MS Outlookem, jenž zajistí notifikaci, např. při schvalování a provádění změn.

Co vlastně potřebujete?

Zvažujete-li nasazení systému MS Project, považuji za klíčové uvědomit si, co od něj vlastně chcete. Možnosti se v této verzi značně rozrůznily, a proto věnujte analýze vašich požadavků dostatek času. Potřebujete-li pracovat na projektech ve dvou či třech lidech, je opravdu zbytečné (jistě, výjimky potvrzují pravidlo) debatovat nad scénářem, jenž zahrnuje Server a klienty Professional. Naopak v případě, že ve vaší firmě jsou potenciálně desítky uživatelů a souběžně provozujete mnoho projektů s tisíci úkoly a stovkami definovaných zdrojů, je tato kombinace přesně pro vás. S novou verzí a velkými možnostmi pro pokročilou práci však možná ještě více platí, že MS Project není hračka pro nudící se zaměstnance jeho nasazení vyžaduje dobrou přípravu, aktivní přístup a připravenost hodně se naučit. Jinak vyhodíte dost peněz z okna.

MS Project 2002 CZ

práce v týmech

zobecnění zdrojů

analytické nástroje

K recenzi poskytla firma: Microsoft, Novodvorská 1010/14, 142 00 Praha 4, www.microsoft.cz

Cena: Standard cca 19 000 Kč,

Professional cca 30 000 Kč, Server cca 50 000 Kč (5 klientů)

§§§§§


Ukažte, co umíte... – WinCAM 2000

Vladimír Vondráček

c02p0615

Kamera je dnes již tak běžnou záležitostí, jakou byly digitální hodinky v letech osmdesátých. Spousta lidí ji má a zbytek naprosto přesně ví, k čemu je to dobré a proč je dobré ji nemít. Pořídit si ovšem takovou virtuální kameru můžete nyní ve formě WinCAM 2000. Nejedná se však o moderní výkřik komunikační techniky, ale o spolehlivý nástroj pro tvorbu prezentací.

Škola hrou

Křídu s tabulí najdete ve výukových a prezentačních prostorách již poskrovnu, většinou jim vévodí plátno a projektor spojený s počítačem. Na promítací plochu jsou tak vrhány krásné připravené obrázky, které však spíše mají zaujmout než naučit. Řekne-li totiž vyučující během výkladu vidíte toto, pak uděláte tohle, tohle a můžete i tohle, což je zvlášť výhodné zejména pro někoho a dostanete tohle, přičemž vítězoslavně ukáže nový slajd, pak lehce nabudete pocitu, že v celém tématu plavete podobně jako já v předivu téhle věty.

Filmeček

Prostým východiskem z této situace je ukazovat prostě pohyblivý obrázek, kde se provádí všechny úkony přímo jako na obrazovce při práci s reálnou aplikací. Vzhledem ke složitosti a někdy i specifickým nárokům na hardware není často možné mít příslušný program nainstalovaný na "promítacím" počítači. Přichází zde na pomoc WinCAM, který podobně jako kamera, je schopen nahrát dění na obrazovce monitoru a následně ho přehrát při prezentaci. Studenti a posluchači tak získají reálnou představu o skutečných postupech, aniž by s sebou přednášející musel tahat několik nepohodlně velkých krabic opravdového síťově řešeného aplikačního programu a související hardware.

Pomocí jednoduchého rozhraní uživatel vybere, jestli bude monitorována celá pracovní plocha, nebo jenom uživatelem vybrané okno. Potom již stačí jen stisknout myší tlačítko nahrávání, a od toho okamžiku bude veškeré dění na ploše zaznamenáváno v pravidelných časových intervalech. Po uložení na disk je tedy základ práce udělán. Pokud se bude po přehrání filmečku zdát pohyb kurzoru poněkud chaotický, pak alespoň vidíte, kolik toho nebohá myška za chvilku nacestuje.

K nahrávání pouhého okna jednoho programu je nutné říct, že probíhá na stále stejném místě pracovní plochy. Faktickým důsledkem takového přístupu je to, že pokud pohnete sledovaným oknem mimo původní oblast, WinCAM nahrává stále na stejných absolutních souřadnicích, a tudíž vybrané okno může ze zorného pole jednoduše vypadnout. Také dialogová okna, která se objevují v souvislosti s prací s programem, se většinou nevejdou do nahrávané plochy, nemusí být proto ve výsledném filmu vidět celá. Takové fragmenty mohou být spíše na škodu. Kromě výběru konkrétního okna lze vybrat i obdélníkovou oblast ručně. Použití by mohlo být snad právě pro zahrnutí různých dialogových oken, která se zjevují během fungování snímané aplikace.

WinCAM dovoluje prakticky jen tyto možnosti. Na jednu stranu by experti možná uvítali možnost nastavit frame rate nebo rozlišení snímaného obrázku. Na stranu druhou je ale zřejmé, že než k filmové produkci je tento nástroj určen spíše pro prezentace, a proto jedno nastavení udělá postačující službu.

Střižna

Trochu jsem v nadpisu této kapitolky nadhodnotil schopnosti editačního nástroje. V podstatě umožňuje pouze jednotlivé framy (tedy snímky, "políčka" filmu) mazat, kopírovat a ukládat je jako samostatné soubory. Docela zajímavou možností je dokreslování do filmu. Pokud považuje autor některou část snímku za obzvláště pedagogicky hodnotnou, uživatelsky zajímavou nebo prostě roztomilou, pak ji může zakroužkovat, začtverečkovat nebo na ni ukázat šipkou. Vložené symboly jsou editovatelné, takže pokud šipku netrefíte napoprvé, není to žádná tragedie.

Kromě grafických objektů je možné k filmečku přidat mluvený komentář nebo doprovodnou muziku. To se děje prostřednictvím mikrofonu nebo linkového vstupu zvukové karty. Lze tak vytvořit komentovanou ukázku, čímž ale vzniká nebezpečí, že prezentátor bude degradován do role němého klikače u promítačky.

Přehrávač

Nahraný a patřičně vyeditovaný a upravený film je samozřejmě uložen na disk. Byť je možné ukládat ve formátu AVI, který ovládá většina přehrávačů, lze využít i proprietárního formátu, ovšem pak je nutno použít vestavěný přehrávač. Uživatelské rozhraní této komponenty je stejně skromné jako u rekordéru, ovšem i zde je to spíše kladem. Prostá tlačítka Play a Stop ve většině nasazení musí bohatě stačit. Pokud si lektor skutečně přeje, aby posluchačům přešel demonstrovaný postup do krve, může nechat přehrávat ten samý filmeček jako smyčku.

Závěrem

Produkt je určen pro všechny, kteří potřebují někoho instruovat o používání programů. Jednoduché uživatelské rozhraní umožní vytvořit odpovídající výukový nebo prezentační materiál rychle a kvalitně. Takže jestliže často někomu vysvětlujete postup práce s počítačem, pak byste o WinCAMu 2000 měli začít uvažovat.

WinCAM 2000

jednoduché ovládání

možnosti nastavení

K recenzi poskytla firma: Mirion Systems, www.wincam.net

§§§§§


Opravdu dobrý čtenář – ABBYY Fine Reader 6.0 Professional

Patrik Malina

c02p0616

S tímto programem nevšedních možností, jenž slouží k optickému rozpoznávání znaků a jejich převodu do dále použitelné textové formy, jste se již setkali jak na našich stránkách, tak na CD ve formě ukázkové verze. Protože ukrajinský vývojářský tým postupuje mílovými kroky vpřed, pojďme se seznámit s aktuálními možnostmi.

Na každý stůl

Doby, kdy systémy OCR představovaly nákladnou záležitost a výsledky jejich práce byly spíše experimentálního rázu, jsou naštěstí pryč. V současnosti není kvalitní rozpoznávací program rozmařilostí, ale dostupným softwarovým vybavením kanceláře. Nemálo tomu přispěla i společnost ABBYY, jejíž produkty představují momentálně špičku v oblasti řešení jak pro koncové uživatele, tak pro náročné, hromadné zpracování dat.

Aktuální verze 6.0 je dodávána ve dvou provedeních: edice Professional je vhodná pro nasazení na jednotlivé PC, a Corporate Edition přidává další funkcionalitu pro práci v síťovém prostředí (např. sdílení dat či dávkové zpracování). My jsme vyzkoušeli první zmíněnou variantu.

Co je nového?

Při tvorbě "šestky" zapracovali programátoři na několika frontách najednou. Následující odstavec není zdaleka vyčerpávajícím výčtem, ale spíše upozorněním na vlastnosti, jež nám připadaly z nějakého důvodu zajímavé. Na prvním místě je třeba zmínit dopracovanou kompatibilitu s Windows 2000 a Windows XP, což byl ovšem krok nutný. Naopak rozšíření nabídky exportních formátů o PDF je velmi lákavé a užitečné, neboť tento typ dokumentu představuje dnes de facto standard. Když jsme u výstupu do souboru, dodejme, že se podstatně zlepšila též schopnost např. do Wordu přenést i naskenované obrázky jako odpovídající objekty na stránce. Mezi velmi zdařilou patří také technologie filtrování nečistého či barevného podkladu, jenž silně ruší načítání vlastního textu.

A co jsme zjistili?

Veškerou práci s programem jsme prováděli ve Windows 2000, přičemž podklady byly připraveny ve formě zdrojových souborů, neboť jsme skeny prováděli na jiném počítači. Jak následně bude uvedeno, vyzkoušeli jsme řadu zdrojových materiálů: okopírovanou stránku z časopisu, laserovou tiskárnou vytištěný text s ručními korekturami, originální stránku z PC WORLDu (s výraznými barevnými obrázky) či propagační leták s velkými barevnými plochami. Při práci bylo použito defaultní nastavení, žádné pokročilé volby jsme neaktivovali. S jejich použitím se samozřejmě výsledek bude dále zlepšovat.

Přenos grafických dat byl realizován pomocí formátu JPG (barevné) a BMP (černobílé). S TIFem by program neměl mít dle dokumentace potíže, ale nepochopitelně se k němu nechtěl znát.

- laserový tisk, rukou vepsané korektury, ČB sken, 600 dpi. Výstupem byl v podstatě identický dokument, tedy alespoň v místech, kde nezasáhla korektorská tužka. Větší ruční poznámky na okraji byly zařazeny jako obrázek, menší byly chybně interpretovány zde však nikdo nečekal úspěch. Pokud je zdrojem laserový tisk, program nechybuje.

- kopie časopisu, ČB sken, 600 dpi. Přestože obraz prošel dvojí digitalizací (nekvalitní kopírka, poté teprve sken), výsledek byl překvapivě dobrý. Veškerý text byl rozpoznán správně a v MS Wordu byly dobře zalomeny sloupce, vloženy obrázky i zvětšeny nadpisy na potřebný font. Výsledek byl ihned použitelný, přestože samotný zdrojový výtisk byl dosti umazaný od toneru a obsahoval nežádoucí pruhy od hřbetu a růžků stránek. "Čistící" funkce Fine Readeru zapracovala perfektně.

- stránka PC WORLDu, True Color sken, 300 dpi. Jednalo se asi o nejobtížnější předlohu ze všech. S fontem o velikosti cca 8,5 bodu na silně zabarveném podtisku měl program místy potíže, avšak téměř vždy se to týkalo řádků v kurzívě. Hůře dopadly obrázky některé byly opomenuty a do výsledného DOC souboru se nedostaly. Proporce mezi odstavci a obtékání vložených objektů však bylo velmi dobře zachováno.

- barevný leták, True Color sken, 300 dpi. I v tomto případě si program poradil velmi dobře. Silné barevné plochy byly s úspěchem odfiltrovány a v textu prakticky nebyly chyby, pokud velikost znaků neklesla pod cca 2 mm. Při kombinaci menšího písma a tmavě zeleného podkladu jsme zaznamenali zhruba 20% chybovost. Při uložení do MS Wordu bylo přesně zachováno rozložení prvků stránky, poměr ve velikosti fontů nadpisů či umístění loga (viz obr.). Dokument byl po krátké korektuře použitelný.

Hodnocení

Mezi obrovské výhody patří perfektní uživatelské rozhraní. U ABBYY považují lokalizaci do všemožných jazyků za samozřejmost, takže ovládání je v češtině. Další příjemné překvapení nastalo při ukládání rozpoznaného textu kromě formátu DOC fungoval velmi dobře i výstup do PDF, a také do StarWriteru (OpenOffice). Sice zde vypadlo zarovnání do sloupců, ale obrázky i nadpisy byly v pořádku. Pokud potřebujete kancelářský OCR program, neváhejte ani minutu. Za uvedenou cenu jiné takhle dobré řešení neseženete. ABBYY Software House rozhodně umí!

Fine Reader 6.0rozpoznávací schopnostodstranění podkladu

vlastní kontrola gramatiky

uživatelské rozhraní

výsledek výstupu do souborů

K recenzi poskytla firma: Nupseso CZ, Politických vězňů 14, 110 00 Praha 1, www.nupseso.cz

Cena: Professional 4 990 Kč,

Corporate Edition 11 900 Kč (obě ceny bez DPH)

§§§§§

$$$$$


Knihy


Učíme se programovat v jazyce C

Patrik Malina

c02p0591

Ačkoliv si rozhodně netroufám se s autorem srovnávat, v jednom s ním naprosto souhlasím. Ať již chcete programovat webové aplikace v Perlu či PHP, unixové skripty nebo velké projekty v C++, výuka léty prověřeného jazyka C je rozhodně dobrým základem, od něhož se nejen ve zmíněných příkladech můžete "odpíchnout". Zvládnutí základů "céčka" se rozhodně pro další programátorský růst vyplatí, a já dodávám, že s touto knihou máte velkou šanci.

Do ruky se vám v této publikaci dostává klasická učebnice dnes již proslulého programovacího jazyka C, a to v nejryzejší podobě. Tedy zapomeňte na grafická okna, jsme v řádkové konzoli a učíme se důkladným základům s prostředky, jež tomu odpovídají. Látka je navržena pro absolutní začátečníky, ovšem v jazyce C učebnici algoritmizace zde v žádném případě nehledejte.

Rozsah knihy vymezuje na počátku vstup do světa C, jehož velmi cennou kapitolou je přehled běžně dostupných kompilátorů a vývojových prostředí (především zdarma). Přes datové typy a základní lekce o funkcích či např. odděleném překladu se postupně dostaneme k práci se soubory, ukazatelům, dynamické alokaci paměti a náročnějším výkladům, jež postihují složitější datové typy (pole, řetězce, struktury) a výklad tím završují. Čtenář zde nalezne přiměřené množství ilustrativních příkladů, jejichž použití není omezeno použitou platformou či vývojovým nástrojem. Při výkladu autor prokázal velkou dávku trpělivosti a místy až neuvěřitelnou nápaditost. Pokud někde číhá záludnost, je na ni adept programování i několikráte v různých souvislostech upozorněn, a klíčové postupy či fakta jsou velmi důkladně vyloženy. K pozvolnému tempu studia přispívá i dobré členění textu a přiměřená délka kapitol.

Nemáte-li rádi, když se na vás spěchá, zkuste tuto knihu. "Céčko" se s její pomocí můžete dobře naučit, a při dostatku vůle a trpělivosti získáte cenné návyky pro budoucí práci.

Autor: Václav Kadlec

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 277

Doporučená cena: 249 Kč

Mistrovství v Adobe Photoshop 6

Patrik Malina

Ačkoliv nakladatelství SoftPress nepůsobí na našem trhu dlouho, stihlo připravit o Photoshopu již několik publikací. Pokud vám připadalo, že rozsáhlé možnosti tohoto programu jsou svou šíří na dříve uvedenou knihu přeci jen příliš, pak vám nakladatel dal zapravdu a připravil tuto, již podstatně obsáhlejší učebnici. Ačkoliv ani ona zdaleka nemůže vyčerpat potenciál tak složité aplikace, představuje rozhodně řádově lepší studijní materiál.

Jako předloha k překladu tentokrát neposloužil původní materiál firmy Adobe, ale ani tak nemusíte o erudici autorského kolektivu pochybovat. Jeho členové mají za sebou pěknou řádku obdobných publikací, a navíc zkušenými grafiky byli zřejmě dřív, než počítače zasáhly do této oblasti, takže vědí, o čem píší.

Při výkladu tvůrci použili dvou základních postupů. Jedním z nich je tradiční forma pojednání, jež v širších souvislostech a pozvolném tempu popisuje určitou skupinu funkcí či vlastností programu. Často dojde i na obecnější základy, takže se nemusíte obávat, že byste např. problematiku barev nepochopili. Druhá, jinak dosti oblíbená výuková metoda by se dala označit "krok za krokem". V této části autoři podrobně specifikují postupy, jež vedou k žádoucím výsledkům, a navíc široce komentují zvolené kroky, takže čtenář má dostatek materiálu k vlastnímu experimentování. Obě formy výkladu se prolínají, jsou důsledně doprovázeny černobílým obrazovým materiálem a kniha též zahrnuje jednu všitou, velmi kvalitně vytištěnou křídovou přílohu s barevnými příklady.

Při podrobném studiu zájemce neopomene prakticky žádné důležité téma při práci s Photoshopem. Výklad je vhodný i pro začátečníky a jeho obtížnost s přibývajícím počtem stran vzrůstá. K řadě problémů se autoři ve druhém svazku jakoby vracejí, ovšem na kvalitativně mnohem vyšší úrovni, takže na konci cesty může být opravdu velmi dobrá znalost tohoto nástroje. Knihu rozhodně doporučuji.

Autor: Kolektiv autorů

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2002

Počet stran: 560 + 444

Doporučená cena: 711 Kč

Malé sítě s Windows XP

Patrik Malina

Co se před nedávnou dobou zdálo jako sci-fi, je i u nás realitou. Více než jeden počítač v domácnosti již není žádnou vzácností a lepší připojení k internetu, např. pomocí ISDN, již také patří mezi běžnou technologii. Nabízí se tedy logická možnost vše propojit. Domnívám se, že v tomto případě vydavatel dobře odhadl situaci na trhu, neboť připravil publikaci, jež se podrobně věnuje budování a provozování domácích sítí.

Ihned na počátku je třeba upozornit na důležitý fakt, obsažený i v názvu (ovšem nevýrazně vytištěný na obálce knihy), a to, že výklad je ušit na míru operačnímu systému Windows XP. Jsou k tomu jistě některé dobré důvody: tato verze operačního systému např. obsahuje podporu pro bezdrátové sítě, zabudovaný osobní firewall či sdílení internetového připojení. Na druhou stranu však Windows XP dle mého názoru nejsou natolik rozšířena, takže takováto vyhraněnost mne překvapila. Přesněji řečeno, publikace obsahuje většinou informace obecnějšího charakteru, ale metodou "krok za krokem" si ji bez "XP" rozhodně neužijete.

Autor se věnuje problematice velmi důkladně. V počátečních kapitolách se seznámíte s návrhem síťové architektury, základními pojmy a současnými možnostmi. Dozvíte se, jak lze využít existující infrastrukturu telefonních linek či jaké přenosové kapacity ta která technologie nabízí. Následuje postup připojení k internetu a kapitola věnovaná připojení počítačů s jinými verzemi Windows. Dále jsou zde části o zabezpečení síťového prostředí, sdílení dat a tiskáren a komunikaci uživatelů.

Výklad všech témat je velmi detailní a je vhodný pro všechny začátečníky. Jediným předpokladem pro úspěšné zvládnutí je schopnost bez potíží jako uživatel pracovat v prostředí Windows XP. Řada konfiguračních dialogů je doprovázena obrazovým materiálem a výklad je často doplňován důležitými poznámkami a tipy. V případě, že s touto problematikou začínáte, jde o velmi vhodnou příručku.

HTML 4 příručka tvůrce webu

Patrik Malina

Pokud sledujete soustavněji knižní trh, dospějete zřejmě stejně jako já k názoru, že v jazyce HTML (verze 4) se už buďto webové stránky nepíší, nebo jej všichni umí a začátečníci se prakticky nevyskytují. Ovšem ani zkušený rutinér si nemůže pamatovat úplně vše, a navíc platí stará pravda, že dlouhodobým používáním se naučíme některé možnosti nadužívat a jiné tiše, nevědomky zatratíme. Dobrým lékem na uvedené neduhy by mohla být zde předkládaná brožurka.

Ačkoliv jsem v úvodu trochu žehral na absenci klasické výuky, není to v tomto případě až tak úplně pravda. Publikace sestává ze tří velkých částí, a právě úvodní oddíl je vlastně základním průvodcem použití jazyka HTML (na zhruba 80 stranách). Začátečník zde má možnost absolvovat exkurzi, jež začíná prvním tagem <HTML> a končí u koncepčních záležitostí typu "štábní kultura" při zápisu kódu. To vše je podáno v přiměřeně stručném pojetí, s nemnoha výmluvnými příklady.

Druhý, nejobsáhlejší oddíl je ryzí referenční příručkou v pravém smyslu slova jednotlivé značky jsou řazeny abecedně, stejně jako jejich atributy, a panuje zde striktní struktura, zahrnující např. tabulku s podporou prohlížečů v různých verzích, stručným popisem, odkazy na související položky a příklady použití. Namístě je třeba upozornit, že kniha není díky překladu zcela aktuální v jedné věci: poslední prohlížeče, jež jsou v tabulkách kompatibility zahrnuty, jsou MSIE 5.02 a NC 4.72.

Třetí velkou částí knihy jsou Tipy a triky. Jde o kolekci kapitol, zahrnujících užitečné postupy, rozšíření některých dříve zmíněných témat, ukázky skriptů a odkazy na internetové zdroje. Publikaci uzavírají dodatky s tabulkami znaků, kódy barev a glosářem pojmů.

Jakožto nepravidelný uživatel HTML jsem si brožuru oblíbil ihned po prvním otevření. Přestože v ní nenajdete nejnáročnější triky a supermoderní postupy, při práci s klasickým HTML zdrojovým kódem vám udělá dobrou službu.

Autor: Ingo Dellwig

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 272

Doporučená cena: 260 Kč

Myslíme v jazyku C# knihovna programátora

Patrik Malina

Programovací jazyk C#, jenž spatřil světlo světa v posledních letech spolu s platformou .NET ve vývojových dílnách Microsoftu, patří mezi nejmodernější zjevy na poli objektově orientovaného programování. Nakladatelství Grada si proto ve své progresivně pojaté ediční řadě "Myslíme v..." nenechalo ani toto téma ujít a připravilo publikaci, jež představuje vhodný úvod do studia problematiky nového jazyka. Předlohou jim bylo dílko přímo od pramene (vydal Microsoft Press), jehož překlady patří mezi nejčastější.

V na první pohled přiměřeně obsáhlé publikaci nacházíme klasickou učebnici programovacího jazyka. Přestože dvě úvodní kapitoly pojednávají o základech objektově orientovaného programování a platformě .NET jako takové, těžištěm výkladu jsou jednoznačně zákoutí C#.

Autor postupuje při výuce pozvolna a důkladně seznamuje čtenáře s potřebnými základy. Přes tradiční úvodní osahání prostřednictvím nejjednoduššího programu se zájemce dostane k tematice datových typů, následuje pojednání o třídách a jejich metodách. Z dalších důležitých kapitol zmiňme např. práci s výrazy, definování rozhraní, veledůležitou problematiku výjimek či pokročilé pojednání o spolupráci se starším, "neřízeným" kódem (např. v podobě COM objektů).

Jak jsem již naznačil, kniha je vhodná jako úvodní kurs pro začátečníky. Výklad je důsledně doprovázen řadou příkladů a důraz je kladem na správné pochopení principů. Místy ovšem autor sahá, bezpochyby ve snaze o co nejdůkladnější objasnění funkčnosti, i k problematice překladu do MIL, což představuje již dosti náročnou látku pro začínající programátory. Na druhou stranu to umožňuje velmi detailní pochopení kritických témat.

Pokud chcete v budoucnu stavět na dobrých základech, zkuste se naučit C# podle téhle knížky. Seženete-li si k tomu vícero doprovodných programových ukázek, bude vám to na první týdny či měsíce rozhodně stačit.

Autor: Tom Archer

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 307

Doporučená cena: 295 Kč

Velký průvodce protokoly TCP/IP a systémem DNS

Patrik Malina

Pokud kniha, navíc s takto specifickou tematikou, vyjde již potřetí, může to znamenat hned několik věcí: na trhu příručka podobného charakteru stále chybí, nová vydání přinášejí zásadní rozšíření nebo též autoři přesvědčili o svých kvalitách. Minimálně tyto tři důvody v tomto případě platí a ospravedlňují opakované uvádění této publikace, jež by neměla chybět v knihovničce žádného zájemce o problematiku technologií na internetu.

Jak z názvu vyplývá, předmětem výkladu byla již od první edice dvě témata, bez nichž by internet nemohl vzniknout. Prvním z nich je podrobná struktura protokolu TCP/IP, a to ve všech vrstvách zjednodušeného OSI konceptu, druhým pak velmi detailní zpracování problematiky jmenné služby DNS. Pokud čtenář bude postupovat v souladu s rozvržením kapitol, projde postupně látkou zaměřenou na fyzickou přenosovou vrstvu (kabely, GSM atd.) a linkové protokoly (typicky PPP či Ethernet). Dostatečný prostor je věnován podstatě síťových adres a směrování, a následuje srovnatelně podrobný výklad transportních protokolů TCP a UDP.

Následující kapitoly jsou věnovány systému DNS. Zpočátku je řeč o principech a významu služby, a dále je k dispozici vyčerpávající pojednání s často nejjemnějšími detaily. Při důsledném studiu můžete fungování DNS dokonale pochopit a naučit se prověřovat jeho funkcionalitu.

Pojďme se podívat na zásadní rozšíření v tomto vydání. V závěru publikace přibyl výklad o rodině aplikačních protokolů, jenž konečně knihu koncepčně jakoby uzavřel. Drobnější vylepšení jsou však patrná i na jiných místech: u linkové vrstvy je řeč o bezdrátových sítích, v úvodu je celá kapitola věnována směrovačům firmy Cisco a jejich konfiguraci, a také tematika DNS byla doplněna např. o bezpečnostní aspekty.

Jak jsem již zmínil, knihu považuji za důležitý materiál pro každého znalce fungování internetu.

Vydavatelství: Mobil Media, Praha, 2002Počet stran: 216

Doporučená cena: 190 Kč

§§§§§


11/2003

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

Michal Bareš

c03p0650

AccuSync LCD71VM

Na českém trhu se objeví nový 17palcový displej společnosti NEC, nesoucí označení AccuSync LCD71VM. Displej o rozměrech 338 x 270 mm je složen z obrazových bodů o velikosti 0,254 mm; jeho udávaná svítivost je 260 cd/m2 a kontrast 450:1. Doba odezvy činí 16 ms, což umožňuje na displeji přehrávat i náročné hry a video. Nativní rozlišovací schopnost displeje je 1 280 x 1 024 bodů při 16,9 milionu barev. Horizontální frekvenci lze nastavit v širokém rozsahu 31,5 až

60 kHz a vertikální v rozmezí od 56 do 75 Hz. Cena tohoto displeje je stanovena na 13 500 Kč vč. DPH.-baM

§§§§§


Krátké zprávy

Petr Felt

c03p0651

Nové služby T-Mobilu

T-Mobile představil několik nových služeb. Když si předplatíte ke svému paušálu 29 Kč měsíčně, můžete volat o víkendu jen za 0,50 Kč/min. Nabídka platí pro Tarif 20 Start, Tarif 80, Tarif 200, Tarif 400 (včetně jejich variant se zvýhodněním HIT) a Tarif Student. Představen byl tarif Student za měsíční paušál 190 Kč s 50 volnými minutami do všech sítí v ČR. K tomu ještě patří balíček služeb zdarma: 3x měsíčně download Java hry, loga a zvonění nebo MMS motivu, 3 MMS odeslané z telefonu v ČR do českých mobilních sítí plus 3 odpovědní SMS ze služby Navigator měsíčně. S Tarifem Student můžete zdarma uplatnit prázdniny ve využívání tarifu (tzv. přerušení poskytování služeb) až na 12 týdnů v kalendářním roce. Kompletní přehled nových služeb pak naleznete na www.t-mobile.cz.-FEL

Ostrý start GTSL

Společnost GTS dnes spustila pod názvem GTSL vlastní službu připojení k internetu prostřednictvím ADSL. Službu si mohou objednat zákazníci na území Prahy 1 a 2, kde GTS vlastní místní vedení ke koncovým uživatelům. GTS nebude na službu uplatňovat agregaci ani limitovat objem přenesených dat. Společnost GTS předpokládá, že do konce roku připojí prvních 500 zákazníků.-FEL

Předčasné Vánoce

Pro studenty začnou letos u Oskara Vánoce dřív. Mobilní operátor jim přidá k tarifu Řekni mi 50 volných SMS a 20 minut volání do všech sítí zdarma. Nový Oskarův balíček výhod nese název Volej Kolej. Za 250 korun měsíčně dostanete 70 volných minut a 50 SMS zdarma. A to do všech sítí. Navíc bez smlouvy a s možností získat cenově zvýhodněný telefon. Tarif Volej Kolej je k dispozici studentům ve věku 18 až 26 let. Navrch si mohou ještě aktivovat služby Moje Jednička a Moje rodina, pomocí kterých se dají výdaje na volání ještě snížit. Službu Volej Kolej není možné dále kombinovat s balíčky z Oskarova Dárkového koše.-FEL

Za 1 Kč do konce roku

Eurotel nabízí víkendový balíček Eurotel Top Víkend, který za cenu pouhé 1 Kč měsíčně přináší 100 volných víkendových minut na volání do sítě Eurotel a pevné sítě. Součástí balíčku je také

50 SMS a 25 MMS zpráv zdarma i mimo víkend, a to do všech mobilních sítí. Eurotel Top Víkend je možné si přikoupit ke všem aktuálně nabízeným tarifům. Měsíční poplatek za víkendový balíček je do konce roku snížen ze 150 Kč bez DPH na 1 Kč. Vedle víkendového balíčku Eurotel Top Víkend připravil Eurotel nabídku výhodného volání do zahraničí pro své zákazníky předplacených služeb. Volání do zahraničí službou Eurotel NetCall *55 je do konce roku o 20 % výhodnější, a to pro volání do všech destinací. Služba NetCall*55 je automaticky dostupná pro všechny mobily v síti Eurotel, sazba za volání je jednotná v jakoukoliv dobu, a pokud zákazníkův telefon podporuje posílání faxů, může přes předčíslí *55 také levněji faxovat. -FEL

Videopůjčovna na webu

V internetové videopůjčovně Cinetik (www.cinetik.cz) si můžete půjčit filmy naDVD, které vám budou zaslány domů poštou. Neplatíte za každé jednotlivé vypůjčení filmu zvlášť, tak jako v tradičních půjčovnách. Zaplatíte měsíční paušál a můžete si filmy začít půjčovat. U cenového programu EKONOM s měsíčním paušálem 350 Kč můžete mít najednou vypůjčeny 2 filmy, zároveň si však takto můžete vypůjčit nejvíce 4 filmy měsíčně. Každý film si však můžete ponechat libovolně dlouho po dobu, kdy máte řádně zaplacené předplatné. U cenového programu AKTIV s měsíčním předplatným 550 Kč si můžete najednou vypůjčit nejvíce 2 filmy; celkový měsíční počet zápůjček není omezen.Zároveň probíhá v současné době zkušební provoz cenového programu STANDARD, který uživatelům umožňuje mít najednou vypůjčena nejvíce 3 DVD bez dalších omezení. Tento cenový program v současné době není možné aktivovat.-FEL

Oskarův WAP doporučuje

Nyní můžete použít nové služby z OskarZóny na Oskarově WAPu. Jíst a Pít je služba, která vám poradí, kde se dobře jí a pije. Stačí zadat vaše požadavky (třeba ulici nebo typ podniku) a služba vám najde nejvhodnější místo, zobrazí jeho polohu a pošle vám grafický i textový popis cesty. Dohazovač vám zase na rande dodá vhodnou partnerku. Jde o anonymní seznamku s opravdu velkou databází. Na Oskarově WAPu naleznete též službu Filmové Novinky službu nabízející přehled právě promítaných filmů včetně recenzí od známých i méně známých autorů.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy I

Tomáš Jirásko

c03p0652

COL registrátorem

Czech On Line se stal a licencovaným registrátorem českých domén. Společnost zahájila registraci jako komerční registrátor v novém Decentralizovaném systému v úterý 14. října 2003 na serveru DOMENY.COL.CZ. Registrace u Czech On Line bude nabízena za ceny nižší než u bývalého monopolního registrátora CZ.NIC. Poplatek za registraci nové domény byl stanoven na 600 Kč a poplatek za roční vedení záznamu na 700 Kč. Již druhá registrace je nabízena za výhodnější ceny. Partnerům, kteří registrují 100 a více domén, poskytuje Czech On Line status subregistrátora. Subregistrátorům zprostředkuje přístup do centrálního registru přes svůj automatizovaný elektronický systém, a to za cenově výhodnějších podmínek. Partneři si tak mohou zvolit vlastní cenovou strategii pro své koncové zákazníky.-TJi

Integrovaná vizualizace

Autodesk představil novou strategii integrovaných produktů pro vizualizace návrhů, které mají sloužit širokému spektru návrhářů v různých stadiích návrhového procesu. Klíčovou součástí strategie pro vizualizace návrhů je aplikace Autodesk VIZ pro 3D modelování, rendering a animaci. Autodesk VIZ Návrhářům a specialistům na rendering, kteří potřebují vizualizovat data z nejrůznějších aplikací Autodesku, je určen Autodesk VIZ. Program byl vytvořen pro architektonické a průmyslové návrháře, kteří potřebují vytvářet vysoce kvalitní snímky své práce a nepotřebují vyspělé multimediální funkce aplikace 3ds max, například animaci postav nebo zvláštní efekty. VIZ Render Architektonickým návrhářům, kteří jako hlavní návrhářskou aplikaci používají Autodesk Architectural Desktop, poskytuje VIZ Render optimalizované prostředí pro prezentaci fotorealistických snímků rozpracovaných návrhů. Coby nedílná součást aplikace Architectural Desktop nenabízí VIZ Render modelovací funkce a není k dispozici jako samostatný produkt. 3ds max 3ds max je nejvýznamnější aplikace pro obecné 3D modelování, rendering a animaci. Připravovaná verze 3ds max 6 se soustředí na řešení potřeb návrhářů pokročilých vizualizací v nejrůznějších oborech, včetně architektury, grafiky a průmyslového návrhu. Aplikace 3ds max se stala preferovaným nástrojem pro profesionály, kteří poskytují podnikům po celém světě služby pokročilých vizualizací.

Cisco IP Phone

XML vývojáři uvedli nový telefon fungující na bázi internetového protokolu (IP). Telefon má barevný dotykový displej s vysokým rozlišením a oproti dvěma základním IP modelům nabízí sofistikované funkce, díky nimž bude možné využívat řadu nových aplikací. Nový barevný telefon Cisco IP Phone 7970G a podpora XML na telefonech Cisco IP Phone 7905G a 7912G byly představeny v rámci třetího ročníku veletrhu Cisco Innovation Through Convergence, v kalifornské Santa Claře. Telefon Cisco IP Phone 7970G podporuje široké spektrum sofistikovaných aplikací pro mobilitu a spolupráci, zvláště pak v takových odvětvích jako prodej, pohostinství, vzdělávání a státní správa. Barevný dotykový displej s vysokým rozlišením nabízí vysoce kvalitní grafické aplikace, díky nimž je přístup a interakce s multimediálními službami rychlejší, snadnější a intuitivnější. Společnost Cisco také zveřejnila dostupnost podpory pro aplikace standardu XML a síťové aplikace i na základních modelech Cisco IP Phone 7905G a 7912G. Přidaná podpora XML na těchto základních telefonech umožní uživatelům přístup k obchodním informacím i přes monochromatický pixelový displej, díky čemuž budou aplikace zvyšující produktivitu dostupné pro širší spektrum uživatelů.

The Best of Invex

Tomáš Jirásko

Produkty oceněné redakcemi odborných časopisů, které byly vystaveny v rámci veletrhu Invex

Čtvrtý ročník soutěže Best of Invex, kterou pořádají redakce časopisů Computer, Computer World, Foto Video, Chip, Mobil, Mobility, PC World, Počítač pro každého, Stereo&Video a Živě.cz, zná své vítěze.

Veškeré oceněné exponáty jsou uvedeny za sebou v abecedním pořadí.

Canon EOS 300D

První cenově přístupná a přitom kvalitní digitální zrcadlovka (42 990 Kč i s objektivem) se snímačem s rozlišením 6,3 Mp. V důležitých parametrech, především v rychlosti ostření a nastavení expozice, je ve své cenové třídě bezkonkurenční.

Eurotel Data Nonstop

Poměrně překvapivě nenabídl připojení k internetu za paušální poplatek žádný z pevných operátorů. Služba od prvního mobilního poskytovatele nesoucí název Eurotel Data Nonstop umožňuje uživatelům nepřetržitý přístup k internetu prostřednictvím technologie GPRS za přístupný měsíční paušál, a to všude, kde je oblast pokrytí signálem GSM. Přitom rychlost a stabilita přenosů je téměř srovnatelná s klasickým analogovým modemem.

Fujitsu-Siemens Computers Scaleo 800S

Po všech stránkách vyladěný domácí počítač postavený na novém 64bitovém procesoru Athlon 64 od firmy AMD na unikátní základní desce Fujitsu-Siemens, určené původně pro profesionální pracovní stanice. K jeho dalším přednostem patří DVD/R/RW mechanika, která dokáže vypálit i běžný DVD disk, a integrovaná čtečka šesti druhů paměťových karet.

HP ScanJet 4670

Skener společnosti Hewlett-Packard ScanJet 4670 je zvláštní už na pohled. Nejde o žádné objemné zařízení, ale designově zajímavý průhledný rámeček o velikosti 41 x 30 cm s tloušťkou pouhých 19 mm, který pomocí stojánku můžete úsporně umístit na svůj pracovní stůl do vertikální polohy. Nabízí optické rozlišení 2 400 dpi, 48bitovou barevnou hloubku, dle výrobce skenuje barevnou fotografii 10 x 15 cm přibližně 27 sekund a k osobnímu počítači jej připojíte pomocí rozhraní USB 2.0, které je zpetně kompatibilní s USB 1.1. Je kompatibilní s operačními systémy Windows i Macintosh a součástí dodávky je pestrá paleta softwaru.

Microsoft Exchange Server 2003

Na nové verzi řešení elektronické pošty Microsoft Exchange Server 2003 komise ocenila především zcela nové vlastnosti a vylepšení aplikace Outlook. Díky začlenění náhledového okna pro rychlé čtení zpráv je práce s nově přijatou poštou mnohem přehlednější, totéž platí i o možnosti barevného odlišení jednotlivých položek. Užitečné je zobrazení více kalendářů v jednom okně. Krátce vyskakující anotace nově příchozích zpráv jsou praktickým pomocníkem v každodenní práci s elektronickou poštou.

Motorola MPx200

Přestože je tento mobilní telefon "velký" pouze 90 mm a jeho hmotnost činí 118 g, ukrývá se v něm procesor Intel taktovaný na 200MHz frekvenci a operační systém Microsoft Windows Mobile 2002 for Smartphone. Díky tomu nabízí uživateli mnoho možností, které by hledal spíše u digitálního diáře či PDA než u mobilního telefonu. Příkladem budiž komfortní synchronizace kontaktů, kalendáře či úkolů prostřednictvím ActiveSync nebo bezdrátově pomocí technologie GPRS s Exchange Serverem.

Palm Tungsten T3

Opravdový hi-end ve světě Palmů. Operační systém Palm OS 5.2.1, procesor Xscale 400 MHz, 64 MB RAM, integrovaný Bluetooth a konečně displej s rozlišením 320 x 480 pixelů, první v historii Palmu. Díky těmto vlastnostem a široké paletě zabudovaného softwaru získává ocenění TBOI.

Sony DCR-PC330E

První digitální kamera na českém trhu s rozlišením CCD snímače 3,31 megapixelu. Dále je vybavena objektivem Carl Zeiss T, 10násobným optickým zoomem (120x digitálním) a mnoha zajímavými vlastnostmi, jako jsou bodové ostření a měření pomocí hybridního dotykového LCD, 3D menu, barevný hledáček či analogové vstupy/výstupy. Vzhledem k rozlišení snímače lze kameru proměnit ve fotoaparát a pořizovat snímky v rozlišení až 2 016 x 1 512 bodů a následně je zobrazovat na 2,5" LCD displeji. K dispozici je také např. sekvenční snímání, blesk nebo nastavení vyvážení bílé.

Technologie Centrino

Řešení pro mobilní počítače, které se skládá z procesoru, čipové sady a bezdrátové síťové karty. Vše je optimalizováno pro mobilní řešení a zajišťuje vysoký výkon, nízkou spotřebu a tím i velkou výdrž při práci na baterie. Zároveň také dovoluje konstruovat menší a lehčí notebooky poskytující uživatelům vyšší komfort a lepší funkce.

Zoner Media Explorer 6 Professional

Zoner Media Explorer 6 Professional je nová verze původního českého softwaru určeného ke správě, úpravě a katalogizaci digitálních fotografií. Oceňujeme zejména komplexní přístup k práci s těmito fotografiemi. Kromě profesionálních filtrů k úpravě snímků program obsahuje nástroje, jež umožňují fotografie odesílat do digitálních fotolabů, ukládat do archivů na výměnná média, vytvářet z nich alba ve formátu PDF či HTML apod. Jednou z novinek je možnost exportovat snímky na CD s volně šiřitelným prohlížečem.

Vizionářský ThinkPad

Tomáš Jirásko

Společnost IBM představila dva prototypy notebooků své řady ThinkPad. Jde v podstatě o studie, které by tuto desetiletou řadu opět posunuly blíže uživatelům a práce s těmito notebooky byla jednodušší a lehčí cílem bylo snížit hmotnost, zvětšit výkon a výdrž na baterie, zároveň byl brán zřetel i na to, že řada uživatelů používá notebook již jako svůj primární počítač. Série IBM ThinkPad G má proto řadu vlastností podobných běžnému desktopu. Po otevření lze u jednoho z notebooků odsunout klávesnici a obrazovku posunout do výšky. Druhý disponuje speciálním závěsem klávesnice, kdy ji lze nadzdvihnout a vysunout blíže k sobě. Oba prototypy jsou designové studie beroucí za základ současný model T40, ovšem jako takové jsou nefukční.

Odkaz: www.ibm.com


Krátké zprávy II

Dvě vrstvy na přepal

Tomáš Jirásko

Pálení na jednu vrstvu DVD by se mohlo stát v dohledné době minulostí, a limitující objem 4 GB tak skončit na smetišti dějin. Na výstavě Ceatec Japan 2003 oznámily společnosti Pioneer, Koninklijke Philips Electronics a Mitsubishi Kagaku Media (Verbatim), že disponují prototypem DVD média o kapacitě 8,5 GB, tedy s dvojnásobkem současných jednovrstvých disků (4,7 GB teoreticky). Jde tedy o médium, jehož kapacita plně obsáhne například zálohy multimediálních titulů nebo rozsáhlých fotografických archivů.

Pioneer vyvinul prototyp ve standardu DVD-R, nicméně vývoj není technologicky úplně dokončen tak, aby byl předložen jako standard ke schválení DVD Foru. Philips, vyvíjející prototyp DVD+R společně s Mitsubishi Kagaku, předpokládá komerční dostupnost tohoto média v roce 2004, spekulace hovoří již o prvním čtvrtletí roku. Problémem se však stává kompatibilita těchto disků se současnými optickými mechanikami a přehrávači když Pioneer předpokládá, že disky ve standardu DVD-R budou čitelné ve většině současných přístrojů, a Philips konstatuje, že tento možný problém byl jednou z prioritních otázek při vývoji tohoto média ve formátu DVD+R.

Odkaz: www.philips.com, www.pioneer.com

Nikon a Zoner spolu

Tomáš JIrásko

Ještě před letošním Invexem oznámila společnost Nikon zahájení spolupráce na českém trhu s firmou Zoner Software. Spolupráce byla symbolicky zahájena právě na veletrhu informačních technologií, kde Nikon byl generálním partnerem expozice Zoneru a spolupodílel se na demonstraci vzniku a zpracování digitální fotografie. Spolupráce pokračuje i po Invexu, kdy se Nikon rozhodl v období od 13. října do 31. prosince 2003 bundlovat trial verzi produktu Zoner Media Explorer 6 ke svým digitálním fotoaparátům. Majitel digitálního fotoaparátu Nikon však získává zároveň poukázku ve výši 500 Kč na zakoupení tohoto softwaru ve verzi Professional (plná cena činí 1 699 Kč), případně 300 Kč na zakoupení verze Home (plná cena 999 Kč). Částečně tak Nikon splnil přání uživatelů, kteří volají po lokalizovaných editorech, jež u kvalitnějších fotoaparátů jsou již standardní součástí.

Odkaz: www.nikon.cz

HP mobilnější

Tomáš Jirásko

Několik produktů a služeb kladoucích důraz na mobilitu představila společnost Hewlett-Packard v rámci konference a výstavy World Telecom 2003 v Ženevě. Prvním oznámeným produktem byl iPaq Pocket PC h4150, který by měl být nejlehčí a nejtenčí Pocket PC obsahující Bluetooth a WLAN (802.11b). Podobně jako Handspring a později Palm, i HP má nyní PDA s integrovanou klávesnicí. Je jím model iPaq Pocket PC h4350, a i tento by se měl pyšnit bezdrátovým řešením. Některé produkty navíc pro zvýšení bezpečnosti budou podporovat šifrování WEP (Wired Equivalent Privacy), ověřování LEAP (Lightweight Extensible) a 802.1x. Cena h4150 je nastavena na USD 449, h4350 by měl stát podobně. Představen byl i redesignovaný Tablet PC TC1100 s technologiemi Bluetooth a WLAN standardu 802.1a, b, g. Osazen je nízkonapěťovým Pentiem M a na trhu by se měl objevit během listopadu za 1 849 USD. Napřetřes přišly i nové technologie zobrazování a tisku obsažené v tiskárnách. Nová softwarová platforma Mobile Printing Application Software pro mobilní telefony Series 60 umožní tisk přímo z těchto Nokií na tiskárnách HP.

Odkaz: www.hp.com

Odolný projektor

Tomáš Jirásko

Společnost HP představila digitální projektor HP mp3130 se speciálně odolnou konstrukcí, který je určen pro profesionální obchodní prezentace mimo kancelář. Váží pouhých 1,7 kg. Samozřejmostí projektoru je bezdrátové propojení s notebooky a PDA zařízeními, zajímavým volitelným doplňkem je tzv. Smart Attachment Module. Díky němu si mohou uživatelé stáhnout prezentace přímo na digitální projektor. Projektor mp3130 dosahuje svítivosti 1 800 ANSI lumenů, při kontrastu 2 000 : 1. Základní rozlišení XGA (1 024 x 768) lze měnit od VGA až do SXGA+. Hlučnost přístroje je 37 dB, v úsporném režimu pak 34 dB. Standardní záruční doba činí 3 roky. Projektor využívá technologie DLP, a oproti LCD projektorům tak není tolik náchylný na otřesy a vibrace, a kvalita barevného podání obrazu se časem nemění.

Odkaz: www,hp.cz

Adobe Photoshop CS

Tomáš Jirásko

V novém Photoshopu CS, jenž bude dostupný jako klíčová součást sady Adobe Creative Suite nebo jako samostatná aplikace, nalezneme přepracovaný Prohlížeč souborů s vylepšenými schopnostmi hledání, uspořádání a sdílení, pomocí nové palety Histogram, monitorující změny v obraze v průběhu jejich provádění. Další vylepšení představuje funkce Stejná barva, která zjistí statistiky obrazu, aby se rychle dosáhlo shodného vzhledu řady fotografií, dále Stíny/světla, jež slouží k vylepšení kontrastu přeexponovaných a podexponovaných digitálních fotografií, a vylepšena je i integrace ImageReady CS. Ve Photoshopu CS je také začleněná druhá generace funkcí Camera Raw, umožňující přímou manipulaci s daty z digitálních fotoaparátů profesionální třídy. Grafici mohou využít funkci Kombinace vrstev k rychlému zachycení různých variant návrhu v jednom souboru, a pak přímo poslat na výstup různé alternativy pro posouzení klientem. Photoshop CS umožní při návrhu sekvence pro video a film, přesnější vytváření obrazů, díky podpoře nečtvercových obrazových bodů, neboť tyto body typické pro video způsobovaly, že počítačově generované grafiky (čtvercové obrazové body) vypadaly deformované. Návrháři webů uvítají integrace ImageReady CS s Photoshopem CS, kdy vylepšené uživatelské rozhraní s automatickými vodítky, která usnadňují zarovnávání objektů, umožňuje výběr, zpracování a seskupení více objektů. Export do Macromedia Flash SWF lze provést v jednom kroku, se zachováním vektorů a dynamického textu, včetně vložených písem. Nové jsou i ovladače pro vnořené tabulky, XHTML a další. Středoevropská verze Photoshopu CS pro Mac OS X 10.2.4, Microsoft Windows 2000 s Server Pack 3 a Windows XP bude dostupná v ČR a SR ve čtvrtém čtvrtletí roku 2003.

Odkaz: www.adobece.com

Závěr roku Logitechu

Tomáš Jirásko

Logitech koncem září představil řadu novinek, které se postupně objeví na trhu v posledním čtvrtletí tohoto roku. Z představených fotoaparátů, kamer, myší, reproduktorů a herních ovladačů se asi nejzajímavější jeví produkty s implementovanou technologií Bluetooth, které se Logitech dosud nevěnoval.

Z klasického segmentu jde o optickou myš Logitech MX 900 Bluetooth Optical Mouse a soupravu bezdrátové klávesnice a myši Logitech Cordless Desktop MX for Bluetooth oba produkty disponují Bluetooth hubem, který je skryt v nabíjecí kolébce myši, a umožní tak i komunikaci s dalšími zařízeními jako jsou PDA, mobily, tiskárny. Po synchronizaci s mobilem lze zpracovávat i SMS zprávy přímo na počítači díky přiloženému softwaru Logitech Mobile Phone Suite for Bluetooth, kdy samotné upozornění na doručenou SMS se objeví přímo na obrazovce monitoru. Logitech se vydal i na pole bluetoothových náhlavních souprav, kdy tyto lze využít u instant messagingu, poslouchat zvuky i hudby z PC nebo hovořit pomocí aplikací pro přenos hlasu přes IP (VoIP Voice over IP).

Novinkou je i bezdrátová souprava diNovo Media Desktop, jež se skládá z klávesnice se zmenšenou šířkou, optické myši MX900, multifunkčního MediaPadu a nabíjecího modulu (Bluetooth hub).

Zajímavý produkt představuje také Logitech io Personal Digital Pen s novým softwarem a ohlášením nových aplikací pro konverzi psaného textu a dodatečných možností. Díky softwaru pera Verze 2.0 lze editovat, prohledávat, organizovat, exportovat a posílat e-mailem ručně psané poznámky, které digitálně zaznamenalo pero io. Lze rovněž napsaný text konvertovat pomocí softwaru MyScript Notes společnosti Vision Objects na standardní digitální text, který podporuje většina aplikací, a jenž patří k dodávce softwaru Logitech jako doplněk pro samostatné stažení.

Bohužel zaváděcí ceny produktů jsou dosti vysoké Logitech Cordless Desktop MX for Bluetooth bude v maloobchodech stát 6 090 Kč a doporučená cena MX900 Bluetooth mouse bude 3 590 Kč, soupravu diNovo pořídíte za 9 190 Kč. Logitech io software Verze 2.0 je k dispozici ke stažení pro stávající zákazníky zdarma na adrese http://www.logitechio.com/ioupdate, MyScript Notes je rovněž k dispozici zdarma jako 30denní zkušební verze, jeho cena je poté 39,95 USD.

Odkaz: www.logitech.cz.

§§§§§


Napster se vrací

Lenka Karlíková

c03p0653

Napster, kdysi jedna z nejoblíbenějších sítí pro sdílení hudebních souborů, by se měl v polovině října vrátit. Avšak nyní již ve změněné podobě. Po dlouhodobých sporech, kdy byla firma v první polovině tohoto roku soudně zakázána, se její současní majitelé rozhodli pro placenou formu. Softwarová firma Roxio by tak měla vypustit jeho novou podobu Napster 2.0. Bude se jednat o největší on-line katalog hudby a měl by nabízet více než 500 000 písní. Platby budou prováděny buď měsíčním paušálem, nebo jednotlivými platbami za stažené skladby. V nabídce Napsteru budou i internetová rádia. S nahrávkami potom umožňuje volně nakládat nebo vypalovat na CD. Bohužel se však Napster asi již nestane tak úspěšným jako jeho bezplatný předchůdce, který měl až 50 milionů uživatelů.

Odkaz: www.roxio.com

SiSoft Sandra 2004

Lenka Karlíková

Sandra je velmi povedený nástroj pro získávání informací a pro diagnostiku Windows. Poskytuje informace nejen o hardwaru, ale také o používaném softwaru. Pomocí dostupných nástrojů se například dozvíme, jaký máme procesor, základní desku, grafickou a zvukovou kartu, nastavení BIOSu, přídavných zařízení a jiné užitečné informace. Sandra nejenže testuje, ale také radí, jak zvýšit výkon počítače. Výsledná data lze poté ukládat, tisknout, převádět do HTML nebo poslat esemeskou. K novinkám ve stávající verzi patří test síťového rozhraní a podpora PDA, kdy lze testovat kapesní počítače a telefony. Výrobce uvádí, že toto testování je možné provádět i vzdáleně. Dále lze testovat vyměnitelné disky a flash paměti. Výrazně se zlepšila i podpora některých platforem (Win 32x86, Win 64 IA94, PocketPC ARM), dále podporuje Athlon 64, Intel Pentium 4 2 x 400 MHz, Centrino, Pentium M a řadiče USB 2.0 (Enhanced HCI). Zajímavostí je taktéž možnost testování internetu, kdy zjistíme rychlost spojení, datový tok, zpoždění nebo ztracené pakety. Plná verze Sandry, která je k dispozici za 29 USD, obsahuje 70 modulů. Shareware má jen 50 dostupných modulů, přičemž některé nemusí pod Windows NT/2000 běžet.

Odkaz: www.sisoftware.net

OpenOffice 1.1

Lenka Karlíková

Konečnou verzi kancelářského balíku OpenOffice 1.1 si již mohou příznivci tohoto produktu začít stahovat. Pro ty z vás, kdo jste se s tímto balíkem ještě nesetkali, jedná se o jednu z nejlepších možností bezplatné náhrady komerčního balíku Microsoft Office. Tento Open Source nabízí vše, co podobné kancelářské programy. Textový editor Writer, tabulkový procesor Calc, grafický editor Draw a Impress, který slouží k tvorbě multimediálních prezentací. K novinkám v nové verzi patří podstatně rychlejší start programů, nepatrně pozměněný vzhled, vylepšená kompatibilita s MS Office, možnost exportu do formátu PDF a export a import do DocBook XML. K dispozici je již na internetu také počeštěná verze. OpenOffice je určen pro Windows 98/ME/NT/2000/XP (63,5 MB) a Linux.

Odkaz: www.openoffice.org

ACDSee 6.0

Lenka Karlíková

Prohlížeč ACDSee, jejž někteří kritizují za jeho velikost, se již představil v šesté verzi. A ani tentokrát se jeho velikost nezmenšila. Balík obsahující nejen prohlížeč, ale také nástroje pro grafickou úpravu, s sebou přináší řadu nových funkcí, které obvykle bývají v samostatných aplikacích. Jedná se o vypalování CD, popř. DVD přímo z adresáře. Dále byl přidán "kouzelník" pro načítání ze skenerů, digitálních fotoaparátů a jiných zařízení. ACDSee také slouží pro organizování grafických souborů v archivech. Fotografie lze třídit podle klíčových slov a kategorií. Pro třídění je k dispozici Image Rating System, který fotky třídí podle individuálního hodnocení. Pro úpravu obrázků existují speciální filtry, ořezávání pro tisk, lupa, korekce červených očí aj. Dále je možné tvořit vlastní spořiče obrazovky, prezentovat se na internetu, vytvářet jednoduché filmové stopy a mnoho dalšího. Samotný vzhled aplikace byl také pozměněn. V porovnání s předchozí verzí však v šestce chybí možnost změny uživatelského rozhraní. Plná verze ACDSee stojí 50 USD, upgrade starších verzí 10 USD.

Odkaz: www.acdsystems.com

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0654

602PHOTO SUITE

Společnost Software602 zareagovala na probíhající boom v oblasti digitální fotografie, a dala na trh nový produkt 602PHOTO SUITE, jenž se skládá z aplikací 602Album a 602Photo. První jmenovaná slouží ke katalogizaci obrázků a jejich publikování na webu, a zároveň k realizaci on-line objednávek ve fotosběrně Fotostar Südcolor. 602Photo pak využijete při úpravě fotografií retuších, odstranění efektu červených očí, apod.-OK

Akcelerátor pro MS Office

Microsoft představil sadu aplikací nazvanou MS Office Solution Accelerator, která má za úkol zefektivnit klíčové postupy v podnicích na bázi řešení Microsoft Office System. Obsahuje integrovanou sadu softwarových komponent, šablony a doporučená schémata architektury. Prvních sedm aplikací je k dispozici od podzimu, představení dalších je plánováno na příští rok. První aplikace jsou navržené především ke zrychlení vývoje řešení pro úkolování v oblastech jako jsou finance, provozní činnosti, či řízení lidských zdrojů.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

Tomáš Kuchařík

c03p0655

Chello místo mistralu

30. září nahradila společnost UPC Česká republika svoji internetovou službu Mistral širokopásmovou internetovou službou chello broadband, která nabízí vyšší rychlosti připojení a stejné ceny. Širokopásmová služba chello je provozována společností chello broadband N.V. se sídlem nizozemském Amsterodamu, která je, stejně jako UPC Česká republika, dceřinou firmou společnosti UGC Europe, Inc. Chello nabízí třístupňovou službu chello classic, chello plus a chello professional. Zákazníci na všech stupních se dočkají vyšších rychlostí za stejné ceny. S navýšením rychlosti jsou spojeny i další výhody, jako je větší rozsah volných kapacit pro osobní stránky a e-mailovou poštu či větší počet tzv. aliasů (adres pod přezdívkou). Služba chello by také v příštím roce měla nabídnout přístup na neveřejný portál, který bude obsahovat hry, audio a videomateriály, zprávy a řadu dalších zpestření. Současných uživatelů internetové služby UPC se až na dvě výjimky přechod na novou službu nedotkne. Tou první bude změna e-mailové adresy s koncovkou @mistral.cz na @chello.cz. Starý typ adresy přitom budou moci využívat souběžně s novou adresou nejméně do konce roku. Druhou je skutečnost, že v souladu s platnými obchodními podmínkami a celoevropskými standardy pro poskytování služby chello budou muset zákazníci s přechodem na novou službu uzavřít i novou smlouvu. Každý zákazník ji, stejně jako další informace, obdrží písemně.

Kancelář na stole

Tomáš Kuchařík

Nově uvedená laserová tiskárna Ricoh Aficio AP600N nabízí rychlost tisku 32 stran velikosti A4 za minutu až do rozlišení 1 200 dpi, což řadí tento produkt do kategorie výkonných kancelářských tiskáren. Při oboustranném tisku by měla být rychlost téměř shodná, a při jednostranném tisku formátu A3 činí rychlost tiskárny 18 stran za minutu.

Výhodou oproti konkurenci by měl být dle výrobce volitelný vlastní ovladač Ricoh RPCS pro Windows (mimo standardních PCL a Adobe PostScript), který by měl dokázat urychlit tisk až o 30 % a umožňit snazší ovládání tiskárny. Tu lze spravovat díky vestavěnému WWW serveru i z běžného internetového prohlížeče, který nabídne funkce dálkového ovládání. O stavu tiskárny můžete být informování automaticky pomocí e-mailových zpráv. Tiskárnu lze připojit pomocí běžných síťových protokolů. Je vybavena jak paralelním portem, tak i USB 2.0 rozhraním. U síťového připojení lze volit jak ze standardního Ethernetu, tak i volitelných karet FireWire či Wireless LAN (bezdrát), případně je v nabídce i Bluetooth rozhraní.

U Aficia AP600N je možno rozšířit přídavnými zásobníky kapacitu papíru ze standardních 500 až na 1 600 listů. Jako výstupní doplněk lze zvolit jak mailbox, tak posuvný třídicí zásobník. Celková měsíční zátěž pro tuto tiskárnu je kalkulována na 200 000 vytištěných stran za měsíc. Odkaz: www.ricoh.cz

LAN SUITE 2003

Tomáš Kuchařík

Letošní podzim přináší novou verzi síťové aplikace 602 Pro LAN Suite 2003, kterou představila známá česká společnost Software 602. LAN Suite je bezpečný komunikační server pro operační systém Windows, jenž si můžete vyzkoušet sami, protože je distribuován pro 3 uživatele zadarmo. Instaluje se na pracovní stanice či server a je prvotřídní a zároveň velice uživatelsky pohodovou aplikací. Vytvoří tzv. bránu, a ochrání tak vaši domácí či pracovní síť od sítě internetu v případě jejího napadení. Integrovaný SMTP a POP3 server s antivirovým systémem BitDefenderTM u verze LAN Suite Antiviru Edition a anti-spam filtrem, zajišťuje bezpečnou a efektivní komunikaci elektronické pošty, plus umí přijímat a odesílat fax. Přijatou poštu či fax si uživatel může prohlédnout jak na webu pomocí browseru (Internet Explorer), tak i pomocí řady podporovaných aplikací s využitím protokolu POP3, jako např. Outlook Express. Instalace LAN Suite není nijak složitá a vyžaduje nároky asi jako při nastavení připojení modemu k síti internet. K dispozici, po úspěšné instalaci, je i průvodce konfigurací, který se spouští automaticky při prvním spuštění aplikace. Pro úspěšný provoz LAN SUITE je nutné mít správně nakonfigurovaný protokol TCP/IP, který se nastavuje odlišně na instalovaném serveru a pracovních stanicích k němu připojených. Pokud si nebude uživatel zcela jist svou znalostí konfigurace, tak je k dispozici na CD či webové stránce společnosti podrobný návod k aplikaci, nebo jen Rychlý průvodce konfigurací LAN Suite 2003. Pro ostřílené uživatele je k dispozici i Konfigurace pro odborníky, kde je možné ručně nastavit jednotlivé sekce počínaje firewallem, poštovními servery SMTP a POP3, tak i nastavení proxy serveru, faxu, anti-viru a dalších parametrů, jako je např. konfigurace SSL pro generování žádostí o certifikáty.

Z možností dalšího nastavení bych uvedl volbu řízení připojení, jež uvítají majitelé modemu či linky ISDN, kde si LAN SUITE sám řídí připojení při odesílání či přijímání e-mailů a faxů. Jednou z možností je i manuální řízení připojení, ale zde si uživatel musí dát pozor na efektivnost využití připojení. Na závěr bych přiblížil nastavení užití brány Firewallu, která chrání počítač a celou lokální síť před neoprávněnými průniky. Firewall je přístupný, pouze pokud je LAN SUITE provozován na Windows 2000/2003 a XP. Konfigurace firewallu předpokládá existenci alespoň dvou síťových rozhraní vnějšího pro připojení k internetu a vnitřního pro připojení lokální sítě. Nastavuje se zjednodušené rozhraní pomocí táhla úrovně bezpečnosti vysoká, střední, nízká nebo vlastní. ve vlastní se manuálně předdefinuje povolení pro jednotlivé úrovně. Pokud Vás LAN SUITE zaujal svou rozmanitostí v nastavení parametrů či svou propracovaností ovládání, je jen na vás, zda po něm sáhnete k užití.

Odkaz: www.602.cz

ATC Extreme Edition

Tomáš Kuchařík

Společnost AT Computers započala s montáží nejnovějšího procesoru Intel Pentium 4 HT Extreme Edition do svých počítačů značky AutoCont a Comfor. Tento procesor společnost Intel poprvé představila během veletrhu Invex 2003, přičemž oficiální uvedení na český trh je plánováno na listopad tohoto roku. Společnost AT Computers začne prodávat počítače s tímto procesorem prostřednictvím svých obchodních partnerů bezprostředně po jeho oficiálním uvedení. Existuje již i první model s tímto procesorem byť určený pro testovací účely AutoCont Integra 7100. Nový procesor Intel Pentium 4 HT EE je určen pro highend 32bitové počítače, nabízející dostatečný výkon náročným uživatelům (databáze, grafika) a hráčům počítačových her. Procesor, pracující na frekvenci 3,2 GHz, disponuje vyrovnávací pamětí cache třetí úrovně o velikosti 2 MB a podporuje 800MHz sběrnici. Jak už napovídá název procesoru, podporuje též Hyper-Threading.

Odkaz: www.atcomp.cz

Bezdrátový Deskjet

Tomáš Kuchařík

HP Deskjet 5850 je síťovou tiskárnou určenou pro domácnosti a malé podniky. Připojení k počítačové síti lze provést prostřednictvím ethernetového rozhraní nebo integrované bezdrátové technologie odpovídající standardu 802.11b. Deskjet 5850 umožňuje tisknout rovněž fotografie, kdy se chlubí optimalizovaným rozlišením až 4 800 dpi. Pro ty, kteří vyžadují ještě vyšší kvalitu obrazu, je připravena volitelná fotografická tisková kazeta a tisková technologie HP Photosmart IV. Navíc toto zařízení umožňuje tisknout na formáty papíru A4 či 10 x 15 cm bez okrajů. HP Deskjet 5850 je schopna obsloužit až pět různých uživatelů, tiskne černobíle rychlostí 21 stran za minutu a u barevného tisku rychlostí 15 stran za minutu. Tiskárna obsahuje zásobník papíru na 150 listů, lze přikoupit i druhý zásobník na 250 listů. S tiskárnou je dodáván modul pro automatický oboustranný tisk (duplexní jednotka). HP Deskjet 5850 obsahuje i režim inkoustové rezervy, který umožní dokončit tisk i v případě, že v jedné kazetě dojde inkoust. Doporučená maloobchodní cena HP Deskjet 5850 je 8 189 Kč bez DPH.

Odkaz: www.hp.cz

Pinnacle Steinberg

Tomáš Kuchařík

Společnost Pinnacle Systems, která již v prosinci 2002 provedla akvizici Steinberg Media Technologies, oznámila, že v nejbližší době budou dostupné nové verze produktů od této společnosti, která je nyní jednou ze skupin v rámci Pinnacle.

Uveden bude Steinberg CLEAN verze 5 a Steinberg CLEAN PLUS verze 5 pro kopírování audionosičů i souborů, zároveň však umožňující opravu, úpravu a optimalizaci těchto nahrávek. CLEAN v5 je dodáván s kabelem a adaptérem, CLEAN PLUS v5 naproti tomu obsahuje USB Audio Phono PreAmp (HIFI). Nové verze plně podporují DVD.

Verze 5 se dočkal i Steinberg myMP3PRO hudební jukebox a organizér, jenž rovněž dokáže konvertovat a pálit MP3 soubory.

Představen byl i profesionální audiomixer s on-line efekty (DeEsser, Amp/Speaker-Simulation "Combo", VSTDynamics-Compressor, Limiter, Noise Gate, Subbass Synthesizer, RezFilter) Steinberg Cubasis VST v 5, s jehož pomocí lze pořizovat a pálit CD v surroundovém zvuku díky programu WaveLab Lite 2.5/Master Unit. Integrovanou součástí je Loudmax pro profesionální mastering a Time Stretch pro aranžmá.

Odkaz:www.pinnacle.cz

§§§§§


Herní tip měsíce UFO: Aftermath

Pavel Mondschein

c03p0656

Přikrčte se za rohem, opatrně vykoukněte, zamiřte a výbojem z plazmové brokovnice roztrhejte nepřítele na kousky. Popoběhněte k převrácenému automobilu a warpovým dělem nadělejte z obřího kraba mateří kašičku. Pak už jen hurá na základnu a hodit mrtvé mutanty na pitevní stůl. Ano, tušíte správně. Legendární série UFO/X-COM se vrací.

Dítko vývojářů z brněnského studia Altar interactive sice do devět let staré série taktických strategií oficiálně nepatří, ale jen co se "oficiální" roviny týče. Jinak to je pokračování jako řemen. Stejně jako v nesmrtelném Enemy Unknownu je i v Aftermathu hra rozdělena do dvou částí (v jedné sledujete globální situaci, ve druhé řídíte několikačlenné komando do boje), i zde vymýšlíte nové technologie, i zde měníte nepřátelské létající talíře v talíře nelétající, i zde se utkáváte s mimozemšťany v misích rozmístěných po celém světě. A co je hlavní UFO: Aftermath je stejně návyková hra, jako byly její předchůdci. Narazíte však na několik rozdílů, a to poměrně zásadních.

Hlavní odlišnost spočívá v tom, že taktická část není tahová, nýbrž vše probíhá v reálném čase. Naštěstí můžete dění kdykoliv zastavit a rozdělit svým vojákům příslušné rozkazy, takže nehrozí žádné "klikfesty" známé z mnoha realtimových strategií, při kterých ničíte jednu myš za druhou. Navíc tentokrát nebráníte domovskou planetu proti vetřelcům z vesmíru, na to už je pozdě. Většina lidstva totiž vzala za své při náhlém útoku, vaším úkolem je tedy sehnat pod svůj prapor hrstku přeživších a dát emzákům co proto.

Ačkoliv se lidé z Altaru rozhodli některé tradiční prvky série UFO/X-COM ze hry vyškrtnout (například detailní správu základen či řízení leteckých soubojů), jiné naopak rozvinuli mnohem detailněji, než na co jsme byli zvyklí. Sem patří především propracovaný vývoj vlastností vašich vojáků, který jako by z oka vypadl žánru RPG. Do hry se dokonce proplížila i vcelku zajímavá příběhová linie, což u předchůdců scházelo.

Ve výsledku toho je jen velice málo, co by šlo hře UFO: Aftermath vytknout. Náladu vám možná trošku zkazí fakt, že počet různých akcí, které mohou vojáci provést, je velice omezený (nikdo je nenaučil skákat ani plazit) a že když už se náhodou podíváte do nějakého interiéru, je to koncipováno jako samostatná mise. Na druhou stranu velice dobré technické zpracování (dynamicky generované 3D prostředí se spoustou detailů a ničitelných objektů), možnost volby délky herní doby a především obrovská zábavnost, to vše dělá z UFO: Aftermath jeden z nejlepších projektů poslední doby a nejen v českých zemích, nýbrž na celém světě. Jen si dejte pozor, jakou obtížnost si na začátku volíte. Altar interactive je známý tím, že jeho projekty nepatří mezi nejjednodušší, a Aftermath není výjimkou. Což je pochopitelně dobře.

§§§§§


Krátké zprávy

Hynek Vácha

c03p0658

Transmeta rychlejší

Společnost Transmeta, specializující se na procesory s nízkou spotřebou, představila nový procesor s názvem Officeon TM 8 000. Zároveň s jeho uvedením byl uvolněn nový Benchmark, který umožňuje porovnat výkon tohoto procesoru s jeho přímou konkurencí tedy Pentiem M od Intelu. Podle testů provedených tímto programem překonává novinka, pracující na 1 100 MHz, Pentium M na 900 MHz. Díky tomuto nárůstu výkonu by se mohl Officeon dostat tam, kam se to jeho předchůdci (Crusoe) nepovedlo. Ten měl totiž sice velice nízkou spotřebu, ale jeho výkon značně pokulhával. S novými procesory, které se budou vyrábět 0,13mikronovým procesem do frekvence 1,3 GHz a po přechodu na 0,09mikronový proces pak mají dosáhnout až 2 GHz, by se Transmeta chtěla prosadit hlavně na trhu s ultralehkými a tenkými notebooky.-HV

Telekomunikace v GOPASu

Společnost GOPAS, která u nás patří k nejznámějším školicím firmám, rozšířila svou nabídku kursů o oblast telekomunikací. Ty jsou určeny jak pro koncové uživatele, kteří si při nich mohou rozšířit své znalosti z komunikací, tak pro firmy respektive jejich zaměstnance zabývající se touto oblastí. Pro ty je totiž neustálé sledování moderních technologií "životní" nutností. Kompletní nabídku nových kursů najdete na webových stránkách GOPASu (www.gopas.cz).-HV

§§§§§


Krátké zprávy

Čestmír Žák

c03p0659

Grafiky Asusu

Společnost AsusTeK, známá především produkcí kvalitních základních desek a grafických karet s čipy nVidia, se rozhodla expandovat do oblasti grafických řešení založených na čipech od kanadského výrobce ATI. V první fázi uvede Asus na trh několik produktů s VPU Radeon 9800 XT, Radeon 9600 XT, Radeon 9600 SE a Radeon 9200 SE. V designu všech zmiňovaných karet převažuje charakteristická oranžová barva se stříbrnými doplňky. U nejvýkonnější modelu s Radeonemv 9800 XT pracuje jádro na 412 MHz, paměti o velikosti 256 MB běží na frekvenci 365/730 DDR. Jako softwarový bundle přidává výrobce Ulead Cool 3D 2.0 a Photo Express 4.0 SE.

Tiscali povede FRIACO

Společnost TISCALI převezme hlavní roli v provozním testování nového modelu paušálního zpoplatnění originace volání k síti internet, známého pod zkratkou FRIACO (Flat Rate Internet Access Call Origination), který vyvinula Asociace provozovatelů veřejných telekomunikačních sítí ve spolupráci s Českým telekomunikačním úřadem. V kombinaci s oddělením paušálních poplatků za užívání HTS (telefonní linky), jak požadují alternativní operátoři, by model FRIACO umožnil alternativním operátorům nabídnout klientům paušální poplatek za telefonické internetové připojení zcela nezávisle na Českém Telecomu a uživatelé by pak mohli od svého alternativního operátora dostávat jediný účet jak za služby připojení k internetu přes telefon, tak za běžné telefonní služby. Testování ze strany společnosti TISCALI bude zahrnovat veškeré aspekty technických a ekonomických podmínek modelu, včetně celkového dopadu paušálního zpoplatnění originace volání k síti internetu na současnou infrastrukturu sítě telefonického připojení k internetu. FRIACO je obchodní model zpoplatnění propojení mezi operátory. V rámci tohoto modelu terminující operátor (v jehož síti je volání ukončeno, to jest OLO/ISP) hradí originujícímu operátorovi (v jehož přístupové síti je volání zahájeno) paušální propojovací poplatek za užívání propojovacího svazku (2 MB/s). To umožňuje terminujícímu operátorovi nabídnout svým koncovým uživatelům, těm kteří volají na jeho číslo pro internet, celou škálu nejrůznějších tarifů, od minutového zpoplatnění přes intervalové paušály po časové kredity. Originující operátor koncového účastníka nezpoplatňuje. Jednou z podmínek fungování tohoto modelu je předpoklad, že Český Telecom oddělí od svých tarifních programů paušální poplatek za užívání HTS (telefonní linky). Požadavkem je i oddělení paušálního poplatku od tarifních programů, které by měl prosadil ČTÚ či ÚOHS. V současné době je paušální poplatek za HTS součástí koncových tarifů a účastník, který má pronajatu linku od ČTc, se zároveň musí přihlásit k některému z jeho tarifů.

Brave NoteLine 516

Společnost ProCA, spol. s r. o., uvádí na trh nový model notebooku značky BRAVE s označením NoteLine 516. Tento model vycházející z typu NoteLine 515, se kterým má společné technické parametry a konstrukci, se od něj odlišuje použitím výkonného grafického čipu NVidia GeForce 4 MX440 a 64MB DDR VRAM. Notebook je postaven na CPU Intel Celeron nebo Intel Pentium 4.

TDK MOJO

Čestmír Žák

Společnost TDK rozšířila svoji produktovou řadu MOJO, přičemž zároveň potvrdila kompatibilitu těchto zařízení s počítači Apple. Trojice nových modelů jde kromě Macu samozřejmě připojit přes USB port i k systémům na platformě Microsoft Windows. První novinkou je sportovní MOJO 256F s FM tunerem, 256 MB vnitřní paměti a SD/MMC slotem. Lze jej rovněž využít jako hlasový záznamník nebo k nahrávání rozhlasových pořadů z FM tuneru. Zařízení disponuje podsvíceným displejem a nabídne pro reprodukci hudby sedmipásmový ekvalizér a uživatelsky programovatelný EQ mod společně se čtyřmi přednastavenými. Paměť rádiotuneru pojme 20 pozic pro uložení jednotlivých stanic. Součástí přístroje je rovněž plug-in iTunes (Apple) pro přenos MP3 souborů. MOJO 256F vystačí s jednou AAA baterií až 12 hodin. Jeho cena je zatím stanovena pro americký trh na 189,99 USD. Druhý model MOJO 128F, je téměř shodný s 256F, od kterého jej odlišuje menší vnitřní paměť o velikosti 128 MB, což má rovněž vliv na jeho nižší cenu USD 139.99. MOJO X je třetím v řadě, má 128MB paměť a představuje "očesaný" model s "táhni a pusť" rozhraním, které pracuje pod Mac OS. Ekvalizér je pětipásmový a programovatelný EQ mod nabídne pouze režimy nastavení zopakuj 1/vše a A-B přehrávání. I tento model vystačí na 12 hodin s jednou AAA baterií. Zaváděcí cena je 99,99 USD.

Odkaz: www.tdk.com

Zvuky odjinud

Čestmír Žák

"Hercules Gamesurround Muse Pocket USB, jméno mé", představila by se asi novinka z dílny společnosti Hercules. Tato externí 5.1 zvuková karta v kovovém provedení dostala do vínku jednoduchý a přitom atraktivní design, v němž převažuje klasická stříbrná barva, vhodně doplněná o barvy výraznější. Na vrchní straně přístroje se nachází otočný regulátor hlasitosti, kousek pod ním najdete po obvodu zařízení umístěné veškeré potřebné vstupy a výstupy. Zařízení přehrává Surround sound pro DVD i hry v kvalitě 16 bitů při 48kHz.

Odkaz: www.

SB Audigy 2 NX

Čestmír Žák

Od počátku října se v Japonsku začíná prodávat výrobek s názvem Sound Blaster Audigy 2 NX (120 x 86 x 27 mm, 180 gramů). Jedná se o osmikanálovou (7.1) externí zvukovou kartu, jejíž připojení k PC je realizováno přes rozhraní USB 2.0. Podobně jako ostatní karty Audigy má i Audigy 2 NX zvukové rozlišení 24 bit/96 kHz, odstup signálu od šumu činí 102 dB. Součástí produktu je také infračervené dálkové ovládání. Počítejte se startovací cenou okolo 130 USD (3 900 Kč). Možná nastal čas zamyslet se nad správností pojmu zvuková karta.

Odkaz: www.creative.com

Laciné barvičky

Čestmír Žák

Americká Motorola se začíná chovat obdobně jako ostatní značky z "velké pětky", a snaží se uvádět větší množství rozmanitých telefonů s poměrně krátkými přestávkami mezi jednotlivými generacemi. Cíl je jasný, jedná se jako vždy o přímý útok na zákazníkovu peněženku. Na pultech obchodů se například low-endová Motorola C350 ještě nestačila ani pořádně ohřát a už tu máme jejího nástupce, Motorolu C450 (98 x 43 x 20 mm, 86 gramů). Novinka se naučila pracovat s MMS zprávami, ty však na displeji s rozlišením 96 x 65 obrazových bodů při 4 096 barvách bohužel příliš nevyniknou. Obrázky a Java aplikace lze ukládat do interní 2MB paměti; mobil dále disponuje také stovkou volných pozic na kontakty a místem pro 20 SMS. Asi každého uživatele potěší integrace datového protokolu GPRS (4+1), 16hlasé polyfonní vyzvánění nebo USB kabel pro propojení s PC. Z konvenčních funkcí si zaslouží zmínku zejména plnohodnotný budík, který u předchozího modelu citelně chyběl. O výdrž přístroje se stará baterie 750 mAh Li-Ion. Telefon se v prodeji objeví ještě do konce roku, navíc se můžeme těšit se na příznivou cenu okolo 5 000 Kč.

Odkaz: www.motorola.com

Barvy pro mladé

Čestmír Žák

Siemens chrlí mobilní telefony čím dál tím rychleji, vždyť novinky z jeho dílny se v poslední době objevují prakticky každý měsíc. V září došlo k představení dvou modelů nižší třídy, s názvy A60 a C62.

Nejlevnějším mobilem s barevným displejem byla u nás až dosud Motorola C350, to by se ale mělo rychle změnit s příchodem Siemensu A60 (110 x 47 x 23 mm, 85 gramů, triband). Předchozí mobily v této low-endové řadě (Siemensy A50, A52, A55) se staly úspěšnými hlavně kvůli své nízké ceně a vhodně volené nabídce funkcí zacílené na nenáročné uživatele, přičemž podobné záměry má nyní i A60. Výrobce u tohoto typu použil identický displej jako u většiny ostatních barevných modelů, a sice s rozlišením 101 x 80 pixelů a barevnou hloubkou 4 096 barev. Vyznavače datových spojení potěší implementace GPRS v konfiguraci 4+1, stejně jako WAP 1.2.1. Z dalších nabízených funkcí jmenujme ještě 16hlasé polyfonní vyzvánění, dlouhé SMS či podporu obrázkových zpráv EMS. K dokonalosti chybí jen MMS, to je ale vzhledem k ceně docela pochopitelné. Siemens zdůrazňuje pohotovostní dobu až 250 hodin nebo 300 minut hovoru, což zajistí 700mAh baterie Li-Ion. Očekávaná cena se pohybuje na hranici 4 000 Kč.

Siemens C62 (101 x 44 x 20 milimetrů, 85 gramů, triband) je blízce příbuzný s nedávno uvedeným modelem C60, nezasvěcený pozorovatel by si je mohl snadno splést. Hlavní rozdíl oproti C60 tkví v použití kvalitnějšího displeje s rozlišením 128 x 128 bodů při maximu 4 096 barev. V "céčkové" řadě už si výrobce absenci MMS nemůže v žádném případě dovolit, o pořizování snímků pro multimediální zprávy se zde stará přídavný fotoaparát. Funkčně dosahuje přístroj velice slušné úrovně, kromě tradiční sady jednoduchých položek, jako např. kalkulačka či budík, zvládne také kalendář, Javu, WAP 1.2.1., GPRS 4+1, hlasový záznamník. Výdrž baterie s kapacitou 700 mAh činí za ideálních podmínek cca 250 hodin, respektive čtyři a půl hodiny hovoru. Telefon bude distribuován ve třech základních barevných provedeních: Eagle white, Pidgeon blue a Cherry red. Do prodeje se C62 dostane už v říjnu za cenu kolem 6 000 Kč.

Odkaz: www.siemensmobile.de

Parhelia HR 256

Čestmír Žák

Matrox uvádí inovovanou verzi grafické karty Parhelia, která bude prodávána pod označením Matrox Parhelia HR 256. GPU se šířkou sběrnice 512 bitů má mít k dispozici celých 256 MB DDR SDRAM; maximální pracovní rozlišení karty činí 3 840 x 2 400 obrazových bodů. Co dělá tuto novinku zajímavou? Především podpora standardní PCI (33/66 MHz) sběrnice, na niž konkurence již dávno zanevřela.

Ptáček Xelibřík

Čestmír Žák

Siemens dostál svému slovu a uvádí další kolekci sezónních mobilů Xelibri, které se dají považovat spíše za výstřední módní doplněk než plnohodnotný mobil, tentokrát pro období podzim/zima 2003. Barevným displejem vybavený Xelibri 5 disponuje zvláštní konstrukcí umožňující vtažení klávesnice dovnitř přístroje. Budete ho nejspíše nosit zavěšený na speciální klipsně při sportovních aktivitách. Růžový Xelibri 6 ve tvaru pudřenky si své místo najde v dámské kabelce, kde navíc zastoupí i zrcátko. Právě kolem zrcátka jsou ve tvaru kruhu uspořdádány veškeré ovládací klávesy. Mobil označený jako Xelibri 7 ocení spíše druhá, mužská polovina populace. Z celé produktové řady se dá označit za nejméně extravagantní přístroj.V případě Xelibri 8 si budete patrně zpočátku myslet, že se jedná jen o svérázný přívěšek na krk. Pravdou ovšem je, že tento "přívěšek" s integrovaným FM rádiem zvládá také plnohodnotně telefonovat. Veškeré ovládání zajišťují hlasové povely. Nová produktová řada bude prodávána za ceny okolo 250 euro (8 000 Kč). Spíše než v obchodech s mobilními telefony ji však hledejte v módních buticích.

Odkaz: www.siemensmobile.de

§§§§§


Acer představoval

Tomáš Bučina

c03p0660

Na tiskové konferenci, která se uskutečnila nedaleko sardinského města Cagliari, představila společnost Acer celou paletu nových produktů ze všech oblastí jejího produktového portfolia. Největší pozornost si zaslouženě odnesl nevšední notebook označený Ferrari 3000, který je prvním oficiálně licencovaným notebookem týmu Formule 1. Spojení Aceru a letošního týmového vítěze seriálu F1 je prosté Acer je jedním ze sponzorů italské stáje vedené Jeanem Todtem. A tak i notebook Acer Ferrari 3000 je charakterizován jednak červenou barvou Ferrari, a stejně tak i firemním logem viditelným jak při zavřeném, tak v otevřeném víku displeje. Stroj je postaven na platformě procesoru AMD (což je také sponzor stáje Ferrari) a mimo procesoru Athlon XP 2500+ obsahuje též 512 MB paměti a bezdrátovou kartu. Cena zatím ještě není známa, ale dostupnost na evropském i českém trhu odhadují zástupci Aceru na přelom letošního podzimu a zimy.

Mezi dalšími nově oznámenými produkty zaujal také Acer Aspire 2000 s širokoúhlou obrazovkou úhlopříčky 15,4", postavený na platformě Intel Centrino s procesorem Pentium M na frekvenci 1,6 GHz a vybavený DVD/CD-RW či dokonce DVD-RW vypalovačkou. Zajímavostí je určitě použitý displej s rozlišením 1 280 x 800 bodů (WXGA), disponující technologiemi Pano-Vision a Eagle-Vision pro korektní rozprostření obrazu po ploše monitoru a pro dynamické nastavení saturace, jasu a kontrastu u každé aplikace.

Z analytické části konference vyplynulo, že v oblasti notebooků se bude Acer vždy snažit vycházet trhu vstříc místo toho, aby jej nějak viditelně formoval, neboť tato strategie provozovaná již několik let mu nese nepochybné body v rostoucích tržních podílech jak na trhu notebooků, tak i LCD monitorů. V České republice je Acer momentálně nejúspěšnější firmou v obou zmíněných segmentech.

Právě v oblasti displejů byly představeny některé další pozoruhodné produkty. Zrovna uváděný LCD zobrazovač AL1751w disponuje obrazovkou s poměrem stran 16:1, a tak se spolu s kontrastem 600:1 a jasem 450 cd/m2 hodí hlavně na přehrávání filmů. Výhodou je v tomto směru určitě vestavěný vstup DVI, analogového signálu VGA, a dále pak dvojice S-Video a kompozitních konektorů pro snadné připojení například videa či DVD přehrávače. Na evropských trzích by se AL1751w měl objevit v průběhu října s očekávanou cenou těsně pod 600 eur.

Milovníky projektorů zaujme také nový model PD110, slučující v sobě DLP čip s rozlišením sice jen 800 x 600 bodů a svítivost 1 100 ANSI lumenů s kontrastem 1500 : 1. S cenou pod 1 100 eur to určitě bude zajímavý produkt na vánoční trh.

A konečně i LCD TV, resp. širokoúhlé LCD velkých úhlopříček, kterým analytici předpovídají v následujících letech raketový nárůst, budou zastoupeny modely AL2371W (23 palců), AL2671W (26") a také AL3071 s úhlopříčkou 30" a volitelným televizním tunerem.

§§§§§


uWízlo W paWučině

Martin Voigts

c03p0661

Víte o nové stránce na internetu? Zašlete nám odkaz na adresu: pawucina@idg.cz

www.atlasskolstvi.cz

Máte-li potomka věku školního či předškolního, nebo se chystáte na vysokou školu, zcela jistě vás zajímají možnosti jeho (svého) budoucího vzdělávání. Právě pro vás je tím pádem určen web Atlasu Školství. Zde najdete poměrně podrobné informace o školách ve svém okolí, přičemž co nenajdete na Atlasu Školství, naleznete přímo na webu dané školy, s níž je portál prolinkován. Tento web zahrnuje databázi takřka všech středních, vyšších odborných, jazykových, vysokých a ostatních škol.

www.1000her.cz

Tento web je určen především pro ty hravější, a tak nečekejte dlouhé popisy nebo recenze. Stránky však mají i tak co nabídnout. V sedmnácti kategoriích jsme napočítali v době psaní tohoto článku 676 her, které jsou zdarma, a tedy volně ke stažení. Z množství her na tomto webu si vybere snad každý, sympatickou vlastností tohoto webu je stručný a výstižný popis her, doplněný vždy screenshotem a hlasováním o tom, zda se hra návštěvníkům webu líbí či ne. To je zajisté objektivnější než pouhé stanovisko autora textu.

www.cimrman.at

Divadlo Járy Cimrmana je známo nápaditostí autorů her. V duchu originality se nese i jeho webová prezentace. Nechme raději mluvit autory: "Umisťování zpravodajů na veřejné budovy neboli "veby", jak jim Cimrman zkráceně říkal byl poměrně jednoduchý proces. Prakticky k tomu stačilo lepidlo, volná zeď a nestřežený okamžik, během kterého Cimrmanovi kolportéři výtisk zpravodaje na veřejnou budovu hravě umístili. Problém byl v tom, že stejnou metodu od Cimrmana záhy převzali i bolševičtí agitátoři. A protože málo vzdělaní rakouští četníci často nedokázali odlišit, kde v programu svět obchází Cimrmanův Obr Koloděj a kde Marxovo Strašidlo komunismu, začali jeho kolportéry tvrdě pronásledovat. A tak aby myšlenky tohoto českého giganta nezapadly, jsou nyní umísťovány na weby."

www.fic.cz

Značka FIC je již v ČR dobře známou, a to hlavně díky svým základním deskám. V sortimentu ale má také jiné zboží. O tom se rovněž dozvíte z webu, který nedávno dostal novou podobu. Design těchto stránek je poměrně zdařilý a navigace je jednoduchá. Grafická stránka webu jistě neurazí, jedná se o vyváženou kombinaci líbivého a přitom konzervativního vzhledu. Na stránkách společnosti najdete sbírku ocenění jednotlivých produktů, odkazy na jejich recenze, i informace o samotné společnosti a podrobné technické specifikace výrobků. Pokud nevíte, kde zakoupit produkty této firmy, i tento údaj vám stránky poskytnou. V případě dotazů ohledně produktů se můžete se obrátit na přehledné diskusní fórum, nebo e-mailem přímo na technickou podporu FIC.

www.podlahari.cz

Podlaháři, jak již napovídá název serveru, je profesionální web, který se věnuje podlahovým krytinám. Design stránek celkem odpovídá tomu standardizovanému, barvy jsou ovšem voleny spíše tak, že by korespondovaly s obsahem soukromého webu. Profesionální weby přeci jen bývají spíše světlé, na druhou stranu modrá webu podlahářů celkem sluší. Na podlahářích najdete hlavně užitečné rady a informace o údržbě a pokládání podlahových krytin, jako příklad lze uvést laminát. Zajímavé je také čtení o vedení montážního deníku, který vám může pomoci položit podlahu dostatečně rychle a efektivně a přitom správně. Pokud se právě chystáte k rekonstrukci domu či bytu, nebo chystáte stavbu nového bydlení, je tento web jednou z jasných voleb při vyhledávání informací.

www.supersvet.cz

Stránky jsou věnovány jednomu z poměrně rozšířených redakčních systémů. Tento systém se nazývá phpRS (tedy php Redakční Systém) a jeho velkými výhodami jsou cena (je k dispozici zdarma) a plná česká lokalizace (phpRS je dílem českého vývojáře). S posledními verzemi došlo k rozsáhlé inovaci vnitřního kódu. Jde především o strukturální změny, změny programovacích technik, apod. Dále jde o přidání komplexního přístupového managementu, který umožňuje přidělovat/odebírat přístupová práva k jednotlivým sekcím inovace první verze plug-in systému ve smyslu zpřesnění podmínek tvorby plug-inů a jejich připojení k systému. Poslední důležitou přeměnou je změna přístupu k interní phpRS galerii. Rozdílů oproti předchozím verzím je mnoho. Plná verze phpRS je na webu volně ke stažení.

§§§§§

$$$$$


CD


Vyčistěte si počítač - Advanced Uninstaller Special Edition a mnoho dalších zajímavých programů(CD)

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

c03p0657

Na našem CD vám každý měsíc přinášíme celou řadu programů, z nichž některé si oblíbíte a po nainstalování si je v počítači ponecháte, a jiné po vyzkoušení smažete. Občas se však může stát, že vám část některého programu zůstane v systému, a ten se pak nechová tak, jak by se slušelo. Proto vám tento měsíc zdarma přinášíme šikovný program Advanced Uninstaller. Další podrobnosti o tomto produktu získáte jako obvykle ve spodní části. Téma CD je tentokráte spojeno s příručkou pojednávající o sítích. Najdete zde tedy množství nejrůznějších programů, které mají se sítěmi něco do činění. Vzhledem k menší kapacitě těchto programů se můžete těšit na to, že na CD najdete opravdu velké množství aplikací, jež vám mohou velice dobře posloužit.

Akce a novinky

Jak jsem již předeslal v úvodu, plným programem, který od nás tentokrát získáte zdarma, je na tomto CD program Advanced Uninstaller, jehož funkcí je (jak jeho název napovídá) kompletní odinstalace nepotřebných programů. Někdy se vám totiž může stát, že i přesto, že program korektně odstraníte, odinstalační utilita neprovede svou práci důsledně a systém se pak začíná zanášet. V sekci Novinky je již tradicí kompletní přehled obsahů starších čísel, s jehož pomocí je vyhledávání programů, které můžete nalézt na našich starších CD, snadnou záležitostí. To samé platí i o elektronické verzi časopisu, jež navíc podporuje fulltextové vyhledávání, takže již nebudete muset zdlouhavě hledat, kdy vyšel článek, který zrovna sháníte. Samozřejmě jsme nezapomněli ani na příznivce Linuxu, jimž pravidelně přinášíme poslední vydání magazínu Abíčko. V něm se tentokrát můžete dočíst třeba o kulečníkových simulátorech pro Linux, najdete zde i návod pro upgrade kernelu na verzi 2.6, a samozřejmě množství "jaderných" novinek. Aktuální je také off-line verze výběru nejzajímavějších článků prezentovaných na webovém serveru Interval.cz. Ani tentokrát nebudete ochuzeni o odkazy na instalaci programů, které se vztahují ke článkům, jež jsou pro vás připraveny uvnitř časopisu. Snadno se zde také dostanete k servisním balíčkům pro Internet Explorer ve verzi 5.5 a 6.0.

Software

Zde začnu krátce sekcí Komerční software, protože podrobný popis programů najdete spolu s hlavním produktem v rámečku. V sekci Komerční software tentokrát najdete tři aplikace, které jsou spolu s "akčním" produktem detailněji popsány v rámečku. Prvním jejich zástupcem je nejnovější verze OCR programu Readiris, který má v této verzi dále vylepšeno uživatelské rozhraní a zapracováno bylo i na vlastním rozpoznávání textu. Další dva produkty jsou dílem společnosti Software 602. Prvním z nich je Lan Suite, jenž se může stát jakousi komunikační základnou vašeho domácího počítače, a druhým 602 SQL Server, s nímž se ihned můžete pustit do práce se SQL databázemi. Programy v části Téma CD jsme tentokrát tematicky sladili s obsahem příručky, pojednávající o sítích. Najdete zde tedy například programy, které vám umožní zasílat zprávy po lokální síti, nebo monitorovat síťová spojení. Používáte-li vytáčené připojení k internetu, mohl by vás zaujmout i program Internet Turbo 2002, s jehož pomocí můžete zvýšit efektivitu připojení, a zvýšit tak rychlost přístupu až o 200 300 %. Další skupinu zase tvoří programy, umožňující snadné vyhledávání souborů umístněných na síti.

Rubrika Vyzkoušejte si obsahuje standardně programy, doprovázející články v časopise. Mezi ně patří například DiskCheckerXP, jehož schopnosti využije snad každý uživatel ke správě pevných disků, nebo Media Player Classic, jenž se nechal inspirovat úspěchem Windows Media Playeru a spojuje v sobě tedy vzhled starého produktu s novými funkcemi a zvýšeným výkonem. Tyto programy jsou doplněny o další, které nás nějakým způsobem zaujaly a myslíme si, že stojí za vyzkoušení. Mezi ty nejzajímavější jistě patří AlbumDIY, s jehož pomocí vytvoříte elektronické album podobné těm klasickým.

Mezi Topware patří programy, které většina uživatelů denně používá. Jsou zde tedy aktuální verze archivačních programů tentokrát WinRARu, PowerArchiveru a WinZipu -, firewalů, programů pro práci s obrázky a mnohé další.

Ani tentokrát jsme nezapomněli připravit pro vás nejnovější aktualizace nejběžnějších antivirových programů, jako jsou AVG, Avast, Norton Antivirus a jiné. Doufáme, že i díky nim se vám podaří udržet si nejrůznější viry hezky od těla (tedy spíš počítače).

Poslední sekci tvoří Servis, který se stal doménou aktualizací pro nejpoužívanější verze Windows a Internet Exploreru. Najdete zde tedy aktuální záplaty pro váš počítač.

Komunikace a hardware

Do Komunikace jsme tentokrát zahrnuli hned dva webové prohlížeče, které velmi dobře znáte jedná se o Operu a Mozillu -, v posledních verzích. Rychlou komunikaci přes internet vám pak umožní program Trillian. Po delší době jsme vám také připravili webový server Apache, se kterým se snadno můžete pustit do experimentování s internetovými stránkami.

V hardwaru tento měsíc najdete ovladače pro grafické karty s čipy nVidia a ATI přímo od výrobců těchto čipů.

Doufáme, že si i tentokrát vyberete z programů, které jsme vám přichystali na CD. Máte-li jakékoli nápady či připomínky k obsahu CD, neváhejte a dejte nám vědět. Bude-li to v našich silách, rádi vám vyhovíme. Zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou na našem CD

Advanced Uninstaller Special Edition

Společnost Innovative Solutions působí na trhu od roku 1995. Do paměti se zapsala zejména produkty Audio 2 MP3 Music CD Extractor na úpravu hudby a Advanced Popup Killer pro zavírání nevhodných pop-up oken. My vám nabízíme program Advanced Uninstaller Special Edition, výkonný nástroj rozšiřující možnosti odinstalování programů a mazání zbytečných souborů ve vašem systému. Pro bezplatné využívání edice Special Edition je potřeba on-line registrace, jejíž možnost se vám při instalaci zobrazí. Spustíte instalaci, a v levém horním rohu naleznete tlačítko Claim your FREE registration code. Otevře se vám stránka, kde zadáte jméno a e-mailovou adresu, na kterou obdržíte do 48 hodin registrační číslo. Toto číslo vložíte do políčka ve formuláři, jenž se zobrazí po stisku tlačítka Enter registration code. Produkt nabízí přehledný seznam veškerého nainstalovaného softwaru na vašem PC mezi možnosti patří zobrazení přehledné tabulky u každé položky, ve které naleznete informace o výrobci, verzi programu, datum instalace, datum posledního spuštění aplikace a úplnou cestu k souboru, jenž spouští odinstalování, což se velmi hodí v případě, že netušíte, kde se aplikace nachází. Pokud tuto cestu chcete použít pro pozdější práci, lze ji pomocí Clipboardu uložit např. do textového souboru. Určitě se vám již také stalo, že i po nahlášeném bezproblémovém uninstallu jste aplikaci nalezli v seznamu programů. Tento produkt umožňuje tzv. "násilné odebrání" ze seznamu nainstalovaných aplikací. Naleznete je všechny jak graficky označené ve výběru, tak také ve složce Remove invalid entries. Problémem často bývají i špatně provedené, či nedokončené instalace, po kterých vám na PC zůstane spousta zbytečných souborů. Tento produkt si poradí i s těmito obtížemi. Na CD naleznete také trial verzi právě dokončeného Advanced Uninstalleru PRO 6, jejž vám podle výrobce přinášíme jako první časopis na světě. Neváhejte využít slevy, kterou naleznete v instalaci Special Edition. Tato edice PRO nabízí mnoho dalších funkcí, mezi něž patří např. odstranění neplatných zástupců na ploše, odstranění stop po surfování na internetu, zastavení automatického startu programů po spuštění a mnoho dalšího.

Readiris PRO 8

Chcete-li ušetřit čas potřebný k převedení textu, který jste dostali na papírech, do počítače (nepatříte-li zrovna k přeborníkům v psaní na stroji), můžete s výhodou využít nějaký OCR program. Jedním z programů této kategorie je i Readiris, jejž vám na tomto CD přinášíme ve zkušební verzi. Jedná se o program, který vám umožní automatické rozpoznání vytištěných dokumentů. V této verzi program umožňuje převod dokumentů přímo z papíru, z již naskenovaných obrázků, či dokumentů PDF (které jsou pouze pro čtení), a to s rychlostí až 1 600 znaků za sekundu. Velkým pozitivem této aplikace je její jednoduchost. Stačí naskenovat text, pomocí Readirisu ho převést a pak ho již jen "pošlete" do vašeho oblíbeného textového editoru, kterých podporuje širokou řadu. Pracujete-li i s dokumenty v cizích jazycích, nemusíte zoufat, převod textu je podporován až ve 104 jazycích.

Software602 LAN SUITE

LAN SUITE je komunikační server určený pro operační systémy Microsoft Windows 98/ ME/NT/2000/XP. Jednoduchá instalace a údržba předurčují LAN SUITE jako ideální řešení pro střední a malé firmy. Vestavěný SMTP/POP3 server díky integrované podpoře antivirového programu AVG a anti-spam filtru zajišťuje bezpečnou a efektivní komunikaci elektronickou poštou (přístup přes POP3, WWW prohlížeč či WAP). Mezi samozřejmosti patří sdílený přístup k internetu pro celou síť, zabezpečený firewallem. Administrátor navíc může omezit přístup jednotlivých uživatelů na určitě servery, a zvýšit tak efektivitu jejich práce s internetem.

Software602 SQL 8

602SQL Server je relační databázový systém založený na modelu klient/server, který lze provozovat na operačním systému Windows 98/ME/NT/2000/XP nebo Linuxu SUSE 7/Red Hat 6.1 a vyšším. Je určen pro provoz a vývoj databázových aplikací. K aplikacím na SQL serveru se mohou připojit uživatelé, tj. klienti z pracovních stanic s OS Windows 98/ME/NT/ 2000/ XP (omezeně i z Linuxu) nebo, je-li aplikace tak napsána, i z libovolného webového browseru.

§§§§§

$$$$$


Téma


Hacker #1: Klávesnice jako zbraň - Rozhovor s nejslavnějším hackerem světa Kevinem Mitnickem I

Tomáš Přibyl

c03p0628

Kevin Mitnick. Hacker, který vstoupil do dějin. Kolem jeho odsouzení a uvěznění se dodnes vedou a nejspíš ještě nějaký ten pátek povedou spory. Jedno je ale jisté: stal se prvním "počítačovým zločincem", jenž se ocitl na seznamu deseti nejhledanějších osob americkou FBI.

Začínal jako phreaker člověk, který se nabourává do systému telekomunikačních společností. Když získal potřebné znalosti, dokázal s telefonními ústřednami hotové divy. Třeba domácí stanici jednoho svého kamaráda změnil v ústředně na veřejný telefonní automat. Takže když dotyčný kamarád chtěl telefonovat a zvedl sluchátko, ozvalo se: "Vhoďte prosím minci." Což u domácího přístroje jde jen velmi těžko.

Od phreakingu pokročil k hackování počítačů dokázal se dostat prakticky do jakéhokoliv systému. Jeho úžasné schopnosti, kdy využíval jak čistokrevné hackerské techniky, tak metod sociálního inženýrství, mu otevřely cestu do nejpřísněji střežených počítačů. To mu na jedné straně vyneslo obdiv hackerské komunity, na straně druhé ale nenávist mnoha jiných. Navíc se kolem něj vytvořil velkolepý mýtus zásluhou novináře Johna Markoffa a jeho knihy. Mitnick prý dokázal nemožné kousky. Podařilo se mu nabourat do databází FBI a měnit zde záznamy o své osobě. Dokázal se prý dostat do počítačů amerického Pentagonu, a byl jediné kliknutí myši od rozpoutání jaderné války, apod.

Americká vláda tyto informace nikdy oficiálně nekomentovala. A dodnes je nekomentoval ani Mitnick po svém uvěznění byl předčasně propuštěn s podmínkou, že příštích sedm let nebude jakkoliv komentovat své bývalé hackerské aktivity. Navíc měl zákaz přístupu k informačním technologiím ten vypršel letos.

Škoda způsobená Kevinem Mitnickem údajně dosáhla 300 mil. dolarů! On sám ale vysvětluje, jak k tomuto číslu vyšetřovatelé došli: "Protože proti hackerům neexistovaly zákony a mým počínáním žádná prokazatelná škoda nevznikla, vzali v úvahu nejvyšší možnou škodu, která mohla vzniknout. Prostě sečetli částky na vývoj softwaru a produktů, jejichž kódy a plány jsem při svých útocích získal a došli k oné závratné částce. Byla to ale jen imaginární suma, nikdy se totiž neobjevila v účetních výkazech domněle poškozených firem."

V rozsudku soudu, který jej poslal za mříže, stálo: "Vyzbrojen klávesnicí je nebezpečím pro společnost."

Kevin Mitnick zavítal na konci září i do České republiky, aby zde prezentoval svoji knihou "Umění klamu". Při této příležitosti vznikl i následující rozhovor.

? Druzí lidé o vás nejčastěji hovoří jako o "nejslavnějším hackerovi světa". Jak byste se ale charakterizoval sám v několika větách?

To je velmi obtížné, popsat sám sebe v několika větách. Sám sebe bych popsal jako člověka, který má rád velké výzvy a je velmi rád úspěšný i v životě. A taky se snaží změnit svět, aby byl lepším místem pro každého.

? Slovíčko "hack" mělo původně pozitivní význam. V současné době ale nikoliv. Sám sebe považujete za hackera v pozitivním, nebo negativním slova smyslu?

Sám sebe považuji za člena "staré školy". Bohužel ale média časem význam slova hacker překroutila a dnes je jako "hacker" označovaný každý, kdo provede v počítačovém světě kriminální čin. Myslím ale, že se i nadále mohu považovat za hackera ze staré školy. Další hackeři ze staré školy jsou třeba Steve Wozniak či Steve Jobs lidé, kteří možná zapadají do jakési "šedé zóny", ale nevyužívají své zkušenosti k tomu, aby poškodili druhé, aby odcizili peníze, aby měli nějaký osobní prospěch. Prostě si jen chtějí ověřit možnosti techniky a svých vlastních znalostí.

? Hackerem se člověk nenarodí. Proč jste začal s hackováním?

Velmi jsem se zajímal o telekomunikační systémy v telefonních společnostech. A důvodem, proč jsem s hackingem začal, byla snaha mít přístup právě do těchto systémů. A proto jsem se začal koncem sedmdesátých let věnovat počítačům.

? Předtím, než jste se věnoval hackingu, měl jste nějaké jiné záliby?

Před skutečným hackováním jsem se věnoval phreakingu. To je zkoumání telefonních sítí přibližně stejným způsobem, jakým dnešní hacker zkoumá sítě počítačové. Navíc jsem se zajímal o rádiové komunikace. A mým koníčkem bylo také kouzelnictví.

? Člověk nedělá věci jen tak, bezdůvodně. Co vám osobně hacking přinášel?

Hacking pro mě znamenal rozšíření znalostí, osobní výzvu, možnost dostat se někam, kam bych normálně neměl přístup. A především uspokojoval moji vášeň pro techniku. V žádném případě pro mě hacking nebyl o poškozování někoho, výzvou pro mě bylo pouze překonávání překážek. Byl jsem počítačový nadšenec a stále jsem. Ale nedělal jsem nic ilegálního, protože když jsem s hackingem poprvé začal, nebylo to nelegální. Prostě nebyl zákon. A taky šlo o pokračování mého zájmu v kouzlení, vytváření iluzí.

? Vzpomenete si ještě na svůj první úspěšný počítačový útok?

Samozřejmě. Studoval jsem na střední škole a naprogramoval jsem simulátor přihlašovacího okna. Takže když pak přišel učitel a zadal přihlašovací jméno i heslo, zadal ho vlastně do mého programu. A já jsem za ním druhý den přišel a jméno i heslo mu řekl. Velmi se podivil a změnil si je. To se pak opakovalo ještě několikrát a jeho hrozně štvalo, že nemohl zjistit, jak to dělám.

? V průběhu tiskové konference, která tomuto rozhovoru předcházela, jste se zmínil, že po hackerech vždy zůstávají stopy. Zůstávaly i po vás?

Ano, samozřejmě. V mnoha případech poté, co jsem se dostal dovnitř, už mi bylo jedno, co se stane později. Byly situace, kdy jsem se snažil nezanechávat stopy, a byly situace, kdy mi na tom nezáleželo, takže nějaké nepochybně zůstaly.

? Napsal jste knihu. Je to jen komerční tah, kdy se snažíte co nejvíce vytěžit ze svého jména, nebo je za touto knihou něco více?

Osobně si myslím, že ta kniha má fascinující obsah, protože vyplňuje velkou mezeru na trhu. Je to dáno tím, že sociální inženýrství což je technika používaná VELMI často nemá v literatuře odpovídající místo. V každé knize je o ní většinou stránka nebo dvě, když moc, tak jedna kapitola. A takto to vypadá ve stovkách knih o počítačové bezpečnosti.

Naštěstí mám ještě mnoho dalších materiálů, které mohu zpracovat k tomuto skutečně aktuálnímu tématu, protože sociální inženýrství není o technikách hackingu, je to o sociální psychologii. A využití vlivu, klamu a dalších záludností je jen prostředkem k získávání citlivých informací.

Klamy a triky jsou prostě způsobem, jakým hackeři a průmysloví špióni kompromitují své cíle. A když ještě k těmto sociálním útokům přidáte útoky technické, mohou se stát velmi, velmi nebezpečnými.

? Propuštěn jste byl pod podmínkou, že sedm let nebudete jakkoliv komentovat své bývalé hackerské aktivity. Plánujete po uplynutí této lhůty napsat další knihu jakýsi skutečný příběh Kevina Mitnicka?

Ano, rozhodně to připravuji poté, co skončí restrikce vůči mé osobě. Možná to nebude až po uplynutí sedmi let, protože hodlám najmout advokáta a těmto omezením se bránit už v dohledné době. To, co je konáno proti mé osobě, je podle zákonů Spojených států neústavní.

V sedmdesátých letech rozvířil dění ve Státech příběh vraha, který zabil několik prostitutek, a byl odsouzený na doživotí. Úřady jej přinutily zastavit psaní knihy a profitovat tak ze svého zločinu. Následně vznikl zákon, že pokud jste usvědčený ze zločinu, nemůžete z něj profitovat. Nejvyšší soud Spojených států to ale zvrátil s tím, že každá osoba má ústavní právo vyjadřovat se. Takže v mém případě je spousta legislativních otázek, zdali jsou restrikce vůči mé osobě oprávněné či nikoliv. Nejpozději za čtyři roky (v roce 2007 vyprší sedmiletá lhůta pozn. autora) budeme moudřejší.

Ale na konec tohoto roku připravuji ve Spojených státech svoji další knihu po Art of Deception (Umění klamu) chystám Art of Intrusion (Umění průniku). Je to příběh skutečných útočníků jak kompromitují své cíle, jaké slabiny systémů využívají a jak zajistit, aby se něco podobného čtenářům knihy nestalo.

? Čas od času se objeví informace, že hackeři jsou placeni bezpečnostními firmami. Vás osobně někdy nějaká bezpečnostní firma najala?

Tu a tam se objevují zprávy, že například antivirové firmy najímají programátory, aby psali viry. Ale kdyby to byla pravda a dostalo se to na veřejnost, zruinovalo by to celou firmu. Myslím, že s něčím podobným je spojeno příliš velké riziko.

Já osobně v současné době jednám s jistou společností v Londýně, abych otestoval jejich produkt. Je to hardwarové zařízení přesněji hardwarové bezpečnostní zařízení. Ale na tom není nic nelegálního.

A dříve jsem si za podobnou činnost nenechal platit, nikdo po mě nic podobného nechtěl.

? Jste známý tím, že dokážete obratně používat sociálního inženýrství. Jaký je ve vašem případě poměr mezi ním a skutečnými hackerskými technikami?

V mém případě padesát na padesát.

? Na světě je mnoho hackerů nebo alespoň lidí, kteří se za hackery považují. Jen málo z nich ale bylo dopadeno a odsouzeno. Nejslavnějším z nich se stal Kevin Mitnick. Proč?

Já myslím, že to má hodně co do činění s mýtem Kevina Mitnicka. Jeden reportér pracující pro New York Times vytvořil senzační příběh, napsal fiktivní sumarizaci mých aktivit a vytvořil neuvěřitelný strach v americké veřejnosti. Stal jsem se tak čítankovým příkladem pro federální vládu jako počítačový hacker a mé jméno proniklo jako velmi známé na veřejnost. A tak jsem se stal odstrašujícím příkladem.

? Jak vlastně FBI získala důkazy proti vám?

Na tom nehledejte nic zvláštního. Jakmile jsem byl lokalizován, provedli domovní prohlídku, zabavili počítače a z nich získali příslušné důkazy.

? Dobře, ale proč se FBI rozhodla, že vás bude stíhat? Kde byl prvotní impuls, že na vás přišla?

To nemohu komentovat.

? Několik let jste byl ve federálním nápravném zařízení, i po propuštění následoval trest v podobě zákazu používání elektronických zařízení. Neztratil jste za tuto dobu kontakt s novými technologiemi?

Samozřejmě, že když je člověk odříznutý od reálného světa, mnoho věcí zapomene a mnoho se změní. Ale sám jsem na druhé straně překvapený, kolik toho zůstalo a že staré triky fungují i v nové době.

? Kdysi jste se věnoval hackingu, nyní se nacházíte takříkajíc "na druhé straně barikády". Udržujete stále ještě kontakty s hackery?

Ano, nějaké kontakty stále mám. Opakuji ale, že nevykonávám žádnou ilegální činnost. Udržuji své kontakty s hackerskou komunitou, protože mě velmi podporovala a také od ní dostávám informace o různých bezpečnostních problémech a nedostatcích dříve, než jsou oficiálně zveřejněné.

? Kdybyste měl možnost něco ve svém životě změnit, co by to bylo?

Kdybych měl možnost postavit stroj času, rád bych se vrátil do dob vysokoškolského studia. Ale kdyby to šlo, ponechal bych si své současné znalosti. [Smích.] To bych opravdu rád udělal, ale bohužel je to nemožné.

? Asi každý vidí, že současnost počítačové bezpečnosti je slušně řečeno tragická. Jak vidíte její budoucnost?

Bude to stále hra kočky s myší. Stále bude skupinka osob schopných najít bezpečnostní nedostatky a využít je. A na druhé straně se budou výrobci softwaru, tvůrci operačních systémů a dodavatelé bezpečnostních řešení pokoušet zastavit tyto průniky a narušení. Nevěřím, že někdy bude nalezeno stoprocentní řešení. Naopak věřím, že přestože se bezpečnostní technologie stávají pokročilými a úspěšnějšími, stále se nacházejí a budou nacházet využitelné nedostatky. Například je-li vaše softwarové bezpečnost na vysoké úrovni, vaše fyzická bezpečnost je velmi slabá. A útočník pak může snadno vstoupit do vaší budovy a připojit se do sítě. Velmi jednoduchý útok. A útočník získá přístupová práva.

Útočník prostě analyzuje celkovou situaci a hledá nejslabší body celého řetězce. Myslím, že největší hrozbou jsou lidé, protože každý sociální útok, který jsem se pokusil v minulosti provést, byl úspěšný. Opravdu věřím, že lidé jsou nejslabším článkem.


Hacker #1: Klávesnice jako zbraň - Rozhovor s nejslavnějším hackerem světa Kevinem Mitnickem II

? Mohl byste nám prozradit, jakým způsobem chráníte svůj osobní počítač?

Jak vidíte, nosím jej stále při sobě, prostě ho nenechávám jen tak v autě. Zálohuji svá data mnoho lidí nezálohuje data právě z laptopů, protože je mají stále s sebou což je minimálně zvláštní. Dále mám personální firewall, antivirový program a snažím se pravidelně záplatovat. Čas od času spouštím programy, které mají za cíl nalézt, zdali se v mém počítači neobjevil nějaký spyware. Jsem opatrný, což ale neznamená, že jsem v bezpečí. Pokud se objeví nový bezpečnostní nedostatek ve službě, kvůli které mám nějaký port otevřený podotýkám, že firewallem se pokouším mít stále uzavřené všechny nepotřebné porty samozřejmě může nastat velmi nepříjemná situace. Zvláště nebezpečné jsou nedostatky na klientské straně, kdy vám prohlížeč může nahrát do počítače něco proti vaší vůli. Proto se snažím svůj počítač udržovat co nejvíce s dobou.

? Je pravdou, že došlo k hacknutí také vašich osobních stránek?

Ano, to je pravda. Protože jsem dlouho nesměl k počítači a protože jsem měl málo času, jeden nadšenec se nabídl, že se mi bude starat o mé stránky. Jenomže jim nevěnoval odpovídající pozornost a samozřejmě je někdo hacknul. Prostě chtěl získat skalp Kevina Mitnicka. Pochopitelně se tím pochlubil a senzace byla na světě: hacknuté stránky nejslavnějšího hackera! Jak jsem ale uvedl, na těch stránkách jsem osobně neměl žádný podíl a když jsem je pak chtěl převzít a odstranit bezpečnostní chyby, musel jsem zatelefonovat onomu nadšenci. Já jsem k nim totiž neměl ani heslo.

Tyto stránky jsme pak přesunuli k profesionálnímu poskytovateli služeb a od té doby jsou místem zajímavého střetu. Na jedné straně je komunita hackerů, která na ně usilovně útočí ve snaze se zviditelnit. A na straně druhé je komunita hackerů, která je usilovně brání.

? Co hodláte dělat v budoucnosti?

V současné době jsem konzultant přes počítačovou bezpečnost a jsem spoluzakladatel i CEO společnosti Defensive Thinking. Zaměřujeme se na školení počítačové bezpečnosti, připravujeme dvoudenní semináře pro firmy, děláme penetrační testy, bezpečnostní analýzy. Já osobně se navíc věnuji veřejným vystoupením a cestuji s přednáškami o počítačové bezpečnosti po celém světě. Také jsem předsedou dvou bezpečnostních konferencí ve Státech. Jedna se jmenuje "360 Security Summit" a bude se konat koncem roku. Další nazvaná "Access Denied" (Přístup odepřený) se bude konat v roce 2004.

? Chtěl byste na závěr něco vzkázat lidem zejména mladým kteří vás vidí jako vzor?

Opravdu si myslím, že dnešní mladí lidé se nemusejí vydávat v mých stopách. Když jsem začínal s počítači, nebyly tak jednoduché a dostupné. Osobně jsem já a mí rodiče kdysi vydali za počítač mnoho a mnoho peněz, ale dnes... Systémy jsou nyní k dispozici za zlomky ceny. A tak když chce někdo hackovat, není problém pořídit si dva počítače a dělat útoky mezi nimi. Já vím, není to ono, ale skutečné hackování nikomu nedoporučuji následky mohou být velmi tvrdé.

Za rozhovor poděkoval a co nejméně bezpečnostních incidentů popřál

Tomáš Přibyl.

Žaloba proti Kevinu Mitnickovi se skládala z 25 obvinění: například

ilegální vlastnictví počítačových souborů odcizených z takových společností, jako např. Motorola, NEC a Sun, krádeže státních tajemství, proniknutí do národního systému obrany, atd.

Malý slovníček

Hacker, hacking - člověk, který provádí ve světě informačních technologií zásahy do softwaru (anglicky hack zásek). Původně byli hackeři lidé, kteří upravovali vytvořené počítačové programy pro použití v konkrétním prostředí, postupem času slovíčko získalo jiný význam a označuje všechny vykonavatele nelegálních činností v kybernetickém světě.

Malware (Malign Software) - škodlivý program. Souhrnné označení veškerých nežádoucích programů, které se v kybernetickém prostoru vyskytují (viry, síťoví červi apod.).

Phreaker, phreaking - člověk, který provádí útoky na systémy telekomunikačních firem. Cílem může být osobní zisk (telefonování zdarma, za snížený poplatek apod.) nebo pouhé zadostiučinění (překonání bariér, možnost pohybovat se v "zakázané" zóně aj.).

Sociální inženýrství - technika útoku, která má za cíl získat data a informace z nejslabšího článku bezpečnostního řetězce (což je zpravidla člověk). Vesměs využívá klamu nebo podvodu.

Spyware (Spy Software) - sledovací program. Počítačový software, který je instalovaný v počítači a monitoruje prováděné úkony (veškeré nebo jen některé) zadávání hesel, spouštěné programy, psané e-maily apod.

Útok na nejslabší článek sociální inženýrství

Tomáš Přibyl

Social engineering. Sociální inženýrství, nebo někdy také sociotechnika. Nesmírně nebezpečná technika (nejen) počítačového útoku, protože je zaměřena na nejslabší článek celého systému, kterým bývá až na čestné výjimky potvrzující pravidlo člověk. Jakmile selže "lidský faktor", jsou všechna implementovaná bezpečnostní opatření zbytečná.

Sociální inženýrství vychází z filozofie, že není nutné hledat žádné složité cesty, jak se dostat do počítačových systémů, když existují způsoby jednoduché. V reálném světě také není nutné vylamovat dveře od třinácté komnaty, když máte v ruce klíč. A proč se v informačních technologiích pokoušet o časově a znalostně náročné útoky, když se do systému lze dostat veskrze jednoduchým způsobem? Stačí přece znát heslo.

Že byste heslo nikdy nikomu neřekli? Za normálních okolností asi těžko. Když vás na ulici zastaví neznámá osoba a vybafne na vás "Heslo!", zřejmě odejde s nepořízenou. Ale pokud to provede poněkud rafinovanějším způsobem, má na úspěch velkou šanci. A dokonce si třeba ani neuvědomíte, že jste heslo prozradili. Sociální inženýrství je zkrátka umění. Umění s velkým "U".

Představte si následující případ. Přijde vám e-mailem zpráva, že jste si v internetovém obchodě E-Kvelb objednali to a to zboží v té a té ceně. Obchodní server ale potkal výpadek, takže si nejsme jisti správností našich dat a nabízíme vám možnost zrušit objednávku na alternativní adrese. Pokud ale objednávku nezrušíte do určeného času, bude příslušná částka stržena z vašeho bankovního účtu a zboží zasláno poštou.

Vy se vyděsíte. Nic jste si neobjednali a za to byste měli platit? Navíc je zde časový limit, takže je nutné jednat rychle. Alternativní web? Jaképak podezření, "spadlé" počítače jsou běžnou součástí kybernetického prostoru. Tak honem zadat požadované informace, hlavně abychom se vešli do časového limitu (který zpravidla není nikterak velkorysý). Sláva, stihli jsme to a zachránili své drahocenné finance!

Anebo to bylo úplně jinak? Vžijte se nyní do role útočníka, který potřebuje vyzískat třeba jakékoliv přihlašovací jméno a heslo pro přístup do internetového obchodu E-Kvelb. Získat e-mailové adresy (některých) zákazníků není tak složité, jak by se na první pohled mohlo zdát. Většina webových obchodů má u svých produktů i diskusní fóra, kde mohou zákazníci vyjádřit své názory. Vytvořit e-mail s falešnou adresou odesílatele (třeba obchod@e-kvelb.com) také není žádným problémem. Ostatně, dokáží to i primitivní počítačové viry jako třeba Sobig.F nebo Swen, tak proč by to nedokázal průměrně vzdělaný uživatel? A vytvořit webovou stránku s rozhraním, které se tváří jako přihlašovací formulář, jistě není na maturitu z programování, stejně jako její umístění na nějaký veřejně přístupný server.

Hotovo. Stačí jen odeslat e-maily a následně si z databáze vybírat přihlašovací jména i hesla, na jejichž kontu hodlám v E-Kvelbu nakupovat, a zboží si nechávat posílat na nějakou nastrčenou adresu (P.O.Box). Jakmile mám k dispozici heslo, mohu zpravidla změnit adresu odběratele i komunikační e-mail ale byl bych blázen, kdybych měnil fakturační údaje.

Primitivní útok? To rozhodně ano. Ale nesmírně účinný, a především funkční. A skutečný sociální inženýr by nad ním nejspíše jen mávnul rukou, protože je schopen vymyslet věci mnohem sofistikovanější a rafinovanější.

Šlo skutečně jen o ilustrační příklad, jakým způsobem lze z veřejně běžně dostupných informací a základních znalostí získat nesmírně cenné informace.

Sociální inženýrství funguje tak, že má za úkol snížit pozornost člověka, aby vykonal úkon, který by za normálních okolností neprovedl, nebo by dokonce pojal podezření a přijal by odpovídající protiopatření. V předchozím případě uživatel nejenže pravděpodobně nepojal podezření, že vyzradil citlivé informace (protože na něj nebyl vyvíjen nátlak, ale on sám se rozhodl tyto údaje poskytnout), ale navíc měl dobrý pocit, že zabránil hrozící škodě. Jak kruté pak bylo po několika dnech vystřízlivění!

K základním metodám používaným sociálním inženýrstvím patří:

- Stres - člověk pod tlakem reaguje jinak než člověk v pohodě, který má čas nad věcmi přemýšlet. Zvláště ve velké firmě platí, že ne každý zná každého, a když zazvoní telefon, že je potřeba vykonat tu a tu činnost či sdělit takovou informaci, aby se zabránilo velkému průšvihu, asi jen málokdo zaváhá.

- Nebezpečí - krásný a jednoduchý příklad už byl uveden na předchozích řádcích. Vaší peněžence hrozí nebezpečí. Když nechcete, nic nedělejte. Ale kdybyste se přece jen rozhodli něco udělat.

- Vydávání se za někoho/něco známého - opravdu je osoba v e-mailu nebo v telefonu skutečně tím, za koho se vydává? Zvláště v armádě se hierarchie hodností dodržuje více než důsledně. Ale i v civilu platí, že když zavolá nová asistentka generálního ředitele, asi jen největší odvážlivec by jí odmítl sdělit požadovanou informaci.

- Důvěryhodná činnost - útoky není potřeba provádět pouze vzdáleně. Člověk s brašnou a v montérkách propluje hlavně do objektu velké firmy zpravidla bez větších potíží. A když se předtím ještě třeba telefonicky objednal (nebo když ho dokonce objednal někdo jiný), má dveře otevřené prakticky všude.

- Lákavá činnost - lidé zpravidla nejsou příliš složitými osobnostmi, alespoň ne v základních potřebách. A tak není divu, že třeba e-mailoví červi, vydávající se za soubory s lechtivým obsahem, dosahují větší úspěšnosti než jejich "serióznější" kolegové. Viz třeba červ Anna Kurnikovová antivirové programy jej znaly už mnoho měsíců, a přesto slavil obrovský úspěch. Člověku pak není problém jakýmkoliv způsobem podstrčit něco "lechtivého", a téměř určitě sedne na vějičku.

- Tajemství - na chodbě firmy leží disketa a na ní je samolepka "Výplaty 2002/03". Dříve či později ji někdo zvedne a je velká pravděpodobnost (skoro až jistota), že příslušnou disketu vloží do počítače. Zvědavost vítězí. Samozřejmě jediný program na disketě spustí a zároveň s tím si v příslušném okamžiku mohl nainstalovat do počítače nějaký nástroj pro útočníka.

Takto bychom mohli pokračovat cílem předcházejícího seznamu nebyl výčet úplný, ale jen naznačení nejčastějších směrů, jimiž se sociální inženýři ubírají. Zkrátka a dobře, sociální inženýrství je metoda, která (ať se nám to líbí nebo ne) funguje.

Na sociálním inženýrství je přitom nejhorší skutečnost, že se proti němu špatně brání. Útočník si volí podobně jako v reálném světě čas, místo a způsob útoku, ale navíc to provádí způsobem, který na první pohled nemusí vypadat jako útok. A v tom je největší nebezpečí sociálního inženýrství jedná se skutečně o manipulaci s lidmi. Některé tipy a triky, jak se bránit, ale přece jen existují:

- Zachovejte si chladnou hlavu. Nic není horší, než zbrklé chování útočník to ví a počítá s tím. Opravdu je nějaký důvod ke spěchu?

- Ověřujte, ověřujte, ověřujte. Nikdy sice nedokážete ověřit všechny informace, ale v případě některých je to velice jednouché a rychlé (jsou předkládaná tvrzení pravdivá/reálná?, je dotyčná osoba tím, za koho se vydává?).

- Získejte informace a čas. Někdo telefonuje a má neobvyklý požadavek? Vezměte si od něj číslo a zavolejte mu za pět minut (pokud nepracujete u hasičů, záchranky nebo na policii, pak se zpravidla nic nestane).

- Buďte obezřetní. I zdánlivě bezvýznamné informace mohou být v nesprávných rukou nebezpečné. Mám/mohu to dotyčné osobě sdělit?

Další opatření jsou pak spíše organizačního charakteru a měla by být řešena na úrovni organizace, nikoliv jednotlivce: vypracovat a dodržovat komunikační kanály, zajistit roztřídění informací (tajné, důvěrné, veřejné apod.), ověřování totožnosti zákazníků/dodavatelů atd.

Podtrženo, sečteno sociální inženýrství bývá velmi často podceňovanou, a stejně tak nedoceňovanou metodou získávání informací. Velmi správně totiž předpokládá, že nejslabší články počítačových systémů se nacházejí mezi židlí a klávesnicí.


Hacker #1: Klávesnice jako zbraň - Rozhovor s nejslavnějším hackerem světa Kevinem Mitnickem III

Jak vytvořit opravdu dobré heslo

Tomáš Přibyl

Vytvořit heslo? Nic složitého vždyť je kolem nás tolik krásných věcí, jejichž jména můžeme použít. Stop! No právě!

Proč nemůžete jako heslo použít třeba jméno své babičky? Vždyť je nepravděpodobné, že by ho někdo znal. To je sice pravda, ale útočník stejně tak dobře nemusí a nepotřebuje vědět, že máte jako heslo nastavené právě jméno babičky. Prostě vyzkouší většinu běžně používaných slov a mezi ně ženská jména rozhodně patří (tedy pokud vaše babička nepocházela z nějakého indiánského kmene). Že je to zdlouhavé a náročné? Omyl na druhou v současném světě informačních technologií může potencionální útočník vyzkoušet tisíce slovíček během několika sekund.

Pokud chceme získat přístup do nějakého systému, je nejjednodušší získat právě heslo a pak máte přístup otevřený. A jak se k heslu dostat? Je to celkem jednoduché. Lidé jsou líní a pohodlní někdy nezadávají heslo žádné (prázdné heslo). Jindy zadají jako heslo slovíčko "heslo" (na to hned tak někdo nepřijde, že?). Velice často se lze setkat s tím, že jako přihlašovací login je příjmení a jako heslo křestní jméno (nebo naopak). Mnoho aplikací má zase defaultně nastavené heslo, a administrátoři se zpravidla neobtěžují jej měnit.

Chceme-li ale vytvořit heslo opravdu bezpečné, musíme si tyto skutečnosti uvědomit útočníci si jich jsou každopádně vědomi. Zároveň je dobré si uvědomit, jakým způsobem se útoky provádějí. V prvé řadě je to tzv. slovníkový útok. Útočník prostě nasadí specializovaný software, který během krátké doby (desítek sekund či několika málo minut) vyzkouší většinu běžně používaných slov (v angličtině, v mateřském jazyce apod.).

Druhým typem útoku je tzv. útok hrubou silou. Ten je časově výrazně náročnější a dříve nebo později je úspěšný. Problém je v tom, že při použití dostatečně silného hesla (nebo ještě lépe password_phrase heslové fráze či věty) může jeho prolomení trvat nereálně dlouhou dobu. Třeba i tisíce či statisíce let. Útok hrubou silou prostě zkouší všechny přípustné možnosti hesla. Pokud máte jednoznakové heslo, je otázkou kratičké doby vyzkoušet všechny možnosti. Pokud je heslo dvouznakové, už je možností, které je nutné vyzkoušet, na druhou tolik. V případě tří znaků na třetí atd. Jak vidno, počet možností roste geometrickou řadou.

Z těchto poznatků vyplývá několik pravidel pro vytvoření bezpečného i silného hesla a jeho každodenního používání:

- Heslo by mělo být dostatečně dlouhé (zpravidla se doporučuje osm znaků).

- Heslo by nemělo být tvořeno jakýmkoliv běžně používaným slovem.

- Heslo by nemělo být vytvořeno ve vztahu k uživateli (aby nešlo odhadnout).

- Heslo by mělo být co nejpestřejší (mělo by obsahovat číslice, speciální znaky, velká i malá písmena).

- Heslo si nikde nepoznamenávejte!

- Heslo pravidelně obměňujte!

- Heslo nikomu za žádných okolností nesdělujte!!!

A jeden drobný tip na závěr: snažte se nepoužívat v hesle písmena "z" a "y". Zvláště, pokud se pokaždé přihlašujete z jiného počítače (např. freemailová poštovní schránka). Nikdy nevíte, jaká je kde klávesnice a nepoznáte, zdali je správné heslo "********" nebo "********".

§§§§§


Umění klamu

Patrik Malina

c03p0633

Pokud vás alespoň trochu zajímá počítačová bezpečnost či historie hackingu, jméno Kevina Mitnicka vám nebude neznámé. Překlad jeho knihy k nám dorazil v podobě velké mediální bubliny, ovšem realita je, jak bývá zvykem, poněkud prostší. Mitnick určitě není ani nejlepším, ani nejslavnějším, ani nejchytřejším hackerem. Koneckonců, jak praví v jedné ze svých her génius Jára Cimrman, "Co je to za eso, když se nechá chytit, že?" Autora "proslavilo" to, že jeho tažení skončila několika desítkami měsíců vězení. No, a proč toho nevyužít?

Přes všechno pozlátko je Umění klamu hodně zajímavá knížka, přestože je velmi zavádějící říci, že je o hackingu. Nenajdete v ní ani řádku kódu, neboť pojednává o jediném úzkém "odvětví" hackerské práce, zato však důkladně. Předmětem 300stránkového výkladu je totiž pojednání o tzv. social engineeringu, překládaném jako sociotechnika. Právě v této oblasti Mitnick svého času dosáhl mimořádných "úspěchů", a dnes v roli poradce předvádí, jak by to mohlo vypadat a co by vás mohlo potkat.

Publikace zahrnuje desítky ukázek reálných postupů, s jejichž pomocí je schopen prakticky kdokoliv zneužít důvěry zaměstnanců a získat privátní informace všemožného charakteru. Tvůrci připravili text velmi dobře, takže příklady působí nesmírně věrohodně, a díky vhodnému sestavení do nápadité mozaiky se demonstrované postupy velmi blíží realitě. Každý si tak může na vlastní kůži vyzkoušet, kde by jeho nevinný telefonní hovor či přílišná důvěřivost mohly narušit jinak pevnou hradbu firemní bezpečnosti.

Krom toho, že vás autoři přesvědčí o použitelnosti sociotechniky, předají vám mimochodem ještě jednu nesmírně cennou zkušenost. Nejste-li extrémně nechápaví, dojde vám, že opravdový hacker nebude dva měsíce zbytečně prolamovat váš certifikovaný firewall, když mu stačí třeba pár telefonátů. Myslím, že právě toto poselství je nejcennější. A proto knihu všem nedůvěřivcům vřele doporučuji sociotechnikou totiž každý správný útok začíná.

Ačkoliv je publikace možná o něčem jiném, než jste čekali, je velmi zajímavá a poučná. Jako povinnou četbu bych ji doporučil všem bezpečnostním administrátorům a manažerům u firem s více než 20 zaměstnanci právě tam je sociotechnik jako doma. Nebo jste si jisti, že od vás únik důvěrných informací nehrozí?

Umění klamu

Autor: Kevin Mitnick a William Simon

Počet stran: 348

Cena: 299 Kč

Vydal: Helion S.A., Polsko (u nás Kanzelsberger)

http://mitnick.helion.pl

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Tipy a triky pro Word, Ecxel a Outlook – sada užitených nápadů a doplňků pro vaše kancelářské aplikace (CD) I

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Sarah Dürr, Thorsten Eggeling, Christian LÖbering, David Wolski

c03p0609

Kdo by je neznal? Stačí vyslovit slova Word, Excel, Outlook a prakticky každý ví, o čem je řeč. Tyto programy si za dobu své existence vybojovaly čestné místo mezi kancelářskými aplikacemi a dnes patří mezi ty nejpoužívanější.

Jsou to bezesporu velmi dokonalé programy, ovšem přece jen je možné při jejich každodenním používání objevit některé jejich slabší stránky. A právě zde je ta nejlepší příležitost pokusit se jejich ovládání ještě více zefektivnit, ať již s pomocí makra, šikovné klávesové zkratky či patřičným zásahem do registru. V tomto článku vám přinášíme několik námětů na efektivnější zacházení s těmi nejpoužívanějšími aplikacemi. Všechny potřebné doplňky jako vždy naleznete .

Word 97/2000

1 )Jaké jsou možnosti přeměny hypertextových odkazů?

Problém: Výrazy např. ve tvaru http://www.pcworld.cz nebo mailto:pcworld@idg.cz se ve Wordu 97, 2000 a XP standardně zobrazují jako aktivní hypertextové odkazy. Při klepnutí na takový odkaz se buď otevře okno internetového prohlížeče, popřípadě okno programu pro práci s elektronickou poštou s již přednastavenou výše uvedenou adresou. Toto chování však není zrovna vždy žádoucí. U počítačů bez trvalého připojení k internetu vede nechtěné klepnutí na takový odkaz k chybovému hlášení. Při konverzi dokumentu do jiného formátu se může URL adresa úplně ztratit, v některých případech se může vymazat i text, kterému je odkaz přiřazen. Word naneštěstí nenabízí žádnou možnost, jak všechny aktivní hypertextové odkazy kompletně převést na obyčejný text, nebo jak místo popisného textu zobrazovat jako text URL adresu.

Řešení: Hypertextové odkazy vytváří Word prostřednictvím funkce pole. Přitom je úplně jedno, zda kupř. odkazu http://www.pcworld.cz přiřadíte URL adresu (např. www.pcworld.cz), nebo zcela libovolný popisný text (například PC WORLD).

Obsah všech polí v dokumentu si můžete zobrazit pomocí klávesové zkratky <Alt><F9>. Pokud chcete všechny hypertextové odkazy v dokumentu deaktivovat, stačí celý dokument označit pomocí <Ctrl><A> a prostřednictvím <Ctrl><Shift><F9> všechna pole zrušit. Při použití této metody ale musíte zároveň počítat s tím, že zmizí nejen hypertextové odkazy, nýbrž i nejrůznější další zástupci k objektům typu pole, jako jsou obrázky nebo další dokumenty vložené uvnitř označeného textu.

Z výše uvedených důvodů jsme pro vás vytvořili doplněk do Wordu s názvem HYPERLKS.DOT, s jehož pomocí budete moci výše zmiňované úkoly provádět rychleji a hlavně pohodlněji, než při použití standardních funkcí. Doplněk naleznete . V něm obsažené makro dokáže nejen deaktivovat hypertextové odkazy v dokumentu, nýbrž i nahradit URL adresu jejím komentářem, dále převést URL adresu na text, nebo dokonce exportovat URL odkazy včetně jejich komentářů do nového dokumentu.

Doplněk nainstalujete tak, že tento DOT soubor nakopírujete do složky Po spuštění programu Word. Cestu k této složce zjistíte v menu Nástroje/Možnosti na kartě Umístění souborů (ve Wordu 97 Soubory šablon). Nyní spusťte Word znovu a otevřete dokument obsahující hypertextové odkazy, který budete upravovat. V menu Nástroje/Makro/Makra spusťte makro pcwHyperlinks. V okamžiku uvidíte dialogové okno, v němž budou uvedeny všechny URL adresy vyskytující se v dokumentu. Tlačítka v pravé části okna mají tento význam:

Odstranit odkazy: Klepnutím na toto tlačítko odstraníte z dokumentu všechna pole typu hypertextový odkaz. V textu nyní uvidíte pouze popisné texty odkazů.

URL jako odkaz: Tato funkce nahradí popisné texty v dokumentu vlastními URL adresami. Ostatní funkce se nezmění.

URL jako text: Makro nahradí popisný text odkazu URL adresou, přitom však odstraní z dokumentu všechny prvky typu pole. Odkaz tedy již není nadále funkční.

Export URL: Prostřednictvím tohoto tlačítka můžete zkopírovat popisné texty odkazů včetně jejich URL adresy do nového dokumentu. Původní dokument přitom zůstane nezměněný. Nový seznam URL adres se bude skládat ze dvou sloupců oddělených tabulátorem. Ze seznamu pak můžete ve Wordu 2000 přes menu Tabulka/Převést/Text na tabulku vytvořit tabulku. Potom prostřednictvím ve Wordu obsažené funkce automatického formátování můžete v tabulce uvedené URL adresy opět převést do formy aktivních hypertextových odkazů.

Office 2000

2 )Dialogová okna Otevřít a Uložit jako

Problém: Lišta v levé části dialogových oken Otevřít a Uložit jako v novějších verzích MS Office obsahuje standardně ikony pro složky Historie, Dokumenty, Plocha, Oblíbené položky a Místa v síti. Vaším přáním by bylo upravit si lištu podle svého.

Řešení: V MS Office 2000 se nedá zmíněná lišta upravovat přímo v programu. Pro provedení změn je třeba zásah do registru pomocí Editoru registru (REGEDIT.EXE). Po jeho spuštění se přesuňte do klíče Hkey_Cur-rent_User\Software\Microsoft\Office\9.0\Common\OpenFind\Places. Všimněte si při tom, že lišta smí obsahovat maximálně pět položek. Musíte tedy nejprve některé ze standardních odstranit, a pak teprve můžete přidávat další. Standardní položky jsou umístěny v podklíči StandardPlaces opět ve formě klíče. Pro odstranění položky stačí v patřičném klíči vytvořit novou hodnotu DWORD se jménem Show a přiřadit jí údaj 0. Po přidělení údaje 1 bude zase tato položka v liště viditelná.

Vlastní položky se dají vytvářet v podklíči UserDefinedPlaces, který se nachází v klíči Places. Vytvořte proto podklíč se jménem Places<X>, kde <X> je číslo začínající 1 (Places1, Places2 atd.). V každém z těchto podklíčů vytvářejte postupně řetězcové hodnoty s názvy Name a Path. V hodnotě Name jako údaj zadejte nějaký výstižný název, pod nímž bude složka v liště pojmenována, do hodnoty Path přijde jako údaj hodnoty cesta k vámi požadované složce. Po příštím spuštění programů Office vám již bude nová lišta k dispozici.

Word a Outlook (I)

3 )Vkládání adres z Outlooku do Wordu

Problém: Používáte na svém počítači Outlook ve verzích 97, 98, 2000, případně XP, a chcete z adresáře Outlooku vkládat nějakou adresu do dokumentu ve Wordu. Ve Wordu však žádnou takovou funkci nenacházíte.

Řešení: Z Wordu se můžete přímo dostat do adresáře Outlooku, odtud si vybrat požadovaná data a ta potom vložit do Wordu. Nejdříve si však musíte do panelu nástrojů Wordu vložit nové tlačítko. Jak na to:

1. Klepněte si do menu Nástroje/Vlastní a zde na záložku Příkazy. V poli Kategorie si zvolte položku Všechny příkazy a v poli Příkazy nalezněte položku Vložit adresu.

2. Přetáhněte naposledy zmíněnou položku se stisknutým levým tlačítkem myši do libovolného panelu nástrojů a dialogové okno ukončete stiskem tlačítka Zavřít. Pokud si nyní klepnete na nové tlačítko, otevře se dialogové okno Vybrat jméno. Zde si můžete zvolit nějaké jméno a tlačítkem OK jej vložit do aktuálně otevřeného dokumentu.

Ve zmíněném dialogovém okně se dá prostřednictvím tlačítka Vlastnosti rovněž otevřít adresář Outlooku pro úpravy. Abyste si mohli určit, které pole má Word z adresáře vložit a jak je zformátovat, postupujte následovně:

1. Vytvořte si ve Wordu libovolný prázdný dokument a zadejte do něj názvy polí přesně tak, jak je uvedeno na obrázku. Seznam všech možných názvů polí naleznete v souboru ALAYOUT.TXT. Tak kupříkladu pole {<PR_BUSINESS_FAX_NUMBER>} v našem příkladu způsobí, že Word navíc vloží číslo faxu.

2. Označte si nejprve celý text a poté klepněte do menu Vložit/Automatický text/Nový.

3. Jako název pro nový automatický text zadejte položku AdressLayout. Pozor na přesné zadání tohoto názvu.

Word a Outlook (II)

4 )Komfortní vkládání adres z Outlooku do Wordu pomocí makra

Problém: Údaje z adresáře Outlooku se dají do dokumentu ve Wordu rovněž integrovat prostřednictvím makra. V tomto případě se využívá funkce hromadné korespondence, CDO (Collaborative Data Objects), případně dálkové správy aplikací přes OLE (Object Linking and Embedding). My jsme pro vás jako ukázku připravili makro OUTLADR.DOT, které využívá funkce OLE. Naleznete je samozřejmě . Řešení přes OLE je sice s ohledem k jiným variantám pomalejší, na druhou stranu zase funguje se všemi verzemi Outlooku od 97 až po XP.

Instalace makra spočívá v jeho zkopírování do složky Po spuštění programu Word. Cestu k této složce zjistíte v menu Nástroje/Možnosti na záložce Umístění souborů (ve Wordu 97 Soubory šablon). Po instalaci makra spusťte Word znovu. Samotné makro vyvoláte přes menu Nástroje/Makro/Makra. Pro rychlejší spouštění vám doporučujeme vytvořit si k tomuto makru tlačítko v panelech nástrojů, popřípadě klávesovou zkratku, a to přes menu Nástroje/Vlastní. Po spuštění makra se objeví dialogové okno, v němž uvidíte všechny vaše kontakty z adresáře Outlooku seřazené podle příjmení. Rychlý přesun k nějakému příjmení je možný zadáním počátečního písmena hledaného příjmení na klávesnici. Stiskem tlačítka Vložit pak makro přenese údaje z adresáře do právě otevřeného dokumentu ve Wordu.

Makro si však můžete dodatečně sami upravit. Otevřete si soubor DOT ve Wordu a potom stiskem <Alt><F11> si spusťte Editor jazyka Visual Basic.V okně Průzkumníka projektů, kterého zobrazíte přes klávesovou zkratku <Ctrl><R>, si najděte položku Template Project (Outladr) a z kontextového menu položky frmOutlookAdress si zvolte příkaz View Code. V podprogramu GetAddressList načítá makro položky z adresáře do seznamu. Výchozí složka je dána příkazem

Set myFolder = nsMapi.GetDefaultFolder(olFolderContacts)

a v tomto případě odkazuje na Kontakty v adresáři Outlooku. Jestliže byste chtěli použít nějakou jinou složku, můžete namísto výše zmíněného příkazu použít v makru ve formě komentáře uvedený řádek

Set myFolder = nsmapi.Folders("Osobní složka").Folders("Staré kontakty")

Tímto příkazem ukazuje program na složku Staré kontakty. Za příkazem InsertIntoDoc pak můžete zadat pole s daty, která má makro do dokumentu vložit. V našem případě se jedná o křestní jméno a příjmení, poštovní adresu a e-mailovou adresu. Na toto místo samozřejmě můžete vložit i další údaje. Seznam všech možných parametrů naleznete v komentářích makra. Například řádek InsertIntoDoc (MyItems(i).BusinessFaxNumber) způsobí vložení čísla faxu.

Word a Excel

5 )Rychlé ukládání a zavírání dokumentů

Problém: Když jste si kupříkladu ve Wordu otevřeli několik souborů současně a za chvíli chcete Word ukončit, ptá se vás program pro každý soubor, v němž jste provedli změnu, jestli chcete provedené změny uložit. V případě ale, že chcete zavřít všechny soubory, aniž byste ukončili Word, musíte jednotlivé soubory zavírat postupně jeden za druhým.

Řešení: Od verze 6.0 existuje pro Word a Excel jedno zjednodušení. Držte stisknutou klávesu <Shift> a klepněte do menu Soubor. Příkazy Zavřít a Uložit se nyní přejmenují na Zavřít vše a Uložit vše. Klepnutím na příkaz Uložit vše pak odpadne neustálé dotazování Wordu při jeho ukončení.

Excel 97/2000/XP

6 )Sdílení listů

Problém: Při práci na jednom sešitě v Excelu se může podílet celý tým. Všichni členové mají k danému souboru přístup přes síť a mohou provádět libovolné změny. Samozřejmě je však nutný nějaký koordinátor, jehož úkolem je zakázat provádět svým spolupracovníkům změny na určité oblasti daného listu.

Řešení: Pro týmovou práci po síti nabízí Excel všechny potřebné nástroje již ve verzi 97. Pro jejich správné použití je však třeba trochu cviku. Pokud se někdy dostanete do role koordinátora nějakého týmu, rozhodně vám pomůže následující tip, v němž je krok za krokem popsáno, jak by měl takový koordinátor postupovat.

1. Vytvořte si nový sešit a uložte jej na nějakém síťovém disku. Předpokladem je, že všichni vaši spolupracovníci mají na tento disk právo zápisu. V síti typu peer-to-peer tedy musíte složku, v níž se soubor nachází, nasdílet pro čtení i pro zápis.

2. Označte si všechny sloupce a řádky, které se nesmí měnit, a nastavte pro ně na záložce Zámek v menu Formát/Buňky volbu Uzamčeno.

3. Tato ochrana proti zápisu začne platit, jakmile v menu Nástroje/Zámek/Zamknout list zatrhnete volbu Uzamknout list a obsah uzamčených buněk. Dříve než klepnete na tlačítko OK, měli byste v každém případě nastavit heslo v opačném případě by mohl každý uživatel takovou ochranu snadno obejít.


Tipy a triky pro Word, Ecxel a Outlook – sada užitených nápadů a doplňků pro vaše kancelářské aplikace (CD) II

4. Jako poslední krok při přípravě listu jděte do menu Nástroje/Sdílení sešitu. Na záložce Úpravy zatrhněte políčko Povolit úpravy více uživatelům najednou. Poté na záložce Upřesnění v poli Sledování změn nastavte čas, po který se mají protokolovat všechny prováděné změny. Zpravidla by měla stačit hodnota mezi 10 až 20 dny. V poli Aktualizace změn doporučujeme aktivovat položku Při uložení souboru, a konečně v poli Konfliktní změny mezi uživateli zvolit položku Zeptat se, které změny přijmout.

Od této chvíle je pracovní sešit připraven pro práci v síti. V nezablokované oblasti může každý člen týmu provádět libovolné změny. Jakmile klepne na příkaz Uložit, uloží se stávající změny jím provedené a změny provedené všemi jeho kolegy. Přes menu Nástroje/Sledování změn/Přijmout či zamítnout změny si může každý člen týmu nechat zobrazit nově přidané položky do buněk včetně jména toho, který je tam provedl, a popřípadě tyto změny korigovat.

Pokud budete chtít později jako koordinátor provádět na listu nějaké úpravy a případně změnit oblast zakázaných buněk, musíte postupovat v obráceném pořadí (tj. nejprve bod č. 4, 3, 2). Poté znovu nastavit ochranu listu (krok č. 3) a nakonec nasdílet celý sešit (krok č. 4).

Office 2000

8 )Nastavení schránky

Problém: MS Office 2000 vám nabízí rozšířenou funkčnost aplikace Schránka. Od této verze je možné prostřednictvím známé klávesové zkratky <Ctrl><C> zkopírovat do schránky až 12 částí dokumentu. Klávesová zkratka <Ctrl><V> pak vloží ze seznamu určitou část dokumentu. Tato funkce však celou řadu uživatelů spíše obtěžuje, jelikož jsou již dlouhou dobu zvyklí na trochu jiné chování schránky.

Řešení: Rozšířená schránka nabízí dvě možnosti. Krátký stisk klávesové zkratky zkopíruje označenou část dokumentu zcela obvyklým způsobem do schránky, případně vloží naposledy vloženou část dokumentu na místo, kde bliká kurzor. Teprve tehdy, až držíte klávesovou zkratku déle než jednu sekundu, zobrazí vám Office 2000 nabídku schránky rozšířené.

Prostřednictvím zásahu do registru se můžete rozšířené schránky úplně zbavit. Spusťte si Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Office\9.0\Common\General. Vytvořte si zde novou hodnotu typu DWORD se jménem AcbControl. Poklepejte na ni a přiřaďte jí hodnotu 1. Provedené změny se projeví při příštím spuštění nějaké aplikace Office. Rozšířenou schránku pak ještě můžete používat, když si ji spustíte z menu Zobrazit/Panely nástrojů/Schránka. Všechny klávesové zkratky fungují jako obvykle.

Word 97/2000/XP

7 )Zrcadlově převrácené písmo pro tisk fólilí

Problém: Pro tisk na fólie byste si přáli vytisknout dokument s písmem zrcadlově převráceným. Oklika přes vytvoření screenshotu a pak vložení do grafického programu s následnou úpravou v něm vám však připadá poněkud komplikovaná.

Řešení: Pokud vlastníte nějakou postscriptovou tiskárnu, pak se určitě vyplatí podívat se do jejího nastavení. U současných typů zvládají ovladače i tisk zrcadlově převráceného písma. Poklepejte si v Ovládacích panelech na ikonu Tiskárny, poté pravým tlačítkem myši vyvolejte na nainstalované tiskárně kontextové menu a z něj zvolte příkaz Vlastnosti. Pak na záložce s názvem Nastavení tiskárny, Upřesnit či nějaké takové podobné hledejte zmiňovanou funkci. Pokud tiskárna tisk zrcadlově podporuje, naleznete ji právě na této záložce v seznamu možností tiskárny.

Jestliže vaše tiskárna možnost tisknout zrcadlově neposkytuje, pak si musíte zrcadlové písmo vytvořit sami ve Wordu 97/2000/XP. Označte si daný text a v panelu nástrojů a v menu Vložit zvolte příkaz Obrázek/WordArt.

V následujícím dialogovém okně si zvolte vhodný formát písma a potvrďte jej stiskem tlačítka OK. Nyní klepněte na jednu z krajních značek a držte stisknuté levé tlačítko myši. Přetáhněte tuto značku na protilehlou stranu. Váš text se tak zrcadlově převrátí. Další výhodou této metody je bezesporu i to, že můžete míchat písmo obyčejné se zrcadlově převráceným.

Outlook Express 5.x/6

9 )Vytvoření zálohy

Problém: Musíte na svém počítači znovu nainstalovat Windows. Ovšem předtím byste si přáli všechna vaše nastavení účtů jako je váš účet elektronické pošty či news v Outlook Expressu zazálohovat, abyste je mohli snadno znovu obnovit.

Řešení: Outlook Express nabízí funkci pouze pro export a import informací pro váš účet. Složky pro elektronickou poštu a news si musíte zálohovat ručně. Pro vytvoření zálohy dodržujte tento postup:

1. Spusťte si Outlook Express a přesuňte se do menu Nástroje/Účty. Na záložce Vše si vyberte vámi požadovaný účet a stiskněte tlačítko Exportovat.

2. V dialogovém okně, které se objeví, si zvolte libovolnou složku pro umístění záložní kopie, například složku C:\Backup a klepněte na tlačítko Uložit. Program vytvoří soubor IAF (Internet Account File) s názvem účtu. Tyto kroky potom zopakujte pro každý účet, který budete chtít exportovat.

3. Přesuňte se do menu Nástroje/Možnosti na záložku Údržba. Zde stiskněte tlačítko Složka úložiště. V dialogovém okně Umístění úložiště se dozvíte, kam Outlook Express ukládá soubory obsahující elektronickou poštu a příspěvky news. Otevřete uvedenou složku v Průzkumníku a všechny soubory typu DBX umístěte do složky pro zálohu (v našem případě C:\Backup).

Tímto krokem máte vše potřebné zazálohováno tak, abyste mohli po nové instalaci operačního systému třeba na jiný počítač bez problémů rekonstruovat stav, jaký byl před zálohováním. Při rekonstrukci postupujte následovně:

4. Spusťte aplikaci Outlook Express a jděte do menu Nástroje/Účty. Stiskněte tlačítko Importovat a zvolte si ze složky se zálohou soubor typu IAF. Stiskněte tlačítko Otevřít. Tento postup zopakujte pro všechny vaše zazálohované IAF soubory.

5. Nyní se přesuňte do menu Soubor/Importovat/Zprávy a vyberte si podle toho, z jaké verze importujete, položku Microsoft Outlook Express 5 nebo Microsoft Outlook Express 6. Po stisku tlačítka Další zvolte položku Importovat poštu z adresáře úložiště aplikace Outlook Express 6. Potom si vyberte složku, kterou jste si určili v kroku 2 pro provedení zálohy, v našem případě C:\Backup. Znovu stiskněte tlačítko Další a zvolte možnost Všechny složky. Po opětném stisku tlačítka Další import spustíte.

6. Při tomto importu bere Outlook Express zřetel pouze na složku s elektronickou poštou. Pokud jste členem některé z diskusních skupin a chcete si vaše zazálohované příspěvky znovu naimportovat, musíte tak učinit ručně. Je třeba celý program ukončit a zazálohované DBX soubory zkopírovat do té složky, kterou má Outlook Express definovanou pro ukládání zpráv.

Tip: Je také možné znovu ručně obnovit pouze jednu složku s elektronickou poštou. K tomuto účelu je třeba vytvořit si v nové instalaci Outlook Expressu přes menu Soubor/Nový/Složka složku, která bude mít stejné jméno jako ve staré instalaci programu, například Archiv. Outlook Express vytvoří soubor ARCHIV.DBX. Nyní ukončete Outlook Express a zkopírujte si soubor ARCHIV.DBX ze staré instalace programu přes soubor v nové instalaci. Jeho umístění zjistíte přes menu Nástroje/Možnosti/Údržba/Složka úložiště (viz krok 3).

Word 2000/XP

10 )Změna označení slov při kontrole pravopisu

Problém: Pokud máte ve Wordu zapnutou kontrolu pravopisu, jsou slova, která Word nemá ve slovníku a která tedy mohou být pravděpodobně špatně napsána, podtržena červenou vlnovkou. Záleží na nastavení monitoru, ale v některých případech nemusí být toto označení moc zřetelné. Abyste nepřehlédli možné chyby v dokumentu, přáli byste si označování slov při kontrole pravopisu změnit.

Řešení: Výše zmiňované označení se ve Wordu standardními prostředky změnit nedá. Prostřednictvím makra můžete kontrolou pravopisu označená slova vybrat a v druhém kroku je barevně zvýraznit.

Jako ukázka vám poslouží soubor PRAVO.ZIP, jenž najdete . Soubory pro verze 2000 a XP naleznete po rozbalení archivu ve složkách 2000, resp. XP. Instalace šablon spočívá v jejich zkopírování do složky Po spuštění aplikace Word. Cestu k této složce získáte v menu Nástroje/Možnosti na záložce Umístění souborů.

Po instalaci pusťte program Word znovu. Otevřete nějaký dokument a přes menu Nástroje/Makro/Makra spusťte makro s názvem ReChyba. Po stisku tlačítka Označit vám makro v dokumentu vyhledá všechna podle kontroly pravopisu chybně napsaná slova a zvýrazní je žlutě. Tato operace může u rozsáhlejších dokumentů trvat trochu déle. Stiskem tlačítka Normal můžete zvýraznění opět odstranit. Všimněte si, že po stisku zmíněného tlačítka zmizí zvýraznění úplně všechna, tedy i ta, která jste si udělali sami. Další funkci nabízí tlačítko Zapnout/Vypnout standardní označování. Jeho opakovaným tisknutím můžete nechat mizet a znovu objevovat červenou vlnovku označující potenciálně chybná slova.

Samotné makro nevyžaduje již žádná další zvláštní nastavení. Předpokladem pro jeho správnou funkčnost je, aby na záložce Pravopis byla povolena možnost Automatická kontrola pravopisu.

Barvu zvýraznění si můžete nastavit podle svého. Stačí pouze řádek

ReErr.HighlightColorIndex = wdYellow

ve zdrojovém kódu formuláře změnit a namísto výrazu wdYellow dát kupříkladu wdBrightGreen pro podtržení zelené. Výčet všech možných nastavitelných barev pak získáte v nápovědě k jazyku Visual Basic pod klíčovým heslem HighlightColorIndex. Další informace k možným úpravám maker naleznete v následujícím tipu.

Word 2000/XP

11 )Úprava maker v doplňcích

Problém: Chcete v Editoru jazyka Visual Basic upravovat makro. V Průzkumníku projektů lze vidět odpovídající projekt. Když na něj však poklepete, objeví se vám chybové hlášení ve smyslu, že se projekt nedá zobrazit (Project is unviewable).

Řešení: Word spouští pouze makra, jež jsou obsažena v nějakém doplňku (také zvaném Add-in), sice správně, přístup ke zdrojovému kódu ovšem umožní pouze tehdy, když si otevřete k němu příslušející šablonu. Soubor DOT šablony náležející k nějakému makru získáte přes menu Nástroje/Makro/Makra, když si v rozevírací nabídce Prohledat vyberete některou ze zde dostupných šablon. V seznamu maker se vám pak zobrazí pouze ty, které k dané šabloně patří. Pro úpravu zdrojového kódu nějakého makra si poklepáním nejprve otevřete soubor šablony ten získáte výše uvedeným způsobem například soubor REERROR.DOT z předcházejícího tipu. Potom se přes klávesovou zkratku <Alt><F11> přesuňte do Editoru jazyka Visual Basic. V Průzkumníku projektů (Project Explorer získáte jej pomocí <Ctrl><R>) si pak můžete vybírat mezi jednotlivými elementy celého projektu. Poklepáním na název modulu se vám potom otevře v editoru zdrojový kód. U formulářů je třeba zvolit příkaz View Code z jejich kontextového menu.

Office 2000

12 )Změna zadaného jména firmy po instalaci produktu

Problém: Firma, ve které jste zaměstnáni, byla najednou sloučena s jinou a změnila tak svoje jméno. Nyní byste chtěli název firmy, který jste zadávali při instalaci kancelářského balíku MS Office 2000, změnit, aniž byste museli celou aplikaci znovu instalovat.

Řešení: MS Office 2000 vám podobně jako jeho předchůdci nenabízí žádnou možnost, ani žádnou položku v menu, jak při instalaci zadaný název firmy změnit. Proto musíte celý Office 2000 kvůli změně jména kompletně přeinstalovat.

Pro znalce registru však existuje možnost, jak změnu názvu firmy provést přímo editací registru. Spusťte si Editor registru a poté přejděte do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Uninstall\{00000407-78E1-11D2-B60F-006097C998E7}. Zde změňte hodnotu řetězce RegCompany na jméno vaší současné firmy. Provedené změny se pak projeví po restartování Windows.


Tipy a triky pro Word, Ecxel a Outlook – sada užitených nápadů a doplňků pro vaše kancelářské aplikace (CD) III

Word 2000 SR-1/XP

13 )Spouštění Wordu bez úvodní obrazovky

Problém: Pokaždé, když spustíte aplikaci Word, objeví se na okamžik úvodní obrazovka (Splash-screen). Hledáte způsob, jak tuto obrazovku potlačit.

Řešení: Od Service Packu 1 pro Word 2000 a ve Wordu XP můžete úvodní obrazovku potlačit pomocí nikde nedokumentovaného přepínače /q. Pravdou ale je, že se Word dá spustit několika způsoby. Abyste se tedy úvodní obrazovky s konečnou platností zbavili, musíte zmíněný přepínač použít na vícero místech.

1. Zástupce v nabídce Start: S Office 2000 zavedl Microsoft nový druh zástupce, a to takový, jenž se nedá příliš editovat. Abyste i přes tuto nesnáz mohli Word vybavit přepínačem /q, je třeba vytvořit zástupce obyčejného. Klepněte proto pravým tlačítkem myši na volné místo na pracovní ploše a z kontextového menu Nový zvolte příkaz Zástupce. V okně, jež se objeví, stiskněte tlačítko Procházet a vyhledejte soubor WINWORD.EXE, jenž se obvykle nachází ve složce Program Files\Microsoft Office. Nakonec na takto vytvořeného zástupce klepněte pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. V řádku Cíl zadejte za posledními uvozovkami parametr /q.

2. Dokumenty otevírané ve Wordu: Nyní je třeba nastavit, aby se i poklepáním na libovolný DOC soubor otevíral Word bez úvodní obrazovky. K tomu je třeba si nejprve spustit Průzkumníka. Pokud chcete, aby se vámi prováděné změny projevily ve Windows NT4, 2000 a XP u všech uživatelů, přihlaste se nejprve jako administrátor. Nyní si v již zmíněném Průzkumníku klepněte do menu Nástroje/Možnosti složky a tam na záložku Typy souborů (ve Windows 95/98 a NT4 se jedná o menu Zobrazit/Možnosti složky). Tady si vyberte typ souboru DOC a označte si jej. Ve Windows ME, 2000 a XP dále stiskněte tlačítko Upřesnit, ve Windows 95/98 a NT4 tlačítko Upravit. V okně Akce se nachází položka Otevřít, případně Open, to v závislosti na verzi Windows. Označte si ji a stiskněte tlačítko Upravit. V poli Aplikace použitá k provedení akce je příkaz, jenž spouští otevírání DOC souborů prostřednictvím programu WINWORD.EXE. Vložte do tohoto řádku parametr /q. Ujistěte se, že je v příkazu obsažen i řetězec %1. Ten musí být v uvozovkách, a navíc umístěný až úplně na konci příkazu. Celý popisovaný postup pak opakujte pro všechny další typy souborů otevíraných pomocí Wordu, kupříkladu pro soubory RTF, aby se vám i tyto typy otevíraly ve Wordu bez úvodní obrazovky.

§§§§§


Gooogle: nedokumentované funkce - Dostaňte maximum z nejoblíbenějšího internetového vyhledávače(CD) I

David Čepička, Arne Arnold

c03p0610

Prostřednictvím nedokumentovaných funkcí můžete z oblíbeného internetového vyhledávače Google dostat nečekané. Skryté odkazy vám ukáží, co všechno lze na internetu najít a speciální utility vám ušetří čas, který byste jinak strávili při komplikovaném hledání vámi požadované stránky. Uvidíte, že to jde velmi jednoduše.

Provozovatelé a tvůrci internetového vyhledávače Google sledují při své práci velmi prostou strategii: Dejme uživateli to, co skutečně chce mít. Podle jejich mínění je rychlý internetový vyhledávač, který bez zbytečných průtahů sestaví při zadání hledaného výrazu nejvhodnější seznam odkazů na odpovídající internetové stránky, prostě k nezaplacení. Dlužno říci, že obrovský úspěch Googlu jim dává za pravdu.

Ovšem Google dokáže ještě více, než by se vám mohlo zdát. Prostřednictvím skrytých odkazů a nedokumentovaných příkazů můžete získávat z internetu taková kvanta zajímavých informací jako nikdy předtím a navíc všechno se dá zařídit jednodušeji, než by se dalo očekávat.

Pomocí jedné speciální internetové stránky pak budete moci omezit vyhledávání v Googlu pouze na ty nejčerstvější odkazy. Tak můžete např. nastavit, že chcete vyhledávat na internetu pouze mezi stránkami, které byly aktualizovány během posledních 24 hodin. Tím se bez jakýchkoliv oklik dostanete přímo k těm nejčerstvějším informacím, a nemusíte se tak zabývat odkazy vedoucími na stránky se zastaralým obsahem.

Používáte na počítači myš pouze tehdy, kdy je to bezpodmínečně nutné? Uvidíte, jak se dá Google kompletně ovládat pouze klávesnicí.

Máte problémy s nějakým produktem od Microsoftu, nebo snad chcete vyhledat informace týkající se pouze Linuxu (popřípadě počítačů Macintosh)? Google vám pomůže i nyní má totiž k dispozici možnost omezit prohledávání pouze na stránky se specializovaným obsahem. Nehraje pro vás čas rozhodující roli a chtěli byste si v klidu prohlédnout vždy kousek pasáže z nalezených stránek? Pak si můžete výsledky hledání nechat zobrazit jako diashow. Google to dokáže, a my vám prozradíme jak.

Při psaní tohoto článku jsme narazili i na skutečné kuriozity. Jste zvědaví, jak s pomocí Googlu zpracovat zbytky ve vaší ledničce? O důvod více, abyste si tento článek přečetli.

1 )Cestování v čase: Přesné omezení vyhledávání stránek na základě jejich data

Chcete při vyhledávání internetových stránek získat pouze odkazy vedoucí na ty nejaktuálnější stránky nebo na stránky vzniklé v určitém časovém období? V případě Googlu stačí k tomuto účelu použít nikde nedokumentovaný parametr, kterým vyhledávání patřičně usměrníte.

Nejnovější stránky: Zajímají-li vás pouze ty nejnovější internetové stránky, nejedná se o žádný složitý problém. Na stránce www.researchbuzz.com/toolbox/goofresh.shtml musíte zadat, zda chcete vyhledávání omezit na stránky vzniklé dnes, včera, v posledních sedmi či třiceti dnech. Stránka předá váš dotaz Googlu se všemi potřebnými parametry.

Vyloučení hledaných odkazů: V mnoha případech je třeba některé stránky z prohledávání na internetu vyloučit. Uveďme si příklad: Chcete se něco dozvědět o plicních onemocněních. Jestliže v dnešní době zadáte do políčka pro vyhledávání výraz plicní onemocnění, získáte hlavně odkazy na stránky zabývající se nemocí SARS. Jen tu a tam narazíte mezi dříve zmíněnými stránkami o SARS i na odkazy na jiné stránky. V tomto případě vyřešíte problém jednoduše tak, že výraz SARS z prohledávání vyloučíte. To se provádí prostřednictvím znaku minus umístěného před daný výraz. Do políčka pro vyhledávání pak tedy přijde buď výraz plicní onemocnění -SARS, popřípadě výraz SARS uvedete do příslušného políčka na internetové stránce, když klepnete na tlačítko Pokročilé vyhledávání.

Omezení na určitý časový interval: Chcete-li však kupříkladu vyhledat nositele Oskara za roky 2000-2002, musíte použít o něco komplikovanější postup zde žádná speciální služba k dispozici není. Napište do zadávacího políčka Googlu hned za vyhledávaný výraz řetězec daterange:<počáteční hodnota intervalu>-<konečná hodnota intervalu>. Celá potíž však spočívá v tom, že jak počáteční, tak koncová hodnota musí být zadány ve tvaru dnů podle tzv. juliánského kalendáře. Ten byl vymyšlen asi před 400 lety a posléze používán pro astronomické výpočty hvězdných drah. Kalendář začíná 1. lednem roku 4713 před naším letopočtem. Podle tohoto kalendáře byl kupříkladu náš 30. červen 2003 dnem číslo 2452834. Pro přepočítávání mezi oběma kalendáři se jako nejpohodlnější jeví opět použití internetové stránky, kupř. www.shallowsky.com/julian.html, případně www.macho.mcmaster.ca/JAVA/JD.html.

V našem případě tedy bude mít dotaz v Googlu tvar začínající heslem plicní onemocnění omezeným na internetové stránky v období od 1. 1. 2001 až 1. 1. 2002 tvar: plicní onemocnění daterange:2451911-2452276. Google však nepřijímá žádná čísla s desetinnou čárkou. Pokud se vám při přepočítávání jako výsledek zobrazí desetinné číslo to odpovídá hodinám, minutám a sekundám pak desetinnou část při zadávání do zadávacího políčka jednoduše vynechejte.

Upozornění: Časové omezení se v databázi Googlu netýká ani tak údaje, kdy stránka vznikla, jako spíš údaje, kdy Google tuto stránku zaregistroval a zaindexoval. Internetové stránky, u nichž Google zkoumá, zda byly aktualizovány, se tak mohou zobrazit i tehdy, když už jsou staré několik týdnů. Kromě toho samotný Google označuje tuto službu nálepkou "bez záruky". Nemůže vám totiž v žádném případě zaručit, že zobrazené výsledky hledání budou skutečně časově správně uspořádány.

2 )Rychlejší vyhledávání: Obsluhujte Google klávesnicí!

Bolí vás ruka, kterou obsluhujete myš, nebo se vám jednoduše lépe pracuje s klávesnicí? Pro internetové stránky zpravidla neexistují žádné klávesové zkratky. V případě Googlu se však vskutku jedná o čestnou výjimku.

Vyhledávání na internetu začíná (téměř vždy) zadáním dotazu prostřednictvím klávesnice. Proč ale potom hned vyměnit klávesnici za myš? Přes anglickou stránku labs.google.com/keys spustíte Google v časově úspornějším klávesnicovém režimu:

Jako kurzor zde slouží symbol vytvořený ze tří barevných koulí. Pro navigaci zde uvádíme ty nejdůležitější kombinace kláves:

Klávesami <I> a <K> pohybujete míčky nahoru a dolů a při tom skáčete z jednoho odkazu na druhý. Na konci stránky Google stačí ještě jednou stisknout klávesu <K> a vyvoláte si další stránku s nalezenými výsledky hledání. Klávesami <J>, popřípadě <L> pohybujete míčky vlevo a vpravo. Jestliže se chcete dostat zpět na zadávací políčko, podaří se vám to přes klávesu <A>. Přehled nejdůležitějších klávesových zkratek pak obdržíte stiskem jedné z kláves <?> nebo </>.

Odkaz, na němž stojí kurzor, otevřete stiskem klávesy <Enter>. Klávesa <Backspace> slouží v Googlu k pohybu zpět. Celé to vše funguje ve všech internetových prohlížečích bez výjimky. Samozřejmě můžete rovněž použít i klávesy <Page Up>, <Page Down> a <Šipka nahoru>, <Šipka dolů>, kterými se můžete pohybovat po celé stránce.

Když si chcete nechat jednu z nalezených stránek zobrazenou a k ní si otevřít ještě některou z dalších nalezených, pak si přes klávesovou zkratku <Ctrl><N> otevřete nové okno prohlížeče a pomocí <Backspace> se vraťte zpět na stránku Google s nalezenými výsledky vyhledávání.

Chcete spouštět i samotný Google prostřednictvím klávesové zkratky? Pak si můžete například na pracovní ploše vytvořit zástupce k internetové stránce labs.google.com/keys. K tomu účelu si klepněte na pracovní plochu pravým tlačítkem myši a z kontextového menu Nový zvolte položku Zástupce. Objeví se průvodce, v němž nejprve zadáte výše zmíněnou internetovou adresu a v druhém kroku název zástupce.

Pohyb prostřednictvím klávesnice má ovšem také svoje hranice. K myši se tak musíte vrátit, pokud budete na nějaké nalezené stránce chtít surfovat dále. Nepotěší ani to, že klávesa <Backspace> funguje povětšinou jen u HTML stránek. Pokud vás nějaký odkaz zavede například k nějakému PDF-dokumentu či dokumentu vytvořeném ve Wordu, musíte opět sáhnout k myši, abyste se vrátili přes tlačítko Zpět znovu na stránku Googlu.

3 )Komentáře: Zobrazení dalších informací k nalezeným odkazům

Chcete k odkazům nalezeným Googlem slyšet názor z druhé strany? Pak si nechte ke každému z nich zobrazit komentář z jiných internetových stránek.

Můžete Google donutit k tomu, aby vám ke každému odkazu ukazoval jeden nebo více komentářů z jiných internetových stránek, které se k němu vztahují. Tato služba se nazývá Webquotes. Spustíte ji přes adresu labs.google.com/cgi-bin/webquotes. Právě pomocí komentářů se dá v mnoha případech rychle stanovit obsah zmiňované stránky. Jestliže Google žádný odpovídající komentář ke stránce nenalezne, nabídne výtah ze samotného odkazu a označí jej výrazem Source:Excerpt from the webpage. Google vybírá místa na internetu, z nichž pocházejí komentáře, podle jednoduchého pravidla. Jsou to zpravidla ty stránky a servery, jež patří ve světě internetu k nejnavštěvovanějším.

4 )Diashow: Automatické zobrazování nalezených internetových stránek

Máte čas a chcete ke každému odkazu získat krátký náhled? Nechte nalezené WWW stránky prezentovat se ve formě diashow.

Pokud něco chcete vědět přesněji, pak použijte diashow, nazývanou také jako Google Viewer. Tato služba postupně nahrává nalezené odkazy do náhledového okna. Přitom se standardně po uplynutí osmi sekund automaticky přesune k zobrazení dalšího nalezeného odkazu. Nechá se ovšem rovněž zobrazit i jiný časový interval. Samozřejmostí je i možnost celou show pozastavit, nebo ji naopak uspíšit pohybem vpřed i vzad.

Vyhledávání prostřednictvím služby Google Viewer spustíte přes internetovou adresu labs.google.com/gviewer.html. Skutečný požitek vám však přinese pouze tehdy, pokud vlastníte dostatečně rychlé připojení k internetu. V opačném případě jsou prodlevy potřebné pro nahrání jednotlivých WWW stránek příliš dlouhé.

5 )Mini-utility: Google pro vaši pracovní plochu

Chcete získat rychlejší přístup ke Googlu? Nyní vám uvádíme tři nástroje, s nimiž se můžete částečně dostat i k pokročilejším funkcím tohoto vyhledávače. Chris#s Desktop Google: Stejně minimalisticky, jako Google samotný, se předvádí též utilita Chris#s Desktop Google. Jedná se o freewarový nástroj určený pro Windows 95/98/ME/NT4, 2000 a XP. Naleznete jej nebo si jej můžete stáhnout na internetové adrese www.supportforums.org/article33.html (SETUP.EXE, 542 KB).

Utilita se umístí do pravé části Hlavního panelu ve formě zadávacího políčka. Pokud do něj zadáte klíčová slova pro vyhledávání, spustí se automaticky internetový prohlížeč a zobrazí výsledky vyhledávání. Po instalaci je nutno utilitu jednorázově aktivovat přes kontextové menu Hlavního panelu, a to přes příkaz Panely nástrojů/Chris#s Desktop Google.

GG Search: O něco více nabízí prográmek GG Search. Ten se umístí do pravé části Hlavního panelu ve formě ikonky. Po klepnutí na ni se ukáže malé okno programu. V něm si můžete zvolit, zda chcete aby Google prohledával internet, databázi obrázků, diskusní skupiny Googlu či jeho složky. Pro další výběr máte k dispozici mimo jiné i vyhledávání stránek s novinkami (news) týkajícími se Googlu a vyhledávání v databázi výrobků nazvané Froogle. Stiskem tlačítka Search otevře utilita internetový prohlížeč a dotaz se zvolenými parametry předá Googlu pro vyhledání. Co se týče programu samotného, jedná se o freeware určený pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP ve verzi 3.6. Najdete jej , popřípadě na adrese www.frysianfools.com/ggsearch jako soubor GGSEARCH3.6.EXE o velikosti 672 KB.

Google Toolbar: Utilitka Google Toolbar pochází od samotných provozovatelů vyhledávače. Integruje se do internetového prohlížeče jako panel nástrojů a sestává ze zadávacího políčka a odkazů k nejrůznějším službám Googlu. Můžete si ji nainstalovat z internetové adresy toolbar.google.com/intl/cs/install. Měli byste ale vědět, že program zasílá informace o vámi navštěvovaných internetových stránkách. Podle provozovatelů Googlu jsou všechna data anonymně sbírána za účelem sledování návštěvnosti jednotlivých adres. Pokud si nepřejete, aby se tyto informace Googlu zasílaly, pak musíte při instalaci oželet pokročilé funkce. Velikost programu činí 1,36 MB s pokročilými funkcemi a 896 KB bez nich. Google Toolbar pak žádná data od vás neposílá, i když popravdě řečeno, v případě pokročilých funkcí se stejně nejedná o nic tak světoborného, co by vám tak nutně chybělo. Už jste si Google Toolbar nainstalovali? Pak si zmiňované funkce můžete vypnout stiskem tlačítka Google a příkazem Nastavení lišty v panelu utility, čímž deaktivujete i volbu zobrazení hodnocení PageRank.

6 )Speciální vyhledávání: Prohledávejte pouze určité stránky

Máte problém s nějakým softwarem od Microsoftu? Nebo jen potřebujete informace o WWW stránkách, které jsou zaměřeny na Linux či počítače MacIntosh? Google vám pro tento případ nabízí pro vyhledávání speciálně určené stránky.

Internetová stránka Googlu s adresou www.google.com/microsoft.html vám bude zobrazovat pouze odkazy na WWW stránky, které se zaměřují toliko na Microsoft a jeho produkty. Toto omezení může být mimořádně užitečné. Tak např. si představte, že máte problém s Outlook Expressem. Tento program pro práci s elektronickou poštou najednou nepřijímá ani neodesílá žádné e-maily a hlásí neustále nějakou chybu XYZ. V tomto případě vám určitě nepomohou stránky určené pro fanoušky Linuxu, kde se nejspíš dozvíte něco v tomto smyslu: "Kdo si nainstaluje Windows, proviňuje se sám na sobě. Jeden můj známý měl včera v Outlook Expressu zase chybu XYZ." Pomocí zmíněného filtru Google se ale dostane přímo ke specialistům.

Takové stránky zvláštního zaměření nabízí Google i pro Linux, Apple Macintosh, apod. Další informace k tomuto tématu naleznete na stránce www.google.com/options/specialsearches.html.


Gooogle: nedokumentované funkce - Dostaňte maximum z nejoblíbenějšího internetového vyhledávače(CD) II

7 )Specialisté: Zobrazení pouze těch nejvíce odpovídajících stránek k danému dotazu

Google dokáže k zadanému tématu najít ty nejoblíbenější stránky. Důsledkem toho ale může být, že na prvních místech mezi nalezenými stránkami jsou ty, které sice jsou populární, ovšem nikde není psáno, že to musí být ty nejvíce specializované. Vy ovšem chcete nalézt stránky, které se zadaným tématem zabývají co nejodborněji. Pilní programátoři i pro tento problém našli řešení samozřejmě pomocí Googlu.

Služba Goo-Top umí předat Googlu pouze ty odkazy, u nichž se zadaný výraz vyskytuje již na úvodní stránce. Tímto způsobem rychle naleznete internetové stránky, jež vám pomohou při obtížích s hledáním informací k nějakému tématu. Tato strategie se doporučuje zvláště tehdy, když se o nějaké téma teprve začínáte zajímat. Často se vám totiž právě takto podaří objevit skutečně použitelné odkazy. A na nich pak zpravidla jsou okomentované seznamy dalších stránek, na nichž lze nalézt informace podrobnější. Tuto službu spustíte přes internetovou adresu www.buzztoolbox.com/google/gootop.shtml.

8 )Zprávy poskytované Googlem: Dokonce i v několika jazycích

Zajímáte se o nejnovější zprávy z celého světa a z mnoha oblastí, ale nechcete si všechny informace sami shromažďovat? Google vám pro tento účel nabízí rozsáhlou stránku s novinkami (News) jen pro vás.

Na WWW stránce news.google.com vám Google dodá podle vašich požadavků zprávy asi ze 4 500 on-line zdrojů. Zprávy jsou tříděny podle několika kategorií, např. Business, Sci/Tech (věda a technika), Sport, Zábava apod. Velmi podařené je i to, že ke každé zprávě vám Google uvede, před kolika hodinami či dny tuto zprávu nalezl.

Nechcete si zprávy číst v angličtině? Pak si můžete tuto stránku (ostatně i všechny, které odtud vyvoláte) přeložit prostřednictvím v Googlu vestavěného překladače např. do němčiny. Jak se dá u těchto služeb očekávat, je překlad poněkud kostrbatý. Proto určitě budete potřebovat trochu dobré vůle a fantazie, abyste tu či onu informaci správně pochopili. Když už nic, alespoň se při čtení trochu pobavíte. Samotný překladač spustíte přes adresu (platí pro překlad do němčiny) translate.google.com/translate?hl=de&u=http://news.google.com. V současné době je totiž možné překládat WWW stránky přes Google pouze mezi angličtinou, italštinou, francouzštinou, španělštinou, němčinou a portugalštinou.

9 )Zdarma: Ten největší slovník na světě

Nevíte určitě, jak se nějaký výraz přesně píše, anebo se jednoduše dosti často překlepnete? Google je velmi trpělivý a vždy ochotný pomoci. Tento internetový vyhledávač můžete rovněž použít i jako slovník.

Pokud Google nebude při zadání nějakého výrazu při vyhledávání úspěšný, nebo pokud nalezne při hledání výraz podobný, lišící se pravopisem, podívá se do své databáze a nabídne vám výraz znějící obdobně, ovšem psaný jinak. Např. při zadání slova coler vám Google nabídne pro vyhledávání zcela správně a zdvořile výrazem Did you mean (mysleli jste): color správnou variantu (platí pro Google v anglické verzi). Zadání výrazu Jenifer Lopez bude pak vylepšeno na Jennifer Lopez.

Daleko více návrhů na opravu překlepů obdržíte, když si nainstalujete zdarma dostupnou utilitu Capespeller 1.0. Ta posílá zadané slovo automaticky do databáze Googlu a ukáže vám, zda je slovo správně, popřípadě ukáže možné návrhy na jeho opravu. Program je určen pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP a naleznete jej , případně na internetové adrese capescience.capeclear.com/google/spell.shtml jako soubor CAPESPELLER.ZIP o velikosti 1,62 MB. Drobnou nevýhodou tohoto prográmku je nutnost být při jeho používání připojen k internetu.

Aby vám výše zmiňovaná utilita bez problémů fungovala, je nutné mít nainstalován od Microsoftu tzv. SOAP Toolkit 3.0. Je dostupný pro verze Windows 98/ME, NT4, 2000 a XP, a to zadarmo na internetové adrese www.microsoft.com/downloads pod klíčovým řetězcem Soap Toolkit. Velikost tohoto doplňku je 3,6 MB.

Upozornění: Výsledky vyhledávání, co se týče správnosti zápisu jednotlivých hesel, se řídí víceméně obecnými zvyklostmi. V případě pochybností se tak určitě vyplatí podívat se do pravidel pravopisu.

10 )Froogle: Najde každý výrobek

Plánujete nákup nějakého nového zařízení či vybavení, např. digitální kamery či snowboardu, a chcete se prostřednictvím internetu dozvědět něco o nejnovějších výrobcích? Froogle toho ví docela hodně a rád to prozradí i vám.

Google vlastní internetový vyhledávač zaměřený na nejrůznější výrobky. Nazývá se Froogle a naleznete jej na adrese froogle.google.com. Jako výsledky vyhledávání poskytuje WWW stránky, které vámi požadovaný produkt prodávají on-line. Takže se můžete v poklidu toulat v pravděpodobně největším virtuálním nákupním centru na světě. Pokud si budete přát, můžete zadat i cenové rozpětí, a tak si stanovit, kolik vámi požadovaný výrobek může stát nejméně a nejvíce.

Celá věc má naneštěstí jeden háček. Froogle se zaměřuje zejména na americké on-line obchody, proto musíte vyhledávání začít s anglicky napsaným výrazem pro vyhledávání. Pokud se chcete nejen informovat, ale rovnou i něco zakoupit, připočítejte si k ceně další poplatky za poštovné apod. V některých případech by se vám to mohlo v závislosti na kurzu dolaru i vyplatit. Jedná se ovšem hlavně o software, který si můžete stáhnout, a pak zaplatit za registrační kód platební kartou.

Přesto Froogle je dostatečně zajímavý i pro ty, co nechtějí nic kupovat hlavně jako obrovské informační centrum s bezpočtem různých výrobků. Mnohé on-line obchody rovněž nabízejí odkazy na internetové stránky výrobců produktů, kde můžete o jednotlivých výrobcích získat další podrobnější informace.

Googlovy krátké tipy:

Překládejte, diskutujte, nalezněte tipy a triky pro vyhledávání.

Na tomto místě vám nabízíme další velmi užitečné tipy pro vyhledávač Google.

Komunikujte v různých jazycích: Pravděpodobně znáte odkaz Výběr jazyka na stránce Googlu, nacházející se vedle zadávacího políčka pro hledaný výraz. Zde si můžete přeložit jednotlivé texty, nebo dokonce celé internetové stránky. Google totiž pracuje pro všechny odtud vyvolané stránky jako tlumočník. V současnosti je možné překládat WWW stránky mezi jazyky angličtinou, italštinou, francouzštinou, španělštinou, němčinou a portugalštinou. Problémy však nastávají, pokud je následující odkaz volán přes JavaScript. Chcete-li si i takovou stránku nechat přeložit, pomůže vám následující trik (příklad platí pro překlad do němčiny): Otevřete si stránku bez překladu Googlem, umístěte kurzor do adresního řádku vašeho internetového prohlížeče před odkaz a napište výraz: translate.google.com/translate?hl=de&sl=en&u=. Výraz sl=en přiřazuje angličtinu jako výchozí jazyk (sl = source language). Zkratky pro další jazyky získáte na adrese www.google.com/language_tools.

Nyní v seznamu jazykových rozhraní klepněte na odpovídající jazyk, a vámi požadovaná zkratka se objeví na adresním řádku jako poslední dvě písmena v zobrazené adrese. Ty potom zadejte namísto zkratky en.

Prohledávejte pouze výsledky: Ačkoliv Google nabízí tuto možnost při každém vyhledávání, zůstává často neprávem opomíjena. Můžete totiž v seznamu odkazů získaných z jednoho vyhledávání hledat výrazy další. To má smysl zvláště tehdy, pokud Google najde při vyhledávání velké množství možných odkazů. Funguje to tak, že se na konci seznamu nalezených odkazů objeví znovu zadávací políčko pro zadání výrazu pro vyhledávání. Vpravo vedle něj pak uvidíte odkaz s názvem Hledat ve výsledcích, popřípadě Search within results, pokud se jedná o stránku Googlu v angličtině. Právě tímto odkazem okruh pro hledání zúžíte. Prohledávány totiž budou pouze odkazy uvedené v seznamu z předchozího hledání.

Google Groups: Obrovská databáze diskusních skupin nazývaná Google Groups je více než deset let stará. Až do poloviny roku 2000 běžela tato databáze ještě přes službu Deja News. Z této minulosti pochází rovněž dnes již zbytečně dlouhé adresování příspěvků. Jestliže chcete na nějaký příspěvek zareagovat svým vlastním názorem, můžete odpovídající odkazy zkrátit na rozumnou délku, a to přes speciální službu na adrese www.bleorg/google.

In a Out: To, co je nyní moderní, vám prozradí Googlův "duch času". WWW stránka na adrese www.google.com/zeitgeist vám ukáže ty nejnavštěvovanější stránky. Jsou k dispozici žebříčky Top-10 nejvíce navštěvovaných adres ve světě celkově a následně pak pro jednotlivé země, a to jak za jeden měsíc, tak i za každý jednotlivý týden.

Zmatený Google: Vařte, spisujte, žasněte

Možnosti, jimiž Google vládne, inspirovaly řadu lidí ke kreativním kouskům. Na následujících řádcích si přečtěte o čtyřech neobvyklých službách, které Google také zvládá.

Google Random: Jedním klepnutím myší se ocitnete na Googlem náhodně vybrané internetové stránce. Sami jsme tuto službu úspěšně otestovali. Trvá to jen několik málo minut a ocitnete se na nějaké zajímavé či vtipné internetové stránce, a to na takové, na niž byste se pravděpodobně obyčejným brouzdáním jinak vůbec nikdy nedostali. Tuto službu si můžete spustit přes internetovou adresu www.buzztoolbox.com/google/goorandom.shtml.

Vaření s Googlem: Máte v ledničce nějaké zbytky a hledáte recept na jídlo, v němž byste je spotřebovali? Pak zkuste vařit s Googlem. Ten z vás, kdo umí anglicky, ať názvy potravin zadá do zadávacího políčka na internetové adrese www.buzztoolbox.com/google/goocookin.shtml a obratem získá seznam jídel, která může ze zadaných potravin uvařit. V češtině to ale jde také. Zadejte potraviny do zadávacího políčka a jako poslední do něj napište parametr inurl:recepty. Google pak bude hledat pouze na těch stránkách, v nichž je obsaženo slovo recepty.

Básněte s Googlem: Potřebujete složit nějakou vskutku neotřelou báseň, ale pořád vás nic nenapadá? Pak nechte za sebe básnit Google. Na internetové adrese www.buzztoolbox.com/google/goopoetry.shtml zadejte slova, která by se měla ve verších vyskytovat, a Google zařídí vše ostatní. Ovšem samozřejmě vše funguje jen do určité míry, neboť tato služba vyžaduje přímý přístup do Googlovy engine a ten je striktně omezen.

Googlismy: Na WWW stránce www.googlism.com se dozvíte, co si o vás nebo o vašich přátelích lidé myslí. Do zadávacího políčka vložte svoje jméno, a Google vám naoplátku prozradí vaše netušené schopnosti a dovednosti.

§§§§§


Co je lepší než WinAmp? - Quintessential Player! - Pehrávač MP3 i formátů OGG a WAV, se spoustou zajímavých vlastností a funkcí
Co je lepší než WinAmp? - Quintessential Player! - Pehrávač MP3 i formátů OGG a WAV, se spoustou zajímavých vlastností a funkcí(CD)

Karel Šredl

c03p0611

Vítejte u dalšího pokračování vašeho seriálu o počítačových pomocnících s nejlepším poměrem cena/výkon. Dnes trochu povzneseme svoji duši, neboť se budeme bavit o hudbě. Přesněji o hudbě počítačem reprodukované. Pokud vám teď v hlavě vytanula zkratka MP3, máte pravdu. Pravdu byste ovšem měli i tehdy, kdyby se vám vybavily třeba OGG, AU, CDA, WAV. To všechno (a mnohé další) jsou formáty hudebních souborů, které dokáže přehrát téma dnešního Rychlokurzu program Quintessential Player ve verzi 4.02 (www.quinnware.com).

Pro přehrávání "empétrojek" dříve existoval jediný bezkonkurenční přehrávač slavný WinAmp. Počínaje verzí 3 však poněkud narostl do velikosti a tím i do pomalosti "zbumbrlíčkovatěl". Zároveň se vynořilo několik konkurentů, kteří ho dohonili a v některých ohledech i překonali. WinAmp patří stále na špičku pelotonu, ale už to není jízda osamělého jezdce. A my si dnes představíme jednoho z jeho kolegů ze špičky.

Instalace

Instalace je, jak je již zvykem u kvalitních programů, typu start \ I Agree (odsouhlasení licenčního ujednání) \ Next ... Next \ Finish. Nakonec by se vám měl přehrávač sám spustit. Vy ho však zavřete, protože je potřeba ještě nainstalovat čestinu, abychom si s ním rozuměli. Spusťte soubor LangCzech.exe, zkontrolujte, že uvedená cesta opravdu vede k právě nainstalovanému QCD, a klikněte na tlačítko [Extract]. Hotovo bude ve vteřině, takže potom již stačí stisknutím tlačítka [Close] instalaci dokončit.

První start

Neváhejte, a směle do toho! Spusťte program [Start] \ Programy \ QCD Player \ QCD Player. Objeví se vám hlavní okno přehrávače. Jelikož podporuje skiny (vzhled) a na internetu je jich k nalezení spousta, může utilita vypadat podle vašeho přání. Jak na to, to si ukážeme později.

Nejprve musíme zvolit češtinu jako implicitní jazyk. Klikněte na ikonku v levém horním rohu přehrávače a z menu zvolte Preferences (rychleji se tam dostanete stisknutím klávesové zkratky Ctrl+P). V levém sloupci zvolte Language&Fonts, a v pravém vrchním okénku by se měl kromě aktivní Angličtiny objevit i jazyk Čeština. Vyberte ji, a svou volbu potvrďte kliknutím na tlačítko [Uložit a zavřít]. Nyní máte česky všechna menu a nastavení. Pokud stále vidíte angličtinu v hlavním okně, pak vězte, že té se nijak nezbavíte, neboť tyto nápisy jsou v grafické podobě součástí skinu, a tedy je nemůžete nijak ovlivnit (jedině by se vám podařilo najít přímo český skin).

Základní práce

Základní funkcí přehrávače hudby je přehrávání hudby, takže se pojďme podívat, jak na to. Cest je opět několik. První: najděte si v průzkumníku hudební soubory, které byste si rádi poslechli, označte je a klikněte na ně pravým tlačítkem. V rozbalovacím menu najdete volby Add to QCD (Přidat do QCD) a Play in QCD (Přehrát v QCD). Add to QCD znamená, že se označené hudební soubory přidají na konec seznamu písniček (pokud již v QCD nějaký máte). Play in QCD způsobí, že se starý seznam písniček zahodí, z označených souborů se vytvoří nový a rovnou se spustí přehrání první písničky. Druhá cesta spočívá ve využití metody drag&drop. Označené soubory přetáhněte myší z Průzkumníka do seznamu písniček v QCD playeru (je-li seznam písniček schovaný, rozbalíte ho kliknutím na ). Písničky se vloží na to místo, kde jste je upustili. Třetí možnost: klikněte na ikonu \ Přidat hudbu a najděte si hudební soubory k přehrání. Opět jich můžete přidat víc najednou tím, že kliknete na první písničku a při stisknuté klávese Shift kliknete na poslední. Všechny písničky mezi nimi budou značeny a přidány.

Ovládání přehrávání je stejné jako na každé hudební věži, takže byste s tím neměli mít žádný problém. Pokud chcete přehodit pořadí písniček v seznamu pro přehrání, stačí písničku pouze myší uchopit a "dotáhnout" ji na požadované místo. Seznam písniček také můžete uspořádat kliknutím na tlačítko a zvolením kritéria (např. kritérium Album/#skladby znamená, že se písničky v seznamu uspořádají nejprve podle Alba, a v rámci alba podle čísla skladby).

Pro základní úpravu zvuku je k dipozici 10pásmový ekvalizér. Kliknutím na ekvalizér vysuňte a tlačítkem ho zapněte. Hudební fajnšmekři si nyní mohou "šoupátky" nastavit frekvenční pásma podle libosti. My ostatní raději kliknutím na \ Přednastavené (nebo Ctrl+Q) vybereme některé z předpřipravených nastavení jako třeba Rock, Pop, Techno a klikneme na tlačítko [Načíst]. Na stejném místě si také můžete uložit vaše vlastní nastavení.

Pokročilejší možnosti

Co tedy program umí navíc? Jednak je to práce s informacemi o písničkách (s takzvanými tagy), práce s playlisty (seznamy písniček), skiny, plug-iny (zásuvné moduly, rozšiřující funkce přehrávače). Rozhodně nemáme šanci v tomto článku obsáhnout vše, na to bychom potřebovali spíše malou knížku. Proto zde naťuknu základy a ostatní nechám na vašich experimentech.

Tagy

Tagy, neboli hlavičky hudebních souborů, obsahují informace o písničce jako jsou interpret, album, rok vydání, žánr, ale může to být třeba i text písně. QCD Player nám dává základní přostředek pro úpravu těchto informací. Klikněte pravým tlačítkem myši na písničku, jíž chcete upravit informace ve hlaviččce. Z menu zvolte Upravit. Objeví se vám okno, v němž můžete vyplnit informace pokud je znáte. Pokud je neznáte, ale máte přístup k internetu, klikněte na tlačítko [AutoTag], a QCD to pomocí databáze CDDB udělá za vás. Jestliže si hodně věříte, klikněte na tlačítko [CDDB Lookup] a celý proces máte pod vlastní kontrolou.

Nemusíte upravovat písničku po písničce jednotlivě, ale lze je upravovat i hromadně. Označte v seznamu písní víc (pomocí klávesy CTRL a klikání myší nebo metodou "první \ SHIFT + klik na poslední") a opět pravý klik a volba Upravit. Nyní jste v modu hromadných úprav. Mezi oběma mody se přepínáte klikáním na tlačítko [Single Edit]/[Multi Edit]. Opět se nabízí možnost použít internetovou databázi a kliknutím na [AutoTag] nechat program vše udělat za nás.

Jestliže chcete přejmenovat hudební soubory podle informací z hlavičky, přejděte na záložku Tag \ Filename. Pomocí předpřipravených šablon mohou mít v několika chvilkách vaše hudební soubory ty správné názvy. Samozřejmě si lze vytvořit i šablonu svou.

Playlisty

Posloucháte určité písničky, když jste veselí a jiné, když máte depresi? Máte své oblíbené "hitovky" pro případ návštěvy či mejdanu? Potom byste jistě měli rádi tyto seznamy písniček někde uložené a připravené, aby nebylo nutné je neustále znovu vytvářet. Od toho jsou tady playlisty. Prostě si požadované písničky přidejte do seznamu v QCD, a když budete spokojeni s obsahem i pořadím skladeb, klikněte na tlačítko . Buď uložíte aktuální seznam zvolením Uložit playlist jako..., nebo pokud chcete mít takové seznamy pěkně pohromadě na jednom místě, označte písničky stiskem CTRL+A a \ Uložit vybrané \ Nový playlist. Takto vytvořený playlist se pak dá snadno přidat do seznamu k přehrání přes \ Načíst playlist. QCD Player má totiž v nastavení možnost zvolit jeden adresář, který považuje za úložiště právě takových playlistů a dovoluje rychlejší práci s nimi. Tento adresář lze změnit takto: CTRL+P \ Playlisty a kliknutím na tlačítko v sekci Menu načítání playlistů.

Skiny

Tato vlastnost je dnes již téměř nezbytnou podmínkou, pokud chce program patřit na vrchol ve své kategorii. QCD Player nejenže podporuje změnu skinů, ale navíc mohou být v rámci jednoho skinu definovány tzv. mody, tedy jakési podskiny. Např. standardní skin má mody tři, a to "Kong" největší, "Retro" kde jsou ovládací prvky trochu více zhuštěné, a "Runt" kde je celý přehrávač zredukován na úzkou lištu. Pro práci se skiny má QCD Player šikovný prohlížeč, a pokud disponujete připojením k internetu, je vybrání, stažení i nastavení nového skinu hračka. Kombinací kláves CTRL+S aktivujte prohlížeč. V okně ihned vidíte, jaké skiny máte k dispozici. Zvolením položky Stáhnout skiny se připojíte k internetu a program stáhne opravdu bohatý seznam dostupných skinů. Zvolte některý a tlačítkem [Náhled] si ho prohlédněte. Pokud s ním budete spokojeni, stiskněte [Nainstalovat]. Skin se stáhne a zařadí do seznamu dostupných. Vraťte se zpět k volbě Skiny v levém okně a klikněte na ten právě nainstalovaný. QCD Player okamžitě změní vzhled. Jak jednoduché.

Plug-iny

Zde se už opravdu dostáváme k pokročilejší práci s programem. Plug-iny jsou jakési funkční moduly, rozšiřující funkčnost hlavního programu. Chybí vám podpora určitého hudebního formátu? Nebo byste rádi nějaké zvukové efekty během přehrávání muziky? Pokud naleznete ten správný modul, není nic nemožného. Stáhněte si ho z internetu (spoustu jich najdete na stránce www.quinnware.com/plug-ins.php) a nainstalujte. Většinou to bude nějaký exe-soubor, takže stačí spustit a vše odsouhlasit. V QCD Playeru se stisknutím CTRL+B dostanete k nastavení nainstalovaných plug-inů. Ty jsou rozděleny do podkategorií podle funkce:

- Vstupní tedy jaké souborové formáty bude umět QCD číst.

- Přehrávací řídí přehrávání.

- Kodéry můžete muziku překódovat do jiných formátů.

- Vizualizace garfické efekty během přehrávání.

- DSP (Digital SOund Processing) efekty upravující zvuk, např. různá echa, zvuk pozpátku atd. Sem patří i WinAMP DSP plug-in, který dovolí používat DSP plug-iny konkurenčního WinAMPu.

- Knihovní pro práci s playlisty a hlavičkami souborů. Sem patří třeba ona internetová databáze, o které jsme mluvili dříve.

- Obecné ty, které nebylo možno zaškatulkovat.

Nyní stačí plug-in aktivovat zaškrtnutím. Pokud více plug-inů vykonává identickou funkci, posuňte vámi preferovaný výše tlačítkem [Nahoru] a on dostane přednost. Každý plug-in má svá specifická nastavení, k nimž se dostanete jeho označením a kliknutím na tlačítko [Nastavit]. Se změnami nastavení však buďte opatrní.

Závěr

QCD Player je podle mého názoru velmi povedený přehrávač, který je díky skinovatelnosti velmi hezký na pohled a díky podpoře plug-inů toho umí opravdu hodně. Svou cenou 0 Kč rozhodně potěší naše peněženky a manželky.

§§§§§


Tipy & triky pro Windows - Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace I

Jakub Povolný

c03p0613

Trošku jsem se vyděsil při pohledu na krásnou číslovku 55, označující tento díl tipů a triků pro Windows. Pokud si totiž uvědomím rovnici, kde na jedné straně stojí jeden díl tipů a na druhé měsíční periodicita, je doba běhu tohoto seriálu už požehnaně dlouhá.

I v tomto úvodníku se sluší zhodnotit vývoj softwarového i hardwarového trhu v České republice. Jinak řečeno, opět budete muset protrpět několik vynikajících postřehů autora tohoto článku.

Jelikož je tento díl věnován vesměs produktům jisté firmy, začneme (a skončíme) třeba u ní. Po absolvování dalšího roadshow, tentokrát na podporu produktů řady 2003, jsem opět odcházel z Lucerny pod dojmem lehkého nadšení, jak je vše na PC snadné a intuitivní. Až poté se dostavil druhý, již méně příjemný pocit lehké nedůvěry, kterou mám zakořeněnou vůči příliš automatickým operacím jakéhokoliv softwaru. Microsoftu vše v jeho produktech skvěle funguje, každý článek nových Office nebo Windows šlape jako hodinky. Potom i vaše práce je snadnější a rychlejší. Jen mě mrazí při pomyšlení na to, že by jeden z řady systémů vypověděl na čas funkčnost. Stále ještě rád po sobě svoji práci kontroluji "očima" a rád vím, co software s mým dokumentem na pozadí provádí. I proto rád tvořím tento seriál, který se snaží pod pokličku produktů od Microsoftu nakukovat.

Tipy pro Windowsl

Odstraňte systémové adresáře (Win 95/98)

Na úvod si dáme něco lehčího, spíše kosmetickou změnu a další ukázku toho, co lze provádět soustavným pozměňováním registru.

Po poklepání na ikonu Tento počítač se vám zpravidla otevře okno, které obsahuje nejen diskové jednotky, ale také další systémové složky, jako je Telefonické připojení do sítě, či složka naplánovaných úloh. Jestliže považujete tyto složky za zbytečné, nebo je chcete odstranit z důvodů bezpečnostních, přečtěte si následující řádky.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte editor registru regedit. V něm směle pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Windows CurrentVersion explorer MyComputer NameSpace. V tomto klíči naleznete tři další podklíče, reprezentující tři systémové adresáře. Jejich popis můžete vidět vždy v pravé části regeditu jako hodnotu proměnné default, umístěné v každém z těchto tří podklíčů.

Vyberte si ty, které chcete ve Windows učinit neviditelnými, a jednoduše je smažte. Zde pozor, pokud smažete složku Telefonického připojení, nebudete moci později toto připojení nakonfigurovat. Proto si své kroky řádně promyslete. Ukončete regedit, a otravné složky budou navždy pryč.

Zapomenuté heslo (Outlook Express 5)

Je to patrné už z názvu tohoto tipu, ale přesto to ještě vysvětlím. Nebudeme se tentokrát zabývat zadáváním hesel do Outlook Expressu, ale naopak jejich odstraňováním.

Outlook Express se ve svých novějších verzích pokouší o jakýsi rádoby víceuživatelský přístup pomocí takzvaných uživatelských identit. V praxi to vypadá tak, že vytvoříte několik identit s různými složkami pro poštu a s různým nastavením poštovních účtů. Do každé identity se poté přihlašujete pomocí jména a hesla (pokud to funguje tak, jak má). Ihned po instalaci OE, a také v případě, že jste žádnou identitu nevytvářeli, se přihlašujete do takzvané default identity jako jeden jediný uživatel.

Problém nastane ve chvíli, kdy své heslo zapomenete, a přesto se chcete dostat ke své poště a ke svému nastavení. Jednoduchou editací registru lze heslo odstranit a potom zadat nové (které si opět budete pamatovat). Postup si ukážeme níže.

Spusťte si program regedit pomocí menu Start Spustit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Protected Storage System Provider. Zde se nachází několik dalších klíčů, reprezentujících přihlašovací jména do Windows. Měli byste zde nalézt minimálně klíč *default*. Vy musíte vybrat ten, pod kterým jste ve Windows přihlášeni, a pod kterým jste prováděli konfiguraci a nastavování identit v programu Outlook Express.

Pro lepší pochopení uvedu příklad. Dejme tomu, že se běžně přihlašuji do Windows pod jménem honza. Pod tímto jménem jsem si nastavil identitu v OE a zapomněl jsem heslo. Musím tedy vybrat klíč honza a vymazat veškeré položky, které se nacházejí v klíči HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Protected Storage Systém Provider honza Data 89c39569-6841-11d2-9f59-0000f8085266.

Obvykle se do Windows pod žádným jménem nepřihlašujeme, proto musíme pokračovat do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft Protected Storage System Provider *Default* Data 89c39569-6841-11d2-9f59-0000f8085266 a v něm opět neohroženě smazat vše, co najdeme.

Po úspěšném promazání správného klíče zavřete regedit a nastartuje Outlook Express. Sice se ještě zeptá na přihlašovací jméno (identitu pokud jich máte více), ale heslo po vás vyžadovat nebude.

A na závěr ještě malý dodatek. To hrozivé číselné označení vaší identity odpovídá názvu složky s vašimi e-maily, kterou najdete v adresáři Windows\Application Data. Zde můžete tuto složku pohodlně zálohovat. Ale o tom už jsme mluvili v jednom z předchozích tipů a triků.

Snadnější dvojklik (Win 98)

Jistě to zní mírně neuvěřitelně, ale i dvojklik, neboli doubleclick se dá ve Windows různě konfigurovat. A že jsou tyto možnosti někdy důležité, to potvrzují začátečníci, kteří mají s dvojklikem, jako základním potvrzovacím mechanismem v produktech Microsoftu, zásadní problémy.

Jestliže ve Windows nezvládnete dvojklik, v podstatě je standardně nastavené nemůžete používat. Proto Microsoft zabudoval do Windows dialogy pro nastavení dvojkliku. Ten základní najdete v menu Start Nastavení Ovládací panely, kde musíte zvolit ikonu pro nastavení myši. Ihned na první záložce máte možnost nastavení tlačítek pro levou a pravou ruku, v dolní části dialogu pak pro nás podstatnou možnost nastavení časové prodlevy mezi jednotlivými kliky ve dvojkliku. Nastavení můžete ihned vyzkoušet v malém okénku s jakýmsi kašpárkem.

Nastavení prodlevy sice mnohdy začátečníkům pomůže (zejména její prodloužení), nicméně s dvojklikem lze dělat ještě více. Tentokráte již musíme sáhnout k editaci systémového registru. Mezi dvěma jednotlivými kliky se myš vždy nepatrně posune. Aby Windows rozpoznala, že právě někde "dvojklikáte", musí se tento posun vejít do určité hranice, určené horizontální a vertikální roztečí v obrazovkových bodech. Překročíte-li tento rozsah, dvojité kliknutí nebude posouzeno jako dvojklik. V registrech je možné hodnoty rozsahu měnit, a tím dále zjednodušit použití dvojkliku zejména pro začátečníky.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USER ControlPanel Desktop. Zde je pak nutné vytvořit dvě nové textové hodnoty nazvané DobleClickHeight a DoubleClickWidth. Poklepáním na tyto hodnoty můžete vložit čísla v pixelech (obrazovkových bodech). Vše potvrďte, a po restartu bude vaše nastavení aktivní.

Přeji mnoho úspěšných kliků i mnoho překliků, které vás tak jako tak stejně neminou.

Tipy pro MS Office

Lepší práce se seznamy (Word)

Každý uživatel Wordu často nadává na automatické chování tohoto editoru. Word ve snaze pomoci uživateli neustále doplňuje, formátuje a mění váš text, bohužel jen málokdy k vašemu obrazu. Typickým příkladem je právě vytváření nesouvislých seznamů, kdy na jednu stranu oceníte, že Word za vás tvoří položky seznamu, na straně druhé byste seznam v určitých částech obohatili o nečíslované odstavce, což je pro Word nadlidský výkon.

Toto chování lze regulovat nastavením Wordu, vše se provádí v dialogu Automatické opravy, který najdete v roletovém menu Nástroje. Zde můžete některé schopnosti Wordu úspěšně eliminovat, případně úplně vypnout.

Na druhou stranu je škoda schopností nevyužít, pokud je to možné například užitím vhodných klávesových zkratek. Třeba při vytváření výše kritizovaného seznamu položek, ať již číslovaného nebo nečíslovaného, je uživatel neustále obtěžován. Při každém stisku ENTER Word vytvoří novou položku seznamu i přesto, že jste chtěli odentrovat pouze řádek v dané položce a vytvořit tak obyčejný odstavec.

Jestliže tvoříte pod každou položkou větší části textu a tudíž je logicky potřebujete dělit do odstavců, nemačkejte na konci odstavce ENTER, ale kombinaci kláves SHIFT+ENTER. Word potom provede přesně to, co po něm chcete, odřádkuje na další odstavec a nevytvoří další položku v seznamu.

Jestliže potom budete chtít vytvořit další položku v seznamu, stiskněte prostě zase jen ENTER.

Pracovní prostory (Excel 2000)

Tipů a triků pro Excel už se v našem seriálu objevilo bezpočet, proto je těžké nalézt ještě něco dalšího a zajímavého pro uživatele. Doufám, že tento tip pro vás zajímavý bude.

V některém z předchozích dílů jsme mluvili o uspořádání pracovní plochy Excelu v případě, že máte otevřeno najednou více souborů a potřebujete je porovnat, nebo mezi nimi přesouvat nějaká data. Následující tip tyto možnosti ještě nepatrně rozšiřuje.

Spusťte Excel a v něm otevřete dva nebo více souborů. Nyní nevidíte jednotlivé soubory, vidíte pouze poslední otevřený. Jděte do roletového menu Okno a zvolte Uspořádat. Dostanete na výběr hned několik možností, jak vedle sebe uspořádat více souborů na jedné pracovní ploše. Vyberte ten pro vás optimální a můžete začít pracovat. To ale není všechno.

Pokud stabilně pracujete s určitými soubory najednou a tato sestava se vám nemění, máte možnost si nastavení pracovní plochy uložit tak, abyste jej nemuseli znovu a znovu aktivovat. Zvláště jedná-li se o více souborů naráz, může být jejich opětovné spouštění dost ubíjející.

Nastavte si tedy rozvržení dle libosti a poté jděte do roletového menu Soubor. Zde zvolte trochu neznámou položku Uložit prostor... Budete vyzváni ke specifikaci místa a názvu souboru s informacemi rozvržení vaší plochy v Excelu. Tento soubor má poněkud nezvyklou příponu XLW (W jako Workspace). Vše uložte.

Pro příští práci stačí jen otevřít příslušný XLW soubor, a Excel nejenže otevře všechny soubory najednou, tak jak jste je uložili, ale také je rozvrhne na pracovní ploše tak, jak jste si to přáli.

Easter Eggs

Zajímavé fotečky (IE 5.x)

Následující tip je určen pro Internet Explorer verze páté a vyšší (jen do šestky) a musíte při něm být připojení na internet. Provedení tipu je trošku složitější, vše dělejte přesně podle návodu. Důležité je mít také IE nastavený v takzvaném "továrním nastavení", bez významných úprav.

Spusťte si IE a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti Internetu. Na první záložce Obecné najdete v dolní části tlačítko Jazyky. Stiskněte je. V následujícím dialogu stiskněte tlačítko Přidat a do dolní kolonky vepište řetězec ie-ee. Potvrďte, a posuňte tento řetězec v seznamu na první místo stiskem tlačítka Nahoru. Vše potvrďte a vraťte se do prohlížeče.

V horní liště nyní zvolte tlačítko Hledat a po levé straně IE se vám objeví panel hledání v anglickém jazyce, pokud jste jej nenastavili jinak. V horní části objevíte položku Pick something. Tuto položku (výběr) rozbalte a vyberte Previous searches. A fotky jsou zde. Poté zkuste ještě tlačítko Vlastní pro zobrazení pěkné animace.

Tímto dnešním jediným vajíčkem se dnes rozloučíme. Doufám, že jsem uspokojil alespoň uživatele kancelářského balíku MS Office, na které v poslední době nezbývá moc místa.

Příště se těším opět na shledanou u další dávky zajímavých tipů a triků.

Intertipy

Dnešní internetové tipy by si samozřejmě zasloužily poctivý úvodník, ve kterém bychom zkritizovali stále pomalý a modemový paušál odmítající Český Telecom. Toto si dnes kvůli nedostatku místa odpustíme a podíváme se přímo na jednotlivé internetové odkazy. Budeme plynule pokračovat tam, kde jsme minule skončili, pouze jazyk změníme.

Hippotame

web.gin.cz/hippo/

Stránka, která je svým obsahem velmi podobná předchozímu odkazu, věnuje se ovšem více i jiným než síťovým tématům. Graficky velmi povedená, snad jen těch barev mohlo být více, nebo spíše barvy úplně jiné, ale to je asi věc vkusu. V úvodu budete ihned upozorněni autorem, že své stránky považuje za špatné, ale že díky určité úrovni návštěvnosti je milostivě nechává přežívat v provozu. V levé části pak najdete rozsáhlé menu s odkazy na sekce s tipy a triky pro jednotlivé kategorie. Opět zde najdete HTML a CSS, JavaScript, MySQL atd. Nechybí ani sekce věnované okultismu, i zde najdete patřičné tipy a triky. Následují odkazy na software a další stránky, o kterých autor usoudil, že vás budou zajímat. Na závěr se autor věnuje tématu irského vlkodava, to si rozhodně nenechte ujít. Vše hezky česky.


Tipy & triky pro Windows - Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace II

Period tipy a triky

www.period.cz/system/tat.asp

Uvedený odkaz míří přímo na velmi dobře a přehledně provedenou stránku magazínu Period, resp. na její sekci s tipy a triky. Tyto tipy nejsou nijak řazeny, nevěnují se tedy pouze Windows, ale i dalším oblastem ze světa tvorby webových stránek. Ostatně to je téma i celého magazínu. Kromě zmíněných tipů a triků zde najdete ještě další rubriky týkající se ASP a PHP, jako dvou konkurentů, HTML samotného, databází a mnoho dalšího. Nechybí ani vyhledávač a možnost zasílání jakéhosi informačního bulletinu na váš e-mail. V levé horní části pak máte možnost kontaktovat osoby v diskusních listech se zaměřením na tvorbu WWW, nebo si jen stáhnout jak texty, tak i užitečný software. Vše samozřejmě v češtině.

HTML tips and tricks

www.tips-tricks.com

Plynule přejděme z českých stránek věnujících se tipům pro HTML na ty anglicky mluvící, kterých je samozřejmě nepoměrně více. První z nich má své zaměření již v názvu. Stránka je dosti jednoduše zpracovaná, ale působí přehledně. Ihned v úvodu se dostanete na jakési základní rozdělení. V první sekci najdete odkazy s tipy pro čisté HTML, v dalších sekcích pak odkazy na tipy pro návrh designu stránky, tvorbu webové grafiky a nakonec i programování pro web. V levé části stránky pak můžete pomocí jednoduchého menu přidat komentáře, případně použít mapu stránek pro rychlejší přístup k jednotlivým tipům a trikům. Anglicky.

Web Source

www.web-source.net

Další velmi povedená stránka, popisující HTML kód a doplňující tento popis o užitečné tipy a triky, které jen tak někde neuvidíte. Úvodní stránka jinak slušně provedeného webu vás možná zpočátku rozladí strohostí a přehlceností reklamami, nenechte se ale odradit a poklepejte na odkazy umístěné v horní části stránky. Pod HTML Codes najdete přehledného průvodce HTML tagy, pod HTML Tips pak některé konkretní tipy pro tvorbu WWW stránek. Samozřejmě nevynechejte ani další odkazy, pod kterými objevíte mnoho užitečných kódů JavaScriptu a dalších pomůcek pro tvorbu WWW stránek. Nechybí zde ani vyhledávací nástroj a možnost přidat vlastní tipy a triky. Celé toto počínání je pak doplněné množstvím tutoriálů, které vám pomohou s programováním pro web. Odkazy najdete až v pravo dole na úvodní stránce. Vše v angličtině.

CHAMI Tips

www.chami.com/tips/

O této stránce jsme již v minulosti hovořili, nicméně nyní doznala mnoha vylepšení, a proto se o ní rozepíšeme znovu. Stránka je velmi dobře graficky zvládnutá a po počátečním ostychu i příjemně přehledná, alespoň na to, kolik obsahuje informací. A že jich není vůbec málo. Naopak. V úvodu jste ihned zahlceni množstvím nejnovějších tipů a triků nejen pro tvorbu WWW stránek. Po pravé straně pak máte na výběr z dlouhé řady rychlých tipů z oblastí Internetu, HTML, JavaScriptu, Windows, programování a dalších. Pravé hody pak začnou, pokud si vyberete klíčové slovo z levého menu. Například naše dnešní téma o HTML. Budou vám zobrazeny všechny tipy obsahující slovo HTML, přehledně rozdělené do sekcí, které jsem vypsal již výše. V tomto konkretním případě je seznam pekelně dlouhý. Navíc se vám nabídka klíčových slov dále rozšiřuje podle toho, které slovo zvolíte. Samotné tipy jsou pak, někdy velmi podrobně, popsány, bohužel převážně bez ilustračních obrázků. Anglicky.

Linda.com Tips

www.lynda.com/tips/

Tato stránka opět nabízí velmi mnoho tipů a triků, tentokráte ovšem hlavně pro tvorbu grafiky. Ať již webové, nebo jiné. Tipy jsou přehledně rozděleny do sekcí podle programu, ve kterém popisují konkrétní problém. Najdeme zde téměř všechny produkty firmy Adobe: GoLive, Photoshop atd., a také produkty firmy Macromedia: Dreamweaver či Flash. Pod každou touto sekcí pak objevíte další tematické dělení s větším či menším množstvím tipů a triků pro daný software. V dolní části stránky pak objevíte vyhledávací nástroj a nějaká ta data ke stažení. Možnou výhodou/nevýhodou je fakt, že většina tipů je prezentována pomocí videosekvencí, je tedy nutné mít v prohlížeči podporu pro Quicktime. Anglicky.

December.com

www.december.com/html/

Název této stránky ani v nejmenším neodpovídá jejímu obsahu. Respektive mluvíme-li o části, věnující se HTML, na kterou směřuje výše uvedený odkaz. Tato převážně textově, ale o to přehledněji zpracovaná stránka je plná tipů a triků pro tvorbu WWW. Ihned v úvodu máte před sebou rozdělení do několika sekcí. Patří mezi ně Tutorials, Codes, Demonstrations, Specifications a mnoho dalších. V těchto sekcích pak najdete odkazy na jednotlivé tipy. V sekci Tutorials se jedná o návody a referenční příručku k HTML, v Demonstrations pak najdete ukázky na konkrétních případech. V sekci Topics pak najdete i stránky věnující se dynamickému HTML, VRML, JavaScriptu a dalším technologiím oživujícím statické weby. Zajímavou funkcí, kterou máte k dispozici, je validátor HTML stránek, jejž si můžete stáhnout zdarma. V nabídce stránek je pak i přehled a hodnocení knih, zabývajících se výše uvedenými tématy. Knihy je možné i zakoupit (amazon.com). Vše anglicky.

Na závěr jen malou noticku pro čtenáře: Opravdu není možné uveřejnit v tomto seriálu odkazy na stránky, které se ho tematicky vůbec nedotýkají. Působilo by to přinejmenším nevhodně. Příště opět na shledanou.

§§§§§


FAQ: nejčastěji kladené dotazy I

Zdeněk Pokorný

c03p0634

Odpovědi odborníků na dotazy čtenářů PC WORLDu / čtenářské ohlasy

? Mohli byste bližšie popísať príkaz subst a jeho používanie vo Windows XP Professional, prípadne kde sa dajú získať informácie? Najlepšie v ČJ alebo SJ.

Příkaz subst pochází z DOSu a slouží na přiřazení písmena (vytvoření virtuálního disku) zvolenému adresáři. Tento adresář se pak chová jako disk se vším všudy. Adresář je nadále viditelný i v původní struktuře (obvykle na disku C:). To je tedy účel tohoto příkazu. Syntaxe a další informace lze najít přímo ve Windows XP, a sice v příkazovém řádku napsáním "help subst" nebo "subst /?", případně v klasické nápovědě Windows. Ve všech případech se doberete stejného textu. Použití tohoto příkazu má smysl tehdy, chcete-li zjednodušit přístup do určitých vnořených složek (adresářů), aniž byste si musel pamatovat cestu nebo ji složitě vyhledávat.

? Mám taký maličký problém s MS Excelom 2000, OS Windows 2000. Daný dokument si otváram väčšinou priamo z Total Commandera kliknutím na tento súbor. Postupným otvorením ďaíšieho súboru *.xls sa mi tento neobjaví v spodnej lište Windows 2000, ale sa dá k nemu dostať len cez menu Okno v MS Excelu. Chcel by som, aby mi to fungovalo ako vo Worde, kde sa mi každý otvorený súbor objaví v spodnej lište Windows 2000.

MS Excel 2000 (anglický) má tuto možnost schovanou pod menu Tools-Options-Windows in Taskbar, jak to ukazuje následující obrázek. V českém Excelu je to pod menu Nástroje Možnosti Okna na hlavním panelu.

? Ve Windows XP mi pomalu nabíhají ikony. Po naběhnutí systému se nejdřív zobrazí ikony Windows, a až po chvíli se mění na původní ikony. Slyšel jsem, že se má smazat nějaký soubor, ale netuším jaký. Poradíte mi?

Co se týká pomalého nabíhání plochy, může jít o problém se souborem ShellIconCache. Stačí jej smazat a pak by měl problém zmizet. Soubor se obvykle nachází v C:\Windows (C:\WinNT) nebo v profilu uživatele. Soubor je skrytý a je neustále používán, takže mazat je nutné z jiného profilu. Doporučuji rovněž nepoužívat plochu v režimu zobrazení webstránky, protože to hodně systém zpomaluje.

? Na svém PC mám již delší dobu nainstalovaná Windows XP Professional. Asi před dvěma dny se vyskytl tento problém: Pokud chci otevřít jakýkoli HTML soubor uložený na disku, vypíší XP chybové hlášení (chyba v aplikaci exporer.exe) a nabídnou mi, jestli chci odeslat chybové hlášení Microsoftu. Pokud kliknu na "Neodesílat", na několik vteřin zmizí všechny ikony i nabídka start, a na obrazovce zůstane jen obrázek pozadí Windows. Po chvilce (tak 2-3 vteřiny) vše zpět naskočí, ale HTML dokument se ne-otevře. Zkoušel jsem přeinstalovat Internet Explorer, ale to nepřineslo žádnou změnu. Na problému mě nejvíce zaráží to, že pokud spustím Internet Explorer a poté přes menu Soubor-Otevřít zvolím jakýkoli HTML soubor na disku, vše se normálně zobrazí a žádné chybové hlášení nevyskočí. Když jsem na internetu, vše také funguje normálně. Proto vás prosím o pomoc.

Chování tak jak jej popisujete odpovídá poškození nějaké součásti Exploreru, který neumí vyvolat Internet Explorer při kliknutí na HTML soubor, a dojde k chybě. Samotný IE je v pořádku, což dokazuje i váš popis, když v něm všechno funguje. Zkuste se podívat do chybového hlášení, zda nezjistíte z podrobnějšího logu, jaký další soubor (patrně DLL nebo EXE) se podílí na chybě. Pak můžete přeinstalovat tu část systému, které soubor patří. Někdy je až zarážející, jak vše souvisí se vším, kdy např. za padajícím Wordem stojí chyba v tiskovém driveru, i když ani nemáte v úmyslu tisknout. Při pádu Exploreru systém pozná, že se hroutí Explorer, a až se pád ukončí, systém znovu Explorer spustí. Kdyby to neudělal, nezbývalo by než počítač vypnout spínačem. Pokud nezjistíte chybu podle předchozího popisu, musíte updatovat Windows jako taková. Explorer prostě nepřeinstalujete, to nejde. Ještě je zde jedna možnost, zkuste zrušit asociaci IE na HTML soubor a tuto vytvořit znovu. Co kdyby byl problém zde.

? S bratom máme každý svoj počítač a u providera každý svoju schránku, avšak na jedno konto. Internetové spojenie zdielame pomocou jednoho počítača s ďaíším počítačom. Náš problém spočíva v tom, že bysme chceli aby sa prichadzajúca pošta do jednotlivých schránok triedila podía toho, komu z nás dvoch je mail určený, tak aby sa zasielala na každého počítač zvlášť. Je to možné nejak nastaviť priamo v Outlook Expresse, alebo existuje nejaký program na triedenie pošty?

Toto je docela zvláštní dotaz a přiznám se, že mu úplně nerozumím, proto může být i odpověď poněkud mimo. Chápu to tak, že se připojujete jedním jménem a heslem k providerovi, ale pak u něj máte vytvořené dvě nezávislé mailové schránky. V OE máte pravděpodobně dvě entity a pomocí nich se k těmto schránkám připojujete najednou. To má logiku, ale až potud. Outlook Express je pouze klient, takže už nemůže dál poslat zprávu na jiný počítač doma. To umí pouze server. Protože OE nepracuje na bázi textových souborů, nemůžete se druhým klientem podívat do úložiště toho prvního třeba přes síť. Tak to dříve uměl Pegasus Mail, ale obávám se, že i tam už tvůrci přešli na jiný, bezpečnější systém. Vašemu požadavku by vyhovoval klient, který by byl relativně jednoduchý a dal by se celý nainstalovat na nějaký sdílený disk určený pouze pro poštu. Pak by nebyl problém spouštět jej z tohoto disku z libovolného ze dvou počítačů. Asi by nesnesl dvojí spuštění, ale to by se dalo eliminovat spouštěním přes dávku, která by si běh hlídala např. vytvořením nějakého souboru po dobu běhu klienta. Další možností je klient, jenž by na sdílený disk ukládal pouze mailboxy, ale běžel by vždy ze stanice uživatele. To však obvykle naráží na bezpečnostní překážky. Schránka bývá pevně svázána s klientem, ve kterém byla vytvořena, a jiný přístup je blokován. Asi nejjednodušší řešení je, aby si každý stahoval svou poštu sám přímo na svůj počítač, i když to možná trochu zvýší náklady na připojení.

? Můj počítač má neustálou snahu připojovat se automaticky k internetu, i když o to nemám zájem. Projevuje se to jednak již hned po nastartování operačního systému, případně restartu, ale i během práce. Mám podezření, že by se mohlo jednat o nějaký "šus", který se mi dostal během surfování, nebo elektronickou poštou s podivnými e-maily. I když takové podezřelé, většinou cizojazyčně (anglicky) psané maily neotvírám a hned je blokuji, šance tady pořád je. Rád bych věděl, kde se dají ve Windows XP Home najít systémové informace, kde se vypíší jednotlivé jeho části, hlavně část po spuštění. Případně, zda mi můžete poradit něco jiného, jak se popsaného jevu zbavit.

Programy a služby, které se spouštějí při startu počítače, jsou uvedeny v registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*. Tady se mohou nacházet nechtěné prográmky nebo viry. Při odstraňování je třeba postupovat opatrně, abyste nezrušil spuštění nějaké důležité služby. Podívejte se, odkud se daný program spouští, to obvykle hodně napoví. Snaha počítače připojovat se na internet se dá spolehlivě eliminovat v nastavení Internet Exploreru, a sice v záložce Připojení. Tam lze nastavit "Nikdy nevytáčet připojení" a pak si musíte připojení řídit sám přes vytvořenou Dial-up ikonu. Trochu to sice přidělá práci, ale na druhou stranu co řídíte sám, jste schopen i sám kontrolovat. Navíc pokud se o připojení snaží nějaký správný nebo chtěný program, obvykle vyskočí okno, kde se dožaduje připojení, čímž se identifikuje. Viry a různé podobné prográmky se takto neidentifikují, takže dají raději pokoj. Tím však neříkám, že to je vše, co proti virům musíte udělat. Doporučujeme rovněž zkontrolovat počítač antivirovým programem s aktualizovanou databází virů.

? Již nějaký čas bez problémů provozuji malou síť (TCP/IP). Nyní jsem se připojil k paušálnímu provozovateli internetu, a nastaly problémy. Přímo k internetové síti jsem připojen jedním počítačem integrovaná síťová karta od provozovatele jsem obdržel IP adresu, pomocí které jsem připojen do jejich sítě. Spojení funguje až překvapivě dobře a rychle, ale jenom když mám zakázanou místní síť. Jakmile povolím místní síť (připojení k druhé síťové kartě 10/100) i bez spuštění proxy, začne se spojení na internet zadrhávat a jsou ve spojení veliké prodlevy. Při spuštění proxy serveru jde připojení na internet z ostatních počítačů, ale také s prodlevami. Vyzkoušel jsem různé IP adresy v místní síti, zkusil jsem přendat druhou síťovou kartu do jiného slotu, ale nic se nezměnilo.

Pokud získáte od providera jedinou IP adresu, musejí se všechny vaše počítače tvářit tak, že ji používají k přístupu na internet. To se u vás neděje, a proto jsou v přenosech zádrhely nebo to nejde vůbec. Optimální je spojit místní síť "jedním okruhem" a zvolit si nějaké IP adresy podle obvyklých konvencí. Nemusíte také volit nic, v případě ponechání volby DHCP to Windows za vás navolí sama. Do počítače připojeného na internet vložte ještě jednu síťovou kartu (to už vlastně máte) a na ní nastavte IP adresu od providera. Aby bylo možné dostat se na tuto kartu z ostatních počítačů, je třeba na počítači se dvěma kartami spustit router, nebo lépe proxy server, ve kterém je třeba nastavit routerování z vaší sítě na providera.

? Prosím o radu, jakým způsobem bych mohl dostat hudbu z kazety do PC a poté na CD vlastními silami. Nevím jaký program na to použít, případně kde ho pořídit. Disponuji mikrofonním výstupem z magnetofonu a propojovacím kabelem do karty PC. Operačním systémem jsou Windows 98.

Prvním předpokladem je existence zvukové karty se vstupem line-in (což je běžný stav). Dalším předpokladem je pak vhodný audiosoftware, například MediaRack apod., pomocí kterého budete nahrávat. Výstup z magnetofonu propojte se vstupem zvukové karty. Před nahráváním je třeba pečlivě nastavit (zkusmo podle kvality poslechu) úrovně signálu z magnetofonu (pokud to jde) a jednotlivá zesílení na zvukové kartě. Pozor, pro nahrávání existuje jiné menu než pro přehrávání! Vhodným nastavením úrovní signálů lze omezit šum na přijatelnou úroveň. Dalším nastavením, které je třeba zkontrolovat, je kvalita vytvářené nahrávky. Jedná se o nastavení vzorkovací frekvence, mono/stereo apod. Každý audiosoftware při vytváření wavů obvykle nabídne toto nastavení. Vlastní převod hudby z magnetofonu probíhá tak, že jednotlivé skladby postupně nahrajete do wav souborů a uložíte na disk. Jednotlivé wavy můžete pomocí vypalovacího softwaru převést přímo na Audio CD, nebo je vhodným programem zpracovat dále např. do formátu MP3 a poté vypálit na CD.

? Mám dotaz na možnost vytrasování průběhu e-mailů. Lze vystopovat průběh e-mailu od odeslání do doručení? Např. včera jsem si v 07:00 stáhl poštu a neměl jsem žádné nové zprávy. Ale o 3 hodiny později jsem měl najednou 6 nových zpráv, a ejhle některé z nich odeslané již před 36 hodinami! Tak by mne zajímalo, kde se ty e-maily flákaly. Lze to nějak jednoduše zjistit? A když se to zjistí, jak se proti opožděnému doručování e-mailů bránit? Myslím si, že by toto téma zajímalo hodně lidí, že ano?

Každý e-mail má hlavičku, ve které jsou pole From, To, Subject a další. Kromě toho se do této hlavičky ukládá i historie navštívených serverů, jimiž e-mail na své cestě k adresátovi projde, včetně časových údajů (pozor však na jednotlivá časová pásma). Potíž je, že ne všechny e-mailové klienty dovolují zobrazit tento trasovací text uživateli, nebo jej zobrazují jen v malém okně. V MS Outlook 2000 se na tento text podíváte přes menu (přímo ze zprávy) View Options, jak ukazuje obrázek. Jak se proti zpožděním e-mailů bránit? Nijak. Každý subjekt na trase nese zodpovědnost pouze za svůj server a za linky, které má pod správou, přičemž fyzicky za ně zodpovídá poskytovatel linky. Těžko budete asi urgovat nebo chtít uplatňovat náhradu na poskytovateli serveru či linky, která nemusí být na území ČR nebo ani Evropy (když jde mail ze zámoří). Domnívám se, že nikde ve smlouvě s poskytovatelem není záruka, do kdy musejí být e-maily doručeny, u poskytovatelů internetu zdarma o tom už vůbec nemůže být řeč. Ono je to totiž celé o tom, že přenos mailů probíhá zcela automaticky bez zásahů lidského faktoru (po nastavení příslušných služeb na serverech), takže není třeba stanovování žádných termínů. Něco jiného je, když server nebo linka přestanou pracovat. Pak záleží na tom, jak mají kde příslušní poskytovatelé zajištěnu rychlost opravy (obnovení funkčnosti).

? Mám 40GB HDD a mám ho rozdělený na 2 GB a zbytek. Vzhledem k tomu, že na menší části mám Windows XP, dělá mi to problémy. Jak mám již rozdělený disk poopravit a přerozdělit? Existuje nějaký software, a jaký?

Na dynamický přesun partitions na hard disku s daty existují různé programy, které lze najít na internetu. Ke známým patří např. Partition Magic (http://www.powerquest.com/partitionmagic/). Není ale zadarmo, na stránkách je však nabídka Try (vyzkoušej). Je otázka, co program uživateli dovolí ve zkušebním režimu. Jelikož při změně partitions dochází k přesunu souborů i alokačních tabulek, je proces velmi citlivý na různé chyby, které se vyskytnou během práce Partition Magicu. Například výpadek proudu během přesouvání partitions může mít katastrofální následek ztrátu dat. Proto doporučuji před zásahem data zazálohovat.

? Mám operační systém Windows Me a potřeboval bych přeinstalovat Media Player, a v souvislosti s tím bych se chtěl zeptat, zda musím přeinstalovat celá Windows, nebo existuje na CD nějaká na to určená aplikace?

Media Player je sice součástí Windows, ale lze jej upgradovat jako samostatnou aplikaci. Nelze jej však z Windows odstranit. Když se o to pokusíte, vrátíte se pouze k verzi, která byla obsažena v instalačním balíku Windows. Poslední verzi Media Playeru naleznete na webstránkách Microsoftu (http://www.microsoft.com/downloads/

search.aspx?displaylang=en&ca tegoryid=4).

? Koupil jsem si do počítače novu rádiokartu. Vše mi funguje bez problémů, jen bych chtěl vědět jak se dá z rádia nahrávat do různých formátů na disk, a zda je to vlastně možné.

Možné to je, musíte na to mít software. Ve Windows je obsažený pouze Sound Recorder, který vám umožní nahrát jen omezený časový úsek, a navíc si nemůžete nijak zvlášť volit kvalitu. Podobně jako v předchozím dotazu, musíte si sehnat software pro práci se zvukem a s různými přehrávači. Tento software bývá přibalen k ovladačům zvukových karet a jmenuje se Audio Rack nebo podobně. Lze se také podívat na internetu. Důležité je opět nastavení správné intenzity signálu, u rádiokarty navíc musíte vědět, jakým výstupem je identifikována pro mixer. Formáty, do kterých můžete nahrávat, jsou dány právě programem, jejž pro nahrávání používáte. Neumí-li vámi požadovaný formát, použijte wav a ten pak převeďte nějakým zvukovým editorem. Mezi velmi dobré zvukové editory patří např. CoolEdit 2000, který ale není freeware, umí však i formát MP3 v kvalitě jakou si nastavíte.


FAQ: nejčastěji kladené dotazy II

? Obracím se na vás s prosbou o pomoc. Koupil jsem starší notebook Siemens Scenic Mobile 510 AGP, a mám na něm nainstalovaný operační systém Windows 98 SE. Po nainstalování ovladačů pro zvukovou kartu jsem zjistil, že nejdou žádné zvuky. Jediné zvuky, které se ozývají, jsou pípnutí při zapnutí počítače nebo "cvrlikání" při připojování na internet. Když chci přehrát zvuky, např. Hvězdičku (Nástroje/Ovládací panely/Zvuky), objeví se hlášení "Zvuk nelze přehrát. Zvuková karta je možná používána". Ani když do CD mechaniky vložím hudební CD, neozve se žádný zvuk. Notebook jsem reklamoval, ale odepsali mi, že když nainstalovali Windows XP, zvuk funguje. Problém je tedy pravděpodobně v ovladačích zvukové karty. Mohli byste mi poradit, jaké ovladače by mohly zprovoznit zvukovou kartu, a kde je získat? Může být problém v tom, že Windows 98 neumějí obsluhovat zvukovou kartu v mém notebooku? Zvuková karta je typu NeoMagic Magic-Media 256AV Audio.

Nejjednodušší cestou k ovladačům u notebooků a zařízení renomovaných firem je návštěva jejich webstránek. Po chvíli hledání (každý výrobce má stránky uspořádané jinak, a někdy je to opravdu o nervy) dospějete ke stránce: http://support.fujitsu-siemens.de/drivercdmob/html/KSE0107.HTM. Na ní už si zvolíte příslušný notebook a operační systém a můžete si stáhnout drivery, které jsou pro tento notebook určeny. Pokud by vám karta přesto nehrála, pak je někde konflikt. To poznáte podle žlutého vykřičníku na symbolu karty ve Správci zařízení, případně je karta nerozpoznaná, a pak je tamtéž pod žlutým otazníkem. O těchto kolizích se nezmiňujete, domnívám se tedy, že problém bude v typu nebo verzi ovladače.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

Hledáme odpověď

Prosím vás o pomoc, či by mi nevedel niekto poradiť ako sa dá v textovom editore Word zistiť číslo riadka, na ktorom sa nachádza kurzor, prípadne číslo posledného riadka dokumentu. Potrebujem to pri tvorbe makra uložiť do premenne.jreksa@colnasprava.sk

Ohlasy čtenářů

V PC WORLDu 9/2003 v rubrice FAQ byl dotaz jednoho čtenáře, týkající se zápisu "Error number 0*80070725, Description: Neslučitelná verze testovacího kódu RPC. Setup will now terminate." Závada spočívá ve vadné knihovně "oleaut32.dll". Popisovaný způsob odstranění této závady je poněkud zdlouhavý a komplikovaný. Používám jednodušší postup: Tato knihovna je obsažena na instalačním CD operačního systému. Například u Windows Me je v adresáři "Win_14.cab", u Windows 98 SE v adresáři "Win98_38.cab". Z tohoto adresáře si ji překopíruji např. do adresáře C:\, odkud ji později vymažu. Vypnu počítač, nastartuji ze spouštěcí diskety v režimu MS DOS. Přepnu se do Windows. Pak příkazem COPY C:\oleaut32.dll C:\Windows\system tuto vadnou knihovnu přepíši. Restartuji počítač. Z adresáře C:\ tuto knihovnu vymažu. Tento postup je rychlejší a není nutné stahovat nic z internetu.

Ing. Josef Bolcek, Nový Jičín

V PC WORLDu 6/2003 na straně 55 měl čtenář problém s aktualizací BIOSu. Osobně si myslím, že chyba nebude ve špatném BIOSu. Hláška "unknown flash type" je totiž generována, pokud je BIOS uzamčen proti flashování (a v mém případě i při startu PC). Dokonce ani testovací programy (např. i SiSoft Sandra) nejsou na mém PC schopny zjistit informace o BIOSu. Pokud má čtenář manuál nebo je na desce něco jako "BIOS Protection Jumper", měl by být problém vyřešen jeho otevřením (popř. uzavřením).

Petr Vamberský

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Zdeněk Pokorný

c03p0635

? Tímto mailem vás prosím o pomoc jedná se o to, že jsem si zakoupil produkt společnosti MSI (Microstar) v UK, ale po cca 2 měsících přestal fungovat, tudíž jsem se zde v ČR obrátil s prosbou o pomoc na společnost Levi, v rámci 3leté záruky, a souhlasil s čekací lhůtou 3 měsíců na vyřízení přímo u výrobce. Problém však nastal včera, kdy mi přišel reklamovaný motherboard s jiným sériovým číslem, cca tak 3/4 roku používaný, zaprášený, poškrábaný, s pasivním chladičem nepatřícím na tento čipset, bez kabelů, v jiné krabici atd. V Levi mi bylo sděleno, že takto se prý chová výrobce, že údajně posílá takto vyřízenou reklamaci, já však žádný protokol z Tchaj-wanu neobdržel, tudíž začínám nabývat na dojmu, že takto to vyřešilo Levi, a maximum co pro mě může Levi udělat, je, že mi desku vymění za méně zaprášenou. Toto jednání mě poněkud zaráží a jsem na pochybách. Jsem vaším čtenářem již několik let, a proto vás prosím o pomoc, které se nemohu téměř nikde dovolat. Pokud zde v ČR má firma MSI výkonného ředitele nebo managera, je-li možno od vás obdržet kontakt, jedná se o skutečně jediné řešení, jak z toho problému vyvodit nějaké důsledky a případnou pomoc.

Od jiného dovozce výrobků MSI jsem se dozvěděl, že firma MSI nedává mezinárodní záruku na své výrobky a je třeba reklamaci provádět v destinaci, ve které bylo zboží zakoupeno. Dovozce se však může obrátit přímo na výrobce a ze zkušenosti je zboží ve většině případů vyměněno, či dobropisováno. V Česku nemá MSI zastoupení a to zajišťuje holandská pobočka. Váš dotaz se týká problému spojeného s individuálním dovozem počítačů, periferií a komponent ze zahraničí. Ceny v zahraničí bývají nižší (bohužel leckdy až o polovinu), ale v případě, že nastane problém, musí jej uživatel řešit složitou komunikací s výrobcem, který navíc většinou nenabízí celosvětovou záruku.

? Chtěl bych se zeptat, jak mám instalovat nové ovladače pro grafickou kartu GeForce4 (Ti-4200 AGP 8x). Dozvěděl jsem se, že je dobré nejdříve odinstalovat staré ovladače a potom instalovat nové. Poté, co jsem tak učinil, při sledování filmů vidím horizontálně čáry a kvalita je horší než se starými ovladači. Ostatní funguje OK.

Vždy je lepší odinstalovat původní obslužný program s ovladači, a teprve potom nainstalovat ovladače nové. Je však třeba mít opravdu správné drivery pro danou grafickou kartu a operační systém. Jestliže nemáte se starými ovladači nějaké zjevné obtíže, doporučuji u nich zůstat.

? V Internet Exploreru 6.0 při psaní adresy se vysune pomocník (nemyslím Historii), ve kterém jsou adresy stránek, jež již byly někdy navštíveny, a já bych chtěl tyto adresy vymazat. Jde to nějakým způsobem nastavit?

Přestože jste neměl složku Historie na mysli, tak vymazání seznamu naposledy otevíraných adres s touto složkou bezprostředně souvisí. Spolu s Historií můžete seznam vymazat následujícím způsobem. V Internet Exploreru otevřete nabídku Nástroje Možnosti sítě Internet a zde stiskněte tlačítko Vymazat historii.

? Během několika dnů si hodlám pořídit nový počítač, avšak stále váhám, jaký procesor pořídit. Který z procesorů Pentium 4 2,4 GHz HT BOX, 800 MHz, 512 Kb cache a Athlon XP 2800+ BOX (2.083 GHz, Barton) je podle vás výkonnější?

Já osobně dávám přednost spolehlivějšímu Intelu! Můj osobní názor je ten, že výkon procesoru nehraje v celkovém výkonu počítače takovou roli, jako třeba výkon grafické karty či velikost operační paměti. Daleko důležitější je vhodně zkombinovat komponenty tak, aby spolu bez problémů pracovaly. V tom vám jistě nejlépe poradí prodejce, u kterého budete nakupovat. Ten bude mít nejvíce zkušeností s prodávanými komponenty, ví o případných problémech a drobných inkompatibilitách. Jestliže se vám podaří dobře sladit základní desku s pamětí a grafickou kartou, tak máte na devadesát procent vyhráno.

? Při přehrávání hudebního CD, CD s MP3, filmu v DivX na CD nebo CD z časopisů, které obsahují videoukázku, se v reproduktorech objeví silné praskání. Toto praskání se neobjeví při přehrávání hudby, MP3 a filmů, které jsou na pevném disku. V testovacím programu pro zvukovou kartu mám nastaveny reproduktory 5.1. Multimédia zvuk mám nastaven pro reproduktory, jež podporují Surround Sound.

Jestliže při přehrávání souborů z pevného disku se jeví vše v pořádku, nehledal bych chybu u zvukové karty, ale v přenosu dat z jednotky CD-ROM. Je třeba nějakým způsobem zvýšit průchodnost dat z CD mechaniky. Máte nastavený přímý přístup do paměti? Možné je i to, že je CD-ROM poškozený, což se projevuje pomalým čtením či špatnou korekcí chyb.

? Jaký AMD Athlon XP s nejvyšší frekvencí můžu nainstalovat do mé počítačové sestavy se základní deskou ECS K7S6A, čipset SIS 745, a verzí BIOSu 1.0b? Je možné do uvedené zákl. desky umístit bez problémů AMD Athlon XP/Thoroughbred s označením 2000+, nebo i vyšší?

Dle informace výrobce podporuje vaše základní deska všechny procesory Athlon XP/Athlon/Duron pro 462 pin Socket A, které podporují 100/133MHz frontside bus (FSB).

? Po instalaci nové základní desky přestala pracovat floppy mechanika. Po zapnutí počítače začne ledka na mechanice svítit a to trvá po celou dobu, kdy je počítač zapnutý. Zkontroloval jsem zapojení kabelů, nepomohla ani výměna datového kabelu. Všechny ostatní mechaniky pracují bez problémů. Může být chyba na základní desce? S původní deskou mechanika pracovala bez problémů.

Zkuste nejprve překontrolovat zapojení datového kabelu. Červený proužek na kabelu musí být jak na desce, tak v mechanice na pinu číslo jedna. Tento pin je označený buď jedničkou, nebo šipkou. Pozor! Konektor je také možné nasadit o řadu pinů vedle.

Budete-li mít kabel zapojený správně a chyba se bude projevovat dále, je opravdu problém na základní desce, či v samotné mechanice.

? Můžete poradit správný postup připojení stanice s OS Windows XP do domény NT (Windows NT Server 4.0)? Nalezl jsem jen konfiguraci připojení k VPN. Každý pokus o přihlášení k serveru skončí chybou:

"Chyba 800: připojení pomocí virtuální privátní sítě nelze vytvořit. Server VPN není k dispozici, nebo parametry zabezpečení nejsou pro toto připojení správně konfigurovány."

Síť je přitom funkční z jiných stanic i serveru jsou přístupné sdílené složky v systému XP. Nastavení síťových připojení jako u systémů 9x a NT jsem v XP nenašel.

Váš problém bude patrně v tom, že používáte systém Windows XP Home. Počítač s tímto OS není v principu možné připojit do NT domény. Ve Windows XP Professional můžete standardním způsobem nastavit síťové prostředí, tak jak to znáte z předchozích verzí.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Zákopová válka pokračuje - Svěží vítr vane do světa českých pozemních komunikací

Vojtěch Bednář

c03p0622

Dění v českém telekomunikačním světě se již delší dobu podobá zákopové válce. Na jedné straně bojiště stojí uživatelé a soukromé telekomunikační společnosti, na straně druhé pak mamut bývalého monopolu SPT, čili Český Telecom. V září došlo na frontě k několika dalším podstatným posunům. Hlavním z nich je uvolnění místních smyček.

Co zpřístupnění místní smyčky přinese? Zejména zlepšení možností konkurence na českém telekomunikačním trhu. Uživatelé telekomunikačních služeb alternativních operátorů se dnes, až na několik výjimek, nemohou fyzicky "odtrhnout" od sítě Českého Telecomu, protože jeho místní smyčka poslední míle je spojuje nejen s dalšími operátory, ale také s ním. Zpřístupnění smyčky umožňuje Telecom z tohoto komunikačního procesu odpojit. Zákazník bude stávajícím vedením propojen se svým operátorem, ne s Telecomem. Tím, alespoň z pohledu zákazníka, odpadá část platby, kterou musí realizovat Telecomu, ať už jeho služeb využívá nebo nikoliv. Všechny služby na stávající lince, nebo alespoň jejich nehlasovou část, mu bude zajišťovat alternativní operátor se svým vlastním ceníkem, vlastní fakturací, vlastním systémem podpory, přístupu k zákazníkovi atd.

Zpočátku využívání LLU bude představovat výhodu pravděpodobně jen pro velké zákazníky v hustěji obydlených oblastech. První nabídka, kterou učinil Telecom, jistě ani zdaleka není konečnou a tak se dá očekávat, že časem díky zpřístupnění místních smyček dojde ke snížení cen a rozšíření nabídky služeb nejen pro uživatele vyvázaných smyček, ale v důsledku konkurenčního tlaku i pro stávající zákazníky Telecomu. Tedy, zatím v to můžeme alespoň pevně doufat.

Ceny a politika

Při argumentaci toho, jak jsou/nejsou naše telekomunikace ovlivňovány bývalými monopoly, se často vychází z kalkulací cen pro koncové zákazníky vůči zbytku Evropy. Například později uvedenou referenční nabídku zpřístupnění místních smyček Českého Telecomu lze hodnotit ze dvou úhlů. Z jednoho z nich vychází vcelku levně, z jiného patří mezi nejdražší v Evropě.

Bráno relativně, tj. nikoliv částkou, ale poměrem částky nějaké služby určené k průměrnému výdělku a životním nákladům, jsou telekomunikace v Česku skutečně poměrně drahou záležitostí. Protože jsou nezbytnou součástí každodenního života, je nutné do nich investovat prakticky vzato bez ohledu na tuto relativní cenu. Některé názory tvrdí, že telekomunikační operátoři s ČTc v čele tak parazitují na nepříliš vyspělém českém trhu, s největší pravděpodobností to však není pravda. Konkurence funguje v oblasti mobilních telekomunikací a trhu ISP založeném na jiných technologiích, než je dial-up, ISDN a ADSL, zcela bezproblémově. Jestliže jsou některé služby u nás drahé, je to pravděpodobně jednak díky neochotě samotných uživatelů vyhledávat alternativy, využívat služby, na které nejsou zvyklí, měnit své telekomunikační poskytovatele, jednak díky chybám zákonodárců. Když byl například v PS parlamentu projednáván nový telekomunikační zákon, který v konečném důsledku vedl k zavedení LLU, přišla napřetřes i otázka bitstreamu. Poskytování služby "bitového proudu" mohlo otevřít cestu alternativním operátorům, a tedy i koncovým zákazníkům k poskytování služeb založených na přenosové síti Telecomu (u bitstreamu např. ADSL technologii nasazuje dominantní operátor, ale její použití přenechává za úplatu alternativnímu operátorovi) s podstatně nižšími náklady. Bohužel bitstream zůstal nevyřešen, a kvůli tomu také padla jedna z možností osvěžení a dalšího otevření telekomunikačního trhu u nás, což je ze všeho nejvíce škoda. Nezbývá tak než věřit, že bitstream není ještě zcela mrtvou záležitostí a že může být využíván.

Drahá síť

Víte, která část pozemní telekomunikační sítě je jednoznačně nejdražší, a to jak na postavení, tak i na údržbu? Nejsou to páteřní sítě, nejsou to zařízení ani software ústředen. Finančním kamenem, potápějícím veškeré plány na postavení vlastní metalické telekomunikační sítě ve větším měřítku, je takzvaná poslední míle. Tím se myslí fyzické vedení mezi pobočkovou ústřednou provozovatele telekomunikačních služeb a jeho zákazníkem. Lidově, právě ten drát, který každému zákazníkovi doma vystupuje ze zdi. Poslední míli lze efektivně nahrazovat bezdrátovými spoji. GSM, Wi-Fi, různé formy mikrovlnných pojítek jsou schopny dnes již poměrně kvalitně přenášet data, a v důsledku toho poskytovat služby, telefonii, přístup k internetu, mnoho dalšího. Ve vzduchu tak nicméně začíná být poněkud těsno. Některé frekvence podléhají licencím, jiné pak regulacím. Ty omezují vysílací výkon, dosah, jinými slovy v rámci zpřehlednění a vytvoření pravidel komunikaci komplikují.

Výstavba metalické poslední míle se vyplatí těm společnostem, které poskytují kabelovou televizi nebo jiné služby, kde je nezbytně nutné zajistit rychlý a bezchybný přenos informace. I v hustě zabydlených územích je však zakopávání kovových nebo optických vodičů a jejich koordinačních prvků nesmírně nákladnou záležitostí. V místech s nízkou hustotou obyvatelstva a velkou vzdáleností mezi uživateli je pak vytváření trvalého vedení mimo jakoukoliv ekonomickou výhodnost. Právě proto u nás existuje institut připojovací povinnosti. A jejím držitelem je Český Telecom.

JTS a boj o ni

JTS, neboli Jednotná Telefonní Síť, je dnes již nepoužívaným názvem pro síť ČTc, opět lidově, pro systém pevných linek. Telefonní linka vede téměř do každého domu v ČR. Většina linek je v dobrém technickém stavu, mohou být použity nejen pro analogový přenos hlasu nebo modulovaný dial-up, ale také pro digitální přenosy o vyšších rychlostech, s nasazením technologií ISDN, nebo xDSL. Pro jakoukoliv telekomunikační společnost, kromě několika málo výjimek v hustě obydlených oblastech, je příliš drahé vytvářet další pavučinu koncových vedení ke svým zákazníkům, když zde již existuje sestavená, ověřená a udržovaná síť Českého Telecomu. I když existuje systém volby operátora, zákazník je stále ještě vázán na vedení Telecomu a operátor, jehož služby využívá, také. Vzniká tak paradoxní stav, kdy některým uživatelům přicházejí faktury od dvou telekomunikačních společností. Od Českého Telecomu za pronájem telefonní linky a přístroje, od alternativního operátora za fakticky využité služby.

V rámci liberalizace telekomunikačních služeb musel Český Telecom, díky povinnosti určené zákonem a ČTÚ, zveřejnit takzvanou referenční nabídku zpřístupnění místních smyček (RUO). Učinil tak v poslední den stanovené lhůty, 19. 9. 2003.

Zveřejněná nabídka, slušně řečeno, nevyvolala v alternativních operátorech žádné nadšení. Obecně se očekávalo, že se ČTc pokusí vyhovět regulátorovi, ale zároveň svou nabídku připravit tak, aby slibovanou konkurenci příliš neumožnila. Očekávání se naplnila do posledního puntíku, a tak světlo světa spatřila podivná nabídka. Telecom požaduje částku cca desíti tisíc korun za umožnění přístupu ke každé místní smyčce a pak měsíční paušál cca pěti set Kč. Nabízí i sdílenou variantu, při které by dále zákazníkům poskytoval hlasové služby a konkurenci umožnil pouze přístup k nadhlasovým frekvencím, a tedy datovým službám, například k poskytování ADSL.

Představa pěti set korun měsíčně zaplacených Telecomu pouze na pronájmu vedení místní smyčky ke každému odpojenému číslu, tedy klientským zařízením, je z pohledu alternativních operátorů zcela neekonomická. Je pravdou (a například Contactel, jeden z alternativních operátorů si toho ve své tiskové zprávě vydané u příležitosti RUO povšimnul), že se uvolnění místních smyček v Evropě obecně minulo původním účelem. V současné době je zde přepojeno jen asi 300 000 linek, což je mnohem méně, než na kolik ukazovala původní očekávání. V každém případě však byla výchozí nabídka Telecomu označena za zcela nepoužitelný, nicméně výchozí bod k dalším jednáním na toto téma.

Svoboda přístupu = svoboda služeb?

V současné době lze o zpřístupnění místních smyček Českého Telecomu alternativním operátorům, tedy vlastně konkurenci, říci asi následující. V nejbližší době žádné nové služby očekávat nemůžeme, nicméně v budoucnosti, řekněme v příštím roce, ano. Operátoři budou s Telecomem jednat o méně absurdní nabídce, která by umožnila faktickou konkurenci v rámci uvolněné místní smyčky. ČTÚ může do těchto jednání zasahovat, a dokonce má povinnost nevhodnou referenční nabídku měnit. V důsledku toho bude Český Telecom nucen ustupovat a časem nabídnout cenu za zpřístupnění linky, která se nebude řadit mezi nejdražší v Evropě, což je bohužel přesně případ té současné.

Díky tomu by mohlo dojít k podstatnému rozšíření nabídky telekomunikačních služeb. Především, stávající metalické vedení může být díky xDSL technologiím využito jako rychlý datový nosič a základna pro poskytování dalších služeb: telefonie, založené například na VoIP. Přístupu k internetu, VPN, ale také dalším službám. Cesta k tomu je prozatím ještě daleká, ale jednou snad bude prošlapána a malé firmy a domácnosti si budou moci dovolit velmi levné telefonování, neomezený internet či další služby mimo jiné díky uvolněné místní smyčce. Je jen škodou, že Telecom se spíše než po technickém pokroku a uživatelském komfortu ohlíží pouze po vlastním zisku, což znamená mimo jiné brždění technického pokroku při zavádění nových služeb (ADSL, prosazování překonaného ISDN atd.).

Metalické vedení ČTc, prozatím využívané převážně pro hlasové služby, může být skutečně solidní základnou konvergovaných telekomunikací. Kdy se tak stane je prozatím ve hvězdách, každopádně doufejme, že k tomu dříve nebo později dojde, pro dobro uživatelů a pro zdravější konkurenci mezi telekomunikačními společnostmi.

Zajímavé webové adresy

www.telecom.cz - Český Telecom

telecom.wholesale.cz/sluzby/zpristup-neni_ucastnickeho_vedeni/inde x.php - referenční nabídka zpřístupnění

www.lupa.cz - Server, který se zabývá telekomunikacemi

www.isdn.cz - dtto

www.ctu.cz - Český telekomunikační úřad

Proč pouštět konkurenci ke svému zařízení?

Telekomunikační síť (JTS) vznikala na území našeho státu desítky let a v posledních deseti prošla celkovou obnovou, "digitalizací". Původně ji stavěly Československé spoje, pod které patřila pošta, atd. Poté, co jako pohrobek ČSS vznikl SPT Telecom, přešla telekomunikační síť do jeho majetku. Privatizací Telecomu nastala paradoxní situace. Polosoukromá společnost se stala prakticky monopolem v oblasti pozemní telefonie, a v mnohém i co se týká datových služeb. Přestože po formální stránce je tento monopol poslední roky soustavně odstraňován, obrovská technická základna Telecomu, a v důsledku toho i jeho silná vyjednávací pozice, jej trvale udržuje. LLU je nutné chápat jako veřejné zpřístupnění techniky, která byla původně stavěna státem, ze státního rozpočtu, a je proto veřejnou záležitostí. To, že konkurenční telekomunikační operátoři budou moci využívat místních smyček, je myšleno především pro rozšíření možností konkurence, zkvalitnění a zlevnění služeb zákazníkům, firmám a domácnostem.

Jak funguje provozuvolněné linky?

Zákazníkovi zůstane jeho stávající vedení. K telefonní zásuvce si připojí zařízení, která doma potřebuje, tj. telefon, splitter, fax ISDN/xDSL modem. Přestanou mu chodit faktury od Českého Telecomu, protože již není jeho zákazníkem. Místo toho mu bude provoz jeho pevné linky i poskytnuté služby fakturovat alternativní operátor. Zákazníkovi přitom zůstane zachováno jeho stávající telefonní číslo, a to díky přenositelnosti, která již v současné době funguje. Alternativní operátor pak zaplatí Českému Telecomu za pronájem zákazníkovy místní smyčky, což by ho mělo v každém případě vycházet levněji, než kdyby stavěl svou vlastní poslední míli, nebo kdyby poskytoval své služby v rámci přesměrování spojení, tak jak to funguje již dnes.

Sítě ČTc a alternativních operátorů jsou již dnes propojeny v rámci uzavřených propojovacích dohod. Je tak možné se odkudkoliv dovolat kamkoliv a jsou možné i snadné datové přenosy mezi nimi.

Při uvedené koncepci využití LLU zůstává Telecom v celém procesu stále významným hráčem, a to ačkoliv se na realizaci spojení již přímo nepodílí. Vedení je prostě fyzicky přepojeno z jeho vlastní ústředny na ústřednu alternativního operátora. Zůstává však majetkem ČTc, a je třeba za něj pravidelně platit.

Právě otázky týkající se ceny pronájmu tohoto vedení, zejména periodických částek, jsou předmětem sporu a také důvodem, proč se nových služeb dočkáme zřejmě nejdříve v příštím roce.

Slovníček

Místní smyčka - Fyzické vedení mezi koncovým zákazníkem telekomunikační služby a nejbližší ústřednou poskytovatele. Zprostředkovává prakticky komunikaci mezi uživatelem a zbytkem sítě. Je technicky nejjednodušší, ale také nejdražší částí telekomunikační sítě, protože zapojit větší množství uživatelů by znamenalo v každém případě problémy s výkopovými pracemi, pokládkou kabelů, synchronizaci s dalšími inženýrskými sítěmi, legislativou a byrokracií atd.

LLU - Local Loop Unbundling - Umožnění přístupu alternativním operátorům do místní smyčky. Jestliže systém existujících koncových vedení na naprosté většině území státu patří jedinému, dříve monopolnímu operátorovi, pak jeho monopol v této oblasti fakticky pokračuje dále. Aby se tomu zamezilo, musí tento operátor za určitých okolností dát své koncové vedení k dispozici zcela nebo částečně konkurenci.

Referenční nabídka - Až doposud neměli alternativní operátoři k poslední míli místním smyčkám Českého Telecomu, přímý přístup, ačkoliv bylo možné přesměrování hovorů do jiných sítí (toho využívá například Tele2). Umožnění tohoto přístupu bylo výsledkem zdlouhavého a bolestivého procesu, jenž tímto rozhodně neskončil. Referenční nabídka, kterou Telecom představil 19. září 2003, je vlastně klíčem k tomu, jakým způsobem a kolik budou alternativní operátoři platit za využití koncového vedení. Rozlišuje dva druhy využití koncového vedení vhodné pro různé služby, nabízí ceny za ně a je zdrojem mnoha rozporů.

ČTÚ - Český telekomunikační úřad představuje státního regulátora a dozor nad telekomunikačním trhem. Jeho hlavním posláním je koordinovat telekomunikace, vytvářet a prosazovat obecné regule a zabraňovat zneužívání monopolu v oblasti telekomunikací. Právě tento poslední bod je zdrojem napětí mezi ČTÚ, ČTc a alternativními operátory

Hlasové/nehlasové služby - Ve vztahu k pevné telekomunikační sítí jde trochu o anachronismus. Metalické vedení je primárně navrženo k přenosu modulovaného hlasu. Na frekvencích mimo ty předurčené k přenosu hlasu lze vést data. Díky tomu nedochází k rušení a při použití speciálního koncového zařízení, zvaného splitter, lze například zároveň telefonovat i využívat služeb internetu. Technickým ideálem je odbourat hlasovou část a využívat vedení pouze k přenosu dat. Ten by se díky tomu prudce urychlil a hlasové služby by mohly být provozovány také na čistě digitálním základu.

Kolokace - Pokud má dojít k uvolnění místní smyčky, je třeba tuto smyčku fyzicky propojit se zařízením alternativního operátora. To je obzvláště delikátní problém, protože to fakticky znamená nějaké zařízení patřící konkurenční firmě umístit k Českému Telecomu. ČTc se díky vágnímu znění zákona fakticky vyhnul řešení tohoto problému v nabídce LLU, a tak se očekává, že kolokace využije k dalšímu oddálení faktického zpřístupnění místních smyček. Tohle však v současné době (28. září 2003) ještě nevíme.

§§§§§


Úhyn chatů na obzoru? - Microsoft uzavřel na svém portálu MSN diskusní fóra

Vojtěch Bednář

c03p0623

Microsoft, i když by rád, rozhodně není poskytovatelem největšího webového portálu světa. Jeho The Microsoft Network má bojovou historii od pokusů o vytvoření jakéhosi vlastního internetu, až po současný stav. V některých zemích světa je to významný server, v jiných živoří zcela na okraji zájmu, jako třeba u nás. Firmě musí být jasné, že zásah do chatů sníží návštěvnost MSN, přesto se ale k němu odhodlala. Uživatelé, kteří chat navštěvovali, se tedy přesunou někam jinam, provozovatelé jiných serverů budou mít jistě nějakou dobu Microsoft za blázna.

Pokud možnost komunikace omezil Microsoft, je možné, že další firmy budou následovat. Zejména v jemně paranoidní americké společnosti, ale výhledově i v Evropě se objeví hlasy, požadující radikální omezování "svobody" na internetu ve jménu ochrany dětí, svobody, demokracie, práva.

Co se vlastně přihodilo?

Společnost Microsoft se před nedávnem rozhodla k zcela bezprecedentnímu kroku. Na svém portálu The Microsoft Network (MSN) uzavřela ve dvaceti osmi zemích světa diskusní fóra. Odůvodněním tohoto kroku byla zejména skutečnost, že chat využívali pedofilové k hledání svých obětí, a také rozesílatelé nevyžádané pošty (SPAMu) k získání nových platných e-mailových adres.

To, co by mohlo být jen nepatrnou událostí na okraji internetového dění posledního měsíce, je ve skutečnosti zprávou předního významu. Chaty a fóra jsou obvykle službami s obrovským počtem uživatelů, s obrovským zájmem a také se značným vytížením. Právě na těch fungujících v prostředí WWW se vyskytuje mnoho lidí, realizuje se značný díl komunikace a také se prodá mnoho reklamních proužků. Bezplatná, relativně anonymní možnost se seznámit s jinými uživateli internetu je u mnoha osob velice žádaná. Naprostá většina WWW chatů funguje pro jakéhokoliv uživatele, přičemž jediným vyžadovaným krokem bývá jednorázová registrace, někdy spojená s ověřením platnosti zadané e-mailové adresy. Chaty jsou provozovány buďto jako nezávislé servery, nebo v rámci integrovaných portálů. V obou případech jejich existenci živí reklama. Uživatelů je dost, jsou spokojeni, všechno funguje, tak proč to měnit?

V odborných kruzích, a to nejen ve světě, ale i u nás, se již delší dobu vede debata o funkčnosti klasických nemoderovaných chatů a fór. Diskuse jsou součástí snad všech zpravodajských a publicistických serverů, kde se jejich prostřednictvím lze vyjadřovat k obsahu zveřejněných článků. Někde to funguje bez problémů a uživatelé diskutují k tématu a plodně. Vždy se však občas najde výtržník, který místo toho aby se vyjadřoval k tématu, uráží server i lidi, kteří se na něm právě pohybují. V případě moderované diskuse by byl takový příspěvek pochopitelně vyřazen, u nekontrolované to nejde. Tam, kde diskusní fórum není pouze doplňkem jiné služby, ale hlavním účelem serveru nebo jeho části, je to ještě horší. Moderovat diskusi strojově by sice šlo, ale bylo by to příliš obtížné a nespolehlivé. Neustálá přítomnost živého moderátora by stála nemalé peníze.

Problém pedofil

Microsoft ve svém zdůvodnění ukončení chatů, respektive jejich omezení, tvrdí, že se chatovací místnosti na MSN staly základnou pedofilů. Většina uživatelů této služby jsou prý děti, a právě mezi nimi si devianté vybírají své oběti. Je otázkou, nakolik můžeme tomuto prohlášení věřit. Společnost neuvedla, kolik přesně uživatelů navštěvuje její portál, respektive sekci People & Chat, a kolik z nich jsou děti. Pouštět se do jakýchkoliv odhadů týkajících se věku chatujících je navíc, slušně řečeno, zavádějící. Neexistuje totiž žádný systém, který by uživatele nutil prozradit svůj skutečný věk. Microsoft sice provázal diskusní fóra se svým .NET Passport systémem, takže při práci s nimi je server informován o osobních údajích zadaných při registraci pasu, to co je v těchto údajích však nemusí být pravdivé. A to zejména v případě, kdy uživatel Passportu jej má pouze proto, aby se mohl přihlašovat například k MSN Messangeru nebo webovým službám, a nevyužívá jej např. k nakupování. Máme tedy nemoderované fórum, do kterého přispívají děti. A také pedofilové, kteří se za děti nejspíše budou vydávat.

Je tu pochopitelně jeden problém. Fóra jsou obvykle organizována do tematických skupin. Jaká je šance, že pedofil bude hledat své oběti např. ve skupině věnované motoristickému sportu? Či třeba ve fóru zabývajícím se telekomunikacemi? Pravděpodobně minimální. Můžeme je čekat v seznamce, v místnostech, které se nějak dotýkají problematiky sexu, vztahů apod. Z této perspektivy je tedy počínání Microsoftu, uzavření celého systému chatu, řekněme, poněkud zvláštní.

Útok na svobodu

Nic neznervózňuje velké společnosti podnikající v oblasti internetového obsahu tolik, jako když nemohou, ať už z technických nebo časových či finančních příčin, něco stoprocentně kontrolovat. Obsah chatů je toho velmi signifikantním příkladem. Připusťme, že MSN skutečně využívali pedofilové, děti a také rozesílatelé nevyžádané pošty. Společnost tedy chaty tam, kde příliš nevynášely zrušila, a tam, kde by jejich omezením narazila na odpor uživatelů nebo na finanční problém, převedla do poloplacené a především sledované formy. Má tedy kontrolu nad tím, co se zde děje.

Je pravděpodobné, že k podobným krokům se dříve či později odhodlají i další provozovatelé velkých portálů, především v USA. Pedofil jako argument zabere, ať již je či není objektivně potvrditelný, vždy i v Evropě, která si s tímto problémem již užila své. Výsledkem se může stát, že velké chaty budou placené, moderované, omezené.

To je ovšem značný útok na svobodu uživatele internetu. Ten si sice může vybrat z desítek jiných systémů otevřených, bezplatných, v podstatě opět anonymních. Nicméně zatížených značnou konkurenční nevýhodou nejsou tolik na očích. Na MSN či podobné "velké" chaty se dostalo obrovské množství uživatelů částečně i díky náhodě. Lidé, kteří by chat jinak nepoužili a nevyhledávali by jej, objevili možnost komunikace na WWW při hledání něčeho jiného na všeobecně známé adrese. Menší chaty sice umožňují lepší tematické rozdělení, komornější komunikaci na opravdu odborná témata, nicméně postrádají spontánnost, rozměry, využitelnost, kterou nabízejí velké servery, včetně MSN.

Moderovaná budoucnost

Moderované konference jsou v mnohém lepší než spontánní. Obvykle se v nich lépe orientuje, snáze se vyhledává téma i vlákno, ve kterém bylo probíráno. Moderování včas eliminuje příspěvky, jež s tématem nesouvisí, je také možno díky němu vytvářet souhrny, přehledy, řešení problémů. Co však moderované diskusi zcela chybí, je spontánnost. A právě kvůli ní část uživatelů přeci diskutuje. Nechtějí, aby mezi nimi a dalšími uživateli byl živý nebo automatický cenzor, který omezuje jejich projev, nebo přinejmenším má možnost jej nějak omezovat. Jistěže to vadí pedofilům nebo spammerům, ale vadí to i běžným uživatelům. Krok Microsoftu je bezprecedentní ne kvůli u nás nepopulárnímu MSN, ale především proto, že může vyvolat, a pravděpodobně také vyvolá odezvu u ostatních provozovatelů chatů a konferenčních serverů. Ti by výhledově mohli, v Americe i v Evropě, začít vyžadovat jednoznačnou identifikaci uživatelů, nebo dokonce platby za své služby. A to by byl pravděpodobně konec diskusí na internetu ve velkém měřítku, tak jak je známe dnes.

Co dál?

Jestliže Microsoft omezil své chaty, založené na identifikaci pomocí .NET Passportu, nabízí se logicky pokračování této causy. Chaty nefungují, nebo jsou omezeny, avšak stejně založený MSN Messanger je stále zde. Umožňuje vyhledávat uživatele podle různých kritérií (což původně Microsoft neimplementoval, ale byl donucen zavést kvůli drtivé konkurenci jiných Instant Messangerů, především ICQ). Mohla by společnost sáhnout i do funkce této aplikace? Je to poměrně málo pravděpodobné, avšak reálné. Faktickým provozovatelem největší IM sítě na světě, ICQ, je společnost AOL. MSN Messanger, i když oficiální materiály hovoří o něčem jiném, není pro tuto síť příliš velkou konkurencí, vztahy Microsoftu a AOL prošly za poslední roky mnohými přátelskými bojovými fázemi vývoje. Jestliže se ovšem kvůli pedofilii a rozesílatelům nevyžádané pošty přikročilo k tak výraznému kroku, jako byl zásah do chatů, pak se stejné důvody jistě najdou i u mnohem soukromějšího Messangeru. Jakýkoliv zásah do jeho fungování by ovšem Microsoft na poli IM zcela utopil, nebo naopak vyvolal lavinu.

Na první pohled to vypadá, že největší softwarová společnost světa si díky velmi pochybně zdůvodnitelnému kroku na celém jednom trhu podřízla větev, na které sama seděla. Možná, že tomu tak je. Faktem ale zůstává, že uzavření chatů v době, kdy bylo oznámeno, vyvolalo rozsáhlou reakci nejen na internetu, ale i v globálních médiích a ekonomických kruzích. Nad diskusemi v rámci MSN se nejspíše pozvolna uzavře voda, lidé půjdou jinam. Je však pravděpodobné, že tento krok nezůstane bez odezvy. A tato odezva by mohla mít velký vliv na to, jak dnes známe chatování na internetu, a pravděpodobně nejen to.

Co udělal Microsoft se svými chaty?

- Portál MSN umožňoval nemoderované diskuse v tematických skupinách

- Tyto diskuse jsou nyní ve 28 zemích světa uzavřeny

- V některých zemích jsou dostupné pouze pro registrované a ověřené uživatele (tedy pro ty, kteří Micorosftu zaplatili peníze)

- To znamená výrazné snížení funkčnosti portálu MSN v ostrém rozporu s jeho heslem "More useful every day" každý den použitelnější

- Za poměrně krátkou dobu nejde o první omezení portálu MSN Network. Již dříve došlo k omezení poštovní služby Hotmail, ke zmenšení úložného prostoru, a k urychlení expirace uživatelských účtů

Kdo je uživatelem?

- Chaty obvykle neověřují věk svých uživatelů

- I tam, kde je ověření možné, nemusí nikdo uvádět pravé údaje

- Argument, že chaty na internetu navštěvují především děti, je proto nepodložený

- To neznamená, že tam děti nejsou stejně tak, jako pedofilové.

Odkaz na webovou adresu

www.msn.com portál The Microsoft Network (firemní heslo "More useful every day" každý den použitelnější)

§§§§§


Digitály na internetu - Digitální fotografie se stala hitem amatérské scény posledních let (CD)

Pavel Hrbáček

c03p0624

Přestože léto, hlavní sezóna většiny amatérských fotografů, skončilo již před několika měsíci, neznamená to, že se v této oblasti nic neděje. Naopak, příval novinek v druhé polovině roku jednoznačně ukazuje, že klasická fotografie vymírá. Digitální foto, kdysi okrajová záležitost, se stala hitem amatérské fotografie posledních let. Na trhu je již velké množství fotoaparátů, které se liší jak svojí kvalitou, tak (hlavně) cenou. Především v nižších kategoriích výrobků je výběr tak široký, že zvolit ten nejvhodnější se může stát skutečnou noční můrou nejen pro běžného uživatele. Proč tomu tak je, má hned několik důvodů. Výrobci sice dávají k dispozici technické parametry (předpokládám, ze si vybíráte jen u seriozních výrobců, u kterých platí, že co je psáno, je i dáno), ale ty samozřejmě nemohou vyjádřit vlastnosti, jako je např. ergonomie práce s přístrojem či jaké je barevné podání pořízeného snímku. Tyto zajímavé a hlavně důležité informace se nezískávají zrovna jednoduše. I když zajdete přímo do prodejny a osobně si zkusíte zvažovaný aparát, nic se nevyrovná zkušenostem získaným při dlouhodobém používání. Naštěstí v době internetu existují stránky, které se specializují právě na digitální fotografii a dokáží vám pomoci s výběrem. Nikdy byste se však neměli k nákupu rozhodnout jen pod dojmem jedné kladné recenze. Prostudujte co nejvíce zdrojů, osobně si přístroj prohlédněte, dobře se vyspěte (předejdete tak impulsivnímu rozhodnutí) a potom nakupujte. Pokud si prostudujete informace na následujících serverech, bude to minimálně nákup kvalifikovaný.

Fotolaby

Není to ještě tak dávno, kdy měl majitel digitálního fotoaparátu jen dvě možnosti, jak si prohlédnout své snímky. Na výběr byl buď monitor počítače, anebo tisk na inkoustové tiskárně. Ani jedna možnost však nedosahovala pohodlí (monitor) a ceny (tiskárna) klasické fotografie. Před relativně krátkou dobou se však objevily první fotolaby, které dokázaly z digitálních podkladů vyvolat opravdovou papírovou fotografii. V současné době již existuje velké množství firem, jež vám za rozumnou cenu vyvolají vaše snímky. Jejich přehled najdete na adrese www.digilaby.cz. Přestože jejich kvalita je pro amatéry dostačující, stále se mezi sebou liší, a to především v barevném podání výsledných obrázků. Před odesláním větší zakázky se vyplatí nejdříve otestovat kvalitu na jednom zkušebním snímku, který odešlete více fotolabům. Ani to však neznamená, že vždy dostanete přesně to, co očekáváte. Viděl jsem několik stovek kopií jedné fotografie, které se lišily ve svém barevném podání (bylo 5 variant). I přesto jsou dnes fotolaby tou nejlepší volbou, jak si vyvolat podařené snímky na fyzické médium.

České weby

Nemohu začít na jiném místě, než u dnes již legendárního severu Digineff (www.digineff. cz). Přestože se mu dá vytknout mnoho (hlavně na téma jeho vzhledu), je to výborný rádce při výběru digitálního fotoaparátu. Poté, co si otevřete hlavní stránku, nezalekněte se designu přecpaného reklamami a klikněte na volbu Recenze. V této části najdete přehledný seznam popsaných přístrojů za tento a minulý rok. Recenze nejsou naštěstí opisem technických parametrů z reklamních prospektů prodejců, ale jsou v nich zaznamenány osobní zkušenosti se jmenovanými produkty. Je třeba si však dát pozor na fakt, že ne každý přístroj měl recenzent k dispozici po stejnou dobu. Některé fotoaparáty jsou tak zpracovány velmi vyčerpávajícím způsobem, a k dispozici jsou i ukázky fotografií pořízených za různých světelných podmínek a při rozdílném nastavení aparátu. Jiné recenze spíše popisují první dojmy, a logicky tak mají nižší informační hodnotu. Autoři však na tento nedostatek zpravidla upozorní. Vedle recenzí jsou dalším zdrojem informací diskusní fóra a dle počtu příspěvků patří určitě v této oblasti mezi největší na českém internetu. Na serveru je ještě mnoho dalších praktických informací. Každý začínající fotograf by měl prostudovat část nazvanou Fotografujeme. Zde je uložena řada návodů, radících jak si poradit v konkrétní situaci, např. jak fotit Slunce, jak fotit v zrcadle, postavu v krajině aj.

Po obsahové rovině není stránkám co vytnout. Zato při pohledu na grafické ztvárnění mi připadá, že se autor nechtěl trápit vymýšlením vzhledu grafických prvků a vše vsadil na strategii tak velkého počtu reklam, který vyloučí nutnost něco dále vymýšlet. Na druhou stranu je lepší mít stránky sice graficky nezajímavé, ale s pořádným obsahem, než naopak.

Druhým serverem, který rozhodně stojí za pozornost, je Grafika On-line (www.grafika.cz). Jak už sám název napovídá, zaměření těchto stránek se neomezuje pouze na digitální foto. Nás však v tomto okamžiku zajímá jen část nazvaná Digitální fotografie. Její obsah je přehledně uspořádán a ihned se v něm orientujete. Reklama je samozřejmě i zde, ale její množství je v rozumném rozsahu, a navíc i v rámci možností vhodně doplňuje design ostatních prvků stránky. Důležitější než vzhled je však obsah a ani ten nezklame. Potencionální kupec zde najde recenze jednotlivých přístrojů na trhu, pro aktivního uživatele jsou k dispozici návody, tipy a triky, např. jak na pleťové barvy s Photoshopem. I zde najdete rady pro fotografické začátečníky a diskusní skupinu s velkým počtem příspěvků přes 70 000. V porovnání s předchozím serverem jsou tyto stránky rozhodně hezčí, pokud ale potřebujete co nejlepší recenze přístrojů, určitě by vyhrál Digineff. Server Grafika On-line také provozuje nové stránky Fotografování (www.fotografovani.cz), zaměřené jen na problematiku fotografie. Jejich obsah je podobný a platí pro ně stejný popis.

Posledními českými stránkami, na které se podíváme, je DigiManie (www.digimanie.cz). Ta je z rodiny serverů Svět hardwaru, kam ještě patří Svět PDA a Svět sítí. Vzhledem k jejich novosti zde zatím nenajdete tak velké množství informací jako na předchozích dvou serverech, ale i tak stojí určitě za pozornost. Dobře je např. zpracovaná Škola fotografie a jedinečná je funkce Časová osa, která rychle poskytne informace o uvedení jednotlivých aparátů na trh. Celkově server působí sympaticky, škoda jen poněkud ponurého (i když elegantního) vzhledu, který je založen na odstínech šedé barvy.

Zahraniční weby

Ve zbytku světa existuje celá řada stránek věnovaných digitální fotografii. Sami se o tom můžete přesvědčit v jakémkoli vyhledávači po zadání klíčových slov digital photo (resp. digital camera). Z tohoto velkého množství jsem vybral dva servery, o kterých si myslím, že určitě stojí za pozornost. Prvním z nich je Digital Photography Review na adrese www. dpreview. com. Tento server je opravdu nabit informacemi, a to včetně detailů o úplných novinkách. Najdete zde velké množství recenzí včetně modelů, jež na náš trh ještě nedorazily. Samotné recenze jsou velmi zasvěcené a jejich milým přídavkem jsou vlastní fotografie, dokumentující důležité fyzické vlastnosti aparátů. Opět jsou zde diskusní skupiny, tentokrát primárně rozdělené dle značky výrobce. Po prostudování českých zdrojů rozhodně doporučuji pokračovat v hledání informací na této straně. Přehled technických detailů je velmi podrobný a často překonává i údaje získané na oficiálních stránkách výrobce. Dalším dobrým zdrojem informací je server Imaging resource (www.imaging-resource.com). Protože se již nechci opakovat, jen krátce podotknu, že zde najdete velké množství informací o jednotlivých fotoaparátech, včetně ukázkových snímků.

Pokud vás zajímají názory řadových uživatelů, není nic jednoduššího, než se podívat na známý americký server CNET.com (www.cnet. com) do sekce Digital cameras. I zdejší recenze jsou dobré, ale to co nás v tuto chvíli zajímá nejvíce, jsou názory uživatelů na zakoupený výrobek. Dobře si je pročtěte a sledujte, co se jim na fotoaparátu líbilo či nelíbilo. Nezapomeňte však, že na tento typ stránek svůj názor s větší pravděpodobností napíše nespokojený uživatel než mlčící většina uživatelů spokojených. I tak mají tyto přehledy svoji informační hodnotu. Pokud vám ani předchozí stránky nepomohly, zkuste některé fórum na diskusním serveru Yahoo (groups.yahoo.com). Existuje zde hned několik skupin věnovaných digitální fotografii. Než se sem vydáte, ještě jednou připomínám, že i na dříve jmenovaných stránkách jsou hojně navštěvované diskuse, a k tomu v češtině.

§§§§§


Data ve vzduchu - Jedenáct routerů, které mohou být základem vaší bezdrátové sítě I

Hynek Vácha, Tomáš Jirásko, David Zavadil

c03p0625

S rostoucími možnostmi paušálních připojení k internetu kabelová televize je v místech "pokrytých" rozvody velice rozšířená a ADSL se také pomalu, ale přece rozšiřuje a rovněž se zvětšujícím se počtem počítačů v domácnosti vyvstává potřeba co nejjednoduššího propojení počítačů a jejich připojení na internet. Tomuto účelu výborně poslouží právě námi testované routery, kombinované se switchem a bezdrátovou sítí. Její výhody nejvíce ocení vlastníci notebooků, kteří tak již nebudou vázáni na určité místo, kde je vyveden síťový kabel. Zvláště výhodné to je u nových strojů vybavených procesory Centrino, které v sobě již zahrnují Wi-Fi technologii.

Právě s rozvojem bezdrátových sítí se značně rozrůstá počet míst, ve kterých se sítě rozšiřují. Klasický Ethernet se v domácnostech moc nerozšířil, což je způsobeno hlavně komplikacemi s instalací rozvodů, do čehož se většině lidí nechce, a tak raději oželí komfort propojení počítačů. Kdežto bezdrátové sítě toto omezení odstranily, takže s jejich rozvojem se počet sítí značně zvyšuje.

Velkým problém se zde stala bezpečnost, protože WEP kryptování bylo celkem záhy prolomeno. Proto se vývojáři zaměřili, kromě zvyšování přenosové rychlosti, hlavně na zvýšení bezpečnosti. Standardem se dnes již stalo 64a 128bitové WEP šifrování. Všechny výrobky v testu také umožňovaly sestavit seznam MAC adres, které mají povolen přístup do sítě, nebo v opačném případě lze vybrat specifické adresy, kterým bude přístup do sítě zamítnut. Ve většině případů bude jistě výhodnější vybrání adres, jež mají přístup do sítě povolen, protože se většinou jedná o sítě, ve kterých se pohybuje předem známý počet uživatelů. Další zlepšení bezpečnosti by pak mělo přinést zavedení nových bezpečnostních algoritmů, jako např. WPA, původně zamýšleného hlavně pro standard 802.11i, které do této oblasti přináší velký pokrok.

Co se rychlosti týče, i zde se vývoj dere neustále kupředu. První uveřejněný standard Wi-Fi, tedy 802.11b, poskytoval přenosovou rychlost 11 Mb/s. Poté se výrobci rozhodli přinést uživatelům vyšší možnou přenosovou rychlost a vzhledem k tomu, že nepočkali na vznik nového standardu, který je dnes označován jako 802.11g, vzniklo množství proprietárních řešení, kdy každý zvyšoval rychlost přenosů pomocí svých technologií, což mělo za následek nekompatibilitu mezi produkty jednotlivých výrobců. Naštěstí se v dnešní době firmware všech zařízení ukládá do flash pamětí, takže jakmile byl nový standard na světě, vydala většina firem vyrábějících tato bezdrátová zařízení nové verze firmwarů, které jsou volně dostupné na jejich webových stránkách, takže je již možné sjednotit použitou technologii a využít tak produkty od více dodavatelů.

V novém standardu byla zahrnuta i zpětná kompatibilita se zařízeními pracujícími ve třídě b. Znamená to, že záleží pouze na konkrétním výrobku, zda bude zpětně podporovat i starší standard, nebo omezí-li použití pouze na zařízení pracující ve třídě g. Zde jsme však při našich testech zjistili, že v případě, kdy do sítě postavené na zařízení podporujících standard g zahrneme pouze jednoho klienta, který podporoval pouze starší verzi (tedy béčko), poklesla přenosová rychlost všech géčkových prvků v síti těsně nad přenosovou rychlost standardu b. Proto se nám zdá výhodnější zapomenout na zpětnou kompatibilitu se staršími zařízeními pokud jich samozřejmě nemáte většinu a využívat pouze prvky vyhovující standardu novému. Získáte tak podstatně vyšší přenosovou rychlost, než jaké byste dosáhli při kombinaci obou standardů.

Dalším důležitým faktorem je dosah zařízení. Respektive nejen jeho dosah, ale jeho kombinace s dosažitelnou přenosovou rychlostí. Tyto vlastnosti se dají velmi těžko rozumně posuzovat. Značně totiž záleží na tom, v jakých podmínkách zařízení budete provozovat. Velkou roli zde totiž hraje počet zdí, jejich provedení, tloušťka a samozřejmě také vzdálenost.

Nejčastější pojmy Wi-Fi

Wi-Fi Alliance - Sdružení založené v roce 1999 pro certifikaci interoperatibility bezdrátových sítí odvozených ze specifikace 802.11.

802.11x - Standardy IEEE umožňující využití frekvenčního pásma 2,4 GHz v takzvané globální licenci. To znamená, že zařízení na této frekvenci je možno provozovat bez nutnosti schválení daného vysílače/přijímače od ČTÚ (Český telekomunikační úřad).

802.11b - Standard IEEE definující bezdrátové LAN na frekvenci 2,4 GHz podporující rychlosti 1, 2, 5,5 a 11 Mb/s. Dodnes asi nejrozšířenější díky jeho přesné implementaci ze strany výrobců hardwaru.

802.11g - Specifikace bezdrátových sítí pracujících v pásmu 2,4 GHz, čímž je zaručena zpětná kompatibilita se standardem 802.11b. Tento standard byl schválen teprve nedávno, ovšem řada výrobců uvedla svá zařízení již v době jeho návrhu. Lze tak na trhu nalézt výrobky označené jako "navrženo pro 802.11g", nebo například 54g a podobně, ale ty přitom zcela nenaplňují standard, takže uživatelům mohou vzniknout určité problémy s kompatibilitou. Hardwarově jim však nic nebrání standard splnit, a výrobci tak postupně uvolňují pro tyto "pologéčka" firmware se správnou specifikací, který jim "řekne" co a jak. Navíc u těchto "pologéček" před upgradem lze dosahovat teoretické horní hranice propustnosti 54 Mb/s pouze na základě proprietárního řešení.

802.11i - Specifikace, která by měla vyřešit bezpečnostní nedostatky 802.11b použitím AES, TKIP a autentizace 802.1x.

Ad hoc režim - Peer-to-peer propojení bezdrátových karet, které tak komunikují přímo, bez nutnosti přistupovat k přístupovému bodu. Jakýmsi jeho opakem je funkce AP (Access Point viz níže).

AES (Advanced Encryption Standard) - šifrovací protokol pracující se 128-, 192a 256bitovými klíči.

AP (Access Point) - Přístupový bod, využíván je jako řídící jednotka v sítích, které jsou strukturálně řešeny; karty tak nepracují v režimu Ad hoc, ale veškerá komunikace jde přes AP, které tak má na starosti dohled nad veškerou komunikací v jeho působnosti. Tento způsob komunikace je jednoznačně výhodnější, používáte-li více než dvě zařízení.

MAC adresa (Media Access Control) - Pevná adresa zadaná zařízení již ve výrobě, jež jednoznačně identifikuje zařízení jako síťový prvek. Jedna její část specifikuje výrobce (každý má své přesně definované číslo) a druhá daný vyrobený kus. Její jedinečností se mělo dosáhnout toho, aby se v určité lokální síti nenacházela dvě zařízení se stejnou adresou, což by mohlo ohrozit bezpečnost v síti. V současné době lze však již tyto adresy klonovat (tedy nastavit si vlastní dle aktuálních potřeb), což umožňovaly i všechny přístroje v našem testu. Zjistilo se totiž, že za určitých okolností je vhodné mít možnost MAC adresu změnit třeba v případě, že váš poskytovatel váže připojení na MAC adresu (u nás např. UPC). Například tehdy, když opustíte metodu připojení kabelový modem/síťová karta, a rozhodnete se včlenit třeba router, lze jej nastavit tak, aby se navenek tedy do WAN identifikoval MAC adresou původní síťové karty. Ono to samozřejmě lze udělat i tak, že u poskytovatele zaregistrujete novou MAC adresu ale tolik spíše pro osvětlení klonování.

TKIP (Temporal Key Integrity Protocol) - Otevřený protokol standardu 802.11i s překlíčováním pro WEP, pro kombinování paletových klíčů a kontrolu integrity dat.

WEP (Wired Equivalent Privacy) - Standard šifrování bezdrátových sítí, využívající algoritmus RC4 s proudovou šifrou pseudonáhodných čísel.

WPA (Wireless Protecte Access) - Derivát z 802.11i využívající autentizaci 802.1x a TKIP.

3Com OfficeConnect Wireless 11g Gateway

3Com měl ze všech produktů dle našeho názoru nejlépe vyřešenu instalační utilitu, při jejímž spuštění byl zřejmý komfort, který dobře navržená a jednoduše ovládaná utilita začínajícímu uživateli přináší. Základní konfigurace byla otázkou chvilky, na uživateli je v podstatě pouze vybrat správně z detekovaných karet v jeho počítači. I konfigurační webové rozhraní je velice přehledné a intuitivní. Router poskytuje dobré pokrytí signálem, a jako jedinému se mu podařilo udržet stálý kontakt s identifikací komerční bezdrátové sítě, jejíž přístupový bod je v okolí. Ostatním zařízením se to dařilo vždy pouze po kratší časové intervaly. Drobností hovořící pro uživatele je datum jeho uvedení na trh 3Com vyslal tento výrobek až po oficiálním zveřejnění standardu 802.11g, a tak není nutný okamžitý přepis firmwaru, jako u některých derivátů. V případě potřeby lze obě antény odšroubovat a na jejich místo připojit například svod z externí antény. Router nabízí rovněž bohatou možnost konfigurace především co se bezpečnosti týče, kdy kromě WEPu disponuje i 256bitovým WPA. Svým celkovým vybavením je určen spíše pro menší firmu, což dokazuje i implementace Virtual Serveru, filtrování přístupu lokálních stanic do internetu podle MAC adres, i filtr samotných IP adres a paketů. Cenově však dokáže oslovit i segment domácností, a ani zde nepřijdou jeho možnosti vniveč. Vadou na dokonalosti tohoto síťového prvku je skutečnost, že přístroj nedokáže pracovat jako WLAN bridge, tedy nelze přes něj propojit dvě bezdrátové sítě mezi sebou (na to je určena jiná řada výrobků). Po zvážení všech pro a proti, a především pro jeho užitné vlastnosti optimalizované pro začínající uživatele, jsme se rozhodli udělit tomuto výrobku ocenění PC WORLD TOP PRODUKT.

Belkin 54g Wireless Cable/DSL Router

Belkin je klasickým zástupcem zařízení, které bylo uvedeno ještě před schválením 802.11g, a tak po vybalení z krabice zjistíme mezi podporovanými standardy pouze IEEE 802.11g (draft). Nicméně v současné době je na stránkách výrobce k dispozici upgrade firmwaru na plnohodnotné 802.11g. Belkin u nás neobsadil nijak výraznou část trhu, ale v zahraničí se těší oblibě pro svoji cenovou politiku, a kupující láká i poskytovaná doživotní záruka na toto zařízení. V balení nalezneme klasickou sestavu: přístroj, síťový kabel, několik manuálů, vše bohužel pouze v angličtině, lokalizován je ovšem instalační software, a i když chybí diakritika, i tak vás příjemně provede instalací. Na krabici je uvedeno, že konfigurace potrvá tří minuty, po nichž máte plně funkční přístroj. Nám se to skutečně podařilo pod tři minuty, ale běžnému uživateli to potrvá přece jenom o něco déle. Ke konfiguraci ovšem nemusíte použít Průvodce, ale přímo webovské rozhraní.

Samotné zařízení není žádným outsiderem ani v poskytovaných službách, naleznete zde, krom ověřování 802.1x, téměř vše nač si vzpomenete, včetně firewallu. Zajímavou funkcí je rodičovský zámek, kdy tato služba blokuje nežádoucí obsah na webu služba je již předkonfigurována, a stačí se pouze přihlásit k jejímu odběru. Router pravděpodobně neoslní svým designem, ale je lehký a dostatečně plochý, aby mnoho nepřekážel. V balení je i stojan, umožňující postavit jej do horizontální polohy. Dvojice antén je napevno, nedokáže fungovat jako WLAN bridge. Subjektivní síla signálu v cihlovém bytě je dostatečná, a cestu si dokázal najít i přes obvodovou zeď. Z hlediska výkonu a možností je dělán přímo pro domácnost.

D-Link AirPlusXtremeG DI-624

Jeden ze zástupců zařízení, který má k routeru, přepínači a bezdrátové síti navíc firewall. Jeho schopnosti se sice omezují pouze na filtrování určitých IP adres, protokolů a portů (nenabízí žádná další rozšiřující nastavení), ale i to je příjemné zlepšení možností zabezpečení lokální sítě. Bezpečnost vnitřní sítě, hlavně její bezdrátové části, je zajišťována (pokud si to uživatel přeje z výroby je vše standardně vypnuto) pomocí WEP kryptování (podporováno je 64a 128bitové) a také blokováním MAC či IP adres. Pro počáteční nastavení routeru lze s výhodou využít Průvodce, jehož spuštění se objeví hned jako první nabídka po přihlášení do webového ovládacího rozhraní. Jednotlivá další nastavení jsou celkem přehledně seřazena do základních kategorií (Home, Advanced a Tools). Zde je příjemné, že jednotlivé sekce obsahují nastavení nevyžadující podobné znalosti. Znamená to, že i ne příliš technicky zdatný uživatel může nastavit další parametry, aniž by složitě bloudil rozhraním. Díky podpoře značného množství protokolů (pro ADSL hlavně PPTP) na WAN lince není problém zprovoznit připojení po ADSL ani po kabelové televizi. Nastavení vzdáleného přístupu se dá nastavit pod položkou Virtual Server, kde je možné nastavit IP adresu a soukromý i veřejný port. Jedná se o velice lehké zařízení, které má sice možnost instalace do dvou poloh, ale optimální by nejspíš bylo jeho pevné přidělání třeba na zeď, protože i s použitím dodaných nožiček je zařízení na stole značně nestabilní a v případě jeho instalace do frekventovanějšího místa hrozí jeho pád. Také kontrolních diod by mohlo být více, než pouze jedna na každý port. Přece jen to přináší lepší možnosti vizuální kontroly stavu zařízení.

DrayTek Vigor2200We

Tento router pracuje pouze ve standardu 802.11b, a lze jej označit za příklad, jak by takový produkt této třídy měl v současné době vypadat.

Celé zařízení je postaveno na 4portovém Ethernet přepínači 10/100 Mb/s se standardním portem RJ-45, který slouží jako uplink (konektivita WAN/kabel/xDSL) podpora metalického připojení LAN plus sekundární WAN rozhraní 10BaseT pro připojení broadband zařízení (kabelový, xDSL modem). Bezdrátový modul dokáže pracovat v modech Access Point i Station (Ad hoc). Bezpečnost konektivity je založena na VPN a IPSec, které poskytují chráněná propojení dvou bodů (point-to-point) přes internet. IP filtr je konfigurovatelný přes web rozhraní s implementovaným firewallem. K zajištění bezpečnosti dat v bezdrátové síti je použito 64a 128bitového WEP krytování, a přístup do sítě lze kontrolovat a filtrovat podle MAC adres.

Router dokáže pracovat i jako LAN bridge, můžete tedy propojit různé sítě. Antény bezdrátové části jsou odpojitelné, a v případě potřeby tedy lze na jejich konektory připojit i externí anténu. Zajímavostí tohoto routeru je zadní vypínač síťového napájení, kterým disponoval jako jediný v testu, ostatní zařízení bylo od sítě nutné odpojit vytažení adaptéru ze zásuvky. Když router "nejede" permanentně a na noc jej vypínáte, i taková drobnost hovoří v jeho prospěch. Pokud tedy používáte router čistě pro doma, navíc v kombinaci například s Centrino notebookem jako stanicí, či prostě nevyžadujete vyšší přenosové rychlosti, může být pro vás tento router zajímavým řešením, neboť nabízí kvalitní "balík" řešení a funkcí.


Data ve vzduchu - Jedenáct routerů, které mohou být základem vaší bezdrátové sítě II

Edimax Wireless Router BR-6104W(G)

Po překonání počátečních obtíží při testování na systému s Windows 98 a nastavení sítě tak, aby IP adresu přiděloval DHCP server, kdy se nedařilo připojit do webového rozhraní, se přístroj umoudřil a po zadání pevné adresy počítači (z rozsahu, který používal router) již další nastavování probíhalo hladce. A to ať velice pěkně zpracovaným instalačním Průvodcem, který se dá spustit z titulní stránky webového rozhranní a umožní vám nakonfigurovat přístroj pro připojení k internetu umožní vybrat použitý typ připojení ADSL/kabelová televize tak i přehledně zpracovaným rozhraním pro pokročilá nastavení. Mezi ta patří například Remote Management, jenž umožní zvolit IP adresu, ze které je možné router dálkově spravovat. Také zde je samozřejmě možné změnit již nastavené IP adresy poskytovatele, aniž by bylo potřeba znovu spouštět Průvodce (například při změně poskytovatele). Stejně tak běžným prvkem je možnost klonování MAC adresy přístroje. Pro lokální síť si můžete zvolit, zda chcete využívat funkce proxy serveru, i jeho případný rozsah. Jelikož integrovaná bezdrátová technologie může zpřístupnit síť i lidem, kteří se vyskytnou v okolí, je nezbytné zapnout zabezpečení. To je zde zastoupeno jednak šifrováním WEP (64a 128bitovým), a také filtrováním zadaných MAC adres. Samozřejmě je možné zvolit, zda je zadaný soubor adres povolen či zakázán. Edimax patří k menší skupině výrobců, kteří umožňují celkem pokročilé nastavení NATu. Chcete-li využít i možnosti poskytnutí přístupu do vaší sítě uživatelům internetu, lze zde velmi jednoduše určit základní pravidla. Tento typ má v sobě dokonce zabudovaný i firewall, který má jedno z nejlepších provedení, co se týče rozsahu možných nastavení.

Linksys WRT54G-EU

Tento produkt v sobě zahrnuje router, 4portový switch a bezdrátový přístupový bod podporující standard 802.11g. První nastavení parametrů lze snadno provést prostřednictvím softwaru dodaného na CD. S jeho pomocí lze snadno nakonfigurovat základní nastavení. Pro pokročilejší nastavování je pak vhodné využít webového rozhraní. Celkem zajímavě je zde řešen možný rozsah IP adres pro přidělení DHCP serverem. Ten je totiž svázán s IP adresou nastavenou na routeru a měnit lze vždy jen jeho poslední část. Zabezpečení bezdrátové části je možné pomocí WEP kódování (64a 128bitového) a seznamu povolených či zakázaných MAC adres, jejichž nastavování je zařazeno pod rozšiřující funkce. Povolit či zakázat můžete maximálně 40 adres. Nevýhodou proti některým jiným zařízením je zde absence 256bitového WEP kódování, zato příjemným usnadněním je možnost generování klíčů pomocí zadané fráze. Zpočátku se nám jako pozitivní vlastnost tohoto zařízení jevila možnost kooperace jak s klienty standardu g, tak b zároveň samozřejmě vždy na rychlosti podporované daným standardem. Tato schopnost se v praxi brzy rozplynula zjištěním, že jakmile jsme do sítě se zařízeními ve třídě g připojili jedno ve standardu b, rychlost všech géčkových zařízení znatelně poklesla (pohybovala se pouze těsně nad maximem standardu b). Na WAN lince jsou podporovány všechny důležité protokoly, takže by neměl být problém nastavit router pro kabelové ani DSL připojení. Routování lze nastavit jak na dynamické s využitím protokolu RIP, tak na statické, kde si můžete připravit 20 různých nastavení. Po hardwarové stránce je produkt řešen velice solidně k dispozici jsou kontrolky aktivity na lince, kolize i rychlosti dostupné na Ethernetu.

OvisLink WL-5404AR

Velmi malé zařízení s pěkným designem, které dobře drží na stole a má odnímatelnou anténu, což oceníte hlavně v případě, že potřebujete signálem pokrýt větší plochu a chcete vyvést externí anténu na střechu. Jistě příjemnější by bylo využití více kontrolních diod, ale to je jen taková drobnost.

Nyní již k vlastnímu nastavování. IP adresa webového rozhraní byla netradičně nastavena na 192.168.1.254, ale ta je samozřejmě i s maskou plně nastavitelná, takže není problém zařízení instalovat do libovolně navržené sítě. Rychlé zprovoznění jak lokální sítě, tak připojení k internetu je možné pomocí Průvodce dostupného z webového rozhraní. U dalších nastavení zde výrobce přísně oddělil základní nastavení od těch (podle něj) rozšiřujících. Mezi ta základní patří nastavení IP adresy produktu, či jeho zabezpečení pomocí WEP kódování, které je dostupné v 64a 128bitovém modu. Také si zde můžete nastavit, ze kterých počítačů připojených pomocí Wi-Fi bude možné se připojit k lokální síti, a ze kterých k internetu.

Pod položkou Advanced, tedy pokročilých nastavení, se skrývá například možnost nastavit vzdálený přístup ke správě routeru. Bohužel jediné, co se zde dá měnit, je číslo portu, na kterém je administrace možná. Další možné nastavení jsou Virtual Servers, kde si můžete zvolit, jaký bude možný přístup do lokální sítě z internetu. Pokud již máte například u UPC zprovozněné připojení, využijete třeba i možnost klonování MAC adresy, čímž si ušetříte komplikace spojené s telefonováním do UPC a žádáním o přeregistrování MAC adresy. Routování na odchozí lince pak lze nastavit buď na statické, nebo dynamické, které podporuje pouze protokol RIP 1.

Planet WRT-405

Kromě námi požadovaných součástí, jako je router, switch a bezdrátový hub, obsahuje Planet navíc i firewall, který je pro pevná připojení více než vhodný. Jedná se sice pouze o základní možnosti nastavení, jako odfiltrování určitých IP adres či portů, ale i tak se jako základní ochrana vašeho soukromí dá použít. Zabezpečení bezdrátové sítě je i u tohoto produktu z výroby vypnuté. A pokud nechcete, aby s vámi někdo sdílel vaše draze zaplacené internetové připojení, nebo vaše soukromá data, vřele doporučujeme zapnout alespoň WEP kódování. Tento produkt podporuje 64-, 128a dokonce i 256bitové. Jednotlivé klíče si zde však budete muset "vygenerovat" sami, což je (hlavně při použití 256bitového kódování) celkem náročné musíte zadat 58 znaků. Jeho celkem značnou nevýhodou je absence protokolu PPTP na WAN lince, což způsobuje značné obtíže při připojování k ADSL lince. Samozřejmě to však nebrání jeho plnému využití s kabelovým modemem. Pochvalu pak zaslouží monitorovací funkce, které například umožní odeslání log souboru na zadanou e-mailovou adresu. Routování zvládá přístroj jak statické, tak dynamické (protokol RIP1 i RIP2). U NATu lze bohužel pouze nastavit, zda má být zapnut či vypnut. Mile nás překvapily možnosti vzdálené správy zařízení, které kromě klasického http rozhraní podporují i Telnet. Zato z vlastního rozhraní jsme byli trochu zklamáni. Ne však jeho možnostmi nebo strukturou, ale jeho provedením. Některá tlačítka odkazující na konkrétní nastavení se totiž překrývala, což v praxi značně ztěžovalo pohyb v nabídkách. Po hardwarové stránce se zařízení zdá velice kvalitně provedené. Dobrý pocit poskytují tři informační diody pro každý port Ethernetu. Pevné připojení antén se nám však nezdálo jako rozumné řešení.

SMC 2804WBR Barricade g Router

I tento router byl na trhu dříve, než se stačil schválit standard 802.11g., takže pokud chcete mít jistotu v kompatibilitě, je nutné ze stránek výrobce stáhnout nový firmware, což se vyplatí i kvůli integraci technologie Prism Nitro, která slouží k optimalizaci bezdrátové komunikace. Výtku si zaslouží slabá papírová dokumentace, nicméně co do hardwaru a funkcí můžeme být spokojeni. Chybí pouze schopnost pracovat jako LAN bridge, avšak toto je bohatě vyváženo rozmanitostí nastavení firewallu. Ten nabídne jak řízení přístupu podle MAC adres, tak i filtrování IP adres, blokování vybraných URL a protokoluje i pakety. Šifruje se v 64nebo 128bitovém WEPu, kdy lze pro vytvoření dynamických klíčů využít generování zadáním fráze. Nabízeno je i WPA a autentizace dle 802.1x proti serveru Radius. Pro zkušenější nabízí i definování DMZ (Demilitarized Zone) a k dispozici je volba neveřejného identifikátoru SSDI. Router dokáže pracovat jako DHCP server, tak i v pozici DHCP klient.

Čtveřice přepínatelných RJ-45 portů (10/100 Ethernet), doplněná jedním uplinkem RJ-45 (WAN/kabel/ ADSL), je schopna společně s bezdrátovým modulem obhospodařit jako Access Point 32 klientů, což je dost i na malou firmu. Ve specifikaci IEEE 802.11g je router schopen pracovat jak v "Only G", tak ve smíšeném (géčkové i béčkové klienty) modu. Ethernet porty zvládají standardní nastavení 10/100/Auto. Celkově zprovoznění zařízení není nijak namáhavou záležitostí, začátečníkům standardně pomůže dodávaná utilita, a ani ostatní jí jistě nepohrdnou. Pro vynikající vlastnosti a výkon tohoto zařízení jsme se rozhodli udělit ocenění PC World Top produkt.

U.S. Robotics USR8022 22 Mbps Router

Tento model se připravil o ocenění hned na začátku instalace, neboť u jeho výrobce jsme neočekávali takovou nepěknou věc v podobě špatně vylisovaného CD jak jsme zjistili, nejde pouze o toto konkrétní CD. Z něj lze naštěstí přečíst manuály v PDF i ovladače, nicméně konfigurační utilita zahlásila nečitelný/poškozený EXE soubor. Nejde o nijak tragickou záležitost, osobně tyto Průvodce nepoužívám a konfiguruji rovnou přes webové rozhraní, nicméně u produktu, který si pořídí i "nováček", by se toto stávat nemělo, konkurence je obrovská. Ovšem samozřejmě to nemá vliv na samotnou funkčnost zařízení, a už vůbec jej nechceme proto zatracovat, pro zkušenější uživatele jde přece jenom o "prkotinu". Po technické stránce jde o router splňující standard 802.11b, vyšších rychlostí je dosahováno proprietárním řešením. V současné chvíli je již uvolněna beta-verze firmwaru, který umožní těmto 22megabitovým krabičkám pracovat v rámci vlastní značky rychlostí 54 Mb/s, ovšem nejedná se o 802.11g v reálu se propustnost navýší asi o 35 %. Přístroj zůstává s géčky kompatibilní pouze do 11 Mb/s tedy v pásmu zpětné kompatibility 802.11b. I tak se jedná o dobrý počin na ochranu investic do těchto zařízení, navíc uživatel získá silnější 256bitové šifrování, které mnoho jiných výrobců vůbec nenabízí. Kupodivu má ovšem pouze dva porty pro LAN, avšak pod Windows dokáže díky integraci rozhraní fungovat i jako printserver. Jeho antény jsou odnímatelné, a při použití jiných se síla signálu podstatně zmenšila, i když stále zůstala na průměrné hodnotě. Zřejmě si s anténkami dali v USR práci. Omezení dané jeho dvěma porty jej zřetelně směřuje do SOHO segmentu.

ZyXEL ZyAIR B-2000

U tohoto výrobku si výrobce dal práci i s designem, jímž se jasně odlišil od ostatních. Informace o stavu sítě sice zobrazuje vždy jen jedna dioda pro daný port, zato další svítící části jako je podsvětlení loga produktu a ukazatel intenzity signálu, složený ze tří vysoce svítivých diod tvoří dominantu přístroje. Také konstrukce je bytelná, takže nebyl problém se stabilitou výrobku. ZyXEL se řadí mezi výrobce, kteří se snaží instalaci produktu co nejvíce usnadnit i méně zkušeným. Důkazem toho je podrobně zpracovaný Průvodce základním nastavením, jenž umožní rychle provést základní konfiguraci přístroje, a tím je možné být za krátkou dobu připojen na internet. Uživatelé, kteří si raději vše nastaví sami, nemusí zoufat. Pro ně je tu připraveno přehledně zpracované webové rozhraní. Zde si můžete nastavit všechny běžné parametry počínaje IP adresou vlastního routeru a konče rozsahem adres pro přidělení DHCP serverem dalším klientům. Bezpečnost bezdrátové části lze zvýšit zapnutím 64nebo 128bitové WEP enkrypce, či nastavením MAC adres, jejichž vlastníci mají právo se do sítě připojit. Na WAN lince je možné zvolit PPTP připojení, takže i ADSL lze velmi jednoduše zprovoznit, můžete si též vybrat, zda chcete zadat pevnou IP adresu, nebo si ji nechat přidělovat od poskytovatele. Samozřejmostí je i možnost klonování MAC adresy. Lehce lze nastavit i parametry NATu a směrování zde je na výběr mezi statickým a dynamickým s využitím protokolu RIP 1 nebo RIP 2. Nastavování NATu bylo asi nejpokročilejší ze všech testovaných přístrojů. Jakousi perličkou je zde i možnost konfigurace pomocí konzole, připojené na sériový port.

§§§§§


Nokia "Sloní ucho" N-Gage - Špičková herní konzole nebo nepovedený mobil?

Tomáš Jirásko

c03p0626

Dne 7. října se zvedla pomyslná opona a Nokia N-Gage se celosvětově představila potencionálním zákazníkům. Tato konzole bezesporu představuje další koncepční zlom mobilních telefonů tedy pokud ji ještě za telefon považujeme.

Za jejím vznikem stojí vzrůstající multimediální trh a zisky, které mobilní hry přinášejí. Ty si uvědomil i finský telekomunikační gigant Nokia, a tak se začal výrazně angažovat i na tomto poli. O tom, že se jedná o lukrativní trh, svědčí i snahy ostatních výrobců, nicméně žádný z Top 10 nepřišel s návrhem, který by se N-Gage konceptem blížil. Snad pouze Sony Ericsson se svým ovladačem, ale i zde jde pouze o doplněk telefonu, ne o prvoplánový počin. Přímou konkurenci tak představuje pouze B^Ngo nepříliš známé společnosti TPPCom. O technickém řešení N-Gage se popsalo již mnoho papíru, a tak se zaměříme spíše na koncepci jako takovou a některé detaily, které nás zaujaly při dvou prezentacích tohoto přístroje pražským zastoupením Nokie.

"Nokijácký" Bluetooth

Na prvním setkání jsme se samozřejmě zajímali o implementaci Bluetoothu, a zda konečně již bude jejich "nokijácké" řešení plně funkční po předcházejících všeobecně známých problémech, které telefony Nokia s Bluetoothem měly, a jež firma jeden čas odmítala s tím, že Bluetooth není strategickou technologií. Bylo nám sděleno, že vše bude chodit bez problému, ovšem praktická demonstrace na druhém setkání nedopadla nijak slavně. Nový ředitel divize mobilních telefonů Victor Saeijs jasně projektem N-Gage žijící, vyzval ke hře jednoho z novinářů. Bohužel co jsme tak sledovali přes deset minut trvající bezúspěšnou snahu propojit oba přístroje, pocítili jsme značné obavy, jak tomu bude v "ostrém" provozu. Když se takový jednoduchý úkon nezdaří v rámci pečlivě připraveného předvádění na "domácí" půdě, jak dopadne třeba ve vagónu metra?

Mimo Japonsko

Další zajímavostí je neexistence modelu pro Japonsko, i když nám zástupci české Nokie nejdříve sdělili, že se launch týká i této země. Tedy launch bude, ale přístroj není asi to znamená, že Japoncům sdělí, že něco takového existuje, ale ať se tím moc nezatěžují, pro ně to není. Pokud by se jednalo čistě o telefon, je to pochopitelné ale konzole? Výmluva, že jde o jiný standard celulární sítě apod., asi moc neobstojí, co říkáte? Navíc když Nokia je na japonském trhu etablována a nabízí zde telefony (www.nokia.co.jp). Z tohoto hlediska lze vyjádření českého marketingu Nokie, že se zaměřili na sítě GSM, považovat za alibismus. A proč tolik zmiňuji Japonsko? Tato země je totiž primárním trhem pro konzole, a nezkusit se na tomto trhu prosadit zavání spíše strachem z neúspěchu více, než čímkoli jiným. Nebo snad obavou, že by se Japoncům při spatření N-Gage roztáhli oči do evropských parametrů?

GPRS

Nokia při prezentaci zmínila i hraní přes GPRS. Pravděpodobně v rámci "mlžící" strategie byla otázka, jak chtějí dosáhnout dobré odezvy pro hraní (ping pod 100 ms), zodpovězena, že odezva bude dostatečná. Teprve v průběhu diskuse vyplynulo, že podpora GPRS hraní spočívá v tom, že ze serveru N-Gage Arena si budete moci stahovat "duchy", tedy vlastně záznamy jak hrál někdo jiný, či případně další úrovně do her apod. Tomu říkáme on-line hraní:-) .

Cílová skupina a hry

N-Gage je směřována na cílovou skupinu zákazníků ve věku 18-35 let s vlastním příjmem. Jelikož do této skupiny samozřejmě patříme i my, zajímala nás dostupnost her pro řekněme starší a pokročilé, tedy někde u oné horní hranice typického kupujícího. Byli jsme uklidněni, že si jistě vybereme do konce roku bude uvedeno okolo deseti her, a plno dalších bude k dispozici příští rok z historie jsme se již poučili, že spoléhat na vývojáře, že hra vyjde v termínu, není příliš moudré.

Prodejnost

Úspěch se samozřejmě měří prodejností, avšak předpoklady tohoto ukazatele nám Nokia nesdělila. Jak prý víme, čísla nesdělují. Ale do konce roku se prodej N-Gage na českém trhu bude prý pohybovat v řádu tisíců. Trochu zarážející v okamžiku, kdy zástupci Nokie brilantně sypali z rukávu čísla o penetraci ostatních konzolí na trhu. Pravda bude asi opět tam někde venku neschopnost či neochota sdělit čísla znamená dvě věci, a ani jedna nehovoří pro Nokii. Buď odhad skutečně nemají, ale z jejich strany prezentovaný přehled o trhu konzolí to vyvrací, nebo se obávají skutečně nízkého prodeje.

Hackněte N-Gage

Samozřejmě se neopomenulo ani zabezpečení konzole a s tím související "pirátění" her. Odpovědí nám byl úsměv a silná slova o tom, že zabezpečení je dostačující. Jak dlouho to trvalo u Playstation 2? Šest měsíců, asi tak? Možná by to stálo za soutěž. Asi taková byla reakce na tento dotaz. Takže jak vidno, Nokia si je jista svým produktem natolik, že si troufne vyzvat na souboj hackerskou/crackerskou komunitu. Uvidíme, jak dlouho jim úsměv vydrží.

Hrajeme si

Kolega v bratrském GameStaru měl N-Gage k otestování, tak jsme si ji na několik dní půjčili, a vyměnili postřehy. Prvním problémem z našeho hlediska je fakt, že MMC kartu, na které je hra uložena, lze vyměnit pouze tak, že vyjmete baterii. Trocha inspirace např. u PDA by v tomto případě neškodila. Při hraní docházelo až moc často k resetu celého zařízení, občas nešla uložit pozice ve hře, takže se muselo začínat odznovu apod. otázkou je, nakolik má vinu přístroj či hra, nicméně Nokia je v tomto případě i vydavatelem hry. Brilantní displej by si i člověk vychutnal, nebýt toho, že ovladač designovala pravděpodobně útlá ženská ručka, a naše palce jsou přece jenom o trochu větší. Komfortní ovšem je při psaní SMS i přehrávání MP3 souborů.

Cena

Cena N-Gage byla na českém trhu stanovena na 10 977 Kč (Oskar). Cena "áčkové" hry jako je Sprinter Cell by se měla pohybovat okolo 1 500 Kč. Mimochodem, při první prezentaci se cena udávala okolo 30 eur.

§§§§§


Mobilporadna - Vy se nás ptáte, my na vaše dotazy odpovídáme

Josef Kulhavý

c03p0627

? Mám mobilní telefon Siemens S45. Když se přes GPRS připojím k internetu a pak se odpojím, v horní části displeje vedle nápisu "GPRS", se zobrazí přerušované svislé čáry. Znamená to snad, že jsem stále přes GPRS připojen? A platím za to?

Mobilní telefony nejen uvedený Siemens S 45 informují uživatele o stavu připojení k internetu. Příslušnými znaky a ikonami na displeji mobilní telefon ukazuje, zda je právě k síti připojen, či nikoliv. V případě GPRS je taková ikona méně důležitá než při vytáčeném spojení (CSD, HSCSD), kdy zobrazuje, zda jsme připojeni a platíme za spojení, či připojeni nejsme, a tudíž náš kredit neklesá.

Tato skutečnost u GPRS musí zajímat uživatele předplacených karet Twist T-Mobilu a Go Eurotelu. Uživatelé těchto tarifů platí nejen za objem stáhnutých dat, ale i poplatek za čas strávený na internetu. I když je posledně uvedená položka téměř zanedbatelná (0,60 Kč/1 hod.), může být ráno nepříjemným zjištěním, že jsme se večer připojovali k internetu přes GPRS a po skončení naší práce nedošlo k odpojení mobilního telefonu od internetu. Z toho důvodu je u předplacených karet Go a Twist, na rozdíl od paušálních tarifů, potřebné sledovat znaky na displeji mobilního telefonu po skončení práce s GPRS.

? Asi už dva roky používám mobilní telefon Alcatel OT 501. Poslední dobou se mi zkrátila doba, kdy mobil vydrží nabitý. Také se mi občas stává, že když mi někdo zavolá, telefon dvakrát zazvoní a samovolně se vypne. Ukazatel stavu nabití přitom zobrazuje dvě čárky. Po opětovném zapnutí funguje normálně ještě dva dny. Odchází mi baterie, nebo je problém někde jinde?

Vzhledem ke stáří vašeho mobilního telefonu je více než pravděpodobné, že baterie dosáhla doby své použitelnosti. Tuto domněnku by vám vyvrátili nebo potvrdili v autorizovaném servisu, kde by případně odhalili další poruchu. Je ovšem také možné, že by pomohlo nahrání nového firmwaru do mobilního telefonu i pro vykonání této operace doporučuji navštívit servis. Avšak ještě předtím, než svůj mobil svěříte servisním technikům, zkuste vyzkoušet několik všeobecných rad, které vám mohou ušetřit nemalý peníz za opravu:

- Pokud někdo z vašeho okolí vlastní stejný mobil a bude ochotný si s vámi na nějaký čas vyměnit baterii mobilního telefonu, vložte jeho baterii do svého mobilu a tím vyzkoušejte, zda váš problém tkví opravdu v baterii.

- Vyjměte baterii z mobilního telefonu a očistěte a přihněte kontakty pro baterii v mobilním telefonu. Může totiž docházet k náhodnému výpadku napětí v mobilu vlivem špatného kontaktu mezi baterií a mobilem. Pokud se tímto váš problém vyřeší, bude nutné celý proces několikrát do roka zopakovat.

? Chtěl bych se s kamarádem připojovat na internet přes mobil s pomocí tarifu Eurotel Data Nonstop. Jak můžeme oba k připojení používat stejné číslo? Pomůže naklonování SIM karty? K jakému tarifu si máme ET data Nonstop aktivovat, abychom v součtu platili co možná nejméně?

Před několika měsíci přišel Eurotel s nabídkou neomezeného připojení k internetu za paušální poplatek. Ten byl stanoven na celkem příjemných 1 050 Kč. Pokud jej budete používat výhradně k připojení svého počítače k internetu (nikoli pro hovory), doporučuji aktivovat tarif Eurotel Individual. 150 korun měsíčního poplatku vám bude automaticky odúčtováno, jelikož za služby platíte více než žádaných 150 Kč. Za využívání tarifu tak zaplatíte pouze oněch 1 050 Kč za tarif Eurotel Data Nonstop.

Amatérské klonování SIM karet vám rozhodně nedoporučuji. Požadovaného výsledku byste určitě nedocílili, navíc si budete druhou SIM kartu odnášet s rizikem, že po světě běhá (nebo bude běhat) bez vašeho vědomí více klonů vaší SIM karty. K účelu, aby byli na jediný účet připojeni dva uživatelé, lze využít další službu Eurotelu: Eurotel Duo. Za 99,75 Kč měsíčního poplatku můžete využívat dvě SIM karty s jediným telefonním číslem. Aktivní však nesmí být nikdy obě zároveň! Oba dva současně se tedy k internetu nepřipojíte. Buď budete moci stahovat pouze vy, nebo pouze váš kamarád. Toto omezení lze překonat toliko vzájemnou dohodou mezi vámi dvěma. Například vy budete využívat SIM kartu každou lichou a partner každou sudou hodinu. Popsaným způsobem lze náklady snížit až na 575 Kč měsíčně ([1 050 + 99,75]/2 = 574,87).

? Hodlám si pořídit nový mobil. Nezajímají mě až tak jiné vlastnosti, než to, abych mohl do mobilu přijímat MMS zprávy. Který takový přístroj se dá pořídit co možná nejlevněji?

Multimediální zprávy MMS, jak se zdá, se začínají dostávat do podvědomí uživatelů a nejsme daleko od doby, kdy alespoň příjmem "ememesek" bude vybaven každý mobil střední třídy. Druhá otázka je, zda se budou někdy MMS zprávy využívat v takové míře, jako třeba dnes obyčejné SMS zprávy. Jejich odesílání totiž není nijak zvlášť levnou záležitostí, a nebýt akčních nabídek a "balíčků", pro mnohého uživatele by MMS byly zapovězeny.

Ale zpět k dotazu: Zjistili jsme dotované ceny levnějších mobilů s podporou MMS, tak jak je nabízejí tři čeští operátoři, a vytvořili jsme následující tabulku. Výsledky našeho snažení však berte s určitou rezervou, neboť vývoj cen na poli mobilních telefonů se stále mění a to, co byla pravda v den, kdy jsme ceny zjišťovali (29. 9.), nemusí být pravda v den, kdy se toto číslo časopisu dostane k vám ke čtenářům.

? Jakým způsobem se účtuje běžný mezinárodní hovor (bez použití roamingu)? Například chci z ČR volat známému, užívajícímu služby slovenského operátora.

Voláte-li ze své domácí sítě do zahraničí na mobilní telefon nebo pevnou linku zahraničního operátora, nejedná se (v žádném případě z vaší strany) o roamingový hovor, ale o běžný mezinárodní hovor. A jako takový je i účtován. Každý operátor má destinace pro hovory mezinárodní rozdělené do několika pásem. První pásmo má svůj cíl na Slovensku, kam se s mobilem volá za podstatně nižší ceny než do dalších zemí. V dalším tarifním pásmu jsou zařazeny ostatní sousední státy a některé státy Evropy. Další země pokračují v dalších a dalších pásmech až po Surinam či Lesotho. Ještě o něco dražší ceny za hovory, než do těchto destinací, operátoři účtují při volání na satelitní telefony.

Při mezinárodním hovoru platíte svému operátorovi nejen za použití domácí sítě, ale i za zprostředkování spojení mezi zeměmi (to se může uskutečňovat pomocí satelitů) a za spojení v rámci cílové země vašeho hovoru. Ceny v ceníku jsou samozřejmě uvedeny jakou součty všech těchto poplatků a naúčtuje vám je váš domácí operátor. Poplatek za mezinárodní hovor z ČR do ciziny je připsán celý na váš účet a příjemce hovoru neplatí nic. Při mezinárodním odchozím hovoru nezáleží na tom, zda s operátorem, do jehož sítě voláte, má váš operátor uzavřenu roamingovou smlouvu.

Do vybraných zemí můžete s operátory T-Mobilem a Eurotelem volat podstatně levněji, využijete-li tzv. internetové volání I-Call nebo NetCall 55. Při takovém spojení bude část cesty vašeho hovoru uskutečněna přes internet, a operátor proto nebude muset platit nemalé poplatky za spojení přes satelitní síť. Volání přes službu T-Mobile I-Call uskutečníte tak, že před mezinárodní číslo země zadáte přístupové číslo služby: 1042. Celé vytáčené číslo bude mít například tento tvar: 1042 00421 905 123456. Podobné je i použití služby NetCall *55. Před mezinárodní číslo země vložte přístupový kód *55 a vynechejte dvě úvodní nuly například *55 421 905 123456. Ceny za spojení jsou zhruba poloviční oproti klasickému mezinárodnímu volání, spojení však nemusí dosahovat takových kvalit. Posledně jmenovaná vlastnost se nelíbí Oskarovi, a proto jej svým zákazníkům nenabízí. Nicméně jeho ceny za mezinárodní volání jsou natolik nízké, že mohou úspěšně konkurovat internetovému volání ostatních operátorů.

Své dotazy do rubriky Mobilporadna posílejte v SMS zprávách na telefonní číslo 604 707 349 nebo e-mailem na josefkul@t-email.cz.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - Říjnová nabídka mobilních telefonů přináší novinky od Eurotelu, Alcatelu a Samsungu

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0629

Tento měsíc se podíváme na zoubek levnějším novinkám od Alcatelu a Samsungu a na chytrý telefon společnosti Eurotel. Zatímco Alcatel a Samsung představují přístroje doslova pro každého, Smartphone svými možnostmi zdaleka přesahuje hranice kategorie mobilních telefonů.

Eurotel Smartphone

Již při prvním setkání se Smartphonem od Eurotelu je jasné, že nejde o běžný telefon s klasickými funkcemi. Napovídá tomu především zdířka pro paměťové karty MMC/SD, a také speciální operační systém Microsoft Smartphone 2002. Naopak zevnějšek telefonu je poměrně nenápadný a vše včetně ovládacích prvků připomíná běžné telefony. Potěšující je velikost displeje, který s rozlišením 176 x 220 obr. bodů a schopností zobrazit až 65 000 barev patří k nejlepším na trhu. Velikost displeje je ale na druhou stranu jedním z důvodů větších rozměrů a vyšší hmotnosti celého přístroje.

Co se týče funkcí, nelze Smartphone srovnávat s jinými telefony. Se standardní výbavou můžete volat, psát SMS, MMS zprávy a e-maily, zapisovat poznámky a úkoly, připojovat se rychlými daty GPRS, přehrávat MP3 soubory, a nechybí ani speciální verze Internet Exploreru pro prohlížení HTML stránek. S přídavným fotoaparátem, který je součástí originální výbavy Smartphonu, lze pořizovat fotky a dokonce i videa.

Další software a funkce můžete, pokud je někdo vyrobí, do Smartphonu doinstalovat. K dispozici je 16 MB vnitřní paměti a další prostor představují paměťová média. Slabším místem tohoto produktu je rychlost některých operací, absence Bluetoothu a samozřejmě i poněkud odlišné ovládání, na které si ale časem jistě zvyknete.

Alcatel OT535

Po delší odmlce představila společnost Alcatel letos v létě dvě své novinky na poli mobilních telefonů. Kromě modelu OT331, na který se snad dostane příště, se na trhu objevil i model OT535, jenž by se mohl stát hitem mezi telefony nižší střední třídy. Nabízí totiž velmi slušný poměr mezi nabízenými funkcemi a cenou.

Na první pohled si u Alcatelu OT535 všimnete rozměrného displeje. Ten má při rozměrech 31 x 31 mm rozlišení 128 x 128 obr. bodů a dokáže zobrazit až 4 096 barev. Jde tedy o jeden z nejkvalitnějších displejů v této cenové hladině. Styl grafiky a struktura základní nabídky menu jsou vcelku přehledné, navíc jejich vzhled lze upravit pomocí položky Přizpůsobit/Atmosféry. Ovládání telefonu mají na starosti pětisměrný joystick, korekční klávesa a tlačítko pro přijetí/odmítnutí hovoru.

Funkční výbava telefonu není sice nijak přehnaná, nabízí ale vše, co uživatel v tomto segmentu vyžaduje. Vícepoložkový telefonní seznam, multimediální zprávy MMS, polyfonní vyzvánění, široké možnosti personalizace, hry, kalendář, stopky, budík a samozřejmě i paketovou technologii GPRS v konfiguraci 4+2 timesloty. Spojení s PC lze navázat přes vestavěný IrDA port či pomocí USB kabelu, jehož nestandardní konektor je poněkud nešikovně umístěn pod krytem baterie. Kabel samotný pak v době testování telefonu nebyl k dispozici.

Samsung SGH-C100

Prozatím jsme se v našem přehledu mobilních telefonů setkávali pouze s véčky korejského výrobce Samsung. Ta totiž tvoří páteř jeho nabídky u nás a klasické telefony se mezi novinkami začaly objevovat až od léta tohoto roku. První vlaštovkou je low-end model SGH-C100, který zaujme atraktivním konzervativním designem a nízkou cenou. Má kvalitní displej s rozlišením 128 x 128 pixelů, schopný zobrazit až 65 000 barev, avšak jeho rozměry 25 x 24 mm jsou vzhledem k velikosti přístroje a konkurenčním modelům zbytečně malé. Ovládání telefonu je vcelku příjemné a zajišťuje jej čtyřsměrná kolébka a kontextové klávesy, jejichž odpor by mohl být menší. Menu odpovídá vzhledem i strukturou ostatním telefonům Samsungu, mohlo by však pracovat rychleji.

Funkční výbava telefonu bude zcela jistě vyhovovat většině uživatelů tohoto segmentu. Vícepoložkový seznam a podpora EMS jsou samozřejmostí, paměť na přijaté SMS je spíše nadstandardem, který ale každý ocení. Zarážející je absence podpory multimediálních zpráv MMS, s nimiž umí pracovat valná většina telefonů s barevným displejem. Co se týče ostatních funkcí, nabízí Samsung SGH-C100 jednoduchý kalendář, budík s možností opakovaného buzení, kalkulačku, hry, rychlá data GPRS a IrDA port. Potěšující je i přítomnost Javy, díky níž je možné rozšířit nabídku her a aplikací.

Motorola C350

Model C350 od firmy Motorola je jedním z nejlevnějších low-endových přístrojů s barevným displejem na našem trhu. Je ale s podivem, že mu chybí podpora MMS zpráv, které by uživatelé u barevného displeje jistě uvítali.

Nokia 7250

Nástupce netradičně vyhlížejícího modelu 7110 přináší uživatelům krom užitečnějšího rozestavění kláves také integrovaný fotoaparát a vyšší kapacitu sdílené paměti pro aplikace, obrázky a zvuky.

Panasonic GD87

První véčko od Panasonicu přináší velmi kvalitní barevný displej, integrovaný fotoaparát a mailového klienta. Může se tedy hodit jak manažerům, tak i uživatelům, kteří chtějí posílat multimediální zprávy.

Philips Fisio 825

Za velmi nízkou cenu nabízí tenhle mobilní telefon krom barevného displeje a podpory MMS zpráv také manažerské funkce včetně e-mailového klienta, GPRS, Bluetooth a kalendáře.

Samsung SGH-P400

Samsung P400 je velmi sympatické véčko s nejlepším displejem na trhu a s otočným fotoaparátem. Navíc u tohoto modelu lze otáčet okolo své osy i celou horní polovinu telefonu s vnitřním displejem.

Sharp GX-13

Véčko nesoucí logo operátora Eurotel se může pochlubit špičkovým interním displejem, intuitivním ovládáním a funkcemi, jež využijí jak manažeři, tak uživatelé, kteří se rádi baví.

Siemens M55

Nejnovější Siemens řady M sice není tak odolný, jako jeho předchůdci M35 a ME45, nabízí ale barevný displej a podporu MMS zpráv a je určen především pro mladší uživatele, kteří ocení blikající barevné diody.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sony Ericsson T310

Sony Ericsson T310 je v podstatě upravenou verzí modelu T300. Má pouze konzervativnější design a novou hru Tony Hawks Pro Skater. Zbytek funkcí, včetně způsobu ovládání, zůstal při starém.

Sony Ericsson T610

Dokonalou výbavou, velmi vydařeným designem a kvalitním displejem se sympatickým stylem grafiky se může pochlubit nejnovější model od firmy Sony Ericsson s označením T610.

§§§§§


Děti a nebezpečí z internetu - Rady pro rodiče, jak ohlídat děti při surfování a naučit je, jak se mají chovat

Martin Žemlička

c03p0630

O internetu se často mluví jako o působišti, kde kvete (dětská) pornografie a návody na výrobu atomové bomby, zkrátka jako o místu, před kterým je třeba děti a mládež za každou cenu ochránit. Tento hluboký omyl ještě nedávno šířili senzacechtiví redaktoři v mnoha "nepočítačových" médiích. Jistě, na internetu se vyskytují materiály, ke kterým by děti rozhodně neměly mít přístup, ale nutno dodat, že většina informací, jež na Síti najdete, je pro děti neškodná.

S čím by se vaši caparti mohli na Síti setkat? Mezi weby, které by v dětském věku rozhodně neměly navštívit, jsou ty obsahující násilí, sexuální tematiku či jiné "závadné" informace, o nichž si vzhledem k nízkému věku nemohou udělat svůj názor (kupříkladu stránky s černým humorem). Další nebezpečí může představovat setkání s cizím člověkem v reálném světě nebo vyzrazení důvěrných informací (kde dítě bydlí, jak jsou rodiče majetní, atd.).

Rodiče dětí do 15let by měli dodržovat následující pravidla:

1. Určete dětem, kolik minut mohou každý den strávit před obrazovkou počítače. Samozřejmě nelze stanovit obecné pravidlo, ale dle doporučení psychologů by to nemělo být více než hodinu denně (pochopitelně záleží na tom, zda váš potomek hraje bezduché hry, nebo zkouší programovat). Rozhodně není dobré, aby počítač zabíral dětem většinu volného času a žádný jim pak nezbyl na kamarády, ostatní koníčky nebo domácí povinnosti.

2. Vysvětlete jim, že když s někým komunikují na internetu, je to stejné, jako kdyby se s dotyčným bavili v reálném světě. Děti nesmí být důvěřivé a stejně jako by na ulici nikomu neznámému neprozradily, jak se jmenují, kde bydlí atd., musí totéž dodržovat i při virtuálním klábosení. To samé platí i pro uživatelská hesla k různým službám (e-mail, webhosting apod.).

3. Zařiďte, aby se děti osobně nesetkaly s nikým, koho potkali na internetu. Zakažte jim také vyplňovat nejrůznější dotazníky a objednávky v internetových obchodech bez vašeho souhlasu, protože se zde uvádějí citlivé osobní údaje.

4. Buďte nablízku a pravidelně kontrolujte, jaké stránky si děti prohlížejí; ve všech běžně dostupných internetových prohlížečích máte možnost "zakázat" načtení nevhodných stránek. Více viz rámeček Jak vypnout zobrazování sprosťáren v Internet Exploreru.

5. Nainstalujte program, který na počítači sleduje, co se s počítačem "děje". Dopředu to ale svým potomkům řekněte, aby si nepřipadaly špehovány! Pro sledování "co se děje na počítači" doporučuji program Hlídací pes 2002, za který sice zaplatíte zhruba 700 korun, leč získáte velmi kvalitní nástroj. Hlídací pes umožňuje určit, kolik času je možné u počítače strávit, které programy lze spouštět, a dále zaznamenává seznam napsaných textů, spuštěných programů apod. Výsledky jsou uloženy v zašifrovaném souboru, přístup k nastavení je pochopitelně chráněn heslem. Na stránce www.novosoft.cz najdete funkční demoverzi (2,4 MB) tohoto programu.

Obdobnou funkci jako Hlídací pes plní i program Tiny Keylogger, ten však nenabízí tolik možností sleduje pouze spuštěné programy a napsané texty. Instalační soubor má 18 KB a najdete jej na většině stránek s volně šiřitelnými programy (např. www.shareware.com).

6. Není v silách žádného z rodičů zcela ochránit dítě před špatnostmi světa. Autor těchto řádků také jako dítě občas potají koukal na filmy s hvězdičkou nebo si pod peřinou listoval časopisy s lechtivými fotografiemi spoře oděných žen, ale nakonec z něj vyrostl (relativně) normální a slušný člověk. Není tedy třeba dětem internet zakazovat, avšak jejich ponechání před monitorem počítače bez dozoru je hloupé a nezodpovědné. 3 0630/FEL o

Jak vypnout zobrazování nevhodných stránek

V nabídce Nástroje vyberte nabídku Možnosti sítě Internet. Na kartě Obsah máte možnost zapnout hodnocení stránek podle RSCAi, respektive ICRA (Internet Content Rating Association, www.icra.org) a "ručně" zakázat načítání nevhodných stránek. Pro aktivaci klepněte na Poradce hodnocením obsahu a klikněte na tlačítko Zapnout (nastavení je pochopitelně chráněno heslem). Na kartě Hodnocení máte možnost zakázat čtyři tematické okruhy: jazyk, nahota, násilí a sex; u každého lze v pěti krocích nastavit míru "cenzury" webových stránek.

Například v případě "sexu": úroveň 0 milostný vztah, úroveň 1 vášnivé líbání, úroveň 5 zřejmá sexuální aktivita. Jak tohle všechno prohlížeč z webových stránek zjistí? Dobrá otázka. Potřebné informace má každá WWW stránka zapsané v jejím záhlaví, kde jsou uvedeny některé další údaje, které se uživateli nezobrazují, ale prohlížeč si jich "všimne".

Funkce "poradce hodnocení obsahu" jistě není samospasitelná, naštěstí existuje ještě jedna možnost. Klepněte o jedno místo napravo (Schválené servery); zde je možné výslovně zakázat, respektive povolit konkrétní adresy serverů, bez ohledu na jejich výše uvedené hodnocení. Pomocí tlačítek Vždy (povolené, např. www.alik.cz) a Nikdy (zakázané) zapíšete konkrétní adresy.

Jen pro úplnost dodávám, že heslo k nastavení se mění na kartě Obecné.

§§§§§


Etiketa stále platí - Ve virtuálním světě platí stejná pravidla slušnosti jako v normálním životI

Martin Žemlička

c03p0631

Netiquette (z anglického Network Etiquette, síťová etiketa), soubor pravidel slušného chování, vytvořených a uznávaných internetovou komunitou, se dodržuje již od doby, kdy byl internet akademickou sítí pro hrstku nadšenců. Jejich platnost zůstává i v současnosti, kdy se "Síť sítí" stala komerčním médiem a masovou záležitostí pro desítky milionů lidí.

Vážené čtenářky a vážení čtenáři, vezměte si prosím následující rady (když už ne všechny, tak alespoň některé) k srdci a chovejte se na internetu slušně, tedy tak jak se nejspíš chováte při mezilidských vztazích v reálném světě. Uvidíte, že se vyhnete mnoha nedorozuměním, a při vašem pobytu v zemi zvané internet se vám bude mnohem lépe dýchat.

Mimochodem: nedodržování základních pravidel slušnosti se nemusí vyplatit: v systémech, kde máte zaregistrovanou virtuální identitu (e-mail, chat, diskusní fóra) může provozovatel za nevhodné chování účet dočasně "zmrazit", při hrubém porušení pravidel jej bez milosti zruší. Co se obecně považuje za nevhodné? Slovní útoky, urážlivé, sprosté vyjadřování, zahlcování schránek, spam a poškozování funkčnosti systému.

Obecné zásady elektronické komunikace

Předně: při psaní jakýchkoli textů pište bez pravopisných chyb a překlepů; obzvláště při formální komunikaci s neznámými lidmi (firmy, státní instituce). Na e-mail můžeme okamžitě reagovat, ale to neznamená, že jej "nadatlujeme" a pak hned odešleme, aniž si jej přečteme. E-mail prostý pravopisných hrubek a stylistických neobratností je vizitkou kulturního, vzdělaného člověka.

Při elektronické komunikaci často zapomínáme, že na druhém konci "sedí" člověk, živá bytost z masa a kostí! Především při výměně textových zpráv (e-mail, chat) se emoce často derou napovrch a poté v afektu napíšeme něco, co bychom při rozhovoru "tváří v tvář" nikdy neřekli. Nejlepší je zachovat chladnou hlavu, a to i tehdy, když vás někdo naštve nejapnou poznámkou je možné, že to nemyslel tak, jak jste to pochopili vy.

Pokud vás někdo slovně napadne, zkuste odpovědět později, za hodinu, za dvě. Slova, která neřeknete, mrzí méně než rychlá, nerozvážná odpověď. Snažte se o přátelskou odpověď, je možné, že došlo pouze k nedorozumění. Odolejte pokušení vymyslet co nejurážlivější nadávku nebo jiný způsob, jak druhého zesměšnit jednoduše neodpovídejte a dotyčného ignorujte. Je to sice někdy obtížné, ale je to ta nejrozumnější možnost, protože v opačném případě zpravidla dochází k ostré výměně nic neříkajících vulgárních zpráv, kterými pouze ztrácíte čas (angličtina pro to má termín "flame war").

Když odešlete e-mail (ale rovněž SMS zprávu), nečekejte, že vám adresát hned odpoví. Pokud potřebujete znát odpověď co nejdříve, raději zatelefonujte. V praxi většinou příjemce na elektronickou zprávu reaguje nejpozději do druhého (pracovního) dne. Pakliže vám nepřijde odezva do tří dnů, doporučuji poslat upomínku, ve které si samozřejmě nesmíte odpověď vynucovat, ale slušně se otázat, zda zpráva k adresátovi vůbec dorazila.

Neposílejte ostatním nevyžádané e-maily či esemesky. Existují služby, které umožňují rozeslat zpravodajské články, vtipy, obrázky, animace a tak dále. Takovéto "neosobní" zprávy byste měli svým známým a přátelům dodávat pouze výjimečně. Posílat kamarádovi e-mailem každý den bez jeho souhlasu (nebo dokonce přes jeho výhrady!) pět kreslených vtipů nemá s ohleduplností nic společného.

Nemyslete si, že jste na internetu "neviditelní". I když posíláte e-maily pod falešným jménem nebo přezdívkou, není problém pro zkušeného IT specialistu, policii nebo státní informační služby zjistit vaši skutečnou totožnost pomocí záznamů, které se ukládají při vašem pobytu na Síti.

Nepoužívejte internet k nelegálním činnostem (šíření zakázané pornografie, podpora extrémistických skupin, útoky na jiné počítače atd.). K tomu asi není co dodat. Internet sice na první pohled vypadá jako prostředí, kde vládne anarchie, ale stále je to svět uvnitř našeho světa, kde platí zákony a existuje právní řád.

Sedm pravidel, jak napsat e-mail podle netikety

1. Adresování, aneb kolika lidem píšete?

Posíláte-li e-mail najednou více příjemcům, je většinou diskrétnější uvést jejich seznam skrytý, tedy v políčku BCC (Blind Carbon Copy, česky Slepá kopie). Výjimkou může být situace, kdy chcete, aby o sobě příjemci vzájemně věděli a další případné příspěvky rozesílali na všechny adresy v tomto případě vložte seznam příjemců do políčka TO (česky Komu) nebo CC (Carbon Copy, česky Kopie).

2. Předmět zprávy (subject)

Předmět zprávy má za úkol zaujmout podobně jako titulek v novinách. Když jej vymyslíte dobrý, čtenáři si článek nebo zprávu přečtou. V případě vhodně zvoleného předmětu je navíc mnohem jednodušší se zprávou dodatečně manipulovat třídit ji do složek, vymazat, odpovědět. Správně zvolený předmět zprávy je stručný, výstižný a konkrétní; někdy je dobré jej vymyslet až po napsání vlastního textu zprávy. Uvedu příklady:

patně: pozvánka (nebo tisková konference adresát na první pohled neví, o co se jedná)

Správná varianta: Pozvánka na tiskovou konferenci Audi TT 3.2

3. Priorita zprávy, čili důležitost

E-mailová zpráva může mít přiřazenu tzv. prioritu; většinou volíte ze tří úrovní důležitosti: nízká normální vysoká. Mnoho lidí chybně volí pro většinu zpráv nejvyšší stupeň; vysokou prioritu používejte pouze výjimečně pro skutečně neodkladné zprávy. To, jakou zvolíte prioritu, nemá žádný vliv na rychlost doručení zprávy, je to pouze dodatečná informace pro příjemce, aby mohl na důležité zprávy odpovědět přednostně!

4. Začínejme oslovením!

Pro elektronické dopisy přátelům či známým použijte oslovení typu "Ahoj Kristýno", případně "Milá Kristýno". Pro formální e-mail zvolte oslovení "Vážený pane (paní)". Použít lze i tvary "Dobrý den" a "Zdravím".

Častá chyba: podle pravidel české mluvnice se oslovení skloňuje. Takže nikoli "Vážený pane Novák", ale správně "Vážený pane Nováku".

5. Vlastní text zprávy

Platí pravidlo "jedno téma = jeden e-mail". Pro příjemce je to pohodlnější v tom, že s nimi může jednodušeji manipulovat odpovědět, třídit, přeposlat atd. Pokud zvete kolegu z práce na promoci vaší dcery a zároveň se ho chcete zeptat, jaké sazenice jahod doporučuje pořídit, napište dvě zprávy.

Snažte se být struční, e-mail má na rozdíl od "dopisu psaného na papír" některá pravidla odlišná: pište přímo k věci, přátelsky a srozumitelně.

Vytvářejte odstavce; každou myšlenku s klidným srdcem oddělte, protože jinak se z textu stane obtížně čitelná změť znaků. Pro větší přehlednost je dobré vkládat do textu číslování nebo odrážky (k tomu ani nepotřebujete grafické symboly, vystačíte si s textovými znaky, hezky vypadají kupříkladu dvě dvojtečky "::"). Posíláte-li delší text, je lepší jej vytvořit v textovém editoru a odeslat jako samostatný soubor.

V e-mailu, a potažmo v jakémkoli elektronickém sdělení není vhodné psát VERZÁLKAMI, protože takto psaný text je obecně chápán jako křičení. Pokud chcete nějaké slovo zdůraznit a nepoužíváte-li formátování zprávy (tučné písmo, kurzíva...), vezměte si na pomoc hvězdičku (*) a podtržítko (_). Hvězdička na začátku a na konci slova simuluje tučné písmo, podrtržítko kurzívu. Například: "Půjdeme dnes večer na *bowling*?".

Opatrně s emotikony např. :-), :-( atd. Při neformální korespondenci vkládejte emotikony přiměřeně (dva až tři jsou na jeden e-mail ažaž), v obchodním styku na ně raději zapomeňte.

Používat v e-mailu háčky a čárky? Kardinální otázka, která uživatele internetu trápí už od jeho dřevních dob. Pokud posíláte texty s nabodeníčky, nemusí se kvůli rozdílnému, vzájemně nekompatibilnímu kódování zobrazit správně. Text je pak obtížně čitelný, protože namísto správných znaků s diakritikou se zobrazí "paznaky". V současnosti však drtivá většina uživatelů "dokáže" přijímat i odesílat text s diakritickými znaménky, tudíž nemusíte psát "bez hacku a carek". Pozor dejte při odesílání český psaných e-mailů do zahraničí, poněvadž ne každý má na počítači nainstalováno "české prostředí". Podrobnější informace najdete na stránce www.cestina.cz.

6. Ani e-mailu nesmí chybět podpis

Na konec zprávy patří rozloučení a podpis; coby rozloučení můžete použít "Přeji (Vám) krásný den / večer / víkend", případně "Měj(te) se hezky"; eventuálně více formální (a docela chladné) "S pozdravem".

Na samotný závěr e-mailu se většinou přidává předem vytvořený podpis (anglicky signature), který nemusíte pokaždé psát automaticky jej připojí váš poštovní program. Podpisů můžete mít více; pro kamarády, pro obchodní partnery, pro přítelkyni atd. atd. Jaké údaje by měl obsahovat osobní, a jaké firemní podpis?

U neformální stačí napsat jméno a e-mailovou adresu, případně ještě nějaký citát. Nezapomínejte ovšem, že v jednoduchosti je síla, a snažte se vystříhat nejrůznějších vyumělkovaných "textových" obrázků, rámečků a podobně. Telefonické spojení nebo dokonce adresu vašeho bydliště z bezpečnostních důvodů neuvádějte!

Nejvhodnější délka "signatury" je 2 až 6 řádků; zarovnání zleva. Např.:

Petr Dub

petr.dub@centrum.cz

"Pouze život, který žijeme pro ostatní, stojí za to". A. Einstein

Pro oficiální podpis pod e-mailem v zaměstnání platí jiná pravidla, kromě jména, příjmení a elektronické adresy je třeba uvést pozici v zaměstnání, jméno firmy a telefonický a faxový kontakt. Rozhodně nevadí, když na konec napíšete jednoaž dvouřádkovou textovou reklamu.

RNDr. Jan Stromek, ředitel firmy

jan.stromek@zahranictvi-stromek.cz

www.zahranictvi-stromek.cz

tel.: +420 254 584 481-7

fax.: +420 254 584 480

"Naše zahradní stromky nemají konkurenci!"

7. S přílohami opatrně

Přílohou (attachment) rozumíme soubor nebo soubory, které jsou součástí e-mailové zprávy. Jelikož přílohy mohou zabírat hodně místa, je třeba dobře zvážit, zda vůbec přílohu posílat, a když ano, tak se snažit zajistit jejich co nejmenší velikost. Čím větší příloha, tím déle ji bude příjemce na svůj počítač stahovat, a potažmo tím více peněz zaplatí za internetové připojení. Megabajtová příloha stahovaná ve špičce na modemu o průměrné rychlosti může přijít klidně na dvacet třicet korun. Pokud poté zjistíte, že se jednalo o nepříliš vtipný obrázek, patrně z toho nebudete nadšeni. Pro posílání příloh tudíž dodržujme následující zásady:

a) U příloh nad 200 KB předem adresáta upozorněte a rovněž zjistěte, zda nemá pomalé připojení; ujistěte se, že mu přijetí větší přílohy nebude vadit. Teprve poté mu soubory odešlete.

b) Nikdy neposílejte coby přílohu spustitelné soubory (přípona EXE) a dokumenty obsahující makra. Proč? Tento typ souborů může obsahovat počítačové viry, není tedy slušné příjemce zbytečně "strašit" (i kdyby soubory nebyly zavirované).

c) Jednoduchý způsob, jak zmenšit velikost souborů, je bezeztrátová komprimace. Spočívá v tom, že se soubory pomocí speciálního algoritmu zkomprimují (často se užívá slangové pojmenování "zabalí") do jediného souboru s výrazně menší velikostí výjimkou není poloviční délka. Předem se však informujete, zda příjemce dokáže zkomprimované soubory "rozbalit" potřebuje k tomu příslušný komprimační program. Mezi nejpoužívanější programy patří WinZip (www.winzip.com) a WinRar (www.rarsoft.com).

d) Pokud možno nepoužívejte "exotické" datové formáty; tedy takové, pro které nemá běžný uživatel potřebný software k jejich zobrazení. Ať se nám to líbí nebo ne, standardem pro textové dokumenty, tabulky a databáze jsou příslušné aplikace z kancelářského balíku Microsoft Office (a programů, které jsou s ním kompatibilní Star Office, 602 Pro PC Suite). Textové soubory je obvyklé posílat ve formátu DOC (Microsoft Word), RTF (Rich Text Format), prostý text (TXT), HTML (HyperText Markup Language) nebo PDF / RTF (Adobe Acrobat). Pro grafické soubory používejte formáty JPEG (JPG), GIF a BMP.


Etiketa stále platí - Ve virtuálním světě platí stejná pravidla slušnosti jako v normálním životě II

A jak odeslat odpověď na přijatou zprávu

Přijde-li vám elektronická zpráva a vy se rozhodnete na ni odpovědět, je vhodné dodržovat tato pravidla:

a) Jak rychle máte odpovědět? To záleží na prioritě zprávy; pokud jde o neodkladnou záležitost, pak nejlépe ihned, v ostatních případech postačuje do druhého (pracovního) dne. Častou chybou je kontrolování obsahu e-mailové schránky několikrát za hodinu; zde je namístě uvědomit si, že e-mail není telefon, pokud je něco naléhavé, je rychlejší zatelefonovat. E-mailovou schránku stačí kontrolovat nejvýše třikrát denně, nikdo po vás nemůže chtít, abyste odepisovali okamžitě. Jednou z výhod e-mailu je možnost v klidu si promyslet odpověď, a až poté na zprávu reagovat.

b) Nezapomínejte, že na každý e-mail nemusíte odpovídat. Kupříkladu není nutné potvrzovat došlý e-mail, pokud se nejedná o skutečně důležitou zprávu. V tomto případě napište odpověď ve smyslu: "Děkuji, e-mail jsem obdržel v pořádku, odpovím Vám co nejdříve.".

c) Píšete-li odpověď, poštovní program vytvoří novou zprávu, do které umístí předchozí text. Každý řádek původní zprávy má obvykle na začátku znak ">"; tento text neodstraňujte, protože jinak by příjemce nevěděl, na co mu odpovídáte. Bývá zvykem vymazat řádky, které se odpovědi netýkají.

d) Respektujte soukromí ostatních lidí. Když vám někdo pošle osobní, soukromou zprávu, neposílejte ji dál bez souhlasu odesílatele, protože jinak se chováte jako člověk, kterému se nedá důvěřovat.

e) Také neměňte obsah přeposílaného e-mailu bez svolení odesílatele, protože on je autorem textu, ne vy.

f) Nechcete-li vypadat jako naivní zelenáč, nikdy neposílejte řetězové e-maily a hoaxy.

g) Pokud víte, že nebudete mít delší dobu přístup k internetu, je dobré se odhlásit z elektronických konferencí a v e-mailové schránce nastavit automatickou odpověď. Každý, kdo vám pošle v této době e-mail, obdrží ihned upozornění a nemusí se trápit tím, proč jste ani po třech týdnech neodpověděli. Zprávu napište nejen česky, ale i anglicky (na konec připište větu ve smyslu "toto je automatická odpověď").

Kde se o Netiketě dozvíte více?

Další informace o Netiquette najdete v bezplatně přístupné elektronické knize od Virginie Sheaové, www.albion.com/netiquette (anglicky). Pokud angličtinou nevládnete, doporučuji české překlady na stránkách blog.maly.cz/netiketa.html nebo www.nyx.cz/etika.html.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Zlatý zvuk - Test externích zvukových karet pro rozhraní USB I

Lukáš Erben

c03p0636

Externí zvukové karty, či chcete-li zvukové moduly, nejsou ničím novým ty první (například Roland LAPC-1) se na PC objevily již v polovině osmdesátých let, dlouho předtím, než spatřila světlo světa první karta SoundBlaster.

Vnitřek PC je malým bitevním polem elektronických ruchů a šumů tedy prostředím velmi nepřátelským kvalitnímu zvukovému signálu. Čím blíže jsou D/A převodníky, a zejména analogové cesty zvuku obvodům základní desky, tím horší bývá výsledná kvalita zvuku především jeho rušení. Majitelé notebooků jistě vědí, o čem je řeč při poslechu zvukového výstupu přenosného počítače na kvalitní reprosoustavě či ve sluchátkách lze snadno zachytit rušení, vznikající při běhu pevného disku či práci grafické karty a LCD displeje, nemluvě o tom, že ani celková kvalita zvukového výstupu notebooků a laptopů (obvykle se jedná o zvukový kodek AC\97) nebývá zrovna oslňující. Totéž v bledě modrém platí většině zvukových adaptérů integrovaných na základních deskách stolních PC v poslední době (zejména s nástupem čipsetů nForce a nových šestikanálových kodeků) se sice situace zlepšuje, v drtivé většině případů ale o věrném zvuku hovořit nelze.

Výrobci zvukových karet se pochopitelně snaží nabídnout vyšší kvalitu, než jakou poskytují integrovaná řešení pokud však chtějí dosáhnout spolehlivých výsledků, volí stále častěji externí breakout boxy, nabízející analogové vstupy a výstupy vystavené menšímu rušení. Výborným příkladem může být například zvuková karta Audigy 2 Platinum EX, která má dvě sady D/A převodníků jednu pro "normální" zvukový výstup z PC přímo na kartě a druhou, kvalitnější, umístěnou v externím stíněném boxu.

Existují ale i elegantnější řešení: externí zvukové moduly (či chcete-li "karty") připojené na USB port. Zvukový výstup přes USB jistě není novinkou první zařízení tohoto typu se objevila už na přelomu let 98/99 a současná nabídka již představuje poměrně širokou škálu počínaje jednoduchými "převodníky", přes externí moduly, určené pro hráče či příznivce domácího kina, a konče (polo)profesionálními moduly, jež umožňují vícestopý synchronní záznam, přímé připojení MIDI zařízení, či disponují balancovanými vstupy a výstupy pro studiové nasazení. Pokusili jsme se vybrat z každé skupiny jednoho či dva zástupce a podrobit je přehledovému testu všechna zařízení bohužel nebylo možné porovnat přímo, ať už pro jejich odlišné zaměření či z technických důvodů (u dvou zařízení nebylo možné regulovat dostatečně úroveň vstupního či výstupního signálu, a v jednom případě došlo ke konfliktu mezi měřicím programem a ovladačem).

Maya 44 USB

Cena vč. DPH: 4 289 Kč

Podobně jako WaveTerminal, i Maya 44 je určena pro hudebníky, kteří potřebují nahrávat v terénu. V tomto případě je vhodná, zejména pokud potřebujete zpracovat více analogových linkových zdrojů k dispozici máte čtyři linkové (mono) vstupy a čtyři linkové (mono) výstupy, které je možné spárovat do stereorežimu. Aktivita na každém vstupu i výstupu je indikována LED diodou. Kromě těchto vstupů a výstupů je k dispozici monitorovací výstup na sluchátka (chybí manuální regulace hlasitosti), kombinovaný s optickým linkovým výstupem ("mini disc" jack/Toslink). Maya podporuje pouze "klasický" 16bit/44kHz režim, vstupy ovšem mohou fungovat nezávisle v ASIO 2.0 režimu pro vícestopé nahrávání.

Maya byla jednou z karet, kterou se bohužel nepodařilo "změřit" na vině je poměrně nízká úroveň výstupního signálu, jež ovlivňovala přesnost měření. Tímto problémem byl ovlivněn i poslechový test. Přes veškerou snahu o lepší nastavení se nám problém nepodařilo zcela vyřešit.

Maya 44 USB je určena pro vícestopé nahrávání či přehrávání (pozor na úroveň výst. signálu!) v terénu. Nepříjemná je opět poměrně komplikovaná instalace pod Windows XP (manuál ji naštěstí detailně popisuje ovšem pouze anglicky). Nepříliš moudré je pevné přichycení USB kabelu. Hudebníci musí počítat s omezením rozlišení na 16bit/44kHz.

MobilePre USB

Cena vč. DPH: 6 590 Kč

Audiofilův sourozenec, určený pro připojení mikrofonů a elektronických nástrojů (kytary apod.) tak by se dal stručně charakterizovat tento USB modul z produkce M-Audio. V případě MobilePre se vše točí okolo vyvážených nástrojových/linkových vstupů s vysokou impedancí, vybavených nezávislými předzesilovači s regulací zisku (max. +40 dB) a dvou mikrofonních vstupů (XLR vyvážené). Krom toho je k dispozici linkový i kanálový stereovýstup, mikrofonní stereovstup a výstup na sluchátka s regulací hlasitosti. Zařízení si překvapivě vystačí s napájením ze sběrnice USB.

I když se subjektivně hodnocená kvalita zvuku blíží zařízení Audiophile, naměřené hodnoty jsou přeci jen o poznání horší svou roli zde hrají jistě vstupy s předzesilovači (měřili jsme v loop režimu) i odlišné zaměření MobilePre. Frekvenční odezva není příliš dobrá při frekvencích pod 200 Hz, a pod ideální hodnotu se dostává na hranici 19 kHz jinak je ale její průběh velmi vyrovnaný. O něco horší je odstup signál/šum 82,1 dB v loopu (výrobce udává maximum 96 dB jedná se o 16bitové zařízení). I ostatní hodnoty jsou spíše průměrné dynamický rozsah 82 dB, THD 0,029 %, crosstalk 80 dB. Přesto se kvalita zvuku při poslechovém testu subjektivně blížila zařízení Audiophile USB vyšší šum či crosstalk (prolínání kanálů) jsou zřetelné až při velké hlasitosti. Postřehnutelné tak budou spíše rozdíly v dynamice.

MobilePre USB je určen především pro připojení mikrofonů a hudebních nástrojů, které vyžadují předzesilovače a vyvážené vstupy. Samozřejmě k němu můžete připojit i monitory pro kontrolní poslech pro čistě poslechové účely či všestranně hudební využití je ale přeci jen vhodnější o něco dražší Audiophile. I v tomto případě je instalace poněkud zdlouhavá (leč bezproblémová), a kromě samotného zařízení dostanete malou kolekci programů a demoverzí. Výrobce dokonce pamatoval na "terénní" nasazení a dodává poměrně dlouhý USB kabel.

Sonica Theater

Cena vč. DPH: 3 989 Kč

Tento výrobek společnosti M-audio spadá spíše do oblasti spotřební elektroniky. Sonica Theater je externí zvukový modul určený zejména příznivcům domácího kina. Nabízí podporu nejnovějších sedmi/osmikanálových standardů, jako je Dolby Digital EX a DTS ES. Poměrně malá krabička disponuje čtyřmi "jacky" pro výstup osmi kanálů domácího kina (samostatný sluchátkový výstup bohužel chybí), linkovým stereovstupem a SPDIF digitálním výstupem. Za pozornost stojí ovládací panel, který umožňuje přesně regulovat hlasitost všech reproduktorů, nastavovat cross-over frekvence a seřizovat výstup způsobem, běžným spíše u hi-end dekodérů domácího kina.

V případě Sonica Theater jsme bohužel nedokázali provést měření programem RighMark Audio Analyzer. Problém byl v tom, že ovladače neustále hlásily kartu jako "využívanou", a testovací program proto odmítal přehrávat kontrolní vzorky. Subjektivní dojem byl dobrý velmi dobrá dynamika a prostor, ale o něco chudší detaily než v případě Audiophile USB. Nepříjemná může být o něco nižší úroveň výstupního signálu.

Vzhledem k tomu že se jedná o "spotřební" produkt, naleznete v softwarovém balíku vedle DVD přehrávače WinDVD 4 (DD EX podpora) a hudebních prográmků i plnou verzi hry Tony Hawks Pro Skater 3. Sonica Theater je určena pro náročné fandy domácího kina ať už jej přehrávají z notebooku či stolního PC. Podporován je i 3D zvuk v počítačových hrách ovšem pouze starší standardy (DS3D, EAX). Díky podpoře 24bit/96kHz by měla nabízet velmi kvalitní zvuk jak pro domácí kino, tak pro poslech hudby za poměrně příznivou cenu.

USB Audigy 2 NX

Cena vč. DPH: 3 800 Kč

Doslova žhavou novinkou (do testu jsme získali jediný exemplář ve "východním bloku") je externí varianta karty Audigy 2, pojmenovaná Audigy 2 NX. Tento zvukový modul je určen zejména hráčům a příznivcům domácího kina, kteří chtějí tyto činnosti provozovat na notebooku, nebo se jim nechce kvůli upgradu zvuku otevírat PC. Dlužno podotknout, že svými "multimediálními" možnostmi i výbavou se téměř vyrovná kartám Audigy 2 Platinum či Extigy, a dalece tak předčí všechna ostatní testovaná zařízení. Samozřejmostí je podpora domácího kina v tomto případě moderního Dolby Digital EX (7.1), méně samozřejmá je podpora 3D zvuku včetně EAX2 a EAX3 (efekty jsou počítány softwarově dochází tedy k většímu zatížení CPU než u klasických karet Audigy 2). Zajímavá je jistě i podpora DVD Audia (výstup až 24bit/192kHz) či dodávané dálkové ovládání, kterým můžete ovládat nejen přehrávání hudby či hlasitost, ale (byť poněkud krkolomně) i libovolné aplikace. Linkové výstupy tvoří čtyři stereojacky (středové surround repro sdílí stejný výstup jako sluchátka), optický Toslink výstup a digitální SPDIF jack konektor. Vstupy jsou k dispozici celkem tři: linkový jack, mikrofonní (regulace zisku), a optický Toslink. Přímo na krabičce jsou tlačítka Power, Mute a CMSS (surround), regulovat můžete celkovou hlasitost a zisk mikrofonu. Zařízení vyžaduje externí napájení.

Signálový i poslechový test v režimu 16bit/44kHz bohužel nedopadly pro Audigy 2 NX příliš dobře. Frekvenční odezva kolísá v celém frekvenčním spektru v rozpětí +/1,2 dB, což není lichotivý výsledek (pečlivě jsme ověřili, že všechny efekty byly vypnuty, a byl zvolen externí vstup). Odstup signál/šum je výborných 95,5 dB (na hranici možností 16bitového rozlišení), velmi dobrá je i dynamika (90 dB), THD (0,0055 %) a crosstalk (85,9 dB). Subjektivní poslechový test byl "kompromitován" neskutečnými pazvuky a cvakáním, jež karta vydávala při spouštění přehrávání (skladeb MP3, WMA), a cvakáním při jejich posunu. Zkusili jsme proto nainstalovat Audigy 2 NX na jiné PC, ale situace se opakovala. Není jasné, zda jde o problém s daným vzorkem či ovladači nevěříme ale, že podobně "zmrzačený" produkt hodlá vypustit renomovaný výrobce do prodeje.

Softwarová výbava je naprosto výtečná počínaje velmi kvalitní aplikací Media Source pro správu a přehrávání hudby či dálkové ovládání, přes klasické programy (MiniDisc Center či WaveStudio) až po DVD audiopřehrávač či AudioStream Recorder. Dálkové ovládání funguje výtečně a podpora 3D zvuku ve hrách je mezi externími zařízeními bezkonkurenční (byť za cenu mírného zatížení CPU). Co je to ale všechno platné, když má Audigy 2 NX zásadní problémy s kvalitou zvukového výstupu pak nepomůže ani relativně příznivá cena.

USB Audiophile

Cena vč. DPH: 7 989 Kč

Poměrně těžká stříbrná krabička vyrobená společností M-Audio skrývá zvukový modul, který ocení jak hudebníci, tak fandové hi-fi. Kromě zvukových vstupů (stereo cinch/2in jack 8 mm, SPDIF) a výstupů (stereo cinch, sluchátka jack 8 mm a SPDIF) máte tentokrát k dispozici i klasické MIDI rozhraní (in/out) pro připojení externích MIDI sekvencerů či kláves. U linkového i sluchátkového výstupu lze regulovat hlasitost úroveň výstupního signálu tak můžete nastavit dle potřeb své aparatury. Daní za tento luxus je nutnost externího napájení.

Výsledky měření a poslechových testů byly velmi příjemným překvapením. Zejména zcela neutrální přednes díky výborné frekvenční odezvě (v rozpětí 20 Hz až 16 kHz se odchyluje o méně než -0,1 dB a z -0,5 dB tolerance vypadává až nad hranicí 21 kHz). Naměřený odstup signál/šum (při 16bit/44kHz) 92,8 dB byl mezi testovanými zařízeními nejlepší. Totéž platí o naměřeném dynamickém rozsahu (16bit/44kHz) na 90,8 dB (maximum udávané výrobcem pro 24bit/96kHz režim je 107 dB pro DAC a 105 dB pro ADC). Situace se opakovala i u THD (0,0012 %) a crosstalk (výborných 95,4 dB na hranici možností 16bitového režimu). V poslechovém testu jsme narazili na jediný problém: po půlhodině jsme se do čirého zvuku s perfektním prostorem a detailem zamilovali a nechtělo se nám odpojit krabičku od počítače. Kvalita zvuku je výtečná označení Audiophile je skutečně namístě.

Instalace je sice poměrně dlouhá a vyžaduje vedle restartu PC ("plug and pray") i potvrzení několika "nepodepsaných" ovladačů probíhá ale jinak zcela automaticky. Kromě výborného ovládacího panelu a (v této kategorii samozřejmé) podpory ASIO 2.0 dostanete v balení i několik zajímavých programů pro práci se zvukem a hudbou. Audiophile USB je ideální jak pro hudebníky (zejména ty, kteří skládají hudbu v sekvencerech a používají MIDI), tak pro příznivce špičkového stereozvuku pokud ale nevyužijete takové funkce jako jsou MIDI rozhraní či ASIO, je cena téhle báječné krabičky přeci jen poněkud vysoká.

Sound Blaster MP3+ USB

Cena vč. DPH: 1 390 Kč

Nástupce klasických karet Sound Blaster je pravděpodobně nejlevnější externí zvukovou kartou. Nabízí pochopitelně pouze základní funkce tedy stereovstup a výstup (16bit/44kHz) formou cinch konektorů a digitální Toslink vstup a výstup. K dispozici je také sluchátkový výstup s regulací hlasitosti. Ve výbavě nechybí redukce z cinch konektorů na malý jack a háček pro zavěšení na víko displeje notebooku. Zařízení je napájeno ze sběrnice USB.

SoundBlaster MP3+ je levným doplňkem pro notebooky a stolní PC, která mají nekvalitní zvukový výstup z integrovaného čipu. Vyplatí se zejména u počítačů, jejichž zvukový výstup trpí velkým rušením či vysokou hladinou šumu. Tyto hodnoty jsou u SoundBlasteru na poměrně dobré úrovni (SNR 81,6 dB). Hodnoty dynamické odezvy jsou velmi dobré v rozsahu 5 Hz až 14 kHz (+/0,5 dB max.), nad 15 kHz ale poměrně rychle klesají to se projevuje v poněkud horším podání prostoru a potlačených detailech vysokých frekvencí. K pronikání kanálů dochází nad 78 dB, hodnota harmonického zkreslení 0,0051 % je v této kategorii víc než přijatelná. Subjektivní kvalita zvukového výstupu je velmi dobrá rozhodně dostačuje pro poslech hudby na kvalitních PC reproduktorech či připojení k běžné hi-fi soupravě zejména pokud dáváte přednost popu či rocku. Pokud ale vyznáváte jazz, blues či vážnou hudbu, odhalíte nejspíše slabiny již po krátkém poslechu. Ke kvalitě zvuku máme ovšem jednu výhradu při spouštění přehrávání se často ozývá sice tiché, leč zřetelné cvaknutí.

Vzhledem k velmi příznivé ceně, snadné instalaci a poměrně zajímavému softwarovému vybavení si Sound Blaster MP3+ zaslouží pozornost majitelů notebooků a stolních PC bez PCI slotu, kteří chtějí svůj počítač doplnit kvalitnějším zvukovým výstupem pro poslech hudby.


Zlatý zvuk - Test externích zvukových karet pro rozhraní USB II

WaveTerminal U24

Cena vč. DPH: 4 289 Kč

Zatímco moduly M-Audio mohou využít jak profesionálové, tak domácí příznivci hi-fi, WaveTerminal U24 je určen výhradně poloprofesionálním či profesionálním hudebníkům. Malá kovová krabička nabízí dva nezávislé analogové vstupy a dva nezávislé analogové výstupy (mono jack 8 mm), které mohou fungovat buď jako jednotlivé kanály, nebo ve stereorežimu (jejich stav navíc signalizují LED diody). Krom toho jsou k dispozici digitální vstupy a výstupy Toslink a SPDIF. Zařízení umožňuje přímou A/D D/A konverzi mezi vstupy a výstupy do maximálního rozlišení 24bit/48kHz a režim ASIO 2.0 pro vícestopé nahrávání s minimální latencí. Externí napájení není třeba.

Kvalita signálu je velmi dobrá výrobce udává ve 24bitovém režimu SNR 110 dB na výstupu (my jsme při loopback testu 16/44 naměřili 90 dB), dynamický rozsah D/A 110 dB a 100 dB A/D (16/44 loopback měření 86,7 dB).

Naměřené hodnoty THD 0,0083% a crosstalk 82,3 dB jsou také na přijatelné úrovni. Výborně dopadlo měření dynamické odezvy (lepší byl jen Audiophile USB) to ostatně potvrdil i poslechový test výstupu dynamika, prostor i detail byly subjektivně velmi dobré.

WaveTerminal je jednoduché a odolné zařízení s velmi dobrými parametry, které využijí ti, kdo potřebují profesionálně pracovat se zvukem v terénu. Lze jej však využít i pro kvalitní poslech. Naší jedinou výtkou je poměrně složitá instalace pod Windows XP (stejný problém jako u modulu Maya jedná se o stejný OEM výrobek, konkrétně o Audiotrak), která je v tomto případě popsána pouze v PDF dokumentu a to ne zcela srozumitelně. Je škoda, že výrobce do krabičky nezakomponoval i sluchátkový výstup, a softwarové vybavení bylo ponecháno na absolutním minimu.

Srovnání originálního zvuku notebooků s jednotlivými externími zvukovými řešeními

Zajímavé bylo srovnání originálního zvuku notebooků se zvukem, který nabízejí externí zvuková řešení. Je vidět, že mezi zvukovými výstupy jednotlivých notebooků mohou být značné rozdíly. Zatímco můj Dell Latitude D600 dopadl doslova katastrofálně prakticky ve všech testech (zejména SNR, intermodulace a THD ale i crosstalk), HP Compaq NX7000 nabízí velmi slušnou kvalitu výstupního signálu výrazně horší hodnoty jsou jen v případě pronikání levého a pravého kanálu (crosstalk). Compaq NX7000 nemá navíc (na rozdíl od přístroje Latitude D600) problémy s rušením při běhu HDD či práci grafické karty.

Zatímco u notebooku Dell znamená již instalace levného Sound Blasteru MP3+ zásadní zlepšení ve všech směrech, v případě HP Compaq získáte navíc především kvalitnější vstup pro digitalizaci a optický vstup a výstup. Upgrade na dražší zařízení jako je Audiophile USB pak znamená výrazné zlepšení u obou přenosných počítačů.

Poznámka: Notebooky byly testovány odlišným způsobem. Vzhledem k tomu, že oba přístroje disponují linkovým MIKROFONNÍM vstupem, který je poměrně nekvalitní, zapojili jsme jejich výstup do vstupu M-Audio Audiophile USB a provedli měření pomocí dvou počítačů.

V případě notebooků nás zajímala pouze kvalita výstupního signálu. Chcete-li na notebook zvuk nahrávat, je koupě externího zvukového modulu (případně instalace zvukové karty do docking station) naprostou nezbytností.

Srovnání externích zvukových řešení v modu 16bitů/48kHz

Pro snazší srovnání všech zařízení jsme provedli testy v režimu, který podporují všechny externí zvukové moduly: 16bitů/48kHz. Je ovšem nutno zdůraznit, že zařízení která podporují režim 24bit/96kHz, nabízejí v tomto režimu lepší parametry zejména odstup signál/šum, ale i další. To je dáno zejména technologickými možnostmi a vyšším rozlišením. Důležité je uvědomit si, že externí zvukové moduly byly testovány v režimu "loop" tedy linkový výstup proti linkovému vstupu. Výsledky jsou tedy ovlivněny jak vlastnostmi zvukového výstupu, tak i vstupu. Na jednu stranu to může znevýhodnit zařízení s kvalitním výstupem a horším vstupem (a naopak), na stranu druhou ale dobré výsledky zaručují jak kvalitní zvukový výstup, tak vysokou kvalitu digitalizace z analogového zdroje. Jedná se o poměrně standardizovaný způsob testování pomocí programu Right Mark Audio Analyzer podobné testy ostatně můžete provést sami na svém PC, neboť potřebný software je na internetu dostupný zdarma. Do grafu jsme zahrnuli pouze čtyři z testovaných zařízení. Audigy 2 NX jsme vyřadili, neboť se jednalo o předsériový vzorek a nelze proto vyloučit, že nesrovnalosti ve výsledcích testů a problémy s "pazvuky" během přehrávání jdou na vrub daného kusu. Zařízení Maya 44 USB a Sonica Theatre nebylo možné z technických důvodů buď vůbec, či spolehlivě otestovat.

Z grafů vyplývá, že jasným vítězem je M-Audio Audiophile USB. Nejlevnější SB MP3+ si ale vede také poměrně dobře (výkyvy ve frekvenční odezvě mezi 10 a 15 kHz jsou v "normě" +/0.5 dB).

Testovací zařízení: Externí USB moduly jsme testovali na notebooku HP Compaq NX7000. Notebooky HP Compaq NX 7000 a Dell Latitude D600 jsme testovali za pomoci stolního PC (Pentium 4 2,4 GHz, 512 MB RDRAM). Poslechové testy byly prováděny na monitorech Videologic Sirocco a počítačových reproduktorech Logitech Z-3. Hodnocení jsme prováděli z hlediska náročného uživatele PC (poslech) a hudebníka amatéra či poloprofesionála nikoliv pro profesionální účely.

Co by vás mělo zajímat u zvukové karty?

Frekvenční odezva (v dB)

Ideální frekvenční odezva je při měření zcela "plochá" tedy s nulovou odchylkou (0,00 dB) od původního zvukového signálu v celém frekvenčním pásmu. Zařízení v takovém případě produkuje zvuk libovolné frekvence věrně, bez výkyvů a odchylek.

Odstup signál/šum (SNR, S/N, úroveň šumu v dB)

Vyjadřuje práh šumu tedy o kolik decibelů "pod" neutrálním signálem se šum nachází: čím je odstup větší, tím více lze signál zesílit bez slyšitelného šumu maximum pro 16bit/44 kHz dané fyzikálními zákony je 96 dB, vyšší rozlišení a frekvence umožňují vyšší SNR. Vysoká hladina šumu je běžná u notebooků a integrovaných zvukových kodeků.

Dynamický rozsah (v dB)

U většiny digitálních zařízení nebývá problém s odstupem signál/šum (zejména pokud mají převodníky mimo rušné prostředí počítače). Dynamický rozsah používá signál o velmi malé síle (-60 dB) a měří přítomný šum a případné zkreslení.

Harmonické zkreslení (THD, v %)

Ideální je zcela nezkreslený a neutrální zvuk (nejkvalitnější zařízení mají THD nižší než 0,002 %). Zkreslení, zabarvení či příměsi způsobené v digitálních zařízeních jsou obvykle nepříjemné, a tudíž nežádoucí. Výjimku tvoří analogová "elektronková" zařízení, která mají specifické měkké zabarvení, oblíbené mezi příznivci "lampových" zesilovačů.

Prolínání stereokanálů (Crosstalk, v dB)

Prolínání signálů mezi levým a pravým kanálem je častý problém v závislosti na tom, v jakém odstupu (dB) se tak děje, ztrácí se při vyšší hlasitosti přesný dojem prostoru. V ideálním případě nedochází k prolínání kanálů téměř vůbec. Crosstalk bývá často problémem notebooků.

Zvuk přes USB

Vše má pochopitelně svá pro a proti, a nejinak je tomu i v případě zvuku přes USB. Jaké jsou tedy výhody a nevýhody tohoto řešení?

Výhody:

Snadná instalace, přenositelnost zařízení, minimální rušení, použitelné se SFF PC, notebooky a laptopy.

Nevýhody:

Zatěžuje procesor PC (veškeré operace se zvukovými "daty" musí obstarat CPU) v krabičce na USB portu se nachází pouze rozhraní, konektory a převodníky. USB 1.1 má nedostatečnou přenosovou kapacitu pro vícekanálový zvuk ve vysokém rozlišení (24/96). Obvykle je dražší než srovnatelné interní řešení. Při použití předzesilovačů či náročnějších komponent je nutné externí napájení.

§§§§§


Vyplatí se rychlé karty? - Srovnání paměových karet starší a novější generace

TOMÁŠ Bučina. Testcentrum idg

c03p0637

Různé paměťové karty do fotoaparátů se výrazně liší. Na první pohled je patrná jejich odlišnost po fyzické stránce, tedy rozměry a počet konektorů. Známý je také fakt, že se liší i ve svých výkonech a v rychlosti. Méně se ale ví o tom, že i dvě karty stejného formátu mohou mít velmi odlišný výkon. Vyplatí se v obchodě hledat ty nejrychlejší?

V dřívějších dobách byly téměř všechny paměťové karty jednoho formátu po stránce výkonu prakticky identické. Vývoj flashových čipů však dovolil výrobcům implementovat buď levnější a méně výkonné obvody, či dražší a výkonnější flashe. Většina producentů používá spíše levnější komponenty, což má pro zákazníky za následek menší cenu paměťových karet, a tak se na trhu otevírá prostor pro karty speciálně vyvinuté s vyšší rychlostí přístupu.

V Česku lze získat rychlá paměťová média značek SanDisk (série Ultra), Lexar (řada Professional), Pretec (Cougar Pro), PQI (modely F1) a některé další v různých typech.

Podívejte se tedy, co vám mohou nabídnout zejména rychlé karty typu Compact Flash (CF), které dnes zastupují zhruba třetinu celého trhu paměťových médií pro digitální fotoaparáty.

Jako typické zástupce dvou rychlostních kategorií CF karet jsme vybrali SanDisk CompactFlash a SanDisk Ultra CompactFlash, neboť SanDisk je celosvětově největším dodavatelem paměťových karet.

Jako první jsme testovali čistou rychlost zápisu a čtení na oba dva typy karet ve čtečce, která byla připojena na rozhraní USB 2.0. Teprve jeho maximální rychlost 40 MB/s dovoluje plně využít celý výkon zejména rychlejších karet, takže máte-li přístup pouze ke čtečce připojené na USB 1.1, nebo chcete-li číst data z karty přímo prostřednictvím běžného digitálního fotoaparátu, rozdíl v obou kartách nepoznáte. Pokud pomineme profesionální přístroje, mají totiž všechny současné komerční digitály pouze rozhraní typu USB 1.1 s maximální rychlostí 1,5 MB/s. Je jasně patrné, že pokud budete používat karty ve čtečce na USB 2.0, jsou výhody rychlých karet nesporné a například při přenášení 512 megabajtů mohou rozdíly v době zápisu činit i několik minut.

V dalším testu jsme se zaměřili na praktickou rychlost karet ve fotoaparátech. Karty jsme používali jak ve starších přístrojích (například Olympus C-2500L, Olympus E-10), tak v novějších modelech, mezi které patří třeba Canon PowerShot G5, PowerShot S50, IXUS 400. Jednotlivé typy se ve svých výkonech pochopitelně liší, přičemž nejvíce jsou patrné výhody rychlých karet při sekvenčním snímání a následném ukládání do paměti. V tomto směru se ukazuje, že karta SanDisk Ultra je připravena k další práci v čase zhruba o třetinu kratším, než po uložení snímkové sekvence na běžnou kartu SanDisk CompactFlash. Ve starších přístrojích naopak je čas potřebný na uložení série fotografií u obou typů karet prakticky totožný, což vyplývá z konstrukce vnitřního řadiče CF. Při běžné práci se rozdíly projevují také při ukládání souborů typu TIFF či RAW ve vysokých rozlišeních, které dosahují značných datových objemů.

Ačkoliv prakticky všechny výkonnější fotoaparáty jsou vybaveny vyrovnávací pamětí (cache) mezi elektronikou fotoaparátu a vlastním záznamem snímku na kartu, její rychlejší vyprázdnění zlepšuje celkovou "pohotovost" přístroje při práci. Rychlejší karty přinášejí uživateli i vyšší komfort při samotném prohlížení snímků, listování mezi nimi a jejich načítání pro zobrazení detailu. V tomto směru jsou ale i značné teoretické rozdíly v přenosových rychlostech v praxi spíše otázkou desetin sekundy, maximálně sekund a na celkovém pocitu hbitosti a snadnosti užívání fotoaparátu se projevují pouze marginálně. Mnohem větší roli v takové situace hraje optimalizace firmwaru a celkový návrh ovládacího programu v digitálním fotoaparátu.

Jako vždy není výhoda ve formě vyšší přenosové rychlosti a tedy i celkového výkonu karty zadarmo. Zatímco standardní 512MB karta SanDisk CompactFlash vyjde přibližně na 4 700 Kč, za verzi Ultra dáte zhruba o 500 korun více. Obdobné rozdíly lze nalézt taky mezi dalšími výrobci a odpovídajícími typy "běžných" a "rychlých" paměťových karet.

Konečné rozhodnutí, zda je dobré si pořídit rychlou kartu do fotoaparátu, není tedy rozhodně snadné. V každém případě ale platí, že pokud máte novější počítač s USB 2.0, příslušnou čtečku karet a moderní fotoaparát, pozitiva zřejmě překračují vyšší cenu těchto specialit.

Na závěr článku bychom vás ještě chtěli upozornit, že typ SanDisk Ultra CompactFlash bude zanedlouho v nabídkách obchodů nahrazen modelem SanDisk Ultra II CompactFlash s ještě zvýšenou přenosovou rychlostí, která výhody rychlých CF karet dále prohloubí, jakmile se tak stane, přineseme vám podrobnější informace včetně testu.

§§§§§


Nedovolená rychlost - Test možností karet GeForce FX5800/5900 a Radeon 9800(CD) I

Tomáš Varoščák, Testcentrum IDG

c03p0638

Vzhledem k tomu, že grafickými kartami jsme se naposledy zabývali před dvěma měsíci, rozhodli jsem se tentokrát zopakovat test výkonných karet spojený s ověřením jejich stability při přetaktování. Zaměřili jsme se především na high-end segment, kde jsou výkonnostní rozdíly při změně frekvencí nejlépe patrné.

Jak již bylo naznačeno v minulém testu, mezi nejvýkonnějšími kartami mají jak nVidia, tak ATI dvě verze svých čipů. Ultra a PRO označují výkonnější varianty, ty "obyčejné" žádné speciální označení nemají. Situace na našem trhu je mírně komplikovaná, a zatímco většina výrobců karet dodávajících na trh akcelerátory s čipy ATI má v nabídce pouze PRO verze, karet s čipem nVidia GeForce FX5900 Ultra bylo v době testu jako šafránu. Abychom tedy nesrovnávali odlišné produkty, rozdělili jsme startovní pole na dvě části. Jedna je věnována kartám s čipy ATI a druhá kartám s čipy nVidie. Vzájemně jsme tyto kategorie nijak nesrovnávali, dle údajů v tabulce si ale můžete rámcový obrázek utvořit sami.

Testování jsme prováděli na počítači osazeném základní deskou Intel D875PBZ s čipovou sadou Intel 875P, procesorem Intel Pentium 4 s frekvencí 3,2 GHz a 512 MB operační paměti DDR PC400. Výkon karet jsme změřili nejprve v základním nastavení pomocí osvědčené aplikace 3DMark2001 SE (build 330) a pak jsme přistoupili k přetaktování. Pro zvyšování frekvence jádra čipu a pamětí jsme použili u karet s Radeony program Riva Tuner (12.4), akcelerátory osazené GeForce FX jsme přetaktovávali pomocí ovladačů. Nejprve jsme navyšovali frekvenci jádra grafického čipu a stabilitu jsme sledovali v 3DMarku03 (test Mother Nature). Při dosažení maximální hodnoty jsme začali navyšovat frekvenci pamětí, přičemž stabilitu jsme ověřovali v 3DMarku2001 SE (test Dragothic). Po dosažení maximálních frekvencí jsme zjistili výkon v 3DMarku2001 SE a v Unreal Tournamentu 2003. Při testování jsme používali pro všechny karty stejné ovladače. Pro ATI to byl Catalyst 3.7 a pro nVidii Detonator 45.23.

Výsledky testů jsou přehledně uspořádány v tabulce, potřebují ale menší komentář. Za prvé je důležité si uvědomit, že možnosti přetaktování karet jsou především závislé na tom kterém kusu, a i když u nás jednoznačně nejlepšího výsledku dosáhl Club3D Radeon 9800 PRO, vámi zakoupený model by mohl dopadnout o několik tříd hůře. Z prvního poznatku vychází i druhá poznámka, a to že sebelepší chlazení nezaručuje vyšší výkon či lepší výsledky při přetaktování.

Vzhledem ke zmíněnému jsme při hodnocení karet na výsledky příliš nepohlíželi, a spíše jsme se zaměřili na obvyklé kritérium výkonu a jeho poměru k ceně. Z tohoto hlediska vychází výborně například adaptér Hercules 3D Prophet 9800, slušný výsledek má i karta Manli GeForce FX5800. Zatímco první můžeme díky nízké ceně a výkonu na úrovni PRO karet jednoznačně doporučit, u druhé je třeba si uvědomit, že jde o končící modelovou řadu s vyšší hlučností a většími rozměry.

Hercules 3D Prophet 9800

Společnost Guillemot byla v době testu jediným výrobcem grafických karet, který u nás nabízel model s čipem Radeon 9800. Vzhledem k nižším pořizovacím nákladům a zajímavým možnostem přetaktování jsme jej do testu zařadili jako alternativu k dražším modelům nesoucím označení PRO. Ukázalo se, že i když v základním nastavení ztrácí tato karta zhruba 5 až 10 procent výkonu, při přetaktování se vyrovná kartám silnějším a některé z nich dokonce i předhoní. Stává se tedy velkým konkurentem pro vlajkové lodě většiny výrobců, osazené papírově nejvýkonnějším čipem ATI Radeon 9800 PRO. Samotné provedení karty odpovídá tradičnímu designu společnosti Guillemot, a krom aktivního chladiče s modrou diodou se může pochlubit i měděným pasivním chlazením pamětí a spodní strany grafického čipu. Součástí standardně dodávané výbavy této karty je i kolekce čtyř CD s originální hrou Vietcong v anglické verzi, přehrávačem PowerDVD XP, ovladači a utilitou 3D Tweaker pro přetaktování. Balení obsahuje také napájecí redukci, redukci z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely.

Club3D Radeon 9800 PRO

Grafická karta Club3D Radeon 9800 PRO je na první pohled velmi nenápadná, a na rozdíl od některých modelů konkurence jí chybí jakékoliv nadstandardní chlazení. Před nadměrným zahříváním je chráněn pouze grafický čip, a to běžným ventilátorem. O to zajímavější je, jakého výsledku jsme dosáhli při přetaktování. Jádro této karty pracovalo bezchybně až do frekvence 439 MHz, což je nejvíce z testovaných modelů osazených grafickým procesorem Radeon 9800. U pamětí jsme pak dosáhli nejvyššího výsledku 770 MHz, tedy stejně jako u grafické karty Hercules 3D Prophet 9800 PRO, jejíž paměti jsou vybaveny měděným pasivním chlazením. Na výsledcích přetaktování se tedy ukazuje, že papírové výhody se nemusí v praxi vůbec projevit. Co se týče výbavy karty, tak ta je poměrně bohatá a nabízí šest CD disků, na nichž naleznete plné hry Summoner a Commanche 4, demoverze dalších pěti herních titulů, nezbytné ovladače a DVD přehrávač WinDVD 4.0. Kromě CD obsahuje krabice s kartou i podrobný vícejazyčný manuál a náležitou kabeláž, včetně redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit.

Excalibur Radeon 9800 PRO

Velmi podobně jako předchozí karta vypadá i model Radeon 9800 PRO od hongkongské společnosti Hightech Information Systems. Jediným na první pohled viditelným rozdílem mezi oběma kartami je přítomnost pasivních hliníkových chladicích prvků na pamětech tohoto Excaliburu. Bohužel však ani jejich přítomnost tento kousek neuchránila od podprůměrného výsledku při přetaktování. Frekvenci jádra se nám podařilo zvýšit maximálně o pouhých 5 MHz, paměti dosáhly frekvence srovnatelné s konkurencí. Výsledky testů při základním nastavení také nejsou nijak vynikající, i přestože karta disponuje dvojnásobnou kapacitu paměti. Na její obhajobu však budiž uvedeno, že i ostatní karty tohoto typu vybavené 256 MB dosahují podobných výsledků. Uvnitř originálního retailového balení karty se nachází podrobný manuál, redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit, S-Video a kompozitní kabely a šest kompaktních disků. Ty obsahují krom ovladačů také DVD přehrávač PowerDVD XP, aplikaci PowerDirector 2.5 VE PRO, plné verze her Ballistics a Zanzarah a demoverze dalších šesti herních titulů.

FIC A98P Radeon 9800

Tchajwanská firma, jejíž plný název zní First International Computer, se na poli PC komponent pohybuje již delší dobu a u nás je známá především díky svým základním deskám. S grafickými kartami ze stejné produkce se prostřednictvím tohoto testu setkáváme vůbec poprvé a jde o jedinou novinku mezi jinak zaběhlými značkami. Samotná karta má opět referenční design ATI, tedy červenou desku se stříbrno-černým aktivním chlazením grafického čipu. Pasivní chlazení pamětí se v případě FICu nekoná, a karta by tak papírově měla dosahovat při přetaktování horších výsledků. Opak je ale pravdou, a zatímco paměti se drží s konkurencí v jedné rovině, jádro grafického čipu se podařilo vyhnat až na 432 MHz, což je druhý nejlepší výsledek ze všech testovaných modelů. Výbava grafické karty FIC A98P Radeon 9800 je jednoznačně nejslabší z celého testu. Originální balení sice obsahuje podrobný vícejazyčný manuál a veškeré potřebné kabely, tedy redukce z DVI na D-SUB, z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní prodlužovací kabely, kompaktní disk ale naleznete v krabici s kartou pouze jediný.

GigaByte Radeon 9800 PRO

Druhou z papírově nejsilnějších karet v testu je akcelerátor GigaByte Radeon 9800 PRO od tchajwanského výrobce počítačových komponent. Karta je opět na první pohled k nerozeznání od konkurenčních produktů s referenčním designem ATI, tedy typicky červenou deskou a stříbrno-černým hliníkovým chladičem grafického čipu. Stejně jako model od hongkongského HISu, má i GigaByte Radeon 9800 PRO pasivní chlazení pamětí, které by mělo zajistit vyšší možnosti přetaktování pamětí. Bohužel i v tomto případě se ukázal opak být pravdou a GigaByte Radeon 9800 PRO patří mezi nejhůře přetaktovatelné karty. Zatímco paměť držela krok s konkurencí, frekvenci jádra grafického čipu se nám podařil zvednout o pouhých 12 MHz. Co se týče výbavy modelu, lze mluvit o slušném průměru. Mezi kabeláží sice chybí prodlužovací kompozitní kabel, nicméně ostatní kabely a redukce v balení najdete. Manuál nabízí podrobné instrukce v několika jazycích, a základní výbavu doplňuje šestice CD s plnými hrami Motocross Mania, Heavy Metal F.A.K.K. 2 a Serious Sam a s ovladači, DVD přehrávačem a dvěma demoverzemi herních titulů.

Hercules 3D Prophet 9800 PRO

Francouzská společnost Guillemot má v testu kromě výše uvedené karty Hercules 3D Prophet 9800 i nejvýkonnější současný model osazený čipem ATI Radeon 9800 PRO. Tento akcelerátor se na první pohled výrazně odlišuje od většiny konkurentů se standardním referenčním designem od ATI. Je postaven na modré PCB desce, s kulatým plastovo-měděným ventilátorem a měděnými pasivními chladiči pamětí. Zatímco od ostatních karet tento model rozeznáte snadno, od svého slabšího kolegy je doslova k nerozeznání. Bohužel však stejně jako v jeho případě nemá využití mědi nijak výrazný vliv na výsledky při přetaktování. Maximální frekvence jádra je průměrná, a i když u paměti jsme dosáhli nejvyšší hodnoty, stejný výsledek získal i model od firmy Club3D, který se obešel bez pasivního chlazení. Výbavu karty, již najdete v retailovém balení, tvoří napájecí redukce, redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely, podrobný český manuál a kolekce čtyř CD. Ta obsahuje originální hru Vietcong v anglické verzi, přehrávač PowerDVD XP, ovladače a utilitu 3D Tweaker pro přetaktování.

Manli Radeon 9800 PRO

Hongkongská společnost Manli patří již delší dobu k účastníkům našich testů, a v jejím sortimentu najdeme jak karty osazené jak čipy nVidie, tak i modely založené na konkurenčním GPU od firmy ATI. Nejvýkonnějším modelem z nabídky Manli je karta Radeon 9800 PRO, osazená prozatím nejvýkonnějším čipem ze stáje ATI. Samotný akcelerátor je jedním z mnoha dalších, které využívají referenční design ATI a obejdou se bez pasivních chladičů paměti. Výkon karty je se základními parametry spíše podprůměrný, možnosti přetaktování dosahují průměru. Stejně jako všechny ostatní karty osazené tímto čipem, i Manli Radeon 9800 PRO nabízí možnost připojení analogového monitoru, digitálního LCD panelu či televize a podporu duálního zobrazování. Krom karty samotné získáte při zakoupení retailového balení i dva kompaktní disky, obsahující ovladače a softwarový DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0 a redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a kompozitní kabely. Výbava je tedy vzhledem k chybějícímu manuálu a malému počtu CD srovnatelná s kartou FIC A98P a patří k nejslabším v testu.

PowerColor Radeon 9800 PRO

Už při letmém pohledu na desku grafického akcelerátoru PowerColor Radeon 9800 PRO je jasné, že jde opět o referenční design ATI, na kterém se sama tchajwanská firma nijak nepodílí. Klasicky sytě červené kartě vévodí stříbrno-černý ventilátor s nálepkou a logem výrobce čipu. PowerColor Radeon 9800 PRO nedisponuje žádným pasivním chlazením pamětí, a ty jsou tedy chráněny před přehřátím méně, nežli je tomu u některých konkurenčních modelů. Jak ukazují výsledky, na možnostech přetaktování se tento fakt nijak neodráží a paměti dosáhly opět průměru, tedy hranice 742 MHz. O něco lépe je na tom jádro grafického čipu, jež se nám podařilo přetaktovat na frekvenci o 7 MHz vyšší, než je obvyklý průměr. Co se týče výbavy karty, tak ta je identická s výbavou modelu firmy Club3D. Obsahuje šest CD disků, na nichž naleznete plné hry Summoner a Commanche 4, demoverze dalších pěti herních titulů, nezbytné ovladače a DVD přehrávač WinDVD 4.0. Kromě CD obsahuje krabice s kartou i podrobný vícejazyčný manuál a náležitou kabeláž včetně redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit.

Sapphire Radeon 9800 PRO Atlantis

Ani poslední z high-end grafických karet osazených čipem Radeon 9800 PRO, které nabízí náš trh, nepřekvapí přílišnou invencí výrobce. Akcelerátor s plným názvem Sapphire Radeon 9800 PRO Atlantis je totiž úplně stejný jako zbytek startovního pole, vyjma karet Hercules, jež používají vlastní design. Na červené PCB desce nechybí ani některými firmami přehlížené hliníkové pasivní chladiče pamětí, jejichž reálný vliv na výkon či možnosti přetaktování ale je, jak jsme se již přesvědčili, nulový. Samotná karta Sapphire Radeon 9800 PRO Atlantis dosáhla při zvyšování frekvence jádra velmi slušného výsledku 432 MHz, za což jí patří druhé místo mezi testovanými kartami této kategorie. Paměti se ustálily na průměrné hodnotě 742 MHz, které dosáhlo i dalších šest účastníků testu. Originální výbava karty patří k těm lepším a obsahuje podrobný manuál v několika světových jazycích, potřebné kabely s redukcemi a šest stříbrných disků. Na nich naleznete plné hry Tony Hawk\s Pro Skater 3 a Medieval: Total War, DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0, aplikaci PowerDirector 2.55 VE PRO a nezbytné ovladače.


Nedovolená rychlost - Test možností karet GeForce FX5800/5900 a Radeon 9800(CD) II

Manli GeForce FX5800

Poté, co jsme se podívali na možnosti karet s čipem ATI Radeon 9800, obrátíme pozornost na akcelerátory založené na grafických procesorech nVidia GeForce 5800 a 5900. Zatímco většina výrobců po nástupu karet s čipem GeForce FX5900 stáhla starší FX5800 akcelerátory z nabídky, někteří prodejci mají tyto karty ještě skladem a doprodávají své zásoby. Jejich cena přitom od uvedení na trh klesla o více jak 50 procent a dosáhla úrovně nejdražších modelů střední třídy osazených čipy nVidia GeForce FX5600 či ATI Radeon 9600. Výkon GeForce FX5800 karet je ale oproti střední třídě přeci jen o něco vyšší, na druhou stranu jsou rozměrnější (zabírají i první PCI slot pod AGP sběrnicí), hlučnější a vyžadují externí napájení. Možnosti přetaktování se podle dosažených frekvencí zdají doslova úžasné, výsledky však naznačují úplný opak. Zatímco totiž frekvenci jádra grafického čipu se podařilo zvednout o 30 procent a pamětí o 25 procent, procentuální nárůst výkonu je v podstatě nulový. Výbava karty je poměrně chudá a obsahuje krom ovladačů pouze DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0, redukci z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a kompozitní kabel.

Asus V9950

První z testovaných karet osazených grafickým čipem nVidia GeForce FX5900 je model Asus V9950, s nímž jste se mohli seznámit již v testu uveřejněném v čísle 9/2003, kde získal ocenění TOP PRODUKT především díky vysokému výkonu a jeho poměru k ceně. Samotná karta upoutá zejména zajímavě řešeným chlazením grafického čipu a pamětí, jež není tak rozměrné, jako u konkurenčních modelů, a přesto svou práci odvádí na výbornou. To dokazují výsledky přetaktování, kde sice karta nevítězí v maximálních hodnotách frekvencí (jádro je dokonce poslední), ale ve výkonu. Jako jeden z mála akcelerátorů v testu disponuje Asus V9950 VIVO konektorem, tedy kombinovaným vstupem a výstupem videosignálu. Výbava karty je značně nevyvážená, a zatímco CD obsahují plné hry Gunmetal, Battle Engine Aquila a Delta Force: Black Hawk Down a několik demozverzí, kabelů v krabici příliš mnoho nenajdete (pouze redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-SUB). Obzvlášť citelná je absence VIVO rozbočovače. Manuál poskytující důležité informace je zpracován ve čtrnácti jazycích, bohužel bez češtiny.

Club3D GeForce FX5900

Holandská společnost Club3D byla v době uzávěrky našeho testu jedinou firmou, která nabízela karty osazené nejvýkonnějšími čipy jak od ATI, tak od nVidie. Její akcelerátor GeForce FX5900 vychází stejně jako model Radeon 9800 PRO z referenčního designu výrobce grafického čipu, avšak tentokráte je z nálepky na mohutném chladicím mechanismu poznat, o jakou značku se jedná. I když by se podle zadního panelu karty dalo soudit, že Club3D GeForce FX5900 zabírá pouze AGP slot, není tomu tak. Chladicí mechanismus totiž kvůli své výšce zasahuje i do prvního PCI slotu. Jak je nejlépe patrné z naší tabulky, možnosti přetaktování této karty se drží okolo průměru, podobné je to i s výsledným výkonem. Originální balení karty obsahuje krom samotného akcelerátoru i podrobný vícejazyčný manuál, redukci z DVI na D-SUB, S-Video a kompozitní kabel, VIVO rozbočovač a tři kompaktní disky obsahující ovladače, DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0 a aplikaci PowerDirector 2.5 ME PRO. Tu můžete využít pro práci s videem, které do karty přivedete pomocí VIVO konektoru z videokamery či videopřehrávače.

MSI FX5900 TD-128

Grafická karta MSI FX5900 TD-128 je hned na první pohled zajímavá díky netradičně řešenému systému chlazení grafického čipu. Ten totiž před přehřátím chrání dva ventilátory. Jeden je vcelku běžně umístěn na horní straně, druhý, o poznání menší, chladí čip zespoda. Zajímavé je, že hlučnost karty není zdaleka tak vysoká, jako u modelů využívajících referenční design nVidie pouze s jedním ventilátorem. Možná právě díky této ochraně jsou výsledné hodnoty přetaktování nejvyšší mezi testovanými kartami z kategorie obsahující čip nVidia GeForce FX5900. Při navýšení frekvence jádra a pamětí o 27, resp. 11 procent se výkon v 3DMarku2001 zvedl zhruba o 10 procent, v Unreal Tournamentu 2003 byly pak výsledky o něco slabší. Co se týče výbavy, je karta MSI FX5900 TD-128 nejlépe vybaveným akcelerátorem v testu. Deset CD ukrývá ovladače, tři kvalitní plné hry TES III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, DVD přehrávač a programy VirtualDrive, RestoreIT! a Media Center Deluxe II. Nechybí ani redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit a S-Video a napájecí kabel.

Prolink PixelView GeForce FX5900

Svou premiéru v našich testech si karta PixelView GeForce FX5900 od tchajwanské firmy Prolink odbyla v minulém testu grafických karet, publikovaném v čísle 9/2003. Tehdy jsme ocenili především menší výšku karty, umožňující využití prvního PCI slotu pod AGP a přítomnost užitečného VIVO konektoru, sloužícího pro vstup a výstup videosignálu. Co se týče možností přetaktování, na první pohled by se zdálo, že mohutný chladič čipu a pamětí by mohl zajistit slušné výsledky. Naměřené výsledky však ukazují, že zatímco u jádra tomu tak bylo a 497 MHz je druhou nejvyšší frekvencí, paměti se umístily až na posledním místě se ztrátou 69 MHz na vedoucí kartu od společnosti MSI. Originální výbava akcelerátoru PixelView GeForce FX5900 je velmi slušná a obsahuje sedm kompaktních disků, na nichž naleznete ovladače, plné hry V-Rally 2a Le Mans 24 Hours, demoverze pěti her od Infogrames, DVD přehrávač a program Power Director PRO 2.5 ME. Nechybí ani podrobný anglický manuál a potřebná kabeláž, tedy redukce z DVI na D-SUB, S-Video a kompozitní kabel a VIVO rozbočovač.

Sparkle GeForce FX5900 Platinum

S platinovou edicí karet tchajwanského výrobce Sparkle jsme se na stránkách PC WORLDu setkali poprvé v říjnu loňského roku. Stejně jako tenkrát, i v případě GeForce FX5900 Platinum je důraz kladen především na zajímavý obal a množství příslušenství. Samotná karta se od modelů ostatních výrobců koncepčně příliš neliší, rozdíly najdeme pouze ve tvaru, rozměrech a barvě chladicího mechanismu. Přestože ten vypadá poměrně schopně, naměřené hodnoty ukazují, že výsledky přetaktování jsou v reálu spíše průměrné. Výkon karty je na tom obdobně, v základním nastavení jde o nejslabší akcelerátor mezi FX5900 modely, po přetaktování si o trochu polepšil. Výbava obsažená v útrobách exkluzivního obalu je poměrně slušná, na poměry high-end třídy však přesto představuje spíše průměr. Šestice kompaktních disků obsahuje ovladače, DVD přehrávač, plné hry The Elder Scrolls III: Morrowind, Duke Nukem: Manhattan Project a Tom Clancy: Ghost Recon. Součástí výbavy je i sympatický kovový obal na kompakty, redukce z DVI na D-SUB, S-Video a napájecí kabely a SCART rozbočovač.

MSI FX5900 Ultra-VDT 256

Jen zlomek firem, které u nás na trhu nabízejí karty s čipy nVidie, má v nabídce i modely osazené nejvýkonnějším čipem GeForce FX5900 Ultra. Mezi těchto pár firem patří i společnost Microstar, jejíž vlajkovou loď MSI FX5900 Ultra-VTD256 jsme hodnotili již v minulém testu grafických karet. Akcelerátor samotný je vcelku podobný modelu MSI FX5900 TD-128, má však robustnější konstrukci, neboť na spodní straně totiž k ventilátoru přibylo ještě pasivní chlazení pamětí. Možnosti přetaktování jsou vcelku slušné, výsledný výkon ale zdaleka nedosahuje hodnot, které jsme naměřili u Radeonů 9800 PRO. Ty si tak drží punc nejvýkonnějších karet na trhu. Příslušenství MSI FX5900 Ultra-VTD256 patří mezi kvalitnější a zahrnuje redukce z DVI na D-SUB a z S-Videa na kompozit, VIVO rozbočovač a napájecí a S-Video kabely a 11 CD. Na nich naleznete ovladače, tři kvalitní plné hry TES III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, demoverze dalších sedmi herních titulů, DVD přehrávač, zajímavé programy VirtualDrive, RestoreIT!, WinDVD Creator Plus a Media Center Deluxe II. 3 0638/BAM o

Na co si dát pozor

Při přetaktovávání je potřeba mít na paměti, že i když se nijak nevrtáte v grafické kartě, stejně jde o porušení záručních podmínek a ztrátu možnosti výrobek reklamovat a požadovat výměnu či peníze. Některé firmy jsou totiž schopny zjistit, zda k poničení akcelerátoru došlo v důsledku změny taktovacích frekvencí, či ne. A tak si musíte před přetaktováním zvážit, zda výhody převažují nad rizikem. Vezmeme-li v úvahu cenu pohybující se okolo 12 000 Kč, bylo by nemilé, kdyby došlo k poničení tak drahé karty a vaše reklamace byla odmítnuta.

Vzhledem k tomu, že frekvence se dají měnit po velmi malých krocích (často po jednom či dvou MHz), může se zdát jednodušší rovnou zkoušet co nejvyšší hranice. To ale rozhodně není ideální postup. Přetaktovávat byste měli po co nejmenších jednotkách a pravidelně byste měli testovat stabilitu systému. Ideálním testem je náročnější grafický benchmark, jako např. 3DMark2001 SE či nějaká 3D akční hra. To, že se grafika nekousne hned po aplikaci změn či po jednom úspěšně zakončeném testu, neznamená, že karta bude na změněné frekvenci fungovat neustále. Při delším provozu se může zvýšit teplota uvnitř PC, karta nebude dostatečně chlazená a "kousne se". Je třeba si uvědomit, že přetaktování snižuje životnost akcelerátoru, a tak se může stát, že karta měsíc či dva poběží v pořádku a pak zničehonic odejde.

§§§§§


Rychle a přesně... - Test podzimních novinek z oblasti stolních deskových skenerů(CD) I

Václav Maletínský, Testcentrum IDG

c03p0639

Téměř rok uplynul od posledního testu stolních skenerů, dali jsme tedy výrobcům dostatek prostoru na obměnu produktového portfolia. Pro porovnání jsme nakonec získali celkem 14 výrobků nižší i střední cenové kategorie, většina z nich přitom dokáže vedle odrazových předloh pracovat také s průhlednými materiály. Práce s diapozitivy nebo negativy vyžaduje vyšší hardwarové rozlišení a lepších výsledků zpravidla dosáhnou takové produkty, které mohou nabídnout alespoň 2 400 x 2 400 ppi. Nižší rozlišení je vhodné spíše pro sejmutí obrázku do menšího formátu, nebo pro následné převedení snímku pro potřeby internetových stránek. Všechny skenery pracovaly ve 48bitové barevné hloubce, stejně jako dřív ale platí, že k využití této hloubky je třeba používat speciální aplikace. Ne každý grafický editor si totiž s takovým nastavením poradí. Výrobci u některých modelů zvolili rychlé rozhraní USB 2.0 a upravili elektroniku skeneru tak, aby této výhody dokázal využít. Rozdíly mezi USB 1.1 a 2.0 jsou patrné ve volbách od 1 200 x 1 200 ppi. V testech byly skenery s Hi-Speed portem v těchto režimech až 3x rychlejší. Pro úplnost je třeba dodat, že zařízení s USB 2.0 lze často připojit k PC s Windows 98 nebo Me (bývá zpětně kompatibilní s USB 1.1), avšak vyšší rychlost lze získat jen u novějších verzí OS Windows, tedy 2000 a XP navíc ji musí podporovat základní deska. V tomto přehledu jsme se rozhodli vám přinést i sejmutou obrazovku programu, kterým zjišťujeme barevnou věrnost, s jakou skener zpracuje testovací vzorec. Ideální zpracování tohoto obrazce by se obešlo úplně bez trojúhelníků, trojúhelníky žluté značí drobnou odchylku od originálu, trojúhelníky oranžové horší a ty červené odchylku výraznou.

Canon Canoscan LiDE 80

Nový výrobek společnosti Canon je na webových stránkách označen jako nejmenší plochý skener pro snímání filmů na světě a vnější rozměry 258 x 374 x 38 mm či hmotnost 2,0 kg tato slova potvrzují. Zařízení je vybaveno CIS snímacím prvkem s hardwarovým rozlišením 2 400 x 4 800 ppi, s počítačem komunikuje prostřednictvím USB 2.0 rozhraní a z USB také čerpá své napájení. Na přední stěně jsou vyvedena 4 tlačítka, jejichž funkce lze pomocí ovládacího programu měnit. Se skenerem je dodávána samostatná prosvětlovací jednotka a předloha pro uložení 35mm pozitivního či negativního filmového pásu se 6 políčky. Konstrukce vrchního osvětlení je poměrně nezvyklá, malý nástavec je určen jen k osvícení jednoho filmového políčka. Skener je naštěstí během snímání transparentních předloh rychlý jak při vytváření náhledu, tak v režimech vyššího rozlišení. Pokud se uživatel naučí přesouvat osvětlení nad filmovými políčky, může být jeho práce rychlejší než s konkurenčními výrobky. Produkt nás překvapil nejen rychlostí práce, ale také přesností detailního zpracování a velmi dobrým barevným podáním. Technologie FARE Level 2 odstraňuje u filmů prach a škrábance a dokáže oživit barvy originálu. Anglická verze ovladačů je k dispozici pro Windows 2000 Pro, Me, XP a Mac OS od verze 9.1. Součástí dodávky je i grafický editor Adobe Photoshop Elements 2.0, OCR OmniPage SE a software pro správu dokumentů Newsoft Presto! Pagemanager.

Epson Perfection 2400 Photo

Výrobek společnosti Epson je proti dříve popsanému CanoScanu rozhodně robustnější. Na vnějších rozměrech 450 x 276 x 116 mm a hmotnosti 3,1 kg se velkou měrou podílí prosvětlovací jednotka transparentního adaptéru, zabudovaná ve víku skeneru. Světelný zdroj je při práci s odrazovými materiály uschován pod krytem, který brání jeho poškrábání. Předloha pro umístění průhledných materiálů je připravena pro zasunutí 4 diapozitivů v rámečku nebo 35mm filmu se 6 políčky. Ovladač skeneru podporuje dávkové zpracování snímků, při jednom průjezdu CCD snímače, pracujícího v rozlišení 2 400 x 4 800 ppi, proto postupně uloží nebo do otevřené aplikace přenese všech 6 obrázků. TWAIN rozhraní pracuje v jednoduchém režimu, při kterém automaticky rozpoznává druh snímaného dokumentu, nebo v profesionálním modu, v němž lze ovlivnit jas, kontrast, nasycení a vyvážení barev a zadat odstranění tiskového rastru. Čtyři ovládací tlačítka na skeneru napomohou rychlejší obsluze, program Smartpanel plní podobné funkce na pracovní ploše počítače. S výrobkem je dodáván software Adobe Photoshop Elements i OCR pro rozpoznání znaků. Skener lze připojit k počítačům s Windows 98 nebo vyšším OS, pro plné využití USB 2.0 portu je však nutné disponovat Windows 2000, Me nebo XP. Podporována je i platforma Macintosh s operačními systémy od verze Mac OS 8.6. Epson Perfection 2400 Photo si výborně poradil se všemi nástrahami testu a předvedl vysokou detailní a barevnou přesnost i rychlost práce.

Genius ColorPage HR8 slim USB

Skenery Genius se na stránkách našeho časopisu neobjevují často, přesto pro nás nejsou neznámým pojmem, neboť o podobném modelu HR7 jsme informovali letos v červnu. Z konstrukčního hlediska jsou modely HR7 a HR8 podobné, jsou určeny pro práci s běžnými materiály i transparentními předlohami. Prosvětlovací jednotka ve víku skeneru je širší než u většiny zařízení v testu a může snímat 3 diapozitivy v rámečku nebo 4 filmová políčka. Současně podporuje snímky formátu 6 x 6 a 6 x 9 cm. Genius ColorPage HR8 slim USB je vybaven lepším CCD snímačem s maximálním rozlišením 2 400 x 4 800 ppi, dokáže tedy lépe zachytit detaily. Skener neměl problémy ani s barevným podáním, USB 2.0 rozhraní navíc příznivě ovlivnilo přenosovou rychlost při práci ve vysokém rozlišení, a naměřené časy proto byly poměrně krátké. Ovládání skeneru je řešeno pomocí 5 tlačítek rychlé volby s možností konfigurace jejich funkcí, výrobek lze připojit k počítačům PC s Windows 98 nebo novějším, k využití USB 2.0 High Speed je třeba vyšší verze systému. S produktem se dodávají programy Newsoft Presto! PageManager, Mr.Photo a Image Folio pro grafické úpravy obrázků a jejich správu. OCR programy tvoří ABBYY FineReader s podporou národních znaků. TWAIN rozhraní je přehledné, profesionálním uživatelům asi bude vadit malá náhledová plocha, v níž lze pracovat se snímkem.

HP ScanJet 2400

Po představení výrobků Canon, Epson a Genius se přesuneme ke značce Hewlett-Packard, která měla v našem testu nejširší zastoupení. Nejlevnějším produktem ze stávající modelové řady je HP ScanJet 2400, jenž stejně jako ostatní testované produkty pracuje ve 48bitové barevné hloubce, ale jeho maximální hardwarové rozlišení činí jen 1 200 x 1 200 ppi. Skener pracuje s počítači PC s Windows 98 nebo novějšími, a s Macintoshi s Mac OS alespoň ve verzi 9.1. Ovládací program HP Photo&Imaging by podle údajů prodejce měl být dodáván v české jazykové mutaci, testovaný vzorek však nabízel jen anglickou verzi ovladače. Skener není vybaven pro práci s transparentními materiály, jeho rozlišení je však zcela dostačující pro snímání běžných kancelářských dokumentů. Nižší přesnost při práci s detaily ovšem napovídá, že výrobek neuspokojí zákazníky, kteří by chtěli zhotovit zvětšené výřezy z fotografií. Stopy interpolovaného rozlišení (jež lze zadat bez omezení horní hranice) jsou totiž na kontrolním terči dobře patrny. Mnoho radosti nám neudělalo ani porovnání barevné shody, přesto lze uvést, že tento výrobek porazil dražší zařízení stejné značky. Dvojice ovládacích tlačítek před víkem skeneru je určena pro rychlé spuštění snímání a pro kopírování na připojené tiskárně. HP ScanJet 2400 je výrobkem pro začínající uživatele a tomuto faktu odpovídá pořizovací cena.

HP ScanJet 3670

Pro začátečníky je určen i další výrobek společnosti HP. Jeho cena je o několik stokorun vyšší, ne však pro kvalitnější CCD prvek (i tentokrát se zákazník musí spokojit s rozlišením 1 200 x 1 200 ppi), ale kvůli podpoře snímání průhledných materiálů. Skener ve víku ukrývá prosvětlovací adaptér, ale také lyžiny, do kterých lze zasunou dva diapozitivy, nebo filmový pás 35 mm. Zabudované světlo ovšem není příliš dlouhé, proto postačuje jen pro sejmutí 3 filmových políček a poté je nutné film otočit. Pokud jste pozorně četli hodnocení předchozího výrobku, pak pro vás bude popis tohoto modelu trochu nudný. Stejný CCD prvek totiž nedokáže pracovat ve vyšším rozlišení nebo v lepších barvách a naše výtky na kvalitu barevného podání, či k problematickému zachycení detailů jsou i zde zcela namístě. Skener si mírně polepšil v časech, které byly potřebné pro sejmutí odrazových nebo transparentních předloh, nárůst rychlosti však nebyl nijak oslňující. Kvalita obrázků získaných z diapozitivů byla poměrně slušná, zrnitost u negativu a posunuté barvy vyžadují další čas pro následnou editaci obrázku. Výrobek podporuje stejné verze operačních systémů u platforem Mac OS a PC, ovládací program však byl tentokrát dodán v české verzi. Cena zařízení skutečně poměrně přesně ohraničuje cílovou skupinu zákazníků a bylo by chybou očekávat, že za málo peněz získáte hodně muziky.

HP ScanJet 3970

Software HP Photo&Imaging neodmyslitelně patří ke všem zařízením společnosti HP pro zpracování obrazu. Bylo by proto naivní domnívat se, že na něj nenarazíme i u dalšího výrobku této značky. Připomínat, že stejné programové vybavení zřejmě podporuje shodné verze operačních systémů, by bylo také nošením dříví do lesa. Věnujme se proto spíše hardwarovým odchylkám, jimiž se HP ScanJet 3970 liší od svých firemních konkurentů. Prvním znakem je pozměněné tělo skeneru, které nabízí čtveřici tlačítek rychlé volby. Druhou odlišnost lze vysledovat u přepracovaného víka jiný materiál vrchního krytu působí celkem atraktivně. Po jeho odklopení ale uživatel spatří stejnou prosvětlovací jednotku jako u modelu HP ScanJet 3670 a logicky dovodí, že i tentokrát může pracovat maximálně se třemi filmovými políčky nebo dvojicí diapozitivů. Třetí odchylka není viditelná při pohledu na zařízení, ale při sledování výsledků práce. HP ScanJet 3970 v sobě ukrývá CCD snímač s rozlišením 2 400 x 2 400 ppi, a proto jsou zpracované obrázky ostřejší. Určité problémy s barevným podáním sejmutých snímků jsme však vysledovali i u tohoto modelu. Skener je mnohem rychlejší než modely 2400 nebo 3670, přičemž nárůst rychlosti je více než trojnásobný. Tato skutečnost se bohužel netýká práce s negativy, kde bez zjevné příčiny zpomalil pod úroveň ostatních výrobků HP.

HP ScanJet 8200

Nejdražší a nejpřesnější v testu, nejrychlejší v náhledu a v mnoha úlohách s nízkým rozlišením. Takový je HP ScanJet 8200. To vše díky vysokému rozlišení 4 800 x 4 800, novému CCD snímači se samostatnou řadou prvků pro monochromatické snímání i plné podpoře rozhraní USB 2.0. Své konkurenty HP ScanJet 8200 přerůstá vnějšími rozměry 574 x 371 x 121 mm a převažuje hmotností 6,6 kg. Odlišuje se způsobem uchycení víka na delší straně pracovní plochy, i možností dokoupení automatického podavače dokumentů. Skener uživatele ohromí množstvím ovládacích prvků pro rychlou práci, kde jsou tlačítka doplněna i ovladači pro zadání počtu kopií či přepnutí monochromatické nebo barevné práce. Funkce skeneru jsou vypsány na alfanumerickém displeji. Model HP ScanJet 8200 je profesionálním zařízením, proto nás mrzela vyšší hladina barevného šumu i barevné odchylky. U softwaru HP nelze přímo nastavit, že uživatel bude delší dobu pracovat s diapozitivy či negativy. Proto skener nejprve zahřívá lampu a sejme náhled (cca 10 sekund), a teprve pak může uživatel zvolit transparentní předlohu. Poté se znovu zahřívá lampa a vytváří náhled (1 minuta a 40 sekund), následuje označení pracovní plochy a finální skenování. Po sejmutí snímku se HP TWAIN automaticky vypne, a proto se celý proces musí opakovat u druhého, třetího až x-tého snímku. Krátce: je to velmi nepříjemné.

Microtek ScanMaker 3830

Pokud jste si prohlédli obrázek, pak vám jistě neunikl detail, kterým se tento produkt odlišuje od všech ostatních v testu. Správně jste si všimli, že Microtek ScanMaker 3830 nerozmazluje uživatele ovládacími prvky, tedy tlačítky rychlé volby. Můžeme jen spekulovat o tom, zda společnost Microtek tímto modelem zavádí retrostyl a vzpomíná na dobu, kdy k ovládání skeneru stačil jen softwarový ovladač. Možná byl proveden průzkum mezi zákazníky se zjištěním, že mnoho uživatelů tlačítka rychlé volby vůbec nepoužívá. Obě možnosti mohou být správné, přesto nabídneme i další u levného zařízení by přítomnost ovládacích prvků zbytečně prodražovala výrobu, a ScanMaker 3830 mezi levné výrobky patří. Pracuje v rozlišení 1 200 x 2 400 ppi s rozhraním USB 1.1, měří 440 x 288 x 90 mm a váží 2,4 kg. Ve výbavě nenajdete transparentní adaptér, zato se setkáte s ovladači pro Windows 98 nebo novější a bohatou softwarovou nadílkou. OCR program ABBYY Finereader v ní doprovází grafický editor Ulead Photo Express a snímky lze prohlížet i s Ulead Photo Explorerem. TWAIN rozhraní Microtek ScanMaker 5 nabízí jednoduché nastavení pro začátečníky, ale i pro profesionály v plném smyslu těchto slov. Nabídka změn vyvážení barev, černého a bílého bodu, jasu, kontrastu i descreeningu je v mnoha ohledech potřebná. Skener měl při testu slabší barevné podání, překvapila nás horší práce s detaily.

Microtek ScanMaker 4900

Co Microtek ubral na levném zařízení 3830, to vynahradil na dražším ScanMakeru 4900. Tento skener nedostatkem tlačítek netrpí a milovníci rychlých pracovních výkonů si s ním jistě velmi rádi pohrají. Novější a podstatně přesnější CCD snímač s rozlišením 2 400 x 4 800 při práci dokáže vytěžit z předlohy maximum, to se však nevztahuje na odpovídající práci s barvami. I tentokrát uživatel ocení možnosti profesionálního TWAIN rozhraní, případně dalších softwarových nástrojů (výbava je shodná s 3830). V základní verzi Microtek ScanMaker 4900 nenabízí práci s transparentními předlohami, za příplatek je možné dokoupit prosvětlovací jednotku, která je pro snímání diapozitivů či negativů nutná. Při testu jsme doplňkovou výbavu neměli k dispozici a o výsledky skenování transparentních předloh se s vámi nemůžeme podělit. Ostatní měřené údaje však najdete v naší tabulce. Skener rychle nabídne náhled snímaného dokumentu, poté však zpomalí svůj pracovní rytmus a snaží se z předlohy na pracovním skle vytěžit maximum. To bohužel ovlivňuje celkovou dobu práce, a připočítáme-li ke všemu i ztráty způsobené připojením USB 1.1, dostaneme obrázek velmi pomalého zařízení. Microtek ScanMaker 4900 podporuje systémy s Windows a Mac OS, doplňkové programy Adobe PhotoDeluxe 4.0 a Panda Antivirus jsou určeny pro PC. Adobe Photoshop 5.0 LE naopak ocení uživatelé Macintoshů.


Rychle a přesně... - Test podzimních novinek z oblasti stolních deskových skenerů(CD) II

Microtek ScanMaker 5900

Poslední model z dílny společnosti Microtek nese označení ScanMaker 5900 a z trojice testovaných zařízení této značky je nejdražší. V mnoha ohledech se jedná o výjímečný produkt, ať již díky designovému zpracování v líbivé stříbřité barvě, nebo pro velké množství ovládacích prvků. Na rozdíl od předchozího výrobku je ScanMaker 5900 vybaven prosvětlovacím adaptérem ve víku skeneru, a může proto pracovat s průhlednými materiály. Světlo ve víku zařízení však není směrováno jen na pracovní plochu skeneru, ale také na horní část víka. Uživatel tak má příležitost prohlížet si transparentní materiály s dostatečným spodním podsvícením a lépe se orientuje před vlastním položením diapozitivu, negativu nebo snímku 6 x 4" na sklo skeneru. Toto řešení s označením Film View je ojedinělé a dosud se objevilo jen u dvou výrobků Microtek. Programová výbava je shodná s modelem 4900, a uživatel si může nainstalovat programy jak na počítač PC, tak na Macintosh. Šestiřádkový CCD snímač nabízí stejné pracovní rozlišení, při práci je však skener rychlejší, neboť využívá rozhraní USB 2.0. U skeneru jsme ocenili vysokou přesnost při práci s detaily, průměrně jsme mohli hodnotit celkovou rychlost (vyšší než u modelu 4900, přesto jen na úrovni některých levnějších modelů konkurenčních značek), a spíše záporné pocity vyvolala kontrola barevného podání, zejména vyšší hodnoty barevného šumu.

Mustek BearPaw 2448 CU Pro

Trojice nových zařízení na našem trhu pochází od společnosti Mustek a na následujících řádcích se s nimi seznámíme. Společným rysem novinek je označení BearPaw, symbolizující rozmístění ovládacích tlačítek do tvaru medvědí packy, i číslo 2448, k němuž jsou připisována rozlišující písmena CU Pro, TA Pro nebo TA Plus. Začít můžeme u modelu CU Pro, který je vybaven CIS snímačem s rozlišením 1 200 x 2 400. Komunikační rozhraní USB 1.1, z něhož skener čerpá i své napájení, obecně bývá překážkou rychlého přenosu objemných dat při nastavení vysokého rozlišení. K našemu překvapení však testovaný výrobek s rychlostí práce neměl problémy. Spokojeni jsme byli s nízkou úrovní barevného šumu, méně nadšení vyvolala kontrola zachování barev, neboť průměrná odchylka patřila k nejhorším v testu. Ani vyhodnocení práce s detaily nás nepotěšilo, kontrolní terč s linkami 600 ppi jsme sice spolehlivě rozeznali, ale linky byly roztřesené a málo kontrastní. Ovladače jsou připraveny pro Windows od verze 98, s podporou Mac OS jsme se nesetkali ani v dodaných programech, ani na stránkách výrobce. Skener je velmi nízký, vnější rozměry 405 x 280 x 37 mm a hmotnost 1,9 kg jej předurčují k cestování ve společné brašně s přenosným počítačem. Skener patří do stejné skupiny jako dříve popsaný Canon CanoScan LiDE80, pracuje ale v nižším rozlišení.

Mustek BearPaw 2448 TA Plus

Další skener pochází od stejného výrobce, ale k testu nám jej zapůjčila jiná společnost. Zařízení, v jehož útrobách se nachází CCD snímač s maximálním hardwarovým rozlišením 1 200 x 2 400, s počítačem komunikuje prostřednictvím USB 2.0. Na rozdíl od verze 2448 CU Pro však disponuje vlastním napájením. Ve víku je zabudován transparentní adaptér, který dokáže prosvítit 4 políčka 35mm filmu nebo 3 diapozitivy. Ovladače jsou opět připraveny jen pro OS Windows 98 nebo novější, TWAIN rozhraní s přehlednými záložkami pro změnu barev, jasu, kontrastu, orientace snímku či rozlišení, by mělo vyhovět domácímu i kancelářskému použití. Z další programové nabídky si uživatel může nainstalovat BearPaw Panel drive pro konfiguraci pěti ovládacích tlačítek, nebo OCR program ABBYY Finereader, aplikaci DVD Picture Show, nebo grafický editor Photo Express. Při našich testech byl Mustek ScanMaker 2448 TA Plus pomalejší než model 2448 CU Pro, dokázal však předvést mnohem lepší práci s detaily a spokojeni jsme byli i se správným zachováním barev. Práce s odrazovými předlohami byla v podstatě bez problémů, skener neměl výrazné problémy se snímáním diapozitivů, horší situace nastala při testu zachycení snímků z negativu. Výsledný obrázek měl totiž mírně posunuté barvy do zelenožlutých odstínů, bez ohledu na to, zda pracoval v automatickém režimu nebo uživatelském ručním nastavení.

Mustek BearPaw 2448 TA Pro

Třetí Mustek je vybaven snímačem CCD s rozlišením 1 200 x 2 400 ppi, s počítačem komunikuje prostřednictvím USB 2.0 a v jeho víku je stejný nástavec pro osvětlení transparentních předloh, jako u modelu 2448 TA Plus. Skener tedy může snímat trojici diapozitivů v rámečku, nebo 4 políčka 35mm filmu. Z trojice Musteků si tento model nejlépe poradil se správným barevným podáním, celkem spokojeni jsme byli i s naměřenými časy snímání dokumentů, méně již s častými přestávkami v podobě zahřívání lampy (vyžaduje 40 sekund vyčkávání), k němuž dochází při střídavé práci s běžnými odrazovými a průhlednými materiály. Maximální hardwarové rozlišení 1 200 x 2 400 ppi a prokázaná práce s detaily postačuje pro výřezy z odrazových předloh většího formátu, je však na hranici použitelnosti u diapozitivů či negativů. I tentokrát jsme narazili na problémy s převedením z negativního snímku získaný obrázek byl často vybledlý, ovšem bez většího barevného posunu. Při práci s těmito materiály je proto velmi vhodné využít TWAIN rozhraní k dorovnání sytosti, případně kontrastu. Skener při práci s transparentními materiály nabízí dávkové zpracování více snímků, u negativů lze barvy ovlivnit i nastavením druhu filmu (Kodak, Fuji, Konica) a světelnosti. Ovladače Musteků nejsou doplněny českou jazykovou verzí, uživatelé se proto musí spolehnout na angličtinu, němčinu nebo jiné světové jazyky.

UMAX Astra 4600

Novinka společnosti UMAX, představená letos v září, patří mezi levnější výrobky s výhodnou pořizovací cenou. Hardwarové rozlišení 1 200 x 2 400 je shodné například s popisovanými produkty Mustek, při testech ověřená přesnost zachycení detailů však byla o několik stupňů vyšší. Komunikační rozhraní USB 1.1 bohužel ovlivnilo dobu snímání ve vyšších rozlišeních. Test práce s barvami přinesl několik překvapení. Skener sice nemá výrazné problémy s barevným šumem, ale průměrná a maximální barevná odchylka jsou vyšší než u mnoha konkurentů. Výrobek si neporadil zejména s modrými částmi testovacího terče. Víko skeneru svým předním ohybem nezvykle překrývá tělo zařízení se snímací plochou 210 x 297 mm. Produkt uživateli nabízí 4 tlačítka rychlé volby pro skenování, tisk na připojené tiskárně, odeslání snímku prostřednictvím faxu nebo elektronické pošty. UMAX Astra 4600 nepodporuje práci s průhlednými předlohami. Programové vybavení je připraveno pro Windows 98 nebo novější verze. Společnost UMAX své výrobky tradičně vybavuje českými verzemi ovladačů, a nejinak tomu bylo u dodaného skeneru. Kromě TWAIN rozhraní je s výrobkem dodán i další software, jmenovitě Arcsoft PhotoImpression, Arcsoft PhotoPrinter, Arcsoft PhotoBase, vhodné pro úpravy, uložení i tisk sejmutých dokumentů. Nechybí ani OCR program s podporou českých znaků ABBYY FineReader Sprint.

§§§§§


Stříbrný krasavec s malou výdrží - Sony DSC-V1 zajímavý pětimegapixelový fotoaparát pro méně náročné uživatele

Lubor Jarkovský

c03p0640

Digitální fotoaparát Sony DSC-V1 ohromil po svém uvedení na trh mnoho odborníků i obyčejných spotřebitelů. Zajímavý produkt z něho nedělá jen snímač o rozlišení 5 megapixelů a bohatá funkční výbava, ale i cena, která nyní o něco málo přesahuje 20 tisíc. Spolu s tímto přístrojem také přichází nová řada "V", jež nahrazuje populární řadu "S". V1 se drží stejných standardů jako kupříkladu velice populární DSC-S85, a spadá tedy do vyšší třídy digitálních fotopřístrojů pro běžného spotřebitele jednoduše řečeno, máme tu malý kompaktní poloprofesionální digitál.

Tvar fotoaparátu jasně napovídá, že koncepce vychází z původní modelové řady. Přístroj je ale o něco menší a barva jeho těla je provedena v populární stříbrné. Velice dobře padne do dlaně, i když větší chlapská ruka nemusí být úplně spokojena. Vzhledem k velikosti jsou některá tlačítka dost titěrná. V zadní části vlevo se nachází náhledový LCD displej o velikosti 1,5", který je schopen zobrazit 123 tisíc bodů, a vedle něj se nacházejí tlačítka pro pohyb v menu včetně dalších pro pokročilejší nastavení. Nad displejem je umístěna trojice tlačítek, ta slouží pro úpravu expozice (+2EV), kterou lze upravovat i v plně manuálním režimu. Kinofilmový ekvivalent ohniskové vzdálenosti je 34-136 mm (f2,8-4). Rychlost závěrky je v automatickém režimu 1/8-1/2000 vteřiny, v manuálním režimu pak 301/1000 vteřiny. Připraveno je šest programových režimů, ostřit lze automaticky nebo manuálně a citlivost je v rozmezí 100 až 800. To, co ovšem dělá z V1 tak zajímavý aparát, je Super HAD CCD z dílny Carl Zeiss s rozlišením 5,26 milionu bodů (5,09 efektivně).

Snímky jsou standardně ukládány v rozlišení 2 592 x 1 944 bodů (5 MP) ve formátu JPEG. Pro tento formát jsou k dispozici i nižší rozlišení, a to: 2 592 x 1 728 (poměr stran 3:2), 2 048 x 1 536 (3 MP), 1 280 x 960 (1 MP) a 640 x 480 (VGA). Fotky je také možné ukládat do neztrátového formátu TIFF, ale pouze v nejvyšším rozlišení. Za klasiku lze považovat režim Burst, při němž jsou fotografie ukládány v poměrně vysokém rozlišení 1 280 x 960 pixelů. Za jakýsi nadstandard můžeme pokládata režim E-mail a Voice memo. Fotoaparát dokáže zaostřit zhruba od 40 cm, v režimu makro potom až od 10 cm, což nás celkem zklamalo.

Video MPEG VX v rozlišení 640 x 480 bodů (16 fps), samozřejmě doplněné i o zvukovou složku, je rozhodně silnou stránkou. Je třeba říci, že video v tomto režimu ukrojí velkou část z kapacity paměťové karty. Méně náročný na objem je tzv. Video Mail, ve kterém je záznam ukládán v rozlišení 160 x 112 bodů (8 fps). Trochu stranou stojí režim Clip Motion (Normal 160 x 120 bodů, Mobile 80 x 72 bodů).

Stálicí Sony jsou fotoefekty, v případě V1 je tvoří Solarize, Sepia a Negativ. Nelogicky chybí volba černobílého snímku, která je pro náročnější fotografy téměř životně důležitá. Optický zoom je 4x, digitální zoom je úplně vynechán a nahrazuje ho firemní Smart Zoom. Ten vytvoří pouze výřez fotografie bez ztráty kvality, přiblížení je též 4x. Integrovaný blesk není také nejsilnější stránkou přístroje, jeho maximální dosah 3,5 metru je v některých větších prostorách nedostatečný nezbývá než koupit blesk přídavný. Redukce červených očí je samozřejmostí. Jako třešničku na dortu Sony přidalo systém pro noční focení, dobře známý z jeho videokamer.

"Véčko" je vybaveno USB 2.0 i videovýstupem a samozřejmě i potřebnou kabeláží. Akumulátor NP-FC11 je asi největší slabinou (jiný nelze použít), přístroj na něm vydrží reálně v chodu něco málo přes hodinu, což je velmi krutá daň za malou velikost. V krabici také naleznete 32MB Memory Stick. Podporována jsou samozřejmě i média MS Pro s velikostí až 1 GB. Sony V1 je perfektní digitální foťák, který fotí nádherné snímky, bohužel obsahuje i některé výše zmíněné nedostatky a jeho akumulátor má drasticky malou výdrž.

Sony DSC-V1

kvalitní fotky, velké rozlišení

manuální nastavení, přehlednost menu

malá výdrž baterie makro až od 10 cm

drobná tlačítka

Cena vč. DPH: 21 990 Kč

K testu zapůjčila firma: ElviaPro, www.elviapro.cz

§§§§§


Fujifilm s novým supersnímačem Fujifilm FinePix F410 třímegapixelový digitální fotoaparát s novým snímačem

Marek Kuřina

c03p0641

Model FinePix F410 od firmy Fujifilm je první fotopřístroj této značky, který má ve svém těle zabudován snímač čtvrté generace, nazvaný Super CCD HR (High Resolution). Ten by měl obsahovat výkonnější fotodiody. Čtyřistadesítka vychází designově z modelu F401, což poznáte především díky tomu, že fotopřístroj má opět tvar blížící se rozměrově čtverci (85 x 69,4 x x 27,5 mm). Hmotnost s bateriemi je potom téměř dvě stě gramů, takže jde o malého, ovšem bytelně vyhlížejícího drobečka. Z hlediska ergonomického se F410 velice pohodlně drží a ovládá i pouze jednou rukou.

F410 je skutečně designérsky povedený fotopřístroj. Objektiv je do ukrytý za vyjíždějící krytkou. Samotné zapínání není sice úplně intuitivní, protože na jeho těle nenajdete tlačítko typu On/Off. Až po delším přemýšlení jsem jen tak zatáhnul za pravou zvlněnou část přední stěny přístroje, a už vše fungovalo, jak má. Ihned vystartoval objektiv, zároveň se modře rozsvítily tři LED diody a objevil se dosud schovaný modrý proužek, nesoucí několik základních informací o objektivu. Při vypínání jednoduše toto "zvlnění" zase zasunete zpět. Lesklý stříbrný povrch je vyšperkován ladně oblými hranami. Novinkou je jednoduchý automat, ovlivnit můžete vykalibrování teploty bílé. Další možností zásahu do vzniku snímku je korekce expozice. Přestože jsme nečekali u automatu této cenové úrovně mnoho funkcí, i tak si myslím, že by modelu vůbec neuškodilo, kdyby disponoval alespoň několika přednastavenými scénami.

Snímač F410 fyzicky obsahuje přibližně 3,14 milionu obrazových buněk, ovšem interpolovaně se doberete až k maximálnímu rozlišení 2 816 x x 2 120, což dostává model až mezi šestimegapixely. Přestože se řada uživatelů dívá na interpolaci "skrz prsty" jako na promyšlený marketingový tah, tak po zhlédnutí fotografií, které jsme v tomto rozlišení nafotili, musím uznat, že je notný rozdíl mezi interpolovaným rozlišením u levných dvoumegapixelů za pár tisíc korun a interpolací v případě nového snímače od Fujifilmu. Dokonce si myslím, že samotnému uživateli, který o konstrukci snímače nebude nic vědět, bude určitě zcela jedno, jak vlastně vznikají jeho povedené šestimegapixelové fotografie. Dostatečně velký je také rozsah citlivosti snímače, jenž se pohybuje od hodnoty 200 ISO přes 400 až do maximálních 800 ISO. Této nejvyšší hodnoty ovšem dosáhnete pouze v megapixelovém rozlišení. Objektiv F410 zvládá trojnásobné optické přiblížení, které můžete v případě nutnosti doplnit o 4,4násobný digitální zoom. Objektiv samotný je chráněn krytkou, kterou zároveň model zapnete, pokud ji posunete do strany. Snímky se ukládají pouze ve formátu JPEG, a to na kartu typu xD. Součástí standardního balení je karta o kapacitě 16 MB, takže si jako obvykle budete muset pořídit ještě jednu větší.

U F410 se nám líbily také jeho dva dávkové režimy. V prvním případě můžete pořídit dávku čtyř snímků "klasicky" po stisknutí spouště. V tom druhém budete držet spoušť a snímat až 25 snímků po 0,3 sekundy, a až spoušť uvolníte, tak se vám na paměťovou kartu uloží naopak jen poslední čtyři snímky.

Ovládání je zcela jednoduché, navíc při troše šikovnosti je možné jej obsluhovat i jednou rukou. Vystačíte si prakticky se čtyřmi tlačítky (menu a enter, návrat z menu, zobrazování LCD displeje a F tlačítko), jedním posunovačem (přepínání mezi režimy snímání, přehrávání a videozáznamu) a "vaničkou" pro zoom se dvěma postranními tlačítky pro posun v menu a pro nastavení makra a vestavěného blesku. Důležité pro ovládání je modré tlačítko F, nazvané "Photo Mode Button", pod nímž je schované prakticky druhé menu. Do prvního se dostanete přes zmíněné tlačítko Menu/OK.

Fotografie pořízené s touto novinkou od Fujifilmu byly jasné a ostré, navíc neměl fotopřístroj díky velkému rozsahu citlivosti žádné vážnější problémy ani se snímáním v horších světelných podmínkách (například v noci). I při použití maximální citlivosti (800 ISO) jsme na pořízených fotografiích nepozorovali výrazný šum. Fujifilm FinePix F410 nás dále potěšil rychlostí, s jakou nejenom startoval (náběh pod tři sekundy), ale kterou prokazoval také například při ukládání snímků na paměťovou kartu.

Fujifilm FinePix F410

design, kresba snímků, svižnost přístroje

malá paměťová karta

Cena vč. DPH: 17 550 Kč

K testu poskytla firma: Fujifilm, www.fujifilm.cz

§§§§§


Cool přístroj, cool fotky - Nikon Coolpix 5400 digitální kompakt nejvyšší třídy kvalita zůstala, funkce přibyly

Tomáš Jirásko

c03p0642

Coolpix 5400 patří do skupiny, v níž Nikon sází především na jistotu na velké experimenty u tohoto modelu nebylo místo. Jde totiž o přímého konkurenta pro Canon G5 a Olympus C5050. V podobě 5400 si totiž kupujete nástupce poloprofesionálního modelu CP5000, a cílový segment pro tento kompakt tak představují zákazníci, kteří již nějaký čas za fotoaparátem strávili, přesně vědí, co jejich přístroj musí splňovat, a uvítají širší možnosti nastavení.

Nicméně, i když Nikon vyšel z osvědčené koncepce, nejde v případě 5400 o nastavovanou kaši. Dva roky dělící oba modely od sebe jsou jasně patrné. Nikon především tohoto nástupce "ořízl", a tak rozměry i hmotnost jsou oproti pětitisícovce menší 108 x 73 x 69 mm a váha 320 gramů. Nejdůležitější změny jsou však ukryty pod "kapotou" přístroje.

V CP5400 byl použit novější CCD snímač s 5,1 milionu efektivních bodů (snímky 2 592 x 1 944 pixelů) a filtry jsou v sestavě RGBG na rozdíl od CYGM (Cyan-Yelow-Green-Magenta) řešení u CP5000. Snímač má nyní úhlopříčku 1/1,8" (dříve 2/3"), zároveň objektiv dostal kratší fyzickou ohniskovou vzdálenost, a rozsah tak ekvivalentně odpovídá 28-116 mm u 35mm kinofilmu při světelnosti f/2,8-4,6. Širokoúhlý objektiv (devět členů v osmi skupinách) disponuje 4x optickým zoomem, doplněným o 4x zoom digitální a autofokusem s bodovým i průměrovým měřením s průběžným doostřováním. Fotoaparát nabídne plnou škálu režimů od plně automatického přes scénické, BSS až po A/S/M, přičemž opět je zde kvalitní makro, kdy v tomto režimu zaostřuje od jednoho centimetru, běžně pak od půl metru, přibylo jemné vyvážení bílé barvy, slow-synchro režimy blesku, podpora formátu EXIF 2.2.

Změn doznala i další elektronika, a tak je přístroj všeobecně dosti rychlý, a to jak při počátečním probouzení, tak i při zoomování. Bohužel, jako obvykle se u Nikonu projevuje bolístka v podobě zpoždění spouště, i když ne tak výrazně jako u starších přístrojů nicméně se stále pohybuje na hranici průměru. Lepší elektronika se projevila i na delším sekvenčním snímání, videozáznam lze pořídit v rozlišení 640 x 480 bodů a jeho doba je rovněž delší.

Celková vyváženost barev snímků je prakticky neutrální, což nás velmi potěšilo.

Rozmístění ovládacích prvků není nijak překvapivé. Páčka pro zapnutí je hned pod spouští, u které nalezneme i ovládání blesku a expoziční kompenzace, plus ovládací kolečko pro některé funkce umístěné v rohu. Vlevo je kruhový volič s nabídkou režimů a nastavení. Další tlačítko "Func" lze přeprogramovat a přiřadit mu uživatelské nastavení. Na zadní stěně je ovládání zoomu a tlačítko pro blokování autofokusu/expozice, tlačítko menu, i tlačítko AF, se kterým lze i ostřit manuálně v krocích od 1 cm, či postupně nastavovat AF.

LCD displej na zadní stěně má úhlopříčku 1,5" a rozlišení 134 000 bodů. Ukotven je na vyklápěcím otočném kloubu. Nicméně na tuto třídu nedisponuje CP5400 stavovým displejem, nezobrazuje histogram při snímání a neukládá snímky ve formátu RAW zatím pouze TIFF a JPEG.

Nikon Coolpix 5400 je dobře řešený digitální kompakt s průhledovým hledáčkem, dostatečnou citlivostí ISO 50-400 a patnácti scénickými režimy pro okamžitou "akci".

Nikon Coolpix 5400

neutrální barevnost, makro

možnosti nastavení

chybějící stavový displej

Cena vč. DPH: 28 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon www.nikon.cz

§§§§§


Zrcadlovka (téměř) pro každého - Canon EOS 300D poloprofesionální digitální fotoaparát nové kategorie

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0643

Dlouho se čekalo na první "nízkorozpočtovou" digitální zrcadlovku a po jarním uvedení modelu EOS 10D byl Canon nejvýznamnějším adeptem na fotografickou firmu, která nabídne výhody zrcadlovky také běžným fotoamatérum. Stalo se, a typ Canon EOS 300D s cenou zhruba 40 000 korun je na světě a také v našem testu.

O novém modelu, který by měl být určen zkušenějším uživatelům z řad amatérů, se šuškalo zhruba od jara, necelého půl roku po uvedení analogové zrcadlovky EOS 300V, která měla být jeho jakýmsi předobrazem. Když letos v srpnu vyšla z Canonu tisková zpráva, v níž se objevilo nejen jméno nového přístroje, jeho cena, ale v zápětí také fotografie, bylo jasné, že šuškanda se proměnila ve skutečnost a první zástupce zcela nové třídy digitálů bude už zanedlouho i na českém trhu.

Z pohledu historického vývoje je Canon EOS 300D do značné míry derivátem předchozí digitální zrcadlovky EOS 10D, pochopitelně s omezenější nabídkou funkcí. Samotná cena však spolu se zjednodušeným ovládáním vytváří na trhu z EOS 300D zástupce segmentu, jenž doposud vůbec neexistoval. Zkušení amatéři, kteří za své peníze chtěli to nejlepší, co je možné ve spotřební sféře digitální fotografie pořídit, byli odkázáni buď na vyspělé kompakty (Canon PowerShot G5, Olympus C-5050, respektive C-5060, Nikon CoolPix 5400), nebo na "elektronické zrcadlovky", ovšem s nevýměnnými objektivy (Olympus E-20, Minolta Dimage 7Hi ,resp A1, Nikon CoolPix 5700). Až daleko za hranicí 70 000 korun začínaly skutečné profesionální digitální zrcadlovky s výměnnou optikou, srovnatelné se stejně zaměřenými zrcadlovkami v analogovém provedení. S nástupem Canonu EOS 300D se situace radikálně mění, neboť za cenu jen o málo vyšší než kolik stojí vyspělé kompakty, a tedy stejně draze jako elektronické zrcadlovky, je možné pořídit fotoaparát, který nejenže dovoluje pořizovat velmi dobré snímky, je šetrný k akumulátorům, avšak navíc je plně kompatibilní s nabídkou výměnných objektivů třídy Canon EF. Ale začněme popořádku, tedy hlavními vlastnostmi EOS 300D.

Fotoaparát je charakterizován především zrcadlovkovým tělem, které ovšem má jako krycí materiál použit stříbřitý plast. Toto řešení na straně výrobce sice snižuje cenu a uživatel není nucen nosit tak těžký přístroj, ale přichází s ním horší odolnost fotoaparátu proti nepřízni osudu, a také si někteří fotografové mohou stěžovat na "plastový" pocit při držení fotoaparátu v rukou. Faktem však zůstává, že pokud porovnáme Canon EOS 300D s nejbližším příbuzným, tedy EOS 10D, klesla hmotnost při použití plastů na 560 gramů, zatímco hořčíkové tělo EOS 10D váží celých 790 g, a to určitě bude zejména při turistice poměrně dost poznat.

Naopak bez změny oproti Canon EOS 10D zůstal snímač typu CMOS s rozlišením 6,3 megapixelu, produkující soubory s maximálním rozlišením až 3 072 x 2 048 bodů, a to jak ve dvou úrovních komprese JPEG, tak v režimu RAW. O další zpracování obrazu se stará procesor Digic, a ten je také zodpovědný za ukládání výsledných souborů na karty typu CompactFlash I nebo II včetně podpory IBM Microdrive. Sedmibodový ostřicí systém AF by měl být zárukou bezproblémového provozu v režimech inteligentního autofokusu či AF servo, při našich testech ale někdy nebyl zcela úspěšný s odhadem správného ostřicího bodu. Věříme však, že finální verze prodávané zákazníků budou mít tento problém už potlačený.

S Canonem EOS 300D lze používat objektivy řad Canon EF a Canon EF-S, ale jako startovací kit pro začínající uživatele je možné pořídit fotoaparát přímo s objektivem EF-S 18-55 f/3.5-5.6, jehož ohnisková vzdálenost odpovídá 28-88 mm na kinofilmu. Tento objektiv sám o sobě není nějakou technickou perlou, ostatně rozdíl ceny samotného těla EOS 300D a kitu s objektivem, který činí jen 3 000 Kč, mluví za vše, ale dává uživateli možnost okamžitě zakoupený produkt využívat s výsledky, jež snadno předčí i kompakty vyšší třídy. Později je samozřejmě možné dokupovat další objektivy řady Canon EF/EF-S podle potřeby a finančních možností.

Při našich testech jsme byli poměrem ceny a poskytovaného výkonu fotoaparátu doslova nadšeni. Snímky dosahují velmi dobré kvality, a díky výbornému CMOS snímači a sofistikované elektronice jsou až do ISO 400 prakticky bez jakéhokoliv šumu. Standardní "kitový" objektiv sice nemůže zaručit vysokou ostrost, ale pro první seznámení je vítaným startovacím balíčkem s požadavkem nevelké investice. Ostření a měření scény je při porovnání s elektronickými zrcadlovkami a samozřejmě i vyspělými kompakty neuvěřitelně rychlé, zvuk klapajícího zrcátka zní pro milovníka klasických zrcadlovek jako rajská hudba.

Na druhou stranu, i přestože to Canon nezamýšlel, budou uživatelé EOS 300D porovnávat také s nejlevnějšími profesionálními zrcadlovkami, jako je Canon EOS 10D, Nikon D100, Pentax *ist D či Olympus E-1, a tam v mnoha případech mohou dojít k nevelkému finančnímu rozdílu za výrazně vyšší kvalitu fotoaparátu. Canon EOS 300D dnes sice nemá žádného konkurenta ve své třídě a kvalitou převyšuje i všechny nabízené digitální zrcadlovky s fixním objektivem, ale pro zákazníka, který hledá rozumnou digitální zrcadlovku, je pouze nejlevnějším produktem na trhu. Nic víc nenabízí, spíše mu mnohé vlastnosti vyspělejších, řekněme už plně "profesionálních" digitálních zrcadlovek chybí. Vzpomeňme například pouze 4 snímky v sérii (Canon EOS 10D jich zvládne 9), malou odolnosti proti povětrnostním podmínkám (Olympus E-1 je částečně voděvzdorný), maximální citlivost ISO 1600 (Pentax *ist D by měl mít až ISO 3 200) či ovládání pouze jedním rotačním voličem (Olympus E-1 má voliče dva).

Chcete-li nejlevnější zrcadlovku, nebo prostě jen nejvýkonnější digitál za 40 000 korun, neváhejte a pořiďte si Canon EOS 300D. Jestliže ale máte spadeno na digitální zrcadlovku, přemýšlejte i o některém z jiných produktů, jejichž ceny budou muset na agresivní nabídku Canonu EOS 300D záhy reagovat.

Canon EOS 300D

výborná cena fotoaparátu

kit s objektivem

kvalita fotografií

plastové tělo

nabídka funkcí

Cena vč. DPH: 39 990 Kč (bez objektivu)

Cena vč. DPH: 42 990 Kč (kit s objektivem)

K testu zapůjčila firma: Canon CZ, www.canon.cz

§§§§§


Nová dimenze prostorového zvuku - Creative Inspire T7700 osmikanálová reproduktorová sestava pro akční hry a sledování filmů

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0644

Šestikanálový zvuk je již pěknou řádku let nejpoužívanějším standardem prostorového ozvučení počítačů, i přestože na trhu se již dlouhou dobu prodávají i 6.1 a 7.1 zvukové karty. Jedním z důvodů tohoto trendu může být i situace na poli reproduktorových sestav pro PC. Tam totiž dominují 5.1 reprosoustavy, a první 6.1 model se objevil až na sklonku loňského roku s příchodem zvukové karty Sound Blaster Audigy 2, která sedmikanálový zvuk podporovala.

Podobná situace se opakuje i nyní. Společnost Creative vyvinula a začíná prodávat nový model Audigy 2 ZS s podporou 7.1 prostorového zvuku, a nedlouho poté se na trhu objevují i první osmikanálové reproduktory, označené Inspire T7700. Ty jsou namířeny do nižšího segmentu, čemuž odpovídá i poměrně nízká cena a fakt, že jde pouze o analogový model. Sestavu tvoří masivní dřevěný subwoofer, trojice dvoupásmových předních reproduktorů a čtyři boční a zadní satelity a dálkové ovládání. Na zadní straně basového reproduktoru se nacházejí konektory pro propojení s počítačem a jednotlivými satelity. Ty mají odnímatelné látkové mřížky a šikovné stříbrné stojánky.

Dálkové ovládání má poměrně netradiční tvar a nabízí regulování celkové hlasitosti a vyvážení hloubek. Nechybí na něm konektor pro sluchátka a vstup audiosignálu. Jde tedy spíše o jednodušší dálkové ovládání, kterému schází například vyvážení předních a zadních reproduktorů či regulace výšek. Naopak poprvé se u reproduktorů Creative setkáváme s M-Portem. Za touto nic neříkající zkratkou se skrývá zásuvka rozhraní USB, do níž je možné zastrčit MP3 přehrávače MuVo a MuVo NX, a přímo přehrávat uložené zvukové soubory. Jiné využití M-Port nenabízí a nespolupracuje ani s ostatními flashovými MP3 přehrávači.

Kvalita reprodukce je velmi slušná a při běžném využití a v této cenové hladině asi není sestavě příliš co vytýkat. Je totiž zaměřena především na uživatele, kteří si chtějí vychutnat nejkvalitnější prostorový zvuk v akčních hrách či při sledování filmů. A nutno uznat, že jde o zážitek poměrně intenzivní. Komu by se zdálo, že výkon sestavy neodpovídá jeho nárokům, může si nějaký ten týden počkat, až budou na trh uvedeny reproduktory GigaWorks S750 s výkonem neuvěřitelných 700 wattů. Jejich cena však bude radikálně odlišná, zhruba 15 000 Kč.

Nejnovější počin zkušeného hráče na poli reproduktorů k počítačovým sestavám lze jen stěží srovnávat s ostatními produkty na trhu, neboť konkurenční výrobci prozatím 7.1 modely nenabízejí. Poměrně slabé je to i s možnostmi plnohodnotného využití sedmi satelitů. Málokterá dnešní hra podporuje technologie EAX Advanced HD, a jen některé filmy jsou natočené v Dolby Digital EX či DTS-ES. Dá se tedy říci, že v současnosti si většina uživatelů bohatě vystačí s pěti satelity a subwooferem.

Creative Inspire T7700

osmikanálový zvuk, dvoupásmové přední reproduktory, cena

jednoduché dálkové ovládání

Cena vč. DPH: 4 300 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, cz.europe.creative.com

§§§§§


Hudba z Marsu - Hercules XPS 2.100 reproduktory za dobrou cenu

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0645

Reproduktorová sada Hercules XPS 2.100 je další z řady ozvučovacích aparatur určených pro uživatele, kteří si nechtějí na stůl stavět běžné plastové krabice. Rozhodně ale nejde o první vlaštovku mezi designově atraktivními 2.1 sestavami již na počátku roku jsme se například věnovali modelu I-Trigue 3300 od společnosti Creative. Ta navíc v současné době vrhla na trh i druhou generaci, jež vypadá opravdu velmi zajímavě, ale je o dvě tisícovky dražší než testovaný model od Guillemot.

Sestavu Hercules XPS 2.100 tvoří dva dvoupásmové satelity a dřevěný subwoofer. Plastové satelity mají úzký protáhlý tvar a jsou postaveny na kovovém podstavci. Ten je dostatečně těžký, což zaručuje stabilitu satelitů, a může být otočen do svislé polohy a připevněn na stěnu. Satelity jsou magneticky stíněné, takže nemusíte mít strach postavit je hned vedle monitoru. Celkový RMS výkon sestavy činí 60 wattů, což je o třetinu více, než mají obdobné produkty konkurence. Z výkonu připadá 35 wattů na basový reproduktor a 12,5 wattů na každý ze satelitů. Propojení mezi jednotlivými částmi sestavy mají na starosti pevně ukotvené kabely se cinchovým konektorem a stejným způsobem je do sestavy přiveden i zvuk z PC.

Snad žádná reprosoustava by se dnes ne-obešla bez dálkového ovládání, a tato nezbytnost nechybí ani u modelu Hercules XPS 2.100. Dálkové ovládání má nezvyklý tvar půlválce, díky němuž ale velmi dobře drží na stole. Jeho prostřednictvím lze upravovat celkovou hlasitost a vyvážení hloubek a výšek. Nechybí ani užitečný konektor na sluchátka. Dálkové ovládání je v podstatě stejné, jako u nových reprosoustav Teac, jednotlivá regulovací kolečka mají ale pro lepší orientaci číselnou stupnici.

Kvalita reprodukce je v této cenové kategorii velmi dobrá a uživatelé PC pravděpodobně ocení především basy, které bývají tím nejdůležitějším například ve hrách. Při porovnání s podobně laděnou sestavou I-Trigue 3450 od Creative jsme měli ze zvuku XPS 2.100 subjektivně o trochu horší pocit, na druhou stranu je nutno podotknout, že zmiňovaná sestava je zhruba dvojnásobně dražší.

Hercules XPS 2.100

zajímavý design, velmi dobrý zvuk, nízká cena

pevné uchycení kabelů mezi subwooferem a satelity

Cena vč. DPH: 2 100 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, www.guillemot.cz

§§§§§


Kapsa na digitální data - Jobo Giga2 přenosný pevný disk se čtečkou paměových karet

Michal Čížek

c03p0646

To, že je dnes digitální fotoaparát normální součástí většiny mladších domácností, je asi známý fakt. Bohužel s rostoucí oblibou digitálních fotoaparátů drží jen velmi špatně krok výrobci paměťových médií, jejichž kapacita se u těch dostupných pohybuje přibližně do hranice 256 MB. To stačí pro fotoaparáty s rozlišením 1 až 3 megapixely, ale v dnešní době se na trh stále častěji dostávají přístroje s rozlišením 5 MP a více. Řada normálních (rozumějte neprofesionálních) fotografů si proto klade otázku, proč jsou ty paměťové karty tak drahé? Právě na tuhle skupinu se zaměřili vývojáři německé firmy JOBO a představili zařízení Giga2, které slouží pro dočasné ukládání dat z fotoaparátu na přenosný pevný disk. Podporuje formáty karet CF I/CF II/SM/MD/MM/SD/MS, novější karty xD lze převádět pouze po zakoupení CF/xD redukce.

Giga2 vypadá jako krabička s rozměry 151,5 x 82 x 33,5 mm, a obsahuje 30GB pevný disk (2,5palcový, maximální výška 9,5 mm). Výrobci se zaměřili čistě na funkčnost, a nenajdete zde tudíž ani náznak ničeho zbytečného. Potřebné informace zobrazuje malý, ale dostatečně jasný černobílý displej. Veškeré funkce ovládáte dvěmi tlačítky jedno zapíná (resp. vypíná) zařízení a druhé spouští přenos dat z paměťové karty na disk. Trošku nepříjemná mi přišla nutnost ručního mazání obsahu karty po každém přenosu do databanky, čekal bych, že to obstará zařízení samo (samozřejmě volitelně).

Po několikerém nabití a vybití přiložené baterie se životnost pohybovala kolem 2 hodin čistého času, přičemž na zkopírování jedné SM karty o kapacitě 128 MB je třeba počítat přibližně dvě a půl minuty. Na jedny nabité baterie tak teoreticky přesunete z karet na disk přibližně 6 GB dat.

V praxi je však třeba počítat se zapínáním a vypínáním přístroje. Nicméně i přes to se můžete spolehnout, že v terénu (daleko od civilizace, a zdroje energie) vás nechá na holičkách spíše váš fotoaparát, než tato databanka. Pokud byste však i přesto měli obavy o dostatečné zásoby energie, lze od výrobce zakoupit i externí zdroj o kapacitě 3 600mAh (v kapesním provedení, za cca 1 500 Kč), kterým by bylo možno prodloužit pracovní dobu na cca 6 hodin nepřetržitého provozu. Pro komunikaci s PC je určeno rozhraní USB (ve verzi 2.0 se data přenášejí rychlostí 4,2 MB/s, v pomalejší USB 1.1 pak rychlostí 898 KB/s).

Musím přiznat, že jsem k zařízení přistupoval s poměrně velkou nedůvěrou a po nafocení jsem dost trpěl představou, že data ukládám na disk, který je přeci jenom méně odolný vůči nárazům a otřesům. Po asi 14denním plném používání však musím konstatovat, že Giga2 moje obavy zcela rozptýlilo. Možnost fotografovat bez omezení je naprosto uvolňující a práce s tímto přístrojem mě nadchla. Bez váhání jej lze doporučit všem fotografům, kteří se chtějí konečně přestat ohlížet na kapacitu paměťových karet, a všem kdo plánují výlet mimo dosah energetické sítě.

Jobo Giga2

mobilita

cena

Cena vč. DPH: 9 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Moonlight, www.moonlight.cz

§§§§§


Neviditelná ochrana - Kazeta s neviditelným ochranným inkoustem

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0649

Přemýšlíte někdy nad tím, jak lépe chránit svoje dokumenty před nechtěným kopírováním? Pracujete s materiály, u nichž potřebujete ověřit, zda skutečně pocházejí z vaší kanceláře? Ochrana dokumentů a ověření jejich pravosti nedají mnoha lidem spát. Výrobci tiskáren vymýšlejí technologie, které umožní na papír vytisknout hologramy viditelné při natočení papíru (Xerox), nebo zobrazitelné jen při použití kontrolního průhledného terče (HP). Společnost ABEL, známá zejména z oblasti profesionální renovace kazet pro inkoustové, jehličkové a laserové tiskárny, naopak pracuje s neviditelným inkoustem. Její výrobek kazetu s označením 645, jsme vyzkoušeli v našem TestCentru.

Proč neviditelný inkoust?

Odvětví, v nichž lze neviditelný inkoust využít, je celá řada. UV inkoust se používá k ochraně bankovek, stejně dobře může sloužit k označení důležité smlouvy, směnky, nebo třeba osobních dokladů. Můžeme si představit originální vstupenky, které svou pravost oznámí pod speciální zářivkou, visačky v obchodech, chránící zboží před odcizením, atd. Chcete být středem pozornosti? Pak si potiskněte nažehlovací obtisk pomocí speciální inkoustové kazety a nechte své oblečení, ať na diskotékách mluví za vás.

Výroba chráněných dokumentů není s inkoustovým zásobníkem 645 nijak složitá. Kazeta je určena například pro tiskárny HP DeskJet 920-990Cxi, nahrazuje standardní černý zásobník a při tisku využívá běžné ovladače inkoustové tiskárny. Vytištěný text je dobře čitelný i ve fontu velikosti 4 bodů, kromě textu lze tisknout také čárovou nebo rastrovou grafiku. U složitějších obrázků je však třeba připravit inverzní předlohu, jinak po osvětlení UV lampou na papíru spatříte jen "negativ" zamýšleného snímku. Rychlost tisku odpovídá výkonu tiskárny v monochromatickém režimu, textové dokumenty je možné zhotovit za 15-30 sekund ve střední kvalitě, u složitých celostránkových tisků a maximálním dostupném rozlišení se doba tisku prodlouží na 3 minuty na stránku A4. Pokud bude předloha obsahovat maximálně 80 % stupňů šedé, nemusíte se bát, že by inkoust zanechal na papíru stopy, které povedou k jeho vyzrazení. U vyššího krytí, zejména větších černých ploch, může dojít k mírnému krabatění potištěného materiálu. Při práci nezáleží na pořadí tisku, je tedy možné nejprve zhotovit chráněný papír a ten pak potisknout běžným dokumentem, přípustný je i opačný režim, kdy se papír s inkoustovým nebo laserovým tiskem znovu vloží do tiskárny pro doplnění UV znaků. Na "prázdném" listu s nátiskem UV je možné větší "tmavé" plochy odhalit, pokud je však takový list znovu potištěn, je inkoust bez UV lampy skutečně neviditelný. Kazeta s obsahem 40 ml inkoustu vystačí pro 1 000 výtisků s pokrytím 5 %, a společnost ABEL ji prodává za 2 074 Kč včetně DPH.

Inkoustový zásobník 645

zajímavý způsob ochrany dokumentů

snadné použití

Cena vč. DPH: 2 074 Kč

k testu zapůjčila firma: ABEL-Computer, www.abel.cz

§§§§§

$$$$$


Software


Na stříbrných kotoučích

Pavel Tůma

c03p0606

Galerie světového malířství

Jste-li fandové výtvarného umění, pak jistě do své sbírky CD-ROMů přidáte druhé vydání encyklopedie světového malířství, nazvané Artopedia 2. Na dvou discích najdete přehled obrazů od prvních gotických deskových oltářů až po výtvarné projevy umělců současnosti. Je nutno podotknout, že mezi nimi není ani jedno jediné dílo českých malířů. Ti by snad měli vyjít později na samostatném CD, věnovaném českým dějinám malířství.

Po nesmírně zdlouhavé instalaci, která vám na disku zabere 650 (resp. 1 200) MB, se můžete vrhnout do prozkoumávání uměleckých děl. Na obou nosičích najdete dohromady téměř 9 500 obrazů od 1 220 světových autorů. To už je slušná hromádka položek na prohlížení, a proto je pro co největší komfort připraveno několik způsobů, jak se k hledané osobnosti (známé, i laické veřejnosti neznámé) nebo oblíbenému obrazu dopracovat. Stačí si ujasnit, co že to vlastně hledáte a další postup je už jednoduchý. Buď si zvolíte autora v abecedním rejstříku, zkusíte vyhledávat podle slohu anebo podle námětu (krajiny, portréty, zátiší, atp.). Když dorazíte zdárně k cíli, spatříte obrazovku rozdělenou na dvě části. V levém sloupci najdete podrobnosti o autorovi, v pravém pak náhledy obrazů, které dotyčný umělec namaloval, společně s jejich názvy. Pokud si přejete některý z nich prohlédnout v originální velikosti, jednoduše kliknete myší a můžete se kochat krásou uměleckého díla. V dnešní době, kdy je za standardní rozlišení považováno 1 024 x 768 pixelů (ne-li více), však rozměr obrázků 800 x 600 nikoho nepotěší. Zvlášť když se jedná hlavně o vizuálně zaměřené dílo. Existuje sice možnost roztáhnout program na celou obrazovku, rozlišení však zůstane stále stejné. Ostatní multimediální vymoženosti budete muset oželet. Snad kromě doprovodné historické hudby. Díla jsou rozdělena do devíti kapitol a při prohlížení jednotlivých sekcí se budete moci zaposlouchat do skladeb, které vznikly právě v tom kterém období. Uslyšíte tak třeba takové mistry jako jsou Bach, Smetana nebo Beethoven. Kdo si bude chtít něco také přečíst, může zavítat do textové části, kde je nastíněn vývoj jednotlivých slohů a stručná charakteristika velikánů na poli umění.

Pokud vám nebude vadit nižší rozlišení, pak vám s klidným srdcem mohu tento produkt doporučit. Máte možnost mít doma takovou sbírku, kterou by vám mohlo závidět každé muzeum na světě. Bohužel to však nejsou originály...

Artopedia 2

obsah množství autorů a obrazů

hudební doprovod

textová část

malé rozlišení

Distributor: Terasoft

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 999 Kč

K recenzi poskytla firma: B.E.N., Věšínova 5, 100 00 Praha 10, www.ben.cz

Orientace na české hry

Pavel Tůma

Další titul od Špidly nese název Hráčův ráj: České hry, a tentokrát se nejedná pouze o jedno CD, ale za cenu jednoho dostanete rovnou dva kotouče, na kterých najdete více než 170 her, jež vyšly z hlavy některého z českých programátorů. Nebudete si tak muset lámat hlavu s překlady návodů nebo cizojazyčnými menu. Všechno, co na tomto "dvojcédéčku" najdete, je vyrobeno v naší mateřštině. Na obou CD najdete standardní "špidlovské" rozhraní, díky němuž si budete moci vybrat přesně to co chcete. Díky popiskám a obrázkům sejmutým ze hry si budete moci udělat o hře představu ještě předtím, než ji nainstalujete. Pro přehlednost jsou CD-ROMy tematicky rozděleny. Na prvním z nich tak naleznete adventury, akční hry, arkády a karetní nebo logické hry. Druhé pak nabízí hry v systému Petr, různé legrácky, sportovní a textové hry nebo hry strategické a s válečnou tematikou. Šíře záběru je velká a opravdu ke každému tématu najdete velké množství zástupců. Samozřejmě ne každá hra se vám bude líbit a ne každá vás chytne tak, abyste kvůli ní odložili některou z herních novinek. Jedná se vesměs o hry jednoduché, najdou se ale i takové, které jsou zpracovány v líbivém 3D prostředí. Takových však najdete jen málo. Velkou část prvního CD zabírají hry, které vytvoří čeští hračičkové, kteří se každoročně účastní soutěže o nejlepší hru, v níž hlavní roli hraje becherovka. Z tohoto klání již vzešla nejedna zajímavá hra, na kterou se kupodivu i dobře dívá. Aby nezůstali pozadu ani milovníci jiných alkoholických nápojů, najdete tu i jejich zástupce. Už však ne v tak velké míře. A copak tu máme dál? Zajezdíte si trabantem, vyzkoušíte si jaké to je a kolik by vás stálo být playboyem, příznivci fotbalu se mohou vžít do role manažera české fotbalové ligy. Určitě vás pobaví různé akční střílečky, videostop, pexeso, tetris, nebo třeba člověče nezlob se... Pokud máte raději náročnější zábavu, potěší vás šachy, logické hry, hlavolamy, vrhcáby nebo graficky propracovaná dáma.

Výběr je samozřejmě daleko širší, ale to by pak nebylo žádné překvapení. Pokud vás zajímá, jak jsou naši spoluobčané zabývající se vývojem her zdatní, není nic jednoduššího než posoudit to na vlastní kůži. Některé z her se sice prolínají s některými jinými CD-ROMy od Špidly, ale vám, kteří zatím žádné takové nevlastníte, to může být srdečně jedno.

Hráčův ráj: České hry

množství a výběr her

2 CD

všechno hezky česky

Producent: Špidla Data Processing, s.r.o.

Žánr: soubor her

Jazyk: český

OS: Windows 3.11, 9x a vyšší

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, s.r.o., A. Randýskové 3234, 760 01 Zlín, www.spidla.cz

Logické hry pro chytré hlavičky

Pavel Tůma

Pokud jste si oblíbili CD-ROMy od firmy Špidla Data Processing, která pravidelně vydává na stříbrných kotoučích soubory různých shareware a freeware programů a her, pak mám pro vás jednu novinku, která by vás možná mohla zajímat. Pro ty, kdo si rádi lámou hlavu nad neřešitelnými úkoly a na logiku zaměřenými hrami, je tu CD nabité až po okraj právě tímto tématem. Takže si připravte své mozkové závity, vložte CD do mechaniky a jdeme na to!

Po spuštění na vás vyskočí už standardní "špidlovské" rozhraní. To jako vždy umožňuje listování mezi hrami, u kterých nechybí stručné popisky, a nějaký ten screenshot. Ke každému programu jsou přiloženy také systémové požadavky a je zde zmíněno i to, zda se jedná o shareware, a za plnou verzi si budete muset připlatit nebo uvidíte magické slovíčko freeware a pak si můžete být jisti, že daná hra je v plné a časově neomezené verzi zcela zdarma. Nutno podotknout, že i když se většinou jedná o hry nenáročné a jednoduché, i toto CD je z poloviny plné právě sharewaru. Ale na co se můžete těšit? Výběr je celkem veliký a rozmanitý. Budete si moci zahrát pexeso, složit fungující elektrický obvod, porazit počítač v piškvorkách nebo vytvořit pro sebe nebo své přátele opravdovou křížovku se vším všudy. Pokud jste dobří v chemii, jistě vás potěší hra Atomic, ve které je úkolem složit molekuly. V dalších hrách budete muset hýbat předměty, abyste se dostali k cíli, nesmí chybět ani variace oblíbené oddychové hry tetris, puzzle, lodě nebo hry se slovy. Pro milovníky deskových her jsou připraveny šachy, dáma nebo mlýn. Co se grafiky týče, můžete čekat snad úplně všechno od DOSu až po vyspělou 3D.

Pokud byste rádi cvičili svoji tvořivost, vizuální paměť, koordinaci, koncentraci nebo pozornost a chybí vám k tomu správné nástroje, pak je tu pro vás řešení. Neříkám, že všechny programy stojí za pozornost, ale některé se vám zalíbí a nebudete se od nich chtít odtrhnout. Najde se i pár takových, které si vezmete s sebou do práce, abyste si (samozřejmě ve chvilkách volna) odpočinuli od stresu. Jedná se o soubor her, ze kterých si vybere každý, kdo si alespoň někdy chce hrát.

Logické hry

množství a výběr her

Producent: Špidla Data Processing, s.r.o.

Žánr: soubor her

Jazyk: český

OS: Windows 3.11, 9x a vyšší

Cena: 399 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, s.r.o., A. Randýskové 3234, 760 01 Zlín, www.spidla.cz

§§§§§

PC WORLD CD Centrum

Martin Koníček

c03p0607

Výběr programů, které tento měsíc naleznete na našem CD(CD)

Media Player Classic 6.4.6.0

Licence: GNU/GPLDomovská stránka: www.gabest.com

Společnost Microsoft se při vývoji operačního systému Windows zaměřila v takové míře na multimédia, že vytvořením přehrávače Media Player 7.0 po verzi 6.4 poněkud předběhla dobu. Nový přehrávač ve verzi 7.0 či 9.0 umožňuje komfortní práci s alby, digitálními právy, DVD, a dokonce umí i změnit svůj vzhled. Tento vývoj aplikace se však nesetkal s oblibou u uživatelů, kteří jsou zvyklí na vzhled a rychlost její starší verze. I když je Media Player Classic "uvnitř" zcela odlišný od svého komerčního bratříčka, běžný laik na první pohled žádný rozdíl nezaznamená. Díky tomu můžeme pracovat se starým dobrým Media Playerem, uvnitř kterého "tepe výkonné a rychlé srdce", jež nám nabízí spoustu zajímavých vlastností. Tou "nejzákeřnější" je jistě podpora formátů RealMedia a QuickTime (do něj jsou nezřídka zaznamenána videa digitálními fotoaparáty). Nyní tedy nemusíte mít tři přehrávače zároveň, ale postačí vám pouze jeden univerzální. Jinak umí MPC samozřejmě pracovat s filmy v DivX i přímo na DVD. Také mě zaujala schopnost programu otevřít zařízení určené pro zachytávání videosignálu (např. TV tuner) a zachycený obraz i zvuk posléze uložit. Media Player Classic je aplikace, u které se jen těžko hledá chyba.

WebSite-Watcher 3.50f

Licence: shareware (cena 30 USD)

Domovská stránka: aignes.com

Obrovský rozsah celého internetu začíná být z hlediska orientace velkým problémem. Ten se nám pokoušejí usnadnit různé vyhladávače, či nástroje pro správu odkazů. O nic menší problém samozřejmě není ani samotná aktualizace stránek, jež je u internetových médií obvykle každodenní. U většiny občasníků je však týdenní, popřípadě dokonce nepravidelná.

A právě nepravidelně aktualizované amatérské weby je třeba pravidelně sledovat, aby nám náhodou neunikla nějaká novinka. Tento problém se mnoho vývojářů jalo řešit po svém. V počátcích internetu, kdy existovalo snad jen vytáčené připojení, se staly oblíbenými služby na sledování stránek. Např. české www.woko.cz. Postupem času s přílivem vysokorychlostního připojení začali uživatelé pátrat po programech, jež se ovládají rychleji a běží lokálně na jejich počítači. Mnoho z nich funguje na jednoduchém principu, kdy ověří velikost anebo datum webové stránky, a v případě změny nás na ni upozorní.

Tento postup ovšem nemusí plně vyhovovat, a tak jsme zapátrali po profesionálnějším nástroji. Při putování softwarovými weby mi padl "do oka" zrovna WebSite-Watcher, jelikož nabízel nejvíce zajímavých funkcí. Kupříkladu metody zjišťování změny webových stránek jsou natolik propracované, že umožňují spolehlivě detekovat aktualizace i na dynamicky generovaných stránkách. Do utility jsou implementované i různé maličkosti, které vám pomohou zvýraznit předdefinovaný text, popřípadě sledovat jen změny, jež by vás mohly zajímat (ty můžeme navíc definovat i pomocí regulárních výrazů). Změněné stránky můžete stáhnout na pevný disk, zachovat ve více verzích a případně zálohovat do ZIP archivu. Jako třešničku na konec si nechám bonus pro začátečníky kterým je plně počeštěné rozhraní.

JAP 00.02.004

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: anon.inf.tu-dresden.de/index_en.html

"Anonymita není zločin" právě za tímto sloganem si stojí studenti německé univerzity v Drážďanech, kteří mají na svědomí produkt, umožňující anonymní pohyb po internetu. Princip je velice jednoduchý a laicky by se dal vysvětlit slovy: "V davu se snadno ztratíš." Vše funguje následovně: pokud vyšlete na internet požadavek pro webovou adresu, proxy server JAP jej zašifruje a pošle přes několik dalších serverů, které jej zamíchají s požadavky dalších uživatelů. Nakonec je váš požadavek u výstupní brány odkódován a předán požadovanému internetovému serveru. Fígl celého řešení je vlastně v tom, že cestu, kterou vaše data absolvují, zná pouze klient na vašem počítači. Ovšem pozor, každý byť sebebezpečnější anonymizer lze s dostatečnými znalostmi upravit tak, aby váš přístup na internet bylo možné sledovat. Proto uživatele předem upozorňuji, že tento produkt jim 100% anonymitu bez příslušných technických znalostí nikdy nemůže zajistit.

§§§§§


Kutilem ve Windows - Systémový kutil: pořádek na disku a v mailu

Lenka Karlíková

c03p0608

Také se vám zdá, že kapacita vašeho disku nebude nikdy dostatečně velká? Pak zkuste pomocníky, kteří vám udělají na vašich discích pořádek. Aplikace DiskChecker je určena přímo pro správu disků a konkurentem jí může být SuperCleaner. Ten však daleko více pracuje s internetem a se staženými soubory, bez nichž je v dnešní době práce s počítačem téměř nemyslitelná. Nakonec můžete vyzkoušet skvělého e-mailového klienta Popcorn, který vám v žádném případě na vašem disku nezabere hodně místa.

SuperCleaner 2.57

Licence: trial-verze (Cena 32,99 USD)

Domovská stránka: www.southbaypc.com/supercleaner/

Každý uživatel se jednou za čas vrhne na úklid svého počítače a snaží se, aby jeho činnost měla uspokojivé výsledky a hlavně, aby ji nemusel za několik dní opět opakovat. Superčistič má ve svém popisu nejen úklid disků, ale také řadu dalších funkcí. První možností, kterou v tomto výkonném programu nalezneme, je tzv. Garbage Finder, jenž hledá a odstraňuje z disku nepotřebné soubory, které jen zabírají místo. Můžeme si nastavit, zda chceme prohledávat jen pevné disky, nebo i diskety, nebo formát a délku hledaných souborů. Vyčistí také vyrovnávací paměť. Nabídku Start a oblíbené internetové odkazy si pomocí této aplikace můžeme také dát do pořádku. SuperCleaner umožňuje spravovat historii v Internetu Exploreru, Mozille, Opeře nebo Netscape Navigatoru, kde jsou k dispozici například možnosti nastavování masek nebo Cookie Manager k výběru cookies, které chceme ponechat. Dále tato aplikace dokáže abecedně seřadit nabídku Start a oblíbené položky, najít prázdné složky, ukázat obsazenost disků nebo vyprázdnit koš. Program lze také nastavit tak, aby se automaticky spouštěl při zapnutí počítače. SuperCleaner určitě zaujme svou širokou nabídkou funkcí a při používání budete mile potěšeni pořádkem ve svém počítači.

Popcorn 1.48

Licence: freeware

Domovská stránka: www.ultrafunk.com/products/popcorn/

Tentokrát se nejedná o slanou či sladkou praženou kukuřici, ale o jednoduchého POP3/SMTP e-mailového klienta. Možná namítnete, že jde zase o nějaký program, který je plný zbytečných funkcí a při používání se začne rozrůstat do neuvěřitelných rozměrů. Opak je však pravdou. Pokud si jej budete chtít nainstalovat, má tento freeware necelých 200 KB a nechová se jako klasický poštovní program, neboť pracuje přímo s POP3 kontem, bez stahování do počítače. Tato možnost je určitě vhodná na cesty, kdy si můžete bez problému přečíst a poslat maily. Tímto způsobem je možné si prohlédnout jen hlavičky mailů a dále se rozhodnout, jak s nimi naložíte. Můžete si je z poštovního účtu stáhnout nebo přímo na serveru smazat. Je to jeden ze způsobů, jak se rychle zbavit například nevyžádané pošty nebo se vyhnout virům. Ačkoliv se jedná o malou aplikaci, je určena pro více uživatelů. Nadefinování jejich profilů je jednoduché. Stačí zadat iniciály uživatele a jména POP3 a SMTP serverů. Ovládání programu je v angličtině, ale na internetu je k dipozici ke stáhnutí také čeština ke starším verzím.

DiskCheckerXP v5.0eb

Licence: freeware

Domovská stránka: www.mrpear.webzdarma.cz/software/product.php?product=12

O tom, že disky a ostatní výměnná zařízení jsou nezbytnou součástí počítače, kterým je nutné věnovat maximální pozornost, není třeba pochybovat. Již začínající uživatel zkoumá obsah a velikost svých disků, nástroje na jejich správu a zkouší vše, co usnadní a především urychlí běh tohoto zařízení. K tomu, aby byl ušetřen hledání všech dostupných prostředků umožňujících právě správu disků, slouží DiskCheckerXP. Autoři zahrnuli do obsahu aplikace snad veškeré funkce, které běžný uživatel při své práci potřebuje. Na první pohled malý program nabízí nepřeberné množství možností, jak uchovávat disky v pořádku. Mezi jedny ze základních funkcí patří zobrazování volného místa na pevných, výměnných a síťových discích a jejich detailní informace. Dále klasické funkce, jako defragmentace a scan disk. Za pozornost určitě stojí jejich bohatá konfigurovatelnost, která se týká nejen výše jmenovaných nástrojů. K velmi užitečným můžeme zařadit následující tři nástroje, jež tohoto pomocníka pro správu právem řadí k jedněm z nejpoužívanějších u nás. Jedná se funkci DiskWatcher, jež provádí kontrolu systému a nastavuje limity pro diskové jednotky. Druhou funkcí je DiskCleaner. Tento čistič disků pomáhá s odstraňováním přebytečných souborů. Sami si můžete nadefinovat masky souborů, které chcete odstranit, a adresáře, které má program prohledávat. Předdefinované jsou například záložní soubory nebo soubory čti_mě. DiskCleaner také snadno vyhledává dvojníky souborů a velké soubory. V případě, že se rozhodnete vymazávat odpadky, pečlivě si prostudujte, o jaké soubory se jedná. Byli byste nemile překvapeni, pokud byste si smazali nějaký systémový soubor. Posledním, třetím nástrojem je Internet CacheCleaner, určený pro práci s dočasnou pamětí prohlížeče Internet Explorer. Při spuštění Windows smaže historii navštívených stránek. Instalace i ovládání programu jsou jednoduché a problémy by neměly dělat ani začátečníkovi. I přestože program obsahuje nápovědu, nelze na ni spoléhat, neboť je teprve rozpracována. Názvu aplikace se také nezalekněte. Program není určen jen pro OS Win XP Home a Professional, ale také pro Windows 95/98/Me/NT/2000.

Nebojte se vyzkoušet - Od předpovědi počasí po blokování reklamy

Lenka Karlíková

Webshots Desktop 2.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.webshots.com

Hrajete si rádi s plochou vašeho monitoru, a když máte několik hodin stejnou tapetu, jste nervózní? Pak právě pro vás je určen program Webshots Desktop. S touto aplikací si můžete prohlížet na pozadí například fotky z vaší dovolené, oblíbená auta nebo přírodu s frekvencí obměny již od 15 minut. Kolekce Webshots Desktopu však obsahuje více jak 2 000 fotografií, takže možnost výběru je velmi bohatá, přičemž se jedná opravdu o kvalitní snímky. Pokud jste připojeni k internetu, program také automaticky stahuje fotky z domovského webu. Samotná aplikace již při instalaci obsahuje několik balíků s fotografiemi. Pro tvořivé nebude určitě problém založit si svou vlastní galerii. Do ní lze importovat soubory formátu JPG, BMP, SPV, WB0 a WB1. Tvorba fungující na principu drag&drop je velmi jednoduchá. Automatická změna pozadí pracovní plochy je však jen jedna z funkcí programu. Dále si zde můžete nastavit spořič obrazovky, přechodové efekty, kalendář, případně prezentovat svoji kolekci na internetu. I když se jedná o program, který řadíme spíše do kategorie těch, co "ruší" naši práci, určitě okouzlí všechny, kdo jej vyzkouší.

WinDowse 5.1

Licence: freeware (pro nekomerční použití)

Domovská stránka: www.greatis.com/windowse.htm

Tato šikovná utilitka vám zobrazí veškeré technické informace o jakémkoliv otevřeném okně. Stačí najet kurzorem myši na okno a ve WinDowse zvolit záložku, jejíž data potřebujete. Jedná se opravdu o bohatý výběr, neboť je zde k dispozici více než 40 parametrů. Utilita obsahuje dvanáct záložek, včetně té, která podává informace o tomto freewarovém produktu. Jedná se například o záložky Window, Class, Parents, Tree, Executables, Modules, Modify, Graphics a Options. Máme tak možnost získat informace o názvu okna, velikosti a jeho stylu, dále znát souřadnice na obrazovce, úplnou stromovou strukturu v systému, přesné údaje o produktu, který se nachází v okně, barevnou identifikaci, seznam modulů používaných aplikací a jiné. V nastavení si můžete zvolit, zda chcete údaje zobrazovat hexadecimálně, decimálně nebo binárně. Při ovládání se může stát, že se myš přestane pohybovat. Nejedná se o chybu program jen analyzuje data. Informace o daném okně lze uložit do textového souboru. Pro každou záložku je také nápověda, která jednoduše objasňuje její význam.

Weather Watcher 5.0.27

Licence: freeware

Domovská stránka: www.singerscreations.com

Pokud chcete mít přehled, jaké je právě počasí na druhé straně naší republiky nebo dokonce na druhé polokouli, pak vyzkoušejte Weather Watcher. Tento všeznalý program zobrazuje v system tray aktuální teplotu místa, které jste si zvolili. Z České republiky to jsou například Brno, Plzeň, Liberec, Cheb, Praha, Ostrava, Holešov a další. Aplikace nejenže ukáže teplotu v daném městě, ale také bližší údaje jako sílu větru, tlak vzduchu a jeho vlhkost, viditelnost a UV index. Tato šikovná utilitka si také stáhne z internetu hodinovou nebo 10denní předpověď pro zvolenou oblast. Ovládání Weather Watcher není složité, jen v počátcích možná budete mít potíže z nastavováním lokality, pro kterou chcete předpověď. Je také nutné řídit se světovými názvy měst, abyste byli při vyhledávání úspěšní. I přestože je program v angličtině, není třeba se obávat, že by ti, co jí právě neholdují, neporozuměli. Nalezené údaje jsou totiž vyjadřovány v základních fyzikálních jednotkách a meteorologických pojmech.

Pop-Up Stopper Free Edition 3.01

Licence: freeware

Domovská stránka: panicware.com

Snad každý uživatel se někdy setkal se situací, kdy mu při prohlížení stránek začala vyskakovat nezadržitelně reklamní okna a jejich spoušť stále nepřestávala. Jeden z účinných "zavíračů" před těmito nevítanými návštěvníky je Pop-Up Stopper, který mohu jen doporučit. Blokování reklamy však umožňuje pouze v novějších verzích Internetu Exploreru a Netscapu. Pro ostatní prohlížeče je určen Pop-Up Professional. Aplikace se spouští vždy se systémem, pokud ji nenastavíte jinak. O tom, že je spuštěna, svědčí ikona malé bílé ruky v system tray, pod kterou se ukrývá intuitivní ovládání programu. Pop-Up Stopper dále dokáže upozornit na blokovanou reklamu zvukovým znamením. Součástí je také možnost zobrazení cookies a historie navštívených stránek. Update se provádí automaticky, pokud je k dispozici nové vydání.

§§§§§


Digitální pořádek za hubičku - Srovnávací test správců digitálních fotek, za které nezaplatíte ani korunu(CD) I

Pavel Tůma

c03p0612

V současné době se do digitální podoby převádí snad úplně všechno a digitalizace se objevuje ve všech oborech lidské činnosti. Z počítačů se stávají centra domácí zábavy. A proč také ne? Vždyť je daleko jednodušší mít všechna svoje multimédia na jednom (nebo více) disku. Ušetříte spousty místa, které by jinak zabraly videokazety, různé nosiče hudby či třeba fotoalba plná fotek. A právě o fotografiích a jejich správě bude dnes řeč. Udělat si pořádek ve stovkách nafocených obrázků totiž nemusí být žádná legrace.

Oblíbenost digitálních fotoaparátů neustále roste a i někteří jejich zapřisáhlí odpůrci už k nim necítí takový odpor. Ono se není co divit. Vždyť ceny přístrojů se neustále snižují, a pokud nepočítáme prvotní investici, focení vás nic nestojí a svoje výtvory si můžete ihned prohlédnout na displeji přístroje nebo na monitoru svého počítače. Odpadá tak neustálé čekání na vyvolání. A pokud se rozhodnete některé fotky přenést na papír a zrovna nedisponujete dostatečně kvalitní tiskárnou, pak se porozhlédněte ve svém okolí. Všude, kde jste byli zvyklí nechávat vyvolávat negativy, nyní najdete cedule, které hlásají možnost vyvolání vašeho digitálního fota. A mnohdy to dokonce vyjde levněji než běžné fotky. Ceny začínají pod 4 Kč za fotku 10 x 15 cm, pokud ji dodáte na vlastním CD. Při zadávání zakázky však nemusíte ani vytáhnout paty z domu. Prostě si zvolíte firmu, fotky jim uploadujete a po pár dnech je vyzvednete zpracované ve zvolené fotosběrně nebo si je necháte poslat poštou. Jednoduché, ne?

Všude se však dají najít problémy, a to platí i ve světě digitální fotografie. Pokud už fotíte několik let a jste opravdu plodní a navíc nepořádní, pak se z vašeho hard disku po chvíli stane neuvěřitelně nepřehledné místo. Fotky z několika dovolených v jediném adresáři, všechny se jmenují podobně (např. F0002548) a ani podle data se moc orientovat nedá. Manuální prohlížení, rozřazování a přejmenovávání po jedné sice vyplní nejeden zimní večer, kdy byste se jinak nudili, ale takováhle činnost také moc zábavy nepřinese. U některých fotoaparátů jsou přibaleny programy, které tuto činnost zastanou, ale co když vám nevyhovují a práce s nimi vás neuspokojuje? Pak naštěstí existuje internet, kde se dá najít pár freewarových produktů, jež mají mnoho společného i s takovými velikány jako je třeba ACDSee, Zoner Media Explorer 5 (nebo očekávaná verze 6) nebo Photoalbum od Adobe. Většina pokrývá veškerou práci s fotkami, od stažení přes dávkové konverze a přejmenování až po slideshow nebo vytváření alb v HTML. Ale mají jednu výhodu jsou zadarmo a najdete je na našem CD.

Cam2PC

Konkurent pro Zoner a ACDSee?

Cam2PC je program, který nabízí kompletní řešení jak si ulehčit každodenní práci se svým digitálním foťákem a fotkami obecně. Najdete v něm všechny nástroje, které k jejich správě potřebujete. Je přehledně zpracovaný a na první pohled byste si ho mohli splést s některým z komerčních výrobků. Obrazovka je totiž stejně jako u konkurence rozdělena na tři části, kde v jednom sloupci najdete klasického Průzkumníka, pod ním nebo vedle můžete vidět náhledy (preview) fotek a konečně ve třetím největším okně, jsou buď seznamy, nebo malé náhledy (thumbnails) souborů v adresářích.

Majitele "digitálů" jistě potěší, že Cam2PC umí pracovat s formátem EXIF, což je zkratka z anglického EXchangeable Image File format. Pro laiky je namístě malé vysvětlení. Jedná se o informační soubor připojitelný do obrazového souboru, obsahující informace o vzniku snímku. Máte tak přehled o tom, čím byl snímek zaznamenán, znáte model aparátu, datum a čas pořízení snímku, systém měření, režim blesku, nastavení zoomu, hodnotu času a clony, expoziční kompenzace, citlivost a hodnotu expozice. Nováčci ve světě fotografie tak mají možnost "odkoukat" od zkušenějších kolegů, jak fotografovat v různých podmínkách různé objekty. Za zmínku jistě stojí, že EXIF se neztratí ani po konverzi, což většinou nebývá zvykem.

Co se výbavy týče, najdete v položkách menu standardní nástroje pro úpravu, změnu velikosti, různé filtry a efekty, které nekladou meze vaší tvořivosti. Nad rámec je zařazena bezztrátová transformace. Pokud máte aparát už déle, může se stát, že se vám na snímcích objevují tzv. mrtvé pixely (bílé body na fotce). S tím si tento program poradí tak, že takový pixel nahradí barvou získanou od jeho nejbližších sousedů. Máte rádi prezentace (slideshow) svých fotek? Cam2PC umí, tedy kromě přehrávání běžných prezentací (procházení fotek na celé obrazovce), také vytvářet slideshow jako samostatně spustitelné exe-soubory. Jednoduše vyberete snímky, přidáte audio ve formátu MP3, a máte hotovo. Pro milovníky panoramatických fotek je sice v menu odpovídající položka. Abyste však mohli spojovat několik fotografií do jedné, budete si muset stáhnout dodatečný prográmek Stitcher EZ.

Ale ke správě fotek... Cam2PC disponuje jedinečnou utilitou, která dokáže po připojení fotoaparátu dotyčný přístroj identifikovat, vytvořit cílový adresář a překopírovat všechny soubory. Všechny na jedno kliknutí a plně automaticky. Očíslované fotky lze potom všechny najednou přejmenovat (např. Dovolená v Thajsku 1 až 250), konvertovat nebo měnit jejich velikost. Odpadá tak zdlouhavé postupování po snímcích a veškerá práce je hotova během pár minut. Program na 100 % podporuje přístroje (i čtečky karet), které se ve Windows hlásí jako výměnný disk, fotoaparáty založené na čipsetu Sierra Imaging (tzn. např. Nikon a některé další) a všechny přístroje Canon. Majitelé přístrojů ostatních výrobců budou muset zkoušet.

Jedná se o na první pohled přívětivý program s jednoduchým a intuitivním ovládáním, který by mohl konkurovat mnoha produktům se zvučnějšími jmény.

Cam2PC

podpora EXIF

opravuje mrtvé pixely

nepodporuje všechny aparáty

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.nabocorp.com/cam2pc/

download.php (cam2pc-setup.exe, 1,6 MB) a

MyAlbum

Pomocí MyAlbum vytvoříte plakát na celou stěnu

Ačkoli by se vám podle názvu mohlo zdát, že se jedná jen o další program pro tvoru virtuálních alb, opak je pravdou. MyAlbum nabízí veliké množství užitečných funkcí, které každý uživatel přivítá.

Hlavní dovedností tohoto programu je opravdu tvorba elektronických alb. Těch můžete vytvořit, kolik chcete. Všechna jsou následně vidět na samostatné liště programu. Můžete do nich přidávat po jedné fotce nebo rovnou celé adresáře, mazat, editovat, zkrátka úpravám se meze nekladou. Fotky vždy zůstávají na svých místech, jen se k jednotlivým albům přiřazují, takže se nemusíte bát, že o některé obrázky přijdete. To ale také zároveň znamená, že pokud smažete originály, zmizí vám i odkazy v albu. Důležitý je i export. Výstup může být v podobě dokumentu, zvláštní stránky s náhledy, v HTML podobě nebo jako exe, které můžete opatřit zvukem a poslat přátelům.My album ale umí i spoustu dalších věcí. Například podporuje i videoformáty AVI, MOV a MPEG, má integrovaný skriptovací nástroj (VBscripty, JavaScripty, Perl...), umí zobrazit informace ukládané k fotkám (EXIF), nainstaluje šetřič obrazovky promítající vámi zvolené fotky nebo přehraje slideshow (také se zvukem). Zastavil bych se u tisku, který nabízí zajímavé možnosti. Foto index asi zná asi každý, kdo si někdy nechal vyvolat fotky z negativu v některé lepší fotosběrně. Většinou se jedná o papír formátu A5, na kterém jsou náhledy vyvolaných fotek. MyAlbum vám takový index dovede vytisknout také. Druhou lahůdkou tisku je možnost vytištění plakátu. Program vezme jeden obrázek, rozdělí jej na požadovaný počet dílů, a ty pak vytiskne na stejný počet papírů. Pokud nemáte velkoplošnou tiskárnu, tak je to dobrá možnost, jak proniknout do velkoformátové fotografie. Nemusím snad podotýkat, že obraz musí být v dostatečné kvalitě.

MyAlbum

přehrává i video

podporuje EXIF

tisk plakátů

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://perso.wanadoo.fr/myalbum/

MyAlbum.html (MyAlbumSetup.exe, 2,1 MB + čeština MyAlbumCZ.zip, 498 KB) a

XnView 1.61

Multiplatformní produkt, který zastane hodně práce za vás

XnView je dalším programem, za který se rozhodně nebudete muset stydět. Vývojáři mu ušili dvojitý slušivý kabátek. Aplikace totiž pracuje ve dvou rozhraních (podobně jako třeba zmiňované ACDSee). Jedním je klasický Průzkumník s možností zobrazit náhled snímku. Po dvojkliku na vybranou fotku se dostanete na rozhraní druhé, kde již vidíte obrázek v originální velikosti a můžete začít s úpravami. Každé rozhraní nabízí také jiná menu, takže chvilku trvá, než přijdete na způsob jak provést tu kterou změnu. Velkým plus je však to, že program podporuje 44 jazyků, mezi nimi i češtinu. To vám orientaci značně usnadní.

XnView je utilita primárně určená k prohlížení, úpravě a konverzi grafických souborů, takže asi nikoho nepřekvapí, že umí importovat téměř 400 a exportovat do 40 typů formátů. S fotkami můžete dělat, co je vám libo. Integrovány jsou nástroje jako ořez, změna rozlišení nebo použitých barev, dají se aplikovat různé filtry a efekty, na kterých se hračičkové jistě vyřádí. Obsaženy jsou i další obvyklé funkce. Pro ty, kdo se nechtějí "uklikat" k smrti při prohlížení fotek z dovolené, je tu slideshow, ti kdo se moc nevyznají v jazyce HTML, ale přesto chtějí publikovat své výtvory na internetu, uvítají průvodce tvorbou fotogalerií. Přibaleno je třeba i snímání obrazovky, u kterého lze nastavit, zda chcete "sejmout" celou plochu nebo pouze některé z oken.

Aplikace XnView komunikuje s celou řadou vybavení, ovšem pouze přes windowsovské rozhraní TWAIN. To je v novějších verzích součástí instalace Windows, anebo si budete muset sehnat potřebné ovladače kde se dá. Někteří výrobci je vydávají na CD dodávaných spolu s aparátem. Po zkopírování do počítače je možné všechny soubory dávkově přejmenovat nebo zkonvertovat. Milovníci širokoúhlého formátu si mohou vyzkoušet spojit panoramatické fotografie, avšak ty musí být nafoceny naprosto přesně nebo předem rozřezány, protože výsledné foto už nelze dále upravovat. I zde najdete podporu EXIF, takže si budete moci prohlédnout všechna nastavení, díky kterým fotka vznikla.

Vše je orientováno spíš na nováčky, a proto je ovládání jednoduché a v menu se rozhodně neztratíte. Malé problémy možná budete mít s orientací mezi oběma rozhraními, ale ty lze překonat chvilkou cvičného procházení jednotlivými menu. Spolupráce je zajištěna se všemi verzemi operačního systému Windows (i 3.x), Linuxu i MacOS, u nichž však nejsou některé funkce podporovány (TWAIN rozhraní, podpora tisku nebo vícejazyčná podpora).

XnView

podporuje 400 formátů

multiplatformní

hodně jednoduché HTML galerie

Operační systém: Windows 3.x/9x/ME/NT/2000/XP, Linux, MacOS

Jazyk: český

Cena: zdarma

Zdroj: perso.wanadoo.fr/pierre.g/ (XnView-win.exe, 2,5 MB) a

AlbumDIY

Pěkně graficky vyvedená alba, která lahodí oku i uchu

Abychom si na chvíli oddechli od plnohodnotných programů, jež vás provedou prací s fotkami od downloadu po tisk, podíváme se teď na malou utilitku, která spíš než k vážné práci, slouží k pobavení. AlbumDIY je freeware, jenž vám pomůže naaranžovat vybrané fotky na stránky digitálního fotoalba. Výsledné album je možné prohlížet na jakémkoli počítači, a to i bez instalovaného programu, protože AlbumDIY dokáže vaši práci exportovat do spustitelného exe-souboru.

Hotové album vypadá jako kniha, na které se můžete dostatečně vyřádit po "namáhavém" focení. Pohrát si můžete opravdu se vším. Od pozadí stránek, klipartů, nadpisů, popisek nebo ohraničení až po přidání hudby jako podkresu. Proč si nenavodit atmosféru dovolené v Řecku typickou tamní hudbou? Samotné fotky můžete umístit na jakoukoli pozici na stránkách vašeho virtuálního alba, zvětšovat, zmenšovat, otáčet a třeba ořezávat.

Program se ovládá vskutku jednoduše a pro úplné začátečníky nabízí užitečného pomocníka, který vás provede cestou od prázdné knihy až k finálnímu produktu.

AlbumDIY

úplná kontrola nad designem

pouze tvorba digitálních alb

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.visimon.com//index_en.htm (AlbumDIY.exe, 6,1 MB) a

Oriens Enhancer Color

Filtrujte a používejte desítky efektů, které tento program nabízí

Oriens Enhancer je další z řady komplexních nástrojů pro práci s digitální fotografií. Podporuje rozhraní TWAIN, ale sám se také snaží zjistit, zda k počítači není připojen nějaký přístroj, ze kterého by se dala stahovat data. Rozhraní je standardní (3 okna průzkumník/náhledy/preview), takže vás žádné zdlouhavé seznamování nečeká. Pro práci s obrázky jsou integrované obvyklé nástroje jako otočení, oříznutí, jas, kontrast, vyhlazování hran, změna rozlišení nebo barevné hloubky. Čeho je opravdu hodně, to jsou efekty a filtry. Na jejich vyzkoušení budete trochu času potřebovat. Některé jsou celkem povedené. Stisknutím jednoho tlačítka uděláte z vaší fotky obraz namalovaný na plátně, nebo aplikujete texturu, která z originálu udělá kopii zobrazenou na dlaždičkách. Pokud si s efekty rádi hrajete, pak je Oriens Enhancer určen právě vám.

Nesmí chybět slideshow, prezentace jako spustitelný exe-soubor s prolínacími efekty nebo tvorba screensaveru, ale jedna funkce v tomhle programu mě opravdu překvapila. Oriens dokáže z vašich fotek vytvořit videosekvence ve formátu AVI v rozlišení, jaké si vyberete a bez ztráty kvality. Nastavení nezabere ani laikovi moc času a konverze je hotova v mžiku oka. Nevím jestli tahle možnost někomu přijde vhod, když si může pustit slideshow, ale je pravda, že od "avíčka" je už jenom kousek k VideoCD, a potom... Ale DVD přístroje už dokáží zobrazovat fotky v JPEGu, takže opravdu nevím, ale asi se to někomu hodit bude. Pro krajináře je připraveno panorama, pro rychlou správu dávkové přejmenování a konverze, a malíři si mohou vytvořit vlastní obrazy díky přiloženým kreslicím nástrojům.

Orien Enhancer Color

slideshow jako AVI

panorama

množství filtrů

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.oriens-solution.com/enhancer/ (OriensEnhancerGOLD.msi, 11,6 MB)


Digitální pořádek za hubičku - Srovnávací test správců digitálních fotek, za které nezaplatíte ani korunu(CD) II

ImageN 1.4b

Tento program by mohl říci: "Jsem malej, ale šikovnej!"

Jak jste se mohli přesvědčit, programů pro správu fotografií a práci s grafikou je celá řada, a to i v segmentu freeware, i když se pořádně zapotíte, než jich pár najdete. Někoho po neustálém koukání na klasické rozhraní asi překvapí, když se po prvním spuštění na obrazovce monitoru objeví pouze obrázek digitálního fotoaparátu (můžete nahradit i svým digitálním miláčkem) bez jakýchkoli ovládacích prvků. Po chvilce netrpělivého přešlapování na místě a čekání, jestli "to" ještě něco udělá, konečně zmáčknete to pravé tlačítko a najednou zjistíte, že je to program nabitý funkcemi. Jestli se s tímto způsobem práce nesžijete, je možné si zapnout plovoucí menu, které vypadá jako by ostatním aplikacím z oka vypadlo.

ImageN toho umí opravdu hodně a po právu kandiduje na vítěze testu. Umí přenášet obrázky z digitálních fotoaparátů či paměťových karet na pevný disk. Už při přenosu si můžete zvolit automatické přejmenovávání obrázků či aplikaci plug-in modulů z Adobe Photoshopu. Podporovány jsou fotoaparáty a čtecí zařízení připojená přes sériové rozhraní, jako Agfa, Epson a Olympus. Pracuje ale i s jinými přístroji, jež používají stejný přenosový protokol, ostatní zařízení rozpozná přes rozhraní TWAIN. Máte-li tolik fotek, že se v nich nevyznáte a nechcete listovat originálními soubory, pak si díky ImageN můžete vytvořit databázi náhledů, která vám tuto práci zpříjemní. Automaticky se do databáze ukládají všechny soubory, jež byly prostřednictvím tohoto programu staženy do PC, ale ručně lze přidávat snímky z jakýchkoli složek. Jednotlivé snímky je dokonce možné opatřit textovým či zvukovým komentářem.

Zmínku si zaslouží výborně zpracovaná dávková konverze, kde kromě automatické změny velikosti můžete obrázky různě otáčet, převracet, přebarvovat, filtrovat, vyjasňovat nebo určovat výstupní formát. Stejně jako v Oriens Enhanceru, i zde je možné ze sad fotek vytvářet videosekvence se zvukem ve formátu AVI. Můžete pak rozdávat "fotofilmy" z dovolené na CD a každý, kdo vlastní Media Player, si ho může přehrát, ale proč trávit čas u konverze, když si člověk může pustit slideshow, ke které jde zvuk přiřadit také.

Je to program pro práci s grafikou, takže samozřejmě nesmí chybět možnost prohlížení a editace obrázků, snímání obrazovky či přímé ukládání fotek na pozadí pracovní plochy. V případě tohoto programu se i neznalost jazyka HTML omlouvá a své fotky můžete bez problémů exportovat do jednoduché fotogalerie. Pro "paliče" je připraven jednoduchý průvodce tvorbou fotoCD.

Tyhle všechny funkce obsahuje program, jehož instalační soubor je velký 1 MB. Pominete-li počáteční problémy s odlišným ovládáním, pak je to pomocník, kterého se budete neradi vzdávat.

ImageN 1.4b

neotřelé provedení

dávková konverze

slideshow se zvukem

Operační systém: Windows 9x/ME/NT4/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.pixoid.com (imagen_install.exe, 1 MB) a na našem CD

FotoTime PhotoAlbum

S FotoTime PhotoAlbum roztřídíte fotky jednoduše a efektivně

Hned na začátku se hodí říci, že co se týče orientace a ovládání, je na tom tenhle program ze všech popisovaných nejhůře. To však neznamená, že byste měli tuhle recenzi plynule přeskočit a číst až další. Poté, co se s rozložením jednotlivých záložek sžijete, už si na počáteční potíže nevzpomenete. Foto Time PhotoAlbum je organizér digitálních fotografií, s nímž je můžete rozdělovat do nekonečného množství alb, řadit je, třídit je, filtrovat atd. Import z digitálního fotoaparátu nebo skeneru je u takového programu skoro samozřejmost, a vlastníte-li vypalovačku, dokáže FotoTime přímo vytvořit ISO image nebo adresář připravený k vypálení (ready-to-burn folder). Samotné vypalování v této verzi zatím chybí, ale v další by již scházet nemělo (aspoň to výrobce slibuje).

Od ostatních programů PhotoAlbum odlišuje časová lišta v horní části ovládacího panelu, kde můžete jednoduše skákat mezi fotkami vytvořenými pouze v určitý rok nebo měsíc. K obrázkům je možné přidávat komentáře nebo klíčová slova, podle kterých je později také možno vyhledávat. Velice podařeně je zpracováno prohlížení na celé obrazovce (fullscreen) a slideshow. V dolní části jsou ovládací prvky (jako třeba na videu) a navíc se otevře malé okénko, ve kterém najdete náhledy na předchozí a následující fotku. Můžete si tedy skákat jak se vám zlíbí a neztrácíte přehled. Pokud byste rádi publikovali své fotky na internetu a nemáte ještě kde, pak vám FotoTime vyjde vstříc a budete je moci umístit přímo u výrobce tohoto programu, který je tam sám odešle. Za tuto službu však budete muset platit menší roční správní poplatek (není spojen s funkčností programu). Za vaše peníze se vám však dostane mimořádné péče a budete moci mít plnou kontrolu nad svými fotkami. Dokonce je možné určit, kdo, a jak dlouho se na ně bude moci dívat

Spojení s externími zařízeními je umožněno přes TWAIN rozhraní, takže problémy při kopírování by nastat neměly. Editace si moc neužijete, ale přesto si i tento program najde své příznivce.

FotoTime PhotoAlbum

vytváří ISO image

nabízí prostor na internetu

ovládání slideshow

bez editačních nástrojů

zpočátku horší orientace

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.webattack.com/get/fototime.

shtml (phototime.exe, 4,7 MB) a

PictureViewer.EXE

PictureViewer moc inovací nepřináší, ale i to málo potěší

Pokud máte Windows XP, pak PictureViewer jistě znáte. To je ten program, ve kterém se vám po instalaci otevíraly všechny obrázky. Jednoduché okno s pár ikonkami na spodní liště a nic víc. Tento nový prohlížeč s příponou EXE je takové jeho dvojče, ovšem o malinko vyvinutější a chytřejší. A přichází rovnou s dalšími dvěma brášky. Samotný PictureViewer tedy moc novinek nepřináší, ale pár jich najdeme. Za prvé podporuje přímý download fotek z digitálního fotoaparátu a skening. A za druhé ... pokud kliknete pravým tlačítkem myši na nějaký grafický soubor, uvidíte v roletovém menu malý náhled. Osobně to považuji za příjemné vylepšení funkcí Windows. Bez toho, abyste otevírali nějaký prohlížeč, víte, co se pod názvem souboru skrývá. Za třetí program podporuje širší škálu grafických formátů, a za čtvrté...žádné za čtvrté už není. Tím je výčet rozdílů vyčerpán. Ale mluvil jsem o dalších dvou programech, které jsou k této utilitě připojeny. Jsou to Batch rename .EXE a Batch converter .EXE. Jejich názvy mluví za vše, ale pro jistotu. První jmenovaný slouží k dávkovému přejmenování, což v praxi znamená, že můžete třeba tisíc souborů přejmenovat jedním kliknutím myši. No a ten druhý, Batch converter, zase dávkově konvertuje soubory do jiných formátů, než jsou ty stávající, nebo dokáže změnit velikost obrazu. Tyto dva přídavky však přicházejí pouze jako trial-verze, takže pokud budete chtít, aby fungovaly i po zkušební době, budete si je muset zaregistrovat. Samotný PictureViewer je freeware, a tudíž plně funkční a zdarma.

PictureViewer.EXE

známé prostředí

Renamer a Converter pouze ve trial-verzi

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.stintercorp.com/genx/pvexe.

php (pvexesetup.exe, 3,4 MB) a

IrfanView 3.85

Nová verze programu pokračuje ve stopách svých předchůdců

IrfanView je stálicí na nebi freewaru, často je přirovnáván k programům s daleko honosnějšími jmény a právě přichází jeho nová verze s pořadovým číslem 3.85. Novinky se týkají hlavně podporovaných formátů, kterých bylo již v minulých verzích celkem dost, a přibylo i pár nových funkcí v menu, jež mají ulehčit váš život s fotkami a obrázky. Předpokládám, že většina z vás už IrfanView alespoň zdálky viděla a pro ty, kdo si tento program, který pravidelně vychází i na našem CD, ještě nikdy neinstalovali přináším přehled hlavních funkcí tohoto obra mezi trpaslíky.

Tento maličký program s velkými schopnostmi má na svědomí Rakušan Irfan Skiljan. Oficiálně vychází v angličtině, ale přímo na stránkách výrobce jsou k nalezení různé jazykové mutace, mezi kterými samozřejmě nechybí ani čeština. Nebudete tak mít problémy s překladem anglických názvů a můžete se pustit rovnou do práce. Ke komfortnímu ovládání přispívají i vhodně zvolené klávesové zkratky, které si rychle osvojíte. Prohlížení obrázků zvládá IrfanView bravurně, a hlavně pěkně svižně. Tedy pokud se zrovna nejedná o "několikamegové" fotky. To je pak jistý mezičas potřeba. Samozřejmostí jsou také prezentace (slideshow) na celé obrazovce. Po prohlédnutí většinou přicházejí dílčí úpravy. Pro ty jsou připraveny funkce jako ořez, otočení, překlopení, změna rozlišení, zaostření, vyhrát si můžete s nastavením barev nebo různými efekty, které vaše fotky dokáží výrazně ozvláštnit. Spojení s externími přístroji probíhá za pomoci rozhraní TWAIN, takže se skenováním či downloadem fotek by neměl být žádný problém.

Aby vám některé funkce vůbec pracovaly, je nutné stáhnout si ze stránek výrobce různé plug-in moduly, které možnosti programu dost rozšíří. Jedná se třeba o možnost přehrávání multimédií, rozšíření efektů nebo podporu EXIF, mailu nebo bezztrátových transformací. Ty nejpotřebnější zásuvné moduly najdete spolu se samotným programem na našem CD.

IrfanView je nejrozšířenější freewarový program na poli digitální grafiky, a jen tak ho asi nikdo nepředstihne. Vždyť tak přívětivé, jednoduché a hlavně funkční prostředí se dnes těžko hledá. Snad jen graficky by se mohl přiblížit dnešním "zmlsaným" uživatelům, kteří k práci potřebují blikající ikonky a čím víc barev, tím lépe.

IrfanView 3.85

prověřená kvalita

podpora nejrůznějších plug-in modulů

slabší grafické provedení

Operační systém: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.irfanview.com (iview385.exe, 836 KB + plug-in moduly: iv_effects.zip, 524 KB; iv_mmedia.zip, 866 KB; iv_misc.zip, 300 KB) a

Slovo závěrem

Jaký program si vybrat? Záleží na požadavcích jednotlivých uživatelů. Někteří si oblíbí ten, jiní onen a ostatní se ušklíbnou s tím, že přece nebudou používat program, který ani nemá na to, aby se dokázal prodat. Ano, jsou to freewarové programy, ale to neznamená, že by byly horší. Většina popisovaných programů běžnému fotografovi plně vyhoví ve všech požadavcích. Nebojte se je vyzkoušet. Třeba vás překvapí...

§§§§§


Ostře nabitá devítka - Borland JBuilder 9 Enterprise krok ke zrychlení vývoje aplikací

Vladimír Vondráček

c03p0614

Praktickou jedničku v oblasti vývoje softwaru, firmu Borland (v minulosti též známou jako Inprise) netřeba představovat, stejně jako její produkt pro vývojáře v jazyku Java. JBuilder jsme měli tu čest již několikrát na stránkách našeho časopisu prezentovat. Netřeba se tudíž detailně zmiňovat o všech možnostech, vzhledem k jejich počtu a složitosti to ani není reálné. Smiřme se tedy s tvrzením, že JBuilder implementuje unifikované řešení pro vývoj multiplatformních aplikací na základě standardní specifikace jazyka Java. Konečně samotné balení obsahuje vývojové prostředí pro operační systémy Windows, Linux a Solaris.

Oproti předchozí verzi došlo k řadě vylepšení i zásadních kroků směrem ke zlepšení a zrychlení vývoje aplikací. Prvním krokem je vyšší integrace s produktem Borland OptimizeIt (jehož recenzi jste si mohli v PC WORLDu již též přečíst), která má za cíl vylepšení výsledného kódu ve smyslu rychlosti provádění a optimalizace systémových nároků na běh vytvářené aplikace. Mezi podstatnější změny patří i změna kompilátoru na standardní javac, z čehož plyne, že jestliže jste používali doposud starší verze JBuilderu, může dojít za specifických situací k problému s kompilací kódu v prostředí nové verze. Mezi výrazněji rozšířené oblasti použití patří i vývoj pro mobilní zařízení, jako jsou moderní mobilní telefony. Pro testování těchto aplikací je připraven emulátor mobilního telefonu.

Další změny nejsou možná tak zásadní, nicméně jsou citelné. Zlepšení a zvýšení efektivity doznala zejména oblast koordinace týmové práce, řada vlastností tohoto vývojářského modelu byla vylepšena, případně byly dodány nové možnosti. Kromě použití Javy jakožto vývojářského prostředí pro stand-alone aplikace, je s výhodou nasazována do síťových prostředí vzhledem ke snadné portabilitě mezi jednotlivými operačními systémy. Z toho důvodu je prostředí JBuilderu značně vstřícné k vývoji softwaru pro aplikační nebo webové servery. Silná je orientace na server Apache a jeho rozšíření pro práci se servlety v jazyce Java (aplikační nadstavba Tomcat), byla dodána podpora nových verzí Apache SOAP a Apache Axis. Nejbohatěji je podporován "firemní" aplikační server Borland Enterprise Server, jehož verze Appserver Edition je též součástí obsahu krabice. Tento aplikační server můžete instalovat nejen na již zmiňovaných platformách, ale i na systémech HP-UX a IBM AIX. Balení obsahuje rovněž tradiční disk se softwarovými přídavky třetích stran, tzv. companion tools.

Recenzovaná verze Enterprise je nejlépe vybavena, obsahuje všechny moduly vývojového prostředí. Ostatní verze jsou o některé vymoženosti ochuzeny, kompenzujíc tento nedostatek nižší cenou. Pokud tedy vyvíjíte rozsáhlé projekty v prostředí Java, pak JBuilder je pro vás naprosto jistě volbou číslo jedna.

Borland JBuilder 9 Enterprise

špička v programování v Javě

vylepšení pro týmovou práci

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2, www.borland.cz

Cena: 39 000 Kč (bez DPH) za verzi Developer

§§§§§


Stop reklamním letákům! - Spam OFF 1.5 šikovné řešení proti obtěžující a potenciálně nebezpečné nevyžádané poště

Vladimír Vondráček

c03p0615

Původní účel vzniku internetu se již pomalu ztrácí v marketingové záplavě dneška. Po síti dnes již zdaleka nekomunikují jenom vědecké ústavy a státní úřady. Internet je pln propagace spousty firem, které zveřejněním svých produktů vstoupily do infověku. Pokud reklama probíhá takříkajíc neinvazivně, pak k její existenci asi nebude nejmenších námitek. Jiné je to ovšem, pokud danou informaci nevyhledáváte (a ani by vás to nikdy nenapadlo), přesto je vám vytrvale vnucována prostřednictvím e-mailové schránky. Této nevyžádané poště se říká spam a jeho masivní rozesílání je dokonce leckdy trestně postižitelné. Než ovšem na příslušného vlezlíka podáte žalobu, zamyslete se nad jiným a elegantním řešením v podobě Spam OFF.

Jedná se o užitečný prográmek, se spoustou zajímavých funkcí. Celkem nabízí několik úrovní ochrany proti spamu. V základní rovině je to blokování přijetí zpráv od konkrétního uživatele prostřednictvím blacklistu. Dostane-li se jednou mailová adresa do tohoto seznamu, již nikdy z dané adresy nedostanete elektronickou poštou ani čárku (tečku, resp. libovolný jiný znak). Druhým krokem je heuristická analýza obsahu zprávy, kdy v případě nalezení nějakého nepovoleného slova je zpráva automaticky zablokována. Vzhledem k tomu, že inkriminované slovo může použít i někdo, kdo spam nezasílá, třeba někdo z rodiny nebo firmy, lze uvést konkrétní adresu na tzv. whitelist. Tento protipól blacklistu zajistí ničím neomezovaný přísun e-mailových zpráv od odesílatelů v něm uvedených. Samozřejmě nelze podchytit vlastními silami všechny zdroje spamu, nelze všemožné zdrojové adresy ručně umisťovat na zmiňovaný blacklist. Dokonce ani analýza textu není vždy neomylná, byť probíhá v několika krocích (hledání specifických opakujících se frází nebo pomocí ohodnocení slov). Přichází tedy na řadu pomoc zvenčí, prostřednictvím internetu lze načíst databázi původců spamu.

Velmi užitečnou vlastností aplikace Spam OFF je možnost vyhledávání trojských koní a antivirová ochrana. Producent zakomponoval schopnosti svého antivirového programu PC DoorGuard do těla recenzovaného programu, což mu velmi přidává na užitečnosti. Prakticky program funguje jako brána pro příchozí zprávy, což ovlivňuje i nastavení konkrétního e-mailového klienta. Pro zvědavce, program vytvoří jakýsi lokální POP3 server a e-mailový klient se dotazuje právě tohoto fantomového serveru. Příchozí pošta je tak pomocí Spam OFF účinně filtrována. Popisovaná technologie však jasně vymezuje nasazení aplikace. Pokud totiž přistupujete do svojí e-mailové schránky prostřednictvím webového rozhraní, pak Spam OFF nelze použít.

Podtrženo a sečteno, aplikace Spam OFF je pro běžného uživatele velmi šikovné řešení proti obtěžující a potenciálně nebezpečné nevyžádané poště. Obsahuje řadu možností nastavení i úrovní filtrace příchozí pošty.

Spam OFF 1.5

užitečnost

možnosti konfigurace

K recenzi poskytla firma: Astonsoft, www.astonsoft.com

Cena: 29,95 USD (pro jeden počítač)

§§§§§


Mozartem snadno a rychle - Poloprofesionální domácí hudební studio Magix Music Maker 7

Vladimír Vondráček

c03p0616

Stejně jako k Magix Music Studiu, dorazila číslovka sedm i k jeho sourozenci, Music Makeru. Na rozdíl od svého bratříčka však zůstal v jednom kuse (viz recenzi v minulém čísle), nicméně i zde nastoupilo několik změn k lepšímu. Filozofie pokroku je u obou produktů stejná: postupnými kroky a vylepšeními vybrušovat už tak zdařilý program do takřka dokonalé podoby. Motivujícím činitelem je jistě i silnější orientace současných uživatelů na prezentační možnosti a internetové technologie. Už šestá verze prosadila možnost spojit s vlastní tvořenou hudbou i videoinformaci. Tohoto trendu se drží i verze nová, u níž se mi subjektivně jeví práce a koordinace obrazu s hudbou dopracovanější a přirozenější.

Music Maker neumožňuje vytváření vlastní hudby ve smyslu skládání noty k notě, ale pracuje na principu kombinování předpřipravených zvukových vzorků, tzv. samplů (jednorázový zvuk) a smyček (nějaký, třeba basový motiv). Základní sada vzorků je obsažena přímo na instalačním médiu, další lze získat nákupem dalších CD. Sampl, jako digitalizovanou formu zvuku, lze utvářet do zvolené formy. K tomu slouží řada filtrů některé jsou realtimové a jejich modifikace se projeví okamžitě na přehrávané sekvenci, jiné úpravy se aplikují až posléze na hotovou skladbu.

V případě videa lze postupovat podobně. Obrazové "samply" se dají získat nákupem připravených kolekcí nebo prostřednictvím specializovaného digitalizačního zařízení. Music Maker udržuje obrazovou a zvukovou stopu originálu oddělenou, takže lze upravovat každou z nich zvlášť. Tak si např. můžete doma zrealizovat jednoduché dabingové studio.

Skládání jednotlivých hudebních klipů je obdobné starším verzím, jednu skladbu lze sestavit ze 64 stop, ve verzi DeLuxe až z 96. Když už je řeč o DeLuxe, jedná se o vybavenější verzi, která kromě navýšení počtu stop obsahuje i některé přidané efekty (dynamické efekty a editaci křivky efektu ve stopě, apod.). Jde tedy vesměs o specialitky, které ne každý dokáže zužitkovat.

Novinkou je také užší sepětí se stále populárnějším formátem MP3. Lze jej používat nejen jako vstupní, ale i jako výstupní. Co se týče videa, je akceptováno AVI (resp. VIS proprietární formát Music Makeru 7), a ve stejném formátu jsou výsledné klipy i prezentovány. Verze DeLuxe umožňuje ještě použití RealVidea, Windows Media a QuickTimu.

Magix Music Maker 7

podpora formátu MP3

práce s videem

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, s.r.o. Slévárenská 20 709 00 Ostrava-Mariánské hory, www.topcd.cz

Cena: 1 999 Kč (vč. DPH)

(verze DeLuxe 3 999 Kč vč. DPH)

§§§§§


Nedejte všetečkům šanci - ActiveScreenLock 1.3 jednoduchá aplikace uzamykající heslem přístup k počítači

Vladimír Vondráček

c03p0617

V počítačích jsou uschovány nejen užitečné, ale i osobní nebo dokonce tajné údaje, do kterých nepovolaným osobám zhola nic není. Způsobů zabezpečení počítače proti zneužití existuje řada, počínaje zabezpečením přístupu po síti a konče použitím elektronických identifikačních klíčů. Ne vždy to vše postačuje.

Představme si například situaci, kdy si potřebujete od počítače odskočit (po vypití většího množství na pracovišti povolených nápojů) pouze na několik minut, a zdá se zbytečné a složité počítač vypínat nebo se i jen odhlašovat s nepříjemným (zvláště v uvedené modelové situaci) čekáním na uložení rozdělané práce. Pokud máte kancelář sami pro sebe a vždy za sebou zabouchnete a zamknete, pak asi nemusíte mít obavy z vlezlého kolegy. Ne každý má ale to štěstí být sám v celé místnosti, a proto je vhodné znemožnit někomu nechtěnému vstupovat do vlastních dat. V dnešní době stačí k provedení záškodné akce jen několik desítek vteřin. Na první pohled poněkud problematickou situaci lze řešit prostřednictvím recenzovaného produktu.

Jedná se o aplikaci, která uzamkne heslem přístup k pracovní ploše Windows. Formálně by se dalo říct, že se jedná o variantu šetřiče obrazovky se zaheslovaným přístupem. To už přeci známe, namítnou ti, kteří mají na svém PC Windows 9x a Me. Heslem zamykatelný šetřič je v těchto systémech zabudován. Ovšem nelze zapomínat, že šetřič se spouští až při delší nečinnosti, tudíž pro chvilkové odskočení od počítače nelze jeho heslo uplatnit. V ostatních verzích Windows může být zase automaticky odhlášen aktivní uživatel, ale opět až s určitou prodlevou. ActiveScreenLock účinkuje okamžitě. Dvě klepnutí myší zajistí plochu okamžitě. Výhodou tohoto produktu je i fakt, že blokuje i klávesové zkratky typu Ctrl + Alt + Del (známý "trojhmat") i Windows klávesy. Zajímavá je schopnost logovat zaznamenávat nejen všechna uzamčení a odemčení počítače, ale i neúspěšné pokusy o totéž, společně s přesným časem pokusu.

Vzhledem k jednoduché myšlence je i realizace příjemně jednoduchá. Několik základních nastavení program sice obsahuje, prakticky je ale vlastně nemusíte ani použít. Jediné, co je nutno bezpodmínečně nastavit, je příslušné heslo. Je možné nastavit i během uzamčení zobrazovaný obrázek, formát data a času v dolním rohu, a to je vše. Ač se nejedná o aplikaci, kterou lze použít jako pilíř ochrany osobních dat, je určitě užitečným pomocníkem, pokud si semtam od počítače odskočíte. Třebaže svým kolegům důvěřujete, nezapomínejte, že k většině zneužití dat dochází právě přímo na pracovišti.

ActiveScreenLock 1.3

jednoduchost

cena

K recenzi poskytla firma: DMV Soft, www.dmvsoft.com

Cena: 24,95 USD (jeden počítač)

§§§§§


Nový hlídač značky Kerio - Kerio Personal Firewall 4 zevrubně přepracovaná verze oblíbeného osobního firewallu

Patrik Malina

c03p0618

Nejen díky vstřícné licenční politice, ale i zásluhou kvalitní funkcionality se u internetových uživatelů po celém světě těší přízni osobní firewall tuzemské firmy Kerio. Ačkoliv patří bezesporu ke špičce, minimálně v posledním roce uživatelé i tvůrci jistě cítili, že konkurence nespí, a doplnění o pokročilou nabídku funkcí by Kerio Personal Firewallu (dále jen KPF) prospělo. Letos v půli srpna se uživatelé dočkali verze 4, a my se s vámi podělíme o první zkušenosti.

Dá se říci, že aplikace byla zevrubně přepracována a přibyly zejména funkce, díky nimž konkurenti měli navrch. Tvůrci zlepšili kontrolu komunikujících aplikací, přidali detekci pokusů o průnik, ale především začlenili zcela novou, masivní kontrolu obsahu program sleduje pokusy o únik soukromých informací, blokuje webové skripty, reklamy, vyskakující (pop-up) okna a hlídá zneužití cookies. Dále byly vylepšeny statistiky a logování událostí. Dalo by se tedy říci, že co do funkcí KPF dosáhl na úroveň svých současných soupeřů, důležité však je, že podobně upravil i licenční politiku. I nadále je k dispozici bezplatná verze, jež ovšem nezahrnuje pokročilé filtrování obsahu, ale pouze vylepšený firewall jako takový. Koneckonců, taková je dnes doba.

Pokud jste používali předchůdce KPF ve verzi 2.x, budete jistě při instalaci potěšeni bezbolestným upgradem a hlavně transformací stávajících konfiguračních záznamů na nové, což je perfektní. Mimochodem si zde možná všimnete, že nová verze záložní konfiguraci na disku šifruje(!). Bohužel se však obávám, že tohle potěšení pro vás může být na nějakou dobu posledním.

Grafické uživatelské rozhraní bylo zásadně přepracováno, a pokud jste hodně zvyklí na KPF 2.x, může nastat slušná dezorientace. Poměrně dost se proměnila koncepce pohledu na zabezpečení systému: volby pro blokování skriptů či otravných inzercí na webu jsou jasné a intuitivní, nastavení firewallu již méně, a to vše je ještě dosti zmateno tím, že nový KPF důkladně kontroluje i "vnitropočítačovou" komunikaci aplikací, jestliže jedna z nich sahá na síť. Výsledkem je dle mého soudu zmatek v obci běžných, koncových uživatelů. Jeden příklad za všechny: poté, co poprvé spustíte webový prohlížeč, jste pomocí velmi dobře navrženého dialogu dotázáni na tvorbu komunikačního pravidla, avšak běda, chcete-li takto definované pravidlo posléze dohledat pro dodatečnou úpravu! Samozřejmě, vše má jednoduché řešení čtěte nápovědu, ovšem příliš intuitivní to prostě není. Navíc nyní KPF neobsahuje zajímavou možnost, jež nebyla k zahození, a tou je jednoduchý posuvník, jenž definoval základní míru zabezpečení bez dalšího "pilování" pravidel.

Pochopitelně, spousta zajímavostí přibyla. Okno pro sledování momentálně sestavených spojení, statistiky provozu a provedených akcí, a především koncepčně zajímavě přepracované rozhraní pro definování ochrany systému a jeho komponent. Přínosem je jistě základní IDS systém, určený pro blokování útoků, a velmi slušně pracuje i filtr obsahu pro webové stránky. Potěšující je rovněž možnost sestavit skupiny IP adres, jež poté použijete při definování konkrétních pravidel.

KPF 4 je verzí, jež dosáhla na úroveň, jaká bývá u osobních firewallů ve světě zvykem. Nový uživatel si přivykne rychleji než znalec starších verzí, ale změny nakonec jistě ocení všichni. Jen bych rád zdůraznil, že "přípravná" fáze, než přejdete do rutinního provozu, je v tomto případě delší a důkladnější.

Kerio Personal Firewall 4

kontrola obsahu

upgrade

nápověda i manuál v češtině

logika ovládání

místy labilní na Windows XP

K recenzi poskytla firma: Kerio Technologies ČR, Sedláčkova 16, 301 11 Plzeň, www.kerio.cz

Cena: zákl. verze zdarma, jinak 1 350 Kč

§§§§§


Motor pro váš server - MS Windows Server 2003 slibuje bezpečnost a spolehlivost

Jaromír Luhan

c03p0619

Rodina serverů Windows Server 2003 tvoří páteř serverové platformy firmy Microsoft. Nová verze má přinést výrazný zlom především v oblasti bezpečnosti a spolehlivosti. Zda tomu tak bude opravdu, ukáže až život, nicméně už teď se můžeme podívat na novinky, které rok 2003 uživatelům přináší.

To, co si můžete v obchodě koupit pod názvem Microsoft Windows Server 2003, má ve skutečnosti čtyři varianty počínaje nejnižším stupněm s názvem Web Server určeným pro hostování internetových služeb, přes standardní Standard Server, dále pak Enterprise Server určený spíš pro střední a větší zákazníky, až po nejvyšší edici Datacenter, schopnou provádět nejnáročnější úkoly zejména z oblasti zpracování velkých objemů dat a transakcí.

Výčet novinek je skutečně úctyhodný, nicméně již zmíněná bezpečnost je pro provoz serveru zásadní. Můžeme si ji rozdělit na provozní a přístupovou (nebo též uživatelskou). V záležitostech provozní spolehlivosti se setkáváme s inovovanou podporou technologií automatické obnovy systému po výpadku a se speciálním režimem Emergency Management Services. Ten umožní v kombinaci s odpovídajícím hardwarem server spravovat i ve stavu, kdy již není možné použít vzdálený přístup. Sada funkcí vzdáleného přístupu umožňuje jak správu serveru z libovolného počítače sítě (vhodné zejména pro servery bez uživatelských rozhraní), tak i řízení stanic ze serveru (systém vzdálené pomoci). Se vzdálenou správou pak souvisejí vylepšené funkce Remote Installation Services, neboli služby vzdálené instalace.

Dostupnost serveru má být zajištěna inovacemi v oblasti podpory technologií Storage Area Network (SAN) a Network Access Server (NAS), dále pak lepší správou síťového zatížení (např. podporou klastrování, správou více síťových rozhraní, lepším řízením, apod.).

Administrátoři, kteří spravují větší sítě, přivítají služby User State Migration Tool, umožňující uložení a obnovu kompletního uživatelského profilu včetně všech nastavení (například při převodu na jinou stanici). A aby se administrátorům pracovalo ještě snadněji, byly vylepšeny práce se systémovými logy systémový monitor může zobrazovat obsah více logů najednou, soubory logů mohou být velké až 1 GB, navíc mohou být spravovány i novým nástrojem z příkazové řádky.

A nyní se pojďme podívat na uživatelskou bezpečnost. Server podporuje systém jednotného přihlašování, takže se uživatel může hlásit na libovolný počítač sítě, na který mu to správce povolí. Navíc se může přihlašovat pomocí certifikátu dle X.509 v.3, který má uložený třeba na čipové kartě. Systém certifikací uživatelů podporuje také hierarchie certifikátů.

Hodně péče věnoval Microsoft internetové bezpečnosti počínaje zavedením softwarového firewallu, zavedením pravidel identifikace bezpečného softwaru, přes nové kryptovací metody a bezpečnější algoritmy až po systém monitorování IP provozu.

Windows Server 2003 přináší zajímavé možnosti i vývojářům kupříkladu kompatibilní režim, kdy se prostředí operačního systému pro vybrané aplikace tváří jako nižší verze. Tuto funkcionalitu ocení vedle vývojářů, kterým umožní otestovat chování jejich díla právě na různých systémech, také uživatelé starších aplikací. Z dalších vývojářských vymožeností jmenujme podporu technologie .NET včetně všech populárních součástí (webové služby, služby .NET Passport, UDDI, apod.). Součástí výbavy je Internet Information Server verze 6.0 podporující technologii aplikačních poolů (tzv. gardens), které mají zajistit vzájemné oddělení běžících ASP procesů.

A tak bych mohl pokračovat ještě dlouho. Jenom seznam novinek a vylepšení systému Active Directory by si zasloužil samostatnou recenzi. Než skončím, krátce se zastavím ještě u technologických novinek zajímavá je podpora zabezpečených bezdrátových sítí standardu 802.11, nový systém internetové autentizace IAS/RADIUS, implementace adresového prostoru IPv6 nebo podpora Fibre Channel. Užitečná je technologie webového sdílení a verzování dokumentů (WebDAV) a automatická propagace ovladačů tiskáren v rámci serverových klastrů.

Z výše uvedeného stručného výčtu je vidět, že se Microsoft snaží stále více šlapat na paty tradičním serverovým operačním systémům. Nechme se překvapit, jak se mu bude dařit, ale pro uživatele může být tato snaha velice přínosná.

§§§§§


Motor pro váš portál - Portálový specialista MS SharePoint Portal Server ve verzi 2.0

Jaromír Luhan

c03p0620

Už v recenzi na novou Office 2003 padla několikrát zmínka o široké podpoře technologie Microsoft SharePoint Services, táhnoucí se napříč všemi produkty kanceláře. Ovšem tato bezesporu zajímavá technologie, která je významným přínosem pro uspořádání a správu informací, by nebyla ničím bez schopného prostředku, jenž jednotlivá místa vzniku a spotřeby informací propojí. Tímto prostředkem je portálový specialista SharePoint Portal Server, nyní ve verzi 2.0. Pokud server nasadíte do organizační struktury využívající SharePoint Services, nemělo by kvalitnímu intranetovému uspořádání stát v cestě už vůbec nic. Pojďme se podívat, čím si nová verze chce získat přízeň uživatelů.

SharePoint Portal Server má tři hlavní poslání propojit lidi a dokumentové prostory, upravit a přizpůsobit informaci tak, aby byla více produktivní a "nechat informace pracovat". Tomu odpovídají i hlavní oblasti novinek a vylepšení produktu. Velký důraz je tedy kladen na vyhledávací schopnosti serveru a propojení dokumentů z různých zdrojů. Vyhledávání tak funguje napříč různými servery, umožňuje vyhledávat nové entity (např. osoby nebo týmy), spolupracuje s Research Pane programů Office a výsledky mohou být dále seskupovány podle různých kritérií.

Novinkou je správa verzí dokumentů a údržba knihoven dokumentů podle různých pravidel (např. blokováním nepovolených přípon), a také možnost tvorby obrázkových knihoven (i s náhledy). K lepší organizaci by měla přispět správa diskusních skupin (včetně známého "vláknového" uspořádání) a speciální pracovní prostor schůzek, úzce navazující na program Outlook 11. Do tohoto programu jsou směrovány i výstupy inovovaného systému upozornění, takže každý uživatel má šanci se o událostech dozvědět včas.

Důležité novinky se týkají správy seznamů, které mohou být různě seskupovány, doplňovány, mohou obsahovat kalkulované hodnoty a pohledy, skupinové součty, mohou obsahovat definici přístupových práv a mohou být moderovány a komentovány. Inovována byla také práce s kategoriemi například bylo doplněno individuální zabezpečení kategorií a šablony stránek spadajících do určité kategorie, vylepšena byla navigace systémem kategorií.

Mnoho výrazných novinek najdete v oblasti správy a administrace. Zajímavá je například možnost "samoobslužné" tvorby uživatelských sídel, z nichž každé může mít své vlastní regionální nastavení. Nové jsou funkce centrální správy uživatelů a uživatelských skupin, případně snadné vyhledávání osob v rámci organizační struktury. Administrátoři mají podrobný přehled o přítomnosti uživatelů (vč. automatického upozorňování na neaktivní účty) a mají k dispozici statistiky, které jim pomáhají s dimenzováním systémů. Stejně jako v programech Office se i zde setkáváme s propracovaným systémem uživatelských profilů, šablon pro stránky i osobní sídla, díky kterému může být zajišťována firemní kultura dokumentů. Navíc podporuje SharePoint Portal Server i systém jednotného přihlášení, takže se uživatel nemusí přihlašovat ke každé službě či oblasti znovu.

Ale přestože je centralizace důležitá mají uživatelé dostatek prostoru pro tvorbu vlastních domovských stránek, uspořádání takzvaných Web Parts (jakýchsi stavebních kostek webových stránek), a dokonce mohou své vlastní Web Parts vytvářet. Pro sofistikovanou správu a uživatelské přizpůsobení stránek přichází ke slovu integrace s novou verzí programu FrontPage, která umožňuje návrh, úpravu a testování Web Parts.

Nový portálový server firmy Microsoft se jeví jako skutečně zajímavá technologie pro "pohon" intranetových portálů jak svou bohatou funkcionalitou, tak i příjemným uživatelským přístupem.

§§§§§

$$$$$


Knihy


MS Windows Server 2003 - Nové funkce, upgrade, implementace

Patrik Malina

c03p0621

Nová verze jakéhokoliv operačního systému je dobrým důvodem k tomu, aby nakladatelé přispěchali s ještě lepšími a často tlustšími knihami, jež popisují vše důkladně "od podlahy". Naštěstí jsou zde i příležitosti pro autory a čtenáře, kteří předchozí verze znají a chtějí se dozvědět, co je opravdu nového. Dále zmiňovaná kniha je skvělým soustem tohoto druhu.

Tvůrci dílka rozhodně nejsou začátečníky, a pokud se podrobně zabýváte systémy Microsoftu, něco jste z jejich dílny pravděpodobně již četli. Tato jejich knížka je jakýmsi upgradem v pravém slova smyslu: znalost předchozích verzí serverů Windows 2000 je naprosto nezbytná, neboť autoři se prostě nezabývají tématy, jež by měl správce z dřívějška znát. Pokud jste tedy nováčky na serverové platformě, zvolte raději jinou cestu.

Celý svazek je velmi hutným pojednáním o novinkách, jež poslední serverová varianta Windows přináší. Krok za krokem narážíte na popis nových součástí, od typů serverů přes instalaci, změny v Active Directory, příkazy pro konzoli a spolupráci se staršími verzemi až po aktuální možnosti zabezpečení. Řadě témat je věnován rozsáhlý prostor: narazíte zde na detailní ukázky automatizované instalace či upgradu, důkladně se můžete seznámit s obdobnými postupy v případě Active Directory a rovněž je zde podána bezesporu jedna z nejlepších ukázek použití služeb WMIC v česky psané literatuře. Podobně do hloubky je také zpracována např. problematika obnovy systému po pádu a souvisejících diagnostických režimů.

Podíl Dalibora Kačmáře je znát především v závěrečné části knihy, kde pohovořil o možnostech zabezpečení ve zcela novém běhovém prostředí MS.NET. Zařazení této tematiky je rovněž naprosto logickým vyústěním postupu této technologie, jejíž znalost se stává nezbytností nejen pro programátory na současné platformě Windows.

Kniha představuje dle mého názoru špičkové dílko pro všechny profesionály, kteří přecházejí z Windows 2000 a velmi dobře je znají. Buďte si jisti, že řečičky o vylepšených ikonách a tapetách zde nenajdete!

Autoři: Bohdan Cafourek, Dalibor Kačmář

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 247

Doporučená cena: 295 Kč

Používáme Linux - Podrobný průvodce Linuxem

Patrik Malina

Nevím jak čtenář, ale autor recenze se nikdy za svou slabost k publikacím z dílny nakladatelství O\Reilly nestyděl. V případě knížky, o níž bude řeč v tuto chvíli, to platí minimálně dvojnásob, neboť se jedná o opravdu povedený kousek pro každého, kdo v Linuxu začíná a rád by pocítil pevnou půdu pod nohama.

Knížka představuje výchozí materiál pro každého začínajícího uživatele, který se hodlá seznámit s operačním systémem Linux. Pokud budete k četbě přistupovat systematicky a důsledně, uvědomíte si, že opravdu málo věcí je zde považováno za samozřejmost: autoři vše postupně podrobně objasňují a naprosto se ztotožňují se čtenářem, jemuž popisovaná platforma prozatím mnoho neříká. Ani v případě, že pokročíte za polovinu či dále, nebudete mít pocit, že se výklad rapidně komplikuje a znepřehledňuje, neboť tvůrci až do konce dodrželi postup, kdy nejdříve důkladně vysvětlí "proč" a pak názorně předvedou "jak".

Podíváme-li se blíže na celou náplň publikace, rozpoznáme záměr autorů oslovit potenciální zájemce na pomezí skupin běžných uživatelů a mírně pokročilých správců. Čtenář má možnost nejen udělat pár základních kroků, ale stát se soběstačným administrátorem vlastního linuxového počítače. Krom kapitol o instalaci a výchozí konfiguraci zde tedy najdeme výklad nejzákladnějších úkonů a práci s konzolí, ale dále též editaci zaváděcího záznamu disku, nastavení diskových oddílů či sestavení nového jádra. Podobně zde vedle sebe leží kapitoly o základní editaci textů a obrázků i výklad použití programovacích jazyků a jim odpovídajících nástrojů. Pochopitelně nemohou chybět sítě, především konfigurace TCP/IP, použití služeb jako web a elektronická pošta, a najdete zde i zmínku o firewallech. Dnes již nezbytnými se též jeví kapitoly o grafickém rozhraní a technologii X Windows.

Knihu lze bez obav doporučit každému začátečníkovi s Linuxem. Ale pozor, pod pojmem začátečník je zde míněn spíše nadšenec s experimentálními sklony, nikoliv výhradní uživatel kancelářského balíku a grafického editoru. Pro druhou jmenovanou skupinu jsou, a to bez urážky, určeny jiné publikace.

Autoři: M. Welsh,

M. K. Dalheimer, T. Dawson

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003, 3. vydání

Počet stran: 659

Doporučená cena: 590 Kč

Flash s využitím XML - Tvorba dynamických webových stránek

Patrik Malina

Obě technologie, zmíněné v názvu knihy, jsou i pro zběžného znalce webu a světa PC synonymem pro moderní přístup k tvorbě internetových aplikací a práci s daty. Po publikacích o PHP, ASP či XML jako takových rozšířil nakladatel svou programátorskou knihovničku o titul, zahrnující poměrně specifickou tematiku. Samotné využití nástroje Flash firmy Macromedia a s ním souvisejících technologií je speciální disciplínou. Musíte znát odpovídající názvosloví a "programátorské" postupy a nebát se vstupu do poměrně svérázného světa. Autoři publikace se zaměřili na poměrně zajímavou, i když dosti specifickou tematiku, jakou je propojení tvůrčích možností Flashe s potenciálem jazyka XML pro strukturovaný popis dat. Výsledkem je jakási základní učebnice tvorby aplikací, jejichž základ leží "někde" v databázi.

Ačkoliv kniha je nakladatelem proklamována jako látka pro začínající uživatele, nenechte se zmást! Výklad si žádá dobře obeznámeného "flešaře", jemuž navíc samotné XML není úplně cizí a semtam nějaký skript v jiném jazyce jej nepřekvapí. Zkrátka, učebnice je pro každého, kdo chce své znalosti flash technologií rozšířit o práci s datovými strukturami XML.

Počáteční čtyři kapitoly nejsou ničím překvapivým po lehkém úvodu do XML následují první praktické kroky v podobě seznámení s pracovním prostředím a možnostmi parsování ve Flashi. Pokud se ztratíte už zde, doporučujeme dostudovat XML ještě z jiné publikace. V další části knihy již přituhuje: autoři podrobněji popisují architekturu klient-server, poukazují na využití dalších technologií (PHP, Perl atd.) a zabývají se databázovou konektivitou a optimalizací aplikací. Závěrečná část je zaměřena na tvorbu náročnějších návrhů s využitím tzv. XML socketu, jenž dovoluje sestavit víceuživatelské aplikace s komunikací v reálném čase, bez omezení protokolu HTTP.

Na to, jak speciální téma je v knize obsaženo, se jedná o přiměřeně obtížný výklad. Příkladů zde najdete tak akorát a autoři nejsou extrémně struční. Ovšem znovu zdůrazňuji, nejde o příručku pro začátečníky v oboru.

Autoři: Craig Swann, Greg Caines

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 240

Doporučená cena: 299 Kč

Linux administrace serveru Apache

Patrik Malina

Je s podivem, že ačkoliv webový server Apache je naprostou jedničkou ve své kategorii řešení, a to nejen na unixových systémech, do češtiny přeložených či původních publikací o něm najdete jen velmi málo. Protože se nejedná pouze o "open source hračku", ale o profesionální systém, jejž dnes najdete i v aplikačních serverech velkých firem, další přírůstek do knihovny jistě přijde vhod.

Publikace zahrnuje široce pojaté pojednání nejen o technologii Apache, ale o též o řadě obecných principů provozování webových serverů, jež je potřeba znát. Jak je z názvu patrno, vše se v tomto případě odehrává na platformě Linux, ačkoliv v knize najde spoustu použitelných informací i webmaster Apache ve Windows. Pokud však s Linuxem běžně nepracujete, praktické experimentování vám často nepůjde tak snadno, neboť jeho zběžná znalost se předpokládá. Podobně není na škodu znát základní internetové technologie, tušit, co je IP adresa a nebát se psaní skriptů. Krom pravidelných úvodních, seznamovacích odstavců v jednotlivých kapitolách je celý text hodně technologický, tedy nic pro úplného začátečníka.

Mezi hlavními částmi knihy najdeme jak problematiku pokročilé konfigurace, tak stati o provozování webových aplikací a generování dynamických stránek. Úvodní kapitoly pojednávají o historii webu a různých srovnatelných řešeních, dále již autor přistupuje ke kompilaci zdrojových kódů, instalaci a zcela základní konfiguraci Apache. Pátá kapitola, ač nepříliš dlouhá, obsahuje klíčovou látku o principu fungování modulů webového serveru, a hned v následující části je pojednán neméně důležitý virtuální hosting. Náplň dalších kapitol je věnována aplikacím: přes SSI technologii přejdeme k CGI, Perlu, PHP a nasazení Javy. Další rozsáhlý oddíl je zaměřen na sledování výkonu a před koncem je zpracováno zabezpečení webové komunikace.

Z hlediska potřeb správce, který se s Apachem seznamuje, je v knize prakticky vše podstatné. Jistě, třeba pro popis dalších modulů je nutno sáhnout do další dokumentace, ale jsem rád, že autor nepodlehl pokušení udělat z knihy referenční telefonní seznam. Je dobře, že převládá výklad, a ne výčet položek.

Autor: Charles Aulds

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 535

Doporučená cena: 580 Kč

Zabezpečení sítí Cisco - Autorizovaný výukový průvodce

Patrik Malina

Po úvodním titulu, věnovaném všeobecnějšímu přehledu síťových technologií Cisco, pokračuje nakladatel této knihy dalším svazkem, jenž představuje zásadní pilíř chystané kolekce, zaměřené na řešení zřejmě největšího světového dodavatele síťových řešení. Problematika bezpečnosti je nejen populární, ale i velmi důležitá, a proto je chvályhodné, že výběr padl přednostně na tuto tematiku. Koncepce publikace rozhodně není nahodilá materiál je nedílnou součástí komplexní vzdělávací metodologie Cisco, která je směrována k dosažení certifikací této firmy, a i z toho důvodu je kniha doporučena k samostudiu vážným zájemcům. V každém případě je třeba říci, že látka není určena úplným začátečníkům: určité základní znalostí sítí jsou nezbytné, a navíc je potřeba být obeznámen s běžným ovládáním produktů Cisco a tvorbou konfiguračních souborů, jež představují v některých částech knihy fundamentální látku.

Bezpečnostní problematika je v publikaci rozdělena do sedmi hlavních částí. Úvodní pojednání je zaměřeno na koncepční otázky, zahrnuto je vyhodnocení rizik a postupy tvorby bezpečnostních politik, avšak další oddíly jsou již těsně spjaty s implementací v zařízeních Cisco. Část druhá je věnována zabezpečení přístupu vytáčenou linkou a zahrnuje řešení jako RADIUS či TACACS, v následující stati je řešena konfigurace přístupových směrovačů, a vzápětí narazíte na detailní popis konfigurace firewallů PIX. Druhá část knihy se nese ve znamení šifrování a nosným tématem je zabezpečení virtuálních privátních sítí pomocí protokolu IPSec. Velmi důležitým studijním materiálem jsou pak přílohy, kde najdete především ukázkové případové studie.

Mezi přednosti knihy patří hloubka rozpracování látky bezpečnostní technologie a konfigurační postupy jsou vysvětleny podrobně a dovolují proniknout k jemným podrobnostem. Další výhodou je bohatý doprovod ve formě názorných ilustrací, příkladů a konkrétních výpisů konfigurací. Pokud se věnujete Cisco řešením a nemáte knihu v originále, pak nemá cenu váhat. Jen budete muset opravdu hodně zaplatit.

Autor: Michael Wenstrom

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 753

Doporučená cena:

1 490 Kč

Windows Server 2003

Patrik Malina

Pokud bychom o některém z autorů knih o operačním systému Windows měli říci, že je na tuzemské poměry nestorem, pak to bezesporu bude Michal Osif. Jeho knihy jsou s námi od dob verzí 3.11, a ani nové Windows Servery 2003 pochopitelně nemohly ujít jeho psaveckému zaujetí. Výsledkem je první svazek, jenž bude zřejmě záhy následován minimálně jedním pokračováním s pokročilými tématy.

Osif pojal věc nesmírně důkladně a koncipoval knihu tak, že je velmi srozumitelná a maximálně vhodná i pro správce-začátečníky, kteří nikdy nepracovali ani třeba se servery Windows 2000. Veškeré části operačního systému, jejichž zvládnutí patří k základní administrátorské výbavě, jsou vyloženy důkladně a názorně: máte možnost se precizně seznámit s instalací interaktivní i automatizovanou, jste provedeni panoptikem Ovládacích panelů, konfigurací klientských parametrů síťových rozhraní či správou tiskových služeb. Dále autor předkládá např. novinky ve Správci úloh, podrobný popis služeb (Services), nechybí postupy pro monitorování činnosti a zásahy do databáze Registry. Až zcela v závěru knihy je zpracováno téma Active Directory, a to v podstatě pouze jediná jeho část správa uživatelského účtu, a opravdu pouze náznakem správa bezpečnostních skupin. Autor si evidentně tyto záležitosti schovává do dalšího svazku.

Podíváme-li se na knihu z jiného úhlu, je třeba říci, že pro zkušeného správce, znalého Windows 2000, bude již po letmém prolistování zklamáním. Poměr aktuálních novinek a věcí, jež jsou zcela shodné či nebezpečně podobné dřívějším publikacím, je dosti nerovný. Rozhodně zde nenarazíte na pokročilá správcovská témata, jako jsou různé serverové síťové služby (DNS, DHCP atd.), a na podrobná zákoutí Active Directory zapomeňte.

Kniha je velmi pěkným výchozím materiálem pro začínající správce, rekrutující se z řad pokročilých uživatelů Windows, kteří dosud systém podrobněji nezkoumali. Jste-li profesionály na platformě Windows 2000 a zajímají vás novinky, sáhněte jinam, neboť jejich koncentrace je zde povážlivě nízká. Výše popsaná cílová skupina však bude mít důvod ke spokojenosti.

Autor: Michal Osif

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003

Počet stran: 623

Doporučená cena: 599 Kč

§§§§§


12/2001


Novinky


Krátké zprávy

c01p0730

Money S3

Cígler Software představila novou verzi ekonomického softwaru pro Windows Money S3. Základními rysy uváděné novinky jsou jednoduché uživatelské rozhraní a škálovatelnost, díky které je program použitelný jak pro samostatné PC v malých firmách, tak i pro sítě středních společností s desítkami počítačů. Hlavními novinkami jsou volitelné uložení dat na MS SQL serveru 2000 a komunikace pomocí XML.-OK

Systinet

poskytovatel softwarové infrastruktury pro Web Services (webové služby), oznámil úspěšné dokončení "seed-round" financování ve výši 2,3 milionu USD. Mezi investory Systinetu patří společnosti Windcrest Partners, 3TS Venture Partners, Robin Neustein a podnikatelka a odbornice na e-business Esther Dyson. Zakladatelem a CEO Systinetu je Roman Staněk, který předtím založil firma NetBeans, jíž posléze úspěšně prodal společnosti Sun Microsystems.-OK

Mikos Cíglerovi

Akvizici společnosti Mikros, a. s., dodavatele podnikových informačních ERP systémů WAM S/3, provedla firma Cígler Software. Rozšiřila tím portfolio svých produktů o informační systém pro řízení podniku Po koupi 100% podílu ve společnosti Systém SI, s. r. o., je to v roce 2001 už její druhá akvizice z oboru informačních technologií.-OK

Bezpečí od Symantecu

Symantec Security Check na adrese www.symantec.com/securitycheck, využilo již více než 6 milionů uživatelů. Jedná se o bezplatnou službu, určenou pro otestování bezpečnosti vašeho počítače proti virům, napadení z internetu apod.-OK

1 000 000 registrovaných

Společnost Software602 oznámila, že se svým bezplatným kancelářským balíkem PC SUITE dosáhla magické hranice 1 milionu celosvětově registrovaných licencí. Mohutný zájem o novou verzi PC SUITE 2001 z celého světa údajně urychlil původně plánované překročení milionté hranice registrovaných licencí o 2 měsíce. Mezi země s největší popularitou patří kromě zemí střední Evropy, USA a Kanady i Brazílie, Velká Británie, Austrálie, Argentina, Indie, Litva, Nizozemí, Rusko. Celkem byla PC SUITE registrována ve 226 zemí světa.-OK

Pevné disky Hitachi

Japonský gigant představil dvě řady pevných disků. Notebookový 2,5" disk s názvem DK23DA a rozhraním UltraDMA/100 lze uložit 40 GB dat. Jeho otáčky jsou 4 200 ot/min a již by měl být na trhu. Model DK23EJ je určen pro opačný výkonový konec. Lze na něj uložit až 147,8 GB, při základním rozměru 3,5" má výšku 25,4 mm, otáčky 10 000 ot/min a rozhraní Ultra320 SCSI nebo FCAL. Na trhu by se měl objevit v 2. čtvrtletí roku 2002.

Odkaz: http://www.hitachi.com/opstore/hdddrives/index.html

WebToDate 3.0 také pro Linux

Macron Software uvádí na trh redakční systém WebToDate 3.0, nyní také ve verzi pro Linux. Pomocí tohoto programu v současné době publikuje celá řada serverů českého internetu. Nejvýznamnější linuxovou instalací je patrně internetová podoba deníku Blesk vydavatelství Ringier na adrese www.blesk.cz.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0731

GNU v češtině

Hnutí GNU, zaměřené od svého vzniku myšlenkově i prakticky na tvorbu otevřeného (open source) softwaru, patří bezesporu k jednomu z nejzajímavějších fenoménů světa internetu a výpočetní techniky posledních let. Iniciativa, vycházející z myšlenkového základu, jejž položil Richard Stallman, dala světu počítačů, vezmeme-li to ryze prakticky, např. operační systém Linux, jehož současné postavení určitě není zanedbatelné. Zajímavým krokem v této souvislosti je kompletní počeštění internetových stránek hnutí GNU, jež samozřejmě naleznete na internetu, ale také na našem CD v tomto čísle. Odkaz: http://www.gnu.org-pa

Píšete všemi deseti?

Psavecká zručnost, spočívající v bezchybném používání všech deseti prstů při práci s klávesnicí, dnes zdaleka není jen výsadou sekretářek a administrativních pracovníků. I na našem CD jste se již několikrát mohli setkat (a příště opět setkáte) s programem firmy pmq Software, jenž vám při výuce může pomoci. Nedávno autor aplikace Deseti prsty představil další nástroj s názvem Typing Tester výmluvné označení napovídá, že je určen k prověřování schopností písařů. Je určen všem zájemcům, kteří si chtějí dopřát "kondiční hodiny" a udržovat se ve formě. Odkaz: http://www.deseti-prsty.cz-pat

Pro bezpečnou poštu

Firma Tiny Software, tuzemský výrobce u nás i v zahraničí velmi dobře známých bezpečnostních technologií pro připojování lokálních sítí k internetu, představila v době Invexu novinku s názvem Tiny MailServer. Jak patrno, jedná se o serverovou aplikaci typu poštovní server, a v souladu se strategií firmy je jejím cílem především minimalizovat jakákoliv "doručitelná" rizika. Výrobce ji připravil pro řadu platforem (Windows, libovolný Linux i386, Linux PPC, Sun Solaris, MacOS) a nabízí také přímou integraci s řadou běžných antivirových programů, čímž lze efektivně zamezit šíření rozesílaných virů již na samotném serveru.

Odkaz: http://www.tinysoftware.cz-pat

Adobe pro Windows XP

Společnost Adobe, nerozlučný souputník softwarového giganta Microsoft mimo jiné i na poli boje proti nelegálnímu softwaru v rámci organizace BSA, přispěchal na pomoc i při nedávném uvádění nových Windows XP. Firma oznámila, že nedávno uvedená verze produktu Adobe Photoshop Elements pro amatérské uživatele (viz recenze 9/2001) splňuje jako první produkt Adobe podmínky pro obdržení loga "Designed for Windows XP". Tato certifikace by měla zaručit, že aplikace bude na nové platformě podávat optimální výkon a fungovat bez potíží. Odkaz: http://www.adobe.com-pat

Publikujte na webu!

Po slibném zkušebním období uvádí tuzemský všestranný výrobce Macron Software na trh novou verzi svého profesionálního webového publikačního nástroje Web To Date 3.0, a to v provedení pro operační systém Windows i Linux. Jedná se o integrovaný nástroj, jehož cílem je umožnit rychlé publikování při zachování tvorby dokumentů metodou WYSIWYG (bez znalosti HTML či jiných jazyků) a s minimálním úsilím při správě. Mezi zajímavé možnosti patří např. publikování lokalizovaných verzí týchž dokumentů či dobře zpracované možnosti vizuálního návrhu.

Odkaz: http://www.webtodate.cz-pat

Oracle ve škole

České zastoupení společnosti Oracle, předního dodavatele softwarové infrastruktury pro e-byznys, se pokouší nalézt další cestu ke svým potenciálním uživatelům a administrátorům. Po dohodě s VUT v Brně připravil Oracle sérii přednášek, jež zájemcům přibližuje technologická zákoutí databázových produktů. Většina přednášek, jež budou mimo jiné zaměřeny na XML, Javu či bezpečnostní problematiku, se uskuteční v období právě běžícího zimního semestru. Odkaz: http://www.oracle.com/cz/-pat

Jste v bezpečí?

Slušnou návštěvnost zaznamenala firma Symantec, známý výrobce bezpečnostních technologií pro všechny kategorie uživatelů, na svých stránkách, jež nabízejí on-line službu Symantec Security Check. Jak napovídá název, účelem návštěvy je nechat si aktivně prověřit zabezpečení vlastního počítače či lokální sítě. Velmi užitečná může být služba pro domácí uživatele pokud jste však ve firemní síti za dobrým firewallem, jsou možnosti služby omezené. A ještě jedna připomínka samozřejmě se jedná z velké části o marketingový nástroj, takže než doporučení Symantecu zrealizujete a nakoupíte vše, co je vám doporučeno, nezapomeňte se poradit se zkušenějším uživatelem.

Odkaz: http://www.symantec.com/securitycheck/-pat

Sun útočí

K velmi nekompromisnímu konkurenčnímu kroku přistoupila firma Sun, jeden z největších dodavatelů řešení pro internet. Rozhodla se využít nepolevujícího toku negativních zpráv ohledně zabezpečení webového Internet Information Serveru a také okolnosti, že "červi" Code Red a Nimda ukázali svou sílu, a představila velmi zajímavý kompetitivní upgrade, tedy cenově lákavou nabídku na přechod k vlastní technologii iPlanet[tm] Web Server, Enterprise Edition 6.0. Výhodou má být nejen ušetření a zvýšení bezpečnosti, ale také plné zachování funkcionality ASP aplikací (technologie Microsoftu pro provoz aktivních webových stránek) díky bezplatnému modulu Sun[tm] Chili!Soft ASP. Koneckonců, co byste neudělali pro větší bezpečnost? Odkaz: www.iplanet.com/gosecure

Sun StarOffice 6.0

Velmi spokojen je pravděpodobně výrobce velmi zdařilého kancelářského balíku StarOffice, firma Sun Microsystems. Ihned po uvedení nové verze 6.0 beta, s níž jste se na CD v minulém čísle mohli rovněž setkat, projevili uživatelé velký zájem, a i přes značnou velikost instalačního souboru (kolem 100 MB, též v závislosti na operačním systému) nastalo mohutné stahování za účelem vyzkoušení. Již během prvního týdne tak učinilo kolem 200 000 uživatelů, a nic nenasvědčuje tomu, že by zájem opadl. Koneckonců, v době, kdy Microsoft svou novou verzi MS Office XP zdražil oproti předchozí prakticky o dvojnásobek (a ani tehdy nešlo o "pár korun"), stojí kvalitní a velmi levná alternativa minimálně za zvážení.

Odkaz: http://www.sun.com/staroffice/-pat

3COM do škol

Zajímavou aktivitou se zhruba před měsícem prezentovala firma 3Com Česká a Slovenská republika, dodavatel infrastruktury počítačových sítí. Vyhlásila grant pro české a slovenské školy, jehož získání má těmto subjektům umožnit inovaci či vybudování lokálních sítí a připojení k internetu. Akce navazuje na obdobný, celosvětový projekt, pořádaný mateřskou firmou, v jehož rámci si již tři desítky českých a slovenských škol k síťovému vybavení pomohly. Jedná se bezesporu o zajímavou a především reálnou alternativu (z pohledu uživatelů, ale především výrobce) k prozatím dosti hypotetickému projektu Státní informační politiky ve vzdělávání, po jehož příchodu by mohly reálné šance dalších dodavatelů značně poklesnout.

Odkaz: http://www.3com.cz-pat

Zkouška ohněm

Zajímavou službu nabízí zákazníkům firma LBMS, dodavatel komplexních řešení. Jedná se v podstatě o simulátor zatížení aplikace a následných vlivů na související systémy, jako jsou firewally, webové servery či další bezpečnostní technologie. Takováto reálná zkouška může dobře prověřit připravenost vaší sítě na útoky typu DoS (Denial of Service, zablokování služby nadbytkem požadavků), schopnost detekovat průniky a identifikovat původce či prověřit chování vlastních komponent aplikace při silném uživatelském zatížení. Služba se jmenuje Active Test Secure Check.

Odkaz: http://www.lbms.cz-pat

Všechna CD po ruce

Zajímavou pomůcku představila firma DTP Studio, dodavatel řešení pro grafickou práci a publikování a také tvůrce originálních multimediálních CD-ROM titulů. Novinka se jmenuje Safe Box a jedná se v podstatě o praktický pořadač (šanon) na CD. Základem jsou jednak zmíněné desky šanony, jež umožňují běžné umístění na stole či polici, a dále plastové "kapsy" pro vlastní uložení disků, nabízené v různých velikostech. Výsledek tak ze všeho nejvíce vizuálně i funkčně připomíná fotoalba.

Odkaz: http://www.dtpstudio.cz/-pat

Kolik máte dat?

Zajímavou propagační akcí z oblasti datových skladů se prezentovala na výstavě Invex firma Microsoft. Představila návštěvníkům běžící datovou základnu hypotetického obchodního řetězce s reálnou "náplní" 1 TB (TeraByte) dat. Údaje byly uspořádány jako souhrn informací o prodeji za období 70 měsíců a každé měsíční období bylo údajně tvořeno 240 miliony řádků. Zajímavé bylo i hardwarové zázemí diskové pole HP SureStore XP512 poskytovalo kapacitu, jež se operačnímu systému transparentně jevila jako cca 2TB logický disk. Použit byl software MS Windows 2000 Advanced Server a MS Windows 2000 DataCenter Server, MS SQL Server 2000 Enterprise Edition a pro dálkový přístup Mobile Information Server 2001. Bohužel, firma Microsoft neposkytla informaci o žádném zákazníkovi, jenž by srovnatelný systém v tuzemsku v praxi používal.

Odkaz: např.: http://www.microsoft.com/sql/techinfo/BI/terabytecube.asp-pat


Těšte se do školy! - LANGMaster Škola hrou přichází

Patrik Malina

Asi málokdo z těch, kdo jednou opustili školní třídy, zatoužil se do nich vrátit. A předpokládám, že ani vylepšený slabikář či úplně nová početnice by neznamenaly pro většinu rodičů dostatečně silnou motivaci, aby se školnímu zápolení vlastních dětí věnovali více, než je nezbytné. Troufám si však tvrdit, že pojetím školní výuky, s nímž přichází přední tuzemský tvůrce multimediálních titulů se může vše změnit.

Projektu, o němž je zde řeč, jsme se již na našich stránkách věnovali bylo to ještě pod jeho dřívějším zamýšleným distribučním názvem LANGMaster EDU.NET, a záměry firmy navíc v našem magazínu přímo prezentoval ředitel společnosti Jan Průcha. V mezidobí nejen že došlo ke změně loga a jména firmy, ale také byl upraven právě název celého obsáhlého projektu na našinci poněkud bližší "Škola hrou". Firma rovněž zásadně postoupila vpřed ohledně vývoje distribuční strategie, a proto již dnes můžeme s jistotou říci některá fakta.

Prvním titulem, jenž celou edici uvede a, jak výrobce pevně věří, naláká uživatele ke koupi dalších dílů, bude produkt s názvem "Dobrodružství poznání". Nebude se jednat o specificky zaměřený studijní materiál, ale o všeobecně koncipovaný populárně-naučný titul, jehož úkolem bude uživateli představit jak nové technologické přístupy, tak "lehkost", s jakou lze pronikat do tajů různých věd. Nutno říci, že LANGMaster má co předvádět zcela nové technologické zázemí, jež nabízí zásadně nový způsob práce s prezentovanými informacemi, vznikalo zhruba po dobu dvou let, a bez velkého přehánění lze říci, že na našem trhu těžko hledá srovnání. Jeho novátorství spočívá zejména v dobře navržené vnitřní architektuře, jež přinese ve výsledku uživateli to, co potřebuje standardní ovládání bez ohledu na to, jakou oblast zrovna studuje či jaké CD zrovna vložil do mechaniky, a kontinuitu při dlouhodobém užívání těchto produktů. Samotný datový obsah pak poukazuje na fakt, že výrobce přistoupil k tomuto projektu velmi důkladně a nemíní zájemce "opíjet rohlíkem". Vězte tedy, že to, co spatříte při užívání titulu Dobrodružství poznání, je střípkem z mozaiky, jež bude následovat. Bez zajímavosti není ani cenová politika výrobce pokud se potvrdí jeho prozatím utajené informace o koncové ceně produktu, který bude sestávat ze čtyř CD, věřte, že něco takového tu zatím opravdu nebylo! Za relativně malý obnos obdržíte titul, jenž by za současných podmínek u jiného výrobce bezesporu stál minimálně trojnásobek.

Co dodat? Nezapomeňte nahlédnou na naše CD a nainstalovat si ukázkovou verzi projektu Škola hrou, jež zabírá podstatnou část naší přílohy. Přibližně takto totiž bude nejen Dobrodružství poznání vypadat.


Dobrý rok Borlandu

Patrik Malina

Firma Borland, produkující všestranné vývojové nástroje pro řadu platforem a programovacích jazyků, nejen dnes bezesporu patří mezi nositele inovací ve svém oboru. Avšak s ohledem na nedávný překotný vývoj je třeba říci, že letošní rok byl rozhodně jedním z nejlepších, alespoň co se uvolněných produktů týče.

Blýskání na dobré časy začalo na počátku března, kdy firma uvedla dlouho očekávaný a diskutovaný RAD (rapid application development) nástroj Kylix pro platformu Linux. Jedná se nejen o první, reálně prodávaný a podporovaný komplexní vývojový nástroj, určený pro platformu Linux a rychlý, na komponentách založený vývoj, ale především o implementaci programovacího jazyka Object Pascal na novou platformu, od níž si nejen Borland mnoho slibuje. Výrobce tím započal snahu o šetření nákladů vývojových firem heslem je jediný zdrojový kód, kompilovaný dle potřeby pro Linux či pro Windows zde samozřejmě za pomocí Delphi.

Právě tento populární nástroj na platformě Windows se dočkal na počátku května verze 6, a po prvních zkušenostech bylo jasné, že autoři opět řádně pokročili. Nejen heslem se staly webové služby a vše, co k jejich tvorbě slouží, včetně implementace XML. Zhruba o měsíc později přichází další inovace, tentokrát v podobě ryze javovského balíku JBuilder 5. Ačkoliv recenzenti a uživatelé se zhruba shodli, že šlo o "malý upgrade s velkým číslem", výrobce trvá na svém: Vývoj v oblasti Javy je překotný, a my si nemůžeme dovolit jej ignorovat! Ani ne po půl roce to Borland znovu potvrdil.

Pojďme však popořádku. S počátkem listopadu přichází další podstatný počin, a tím je Kylix 2.0. Ze zásadních novinek je třeba zmínit právě nástroje pro tvorbu webových služeb, jež byly představeny Delphi, a rovněž implementaci standardu CORBA a stovky drobných vylepšení, včetně úprav kolekce komponent, netřeba připomínat. Silnou ofenzívu prozatím uzavírá opět JBuilder, tentokrát ve verzi 6, jehož uvedení proběhlo před zhruba dvěma týdny. Co dodat? Borland je ve formě a jeho inovativní síla je velmi dobře znát.

§§§§§


Krátké zprávy

c01p0732

SiS licencuje RDRAM

Silicon Integrated Systems licencuje RDRAM technologii od firmy Rambus. Stává se tak druhým výrobcem čipových sad na světě, který získal na tuto paměťovou technologii licenci. Tou první je Intel, který ji využil pro čipsety i820, i840 (Pentium III), i850 (Pentium 4) či i860 (Itanium).-PVE

Repro od Creative

Společnost Creative Technology uvedla na trh reproduktorový systém typu 5.1 s názvem Inspire 5.1 Digital 5700. Podporuje Dolby Digital a DTS a obsahuje zesilovač 30 W s dekodérem, vyztužený dvoukomorová subwoofer, centrální reproduktor o výkonu 21 W, 4 satelity 7 W a dálkový ovladač. Systém je kompatibilní s 24-bitovými/96 kHz zařízeními a pro připojení může používat optický kabel, koaxiální, analogový stereo a Digital DIN.-PVEOdkaz: www.creative.com.sg

Změna designu

Touto dobou se změnil design webových stránek časopisu PC WORLD a zahájil tak celou sérii změn toto elektronického média. První krok směrem ke svým firemním zákazníkům má podobu složky s názvem TISKOVÉ ZPRÁVY, kam se budou umisťovat tiskové zprávy z oblasti IT. Další změny budou následovat s cílem zkvalitnit tok informací směrem ke čtenářům a zároveň vytvořit prostor pro lepší komunikaci čtenářů s redakcí i mezi sebou.-PVEOdkaz: www.pcworld.cz

Virus na DVD

Příznivci sledování DVD filmů na počítači mohli být nepříjemně překvapeni u titulu "Powerpuff Girls: Meet the Beat-Alls". Ten totiž nechtěně při výrobě obohatila firma Warner o virus W32.FunLove.4099. Film se nyní stahuje z oběhu a připravuje se opravené médium, které by jmenovaný virus neobsahovalo.-PVE

Přepalovačky Toshiba

Japonský výrobce optických mechanik (kromě jiného) uvedl notebookovou CD-RW mechaniku SD-C8102 s parametry 16x/10x//24x (zápis, přepis, čtení) s výškou 12,7 mm. Model SD-R1202 pro stolní počítače se honosí parametry 16x/10x/40x (zápis, přepis, čtení) a navíc 12x pro čtení DVD disků.-PVE Odkaz: www.toshiba.com/taecdpd

Změna registrace .CZ

Valná hromada sdružení CZ.NIC z.s.p.o. představila návrh nových pravidel pro registraci domén na internetu v České republice. Mění se pořadí činností registrace a zkracují se lhůty pro zaplacení poplatku. Dále se ruší zakázaná doménová jména. Pět jmen je vyhrazeno vládě ČR, resp. Úřadu pro veřejné informační systémy. Jedná se o edu.cz, gov.cz, int.cz, mil.cz a org.cz.-PVEOdkaz: www.nic.cz

Procesory AMD

Firma American Micro Devices představila nové modely procesorů řady x86. Pro stolní počítače je určen Athlon XP 1900+ s interním taktem 1,6 GHz. Pro mobilní počítače jsou určeny procesory Mobile Athlon 4 1,2 GHz a Mobile Duron 950 MHz. Všechny jsou vyráběny 0,18mikronovou technologií.-PVEOdkaz: www.amd.com


Displej, nebo tablet? Obojí!

Patrik Veselík

Americká firma Wacom představila zvláštní kombinaci LCD displeje s tabletem, jež posouvá možnosti obou jmenovaných zařízení. Celek dostal jméno Cintiq.

Komu ku prospěchu

Slavný románový detektiv Sherlock Holmes se řídil heslem "Komu ku prospěchu", díky kterému rozluštil nejednu záhadu. Stejně dobře se objasňují záhady londýnského podsvětí, jako tajů výpočetní techniky. Wacom Cintiq je určen pro všechny ty, kdo sice potřebují používat počítač, ale stále se nemohou oprostit od tužky. Myš je přes všechen pokrok pro některé účely méně vhodná, takže přichází kombinace tabletu s tužkou s dotykovým LCD displejem. Díky tomu lze využívat Cintiq jako virtuální plátno a dotykovou tužku jako kreslicí nástroj v roli skutečné tužky, křídy či štětce. Vyjmenováním některých simulovaných nástrojů jsem napověděl, kdo bude klientelou Wacomu. Cintiq využijí grafici, designéři a mnoho dalších kreativně pracujících.

Tablet PC versus Cintiq

Wacom Cintiq připomíná Tablet PC, což je návrh počítače na základě iniciativy Microsoftu. Podle něj se pod pojmem Tablet PC rozumí přenosný počítač integrovaný spolu s dotykovým LCD displejem do jednoho nedělitelného krytu. Je vlastně druhem notebooku, protože je napájen z akumulátorů a obsahuje též displej.

Cintiq naopak počítač neobsahuje a napájen je prostřednictvím kabelu. Ovládá se ale obdobně, protože má dotykový LCD displej. Díky způsobu napájení a způsobu použití však Cintiq může mít větší rozměry, takže místo úhlopříčky 10,4" (typické pro Tablet PC) má "dospělou" úhlopříčku 15 palců.

Připojit i k traktoru

Cintiq lze připojit snad ke všem počítačům, jaké se dnes po světě vyrábějí. Až nudnou klasikou jsou počítače IBM PC AT a kompatibilní s operačním systémem MS Windows 95/98/ME či MS Windows NT/2000/XP. Tabletová část se připojí přes sériový RS232 port či USB rozhraní, obraz se do LCD displeje dostane 15pinovým VGA konektorem či digitálním DVI rozhraním.

Počítače Apple jsou podporovány od operačního systému MacOS 8.6, 9 či 10.1 a vyšších. Přípojné body se až na RS232 od počítačů PC neliší. Držte si klobouky, pojedeme z kopce... Následující dvě exotické sestavy jsou podporovány díky Wacom Unix Kitu, který si lze přikoupit za 149 USD. Pracovní stanice SGI (dříve Silicon Graphics) jsou podporovány od operačního systému IRIX 6.5. Připojují se na sériový port, VGA či DVI rozhraní. Poslední platformou jsou pracovní stanice Sun s operačním systémem Solaris 2.6, 7 nebo 8.

Programy a cena

Výrobce k samotnému Cintiqu přidává Corel Painter Classic a vlastní program Wacom PenTools. Firmu Wacom zastupuje v České republice společnost Conquest, a.s. Cena displeje s tabletem ve výši 79 900 Kč bez DPH je však natolik vysoká, že se dovozce rozhodl nedržet produkt Cintiq na skladě, ale dovážet jej na objednávku. Při vyšším zájmu veřejnosti se však situace může změnit.

Odkazy: Wacom, Inc. www.wacom.com, http://www.wacom.com/lcdtablets/index.

cfm

Conquest (distributor pro ČR) www.conquest.cz


Kočička pro alergiky

Patrik Veselík

Japonská firma Omron Corporation zahájí 20. listopadu 2001 prodej své kočičky s názvem EPA-R01. Za milým chlupatým kožíškem se však ukrývá robot, simulující prakticky vším chování živé kočky.

Kočičí hardware

Výrobce se rozhodl přinést uživatelům nefalšovanou kočku místo neumělých ošklivých napodobenin. Poctivý mazlíček má být přece chlupatý, robot tedy dostal kožich z akrylátového plyše, a to v barvě šedé nebo hnědé (tříbarevné koťátko tedy nebude). Pokud se vypnutý robot porovnává se spící kočkou, těžko se od sebe rozeznají.

Robot se nepohybuje na kolečkách, ale napodobuje chůzi na čtyřech končetinách. Nechodí sice perfektně měkce jako živá kočka, ovšem je to přece jen chůze.

Rozměry zhruba odpovídají kočce živé (tedy běžné, pokud nepřerostla do podoby Garfielda). Bez ocasu měří 26 x 16 x 32 cm a i s NiMH akumulátorem váží 1,6 kg. Ten se nabíjí 2 hodiny a vydrží 1,5 hodiny provozu.

Soft neboli chování a emoce

Firma Omron využila vlastní řešení s názvem MaC. To dokáže rozpoznávat chování svého okolí, a podle toho simulovat určité "pocity". Robot se totiž snaží chovat tak, jak by na určité situace reagovala živá kočka. Dovede slastně přivírat oči, pokud ji "obsluha" drbe mezi oušky či pod bradičkou, zdvihat packu a mnoho dalších tělesných projevů. Dokáže z vestavěného reproduktoru vyluzovat 48 zvuků od mňoukání až po vrnění.

Kde kupovat

Výrobce se rozhodl pro mírnou diskriminaci při prodeji. Roboty jsou ručeny jen pro japonský trh, navíc jen ve vybraných sedmi obchodních domů (od Tokia až po Nagoyu) z celého řetězce s názvem Takashimaya. Objednávku tamtéž bylo možné učinit již od 20. října, telefonicky pak od 3. listopadu. Kočiček se navíc vyrobila jen limitovaná série 5 000 kusů. Cena je stanovena na 185 000 jenů (přibližně 56 000 Kč).

Proč umělotinu a ne živou?

Japonská mentalita se od evropské velmi liší, čehož důkazem je pohled na roboty. Japonsko má vzhledem ke svým podmínkám a přelidněnosti problémy, které u nás neznáme mnohdy ani z Prahy. Nejen od nich se onen náhled odvíjí. Kočka jako živý tvor sice je do jisté míry samostatná, ovšem přežít "péči" leckterého majitele je pro ni problém. Jak jsem nastínil v titulku, kočku-robota využijí především ti, kteří nemohou o živé kočce ze zdravotních důvodů uvažovat. Zvířecí útulky by k problematice řekly své a dětmi přinesená a rodiči vyhozená zvířátka rovněž. Pokud se jedná o robota, není problém jej vypnout, prodat, přejet hranice bez nutnosti zdravotního průkazu, případně mít takovou umělou kočku v místech, kde je živý tvor zakázán (např. hotel, dopravní prostředky, některé rodiny s rodiny s kojenci atd.). Umělá kočka navíc nelíná, v neposlední řadě nepřijímá potravu a především ji ani nevylučuje. Odkazy: www.necoro.com, www.omron.com


Ztište si počítač

Patrik Veselík

Spolu s novými počítači se supervýkonnými procesory stoupá produkce hluku. Počítače je nutno chladit, takže jejich výrobci do jejich útrob osazují stále stoupající množství výkonnějších a výkonnějších chladicích systémů. Typickým příkladem je procesor, kdy se na jediný procesor umisťuje jeden velký a někdy i dva větráky.

Firma Titan Computer Co., Ltd. z Taiwanu představila drobného pomocníka s názvem TTC-ALC2. Jedná se o prostředek ke snížení hluku, způsobeného větráky. Princip je jednoduchý čím vyšší napájecí napětí je, tím vyšší jsou otáčky větráku a tudíž tím hlučnější chladicí systém je.

Přijatelné riziko

Snížení otáček přináší kromě výhodného ztišení též nepříjemný pokles výkonnosti chladicího systému. Právě z tohoto důvodu se napětí snižuje jen natolik, aby chladicí výkon zůstal. Jedná se tedy o přijatelný kompromis.

Někoho může napadnout, že když by se větrák odpojil, počítač by se ztišil úplně. To by skutečně nastalo, ovšem doslova. Počítač by díky přehřátí "vyhořel" neboli sám sebe zničil. Tudy skutečně cesta nevede.

Pro jistotu alarm

ALC2 není pouhý prostředek ke snížení hluku. Zároveň monitoruje připojený větrák a pokud se ten zastaví, začne vydávat vysoký tón. Tím vnáší nejen více ticha a pracovní pohody obsluze, ale zároveň zvyšuje bezpečnost lepší detekcí poruchy.

Větrák není všechno

Vsazením ALC2 mezi větrák a procesor nelze čekat absolutní ztišení počítače. Chladicí systém procesoru patří mezi nejhlučnější, ovšem není jediným zdrojem hluku. Při důsledném odhlučňování by se mělo pamatovat na ostatní komponenty od pevného disku či CD a DVD mechaniky až po větrák videoakcelerátoru či zdroje. Hlomoz může způsobit i obyčejné nedotažení šroubku a následné vibrace celého počítače.

Odkaz: Titan Computer www.titan-cd.com


Když podzimní Comdex nastal...

Patrik Veselík

Něco je jiné a něco je stejné; všechno je jiné a všechno je stejné. Jako každý podzim se i letos koná v americkém městě Las Vegas veletrh s názvem Comdex. Změny nenastaly na vlastním veletrhu, ale všude kolem. Díky událostem měnícím svět se změnily i bezpečnostní podmínky na Comdexu; tomu se bude věnován samostatný odstavec.

Gates, Gates, Gates

Úvodní slova článku i Comdexu mají společné jméno Gates (tedy William Henry G. III zvaný Bill). Ten byl úvodním řečníkem a z jeho slov vynikaly názvy XML, Tablet PC a Xbox. Prvním dvěma technologiím připisuje budoucnost, XML dokonce na deset let dopředu.

Zkuste to bez drátů!

Stejně jako v uplynulých dvou letech Comdexu vévodí bezdrátový přenos dat. V minulých ročnících to bylo Bluetooth pro kratší vzdálenosti, pro větší Wi-Fi neboli "bezdrátový Ethernet" s přenosovou rychlostí až 11 Mb/s (neboli IEEE 802.11b). Nyní se však jedná o verzi A (nejsou přece žádná béčka), jinými slovy podle normy IEEE 802.11a s maximální přenosovou rychlostí 54 Mb/s.

Pro Evropu však situace 54 Mb/s bezdrátové sítě není tak jednoznačná jako v případě Wi-Fi. Dosavadní varianta s rychlostí 11 Mb/s totiž používá pásmo 2,4 až 2,5 GHz, které má v drtivé většině zemí světa tzv. generální povolení. IEEE 802.11a však používá dvojnásobnou vysílací frekvenci. Ta ovšem v řadě zemí generální povolení nemá. Spojené státy patří mezi ty, kde toto pásmo je možné používat.

Malej, ale šikovnej

Po mnoho let se výrobci snaží uživatelům vtlouci do hlavy, že budoucnost sice patří aluminiu, ale rovněž mobilní výpočetní technice. Po prvotních nezdarech se každoročně zvyšuje počet vystavených výrobků typu Tablet PC. Comdex Fall 2001 je touto novou formou počítače PC přímo zahlcen.

Comdex nForce

... by mohl znít název čipové sady firmy nVidia. Oficiálně uvedené základní desky s revolučním čipsetem nForce420 měl na stánku snad každý výrobce motherboardu či počítačů jako celku (Asus A7N266-E, Microstar K7N420 Pro a celá řada dalších).

Jasně a stručně

Dalším novinkám se budu věnovat sice jmenovitě, ale o to méně detailně. - Firma Opera Software představila Beta 1 verzi internetového prohlížeče Opera verze 6, který opět posouvá možnosti v přístupu k datům na netu. - Firma AMD představuje notebookové procesory Mobile Duron a Mobile Athlon 4 na ještě vyšších kmitočtech. - Výrobci videoakcelerátorů svádějí bitvu též v mobilním světě. - ATI a nVidia uvedly právě zde Mobility Fire GL 7800 a NV17M (zatím jen kódové jméno). - Firma Arcsoft uvádí ACDSee verze 4.0. - Mercedes Benz demonstroval bezdrátový Ethernet podle IEEE802.3a s rychlosti 54 Mb/s v osobním automobilu C320 Sedan. Elektronickou část obstarala firma Atheros Communications. - CTX International uvedla projektory PS-6250 UltraVision, PS-6180 UltraVision a PS-5100; všechny podporují formát obrazu 4 : 3 i 16 : 9. - Firma Intel spolu se subdodavateli představila vizi budoucího počítače pod názvem Hannacroix Concept PC; zajímavostí je podpora USB 2.0 paralelně s FireWire. - Asociace CD Card představila tři nové specifikace normy. SD karta tedy od jara roku 2002 přinese hudební rozhraní MIDI, hlas (Personal Audio) a dokumenty (tisk a fax). Zárove- byla dokončena specifikace obrazové části (pro statické snímky i pro video formátu MPEG-4). - Firma Anycom uvedla Bluetooth tiskový modul CompactFlash pro zařízení s operačním systémem MS Windows CE (přesněji Pocket PC 2002) s názvem PocketPRINT. - Lexmark představil novou řadu inkoustových tiskáren 2001 Z-Line. - Konsorcium HomePNA představilo specifikaci HomePNA 3.0 s rychlostí 100 Mb/s. - Firma Cyberlink Corp. Uvedla software pro přehrávání DVD na počítači s názvem PowerDVD XP 4.0. - SanDisk spolu s Toshibou společně představily FLASH ROM čip s kapacitou 1 Gb a vyráběný 0,16mikronovou technologií, který se dostane do komerčně vyráběných produktů zhruba za půl roku. - Ricoh představil Caplio RR1 trojkombinaci digitální fotoaparát + web kamera + digitální kamera s rozlišením až 2 272 x 1 704 pixelů.

Veřejná bezpečnost

"Bezpečnost nadevše" je zřejmě mottem letošního Comdexu. Hned u vchodu návštěvníky vítají policisté se psy. Vedle vchodu stojí celé kordony zaparkovaných policejních motocyklů. Při vstupu je nutné projít rámovým detektorem kovů.

Touto dobou, kdy dočítáte článek, již veletrh Comdex skončil. Dne 16. listopadu se již PC WORLD 12/2001 tiskl, takže zprávy po skončení veletrhu v tomto článku pochopitelně chybí. Rádi bychom používali technologii instantního papírového časopisu, abyste mohli číst o událostech, které právě v tu sekundu probíhají (viz film Spaceballs a instantní video), ovšem stále bez úspěchu. Příští číslo přinese ohlédnutí za Comdex Fall 2001 včetně zmínky o soutěži Best of Comdex.

Odkazy: Comdex Fall 2001 http://www.key3media.com/comdex/fall2001/


Přetaktujte svůj foák, handheld či PDA

Patrik Veselík

Firma SanDisk uvedla prostředek, který má zrychlit nejen digitální fotoaparáty. Návodů jak zrychlit stolní počítač existuje nesčíslné množství, ovšem jak zrychlit práci digitálního fotoaparátu, PDA či handheldu, neví až na výjimky nikdo.

Čím je Ultra jiná

Nová řada Sandisk Ultra se od ostatních Compact Flash karet liší přenosovou rychlostí. Tento parametr zatím nikoho nezajímal, důležitá byla pochopitelně kapacita paměťové karty a její cena. Spolu se stoupajícím rozlišením snímků stoupá objem dat, takže snímky se ukládají delší a delší dobu. Uživatel nových digitálních fotoaparátů často čeká na to, až se snímky uloží na paměťové médium. Výrobci fotoaparátů se tomu snaží čelit vytvářením vyrovnávací paměti, kam se právě nafocené snímky ukládají. Odsud se postupně ukládají na disk; to ovšem fotograf nevnímá do té doby, než si zaplní vyrovnávací paměť.

SanDisk Ultra CompactFlash je odpověď z druhé strany, tedy ze strany výrobce paměťového zařízení. Karta již nebude při ukládání tak úzkým hrdlem, jak tomu bylo doposud.

Přenosová rychlost zajímá uživatele digitálního fotoaparátu hned dvakrát poprvé při ukládání právě vzniklých snímků na kartu, podruhé při přesouvání snímků do počítače. Při něm se rychlost uplatní vždy, především při vyšších kapacitách karet.

Ukládání videosekvencí se vyrovnávací pamětí urychlit nedá, vždyť se jedná o průběžný proces. V současné době při nízké kvalitě digitálního videa ukládaného na FLASH média dosažení přenosového stropu nehrozí, ovšem při zvýšení rozlišení minimálně na VGA či PAL a při snížení kompresního poměru rapidně narůstá nejen nárok na diskový prostor, ale též požadavek na trvalou přenosovou rychlost. Tu mohou dnes nabídnout jen FLASH disky s možnostmi, jaké mají například karty Ultra.

Ultra rychlejší než čtečky

CompactFlash karty řady Ultra mají tak vysokou přenosovou rychlost, že dvakrát překračují přenosovou rychlost USB 1.1. Právě toto rozhraní se typicky používá pro připojení čteček paměťových karet. Investice do karty typu Ultra přijde při čtení v USB čtečce nazmar. Prozatím se čtečky CompactFlash s rozhraním USB 2.0 nebo FireWire na českém trhu prakticky nevyskytují, jediný způsob rychlého čtení skýtá PC Card slot s redukcí mezi PCMCIA a CompactFlash. Pro stolní počítače připadá v úvahu čtečka do 3,5" slotu, připojitelná k IDE rozhraní.

Rychlejší PDA, handheld

CompactFlash disk lze využít nejen v roli úložiště snímků ve fotoaparátu. Existuje nepřeberné množství mobilní výpočetní techniky se slotem pro CompactFlash zařízení. Spouštění programu s nutností načítat 32 MB dat z karty s propustností 0,5 MB/s znamená čekat více než minutu, což není zrovna příjemné. S využitím karet řady Ultra se doba čtení 32 MB zkracuje na 11 sekund.

Budoucnost v rychlosti

Ruku v ruce s narůstající kapacitou FLASH paměťových zařízení se bude zvyšovat potřeba vyšší přenosové rychlosti. Ta se ovšem dá zvyšovat při stávajících typech FLASH karet jen u některých. Příčinou je návrh rozhraní, který často až příliš svazuje přenosovou rychlost. CompactFlash je naštěstí zmenšenou obdobou PCMCIA FLASH karet, jejich 16bitové rozhraní umožňuje rychlost v oblasti jednotek MB/s (srovnatelné s přenosovou rychlostí někdejší ISA sběrnice).

1 GB CompactFlash

SanDisk má uživatele překvapit v prvním čtvrtletí příštího roku (vlastně již za čtvrt roku), kdy má na trh uvést CompactFlash disk s kapacitou 1 GB. Tím se elektronická paměť typu FLASH vyrovná rotačním diskům, jejichž dosavadní rekord drží pevný disk IBM Microdrive 1 GB. Rotační médium však má nižší odolnost proti vibracím, pádům, a v neposlední řadě má daleko vyšší nároky na napájení (jinými slovy, daleko dříve spotřebuje energii baterií). Nový model firmy SanDisk nemá být prozatím členem rodiny Ultra, ovšem zde se jedná o dosažení maximální kapacity.

SanDisk bojuje

Paměťová média firmy SanDisk dosahují takových parametrů, že je armádní dodavatel Targa Electronics Systems, Inc., začal osazovat do bojové vojenské techniky. Jedná se o více než 20 modelů letecké techniky včetně B-2 Stealth Bomber, C-5 Galaxy, F-15 a F-16. Při vstupních testech byly disky mraženy na -70 či ohřívány na +120 stupňů. Je tedy aspoň nějaká záruka, že při provozu pro uživatele v extrémnějších podmínkách (při dovolené atd.) karty ani data na nich nedojdou úhony. Odkaz: www.sandisk.com


Gigabitový Ethernet na cestách

Patrik Veselík

Apple Computer opět překvapil svým technickým řešením. V době Invexu (přesně 16. října) představil notebook Titanium PowerBook G4 s Gigabit Ethernetem. Je to tedy první mobilní nasazení této nejrychlejší verze Ethernetu nejen ve světě nakousnutých jablíček, ale i mezi notebooky x86 (tj. běžnými PC notebooky).

Rozdíly proti původnímu Titaniu

Předchozí verze stroje s přízviskem Titanium se lišila některými drobnostmi až zásadními věcmi. Především chyběl Gigabit Ethernet, posouvající stroj do jiné kategorie. Celá základní deska měla takt 100 MHz na rozdíl od nového 133MHz. Stejně tak byl zvýšen interní takt procesoru z 500 na 667 MHz. Videoakcelerátor byl urychlen dokonce trojnásobně. Poprvé se tak stalo zvýšením rychlosti rozhraní z AGP 2x na 4x, podruhé se změnil vlastní videoakcelerátor z ATI Rage Mobility na současný ATI Mobility Radeon a do třetice se zvětšila velikost videopaměti z 8 na 16 MB se současným zdvojnásobením průtoku (SDR SDRAM na DDR SDRAM). Dá se tedy říci, že kromě displeje a titanového krytu je nové vše.

Nadstandardní grafika

Displej 15,2" vznikl rozšířením displeje s úhlopříčkou 14,1" do šířky. To se projevilo i na rozlišení, kde místo obvyklého 1 024 x 768 figuruje 1 152 x 768. Apple je zkrátka originál každým coulem (zde doslova). Obsah displeje plní videoakcelerátor ATI Mobility Radeon s rozhraním AGP 4x a pamětí 16 MB.

Operační systém

Stroje přicházejí se dvěma předinstalovanými verzemi. Vedle nového operačního systému Mac OS X lze zvolit starší Mac OS 9.2.1. Tím je možné se vyhnout některým vlastnostem, které uživatelé nebo jimi užívané aplikace "nemají rádi".

Komunikuje s každým (skoro)

Komunikační schopnosti nového modelu překračují dosavadní rekordy. Stroj obsahuje nadstandardní množství rozhraní. Výčet zahájím pro notebooky tak typickým rozhraním PC Card (zde jen pro jednu kartu výšky II), následuje bezdrátový Ethernet zde pod názvem AirPort 11 Mb/s (IEEE 802.11), 2x rozhraní USB ver. 1.1 (12 Mb/s), 1x FireWire (IEEE 1394 s 400 Mb/s), faxmodem V.90, Gigabit Ethernet 10/100/1000 Mb/s nebo infračervené rozhraní FIR (IrDA 1.1 4 Mb/s). Bohužel chybí pro letošní rok tolik diskutované rozhraní Bluetooth.

Apple směřuje do budoucnosti, takže historické typy rozhraní nepodporuje. Není zde obsažen sériový port RS232 ani paralelní rozhraní. Nutné je dodat, že ani ty nebývají typické pro počítače Mac. Obsaženo není ani typicky jablečné síťové rozhraní Appletalk, které bylo již před lety nahrazeno Ethernetem.

Proč Gigabit v notebooku?

Odpověď na tuto otázku je nutno hledat v typickém použití strojů Apple. Ve velké míře jsou využívány jako grafické stroje s programem Adobe Photoshop a dalšími. Především bitmapové obrázky dokáží vyrůst do obludných rozměrů, kdy není taková práce překročit hranici 100 MB na snímek. Otevírání či časté ukládání takového souboru z/na síť je při pomalé LAN doslova utrpením i při Fast Ethernetu. Použití Gigabit Ethernetu může časy zkrátit na desetinu. Soubor velikosti 100 MB teoreticky přenese Fast Ethernet za 8 sekund, v praxi to však může trvat i dvojnásobně dlouho. Pokud má uživatel nastavené automatické ukládání každou minutu, potom notebook víc ukládá než pracuje. Gigabit Ethernet dokáže 100MB soubor teoreticky přenést za necelou sekundu (přesně 0,8 s), takže případné zdvojnásobení času na 1,6 sekundy není tak tragické.

Gigabit Ethernet může změnit pohled na pevný disk. Ten slouží jako úložiště jak pro data, tak pro programy. Notebookové pevné disky jsou pomalejší než disky stolních počítačů, přesto ani Fast Ethernet nedovoluje použít vzdálený disk na serveru jako úložiště programů či dat takovou rychlostí, aby to uživatele nezdržovalo. Gigabit Ethernet však tento poměr otáčí, takže spouštění programu či otevírání velkého souboru může být teoreticky rychlejší ze vzdáleného serveru připojeného Gigabit Ethernetem než z blízkého pevného disku přímo v notebooku.

Prospěšné i pro PC

Přestože se to nezdá, je uvedená novinka užitečná i pro konkurenční svět PC notebooků. Jistě se najdou výrobci, kteří se dlouho zahanbit nenechají a rovněž uvedou modely s integrovaným Gigabit Ethernetem. Jiným způsobem není možné v dnešní době notebook o toto síťové rozhraní rozšířit. Ve formě PC Card (jak se dnes říká PCMCIA) Gigabit Ethernet doposud neexistuje.

Shrnuto

Apple nabídl svým zákazníkům velmi silný nástroj, takže nemusejí přecházet na konkurenční platformu PC, pokud vyžadují určitý výkon od svého mobilního počítače. Na českém trhu se má objevit v polovině listopadu model M8362LL/A s taktem 550 MHz za 99 900 Kč a model M8363LL/A s taktem procesoru 667 MHz za 137 000 Kč. Ceny jsou bez záruky a bez DPH.

Odkazy: Apple CZ http://www.apple.cz/Apple Titanium PowerBook G4 http://www.apple.com/powerbook/


Sony CRX175M  - Přepalovačka s MemoryStickem

Patrik Veselík

Na českém trhu se objevila vskutku ojedinělá kombinace mechanik s názvem Sony CRX175M. Spojila dva své produkty do jednoho celku, takže CD-RW mechanika s rozhraním IDE je obohacena o MemoryStick jednotku. Sony mechaniku oficiálně představila 20. srpna s tím, že na světovém trhu se má objevit až v listopadu.

24x přepalovačka

Nosnou částí celku je CD-RW mechanika, kterou lze v jednoduchosti popsat třemi čísly 24x/10x/40x (maximální rychlost zápisu/přepisu/čtení). Podporuje celou obvyklou plejádu médií, od základního CD-DA (klasické audio CD) přes CD-ROM XA či CD-I až po Photo CD. Mechanika obsahuje vyrovnávací paměť 2 MB. Aby nedošlo k chybě při zápisu na CD médium, o to se starají technologie Sony Power-Burn a Buffer Underrun.

Mechanika postrádá jakékoli prvky audiočásti. Na čelním panelu chybí výstup na sluchátka, tlačítko pro začátek přehrávání audio CD, jediným ovládacím prvkem je tlačítko pro vysouvání.

MemoryStick

Mechanika podporuje FLASH média kapacity 8, 16, 32, 64 a 128 MB. Výhodou umístění je fakt, že nezabírá žádný prostor navíc. Jediné, co MemoryStick část vytlačila, byla audiočást na čelním panelu. V dnešní době ji ovšem používá (navíc na přepalovačce) jen velmi málo uživatelů.

A v kombinaci

Celek se připojuje na ATAPI IDE rozhraní s maximální přenosovou rychlostí 16,7 MB/s. Pro samotnou CD-RW mechaniku je to poměrně pomalé. Pro odstranění možného vlivu na IDE mechaniku na stejném kanálu by bylo vhodné zvolit alespoň UltraDMA/33, ideálně UltraDMA/66. Tyto protokoly jsou jednak rychlejší a nezdržují tolik případný pevný disk, jednak již disponují ochranou před chybami a dalšími výhodnými vlastnostmi, které předchozí zde použitá verze DMA přenosu nemá.

Doposud bylo zvykem mít MemoryStick (či obecně mechaniku pro zápis/čtení FLASH médií) připojenou na USB verze 1.1. Mobilní zařízení od notebooků přes PDA až po videokamery čas od času integrovanou mechaniku MemoryStick mají, ovšem stolní počítače nikoli (alespoň v České republice). USB s rychlostí 12 Mb/s (neboli 1,5 MB/s) není zrovna svižné, takže při práci s vyrovnávací pamětí může být právě toto rozhraní úzkým hrdlem. Použitím ATA rozhraní se přenosový strop zvýšil natolik, že tím nejpomalejším se stalo samotné MemoryStick médium.

A co na to Češi?

Mechanika Sony CRX175M se objevila i v České republice, ovšem zatím není známá koncová cena (tedy do uzávěrky časopisu).


Sluchátka bez zvukovky

Patrik Veselík

Firma Labtec představila stereofonní sluchátka s mikrofonem s připojením na USB. Celý název výrobku zní Labtec Axis-712. Tento celek nahrazuje zvukovou kartu, kterou integruje do korpusu sluchátek.

Uživatelovi vstříc

Vlastní sluchátka jsou polouzavřená s mohutným mostem a otočnými částmi. Mikrofon vychází od levého sluchátka a je možno jej tvarovat dle libosti. Ze stejného sluchátka vychází dlouhý kabel k ovládací jednotce. Ta má podobu krabičky velikosti malé myši, na které se nacházejí tlačítka pro regulaci hlasitosti, tlačítko pro ztišení Mute a signalizační LED diody. Odtud vede opět velmi dlouhý kabel do USB portu v počítači.

Starší počítače

Do dnešní doby se vyrábějí a budou vyrábět počítače, ve kterých není instalována zvuková karta. Ta ovšem byla často osazována do počítačů současně s USB rozhraním. Je tedy pro tento případ nutno vybrat takový počítač, který již USB rozhraní má. To se nachází ve strojích od procesoru Intel Pentium MMX výše přímo na základní desce, často však nebývá vyvedeno kabelem. Ten se k počítači nedodal, aby se ušetřilo pár korun; dnes je možné jej dokoupit za nízký peníz a rozšířit tak možnosti počítače o celou rodinu USB zařízení včetně popisovaných sluchátek Labtec.

Nejnovější stroje

Vedle těch starých jsou to naopak počítače vysoce výkonné, kde výrobce základní desky ji směřuje ke klientům, kteří si instalují dražší PCI zvukovou kartu. Dražší stroje sice zvukovou kartu mívají, ovšem ve výjimečných případech se stane, že autor sestavy prostě zvukovou kartu neosadí. To se stává v případech, že počítač skládá pro uživatele, který si ji třeba zapomene objednat. Značkové stroje již několik let zvukovou kartu automaticky mají.

Rychlá oprava bez opraváře

Sluchátka s mikrofonem jsou de facto kombinací zvukové karty se sluchátky a mikrofonem. Toho lze využít v případě, že zvuková karta v počítači z nějakého důvodu nevyhovuje (šumí či je jiným způsobem nekvalitní, případně chybuje nebo zcela nefunguje).

Zvukovka do notebooku

Právě integraci role zvukové karty do samotných sluchátek se skvěle hodí tam, kde z jakéhokoli důvodu nelze žádnou zvukovou kartu instalovat. Jedná se především o mobilní výpočetní techniku, kde kromě PCMCIA slotu není prostor pro osazení; PC Card zvuková karta sice existuje, ovšem minimálně pětinásobná cena v porovnání s Axis-712 hovoří sama za sebe.

Instalace hračkou

Podle popisu výrobce se má instalace odbýt v některých případech bez typických instalačních procedur. MS Windows 2000 je mají po vsunutí USB konektoru sluchátek automaticky detekovat a sama si instalují příslušné ovladače.

Windows a MacOS

Sluchátka díky plné podpoře USB podporují všechny operační systémy, jež toto rozhraní též podporují a které s firmou Labtec spolupracují. Vedle všudepřítomných Windows od Microsoftu je podporován též méně rozšířený operační systém MacOS 9.0.4 a vyšší, nedílná součást počítačů firmy Apple. O podpoře různých distribucí Linuxu bohužel v tuto chvíli není nic známo.

Jak v Čechách?

Celosvětově má být výrobek uveden podle předběžných informací 1. prosince. Na českém trhu se má objevit v průběhu téhož měsíce. Předběžná cena se pohybuje kolem 2 000 Kč včetně DPH.

§§§§§


Končí kauza Microsoft?

Jakub Moc

c01p0733

V pátek 2. listopadu oznámila firma Microsoft, že se dohodla s Ministerstvem spravedlnosti USA na podmínkách smírného ukončení soudního sporu, které spolu obě strany vedou již od roku 1998.

Jak se Bill Gates bezprostředně poté na tiskové konferenci nechal slyšet, věří, že "stávající řešení sporu je tou správnou věcí, kterou jsme učinili ve prospěch našich zákazníků, technologického průmyslu a ekonomiky."

Konečný rozsudek

V návrhu znění konečného rozsudku, tak jak jej Microsoft společně s ministerstvem spravedlnosti předložil soudu ke schválení, se strany dohodly kromě jiného na následujících nejpodstatnějších bodech:

- Microsoft nesmí vůči svým obchodním partnerům, výrobcům hardwaru a softwaru zavádět odvetná opatření formou změny obchodních podmínek nebo odpíráním nových forem nepeněžních výhod z důvodu, že tito partneři a výrobci vyvíjejí, distribuují, podporují, používají, prodávají či licencují software, který konkuruje firmě Microsoft nebo prodávají osobní počítače, na nichž je kromě operačního systému Windows nainstalován ještě jiný operační systém. Současně mohou tito partneři nabízet při spuštění počítače výběr alternativního operačního systému.

- Microsoft bude poskytovat operační systémy Windows dvaceti největším výrobcům počítačů na bázi jednotné licenční smlouvy se stejnými podmínkami pro všechny tyto partnery na základě stanoveného ceníku, který bude všem těmto firmám k dispozici. Microsoft má nadále právo poskytovat přiměřené objemové slevy a programy finančních a jiných výhod a slev za předpokladu, že takovéto slevy jsou založeny na objektivních, ověřitelných a nediskriminačních kritériích.

- Microsoft nebude omezovat na základě smlouvy OEM partnery v instalaci a zobrazování ikon a zástupců produktů konkurentů Microsoftu, a to včetně poskytovatelů internetového připojení, nicméně může omezit tyto položky na ty, které poskytují určité druhy funkčnosti, pokud takové omezení nebude diskriminační.

- Microsoft se zavazuje smluvně neomezovat obchodní partnery v instalaci konkurenčního aplikačního programového vybavení a zobrazování jeho zástupců na pracovní ploše; toto ustanovení se týká internetových prohlížečů, e-mailových klientů, aplikací pro přehrávání audioa videosouborů či instant messaging aplikací konkurujících MSN Messenger.

- Microsoft zpřístupní vývojářům software, výrobcům hardware, poskytovatelům připojení k internetu, poskytovatelům obsahu a OEM partnerům dosud utajované informace o aplikačních programových rozhraních, která používají konkurenční produkty k dosažení funkčnosti pod operačním systémem Windows, a to včetně příslušné dokumentace. Toto ustanovení platí i pro budoucí verze Windows a dalších produktů MS, jako Internet Explorer.

- Microsoft zpřístupní k použití třetím stranám k dosažení funkčnosti jejich produktů pod operačními systémy Windows za přiměřených a nediskriminačních podmínek jakýkoliv komunikační protokol, který v nich je či případně bude implementován a je používán k nativní komunikaci s Windows 2000 Server nebo jejich následovníky.

Smlouva bez podmínek

Dohoda zásadním způsobem omezuje uzavírání smluv, kterými by Microsoft vázal poskytnutí určitých výhod na podmínku, že druhá smluvní strana bude výhradně nebo v pevně stanoveném procentu případů distribuovat, podporovat či používat software na platformě Microsoftu. Uzavírání těchto smluv se omezuje pouze na případy, kdy druhá strana s takovou smlouvou souhlasí a současně poskytne Microsoftu informace, podle kterých lze v dobré víře považovat za reálné z obchodního hlediska, že je schopna zajistit minimálně stejnou míru podpory, distribuce a používání konkurenčních produktů. Zakazuje se také jednání, jímž by Microsoft podmiňoval souhlas s umístěním ikon aplikací poskytovatele internetového připojení nebo obsahu tím, že se tento poskytovatel zdrží distribuce, propagace nebo používání konkurenčního software.

Tok informací

Na druhé straně dohoda výslovně vylučuje povinnost Microsoftu k poskytnutí dokumentace, odtajnění či licencování takových informací, které by ohrozily bezpečnost protipirátských, antivirových a licenčních opatření a opatření k ochraně práv autorských a práv duševního vlastnictví či šifrovacích a autentizačních systémů. Zároveň je licencovaný subjekt povinen na vlastní náklady Microsoftu poskytnout svou aplikaci, která poskytnuté informace využívá, k ověření a zajištění souladu s jeho specifikacemi tak, aby byla zajištěna příslušná funkčnost a integrita.

Výše jmenované body, na nichž se Microsoft s Ministerstvem spravedlnosti USA dohodl, jsou bezesporu kompromisem. Přes celou řadu sporných bodů, o nichž zde s důvodů omezeného rozsahu článku nelze detailně polemizovat, by se však mohly stát rozumným východiskem z kolotoče soudních sporů. Zásadní výhrady se týkají její realizovatelnosti, a zejména pak kontroly dodržování opatření, k nimž se Microsoft zavázal.

Vládě přístup povolen

Dohoda umožňuje pověřeným zástupcům vlády přístup do budov Microsoftu, ke zdrojovým kódům, účetním knihám a informacím, obchodní korespondenci a dalším dokumentům a záznamům, dává jim právo vyslechnout jeho zaměstnance ohledně záležitostí, jichž se tato dohoda týká, a rovněž umožňuje vládě vyžádat si od Microsoftu příslušné písemné zprávy. Dohoda dále počítá se zřízením tříčlenné tzv. "technické komise", do níž by každá ze stran určila po jednom expertovi na vývoj softwaru a programování. Třetího člena by vybrali tito dva jmenovaní. Komise by kromě výše uvedených pravomocí řešila stížnosti třetích stran a upozorňovala vládu v případě porušení dohody.

Monopol no A?

Druhou vážnou výhradou je pak to, že dohoda vůbec neřeší vzniklou skutečnost, kdy Nejvyšší soud USA potvrdil, že Microsoft porušoval antimonopolní legislativu a zneužíval své dominantní pozice. Mimo jiné právě na to poukazují její odpůrci, kteří požadují vyvození příslušných sankcí za takové jednání. Například firmy Sun a Oracle dohodu zavrhly a prohlásily ji za politický ústupek Bushovy administrativy. Prezident americké Computer and Communications Industry Association Ed Black prohlásil, že nechápe, proč vláda po svém velkém vítězství v antimonopolním sporu nakonec přijala podmínky, které před několika lety odmítala. Mezi odpůrce patří i část amerických států, jež spolu s ministerstvem spravedlnosti Microsoft zažalovaly.

S dohodou dosud souhlasila polovina z osmnácti států, přičemž za její největší odpůrce jsou považovány Kalifornie, Minnesota a Massachusetts, šestice zbývajících států je smírnému řešení více nakloněna, ale přesto si vyžádala další čas na prostudování detailů. Pokud by se nakonec nepodařilo dosáhnout souhlasu všech žalujících stran, soudkyně Colleen Kollar-Kotellyová by zřejmě, jak sama naznačila v reakci na postoj některých států, nechala tyto strany v soudním sporu pokračovat, přičemž není vyloučeno, že by dohodu s ostatními žalobci schválila. Jak to nakonec všechno dopadne, by mělo být jasné už ve chvíli, kdy čtete tento článek.


Krátké zprávy

c01p0734

PALADIN od AT

Společnost Allied Telesyn oznámila dostupnost  svého PALADIN VPN klienta, pracujícího v systémech Allied Telesyn  i v jiných VPN řešeních založených na průmyslových standardech.  Tento klient byl navržen pro potřeby uživatelů toužících po vyšším  stupni zabezpečení virtuálních privátních sítí. Klient PALADIN  VPN obsahuje všechny důležité standardní součásti balení VPN  paketů.

Zajišťuje velmi silné IPSec kódování integrované i do  ostatních IPSec produktů Allied Telesyn. Díky podpoře všech důležitých  32bitových variant Windows je klient PALADIN VPN vhodný k integraci  do převážně notebookového podnikového prostředí, čehož využívá  stále větší počet firem pro své cestující pracovníky.-FEL

Ještě  jednou o AT

Společnost Allied Telesyn otevřela nové prodejní  kanceláře v Moskvě. Pobočka poslouží společnosti k obsluze stále  rostoucího počtu místních distributorů, kteří si uvědomují výhody  spolupráce s jednou z nejúspěšnějších společností na poli síťových  technologií.-FEL

Siemens a Materna

Divize společnosti Siemens  IC Mobile uzavřela partnerství se společností Materna a rozšířila  tak své portfolio mobilních datových služeb o multimedia messaging  (zasílání zpráv obsahujících obrázky, videoklipy či hudbu v mobilních  sítích GPRS a UMTS). Materna jako přední poskytovatel SMS řešení  a služeb zpřístupní Siemensu svou platformu pro multimediální  zprávy MMS jako základ pro aplikace v rámci projektů u jednotlivých  zákazníků. Mobilní operátoři, poskytovatelé internetových služeb  (ISP) a též poskytovatelé aplikačních služeb (ASP) získají přímo  od společnosti Siemens kompletní řešení pro vstup na atraktivní  trh služeb multimediálních zpráv.-FEL

Intercom Systems

Společnost  Intercom Systems je jedním z nejstarších obchodních partnerů  firmy Cisco Systems na území České republiky, působí na našem  trhu totiž již 10 let. V září letošního roku dosáhla firma certifikace  v kategorii Cisco Premier Partner a specializace VPN/Security.

Společnost  se podílela na výstavbě sítí FESNET, CESNET a SANET, spolupracovala  při realizaci sítě PASNET. Jí dodaná zařízení byla použita pro  vybudování sítí TEN-34 CZ, TEN-155 CZ a národní části panevropské  gigabitové sítě GEANT.-FEL

RemoteVU Guardian

Vanguard Managed  Solutions uvedl produkt RemoteVU Guardian. Jedná se o řešení  umožňující dálkový přenos videosignálu v prostředí IP protokolů,  které plně splňuje požadavky na bezpečnost jak veřejného, tak  i soukromého sektoru. RemoteVU Guardian nabízí řadu jedinečných  charakteristik včetně současného vysílání videosignálu prostřednictvím  IP, dálkového přístupu v reálném čase a eliminace omezení vzdáleností,  jež je typické pro systémy CCTV (Closed Circuit Television).

RemoteVU  Guardian je určen organizacím, které chtějí zlepšit své stávající  analogové bezpečnostní systémy integrací digitálního videa, hlasu  prostřednictvím IP a dat, zatímco je síť, na které jsou provozovány,  neustále pod plnou kontrolou. RemoteVU Guardian umožňuje uživatelům  bezpečný přístup, sledování a ukládání digitálního videa, ať  už v reálném čase nebo uloženého na jedné či více lokacích, a  to za použití standardního internetového prohlížeče nebo síťového  spojení.-FEL

Něco pro síťaře

SpolečnostiD-Link Central Europe,  VaNET a Azlan pořádají 5. prosince v Kongresovém centru v Průhonicích  odborný seminář Produkty Cisco a D-Link. Na semináři budou představeny  směrovače Cisco, L3 přepínače D-Link a Cisco, VoIP produkty D-Linku  a Cisca, jakož i poslední novinky v oboru. Bližší informace naleznete  na adrese www.vanet.cz.-FEL

Snížení poplatků

Tele2, s. r. o.,  společnost poskytující pevné vysokorychlostní a bezdrátové připojení  k internetu, dnes oznámila snížení instalačního poplatku na zlomek  běžné ceny. Instalaci vysoce kvalitního a stálého připojení k  internetu mohou zájemci získat již za 950 Kč místo původních  7 000 Kč. Tato speciální akce potrvá až do 31. 12. 2001. S výjimkou  hlavního města se nabídka týká všech regionů, kde TELE2 nabízí  připojení k internetu, tj. Brna, Českých Budějovic, Liberce,  Plzně a nově i Hradce Králové.-FEL

INTERNET OnLine

uvedl novou  rodinu produktů E-COMMERCE a upgradované služby Call centra s  webovým rozhraním. V rámci produktů E-COMMERCE představil službu  provozování elektronických obchodů Store OnLine, která umožní  firmám prodávat libovolné zboží zákazníkům prostřednictvím internetu  nebo zefektivnit odběratelsko-dodavatelské vztahy mezi firmami  samotnými, a tím ušetřit především náklady na logistiku. IOL  dodává softwarovou platformu a provozuje službu, zákazník určuje  design a druh obchodované komodity. Zajímavá je i nabídka propojení  s nejpoužívanějšími účetními softwary v České republice Money  S3 společnosti CÍGLER SOFTWARE, a. s., a Pohoda 2002 společnosti  Stormware, s. r. o.-FEL

INTERNET OnLine

připravil několik novinek  služby WEB PLUS, která nabízí pronájem WWW prostoru a virtuálních  serverů na hardwarových prostředcích společnosti ČESKÝ TELECOM,  a. s. Každý zákazník standardních variant služby WEB PLUS získává  automaticky navýšení stávající kapacity z 20 MB na 50 MB, z 50  MB na 100 MB a ze 100 MB na 200 MB při zachování současných cen.  Novinkou je snížení ceny u diskového prostoru 200 MB na 790 Kč. Více  informací o novinkách INTERNET OnLine naleznete na adrese www.iol.cz.-FEL

§§§§§


Intel, pohled na budoucnost

Michal Bareš

c01p1617

V zářijovém čísle PC WORLDu jsme vám přinesli reportáž o tom, jak se v Německu vyrábějí procesory AMD. Vzhledem k tomu, že na trhu existují v podstatě dvě značky procesorů pro osobní počítače, nemohli jsme si nechat ujít nabídku porozhlédnout se i po irské továrně Intelu, zvláště pak, když zde byla možnost nakouknout pod pokličku vývojářům a podívat se, mimo jiné, i na to, co jak budou vypadat procesory za pět až osm let.

V irském Leixlipu, vzdáleném asi půlhodinu jízdy od Dublinu, stojí vlastně tři továrny Intelu. Poté, co začal Intel v roce 1990 vyrábět v Irsku první součástky (tehdy to byly převážně základní desky), na tomto území vyrostlo postupně centrum zabývající se výrobou procesorů. Původní Fab 10 z roku 1993 následovala v 1998 Fab 14. V současnosti se na obou linkách vyrábějí procesory 0,18a 0,25mikronovou technologií. V samotném leixlipském areálu se pak buduje nejnovější továrna (Fab 24), která by podle plánu měla v roce 2004 začít chrlit procesory založené na technologii 0,13 mikronu.

Zatímco o rychlosti procesorů se hovoří převážně v řádu MHz a GHz, technologickou úroveň jejich konstrukce udává velikost tranzistoru, základní jednotky procesoru. Pod označením 0,13 mm (mikrometru, tedy 130 mm nanometrů) se skrývá šířka tranzistoru. Jak známo, procesor obsahuje těchto tranzistorů ohromné množství současná Pentia 4 jich mají asi 42 milionů. Zvýšení výkonu procesoru úzce souvisí s množstvím osazených tranzistorů, a není tedy divu, že jejich počet v čipech roste. Proto se také výrobci procesorů s Intelem na čele snaží tranzistory zmenšit, jelikož však i ty se skládají z několika částí, je při jejich miniaturizaci třeba počítat s velikostmi blížícími se velikosti molekul. Předtím, než z bran továrny vyjede první řadově vyrobený procesor, rodí se třeba pět až šest let. Nejprve v laboratořích univerzit (sponzorovaných Intelem) probíhají testy, výsledky slibných testů pak přebírá interní vývojové středisko Intelu, které zkoumá, jak by šly prakticky použít pro výrobu. Pokud jde vše správně, vznikne po pár letech vývoje v laboratoři první prototyp budoucího procesoru. Mezitím se vypracovává metodologie hromadné výroby, a jakmile je jisté, že technologie bude fungovat a že pro ni existuje i výrobní postup, udělají se plány na továrnu. Pak už to trvá asi jen rok a půl, a nové čipy se mohou rozvážet do světa. Pokud dnes nejmodernější procesor pracuje na 0,13mm technologii, vězte, že se kreslí plány na továrnu pro procesory 0,09 mm, v laboratořích již teď pracuje procesor o velikosti 0,065 mm (65 nm), který se začne ve velkém vyrábět asi v roce 2005, a někde ještě hlouběji v trezoru možná odpočívá již hotový procesor o velikosti 0,045 mm (45 nm), který se má začít vyrábět v roce 2007 (má obsahovat miliardu tranzistorů a jeho taktovací frekvence bude 20 GHz). Existují plány vedoucí ještě dále do budoucnosti, ale zde bychom se pohybovali ve stadiu, pro něž sotva začal vědecký výzkum.

Miniaturizací technologie tranzistorů se logicky zmenšuje i velikost čipu, a například jen po přechodu z 0,18na 0,13mm výrobní způsob se na jeden křemíkový wafer (takový koláč, na němž se najednou vyrábějí stovky čipů) vejde dvakrát více procesorů. Nedávno oznámenou novinkou Intelu je také fakt, že během příštího roku rozjede v jedné ze svých továren výrobní proces, při němž budou 0,13mikronové procesory vyráběny na 300mm waferech (doposud se používají wafery 200 mm), jejichž implementace dále zvýší "výtěžnost" a umožní jeden plát osadit až 2,4krát větším množstvím procesorů. Výsledkem této změny bude jak zlevnění výroby, tak její zrychlení. Podle všeho se tedy ještě alespoň v nejbližších deseti letech budeme setkávat s procesory postavenými na klasické křemíkové technologii, která se bude neustále zmenšovat a zrychlovat. Co přijde poté, to ví snad jen Intel.


30 let prvního procesoru

Firma Intel oslavila 15. listopadu výročí. Toho dne roku 1971 oficiálně představila mikroprocesor 4004. Pod tímto označením se skrývá 4bitový procesor, jenž byl zároveň prvním mikroprocesorem na světě. Do té doby byly srdcem počítačů procesory, složené z mnoha jednodušších obvodů. Až 4004 byla umístěna do jediného integrovaného obvodu s 16 vývody.

Procesor měl při porovnání s dnešními modely až směšně malý výkon, ve své době však vzbuzoval velký obdiv. Nominální takt byl stanoven na 108 kHz (slovy kilo), ovšem sám výrobce jej při testech zvýšil až na 740 kHz. Tento téměř sedminásobek doporučené frekvence jistě vyvolává na tvářích přetaktovávačů obdiv až závist.

Obvod 4004 mohl adresovat 640 B datové paměti a mohl být řízen až 4 KB dlouhým programem. Ten mohl být sestaven z 46 druhů instrukcí. Program a data měly zvláštní paměť (tzv. Harvardská architektura), která se dnes používá jen u speciálních aplikací.

Pro výrobu jednoho procesoru 4004 je zapotřebí umístit na jediný kousek křemíku 2 250 tranzistorů. Dnešní procesory obsahují desítky milionů tranzistorů (Intel Pentium 4 například 42 milionů). Tak nízký počet tranzistorů vyvinul malé množství tepla, které nečinilo ani 1 W. Jmenovaný procesor Intel Pentium 4 při taktu 2 GHz vyvine typicky téměř 72 watty.

§§§§§


CD


Hurá do školy!

Patrik Malina

c01p0731

Zdá se vám na počátku zimy, před vánočními svátky, tento titulek trochu nepatřičný? Mohlo by být, pakliže by ovšem podstatná část našeho CD v tomto čísle nebyla věnována projektu Škola hrou firmy LANGMaster. Exkluzivně vám přinášíme ukázkovou verzi projektu, s nímž se možná v budoucích letech budete v souvislosti s učebními materiály setkávat poměrně běžně. Pevně věříme, že tento dárek ospravedlní fakt, že další rubriky se tentokrát trošku uskrovnily.

Abyste se hned zpočátku nezalekli a nezahodili naše CD jako neužitečné, upozorňuji, že veškeré pravidelné rubriky zůstaly samozřejmě zachovány! Můžete se tak těšit jak na velkou nadílku softwaru, doprovázející články uvnitř čísla, tak na aktuální verzi jednoho z internetových prohlížečů či další příspěvky. Takže, pojďme na to!

Jak jsem avizoval výše, velká část tohoto CD je věnována projektu firmy LANGMaster. Je tomu tak proto, že chystanou edici Škola hrou považujeme za velmi zajímavou a na našem trhu zcela ojedinělou, a byla by proto škoda, abyste se s ní blíže neseznámili. Ve spolupráci s výrobcem vám tedy jako jediný magazín přinášíme seznamovací, ukázkovou verzi, jež vám především předvede možnosti ovládání a charakter zpracování a prezentace dat chystané výukové edice. Vřele doporučuji si tento multimediální titul nainstalovat a prohlédnout si jej, neboť na našem trhu opravdu nemá srovnání. Vše naleznete, jak je možno očekávat, v rubrice Akce.

Pojďme se podívat na zajímavosti v rubrice Novinky. Ačkoliv to mnozí z vás netuší, velmi zásadní vliv na vývoj nejen v oblasti softwaru mělo svými myšlenkami i činy hnutí GNU. Zdá-li se vám neznámé, připomenu, že se dnes těšíme z jeho úspěchů např. v podobě open source projektů, jakými jsou webový server Apache (mimochodem nejpoužívanější) nebo operační systém Linux. Pokud jste již "doma", pak vězte, že čeští příznivci připravili kompletní lokalizaci stránek GNU do češtiny, a právě tuto verzi vám přinášíme.

Další příspěvek se opět týká výhradně uživatelů OS Linux. Od minulého vydání našeho magazínu byly připraveny nové Linuxové noviny, takže vám je aktuálně přinášíme, a to v provedení formátu PDF i HTML. Věříme, že dobře se na našem CD již zabydlel filmový magazín Shot! přinášíme vám prosincové číslo, v němž je ke čtení např. recenze na "tematický" snímek Operace: Hacker či rozhovor s režisérem Václavem Vorlíčkem, jehož některé povedené trikové taškařice zná snad každý tuzemský divák. Samozřejmě nechybí přehled dřívějšího obsahu našich CD v podobě excelovské tabulky a fulltextové elektronické provedení magazínu.

Nahlédněme do rubriky Software, kde v části Komerční jsou tentokrát připraveny dva produkty. Jedním z nich je novinka firmy O&O Software, s jejímž prvním programem jste se již mohli setkat minule. Druhým příspěvkem je pak speciální akce na koupi výborného komprimačního nástroje WinRAR, při jehož pořízení můžete s námi nyní uplatnit 10% slevu.

Velmi zajímavé položky jsou rovněž připraveny v části Topware. Zejména bych rád upozornil na novou verzi jedinečného editoru webových stránek HomeSite 5.0. Tento skvělý program, který se již minimálně od verze 2.5 díky svých schopnostem těší velké oblibě u správců webu i návrhářů stránek, byl po odkoupení neméně slavnou firmou Macromedia opět vylepšen. Úpravy se samozřejmě týkají řady věcí, avšak za zmínku stojí především implementace relativně nového standardu XHTML 1.0, kterým se prozatím konsorcium W3C vypořádalo s XML na jedné straně a možnostmi prohlížečů na straně druhé, a dále zlepšení integrace s dalšími "sourozenci" z dílny Macromedie. Další zajímavostí je balíček PowerToys od Microsoftu jako tradičně se jedná o kolekci prográmků, jež se "nestihly dát do krabice", tentokrát s Windows XP. Zde je namístě upozornění, že na tuto kolekci se nevztahuje oficiální podpora Microsoftu, kterou jste si možná k operačnímu systému zakoupili, takže buďte opatrní. Pro všechny komunikující uživatele je připravena nová verze nástroje ICQ, a opět jsou zde patrná mnohá vylepšení. Zajímavou funkcionalitou je např. možnost zaslání odpovědi na SMS zprávu, obdrženou od klienta ICQ. Další programy jsou určeny pro pokročilejší a zvídavější uživatele program ScriptWorx je velmi zdařilým editorem skriptů pro tvorbu aktivních webových stránek. Podporuje zvýrazňování syntaxe a psaní několika jazyků a nabízí zdarma velmi slušné možnosti. Podobnou aplikací je i Crimson Editor, jenž je určen podobné skupině uživatelů. Dalším nástrojem je Hackman, což je editor souborů a disassembler, umožňující editaci dat na nejnižší, "strojové" úrovni.

V části Téma CD jsme se zaměřili na oblast, která je bezesporu vlastní drtivé většině uživatelů. Ačkoliv kategorie "kancelářský software" je jen velmi špatně vymezitelná, běžně se toto označení používá a my se je pokusíme trošku naplnit. Samozřejmě jsme vám připravili zejména doplňky kancelářského balíku MS Office. Jsou mezi nimi rozšíření pro měnu euro (do Excelu 2000), editor matematických výrazů Abacus (pro Excel) či celá kolekce šablon s formuláři, jež můžete využít při komunikaci s různými úřady (především pro Word). Dále jsou to prohlížeče všech tří hlavních souborových formátů (PowerPoint, Excel, Word) či např. zajímavá sada několika desítek doplňků pro Excel Edwins Power Tools. Pochopitelně nechybí alternativní programy textové editory Atlantis či Tiny Easy Word, tabulkový kalkulátor GS Calc či databázový program GS Base. Určitě bych rovněž nechtěl opomenout kolekci šablon pro "konkurenční" kancelářský balík 602Pro PC Suite.

V části Vyzkoušejte si jsme se tentokrát výhradně přidrželi obsahu tištěné části, takže o všech umístěných programech se můžete dočíst uvnitř čísla v zavedených rubrikách. Rovněž část Antiviry přináší tradiční obsah.

V rubrice Komunikace určitě nepřehlédněte novou verzi kvalitního FTP klientu IW FTPort z dílny tuzemské firmy AION. Jedná se o zdarma nabízenou základní verzi programu, jež disponuje jak kvalitní funkcionalitou, tak dobrým uživatelským rozhraním. Jeho možnosti lze dále rozšiřovat přikoupením např. modulů pro zabezpečené přenosy. Jste-li tvůrci webu, mohla by nejen vás zajímat nová verze prohlížeče a editoru Amaya, jež se může pochlubit implementací standardu XHTML. Pro správce webových serverů či autory stránek je připravena poslední instalace skriptovacího modulu PHP 4.0.6 (jedná se o binární formát k použití na platformě Windows), a úplně pro všechny uživatele pak kolekce zajímavých prográmků pro zkoumání zabezpečení počítačové sítě. Související článek samozřejmě naleznete uvnitř čísla.

Na závěr zmiňme rubriku Hardware a její pravidelné příspěvky. Prvním z nich jsou tabulky TOPů s podrobnými testy, jimiž tentokrát prošly inkoustové tiskárny, monitory a profesionální notebooky, a druhým jsou pak dva nové ovladače pro grafické karty 3D Prophet Kyro pro platformu Windows 2000 a Windows 9x/ME.

Pevně věřím, že i obsah tohoto CD vám udělá v předvánočním čase radost. Přestože jsme věnovali mimořádný prostor jednomu produktu, myslím, že si všichni z naší nabídky vyberete a přinese vám to užitek. Máte-li jakékoliv připomínky a podněty, samozřejmě nám pište (abychom o tom věděli), a máte-li potíže s funkcionalitou CD, neváhejte se na nás obrátit či nám je přímo zaslat na výměnu. A především, zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

Škola hrou

Jak jsme již uvedli v úvodu, právě prezentaci projektu s tímto názvem věnujeme na CD velmi podstatnou část. Na tomto místě bych rád upřesnil, co přesně na CD je a co firma LANGMaster připravuje. Celý dlouhodobý program pro výuku, zahrnující v budoucnu desítky CD, výuku po internetu a další aktivity, nese název Škola hrou (dříve EDU.NET). Na vánoční trh firma připravila úvodní, seznamovací produkt (klasické krabicové balení) s názvem Dobrodružství poznání tento titul zahrnující 4 CD bude úvodním multimediálním kursem, s jehož pomocí proniknete do tajů chystané edice. No, a na tomto CD najdete ještě užší, speciální výběr zdarma, jenž vám představí jak nový způsob ovládání, tak některé perličky z budoucího obsahu, abyste viděli, jak zajímavá a poutavá může výuka být.

O&O Defrag 2000 Professional

Již na minulém CD jste se poprvé mohli seznámit s produkty německé firmy O&O Software, jež se zaměřuje na správu systémů Windows 2000 a NT. Minule jsme vám přinesli exkluzivní možnost po bezplatné registraci využívat zdarma plnohodnotný produkt Defrag V.2, a tentokrát vám přinášíme návaznou možnost výhodného upgradu na nejnovější verzi. Tuto si, pod výše uvedeným názvem, můžete nainstalovat k vyzkoušení z tohoto CD, a poté opět ke koupi využijte stránky výrobce. Připomínám, že program je určen k defragmentaci obsahu pevného disku, bez problémů integruje do správcovské konzole operačního systému a nabízí velmi dobrou funkcionalitu. Podrobnější reference naleznete na stránkách výrobce.

WinRAR 2.90 CZ

Mezi pravidelné příspěvky na našich CD tradičně patří komprimační (pakovací, balicí) programy. Jejich zlatou éru započalo používání disket, jejichž kapacita byla omezená a rychle přestala dostačovat běžně přenášeným objemům dat, a renesance přišla v době nástupu internetu, jehož "průtok" je pro mnohé uživatele dodnes omezený a nákladný. Od raných dob dosové příkazové řádky je znám jeden z nejkvalitnějších zástupců této kategorie, program Eugene Roshala RAR. I on se dočkal s příchodem 32bitových Windows grafického uživatelského rozhraní, a v současné době patří mezi nejpopulárnější a nejkvalitnější nástroje svého druhu. Existuje rovněž v české lokalizaci, a pokud si jej chcete zakoupit, připravili jsme vám jedinečnou příležitost využít 10% slevu.

§§§§§


Jak na to


Za hranice výkonu běžného PC I.

David Čepička, Andreas Helmiss, Margit Kuther, Thomas Rau

c01p0000

Chcete dosáhnout maximálního výkonu vašeho počítače? Troufáte si kvůli tomu riskovat i jeho poškození? Umíte zacházet s pájkou a říká se o vás, že jste odborník na vše, co jen trochu zavání elektrotechnikou? Pak jste na správné stránce našeho časopisu, neboť vám ukážeme, jakým způsobem dostat z vašeho počítače maximální výkon a tak z něj bez jakýchkoliv kompromisů udělat skutečně výkonný stroj. Ovšem odborníci na hardware z našeho časopisu varují: Tyto tipy jsou vhodné pouze pro opravdové profesionály!

Jak si vás, čtenáře tohoto článku, co možná nejlépe představit? Co se týká konfigurace počítačů, tak zřejmě jen tak někdo na vás nemá; přetaktování mikroprocesoru počítače je pro vás rutinní záležitostí, záludnosti v BIOSu řešíte levou zadní. Pájka, potenciometr a multimetr používáte běžně, vodní chladič nebo termoelektrické Peltierovy prvky vám také nejsou neznámé. Zkrátka a dobře jste velmi zkušený uživatel, který ví, jak ze svého počítače využít i ty nejmenší zbytky výkonu, jež se v něm někde skrývají. Anebo ne? Že by přece jenom ještě někde existovaly utajené cestičky vedle těch důvěrně známých? V tomto článku vám pomůžeme nalézt poslední výkonové rezervy ve vašem počítači.

Vyladění počítače trochu jinak. Nejlepší metody pro zlepšování výkonu vašeho počítače jsou ty, které uvažují odlišně, než jak by se mohlo předpokládat. Myšlení jinak přináší zcela nové a originální výsledky. Například není nic lepšího pro přetaktovaný mikroprocesor než vodní chladič. Ale proč zůstávat jen u tohoto. Buďte kreativní! Konečně, nejen mikroprocesor potřebuje chlazení. Velkým zdrojem hluku je také větráček na chlazení grafické karty a nové moderní pevné disky také nejsou žádnými tichošlápky. Při globálním chlazení všech potřebných komponent vodou nebude váš počítač hlučet, nýbrž pouze šeptat (viz tip č. 2, 7 a 11).

Za mnohé může horko. Zdají se vám tyto tipy poněkud zvláštní? To ale není všechno. Jen chladný mikroprocesor je dobrý mikroprocesor. Pomocí jednoho Peltierova prvku a vodního chladiče snadno dosáhnete teploty 0 ?C (viz tip č.3), a když použijete speciální chladič na bázi kompresoru, může teplota klesnout ještě níže (viz tip č.5). Toto opatření dovolí zvýšit frekvenci mikroprocesoru až o 50 %, což je zajímavé zvláště u procesorů s taktovací frekvencí v řádu GHz. Zkrátka získáte počítač, jenž je rychlejší než všechny, které vám může jakýkoliv prodejce v té době nabídnout.

Dobrá příprava je polovina úspěchu. Ať se jedná jen o relativně jednoduše proveditelné tipy či o velmi složité úpravy celého počítače, sdělíme vám, co je cílem daného tipu, čeho se pro jeho správné využívání máte vyvarovat a které nářadí budete k jeho provedení potřebovat. V případě, že to bude třeba, s vámi provedeme rozbor, abyste například všechny v tom či onom tipu uvedené prvky správně umístili na základní desku. Tak byste i díky podrobným návodům, popisujícím krok za krokem pracovní postup, neměli mít u složitějších elektrotechnických prací žádné problémy.

Tipy pouze pro profesionály. Žádný z těchto tipů není určen pro začátečníky. Některé jsou komplikované dokonce i pro odborníky v oboru u takových tipů zvlášť upozorňujeme na rizika, kterým je záhodno se vyhnout. Jestliže u některého z tipů si nebudete s něčím stoprocentně jisti, raději takový vynechejte, anebo jeho provedení svěřte do rukou někomu zkušenějšímu. A nakonec ještě jedno upozornění: Po provedení těchto tipů samozřejmě nemůžete na svůj počítač uplatňovat žádnou záruku.

1. Mikroprocesor - Čím lesklejší povrch, tím lepší chlazení

Cíl: Prostřednictvím tohoto, dejme tomu poměrně riskantního zásahu můžeme dosáhnout lepšího chlazení mikroprocesoru, a tím ještě více zvýšit šanci na jeho přetaktování.

Předpoklady: Níže popsaná metoda však funguje pouze u procesorů AMD K6-2, Intel Celeron a Pentium MMX. Novější procesory mají design, který lepší chlazení již umožňuje. Mají totiž tzv. Flip-Chip Design, u něhož leží jádro mikroprocesoru nahoře na krytu procesoru a je odděleno pouze tenkou vrstvičkou umělé hmoty, a tak je v téměř bezprostředním kontaktu s tělesem chladiče.

Rozbor: Nejste si jisti, jaký druh mikroprocesoru ve svém počítači máte? Pak otevřete počítač, odstraňte z mikroprocesoru chladič a zjistěte, o jaký procesor se jedná. Pro tento tip jsou vhodné tyto procesory: AMD K6-2 (ten má stříbřitý hliníkový kryt), Intel Pentium (MMX) s taktovací frekvencí 166 MHz a výše a Celeron (je jedno, zda se jedná o typ Slot 1 nebo Sockel 370) s taktovací frekvencí do 433 MHz. Oba procesory firmy Intel vždy mají poniklovaný měděný kryt, jehož úlohou je chránit jádro mikroprocesoru před poškozením. Jestliže narazíte namísto toho u mikroprocesoru na kryt keramický, který je například u Intel Pentia 133, níže popsané tipy u tohoto mikroprocesoru fungovat nebudou.

Jak na to: Nyní vám popíšeme způsoby, jimiž lze pro různá uspořádání mikroprocesorů optimalizovat vedení tepla mezi jádrem procesoru a chladičem.

AMD K6-2: U tohoto mikroprocesoru můžete chladič nasadit přímo na jádro čipu. Nejprve ale musíte odstranit kryt. K tomuto účelu si opatřete šroubovák, ostrý nůž a rovněž antistatickou pěnovou hmotu. Odstraňte chladič, vyndejte mikroprocesor z patice a přitiskněte jej na pěnovou hmotu. Nožem odrýpněte lepidlo mezi keramickým nosičem a kovovým krytem. Nyní mezi kryt a nosič vsuňte šroubovák, a zkuste opatrně a postupně vždy na všech stranách a rozích kryt odpáčit. Pokud to nejde, umístěte mikroprocesor asi na 20 minut do mrazničky lepidlo zkřehne a snáze se odstraní. Po odstranění krytu vyleštěte jádro procesoru, ušpiněné tepelně vodivým lepidlem, a naneste na něj novou tenkou vrstvu tohoto lepidla. Nakonec nasaďte chladič přímo na jádro procesoru.

Intel Pentium (MMX) a Celeron: U těchto procesorů se kryt odstranit nedá, neboť je velmi silně spojen s jádrem procesoru nepodařilo se nám oddělit jádro od krytu ani po několika pokusech. Ale i v tomto případě lze sdílení tepla mezi jádrem a chladičem optimalizovat. U všech těchto procesorů to lze provést dvěma způsoby.

První způsob: Zajistěte, aby procesor a chladič ležely těsně na sobě. To uděláte tak, že kryt procesoru co možná nejlépe vyleštíte. Vyndejte procesor z patice a připevněte jej stranou s piny na antistatickou pěnovku. Procesor navíc upevněte na pěnovce přelepením lepící páskou. Horní část krytu, kterou budete leštit, ale samozřejmě musí zůstat volná. Nyní vezměte nejhrubší smirkový papír a lepící páskou jej připevněte na nějaký absolutně hladký povrch (například zrcátko nebo kachličku), tak aby smirkový papír ležel hladce a nebyl nikde zvlněný. Navlhčete jej trochou vody a plochu procesoru, která se stýká s chladičem, krouživými pohyby po smirkovém papíru pečlivě vyleštěte. Nakonec procesor vyleštěte hadříkem. Celý postup postupně opakujte s jemnějším a pak ještě jemnějším smirkovým papírem. Po vyleštění celou plochu důkladně otřete a zbavte nečistot nejprve suchým hadříkem a pak hadříkem namočeným v lihu, a na závěr na vyleštěný povrch naneste velmi tenkou vrstvu teplovodivé pasty a nasaďte chladič. Nyní bude chlazení procesoru lepší, a tedy i šance na přetaktování se zvýší. Mimochodem stejným způsobem můžete vyleštit i chladič. Pozor při leštění procesoru Celeron pro Slot 1, aby po proceduře nezůstala mezi krytem procesoru a nosnou destičkou kovová hoblinka ta by mohla způsobit zkrat.

Druhý způsob: Chcete-li jít až za hranice proveditelného, nepřestávejte s leštěním po odstranění nerovností, ale tím nejhrubším smirkovým papírem bruste nosnou destičku dále. Tím ztenčíte destičku a zmenšíte vzdálenost mezi jádrem procesoru a chladičem, čímž účinnost chlazení ještě více zvýšíte.

Upozornění: Máte-li špatný chladič, pak je naopak výhodnější měděnou destičku procesoru nechat silnou, jelikož teplo se odvádí větší plochou.

V každém případě se vyleštění krytu procesoru vyplatí, neboť odvod tepla chladičem se i u dražších chladičů významně zlepší.

2. Mikroprocesor - Procesor pracuje optimálně pouze při chlazení kapalinou

Cíl: Ten, kdo má v úmyslu přetaktovat procesor, nutně potřebuje výkonný chladič. Chladiče standardně používané jsou však dosti hlučné některé větráčky dokáží vhánět za účelem chlazení procesoru vzduch velmi intenzivně a dosahují přitom až 7 000 otáček za minutu. S takovým větráčkem na procesoru pak můžete pouze vzpomínat na to jak byl počítač předtím, než jste provedli přetaktování, nehlučný, zatímco nyní připomíná svým hlukem vysavač pracující na středním výkonu. U chladiče, který využívá jako chladicí médium vodu, tento problém nenastává. Voda totiž, jak si možná pamatujete z fyziky, má vysokou hodnotu měrné tepelné kapacity a tím je pro odvod tepla daleko výhodnější než vzduch. Rychlost proudění vody také nemusí být nijak závratná, a tudíž tento způsob chlazení je velmi tichý.

Předpoklady: Nejprve si ověřte, zda máte ve skříni počítače dostatek místa. Chlazení vodou se totiž dá nesrovnatelně snáze zabudovat do uklizené skříně typu big tower než do malé skříně typu midi tower. Musíme ovšem hned zpočátku upozornit na to, že chlazení procesoru vodou není nijak lacinou záležitostí, protože potřebujete investovat minimálně do čerpadla, chladiče a hadic.

Rozbor: Vodní chladič dnes existuje pro každý typ procesoru, přičemž je jedno, zda se jedná o Sockel 7, 370 nebo A, případně Slot 1 nebo A. Vy musíte pouze znát, jaký procesor ve svém počítači máte. Rozmyslete si proto před samotnou koupí, která varianta vám bude nejvíce vyhovovat. Na výběr máte mezi variantou otevřenou, která je obecně lacinější, ale celý chladicí systém se dá špatně přenášet (obsahuje rozměrný zásobník, jenž se umisťuje vedle počítače), nebo varianta uzavřeného systému s radiátorem. Tato varianta je dražší, ale profesionálnější.

Jak na to: Pro variantu otevřenou potřebujete čerpadlo např. A.C. Powerhead 2000 nabídku najdete například na internetové adrese www.hsm-aqua.cz, případně v obchodech s akvaristickými potřebami. Toto čerpadlo přečerpává vodu ze zásobníku přes chladič upevněný na procesoru. Voda zde odebírá procesoru teplo a odtéká zpět do zásobníku. Vhodný chladič pro chlazení procesoru naleznete například na adrese www.tntrade.cz/shop. Toto řešení je sice cenově výhodné, ale ne optimální, neboť voda se v zásobníku během času postupně ohřívá, a tedy i teplota procesoru stoupá. Optimálního chlazení vodou lze tedy dosáhnout pouze malým zásobníkem a používáním radiátoru, který teplo získané vodou odevzdá do okolí. Nyní si popíšeme tuto variantu.

Krok 1: Ze všeho nejdříve potřebujete radiátor. Vhodný model nabízí například firma Cooling Systems na adrese www.cooling-systems.de. Rozmyslete si, kudy později povedou hadice, a připevněte radiátor na zadní část skříně počítače např. pod zdroj nebo nad něj. Možná budete muset díry pro hadice sami do skříně vyvrtat (tuto práci si ovšem můžete ve většině případů ušetřit, pokud vyndáte plech kryjící dosud neobsazené sloty na základní desce). Při montování radiátoru musíte také myslet na to, že hadice chladicího systému musí vést tak, aby v nich nikde nevznikaly větší bubliny vzduchu.

Krok 2: Připevněte vodní čerpadlo do skříně počítače. Vhodným místem je prostor pod pevnými disky.

Krok 3: Položte dráty pro napájení čerpadla elektrickým proudem.

Krok 4: Připevněte vodní chladič na procesor. Není to o nic těžší než v případě obyčejného větráčku.

Krok 5: Zapojte hadice, ale vyhněte se místům, kde by se mohly tvořit vzduchové bubliny ty snižují účinnost chlazení.

Krok 6: Na nejvyšší místo chladícího okruhu umístěte trubici tvaru T. Její pomocí můžete systém relativně snadno odvzdušnit. Nebo můžete dočasně umístit mimo počítač malý otevřený zásobník s vodou.

Krok 7: Celý chladicí okruh naplňte destilovanou vodou, která je prakticky deionizovaná. Tím se vyhnete elektrochemickým dějům, způsobujícím korozi chladiče a radiátoru. Časem se ale do destilované vody přece jen dostanou ionty kovů, proto by se měla voda vždy po několika týdnech měnit. Aby vám v hadicích nezačaly růst řasy, doporučujeme hadice vystavené dennímu světlu obalit černou páskou.

Upozornění: Samotná přítomnost vody v počítači je nebezpečná. Z tohoto důvodu je nutné zkontrolovat, zdali celý systém těsní. Nechte proto celý systém několik hodin ve zkušebním provozu. Někdy se totiž netěsnosti projeví až tehdy, když se voda ohřeje.


Za hranice výkonu běžného PC II.

3. procesor - Chlazení na 0 ?C: Peltierův chladič pro mikroprocesor

Cíl: Čím lépe dokážete procesor zchladit, tím úspěšněji se nechá přetaktovat. Termoelektrické chladiče také nazývané Peltierovy prvky dosahují v tomto ohledu znamenitých výsledků. Jejich pomocí můžete teplotu procesoru snížit pod teplotu okolního prostředí, dá se dokonce dosáhnout až teploty 0 ?C. Peltierovy prvky využívají efektu známého především z fyziky. Protéká-li elektrický proud přes Peltierův prvek, absorbuje jedna jeho strana teplo a předává jej na druhou stranu tohoto prvku.

Peltierův prvek tedy dokáže z mikroprocesoru velmi účinně odvést teplo. Ovšem daleko důležitější je vyřešení problému, jak odvést teplo z té části Peltierova prvku, kam se přenáší teplo z procesoru. To totiž musí být co nejrychleji odvedeno, protože jinak by Peltierův prvek už žádné další teplo nemohl absorbovat. Jestliže tedy chceme pomocí tohoto prvku dosáhnout co možná nejnižší teploty, musíme chlazení tímto způsobem doplnit o vodní chladič.

Předpoklady: Výkon Peltierova prvku, který chceme pro chlazení použít, musí odpovídat typu procesoru, jejž chceme chladit. Výrobce Peltierových prvků proto u každého z nich udává hodnotu Qmax (ve wattech) ta vypovídá o maximálním množství tepla, které je tato součástka schopna z procesoru odvést. Výše zmiňovaná hodnota by měla být vždy o něco větší než příkon procesoru. Kromě toho Peltierův prvek vyžaduje elektrický proud, což samo o sobě dále zvyšuje nároky na množství odvedeného tepla. Tak například pro procesor Pentium III byste měli použít Peltierův prvek o nejméně 78 W, pro procesory AMD a Pentium 4 raději prvky o hodnotách nad 100 W. Naopak u procesoru Celeron vystačíte s příkonem 50-60 W. V současnosti se nabízejí ke koupi Peltierovy prvky i s vodním chladičem jako komplet. Druhou možností je sestavení celého chladicího systému z jednotlivých částí. Bližší podrobnosti naleznete na následujících internetových adresách: www.pretaktuj.cz, www.chladice.cz, www.pretaktovani.cz, www.techbox.cz apod.

Rozbor: Máte ve svém počítači nainstalované chlazení vodou? Pokud ne, musíte si je pořídit, abyste stačili z Peltierova prvku všechno teplo odvést.

Jak na to: Chcete-li si svůj chladicí systém co možná nejlépe sladit se svým procesorem, udělejte si chlazení raději sami. Budete k tomu potřebovat kromě Peltierova prvku chladič pro chlazení vodou, měděnou destičku pro odvod tepla, teplovodivou pastu, a pokud to bude jen trochu možné, samostatný zdroj pro napájení Peltierova prvku.

Krok 1: Suchým hadříkem, který nezanechává po sobě kousíčky látky, pečlivě očistěte povrchy Peltierova prvku, měděné destičky a chladiče.

Krok 2: Připojte Peltierův prvek na 2-3 sekundy ke zdroji napětí. Na ohřátou stranu prvku a na chladič naneste teplovodivou pastu. Dále prvek přitiskněte na chladič, přičemž s ním pomalu pohybujte sem a tam, dokud cítíte odpor.

Krok 3: Stejně postupujte u studené strany Peltierova prvku a měděné destičky, přičemž posunujte měděnou destičkou na Peltierově prvku.

Krok 4: Čím pevněji tyto tři části na sobě leží, tím účinnější bude přenos tepla. Proto nyní chladič a měděnou destičku k sobě připevněte samozřejmě když jste si předtím vyvrtali vhodné otvory.

Krok 5: Nyní celou soustavu připevněte na procesor, a to buď přímo na patici pomocí spony, nebo prostřednictvím dodané sady šroubků vedle patice na základní desku. Mnohé desky, například Asus A7V nebo Abit KT7, mají k tomuto účelu udělané otvory.

Výsledek: Chladicí systém s Peltierovým prvkem v kombinaci s vodním chlazením by měl být tak účinný, že i při plném zatížení mikroprocesoru by jeho teplota neměla významně překročit teplotu okolí. Zvláště extravagantní systém můžete vidět na internetové adrese www.overclockers.com. V článku s názvem "DrRom\s 172 Watt Peltier Cooling" (v odkazu Tips&Techniques, Peltiers) jeden nadšenec popisuje, jak přetaktoval procesor Athlon 1100 na 1 524 MHz bez toho, aby teplota procesoru překročila 0 ?C!

Upozornění: Při chlazení pomocí Peltierova prvku může vznikat vodní kondenzát, což může vést ke korozi nebo i ke zkratu. Proto je důležité, aby byly Peltierův prvek, procesor a patice procesoru vodotěsné. Natřete proto všechny čtyři strany Peltierova prvku silikonem často jej ale dostanete již takto upravený od výrobce. I do vyhloubenin patice procesoru je třeba dát silikon a při tom umístit ochrannou vrstvu z neoprénu nebo pěnové hmoty. I postranní otvory patice byste měli chránit silikonem. Zadní stranu základní desky byste měli postříkat uretanovým sprejem. Všemi těmito prostředky zabráníte tomu, aby se okolní vzduch dostal na chladné části procesoru.

4. Procesor - Optimální řešení pro Peltierův chladič: Vlastní zdroj elektrického proudu

Cíl: Koupili jste si, případně jste si sami sestavili, chladicí systém s Peltierovým prvkem. Pokud Peltierův prvek odebírá elektrický proud ze zdroje ve vašem počítači, může se celý váš systém stát nestabilním. Kvůli tomuto prvku, který sám spotřebovává poměrně hodně elektrického proudu, se totiž může stát, že váš zdroj nebude schopen zabezpečit stabilní napětí u ostatních částí systému. Z tohoto důvodu byste měli Peltierův prvek připojit na zdroj samostatný.

Předpoklady: Pro tento tip budete potřebovat přebytečný zdroj typu AT nebo ATX, který vám třeba leží nevyužitý ve vašem bývalém počítači, případně si můžete pořídit zdroj nový. Když se tedy rozhodnete napájet Peltierův prvek ze samostatného zdroje, nezáleží ani tak na tom, zda zdroj poskytuje stabilní napětí, jako spíše na jeho příkonu. V tomto případě příkon 200-250 W bohatě vystačí.

Rozbor: Většina Peltierových prvků má pro připojení ke zdroji čtyřpólovou zástrčku. Každý zdroj má nejméně jednu, ale prakticky většina jich má několik. Jestliže v počítači máte méně výkonný zdroj, tzn. o příkonu 300 W a méně, musíte si bezpodmínečně pro Peltierův prvek obstarat zdroj vlastní. Má-li ale váš zdroj příkon alespoň 350 W, můžete Peltierův prvek k počítači připojit i bez dodatečného zdroje.

Jak na to: Podle toho, zda budete k počítači připojovat další zdroj typu AT nebo ATX, musíte volit i odpovídající postup. Krok 1 však platí oba typy zdrojů.

Krok 1: Nejprve si rozmyslete, kam vůbec další zdroj umístíte. Vlastníte-li skříň typu big tower, určitě nebudete mít s nedostatkem místa problémy. Umístit jej můžete například do volného prostoru, kam se umisťují pevné disky. Přesto vám doporučujeme, ostatně jako i u ostatních typů skříní, druhý zdroj umístit mimo skříň. Tak zabráníte růstu teploty a zároveň i omezování cirkulace vzduchu ve skříni.

Krok 2: Jestliže budete připojovat Peltierův prvek na zdroj skříň typu AT, musíte na zdroji mít volnou čtyřpólovou zásuvku. Ostatní nyní nepotřebné kabely můžete svázat k sobě a přilepit na zdroj, aby vám nepřekážely. Před připojením Peltierova prvku funkčnost zdroje vyzkoušejte, například připojením větráčku pro mikroprocesor. Je-li zdroj funkční, připojený větráček se roztočí. Nyní spojte Peltierův prvek se zdrojem a spojte zdroj pro Peltierův prvek a zdroj pro počítač dohromady. Tak se při zapnutí počítače oba zdroje spustí současně.

Krok 3: Rozhodnete-li se pro napájení Peltierova prvku použít zdroj pro skříň typu ATX, musíte jej nejprve poněkud upravit. Zdroj typu ATX se totiž spouští až poté, co dostane signál ze základní desky, který se vyšle v okamžiku, kdy si uživatel vyžádá zapnutí počítače. Proto většina ATX zdrojů nemá, na rozdíl od zdrojů typu AT, žádný vypínač. Aby mohl ATX zdroj nastartovat bez základní desky, musíte spojit pin č.14 dvacetipólové zástrčky zdroje s pinem č. 13. Umístění pinů poznáte podle toho, že když zástrčku chytnete tak, aby její výčnělek sloužící k přichycení do zásuvky ležel vlevo, pak pin č.14 je čtvrtý otvor odshora nalevo a vychází z něj zelený kabel (viz obrázek). Zasuňte kousek drátu do otvoru pinu č.14. Druhý konec drátu přijde do pinu č.13, ležícího nad nim (vychází z něj černý kabel). Když nyní připojíte zdroj do zásuvky, měl by se jeho větráček roztočit.

5. Procesor - Pro dokonalé přetaktování procesoru to chce využít chladicí techniku

Cíl: Čím lépe procesor chladíte, tím úspěšnější jsou snahy o přetaktování. Tak proč byste nemohli zkusit do svého počítače zabudovat něco na způsob ledničky? Chladicí systém Vapochill od dánské firmy Asetek podle výrobce umožňuje chlazení procesoru až na -19 ?C. To v sobě otevírá, co se týče přetaktování, další možnosti. V praxi tak můžete například u procesoru s frekvencí 1GHz zvýšit kmitočet až o 50 %.

Jak Vapochill funguje: Chladicí médium koluje v chladicím systému v kapalném skupenství stlačeno pod vysokým tlakem. Při poklesu tlaku se chladicí médium vypaří. Energii potřebnou k přechodu do plynného skupenství dodává právě teplo uvolněné procesorem. Tímto dějem se tedy z procesoru odvede teplo, a ten tak zůstává chladný. Celý chladicí systém disponuje jednotkou na kontrolu teploty. Teplota ve výparníku je kontrolována prostřednictvím čidla počítač se spouští až v okamžiku, kdy tato teplota klesne na -5 ?C. O aktuální teplotě jste informováni prostřednictvím světelných diod.

Předpoklady: Systém Vapochill v současnosti existuje pouze v provedení pro mikroprocesory pro patici typu 370 nebo typu A. Musíte tedy vlastnit příslušnou variantu Celeronu, Pentia III, případně procesory Duron či Athlon. V brzké době bude k dostání souprava pro upgrade na Pentium 4. Jelikož celý systém se dodává umístěný ve skříni typu big tower (na přání též se zdrojem), musíte všechny součásti, které chcete v počítači mít, přemístit do této skříně.

Rozbor: Ze všeho nejdříve zjistěte, zdali vůbec je vaše základní deska se systémem Vapochill kompatibilní. Na internetové adrese www.vapochill.com/support/hardware.shtml naleznete seznam všech základních desek spolupracujících s tímto systémem. Při vyjmutí procesoru zkontrolujte, zda náhodou nebyl při demontáži starého vzdušného chladiče poškozen. Vynechání tohoto kroku by se vám později nemuselo vyplatit, neboť už samotná instalace chladicího systému je poměrně komplikovaná a časově náročná.

Jak na to: Měděný výparník leží přímo na jádře procesoru. Proto pozor při jeho instalaci, protože při neopatrné manipulaci může dojít k poškození procesoru. K celému systému je přiložen anglický manuál my zde uvedeme jen ty nejdůležitější zásady.

Krok 1: Namontujte základní desku do skříně se systémem Vapochill.

Krok 2: Rozetřete dodanou teplovodivou pastu na patici procesoru a do otvorů pro piny. asaďte izolační podložku, kterou jste rovněž dostali se systémem Vapochill, do otvoru patice. Nakonec nasaďte samotný procesor.

Krok 3: Rozetřete teplovodivou pastu na procesor. Jejím úkolem zde je zabraňovat vzniku kondenzující vody.

Krok 4: Naneste na jádro procesoru a výparník teplovodivou pastu a nasaďte výparníkový modul přesně na jádro procesoru. Zahákněte úchyty od modulu za patici procesoru a opatrně je přišroubujte.

Krok 5: Jednotka na měření teploty obsahuje několik kabelů jeden k procesoru, další na pin, zajišťující reset (na základní desce), a čtyřpólovou zástrčku. Abyste tuto zástrčku mohli připojit ke zdroji typu ATX přes žlutý vodič, musíte (samozřejmě při vypnutém zdroji) jej přestřihnout a spojit oba konce dodaným spojovacím kusem s jednotkou pro kontrolu teploty.

Upozornění: Každý studený restart trvá okolo dvou minut, neboť asi tolik času je třeba k vytvoření dostatečného tlaku pro chlazení. Během tohoto intervalu zůstává monitor černý, neboť kontrola teploty drží procesor ve stavu resetu. Počítač je uveden v činnost až po dosažení teploty -5 ?C na procesoru.


Za hranice výkonu běžného PC III.

6. Grafická karta - Při vyšším napětí jde přetaktování lépe

Cíl: Vše, co funguje u mikroprocesoru, lze také s úspěchem použít u grafické karty. Když se vám podaří zvýšit napětí na mikroprocesoru, případně na grafické kartě, pak můžete u obou komponent jejich výkon ještě o něco zvýšit právě přetaktováním. Pravdou ovšem je to, že u grafické karty se napětí na jejím čipu zvyšuje na rozdíl od napětí mikroprocesoru o něco hůře, neboť se nepočítalo s tím, že se u nich kdy bude hodnota napětí měnit.

Předpoklady: Každá grafická karta musí mít nějaký nastavitelný měnič napětí, který přetransformuje napětí o velikosti 3,3 V, jež má AGP sběrnice, na napětí čipu grafické karty. To je případ všech grafických karet vyrobených během několika posledních let, neboť jejich grafické čipy mají hodnoty napětí různé (například 2,8 V) a dosud neexistují žádné standardizované transformátory na jednu danou hodnotu napětí. Výjimkou však jsou grafické karty s čipy Geforce 2 Ultra a Geforce 3, u nichž níže popsané tipy nefungují, jelikož jejich způsob napájení funguje na poněkud jiném principu.

Rozbor: Vyhledejte na své grafické kartě regulátor napětí. Jedná se o součástku, která má na jedné straně tři nebo pět pinů a na druhé straně tzv. "vlaječku" pro chlazení.

Hodnotu napětí, kterou vytváří transformátor z napětí o velikosti 3,3 V, určují dva rezistory označené jako R1 a R2. Obvykle je najdete v bezprostřední blízkosti měniče napětí. Zkuste si pomocí multimetru změřit velikost napětí na vaší grafické kartě. Bude to trochu obtížnější, protože karta musí být zasunuta do slotu a celý počítač musí samozřejmě také být zapnutý. Jeden kabel multimetru umístěte na libovolné vodivé místo, například na plech karty, a druhý kabel na "vlaječku" na spodní straně regulátoru ta je totiž s výstupem z regulátoru vodivě spojena. Nyní změřte hodnotu napětí (V0).

Jak na to: Níže popsaný způsob vám umožní u všech nastavitelných regulátorů zvýšit hodnotu napětí pro napájení čipu grafické karty.

Krok 1: Vyhledejte si na internetu potřebná technická data k regulátoru umístěnému na vaší grafické kartě. Do některého z vyhledávačů (např. na adrese www.google.cz) zadejte označení regulátoru, které je na něm vyznačeno, a přidejte klíčové slovo Data Sheet.

Krok 2: Z informací získaných na internetu zjistěte, mezi kterými piny regulátoru napětí leží rezistory R1 a R2. V praxi tyto rezistory naleznete snadno leží v bezprostřední blízkosti kontaktů regulátoru. V těchto místech se ostatně ani nic jiného nenalézá. Změřte multimetrem jejich hodnoty.

Krok 3: Abyste si byli jisti, že jste změřili ty správné rezistory, proveďte kontrolní výpočet výstupního napětí. Změřené hodnoty rezistorů odporů R1 a R2 dosaďte do tohoto vztahu: Vout=Vref* (1+R2/R1)

Referenční hodnota napětí Vref je hodnota, na kterou regulátor transformuje napětí pro napájení čipu grafické karty. Její velikost bývá okolo 1,25 V. Přesný údaj ale zjistíte z dat získaných na internetu. Po dosazení do výše uvedeného vztahu musíte dostat pro Vout údaj odpovídající již dříve změřené hodnotě V0. Pokud vám výpočet nevychází, možná jste jen hodnoty R1 a R2 prohodili. Zkuste je ve vztahu vyměnit a spočtěte parametr Vout znova.

Krok 4: V tomto okamžiku již můžeme změnit hodnotu výstupního napětí, a to tak, že snížíme velikost rezistoru R1. To uděláme tak, že k němu paralelně připojíme nějaký další rezistor Rz, jenž máme zrovna po ruce. Nová hodnota rezistoru Rg se pak určí podle vztahu:

Rg=R1*Rz/ (R1+R2).

Na velikosti dodatečného rezistoru vcelku nezáleží můžete dokonce použít i potenciometr, například o velikosti 50 k. Tím potom můžete snadno hodnotu napětí pro grafickou kartu regulovat. Zvyšujte velikost napětí ale jen velmi zvolna postupně vždy asi o 0,1 V.

Výsledek: Výše uvedeným způsobem se nám podařilo přetaktovat grafickou kartu Diamond Viper V770U. Ta využívala regulátor napětí označený EZ 1583. Rezistor R1 (označený R114) měl hodnotu 120, rezistor R2 (označený R115) hodnotu 150. Po prostudo

7. Grafická karta - Chlazení jinak: Místo hlučného větráčku voda

Cíl: Ačkoliv čipy dnešních grafických karet pracují na nižších frekvencích než procesory, přesto produkují téměř stejné množství tepla. Taková grafická karta s čipem Geforce 256, taktovaná na 120 MHz, má stejnou spotřebu jako procesor Pentium III na frekvenci 1GHz. Pro úspěšné přetaktování grafické karty je proto přímo nezbytností velký, ale bohužel také značně hlučný chladič. Chlazení vodou nás tohoto hlučného chladiče zbaví a celý počítač tak bude daleko tišší. Pokud vás nyní napadla myšlenka, že s nepochybně výkonnějším chlazením vodou se zvýší možnosti na ještě větší přetaktování grafické karty, pak vás musíme zklamat. Grafickou kartu totiž na hranice jejího výkonu dostanete už při chlazení vzduchem.

Předpoklady: Doporučujeme vám nainstalovat si vodní chlazení pro mikroprocesor (viz tip č. 2). Pokud jej již máte, pak stačí vodní chladič pro grafickou kartu do celého systému pouze integrovat. Budete potřebovat jeden vodní chladič (jednotlivé modely naleznete například na adrese www.chladice.cz). V případě, že ještě žádné chlazení vodou v počítači nepoužíváte, nainstalujte si je návod naleznete v tipu č. 2. Radiátor, čerpadlo a případně vodní zásobník jsou pro grafickou kartu identické.

Rozbor: Existující systém pro chlazení vodou by měl být dostatečně výkonný i na to, aby zvládl chladit mikroprocesor a zároveň i čip grafické karty. Chladicí systém popsaný v tipu č. 2 má značné výkonové rezervy.

Jak na to: Máte-li již v počítači vodní chlazení zabudováno, není připojení vodního chlazení grafické karty nijak zvlášť obtížné.

Krok 1: Upevněte chladič na čip grafické karty. Obvykle bývají k chladiči dodávány šroubky pro jeho připevnění. Zašroubujte je do příslušných otvorů pro chladič.

Krok 2: Připojte chladič grafické karty k vodnímu okruhu. Přitom postupujte podle instrukcí uvedených v tipu č. 2. Máte dvě možnosti: Můžete vést ke grafické kartě zvláštní hadice přímo ze zásobníku, anebo povedete vodu do grafické karty hadicí přes procesor a z grafické karty do zásobníku. Nejjednodušším a možná nejlepším řešením bude pořízení kusu tvaru Y, kterým vodní oběh rozvětvíte.

Krok 3: Po spuštění vodního chlazení kontrolujte zpočátku teplotu na chladičích. Stoupne-li jejich teplota nad 35 ?C, je chladicí systém příliš slabý. Jestliže zůstává teplota konstantní ideálně pod 30 ?C, je výkon chladicího systému dostatečný. Pokud zjistíte, že chladicí systém je málo výkonný, dá se tento stav změnit pořízením výkonnějšího čerpadla, účinnějšího radiátoru nebo většího externího zásobníku.

8. Grafická karta - Připojení grafické karty náročné na spotřebu elektrického proudu přímo ke zdroji

Cíl: Pokud se vám stává, že vám počítač často zatuhne zrovna při hraní her náročných na 3D grafiku, je za tento nežádoucí jev pravděpodobně zodpovědná vaše grafická karta pro AGP sběrnici, jelikož spotřebovává příliš mnoho elektrického proudu. Platí to zvláště o kartách s grafickými čipy Nvidia TNT2, případně Voodoo3, neboť právě tyto se projevují jako skuteční "žrouti" elektrického proudu. Starší základní desky s AGP sběrnicí nedokáží dodávat moderním grafickým čipům dostatečné množství elektrického proudu. Důsledkem je pak to, že počítač zatuhne právě v tom okamžiku, kdy grafická karta pracuje na plný výkon a vyžaduje příliš mnoho elektrického proudu. Tím, že sami vezmete do rukou pájku, si ušetříte výměnu základní desky nebo grafické karty. Kouskem drátu zajistíte sběrnici AGP dostatek elektrického proudu přímo ze zdroje.

Předpoklady: Dříve, než sáhnete po pájce, byste si měli být jisti, že zatuhnutí počítače skutečně vzniká z nedostatku elektrického proudu, a ne třeba kvůli špatnému ovladači, či softwarové chybě přímo v dané hře. Náš problém se nejčastěji vyskytuje při kombinaci grafické karty Voodoo3 se základní deskou BX firmy Gigabyte typicky GA-6BXC před verzí Revision 2.0 a GA-BX2000 před verzí Revision 1.1. Ale i grafické karty s čipem Geforce2-MX řeší nedostatek elektrického proudu zatuhnutím počítače.

Pro vlastní pájení potřebujete pouze pájku a kousek drátu.

Rozbor: Vyhledejte na zadní straně základní desky piny č. 1, 2 a 11 příslušející zdroji typu ATX. S těmito piny jsou spojeny oranžově zbarvené vodiče zdroje a ty zajišťují dodávání napětí o velikosti 3,3 V. Tak například u základní desky typu GA-6BXE to jsou oba horní piny a druhý pin vlevo nahoře. Jimi je identifikován první bod, kde budeme pájet. Druhým místem je regulátor napětí sběrnice AGP. Tato povětšinou čtyřhranná součástka se třemi nebo pěti vývody je připevněna k základní desce šroubkem. Najdete ji většinou nad, případně i pod AGP slotem. Chcete-li si být naprosto jisti, že jste vybrali tu správnou, změřte multimetrem její napětí. Na šroubku byste měli naměřit hodnotu 3,3 V.

Jak na to: Po identifikaci obou konců už vlastní pájení nepředstavuje nic obtížného. Samozřejmě si musíte, ostatně jako před každým takovým zásahem, dát velký pozor. A pochopitelně jakákoliv záruka v tomto okamžiku propadá.

Krok 1: Vyndejte základní desku z počítače a obraťte ji na zadní stranu.

Krok 2: Jeden konec drátu připájejte na jeden ze tří pinů pro zásuvku ATX, případně na všechny tři piny.

Krok 3: Druhý konec drátu připájejte na šroubek, který drží regulátor napětí. Nyní je ze ATX zdroje dodáváno do AGP sběrnice napětí 3,3 V, a grafická karta je tak vlastně přímo spojena se zdrojem. Zatuhnutí počítače kvůli nedostatku elektrického proudu by už teď mělo patřit minulosti.

9. Základní deska - Větší napětí zajistí dostatečné rezervy pro přetaktování

Cíl: Jestliže provádíte přetaktování vašeho procesoru zvyšováním frekvence sběrnice (Front Side Bus FSB), pak na vyšší frekvenci běží i ostatní komponenty počítače jako je čipová sada, operační paměť či PCI karty. To ale na druhou stranu zvyšuje riziko zatuhnutí stroje. Zvýšíte-li však tzv. vstupní-výstupní napětí Vio (Voltage Input/Output), kterým základní deska tyto komponenty napájí, opět riziko zatuhnutí počítače snížíte.

Toto napětí se dá u některých základních desek, jako např. u těch od firmy Asus, zvýšit pomocí jumperů, případně v BIOSu. Přesto někdy pomůže jen překročení výrobcem zadaných nastavení. A v této situaci nám opět pomůže pájka. Ta se nám hodí zejména tehdy, kdy už žádná oficiální změna napětí není možná. Princip zvyšování napětí Vio je v zásadě stejný jako zvyšování napětí jádra procesoru. Přesný postup jsme v tomto případě popsali v časopise PC WORLD 8/2001 v článku Taktický útok na procesor, tip č. 3 na straně 94. Zařazením odporu na základní desku bude regulátor napětí dostávat nižší napětí, a v důsledku toho se dá napětí Vio zvýšit.

Předpoklady: Vedle pájky potřebujete už pouze rezistor o odporu 1 k.

Rozbor: Do námi navrhované práce s pájkou byste se měli vrhnout až tehdy, když jste vyčerpali všechny ostatní možnosti, jak procesor stabilizovat tzn. je postaráno o dostatečně výkonné chlazení a napětí procesoru je na maximální možné hodnotě. Dalším předpokladem je vaše zručnost. Musíte umět pracovat s pájkou velmi dobře, abyste si při této operaci základní desku nezničili. V případě sebemenších pochybností v tomto směru neváhejte požádat někoho zkušenějšího. Kromě toho je nutné upozornit, že jakýmkoliv takovým zásahem ztrácíte na základní desku záruku.

Jak na to: Níže uvedený návod je platný pro základní desku K7T Pro 2A od firmy MSI. Návody pro ostatní základní desky naleznete na internetové adrese www.vr-zone.com/guides.

Krok 1: Vyhledejte na základní desce součástku s osmi vývody (po čtyřech vývodech na dvou stranách), označenou SC1101. Leží-li základní deska před vámi tak, že patice procesoru je vlevo nahoře, pak součástku SC1101 najdete hned vlevo vedle druhého PCI slotu odspoda.

Krok 2: Najděte na součástce vývod č. 7. Je to druhý zespoda na levé straně.

Krok 3: Připájejte jeden konec rezistoru na vývod č. 7. Druhý konec připájejte na spodní vývod třípinové součástky hned pod komponentou SC1101, vedle nejspodnějšího PCI slotu.

Krok 4: Nyní můžete hodnotu Vio zvýšit až na asi 4 V. To uděláte v BIOSu, když při startu počítače podržíte stisknutou klávesu Delete. Najděte zde položku Frequency/Voltage Control a hodnotu napětí nastavte ve volbě CPU Vio Select. Pro lepší regulaci velikosti odporu můžete místo rezistoru připájet potenciometr. Tato varianta je opět popsána v časopise PC WORLD 8/2001 v článku Taktický útok na procesor na straně 94.


Za hranice výkonu běžného PC IV.

10. Bios - Zkontrolujte si update BIOSu ještě před tím, než jej nainstalujete

Cíl: Update BIOSu je poměrně časově náročná operace, a k tomu ještě není tak docela bez rizika. Někdy se jí ovšem nevyhneme například tehdy, když není správně rozpoznán procesor. V tomto okamžiku bezesporu přijde vhod naprosto bezproblémová předběžná kontrola pomocí programu na modifikaci BIOSu. Ta nám může prozradit, zda se nám úsilí vynaložené do updatu BIOSu vůbec vyplatí.

Předpoklady: Počítač musí být vybaven BIOSem typu AMI či Award. U AMI BIOSu program v některých případech nefunguje (bohužel se nedá přesněji říci kdy), u Award BIOSu u verzí 4.5x a 6 funguje vždy. Pro AMI BIOS budeme potřebovat program Amibcp, pro Award BIOS (verze 4.5x nebo 6) program Modbin, případně Modbin6 pro verze vyšší. Pro jiné typy BIOSu se nám žádný program objevit nepodařilo. Ani pro BIOS Phoenix se nám nic nepodařilo najít.

Tyto programy pocházejí povětšinou od výrobců BIOSu. Dávají je svým klientům, výrobcům počítačů a základních desek, aby mohli při implementaci nových funkcí BIOSu tyto otestovat. Koncoví zákazníci k těmto programům oficiálně přístup sice nemají, ale přesto se tyto aplikace dají nalézt na internetu.

Rozbor: Nevíte, jaký BIOS váš počítač používá? Pak se během spouštění počítače podívejte na úvodní obrazovku. Hned na začátku se objeví nápis typu Award Modular Bios v4.51. Pořád se vám nedaří na monitoru něco podobného uvidět? Pak při startu stiskněte klávesu Pause.

Jak na to: Přípravné práce jsou pro všechny výše uvedené typy BIOSu stejné. Rozbalte výše zmiňovaný program, včetně souborů pro upgrade BIOSu, do prázdné složky na vašem pevném disku. Upgrade BIOSu získáte nejlépe na internetových stránkách výrobce vašeho počítače, případně vaší základní desky.

Krok 1: Spusťte si ve Windows program Průzkumník a pomocí myši přetáhněte soubor s updatem BIOSu na programový soubor Modbin (Modbin6) nebo Amibcp. Soubor pro AMI BIOS má povětšinou příponu ROM, naproti tomu soubor Award BIOSu končí příponou BIN.

Oba programy pro modifikaci BIOSu Award akceptují pouze soubory s příponou BIN. Program Amibcp naproti tomu otevírá soubory s příponou libovolnou. Tak se nám podařilo pomocí programu Amibcp Version 7.00.B12 například také otevřít soubor BIOSu s názvem 7ZX.FC od firmy Gigabyte, určený pro základní desku GA-7ZX.

Krok 2: Okno programu MS-DOS nyní ukazuje možnosti, které soubor BIOSu nabízí. Po stisku klávesy F2 získáme představu, jak bude BIOS na našem počítači po instalaci vypadat. Stiskem klávesy Esc toto zobrazení zrušíme.

Krok 3: Ve spodní části okna programu najdete odkaz na klávesy, které nás tímto virtuálním BIOSem provedou. Tak získáte dokonalý přehled.

Krok 4: Po prohlédnutí program ukončíte klávesou Esc. Rozhodnete-li se update BIOSu instalovat, odpovídající soubor si schovejte.

Upozornění: Výše uvedené programy vám také dávají možnost uložit změny do souboru s updatem BIOSu. Tak můžete například změnit texty položek nebo standardní nastavení jednotlivých parametrů BIOSu. Může se ovšem stát, že po provedení updatu z takto modifikovaného souboru už počítač nespustíte vůbec. Buďte tedy při případném provádění změn velmi opatrní.

Daleko lepším způsobem, jak pozměnit parametry v BIOSu, ale stále zůstává ten, kdy nejprve nainstalujete update BIOSu do počítače, a až teprve potom provedete změnu parametrů. Můžete pak změny parametrů pohodlně testovat, a to bez rizika.

Upozornění: Dostali jste hlášení, že soubor BIOSu s programem pro modifikaci BIOSu nepracuje? Pak zřejmě spolu oba programy nepracují. V tomto případě ale žádná pomoc není. Nekompatibilita se ostatně může objevit i u souborů BIOSu, jež mají správnou příponu a které by se měly nechat otevřít. Ani v tomto případě bohužel není pomoci.

11. Pevný disk - Obal s vodou pevný disk zklidní

Cíl: Používání pevného disku potopeného ve vodě trochu šílená představa, ne? Ale když se nad tím zamyslíme trochu blíže, jakýsi smysl to má: Pevný disk je ve vodě perfektně chlazený a voda navíc téměř dokonale utlumí hluk, který pevný disk vydává. Řešení obalit pevný disk pláštěm naplněným vodou tedy není špatné, ale má také svoje nevýhody. Jen si představte, že takový plášť nebude dostatečně těsný a voda se dostane do pevného disku rázem se s ním a na něm uloženými daty můžete rozloučit.

Předpoklady: Pro optimální fungování vodního chlazení pevného disku musí být splněny dva protichůdné požadavky. První říká, že by voda měla přijít s pevným diskem co možná do nejtěsnějšího kontaktu, což znamená, že by jej měla celý obklopit. Druhý požadavek oproti tomu říká, že se voda v žádném případě nesmí dostat do vnitřku pevného disku, protože jinak jej okamžitě zničí.

Zde pomůže kompromisní řešení. Vezmete tenký, ale vodotěsný sáček a do něj pevný disk vložíte. Dále budete potřebovat krabici, která je tak velká, že pojme vodu i zabalený pevný disk, ale na druhou stranu se ještě vleze do počítače.

Vhodná je třeba nějaká menší krabička od potravin. Pokud jste již nalezli vhodnou krabici, podívejte se po nějakém vhodném igelitovém sáčku, dokud se vám nepodaří najít nějaký dobrý a hlavně pevný. Jeho kvalita je velmi důležitá. Objeví-li se na něm nějaká netěsnost, je pevný disk i s daty v nenávratnu. Nyní silikonem slepte sáček, víko krabice a místo, kudy vede kabel z krabice.

Profesionální varianta tohoto řešení, kterou ostatně doporučujeme, spočívá v tom, že již v počítači máte k dispozici vodní chlazení. Pak budete potřebovat ještě dvě trubičky z obchodu s akvaristikou. Z nářadí se vám bude hodit ostrý nůž zvláště při použití tvrdé krabice a různé typy pilníků a vrtačka.

Rozbor: Před vlastní úpravou krabice se přesvědčete, zdali se krabice vůbec do vašeho počítače vejde a jestli je v ní na pevný disk dostatek místa. Můžete si ostatně vybrat, kam krabici ve skříni umístíte jako vhodné místo se jeví například 5,25palcový prostor pro pevné disky a mechaniky.

Jak na to: V následujícím textu popíšeme postup, jak zabudovat pevný disk do krabice a jak celý systém připojit k vodnímu chlazení.

Krok 1: Připravte si pevný disk. Nakonfigurujte jej pomocí jumperu jako Single Drive, neboť do krabice se vám vejde pouze jeden disk. Připojte k němu IDE kabel a kabel napájecí.

Krok 2: Do víka krabice vystřihněte otvor o velikosti asi 11 x 3,5 cm. Umístěte jej tak, aby směřoval k úzké straně krabice a splýval s jejím okrajem. Občas vyzkoušejte, zdali se s pevným diskem dá pohodlně hýbat bez toho, aby drhnul o víko krabice. Nakonec pilníkem upravte víko krabice tak, aby na něm skutečně nebyly žádné ostré hrany nebo místa, na nichž by se mohl umělohmotný sáček poškodit a kudy by mohla na pevný disk vniknout voda.

Krok 3: Nyní sáček prostrčte otvorem dovnitř, a to tak daleko, aby zůstalo dost místa pro pozdější umístění pevného disku. Nechte asi 5 cm sáčku přes délku disku vyčnívat ven. Konce sáčku přečnívající přes otvor víka ohrňte přes kraj a slepte je pomocí silikonu s víkem. Nešetřete lepidlem, lepený spoj mezi sáčkem a krabicí musí být absolutně těsný! Po zalepení nechte spoje několik dní zaschnout.

Krok 4: Nyní je čas na provedení zkoušky těsnosti. Naplňte krabici vodou, nasaďte víko

12. Skříň počítače - Otevřená skříň počítače praktické uspořádání pro kutily

Cíl: Typická skříň počítače se jeví velmi nepřístupně okolo plech, jednotlivé komponenty pevně přišroubovány. Běžnému uživateli to zřejmě až tak moc nevadí, ale fandům, kteří rádi experimentují s počítači, to brzy vadit začíná. Avšak právě pro ně máme jedno řešení otevřenou počítačovou skříň, která se podobá malé poličce a umožňuje velmi rychlý přístup k jednotlivým součástem počítače.

Předpoklady: Pokud si takovou skříň nechcete sami vyrobit, můžete si zakoupit například sadu Senfu DIY House. Objednat si ji lze například na internetové adrese www.euroshop.cz. Pak si dvouřadou polici vyrobíte za několik minut. Na horní poličku pak umístíte diskové mechaniky, pevný disk a zdroj. Na spodní poličku pak přijde základní deska. Když budete chtít ušetřit peníze, můžete si takovou skříň vyrobit sami ze součástí, jež se dají běžně koupit. K tomu budete potřebovat čtyři dřevěné laťky o šířce 5 cm, tloušťce 1 cm a délce 40 cm. Dále bude třeba pořídit si dvě dřevěné desky, například o rozměrech 35 x 30 x 1,9 cm. Tyto údaje jsou pouze doporučené, sami si stanovte rozměry latěk i desek tak, aby základní deska, která je nejrozměrnější, měla dostatek místa. Konečně budete potřebovat ještě šroubky, jež budou celou skříň držet pohromadě.

Doporučujeme vám, abyste si desky nechali upravit na vámi požadované rozměry již v obchodě. Doma při řezání už tak velké přesnosti nedosáhnete. Z nářadí budete potřebovat vrták o vhodné velikosti na šroubky a jeden vrták tenčí pro předběžné navrtání otvorů, dále několik druhů pilníků a šroubovák.

Jak na to: Při výrobě skříně je třeba dávat pozor na to, abyste neustále zachovávali pravý úhel a otvory pro šroubky udělali na všech lištách a deskách na stejných místech, jinak vám polička nebude správně stát.

Krok 1: Vyvrtejte do každé lišty doprostřed otvor asi 5 cm od spodního konce.

Krok 2: Přiložte k úzkým stranám spodní desky po dvou laťkách tak, aby laťky byly zarovnány s deskou a z boku nepřečnívaly. Hřebíkem si na desce označte umístění otvorů v laťkách. Na toto místo vyvrtejte tenkým vrtákem asi 1 cm hluboký otvor. Deska se vám tak později nebude při šroubování rozpadat.

Krok 3: Sešroubujte spodní desku se všemi laťkami.

Krok 4: Horní deska musí být přesně zarovnána s konci latěk. Až se vám toto zarovnání podaří, opět si na laťkách vyznačte místa pro otvory a vyvrtejte je.

Krok 5: Označte si umístění otvorů podobně jako v kroku 2 a na patřičná místa udělejte tenkým vrtákem otvory.

Krok 6: Sešroubujte vrchní desku s laťěmi.

Krok 7: Postavte skříň a umístěte na ni jednotlivé součásti počítače. Vypínač, tlačítko Reset a svítivé diody, ukazující například aktivitu pevného disku, si vyndejte z vaší původní počítačové skříně.

§§§§§


Office pro pokoročilé – část druhá – PowerPoint a Access

Marcel Flídr

c01p0678

Již od vydání Office 4.0 dominuje Microsoft na trhu s kancelářskými programy. Jeho balík aplikací obsahuje snad všechny nástroje, které potřebuje většina uživatelů ke každodenní práci. Jednotlivé programy jsou stále efektivněji propojovány, nabízejí podobné prostředí a s každou novou verzí se zjednodušuje sdílení dat. I proto lze očekávat, že vláda MS Office bude pokračovat i nejnovější verzí XP.

Minule jsme se zabývali některými funkcemi nejpoužívanějších součástí Office 2000 Wordu a Excelu. Tyto dvě aplikace však netvoří Office jako celek, a zejména ve verzi Premium představují pouze zlomek z použitelných nástrojů. Tentokrát proto zaměříme svou pozornost na další dvě aplikace ze sady prezentační program PowerPoint a databázový systém Access.

Prezentace pomocí průvodců

Prezentace se většinou využívají méně často než textové editory nebo tabulkové kalkulátory, a tak se i zkušenému uživateli Office může zdát vytvoření jednoduché prezentace složitým úkolem. Proto při práci jistě oceníte možnost použít průvodce.

1. Po spuštění PowerPointu je zobrazeno dialogové okno, ve kterém si můžete zvolit, zda začnete pracovat s prázdnou prezentací, předpřipravenou šablonou nebo využijete průvodce. Právě poslední možnost nabízí nejjednodušší cestu, jak vytvořit celistvou a funkční prezentaci.

2. V jednotlivých částech průvodce budete dotázání na typ prezentace, její styl a několik dalších informací (např. můžete stanovit, jestli je prezentace určena pro předvádění na monitoru, nebo k publikaci na webu). V programu jsou připraveny šablony pro různé situace, např. pro zpracování přehledu prodeje, hlášení o postupu práce na projektu, či dokonce pro oznámení špatných zpráv.

3. V dalším kroku PowerPoint nahraje šablonu s několika přednastavenými snímky, do kterých můžete doplnit svůj vlastní obsah. Když budete postupně procházet jednotlivé snímky zjistíte, že vás vlastně provádějí osnovou, jež by vám měla pomoci nevynechat nic podstatného. Abyste tipy a nápisy v jednotlivých snímcích nahradili vlastními texty nebo obrázky, jednoduše klikněte na příslušné pole.

Přizpůsobení prezentací

Průvodce sice pomůže při rychlé a jednoduché tvorbě prezentace v PowerPointu, ale výsledné produkty budou vypadat velice podobně. Totéž platí, pokud zvolíte pro novou prezentaci některou z šablon dodaných s aplikací. Jednou z cest, jak změnit vzhled prezentace, je vytvoření základního snímku a jeho nakopírování do každé nové šablony. Nedostatek tohoto přístupu je však v tom, že po změně jednoho snímku musíte přizpůsobit i všechny ostatní, což může vést k chybám. Pokud však použijete předlohu snímků, můžete provádět změny v celé prezentaci najednou právě přizpůsobením předlohy.

1. Spusťte PowerPoint a přejděte do nabídky Soubor/Nový. Na záložce Šablony návrhů si zvolte základní vzhled a potom rozložení prvního snímku (například nadpis, text a objekt). Po potvrzení výběru dostanete šablonu snímku, která může být základem libovolné prezentace.

2. Přejděte do nabídky Zobrazit/Předloha/Snímek. Uvidíte nastavení základního vzhledu vašeho snímku, můžete měnit typy písma, barvy, vkládat obrázky a upravovat další části snímku. Jakmile provedete všechna potřebná nastavení, zvolte Zobrazit/Normální, abyste viděli, jak se změny ve vašem snímku projevily.

3. Po klinutí na rámečky pro text a nadpis můžete zadat vlastní informace, které se již zobrazí ve vámi zvoleném stylu. Zároveň s uložením prezentace se uloží i vaše předloha snímků. Obdobně jako pro snímky lze předlohy vyžít pro nadpisy, podklady nebo poznámky, a dosáhnout tak jednotného designu různých prvků prezentace.

4. Užitečnou pomůckou pro udržení pozornosti diváků prezentace jsou přechody snímků a animace. Mělo by se s nimi však zacházet opatrně, neboť jejich nadměrné používání může být matoucí. Nastavení přechodů lze provést v nabídce Prezentace/Přechod snímku. Pro doplnění prezentací zvolte opět menu Prezentace a volbu Předdefinované animace (snadné použití již vytvořených efektů) nebo Vlastní animace (vytvoření nového efektu).

Prezentování přes web

Zcela nový smysl dává prezentačnímu softwaru možnost využít jej pro tvorbu webových stránek a k přenosu informací přes internet. Tyto schopnosti byly představeny již v PowerPointu 97, ale ve verzi 2000 byly značně rozšířeny. Například můžete doplnit prezentaci o poznámky, přihlásit se k upozorňování na změny (vyžaduje Office Server Extensions) nebo využít rozšíření dynamického HTML pro oživení stránek.

1. PowerPoint 2000 velice zjednodušuje proces uložení prezentace pro distribuci přes web. Vyberte nabídku Soubor/Uložit jako stránku WWW. Zobrazí se standardní dialogové okno Office pro uložení souboru a umožní vám vybrat cílovou složku. Konverzi prezentace do HTML formátu zahájíte kliknutím na tlačítko Publikovat.

2. PowerPoint zobrazí dialogové okno Publikovat jako stránku WWW, v němž lze nastavit mnoho vlastností výsledných stránek. Můžete určit, zda se bude publikovat celá prezentace nebo pouze některé snímky, jestli se mají zahrnout poznámky lektora, a pod tlačítkem Možnosti sítě WWW jsou k dispozici upřesňující nastavení funkčnosti stránek. Důležité je, jakou zvolíte podporu prohlížeče. Je-li pro vás přednostní široká kompatibilita, zvolte Microsoft Internet Explorer nebo Netscape Navigator 3.0 a vyšší. Jestliže však kladete větší důraz na dynamické efekty vyberte Microsoft Internet Explorer 4.0 nebo vyšší.

3. Jakmile je proces publikování dokončen, mohou být stránky prohlíženy jak v internetovém prohlížeči, tak v PowerPointu. Jestliže používáte Internet Explorer 5.0 nebo vyšší a víte, že jej bude využívat i vaše "publikum", zvolte v možnostech sítě WWW pro obrázky formát VML (Vector Markup Language). Grafika pak bude ukládána ve vektorovém grafickém formátu, který zmenší celkovou velikost souborů a umožní dynamicky měnit velikost obrázků podle velikosti obrazovky.

PowerPoint rovněž dokáže využít mnoha dynamických efektů jako sbalení či rozbalení nabídek nebo celoobrazovkového režimu prezentace v prohlížeči.

Tabulky v Accessu a jejich propojení

Poslední z nejpoužívanějších součástí Office je Access, databázový program, který má co nabídnout jak laikům, tak pokročilým uživatelům. Na stránkách PC WORLDu jste se již mohli setkat s několika články Accessu věnovaným (například o publikování databází on-line).

V této části se budeme podrobněji zabývat návrhem snadno použitelné databáze a možnostmi propojení na další programy ze sady Office.

1. Relační databáze (mezi které Access patří) mohou propojit několik tabulek za účelem vytvoření dotazů a vyhledání informací. Pokud například chcete zjistit, jaké objednávky provedl zákazník v daném dni, zadáte potřebné informace do formuláře (viz dále) a Access vyhledá v jedné nebo více tabulkách odpovídající data. Tabulky jsou jádrem systému, neboť obsahují základní informace. Můžete je vytvořit s pomocí průvodců obsažených v programu nebo v návrhovém zobrazení, s nímž pracujeme i v tomto článku.

2. Tabulky jsou tvořeny poli, která obsahují informace různých typů, například text, číselné hodnoty, datum/čas nebo měnu. Textová pole jsou nejobecnější, ale občas je potřeba omezit zadávané údaje na konkrétní datový typ, abyste je mohli dále plnohodnotně zpracovat. Datový typ pole můžete vybrat po kliknutí na šipku na pravé straně sloupce Datový typ v návrhovém zobrazení tabulky.

3. Když vytvoříte více tabulek, můžete Access použít k jejich provázání. Například ten samý zákazník bude pravděpodobně kupovat více produktů, a ty zase budou mít různé dodavatele. Prvním krokem k zadání vazeb je zobrazení tabulek, které budou propojeny. Klikněte proto v nabídce Nástroje na položku Relace a v zobrazeném dialogovém okně vyberte potřebné tabulky.

4. Jakmile jsou tabulky viditelné, klikněte na položku, která spojuje dvě tabulky (například dodavatel), a přetáhněte ji z jedné tabulky do druhé. Objeví se okno Upravit relace, v nichž můžete zadat upřesňující informace o právě vytvořené vazbě nebo vytvořit vazby nové.

Tvorba databázových formulářů

Informace jsou uloženy v tabulkách, ale pro koncového uživatele může být orientace v několika tabulkách s různými typy dat navzájem propojenými do databáze poněkud komplikovaná. Proto bývá zvykem vytvářet formuláře pro zadávání i prohlížení dat. Právě design formulářů může být tím rozhodujícím při posuzování databáze koncovými uživateli.

1. Nejjednodušší způsob připojení formulářů k existujícím tabulkám představuje průvodce formulářem. V okně databáze klikněte na Formuláře a Vytvořit formulář pomocí průvodce. V jednotlivých krocích průvodce zadáte kromě jiného také pole tabulky, která se mají s formulářem provázat.

2. Po vytvoření formuláře se přepněte do návrhového zobrazení, v němž můžete přizpůsobit vzhled a funkci formuláře vašim požadavkům. Na každou část formuláře (od záhlaví přes pozadí až po jednotlivá pole, do kterých budete zadávat data) můžete kliknout pravým tlačítkem myši a zvolit Vlastnosti. Kromě úpravy vzhledu jednotlivých komponent lze nastavit např. také zdroj dat daného prvku. Kliknutím na tlačítko Zobrazit (vlevo nahoře na panelu nástrojů Accessu) nebo pomocí stejnojmenné nabídky z menu přepínáte mezi návrhovým a formulářovým zobrazením, což vám dovoluje sledovat výsledek provedených změn.

3. Poslední věcí, kterou je potřeba udělat po přidání a nastavení všech polí formuláře, je úprava pořadí prvků. Při zadávání dat je mnohdy jednodušší a rychlejší používat pro přechod mezi položkami klávesnici. Proto je vhodné ověřit si, že při přepínáním klávesou "Tab" budou pole procházena v logickém pořadí (většinou zleva doprava a shora dolů). Změnit posloupnost procházení můžete po kliknutí pravým tlačítkem na formuláři a aktivací volby Pořadí prvků.

Integrace dat

Mnoho lidí chce vytvářet databáze od nuly, ale jednou z předností databázových aplikací typu Access je jejich schopnost importu a analýzy dat z jiných zdrojů a formátů (např. složka Outlooku, tabulka nebo dokonce HTML dokument). Podobně rozsáhlé jsou rovněž možnosti uložení hotové databáze v různých formátech.

1. Abyste mohli načíst data z tabulky, přejděte do nabídky Soubor/Načíst externí data/Import a vyberte si typ souboru, který budete chtít importovat (například sešit Excelu). Po výběru konkrétního souboru se spustí příslušný průvodce, v němž určíte pole, která se mají importovat, zda se mají vložit do nové nebo existující tabulky a některá další nastavení.

2. Může se vám stát, že budete chtít vytvořit databázi, která bude zobrazovat informace jiného formátu, například životopisy nebo dopisy. Ty sice budou muset být aktualizovány nebo tištěny samostatně, ale zůstane zachována vazba na originální program pro jejich editaci. V návrhovém zobrazení formuláře je potřeba vložit rámeček vázaného objektu, do nějž se pak ve formulářovém zobrazení naváže příslušný externí soubor, například dokument aplikace Word.

3. Pro snadnější manipulaci s dokončenou databází doplňte ještě přepínací panel. V nabídce Nástroje/Správa databáze aktivujte volbu Správce přepínacích panelů. Zobrazí se dotaz, zda se má vytvořit nový přepínací panel. Zvolte Ano a aktivuje se okno Správce přepínacích panelů. Klikněte na tlačítko Upravit, změňte si název přepínacího panelu a po stisku tlačítka Nový začne zadávání jednotlivých položek. Každá obsahuje text popisující její činnost, prováděný příkaz (např. Otevřít formulář v režimu přidávání) a upřesnění parametrů příkazu (např. který formulář se má zpracovávat).

4. Kromě importování a propojování informací do vaší databáze máte možnost prezentovat informace dalším osobám. Využíváte-li Internet Explorer 5.0 nebo novější, můžete vytvářet dynamické databáze (tzv. datové stránky) pro publikování na webu. Stačí pouze v hlavním okně databáze zvolit Stránky a využít průvodce pro tvorbu datové stránky (podrobněji jsme se tímto tématem zabývali v PC WORLDu 4/2001).

Jakmile v průvodci kliknete na Dokončit, zobrazí se okno pro návrh datové stránky, v němž se dá pracovat podobně jako v návrhovém zobrazení tabulek nebo formulářů v běžné databázi. Chcete-li, aby byly výsledné datové stránky k dispozici dalším osobám, musíte je publikovat na nějakém webovém serveru.

§§§§§


Rychlokurz: PowerMenu - PRŮHLEDNÁ OKNA? PROČ NE!

Karel Šredl

c01p0681

Máme za sebou Invex, pracovní ruch ve firmách, kterých se tato velká událost týká, se vrací k normálním hodnotám a k vám se dostává další díl Rychlokurzu. Program, který si představíme, patří do kategorie malých šikovných utilitek, bez nichž sice můžeme existovat, ale dokáží nám zpříjemnit a zjednodušit práci a o to přeci jde, že?

INSTALACE

O opravdové jednoduchosti programu vypovídá již instalace. Stáhněte si zkomprimovaný archiv, který má velikost neuvěřitelných 49 KB, a rozbalte ho na vámi požadované místo (např. do adresáře c:\Program Files\PowerMenu). Tu hlavní část instalačního procesu máme tímto za sebou a stačí jen zajistit spouštění programu při každém startu Windows. Klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu spustitelného souboru Power-Menu.exe a z menu zvolte položku "Vytvořit zástupce". V aktuálním adresáři se nám nyní objeví soubor se jménem "Zástupce PowerMenu.exe.lnk", což je jakési ukazovátko na náš program. Toto ukazovátko nyní musíme přesunout do složky "Po spuštění". Postupujte následovně. Klikněte pravým tlačítkem myši na námi vytvořeného zástupce a z menu zvolte položku "Vyjmout". Nyní pravým tlačítkem klikněte na "hlavní" tlačítko [Start] v pravém dolním rohu obrazovky a zvolte "Oteřít". V nově otevřeném okénku dvojklikněte myší na ikonu "Programy" a poté na ikonu "Po spuštění". Nyní máte před sebou okénko, v němž jsou umístěny odkazy na programy, které chcete mít spuštěné při startu vašich Windows. Klikněte pravým tlačítkem myši kamkoli do prázdného místa v okně a vyberte "Vložit". Tímto jste do seznamu programů spouštěných po startu Windows zařadili i program PowerMenu.

VLASTNOSTI

Co vám to přineslo? Aktivujte PowerMenu (klikněte na tlačítko [Start] -> Programy -> Po spuštění -> zástupce PowerMenu.exe). Po restartu Windows již tuto akci nebudete muset dělat, protože PowerMenu se automaticky spustí ihned při startu. V pravém dolním rohu (u hodin) vám nyní přibyla ikonka , což znamená, že program PowerMenu je aktivovaný. Tato ikonka sama o sobě nám nic neposkytuje, můžete se sami přesvědčit, že při kliknutí pravým tlačítkem se objeví menu pouze s informacemi o programu "About", nápovědou "Help" a vypínacím tlačítkem "Exit". Ta pravá funkčnost PowerMenu je úplně jinde...

Nyní klikněte pravým tlačítkem na ikonu nějakého spuštěného programu na vaší systémové liště. Zjistíte, že vám zde v menu přibylo několik možností.

Popíšeme si, co jednotlivé položky znamenají:

- Priority (Priorita): Touto volbou měníme nastavení priority běžícího programu. V systému Windows běží najednou mnoho a mnoho programů (takzvaných procesů). Většina je uživateli skrytá a slouží pro potřeby operačního systému. Tyto programy se o výpočetní čas vašeho procesoru dělí. Pokud by měly všechny procesy stejnou prioritu, měly by k dispozici všechny stejnou část času. Avšak nastavením priority říkáme systému, že některé programy chceme urychlit a přidělit jim více času, naopak jiné odsunout do pozadí a věnovat se jim až ve chvíli, kdy nebude něco důležitějšího na práci. A to nyní můžeme ovlivnit i my. Hodnota "Lowest" znamená nejniší prioritu a hodnota "Realtime" prioritu nejvyšší. Avšak POZOR!! Tímto se nám dostává do ruky mocný nástroj, a pokud ho budeme používat špatně, může to skončit až krachem systému. Proto NIKDY nenastavujte prioritu na hodnotu Realtime. Spíše využívejte tuto možnost pro odsouvání méně důležitých běžících programů do pozadí snižováním priority. Zvýšením priority si můžeme pomoci v případě, že chceme přehrávat například videosoubor a chceme co nejplynulejší zobrazování.

- Transparency (Průhlednost): Tímto nastavením se dá učinit okno běžícího programu průhledným, a to v několika stupních od 0% průhlednosti (tedy spíše neprůhlednosti) až po totální 100% průhlednost. Máte na obrazovce spuštěn program, který vám ukazuje čas analogovými hodinami, jež jsou sice krásné, ale zabírají místo a není "pod" ně vidět? Jednoduché nastavte jim průhlednost, a docílíte zajímavého vzhledu vaší pracovní plochy. Upozornění: tato volba funguje POUZE pro systém Windows 2000 (a novější).

- Always on Top (Vždy na vrchu): Předchozí dvě volby jsou zajímavé, ale nebudete je využívat příliš často (i když, kdo ví...). Mnohem praktičtější je volba "Always on Top", která způsobí, že okno běžícího programu se jaksi "předsune" před okna programů ostatních. Toto okno bude stále vidět až do doby, než program vypnete nebo okno minimalizujete. Možností využití jistě objevíte spoustu sami, ale jako jeden příklad mohu uvést třeba nějaký přehrávač MP3 souborů, kterému když nastavíte volbu "Always on Top", tak ho můžete "krmit" pouhým přetahováním MP3 souborů z Průzkumníka. Bude to velmi jednoduché a pohodlné, protože i když se přepnete do Průzkumníka, abyste si našli žádané MP3 soubory, na obrazovce stále uvidíte váš MP3 přehrávač a můžete na něj písničky jednoduše přesunout.

- Minimize To Tray (Minimalizovat do systémové lišty): Máte najednou spuštěno mnoho programů a vaše lišta je již úplně zaplněná a nepřehledná. Jistým řešením je přesunutí některých programů do oblasti vpravo dole v systémové liště (vedle hodin). Například váš e-mailový program v podstatě stále jen čeká na příchozí poštu. Klikněte tedy na jeho ikonu mezi běžícími programy a zvolte "Minimize To Tray". Program se minimalizuje a zredukuje pouze na ikonku vedle hodin. Stále sice běží a kontroluje, zda pro vás nedorazila elektronická pošta, ale nepřekáží. Okno opět obnovíme kliknutím na ikonu programu vpravo dole u hodin.

ZÁVĚR

Dnes jsem se seznámili s malým specializovaným programem. Není to žádný sofwarový balík čítající mnoho megabajtů. Umí jen několik konkrétních věcí, ale umí je dobře a rychle. Na mém počítači nesmí chybět a věřím, že po přečtení dnešního Rychlokurzu nebude chybět ani na vašich.

Příště si vezmeme k seznámení něco většího a složitějšího, odpočívání již bylo dost. Co konkrétně to však bude, to vám neprozradím takže těšte se...

Stránky programu:

http://www.veridicus.com/tummy/programming/powermenu/

Program ke stáhnutí na adrese: http://tucows.cesnet.cz/files/PowerMenu_1_5_0.zip1 0681/OK o

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c01p0682

V době psaní tohoto dílu probíhala v Brně největší IT výstava střední Evropy, Invex Computer. Přiznám se vám hned na začátku. Letošní Invex jsem poprvé od jeho vzniku nenavštívil. Nechci v tom dnešním úvodníku působit pesimisticky protiinvexově, ale jak jsem slyšel, nic významného se prý proti předchozím ročníkům nezměnilo. Invex prý dále upadá i po odborné stránce, kdy návštěvník mnohdy ani o novinářském dnu nedostane kvalifikované informace o produktu, o který jeví vážný zájem (a který není zrovna levný). Kvalifikovanými informacemi mám na mysli něco více, než je napsáno na internetu a v manuálech firmy produkt prodávající. Pro tyto informace je pak nucen slušně oblečený manažer volat nám bezvadně skryté techniky, se kterými už se přece jen dá domluvit, ale kterých je zase na Invexu žalostně málo. No nevadí, dovezená samolepka tučňáka (samozřejmě jako symbolu Linuxu) potěšila, takže mé neinvexové zážitky jsou docela příjemné.

Tipy pro Windows

1. Zmizela vám lišta úloh? (Win 95/98/Me)

Dnešní tipy a triky začneme tímto malým trikem, jenž slouží k nalezení lišty úloh ve vašich Windows. V jednom z předchozích dílů jsme si popisovali, jak lze s lištou manipulovat, jak ji lze umístit kamkoliv na vaší pracovní ploše.

Toto přesouvání lišty ale vyžaduje poměrně velkou zručnost při práci s myší (a nepochybně také čistou myš), a často se zejména začínajícím uživatelům stane, že jim lišta při přesunech zmizí neznámo kam. A jelikož je tato lišta poměrně důležitá, ukážeme si nyní, jak ji snadno a rychle nalézt a vrátit tam, kam patří.

Pokud vám tedy lišta zmizela pryč, nejprve stiskněte kombinaci kláves CTRL a ESC. Tím vyvoláte nabídku Start ať už je kdekoliv, měla by se objevit. Pokud se objevila, stiskněte znovu samotnou klávesu ESC, a nabídka zase zmizí. Hlavním důvodem užití výše uvedené kombinace je totiž zaktivnění hledané lišty. Poté stiskněte dohromady klávesy ALT a mezerník, čímž vyvoláte kontextové menu aktivního prvku, v našem případě hledané lišty. Z tohoto menu vyberte položku Velikost (Size) a váš ukazatel myši se změní v ikonu šipek. Nyní můžete kurzorovými klávesami lištou pohybovat tak, až ji zobrazíte na viditelnou část pracovní plochy. Používejte výhradně kláves, neklikejte myší, tím byste přesouvání přerušili a celý postup museli opakovat.

2. Dejte si vyhledávač na plochu (Win 98/95)

Ač jsme od začátku existence tipů a triků probrali skutečně velké množství takzvaných "kosmetických" tipů na úpravu pracovní plochy, nepamatuji se, že bychom zmiňovali umístění vyhledávání souborů na pracovní plochu. Pouhým přetažením totiž není možné jej provést. Jak to tedy udělat v případě, že vyhledáváte soubory velmi často a odkaz na ploše by se vám hodil? Postup je následující.

Nejprve vytvořte v kořenovém adresáři Windows (obecně c:\windows) soubor s názvem Najít.fnd (důležitá je koncovka FND, jméno souboru může být zcela podle vašeho gusta). To můžete provést několika způsoby, postup v oblíbeném Windows Commanderu je třeba následující. Otevřete složku Windows, stiskněte kombinaci kláves SHIFT+F4, zvolte jméno souboru a potvrďte. Soubor ponechte úplně prázdný, nemusí nic obsahovat, a uložte jej.

Potom již stačí tento soubor chytnout pravým tlačítkem myši a přetáhnout ho na vaší pracovní plochu. Zde vytvořte jeho zástupce, kterého můžete opět přejmenovat, ale není to nutné. Po poklepání na tohoto zástupce se otevře dialog vyhledávání. Pokud chcete změnit ikonu zástupce na standardní dokument s lupou, poklepejte na něj pravým tlačítkem a zvolte Vlastnosti. Přejděte na záložku Zástupce a stiskněte Změnit ikonu. Vyberte požadovanou ikonu z nabídky.

3. Nastavte správná pravidla (IE 5.x)

Polední dobou jsme v tipech trochu zanedbávali Internet Explorer a s ním i jeho část pro věci poštovní Outlook Express. Pojďme se proto nyní podrobněji podívat na nastavování pravidel pro příjem pošty, nebo diskusních skupin. Možná netušíte, ale poštu i diskusní skupiny můžete celkem efektivně filtrovat, to znamená třídit poštu dle různých faktorů do různých složek, nebo prostě použít filtr k rychlému přesunutí nepohodlné příchozí pošty do koše.

V páté verzi Outlook Expressu (dále jen OE) byla navíc tato služba ještě vylepšena a kromě zlepšeného ovládání, jež dnes pochopí i neznalý uživatel, se zlepšila hlavně samotná funkčnost, která byla ve verzi 4.x nevalná.

Pusťte OE a jděte do roletového menu Nástroje. Zde pokračujte do položky Pravidla pro zprávy a vyberte, zda budete filtrovat poštu, nebo diskusní skupiny. V následujícím dialogu máte mnoho možností pro nastavení. Pro vytvoření nového pravidla použijte tlačítko Nové, a řiďte se pokyny. Nejprve vyberte ze seznamu možností pravidlo; v případě jeho splnění provede OE úkon, který vyberete v dalším políčku. Pravidel i úkonů můžete zvolit více najednou. V průběhu vaší práce se vám celý filtr tvoří a zobrazuje v poslední části dialogu, kde můžete poklepáním na modré části volit další podrobnosti, jako určitá slova pro výběr a podobně. Na závěr pravidlo pojmenujte a potvrďte tlačítkem OK.

Jestliže vytváříte mnoho podobných pravidel, neváhejte použít po vytvoření prvního tlačítko Kopírovat a okopírované pravidlo upravte podle svých představ. Na úplný závěr ještě v dialogu vytváření filtru můžete určit pořadí (tlačítka Přesunout nahoru a dolů), ve kterém se budou pravidla provádět, a odškrtáváním či zaškrtáváním můžete jednotlivá pravidla dočasně z řetězce filtru vyřadit. Přeji veselé filtrování nepohodlné pošty.

Tipy pro MS Office

4. Trasování v Excelu (Excel 2000)

S novými verzemi Excelu přicházelo vždy kromě samotného rozšíření o nové funkce i zlepšení trasování výpočtů a návaznosti jednotlivých buněk v dokumentu. V Excelu 2000 je tato funkce již na velmi slušné úrovni a my si v tomto krátkém tipu popíšeme, jak ji využít a kde ji nalézt.

Mějme modelový příklad excelovského dokumentu s velkou tabulkou a spoustou výpočtů, které ve finále směřují k rozhodujícímu číslu, obvykle umístěnému vpravo dole. Někdy se totiž stane, že tabulku v pořádku doplníte získanými údaji, ale číslo "vpravo dole" je buď nesmyslné, nebo místo něj obdržíte chybovou hlášku (což je možná trochu lepší než první případ, kterého si někdy ani nevšimnete, ale váš šéf již ano). Jelikož možnosti výpočtů jsou v Excelu velmi bohaté, těžko lze nalézt chybu jen tak, postupným počítáním, a jedinou vaší možností je právě použití trasování.

V otevřeném dokumentu jděte do roletového menu Nástroje a zvolte položku Závislosti. Zde máte několik možností užití. Označte v dokumentu buňku, ke které se má trasování vztahovat, a poté zvolte ve výše uvedeném menu možnost Předchůdci pro zobrazení všech předchozích závislostí vedoucích k označené buňce, nebo naopak Následníci pro zobrazení všech následujících výpočtů. Pokud jste z vašich výpočtů obdrželi místo čísla jen chybovou hlášku, zkuste použít funkci Najít chybu, jež vám automaticky zjistí, ve které z předcházejících buněk došlo k nesmyslnému výpočtu. Jestliže funkci trasování použijete častěji, vyplatí se zvolit možnost Panel nástrojů, kdy jsou vám pak všechny předchozí funkce k dispozici v malém a libovolně umístitelném panýlku.

5. Formátovací značky (Word 97/2000)

Co to jsou vlastně formátovací značky? MS Word patří mezi pokročilé textové editory, kde již dávno nepracujeme se samotným textem, ale používáme množství druhů stylů písma, tabulátory, různé šířky jak písma, tak řádkování, odstavce a další formátovací vymoženosti.

Při základním nastavení Wordu prostě jen píšeme text a formátujeme, přitom nevidíme, jak vlastně Word s textem zachází, a pokud sami nemáme přehled o užitém formátování, můžeme pak být velmi nemile překvapeni při přenosu dokumentu do jiného editoru nebo na jiný počítač. Proto se někdy hodí si formátovací značky zobrazit a nalézt tak důvod, "proč tenhle řádek nejde přesunout o centimetr níže".

Otevřete inkriminovaný dokument a jděte do menu Nástroje, kde zvolte položku Možnosti. Na záložce Zobrazení zhruba uprostřed dialogu naleznete sekci Značky formátování, kde máte možnost vybrat ty značky, které chcete v dokumentu zobrazit. Poslední položkou k zaškrtnutí je možnost Vše, kdy se vám zobrazí všechny formátovací značky. Jedním kliknutím získáte přehled o všech použitých tabelátorech, stisknutých enterech a mezerách.

Easter Eggs

6. Mnoho vajec ve Wordu 97

Mnoho z vás si nyní řekne, proč tu někdo ještě vytahuje triky pro Word 97. Ten už přece nikdo dávno nepoužívá. Opak je ale pravdou. Důvodů pro sebrání těchto několika legrácek pro starý Word 97 je několik. Za prvé, Word 97 ještě stále používá slušné množství uživatelů Windows 95, ale i Windows 98. Za druhé, některé z těchto triků prokazatelně fungují i ve Wordu 2000. Za třetí, velikonočních vajíček není zrovna mnoho a proto i ty, určené uživatelům starších verzí programů, podle mého stojí za otištění. Dejme se tedy do nich.

Prvním vejcem je klasické zobrazení loga. Jděte ve Wordu 97 do roletového menu Nápověda a zvolte O aplikaci Microsoft Word. Podržte najednou klávesy Ctrl+Shift a klikněte na logo Wordu. Totéž i pro Word 2000. Ovšem upozorňuji, že některé verze Wordu kupodivu tento základní "čít" neobsahují.

A je tu další vajíčko. Opět jděte do menu Nápověda a zvolte O aplikaci Microsoft Word. Podržte najednou klávesy Ctrl+Shift+Alt a zobrazí se vám wordovský "splash screen", tedy obrázek objevující se standardně při startu MS Wordu. Tento čít funguje i ve Wordu 2000 a věřte, že toho obrázku, který dostanete, se zbavíte jen restartem celého Wordu. Tak je otravný.

Ve Wordu 97 napište zzzz, potom spusťte z roletového menu Nástroje položku Pravopis pro kontrolu textu a podívejte se, jaké vám bude dělat Word nemravné návrhy. Word 2000 je v tomto případě slušnější a žádné návrhy vám dělat nebude. A ještě poznámka. Kontrola textu musí být zapnuta pro angličtinu.

Další "erotický" vtípek vyvoláte takto. Otevřete ve Wordu 97 nový dokument a napište Unable to follow directions bez jakýchkoliv dalších úprav. Celou tuto větu označte a stiskněte Shift+F7, nebo spusťte "ručně" Thesaurus z menu Nástroje Jazyk. Obdržíte odpověď na úrovni chlípného Wordu (pěkně se nám chlapec vybarvuje). Word 2000 je opět "za slušňáka" a nic kloudného z něho nedostanete.

Pokračujme další podobnou dvojicí vtípků. Ve Wordu 97 napište větu I\d love to see you naked a opět spusťte Thesaurus (Shift+F7) budete nuceni čelit další, tentokrát mírně opilecké hlášce. A abyste nevyšli ze cviku, zkuste ještě napsat (opět do čistého dokumentu) I want to see you naked, spusťte Thesaurus a nebudete stačit utíkat. Word 2000 je i v tomto případě proti vašim smělým pokusům imunní.

Pokud chcete vědět, kdo je bůh, není nic snazšího, než se zeptat našeho chytrého chlapce, Wordu 97. Napište v čistém dokumentu požadovanou otázku Who is God?, a po stisku kombinace Shift+F7 (Thesaurus) dostanete odpověď. Word 2000 opět nic.

Jelikož výše uvedených vět a k nim šikovně doplněných odpovědí od evidentně nedostatkem humoru trpících programátorů je ještě spousta, uvedu je zde těsně po sobě. Vždy je musíte psát do čistého dokumentu a poté spustit Thesaurus pro anglický jazyk (Shift+F7). Pro eroticky zaměřené čtenáře tu máme I love porn nebo I am gay. Na obě věty obdržíte adekvátní odpovědi. Pokračujme přes "vlasaté" Shag Me k Eat Me Shorts, a potom zde máme něco brutálnějšího May I screw your daughter?, nebo pro biology Ice boobs go with what?. Pokračujme dále přes morbidní I\d like to see Bill Gates dead až po suché Love her and leave her (tohle je opravdu silné kafe).

Tyto triky jsou bohužel směšné jen pro anglicky mluvící část čtenářstva, já ale doufám, že je takových čtenářů většina, jak se dá v oblasti IT pohybujících se lidi předpokládat. Přeji tedy dobrou zábavu při objevování odpovědi a na závěr ještě jedno velikonoční vejce, ovšem ne vždy funkční (myšleno ne v každé verzi Wordu).

Spusťte MS Word a stiskněte najednou klávesy Ctrl+Alt+Shift. Kurzor by se měl změnit na znaménko minus. Pokud se tak nestalo, trik vám nebude fungovat. Potom jděte do libovolného menu a zvolte libovolnou položku. Takto položka zmizí. Pokud ji chcete zpět, budete buď muset restartovat počítač, anebo poklepejte pravým tlačítkem na lištu a zvolte Vlastní, v následujícím dialogu pak klikněte na tlačítko Původní, případně doplňte ztracenou položku.

Tímto dlouhým doplněným seznamem triků pro Word 97 zakončíme dnešní díl tipů a triků pro Windows. Jelikož závěry nejsou mou silnou stránkou, mohu vám jen popřát příjemné přípravy na vánoční svátky, a příště zase na viděnou.

§§§§§


FAQ – Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c01p0685

? Prosím o radu, která se týká nápravy fontů ve Windows NT. Pracuji jako administrátor sítě Windows NT a občas se stane, že při instalaci ovladačů (naposledy pro dvoumonitorovou stanici) se poruší systémové fonty. Není čeština, písmo je malé a nedá se změnit. Opětná instalace původních fontů nepomůže. Co pomůže, je přehrát původní fonty z Windows 95. Písmo je pak sice české, ale stejně to není ono a ani se mi to nezdá příliš korektní. Můžete prosím poradit?

S tímto problémem jsem se také setkal a nejprve jsem to řešil tak, že jsem zkopíroval fonty *.FON z jiné NT stanice do té postižené. Pak jsme na jednom školení Microsoftu narazili na tento problém a tam nám bylo sděleno, že když se instalují Windows NT, tak první co je třeba udělat po naběhnutí, je změnit defaultní jazyk systému. Teprve potom lze instalovat service packy. Když se změna udělá až po nich, dopadne to jak popisujete. Bohužel někdy se tak stane i po instalaci ovladačů nebo jiného softwaru. Náprava spočívá v reinstalaci posledního service packu. Netrvá to tak dlouho a je to korektní.

? Koupil jsem si starší notebook (386, 8MB RAM, Windows 95, FDD 3,5"), který je samozřejmě bez CD-ROM mechaniky. Potřeboval bych jej propojit s mým stolním počítačem (Cyrix 233 MHz, 64MB RAM, Windows 98), jenž CD-ROM mechaniku má, a následně z CD nainstalovat na notebook programy. Zkoušel jsem různé dosovské programy, které sice fungují, avšak nemůžu s nimi instalovat, ale jen kopírovat, mazat, atd. Vím také o možnosti Přímé propojení kabelem ve Windows toto spojení se mi však nepodařilo rozjet (Windows 98 hlásí, že port LPT1 není připraven). Protokol IPX/SPX instalovaný mám; modem LPT1 paralelní kabel ve Windows 98 také. Nevím, v čem je chyba.

Přímé připojení kabelem je velmi dobře popsáno v samotné nápovědě Windows. Dodržíte-li doporučený postup, propojení se podaří. V nápovědě jsou drobné nejasnosti, na které je třeba dát si pozor. Pokusím se problematiku shrnout do základních požadavků, jež musejí být na obou počítačích splněny. Potřebujete nakonfigurovat síť, která obsahuje Klienta sítě Microsoft, Dial-Up Adapter a protokol NetBEUI (není nutné jej konfigurovat a na propojení kabelem postačuje). Ve vlastnostech sítě musíte uvést stejnou pracovní skupinu. Dále je vhodné, aby na obou počítačích byl vytvořen účet se stejným jménem a heslem, a aby byl tento účet použit při přihlášení do Windows. Tímto zamezíte chybám při autentifikaci, které nemají řešení. Nakonec musíte na hostitelském počítači nasdílet nějaké složky nebo přímo CD-ROM. K tomu je třeba zapnout vlastnost Sdílení souborů v klientovi sítě. Nyní můžete počítače propojit a na obou spustit aplikaci Přímé propojení kabelem. Zvolíte kdo je host a kdo hostitel, a potvrdíte. Když se spojení podaří, otevře se na hostu okno hostitele. Doporučuji toto okno minimalizovat a pomocí Exploreru namapovat některý ze sdílených prostředků hostitele jako síťový disk. Pak už z něj budete moci i instalovat. Bez namapování to nepůjde. Nakonec dodávám, že pro přímé propojení kabelem nelze použít kabel dodávaný k tiskárně, avšak kabel určený pro přímé připojení, který se též nazývá laplinkový.

? Mám vypalovačku MITSUMI CR-4804TE 4/4/24. Aby vůbec vypalovala, musím nainstalovat program CeQadrat Packet Write. Ale problém je v tom, že CD-R/RW vypálená v této mechanice lze číst jen na této vypalovačce. Potřebuji však aby tato média byla čitelná i jinými mechanikami.

Váš problém nebude ve vypalovačce, ale pravděpodobně v postupu vypalování. Obecně lze vypalovat data (pominu hudbu) dvěma způsoby. První je tzv. direct write, což znamená, že se data zapisují stále do jediné session, která se neuzavírá (proto je stále jedna). Tato data pak přečte pouze počítač s instalovaným vypalovacím softwarem. Druhý způsob je v principu shodný s prvním způsobem, vždy se ale po skončení vypalování session uzavře, což znamená, že se vytvoří FAT tabulka zapsaných souborů. Data je tak možné číst v libovolné mechanice. Chcete-li následně data přidat, při prvním způsobu se normálně přidají do první session, zatímco při druhém se vytvoří session druhá (resp. další), která překopíruje FAT tabulku z první (resp. z poslední aktuální) session a do ní zapisuje přidávané soubory nebo i jiné změny. Když tuto session uzavřete, je možné číst CD opět kdekoliv. Doporučuji tedy konfigurovat váš software tak, aby po vypálení dat session uzavíral, a pokud to neumí, je třeba poohlédnout se po jiném vypalovacím softwaru.

? Při startování Windows 98 se po "naskočení" základní obrazovky zobrazí ikony aplikací na ploše jako bílé listy s ikonkou WINDOWS, které se postupně přeměňují na regulérní ikony zástupců daných aplikací. Úplný start systému se tím tak prodlouží řádově o jednu minutu, což je trochu otravné. Můžete mi sdělit, čím může být tato anomálie způsobena a jak by ji bylo možné odstranit?

Takovéto problémy s ikonami patří k vadám Windows. Jde o to, že informace o ikonách na ploše jsou uloženy ve vyrovnávací paměti, což je soubor, který naleznete ve složce Windows pod názvem ShellIconCache. Tento soubor má tendenci k samopoškozování. Když se tak stane, je třeba tento soubor smazat. Windows si jej vytvoří znovu a správně. Je-li na ploše hodně ikon, lze se chybě vyhnout zvětšením této cache. To lze pomocí registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\Current\Version\Explorer. Zde vytvořte novou textovou hodnotu s názvem MaxCachedIcons a zadejte hodnotu 4000. To by mělo stačit. Maximální hodnota je 8000, default hodnota je 500.

? V práci som si spracoval v rámci strediska "Evidenciu dochádzky" pomocou aplikácie EXCEL v balíku "MICROSOFT OFFICE 97". Na konci jednotlivých údajov pri pracovníkoch je vyhodnocovacia oblasť, kde sú súčty odpracovaných hodín. Aplikácia mi ale pracuje iba s číselnymi údajmi. Moje otázky:

1. Je možné, aby EXCEL dokázal namiesto písmen v dochádzkovej časti listu dosadit číselné hodnoty? Myslím tým, že keď je v tabuíke zadané napríklad (bez úvodzoviek) "D", "P", "N"... a pod., niektorá funkcia by mohla do nadefinovanej časti dosadiť namiesto písmen hodnotu: napríklad písmeno "D" by bolo nahradené číslom 8 a násobkom tohoto čísla podía počtu týchto písmen v definovanej oblasti?

2. Výkaz pre zúčtovanie miezd je osobitným listom, ktorý má preddefinovanú formu podía návrhu (pÖvodné tlačivo z personálneho útvaru na zúčtovanie odpracovaných hodín). Toto tlačivo som spracoval v aplikácii EXCEL. Sem sú adresované hodnoty z "Evidencii dochádzky". Ak sa však v "Evidencii dochádzky" pre niektorý deň nenachádza číselná hodnota, ale niektoré z písmen, do "Tlačiva" sa mi táto oblasť prenesie ako nulová hodnota. Chcel by som vedieť či je možné v prípade, keď je v oblasti nulová hodnota a nachádza sa tam niektoré z písmen, preniesť do "Tlačiva" toto písmeno: napr. keď je tam "D" a súčet oblasti je nula, tak by sa mi prenieslo "D", keď je tam "P", tak by sa mi prenieslo "P", atď.

Co se týká převodu písmen na číslo, je třeba použít složenou funkci IF např. takto =IF(A3="D";8;IF(A3="P";1)) atd. podle počtu požadovaných písmen (A3 je buňka s písmenem, namísto výsledku funkce IF při false je zapsána další funkce IF). Pokud jde o počítání písmenek v určité části buněk, použijte funkci COUNTIF s patřičným parametrem (co se má započítat). Výsledkem je počet výskytů, což je číslo, které lze dále matematicky zpracovat (např. násobit osmi). Převod do předem daného formuláře je složitější, ideální by bylo nastavit kopírování pouze hodnot. V případě 0 je třeba výsledek převést na písmeno opět funkcí IF. Nevím jak je formulář vytvořen a jakým způsobem naplňován. Určitě by fungovala metoda hromadné korespondence, pokud má excelovský soubor charakter tabulky a nikoliv formuláře. Doporučuji prohlédnout si jednotlivé funkce a nápovědu k nim, dozvíte se mnoho užitečných věcí, které pak budete umět aplikovat.

? Potřebovala bych zjistit co se dá dělat v případě, že potřebuji v Excelu 2000 uložit napevno data tak, aby se již neaktualizovala při změně některých buněk, nebo v případě, že se zdrojová část dokumentu smaže. (Poskytnutí výsledků dalším lidem, které nemusí původní výpočet zajímat).

Druhý problém pak mám při konverzi sešitu z Excelu 2000 do nižších verzí (ze 150KB souboru vznikne soubor až 12MB hrůza něco takového někomu předat). A naopak pokud importuji ze starších verzí, mám stejný problém. Dá se s tím něco dělat? (Většinou pracuji v Autocadu a ten má na čištění několik příkazů neexistuje něco takového i v Office?)

První problém lze snadno řešit tak, že data určená pro další lidi okopírujete a vložíte je do nového dokumentu jako "Paste special Values". Česky je to Vložit jinak pouze hodnoty. Tím překopírujete pouze hodnoty bez vzorců a dalších vazeb. Problém konverze dat bych hledal ve špatně fungujících komponentách Office, konkrétně v konvertorech. Zkuste tyto odinstalovat a po restartu je opět nainstalovat. Obdoba čistících příkazů AutoCadu v Office neexistuje, ale přece jen lze velikost souborů eliminovat. Stačí vypnout "Povolit rychlé ukládání" ve vlastnostech Wordu a Excelu, podle verzí se liší záložka, kde je toto políčko umístěno. Pokud je zaškrtnuté, ukládají se pouze změny, tj. soubor narůstá. Je-li vypnuté, soubor se vždy uloží "zgruntu", čímž je podstatně menší.

? Chcel by som poradiť s jedným problémom. S bratom si chceme prepojiť počítače pomocou sieťových kariet. Ja mám kartu Realtek a počítač MB KT133 KOBIAN procesor AMD DURON 700 MHz 128 MB RAM. Brat má kartu 3com 3c509b, ISA dosku SIS, procesor Pentium 366 MHz. Skúšal som jednotlive protokoly aj spolu, rÖzne nastavenia možné aj nemožné, no stále mám ten istý problém. Pokiaí je v protokoloch NETBEUI, tak počítač, ktorý sa prihlási do siete, vidí druhý počítač, no nedá sa naň dostať a sdielanie ja zapnuté. Ten druhý vtedy nevidí v sieti ani svoj, a po chvíli skúšania vypíše Explorer chybu. Ak tam NETBEUI nie je, každý vidíme v sieti len svoj počítač, no ten druhý nie. Skúšal som aj skupiny dať každému počítaču iné. Vtedy zas nevidieť druhú skupinu. U brata som skúsil vymeniť aj sieťovku za takú istú akú mám ja, no nepomohlo to. So svojim nemÖžem skúšať, lebo je v záruke a je zablombovaný. To je asi tak v skratke všetko. Dúfam že vám to bude stačiť.

Problém je snadno řešitelný následujícím způsobem. Na obou počítačích musí být nastavení stejné. Ve vlastnostech sítě je třeba mít tyto komponenty: Klient sítě Microsoft, síťový adaptér (závislý na kartě počítače) a protokol. Mezi dvěma počítači stačí použít NETBEUI, protože se nemusí nijak nastavovat. Máte-li Windows 98 na obou strojích, lze použít i protokol TCPIP (konfiguruje se sám). Oba počítače musejí být ve stejné pracovní skupině (workgroup) a oba by měly mít zapnuté sdílení souborů. Dále je třeba nasdílet nějaké prostředky na obou počítačích. Abyste k těmto prostředkům mohli přistupovat, je vhodné být přihlášeni na obou strojích pod stejnými uživateli. To ale záleží také na nastavení přístupu ke sdíleným prostředkům. To, že síť funguje správně, poznáte tak, že v síťovém okolí uvidíte oba počítače a na vzdáleném vidíte jeho nasdílené prostředky. Pokud na prostředek nemůžete, je to způsobeno nastavením přístupů.

? Jednou jste se zmiňovali o klávesové kombinaci k načtení bloku do clipboardu, bez smazání předešlého textu ve schránce. Vše se pak dalo naráz pomocí Ctrl-V opět vložit. Tato funkce fungovala tuším jen v MS Office Wordu. Mohli byste ji prosím zopakovat?Při uložení či přepsání libovolného souboru (v některých případech jej stačí pouze otevřít a opět zavřít) nastavují Windows 95 automaticky atribut "archiv" na pozici "on". Je možné tuto funkci vypnout? Zálohuji pomocí vlastního BAT souboru (příkaz xcopy), který jsem nastavil aby zálohoval jen takto označené soubory. Ne všechny nové soubory, jež vytvořím či staré soubory, které následně změním v zálohovávaném adresáři, chci při následném zálohování zálohovat.

Klávesová zkratka je Ctrl-C a funguje obecně, tedy ve většině aplikací pro Windows i v nich samotných. Co se týká zálohování, atribut Archive je v plném znění "Archive needed", neboli "určeno k archivaci". Je zcela správné, že při změně souboru dojde k nastavení tohoto atributu. Je to vlastnost systému, která se nedá zakázat. Nejenom vaše dávka, nýbrž i profesionální zálohovací software pracuje na tomto principu, je-li nastaveno diferenciální zálohování. Pokud nechcete zálohovat všechny nové soubory, které vytvoříte, musíte vymyslet nějaký jiný identifikační systém, např. použít ještě datum souboru, případně vytvořit jinou dávku, která atribut Archive vynuluje podle nějakého definovaného klíče.

? Po přeinstalování systému Windows 98 SE se mi pravidelně stává, že po spuštění počítače a kompletním naběhnutí systému mi nejde spustit Průzkumník. Ostatní programy spustím standardně, ale u Průzkumníka trvá cca 2 minuty, než naběhne.

Zdá se mi, že Průzkumník při otevírání narazí na nějaký objekt, který mu neodpovídá. Může jím být poškrábané CD v mechanice nebo poškozená zasunutá disketa, případně adresář, který je poškozený vlivem nějaké havárie disku (např. nestandardního vypnutí počítače). V první řadě bych zkusil spustit Scandisk, a pokud to nepomůže, začal bych se zabývat vyjmenovanými zařízeními. To ovšem v případě, že Průzkumník naběhne rychle, ale dlouho se čeká na jeho "obsah". Pokud kliknete a 2 minuty čekáte na odezvu, může být problém v zástupci. Zkuste Průzkumník spustit z menu vyvolaného kliknutím pravým tlačítkem myši na Tento počítač Prozkoumat. Bude-li odezva rychlá, smažte zástupce a vytvořte jej znovu.

? Vlastním počítač s procesorem Pentium III, kam jsem dodatečně nainstaloval operační systém Windows 2000. Při kliknutí na složku (adresář) pravým tlačítkem myši se mi ale v záložce "Obecné" nenabízí volba "Upřesnit", pomocí níž mohu šifrovat obsah i zabezpečit data. Ovšem u kolegy, který také používá systém Windows 2000, je tato možnost nabídnuta.

Váš problém je pravděpodobně způsoben tím, že váš pevný disk používá souborový systém FAT32 nebo FAT16. Pokud si přejete šifrovat či komprimovat data, musíte používat souborový systém NTFS. To je možné zajistit hned několika způsoby. První a nejspolehlivější je odstranit stávající oddíl FAT32, a vytvořit nový NTFS při instalaci systému Windows 2000 (během instalace tohoto systému je spuštěn manažer disku, ne nepodobný známému dosovému programu FDISK). Tímto krokem ovšem přijdete o všechna svá data na pevném disku! Druhá možnost, která se vám naskýtá, je převést stávající souborový systém do formátu NTFS, například pomocí komerční aplikace Partition Magic. Naposledy je možné využít volně šiřitelné linuxové utility pro zmenšení stávajícího oddílu FAT32, čímž lze uvolnit místo pro nový oddíl NTFS, který můžete posléze bez ztráty dat vytvořit.

Pokud jste ovšem majiteli značkového počítače, doporučuji kontaktovat vašeho prodejce, který by vám měl zajistit pohodlný převod souborového systému na typ NTFS, bez rizika ztráty vašich cenných dat. V případě, že výše zmíněným pojmům vůbec nerozumíte, a ani nemáte zakoupenu značkovou sestavu, bude nejvýhodnější kontaktovat člověka, který vám se stavbou počítače pomáhal. Rozhodně se ale do podobných experimentů nepouštějte bez patřičných znalostí sami, jestliže nemáte zálohována všechna důležitá data!

? Zajímalo by mě, jak je možné odinstalovat zavaděč operačního systému Grub, který se nainstaloval spolu s operačním systémem Mandrake 8.0.

Pro obnovení standardního zavaděče Windows 98 stačí v DOSu využít nedokumentovaný příkaz FDISK /MBR. Případně je možno použít program sys.com, který přenese systém na zadaný disk a obnoví MBR (Master Boot Record).

? Po modernizaci mého počítače se začalo dít následující. Při startu systému se ozývá z reproduktorů zvuk, který mi připomíná rozjezd automobilu, přičemž se dále zvyšuje jeho frekvence. Nejvíce mně ale toto vadí, pokud zapojím sluchátka, i když problém se vyskytuje i se zapojenými reproduktory. Domnívám se, že zvuková karta špatně reaguje na inicializaci hardwaru mého počítače. Zajímalo by mě, jestli není možno tento problém vyřešit správným nastavením v BIOSu.

Problémy s kvalitou zvukových karet jsou nejčastěji spojeny s jejich rušením. Právě díky aktualizaci vašeho hardwaru mohlo dojít k přemístění zvukové karty k některé kartě (v nejhorším případě grafické), která způsobuje její rušení. Asi nejlepším řešením by bylo, přemístění zvukové karty do nejspodnější pozice slotu. Dále je vhodné nezapojovat kabel na propojení zvukové karty a CD-ROM mechaniky, protože tento kablík mnohdy slouží jako vynikající anténa, která zachytává všemožná rušení, což mnohdy způsobuje to, že je v reproduktorech slyšet podivný zvuk při posunu myši.

? Po instalaci programu ICQ 2000b z vašeho CD, určeného pro komunikaci na internetu, se objevil problém, který spočívá v tom, že vždy po spuštění aplikace se zobrazí okno s nabídkou, přičemž následně počítač vždy "zamrzne".

Podle mého názoru je nejspíše problém ve vaší grafické kartě. Mnohdy totiž zamrznutí počítače způsobují různé aplikace, které se chovají při vykreslování svých grafických prvků trochu nestandardně (jako například program ICQ). Chyba samozřejmě může být i ve špatně nainstalovaném systému, takže pokud se po kompletní reinstalaci bude problém opakovat, doporučuji upgradovat grafickou kartu, jež bývá nejčastějším zdrojem takovýchto problémů.

? Při práci s programem Outlook Express 5.5 mi často během odpovídání na zprávu a při pokusu o její odeslání zmizí tlačítko "Odeslat". Pokud chvíli počkám, objeví se za pár minut hlášení, informující o tom, že "Není dostatek paměti pro odeslání této zprávy".

Podle mého názoru (i zkušeností) se nejedná o chybu jak softwarové, tak ani hardwarové konfigurace vašeho počítače. Problém je pravděpodobně způsoben omezením systému Windows 98, které způsobuje nepravdivé hlášení o neexistujícím nedostatku paměti i na nejvýkonnějších počítačích. Řešení tohoto problému je jediné pokud možno ukončit co největší množství aplikací a pracovat jen s jedním programem, pravidelně restartovat počítač (je to neuvěřitelné, ale bohužel je to krutá realita) nebo přejít na systém s technologií NT (Windows NT, 2000 či XP), který tímto problémem netrpí; samozřejmě můžete využít zcela jiný systém, jako je třeba BeOS, QNX nebo Linux. Pokud čekáte, že se na váš problém objeví oprava, musím vás zklamat, o těchto potížích se ví už několik let a jejich řešení je stále v nedohlednu. Nakonec bych si dovolil vyjádřit obdiv nad tím, že čtenář opravdu počkal na hlášení, které informuje o nedostatku paměti, přičemž mě samotnému vždy došla trpělivost mnohem dříve ;-).

? Po zapnutí počítače a spuštění operačního systému Windows se správně zobrazí pracovní plocha. Ovšem pokud chci spustit některou aplikaci, třeba Průzkumníka, po kliknutí na patřičného zástupce, trvá asi patnáct sekund, než začne počítač pracovat a aplikaci otevře. Při další práci s počítačem se problém již neopakuje.

Vysvětlení tohoto "problému" je velmi jednoduché. Po startu počítače se začínají spouštět jednotlivé aplikace. Pokud ovšem nestačí pro jejich spuštění fyzická paměť RAM, jsou aktuálně nepoužívané aplikace uloženy na pevný disk. Logickou dedukcí dojdete k tomu, že aplikace obstarávající zobrazení plochy (explorer.exe) je spuštěna jako první, přičemž dále spuštěné aplikace ji "odsunou" na pevný disk. Pokud po načtení všech programů kliknete na ikonu programu, nejprve se přemístí některé programy s paměti RAM na pevný disk, přičemž na jejich místo se načte aplikace explorer.exe, která teprve nyní načte informace o všech zástupcích na ploše, aby věděla, jak se má zachovat při stisku pravého či levého tlačítka myši. Protože jsou všechna data načtena do fyzické paměti, při dalším kliknutí na plochu nemusíte čekat oněch patnáct sekund. I v případě dalšího odložení programu na pevný disk není potřeba znovu načítat informace o všech zástupcích, což mnohdy ušetří velké množství času. V případě, že se chcete tohoto neduhu zbavit, doporučuji omezit co nejvíce množství zástupců na ploše počítače a přikoupení další paměti, která je dnes k dostání doslova za "hubičku".

Omluva

Vážení čtenáři, rád bych se omluvil za chybnou odpověď na otázku, kterým směrem má proudit vzduch ve skříni počítače. Chyba spočívá ve větě. "Co se týká směru otáčení ventilátoru, je závislý na polaritě napětí, tudíž stačí přehodit napájecí vodiče." Byl jsem upozorněn čtenářem Ondřejem Pužmanem, že jednak je zakřivení lopatek propočítáno pro určitý směr proudění vzduchu, a za druhé tyto ventilátory používají elektronické komutátory a po prohození napájecích vodičů se v lepším případě nebudou točit a v horším dojde k destrukci elektroniky ventilátoru. Více informací najdete na

http://www.hw.cz/docs/ventilatory/ventilatory_1.html a na http://www.hw.cz/docs/ventilatory/ventilatory_2.html.

Na tuto chybu mě upozornilo více čtenářů v podobném duchu. Za chybnou odpověď se ještě jednou omlouvám.

Karel Nevšímal

§§§§§


Komunikace


Z mého deníku poštovního klienta aneb jak získat internetovou adresu

JAROMÍR DOLEŽAL

c01p0701

Vypadá to, že internet již v českých zemích zdomácněl a podle jednoho z průzkumů má k němu přístup 40 procent Češek a Čechů, přičemž mužské pohlaví prý převažuje jen o pět procent, podle jiného průzkumu internet používá jedna čtvrtina obyvatel ČR (kouzlo anketní otázky). Přesto stále dostávám podobnou otázku: "Chci být na internetu, jak to mám udělat?" Moje odpověď je stále stejná. Neváhejte, musíte vědět jen jednu věc, co vlastně chcete. Až si na svém počítači vytvoříte svoji první "homepage" (k čemuž bohatě stačí Poznámkový blok z Windows), musíte tuto webovou stránku umístit někam do internetového světa "fyzicky" na nějaký server a pod nějakou adresu. Tato (URL) adresa se může skládat ze snadně zapamatovatelného slova či zkratky, nebo též ze shluku slov a písmen, které si nezapamatujete ani vy sami.

Zde je dotaz z e-mailu mého kamaráda Tomáše:

Ahoj Jarku, obracim se na Tebe tentokrat kvuli necemu jinymu, nez jsou moje prusvihy. Jde mi o tohle: chtel bych si zridit malou webovou prezentaci (typu www.nazevdomeny.cz), ale nevim jak na to. Tomas.

A zde je moje odpověď:

Většina firem, firmiček i jednotlivců jsou schopni udělat vše potřebné. Zaregistrovat Ti doménu ve formě www.nazevdomeny.cz, vytvořit webové stránky a umístit je na nějakém jim (formou provize) spřáteleném serveru. Stejně tak Ti je budou aktualizovat. Samozřejmě, že teoreticky by mělo být levnější objednat si vše v jednom "balíčku", ale v této oblasti vládne velká rozmanitost a "cenová" džungle. Pokud nechceš utrácet peníze, tak se do webové prezentace pusť sám, určitě to zvládneš. Co bys měl udělat:

Krok 1: Registrace domény

Za registraci názvu domény v této podobě www.nazevdomeny.cz (doména druhého stupně) zaplatíš 800 Kč za registraci a 800 Kč za jeden rok provozu domény od data registrace, dohromady je to 1 600 Kč (1 680 Kč i s DPH). Po uplynutí jednoho roku dalších 800 Kč na příštích 12 měsíců). Doménou prvního stupně (doména nejvyšší úrovně TLD top level domain) je kód CZ, což je naše "národní" doména, ale z celosvětového hlediska je určitě nejznámějším kódem pro doménu prvního stupně COM (neboli generická doména nejvyšší úrovně gTLD). Některé dosti exotické dvoupísmenné kódy zemí používané ve jménech domén prvního stupně (tj. národní doména nejvyšší úrovně nTLD) můžeš pro zajímavost najít v letošním PC WORLDu č. 8. Česká republika není výjimkou, ve většině zemí se za registraci domény druhého stupně platí, ale například na Slovensku (SK) se za takovou registraci (www.nazevdomeny.sk) žádné poplatky administrátorovi dosud neplatily (s omezením, že šlo zaregistrovat nejvíce pět domén slovenskými subjekty držiteli IČO), ale už i na Slovensku se to již koncem tohoto roku změní a bude se i tam platit 800 Sk za registraci.

Samotnou registraci (bez poplatků u administrátora) většina seriozních firem provádí zdarma. Podmínkou registrace Tvojí domény druhého stupně je mít dva servery s DNA (Domain Name Address) připojené trvale k internetu, což má z nás "běžných :-) uživatelů" málokdo. Někteří provozovatelé, například na www.czechie.com, ti zdarma "zaparkují" doménu (připojí i doménu na dva servery), kde si pohodlně doménu zaregistruješ a platíš "pouze" výše uvedené poplatky administrátorovi domén, tj. NIC.cz (www.nic.cz). Předtím přes jejich rozhraní zkontroluješ, zda náhodou již nemá někdo "Tvoji" doménu zaregistrovanou. Vše je velmi snadné a výhodou tohoto postupu je, že splňuješ podmínky, které stanovuje doménový administrátor.

U domén, jejichž podoba vypadá následovně www.nazevdomeny.com, www.nazevdomeny.org a www.nazevdomeny.net, dochází k registraci v USA a cena se dosti liší (záleží na ceně v USA, jde asi o 1 200 až 2 400 Kč). Nejznámějším celosvětovým kódem domény prvního stupně je již zmiňovaný kód COM synonymum americké nové ekonomiky, kód ORG pro organizace, EDU týká se vzdělávání nebo NET internetu. Od konce letošního února můžeš zaregistrovat domény gTLD COM, NET a ORG včetně české diakritiky nebo třeba azbuky (jde o registraci tzv. non-ASCI domény com, více najdeš na serveru www.lupa.cz). Na podzim loňského roku bylo schváleno organizací ICANN sedm nových domén nejvyšší úrovně (INFO, BIZ, NAME, PRO, AERO, MUSEUM, COOP). Letos se začínají registrovat první dvě gTLD domény, a to INFO (určitě sympatická, že u ni neexistují žádná omezení) a doména BIZ naopak přísně určená pravidla pro podnikání a obchodování (výslovně jsou zakázány nekomerční účely). Doufám, že jsi nezaspal dobu jejich předregistrace začala již 25. července.

2. krok: Webhosting

Další poplatky platíš za webhosting, což se odvíjí od prostoru na serveru. Poskytovatelům webového prostoru se platí jednak za tento prostor, jednak za další služby, které poskytují (jedná se o OS na "Tvém" serveru, skriptovací jazyky, poskytovatelem připravené skripty (počítadlo, formuláře, přístup na webovou stránku přes heslo, ale i databáze apod.). Například na Czechii se platí od 145 Kč za 30 MB prostoru na serveru + 5 e-mailových schránek ve tvaru co_chces@nazevdomeny.cz a některé služeb nutné pro provoz domény až po 990 Kč za 400 MB prostoru, 30 schránek, podpora asp, php, sql. Ještě mě zaujal komerční webhosting na www.atlas.cz za 200 Kč na měsíc. Mohu potvrdit, že Czechia funguje spolehlivě. Viděl jsem i webhosting zdarma prostřednictvím tzv. rámu, ale načítání takových stránek je více než zdlouhavé.

3. krok: Zařazení do katalogů a vyhledávačů

Pokud máš zřízenou adresu a udělal jsi si alespoň homepage, tak stále nikdo o Tvé jistě zajímavé webové stránce, prezentaci či serveru neví. Proto by ses měl zcela určitě zaregistrovat ve vyhledávačích (katalozích). Alespoň zatím je přiřazení Tvé webové stránky do těchto katalogů (vyhledávačů) zdarma. U nás jsou to zejména: www.seznam.cz, www.atlas.cz, www.centrum.cz, www.redbox.cz, www.klikni.cz a www.quick.cz. Hlavně nespleť kolonku, pod kterou se zařadíš, pod ní Tě budou všichni vyhledávat. Krátký a výstižný popis tvé stránky jistě rovněž zvládneš. Některé spíše zahraniční firmy nabízejí, že Tě za mírný poplatek zařadí do 50 (jednou taky 500 000) katalogů/vyhledávačů, avšak není nad vlastní píli. Ale to stále není dost. Měl bys vést ohledně Tvé stránky nějakou reklamní kampaň, viz www.billboard.cz nebo www.linx.cz, ale to nechme na jindy.

Opravdu si ale předem rozmysli k čemu potřebuješ webovou prezentaci, co od ní očekáváš, co by měla umět. Je velký rozdíl, zda požaduješ zasílání formulářů (v Tvém případě jednoduchých objednávek) z webové stránky na Tvůj e-mail, počítadlo a stručnou statistiku návštěvnosti na Tvých stránkách (serveru), nebo zda máš zájem o propracovanou databázi a automaticky generované webové stránky prostřednictvím php nebo asp. Protože někdy stačí prostor zdarma, doménové jméno třetího stupně (nebo například www.hyperlink.cz/nazev/, http://mujweb.cz/www/nazev/. Tvojí prezentaci stačí šest webových stránek (homepage s počítadlem, stránka s ceníky, pravidly poskytování služby, kontakt, a on-line formulář = zasílaní objednávek) u nějakého providera s webovým prostorem zdarma. O tom ale snad někdy příště.

§§§§§


Synchronizace s iFolderem – Novell i Folder 1.0

Jaroslav Fikker

c01p0702

Pokud při své práci používáte více počítačů (v kanceláři, doma a ještě např. notebook), určitě dříve či později narazíte na problém, jak udržet na všech těchto zařízeních stejnou podobu svých dokumentů. Někdo tuto situaci řeší přenášením dat na disketách, jiný zase sám sobě posílá e-maily s objemnými přílohami. Obě tato řešení ale mají k ideálu hodně daleko. Jednou z možností, jak vše jednou provždy vyřešit, je pořízení iFolderu společnosti Novell.

Jak na to?

iFolder lze získat buď jako samostatnou aplikaci určenou pro operační systémy NetWare 5.1 či Windows NT/2000 (do budoucna se počítá i s Linuxem a Solarisem), nebo zdarma jako součást NetWaru 6. K instalaci potřebujete server vybavený příslušným operačním systémem, adresářovými službami kompatibilními s protokolem LDAP, 256 MB RAM a 10 MB volného diskového prostoru. Pokud vaše volba padne na platformu Windows, musíte mít také Internet Information Server ve verzi 4 nebo novější. V prostředí NetWaru iFolder využívá služeb Apache web serveru, jenž je součástí dodávky. Vlastní proces instalace probíhá podle zaběhaného schématu, a není na něm nic zajímavého. Po dokončení instalace a spuštění serverové části iFolderu máte přístup ke dvěma důležitým webovým stránkám. Jedna z nich je určena uživatelům, druhá s názvem Server Management Console slouží ke správě systému (nastavení iFolder serveru, klientských účtů, bezpečnostních politik atd.)

Jak iFolder pracuje?

Podstatou fungování iFolderu je automatická, bezpečná a z pohledu uživatele zcela transparentní synchronizace souborů. To je možné díky pravidelné komunikaci klienta se serverem. Jakmile software zjistí rozdíly mezi soubory uloženými na serveru a na lokálním disku, provede jejich aktualizaci. Pokud jste s dokumenty manipulovali mimo dosah vaší počítačové sítě, provede se synchronizace automaticky při dalším přihlášení. Postup je následující: iFolder nejprve zjistí, které soubory se změnily, potom určí, k jakým změnám došlo, a nakonec odešle pouze tyto změny. To je velmi důležité, protože se tím velmi výrazně snižují nároky na přenosovou kapacitu sítě. Celé soubory se totiž mezi stanicí a serverem přenášejí pouze jednou (při první synchronizaci). Bezpečnost informací je zajištěna šifrováním dat přenášených po síti i souborů uložených na serveru. Zabezpečení jde dokonce tak daleko, že ani správce sítě nevidí obsah vašeho osobního iFolderu.

iFolder je tvořen třemi funkčními částmi. První z nich iFolder server zajišťuje potřebnou infrastrukturu pro vlastní synchronizaci dat a přístup k uloženým souborům, včetně ověřování uživatelů a šifrování.

Další komponentou je iFolder klient. Ten má za úkol zpřístupnit uživatelům nejnovější podobu dokumentů. Jedná se o standardní software pro Windows 9x/ME/NT/2000, který je nutné nejprve nainstalovat. Přesněji řečeno, je třeba ho zprovoznit pouze na těch počítačích, s nimiž nejčastěji pracujete. Aplikaci získáte na webové stránce iFolderu, určené uživatelům. Zde kromě odkazu na stažení klienta naleznete také nápovědu a průvodce pro začátečníky. Po instalaci klientské aplikace můžete začít pracovat. Klient vyžaduje při svém spuštění identifikaci uživatele. Zadáte své uživatelské jméno a heslo používané při přihlašování k síti a navíc libovolnou frázi (pass phrase slouží k vygenerování šifrovacího klíče). Přihlašujete-li se poprvé, tak se nejprve na serveru založí váš účet (správce uživatelské účty nezakládá) a vytvoří se osobní iFolder na lokálním disku stanice. Pokud vše dobře dopadlo, objeví se vpravo dole vedle hodin žlutá ikona s červeným i, sloužící k ovládání aplikace (např. prohlížení protokolu, ruční synchronizace, odhlášení, přihlášení). Osobní iFolder se na první pohled nijak neliší od ostatních složek na disku. Jediný rozdíl spočívá v tom, že všechny dokumenty umístěné do této složky budou synchronizovány se serverem.

V situaci, kdy se víceméně náhodně ocitnete u nějakého počítače (např. u obchodního partnera), není příliš vhodné instalovat klientský software. Toto je naopak ta pravá chvíle pro třetí a poslední součást iFolderu Java aplet přístupný přímo z prostředí webového prohlížeče. Není třeba nic instalovat a přesto máte své dokumenty jako na dlani, ať jste kdekoliv. K dispozici jsou mj. funkce pro stažení nebo naopak pro vystavení nových či pozměněných souborů.

Závěrem

Přestože se jedná o první verzi, představuje iFolder vyspělý a velmi užitečný nástroj, který můžete získat zdarma v ceně operačního systému NetWare. Za hlavní přednosti produktu považuji především univerzální přístup k dokumentům, zjednodušení manipulace s různými verzemi souborů na několika počítačích, bezpečnost (ta je dána nejen šifrováním dat, ale také skutečností, že své dokumenty máte uloženy v několika kopiích např. na serveru, na firemním i domácím PC či na notebooku). Nelze zapomenout ani na minimální nároky kladené na správu systému. Nicméně vývojáři Novellu podle dostupných informací pracují na dalších vylepšeních, mezi něž bude patřit možnost zveřejnit více než jeden iFolder, pracovat se sdílenými složkami atd. Pokud se tedy potýkáte se synchronizací dat, měli byste o iFolderu začít uvažovat jako o možném řešení vašich problémů.1 0702/FEL o

NetWare 6

bezpečnost

jednoduché použití

snadná správa

přístup z webového prohlížeče

nízké nároky na rychlost spojení

K recenzi poskytla firma: Novell Praha, s. r. o., www.novell.cz

§§§§§


Rádce uživatele Internetu – díl tetí – Průniky do počítačových systémů

Martin Ignjatovic?

c01p0703

Jak jsme si slíbili na konci minulého dílu našeho seriálu, podíváme se dnes na zřejmě nejzajímavější téma, kterým jsou průniky do počítačových systémů.

Denně se objevují v médiích zprávy o různých průnicích do systémů, krádeži nebo zneužití dat. A není se co divit. Tím, jak klesají ceny za počítačové sestavy a připojení k internetu (alespoň tedy ve světě), zvyšuje se počet uživatelů, kteří jsou k internetu připojeni. Bezpečnost dat, kdysi často opomíjená a přehlížená, se dnes stává tématem dne. Na trhu se objevily spousty firem, které se bezpečností zabývají, a tento obor patří k finančně nejatraktivnějším. Ne všechny firmy však zaměstnávají skutečné odborníky, kteří jsou s daným tématem dokonale obeznámeni, a ne každý si může dovolit takovou firmu najmout. Jelikož je tento seriál určen běžným uživatelům, u nichž se nepředpokládá, že by využili nabídky právě takovýchto firem, pokusíme se přednést základní bezpečnostní pravidla a postupy, jež k bezpečnosti systému výrazně přispějí. Zároveň si nekladu za cíl objasnit úplně vše, neboť to by vydalo na knihu a ne na několik stránek časopisu.

Operační systém

Používaný operační systém (OS) je základním stavebním kamenem jakýchkoliv úvah o bezpečnosti systému. Operačních systémů existuje velké množství a každý z nich má nějaké "to svoje". Nejpoužívanější však jsou bezesporu operační systémy z rodiny Windows, od firmy Microsoft a operační systémy z rodiny UNIXu, jimž se budeme v tomto článku věnovat. Zájemce o další, ne tolik používané (což neznamená, že horší) operační systémy mohu odkázat na výborně zpracované stránky, jež se alternativními operačními systémy zabývají. Tyto stránky, které zpracoval Petr Kinšt, naleznete na adrese www.volny.cz/salim. Zároveň není naším cílem objasňovat problematiku sítí, konfigurace routerů a další věci, které se vztahují spíše k provozu serveru než k používání pracovní stanice běžným uživatelem.

Typy útoků

Útoky na váš počítač mohou probíhat po síti nebo lokálně. Oba dva typy útoků můžeme dělit ještě na útoky na úrovni operačního systému a na útoky na aplikační úrovni. Nelze říci, jestli jsou síťové útoky častější než útoky lokální, to záleží na situaci, ale můžeme celkem jednoznačně prohlásit, že většina útoků probíhá na aplikační úrovni (ale o tom až za chvíli).

Kdo jste?

Chce-li někdo zaútočit na váš systém, musí nejprve vědět, s kým má tu čest. Nejde tak ani o vaši osobu, jako spíš o používaný operační systém, spuštěné služby a jejich verze nebo otevřené porty. Shromažďování těchto informací je polovinou práce, která útočníka čeká, chce-li váš systém ovládnout. Také si říkáte, že by bylo dobré mu tyto informace neposkytnout? Správně, ale situace není zase tak jednoduchá. Je-li váš počítač součástí nějaké, ať už domácí či firemní sítě, nebude prioritou při získávání informací o systému. Útočník bude nejdříve zkoumat a snažit se pochopit strukturu a fungování vaší sítě. Poté se bude zajímat spíše o server, případně router nebo firewall než o váš počítač (pokud ovšem nejste vlastníky důležitých firemních nebo osobních dat). Je-li ale útok veden právě proti vašemu stroji, je třeba se bránit. První, co potřebuje útočník o vašem systému zjistit, je vaše IP adresa. Bez ní nemá šanci vám jakkoliv škodit. Bohužel zjistit něčí IP adresu je nadmíru snadné. Lze ji získat z hlavičky každého e-mailu, dalším oblíbeným způsobem je nalákat oběť na nějakou webovou stránku. Tím, že otevřete stránku ve svém prohlížeči, sdělujete serveru, na kterém je stránka umístěna, svoji IP adresu, aby vám mohla být zaslána odpověď. Způsobů je samozřejmě mnoho a není cílem tohoto článku všechny vyjmenovat. Zde si ještě dovolíme malou odbočku a povíme si něco o stálých a dynamických IP adresách. Pokud jste připojeni k internetu například přes modem (telefonní linkou) a využíváte služeb některého z poskytovatelů připojení, bude vaše IP adresa při každém připojení jiná. Server totiž přiděluje IP adresy dynamicky, například podle času připojení jednotlivých uživatelů. Tím případnému útočníkovi řádně ztížíte práci a mnohdy ho i odradíte, protože je nucen zjistit vaši IP adresu pokaždé, když se připojíte (samozřejmě pokud již nemá váš stroj pod kontrolou). Daleko složitější mají situaci uživatelé, kteří jsou připojeni stále a mají pevnou IP adresu. Ti musejí na bezpečnost opravdu dbát, neboť takovéto stroje jsou pro různé hackery a crackery obrovským lákadlem. Proč? To si povíme až za chvíli.

Předpokládejme tedy, že si někdo vyhlédl váš počítač a bude chtít blíže prozkoumat váš systém. Zcela jistě použije nějaký portscanner, pomocí nějž zjistí, které porty jsou na vašem počítači otevřeny a jaké služby na nich běží. Portscannerů existuje obrovské množství a umí spoustu věcí. Také metody, které používají, jsou různé. K absolutní špičce v oboru patří program nmap od Fyodora. Tento program je určen pro unixové systémy a umí toho opravdu hodně. Používá nejen klasické connect() volání, ale umí i tzv. stealth scan, který je těžko odhalitelný. Kromě toho umí rozeznávat použitý operační systém pomocí stack fingerprintingu a mnoho dalších užitečných věci. Ale to už zabíháme do příliš velkých detailů. Pro operační systémy z rodiny Windows existuje také několik takovýchto programů. Například balíček programů Cyberkit, jenž v sobě obsahuje nejen skener portů, ale další užitečné síťové utility jako například ping, traceroute, whois nebo třeba NSLookUp. Z výsledků portscannu se dá zjistit mnoho informací nejen o cílovém systému, ale lze si udělat obrázek i o jeho správci.

Doporučuji si nějakou takovou utilitu stáhnout a otestovat si vlastní systém. Nmap seženete na adrese www.insecure.org/nmap a utilitu Cyberkit na adrese www.cyberkit.net. Dejte ale pozor, protože každé skenování portů je zaznamenáno do logů a může být bráno jako příprava na útok, proto testujte pouze vlastní systém nebo požádejte nějakého známého, aby váš systém otestoval, rozhodně ale netestujte systém cizí, navíc bez vědomí jeho majitele nebo správce. Počátkem tohoto roku se rozhořela aféra kolem skenování portů serveru ministerstva vnitra a několika lidem bylo zrušeno připojení u jejich poskytovatele (ISP).

Uživatelé systémů Windows řady 9x (95, 98, ME) mohou zůstat poměrně v klidu, protože tyto systémy nemají příliš velkou podporu síťování a standardně neumožňují směrování. Na druhou stranu jsou tyto systémy lehce identifikovatelné (poslouchají pouze na portu 139). Pokud na takovémto systému provozujete nějakou službu, jako například webový server nebo anonymní FTP server (byť jen pro lokální testovací účely), dostáváte se do složitější situace. Pokud tyto služby na vašem stroji běží, je to místo, kde se může útočník pokusit zaútočit. Proto zakažte přístup k těmto službách v jejich konfiguračních souborech, nebo přímo na firewallu. Firewallům se budeme věnovat za malou chvilku. Dalším oblíbeným místem, kde se může někdo pokusit zaútočit, jsou sdílené prostředky. Ty umožňují sdílet data více uživatelům. Existují programy, které umí vyhledávat počítače se sdílnými prostředky, a poté se mohou pokusit prolomit heslo. Nejlepší rada je nepoužívat sdílených prostředků! Pokud se ale bez sdílených prostředků neobejdete, používejte silná hesla (8 znaků, složité výrazy včetně speciálních znaků jako %, *). Dobrý nápad je také připojit za jméno sdíleného prostředku znak dolaru $, který zabrání tomu, aby byl prostředek zobrazen v okně Okolní počítače, a zamezí jeho zobrazení i v některých vyhledávacích programech.

Unixoví uživatelé mají situaci malinko ztíženou. Unixové systémy jsou pro síťování jako dělané a podporují obrovské množství síťových služeb a protokolů. Tím logicky vzniká větší nebezpečí. Byla by ale jistě škoda těchto možností nevyužít a všechny služby zakázat. Nebudeme zde zabíhat do podrobností, jen si ve zkratce zopakujeme základní principy ochrany systému. Řiďte se pravidlem, které říká, že co není povoleno je zakázáno. To znamená zakažte všechny služby a vypněte všechny démony, které nepoužíváte a nepotřebujete. Přístup k těm ostatním pečlivě definujte pomocí firewallu a ochraňte je pomocí různých wrapperů. Změňte všechny uvítací bannery jako např. /etc/issue atd. Dále si stanovte jasná pravidla a principy, a těch se držte. Kontrolujte uživatelská konta a dávejte pozor na konta bez hesel nebo na takzvaná joe konta (heslo stejné jako uživatelské jméno). Pozor na změny privilegií v souborech /etc/passwd a /etc/group! Zkontrolujte a ujistěte se, že jsou přístupová práva ke všem souborům, adresářům a diskovým oddílům, tak jak mají být. Najděte všechny SUID programy a pokuste se je nahradit vhodnějšími alternativami. Nepoužívejte SUID shell skripty! Pravidelně kontrolujte integritu systému (Tripwire). Pečlivě všechny události logujte a logy poté důkladně analyzujte (pomocí nějakého skriptu). Dobrým nápadem je zaznamenávat logy na nějaký starší počítač po sériové lince nebo rovnou tisknout na tiskárnu. Šifrujte a zálohujte vše důležité, a hlavně zálohujte pravidelně. Používejte jen software z důvěryhodných zdrojů a kontrolujte při jeho získávání jeho signaturu. Sledujte konference a stránky distributora a včas opravujte všechny objevené díry v systému. Nikdy nevěřte lidem na IRC :-). Toto bylo jen několik málo bodů, které je třeba dodržovat. Nutných opatření je samozřejmě více a nemá cenu a ani není naším cílem všechny vyjmenovávat. Pokud chcete další informace, naleznete jich spoustu na internetu (http://linuxlinks.cz/bezpecnost) nebo i v tištěné podobě (Bezpečnost v UNIXu a internetu v praxi, nakladatelství Computer Press, www.cpress.cz).

Fyzická bezpečnost

Všechny výše uvedené starosti s vyhledáváním informací o systému útočníkovi odpadají, pokud má k počítači fyzický přístup. Proto počítač dobře zabezpečte i proti fyzickému napadení. Dobrou věcí je zaheslovat BIOS (pozor, většina z nich má univerzální hesla!), zašifrovat obsah disku atd. Pokud používáte Windows, jste v obtížné situaci. Jelikož byl tento systém vyvinut jako jednouživatelský, má nad strojem plnou moc každý, kdo sedí u klávesnice daného systému. Proto uvažujte o instalaci různých zabezpečovacích utilit (Poledit atd.), které toto riziko alespoň trochu zmenší (nezkušeného útočníka možná odradí), a pečlivě dbejte na to, kdo má nebo může(!) mít k systému přístup. Doporučuje se také všechny citlivé soubory dobře zašifrovat (ne Winzipem!). U unixových systémů je dobré stanovit pravidla pro to, kdo se může lokálně přihlásit, kdo může systém restartovat v jednouživatelské režimu atd. Dále se budeme věnovat výhradně síťovým útokům, které se však stávají lokálními ve chvíli, kdy se útočníkovi podaří získat přístup do systému.

Software

Dejme tomu, že se útočníkovi podařilo zjistit, jaký operační systém používáte, jaké služby a jejich verze provozujete. Nyní bude jeho cílem získat plnou kontrolu nad počítačem. Jak jsme si již na začátku řekli, drtivá většina útoků probíhá na aplikační úrovni, což znamená, že je využit nebo zneužit nějaký program instalovaný na cílovém systému. Může se jednat o "normální" program, v němž je objevena nějaká chyba, pomocí které lze získat nad programem a potažmo i nad celým systémem kontrolu, nebo může jít o program "škodlivý", jenž umožňuje přístup do systému záměrně.

Zneužití chyb "normálních" programů je velice časté a aplikuje se spíše na unixových systémech. Je to z toho důvodu, že většina unixových programů je dodávána i se zdrojovými kódy, a útočník si tak může zdrojový kód prostudovat a odhalit nějaké slabé místo. To samozřejmě od útočníka vyžaduje značné programátorské zkušenosti a znalosti. Problém ale nastává ve chvíli, kdy někdo vyrobí program (exploit), který umí tuto chybu zneužít a otevřít tak systém každému, kdo daný program použije. K jeho použití není většinou třeba valných technických znalostí. Obrana proti tomuto útoku není snadná. Může spočívat ve vyhledávání podobných chyb, což je však velice obtížné a vyčerpávající. Daleko jednodušší je sledovat různá diskusní fóra, a pokud se nějaká podobná chyba objeví, včas aplikovat záplatu.

Maleware

Existují však i programy, které mají chyby obsaženy záměrně. Může se jednat o různé viry, trojské koně a backdoory. Souhrnně se takovým programům říká maleware. Nyní se na jednotlivé druhy programů podíváme podrobněji.

Backdoor

Dejme tomu, že se útočníkovi podaří nějakým způsobem získat kontrolu nad vaším systémem. Jistě se bude chtít do systému ještě někdy vrátit. Tuto techniku může použít i v případě, že se chce do systému teprve dostat a pokusí se zneužít vaši důvěry. V takovýchto případech si v systému vytvoří zadní vrátka neboli backdoor. To většinou spočívá v instalování nějakého prográmku, který se spustí pokaždé, když systém spustíte, nebo v úpravě konfiguračních souborů. Proto vždy dobře zvažte, jaký program vůbec spouštíte. U unixových systému půjde spíše o změnu konfiguračního souboru, a proto je třeba kontrolovat a logovat integritu systému. Naopak u systémů Windows půjde spíše o spuštění nějakého prográmku, který celý systém otevře dokořán. Zde je přehled nejpoužívanějších backdoorů pro systémy Windows.

Back Orifice

Tento produkt slouží k úplnému ovládnutí systémů Windows 9x. Jeho název je parafrází na produkt firmy Microsoft BackOffice. Podle slov jeho autorů byl vyvinut jako nástroj pro vzdálenou administraci systému. To opravdu zvládá dokonale. Lze pomocí něho na dálku editovat registry, přenášet soubory, vytvářet procesy nebo sdílené prostředky, restartovat počítač nebo zachycovat hesla z vyrovnávací paměti. Stejně jako většina podobných programů se skládá ze dvou částí. Jednou je takzvaný server a druhou klient. Klienta si útočník nainstaluje na svém systému (existují klienty pro Windows i UNIX) a server musí běžet na stroji, který chce útočník ovládnout. Největší problém pro útočníka představuje, jak server na daný počítač dostat a spustit. Jak již bylo řečeno, nejčastěji se pokusí zneužít vaší důvěry, a pokud má fyzický přístup k počítači, nepotřebuje téměř nic. Celý server je uložen v jednom souboru, nejčastěji s názvem .exe (mezera). Pokud jej spustíte, jeho činnost se vůbec neprojeví (nestane se vůbec nic). Program se pouze zapíše do registrů a spustí se při každém startu systému. Při stisknutí (ve Windows oblíbené) kombinace kláves CTRL-ALT-DEL se také nezobrazí, neboť se maskuje jako program Explorer. Nejčastěji program naslouchá na TCP portu 54320 nebo UDP portu 54321 (lze změnit). Pokud tedy máte podezření, že se na vašem systému tento program nachází, odstraňte jej z registrů následujícím způsobem. Spusťte editor registru, Start-Spustit-Regedit a najděte si klíč HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\RunServices. V této položce bude zobrazen zřejmě pod názvem Remote Administration Service (nebo i jinak, v každém případě bude uvedena cesta k cílovému souboru). Poté systém restartujte. Dobré je také provést kontrolu otevřených portů. Nutno podotknout, že tento program již dnes spolehlivě detekuje většina antivirových programů, nemluvě o firewallech.

NetBus

NetBus se chová podobně jako Back Oriffice. Inicializační soubor, jenž je ke spuštění potřeba, se často jmenuje PATCH.EXE. Program lze nastavit tak, aby při každém připojení uživa-tele k internetu odeslal e-mailovou zprávu na útočníkovu adresu a sdělil mu tak, že systém byl právě připojen a jaká je jeho aktuální IP adresa (ideální proti dial-up uživatelům). Umí i takové kousky jako je ovládání klávesnice a myši oběti, posílání zpráv na monitor oběti nebo vysouvání a zasouvání CD mechaniky. Po jeho spuštění se nestane opět nic, ale soubor se překopíruje do složky C:\Windows a umístí se na stejné místo v registrech jako Back Oriffice. Odstraňuje se stejným způsobem jako Back Oriffice. Poté ještě nezapomeňte smazat příslušné soubory (PATCH.EXE). Ještě pro zajímavost podotýkám, že program obvykle naslouchá na portu 12345.

SubSeven

Posledním a nejpopulárnějším backdoorem je program SubSeven. Kromě jiného umí např. provádět portscann z napadeného počítače nebo spustit FTP server. Dalším, i když ne tak nebezpečným příkladem malewaru, je takzvaný spyware.

Spyware

Název je naprosto výstižný. Jde o špionážní prográmky, které zasílají na danou adresu citlivé informace o vaší osobě. Příkladem spywaru mohou být různé freeware ulitky a hračičky, které dělají na první pohled užitečnou nebo alespoň zábavnou činnost, ale současně odesílají na cizí počítač informace o tom, jaké máte nainstalované aplikace, které stránky si prohlížíte nebo komu píšete e-maily. Proto slepě nedůvěřujte každému softwaru, byť ho získáte z důvěryhodného zdroje. Nevýhodou skoro všech aplikací, jež jsou dodávány pro systémy Windows je to, že nejsou dodány společně se zdrojovými kódy. Nemůžete pak absolutně zjistit, jak se ve skutečnosti chovají nebo co doopravdy dělají. Tento problém na unixových systémech není. Naštěstí existuje skvělá utilitka, která spyware detekuje a odstraňuje. Jmenuje se Ad-aware a můžete ji získat na www.lavasoftusa.com. Základní verze je k dispozici zdarma. Od verze 5.0 umí Ad-aware vyhledávat i nebezpečné cookies. Ovládání programu je velmi intuitivní. Další možnou a zřejmě nejlepší obranou proti síťovým útokům je firewall.

Firewall

Firewall je dnes základní bezpečnostní pomůckou, bez které se obejde snad jen počítač bez připojení k síti. Firewallů existuje velké množství, nabízejí různé funkce a možnosti (za různou cenu). Například v systému Linux je firewall součástí jádra systému. Jeho konfigurace z příkazového řádku však vyžaduje trošku větší zkušenosti (lze ji samozřejmě, jako téměř vše, konfigurovat i pomocí grafického uživatelského rozhraní) a navíc jsou postupy konfigurace dobře popsány (ostatně jako vše) v různých HOWTO příručkách, a proto se jimi nebudeme zabývat. Zaměříme se spíše na platformu Windows, kde je situace méně přehledná. Nejdříve musíme zvážit výběr samotného firewallu. Na trhu je jich k dostání opravdu mnoho, ale ne všechny nabízejí stejné možnosti. Pokud se například spokojíte se základní ochranou a jednoduchou konfigurací, můžete bez obav sáhnout po ZoneAlarmu (www.zonelabs.com), který je pro osobní použití zdarma. Bohužel tento program neposkytuje takový stupeň zabezpečení jako další produkty (čímž nechceme říct, že by byl nekvalitní), navíc nemá téměř žádné možnosti konfigurace. Pokud toužíte po vysokém stupni ochrany, velké možnosti konfigurace a stále požadujete produkt zdarma, můžete vyzkoušet program Tiny Personal Firewall (www.tinysoftware.cz), který mohu jen doporučit. No a pokud toužíte po opravdu spolehlivé ochraně, nepřeberných možnostech konfigurace a výrobcově podpoře, pořiďte si firewall od firmy Norton, za který však budete nuceni nějakou sumu zaplatit. Níže uvedená pravidla a rady vycházejí ze zkušeností s programem Tiny Personal Firewall, ale obecně budou platit pro všechny zmíněné produkty.

Firewall se usadí na nejnižší vrstvě operačního systému, odkud řídí a kontroluje veškerý síťový provoz. Kontroluje tedy veškeré aplikace, které se pokusí odeslat nebo přijmout z internetu nějaká data. Pokaždé, když se nějaký takový program o něco takového pokusí, firewall jeho požadavek zachytí a zeptá se vás, zda chcete daný přenos povolit. Zobrazí informace o tom, jaký program chce data poslat, na jakou adresu, jaký chce využít protokol a port. Při povolení nebo zakázání můžete vytvořit pravidlo, které bude v budoucnu aplikováno, a nebudete muset vždy odpovídat na stejné otázky. Pokud tedy zjistíte, že například program, jenž má zobrazovat dejme tomu animované hodiny, se pokouší každou chvíli poslat nějaké UDP datagramy na adresu www.evil.com, budete vědět odkud vítr vane. V pravidlech pro jednotlivé aplikace si můžete definovat, s jakými adresami, přes jaký port a protokol může program komunikovat. To již však vyžaduje alespoň částečné znalosti síťového provozu a protokolů. Vyvarujte se toho, povolovat každému programu posílat a přijímat data z libovolné adresy, na libovolném portu. Z předchozí věty je doufám patrné, že firewall není všelék. Jakmile jednou povolíte nějakému programu komunikovat a nespecifikujete blíže podmínky, nemá firewall žádnou možnost zabránit programu, aby neposílal nebo nepřijímal pro vás škodlivá data. Existují i další techniky jak obejít firewall, ale ty se týkají spíše serverů, na kterých je firewall umístěn, než běžných pracovních stanic. Nakonec si ještě řekneme, jak postupovat v případě, že detekujeme průnik do systému.

Někdo je uvnitř. Co teď?

Máte-li podezření, že byl váš systém napaden, první věcí, kterou byste měli udělat, je neprodlené odpojení počítače od sítě. Pokud nebude počítač připojen k síti, nedáte tím útočníkovi jakoukoliv šanci něco modifikovat nebo smazat. Mnohdy si ale útočník udělá zadní vrátka, která mu mohou umožnit připojit se k vašemu systému i bez vašeho vědomí, například pomocí vytočení modemu. Nejjistějším způsobem je odpojit počítač od sítě fyzicky (například vytáhnout šňůru vedoucí k modemu). Poté se můžete pustit do prohlížení systému a zjišťování škod. Pokud jste uživateli unixových systémů, neprodleně prohlédněte logovací soubory, případně porovnejte obsah souborů se zálohami. Dále zkontrolujte integritu celého systému a zjistěte, které soubory byly modifikovány. Dobrou metodou je též zjistit poslední čas přístupu a modifikaci důležitých konfiguračních souborů (/etc/passwd, group, hosts a dalších), i když se dá tento údaj celkem snadno změnit. Někdy jsou zadní vrátka vymyšlena tak důkladně, že je mnohdy ani nebudete schopni odhalit, a poté nezbývá, než systém znovu přeinstalovat. Ale pozor, většina systémů zachovává při přeinstalování původní konfigurační soubory (teď již chápete, proč je nutné data pravidelně zálohovat?)! Pokud požíváte Windows, prohlédněte si registry a zjistěte, které služby se spouštějí po startu systému. Objevíte-li jakoukoliv položku, o níž si nejste jisti, k čemu slouží, raději ji smažte. Musíte ale vědět co děláte, abyste nesmazali nějaké důležité položky. I na systémech Windows je vhodné pořizovat si pravidelně zálohy všech dat, pro případ, že byla modifikována.

Další krok by měl vést ke změně všech hesel, neboť je pravděpodobné, že se je podařilo útočníkovi zjistit. Jde především o hesla k různým síťovým službám, jako je např. e-mail, nebo připojení k poskytovateli internetu. S těmito úkoly příliš dlouho neotálejte, protože je pravděpodobné, že se je pokusí změnit útočník, začne-li mít podezření, že byl prozrazen.

Trocha filosofie

Neméně důležitou otázkou při napadení vašeho systému je i osoba útočníka. Pokud jde o amatéra, který si stáhne někde z internetu nějakou utilitu a tu pak použije, aniž by pořádně rozuměl tomu, co dělá, může být jeho vystopování a odhalení vcelku jednoduché. U takovýchto lidí ale hrozí, že vám poškodí vaše data, ať pro zábavu nebo ze strachu, že budou odhaleni. Horší pro vás bude situace, pokud se vás pokusí napadnout zkušený útočník. Zde se ani tolik nemusíte bát toho, že by váš systém poškodil. Takový člověk si váš systém zřejmě jen prohlédne, zahladí za sebou všechny stopy a v tichosti zmizí. Hrozí zde ale nebezpečí, že váš stroj použije k útokům na další počítače, což již nebezpečné je. O tomto tématu si povíme v příštím dílu našeho seriálu a zároveň se podíváme na možnosti, jaké máme, pokud se snažíme vetřelce identifikovat.

Na závěr by bylo možná dobré uvést dvě stará vojenská přísloví, která říkají "Poznej svého nepřítele" a "Štěstí přeje připraveným". Proto není od věci seznámit se s některými metodami, jež útočníci používají, a vědět tak, co nás čeká a na co se můžeme připravit. Na internetu naleznete spoustu takových informací a v současné době u nás dokonce vyšla na toto téma kniha s názvem Hacking bez tajemství, kterou vydalo již výše zmiňované nakladatelství Computer Press.

Všechny vaše rady, náměty, názory a prosby rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


SMSky jak je možná neznáte – SMS plus Infoslužba zdarma

JOSEF KULHAVÝ

c01p0704

Uderem každé druhé hodiny se rozezvoní stovky, někdy i tisíce mobilů a na každý z nich dorazí jedna jediná zpráva. To SMS PLUS vypouští své esemesky.

SMS PLUS (www.smsplus.cz) vznikla před dvěma lety a za tuto dobu dokázala přilákat přes 15 000 uživatelů. Na tom se podílel mimo jiné i fakt, že své služby nabízí zdarma. Celkem bylo odesláno 740 textů v úctyhodných 4 250 000 SMS zprávách.

O CO JDE?

SMS PLUS registrovaným uživatelům zasílá krátké textové zprávy na jejich mobilní telefony. Uživatelé si mohou vybrat z devíti témat. Služba nabízí pravidelné každotýdenní zasílání vtipů, informací, zajímavostí a dalších SMS (viz tabulka). Každý den je odesílán jeden text, ve čtvrtek služba zasílá zprávy dvě. Na mobilní telefony dorazí pouze jedna zpráva týdně od každého tématu. Výjimkou je téma INFO (číslo 7), které poskytuje důležité informace ze světa mobilních komunikací. SMS zprávy z tohoto kanálu jsou odesílány vždy, když operátoři mobilních telefonů vypustí důležitou nebo alespoň zajímavou informaci.

Služba je založena na tom, že SMS zprávy zasílané z internetu jsou na mobilní telefony doručovány zdarma. Pokud se zaregistrujete, budou na váš mobil zasílány textové zprávy a to až do chvíle, kdy požádáte o zrušení registrace.

REGISTRACE

Registrace (i zrušení registrace) probíhá výhradně pomocí SMS zprávy zaslané z mobilního telefonu. Tím je zaručeno to, že služby nelze zneužít k obtěžování kohokoliv a SMS zprávy jsou zasílány pouze tomu, kdo o registraci zažádá. Donedávna umožňoval systém registraci i pro e-maily. Tato možnost však byla z bezpečnostních důvodů počátkem září zrušena.

K registraci není třeba sdělovat žádné osobní údaje. Registrace se provádí SMS zprávou zaslanou na mobilní telefon provozovatele služby SMS PLUS: 0604/70 73 49. Pokud zájemce o registraci používá mobilní e-mailovou adresu ve tvaru jméno@sms.paegas.cz, jméno@click.cz nebo jméno@mujoskar.cz, je třeba nejprve zažádat o heslo. Na uvedené číslo zašle SMS zprávu ve tvaru: PCW-HESLO a za ním vaši mobilní e-mailovou adresu. Například: PCW-HESLO JAN.NOVAK@CLICK.CZ. Podrobný postup je popsán na internetových stránkách služby. V registrační SMS zprávě je nutné zadat slovo PLUS, za ním pořadová čísla objednávaných zpráv z tabulky, dále slovo CAS a za ním hodinu, ve kterou chce SMS zprávy doručovat. Lze zadat pouze celou sudou hodinu! Příklad registrační zprávy: PLUS 123456789 CAS 12. V případě, že uživatel získal heslo, je nutné na konec registrační SMS zprávy dopsat mobilní e-mailovou adresu a heslo. Příklad: PLUS 123456789 CAS 18 NOVAK@CLICK.CZ ABCD. Registrační SMS zpráva se odešle na mobil 0604/70 73 49.

HODNOCENÍ

Tato služba se řadí svou koncepcí, zejména bezpečností registrace a nastavením času zasílání, k nejvyhledávanějším službám, které zdarma odesílají SMS na mobilní telefony.

SMS PLUS vás nezahltí, na rozdíl od některých dalších služeb, množstvím SMS zpráv. Její zprávy jsou srozumitelné a jsou zasílány pravidelně. Slabinou je snad pouze kanál INFO, který však v blízké době projde výraznějšími změnami.

Součástí stránek www.smsplus.cz je podstránka informující o všech podobných službách na českém internetu. Nyní je jich téměř dvacet a do seznamu přibývají další.

ZÁVĚREM

SMS PLUS začala fungovat nejprve pod názvem SMS zprávičky na mobil. Spuštěna byla 4. 10. 1999. Několik měsíců byla služba poskytována pouze uživatelům sítě Paegas, nyní jsou SMS úspěšně odesílány do sítí mobilních telefonů Paegas, Eurotel, Oskar i do sítí zahraničních operátorů.

SMS PLUS je služba, kterou neprovozuje žádná firma, a finanční prostředky do ní plynou pouze od autora služby. Adresa internetových stránek služby zní www.smsplus.cz. Pro informace můžete také volat telefonickou podporu 0604/70 73 49.

Alekto - (www.alekto.cz)

Server Alekto nabízí speciální SMS/e-mail bránu pro odesílání SMS do všech českých sítí mobilních telefonů, zpráv na pagery, ICQ a e-maily a mnoho dalších služeb.

INFO-SMS - (www.info-sms.cz)

Tato stránka je určena těm, kdo chtějí vědět co je kde nového, kam se dá zajít a mnoho jiného potěšení. Můžete dostávat na váš mobil zdarma nejaktuálnější informace.

Mobil v Ruce - (www.mobilvruce.cz)

Zasílání zpráv si můžete libovolně nastavit a vybrat si jaké služby chcete dostávat. Denní limit zpráv je u služby Vysílání omezen nestane se, že by jste byli zahlceni.

MR.X - (www.mrx.cz)

Informace připravuje tým Mr.X, který rozhoduje o tom, jakým způsobem tyto informace podá. Počet odeslaných SMS se pohybuje mezi 5-30 (optimálně 20) zprávami denně.

SMS Club - (smsclub.infosfera.cz)

Jako člen SMS Clubu si můžete nechat zasílat prostřednictvím SMS předpověď počasí, TV program, kurzy měn, horoskopy, svátky, vtipy atd. Využijte svůj mobil na 100 %.

SMS.CZ - (www.sms.cz)

Tato služba Vám umožní vytvořit adresáře kontaktů, zasílat jednu zprávu na několik telefonních čísel, přijímat zpravodajství serverů Živě, MobilMania, Root na Váš mobil.

SMSMANIA - (smsmania.3web.cz)

To, co tato služba nabízí prostřednictvím moderátorů, je rozesílání SMS zpráv zdarma, na Váš mobilní telefon. Chystá se mnoho vylepšení, např. databáze SMS a další služby.

SMSnet.cz  (www.smsnet.cz)

Pomocí SMSnet.cz můžete zdarma posílat zábavné SMSky, najít si někoho blízkého nejen na dopisování, najít odpovědi na nejrůznější otázky či si přečíst zajímavé články.

SMS PLUS - (www.smsplus.cz)

S touto službou budete informováni o nových službách, poskytovaných Paegase, Eurotelem a Oskarem, budete vědět o zlevněních i zdraženích všech mobilních hovorů a služeb.

Supersms.cz - (www.supersms.cz)

Supersms.cz rozesílá informace o každém dni, dále aktuální zpravodajství ze sportu, vtipy, počasí, televizní program, zprávy z politiky, ekonomiky, kultury, formule 1, atd.

§§§§§


Tipy pro mobilní telefony - upgradování firmwaru a odblokace

Michal Doleček

c01p0770

Firmware telefonu

Přirovnáme-li mobilní telefon ke Golemovi, pak právě firmware je šémem, který jej oživí. Firmware je ve své podstatě software uložený v paměti telefonu, jenž zprostředkovává komunikaci mezi hardwarem, rozumějte samotným mobilem, SIM kartou a uživatelem. Je v něm uložena struktura menu, stará se o to, co uvidíte na displeji, spravuje telefonní seznam, s jeho pomocí píšete SMS zprávy, a v poslední době je jeho součástí i wapový prohlížeč.

Stejně jako každý jiný software, i firmware se postupně vyvíjí a z toho důvodu existuje ve spoustě verzí. Nic není bezchybné, a tak s každou novou verzí firmwaru se opraví chyby staré verze, někdy se přidají nové funkce, ale téměř vždy se doplní do paměti jmenný seznam operátorů, neboť firmware je odpovědný i za to, jestli se na displeji vašeho přístroje objeví v pohotovostním stavu nápis 230 03, který laikovi nic neřekne, nebo název operátora, jímž je v tomto případě Oskar.

Obecně platí, že nejčastěji vychází nové verze firmwaru u finských Nokií, zvláště u tzv. "rychlokvašek", mezi něž patří hlavně manažerské telefony 7110 a 6210. Speciálně s typem 7110 se dá bez větších problémů normálně pracovat až od verze 4.77. Na druhou stranu, co se nových funkcí týče, je bez velkých pochyb vítězem francouzský Alcatel, a to speciálně verzí firmwaru 124 pro mobilní telefony OT 501/701.

Verze firmwaru v daném telefonu hraje také dost podstatnou roli při odblokaci. Některé verze jdou lépe, jiné hůře, některé (zatím) vůbec a tak dále. Každý program na odblokaci také spolupracuje pouze s některými verzemi firmwaru, a chcete-li odblokovat verzi jinou (nezřídka novější), musíte najít a doinstalovat plug-in, popřípadě vyjde celý nový program speciálně použitelný pro tuto verzi.

Zjišťujeme verzi firmwaru

Verzi firmwaru zjistíte velice snadno pomocí univerzálních GSM kódů. V drtivé většině případů to bývá obligátní *#06#, po jehož zadání se vám na displeji telefonu objeví IMEI (tj. jedinečný identifikační kód přístroje) a verze firmwaru. Takto to funguje např. u telefonů značky Alcatel. Tyto telefony vám verzi ukáží i v případě, že není vložena SIM karta, stejně jako v případě, kdy vložena je, ale nejste v oblasti pokryté signálem.

Příklad výpisu firmwaru na Alcatelu OT 501

IMEI 33218667052597-7 V WAP123 01 (zde vidíte za písmenem V verzi 123)

U telefonů značky Siemens zjistíte firmware stejným způsobem, jen s tím rozdílem, že jakmile se vám po zadání kódu ukáže IMEI, musíte zmáčknout levé horní kolébkové tlačítko hned pod displejem, aby se vám ukázala verze. Siemensy vám verzi prozradí, i když není vložena SIM karta, pokud ale vložena je, a vy jste mimo signál, místo verze se objeví volba hledání nové sítě!

Příklad výpisu firmwaru na Siemensu C25

Version: 61F/E/H (což značí verzi 61)

U telefonů Nokia je nutné mít v telefonu SIM kartu, přičemž nezáleží, jestli máte signál nebo ne. Jen kód ke zjištění verze se liší. U Nokií je to *#0000#.

Příklad výpisu verze u Nokie 5110

V 05.29 24-07-00 NSE-1 (zde je tedy číslo verze firmwaru 5.29)

U mobilních telefonů Ericsson zjistíte verzi firmwaru následující sekvencí znaků: >*<<*<*. Tak se dostanete do servisního menu telefonu, kde už vám jen stačí dvakrát po sobě stisknout tlačítko Yes, čímž se otevře položka Service info informace o sw. Hned v prvním řádku máte informaci o verzi vašeho firmwaru.

U ostatních značek mobilních telefonů je postup analogický. Pokud nejde výše uvedenými postupy zjistit verze, zkuste oddělat baterii a číslo verze najít na nálepce přímo v telefonu. Nachází se většinou v blízkosti kódu IMEI. Pokud není číslo verze ani tam, je jedinou možností ji zjistit pomocí softwarové čtečky (tzv. readeru), což znamená nutnost propojit mobilní telefon s počítačem, spustit daný reader pro určitý typ mobilu a číslo verze vám ukáže přímo software.

Uupgrade firmwaru

Přehrání firmwaru vyšší verzí je záležitostí značkových servisů, neboť bez patřičného vybavení se jedná o vysoce rizikovou operaci, která může mít za následek kompletní zničení telefonu. Upgrade firmwaru vám provedou v kterémkoliv značkovém servisu té které značky.

Pokud je váš mobilní telefon v záruce a vykazuje chyby způsobené starší verzí firmwaru, provede vám servis tuto operaci zdarma. Vzhledem k tomu, že upgrade provádějí při uvedení této závady jaksi "automaticky" bez většího zkoumání, máte šanci získat nový firmware zcela zdarma. Pokud ovšem máte mobilní telefon odblokovaný, může se stát, že servis odmítne uznat vaši reklamaci jako záruční a zašle vám vyrozumění s cenou opravy. Rozhodnete-li se za takových podmínek na upgrade nepřistoupit, budete nuceni zaplatit manipulační poplatek okolo 250 Kč. Také se připravte na to, že pokud i přesto k upgradu dojde, bude váš telefon opětovně zablokován na původního operátora! Jestliže tedy máte váš mobilní telefon odblokovaný přímo od operátora, jste povinni poslat společně s telefonem a záručním listem i doklad o provedené odblokaci.

Pokud se u vašeho přístroje žádné chyby neprojevují a chcete jen vyšší verzi, připravte si v průměru od 350-800 Kč, dle značky telefonu a požadavků jednotlivých servisů, jež se mohou značně lišit (např. pokud vlastníte mobilní telefon značky Siemens a nemáte k němu žádný doklad o nabytí prodejní doklad, budete muset vydat za update firmwaru 900 Kč. Tu samou částku potom zaplatíte i za nahrání češtiny do telefonu, v případě, že jste přístroj zakoupili v zahraničí).

Kdy upgradovat firmware?

Pokud váš telefon funguje uspokojivě, nezasekává se a obejdete se beze změn (nebo pokud pro vás nejsou tyto změny podstatné), do upgradu firmwaru bych se nepouštěl. Chcete-li ovšem využívat nových možností, které se s novou verzí firmwaru objevují, jako třeba při upgradu na verzi 124 u Alcatelu OT501/701 (viz níže), která toho nabízí za vaše peníze skutečně hodně, pak bych neváhal. Jestliže máte se svým telefonem problémy a tušíte, že by to mohla být softwarová záležitost, rozhodně to stojí za pokus. Jednak je tato možnost levnější než kupovat nový mobil, zvláště pokud můžete uplatnit záruku, a kromě toho můžete získat do svého miláčka nějakou novou funkci, která vám práci s ním zpříjemní. Každopádně doporučuji sledovat na WWW stránkách výrobce informace o nových verzích, protože se dost často stává, že nový firmware obsahuje pouze aktualizovaný jmenný seznam operátorů, jenž vám nejspíš s vašimi problémy moc nepomůže.

Kdy má smysl uvažovat o upgradu firnwaru vašeho mobilního telefonu?

V následujícím textu se pokusím nastínit praktické případy, kdy byste měli uvažovat o upgradu firmwaru svého mobilního telefonu, a to podle typů jednotlivých telefonů a jejich verze firmwaru.

Alcatel OT 501: Zde se vyplatí jakýkoliv upgrade. Pokud máte verzi firmwaru 121, upgradujte bez váhání na verzi 124, popřípadě na verzi 123, chcete-li si v současné době nechat mobil odblokovat, zatím u verze 124 nepochodíte. V době, kdy budete číst tento článek, už může být ovšem všechno jinak a odblokace této verze by měla být možná. Každopádně se v tomto případě informujte u odblokovávačů o aktuálním stavu.

U verze firmwaru 124 získáte navíc tři hry, beze změny převzaté z řady OT 300, možnost komponování vlastní vyzváněcí melodie, funkci budíku a navíc plně konfigurovatelné osobní tlačítko, u kterého byl v předchozích verzích Paegasem i Eurotelem pevně nastaven krátký stisk pro aktivaci WAPu.

Vzhledem k tomu, že modely OT 501 i OT 701 jsou až na jiný design zcela totožné, je možné firmware verze 124 nahrát i do Alcatelu OT 701, a to se zachováním všech změn.

Ericsson R520/T39: I když Ericsson oficiálně oznámil ukončení výroby modelu R520, myslím že se najde dost majitelů tohoto přístroje, kteří ocení mnohá vylepšení nejnovějšího firmwaru s označením R2M, jenž je navíc kompatibilní s modelem T39. Změny oproti předchozím verzím zahrnují vylepšenou verzi e-mail klienta (už je konečně možné ruční zadání DNS, klient pracuje i se jmennými názvy serverů atd.), čímž se práce s e-mailem stává bezproblémovou. Mezi další změny patří vylepšená práce s SMS zprávami, lepší podpora GPRS a nový firmware se jeví daleko stabilnější než jeho starší verze.

Ericsson T10: Chcete-li mít přístup k funkcím hlasového vytáčení, nechte si do telefonu nahrát firmware z modelu T18. Jestliže se bez této vymoženosti obejdete, je pro vás upgrade zcela zbytečný.

Motorola T2288: Zde se nabízí možnost nechat si telefon předělat na verzi T2288R, která nabízí navíc hodiny, datum, budík, kalkulačku a hry. Tato značně vylepšená verze se v prodeji objevila začátkem letošního roku, a oproti původní "holé" Motorole T2288 nabízí opravdu hodně. Myslím si, že o upgradu by zde nemělo být pochyb, neboť časové funkce se hodí snad úplně všem.

Nokia 3310: Pokud máte jednu z prvních "třicettřidesítek" a telefon vám zamrzá, upgradujte na verzi 4.45. Avšak pozor! Některé Nokie s tímto firmwarem jdou jen velice složitě odblokovat a proto, bude-li to možné, nechte si přístroj servisem updatovat na verzi 4.35, která je stejně stabilní, a navíc neklade při odblokaci téměř žádné překážky.

Nokia 5110: Jedno malé doporučení. Máte-li Nokii 5110 a funguje tak, jak má, neupgradujte ji. Jednak jde tento model od verze 5.28 daleko hůře odblokovat, a kromě toho nepřináší zásadní změny kromě aktualizace seznamu operátorů.

Nokia 6210/7110: Naopak v tomto případě platí pravidlo: upgradovat, upgradovat, upgradovat! Oba tyto typy finské Nokie jsou klasickými představiteli kategorie mobilních telefonů, které se tak dlouho vyvíjely, až se dostaly na trh plné chyb a neodladěného (pomalého a nestabilního) firmwaru. Speciálně model 7110 má přes 80 oficiálně potvrzených chyb a bez firmwaru verze nejméně 5.01 se s tímto telefonem ani při nejlepší vůli nedá seriózně pracovat! Spousta chyb se ovšem vyskytuje i s touto verzí, a i když se vyskytly informace o řadě 5.02, servisy do dnešního dne nabízejí upgrade maximálně na výše zmíněnou verzi 5.01. Stejně tak i novější model, Nokia 6210, se nevyhnul řadě chyb a doporučuji povýšit na nejnovější firmware 5.27. Zlepšila se rychlost odezvy telefonu (první verze byly snad ještě pomalejší než Ericssony), práce se seznamem i se zprávami SMS, ale hlavně se zvýšila stabilita, následkem čehož nedochází k zatuhnutí mobilu, při kterém pomohl jen "tvrdý restart", čímž se myslí vyjmutí baterie a její vložení zpět.

Siemens S25: Zatím poslední verzí firmwaru u tohoto typu telefonu je verze 14, popř. 44 (záleží na výrobním čísle přístroje). Mezi podstatné změny patří prodloužení stand-by doby provozu (pohotovostní doba), což je důsledkem zkrácení doby podsvícení displeje, který v tomto případě odebírá nejvíce proudu z baterie. Další změny jsou už pouze kosmetické, za zmínku ovšem stojí převzatá funkce z verze 12, jež zobrazuje v příchozí SMS zprávě jméno odesílatele, tedy za předpokladu, že jej máte uloženého v telefonním seznamu.

Siemens C35/M35/S35: Nejnovější řada firmwaru pro řadu x35 s označením 18 se soustřeďuje na kosmetické úpravy, jako je například podpora nového příslušenství (vč. avizovaného MP3 přehrávače), a na potlačení značného echa (ozvěny), patrné zejména při používání HF sady. Od řady 16 přibyla také možnost regulovat kontrast podsvícení displeje a s novou verzí se samozřejmě aktualizoval i jmenný seznam operátorů.

Pokud se objeví další případy, kdy bude výměna firmwaru z hlediska zákazníka zajímavá, budeme o tom včas referovat.

10 nejčastějších otázek a odpovědí ohledně odblokace mobilů

Jestliže vlastníte mobilní telefon, jistě jste se již s tímto pojmem setkali. Je to určitě jedno z nejfrekventovanějších slov z této oblasti. Ale víte přesně, co to odblokace znamená? Víte jaký je rozdíl mezi blokovaným a neblokovaným telefonem, kdy je odblokace potřebná, a kdy naopak může znamenat problém? Víte kolik za odblokaci zaplatíte? A když k ní svolíte, víte co s vaším telefonkem budou ti cizí lidé provádět? Nebudete se o něj bát? Myslím, že po přečtení tohoto článku budete o mnoho moudřejší a doufám, že vám pomůže při rozhodování zda odblokovat, či nechat být...

1. Co je to vlastně odblokace?

Odblokace mobilního telefonu je proces, při němž se odstraní softwarový zámek telefonu, který zajišťuje použití daného mobilního telefonu pouze se SIM kartou operátora, se kterou byl zakoupen. Co to v praxi znamená? Jestliže si zakoupíte dejme tomu telefon v předplacené Twist sadě, bude vám v něm fungovat pouze SIM karta operátora Paegas. Jestliže chcete mobil používat řekněme se SIM kartou od Eurotelu či Oskara, musíte mobil nejdříve nechat odblokovat.

2. Které mobilní telefony jsou blokované?

V první řadě jsou to telefony zakoupené v kterékoliv předplacené sadě (Twist u Paegasu, Go u Eurotelu), dále dotované přístroje jak Paegasu, tak Eurotelu, a v neposlední řadě většina přístrojů dovezených ze zahraničí. Naproti tomu je světlou výjimkou operátor Oskar, neboť žádný z telefonů v jeho nabídce není blokován.

3. Proč se mobilní telefony vůbec blokují?

Je to jednoznačně z ekonomických důvodů. Mobilní operátoři dotují jimi nabízené přístroje (tzn. prodávají je za nižší ceny, než kolik skutečně stojí) a na oplátku si tímto způsobem vymiňují používání svých služeb (tj. hovorů, zpráv SMS, WAPu atd.). Co se týče předplacených sad, ty jsou svým způsobem také "dotované", neboť stačí porovnat jejich cenu s cenou holého přístroje + cenu SIM karty daného operátora a zjistíme, že předplacená sada vyjde finančně výhodněji.

4. Je odblokace legální?

Na tuto otázku lze odpovědět jen jediným způsobem. Odblokace nelegální není. Jednotliví operátoři proti ní brojí jen zcela letmo, neboť je jim jasné, že hlavní zdroj jejich příjmů nepochází z prodeje telefonů, nýbrž za používání jejich služeb. Zároveň také vědí, že k odblokaci přistupují stejnou měrou zákazníci obou stran, tj. obou operátorů (Eurotel + Paegas), kteří své telefony blokují. Děje se tak z důvodů přestupu ke službám konkurence. To je také hlavní důvod, proč se operátoři neozývají hlasitěji.

5. Jak je tomu při odblokaci se zárukou?

Co se týče záruky na mobilní telefon, tu samozřejmě ztrácíte, protože jde podle mínění servisu o "neodborný zásah do přístroje". Jediná výjimka nastává v případě, že si necháte telefon odblokovat přímo u operátora, což přichází v úvahu pouze jedná-li se o dotovaný telefon operátora Paegas, v případě, že od podpisu účastnické smlouvy uplynula doba 24 měsíců, nebo jedná-li se o sadu Twist zakoupenou do 30. dubna 2000. V takovém případě můžete zaslat písemnou žádost na oddělení služeb pro zákazníky Paegas, ve které uvedete svůj požadavek na odblokování telefonu spolu s nezbytnými údaji (jméno a příjmení, vaše telefonní číslo, číslo účastnické smlouvy, IMEI a typ vašeho telefonu), a zároveň přiložíte kopii záručního listu a dokladu o koupi telefonu. Pak už jen zbývá počkat na vyjádření operátora, jenž vám po určité době zašle vyjádření a adresu nejbližší značkové prodejny Paegas, kde je možné váš mobilní telefon nechat ZDARMA odblokovat.

Eurotel podobnou možnost nenabízí ani pro dotované telefony, ani pro své předplacené sady Go.

Je nutné připomenout, že každá odblokace (kromě výše uvedeného případu) je bez záruky, tj. na vaše riziko!

6. Kdy je odblokace nezbytná?

Pomineme-li případy, kdy se odstěhujete na bohem zapomenuté místo, kde váš stávající operátor nemá pokrytí signálem, je odblokace nezbytná zvláště v případě používání adaptéru na více SIM karet, které se v poslední době značně rozšiřují. Také v případě, že si mobil dovezete z dovolené či služební cesty ze zahraničí, je nutné telefon odblokovat, pokud jej nechcete používat jen jako nefunkční dekoraci. Pozor ovšem na exotické značky a nestandardní typy telefonů! Ne všechny totiž můžete nechat v České republice odblokovat! Doporučuji se řídit tabulkou, ve které naleznete seznam přístrojů, u nichž je odblokace možná.

7. Kolik za odblokaci zaplatím?

Kromě výše uvedeného případu v podání Paegasu, který je zdarma, si připravte v průměru od 200 do 500 Kč. Doporučuji zjistit si reputaci místa, jemuž hodláte svůj mobilní telefon svěřit. Snaha ušetřit pár korun se může zcela zbytečně vymstít a skončit nákupem nového telefonu!

8. Jak mám svůj mobil na odblokaci připravit?

Téměř vůbec se touto otázkou nemusíte zabývat. Stačí telefon přinést tak, jak je. SIM kartu s sebou nosit také nemusíte, jen v případě telefonů Nokia zakoupených v zahraničí je vhodné vzít i SIM kartu operátora, na kterou je telefon blokován, a to z důvodů rychlejšího zjištění verze (firmwaru) telefonu. Dejte ale pozor na stav nabití baterie! Zkušený odblokovávač si stav baterie ověří, ale není pěkný pocit, když mobil při odblokaci "umře" z důvodu nedostatečného nabití baterie, nehledě na fakt, že se celý proces zdrží o dobu nutnou k nabití.

9. Jak odblokace vlastně probíhá?

V zásadě odblokace probíhá tím způsobem, že se telefon propojí s počítačem a pomocí softwaru pro ten daný typ a firmware telefonu se nahradí část flash paměti, která obsahuje zámek sítě. V tomto úseku odblokace se nabízejí dvě alternativy. První možností je, že se zámek z flash paměti pomocí softwaru odstraní, druhá pak spočívá v přepsání určitých adres obsahujících zámek jejich hodnotami typickými pro neblokovaný telefon. Tímto postupem se zámek sítě odstraní a telefon přijme jakoukoliv SIM kartu.

10. Je možné, abych si svůj telefon odblokoval sám?

Teoreticky to možné samozřejmě je. Potřebujete k tomu jen počítač, propojovací kabel telefonu k PC pro ten který typ telefonu, jejž se chystáte odblokovat, a příslušný software. Návody na sestrojení kabelu najdete na bezpočtu WWW stránek, koncovku pořídíte dejme tomu z hands-free sady ve většině případů budete ovšem potřebovat univerzální konektor M-bus, který slouží k propojení samotného kabelu a sériového portu počítače a přes který probíhá komunikace s telefonem. Cena tohoto M-busu se pohybuje okolo 1 500 Kč.

Poslední a dosti závažná překážka se týká softwaru, jenž je k provedení celé operace potřeba. Dá se sice sehnat taktéž na internetu, ovšem nikdo vám nezaručí jeho funkčnost. Je snadné naletět na nabídku zázračného softwaru, který "umí" zaručeně všechny Nokie, a je ještě snadnější tímto zázrakem zničit kompletně celý telefon. Odblokovávací software na internetu v drtivé většině případů nedělá vůbec nic a o odblokaci se ani nepokouší, druhá skupina má vyloženě destruktivní účinky a tyto programy jsou schopny za rekordně krátkou dobu napáchat dosti značné škody.

Pokud si ovšem chcete odblokaci na vlastní kůži vyzkoušet, dejte přednost programům, které se netváří jako všemocné, ale přiznávají, že fungují jen na určitou verzi firmwaru určitého typu telefonu. Nelze samozřejmě zaručit, že budou fungovat, ale pravděpodobnost je o trochu větší.

Každopádně, z výše uvedených skutečností vyplývá, že pokoušet se samovolně o odblokaci je mnohem větší riziko (a kromě toho je to i dražší), než svěřit odblokaci někomu s většími zkušenostmi a delší praxí.

Matení pojmů

Rád bych ještě vysvětlil velice častý omyl zákazníků, a to, že aby se dal mobilní telefon použít se dvěma SIM kartami a potažmo i odblokovat, musí být duální. Není to samozřejmě pravda, k vytvoření tohoto mýtu došlo sloučením několika navzájem nesouvisejících technických pojmů. Odblokovat lze pochopitelně i neduální mobilní telefon a můžete v něm provozovat SIM karet kolik chcete. Jediné omezení se vás týká, pokud budete v odblokovaném telefonu chtít využívat SIM kartu Oskara, a to zatím jen ve velkých městech. Oskar totiž bude postupem času disponovat sítí na frekvenci 1 800 MHz, která je dostupná jen majitelům duálních telefonů (tj. disponujícím frekvencemi 900/1800 MHz). Z vlastní zkušenosti mohu potvrdit, že na většině území pokrytém signálem Oskara se dovoláte i se stařičkou neduální (a přesto odblokovanou) Nokií 5110.1 0700/FEL owaru vašeho mobilního telefonu?

§§§§§


Chytrá krabička - Motorola Accompli A008

Martin Kybal

c01p0705

V současné době se pomalu stírá rozdíl mezi mobilním telefonem a organizérem. Do stále menších těl telefonu se integruje stále více funkcí. Jedním z představitelů tohoto směru je mobilní telefon Accompli A008. Tento přístroj v sobě spojuje PDA organizér a telefon. Co všechno nabízí, jsme se rozhodli vyzkoušet.

Telefon je provedením poměrně robustní. Přestože horní část, ve které je sluchátko, je pohyblivá a vyklápí se, je dobře mechanicky provedena. Po jejím vyklopení se objeví plocha na dotek citlivé LCD obrazovky. Přes tuto obrazovku se v podstatě celý telefon ovládá. Pro potřeby telefonování se objeví klávesnice pro volbu čísel, v režimu PDA pak ikony a jednotlivé nabídky. Na horní straně telefonu je umístěno infračervené rozhraní a konektor pro připojení hands-free sady. V těle telefonu je, tak jak bývá zvykem u PDA organizérů, tužka pro ovládání. Ale například menu pro volbu čísel je natolik prostorné, že je možné je ovládat i doteky prstem. Pro ovládání drobných menu organizéru je však nezbytná.

Telefon

Nejdříve bych se věnoval vlastnostem telefonního přístroje, a v dalším odstavci pak nastíním možnosti organizéru. Od telefonu se dnes již neočekává jen vytočení čísla a navázání spojení. Motorola navrhla Accompli jako komfortní přístroj. Tomu odpovídá integrovaný hlasový záznamník s možností záznamu hovoru nebo pracovních poznámek. Další funkcí, kterou ocení zejména uživatelé mobilní kanceláře, je integrovaný modem. Jeho prostřednictvím je například možné připojit přenosný počítač na internet. Telefon dovoluje posílat SMS zprávy, a díky možnosti psaní tužkou na virtuální klávesnici je to mnohem snadnější, než neustále mačkání kláves jako u klasického telefonu. Samozřejmostí je pak velmi přehledná evidence příchozích a odchozích hovorů, a i těch zmeškaných. Poslední z funkcí, které uživatel najde v menu komunikačním, je adresář. Ten je rozšířen o velké množství položek a slouží i pro funkce organizéru.

PDA

Tím se dostávám k další nabídce, kterou je elektronická pošta. To je vlastnost, jež nebývá u telefonů vůbec běžná. Accompli dovoluje výběr a zpracování pošty ze schránek POP3 a IMAP. Takže stačí mít u operátora aktivované datové služby, a ve výběru elektronické pošty odkudkoliv už nic nebrání. Aby komunikace řádně běžela, je A008 vybavena vysokorychlostním přenosem dat GPRS. Takže jak přístup na internet, i výběr pošty jsou patřičně svižné. A nejen ty. Nesmím zapomenout na integrovaný prohlížeč WAP stránek.

Do skupiny funkcí PDA je dále možné zařadit opravdový organizér s časovým rozvrhem, soupis úkolů nebo poznámkový blok. O tom, že jde o plnohodnotný PDA, přesvědčí možnost synchronizace s počítačem pomocí programu TrueSync. Údaje se mezi počítačem a telefonem přenášejí prostřednictvím kabelu na sériové rozhraní. Není to sice nejrychlejší, ale zato spolehlivé. Ne všechny počítače mají například USB.

Práce s funkcemi organizéru je přehledná a ovládání tužkou je velmi snadné. Osobně jsem upřednostňoval vkládání znaků prostřednictvím klávesnice na obrazovce, než rozpoznávání psaného textu.

Závěrem

Motorola Accompi A008 je zajímavá kombinace telefonu a PDA pro všechny, kdo touží po nejnovějších technologiích. Protože jde o kombinaci, museli se konstruktéři občas uchýlit ke kompromisům. Telefon například nemá tak velký displej jako je u PDA běžné, také výdrž na baterii je menší. Ale myslím že výhody, které kombinace nabízí, tyto nedostatky vyvažují. Možnost kontroly elektronické pošty, spouštění aplikací v J2ME nebo vysokorychlostní přenos dat dělají z tohoto telefonu produkt mobilní kanceláře pro náročné.

Motorola Accompli A008

funkce

ovládání

displej

K recenzi poskytla firma: Motorola, s. r. o., Praha City Center, Klimentská 46, Praha 1, www.motorola.cz

§§§§§


Ericsson R 290 - Satelitní telefon

Tomáš Varoščák

c01p0706

Myslíte si, že prohlásit o mobilním telefonu o hmotnosti 350 gramů, že je neuvěřitelně lehký a malý, je troufalost nebo bláznovství? Ani jedno, Ericsson R 290 totiž krom klasického GSM pásma komunikuje i se satelity systému GlobalStar.

Pokud se dnes podíváte na jeden z nejlehčích satelitních mobilních telefonů, neubráníte se srovnání s několik let starými přístroji sítě NMT. Jak co do velikosti a hmotnosti, tak i do počtu poskytovaných služeb. Telefony, které musí data vysílat do výšky několika tisíc kilometrů, potřebují ke svému chodu mnohem silnější baterie a několikanásobně větší anténu a služby plně odpovídající počtu zákazníků jednotlivých sítí a jejich požadavkům. Každý využije jednoduchý telefonní seznam s kapacitou 99 záznamů, plusem je přenos dat (9,6 Kb/s), avšak jen málokdo by asi u tohoto typu telefonu hledal profily, diář či hry.

Výhoda satelitního přístroje je celkem zřejmá. Zatímco klasické GSM telefony fungují pouze v dosahu BTS buněk, satelitní telefon by měl fungovat v podstatě kdekoli pod širým nebem. V systému GlobalStar, který pokrývá i naše území (viz mapka), byste tedy neměli mít s příjmem signálu problém. Praktické zkušenosti jsou ovšem poněkud odlišné. Zatímco mimo urbanistickou zástavbu je příjem signálu bezproblémový, na místě obklopeném vyššími budovami má telefon prostě smůlu.

Právě v tomto případě nejvíce oceníte duální režim telefonu. Ten je totiž schopen pracovat jak v systému GlobalStar, tak v sítích GSM 900. Hovory jsou pak přenášeny na principu klasického roamingu, přičemž u nás má smlouvu s francouzskou firmou TE.SA.M (ta je partnerem GlobalStaru pro východní Evropu) podepsánu Paegas. Telefonní přístroj navíc používá klasické SIM karty, takže v případě dostupnosti GSM signálu stačí vyjmout původní a vložit kartu některého místního operátora.

Ericsson R 290 je pro běžného uživatele telefon nepříliš atraktivní, ale pro ty, kteří se pohybují v terénu nedostupném pro signál klasických operátorů mobilních sítí, je, vzhledem k tomu, že podporuje i GSM, velmi vhodným řešením. Volání z tohoto telefonu samozřejmě není nejlevnější a v našich krajích vyjde minuta hovoru na 2 libry a SMS na 50 penny, avšak uživatelé, kterým je tento telefon určen, na účtovací poplatky obvykle nehledí.

Ericsson R 290

Rozměry: 162 x 62 x 39 mm

Hmotnost: 350 g

Podporované sítě: GlobalStar + GSM 900

Akumulátor/kapacita: Li/Ion1 050 mAhPohotovostní režim: 75-120h (GSM)/6-10h (GlobalStar)

K recenzi poskytla firma: Ericsson, Sokolovská 77, Praha 8 www.ericsson.cz


Siemens ME45 - Mobil do každého po

Tomáš Varoščák

V poslední době se objevilo mnoho telefonů s označením outdoorové. Tento přívlastek označoval zvýšenou odolnost přístroje proti nepříznivým vlivům, jako je vlhkost či přílišná mechanická zátěž. V žádném případě však nejde o nezničitelné telefony, které by přežily pád z výškové budovy či vyhledávaly vodní lázně, avšak jistou výhodu oproti ostatním přístrojům díky pogumovanému krytu, těsněním či pevnějšímu uchycení baterky rozhodně mají. Podobné přístroje do dnešního dne představili tři z nejznámějších výrobců. Nokia má svou 6250, Ericsson R310 a Siemens, jako jediný, nabízí outdoorové telefony dva. Starý model M35 a nový, co do funkčního vybavení podstatně modernější, ME 45. Stejně jako u předchozího modelu M35, i tentokrát Siemens naplnil vnitřnosti svého nového outdooru elektronikou z jiného přístroje. Na mušku si tvůrci vzali telefon S45 a vzhledem k tomu, že se oba telefony objevují na trhu ve stejný okamžik, nedá se s určitostí říci, který z nich vychází koncepčně z toho druhého. Jisté ale je, že výbava Siemensu ME45 je kolosální, a nechybí ani IrDA port či technologie GRPS.

Z předchozích řádků vyplývá, že telefon je určen především náročnějším zákazníkům či manažerům, kteří potřebují synchronizaci s PC a datovou komunikaci. Telefon nabízí rozdělený telefonní seznam s kapacitou 550 položek (adresář 500 + interní tel. seznam 50), možnost psát SMS zprávy ve formátu EMS s výbornou a bezchybnou českou T9, která je použitelná i mimo SMS menu, chytrý a přehledný adresář, synchronizaci s PC přes IrDA a sériový kabel, a v neposlední řadě též WAP a snadno konfigurovatelné GPRS.

Telefon nabízí inovaci také v oblasti ovládání. To samozřejmě nemá u Siemense premiéru, mohli jste ho vidět již u SL45, ale protože tento telefon nebyl zařaditelný do žádné modelové řady, je potřeba si jej přiblížit. Jednoduchá a intuitivní menu jsou dostupná jak přes dvě klávesy umístěné pod displejem (podobnost s ovládáním C35), tak i přes čtyřsměrný ovladač umístěný ve střední části telefonu. Jeho dvě vertikální polohy slouží pro pohyb nahoru a dolů mezi jednotlivými položkami, horizontální pak jako potvrzení či odmítnutí zvolené akce. I když by někdo mohl namítnout, že je to zbytečná duplicita kláves, rozhodně tomu tak není. Zatímco klasické ovládání bude zřejmě používat většina uživatelů při práci v menu, joystick se bez výhrady všem osvědčí např. při práci s SMS zprávami.

I když po designové stránce není ME45 tak konzervativní a tudíž neutrální jako jeho stříbrné dvojče S45, černošedé provedení nevypadá špatně, a taktéž výběr a kombinace kvalitních materiálů nedělá z tohoto telefonu klasického "gumáka". Při srovnání obou telefonů je předností outdooru především tvar tlačítek a jejich materiálové provedení, obzvláště je to citelné u kláves pod displejem, které jsou u S45 možná až příliš malé a jejich umístění těsně k displeji je proto ne zrovna nejvhodnější. Taktéž pevnější uchycení baterie je krok kupředu, neboť nehrozí, že by se kryt postupem času uvolnil a začal vrzat tak, jak se to stalo u modelu Siemens S45 testovaného pro potřeby našeho malého průvodce mobilním trhem.

Pokud tedy můžete do nákupu nového mobilního telefonu investovat částku okolo 13 000 Kč, pak byste rozhodně měli o Siemensu ME45 zauvažovat. Nabízí totiž v této cenové kategorii nadstandardní vybavení a není tak náchylný ke "zraněním" jako ostatní telefony.

Siemens ME45

Rozměry: 109 x 46 x 21 mm

Hmotnost: 97 g

Podporované sítě: 900/1800 MHz

Vibrační vyzvánění: ano

SimToolkit: ano

WAP: ano

HSCSD: ne

GPRS: ano

IrDA port: ano

Akumulátor/kapacita: Li/Ion 840 mAh

Pohotovostní režim: 60-300 h

Doporučená cena: 13 000 Kč

K recenzi poskytla firma: Siemens, Evropská 33, Praha 6 www.siemens.cz

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - Vánoční nabídka

Tomáš Varoščák

c01p0707

Tento měsíc jsme vyřadili z nabídky telefony Panasonic GD93 a Sony CMD-J5, které byly nahrazeny novějšími modely, a přístroj Ericsson R520m, jehož výroba byla pravděpodobně z důvodu nízké poptávky ukončena.

Motorola Talkabout 192

Nejlevnější mobilní telefony tzv. low-endové kategorie dodnes zaostávaly za špičkovými přístroji především podporou nejmodernějších technologií. Tenhle rozdíl smazala Motorola svým novým telefonem Talkabout 192. Ten totiž, jako první z low-endů, podporuje GPRS.

To ale není jediná novinka. Hned na první pohled zaregistrujete integrovanou anténu, díky níž získal přístroj kompaktnější tvar, na ten druhý opět poněkud odlišné menu. To díky grafickému zpracování není podobné ani konkurenci, ale ani jiným modelům Motoroly. Odmyslíme-li si ikony, struktura je obdobná jako u TimePortu 250.

Vraťme se ke zmiňovanému GPRS. Je sice pravda, že jej telefon podporuje, ale absence jakéhokoli způsobu datové komunikace s PC omezuje jeho využití pouze pro WAP. Tím je telefon atraktivní především v GO sadě, u níž Eurotel od podzimu zavedl podporu GPRS technologie.

Co se týče ostatní výbavy telefonu, je v podstatě odpovídající low-endové kategorii. Paměť na 100 telefonních čísel a žádné SMS, organizér, hlasové vytáčení a jiné drobnosti. Potenciální kupce také potěší poměrně velký displej (6+1 řádků), skupiny volajících a možnost výměny předního krytu. Na druhou stranu budou mít uživatelé zvyklí na menu jiných telefonů asi zpočátku problémy se v Motorole T192 plně orientovat.

Sony CMD-J6

Jedním z nejprodávanějších telefonních přístrojů minulých týdnů a měsíců je model CMD-J6 od japonského výrobce Sony. Jeho popularita zašla tak daleko, že jej v některých obchodech dlouhodobě nemají a ve výlohách jsou vystaveny pouze papírové makety.

Důvodem obrovského zájmu uživatelů mobilních telefonů o CMD-J6 jsou především dvě věci. Tou první je vybavení, které, ač telefon spadá do low-endové kategorie, je jedním slovem nadstandardní. Výbava je kompletně přejata z modelu CMD-J5, jemuž jako by nový přístroj z oka vypadl. Rozdíly najdeme pouze v barvě krytu a v hmotnosti. Uvnitř mobilu nalezneme obsáhlý telefonní seznam schopný pojmout až 500 položek, podporu T9 včetně českého slovníku, organizér, mailového klienta a WAP.

Druhým důvodem, proč telefon doslova mizí z pultů před očima, je cena. V předplacené sadě společnosti Eurotel jej lze pořídit za 5 500 Kč a samostatný telefon seženete i o tisícovku levněji. Telefony s podobnými funkcemi často stojí téměř dvojnásobek. Jistě, ne každému bude vyhovovat ovládání pomoci kolečka jog-dial. Ten, komu to nebude vadit, ale pořídí za minimální náklady telefon s maximální výbavou.

Panasonic GD95

Již nějaký ten pátek se mluví o nástupci stále ještě populárního telefonu Panasonic GD93. Nyní jej konečně máme v ruce a brzy by se měl začít prodávat. Jaký tedy je?

Hned na první pohled vás zaujme obrovitý displej, jehož rozlišení 100 x 130 bodů je vskutku impozantní. Schopnost zobrazit až deset řádků textu (a dva servisní) také nemá mezi klasickými GSM telefony obdobu. Podsvícení je velmi elegantní a na výběr jsou tři barevné odstíny: klasická bílá, světle zelená a oranžová.

Panasonic GD95 má interní seznam na 200 jmen, k nimž jde bohužel přiřadit pouze jediné číslo a e-mailová adresa. Práce s SMS zprávami je na rozměrném displeji velmi pohodlná, ale velkým minusem telefonu je fakt, že nemá český T9 slovník. Ve výbavě nechybí ani e-mailový klient s podporou SMTP a POP3 či wapový prohlížeč.

Nespornou předností telefonu je velká flexibilita možností personalizace. Tu představuje již zmíněná volba podsvícení displeje nebo velká škála polyfonních vyzváněcích melodií. Jednotlivé skladby navíc můžete upravovat či doplňovat vlastními, nahranými přes mikrofon. Technologický krok vpřed představuje též použití joysticku u ovládání.

Nový Panasonic GD95 je velmi šikovný a nesporně i elegantní přístroj. Jeho předností je rozměrný displej, nedostatkem chybějící podpora české T9 a GPRS.

Alcatel One Touch 501

Lehký a elegantní telefon od Alcatelu potěší svého majitele velikostí adresáře a displeje, možností volby profilů a též organizérem s možností denního, týdenního a měsíčního plánování. Plusem je též chytré ovládání klávesou DriveKey.

Alcatel OT 511

Miniaturní a lehký je model OT 511 od francouzské firmy Alcatel. Nenabízí sice tolik funkcí, jako cenově srovnatelné telefony, avšak boduje na poli her a vyzvánění. Je na každém z vás, jestli je ale zrovna tohle to nejdůležitější.

Ericsson A2628s

Nejlevnější mezi Ericssony nabízí přesně to, co se od něj očekává. Není příliš malý, ani příliš funkcemi napěchovaný, ale zato je levný a poskytne každému nenáročnému uživateli vše co potřebuje, a oproti modelu A2618 dokonce i wapový prohlížeč.

Ericsson T29

Novější bratr manažerského telefonu Ericsson T28 boduje především rozměry, hmotností a oproti svému předchůdci podporou WAPu. Bohužel poměrně velkým nedostatkem je miniaturní displej schopný zobrazit max. 3 řádky textu.

Motorola Timeport 250

Stříbrný či tmavě šedý telefon s příjemným podsvícením, podporou sítě 1900 MHz, telefonním seznamem schopným pojmout až 300 položek, wapovým prohlížečem, záznamníkem hlasu to je Motorola Timeport 250.

Nokia 6210

Bez jakýchkoli debat v současné době nejoblíbenější manažerský mobilní telefon s obrovskou škálou možností, od velké paměti pro záznamy a SMS až po podporu technologie HSCSD. Body si Nokia 6210 zaslouží i za elegantní design.

Nokia 3330

Vylepšená verze modelu 3310 nabízí příjemný design především pro něžnější část populace: všechny klasické funkce střední třídy a oblíbené ovládání značky Nokia, možnost stahování nových her, a samozřejmě také WAP.

Siemens A36

Jedním z nejlevnějších mobilních telefonu na trhu je low-endový Siemens A36. Tomu odpovídá i počet funkcí. Telefon neumí krom telefonování a psaní SMS zpráv téměř nic jiného, což ale pro někoho nemusí být až tak na závadu.

Siemens C35i

Pravděpodobně nejoblíbenější ze Siemensů, model C35i, se již pěknou řádku měsíců těší velkému zájmu uživatelů mobilních telefonů. Za velmi nízkou cenu nabízí téměř všechny funkce přístrojů nižší a střední třídy.

Siemens S45

Pokud hledáte designově vydařený a funkcemi nabitý manažerský telefon cenou se blížící hranici 10 000 Kč, pak je nový Siemens pro vás tou nejlepší volbou. Podporuje GPRS, disponuje poměrně velkou pamětí a rozměrným displejem.

§§§§§


Zajímavé adresy na internetu - Mobilní telefony

MARTIN ŽEMLIČKA

c01p0708

Penetrace mobilních telefonů v České republice dosahuje podle odhadů úctyhodných pěti milionů dvě stě tisíc; neznamená to sice, že by měl každý druhý mobilní telefon (jeden uživatel může mít více SIM karet), ale i tak nás toto číslo řadí v evropském měřítku do "první poloviny".

Mohu tedy bezelstně předpokládat, že téma mobilní telefony a internet zaujme majoritní část čtenářů. Tento článek je navíc koncipován tak, aby pokryl co možná nejlépe potřeby majitelů mobilních telefonů, ale i těch, kteří se jimi teprve stanou a chtějí si koupit kvalitní přístroj.

Mobilní operátoři

V České republice, jak víte, působí tři mobilní operátoři: Eurotel (www.eurotel.cz), Radiomobil provozující síť Paegas (www.paegas.cz) a nejmladší Český mobil, alias Oskar (www.oskarmobil.cz). Myslím, že by ode mne nebylo nejvhodnější na tomto místě doporučovat tu kterou společnost; na to nechť si čtenář udělá názor sám. Na jednotlivých webových stránkách k tomu najde ty nejlepší podmínky kompletní přehled nabídky služeb včetně cen.

Odborné časopisy (na internetu)

Novinky, zajímavosti, porovnání nabídky mobilních operátorů, zkušenosti, návody a recenze mobilní techniky to vše nabízejí odborné časopisy. Na českém internetu jich najdete hned několik; liší se kvalitou a rozsahem článků, aktuálností, ale i grafickým provedením stránky. Na prvním místě musím zmínit můj oblíbený www.mobil.cz, který sleduji prakticky od jeho počátků. Zmíněný server nabízí zajímavé, odborně, přitom čtivě zpracované články a přehledné rozhraní. Kvalitní je rovněž internetová verze tištěného časopisu Mobil (s podtitulem časopis pro lepší komunikaci); najdete ji na adrese www.casopismobil.cz. Další servery sice "nejsou k zahození", ale aspoň za sebe musím říci, že nejsou tak dobře zpracované jako Mobil.cz: jsou to mobility.cpress.cz a www.mobilmania.cz.

Chcete koupit telefon? Nebo prodat?

Chcete-li koupit nebo naopak prodat mobilní telefon, může vám s tímto úkolem pomoci internet. Na českém internetu existuje několik zavedených inzerentních serverů, a přestože nejjistější je nejspíš koupit nový telefon od autorizovaného distributora, dá se koupí "mobilu" z druhé ruky ušetřit i několik tisíc korun. Musíte si ovšem dát pozor na technický stav (nemálo lidí prodává telefon, protože má skryté vady, o kterých vás neinformují ač by podle zákona měli), problém nastává i s možnou reklamací. Občas se také může stát, že přístroj je kradený, proto si vždy vyžádejte od prodávajícího příslušné doklady. Přesto se stává, že přes inzerát koupíte nekradený, starší telefon ve slušném stavu za poloviční cenu než v obchodě. Mezi nejlepší stránky s bezplatnou osobní inzercí patří Annonce (www.annonce.cz), případně ne tolik známý sajt www.bazar.cz. Jedinou nevýhodou internetové verze Annonce je to, že inzeráty, které vyšly v papírovém vydání, musíte poměrně zdlouhavým způsobem zaplatit prostřednictvím mobilního telefonu lepší by možná bylo přidat ještě placení mikroplatbami. Tato výtka však nemění nic na tom, že je to dobře zpracovaný web s velkou nabídkou i poptávkou.

SMS & loga operátorů

SMS zprávy (Short Message Services) jsou v dnešní době jak možná víte z vlastní zkušenosti nesmírně populární. Podle údajů společnosti GSM Association se každý den skrz operátora rozešle jen v České republice neuvěřitelných osm milionů textových zpráv. Není tedy divu, že společně s Angličany a Němci odesíláme celosvětově nejvíce takovýchto elektronických sdělení.

Poslat SMS lze několika způsoby. Například z mobilního telefonu (je to zpoplatněno, a navíc většinou musíte zprávu ťukat na titěrných klávesách), pohodlněji a takřka zadarmo pak prostřednictvím internetu. Nejčastěji se tak děje skrz WWW rozhraní; ale stejně tak dobře můžete použít specializovaný program (například Kubik SMS Dreamcom), jenž nabízí v některých ohledech větší komfort než první varianta. V tomto článku se přesto budeme zabývat výhradně posíláním textových zpráv přes webové rozhraní, které nevyžaduje specializovaný software; bohatě stačí jakýkoli browser s podporou JavaScriptu (pokud o to stojíte, článek o SMS klientech máte v PC WORLDu 1/2001).

SMS přes portály

Osobně mi pro posílání es-em-esek vyhovuje nabídka portálů jako Seznam (sms.seznam.cz), Atlas (sms.atlas.cz) či Centrum (sms.centrum.cz). Umožňují přehledné a rychlé odesílání a podporují "dlouhé" es-em-esky (až 800 znaků). Jediné, co občas postrádám, je "doručenka", ale pokud o ni stojíte, najdete ji na oficiálních webech operátorů (viz první část tohoto článku). Poměrně známá a kvalitní je i stránka www.sms.cz.

Loga a melodie

Některé telefony (především značky Nokia) umožňují vytvářet vlastní loga operátora či vlastní melodii vyzvánění. Loga či vyzvánění lze do mobilu "dostat" pomocí příslušného programu a speciálního kabelu. Jednodušší (ne vždy ovšem bezplatné!) je poslání prostřednictvím internetu; solidní výběr melodií a obrázků najdete na webech Eurotelu a Paegasu, použitelné jsou i známé servery www.nabit.cz nebo www.mujmobil.cz.

Automatické zasílání

Informace z politiky, sportu, ale i upozornění na policejní radary si můžete nechat ve formě SMS zprávy zasílat automaticky. (Mimochodem: rovněž je užitečné nechat si pomocí filtru posílat hlavičky e-mailů, které přijdou do vaší poštovní schránky máte neustálý přehled o vašich e-mailech, aniž byste se museli připojovat k internetu.) www.radary.cz poměrně proslulá uživatelská konference, v provozu je od roku 1999, informuje o policejních radarech, lze si nastavit odběr informací pouze z určitého místa, např. Praha a Středočeský kraj. Zpracování bezchybné, jediným problémem jsou operátoři či poskytovatelé free-mailů, kteří se snaží službu tu a tam blokovat.

www.underground.cz/revizor uživatelská konference, která informuje o pohybu pražských revizorů. Nyní než nastoupíte do MHD, nezapomeňte si namísto jízdenky na mobilu zkontrolovat došlé SMS zprávy.

www.idnes.cz/sms zpravodajský servis, po registraci vám budou na mobilní telefon chodit důležité zprávy z politiky či ze sportu (lze nastavit). Dříve byla služba bezplatná, nyní zaplatíte za jednu zprávu jednu korunu. Přesto jde o dobrou investici.

§§§§§


Současná generace síového hardwaru - I. díl Podpora VPN, gigabitový ethernet

Jaroslav Zapletal

c01p0709

Tento článek vám představí několik síťových produktů, které reprezentují novou generaci síťového hardwaru. Ta řeší specifické problémy současných počítačových sítí; některé z nich jsou typické pro meziserverovou komunikaci či rozlehlé sítě, to ale neznamená, že se s nimi nemůžeme utkat i na docela malých pracovištích. Zde samozřejmě nelze dostatečně rozebrat problematiku pokročilejších síťových technologií, ale jako přehled by následující text mohl zaujmout zkušenější uživatele, fanoušky nových věcí, a samozřejmě by měl pomoci IT manažerům zorientovat se v tom, co za implementace to mohou požadovat po svých technických pracovnících.

Na první pohled se může zdát, že se toho ve světě ethernetových sítí moc neděje. Veškerý pohyb obstarávají nové metody přístupu na internet, zatímco zasíťování firem si obstaráváme produkty stejnými jako před několika lety. Samozřejmě, proběhla tu generační změna. Ceny produktů kategorie 100 Mb klesly natolik, že se již nevyplatí šetřit a brát v potaz jen nepatrně levnější 10Mb hardware. A pokud se před lety zbytečně nešetřilo na kabeláži, neměly by nastávat žádné problémy s implementací. Přidáme-li k tomu zlepšenou stabilitu a vzájemnou slučitelnost operačních systémů a odpovídajících ovladačů k hardwaru a fakt velmi vyrovnané kvality a výkonů produktů jednotlivých výrobků, můžeme mluvit o období klidu v oblasti vnitropodnikových sítí.

Ten klid je ale pouze zdánlivý, je to jen příprava na přechod na novou generaci síťových rychlostí a služeb, většinou souvisejících se zvýšenými nároky na vzájemné propojení poboček společností, ale i řetězců spolupracujících cizích firem. Odhalí to třeba podrobnější pohled do ceníků. Zatímco ceny základního 100Mb vybavení všech výrobců plynule klesají, objevují se na skladech nové podobné produkty, jejichž cena z poměrně záhadných důvodů není tak příznivá. Příčiny bývají k nalezení v komentářovém poli ceníků, které bývá plné ošklivých velkopísmenných zkratek, jež reprezentují pro laika neznámé, a tudíž automaticky nezajímavé funkce. Většinou ale stojí za to se nad nimi zamyslet a občas nás jejich význam příjemně překvapí. Popravdě řečeno, jedna taková "procházka" skladem vedla k požádání firmy 3Com o zapůjčení hardwaru, který můžeme považovat za reprezentanta současný trendů.

Na stole se nám tak objevily jednak síťové karty 3Com 3C996 pro Ethernet s rychlostí 1000 Mb/s. To nové je tu především možnost provozování gigabitového Ethernetu po běžných metalických vedeních a s tím související velmi nízká implementační cena. Spolu s nimi přicestovala i 12portová varianta přepínače 3Com 4900, který k našemu překvapení nabízí přepínání na "úrovni 4" o němž se ještě nedávno mluvilo jen jako o hodně teoretické možnosti. Poslední skupinou výrobků určenou k testování je dvojice síťových karet 3CR990-TX-95, postavených na speciálním procesoru, s hardwarovou implementací IPSec, a dokonce s od září dokoupitelným malým "embedded firewallem" spustitelným přímo na kartě.

Gigabitové rychlosti

Dříve, než se vůbec začneme bavit o gigabitovém Ethernetu (logicky nabízejícím až 10x větší rychlost než Fast Ethernet), budeme muset zpacifikovat jedince vykřikující cosi o zbytečně rychlých technologiích vhodných pouze pro velké sítě. Na přelomu století ředitel amerického patentového úřadu odešel do penze, protože nedoufal, že by se dočkal něčeho "nového." Stejně tak se s železnou pravidelností můžeme dočíst, že pro běžnou praxi pro následujících několik let plně postačí procesor na xx MHz (doplňte 66, 300, 1 000...), postačí běžné ukládací zařízení s kapacitou (doplňte 720 KB, 100 MB, 120 MB, 4 GB) atd. V době, kdy "skoro grafické" operační systémy využívaly 4 MB RAM a 400MB pevné disky, skutečně pro transport vyhovovala disketa a 10megabitový Ethernet byl luxusem. Dneska musíme považovat 100mbitové sítě za nezbytný standard, který i v malých firmách nemusí pro propojení funkčně provázaných serverů stačit. (A používání skupin síťovek také není ideální řešení).

U původních norem hardwaru gigabitového Ethernetu provozovaného na optických vláknech (1000Base-LX a 1000Base-SX) se největší překážkou stala jeho cena, omezující jeho rozšíření pouze na hlavní datové spoje a velké servery. Nějakou dobu se tvrdilo, že rychlostí kategorie 100 MB/s na neoptických médiích vůbec nepůjde dosáhnout, a tak finalizace standardu "802.3ab Gigabit Ethernet Over Copper"(doslovně gigabitový Ethernet po mědi) v druhé polovině roku 1999 mohla být pro leckoho překvapením.

Trvalo ovšem další dva roky, než začaly být dostupné konkrétní produkty. To čekání ale určitě stálo za to. Např. zmiňované 1karty firmy 3C996 stojí svých optických protějšků a přiblížily se ceně luxusnějších 100Mb karet. Jsou postaveny na normě 1000Base-TX, vystačí si tedy s klasickou kroucenou dvoulinkou určenou pro Fast Ethernet (kategorie 5), která by celosvětově měla představovat 90 % vedení, u nás zcela jistě ještě o něco více.

Prakticky je to samozřejmě o něco složitější, vzhledem k tomu, že se snažíme protlačit toutéž frekvencí (jinak by kabeláž proměřovaná pro 100 MHz přestala vyhovovat) desetinásobek dat. Polopaticky řečeno, rozdíl leží v mírném zvýšení frekvence na 125 MHz, aplikaci pětiúrovňového kódování (různé napětí znamená různou hodnotu signálu), a především data "jedou" po všech čtyřech kroucených párech. Proto se dnes doporučuje kabeláž kategorie 5e, která je ostatně ceníkově jen o cca 10 % dražší (i když proměření je náročnější a to může být důvod, proč vám ji možná váš "dráteník" bude rozmlouvat).

Když už jsme u kabeláže i české firmy dnes nabízejí možnost instalace kategorie 6 a 7, jejichž normy ovšem ještě nejsou finalizovány. První standard zvyšuje operační frekvenci na 250 MHz, druhý je podstatně složitější a vyžaduje 600 MHz, individuálně stíněné páry a terminované stíněné konektory. To už je investice do dlouhodobé použitelnosti kabeláže 10gigabitový Ethernet je přece jen ještě za trochu vzdálenějším rohem. (Kapacitně nejde o nic nereálného, např. Euroring firmy KPNQwest, vedoucí i Prahou, jede na optických vláknech přenášejících současně 80 vlnových délek, z nichž každá zvládá právě těch 10 Gb/s).

Ale zpátky k naší "gigabitové" realitě. Jestliže vlastníte i obyčejnou kabeláž kategorie 5, máte 90% šanci, že karty nebudou mít potíže, 5e podle normy by mělo garantovat jistotu. Pokud máte pochybnosti, je tu malý bonbónek implementovaný v hardwaru 3C996 dvojice těchto karet dokáže spojení mezi nimi proměřit a v příslušném management softwaru na grafu zobrazit případné odchylky od normy.

Máte-li dva klíčové servery, můžete je propojit i třeba pomocí kříženého kabelu a zněkolikanásobit tak propustnost jejich spojení za nepatrnou cenu. Budete-li mít více zájemců o rychlý přísun dat, bude to složitější, protože budete muset investovat do gigaethernetového přepínače (vzhledem k typickému množství rozšiřovacích slotů u přepínačů nakupování 1000Base-TX modulů nepřipadá v úvahu). Tady je zatím výběr relativně malý a jejich design je orientován spíše na potřeby velkých sítí. Pořád ale platí, že i po navýšení hodnoty jedné síťovky o ceny portu přepínače (cca 6 000+10 000) jste stále pod cenou jediné karty 1000Base-LX. A co se týče určení gigabitového Ethernetu (délka metalického segmentu je mimochodem stejně jako u "nižších Ethernetů omezena na 100m) pouze pro servery a backbone řada firem zejména z oblasti "desktop videa" investovala značné částky do diskových polí sdílených přes dražší a pomalejší "fibre channel", a gigabitový Ethernet vedoucí až do pracovních stanic je pro ně splněním snu. Ne nadarmo firma Apple jako první začala nabízet modely G4 už s 1000Base-TX připojením. (Vím taktéž o nemocnicích s ATM sítěmi, které nevyužívají k videokonferencím a levné metalické sítě by se jim líbily, i když neutrácejí své peníze.)

3Com 3C996 10-100-1000 PCI-X Server NIC

Taková "drahá" síťová karta dokáže víc, než jen rychleji přenášet dat, a tuhle osobně považuji za vlajkovou loď firmy jen manuál má 100 stránek.

Už tvrzení, že jde o PCI, je zjednodušující... Ve skutečnosti se jedná o dlouhou 32/64bitovou 33/66/133MHz PCI-X kartu (s mírným přečuhováním bude fungovat i v klasických 33MHz 32bitových PCI slotech). Co se šikovných funkcí týče, je jich opravdu celá řada, většinu si necháme někdy napříště hot-plug, load balancing či aggregace linek, VLAN jsou záležitosti především větších sítí a serverů.

Možná jste na obrázcích marně hledali konektor pro wake up kabel, umožňující zapnout počítač na dálku magickým paketem. Od verze sběrnic PCI 2.2 ale už probíhá buzení přímo přes sběrnici a u těchto karet se ani s nasazením ve starších motherboardech nepočítá. Tyto karty mimochodem už nemusíte doplňovat o bootovací ROM přímo z krabice podporují PXE (Preboot Execution Environment).

Samozřejmostí je "offloading", tedy převzetí některých se sítí souvisejících náročnějších operací od CPU počítače. Většina z nich je implementována i u levnějších karet (kontrolní součty, segmentace, jumbo frames), nikdy ovšem na čipu s takovým výkonem.

Vlastní procesor karty má mimochodem propustnost přes 500 MB/s, kabeláž až 256 MB/s (full duplex), záleží tedy právě na schopnostech vlastního počítače, jakého výsledku dosáhneme. Praxe bohužel ukázala, že bez používání dlouhých 64bitových sběrnic a dobrých motherboardů nemůžete očekávat zázraky nedosáhnete ničeho, co by vám nesplnila dvojice či trojice obyčejných 100Mb karet s inteligentním softwarem. (Na přesně tutéž situaci si pamatujeme u přechodu z 10Mb na 100Mb). Už jen nasazení delšího slotu na jednom z komunikujících počítačů přineslo zvýšení propustnosti o 30 %. Teprve u 64bitových partnerů můžete očekávat spolehlivé výsledky přes 300 Mb/s.

§§§§§


Hardware


Jak si koupit počítač a neprohloupit I.

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0686

Počítače se pomalu ale jistě přesunují ze specializovaných prodejen do supermarketů a obchodních domů. O tom, že koupit opravdu dobrý stroj, se kterým nebudou do budoucna problémy, a dostat tak za své peníze maximální hodnotu není jednoduchý úkol, vás přesvědčí následující řádky.

Počítače třídy PC za svůj celosvětový a masivní úspěch vděčí především jedné věci. Na rozdíl od ledničky či vysavače můžete počítač vybavit přesně podle vašich požadavků; jednotlivé části-komponenty jsou spolu opravdu dobře kompatibilní a lze je téměř libovolně kombinovat. To však na druhou stranu klade vyšší nároky na zákazníka, kterému často nezbývá než akceptovat doporučení prodejce. A faktem je, ač se to prodejcům nemusí líbit, že ti leckdy sledují i jiné cíle, než je maximální spokojenost zákazníků. Proto nezbývá, než alespoň rámcově vědět, co můžeme za své peníze požadovat a kde lze v budoucí počítačové sestavě hledat slabá místa.

1. K čemu počítač?

Jako u většiny nákupů musí vše začínat otázkou, k čemu vlastně budeme počítač používat. Je hloupé mít stroj za mnoho desítek tisíc, který užijeme jen pro prohlížení internetu nebo k přehrávání písniček ve formátu MP3. Těch variant (takových hrubých modelů uživatelů) je v zásadě několik.

Prvním typem je uživatel domácí. Takoví lidé mohou mít počítač v práci, případně jejich děti ve škole, a chtějí od svého nového domácího miláčka možnost přístupu k internetu včetně elektronické pošty, a tu a tam některou náročnější činnost. Jejich očka zasvítí zájmem a srdce zaplesají radostí, když se dozvědí, že do počítače je možné vkládat hudební cédéčka a proměnit jej tak snadno v další (či první?) domácí přehrávač.

Tito uživatelé jsou nejčastějšími terči triků prodejců, neboť jejich znalosti počítačů jsou velmi často mizivé. Leckdy vědí, že je to jen bedna, klávesnice a obrazovka, a jsou-li movití, mají neseriózní obchodníci opravdové žně.

Druhým typem jsou poloprofesionální uživatelé. Ti mají bez výjimky přístup k jinému počítači v práci či ve škole, zcela samozřejmě používají internet a často mají nějaký koníček, kvůli kterému si kupují nový počítač. Může to být skládání hudby, digitální fotografie nebo třeba náruživé hraní počítačových her.

Uživatelé tohoto typu mají relativně jasno, jaký by chtěli počítač. Bohužel jsou jejich rozhodnutí občas postavena na faktech, která byla už vyvrácena, na stále omílaných reklamních sloganech nebo na radách špatně informovaných přátel.

Konečně třetí skupinou jsou uživatelé veskrze profesionální. Ti mají počítač k vydělávání peněz a požadují proto především výkon a spolehlivost a jsou ochotni provést do počítače investici odpovídající požadované kvalitě.

Tato skupina uživatelů často investuje nemalé částky do výkonných počítačů vybavených moderními technologiemi. Také tito uživatelé jsou již rozhodnuti, jaký počítač by si rádi koupili, avšak leckdy za své peníze nedostávají odpovídající hodnotu.

2. Základní konfigurace

Začneme-li od těch nejdůležitějších částí počítače, můžeme za jádro považovat trojici komponent: procesor, základní deska, paměť. Co se týká procesorů, máme dnes v zásadě pouze dvě volby Intel či AMD. Třetí v pořadí, tedy tchajwanská VIA se svými čipy C3, doposud není běžným uživatelům skutečnou alternativou.

Je to jednak způsobeno ne zcela propracovanou distribucí procesorů značky VIA na českém trhu, ale především těžce přijatelnou ztrátou výkonu oproti čipům Intel či AMD. Na druhou stranu nejsou tyto čipy zase o tolik levnější, a proto bychom je sotva mohli s lehkým srdcem doporučit. Situace by se snad mohla změnit s příchodem nových modelů postavených na jádrech Ezra a Nehemiah, nicméně v současnosti nemá C3 uživatelům mnoho co nabídnout.

Pomineme-li dále spíše zajímavosti typu Transmeta Crusoe, zbývají nám pouze dva silní výrobci procesorů, tedy Intel a AMD. AMD se dříve profilovalo jako spíše low-endový producent čipů pro počítače, avšak s nástupem moderních Athlonů a Duronů je Intelu důstojným soupeřem na všech frontách.

Podíváme-li se na volbu procesoru z čistě finančního hlediska, tedy jaký výkon obdržíme za peníze investované do čipu, jednoznačně vítězí výrobky AMD. V třídě domácích počítačů jsou to Durony s vysokým výkonem a velmi přijatelnou cenou. Navíc je na trhu už velké množství základních desek, které za velmi rozumnou cenu nabízejí podporu právě patici Socket A, do níž se procesory AMD vkládají.

Poloprofesionální i profesionální sféra má také svého vítěze v poměru ceny k poskytnutému výkonu. Lídrem je tu výkonný a cenově výhodný Athlon, který se dokáže v drtivé většině aplikací měřit s Pentiem 4 a přitom cena řešení postaveného na tomto procesoru a příslušné základní desce je výrazně nižší než cena Pentia 4 a pamětí typu Rambus.

Co se týká dalšího porovnání, pro sestavy s procesory značky Intel hovoří vyšší spolehlivost. Ta je dána jednak menšími požadavky na chlazení čipu, a pak také tím, že procesory i desky od Intelu jsou ve stávajících operačních systémech (snad jen vyjma nejmodernějších Windows XP) více podporovány.

Přijmeme-li tedy rozdělení naznačené v první kapitole, volba by měla být následující: Pro domácí uživatele těžko volit jiný procesor než Duron od AMD. Je výkonný, levný, lze k němu získat i levnou desku, nemá žádná problémy s programovou kompatibilitou.

Poloprofesionální uživatelé mají možnost volby mezi Athlony a Pentii 4. Celkově jsou Athlony výhodnější, avšak některé aplikace probíhají rychleji a lépe na Pentiích 4. Lepších výsledků je dosaženo zejména pří komprimování videa a dalších úkolech, které využijí vysoký výkon pamětí typu Rambus, jež jsou s Pentii 4 nejčastěji implementovány.

Uživatelé, kteří počítač používají jako zdroj příjmů, mohou opět volit mezi platformou AMD a Intel. Pro Intel sice hovoří nutnost menší péče o počítač před prvním použitím, avšak z pohledu výhodné investice nejsou dnes stále ještě relativně nákladná Pentia 4 a příslušné desky nejlepším řešením.

3. Paměti

Paměťové obvody jsou velmi důležitou součástí počítačové sestavy. Určují rychlost předávání dat do procesoru, a tím velmi ovlivňují celkový výkon stroje. V současnosti jsou dostupné tři typy pamětí nejstarší, nejlevnější, ale nejméně výkonné moduly SDRAM, z nich vycházející rychlé a moderní DDR SDRAM, a konečně výkonné a revoluční RDRAM (Rambus).

SDRAMy jsou a byly standardem několik let. Jejich cena je na historicky minimální úrovni a výkon na mnoho aplikací dostačuje. V domácích počítačích není co řešit, jsou tou nejlepší volbou jak pro Celerony, tak pro Durony.

Desky s podporou DDR SDRAM pamětí lze získat také pro Pentia III a Celerony, ale vzhledem k odlišné konstrukci paměťové sběrnice nemá toto řešení pražádný význam. Výkonový nárůst je v tomto případě mizivý a celková finanční náročnost řádově vyšší.

Oproti tomu pro platformu AMD, tedy Durony a Athlony, je DDR správným krokem. Je sice pravda, že přestože paměťová propustnost je teoreticky dvojnásobná, výkon vzroste řádově o 10 až 20 procent, ale i tak je to nárůst znatelný. Durony jsou postavené na sběrnici běžící na 100, resp. 200 MHz, takže tam nárůst ještě dostatečně citelný není, avšak u Athlonů na 266MHz sběrnici se lze snadno dostat ke zmíněným výsledkům.

Paměti RDRAM vyvíjené společnostmi Intel a Rambus využívají rychlou sběrnici Pentia 4, což je činí téměř ideálním partnerem těchto čipů. Mají obrovskou přenosovou rychlost, která je několikrát vyšší než u DDR pamětí. Bohužel však trpí dlouhou latencí, tedy zpožděním před vlastní dodávkou dat do procesoru, a proto v reálných aplikacích nejsou výrazně lepší než DDR SDRAM.

Pro Pentium 4 již lze, nebo zanedlouho bude možné koupit také desky s podporou jiných typů pamětí, a to jak SDRAM, tak DDR. Desky s paměťmi SDRAM pro Pentium 4 poskytují přirozeně nižší výkon než Rambus, řádově se rozdíl pohybuje kolem 10 procent. To sice není příliš mnoho, ale je třeba si uvědomit, že pak už definitivně padá výkonová výhoda Pentia 4 v některých aplikacích oproti Athlonu, a čip od AMD začíná být výhodnější.

Paměti DDR by měly být dobrou volbou i pro Pentia 4, ale v současné situaci je poměrně problematické získat příslušnou desku. Vzhledem k rozsáhlým patentovým sporům mezi společností VIA, která je důležitým výrobcem čipových sad pro základní desky, a Intelem, nezbývá než vyčkávat, dokud nepřijdou výrobci s masivnější implementací příslušných čipových sad pro Pentium 4 s podporou DDR do svých produktů.


Jak si koupit počítač a neprohloupit II.

4. Základní desky

Jestli je v některém z komponentů pro osobní počítače mezi běžnými uživateli opravdový chaos, jsou to bezesporu základní desky. Máme-li všeho všudy kolem desítky běžně používaných čipových sad (to jsou základní obvody na motherboardu) a dejme tomu několik desítek výrobců základních desek, kteří implementují většinou téměř všechny čipové sady, snadno se dostáváme až ke stovce základních desek.

Shrňme si několik faktů:

- Dvě základní desky různých výrobců, které však mají shodný čipset, budou mít téměř shodný výkon.

- Výrobci se liší především podporou, spolehlivostí a kompatibilitou svých produktů.

- Dražší desky bývají většinou lepší, ale ne vždy tak dobré, jak moc jsou drahé.

Pro Athlony a Durony jsou na našem trhu k dostání desky s čipovými sadami VIA Kx133 a varianty, VIA KT266, AMD760, dále pak SiS 735 a Ali Magic. Existuje sice ještě několik dalších, ale ty se u nás příliš neprodávají.

Čipové sady VIA řady Kx133 a jejich varianty, tedy nejstarší a dnes už překonaná KT133, standardní KT133A, levnější KT133E a integrovaná KM133, jsou základními variantami čipsetů pro Athlony a Durony, ale bývají doménou zejména levnějších strojů s procesory Duron. Jejich výhodou je přirozeně cena, mezi nevýhody lze počítat poněkud problematičtější implementaci southbridge, jenž čas od času v určitých konfiguracích dělá problémy.

Zajímavá, ale nepříliš známá je čipová sada KM133, která obsahuje také integrovanou grafickou kartu Savage 4. Ta není příliš výkonná, ale do kancelářských počítačů nemusí být špatnou volbou.

SiS 735 a Ali Magic jsou čipové sady podporující jak paměti SDRAM, tak DDR SDRAM a hodí se tak do sestav, které mohou být snadno upgradovány. Jejich rozšíření na trhu není příliš široké, což znamená, že s případnými problémy je těžší najít jejich odpovídající řešení. Vzhledem k ceně a výkonu však někdy bývají používány místo nákladnějších sad VIA KT266 či AMD 760.

Čistě DDR řešení jsou čipsety VIA KT266 či AMD760. Poskytují vysoký výkon a využívají plně všech možností procesorů Athlon s rychlou sběrnicí pracující na 266 MHz. Desky s čipovými sadami AMD760 jsou dražší a výkonnější, zatímco KT266 jsou levnější a výkonově problematičtější.

Při volbě desky s podporou DDR je třeba počítat s jednou důležitou věcí. Na trhu budou zanedlouho motherboardy s čipsetem VIA KT266A, a ono zmíněné "áčko" znamená u VIA téměř vždy nějaké vážnější vylepšení. KT266A by měla mít výrazně lepší práci s pamětí, což převedeno na výsledky praktických aplikací znamená nárůst výkonu v řádu až 20 %. Vzhledem k tomu se vyplatí s nákupem desky pro DDR zatím počkat a zařídit se podle toho, jak bude u nových mainboardů nastavena cenová politika.

Pro Pentia jsou základem čipové sady značky Intel. Pentia III a Celerony mají k dispozici čipsety Intel 815 a dosluhující Intel 440 BX, zatímco pro Pentia 4 uvedl Intel sady i850 a i845.

Intel 815 je základem a etalonem čipové sady pro Celerony. Poskytuje solidní výkon, je velmi stabilní a kompatibilní, má poměrně dobré parametry. Dodává se ve variantách i815 s integrovanou grafickou kartou, i815E s grafickým kontrolerem a navíc vyvedeným AGP portem pro další grafickou kartu a i815EP, která obsahuje pouze vyvedený grafický port AGP, ale už nemá integrovaný kontroler, takže je nutné použít dodatečný grafický akcelerátor.

Intel 440 BX je velmi starý, i když stále ještě používaný čipset. Nevýhodou je určitě podpora pouze AGP 2x, stejně jako velmi problematická implementace sběrnice pracující na 133 MHz, tedy té, kterou používají novější Pentia III. Vzhledem k těmto problémům se hodí spíše pro zkušené uživatele, kteří vědí, proč si jej pořizují. Pro ostatní je nejlepší volbou i815EP a k němu nějaká grafická karta AGP.

Pentia 4 mají jako nativní čipovou sadu i850, jež podporuje paměti RDRAM a v současné době je pro tyto procesory nejvýkonnější alternativou. Bohužel jsou tyto desky ještě relativně drahé, což celkově spolu s dražšími paměťmi Rambus zdražuje celou sestavu založenou na Pentiu 4.

Intel845 je odpověď Intelu na poněkud rozpačitý začátek prodeje Pentií 4 s Rambusem. Tento čipset je totiž určen pro paměti typu SDRAM a tak má i odpovídajícím způsobem nižší výkon.

Také VIA produkuje čipové sady pro procesory značky Intel, i když je třeba poznamenat, že v tomto segmentu nemá zdaleka tak silnou pozici, jako u čipsetů pro AMD. Pro procesory se Socketem 370 (Celerony a Pentia III) je to VIA694x, klasická low-endová varianta s nižším výkonem, než má i815. Hodí se do strojů, kde je hlavním limitem cena a zbytek jsou podružné parametry. Je zajímavé, že je to také v podstatě nejčastější multiprocesorová varianta Pentia III, neboť VIA694x bývá implementována i jako duální čipset s podporou dvou procesorů.

Pro Pentia 4 je čerstvě k dispozici čipset VIA P4X266, avšak, jak už bylo naznačeno v části věnované pamětem, s jeho zabudováváním do základních desek výrobci příliš nespěchají. Výkonově by sice měl být nad i845, ale rozsáhlé spory o patenty na sběrnice P4 zatím nedávají výrobcům desek záruku, že nebudou muset své produkty stahovat z prodeje. Přesto už se objevují boardy například Soltek či ECS, které se do P4X266 pustily, a nezbývá nám tedy než čekat, jak se všechno vyvine.

Když už hovoříme o značkách boardů, je dobré si zopakovat, že mezi značkovými a méně značkovými deskami nebývá (až na řídké výjimky) příliš velký výkonový rozdíl, samozřejmě pouze za předpokladu, že jsou postaveny na stejných čipových sadách. Větší rozdíly jsou však v tom, jak často a jak kvalitní BIOSy jednotliví výrobci uvolňují, zda mají desky nějaké zvláštní metody podpory přetaktování procesorů nebo v tom, jak spolehlivě a kompatibilně se motherboardy chovají k různým komponentám.

Obecně lze říci, že mezi silné a kvalitní desky lze počítat značky ASUS, Abit, takovou střední třídou je MSI, Gigabyte, AOpen, FIC, Soltek a pár dalších, a mezi low-endové patří většina ostatních. Výjimkou jsou boardy Tyan a Intel, které jsou buď velmi drahé, ale výkonné a zajímavě osazené (Tyan), nebo se liší velmi výrazně jeden typ od druhého, takže je nelze přesně zařadit, i když se pohybují mezi špičkovou a střední třídou (Intel).

5. Disky a řadiče

Jestliže dříve jsme se mohli setkávat s volbou zda IDE či SCSI pevné disky, dnes, v souvislosti s masivním zlevněním IDE pevných disků, jejich výkonovým nárůstem a celkově výrazným zlepšením této technologie, není jiná volba než právě IDE.

Kapacita pevného disku je pro řadu uživatelů nejdůležitějším parametrem, a proto je třeba si uvědomit, že dnešní disky začínají na 20 GB a cenový rozdíl mezi 20, 30 a 40 GB je v řádu několika stokorun. Proto takovou optimální kapacitou je právě 40 GB. V rozmezí mezi 40 a 80 GB lze objevit řadu zajímavých, výkonných a cenově velmi přijatelných modelů, a proto se pro výkonnější stanice vyplatí sáhnout do tohoto segmentu.

Největší kapacity dosahují IDE disky mezi 100 a 120 GB. Jejich cena je však zatím poměrně vysoká a zanedlouho určitě poklesne.

Při volbě konkrétního modelu je jistě tou nejlepší metodou podívat se do aktuálních tabulek PC WORLD TOP pevných disků, kde je možné najít jak nejlepší disky s cenou pod 6 000, tak nad 6 000 korun. Důležité je, že tabulky zohledňují nejen výkon, ale také cenu a kapacitu pevného disku a poskytují tak poměrně přesnou představu o tom, co který produkt za svou cenu nabízí uživateli a jak si stojí v porovnání s ostatními výrobky.

6. CD/RW/DVD

Mám-li být upřímný, k novému počítači bych nikomu prostou CD-ROM mechaniku nedoporučil. Její užitná hodnota je poměrně nízká a za cenu jen o málo vyšší lze získat buď DVD jednotku, která umožňuje navíc přehrávání filmů, anebo CD-RW vypalovačku. Budete-li kupovat DVD mechaniku, nejsou mezi jednotlivými modely příliš velké rozdíly. Na první pohled nejpodstatnější je mezi různými typy odlišný způsob vkládání disku. V této oblasti jsou pravými pionýry mechaniky Pioneer, které převzaly od CD přehrávačů v automobilech vkládání systémem slot-in, tedy do štěrbiny. Většina ostatních výrobců používá klasickou metodu tray, při níž médium nejdříve umístíme do vodorovného držáku, který poté zajede do mechaniky i s diskem.

Druhou alternativou k CD--ROM mechanikám jsou stále levnější, rychlejší a praktičtější přepisovací jednotky CD-RW. Půjdete-li touto cestou, rozhodně volte mechaniku, která má k dispozici některou techniku pro ochranu proti špatnému vypálení CD vlivem nedostatku toku dat. Tyto technologie jsou označovány jako BURN--proof, Just-Link, Safe-Burn, SafeWrite a podobně, avšak fungují na podobném principu. Jejich cílem je opakovaně nasměrovat vypalovací paprsek na místo, kde skončilo vypalování při předchozím přerušení toku dat a umožňují tedy dopálit CD, které by jinak bylo označeno jako poškozené.

Mechaniky bez této technologie jsou sice o něco levnější, ale práce s nimi je výrazně problematičtější. Navíc se s časem ukazuje, že implementace BURN-proofu či podobné techniky je záležitostí, která cenu mechaniky příliš nezvýší.

Mezi špičkové mechaniky patří rozhodně modely značky Plextor, Teac a Ricoh, avšak jejich cena výrazně převyšuje ostatní konkurenci. Ostatní značky jsou v podstatě srovnatelné, liší se zejména softwarem a maximálními rychlostmi práce.

7. Grafická karta

Grafický akcelerátor je typický produkt, jehož volba závisí zcela na účelu, ke kterému chcete počítač používat. Hodláte-li se svým novým strojem pouze objevovat krásy internetu či komunikovat elektronickou poštou, stačí vám v podstatě libovolná grafická karta. Pokud jste ale z řad profesionálních uživatelů, nebo dokonce hodláte na PC hrát hry, budete se muset poohlédnout po výkonnějších modelech. Celkový přehled by vám měly dát naše tabulky PC WORLD TOP grafické karty, a tak se omezím pouze na obecnější rady.

Pokud nemusíte, nikdy nevolte grafiku na PCI, neboť jsou výrazně pomalejší než AGP. Dobře se rozhodněte, zda zvolíte jinou kartu než tu, která má čip značky nVidia. Na nVidii jsou k dispozici velmi kvalitní ovladače přímo na stránkách této společnosti. Pracují výborně a navíc poskytují výkon často vyšší, než ovladače standardně dodávané ke grafické kartě.

Poněkud problematické jsou karty Matrox, které i přes některé své přednosti výrazně zaostávají ve 3D výkonu. Pro hry se tedy zcela vůbec nehodí a profesionální uživatelé, kteří hledají kvalitní zobrazení v desktopu Winodows, mohou s klidným svědomím sáhnout například po některých slabších modelech řady GeForce2. Ty dokonce leckdy nabízejí možnost provozu dvou monitorů (u Matroxu nazývaná DualHead), jež je u karet Matrox tak vyzdvihována.

Další značka grafických karet, tedy ATI, zatím zaostává jak ve výkonu, tak kvalitou dodávaných ovladačů. Výkon by měly předvést zanedlouho uvedené nové modely, ale jak to bude s ovladači do budoucna, neví nikdo.

Podobný problém tíží STMicroelectronic, výrobce čipů Kyro. Ty jsou sice relativně výkonné a cenově přijatelné, avšak citelné problémy s kvalitou ovladačů, která se projevovala například špatným nanášením textur na polygony ve hrách, je posunují na okraj zájmu uživatelů. Opět se čeká na novou generaci čipu, tentokrát už Kyro III, jenž by měl přinést vyšší výkon a lepší drivery.

Pro domácí počítače tedy volte v podstatě libovolnou kartu, která bude svými možnostmi odpovídat monitoru. Dobře poslouží například GeForce 2 MX 200, případně jiné slabší akcelerátory. Herní profesionály uspokojí cenově velmi zajímavá GeForce2 GTS, případně Pro, ti movitější sáhnou po GeForce3. Nové modely Titanium, které se právě dostávají na trh, budou dostupné za příjemné ceny zvláště v kategorii GeForce3, ale také zcela nový model v řadě GeForce2. Bude zajímavé sledovat, jak se bude vyvíjet cenový souboj "starých" a "nových" GeForce a jak na něj budou reagovat ostatní výrobci.

Co se týká značky grafické karty, opět nelze očekávat výrazné rozdíly, neboť výkon určuje především grafický čip. Značkovější karty disponují odlišnějšími ovladači, případně mají některé další funkce navíc. Velmi často je jednodušší je přetaktovat, i když na rozdíl od procesorů to není činnost zcela bez rizika zničení karty.


Jak si koupit počítač a neprohloupit III.

8. Zvuk na PC

Pokud máte dojem, že v oblasti grafických karet převzala vše pod taktovku nVidia, situace mezi zvukovými kartami vám rozhodně dobrou náladu nepřinese. Společnost Creative, jejíž produkty vídáme v počítačích déle než desítku let, je v segmentu zvuku ještě více dominantní než zmíněná nVidia mezi grafickými čipy.

Zvuk přirozeně k počítači patří, a proto je třeba vybrat mezi poměrně širokou paletou zvukových karet. Jistým etalonem kvality a výkonu byly karty Sound Blaster Live!, avšak před nedávnem uvedená řada karet Sound Blaster Audigy posunuje laťku hudební a technické dokonalosti zvuku ještě o kousek výš. To se samozřejmě zpětně projevilo také mezi staršími kartami Live!, které odpověděly citelným pádem cen. V současnosti je tedy sice špičkovou volbou Audigy, ale bez zajímavosti rozhodně není ani třeba Sound Blaster Live! 5.1 s cenou kolem 1 500 korun. Ten poskytuje sice o něco horší zvuk a menší možnosti efektů než Audigy, ale jako karta systému 5.1 vůbec špatnou volbou není.

Audigy se, stejně jako ostatní karty Sound Blaster, nabízejí v několika úrovních výbavy od plné včetně ovládacího panelu a Fire-Wire řadiče až po zcela ochuzenou, která obsahuje pouze kartu. Záleží na uživateli, jak moc si cení zvukového výstupu, aby podle toho zvolil odpovídající zvukovou kartu.

Ke zvuku na PC patří samozřejmě také reproduktory. Ty nejlevnější stereo jsou vhodné pro základní použití, ozvučení Windows, či hraní audio CD. Kvalitnější mají přibalen také subwoofer pro lepší reprodukci basových tónů. Ty jsou častým kamenem úrazu běžných beden.

Ještě výše jsou nepříliš používané sestavy 4.1, tedy čtveřice satelitů se subwooferem, a pak samozřejmě klasické domácí kino, tedy repro v sestavě dvou předních reproduktorů, dvojice zadních, středového a nezbytného subwooferu. Ty obecně poskytují nejvěrnější prostorový zvuk, ale jsou samozřejmě také nejdražší. Obecně lze tvrdit, že drtivá většina uživatelů si více jak dva satelity a subwoofer stejně nenainstaluje, neboť buď o to nemá zájem, nebo má prostě problémy s prostorem okolo počítače a nemá k instalaci dost místa. Proto je třeba dvakrát vážit před nákupem drahé reprosestavy, když se může snadno stát, že z ní budou hrát pouze 3 reproduktory.

9. Skříň

Celý počítač musí být umístěn v nějaké skříni. Ta má nejen funkci uskladnění jednotlivých komponent, ale samozřejmě také zajišťuje propojení mezi součástkami, reguluje proudění vzduchu a poskytuje energii k napájení. Nejběžnější a poměrně praktickou je skříň typu miniaž midi-tower. Je v ní dost místa na diskové jednotky, a pokud má dobře umístěný zdroj, který neleží přímo nad větrákem procesoru, dá se v něm provozovat v podstatě jakákoliv frekvence čipu.

Větší skříně mají uvnitř výrazně více prostoru, což se hodí pro rozsáhlejší systémy, nebo pro ty, kdo hodlají s počítačem experimentovat. Zároveň větší objem vzduchu zajišťuje lepší rozptyl tepla z procesoru, což má za následek vyšší stabilitu počítače. Je dobré si však uvědomit, že větší skříně často vyžadují delší kabely k diskům než ty, které bývají standardně dodávány.

Důležitým parametrem skříně je výkon napájecího zdroje. Vzhledem k tomu, že procesory zejména z rodiny AMD mají velký příkon, je potřeba také dostatečně dimenzovaný zdroj. Běžné jsou dnes zdroje 250W či 300W, na objednávku lze sehnat také 350W, který bohatě postačuje pro dnes používané procesory.

Zajímavé je také to, že některé základní desky pro Pentium 4 mají odlišným způsobem řešené napájení, a proto je třeba získat k nim odpovídající zdroj a skříň. Ta je, bohužel, také dražší než ty obyčejné.

Závěrem

Když si kupujete počítač sestavovaný na zakázku, nebo firemně vyráběný podle standardních postupů, vždy se vyplatí vědět co se v něm nachází. Můžete tak snadno předejít případným problémům, stejně jako se vyhnout nepříjemnému zklamání z malého výkonu.

Je jasné, že jsme nemohli probrat všechny součástky počítače. K těm, na které zde nezbylo místo, se dostaneme v některém z budoucích čísel PC WORLDu.

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, T. Bučina, J. Kasal

c01p0687

Po delší době se v našem TestCentru k testu sešlo celkem sedm nových produktů z kategorie inkoustových tiskáren. Tři zařízení společnosti Canon doplnily čtyři novinky se značkou Hewlett-Packard. S výjimkou jediného modelu se jedná o tiskárny, které byly představeny na Invexu, na němž vzbudily celkem zaslouženou pozornost. Startovní pole mohlo být obohaceno i o nové tiskárny Epson, jež se však nepodařilo včas doručit k testu. Přehledový článek o produktech třetího velkého hráče na našem trhu proto přineseme v některém z následujících čísel PC WORLDu.

Kromě tiskáren jsme se podívali i na novinky z oblasti notebooků profesionální třídy, u nichž jsme drobně pozměnili stávající metodiku testování. Podrobnější informace o této změně si můžete přečíst ve vloženém článku uvnitř TOPů, zde se zmíníme pouze o tom, že změny se týkají především hodnocení konektivity, výkonu a výdrže baterií.

Testy doplňují čtyři 17palcové a čtyři 19palcové monitory, mezi nimiž najdou vhodnou volbu jak domácí, tak i profesionální uživatelé. Přejeme pěkné čtení.

Canon S 300

Přídomkem "rychlá domácí tiskárna" bychom mohli označit první testovaný produkt. Canon S 300 směřuje spíše do míst, kde uživatel vyžaduje občasný, rychlý a zároveň velmi kvalitní tisk materiálů. Tiskárna S 300 svým rozlišením 2 400 x 1 200 dpi a rychlostí opakování 11 stran černobíle nebo 7,5 strany barevně za minutu tyto nároky bez výhrad splňuje. Šedomodrý kabát ukrývá přepracovanou tiskovou hlavu, do níž se odděleně zasouvá tříbarevná kazeta CMY pro barevnou práci, doprovázená samostatným zásobníkem černého inkoustu. Stejně jako u ostatních nových tiskáren Canon má tisková hlava prodlouženou životnost a měla by (při odpovídajícím zacházení) vydržet po celou dobu životnosti tiskárny. Inkoustové zásobníky jsou tedy jedinými výměnnými částmi. Testované zařízení bylo vybaveno pouze USB komunikačním rozhraním, které udělá radost majitelům PC se systémem Windows 98 a vyšším nebo vlastníkům Macintoshů s Mac OS 8.5 nebo novějším. Podavač pro 100 archů A4 je umístěn v zadní části produktu, potištěný materiál vystupuje na přední odstranitelný odkladač. Za 6 088 Kč můžete získat rychlého pomocníka, jenž "černou dřinu" zvládne za 13 až 45 sekund podle nastavení, a s vykreslením barev si pohraje v maximálním rozlišení po dobu 2 minuty a 28 sekund. Náklady na tisk se pohybují ve výši 2,04 Kč u černobílého tisku a 5,57 Kč u tisku barevného a jsou v podstatě jedinou nevýhodou jinak výborného produktu.

Canon S 600

Vyšší střední třída značky Canon nese označení S 600. Se stejným pracovním rozlišením jako předchozí model, avšak rychlostí práce 15 stran A4 za minutu černobíle a 10 stran A4 za minutu v barevném podání si tiskárna razí cestu na stoly v kancelářích. Všudypřítomný USB port u tohoto produktu doplňuje dosud žádané paralelní rozhraní. Nevyměnitelná tisková mechanika (jejíž životnost je shodná s životností celého zařízení) nese čtyři zásobníky barevných inkoustů CMYK. S jednotlivými tiskovými úlohami si v různých stupních rozlišení poradí za 13 až 39 sekund při monochromatickém tisku. Barevné fotografie ve formátu A4 dopadnou na přední výklopný podavač za 1 minutu a 26 sekund od odeslání úlohy. Zpracování fotek na speciální papír sice dovolí použít maximální rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, avšak prodlouží čekání na dvojnásobek. Dobře zpracovaný ovladač se čtyřmi základními volbami rozlišení je u tiskáren Canon zpracován v češtině, a kromě změn v nastavení formátu a orientaci papíru obsahuje i servisní část pro tisk kontrolních obrazců a čištění tiskové hlavy. S předchozím produktem může Canon S 600 soutěžit v rychlosti prvního výtisku, avšak nepatrně ztrácí v kvalitě zpracování dokumentů. Cena 8 528 Kč možná pochvalné mručení nevyvolá, naopak náklady 1,42 Kč pro monochromatické zpracování a 4,10 Kč pro barevný tisk dokumentů by si po zásluze trochu potlesku zasloužily.

Canon S 630

Poslední testované "dělo" s označením S 630 nápadně připomíná výše uvedený model S 600 v přepracovaném barevném krytu. Technická dokumentace sice hovoří o shodném rozsahu pracovních rozlišení i použití technologie Microfine Droplet s lepším dávkováním menších kapek inkoustu, ale zároveň upozorňuje na vyšší rychlost opakování tisku. S uváděnými hodnotami 12 stran A4 barevně za minutu a 17 stran A4 černobíle za minutu patří Canon S 630 k nejrychlejším tiskárnám ze stejnojmenné stáje. S paralelním portem Centronics IEEE-1284B a USB rozhraním můžete tiskárnu připojit k počítači s operačním systémem Windows 95 nebo novějším, případně k počítačům Macintosh, které jsou vybaveny systémem obsahujícím podporu pro USB. Tisková hlava nese stejné oddělené barevné inkousty jako Canon S 600. Umožňuje tedy výměnu jen toho barevného odstínu, který právě došel. Kvalita zpracování dokumentů je shodná s modelem S600. I časy prvního výtisku dokumentů jsou v podstatě stejné, výjimku tvoří jen standardní režim barevně zpracovaných textů, v němž má o půl roku starší S 600 výraznější náskok. Tiskárna je v prodeji za 9 992 Kč, náklady na tisk jsme spočítali na 1,42 Kč u monochromatického zpracování a 4,10 Kč při barevném zpracování. Maximální zátěž není u zařízení společnosti Canon uváděna. Na všechny inkoustové tiskárny této značky je poskytována záruka po dobu 12 měsíců.

HP DeskJet 656 C

Trochu překvapivý návrat k první verzi technologie HP PhotoRet a rozlišení 600 x 600 dpi v černobílém tisku nebo 600 x 300 dpi v barevném výstupu jsou základními parametry nejlevnější barevné tiskárny společnosti Hewlett-Packard. Rychlost opakování 6 stran A4 za minutu při tisku dokumentů v nejnižší kvalitě nebo 3 strany A4 při použití barevných inkoustů náročnému uživateli dech rozhodně nevyrazí, pro dítě školou povinné je však celkem dostatečná. Komunikaci s připojeným počítačem zajišťuje pouze rozhraní USB 2.0, přičemž PC by mělo být vybaveno operačním systémem Windows 98 nebo novějším. HP DeskJet 656 C může být s pořizovací cenou 2 624 Kč skutečně vhodným dárkem pro školáka, jemuž nemusí vadit poměrně dlouhá doba zpracování prvního výtisku. Barevná fotografie nebo vektorová grafika na celé straně A4 si totiž vyžádá čekání po dobu 7 minut, černobílé zpracování dokumentů Word ve střední kvalitě zaměstná tento produkt na 1 minutu a 30 sekund. Spokojeni tak můžete být jen s ASCII textem, který na listu A4 opustí tiskárnu za 13 sekund. Kvalita tisku fontů je poměrně dobrá, zrnitost fotografií však výrobek na vrcholné příčky našich tabulek neposune. Velmi levné pořizovací náklady jsou vykoupeny dražším provozem, neboť částka 2,33 Kč na monochromatickou stranu A4 v 5% pokrytí ani 6,53 Kč ve 20procentním barevném pokrytí majiteli radost neudělá.

HP DeskJet 845 C

Dříve typický design tiskáren Hewlet-Packard s přepracovanými prosvícenými ovládacími prvky může spatřit zákazník u modelu s označením HP DeskJet 845 C. Tisková mechanika s oddělenou tříbarevnou inkoustovou kazetou s odstíny CMY a samostatnou černou cartridgí pracuje v rozlišení 600 x 600 dpi monochromaticky a 600 x 1 200 dpi barevně. Kvalita tisku je dále příznivě ovlivňována novější technologií HP PhotoREt II. Opakování tisku 5 stran barevně za minutu nebo 8 stran pro černobílý tisk společně s kvalitním, avšak ne nejrychlejším zpracováním prvního výtisku, vyhoví domácímu uživateli. Jeho PC nebo Macintosh však musí být vybaven USB rozhraním, neboť jiný interface není k dispozici. Dokumentace k tiskárně hovoří o tom, že USB port odpovídá normě USB 2.0 s vyšší přenosovou rychlostí. Tisk prostého textu za 11 sekund nebo dokument Word s logem za půl minuty až 56 sekund podle nastavení barev jsou poměrně přijatelné hodnoty. Rastrová fotografie na straně A4 si vyžádá čekání 1 minutu a 3 sekundy při černobílém tisku, avšak 4 minuty a 36 sekund při volbě nejkvalitnějšího barevného výstupu. Tisk na speciální potahované papíry nebo fotopapíry společnosti HP celkovou dobu zpracování dále prodlužuje. Náklady černobílý tisk 1,82 Kč a částka 4,12 Kč pro barevné zpracování jsou pro domácí použití již příznivější, pořizovací cena 3 550 Kč je skutečně příjemným překvapením.

HP DeskJet 920 C

Světlešedý plast a oblé tvary tiskárny HP DeskJet 920C před světem ukrývají mechaniku, která s dvojicí inkoustových zásobníků předvede rozlišení 600 x 600 dpi černobíle a 1 200 x x 1 200 dpi barevně. V tomto případě je, stejně jako u ostatních tiskáren řady 900, použita technologie vyhlazování HP PhotoREt III. Při volbě speciálních fotopapírů lze aktivovat i maximální rozlišení 2 400 x 1 200 dpi, jež se vyznačuje perfektním zpracováním nejmenších detailů, ale zároveň prodlužuje dobu prvního výtisku. Rychlost opakování 9 stran A4 za minutu monochromaticky nebo 7,5 strany A4 za minutu barevně i maximální zátěž 1 000 výtisků měsíčně se osvědčí v náročnějším domácím provozu. Tiskárna se sklopným čelním podavačem pro 100 listů (jehož sklopení ušetří místo na pracovním stole) dokáže s počítačem komunikovat jen prostřednictvím USB rozhraní. Trojice ovládacích prvků umožňuje zapnout tiskárnu, vysunout papír a zrušit probíhající tiskovou úlohu. Vozík s tiskovou hlavou se po otevření krytu zastaví u přehledného symbolu se stavem spotřebního materiálu. Textové soubory lze vytisknout za 11 sekund, barevný dokument s logem za necelou minutu. Na černobílou fotografii jsme si počkali 1 minutu a 25 sekund, plnobarevný tisk proběhl za 3 minuty a 7 sekund. Náklady na tisk 1,69 Kč monochromaticky a 4,11 Kč barevně i příznivá pořizovací cena 4 504 Kč jsou nespornými klady tohoto produktu.

HP DeskJet 960C

Poslední představená tiskárna v tomto kole našich srovnávacích testů je určena spíše pro kancelářský provoz, v němž lze uplatnit vysokou zátěž 5 000 výtisků měsíčně. Údaje o maximálním pracovním rozlišení jsou shodné s modelem HP DeskJet 920C, rychlost opakování se však vyšplhala na 12 stran A4 za minutu barevně a 15 stran A4 za minutu monochromaticky. Pevný spodní podavač pro 150 listů kancelářského papíru nebo menší množství speciálních médií pro inkoustové tiskárny doplňuje štěrbina pro samostatné vložení obálek nebo fotopapírů 10 x 15 cm. Výstup s kapacitou 50 výtisků je standardem pro všechny produkty Hewlett-Packard řady 900. Paralelní rozhraní udělá radost majitelům starších počítačů s DOSem 3.3 a vyšším, USB potěší nejen vlastníky PC s Windows 95 a novějším, ale také uživatele Macintoshů s Mac OS 8.5.1 a následujících. Náklady na tisk jsou shodné s předchozím modelem, v rychlosti zpracování jednotlivých tiskových úloh je HP DeskJet 960C rychlejší, zejména při maximálním rozlišení a nastaveném barevném provozu. Pořizovací cena byla stanovena na 6 966 Kč. U všech testovaných tiskáren společnosti HP byla k dispozici česká dokumentace i leták s pokyny pro rychlou instalaci. Změněny byly způsoby instalování ovládacího programu. Instalační proces nyní probíhá delší dobu, ale z uživatelského hlediska je mnohem přehlednější. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH.

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, T. Bučina, J. Kasal

c01p0688

Asus T9400

Východoasijský Asustek se po úspěšném vstupu do levné  i střední třídy notebooků pouští také na kolbiště high-endových  strojů. Čistou řečí peněz, je Asus T9400 v postatě jeden z nejlevnějších  výkonných notebooků vůbec. Svými parametry, které potvrdily i  výsledky testů SYSmark 2001, dokazuje, že pokud nepožadujeme  opravdu špičkový design a ty nejlepší funkce, má rozhodně co  nabídnou. Zvláště s ohledem na dobrý výkon, zajišťovaný Pentiem  III 900 MHz, lze prominout i opravdu slabou výdrž na akumulátor  i horší kvalitu 14palcového displeje. Přesto na něm zaujme řada  účelných detailů, jako jsou šipky pro rolování textu umístěné  nedaleko touchpadu, signalizace příchozího e-mailu, viditelná  i při zavřeném víku stroje, nebo třeba rozhraní FireWire (IEEE--1394)  pro spojení např. s videokamerami. Zaujal nás, i když bez vlivu  na celkové skóre, též integrovaný odnímatelný MP3 přehrávač.  Ano, Asus T9400 obsahuje malou krabičkou, kterou je možné vyjmout  a používat jako běžný MP3 přehrávač s flash pamětí kapacity 64  MB. Není to sice mnoho, ale uvědomíme-li si, že jej dostáváme  v podstatě jako bonus zdarma k nejlevnějšímu z testovaných strojů,  nemáme sílu mu cokoliv vytýkat. Pro notebook profesionální třídy  je to ale trochu nečekané. O tom, že do větší firmy je volba  Asusu spíš otázka do diskuse, svědčí také operační systém, kterým  jsou pouhá Windows ME místo pro korporátní sféru rozhodně přijatelnějších  Windows 2000.

Compaq Evo N400c

Přerod "starých" řad Compaqu  do nového designu Evo se samozřejmě nevyhnul ani notebookům.  Druhým nejmenším zástupcem nových modelů je právě testovaný Evo  N400c. Designově je to klasický Compaq, tedy usedlý, seriózní,  ale přitom také malý, lehký a dobře vybavený. 700MHz Pentium  III se 128 MB paměti dávají dohromady poměrně solidní výkon,  který je dále podpořený 20GB pevným diskem. Vzhledem k tomu,  že koncepčně je to spíše ultralehký model, chybí mu vestavěné  jednotky. Ty jsou umístěny ve volitelném Mobile Expansion Unitu  (MEU), jehož cenu jsme však do celkové hodnoty počítače pro lepší  srovnání s konkurencí promítli. MEU obsahuje disketovou mechaniku,  24rychlostní CD-ROM jednotku, zvukový výstup a veškeré vyvedené  porty včetně dvojice USB a dvou PS/2 rozhraní. Ve víku je navíc  instalována záslepka, pod kterou je připraven konektor na připojení  jednotky MultiPort. Moduly MultiPort jsou kompatibilní mezi jednotlivými  modely Evo a dovolují rozšířit funkčnost notebooku směrem k bezdrátové  komunikaci, ať už prostřednictvím Wireless LAN, tak prostřednictvím  Bluetooth. Celkově Evo N400c nezapře svůj compaqovský původ jak  velmi dobrým zpracováním (na magnéziovém víku můžete téměř sedět),  kvalitní podporou (zachování stejných náhradních dílů v různých  modelových řadách), ale také vyšší cenou. Jako malý, lehký firemní  notebook s Windows 2000 to není špatná volba.

Compaq  Evo N600c

Nejsilnějším "corporate" notebookem od Compaqu je v  současnosti Evo N600c, vybavené procesorem Intel Pentium III  s jádrem Tualatin, které pracuje na 1 066 MHz. Technologie výroby  procesoru se vzdálenostmi vodivých kanálů v křemíku 0,13 mikronu  dovolila nejenom úspěšně překročit se strukturou Pentia III kmitočet  1 GHz, ale také citelně snížila jak tepelnou emisi, tak i odběr  energie. Koncepce notebooku poněkud mění zažitý pohled na to,  co si máme představit pod kategorií all-in-one. Vzhledem k neustálým  tlakům a reálně nepříliš širokému užití disketové mechaniky je  standardní součástí Evo N600c pouze vestavěná 8x DVD mechanika,  i když do stejného MultiBaye lze samozřejmě vložit za chodu také  FDD jednotku. Počítači nechybí ani vestavěné síťové i modemové  rozhraní, a jako bonus je v jednotce MultiPort ve víku stroje  zasunut modul pro integraci do bezdrátových sítí WirelessLAN.  V případě, že jeho přednosti nedoceníte, můžete si vybrat buď  modul pro Bluetooth, nebo se zcela obejít bez instalovaného MultiPortu.  Pak si od konečné ceny odečtěte něco přes 9 000 Kč. Klávesnice  je u Compaqu tradičně velmi spořádaná a dobře navržená, magnéziová  konstrukce notebooku zaručuje pevnost a jistotu. Za zmínku stojí  dvojité polohovací zařízení, tedy touchpad a trackpoint zároveň.  Jako operační systém jsou opět použita Windows 2000, takže pokud  hledáte silný stroj s kvalitní podporou, s klidem volte N600c.

Fujitsu  Siemens Lifebook E 6644

Dalším zástupcem notebooků poháněných  procesory Mobile Pentium III-M, tedy s jádrem Tualatin, je Lifebook  E 6644. Vzhledem k velmi blízké konfiguraci s Compaqem Evo N600c  jsou též jejich výsledky v benchmarku SYSmark 2001 v podstatě  stejné. Shodně je použit také grafický čip ATI Mobility Radeon  M6, i když výsledky v herním benchmarku Quake III nesvědčí o  tom, že by výkonné notebooky s mobilními Radeony měly zanedlouho  smést herní počítače ze zemského povrchu. Pouhých 37,4 fps při  rozlišení 1 024 x 768 a středním nastavení detailů (16bitová  barevná hloubka) dovoluje hraní pouze méně náročných titulů s  omezenou grafikou. Také Fujitsu Siemens reflektuje poslední trendy  v bezpečnosti dat u high-endových notebooků, a do tohoto Lifebooku  implementoval tzv. Security panel. V přední hraně před klávesnicí  je zabudována čtveřice číselných kláves spolu s tlačítkem Enter,  s jejíž pomocí má uživatel možnost vložit heslo volitelně požadované  systémem ještě před startem BIOSu. Zajímavostí jsou dva infraporty,  jeden na levém předním rohu směřující vlevo pro spojení se zařízením  podle protokolu IrDA. Ten druhý v pravém dolním rohu víka ze  strany displeje je určen jen ke spolupráci s proprietární inframyší  Fujitsu Siemens, kterou lze získat za mírný poplatek. Celkově  je tedy Lifebook E6644 cenově zajímavým notebookem s vysokým  výkonem, jemuž však k naprosté špičce několik kroků schází.

HP  Omnibook 6100

Nedávno uvedenou novinkou v portfoliu Hewlett-Packard  je Omnibook 6100, jenž by měl nahradit úspěšný model Omnibook  6000. Jeho cílová skupina je zcela jasná jsou to zákazníci, kteří  požadují maximální technologii a jsou ochotni za ni utratit nadprůměrné  peníze. Z tohoto pohledu nepřekvapí doslova zdrcující výkonová  porážka, již Omnibook 6100 uštědřil svým konkurentům v tomto  testu. Zatímco všechny ostatní notebooky se více méně pohybovaly  pod 100 body v BAPCo SYSmark 2001, procesor Pentium III-M na  frekvenci 1133 MHz ve spolupráci s 256 MB paměti si vydobyl jasné  výkonové prvenství se ziskem více než 130 bodů, což je rozhodně  více, než kolik činí teoretický rozdíl frekvencí. I přes velmi  dobrou výbavu tohoto stroje řadou praktických ovládacích prvků  či konektorů lehce překvapí absence bezdrátového síťového rozhraní  wireless LAN, jehož nástup si HP zatím nepřipouští. Stejně tak  u takto špičkového modelu by bylo možné očekávat kombinovanou  optickou mechaniku DVD-CD-RW. Prvenství si však Omnibook 6100  pojistil vysokým rozlišením 15palcového displeje, výkonnému počítači  odpovídající softwarovou výbavou (Windows 2000), poměrně dobrou  hmotností a solidní podporou ve formě tříleté mezinárodní záruky.  Hodnocení v našich tabulkách uniklo jen to, že při nákupu tohoto  stroje získáte jako "malou pozornost" též videokameru MiniDV  Thomson VDM 120.

HP Omnibook XE3

Typ Omnibook  XE3 není v našich testech rozhodně poprvé. V souvislosti s tím,  jak se postupně rozšiřuje nabídka procesorů, také HP tento model  neustále mění a upravuje, a tak není problémem se s ním potkat  jak v kategorii ultralevných notebooků v ceně pod 40 tisíc korun  bez DPH, ale také v této třídě silných strojů. Pro levnější kategorii  byla vytvořena zvláštní odrůda XE3 L, ochuzená o některé součásti,  zatímco klasická XE3 pokračuje dále i s procesorem na 900 MHz.  Z detailů konfigurace a celkového dojmu je ale zřejmé, že možnosti  rozšiřování a vylepšování jsou téměř naplněny. Kupříkladu 256  MB paměti RAM reprezentuje maximum notebooku, grafický čip Savage  IX jen těžko bude schopný pracovat s displejem s větším rozlišením  než 1 024 x 768 bodů. Na druhou stranu poměrně laciná koncepce  dovolila zachovat velmi přijatelnou cenu i veškeré vymoženosti,  které právě XE3 přinesla. Jednou z nich je i velmi praktický  přední panel s displejem a možností ovládání Audio CD v CD-ROM  mechanice notebooku, dále pak touchpad s možností vypnutí proti  náhodnému stisku atd. Starší návrh však nepříjemně ovlivnil také  hmotnost přístroje, která se vyšplhala až na 3,5 kg, a to je  hodně. Útěchou vám může být třeba to, že k notebooku obdržíte  také 2megapixelový digitální fotoaparát HP PhotoSmart 318. Pak  vám příjde vhod i vestavěná mechanika DVD/CD-RW pro vypalování  pořízených snímků.

Umax ActionBook 680T

Tenhle zcela  nový kousek od Umaxu byl poprvé k vidění na letošním Invexu,  kde si získal zaslouženou pozornost. Gigahertzový procesor zde  doplňuje 256 MB paměti (maximálně až dokonce 1 gigabajt!) a standardní  20GB disk. Mnohem pozoruhodnější jsou však další komponenty jednoho  z vůbec nejsilnějších Umaxů. Na prvním místě upoutá rozhodně  design. Jak se u výkonných a drahých modelů stává zvykem, skelet  je vyroben z lehké hořčíkové slitiny, což velmi prospělo odolnosti.  Před klávesnicí je uživatelsky (!) výměnný plastový panel, sloužící  pouze k opření rukou. Tlačítka jsou z částečně průhledného plastu  a nad nejsvrchnější řadou kláves je umístěna trojice ovládacích  prvků pro rychlé spuštění. Překvapivý je však pohled na strany  notebooku. Jednak nalezneme celkem 4 porty sběrnice USB, jedno  rozhraní IEEE-1394 (FireWire), videovýstup pracující jako konektor  S-video, ale dokonce i dvě integrované čtečky paměťových karet.  Vzhledem k velmi snadné a levné redukci karet CompactFlash do  běžného PC cardového slotu byly integrovány zbývající důležité  standardy, tedy Sony MemoryStick a karty SD (SecureDigital),  samozřejmě s podporou médií typu MMC. Příjemným a neméně šokujícím  zjištěním je naměřená výdrž práce z akumulátorů, která činila  více než 5 hodin provozu. Naopak nás zklamala nižší stabilita  operačního systému Windows 98 a slabší podpora ze strany výrobce.1  0688/BAM o

Změny v hodnocení výkonných notebooků

Rok  se s rokem sešel a my v TestCentru jsme se opět odhodlali k větší  revizi hodnotících tabulek přenosných počítačů. Přehodnotili  jsme dosavadní postupy a váhy jednotlivých parametrů a započítali  nové technologie, které se objevují čím dál tím častěji. Tabulky  se tak stávají ještě více průhlednějšími, než tomu bylo doposud  a zároveň reflektují poslední trendy ve výbavě nejnovějších modelů.  Změny se dotkly v podstatě všech hodnocených kritérií, nejvíce  úprav a aktualizací jsme však provedli v sekci bodového hodnocení  konfigurace jednotlivých strojů a pak také v měření výkonu.

Začneme-li  například u notebookových rozhraní, přidali jsme IEEE 1394 FireWire,  které se objevuje u silných notebooků čím dál častěji, zvýšili  jsme důraz na USB, zatímco odpovídajícím způsobem snížili váhy  klasického paralelního i sériového portu. Vzhledem k tomu, že  mezi jednotlivými síťovými čipy u notebooků není prakticky příliš  velký rozdíl, místo zbytečného tříštění jsme raději přidali hodnocení  přítomnosti či absence adaptéru pro bezdrátové sítě typu IEEE  802.11b Wireless LAN a novou položkou je také Bluetooth.

Také  výkonové hodnocení bylo velmi změněno. Nově používáme benchmark  BAPCo SYSmark-2001, jehož verze s patchem 3 je už velmi stabilní  a výsledky navíc mnohem přesněji odpovídají rychlosti při skutečné  práci s počítačem. Mnohem více se o nových testovacích programech  nejen pro notebooky budete moci dočíst v příštím čísle PC WORLDu.  Podstatnou změnou je nová metodika testování akumulátorů, jejíž  výsledky jsou vyšší, než tomu bylo dříve a velmi se blíží skutečné  výdrži stroje při běžné práci v terénu. Zároveň je možné snadněji  porovnávat hodnoty udávané výrobce se skutečně naměřenými časy.

Celkově  je nová verze tabulek připravená na nástup technologií, které  očekáváme v roce 2002 a v současnosti ji považujeme za jednu  z nejpřesnějších hodnotících metodik pro srovnávání notebooků.

§§§§§


PC World TOP

V. Maletínský, T. Bučina, J. Kasal

c01p0689

Hansol 710D

Tento monitor je klasicky vyhlížejícím zařízením.  Nese označení Hansol 710D a svými parametry se řadí ke střední  třídě. Technologie ClearFlat zajišťuje naprosto plochou obrazovkou.  Bohužel, k tomuto stavu trochu dopomáhá různá šíře předního skla,  takže i když se obraz zdá na první pohled jako plochý, je tomu  ve skutečnosti jinak. Tento malý trik používá řada výrobců, a  v případě Hansolu 710D není tento jev nijak zvlášť výrazný. Přesto  si kvůli tomu monitor v testech malinko pohoršil. Dalším nedostatkem  je obrazovkové menu, ne ani tak jeho grafické provedení, ale  spíše jeho ovládání. Tlačítka jsou pěkně navržena a budí dojem,  že práce s OSD bude nanejvýše intuitivní, není to ale tak. Nastavení  Hansolu 710D nebylo při prvním testu nijak snadné. Ovšem pravda  je ta, že nastavování monitoru není příliš častá a opakovaná  činnost běžného uživatele. Pro jeho vlastnosti můžeme Hansol  710D doporučit spíše pro kancelář, kde v poklidu poslouží, než  pro naročnějšího diváka.

Hyundai ImageQuest Q770

Velmi  zajímavým produktem, který si našel cestu do našeho TestCentra,  je tento výrobek Hyundai. Pod názvem Q770 se skrývá jeden z nejmenších  17palcových monitorů na světě. Monitor je vybaven plochou obrazovkou  typu DynaFlat X o aktivní úhlopříčce 402 mm což je 15,83". Tedy  velikost odpovídající běžnému sedmnáctipalcovému zařízení. Tvůrci  Q770 si zkrátka dali tu práci, aby natěsnali vše do co nejmenšího  prostoru, zato jim budiž dík. Jistě nám dáte zapravdu, že "plný"  stůl monitoru není nic příjemného, a to je to, co vás s výrobkem  Hyundai ImageQuest Q770 s jistotou nepotká. Každá legrace ale  něco stojí u tohoto monitoru za to zaplatíte poněkud slabšími  parametry elektroniky. Z toho pak následně plynou nižší hodnoty  obnovovacích frekvencí, kterými monitor disponuje. Maximálním  grafickým režimem je pak 1 280 x 1 024 bodů, a to jen při 60  Hz. Pokud si chcete pořídit tuto roztomilou plochou sedmnáctku,  počítejte s tím, že její ideální míry jsou 1 024 x 768 pixelů.

Relisys  TF785

Monitor Relisys TF785 je na první pohled celkem pohledný.  K tomu napomáhá i výtvarné zpracování ovládacích prvků OSD a  přední ploché sklo obrazovky. Její úhlopříčka je 15,8", což je  mezi sedmnáctkami nejběžnější hodnota. Parametry obrazovky VisualFlat  nejsou nijak špatné, spíše naopak. Obraz vykouzlený TF785 je  bezproblémový, i když pro skleněný tubus obrazovky platí to samé,  co jsme již uvedli u monitoru Hansol. To znamená, že ani u Relisysu  TF785 nenajdete absolutně plochý obraz, je zde pouze rovné sklo,  které výsledný dojem navozuje. Při testu obrazu se choval Relisys  solidně, šířka pásma o hodnotě 175,5 MHz umožňuje využít rozlišení  až po 1 600 x 1 200 bodů. To však pouze při obnovovací frekvenci  65 Hz, což není zrovna ergonomická hodnota. Nicméně o stupeň  nižší mod (1 280 x 1 024) už je na tom o mnoho lépe. Relisys  TF785 je možné doporučit pro běžné kancelářské použití, nebo  i do domácností, kde také většině uživatelů dostačí.

Samsung  SyncMaster 757DFX

Na poslední chvíli se k nám do testu dostaly  produkty společnosti Samsung. Její monitory se v našich testech  vždy držely na předních pozicích, proto jsme byli zvědaví, co  si na nás Samsung připravil tentokrát. Především je zde inovovaná  obrazovka DynaFlat X, s jejíž pomocí dokáže monitor pracovat  až v rozlišení 1 940 x 1 440. Sice jen při 64 Hz, ale i tak je  to v této kategorii úspěch. Další zajímavostí, se kterou nový  SyncMaster 757DFX vyrazil do boje proti konkurenci, je technologie  MouScreen, což je možnost pomocí USB kabelu ovládat parametry  minitoru přímo z Windows. Jednoduše řečeno, pomocí myši si nastavíte  všechny potřebné hodnoty, bez toho, aniž byste museli fyzicky  na ovládání OSD sáhnout. Jistěže tento nápad není první na světě,  ale je to pomůcka pro uživatele příjemná a sympaticky ovladatelná.  A za zmínku stojí i systém "Hightlight zone" s nímž je možné  zesílit světlost a kontrast vybrané části obrazovky, to oceníte  např. při sledování filmů (DVD, DivX či podobně.).

iiyama  VisionMaster Pro 452

Společnost iiyama se výrobou a vývojem  zobrazovacích jednotek (nejprve televizorů) zabývá již od roku  1973. Když v roce 1981 přišli s prvním monitorem k počítači,  jistě sami netušili, že jednou jejich výrobky bude znát celý  svět. K nám se dostalo zařízení VisionMaster Pro 452. Jedná se  produkt s viditelnou úhlopříčkou 457 mm (17,99") a technologií  DiamondTron NF zaručující naprosto plochý obraz. Obrazově je  iiyama na docela slušné úrovni. O ovládání obrazovkové nabídky  funkcí (OSD) se starají tři tlačítka umístěná pod obrazovkou  ve spodní části produktu. První tlačítko slouží pro aktivaci  menu či pro potvrzování voleb a zbylá dvě ovládají pohyb v menu  a nastavování hodnot. Chybí zde běžné čtvrté tlačítko, ale pokud  si na logiku ovládání zvyknete, budete vždy vědět, kam sáhnout.  Celkově je VisionMaster Pro 452 solidní monitor, kdyby měl jen  o něco málo nižší cenu, jistě by se dopracoval i na vyšší příčky  v celkovém hodnocení.

Samsung SyncMaster 957p

Inovovaný  monitor Samsung Syncmaster 957p vychází z předchozího modelu  nesoucího označení 950p. Ovšem s tím, že Samsung, aby nalákal  své potencionální zákazníky ke koupi, pár věcí na monitoru vylepšil.  Bohužel co se týká obrazovky, zakulacenost předního skla zůstala  stále při starém. Což znamená, že se u modelů označených písmenkem  "p" zřejmě ploché obrazovky nedočkáme. Přesto se však změny obrazovky  dotkly, zejména horizontální rozteč bodů se snížila z předchozích  0,26 mm na 0,20 mm. A samozřejmě že to není vše. Další inovace  se týkají funkcí, které monitor nabízí. Vyjma těch základních  je k dispozici i možnost propojit PC s monitorem pomocí USB rozhraní  a všechny parametry a volby produktu řídit pohodlně pomocí myši  z Windows. Podpora se plně týká Windows 95, 98, ME i 2000. Pokud  byste v budoucnu uvažovali o přechodu na Windows XP, můžeme vás  uklidnit, vyzkoušeli jsme monitor i v tomto prostředí a vše pracuje  bez problémů.

Sony CPD-G420

Společnost Sony nám do testů  poskytla model nesoucí označení CPD-G420. Písmeno "G" oznamuje,  že produkt patří do grafické řady určené pro náročné uživatele.  Ostatně o tom vypovídá i typ obrazovky, jímž je všeobecně uznávaný  plochý FD Trinitron. Hned na první pohled vypadá trochu jinak,  než je zažitý standard. Bílá barva je pouze na přední straně  a boky a zadní části monitoru přecházejí do decentní šedivé.  Ovládací prvky obrazovkového menu jsou řešeny také celkem sympatickým  způsobem, nejen pomocí tlačítek, ale i prostřednictvím několikapolohového  joysticku. Tato páčka slouží pro pohyb v menu, k nastavování  hodnot a po zmáčknutí funguje k potvrzení volby. Je třeba podotknout,  že OSD se Sony povedlo naleznete v něm i takové funkce, jako  třeba automatické nastavení obrazu nebo rychlou volbu barevného  režimu. Poslední zmíněná služba umožňuje jedním tlačítkem cyklicky  měnit tři barevné mody (Professional, Standard a Dynamic).

Lite-On  1997PNST

Lite-On 1997PNST je další z řady běžných monitorů,  které zřejmě nikdy nebudou útočit na přední pozice ve srovnávacích  testech. Je to klasicky stavěný produkt, jehož vzhled nijak nevybočuje  z řad devatenáctek. Obrazovka s aktivní úhlopříčkou 450 mm (17,72")  není plochá, ale mírně vypouklá. Nicméně ani tak nelze říci,  že by byla kvalita obrazu špatná. Je pravda, že geometrie obrazu  (především kvůli vypouklosti skla) trochu trpí, stejně tak jako  v případě SyncMastera 957p, ale to už je úděl této levněji koncipované  třídy produktů. Na straně druhé je zajímavé, že problémy s moaré  či konvergencí Lite-On téměř nezná. To je totiž ve většině případech  doména monitorů s naprosto plochou obrazovkou. Pokud vezmete  v potaz, jak moc využijete svůj monitor v kanceláři, zjistíte,  že tam vám Lite-On může vystačit. Zvláště i díky snížené hloubce  monitoru, která je krácena o přibližně o 5-10 cm. Pro náročnějšího  uživatele jej ale doporučit nemůžeme.

§§§§§


APC CyberFort 500 – skutečná domácí UPS

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0691

Nejsilnější světový výrobce malých UPS, tedy těch, které nejčastěji budete mít u svého počítače doma, se modelem CyberFort 500 snaží prorazit také do dosud nejistého segmentu záložních zdrojů pro domácnost. Podaří se mu to?

Typická UPS je různým způsobem hranatá krabice, která skrývá akumulátory schopné napájet po výpadku elektrické sítě chráněné zařízení. Zároveň obsahuje ochranu proti přepětí, napěťovým špičkám nebo jiným problémům, způsobeným třeba úderem blesku. Na zadní straně má několik konektorů na speciální počítačové napájecí kabely a ty vyšší modely také konektor pro ochranu telefonní/faxové/modemové linky. Ještě vyšší produktové řady obsahují rovněž modul pro komunikaci s počítačem, starající se o hlášení stavu UPS, objemu zbývající energie v akumulátorech, a samozřejmě také schopný počítač vypnout v případě déle trvajícího výpadku. APC při vývoji CyberFortu postavil všechna tato klišé zcela na hlavu.

Uvnitř a zvenku

Na první pohled vypadá CyberFort jako takové větší pětizásuvková napájecí rozbočka. Svým vzhledem připomíná například některé přepěťové ochrany. Uvnitř je ale ukryta ve své podstatě nejvyspělejší technologie malých UPS. Z pěti klasických (!) zásuvek, umístěných na horní straně záložního zdroje, jsou tři trvale napájené a chráněné, zatímco další dvě poskytují pouze ochranu proti přepětí. Na boční straně je dvojice konektorů pro vstup a výstup telefonní linky, vedle které se nachází další konektor. Do něj se instaluje kabel pro spojení s USB portem chráněného počítače. Je samozřejmé, že UPS bude stejně dobře fungovat také bez tohoto kabelu, ale software standardně dodávaný na CD poskytuje počítači informace o stavu UPS a předpokládané době zbývající ochrany při provozu z akumulátorů. Zároveň ukončí práci všech programů a vypne počítač v momentě, kdy by hrozilo dalším provozem naprosté vybití a vypnutí UPS.

Náš testovací odběr 200 VA (odpovídá velmi slabému počítači) udržel CyberFort 500 v provozu po dobu sedm a půl minuty s tím, že ke konci páté minut začal už varovat před přicházejícím koncem. Běžný počítač by byl tedy napájen po dobu nejméně 4 minut, a to s přehledem stačí jak na uložení rozpracovaných aplikací, tak na korektní shutdown systému.

Opravdu na doma

CyberFort však není jen počítačová ochrana. Díky tomu, že obsahuje klasické zásuvky je možné do něj připojit v podstatě jakýkoliv domácí spotřebič, jejichž součet nepřekročí nejvyšší možný odběr (celkem 500 VA, tedy 325 W). Můžete tedy snadno chránit video, televizor, audiověž, a navíc právě třeba počítač, když zajistíte, že nepojede vše naráz. Pokud se tak náhodou stane, na přetížení vás upozorní integrovaná kontrolka. Testování dále prokázalo, že opravdu lehká konstrukce (hmotnost 3,4 kg), velmi snadná výměna bezúdržbového akumulátorového bloku ukazují na vysokou technickou, ale také uživatelskou úroveň tohoto produktu.

APC CyberFort 500 nás opravdu zaujal svou novou koncepcí, kterou se snaží zasáhnout i typicky domácí uživatele a chránit spotřebiče, jež už nemusejí mít s počítači třeba žádnou souvislost. Na druhou stranu si ale zachovává veškeré výhody moderních UPS, tedy ochranu telefonní linky a inteligentní komunikaci po USB. Z těchto důvodů jsme se rozhodli mu udělit Tip TestCentra IDG.

APC CyberFort

nová koncepce

ochrana telefonní linky

komunikace po USB

cena

Cena vč. DPH: 4 600 Kč

K testu zapůjčila firma: APC, Za pruhy 243/2, Praha 4

§§§§§


Superplochá extratřída – EIZO FlexScan L365

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0692

Poslední půlrok pozorně sledujeme neustálý pád cen LCD panelů. Ty nejlevnější se už nebezpečně blíží hranici 15 tisíc korun včetně daně. Ale lavina samozřejmě zachytla i špičkové produkty a tak je aktuální cena high-endového modelu, jakým 15palcový EIZO FlexScan L365 bezesporu je, doslova směšně nízká.

Jak se vlastně pozná takový špičkový LCD panel? Měl by mít určitě skvělý obraz, široké možnosti vstupů, dobrý design a snadné ovládání. Testovaný monitor EIZO FlexScan L365 naplňuje zmíněné požadavky měrou vrchovatou.

Obrazová kvalita je opravdu výjimečná. Značný vliv na ni má rozhodně svítivost 300 cd/m2 při kontrastním poměru 450 : 1. Pokud vám tato hodnota připadá neobvykle vysoká, nemýlíte se. Obvykle se kontrast udává do 300, maximálně 350 : 1, a zmiňovaných 450 : 1 je poměr skutečně velmi vysoký. Pochopitelně, zřetelný rozdíl je vidět v obraze, který bez problémů vzdoruje jak běžnému osvětlení, tak do jisté míry i přímému slunečnímu svitu.

EIZO implementuje velmi kvalitní a doslova bleskurychlé AD převodníky, jež ve spolupráci s rychlým LCD a elektronikou dosahují doby odezvy nejhůře 18 ms. Také tato hodnota je skutečně skvělá, uvážíme-li, že obraz pak může mít reálnou snímkovou frekvenci až 55 obrázků za sekundu. FlexScan L365 je možné tedy snadno použít pro přehrávání videa, sledování televize a dokonce i hraní her.

S úhlem pohledu nemají moderní panely už v podstatě žádný problém, u těch nejlepších se pohybuje až ke 160 stupňů v obou směrech a výjimkou pochopitelně není ani testovaný model.

Možnosti signálových vstupů jsou zcela dostačující, nechybí D-sub pro analogový VGA signál, DVI-D pro digitální data z příslušně vybavené grafické karty (ATI, Matrox či některé nVidia GeForce) a též audiovstup. Ten je vyveden do vestavěné zvukové lišty s reproduktory pod monitorem.

Designová linie zcela se zcela zřetelně drží posledního trendu produktů EIZO, jímž je tenký rámeček. V praxi je vlastní LCD panel ohraničen pouze velmi tenkým plastovým obroubením, což ulehčuje možnost konstrukce vícepanelových sestav. Pro takovou montáž samozřejmě nechybí ani čtveřice montážních otvorů podle specifikace VESA, do kterých lze připevnit třeba konzole značky Ergotron.

Ovládání bohužel muselo lehce ustoupit prostorovým požadavkům, i tak jde sedm tlačítek pod panelem dostatečně snadno ovládat. Umožňují volit tradiční i méně běžné funkce, jako je fáze, časování, pozice obrazu nebo třeba složkové barevné korekce. Přímá tlačítka slouží k vyvolání automatického nastavení (pracuje bezchybně) a volbě mezi digitálním a analogovým vstupem.

Když jsme tedy prošli celý monitor, zůstává nezodpovězenou otázkou už jen jeho cena. EIZO FlexScan L365 je k dispozici za 21 990 Kč bez DPH (26 800 Kč s DPH), což je částka, kterou před pouhými šesti měsíci stály ty opravdu nejhorší LCD monitory a dnes za ni dostanete naprostou špičku.

Pokud tedy chcete 15palcový LCD monitor a hledáte opravdový high-end se skvělým obrazem, dobrým ovládáním a možností digitálního vstupu, nemusíte u FlexScanu L365 vůbec váhat. Navíc je možné jej získat též v sexy černém provedení.

EIZO FlexScan L365

kvalita obrazu

digitální vstup

cena

Cena vč. DPH: 26 800 Kč

K testu zapůjčila firma: Avnet, Nad Kazankou 41, Praha 7

§§§§§


Svalnatá ploštice – LCD panel Hercules ProphetView 720

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0693

Strmý skluz cen LCD panelů nenechává nikoho na pochybách, že nás ještě čekají zajímavá překvapení. Zastavme se na chvíli, a zkusme si představit současný ideál v poměru ceny a nabízené hodnoty. Jistě nebudeme daleko od panelu Hercules ProphetView 720.

Z technického hlediska je ProphetView 720 klasický LCD monitor s fyzickou úhlopříčkou obrazu 38,1 cm (tedy 15 palců) a rozlišením 1 024 x 768 bodů. 24bitová barevná hloubka dovoluje skutečně zobrazit škálu až 16 milionů odstínů a k výtečné kvalitě obrazu přispívají též údaje kontrastu (300 : 1) a jasu (230 cd/m2). Přehrávání videa či plynulé rolování oken je zajištěnou dobou responze nižší než 30 ms, což odpovídá snímkové frekvenci kolem 35 obrázků za sekundu.

ProphetView je vybaven velmi kvalitní elektronikou, která je schopná velmi přesně zanalyzovat vstupní signál a nastavit správnou fázi i časování obrazu. Díky tomu lze použít také běžnější grafické karty, jejichž největší výhodou je bezesporu cena. Automatické nastavení obrazu uživatelé snadno vyvolají přímým tlačítkem na ovládacím panelu v pravé straně rámu displeje.

Menu je samozřejmě on-screen, velmi dobře zvládnuté a podporující všechny příslušné funkce. Vertikální koncepce ovládacích tlačítek má výhodu ve velmi přirozeném posunu po jednotlivých položkách menu a schematické, ale snadno pochopitelné symboly nedaleko ovládacích prvků, jsou k uživatelské přívětivosti rozhodně přínosem.

Podsvícení dvěma chladnými katodovými trubicemi (CCFL) poskytuje vzhledem k cenové kategorii monitoru solidní výsledky, i když nelze přehlédnout nejistotu u pravého a horního okraje displeje. Přesto však nejsou patrné žádné problémy na drtivé většině plochy LCD.

Hercules neponechal nic náhodě ani v případě celkového designu tohoto zařízení. Dejte sbohem béžovým či šedým krabicím bez nápadu a pokochejte se pohledem právě na ProphetView 720. Dominující barvou rámečku je jeden z tmavších odstínů modré a musíme přiznat, že monitoru opravdu sluší. Dalším nezaměnitelným prvkem je také podpůrná noha zvaná bumerang v barvě kartáčovaného kovu. Celkově tedy tento panel jen s obtížemi zaměníte s jakýmkoliv jiným typem a uživatelům na stole bude stát velmi zajímavý a bezesporu též krásný kousek počítačového hardwaru.

O ceně již byla řeč. Hercules nikdy neznamenal a ani nebude znamenat nejlevnější alternativu. Právě proto doporučovaných 15 500 Kč bez DPH (bez pár korun 19 000 Kč včetně daně) je v podstatě příjemným překvapením a podtržením velmi vysokého hodnocení, které si ProphetView 720 získal. Svými parametry, kvalitou obraz a samozřejmě také cenou nás dokonce přesvědčil natolik, že jsme se bez váhání rozhodli udělit mu TIP TestCentra IDG.

Hercules Prophet

View 720

kvalita obrazu

ovládání

design

cena

podsvícení

Cena včetně DPH: 18 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Guillemot, Štefánikova 21, Praha 5

§§§§§


MP3 do kapsy od Intelu – Intel Pocket Concert

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0694

První MP3 přehrávač od Intelu byl uveden už počátkem tohoto roku. Až doposud však nebylo jisté, zda se toto zajímavé zařízení dostane i na náš trh. Podle informací, které máme k dispozici, by však měl paletu u nás dostupných MP3 přehrávačů rozšířit právě testovaný Intel Pocket Concert.

Pocket Concert patří do třídy MP3 přehrávačů s vnitřní flashovou pamětí. Znamená to tedy, že není schopen přehrávat CD s vypálenými empétrojkami, ale zároveň přirozeně těží z menších rozměrů. Ty jsou sice malé, nicméně zdaleka to není tak miniaturní přehrávač, jaký předvedl nedávno Panasonic. Hmotnost 97 gramů a design, který díky velmi oblým tvarům snadno padne do ruky, předurčují nosit Pocket Concert po kapsách. Pro snadné připnutí k pásku je však k dispozici také klip na opasek.

Citelnou předností tohoto přehrávače je integrovaných 128 MB paměti. Ta vystačí na více než dvě hodiny záznamu v bitratu 128 Kb/s nebo na více než hodinu a půl při velmi kvalitních 160 Kb/s. Mimo záznamů MP3 (včetně těch, které jsou kódovány ve variable bit rate VBR) dovede Pocket Concert přehrávat také WMA formát až do bitratu 160 Kb/s.

Další velkou výhodou je připojení prostřednictvím portu USB. Ten je využíván pouze pro jednosměrný přenos, takže s dodaným softwarem je možné písničky do přehrávače pouze nahrát, ale už ne je získat zpět. Pocket Concert tak vychází vstříc požadavkům na ochranu autorských práv hudebních děl a pro majitele to nemusí být v podstatě žádným vážným problémem. Zajímavé je také to, že v případě připojení na port USB se o napájení přestávají starat interní baterie, ale přebírá jej právě USB rozhraní. To je samozřejmě výhodné, neboť naplnit Pocket Concert písničkami trvá pět minut, během nichž je odběr přirozeně velmi vysoký.

Ovládání přehrávače je na vysoké úrovni. Na přední straně jsou tlačítka pro přehrávání, pauzu a posun vpřed i vzad. Na pravé straně je k dispozici jog dial (kdy už si i Sony uvědomí, že ovládání dostupné palcem je mnohem příjemnější než ukazováčkem?) pro pohyb v menu a potvrzování voleb. No, a na levé straně nalezneme mechanický přepínač pro zamknuté ovládání. Celkově tedy zcela ideální konfigurace.

Celý přehrávač je napájen pomocí dvou baterií typu AAA (mikrotužkové), podporovány jsou jak alkalické, tak nabíjecí Ni-MH. Udávaná doba výdrže je kolem 10 hodin, pokud budete přehrávat hodně nahlas, reálně se dostanete na 6 hodin provozu. Zajímavostí je také v přehrávači integrované FM rádio s 10 paměťovými pozicemi. Při jeho používání se dostáváme až na 16hodinový poslech.

K Pocket Concertu jsou dodávána sluchátka zajímavého designu, která se nanasazují klasicky na hlavu, ale spíše na krk. Intel tvrdí, že poslech je pak komfortnější, což můžeme částečně potvrdit. Kvalita sluchátek je velmi vysoká, a tak spolu s masivným hudebním výkonem přehrávače poskytují opravdu výbornou kvalitu zvuku včetně čistých basů i výšek.

K přehrávači se dodává zmíněný Intel Audio Manager pro přesun písniček z počítače do paměti Pocket Concertu, a také Music Match Jukebox pro přípravu komprimovaných nahrávek.

Intel Pocket Concert je velmi zajímavý, i když poněkud dražší MP3 kapesní přehrávač. Vyšší cena je však vyvážena velkou kapacitou interní paměti, výborným ovládáním a čistým zvukem, a tak se Pocket Concert řadí k nejlepším MP3 přehrávačům s flashovou pamětí na našem trhu. Přesto však v této cenové hladině lze nalézt další přehrávače, které poskytují jiné, též zajímavé funkce.

Intel Pocket Concert

velká paměť

ovládání, design

kvalitní sluchátka

skvělý zvuk

cena

Cena vč. DPH: 14 200 Kč

K testu poskytla firma: KM-ELBA,Koněvova 139, Praha 3

§§§§§


Příliš rychlý LEO – LEO Graphics 2.0

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c01p0695

Společnost Libra dodala k testům tento měsíc výkonnou sestavu LEO Graphics 2,0. Určena je, jak název napovídá, především pro práci s grafickými aplikacemi, avšak není omezena jen na tuto kategorii.

Hned na první pohled se LEO Graphics 2,0 liší od ostatních PC firmy Libra. Má totiž poněkud odlišnou skříň, u níž ale bohužel nenajdete vychytávky typu vyvedení USB či audiokonektorů na přední panel.

Jádro samotné sestavy tvoří procesor Pentium 4, pracující na frekvenci 2,0 GHz, a základní deska Intel Medford 850MD. Pod tímto názvem se ukrývá Micro ATX verze desky Intel Maryville. Najdete na ní čtyři patice pro RDRAM paměťové moduly, procesorový Socket 478 a pouze tři PCI sloty. Dále je na kartě integrovaný síťový adaptér Intel 82562 ET Kinnereth a zvuková karta. Ta je vzhledem k využití výkonnějšího Sound Blasteru Audigy v sestavě pouze do počtu.

I ostatní komponenty patří ve své kategorii mezi špičkové. Pevný IDE disk Western Digital o kapacitě 100 GB a rychlosti 7 200 otáček za sekundu patří v současné době mezi nejkvalitnější modely na trhu. Taktéž grafická karta s čipem nVidia GeForce3 a 64 MB rychlé DDR paměti postačí i k těm nejnáročnějším poloprofesionálním úkonům v oblasti 2D/3D grafiky. Premiéru v sestavách si odbyla i nejnovější zvuková karta firmy Creative s názvem Audigy. Ta by se měla stát jakýmsi nástupcem dodnes úspěšného Sound Blasteru Live! a v některých oblastech přináší výrazná vylepšení. Pokud vás tato karta zajímá více, v minulém čísle PC WORLDu jsme na ni přinesli podrobnou recenzi. Vhodným doplňkem je soustava Crative SoundWorks DTT 2200 v konfiguraci 5.1, umožňující přehrávání prostorového zvuku. Za zmínku stojí i přítomnost DVD mechaniky v provedení slot-in a CD-RW mechaniky TEAC.

Výkon počítače jsme měřili v programech SYSMark2001, 3DMark2001 a Quake III, a získané hodnoty odpovídaly konfiguraci přístroje. Zcela nejlépe si sestava vedla a rekordní výsledek získala v prvně jmenovaném testu. Celkových 192 bodů je samo o sobě velice slušné skóre, ale 218 bodů v kategorii Internet Content Creation je více než třicetiprocentní náskok nad ostatními sestavami, které zde v poslední době na testech byly. Svou měrou se na tom zcela jistě podílí velká operační paměť 512 MB (ostatní počítače mívají okolo 256 MB), jež si svou daň vybere ve vyšších pořizovacích nákladech. Bohužel poněkud zklamáni jsme byli výsledkem v 3D grafice. Ne že by šlo o výsledek podprůměrný, ale 5 929 bodů v 3Dmarku2001 není tak zářný úspěch. O to menší, vezmeme-li v potaz fakt, že další PC se stejnou konfigurací a poloviční pamětí, získalo ve stejném testu o 1 000 bodů více. Při dodatečných testech jsme ověřili, že zakopaný pes není v grafických kartách od jiných výrobců. A tak je pravděpodobné, že jde o problém kombinace starších ovladačů grafické karty a operačního systému Windows 2000 Professional. Podobný výsledek jako v 3Dmarku2001 získala sestava i v benchmarku Quake III. 182 fps při minimálních detailech a rozlišení 1 024 x 768 není nejvyšší.

Sestava LEO Graphics 2,0 předvádí za cenu poměrně vysokých pořizovacích nákladů nejvyšší výkon mezi klasickými PC. Na jednu stranu jí není téměř co vytknout, na druhou není dostupná pro každého. Ten kdo její schopnosti při práci ocení ale nemusí dlouho přemýšlet.

LEO Graphics 2,0

vysoký výkon

Sound Blaster Audigy

nižší 3D výkon

Cena vč. DPH: 125 148 Kč

K testu zapůjčila firma: Libra Electronics, Chelčického 13A, České Budějovice

§§§§§

Plazma v nejvyšší třídě  Fujitsu PDS5001

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0697

Letošní Invex byl mimo řady skutečných produktů také do jisté míry veletrhem způsobů, jak je prezentovat. Na mnoha stáncích tak byly k vidění nejrůznější zobrazovací systémy, mezi nimiž jednoznačně vynikaly plazmové monitory. A právě s jedním z těch nejkvalitnějších jsme se měli možnost seznámit důkladněji.

Testovaný model Fujitsu PDS5001 je zástupcem vyšší třídy plazmových displejů, do které jej řadí nejen poměrně vysoká cena, ale především doslova výjimečné parametry obrazu. Hned na začátku je třeba si uvědomit, že takový běžný plazmový panel dosahuje rozlišení ve vertikálním i horizontálním směru pod 1 000 bodů, je schopen zobrazit 16 milionů barev v kontrastním poměru kolem 500 1 000 : 1 a má úhlopříčku 42 palců.

S rozměry zobrazitelné plochy u Fujitsu PDS5001, jež činí 1106 x x 522 mm, se dostáváme na úhlopříčku obrazu 50 palců. Jak je u plochých panelů (LCD i plazma) zvykem, je tento údaj skutečným parametrem obrazu a nezapočítává se do něj plastový okraj monitoru.

Řadě standardních plazmových displejů se PDS5000 vymyká i svým nevšedním rozlišením, neboť je možné jej provozovat až do 1 366 x 768 bodů. Vzhledem k tomu, že to není zcela přirozený rozměr pracovní plochy Windows, nezbývá než signál v klasickém rozlišení 1 024 x 768 pixelů, se kterým si displej snadno poradí též.

Opravdový rozdíl v kvalitě obrazu však není způsoben jen nadprůměrným rozlišením, ale především doslova bezprecedentním kontrastním poměrem, jenž činí 3 000 : 1. V praxi je výsledný obraz jen těžko srovnatelný s čímkoliv, co jsme měli v TestCentru kdy možnost vidět. Je výrazně kontrastnější než ty nejlepší LCD panely, a stejně tak proti klasickým monitorům systému CRT je vidět citelně silnější jas. Fascinující a pro praktickou aplikaci tohoto plazmového monitoru je však podstatné také to, že tyto kvality mu dovolují zobrazovat i za poměrně špatných světelných podmínek, což pro prezentační techniku samozřejmě znamená při velkém okolním osvětlení.

Samozřejmostí u těchto zařízení je možnost připojení mnoha zařízení prostřednictvím nejroztodivnějších vstupních konektorů. Začněme-li těmi jednoduššími, nechybí S-video vstupy analogového signálu, dále pak kompozitní videovstup, který je však poměrně nevšedně vyveden ve formě bajonetového konektoru BNC. Pro použití se standardnějším konektorem CINCH bude nutné aplikovat příslušnou redukci.

U RGB vstupu už BNC konektory nejsou zdaleka výjimečné, a tak lze tímto způsobem přivést všech pět signálů, tedy R, G, B, vertikální a horizontální synchronizaci. Paleta pokračuje D-Sub konektorem, čili klasickým VGA vstupem, jenž bude nejčastěji využíván právě při spojení s počítačem. A konečně máte-li k dispozici moderní grafickou kartu, můžete využít také digitální rozhraní DVI-D. To je tedy již bez analogové složky, kterou disponuje pouze univerzálnější DVI-I.

Sečteno a podtrženo, pomineme-li nevšední BNC vstup u kompozitního videa, lze dostat signál do panelu prakticky jakkoliv. To je samozřejmě cenné například pro prezentační místnosti, kde se u projekčního zařízení střídají různé aplikace přiváděné analogově z videa či digitálně/analogově, nebo dokonce plně digitálně z počítače.

Celý monitor má hmotnost 45 kg a rozměry 1 212 x 720 x 98 mm. Z těchto údajů vyplývá stranový poměr obrazovky 16 : 9, což samozřejmě vyžaduje obdobně proporcionální obraz na vstupu. V případě, že je přiveden signál reprezentující obraz ve stranovém poměru 4 : 3, je k dispozici několik režimů úpravy velikostí stran, tak aby se odstranily tmavé pruhy po okrajích zobrazené plochy. Poměrně komplexní menu nabízí šanci na ruční nastavení jak rozměrů, tak pozice tohoto výřezu, takže lze provádět také skutečný ořez zcela podle zobrazovaného obsahu.

Ovládání je však lehce komplikováno dálkovým ovládačem. Ten sice umožňuje volit všechny dostupné funkce komfortně bez nutnosti se přiblížit k panelu, avšak jeho design a provedení ovládacích prvků jen těžko mohou skrývat četné rezervy ve funkčnosti. Navíc je třeba poznamenat, že vedle panelu v ceně kolem půl milionu korun, vypadá poněkud lacině.

On-screen menu nabízí jak klasické možnosti úpravy obrazu, tak některé sofistikovanější funkce pro správu panelu.

Není pochyb o tom, že při ceně panelu, která činí bezmála půl milionu Kč bez DPH, tedy necelých 600 tisíc včetně daně, nelze předpokládat, že jeho nákup bude někdy masovou záležitostí. Na druhou stranu je však možné, že zmiňovaná vysoká kvalita obrazu a široké možnosti vstupů zaujmou řadu uživatelů, jež o některém typu opravdu velkého zobrazovacího zařízení již uvažují. Přiblížili bychom se tak například sousednímu Německu, kde módní vlna plazmových monitorů právě začíná. Také v celosvětovém měřítku se očekává velký nárůst použití plazma, displejů, který se bude týkat nejen obchodních, ale v nemalé míře též domácích aplikací.

No a bezesporu své zákazníky si Fujitsu PDS5001 určitě najde v řadách institucí, které potřebují sdělit informace svým klientům velkoplošnou cestou, tedy v bankovním či pojišťovacím sektoru. Zároveň, právě díky zmíněné kvalitě obrazu a bohaté nabídce vstupních konektorů, může být dokonce alternativou k datovým projektorům v prezentačních místnostech.

Fujitsu PDS5001

kvalita zobrazení

mnoho vstupů

dálkový ovladač

Cena vč. DPH: 570 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Impromat Computer, Školní 492, Zlín

§§§§§


Elegantní ochrana vašeho notebooku – nové brašny Samsonite

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c01p0698

O tom, že ochrana notebooku pomocí některé z velkého množství speciálních brašen, které jsou na trhu, není rozhodně věc zbytečná už naši čtenáři vědí. Tentokrát vám představíme novou řadu 350 Paragon z produkce společnosti Samsonite.

Samsonite je oboru nejrůznějších zavazadel jednou z vedoucích světových firem a z toho samozřejmě vyplývá také její silná pozice v oblasti brašen na notebooky. Novinkami na našem trhu je několik modelů z nové řady, ve které byl jako vždy kladen maximální důraz na design, praktičnost a odolnost. Jednotlivé produkty byly zajímavě pojmenovány podle známých evropských motoristických okruhů.

Le Mans je základní model řady Paragon. Je určen pro notebook, jeho příslušenství, zatímco další dokumenty jsou uloženy ve vnější přihrádce. Zákazníky bude lákat především svou cenou, ale stejně jako ostatní brašny z řady je vybaven například ergonomickým polyuretanovým držadlem pro snadnější přenášení.

Vyšším, a tedy i komfortnějším typem je Hockenheim. Ten má proti Le Mans navíc přihrádku na dokumenty umístěnou přímo uvnitř brašny. Také on však obsahuje všechny standardní prvky nové řady, kterými jsou třeba dno kabely se zvýšenou odolností proti nárazu a samoopravitelné zipy s volitelnou možností zamykání. Obě tyto vlastnosti jsou příspěvkem k vyšší bezpečnosti uloženého stroje i třeba dokladů.

Nakonec se podívejme také na jeden z vyšších modelů, tedy Francorchamps, který nám připomene první dny letošního září, kdy se na tomto belgickém okruhu letos jel závod Formule 1. Francorchamps na první pohled vypadá spíše jako velmi elegantní příruční brašna, než speciální taška určená pro notebooky. Vždyť také vnitřní prostor rozdělený na dvě přepážky můžete využít rozhodně nejen k přenášení počítače, ale též na mnoho dokumentů či osobních věcí. Navíc je oddělovač posuvný, což dále zvyšuje variabilitu a praktičnost této brašny. Také Francorchamps je dodáván ve dvou barvách, klasické černé a zajímavé ocelově modré a nechybí mu ani odnímatelný popruh s ergonomicky tvarovanou ramenní podložkou.

Samsonite je v brašnách rozhodně vyšší třídou. Je jasné, že počítačové kabely této značky budou také dražší, zato však nabízejí například dvouletou českou a roční mezinárodní záruku (s využitím servisní karty dodávané ke každému kusu) a nezaměnitelný design. Při tom však stále plní své praktické úkoly na výbornou a stávají se tak zajímavým a vysoce funkčním doplňkem třeba některého z výkonných manažerských notebooků.

Samsonite 350

design

mezinárodní záruka

vyšší cena

K testu zapůjčila firma: VT Data, U Skládky 3, Praha 9

§§§§§


DV kamera pro náročné – SONY DCR – TRV30Ex

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c01p0699

Jedním z nejluxusnějších modelů z řady Handycam je výrobek nesoucí označení DCR-TRV30E. Už jeho velikost je zarážející rozměry 71 x 95 x 168 mm jsou pro klasicky stavěnou kameru vážně dobré, zvlášť při tom, co všechno vám kamera dokáže nabídnout. Miniaturizace se totiž v žádném případě nedotkla množství funkcí, které zařízení dokáže nabídnout. Naopak, přestože je DCR-TRV30E velmi malá a padne do ruky jako dělaná, nabízí uživateli nejvyšší komfort, který lze u třídy Handycam nalézt.

Kamera je vyrobena v klasickém hávu značky Sony. Kazetu Digital8 byste však v jejích útrobách marně hledali. Zde vsadili tvůrci na záznam formátu DV. K tomuto je zřejmě vedla snaha o co možná největší úsporu místa, protože rozměrově je přeci jen miniDV kazeta o něco málo menší než Digital8. Z toho také plyne délka záznamu na nejběžnější kazetu, v režimu SP činí 30 min. Jestliže potřebujete záznam delší, je možné použít úspornější režim LP (Long Play).

Z konstrukčního hlediska je kamera vyšperkovaná na velmi vysokou úroveň. Barevný LCD hledáček sice disponuje běžnou úhlopříčkou 0,44 ", ale počet bodů v něm dosahuje čísla 180 000. Stejně tak je dobrý i LCD výklopný panel, jehož úhlopříčka činí 3,5 " a celkový počet pixelů 246 000.

Obraz je tak dobře sledovatelný i včetně detailů. Možná se zdá na první pohled přehnané klást důraz na zobrazovací prvky kamery, ale v případě, že se zabýváte videotechnikou hlouběji, brzy oceníte v manuálním režimu (např. při ostření) výhody plynoucí z kvalitního hledáčku i panelu.

Nejdůležitější částí kamery je bezesporu CCD snímač, tedy samotné srdce produktu. Na něm (ve spojitosti s optikou) velmi záleží, jak bude výsledný záznam kvalitní. Model DCR-TRV30E je vybaven CCD prvkem s celkovým počtem 1,5 milionu bodů. Je samozřejmé, že ne všechny tyto body jsou využity aktivně. Zvlášť pokud uvážíte, že počítačově zpracovávaný obraz v rozlišení PAL má rozlišení 768 x 576 obrazových bodů (tj. 442 368 pixlelů). Přesto však se vysoká rozlišovací schopnost na výsledné kvalitě ukáže. Daleko větší rozdíl v kvalitě poznáte při fotografování. Kamera je celkem samozřejmě vybavena slotem pro paměťovou kartu MemoryStick. Při koupi získáte médium o kapacitě 8 MB (v každém případě doporučuji přikoupit si ještě jednu větší). DCR--TRV30E dokáže fotografovat v rozlišení ještě vyšším než převážná většina konkurence 1,5 MP není špatná hodnota. Konkrétně máte na výběr režim 1 360 x 1 080 a 640 x 480 bodů. Pro nastolení co nejlepších světelných podmínek při fotografování je kamera vybavena integrovaným bleskem.

Další vybavení, které naleznete u nižších modelů, je pro DCR--TRV30E naprostou samozřejmostí. Mezi výbavu kamery patří i množství digitálních efektů, velmi pokročilé možnosti manuálního nastavování parametrů a také i široké využití paměťové karty. Klíčování obrázků JPEG z karty, fotografování v několika režimech (Single, Normal, High Speed, Multi Screen) a záznam na kartu záznamu v normě MPEG je naprostou samozřejmostí.

DCR-TRV30E je bezesporu výrobek určený do rukou filmových nadšenců, kteří dokáží ocenit výhody, jež tato kamera dokáže nabídnout. Doporučit ji do rukou naprostých začátečníků v oboru videotechniky by bylo pošetilé, ti její výhody jen těžko dokáží využít.

Sony DCR-TRV30E

rozlišení CCD

funkce firmware

fotorežim, rozlišení, paměťová karta, integrovaný blesk

cena

Cena vč. DPH: 74 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony Czech

§§§§§


Software


Jak se tváří databáze? – Orecle 9i z pohledu uživatele

Patrik Malina

c01p0669

Firma Oracle v současné době představuje špičku v oblasti tvorby databázových technologií pro robustní řešení, jimiž mohou být jak internetové obchody, tak např. elektronické bankovnictví či řízení letového provozu. Je zřejmé, že "stroj", jenž zabezpečuje takovouto funkcionalitu, není hračkou pro začátečníky ani velmi mírně pokročilé, a cílem článku proto není pronikat do nesrozumitelných hlubin produktu. Podíváme se na některé vlastnosti ryze z hlediska uživatele, neboť, koneckonců, těmi drtivá většina z nás je. Z pochopitelných důvodů si článek nečiní nárok na úplnost pokusil jsem se vybrat několik málo zásadních zajímavostí.

Rozhraní pro lidi i stroje

Jednou z klíčových vlastností databází Oracle je opravdová nezávislost na platformě, což samozřejmě výrobce vede k některým zásadním "konstrukčním" postupům. Jedním z trendů je unifikace komunikačních rozhraní, a to jak na straně nás, nejobyčejnějších uživatelů, tak na úrovni, kdy si "povídají stroje".

Uživatelským světem běžného smrtelníka je v případě Oraclu9i tzv. tenký klient, resp. webový prohlížeč. Databázový stroj prostě bere veškerou zátěž na sebe a zasílá vám výsledky vašich žádostí do důvěrně známého okna funguje tedy jako portál. Samozřejmě nejde jen o vzhled, neboť vše začíná ověřením vaší totožnosti a v celém průběhu je kompletní přenosová cesta zabezpečena proti "odposlechu". Uživatelský komfort zajišťují tzv. portlety. Jedná se o ucelené, graficky ohraničené plochy, jež uživatel rozmisťuje dle svého přání jako papírové kartičky. Připojená funkcionalita samozřejmě "putuje" spolu s grafickou reprezentací na příslušné místo, kam ji "pohodíte". Důležitý je rovněž fakt, že tenkým klientem může být stejně dobře mobilní telefon či "kapesní" počítač. Takže, připojte se, jak je libo! Na úrovni řeči strojů je třeba, byť okrajově, zmínit uplatnění technologie XML, jež zabezpečuje použitelnou komunikaci prakticky s jakýmkoliv technologickým protějškem.

Bezpečnost dat

Bez ohledu na míru počítačové gramotnosti jistě většina uživatelů intuitivně považuje bezpečnost za klíčový aspekt. Koneckonců, kam bychom došli, kdyby se v datech např. mobilního operátora mohli "přehrabovat" uživatelé všeho druhu bez ohledu na striktní oprávnění? Oracle problematiku řadí mezi prvořadé a tomu nasvědčují i novinky v 9i.

Jednou z nejzajímavějších je jistě tzv. Oracle Label Security. Jak možná víte, základem relační databáze, zjednodušeně řečeno, jsou řádky a sloupce (záznamy a pole) v každém sloupci je definována jedna datová struktura (např. jméno zákazníka), každý řádek pak obsahuje jeden kompletní údaj. Protože na stejné řádky si může sahat více uživatelů s různým oprávněním zákazník může najít svou objednávku, avšak např. skladník nesmí vidět číslo jeho kreditní karty je potřeba specifické údaje chránit. Databázový stroj umí datové struktury opatřit štítkem labelem jenž striktně definuje přístupová práva skupin uživatelů na nejnižší úrovni dat, a prakticky tak vylučuje "okliky" při pokusu o porušení utajení. S tím samozřejmě souvisí také další technologie, jako je šifrování konkrétních sloupců s kritickými daty či kompletní kryptování přenosové cesty ke klientovi pomocí standardu SSL (jistě jej znáte z internetového prohlížeče). Na uživatelské straně vše vypadá transparentně, takže ověřený klient se prostě dostane pouze ke svým datům. Výsledek je nasnadě tvůrci přebírají v rámci databáze zodpovědnost za bezpečnost a utajení dat a nenechávají tuto záležitost napospas operačním systémům, jejichž kvality v tomto ohledu mohou být všelijaké. A pochopitelně, i tyto prvky realizují opravdovou nezávislost na platformě.

Rozložte zátěž

Jak bylo zmíněno, databáze Oracle představují základní pilíř velké řady kritických aplikací, od nichž se očekává nejen nepřetržitá funkčnost, ale také vysoký výkon. Právě pro dosažení těchto možností je již dlouho obecně využívána technologie clusteru spřažením více strojů (a jejich jednotlivých možností) do celku je dosahováno navršení výkonu. Problémem zůstává mechanismus rozložení zátěže na jednotlivé uzly (zúčastněné stroje) a jejich vzájemná komunikace. Právě tato metodika je implementována v podobě technologie Real Application Cluster. Vývojáři se rozhodli nespoléhat na clustery, vybudované v rámci operačního systému, a vše vyřešili v samotné databázi, tedy v rámci aplikace. Pokud na dalším stroji, jejž přidáte do clusteru, spustíte další instanci databáze, aplikace se po síti samy najdou a započnou přerozdělování práce. Výsledek je zřejmý automatické rozložení zátěže, v případě výpadku uzlu zamezení katastrofě a minimalizace správy při přidávání nových uzlů. Navíc je tímto dosaženo skutečné nezávislosti na platformě "opravdový cluster" umí databáze stejně dobře na Windows jako třeba na Solarisu. Uživatel navenek "cítí" to nejdůležitější výkon jeho databázových aplikací je uspokojivý.

Závěrem

Přestože tento výběr několika "střípků" v žádném případě nemůže postihnout tak složitý produkt, jakým Oracle9i je, pevně věřím, že v některých z vás vzbudil alespoň zájem podívat se na tuto rodinu produktů blíže (pokud ji neznáte). Přestože firma Oracle své portfolio produktů zásadně rozšířila, stále totiž platí, že její jméno je především synonymem pro špičkovou databázovou technologii.

Oracle9i Databáze

Robustní databázový systém pro nejširší využití, včetně nejnáročnějších aplikací.

OS: řada platforem, včetně UNIXu, Windows NT či Solarisu

Výrobce: Oracle, u nás Oracle Czech Republic www.oracle.com/cz/

§§§§§


Na třetí vlně – Aktis ABRA G3

Patrik Malina

c01p0670

S produkty tuzemské firmy Aktis jste se několikrát setkali jak v našem magazínu, tak na CD přílohách v podobě plných aplikací. Jistě je vám tedy známo, že výrobce se zabývá vývojem ekonomického softwaru pro jednoduché a podvojné účetnictví, a to již od dřevních "dosových" časů, kdy verze Abry dokázaly z tohoto primitivního operačního systému "vymáčknout" naprosté maximum. Doba pokročila, a Aktis pocítil, že je potřeba růst nejen směrem k novým technologiím, ale také k novým zákazníkům. Právě další postup vpřed má umožnit letošní novinka s názvem ABRA G3.

Proč G3?

Nadpis před nás staví hned několik odpovědí. První souvisí s faktem, že výrobce softwaru se rozhodl oslovit širší obec potenciálních zákazníků a chce se svou novinkou orientovat na střední a větší firmy, jež provozují řádově desítky či stovky stanic s integrovaným ekonomickým systémem. Těmto nárokům samozřejmě přestávají starší aplikace po koncepční stránce vyhovovat, a proto bylo nutno postoupit k jiné architektuře.

ABRA G3 je ekonomický systém, postavený na 3vrstvém modelu architektury klient-server. Na jednom konci tedy stojí klientská aplikace, jež zabezpečuje širokou funkcionalitu každému uživateli, na konci druhém pak výkonný aplikační server s univerzálním SQL databázovým strojem. Za zmínku stojí, že tvůrci zvolili (po důkladném otestování) pro databázovou funkcionalitu produkt Borland InterBase 6.0, jejž mateřská firma uvolnila jako open source. Ve snaze o optimalizaci výkonu lze aplikační server a databázový stroj instalovat na samostatné počítače-servery, a poskytnout jim vyhovující komunikační možnosti pomocí sítě. Vraťme se k důležité věci na straně klientu tato aplikace na straně uživatele je poměrně komplexní, a proto i dosti robustní (v oblíbené terminologii tenký-tlustý klient lze snad říci mírně obtloustlá), a to je důvod, proč je prozatím vázána na 32bitová Windows a je instalována jako každý jiný program. Poněvadž přenos dat mezi serverem a klientem je poměrně "hustý", lze z kapacitních důvodů realizovat práci po lokálních sítích. Pro provoz na vzdálených pobočkách, připojených WAN linkami, se nabízí řešení typu Citrix Metaframe, jež lokální dostupnost do potřebné míry nasimuluje.

Jak bije linuxové srdce?

Jednou ze zásadních, a v tuzemských poměrech zřejmě prozatím ojedinělých inovací je uvedení verze, jež umožňuje používat v roli centrálního serveru stroj s operačním systémem Linux. Pojďme se na tuto variantu podívat blíže, neboť se jedná o zajímavý krok jak po technologické stránce, tak z hlediska obchodního.

V první řadě je třeba zdůraznit, že portována byla prozatím výhradně serverová část ekonomického systému na klientské straně jsou stále nutností jakákoliv 32bitová Windows. Aplikace na serveru běží v podobě "démona", tedy samotné výkonné části programu, jenž nedisponuje žádným "přebytečným" grafickým rozhraním ovládání je realizováno pomocí správcovské konzole, užité z libovolné klientské stanice. Důvod je nasnadě jde především o stabilitu, neboť není důvodu perfektně běžící linuxový server obtěžovat aplikacemi v často krajně nestabilním grafickém uživatelském rozhraní. Další příčina je tvůrčího charakteru, neboť vývoj grafického linuxového rozhraní by kvůli nekompatibilitě knihoven s komponentami vše zbytečně zdržoval. Další zajímavostí jsou systémové nároky, neboť linuxová verze není vázána na konkrétní distribuci, ale pouze na určitou verzi jádra (kernelu), čímž zůstává zachována zákaznická svoboda. V neposlední řadě je uvedení linuxové varianty výbornou referencí na vývojový nástroj Borland Kylix, jenž při portování tvůrcům dobře posloužil.

Rovněž ekonomické výhody tohoto řešení jsou zřejmé. Cenový rozdíl mezi serverem na Linuxu a např. na Windows 2000 je jasný, a pokud zákazník již disponuje správcem, pro nějž souborové služby na Linuxu nejsou problémem (nemusí jít o žádného experta!), může být volba jednoduchá, neboť např. i stabilita linuxového serveru je lákadlem. Zajímavým faktem je, že v rámci dosud realizovaných čerstvých implementací systému představuje linuxová varianta značný podíl, a mezi zákazníky rozhodně nejsou firmy, jež by potřebovaly za každou cenu ušetřit.

Kudy půjde klient?

S ohledem na budoucí vývoj bude bezesporu zajímavé sledovat jednu ze zásadních koncepčních otázek, a to jakým směrem se bude ubírat klientská část aplikace. Jak jsme se již zmínili, současná široká funkcionalita sice nabízí vysoký uživatelský komfort, na druhé straně však jednak do značné míry omezuje nasazení na lokální síťové technologie, jednak diskvalifikuje jiné platformy mimo Windows. Cesty jsou v zásadě dvě jednou z nich je postupné "zeštíhlování" klientské aplikace až např. po webový prohlížeč, což razantně vyřeší otázku platformy i přenosových linek. Druhou možností je portace klientské aplikace na další platformy, což bezesporu zachová vysoký výkon a uživatelský komfort. O tom, kam výrobce vykročí, nepochybně rozhodne, jako v řadě jiných případů, zákazník.

Aktis ABRA G3

Ekonomický software 3vrstvé architektury klient-server pro firmy s mnoha desítkami až stovkami pracovních stanic.

OS: Linux, Windows (serverová část), Windows (klient)

Výrobce: Aktis, a. s., Na Valentince 1, 150 00 Praha 5, www.aktis.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Viktor Fuglík

c01p0671

Domácí učitel němčiny

Titul, který k recenzi poskytla ostravská jazyková škola, se dle mého mínění pokouší zastoupit klasickou učebnici tím, že všechny "lekce" obsahuje jediné CD. Žádná část se neinstaluje na pevný disk, a pokud máte ve Windows zapnutou funkci autorun, ihned se spustí jednoduché a přehledné menu. To obsahuje Průvodce nahrazujícího zde funkci manuálu i takzvanou "nultou lekci", díky níž se uživatel seznámí s prací s větou i s jinými důležitými informacemi. Za pomoci tlačítek lze spustit části Výuka, Procvičování a Zkoušení. Ty se ještě dělí na Standardní slovní zásobu i Zásobu ke konverzačním lekcím a na Gramatiku. K dispozici je dvacet lekcí, z nich každá má za úkol zájemce naučit nějakou část gramatiky. Lekce jsou srovnány přibližně stejně jako v učebnicích: např. s názvy Sloveso SEIN, Předložky se třetím a čtvrtým pádem, Zvratná slovesa a Skloňování podstatných jmen. To však není všechno, na CD se nachází 21 konverzačních témat jako třeba Rodina, U lékaře, Nakupování, apod.

Pokud si nejste jisti s nějakým slovíčkem, nemusíte hned hledat váš slovník, nebo si kupovat další produkt jiné firmy, je totiž integrován přímo do programu. Snad kromě tlačítka Konec jsem zapomněl na Tisk. Tisknout si můžete věty k procvičování a testy. Tato možnost se hodí např. na vyplnění volného času, který zájemce nechce strávit u počítače a přesto se chce učit. Poslední, o čem bych se rád zmínil, je celkem zdařilé namluvení vět ať už v češtině či němčině.

Toto CD se mi opravdu líbilo a věřím, že najde své příznivce i mezi ostatními uživateli, majícími zájem o výuku německého jazyka.

Domácí učitel němčiny

zpracování

přehlednost

Producent: Eddica

Žánr: Výuka němčiny

Jazyk: Český, německý

Cena: 990 Kč

K recenzi poskytla firma: Eddica, Cihelní 11/304 702 00 Ostrava 1, www.eddica.cz

Nad městy, hrady a zámky

Tento dvojcédéčkový titul nás zavede do archivu plného leteckých snímků slovenského fotografa Eugena Vasila. Je jich přes 2 500, ze 300 míst České a částečně i Slovenské republiky. Jsou velmi kvalitní a barevné, i když byly pořízeny v šedesátých letech 20. století. U všech lokací nechybí ani krátký popis. První CD obsahuje snímky z Čech, vyjma Prahy a Moravy. CD druhé obsahuje Prahu, Moravu a Slovensko. Po velmi dlouhém startu (který je zapříčiněn integrací všech dat do jednoho velkého souboru), má uživatel na výběr ze čtyř jazyků: češtiny, slovenštiny, angličtiny a němčiny. Po vybrání libovolného jazyka se objeví malé menu, v němž je možno vybrat mapu, přehled fotek, komentář k titulu a odchod zpět do prostředí Windows. Stačí jen kliknout na libovolný objekt, a hned se zobrazí s ním spjaté fotky v rozlišení 1 024 x 768. Používáte-li rozlišení nižší, budete muset použít myš k pohybu se snímkem větším, než je váš monitor. Snímky můžete prohlížet buď libovolně za pomoci náhledů, nebo postupně či automaticky za sebou. Při přechodu mezi jednotlivými snímky, a potažmo i v celém ovládacím programu (který není zrovna dvakrát pěkný, byť postačující), probíhá postupné mizení snímku prvního a jeho prolínání se snímkem druhým. Někomu se to může líbit, ale mě tento styl nevyhovoval a nikde jsem nenašel způsob, jak to vypnout. V průběhu celého prohlížení hraje hudba ve formátu midi. Kladem jsou minimální hardwarové nároky k běhu stačí obyčejné Pentium 133 a libovolná Windows 95 a vyšší. Co se mi však na produktu nelíbilo, je jeho cena. Ta byla stanovena na 1 100 Kč. I když bylo nepochybně složité převést takřka polovinu celého archivu do elektronické podoby, myslím že by si fotky zasloužily trochu lepší ovládací prostředí a výběr druhu rozlišení. A i tak by titul mohl stát méně. Jinak se ovšem jedná o velmi zdařilý produkt s unikátním výběrem fotek. Dle slov autora by se zanedlouho měla objevit vylepšená verze na disku DVD s ještě větším množstvím fotografií.

Nad městy, hrady a zámky

fotografie

ovládací prostředí

cena

Producent: Omega Software

Žánr: Fotografie

Jazyk: Český

Cena: 1 100 Kč

K recenzi poskytla firma: APRO, www.apro.cz

Čtyřlístek CD-ROMek 14

Již čtrnáctý titul, který vydává i distribuuje Bohemia Interactive, je za svou cenu velmi obsáhlý a kvalitní ačkoliv je tohle první CD-ROMek, který se mi do ruky kdy dostal. Hned po otevření krabice na mě kromě CD vypadl ještě časopis obsahující příběh, angličtinu a nějaké další stránky. Milým překvapením pro každé dítě dozajista bude i figurka fotbalisty od Lega.

Po krátké instalaci, která zabere na pevném disku asi 55 MB, a po vytvoření libovolného počtu uživatelů se spustí samotné ovládací prostředí. To je více než povedené, celé je pěkně nakreslené, přehledné. Je rozděleno do několika tematických částí: první se jmenuje Pexeso pro jednoho hráče a obsahuje tuto hru dokonce čtyřikrát, pokaždé v jiné velikosti a s jinými obrázky. Další část má název Angličtina. Nevím jak u předchozích dílů, ale tento se snaží naučit členy rodiny základní předměty dětského pokoje jako jsou např. auto, postel, krabice atd. Dítě se s nimi nejprve seznámí, a pak je dosazuje do obrázku s pokojem. U rodiny se kompletně namluvený program v angličtině ptá na jednotlivé členy, a za asistence obrázku se je dítě učí poznávat. Aby se také člověk trochu procvičil v logickém myšlení, přichystali nám tvůrci hru Floppy. V ní má hráč za úkol dopravit modrou krychli na podstavec stejné barvy. Aby to nebylo tak jednoduché, jako nástraha byla do hry přidána různá prostředí a nepřátelé. Nebojte se ale, žádná krev ani násilí ve hře není. Jde jen o procvičení mozkových závitů v místnostech s různou obtížností. Dalším rozhodně populárním tématem je onen již v názvu zmiňovaný Čtyřlístek časopis mého dětství. Formou adventurního příběhu a krásných trojrozměrných postav si děti opět procvičují logické myšlení, když pomáhají Fifince a jejím kamarádům vytapetovat. Posledními dvěma ikonami si můžete vyzkoušet puzzle (a to dokonce tři obrázky, které se po složení rozpohybují), a hru, kterou autoři pojmenovali Xichty. Nevím jestli je tohle zrovna vhodný název pro hru na dětském CD, ale budiž. Poslední věcí, kterou chci zmínit, je hodnotící systém. Za každou úspěšně zdolanou část dítě dostává medaile, ohodnocující jeho úspěšnost.

U tohoto CD jsem se i já celkem dobře bavil a rozhodně ho doporučuji všem nejen dětem, které mají rádi Čtyřlístek.

Čtyřlístek CD-ROMek 14

cena

ovládací prostředí

hry

Producent: Bohemia Interactive

Žánr: Dětské hry

Jazyk: Český

Cena: 199 Kč

K recenzi poskytla firma: APRO, www.apro.cz

Kanadské žertíky

Jedno z mnoha nových CD od firmy Špidla Data Processing, se zabývá počítači z té zábavnější stránky. To leckterému laikovi může připravit docela perné chvíle. K dispozici je totiž 261 kanadských žertíků pro Windows. Jedná se především o malé freewareové prográmky, které se často nemusí ani instalovat a člověk si s nimi opravdu užije. Pro větší přehlednost jsou seřazeny do pěti kategorií a naleznete u nich popis, obrázek i možnost přečíst si informace od výrobce.

V první kategorii máme ryze české žertíky. Je jich sice jen 23, ale pro ty, kteří neumějí anglicky, jistě postačí. Převážně se jedná o chybová hlášení, a dle mého názoru může být vtipné nahradit takovýmto výtvorem nějakého často používaného zástupce. V kategorii druhé jsou žertíky v angličtině. Je jich mnohem více než těch českých a jsou daleko propracovanější některé se však musejí instalovat a jejich implementace do systému je trochu těžší. Třetí, a zřejmě i nejrozsáhlejší, je kategorie spořičů obrazovky, takže pokud se vám nelíbí váš stávající, není žádný problém ten nový přesunout do adresáře Windows, a pak už jen spořit... Čtvrtá kategorie je nabita různými virtuálními "zvířátky" psy počínaje a ufony konče. Ty vám třeba zpříjemní chvíle u počítače: tu skáče mravenec v cylindru, tam běhá tarantule... V páté kategorii zpracované formou HTML prezentace se můžete dozvědět více o dalších produktech firmy, přečíst si o volně šiřitelném softwaru, apod.

Stejně jako na každém CD od Špidly, i zde je použit mírně zastaralý, ovšem plně použitelný ovládací systém, dobře zpracovaná nápověda, nabídka dalších titulů a možnost nastavení druhu písma, hudby a animací, které však mohou po několikátém spuštění zdržovat.

Jedná se o celkem zdařilý titul pro ty, kdo se u počítače rádi zasmějí.

Kanadské žertíky

obsah

ovládací prostředí

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: Výběr sharewaru

Jazyk: Český

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín, www.spidla.cz

Včelka Mája Velká bouřka

Na letošním Invexu se mi jako novinku od firmy Top Distributor podařilo získat titul, vyprávějící příběh o Včelce Máje, Vilíkovi a dalších postavách známého animovaného seriálu. Ihned po instalaci programu QuickTime (který se stará o přehrávání sekvencí) a některých souborů na pevný disk, se titul automaticky spustí. Pak následuje výběr jazyka čeština, angličtina -, krátká animace v rozlišení 640 x 480, na jejímž pozadí hraje známá melodie ze seriálu, a výběr jedné z květin. Ta slouží coby část hodnotícího systému čím více úkolů dítě splní, tím je květina větší. Po splnění všech osmi úkolů, které si autoři připravili, je možné květnu vrátit do původní pozice a začít hru od začátku.

Pak začíná samotná hra a s ní i příběh. Postavy uvedou posluchače do děje a pak je již možné ovládat hru tedy Včelku Máju. Mája se však bohužel nepohybuje. Pouze stojí na místě a čeká, až někdo kurzorem ve tvaru květinky klikne na nějaký předmět či postavu na obrazovce. Pak o něm začne povídat, tu a tam se i proletí, ale to je tak vše. Při kliknutí na určitou část se spustí hra, tedy úkol, který musí dítě splnit. Úkoly mají tři druhy obtížnosti a dle slov autorů jsou vhodné pro děti od čtyř do deseti let. V každé z osmi obrazovek je jeden úkol, mezi obrazovkami lze buď procházet kliknutím na všudypřítomné šipky, nebo za pomoci kombinace CTRL + <číslo obrazovky>. Kombinace CTRL + 9 právě probíhající úkol přeruší.

Úkoly jsou různého druhu a pokaždé s dítětem procvičují něco jiného. Jde např. o zahrání stejné melodie, jakou Mája zahraje na květiny, pomoc dalším zvířatům, labyrint atp. Hra je kompletně česky namluvena, Máju dabovala, stejně jako v televizím seriálu, Aťka Janoušková a na pozadí aplikace hraje příjemná hudba.

Celkově se jedná o poměrně zdařilý titul s populárními postavami. Má sice některé nedostatky, ale ty počítám dětem vadit nebudou. Pokud mají Máju alespoň trochu rádi, budou se královsky bavit.

Včelka Mája Velká bouře

české namluvení

zpracování

Producent: TOP Distributor

Žánr: Dětská adventura

Jazyk: Český, anglický

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: TOP Distributor, Slévárenská 20, 709 00 Ostrava, www.topcd.cz

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0672

SnagIt

Potřebovali jste někdy uložit či sejmout aktuální obrazovku nebo aplikaci? Pokud ano, pak jste k tomu možná použili "klasický" způsob uložení aktuální zobrazované plochy do schránky přes klávesu <Print Screen> a následné zpracování obrázku v některém z grafických programů. Asi není potřeba nijak rozebírat, že tento způsob není zrovna nejelegantnější a nejrychlejší. V některých případech je dokonce nepoužitelný, ale k tomu více až dále. Jak již asi správně tušíte, SnagIt celou tuto proceduru výrazně ulehčuje.

Co tedy SnagIt umí? Zjednodušeně řečeno s programem SnagIt dokážete velmi jednoduše snímat aktuální obrazovky, pracovní plochy, menu programů, obrázky z aplikací, ikony, apod. Zkrátka cokoliv zrovna vidíte na monitoru, si můžete uložit do souboru a s ním dále pracovat.

SnagIt je určen pro platformu Windows (95, 98, ME, NT 4.0, 2000, XP), minimální hardwarové požadavky jsou procesor na 90 MHz, 16 MB RAM.

Program samotný je v podstatě složen z programů dvou. Jde o SnagIt engine a o SnagIt Studio (ostatně na domovských stránkách produktu si můžete vybrat, zda si chcete stáhnout celý SnagIt, či jen některou z jeho částí). Podívejme se nyní podrobněji na první z programů to on totiž snímá uživatelem vybraný objekt. A nemusí jít nutně jen o obrázek, SnagIt dokáže snímat i text či video.

Po spuštění programu si zvolíte druh objektu, jejž chcete sejmout. Je tedy na výběr text, obrázek, video. Po této volbě již jen stačí kliknout na tlačítko <Capture>, program "zmizí" aby uvolnil plochu, a stačí už jen vybrat požadovaný objekt k sejmutí. Pokud vše proběhlo jak mělo, SnagIt vám ukáže, co jste vlastně vybrali. Jste-li spokojeni, nezbývá než si vybraný objekt uložit. Aby program přesně věděl, co chcete uložit, nabízí více variant výběru. K dispozici jsou následující možnosti výběr celé zobrazené plochy, výběr pouze jednoho okna, výběr zadané části (zde s možností volby tvaru výběru čtverec, trojúhelník, elipsa, atd.), výběr části aplikace (např. výběr tlačítka, panelu nástrojů), výběr menu a další. Chcete-li, můžete si nechat ve vašem výběru zobrazit kurzor myši. Program pamatuje i na to, že je někdy potřeba vybrat skrolovací menu či nabídku programů (například dlouhý výpis souborů), pro tento případ stačí zvolit funkci automatického scrollingu (na toto by byl klasický <Print Screen> opravdu krátký). Opusťme již ukládání obrázků a podívejme se na texty. SnagIt dokáže vybírat a snímat pouze skutečný text, musí jít tedy o znaky ASCII tabulky. SnagIt tedy nedokáže získat text z obrázků či jiných "netextových" formátů. Například z formátu pdf text nedostanete, můžete si jej však uložit v nějakém obrázkovém formátu. V případech, kdy je zobrazovaný text skutečně textem, SnagIt si vede velmi dobře. Jen namátkou vybraný příklad použití v nějakém programu máme dlouhý výpis souborů ("přes několik obrazovek"), chceme získat seznam těchto souborů v textovém formátu. Bez SnagItu by šlo vypsat si seznam ručně (velmi zábavné), se SnagItem a vybranou volbou auto-scrollingu máte tento seznam takříkajíc okamžitě. Skoro máme pocit, že tento příklad vyzněl jako nějaká reklama z teleshoppingu, ale opravdu se najdou situace, kde SnagIt dokáže významně pomoci a hlavně ušetřit čas. Na závěr popisu samotného programu SnagIt je potřeba se ještě zmínit o možnosti ukládání videa. Podobně jako u snímání obrázků a textů nabízí program více možností výběru. Lze volit mezi výběrem celého okna, ve kterém se video přehrává, celou obrazovkou či jen její částí. Mimo video lze nahrávat i případné doprovodné audio. Tato volba je šikovná pro ukládání např. internetových videostreamů, které jsou jinak neuložitelné.

Snagit Studio

Uváděli jsme, že SnagIt je vlastně složen ze dvou samostatných částí. Podívejme se nyní tedy na program druhý, tj. SnagIt Studio. Nejde vlastně o nic jiného než o program pro kreslení a editaci obrázků. Ten by měl sloužit spíše pro editaci obrázků získaných SnagIt-em, pro samotné kreslení se totiž jistě najdou programy lepší. Program využívá vlastního formátu dat (*.ssd). Chceme-li obrázky ukládat v některém z běžně používaných grafických formátů, je k dispozici funkce Export. S importovaným obrázkem program zachází jako s bitmapou, kreslit lze vektorově. Vhod přijde tzv. katalog soubor znaků, klipartů, symbolů, ukazatelů, šipek apod. S jeho pomocí lze velmi jednoduše tvořit zajímavé prezentace.

Závěrem

Program SnagIt nabízí dostatek funkcí, jednoduchou obsluhu a možnost vyvolání průvodce. Může tedy oslovit jak jednotlivé uživatele, kteří potřebují občas z nějaké aplikace "vytáhnout" obrázek, video či text, tak uživatele náročnější, třeba k tvorbě prezentací či výukových přednášek. Mimochodem, hádejte, co nám pomohlo s tvorbou dokumentačních obrázků k tomuto programu?

SnagIt 5

Nejenom inteligentní snímání obrazovek a seznamů.

Velikost souboru: 3,28 MB

Domovská stránka: www.techsmith.com

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, 39,95 USD

Living Album 2000

Program Living Album se vám bude výborně hodit, když se rozhodnete, že si na svém PC vytvoříte digitální fotoalbum. Příkazem New Album spustíte průvodce pro vytvoření nového alba. Pak postupně zadáte název alba, adresář, kam se má uložit, a šablonu obsahující styl jak bude nové album vypadat. Tyto styly lze samozřejmě dodatečně modifikovat. V dalším kroku si zvolíte zdroj, odkud se budou fotografie importovat. Zda z adresáře na vašem disku, skeneru, nebo digitálního fotoaparátu. Máte-li již album hotové, můžete ještě každý snímek otevřít v grafickém editoru a upravit některé věci např. jas, kontrast, barevné nastavení, zvětšení, zmenšení či pootočení snímku. Výsledek si pak můžete prohlédnout jak klasickým přepínáním mezi fotkami, tak i prostřednictvím slideshow, kde si nastavíte čas a přechodové efekty mezi jednotlivými snímky. Rozhodnete-li se zaplatit licenční poplatek 29,95 USD, získáte ostrou verzi programu, která umí další zajímavé věci, jako je připojení audioa videozáznamu ke každému snímku, vygenerování jednotlivých stránek alba v podobě webovské stránky a vytvoření odkazu do alba z HTML stránky.

Living Album 2000

Vytvořte si vlastní digitální fotoalbum na PC.

Velikost souboru: 9,44 MB

Domovská stránka: www.clubphoto.com/tools/la_soft.php

Licence: freeware

Quick Moto 2.3

S programem Quick Moto můžete získat přehled o spotřebě sledovaných automobilů či motocyklů. Stačí pravidelně zadávat potřebné údaje (stav tachometru, množství nakoupeného paliva, cenu a datum), a spotřeby vašich vozidel máte zcela pod kontrolou. Mimo jiné Quick Moto umí evidovat ostatní výdaje na provoz, jakými jsou třeba náhradní díly a mytí vozidla. Také vás může pravidelně upozorňovat na nutnou údržbu vašeho automobilu, ale hlavně poskytuje přehlednou statistiku doplněnou grafy. V nastavení programu ještě najdete přepínač k nastavení peněžní měny za natankované palivo. Mezi samozřejmé rysy takovéhoto softwaru patří zálohování a následná obnova dat. Volitelně si ještě můžete k programu zdarma stáhnout různé plug-iny například k vytváření a editaci šablon pro údržbu.

Quick Moto 2.3

Sledování spotřeby pro automobily a motocykly.

Velikost souboru: 880 KB

Domovská stránka: www.oceany.cz/adamek/download.php

Licence: shareware, 130 Kč, v neregistrované verzi je zakázán tisk, a navíc je zobrazen reklamní banner.

Byt

Určitě se vám již stalo, že jste si chtěli přestěhovat nábytek v některém z vašich pokojů, ale stále jste si nebyli jisti, jak jej nejlépe rozmístnit. Tento problém vám usnadní dosovský prográmek Byt. Nejprve si vytvoříte půdorys vašeho pokoje zadáním rozměrů místnosti. Budete-li si chtít v místnosti vytvořit okno nebo dveře, stisknete pravé tlačítko nad obvodem pokoje, a objeví se menu pro přidání okna a dveří. Pak už stačí zadat jen jejich rozměry. Pokud máte místnost vytvořenou, pak do ní můžete přidávat nábytek. Stiskem pravého tlačítka kdekoliv na ploše místnosti se zobrazí kontextové menu, kde zvolíte položku Nový, a po zadání rozměrů se objekt objeví na ploše. Kliknete-li na libovolný objekt pravým tlačítkem, objeví se opět kontextové menu, kde jsou uvedeny informace o objektu; mimo jiné zde lze vytvořit jeho kopii, pojmenovat ho, zamknout proti posunu, zvednout a tím vypnout kontrolu proti křížení s jinými objekty nebo smazat. Jestliže máte pokoj hotový i s veškerým jeho vybavením, můžete s jednotlivými objekty podle libosti pohybovat. Výsledný návrh pak už jenom vytisknete.

Byt

Jednoduchý program na tvorbu návrhu rozestavení nábytku v pokoji.

Velikost souboru: 114 KB

Domovská stránka: byt.hyperlink.cz/download.htm

Licence: freeware

Pic2Text 1.1

Pic2Text je jednoduchá utilitka uvádíme ji spíše jenom pro odlehčení kterou můžete použít ke konverzi bitmapových obrázků na soubory typu HTML nebo soubory prostého textu TXT. Podporovanými vstupními formáty jsou BMP, ICO a JPEG. Výsledný soubor bude vygenerován z vámi definované sekvence znaků (znaku) a nastavené podkladové barvy. Viz demonstrační obrázky. K dotvoření konečného efektu můžete ještě nastavit korekci jasu (gamma) a koeficient smrštění, resp. roztažení obrazu od 10 % do 200 %.

Pic2Text 1.1

Převod bitmapových obrázků do TXT a HTML podoby.

Velikost souboru: 204 KB

Domovská stránka: crystalsilence.host.sk

Licence: freeware

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda, Martin Koníček

c01p0673

Lycos Athletics

Jistě si ještě mnoho z vás vzpomíná na starší letní hry (Summer games) pro DOS. Tyto hry si vysloužily velkou popularitu a líbily se snad každému; proč by taky ne, cvičit prsty je mnohem pohodlnější, než hýbat se doopravdy ;-). Novou obdobou těchto her je Lycos Athletics, kde se můžete zúčastnit hned šesti sportovních disciplín (sprint na 100 metrů, skákání do dálky, hod oštěpem, 110 metrů dlouhý běh přes překážky, hod koulí a skok do výšky). Pro ovládání všech aktivit vám budou stačit pouze 3 klávesy, a to šipka (kurzor) doprava, šipka doleva a mezerník (případně šipka nahoru). Asi nejzajímavěji se ovládá běh, kdy musíte střídavě rychle stiskávat šipku doleva a doprava -tím můžete velmi efektivně "vymlátit" klávesnici, což bych vám u dražších typů nedoporučoval. Další vlastností hry je možnost soutěžit za Českou republiku, což může někoho potěšit (bohužel čeština zde chybí). Nakonec bych si dovolil vyjádřit obdiv nad extrémně malou velikostí programu (400 KB), což je zde vzhledem ke grafice a možnostem opravdu málo.

Lycos Athletics

Letní olympijské hry

Velikost po instalaci: 398 KB

Domovská stránka: www.e-game.com

Licence: freeware

CD Offline v1.13

Pokud občas potřebujete vyhledat určitý soubor v několika desítkách kompaktních disků, můžete buďto rychle měnit disky ve vaší mechanice, nebo použít nástroj na jejich evidenci. Tím je právě CD Offline, jenž se rozhodl tohoto těžkého úkolu zhostit (tedy, spíše jeho autor), a povedlo se mu to více než dobře. Samozřejmě nejdříve, abyste mohli na daných discích vyhledávat data, je musí utilita načíst do své databáze, ale tuto činnost provádíte pouze jednou. Potom stačí jenom vybrat CD, s nímž chcete pracovat, a můžete jím procházet, jako by bylo právě v mechanice. Také si můžete k jednotlivým souborům a adresářům přikládat poznámky, a to velmi jednoduše jejich napsáním do pravého okna (to považuji za velmi užitečné). Je zde také převelice důležitá funkce, kterou je vyhledávání souborů ta je propracovaná tak, že umožňuje vyhledávat soubory i podle jejich velikosti či dalších atributů. Zde bych především zdůraznil rychlost takového vyhledávání, která je mnohem vyšší, než třeba prohledávání disku standardní cestou.

CD Offline 1.13

Utilita pro indexaci obsahu CD

Velikost po instalaci: 1 800 KB

Domovská stránka: cdoffline.webz.cz

Licence: freeware

Timed FTP 1.1

Mnohdy je potřeba přenášet určitý soubor na internet (případně intranet) v pravidelných intervalech. Toto využijí například webové kamery, které umožňují ukládat snímky na váš pevný disk. Uložené soubory se pak přenášejí v určitém časovém intervalu (třeba 30 vteřin) na internet. K tomuto účelu se výborně hodí utilita Timed FTP, jež v zadaných časových intervalech naváže spojení se serverem pomocí protokolu FTP (tento protokol slouží pro efektivní přenášení souborů po síti mezi různými operačními systémy), a zadaný soubor přenese na server. Užitečné také je, že utilita umožňuje v zadaném intervalu přenášet data i opačným směrem, ze serveru na disk. To se může hodit prakticky komukoliv, například se vám může v zadaném intervalu stahovat ceník počítačových komponent, jenž bude tím pádem vždy aktuální. Nakonec, abych nezůstal jen u chvály u této utility se mi sice líbila vysoká jednoduchost, ale trochu mi scházela možnost přenášet více souborů zároveň, či celý adresář. Stejně tak by se hodila možnost zavěšení (odpojení) modemu po přenesení souboru, což se však dá méně elegantně vyřešit zavěšením modemu při nečinnosti.

Timed FTP 1.1

Utilita pro přenášení souborů po zadaném intervalu

Velikost po instalaci: 303 KB

Domovská stránka: mikrobitti.fi/~jms/shsoftware/

Licence: freeware

PSPad

je český editor, nabízející velmi zajímavé funkce, jež by se mohly zalíbit nejednomu uživateli. Hned první věc, patřící k nejdůležitějším, je rychlost startu programu je takřka bleskový. Rychlý náběh ale není vše, takže se podíváme i na další vlastnosti aplikace. I když je nabídka funkcí velice omezená (což vlastně zvyšuje přehlednost), autor nezapomněl na to nejdůležitější pro tvůrce webových stránek či programů, takže můžete zvýrazňovat text podle typu programovacího jazyka (jenž je automaticky detekován podle přípony otevíraného souboru), číslovat řádky, a hlavně můžete otevírat soubory s libovolnou velikostí. A protože se jedná o český program, není opomenuta ani možnost změny kódové stránky, či dokonce její autodetekce. Další užitečnou funkcí je možnost exportu textu do schránky či souboru RTF. Ale zde pozor, nejedná se totiž o standardní export, ale data jsou kopírována i se zvýrazněnou syntaxí, což se může mnohdy hodit. Jen by podle mého názoru většina tvůrců webových stránek nepohrdla možností uložit vše i do formátu HTML.

PSPad 1.0.8.304

Jednoduchý český editor textových souborů

Velikost po instalaci: 832 KB

Domovská stránka: pspad.zde.cz

Licence: freeware

qFileSync 2.0

je utilita, jež slouží k synchronizaci adresářů. Synchronizace se provádí velice jednoduše a efektivně nejdříve zadáte všechny adresáře, které si přejete synchronizovat (počet adresářů není nijak omezen), a poté si zvolíte mod. Na výběr máte ze dvou možností první mod zajistí, že obsah všech adresářů se bude řídit podle jednoho zdrojového adresáře. Druhý a zajímavější je režim, kdy se obsah všech adresářů bude vzájemně synchronizovat, takže pokud přibude jeden soubor v jakémkoliv adresáři, objeví se i ve všech ostatních složkách. K tomu všemu navíc utilita umožňuje nejen filtrovat soubory (například *.exe), jež se mají aktualizovat, ale i adresáře. Když jsem uvažoval o využití této utility, napadlo mě hned několik příkladů. První možností je provádění pravidelných záloh. K tomu by ovšem nebyl potřeba tak silný nástroj, a proto je mnohem zajímavější možnost synchronizace adresáře se souborovým serverem, kdy je možno data vždy jednoduše aktualizovat. Z toho vyplývá, že aplikace také podporuje síťová připojení, což je mnohdy neocenitelná vlastnost.

qFileSync 2.0

Nástroj pro synchronizaci adresářů

Velikost po instalaci: 272 KB

Domovská stránka: www.downloadvista.com/programs/147/14781.htm

Licence: freeware

MIR Mp3-ID3Tag-Renamer 3.3

Každý správný "dýdžej" si zcela jistě grabuje (převádí) svá CD do počítače, a to do velice oblíbeného formátu MP3. Při grabování vám mnoho programů umožňuje vytvořit kvalitní ID3 tagy (krátká informace o skladbě, která je uložena v hlavičce hudebního souboru typu MP3), a to třeba tak, že podle délky skladeb na CD si stáhne názvy písniček a jméno kapely z veřejné internetové databáze. Mnohem větší problém ovšem nastává se jmény souborů. Občas si je můžete pojmenovat špatně a nepřehledně, nebo si třeba časem budete chtít změnit systém jejich názvů. K tomu je tu tato jednoduchá utilita, jež vám umožní hromadně přejmenovávat soubory, a to podle dat uložených v jejich ID3 tagu. Při provádění se vám také hodí možnost náhledu, kde se vám zobrazí jak původní jméno souboru, tak samozřejmě jméno po zamýšlené změně. Velmi pěkná je i možnost nechat si zobrazit seznam souborů se špatným či neúplným ID3 tagem, jejž můžete v programu dále upravovat.

MIR Mp3-ID3Tag-Renamer 3.3

Utilita pro přejmenování souborů MP3

Velikost po instalaci: 1 517 KB

Domovská stránka: mp3renamer.de

Licence: freeware

Dema Post It 2000 Light

Žluté papírky, na něž se běžně píší poznámky, už zcela jistě znáte, ale co byste řekli na to, kdyby tyto papírky byly virtuální? I toto je dnes běžné, např. s aplikací Dema Post It, jež vám umožňuje jednoduše "přilepit" tyto, nejen žluté, lístečky na obrazovku. Princip je jednoduchý hned po spuštění aplikace se vám v systémové liště objeví ikonka, jež umožňuje jedním kliknutím "připlácnout" papírek na obrazovku vašeho počítače. To jistě umí kdejaká utilita, ale pouze tahle tak jednoduše a dokonale. Nejenom že vzhled papírku je doslova báječný, a můžete si jej upravit, ale v nastavení je možné navíc přednastavit množství dalších užitečných parametrů, jako třeba počáteční umístění papírku, jeho nadpis a dokonce i velikost (tohle už jsou opravdu vymoženosti navíc). Můžete také jednoduše minimalizovat všechny papírky, když budete chtít mít celou plochu jen pro sebe. Velmi se mi také líbila možnost vybrat si z jazyků, kterými na vás bude program mluvit, a nechybí mezi nimi ani čeština, již jsem při psaní recenze pro vás vytvořil.

Dema Post It light 1.2

Nalepovací papírky v elektronické podobě

Velikost po instalaci: 814 KB

Domovská stránka: desoft.cjb.net

Licence: freeware

ShowRemider 2.0 Eng

Téměř každý "modemář" zná onu situaci, kdy si usmyslí, že navštíví tu či onu stránku, ale časem na to zapomene. Problém je v tom, že hned jak se objeví ikonka signalizující připojení k internetu, snažíte se najednou vybavit tisíc věcí, jež máte udělat, což vede k ještě většímu zmatku ;-). Jak vidím na recenzovaném programu, nejsem sám. ShowReminder je zde právě proto, abyste po připojení na internet vše nezapomněli. Ovládání je velmi chytře vyřešeno nejdříve si v režimu off-line do aplikace vyťukáte všechny adresy, jež si přejete navštívit, spolu s jejich popisem. Pak aplikaci jednoduše minimalizujete do systémové lišty vedle hodin. Následně se připojíte na internet, a utilitu aktivujete. Po poklepání na odkaz se otevře nové okno prohlížeče, přičemž se odkaz automaticky z programu vymaže. Pokud si budete přát nechat odkaz v programu natrvalo, můžete jej přidat k oblíbeným položkám. Velmi pěkná je také možnost doplnění části URL, kdy třeba po kliknutí na tlačítko "www." se do políčka automaticky předem vyplní právě tento text.

ShowReminder 2.0 Eng

Jednoduchý připomínač internetových adres

Velikost po instalaci: 454 KB

Domovská stránka: www.volny.cz/medius/

Licence: freeware


Kutilem ve Windows - Ikony, plocha, Internet...

Martin Koníček

Dnes se podíváme hned na několik zajímavých utilit, jež vám mohou například pomoci k organizaci vašich ikon, plochy či programů, které si přejete spustit po připojení na internet. Ze všeho nejvíce doporučuji utilitu X-Desk, která je naprostým favoritem co se týče využitelnosti a kvality zpracování, a tedy doslova "zlatým zrnkem" v této rubrice.

Icon Phile

www.scrow.cjb.net

Pokud si rádi měníte vzhled ikon jednotlivých programů a dokumentů, následující utilita vám tuto namáhavou práci ulehčí na maximum. K věci po spuštění programu se vám objeví malé okénko, kde budete mít zobrazeny různé ikony. V případě, že jste dostatečně pozorní, si jistě také všimnete malé nabídky, jež vám umožňuje definovat, které typy souborů si přejete zobrazit (komprimované soubory, ikony na ploše, dokumenty, obrázky, multimediální soubory a systémové soubory). Po vybrání dané skupiny můžete jednoduchým dvojklikem na ikonku změnit její vzhled. Potom stačí nastavení použít (tlačítko "Apply"), či je uložit do speciálního souboru, který obsahuje dané téma. Takovýchto souborů pak samozřejmě můžete mít několik, a v případě, že si budete přát změnit vzhled všech ikon, si jednoduše nahrajete téma nové. Asi nejlepší na tom všem je, že program zajistí změnu vzhledu okamžitě tím, že dokáže vymazat odkládací paměť (cache) pro ikony (tak se znovu načtou obrázky s ikonami).

Netlauncher 1.21

www.davecentral.com/projects/netlauncher/

Přistupujete-li na internet za pomoci modemu, možná také hned po připojení ke světové Pavučině začínáte spouštět mnoho aplikací, jež zrychlují vaše připojení, vybírají poštu a umožňují vám komunikovat s přáteli. Ale proč v dnešní době plné počítačů, které dokáží snad všechno bez zásahu uživatele, spouštět aplikace ručně? Tuto otázku si jistě položil i autor, díky němuž tu máme vynikající aplikaci, jež vám pomůže tento problém vyřešit. Netlauncher je program, jenž vám po navázání spojení k celosvětové síti umožní spustit neomezený počet aplikací, u nichž si můžete definovat spoustu parametrů. Jsou to např. tyto: v jakém stavu mají aplikace startovat (maximalizovaně, minimalizovaně, případně skrytě), jaké mají být parametry na příkazové řádce, kolik sekund po připojení k internetu se bude čekat před jejich spuštěním (zde vřele doporučuji načasovat proces spouštění, protože start deseti aplikací najednou není nejlepším řešením) atd. Nezdá se vám těch funkcí dostatek? Tak to si musíte vyzkoušet automatické ukončování programů po odpojení od internetu, kde se automaticky ukončí předem nadefinované aplikace. Kupodivu lze tento proces i obrátit. Pěkná je také funkce, která otestuje, zdali vámi nadefinované spuštění a ukončení programu funguje (ne vždy se musí podařit ukončit aplikaci), čehož zcela jistě využijete. A nakonec, Netlauncher vám umožňuje automaticky synchronizovat čas a kontrolovat stav e-mailové schránky. Ještě vám to nestačilo? Tak to vás zcela jistě upoutají funkce "Vytáčení připojení" v předem daný čas a zapisování (logování) všech provedených úkolů do souboru.

Lama

www.32bit.com/software/listings/System/Shell/_260P/14426/

Kdo nezná všelijaká "hejblátka a potrhlinky", jež si mnoho uživatelů instaluje do svých počítačů pro ryzí pobavení, o hodně přichází. Další z kolekce takovýchto programů je totiž hračička Lama, která sleduje pohyb myši svýma očima. U této hříčky považuji navíc za velmi zajímavou funkci možnost použití různých skinů (vzhledů), jež dovoluje program využívat.

X-Desk 1.4

www.freedownloadscenter.com/Shell_and_Desktop/Virtual_Desktop_Man agers/X_Desk.html

Komu by se nelíbilo mít monitor přes celou zeď, případně mít monitorů hned několik, což ale vzhledem k jejich ceně není možné. Proto přichází správce virtuální plochy, který vám umožní využívat rovnou 6 obrazovek najednou, podobně jako třeba v Linuxu (přesněji řečeno v jeho grafickém rozhraní X-Windows). Princip je jednoduchý v systémové liště vedle hodin se vám zobrazí ikona, jež vypadá jako tabulka, přičemž žlutá buňka značí aktuální obrazovku. Pokud se rozhodnete změnit aktuální pohled, provedete to jednoduše tak, že podržíte klávesu CTRL (případně se dá nastavit i klávesa ALT) a kurzorovými šipkami vyberete jinou obrazovku. Přepnout mezi plochami se samozřejmě můžete také pomocí menu, které vyvoláte pravým tlačítkem. Je také dokonce možné jednotlivé aplikace přenášet i mezi plochami. Pokud by vás navíc zajímalo, jak celá věc funguje, můžu vám přiblížit jednoduchý princip. X-Desk prostě skrývá při přepnutí na jinou plochu aplikace, které nemají být zobrazeny. To bohužel vždy nefunguje zcela korektně, protože některé aplikace se samy "derou" do popředí, a tak se mohou objevit i na ploše, kde "nemají co dělat". Přesto je podle mého názoru X-Desk výborný správce virtuálních ploch, jenž někdy může přivodit atmosféru, že je možné spustit neomezené množství aplikací.

Internetové tipy

Christmas Time at Kid\s Domain

www.kidsdomain.com/holiday/xmas/

Tato stránka, kde naleznete takřka vše o vánočních svátcích, včetně dobrého softwaru, různých pozadí na plochu či klipartů, patří k nejlepším, které jsem na vlnách internetu spatřil. Vše je na ní totiž přehledně uspořádáno, a je takřka nemožné zde nalézt jakýkoliv "balast". Rozhodně vám mohu pouze doporučit její návštěvu.

Christmas Icons

www.kidsdomain.com/holiday/xmas/icons.html

Vánočních ikon není nikdy dost. Právě toto motto by mohla využívat výše uvedená stránka, kde naleznete desítky velmi zdařilých ikon v různých kolekcích, jež si můžete stáhnout na svůj disk jako zazipovaný archiv. Abyste ovšem věděli, kterou kolekci si máte právě stáhnout, je pro vás určen jednoduchý náhled, jenž vám může velmi pomoci při výběru souborů.


Nebojte se vyzkoušet - Na vánoce dlouhý noce...

Martin Koníček

V tomto předvánočním čísle jsem pro vás připravil hned několik programů a hříček pro správné navození vánoční pohody. Bohužel i přes veškerou snahu se mi do rubriky nepodařilo vměstnat tolik aplikací a her, kolik bych si přál, a proto vám mohu "pouze" doporučit navštívit internetové adresy stránek, jež jsou uvedeny v rámečku. Tam navíc můžete sehnat ještě více vánočních her, které vám mohou pomoci "skamarádit" se s vaším počítačem.

Holiday Lights

www.tigertech.com

Mnoho lidí si před Vánocemi zdobí své obydlí různými žárovkami či obrázky. Určitě ale víte, že váš počítač je takový všeuměl, takže proč byste si ho nemohli vyzdobit také? Tohoto úkolu se odvážila chopit aplikace Holiday Lights (sváteční světla či žárovky), jež vám umožňuje v první řadě nechat po stranách vaší plochy blikat různé žárovičky či jiné obrázky, a to jak s vánoční, tak velikonoční, novoroční či jinou tematikou. To ovšem není vše. Během blikání žároviček si můžete také vychutnat přehrávanou hudbu ve formátu MIDI (její kvalita závisí na zvoleném syntezátoru, který si můžete nastavit v ovládacím panelu multimédia vše určuje výbava zvukové karty). Ještě vám to nestačilo? Ani se nedivím, přece také potřebujete originální šetřič obrazovky. A když říkám originální, opravdu to tak myslím. Program totiž nabízí nevídanou funkci, která vám po nastavení několika parametrů "vytvoří" vlastní spořič obrazovky. Vtip je v tom, že blikající žárovičky jsou aktivní i v šetřiči, přičemž si můžete zvolit libovolný obrázek v pozadí, přes který budou přelétat vámi nadefinované kliparty. Nakonec si můžete jednoduše udělat vlastní žárovičky (ve formátu GIF), jež lze sdílet i s ostatními uživateli, z čehož také vyplývá, že je možno si z internetu stáhnout nepřeberné množství ozdob, které už "splácali" jiní nadšenci.

Sint

www.wieringsoftware.nl

Na vánoční plošinovky si vzpomínám velmi rád už z doby, kdy mi jednou o Vánocích, tehdy ještě na disketě, přišla demoverze hry Jazz Jackrabbit, kde byla celá vánoční epizoda, jež se mi velmi líbila. Ale o tom možná někdy jindy. Sint je hra postavená na vánoční atmosféře už od základů. Cílem je sbírat dárky a sušenky, a ty pak vhazovat do komínů (dle angloamerických tradic je nadílka "doručována" právě tímto způsobem). Celá hra je na ovládání navíc velmi jednoduchá, přičemž vám dokonce při první větší překážce poradí, že pro zrychlení musíte stisknout klávesu CTRL. Velmi pěkné jsou také pouliční lampy, které jsou doslova "gumové", takže vám poslouží skoro jako trampolína, pokud třeba potřebujete přeskočit mezi domečky. To, co na hře potěší snad každého, jsou zcela jistě nízké hardwarové nároky (je doporučen procesor 486, ale stačí i 286), a samozřejmě nutnost vlastnit pouze operační systém DOS kompatibilní (nejen MS-DOS). Takže celou hru spolu s operačním systémem můžete získat zdarma a uložit ji na jednu disketu, kterou třeba pošlete svému známému právě o Vánocích ;-).

Ski Free

www.conradmurray.com/games.html

K zimě patří také lyžování, čehož si všimli i výrobci různých počítačových her. Hra Ski Free se ale od většiny ostatních liší tím, že je velmi malá (neuvěřitelných 80 KB!), rychlá a hlavně se jednoduše ovládá. Hned po spuštění hry se objevíte na kopci, kde máte návod, jak hru ovládat. Potom stačí sjet kousek dolů, vybrat si styl závodu (slalom nebo volný styl, tedy sjezd), a snažit se dosáhnout co nejmenší čas. Hra je také příjemná v tom, že ji můžete ovládat jak myší, tak klávesnicí. Zajímavou vlastností je, že při stisku tlačítka Escape se extrémně rychle schová do dolní lišty, což se hodí třeba při nečekané procházce vašeho šéfa :-). Jako obvykle je hra doslova předurčena pro rozesílání e-mailem, a po síti se může šířit neuvěřitelnou rychlostí. Jen si prosím uvědomte, že pokud vás hra zaujme, je možné, že vás od ní nikdo neodtrhne, dokud neuděláte nový rekord.

Snowcrash

www.deafzone.ch/multimedia/clips/flash/flash.php

K zimě patří také koulování, tedy pokud napadne sníh. V případě, že se tak ovšem nestane, můžete házet sněhové koule alespoň doma, což s sebou nese mnoho výhod, například se tak vyvarujete omrzlin na rukou, a nebudete muset celou noc sušit své oblečení. Ale vraťme se ke hře hned po spuštění se můžete dát do hraní. Ovládání je celkem nasnadě, a pochopíte je bez jakéhokoliv manuálu. Vaše "panďuláky" totiž můžete přesunovat jednoduše myší, přičemž délka stisku levého tlačítka určuje sílu, kterou vynaložíte k hození sněhové koule. Na hře se mi navíc velmi líbilo, že se jedná pouze o flashovou animaci, jež nevyžaduje žádnou instalaci a nikam se nezapisuje! Trochu zklamáním byla velikost, která činí 2 MB, ovšem po komprimaci je možno hru "vměstnat" i na jednu disketu.

§§§§§


Drive Image 5.0 – software poslední záchrany

Vladimír Vondráček

c01p0674

Pro každého uživatele osobního počítače je jistě ztráta jeho poctivě hromaděných dat noční můrou. Aby se ale uživatelé nebudili ze spánku se studeným potem na čele, byla vymyšlena řada kvalitních řešení. Většina z nich však nabízí pouhé zálohování dat, ale už ne třeba konfiguračních souborů tak, aby tyto byly nadále konzistentní. Proto přišel výrobce PowerQuest s již pátou verzí zálohovacího softwarového řešení Drive Image.

Po nainstalování a spuštění se nedočkáte nějaké složité aplikace se spoustou voleb. Design je čistě účelový a přehledný. Jediné co prakticky umožňuje, je zvolení diskového oddílu, jehož zálohu bude vytvářet, a souboru, do kterého zálohu zapíše. Doplňkovými volbami jsou určení komprese a možnost rozdělit výsledný soubor na díly stejné velikosti. To je zejména důležité při používání různých záznamových zařízení s různou kapacitou.

Software vytvoří kompletní obraz disku, včetně zavádějícího sektoru (nebo jak se překládá Master Boot Record). Toho lze s výhodou použít například po instalaci nového hard disku. Většinou ani uživatel nemá chuť znovu instalovat operační systém a všechny aplikace. Program umožňuje udělat přesnou kopii starého disku a celý obraz přepsat na nový bez nutnosti další práce. Podobně se lze zachovat i v případě havárie pevného disku. Toto řešení je možné realizovat i na síti, kde na serveru budou sídlit obrazy všech stanic. Při havárii jakékoliv z nich je její obraz přenositelný na nový počítač, příslušně vybavený (s obdobným hardwarem, aby nedošlo ke kolizi ovladačů).

V prostředí Windows běží pouze ovládací program, samotné vytváření obrazu probíhá v režimu MS-DOS, přičemž celý tento proces je automatizovaný. Ani ti z nás, kteří mají nainstalován nějaký boot manager (LiLo nebo Ntloader), nemusejí mít strach. Drive Image je vyřadí na jeden start, ale nové spuštění počítače je již zase standardní. Sama výkonná část, dosová aplikace, zachovává vnější vzhled Windows, umožňuje (při samostatném spuštění) nejen vytvářet obrazy disků, ale i vytváření rozšířených diskových oddílů. Drive Image pracuje se souborovými systémy FAT (nativní pro MS-DOS), FAT32 (Windows 9x), NTFS (Windows NT, 2000), HPFS (OS/2), Ext2 (Linux), a proto lze vytvářet obraz jakéhokoliv s těchto diskových oddílů. Mimochodem, je to jedna z mála aplikací co znám, která umí v prostředí Windows 98 pracovat s partition formátovanou jako NTFS. Pro správnou jednouživatelskou instalaci je pak třeba mít alespoň dva diskové oddíly nebo podporované velkokapacitní zařízení (JAZ, ZIP, CD-R/RW, apod.). Drive image neumí (pochopitelně) zapisovat obraz disku na stejný diskový oddíl, na kterém je spuštěn.

Aplikace provádí dosti choulostivé operace se systémem hostitelského počítače, nicméně není třeba mít obav. Že se programátoři PowerQuestu v této problematice vyznají, dosvědčuje i jiný produkt z jejich dílny, takřka legendární PartitionMagic.

Drive Image 5.0

jednoduché ovládání

výkon

K recenzi poskytla firma: PowerQuest, www.powerquest.com

§§§§§


Precizní efekty od Auto FX Software – Dream Suite

Pavel Korec

c01p0675

Zvláštní efekty často dodávají grafickému dílu originalitu, mohou však působit i nepřiměřeným dojmem. Jejich výběr a použití jsou zdánlivě jednoduché. Prohledáte internet a nainstalujete si do programu jako je Adobe Photoshop (Corel Photopaint, Painter, či Paintshop) pomocí platební karty zakoupený plug-in. Po uložení do adresáře PLUGINS a restartu efekt prostým výběrem z menu grafického programu aplikujete na obraz, písmo či masku. Efektní plug-iny činí svět 2D grafiky mimořádně zajímavým, až vzrušujícím. Určitou nevýhodou některého takového zboží bývá však omezené nastavení parametrů, nutnost zpracovávat obrázky určitého rozlišení, či příliš digitální vzhled výsledku. Také než najdete to pravé, vyzkoušíte produkty několika výrobců.

Dream Suite je souborem efektů velmi precizních a skutečně dokonalých. Realismus náhodných nerovností, stínů či odlesků, je doplněn ručním přidáním dalších "zreálňujících chyb".

Efektů je celkem 18 typů a velmi dobře se dají použít. Jednak něco takového občas opravdu potřebujete (jako například rámečky obrázku), a jednak pokud efekty od FX Software již máte v počítači sáhnete po nich mnohem častěji. Váš grafický projev bude svobodnější a originálnější.

Ovládání programu

Na rozdíl od rozličných KPT je ovládání všech filtrů obdobné. Po zavolání plug-inu (například z Adobe Photoshopu) se spustí prostředí programu Dream Suite, obsahující pracovní plochu, menu File (pro uložení i načtení obrázků), menu efektů s možností volby již nastavených (presets). Můžete použít lupu i ručku pro výběr části obrázku. K nastavení efektů zpravidla použijete několika samostatných (ouškových) paletek. Užitečné jsou "paměťové body", uchovávající nastavení. Samo prostředí je provedeno v elegantním stylu zaoblených, průhledných (bitmapových) menu. Je velmi pěkné, ale přeci jen dost zatěžuje procesor pomalejšího počítače. To je jedna z nevýhod programu to, že reakce na stisk menu a výběr "presets" trvající někdy déle než 1 sekundu, je chybou. Menu (byť bitmapová) mají reagovat na přejetí myši a stisk klávesy okamžitě! Na pomalých počítačích (200 MHz) je program prakticky nepoužitelný. Doporučené je Pentium 400 MHz, ale ani na 600 MHz se této nepříjemnosti zcela nezbavíte. Také nároky na paměť má Dream Suite značné. Výrobce doporučuje 192 MB paměti a Windows 98, ME, nebo NT. Nutno dodat, že časové nároky na realizaci (vskutku dokonalých) filtrů a efektů jsou také vysoké.

Suita Presets

Výběr z připravených "presets" je obtížný, protože názvy se liší hlavně číslicemi. Efekty ani Presets nedisponují náhledy. Na CD (i na internetu) je však k dispozici PDF dokumentace programu i Presets, kterou je nutno si vytisknout. A nyní k obsahu: 35mm frame kovové rámečky pro diapozitivy jsou dobře využitelné na plakátech spojených s fotografií (cestovní kanceláře, fotografie) i na internetu. Chisel představuje zpravidla tvary a písmo vytlačené a vystřižené z kovových fólií s různým povrchem. Efekt Crackle promítne obrázek na vrstvu rozpraskané keramiky, Crease na symetricky přeložený či pomačkaný papír. Cubism přetvoří obrázek (super kvalitně!) do olejomalby. Descle odtrhne okraje silného papíru a doplní stínem. S pomocí DimensionX vytvoříte z obrysu kovové výlisky či odlitky pracujete s "živým" kovem. Focus dramatizuje obrazovou scénu různorodým rozostřením okrajových částí. Obrázky vytvořené pomocí Hot Stamp tak trochu připomínají barevný otisk linorytu, či linoryt sám. Instamatic jsou kovové rámečky obrázků, a podobně jako u dia-rámečků v nich můžete samostatně manipulovat s obrázkem. Liquid Metal použijete pro reliéfní kovové výtlačky masky (písma). Zato však Metal mixer vytváří kovový povrch s dalším materiálem (odlišným kovem, barvou) ve stylu emailových šperků. Další (úzké) rámečky se skrývají za PhotoBorderem. PhotoDepth obrázky rozvlní a měkce vystínuje. PhotoTone dokonale tónuje černobílé fotografie nejen do sépiových barev, ale i do dalších odstínů. Výsledek se přitom velmi liší od prostého balancování s barvami v grafických programech. Ripple přidá do obrázku vodní hladinu, a to nejen kruhovou (po kapce vody), ale též lineární a náhodně zvlněnou. Tape útržky a ústřižky tapet použijete jako lepící pásky nebo plochy pro popisky či zakrytí částí obrázků.

Dream Suite

kvalita efektů

jednotné prostředí

nastavitelnost (kontrola) efektů

hardwarové nároky

pomalá menu

K recenzi poskytla firma: Auto FX Software, www.autofx.com

§§§§§


MicroStation V8 – inženýrské modelování

Ondřej Vinař

c01p0676

MicroStation je obecný CAD systém, pracující s 2i 3rozměrným prostorem. Jako architekt mám zkušenosti s předchozími verzemi programu, a proto jsem se zájmem přijal nabídku tuto novinku vyzkoušet. Pokusím se představit hlavní rozdíly této verze oproti MicroStation/J a nastínit první dojmy.

Novinky

MicroStation V8 přináší množství novinek od kosmetických úprav grafického rozhraní přes nové nástroje a změny v ovládání a chování původních nástrojů až k takovým úpravám, které znamenají změnu definice výkresového souboru.

Zásadní změnou je nová struktura souboru DGN. Oproti dřívějším verzím je soubor složen z jednoho nebo několika modelů. Každý z nich může mít libovolné množství vrstev. Modely jsou na sobě nezávislé; pokud chceme zobrazit více modelů současně, připojíme je jako referenční výkresy. Změna DGN formátu bohužel přináší nekompatibilitu výkresových souborů se staršími verzemi. Zpětná kompatibilita byla jednou z jeho předností oproti konkurenčním systémům.

MicroStation V8 rozeznává dva druhy modelů Výkres a Arch (Design a Sheet), oba mohou existovat ve 2D i 3D verzi. Model typu Arch nahrazuje nástroj Kompozice výkresu (Drawing Composition) pro tvorbu tiskových sestav, který v MicroStationu/J nepracoval příliš srozumitelně. Verze 8 umožňuje připojení 3D modelů jako referenčních k 2D modelům, což je výhodné právě při sestavování prezentací. Právě v modelu typu Arch efektivně využijeme nové nástroje pro manipulaci s referenčními výkresy např. asociativní ořezávání prvkem (výřez vymezený křivkou se při změně křivky aktualizuje), maskování libovolnou ohradou, rendering připojeného 3D modelu. Nové funkce pro manipulaci s obrazem nabízí i Raster Manager (správce rastrových referenčních souborů) natažení, rotace, zkosení, asociativní maskování, apod.

Práce s vrstvami je v novém MicroStationu srozumitelnější a přehlednější funkce nástrojů Správce vrstev a Zobrazit vrstvy (Level Manager a View Levels), které se v MicroStationu/J v některých případech duplikovaly, jsou nyní rozlišeny Zobrazit vrstvy ovládá zobrazování vrstev a skupin vrstev všech referenčních modelů, Správce vrstev umožňuje pomocí logických filtrů definovat skupiny vrstev.

Významně jsou v MicroStationu V8 rozvinuty funkce pro úpravu textu program používá přímo fonty TTF a SHX, text se formátuje prostřednictvím definovatelných stylů s možností vytváření hierarchie. Rovněž kóty se formátují pomocí stylů. Dalšího rozšíření se dočkalo ovládání programu. Jde o funkci Pružný nájezd (AccuSnap) inteligentní kurzor, který automaticky vyhledává klíčové body objektu podle aktivního režimu nájezdu, bez nutnosti použití pokusného bodu (Tentative Point). Program samozřejmě oplývá mnoha dalšími změnami.

Hodnocení

Vylepšení mnoha nástrojů značně usnadní a zefektivní práci příjemné jsou upravené manažery vrstev a referencí, asociativní chování prvků, práce s textem a pružný nájezd. Programu by však prospěla úprava tradičního grafického rozhraní, které se postupným rozšiřováním systému stává stále méně přehledným a systematickým. Některé nástroje by mohly měnit své chování podle kontextu.

Závěrem lze říci, že nová verze MicroStationu je vydařená, program lze doporučit všem, kteří váhají při volbě obecného CAD systému. Dosavadní uživatelé MicroStationu by však měli přechod na novou verzi dobře naplánovat, neboť současné provozování obou systémů v rámci podniku může přinést problémy, způsobené současným používáním starého a nového formátu DGN.

MicroStation V8

více nástrojů pro manipulaci s vektorovými i rastrovými referenčními soubory

možnost přímé práce se soubory DWG

neomezená velikost buněk, použití DGN souboru jako knihovny buněk

zpětná nekompatibilita souborů se staršími verzemi Microstation

K recenzi poskytla firma: Bentley Systems ČR, www.bentley.cz

§§§§§


Kancelářský zážitek – Microsoft Office XP Cz

Jaromír Luhan

c01p0677

Opravdu je Microsoft Office XP takový zážitek, jak naznačuje název? Skutečně se vyplatí investice do nových technologií nebo bude lepší zůstat o nějakou tu verzi níže? Podívejme se na české vydání produktu a jeho vlastnosti. Jedině tak můžeme najít odpovědi na výše uvedené otázky.

Lokalizovaná verze

Office XP je samozřejmě k dispozici v české verzi (a zhruba v 35 dalších jazycích). Možná si říkáte, proč okolo toho dělat takový humbuk, když je angličtina světovým jazykem a vyučuje se i na základních školách. Namítnu, že je to nejen užitečné, ale pro většinu uživatelů téměř nezbytné. V dřevních počítačových dobách, kdy měl program několik strohých nabídek a s uživatelem komunikoval jednoduchými hláškami, nebyla lokalizace potřebná, protože si každý těch několik slov přeložil a měl vystaráno. Dnešní programy však textovými informacemi doslova přetékají (Office XP je toho klasickým příkladem) a vyznat se v nich není jednoduché ani pro rodilé mluvčí, natožpak pro ty, kteří angličtinu nezvládají zrovna na jedničku. A to už nemluvím o místně proměnných záležitostech, jako jsou průvodci a šablony pro vytváření nových dokumentů k čemu by mi byly, když bych výsledek jejich šikovného působení musel posílat překladateli nebo je zgruntu všechny předělávat? Hrozná představa, buďme rádi, že tuto práci za nás udělá někdo jiný.

U většiny programů Office byla čeština samozřejmostí již v minulosti, premiéru má pouze FrontPage, který až dosud odolával. Vzhledem k tomu, že není součástí základních verzí a nebyl ani ve verzi poskytnuté k recenzi, ponecháme jej stranou snad někdy příště.

Ostatní programy česky jsou, a to i v případě, že se jejich ikonka česky úplně netváří. Samotný překlad se zdá zdařilý, i když se překladatelé nevyhnuli diskutabilním termínům jako například "podokno" vyvolávající dojem, že byl autor "podobraz". Občas jsem sice narazil na anglické relikty, ale je možné, že jsou výsledkem předešlé anglické instalace a že se pouze nepřepsaly některé knihovny.

Ono provádění přechodu ze starších verzí nemusí být vůbec jednoduché, zejména pokud předešlá byla v jiném jazyce. Vyzkoušel jsem přechod z Office 2000 na XP na dvou různých počítačích (nelze to tedy brát za statisticky významné číslo) a zatímco jedna instalace proběhla celkem bez problémů (alespoň jsem zatím žádné vážnější nezpozoroval), u druhého stroje jsem byl rád, že se mohu vrátit zpátky, protože výsledkem byla podivná směs částečně funkční Office XP s téměř nefungujícím Outlookem a zcela nefunkčního FrontPage 2000. Nebudu tady dlouze popisovat, kudy jsem bloudil během svých pokusů, ale vřele doporučuji mít během upgradu při ruce instalační média starší verze, zejména pokud nemáte čas na dlouhé experimentování.

Podíváme-li se z hlediska lokalizace na jednotlivé distribuční verze, v češtině jsou k dispozici Standard a Professional, Developer je pouze anglický.

Život s novou Office

První a velice diskutabilní zkušenost s novým softwarovým balíkem představuje "protipirátské" opatření aktivace produktu. Již v minulé recenzi na anglickou verzi jsem se zmiňoval, že se produkt nainstaluje jako sice funkční, nicméně časově limitované demo a je nutné jej aktivovat. Mezi uživateli tato tajemná procedura vzbuzuje velmi různorodé pocity. Například nejrůznější fámy kolují o tom, jaké informace program odesílá o majiteli a jeho počítači. Přes všechna ujišťování, že jedinou odesílanou informací je region, kde se produkt registruje (samozřejmě, že další informace můžete při registraci poskytnout dobrovolně), si Microsoft minimálně mapuje trh s hardwarem, protože aktivační kód je závislý na vybraných hardwarových komponentách instalovaných v majitelově počítači.

Samotná procedura je zejména přes internet jednoduchá a zatím pokaždé byla i dostatečně rychlá, takže uživatel kvůli telekomunikačním poplatkům moc nezchudne. Horší je to, pokud přístup na internet nemáte potom musíte telefonem nadiktovat programem vygenerovaný předlouhý řetězec a zpátky zapsat jiný, který vám sdělí obsluha na druhém konci linky. Ale funguje to také, když umíte správně psát číslíčka.

Samozřejmě vyvstává řada otázek, co se stane s aktivací, když změním hardwarovou konfiguraci, když mi zhavaruje disk a já budu instalovat znovu, nebo když si koupím nový počítač. Pro tyto případy dovoluje systém určitý počet aktivací téhož produktu na různém "železe", případně další aktivace s dostatečným časovým odstupem, který odpovídá inovačnímu cyklu počítačových komponent. Ptáte-li se na konkrétní počty a doby, máte smůlu Microsoft specifikuje toleranční parametry jako v pohádce Byl jednou jeden král PŘIMĚŘENĚ!

Nové zájemce o každý software zajímají jeho nároky na výkon počítače. U Office XP jsou nároky odstupňovány podle operačního systému, na kterém mají běžet, a mohou se dost lišit. Zatímco jako procesor vystačí Pentium 133 (ale doporučuje se Pentium III), operační paměť už tak jednoduchá není pro Windows 98 (na nižší verzi Windows zapomeňte rovnou) a Windows 98 SE začněte počítat na 24 MB, u Windows ME a NT 4.0 na 32 MB, majitelé Windows 2000 pak potřebují aspoň 64 MB nebo raději hned 128 MB. Ale to není vše na každou současně spuštěnou aplikaci připočtěte dalších 8 MB. Na pevných discích si připravte okolo 400 MB místa a dalších 100 MB pro obsah druhého CD Media Content.

Pro uživatele, kteří přecházejí z nižších verzí, je důležitá kompatibilita dokumentů. Vězte tedy, že formát Wordu, Excelu a PowerPointu je kompatibilní oběma směry, takže nové dokumenty přečte i ve starších verzích. Kompatibilní není Access (jak už jsme si mohli zvyknout), ale v nové verzi alespoň zůstali uživatelé ušetřeni nutnosti konvertovat staré databáze do nového formátu.

Potřebujete-li z nějakého důvodu zachovat ve svém počítači i nižší verze kanceláře, dejte si pozor při instalaci, která se velmi vehementně snaží vše staré zlikvidovat (a dokáže to i s několika starými verzemi najednou!). Jinak je koexistence více verzí na jediném počítači možná a vcelku bezproblémová s jedinou výjimkou a tou je Outlook, který nová instalace zničí zcela nekompromisně a není žádného odvolání.

A jak se s Office XP pracuje? Musím uznat, že mě spousta novinek velmi příjemně překvapila. Kupříkladu panely úloh a chytré značky když si na ně zvyknete (mě alespoň nějakou dobu pěkně děsilo, že počítač najednou bez zjevné příčiny ožil a zdánlivě mi měnil vzhled dokumentu na obrazovce), zjistíte, že jsou to velice chytré a užitečné pomůcky. Nebo nový Outlook po návratu do staré verze mi chyběla přehlednost barevného vzhledu a propracovanějšího uspořádání, i když jsem si zanadával nad drastickými antivirovými opatřeními, která se mě snažila připravit o podezřelé, leč pro mě potřebné přílohy (nakonec jsem jej přemluvil, aby je vydal, ale dalo to práci...).

Mnohokrát mi také přišla vhod zvýšená bezpečnost dokumentů. Myslím, že slova o tom, že při výpadcích programů neztratíte ani písmenko, nejsou jenom planými sliby. Výpadků jsem zaznamenal dost, protože má těžce zkoušená experimentální Okna nejsou právě v nejlepší kondici, nicméně ztrát bylo naprosté minimum.

Takže tolik Office XP. Myslím, že se můžete vydat na nákup, pokud na to máte. Nová verze pěkně podražila, takže se její vlastnictví nejspíš stane dalším symbolem bohatství. Nezapomeňte, že Microsoft navíc úplně mění prodejní model a že přestává existovat systém upgradů z předchozích verzí. I když nový model slibuje, že nebude dražší než minulý, díky různým více či méně skrytým nákladům rozhodně nebude levnější. Tak ať něco nepromeškáte.

Mikrosoft Office XP CZ

důsledný překlad

bezpečnost dokumentů

aktivní plocha dokumentů

nutnost aktivace

 nový prodejní model

cena

K recenzi poskytla firma: Mikrosoft, s.r.o., Novodvorská 1010, Praha 4,

Cena vč. dph:

cca 18 500 Kč Standerd

cca 22 500 Kč Profesional

§§§§§


Výtvarná dílna pro radostnou práci

Pavel Korec

c01p0679

Painter vždy vzbuzoval pozornost grafiků efektními a překvapivými možnostmi kreativní, či mimořádně naturalistické kresby. Viděli jste někdy na předváděcí akci grafika, s jakým zápalem a leskem v očích předvádí jeho možnosti? Je opravdu zajímavé pozorovat, co skutečný umělec dokáže s pomocí Painteru vykouzlit na ploše obrazovky. Myslím, že se Painter stal jedním z nejmilejších a radost přinášejících grafických programů vůbec. Možnosti kreativní práce, tvůrčí svoboda, dokonalost nástrojů to jsou hodnoty, které Painter odlišují od ostatních programů. Nejskvělejší grafické programy jako je Adobe Photoshop, Photopaint od Corelu, Paint Shop a mnohé další byť se snaží nabízet řadu Painteru podobných nástrojů jsou spíše technologickými dílnami na úpravu fotografií, než kreativní dílnou, ateliérem, či uměleckou laboratoří jako Painter.

Painter byl vždy zajímavý a odlišný v designu i ovládání. A právě odlišnost ovládání, pojmenování a práce s některými grafickými entitami byly trnem v oku pracovníkům v DTP studiích, kteří používají kreativní grafiku jen občas jen jako součást kompozice vytvářené z textů, fotografií, 3D objektů a kreseb například v Photoshopu, Quarku, PageMakeru, CorelDraw, Illustratoru. Přiblížení běžným standardům ovládání dosáhl Painter již v předchozí verzi. Výběr se chová jako výběr, objevily se vrstvy a zmizely nepřehledné a málo využívané stavy masek, či množinové doplňky objektů. Také palety a paletky, které (zejména při práci na 17" monitoru) zabraly mnoho místa, dosáhly systematičtějšího, přehlednějšího a současně úspornějšího uspořádání. Rychlost aplikace štětců a grafických filtrů doznala zvýšení jak v šesté, tak i poslední verzi, zejména důsledným využíváním instrukcí MMX procesorů. Přitom vzpomínám na dobu, kdy jeden z dřívejších Painterů jako jeden z prvých programů využíval počítání v desetinné čárce! Painter byl ostatně vždy dosti náročný na výkon počítače. Ne snad, že by nutně vyžadoval nějakou extra-procesorovou třídu, ale prodlevy mezi aplikacemi některých nástrojů přeci jen výrazně omezovaly bezprostřednost ruční tvorby. Radikální růst výkonu Pentií pomohl Painteru nesrovnatelně víc než jiným grafickým programům, u nichž je běžná spíše předem rozvážená, sekvenční a mravenčí práce. Možná mu pomohl víc, než práce jeho programátorů. Prostě pokud chcete malovat linii ať již obyčejnou tužkou, nebo tabletovým perem na povrchu elektronického ručního papíru musíte mít ruku volnou, musíte mít švih, musíte si dovolit plynule čárat, nervně šmrdlat, či lehce poťukávat hrotem. A to nyní můžete stejně dobře na papíře, jako za pomoci citlivého tabletu.

Bohatství programu

Painter byl vždy velmi bohatým programem na výběr typů a podtypů nástrojů a jejich nastavení. Nabízel vždy nepřeberná množství parametrů týkajících se reakcí na tablet rychlost kresby, sílu tlaku, ukapávání inkoustu apod. Ovšem takové bohatství může být ošidné, pokud nástroje snadno "rozladíte", nebo pokud se v nich nedokážete orientovat. Painer nyní vyniká více než kdy předtím odolností před takovým rozladěním. Snad vzhledem k tomu, že nastavujete fyzikálně srozumitelné hodnoty, mají změny nastavení použitelný výsledek. Díky tomu si opravdu rychle upravíte štětce či křídy pode svých představ. Také orientace mezi kresebnými nástroji je nyní podstatně vyšší.

Paletky

Pro získání představy o možnostech programu pro ty, kteří Painter neznají, je myslím vhodné postupovat podle palet.

Tools obsahuje nástroje jako lupu, šipky pro výběr výběru či objektů, "Crop" obrázku, kapátko, štětec pro kresbu, barvicí konvičku, magickou hůlku, vytváření výběrů a nástroje pro kresbu tzv. "shapes" vektorových objektů. Vektorové objekty lze konvertovat na vrstvy (bitmapové objekty) nebo na výběry. Výběry lze konvertovat naopak na "shapes".

Objects Layers jsou nejdůležitější jsou to bitmapové objekty vymezené maskou. Nyní se chovají jako vrstvy. Mohou se však sgrupovat i rozgrupovat, anebo spojit v jediný objekt kompaktní vrstvu. To ale zdaleka není vše zvláštní vrstvou je vrstva, na níž malujete vodovými barvami. A pak tu jsou takzvané dynamické vrstvy jakési filtry či efekty v podobě vrstev. Obsahují efekty kontrastu, ohořelého papíru, plastizace (krajiny), tlačeného skla, kaleidoskopu, posterizace a dalších několika efektů. Zvláštní "vrstvou" je Image Slicer pro ruční rozřezání obrázku na samostatné aktivní bloky použité v HTML dokumentu. Paletka Masks umožňuje přidávat a aplikovat poloprůhledné masky. V masce je pak možno malovat přímo barvou "Alfa". Řada filtrů Painteru dokáže na masku pak dobře reagovat. V menu paletek naleznete také skripty, které jsou využitelné jak pro kombinované efekty, tak též pro záznam grafické práce s možností uplatnění na novém nebo aktivním papíru. Paletka Selection Portfolio poskytuje nabídku tvarových výběrů (hvězdy, obdélníky ap.) uvědomíme-li si, že primitivní vektorové objekty lze konvertovat do výběrů a ty takto uschovávat, je využití značné. Image Portfolio obsahuje knihovnu plovoucích objektů s cestou (které se zobrazují jako vrstvy). Každý objekt může být zobrazen s pozitivním či inverzním výběrem. Do Portfolia nelze ukládat dynamické objekty--vrstvy. Paletka Text má více nastavení, než jsme byli zvyklí. Text se uchovává v editovatelné formě. Paletka umožňuje natáhnout text podél křivky a přidat mu stín, nebo jej rozmáznout. Horší to však je s českými fonty program sice zobrazí některé české znaky, jiné však ne (např. ý). Týká se to jak ATM, tak též True-Type fontů. Nezbývá tedy, než text importovat ve formě křivek z některého vektorového programu. Celkem to považuji za dost podstatné omezení!

Brush Controls obsahuje menu rozbalitelných nastavovacích paletek s nepřeberným množstvím parametrů. Pokud potřebujete lehce upravit nějaký nástroj nebo vytvořit nástroj nový povede se vám to nyní bez dlouhého hledání plného omylů velmi rychle. Zajímavou funkcí je například Impasto, která přidá kresbě absolutně naturalistický třetí rozměr. Můžete malovat "bez třetího rozměru", "barvou s třetím rozměrem", anebo "jen třetím rozměrem". Unikátní! Dalším velmi efektním parametrem je paletka s nastavením vodových barev (Water). Nyní se vodovky chovají jako skutečné: poté, co uděláte tah štětcem, se před vašima očima barva rozmývá, rozpíjí a mísí pohybují se v ní drobné částečky barvy, které se nakonec roztáhnou a usadí. Skvělé!

Controls tato interaktivní uživatelská paletka slouží k nastavení nejdůležitějších parametrů nástrojů či objektů při jejich výběru.

Art Materials slouží k nastavování a vytváření barev, povrchů papíru, gradientních výplní, bitpmapových vzorků a vytváření barevných palet. Jsou zde též náplně "Nozzles" do speciálního pera, které maluje kladením malých náhodně nebo sekvenčně vybíraných bitmapových obrázků. A konečně je zde paletka Looks, sdružující nejrůznější nástroje a další nastavení do unikátních kresebných funkcí. Můžete si velmi rychle vytvořit štětec malující stromy, hvězdy, mraky, či rozpíjející vodovou kresbu.

Další efekty a funkce

Za zmínku stojí, že Painter i v sedmé verzi obsahuje své typické filtry pro úpravu fotografií. Jejich předností je například určitá systematičnost a využití alfa-kanálu (průhledných masek) či podkladového papíru pro kombinaci efektu či plastizaci apod. Můžete vytvářet ručně či pomocí filtru nejrůznější mozaiky a provádět lokální deformace obrázku (bubliny), zobrazovat plastická vlákna aplikací černobílé fotografie povrchu a jiné zajímavé efekty. Nyní si můžete na plochu také promítnout síť čar 3D prostoru.

Film a Internet

Painter umí dobře komprimovat JPEG a GIF obrázky, i když kontrola nad paletou není tak dokonalá jako například v Photopaintu. Umí vytvářet klikací mapy a ukládat obrázek spolu s klikacími oblastmi (vytvořenými, definovanými i převzatými z objektů) do HTML dokumentu. Dá se také dobře použít i pro vytváření animovaných scén (kreslených filmů), či animovaných internetových bannerů. Painter je ostatně častým nástrojem grafiků WWW stránek.

Závěr

Painter 7 mě nepřekvapil nějakými mimořádně užitečnými funkcemi. Oproti páté verzi je to však pokrok, který určitě stojí za upgrade. Nedostatky se objevují u nespolehlivosti importu formátu Adobe Illustratoru z programu Corel DRAW a při použití textu s národními znaky. Unikátní a zajímavé je použití "dynamických vodovek" a dynamických vrstev. Druhé CD obsahuje podle mého relativně málo objektů a nástrojů pro rozšíření a nemnoho obrázků či textur. Pokroku bylo dosaženo v přehlednosti a také rychlosti práce s programem.

Procreate (Corel) Painter 7

ovládání programu

ještě naturálnější efekty

další unikátní funkce

použití českého písma

import některých verzí Adobe Illustratoru z Corelu

K recenzi poskytla firma: Corel, Šaldova 34, 108 00 Praha 8, www.corel.cz

§§§§§


PartitionMagic 7.0 – sekáč na pevné disky

Tomáš Bučina

c01p0680

Program PartitonMagic od společnosti PowerQuest je již delší dobu považován za lídra v oblast diskového managementu, tedy v metodách bezztrátového rozdělování, slučování a jiných operacích na oddílech pevných disků. Nová verze 7.0 přináší několik vylepšení, která z tohoto softwaru dělají skutečně up-to-date produkt.

Základní filosofií PartitionMagicu je dovolit uživateli provést takové změny, na něž standardní nástroje operačního systému, kterými jsou konzolové FDISK a FORMAT, nestačí a při tom zachovat veškerá data na měněných discích. PartitionMagic dovoluje tedy především vytvářet, rušit, přesunovat, měnit velikosti, konvertovat a slučovat jednotlivé oddíly na pevných discích v systému.

Nová verze opět posunula hranici spravovaného média až za 80 GB, což ocení majitelé nových pevných disků s vysokými kapacitami. Bez problémů lze tak na zcela čistém disku za pár minut vytvořit příslušný diskový oddíl (partition), naformátovat jej, a připravit k instalaci systému.

Síla PartitionMagicu však tkví v tom, že všechny operace je schopen provádět na stávajících datech s tím, že zachová jejich strukturu a operační systém tedy nepozná rozdílu. To je zvlášť cenné v případě migrace z menšího na větší pevný disk v souvislosti s upgradem, kdy není třeba přeinstalovat operační systém a všechny aplikace.

Další novinkou je podpora externích diskových jednotek připojených přes rozhraní USB. Jejich kapacita rychle roste, a proto se dají očekávat požadavky na rozdělení na oddíly.

PartitionMagic má dva základní moduly práce: jeden je v grafickém rozhraní Windows 9x, ME, 2000, NT 4.0 či XP a druhý opět v grafice, tentokrát však v DOSu. Drtivou většinu operací lze provádět v obou rozhraních, ve Windows jsou však ty "nebezpečné" pouze naskriptovány a provedou se až při dalším restartu.

Nezanedbatelnou složkou celého balíku je také BootMagic, který dovoluje ve velmi komfortním prostředí volit z více operačních systémů, přiřazovat písmena a práva přístupu jednotlivým oddílům. Jednotlivé operační systémy je samozřejmě možné chránit před spuštěním pomocí hesla.

Celkově je PartitionMagic 7.0 spolu s BootMagicem v podstatě nepostradatelným pomocníkem pro správu jednotlivých pracovních stanic v síti, stejně jako jej ocení ti, kteří hodlají alternovat mezi více operačními systémy. A těch v současné situaci souboje Windows kontra Linux rozhodně není málo.

PartitionMagic 7.0

podpora Windows XP

podpora disků nad 80 GB

obsahuje BootMagic

K recenzi poskytla firma: PowerQuest Corp., www.powerquest.com, Cena: 2 600 Kč(Personal, 1 uživatel)

§§§§§


Knihy


Photoshop 5.5

Veronika Kubienová

c01p0712

Ihned v úvodu této recenze si dovolím konstatovat, že poměrně mohutné profesionální vydání knihy Adobe Photoshop 5.5 Kompletní průvodce je dílem vskutku vydařeným. Na necelých osmistech stranách je velmi srozumitelně a nadmíru podrobně popsána široká oblast týkající se rastrové grafiky a Photoshopu. Na své si přijdou jak uživatelé počítačů Macintosh, tak i klasických PC; osoby mluvící pouze česky, avšak také příznivci verze v angličtině.

Oproti klasickým manuálům, týkajícím se pouze funkčnosti programu, je v publikaci řada užitečných informací, které jsou nezávislé na jeho dalších, novějších verzích. Velmi dobře je zpracována např. sekce zaměřená na teorie o barvách a na skenování. Za velice přínosné lze považovat informace o formátech, optimalizaci pro web, práci s barvami, informace o technikách malování, práci s textem, filtry a zvláštními efekty, a v neposlední řadě také o animaci a webových efektech.

V knize je obsažena řada praktických barevných ukázek, a to nejen jako příklad toho, co lze ve Photoshopu dokázat, ale jsou zde jmenovány také postupy vedoucí k výsledným dílům. V některých kapitolách lze rovněž nalézt tutoriály.

Popisované techniky si můžete rovněž vyzkoušet. Ke knize je přiloženo CD obsahující nejen všechny obrázky použité v jednotlivých kapitolách, různá pozadí, ale také příklady a doplňkové návody v multimediální formě. Na CD rovněž naleznete řadu demoverzí a plug--inů od firem Adobe (Illustrator, PageMill, Premiere), Macromedia (Director, Flash, Generator, Shockwave), Alien Skin (Eye Candy, Xenofex) a Andromeda (Series2, Three-D Luxe, Cutline, cMulti, VariFocus).

Publikaci vřele doporučuji všem zájemcům o rastrovou grafiku a webdesign. Vzhledem k pořizovací ceně však lze očekávat zájem spíše ze strany profesionálních grafiků a grafiček.

Autoři: Adele D. Greenberg, Seth Greenberg

Vydavatelství: SoftPress, Brno

Počet stran: 800

Doporučená cena: 679 Kč

§§§§§


Java 2 - Příručka programátora

Patrik Malina

c01p0713

Škoda, že název této publikace je trochu zavádějící mnohem lépe vystihuje její obsah nenápadný podtitul "Základy profesionálního programování". Aby tedy bylo jasno, tato kniha pojednává o základech programování v jazyce Java, a autor se do výkladu pustil opravdu "odpodlahy".

Přestože se zpočátku může zdát, že postup výuky je až příliš didaktický na úkor obsahu, čtenář-programátor záhy zjistí, že tempo je poměrně vysoké a náplň textu dostatečně hutná. Autor se při objasňování problematiky přidržuje metodiky "důsledně vysvětlených příkladů" od samého počátku je látka demonstrována na konkrétních postupech a zájemci jsou tak vedeni k analýze konkrétního kódu, čímž se autor snaží bránit bezmyšlenkovitému opisování příkazů. Důslednost tvůrce knihy je rovněž patrná při sestavování úloh, jež zakončují větší tematické celky, a jejichž absolvováním si studující prověří zvládnutí látky.

Přestože Java je ryze objektově orientovaný jazyk, v delší počáteční části Schildt tuto skutečnost záměrně ignoroval a seznamuje důkladně čtenáře s některými datovými typy, operátory, řízením programu a vrtochy běhového prostředí (Runtime) Javy. Teprve v dalších kapitolách přijde řada na třídy, metody, dále na dědičnost, zpracování výjimek, a také na pokročilejší témata, jako je např. tvorba vícevláknových programů.

Pro milovníky exaktních studijních textů může být tato učebnice překvapením přestože látka nesnese zlehčování, autorovi se podařilo dosáhnout mírného posunu stylu výkladu do populárněnaučné roviny. Domnívám se, že to není na úkor kvality po odborné stránce, a grafické zpracování publikace navíc výsledný dojem ještě více vylepšuje. Je však třeba zdůraznit, že se skutečně jedná o učebnici programovacího jazyka, nikoliv výklad algoritmizace či hlubší pojednání o principech objektově orientovaného návrhu.

Autor: Herbert Schildt

Vydavatelství: SoftPress, Brno

Počet stran: 552

Doporučená cena: 395 Kč


Mistrovství v C++

Patrik Malina

Jazyk C++ dnes bezesporu patří mezi nejrozšířenější, ale rovněž nejnáročnější prostředky profesionálního programování, takže málokoho zasvěceného překvapí rozsah této knihy. Tuzemský nakladatel vsadil na jistotu a vybral k překladu třetí vydání publikace autora, jehož didaktické kvality již byly oceněny v zahraničí, a rozšířil tak nepříliš širokou nabídku důkladných učebnic C++ na našem trhu o velmi kvalitní "kousek".

Prata pojal svou knihu velmi zajímavým způsobem ne jako suchá skripta či referenční materiál, ale jako příběh algoritmů a jazyka C++. Snaží se tímto přimět zájemce k hlubokému zanoření do filosofie objektově orientovaných technik a implementací v C++. Ačkoliv na první pohled se obsah knihy může zdát poměrně stručný, vzápětí čtenář zjistí, že v každé kapitole se ukrývá dlouhá a náročná cesta do hlubin nejzákladnějších principů a postupů, kde cílem je jejich naprosté a bezvýhradné pochopení a vstřebání. Jinými slovy, nemáte-li opravdový zájem o důkladné studium, bude vám kniha k ničemu.

Na druhou stranu autor používá postupy, jež pochopení co možná nejvíce usnadňují. Velkou oporou jsou mu časté a důkladně analyzované příklady kódu, většinou zdařilé ilustrativní diagramy a také opakovací úlohy, prověřující úspěch samostudia. Výklad je opravdu velmi zevrubný, a proto jej lze doporučit především začátečníkům zkušenější programátory, kteří např. znají Javu a chtějí se přiučit C++, by určitě zdržoval. Rád bych zdůraznil snahu autora o univerzální pojetí jazyk je zde prezentován dle normy ANSI/ISO (s poznámkami k jednotlivým překladačům na různých platformách), a určitě zde nehledejte popis práce s některým z vývojových prostředí. Kniha obsahuje pojednání o šablonách a standardní knihovně STL, což v dosavadních učebnicích nebylo často k vidění.

Autor: Stephen Prata

Vydavatelství: Computer Press, Praha

Počet stran: 966

Doporučená cena: 890 Kč

§§§§§


MP3 a vše o něm

Jaroslav Poláček

c01p0714

Nakladatelství Grada tento rok vydalo v edici Snadno a rychle příručku o populárním formátu pro nejširší čtenářskou základnu. Tato kniha je myšlena jako příručka pro všechny, kteří se chtějí s formátem MP3 seznámit a kteří jej chtějí využít naplno. Útlá brožura je rozdělena na dvanáct kapitol včetně rejstříku (jako obvykle velmi stručného). Autoři zvolili logickou strukturu knihy. Ve druhé kapitole se dozvíte o možnostech získávání souborů typu MP3. Poněkud jsem postrádal podrobnější postupy k převodu z klasických médií (kazeta, vinil), ale to neznamená, že zde nejsou zmíněny. Další část textu je věnována nejpopulárnějšímu přehrávači Winamp ve verzi 2.65. Popis tohoto přehrávače je poměrně podrobný a uspokojí i středně pokročilého uživatele.

Navazuje kapitola s dvacetistránkovým popisem převodu zvukového záznamu do formátu MP3. S tímto tématem úzce souvisí možnost vypalování empétrojek na kompaktní disk. Zmíněn je i opačný postup, tedy převod z MP3 na WAV. V podkapitole speciality jsou zmíněny postupy, jak docílit automatického spuštění CD po vložení do mechaniky počítače.

V poslední třetině se autoři věnovali dalším softwarovým a hardwarovým přehrávačům MP3 a zmínili se ve speciální kapitole o standardu MPEG. Místo si našel i slovníček použitých pojmů a zkratek, který může vyřešit některé komplikace při čtení knížky. Aby byl co nejvíce rozšířen záběr publikace, je poslední část věnována dalším alternativním kompresním formátům (WMA, AAC, VQF). O vypalování tato kniha není, takže očekávejte skutečný základ.

MP3 a vše o něm snadno a rychle je standardní knížkou Grady, která přináší základní přehled. Na trhu naleznete podrobnější publikace o vypalování, existují i rozsáhlejší texty o audioformátech. Tato kniha splnila svůj cíl dobře a jako takovou bych ji doporučil.

Autor: Ondřej Šebesta, David Morkes

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 112

Doporučená cena: 99 Kč


Word 2000

Jaroslav Poláček

Snad mohu napsat, že bratři Pecinovští jsou klasiky ve svém oboru. Jejich manuály, zejména na editor Word, leží na stolech mnoha uživatelů. Tento průvodce MS Wordem 2000 je skvělá kniha pro všechny, kteří chtějí Word využít opravdu naplno.

Co mne vedlo k tak pozitivnímu hodnocení? Především stavba knihy. Manuál je určen pro pokročilé uživatele, a tak Pecinovští mohli začít s podrobným popisem karet ve volbě možnosti (menu nástroje). Všem ostříleným uživatelům je jasné, že tam je začátek veškeré efektivní práce. I další kapitoly jsou napsány tak, že je kladen důraz na sofistikované praktiky, které využívají spektrum nástrojů tohoto silného programu. Uživatel, a to zejména ten pokročilý, by si měl umět spočítat, kolik času mu uspoří používání stylů a šablon. Měl by se orientovat v základních příkazech při tvorbě maker nebo při definování polí. Prostě tento člověk by si měl uvědomit, že filosofie práce s textovým editorem je naprosto odlišná od práce na stroji a s těmito postupy by se mohl seznámit právě v tomto manuálu. Navíc bych většinu popisovaných akcí s klidným vědomím přesunul do příruček pro začátečníky, protože ti se pak těžko odnaučují nabytým zlozvykům.

Připomínek nemám mnoho, snad jen, že popis práce s makry je opravdu podrobný. Že nesouhlasím s tvrzením, že nikdo nepoužívá modrý papír (s. 18) ona ta bílá po osmi hodinách totiž bolí. A že v popisu gramatiky ve Wordu jsou autoři moc tolerantní, snad z důvodu, že ji nikdy podrobně lingvisticky nezkoumali. Osobně mám problém s volbou Pošta jako příloha, ale může jít o sekundární chybu v nastavení systému. Ocenil jsem zmínku o makrovirech. Tradičně jsem postrádal větší množství obrázků.

V současné době nemám povědomí o žádném lepším manuálu, který by naučil efektivní práci s MS Wordem.

Autoři: Josef Pecinovský, Rudolf Pecinovský

Vydavatelství: Grada, Praha

Počet stran: 272

Doporučená cena: 249 Kč


Tajná kniha o digitální fotografii

Jaroslav Poláček

Musím hned zpočátku podotknout, že jsem se na knihu našeho předního znalce o digitální fotografii těšil a také musím dodat, že naplnila mé očekávání.

Ondřej Neff, který provozuje odborný web věnovaný digitální fotografii digineff.cz, napsal knihu pro všechny, kdo hodlají využívat digitální fotoaparát a chtějí za své investice získat relevantní výsledky. Autor je realista, a na začátku své publikace uvádí narovinu případy, kdy se koupě digitálního fotoaparátu vyplatí a kdy nikoliv.

Kniha je opticky rozdělena na tři části. Ta prostřední je vybavena barevnými reprodukcemi fotografií, které lépe přibližují popisované možnosti digitální fotografie. Bohužel popisky k těmto fotografiím jsou jen o trochu tmavší, než je podklad textu, a jsou velmi špatně čitelné. Domnívám se, že čtenář dostane dostatečnou sumu informací od technických informací o tom, jak fotoaparát vůbec funguje, až po specifika focení. V šesti částech knihy dokonce zbylo místo i na "vyšší dívčí", ve které se dočtete o kompresi, formátech, citlivosti a podobně. Zajímavá je poslední kapitola, kde autor na příkladech z praxe od svých čtenářů poukazuje na oblasti lidské činnosti, kde se již digitální fotografie prosadila. Za povšimnutí stojí, že v oblasti pořizování fotografické dokumentace uměleckých děl se neustále používá klasická technologie jako záloha.

Orientaci v knize zajišťuje podrobný obsah a rejstřík. Publikace je vybavena dvěma slovníky používaných pojmů. Jádro knihy však netkví v technickém popisu technologie nebo přístrojů, ale v umění fotit. Autor nezapřel své fotografické vzdělání a věnoval se kompozici, světlu a všemu, co s fotografováním souvisí. To vše velmi čtivým jazykem.

Tajnou knihu o digitální fotografii bych doporučil nejen těm, kteří chtějí fotografovat digitálně, ale všem se zájmem o fotografii.

Autor: Ondřej Neff

Vydavatelství: UNIS Publishing, Praha 2001

Počet stran: 192

Doporučená cena: 198 Kč

§§§§§


12/2000


Novinky


Úvodní slovo

Jana Pelikánová

c00p0666

Vážení a milí,

držíte v rukou poslední číslo PC WORLDu s označením roku 2000. Nicméně do konce letošního roku (zhruba kolem 17. prosince) se jako každoročně objeví na pultech či ve vašich schránkách číslo 1/2001 (prostě chceme, abyste měli na dny vánočního klidu po ruce něco prima na čtení).

V minulém čísle jsem vám slíbila další CD. Jenže stále čekáme na lisování. I když tyto řádky píši skutečně těsně před odvozem do tiskárny, zbývá ještě 10 dní (tisk, vazba, balení), během nichž se dozvíme, zda disk do tohoto čísla stihneme či ne. Strašně bych si přála, aby ano, ale pokud to nevyjde, bude v dalším vydání. K tomuto CD byla naplánována i doprovodná akce s modemy tu v tomto čísle nechávám. Blíží se totiž čas nakupování dárků a třeba zrovna o modemu uvažujete. A proč jej nekoupit s námi levněji? Nabídky naleznete v tomto čísle hned dvě buď akci s předplatným (viz str. 16), kterou díky úspěchu z loňska opakujeme společně s firmou Joyce, nebo kupóny na 15% slevu na modemy, jež si budete moci zakoupit v síti firmy ProCA. Další informace se také týká CD. Mnozí z vás se nám během posledních tří měsíců ozvali, že mají problémy se spouštěním našeho disku. Hledali jsme chybu a lámali si hlavu nad tím, čím to může být. A samozřejmě jsme hledali chybu hlavně v nás. Už jsme fakt nevěděli, v čem může být "zakopán pes", a pak nás napadlo zeptat se konkurence, která lisuje cédéčka ve stejném podniku jako my, zda nemají i oni podobné problémy s načítáním svých disků. Mají! Takže konečně víme, co se děje a kde nám lisovna dělá chybu, a snažíme se společným postupem problém pravděpodobně nanášení nedostatečně silné reflexní vrstvy odstranit. Moc vás proto prosím, pokud vám CD nebude fungovat, pošlete nám jej do redakce a obratem vám zašleme jiné. A nám nezbude, než jít vadnými cédéčky opět "chrastit" do lisovny. Když si po sobě čtu napsané řádky, zjišťuji, že v nich mnoho radosti není. Ale nenechte se, prosím, odradit, problémy jsou od toho, aby se řešily a já vás nechci "tahat za nos" ani předstírat, že se nic neděje. Navíc je protivný listopad. Proto vám doporučuji "schovat" se někam do tepla, uvařit si čaj (nebo grog) a začíst se do PC WORLDu. Je plný dobrého čtení!

§§§§§


OKI v barvách

Michal Bareš

c00p0654

Na začátku listopadu představila společnost OKI novou generaci barevných LED tiskáren, označenou C7000. Jedná se o výkonné stolní tiskárny, které zvládnou pomocí technologie LED vytisknout 12 barevných, respektive 20 černobílých stran A4 za minutu. Maximální rozlišení, kterého dosahuje nejvyšší model řady, je pravých 1 200 dpi. Základní modely pak pracují v rozlišení 600 x 1 200 dpi. Jednotlivé modely spolu sdílí stejný design i tiskový engine, liší se jen podle kapacity paměti (max. 1 GB), přítomnosti síťové karty, pevného disku a duplexní jednotky. Samotná tiskárna je osazena procesorem řady G4, kterému při zpracovávání úloh asistuje akcelerátor MEGA. Tiskový stroj se skládá ze čtyř samostatných tiskových hlav a čtyřech tonerů, takže papír prochází zařízením pouze jednou. Koncová cena základní verze tiskáren OKI C7000 je stanovena těsně pod hranici 90 000 Kč bez DPH.


Třikrát monitory NEC

Michal Bareš

Pro předvánoční trh připravila firma NEC nový model 17palcového monitoru, nazvaný MultiSync 75F. Za relativně nízkou cenu 9 990 Kč (bez DPH) nabízí tento monitor plochou obrazovku s bodovou roztečí 0,25 mm a maximálním rozlišením 1 280 x 1 024 bodů (s obnovovací frekvencí 66 Hz). Tento model má navíc uživatelům maximálně zjednodušit ovládání a nastavování parametrů obrazu. Samozřejmostí je podpora standardu TCO99.

Druhým zobrazovacím zařízením NEC, představovaným před koncem roku je LCD displej NEC MultiSync LCD1800 s úhlopříčkou 18,1 palce, 160stupňovým horizontálním i vertikálním úhlem pohledu a rozlišením 1 280 x 1 024 bodů při 16,7 milionu barev. Svítivost má hodnotu 200 cd/m2 a kontrastní poměr činí 300 : 1. Kvalita barevného zobrazení je řízena standardem sRGB, který v kombinaci s technologií New Color Matrix například umožňuje individuální nastavení určité barvy bez ovlivnění barev ostatních. Cena tohoto monitoru je stanovena na 109 900 Kč bez DPH.

Do třetice uvádí NEC na trh 21palcový plochý displej MultiSync LCD2110. Tento "velkoplošný" displej poskytuje díky své úhlopříčce a poměru stran 4 : 3 maximální rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Viditelný úhel je díky technologii NEC XtraView Wide Viewing Angle 170 stupňů.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0655

Digitální ráj firmy Aaron

V jednom z posledních prosluněných odpolední letošního podzimu byla na Vinohradské třídě v Praze otevřena nová prodejna společnosti Aaron. Firma Aaron, založená roku 1996, je první specializovaná prodejna digitálních fotoaparátů a videokamer v ČR. Nová prodejna by se měla stát centrem pro příznivce digitální fotografie, kteří zde najdou nejen velký výběr produktů mnoha značek a širokého cenového rozsahu, ale také služby spojené s digitálních fotografií. Zatím ve spolupráci se společností FotoStar bude zákazníkům k dispozici fotoprint, tedy chemický tisk digitálních fotografií, na vlastním zařízení pak bude Aaron poskytovan také inkoustový, termosublimační a velkoformátový tisk. V nabídce služeb nechybí ani skenování kinofilmů a fotografií či konfigurace a optimalizace fotografických pracovišť. Celkové portfolio společnosti Aaron doplňuje také prodej rozsáhlého sortimentu příslušenství k fotoaparátům i pro vybavení menších studií. Velký důraz bude také kladen na poradenství a konzultace pro veškeré zájemce o nové digitální technologie.-buč


VIA Technology Forum

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

Počátkem října se v Praze uskutečnil technický seminář společnosti VIA Technologies a jejích partnerů, který byl zaměřen na další vývoj technologií osobních počítačů. Praha se tak stala pátou světovou metropolí, kde se mohli setkat vývojáři a vizionáři hardwaru spolu s odbornou veřejností.

Heslo dne: DDR!

Současnému vysokému výkonu procesorů pomalu přestávají stačit snad všechny součástky počítače, a proto developeři pracují na nových technologiích, které by odvedly dostatečný výkon a nabídly by i možnost dalšího vývoje. Dlouho a zevrubně se hovořilo například o nových pamětech typu DDR SD-RAM.

Paměťové obvody využívající technologii DDR (Double Data Rate), jsou evolučním pokračováním dnes nejpoužívanějšího typu pamětí SD--RAM, mají však, díky přístupu k datům dvakrát během hodinového cyklu, dvojnásobnou rychlost oproti standardním SD-RAM. Vzhledem k tomu, jak blízko jsou DDR SD-RAM vůči běžným pamětem SD-RAM, je také implementace příslušných podpůrných obvodů na základní desky relativně snadnou záležitostí, bude výrobci čipových sad pro základní desky podporována a v praktickém dopadu nebude pro koncového uživatele ani cenově náročná. Paměťové čipy DDR SD-RAM nejsou úplnou novinkou, již dnes je využívají nejvýkonnější grafické karty a těží tak právě z jejich vyšší přenosové rychlosti oproti konvenčním pamětem.

Velmi očekávaný je výsledek boje mezi paměťmi DDR SDRAM, za kterými stojí společnosti jako VIA, AMD a další, a RD-RAM, které jsou společným produktem společností Rambus a Intel. Válka mezi VIA a Intel na poli čipových sad se už rozhořela a z loňských 10% na trhu se letos VIA údajně dostane až na úctyhodný podíl 50 %. To samozřejmě posiluje pozici DDR SD-RAM oproti RD-RAM. Navíc ani z výkonového srovnání nevychází DDR oproti RD-RAM vůbec špatně maximální datová propustnost DDR PC266 je 2,1 GB/s, zatímco RD-RAM poskytuje ve variantě PC800 přinejlepším pouhých 1,6 GB/s.

Se sériovou produkcí paměťových čipů DDR SD-RAM se počítá od přelomu roku, kdy by se měly zanedlouho dostat až na 5 % tržního podílu paměťových čipů pro PC. Zaručit by to měla jak řada výrobců samotných paměťových modulů, mezi kterými nechybí Hitachi, Hyundai, IBM, Micron, Mitsubishi, NEC, Samsung či Toshiba, a pak také nové čipové sady s podporou DDR. Jednou z prvních bude zanedlouho uvedený čipset AMD-760, nebo čipové sady VIA Apollo Pro266 či Apollo KT266.

Levné PC InfoPC

Nápadů, jak z běžného PC udělat něco, za co uživatel nedá kolem 1 000 dolarů, tu bylo už několik. Bohužel nevyšlo ani velmi vychvalované NetPC pro platformu Wintel, úspěch se nedostavil ani v případě počítačů NC pro Javu a tenké klienty (thin clients) se dnes také neprodávají v desítkách milionů kusů. Společnosti účastnící se VIA Technology Forum 2000 nabídly nové řešení, které se opět opírá o evoluční vývoj PC, což zvyšuje jeho šance na úspěch. InfoPC je tedy osobní počítač, jehož hlavním znakem jsou maximálně integrované komponenty. Jádro PC leží v procesoru a základní desce. Deska má integrovanou grafickou, zvukovou a modemovou případně síťovou kartu přímo v čipové sadě, což radikálním způsobem snižuje náklady na tyto součástky. Cena InformationPC se tak dostane až na úžasných 200 USD v té nejlehčí konfiguraci, pro zcela normální používání stačí investovat necelých 500 USD.

Na uskutečnění vize integrace například VIA velmi usilovně pracuje. Ve spolupráci s výrobcem grafických čipů S3 vyvíjí nové čipové sady ProSavage PM133 a KM133 (prefix P značí procesory od Intelu, K naopak procesory AMD) a následně pak také varianty PL133 a KL133 (bez možnosti upgradu grafické karty). Nové čipové sady mají možnost snadné volby čipu South Bridge, zaručující připojení periferií jako jsou pevné disky či modemové a další karty. K dispozici budou verze s integrovanými modemy a zvukovými kartami (jejich integrace je jednoduchá, neboť užívají stejný digitálně-analogový převodník), a pak také varianty navíc se síťovým rozhraním. Obecně lze předpokládat, že desky s integrovanou grafickou, zvukovou a modemovou kartou budou stát jen o několik procent více než obdobné desky bez integrovaných komponent, avšak uživatel bude velmi limitován v možnostech dalšího upgradu takové sestavy. I když to ani přednostním záměrem InfoPC není.

Internetový prohlížeč bez startu Windows?

S velmi zajímavou myšlenkou přišla společnost Elegent Technologies. Podařilo se jí totiž vměstnat do 256 KB (kilobajtů!) paměti kompletní internetový prohlížeč, klient sítě standardu TCP/IP a dial-up klient. Toto řešení nazývané etBrowser, je k dispozici přímo v BIOSu počítače, který se pak přirozeně nazývá etBIOS.

Přiznám se, že pohled na počítač, který má 10 sekund po startu k dispozici WWW browser a nepotřebuje k běhu pevný disk, mě uchvátil. Ne že by snad takové řešení bylo prakticky použitelné pro každodenní surfování, ale jednoduchost, s jakou lze v případě jakýchkoliv problému stáhnout aktuální verze ovladačů bez startu samotného operačního systému, spolu s rychlou odezvou a skutečně integrovaným řešením celého softwarového balíčku, je úctyhodná. Zatím etBIOS pracuje s integrovaným modemem, grafickou, případně síťovou kartou, ale i tak je jedním z nejzajímavějších produktů, jaké byly na VTF2000 k vidění.


CD-R disky Kodak

Tomáš Bučina

Ač je to k nevíře, Kodak uvedl svůj první produkt před více než 100 lety. Je pochopitelné, že to tehdy ještě nebyl disk CD-R, ale pouze jednoduchý fotoaparát, nicméně právě ten začal dlouhou historii firmy. Dnešní produktové portfolio Kodak zahrnuje mnoho oblastí, mezi nimiž nemůže chybět ani oblast digitální fotografie a následného ukládání dat.

Spolehlivost především

Vlajkovou lodí mezi CD-R médii Kodak jsou bezesporu Kodak CD-R Gold Ultima. Ta jsou považována za jedny z nejkvalitnějších a nejtrvanlivějších zapisovatelných disků CD-R na trhu vůbec, na čemž se podílí především odrazná vrstva ze zlata, a pak také ochranná vrstva InfoGuard zabraňující poškození disku vlivem otisků prstů či škrábanců. Trvanlivost záznamu zaručuje použití aktivní vrstvy organického barviva, které bylo vyvinuto právě pro CD-R disky Gold Ultima. Druhou variantou disku se zlatou reflexní vrstvou jsou pak CD-R Digital Audio Gold určené do domácích CD Audio přehrávačů. Ty mají očekávanou životnost až 100 let.

Skupina Kodak CD-R Ultima jsou disky oblíbené třídy silver-gold, tedy s odraznou vrstvou ze slitiny zlata a stříbra. Základní varianta CD-R Ultima se tedy vyznačuje nižší cenou, než Gold Ultima, ale v nabídce nechybí ani další verze CD-R Ultima 80 s dostupnou kapacitou 80 minut audiozáznamu či 700 MB dat.

Zejména jako OEM produkt pro softwarové distributory speciálnějších projektů, u kterých se nevyplatí použít technologii lisování CD, jsou určeny potiskovatelné disky Ultima Inkjet Printable Clear a Printable White, spolu s Ultima Thermal Printable White pro potisk termotiskem.

CD-RW a DVD-R

V nabídce Kodaku přirozeně nemohou chybět ani přepisovatelné disky CD-RW a nové technologie reprezentované Kodak DVD-R a DVD-RAM s kapacitou 3,95, resp. 5,2 GB dat v případě DVD-RAM.

Zajímavým produktem jsou nová média CD-PROM, která kombinují možnosti zapisovatelných CD-R a lisovaných CD-ROMů. Disky obsahují zákaznický software a CD-R oblast k zápisu dat. Oblasti použití jsou například publikování softwaru, firemních dat, obrázků atd. s možností šifrování. Zajímavé je, že lisovaná oblast je chráněna proti kopírování a zamezuje neautorizovanému přístupu k datům. Produktové portfolio datových médií Kodak u nás distribuuje například společnost DISKUS.

§§§§§


Instantní foto

Stanislav Buzek

c00p0656

Viděli jste někdy pouličního fotografa, který ihned po zhotovení snímku vytáhne z přístroje obrázek a předá jej zákazníkovi? Jde o takzvanou okamžitou fotografii, někdy také nazývanou instantní. V klasické fotografii založené na chemickém procesu zůstávala právě tato oblast dlouhou dobu nedotčena mohutným nástupem digitální fotografie. Tato tradiční doména firem Polaroid a Fuji bude ale asi brzy digitální technikou zvládnuta. Malý a nenápadný digitální fotoaparát s názvem Micro Bubble Jet Camera, který firma Canon předvedla na letošní výstavě Canon Expo 2000 v USA, dokáže běžným způsobem elektronicky nasnímat obrázky, umí je přenést do osobního počítače, dovede i zaznamenat zvuky. Kromě toho je však ještě průkopníkem nové technologie: okamžité digitální fotografie. Má přímo v sobě zabudovanou miniaturní inkoustovou tiskárnu, která je schopna vytisknout obrázky okamžitě po nasnímání. Do tiskárny se vkládá kazeta ve velikosti obyčejné kreditní karty, obsahující speciální papír pro tisk obrázků v této velikosti a miniaturní zásobník s barevnými inkousty. Výsledný tisk pro obrazové účely dnes již běžně používanou technologií bubble-jet dosahuje u Micro Bubble Jetu fotografické kvality. Spotřeba elektrické energie je přitom poměrně nízká, neboť motorek tiskárny je zabudován do kamery a celé zařízení má společné elektronické vybavení.

Snímá i zvuk

Zvláštní funkcí kamery Micro Bubble Jet je záznam a zápis zvuku. Po stisknutí spouště dojde přes vestavěný mikrofon k nahrání krátké zvukové sekvence, a ta se uloží v paměti fotoaparátu. Zvláštností je ale finální uložení záznamu. Při tisku obrázku je pak zvukový signál převeden do čárového kódu a vytištěn na okraji snímku. Pro přehrání je nutné použít snímač čárového kódu nebo skener a počítač vybavený vhodným programem a zvukovou kartou. U této funkce je asi marné očekávat větší rozšíření mezi běžnými uživateli, jde totiž o zcela neekonomický zápis zvuku (přesně opačný přístup, než jakým je současná snaha co nejvíce zvuková data kompresovat!). K přenosu dat z fotoaparátu do počítače slouží rozhraní USB nebo běžné paměťové karty Compact Flash.

Micro Bubble

Využití fotopřístroje Micro Bubble Jet a jeho následovníků je možné očekávat při dokumentační práci policie, pojišťoven, ve zdravotnictví, obchodu s realitami, výzkumu a podobně. Na rozdíl od okamžité fotografie typu Polaroid, kde vzniká jeden originální obrázek v konstantních rozměrech, je elektronický obraz kromě možnosti okamžitého tisku navíc snadno rozmnožitelný a dále digitálně zpracovatelný. Zatím poměrně jednoduchý model kamery by měl být brzy doplněn vyspělejšími typy s větší plochou obrázku. Amatérští fotografové, kteří dnes nosí snímky k vyvolání do minilabů, se pak stanou na fotolaboratořích nazávislými a budou si moci své fotografie vytisknout hned po stisknutí spouště, kdekoliv a kdykoliv budou potřebovat. Snímky se zvukovými poznámkami snad budou oblíbenou formou pozdravu z dovolené a z cest. Okamžité vytisknutí obrazu ale ještě asi dlouho nebude vhodné pro vysoce kvalitní počítačové tisky fotografií ve větších rozměrech. U nich se snímky tradičním způsobem přenesou z kamery do počítače, upraví, a potom vytisknou na větší a kvalitnější domácí nebo velkoplošné tiskárně.


PowerShot G1 - Výborný objektiv a mnoho funkcí

Stanislav Buzek

Poslední typ digitálního fotoaparátu od Canonu pro náročné amatéry je oproti předchozím modelům vybaven výkonnějším objektivem. Ohnisková vzdálenost 7-21 mm je ekvivalentní 34-102 mm u 35mm kinofilmu. Osm optických členů (z toho dva asférické) v sedmi skupinách dosahuje velmi dobré maximální světelnosti f/2,0 až f/2,5. Snímací prvek CCD obsahuje 3,34 megapixelu (současný standard v této kategorii). Nejlepší rozlišení je 2 048 x 1 536 pixelů. Záznam snímků ve formátu JPEG nebo RAW je prováděn na Compact Flash Card typu I nebo II. Běžné programové vybavení umožňuje plně automatický režim všech funkcí, případně ruční nastavení zaostření i expozičních hodnot. Propojení s počítačem je přes USB i RS--232C. Pomocí USB může být přístroj ovládán a nastavován přímo z počítače. Videovýstup poskytuje signál v normě PAL nebo NTSC. Do luxusnější výbavy patří bodové měření expozice, kontinuální snímání statického snímku rychlostí 1,7 obr./s a AEB (bracketing, tj. série s odstupňovanou expozicí). Videosekvence, která má rozlišení 320 x 240 obrazových bodů, může být nahrána v maximální souvislé délce 30 sekund (při přibližně 15 obr./s), ovšem celková doba takového videa je omezena pouze kapacitou paměťového média.

Parametry

Rozšiřujícím příslušenstvím jsou předsádky pro objektiv, které změní jeho ohniskovou vzdálenost 1,5x (TELE) nebo 0,8x (WIDE). Zvláštností je na LCD monitor výklopný na otočném kloubu. Pokrývá 97 % plochy snímku. Spotřebu elektrické energie pokrývá lithium-iontová baterie BP-515 s možností dobíjení. Její kapacita při vypnutém LCD monitoru vystačí na zhruba 800 snímků. K přístroji lze připojit fotografické blesky Canon Speedlite 220EX, 380EX, 420EX a 550EX, což rozšiřuje jeho využití do poloprofesionální oblasti. Hmotnost kamery bez zdroje je 420 g, rozměry bez výstupků jsou 119,7 x 76,8 x 63,8 mm. Canon PowerShot G1 je přístrojem, který může uživateli umožnit i náročnější fotografickou práci v kvalitě blížící se kinofilmu. Doporučená koncová cena je 46 999 Kč včetně DPH.

§§§§§


Brigády na Jobpilotu

Michal Chautur

c00p0657

Jobpilot evropský on-line trh pracovních příležitostí bez hranic rozšiřuje nabídku svých služeb o další zajímavou položku: nabídku brigád pro studenty vysokých škol. Zájemci mohou hledat vhodné nabídky jak v české, tak i v rozsáhlé mezinárodní databázi. V databázi brigád je možno vyhledávat podle stejných kritérií jako v nabídkách zaměstnání tedy jak katalogovým, tak i fulltextovým vyhledáváním anebo se jednoduše podívat na výpis všech brigád, řazeny jsou samozřejmě od těch nejnověji zadaných. Brigády najdou zájemci jako tip v menu nabídek zaměstnání, případně také přímo odkazem z homepage Jobpilotu. Na Jobpilotu najdou studenti jak brigády renomovaných studentských agentur, tak i nabídky jednotlivých firem. Jako všechny služby pro uživatele, je i hledání v nabídkách brigád bezplatné. Zadání a zveřejnění inzerátů s nabídkou brigád je zdarma i pro firmy brigády mohou firmy samy zadat do databáze, případně je i aktualizovat a mazat jedinou podmínkou je bezplatná registrace do služby Premium Service.


IPROJECT - Správa projektů v éře Internetu

Michal Chautur

IPROJECT je WWW služba určená projektantům, investorům a konstruktérům. Umožňuje jednoduchou internetovou správu dokumentů, které nově vznikají a jsou průběžně aktualizovány v rámci daného projektu. Přístup z libovolného místa Internetu usnadňuje spolupráci projekčních týmů nebo subdodavatelů nejen uvnitř firmy, ale i mezi vzdálenými lokalitami v republice či ve světě.

Přehlednost a průhlednost

iPROJECT přehledně zobrazuje všechny výkresy, zprávy, smlouvy a další dokumenty projektu ve stromové struktuře podobné Průzkumníku Windows. Eviduje jejich aktuální verze, protokoluje veškeré provedené změny dokumentu, upozorňuje uživatele na změnu provedenou na kterémkoliv dokumentu, vydává a zamyká dokumenty pro editaci. Soubory lze přenášet jednoduše pomocí drag-and-drop. Administrátor projektu může definovat uživatelské přístupy pro další účastníky daného projektu a určovat jejich práva pro práci s dokumenty projektu.

Účastníci projektu mohou vést diskusi k libovolnému dokumentu formou diskusního fóra přístupného všem členům projektu. Kromě běžných textových příspěvků je u CAD výkresů podporována funkce RedLine (grafické komentáře). iPROJECT není závislý na formátu uložených souborů můžete jej tedy využívat s libovolným grafickým nebo textovým programem.

Kdo ho může využívat?

Přístup k iPROJECTu má každý uživatel s připojením na Internet. Může přistupovat k projektům, k nimž obdržel uživatelský přístup, a zakládat své vlastní projekty. iPROJECT vyžaduje použití Microsoft Internet Exploreru verze verze 4.01 nebo vyšší. Nemá žádné další nároky na software nebo hardware. Pro zobrazení a komentování výkresů AutoCADu nemusíte mít nainstalován AutoCAD.


TV4me od Keen PM

Michal Chautur

Společnost Western Digital Corp oznámila otevření své nové dceřiné společnosti Keen Personal Media, Inc., která bude poskytovat interaktivní software, služby a hardware pro správu obsahu televizní a internetové nabídky a pro elektronické obchodování prostřednictvím televize. Firma Keen PM také oznámila uzavření dohody se společností Scientific-Atlanta předním dodavatelem set-top boxů, širokopásmových přenosových sítí a digitálních interaktivních předplatitelských systémů pro video, datové a hlasové sítě, o společném vývoji a licencování svého softwaru pro správu subsystému ukládání dat v digitálních videorekordérech (DVR).

Podle dohody Keen PM poskytne společnosti Scientific-Atlanta vybrané komponenty softwarového balíku TV4me Personal Video Recording Software Suite a ty budou začleněny do operačního systému PowerTV v set-top boxech firmy Scientific-Atlanta. Scientific-Atlanta bude také podporovat vývoj periferního zařízení společnosti Keen PM osobního videorekordéru SideCar pro připojení ke stávajícím digitálním set-top boxům Explorer společnosti Scientific-Atlanta.

TV4me

Úvodním softwarovým produktem Keen PM je TV4me, PVR systém nové generace, pracující se systémem doporučení. Za využití technologie inteligentních agentů, TV4me sleduje programové preference diváka televize a automaticky doporučí, vyhledá a stáhne příslušné programy na pevný disk set-top boxu, kde jsou pak připraveny pro zhlédnutí v libovolném čase, podle potřeby diváka. Divák tedy již nemusí sledovat televizi podle programové nabídky kanálu, ale má možnost vybírat si programy podle své volby.

Divákům je k dispozici celkem šest obsahových profilů pro televizní nabídku na míru. Scientific-Atlanta z balíku TV4me používá subsystém pro ukládání dat v DVR bez systému doporučení. Tento software bude integrován v příští verzi set-top boxu Explorer a v operačním systému PowerTV.

Software TV4me bude dostupný počátkem prosince 2000 jako součást periferního zařízení PVR SideCar, které stávající set-top boxy rozšiřuje o funkci osobního videorekordéru.

Operátoři MSO (Multiple System Operators)

Otevřená architektura aplikace TV4me umožňuje konfiguraci podle specifikací jednotlivých operátorů MSO a snadno ji lze integrovat do jejich interaktivních programových průvodců a do současných i budoucích zařízení výrobců set-top boxů. Zákazníci z řad operátorů MSO tak uplatňují rozšíření stávajících programových průvodců, spíše než aby vytvářeli zcela nové.


Krátké zprávy

Novinky od NEXTRY

Rychlá a bezpečná komunikace mezi jednotlivými pobočkami firem se pomalu stává nutností nejen pro nadnárodní společnosti, ale i pro menší a středně velké firmy, které například potřebují komunikovat se svými obchodníky v terénu. Ty jsou však stále značně omezeny vysokou cenovou hladinou takových služeb. Právě pro tyto společnosti proto Nextra připravila novou službu NEXTRA VPN (virtuální privátní síť). Jedná se o řešení nabízející připojení jednotlivých poboček firmy k Internetu a jejich vzájemné propojení prostřednictvím kryptovaných ("šifrovaných") komunikačních kanálů na bázi IPSec protokolu, které umožní rychlou a efektivní komunikaci (sdílení sítí) mezi pobočkami bez rizika úniku informací. Použité síťové prvky umožňují integrovat do této virtuální privátní sítě hlasové volání, které je pak při telefonním hovoru mezi pobočkami zpoplatňováno paušálně (minimální měsíční paušál zahrnuje neomezený počet hovorů mezi pobočkami) a u mezinárodních hovorů podle minutových tarifů služby Nextra Interphone PBX (o 25-75 % levnější než tarify Českého Telecomu). Nextra VPN tak kombinuje přenos dat a hlasu a přináší optimální telekomunikační řešení na principu "vše v jednom". Výsledné zatížení firemního rozpočtu je mnohem nižší než při využití klasického způsobu komunikace. Nextra také snížila tarify pro volání do zahraničí na mobilní sítě prostřednictvím služby NEXTRA Interphone PBX v průměru o 50-70 % (dle volané destinace). V současné době tak nabízí tarify o 25-75 % nižší než u volání klasického, a to jak pro volání na mobilní telefony, tak na pevné telefony (např. o 25 % levnější volání do Německa, Polska, Rakouska, o 50 % levnější volání do Kanady, Francie, Japonska či Austrálie, o 75 % levnější volání do Číny).-MI


Nejlevnější neznamená nejhorší

Michal Chautur

O nepravdivosti rčení, že nejlevnější znamená nejhorší, by nás mohla přesvědčit i nová karta od firmy Creative Labs. Nová PCI 512 je nejekonomičtější čtyřkanálová analogová karta vstupní úrovně podporující technologii EAX, jež zvyšuje kvalitu hraní 3D her. PCI 512 má být dána jak do internetového obchodu, tak do maloobchodní sítě v říjnu 2000 s odhadovanou cenou 59 USD. Jedná se tak o nejlevnější model od společnosti Creative.

3D zvuk

Karta Sound Blaster PCI 512 přináší nejpřesnější 3D poziční zvuk, jaký dnes existuje. Karta PCI 512 s hardwarovou podporou technologie EAX poskytuje velmi kvalitní zvuk daný silnou kombinací hardwarové akcelerace, podpory multireproduktorových systémů a plnou podporou technologie prostorového zvuku EAX, implementovanou v největším počtu herních a multimediálních titulů.

Uživatelé budou schopni prožít hloubku reality, která posune reprodukovanou hudbu, hry a ostatní aplikace za hranice běžného prostorového zvuku. Zvuk bude přicházet skutečně ze všech rohů místnosti, dojem reality se umocní a navíc dostane i atmosféru.

EAX

EAX je soubor nových výkonných audio-technologií vyvinutých věhlasnými výzkumníky a badateli v oblasti zvuku u společnosti Creative a zabudovaných do převratných řešení pro osobní digitální zábavu (Personal Digital Entertainment PDE ). EAX mění názor na poslech reprodukované hudby.

EAX přináší vyspělý a přesný zvuk nové generaci audiodoplňků, audioaplikací a internetových služeb. Vyspělé technologie pro neuvěřitelné špičkové audio jsou zabudovány do vysoce výkonných nástrojů. Produkty vybavené pro technologii EAX vám umožní dát nový tvar, přizpůsobit si váš hudební zážitek a přidat hudebním kompozicím aranžmá vyspělé zvukové vlastnosti.


JenDigital - Digitální foák pro každého

Michal Chautur

Společnost GSM Partner uvedla na náš trh digitální fotoaparáty JenDigital, modely JD12 a JD350 společnosti JenOptik Camera. Model JenDigital JD12 snímá v rozlišení 800 000 pixelů, což stačí pro obrázky v rozlišení 1 024 x 768 bodů při 24bitové houbce, a tedy až 16,7 mil. barev.

Fotoaparát disponuje výměnnou pamětí, standardně dodávanou ve velikosti 2 MB, ale je možné si přikoupit i 4MB nebo 8MB modul. Do standardně dodávané paměti se vejde až 15 snímků.

Připojení k počítači zajišťuje kabel pro sériové rozhraní, který včetně dvou AA baterií, CD-ROMu se softwarem pro komunikaci s PC, pouzdrem a popruhem najdete v běžně dostupném balení. Lehký a skladný aparát s rozměry 80 x 84 x 32 mm a váhou 200 g má rovněž zabudovaný blesk a samospoušť.

Virtuální album

Rozvoj Internetu podpořil digitální technologie širokou nabídkou možností, jak pracovat s daty. Dnes není problém sdílet svoje virtuální fotoalbum s přáteli nebo vystavit nové fotografie z dovolené pár vteřin po jejich pořízení na Internetu. Mezi další výhody patří jednoduchá editace pomocí počítače v kterékoliv internetové kavárně. Nepovedený záběr tak každý odstraní sám a nemusí čekat na vyvolání filmu ve specializovaném obchodě. Jednoduchá manipulace a nízká cena tak dávají možnost všem, kteří chtějí využívat výhod digitální fotografie. Podrobné technické informace o obou fotoaparátech naleznete na adrese http://www.jenoptik.cz. Cena fotoaparátu je 8 999 Kč včetně DPH.


DeskPorte Pocket - Miniatura pro připojení k Síti

Michal Chautur

Microcom DeskPorte Pocket je modem, který na první pohled zaujme zdařilým designem a malými rozměry, díky nimž zabere na pracovním stole minimum prostoru. Modem Microcom DeskPorte Pocket se připojuje k sériovému portu, a tak je možné ho bez problému připojit k novému i staršímu počítači. Díky sériovému rozhraní je možné modem využívat na počítačích s operačním systémem Microsoft Windows, Novell NetWare, Linux a případně MS DOS.

Součástí standardního balení modemu je rovněž komunikační software BVRP WinPhone v češtině. Běžného uživatele jistě potěší také další software, jenž je k modemu dodáván zdarma Microcom Advanced Configurator, a který umožní snadnou a rychlou konfiguraci modemu pro různou kvalitu telefonních linek v České republice. Uživatel tak nemusí znát složité konfigurační řetězce, ale velmi jednoduše je schopen nastavit si svůj modem tak, aby nastavení bylo optimální pro danou lokalitu.

Doporučená cena modemu Microcom DeskPorte Pocket pro koncového uživatele se pohybuje okolo 3 000 Kč včetně DPH.


Máte málo místa? - S TapeStorem vám to nehrozí

Michal Chautur

Společnost Seagate, známá zejména jako výrobce pevných disků, představila poněkud "netradiční" kousek ze své produkce a sice magnetopáskovou jednotku DDS (Digital Data Storage) TapeStor DAT 240 založenou na technologii DDS-4. Sada TapeStor DAT 240 se skládá z autoloaderu Scorpion 240 DDS-4, zálohovacího softwaru Veritas Backup Exec Server pro Windows NT/2000 a Novel NetWare, magnetopáskové kazety DDS-4, zásobníku na 6 kazet, čistící kazety, služebních programů a vícejazyčného manuálu.

Místa dostatek

Seagate TapeStor DAT 240 se skládá z autoloaderu Scorpion 240, který nabízí až 240 GB komprimované kapacity (při kompresi 2 : 1), a zásobníku na magnetopáskové kazety, jenž může obsahovat 6 kazet DDS-4 o kapacitě 40 GB. Do jedné zásuvky může být umístěna čistící kazeta, která v případě potřeby umožňuje okamžitě zahájit čištění.

Automat Scorpion 240 je plně kompatibilní s formáty pásek DDS-1, DDS-2, DDS-3 a DDS-4, takže dřívější investice zákazníka do magnetopáskových kazet DDS nepřijdou vniveč. Naopak, předešlé generace kazet poběží v nové mechanice ještě rychleji. Služební a zálohovací programy umožní systému detekovat téměř zaplněné nebo defektní pásky a automaticky přepnout zálohování dat na další magnetopáskovou kazetu.

Plná inovací

Automat Scorpion 240 přináší mnoho inovací, jako jsou například zlepšené hlavy pro čtení a zápis, safírový čistící nůž a čištění pohonu umístěné v komoře chráněné proti vnějšímu prostředí. Scorpion 240 může přenášet data rychlostí až 5,5 MB/s při průměrném přístupu z jakékoliv kazety trvajícím 15 s. Vyznačuje se v praxi prověřeným mechanismem, který používá elektronicky řízený chod pásky s cílem zajistit dlouhou životnost hlav, bubnů a klíčových komponent.

Scorpion 240 obsahuje krokovací funkci, která umožní operátorům manuálně krokovat mezi kazetami a zavádět jednu po druhé. Dále čtyřřádkový LCD displej, jenž zobrazuje provozní informace, jako je např. status mechaniky, status kazety, zaváděcí/vysunovací příkazy a chyby při vkládání. Uživatel si může vybrat jazyk, ve kterém budou na obrazovce provozní informace zobrazeny, a displej LCD může být nastaven tak, aby na něm informace byly zobrazovány horizontálně nebo vertikálně.

Na sadu TapeStor Dat 240 se vztahuje v komerční sféře tříletá záruka. Sadu můžete okamžitě získat u distributorů a reselerů společnosti Seagate.


Multitainer - Prostě vše pro domácí zábavu

Michal Chautur

Už podle názvu je patrné, že se bude jednat o něco "všezahrnujícího", prostě kompaktního. Ale že jde o centrum domácí zábavy, to až tak zřejmé není.

Společnost Fujitsu Siemens Computers rozšířila spektrum své spotřební elektroniky uvedením tohoto nového elektronického přístroje, integrujícího v jediném zařízení typu hi-fi do obývacího pokoje funkce DVD, CD, MP3, přístupů k Internetu, herní konzole PC a telefonu.

Multitainer vám tak může pomoci snížit počet různých domácích elektronických přístrojů, které by spotřebitel musel připojit k televiznímu přijímači.

Vše v jednom

Multitainer je určen jak pro nové domácí uživatele, kteří chtějí jednoduché ovládání nových technologií spotřební elektroniky, tak pro zákazníky, kteří uvažují o druhém domácím systému na bázi PC pro zábavu a vzdělávání. Nový přístroj je postaven na bázi procesoru Intel Celeron, připojuje se k domácímu televizoru a hi-fi systému a zaujme zejména velmi snadným používáním díky přehlednému grafickému uživatelskému rozhraní, ovládanému dálkovým ovladačem nebo bezdrátově připojenou klávesnicí.

Nový systém zvládá celý rozsah multimediálních, telefonních a internetových funkcí a obsahu, včetně přehrávání DVD a Video-CD, audio a data CD, souborů MP3, zobrazování obrázků, elektronickou poštu, přístup k Internetu, počítačové hry na bázi PC, funkce telefonu, faxu a telefonního záznamníku, video-mail a videokonference a domácí karaoke. Součástí Multitaineru je zabudovaný analogový modem 56,6 k V.90.

Běhá na Celeronu

Nové domácí centrum pro zábavu a vzdělávání bude nabízeno v řadě konfigurací. Základní konfigurace obsahuje procesor Intel Celeron 433 MHz, 64 MB RAM, pevný disk 10 GB, vysoce kvalitní grafiku s výstupem na televizní přijímač a mechaniku pro DVD, VCD, audio a data CD-ROM. Multitainer používá operační systém Microsoft Windows 98 SE se speciálním uživatelským rozhraním, které umožňuje plné dálkové ovládání všech funkcí. Obsahuje rovněž webový prohlížeč a integrovaný analogový modem 56,6 k V.90 s instalovaným telekomunikačním softwarem pro kompletní funkce telefonu, faxu a telefonního záznamníku.

Multitainer se dodává buď v černém, nebo zlato-stříbrném provedení a byl navržen pro umístění k televizoru nebo do hi-fi věže. Na odklápěcím předním panelu je umístěna řada konektorů jeden stereofonní vstup RCA, dva konektory USB, dva monofonní konektory pro mikrofony a game-port pro joystick (ovladač pro počítačové hry). To umožňuje uživatelům snadné připojení ovladačů k počítačovým hrám, videokamer či přehrávačů MP3.


Live! Platinum 5.1 - Digitální centrum ve vašem počítači

Michal Chautur

Nová high-end karta Sound Blaster Live!Platinum 5.1 od společnosti Creative může být právem považována za nejvyspělejší produkt podporující současný standard prostorového zvuku pro domácí kino, standard Dolby Digital 5.1. K této kartě pak můžete připojit novou reproduktorovou soustavu Creative Cambridge SoundWorks DeskTop Theatre 5.1 DTT2200, a získáte tak sestavu pro dokonalé posluchačské vyžití.

Nejen pro DVD

Jedná se o ideální soupravu pro sledování filmů PC-DVD, skládání či poslech hudby, hraní her či vytváření a organizování MP3 nebo jiných digitálních audioarchivů.

Tato vylepšená verze cenami ověnčené karty SB Live! se nyní dodává s dekodérem na kartě umožňujícím připojit jakýkoli multikanálový reproduktorový systém či systém pro domácí kino, a získat tak dokonalý prostorový zvuk vycházející z 2-, 4anebo 6-reproduktorové sestavy.

Nová karta se dodává v sadě s inovativní moderní novinkou, předním propojovacím panelem Live!Drive IR (infra-red), takže můžete snadno připojit a řídit jak digitální, tak analogová zařízení, jako jsou například domácí stereopřijímače, midinástroje, přehrávače minidisků a sluchátka.

Dálkové ovládání

Součástí je také snadno použitelný bezdrátový vzdálený ovladač, využívající menu na obrazovce (OSD) pro usnadnění navigace a zvýšení pohodlí při přehrávání a další zábavě.

AC-3 dekódování na procesoru 10K1 na těchto kartách znamená, že Creative je první společností na trhu dodávající hardwarové řešení certifikované společností Dolby Laboratories. Ve svém důsledku to umožňuje zákazníkům společnosti Creative využívat výhod ostatních médií ve standardu AC-3 nebo, chcete-li, 5.1 jako jsou remasterované hudební nahrávky Dolby Digital AC3, a získat tak ještě lepší zážitek z poslechu.

Pokud chcete zážitek přizpůsobit své osobě, můžete aplikovat efekty technologie Environmental Audio Extensions EAXt. Jedná se o audioplatformu společnosti Creative, která v sobě spojuje 3D poziční zvuk a vytváří s nepřekonatelnou realitou multidimenzionální prostor reálného života. Tato technologie se v současnosti stala pro většinu vývojářů her, kteří ji využívají pro zvýraznění pocitu reality, zcela neodmyslitelnou.

Softwarové vybavení

Společnost Creative také přibalila ke kartě SB Live! Platinum 5.1 celou sadu softwarových aplikací, tak aby tato platforma co nejkompletněji sloužila k tvorbě zvuku a internetové zábavě. Hudebníci např. mohou vytvářet, editovat a mixovat hudbu vysoké kvality s pomocí Steinbergova softwaru Cubasis VST Creative Edition, anebo používat software PlayCenter, se kterým můžete ripovat hudbu do formátu MP3 a kompilovat plán přehrávání. Můžete také kopírovat záznamy do svého Digital Audio Player Jukeboxu od společnosti Creative, jenž vám umožní vzít s sebou, kamkoli jdete, celou svou hudební kolekci. Filmoví fanoušci mohou při sledování filmů PC-DVD zažít nekompromisní zvuk 5.1 a zapálení hráči pak mohou využít výhod přibalených her včetně dobrodružné hry "MDK2" od společnosti Interplay, a také nejrychlejší hry s názvem "Rage Rally". Přibalený software se samozřejmě liší podle toho, kterou z výše jmenovaných karet si zakoupíte.

Závěr

Jediné, co by mohlo nadšení milovníků dokonalého digitálního zvuku trochu kalit radost, je cena novinky, která se bude nejspíše pohybovat v ekvivalentu 299 USD což je cena stanovená pro americký trh.


ASUS S82000 - Nový ultralight na českém trhu

Michal Chautur

Model S8200 byl poprvé předveden na veletrhu INVEX 2000. Jedná se o nejžhavější novinku renomovaného výrobce notebooků s mnoha nejmodernějšími prvky mobilní techniky. Přestože se jedná o ultralehký přenosný počítač, patří mezi nejvýkonnější notebooky na trhu. Vysoký výkon zajišťují procesory Intel Celeron nebo Pentium III o frekvenci až 850 MHz a 64 MB základní operační paměti, rozšiřitelných až na 192 MB. Je osazen kvalitní 3D grafikou se 128bitovým čipem SMI s 8MB grafickým bufferem, aktivní displej o velikosti 12,1" chrání odolné kovové víko z magneziové slitiny. Dostatek místa pro data zajišťuje pevný disk o kapacitě až 20 GB. Samozřejmostí je interní fax/modem a síťová karta pro snadnou komunikaci odkudkoliv a kamkoliv. Další možnosti rozšíření umožňují PCMCIA sloty 2x typu II nebo 1x typ III, a 2 USB porty. To vše v šasi s elegantním designem v moderních pastelových barvách (zatím se dodává v modré, do konce roku bude uvedena rovněž žlutá verze) o hmotnosti pouhých 1,8 kg a výšce 26 mm.

Příslušenství

Součástí dodávky je speciální externí zařízení AiBOX s CD-ROM mechanikou, volitelně DVD-ROM nebo CD-RW (rozměry 170 x 160 x x 18 mm), USB redukce na paralelní port, třítlačítková USB myš s kolečkem a kožená taška. Mezi volitelná doplňková zařízení patří externí disketová mechanika připojitelná přes USB rozhraní (rozměry 170 x x 132 x x 18 mm) a USB replikátor portů (obsahuje: 1x sériový, 1x paralelní, 2x PS/2 a 4x USB porty). Zákazník má možnost konfigurovat notebooky ASUS dle svých požadavků může si zvolit typ procesoru, velikost operační paměti a disku a operační systém (Windows 98, Windows NT, Windows 2000, připravují se Windows Millenium). Cena 8 200 v konfiguraci s procesorem Pentium III 600MHz, 64MB RAM.


Motorola Timeport 250 - Vše pod kontrolou

Michal Chautur

Nový mobilní telefon Motorola Timeport 250 se zdá být ideálním komunikačním prostředkem pro každého, kdo potřebuje být neustále zůstat v kontaktu. Samozřejmostí dnešní doby je WAP prohlížeč. Díky němu mají uživatelé na dosah ruky obrovské množství informací v síti Internet. Tento přístroj lze propojit s celou řadou osobních počítačů, osobních komunikátorů i s elektronickými kalendáři, a navíc umožňuje okamžitou synchronizaci. Motorola Timeport 250 je třípásmový telefon a lze jej tak používat po celé Evropě, Asii, na Středním východě, v Africe a v USA.

Design

Díky svému stylovému provedení se telefon Motorola Timeport 250 může stát nepostradatelnou potřebou každého, kdo ocení dobrý a originální design. Elegantně řešené linie vhodně doplňuje výrazný, modře podsvícený displej. Tento ergonomicky příjemný design propůjčuje telefonu Motorola Timeport 250 nezaměnitelný moderní výraz, jímž se odlišuje od ostatních telefonů a jenž ihned upoutá pozornost okolí.

Speciální funkce

Unikátní funkce "Tichá odpověď" umožňuje v okamžiku, kdy nemůžete hovor přijmout, stiskem jediného tlačítka přehrát volajícímu až 10 vteřinový vzkaz nahraný přímo v telefonu. Tím získáte čas na ukončení jednání nebo přesun na místo vhodnější pro komunikaci, kde můžete hovor v klidu přijmout. Příchozí hovory lze ve zvolených časových intervalech přesměrovávat. Tuto funkci oceníte o víkendech, ve volném čase či během důležitých porad, zkrátka vždy, když si nepřejete být rušeni.

Funkce VoiceNote umožňuje uživateli zaznamenat si až 3 minuty poznámek. Dokonce lze nastavit signalizaci, která je vytíženému uživateli připomene.

Vybavení a vlastnosti

Telefon zaznamenává datum i čas hovorů včetně zmeškaných. Displej upravený pro SMS zrychluje a zjednodušuje ukládání nových čísel přímo ze zprávy SMS do paměti telefonu nebo SIM karty. Při kapacitě 300 položek se vždy najde místo pro další nový kontakt. Telefon automaticky přiřazuje jméno z telefonního seznamu k příchozí zprávě SMS.

Osobitý styl a individuální charakter můžete vyjádřit výběrem z 11 přednastavených vyzváněcích tónů, vytvořením svého vlastního zvonění a volbou jedné ze dvou různých barevných provedení: stříbrného a grafitového.

I ti, kdo jsou ustavičně v jednom kole, se občas potřebují zastavit a odreagovat. A právě na ně pamatuje telefon Motorola Timeport 250 nabídkou tří her: Baccarat, Cihly a Hanojské věže. Významných úprav se dočkalo i menu telefonu. Nyní je ve formě rolovacího menu, což umožní uživateli rychlejší přístup ke všem funkcím, snadnou a intuitivní orientaci a užívání telefonu.

Displej má rozměry 96 x 64 a dva řádky ikon, samotný přístroj patří mezi nejlehčí (97 g včetně standardní baterie LiIon o kapacitě 550 mAh). Se standardní baterií máte k dispozici 40-125 hodin času v pohotovostním režimu nebo 120-210 minut hovoru. Hlasový záznamník VoiceNote umožňuje uživateli nahrát až tříminutový záznam, např. telefonní číslo nebo orientační informace. Funkce prediktivního doplňování textu iTAP ušetří váš čas při posílání zpráv SMS nebo při vyhledávání položek. Funkce budíku přijde skvěle vhod na služebních cestách či kdekoli jinde mimo domov, a s využitím trikodéru HR/FR/EFR byste měli být spokojeni s dobrou kvalitou hovorů.


Krasavec od Dellu - Nejen dobrá dekorace

Michal Chautur

Podobné stroje vídáme většinou pouze na stolech úředníků bank nebo pojišťoven, nicméně rádi bychom je viděli i na stole vlastním. Počítače OptiPlex od společnosti Dell ale nejsou pouhou dekorací a doplňkem nablýskaných interiérů finančních institucí, jsou to též stroje s "nadupanými" parametry.

Nový OptiPlex GX150, který byl představen teprve před několika týdny, podporuje jak procesor Intel Celeron, tak Pentium III a je prvním dellovským desktopem dodávaným v malém desktopovém šasi OptiFrame.

OptiFrame

Malé desktopové šasi Dell je prvním z rodiny šasi s novými vlastnostmi, které zlepšují využití a usnadňují servis. Šasi je konstruováno tak, aby vyhovovalo moderním technologiím po několik let, a jeho provoz je podstatně tišší, než je tomu u současného šasi OptiPlex.

S novátorskou "šanonovou" konstrukcí s neoddělitelným vrchním krytem usnadňuje SD přístupnost a možnost upgradu. Pro přístup a instalaci nebo výměnu paměťových zařízení, rozšiřujících karet, zdrojů a systémových desek není potřeba žádného nářadí. Nové šasi má také nový design v barvě půlnoční šedi s odpovídajícím příslušenstvím, zahrnujícím klávesnice, myš, CRT monitory a ploché displeje.

OptiPlex GX150 umožňuje zákazníkům výběr mezi systémy založenými na procesorech Pentium III nebo Celeron, které mohou sdílet společný software. Systém GX150 podporuje technologie PC133 SD-RAM a pevné disky ATA/100 a má slot pro Accelerated Graphics Port (4x AGP) a čtyři porty USB. K dalším charakteristikám patří: podpora pro procesory Celeron do 700 MHz a Pentium do 1 GHz; až 512 MB SD-RAM a hard disky SMART II Ultra ATA/100 do kapacity 40 GB.

Závěr

Ceny OptiPlexu GX150 začínají na 42 180 Kč za sestavu obsahující procesor Intel Pentium III 800 MHz, 64 MB PC133 SD-RAM, pevný disk 10 GB, 48 rychlostní jednotku CD-ROM, integrované síťové zařízení 10/100, grafiku Intel 3D s technologií Direct AGP a audio. V ceně je i 17 palcový monitor a disketová jednotka 1,44 MB.

U provedení s procesorem Intel Celeron 600 MHz začíná cena na 36 680 Kč. Všechny systémy OptiPlex jsou dodávány se standardním tříletým servisním plánem s garantovaným ukončeným servisním zásahem do konce následujícího pracovního dne přímo u zákazníka. Servis do čtyř hodin od zavolání je poskytován pro podnikově-kritické aplikace.

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0658

IP All the Way

je řešení Allied Telesynu odstraňující úzká hrdla, využívající paketového přepínání k propojení základní optické páteře poskytovatelů služeb s vysokorychlostními podnikovými sítěmi a městskými širokopásmovými sítěmi.

Allied Telesyn (www.alliedtelesyn.com) dále rozvíjí své řešení širokopásmové konektivity postavené na Ethernetu. Širokopásmové řešení od firmy Allied Telesyn je založeno na technologii přepínaných okruhů xDSL a DTM. Ta je kompatibilní se SONET/SDH a dokáže realizovat přenos v reálném čase, bez potřeby vyrovnávací paměti (jako je tomu je u ATM). Další výhodou DTM je uživatelské nastavení požadované šířky pásma, což odstraňuje nutnost nastavování priority paketů. To zajistí v dnešních širokopásmových sítích vyšší propustnost, protože 80 % aplikací vyžaduje nejvyšší prioritu. Řešení xDSL má další přidanou výhodu v tom, že nepotřebuje ATM sítě.

Dále Allied Telesyn uvádí na trh rodinu přepínačů na 3. vrstvě Rapier, která díky novému čipsetu a výkonnému operačnímu systému AlliedWare zaručuje mimořádný výkon v ceně srovnatelné s přepínači na 2. vrstvě.-FEL

Server AutoZadarmo

Do provozu byl uveden internetový server AutoZadarmo www.auto-zadarmo.cz, jenž se zabývá prodejem reklamy na osobní automobily. Společnost AutoZadarmo působí v ČR jako první a doposud jediná zprostředkovatelská agentura mezi majiteli osobních automobilů a inzerenty, kteří tato vozidla využívají ke svým cíleným reklamním kampaním. Reklama na automobily zcela běžná v USA a v západoevropských státech je velmi efektivní a přitom relativně levnou záležitostí, kterou mají denně na očích tisíce potencionálních zákazníků. Zkrátka ovšem nepřijdou ani majitelé automobilů měsíčně si takto mohou vydělat od 500 po zhruba 10 000 Kč, v závislosti na velikosti a provedení reklamy (velikost a umístění reklamní plochy si majitelé automobilu mohou zvolit dle svých požadavků).

Mezi inzerenty je předpokládán největší zájem z řad dynamických, prosperujících společností s působností po celém území ČR. Reklamu na vozidla je ovšem možné strukturovat dle měst, krajů i v rámci celé České republiky.-FEL

Oracle a VARIAS

se dohodly na spolupráci v oblasti prodeje a implementace aplikačního řešení Oracle CRM Řízení vztahů se zákazníky.

Cílem této dohody je spojit síly při dalším rozšiřování CRM řešení společnosti Oracle. Spolupráce v oblasti distribuce a implementace Oracle CRM řešení přinese urychlení rozvoje trhu v této sféře. Společnosti se rozhodly spojit síly a společně poskytnout zákazníkovi CRM řešení na světové úrovni na jedné straně, a dokonalou znalost lokálního trhu a jeho podmínek na straně druhé. Tato spolupráce přinese společnostem Oracle a VARIAS především větší přehled o obchodních příležitostech na trhu a možnost velmi rychle realizovat obchody, které jejich společným zákazníkům přinesou lepší řešení.-FEL

Novinky od Alcatelu

Na pulty českých obchodů právě v těchto dnech přichází novinka společnosti Alcatel modelová řada Alcatel One Touch 300, která nabídku společnosti výrazným způsobem rozšiřuje. Nové telefony Alcatel One Touch 301, 302 a 303 přinášejí do segmentu předplacených sad standard, jaký byl donedávna přístupný pouze uživatelům telefonů střední a vyšší třídy.

Nové modely Alcatel One Touch 301, 302 a 303 disponují jak WAPem, tak vestavěným hands-free, vibračním vyzváněním a řadou dalších funkcí. Díky těmto přístrojům by se měl WAP v České republice stát stále využívanější službou telefony v předplacených sadách totiž tvoří rozhodující část prodejů mobilních telefonů.

Mobilní telefony řady Alcatel One Touch 300 nabízejí pětiřádkový displej, mají jednoduché ovládání, baterii s dlouhou životností. Majitel si může sám složit dvě vlastní vyzváněcí melodie a u modelů One Touch 302 a 303 si může vybrat jednu z pěti barev výměnných předních panelů.-FEL

YES

Společnost Home Credit ve spolupráci s Expandií Bankou přichází v těchto dnech ke svým klientům s novinkou univerzální nákupní úvěrovou kartou YES. Tato úvěrová karta má všechny atributy mezinárodní platební karty.

Držitel může s kartou YES nakupovat bezhotovostně na splátky ve všech smluvních prodejnách společnosti Home Credit. Může s ní také realizovat běžné nákupy ve všech prodejnách, které přijímají karty Maestro, a dokonce s kartou může vybírat z bankomatů akceptujících karty Maestro/Cirrus, a to nejen v České republice, ale po celém světě.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy

c00p0659

Multimediální příručky

pro výuku Wordu 2000 a Excelu 2000 dává v průběhu prosince na trh vydavatelství GRADA Publishing. CD-ROMy si kladou za cíl systematicky začátečníka naučit efektivně využívat možnosti textového editoru a tabulkového kalkulátoru. Výklad je doplněn o videosekvence, ukazující jednotlivé činnosti práce s programy, řadu cvičení, a získané znalosti je možné také testovat.-OK

§§§§§


Athlon vs. Duron

Lukáš Kurka

c00p0660

Kolem nových procesorů společnosti AMD se vytvořila spousta mýtů. Bohužel vždy jen zpoloviny pravdivých, a tak už beztak nepřehlednou situaci na trhu procesoru ještě více zamotaly. Nejprve několik faktů o těchto procesorech. Oba jsou v provedení PGA (pin grid array) pro Socket A. FSB pracuje až na 200 MHz. Thunderbird i Duron jsou vyráběny 0,18mikronovou technologií. Oba mají stejně velikou L1 cache o velikosti 128 KB (to je 4x více, než kolik mají procesory Celeron). Odlišnosti nastávají až u L2 cache, jež má Duron 192 KB, zatímco Thunderbird 256 KB. Ale tím také rozdíly končí. Instrukční sada, FPU, registry atd. jsou už stejné. Určitě se ptáte, jak je to tedy s výkonem, když jsou oba procesory téměř totožné. Odpověď už není tak jednoznačná. V hrách, normálních kancelářských a domácích aplikacích ztrácí Duron na svého konkurenta jen asi 5-10 %. Pro servery a na paměť náročné aplikace je však procesor Thunderbird (v některých cenících jen pod názvem Athlon) výrazně výkonnější.

Jedním z mýtů, který se rozšířil, je to, že jsou propojky v Duronu vyráběny na měděné bázi. To není pravda. Technologie měděných spojů je výhradou Thunderbirdů. S tím souvisí další mýtus, a to že barva procesoru zaleží na použité technologii (měď nebo hliník). Dřívější Durony měly zelenavý lesk, kdežto Thunderbirdy modrý. Měď však s touto barvou nemá pranic do činění. Barvu zapříčiňovala technologie leštění. Nyní nové procesory Duron už mají stejný nádech jako procesory Athlon, protože se u nich používá stejná technologie leštění.

Na závěr několik rad pro ty, kteří by snad chtěli svůj nový Duron přetaktovat. Procesory to bohužel samy od sebe neumožňují, a tak se jim k tomu musí trochu pomoci. K přetaktování je nejprve zapotřebí desky, která umí měnit násobitele! Poté je potřeba propojit na procesoru výčnělky L1. To se dá udělat například obyčejnou mikrotužkou. Nesmí se však spojit dráhy mezi sebou (jsou celkem 4). Musím vás ale upozornit, že tím přicházíte o záruku!

§§§§§


Microsoft Interix

Jaromír Luhan

c00p0661

Rodina výrobků Microsoftu přijala do svých řad nový produkt. V tom množství se to ovšem může ztratit, zejména když jeho uvedení na trh nebylo doprovázeno obvyklou bombastickou reklamní kampaní, jaká se z Redmondu občas vyvalí. Jedná se však o velice zajímavý přírůstek, který má vnést do uzavřeného světa Windows NT možnosti světa otevřeného. Produkt se jmenuje Interix, vznikl akvizicí firmy Softway Systems a přejmenováním jejího produktu OpenNT. Díky tomu také číslování verze nezačíná od jedničky, ale nese číslo 2.2.5.

A co vlastně Interix umí? Je to v podstatě unixové prostředí pro Windows NT. Ano, opravdu prostředí autoři se v dokumentaci brání, že se nejedná o emulátor UNIXu (i když ani na tom nevidím nic špatného), ale o plnohodnotný subsystém integrovaný s jádrem NT, který přináší veškerou funkčnost tradičních unixových systémů (včetně pipes, síťové funkčnosti a podpory grafického systému X Window). Systém je schopen provozovat skriptové aplikace využívající unixové a POSIX.2 utility a dále umožňuje při použití Microsoft Interix Software Development Kitu portovat i aplikace ze zdrojových kódů C.

Běžná distribuce Interixu obsahuje dvě části základní sadu unixové podpory a balík vývojářské podpory SDK. Základní sada obsahuje mimo jiné KornShell a C Shell, BSD sockety a unixovou síťovou podporu, utility POSIX.2, podporu pseudoterminálů, X11R5 runtimovou podporu, podporu X Window aplikací a vzdáleného zobrazování, cron plánovač, podporu unixových démonů, utility Telnet démon a Syslog démon spolu s více než 290 dalšími pomůckami (včetně skriptovacích nástrojů jako je AWK, SED a Perl5). Navíc zajišťuje plnou integraci s bezpečnostním modelem a souborovým systémem Windows NT. Část SDK obsahuje kompilátory GNU C a C++, frontendy pro spolupráci s Microsoft Visual C/C++ kompilátory, knihovny a hlavičkové soubory pro X11R5 a matematické knihovny libm.a, rozhraní ANSI C a POSIX.1 a vývojářské nástroje make, RCS, LEX, YACC, a další. V nové verzi Interixu byla také implementována podpora Windows 2000 a zlepšena podpora souborových systémů NFS a Samba.

Produkt Interix dokazuje, že se i Microsoft snaží zaháčkovat ve světě UNIXu poskytnutím nástroje, díky kterému bude možné vyvíjet aplikace i na obyčejných PC, a tudíž i levněji.

MS Interix 2.2.5

K recenzi poskytla firma: Microsoft

Novodvorská 1 010, Praha 4

Cena: 4 400 Kč (bez DPH)

§§§§§


Internet zdarma už i na Slovensku

c00p0663

Spoločnosť ViaPVT, a. s., jeden z najvýznamnejších poskytovateíov Internetu na slovenskom info-komunikačnom trhu, ponúka od 1. 10. 2000 ako prvý na Slovensku prístup do Internetu zadarmo. Uvedením svojho nového produktu Internet NaEX sa spoločnosť rozhodla podporiť domácich užívateíov Siete, ktorým ponúka v rámci víkendovej prevádzky a sviatkov pripojenie do svojej siete bez poplatkov, okrem zvýhodnenej tarifikácie ST za telefónne impulzy. Zakúpením 600korunového kreditu cez internet banking, alebo formou fyzickej karty v bežnom obchode s výpočtovou technikou získa užívateí okrem samotného prístupu (56 K alebo ISDN ) aj plnohodnotnú POP3 poštovú schránku a 1 MB diskového priestoru. Použitie kreditu je bez časového obmedzenia a počas pracovných dní je tarifikácia rozdelená na silnú prevádzku (50 hal./min.) a slabú, ktorá predstavuje prístup v čase od 18.00-8.00 hod. (20 hal./min.). Tarifikácia za ISDN prístup je dvojnásobná. Služba Internet NaEX predstavuje pripojenie do Internetu bez zmlúv, faktúr a užívateí platí len za skutočne prečerpané minúty.

Spoločnosť ViaPVT doteraz orientovala skÖr na väčších klientov, ktorým poskytuje okrem samotného pripojenia do Internetu aj rozsiahle virtuálne privátne siete a komplexné služby bezpečnosti. Zavedením produktu Internet NaEX sa spoločnosť rozhodla zvýšiť svoj podiel na trhu bežných domácich užívateíov, ktorí sa do Internetu pripájajú cez vytáčanú telefónnu linku. Sieť ViaPVT disponuje najnovšími technológiami pre podporu takýchto užívateíov, k dispozícii má technológiu 56K, ISDN a spíňa podmienky ST na zvýhodnenú tarifikáciu cez jednotné prístupové čísla na celom území SR. Podrobné informácie nájdete na www.naex.sk.


Krátké zprávy

IBM investuje na Slovensku

Vedenie spoločnosti IBM Stredná a Východná Európa, Blízky východ a Afrika zriadilo CSO centrum Customer Support Operations so sídlom v Bratislave s cieíom podpory zákazníkov uvedeného regiónu.

DÖvodom na zriadenie centra v sídle spoločnosti IBM Slovensko v Bratislave je jej strategická pozícia v Strednej Európe, ako aj zvýšenie účinnosti infraštruktúry, ktorá poskytuje podporu z jedného miesta. CSO centrum bolo zriadené v apríli tohto roka, uvedené do produktívnej prevádzky v júli 2000. Do konca roka 2000 sa predpokladá, že sa počet zamestnancov centra bude zvyšovať, s výhíadom na ďalšie rozšírenie v roku 2001. Do funkcie manažéra CSO centra s pÖsobnosťou pre Strednú Európu bol vymenovaný Václav Strejc.

Kompetencie CSO centra spočívajú vo výkone množstva procesov vrátane realizácie objednávok, fakturácie, pohíadávok a poskytovania podpory obchodným partnerom. Počiatočné investície na zriadenie CSO centra pozostávajú nielen z vybudovania infraštruktúry, ale aj v poskytnutí rozsiahleho školenia pre všetkých zamestnancov.-man

Oracle & INCOMA

Spoločnosti Oracle Slovensko a INCOMA Slovensko oznámili vzájomnú spoluprácu na projektoch implementácie e-business riešení v oblasti marketingu. Táto spolupráca bude vychádzať zo skúseností obidvoch firiem v oblasti technológií a softvérových riešení pre e-business a znalosti z oblasti marketingu.

Oracle Slovensko uviedol na trh Oracle E-business Suite, kompletný integrovaný balík pre e-business, ktorý obsahuje aj produkty pokrývajúce riadenie vzťahov so zákazníkmi, riadenie marketingu, manažment kampaní, interakčné centrum, e-commerce, moduly business intelligence, predaja a distribúcie. Všetky tieto moduly sú navzájom prepojené s ostatnými aplikáciami v tomto balíku (ako napr. výroba, financie, sklady, služby atď.), čo umožňuje zefektívnenie predajného cyklu, jeho urýchlenie a fokusovanie na reálne potreby zákazníkov.

Spoločnosť INCOMA využije v tejto spolupráci svoje vedomosti a skúsenosti z oblasti marketingu a pomÖže tak potenciálnym záujemcom o e-business riešenia konkretizovať výhody v oblasti efektivity a integrácie firemných procesov, ktoré transformácia na e-business prináša.-man

§§§§§


Lištička ze Seznamu

Petra Musílková

c00p0664

Softwarové rozšíření možností prohlížeče Microsoft Internet Explorer ve verzích 4.0 a vyšších pro platformu Windows, které bylo uvedeno v srpnu letošního roku, zaznamenalo velký zájem uživatelů, a proto bylo ještě vylepšeno. Uživatelé Lištičky v. 2.0 teď budou mít možnost graficky upravit vzhled lišty svého vyhledávače tím, že si na její pozadí umístí obrázek podle vlastního výběru ze základní kolekce 60 obrázků.

Nová vylepšená verze produktu Seznam Lištička je dostupná na webové adrese http:// software.seznam.cz/listicka/, na které naleznete rovněž názornou ilustraci, jak vypadá okno Internet Exploreru po nainstalování tohoto rozšíření, a to včetně příkladů změněného grafického pozadí. Pro uživatele je zajímavý hlavně fakt, že si tento produkt mohou stáhnout z Internetu zdarma. Potřebují pouze počítač s operačním systémem MS Windows 95//98/NT/2000, nainstalovaným Internet Explorerem nejméně ve verzi 4.0, a konečně 0,6 MB prostoru na pevném disku. Kolekce doplňkových pozadí v samorozbalovacím archivu (.exe) má velikost 1 MB.

Lištička by měla uživatelům Internetu zpříjemnit a urychlit práci, a vypadá to, že se jí to celkem daří. Její popularitu dokládá hlavně rostoucí počet ohlasů, a proto byla teď ještě vylepšena, aby mohl svou Lištičku každý upravit, jak se mu líbí.


Vydražte si nod Inprise

Petra Musílková

Společnost Inprise CZ/SK uvedla do provozu základní verzi internetového obchodu s produkty ze své nabídky. Obchodní stránky jsou umístěny na adrese http://shop.inprise.cz . Jejich prostřednictvím jsou zákazníkům z České a Slovenské republiky nabízeny vývojové nástroje, databáze, ověřovací verze produktů a technologií a vybrané knihy, které se svým obsahem týkají prodávaných produktů. Všem zákazníkům internetového obchodu Inprise//Borland bude do konce listopadu automaticky poskytována zajímavá sleva oproti běžnému ceníku.

Obchodní část internetového obchodu poskytne návštěvníkům běžné funkce nákupního košíku, několik variant platby za zboží a volbu dopravce, možnost sledovat postup vyřizování objednávky a komunikaci se zákazníkem formou elektronické pošty. Stránky internetového obchodu však nabízejí návštěvníkům více než pouhý nákup zboží. Lze je používat i jako obecný referenční materiál o produktech a podmínkách jejich používání. V pravidelně obnovovaných uživatelských anketách mohou uživatelé konfrontovat své názory s názory vývojářské komunity.

Aukce softwaru

Největší novinkou obchodních stránek je však zavedení aukcí. Aukce jsou krátkodobé a probíhají vždy po dobu od 14 dnů do zhruba 1 měsíce. Je zde možno vydražit nabízený produkt za zlomek jeho obvyklé pořizovací ceny. Všichni účastníci aukce jsou po celou dobu jejího trvání obratem informováni o každém zvýšení nabídky za dražený produkt, aby mohli na zvýšení nabídky bezodkladně reagovat. Taková služba návštěvníkům obchodu je v oblasti softwaru doposud zcela unikátní. Draží se především zboží z nabídky firmy Inprise CZ/SK.


Webový prostor zdarma také na Seznamu

Petra Musílková

Internetový vyhledávač Seznam.cz zprovoznil první verzi svého nového systému Sweb, v němž si uživatelé mohou založit a upravovat vlastní webové stránky. V první verzi bude Sweb pracovat na principu umisťování stránek uživatele prostřednictvím ftp-serveru. Součástí systému bude prohlížeč, který bude schopen korektně zobrazovat stránky s českou diakritikou v kódování ISO-2. Postupem času přibude k ftp také WebDav, aplikace zvládající novou verzi programu FrontPage a nejnovější verze MS Internet Exploreru.

Výhody Swebu

Oproti konkurenčním službám, nabízejícím zřízení a správu WWW stránek zdarma, má Sweb společnosti Seznam.cz výraznou přednost v tom, že je takzvaně distribuovatelný. Prakticky to znamená, že by služba Sweb neměla mít problémy s dostupností. "Předpokládáme, že se kapacita diskového prostoru vyhrazeného na jednoho uživatele bude pohybovat okolo hodnoty 20 MB," vysvětluje Matěj Čížek. "Počítáme s určitou rezervou, která se bude lišit podle návštěvnosti stránky každého uživatele čím bude navštěvovanější, tím větší bude mít prostor v rozsahu zhruba 10 až 50 MB."


Obce na Internetu

Petra Musílková

V internetovém středisku Města a obce on-line (http://mesta.obce.cz) vznikla služba, která by měla usnadnit komunikaci mezi veřejnou správou a občany. Byl volně zpřístupněn přehled dokumentů, které jsou průběžně zveřejňovány v Archivu dokumentů a informací z úřadů územní samosprávy České republiky. Dokumenty a například organizační struktura a adresáře úředníků jsou zveřejňovány redakčním systémem vismo, který již využívá téměř 200 našich měst a obcí.

Server Města a obce on-line je odpovědí na zvyšující se požadavky na otevřenosti územních samospráv v prostředí nástupu informačních technologií. Archiv již obsahuje několik tisíc dokumentů a stále rychle roste. Význam této služby spočívá především v usnadnění komunikace mezi veřejnou správou a občany, podnikateli a investory. Zájem uživatelů Internetu o tyto informace dokumentuje 238 000 stažených stránek na serveru MOOL za měsíc září.

Středisko Města a obce on-line systematicky rozvíjí nabídku v oblasti elektronických veřejných informačních služeb měst a obcí (VIS) už od roku 1996 v souvislosti se zákonem č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím. Středisko se postupně přetváří v portál územní samosprávy.


MP3 v malíku

Petra Musílková

Vlastníte-li vypalovací mechaniku, na které si vyrábíte hlavně hudební nahrávnky, ať už jako AudioCD nebo MP3, jistě vás bude zajímat nový program FEURIO. Většina jeho funkcí je určena právě pro vás. Program podporuje formáty: mp3, wav, cdl, nrg, img, bin, m3u, ist a některé další. Jeho autorem je Němec Jense Fangmeier, který jeho srukturu rozložil do 3 nezávislých částí, jež lze používat odděleně. "CD manager" vám umožní grabovat hudební CD do formátu WAV a převést je do formátu MP3. Vytvoření vlastní databáze hudby je samozřejmostí, stejně jako vyhledávání WAV a MP3 souborůna pevném disku nebo na CD. Shromažďované nahrávky program automaticky převádí do formátu WAV. Jakmile si připravíte k vypálení požadovanou skupinu svých oblíbených skladeb, můžete nachystanou hudbu také editovat a upravit v přehledném grafickém editoru, přičemž klidně změníte hlasitost nebo délku skladeb. Prostě si se vším pohrajete a vytvoříte si svůj oblíbený hudební koktejl podle momentální chuti. Buď si ho hned vypálíte, nebo uložíte "na potom". K vypálení vám poslouží program, tvořící druhou část celého Feuria a jehož výhodou je, že vám vypálí i věci, které nebyly ve Feuriu vytvořeny.

Utilitou, jež vám určitě udělá radost, je tvorba obalů k vypáleným CD včetně kompletního návrhu. Tisk by měl být kvalitní na jakékoli tiskárně a díky napojení na databázi CDDB, Lyric texty a MP3 playlisty si můžete ke svému CD hned vyrobit booklet.

Zkušební verzi Feuria, jejíž instalační program má něco přes 2 MB, získáte zdarma na www.Feurio.de, kde si ji podle anglického či německého návodu stáhnete a můžete ji testovat, jak dlouho chcete.


Medvědí tlapky - Rychlé a přesné skenery

Petra Musílková

Dva nové modely v řadě Be@rPaw 1200F a 2400, uvedla na český trh firma Mustek. Nové "medvědí tlapky" by měly být opět o něco rychlejší a přesnější a vylepšené novými funkcemi. Když byl téměř před rokem uváděn první Be@rPaw, bylo podobných skenerů s tlačítky rychlého ovládání, USB rozhraním, průsvitným krytem a nekonvenčními tvary jen pár a v dané cenové hladině žádný.

Během času se však i ostatní výrobci nechali inspirovat a dnes již najdete uvedené parametry u většiny značek, v různých cenových úrovních. Snad i díky tomu, že má kromě výroby i vlastní vývoj, je dnes společnost Mustek opět o krok dále.

Nové modely

Během října byly na světový trh uvedeny dva nové modely řádu "medvědí tlapky" Be@rPaw 1200F a Be@rPaw 2400. Jak název napovídá, u prvního modelu se jedná o vylepšení stávajícího výrobku, u druhého potom o zdvojnásobení snímacího rozlišení. Kromě dále uvedených parametrů jsou oba skenery nově připraveny na připojení inteligentního podavače předlohy a dianástavce.

Vylepšení modelu Mustek Be@rPaw 1200F trochu poodhalí informace, že "F" je zkratkou pro "Fast", tedy "rychlý". Tento skener totiž obsahuje zcela novou elektroniku zpracovávající obraz a dosahuje díky ní výrazného urychlení. Obrazová data jsou kompletně zpracována již ve skeneru a po USB kabelu je přenášen až hotový obrazový soubor, navíc v JPG kompresi. Díky tomu se urychlí nejen přenos dat (která jsou takto několikanásobně zmenšena), ale i následné zpracování v počítači. Výpočetní výkon umístěný do skeneru, spolu se 2 MB vyrovnávací paměti, tak kromě samotného urychlení zpracování též snižují i zátěž počítače.

Nejen design

Mustek Be@rPaw 2400 obsahuje zcela nový CCD snímací prvek a nabízí díky němu dvojnásobné rozlišení. Všechny skenery řady Be@rPaw jsou vybaveny špičkovými CCD snímači, což zajišťuje oproti skenerům se snímači CIS lepší podání barev a přesnost zpracování. Be@rPaw 2400 naplňuje potřeby uživatelů vyžadujících vysoké rozlišení (obzvláště potřebné při skenování a následném zvětšování diapozitivů, filmů i fotek), neboť jeho hardwarové rozlišení je 2 400 x 1 200 dpi.

Kromě toho je zde integrována patentovaná technologie dalšího zvýšení rozlišení a barevné hloubky B.D.I.T (Bit Depth Increased Technology). Ostatní parametry, včetně 42bitového interního zpracování barev se 24či 48bitovým výstupem a maximální rozlišení 19 200 dpi, jsou shodné s modelem Be@rPaw 1200.

Nové modely Be@rPaw se kromě uvedených parametrů a drobných vzhledových změn liší přikládaným softwarem. Jak bývá zvykem, je zde plná verze Ulead PhotoExpress SE, a nově OCR program FineReader nebo Recognita 3.0 pro počítače s Windows, příp. TextBridge pro Macintosh. Kromě toho poskytuje Mustek uživatelům bezplatně řadu utilit, skinů a her (na Webu www.mustek.com.tw, v sekci Be@rPaw V.I.P.).

§§§§§


Mobil k účtu zdarma

Petr Novák

c00p0665

Situaci, kdy vám k určitému zboží prodejce daroval jako pozornost něco zdarma, jste již určitě minimálně jednou zažili. Ale že dostanete k něčemu tak obyčejnému, jako je běžný účet v bance, mobilní telefon, to už tak běžné není.

Ale přesně takovou lákavou nabídku před vás teď předložila GE Capital Bank a. s. Pokud si u této banky zřídíte běžný účet (nebo pokud tam už takový účet máte) a k němu si aktivujete službu GSM Banka, budete mít nejen možnost ovládat svůj účet komfortně přes svůj mobilní telefon, ale navíc k němu tento mobilní telefon můžete zdarma získat. A vybrat si můžete hned ze tří modelů Ericsson A1018s, Bosch 909 dual S nebo Nokia 3210.

Opravdu zadarmo?

Tady něco nehraje, říkáte si teď jistě pochybovačně v čem je asi ten zakopaný pes? Zcela zdarma telefon opravdu nedostanete. Pokud budete mít zájem o Ericsson A1018s, za aktivaci služby GSM banking zaplatíte 400 Kč, u telefonu Bosch 909 dual S zaplatíte za tuto aktivaci 2000 Kč a pokud byste chtěli Nokii 3210, museli byste uzavřít smlouvu se společností Radiomobil. U telefonů Ericsson a Bosch se jedná o kompletní Twist sadu, včetně SIM karty a kreditem hovorného ve výši 200 Kč. Mimo těchto aktivačních poplatků již ale skutečně za vlastní telefon platit nic nebudete a slogan tedy nelže.

Bance potom budete za službu GSM Banka platit 60 Kč měsíčně a také budete muset uzavřít smlouvu o kontokorentním úvěru, která vás bude stát 20 Kč měsíčně. Někteří z nás ale stejně této služby využívají, takže v podstatě nejde o nadstandardní platbu. Kromě těchto poplatků platíte již pouze běžné poplatky za vedení účtu. K tomu lze říci obecně pouze to, že poplatek 60 Kč za vedení služby GSM bankovnictví nepatří rozhodně mezi nejlevnější, nicméně ani mezi nejdražší na českém bankovním trhu.

Podmínky

Pokud budete chtít dostat mobilní telefon, musíte splnit pouze dvě kritéria nesmíte službu ani účet zrušit dříve jak za 18 měsíců a druhá: musíte mít měsíční úložku na účet vyšší než je 7 000 Kč. Podmínky jsou to tedy pro většinu z nás jistě snesitelné. Pokud jste se teď náhodou zamysleli, zda vlastně nezaplatíte za telefon více než kdybyste si ho pořídili normálně v obchodě, pak vězte, že opravdu ne. Pokud si projdete aktuální ceníky a porovnáte je s částkou, kterou zaplatíte v GE Capital Bank, opravdu zjistíte, že sumy se liší řádově o tisícikoruny. A to nemluvě o faktu, že dostanete telefon včetně SIM Toolkit, která jenom sama o sobě nějakou tu tisícovku stojí, ale i kredit hovorného ve výši 200 Kč a k tomu navrch službu GSM bankovnictví. Pokud máte zájem o více informací, podívejte se na www.gsmbanka.cz nebo na www.gecb.cz.


Krátké zprávy

Na Internet snadno i pod Linuxem

V současné době je velice vyhledávané připojení k Internetu. Jeho prvotní nakonfigurování je ale trochu nepohodlné. Uživatel instalující SuSE Linux však může svého připojovatele rychle vyhledat a nakonfigurovat bez nutnosti zadávat informace jako telefonní číslo, předvolbu, DNS server, atd. Instalační program YaST2 a program wvidial totiž používají sdílenou databázi předdefinovaných poskytovatelů připojení k Internetu.

Na začátku srpna bylo obesláno množství poskytovatelů Internetového připojení. Část z nich projevila zájem a poslala zpět vyplněný dotazník. Tím vznikl základ pro novou databázi českých ISP v instalačním a konfiguračním systému YaST2.

Oficiálně se změny objeví v SuSE Linuxu 7.1, pro všechny vlastníky verze 7.0 je už nyní na stránce: http://www.suse.cz/cz/download k dispozici rozšiřující balíček. Seznam poskytovatelů je otevřený a jakýkoliv další zájemce do něj bude bezplatně zařazen.-PN

Rad Hat Linux 7 u Dellu

Společnost Dell jako první ohlásila celosvětovou dostupnost operačního systému Red Hat Linux Verze 7. Dell jej instaluje na své servery Dell PowerEdge a na pracovní stanice Dell Precision Workstation. Nový operační systém je rovněž dostupný na vybraných konfiguracích stolních počítačů a notebooků Dell.

Zákazníci pocítí zejména značná vylepšení v oblasti síťové bezpečnosti operačního systému Red Hat Linux. Podařilo se jim tak dosáhnout snadné instalace a interoperability tohoto operačního systému u všech serverů Dell, stejně tak jako u klientských produktových řad. Partnerství One Source Alliance bylo ohlášeno vloni v červnu a bylo založeno za účelem urychlení přijímání operačního systému Linux v komerční sféře a s cílem podpořit podniky vytváející internetovou infrastrukturu. Red Hat Linux 7 obsahuje zdokonalenou instalaci a konfiguraci, má zvýšenou rozšiřitelnost, lepší možnosti správy, a také posílené bezpečnostní prvky pro komunikaci přes web.-PN

Změny u 3Com

Eric Benhamou, chairman 3Com Corporation, oznámil, že správní rada odsouhlasila jmenování Bruce Claflina na pozici Chief Executive Officer od 1. ledna 2001. Claflin je nyní president a Chief Operating Officer 3Com. Benhamou zůstane nadále předsedou správní rady společnosti 3Com. Před působením v 3Com pracoval Claflin pro Digital Equipment Corporation a IBM. Ve firmě Digital jako Senior Vice President a General Manager pro prodej a marketing. V IBM, kde působil 22 let, zastával Claflin několik seniorských pozic, včetně vedení týmu zodpovědného za představení řady mobilních počítačů IBM ThinkPad.-PN


Dell stahuje baterie pro notebooky

Petr Novák

Společnost Dell dobrovolně stahuje přibližně 27 000 baterií dodávaných k použití v některých typech notebooků. I když se tyto baterie v danou chvíli nepoužívají, může u nich dojít ke zkratu a případně se mohou velmi zahřát, kouřit a vznítit se. Společnost Dell obdržela jedno oznámení o tom, že v počítači Dell došlo ke zkratu a vznícení baterie. Tato nehoda způsobila menší hmotné škody. Nebylo hlášeno žádné zranění. Uvedené stažení se týká pouze určitých baterií, nikoliv samotných notebooků.

Nemáte taky takové?

Baterie se prodávaly zejména s notebooky Dell, které byly od 22. června do 15. září 2000 přímo dodávány zákazníkům v Severní, Střední a Jižní Americe a od 22. června do 4. října 2000 zákazníkům v Evropě, na středním východě a v Africe. Společnost Dell a její autorizovaní servisní partneři v této době prodávali rovněž samostatné baterie.

Stahované baterie se prodávaly zejména s notebooky Dell, konkrétně s modely: Latitude CPiA, CPiR, CPtC, CPtS, CPtV, CPxH a CPxJ a Inspiron 3700 a 3800 (tato označení jsou vždy uvedena na spodní straně počítače). Baterie se zasunují do přední levé a přední pravé části notebooku. Na bateriích je označení "DELL" a "MADE IN JAPAN". Identifikační čísla stahovaných baterií jsou uvedena v sérii znaků ve dvou řádcích na bílém štítku nalepeném na baterii a obsahují:

- "DP/N", poté následuje "01691P" nebo "001691P" nebo "0001691P" a

- "42011", "42012", "42013" nebo "42014" jako samostatný kód a Ňjeden z možných následujících kódů: o06F, 06J, 06K, 06M, 06N, 06Q, 06S, 06T nebo o07I (písmeno "I"), 073, 074, 075, 07A, 07R nebo o081 (číslo "1"), 082, 083, 084, 087, 088, 089, 08A, 08B, 08C nebo 08L.

Zákazníci, jejichž baterie obsahují výše popsané identifikační kódy, by měli ve vlastním zájmu zavolat do společnosti Dell Computer, spol. s r. o., na telefonní číslo 02/22 83 27 90. Zaměstanci zákaznického oddělení jim ochotně poskytnou veškeré informace ohledně vybití problematických baterií a zajistí bezpečné vrácení baterií stahovaných. Při vracení stahovaných baterií obdrží zákazníci za každou staženou baterii dvě náhradní.


Motorola se vrhá do herního průmyslu

Petr Novák

Motorola uzavřela předběžnou dohodu se společností MathEngine, která se zabývá vývojem interaktivních simulací. Dohoda se týká vytvoření mobilních her nové generace, jež fungují v reálném čase a jsou založeny na technologii přirozeného chování. Společně vyvinutá řada her "turbo-powered" nabídne uživatelům bohatší zážitek ze hry a umožní interakci s prostředím a postavami na obrazovce, které budou reagovat mimikou a napodobovat tak skutečný svět.

Na přehlídce ECTS předvedla společnost Motorola svůj prototyp přístroje Accompli 009 s technologií GPRS (general packet radio service), který podporuje interaktivní hry s bohatým obsahem na plnobarevné obrazovce. Podle Douga Goodwina, ředitele divize osobní komunikace společnosti Motorola pro Velkou Británii, jde o náznak budoucích věcí.

"Společnosti MathEngine a Motorola si vytyčily cíl dosáhnout významného pokroku v oblasti mobilních telefonů a nabídnout uživatelům přístup k novému sofistikovanému obsahu her. Nejenom, že díky nám mohou lidé hrát i na cestách, ale snažíme se také o to, aby hra byla co nejkvalitnější a na co nejmodernější technické úrovni," řekl Doug Goodwin.


Krátké zprávy

IBM na univerzitě

Společnost IBM, která stála u zrodu e-businessu, je nyní přenáší také na univerzitní půdu. První e-business akademie již nabízí kurzy na budepešťské University for Technology and Economics (BUTE). Očekává se, že během příštího roku se k programu připojí dalších sedm vysokých škol.

Iniciativa IBM Central & Eastern Europe, Middle East and Africa (CEMA) je odpovědí na nedostatek kvalikovaných sil v oblasti informačních a komunikačních technologií v zemích tohoto regionu. IBM hodlá pomáhat univarzitám při přípravě odborníků potřebných pro úspěšný rozvoj nové ekonomiky.

Vysoké školy, které se připojí, budou moci nabídnout množství různých kurzů, po jejichž úspěšném absolvování studenti obdrží patřičné osvědčení. Výuka se soustředí především na využití pokročilých nástrojů jako je Java, webové servery, XML a TCP/IP, jež jsou klíčové při vývoji a implementaci e-businessových aplikací.-PN

IntelliStation za cenu PC

Nové grafické karty FireGL a technologie čipů s měděnými můstky IBM výrazně snižují ceny nástrojů pro práci s grafikou či editaci videa. Nová IBM IntelliStation E Pro nabízí vývojářům webových stránek, finančním analytikům, architektům či průmyslovým designerům přejít z PC na pracovní stanici, která umožňuje mnohem rychlejší a stabilnější zpracování velkých objemů numerických dat a manipulaci s 3D modely.

IBM IntelliStation E Pro má nový, černě laděný design, lze si zvolit mezi rackovým mini-tower uspořádáním (7 pozic na přídavná zařízení, 6 PCI slotů) nebo kompaktní desktopovou úpravou (4 pozice, 4 sloty). EPro bude poháněn procesory Intel Pentium III, osazen až 1,5GB SDRAM ECC paměti, 2D a 3D grafikou Matrox a NVIDIA, pevnými disky ATA/100 EIDE či SCSI Ultra 160 a předinstalací Microsoft Windows 2000 Professional s možností návratu k Windows NT (vybavení pracovních stanic je do značné míry volitelné). E Pro je již na trhu, cena základního modelu je 1980Euro.

IBM také oznámila nové modely určené uživatelům systémů CAD/CAE a náročných grafických aplikací IntelliStation M Pro a Z Pro s rychlejšími procesory, rozšířenou podporou většímu počtu aplikací a flexibilitou mezi jednoprocesorovým či dvouprocesorovým systémem. M Pro a Z Pro jako vůbec první nabízejí nové grafické adaptéry s čipy s měděnými můstky IBM FireGL2. Díky použité technologii FireGL2 podává vyšší výkon za pětinu ceny srovnatelných karet. Nabídka je doprovázena řadou poradenských, integračních a dalších podpůrných služeb.-PN

Vysílací centrum Media Services i v Evropě

Společnost Intel Internet Media Services nedávno oznámila, že rozšířila svou globální síť pro streamingové audio a video služby do Evropy a otevřela nové supermoderní vysílací centrum, které má sloužit zákazníkům po celém kontinentu.

Celosvětové streamingové sítě Intel Internet Media Services umožňují firmám přenášet např. živé přenosy koncertů, filmy, rozhlasové pořady, školení a finanční zprávy prostřednictvím Internetu na vysoké úrovni spolehlivosti a kvality. Intel Internet Media Services přenáší audio a video prostřednictvím sítě vysílacích operačních center a internetových "okrajových" serverů umístěných v blízkosti uživatelů po celém světě. Intel Corporation zahájil práci Intel Internet Media Services v květnu 2000 a nedávno otevřel nové plně digitalizované vysílací operační centrum ve Spojených státech.-PN

Autosalon.cz

Společnost Oxygen Solutions, s. r. o., ohlásila ukončení startovací fáze nové podoby motoristického serveru Autosalon.cz (doména www.autosalon.cz). Během září a října proběhl testovací provoz nových služeb pro uživatele a první menší propagační kampaň. Díky pozitivním reakcím ze strany tištěných médií zahájila spolupráci s většinou motoristických časopisů a také novým sportovním pořadem televize TV3 s názvem Motorsport TV3.-PN

EZchip & IBM

Společnosti EZchip Technologies a IBM uzavřely dohodu, jejímž cílem je urychlit uvedení síťových procesorů NP-1 firmy EZchip na trh. V rámci dohody IBM získá 5% podíl v EZchip Technologies. Na základě uzavřené smlouvy bude IBM vyrábět 10-ti gigabitové síťové procesory EZchip s využitím pokročilých polovodičových technologií IBM. Prototypy procesorů NP-1 spatří světlo světa díky 0,18 micronové technologii IBM SA-27E ASIC (application specific integrated circuit), zatímco k masové produkci NP-1 bude využita nová 0,13 micronová Cu-11 ASIC, čímž poporvé dojde ke kombinaci výhod měděných můstků a dielektrických low-k izolátorů.-PN

Dell & Vignette

Společnost Dell oznámila uzavření aliance s Vignette Corp., předním dodavatelem aplikací pro e-business. Cílem aliance je poskytnout podnikovým a institucionálním zákazníkům škálovatelné, cenově výhodné řešení pro elektronický obchod, kombinující spolehlivost a výkon serverů PowerEdge od Dellu s e-business aplikační platformou Vignette V/5.

Aliance Dellu a Vignette se bude zprvu zaměřovat na e-business řešení pro vlády a 1 000 největších společností světa. Kombinovaná nabídka těchto dvou firem zákazníkům zajistí komplexní řešení postavené na serverech Dell PowerEdge a aplikační platformě Vignette V/5 E-business. Výsledně umožňí poskytování personalizovaného obsahu, hromadné (paralelní) řízení vztahů se zákazníky v různých komunikačních kanálech a výkonné metody analýzy a shromažďování dat. Servery PowerEdge společnosti Dell budou preferovanou hardwarovou platformou pro všechny implementace aplikací Vignette V/5 E-business pod operačním systémem Windows 2000.-PN

StarOffice na OpenOffice.org

Sun Microsystems oznámila dostupnost zdrojového kódu StarOffice na OpenOffice. org, tj. na internetové stránce, která bude hostitelem zdrojového kódu StarOffice. Ve snaze popohnat standardizaci technologií pro balíky kancelářských aplikací Sun také uvolnila specifikace formátů souborů XML a StarOffice API.

Vývojáři na celém světě mají nyní volnost v použití technologie StarOffice tak, aby co nejlépe vyhovovala jejich potřebám, ať jde o zlepšení jejich vlastních produktů, o tvorbu nových produktů s přidanou hodnotou jako nadstavbu StarOffice, o zlepšení existující technologie v programovém vybavení StarOffice, nebo o přínos novými komponentami StarOffice ze strany odborné veřejnosti otevřených zdrojů. Tento čin otevírá trh kancelářské produktivity neomezeným možnostem inovací.

Stránku OpenOffice.org řídí CollabNet a slouží jako koordinační místo pro tento zdrojový kód, definici formátů souborů na bázi XML a definici jazykově nezávislých programovacích rozhraní kancelářských aplikací (API). Kromě toho CollabNet poskytuje svoji platformu SourceCast pro vývojáře na celém světě, aby mohli na zdrojovém kódu StarOffice snadno spolupracovat. OpenOffice.org uvádí do chodu nezbytné zařízení pro to, aby celý zdrojový kód StarOffice byl k dispozici na základě dvojí licence architektury univerzální veřejné licence GNU (GPL) a licence zdroje podle průmyslového standardu Sun (SISSL).

XML nahrazuje vlastnický binární formát použitý jako formát souborů programového vybavení StarOffice, a stává se novým přirozeným formátem souborů tohoto programového balíku. Sun pokládá XML s extrémně vysokým standardem jeho profilu za příští standard pro výměnu kancelářských dokumentů. S uvolněním specifikace a formátů souborů XML mohou nyní vývojáři soustředit svoji energii na jediný soubor formátů, schopných vzájemně spolupracovat, pro produktivní kancelářské programové balíky. Sun bude z této základny s touto obcí spolupracovat na vytvoření standardu XML pro kancelářské dokumenty.


Deseti prsty

Petr Novák

Firma pmq SOFTWARE nedávno dokončila novou verzi programu Deseti prsty. Tento výukový program pomáhá osvojit si nebo zdokonalit psaní "všemi deseti" na klávesnici. Již 4. verze tohoto oblíbeného programového balíku nabízí různá vylepšení a doplňkové pomůcky, které dále zvyšují jeho užitnou hodnotu. Zajímavou novinkou je například sada 4 her, které pomáhají zdokonalit ovládání klávesnice zábavnou cestou. Program je nabízen na CD prostřednictvím několika tuzemských distribučních firem a specializovaných knihkupectví. Lze jej také objednat on-line přímo z domovské stránky www.deseti-prsty.cz. Zde je k dispozici i testovací verze zdarma.

Základ programu Deseti prsty tvoří výukový nástroj se sadou lekcí rozdělených do 3 výkonnostních stupňů (začátečníci, středně pokročilí, profesionálové). Výuku ulehčují takové užitečné doplňky jako pomocná klávesnice na obrazovce usnadňující orientaci zejména začátečníkům nebo metronom, který pomáhá udržet rovnoměrný rytmus při psaní. Součástí balíku je i nová výuková hra MultiGame, která ve 4 různých verzích umožňuje procvičit si ovládání klávesnice a současně si i pohrát. Uživatelské rozhraní lze nastavovat podle vkusu nebo nálady studenta, přičemž jeden program v rámci jedné licence může na jednom počítači využívat neomezený počet studujících.

Samozřejmostí je vyhodnocování úspěšnosti, sestávající ze slovního hodnocení a přehledných grafů. Tato hodnocení lze uložit na disk, a tak průběžně sledovat studentův vývoj v čase. Je možno současně porovnávat výsledky jednotlivých uživatelů, což přijde vhod například v soukromých podnikových kurzech nebo ve školách.

Program Deseti prsty je nabízen již více než rok a do dnešního dne bylo prodáno téměř 1 600 licencí. V rámci své výuky jej využívá již přes 40 škol v České republice.

Tento výukový nástroj je v současnosti nabízen ve 4 jazykových mutacích (české, slovenské, anglické a německé), dodávaných společně na jednom CD-ROM. Licence pro jednoho uživatele stojí 499 Kč, neomezená síťová verze pak 2 199 Kč.


Axxium Pro

Petr Novák

Od instalace zdrojů nepřerušitelného napájení (UPS) uživatel obvykle očekává absolutní spolehlivost, pokud jde o ochranu zátěže před výpadky napětí, přepětí, poklesy napětí a jinými rušivými vlivy v energetické síti. Zdroj UPS je většinou umístěn na ne příliš přístupném místě, a pokud uživatel nemá nainstalován lokální monitoring, obvykle o jeho (správné či nesprávné) funkci není mnoho informací. Přitom zdroj UPS zaujímá ve spolehlivost ním schématu soustavy "distribuční síť domovní rozvaděč místní rozvody zdroj UPS spotřebič" kritické místo. Ztráta jeho funkce již není kompenzována žádným jiným zařízením a může způsobit velké škody na napájeném zařízení, může způsobit ztrátu cenných dat, a v některých případech i ohrozit zdraví osob v objektu.

Tak jako každé technické zařízení, má i zdroj UPS vlastní spolehlivost, obvykle udávanou parametrem MTBF (střední doba mezi poruchami). Moderní zdroje UPS dosahují hodnoty tohoto parametru řádově desítky tisíc hodin. Pro kritické aplikace však tento parametr nestačí: uživatele zajímá především tzv. dostupnost napájení, která kromě MTBF zahrnuje i rychlost uvedení poškozeného zdroje UPS zpět do normálního provozu na plných parametrech (parametr MTTR střední doba opravy). Vznikly tak paralelní redundantní systémy, jež připomínají architekturu diskových polí RAID. Principem je existence jednoho nebo více plně funkčních modulů nad jmenovitý výkon sestavy ( redundantní moduly), které v případě poruchy některého z ostatních modulů okamžitě přebírají jeho funkci. Vadný modul je pak možno za provozu rychle vyměnit za náhradní. Zálohování velkých výkonů se realizuje několika zdroji UPS, u středních výkonů je celý systém umístěn v jedné skříni.

Axxium Pro

Jednou z posledních novinek mezi modulárními zdroji UPS je Axxium Pro. Základní stavební částí tohoto zdroje je výkonový elektronický modul s architekturou on-line s dvojí konverzí o jmenovitém výstupním výkonu 3 kVA. K výkonovému modulu pak přísluší dva bateriové moduly, z nichž každý umožní provoz jmenovité zátěže po dobu 4 minut. Výkonové a bateriové moduly lze libovolně kombinovat, aby uživatel dosáhl požadovaného výkonu, stupně redundance i doby zálohování. Za tím účelem výrobce dodává celkem 4 varianty skříně: se třemi, šesti, devíti nebo dvanácti zásuvkami. Baterie je možné instalovat i do externí skříně, a tak dosáhnout doby zálohování až 8 hodin. Součástí průvodní dokumentace je i jednoduchý konfigurátor, s jehož pomocí uživatel přesně zjistí, kolik modulů a jakou skříň pro svou aplikaci potřebuje.

Škálovatelnost

Rozdělení bateriového modulu na dvě části umožňuje snadnější manipulaci při výměně baterií. Široká škála zásuvkových skříní umožňuje využít i druhou výhodu modulárního uspořádání škálovatelnost: uživatel si při návrhu ponechá dostatek volného prostoru pro další moduly, které bude doplňovat v případě rozšíření zálohovaného objektu nebo technologie. Záložní zdroj tak může růst společně se svou zátěží. Maximální výkon plně osazeného zdroje Axxium Pro je 15 kVA s 3kVA redundancí. Pokud není redundance vyžadována, lze využít maximální výkon až 18 kVA vše v jednofázovém provedení.

Tak jako ve všech moderních zdrojích UPS, i zde je v konstrukci polovodičových měničů použita technologie IGBT s vysokou pracovní frekvencí. To umožnilo dosáhnout "jedničkového" účiníku na vstupu zdroje při minimálním zkreslení vstupního proudu Axxium Pro se k napájecí síti chová velice přátelsky.

Komunikace

Komunikaci s napájeným zařízením, ale i s monitorovacím centrem, zajišťují dva komunikační sloty BestDock, které umožňují použití široké škály komunikačních prostředků, včetně SNMP/WEB adaptéru.

K dispozici je také rozsáhlé příslušenství, jako např. pojízdný podstavec, galvanické oddělení, možnost instalace v 19" skříni, výstupní rozvaděč či konstrukční úprava pro prostředí se zvýšenou seismickou odolností. Samozřejmostí u zdrojů UPS je komunikační software zdarma unikátní v této výkonové třídě je pak tříletá záruční doba.


Presario na 1 GHz

Petr Novák

Počítač s procesorem běhajícím na 1 GHz začala dodávat na náš trh také společnost Compaq. Compaq Presario jsou domácí multimediální počítače, umožňující snadný přístup na Internet pomocí internetové multimediální klávesnice a produktu Raz Dva společnosti Contactel.

Jak se vám líbí

Počítače Compaq Presario navrhli designéři společnosti Compaq tak, aby si je zákazníci mohli sami upravovat. Vybavili domácí PC výměnným předním panelem, který zjednodušuje modernizaci a je k dispozici v celé paletě pastelových barev jako kouřová šeď (standardní barva), smaragdově zelená, rubínově červená, jantarově oranžová, safírově modrá a ametystově nachová. Compaq nabízí tři modely barevných domácích počítačů Compaq Presario Compaq Presario 5WV295, 5WV297 a 7EL271.

Compaq Presario 5WV295

Compaq Presario 5WV295 obsahuje procesor AMD Athlon 1 GHz, sekundární cache paměť o kapacitě 256 KB, 64 MB paměti SD-RAM, 20 GB pevný disk, disketovou mechaniku a 8x DVD mechaniku. Model je vybaven grafickou kartou nVidia M64Pro 32 MB (266 MHz, 4x AGP, 2D/3D hardwarové akcelerace DVD/MPEG 1,2) s TV výstupem. Součástí počítače je modem 56 Kb/s V.90, multimediální klávesnice s přímým ovládáním CD a Internetu, PS/2 scroll myš, zvuková karta AD 1881 A, AC \97, s podporou prostorového zvuku. Přední panel počítače má zabudované USB rozhraní.

Compaq Presario 5WV297

Špičkově vybavený počítač Compaq Presario 5WV297 s procesorem AMD Athlon 1 GHz má velkou paměť (128 MB SD-RAM) a rychlootáčkový pevný disk (30 GB/7 200 ot.). Dále obsahuje velmi výkonnou 3D grafickou kartu pro hry v prostorovém modu (3D). 8x DVD mechanika a přepisovací 4x/4x/32x CD-RW mechanika umožňují snadným způsobem vytvářet kopie CD. Nechybí prostorový zvuk a internetová multimediální klávesnice.

Tento model dále obsahuje 256 KB sekundární paměti cache a disketovou mechaniku. Grafiku podporuje grafická karta nVidia NV15 32 MB 4x AGP s čipem GeForce 2. Počítač je dále vybaven modemem 56 Kb/s V.90, multimediální klávesnicí s přímým ovládáním CD a Internetu, PS/2 scroll myší, zvukovou kartou AD 1881 A, AC \97, 3D soundem, 3D surround soundem a síťovou kartou 10/100 Mb.

Compaq Presario 7EL271

Špičkově vybavený domácí multimediální internetový počítač Compaq Presario 7EL271 využívá procesor Intel Pentium III s taktem 1 GHz. Obsahuje výkonnou 3D grafickou kartu s televizním výstupem. DVD mechanika spolu s TV výstupem umožní velkým i malým uživatelům počítače sledovat filmy na domácí televizi. Pomocí přepisovací CD-RW mechaniky lze snadno kopírovat CD. Creativity center s digitálním vstupem IEEE 1394 dokáže zpracovávat záznam z digitální kamery bez další investice do hardwarového vybavení. Digitální zvuk Dolby 5.1 má výstup do dekodéru domácího kina.

Compaq Presario 7EL271 má 256 KB sekundární paměti cache, 128 GB paměti SD-RAM, pevný disk o kapacitě 30 GB se 7 200 otáčkami, disketovou a 12x DVD mechaniku a 8x/4x/24x CD-RW přepisovací mechaniku. Součástí je také grafická karta nVidia M64Pro 32 MB (266 MHz 4x AGP, 2D/3D hardwarová akcelerace DVD/MPEG 1,2) a TV výstup. Připojení k Internetu zabezpečuje modem 56 Kb/s V.90. V sestavě navíc najdete multimediální klávesnici s přímým ovládáním CD a Internetu, PS/2 scroll myš, zvukovou kartu SoundBlaster Live Dolby Digital 5.1, 3D surround sound a síťovou kartu 10/100 Mb. Creativity center zahrnuje digitální vstup IEEE 1394 (Fire wire, iLink) pro digitální kamery a USB rozhraní.

Software

Do programového vybavení všech tří modelů domácích počítačů Presario patří: Microsoft Windows Millenium CZ, Works 2000CZ, Word 2000CZ, Explorer 5.0, Lingea Lexikon, McAfee antivirus. Modely s přepisovací CD-RW mechanikou obsahují také Easy CD (vypalování CD a CD-RW médií).

§§§§§


Virtuální asistentka?

Jaroslav Poláček

c00p0667

Dne 1. listopadu 2000 v souvislosti s uvedením do provozu služby pro uživatele mobilních telefonů sítě Paegas CLICK, která byla představena na letošním Invexu, společnost Check IT prezentovala své služby a produkty.

Výkonný ředitel Check IT pan Jaroslav Čech prohlásil, že do roku 2005 se příjmy operátorů zvýší spíše za doplňkové služby než za samotnou hlasovou komunikaci. Nutno poznamenat, že tato informace byla získána ze společnosti Nokia.

Technický ředitel firmy pan Roman Hladký novinářům představil jednotlivá řešení a na konci svého vystoupení upozornil na možnost jejich vzájemného propojení v podobě virtuální asistentky pro malou, ale i větší kancelář.

Firma Check IT, která oslavila své jednoleté působení na trhu, úzce spolupracuje se společnostmi IBM, Cisco, Intergraph a Radiomobil, pro nějž letos zprovoznila službu ClickBox. ClickBox zjednodušeně řečeno znamená integraci e-mailu, hlasové schránky a faxu do jednoho prostředí. Tento systém se nazývá MeSS (Message Synergy System) a umožňuje uživateli například stažení hlasových zpráv v podobě zvukových souborů do svého poštovního klienta a jejich následné prohlížení a editaci (zvukový soubor je přiložen jako příloha). Reklamní leták hovoří o univerzální virtuální schránce.

Další vyvíjenou službou ve spolupráci s firmou Intergraph je "navIQ", která uživateli mobilního WAPového telefonu umožní získat sadu informací, jež budou přímo spojeny s místem, na kterém se vyskytuje. (Například nalezení nejbližšího bankovního automatu.) Tato služba v demoverzi funguje pro Prahu 1 na wapové adrese wap.checkit.cz/naviq a ti, kdož nemají dostatečně technologicky vybavený telefon, si ji mohou vyzkoušet na webových stránkách společnosti Check IT (www.checkit.cz).

Konečně na těchto stránkách si také můžete stáhnout freeware konvertor obrázků do formátu, který podporují wapové telefony, nebo využít komplexních služeb na www.wappictus.com, kde můžete poslat vámi vytvořený obrázek poslat příteli (nebo přítelkyni) s wapovým telefonem (wapcards). Samozřejmě neposíláte obrázek jako takový, ale pouze upozornění a žádost o stažení ze serveru.

Ve spolupráci s IBM firma Check IT připravila služby spojené s rozpoznáváním hlasu. Na telefonních číslech 02/61 12 27 35 (kurzovní lístek ČNB) nebo 02/61 12 22 39 (burzovní informační systém) si sami můžete vyzkoušet funkčnost těchto systémů.

Spojením všech těchto služeb bude možné získat (zřejmě v blízké budoucnosti) virtuálního asistenta/asistentku, který bude reagovat na dané pokyny zatím však nejsou dokončeny prostředky pro syntézu řeči. Jednoho takové bezpohlavního společníka autoři prezentace předvedli přítomným posluchačům a podle mého názoru mu (jí) k dokonalosti ještě mnoho schází, ale první kroky k této službě již byly učiněny. Rozhodně zavedení virtuálních sekretářek omezí výskyt sexuálního obtěžování na pracovištích i když...

Se samotným převáděním mluvy do psané podoby to bude komplikovanější. Pilotní systémy byly sice již spuštěny ve společnosti IBM, ale vzhledem k počtu lidí hovořících česky se nepředpokládá jejich brzké uvedení na náš počítačový trh. IBM navíc instalovala tento systém převodu řeči na americké univerzity, takže po přednášce má každý student k dispozici kompletní skripta.

§§§§§


Zneužití osobních dat - Lze se tomu bránit?

Přemysl Posledník

c00p0668

Zneužívání osobních dat je největší překážkou rozvoje elektronického obchodování. Kdybych se rozhodoval, zda začít obchodovat po Internetu, první, čeho bych se obával, by bylo, že někdo bude pod mým jménem za moje peníze vesele nakupovat. A není divu, vždyť za poslední rok zaznamenali ve Spojených státech 26 000 případů takzvaného zcizení identity. A tento počet stále roste, pro příští rok se očekává, že zneužití osobních dat by mohlo v některé ze svých forem postihnout až 750 000 Američanů.

Ale peníze nejsou to jediné, co může člověk touto cestou ztratit. Jeden muž byl zatčen dokonce ve třech různých případech, protože někdo prováděl trestnou činnost pod jeho jménem. Proto byly založeny tři společnosti, které se zabývají očištěním lidí, jež byli takto poškozeni, a monitorují tento druh trestné činnosti.

Navíc začátkem října byl dán do zkušebního provozu systém ochrany osobních dat nazvaný ID Guard. Jak to funguje? Uživatel se zaregistruje na stránce http://www.privista.com a vloží všechna svá osobní data. Systém potom každý týden prověřuje akce, provedené se souborem pro operace kreditní kartou, prověřuje adresu, ze které byly otevřeny různé účty pod uživatelovým jménem. V případě podezřelých akcí upozorní uživatele okamžitě, jinak jednou měsíčně zašle popis provedených akcí, to vše pomocí e-mailu. Takto ID Guard umožní uživateli podniknout kroky dříve, než zločinci dokáží napáchat větší škody. Nevýhodou je snad jedině čas, který musí běžný uživatel věnovat pročítání a analyzování zpráv bezpečnostního systému. Ale i to se vyplatí, zvláště obchoduje-li po Internetu častěji.

U nás je toto při nižším stadiu rozvoje elektronického obchodování trochu méně aktuální, ale možná právě takovéto zajištění bezpečnosti pro řadové uživatele je cestou, jak učinit i u nás elektronické obchodování součástí běžného života.

§§§§§


Otestujte si dostupnost svého serveru

Patrik Sládeček

c00p0669

Firma Netwhistle.com zprovoznila službu umožňující monitorování funkčnosti a momentální dostupnosti internetových serverů a stránek. Funguje to jednoduše: zadáte adresy serverů či stránek, které vás zajímají, a služba pravidelně testuje jejich dostupnost. V případě, že zadaná adresa není z toho či onoho důvodu dostupná, upozorní vás na tuto skutečnost e-mailem. Stejně tak postupuje v okamžiku jejího opětovného zprovoznění.

Základní služby (tj. testování WWW stránek, serverů a routerů) jsou zdarma, testování FTP serverů a zabezpečených stránek (https://) je k dispozici za poplatek.


Počítačové audity - Audit nebo špionáž?

Patrik Sládeček

Je nedělní večer. V sídle velké společnosti s nadnárodní působností kromě ochranky už nikdo není. Tedy, téměř nikdo. Do potemnělé kanceláře referenta obchodního oddělení nenápadně vstupuje neznámý člověk říkejme mu třeba "pan X". Zapíná referentův počítač a začíná kopírovat obsah celého jeho hard disku na svůj notebook. Systematicky, bajt po bajtu. Za půl hodiny je s prací hotov: počítač uvede do původního stavu a rychle odchází. Ve své laboratoři pak pan X získaná data analyzuje speciálním softwarem a nachází mimo jiné i stovky pornografických obrázků stažených z Internetu. Druhý den ráno je dotyčný referent předvolán ke svému šéfovi na kobereček a následně propuštěn. A pan X se už chystá na další akci.

Počítačový audit

Nepravděpodobné? Dnes už ani tak ne alespoň v Americe. Jak uvedl deník Los Angeles Times, stále více firem si najímá specializované odborníky na špehování počítačových aktivit svých zaměstnanců. Pravda, oficiálně se tomu neříká špehování, ale computer forensics, tj. počítačový audit. Pokud tedy ovšem existenci těchto zaměstnanců vůbec připouštějí.

Nejedná se totiž jen o obvyklou kontrolu logů vytvořených webovým prohlížečem či poštovním klientem, nýbrž o komplexní analýzu všech dat, jež se v zaměstnancově počítači nacházejí. Jedním z programů, které takovou analýzu provádějí, je Encase. Předmětem jeho zájmu jsou i fragmenty formálně smazaných, ztracených či dočasných souborů, jež však na hard disku zůstaly zachovány, neboť je operační systém zatím ničím novým nepřepsal. Inu, tito špióni na systém Windows 95 rozhodně nenadávají. Jak prohlásil jeden z nich, lidé si neuvědomují, že počítač zaznamená všechno: je prostě lepší než očitý svědek.

Data jako důkaz

Dříve se tyto postupy používaly jen v policejních laboratořích při hledání důkazů o trestné činnosti, dnes se staly běžnou součástí systému vnitřní bezpečnosti firem, jako jsou Microsoft, Disney, Boeing či Motorola. Zatímco ještě v roce 1997 neměl Microsoft ani jednoho takového špeha, dnes jich má pět a k tomu zvláštní laboratoř, v níž vyšetřuje každý měsíc zhruba 60 incidentů, cituje deník jednu ze zasvěcených osob.

Práce takového auditora není nikterak levná: jeho hodinový plat se pohybuje v rozmezí od 200-400 dolarů. Přináší však hmatatelné výsledky. V červenci letošního roku Dow Chemical Corp. propustilo 50 zaměstnanců, kteří si vyměňovali e-mailem nemravné vtipy a obrázky. Tentýž měsíc firma Merck propustila dva zaměstnance a několik desítek dalších přísně potrestala za "nevhodné používání Internetu". Z podobných důvodů se propouštělo i u Xeroxu a v New York Times.

Kvůli e-mailu za mříže

Některé odhalené případy byly dost kuriózní. Deník zmiňuje defraudaci odhalenou v jistém velkém vydavatelství jen díky tomu, že se pachatel ze svého činu vyzpovídal. Bohužel nevyužil služeb klasického kamenného kostela, nýbrž moderní stánek Boží, kde hříšník komunikuje se zpovědníkem e-mailem. Zaznamenán byl i případ informatika kanadské firmy, který pod stůl jedné své nic netušící kolegyně umístil miniaturní kameru, přenášející přes počítačovou síť v pravidelných intervalech zajímavé obrázky. Auditor našel v jeho počítači desítky inkriminujících záběrů včetně fotografie pachatelova rozkroku pořízené v okamžiku, kdy nainstalovanou kameru testoval.

Z hlediska amerického práva je otázka počítačových auditů vcelku jasná: počítače patří firmám a ty mají právo jejich obsah kontrolovat bez uživatelova souhlasu. Výjimkou je pouze stát Connecticut, kde zaměstnavatel musí pracovníka na možnost kontroly předem upozornit. Zákonné iniciativy, které se pokoušely zavést něco podobného i v Kalifornii, už dvakrát narazily na guvernérovo veto.

Máme možnost se chránit

Zdálo by se tedy, že američtí zaměstnanci budou muset využívat své počítače jen k pracovním účelům. K jejich radosti se však už na Internetu objevily speciální programy na ochranu počítačů před návštěvou elektronických špiónů. Například Evidence Eliminator nenápadně, leč pravidelně čistí citlivá místa na hard disku a pomáhá tak uchovat pracovníkovo soukromí. Uvidíme, která strana bude mít v tomto souboji poslední slovo.

§§§§§


Krátké zprávy

Patrik Malina

c00p0662

EPA Dr. Lang group akceleruje

Jedna z vůdčích firem v oblasti publikování multimediálních výukových titulů při vstupu do závěru roku opět "přidala plyn". Poté, co nedávno zahájila mohutnou ofenzívu drastickým snížením cen u některých položek své nabídky, přineslo její úsilí další úspěchy. Jedním z nich je uzavření smlouvy s jedním z největších producentů hardwaru, firmou Dell Computer, o vybavení (minimálně) dodávek notebooků Latitude titulem LANGMaster Collins COBUILD Student\s Dictionary na DVD-ROM. Dalším počinem je úzká spolupráce s Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy, jež zařadilo firmu do programu Evropský rok jazyků 2001. V rámci tohoto projektu se firma zavázala vybavit zdarma cca 3 000 zákl. a stř. škol (všechny, jež mají alespoň jednu počítačovou učebnu) výukovými tituly pro angličtinu, němčinu, francouzštinu a španělštinu. Zároveň firma uvedla novinky LANGMaster MILLENIUM LINE a LANGMaster English in Action Kompletní videokurzy (renovované edice již existujících titulů s novými cenami) a také letos již čtvrtý díl elektronického časopisu New English Digest, zahrnujícího jednak samotný magazín, jednak kurs obchodní angličtiny a krom CD také pracovní sešit. Hlavní osobností titulu je tentokrát manželka britského prince Edwarda Sophie Rhys-Jonesová.-PAT

§§§§§


CD


Kdo si hraje, nezlobí!

Patrik Malina

c00p0662

Ač je prozatím podzim, vítáme vás u disku s pořadovým číslem 12, protože jak věrní čtenáři vědí, nesetkáváme se tento rok naposled. Téma CD je věnováno hrám, takže si konečně trochu odpočineme od malování, programování, editování či zálohování, a pokud jste fandy (nejen) aplikované matematiky, nepřehlédněte prezentaci firmy StatSoft. Zajímavou nabídku prezentuje tvůrce a distributor multimediálních titulů MEDIA trade a s novinkami nezůstali pozadu u Terasoftu a Ledy. A jste-li tvůrci webových stránek, přinášíme vám pozdrav z kmene Apachů a Comanchů.

Prakticky pro všechny uživatele Windows (pokud mají chuť, samozřejmě) je v rubrice Akce určena poslední lokalizovaná verze jednoho z nejpoužívanějších nástrojů pro práci s Internetem, resp. se soubory na vašem počítači. Instalace MS Internet Exploreru 5.5 neoplývá novinkami, jež byste snadno spatřili, ale přináší řadu inovací především v podpoře nových standardů pro internetové dokumenty, dynamické stránky, a v neposlední řadě v plné implementaci 128bitového šifrování, což umožňuje zásadně zvýšit kvalitu bezpečné komunikace např. při obchodních transakcích. Pokud chcete nový MSIE instalovat, doporučuji tak činit pouze na operačním systému s českou lokalizací, a v případě upgradu (což je asi nejčastější případ) doporučuji instalovat na verzi, jež byla rovněž v českém provedení.

V rubrice Novinky jsou dnes opět připraveny kolekce užitečných prográmků, jež doplňují články s užitečnými tipy a triky. Určitě nepřehlédněte prezentaci firmy MEDIA trade, jež přichází s aktualizovanou nabídkou svých produktů pro letošní předvánoční trh. K dispozici je vám rovněž nabídka slevy, již můžete uplatnit tradičním způsobem pomocí kupónu. Další zajímavou položkou je NPA Slovník pro interaktivní překládání mezi češtinou, angličtinou a němčinou. Vyznačuje se především jednoduchým ovládáním a zajímavou cenou je zdarma. Samozřejmě nechybí přehled obsahu minulých CD a elektronická podoba časopisu.

Část Komerční software dnes obsahuje tři tituly, z nichž ten nejodbornější je u nás poprvé. Jedná se o prezentaci a především ukázkovou verzi výborného komplexního nástroje Statistica americké firmy StatSoft. Můžete nejen tento všestranný balík vyzkoušet, ale také se přesvědčit, že se svou kvalitou nehonosí jen tak. Další tituly již patří mezi naše "staré známé" firma Terasoft představuje další díl svého zdařilého Dětského koutku, s nímž si užijí děti, a vydavatelství LEDA krom stálé nabídky na slevu u produktu TaLk To Me představuje také chystanou o třídu vyšší novinku Tell Me More.

V části Vyzkoušejte si jsme tentokrát trošku více mysleli na pokročilé uživatele či programátory. Seznámit se můžete s kvalitními editory textů či zdrojových kódů, jako jsou český zdařilý Programmer\s Wizard (jenž údajně podporuje barevné zvýraznění syntaxe až u 33 jazyků!) či Lemmy, což je klon editoru vi pro Windows. Pro opravdové "drsňáky" jsou určeny např. Hackman (disassembler pro Windows aplikace), DJ Java Decompiler (dekompilátor souborů class zpět do jazyka JAVA) či ProcView, jenž sleduje procesy ve Windows, jejich okna a vazby na komponenty. Pro všechny je samozřejmě určena kolekce z DownLoad Centra a např. výborný relaxační program AutumnLeaves, jenž skvěle simuluje padající listí. Z dalších programů zmiňme např. kolekci komprimačních utilit PK ZIP, kvalitní stahovač z Internetu Mass Downloader, český editor notových partů Capella či pěkný Křížovkářský slovník.

Jednou z nejzajímavějších položek části Topware je bezesporu ICQ komunikační nástroj, jehož popularitu v poslední době předčí jen málokterý konkurent. V multimediálním věku samozřejmě nesmí chybět přehrávače RealPlayer či Sonique v posledních verzích a pro udržení Windows "při dobrém zdraví" je určen poměrně kvalitní System Mechanic. Velmi zdařilý je také editor technické grafiky ConceptDraw či FTP klient Bulletproof. Pro tvůrce webových stránek je určen editor Arachnophilia a také nástroj pro snadnou tvorbu skriptů ScriptWorx. Samozřejmě nechybí kompletní sada "PC WORLD Core".

Do části Téma CD jsme tentokrát připravili vysloveně relaxační náplň, neboť se domnívám, že práce již bylo za celý rok dost a dost. Na své si přijdou jak příznivci trápení mozků, tak akčněji zaměření uživatelé. Chtěl bych však zdůraznit, že rozhodně není naším cílem konkurovat herním titulům, a pokud jste fandové supernovinek, doporučuji sourozence z našeho vydavatelství časopis GameStar. Začněme od deskových her, resp. jejich počítačové analogie. Připraveny jsou běžné a hojně rozšířené šachy, dáma či piškvorky, ale také méně známé (avšak neméně zajímavé) Reversi (Othello) či BrickShooter. Pro milovníky křížovek je určena číselná varianta a nechybí ani tak tradiční hlavolam, jakým byla a je Rubikova kostka. Trochu více na postřeh a rychlou reakci jsou zaměřeny hry DXBall (varianty proslulé legendy, jež byla nejčastěji známa pod jménem Arkanoid) a Super Tetris (princip této zábavy je snad všem dobře znám, pokud ne, určitě ji vyzkoušejte). A pro příznivce mírně akční zábavy jsme vybrali nedávný velký hit starého kontinentu Moorhuhn, aneb skvěle zpracovaný lov především vodního ptactva. Tato hra je zde hned ve dvou verzích a doporučuji kouknout se na ni už kvůli krásně vytvořené grafice.

V části Antiviry opět najdete updaty pro vaše antivirové nástroje a poslední verze kvalitních, zdarma nabízených programů pro ochranu vašich počítačů.

Bohatá nadílka vás čeká rovněž v rubrice Komunikace. Instalovat můžete poslední verze internetových komunikačních nástrojů, jako jsou Netscape Communicator 4.76, MS Internet Explorer 5.5 Cz (viz rubrika Akce) či Mozilla. Nezapomněli jsme ani na uživatele Linuxu, pro které jsou připraveny příslušné verze právě u Mozilly a také u zajímavého prohlížeče a editoru Amaya. Pro aktivní tvůrce webových aplikací bude jistě zajímavá poslední verze serveru Apache (instalace pro Windows) a s ním související open source administrativní nástroj Comanche. Pro správce je pak určen výborný systém pro dálkovou administraci počítačů VNC. V rubrice Hardware pak najdete tradiční obsah jako v jiných číslech, tedy nové ovladače, mezi nimiž bych upozornil na obslužný software pro zálohovací zařízení firmy Iomega (např. Zip, Jazz, Click!), a tabulky TOPů s novými údaji.

Poslední číslo letošního roku, jež bude tím pravým vánočním dárkem a překvapením zároveň, se nezadržitelně blíží, a proto se po (jak pevně věřím) dobrém zážitku s tímto CD těšte na příště a zachovejte nám přízeň i v následujícím roce.

Kde je druhé slíbené CD?

Pokud jste v minulém čísle pozorně četli úvodník, zřejmě vám neušlo, že šéfredaktorka slíbila do tohoto čísla druhý disk se zajímavým obsahem. Zároveň se vám může zdát obsah tohoto CD méně "nabitý", než je zvykem. Kde je problém, ptáte se asi. Zde je tedy vysvětlení a omluva zároveň.

Plánované CD již téměř jeden měsíc připravujeme ve spolupráci s velmi silným partnerem, o jehož projekt se především jedná. Náročná výroba se, bohužel, protáhla, takže do tohoto čísla projekt není hotov. Pochopitelně o něj nepřijdete, neboť vás za stejných podmínek (bez zvýšení ceny časopisu) čeká v některém z příštích PC WORLDů. A právě na tomto CD na vás čekají velmi zajímavé produkty, jež firmy po dohodě s námi exkluzivně poskytly právě na tento projekt. Můžete se samozřejmě těšit na aplikace zdarma a na velké slevy, jak je u nás zvykem, jen vás prosíme o trošku strpení, neboť děláme, co je v našich silách.

StatSoft Statistica

Statistika může vypadat hezky a práce s ní nemusí být vždy jen otrava o tomhle se vás pokusí přesvědčit autoři výše uvedeného programu. Aplikační balík, jenž vám zde představujeme, patří mezi absolutní špičku svého druhu, a díky výbornému ovládacímu rozhraní, kvalitě výstupů a šíři nabízené funkcionality představuje velmi kvalitní nástroj pro úlohy od nejjednodušších po velmi náročné. Samozřejmě nechybí řada doprovodných informací.

TS Dětský koutek II

V pořadí již třetí kousek v edici pro nejmenší uživatele počítačů (v prodeji se dříve objevila "dvojka") opět potěší rodiče i děti ve věku zhruba tři až osm let. Terasoft pokračuje ve své úspěšné sérii a přináší další kolekci pohádek, omalovánek, rozpočítadel, písniček a her. Hlavním "zaměřením" výuky na tomto CD je prostorová orientace a s ní související pojmy. Samozřejmě platí heslo klasika "škola hrou".

Leda

Již delší dobu nabízí jeden z našich největších vydavatelů jazykové literatury a výukových a encyklopedických CD-ROMů konverzační kurs TaLk To Me. Dnes vám kromě opětovné ukázkové verze a související atraktivní slevy přinášíme informace o chystané novince s názvem Tell Me More, jež použitý výukový princip mluvenou konverzaci posune do zcela nového rozměru.

§§§§§


Trendy


Štíhlé & sexy - Nová vlna PC a internetových zařízení

Dan Littman

c00p0649

Nová vlna osobních počítačů a internetových zařízení vypadá skvěle a nezruinuje vás. V našich testech jsme se ale rozhodli vyzkoušet, jsou-li nové proudy opravdu tak žhavé.

Vezměte si takovou pěnkavu na Galapágách. Jak si jako první všiml Darwin, vyvinul se tento druh do nesčetných forem, a každá z nich se přizpůsobila určitému prostředí aniž přitom přestala být pěnkavou. Podobně se vyvíjejí i dobře známé béžové počítače. Jedna větev počítačového rodokmenu se přiklání k pestrým barvám a nekonvenčnímu designu s limitovaným množstvím slotů a portů, omezenou možností rozšíření a novými, nezvyklými tvary. Jinou větev představují internetová zařízení, zařízení s omezeným množstvím funkcí a jednoduchou obsluhou. Skončí snad díky tomu hranaté béžové počítače na seznamu ohrožených druhů?

V našem průzkumu zabývajícím se současným stavem počítačové rodiny jsme se blíže podívali na pět systémů bez podpory standardních portů, dvě zajímavě vypadající internetová zařízení a jeden systém, který je kombinací obojího. Počítače nové vlny, jež vyměnily paralelní a sériové porty a sběrnici ISA za USB, mohou připadat atraktivní především velkým společnostem, jejichž IT manažeři si přejí používat nové technologie, ale zároveň nechtějí poskytnout zaměstnancům možnost "hrabat se" v systému. Na druhou stranu internetová zařízení jsou zaměřena na nové uživatele, kteří dávají přednost jednoduché obsluze. Testovali jsme tyto nové počítače a zařízení, abychom se přesvědčili jak si vedou ve srovnání s klasickými béžovými počítači pokud jde o vzhled, funkčnost a rychlost. A přes všechen ten rozruch jsme zjistili, že zatím obyčejným počítačům vyhynutí nehrozí.

Počet počítačů bez podpory standardních portů a internetových zařízení vzrůstá každým dnem, ale ne každý je vítá s otevřenou náručí. V naší internetové anketě, které se zúčastnilo 460 čtenářů amerického PC WORLDu, vyšlo najevo, že 82 procent z nich si v poslední době zakoupilo starý dobrý béžový počítač s podporou standardních portů, a že 49 procent nikdy neuvažovalo o koupi či používání internetového zařízení.

Nápadný barevný design, jaký před dvěma roky zavedl poprvé appleovský iMac, může být již minulostí. Například společnost Dell nedávno přestala vyrábět oble formovaný počítač WebPC, který u zákazníků propadl. Účastníci naší ankety s rozhodnutím Dellu souhlasí: 72 procent z nich se nedomnívá, že by na tvaru počítače záleželo, a přibližně 74 procent zastává obdobný názor pokud jde o barvu. I přesto však některé společnosti, jako například Acer, plánují uvést na trh nové barevné počítače i v roce 2001.

Christopher Painter-Wakefield, softwarový vývojář, který zároveň zajišťuje hardwarovou podporu na Duke University, nepovažuje módní design za nic extra. "Designéři mohou dát počítači vlnitou přední masku, nebo přidat na monitor pár asymetrických děr, ale... je to tak trochu jako falešná průčelí na starých domech každý ví, že to co je uvnitř se tím nezmění."

CO JE POD KAPOTOU?

Skutečný průlom pokud jde o počítače s nekonvenčním designem není spojen s podivně tvarovanými krabicemi nebo barevným makeupem, ale s vlastní technologií. Prodejci počítačů mají dobrý důvod tyto počítače propagovat: chtějí ušetřit peníze a propagovat nové technologie jako USB tím, že se zbaví ISA sběrnic, sériových a paralelních portů, jejich ovladačů a spousty starých programů. Ale má to háček: starší tiskárny, modemy, videokarty a další příslušenství, přístupné pouze prostřednictvím klasických portů, se stanou nepoužitelnými. Jak říká Eric Klein, analytik skupiny Yankee Group: "Design bez podpory standardních portů znamená především velkou úsporu nákladů pro výrobce."

Přesto však výrobci nejsou jediní, komu tyto počítače prospějí. Peter Glaskowsky, redaktor časopisu The Microprocessor Report a analytik společnosti Cahners MicroDesign Resources věří, že pro domácí uživatele budou nové počítače "spolehlivější, snáze ovladatelné a budou mít širší paletu funkcí." Teprve až vzroste množství těchto produktů a budou se používat nějakou dobu, bude však možné posoudit, má-li Glaskowsky pravdu.

Největším přínosem mohou být počítače bez podpory standardních portů pro správce IT. Klein říká: "Tyto počítače je jednodušší spravovat, vyskytuje se u nich méně problémů a obcházejí velké množství nepotřebných věcí." Pro správce systému čítajícího desítky či stovky počítačů to může znamenat opravdu velký rozdíl.

Pět těchto počítačů, které jsme blíže zkoumali, láká zákazníky bezpečnostními funkcemi a zabudovaným Ethernetem. Ale donutí to zákazníky na tyto systémy přejít? Sean Albright, zaměstnanec MIS oddělení katolické arcidiecéze ve Filadelfii, se domnívá, že i správa obyčejných béžových počítačů s sebou přináší více než dost problémů. "Práce s nimi je většinou jednoduchá," říká o nové generaci počítačů, "ale potřebujete-li se uvnitř dostat k pevnému disku nebo disketové jednotce, je to problém."

Další nevýhoda: vzhledem k absenci přídavných slotů není jednoduché většinu z těchto počítačů upgradovat. To se nelíbí Christopheru Painter-Wakefieldovi: "Nevidím v tom žádnou výhodu, když nevíte co kupujete a dostanete krabici, kterou byste správně ani neměli otevřít. Nedá se říci, že by počítače držely krok s dobou, a já chci mít možnost upgradovat."

Glaskowsky s jeho názorem na "zapečetěné" krabice souhlasí. "Správci IT nemají rádi pocit, že koupili počítač, který zestárne. I když třeba upgradovat nebudou, chtějí mít tu možnost."

SHAZOVÁNÍ STARÝCH KABÁTŮ

Co jsou tedy tyto systémy, od nichž si výrobci tolik slibují, zač? Bez výjimky se jedná o počítače menší či vzhledově přitažlivější nežli tradiční béžové krabice, všechny mají určité společné rysy a funkce, a všechny zavrhují některou ze starších technologií. Ale vlastnit počítač, který je na vyšším evolučním stupni, něco stojí: každý z nich je zároveň dražší, než bychom očekávali vzhledem k použitému procesoru a nabízeným funkcím.

Z pěti systémů, jež jsme testovali, se ve třech případech jednalo o systémy s podporou jak USB portů, tak portů standardních. ClientPro Cf firmy Micron a EVectra od HP mají USB porty navíc a zabudovaný Ethernet.

ClientPro Cf nabízí další síťové funkce, včetně CD-ROMu se softwarem pro údržbu sítí a servisní smlouvu Unisys. Oproti tomu EVectra se zaměřuje na bezpečnost: profesionální správce může nastavit USB, paralelní a sériové porty tak, aby uživatelé nemohli připojovat či odpojovat periferie, a pevný disk lze vyjmout či zamknout bezpečnostním klíčem.

EVectra a ClientPro Cf se liší i vzhledem. ClientPro Cf připomíná klasickou béžovou krabici položenou horizontálně, ale je menší (10 centimetrů vysoký, 28 široký a 33 vysoký). EVectra je dokonce ještě menší, jedná se o béžovo-černou minitower o rozměrech 23 x 28 x x 9 cm, kterou je možné umístit pod stůl nebo na zeď.

Oba systémy dosáhly v PC WorldBench 2000 hodnot, jaké jsme vzhledem k jejich procesorům a operační paměti očekávali. ClientPro Cf dosáhl s 650megahertzovým procesorem P III a 128MB RAM výsledku 158 bodů, zatímco EVectra s procesorem P III-600EB a 128MB RAM dosáhla 146 bodů. (Společnost HP nám však oznámila, že EVectra se již nebude s tímto procesorem dodávat, namísto toho bude k dostání s 733megahertzovým procesorem.) ClientPro Cf s 15GB pevným diskem, CD--ROM jednotkou a 17palcovým CRT monitorem stojí 1 299 dolarů, EVectra se s 8GB pevným diskem a CD-ROM jednotkou prodává za 1 000 dolarů, tato cena však nezahrnuje monitor.

Třetím systémem s rozšířenou podporou USB portů, který jsme měli v rukou, je P III-700 VAIO Slimtop PCV-L640 od firmy Sony, jenž se pohybuje na hranici mezi domácím a kancelářským počítačem. Klávesnice je opatřena řadou zvláštních kláves, usnadňujících surfování po Internetu a čtení e-mailu. Kromě PS/2 portu, paralelního portu a USB portů, má tento počítač i dva IEEE 1394 porty (FireWire), určené pro snadnější a rychlejší přenos digitálních videosouborů.

Počítač i 15palcový LCD monitor mají štíhlý, hranatý design a fialovou barvu. Monitor bohužel není možné připojit k žádnému jinému počítači, Slimtop je však opatřen dalším portem, ke kterému lze připojit ještě jeden monitor. V našem PC WorldBench 2000 testu dosáhl tento systém skóre 141 bodu, což plně odpovídá třídě použitého procesoru. S CD-RW jednotkou, 128 MB operační paměti a 30GB pevným diskem se Slimtop L640 prodává za 2 599 dolarů, což není nijak levné, ale malé rozměry tohoto počítače i monitoru mohou být výhodou tam, kde se nedostává místa.

Zbývající dva systémy našeho testu, NetVista S40 od IBM a IPaq Legacy Free firmy Compaq, patří oba čistě do kategorie počítačů bez podpory standardních portů. Například NetVista nemá PS/2, paralelní a sériové porty, ani disketovou jednotku. Namísto toho je vybavena třemi USB porty na zadní straně a dvěma vepředu. (Uvnitř nabízí pouze jeden PCI slot, což značně omezuje možnost upgradování.)

Namísto obvyklého béžového zbarvení zvolili designéři NetVisty vznešenou chladně černou barvu. V nákupní ceně 1 099 dolarů je zahrnuto 128 MB operační paměti a 13GB pevný disk, ale nikoli monitor. Za elegantní 15palcový LCD monitor, který byl součástí testované sestavy, zaplatíte dalších 1 049 dolarů. (V nabídce jsou i CRT monitory za přijatelnější ceny.) Potřebujete-li přenosné disky či disketové jednotky, můžete počítač doplnit za 49 dolarů jednotkou S Cradle, do níž je možné vložit některou z mnoha USB jednotek včetně disketové jednotky, jednotky CD-RW či Zip mechaniky. NetVista je všestranný systém, který může nalézt využití v domácnostech i v síti (pomocí zabudovaného Ethernetu). Firma IBM nám nemohla pro testy včas žádnou z prodávaných sestav dodat, ale systém z předvýrobní série, který jsme testovali, dosáhl v testu PC WorldBench 2000 vynikajících 172 bodů, což je lepší výsledek, než jakého dosáhla většina ostatních počítačů se stejným procesorem (P III-866).

Podobně jako IBM i Compaq se vydal po vývojové větvi počítačů bez podpory standardních portů se svým systémem IPaq Legacy Free v ceně 1 173 dolarů. Počítač má moderní vypouklý design bez plochých povrchů, připomíná stříbrnou krabici, sevřenou z obou stran černými deskami. Systém zahrnuje pět USB portů a ani jeden sériový či paralelní port. Víceúčelová zásuvka umožňuje vyměnit instalovaný SuperDisk drive za CD-ROM nebo DVD-ROM jednotku, nebo přidat druhý, 6GB pevný disk (součástí systému je napevno instalovaný disk o kapacitě 10 GB). Vestavěný Ethernet umožňuje snadné připojení systému k síti. Počítač je vybaven 733megahertzovým procesorem Pentium III a 128 MB operační paměti, proto jsme očekávali, že si v testu povede lépe, nežli si nakonec vedl. Výsledky testu byly srovnatelné s 650megahertzovými systémy, které jsme v poslední době měli v rukou 156 bodů v testu PC WorldBench 2000.

PC VERSUS INTERNETOVÁ ZAŘÍZENÍ

Internetová zařízení jako je například Netpliance I-opener jsou ještě více vzdálena od svých kořenů nežli počítače bez podpory standardních portů. Nemají disketové jednotky ani pevný disk, paralelní ani sériové porty, a většina z nich nepodporuje Windows. V důsledku toho jsou internetová zařízení závislá na providerech, kteří poskytují programy, jako například textové editory prostřednictvím Internetu. Tato zařízení jsou převážně malých rozměrů. Většina z nich stojí méně než 300 dolarů, plus měsíční poplatky poskytovatelům internetových služeb, což z nich dělá ideální nástroje pro začátečníky nebo doplňková zařízení k počítači. Pokud byste se však rozhodli pro jedno z těchto zařízení jako pro svůj jediný počítač, mohli byste být snadno frustrováni jeho omezenými možnostmi.

Eric Klein z Yankee Group se domnívá, že internetová zařízení "otvírají dveře skupině zákazníků, kteří by nikdy neuvažovali o koupi osobního počítače za 1 000 dolarů, protože namísto vysoké částky při koupi se v případě internetových zařízení cena rozloží do každoměsíčních paušálů."

Peter Glaskowsky z MicroDesign Resources navíc věří, že absence pevného disku může představovat u těchto zařízení výhodu. "Je to bezpečné," říká. "Nemusíte mít obavy z toho, že někdo bude mít prostřednictvím přístroje přístup k vašim osobním datům prostě tam žádná nejsou."

MUTACE OSOBNÍCH POČÍTAČŮ

I-opener byl jedním z prvních zařízení tohoto typu na trhu, a v mnoha ohledech zůstává pro ostatní modelem svou kombinací jednoduchosti a nízké ceny. Za cenu 399 dolarů a měsíční poplatek 22 dolarů za přístup na Internet získáte při koupi I-openeru barevný LCD displej o rozměrech 8 x 6 palců a klávesnici. Za myš zaplatíte dalších 20 dolarů a budete ji potřebovat, protože navigace pomocí klávesnice je značně obtížná. Po zapojení přístroje do sítě a připojení k telefonní lince se I-opener spojí se servery Netpliance a zkontroluje, máte-li elektronickou poštu. Necháte-li přístroj zapojený s vypnutým displejem, bude průběžně stahovat nové zprávy. Psaní e-mailů je rovněž jednoduché, a zařízení dokonce podporuje tiskárnu.

I-opener má ale i řadu omezení. Obsahuje internetový prohlížeč, jako většina internetových zařízení však nenabízí možnost instalace nového softwaru nebo kopírování souborů. Jeho elektronická pošta nepodporuje přílohy. Další nevýhodou je, že si nemůžete zvolit poskytovatele internetových služeb koupí I-openeru se vaším providerem automaticky stává Netpliance.

MailStation firmy Cidco se vzdaluje svým počítačovým prapředkům ještě více než I-opener: umí pouze přijímat a odesílat elektronickou poštu. MailStation připomíná obří kalkulačku o rozměrech 8 x 6 palců (zhruba 20 x 15 cm) s vestavěným šedým LCD displejem o velikosti 6 x 2,5 palce a s miniaturní klávesnicí. I když má firma Cidco v úmyslu podporovat stahování stručných zpráv z Yahoo (tato funkce nebyla pro námi testovaný přístroj k dispozici), MailStation neumožňuje surfování na Internetu.

Za MailStation zaplatíte 100 dolarů, plus dalších 100 dolarů ročně za připojení k Internetu. Tak jako v případě I-openeru si nemůžete zvolit poskytovatele. Přístroj je napájen ze sítě nebo bateriemi, což umožňuje psát e-maily off-line, a je dostatečně malý, aby ho bylo možné nosit stále s sebou (displej však není nijak chráněn před poškozením). Paměť pouhých 384 KB však značně limituje možnost ukládání zpráv. Kdykoli dosáhnete limitu paměti, je nutné zprávy smazat nebo vytisknout. (MailStation dokáže spolupracovat s jakoukoli tiskárnou podporující DOS, to však vylučuje značné množství běžných inkoustových tiskáren; zařízení také dokáže posílat elektronickou poštu jako faxové zprávy.)

Poslední testovaný systém se nedá bez výhrady zařadit ani do kategorie internetových zařízení, ani mezi počítače bez podpory standardních portů. Tento systém podporuje Windows, ale jako počítač nevypadá a stojí více, než byste možná byli ochotni zaplatit za styl. Qbe Cirrus od firmy Aqcess je přenosná elegantní deska, srovnatelná nejspíše ze všeho s notebookem. Zařízení má možnost bateriového napájení, jednotkovou zásuvku standardně vybavenou jednotkou CD-ROM (kterou je možno zaměnit za jednotku CD-RW nebo DVD-ROM), a nainstalovaná Windows 98. Model, který jsme měli pro test k dispozici, však obsahuje pouze 400megahertzový procesor Pentium II, 12GB pevný disk, 128 MB operační paměti a stojí 2 999 dolarů a to je dnes opravdu vysoká cena za 400megahertzový notebook.

Co tedy Aqcess za tuto cenu nabízí kromě dojmu, jakým byste zapůsobili, kdybyste do práce přijeli zbrusu novým Maserati? Pro začátek: povrch přístroje je tvořen 13,3palcovým touch-screen LCD displejem, který je možné přepínat mezi vertikálním a horizontálním modem jedním dotekem pera. Má také malou klávesnici a třítlačítkovou myš anebo můžete používat vestavěné rozeznávání rukopisu, jako by Qbe byl obřím palmtopem. A výčet okázalých funkcí může pokračovat: Qbe zahrnuje možnost hlasového ovládání a je vybaven vysunovací videokamerou, která podporuje bezpečnostní systém založený na rozpoznávání obličeje i videokonference (tyto funkce jsme netestovali).

Specialitou Qbe jsou možnosti propojení. Po stranách najdete dva PC Card sloty, ethernetový port, vstup pro modem, IEEE 1394, USB porty a infračervený port. K zadní straně je možné připojit replikátor portů, Porticle, který zároveň slouží jako stojan pro celé zařízení.

K nevýhodám Qbe patří poměrně vysoká hmotnost (3,4 kilogramu) a absence ochranného krytu pro displej. Po připojení periferií ze zařízení po stranách nepohodlně trčí dráty a Porticle nenabízí možnost otáčení do stran. I přes nebetyčnou cenu navíc Qbe Cirrus předvedl při testování pouze průměrný výkon vzhledem ke třídě použitého procesoru, a dosáhl v našem testu PC WorldBench 2000 jen 95 bodů.

Qbe je rozhodně nákladným řešením, potřebujete-li přenosný počítač na cesty. Lepší využití možná nalezne, pokud trávíte větší množství času přecházením na pracovišti, neboť na rozdíl od běžného notebooku je ho možné ovládat jednou rukou.

NEJNOVĚJŠÍ VÝHONKY

Těsně před uzávěrkou jsme se dozvěděli o několika zbrusu nových systémech bez podpory standardních portů a internetových zařízeních, která jsme neměli čas ani možnost otestovat.

Letos na podzim se firma Acer chystá uvést na trh počítače Veriton FP1 a Veriton FP2, jež si zachovávají paralelní a sériové porty, ale jsou navíc vybaveny čtyřmi USB porty a mají vysoce netradiční design. Klávesnice a myš komunikují s počítačem prostřednictvím rádiových vln a LCD monitor je připojen přímo k počítači na otočném podstavci, což snižuje množství drátů potřebných k propojení. Ceny Veritonu FP1 se mají pohybovat od 1 899 dolarů výše, v případě Veritonu FP2 od 1 999 dolarů výše.

Společnost New Internet Computer Company nabízí systém nazvaný New Internet Computer (NIC). Na rozdíl od ostatních internetových zařízení je vybaven jednotkou CD-ROM a umožňuje uživateli zvolit si téměř jakéhokoli poskytovatele Internetu. NIC stojí (bez monitoru) 199 dolarů a obsahuje 56kilobitový modem a ethernetový port.

Tato dvě zařízení, i když nepřinášejí žádný převrat ve vývoji, mohou posloužit jako důkaz toho, že jak počítače bez podpory standardních portů, tak internetová zařízení, budou nejspíš stále rozšířenější.

ROZKVETLÉ VĚTVE?

Po bližším pohledu na počítače bez podpory standardních portů, internetová zařízení a jeden hybridní systém chápeme, co je na nich tak přitažlivého. Některé jsou nenákladné, většina z nich není náročná na ovládání a všechny, i přes svá omezení, plní daný účel. Ale je až příliš snadné nechat se zlákat netradičním designem, aniž by se člověk zamyslel nad tím, co skutečně potřebuje.

Výsledky naší ankety nám připomněly, že tvar ani barva počítače nejsou zas až tak důležité. Poučení, které si můžeme ze stoupajícího množství počítačů bez podpory standardních portů a internetových zařízení vzít, spočívá v tom, že uživatelé chtějí počítače levnější, jednodušší, snáze ovladatelné a spolehlivější. Najdou-li si tato zařízení místo jako doplňky běžných kancelářských počítačů, je to jen dobře. Koneckonců, každá vývojová větev potřebuje občas pěkně rozkvést.

Styl není všechno

Béžové hranaté osobní počítače nejspíš v dohledné době nevyhynou alespoň se tak dá usuzovat z výsledků naší internetové ankety. Valná většina z našich 460 respondentů uvedla, že si v poslední době pořídili tradiční počítač s podporou standardních portů, nikoliv jeden z nových systémů spoléhajících na USB a síťové propojení. A zatímco někteří z nich jsou při koupi nového počítače ovlivňováni jeho velikostí, barvou, designem a celkovým dojmem, většina zůstává věrna klasické podobě osobního počítače i přes jeho hranatou béžovou neohrabanost. Pokud jde o internetová zařízení, rovněž není důvod posílat počítač do starého železa. Přibližně polovina našich respondentů nikdy o používání internetového zařízení neuvažovala. A většina ostatních by byla ochotna používat jedno z těchto zařízení pouze jako doplněk plně funkčního osobního počítače. V následujícím seznamu najdete některé výsledky ankety.

82 % respondentů zakoupilo klasický počítač s podporou standardních portů1

11 % zakoupilo počítač bez podpory standardních portů1

72 % se domnívá, že na tvaru počítače nezáleží2

26 % uvádí, že při koupi počítače berou v úvahu jeho barvu2

70 % nebere při koupi počítače ohled na jeho velikost2

64 % by nebylo ochotno zaplatit vyšší cenu pouze za netradiční barvu nebo tvar počítače2

49 % nemá v úmyslu používat internetová zařízení2

44 % by uvažovalo o používání internetového zařízení jako doplňku k počítači2

36 % neuvažuje o používání software přístupného přes Internet prostřednictvím tzv. poskytovatelů aplikačních služeb2

25 % by software přístupný přes Internet s nejvyšší pravděpodobností používalo2

56 % majitelů počítačů bez podpory standardních portů bylo se svým systémem velmi spokojeno1

41 % uvažuje o koupi počítače bez podpory standardních portů3

1 Vztahuje se na respondenty, kteří byli osobně zainteresováni na koupi nového počítače v průběhu posledních 12 měsíců

2 Vztahuje se na respondenty kteří byli osobně zainteresováni na koupi nového počítače v průběhu posledních 12 měsíců, nebo kteří uvažují o koupi počítače v příštích 12 měsících

3 Vztahuje se na respondenty, kteří uvažují o koupi počítače v průběhu příštích 12 měsíců.

Co je ASP?

Aby internetová zařízení byla více než jednoúčelovými konzolemi, vyžadují radikální odklon od klasických technologií nejen v oblasti hardwaru, ale i v softwarovém vybavení. Internetová zařízení nejsou většinou vybavena pevným diskem ani disketovou jednotkou, takže neumožňují ukládat větší objemy dat a uživatel je odkázán na používání programů a ukládání dat přes Internet. A právě zde přicházejí ke slovu nové programy k používání prostřednictvím Sítě, a jejich poskytovatelé, ASP (application service provider).

ASP existují ve stovkách variant, od jednoduchých programů, jako jsou kalendáře a diáře, až po programy pro účetnictví, například NetLedger. ASP jsou vítaným řešením pro toho, kdo často cestuje a nechce kromě laptopu vozit ještě zásobu těžkých diskových jednotek, nebo pro IT managery, kteří chtějí odlehčit rutinním operacím v systému. Ale zatím nikdo neví, kdy a zda vůbec uživatelé přijmou ASP za své. Zde jsou tři překážky, které poskytovatelé internetových programů musí překonat:

Ukládání dat na Internetu: Uživatelé se mohou obávat ukládat svá osobní či obchodní data v kyberprostoru. Tento způsob ukládání dat je s nejvyšší pravděpodobností bezpečnější, než ke krádeži náchylný notebook nebo kancelářský počítač, který zůstává bez dozoru přes noc a o víkendech uživatelé však musí být nejprve ochotni poskytnout internetovým službám důvěru.

Cena: Při koupi klasického softwaru platíte za první nákup a za případné upgrady. Pro programy k použití přes Internet zatím nebyla vyvinuta jednotná strategie placení. Můžete platit měsíčně, podle vámi využívané kapacity hostitelského systému, nebo tím, že navštívíte určité množství bannerů volba je na vás.

Okamžitý upgrade: Kdykoli ASP upgraduje poskytovaný program, používáte při dalším připojení již tuto novou, upgradovanou verzi. Je to efektivní způsob přidávání nových funkcí právě proto již dnes mnoho společností používá tento systém pro své klient-serverové databáze, ale zároveň to poskytovatele připravuje o možnost software před distribucí důkladně otestovat. Uživateli se navíc může přihodit, že se neočekávaně bude muset znovu učit s programem nebo jeho novými funkcemi pracovat.

Od ASP se tedy očekává, že tyto a další problémy vyřeší. Vzhledem k faktu, že potenciálními zákazníky se mohou stát všichni uživatelé počítačů, internetových zařízení a handheldů, není až takovým překvapením, že k aktivitám na poli ASP služeb se připojily i kolosy jako Microsoft, Sun Microsystems, Oracle, IBM, Hewlett-Packard, Apple, Novell nebo AT&T. Roger Kay, analytik společnosti International Data Corporation, však potenciální uživatele varuje před předčasnými nadějemi. "ASP budou nabývat časem na síle, ale nejprve se musí rozšířit počet nástrojů a zvýšit podpora propustnosti. Některé druhy ASP je možné používat bez problémů již dnes, jiné se stanou skutečností třeba až za pět let."

Skeptický názor

Christopher Painter-Wakefield, softwarový vývojář z Durhamu v Severní Karolíně, přirovnává designově nekonvenční počítače k falešným průčelím na starých domech: "Každý ví, že to co je uvnitř se tím nezmění."

§§§§§


Jak na to


Tipy a triky pro práci s textovým editorem

c00p0608

Textové editory jsou dnes složitější než kdykoliv dříve mnoho užitečných funkcí je však pohřbeno hluboko ve struktuře menu a podmenu. Některé z těchto skrytých extra funkcí, které mohou vašim dokumentům dodat ten správný švih, jsme pro vás našli a vyzkoušeli.

Za dávných a dávných časů... neuměly textové editory o moc víc než psát text, dát mu základní úpravu a zkontrolovat pravopis. Fungovaly jako o stupeň vylepšený psací stroj. Postupem času se ale programy jako Microsoft Word nebo Corel WordPerfect změnily k nepoznání. Nabíraly neustále další a další funkce až vyrostly do velikosti monster, která je možné použít pro napsání neformálního dopisu příteli, sestavení profesionálně vypadající zprávy, vytvoření prezentace nebo publikaci na Internetu a všechny tyto dokumenty mohou obsahovat nejen obrázky, ale i multimediální klipy.

Jediný problémem je, že velká část těchto extra funkcí (a i některé funkce běžné) je skryta hluboko v architektuře programu, v některém z podmenu, a frustrovaný uživatel je často vůbec nemusí objevit. Orientace v moderních složitých textových editorech přetékajících menu a funkcemi opravdu není jednoduchá. Rozhodli jsme se proto poradit čtenářům, jak maximálně využít impozantní možnosti Wordu a WordPerfectu, včetně extra funkcí, o jejichž existenci ve vašem editoru jste možná neměli ani ponětí. Doufáme, že tyto tipy a triky nejenom dodají extra švih vašim dokumentům, ale ušetří vám i čas a zvýší produktivitu.

1. UPOUTEJTE POZORNOST HLASOVÝM KOMENTÁŘEM

Někdy potřebujete upoutat pozornost čtenáře, nebo ji přitáhnout k určité části dokumentu. Proč nedoplnit dokument hlasovým komentářem nadiktovaným přímo jakou součást souboru, a nedonutit tak čtenáře, aby doslova nastražil uši? Pokud máte k počítači připojený mikrofon, není na tom nic složitého. Je pouze nutné mít na paměti, že hlasové komentáře mohou podstatně zvýšit velikost souboru a používat je s mírou: například hlasový komentář trvající tři a půl vteřiny přidá k velikosti souboru asi 75 KB.

Word 97 a 2000: Nejprve umístěte kurzor na místo, kam chcete komentář vložit, pak z menu Vložit (Insert) zvolte možnost Objekt (Object). Na záložce Vytvořit nový (Create New) vyberte položku Zvuk Wave (Wave Sound) a stiskněte OK. Až se vám na obrazovce objeví dialogové okno Zvukový objekt (Sound Object), klikněte na červené tlačítko nahrávání (Record) a nahrajte komentář, po dokončení nahrávání stiskněte tlačítko Stop. Z menu Soubor se pomocí položky "Zavřít a návrat do..." (Exit and Return to Document) vraťte zpět do okna editoru. Na místě, kam jste umístili kurzor, by se vám nyní měla objevit ikona reproduktoru zastupující hlasový komentář.

Komentář přehrajete poklepáním myší na tuto ikonu. Pokud chcete komentář upravit nebo zcela přepsat, klikněte na ikonu pravým tlačítkem myši, zvolte Objekt Zvuk wave Upravit (Wave Sound Object/Edit). Stiskněte tlačítko pro nahrávání a komentář podle libosti změňte.

WordPerfect 8.0 a 9.0: WordPerfect sice nabízí možnost Insert/Sound, existuje ale i jednodušší způsob, jak do dokumentu přidat hlasový komentář.

Nejprve opět umístěte kurzor na místo v dokumentu, kam si přejete komentář vložit. V menu vyberte možnost Insert/Object. V dialogovém okně Object zvolte ze seznamu typů objektů položku Wave Sound. Stiskněte OK.

Na monitoru se vám objeví dialogové okno Sound Object. Stiskněte tlačítko nahrávání a do mikrofonu namluvte komentář. Po ukončení nahrávání stiskněte tlačítko Stop. Z menu File zvolte Exit and Return to Document. Na místě vloženého komentáře se vám objeví ikona reproduktoru.

Zvuk přehrajete poklepáním na ikonu reproduktoru a stisknutím tlačítka Play v dialogovém okně Sound Object. Po ukončení přehrávání dialogové okno zavřete. Přejete-li si komentář upravit nebo přepsat, klikněte pravým tlačítkem myši na ikonu reproduktoru, vyberte Wave Sound Object/Edit a opakujte nahrávání.

Jak ve Wordu, tak ve WordPerfectu jsou hlasové komentáře uloženy jako součást vlastního textového souboru, což podstatně usnadňuje manipulaci s takto upravenými dokumenty.

2. ZAOSTŘENO NA ZVÝRAZŇOVÁNÍ

Ať už chcete přitáhnout pozornost čtenáře k určité části dokumentu, nebo si potřebujete označit některé pasáže pro vlastní potřebu, jednoduchým způsobem, jak toho dosáhnout bez nutnosti měnit vlastní text, je zvýrazňování. Pro mnoho lidí však stále zvýrazňování pomocí textového editoru zůstává velkou neznámou. Zde je pár tipů, které vám pomohou se zorientovat.

Word 95 až 2000: V editoru Microsoft Word 95 až 2000 klikněte na šipku vedle ikony zvýrazňování (obrázek barevně podtržené tužky) na panelu formátování a zvolte si barvu, kterou chcete pro zvýrazňování použít (viz obrázek). Poté, co si vyberete barvu, změní se kurzor na symbol zvýrazňovače. Stiskněte levé tlačítko myši a přetáhněte kurzor přes část textu, kterou si přejete zvýraznit, pak tlačítko myši pusťte.

Chcete-li zvýraznit určitý blok textu rychle a jednoduše, můžete namísto myši použít shortcut. Pro zvýraznění jednoho slova stačí na něj dvakrát kliknout, pro zvýraznění věty stiskněte klávesu Ctrl a pak klikněte na kterékoli místo věty, pro označení celého odstavce třikrát klikněte na libovolné místo odstavce.

Kurzoru ve tvaru zvýrazňovače se zbavíte (a ukončíte tak zvýrazňování) tak, že znovu kliknete na ikonu zvýrazňování nebo pouze stisknete klávesu Esc. Nechtěné zvýraznění odstraníte tím, že zvýrazněný text znovu označíte kurzorem ve tvaru zvýrazňovače nebo použijete výše uvedené shortcuty.

WordPerfect 8.0 a 9.0: Pro zvýraznění části textu v programu WordPerfect klikněte na šipku vedle ikony zvýrazňování na formátovacím panelu a zvolte barvu, pak klikněte na vlastní ikonu. Až se kurzor myši změní na symbol zvýrazňovače, označte část textu, jíž chcete zvýraznit, kliknutím a tažením myši. Pusťte tlačítko myši.

Pro rychlé zvýraznění určitého textového bloku můžete použít následující shortcuty: jedno slovo zvýrazníte dvojitým kliknutím, větu trojitým kliknutím, odstavec čtyřnásobným kliknutím uvnitř odstavce nebo dvojitým kliknutím po jeho levém okraji.

Kurzor myši vrátíte zpět ze zvýrazňovacího modu kliknutím na ikonu zvýrazňování. Zvýraznění z textu můžete odstranit opětovným vybráním textu kurzorem zvýrazňovače, odstraněním zvýraznění v okně Reveal Codes nebo použitím výše popsaných shortcutů.

3. ABYSTE NEODEPSALI STARÉ SOUBORY...

Vytváření nových dokumentů založených na starších dokumentech je oblíbeným způsobem úspory práce a času, ale může způsobit nenahraditelné škody, pokud se spletete při ukládání. Je velice jednoduché starší dokument omylem přepsat, pokud namísto možnosti Uložit jako (Save as) použijete pouze možnost Uložit (Save). A když k tomu dojde, způsobená škoda může být téměř jakýchkoli rozměrů.

Microsoft Word vám nedovolí funkci ukládání jako takovou přepsat, ale můžete příkaz Uložit odstranit z menu Soubor, čímž dosáhnete téměř stejného výsledku. Tato možnost se vztahuje na všechny verze Wordu, od Wordu 97 po Word 2000. V menu Nástroje (Tools) vyberte možnost Vlastní (Customize). Přímo v okně, které se vám na obrazovce objeví, nemusíte dělat nic, máte však nyní možnost upravit si menu podle vlastního uvážení. Otevřete menu Soubor (File), klikněte na příkaz Uložit a odtáhněte ho z menu pryč do okna dokumentu. Tím odstraníte tento příkaz z nabídky Soubor.

Chcete-li si být skutečně jistí, že při ukládání omylem nepřepíšete data, můžete odstranit kliknutím a odtažením ikonu diskety z panelu nástrojů (máte-li otevřeno okno Nástroje/Vlastní). Potřebujete-li soubor rychle uložit, použijte klávesovou kombinaci Ctrl+S. Menu Soubor vám však bude nabízet pouze možnost Uložit jako. Můžete také použít klávesu F12, což je standardní klávesa Wordu pro příkaz Uložit jako.

Pokud se později rozhodnete, že byste si přáli položku Uložit v menu Soubor obnovit, otevřete okno Nástroje/Vlastní a přejděte na záložku Příkazy (Commands). Otevřete menu Soubor, v dialogovém okně ze seznamu příkazů vyberte příkaz Uložit a přetáhněte ho zpět do menu.

4. VYTVÁŘENÍ SEZNAMŮ S ODRÁŽKAMI VEDLE SEBE

Je obecně rozšířeným omylem, že ani Microsoft Word, ani WordPerfect neumožňují vytvářet na jedné stránce více seznamů s odrážkami vedle sebe. Ve skutečnosti je to v obou programech poměrně snadné, použijete-li tabulku (viz obrázek). Výhodou tohoto postupu je, že zatímco při použití sloupců je téměř nemožné udržet formátování textu a umístění odrážek pod kontrolou, tabulky si s organizací textu v paralelních sloupcích poradí hravě.

Word 95 až 2000: Umístěte kurzor na místo, kde chcete mít začátek paralelních seznamů. Vyberte v menu Tabulka (Table) možnost Vložit tabulku (Insert Table). V dialogovém okně nastavte počet sloupců na hodnotu 2 a počet řádků na 1. Stiskněte OK.

Poté klikněte dovnitř prvního sloupce a na panelu nástrojů poklepte na ikonu Odrážky (Bulleted List). Napište levý seznam, nebo zkopírujte a vložte do buňky seznam existující. Tentýž postup opakujte v pravém sloupci.

Nechcete-li, aby se v tištěném dokumentu objevilo ohraničení tabulky, klikněte uvnitř tabulky pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte Ohraničení a stínování (Borders and Shading). V dialogovém okně zvolte možnost Žádné (None) a potvrďte stisknutím OK. Přestože na obrazovce počítače se vám ohraničení tabulky bude i nadále zobrazovat jako světle šedé čáry, na tištěném dokumentu se neobjeví.

Word také umožňuje nastavit šířku a umístění sloupců tabulky jednoduchým roztažením pomocí myši přímo uvnitř dokumentu.

WordPerfect 8.0 a 9.0: Nejprve umístěte kurzor myši na místo, kam chcete vložit paralelní seznamy, a v menu Insert vyberte možnost Table. V dialogovém okně pro vytváření tabulky nastavte počet sloupců na hodnotu 2 a počet řádků na hodnotu 1. Stiskněte tlačítko Create. Myší klikněte dovnitř levého sloupce a na hlavním panelu nástrojů poklepte na ikonu Bulleted List. Vepište seznam do levého sloupce nebo vložte existující seznam, pak opakujte stejný postup v pravém sloupci.

Pokud si nepřejete, aby se ohraničení a rozvržení tabulky objevilo v tištěném dokumentu, klikněte uvnitř tabulky pravým tlačítkem myši a v kontextovém menu zvolte položku SpeedFormat. V dialogovém okně vyberte ze seznamu možných stylů (Available Styles) možnost No Lines No Border, klikněte na tlačítko Použít (Apply) a pak na tlačítko Zavřít (Close).

Stejně jako Word, i WordPerfect nabízí možnost nastavit šířku a umístění sloupců tabulky jejich roztažením či přetažením myší uvnitř dokumentu.

5. ZAJISTĚTE SI ODESÍLANÉ DOKUMENTY

V případě, že potřebujete odeslat dokument jako přílohu elektronické pošty, ale chcete zabránit tomu, aby příjemce v dokumentu prováděl jakékoli změny, máte dvě možnosti. První možností je uložit soubor jako soubor pouze ke čtení (Read Only).

V programu Word 97 toho dosáhnete tak, že v menu Soubor vyberete možnost Uložit jako, kliknete na tlačítko Možnosti (Options) a zaškrtnete řádek "Doporučeno jen ke čtení". Ve Wordu 2000 vyberete Soubor/Uložit jako/Nástroje/Obecné možnosti (File/Save As/Tools/General Options) a zaškrtnete možnost doporučit jen ke čtení.

Dalším způsobem, jak soubor označit jako pouze ke čtení, je kliknout pravým tlačítkem myši na jeho ikonu v okně složky, zvolit Vlastnosti (Properties) a zaškrtnout políčko Pouze ke čtení (Read-only).

Bohužel, pokud bude příjemce dokumentu opravdu chtít něco v textu změnit, může toto nastavení opět zrušit, čímž získá neomezený přístup k editaci dokumentu. Navrhujeme proto, abyste dokumenty, které potřebujete skutečně před případnými změnami ochránit, převedli do formátu, v němž je obtížné je editovat, ale lze je otevřít a číst. Tento tip funguje pro Word 97 a 2000 a pro WordPerfect 9.0, ale nelze ho použít pro Word-Perfect 8.0. Přejete-li si zabezpečit dokument v některém z uvedených editorů, postupujte tedy podle následujících kroků:

1 - Má-li dokument pouze jednu stranu, stiskněte klávesovou kombinaci Ctrl+A a označte tak celý dokument. Jestliže je dokument delší, budete ho muset označit celý po jednotlivých stránkách.

2 - Zkopírujte výběr do schránky pomocí Úpravy/Kopírovat (Edit/Copy) nebo klávesovou zkratkou Ctrl+C.

3 - Vytvořte nový prázdný dokument: z menu Soubor vyberte Nový (File/New).

4 - V menu Úpravy zvolte možnost Vložit jinak (Edit/Paste Special). Objeví se vám dialogové okno s rozšířenými možnostmi pro vkládání.

5 - V seznamu "Typ" ("As") dialogového okna vyberte položku Rastrový obrázek (Picture) používáte-li Word, nebo Picture (Metafile) používáte-li WordPerfect. Stiskněte OK.

6 - Pokud pracujete s vícestránkovým dokumentem, stiskněte Ctrl+Enter, čímž v novém dokumentu vytvoříte další stránku. V původním dokumentu vyberte obsah další stránky a zkopírujte ho do schránky, pak se přesuňte zpět do okna s novým dokumentem. Kroky 4 a 5 opakujte pro každou stránku původního dokumentu.

7 - Z menu Soubor zvolte Uložit jako (File/Save As) a uložte nově vytvořený dokument pod novým názvem. Ukládáte-li soubor ve Wordu, ujistěte se, že ho ukládáte ve formátu Word 97 nebo Word 2000. (Pokud byste ho uložili ve formátu Word 6.0/95, nebylo by možné ho přečíst.) Jako přílohu elektronické pošty pak namísto původního dokumentu použijte raději tento upravený text.

Upozornění: nově vytvořený soubor je tvořen grafickými obrázky, bude tedy větší nežli soubor původní. Grafika je ale ve formátu Windows Metafile, což snižuje velikost souboru, a nebude tedy příliš velký pro zasílání elektronickou poštou. Pokud vám i přesto dělá velikost souboru starosti, můžete ho před odesláním zazipovat.

Varování: i když je podstatně obtížnější takto upravený dokument změnit, není to nemožné. Programy schopné pracovat se soubory ve WMF formátu (včetně Wordu samotného, nebo například Paint Shop Pro, Photoshop a další) umožňují dokument změnit ani tento způsob tedy není stoprocentně bezpečný.

6. KDE JSEM TO VLASTNĚ SKONČIL?

Pracujete na mnohastránkovém dokumentu, jehož editování trvá dny či týdny. Na konci každého dne soubor uložíte a zavřete editor a další den se k práci opět vrátíte. Problém je v tom, že musíte scrollovat dolů celým textem, než najdete místo, kde jste včera skončili je to tak? Není. Jak Word, tak WordPerfect vám nabízejí možnost "skočit" přímo k naposled napsanému či upravenému slovu. Nastavení programu tak, aby to dokázal, je hračka.

Word 95 až 2000: Při ukládání souboru Word automaticky zaznamená tři poslední lokace v dokumentu, kde jste psali nebo upravovali text. K naposledy napsanému/upravovanému slovu se přesunete stisknutím klávesové kombinace Shift+F5 ihned po otevření dokumentu. Dalším stiskem této klávesové kombinace se přesunete ještě o krok zpátky.

Tento úkon můžete zautomatizovat vytvořením makra, které nazvete například AutoOpen, a které bude obsahovat právě tuto klávesovou kombinaci. Word poté spustí makro při každém otevření dokumentu.

Máte-li již existující AutoOpen makro obsahující jiné úkony, můžete o tento krok rozšířit přidáním příkazu Application.GoBack na samostatnou řádku na konci tohoto makra.

WordPerfect 8.0 a 9.0: Ve WordPerfectu je toto nastavení dokonce ještě jednodušší. Můžete mu prostě přikázat, aby si pamatoval lokaci při ukládání dokumentu, a program na toto místo při příštím otevření přejde automaticky. V menu Tools vyberte položku Bookmark. V dialogovém okně, které se objeví na obrazovce, zaškrtněte možnosti "Set QuickMark on file save" a "Go to QuickMark on file open. Stiskněte tlačítko Close. Toto nastavení funguje jako výchozí a vztahuje se na všechny dokumenty.

7. EDITACE HTML VE WORDPERFECTU 9.0

Pro tvorbu webových stránek nepotřebujete speciální program stačí vám jakýkoli textový editor, třeba i Notepad. V programu WordPerfect 9.0 ale můžete mít s editací HTML dokumentů problémy. Verze 8.0 dávala možnost specifikovat formát dokumentu jako "text", verze 9.0 však tuto možnost nenabízí. Existuje však způsob, jak to obejít.

V menu Tools zvolte položku Settings. Poklepejte myší na ikonu Environment v dialogovém okně nastavení a v dalším dialogovém okně přejděte na záložku XML. Zaškrtněte řádky "Import HTML documents using the XML component" a "Prompt for file type when importing XML/SGML documents. Nastavení potvrďte kliknutím na OK.

Nyní by se vám při každém otevření HTML dokumentu mělo objevit dialogové okno "Convert File Type". V seznamu "Convert file format from" vyberte možnost ASCII DOS Text a stiskněte OK. Soubor po otevření můžete upravovat a při ukládání ho po výzvě opět uložit jako ASCII DOS Text.

8. OZNAČTE SI NEBEZPEČNÁ SLOVA

Jistě jste se s tím problémem setkali. Při kontrole pravopisu textový editor některé chyby neodhalí, protože slovo je napsáno "správně" až na to, že se jedná o jiné slovo. Existuje množství takových dvojic slov, která se často zaměňují. Zde je způsob, jak tyto zákeřné chyby v pravopisu odstranit pomocí dobře skryté funkce programu Word 97 a 2000.

Word obsahuje málo známý soubor s výjimkami ze standardního slovníku a slova obsažená v tomto souboru program automaticky zvýrazní, i pokud jsou pravopisně správná. Zde je návod, jak tento soubor vytvořit.

1 - nový dokument pomocí menu Soubor/Nový (File/New).

2 - Napište seznam slov, která má program při kontrole pravopisu označovat. Každé slovo napište na zvláštní řádek a každý řádek ukončete stisknutím klávesy Enter. Používejte pouze malá písmena Word v textu později rozezná verze s malým i s velkým písmenem na začátku.

3 - Zjistěte, v jaké složce Word uchovává soubory slovníků. Pravým tlačítkem myši klikněte na nabídku Start a v menu vyberte možnost Najít (Find) pro Windows 9x nebo (Search) pro Windows 2000. V dialogovém okně hledání zadejte do pole pro název souboru *.lex. V poli prohledávání nastavte Tento počítač (My Computer) a stiskněte tlačítko vyhledávání (Find Now/Search Now).

4 - Používáte-li jako jazyk britskou angličtinu, najděte soubor nazvaný mshy_en.lex (pro Word 97). Podívejte se, ve které složce se tento soubor nachází.

5 - Vraťte se do programu Word a zadejte příkaz Soubor/Uložit jako (File/Save As).

6 - Zvolte jako cíl pro ukládání složku obsahující slovníky (viz krok 4).

7 - Nastavte formát ukládání v poli Typ souboru (Save as Type) na možnost "pouze text" (text only).

8 - Ve Wordu 97 nazvěte soubor (pro britskou angličtinu) mshy_en.lex a klikněte na tlačítko Uložit (Save). Název souboru musí být shodný s názvem slovníku, který Word používá, bude mít ale příponu .exc.

9 - Zavřete dokument pomocí Soubor/Zavřít (File/Close).

10 - Obsah tohoto souboru můžete později upravovat nebo přidávat další slova tak, jako byste pracovali s kterýmkoli jiným dokumentem.

Upozornění: používáte-li pro práci ve Wordu jiný jazyk, název slovníku bude pochopitelně odlišný, pro americkou angličtinu bude ale také začínat písmeny mshy. Ujistěte se, že jste soubor s příponou .exc uložili pod stejným názvem, jako má slovník, který používáte.

9. NASTAVENÍ PLNÝCH MENU VE WORDU 2000

Personalizovaná menu programu Word 2000 jsou tak inteligentní, až to může být nepříjemné. Uznejte sami není to k naštvání, když otevřete některé z hlavních menu a příkaz, který potřebujete, se vám neobjeví? Můžete pochopitelně několik vteřin počkat, nebo kliknout na šipku pro roztažení menu, ale i tak to dokáže člověku znepříjemnit život. Existuje však i jednodušší způsob: stačí na název menu nebo podmenu kliknout dvakrát, a menu se objeví celé. Chcete-li program nastavit tak, aby celá menu otvíral pokaždé, zvolte Nástroje/Vlastní (Tools/Customize) a přejděte na záložku Možnosti (Options). Odškrtněte řádek ("Menus show recently used commands") a dialogové okno zavřete kliknutím na tlačítko Zavřít (Close).

10. OZNAČTE SI NEBEZPEČNÁ SLOVA

Pokud v dokumentech Microsoft Word často používáte citace či výrazy v cizím jazyce, nebo pokud vaše dokumenty doslova přetékají technickými výrazy a zkratkami, s nimiž si kontrola pravopisu nedokáže poradit, můžete program nastavit tak, že tento text při kontrole pravopisu přeskočí a nebude vás tak obtěžovat návrhy na opravu slov, o nichž víte, že jsou v pořádku.

Toto nastavení je jednoduché: stačí slova, u nichž si nepřejete provádět kontrolu pravopisu, označit a otevřít menu Nástroje/Jazyk/Nastavit jazyk (Tools/Language/Set Language). Ve Wordu 97 vyberte ze seznamu "Označte jazyk vybraného textu" ("Mark selected text as") možnost "bez kontroly pravopisu" ("no proofing") a klikněte na OK. Ve Wordu 2000 v tomtéž dialogovém okně vyberte možnost ("Do not check spelling or grammar") a opět klikněte na

§§§§§


Rychlokurz: WinAmp

Karel Šredl

c00p0615

Zprávy 2004: Světově proslulá skupina XXX dnes vydala své nové a ještě lepší album. Ukázky z něj najdete jako vždy na adrese http://xxx.com/new a koupit si ho můžete na https://xxx.com/buy vše samozřejmě v "eMPé3" ... jak taky jinak...?

Opět vás zdravím s pokračováním našeho rychlokurzu. V minulém dílu jsme se naučili, jak v počítači pracovat s obrázky. Tentokrát, abychom příliš neskákali z tématu na téma, se zaměříme na poslech hudby. A to hned té nejznámější, nejobdivovanější a nejproklínanější hudby ve formátu MP3. Tedy známé "eMPéTrojky".

MP3?

Proč je okolo ní takový povyk? Bylo by to na dlouhé povídání, ale zkráceně lze říci, že pomocí formátu MP3 můžete velice lehce uložit na počítač písničku téměř v CD kvalitě. Jistě, ukládání písniček do počítače není nic nového, ale když má jedna skladba ve formátu WAV na počítači okolo 50 MB (což je asi 52 milionů bajtů téměř 35 plných disket), tak si uschování celého CD asi rozmyslíte. To ani nemluvím o tom, že byste chtěli takovéhle písničky přenášet po Internetu. A teď si představte, že místo 35 disket vám písnička ve stejné kvalitě zabere třeba pouze 3 diskety. To dokáže MP3!

Čím začít?

K tomu, abychom si na počítači poslechli skladbu ve formátu MP3, potřebujeme několik věcí. V prvé řadě je to samotná písnička, tedy soubor ve zmíněném formátu. Ten získáte např. z Internetu. (Problematiku legálnosti jednotlivých MP3 skladeb necháme na jiný článek, sem by se nám to opravdu nevešlo.) Dále potřebujeme samozřejmě počítač, v něm zvukovou kartu, připojené reproduktory (nebo rovnou věž) a program, který umí MP3 přehrát. V době explozivního zájmu o formát MP3 jich je samozřejmě celá řada, ale my se dnes budeme zabývat pouze jedním z nich. Představíme si "standard" mezi přehrávači program WinAMP. Od verze 2.50 je zdarma, což je zajisté dobrá zpráva.

WINAMP

Po správně provedené instalaci máme WinAMP asociovaný se soubory s příponou MP3. To tedy znamená, že pokud v Průzkumníku dvakrát klikneme na zmíněný soubor, spustí se WinAMP a rovnou začne přehrávat vámi zvolenou skladbu. Mimo souborů je s WinAMPem asociováno mnoho dalších přípon, protože umí přehrávat i soubory s jinými formáty (WAV, MID, MOD, a další). WinAMP umí fungovat také jako klasický přehrávač audio-CD, tedy zvládne vám na počítači obsloužit téměř vše, co se týká přehrávání zvuků.

Samotný program se skládá z několika komponent okének, která můžeme nechat skrytá, rozložit je po ploše nebo je poskládat do jakési hi-fi věže (pokud k sobě okénka přiblížíme, přiskočí k sobě jako magnety).

Přehrávač

Nejdůležitější komponentou je přehrávač. Vzhledem i funkcemi připomíná CD přehrávač na hi-fi věžích, takže byste s ovládáním neměli mít vůbec žádné potíže.

- Play Spustit přehrávání.

- Pause Přerušit přehrávání. Pokračovat ze stejného místa pomocí Play nebo Pause.

- Stop Zastavit. Po stisknutí Play začne přehrávat písničku od začátku.

- Předchozí / Další písnička.

Takže viditelně nic složitého. Pokud teď namítáte, že máte vybránu pouze jednu písničku, tak se nebojte. Jak si připravit vlastní seznam skladeb, si řekneme hned.

Playlist (seznam skladeb)

Playlist (seznam skladeb) si zobrazíme stisknutím minitlačítka . Playlist je samostatné okénko, se kterým můžeme libovolně hýbat. Jak tedy přidat další skladby? Asi nejsnažší je vrátit se zpět do Půzkumníku ve Windows, označit si vybrané písničky, a myší je přetáhnout přímo do playlistu. Malá rada: Pokud máte WinAMP schovaný pod Průzkumníkem, tak s myší při přetahování písniček zajeďte nejdříve na dolů Hlavní panel, kde jsou minimalizované spuštěné programy. Stále držte tlačítko myši a zastavte se nad ikonou WinAMPu. Tam chvíli počkejte. Hle, WinAmp vyskočí nad Průzkumníka, a vy můžete písničky vložit do playlistu. Kdo nemá rád metodu drag&drop, ten stejného efektu dosáhne pomocí tlačítka « .

Změna pořadí vložených písniček je velmi podobná. Myší v playlistu si chytněte danou skladbu a přetáhněte ji na správné místo. Vymazání to je pouze kliknout na ni a stisknout klávesu Delete. Jak jste možná uhodli, přehrání písničky dosáhnete prostým dvojklikem na ni.

Tak, vše vám funguje, jak jste chtěli, a teď si chcete připravený seznam někam uschovat pro příští dny? Tedy jak na to? Kliknutím na tlačítko otevřeme nabídku, za které vybereme položku . Určíme, kam seznam uložit a pod jakým jménem. Přípona se doplní automaticky na M3U nebo PLS. Podle těchto přípon WinAMP pozná, že nejde o písničku, ale o uložený playlist. Příště vám tedy stačí v Průzkumníku dvakrát kliknout na uložený seznam, a vše je připraveno. Funguje také přetažení souboru se seznamem do okénka playlistu.

Equalizer

Jako správná hi-fi sestava má i WinAMP Eqalizer, tedy nástroj pro úpravu basů, středů a výšek. Ekvalizér se objeví při stiknutí minitlačítka nebo kombinace kláves [Alt+G]. Jak vidíte, v deseti frekvenčních pásmech si můžete vyladit zvuk podle svých představ. Ekvalizér aktivujeme tlačítkem . Pod tlačítkem « Load « Preset máme skryto několik přednastavených modulací, jako např. Pop, Rock, Large Hall a mnoho dalších. Naše vlastní nastavení uložíme na později tlačítkem « Save « Preset.

Skiny

Ne, nejedná se o žádnou záležitost spojenou s hnutím Skinheads. Jde o změnu vzhledu (tedy kůže) WinAMPu. Omrzel vás design přehrávače? Neklesejte na mysli, z Internetu si stáhněte vzhled nový a uložte ho do adresáře <cesta k WinAMPu>WinAMPSkins. Klávesovou kombinací Alt+S vyvoláte okénko, ve kterém označíte jméno nového vzhledu, a ihned se vám WinAMP změní před očima. Několik mých oblíbených Skinů jsem pro vás připravil na ukázku, spoustu dalších najdete na adrese http://www.skinz.org.

Závěr

Jako vždy se do našeho povídání vejdou pouze ty nejzákladnější vlastnosti. Mnoho dalších specialit teprve čeká na to, až je objevíte. Většinou jsou dostupné pomocí okna pro nastavení, které otevřete klávesovou kombinací Ctrl+p. Např. WinAMP si umí pohrát se zvukem více, než jen pomocí ekvalizéru. K tomu slouží takzv. Plugins « DSP/Effect. Dále v Plugins « Visualization jsou připravené moduly pro vizuální efekty. Vyberete (doporučuji přednastavený WinAMP Advanced Visualization Studio) a při přehrávání písniček stiskněte Ctrl+Shift+K tím modul spustíte. Další nastavování můžete provádět po kliknutí pravým tlačítkem do okna s efektem.

WinAMP má v sobě také zabudovaný malý internetový prohlížeč [Alt+T]. Bylo by toho mnoho co povídat, ale nechám vás raději vychutnávat čisté tóny nějaké vaší oblíbené skladby v MP3.

PS: Pokud byste chtěli vyzkoušet alternativní přehrávač MP3, pak zkuste Sonique (http://sonique.lycos.com). Určitě vás překvapí svojí grafickou extravagancí a funkčně si nijak nezadá s WinAMPem.

§§§§§


Špioni na vašem počítači?

Marcel Flídr

c00p0616

Připojení k Internetu není jednosměrné. Zatímco vy si prohlížíte něco na WWW nebo FTP serveru, mohou se různí vyzvědači pokoušet dosáhnout na váš počítač. Windows samozřejmě nepřijmou žádné připojení zvenčí. Možná je však na vašem počítači aktivní trojský kůň, který dává nějakému útočníkovi plnou kontrolu nad vaším systémem přes Internet.

V posledních týdnech a měsících se množí dotazy uživatelů týkající se bezpečnosti dat a špionáže. Někteří se zajímají, jestli může Microsoft zasáhnout do jejich počítačů, když jako providera používají MSN. Jiné zneklidňuje funkce automatického updatu některých programů: "Je možné, že se při tom bez mého souhlasu posílají další informace (např. seznam programů, které mám nainstalovány)?"

Mnoho dotazů se týká programu Gozilla a dalších freewarových produktů, které zobrazují reklamní bannery z Internetu. Díky částečně protikladným zprávám v médiích je mnoho uživatelů pochopitelně nejistých a ptají se: "Špehují můj počítač programy od Aureate & Co., financované z reklamy?"

V tomto článku odpovíme na tyto a další dotazy. Pomocí sharewaru Spynet 3.12 pro Windows 95/98 a NT 4 budeme sledovat všechna data, která se přenášejí do a z našeho počítače. Autor této utility však již zastavil její prodej, takže si ji nemůžete zaregistrovat. Testovací verzi (omezena na 14 dní) najdete na adrese http://packetstorm.securify.com/sniffers/spynet/ (2,29 MB) a na našem CD.

U žádného z programů, které jsme testovali, nemůžeme konstatovat, že odesílá osobní informace z pevného disku výrobci. Opravdu nebezpečný je trojský kůň typu backdoor (např. Back Orifice viz otázka 6). Takový program otevírá na vašem počítači cosi jako "zadní vrátka", jimiž může útočník vklouznout do systému a páchat tam škody. Např. může pomocí speciálního softwaru pro dálkovou správu přes Internet prohlížet vaše data nebo dokonce restartovat váš počítač.

Rovněž komponenty Active X (viz otázka 9) mohou být nebezpečné. Rozšiřují např. Internet Explorer (IE) o určité, převážně užitečné a neškodné funkce. Obsahuje-li webová stránka elementy, které vyžadují určitý plug-in, Internet Explorer si jej automaticky vyžádá, pokud však nemáte používání Active X v IE vypnuto. Problematické je to, že programy Active X mají plný přístup k vašemu pevnému disku. Což znamená, že hacker může napsat a rozšířit plug-in, který třeba maže pevný disk, nebo autorovi skrytě odešle platbu přes homebanking.

Standardně přijímá Internet Explorer pouze ty komponenty Active X, jež jsou certifikovány nějakou oficiální agenturou (např. Verisign www.verisign.com). Pokud však toto implicitní nastavení v prohlížeči vypnete, mají komponenty volnou cestu.

Ochranu před špionážemi dat a útoky ze sítě nabízejí firewally. Velice bezpečné jsou firewally s tzv. sandboxem, který např. zabrání prohlížeči v přístupu k určitým složkám.

Ve vloženém rámečku "Internetová bezpečnost základní pojmy" naleznete vysvětlení důležitých výrazů.

Pokud pro pocit bezpečnosti vašich dat nepostačuje ani firewall, nezbývá nic jiného, než si pořídit speciální počítač pouze pro připojení k Internetu. Na něm se nebudou nacházet žádné informace, které by mohly být zajímavé pro cizí oči. Pevný disk takového počítače můžete pravidelně formátovat a instalovat Windows vždy znovu.

1 Základy

Musíte se obávat špionážních útoků na vaše data?

Otázka: Musím se vůbec obávat o svou bezpečnost, když jsem připojený on-line? Může mít někdo jiný přístup na můj disk?

Odpověď: Když se připojíte on-line, stává se váš počítač součástí Internetu. Stejně jako se vy dostanete do kontaktu s webovým serverem dotazem na WWW stránku, může se nějaký útočník pokusit dosáhnout na váš počítač. Pokud nemáte pevnou linku, je pro hackera těžší dostat se cíleně na vaše PC, protože k tomu potřebuje IP adresu vašeho počítače.

Všichni větší poskytovatelé připojení k Internetu ale přidělují IP adresy dynamicky. To znamená, že při každém připojení je IP adresa vašeho počítače jiná. Je však možné, že vám útočník e-mailem pošle program s trojským koněm, který po svém spuštění předá odesílateli aktuální IP adresu vašeho počítače.

V praxi se to však stává málokdy. Častější jsou necílené útoky. Hacker pomocí speciálních utilit prochází jistou oblast IP adres, a pokouší se najít zranitelný počítač (viz otázka 10). Tím může být např. PC, na kterém je program typu backdoor (např. Back Orifice), umožňující zásah do počítače (viz otázka 6).

Jiní hackeři naproti tomu využívají bezpečnostní díry v Internet Exploreru nebo Netscape Communicatoru, aby získali přístup k vašim datům (viz otázka 7). Útočník však potřebuje nejdříve oběť alespoň jednou nalákat na WWW stránku, která je "vybavena" odpovídajícími příkazy. Jako lákadlo stačí mail, v němž nabídne na své webové adrese bezplatně erotické fotografie. Takové dopisy byste měli bez otálení smazat (viz otázka 7).

2 Síť Windows

Je nebezpečné sdílet složky pod Windows?

Otázka: S několika kolegy pracujeme v síti Windows 95/98. Na svém počítači jsem zviditelnil některé složky, aby k nim měli přístup i ostatní. Existuje nebezpečí, že by se k nim mohl dostat někdo přes Internet?

Odpověď: Již z principu musí být splněno několik podmínek. Především by muselo být aktivováno sdílení složky buď s žádným, nebo lehce uhádnutelným heslem. Kromě toho by pro cílené napadení potřeboval útočník vaši IP adresu. Dále by musel být v nastavení sítě ve Windows 95/98 navázán na Telefonní adaptér nějaký protokol (NetBEUI, IPX/SPX nebo TCP/IP) a zapnuto Sdílení souborů a tiskáren. Toto nastavení se používá, pokud chceme umožnit přístup na počítač i přes modem.

Konfiguraci vašeho počítače můžete zjistit v ovládacím panelu Síť. Ujistěte se, že na Telefonní adaptér je napojen pouze protokol TCP/IP. Pokud se v nastavení vyskytují položky tvaru "NetBEUI « Telefonní adaptér" nebo "Protokol standardu IPX/SPX« Telefonní adaptér", smažte je pomocí tlačítka Odebrat. Jelikož většina poskytovatelů Internetu filtruje protokoly NetBEUI a IPX/SPX, není toto opatření bezpodmínečně nutné.

Naopak velice důležité je vybrat položku "TCP/IP « telefonní adaptér", kliknout na Vlastnosti a na kartě Vazby odstranit zaškrtnutí u položky "Sdílení souborů a tiskáren v sítích Microsoft".

3 MSN jako provider

Slídí Microsoft na vašem disku?

Otázka: Pro přístup k Internetu používám službu MSN Easysurfer od Microsoftu. Může se tak Microsoft podívat na můj disk a případně kontrolovat, zda nepoužívám nelegální kopie programů?

Odpověď: Nezáleží na tom, jestli pro přístup k Internetu používáte MSN nebo jiného providera. Tím, že používáte určitého poskytovatele, mu žádný přístup na svůj pevný disk nedáváte. Platí to však pouze v tom případě, že pro připojení používáte telefonické připojení z Windows. Pokud vám provider dá k dispozici speciální software pro připojení, nelze zcela vyloučit, že se v něm skrývají zadní vrátka, jež mu váš počítač zpřístupní. Je však krajně nepravděpodobné, že by se něco takového stalo. Kdyby vyšlo najevo, že poskytovatel připojení slídí na PC svých zákazníků, rychle by o ně přišel (v této souvislosti je zajímavá otázka 14).

Také zde platí, že úplnou jistotu poskytne použití firewallu s technologií sandbox. Po vydání Windows 98 se Microsoft dostal do podezření, že integrovanou on-line registrací špehuje uživatele. Tyto fámy se však ukázaly jako neopodstatněné.

4 Aureate

Obsahují reklamní bannery ve volně šiřitelných programech špionážní funkce?

Otázka: Poslední dobou se začaly šířit fámy o tom, že utility firmy Aureate, obsahující reklamní bannery, slídí na počítači uživatele. Údajně by tyto programy (např. utilita pro download souborů Gozilla) měly výrobci odesílat části databáze registru a jiná data uživatele. Jsou tyto poplašné zprávy pravdivé?

Odpověď: Otestovali jsme to. Pomocí programu Spynet 3.12 jsme sledovali datový tok Gozilly. Zjistili jsme, že program permanentně kontaktuje Internet a vytváří tak stálý datový tok. Jeho základem je neustále se opakující nahrávání nových reklamních bannerů, které se pak zobrazují v okně programu. Nemůžeme ale říci, že by tato utilita odesílala jakákoliv data z pevného disku do Internetu. Program však měří, které reklamní bannery kolikrát zobrazil a na které jste klikli. Tyto údaje odesílá na server firmy Aureate. Pokud jste zadali nějaké údaje do dobrovolného dotazníku při prvním spuštění programu, budou také odeslány. Nemusíte se tedy obávat, že by Gozilla odesílala nějaké osobní údaje nebo seznam vámi instalovaného softwaru. Některé reklamní bannery si Gozilla ukládá do skryté složky WindowsAMC1.

Někdy si uživatelé stěžují, že Gozilla a jiné programy s reklamním rozhraním firmy Aureate zanechávají po odinstalování v systémové složce Windows dva DLL soubory ADVERT.DLL a AMCIS.DLL. Aureate to zdůvodňuje tím, že odinstalační utilita není schopna ověřit, jestli tyto soubory nepoužívá také jiný produkt. Pokud jste si jisti, že to není váš případ, můžete oba soubory sami ručně smazat. Seznam programů využívajících rozhraní Aureate najdete na www.radiate.com/consumers/products.html. V březnu se Aureate přejmenovala na Radiate. Možná se tak stalo i proto, že jméno Aureate získalo špatnou pověst kvůli podezření ze špionáže.

5 Conducent

Obsahují reklamní bannery ve freewaru trojské koně?

Otázka: Dočetl jsem se, že reklamní rozhraní pro programy nabízí kromě Aureate také firma Conducent. Je to možné, aby tímto způsobem docházelo k šíření trojských koňů?

Odpověď: Rozhraní pro reklamní bannery TSABOT.EXE od Conducent rozhodně není trojským koněm. Program neobsahuje žádné funkce, jež by z vašeho PC samovolně odesílaly data nebo způsobovaly jiné škody. Které freeware programy financované z reklamy pracují s TSABOT.EXE, zjistíte na www.conducent.com.

Jakmile poprvé spustíte sponzorovaný freewarový program, TSABOT.EXE se připojí na server firmy Conducent a nahraje si přibližně 200 reklamních bannerů. Ty uloží do složky Program\Files\Time\Sink\AdGatewayAds. Pokud freeware zavřete, ukončí se také Tsabot. V našich testech se také několikrát stalo, že Tsabot zůstal spuštěný ještě několik minut, než se nahrály všechny bannery. To je poněkud mrzuté, neboť uživatel o ničem neví a pravděpodobně se velice podiví, proč blikají kontrolky modemu, když z Internetu nic nestahuje. Pokud připojení k Internetu ručně ukončíte, musí samozřejmě také Tsabot přerušit svou činnost. Máte-li však svůj přístup k Internetu nakonfigurován tak, že se provede automatické připojení na základě žádosti nějakého programu a odpojí se až po určité době nečinnosti, zřejmě se vám to prodraží.

Mimochodem, pokud smažete složku Program\Files\TimeS\ink nebo jen v ní obsažený soubor TSABOT.EXE, je po problému. Vyzkoušeli jsme to s řadou freewarových programů. Normálně se spustily a místo reklamního banneru se zobrazuje pouze šedá plocha.

6 Back Orifice

Jaká nebezpečí se skrývají v trojských koních?

Otázka: Nedávno mě známý varoval před Back Orifice. Co to je a proč je to tak nebezpečné?

Odpověď: Back Orifice (BO) je trojský kůň, který útočníkovi umožní plný přístup na infikovaný počítač přes Internet. Nejčastěji se BO do počítače zavleče pomocí elektronické pošty. Útočník pošle oběti jako přílohu serverový modul BO a ve zprávě uvede, že přikládá zajímavý program. Jakmile zvědavý příjemce spustí přiložený soubor, uhnízdí se Back Orifice ve Windows. Oběť to vůbec nepostřehne. Z jejího pohledu to vypadá, že se žádný program nespustil, neboť se nic viditelného nestalo. Důvěřivý uživatel si nepomyslí nic špatného, pouze to, že se příloha porušila při přenosu. Ve skutečnosti se serverový modul BO zkopíruje do složky Windows a rozšíří registr systému o položku, která zajistí jeho spuštění při každém startu Windows. Když má útočník k dispozici vaši IP adresu, může se pomocí svého řídícího modulu BO přes Internet připojit na váš počítač a páchat tam podle libosti své "žerty". Může prohlížet a mazat soubory, procházet uložená hesla, restartovat počítač nebo zobrazovat dialogová okna s libovolným textem. A to je pouze malá část možností.

Obtížnější situaci má útočník, který nezná IP adresu oběti. Musí použít dalšího trojského koně, jenž pokaždé, když se oběť připojí k Internetu, odešle aktuální IP adresu. Stává se také, že hacker vytvoří skript, který prochází oblast IP adres poskytovatele připojení a hledá počítač, jenž je infikován Back Orifice, a k němu se připojí.

Existují dvě verze Back Orifice. Starší verze z roku 1998 a Back Orifice 2000, která je ještě nebezpečnější, neboť nabízí útočníkovi více možností a funguje stabilněji.

Trojského koně je poměrně těžké identifikovat. Server BO může mít libovolné jméno a v seznamu všech běžících aplikací (po stisku kombinace <Ctrl><Alt><Del>) se vůbec neobjevuje. Kromě Back Orifice existuje několik dalších podobných backdoor programů (např. Netbus nebo Subseven).

Pomocí antivirového programu lze Back Orifice a podobné programy vypátrat a odstranit. Lze k tomu použít většinu běžně používaných antivirů (např. Norton Antivirus 2000, F-Prot nebo AVG 6.0). Další možností ochrany je firewall (např. Zone Alarm). Především je však potřeba nespouštět bezhlavě programy obsažené v příloze elektronického dopisu.

7 Bezpečnostní trhliny

Co můžete udělat proti mezerám v bezpečnosti prohlížeče?

Otázka: Jak závažné jsou bezpečnostní trhliny v internetových prohlížečích? Jak se mohu bránit?

Odpověď: Přibližně každé dva až tři měsíce se objeví nové bezpečnostní díry v Internet Exploreru nebo Netscape Communicatoru, které umožňují útočníkovi např. prohlížet soubory na vašem disku. Není příliš pravděpodobné, že byste se skutečně stali obětí útoku využívajícího takové bezpečnostní mezery. Útočník by vás musel přimět k návštěvě jím připravené stránky. Teprve tam může zabudovat speciální příkazy (např. program v jazyce Javascript), které mu vzhledem k bezpečnostním dírám otevřou dveře do vašeho PC. Lákadlem na stránku může být např. e-mail, v němž se budou nabízet erotické fotografie nebo programy zdarma a v němž bude přiložena adresa WWW stránky. Nebuďte k takovým dopisům příliš důvěřiví, a v případě pochybností na tento odkaz neklikejte. Kromě toho byste měli používat co nejnovější verze prohlížečů. V nich jsou vždy opraveny známé chyby verzí předchozích. Opravy chyb nalezených po vydání prohlížeče najdete na adresách www.microsoft.com/windows/ie/security/default.asp (pro Internet Explorer) a home.netscape.com/security/ (Communicator). Známý lovec chyb Georgi Guninski nabízí na svých stránkách www.guninski.com další informace k tématu. Zde si také můžete ověřit, které dosud známé bezpečnostní trhliny má aktuální verze vašeho prohlížeče.

8 Javascript

Měli byste vypnout Javascript?

Otázka: Slyšel jsem, že se v Javascriptu skrývá tolik bezpečnostních rizik, že by se jeho používání mělo v prohlížeči raději vypnout. Je to pravda?

Odpověď: Javascript je, jak vypovídá samotný název, skriptovací jazyk. Programátory webových stránek je využíván především k dodání větší atraktivity. Původně byl Javascript koncipován tak, že vůbec neumožňoval přístup na systém souborů. Postupně se však začaly objevovat bezpečnostní mezery v implementaci Javascriptu v Internet Exploreru i Netscape Navigatoru. Bylo např. zjištěno, že pomocí určitých příkazů lze vysledovat oblíbené položky (bookmarks) uživatele, nebo že je možno prostřednictvím Javascriptu dokonce přivést prohlížeč k nestabilitě a pádu. Útočník však nejdříve musí svou potencionální oběť nalákat na svou stránku (viz otázka 1). Pokud používáte aktuální verzi prohlížeče, kterou pravidelně doplňujete o nově vydávané updaty (viz otázka 7), měli byste být chráněni před většinou známých bezpečnostních děr Javascriptu.

Abyste byli absolutně chráněni i proti novým chybám, můžete úplně vypnout skriptové funkce svého prohlížeče. Radí to i Microsoft, a to především tehdy, jestliže je objevena nová bezpečnostní chyba a ještě není připravena oprava softwaru. Samozřejmě, že při vypnutých funkcích Javascriptu surfujete bezpečněji. Na druhou stranu mnoho internetových stránek bude neúplných nebo se vůbec nezobrazí. Nakonec se stejně musíte sami rozhodnout, jestli dáte přednost větší bezpečnosti, nebo pohodlí při prohlížení stránek. Ale snad se vaše oblíbené stránky zobrazí i při vypnutém Javascriptu.

Nejlepší bude vše jednoduše vyzkoušet. Spusťte Internet Explorer a vyberte Nástroje/Možnosti sítě Internet.../Zabezpečení. Ujistěte se, že jako Zónu máte nastavenu Síť Internet. Klikněte na tlačítko Vlastní úroveň, nalistujte až na položku Aktivní skriptování, vyberte Vypnout a klikněte na OK. V Netscape Communicatoru otevřete nabídku Edit/Preferences a položku Advanced. Smažte zatrhnutí u záznamu Enable JavaScript.

9 Active X

Měli byste vypnout komponenty Active X?

Otázka: Nedávno se mi při surfování zobrazil dialog s dotazem, zda chci instalovat komponentu Active X. Co se skrývá pod označením Active X? Mohu takové programy bez obav instalovat?

Odpověď: Zavedením Active X doplnil Microsoft do Internet Exploreru rozhraní pro nové funkce. Pokud se např. na nějaké stránce vyskytne multimediální soubor, který není v IE standardně podporován, umožní tato služba automatickou instalaci potřebné komponenty Active X. Na této technice je však nebezpečná ta skutečnost, že komponenty (programy) Active X mají plný přístup na souborový systém vašeho počítače a mohou soubory mazat nebo posílat po síti.

Aby hacker nemohl využít tohoto slabého místa ke krádeži dat, vyvinul Microsoft proces autentizace. Standardně nahraje Internet Explorer pouze certifikované komponenty. Aby autor obdržel certifikaci, musí svou komponentu Active X předložit oficiální certifikační agentuře (např. www.verisign.com). Dříve, než Internet Explorer přijme komponentu Active X, zobrazí bezpečnostní upozornění, které vám potvrdí, že má tento program platnou certifikaci. Můžete se pak sami rozhodnout, zda se má v instalaci pokračovat, nebo nikoliv. Pokud v dialogovém okně kliknete na modře podtržené jméno autora, dozvíte se podrobnosti o vzniku dotyčného softwaru.

Celá věc má však jeden háček. Certifikát totiž znamená pouze to, že autor komponenty Active X je jednoznačně identifikován a že se od kontroly nezměnil. Neříká to však nic o tom, zda program obsahuje či neobsahuje nežádoucí funkce. Proto pokud si chcete být absolutně jisti, deaktivujte si Active X. V Internet Exploreru 5 najdete potřebné nastavení v nabídce Nástroje/Možnosti sítě Internet.../Zabezpečení pod tlačítkem Vlastní úroveň. Další variantou je použít firewall s technologií Sandbox.

Naproti tomu, pokud budete důvěřovat procesu autorizace, měli byste se v každém případě přesvědčit, že je aktivní standardní nastavení IE nestahovat necertifikované komponenty Active X. Položka Stahovat nepodepsané ovládací prvky Active X by tedy měla být nastavena na hodnotu Vypnout.

Poznámka: S programem Netscape Communicator jste před Active X v naprostém bezpečí, neboť tuto technologii vůbec nepodporuje.

10 Zone Alarm

Proč váš firewall najednou spustí poplach?

Otázka: Jako firewall používám Zone Alarm. Když jsem připojený on-line, zobrazí tato utilita občas žluté okno s varovným hlášením, že se na moje PC údajně pokoušel připojit jiný počítač. Může to být pravda?

Odpověď: Některým lidem způsobuje potěšení, když pomocí skriptu automaticky procházejí počítače na síti, které jsou napadeny např. programem Back Orifice (viz otázka 6), a jsou tudíž zranitelné. Skripty posílají dotazy na určité porty všech PC z nějaké skupiny IP adres. Pokud je na počítači Back Orifice aktivní, pošle útočníkovi datový paket, který mu oznámí, že našel oběť. Zone Alarm zaregistruje příchozí dotaz a zobrazí varovné hlášení, přestože dotaz samotný vlastně není nikterak nebezpečný. Pokud vás neustálá varovná hlášení znervózňují, zatrhněte v dialogovém okně volbu "Don\t show this dialog again".

11 Napster

Mohou si hackeři přes Napster přečíst celý můj disk?

Otázka: Pomocí Napsteru a podobných utilit si mohu s dalšími lidmi vyměňovat např. MP3 soubory. Měl bych se obávat, že se nějaký další účastník může dostat nejen k nabídnutým MP3 složkám, ale k celému mému disku?

Odpověď: Odhlédneme-li od toho, že z právního hlediska můžete nabízet pouze hudbu oproštěnou od autorských práv, vystavujete se pochopitelně riziku, pokud přes Napster nebo podobný program nabízíte složky z vašeho disku. Principiálně sice nejste nuceni nabízet vlastní soubory, na druhé straně však výměnná burza funguje díky nabídce a příjmu. Je důležité vědět, že složka, do které se ukládají stažené soubory, je automaticky otevřená všem ostatním uživatelům Napsteru.

Především je potřeba dbát na to, abyste v této složce neukládali žádná osobní data. V každém případě není možno jednoznačně říci, jestli podobné programy neobsahují bezpečnostní díry, jimiž by se další uživatelé mohli nějakým trikem dostat na váš pevný disk. Konečné rozhodnutí, zda chcete žít s tímto rizikem, je pouze na vás. Případné nebezpečí lze opět minimalizovat použitím firewallu.

12 Automatické připojení

Jakým způsobem lze vypnout automatické připojení?

Otázka: Když spustím browser, nebo se pokouší na Internet přistoupit jiný program, spustí se automaticky vytáčení připojení k mému providerovi. Jak je možno tuto funkci vypnout?

Odpověď: Je potřeba změnit nastavení systému. Konkrétní označení příslušné volby se liší podle verze Internet Exploreru, kterou máte nainstalovánu. Nastavení se však týká takřka všech programů, jež přistupují k Internetu. V IE 5 vyberte Nástroje/Možnosti sítě Internet.../Připojení a aktivujte v části Nastavení telefonického připojení položku Nikdy nevytáčet připojení. Používáte-li IE 4, naleznete příslušné nastavení v ovládacím panelu Síť na kartě Připojení. Od této chvíle budete muset spouštět své připojení k Internetu ručně přes Telefonické připojení sítě.

13 Moles

Co se skrývá za těmito HTML maily?

Otázka: Slyšel jsem, že tzv. "moles" představují bezpečnostní problém. Co se skrývá pod tímto pojmem?

Odpověď: Jako moles (krtci) se označují maily, které odesílateli pošlou nějaká data příjemce (např. aktuální IP adresu). Aby toho dosáhl, zašle autor HTML mail s odkazem na grafický soubor, jenž je uložen na jeho serveru. Jakmile adresát dopis otevře, pokusí se poštovní klient stáhnout daný obrázek a nutně zviditelní vaši IP adresu. Firmy by mohly použít tuto techniku k získání uživatelských profilů všech zákazníků, jejichž e-mailové adresy znají. Zatím však nebyl zjištěn žádný takový případ. Naproti tomu hackeři by mohli touto cestou zjišťovat vaši IP adresu (viz otázka 1). Chránit se můžete tím, že svou elektronickou poštu budete číst programem, který nepodporuje maily ve formě HTML. Jedná se většinou o starší verze programů.

14 Netscape

Slídí Communicator v datech, která stahujete?

Otázka: Dočetl jsem se, že Netscape špehuje uživatele. Údajně Communicator odesílá Netscapu informace o souborech, které stahuji z Internetu. Je to pravda?

Odpověď: Communicator jako takový vás nešpehuje. Zajímavější je však Netscape Smart Download Assistent. Tato utilita většinou není standardní součástí Communicatoru.

Když si budete chtít stáhnout novou verzi Netscape Communicatoru, dostanete nabídku učinit tak s pomocí funkce Smart Download. Ta umožňuje znovu navázat na přerušené stahování. Kdo se rozhodne pro tuto možnost, dostane ihned utilitu, která pak stáhne a nainstaluje Communicator. Přitom se tento nástroj zapíše do konfigurace programu a v budoucnu převezme stahování ZIP a EXE souborů. Při každém stahování drze zobrazí reklamní okno a odešle firmě Netscape informace o tom, které soubory se právě budou stahovat.

Zpravidla se tak děje anonymně. Pokud se však uživatel přihlásil na internetový portál Netscape Netcenter, bude přeneseno také jeho jméno a e-mailová adresa (od přihlášení si Communicator obojí uchovává v cookie).

Utilitu Smart Download lze bezproblémově odinstalovat z ovládacího panelu Přidat nebo ubrat programy.

Působení trojských koňů, útoky hackerů, mezery v zabezpečení jak snadno lze vysledovat vaše PC, když jste připojeni k Internetu. Řekneme vám, před jakými nebezpečími na Internetu byste se měli chránit, a které fámy můžete klidně ignorovat.

Internetová bezpečnost základní pojmy

Backdoor

Programy typu backdoor ("zadní vrátka") patří do kategorie trojských koňů, které umožňují dálkový přístup na PC, na němž jsou instalovány. Nejčastěji se rozšiřují elektronickou poštou. Příkladem takového programu je Back Orifice (viz otázka 6).

Cookies

Cookie obsahuje data, která prohlížeči odeslala nějaká stránka a která na počítači zůstávají. Při příští návštěvě je webserver opět načte a může podle nich přizpůsobit svou činnost. Cookies nejsou nebezpečná, ale běžně se používají ke stanovení profilu uživatele a umožnění cílené reklamy.

IP adresa

Na Internetu má každý připojený počítač (také váš, pokud jste on-line) přidělenu číselnou adresu, která jej jednoznačně identifikuje. Tato IP (Internet Protocol) adresa je složena ze čtyř čísel oddělených tečkami (např. 192.168.80.212). Každý server má svou adresu pevnou, vaše PC naproti tomu dostane u většiny poskytovatelů při každém připojení adresu jinou ("tzv. dynamicky přidělenou").

Port

Na internetovém serveru většinou pracuje několik služeb najednou (např. WWW a FTP server). Aby server poznal, ke které službě se chcete připojit, musíte k jeho adrese přidat také číslo portu. Váš prohlížeč to dělá automaticky. Pokud např. vyvoláte WWW stránku, bude požadavek automaticky směrován na port 80, jenž je standardním portem pro tuto službu. Pokud naopak stahujete soubory z FTP serveru, bude adresován port 21. Pokud na nějakém počítači nejsou dány k dispozici žádné porty, není možno se k němu připojit.

Sandbox

Sandbox ("dětské pískoviště") je možno si představit jako uzavřenou oblast vytvořenou kolem nějakého programu. Nastavením sandboxu lze určit, ke kterým souborům a složkám nesmí mít daný program přístup, nebo které funkce z Windows nesmí používat.

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

c00p0618

Po jednoměsíčním výpadku na mne opět "dopadla ruka zákona" a jsem tu s dalším, rádoby vtipným a zajímavých úvodníkem. Úvodníkem k již 23. dílu tipů a triků. Dva roky je dlouhá doba, ale Windows jsou složitý a chybami mocně prolezlý systém, proto ani po dvou letech není větším problémem (je to spíše otázka vůle) najít množství tipů potřebné pro napsání této čtyřstránky. Navíc Microsoft nezklamal a místo verze jedné nám dal k dispozici dokonce dva nové produkty (Windows 2000 a Windows ME), a na verzi MS Office 2001 jistě nebudeme dlouho čekat.

Přenesme se nyní plavně přes lamentování, která se zpravidla v úvodníku objevují, a pojďme se věnovat tipům a triků. Dnes bohužel (nebo bohudík) jen pro Windows, tipy pro MS Office, stejně jako stále velmi nedostatková Easter Eggs, si necháme do příštího dílu.

Sledujeme procesy (95/98/ME)

Vývoj operačních systému na PC začal se systémem DOS (Disk Operating System). DOS dokázal spustit vždy jen jeden program, byl to tudíž systém jednoúlohový. Spuštěný program si pro sebe zabral celý počítač, tedy operační paměť i procesor. Dnešní operační systémy umějí spouštět (a zpravidla i udržet v chodu) více úloh najednou. Takovým OS se říka multitaskové (víceúlohové). Mezi ně patří i Windows.

1. Potřebujeme je všechny?

Každý program spuštěný ve vašich Windows vytvoří proces běžící na své pozici v operační paměti. Hned po startu Windows se spustí více než deset takovýchto procesů. Proto například Windows 98 ihned po startu obsadí cca 22 MB operační paměti. Některé tyto procesy běží zbytečně, některé se spouštějí po nainstalování antivirových programů a podobně. Pokud chcete mít naprostý přehled o spouštěných procesech, musíte projít několik míst ve vašem systému a nepotřebné procesy vymazat nebo odstranit ze seznamu. Nikdy ale nemažte proces (program), o kterém nevíte, co vlastně dělá, takového si raději nevšímejte.

První místo, kam se musíte podívat, je skupina Po spuštění v nabídce Start Programy. Zde naleznete zástupce programů, které se spouštějí se startem Windows. Druhým místem, kam byste měli nahlédnout, jsou systémové registry. Spusťte tedy program regedit.exe (z menu Start Spustit) a jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE Software Microsoft CurrentVersion. Zde se nachází několik podsložek, které nás zajímají.

První z nich je složka Run. V ní najdete odkazy na programy startované při každém startu. Z této složky startují obyčejné programy podobně jako ze skupiny Po spuštění. Pokračujeme na RunOnce a RunOnceEx. Z těchto dvou složek se startují programy, které se spustí pouze jednou. Typicky po nějaké změně nastavení. Poslední dvě složky RunServices a RunServicesOnce obsahují servisní programy pocházející povětšinou přímo z OS Windows. Startuje se zde např. profil šetření energie vašeho počítače.

Uznáte-li kterýkoliv spouštěný program za zbytečný, stačí umazat příslušný řádek z výše uvedených složek, a program se vícekrát nespustí.

Třetím místem, kde se "také může něco spouštět", je soubor win.ini. Nejlepší nástroj na jeho editaci je program msconfig.exe, jejž spustíte z nabídky Start Spustit. V něm pokračujte na záložku win.ini a zkontrolujte ve složce windows položky load= a run=. Příkazy zapsané za těmito položkami se spouští automaticky se startem Windows.

2. Práce s běžícími procesy

S již spuštěnými programy, tedy vlastně běžícími procesy, můžete i ve Windows v omezeném měřítku pracovat. Nemáte sice tolik možností jako například v kterémkoliv unixovém operačním systému, ale základní funkce dostupné jsou.

Nejprve je důležité zjistit, jaké procesy vlastně běží. Máte několik možností. První z nich je prosté stisknutí kláves CTRL+ALT+DEL (také se mu říká teplý restart). Objeví se okno se seznamem některých běžících procesů, bohužel ne všech. Vybrané procesy můžete násilně ukončit tlačítekem Ukončit úlohu. Tato možnost přijde vhod v momentě, kdy vám některý program takzvaně zatuhne, a vy ho takto násilně ukončíte a můžete pokračovat v práci bez restartu Windows.

Dalším, podstatně sdílnějším programem, je Dr. Watson. Spustíte jej z menu Start Spustit vepsaním drwatson.exe. Dr. Watson se spustí jako malá ikona vedle hodin v pravé dolní části obrazovky. Poklepejte na tuto ikonu. V tomto programu toho na začátku moc neuvidíte. Musíte nejprve do roletového menu Zobrazení, kde zvolte Pokročilé zobrazení. Poté vám přibyde spousta dalších záložek. Pro nás je zajímavá záložka Úlohy, kde naleznete skutečně úplný seznam všech běžících procesů. Uvidíte, že je jich skutečně mnoho. Na záložce Po spuštění naleznete i seznam úloh, které se spouštějí při startu Windows. Bohužel takto viděné úlohy nemůžete násilně ukončit, tak jak tomu bylo v předchozím případě.

Posledním a velmi dobrým řešením je pořídit si na Internetu program Wintop. Je to vlastně obdoba (velmi zjednodušená) programu Top, vyskytujícího se na unixových OS. Wintop nejen že přehledně zobrazí všechny běžící procesy, ale umožní vám je ukončovat, nebo měnit jejich prioritu.

Poznámka: Programy msconfig.exe a drwatson.exe nejsou dostupné ve Windows 95.

Příkazový řádek ms-dos (95/98/ME)

3. Hrátky s promptem

Na úplný úvod tohoto tipu bych měl asi vysvětlit, co je to vlastně ten tajemný prompt. Pokud spustíte z Windows aplikaci Příkazový řádek (command prompt), dostanete se do dosového okna, kde můžete zadávat jednotlivé příkazy. Právě značka c:> se nazývá prompt.

I když DOSu a s ním i jeho příkazové řádce již nadobro odzvonilo, přesto se najdou uživatelé, kteří se ještě z mnoha důvodů DOSu nezbavili a v dohledné době nezbaví. Pro takové je určen tento trik. Změňte si nudný a okoukaný prompt.

Základní nastavení dosového promptu se děje automaticky s jeho startem a zjistíte ho příkazem set, který obyčejně napište v dosovém okně a odentrujte. Příkaz set vypisuje základní nastavení, mimo jiné i položku PROMPT=$p$g. Toto je základní nastavení a vepsáním tohoto řetězce v dosovém okně se vrátíte vždy k původnímu promptu.

Základní prompt vám zobrazuje pouze adresář, ve kterém se nacházíte. Mění-li se tento adresář, mění se prompt. Další informace můžete do promptu přidat takto. Například řetězec $t doplní systémový čas. Pokud tedy napíšete na řádku PROMPT=$p$t$g, dostanete prompt s cestou adresáře, kde se nacházíte ($p=path), s časem ($t=time) a se stříškou ($g). Podle následující tabulky můžete doplnit další položky.

Libovolnou kombinací znaků popsaných v tabulce si můžete sestavit prompt podle libosti. Poslední tři znaky už jsou spíše pro nadšence, ale na závěr uvedu hezký prompt prezentující možnosti posledního znaku v tabulce.

Na příkazový řádek napište PROMPT=$q$t$h$h$h$h$h$h$_$p$g a odentrujte. Dostanete aktuální čas, a prompt se vrátí do původního stavu.

4. Jste ve Windows! (pouze Win 95)

Toto berte jako malý doplněk k předchozími tipu. Příkazový řádek MS-DOSu má dvě podoby. Buď nastartujete DOS přímo po startu PC bez grafického prostředí. Nebo si v okně Windows spustíte Příkazový řádek a ten si třeba zvětšíte na celou obrazovku (alt+enter). Ačkoliv vizuálně nepoznáte, o kterou situaci jde, pracovní prostředí a hlavně velikost dostupné operační paměti se u obou velmi liší. Abyste bez problémů poznali, zda jste v DOSu "pod Windows", anebo v DOSu plnohodnotném, nadefinujte si pod Windows odlišný prompt.

To uděláte takto. Vepište do souboru win.bat v adresáři Windows tento řádek:

SET WINPMT=Jste ve Windows!$_$p$g, definující nový prompt. Při každém otevření dosového okna z Windows budete upozorněni. Text upozornění je samozřejmě libovolný.

5. Běhejte na pozadí (pouze Win 95)

V rámci příkazového řádku ještě jeden malý, ale užitečný tip. Pokud stále používáte aplikace pro MS-DOS a vyplatilo by se vám je pouštět neviditelně na pozadí, mám pro vás řešení. Pokud například dekomprimujete velké soubory zip, můžete tímto způsobem spustit dekomprimaci na pozadí a věnovat se jiné práci.

Spusťte si libovolný editor, například Poznámkový blok, a vepište do něj tyto řádky:

offstart /m %1 %2 %3 %4 %5 %6 %7 %8 %9

Potom celý soubor uložte do adresáře c:windowscommand pod názvem bg.bat. Tento adresář mají Windows ve své vyhledávací cestě a snadno pak váš soubor najdou. Potom již stačí napsat požadovaný příkaz, který má běžet na pozadí, asi takto:

bg pkunzip neco.zip c:nekam

Ten se provede na pozadí, dosové okno hned po startu zmizí z plochy.

Kontextová nápověda (95/98/Me)

6. Přidejte si kontextovou nápovědu

Jelikož hrubě zanedbáváme naše oblíbené editování systémových registrů, pokusím se to nyní napravit. Jedná se o doplnění možnosti vyvolání kontextové nápovědy sistknutím pravého myšítka, tedy přidání položky Nápověda do kontextového menu složky. Jde o klasický, takzvaný přidávací trik s registry. Pomocí níže uvedeného popisu lze samozřemě do kontextového menu přidat i jiné libovolné aplikace.

Spusťte regedit.exe z menu Start Spustit a jděte do podklíče HKEY_CLASSES_ROOT Directory shell. Ve složce shell vytvořte nový klíč Nápověda (nebo libovolně jinak nazvaný, pod tímto názvem se zobrazí v menu). Klíč vytvoříte buď volbou Vytvořit Nový klíč z roletového menu Úpravy, nebo poklepáním pravým tlačítkem do pravé části regeditu a stejnou volbou. Otevřete tento nově vytvořený klíč a vytvořte v něm další nový klíč s názvem Command (ten už je povinný). V klíči Command už budete mít základní položku Výchozí. Poklepejte na položku Výchozí pravým tlačítkem a zvolte Změnit. V dialogu napište do dolní kolonky tento řetězec: C:\Windows\Winhlp32.exe | C:\Windows\Help\Windows.HLP.

Vše potvrďte, zavřete regedit a restartujte Windows. Po restartu přibude v kontextovém menu složky položka Nápověda.

Windows a sítě (95/98/ME)

7. Pomalý start

Následující série dvou krátkých tipů se bude týkat síťování pod Windows 95/98/ME. Po prvotní instalaci vašich Windows se síťovou kartou jste si jistě všimli asi 30sekundového čekání při startu systému. Pokud Windows detekují vaši síťovou kartu, okamžitě nahrají potřebné ovladače a nainstalují základní podporu protokolu TCP/IP.

Ve výchozím nastavení TCP/IP se ale předpokládá existence DHCP serveru, tedy počítače v síti, jenž pošle vaší stanici její jedinečné číslo (IP adresu), kterým se pak bude identifikovat. Pokud nejste v síti s DHCP serverem, pokoušejí se Windows při startu získat IP adresu marně a vzniká výše uvedená prodleva.

Řešení je snadné. Stačí si zvolit IP adresu ručně, a Windows pak nebudou zmíněný DHCP server požadovat ani hledat. Jděte do Ovládacích panelů v menu Start Nastavení a zvolte ikonu Síť. Zde můžete vidět nainstalovaný protokol TCP/IP a mimo jiné také vaší síťovou kartu. Poklepejte levým tlačítkem na položku Protokol TCP/IP a v dialogu nastavení zvolte záložku Adresa IP. Zde zaškrtněte volbu Zadat adresu IP ručně a do horní kolonky vyplňte libovolné číslo (doporučuji dle norem 192.168.1.1). Do dolní kolonky pak odpovídající masku podsítě (pro náš příklad to bude 255.255.255.0).

Potvrďte vše tlačítky OK, a potěšte se rychlým startem Windows.

9. Jméno i bez DNS

Další tip se týká nastavování lokálního DNS resolveru; pokud jste nikdy zkratku DNS (Domain Name System) neslyšeli, rovnou tento odstavec přeskočte.

Jde o to, že každý počítač v síti s protokolem TCP/IP má svoji jedinečnou IP adresu (viz předchozí tip). Protože je ale obtížné si tak složité číslo pamatovat, vymyslela se místo číselných adres jména, která všichni známe z Internetu. DNS servery jsou počítače, jež tato jména překládají zpět na čísla a naopak.

Pokud máte malou síť o několika počítačích a také byste rádi jména používali (myšleno síť na bázi TCP/IP, ne microsoftí sdílení), není nutné instalovat DNS server, stačí použít lokální náhražku ve formě souboru v adresáři vašich Windows. Tento soubor se jmenuje hosts. Ve Windows již máte po instalaci "sample" tohoto souboru hosts.sam. Ten stačí vyplnit (dopsat všechny počítače v síti) ve formátu IP adresa <tabelator> jméno počítače a celý přejmenovat na hosts bez přípony.

Po následném restartu můžete nazývat počítače v síti pravými jmény:-).

Tímto trochu odbornějším tipem zakončíme dnešní díl, tentokrát opravdu jen a jen pro Windows. Příště se uvidíme již po čtyřiadvacáté. Opět s užitečnými tipy a triky. Snad konečně dojde i na nějakou tu legrácku z dílen autorů softwaru.


InterTipy

Po dost dlouhé měsíční pauze se opět setkáváme u internetových tipů pro Windows. V tomto téměř dvouměsíčím období přišlo na trh několik velmi zajímavých softwarových produktů. Mezi nimi i nástupce Windows 98 (kterým se hlavně ve dvojici článku s tipy věnujeme) Windows Millenium Edition. Pokusím se vám nabídnout několik stránek, kde naleznete tipy i pro tuto verzi. Tedy stiskněte "enka" a "éčka" na vašich monitorech, jdeme na věc.

Windows ME

http://www.microsoft.com/windowsme/

Musíme samozřejmě začít na domácích stránkach samotného a světoznámeho výrobce všech verzí Windows. Stránka je, jak jinak, zpracována velmi profesionálně a celkem přehledně. Kromě klasického složení a popisu produktu zde naleznete i námi upřednostňované tipy a triky, případně jakési rady pro instalaci a podobně (mimochodem, soubor s tipy se nachází i v češtině přímo na instalačním CD, jedná se ale pouze i tipy instalační).

WUGNET

http://www.wugnet.com/

Stránku "WUGNETu" jsme již v některém z prvních dílů určitě zmiňovali (nejsem si zcela jist), ale její další návštěva určitě stojí za to. Přepracovaná grafika velmi osvěžila a zpřehlednila surfování po tomto serveru. Naleznete na něm mimo jiné hlavně novinky z oblasti Windows (WUGNET=Windows Users Group Network), stránku s tipy a triky, která se mění každým dnem, síň slávy windowsovského sharewaru, diskusní fóra jako součást serveru a odkazy na externí diskusní skupiny, prodejnu softwaru a nezbytný vyhledávací nástroj.

Windows ME podruhé

http://www.windowsme.com

Úžasná stránka týkající se Windows ME. Naleznete zde vše potřebné, dokonce i kontaktní e-mail. Více neprozradím, snad jen to, že si stránku tentokrát užijí i "textoví" surfaři... ne je to jen legrace, ale stojí to zato podívejte se sami.

Win Planet

http://www.winplanet.com/winplanet/sub-jects/

A co že naleznete na planetě Windows? Na této obrovské WWW stránce najdete informace o všech verzích Windows. Tato stránka funguje jako rozdělovník na spousty podstránek (také o Linuxu), budu jmenovat alespoň některé skupiny. Je to skupina vývojářská s odkazy na různé programovací jazyky, dále je to skupina instalační se spoustou odkazů z této oblasti, nasledují v rychlém sledu Internet, Multimédia, Utility a Produktivita. To jsem vyjmenoval pouze novinky a krátké články. Na tomto serveru najdete ale i tipy a triky, nebo rozsáhlé manuály, to už je na vás samotných, vyhledávací nástroj je samozřejmě k dispozici.

Windows 98

http://win98.com

Stránka týkající se Windows 98, tedy přímého předchůdce Windows ME. Jedná se o profesionální a mírně komerční WWW server, na kterém naleznete hlavně aktuality týkající se Windows 98, různá pojednání a důvody pro jejich instalaci, nebo naopak odinstalaci. Zajímavá je sekce Win98lite, zabývající se existencí Windows 98 bez Internet Exploreru. Na stránce naleznete spoustu dalších užitečných informací o Windows 98, za všechny snad jen elektronický manuál, různé výkonnostní analýzy a odkazy na knihy o Windows. Zbývá jen dodat, že toto všechno ve zhruba stejném složení zde najdete i pro starší Windows 95, obstarožní Windows NT a nová Windows 2000.

Windows 98 Megasite

http://www.cmpnet.com/win98

Komerční stránky firmy CMP, poskytující jeden z nejlepších (to není reklama, žádné dolary nedostanu :-)) existujících elektronických manuálů jak pro začátečníky, tak i pro pokročilé. Vše samozřejmě velmi kvalitně graficky provedeno. Jako ukázku vyberu několik rubrik, které stránka obsahuje. Za prvé je to sekce popisující novinky na poli Windows 98, pak je to sekce zabývající se technologií, laděním výkonu a podobně. Další sekce poskytuje základní elektronickou příručku k ovládání a užívání systému. No a konečně poslední sekce obsahuje výčet odkazů na další tištěné i elektronické zdroje informací. Kromě tohoto výčtu je zde spousta dalších odkazů, a právě díky rozsahu doporučuji vřele tuto stránku k navštívení (opravdu se to obešlo bez dolarové pomoci, věřte mi).

WinFiles Tips and tricks

http://winfiles.cnet.com/tips/

Takhle to dnes ve světě chodí co dříve patřilo jedněm, dnes už je pod křídly jiného. Tak je to i se stránkou WinFiles, která vám ve velmi známém prostředí přináší tipy pro Windows velmi přehledně rozdělené do sekcí. Za všechny mohu jmenovat tipy pro příkazový řádek, diagnostické tipy, tipy síťové, instalační a další a další. Rozhodně, i díky přehledné grafice, doporučuji k návštěvě.

Win98lite

http://www.98lite.net/

Před malou chvíli jsme mluvili o odkazu na verzi Windows 98 bez zakomponovaného internetového prohlížeče. Jistá skupina prezentuje na Internetu svoji úpravu, která "údajně" internetové rozšíření Windows 98 odstraní a udělá z nich zmíněnou lite verzi. Informace a stažení produktu zdarma naleznete právě na stránkách, jejichž adresa vévodí tomuto odstavečku. Zkuste, a dozvíte se něco nového.

Win95 tips

http://www.geocities.com/SiliconValley/ Heights/6348/tips.html

Vzhled této stránky je sice nevábně zelený, ale zato je srozumitelný i pro textové prohlížeče. Jedná se o typickou stránku s triky pro Windows 95. Tyto triky jsou velmi přehledně uspořádané do tabulky a rozdělené dle určitých témat. Za všechny mohu jmenovat sekci REGEDIT, kde se opravdu hodně editují systémové registry, dále třeba sekci SOFTWARE, kde naleznete tipy a odkazy na pomocné a urychlující utility pro Windows.

Tech Advice

http://www.techadvice.com/w98/index.htm

Stránka charakterem velmi podobná té předchozí, čitelná i v textovém prohližeči. Tentokrát však o Windows 98. Tipy jsou zde prezentovány v podobě uspořádaného seznamu. Jelikož tento způsob není zrovna přehledný, máte možnost použít vyhledávač. Kromě samotných tipů zde naleznete i další odkazy, například podobné další zdroje na Internetu.

Windows 2000 advantage

http://www.windows-2000-advantage.com/

Profesionální site firmy Compaq, zabývající se výhodami a nevýhodami implementace systému Windows 2000 do podnikových sítích na serverech Compaq. Tak by se dala jednou větou charakterizovat tato stránka. Jedná se sice o konkrétní implementaci, na trochu nepřehledné stránce ale naleznou svoje i správci potýkající se s Windows 2000 na jiných platformách. Stránka je připravována přímo ve spolupráci s Microsoftem.

Windows ME jsme začali, a Windows 2000 skončili. Tyto dvě nejnovější verze operačního systému od Microsoftu nás budou jistě provázet stále více a více, přesně tak, jak se budou šířit mezi své současné i budoucí uživatele.

§§§§§


FAQ - Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal

c00p0623

? Po instalaci IE 5.0 se mi neobjevil panel pro snadné spuštění a Active desktop. Prosím o radu, moc bych tyto prvky potřeboval. (Windows 95)

Z dotazu nevyplývá, zda byl IE 5.0 instalován na čistá Windows, nebo zda byl upgradován IE 4.x. Pokud se jedná o první případ, je odpověď jednoduchá. Instalace IE 5.x v sobě neobsahuje prvky Active Desktop, protože v době jeho vypuštění již existovala Windows 98, ve kterých je Active Desktop obsažen. Aby se Active Desktop objevil i na systému Windows 95 (po jeho instalaci), je třeba nejprve nainstalovat IE 4.x s volbou Active Desktop, a pak teprve provést upgrade (instalaci) IE 5.x. Instaloval jsem mnoho desítek počítačů tímto způsobem a ještě se mi nestalo, že by IE 5.x "zrušil" Active Desktop pozůstalý z IE 4. Pokud se tazatel ptá na tuto variantu, musím přiznat, že nevím a obracím se tímto na čtenáře, zda se s tímto problémem setkali, a hlavně jak jej vyřešili (kromě reinstalace víceméně všeho). Bohužel platí, že je-li instalována obecně nějaká verze IE, nedovolí vám spustit instalaci verze nižší, i kdybyste si z ní chtěli zvolit pouze ten Active Desktop.

? Existuje nějaký software, který mi umožní naskenovat své materiály texty s fotografiemi tak abych měl všechno opticky na stránce jako v materiálech a mohl v tom fulltextově hledat? Text bych samozřejmě převedl pomocí OCR na text pro účely hledání. Chtěl bych si na CD zachovat různé přednášky a ofocené materiály. Uvažoval jsem o Acrobatu, ale zatím jsem pracoval pouze s Readerem.

Nápad to není špatný, jeho realizace však může být časově i finančně náročná. Nicméně tyto systémy existují, jde ale o systémy profesionální a drahé. Mohu zmínit systém založený na technologii Adobe, kdy se používá skener pro skenování dokumentů. Tyto jsou pomocí Adobe Circulate automaticky zpracovány do souboru PDF. V jednom souboru může být uloženo i více stran textu. Co se týká fulltextového hledání v amatérských podmínkách, doporučuji vytvořit si systém klíčových slov, která uložíte do obyčejného .TXT souboru s odkazem na hlavní soubor. Prohledávat pak lze obyčejným Explorerem. Tak ušetříte za OCR software, jejž nepotřebujete.

? S výjimkou "Průzkumníku" téměř ve všech dalších oknech se soubory a složkami dostávám po každém startu počítače velké ikony (nejen doma s českými Windows 95, ale i v práci s Windows 98), což mi při větším počtu ikon v okně vadí. Chtěl bych tedy, aby základní stav po startu počítače byl s malými ikonami. Kde a jak nastavit, aby se po startu nastavily všude malé ikony? Roleta "Zobrazit" sice umožňuje změnit velké ikony na malé, ale zvolená velikost zůstává v platnosti jen do vypnutí počítače. Po novém zapnutí je vše při starém.

Chování průzkumníku nastavíte v Možnostech složky, jak ukazuje obrázek. Dostanete se na ni v Průzkumníku přes menu Zobrazit Možnosti složky, záložka Zobrazit. Než se sem doklikáte, nastavte si předtím na libovolném okně takový pohled, který vám vyhovuje. Poté nejprve odškrtněte políčko Pamatovat zobrazení každé složky, a poté klikněte na tlačítko Jako aktuální složka. Tím se vámi zvolený pohled zafixuje a stane se výchozím. Poté doporučuji přes OK opustit nastavení. Pokud byste chtěl zachovat možnost různých pohledů na různé složky, vraťte se do nabídky a zatrhněte políčko Pamatovat zobrazení každé složky. Nebude-li tento postup fungovat, je nějak poškozený Internet Explorer a bylo by vhodné jej přeinstalovat nebo upgradovat vyšší verzí.

? Je možné, že příliš výkonným chladičem mohu podchladit procesor tak, že nepodává ideální výkon? Jde mi o to, že prý provozní teplota např. Celeronu je 50-60 stupňů a jeden kamarád "odborník" tvrdí, že má superchladič TITAN, který ho dokáže uchladit na 40-45 stupňů a procesor neběží, jak by měl.

Chce se mi říci "ach jo". Začnu jednou obecnou radou nevěřte všemu co kdo říká, zvláště jde li o "takzvané" odborníky. Máte-li pochybnosti, zkuste získat informace ještě z dalších zdrojů a hlavně se snažte pochopit příčinu, tj. proč to tak je nebo není. Znáte-li funkční souvislosti určitého celku (automobilu, televize, videorekordéru, počítače), lépe se vám s ním pracuje a jeho ovládání se stává jednodušším, nežli při variantě slepého postupu naučeného z manuálu. Vy takto činíte, tato poznámka je míněna obecně. Teď k problému chlazení procesoru (a jakéhokoliv elektronického zařízení využívajícího integrované obvody na bázi polovodičů). Při činnosti polovodičových přechodů vzniká odpadní teplo, které je třeba odvádět. Přesáhne-li teplota přechodu určitou mez, dojde ke ztrátě jeho funkce a následně k jeho zničení. Přitom polovodičové přechody mohou pracovat i v hlubokém mrazu. Každá elementární polovodičová součástka má svoji pracovní charakteristiku, která je více či méně závislá na teplotě. S touto tepelnou závislostí je třeba při návrhu analogových obvodů počítat a teplotní vlivy kompenzovat (např. vhodným zapojením zpětných vazeb apod.). Digitální zařízení jsou na tom podstatně lépe pracují totiž pouze s logickou jedničkou a nulou, jež jsou reprezentovány dvěma napěťovými hladinami obvykle napájecí napětí (1) a žádné napětí zem (0). Přitom je povolena dosti značná tolerance těchto napětí a obvod bude dále správně pracovat. Závěr je tedy takovýto: Digitální součástky NELZE v pokojových teplotách podchladit a tím způsobit jejich nefunkčnost, ani částečnou. Teď k výkonu procesoru. Ten je dán taktovacím kmitočtem, a ne teplotou. Pracovní teplota je technický parametr a při této teplotě výrobce zaručuje bezchybný provoz součástky. Rozhodně se ale tento parametr neomezuje na pouhých 10 stupňů, u číslicových integrovaných obvodů se udává rozsah v kategoriích 0 až 70 ?C, -40 až 85 ?C a -55 až +125 ?C u nejnáročnějšího provedení.

? Koupil jsem nový počítač LEO se základní deskou FIC KA-6110, Intel Celeron 466, OS Windows 98 SE. Můj problém spočívá v tom, že ať použiji kterýkoliv program, po krátkém čase se objeví zpráva: Aplikace způsobila neplatnost v modulu (a zde je vždy knihovna DLL toho programu, který je právě spuštěn) na adrese 0177: a dle programu rozdílná čísla. Počítač jsem odnesl zpět a po 30 dnech mi jej vrátili s tím, že je v pořádku. NENÍ! Po opětovné reklamaci mi sdělili, že to je věcí softwaru a na to se záruka nevztahuje. Dobře, ale ono se to mnohdy objevuje i v základních aplikacích Windows. Zkoušel jsem tedy dle rady přeinstalovat Win 98 SE na Win 98 první vydání. Výsledkem byla pouze změna adres v hlášeních chyby, které se objevovalo mnohem častěji. Také jsem zkoušel změny RAM. Rovněž bez jakékoliv změny. Po použití testu SisoftSandra jsem ale zjistil, že mainboard postrádá jakoukoliv identifikaci a podpůrné funkce. Prodejce mi na toto sdělil, že to je v pořádku a oni za to ručí. (zkráceno)

Tento dotaz jsem řešil e-mailem, kde jsem uvedl podezření na vadnou paměť nebo špatně přetaktovaný procesor, což bývají obecné příčiny takovýchto poruch. Také jsem se zmínil o možnosti důsledně uplatnit záruku, neboť počítač je prodáván s operačním systémem a záruka se vztahuje na jeho chod "minimálně" s tímto operačním systémem. Po čase přišla od tazatele zpráva, která přináší řešení:

Potíže jsem již vyřešil. Jako vždy se nakonec jednalo o triviální problém. Ten spočíval v tom, že mainboard FIC KA-6110 je ovládán pouze ovladači VIA včetně řadiče disku. A tady je ten problém. Ti machři se neobtěžovali číst manuál (tam to je) a nechali nainstalované ovladače Windows 98 SE, které s touto deskou pracují špatně. Po nainstalovaní VIA Packu je vše v pořádku. Píši to proto, že s touto vadou se možná setká více lidí. Nyní již pracuje i DMA a počítač je velmi rychlý.

? Vlastnili jsme počítač Pentium 100 MHz, 16 MB RAM s Windows 95 OSR, ke kterému byl připojen skener Primax Colorado D600, a přes tento skener byla připojena tiskárna HP DeskJet 690C. Vše fungovalo správně. Nyní jsme si pořídili nový počítač Pentium II MMX, 64 MB RAM s Windows 98. Skener však s tímto počítačem nehodlá komunikovat. Po nainstalování softwaru ke skeneru TWAIN 3.0 a dalších doprovodných programů software hlásí, že skener nebyl nalezen. Protože je v záruce, zanesli jsem jej prodejci k reklamaci. Tiskárna totiž fungovala jak samostatně, tak i v propojení se skenerem. Skener byl prodejcem zaslán do servisu, kde se žádné problémy neprojevovaly. Nevím, na jakém systému jej prověřovali. Domnívám se, že chyba bude v operačním systému, který toto zařízení nezná, nebo v hardwarovém nastavení počítače, případně SW.

Problém je v operačním systému, který nezná daný typ skeneru. Není to však problém vážný, je nutné pouze doinstalovat ovladače pro váš typ skeneru pro Windows 98. Potřebné ovladače najdete na adrese http:// www.primax.nl/ v záložce Support.

? Je možné dát na zvukovou kartu nějakou rozdvojku, abych mohl mít připojeny dvakrát dvě bedničky?

Je to možné, jen je potřeba někde sehnat nebo si udělat tuto rozdvojku. Pokud máte (aspoň jedny) aktivní reprobedny, není zde žádný problém, máte-li pasivní reprobedny, měl byste dodržet předepsanou impedanci výstupu zvukové karty. Impedance dvou paralelně zapojených spotřebičů (reprobeden) se počítá podle vzorce (A+B)/(A*B), a neměla by být nižší, než doporučuje výrobce karty. Vyšší být může. Protože aktivní reproduktory mají předřazen zesilovač, pohybuje se jejich vstupní impedance v řádech minimálně desítek kiloohmů, a jejich paralelním připojením nedojde k dramatickému snížení výsledné impedance. V případě, že má zvuková karta výstupy LINE-OUT a SPK-OUT, zapojíte do prvního z nich aktivní reprobedny a do druhého pasivní nebo aktivní reprobedny. V takovém případě nemusíte shánět rozdvojku.

? Prosím o pomoc s řešením problému: lokální síť Microsoft, 5 počítačů s Windows 98 a 1 Linux server pro připojení k Internetu. Nyní jsme připojili další počítač s Windows 95, vše s protokolem TCP/IP. Počítač s Windows 95 je vidět ze všech počítačů a je na něj plný přístup (sdílení disků). On sám však vidí jenom sebe a na ostatní počítače není vidět. Síť z pohledu počítače s Windows 95 se tedy jeví jaksi jednosměrná. Příkaz ping na kterýkoliv počítač je bez odezvy (time out). V čem by mohl být problém?

Problém by mohl být v počítači s Windows 95, a sice v jeho nastavení sítě. Je bezpodmínečně nutné, aby pracoval ve stejné skupině (workgroup) jako celý zbytek sítě musí být instalován klient sítě Microsoft a sdílení souborů nebo tiskáren (chce-li sám poskytovat prostředky). Dále je třeba zajistit přidělení jedinečné IP adresy buď pomocí DHCP serveru, nebo ručně. Domnívám se, že příkaz ping použitý na jiném počítači a tázající se na počítač s Windows 95 by dopadl stejně špatně time outem. Pokud ano, problém je pravděpodobně v tom, že jej ostatní počítače vidí přes protokol NETBeui, který bývá v síti (v instalaci Windows) předinstalován. Problém může být také v DNS serveru (na Linuxu), kde je třeba v případě pevných IP adres dopsat jméno počítače do záznamu. Přiděluje-li se adresa dynamicky pomocí DHCP, musí DNS server podporovat dynamické záznamy.

? Mám na počítači nainstalované Windows 2000 SP1 (eng.) a Office 2000 SR1 (cz). Při tisku vícestránkového dokumentu z Wordu nebo i HTML dokumentu mi tiskárna HP 690C tiskne pozpátku, tj. od poslední strany k první. Chtěl bych to opravit. Používám standardní ovladač z Windows 2000. Zkoušel jsem si pohrát s nastavením tiskárny v Control Panel Printers atd., ale nedaří se mi to.

Podívejte se do nastavení MS Wordu pro daný dokument. Dostanete se k němu přes menu Soubor Tisk a tlačítko Možnosti. Na obrázku je zachycena nápověda pro tlačítko Opačné pořadí tisku, která vše vysvětluje. Obrázek je sice z Windows 95, myslím si ale, že ve Wordu 2000 bude nastavení podobné. Domnívám se, že máte toto políčko zatržené ono to má při způsobu rovnání vytisklých listů papíru v inkoustové tiskárně logiku (software 2000 "myslí" zase o něco více za nás). Pokud jde o HTML dokumenty, vysvětluji si to tím, že jako editor HTML je zvolen MS Word, a tudíž se používá stejný podprogram pro tisk.

? Na svůj počítač jsem už instaloval mnoho programů a her. Hodně věcí, co už nepoužívám, jsem úspěšně odinstaloval. I když na disku už moc programů a her nemám, systém je hrozně pomalý. V registru zůstalo určitě hodně položek od odinstalovaných her. Nejde registr nějak vyčistit od těchto her? Prováděl jsem scandisk i defragmentaci, ale vše je stále hodně pomalé. (Celeron 333, 64 MB RAM, Windows 98 SE)

Existují programy, které jsou schopny registr vyčistit při deinstalaci různých programů. Podmínkou však je, že "čistící" program je do systému instalován hned po základní instalaci. Pak pracuje tak, že veškeré další instalace sleduje a zapisuje si, co která instalace provedla. Pokud se uživatel rozhodne danou aplikaci odinstalovat, čistící program se podívá, co se do systému dostalo při její instalaci a provede po odinstalačním programu důkladný úklid. Ve vašem případě bych doporučoval novou instalaci systému. Nemusíte nutně formátovat disk a zálohovat data, stačí je někam přesunout do transparentního adresáře a zbytek smazat nebo odsunout do backup adresáře. Samozřejmě je nutné používané aplikace znovu nainstalovat a po zprovoznění se zbavit backup adresáře.

? Propojil jsem 2 počítače PC (oba s Windows 98 SE) pomocí programu "Propojení PC pomocí kabelu" přes laplinkový kabel přes LPT1. Vše funguje, mohu sdílet složky a tisknout na sdílené tiskárně. Nevím však, jakým způsobem mám zařídit, aby oba počítače mohly současně sdílet připojení k Internetu pomocí modemu.

? Mám doma dva počítače propojené přes síťové karty. V prvním mám integrovaný modem. Potřeboval bych poradit s výběrem programu, který by umožňoval surfování na Internetu v době připojení oběma počítačům.

Tyto dotazy mají stejný základ, proto tedy jen jedna odpověď. Celý problém spočívá v tom, že pro přístup na Internet potřebujete protokol TCP/IP, a ten vyžaduje aby měl každý počítač svoji jedinečnou IP adresu. Jelikož jste připojeni modemem, adresu máte pouze jednu, a zde je ten problém. Logicky se to řeší tak, že dva nebo více počítačů vytvoří privátní síť (v zásadě s libovolnou adresou typu C) a počítač připojený na modem funguje jako router, který veškerou komunikaci z této privátní sítě převádí na přidělenou IP adresu (od modemu). Navenek se tak privátní síť tváří jako jeden počítač s legálně získanou IP adresou, a vše je v pořádku. Vám jde samozřejmě spíše o to, jak toto zajistit. K tomuto účelu lze využít program WinProxy nebo podobné. Windows 98 SE a Windows 2000 mají tuto situaci již vyřešenou. Při absenci DHCP serveru je přiřazena jedna "Microsoft default" adresa typu C, čímž se všechny počítače v této síti vidí. Je-li na jeden z nich připojen modem, routování probíhá automaticky, resp. po povolení.

? Na počítači PIII 667, 64 MB RAM, 15 GB HDD, mám instalovaný MS Office 2000 Small Business, tiskárnu Minolta 1100L, MS Windows 98 SE. V MS Wordu napíši text, který je na monitoru zobrazen správně, ale na tiskárně v celém textu za znaky s diakritikou udělá mezeru. V ostatních aplikacích je vše v pořádku.

Příčina je ve fontech, kdy se UNICODE fonty špatně převádějí při tisku. Vlastní problém je tedy v ovladači tiskárny. Mělo by stačit v jejích vlastnostech zatrhnout "Tisknout text jako grafiku", a problém by měl zmizet. Další možností je sehnat novou verzi ovladače pro tuto tiskárnu a Windows 98.

? Mám počítač se základní deskou FIC KA6100 s čipsetem Via Appolo a Celeron 400 MHz. Když tento přetaktuji na 450 MHz zvýšením FSB ze 66 na 75, tak systém normálně nabootuje, ale Windows 98 hlásí chybu v registru a počítač se neustále restartuje. Windows 2000 se pro změnu samovolně resetují. Je možné procesor nějakým způsobem přetaktovat, aby vše běželo bez problémů. Pokud ne, tak kde dochází k chybě?

K chybám dochází v samotném procesoru, který přetaktování z fyzikálního hlediska nezvládá. Obávám se, že tento konkrétní procesor nepřetaktujete, protože se tím dostane za hranicí svých možností.

Hledáme odpověď

? Kde lze nastavit, aby v okně "Čím otevřít" nebylo předvoleno "K otvírání tohoto souboru používat tento program vždy"?

? Jeden čtenář si přivezl z dovolené digitální film natočený na médiu miniDV a potřeboval by ho převést na CD pro další úpravy a střih na počítači. Můžete někdo poradit kde by mu s tímto problémem mohli pomoci? Film je asi 40 minut dlouhý a potřeboval by jej ve formátu mpeg2 nebo mpeg4.

Ohlasy čtenářů

Potřebuji poradit s instalací Lotus Organizeru 6.0, abych něco na služebním počítači nepokazil. PC pracuje pod Windows 2000, instalována je také Office včetně Outlooku a Exploreru. Těmto programům (i datům) se nesmí nic stát, je to standard v naší podnikové síti, včetně MS zabezpečení. Lotus chci nainstalovat "navíc" jako privátní diář, bez připojení do sítě. Starší Lotus mám doma a přes ZIPku bych mohl oba diáře synchronizovat. Žádoucí by byl import/export dat Lotus-Outlook.

Velkou výhodou Lotus Organizeru je, že se jedná o poměrně uzavřenou aplikaci, která se do ostatních systémových záležitostí "nemíchá". Tedy při standardní instalaci Lotus Organizeru by se vám s daty Outlooku a Exploreru nemělo v žádném případě nic stát. Data si Lotus Organizer ukládá do zvláštního souboru. Téměř nijak nezmění nastavení systému a pro e-mail využívá přednastaveného klienta tedy např. Outlook. V případě Outlooku však nefungují některé služby vázané na e-mail. Při importu dat Outlook-Lotus se data po konverzi překopírují do datového souboru Organizeru, tedy opět by nemělo dojít ke ztrátě Outlook dat. Pouze některé převáděné informace se při převodu vytratí tedy budou stále v Outlooku, ale buď v Organizeru nemají ekvivalent, nebo není tak dokonale zpracovaný převodník. Dále bych doporučil na domácí počítač nainstalovat také Organizer 6.0, kvůli vyhnutí se problémům s nekompatibilitou verzí. Sice by neměly nastat, ale nemohu je také vyloučit. Obecně řečeno, nemělo by při instalaci Lotus Organizer 6.0 dojít k potížím a ani k poškození jiných dat. Přesto si dovolím doporučit zazálohování dat a konfigurace, protože "jeden nikdy neví".

Karel Šrédl

Reaguji na dotaz čtenáře ohledně hlášky týkající se souboru DUMPSTER.ECF v MS Office. Odpověď je na http://support.microsoft.com/support/kb/articles/q204/1/15.ASP?LN =EN-US&SD=gn&FR=0.

Jaromír Obr

Reaguji na váš článek v PC WORLDu 10/2000 v rubrice FAQ nejčastěji kladené dotazy. Na straně 75 je popsaný problém při vkládání grafu do Power Pointu 97. Chyba je podobná jako při nemožnosti spuštění Excelu, jak je to popsané v dalším příspěvku. V případě, že operační systém je Windows 98, je odstranění problému jednoduché. Příčina je v chybějícím souboru gr8805.dll. Stačí vyhledat v C:\Program Files\Microsoft Office\Office podobný soubor jako je ten chybějící, tj. gr8405.dll, a tento přejmenovat na požadovaný tvar gr8805.dll (případně vytvořit kopii a přejmenovat ji). Po této úpravě budou grafy v Power Pointu fungovat správně.

Stejný postup je možné aplikovat i při nemožnosti spouštění Excelu 97 ve Windows 98, samozřejmě s jiným *.dll souborem. (Přeloženo ze slovenštiny.)

Peter Belko, Trnava

§§§§§


Komunikace


Zajímavé adresy na Internetu - hudba a dění kolem ní

Jozef Petro

c00p0620

Internet a hudba se poslední dobou dostaly na stránky takřka všech našich novin a časopisů. Důvodem byly zejména žaloby významných amerických hudebních nakladatelství na hudební servery MP3.com a Napster.com. Je proto celkem pozoruhodné, že podle ankety agentury AISA 83 % tázaných odpovědělo na dotaz "Víte, co je MP3?" záporně viz Computerworld 40/2000. O empetrojkách bylo v tomto časopisu napsáno již dost, a my se proto budeme věnovat vztahu hudby a Internetu trochu jinak. Podíváme se zejména na to, kde hledat užitečné adresy o hudbě.

Hudební servery u nás

Český informační server o hudbě iHudba.cz www.ihudba.cz přináší informace o aktuálním dění na naší i světové hudební scéně. Jednotlivé rubriky serveru mají názvy: Recenze, Profily, Soutěže, Hitparády, Vzkazy a e-info. Rubrika Profily přináší životopisy našich a cizích zpěváků a kapel, které jsou celkem obsáhlé. Užitečné jsou zejména hypertextové linky na WWW stránky zpěváků a kapel. Vzkazy jsou jakousi vývěsní tabulí, kde můžete umístit svoje vzkazy ostatním návštěvníkům stránek. Do budoucna se připravuje zasílaní informací o novinkách na serveru formou elektronického newsletteru nebo prostřednictvím SMS (e-info).

Musicsite, průvodce světem hudby na Internetu, najdete na adrese www.musicsite.cz. Titulní strana přináší krátké aktuální informace z hudebního světa, hitparádu Musicsite a tip na album týdne. Bohužel schází krátká anotace nebo recenze zmiňovaného alba. Dále tady najdeme informace o hudebních novinkách, rubrika Kapely přináší linky na několik homepage známých kapel. Jsou tady také informace o chystaných koncertech a vlastní hitparáda. Informace na Musicsite jsou bohužel dost krátké, není jich mnoho a hypertextové linky na další zdroje obsahu nejsou podle mého tím ideálním řešením.

Zpravodajství a aktuální informace dalšího našeho hudebního serveru Music.cz www.music.cz "zamrzly" v období únorových mrazů. Jenom budoucnost ukáže, jestli někdy ještě nastane jaro.

Databáze Ultimate Music Database na adrese umdmusic.com existuje v české a anglické verzi a obsahuje asi 112 000 položek týkajících se různých interpretů populární hudby. U jednotlivých zpěváků najdeme základní údaje o vydaných albech, singlech, filmech, knihách a reference v odborném tisku. Škoda, že schází životopis. Informace o některých zpěvácích jsou doplněny také fotografií, adresou osobní WWW stránky a seznamem ocenění.

Všem zájemcům o aktuální informace ze světa digitálního zvuku a hudby doporučuji podívat se na AudioNet.cz www.audionet.cz. Nejedná se o typicky hudební server, ale o server mapující technickou stránku hudebního světa. Jestliže nevíte, co je např. "streaming", nebo vás zajímá vysvětlení dalších technických pojmů, určitě tady najdete odpověď. Pokud zase sháníte informace o termínech koncertů v Praze, podívejte se na www.globopolis.com/prague/c/.

Co nabízí cizina

Zajímá-li vás hudba obecně a v této oblasti se na Webu neorientujete, doporučoval bych podívat se nejdříve na stránky Encyklopedie Britanniky www.Britannica.com. Na úvodní straně zadáte heslo "music" a dostanete se do oddílu věnovaného hudbě obecně, s odkazy na jednotlivé hudbní žánry. Heslo hudba se dále dělí na čtyři části. První přináší linky a popis nejlepších internetových stránek o hudbě (Web\s Best Sites), druhá část nabízí plný text hesla "music" z encyklopedie, část třetí (Magazines) přináší plný text aktuálních článků z odborného tisku a poslední část (Related products) pak knižní tipy, popř. tipy na CD a videokazety.

Pro případ, že se zajímáte o současnou populární hudbu, doporučuji pro začátek navštívit Musicstation. Hudební server Musicstation www.musicstation.com/musicnewswire se nám představuje jako Global Music Information Network. Je to ideální adresa, pokud nemáte hodně času a potřebujete zjistit, co a kdo právě ovládá hudební scénu. Najdete tady články o hudebnících, koncertech a cédéčkách pocházející z různých zdrojů. Jedná se o texty z renomovaných časopisů jako např. Rolling Stone, a dále o informace a zprávy z internetových zdrojů.

Obrovské množství různorodých informací o rocku nabízí Rockmine. "Rockový důl", který se chlubí tím, že je největší hudební databází na Internetu, se nachází na adrese www.rockmine.music.co.uk. Na stránkách najdeme kromě životopisů, diskografie, fotografií také hudební ukázky, virtuální prohlídku Liverpoolu a míst spojených s počátky hudební kariéry Beatles a další zajímavosti. Samozřejmostí je obchod s deskami a CD, program koncertů, možnost stahování neuveřejněných verzí písniček některých zpěváků a podobně. Vřele doporučuji.

MTV je název televizní stanice, kterou zná snad každý fanoušek současné rockové hudby. Bylo by překvapením, kdyby tato stanice neměla svou internetovou prezentaci. Stránky www.mtv.com přinášejí na své homepage články a zprávy o dění v současném hudebním světě. Hned na úvodní straně se můžete ponořit také do archivu a vyhledávat články o jednotlivých interpretech. V dolní části homepage najdete dále obsah rubrik Shows, Music, News, Xtra, Bands A-Z, Local, Chat a MTV2.

A za žádných okolností byste neměli opomenout server All Music Guide (www.allmusic.com) s informacemi a diskografiemi snad všech hudebníků a skupin z oblasti rocku, popu, country, atd. Spoustu linků na relevantní témata můžete nalézt rovněž na stránce Ultimate Band List (www.ubl.com).

Kde hledat novinky

Pokud vás zajímají pouze novinky a informace o tom, co se v nejbližší době chystá, podívejte se na Billboard www.billboard-online.com. Billboard přináší informace o cédečkách, jež právě vycházejí nebo vyjdou v nejbližší době. Dále tady najdete žebříčky, recenze a hypertextový odkaz na obchod, umožňující také srovnávání cen cédéček. Pokud často jezdíte do ciziny a navštěvujete koncerty, měli byste ocenit Tour finder, jenž vám vyhledá aktuální koncerty podle protagonisty a země, kde se koncert koná.

Launch Discover New Music je název dalšího serveru specializujícího se na informace o novinkách ze světa hudby. Server je přehledně rozdělen do čtyř částí, z nichž každá jasně napovídá co tam najdete: Listen, Watch, Read, Interact. Launch najdete na lehce zapamatovatelné adrese: www.launch.com.

Máte rádi jazz a blues?

Na milovníky jazzu se obrací český server Jazz Dnes, který najdete na www.jazzdnes.cz. Pokud vám nedělá problémy angličtina, doporučuji podívat se na následující stránky přinášející informace o jazzu www.jazzworld.com a www.jazze.com. Atmosféru jihu Spojených států, kolébku bluesové hudby, vám zase přiblíží následující stránky: www.thebluehighway a www.blueflamecafe.com.

Hudební časopisy

Kromě nesčetného množství čistě internetových časopisů najdeme na Webu také on-lineové verze klasických hudebních časopisů. Samozřejmě že zde nemůže scházet prestižní Rolling Stone www.rollingstone.com, který kromě hudebních zpráv a informací o novinkách ze světa hudby přináší fotografie zpěváků, hry a soutěže, najdete tady také nabídku skladeb ve formátu mp3. Zájemci o pravidelné informace si tu mohou objednat newsletter, který jim bude zasílán elektronickou poštou. Rubrika "Artist" přináší obsáhlé informace o jednotlivých umělcích včetně životopisu s diskografií, dále tady najdete fotografie a články, jež v Rolling Stonu vyšly. Z našich hudebních časopisů má své internetové stránky Rockreport www.rockreport.cz, který na Internetu přináší recenze, zprávy a různé zajímavosti z hudební scény. Pouze toho obsahu tam není moc. Hudba je velice vděčné téma a psát o něm se dá hodně. Snad bude příští říjnové číslo bohatší.

Trochu "exotiky" pro zpestření

Kromě "hlavního proudu" najdeme na Webu také stránky úzce specializované, kuriózní, nebo přímo recesní. K těm prvním patří např. stránky časopisu o hudbě 17. století The Journal of the Seventeenth Century Music, který najdeme na adrese www.sscm.harvard.edu/jscm/Welcome.html.

K těm druhým bych přiřadil stránky s názvem Hudbou k budování socialismu, s podtitulem "Pomůcka pro názornou agitaci". Na těchto stránkách najdeme 23 budovatelských skladeb z období ne tak dávno minulého. Pokud vám tedy v dnešním rádiu schází Píseň práce, Internacionála, Pochod SNB nebo hymna SSSR, můžete si je stáhnout na adrese members.nbci.com/_XMCM/hudbouk/INDEX.HTM.

Kupujeme a stahujeme z Internetu

Hudbu na Webu v "materiální podobě", tedy na cédéčku, si můžeme koupit v internetových prodejnách. Dobrý internetový obchod s CD Albumcity.cz najdete na www.albumcity.cz. Stránky jsou v angličtině a češtině. Cédečka jsou rozdělena podle hudebních žánrů, dále máte možnost vyhledávání podle interpretů, názvu alba nebo skladby.

Hudbu v "nemateriální podobě", tedy ve formátu MP3, Real Player nebo nějakém jiném, najdete na mnoha internetových stránkách. K nejznámějším patří zejména dva největší servery MP3.com (www.mp3.com) a služba Napster (www.napster.com). I když oběma hrozí zastavení činnosti, nevzdávají se a v rámci omezených možností, způsobených rozhodnutím amerických soudů, pokračují dále. MP3.com dokonce v září oznámil plány expanze do Evropy, konkrétně do Německa, Španělska a Velké Británie. Na rozdíl od MP3.com nemá Napster vlastní databázi hudebních nahrávek. Jedná se jak zřejmě každý dobře ví o komunitu lidí, jež si vzájemně vyměňují hudební nahrávky.

Kde najdeme hvězdy?

Jak známo, kolik lidí, tolik chutí. Je proto těžko dávat tipy na domovské stránky jednotlivých hudebníků a kapel populární a rockové hudby. Katalog Yahoo přináší například v hudební rubrice v pododdělení "Artists" dir.yahoo.com/Entertainment/Music/Artists/ odkazy na více než 40 000 stránek hudebníků, kapel, dirigentů, diskžokejů, aranžérů, producentů, hudebních sborů atd. Vyberte si sami.

§§§§§


3G přichází - Mobilní telefony se tlačí na Internet

Václva Větvička

c00p0641

Proč nemůže mobilní Internet jednoduše využít současnou internetovou infrastrukturu? Nemělo by být nic snazšího. Mobilní Internet by měl být Internetem s mobilním přístupem. Ukázalo se však, že mobilní prostředí celé Třetí generace (3G) vyžaduje takové změny Internetu a Internetového Protokolu (IP), že využít stávající Internet a některé z mobilních rádiových přístupů pro dosažení mobilního Internetu, není prostě možné. Je potřeba provést zásadní změnu.

10 let převratných změn

Internetové prostředí se dramaticky mění. Neuplynulo ani deset let, kdy od příchodu celosvětové sítě World-Wide Web se Internet proměnil z čistě akademické počítačové a informační sítě na nové masové tržní médium, které nabízí nejen nové komunikační a informační možnosti, ale také obchodní příležitosti a možnosti automatizace.

A rychlost změn nepolevuje. Ve skutečnosti přinejmenším akceleruje. V současné době například značně roste množství různých druhů přístrojů připojovaných na pevný Internet. Na síť je připojováno mnoho druhů přístrojů, které není možno považovat za počítače. Tato řada zahrnuje přístroje od klimatizačních jednotek a ledniček až po fotokopírky a prodejní automaty.

Mobilní Internet se hlásí

Na vrcholu tohoto masivního rozmachu pevného Internetu je příchod zcela nového a velmi závažného faktoru: rozvoj mobilního Internetu. Mnohé nové přístroje vyžadující přístup na síť budou bezdrátové a mobilní. Mohou být zabudovány do automobilů nebo jiných zařízení, která jsou v pohybu. Nebo je mohou u sebe nosit lidé. V tomto nejnovějším vývoji vedou mobilní telefony. A rychlost, s jakou jsou změny uskutečňovány, je pozoruhodná. Předpokládá se, že v průběhu následujících tří let přesáhne počet mobilních telefonů s připojením na Internet počet připojených počítačů.

Tento rychlý rozvoj s sebou přináší mnoho praktických problémů. Dnešní Internet například neumožňuje dostatečné množství adres pro všechny tyto přístroje. IETF (Internet Engineering Task Force), organizace zabývající se vývojem architektury Internetu, předpokládá, že současné přidělování adres bude do roku 2010 vyčerpáno. A tento odhad navíc ani nebere v úvahu rozmach mobilního Internetu.

Právě rozvoj mobilního Internetu klade další zvláštní požadavky. Na jedné straně byl Internet původně vyvinut pro komunikaci mezi počítači zřízení komunikačních spojení mezi osobami nebylo součástí původního plánu. Na druhé straně bude nabídka služeb, přístupná na mobilním Internetu, různorodější a odlišná od té, která je v současné době k dispozici prostřednictvím mobilních sítí.

Kvalita služeb bude hrát prvořadou roli

IP nabízí lepší platformu k vytvoření a podpoře mnoha nových očekávaných služeb, především těch, které kombinují různé druhy médií multimediální služby, jako jsou videotelefonie nebo multimediální zasílání zpráv. A tyto nové druhy služeb kladou odlišné požadavky na sítě a systémy.

Aby poskytování všech těchto nových druhů služeb bylo efektivní, je nutné, aby síť umožňovala různé druhy kvality služeb. Například stažení e-mailových zpráv nevyžaduje od sítě stejnou kvalitu služeb jako videotelefonování. Problémy se zpožděním toku dat pro e-mail dnes nikoho příliš netrápí. Pokud však dojde k vážným poruchám v toku dat při videotelefonování plynulost obrazu je přerušována, a tím i komunikace je to velice nepříjemné nebo to činí tuto službu dokonce nepoužitelnou. Stávající Internet zatím nemůže poskytnout různé druhy kvality služeb.

Mobilita pro všechny náročný úkol

Pak samozřejmě přichází samotná otázka mobility. Budování sítí pro účastníky, kteří se pohybují, se ukázalo jako velmi náročný úkol. Systém musí při pohybu účastníků umožňovat předávání signálu mezi jednotlivými buňkami. I to musí mobilní Internet umět.

V úvahu je nutné vzít také další důležitý faktor účtování. Účtování je vždy problémem, který operátory přivádí k vážným úvahám. Ovlivňuje jejich konečný výsledek. Budou zapotřebí různé způsoby, jak účtovat různé služby poskytované mobilními sítěmi 3G.

Například e-mail a videotelefonie jsou služby na opačných koncích spektra, co se týče kvality služeb a množství peněz, které jsou lidé pravděpodobně ochotni za ně zaplatit. V případě e-mailu může být uživatel ochoten akceptovat možná zpoždění, ale nebude ochoten zaplatit tolik jako by platil za videotelefonii, kde by kdykoli vyžadoval špičkovou kvalitu služeb. Operátor proto bude muset být schopen účtovat různé sazby za rozdílné služby, které bude poskytovat pro různé druhy připojení.

A jakýkoliv účtovací systém musí být dostatečně flexibilní, aby se mohl vyrovnat i se službami, o kterých jsme ještě ani nepřemýšleli mají uživatelé platit za doručené bity a byty, nebo spíš za čas připojení, či spíše platit za kvalitu služeb?

Cesta vede k IPv6

Internet se za poměrně krátkou dobu značně přizpůsobil. Tak proč by se nemohl stávající Internet přizpůsobit tak, aby byl schopen všechny tyto nové možnosti podporovat?

Nejjednodušší odpovědí je, že jsme se nyní dostali k bodu, kdy vývoj Internetu, který byl započat před mnoha lety, nemohl prostě nové možnosti předvídat. Byl upraven jak jen to šlo až do své současné podoby. Nikdo například netušil, že bude tak populární. A byl vytvořen pro řadu použití, která jsou od těch, jež se objevují dnes, značně odlišná.

Dnešní Internet je založen na Internetovém Protokolu verze čtyři (IPv4). Internet zítřka bude založen na IPv6. IPv6 umožňuje řešit mnohé z problémů, které jsme již naznačili.

Nabízí rozšířené možnosti adresování. IPv6 zvyšuje kapacitu IP adresování z 32bitového na 128bitové, a tak poskytuje dostatečný počet adres, aby každé zrnko písku na této planetě mohlo mít vlastní IP adresu. IPv6 bere v úvahu značení datových toků a přidělování priorit. To umožňuje uvedení rozmanitých druhů služeb a tam, kde je to potřeba, sazby a účtování. IPv6 obsahuje bezpečnostní prvky důležité pro zvýšení důvěry veřejnosti v bezpečnost Internetu. A IPv6 podporuje autokonfiguraci, která umožňuje i nováčkům připojit na Internet nová zařízení.

IPv4 to nezachrání

Některé z těchto problémů mohou být prostřednictvím opravných sad vyřešeny i pro IPv4. To ale není správný přístup. Obdobné srovnání nabízí situace, kdy vlastníte staré auto třeba stejšn. Zpočátku může být vše v pořádku. Ale pokud máte rodinu a ta se rozrůstá, potřebujete auto silnější.

Můžete zvýšit výkon motoru. Potom můžete upravit brzdy, abyste mohli včas zastavit. A tak to pořád pokračuje, snažíte se neustále své auto vylepšovat ve všech směrech. Ale po všem tom úsilí je to pořád to stejné auto. Nikdy to nebude vůz s vysokým výkonem. Není to stejné jako vybudovat robustní systém, který by umožnil požadovanou funkčnost.

Stejné je to v případě pokusů vylepšit stávající Internet. Verze IPv4 postrádá některé zásadní možnosti. Z toho důvodu budou veškerá provedená zlepšení jen dočasnými úpravami nezískáme tím dostatečně robustní systém. A pokud se bude trh rozvíjet takovým způsobem jak očekáváme, dojde k obrovskému zatížení celého systému.

Nové datové služby

Dnes lidé využívají své mobilní telefony především k hovorům a posílání krátkých zpráv a pro datové přenosy do určitého rozsahu. 3G a předchůdci, jakými jsou například GPRS (General Packet Radio Service) a WAP (Wireless Application Protocol) uvedou nové prvky. GPRS představuje myšlenku mobilního terminálu neustále připojeného k Internetu.

Dnešní mobilní komunikace je především o tom, jak telefonovat jeden druhému člověk člověku. WAP podporuje komunikaci mezi člověkem a přístrojem a přístrojem a člověkem, jakými jsou například mobilní obchodování nebo bankovní transakce. A proč by mezi sebou nemohly stejným způsobem komunikovat přístroje např. vaše lednička předá zprávu lednici v místním obchodě, že pokud budete nakupovat, je třeba přinést mléko. Nebo dálkové odečítání měřičů, řízení flotil nebo sledování odcizených vozidel či jiných položek.

Služby 3G budou ve všech směrech více osobní. Mělo by jít o přizpůsobení osobním potřebám jednotlivce s přihlédnutím k osobním preferencím a vlastnostem. Nebo o přizpůsobení pro skupiny například zaměstnance jedné společnosti. Důležitým faktorem bude také možnost využití informací o dané lokalitě pro různé druhy služeb. Při cestě do neznámého města snadněji naleznete nejbližší taxi-službu nebo restauraci. Při vyhledávání bude brát služba v úvahu například to, že dáváte přednost restauraci s dobrým výběrem vegetariánské stravy, anebo vybere restaurace v určité cenové hladině.

Svět 3G a sítí s "úplným IP"

To vše ale nebude možné okamžitě. Nebude to tak, že se jednoho dne probudíme ve světě 3G. GPRS již poskytuje IP druhé generace (2G) mobilních rádiových sítí. A WCDMA (Wideband Code Division Multiple Access), založený na systému 3G, nebude uveden do provozu dříve než v roce 2001/2002. Nicméně přípravy všech těchto možností musí být otázkou dneška. A toho, co může následovat. A to znamená především učinit věci pro koncového uživatele tak spolehlivými a snadno ovladatelnými, jak jen to bude možné.

Dnes je připojení přístroje k Internetu provázeno množstvím celkem složitých procesů. Každý by měl být schopen vzít nový přístroj a nakonfigurovat jeho připojení k Internetu. Stejně jako po zakoupení nového přístroje pro domácnost, kdy přijdete domů a zasunete zástrčku do zásuvky a to je vše.

Poslední trend v mobilní komunikaci směřuje k "all-IP" sítím, čili sítím s "úplným IP". Je stále více zřejmé, že služby bohaté na doplňky, jako jsou multimediální služby, jsou snáze aplikovatelné v prostředí IP než v komutovaném prostředí. Je obecně zřejmé, že uživatelé budou tyto služby vyžadovat stále více a více. Rozvoj internetových technologií bude zároveň znamenat, že bude snazší vytvářet v prostředí IP stále více propracované služby.

Běžné hlasové hovory budou určitě po nějaký čas cenově výhodně přenášeny komutovanými spoji. Ale nastane doba, kdy většina komunikace bude mít bohatší obsah. Pak bude mít spíše smysl využívat jednu IP síť jak pro náročné služby, tak i pro hlasovou komunikaci.

Závěrem

Zkušenosti z Internetu ukázaly, že lidé mají zájem o služby se širším záběrem. Když budou přístupné přes mobilní Internet, určitě o ně bude větší zájem. A kdo ví, jaké další možnosti nám ještě mobilní Internet otevře. Nyní je čas položit pevné základy pro přípravu na novou éru mobilní informační společnosti. A rozhodujícím prvkem těchto základů je právě IPv6.

§§§§§


Pronikněte do světa financí přes Internet

Petra Musíková

c00p0644

Amatérští investoři na Internetu

Konvenční investoři budou možná docela zděšeni, až zjistí, kolika amatérům bez zkušeností s kapitálovými trhy se v poslední době daří neuvěřitelně rozmnožovat své jmění díky investicím do akcií. Tisíce nadšenců, jež se investování věnují jen tak ve volném čase, teď doslova obracejí svět investic vzhůru nohama! Jak to, že se jim najednou tak daří?

Internet otevírá nové možnosti snad pro všechny obory lidské činnosti a přispěl mimo jiné také k demokratizaci investičního managementu. Wall Street se díky němu proměňuje v obrovské hřiště pro všechny, kdo si chtějí vyzkoušet své schopnosti a vstoupit do hry jako samostatní on-line investoři. I lidé žijící na odlehlých místech, kteří byli až dosud často izolováni, mají dnes prostřednictvím Internetu přístup k veškerým potřebným informacím. Stačí jim jenom pozorně sledovat údaje na adresách jako Clearstation.com nebo iExchange.com, sebrat odvahu, peníze a jít do toho.

Co je Clearstation?

Tuto webovskou adresu vytvořil jistý programátor jménem Doug Fairclough, který byl sám amatérským investorem, aby se mohl jejím prostřednictvím dělit o zkušenosti se svými přáteli. Vytvořil tak vlastně prostor, kde se mohou dostat ke slovu investiční vizionáři a svými radami navést na správnou cestu i úplné amatéry. Přes Clearstation se můžete bezplatně napojit na některého z tisíců nezávislých finančních poradců, kteří působí v USA, a dostávat od něj nejrůznější upozornění a doporučení, jak znásobit svůj majetek. Napadá vás, že může být dost riskantní takovému neviditelnému poradci věřit? Na Clearstation to funguje tak, že se jakékoli typy na nákup či prodej automaticky zveřejňují na seznamu a jsou vyhodnocovány podle úspěšnosti, takže za každého mluví jeho činy. Vy si potom vyberete nejdůvěryhodnějšího rádce podle jeho dosavadních výsledků. Mezi nejúspěšnější vizionáře na Clearstation patří například nezávislý finanční poradce z Floridy Scott Holden, jehož 13 doporučených akcií posílilo od června 1998 v průměru o 258 %. Jednomu učiteli basketbalu z Wisconsinu se podařilo zvýšit za poslední rok své portfolio v průměru o 212 %, a pozadu nezůstávají ani studenti. Nejvyhlášenějším amatérským expertem se ovšem stává žena, která učí na universitě v Marylandu a investování do akcií provozuje jako koníčka. Monisha Das totiž svými výsledky překonává většinu investičních fondů i burzovních analytiků. Na rozdíl od nich si však nebuduje kariéru ve světě financí, ani jí za její typy nikdo neplatí miliony dolarů ročně. Pozitivních výnosů dosáhlo v uplynulých letech celkem 77 % akcií, které Monisha vybrala, a její investice vynášejí v průměru 61 %. Co tomu říkáte? Že by pověstná ženská intuice? Taky bych si od ní nechala poradit. Třeba by se mi podařilo zbohatnout jako jedné farmářce z Nebrasky, jež už ztratila trpělivost s nespolehlivým investičním fondem, který spravoval její peníze přes 20 let, a přes Internet se jí podařilo vypátrat již zmíněnou vizionářku. Po jediném roce jsou její úspory díky spojenectví s Monishou dvojnásobné a peníze má uloženy v solidních akciích jako Oracle nebo Nortel.

Vlastníkem Clearstation je teď firma E-Trade, která za ni loni v dubnu zaplatila 23 milionů dolarů, ale prozatím jí ponechává nezávislé postavení. Noví majitelé Clearstation jsou přesvědčeni, že trendy on-line investování a fenomén amatérského obchodování s akciemi se budou určitě rozvíjet dál.

I-exchange

Adres, na nichž najdete něco podobného jako na Clearstation, je spousta, protože on-line investorů už v USA působí více než 5 milionů a prostřednictvím Internetu se sdružují, aby dali hlavy dohromady. Amatérské finanční analytiky najdete např. i na iExchange.com, kde vám někdy zadarmo, jindy za pár dolarů, kdokoli z nich poradí. Dohromady už přes iExchange vydali přes 35 tisíc doporučení, a pokud si účtují nějaké poplatky, dělí se o ně právě s provozovateli těchto stránek. Příznivci iExchange jsou převážně úplní amatéři, kteří berou investování jako koníčka a baví je soutěžit s ostatními o co nejvyšší roční výnosy. Úspěšnost všech doporučení se opět neustále vyhodnocuje a skóre všech členů klubu je ostatním k dispozici. Typickým nadšencem, který vystupuje na iExchange, je například jeden vietnamský přistěhovalec, jenž jinak pracuje jako analytik v San Francisku a ve volném čase je jeho zábavou hra na investora. Za necelý rok činí jeho výnosy průměrně 29 %, a pokud by vás zajímaly jeho předpovědi, najdete je na Internetu (třeba na Briefing. com nebo Yahoo Finance).

Private Investors v ČR

Máte dojem, že on-line obchody s akciemi na světových burzách mohou provozovat jenom Američané a že český člověk do těchto výsostných vod asi těžko pronikne? Nechte se příjemně překvapit a naloďte se na www.pi.cz . Private Investors poskytují velmi zajímavé služby, které by mohly pomoci splnit investorské sny spoustě českých "plavčíků", jež to chtějí zkusit na velké zaoceánské "lodi". Můžete se stát jejich skutečným klientem a zhodnocovat své finanční prostředky investicemi do takových společností, jako je Microsoft, Coca Cola, IBM, Ford, Nokia a další, ale také si jen tak hrát a bez rizika vyzkoušet své schopnosti i štěstí ve velmi důmyslné hře, kde všechno funguje jako doopravdy.

Uvažujete-li o svěření svých finančních prostředků Private Investors (PI), měli byste nejprve vědět, že váš vklad musí být minimálně 3 000 USD. Smlouvu o spravování vašich prostředků můžete klidně uzavřít i přes Internet. Stačí postupovat podle návodu, vytištěný dokument podepsat u notáře, a jakmile jedno ze dvou vyhotovení zašlete na adresu PI, máte papírování za sebou. Pak už jen korigujete dohodnutou investiční strategii a necháte své peníze pracovat v rukou burzovních specialistů. Všem svým klientům nabízí nyní PI on-line účet zdarma, aby mohli nepřetržitě sledovat výnos svých investic a všechny pohyby na účtu. Služba, která se jmenuje Investor, přináší klientům možnost nadefinovat si svá portfolia cenných papírů a sledovat jejich vývoj a výnosnost. Veškeré nejdůležitější informace včetně grafů oblíbených akcií, měn a indexů můžete umístit na svou osobní stránku a jediným pohledem získat přehled o dění na trhu. K vašemu využití je tu i měnová kalkulačka, aktuální i historické kursovní lístky ČNB, grafy vývoje tržních indexů, analytické informace a zprávy o nejdůležitějších titulech obchodovaných na americkém trhu. Prostě snad všechno, co se vám může při orientaci ve finančním světě hodit. Na www.pi.cz však najdete i běžné zprávy nebo předpověď počasí pro 80 měst v ČR.

A co ta slíbená HRA? Ta vám přináší možnost zaregistrovat se mezi skoro 7 000 zatím zapsaných hráčů a postavit se do role portfolio-manažera fondu, jehož úkolem je zhodnocovat svěřené prostředky. Úspěšný je jen ten, kdo do svého fondu zařadí správné cenné papíry ve správný čas! Je-li vám více než 18 let, můžete se do hry připojit kdykoli a vždy máte šanci vyhrát. V rámci celé hry probíhají paralelně 2 soutěže o ceny: Soutěž o "Investora roku" a soutěž o "Fond měsíce" (v ní může vyhrát i ten, kdo si nevede v soutěži o Investora roku zrovna nejlépe, pokud se mu vydaří jeden jediný měsíc). Veškeré operace jsou pouze fiktivní a bez jakéhokoli toku hotovosti. Máte možnost tvořit si a analyzovat libovolné množství cvičných portfolií. Každý z hráčů má zdarma přístup k veškerým informacím, které PI publikuje na Internetu. Může využít týdenních a měsíčních přehledů PI ke stanovení své dlouhodobé strategie, sledovat on-line zpravodajství, a odhalit předem nebezpečné turbulence trhu. Jsou vám k dispozici i analýzy nejperspektivnějších amerických akcií i diskusní fóra, kde se můžete podělit o své poznatky i problémy s profesionály z PI i s vašimi spoluhráči. Spousta z nich bere hru jenom jako zábavu, ale mnozí si určitě chtějí vyzkoušet své schopnosti a zjistit, jestli při nich stojí štěstí, aby se pak mohli do všeho odvážit naostro. No řekněte, proč si zdarma a bez rizika nevyzkoušet investování na amerických kapitálových trzích? Myslím, že to může být něco jako investorská škola hrou.

On-line Investor

Dceřinou společností Private Investors, a. s., je firma Online Investor, a. s, jejíž služby najdete na Internetu na adrese www.oi.cz. Online Investor je napojen na informace a služby poskytované PI a dá vám k dispozici nástroje umožňující spravovat si svoje investice sami. Zajistí také vypořádání obchodů na všech sledovaných trzích a zprostředkuje vám informace pro uskutečňování kvalifikovaných investičních rozhodnutí. Přímo prostřednictvím Internetu mohou klienti OI obchodovat nejen na českém RM-Systému, ale i s velmi lukrativními tituly akciových burz Spojených států amerických NASDAQ, NYSE a AMEX. Pomocí OI se můžete naučit využívat výhod mezinárodního investování přes Internet a začít objevovat tento nový svět.

Jde o přímé obchodování v reálném čase, kdy veškerá komunikace mezi Online Investorem a jeho klienty probíhá v elektronické podobě, při zachování těch nejpřísnějších bezpečnostních opatření. Poplatek za vypořádání obchodů na RM-Systému činí 0,25 % z objemu transakce a podání pokynu je zdarma. Pokud jde o americký trh, není minimální výše investice do tamních akcií nijak limitována, ale za každý obchod zaplatíte poplatek 22,95 USD. Výše tohoto poplatku je cenou za rychlost realizace a vypořádání vámi zadaného pokynu, a také za velice obsáhlý informační servis v českém jazyce.

Stránka Online Investor je propojena na zpravodajství Private Investors, ale kromě něj vám hned nabízí aktuální grafy o vývoji hlavních burzovních indexů, vyhledá vám kursy akcií, jejichž vývoj sledujete, a poskytne spoustu dalších užitečných nástrojů. Přes OI můžete také vstoupit do investorské hry, kterou zahájila společnost Private Investors.

WWW.PENIZE.CZ

Můj poslední typ je něco jako eso v rukávu, které položíte až jako třešničku na dort z karet. Adresou, jíž jsem si schovávala, je www.penize.cz. Pokud řešíte jakoukoli životní situaci nebo problém, který má co dělat s penězi, zajděte pro radu právě sem. Chystáte se začít život ve dvou? Dozvíte se pár možností, jak si uspořádat finanční záležitosti, návod jak uzavřít předmanželskou smlouvu a zjistíte, jak by změnilo váš rodinný rozpočet miminko. Protože se vám vždycky pohotově objeví odkazy na další související stránky, můžete si v praktickém rádci projít odkazy týkající se spoření na vzdělání a pokračovat přes stavební spoření až ke spoření důchodovému. Na takové životní situace jako je rozvod nebo dědictví asi většinou předem radši nepomýšlíme, ale pokud nastanou, je i pro tyhle případy připravena příručka "Jak se rozhodnout?". "Kam uložit peníze?" je název dalšího užitečného finančního helpu, který vám pomůže v orientaci díky spoustě tabulek, žebříčků a kalkulátorů. Dozvíte se vše potřebné o termínovaných vkladech, podílových i penzijních fondech a stavebním spoření. Můžete se orientovat podle kursovních lístků, analýz, doporučení, testů a aktuálních zpráv. Velmi užitečným nástrojem jsou hlavně žebříčky, které vám podle zvolených kritérií přehledně seřadí třeba služby stavebních spořitelen, abyste si je mohli hned pěkně porovnat a vybrat tu pravou ořechovou. Pokud chcete mít důležité informace naservírované přímo do vašeho počítače, můžete si objednat týdenní zpravodaj, shrnující vše podstatné, co se ve světě financí v ČR odehrálo.0 0644/FEL o

Investiční fondy

Nejste ten typ neohroženého odvážlivce s kovem místo nervů, který se každý den zapojuje do obchodování a s odvahou býka i rozvahou medvěda investuje své úspory? Jsou tu pro vás investiční fondy, jimž můžete své jmění svěřit, aby vám ho řádně spravovaly a rozmnožovaly.

Na Internetu najdete výborné pomocníky, kteří vám poradí při výběru toho nejspolehlivějšího fondu podle vašich představ. Jakmile najdete ten pravý, lehce získáte i prospekty s podrobnými údaji a zjistíte, jak na tom právě tenhle fond zrovna teď je.

Čekáte na doporučení nějaké adresy, jež vám informace o fondech poskytne? Tady jsou hned dvě: www.fundmap.com a www.micropal. com.

Fundmap vám otevře široký adresář investičních společností a nechá vás nahlédnout do hodnocení jejich portálů. Přinese vám informace o nových fondech, o sídlech investičních společností, měsíční revize nejlepších skupin fondů a všechny základní údaje. Velmi praktické jsou hlavně přehledné tabulky výkonnosti jednotlivých fondů.

Micropal je patrně ještě o něco lepším zdrojem údajů a veškerých informací o investičních fondech všeho druhu. Pokrývá mnoho zahraničních fondů v celé řadě zemí včetně Velké Británie, Německa, Francie, Singapuru a Tchaj-wanu. Nástroje Micropalu vám umožní vytvořit si tabulky výkonnosti na základě vámi zvolených kritérií.

Invaze makléřů na Internet

Trendu investování přes Internet se přizpůsobují především makléři, kteří na něm nabízejí své služby a podstupují tvrdý konkurenční boj o zákazníky. Díky tomu dnes existuje spousta dobrých portálů, jejichž prostřednictvím můžete realizaci svých transakcí svěřit odborníkům. Musíte však počítat s tím, že jejich profesionalita bude něco stát, provize za každou operaci vás přijde zhruba na 20 až 30 dolarů.

V Americe patří k nejnavštěvovanějším makléřským portálům www.etrade.com. Najdete tu informace z celého světa, ale americký trh je samozřejmě rozpracován nejpodrobněji. Spousta analýz a údajů o akciích je doplněna živými komentáři manažerů, analytiků a podnikatelských hvězd typu Andyho Grova z Intelu, které také stojí za přečtení. Máte-li zájem prodiskutovat s někým aktuální dění, stačí se jen připojit do diskusního fóra.

Britský portál společnosti DLJ Direct (www.dljdirect.com/dljd/global_uk.htm ) si v ničem nezadá se skvělými vlastnostmi svého amerického protějšku. Investoři zde naleznou kótace, tabulky, zpravodajství nebo prognózy vývoje zisku. Pokud nemáte právě k dispozici počítač, můžete dokonce obchodovat pomocí bezplatné telefonní linky. Provize činí 0,75 % nebo alespoň 24 dolary. Tvorba osobní webovské stránky ke sledování vývoje cen a zpráv až u 20 akcií pro vás díky tomuto portálu nebude žádný problém.

Společnost Charles Schwab Europe vám své služby přes Internet nabízí prvních 30 dnů zadarmo a přidá vám k tomu navrch ještě agenturní zprávy Reuters. Dostanete se k ní přes americkou domovskou adresu www.schwab-worldwide.com . On-line zákazníci jsou sice zvýhodňováni, ale stejně dávají makléřům za každou transakci provizi 24 dolarů.

Novým portálem nabízejícím obchodování s americkými akciemi je www.globeshare.com, který rovněž zprostředkovává prodej a analytické zázemí pro 15 trhů z celého světa, přičemž pracuje na rozšíření o dalších 50. Počáteční cena za transakci je necelých 30 dolarů.

Světově investorské základny

Rozhodli jste vrhnout do víru finančního světa a začít točit své peníze přes Internet na vlastní pěst? V tom případě potřebujete pořádnou informační základnu, která vám umožní sledovat vývoj vašich oblíbených akcií a získávat zprávy o posledních novinkách. Na Internetu se dnes nabízí velké množství finačních portálů, a to jak celosvětových, tak regionálních jako je třeba jakýsi ruský Yahoo na www.ru nebo jeho čínská obdoba, kterou najdete na www.sina.com. Vybrali jsme pro vás několik portálů, díky nimž by vám nemělo nic uniknout a které by se pro vás mohly stát vstupními branami do světa financí. Stačí je jen otevřít, vejít a jste v obraze.

Yahoo Finance najdete na quote.yahoo.com a využijete-li jeho funkcí, můžete si vytvářet rozsáhlá portfolia a získávat informace o akciích. Kompletní tabulky s finančními údaji o společnostech i kontakty na webovské adresy vám jistě dobře poslouží. Profily jednotlivých podniků zahrnují užitečné informace o nadcházejících důležitých událostech v životě firem. K dispozici je vám samozřejmě i veškeré zpravodajství, předpovědi počasí atd.

Globalmarkets.com vám poskytne profesionální služby v oblasti tržní analýzy. Získáte zde velmi podrobné technické grafy indexů trhu v USA a v transformujících se ekonomikách, a můžete si také přečíst komentáře profesionálů z firmy Standard & Poor o nejnovějších trendech. Tento portál dále zahrnuje údaje o aktivitách centrálních bank, fiskální politice a ekonomickém vývoji zemí východní Evropy, Latinské Ameriky, Asie a G7. Najdete tu i skvělý soubor externích vazeb na burzy, centrální banky, vládní agentury a statistické orgány po celém světě. Mezi další nadstandardní funkce patří průvodce "Kdo je kdo v Evropě", výnosové křivky, kalendáře ekonomických událostí a devizové kursy.

CEOExpress.com není adresou, kterou by využívali jenom zaměstnaní manažeři, i když to její zakladatelé měli původně v úmyslu. Nemusíte zastávat žádnou odbornou funkci v managementu a zvládnete ji určitě také skvěle využívat. Všechny zprávy i informace nejen z finančních kruhů jsou tu výborně zorganizovány a ke každému tématu je připojeno editovací tlačítko, jež umožňuje uživatelům vyloučit vazby, o které nemají zájem. I tady si můžete dělat vlastní poznámky a vytvořit si své akciové portfolio.

Quicken.com je portál pro přemýšlivé investory. Nezajímají vás takové věci, jako je předpověď počasí, seznam webovských stránek a bezplatné zasílání e-mailů, které nabízejí Yahoo nebo Excite? Pak bude Quicken určitě vaším favoritem. Pomocí svých nástrojů vám umožní porovnávat burzovní indexy a různé akcie, jeho analytické služby vám poskytnou kompletní grafy, zprávy a tabulky s údaji o 250 společnostech.

Site-by-site.com je ideální platformou pro mezinárodně založené investory poskytující informace o emisích cenných papírů, investičních fondech, opcích, globální analýzy trhů a články o investicích. Pozoruhodnou vlastností je seznam světových kapitálových trhů, kde najdete snad všechny, Wall Streetem počínaje a burzami v Bangladéši nebo Makedonii konče.

Wallstreetcity.com je na našem seznamu investičních základen opravdu tím nejlepším nakonec. Uspokojí i ty nejzkušenější investory, protože nabízí skutečně nadstandardní služby, které předčí všechny běžné portály typu Yahoo. Dokonalé investiční strategie, jež lze aplikovat na konkrétní akcie, můžete pomocí pouhých několika kliknutí sestavovat právě zde. Wall Street City vám přináší už vyspělou tržní analýzu a analytické nástroje pro pokročilé.

§§§§§


Na sítě s Ritou - Moderní síové technologie a propojování sítí

Rita Pužmanová

c00p0645

9. pokračování současné trendy v komplexních sítích

V poslední části našeho seriálu se zastavíme u rozlišení a aplikací kvality služeb v rámci komplexní intersítě. Podíváme se na definici kvality služeb (QoS) a jejich řešení v IP sítích (protokoly MPLS, RSVP a Diff-Serv).

Přepínače a směrovače jejich místo v moderních sítích

V předchozí části jsme se do hloubky věnovali propojování sítí a naznačili vývoj technologií i zařízení pro maximalizaci výkonu rychlosti přenosu paketů sítí. Doplňme ještě, kam se jaká zařízení z hlediska svého charakteru hodí v rámci propojených sítí. Přepínače na třetí vrstvě stále více vytlačují tradiční směrovače z páteře podnikových sítí, protože jsou postaveny především s ohledem na rychlost vnitřního přepínání paketů mezi porty. Nicméně hodí se pouze na propojování lokálních sítí, podporují jejich segmentaci a podsíťování.

Pokud je třeba řešit propojení s rozlehlými sítěmi, nezbude než opět volit tradiční směrovač. Kromě přístupu k rozlehlým sítím a možností agregace sériových spojů směrovače také řeší potřebu multiprotokolové podpory a integrace hlasu a dat v sítích podnikových. Přepínače na třetí vrstvě většinou podporují pouze protokol IP nebo IP v kombinaci s IPX; navíc jim chybí většina možností podporovaných v programovém vybavení směrovačů. Tou nejdůležitější výhodou směrovačů oproti přepínačům (i těm na třetí vrstvě) zůstává základní vlastnost segmentovat sítě do domén pro všeobecné vysílání (broadcast). Přepínaná síť tvoří jednu doménu pro vysílání na všeobecnou adresu a přepínače nedokáží účelně členit nebo blokovat toto vysílání, takže se většina paketů určených všem skutečně ke všem stanicím také dostane (a zaplaví přitom síť).

Tradiční směrovače soustřeďující své schopnosti do softwarového řešení se posouvají na okraj komplexních sítí, kde agregují provoz z přístupových míst, přidělují paketům potřebné značky tak, aby mohly být dále zpracovány vysoce výkonnými zařízeními páteřní sítě, která většinu svých funkcí vykonávají v hardwaru.

Kvalita služby (QoS) a třída služby (CoS)

Kvalita služby je podle doporučení ITU-T E.800 definována jako "souhrnný výsledek výkonnosti služby, který určuje stupeň spokojenosti uživatele služby." Vzhledem ke složitosti specifikování, co vše zahrnuje "spokojenost uživatele", se většinou kvalita služby (Quality of Service, QoS) v prostředí IP, někdy nazývaná třída služby ( Class of Service, CoS), charakterizuje výkonností toku paketů jednou nebo více sítěmi. Cílem je doručit pakety mezi koncovými uživateli podle určitých kritérií. QoS se odvozuje z několika veličin, mezi nimi z dostupnosti služby, zpoždění a odchylek ve zpoždění, propustnosti, ztrátovosti paketů.

Chování distribuovaných aplikací, jejichž prvky spolu komunikují prostřednictvím komunikační sítě, je závislé na časových charakteristikách komunikačního spojení, jako jsou zejména propustnost a zpoždění. Jde například o aplikace z oblasti videokonferencí, telefonie, ale i běžné služby v rámci TCP/IP typu Telnet, FTP či WWW. Uživatel aplikace samozřejmě očekává, že mu bude aplikací poskytnuta určitá kvalita služby (QoS) definovaná v pojmech na aplikační úrovni, jako např. celková doba přenosu dat, počet obrázků za sekundu. Aplikace může poskytnout definovanou kvalitu služeb, pokud použitá platforma propojující její komponenty rovněž poskytuje propojení s definovanou kvalitou.

Technologie zajištění QoS jsou cíleny zejména na následující aplikace:

- citlivé na odchylky ve zpoždění video,

- citlivé na zpoždění hlas,

- citlivé na ztrátu paketů video.

Podrobnější požadavky jednotlivých typů provozu v sítích jsou uvedeny v Tabulce Citlivosti různých typů dat v síti.

Na podporu kvality služeb bylo založeno fórum výrobců, Quality of Service Forum (QoSF, http://www.qosforum.com/).

Technologie dodržování kvality služeb se týkají jak technických, tak programových složek sítě; jako jednotlivých složek i jako celku. Kromě toho se QoS týká různých vrstev protokolové architektury: spojové vrstvy lokálních sítí (IEEE 802.1p a 802.1Q), diferencovaných služeb (DiffServ) a protokolu RSVP (Resource Reservation Protocol) pro TCP/IP a technologie MPLS (Multiprotocol Label Switching). Dosažení požadované kvality služby tedy předpokládá spolupráci všech síťových vrstev a koncovou spolupráci síťových prvků, tj. přes celou síť. A to také znamená, že maximální kvalita služby bude záviset na nejslabším článku celé sítě. Protože pod pojmem QoS se zejména myslí šířka přenosového pásma, je třeba poznamenat, že mechanismy v rámci QoS pracují s šířkou pásma dané sítě, nedokáží žádnou další šířku pásma poskytnout, ale dokáží efektivně hospodařit s tím, co je dané, aby se maximálně vyhovělo požadavkům jednotlivých aplikací. Jinými slovy, mechanismus zajištění QoS alokuje síťové prostředky pro určité datové toky. Jednou z nejjednodušších alternativ k implementaci QoS je získat maximální potřebnou šířku pásma. To však je stále problém, dokud nebudou existovat vysoce kapacitní přenosové sítě založené na progresivní technologii WDM (Wave Division Multiplexing).

QoS je založena na síťové politice, která v sobě zahrnuje do značné míry prvky managementu sítě, bezpečnosti i směrování v síti. A jedná se skutečně o politiku, protože kvalita služeb ve svém důsledku třídí provoz do jednotlivých tříd (front s různou prioritou a různým zacházením). Pokud datové pakety putují pouze vlastní sítí, problém je podstatně jednodušší, než když putují přes různé sítě, Internet, poskytovatele přístupu k Internetu. Různé sítě používají různá zařízení a software na přenos dat a neexistuje jediný normalizovaný způsob, jak označit data pro označení jejich priority. Sami výrobci a poskytovatelé síťových služeb se často nemohou shodnout ani na terminologii: pro QoS mohou používat pojmy jako "management šířky pásma" či "policy management".

QoS řešení v LAN versus WAN

Spojová vrstva u lokálních sítí (na rozdíl od ATM) nepodporuje a nerozlišuje QoS provozu zkoumáním jednotlivých rámců. Jedinou výjimkou tvoří Fibre Channel, jehož jedna služba (třída 4) zajišťuje QoS. Nelze proto očekávat ani od gigabitových verzí Ethernetu nebo Token Ring spolehlivé zajištění doručení rámců a kvalitu služeb (bez ohledu na vysokou podporovanou rychlost), které je naproti tomu zcela vlastní ATM. Podobně vzniká problém při podpoře provozu citlivého na rychlost přenosu a doručení: Gigabit Ethernet nemá možnost dát takovému druhu provozu přednost před "objemovým přenosem" (velkých souborů apod.). U Gigabit Ethernetu se této problematice již musela věnovat pozornost kvůli kombinaci různých typů provozu v síti (přenos hlasu, obrazu a dat) a jejich odlišným nárokům na přenos, zejména z hlediska zpoždění.

Pro možnost upřednostnění provozu, který vyžaduje rychlé zpracování a přenos (např. hlas nebo video), lze použít mechanismus členění provozu podle priorit do několika front (mechanismus definuje norma IEEE 802.1p), čímž běžný provoz nenáročný na zpoždění (např. přenos souborů) může dát přednost prioritní komunikaci. Přesto je třeba i nadále vnímat jemný rozdíl mezi přidělením priorit datovému provozu a zajištěným doručením dat. QoS známé z ATM může zajistit určitou šířku pásma pro konkrétní přenos dat, a tím zajišťuje jejich doručení do cíle (do určité doby). Priorita u lokálních sítí umožňuje pouze upřednostnit určitá data vůči ostatním přenášeným informacím, ale jejich doručení do předvídatelné doby nikoli.

ATM umí šířku pásma efektivně rozdělit tak, aby bylo transakčně orientovaným protokolům v reálném čase umožněno rychlé odbavení, a navíc používá přenosové jednotky (buňky) konstantní malé délky, zatímco lokální sítě podporují rámce různých délek (v intervalu povoleného minima a maxima). Pro ukázku toho, že pojem QoS je velmi široký, uveďme situaci právě v rámci ATM, kde jsou do kvality služeb v širším smyslu zahrnuty všechny následující kategorie a veličiny (podrobnější popis viz ATM Forum Traffic Management Specification 4.0):

- typ služby (Service Category): CBR (Constant Bit Rate), VBR (Variable Bit Rate), UBR (Unspecified Bit Rate), ABR (Available Bit Rate)

- parametry QoS: CLR (Cell Loss Ratio), CTD (Cell Transfer Delay), CDV (Cell Delay Variation)

- popis toku dat (Traffic Description): PCR (Peak Cell Rate), SCR (Sustained Cell Rate), MCR (Minimum Cell Rate), MBS (Maximum Burst Size).

Síťové protokoly, zejména protoko IP, nebyly stavěny tak, aby zajišťovaly samy o sobě kritéria spadající pod kvalitu služby, protože jejich hlavním úkolem je podpora doručení paketů (datagramů). Protokol IP sice nabízí několik typů služeb (ToS, Type of Service) specifikovaných (volitelně) přímo v datagramu, které mohou znamenat různé zacházení s datagramem (např. z hlediska minimalizace zpoždění na cestě v síti), ale ty se z hlediska zvýšení nároků na zpracování zejména ve směrovačích prakticky nepoužívají. Proto se v poslední době věnuje značná pozornost možnostem přizpůsobení IP pro zajištění konkrétních hodnot QoS podle požadavku uživatelů/zákazníků.

Řešení podpory QoS v rychlých sítích se týká zejména:

- oddělení provozu podle určité klasifikace do jednotlivých front, příslušné (a jednotné) konfigurace směrovačů a přepínačů v síti,

- dohledu nad provozem vstupujícím do sítě a jeho označování,

- filtrace výstupního provozu podle bezpečnostních pravidel a ochrany proti přetížení sítě,

- aktivního řízení výstupních front,

- algoritmů pro ničení/zahazování paketů,

- monitorování úrovní provozu na každém výstupním rozhraní.

Multiprotocol Label Switching

Prudce rostoucí objem přenášených dat na všech úrovních Internetu vedl výrobce směrovačů k hardwarovým řešením, která jsou schopna velmi rychle přepojovat datagramy na základě cílové adresy. Modifikace směrovacích rozhodnutí na základě zdrojové adresy či jiných polí záhlaví datagramu IP (např. TOS, směrování odesílatelem) pak buď nejsou vůbec podporovány, anebo jsou realizovány jiným, obvykle značně pomalejším mechanismem.

Obecným trendem posledních let je proto přechod na novou komunikační architekturu, která přesouvá podstatnou část operací nad datovými toky směrování, administrativní strategie, QoS, účtování do okrajových částí komplexní sítě. Vnitřní uzly sítě jsou pak optimalizovány pro co nejvyšší přenosové rychlosti, tzn. jsou jim ponechány jen jednoduché funkce, které mohou být efektivně implementovány přímo v hardwaru.

Jedním z podstatných prvků této nové architektury je technologie Multiprotocol Label Switching MPLS. Jejím základním principem je oddělení standardních směrovacích informací, získaných obvykle prostřednictvím některého směrovacího protokolu, od vlastního předávání paketů. Směrovače na okraji domény MPLS pakety přicházející zvenčí (všechny nebo jen definovanou podmnožinu) opatřují značkami pevné délky. K přidělení značky lze kromě směrovací tabulky využít i další informace, jako požadavky na QoS, administrativní preference apod. K výměně informací o přidělených značkách mezi sousedícími směrovači se používá protokol LDP (Label Distribution Protocol). Každá značka má pouze lokální účinnost na každém spoji mezi dvěma směrovači účastnícími se MPLS (označovanými jako LSR, Label Switching Router). Jakmile je paketu na okraji domény MPLS přidělena značka, používá se k jeho předávání velmi rychlý algoritmus přepojování na základě jednoduché tabulky: paket se značkou L1 přicházející přes rozhraní R1 se opatří novou značkou L2 a předá se na rozhraní R2.

MPLS reprezentuje technologii převádění paketů, v níž je rozhodnutí o směrování založeno na značkách pevné délky (label) odvozených z jednotlivých datových toků (per-flow), které jsou vkládány mezi záhlaví spojové a síťové vrstvy paketů. Účelem MPLS je jednak zvýšení výkonnosti (rychlosti směrování), a jednak zajištění vyšší pružnosti při výběru cesty (vhodné pro tvorbu virtuálních privátních sítí). MPLS vyžaduje u mezilehlých systémů (např. ATM přepínačů) podporu směrovací funkce, neboť zviditelňuje vnitřní transportní přepínací infrastrukturu (např. ATM) i na úrovni síťové vrstvy.

V případě IP nad ATM bude každý ATM spoj viditelný také jako IP spoj a ATM přepínače budou rozšířeny o implementaci funkce IP směrování. Pro výběr tranzitní směrovací cesty je pak použito IP směrování, přičemž tyto tranzitní směrovací cesty jsou označeny posloupností značek, na něž můžeme pohlížet jako na jakési lokálně definované směrovací indikátory.

MPLS je pak implementováno pomocí přepisování značek paketu při jeho průchodu sítí. Paketům vstupujícím do prostředí MPLS je přiřazena lokální značka a odpovídající výstupní rozhraní (podle lokální směrovací politiky). Další MPLS přepínač pak provede převedení paketu v závislosti na jeho značce podle své lokální převáděcí tabulky, která určuje jednak jeho odpovídající výstupní rozhraní, a jednak novou hodnotu značky paketu. Lokální převáděcí MPLS tabulka tedy jednoznačně určuje směrovací rozhodnutí tak, že pro každou lokální/vstupní hodnotu značky paketu přijatého z určitého rozhraní jednak přiřazuje, do kterého výstupního rozhraní má být tento paket dále směrován, a jednak definuje novou hodnotu lokální/výstupní značky (která přepisuje původní hodnotu lokální/vstupní značky). Tato lokální převáděcí MPLS tabulka je generována z kombinace informací získaných z lokálně používaného (IP) směrovacího protokolu a protokolu distribuce značek implementovaného mezi jednotlivými MPLS přepínači.

MPLS také umožňuje elegantní integraci různých technologií přenosu na spojové vrstvě, například Ethernet, SDH (Synchronous Digital Hierarchy), DWDM (Dense Wave Division Multiplexing) a v neposlední řadě ATM, jež pro účely přenosu IP paketů můžeme zařadit do druhé vrstvy. Pokud daná technologie používá vlastní značky pevné délky (to je třeba případ identifikátorů VPI/VCI, Virtual Path Identifier/Virtual Channel Identifier, v ATM), může MPLS používat tyto značky. Jinak se použije speciální zapouzdření a značka se zapíše do vnější hlavičky. Kombinace MPLS s ATM tak nabízí cestu k jistému kompromisu v dlouholetém sporu mezi zastánci ATM a IP. Přepínače ATM se účastní výměny směrovacích informací, tj. stávají se z nich LSR. Díky tomu se fyzická topologie ATM sítě objevuje i ve třetí vrstvě, což při jiných realizacích IP nad ATM není obvyklé. Při použití MPLS nad ATM ovšem odpadá signalizace okruhů mezi koncovými stanicemi, okruhy VC pro MPLS se sestavují pouze na základě výměny informací o přidělených značkách pomocí protokolu LDP, tedy mezi sousedícími LSR.

Na specifikacích a implementaci MPLS v sítích se podílí nově zřízené MPLS Forum (http://www.mplsforum.org/).

Resource Reservation Protocol

Na podporu zajištění šířky pásma pro určitý tok IP datagramů (jak pro IPv4, tak IPv6) existuje protokol pro rezervaci prostředků RSVP (Resource reSerVation Protocol, RFC 2205, 2210-2212). Protokol využívá cílová stanice, která očekává určitá data a chce si pro ně zajistit zaručený průchod sítí. Protokol pak postupně signalizací zjišťuje po celé cestě sítí všemi směrovači až ke zdrojové stanici, zda vyžádaná šířka pásma může být pro daný tok přidělena (v jednom směru), jinými slovy zkoumá možnost komunikace za daných podmínek (call admission). RSVP není směrovacím protokolem, ale na parametrech a informacích ze směrovacích protokolů je životně závislý, zejména ve složitých topologiích např. s asymetrickým směrováním nebo směrováním založeném na politice.

RSVP podporuje provoz jak mezi dvěma uzly, tak ve skupině. Rezervace síťových prostředků se týká pouze komunikace v jednom směru, pro obousměrný provoz je proto potřeba provést dvě rezervace odděleně. Za rezervaci zodpovídá příjemce, který určuje parametry a zajišťuje její provedení. Rezervace s neprovádí jednou provždy, ale i v průběhu komunikace musí být dynamicky aktualizována (změny v aktivní topologii sítě odražené ve směrování alternativními cestami, zrušení rezervace apod.). RSVP poskytuje různé modely rezervace: pro zajištění spolehlivého přenosu mezi dvěma body řízením zátěže (RFC 2211) a pro garantované maximální zpoždění při přenosu v daném pásmu (RFC 2212).

RSVP je v současnosti preferovaným mechanismem pro signalizaci QoS v podnikových sítích, zejména pro služby typu hlas po IP (Voice over IP, VoIP), IP video streaming a videokonference. Protokol garantuje šířku pásma prostřednictvím vybudování cesty mezi koncovými uzly s dohodnutými parametry udržovanými ve specifikaci toku v každém směrovači a přepínači na třetí vrstvě. RSVP nabízí jedinečnou přednost v tom, že nepřipouští žádný nadbytečný paket, a pásmo je tak dostupné pro jiné volání nebo spojení po téže cestě.

V rámci sítě reagují na RSVP požadavky pouze některé uzly, zatímco ostatní musí být zkonfigurovány tak, aby alespoň transparentně propouštěly. Signalizační zprávy se používají pro identifikaci uživatelských aplikací a uživatele požadujícího QoS, typu služby a objem požadovaných prostředků. Uzly spolu komunikují prostřednictvím dvou typů zpráv:

- resv specifikuje požadavky na vytvoření, změnu nebo zrušení rezervace prostředků;

- path nese informace od odesílatele nebo jiného uzlu sítě (max. možné parametry rezervace, potvrzení nebo zamítnutí žádosti o rezervaci, výzva k aktualizaci rezervace, chybová hlášení).

Požadavek při průchodu sítí může být nakonec přijat nebo odmítnut. Pokud je přijat, musí se použít mechanismy na rozlišení toku dat, alokovat příslušné služby a oznámit uživateli o rozhodnutí o přidělení šířky pásma. Vzhledem ke složitosti implementace protokolu RSVP v rozsáhlých sítích a jeho prací s každým jednotlivých tokem dat se uplatňuje zejména v hraničních prvcích páteřní sítě.

Differentiated Services

Nová specifikace IETF definuje tzv. diferencované služby Diff-Serv (Differentiated Services), které slouží k rozčlenění služeb podle jejich nároků na síť. Podle specifikace (RFC 2474) se využívá z pole ToS v datagramu IP místo původních 3 bitů pro IP precedence celých 6 bitů umožňujících 64 tříd služby (7. a 8. bit jsou rezervovány pro použití v aktualizacích managementu nebo směrování, nebo pro explicitní oznámení o zahlcení v IP podle RFC 2481). Šest bitů pole se používá jako kódové místo (Diff-Serv Code Point, DSCP) v každém směrovači nebo přepínači podporujícím Diff-Serv na dané cestě, aby vyvolal dohodnuté chování. Nová specifikace je zpětně slučitelná s původní definicí záhlaví IPv4 (RFC 1349) a IPv6 (jedna skupina hodnot odpovídá hodnotám IP precedence).

Diff-Serv pracuje následovně: jakmile se provoz dostane do sítě, je klasifikován (označen) na hranici sítě a přidělen k agregátu chování (Behavior Aggregate, BA), tj. seskupení paketů (toků dat) s podobným chováním. Označení chování se zakóduje do místa DSCP a zkoumá je klasifikátor (funkce Diff-Serv identifikující pakety podle třídy, k níž patří). Klasifikátor pro označený paket provede úpravu provozu, včetně měření, označování a odstraňování označení, úpravu provozu a zahazování paketů na základě hodnoty DSCP a nastavené politiky sítě.

Ve specifikaci pro Diff-Serv se definuje také vazba mezi označením paketů a předdefinovaným (minimálním) chováním v rámci každého síťového zařízení na cestě. Každý směrovač nebo přepínač na třetí vrstvě má definované chování (Per Hop Behavior, PHB), pokud se objeví více požadavků na jeho zdroje, jako vyrovnávací paměť nebo šířku pásma. Definice rozeznává:

- urychlené předávání (Expedited Forwarding, EF) požadované chování pro daný typ služby (např. u VoIP minimální ztráty, latence, kolísání a dostupná šířka pásma),

- zajištěné předávání (Assured Forwarding, AF, RFC 2597) IP služba modelovaná podle služby CIR v rámci Frame Relay. Služba je navržena tak, aby zajistila přenos datagramů IP sítí garantovanou rychlostí. Používá transportní protokol TCP a pracuje na základě stanovení priorit pro různé kategorie provozu. V případě zahlcení sítě pak předem určený typ paketů bude kandidátem na zničení. IP datagramy mohou využívat čtyři nezávisle zpracovávané třídy pro AF. V rámci každé z těchto tříd může mít datagram přidělenu jednu ze tří úrovní priorit zničení. Každá třída má přiděleny určité zdroje pro přenos datagramů (velikost vyrovnávacích pamětí a šířku pásma), tak aby každá aplikace měla dostatek zdrojů potřebných pro svoji správnou funkčnost.

Mechanismus Diff-Serv se ve srovnání s RSVP používá tam, kde je problém se škálovatelností, protože Diff-Serv agreguje jednotlivé toky dat do jednoho, a proto není třeba ošetřovat každý jednotlivý tok zvlášť.

MPLS, RSVP a Diff-Serv jak se vzájemně snášejí

Jakmile existuje více variant řešení jednoho problému, je potřeba zjistit, podle čeho nejvhodnější alternativu pro danou situaci vybrat, a také, zda více variant může existovat vedle sebe a pokud možno spolupracovat. MPLS může využívat RSVP jako svůj signalizační protokol. RSVP lze použít na okrajích sítě, zatímco v páteřní části se může implementovat Diff-Serv. RSVP může pracovat v rámci síťových domén, zatímco provoz mezi doménami může být podporován Diff-Serv a MPLS.

Nicméně je dobré si ujasnit některé záležitosti kolem jednotlivých protokolů a metod, které jsou dnes doporučeny IETF. Především jak se liší MPLS od Diff-Serv? Obě řešení jsou dnes v pokročilém stádiu normalizace IETF a obě používají značení paketů pro jejich členění podle priorit. Ale Diff-Serv pracuje na síťové vrstvě, zatímco MPLS o vrstvu níž, na vrstvě spojové. To by v podstatě mohlo znamenat, že se vzájemně vylučují. Avšak MPLS může pracovat jak s Diff-Serv, tak bez, a také Diff-Serv může pracovat nad sítěmi s MPLS, přičemž MPLS zařízení mohou přidělit značky pro přepínání až po zpracování instrukcí Diff-Serv v záhlaví IP datagramů.

Podporovat QoS znamená především dobře zvládnout složitost definování, stanovení a udržování síťové politiky, a to může být úkol přesahující možnosti některých organizací. QoS také vyžaduje modernizaci hardwaru a softwaru propojovacích zařízení s nezanedbatelným riskem neslučitelnosti řešení od různých výrobců.

Náš seriál o síťových technologiích, v němž jsme se podívali pod pokličku moderních komplexních sítí stavební kameny sítí, sítě lokální a rozlehlé, architektura TCP/IP i propojování sítí, končí. Věřím ale, že tím nekončí čtenářský zájem o tuto problematiku a že i v tomto časopise o počítačích sítě zapustily své kořeny jako nedílná součást moderní komunikační infrastruktury. Pokud máte vy, čtenáři, náměty na další síťově orientovaná témata, můžete je adresovat buď přímo mně, nebo redakci časopisu.

Autorkou seriálu o sítích je Ing. Rita Pužmanová, CSc., specialista na propojování komunikačních sítí, (rita@ieee.org).

Seznam použitých zkratek

ABR - Available Bit Rate

AF - Assured Forwarding

BA - Behavior Aggregate

CBR - Constant Bit Rate

CDV - Cell Delay Variation

CLR - Cell Loss Ratio

CoS - Class of Service

CTD - Cell Transfer Delay

Diff-Serv - Differentiated Services

DSCP - Diff-Serv Code Point

DWDM - Dense Wavelength Division Multiplexing

EF - Expedited Forwarding

LDP - Label Distribution Protocol

LSR - Label Switching Router

MBS - Maximum Burst Size

MCR - Minimum Cell Rate

MPLS - Multiprotocol Label Switching

PCR - Peak Cell Rate

PHB - Per Hop Behavior

QoS - Quality of Service

QoSF - Quality of Service Forum

RSVP - Resource reSerVation Protocol

SCR - Sustained Cell Rate

ToS - Type of Service

UBR - Unspecified Bit Rate

VBR - Variable Bit Rate

VPI/VCI - Virtual Path Identifier/Virtual Channel Identifier

WDM - Wave Division Multiplexing

§§§§§


Internet a naše peníze

Václav Větvička

c00p0646

Kromě pohodlného utrácení peněz při nákupech on-line nám Internet umožňuje získat také dokonalý přehled o stavu našich financí. Stačí nám k tomu maličkost, základní investice do jednoho ze dvou finančních programů. Dominantní postavení na současném trhu má program Quicken, nabízený firmou Intuit. Minulý týden se na trh dostala nejnovější verze označená Quicken 2001, která představuje další vylepšení již tak vynikajícího programu. O co se vlastně jedná?

Quicken 2001

Quicken je program, který každému, kdo se opravdu zajímá o své peníze, sice nepřinese nějaké další výdělky, ale pomůže vnést do vlastní či rodinné situace patřičný pořádek. A nepotřebujeme k tomu nic jiného nežli trochu času a pečlivosti. Quicken navíc funguje stejně spolehlivě, ať už utrácíme v hotovosti nebo maximálně využíváme své kreditní karty. Samotný princip je celkem jednoduchý: každou útratu i výdělek musíme zanést do patřičného okna, software nám k tomu umožňuje rozmělnit utracenou částku na naprosté detaily, takže pokud jsme opravdu pedanti, můžeme si nákup v drogérii na počítači rozdělit třeba na zubní pastu, mýdlo, prášek do pračky a ještě zbude kolonka na oblíbenou vodu po holení. Po jakémkoliv časovém období si můžeme jediným kliknutím myši prohlédnout graf, káravě ukazující, že jsme letos třeba za kartáčky na zuby utratili opravdu hodně. Čím více položek si zvolíme, tím detailnější přehled o pohybu financí získáme.

Bezhotovostní platby

Quicken pochopitelně nefunguje pouze v oblasti hotovosti, zachycuje i placení šekem. Vedle hotovosti si můžeme zvolit i libovolný počet databází sledujících pohyb na kreditních kartách. Šeky dokonce můžeme přímo tisknout, program nás automaticky začne včas důsledně upozorňovat na to, že je nutno odeslat platbu. Příjemným doplňkem, alespoň pro Američany, je schopnost bezbolestně převést veškeré informace o příjmech rodiny do bratrského programu TurboTax, který každoročně používají miliony Američanů při vyplňování svého daňového prohlášení.

Quicken a Internet

V dnešní době je každý software hodný svého jména nějak orientován na Internet. Stejně je tomu i v případě Quickenu, jehož nejnovější verze se vlastně od té minulé liší prakticky pouze stále větší integrací s Webem. Zde nalezneme hlavní důvod, ospravedlňující naše rozhodnutí sáhnout do kapsy pro peníze na nový software. Quicken nám umožní sledovat naše finance opravdu odkudkoliv, stačí nám k tomu počítač a připojení k Internetu. A nejedná se pouze o stav konta, Quicken dokáže sledovat i změny hodnoty našich akcií nebo investičních fondů. Pro lepší orientaci v džungli dnešního finančního světa je zde připravena i celá paleta zdrojů, ze kterých můžeme čerpat profesionální informace včetně finančních analýz, finanční historie firem, případně informace o pohybu cen akcií jakékoliv vybrané kombinace, takže zvolit si vhodný fond dokáže po chvíli hledání i naprostý amatér.

Společnost Microsoft nabízí konkurenční software Microsoft Money. Zájemcům o tento software bych doporučil portál www.moneycentral.msn.com/home.asp, jenž umožní stejnou kontrolu pohybu našich financí jako Quicken.

Další zdroje

Finanční rady můžeme čerpat i z jiných internetových zdrojů. Mezi nejlepší stránky náleží zejména investor.cnet.com, který nám nabídne detailní informace o jednotlivých fondech či akciích, včetně přesného porovnání s konkurenčními podniky podnikajícími ve stejné oblasti. Stránka www.morningstar.com umožňuje i výběr pokud jsme znechuceni nekonečným porovnáváním jednotlivých fondů, stačí zadat základní informace o tom, v jaké oblasti by měl fond našich snů podnikat a jaké riziko jsme ochotni podstoupit, a po několika kliknutích myší se před námi objeví celá řada možností. Pokud ovšem chceme o dotyčném fondu všechny dostupné informace, musíme za tuto službu už začít platit. Morning Star hodnotí fondy podle svých měřítek, ty nejlepší jsou ohodnoceny počtem hvězdiček maximum je pět.

Drobné investice

Internet v poslední době začíná nabízet stále více služeb v oblasti financí. Vedle prudkého rozvoje bankovnictví, ať už služeb nabízených klasickými kamennými bankami, tak i v oblasti internetových bank, které často nabízejí výhodnější podmínky nežli klasické instituce. Novinkou posledních let jsou zejména společnosti, jež využily toho, že klasické firmy prodávající jednotlivcům akcie jsou orientovány zejména na opravdu movité zákazníky, takže často se s námi nebudou bavit dříve, nežli budeme ochotni či schopni investovat desetitisíce dolarů najednou. Poplatky za jednotlivé transakce jsou často velmi vysoké, takže naše investice musí být opravdu výhodná, aby to naše konto vůbec nějak pocítilo. Stále více lidí si začalo uvědomovat, že jednotliví poradci vlastně vůbec nic neriskují a pouze si "pohodlně" hrají s našimi penězi. A jelikož jen málokterý broker na této činnosti zbohatne, lidem došlo, že tito poradci používají pro své odhady stejné údaje, které je dnes možno najít zdarma on-line. Od toho byl již jen krok k tomu, aby se prakticky přes noc na Internetu objevily desítky firem, kde si prakticky každý může otevřít konto a začít nakupovat a prodávat akcie v malém, doslova po jedné akcii. Poplatky za transakce jsou nepatrné a většinou se pohybují v rozmezí 10 až 30 dolarů, což je v porovnání s klasickými firmami opravdu pakatel. Navíc nemusíme čekat na chvíli, kdy nám přepracovaný broker zavolá, protože to již také může být na výhodný nákup pozdě sami nyní obchodujeme v reálném čase. Stačí založit konto a potom si můžeme na americké burze hrát, i když budeme sedět u počítače někde v Kropáčově Vrutici. Pokud zrovna nemáme inspiraci, peníze můžeme nechat ležet, a dokonce za to dostáváme patřičné úroky. Firmy ručí za to, že náš příkaz vykonají do jedné minuty, jinak neplatíme nic. Statistiky jednoznačně ukazují, že více než 99 procent transakcí opravdu proběhne včas. Při nákupu či prodeji si můžeme dokonce nastavit, za kolik jsme akcie ochotni zakoupit, a program celou transakci automaticky hlídá za nás, o jejím uskutečnění nás potom informuje e-mail.

Půjčit si není problém

Vidíme nějakou lákavou investici, a na kontě právě není dost? Nevadí, firmy nám rády peníze půjčí. Je to sice lákavé, ale současně i riskantní, neboť pokud nám investice nevyjde, firma má právo akcie sama kdykoliv prodat s jakoukoliv ztrátou, které bychom jinak mohli často zamezit vyčkáním na chvíli, kdy akcie dotyčné firmy zase stoupnou. Mezi dobré firmy patří www.datek.com, www.ameritrade.com a www.etrade. com. I tady samozřejmě platí fakt, že čím více jsme za jednotlivou transakci ochotni zaplatit, tím kvalitnějších služeb se dočkáme. Mezi kvalitnější služby patří především detailní finanční rozbory a analýzy včetně kvalifikovaných předpovědí budoucích pohybů na burze. Velké finanční firmy poněkud zaspaly dobu, a až prudký nárůst popularity internetových brokerů je přinutil pohlédnout na Internet jako na nebezpečný nástroj zapříčiňující výrazný pokles příjmů. Dnes proto najdeme na Internetu i klasické, z minulosti dobře známé firmy, které na poslední chvíli naskočily do vlaků webových financí. Jednou z nich je např. Charles Schwab (www.charlesschwab.com).

Nástrojů pro obchodování s akciemi proto máme k dispozici více než dost. Záleží již pouze na nás, které si vybereme, a jak šťastnou ruku budeme mít. Chce to jen maličkost mít dost peněz na to, abychom je mohli případně potopit do investice, která může přinést patřičný zisk ne do příštího týdne, ale třeba i za půl roku.

Pevné nervy jsou k nezaplacení pokud nás pokles ze dne na den vynervuje natolik, že v noci nebudeme moci spát, obchodování s akciemi není pro nás.

§§§§§


Svoboda na Internetu - poslední Skandály okolo porušování soukromí

Václav Větvička

c00p0647

Pokud bychom žili v ideálním světě, brouzdali bychom po Webu podle libosti a nejenže by po nás nikde nezůstala ani stopa, ale nikoho by ani nenapadlo sledovat, které stránky jsme navštívili. Stejně tak by tomu mělo být i s elektronickou poštou, jež by měla být podrobena stejné ochraně jaké se po celém světě oprávněně těší pošta normální, v dnešní uspěchané době nazývaná poštou šnečí. Bohužel v ideálním světě nežijeme, a proto se zřejmě budeme muset s existencí určité kontroly nad naším brouzdáním po Internetu smířit.

Skandál kolem DoubleClicku

To však neznamená, že si jednotlivé společnosti mohou dovolit cokoliv. Ještě neutichl skandál kolem reklamní firmy DoubleClick, která si tiše vypracovala systém, jak získat znalosti o jednotlivých účastnících. Stránky s reklamním proužkem firmy totiž uloží v počítači vlastní cookie a výsledkem je dokonalá informace o vašich surfovacích zvyklostech, zcela určitě bez vašeho souhlasu a většinou i bez vašeho vědomí. Když si uvědomíme, že firmě patří více než 60 procent reklamních proužků, které se dnes nacházejí na webových stránkách, je to opravdu napováženou. Mezi firmy, od nichž Double Click své informace získává, patří webové stránky Drkoop. com, AltaVista, Travelocity a RealNetworks, takže agentura ví o našem zájmu o choroby, co navštěvujeme na Netu, kam létáme na dovolenou i jakou hudbu posloucháme. Co víc o nás ještě chtějí vědět?

Zatím se sice nepodařilo prokázat, jak DoubleClick se získanými informacemi zachází, to je ale pravděpodobně pouze otázkou budoucnosti. DoubleClick v současné době čelí hned šesti žalobám. Momentálně má tato firma databázi o 100 milionech zákazníků. Hodnota této databáze je těžko vyčíslitelná. Pod tlakem rozběsněné veřejnosti a několika sdružení pro ochranu osobní svobody musela firma ustoupit, je však jen těžko uvěřitelné, že by se celé akce úplně vzdala a podle většiny analytiků pouze vyčkává, až odpor či pozornost veřejnosti opadnou.

Jinde to není lepší

U jiných firem není situace výrazně lepší. I populární RealNetworks je žalován a za porušení soukromí, neboť tento program ilegálně shromažďuje informace o tom, jaká CD a MP3 soubory jsou na počítači přehrávány. Firma sice uveřejnila patch, který by měl podobné praktiky překazit, rozzlobení surfaři z Kalifornie však svoji žalobu nehodlají stáhnout.

Internet se pomalu ale jistě stává médiem, jež Američané (a ostatní národy se k tomuto postavení pomalu ale jistě propracovávají také) stále více a více využívají k získávání informací, zpráv, ale i k nákupu všeho možného včetně potravin k večeři, pronájmu filmů, kupování knih včetně knih on-line, získávání lékařských rad, a v blízké budoucnosti zřejmě i k volbám. Tohle všechno nutně vyžaduje, abychom Webu svěřovali své osobní údaje včetně adresy, telefonního čísla a často i čísel kreditních karet. Značné ústupky ochraně soukromí vyžadují i firmy, nabízející své internetové služby zdarma. Ve Spojených státech není nic neobvyklého získat e-mailové adresy, webové stránky, připojení k Webu nebo dokonce i ultrarychlé spojení DSL, aniž bychom se museli namáhat s otevřením peněženky. Tato lákadla pochopitelně něco stojí, firmy za to vyžadují vyplnění často detailních dotazníků o rodinných zálibách. Tyto údaje potom firmy považují za své vlastnictví a čiperně je prodávají komukoliv, kdo je za ně ochoten zaplatit.

Detektivové na Netu

Pokud tohle někomu nestačí, můžeme připomenou kvetoucí on-line obchody, nabízející speciální software nebo přímo služby slibující vypátrat libovolné osobní informace prakticky o komkoliv. A aby byla situace ještě horší, podobné služby jsou ve většině amerických států zcela legální. Vezměme si třeba takovou firmu A.S.A.P. Investigators. Za celkem nepatrný poplatek jsou schopni během jednoho dne poslat zájemci veškeré osobní informace včetně osobního čísla, popisu manželky, detailů o autech v garáži a adresy předchozích zaměstnavatelů. Stačí jim k tomu jméno a adresa, ostatní si najdou v databázích webových firem, které se specializují na prodej osobních informací.

V blízké budoucnosti se může anonymita poněkud zvýšit ve chvíli, kdy placení kreditními kartami bude vystřídáno přímými kredity, jež budou některé firmy nabízet pravé elektronické peníze pak nahradí nutnost vyplňování řady citlivých osobních údajů. Informace o adrese a e-mailové adrese však i tak zůstanou nutností, neboť obchodník by jinak nevěděl, kam zboží poslat.

Vyzrazené informace vás mohou poškodit

Někteří považují zvědavost internetových firem za směšnou, protože maximální nebezpečí vidí v přívalu reklamních e-mailů, a na to jsou všichni Američané zvyklí ze svých obyčejných poštovních schránek. Celá skutečnost však může být mnohem černější, nežli se může na první pohled zdát. Jako příklad může posloužit případ, kdy si velké firmy nakoupí databáze obsahující maximum osobních informací a použijí je při kontrole nových zaměstnanců. Při objevu, že jste před rokem na stránce nabízející informace o rakovině zaškrtli rodinnou historii nádoru prsu, může zaměstnavatel náhle nabídku zaměstnání zrušit, neboť se bude oprávněně obávat možnosti vyšších nákladů na nemocniční pojištění v případě, že rodinná kletba zasáhne i vás.

Další, neméně nepříjemnou možností je možnost zneužití osobních údajů třeba u soudu. Při takovém rozvodovém řízení by se jistě neobyčejně hodily detailní informace o tom, že si nevěrný manžel pravidelně prohlížel pornografické stránky.

I u Amazonu je horko

Do horké vody se dostal i internetový gigant Amazon. com, který nedávno zakoupil malou internetovou firmu Alexa Internet, jejíž software je součástí obchodní služby ZBubbles. Jedná se v podstatě o malou lištu v horní části okna browseru, jež při surfování přičinlivě nabízí návštěvu obdobných stránek a dovoluje sdílet informace s ostatními kupujícími. Malinkou vadou na kráse je skutečnost, že tento software současně sbírá a ukládá veškeré informace o navštívených stránkách, což v případě většiny vyhledávacích strojů znamená, že v URL je uložena nejen informace o tom, že jsme hledali knihy jsou zde ale i informace o tom jaké konkrétní knihy jsme hledali, a které jsme si nakonec zakoupili. Detailnější studie prokázaly, že z testovaných 361 webových stránek plných 90 procent žádalo od lidí, jež se na ně dostali, nějaké osobní informace. Pouhých deset procent ale mělo kvalitní záruky na to, co se s těmito daty stane.

Co když firma zkrachuje?

Další ze zajímavých otázek je to, co se stane s firemní databází ve chvíli, kdy dotyčná internetová firma zkrachuje. Klasickým příkladem může posloužit firma Toysmart, která ve chvíli krachu veřejně vyhlásila, že bude prodávat veškeré své vlastnictví včetně databáze obsahující kompletní informace o všech zákaznících. Až do této chvíle si někteří síťobčané mysleli, že jsou bezpeční alespoň u těch internetových firem, jež na své stránce zobrazují značku TRUSTe. To je nevýdělečné sdružení, které hodnotí jednotlivé internetové firmy podle toho, jak zacházejí s citlivými údaji, a stránky s logem TRUSTe byly až do nedávné doby považovány za příkladné. Toysmart se ale pod pláštíkem zákonů o bankrotu snaží obejít smlouvu, kterou s TRUSTe uzavřela. Po kratším vyjednávání podalo sdružení TRUSTe na Toysmart žalobu. Nejedná se navíc o ojedinělou záležitost, TRUSTe momentálně o podobné věci vyjednává s americkou firmou Fashionmall.com, jež zakoupila databázi britského prodejce Boo.com.

Aby byla celá záležitost ještě složitější, samotné sdružení TRUSTe je momentálně pod palbou za to, že údajně umožnilo společnosti Thecounter.com stopovat návštěvníky, aniž by o tom věděli nebo k tomu dali souhlas. Na celou záležitost přišla bezpečnostní agentura Interhack, která zjistila, že vedle klasických cookies firma Thecounter.com přidává do stránek nepatrný jednopixelový znak s kódem sledujícím čas a datum. Jedná se tedy o nový, obtížně vystopovatelný způsob sledování bez použití cookies. Pokud si pravidelně nevyprazdňujeme cache, Thecounter.com může porovnáním svých znaků kontrolovat, jestli jsme stránku již navštívili a kdy. Pokud si uvědomíme, že systém Thecounter.com využívá 900 000 webových stránek, strategickým rozmístěním podobných digitálních minišpiónů může Thecounter.com získat neuvěřitelné množství informací.

Situace v USA

Federální vláda se snaží připravit nějaký zákon, který by zakazoval prodej podobných databází ve chvíli bankrotu a v normální době jej alespoň reguloval tím, že s prodejem musí souhlasit všechny osoby, jejichž údaje jsou v databázi obsaženy. Vzhledem k rychlosti, jaké federální orgány v podobných záležitostech dosahují, však celá snaha připomíná zavírání dveří stáje, ze které již dobytek utekl. Poněkud rychlejší mohou být zákony odhlasované v jednotlivých amerických státech, například Alabama již podobný zákon předložila k hlasování.

... a v Evropě

Poněkud jednodušší situace je v Evropě. V Německu není prodej podobných databází povolen, pokud všichni zákazníci tuto možnost neodsouhlasili již ve chvíli, kdy své údaje vyklepali na klávesnici. Podobné zákony na ochranu osobních dat platí v Anglii a i v ostatních státech Evropské unie.

Je rozumné půjčovat svůj pevný disk?

Až dosud jsme se zabývali možností sbírání osobních dat. Další z možností, jak nechat ostatní zjišťovat informace o našich zvycích, je umožnit desetitisícům lidí prohlížet náš pevný disk prostřednictvím nejrůznějších populárních technologií výměny souborů. Mezi ně patří kterýkoliv z klonů Napsteru či Gnutelly. Teoreticky sice můžeme k výměně poskytnout pouze přesně ohraničenou část pevného disku, pro zdatné počítačově gramotné jedince je však toto omezení k smíchu. Takový program Scour to umožňoval rovnou, ať již šlo o úmysl nebo o chybu, o níž mluví zástupci firmy.

O e-mailu se to ví

V oblasti elektronické pošty na tom nejsme o nic lépe: do našich soukromých e-mailů se první dívá zaměstnavatel, ať už z čisté zvědavosti, po kontrolu toho, co děláme v pracovní době na zaměstnavatelem placeným počítačích a Internetu, až po obavu z toho, že si prostřednictvím e-mailu vyměníme nějaké informace, které by mohly v budoucnosti posloužit k poškození firmy nebo k nějaké žalobě. Ostatně takový Bill Gates by o tom mohl dlouze vyprávět. A že se nejedná o maličkost, je jasné z toho, že třeba Xerox loni propustil 40 zaměstnanců za to, že v pracovní době navštívili webové stránky, jež právníci firmy označili za nevhodné. New York Times zase propustil 23 zaměstnanců za to, že si posílali urážlivé e-maily. Manažeři používají nesčetné softwary, které jim tuto kontrolu umožňují. Jedním z nich je Silent Watch, jenž slouží k monitorování až 30 terminálů v reálném čase z jednoho počítače. Program přitom uchovává každé zmáčknutí klávesnice bez ohledu na to, jestli e-mail okamžitě vymažeme.

Musíme s tím žít

Napřetřes tedy opět přichází otázka, zda je něco podobného vůbec legální. Zaměstnavatel má pochopitelně plné právo očekávat, že se v pracovní době budeme věnovat práci, za kterou pobíráme plat, a ne třeba prohlížením fotografií spoře oděné Pamely Anderson. Americké soudy se zatím proto povětšinou přiklánějí na stranu zaměstnavatelů. Znamená to tedy, že v práci nemáme na soukromí žádné právo? Firmy zaplatily za počítače, v některých případech investovaly miliony do sítí a očekávají, že tyto náklady budou využity k práci. Zaměstnanci však pochopitelně nejsou nadšeni tím, že je každý jejich krok sledován neviditelnou digitální technikou.

Kongres Spojených států projednává návrh zákona, který by měl přinutit zaměstnavatele, aby své zaměstnance povinně informoval o tom, že je jejich elektronická pošta pod dohledem. Zaměstnanci by tak dostali kompletní informace o tom, jakým způsobem a jak často jsou jejich počítače kontrolovány a co se s uloženými údaji děje. Je však sporné, jestli se podobný zákon vůbec podaří prosadit, protože američtí zaměstnavatelé již teď mají právo kontrolovat veškerou normální poštu svých zaměstnanců.

Ke sledování elektronické pošty si musíme připočítat i bdělé oko policie. O systému Masožravec (psali jsme o něm v jednom z minulých čísel PC WORLDu), který loni instalovala FBI do serverů většiny amerických providerů, se toho v poslední době namluvilo více než dost. V současné době se celá záležitost projednává zároveň jak na půdě amerického Kongresu, tak i před několika soudy, protože ani po opakovaných analýzách není jasné, jestli policejní kontrola elektronické pošty spadá pod federální zákony o odposlechu telefonů, nebo nikoliv.

Jedna věc je jistá, sbírání osobních dat on-line již těžko zmizí. Zůstává jen na nás, naučit se s touto záležitostí, jakkoliv nemilou, žít.

§§§§§


Jak se bránit spamu - nevyžádané zprávy nstojí

Martin Žemlička

c00p0648

Spam je zjednodušeně řečeno nevyžádaná elektronická pošta, zpravidla posílaná na velké množství adres. Jistě se mnou budete souhlasit, že se nejedná o nic příjemného, a koneckonců ani levného. Tento článek obsahuje obecné informace o spamu, poradí, jak na něj a doporučí kvalitní anti-spamové programy.

Jistě se vám to už také stalo: do vaší e-mailové schránky zavítal nevyžádaný reklamní dopis od neznámého odesílatele, který sliboval snadné výdělky (zpravidla v řádu milionů), erotické obrázky volně ke stažení nebo obdobné více, spíše však méně seriozní nabídky. Co s takovým e-mailem? Jistě, nejrychlejší řešení je smazat jej bez čtení. Ovšem stejná nabídka se ve vaší schránce může objevovat den co den. A časem nemusí zůstat u jedné.

CO JE TO SPAM?

Spam se začal objevovat přibližně od konce 80. let (viz odstavec o historii spamingu), a od té doby představuje praktickou, reálnou hrozbu. Spaming je zneužití digitální komunikace, při kterém je na množství adres zasílána jedna a tatáž příjemcem nevyžádaná zpráva, zpravidla komerčního charakteru. Distribuční mechanismus přitom funguje hned prostřednictvím několika internetových služeb elektronické pošty, news, Usenetu, začíná se objevovat i spam pomocí SMS zpráv rozesílaných přes Internet. Je vcelku jasné, že podobným, na elektronickém principu založeným službám, které budou v budoucnu vynalezeny, hrozí pravděpodobně podobné zneužití.

Spaming má oproti papírovým reklamním letákům, jež pravidelně nacházíme ve svých poštovních schránkách, několik pro nás příjemce nepříjemných specifik. Automaticky totiž přenáší část nákladů na své příjemce: náklady hradí kromě odesílatele také ISP (poskytovatel připojení k Internetu) a příjemce, který platí za přístup k Internetu. Naneštěstí jsou pro odesílatele náklady na každou další kopii v podstatě nulové, odeslání třebas 10 000 zpráv je velmi výrazně levnější než u klasického doručování papírové reklamy. Navíc je mnohem rychlejší k příjemci se zpráva dostane prakticky okamžitě po odeslání. Značným negativem je i to, že tisíce nevyžádaných zpráv odčerpávají systémové zdroje, zejména přenosovou kapacitu a prostor na pevných discích, kde jsou zprávy dočasně "skladovány". Zvláště v minulých letech, kdy většina osobních "mailboxů" měla kapacitu 1-2 MB, bylo obzvlášť nepříjemné, když se vám do schránky nahromadily spamy s přílohami, a vy jste schránku vybírali třeba jenom jednou týdně. Schránka tak obsahovala hromadu digitálního balastu a na skutečně důležité zprávy nezbylo místo.

HISTORIE SPAMINGU

Zajímá-li nás, kdy se na Internetu začaly objevovat první spamy, musíme se vrátit do roku 1988. Tehdy jistý student univerzity v americkém Marylandu rozeslal do diskusních skupin Usenetu (zkratka z USEr NETwork, mezinárodní nekomerční sít vzájemně propojených unixových počítačů) řetězový dopis, v jehož nadpisu bylo heslo MAKE MONEY FAST (což lze přeložit jako "jak rychle vydělat peníze"). Tehdy šlo o tzv. Multi Level Marketing, tedy v podstatě o "pyramidovou hru". Není jistě bez zajímavosti, že pro dopisy s obdobným obsahem se od té doby vžila zkratka MMF (pozor! neplést s jistou mezinárodní finanční institucí).

Další, mnohem závažnější případ nastal v roce 1994. Tehdy šlo o dva manžele (L. Cantera a M. Siegelovou) právníky, kteří v USA provozovali imigrační právo. Jejich advokátní činnost spočívala mj. i v podávání přihlášek do tzv. Green Card Lotery. Jako způsob reklamy použili (spíše však zneužili) prostředí Usenetu. Za pomoci jistého programátora rozeslali nevyžádanou reklamní nabídku do všech existujících skupin Usenetu (odhaduje se, že v té době jich bylo 5-6 tisíc). A výsledek? Celkem 35 000 (!) silně odmítavých reakcí, které zaplnily 73 GB diskového prostoru providera těchto dvou manželů. Trefně to vystihl publicista Jiří Peterka: "Efekt případu Canter&Siegelová byl pro uživatele Usenetu (a Internetu obecně) nesmírně bolestivý a zdrcující zejména proto, že šlo o první průnik morálky komerčního světa do světa akademických zvyklostí. Jednalo se o první střet kooperativního, značně liberálního a v zásadě nezištného způsobu fungování s mnohem drsnějším způsobem fungování komerčního světa, založeného na konkurenci a snaze prosadit se a zvítězit nad druhým. Uživatelé Usenetu a Internetu náhle pochopili, že existují lidé bez skrupulí, kteří se nebudou cítit nijak vázáni tradičními zvyklostmi a dosavadním duchem všeobecné korektnosti, a nebudou váhat udělat cokoliv, co by jim mohlo přinést nějaký užitek nebo prospěch. Skutečnost, že první byli právě dva právníci, byla velmi příznačná."

Nakonec vše skončilo "happy-endem", a "dobro" zvítězilo uživatelé Usenetu našli takové mechanismy, které zabránily šíření spamu v tomto prostředí.

NEJLEPŠÍ OBRANA? DĚLEJTE MRTVÉHO BROUKA!

Existuje několik způsobů, jak se proti nevyžádané elektronické poště bránit. Pomineme-li prosté vymazání, které je vhodné pouze v případě, že dostáváte jeden spam do roka, máme k dispozici několik "nástrojů":

1. Jedna z možností může vést cestou práva a právních žalob. Bohužel tato cesta není nejschůdnější, jednak z důvodu, že na spaming zákon ve většině zemí nepamatuje, a také z důvodu pomalé práce českých soudů.

2. Stížnost. Zde je pravděpodobnost úspěchu mnohem větší. Můžete poslat spamerovu providerovi či přímo samotnému spamerovi dopis. Na některých veřejných e-mailových službách zhusta stačí kliknout na odkaz "informuj o spamu", a přímo váš poskytovatel e-mailového konta se pokusí zjednat nápravu.

3. Účinný způsob je využít speciální anti-spamový program, případně nastavit svého poštovního klienta tak, aby podezřelé e-maily (pokud bude např. předmětem zprávy text: "Make Money Fast!") nestahoval a rovnou vymazal.

A mimochodem pokud chcete spamerům ztížit práci, snažte se NEODPOVÍDAT na daný dopis (což je poněkud v protikladu s pravidlem číslo 2). Proč? Je to jednoduché spamer nikdy neví, zda se za danou adresou skrývá konkrétní člověk s funkční mailovou adresou. Odpovíte-li na spam, je zřejmé, že dané e-mailové konto skutečně používáte a zároveň dáváte všanc svou elektronickou adresu (spam posílaný přes elektronické konference ji nemá k dispozici). Elegantní řešení nabízí stránka ncic.netmag.cz/spam, která pošle spamerovi odpověď: "Tato schránka neexistuje". Spamer vás poté jistojistě vymaže ze své databáze.

Spam

- Spaming je zneužití digitální komunikace, při kterém je na množství adres zasílána jedna a tatáž příjemcem nevyžádaná zpráva, zpravidla komerčního charakteru.

- Spaming automaticky přenáší část nákladů na své příjemce: náklady hradí kromě odesílatele také ISP a příjemce, který platí za přístup do Internetu.

- Existuje několik metod obrany proti spamingu, od prostého smazání nevyžádaného e-mailu přes využití speciálních programů až po podání stížnosti (ať už přímo u spamera či poskytovatele Internetu).

Software pro boj se spamingem

Sofistikovaný způsob, jak bojovat se spamingem, je použít specializovaný program. Takovýchto programů existuje nemalé množství, šířené jako shareware/freeware. Mohu-li doporučit, pak to bude program Spam Eater Pro. Tento program má několik unikátních vlastností: při kontrole vašeho e-mailového účtu dokáže identifikovat a případně odstranit přímo ze vzdáleného serveru nevyžádanou poštu (tj. nemusíte zbytečně platit za její stáhnutí). Programu lze nastavit, aby v předem stanovených intervalech kontroloval "mailbox" a případný spam rovnou odstranil. Zde ovšem nastává kámen úrazu: software ještě není natolik inteligentní, aby se stoprocentní pravděpodobností odlišil spam do normální zprávy. Spam Eater využívá dvě metody: kontroluje doručovací adresu (spam většinou nemá v hlavičce uvedenu vaši adresu) a zároveň porovnává svou databázi s "blacklistem" známých spamerů. Každopádně tato metoda zachytí drtivou většinu nevyžádané pošty; pokud náhodou ne, vždy můžete případný spam vymazat ručně přímo z POP3 serveru (tedy jak bylo naznačeno v úvodu bez nutnosti přímého stahování).

Spam Eater existuje ve dvou verzích sharewarové (zkušební lhůta 30 dní, registrační poplatek 25 USD, která umožňuje spravovat více POP3 účtů atd.) nebo freewarové (zdarma šiřitelná). Více informací najdete na stránkách výrobce, firmy High Mountain Software, www.hms.com.

Kde se na Webu dozvědět více?

www.antispam.cz k mání jsou obecné informace, ukázky nejznámějších spamů, návody jak se proti spamu bránit a černá listina spamerů. Jedná se o kvalitní webovou stránku, pokud se chcete o dané problematice dozvědět více, mohu ji jen doporučit.

www.spam.org anglicky psaná "alternativa" výše zmíněné webové stránky.

§§§§§


Zadrátovaný domov - sítě pronikají do našich domovů

Stan Miastkowski

c00p0650

Propojit si nejrůznější domácí počítače a periferie je dnes snazší než kdy jindy. Nicméně po kterém ze síťových produktů sáhnout?

Táta právě tvoří na svém počítači nějaké tabulky, máma píše v kuchyni na notebooku návrh na grant a "mladej" ve svém pokoji surfuje po Internetu. Co když se ale otec chce taky podívat na Internet, anebo matka zrovna potřebuje něco vytisknout na barevné tiskárně, připojené k juniorově počítači? Pak je jasné, že tahle rodina prostě potřebuje domácí síť.

Když je totiž v domě či bytě nainstalována síť, všichni mohou pohodlně sdílet tiskárny a soubory, aniž by museli obíhat počítače s disketami nebo Zipkou. A co je na tom úplně nejpřitažlivější: celá rodina může sdílet jedno připojení k Internetu a surfovat po něm souběžně.

Zní to hodně slibně, ovšem instalace sítě může být pěkná otrava. Pokud jsou dotyčné počítače v jedné místnosti, ještě lze nevzhledné ethernetové kabely skrýt za nábytkem. Obvykle však tyto počítače bývají v různých místnostech, což znamená, že musíte provrtávat zdi, navíc je třeba dešifrovat tajemné nastavení sítě ve Windows. Ještě štěstí, že některé síťové alternativy se bez ethernetových kabelů obejdou. Počítače lze propojit mnohem snadněji a obejdete se bez vrtání.

Vedle tradičního ethernetového řešení existují tři alternativy domácích sítí. První z nich využívá stávajících telefonních rozvodů v domě či v bytě, aniž by nějak interferovaly s telefonními hovory (fungují totiž na vyšších frekvencích než telefony). Druhou možností jsou sítě, jež využívají elektrické kabely, tedy tytéž jako vaše spotřebiče, ovšem vyznačují se nízkým výkonem, takže se jimi dále nebudeme zabývat. Bezdrátové sítě pak používají k přenosu informací rádiových vln a nevyžadují žádné fyzické propojení. Všechny tři typy sítí jsou na trhu již několik let, nicméně dosud je sužovaly problémy s nízkou rychlostí přenosu, vysoké náklady anebo obojí.

Nejnovější síťová řešení nabízejí přenosovou rychlost 10 až 11 megabitů za sekundu (Mb/s), takže jsou podstatně rychlejší než starší produkty (1 až 2 Mb/s). Tato nová řešení se vyrovnají konvenčním ethernetovým sítím 10Base-T. Při takové propustnosti sítě můžete klidně poslouchat MP3 soubory umístěné na jiném počítači v síti. Můžete rovněž provádět několik síťově náročných úkolů najednou: například lze tisknout soubor na tiskárně připojené k jinému počítači, kopírovat soubor z třetího PC a stahovat si soubor z Internetu a to vše zároveň. Multitasking tak konečně dorazil do domácností.

Dalším impulsem k tomu postavit si doma síť jsou klesající náklady: tak například cena telefonních adaptérů se pohybuje kolem 70 až 80 dolarů za kus, což je sice více, než stojí běžné ethernetové karty, ovšem zase se zde obejdete bez nákladného hubu, jenž je u ethernetových sítí nezbytností. Bezdrátové řešení vás sice stále přijde na nějakých 180 dolarů na počítač, nicméně cena by měla v dohledné době klesnout s tím, jak se na trhu objeví více konkurenčních produktů.

Prozvoníme to

Abychom zjistili, jak dobře tyto sítě šlapou, podrobili jsme šest z nich rychlostnímu testu. Testovali jsme pět sítí o rychlosti 10 Mb/s, které používají domácích telefonních rozvodů: Home Connect od 3Com, Home Free od Diamond Multimedia, AnyPoint od Intelu, HomeLink Phoneline 10M od Linksysu a Phoneline10X od Netgearu. Rovněž jsme testovali bezdrátovou domácí síť Dell 4800LT pracující na rychlosti 11 Mb/s. Pro základní srovnání jsme též testu podrobili naprosto základní síťové řešení s ethernetovými kabely DB104 Network Starter Kit od Netgearu. V době, kdy budete číst tyto řádky, už jistě budou na trhu síťové produkty umožňující propojení telefonu a počítače přes USB port.

Jako nejlepší koupi jsme ohodnotili intelovský kit AnyPoint využívající telefonní rozvody, a to zejména pro jeho snadnou instalaci, celkovou rychlost a užitnou hodnotu. Ačkoliv žádný z testovaných produktů se neinstaloval vysloveně obtížně, ani jeden se nedokázal vyrovnat AnyPointu pokud jde o instalační software a dokumentaci. Pravda, při ceně 158 USD za síťové propojení dvou PC je AnyPoint z testovaných produktů nejdražší. Na druhou stranu je stále je o 200 USD levnější než bezdrátová síť od Dellu.

Pět sítí, využívajících telefonních rozvodů, které jsme podrobili testu, dosahovalo v průměru přinejmenším dvakrát vyšší rychlosti než bezdrátová síť 4800LT od Dellu. Nicméně měly jeden zásadní nedostatek: všechny počítače musejí být umístěny poblíž telefonní zásuvky. Oproti tomu u sítě Dell 4800LT se můžete po domě i zahradě klidně procházet s notebookem pokud se ovšem u bezdrátového produktu dostanete do příliš velké vzdálenosti od serveru, spojení se zhoršuje nebo se zcela přeruší.

Instalace domácí sítě

Abychom náležitě otestovali instalaci a výkon každého z produktů, rozhodli jsme se pro síťové propojení tří identicky nakonfigurovaných PC v typickém řadovém domku, kdy jsme jeden počítač umístili do přízemí, zbylé dva pak do prvního patra, přičemž ty od sebe byly vzdálené 3 metry (přes zeď). Počítač umístěný v přízemí byl od těch horních vzdálen asi 5 metrů (měřeno přes strop). Testovali jsme jak desktopovou verzi dellovského bezdrátového produktu, tak její verzi pro notebooky s PC Card, již jsme nainstalovali do laptopu Dell Inspiron 5000.

U všech testovaných produktů musíte počítač otevřít, nainstalovat PCI adaptérovou kartu a tu připojit kabelem k telefonní zásuvce. Poté je třeba nainstalovat softwarové ovladače pro adaptérovou kartu a nastavit sdílení souborů, tiskárny a internetového připojení. Ve všech případech se serverem pro sdílení internetového připojení stává ten počítač, jenž je vybaven modemem a telefonním připojením (v našem případě je jím jedno z PC umístěných v patře), zatímco ostatní síťová PC fungují jako klienti. Nicméně mají-li i klientská PC mít možnost surfovat po Internetu a tisknout, pak musí být počítač fungující jako server zapnutý a připojený k Internetu. Když počítač funguje jako přípojný internetový bod pro vícero PC, sice se spotřebovává část cyklů CPU, nicméně žádné výrazné zpomalení jsme na serverech nezpozorovali (pokud se vám nezamlouvá myšlenka na to nechávat počítač zapnutý a zajímá vás alternativní řešení, pak viz "Domácí servery servírují soubory připojeným uživatelům").

K nastavení sdílení můžete použít ve Windows 98 Second Edition aplikaci "Sdílení připojení k Internetu" (Internet Connection Sharing), avšak nejprve si ji musíte přidat v panelu Přidat/Odebrat programy (Add/Remove Programs) Windows 98 SE ji neinstalují automaticky. Některé z produktů jsou vybaveny aplikacemi třetí strany, pomocí nichž snadno sdílení nastavíte.

Ačkoliv se nám v každém z testovaných případů podařilo síť rozběhat v rozmezí několika hodin, jednotlivé produkty se, pokud jde o snadnost instalace, značně lišily. Nejsnadnější na instalaci byla síť AnyPoint od Intelu a bezdrátová LAN 4800LT od Dellu, přičemž v těsném závěsu za nimi se umístily Home Connect od 3Com a HomeFree od Diamond Multimedia. Phoneline10X od NetGearu má automatizované nastavení, jež však zatemňuje některé instalační detaily, a nezkušené tak může zmást. Pokud chcete mít na očích vše, co se s vaším počítačem děje, asi vás u tohoto produktu zklame nepříliš detailní dokumentace. Manuální instalace HomeLinku od firmy Linksys je téměř stejně obtížná jako instalace ethernetového produktu od NetGearu.

Abychom připojili notebook Dell k bezdrátové síti, nainstalovali jsme ovladač a vložili PC Card, jež má vestavěnou anténu. Žádná ze společností nabízejících síťové řešení přes telefonní linky zatím nenabízí PC Card adaptéry pro notebooky, nicméně Xircom slibuje, že v době, kdy budete číst tyto řádky, by už měla na trhu být jeho karta Real-Port PC, jež umožní připojení notebooků k telefonním sítím.

Kabelový Ethernet stále kraluje

Abychom zjistili rychlost jednotlivých produktů, kopírovali jsme, otevírali a tiskli soubory mezi počítači zapojenými v síti. Jak byste asi očekávali, při udávané rychlosti 100 Mb/s bylo nejrychlejší kabelové řešení od Netgearu. V některých případech bylo dvakrát až třikrát rychlejší než propojení přes telefonní kabely, nicméně rozhodně nikoli desetkrát rychlejší, jak by naznačoval poměr uváděných rychlostí (v případě bezdrátové sítě Dell byl však přenos dat opravdu desetkrát rychlejší). Tak například počítač připojený přes Ethernet zkopíroval soubor o velikosti 36 MB z jiného počítače za pouhých 14 sekund. Oproti tomu kopírování téhož soubory přes telefonní vedení trvalo 40 sekund, zatímco přes dellovskou bezdrátovou síť minutu a 34 sekund.

Mezi sítěmi využívajícími telefonních rozvodů si malý náskok udržovala HomeConnect od 3Com, přičemž ostatní v mnoha testech porážela zhruba o 5 až 10 sekund. Nicméně povětšinou šlo výkony jednotlivých telefonních sítí jen stěží rozlišit. To ostatně ani nepřekvapuje, protože všechny testované produkty podporují tutéž specifikaci HomePNA 2.0 (Phoneline Networking Association) standard vytvořený konsorciem síťových společností a všechny používají stejný řídicí čip Broadcom.

Bezdrátová síť Dell 4800 LT ve srovnání se sítěmi po telefonních kabelech poněkud zklamala. I když uváděná rychlost byla 11 Mb/s tedy o něco více než u sítí využívajících telefonních kabelů u většiny úkolů byl bezdrátový produkt až dvakrát pomalejší (s výjimkou tisku, kde byly rychlosti srovnatelné). Tak například síť Dell zkopírovala 47MB složku ze serveru na další PC zhruba za 2 minuty, přičemž u sítí využívajících telefonních vedení trval stejný úkol ani ne minutu. Když jsme systémy vystavili zátěži a spustili na nich aplikace, zatímco probíhalo kopírovaní dotyčné složky, rychlost u sítě Dell se drasticky zpomalila a zkopírování složky trvalo téměř o 40 procent déle než obvykle. Sítě využívající telefonního rozvodu zvládly týž úkol mnohem lépe a přenosová rychlost zůstala relativně stálá. Například HomeConnect od 3Com se zpomalil jen nepatrně ze 46,3 sekundy na 47,4 sekundy.

Zda je nižší přenosová rychlost skutečně charakteristickou známkou bezdrátových sítí, to se dozvíme teprve tehdy, až bude na testy k dispozici více bezdrátových produktů LAN (netestovali jsme applovský AirPort, poněvadž ten funguje pouze s počítači Macintosh). O bezdrátové síti firmy Lucent Orinoco Home Networking System se dočtete v rámečku "Více možností pro bezdrátové domácí sítě". Asi nejsnadnějším vysvětlením menšího výkonu dellovské sítě je skutečnost, že bezdrátová LAN postupně ztrácí rychlost se zvětšováním vzdálenosti. Přenosová rychlost se dále zmenšuje, pokud musejí rádiové vlny procházet zdmi anebo mají v cestě jiné bariéry. A i když Dell tvrdí, že počítače připojené k síti 4800LT by měly být schopné komunikovat až do vzdálenosti 45 metrů, má-li být dosažena maximální rychlost přenosu, nesmějí být od sebe dále než 6 metrů.

Dále jsme podnikli další dva experimenty, přičemž oba měly otestovat kvalitu přenosu. V prvním hráli dva uživatelé souběžně Quake 3 Arenu. U sítí používajících telefonní kabely a rovněž u ethernetové sítě od Netgearu vypadala hra dobře. Občasné zadrhávání bylo podle všeho spíše důsledkem zpoždění přístupu na pevný disk než nějakým omezením ze strany sítě. Na bezdrátové síti od Dellu běhal Quake o něco méně plynule, nicméně nikoliv tak, že by zážitek ze hry byl nějak znehodnocený.

Abychom otestovali, jak dobře se snáší telefon a síť, při sdílení týchž kabelů, zkoušeli jsme kopírovat soubory mezi dvěma počítači a zároveň ze stejné linky volat. Poněkud překvapivě jsme ovšem zjistili, že až na síť od firmy 3Com všechny fungují dokonce o něco rychleji, žádná pomaleji (výkon sítě 3Com byl zhruba stejný, jako když se telefon nepoužívá). Podle vyjádření společnosti Broadcom, jež vyrábí čipy používané v sítích využívajících telefonních kabelů, nelze vliv telefonních hovorů či faxového volání na výkon sítě odhadnout. Avšak pokud máte v domě telefonní kabely starší než patnáct let, mohlo by dojít ke zhoršení kvality datového přenosu.

3Com HomeConnect

Klady: Budete-li se řídit instrukcemi (níže se dočtete, co se stane, když nikoliv), lze HomeConnect nastavit a spustit snadno. Instalační software je přehledný a na každém kroku vám dá vybrat. Produkt rovněž obsahuje vynikajícího průvodce pro začátečníky. Jako u ostatních sítí, i v případě produktu firmy 3Com máte přes Windows Explorer přístup na pevné disky ostatních počítačů, ovšem utilita HomeClick Network Center jde v tomto ohledu ještě dále a nabízí zvláštní okno, kde vidíte, jaké disky a tiskárny jsou na tom kterém počítači k dispozici. A jako bonus je tu od 3Com CD-ROM s ukázkami různých her.

Zápory: Pokud má být sdíleno připojení k Internetu, musí hostitelský systém běhat pod Windows 98 SE. Klientská PC mohou používat buďto Windows 95 nebo 98, nicméně HomeConnect vám nedovolí zvolit jako hostitelský systém počítač, který bude vybaven pouze Windows 95 nebo první verzí Windows 98, a to proto, že HomeConnect je závislý na softwaru Internet Sharing od Microsoftu, obsaženém pouze ve druhém vydání Windows 98. Aby to měli uživatelé starších verzí Windows lehčí, součástí balíku HomeConnect je i upgrade z Windows 98 na Windows 98 SE. Ostatní síťová řešení využívající telefonních kabelů sáhla při sdílení internetového připojení po utilitách třetích stran, neboť utilita od Microsoftu se používá obtížněji. Software od Microsoftu vám sice řekne, abyste si před vložením adaptérové karty nainstalovali software HomeClick, ovšem už se nedozvíte, co se stane, když to provedete v opačném pořadí. Nuže, pokud nainstalujete kartu jako první, instalace nebude fungovat, vy budete muset kartu vyndat a začít znovu od začátku.

Co dalšího: HomeConnect je zde jediným testovaným produktem, který automaticky instaluje síťové softwarové ovladače, jež jsou zapotřebí pro adaptérové karty, aniž byste museli používat windowsovského "Přidat nový hardware". Poté, co budete mít úspěšně nainstalován základní software a počítač restartujete, HomeConnect začne vyhledávat v síti tiskárny a bude se vás ptát, zda je chcete sdílet. Nastavení přístupu na Internet je z větší části automatické software se vás pouze dotáže, zda chcete sdílet internetové připojení prostřednictvím počítače fungujícího jako server.

DELL 4800LT

Klady: Jediná bezdrátová síť v našem testu, Dell 4800LT, se instaluje téměř stejně snadno jako síť AnyPoint a navíc vám poskytuje svobodu instalovat si svá PC kdekoliv v domě (tedy pokud zrovna nemáte rezidenci jako Bill Gates, se vzdálenostmi totiž mohou být komplikace). Jedinou známkou toho, že váš počítač je připojen do sítě, je několikacentimetrová gumová anténka, jež vystupuje z každé karty. Úplně nejlepší na tomto řešení ovšem je to, že notebook lze k síti připojit pouhými dvěmi jednoduchými kroky: nejprve nastavíte svůj stolní počítač jako server pro přístup na Internet, poté do notebooku vložíte dellovskou bezdrátovou PC kartu pak už budete moci pohodlně sdílet soubory, tisknout dokumenty anebo surfovat po Internetu prakticky z jakéhokoli místa ve vašem bytě (domě), anebo dokonce i z venkovní terasy.

Zápory: Zde je třeba říci, že výkon úplně tak nedostál našemu očekávání a vlastně ani tomu, co se tvrdí na krabici. Odesílání malých souborů z jednoho počítače na druhý trvalo v bezdrátové podobě dvakrát tak dlouho než na té nejpomalejší telefonní síti. A síť 4800LT se zpomalila ještě drastičtěji, když jsme každému z počítačů zadali ještě nějaký nesíťový úkol. Rovněž s PCI kartou nebo s PC Card stojí nakonec dellovské bezdrátové řešení dvakrát tolik, než síť používajících telefonních kabelů. Server musí být stále zapnutý, jinak se klienti nemají šanci připojit na Internet (Dell má nicméně uvést na trh externí základnovou stanici, jež by měla umožňovat připojení klient-klient a přístup k Internetu nezávisle na tom, zda je server vypnutý či zapnutý).

Co dalšího: Bezdrátové sítě LAN používají rádiových vln, pročež jejich instalace vyžaduje několik specifických úkonů. Nejprve musíte nastavit každý klientský počítač na stejný šifrovací kód, aby data posílaná po síti nemohla být narušena a čtena někým jiným. Když instalujete software pro server, buď si můžete kód zapsat na papír a poté jej ručně vložit do každého instalovaného počítače, anebo lze vytvořit disketu, pomocí níž automaticky vložíte správné údaje do všech ostatních počítačů připojených k síti. A i když produkt nese jméno Dell, síť funguje i s jinými značkami počítačů. Když se náhodou dostanete do potíží, jistě vám pomůže dellovský manuál, jenž patří k nejlepším. Video na CD-ROMu vás provede instalací a naznačí, jak řešit případné problémy. Dále tu je 42stránkový manuál pro začátečníky ve formě graficky řešené skládanky.

Diamond Multimedia HomeFree PCI

Klady: HomeFree patří k cenově nejdostupnějším z testovaných produktů. Podobně jako intelovský AnyPoint či HomeConnect od 3Com, i tento síťový produkt zapojíte velice snadno, přičemž instalace probíhá z větší části automaticky. Diamond do balíku přidal i MP3 přehrávač, takže můžete při práci poslouchat hudební soubory uložené na kterémkoliv počítači v síti. A je zde ještě jedno plus: HomeFree dokáže vytvořit na každém z počítačů adresář, přičemž do něj můžete ostatním síťovým uživatelům omezit přístup.

Zápory: Podobně jako HomeConnect od 3Com i diamondovský balík HomeFree obsahuje prohlížeč Internet Explorer ovšem jeho starší verzi 4.01, jež je méně bezpečná než IE5 (tudíž si hned po instalaci budete muset stáhnout verzi novou).

Co dalšího: HomeFree je jediným ze zde testovaných produktů, u něhož je nutné specifikovat, které mechaniky na každém počítači chcete zpřístupnit ostatním (ostatní produkty automaticky předpokládají, že chcete sdílet všechny). Tento přístup není vůbec špatný nápad, zvláště pokud váš pevný disk obsahuje nějaké citlivé informace například vaše finance nebo osobní korespondenci. Diamond má i velice slušnou dokumentaci, jež sestává ze čtyřstránkové instalační brožury a objemného uživatelského manuálu. CD-ROM obsahuje užitečnou sekci s nejčastěji kladenými dotazy (FAQy) a rozšířenou verzi průvodce v Adobe Acrobatu.

Intel AnyPoint Home Network PCI

Klady: Instalace AnyPointu byla ze všech zde testovaných produktů nejvíce automatizovaná a nejméně problematická, z velké části díky skvělé instalační rutině a brilantně zpracované dokumentaci. Pokud nemáte se sítěmi zkušenosti, pak vám jistě prospěje zhlédnutí seznamovacího videa na přiložené CD-ROMu, a teprve pak můžete otevřít svůj počítač a začít instalovat rozšiřující kartu. Hardwarovou instalací vás provede obrazová skládačka, přičemž podobná slouží i jako návod k instalaci softwarové. Vedle toho ještě získáte velmi rozsáhlý manuál. Instalace nám zabrala pouze 20 minut na jeden stolní počítač (u jiných produktů stejný úkon trval 30 až 45 minut). A nastavení sítě pro využívání širokopásmového připojení už snad ani nemůže být snazší.

Zápory: Z produktů využívajících telefonní kabely je AnyPoint nejdražší. Síť sestávající ze dvou počítačů tak vyjde na 158 dolarů, což je o 37 dolarů více než v případě HomeLink od Linksysu, zde nejlevnějšího produktu.

Co dalšího: Na AnyPointu se nám líbila utilita Network Sharing and Mapping. Ta vám dá vybrat, které disky a tiskárny budou sdílené, přičemž automaticky přiřadí písmeno diskům na jiných počítačích. Velice snadné je také sdílení internetového připojení. Stačí pouze zadat, zda počítač, na který právě instalujete software, je server nebo klient, a AnyPoint pak už zvládne všechno sám, včetně změny nastavení na prohlížečích klientských počítačů. Bohužel prozatím je toto síťové řešení omezeno na stolní počítače notebookovou verzi Intel dosud nenabízí.

Linksys HomeLink Phoneline 10 m

Klady: I když bychom tento produkt zrovna nedoporučovali pro začátečníky, HomeLink nabízí potenciálním zákazníkům hned několik výhod. Tak především je ze všech sítí používajících telefonní kabely nejlevnější. Pro ty uživatele, kteří se obávají útoků na svou síť z prostředí Internetu, je zde utilita LANBridge, jež přidá základní firewall jako ochranou izolující server a všechna klientská PC. Rodiče, kteří chtějí mít kontrolu nad tím, co si jejich ratolesti na Internetu prohlížejí, zase jistě uvítají SurfWatch, dodávaný softwarový filtr, jenž blokuje přístup k určitým stránkám specifikovaným podle obsahu a omezuje přístup klientských počítačů k Internetu v určitém časovém rozmezí.

Zápory: Při instalaci HomeLinku jsme se nesetkali s žádnými většími problémy, nicméně přesto tento produkt nedoporučujeme těm, kdo nemají žádné zkušenosti s instalací počítačové sítě. Veškeré nastavení zde totiž musíte zadávat ručně, a stejně tak si sami musíte nainstalovat ovladače adaptérových karet, nastavit síťové protokoly, umožnit sdílení souborů a tiskáren a nastavit i sdílení a mapování pevných disků. I když manuál detailně probírá celý proces instalace, může se stát, že kvůli jediné nepatrné chybičce síť fungovat nebude. Použijete-li firewall a filtr, pak vám instalace serveru potrvá zhruba 45 minut. Linksys navíc nedodává manuál v tištěné podobě, nýbrž pouze na CD-ROMu.

Co dalšího: Uživatele, kteří doma pracují s výkonnějšími systémy, jistě bude zajímat, že HomeLink běhá i na Windows NT 4.0 a podle tvrzení Linksysu i na Windows 2000. Na druhé straně je zajímavé, že manuál, jejž jsme obdrželi, neobsahoval žádné instalační instrukce pro Windows 2000. Milovníci her jistě ocení přibalenou hru Descent 3, což je kombinační letadlový simulátor a hra pro více hráčů ve stylu Quake.

NetGear DB104 Network Starter Kit

Klady: Standardní kabelová ethernetová síť od NetGearu je levná a výkonná, přičemž umožňuje připojit PC všude tam, kam se dostanete s kabelem. Balík pro dvě PC obsahuje dvě síťové karty o rychlosti 10/100 Mb/s, dva 7,5metrové ethernetové kabely a 4portový hub.V našem testu tato síť přenášela data dvakrát až třikrát rychleji než sítě využívající telefonní kabely a až 13krát rychleji než bezdrátová LAN Dell.

Zápory: Navzdory svému názvu není Starter Kit určen pro začátečníky. Nedodává se k němu žádný automatický instalační software, pouze disketa s ovladači. Veškerá dokumentace sestává ze skládanky, na níž je nakresleno, jak nainstalovat adaptérovou kartu, kabely, hub a ovladač. Jinak Starter Kit nechá uživatele na holičkách, pokud se třeba chtějí dozvědět, jak nastavit sdílení souborů či tiskárny. Co dělat se dozvíte v nápovědě k Windows, ovšem tyto informace se nehledají zrovna snadno.

Co dalšího: Jinak se nám Starter Kit instaloval celkem snadno tedy s ohledem na ostatní ethernetové sítě. Nicméně jde-li vám o to propojit síťově pouze dva počítače, můžete hub obejít a PC propojit patřičným ethernetovým kabelem přímo. Testovaný balík tento kabel neobsahuje a manuál jej ani nezmiňuje, přesto však tyto kabely seženete téměř u každého počítačového prodejce, přičemž jejich cena pochopitelně závisí na délce.

NetGear Phoneline10X

Klady: Phoneline10X se celkem snadno instaluje, přičemž produkt je vybaven stejným typem automatického instalačního softwaru, s jakým jsme se setkali i u ostatních testovaných síťových kitů. Nastavení sdílení tiskárny a disků je velice jednoduché. Stejně tak nás potěšilo, že se software ptá, jaký typ internetového připojení používáme (lze si vybrat mezi modemem, kabelem, ISDN anebo "jiným").

Zápory: Jedinou dokumentací, která se k Phoneline10X dodává, je šestistránková skládanka obsahující základní pokyny pro hardwarovou i softwarovou instalaci. Bohužel pokyny týkající se hardwarového ovladače jsou zaměřeny na Windows 95, přičemž v případě Windows 98 je celý proces trochu jiný. Budete-li však věnovat pozornost údajům na monitoru, neměli byste se dostat do vážnějších problémů.

Co dalšího: Při instalaci softwaru jsme se dostali do úzkých síť odmítala poskytnou klientským počítačům přístup k Internetu. Museli jsme se tedy obrátit na technickou podporu, kdy nám povolaný člověk upravil nastavení prohlížečů, a problém byl vyřešen.

Výhodná koupě

Vyhlídky na postavení sítě děsí dokonce i některé machry, ovšem s intelovským produktem Any Point je to hračka. Díky vynikající dokumentaci a nápovědě je tento ze všech sedmi zde testovaných balíků nejlepší pro nováčky.

Pokud stavíte síť poprvé, anebo jste ještě nikdy neinstalovali do svého počítače adaptérovou kartu, pak jistě oceníte instalační CD-ROM, kde jsou vysvětleny všechny pojmy a program vás doslova za ruku provede krok po kroku celou procedurou. Díky jednoduchým a přehledně uspořádaným údajům na monitoru takové věci jako sdílení tiskáren, mechanik či internetového připojení záhy pozbudou aury tajemnosti. Balík poskytuje uživateli vynikající podporu: vedle dokumentace je zde ještě bezplatná linka. Jako pomocník při problémech se osvědčuje důkladný manuál, jenž je dodáván jak v tištěné podobě, tak pro rychlejší vyhledávání na CD-ROMu.

Porovnání sítí

Tradiční kabelová síť

Pro: Finančně nenáročná, ale výkonná (s dobrým vybavením poskytuje přenosovou rychlost až 100 Mb/s nebo 1 Gb/s při použití patřičných zařízení). Díky standardizaci je možné kombinovat vybavení od různých firem. Snadno rozšiřitelná.

Proti: Vedení kabelů ve zdi je pracné a nákladné, vedení po povrchu je zase ne příliš estetické. Síť vyžaduje zpravidla centrální hub nebo přepínač. Software se někdy obtížně instaluje.

Domácí síť využívající telefonních rozvodů

Pro: Rozumná cena, snadná instalace i obsluha. Síť využívá stávajících telefonních kabelů, což znamená, že se obejdete bez instalace kabelů speciálních.

Proti: Všechny počítače musejí být poblíž nějaké telefonní zásuvky, síť není tak rychlá jako tradiční ethernetová LAN, a pokud máte staré nebo špatně instalované telefonní kabely, pak to může mít na výkon sítě vliv. Málo výrobců nabízí produkty pro připojení notebooků k této síti.

Bezdrátová lokální síť

Pro: Obejdete se bez drátů, takže PC není nutno umisťovat poblíž telefonní zásuvky nebo ethernetového portu. Síť se snadno instaluje i používá, navíc funguje i s notebooky. U notebooků umožňuje pohyb po bytě, a dokonce i venku (v omezeném měřítku).

Proti: V současné době je dražší než telefonní a konvenční kabelové sítě, navíc je i pomalejší, přičemž rychlost se zmenšuje se zvyšující se vzdáleností.

Všechny tyto produkty podporují stejnou specifikaci HomePNA (Phoneline Networking Association) 2.0 standard vytvořený konsorciem firem zabývajících se sítěmi a rovněž používají stejný ovládací čip.

Sítě založené na serverech

Domácí servery servírují soubory všem připojeným

Domácí síť máte už nainstalovanou, vše funguje naprosto skvěle. Už nemusíte pracně přenášet na disketě soubory z jednoho počítače na druhý, když zrovna chcete něco vytisknout, a děti se nehádají o to, kdo zrovna bude surfovat na Internetu. Nicméně přesto vám zbylo několik menších problémů. Najít nějaký soubor na vzdáleném počítači je docela obtížné, zejména pokud je daný přístroj vypnutý. V důsledku toho si všichni v rodině pořizují duplikátní kopie souborů stažených z Internetu, včetně objemných videosouborů a MP3. A je zde ještě jeden problém: poněvadž jste vlastní počítač nastavili jako internetový server, nemůžete jej vypnout a ani restartovat (například po nějaké instalaci), aniž byste předtím každého v rodině neupozornili.

I když to může znít trochu extravagantně, řešením je server domácí sítě. Stejně jako ve venkovním světě, i doma funguje server jako šikovný centralizovaný a specializovaný sklad souborů. Ale doma člověk netouží po nějakém tradičním, univerzálním serveru, jaké se používají ve firmách nakonec nejste žádní správci sítě a nestojíte o to utrácet statisíce za specializovaný hardware a software. Prostě chcete něco jednoduššího a levnějšího.

Obsluha dle jídelního lístku

Běžný síťový server je PC s velkou kapacitou paměti, velkým a rychlým pevným diskem a složitým síťovým operačním systémem. Již příští rok by se na trhu měly objevit produkty, díky nimž se budeme moci vyhnout takovýmto nadupaným a pekelně drahým mašinám. Jednou z alternativ bude předkonfigurovaná softwarová aplikace, jenž bude poskytovat jednu funkci nebo skupinu příbuzných funkcí (například webový server, kombinaci firewallu a routeru, sdílení souborů či tiskárny). Vy pak budete muset pouze použít PC, jež bude splňovat minimální (a často skutečně velmi skromné) požadavky na konfiguraci, a o zbytek se už postará automatická softwarová instalace.

Například NetMax FireWall od firmy Cybernet Systems dodá vaší síti jak internetový firewall, tak balík router/gateway za méně než 100 USD. Všechna data pocházející z vaší sítě půjdou přes firewall a všichni klienti budou sdílet jedno internetové připojení. Váš server tak ani nemusí mít monitor, zvukovou kartu či ostatní vybavení běžné u domácích PC.

Pračka, toustovač, síť

Síťová zařízení kombinují software a upravený hardware. Síťový server se soubory nevyžaduje monitor, videosystém, CD-ROM mechaniku, klávesnici, myš nebo separátní operační systém. Namísto toho mu stačí pouze kabel ke zdroji a ethernetový kabel. Protože síťová zařízení budou určena pro domácí uživatele, lze očekávat, že budou relativně levná, spolehlivá a půjdou snadno nainstalovat. A poněvadž poběží na samotné síti a nikoliv jako aplikace na serveru, mělo by zde docházet k minimu problémů s kompatibilitou s dalšími službami a ovladači.

Chcete-li přidat k síti prostor na disku, ale zároveň nechcete otevírat PC, konfigurovat disky či určit jednoho klienta pro ukládání souborů, pak přímo k síti připojitelný souborový server (storage file server) nabízí rychlé a snadné řešení. Tyto servery lze nakonfigurovat tak, aby podporovaly více než jeden síťový protokol a umožňovaly sdílení souborů napříč platformami. Společnost Quantum nabízí na trhu SnapServer 1000, jenž má 10 GB prostoru pro soubory a stojí kolem 500 USD. Firma Gateway plánuje uvedení domácího serveru do jednoho roku, přičemž další etablované společnosti by ji měly záhy následovat.

Bezdrátové LAN používají rádiové vlny, tudíž jejich instalace vyžaduje několik extra kroků. Každý klientský počítač musíte vybavit šifrovacím kódem, aby nedošlo k odcizení dat posílaných po síti.

Standardní ethernetová síť od NetGearu je nenákladná a rychlá, přičemž umožňuje připojit počítač kdekoliv, kam se dostanete s kabelem.

§§§§§


Hardware


Cesta do hlubin základní desky - vyznejte se v motherboardu

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c00p0622

Je-li procesor mozkem počítače, pak základní deska je přibližně jeho páteří. Je to místo, kde se setkávají všechny technologie v PC. Motherboard neurčuje ani tak výkon, jako spíše kompatibilitu, rozšiřitelnost a variabilitu počítače.

Hlavní skupiny základních desek

Motherboardy se dělí především podle podporovaných procesorů. Vzhledem k tomu, že existují tři základní skupiny procesorů pro PC, existují také tři velké rodiny základních desek. Vývojově nejstarší jsou desky s paticí typu Socket 7, dnes již nahrazenou výkonnější variantou Super7. V nich se používají procesory AMD K6-2, jejichž životnost už pomalu končí. Druhou skupinou jsou desky pro procesory rodiny Intel, tedy Pentium III a Celeron, vybavené většinou paticemi Socket370. A konečně třetí skupinu tvoří motherboardy pro procesory AMD Duron a Athlon/Thunderbird, nejčastěji se Socketem A.

Čipová sada

Jádrem základní desky je čipová sada, tedy čipset. Ta se stará o komunikaci mezi jednotlivými částmi motherboardu a zároveň zaručuje spolupráci s dalšími komponenty počítače. Pro každou ze třech hlavních skupin základních desek je k dispozici několik čipových sad. Čipset limituje parametry periferií a komponent počítače, které se připojují k základní desce, a ovlivňuje také výkonnostní profil sestaveného počítače. Není to ovlivnění nějak radikální, ale svůj vliv na celkovou rychlost PC rozhodně má.

Sloty

Jakékoliv úzké štěrbiny plné kontaktů se na základní desce nazývají sloty. Nejčastěji jsou k vidění sloty na rozšiřující karty, ale existují také sloty na paměťové moduly či sloty na některé typy procesorů. Sloty, tedy jejich parametry, velikost a elektrické zapojení, jsou hlavní místa, kde se setkávají v PC technologie různých výrobců, a proto je kladen velký důraz na jejich standardizaci.

Pro zásuvné rozšiřující karty jsou na základních deskách k dispozici především sloty PCI. Jejich použití je zcela univerzální a drtivá většina karet pro PC je k dispozici na sběrnici PCI. Jde o grafické karty, modemy, síťové karty či řadiče dalších rozhraní (například SCSI). Bohužel rychlost PCI přestala stačit požadavkům grafických akcelerátorů a vynutila si implementaci nové sběrnice AGP. Ta je připojena mnohem blíže k procesoru a umí tak lépe využívat jeho výkon.

Nejnověji se na deskách objevil slot AMR (Audio Modem Riser). Ten nahrazuje funkci již zastaralé ISA sběrnice a umožňuje rozšiřovat funkčnost PC o jednoduché modemy či zvukové karty. Vzhledem k nižšímu výkonovému potenciálu AMR je tato sběrnice využívána především v low-endových řešeních.

Integrované periferie

Během relativně dlouhého vývoje základních desek se ukázalo, že integrované periferie rozhodně své nezastupitelné místo na motherboardech mají. Přestože byly zpočátku odmítány, dnes je integrovaný řadič portů a diskového subsystému nedílnou součástí každé základní desky. Jejich výkonnost se ustálila na vysokém standardu, a tak se dodatečné karty diskových rozhraní používají pouze ve speciálních případech.

Všechny nové základní desky disponují diskovým rozhraním nejméně ATA/33 (Ultra DMA), často však též dalším kanálem podporujícím buď ATA/66, či dokonce ATA/100 s maximální teoretickou přenosovou rychlostí sběrnice až 100 MB/s. Sběrnice ATA/66 i ATA/100 využívá odlišného datového kabelu k diskům než předchozí ATA/33, a tak je i na základní desce barevně odlišený konektor, neboť na první pohled jinak rozdílný není.

Stejnou cestu vykonaly také integrované řadiče portů. Dnešním standardem se stala kombinace jednoho portu pro tiskárnu standardu IEEE-1284 (známý spíš jako "paralelní port"), dvou sériových rozhraní RS-232C (sériové porty), dvou portů PS/2, které jsou určeny pro připojení myši a klávesnice, a dvou USB portů. Ty jsou sice samostatné, ale uvnitř PC pocházejí z jediného kořenového rozbočovače USB. Všechna tato rozhraní jsou dnes už napevno integrována na základní desce a vyvedena na zadní portový panel oddělený od vlastní skříně tzv. ATX shieldem, tedy kouskem plechu s přesně vykrojenými otvory na jednotlivé konektory.

Nastavení základní desky

Na desce je možné nastavit velké množství parametrů softwarově, pomocí speciálního programu SETUP, který je uložen v jednom z čipů. K jeho běhu je však potřeba, aby pracoval už procesor, takže právě k nastavení procesorů se ještě často využívají hardwarové přepínače na motherboardu. Většinou jsou to takzvané jumpery, tedy zkratovací propojky. Druhou variantou je použití DIP přepínačů, tedy miniaturních posuvných spínačů. Jejich funkce je stejná jako u zkratovacích propojek přesným nastavením podle dokumentace můžeme připravit základní desku na vložení konkrétního typu procesoru.

Dnes je na trhu také řada desek, jejichž kompletní nastavení se provádí softwarově, a to včetně správné volby procesoru. Jejich inteligentní firmware si poradí i s nekorektními parametry a zabezpečí tak bezproblémový start špatně nastaveného procesoru tím, že jej uvede zpět do továrních hodnot, aniž by došlo k jeho zničení.

Napájení

Stejně jako kterákoliv jiná aktivní komponenta, musí být i základní deska napájena. Ve 20pinovém napájecím konektoru, který spojuje motherboard s napájením zdroje ve skříni PC, jsou nejen napěťové vodiče 5 a 12 voltů, ale také ovládací spojení pro zjišťování parametrů zdroje, jeho kontrolu a mnohé další. V této souvislosti je třeba poznamenat, že zapínání počítačů postavených na bázi ATX (to jsou ty, které povel Start « Vypnout ve Windows opravdu vypne a ne jen uvede do stavu, kdy čekají na vypnutí hlavním spínačem) se děje také ve spolupráci s firmwarem základní desky. Z toho vyplývá především to, že i u vypnutého počítače je deska pod proudem, a v případě jakýchkoliv zásahů uvnitř otevřeného PC je třeba bezpodmínečně vypnout přívodní napájecí šňůru.

A jako druhý zajímavý poznatek je možné uvést třeba to, že ne všechny funkce ovládající počítač jsou dostupné okamžitě po jeho zapnutí. Leckdy se stane, že PC lze vypnout až po několika vteřinách od zapnutí, neboť se ještě nestačily zaktivovat procesy, které obsluhují softwarové vypínání. Stejně tak se někdy může stát, že při zvlášť hrubém zamrznutí počítače jej nelze vypnout ani spínačem na skříni. Nicméně tlačítko Reset by mělo pracovat za všech okolností a z případných potíží nás vysvobodit.

BIOS software uvnitř motherboardu

O softwarovém vybavení základní desky jsme se již zmínili. Tak složité zařízení nemůže pracovat bez nějakého programu, který na začátku otestuje její funkčnost a bude zajišťovat nejzákladnější funkce či inicializovat spolupráci s dalšími komponentami. Takovým programem na základní desce je BIOS, tedy Basic Input Output System.

Hned po zapnutí počítače začne probíhat POST Power On Self Test. Zběžnou kontrolou projde procesor, grafická karta, paměť, diskety, pevné disky a řada částí základní desky. Vzhledem k tomu, že při kontrole grafické karty a paměti nemusí být zaručeno, že vůbec půjde případné chybové hlášený vypsat na obrazovku, používá se k identifikaci problému systémový reproduktor. Pomocí různých tzv. beep kódů je POST schopen referovat o tom, že nepracuje správně grafická karta, případně jestli problémy vykazují spíše paměťové čipy, a dokonce je možné rámcově zjistit i konkrétní příčinu nefunkčnosti jednotlivých komponent. Je-li vše v pořádku, BIOS zaručí obsluhu klávesnice a zobrazování na obrazovce.

V tomto momentu můžeme spustit konfigurační program SETUP. Ten je většinou přístupný po stisknutí klávesy Delete, některé značkové počítače však používají i jiné volby, např. F2, F10 nebo Ctrl-S. V případě nejasností nám může pomoci dokumentace k základní desce nebo počítači, případně můžeme kontaktovat oddělení technické podpory svého dodavatele.

V SETUPu se nastavuje velké množství parametrů, jenž úzce souvisejí s těmi nejcitlivějšími částmi počítače. Nechybí možnost ovlivnění časování paměťových modulů, volby týkající se integrovaných periferií i třeba ovládání data a času systému. Pro nás nejdůležitější a nejčastěji používaná nastavení volí zejména pořadí jednotek, ze kterých se BIOS pokusí zavést operační systém, parametry pevných disků, a je-li to možné, také frekvenci procesoru.

BIOS je uložen ve flash paměti, jež je umístěna na základní desce. Všechna nastavení jsou odkládána do jiné paměti, která je trvale zálohována knoflíkovým lithiovým napájecím článkem. Když tato baterie dochází, mohou se začít mazat nastavení BIOSu. Naproti tomu samotný BIOS je, díky použití technologie flash, tímto způsobem nedotknutelný a nepotřebuje žádný trvalý zdroj napájení. V případě potřeby jej však je možné nahradit novou verzí firmwaru. K tomu slouží flash utility umožňující zápis do čipu, ve kterém je ukryt BIOS.

Integrace nebo separace?

Další vývojové cesty základních desek bezesporu povedou dodnes jasně vyšlapanými pěšinami. Zejména půjde o integraci nových technologií, zrychlování všech součástí a zároveň snahu odstraňovat ty nejpomalejší či prostorově nejnáročnější. Ve stejném duchu už se s námi rozloučil velký kulatý DIN konektor ke klávesnici, a umíráček zvoní také jednomu z posledních pohrobků minulosti sběrnici ISA. Ta je zcela běžně nahrazována buď AMR sloty pro modemy či zvukové karty, nebo PCI pro datově náročnější zařízení.

Ale ani mladé rozhraní AMR nemá na růžích ustláno. Z mnoha stran je slyšet hlasy, že je až příliš konkrétně vázáno na analogový signál modemu či zvukové karty, a chybí mu tak důležitá podpora připojení k sítím, DSL technologií, USB nebo bezdrátového přenosu dat.

Právě tyto nedostatky by měl odstranit nový standard CNR Communication Network Riser. V základních deskách se už nyní pozvolna objevuje a hovoří pro něj nejen mnohem širší možnosti uplatnění než AMR, ale také zpětná kompatibilita s už existujícími kartami AMR. Bohužel druhým řešením problémů AMR je standard ACR, jenž je od CNR odlišný a razí jej skupina pod vedením firem VIA a AMD. Otázkou zůstává, který ze systémů se v budoucnu prosadí.

Ale zpět k integraci. Zajímavou volbou jsou základní desky s integrovanou grafickou kartou. Zajímavou ani ne tak z výkonového, ale z cenového hlediska, neboť ceny takových motherboardů jsou téměř shodné jako ceny základních desek bez integrované grafiky. A přiznejme si, že pro kancelářský počítač nejsou Radeon ani GeForce2 GTS tou optimální volbou.

Další snížení cen lze očekávat s příchodem čipových sad, které už budou integrovat grafický čip v sobě. Doposud je grafická karta logicky od čipsetu oddělena a dodržuje běžnou strukturu sběrnic v PC. Zanedlouho by se však měly objevit čipsety, jež budou vyráběny ve spolupráci s producenty čipů pro grafické karty a měly by přímo integrovat grafickou kartu na jednom kousku křemíku. Tato varianta rozhodně sníží cenu takto vyrobeného motherboardu a nabídne řešení do klasických low-cost segmentů trhu, jimiž jsou kancelářské a domácí počítače.

Přetaktování procesorů

O tom, že procesory lze nechat pracovat na vyšší frekvenci, než je jejich nominální a většinou budou fungovat bez problémů, není třeba diskutovat. Samotný proces přetaktování a zejména volba správné frekvence však vyžaduje notnou dávku trpělivosti.

Předtím, než začneme přetaktovávat, je třeba pochopit jak vůbec vzniká frekvence procesoru. Zjednodušeně řečeno procesor využívá kmitočet sběrnice FSB, který vynásobí určitou hodnotou, a výsledkem je pak skutečná vnitřní frekvence procesoru. Například Duron 800 MHz pracuje s FSB tikající na 100 MHz, kterou pak vnitřně 8x vynásobí. Tento poměr mezi původní frekvencí FSB a výsledným kmitočtem procesoru se nazývá multiplikátor či násobitel.

Chceme-li tedy procesor přetaktovat, musíme zvýšit buď frekvenci FSB, nebo násobitele. Bohužel násobitel bývá u nových procesorů velmi často napevno určen a měnit jej lze pouze po servisním zásahu do samotného procesoru, což není rozhodně činnost pro někoho, kdo se z těchto řádek dozvídá, jak vlastně přetaktování probíhá. Na druhou stranu však lze úspěšně zvyšovat kmitočet FSB a tím také zvyšovat pracovní frekvenci procesoru. Základní desky, zvlášť ty kvalitnější, mají možnost regulovat frekvenci, na které pracuje Front Side Bus, po 1 MHz, a tím velmi ulehčit experimentování s maximálním možným kmitočtem, při němž je ještě zajištěna stabilita systému.

Nové typy pamětí

Základní desky mohou využívat několik typů paměťových obvodů. Původním typem je SDRAM DIMM, který pracuje na frekvenci 66 MHz. Vzhledem k nástupu nových procesorů, jež využívají rychlejší FSB, se nezdá být pravděpodobné, že by se tyto moduly mohly udržet ještě dlouho na trhu.

SDRAM PC100 je další varianta, speciálně určená pro procesory se 100MHz FSB sběrnicí. Díky vysokému obratu jsou na tom tyto paměťové čipy cenově stejně jako 66MHz. Hodláte-li s FSB postoupit nad 100 MHz, bude zřejmě nutné použít paměťové moduly SDRAM PC133. Těch se prodá méně, a proto jsou o poznání dražší než jejich pomalejší varianty.

Ještě draží jsou pak verze splňující kritéria kladená na paměti PC 150. Jejich cílovým zákazníkem jsou majitelé přetaktovaných procesorů s původní sběrnicí FSB na 133 MHz.

Mimo SDRAM může deska vyžadovat buď paměti DDR SDRAM, nebo RDRAM. DDR SDRAM se už dnes používají v nejvýkonnějších grafických kartách, neboť jejich výkon je proti standardním SDRAM téměř dvojnásobný. Vliv na to má především technika přístupu k paměti nejen na náběžné, ale i na sestupné hraně hodinového pulsu. Paměti DDR SDRAM pro PC jsou však komerčně velmi obtížně dostupné.

Variantou proti DDR SDRAM je RDRAM čili Rambus. Bohužel přes mnohačetná ujišťování jak ze strany Intelu, tak společnosti Rambus, není výkonový potenciál těchto pamětí dostatečný, aby uhájil značně vysokou cenu paměťových modulů RIMM. Paměti RDRAM jsou užity například v systémech osazených základními deskami s čipovou sadou Intel820, ale jich výroba (na rozdíl od SDRAM či DDR) podléhá placení licenčních poplatků za každý prodaný kus majiteli patentů, jímž je Rambus, Inc.

Záludnosti montáže základní desky

Základní deska je rozhodně nejhůře montovatelná součást počítače v situaci, že si stavíme PC doma. V naprosté většině případů je nutné pro její instalaci vyndat ze skříně v podstatě všechny komponenty, a stejně tak po její výměně je třeba opět postupně všechny kabely správně zapojit. To jednak klade vyšší nároky na odborné schopnosti člověka, jenž se do takového postupu pouští, a přirozeně to také zvyšuje riziko chyb a problémů.

Motherboard je poměrně odolný vůči nešetrnému zacházení, ale to vše jen do doby, než se připojí ke zdroji napětí. Samozřejmě že smrtícímu (alespoň pro elektroniku) elektrostatickému náboji vzdorovat nemůže, avšak mechanicky má výdrž vcelku obdivuhodnou.

Při montáži do skříně počítače je třeba dbát zvýšené pozornosti při správné aplikaci všech distančních podložek. Jejich vynechání v některém z klíčových míst pod motherboardem má za následek problémy při instalaci rozšiřujících karet, procesoru či paměťových modulů, a nezřídka vede i ke zničení základní desky. To nastane v případě, že se její spodní část pokrytá stovkami cínovaných plošek dotkne kovové desky skříně. Pozor na to!

Ani použití šroubků k připevnění desky k distančním podložkám není zcela bez rizika. Je třeba použít šrouby se správně velkými hlavami, jinak dojde ke zkratování některých míst na desce, což může někdy vyústit až v požár PC.

Po správné instalaci desky a zapojení všech kabelů je třeba také zkontrolovat, zda jsou všechny kontakty správě polohovány (většina z nich už je klíčována a tak je o problém méně) a jestli jsou také elektricky spojeny. Právě špatně zapojenými konektory vzniká drtivá většina problémů se základními deskami.

Čipové sady

Základem motherboardu je bezesporu čipová sada. Ale jak funguje a z čeho se skládá právě čipová sada samotná?

North Bridge

Čipset se dělí na dva základní moduly, z nichž první je tzv. North Bridge a druhý pak South Bridge. North Bridge, nazývaný též System Controller, je blíže procesoru a zajišťuje rychlé přesuny dat mezi klíčovými oblastmi počítače. Nejmohutnější sběrnicí FSB (Front Side Bus) je připojen k procesoru a zajišťuje tak jeho veškerou interakci s ostatními částmi základní desky i PC samotného. Rovněž sběrnice AGP je pod silným tlakem na špičkový výkon a dokáže přenášet 264 MB/s v režimu AGP 2x a 528 MB/s v AGP 4x, samozřejmě v případě, že používáme standardních frekvencí FSB. Frekvence AGP je totiž na kmitočtu FSB

úzce závislá, neboť pro obě se používá stejný frekvenční generátor.

Jako poslední z rychlých se k North Bridge Controlleru připojuje také paměťová sběrnice. Její rychlost bývá většinou stejná nebo vyšší, než je rychlost FSB, a proto by frekvenci FSB měly odpovídat také parametry paměťových čipů.

South Bridge

Druhým modulem čipsetu je South Bridge, tedy Peripherial Bus Controller, který se naopak stará o připojení dalších periferií k základní desce. Mezi North Bridge a South Bridge je natažena sběrnice PCI. Je to tatáž PCI, jejíž sloty jsou na motherboardu vyvedeny pro rozšiřující karty.

Bohužel rychlost PCI, která je maximálně kolem 133 MB/s, přestává pro tyto účely stačit a tak se výrobci čipových sad zaměřují na řešení právě tohoto problému. Většinou se uchylují k různým proprietárním řešením, která PCI ve spojení mezi North Bridge a South Bridge nahrazují a poskytují mnohem vyšší výkon.

K South Bridge je připojen především kompletní diskový subsystém, takže už samotné parametry South Bridge, resp. celého čipsetu rozhodují například o tom, jakou přenosovou rychlost budou moci pevné disky připojené k základní desce využívat. Mimo disků se však South Bridge stará o USB, sériové a paralelní porty či zajišťuje služby BIOSu.

8 rad pro nákup základní deskyl

1. Nejdříve si zvolte procesor, a až k němu hledejte desku. Pro každý současný procesor existuje několik čipových sad a řada základních desek.

2. Rozšiřitelnost nesmí být nedotknutelnou modlou velké množství počítačů není rozšiřováno vůbec, anebo dojde k výměně celé "základní trojky" (základní deska, procesor, paměti).

3. Za výkon se musí platit. Výborná základní deska stojí téměř 2x tolik než ta nejjednodušší.

4. Může-li vám někdy v budoucnu přestat stačit integrovaná grafická karta, vyžadujte desku s volným slotem AGP pro možnost dodatečné montáže výkonnějšího modelu.

5. Rozumně počítejte potřeby slotů PCI a AMR, ale vždy si nechte nějakou rezervu. ISA už, vyjma speciálních případů, není potřeba a nahrazuje jí společně PCI a AMR.

6. V každém případě hledejte desku s ATA/66 nebo ATA/100. Průměrný výkonový nárůst není v tomto případě oproti ATA/33 enormní, ale jsou situace, kdy rozdíl opravdu pocítíte.

7. Integrované grafické karty nejsou pro hráče, ale do kanceláří. Na čipu Intel810 není Quake III žádný rychlík.

8. Více portů USB než standardní dva vám může ušetřit třeba 3 000 Kč za nákup dodatečného USB hubu.

Slovníček

AMD Duron - levnější procesor od AMD

AMD K6-2 - procesor pinově kompatibilní s Pentiem MMX

ATA/33 (UltraDMA) - rozhraní pro pevné disky EIDE s max. přenosovu rychlostí 33 MB/s

ATX - standard pro ovládání a elektrické "chování" PC. Je schopen například zapnout či vypnout PC z klávesnice.

DDR SDRAM (double data rate SDRAM) - SDRAM s dvakrát zvýšenou rychlostí přenosu

DIMM - plůtková montáž paměťového modulu se 168 kontakty

GeForce2 - výkonný čip pro grafické karty

Čipset - čipová sada

Mainboard - základní deska

Motherboard - základní deska

PCI - sběrnice pracující nominálně na 33 MHz s přenosovou rychlostí max. 135 MB/s

Pin - nožička elektronické součástky, třeba procesoru

Radeon - výkonný čip pro grafické karty

SCSI - výkonné rozhraní například pro připojení pevných disků

SDRAM - synchronní dynamická RAM v současnosti nejpoužívanější typ paměti

Socket A - patice pro procesory Duron a Athlon/Thunderbird

Socket 7 - patice pro procesory Pentium a další

Socket370 - patice pro Celerony a Pentia III v kapotáži PGA

Super7 - patice Socket 7 vybavená 100MHz sběrnicí

Thunderbird - vývojová varianta Athlonu s rozhraním Socket A

USB - univerzální sériové rozhraní pro připojení téměř libovolných periferií

§§§§§


Jablko v kostce - Úhledně zabalený procesor g4

Michal Bareš

c00p0624

Na stránkách PC WORLDu se většinou věnujeme osobním počítačům a periferiím, určeným pro platformu PC, ale i když to tak možná nevypadá, poočku sledujeme i ostatní směry vývoje. Firmou, odkud v posledních letech přicházejí největší "alternativní" bomby, je bezesporu Apple, a jak to vypadá, ani letošní podzim se neobejde bez jednoho milého překvapení.

Zatímco výrobci a vývojáři platformy PC se zabývají především rychlostní stránkou svých strojů (někdy na úkor designu a uživatelské přívětivosti), Apple kombinuje prvotřídní výkon s osobitým designem a intuitivním ovládáním.

S vědomím, že tuto recenzi píši především pro "pécéčkové" obecenstvo, bych měl nejprve poznamenat, že kromě prvotní nejistoty z přítomnosti odlišného operačního systému (jenž nepodporuje programy určené pro Windows, ale jinak se s ním pracuje velice podobně a snad i snadněji než s Windows) si běžný počítačově gramotný člověk poradí s Applem během několika minut. Leckdo dokonce tvrdí, že noví uživatelé, neposkvrnění prací s Okny se s Macem spřátelí ještě rychleji. Takže se nebojte a pojďte se s námi podívat této kostce na zoubek.

Jak můžete vidět na obrázku, Cube má opravdu podobu kostky o hraně 20 cm, která navíc jakoby visí v průhledném plastikovém krytu. Na počítači nejsou na první pohled vidět žádné ovládací prvky ani konektory. Ty jsou umístěné na spodní straně krychle, takže poté, co Cube propojíte s monitorem, napájením a klávesnicí, povede vám zespodu několik kabelů. Ty jsou sice přitažlivěji zpracované, než bývá zvykem u běžných PC, ale také značně uberou na dojmu z prvotřídního designu. Kromě toho jsem byl udiven mohutností napájecího zdroje, jehož adaptér je dosti rozměrný.

Hezky vymyšleno je zapínání systému. Uprostřed vrchní strany kostky svítí bleděmodrým světlem místo, sloužící jako spínač. Položíte-li na něj prst, počítač se zapne. Vzhledem k tomu, že tento vypínač je umístěn vedle větracího otvoru počítače (který nemá žádné aktivní chlazení a je tedy při chodu naprosto nehlučný), pojistil se výrobce i proti nechtěnému zakrývání větrání, jelikož při nešetrnějším zakrytí vrchní strany se počítač může přepnout do spánku. Nepřítomnost mechanického větrání je velikou výhodou tohoto Applu i když jsem již viděl řadu tichých PC, nepamatuji si, že bych se někdy setkal s takto výkonným počítačem, který by se obešel bez jediného větráku. Na vrchní straně počítače je také umístěn slot pro DVD disky, které se zasouvají a automaticky vysouvají obdobným způsobem, jakým se zandavají toasty do opékače.

Krychli lze otevřít během několika sekund. Veškeré vnitřnosti jsou namačkány na obdivuhodně malém prostoru, takže upgrade je velice omezený. Kromě zvýšení kapacity operační paměti lze přidat do počítače kartu pro bezdrátový přístup na síť. Rozhodně nejde přidat další disková mechanika ani pevný disk, takže ostatní upgrade je možný pouze externím způsobem, a to třeba prostřednictvím přítomných USB nebo FireWire portů. I když výkon a konfigurace jsou slabší než u stolních Power Maců s více procesory G4, uživatel si v žádném případě nemusí stěžovat na nedostatek výkonu. Základem Apple Cube je 450MHz procesor G4, který standardně doplňuje 64 MB paměti, 20GB pevný disk, mechanika DVD-ROM, 16MB grafická karta ATI Rage 128 Pro, síťová karta a 56kilový modem. Pozornost zasluhují i dva zajímavé doplňky počítače. Kromě klávesnice se s počítačem dodává i elegantní optická myš (první tohoto typu ve světě Apple) a externí reproduktory Harman Kardon.

Co dodat? Apple Cube rozhodně představuje výjimečný počítač, kombinující špičkový umělecký design s vysokým výpočetním výkonem. Kéž by takovýchto vlaštovek bylo více.

§§§§§


USB kamera (nejen) pro Internet - obrazová komunikace po internetu

Jaroslav Kasal

c00p0625

Malá kamerka společnosti Logitech na sebe bere zajímavý až futuristický vzhled bílé koule o průměru přibližně pěti centimetrů. Na její přední straně vystupuje objektiv vybavený slušivým kroužkem. Ten slouží k manuálnímu doostření snímaného obrazu. Celá "koule" kamery je uchycena v prakticky řešeném podstavci, umožňujícím vertikální i horizontální natáčení. Uživatele notebooků potěší možnost přichycení celého zařízení k hornímu okraji LCD displeje. Kamerku lze umístit na standardní stojan pro fotoaparáty.

Připojení k PC je realizováno pomocí tři metry dlouhého USB kabelu, který dovoluje umístit zařízení i značně daleko od počítače. Navíc USB již disponuje s takovou propustností dat, že obraz může nabýt rozměrů až 460 x 480 pixelů. To je docela slušné, zvláště pokud uvážíme, že je to v truecolorové kvalitě (16,7 milionu barev). Kamera by měla být schopna dodávat až 30 snímků za sekundu, to ovšem v praxi zvládne až v rozlišení nižším.

Jistým bonusem celého balení je mimo samotné kamery, softwaru a dokumentace i velice hezký (mono) mikrofon, s nímž, pokud máme vybaven počítač zvukovou kartou, můžeme obohatit snímaný obraz i o autentický zvuk. Samozřejmě v libovolné kvalitě, které je schopna zvuková karta dosáhnout.

Instalace je jednoduchá kabel kamery připojíme k USB portu v PC, a tím hardwarová část končí. Zařízení stačí pouze napájení z USB portu, takže žádný další zdroj nebo adapter není zapotřebí.

Po tomto kroku musíme uklidnit Windows tlačítkem Storno, protože se (jako snad vždy) marně snaží nalézt "nejvhodnější ovladače". Nyní můžeme směle přistoupit k samotné instalaci softwarového příslušenství.

Po spuštění instalačního souboru, zadaní jména a organizace si zvolíme způsob instalace. Ta spočívá v tom, že nainstalujeme ovladače včetně doprovodných programů či bez nich. Po nutném restartu operačního systému si Windows naleznou kýžené ovladače zařízení.

V podstatě i laik s minimální znalostí angličtiny je schopen během několika okamžiků zvládnout ovládání všech vymožeností, které mu kamera nabízí. Aplikace QuickCam integruje do jednoho celku mnoho funkcí, jež se dají snadno a příjemně využívat v praxi. Na první pohled na programu zaujme přívětivé uživatelské rozhraní, které je, mimo textů, obohaceno též o názorné ikonky.

Nastavení obrazu kamery je, neboť ho vždy vidíme v okně, na levé části obrazovky. A voleb pro "vyšperkování" je k dispozici více než dost. Z rozlišení snímaného obrazu (160 x 120, 320 x 240 nebo 640 x 480) je zřejmé, že čím je lepší rozlišení, tím je také větší nárok na úložný prostor HDD. Dále je zde nastavitelný jas, kontrast a sytost barev. Navíc nalezneme možnost vyvážení bílé barvy, korekci pro odstranění blikání zářivek nebo i možnost převrátit obraz horizontálně či vertikálně. Pokud jsme vlastníky zvukové karty, je po ruce i volbu úrovně hlasitosti mikrofonu.

Quickcam umožňuje buď tvorbu videozáznamu, nebo pořizovaní statických fotografií. U záznamu videa navíc je volitelné, zda ho chceme pořídit včetně audia. Vystřižený obrázek je uložen ve formátu JPEG a u videa je to AVI. Bohužel na škodu je nemožnost volby formátu JPEG nebo použitého kodeku videozáznamu.

Druhou velice užitečnou záležitostí je odeslání videozáznamu/obrázku v podobě přílohy e-mailem. Tato funkce zkonvertuje natočené video do podoby spustitelného souboru a vloží ho do našeho aktuálního mailového programu jako přílohu. V případě posílané fotografie je přímo ve formátu JPEG.

Příznivce internetových stránek jistě potěší možnost automatické tvorby webového alba na Internetu: stačí několik málo kliknutí a máme stránky hotové. Pro lepší představu je dostupný i náhled MS Exploreru. Pokud jsme s výsledkem spokojeni, jednoduše dalším kliknutím celý výtvor uveřejníme na Internetu. Konkrétně na stránkách serveru Spotlife.com, který celý projekt Logitechu podporuje.

Detektor pohybu je dalším zajímavým využitím webové kamery QuickCam Pro. Nutno říci, že je tato funkce povedená a pracuje naprosto spolehlivě, každopádně však není jisté, zda dojde u všech uživatelů plného praktického využití. Funguje na principu porovnávání jednotlivých snímaných obrazů, které mezi sebou program vyhodnocuje. Při zjištění rozdílu nad (uživatelem nastavenou) mez, spustí automaticky záznam a "vetřelce" natočí. Takto detektor nahraje do jednotlivých AVI souborů každý pohyb v hlídaném prostoru. (Končí záhadné mizení bonbónů ve vaší pracovně.)

Kameru lze využít i při pořádání konferencí po síti. Zřejmě nejrozšířenějším konferenčním produktem je MS NetMeeting, takže pokud jste jeho příznivci, není problémem obohatit ho o váš živý obraz. Nainstalování je snadnou záležitostí a živý přenos ve skutečné videokonferenci je příjemným zpestřením. Plynulost pohybu sice není převratně vysoká, ale při nižším rozlišení je naprosto dostačující.

Kamera QuickCam Pro je čestným zástupcem portfolia produktů společnosti Logitech. Při posouzení však v každém případě musíme mít stále na zřeteli, že toto zařízení je hlavně určeno pro videokonference po síti či prezentaci na Internetu, kde spíše než maximální kvalita obrazu je prioritní konstrukční jednoduchost a malé zatížení sítě. USB kamery rozhodně nejsou (alespoň zatím) uzpůsobeny k tvorbě filmů pro National Geographic. To však není ani jejich posláním. Závěrem je nutno říci, že QuickCam Pro je v porovnání s ostatními produkty na více než dobré úrovni. 0 0631/BAM o

Logitech QuickCam Pro

jednoduché použití

softwarové vybavení

nemožnost nastavení/volby videokodeku

K testu zapůjčil: Actebis Computer, s. r. o.

Na Radosti 399, Praha 5

Cena: 5 503 Kč včetně DPH

§§§§§


Pine MP3/CD Player SM-200C - Další přehrávač MP3 a CD na trhu

Václav Valeš

c00p0626

Pořízení přenosného zařízení kombinujícího v sobě výhody, jakými je velká kapacita CD a vysoká kvalita kompresního formátu MP3, je myšlenka, která stojí za zvážení. Dnes se již poněkud obstarožní kazetový walkman svou kvalitou záznamu jeví jako zcela nedostačující, přenosný CD přehrávač je limitován počtem duhových placek, které s sebou musíte smýkat po kapsách, do útrob elegantního a líbivého MP3 přehrávače se zase vměstná něco málo přes sto minut hudby v použitelné kvalitě. Přímo se tedy nabízí otázka: jak ze začarovaného kruhu ven?

Odpovědí by mohl být právě recenzovaný MP3/CD přehrávač. Na jedno CD médium se směstná přes 650 MB hudby ve formátu MP3 (což je desetkrát více, než pojme paměť nejlepších MP3 přehrávačů) a samozřejmě jak název sám dává vytušit si zařízení firmy Pine krom datových CD hravě poradí i s klasickými audio CD. Číst umí jak média CD-R, tak i přepisovatelné CD-RW disky, avšak musím konstatovat, že čtecí mechanika samotná nepatří k těm nejlepším, jelikož přehrávání disků vypálených 8násobně a rychleji, popřípadě těch drobně mechanicky poškozených, jí činilo nemalé problémy. Nepříjemnou skutečností je i v podstatě nefunkční anti-shock (ochrana proti výpadkům hudby při otřesech), který se sice v případě, že se uvnitř přístroje nachází datové CD, aktivuje automaticky, ale že by měl blahodárný vliv na plynulé přehrávání, to říci nelze. I při chůzi dochází k nepříjemným ruchům a přeskakováním skladeb, o běhu a jakékoliv další pohybově náročnější činnosti ani nemluvě.

Jednou z hlavních deviz recenzovaného přístroje je jeho design. Nedá se mu upřít elegance, jíž zastiňuje všechny své konkurenty (a že jich bohužel mnoho není). Matně stříbrný povrch, jemuž dominuje třířádkový LCD displej (na kterém se ukazují názvy přehrávaných skladeb), příjemná modrá kapsa, do níž lze přístroj uschovat, a celkově intuitivní ovládání pomocí čtyřsměrového kříže a několika dalších tlačítek (grafický ekvalizér, anti-shock, opakování skladeb a aktualizace načtení obsahu vloženého CD), to vše lze bez sebemenších námitek hodnotit kladně. Krom nezbytného výstupu na sluchátka a regulátoru hlasitosti najdete v zadní části přístroje ještě linkový výstup, umožňující připojení třeba k hi-fi soupravě.

V balení vás dále přivítají dvě duhové placky (jedna obsahuje několik volně šiřitelných skladeb ve formátu MP3 a na druhé najdete software pro práci s MP3 soubory), sluchátka spíše průměrné kvality a napájecí adaptér spolu s dvěma dobíjecími tužkovými články. S tím však souvisí jedna nemilá věc: vzorek, který jsem měl k dispozici, byl vybaven slabším adaptérem, a nebyl tudíž schopen dobíjet baterie přímo v přístroji. Přesto výrobce tuto možnost jak na krabici, tak na svých internetových stránkách zmiňuje, a proto se domnívám, že se jedná spíše o ojedinělý problém, který snad český prodejce vyřeší ke spokojenosti zákazníků. Každopádně vzhledem k tomu, že dvojice alkalických článků vystačí asi na dvě hodiny provozu (což je o poznání méně než u obdobného zařízení, které jsme recenzovali před nedávnem), nároky na elektrickou energii spolu s takřka nefunkčním anti-shockem jsou dvě podstatné chyby, před nimiž vás musíme varovat.

Pine MP3/CD Player SM-200C

třířádkový displej s názvy skladeb

design

horší anti-shock systém

nedobíjí baterie

K testu zapůjčil: Abacus Computer, Planá 2, České Budějovice

Cena: 8 000 Kč včetně DPH

Záruka: 12 měsíců

§§§§§


Notebook mnoha kabátů - Compaq presario 14xl250

Michal Bareš

c00p0627

Pravděpodobně nejzajímavější novou hračkou z produkce notebooků Compaq na podzimním trhu je Presario řady 1400. Na první pohled vypadá tento notebook úplně jinak, než na co jsme byli u střízlivého designu Compaqů zvyklí. Presario 1400 přichází s novým povrchovým materiálem, designem, barvou a jeho silnou stránkou je vylepšená podpora pro multimediální provoz.

Tento barevný přenosný počítač se na první pohled liší od ostatních notebooků, snad lze hovořit jen o podobě s appleovským iBookem. Obě zařízení mají navíc od výrobce dánu do vínku stejnou cílovou skupinu uživatelů (tedy, alespoň v Americe), jimiž jsou studenti okolo 20 let a mladí lidé, kteří se nebojí odvážnější image. Na českém webu společnosti se dočteme, že toto Presario je určeno pro střední třídu zákazníků.

Zastavme se nejprve na okamžik u vnější podoby Presaria 14XL250. Povrch notebooku připomíná něco mezi gumou a umělou hmotou, a i když se mi tato kombinace zprvu zdála ne zrovna pohodlná pro delší práci, musím přiznat, že po krátké době jsem změnil názor. Ani při delší činnosti se povrch (ani dlaně) nezapotí, a ani povrch samotný se nijak zvlášť nešpiní. Barevné ladění notebooku si mohou uživatelé přizpůsobovat zvolením jednoho z řady dostupných barevných krytů.

Presario je na první pohled robustní a dost veliký notebook to je ale celkem pochopitelné, jelikož kromě 13,3palcového displeje skrývá ještě ovládací panel přímého přehrávání hudebních CD. Tento přehrávač, který je umístěn na přední straně pod touchpadem, lze využít i k přehrávání souborů MP3, v tomto případě však musí být zapnutý příslušný program, a tedy i celý notebook. Z těchto kláves lze ovládat i přehrávání DVD filmů. Zajímavými prvky jsou i touchpad s netradičně řešenými skrolovacími tlačítky a klávesy pro přímé ovládání Internetu.

Hardwarově se jedná o notebook vyšší střední třídy, osazený Celeronem 600 MHz, 64 MB paměti (maximálně 192), 6GB pevným diskem, 8MB sdílenou grafikou s televizním výstupem, 56kilovým modemem a 8rychlostní mechanikou DVD-ROM. Disketová jednotka je bohužel řešena externě a připojuje se prostřednictvím USB portu. Práce s multimédii a přehrávání filmů je na tomto notebooku lahůdkou. Presario 14XL250 netrpí přehříváním (a následným pádem systému) a velice příjemně mne překvapila i kvalita integrovaných reproduktorů JBL Pro.

V ceně notebooku je programové vybavení obsahující kromě MS Windows 98 CZ také českou verzi Works 2000 a Wordu 2000. Dále je zde antivirový program, slovník Lingea Lexikon a různé utility pro přehrávání multimédií. Celkově se jedná o zajímavý produkt, jehož výhodou je (kromě netradičního provedení) především dostatečná robustnost a kvalitní audio/video výkon. Presario 14XL250 se nám líbilo, a po zásluze si odnáší ocenění PC WORLD TOPPRODUKT.

Compaq Presario 14XL250

design

multimediální výkon

externí disketová mechanika

K testu zapůjčil: Compaq Computer, s. r. o., Na Pankráci 26, Praha 4

Cena: 90 260 Kč včetně DPH

§§§§§


ThumbDrive - 64 MB pro každé usb

Tomáš Bučina, TestCentrum idg

c00p0628

Zapomeňte na všechny přenosné paměti, které potřebují speciální mechaniky. Je tu ThumbDrive, jenž se spokojí s běžným konektorem USB. A je menší než balíček žvýkaček.

První, co vás na ThumDrivu zaujme, je jeho velikost. On je totiž opravdu malý. Když z něj sundáte krytku, lišácky na vás mrkne USB A konektor. Přesně na něj je připraven USB interface na zadní straně vašeho PC. Zastrčíte ho, systém zbystří a vyžádá si ovladače od nového zařízení na sběrnici USB. Buď vložte dodanou disketu, nebo lze jednoduše drivery stáhnout také z internetových stránek výrobce. V každém případě netrvá instalace ThumbDrivu déle než třicet vteřin. Ihned poté je k dispozici nové písmenko přiřazení této přenosné paměti. Když ThumbDrive vytáhnete, písmenko zase zmizí. Ach, kéž by se takhle poslušně chovalo každé USB zařízení žádný restart, prostě zasunete a pracuje to.

ThumbDrive je uvnitř lineární flash paměť s integrovaným ATA řadičem. Ještě nad tím bdí miniaturní USB klient, který se stará o komunikaci mezi sběrnicí a vlastní pamětí. Námi naměřená rychlost zápisu je přirozeně limitována možnostmi flash paměti na 190 KB/s, následné čtení však probíhá na solidních 750 KB/s.

Na závěr není možné konstatovat nic jiného, než že ThumbDrive je jeden z nejzajímavějších produktů, jež jsme měli možnost v TestCentru otestovat. Jeho nádherná jednoduchost, a současně i rafinovanost nás přesvědčila natolik, že mu na letošním Invexu naše vydavatelství udělilo uděleno ocenění IDG Excellent 2000.

ThumbDrive

Přenosná miniaturní paměť na USB

naprostá jednoduchost instalace

lehce přenosná

vyšší cena za flash technologii

K testu zapůjčil: Kobe s. r. o., www.kobe.cz

Cena: 11 200 Kč včetně DPH

Záruka: 1 rok

§§§§§


Novinky na trhu TOP a v ţeb¸čcích

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

c00p0630

Prosincová rubrika srovnávacích testů TOP je opět plná zajímavých novinek na našem trhu. Tento měsíc jsme se zaměřili na tři hlavní kategorie testovaných produktů, kterými jsou jednak pevné disky (tentokrát pod cenovou hranicí 6 000 Kč včetně DPH), dále pak skenery a počítačové sestavy směřující jak do kanceláří, tak i do domácností.

V kategorii pevných disků nás čeká kromě osmi nových zařízení také několik novinek, týkajících se metodiky testování a grafické podoby našich tabulek. Z důvodů, kvůli kterým jsme před nedávnem předělávali způsoby testování a podobu tabulek u osobních počítačů a notebooků, tedy především kvůli neustálému vývoji technologií, zvyšování parametrů a nedostatečnosti starých testovacích metod, jsme přistoupili také ke změně v kategorii pevných disků. Od nynějška používáme moderní testovací program HD Tach 2.61, o němž si můžete více přečíst na následující straně. Grafická podoba tabulek pak zohledňuje více testovaných parametrů, které se donedávna schovávaly pod všeoznačující název "výkon".

V kategorii skenerů přinášíme šest nových periferií, z nichž se sice žádná nedostala na absolutní vrchol srovnávacích žebříčků, ale přesto je každá něčím zajímavá.

Třetím testovaným okruhem tohoto měsíce byly počítačové sestavy. I zde vám přináším přehled toho nejzajímavějšího a nejlepšího na trhu. Například vám můžeme představit první počítač osazený 1,1GHz Athlonem.

Pevné disky pod 6 000 Kč

Jak jsme testovali?

Váhu jednotlivých ukazatelů, pro srovnání produktů, uvádíme na straně 104. Nicméně, pro pořádek ještě sdělme, jak jsme postupovali. Test byl realizován na našem standardním počítači, osazeném procesorem Pentium III taktovaným na 933 MHz. Vybaveným pamětí 256 MB a motherboardem ASUS A7V, jehož integrovaný řadič EIDE spolehlivě podporuje rozhraní standardu ATA/66 i ATA/100.

Testovaný produkt jsme připojili na samostatný kabel sekundárního řadiče, abychom umožnili největší propustnost sběrnice a také odstínili vliv primárního pevného disku. Na něj jsme nainstalovali operační systém Windows 98 SE a stejně tak i software HD Tach 2.61, s pomocí kterého jsme testy prováděli. Tento program dlouhým sekvenčním čtením a následně i zápisem na neformátovaném médiu měří v časových intervalech množství kopírovaných dat. K zajištění co největší přesnosti jsme každé zařízení nechali otestovat třikrát.

Nový pohled na nové produkty

S rychle se rozvíjejícími technologiemi v oblasti pevných disků rostou i požadavky uživatelů na jejich vlastnosti. Rozhraní ATA/66 se stalo standardem v EIDE a nově se rozšiřující ATA/100 úspěšně kráčí v šlépějích svého staršího bratra. Vysoká hustota dat umožňuje výrobu větších disků než doposud při zachování stále příznivé ceny. Složité aplikace vyžadují maximální přenosové rychlosti velkých objemů dat a nemalé nároky jsou kladeny také na co možná nejnižší přístupovou dobu.

Doba zkrátka pokročila, a stejně jako parametry pevných disků se mění i priority při jejich výběru. To co se dříve zdálo jako nejdůležitější, například velikost disku, dnes nemusí mít nejvyšší váhu a naopak. Z těchto důvodů jsme se museli zamyslet nad stávajícím hodnocením, které jsme používali pro testy doposud. Zcela jsme inovovali tabulky sledovaných kategorií, pro lepší názornost je rozdělen výkon při čtení a zápisu do jednotlivých sloupců, a např. položka velikosti vyrovnávací paměti je vypuštěna, neboť ta se projeví právě na přenosové rychlosti.

Změn se týkaly i body, získatelné v jednotlivých kategoriích. Nejvyšší váhu, maximálně 30 %, jsme přisoudili parametru cena za 1 MB kapacity, ta je v třídě levných disků pod 6 000 Kč stále pro většinu uživatelů nejpodstatnější. Ovšem ihned za ní s možnými 25 % bodů se řadí výkon při kontinuálním čtení a těsně za ním stojí s 15 % výkon při kontinuálním zápisu. Nejvýše možnými deseti procenty byl hodnocen maximální výkon při čtení, a stejně tak i přístupová doba. Posledními sledovanými ukazately se stalo procentní vytížení CPU (váha 5 %) a také záruka (5 %), poskytovaná prodejcem konkrétního zařízení.

IBM Deskstar DLTA-305020

Vítězný disk těchto testů. Velice rychlý a navíc za velice příznivou cenu.

Zlaté první místo si tento 20,5GB disk zasloužil nejen za nejpříznivější pořizovací cenu na megabyte (27 haléřů), ale také za naprosto špičkové parametry, které v testech prokázal. Je to velice rychlý disk při čtení i zápisu. V maximální rychlosti čtení (Read Burst Speed) dosáhl rovněž prvenství. DTLA-305020 s 5 400 otáčkami za minutu je důkazem, že ne vždy jen tento parametr rozhoduje o celkovém výkonu.

IBM Deskstar DLTA-307015

Nejrychlejší disk v zápisu i čtení. Jedině cena za megabyte ho sesadila na druhé místo.

Disk kapacity 15,3 GB se projevil jako skutečný šampión: nejlepší v přístupové rychlosti, zápisu a čtení. To jsou tři kategorie, ve kterých vévodí, a navíc je na špičce i v maximální rychlosti čtení, těsně za svým kolegou též od IBM. Tyto vlastnosti jej předurčují do PC velice náročných uživatelů. DLTA-307015 i přes všechny kvality nedosáhl prvenství, neboť cena na megabyte (39 haléřů) je bohužel méně přívětivá.

Maxtor DiamondMax 32049H3

Tento pevný disk vykázal nejnižší vytížení procesoru.

Tento výrobek se ukázal jako nejšetrnější k zatížení procesoru (1,1 %). Mezi jeho další přednosti patří relativně nízká cena a slušná rychlost čtení. Při kontinuálním zápisu se testovaný produkt projevil jako pomalejší. Přesto se umístil na čestné čtvrté pozici a pro použití v běžném domácím provozu či v kanceláři ho lze doporučit.

Maxtor DiamondMax 51536H2

Druhý nejrychlejší disk v rychlosti při kontinuálním čtení.

Na rozdíl od předchozího disku (Maxtor 32049H3) si tento polepšil v rychlosti zápisu na 10 MB/s. To sice také není mnoho, ale tuto skutečnost vyvážil v častěji používaném čtení. V něm se umístil dokonce na skvělém, druhém místě s přenesenými 30,4 MB za sekundu. Vzhledem ke své velikosti (15,3 GB) je logická i poněkud vyšší cena za megabyte (38 haléřů), na kterou ve výsledcích doplatil.

Seagate U10 ST310212A

Nejlevnější disk celého testu, navíc minimálně zatěžuje procesor.

Nespornou výhodou tohoto disku je levná pořizovací hodnota. Pouhých 4 480 Kč jej činí nejlevnějším z celého testu. Jestliže tedy toužíte ušetřit, toto bude jistě vaše volba. Samozřejmě pak musíte omluvit, že jeho kapacita je "pouze" 10 GB a navíc nepodporuje rozhraní ATA/100. Dalšími přednostmi je i minimální zátěž kladená na procesor (1,4 %) a to, že výkon při kontinuálním zápisu a čtení je pro hráčské i kancelářské účely nepochybně dostačující.

Seagate U10 ST320423A

Nejpříznivější cena za megabyte úložného prostoru.

ST320423A se umístil ve středním pásmu žebříčku: na pátém místě. Zlaté pozice dokonce dosáhl (společně s diskem DLTA-302050) v kategorii ceny za megabyte prostoru. Pořizovací cena 27 haléřů/MB je více než příhodná. Přenosové rychlosti zápisu i čtení jsou dokonce vyšší než u předchozího modelu Seagate U10 ST310212A. Bohužel stejně tak jako u něj, ani zde nenajdeme podporu ATA/100, to je pak také znát při maximální rychlosti čtení na disku.

Western Digital WD 100EB-00BHF0

Levný disk, který jen minimálně zatěžuje procesor PC.

WD100EB o kapacitě 10 GB je druhým nejlevnějším diskem v našem testu (4 890 Kč). Stejně tak zaujímá druhé stříbrné místo v kategorii vytížení procesoru, s 1,3 % se u něj opravdu nemusíme obávat zahlcení PC. Rychlost čtení není na špičce žebříčku (19,1 MB/s), ale zadostiučinění se dočkáme při rychlosti zápisu, kdy disk dosáhl nadprůměrných hodnot (15,1 MB/s). Problémem se může zdát vysoká cena za megabyte prostoru, ale to je již úděl menších disků. Díky této nelichotivé skutečnosti se také WD100EB nedostal do vyšších pozic v žebříčku hodnocení.

Western Digital WD 205BB-00BCB0

Bronzová pozice třetí místo v testech. Rychlý disk s příznivou cenou za megabyte prostoru.

Skvělé třetí místo obsadil pevný disk společnosti Western Digital. Jistě ne náhodou. Druhá nejpříznivější pořizovací cena na megabyte prostoru (29 haléřů) tomu jistě napomohla. Navíc vysoké rychlosti kontinuálního zápisu (15,8 MB/s) i čtení (23,7 MB/s) to jen potvrzují.

Legenda k tabulce:

Kapacita (Capacity)

Skutečná velikost disku v neformátovaném stavu, zjištěná BIOSem. Uvedená je pro větší přesnost v megabytech.

Výkon kontinuálního zápisu (Average read speed)

Testem, na různých místech média, zjištěná průměrná rychlost zápisu dat v megabytech za sekundu, kterou je dlouhodobě pevný disk schopen ukládat informace.

Výkon kontinuálního zápisu (Average write speed)

Stejně tak (testem) zjištěná průměrná rychlost při dlouhodobém čtení z média. Jednotky jsou MB/s.

Maximální výkon čtení (Read burst speed)

Nejvyšší rychlost, s níž dokáže disk komunikovat s PC, konkrétně číst informace z vyrovnávací paměti pevného disku a dodávat je počítači. Udává se v megabytech za sekundu.

Přístupová doba (Random access time)

Průměrná doba uvedená v milisekundách, v níž je disk schopen pevný disk vyhledat a přečíst libovolný sektor. Pozor, většinou výrobci uvádějí přístupovou dobu pouze jako interval nutný pro vyhledání sektoru bez následného přečtení k tomu je potřeba času samozřejmě méně. My jsme však zvolili údaj, který markantněji ukazuje celkový výkon testovaného disku v praktickém použití.

Vytížení CPU (CPU utilization)

Procentuální vyjádření zatížení, jemuž je vystaven procesor během čtení nebo zápisu dat. Je zřejmé, že na různě výkonných PC se taktéž může lišit i toto vytížení.

§§§§§


Skenery

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

c00p0629

Od posledního testování skenerů uběhly již čtyři měsíce a na trhu se objevila spousta nových zajímavých produktů. O přízeň zákazníků se v tomto kole testů bude ucházet šestice novinek. Největší zastoupení při tom mají tři výrobky společnosti Hewlett-Packard. O příčky v našich tabulkách se dále ucházely dva skenery Microtek ScanMaker a jeden produkt patřil výrobci Visioneer. V historii našich testů skenerů bylo možné vysledovat zajímavý posun. Dříve uvedené levné skenery zpravidla nabízely základní rozlišení 300 x 600 dpi a výhradně paralelní připojení k PC. Nové produkty kombinují paralelní port s rozhraním USB, nezřídka jsou opatřeny doplňkovými tlačítky rychlé volby a jejich rozlišení se již pohybuje v hodnotách 1 200 x 2 400 dpi. Na umístění jednotlivých produktů se promítla aktuální pořizovací cena, kterou jsme změnili u všech výrobků dostupných na našem trhu.

HP ScanJet 3400C

Nejlevnější skener v tomto testovacím kole je na pultech prodejen nabízen za poměrně nízkou pořizovací cenu.

Testovaný skener je pokračovatelem celkem úspěšného modelu HP ScanJet 3200C. Výrobce pozměnil celkový design produktu i snímací mechaniku, standardní paralelní rozhraní bylo doplněno také USB portem. Výrobek dokáže snímat odrazové předlohy v rozlišení 600 x x 1 200 ppi hardwarově a 9 600 ppi interpolovaně při 36bitové hloubce barev. Rozměry pracovní plochy 216 x 297 mm odpovídají formátu A4. Skener je určen pro rychlé zpracování kompletních dokumentů s obrazovou i textovou částí. Využívá totiž software HP PrecisionScan LTX, který předlohu rozeznává, správně určí rozlišení pro obrázek i text a celek převede do zvolené aplikace, např. MS Wordu. Rozpoznávání textu přitom plně podporuje českou diakritiku. Skener je určen pro počítače PC s operačním systémem Windows 95 a 98. K rychlé práci lze využít buď zmíněný software, nebo přímo volit ovládání pomocí trojice tlačítek. V porovnání s předchozím modelem je pomalejší při práci v nižších rozlišeních a poskytuje vyšší přesnost zpracování detailů. Barevná věrnost je přibližně stejná.

HP ScanJet 4300C

Druhý skener stejného výrobce s vyšší pracovní rychlostí a vylepšeným designem.

Také další testovaný produkt pochází z dílny Hewlett-Packard. Pro jeho spojení s počítačem je rovněž využito paralelní rozhraní nebo USB. Softwarové vybavení je shodné s modelem HP ScanJet 3400C, stejné je i rozlišení a také rozměry pracovní plochy. Zajímavým prvkem tohoto zařízení je funkce kopírování. Přímo na skeneru totiž uživatel najde číselný displej a ovládací tlačítka, kterými volí počet kopií předlohy. Kopie jsou pak zpracovány přímo na připojené tiskárně. Rychlostí práce, přesností barev a detailů tento model převyšuje výrobek 3400C, vyšší je však i pořizovací cena 5 649 Kč včetně DPH.

HP ScanJet 5370C

Pokud potřebujete zpracovat také diapozitivy, sáhněte po tomto modelu.

Do třetice od společnosti HP model ScanJet 5370C. Tato novinka se na trhu objevila nedlouho po svém předchůdci s označením 5300C. Přestože vnější design je stejný, v útrobách se ukrývá přepracovaná rychlejší optická jednotka. Výrobek je standardně dodáván s nástavcem pro zpracování transparentních předloh, volitelně lze dokoupit podavač předloh. Skener navíc dokáže lépe zaostřit na hlubší předměty. Lépe proto zpracovává například text na ohybu stran v otevřené knize. Hardwarové rozlišení je udáváno hodnotami 1 200 x 2 400 ppi při 42bitové barevné hloubce, interpolované rozlišení je podle údajů výrobce neomezené. Softwarové vybavení zahrnuje HP PrecisionScan ve verzi PRO 2.5, k dispozici je rovněž grafický editor Corel Print Office 2000 a program pro tvorbu webových stránek s názvem Boomerang Internet Design Shop Gold 2000. Skenované dokumenty jsou snadno dostupné v dalším pomocníku, kterým je Caere PageKeeper. Skener je dodáván s ovladači pro Windows 95/98/NT a 2000. V testu prokázal vysokou přesnost v detailech a vysokou rychlost snímání. Barevné odchylky byly na hranici průměru.

Microtek ScanMaker 4700

Nový Microtek nabízí vysokou přesnost detailů a vysoké pracovní rozlišení. Při práci potěší i svou rychlostí.

Během předchozích testů jsme již několik skenerů značky Microtek vyzkoušeli. Jednalo se však o produkty s velmi nízkou cenou a nepříliš přesvědčivým výkonem. Příjemným překvapením proto byl nový Microtek ScanMaker 4700. Tento robustnější skener pracuje v rozlišení 1 200 x 2 400 ppi hardwarově a 9 600 ppi interpolovaně při 42bitové barevné hloubce. Využít jej mohou uživatelé počítačů PC s Windows 98 nebo 2000, stejně tak ovšem může potěšit zákazníky s počítači Apple G3, G4 nebo iMac, které podporují USB. Univerzální sériový port je přitom jediným komunikačním rozhraním mezi skenerem a počítačem. K ovládání skeneru je připraveno 5 tlačítek na jeho přední části, díky nimž lze snadno snímat materiál do předvolené aplikace, poslat ve formě faxu, e-mailu, nebo tisknout na zvolenou tiskárnu.

Pro hloubavější uživatele je však připraveno kvalitní rozhraní TWAIN v podobě programu Microtek ScanWizard. K dispozici je přitom v běžné "konzumní" podobě i v profesionálním layoutu s možností změn vlastností předlohy, rozlišení, barev a množstvím filtrů pro rozmazání, doostření originálu a descreening.

Kromě uvedeného programu jsou přidány také kompaktní disky s grafickými editory Adobe PhotoDeluxe a Ulead PhotoImpact ve verzích pro PC i MAC. OCR programy pak zastupují produkty Textbridge a Caere OmniPage.

Díky vysokému rozlišení je skener velmi přesný, USB připojení příznivě ovlivňuje rychlost práce. Zpracování barev bylo na hranici průměru. Volitelně lze ke skeneru připojit automatický podavač dokumentů a nástavce pro transparentní materiály.

Microtek ScanMaker X12USL

Microtek ScanMaker X12 USL nabízí zajímavou kombinaci USB port a připojení SCSI.

Dalším novým produktem byl Microtek ScanMaker X12 USL. Tento skener je kromě běžného USB konektoru vybaven také SCSI rozhraním a přídavnou PCI kartou do počítače. Svému uživateli skener nabídne interpolované rozlišení 9 600 ppi nebo hardwarové rozlišení 1 200 x x 2 400 ppi při 42bitové barevné hloubce. Na rozdíl od ostatních je k dispozici pracovní plocha 216 x 354 mm. Rozhraní TWAIN je stejné jako u modelu 4700, shodné jsou i OCR programy, navíc je zde Adobe PhotoShop 5.0 LE. Při testu jsme vyzkoušeli připojení prostřednictvím USB i SCSI, započítány však byly jen výsledky SCSI, protože toto rozhraní bylo podstatně rychlejší. Proti přesnosti detailů ani rychlosti práce nelze u tohoto výrobku namítnout nic, vyšší barevná shoda předlohy a sejmutého snímku by však rozhodně byla přínosem.

Visioneer OneTouch 8600

Tento skener se vyznačuje nenáročnou obsluhou, rychlostí práce a plnou lokalizací ovládacího programu.

Skener Visioneer při práci dokáže snímat předlohy o velikosti 210 x 297 mm v rozlišení 600 x 1 200 ppi hardwarově a 2 400 ppi interpolovaně v 36bitové barevné hloubce. Přenos dat mezi skenerem a počítačem zajišťuje paralelní a USB rozhraní. Odklápěcí víko je přichyceno na delší straně pracovní plochy, skener je vybaven celkem sedmi ovládacími tlačítky. Výrobek na cestě k zákazníkovi doprovází ovladače pro Windows 95/98 a NT, správce dokumentů PaperPort Deluxe 6, OCR programy Xerox TextBridge Pro 8.0 a Recognita 4.0 Standard a editační software MGI PhotoSuite II SE. Skener je velmi rychlý jak při zpracování náhledů, tak i při vlastním snímání. Zachování původních barevných odstínů je velmi dobré, zařízení nemá problémy ani se zpracováním detailů.

§§§§§


Profesionální počítače

Václav Maletínský, Jakub Smolka, Jaroslav Kasal

c00p0631

Targa Power Line A800

Společnost Targa určitě není pro veřejnost neznámým pojmem. Kromě kvalitních počítačových komponent nabízí také celé počítačové sestavy.

Sestavu s označením Targa Power Line, která již svým jménem naznačuje směr, jímž se hodlá ubírat, jsme mohli krátce otestovat.

Základní deska Gigabyte GA-7ZM byla osazena 128 MB RAM a v patici Soket A byl umístěn procesor AMD Athlon, taktovaný na frekvenci 800 MHz. Grafická karta Matrox Millennium G400 DualHead prokazuje svou kvalitu ve vysokých rozlišeních a plné barevné hloubce. Zákazník jistě ocení zvukovou kartu SoundBlaster Live! s kvalitním prostorovým zvukem. Počítač je připraven k propojení se sítí Internet díky instalovanému modemu značky Motorola.

S předchozího popisu sestavy je patrné, že jednotlivé komponenty byly vybrány velmi citlivě, tak aby vyhovovaly náročným grafickým pracím, zpracování multimediálních projektů i běžné práci. Širokou škálu využití zajišťuje právě grafická karta Matrox, schopná bez problému obsluhovat dva monitory zároveň a přitom neztrácet svou výkonnost.

Celkový výsledek, ohodnocený 158 body, řadí sestavu mezi silné počítače. Výkon se projevuje zejména v grafických aplikacích Bryce 4.0 a Photoshop 5.5. V aplikacích typu Office je ještě silnější.

Bohatá je také softwarová výbava MS Windows 98 CZ, Word CZ, Works CZ, Zoner Calisto, Yap Lite slovník.

Tesla PIII

Nejspíše si budeme muset teprve zvyknout na značku naší renomované firmy Tesla, která se také snaží prosadit na trhu počítačové techniky.

Jako všichni vlastenci fandíme českým firmám, jak to jen jde. Ale pokud máme být upřímní, design skříně Tesla zrovna neoplývá ladnými tvary.

Páteř počítačové sestavy tvoří základní deska firmy Micro Star, disponující procesorem Intel Pentium III na frekvenci 800 MHz. Spolu s grafickou kartou ATI Radeon nabízí počítač kvalitní výkon nejen v grafických a Office aplikacích, ale také v multimédiích. Použitý 19" monitor Videoseven N96dn si spolu s videoakcelerátorem výborně rozumí. Sympatické rozlišení 1 280 x 1 024 nabízí optimální frekvenci 85 Hz. Pochvalu si vyslouží především kvalita zobrazování ploché obrazovky a povedené jednoduché OSD ovládání monitoru. Vhledem ke konfiguraci a výkonu procesoru nás překvapuje v testovaném programu BAPCo SysMark 2000 jeho index výkonu, činící pouhých 140 bodů. O něco nižších výsledků totiž dosahují sestavy s frekvenci 733 MHz, ale s horšími grafickými kartami.

Přítomnost faxmodemu a síťové karty předurčují počítač k připojení do Internetu nebo lokální sítě. Tomu neodpovídá dvoutlačítková myš Genius bez rolovacího kolečka. Klávesnice Turbo Xwing kromě standardních tlačítek poskytovala uživateli navíc tlačítka pro uspání, probuzení nebo vypnutí počítače. Dalo by se tedy hovořit o výkonné sestavě určené pro multimediální účely jak se projeví společnost Tesla na dnešním nasyceném počítačovém trhu, záleží již na spokojenosti jejich zákazníků.

Top Brave 31100 Ath

Multimediálně vybavený počítač s maximální výkonností oplývá opravdu zuřivou silou, s jejíž pomocí lehce zvládá všechny úkoly.

Jednu z nejvýkonnějších počítačových sestav nám zapůjčila společnost ProCA. Naše benchmarkové testy nám na počítači BRAVE 31100 ukázaly, co vše si lze představit pod pojem vysoký výkon.

Základem sestavy je motherboard ASUS A7V s čipovou sadou VIA KT133. FSB je taktován na úctyhodných 200 MHz. Patice Soket A byla osazena procesorem AMD Athlon Thunderbird 1,1 GHz, jejž v desce doprovázelo 256 MB paměti. Kvalitní zobrazení v rozlišení až 1 900 x 1 440 bodů zajišťovala instalovaná grafická karta ELSA GeForce2 GTS s pamětí 32 MB DDR RAM a RAMDACem 350 MHz. Celkovému příznivému dojmu napomáhá také zvuková karta Sound Blaster Live! 1024. Ta nabízí efekty založené na popisu vlastností prostředí v systému EAX (Environmental Audio). Prostorový zvuk vyžaduje odpovídající reproduktorovou soustavu, u testovaného produktu jím byla Creative SoundWorks FPS 1000. Tvoří ji čtyři satelity a jeden subwoofer.

Sestavu doplňuje 17" monitor LG Flatron 795, na jehož zadní straně lze nalézt i 4portový USB hub. Přestože se jedná o monitor vyšší třídy, zůstává se svým nejvyšším rozlišením 1 600 x 1 200 bodů při 75 Hz pod hranicí zvolené grafické karty. V ideálním pracovním rozlišení 1 024 x 768 bodů však nabízí velmi sympatickou obnovovací frekvenci 120 Hz.

Pro uložení dat je v počítači instalován pevný disk Western Digital velikosti 27 GB. Rychlost přenosu dat zajišťuje Ultra ATA66 a 7 200 otáček disku za minutu. Nechybí klasická 3,5" disketová mechanika ani stále ještě nadstandardní DVD ROM 40x značky Pioneer. Pro obsluhu programů je připravena dvoutlačítková myš Genius s rolovacím kolečkem a multimediální klávesnice stejné značky. Se všemi standardními tlačítky obsahuje ještě dalších šestnáct naprogramovaných.

Popisovaný počítač byl k našim testům dodán s operačním systémem Windows ME v české verzi a potřebnými ovladači jednotlivých hardwarových částí. Vadou na kráse snad může být pouze cena sestavy, která činí i s monitorem 94 900 Kč (s DPH).

Domácí počítače

Fujitsu Siemens Ed (Et) 1188

Modely firmy Fujitsu Siemens se ve své kategorii předvedly na výbornou. Počítač kombinuje dobrý výkon s výborným servisem.

Je velmi dobře známo, že kvalitní služby si vyžadují adekvátní ceny. Za všechno se přece musí platit. To ale neplatí pro firmu Fujitsu Siemens, která na trh dodává sestavu FS eD-1188 a FS eT-1188.

Rozdíl mezi těmito stroji je pouze v jejich vnějším vzezření. Základem pro počítač eD je skříň typu Desktop, kdežto typ eT je tvořen skříní minitower.

Hnací silou pro tyto sestavy je procesor Pentium III 733 MHz. Svým výkonem a pamětí 128 MB je velice rychlý, na druhou stranu je však částečně bržděn videoakcelerátorem. Ten svými parametry sílu procesoru opravdu omezuje. Jedná se o integrovanou kartu Intel 82815. Vlastnosti kartu označují jako průměrnou, ale pro kancelářské aplikace plně vystačí. Proto je také tento počítač zařazen v kategorii domácí PC.

Monitor stejné značky jako sestava předstihuje vlastnosti videoakcelerátoru, který omezuje také monitor v jeho možnostech.

Slovo integrace se pro tento počítač opravdu hodí, jelikož do desky je integrována i zvuková karta Sound MAX.

Klávesnici Siemens doprovází myš značky Trekker, obsahující vždy tolik chybějící rolovací kolečko.

Sestava s instalovanou verzí systému Windows 98 SE je dodávána za okolo 50 000 Kč včetně DPH. Ta je pro uživatele celkem výhodná vhledem ke kvalitnímu značkovému servisu, jejž firma poskytuje svým zákazníkům. Zákazníky může potěšit i délka jejího trvání 36 měsíců.

Micro Flash 533

Levná sestava, jejíž procesor podává poměrně slušný výkon postačující pro kancelářské aplikace.

Počítače pro domácí nebo kancelářkou potřebu lze charakterizovat především jejich účelností. Nepotřebujeme proto stroj s obrovským výkonem, ale spolehlivého elektronického pomocníka. Těmto požadavkům vyhovuje počítač Micro Flash 533.

Jeho základem je procesor VIA Cyrix III na frekvenci 533 MHz (označovaný při startu PC jako Samuel), jehož výkonový potenciál rozhodně není určen pro oblast nejnovějších akčních her. To ostatně prokázaly i naše testy, ze kterých však také vyplynulo jeho hlavní využití kancelářská práce. BAPCo SysMark 2000 ukázal výkonový index jen 57, na což měly ale velký vliv náročné výkonové testy v programech Bryce 4 a Photoshop 5.5. U produktivity v aplikacích typu Office již index výkonu udává 62, což spolu se 64 MB SD-RAM paměti pro kancelářské práce postačí.

Výhrady však můžeme mít vůči použitému monitoru 15" DTK 570KAT s viditelnou úhlopříčkou jen 13,5", jehož ovládání pomocí složitého OSD neodpovídá současným standardům.

O připravenost k okamžitému zapojení do firemní sítě LAN či doma k Internetu se postarají dodávané komponenty faxmodem Askey a síťová karta SVEC 10/100M PN1000TX. Právě při práci s Internetem nám poněkud chybělo na dvoutlačítkové myši Genius rolovací kolečko.

OEM verzi systému Windows 98 vhodně doplnil užitečný antivirový program AVG 6.0 a demoverze ekonomického softwaru KelWIN2001.

Softwarovému a hardwarovému vybavení počítače, spolu s 24 měsíční zárukou, odpovídá cena 32 560 Kč včetně DPH. Především výkon jako celku zařazuje sestavu pro práci s kancelářskými aplikacemi.

§§§§§


Software


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina, Ousmane Keita

c00p0610

TS Dětský koutek III

S počátkem podzimu představila nové tituly firma Terasoft, jejíž výukové programy patří mezi nejprodávanější u nás. Kromě tradičně "školních" produktů uvedla také pokračování svého úspěšného hravého CD pro nejmenší. Přestože se zdá nelogické uvedení hned třetího dílu po prvním, ujišťuji vás, že existuje i díl druhý, jenž byl uveden současně s konáním veletrhu Invex.

Hlavním zaměřením "trojky" jsou tentokrát písmena, jejichž zvládnutí je podřízen celý obsah. Autoři se zaměřili nejen na část "rozpoznávací", jež logicky převládá, ale připravili také tiskové rozraní, ve kterém si můžete vybrat tzv. pracovní listy. S jejich pomocí mohou po vytištění adepti prakticky procvičovat potřebnou motoriku ruky na snadných úvodních příkladech a následně při procvičování vlastních písmen.

Výukovou sekci prakticky ve všech jejích částech provází pohádkový motiv, jenž děti seznamuje s obsahem a instruuje je při provádění praktických úkolů. Samozřejmou součástí je zvukový doprovod s mluveným výkladem, bez něhož výuka i hry ztrácejí smysl. Proto určitě počítejte s nutností zvukové karty. Pro lepší orientaci je výukový materiál rozdělen dle věku uživatele, takže mezi pojmy předškoláček prvňáček druháček se snadno zorientujete. Dále zde najdete slabikář, zpěvník dobře zvladatelných jednodušších písní a kolekci her, samozřejmě s písmenkovými motivy, jako je např. pexeso. Osvědčená metodika "škola hrou" je, konec konců, použita na většině CD i ve výukových lekcích a domnívám se, že to věci prospělo.

Z technického hlediska dochází oproti dříve známým rozhraním titulů od Terasoftu k mírnému vývoji. Vylepšeny jsou dialogy pro nastavení uživatelského prostředí a pěkně je zpracována i nápověda. Za šťastné řešení považuji možnost nastavit si omezení funkcí Windows (klávesové zkratky, zobrazování lišty z programy), čímž dětskému uživateli znemožníte rozptylování a ušetříte případné nesnáze, neboť jeho prostředím bude pouze Dětský koutek. Co mne trochu mrzí, je nemožnost instalace na pevný disk (nebo je dobře ukryta), neboť provoz z CD je opravdu pomalý.

Rád bych věnoval poznámku doporučené věkové hranici pro užívání výuky. Přestože autoři uvádějí rozpětí 3 až 8 let, praktický test u naší "recenzentky" (čtyřleté kolegovy dcery) ukázal, že spodní hranice je ve skutečnosti určitě přehnaná. Pomineme-li extrémní případy mimořádně nadaných dětí, považoval bych zpřesnění na cca 5 let za lepší.

TS Dětský koutek III

ovládací rozhraní

možnosti nastavení

koncepce výuky

nemožnost instalace

Producent: Terasoft

Žánr: výuka čtení a psaní

Jazyk: čeština

OS: Win 9x/NT/2000

Cena: 600 Kč (jednouživatelská verze bez 5% DPH)

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s., Vísecké nám. 1280, 268 01 Hořovice, www.terasoft.cz

§§§§§


Internet Download Centrum - utility pro každého

Vladimír Drda & Michal Drda

c00p0612

Dnes se v Internet Download Centrum dočtete o manažerech souborů a programech na sledování systémových prostředků a využití diskových kapacit. Také vám nabídneme software, který bude hlídat, jak PC využívají vaše děti. Na závěr na vás čekají drobné utilitky a jedna zdařilá aplikace typu CAD. Přejeme příjemné čtení.

Turbo Navigator 1.42

790 KB; (http://www.turbonavigator.com)

Neskončila, a zřejmě jen tak neskončí doba popularity manažerů souborů třetích stran, jež se snaží překonat omezené možnosti standardního Průzkumníka z Windows. A nejen to, manažer souborů je ideální úlohou pro programátory a porovnání jejich schopností. V tomto případě předvedl svou dovednost Marko Vodopija. Jeho jméno zní v češtině poněkud komicky, ale jeho software je neobyčejně sympatický. Porovnám-li Turbo Navigator s Windows Commanderem, jejž často používám, je oproti němu funkčně mnohem chudší. Jsou zde ale skutečnosti mluvící ve prospěch Turbo Navigatoru, a to např.:

- Přesouvatelné panely nástrojů a o něco přitažlivější vzhled.

- Integrovaný encrypt/decrypt souborů algoritmem Blowfish RipeMD 256.

- Turbo Navigator je freeware (Windows Commander je shareware).

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

WinNc 2000 Professional Edition

2,1 MB; (http://www.dunesmm.nl/winnce)

Dalším zajímavým manažerem, nahrazujícím běžný windowsovský Průzkumník, je WinNC 2000. Jeho velkou výhodou je, že použité klávesové zkratky a funkcionalita myši jsou stejné jako v klasickém dosovském Norton Commanderu. Mimo klasických funkcí pro práci se soubory a okolními počítači v síti je k dispozici mnoho dalších funkcí a utilit.

- Interní prohlížeč formátů JPG, GIF, BMP, TGA, WMF, PCX, MP3, WAV, FLC, DOC, XLS, HTML, MID a AVI.

- Prohlížení komprimovaných souborů, které jsou vidět stejně jako adresáře.

- Synchronizace a porovnávaní složek a adresářů.

- Připojení k FTP serverům.

- Rozdělování a spojování velkých souborů.

- Šifrování souborů.

- Vlastní rozsáhlý systém systémových informací, včetně benchmarku, atd.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, 19 USD, zkušební doba 30 dní

2xExplorer R7

328 KB; (http://personal-pages.ps.ic.ac.uk/umeca74)

A posledním z dnes prezentované řady manažerů souborů je 2xExplorer R7. Opravdu velice jednoduchý, s žádnou nadstandardní funkčností. Ideální pro uživatele, kteří k provádění "nadstandardních" funkcí (jako komprimace, přehrávání médií apod.) výrazně preferují specializované aplikace. Integrované komponenty mívají povětšinou horší funkcionalitu a znám lidi, kteří k ním mají vyslovenou averzi. 2xExplorer slouží převážně jen k navigaci po souborech a adresářích, částečně podporuje i náhled na obrázky, HTML dokumenty a dokumenty formátu RTF. Výjimečnou je integrovaná funkce pro hromadné generování dávkových souborů dávka převezme názvy označených souborů, případně modifikované názvy podle vstupní šablony.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Directory Compare 2.30

1,26 MB; (http://tp.lc.ehu.es/jma.html)

Directory Compare porovnává obsah dvou adresářů či adresářových struktur z hlediska prezence/absence souborů, jejich velikosti, datumu a případně obsahu. Program je nabitý funkcemi a v pohodlném grafickém prostředí vypíše do detailu rozdíly mezi obsahem zdrojového a cílového adresáře. Rozdíly jsou vyznačeny barevně tyto barvy a další symboliku lze uživatelsky přizpůsobit. Nalezení rozdílů mezi dvěma adresáři může být šikovné pro periodické vytváření záloh např. zdrojových souborů od právě vyvíjených programů. Pikantní vlastností je podpora komprimovaného ZIP formátu jak pro zdrojový, tak cílový adresář. A to není všechno. Zásadní význam má i podpora příkazové řádky, jíž lze program do značné míry ovládat. Ilustrujme to případem, kdy buď při každém startu Windows, nebo na popud nezávislého plánovače program zálohuje vaši rozdělanou práci do komprimovaného souboru ZIP. A to mnohem rychleji než běžným kopírováním (komprimováním), díky rozeznání modifikovaných a nových souborů.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Enuff 4.0

1,9 MB; (http://www.akrontech.com)

Prostřednictvím tohoto programu dostanete svůj počítač pod vaši totální kontrolu program má hlavně pomoci rodičům kontrolovat, jakým způsobem jejich děti využívají počítač a kolik času stráví s jednotlivými aplikacemi. Restrikcemi se také dá omezit čas přístupu k Internetu. Rodič si nastaví svoje správcovské heslo a nadefinuje kritéria k použití počítače pro svoje děti. Ty se pak do počítače přihlásí svým jménem a heslem, na které už jsou nastaveny omezující podmínky, včetně logování.

Enuff se také dá spolehlivě uplatnit v knihovnách, školách, internetových kavárnách, atd.

Operační systém: Windows 95/98

Licence: shareware, 30 USD, zkušební doba 30 dní

Magic Folders 99.09.1

230 KB; (http://pc-magic.com/)

Magic Folders umí skrývat adresáře včetně jejich obsahu, čímž předejdete nežádoucím, i nechtěným modifikacím dat, a máte zaručeno utajení pro veškeré soukromé a citlivé dokumenty. Po nainstalování a zadání hesla se objeví snadné uživatelské rozhraní, kde jedním kliknutím skryté složky odtajníte a dalším tlačítkem můžete připravit ke skrytí další složky. Nelze skrývat složky na sdílených LAN discích, složky systému Windows NT a systému OS/2.

Zapomnětlivým uživatelům je při instalaci nabídnuto vytvoření odblokovací diskety disketa je vytvořena k vašemu uživatelskému jménu a heslu, a při ztrátě hesla se jejím prostřednictvím nechají odtajnit všechny složky zneviditelněné od Magic Folders.

Na jednom počítači může Magic Folders sdílet nezávisle až 10 uživatelů.

Operační systém: Win 95/98, pro 3.x je nutné stáhnout zvláštní instalační program

Licence: shareware, 29 USD, zkušební doba 30 dní

Fast Plans 6.3

2,2 MB; (http://www.blackmtnsoft.com)

Fast Plan je program typu CAD, automatizující návrh staveb a interiérů. K tomu je vybaven specifickými nástroji a funkcemi (automatické kótování, šrafování...) a sadou již hotových inteligentních komponent (okna, zdi, dveře, schodiště...). Jedinou omezující podmínkou je, že podporuje maximálně třípatrovou budovu. Celý návrh projektu zpříjemňují bohaté možnosti nastavení rozličných pohledů a tisků. Výsledné dílo je možné uložit nejen jako projekt Fast Plans, ale i jako bitmapový obrázek.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: shareware, 63 USD, zkušební verze má omezené funkce

EyeDrives 3.2

1,1 MB; (http://softtalon.bizland.com//)

EyeDrives je šikovný prográmek, vždy k dispozici na hlavním panelu vedle hodin, který vám neustále zobrazuje stav zaplnění všech pevných i výměnných jednotek ve vašem počítači. Také ukazuje stav využití operační paměti, odkládacího souboru a systémových prostředků.

Zobrazení lze volitelně přepínat mezi B (byty), KB, MB a GB.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Ping 1.6.4

2,1 MB; (http://grimsping.cjb.net/)

Malý pinger a skener portů pro Windows 95, 98, Me, NT a 2000. Kromě hromadného pingování IP adres a skupin integruje jednoduchého FTP klienta a dovoluje hromadně ověřovat oprávnění přístupu na specifikované soubory. Umožňuje uložení adres pro ping a importování v několika formátech. Kdykoliv můžete vytisknout souhrn výsledků odpovědí testovaných destinací.

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

Mem Viewer 2.20

430 KB; (http://www.gene6.com)

Program zobrazující aktuální obsazení paměti v liště u hodin, kdekoliv jinde na obrazovce v plovoucím okénku, nebo na obou místech. Nastavitelná je doba obnovování stavu, priorita sledovací úlohy, barva a vzhled okénka hantýrkou řečeno je "skinovatelné". Vzhledem ke své minimální velikosti a jednoduchosti použití přijde vhod každému, kdo má tendenci vidět aspoň trochu jinak neprůhledným Windows "pod kapotu".

Operační systém: 32bitová Windows

Licence: freeware

§§§§§


Microsoft Motocross Madness 2 - simulátor krosových motorek

Vladimír Vondráček

c00p0613

Motokrosové šílenství: tak zní doslovný překlad názvu produktu a dlužno poznamenat, že nelže. Ale nejprve je třeba zmínit, že se jedná o klasickou hru bez jakéhokoliv výukového vlivu, tedy kromě výuky krkolomných pádů, kolizí a vůbec havárií na motocyklu. To se ovšem není třeba učit, to jde samo.

Pro eskapády je možno zvolit různé kubatury motocyklů různých výrobců zvučných jmen, jako je třeba Honda či Yamaha. Pro začátečníky je vhodnější slabší model (například dvěstěpadesátka), pro otrlejší a zkušenější pak půllitr či šestistovka. Navíc je možno si v garáži upravit výkon motoru a průběh křivky výkonu v závislosti na otáčkách. Motorky se chovají tak, jak se od těchto strojů dá čekat, ale více se zmíním dále.

Tratě

Tratě, kterých jsou celkem desítky, lze absolvovat v celkem šesti režimech. Ne každá trať ale nabízí každý režim. Některé vyžadují jízdu po přesné trati, na jiných jsou v terénu rozmístěny branky, které je třeba absolvovat ve stanoveném pořadí bez vlivu na to, jak se tam závodník dopraví. Proto jsem si oblíbil závody typu enduro, nabízející např. prostředí zasněženého zimního střediska či farmu uprostřed žní. Tak třeba setkání s vlakem či traktorem (který se rozhodně před jezdcem nezastaví) může být silným dojmem, zejména poté co se snášíte několik desítek metrů od motocyklu, jejž válcují zadní kola traktoru. Tento nebo podobný pohled zažije začínající jezdec poměrně často. Krajinou lze celkem nerušeně projíždět. Tam, kde mapa jakoby končí, není černá díra nebo ostrý okraj, ale minové pole, které motocykl s jezdcem odmrští někam do středu mapy. K dispozici jsou i interiérové závody, ale nesouhlasné mručení davu při každém pádu vám dokáže rychle znechutit okruhové závody v hale.

Fyzikální model

Ten je zpracován opravdu kvalitně, realitu lze simulovat ve třech stupních autentičnosti. V té nejopravdovější, a tudíž nejtěžší, je tak trochu problém udržet byť jen směr, o jízdě v těžším terénu ani nemluvě. Každá nepozornost se v takovém případě okamžitě projeví a jezdec takřka vždy plachtí. Jak je motocykl náchylný k nestabilitám dokazuje to, že stačí krátký a letmý kontakt se stromem či budovou, a už se může znovu rozjíždět. Fyzikální poučka o neprostupnosti hmoty je implementována také poměrně přesně, takže jízda lesem je opravdu dobrodružná (nedobrodružné povahy mohou vypnout nepropustnost stromů). Podobně jako stromy se chovají i ostatní objekty, takže není problém hupnout si ze skokanského můstku či projet stodolou nebo domem. Motocykl reaguje poměrně věrně na impulsy ovládání, takže prudký rozjezd do příkrého kopce končí většinou na zádech pod vrškem, podobně mazané přibrzdění při jízdě ze svahu má za následek efektní salto přes řidítka. Pohyb motorky také respektuje stav a povahu podkladu, takže udržet se na zasněžené stráni moc nejde.

A to ostatní

Grafika je kvalitní. Necítím se sice odborníkem na detaily, ale rozhodně se nestává, že najednou zmizí části předmětů a podobně. Úroveň detailů i rozlišení se dá nastavit, cenou za vyšší kvalitu je hardwarová náročnost. Pro nejkvalitnější mod rozhodně nevystačíte s doporučenými 64 MB paměti a 300MHz Pentiem II, i když část výkonu převezme grafická karta. Zvukový doprovod je vcelku dobrý. Hra podporuje 3D audio, takže při odpovídajícím hardwaru poskytuje kvalitní zážitek.

Jak je dnes takřka povinností, je možno hrát i přes síť. Pokud máte Internet Explorer 3.02 nebo vyšší (nebo odpovídající Netscape 4.0), pak lze řádit na MSN Gaming Zone. Pro osamělé (a/nebo nepřipojené) hráče je možno jezdit jednotlivé závody nebo zajet celou "kampaň", od místního borce na nějaké plečce po profesionální okruh Super Cross na Vectoru VX600.

Co dodat

Jste-li fandové do krosových motocyklů a počítačových her, pak tohle není špatná volba. Rozhodně je to dobrá zábava a dodám jen, že výroba hry byla též humánní: během ní totiž nebyl zraněn ani jeden pixel (převzato z manuálu).

Microsoft Motocross Madness 2

fyzikální model

občasné problémy se zvukem

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o., Novodvorská 1010, Praha 4

§§§§§


Krajina po bitvě - Microsoft office se blíží k desítce

Jan Kubica

c00p0614

Na trhu s kancelářskými balíky je rozhodnuto, alespoň co se týče podílů na trhu. Microsoft drží úctyhodných a mrazení budících 96 procent, ostatní se dělí o drobky. Co může ještě Billa a jeho boys motivovat k dalším verzím? Ano, přátelé, jsou to peníze. Nejprve je sice musíte investovat do vývoje, abyste měli něco víc než konkurence, pak jich ještě více investujete do marketingu, abyste přesvědčili zákazníky, že vyvinuté novinky opravdu potřebují. No, ale máte-li skoromonopol, nakonec se vám to vyplatí.

Je však ještě jeden dobrý důvod neusínat na vavřínech. Co když se záhy ukáže, že nápad, jakým je například StarOffice, nebyl až takový nesmysl?

Ale k Office. Hlavními "tématy" nové verze Office mají být zjednodušené ovládání, lepší integrace webových funkcí a rozpoznávání hlasu. Zachovány zůstaly naopak (naštěstí) formáty souborů, se kterými pracovala již Office 2000. Jedinou výjimkou je Access, jenž vedle tradičního zavádí i nový formát optimalizovaný pro velké a také vícejazyčné databáze.

K dispozici je velmi mladá beta-verze, takže je namístě shovívavost. Museli jsme prozatím oželet Publisher a PhotoDraw, u programů, které k dispozici jsou, místy narazíte na podivně se chovající funkce. Do léta 2001, kdy má být Office uvedena na trh, je dost času na vychytání much, přinejhorším to spraví Service Pack.

Uživatelsky přívětivé a jednoduché ovládání může znít jako obehraná píseň, přesto mě vždycky překvapí, že se dá jít ještě dál. A že se dá najít další, nově a zároveň povědomě znějící název, kterým se novinka označí. V Office 10 najdete Task Pane a Smart Tags. Task Pane je okénko objevující se po straně dokumentu, v němž se nabízejí funkce, o kterých program předpokládá, že je budete chtít použít formátovací, vyhledávací a také například vložení (Paste) z jedné ze 24 schránek. Pod názvem Smart Tags najdete kontextově závislou lištu (nebo okno) s ikonami, jejichž stiskem vyvoláte funkce, k nimž jste se zatím dostávali jen přes několik úrovní menu. V Excelu se Smart Tags například objevují v buňce sousedící s tou, kterou právě editujete, a nabízejí například operace jako "Vložit jinak", "Automatické opravy" nebo "Formát odrážky".

Nedokážu posoudit, nakolik je webový životní styl hlásaný Billem Gatesem v Americe realitou, u nás jej prozatím nevidět. Přesto jsou pro mě nové, k Webu a skupinové spolupráci mířící funkce nejzajímavější kapitolou. Tak například v Excelu najdete vylepšený Web Query nástroj, jímž se napojíte na datové zdroje roztroušené kdekoli po (zasíťovaném) světě, abyste z nich stvořili decentní tabulku nebo graf s mapkami zemí. Ohromná věc, která potěší zejména top managery. Podobně je tomu v Outlooku, který ovšem nepodporuje jen tak ledajaké služby, ale (zatím?) jen Hotmail a MSN Messenger Services. Slabší je to ale například se sdílením kontaktů a úkolů, které zatím lze sdílet je prostřednictvím Exchange, nikoli jako samostatné datové zdroje umístěné kdesi na Webu. Pozadu nezůstal ani Word, i když vylepšení, jimiž se chlubí, přicházejí s několikaletým zpožděním. Prvním je vylepšená kreslicí plocha, kde i složitý obrázek odolá pokusům Wordu o přeformátování stránky. Někomu už tohle bude stát za upgrade, i když by se slušelo dát to spíše do Service Packu a zadarmo. Za druhé přichází Word (konečně) s možností sdílení a současné editace dokumentu více uživateli. Jednotlivé změny se zobrazují uvnitř okraje, takže neruší a jsou přesto vidět. Fajn.

Podobně jako v případě Whistlera, neboli nových Windows, je "velkou zprávou" schopnost rozpoznávání řeči. Koneckonců, textový editor, jemuž můžete diktovat, by se někdy hodil, stejně jako Outlook, který vás poslouchá na slovo. Velkou neznámou je lokalizace této služby, protože se jedná o velmi sofistikovaný učící se systém, jenž nemůže vzniknout "přeložením" amerického originálu. Leda snad v původním znění s titulky. Proto bych spíše doporučoval netěšit se, abyste mohli být příjemně překvapeni.

§§§§§


Starlancer - vesmírná 3D akční hra od microsoftu

Vladimír Vondráček

c00p0617

V daleké budoucnosti, kam je hra situována, není problémem se proletět přes Sluneční soustavu, zastavit se na chvíli na Marsu, pak to střihnout zkratkou kolem Io a Europy někam k vnějším planetám. Tam se dají zkouknout těžební stroje, dobývající nezbytné suroviny. No a cestou zpátky si dát jedno někde na Ganymedu. Prostě takový ideální, globalizovaný vesmír, kde všechno chodí tak jak má. Tedy skoro všechno. Ve vesmíru nejsou jenom ti hodní (Aliance), ale i lotři (Koalice). Z toho jasně plyne, že i v budoucnu se budou lidi zájmově seskupovat. Alianci tvoří vedle Američanů (nečekaně) i Britové, Francouzi, Němci atd. Koalice své členy sesbírala hlavně v Rusku (kde konečně jinde, že) a přidružených státech. Zkrátka zavanul dech studené války. No, a v průběhu celé hry Aliance brání svoje impérium. To je tak v kostce vše.

Tak vpřed a na ně...

V úvodním filmečku se dopravíte jako zelenáč někam do vzduchoprázdna na mateřskou loď. Vřele nedoporučuji začít hned nějakou misí. Pravděpodobně po několika málo vteřinách se dozvíte, že se máte katapultovat ven ze zdemolovaného bitevníku. Místo toho je vhodné projít si tréninkové mise, kde se naučíte ovládat své vesmírné bojové plavidlo. A to věru není jen tak. Sotva si stačíte zvyknout na to, že ve vesmíru to tak dobře nebrzdí, už abyste roztančili prsty po klávesnici, ve snaze vydolovat ze stroje potřebné činnosti. Do boje se totiž zapojí takřka všechny klávesy, co jich jen na té plastové placce najdete. Už z tohoto hlediska je nezbytné projít tréninkem, protože v momentě, kdy je namístě rychlá reakce, nelze hledat v manuálu, čím se sakra střílí.

Jinak kokpit vesmírného letounu je vybaven vším, co je tak potřeba pro vedení boje ve stavu beztíže. Pomocí jednoho knoflíku zaměřovač najde cíl i s potřebnými údaji, další klávesa umožní se za nepřítele zavěsit na stejné rychlosti. Pak se už jen trefit, což je asi nejtěžší krok. Co si vyberete pro zničení nepřítele, je na vás, a v nabídce je kromě klasického kulometu i několik druhů raket. Na druhou stranu se nedá čekat, že nepřítel by se nechal jen tak sundat, proto je loď vybavena i štíty. No a v silné palbě se pak dá přesunout energie z méně náročných systémů do toho nejvíc zatíženého. Jinak hra probíhá přesně podle očekávání: letíte volným prostorem, vyhledáváte cíle a pak se je snažíte odprásknout. Někdy je mise postavena tak, že úkolem je chránit důležitý konvoj. V tom případě není úplně nejvhodnější se dát do pronásledování nepřítele, protože jeho kámoši pak udělají z konvoje sekanou. A takový výsledek jistě nepotěší vaše nadřízené důstojníky Aliance. Po návratu na mateřskou loď je mise zhodnocena a posouzena způsobilost jednotek pro další vedení boje.

Okolo střílení

Tak jako po boji následuje hodnotící brífink, tak před misí je setkání s vedoucími na téma, co se vlastně dneska bude dělat. Během doby, kdy nesedíte na schůzích nebo v kabině svého bitevníku, se nacházíte ve svém bydlišti, což je kóje o rozměrech tak dvakrát dva metry, kde jsou kromě postele a chodbičky jen dva kouty. V jednom se nachází trenažér. Tam doporučuji strávit co nejvíc času, abyste si ovládání bojového stroje opravdu osvojili. V druhém rohu se nachází terminál ITAC palubního počítače, kde si můžete procházet zápisy brífinků, prohlížet katalog bojové techniky nebo si pročíst seznam udělených vyznamenání (velmi krátké čtení). No a pod postelí je ještě CD přehrávač, který hudbou zpříjemňuje pobyt v kosmu. Při cestě na schůzi pak potkáváte mezi sebou se bavící lidi, tvůrci se vůbec snažili udělat filmečky co nejrealističtěji a celkem se jim to (dle mého názoru) povedlo. Lidé přikyvují, mrkají a, co je nejdůležitější, mluví. Hovoří pouze anglicky, takže bez dobré znalosti této řeči si moc nezahrajete. I během misí totiž dostáváte rozkazy a informace pouze mluvené a pouze anglicky.

Ještě taková poznámečka. Když vám během mise ujede ruka a tak trochu si spletete loď nepřátelskou se svou vlastní a rozstřílíte spřátelený křižník, neocitnete se po přistání ve své kóji, ale přímo v hangáru čeká vcelku nepříjemně se tvářící skupina chlápků s ručními zbraněmi. Velitel pak přečte krátký rozsudek, jeden ze seržantů vám zaváže oči a záhy zjistíte, že ani v budoucnu nebyl úplně všude zrušen trest smrti.

Povšechně

Jak jsem uvedl již v nadpisu, jedná se jednoznačně o hru, a ta nepřináší nic kromě zábavy (možná že někdy v budoucnu se bude hodit umět ovládat klávesnicí, ev. joystickem kosmické plavidlo). Zároveň je třeba dodat, že na postarším počítači, bez kvalitní grafické karty, dostatku operační paměti a výkonnějšího procesoru si moc neužijete. Pro kvalitní hru, netrhané animace skutečně nevystačíte s levným kancelářským pécéčkem. Ale i to vám zábavu zprostředkuje.

Ovládání hry je ovšem skoro až příliš složité, trochu námahy umí ušetřit použití joysticku, ale i tak se nevyhnete kontaktu s klávesnicí.

Rozsahem se také nejedná o nejmenší projekt, hra je rozložena na dvou CD discích, avšak naštěstí není nutné je často vyměňovat. Vzhledem k úvodnímu filmu a velkému počtu videosekvencí však takový rozsah nepřekvapí.

Takže závěrem lze hru doporučit fanouškům 3D vesmírných stříleček s dostatečně vybaveným počítačem pro takovéto hry.

Starlancer

videosekvence

hratelnost

ovládání

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o., Novodvorská 1010, Praha 4

§§§§§


Na stříbrnych kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina, Ousmane Keita

c00p0619

FILIP A JÍZDNÍ KOLO

S podtitulem dopravně výchovná hra pro kluky a holky přichází na trh CD, určené pro nejmenší uživatele počítačů. Cílovou skupinou tohoto disku jsou děti ve věku od čtyř do deseti let.

Filip je tučňák, který přijel do nejmenovaného městečka z přesně neurčené lokality. Jako dopravní prostředek použil ledovou kru. Vzhledem k tomu, že ani na moři ani v jeho domovině není třeba příliš dodržovat pravidla silničního provozu, je v tomto směru naprostým analfabetem. Jeho cesta do městečka je motivována touhou po jízdním kole, jehož plánek kdesi získal. Již při prvním vstupu na pevninu tučňáka málem přejede auto. Tento incident pozoruje z kůlu na mole racek (racková, racčice?) Klára, která se pak stává Filipovým průvodcem po městečku. Postupně projdou celé městečko, jež se sestává s devíti dopravně zajímavých míst. Většinou se pak jedná o křižovatky nebo místa, kde se musí přecházet silnice. Během tohoto putování se Filip několikrát skoro stane obětí dopravní nehody, většinou totiž vkročí do vozovky bez patřičných rozhlédnutí se. Jsou tak probrány nejčastěji se vyskytující situace v silničním provozu, jako je respektování světel na křižovatkách, nepřecházení mimo přechod nebo nepřecházení před stojícím autobusem. V každém z devíti míst najdou Filip s Klárou jednu součást vytouženého bicyklu. Pravda, umístění některých kusů je lehce bizarní např. zadní kolo umístěné na stromě ale hru to alespoň zpestřuje. Po zkompletování tohoto jednostopého dopravního prostředku může Filip absolvovat autoškolu, nebo spíš kološkolu, po které získá řidičský průkaz pro cyklisty. Kromě tohoto základního příběhu je do aplikace přidáno pár běžných her, jako třeba pexeso. Pro oživení je přidáno několik animací na každém místě. Aktivní prvky jsou indikovány změnou kurzoru. Kliknutím v takovém místě se spustí jednoduchá animace, která má děti pobavit, ale jinak ke hře nijak nepřispívá. Zvláštní kapitolou je pak myšák, jenž se na křižovatkách prohání ve svojí okolečkované krabici, přičemž dopravní předpisy nerespektuje. Nicméně i tak se mu nic nestane, nebo jsem to během testování nazažil.

Shora nastíněný průběh hry je po jednom hraní vyčerpán a při druhém spuštění nedává již nic nového. Pravda, říká se, že opakování je matka moudrosti. Ale poslouchat stále dokola ty samé dialogy nebo monology, kdykoliv se dvojice vrátí na to samé místo, je nezáživné. Navíc nenabízí příliš prostoru pro vlastní invenci. Pro osvojení si základních návyků pro pohyb v silničním provozu je tato aplikace jistě přínosná. Poněkud pomalý postup tučňáka je vhodný pro pohodlné sledování dění na obrazovce, ale práci s programem to činí rozvleklou a pomalou. Hra neobsahuje žádná nastavení, vyjma hlasitosti zvuku, takže nelze nastavit například různé stupně obtížnosti pro různě staré děti. Výhodou je kompletní ozvučení, takže není rozhodně třeba za účelem hraní umět číst. Navíc lze mluvené slovou poslouchat nejen v jazyce českém, ale i anglicky.

Hlavní těžiště nasazení tučňáka Filipa a jeho kamarádky Kláry bych viděl jako doplněk nějakého vyučovací předmětu na základní škole, možná už ve školce. Snad by to pomohlo snížit počet dopravních nehod, jejímiž účastníky jsou děti a které mají nezřídka velmi vážné následky.

FILIP A JÍZDNÍ KOLO

aktuální tematika

jednoduchost příběhu

Žánr: dopravně výchovná hra

OS: Windows 3.x, 9x, NT

Jazyk: česky

Cena: 483 Kč

K recenzi poskytla firma: TMT computer, Olbrachtovo náměstí 7, 624 00 Brno

www.volny.cz/tmtcomputer

BAR & COCKTAILS

CD s tematikou blízkou všem návštěvníkům nejrůznějších občerstvoven, kteří se nespokojí pouze s pivem a zelenou. Zájemce o tento disk se tak rekrutuje buď z oblasti barmanů, jež se chtějí dozvědět, čím potěšit svoje hosty nebo právě ze strany hostů, kteří si chtějí míchat nápoje doma sami.

Pro korektní přípravu prezentovaných drinků je však několik základních předpokladů. Nejprve je třeba se vybavit šejkrem, jenž zrovna nepatří do běžné výbavy domácnosti. Dále je nutné pořídit potřebné ingredience pro vlastní nápoje. To je asi největší úskalí, neboť tyto nejsou zrovna levné a taky nebývají k dispozici v každé samoobsluze. Konečně, posuďte sami: viděli jste někdy ve svém oblíbeném obchodě rum Havana Club Silver Dry? Pokud ano, pak gratuluji. Ostatní drinkochtivci musí tedy shánět. Odměnou za vložený čas a peníze pak bude spousta nápojů nejrůznějších barev a chutí.

Několik set návodů na výrobu tekutých pochutin mohou udělat z nudného hostitele hvězdu večera. Zejména doporučuji páteční večer, na který jsou připraveny hned tři sady nápojů. V každé sadě je zhruba desítka míchaných nápojů, jež se k sobě hodí výběrem surovin. Nechybí ani nákupní lístek, takže jistě nezapomenete zakoupit všechny potřebné ingredience. Pak už nezbývá, než popřát dobrou chuť a nepřehánět množství zkonzumovaných nápojů, neboť všechny jsou pohříchu alkoholické. V případě, že není pátek, je možno vybírat podle základní lihoviny, která je v míchaném nápoji obsažena. Lze tak nalézt recepty na drinky, jejichž základem je becherovka, rum, whiskey nebo sekt. Nedovedete-li se rozhodnout podle složení, lze chuťové pohárky nabudit pohledem na sklenici s drinkem. Sklenice se otáčí během krátké videosekvence, aby bylo možné si ji podrobně prohlédnout. Každý drink si lze prohlédnout i jako celoobrazovkový snímek. V případě, že se pro nějaký drink rozhodnete, je možné spustit videoukázku, kterak se tento nápoj míchá u profesionálů z American Friday\s Bar Praha. Pro amatéra bude zřejmě neschůdné provádět se šejkrem takřka žonglérské výkony jaké předvádějí oni, ale i tak to lze doma zkusit. Doporučuji na podlaze, která se dá snadno vytírat.

Technicky je aplikace řešena v prostředí Internet Explorer, jehož instalace v české verzi 5 je také na CD obsažena. Nechybí ani instalace QuickTime, bez níž by nemohla být přehrána videa. Na disku je spolu s českou obsažena i anglická verze.

Ačkoliv by v recenzi neměl být zmiňován obal, zde se tomu nelze dost dobře vyhnout. Produkt doplnila o nevirtuální obsah firma Jan Becher Karlovarská Becherovka. Ten je složen z celkem tří miniatur, to jsou malé lahvičky naplněné příslušnou lihovinou, zde dvě becherovky a jedna whisky Jameson. Nedočkavci, kteří lahvičky vypijí hned před obchodem, kde produkt zakoupili, se připravují o možnost vyrobit si neobvyklý chuťový zážitek.

CD je tedy určeno především o milovníky míchaných nápojů, kteří si nenechají ujít žádnou mixovanou novinku. Při pití s mírou, tj. tak pět až deset skleniček týdně, vydrží recepty na CD na několik měsíců, aniž by bylo třeba některou recepturu opakovat.

Bar & Cocktails

počet nápojů

zpracování

Producent: DTP Studio

Žánr: katalog míchaných nápojů

OS: Windows 9x, NT

Jazyk: česky nebo anglicky

Cena: 495 Kč

K recenzi poskytla firma: DTP Studio, s. r. o., U Dubu 92, 147 00 Praha 4

www.dtpstudio.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Vladimír Vondráček, Patrik Malina, Ousmane Keita

c00p0632

Plná polní pro kancelář

Z dílny firmy Špidla Data Processing tento měsíc vzešlo nové CD, o jehož zaměření mnohé napovídá už jeho název. Najdete na něm vybranou kolekci nástrojů, které by vám měly usnadnit každodenní práci ve vaší ať již reálné, nebo domácí kanceláři.

Jsou zde třeba programy pro správu času (PIM), elektronické diáře a osobní asistenty, tabulkové kalkulátory či aplikace pro ekonomické výpočty. Nic kalibru MS Excelu na CD samozřejmě není, ale je zde spousta malých "udělátek" a "přídavků", které sílu Excelu poměrně příjemně umocní.

V plné polní máte naloženu rovněž řadu nezbytného softwaru pro zpracování a manipulaci s textem. Opět se jedná jak o užitečné pomocníky, tak o plnohodnotné programy, které vám mohou celkem úspěšně nahradit třeba WordPad nebo hrozný NotePad (Poznámkový blok). Za všechny bych zmínil slušný freewarový RTF-editor WordTabs nebo šikovný TextPad. Příjemná jsou Top 25 Macros for Winword. Zmínit můžeme i PDF Creator pro vytváření vlastních souborů ve formátu PDF, Ecopad32 pro tisk několika stránek na jeden list, Avery Wizard, se kterým si můžete vyrábět štítky, a spoustu dalších z téhož soudku.

Tabulkové kalkulace a editaci textu do jakési "povinné" kancelářské trojice doplňují databázové programy. Ať už se jedná o soft přímo pro tvorbu databází, jako je DataFile, Easy Base či Delta 97, nebo o prohlížeče různých databázových formátů.

Kromě toho na CD najdete množství programů, které využijí většinou jen fajnšmekři např. utility pro matematické výpočty (Advanced Grapher, Maximath, Numerit) nebo řízení projektů, mezi něž patří třeba Fast Track Schedule nebo Project Kickstart, pro plánování strategie projektu.

Na závěr hlavně nesmíme zapomenout na plné verze českých programů, jež si sice lze jako konečně vše, co najdeme na tomto CD stáhnout z Internetu zdarma, ale kdo by se s tím dělal, že... Čili na CD-ROMu najdeme účetnictví pro DOS Money 6 a pak, za tu "cenu" určitě moc dobrý, free kancelářský balík 602Pro PC SUITE 2000a. Možná že už jen kvůli tomu se těch 399 Kč za "plnou polní" vyplatí.

Plná polní pro kancelář

602Pro PC SUITE 2000a

široký výběr softwaru

Producent: Špidla Data Processing

Žánr: kolekce softwaru

Jazyk: česky

OS: Windows

Cena: 399 Kč

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, Nad Stráněmi 4545, 760 05 Zlín 5, www.spidla.cz

§§§§§


Databáze na cesty - oracle8i lite 4.0

Jaroslav Fikker

c00p0642

V poslední době jsme svědky nebývalého rozvoje mobilních komunikací. Pro řadu uživatelů dnes není problém zavolat si nebo se připojit k Internetu téměř kdykoliv a odkudkoliv. Jenže pro seriózní práci je obvykle potřeba ještě něco navíc např. přístup k firemním databázím. A právě tady vám může pomoci produkt Oracle8i Lite.

Oracle8i Lite

lze chápat jako prodlouženou ruku databázového serveru Oracle zasahující do oblasti mobilních zařízení. S jeho pomocí můžete velmi snadno provádět synchronizaci dat mezi centrálním databázovým serverem a vaším notebookem či kapesním počítačem. Navíc lze díky kompatibilitě mnoha vlastností se serverem Oracle8i využít řadu znalostí získaných dříve.

Oracle8i Lite obsahuje tři do značné míry samostatné součásti, které lze v závislosti na nasazení používat odděleně nebo můžete těžit z výhod jejich vzájemné spolupráce. První a nejdůležitější komponentou je Oracle Lite DBMS (DataBase Management System), představující jádro celé aplikace. Jedná se o odlehčený objektově relační databázový systém s nízkými nároky na paměť počítače (50-750 KB). Mezi podporované platformy patří jak klasické desktopové OS Windows 9x/NT, tak i kapesní počítače s Windows CE, Palm OS a EPOC (Psiony). Samozřejmě největší možnosti nabízí databázový stroj pro Windows 9x/NT, kde nechybí ani podpora Javy JDBC, SQLJ (umožňuje do Java kódu vkládat SQL příkazy), uložené procedury a triggery v Javě atd.

Další součástí je iConnect, zajišťující obousměrnou synchronizaci dat i aplikací mezi centrálním databázovým serverem a mobilním zařízením. Pro synchronizaci lze využít firemní sítě LAN či WAN, Internet, dial-up připojení, přenos souborů i bezdrátovou komunikaci. Všechny potřebné softwarové prostředky jsou součástí Oracle8i Lite.

Web-to-go je poslední komponentou, umožňující zpřístupnit internetové databázové aplikace mobilním uživatelům vybaveným prohlížečem webových stránek. Podstatou je přepínání mezi on-line a off-line režimem práce. Před odpojením od sítě se uživatel přepne do off-line modu. Tím je vydán povel ke stažení dat i aplikací na mobilní zařízení. Nyní uživatel pracuje s jejich lokálními kopiemi. V okamžiku připojení k firemní síti Web-to-go zajistí replikaci upravených dat na server.

Oracle8i Lite a Palm OS

Při testování produktu Oracle8i Lite jsem se zaměřil na platformu kapesních počítačů Palm. Co tedy potřebujete, abyste mohli začít vyvíjet aplikace pro operační systém Palm OS? V prvé řadě počítač, na kterém bude probíhat vlastní vývoj. Doporučená softwarová výbava je následující: Windows 9x/NT, Oracle8i Lite, vývojářský software (např. Metrowerks Codewarrior), emulátor Palm OS a Palm Desktop (umožňuje synchronizaci dat mezi kapesním a stolním počítačem). Dále je třeba mít přístup k databázovému serveru Oracle8 a vlastnit kapesní počítač Palm.

Důležitou podmínkou nutnou pro správné fungování celého systému je instalace a správné nastavení iConnect Consolidatoru, jenž má za úkol zajistit replikaci a synchronizaci dat mezi Palm OS a databázovým serverem.

Pokud je vše správně nainstalováno, je možné se pustit do další práce. Nejprve je třeba vytvořit pro novou aplikaci databázové schéma (tabulky, data, uživatele atd.) standardními prostředky databázového serveru Oracle. V dalším kroku se provede konfigurace synchronizace dat, kterou zajišťuje Consolidator. V podstatě jde o to, vytvořit šablony pro replikaci dat, určující jaké informace se budou přenášet (celé tabulky, vybrané sloupce, zadání podmínek), definovat uživatele (včetně hesel) a svázat uživatele s publikovanými daty. Ideálním nástrojem pro nastavení všech těchto parametrů je Oracle8 Navigator. Využití této aplikace je ale mnohem rozsáhlejší v přehledné stromové struktuře totiž zobrazuje nejen všechny dostupné objekty Consolidatoru a databází Oracle Lite, ale také databázových serverů Oracle. S jeho pomocí můžete vytvářet pohledy, tabulky a indexy, zapisovat do databáze, zálohovat a obnovovat data, spouštět replikaci atd.

Následuje dle mého názoru nejsložitější fáze celého procesu vývoj a testování aplikace pro kapesní počítač. Pokud vše dobře dopadlo, je posledním krokem nasazení aplikace v reálném provozu.

Chcete-li si vše vyzkoušet na vlastní kůži, aniž byste museli napsat jediný řádek programového kódu, přijde vám vhod ukázková aplikace Oraclu na evidenci objednávek, která je součástí instalace a která obsahuje vše potřebné (rozšíření schématu databázového serveru, konfiguraci synchronizace i aplikaci pro Palm OS).

Pokud chcete s databázemi Oracle8i Lite pracovat v prostředí Palm OS bez speciální klientské aplikace, tedy pouze prostřednictvím SQL příkazů, nainstalujte si utilitu s poněkud dlouhým názvem Oracle Lite Mobile SQL for the Palm Computing Platform. S pomocí tohoto nástroje můžete snadno vytvářet a rušit databáze, prohlížet jejich obsah a pracovat s SQL příkazy přímo v kapesním počítači.

Oracle8i Lite

nízké systémové nároky

počet podporovaných platforem

propracovaná synchronizace dat

Cena: 295 USD pro jednoho uživatele

K recenzi poskytla firma: Oracle Czech, s. r. o., Škrétova 12, Praha 2, www.oracle.cz

§§§§§


Knihy


Přecházíme na Microsoft Windows 2000 Server

J. FIKKER

c00p0651

Na trhu se objevuje stále více knih věnovaných operačnímu systému Windows 2000. Patří mezi ně i poměrně útlá knížka "Přecházíme na Microsoft Windows 2000 Server". Stejně jako mě asi většinu z vás napadne otázka: Je možné na necelých 150 stranách textu popsat síťový operační systém? Odpověď je velice jednoduchá prostě to nejde. A tak v této knize naleznete "pouze" popis těch oblastí, které jsou důležité pro uživatele přecházející na Windows 2000 z Windows NT 4.

Úvodní kapitola nabízí stručný popis jednotlivých verzí Windows 2000 a výhody přechodu na nový systém z pohledu uživatele i administrátora. Následující část je věnována instalaci operačního systému, přičemž důraz je kladen zejména na upgrade z předchozí verze.

Konfiguraci Windows 2000 popisuje kapitola třetí. Zde jsou zmíněny některé položky Control Panelu, a to konkrétně Add/Remove Hardware, Add/Remove Programs a System. Největší prostor je ale věnován popisu konfiguračního nástroje Microsoft Management Console. S administrací systému úzce souvisí také správa disků, oddílů a svazků, které je věnována čtvrtá část knihy.

Další dvě kapitoly popisují instalaci a konfiguraci dvou služeb DHCP a DNS. Ve druhém případě jsou k dispozici informace o možnostech monitorování a testování služeb DNS.

Jednou z nejdůležitějších novinek Windows 2000 je Active Directory. Problematice logické i fyzické struktury těchto adresářových služeb a správě uživatelů prostřednictvím skupinových politik (Group Policy) se věnují závěrečné tři kapitoly.

Kniha je doplněna dvěma dodatky přehledem vybraných dokumentů RFC a popisem autentizačního protokolu Kerberos.

Svým zaměřením je tato publikace určena pro všechny profesionály, kteří dosud měli na starosti počítačové systémy s Windows NT a nyní uvažují o Windows 2000.

§§§§§


Webmaster v kostce

PATRIK MALINA

c00p0652

Dnešní webmaster, tedy v širším slova smyslu správce webového serveru počínaje samotným softwarem a konče obsahem, by měl být pánem mnoha řemesel. Ty tam jsou časy, kdy stránky byly tvořeny jen prostým HTML a komunikace s databázemi bylo cosi výjimečného. Protože množství potřebných informací je značné, ve chvíli, kdy zklame paměť, bude se jistě řadě z vás hodit zde uváděná publikace.

Jak praví samotný podtitul na obálce, jedná se o nefalšovanou referenční příručku, s jejíž pomocí se jen ztěžka můžete uvedenou problematiku naučit. Základem pro její používání je alespoň povšechná znalost obsažených témat a popisovaných technologií. Pokud vám již např. PHP či Perl jednou prošly hlavou, rychle se zorientujete a najdete potřebnou radu.

Autoři při uspořádání postupovali od obsahu k technologiím v pozadí. V první části knihy tedy najdete referenci o značkovacím jazyce HTML s podrobnějšími kapitolami o rámcích (framech), tabulkách a formulářích. Nechybí velmi užitečné přehledy barev a kódy znaků. Následuje část o pokročilejší formátovací technologii CSS (kaskádové styly) a vzápětí o podstatně širším tématu XML, které tak jako tak vyžaduje spíše samostatnou referenční příručku. Další kapitoly směřují k "aktivnímu Webu" pro dynamické stránky je dnes prakticky nezbytná znalost JavaScriptu, pomocí nějž lze ošetřit události na straně klientu (prohlížeče), a podstatná část je dále věnována CGI, Perlu a jazyku PHP. Závěr pak zpracovává problematiku konfigurace nejrozšířenějšího serveru Apache.

Kniha se v praktickém "provozu" osvědčila, především při tvorbě dynamicky generovaných stránek. Všem, pro které jsou výše uvedené technologie denním chlebem, příručku vřele doporučuji.


Učíme se Red Hat Linux

PATRIK MALINA

Operační systém Linux proslul kromě své ceny také množstvím dostupného dokumentačního materiálu. Pokud jste však někdy měli v ruce tzv. Dokumentační projekt, pravděpodobně si řada z vás posteskla, že by to chtělo "něco víc pro lidi". Pokud zkoušíte distribuci Red Hat a máte výše zmíněný pocit, nahlédněte do této knihy.

Autor sestavil příručku, jejímž úkolem se zasvětit úplného nováčka do základů instalace, správy a konfigurace operačního systému Linux, konkrétně distribuce Red Hat. První kapitolu (Proč používat Linux) si radši projděte ještě v knihkupectví, a máte-li jasno, můžete začít chystat počítač. Autor si v počátcích výkladu zcela pochopitelně pomáhá analogií s Windows (zjištění konfigurace), záhy však přistupuje ke konkrétním krokům na přípravě pevného disku a k samotné instalaci. Ani jako začátečník se ničeho nebojte postupy jsou zpracovány velmi podrobně, obrazový doprovod je velmi důkladný a popsané situace se bezpečně shodují se skutečností. Výklad obsahuje i úplné základy ovládání Linuxu, takže ani strach z použití příkazové řádky není namístě. Postupně následují zásadní stati o instalaci grafického rozhraní X Windows, způsobu používání aplikací v prostředí tohoto operačního systému a připojení k síti, včetně vytvoření internetového serveru (což je zřejmě nejčastější využití Linuxu).

Kniha je výborným kompromisem mezi několikastránkovou instalační příručkou a tisícistránkovými komplexními dokumentačními projekty. Bezpečně vás provede instalací, ale také vám potom důsledně předvede další možnosti využití, jež dají celému použití Linuxu vlastní smysl. Rovněž orientace na Red Hat, jednu z nejrozšířenějších a nejzdařilejších distribucí, je dobrou volbou i pro českého zájemce.


Komprimace dat principy a praxe

PATRIK MALINA

Zhruba před dvěma lety vyšla u stejného nakladatelství publikace D. Morkese Komprimační a archivační programy, jež se vyznačovala určitou nevyhraněností. Kombinovala témata jak pro běžné uživatele (stručný návod k užívání běžných komprimačních nástrojů), tak pro hlubší zájemce (principy kódovacích algoritmů). Těšil jsem se, že vyjde kniha, jež se bude věnovat jednomu z témat více než polovičatě, a vidím, že přednost před uživateli dostali specialisté.

Charakter publikace velmi dobře postihuje první slovo z podtitulu, neboť principy ztrátové a bezeztrátové komprese jsou nosnými tématy, a to se vší "parádou", tedy včetně dosti náročného matematického aparátu a náznaků algoritmizace. Ona zmiňovaná praxe je v knize zastoupena vskutku jen na té nejtechnologičtější úrovni a pro začínající uživatele sharewarových prográmků to opravdu není. Autoři se věnují tematickým okruhům v závislosti na formátu dat a čtenář tak může proniknout k samotnému jádru technologií zpracování textových informací, zvukových souborů či prezentování videa na počítači. V kapitole věnované obrazovým datům se např. můžete seznámit s barevnými modely, velmi aktuální jsou také kapitoly o formátu MPEG či moderních metodách fraktální komprimace (např. známé "vlnky"). Jak jsem zmínil výše, kniha rozhodně není pro začátečníky v matematice, proto váhám, komu ji doporučit. Určitě to nebudou tradiční uživatelé, ale opravdoví zájemci o jádro těchto technologií, pro něž jsou integrály, matice či Fourierova transformace lahůdkou.


Databáze na webu

PATRIK MALINA

Velké množství webových stránek si již dnes nedovedeme představit bez propojení na databázové systémy vždyť např. internetové obchody, jež jsou (a bezesporu dále budou) fenoménem moderního Webu, jsou samozřejmě na databázích postaveny. Jinými slovy řečeno, vytváří-li dnes někdo moderní stránky, s velkou pravděpodobností můžeme v pozadí očekávat dynamické připojení na data. Známý autor tuto realitu zpracoval (na základě vlastní profesní zkušenosti) v publikaci, jež může být dobrým vstupem pro tvůrce databází toužící zveřejňovat data na Internetu. Z podtitulu (Visual FoxPro, Access, SQL Server) je zřejmé, že pro svá řešení autor zvolil platformu firmy Microsoft, se všemi souvisejícími standardy a nástroji. Po úvodních kapitolách s obecnější tematikou (principy Web-aplikací, porovnání s tradičním "klient-server" modelem, technologie Internetu) tedy rovnou následují ASP (Active Server Pages) a ADO (Active Data Objects) nosné standardy firmy Microsoft pro tvorbu dynamicky generovaných webových stránek. Veškeré příklady jsou demonstrovány rovněž na platformě tohoto výrobce (Visual InterDev, výše zmíněné databáze), takže zájemci o volně dostupná řešení (Apache, PHP, MySQL, PostgreSQL atd.) přijdou zkrátka. Problematika je autorem vyložena jeho tradičním "studijním" tempem, vřele tedy doporučuji si na knihu udělat dostatek času a důsledně příklady vyzkoušet. Publikace je vhodná pro zběhlejší uživatele a tvůrce databází, základní znalost HTML a skriptování (např. JScript) není k zahození. Úplnému začátečníkovi (především v oboru databází) knihu doporučit nelze, to však rozhodně nesnižuje její kvalitu a zvolenou koncepci. Titul se totiž vyznačuje opravdu vysokou koncentrací hodnotných informací a fundovaným výkladem.

§§§§§


Excel 5, 7, 97, 2000 záznam, úprava a programování maker

JAN ŽĎÁREK

c00p0653

Kniha se věnuje úvodu do programování maker pro čtyři poslední verze Excelu. Je určena začátečníkům v oblasti maker, nikoliv v používání Excelu samotného. Nezbytným předpokladem je také ochota se něčemu novému naučit.

Obsah knihy odpovídá názvu, po krátkém představení maker je nejprve předvedena možnost jejich automatického nahrávání a používání editoru jazyka Visual Basic. Teprve po tomto "osmělení" se čtenář seznámí se základy jazyka a psaním vlastních maker. Podrobněji je popsáno použití objektu Range (oblast buněk).

Workbook, Worksheet a Application, tyto tři kapitoly doprovázejí krátké příklady k samostatnému vyřešení. Ještě se dostalo na ošetření chyb za běhu a použití ladicích nástrojů, závěr je tvořen řešeními úloh a krátkým rejstříkem.

V knize nehledejte referenční příručku, její účel je především neodradit čtenáře od studia přílišným formalismem a popisem všech detailů. Je spíše návodem, podle kterého můžete postupně získávat zkušenosti s vytvářením jednoduchých maker a krok za krokem objevovat další možnosti a souvislosti. Protože se do rozsahu této knihy nevešla další důležitá témata, z textu vyplývá, že bude následovat ještě druhý díl. I když jsem nalezl několik chyb, nejsou naštěstí nijak závažné, začátečníka ale mohou zmást.

Text je psán dost populárně a je zaměřen na uživatele pracující zejména s "běžnými" čísly (účtárna apod.). Např. při výkladu datových typů je u typu double (8 B) uvedeno, že v praxi jej lze doporučit jen výjimečně, např. pro navigaci kosmických lodí! Soudím, že běžné vědecko-technické výpočty autorovi nic neříkají, navíc budoucí programátoři by měli vědět, že např. standardní funkce v jazyce C používají implicitně právě double. Další věcí pak jsou skutečně přesné výpočty, na ty se ale obvykle nepoužívá Excel.


Novell NetWare 5

JAN ŽĎÁREK

Podrobná příručka Novell NetWare 5 se zabývá problematikou sítí s tímto OS. Jejím cílem je poskytnout čtenáři co nejširší přehled a přitom jej zcela nezahltit. To je vzhledem k rozsáhlosti tématu pozoruhodné.

V knize je předvedena koncepce systému Novell NetWare, včetně stručného přehledu jeho vývoje. Dále pak seznam poskytovaných systémových služeb s patřičným vysvětlením. Shrnutí příkazů a utilit s popisem všech jejich parametrů se bude hodit skoro všem, kdo pracují s Novellem.

Autor se podrobně věnuje postupům základních činností, které jsou pro přehlednost řazeny do skupin tuto kapitolu ocení zejména začátečníci. Velice zajímavou se jeví kapitola o řešení problémů v síti, bohužel je to jen základ z palety problémů, se kterými se správce potkává. Pro úplnost je uvedena i kapitola o dokumentaci a doplňkovém softwaru (GroupWise, ManageWise). Jako přílohu naleznete seznam příkazů a také česko-anglický a anglicko-český slovníček pojmů. Rejstřík nechybí, ale je spíše průměrný.

S potěšením konstatuji, že nalézt chyby v této knize bylo dosti obtížné; faktické jsem nenašel žádné, drobné překlepy se v celé knize dají spočítat na prstech. Naleznete v ní dokonce drobný a jistě neúmyslný bonus list se stránkami 203/204 je zde dvakrát. Je však možné, že se vyskytuje pouze v recenzovaném výtisku.

Publikace je určena zejména pro začínající správce, případně i pro uživatele, kteří chtějí poznat systém, s nímž pracují, na hlubší úrovni. Zkušeným správcům může pomoci jako stručná náhrada obsáhlé originální dokumentace.

Autor v knize zúročil své mnohaleté zkušenosti a je to znát, na mnoha místech jsou velice zajímavé poznámky a tipy k popisovaným problémům. Také vzhledem k tomu, že text je dobře připraven, soudím, že se jedná o jednu z nejlepších knih o Novellu v poslední době.


AutoCAD 2000

JAN ŽĎÁREK

Publikace AutoCAD 2000 působí dosti obsáhlým dojmem, tak jak se na příručku k AutoCADu sluší. Postupně jsou procházeny jednotlivé aspekty práce s tímto programem, od naprostých základů typu orientace v menu a vytvoření výkresu, přes základní kreslení až k profesionální práci na výkresu. Uživatelé znalí práce s AutoCADem jsou poté uvedeni do modelování v 3D a vytváření složitějších těles. Ve finále čtenáře čeká ukázka maker AutoLISPu, Dieselu a VBA. Při práci s AutoCADem jistě najdou uplatnění přílohy, kromě popisu HW nároků a instalace se tu vyskytuje i seznam vnitřních proměnných a také příkazy, jejich zkratky a rejstřík.

Z této knihy se začátečník může skutečně naučit základy práce s AutoCADem, protože autor se zaměřil spíše na ukázky konkrétních řešení místo na prosté procházení menu. Za účelem pochopení látky je možné si zkusit vyřešit krátká cvičení na konci každého většího tematického celku.

Na CD jsou kromě hromady pomůcek také ukázkové rysy z jednotlivých kapitol a též další dvě kapitoly, pojednávající o používání ActiveX Automation v AutoCADu a o užití VBA k tvorbě autocadových aplikací. Uvítal bych, kdyby tyto kapitoly byly alespoň přeložené, když už tedy není možné je rovnou zařadit do knihy. Je zřejmé, že v ČR vychází zahraniční tituly s jistým zpožděním, bylo by tedy dobré české vydání poněkud zvýhodnit začleněním "elektronických" kapitol, jinak si čtenář rovnou může koupit aktualizovanou verzi v angličtině, zejména používá-li odpovídající verzi AutoCADu.

To jsou však spíše detaily, pro uživatele české verze je tato příručka nedocenitelná, s trochou snahy se z ní naučíte docela dobře využívat možností AutoCADu. Berte to doslova, pokud se chcete jeho pomocí živit, budete muset mít nastudovány příslušné normy, nebo mít absolvován nějaký dobrý kurs technického kreslení.


Řízení projektů

JAN ŽĎÁREK

Kniha Řízení projektů od M. Rosenaua, dlouholetého konzultanta v této oblasti a učitele příslušného kursu na VŠ, je určena zejména vědeckým pracovníkům a technikům, kteří jsou, nebo se mají stát, manažery určitého projektu a být přímo odpovědni za jeho včasné a úspěšné dokončení. Kniha namísto výkladu formální teorie managementu radí inteligentním lidem schopným vést samostatný úkol, jak své dovednosti rozšířit a na co nezapomenout, aby byli schopni řídit i projekty v rozsahu intuitivním řízením nezvládnutelné.

Kniha je dostatečně členěna, aby bylo snadné kdykoliv najít téma, které je aktuálně třeba nastudovat, přesto je vhodné číst ji od začátku, protože kapitoly na sebe navazují a doplňují se. Naleznete zde šest hlavních částí: první se týká definic projektových cílů, druhá jeho plánování, včetně několika užitečných formálních postupů, vlivu omezených zdrojů i rizik a rezerv, rozsah této části odpovídá důležitosti této fáze pro realizaci projektu. Třetí část vysvětluje způsoby vedení lidí a možnosti organizace týmu, čtvrtá se věnuje metodám sledování průběhu projektu a řešení případných změn a vzniklých problémů. Pátá část zdůrazňuje vliv korektního zakončení projektu na celkový výsledek a šestá upřesňuje některé záležitosti pro malé projekty a pro vývoj nových produktů. V přílohách jsou mj. uvedeny zkratky a terminologie projektového managementu a rejstřík. Témata jsou dostatečně ilustrována grafy, diagramy a tabulkami i oblíbeným příkladem fiktivní firmy. Autor také ukazuje příklady použití softwaru pro řízení projektů všude tam, kde je pomocí něho možné si usnadnit a zrychlit práci.

Ačkoliv je text občas "americky" rozvláčný, každý asi ocení přístup založený na zkušenostech jak z praxe, tak z výuky, tj. zaměření na témata a dovednosti, jež jsou běžně opomíjené, při řízení projektu však mohou přinést problémy.


JBuilder verze 3 podrobný průvodce

JAN ŽĎÁREK

Od titulu JBuilder verze 3 jsem očekával, že, jak jsem již mnohokrát viděl, sklouzne k prostému vypočítávání možností a "prolézání" menu tohoto programu. K mému překvapení k tomu došlo jen minimálně, naopak jazyk Java je v popředí a použití komponent dodávaných s JBuilderem nepůsobí nijak rušivě.

Kniha začíná stručným seznámením s organizací projektu v JBuilderu a pokračuje tvorbou programu jako samostatné aplikace (i konzolové), apletu a komponenty. Popsán je vztah mezi OOP a Javou, to vše ještě "intuitivně", tj. před vlastním výkladem jazyka, který teprve následuje. Již se znalostí jazyka se můžete pustit do pokusů s okny a multithreadingem, komponentami, pro majitele verze Professional nebo Enterprise pak budou užitečné kapitoly o spolupráci s databázemi. Teprve na konec je zařazena kapitola podrobněji popisující JBuilder a jeho prostředí. (Kniha je psána podle verze Enterprise.)

Závěr je tvořen seznamem literatury (použité, nikoliv nesmyslný seznam jiných knih daného nakladatelství) a je zde krátký, ale celkem použitelný rejstřík.

Příklady uváděné v knize je nutné získat na Internetu. Komu by se to nelíbilo, ať uváží, že přiložený CD-ROM obsahuje zkušební verzi JBuilderu 3 Enterprise.

Přestože se na knize podílel doc. Virius, obsahuje na něj docela nezvyklé množství překlepů, tj. průměrný stav v odborné literatuře. Zejména drobné chybičky ve zdrojových textech ale považuji za zbytečné.

Předpokladem k četbě je povědomí o základních programátorských pojmech, resp. schopnost programování v nějakém jazyce, případně znalost jazyka C, neboť mnohde je právě s ním uvedeno srovnání. Znalost OOP není nutná, ale v žádném případě neuškodí. Kniha je psána s nadhledem a mírnou dávkou humoru, přehledně a srozumitelně, případného zájemce o JBuilder tedy určitě potěší.


Propojování sítí s TCP/IP

JAN ŽĎÁREK

Význam sítí pro všechny druhy lidské činnosti prudce vzrůstá. Ne všichni uživatelé musí nutně vědět, co se za fungujícím spojením vlastně skrývá. Naopak ti, kteří spojení udržují v chodu, by měli o sítích znát (téměř) všechno. Na pomoc jim přichází právě tato útlá knížka, která je zaměřena zejména na celkové teoretické pokrytí dané problematiky. Začíná od krátké zmínky o historii Internetu a TCP/IP. Pokračuje úvodem do síťových architektur, zejména TCP/IP, kterou probírá postupně od fyzické vrstvy až po vrstvu aplikační, tedy s přihlédnutím k modelu ISO-OSI, jenž je zde velmi podrobně probrán. Popsána je i valná většina běžných typů síťových rozhraní (Ethernet, ATM a další). U síťové vrstvy je zmíněna adresace, skupinová komunikace, ICMP atd. nejen pro protokol IPv4, ale i nový IPv6. Velmi se mi líbil popis týkající se vlastního propojování sítí, kde se probírají nejrůznější prostředky a hlavně veškeré druhy směrování včetně "historických". K transportní vrstvě přísluší podkapitoly o TCP a UDP, a v kapitole o vrstvě aplikační najdeme např. telnet, ftp, NFS, DHCP atd. Následující kapitola zpracovává provádění managementu TCP/IP sítí, tj. zejména SMTP verzí 1 až 3 a báze informací MIB. Kapitola desátá pak stručně informuje o bezpečnosti sítí s IP, typech útoků, bezpečnostní architektuře a velmi stručně i o šifrování a řízení přístupu (RADIUS, TACACS).

V přílohách je uveden popis organizací Internetu (ISOC, IETF...), zájmových skupin a projektů, včetně příslušných URL odkazů. Za zmínku stojí perfektní přehled RFC se zvýrazněním norem, tj. výtečný zdroj referencí na literaturu. Určitě oceníte i seznam zkratek a hlavně rozsáhlý a, což už jsem dlouho neviděl, použitelný rejstřík.

Když se nás někdo na něco ptá, často říkáme "moment, musím se podívat". Tohle je kniha, kde hledat správnou odpověď.


C++ Builder verze 5

JAN ŽĎÁREK

Kniha C++ Builder verze 5 patří mezi standardní programátorské kuchařky k tomuto vývojovému prostředí. Je určena zejména začínajícím uživatelům C++ Builderu, avšak ne programátorským začátečníkům, protože je třeba bezpečně znát jazyk C, programátorský model systému Windows, a samozřejmě mít alespoň základní přehled o jazyce C++. Jako v předchozích knihách o starších verzích C++ Builderu z klávesnice stejného autora, ani v tomto případě nejde o učebnici programovacího jazyka, ale zejména o návod, jak využívat knihovnu VCL a další součásti C++ Builderu.

První kapitola představuje úvod do systému C++ Builderu, zájemcům o podrobnější výklad doporučuji přeskočit na kapitolu 12, kde je toto prostředí popsáno podrobněji a systematičtěji, případně kapitolu o implementaci jazyka C/C++ v C++ Builderu. Ostatní čtenáři se v druhé kapitole seznámí na jednoduchém prográmku s používáním komponent. Další, složitější příklady, rozvíjejí již získané znalosti o např. použití časovače, plátna, zobrazení bitové mapy, MDI, multithreading, dynamické knihovny a vytvoření programu jako komponenty. Další část ukazuje základy sestrojení databázové aplikace, včetně použití SQL. Majitelům C++ Builderu verze Enterprise je určena kapitola s ukázkou "jednoduché" aplikace podle standardu CORBA.

Pozorný čtenář objeví v textu několik nesrovnalostí, nejvíce v CORBA kapitole, kterou autor zřejmě již nestihl revidovat. To však nic nemění na tom, že se jedná o přehlednou a srozumitelně napsanou knihu s četnými praktickými připomínkami. Jinak ale ničím nevybočuje z tradičního a již mnohokrát osvědčeného stylu, jde o rutinní dílo známého autora.

§§§§§


12/2002

$$$$$


Novinky


Cyklistický naviiON

Michal Bareš

c02p0706

Na počátku listopadu se na našem trhu objevil naviiON novinka, kterou ocení hlavně aktivní cyklisté. Jde o cyklopočítač obohacený o zcela nový princip navigace, kombinující uživatelskou jednoduchost, vysokou spolehlivost a bohatost funkcí.

Kromě vlastností, které známe z běžných cyklistických počítačů (okamžitá, maximální a průměrná rychlost, čas, ujetá vzdálenost...) a dalších pokročilých funkcí (měření teploty a nadmořské výšky...), obsahuje především unikátní navigační systém. Ten pracuje na základě tří nezávislých parametrů, kterými jsou vzdálenost mezi křižovatkami, tvar křižovatek s vyznačením směru příjezdu a odjezdu a výškový profil trasy. Cyklista si navíc za pomoci tohoto počítače může vytvářet trasy vlastní, které lze navíc opatřit hlasovým komentářem. Výhody ozvučení pak lze využívat i za jízdy, a to díky vestavěnému reproduktoru, jímž je naviiON vybaven.

Další zajímavou funkcí tohoto systému je možnost výměny oblíbených tras mezi jednotlivými cyklopočítači. Majitelé naviiONu tedy mohou mezi sebou vytvořit komunitu a vyměňovat si oblíbené vyjížďky jak osobně, tak například po internetu. Tato vlastnost by se dala využít i komerčně, například instalací "informačních čerpadel" v turistických centrech. U takových čerpadel by si mohli cyklisté za poplatek nahrát některou z oficiálních doporučených tras na paměťovou kartu CompactFlash, kterou lze vložit do standardního slotu v naviiONu. Cena tohoto "cyklistického průvodce", s nímž vás brzy seznámíme v krátkém praktickém testu, je v základní verzi stanovena na 5 960 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.naviion.com

§§§§§


Minolta Dimage 7Hi

Tomáš Bučina

c02p0707

Již třetí generaci kompaktní zrcadlovky Dimage 7Hi představila Minolta. Koncepčně jde o fotoaparát určený pro profesionální uživatele, kteří hledají velmi detailní pětimegapixelový CCD snímač a solidní optiku, ale obejdou se bez vyměnitelných objektivů "velkých" digitálních zrcadlovek.

Tato Minolta je doslova nacpaná funkcemi, které buď zpříjemňují ovládání fotoaparátu, nebo zlepšují kvalitu pořízených fotografií. Jako první je třeba zmínit CCD prvek, jenž svým výkonem dovoluje tisknout pořízené snímky ve vysoké kvalitě až do rozměrů A3. Šestnáctiprvkový objektiv Minolta GT je schopen měnit ohniskovou vzdálenost od 28 až do 200 mm (ekvivalentních 35mm filmu), přičemž dva jeho prvky s extranízkou disperzí se podílejí na významném omezení chromatické vady a dvojice asférických členů minimalizuje zkreslení od středu ke krajům obrazu. Za pozornost stojí také nejkratší ohnisko 28 mm, které je velmi výhodné pro fotografování krajin či interiéru.

Významnou součástí fotoaparátu je také elektronika, a ta je tentokrát reprezentována 12bitovým barevným procesem na každou barvu spolu s Minolta CxProcessem. Výsledkem společné práce jsou zejména velmi jemné barevné přechody, nízký šum a citlivá kontrola sytosti barevných složek. Samozřejmostí je makrorežim s automatickou redukcí hloubky ostrosti. Profesionální ambice pak doplňuje i závěrka s rychlostí od 15 sekund až do 1/4000 sekundy.

Hledáček (s manuální či automatickou aktivací při přiložení oka) je sice elektronický, ale 220 tisíc bodů na miniaturním vestavěném LCD displeji dokáže vytvořit opravdu brilantní obraz, který svou kvalitou může směle soutěžit s běžnými hledáčky s optickou cestou. Výhoda elektroniky se projeví například tak, že jeho střed je možné jedním tlačítkem zvětšit, což velmi usnadňuje třeba manuální ostření.

Celá sada Minolta Dimage 7Hi, která mimo fotoaparátu obsahuje i rozsáhlé příslušenství včetně čtveřice NiMH akumulátorů spolu s jejich nabíječkou, přijde na 54 990 Kč. I přes opravdu skvělé možnosti fotoaparátu a vysokou kvalitu výsledných snímků to je poměrně hodně.

Odkaz: http://www.minolta.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0708

Dopravní zpravodajství

Společnost Eurotel Praha představila službu MMS dopravní zpravodajství. Nová MMS služba nabízí od počátku listopadu možnost zasílání aktuálního obrazového dopravního zpravodajství z vybraných 36 dopravních uzlů v Praze na mobilní telefony. Fotografie jsou v minutových intervalech snímány kamerami, které nepřetržitě sledují frekventované uzly významných pražských komunikací. Uživatel se tak může na vlastní oči kdykoliv přesvědčit o aktuální dopravní situaci na vybrané křižovatce.

Díky možnosti pravidelné objednávky lze automaticky obdržet důležitou informaci v předstihu, například před cestou do práce. Zákazník může i během cesty svým výběrem přesně lokalizovat objednávku podle městské části, ulice nebo nejbližší kamery.-FEL

Přepínače na 3/4+ vrstvě

Společnost Allied Telesis International Group zahájila dodávky řady AT-9800 Gigabit ethernetových přepínačů pro přepínání na 3/4+ vrstvě. Jsou nabízeny ve dvou pevných konfiguracích. Model AT-9812T má 12 pevných 1000BaseT portů a 4 GBIC 1000BaseX sloty; model AT-9816GB je vybaven 16 GBIC 1000BaseX sloty.-FEL

TELECOM jde ven

Český Telecom vstupuje na zahraniční trhy. Od začátku příštího roku zahájí poskytování mezinárodních telekomunikačních služeb na vlastní mezinárodní optické síti s přístupovými body, které do konce roku 2003 pokryjí všechny sousední státy.

V prvním čtvrtletí roku 2003 dobuduje Český Telecom přístupové body své sítě v Bratislavě, Vídni a ve Frankfurtu n. M. Výstavba těchto bodů v Budapešti a Varšavě je plánována na druhou etapu projektu. Mezinárodní telekomunikační služby, poskytované na základě této mezinárodní sítě, budou určeny především pro jiné telekomunikační operátory, poskytovatele telekomunikačních služeb a velké korporace jak v ČR, tak i v zahraničí.-FEL

Video MMS

Novou službu Video MMS nabídla v průběhu listopadu svým zákazníkům společnost RadioMobil. Je možné zasílat přímo z mobilního telefonu vedle fotografií také krátké videosekvence. Prvním telefonem, s nímž lze službu Video MMS využít, je Nokia 7650.

Pro zasílání videonahrávek prostřednictvím služby Video MMS je nutná instalace softwaru, který je možné zdarma získat na adrese www.t-mobile.cz. Videonahrávky může zákazník zasílat prostřednictvím MMS na e-mailové adresy; do budoucna služba umožní jejich zasílání také přímo na mobilní telefony podporující formát MMS.-FEL

Po pěti minutách zdarma

Oskar zahájil prodej své speciální edice Oskarty, s níž je volání do Oskara po páté minutě zdarma. Oskarta speciální edice umí všechno jako běžná Oskarta a navíc má jednu podstatnou výhodu. Při volání do Oskarovy sítě ubývá kredit jen prvních pět minut. I když budete mluvit třeba hodinu (maximální délka hovoru v síti Oskar), zaplatíte nejvíce 15,75 Kč (s DPH).

Množství Oskaret speciální edice je limitované. Oskarta speciální edice stojí 1 000 Kč (včetně DPH), přičemž v této ceně je již zahrnut kredit ve výši 100 korun.

Oskartu ze speciální edice je nutné aktivovat do 31. 12. 2002 a dobít kredit nejpozději do tří měsíců (400 Kč). Zmiňovaná karta si své výhody podrží na neomezenou dobu.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0709

SunSystems Collect

Společnost LLP Group uvedla na náš trh produkt SunSystems Collect. Jedná se o nový modul softwarového řešení SunSystems určený pro řízení pohledávek a zákaznických účtů, který přispívá ke zlepšení peněžního toku firem (cash flow). Nový modul je plně integrován s účetními knihami řešení SunSystems, což umožňuje přímo zpřístupnit relevantní data a získat tak aktuální, přesný a detailní přehled o stavu nesplacených pohledávek v uživatelsky jednoduchém formátu. V mezinárodních či globálně provozovaných systémech lze s jeho pomocí zajistit koordinaci a kontrolu v rámci celé organizace. SunSystems Collect je k dispozici na platformě SQL a Oracle a momentálně je kompatibilní se SunSystems verzí 4.2.6. Odkaz: http://www.llpgroup.com-TJi

Backup Manager

Společnost Sunnysoft zabývající se výrobou a dodávkami řešení a služeb pro mobilní sběr dat a software pro kapesní počítače oznámila novou verzi zálohovací aplikace Sunnysoft Backup Manager pro kapesní počítače PocketPC2000 a PocketPC2002. Nová verze doplňuje možnosti o zálohování jednotlivých adresářů a vylepšuje automatické zálohování. Program tak nyní umožňuje zálohovat vybrané databáze Pocket Outlooku (Kontakty, Kalendář...), adresáře a soubory, vytváří samoinstalovací soubor na paměťové karty, a automaticky zálohuje v nastaveném čase.

Odkaz: http://www.sunnysoft.cz-TJi

Tam-Tam

Společnost Pythagoras představila nový intranetový portál Tam-Tam určený pro společnosti, které hledají efektivní nástroj pro sdílení informací jak v rámci firmy, tak i se zákazníky, dodavateli a partnery. Portál Tam-Tam je postaven na technologii Microsoft .NET a k jeho provozu na straně klienta vyžaduje pouze Internet Explorer verze 6. Tam-Tam tak nabízí účinný vnitrofiremní komunikační nástroj, díky kterému mají uživatelé snadný a kontrolovaný přístup k interním i externím informacím, aplikacím a službám. Ochrana dat je zajištěna pomocí hesla a přístupových práv a tato opatření umožňují i bezpečný přístup do systému z prostředí Internetu.

Odkaz: http://www.pythagoras.cz-TJi

Smart Badging Solution

RSA Security oznámila, že uvede na trh řešení Smart Badging Solution, které je určeno organizacím, které díky němu mohou pomocí jediného zařízení na inteligentní karty zajistit přístup k různým zabezpečeným aplikacím. Řešení se opírá o novou verzi softwaru RSA SecurID Passage 3.4, a kombinuje v rámci jediné platformy ochranu fyzického přístupu se silnou síťovou autentizací. RSA Security je jediným výrobcem, který v tomto okamžiku nabízí řešení postavené na inteligentních kartách pro více aplikací, jež podporuje v rámci téže platformy hesla, digitální certifikáty i dvoufaktorovou autentizační technologii RSA SecurID. SecurID Passage 3.4 je založen na nové inteligentní kartě RSA SecurID 5100, což je víceúčelová platforma postavená na technologii 32K Java CardTM. Díky ní může jediné zařízení podporovat několik aplikací. RSA SecurID Passage 3.4 bude k dispozici v prosinci 2002. Odkaz: http://www.rsasecurity.com-TJi

MMS konečně procházejí

Zákazníci sítě T-Mobile mají nyní možnost zasílat multimediální zprávy MMS také do sítě Eurotel. Stejně tak mohou přijímat zprávy MMS odeslané zákazníky této sítě. Při zasílání multimediálních zpráv do sítě Eurotel se pro zákazníka nic nemění, zprávu odesílá stejným způsobem jako v rámci sítě T-Mobile. Zprávu MMS obsahující obrázek, případně i zvukový záznam a text lze tak jako dosud odeslat na mobilní telefon nebo e-mailovou adresu. Zákazníci společnosti Eurotel Praha, spol. s r. o., mohou navíc využít nabídky dvou měsíců posílání MMS zpráv zdarma, kterou mohou zákazníci Eurotelu nyní využít, se vztahuje i na MMS zprávy do sítě T-Mobile. Česká republika je jedna z prvních zemí na světě, ve které je možné posílat MMS zprávy zákazníkům jiného operátora.

Odkaz: http://www.t-mobile.cz, http://www.eurotel.cz-TJi

Citrix a SAP těsněji

Těsnější spolupráce mezi společnostmi Citrix a SAP by měla být přínosem pro společné zákazníky provozující softwarové řešení pro e-business mySAP.com na technologii Citrix. Společnost Citrix Systems oznámila založení Centra Excellence pro SAP při globálním vedení SAP AG v německém Walldorfu. Centrum Excellence pro SAP poskytuje specializované cílené zdroje, jejichž Výsledkem je, že společnost Citrix je nyní schopna za současného posílení svých vztahů se SAP spolu s dalšími korporacemi, které vybudovaly své zastoupení v této oblasti, dále rozvíjet společné příležitosti vztahující se k SAP řešením.-TJi

Panasonic KX-T7700

Panasonic představil novou řadu firemních telefonních systémů s vylepšenými funkcemi a jednodušším ovládáním. Na trh v České republice se tak dostává nová řada telefonů KX--T7700, sestávající z dvou modelů přístrojů a ovládacího panelu Direct Station Selection Console. Nové telefony jsou určeny pro použití v kombinaci s řadami KX-TA308 a KX-TA616. Série KX-T7700 nalezne ideální uplatnění v malých a středních firmách. Pokročilé vybavení zahrnuje možnost integrace systémů pro zpracování hlasu a funkce elektronického vrátného Door Phone/Door Opener. Pro případ budoucího přechodu na digitální systém nabízejí tyto telefony funkčnost jak v analogovém, tak i v digitálním módu (Panasonic KX-TD). Na českém trhu bude řada k dostání za ceny od 2 295 do 3 295 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.panasonic.cz-TJi

Hlas pro ČRa

České radiokomunikace získaly 1. listopadu 2002 licenci na hlasové služby. Ty, jak jsme již informovali v minule, budou nabízeny pod názvem BlueTone Voice. Společnost tak kompletuje svoji nabídku telekomunikačních služeb do uceleného balíčku s názvem BlueTone, který zahrnuje komplexní portfolio: služby datové, internetové a hlasové.

Odkaz: http://www.cra.cz-TJi

2,6 TB/hod

Computer Associates (CA) a Microsoft oznámily, že archivace databáze vytvořené pomocí Microsoft SQL Server 2000, jenž běžel pod operačním systémem Windows 2000 Datacenter Edition, proběhla rekordní rychlostí 2,6 TB za hodinu. Výsledky testu předčily nedávné srovnávací studie prováděné CA a dalšími podniky působícími v oblasti ukládání dat. Během testování dosáhl BrightStor Enterprise Backup za použití 32 disků výkonu při obnově dat rychlosti 2,2 TB za hod. Průměrné vytížení procesoru během zálohování bylo 26 procent a při obnově dat 12 procent, přičemž zálohovací server obsahoval 8 procesorů.

Ve srovnávací studii bylo použito řešení CA BrightStor? Enterprise Backup a hardware od firem Brocade, Emulex, Hitachi Data Systems a Quantum. Ty společně s CA a Microsoftem vytvořily nabídku BrightStor Offering pro podniková datová střediska. Cílem je poskytovat vysoce výkonná řešení ukládání dat a služby na nejvyšší úrovni.-TJi

NextiraOne

NextiraOne Europe, společnost vytvořená v souvislosti s akvizicí Alcatel e-Business Distribution firmou Platinum Equity, v Praze zveřejnila svou evropskou obchodní strategii. V reakci na narůstající komplexnost využívaných technologií, kdy zákazníci stále více prověřují schopnost svých dodavatelů přinášet měřitelnou hodnotu v oblasti návratnosti investic, se společnost NextiraOne rozhodla svým zákazníkům dodávat komunikační řešení, jež podporují strategické cíle společností a zlepšují jejich efektivitu na všech úrovních. NextiraOne, jako jeden z mála mezinárodních poskytovatelů s prověřenými zkušenostmi z mnoha technologií (datových, hlasových, technologií kontaktních center apod.) a komplexními zdroji v oblasti řešení řízených služeb, hodlá nabízet nový koncept konvergence jako úplné, na míru připravené, integrované, platformově nezávislékomunikační řešení, Odkaz: http://www.nextiraone.cz-TJi

IBM do školky

Společnost IBM ve spolupráci s Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy zahájila projekt KidSmart Early Learning Program v České republice. Projekt vychází ze zásady společnosti IBM podporovat projekty vzdělávací, z oblasti kultury a umění takovým způsobem, aby měly dlouhodobý vliv a účinnost. Projekt bude zaveden v České republice od školního roku 2002/2003. V tomto školním roce IBM věnuje do 45 mateřských škol cca 90 počítačových center. Rozdělení počítačů do mateřských škol připravuje ministerstvo, přičemž pro první etapu bude vybráno 15 mateřských škol. Pokud se projekt úspěšně rozběhne, do konce školního roku obdrží vybavení dalších 30 mateřských škol. Bude-li projekt úspěšný, bude se v implementaci pokračovat zhruba ve stejném rozsahu i v dalších letech. Počítačové pracoviště (KidSmart Early Learning Center) je uzpůsobeno dětským možnostem věku 5-7 let, je vybaveno výkonným počítačem, monitorem, speciální klávesnicí, myší uzpůsobenou dětem, a inkoustovou barevnou tiskárnou.

Odkaz: www.kidsmartearlylearning.org-TJi

Maxtor a Adaptec

Maxtor oznámil spolupráci s firmou Adaptec. Cílem tohoto spojení je zabezpečit kompatibilitu vysokokapacitních disků Maxtor AtlasTM 10 K III Ultra320 SCSI s řadiči Adaptec Ultra320 SCSI RAID. Rozhraní Ultra320 je novou generací rozhraní Ultra SCSI s vysokou výkonností, která přenáší data rychlostí 320 MB za vteřinu. Tato inovace umožní aplikacím náročným na šířku sběrnice rychleji zpracovávat grafiku i data. Maxtor a Adaptec poskytnou svým vybraným zákazníkům v celém světě pevné disky Maxtor Atlas 10K III Ultra320 dopředu otestované na kompatibilitu s řadiči Ultra320 SCSI RAID od Adaptecu. Ti zákazníci vybraní Maxtorem, kteří již obdrželi disky Atlas Ultra320, budou moci získat řadičovou kartu Adaptec, čímž si doplní svoje vybavení.

Odkaz: http://www.maxtor.com-TJi

Unicorn podporuje Altis

Společnost Unicorn se rozhodla masivně podpořit výuku informatiky a výpočetní techniky na soukromém gymnáziu Altis. Soukromé gymnázium nabízí žákům nadstandardní vzdělání, včetně výpočetní techniky, zvládnutí moderního software na uživatelské úrovni a znalost a orientaci při využívání informací v síti Internet. Společnost Unicorn se rozhodla i proto výrazně pomoci soukromému gymnáziu Altis právě při výuce informatiky. Díky přispění Uni¦Expert & Partner = Tech Data

Společnost Expert & Partner, spol. s r. o., oznamila, že na základě celosvětové strategie skupiny Tech Data, jejíž je součástí, mění své jméno na Tech Data Distribution, s. r. o. a v budoucnu bude vystupovat výhradně pod značkou Tech Data. Společnost Expert & Partner je již dlouhou dobu součástí celosvětové skupiny Tech Data/Computer 2000, která v polovině roku 2000 započala, na základě své celosvětové strategie, postupný přechod na nový název společnosti. Změna spočívá v postupném sjednocování veškerých aktivit a názvů společností, patřících do skupiny Tech Data/Computer 2000, po celém světě, pod jednotnou značku Tech Data. V souvislosti se změnou názvu firmy nedojde k žádným strukturálním ani personálním změnám.

Odkaz: http://www.techdata.cz-TJi

Asymetrická linka FWA

Společnost Nextra Czech Republic s. r. o., jako první operátor v České republice začala nabízet od 1. listopadu 2002 garantovanou asymetrickou linku. Služba Nextra Nextlink Asymmetric využívá vysokorychlostní bezdrátovou síť FWA v licenčním pásmu 26 GHz s přenosovou rychlostí dat 64/256 kb/s a 128/512 k/ps.

Cena za připojení je až o 50 % nižší než u symetrické linky obdobné přenosové kapacity. Výhodou nabízeného řešení je také velmi krátká doba instalace, která probíhá v řádu několika hodin či dní. Služba NEXTRA Nextlink Asymmetric zahrnuje také pronájem zákaznického zařízení Cisco router.

Odkaz: http://www.nextra.cz-TJi

SilverFast 6.0

UMAX uvedl novou verzi programu SilverFast 6.0, která poprvé umožňuje softwarové odstranění prachu a škrábanců na předloze bez nutnosti přímé podpory konkrétního skeneru. S novou verzí programu lze redukovat zrnitost filmového materiálu, provádět automatickou rekonstrukci barev včetně vícenásobného vyvážení neutrální šedé. Další výhodou verze SilverFast 6.0 je schopnost měnit jednotlivé odstíny bez nežádoucího ovlivnění ostatních barev obsažených v obraze. Nová verze navíc umožňuje provádět změny přímo v náhledovém okně ještě před finálním skenováním. Pro velmi těžké defekty lze použít doplňkovou metodu s dělením tzv. podkroků ve čtyřech vrstvách. Pro dosažení maximálních výsledků a zužitkování všech dat vstupního zařízení využívá SilverFast 16-ti bitový barevný pracovní prostor. Zárukou barevné věrnosti digitalizovaných dat je integrovaný systém kalibrace barev obsažený v SilverFast Ai/HDR. K tomuto účelu se používá odrazová a transparentní předloha kalibrovacího terče IT-8.7, která umožňuje porovnání skenované a upravené plochy. Výsledkem operace je korekční ICC profil skeneru s možností zapojení až 65 000 odstínů místo původních 255 odstínů na jeden barevný kanál. Program je nabízen v různých verzích v cenové relaci od 2 900 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.umax.cz-TJi

Check Point SmartView

Check Point Software Technologies Ltd., speciálozující se na zabezpečení Internetu, dnes uvedla nové přírůstky v rodině produktů SMART (Security Management Architecture) SmartView Reporter a SmartView Monitor. Reporter je výkazový a analytický systém, který umožňuje manažerům bezpečnosti rychle protřídit obrovská množství bezpečnostních informací získaných z mnoha různých bran. Tato data jsou konsolidována do stručného zákaznicky vytvořeného a předdefinovaného komplexního výkazu. Data jsou shromažďována jak z VPN a firewallových produktů Check Pointu, tak z dalších OPSEC (Open Platform for Security) partnerských řešení. Monitor v reálném čase poskytuje informace o výkonu, dostupnosti a bezpečnostním statusu VPN a firewallového prostředí. Umožňuje okamžitou identifikaci změn v síti a v bezpečnostním chování, současně s rychlou podporou rozhodování a možností dlouhodobého plánování síťové kapacity. Odkaz: http://www.checkpoint.com-TJi

Foto.cz

Fotografický server FOTO.cz, působí na českém internetu již více než jeden rok a za tu dobu se mu podařilo oslovit velké množství stálých uživatelů. Služba je, dle reakcí uživatelů, velmi populární také především proto, že poskytuje zdarma každému registrovanému uživateli vlastní doménu třetího řádu, např. http://petra.foto.cz. Každý uživatel služeb FOTO.cz má možnost založit si libovolný počet vlastních fotoalb a ty následně naplnit svými fotografiemi. Tato služba je pro všechny uživatele bez omezení a zdarma. Z uložených fotografií lze následně velmi jednoduše pořídit i klasické papírové fotografie a to již do druhého dne. Dokonce lze objednat jednu fotografii pouze za 7,90 Kč a neplatit žádné další položky za poštovné nebo manipulaci s fotografií. Velmi zajímavou možností jak zasílat fotografie do výroby přímo ze svého počítače je i program Offline Client, který je možné zdarma stáhnout na stránkách www.foto.cz, nebo si ho objednat vypálený na CD.

Odkaz: http://www.foto.cz-TJi

B2B informace zdarma

Odeslat svůj požadavek najednou několika firmám z různých států Evropy jedním kliknutím myši, uložit a vytisknout seznam adres přímo z internetu, archivovat a spravovat odeslané poptávky, spravovat svou vlastní databázi oblíbených internetových odkazů a samozřejmě vyhledat potenciální dodavatele výrobků a služeb to vše a další zajímavé služby nabízí internetový B2B portál WLW (Wer liefert was?, Kdo co dodává?) bez jakýchkoli poplatků. Internetový B2B systém WLW vznikl v roce 1995 jako nástupce CD-ROMů a knih s myšlenkou pomoci nákupčím jednoduše a rychle nalézt výrobce nebo dodavatele požadovaných výrobků či služeb. V současné době získávají uživatelé WLW z celého světa informace o více než 410 000 firmách typu business-to-business z 15 evropských států v 11 světových jazycích. Produkty těchto společností jsou rozděleny do více než 46 000 skupin výrobků a služeb. Odkaz: http://www.wlw.cz-TJiTravelstar 80GN

IBM představila pevný disk z řady Travelstar v provedení se dvěma plotnami, široký 2,5 palce, s kapacitou 80 GB. Disk nese označení Travelstar 80GN, a je výsledkem použití pětivrstvé technologie laminated pixie dust. Kromě vysoké kapacity vykazuje disk nízkou hlučnost, spotřebu energie, a dobrou odolnost proti otřesům. Vybaven je 8MB cache.

Odkaz: http://www.ibm.com-TJi

Webmonitor.cz

Webmonitor je první služba svého druhu na českém internetu. Vyplňuje volný prostor na trhu aplikačních služeb pro provozovatele internetových serverů, prezentací a aplikací. Webmonitor nepřetržitě monitoruje www, poštovní a jiné servery a v případě výpadku serveru okamžitě zašle správci serveru zprávu. Všechny informace o výpadcích jsou ukládány do databáze. Uživatelé pak mají díky statistikám dostupnosti možnost vidět, jaké spolehlivosti sledovaný server dosahuje. Výsledky monitorování serverů jsou dostupné rovněž formou webové služby, tzv. Web Service. Technologie .NET, na které je Webmonitor založen, umožňuje sdílet veškeré výstupní informace na různých zařízeních připojených k internetu. Aplikační služba je poskytována v několika variantách včetně zkušební verze. Uživatel registrovaný na www.webmonitor.cz si může zdarma vyzkoušet všechny důležité funkce systému Webmonitor.

Odkaz: http://www.webmonitor.cz-TJi

Rychlejší Xeony

Intel začíná dodávat procesor Xeon MP o pracovním kmitočtu až 2 GHz s rozšířenou 2 MB integrovanou vyrovnávací pamětí třetí úrovně. V porovnání s předcházející generací procesorů Intel Xeon MP přinášejí tyto nové procesory 38% zvýšení výkonu pro typické serverové pracovní zátěže, jako jsou databáze, systémy CRM (Customer Relationship Management), nebo SCM (Supply Chain Management), a dále zvyšují škálovatelnost pro stále náročnější podniková prostředí.Nově uvedený procesor Intel Xeon MP je koncipován pro použití v serverech střední vrstvy a v back-end serverech se čtyřmi nebo více procesory a završuje využití nejmodernější 0,13 mikronové výrobní technologie Intel v produktové řadě serverových procesorů IA-32. Zásluhou této technologie lze vyrábět menší procesory pracující na vyšších kmitočtech a začleňovat další prvky pro zvýšení výkonu, například rozšíření vyrovnávací paměti. Navíc tyto nové procesory zachovávají kompatibilitu s hardwarovou platformou předcházejících generací, což přispívá ke snížení nákladů na rozvoj platformy a usnadňuje začlenění nových systémů do stávající infrastruktury podniku.

Odkaz: http://www.intel.cz-TJi

IXOS a Software AG partnery

Společnosti Ixos Software a Software AG podepsaly partnerskou smlouvu o dlouhodobé a úzké spolupráci. Toto globální obchodní partnerství umožní oběma společnostem nabízet svá internetová řešení pro optimalizaci obchodních procesů. Součástí řešení bude také podpora pro bezpečné uložení elektronických dokumentů, které v rámci obchodních procesů vznikají. Dohoda o spolupráci je reakcí na stále rostoucí poptávku po podpoře obchodních procesů pomocí internetových řešení, které by vyhovovaly všem souvisejícím požadavkům, například legislativním. Podle vyjádření představitelů obou společností je toto partnerství důležité pro obě strany z důvodu celosvětově vzrůstajícího trendu nejrůznějších regulací upravující bezpečné nakládání s elektronickými dokumenty vytvořenými pomocí internetových transakcí.

Odkaz: http://www.ixos.cz-TJi

Sun ONE

Společnost Sun Microsystems, Inc. oznámila významný strategický krok, který zásadně mění ekonomiku poskytování webových služeb (Web Services). Sun navázal na úspěch referenční implementace Java 2 Platform, Enterprise Edition (J2EE platform) a Java WSDP a uvolnil dvě nové verze aplikačního serveru Sun ONE Application Server 7. Produkt je těsně integrován s novou sadou nástrojů pro webové služby Sun ONE Studio for Java, Enterprise Edition 4.1. Základní verze (Platform Edition) aplikačního serveru je k dispozici pro podniky a ISV zdarma, a to na všech hlavních platformách. Díky modulární architektuře nabízí zákazníkům a vývojářům mnohem větší možnost volby a návratnost investic (ROI) při rychlém nasazování javovských webových služeb na platformě Sun ONE.

Odkaz: http://www.sun.cz-TJi

Logica a CMG se spojily

Představenstva společností Logica plc. a CMG plc. oznámily jednomyslné rozhodnutí o fúzi. Nově vzniklý celek LogicaCMG bude s 24 tisíci zaměstnanci druhým největším evropským poskytovatelem IT služeb a globálním lídrem v oblasti software pro přenos zpráv telekomunikačních sítích a vypořádání finančních transakcí. Dohodnuté spojení bude realizováno do konce letošního roku, za předpokladu, že s ním vysloví souhlas akcionáři obou firem a že proti operaci nevznesou námitku příslušné úřady Velké Británie nebo Evropské unie. Ve fiskálním roce 2001/02 překročil společný obrat obou firem dvě miliardy liber. Odkaz: http://www.logica.cz-TJi

Atomové číslo 74

Tomáš Jirásko

Když počátkem října představila společnost Palm svůj ultralevný model Zire, všichni kdož sledovali dění u Palmu nezapochybovali, že nadlouho nezůstane pouze u něho. Ohlášen byl totiž i model Tungsten (jinak 74. prvek periodické soustavy, nám známý jako wolfram), první Palm s operačním systémem PalmOS 5. Očekávání se nyní stalo realitou.

28. října oficiálně představený Palm Tungsten, jehož fotografie, nebo alespoň vývojářské studie kolovaly po internetu již delší dobu, a jehož uvedení bylo hodně očekáváno, patří do jiného ranku než dříve představený Palm Zire. A jak by ne, když se tento model měl dle všech vyjádření a náznaků stát pro Palm Inc. zlomovým, neboť kromě faktu, že mělo jít o první Palm, který bude pracovat se zcela novým operačním systémem PalmOS 5, měl přinést i některé technické změny. Je tomu tedy skutečně tak? Já říkám ano.

První novinka se týká samotného srdce handheldu, procesoru. Očekáváte-li nyní obvyklé spojení Motorola Dragonball, zapomeňte. V útrobách Tungstenu T se nachází nový ARM procesor Texas Instrument OMAP 1510 taktovaný na dobrých 144 MHz, společně s 16 MB paměti RAM (z toho 14 MB lze využít jako úložiště dat) a 4 MB Flash ROM. Takto výkonný procesor umožní Palmu přehrávat např. formát MP3, neboť mezi vybavení patří i jack pro sluchátka, a s možností nahrávání zvukových záznamů lze handheld použít i jako diktafon. Tungsten je i prvním Palmem s integrovanou technologií Bluetooth, protože konstruktérům se podařilo do prostoru 102 x 75 x 15 mm umístit i Bluetooth 1.1 čip. Překvapením pak z tohoto hlediska asi není přítomnost lithium-polymerového akumulátoru, namísto technologicky zastaralejšího Li-Ion zdroje. Výdrž akumulátoru by měla být při průměrném používání (tedy žádný jukebox) asi týden. Samozřejmě nechybí slot pro SD a MMC karty a infračervený port. Na spodní hraně najdeme univerzální palmovský konektor. Změn doznal i displej, s příchodem standardní podpory rozlišení 320 x 320 pixelů v PalmOS 5, se Tungsten dočkal barevného TFT displeje s 16bitovou barevnou hloubkou (přes 65 536 barev), s již zmíněným rozlišením.

Obměn doznal rovněž vzhled přístroje, i když ty jsou na spíše zavádějící. Palm tak přišel na první pohled o svoji graffiti plošku, která je ve skutečnosti ale schována pod odsuvným krytem, při jehož otevření nabude Tungsten rozměrů 122 x 75 x 15 mm. Zpřístupnění se zároveň s graffiti dočká i softwarová klávesnice. Na povrchu zaujme mezi obvyklou čtveřicí tlačítek trackball, což je další optický klam, jde o čtyřsměrový prstenec D-Pad, s vnitřním tlačítkem pro potvrzení. Softwarové vybavení je na dobré a očekávané úrovni, nechybí ani možnost práce s nativními formáty Microsoft Office. A abych nezůstal nic dlužen, součástí dodávky je samozřejmě synchronizační kolébka, hmotnost Tungstenu T je 157 gramů a jeho cena byla stanovena na 499 USD.

Druhý model Tungsten W, je "Téčku" podobný, ve skutečnosti se však značně liší díky zabudované klávesnici, kterou do této chvíle žádný Palm neměl, využíváním služeb GPRS, a hlavně použitým operačním systémem, jímž je v případě Tungstenu W PalmOS 4.1. "Wéčko" je tak jasně profilováno jako xDA (mobilní PDA), známé i z nabídek tuzemských operátorů T-Mobile a Eurotel. Po připojení sluchátek může "Wéčko" být rovněž používáno jako telefon. Jeho cena je 549 dolarů, plus aktivační poplatky za připojení. Zajímavostí je, že Tungsten W je primárně určen pro Evropu (prozatím dostupný pouze ve Velké Británii), v USA bude na trhu až v roce 2003. Příště vás již seznámíme s našimi zkušenostmi, s nyní námi testovaným Tungstenem.

Odkaz: http://www.palm.com

Trochu jiný test

Tomáš Jirásko

Vybaven nožičkami, pravděpodobně by nejvýkonnější (a také nejdražší) notebook v nabídce Aceru TravelMate 636LC utekl, neboť uvítání "Tak tys mi tu chyběl" neznělo asi nejpřátelštěji. Při pohledu na množství úkolů jsem tak musel požádat tradičně o pomoc s hodnocením naše TestCentrum, ovšem ne nadlouho. Můj domácí počítač se odporoučel, a kde asi tak prozatímně vzít náhradu? S ukazováčkem namířeným na 636LC a otázkou "Je rychlý?", jsem očekával napjatě odpověď, neboť nikdo asi nechceme pracovat na nevýkonném stroji, i když konfigurace dávala jasně tušit, že loudal to asi nebude. Po uspokojivé odpovědi jsem 636-ku převzal a začalo její testování "na vlastní triko" v podmínkách, do kterých se asi tento manažerský notebook příliš nedostane. V době, kdy jsem 636-ku vracel měla tak za sebou každodenní cestu pražskou MHD v batohu, kdy odolávala tlačenicím v tramvajích, otřesům při dobíhání dopravních prostředků, její vypalovačku nerozhodilo ani prudké projíždení silničních serpentin, a díky stejné mechanice, tentokráte v roli DVD přehrávače, jsme mohli v odporné zimě nevytápěné chaty místo rtuti v teploměru sledovat film. Odzkoušení se dočkala i integrovaná čtečka čipových karet společně s dodávanými programy PlatinumSecret v roli zámku počítače pro případ, že by mi 636-ku někdo dřív ukradl, než já ji rozbil. Kromě toho, že se tedy ukázal velmi odolným, je TM636LC notebook, s nímž se rozhodně nemusíte bát, že vás některá aplikace zaskočí svými požadavky. Kombinace procesoru Pentium 4-M taktovaného na 2 GHz, společně s 512 MB DDR SDRAM představuje dostatečnou rezervu i do budoucna. Slabinou 636 by však mohly být grafické programy, kde se z mého pohledu jako "brzda" neukazuje grafický akcelerátor nVidia GeForce2Go 200 se 32 MB DDR, ale svítivost použitého 15" TFT displeje SXGA+ (1 400 x 1 050), která v této kategorii patří k průměru. 636LC je dále vybaven 40GB pevným diskem Ultra ATA-100, mechanikou DVD/CD-RW, síťovým rozhraním 10/100 Mb Ethernet, čtečkou Smart Card, MS Windows XP Professional.

A závěrem? TM636LC je notebook za dobrou cenu, nabízející luxus půl mega operační paměti a jistotu postavenou na vyváženém návrhu systému okolo mobilního Pentia 4.

Odkaz: http://www.acer.cz

HP Tablet PC

Tomáš Jirásko

S uvedením Windows XP Tablet PC Edition představila společnost Hewlett-Packard svůj stroj pro tento operační systém, a zařadila se tak mezi výrobce nabízející elektronické pero a "digitální inkoust". Compaq Tablet PC TC1000 (a to jsem si myslel, že mám ve značení produktů společnosti již jasno) je postaven na procesoru Transmeta Crusoe 5800 s 512 KB cache, vybaven 256 MB DDR RAM (max. 768 MB), 30-60 GB HDD, 10,4" TFT XGA monitorem s rozlišením 1 024 x 768 bodů a možností vertikálního či horizontálního polohování. O zobrazení se stará grafická karta nVidia GeForce2Go s 16MB SDRAM, spojení se světem umožňuje interní MiniPCI 56K modem, LAN 10/100 a WLAN 802.11b. Z konektorů nalezneme 1x PC Card slot typ II, 1x CF slot typ III, analogový VGA, stereo in/out, RJ11, RJ45, USB 2.0 (1 s podporou pro připojení USB MultiBay cradle docking konektoru). Tablet je napájen šestibuňkovou Li-ion baterií, se kterou vydrží v provozu až 5 hodin. Jeho velikost odpovídá listu papíru A4, je pouze 2 cm tenký a bez klávesnice váží 1,36 kg.

Lokalizace systému Windows samotným Microsoftem je kdesi v nedohlednu, a tak společnost HP zvolila pro tuto situaci vlastní postup, podobně jako v případě iPAQu. První dodávky budou tedy nelokalizované, lokalizace zajišťující podporu práce s mateřským jazykem bude dostupná cca tří měsíce po uvedení modelu do prodeje.

Tablet PC v podání HP má široké využití, kdy jej lze použít jako plně funkční notebook, stolní počítač nebo interaktivní displej. Pokud uživatelé tedy dávají přednost psaní na klávesnici (je součástí balení), lze Tablet PC změnit na notebook jejím připojením. Zasunutím do dokovací stanice lze naopak získat z Tablet PC plně funkční počítač s podporou dvou obrazovek. Tablet PC můžeme kdykoliv vyjmout z kolébky bez nutnosti restartu. Compaq Tablet PC bude v České republice dostupné v prosinci 2002, přičemž ceny začínají na 65 980 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.compaq.cz/produkty/ntb/tabletpc/tc1000.shtml

Digitální revoluce?

Tomáš Jirásko

Český telekomunikační úřad pohotově zareagoval na vydání klíčových dokumentů Evropské konference poštovních a telekomunikačních administrativ, a v říjnu zpřístupnil kmitočtové pásmo 40,5-43,5 GHz pro komerční provoz Multimediálních rádiových systémů tzv. MWS Multimedia Wireless Systems. Toto rozhodnutí představuje novou příležitost pro poskytovatele telekomunikačních služeb, neboť otevírá důležitou cestu k zajištění širokopásmového přístupu domácností k interaktivním multimediálním službám včetně širokopásmového internetu. Šíře pásma v rozsahu 3 GHz je historicky vůbec největší částí kmitočtového spektra, která je přidělována k využití jedním určitým typem rádiových systémů a je porovnatelná s kapacitou satelitního a kabelového přenosu informací. Česká republika je tak jednou z prvních evropských zemí, jež provoz MWS umožňuje. Prostřednictvím MWS bude možno šířit pro širokou veřejnost televizní a rozhlasové vysílání, protože kmitočtové pásmo je určeno mimo jiné i pro tzv. rozhlasovou službu. Kromě toho lze MWS plně využít k realizaci velmi kvalitních bezdrátových telekomunikačních sítí z kategorie pevné služby a nabízet tak vysokorychlostní připojení k internetu, datové přenosy či alternativní telefonní služby.

Jablka k nakousnutí

Tomáš Jirásko

Společnost Apple, přicházející napřetřes v poslední době zejména okolo možnosti přechodu na platformu Intel, upoutala můj zrak nabídkou inovovaných řad přenosných počítačů iBook a PowerBook.

Sílu novým iBookům dávají rychlejší procesory PowerPC G3 s taktovací frekvencí 700 a 800 MHz, a grafický akcelerátor ATI Mobility Radeon 7500 s až 32 MB dedikované paměti. Všechny iBooky jsou rovněž vybaveny technologií Quartz Extreme, která s pomocí grafického enginu ulehčuje práci procesoru. Také vestavěnou anténu a slot pro bezdrátovou kartu AirPort pracuje na bázi standardu 802.11 s přenosovou rychlostí až 11 Mb/s nalezneme u všech modelů. Standardním vybavením je interní 56k faxmodem v.92 a vestavěný Ethernet 10/100BASE-T. Na baterii by měly výkonnější iBooky pracovat až 6 hodin, jejich hmotnost je 2,2 kg, dodávány jsou s předinstalovaným operačním systémem Mac OS X 10.2. A zatímco váha notebooku zůstala na původních hodnotách, peněžence se odlehčí méně. Doporučená cena za základní konfiguraci PowerPC G3 700 MHz, paměť 128 MB SDRAM, pevný disk 20 GB Ultra ATA, 12,1" TFT displej s aktivní matricí, ATI Mobility Radeon 7500 16 MB RAM, a CD-ROM, je 35 800 Kč bez DPH.

"Booky pro profíky" představují počítače řady PowerBook G4. Ty jsou osazeny procesorem PowerPC G4, taktovaným na 867 MHz nebo 1 GHz, s jednotkou Velocity Engine a 1 MB vyrovnávací paměti 3. úrovně. Operační paměť 256 MB SDRAM může být rozšířena až na 1 GB. Na těchto strojích pod dodávaným operačním systémem Mac OS X 10.2 mají dle vyjádření společnosti Apple pracovat například aplikace Adobe Photoshop až o 44 % rychleji než na noteboocích s 2,2GHz procesorem Pentium. K tomu samozřejmě přispívá i grafický akcelerátor ATI Mobility Radeon 9000 s až 64 MB DDR video SDRAM. Kochat výsledkem své práce se můžete na 15,2" širokoúhlém displeji s rozlišením 1 280 x 854 pixelů. Pevné disky UltraATA/66 jsou k dispozici s kapacitou až 60 GB. Již samozřejmostí je vestavěná anténa a karta AirPort, modem 56 Kb/s v.92, jakož i gigabitový Ethernet (10/100/1000BASE-T). Jako první masově dodávaný přenosný počítač na světě nabízí mechaniku SuperDrive s přímým vkládáním, která dovoluje vypalovat DVD a CD. Pomocí programového vybavení iDVD může tedy uživatel vytvářet svá vlastní filmová DVD, která lze přehrávat v běžných stolních DVD přehrávačích. Vcelku slušné na 2,6 cm silnou a 2,4 kg vážící jednotku, schopnou pracovat na baterie až pět hodin, co říkáte? Ovšem každá legrace něco stojí, a slabší PowerBook G4 (PowerPC G4 867 MHz, 256 MB SDRAM, Mobility Radeon 9000 32 MB DDR SDRAM, HDD 40 GB Ultra ATA a combo DVD-ROM/CD-RW) vychází minimálně na 81 400 Kč bez DPH.

Nové Booky by měly být v ČR dostupné na přelomu listopadu a prosince 2003.

Odkaz: http://www.apple.cz

WoknaPhone

Tomáš Jirásko

Druhého října dosáhla Windows další mety, neboť tohoto dne byl oficiálně představen první reálně dostupný telefon s tímto operačním systémem. "Windows Powered Smartphone" zařadil do své nabídky mobilní operátor Orange (působící rovněž na Slovensku) pod označením Orange SPV Sound Pictures Video.

Tento tribandový smartphone (pracuje v sítích 900/1 800/1 900 MHz) pro Orange vyrábí známá tchajwanská ODM (original design manufacturer) společnost HTC, produkující např. iPAQy, a stojící za designem O2 XDA, T-Mobile MDA nebo Siemens SX56. V případě SPV jde o design již dříve známý jako HTC Canary, či u Orange pod označením Stinger. Samotný SPV má rozměry 11,6 x 4,8 x 2,2 cm a hmotnost 95 g respektive 120 g s baterií. Pod stříbrným krytem s TFT diplejem s 16bitovou barevnou hloubkou (65 536 barev) o rozlišení 176 x 220 pixelů nalezneme zajímavá "střeva" procesor Texas Instruments OMAP 170 na 132 MHz, 16 MB RAM a 32 MB Flash ROM, integrovaný slot pro MMC/SD karty se SDIO podporou zajišťující i hardwarovou rozšiřitelnost, IrDA port pro komunikaci s ostatními PDA, počítači apod., Li-Ion akumulátor s výdrží 2,5 hodiny hovoru nebo 100 hodin pohotovostního režimu. Marně však ve výčtu hledáte Bluetooth, tato technologie není použita, a s ohledem na současnou nekompatibilitu mezi "Bluetoothy" jednotlivých výrobců, není to až tak nerozumné.

Uživatelsky by se měl smartphone chovat podobně jako Pocket PC, neb za základ Windows Smartphone 2002 je použit operační systém Windows CE 3.0. Jako u PocketPC je vše soustředěno okolo Pocket Outlook PIM, obsahujícího Pocket Calendar, Pocket Inbox, Pocket Tasks, Pocket Contacts, ActiveSync, Windows Media Player, MSN Messenger, SIM Manager. Optimalizovaný Pocket Internet Explorer umožňuje prohlížet internet, poslouchat streamovanou hudbu nebo sledovat video, a jak se lze dočíst na stránkách Orange, opomenut není ani formát MP3.

Synchronizaci dat lze provádět klasicky přes USB, druhou variantou je využití GPRS. GPRS sice něco stojí, ale pro lidi v "pohybu" je darem z nebes. Představte si tu radost například poté co ráno vstanete, připojíte se a zjistíte, že zatímco včera skýtal diář záznam "12:00 oběd s Monikou", asistentce se podařilo v podvečerní hodině doplnit "11:00 porada skupiny". To nám ale den krásně začíná, že? Podobné je tomu u synchronizace SMS: ty, jež přečtete u počítače, se automaticky odstraní z telefonu. První zemí, kde je SPV k dispozic, je od 7. listopadu Dánsko (3 699 DKK), následovat bude Velká Británie, a 15. listopadu Francie. Start nejbližšího konkurenta se nyní očekává až v lednu v podobě modelu Sendo Z100 v sítí T-Mobile.

Odkazy: http://www.orange.com, http://www.microsoft.com

Společenstvo Nokia

Tomáš Jirásko

Počátkem listopadu představila Nokia na mnichovské Nokia Mobile Internet Conference řadu novinek. A i když to zpočátku vypadalo, že všichni byli hodní, a pod stromečkem by to tedy mohlo vypadat na slušnou hromádku dárků, většina produktu bude dostupná až v roce 2003.

Nokia 6800

byla uvedena jako řešení pro mobilní manažery, s důrazem na optimalizaci práce se zprávami, e-maily, aplikacemi, tedy s informacemi všeobecně. Tomuto účelu vyhovuje zvolený koncept plné klávesnice, otevírající se odklopením krytu. Otevřením se zároveň změní orientace obrazu na displeji, tak aby odpovídal horizontálnímu rozložení klávesnice. Ve skutečnosti je tak možné začít psát zprávu na klasické "numerické" klávesnici telefonu a její dokončení provést již na "veliké". Přístroj samozřejmě obsahuje e-mailového klienta s podporou protokolů POP3, IMAP4 a SMTP, pracujícího v prostředí sítí HSCSD a GPRS, prohlížeč jazyka WAP 1.2.1, podporuje multimediální zprávy (MMS), technologii Java a formát SyncML pro vzdálenou synchronizaci dat. Ve vybavení nalezneme i aplikací mobilní peněženky, pro provádění transakcí přes WAP. Bezpečnostní modul Wireless Identity Module (WIM) umožňuje tyto operace digitálně podepisovat, a obsahuje podporu klíčů WPKI (Wireless Public Key Infrastructure). Za zmínku stojí i integrované stereo FM rádio a konektor Pop-Port umožňující připojit Nokia Camera Headset. Nokia 6800 pracuje v prostředí sítí GSM/GPRS 900/1800, váží 122 g, má rozměry 119 x 55 x 23 mm, pasivní barevný diplej o rozlišení 130 x 130 pixelů podporující 4 096 barev. Doba hovoru je 3 až 7 hodin, výdrž v pohotovostním režimu 7 až 15 dní. K dispozici bude v prvním čtvrtletí 2003.

Nokia 2100

je low-endový, cenově dostupný model určený k získání trhu a nastavení trendu. Určen je především novým zákazníkům na trzích s relativně nízkou penetrací mobilních telefonů (čí značky Nokia?), kde typickým příkladem je Rusko. Pravděpodobně mezi primární trhy tak bude rovněž patřit Střední východ i Afrika. Nokia 2100 nabídne tedy pouze základní funkce hlasových služeb a posílání zpráv. Zákazníky by měla krom ceny oslovit kompaktnost (105,5 x 44,2 x 20,5 mm), čtyřřádkový displej (96 x 65 pixelů), funkce na organizaci času včetně velkého seznamu kontaktů, spořiče displeje se zobrazením data a času, budíku, stopek a měřiče odpočítávání. Nokia 2100 váží 85 g, doba hovoru se pohybuje mezi 2 až 3,4 hod., výdrž v pohotovostním režimu 50 až 150 hodin se standardní lithium-iontovou baterii. Základní barevná provedení jsou v barvě žluté, zelené nebo šedé, přičemž k dispozici budou výměnné kryty ve světlemodré, červenofialové, tmavě fialové, fuchsiové, oranžové a žluté barvě. Na evropský trh přijde v 1. čtvrtletí 2003.

Nokia 7250

Přírůstkem do kategorie módních telefonů je Nokia 7250. Jde o první telefon v této kategorii s integrovanou kamerou, a s velkým výběrem vyměnitelných krytů Xpress-on, které budou uváděny každou sezónu, budete barevně stále "in". V duchu své třídy má plně barevný displej (128 x 128 pixelů), zabudované FM rádio, standardem je již podpora MMS, prohlížeč WAP, i podpora formátu SyncML. Volitelným doplňkem k tomuto telefonu je Nokia Music Stand.

7250 je třípásmový (GSM 900/1800/1900) telefon o rozměrech 105 x x 44 x 19 mm, umožňující komunikaci v sítích HSCSD a GPRS. Váží 92 gramů, má dobu hovoru až 5 hodin a v pohotovostním režimu vydrží až 300 hodin.

Nokia 6100

Zatím nejmenším (102 x 44 x 13,5 mm) představeným klasickým mobilem Nokia je 6100. Jeho hmotnost je 76 gramů, doba hovoru je 2-6 hodin, v pohotovostním režimu vydrží až 320 hodin. Kromě standardu jako je barevný displej, MMS, Java, fungování ve třech pásmech (GSM/GPRS 900/1800/1900) apod., je Nokia 6100 vybavena rozhraním Pop-Port, aplikací mobilní peněženky s modulem WIP a podporou klíčů WPKI, i konvertorem měn, teplot, vah a dalších jednotek. Pořízené fotografie bude možné ukládat do osobní Photo Zone v klubu Club Nokia a zároveň je z webu posílat jako multimediální zprávy. Do Evropy by se Nokia 6100 měla dostat již před koncem letošního roku.

Nokia 8910i

Novým představitelem luxusního telefonu Nokia je titanový model 8910i s plně barevným displejem, podporou MMS, platformy Java, a rovněž bezdrátové technologie Bluetooth. Nokia 8910i je duální (EGSM 900/1800) telefon pracující v sítí HSCSD a GPRS. Při rozměrech 103 až 140,5 x 46 x 20 mm váží 112 gramů, hovořit s ním můžete až 4,5 hodiny, v pohotovostním režimu vydrží až 300 hodin. Dle očekávání obsahuje výběr toho nejlepšího ze všech tříd, zasazený do střídmého designu svého předchůdce 8910. K dispozici bude v 1. čtvrtletí 2003.

Nokia 5100

V aktivní kategorii lidé s vytlačeným obrysem mobilu v uchu :-) bude nabízen telefon Nokia 5100. Designově a funkčně by měla oslovit ty, pro které se stal mobilní telefon životním stylem. Triband 5100 (EGSM 900/GSM 1800/1900) má samozřejmě barevný displej, podporuje Java aplikace, MMS. Vyměnitelné přední a zadní kryty Xpress-on poskytnou dokonalejší ochranu před vodou, blátem, prachem i nárazy, a gumový povrch usnadní držení. Bonbónkem jsou takové vymoženosti jako integrovaná svítilna (konečně mohu přestat používat displej jako baterku), zabudované počitadlo kalorií s možností ukládat hodnoty do kalendáře, hlasitý reproduktor, stereo FM rádio, automatické ovládání hlasitosti, jež kompenzuje hluk v okolí odhadnutý měřičem hlasitosti, teploměr, odpočítávání a stopky. Nejde však o profesionální řešení, takže údaje berte s rezervou. Pro pořízení fotografií lze připojit Nokia Camera Headset. Telefon váží 104 g, má dobu hovoru 2 až 5 hodin, a v pohotovostním režimu vydrží 150 až 300 hodin. Na pultech se objeví v 1. čtvrtletí 2003.

Doplňky

Představeny byly i doplňky. Samostatné zařízení Nokia Observation Camera umožňuje vzdáleně pořizovat snímky. Stačí poslat textovou zprávu na číslo Observation Camera, které může být nainstalováno kdekoliv. Zařízení po obdržení zprávy pořídí snímek a odešle jej jako MMS na číslo mobilního telefonu nebo e-mailovou adresu zadanou ve zprávě. Snímky jsou posílány jako zprávy MMS. Nokia Observation Camera funguje v sítích GSM 900/1800 v prostředí GPRS. K dispozici bude ve 2. čtvrtletí 2003.

Doplněk Nokia Camera Headset HS-1C je kombinace digitální kamery a náhlavní sady pro kompatibilní telefony Nokia s konektorem Nokia Pop-Port. Nokia Music Stand umožňuje přehrávat rádio z N7250 prostřednictvím stereoreproduktorů, postačí vložit telefon Nokia 7250 do stojánku. Pomocí konektoru Pop-Port funguje Nokia Music Stand také s telefonem Nokia 6800. K dostání bude v prvním čtvrtletí 2003. Rozhraní Pop-Port a technologii MMS v současné době podporují modely Nokia 7210, 6610, 5100, 6100 a 6800. Uveden byl rovněž i produkt určený hráčům Nokia N-Gage, společně s herními tituly.

Odkazy: http://www.nokia.com, http://www,nokia.cz

Vzít a jít

Tomáš Jirásko

Standardní nabídka provedení PC (desktop, miditower, apod.) ne vždy splňuje představu ideálního počítače na stůl, zvláště tam, kde místa není nadbytek. Řešení se dala najít, bohužel mnohdy musela být opuštěna pro vyšší finanční nároky na realizaci. Naštěstí poslední dobou se objevuje trend minimalizace rozměrů při použití běžných komponent, což dovoluje udržet cenu takového počítače na úrovni "standardní krabice". Tato provedení najdeme již i v nabídkách velkých výrobců, k nimž se nyní připojil rovněž Dell se svým modelem OptiPlex SX260.

Ten je postaven na stejné architektuře jako řada OptiPlex GX260. Avšak SX vykazuje rozměry "skříně" pouze 24,7 x 8,5 x 24,2 cm, přičemž síťový zdroj je externí. Uvnitř najdeme základní desku s čipsetem Intel 845G, jež může být dle výběru osazena jedním procesorem Intel Pentium 4 taktovaným na 2,0-2,8 GHz (FSB 400 nebo 533 MHz), nebo Intel Celeron 1,7-2,0 GHz (FSB 400 MHz). Dva paměťové sloty pro moduly DIMM DDR SDRAM 266 MHz umožňují vybavit počítač 128 MB až 2 GB RAM. Na desce je kromě zvuku AC\97 integrován grafický čip Intel Extreme s až 64 MB sdílené paměti. Systém nabízí mezi rozhraními šestici USB 2.0 portů, z nichž jsou dva umístěny na přední straně, sériový a paralelní port, síťový konektor RJ-45. Mezi další vybavení patří například optické a disketové mechaniky, přičemž většinu tohoto dalšího příslušenství známe již z notebooků řady Latitude. Z počítače je možné vytvořit tzv. LCD PC díky skutečnosti, že skříň lze namontovat na podstavec LCD displeje. Nejlevnější, značně ořezanou sestavu s Celeronem a bez monitoru lze pořídit za 650 USD, sestava P4, 256MB RAM, 40MB HDD, 15" LCD displej, karta gigabitového Ethernetu, vás pak vyjde přibližně na 1 700 USD.

Odkaz: http://www.dell.cz

Pioneer DVR-A05

Tomáš Jirásko

Společnost Pioneer přichází nyní ve své nabídce s DVD-R/RW zapisovačkou DVR-A05. Ta splňuje nové standardy stanovené v srpnu DVD Fórem. V souladu s těmito standardy umožňuje 4x zápis na DVD-R a 2x zápis na DVD-RW. Zapisovačka pracuje i rychlostí 16x při zápisu na CD-R a 8x na CD-RW, společně s rychlostí čtení 32x CD-ROM a 6x DVD-ROM. Záznam disku DVD-R 4,7 GB tak nyní zabere přibližně pouhých 15 minut, přičemž disky DVD-RW jsou, díky eliminaci potřeby plného formátování média, připraveny k použití zhruba za 2 minuty. Finalizovat DVD-R/RW disky s méně než 1 GB dat lze bez nutnosti zápisu oblasti lead-out. Vylepšení se dočkal i ovladač laseru, jehož obvody byly upraveny pro zvýšenou rychlost zápisu při snížení možnosti zhoršení kvality signálu. V zapisovačce je zabudována vylepšená technologie k tlumení vibrací nevyvážených disků. Součástí balení je MyDVD Video Suite 4 (Sonic Solution) všestranný střihový a authoringový software, Instant CD/DVD v6.5 (VOB) software k rozšířenému záznamu a přehrávač DVD-Video DVD Player.

Odkaz: http://www.basys.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0710

XARA WEBSTYLE

Pro všechny amatérské tvůrce webových stránek (a nejen pro ně) je určena nové verze Xara Webstyle 3. K dispozici je však jenom demoverze, a pokud toužíte po plné verzi, pak ji můžete mít za USD 40. Demoverze však obsahuje vše, je omezena jen časově (15 dní). Program je vystaven na grafických objektech (tlačítka, bannery, loga, nadpisy aj.), které jsou integrovány do schémat. Při práci s Xarou se tedy jedná především o úpravu těchto schémat jako je úprava barev, stínů, textů a dalšího. Výhodou programu je vytvoření JavaScriptu pro menu. Novinkou od předchozích verzí je jen možnost vytvoření obrázkové galerie.

Odkaz: http://www.xara.com-LK

Eudora 5.2

Na trhu se nám objevila nové verze oblíbeného poštovního klienta Eudora 5.2 od Qualcommu, který umožňuje správu několika účtů najednou. K novinkám patří nejen bezpečnější POP spojení, pokročilejší filtrování v adresáři, automatický forward a odpověď. Nalezneme zde i podporu HTML, MAPI, IMAP4 a LDAP, šablony a mnoho dalšího. Pro Macy je určen SSL (Secure Socket Layer) pro verzi OS 10.2. Instalaci (6,4 MB) tohoto všestranného e-mail klienta si můžete stáhnout na www.eudora.com.-LK

Vývojové prostředí pro Javu

Příznivci společnosti Borland se opět mohou těšit z dalších nabízených produktů. Tentokrát se jedná o dva nástroje podporující vývoj aplikací na platformě Java Borland JBuilder 8 a Borland Optimizeit Suite 5. JBuilder patří k nejrozšířenějším vizuálním vývojovým prostředím v Javě spolupracujícím s nejvíce používanými operačními systémy, a spolu s Optimizeitem zvyšuje výkonnost vyvíjených aplikací. JBuilder rozšířený o možnosti načítání Java kódů podporuje vývojovou architekturu Jakarta Struts a regresní testování Enterprise Java Beans, které umožňuje zrychlení běhu vývojového cyklu. Dále vývojáři zrychlili správu zdrojového kódu, ladění aplikací a podpořili standardy jako J2SE 1.4, JSP, Java servlets, XML a webové služby. K vynikajícím funkcím nástoje Optimizeit Suite náleží automatická detekce úniku paměti a podpora platforem IBM--AIX a HP-UP. Oba dva produkty by měli ocenit především uživatelé, kteří na již vytvořených aplikacích chtějí využívat vylepšené moderní nástroje.

Odkaz: http://www.borland.com-LK

Seznam využívá Google

Největší portál českého internetu www.seznam.cz začal od počátku listopadu využívat fulltextovou technologii Google. Jako první u nás integroval do svých služeb vyhledávací službu Google, čímž se zařadil mezi nejznámějších celosvětové portály s vyhledáváním obsahu. Patří sem například www.yahoo.com Google ve své databázi nabízí více než 2 biliony webových stránek a doba odezvy na dotaz by neměla být delší než půl sekundy. Google jako webové rozraní je dostupný ve dvaceti jazykových mutacích a zahrnuje i češtinu.

Odkaz: http://www.seznam.cz-LK

Microsoftí jedenáctka

Lenka Karlíková

První beta-verzi sady Microsoft Office nám představila společnost Microsoft. Office 11 má vést především ke zlepšení výkonnosti uživatelů a jejími hlavními prioritami jsou zdokonalení oblastí komunikace, propojení a týmové spolupráce. Do testování této verze se zapojilo více než 6 000 lidí, avšak někteří z nich mohli narazit již ze začátku na problém. Podle Microsoftu totiž beta-verze poběží pouze pod Windows 2000 s naistalovaným Service Packem3 nebo pod Windows XP. Nadále se tak nepočítá s rozšířením na Windows 95/98, 98 Second Edition, ME a NT. Společnost se tak chce vyhnout problémům s bezpečností a kompatibilitou.

Nová verze Office 11 je vystavěna na tzv. inteligentních dokumentech (Smart Documents), které využívají podpory standardů XML (standards based Extensible Markup Language). V praxi to znamená, že tyto soubory poskytují specifika daných dokumentů (Word nebo Excel) a právě díky XML je umožněna výměna dat heterogenních systémů, platforem a aplikací v reálném čase a ve správném formátu. Novinku jistě kladně ohodnotí například uživatelé řešící problém spolupráce Office a databázového systému Oracle (v Excelu stačí pouze vytvořit odkaz na databázi).

Spolupráce v Office 11 je zajištěna integrací se serverem Microsoft SharePoint Team Services ve verzi 2, který je určen ke spolupráci skupin, sdílení dokumentů a komunikaci prostřednictvím webového prostředí. "Složka" SharePoint se tak stává téměř dokonalým pomocníkem pro úpravu dokumentů s možností zpracovávat změny od jiných uživatelů. Vývojem je poznamenána i aplikace Microsoft Outlook, kde se jedná o zlepšení zpracovávání informací, způsobu čtení zpráv, úpravy souborů a přesměrování. Změněn je i samotný vzhled aplikace. Panely Doporučená pošta a Ukázka jsou orientovány vertikálně. To má sloužit k efektivnějšímu využívání pracovní plochy. Další novinkou je i barevné označení položek pro jejich lepší rozlišení. Pro uživatele s pomalým připojením je přepracována i oblast mobilního přístupu, což by měli ocenit především lidé pracující na cestách.

S novou plnou verzí Office 11 bychom se u nás měli setkat na podzim příštího roku, anglická verze bude na trhu již v polovině roku 2003.

Odkaz: http://www.microsoft.com

§§§§§


Ve znamení dravců

Jaroslav Kasal

c02p0711

Horkou novinkou od společnosti Seagate je očekávaný pevný disk z úspěšné série Barracuda. Nově v pořadí s číslem V by se měla na trhu objevit hned ve dvou provedeních. První varianta bude zachovávat kompatibilitu se stávajícím rozhraním Ultra ATA/100, jež se v dnešních PC vyskytuje téměř vždy. Oproti tomu bude druhá varianta podporovat nový standard, který by měl v budoucnosti běžné paralelní rozhraní ATA nahradit. Jedná se o první standard SATA, neboli serial ATA, jehož výhodou bude vyšší propustnost sběrnice, užší propojovací datové kabely, jejichž délka bude moci být delší než je tomu u plochých kabelů paralelního ATA.

Nicméně vraťme se k paralelní verzi, která by se měla na trhu objevit již v nejbližších dnech. Její konstrukce vychází, jak je asi patrné, z předchozí série ATA IV. Dvě fyzické plotny s využitými všemi čtyřmi povrchy se otáčejí rychlostí 7 200 ot./min. Což značí, že je zařízení profilováno pro vysoký výkon. Jen pro úplnost dodejme, že Barracuda V by se měla objevit na trhu v kapacitních variantách 40 GB, 60 GB, 80 GB a 120 GB. U nižších kapacit bude samozřejmě využito pro záznam patřičně méně fyzických povrchů ploten.

Na trh Seagate uvádí rovněž nový SCSI disk, patřící do série Cheetah. V tomto případě se bude jednat o zařízení plně podporující přenosový protokol Ultra320. Ve spojitosti s rychlostí otáčení ploten, jež činí 15 000 ot./min., lze již nyní usuzovat, že se disk zařadí mezi nejrychlejší SCSI produkty, které se aktuálně na českém trhu objeví.

Konstrukce pevného disku Cheetah je navržena jako u jiných běžných pevných disků. Velikost ploten je 3,5 " a celé zařízení je koncipováno jako nízkoprofilové. Disponuje rozměry 25,4 x 101,6 x 146,6 mm a hmotností 0,8 kg.

Pro připojení k datovému kabelu je vybaven pevný disk 68pinovým standardním konektorem, přičemž je celkem logické, že nebude zařízením podporován jen protokol Ultra320, ale i starší modifikace SCSI Ultra160. Tudíž se nemusí ani majitelé starších SCSI řadičů obávat, že by nemohli nový Cheetah připojit ke svému počítači.

Cheetah 15K.3, o kterém konkrétně mluvíme, disponuje celkem čtyřmi fyzickými plotnami s osmi povrchy. Celkový součet kapacity pevného disku činí 73,4 GB dat. Tvůrci vybavili produkt i několika moderními technologiemi. Například systém SAMS (Seagate\s Advanced Multidrive System) se stará o optimalizaci vstupních a výstupních dat při přenosech, tak aby nedocházelo k zahlcení sběrnice, což hrozí při využívání více zařízení na jednom datovém kabelu. Vyjma toho disponuje disk i dalšími technologiemi, např. JIT (Just-In-Time), vnitřní diagnostika a podobně.

Z výše uvedeného vyplývá, že z tohoto pevného disku budou mít radost především správci výkonných serverů či hi-end PC stanic.

Odkaz: http:///www.seagate.com

Panasonic NV-MX500

Jaroslav Kasal

Společnost Matsushita představila na trhu digitálních kamer zajímavý přírůstek. Produkt s modelovým označením NV-MX500 je hi--end videokamera vyrobená v kompaktních rozměrech, z čehož lze předpokládat, že se uplatní i v rukou široké veřejnosti a nejen odborníků. Jak vyplývá z technických parametrů, je tato vzhledově poutavá kamera vybavena mnoha vyspělými technologiemi.

První novinkou je možnost nejen pořizovat kvalitnější DV videozáznam, ale i "fotit" snímky na SD paměťovou kartu s rozlišením až 3 megapixely. Tuto funkci je možné s úspěchem využít při ojedinělých akcích (např. oslavách), kdy chcete nejen zachytit klasický videozáznam, ale pořídit i jedinečné fotografie v kvalitě vhodné pro pozdější vytisknutí.

Na SD kartu je možné vyjma fotografií ukládat i videozáznam v malém rozlišení, což je vhodné především pro snadné poslání záznamu e-mailem, nebo např. pro umístění na internetové stránky. Zajímavostí je, že video je ukládáno na paměťovou kartu v populárním formátu MPEG4. Nastavit kvalitu záznamu je možné ve třech úrovních, což přímo ovlivňuje velikost ukládaných souborů. Další, jistě ne neužitečnou, technologií implementovanou do kamery je rovněž i služba jednoduchého diktafonu. O kvalitu snímaného obrazu se stará objektiv značky Leica Dicomar, umožňující desetinásobné (optické) přiblížení obrazu, a srdce kamery v podobě trojice CCD prvků. Každý z nich disponuje úhlopříčkou 1/6 " a rozlišením 800 000 pixelů. Aby nemuselo být rozlišení obrazu degradováno systémem elektronické stabilizace, rozhodli se tvůrci kamery pro jiné řešení. Vybavili digitální kameru kvalitnějším optickým stabilizátorem, který nese honosné označení "MEGA Optical Image Stabilizer".

Hi-end funkce se týkají nejen obrazu, ale i zvuku, alespoň pro toto tvrzení svědčí fakt, že je kamera Panasonic NV-MX500 osazena čtveřicí elektretových mikrofonů, které jsou elektronicky spřaženy s transfokací obrazu. To ve výsledku znamená, že pokud je snímána scéna odehrávající se v blízkosti kamery, a zoom je tudíž nastaven na minimum, automaticky se nastaví i dynamika mikrofonu na záznam nejbližšího okolí. Záznam bude výrazně stereofonní. Pokud však začne kameraman obraz přibližovat transfokací (zoomovat), např. snímá scénu vzdalující se od kamery nebo tvoří nájezd kamery na vzdálenou scénu, bude se plynule i měnit dynamika mikrofonu v návaznosti na úroveň přiblížení. Směrovost mikrofonu tím v praxi zlepšuje dojem, kterým na diváka videozáznamu působí.

Audiosystém je vybaven i další funkcí. Nese označení Smart Wind Cut a slouží k eliminaci akustických ruchů, které vznikají působením poryvů větru.

Pokud jste příznivci nočního natáčení, měl by vám přijít vhod systém pro provoz při nepříznivých světelných podmínkách. Speciálně pak funkce Color Night View, by měla dojít uplatnění při pořizování statických fotografií. Oproti tomu zastánce širokoúhlého formátu 16 : 9 zřejmě potěší, že Panasonic přišel s vylepšenou podporou tohoto moderního formátu. Trojice CCD snímačů je totiž navržena přímo tak, aby umožňovala nejen snímání v klasickém poměru 4 : 3, ale právě i 16 : 9 bez dodatečného složitého přepočítávání obrazu, jež ve většině případů kvalitě snímku příliš nesvědčí.

Dle všech informací, které o novém výrobku známe se zdá, že pokud splní tvůrci kamery všechny sliby, jimiž se nás snaží nalákat a navíc bude kamera cenově dostupná (odhadovaná cena by měla být okolo 70 000 Kč včetně DPH), můžeme se těšit na skutečně kvalitní produkt.

Odkaz: http://www.panasonic.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0712

Borland

oznámil, že podepsal dohodu o převzetí společnosti TogetherSoft za 82,5 mil. dolarů v hotovosti a 9 mil. svých kmenových akcií. Odkoupená firma je dodavatelem vývojových řešení, která zjednodušují a integrují návrh a analýzu s vývojem komplexních softwarových aplikací. Produkty TogetherSoft podporují všechny v praxi rozšířené platformy a programovací jazyky jako jsou Java, C++, Visual Basic, VB .NET či C#. Po dokončení akvizice plánuje Borland pokračovat v investicích do produktové řady Borland JBuilder i Together ControlCenter, a vytvořit tak hybridní řešení integrující návrh a vývoj aplikací na platformách Java, .Net a případně na dalších.-OK

Zdroj: www.togethersoft.com

InterBase 7

Novou verzi tohoto databázového systému představila firma Borland. Na rozdíl od většiny dnešních řešení, InterBase nevyžaduje prakticky žádnou administraci, neboť hlavním cílem jejího návrhu byla minimalizace nákladů na její údržbu. Mezi nové vlastnosti patří: podpora více procesorů; monitorování a řízení připojení, transakcí a dotazů; ovladač JDBC typu 4.-OK

Zdroj: www.borland.com/interbase

§§§§§


Okno do vaší sítě

Martin Kybal

c02p0713

Analyzovat provoz na lokální síti je jedním z úkolů správce. Díky tomu může usuzovat na její "zdraví" a hledat úzká místa a odstraňovat je. Nástrojů, kterými je možné tuto analýzu provádět, je mnoho jak softwarové, tak speciálně navržené měřicí přístroje. Se zástupcem té druhé skupiny se můžete v následujících řádcích seznámit. Jedná se o zajímavé řešení, se kterým jsem měl možnost delší čas pracovat.

Přístroj Fluke NetTool je kompaktního provedení a jeho ovládání ve velmi jednoduché. Kromě ovládacích prvků, displeje z tekutých krystalů a dvou RJ-45 zásuvek je NetTool vybaven sériovým konektorem pro připojení k počítači. Do dodávaného příslušenství pak patří připojovací kabel UTP, sériový kabel pro připojení k PC, dokumentace a ovládací program.

Zařízení pracuje ve dvou základních režimech. První představuje "naslouchání", kdy je NetTool do sítě zapojen jedním UTP kabelem, druhý je pak průchozí (in-line), při němž analyzuje provoz, který prochází přez obě jeho zásuvky.

Přístroj je dále možné použít k měření UTP kabeláže. Při testu dokáže zjistit délku kabelu, zapojení jeho konektorů, případně přerušení jednotlivých vodičů.

Ale nyní se již podívejme co analyzátor dokáže zjistit o síti, do které se připojí. Není toho zrovna málo. Při zapojení místo koncového zařízení, například PC, dokáže zjistit rychlost spojení, druh provozu. To je užitečné v případě, že odhalujeme závadu v síti, a nejsme si jisti, zdali je chyba v síťové kartě, kabelu nebo aktivním prvku, ke kterému je vše zapojeno. NetTool se dokáže v síti rozhlédnout a najít které servery jsou v provozu, jaké služby poskytují, jaké protokoly v síti "tečou" i jaké tiskárny na jakých adresách čekají. Pod tímto krátkým výčtem se skrývá množství služeb (DHCP, DNS, SMTP, POP, IMAP, HTTP, HTTP Proxy), Netware (NDS, file server, time server, acces server), tak i detekce routerů IP i IPX. Technik nebo správce sítě tak rychle získá přehled, co v daném segmentu sítě pracuje, jaká mají stroje adresy a které všechny služby jsou v provozu na nic.

Mnohem zajímavější je pak on-line provoz, kdy přístroj "přesévá" data, která přes něj proudí. To je zvláště užitečné pokud se v síti objevují potíže s rychlosti, dostupností serverů a je potřeba zjistit příčinu. NetTool zjistí rychlost linky, na či data analyzuje, tedy jde-li o 10nebo 100Mbitový Ethernet nebo o Token Ring. A pak již na displeji průběžně zobrazuje kolik rámců zachytil, jaké procento broadcast požadavků v síti teče i ke kolika kolizím za sekundu dochází. Z těchto údajů pak může správce sítě usuzovat na případné zdroje potíží a vhodné řešení. Kromě provozních dat poskytuje přístroj informace o zjištěných chybách. Těmi mohou být například chybně zadaná TCP/IP adresa, chybící maska podsítě, dvě zařízení se stejnou IP adresou, hosté používající chybnou gateway. Další informace pak poskytuje analyzátor o jednotlivých službách nalezených serverů.

Nesmím zapomenou na programové vybavení, které se s Fluke NetTool dodává. Jde o program, jenž dovoluje updatovat systém přístroje, podobně jako se aktualizuje například BIOS počítače. Další funkce je v ukládání zjištěných údajů do počítače, například pro potřeby archivace, nebo zpracování protokolu o měření. V programu je také možné ovládat vlastnosti přístroje.

V kompaktním provedení získává správce sítě pohotový nástroj zrychlující diagnostiku závad sítí i kabeláže, a usnadňuje jejich správu a provoz. Příjemnou je široká nabídka funkcí, jež není sice tak bohatá jako u například specializovaného softwaru, ale NotTool je přenosný a skladný, navíc pokud by chtěl administrátor využít funkce programu, nezbývalo by mu než navíc investovat do přenosného počítače. Cena tohoto přístroje je 55 972 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.nextlan.cz

§§§§§


OKI C5000: zmenšujeme!

Václav Maletínský

c02p0714

Listopadová evropská premiéra nové řady barevných LED tiskáren pro potisk listů formátu A4 rychlostí 12 barevných nebo 20 monochromatických výstupů v minutovém intervalu přinesla mnoho zajímavých informací. Dříve představené novinky série C7000 a C9000 získávají designově povedené menší sourozence se stejně kvalitním a mírně pomalejším tiskem. Levnější model C5100n je vybaven 200MHz procesorem a pamětí 32 MB s volitelnou změnou na 320 MB. Ovladače tisku jsou připraveny pro systémy Windows 95 nebo novější a počítače mohou s tiskárnou komunikovat prostřednictvím USB 2.0 i ethernetového 10/100 Base TX rozhraní. Lépe vybavený stroj OKI C5300n pod svým krytem ukrývá procesor s pracovní frekvencí 400 MHz a standardně 64-320 MB paměti. Dříve uvedené drivery jsou obohaceny i o verze pro MacOS 8.6 a novější, UNIX a Linux. Oba modely jsou vybaveny spodním zásobníkem papíru s kapacitou 300 listů a čelním výklopným víceúčelovým podavačem pro dalších 100 archů, potištěné listy budou ukládány na horní odkládací 250listový výstup a zadní výklopnou podložku s kapacitou 100 výtisků. Jako volitelné doplňky byly představeny spodní zásobníky papíru pro dalších 530 listů, zadní modul pro oboustranné zpracování dokumentů. Pro tiskárnu OKI C5300n je připraven také interní pevný 10GB disk, který zpřístupňuje volby zabezpečeného tisku a lze jej použít pro ukládání fontů, maker a jednotlivých úloh. Obě zařízení mohou tisknout na papíry v gramáží 60-203 g/m2 jednostranně nebo 75-105 g/m2 oboustranně a jejich měsíční zatížení by nemělo překročit 50 000 barevných výtisků A4. Tiskárny jsou schopny potisknout i speciální média formátu 210 x 1200 mm. Předpokládané náklady na monochromatický tisk by měly odpovídat třídě středně výkonných kancelářských černobílých printerů, cena barevného provozu by se neměla překročit 3,30 Kč na stranu A4 v celkovém 20% pokrytí. Zařízení budou na našem trhu k dispozici koncem letošního roku, cena levnějšího GDI modelu OKI C5100 je předběžně stanovena na 31 000 Kč bez DPH (37 820 Kč včetně daně).

Odkaz: http://www.oki.cz

Xerox zrychluje

Václav Maletínský

Podporou velkých formátů papíru A3+ i speciálních médií 328 x x 914 mm, velmi rychlým barevným tiskem 30 stran A4 za minutu a ještě svižnějším tempem 37 stran A4 za 60 sekund černobíle, se chlubí nová jednoprůchodová LED tiskárna Xerox Phaser 7300. Její pracovní rozlišení lze při tisku nastavit od 600 do 2 400 dpi, první barevný výtisk by měl být zpracován za 16 sekund. Rychlému tempu napomáhá 500MHz procesor i kapacita paměti 128-512 MB. Tiskárna může být vybavena podavači pro uložení 650-2 850 archů A3+, duplexním modulem pro oboustranný potisk papíru i pevným diskem k uložení tiskových úloh. Paralelní, USB a 10/100 Base TX rozhraní umožní připojit tiskárnu k počítačům s operačními systémy Windows od verze 95, MacOS 8 a novější, UNIX a Linux. Měsíční zatížení 83 000 barevných výtisků A4 předurčuje tiskárnu k nasazení do velmi náročných provozů, vysokému výkonu byly přizpůsobeny i jednotlivé části spotřebního materiálu kapacita tonerů byla například zvýšena na 15 000 výtisků při celkovém 20% pokrytí.

Základní model tiskárny Phaser 7300B se v prodeji objevil za 170 000 Kč včetně DPH, cena nejlépe vybaveného stroje Phaser 7300DX se vyšplhala na 304 000 Kč včetně daně.

Xerox Phaser 7300 na trhu nahrazuje dříve prodávanou úspěšnou tiskárnu Phaser 2135 s 21 barevnými nebo 26 černobílými výtisky za minutu. Nárůst rychlosti opakování přitom není jedinou změnou technických parametrů, dvojnásobně totiž vzrostlo pracovní rozlišení nové tiskárny, a zároveň se díky jinému procesoru podařilo zkrátit dobu zpracování první stránky tiskového výstupu.

Odkazy: http://www.pspro.cz, www.xerox.cz

Černobílá nadílka

Václav Maletínský

Po opakovaném představování barevných laserových či inkoustových tiskáren se významní výrobci rozhodli doplnit svoje produktová portofilia o zařízení určená ke zpracování černobílých dokumentů. Přelom roku bývá spojen s inventurami, odpisy staršího majetku, a tak by mnoha firmám mohla přijít informace o rychlejších kancelářských tiskárnách vhod. Je potěšitelné, že vyšší rychlosti se neobjevují jen u skupin zařízení sdílených větším počtem uživatelů, ale ke změnám dochází také u menších produktů, které jsou připraveny pro jednotlivce nebo malé pracovní kolektivy. Ceny tiskáren přitom zůstávají na stejné úrovni nebo mírně klesají, takže za stejný obnos jako v minulosti můžete získat produkt rychlejší nebo lépe vybavený.

Produktová řada HP LaserJet 4200/4300

Zvýšeným požadavkům na svižnější černobílý tisk vychází vstříc společnost Hewlett-Packard. Začátkem listopadu totiž na trh uvedla novou produktovou řadu tiskáren HP LaserJet 4200 a 4300. Obě novinky jsou určeny pro tisk na papíry formátu A4 v maximálním rozlišení 1 200 x 1 200 dpi. Základní verze tiskáren nabídnou podavače papíru pro 500 listů a výklopnou přední zásuvku s možností uložení dalších 100 archů, vyšší verze s označením n/tn/dtn či dtnsl jsou standardně či volitelně obohaceny o další spodní zásobníky papíru, modul pro oboustranné zpracování dokumentů, speciální podavač obálek a finisher s možností sešívání dokumentů. LaserJet 4200 je vybaven procesorem 300 MHz a 48 až 416 MB paměti, za minutu dokáže potisknout 33 listů A4 a může být použit pro měsíční zátěž až 150 000 výtisků. Rychlejší zařízení LaserJet 4300 využívá procesor s taktem 350 MHz, základní paměť je zvýšena na 64 MB a o 50 000 výtisků vzrostla jeho měsíční zátěž. Za 60 sekund může jednostranně potisknout 43 listů A4. Pro připojení k počítači nebo zapojení do počítačové sítě jsou tiskárny vybaveny paralelním, USB 1.1 nebo síťovým rozhraním. Mezi podporované operační systémy by měly patřit DOS, OS/3, Windows 3.11 a vyšší a MacOS od verze 8.6. Předpokládaná pořizovací cena tiskárny HP LJ 4200 činí 46 500 Kč včetně DPH, rychlejší model HP LJ 4300 bude přibližně o 16 000 Kč dražší.

Xerox Phaser 4400

Novou středně výkonnou monochromatickou tiskárnu představila také společnost Xerox. Její Phaser 4400 je k dispozici ve čtyřech prodejních variantách. Základní model pracuje v rozlišení 600 x 600 dpi při rychlosti opakování 25 jednostranných tisků A4 za minutu. Jeho procesor RISC s pracovní frekvencí doplňuje na základní desce 32 MB nebo volitelně až 224 MB operační paměti. K počítači jej lze připojit pomocí USB 1.1 a paralelního portu. Spodní podavač na 550 archů A4 je doplněn bočním zásobníkem pro dalších 100 listů. Síťová varianta uvedené tiskárny již disponuje základní pamětí 64 MB a dokáže dokumenty zpracovat i v rozlišení 1 200 x 1 200 dpi, přičemž rychlost opakování zůstává nezměněna. Další produkty z řady Phaser 4400 jsou obohaceny o doplňkový zásobník papíru, takže celková kapacita uložených médií vyšplhá na 1 100 listů, a k jejich výstupu 200 a 100 výtisků je možné přiřadit i třídič pro 500 potištěných papírů. Tiskárna s označením Phaser 4400DT je navíc vybavena také duplexním modulem a verze s písmeny DX přichází na trh s instalovaným pevným diskem pro uložení fontů, maker, šablon či dokumentů. Nově představené tiskárny jsou určeny pro maximální měsíční zatížení 150 000 výtisků, jejich pořizovací ceny se podle modelu pohybují v rozmezí 53 000-126 000 Kč.

Tally T 9114

Hledáte tiskárnu s nižším měsíčním zatížením a chcete ušetřit při jejím nákupu? Pak byste měli zaměřit pozornost na novinku společnosti Tally. Její tiskárna T 9114 dokáže za minutu zpracovat 14 stran formátu A4 v rozlišení 600 x 600 dpi (s vyhlazováním 1 200 dpi), je vybavena procesorem RISC s frekvencí 66 MHz a její paměť si ze 4 MB můžete rozšířit na 64 MB. Zajímavá je podpora vysokogramážního materiálu v rozsahu 75-220 g/m2 i základní kapacita podavače 550 listů, rozšířená o boční víceúčelový stolistový zásobník. K paralelnímu i USB rozhraní je možné za příplatek doplnit i ethernetovou 100Mb/s kartu a tiskárnu tak zpřístupnit menšímu počtu spolupracovníků. Její měsíční zatížení by nemělo překročit 15 000 výtisků, náklady na provoz se pohybují ve výši 0,79 Kč a pořizovací cena základního modelu byla stanovena na 12 730 Kč. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

§§§§§


Krátké zprávy

c02p07151

Novinky od LANGMasteru

Řadu zajímavých přírůstků ve svém produktovém portfoliu představila společnost LANGMaster, jež patří mezi největší dodavatele multimediálních výukových titulů. Především se o další díly rozrostla kolekce Škola hrou měsíc po vydání Fyziky 1 a Chemie 1 (oboje 12-16 let) přibyla Matematika 1 (12-16 let) a Biologie 2 (12-16 let), zaměřená na zoologii. Z oblasti výuky cizích jazyků, což je tradiční působiště LANGMasteru, byl představen produkt Němčina Sprechen Sie Deutsch? 1, jež uvádí novou sérii a doplňuje v tuzemsku velmi populární tištěnou učebnici nakladatelství Polyglot. Do třetice byly představeny zajímavé novinky pro žáky, kteří se budou připravovat na přijímací zkoušky. Tituly byly připraveny s dodavatelem obsahu, společností Scio, jež disponuje v této oblasti velmi bohatými zkušenostmi.

Odkaz: http://www.langmaster.cz-PAT

Zahoďte spamy včas

Do rázného boje proti nevyžádané poště, tedy tzv. spamu, se pustili vývojáři firmy GFI. Výrobce softwaru, jenž si v oblasti bezpečnosti vydobyl slušné jméno, se zaměřil v nové verzi nástroje GFI Mail Essentials právě na rozšíření funkcí pro boj proti spamu. Aplikace, či spíše rozšíření pro tradiční mailové servery (Exchange, Lotus Notes a jiné) aktivně již na vstupu zkoumá přijímané zprávy, a v případě negativního posouzení je nemilosrdně likviduje, aniž by tyto dále zatěžovaly interní síťový provoz. K dispozici jsou postupy, jež důsledně kontrolují hlavičku e-mailů, odesílatele či kombinaci klíčových slov v těle zprávy.

Odkaz: http://www.gfi.com/mes/-PAT

Xara Menu Maker

S novým zajímavým produktem pro tvorbu aktivních webových stránek přichází na trh společnost Xara, kterou možná znáte jako tvůrce řady zajímavých programů právě z oblasti webdesignu. Novinka nese označení Xara Menu Maker, z čehož je zřejmé, o co jde stejně jako v jiných případech vám autoři nabízejí nástroj pro co nejsnazší přípravu prvků dynamických webových stránek, v tomto případě různých aktivních nabídek. Aplikace je určena i pro začátečníky a mírně pokročilé, neboť cílem výrobce je právě omezit potřebu psaní skriptů na minimum, takže uživatelé mohou postupovat metodou drag& drop.

Odkaz: http://www.xara.com/products/menumaker/-PAT

§§§§§


Kryptografické API

Jakub Šafář

c02p0716

Ve vývojové verzi linuxového jádra došlo k historickému kroku. Vzhledem k vývozním podmínkám USA a dalším problémům zatím neexistovalo kryptografické API. Jeho základem se stala řada přijatých patchů do vývojové větve linuxového jádra. V současné verzi jsou podporovány šifry: DES a 3DES, MD4, MD5 a SHA.

Kryptografické API je nutné například pro plnou funkcionalitu IPv6 a IPSec. Další z podporovaných šifer budou pravděpodobně: AES, Blowfish,GOST, Twofish, Serpent CAST-256 a Safer+. Do linuxového jádra je možné vložit kód licencovaný pod GPL, popřípadě LGPL a nesvázaný patenty. Například IDEA bude pravděpodobně v jádru podporována až po vypršení patentu v roce 2011. Pro nasazení Linuxu je velice důležitá podpora nejen hardwaru podporujícího přímo šifrování, ale též čipových karet apod. Stabilní jádro 2.6 bude rozhodně dobrá zpráva pro výrobce specializovaného hardwaru a dodavatele bezpečnostních služeb či programového vybavení. Očekává se na přelomu prvního a druhého kvartálu roku 2003.

§§§§§


Těžké časy pro nVidii

Tomáš Varoščák

c02p0717

Kanadská firma ATI představila před několika týdny další produkty své řady grafických karet, které by měly podpořit prodejní výsledky této firmy především ve středním segmentu trhu. Krom stávajících modelů Radeon 9700 PRO a 9000, s nimiž jsme se seznámili v předchozích číslech PC WORLDu, se na pultech objeví ještě Radeon 9700, Radeon 9500 a Radeon 9500 PRO. Výsledky prvních výkonových testů a především chystaná cena jsou bolestivou ránou pro největšího konkurenta ATI, kalifornskou nVidii. Její zastaralá řada GeForce4 totiž zaostává nejen technologicky, ale i výkonově a v poměru cena/výkon. Nejvyšší čas, aby se na trhu objevila nová produktová řada, jinak skvělý prodejní výsledky nVidie z minulých let vezmou rychle za své.

A na co se tedy mohou zájemci o novou grafiku těšit? Model s označením Radeon 9700 se bude od PRO verze lišit pouze nižší frekvencí jádra čipu a pamětí a snížením datové propustnosti pamětí z 19,2 GB/s na 17,6 GB/s, zachována zůstane jak 256bitová sběrnice pamětí, tak počet pixel pipeline a vertex a pixel shaderů. Patnáctiprocentní pokles frekvencí se odrazí v o trochu nižším výkonu ale především ve výrazném snížení ceny. Radeon 9700 by se měl prodávat o čtvrtinu levněji než vlajková loď ATI, tedy za zhruba 9 000 Kč.

Radeon 9500 PRO bude oproti modelu 9700 PRO ošizen o rychlou sběrnici pamětí a bude se muset spokojit s běžnými 128 bity. Ostatní vlastnosti karty zůstanou shodné a tak se za cca. 6 000 Kč stane Radeon 9500 PRO hitem zejména pro ty, kteří chtějí maximální výkon za přijatelnou cenu.

Verze 9500 vypadá poněkud rozpačitě. Prodejní cena je totiž snížena o pouhých 600 Kč, ušetřením při nákupu ale majitel karty přijde o 64 MB paměti a 4 pixel pipeliny. Výsledkem tohoto zásahu do architektury bude výkonostní ztráta citelná především u náročnějších operací jako je například FSAA či Multitexturing.

Distribuční strategie firmy ATI zůstane v podstatě stejná. PRO verze budou k mání jak od výrobce čipu, tak od ostatních firem jako je např. Guillemot, a "obyčejné" verze se budou vyrábět výhradně mimo závodní haly kanadské firmy. Větší počet nabízených produktů povede ke snížení cen, což my uživatelé před Vánocemi určitě oceníme.

Odkaz: http://www.ati.com

Pokrok, ale zatím ne u nás

Tomáš Varoščák

Zatímco u mobilních zařízení jakými jsou v první řadě telefony, PDA a notebooky je již bluetoothová technologie užívána řadu měsíců, u stolních počítačů prozatím její využití není příliš rozšířeno. Je sice fakt, že USB Bluetooth adaptéry pro notebooky lze použít i pro desktopy, ale k čemu byste je asi tak používali? Vhodných zařízení s touto technologií prozatím příliš mnoho není, a tak Bluetooth zůstává poněkud mimo pozornost běžných uživatelů PC.

V příštích měsících by se ale mohlo ledacos změnit. Společnost Microsoft začala na americkém trhu prodávat doslova revoluční sadu polohovacích zařízení s názvem Microsoft Wireless Optical Dektop for Bluetooth. Její přínos spočívá především v tom, že přenos dat mezi klávesnicí a myší na jedné straně a počítačem na druhé, probíhá právě díky zmiňované technologii rádiového přenosu dat v pásmu 2,4 GHz. To samo o sobě je samozřejmě výhodou pouze pro tento produkt, ale USB Bluetooth přijímač bude schopen navázat spojení a komunikovat až s pěti dalšími zařízeními nacházejícími se ve vzdálenosti do 9 metrů.

Samotná zařízení, tedy klávesnice a myš, by měla být inovovanými verzemi stávajících modelů MultiMedia Keyboard a Wireless IntelliMouse Explorer, přičemž oproti svým předchůdcům by se měla lišit pouze podporou Bluetooth a modrou barvou. Poměrně velkou nevýhodou celé sady je fakt, že bude dodávána toliko s ovladači pro Windows XP, což diskriminuje majitele všech starších verzí tohoto operačního systému. Otázkou zůstává i výdrž baterií, která se například u mobilních telefonů při bluetoothové komunikaci zkracuje na polovinu.

Microsoft Wireless Optical Dektop for Bluetooth se prozatím prodává pouze ve Spojených státech a jeho cena je poměrně vysoká, v přepočtu asi 4 500 Kč. K nám by se tento produkt mohl dostat nejdříve na počátku příštího roku, přičemž jeho cena se do té doby pravděpodobně nezmění.

Odkaz: http://www.microsoft.com

Eins, zwei, ... tri-band!

Tomáš Varoščák

Po dlouhé době se na našem trhu s mobilními telefony objeví manažerský přístroj od německého Siemensu. Ten po řadě low-endů přijde s modelem, který bude zvládat nejmodernější technologie, s nimiž ostatní výrobci koketují již nějaký ten pátek.

Siemens S55 byl oficiálně představen v polovině října a upoutal zcela pochopitelně zájem médií. Telefon s barevným displejem schopným zobrazit 256 barev by měl totiž krom standardních funkcí podporovat všechny tři používaná pásma GSM, tedy krom evropského standardu 900/1 800 MHz i americký 1 900 MHz. Ze Siemensu S55 se tedy dovoláte z kteréhokoli signálem pokrytého místa planety. Navíc budete moci díky podpoře MMS posílat multimediální zprávy, a pokud si k telefonu dokoupíte fotoaparát s integrovaným bleskem, můžete jako přílohu zprávy poslat libovolný snímek.

Siemens S55 nezůstane pozadu ani v datových přenosech. GPRS je sice dnes běžné, ale v konfiguraci 4+2 jej zvládají jen některé telefony. Navíc nový Siemens bude schopen komunikovat s kterýmkoli zařízením podporujícím technologii Bluetooth. Jako první budete moci kvality rádiového spojení využít s hands-free sadou, která stejně jako fotoaparát bude součástí nabídky příslušenství.

Siemens S55 bude stejně jako jeho předchůdci SL45i a SL42i podporovat technologii Java, což jeho majitelům umožní průběžně aktualizovat softwarovou výbavu telefonu. Nevýhodou zůstává poměrně malá vnitřní sdílená paměť s kapacitou 1 MB. Nový manažerský přístroj od předního německého výrobce mobilních telefonů bude zcela jistě zajímavým přírůstkem na našem trhu. Za cenu okolo 12 000-15 000 Kč si jej určitě mnozí z vás pořídí.

Odkaz: http://www.siemens-mobile.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0718

Stříbrný vítr

U nás prakticky neznámý výrobce grafických karet Triplex uvádí na trh čerstvý model postavený na čipu nVidia NV 18 (tedy GeForce4 MX440 AGP 8x). Nejvýraznějším poznávacím znamením karet značky Triplex je stříbrem potažený povrch tištěného spoje, díky němuž se značně zlepšují možnosti odvádění přebytečného tepla. Karta na sobě nese 64 MB DDR paměti (2,8 ns) taktovaných na rychlost 510 MHz, výrobce však díky výše zmíněné stříbrné úpravě zaručuje možnost přetaktování až na 600 MHz. Samotný čip NV 18 pracuje na garantovaných kmitočtech od 275 do 300 MHz. Dodávky do České Republiky (zajištěné firmou THD, www.thd.cz) právě započaly, prodejní cena činí asi 3 300 Kč bez DPH.

Odkaz: http://eng.triplex.net.c-CZ

Aluminiový elegán

Čestmír Žák

Firma Creative přikročila k dalšímu upevnění svého dlouhodobě dobrého postavení na trhu s MP3 přehrávači. Důkazem toho se naposledy stal nově uvedený přehrávač Jukebox Zen s vestavěným pevným diskem o velikosti 20 GB. Tato kapacita musí uspokojit i nejnáročnější uživatele, kteří si tak mohou do paměti nahrát kolem 8 000 obvyklých skladeb ve formátech MP3, WAV nebo WMA. A pokud by náhodou zbylo nějaké volné místo, lze je využít i k přenosu běžných datových souborů z počítače na počítač. Rozměry (75,9 x x 112,6 x 24,5 mm) se oproti minulému modelu Jukebox 3 opětovně zmenšily, právě proto se Zen pyšní titulem nejmenšího Creative Jukeboxu. Vzhled může v rozhodování zda koupit nebo ne hrát nezanedbatelnou roli, ale nebojte se, za štíhlý a elegantní ZEN se rozhodně nebudete stydět. Součástí balení je i speciální spona na opasek, zajišťující bezpečný přenos tohoto 268 gramů vážícího cvalíka. Za veškerým mobilním přehráváním stojí dobíjitelný akumulátor typu Li-Ion, jehož kapacita postačuje až pro 12 hodin nerušeného poslechu. Modře podsvícený LCD displej s rozlišením 132 x 64 bodů poskytuje komfortní přehled o přehrávaných skladbách. Největším plusem je ve světě MP3 Playerů s pevným diskem zcela unikátní možnost editace pořadí skladeb přímo v přehrávači kdykoliv a kdekoliv bez nutnosti připojení k PC. K tomu slouží i vnitřní nástroje pro vyhledávání skladeb podle interpreta, oblíbeného hudebního stylu apod. Proces synchronizace AudioSync s počítačem probíhá dvojím způsobem: buďto přes široce rozšířené, ale bohužel poněkud pomalé USB 1.1, nebo přes svižnější a pohodlnější SB 1394 FireWire (tady se ihned nabízí efektivní spolupráce s jinými počiny CREATIVE, kupříkladu Audigy nebo Audigy 2). Zabudovaná technologie EAX s množstvím drobných nástrojů pro optimalizaci kvality výstupního zvuku slibuje nevšední zážitky s poslechem vašich oblíbených skladeb. V ČR je tento přístroj nabízen za cenu okolo 13 910 včetně DPH (zdroj: www.czechcomputer.cz).

Odkaz: http://www.nomadworld.com

Sedm statečných

Čestmír Žák

Další reproduktory od společnosti Creative jsou na světě, tentokráte v sestavě 6.1. Komplet Inspire 6700 provedený v klasické černé barvě by vám měl nabídnout dosud nepoznaný požitek ať již při poslechu hudby, přehrávání videa nebo hraní her. Využijete jej i se starší zvukovou kartou s podporou "pouze" 5.1 rozhraní (například Sound Blaster Live 5.1), pro kterou existuje redukce na novou normu 6.1. Ideální je však spojení s novou Audigy 2, čímž si zajistíte nejen maximální možnou kompatibilitu, ale i přehrávání podle standardu Dolby Digital Surround EX. Dřevěný subwoofer (rozměry 245 x 272 x 246 mm) skrývá výkonný reproduktor s průměrem 6,5 palce (16,5 cm) o výkonu 22 W RMS (skutečný zvukový výkon), jenž se může pochlubit frekvenčním rozsahem 40 Hz-20 kHz, což je i rozsah celé soustavy.

Plastové boční satelity mají rozměry 96 x 92 x 112 mm, každý o výkonu 8 W. Přední centrální satelit (116 x 89 x 108 mm) se svými 20 W poté výrazně ovlivňuje a dokresluje souhrnný dojem ze zvuku celé soustavy. Pro větší komfort při používání je k dispozici zjednodušené dálkové ovládání hlasitosti, jehož dosah je však omezen poměrně krátkým kabelem. Zvukové rozhraní pro rozestavení reproduktorů 6.1 je již obsaženo ve standardech DirectSound 3D, EAX, EAX Advanced HD, či dokonce v některých počítačových hrách jako Hitman 2: Silent Assassin nebo Soldier of Fortune II. Doporučená prodejní cena 110 USD (3 500 Kč bez DPH) je pro případné zájemce myslím dostatečně zajímavá na to, aby již teď začali nad koupí Creative Inspire 6.1 6700 uvažovat.

Odkaz: http://www.creative.com

§§§§§

$$$$$


CD


Žádnou šanci vir

Patrik Malina

c02p07152

Protože viry nikdy nespí, přicházíme na tomto CD s novou zbraní o silném kalibru. Ale nebojte se, dojde i na zábavu rubrika Téma CD obsahuje řadu her pro ukrácení dlouhé chvíle či rychlé odreagování. Z dalších zajímavostí zmíním právní informační systém JuriNix, upoutávku na multimediální CD Australis či řadu kolekcí programů k aktuálním článkům v tomto čísle.

Akce a Novinky

Jak je zřejmé z názvu, hlavní lákadlo tohoto CD je zaměřeno na boj s nikdy nekončícím nebezpečím počítačovými viry. V rubrice Akce tedy najdete kompletní, plně funkční antivirový program, jehož plnohodnotné užívání je na půl roku zdarma, a to včetně automatických updatů antivirové databáze po síti internet. Další podrobnosti najdete v rámečku zároveň s uživatelským jménem a heslem pro první užívací období.

Zajímavým příspěvkem pro zájemce o webové technologie je jistě off-line verze poměrně populárního serveru Interval.cz. V každém následujícím čísle se budete moci setkat s další zásobou článků, jež pro vás autorský tým vybírá. Pro milovníky Linuxu je připraven další díl Abíčka, a úplně pro všechny jsou určeny kolekce programů ke článkům uvnitř čísla. Nechybí pravidelné záplaty na bezpečnostní díry, jež by tentokrát neměli ignorovat především uživatelé poštovního programu MS Outlook Express (neplést s "velkým" MS Outlookem), a také přehled obsahu dosavadních CD a elektronická verze časopisu.

Software

Protože celý rok vám přinášíme programy, které téměř vždy souvisí s prací, začneme nyní částí Téma CD, jež jsme věnovali hrám. Pochopitelně zde nenajdete objemná dema velkých komerčních projektů, ale přesto věříme, že i tak si svou oblíbenou hru najdete. V kolekci jsou zastoupeny varianty známých her typu Tetris či hledání min (MineSweeper), ale také zcela nové a originální dobrodružné akce, mezi něž patří i české Příšery 2 či Poselství trůnu. Nechybí varianty šachů, a pokud máte rádi puzzle, jistě neodoláte krásně provedeným Arcade Lines. Řadu z vás jistě potěší přírůstky v rubrice Topware. Velmi populární správce souborů Windows Commander se nejen dočkal nové verze, ale i názvu, takže jej do budoucna budete vídat jako Total Commander. Vpřed postoupila firma Adobe s prohlížečem Acrobat Reader (prozatím jen v anglické edici), po delší době byl vylepšen stahovač GetRight a drobných oprav se dočkal také WinZip. Z dalších aplikací jistě stojí za zmínku verze RC (Release Candidat) všestranného multimediálního přehrávače Windows Media Player a rovněž "výrobní" nástroj Windows Media Encoder.

Programy v části Vyzkoušejte si jsou dnes více než kdy dříve těsně spojeny s články uvnitř časopisu. Posuďte sami krom pravidelného kompletního CD Centra zde najdete kolekci prográmků ke článku Zálohujeme DVD (2. díl), dále všechny Extra utility pro speciální nasazení a také úplný přehled download manažerů, jejichž srovnávací test jsme zpracovali. Máte-li mobilní telefon Siemens, můžete bez otálení zahájit jeho vylepšování pomocí potřebného softwaru, a samozřejmě zde najdete aplikace popsané v Rychlokurzu (MP3 Tag Scanner) či stati o ochraně a optimalizaci připojení (Internet Sweeper). Z dalších zajímavostí doporučuji vyzkoušet WinDriversBackup, jenž dokáže zazálohovat všechny ovladače aktuálně zavedené v operačním systému, a Express Thumbnail Creator je pro změnu výborným nástrojem na sestavení webových fotoalb.

Nahlédněme do části Komerční software. U řady příspěvků najdete doplňující informace v rámečku, takže zde o některých pojednáme stručněji. Velmi pěkně zpracovanou upoutávkou nás lákají autoři projektu Australis. Jedná se o multimediálního průvodce australským kontinentem a vy jej můžete zakoupit za velmi výhodnou cenu a odkaz na stránky pro objednávání naleznete přímo v prezentaci. Na minulé číslo navazuje kolekce programů, jež byly vytvořeny v nástroji Baltík z dílny SGP Systems. Můžete se sami přesvědčit, jak dobří programátoři jsou k nalezení i v kategorii do 15 let, a samotného Baltíka lze i nadále zakoupit za výhodnou cenu. Výhodná koupě platí i v případě titulu Hrajeme si s krtkem, k němuž jsme minule zapomněli vytisknout slevový kupón, což tentokrát chceme napravit. Další dvě aplikace jsou zcela zdarma jednou z nich je systém pro firemní agendu, postavenou na jednoduchém účetnictví, druhý pak zahrnuje výběr právních norem a předpisů, na něž byste mohli narazit. Že ne? Takový Zákoník práce se vás ale jistě týká... Následují prezentace firem LEDA (výuka cizích jazyků), Syconix (správa dokumentů pomocí systému TreeINFO) a Microton (překladač Eurotran). A pokud se chcete připojit zdarma k internetu, možná si vyberete Tiscali.

V části Servis je stále k nalezení aktuální verze komponenty Windows Installer, bez níž je v mnoha případech nemyslitelná instalace nových verzí programů. Jedná se např. o problém aplikace ACDSee, jež si bez tohoto upgradu chce stahovat potřebné soubory z internetu. Rovněž rubrika Antiviry zahrnuje tradiční "zboží" v podobě aktuálních definic pro antivirové aplikace a čerstvé verze plnohodnotných programů, jež jsou k dispozici zdarma.

Komunikace a hardware

Vývoj internetových browserů si na chvíli vzal oddychový čas, a proto nabízíme pouze vylepšenou Mozillu v další beta-verzi. Neváhali však tvůrci v současné době velmi oblíbených nástrojů pro práci v sítích typu P2P, a tak si můžete vyzkoušet nejnovější verze KaZaA Lite (odlehčená a vylepšená verze KaZaA) či WinMX. Velmi bohatě jsou v rubrice Komunikace tentokrát zastoupeny i aktuální články, včetně doprovodného softwaru. Můžete si tak snáze hledat odkazy na internetu, a případně se poprat s nevyžádanou poštou (nástroje pro boj se spamem) nebo si pohrát si s mobilním telefonem (zaměřili jsme se na Siemens). A pokud pracujete s elektronickou poštou pomocí klientu Eudora, pak se můžete těšit z nové verze. Klíčovou částí v Hardwaru jsou jistě ovladače DirectX, jež se budou hodit při spouštění některých výše uvedených novějších her.

Věřím, že i tentokrát si každý z vás najde svůj oblíbený příspěvek a CD si dobře užijete. V případě, že máte návrhy a připomínky, prosím pište, a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou na našem CD

Panda Antivirus Titanium

V boji proti virovému nebezpečí se vám snažíme být vždy nablízku, a proto v tomto čísle opět narazíte na velmi zajímavou nabídku z dílny jednoho z největších evropských dodavatelů antivirových programů. A pokud jste náhodou minulou akci na počátku letošního roku propásli, nyní si ji nenechte ujít! Opět je vám k dispozici plnohodnotný antivirový program k půlročnímu bezplatnému používání pro jeho aktualizaci zdarma budete potřebovat odpovídající uživatelské jméno a heslo, jež budou pravidelně uveřejňována v našem magazínu. Program může zůstat plně funkční i bez aktualizací, avšak jeho schopnosti tím pochopitelně s postupujícím časem budou klesat. Po důkladném vyzkoušení lze samozřejmě aplikaci zakoupit u českého zastoupení výrobce. Na závěr jedno důležité upozornění: nezapomeňte před instalací odstranit nebo alespoň deaktivovat jiné antivirové programy.

Software 5P

Pokud začínáte s podnikáním či jste právě dospěli k závěru, že agenda bez počítače již není to pravé, věnujte chvilku tomuto programovému vybavení. Na CD najdete softwarový balík, jenž slouží pro správu agendy subjektů pracujících s účtováním v jednoduché soustavě. K dispozici je jak klasické účetnictví, tak návazné databáze (např. adresář), to vše v integrovaném grafickém rozhraní. Výrobce uvolnil aktuální verzi v podobě, již najdete na CD, zdarma. Nezapomeňte si přečíst některá důležitá upozornění, jež se týkají především instalace databázového běhového prostředí. Na CD jsou k dipozici důkladné manuály pro ovládání programu i zavádění.

JuriNix

Cesta k právním informacím bývá často velmi obtížná a málokdy levná či bezplatná. Protože základní právní povědomí nikomu z nás neuškodí a třeba jste po něčem podobném již pátrali, přinášíme vám speciální verzi informačního systému JuriNix. Můžete se tak seznámit s produktem, jenž nabízí nejen elektronickou formu právních norem, ale v plném (zpoplatněném) provedení i komentáře a doplňující informace. Výhodou je jistě zpracování ve formě elektronické publikace pomocí technologie ZONER Context, jež mimo jiné nabízí účinné fulltextové prohledávání. Na CD umístěná verze je zdarma a informace o placené službě, která zahrnuje především zasílání pravidelných novinek, najdete na domovské stránce.

Australis

Po delší době vám opět přinášíme ukázku multimediálního produktu se zeměpisně-cestovatelskou tematikou. Projekt Australis vznikl na základě několika expedic napříč australskou pevninou a pokouší se zájemcům co možná nejvíce přiblížit tento nejmenší světadíl. V ukázkové verzi na CD najdete úvodní seznámení kompletní titul zahrnuje stovky fotografií, desítky stran populárně-naučných textů a řadu praktických informací pro případné cestovatele. Právě plné provedení produktu můžete zakoupit pomocí kupónu za speciální výhodnou cenu.

Hrajeme si s krtkem

Již v minulém čísle jste mohli narazit na ukázkovou verzi velmi pěkného titulu nakladatelství Albatros. Protože vinou redakční chyby se do časopisu nedostal kupón na zlevněný nákup, najdete tentokrát opět na CD seznamovací verzi a v rubrice Novinky i odpovídající slevový kupón.

Baltík ukázky programů

V minulém čísle jste se rovněž již mohli setkat s čarodějem Baltíkem svéráznou metodikou výuky programování pro zájemce z řad začátečníků. Protože bychom vás rádi přesvědčili, že za pomoci nástrojů z dílny firmy SGP (krom Baltíka je nabízen ještě jeho sourozenec Baltazar) lze vytvářet opravdu zajímavé aplikace, přinášíme vám tentokrát praktické ukázky. Jedná se o kolekci programů, jež obsadily prvních pět míst v letošní programátorské soutěži, pořádané právě firmou SGP všechny programy jsou zdarma. Pro úplnost dodejme, že kategorie A zahrnuje soutěžící do 15 let a kategorie B pak starší. Podrobnosti včetně výsledného pořadí najdete na stránkách organizátora, tedy SGP.

Tiscali

Společnost tohoto jména patří mezi nejsilnější subjekty na tuzemském telekomunikačním trhu. Pokud byste rádi využili internetové připojení zdarma, jež tato firma nabízí, můžete si usnadnit konfiguraci počítače díky automatickému nastavení, které najdete na CD. Po spuštění programu dojde k bezzásahové proceduře, jejímž výsledkem je zavedení potřebných nastavení do operačního systému tak, abyste bezplatné připojení mohli rovnou začít využívat.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Vyvíjíte opravdu nezávisle?

Patrik Malina

c02p0654

Nezávislý vývoj aplikací, využití zdrojových kódů napříč platformami, implementace univerzálních standardů... Pokud se pohybujete ve vývojářském světě a máte ještě navíc čas sledovat marketingové masáže softwarových výrobců, jistě jste nějakou variantu takovýchto sloganů v poslední době zaznamenali. Protože přímo od konkrétních dodavatelů se těžko dozvíte co možná nejobjektivnější srovnání, nabízíme vám pojednání trošku z nadhledu. Nezůstaneme však úplně v obecné rovině a jako zajímavou možnost, jak některé situace vyřešit, vám představíme produkty firmy Borland. Bez ohledu na marketingová gesta totiž tento výrobce došel při konkrétní realizaci dosti daleko.

Jaké jsou možnosti?

Použijeme-li poněkud zprofanované slovo a podíváme se na vývojový trend, označovaný jako globalizace, pak můžeme s klidným svědomím říci, že prototypem tohoto vývoje je jistě vývoj softwaru. Obzvláště v posledních letech došlo ke značné konvergenci a představa, že bychom náročné obchodní aplikace psali v assembleru pro specifický server, je z řady dobrých důvodů absurdní. Většina tvůrců softwaru se v současné době tedy rozhoduje mezi několika málo možnostmi jednou z nich je platforma Microsoftu (zcela nově reprezentována prostředím .NET), další pak nativní svět linuxových systémů, a v neposlední řadě je zde zázemí Javy (ne v pojetí programovacího jazyka, ale aplikačního běhového prostředí). V případě, že tvorba programů je pro vás obživa, a ne pouze zábava, stojíte před těžkou otázkou, co pro vás bude nejlepší. Bohužel, dodavateli vývojových nástrojů jsou často tytéž firmy, jež "tlačí" svou architekturu např. Microsoft a Sun Microsystems, což vám volbu programátorského vybavení nijak nezjednodušuje.

Naštěstí však zůstává možnost poohlédnout se po výrobci, jehož nabídka je univerzálnější. A jak si řekneme dále, nemusí jít o utopii, neboť cesta k nezávislému vývoji opravdu existuje.

Cesta k nezávislosti

Na tomto místě bych rád naše pojednání posunul z obecnější roviny do konkrétního příběhu. Pokud se rozhlédneme po nabídce vývojářských nástrojů, není těžké uhodnout, proč jsem si vybral jako dobrý příklad firmu Borland nabízí dnes opravdu ucelenou řadu produktů, jež vám dovolují tvořit aplikace pro řadu platforem. Protože se jedná svým způsobem o vyvrcholení dlouholetého vývoje, podívejme se, co dnešnímu stavu předcházelo.

Mluvíme-li o vývojářských nástrojích, pak je firma Borland odedávna spojena především se dvěma světy: jedním z nich je Object Pascal a jeho vtělení v podobě staršího Turbo Pascalu a současných Delphi, druhým pak C/C++ jako balík C++ Builder. Díky dominanci Microsoftu a jeho OS je pochopitelné, že obě skupiny vývojářů pracovaly nejdříve v prostředí DOSu a s příchodem systémů Windows 95/NT nově na této 32bitové platformě. Právě po uvolnění Windows 95 si Microsoft aktivitu této firmy mohl jedině pochvalovat dobře zvládnutelný Pascal a kvalitní knihovny grafických komponent, spojené v raném Delphi, daly nové platformě klíčovou výhodu v podobě tisíců rychle vznikajících aplikací. V této době byl Borland králem desktopového světa a Windows byla jasnou cestou vpřed.

Ve světě byznysu však vděčnost nemá žádné místo. Microsoft neváhal a jako protipól Delphi stále vylepšoval svůj, i když poněkud obskurní, Visual Basic. Navíc bylo jasné, že nastává doba aplikací typu klient-server, a proto i Delphi se začal proměňovat ve vývojářský balík širších možností. Navíc přichází klíčový okamžik, jehož strůjcem byla firma Sun Microsystems. Samozřejmě jde o Javu, jež prokázala své přednosti hned ve dvou klíčových směrech: díky využití technologie interpretovaného bytekódu je možno ji pomocí virtuálního stroje portovat na libovolný operační systém, a díky velmi kvalitnímu návrhu se ukázala jako dobrá volba při programování aplikací nové generace.

Zde Borland jako relativně malý výrobce, jenž v podstatě vždy musel vyjít s ostatními, ucítil svou šanci a dobře ji využil. Narodil se JBuilder jakožto balík pro tvorbu aplikací v Javě. Postupně byl i on sám přeprogramován do čisté Javy, takže je opravdu nezávislý na operačním systému. Sázka na programovací jazyk a prostředí, jejichž budoucnost nebyla v době vzniku JBuilderu zdaleka jasná, se tedy vyplatila tento nástroj je dnes prakticky absolutní jedničkou pro vývoj v Javě, a úsilí výrobce při zavádění inovací svědčí o tom, že by to mohlo ještě nějakou dobu trvat.

Dalším impulzem byl Linux. Relativně nová platforma prokazovala své schopnosti, a i v tomto případě Borland velmi dobře rozpoznal svou šanci. Po dlouhém očekávání spatřil světlo světa Kylix, dodnes vlastně jediný RAD nástroj této kategorie pro Linux. Zpočátku pracoval jen s Object Pascalem, ale letošní rok přinesl další zlom. Ve verzi 3 došlo konečně i na jazyk C++ (který je, marná sláva, Linuxu přeci jen více vlastní), a situace programátorů se tak opět zlepšila.

Prozatím poslední vývojovou fází je Delphi 7 Studio. Představuje první nezávislý vstup do světa MS .NET a završuje tak snahu Borlandu dát vývojářům opravdovou volbu. A že se chystají další převratné věci, není takovým tajemstvím: v příštím roce by se již reálně mohl objevit další vývojový stupeň, díky němuž bude prostředí .NET typickým výstupem programátorské práce. "Stará" rozhraní 32bitových Windows se možná pomalu začnou přesouvat na okraj zájmu.

Závěrem

Společnost Borland samozřejmě není jediným výrobcem, jenž se snaží dodávat nástroje pro relativně nezávislou vývojovou práci. Je však jednou z mála, kterým se podařilo díky průběžným inovacím a důslednému přístupu udržet se na absolutní špičce v dravém prostředí gigantických výrobců. Uvidíme, zdali i do budoucna dokáží lidé od Borlandu nalézat správné cesty.2 0654/FEL o

Co do budoucna?

Kam se bude dál ubírat snažení výrobce, jenž sází na to, že podíly jednotlivých platforem na trhu se spravedlivě ustálí a bude možno s úspěchem dodávat pro všechny? Pohovořili jsme o tom při exkluzivním setkání s panem Nigelem Brownem, Vice Presidentem & General Managerem Borlandu pro Evropu, Střední východ a Afriku. Následující řádky nabízejí hlavní postřehy z tohoto setkání.

Redakce: Borland Delphi 7 Studio je prvním krokem k nezávislému profesionálnímu vývoji pro platformu .NET. Právě uvedená verze však obsahuje jakousi "preview edici". Kdy se zájemci mohou těšit na opravdu plnohodnotnou funkcionalitu?

Brown: Máte pravdu v tom, že tato záležitost je pro nás momentálně hodně důležitá. Protože Delphi jsou naším celosvětově nejrozšířenějším nástrojem, jejž v současnosti používá po celém světě kolem deseti milionů vývojářů, zaměřila se naše snaha na co nejrychlejší implementaci vývoje pro .NET právě sem. Před lety, s příchodem Windows 95 znamenaly právě Delphi zásadní průlom při vývoji softwaru pro PC, a nám se líbí myšlenka, že by tomu tak mohlo být znovu, a to na vlně .NET. Ale naši zákazníci nevyvíjejí pro Windows pouze v Object Pascalu, a proto pracujeme na další frontě. Velký update, jenž zásadně vylepší podporu pro .NET, bude pro registrované uživatele Delphi 7 Studia dostupný v nejbližších měsících. Ovšem naší hlavní zprávou je, že v průběhu příštího roku se vývojáři mohou těšit jak u Delphi, tak u C++ Builderu na plnou možnost vytvářet aplikace pro platformu .NET.

Redakce: Přestože Microsoft v souvislosti s .NET hovoří o nezávislosti, je jasné, že stále zůstáváme ve světě Windows. Protože je však .NET navržen mimo jiné i jako běhové prostředí, jež bude určitě veřejně specifikováno a standardizováno, nabízí se domněnka, zdali by nebylo vhodnou cestou vytvořit odpovídající platformu pro .NET aplikace na Linuxu. Je tato myšlenka z pohledu vaší firmy zajímavá?

Brown: Nedomníváme se, že by tohle mohla být pro nás zajímavá možnost. Borland přistupuje k problému opačně nemáme v plánu propracovaný systém pro běh aplikací, jakým .NET je, rozšiřovat na další operační systémy. My pracujeme na tom, aby si tvůrci programů mohli s našimi nástroji bez problémů vybrat, zda jednou vykonanou práci využijí na jediné či více platformách. Tedy naší cestou není .NET na Linuxu, ale např. reálně existující a fungující Kylix, jenž pro tuto platformu umožňuje vyvíjet. Dnes můžete programovat v Object Pascalu či C++ a poté se rozhodnout, zda výstupem bude 32bitová aplikace ve Windows, nebo spustitelný linuxový soubor. Anebo zcela nově také nativní balíček pro .NET prostředí. Tudy se budeme ubírat i nadále.

Redakce: Trošku odlišná je ovšem situace ve světě Javy...

Brown: Domnívám se, že jen zdánlivě. Situaci trochu zamlžuje fakt, že Java jsou vlastně dvě odlišné věci, jež řadě lidí splývají. V první řadě je zde programovací jazyk Java moderní, objektově orientovaná a populární záležitost, jež splňuje nejpřísnější kriteria na vývoj náročných, distribuovaných aplikací. A pak je tu Java jako platforma běhové prostředí, jež dnes poskytuje zázemí k provozu programů na velké řadě operačních systémů. Tedy, obrazně řečeno, něco jako sourozenec .NET. Ale i v tomto případě jsme situaci v minulosti vyřešili dle stejného klíče.

Redakce: Ano, svět Javy, to je ve vašem podání především JBuilder. Dříve byl vyvíjen ve třech variantách: pro Windows, Linux a Solaris. Dnes se zdá, že právě Solaris od Sunu má určité potíže a je uživateli opouštěn. Cítíte v tomto nějaký problém?

Brown: Myslíte problém u Sunu, nebo u nás? (úsměv). Nebezpečí plynoucí z této situace jsme naštěstí odbourali právě již před časem, a to bez ohledu na konkrétní platformu. Jak určitě víte, JBuilder je nejen určen k programování v Javě, ale sám je rovněž v čisté Javě napsán. Takže dnes se nemusíme zabývat otázkou, kam případně vývojáři přejdou ze Solarisu kde běží Java, tam běží i náš JBuilder, a to je pro nás klíčové. Tím se též uzavírá předchozí otázka. Java jako jazyk, a Java jako platforma v JBuilderu vlastně splynuly.

Redakce: Pokud se tedy podíváme na portfolio vašich produktů, je zřejmé, že tato filozofie "s naším produktem si můžete cílovou platformu zvolit" je pro Borland všeobecně platná?

Brown: Je tomu tak a musí tomu tak být. Jedině pokud se budeme držet tohoto přístupu, můžeme vývojářům nabídnout skutečně svobodnou volbu a zároveň tak nadále růst jako firma.

Redakce: Pojďme se podívat ještě na další produkt z vašeho portfolia. Databázový systém InterBase, jenž byl mezi vývojáři dosti oblíben, jste před časem uvolnili do světa open source. Hodnotíte zpětně tento krok jako dobrý?

Brown: Mám-li odpovědět stručně, pak říkám ne! InterBase byla vždy zajímavou položkou naší nabídky a uživatelská obec nebyla zanedbatelná. I nám tento krok vstup do open source takto razantním způsobem poskytl důležitou zkušenost. Ano, řadu vývojářů jsme jistě potěšili, ale naše věrné zákazníky jsme, řeknu-li to mírně, překvapili. Ukázalo se, že seriózní podpora uživatelů není prázdnou frází, ale reálnou potřebou. Naši zákazníci nechtějí vše open source, chtějí seriózní databázi a potřebují možnost se v nesnázích obrátit na fundovanou pomoc. A co je podstatné, chápou, že za takovouto službu je potřeba zaplatit, což je pro nás jasný signál. Shrnu-li to, tak experiment přinesl poměrně nečekaný výsledek.

Redakce: Děkujeme za rozhovor.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Mobilporadna – Vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0649

? Existuje možnost zdarma aktivovat a používat (stejně jako u starých čísel jako 603, 604, atd.) mobilní e-mail na nových číslech T-mobilu? Kdysi chtěli za každou příchozí zprávu poplatek.

Všichni klienti sítě T-Mobile (dříve Paegas), kteří svou SIM aktivovali v roce 2000 a dříve, dostali automaticky mobilní e-mailovou adresu ve tvaru +420xxxyyyyyy@sms.paegas.cz. Ti, kteří se pro tohoto operátora rozhodli později, nemají aktivovánu adresu žádnou. Oni, ale i ostatní z prvně jmenované skupiny, mohou zřídit novou mobilní e-mailovou adresu. Řešení má jméno www.t-zones.cz (dříve www.click.cz).

Po registraci získáte novou mobilní e-mailovou adresu ve tvaru jméno@t-email.cz (pokud jste používali jakoukoliv starou, bude vám zrušena!), a k tomu možnost využívat služeb nadstandardní e-mailové schránky. Zvolíte-li totiž během registrace možnost "MobileBox", budete moci přes internet (nebo wap) pracovat nejen s došlými e-maily, ale i se vzkazy, došlými do vaší hlasové schránky, a faxy. To vše za aktivační poplatek 90 Kč a měsíční poplatek ve stejné výši. Spokojíte-li se pouze s "obyčejnou" schránkou (MobileBox Easy), nebo chcete-li pouze došlé e-maily přeposílat v SMS zprávách na mobil (MobilePager), nebude od vás operátor žádat žádný poplatek.

Rušení stávajících adres ve tvaru číslo@sms.paegas.cz ani jméno@click.cz pro ty, kteří jsou spokojeni se současným stavem, zatím není na pořadu dne.

Vaše informace, že operátor chtěl za každou příchozí SMS zprávu nějaký poplatek, se nezakládá na pravdě. Všechny SMS zprávy došlé na mobilní telefon z internetu nebo z jiného mobilu jsou u T-Mobilu zdarma. Výjimkou mohou být služby Moje Info (z čísla 5566) a téměř všechny SMS došlé ze služby T-Mobile Info (místo čísla odesílatele se objeví znak * a název kanálu).

? Jak se dá aktivovat a nastavit služba Wap u Oskarty? Používám telefon SONY CMD J5.

K tomu, abyste mohl se svým mobilním telefon přistupovat k wapovým stránkám, musíte mít svůj telefon vhodně nastaven. Ještě předtím je nutností vytočit číslo Oskarlinky a aktivovat službu Data/fax, která je pro prohlížení stránek ve wapu bezpodmínečně potřeba. Aktivaci můžete uskutečnit i na internetu www.oskarmobil.cz po přihlášení ke svému účtu. Potvrzení o změně dorazí na váš mobil v SMS zprávě.

Pro nastavení vašeho mobilního telefonu vyberte v hlavní nabídce položku "WAP", poté "Nastavení" vyberte první pole označené "Prázdný" a poté zvolte "Změnit". Dále je nutné zadat do telefonu všechny údaje, zapsané v tabulce vlevo dole. V té jsou uvedeny veškeré potřebné parametry pro nastavení připojení k wapu a to nejen pro Oskara, ale i pro ostatní české operátory.

? Chystám se koupit Nokii 9110 (ne 9110i) a dočetl jsem se, že není duální. Je to velký problém?

Nokia 9110 je komunikátor s velkým LCD displejem a QWERTY klávesnicí. Jeho vnitřní paměť 2 MB by měla bohatě postačit běžnému uživateli tohoto mobilu. Kromě mnoha výhod, které jsou patrné z toho, že Nokia 9110 je komunikátorem, však má po stránce mobilní komunikace několik nedostatků. Jedním z nich je absence druhého pásma pro příjem signálu 9110 bohužel není duální.

Signál českých operátorů se šíří ve dvou pásmech, 900 a 1 800 MHz. Nižší frekvence má lepší dosah vysílače, avšak v dané lokalitě obslouží menší počet hovorů než frekvence vyšší. 900 MHz se tedy používá v místech s předpokládanou nižší koncentrací uživatelů (menší města, vesnice). Naopak 1 800 MHz nachází své uplatnění především ve velkých městech.

Může se tedy stát, že v místech, kde ostatní uživatelé stejného operátora bez problémů komunikují pomocí svého duálního telefonu, bude mít Nokia 9110 problémy s hledáním signálu sítě nebo s obsloužením hovoru.

? Chtěl bych dostat J2ME aplikace do telefonu Siemens MT50. Jde to pouze přes wap. Otázka zní: Existuje způsob, jak telefon přesvědčit, že stahuje z wapu, ale přitom byl přenos uskutečněn přes kabel? Třeba právě nějakou Java aplikaci?

Některé mobilní telefony umožňují přijímat jednoduché programy napsané v klonu programovacího jazyku Java. Tyto aplikace mohou mobilní telefon obohatit o nové hry, či další více či méně užitečné programy.

Do mobilních telefonů Siemens MT50 a Siemens M50 nelze zatím nahrát javové aplikace jinak než přes wap. Operátoři se dohodli s výrobcem, ten jejich žádosti vyhověl a zablokoval přístup do flash paměti mobilu přes datový kabel.

Naštěstí se ale jedná pouze o softwarové omezení a tak se může stát, že někdo (výrobce nebo uživatelé) tuto bariéru prolomí a poskytne ji ostatním vlastníkům tohoto vskutku zajímavého mobilu. Do té doby bude nutné stahovat J2ME aplikace z webových stánek a platit za tuto "vymoženost" operátorovi.

? Lze pro Oskartu získat doručenku SMS zprávy, i když to můj telefon nemá jako funkci? Na Eurotelu je to YYYY na začátku esemesky.

Odpověď na tuto otázku již byla v některém z minulých čísel PC WORLDu zodpovězena. Proto prosíme, než nám do redakce odešlete dotaz týkající se vašeho problému, přesvědčete se, zda na něj již nebylo odpovídáno. K tomu můžete použít elektronický archiv časopisu, který je v každém čísle zařazen na našem CD konkrétně v sekci "Novinky":

Spusťte elektronický archiv a přejděte na záložku Hledání (je umístěna dole). Do příslušného políčka zadejte klíčové slovo, které se přímo dotýká vašeho problému ve vašem případě bych použil výraz yyyy. (Můžeme předpokládat, že pokud je v článku zmínka o doručence Eurotelu, naleznete na stejném místě i kód doručenky pro Oskara.) Na velikosti písmen nezáleží. Stiskněte tlačítko "Výsledek" po chvíli se zobrazí seznam článků, kde se hledané slovo vyskytuje. Označte jeden z nalezených článků a najděte v něm hledaný výraz. V pravém okně aplikace je k dispozici celý článek, v okně pod vyhledanými výsledky je navíc hledaný výraz zvýrazněn.

Tímto způsobem můžete zjistit, že pro Oskara je nutné začít SMS zprávu kódem "*n#" (bez uvozovek).

? Jsou známa nějaká čísla kanálů CB pro T-Mobile, je-li vůbec tato funkce u tohoto operátora podporována?

I v tomto případě bych vás mohl odkázat na elektronický archiv našeho časopisu. O službě Cell Broadcast jsme během roku 2002 v PC WORLDu obšírně psali. Některé informace ale zastaraly, a tak vám přinášíme kompletní seznam témat odesílaný našimi operátory bohužel vysílače T-Mobilu, ani Oskara "informace buňky" dosud nezačaly vysílat:

Další článek o CB vám přineseme opět s další výraznou změnou očekáváme, že by se k Eurotelu mohl přidat T-Mobile nebo Oskar a svým uživatelům taktéž přinést tuto zajímavou službu.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše nové mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Propojení mobilu s počítačem – Mobily Siemens a počítač

Josef Kulhavý

c02p0650

Chcete na svém Siemensu aktivovat propracované servisní menu? Toužíte po české T9 u svého Siemense C35i? Donedávna nesplnitelné sny nyní skutečnost. V našem článku vám poradíme nejen s uvedenými operacemi, ale přidáme i další potřebné nebo alespoň zajímavé tipy, čeho lze dosáhnout, propojíte-li svůj mobil od výrobce Siemens datovým kabelem s počítačem.

Ke spojení jakéhokoliv mobilu a počítače je potřeba vybudovat cestu, přes kterou budou obě strany spolu komunikovat. Některé mobilní telefony mají IrDA port (Infrared Data Association infračervený port), jiné mohou komunikovat pouze přes datový kabel. Ten lze pořídit zhruba za 500-600 Kč a seženete jej u každého dobrého prodejce mobilních telefonů a příslušenství. Jestliže se vám nechce kabel kupovat, ani nemůžete počítat s tím, že by se objevil pod vánočním stromečkem, pokuste se vyptávat svých kamarádů, zda takovým kabelem nedisponují. V případě neúspěchu by mohla být řešením návštěva unlockera, který ale bude za práci a know how požadovat možná stejnou částku, na jakou by vás přišel nový datový kabel.

Vhodný kabel pro telefony Siemens máme, jeden konec zasuneme do sériového portu počítače, druhý lehce vklouzne do útrob mobilu (stejnou cestou jako nabíječka). Můžeme začít:

OVLÁDÁNÍ MOBILNÍCH TELEFONŮ SIEMENS PŘES POČÍTAČ

Pro jistotu začneme něčím "bezpečnějším", kde nelze napáchat tolik chyb, jako u dalších operací. Programy určené k ovládání mobilu dokážou nejen z přístroje získat důležitá a zajímavá data, ale dovolují editovat seznamy telefonních čísel i SMS zpráv, nebo zvládnou na mobil poslat logo a melodii. Většina z těchto programů je licencována jako shareware, a proto je třeba se pro plné využití zaregistrovat. Neregistrovaná verze může mít určitá omezení mezi nejčastější patří například neúplné načtení telefonních seznamů (pouze prvních 100 záznamů). Cena registrace u programů začíná už na pouhých 35 (!) korunách u programu GSM organiser. Ani 10 Euro za program VisSie od německých tvůrců není rovněž příliš vysoká částka.

Sx35CZ

Program Sx35CZ, který naleznete na našem CD (sx35cz23.zip, 495 KB), pochází z pera českého autora a můžeme jej zařadit mezi špičkové české programy zaměřené na toto téma. Jelikož je možné program použít s mobilními telefony Siemens, které jsou v České republice nejrozšířenější, popišme si funkce programu důkladněji.

Pro instalaci stačí program rozbalit na zvolené místo na disku a popřípadě vytvořit zástupce do nabídky Start nebo na plochu. Program nezapisuje žádná data do systémového registru, odinstalace spočívá v pouhém smazání programu z disku. Autor programu zvolil zajímavou licenční politiku k registraci je požadováno zaslat autorovi obyčejnou pohlednici.

Program pracuje nejen s mobily řady x35 (tedy C35i, M35 a S35), ale i s dalšími mobilními telefony Siemens: C45, S45, ME45, SL 45, M50, MT50. Zvládá dokonce i mobil S25, který je pro mnoho podobných programů zapovězený.

Po spuštění programu se počítač snaží mobil najít. Pokud se mu to nepodaří, upozorní nás hláškou, že ke spojení nedošlo. V tom případě je nutné v menu vyhledat položku "Nastavení" a ručně upravit některé údaje (většinou je chybně zadán port, přes který má počítač s mobilem komunikovat).

Program umí zjistit z mobilního telefonu tyto údaje:

- výrobce a model mobilu

- verzi firmwaru

- výrobní číslo mobilu IMEI

- kapacitu baterie

- intenzitu signálu a číslo vysílače

- kód sítě operátora

- jedinečná čísla ICCID a IMSI

- seznam sítí uložených v mobilu

- seznam posledních volaných, příchozích a ztracených hovorů

V programu je dále možno zobrazit a editovat následující položky:

- telefonní seznam uložený na SIM kartě i v mobilu

- seznam SMS zpráv

- nastavení přesměrování

- nastavení blokování

- hlasitost a melodie aktuálního vyzvánění (včetně vibračního)

- poznámky

Pokud potřebujete změnit svůj telefonní seznam, klikněte na tlačítko "Zobrazit" a vyberte možnost "Editovatelný ze SIM karty" nebo "Editovatelný z telefonu". Program se spojí s mobilem a načte z něho vámi požadovaný seznam to trvá několik sekund nejdéle cca půl minuty. Záznamy ze seznamu je možné editovat po stisknutí tlačítka F4 nebo po kliknutí pravým tlačítkem myši a výběru položky "Opravit". K opětovnému zápisu změněného telefonního čísla zpět do mobilu dochází ihned po potvrzení změny tlačítkem OK.

O něco méně komfortní je práce se seznamem SMS zpráv. Ty nelze programem měnit, Sx35CZ dovoluje esemesky pouze mazat, předat dál a odpovědět. Při mazání celý seznam zmizí a pro jeho opětovné vyvolání je třeba kliknout na tlačítko "Obnovit".

Co je na programu zvláště potěšující, je uživatelská nenáročnost přenosu melodií a log z a do mobilu. Stačí na disku vybrat obrázek ve formátu BMP nebo GIF (pro logo) a nebo MID (pro melodii) a jednoduchým průvodcem logo či melodii do mobilu nahrát. Rozměry obrázku mohou mít maximální velikost 101 x 64 bodů, nejlépe černobílé. Větší grafická díla program sám ořízne a převede do černobílé podoby (S25 dovolí uložit obrázek ve 2, 16 a 256 barvách). Během chvilky váš mobil dostane atraktivní tvář v podobě nového loga na displeji.

Výhody tohoto programu jsou tedy zřejmé: Pokud jej používáte, nemusíte pracně vyťukávat na klávesnici každou změnu v telefonním seznamu, můžete dokonce komfortně (avšak za peníze přes mobil) odesílat esemesky, k zahození není ani možnost nahrát pomocí programu loga a nové melodie do mobilního telefonu.

Nicméně je možné, že vám Sx35CZ nebude vyhovovat, a proto můžete vyzkoušet nějaký z dalších programů, kterými lze mobilní telefon Siemens ovládat. Výběr zajímavých programů naleznete na internetových stránkách, jež se mobilními telefony Siemens zabývají:

- http://havanacb.místo.cz

- http://mt-siemens.aktualne.cz

- http://www.mysiemens.cz

Kolekci několika programů naleznete i na našem CD: Sx35CZ (sx35cz23.zip, 495 KB), VisSie (VisSie192.zip, 5,9 MB), GSM organiser (GSMorg.zip, 345 KB).

AKTIVACE SERVISNÍHO MENU

Servisní menu běžný uživatel nemusí potřebovat. Ovšem dokáže o mobilu zjistit a zobrazit některé zajímavé informace, které jinou cestou dohledat nelze, nebo je mobil zobrazuje v základním tvaru. I když pomocí servisního menu lze provádět některá speciální nastavení, experimentovat doporučujeme pouze zkušeným uživatelům. Nevhodnými nastaveními totiž lze mobil uvést do stavu, kdy je pro jeho uvedení do provozuschopného stavu potřeba odborný servisní zásah.

Tento návod, původně určený pro mobilní telefony Siemens S45 a ME45, funguje bezpečně i u jiných modelů stejné značky. Servisní menu lze jednoduchým způsobem opět deaktivovat. Navíc aktivací nedochází ke ztrátě záruky.

K aktivaci bude třeba program Siemens service code generator naleznete jej na adrese http://www.lcard.ru/~gorinov/down/sscg101.zip nebo na našem CD (sscg101.zip, 21 KB). Ten po spojení s mobilem zajistí vše ostatní:

- Spusťte program a stiskněte tlačítko "Read IMSI". Počítač zjistí kód IMSI uložený na vaší SIM kartě (IMSI = Inter Mobile Subscribe Identity) a vygeneruje z něho později jedinečný přístupový kód (ukáže jej posléze v políčku Code).

- Chcete-li zjišťovat pouze některé údaje, označte možnost "Code 2". Na nápis "Code 1" naproti tomu klikněte, pokud chcete zjišťovat všechny dostupné údaje a měnit nastavení mobilu. Poté stiskněte tlačítko "Make code".

- Pokračujte kliknutím na tlačítko "Active" počítač vygenerovaný kód uloží na poslední pozici telefonního seznamu na SIM kartě (ne abecedně). O tom se můžete sami přesvědčit, pokud tuto pozici ve svém mobilu vyhledáte. Bude označena názvem "#MONITOR".

- Dalším tlačítkem zobrazeným v počítačovém programu "Off" mobil vypnete. Po jeho zapnutí bude servisní menu aktivní a připravené k použití.

- Vstupte do menu svého mobilu a stiskněte klávesu * nebo # (nebo "0" viz níže). Objeví se před vámi slibované servisní menu.

Jestliže program Siemens service code generator neumí pracovat s vaším mobilním telefonem Siemens, nabízí se jiné řešení:

- Kód IMSI zjistěte jiným programem (například v aplikaci Sx35CZ).

- Dále spusťte program Sscg z internetové adresy http://www.lcard.ru/~gorinov/down/xsiemens.zip nebo z našeho CD (xsiemens.zip, 9 KB) a uveďte v něm zjištěný kód IMSI.

- Program vygeneruje jedinečný kód, který je třeba vložit na SIM kartu konkrétně na poslední pozici v seznamu na SIM kartě (většinou má číslo 200 nebo 220). Vytvořenou položku pojmenujte libovolným jménem.

- Vypněte a zapněte mobilní telefon.

Servisní menu by mělo být funkční ve všech typech mobilních telefonů Siemens. Některé v menu nereagují na klávesy * a #, tehdy je pro vstup do servisního menu nutné stisknout číslici 0. Pokud nenaleznete program, který by korektně dokázal zjistit číslo IMSI, doporučuji vložit SIM kartu do jiného mobilního telefonu Siemens, aktivovat servisní menu v něm a pak vložit SIM kartu zpět do vašeho mobilu.

Struktura servisního menu

Servisní menu je pro všechny typy mobilních telefonů Siemens obdobné, nikoli stejné. Uvádíme zde pouze výběr nejzajímavějších hodnot a funkcí. Při popisu vycházíme ze servisního menu mobilu Siemens S45. U ostatních typů mobilů je toto menu velmi podobné. Malá písmena jsou zástupnými znaky pro číselné hodnoty.

Displej "Monitor"

CH číslo kmitočtového kanálu

RX příjmová úroveň (čím nižší číslo, tím lepší; ideální příjmové podmínky jsou zhruba 51-60 dBm, při hodnotě blížící se 100 mobil ztrácí signál)

CI identita buňky (v hexadecimálním tvaru) podle seznamu na www.gsmweb.cz lze zjistit, k jakému vysílači je mobil přihlášen, (u pásma GSM1800 je údaj snížen o 337)

LAI kód země, sítě a zóny (v hexadecimálním tvaru)

RXAM minimální příjmová úroveň (v dBm) hodnota RX, kdy skutečně mobil ztratí signál

Displej "Seznam buněk" (z předchozího displeje stiskněte pravou funkční klávesu)

První řádek udává hodnoty z vysílače, ke kterému je mobil přihlášen, další položky jsou hodnotami okolních vysílačů.

CH číslo kmitočtového kanálu (u pásma GSM1800 sníženo o 337)

RL příjmová úroveň

C1 path-loss kritérium

C2 cell-reselection kritérium

Displej "Accu Monitor" nebo "Charge"

Z displeje "Monitor" stiskněte libovolné číselné tlačítko.

VB napětí baterie (mV)

CT indikace připojení nabíječky (0 nepřipojena, 1 autonabíječka, 2 nabíječka)

EX rychlost nabíjení (0 nabíječka nepřipojena, 1 rychlé nabíjení, 2 nabíjení jmenovitým proudem, 3 nabíjení sníženým proudem, 4, 5 nabito)

TE teplota baterie (*0,1 !C)

LT čítač doby nabíjení (každých 5 sekund zvýší o 1)

mA odběr proudu

Cap zbývající kapacita baterie (%)

mAh spotřebovaná kapacita (mAh)

Displej "Date/Time"

Date, Time datum a čas vytvoření aktuálního firmwaru mob. telefonu

Displej "Configuration"

První položky zapínají přístupné položky v servisním menu

Register Tone zvuková indikace ztráty signálu či přihlášení mobilu do sítě

Servisní menu ve svém mobilním telefonu deaktivujete velmi snadným způsobem: Smažte poslední položku v seznamu na SIM kartě nazvanou "#MONITOR" (popřípadě jinak), vypněte a znovu zapněte mobilní telefon. Servisní menu bude deaktivované.

Jelikož se servisní menu vztahuje k číslu IMSI vaší SIM karty, nebude na vašem mobilu toto menu aktivní se SIM kartou vašeho kamaráda či známého. Pro novou simku je opět nutné vygenerovat nový kód.

Podrobnější popis celého servisního menu naleznete na internetových stránkách http://web.quick.cz/s45/sm/gprsm2.html (pro mobily Siemens S45 a Siemens ME45) a http://www.gasbag.wz.cz (pro Siemens C35i).

UPDATE FIRMWARU

Téměř každý elektronický přístroj (nejen mobil, ale například i váš televizor nebo automatická pračka) obsahuje integrovaný obvod, v němž je uložen tzv. firmware. To je program, který řídí veškeré funkce daného zařízení. Někdy může obsahovat program o velikosti několik stovek bytů, jindy například u nejnovějších mobilních telefonů je jeho rozsah v řádu megabytů. Firmware u mobilu zajišťuje funkci jednotlivých kláves, rozhoduje o tom, co se zobrazí na displeji i to, jak bude spojen se sítí a jak se bude například chovat při hovoru nebo odesílání SMS zprávy.

Po uvedení mobilního telefonu na trh je v mobilu vložena základní verze firmwaru. Ovšem časem se zjistí (u každého mobilu tomu tak bylo), že obsahuje několik chyb. Tak například: mobil "zamrzá", po zadání určité kombinace kláves z něj nelze volat, sám se vypíná, některé funkce se ovládají velmi těžkopádně, atd. Výrobce tedy musí uvést novou verzi firmwaru, která odbourává předchozí chyby. Někdy s novým firmwarem ještě dodá mobilnímu telefonu nové funkce. Tyto updaty zašle všem autorizovaným servisům, popřípadě uloží na svých webových stránkách. Zde se uživatelé mohou dozvědět o nejnovější verzi firmwaru a obrátit se na autorizovaný servis k jeho nahrání do mobilu.

To, s jakým firmwarem váš mobil pracuje, zjistíte u většiny mobilních telefonů Siemens snadno: vyťukejte na klávesnici svého mobilu kód *#06# a odešlete jej zeleným tlačítkem. Ukáže se výrobní číslo přístroje (IMEI). Nyní stiskněte levé funkční tlačítko pod displejem. Na řádku Version je uvedena verze firmwaru vašeho mobilu.

S45, ME45

Velmi zajímavou cestou se vydal Siemens s mobilními telefony S45 a ME45. Nejen, že v originálním balení najdou kupující datový kabel (to ani zdaleka není běžná praxe), ale umožnil uživatelům těchto mobilů aktualizovat firmware jednoduše přímo ze svých webových stránek.

Na internetové stránce http://www.my-siemens.com/com.aperto/MySiemens/Files/Specials/hq/gprs/index.html klikněte na obrázek svého mobilního telefonu (S45 nebo ME45), a dále zvolte požadované národní prostředí: Czech republik. O něco níže pod rozbalovací nabídkou se po chvíli objeví odkaz na soubor (cca 4,2 MB), ten je třeba stáhnout do počítače. Abyste nemuseli pro objemný soubor na internet, vložili jsme jej i na naše CD. Zde je firmware v české verzi 21 jak pro typ S45, tak i pro ME45 (ME45210305_UpdateTool.exe, S45_210305_UpdateTool.exe).

Před samotnou aktualizací verze firmwaru doporučuji zjistit, jakou verzi používáte. Nemá totiž sebemenší smysl vkládat opakovaně do mobilu stejnou verzi firmwaru, jakou už mobil disponuje, nebo dokonce nižší (to v mnoha případech ani nejde).

Zasuňte do nabitého mobilního telefonu datový kabel vedený z počítače, nebo mobil vhodně nasměrujte pro komunikaci přes IrDA. Spusťte stažený soubor. Objeví se před vámi okno se dvěmi tlačítky. Klikněte nejdříve na první "Jazyk" a vyberte jazyk (čeština). Volbu potvrďte tlačítkem "Pokračovat". Vypněte a zapněte mobilní telefon. Pak stiskněte druhé nabízené tlačítko "Start". Program právě do mobilu nahrává nový firmware. Po tuto dobu s mobilem nijak nemanipulujte neklikejte na žádná tlačítka, ani mobil neodpojujte od datového kabelu nebo komunikačního IrDA zařízení! Mohlo by dojít k nenávratnému zničení přístroje!

Ukazatel průběhu bude postupně narůstat a po pěti až deseti minutách oznámí úspěšné nahrání firmwaru. Pokud v průběhu nahrávání program ohlásí chybu, můžete tušit problém. Pokuste se o nahrání ještě jednou. Pokud ani to nepomůže, bude nejlepší, když mobil donesete do autorizovaného servisu a korektní upgrade nové verze firmwaru necháte na odbornících.

C35i, M35i A OSTATNÍ MOBILY SIEMENS

Pro ostatní mobilní telefony Siemens tak snadná cesta jako pro výše uvedené mobily neexistuje. Na internetu však naleznete hned několik programů, kterými lze updatovat firmware i pro další mobilní telefony Siemens. Popišme si tedy, jak upgradovat firmware u nejrozšířenějšího mobilu Siemens mobilního telefonu C35i.

Před samotným nahráním nového firmwaru se doporučuje zazálohovat současný obraz celé flash paměti na pevný disk počítače, abychom mohli, v případě problémů, obnovit původní stav paměti. Zálohu provedeme snadno programem "x35 Flasher repair". Ten je obsahem balíku na internetové adrese http://havanacb.misto.cz/CM35FW18T9CZ.ZIP nebo na našem CD (CM35FW18T9CZ.ZIP, 640 KB). Spusťte tento program a nastavte port, přes který mobil komunikuje s počítačem. Nyní vypněte mobilní telefon. V programu klikněte na tlačítko "Read Flash" ve stavovém řádku se objeví text "Power on the phone!". To je signál pro to, abyste krátce stisknuli červené tlačítko mobilního telefonu. Mobil po krátké chvíli začne blikat a program se pustí do nahrávání flashe z mobilu. Celá akce trvá nejvýše 10-20 minut. Poté se zobrazí nové okno a program požádá o zadání jména souboru, do kterého se má firmware mobilu uložit. Zvolte tedy jméno a potvrďte tlačítkem "Save". Pak zazálohujte paměť EEPROM mobilního telefonu: Klikněte na tlačítko "Read EE", zvolte jméno souboru a opět krátce stiskněte červené tlačítko mobilu pro zahájení akce. Záloha EEPROM paměti mobilu by neměla trvat déle než jednu minutu.

Spusťte program swupins.exe (swupinst.zip, 43 KB). Naleznete jej na našem CD nebo na internetu: http://havanacb.misto.cz/swupinst.zip). Otevře se dosovské okno. V něm klávesou zvolte jazyk (angličtinu nebo němčinu), popřípadě změňte port, přes který bude počítač s mobilem komunikovat. Dalším tlačítkem R (Ready) nebo B (Beenden) uložíte konfiguraci do souboru a program ukončíte.

Připojte datovým kabelem mobil k počítači a zapněte jej. Spusťte program s aktualizací firmwaru Cm351804.exe (CM35flash18czech.zip, 1,9 MB). Ten jsme pro vás opět připravili na našem CD nebo jej naleznete na internetu http://havanacb.místo.cz/CM35flash18czech.zip). Program vyzkouší komunikaci s mobilním telefonem a sám jej vypne. Pak požádá o připojení k zařízení. V tomto okamžiku je nutné krátce stisknout červené tlačítko mobilního telefonu. Proces flashování se spustí. Po dokončení je třeba na žádost programu mobilní telefon zapnout.

Je nemyslitelné nahrávat do mobilního telefonu firmware určený pro jiný mobil. Takže například zcela odpadá možnost nahrát firmware z typu S45 na mobilní telefon například C35i!

ČESKÁ T9 PRO SIEMENS C35I

Jedna z mála věcí, co chyběla v době svého uvedení, byl český slovník T9. Výrobce tohoto mobilu poukazoval na to, že český slovník se všemi pády, rody, atd. je pro mobilní telefon C35i příliš složitý a tak by se do flash paměti nevešel. Nicméně český člověk nelenil a pokusil se o (podle výrobce) nemožné. Tak přišel na svět český slovník T9 i pro mobilní telefon Siemens C35i.

Před zavádění slovníku T9 do mobilního telefonu Siemens musíme splňovat několik podmínek: musíme disponovat datovým kabelem (C35i nemá infraport), příslušným softwarem (ten lze dohledat na internetu nebo jej najdete na našem CD) a zejména mobilním telefonem s vhodnou verzí firmwaru. Jelikož při nahrávání českého slovníku T9 nejde o přehrání celé flashe, ale pouze o tu část, která je vyhrazena pro slovník mobilu, je třeba mít v mobilním telefonu firmware verze 18. Pokud tuto verzi firmwaru v mobilu nemáte, je bezvýhradně nutné si ji nejprve opatřit. Mobil musí být rovněž odblokovaný pro použití ve všech sítích!

Ještě dříve, než začnete do mobilního telefonu nahrávat, je nanejvýš vhodné, provést zálohu současné paměti (viz postup na jiném místě článku). Pro instalaci musí být v jediném adresáři obsaženy soubory C3T9CZ18.XBI (na našem CD jej naleznete v archivu CM35FW18T9CZ.zip), SWUP194.EXE (uložen v archivu SWUP194.ZIP) a SWUP.INI, který je nutno vytvořit za pomoci utility SWUPINST (uložen v archivu SWUPINST.ZIP viz výše). Pokud tomu tak není, soubory překopírujte.

Původní firmware jsme zazálohovali, máme nakopírované i potřebné soubory, baterku v mobilním telefonu dostatečně nabitou, můžeme tedy přistoupit k samotnému nahrání české T9. Mobilní telefon připojme datovým kabelem k počítači a zapněme jej. Instalaci zahájíme tak, že spustíme instalační soubor s potřebným parametrem: SWUP194 C3T9CZ18.

XBI. Telefon se sám vypne. Nyní počkejme na hlášení "Trying to connect to mobil with Egold-Boot-Strap-Loader" a krátce stiskněme červené tlačítko mobilního telefonu. Telefon začne blikat a program nahrává do mobilu data. V žádném případě nyní s mobilem (a raději ani s počítačem) nemanipulujte. Mohlo by dojít k jeho vážnému poškození!

Na konci nahrávání dat do mobilu program ohlásí chybu při zápisu. Toto hlášení ignorujte oblast paměti obsahuje informace o počtu nahrání firmwaru a nebyla smazána, proto do ní není zápis možný. Ve stejném okamžiku program ukončí svou práci. Můžete jej zavřít a zapnout mobil.

Ještě předtím, než začnete psát SMS zprávu, je nutné nastavit prostředí T9: Vejděte do menu, zvolte položku "Zprávy" "Napsat zprávu" "Vytv. nový text". Stiskněte tlačítko OK a vyberte položku "T9 Jazyk", zde zvolte "Cestina" a vše potvrďte. Pokud v levé dolní části displeje není nápis "T9Info", znamená to, že dosud nemáte "tédevítku" aktivní. Pro aktivaci stačí dlouze stisknout hvězdičku (*).

Zkuste první slovo: tak třeba "Ahoj" nemají ani v angličtině, ani v němčině. S českým slovníkem T9 však ano!

Některé programy, které jsou zde popsány, neumí pracovat pod operačními systémy Windows NT, Windows 2000, ani Windows XP. V tom případě doporučuji použít utilitu Bochs, která byla uveřejněna na minulém CD PC WORLDu.

Mějte na paměti, že nahráním nového firmwaru nebo jeho části do mobilního telefonu ztrácíte na přístroj záruku!

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na naše nové mobilní telefonní číslo 604 707 349 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Rychlokurz: Tag Scanner – konečně pořádek v MP3

Karel Šredl

c02p0679

Po měsíci vás opět vítám u dalšího Rychlokurzu. Tak přečíslování máme úspěšně za sebou, čísla v mobilu aktualizována, nastavení modemového připojení k Internetu změněno, přežili jsme to a život jde dál.

Tentokráte se podíváme společně na program, jenž nám pomůže mít náš audio MP3 archiv v dokonalém pořádku. Dorazil k nám z velmoce, kterou všichni (ač neradi) známe... z Ruska. A je vidět, že (ať už to tam vypadá jakkoli špatně) programátory mají více než šikovné. Představuji vám pomocníka zdarma představuji vám TagScanner!

INSTALACE

Začínáme tak jako vždy instalací. Nevím, jestli je to tím, jaké programy vybírám, nebo tím, že se programátoři už prostě poučili, pro koho vlastně programy vytvářejí a kdo jsou jejich hlavní uživatelé, ale opět mohu k instalaci říci jen jedno jednoduchá, prostá. Stáhnout 900 KB velký ZIP-archiv, rozbalit, spustit setup.exe a pak jen klikat na tlačítko [Next >]. Program se nainstaluje a nakonec spustí. Pojďme se tedy na něj podívat.

PRVNÍ POHLED

Na první pohled je vidět, že pan Sergey Serkov není jen šikovný programátor, ale má i cit pro design. Jeho program je vyvedený v tmavě šedých odstínech a lahodí oku... tedy alespoň tomu mému .

Program nám umožní provést čtyři základní akce s našimi "MP-trojkami".

"MP3 RENAMER": Vezme MP3 soubory ve vámi zadaném adresáři (případně i podadresářích) a podle informací uvedených v MP3 hlavičkách vygeneruje odpovídající jméno souboru a soubor přejmenuje. Tímto zajistíte, aby audiosoubory ve vašich adresářích byly stejným způsobem pojmenované.

"TAG EDITOR": Má-li některý MP3 soubor nevyplněné (či nekompletní) informace v hlavičce, "TAG EDITOR" je přesně ono ouško, které vám to umožní napravit. Zde máte možnost nejen nastavit jméno autora, skladby, alba či typ hudby, ale díky podpoře hlaviček druhé verze (ID3v2) můžete přidat i text písně či obrázek. Zde také najdete informace o kódování zvolené skladby.

"BATCH TAGER": ...provádí činnost přesně opačnou než "MP3 RENAMER". Máte soubory s muzikou správně pojmenované, avšak jednotlivé MP3 hlavičky zůstaly nevyplněné? "BATCH TAGER" dokáže s názvu MP3 souboru vytáhnout informace a správně je do hlaviček doplnit a to vše pro mnoho souborů najednou.

"LIST MAKER": Jak již název napovídá, "LIST MAKER" slouží pro generování tak zvaných playlistů. Je to vlastně seznam skladeb, který říká, že právě tyto skladby patří k sobě a v jakém pořadí je přehrávat. Obvykle playlist odpovídá jednomu CD, ale můžete si vytvářet i playlisty se svými oblíbenými písničkami... fantazii a kreativitě se meze nekladou. "LIST MAKER" ale umí více. Takovýto list umí i převést do jiných formátu, buď jako HTML stránku, tabulku Excelu či univerzální seznam informací oddělený středníkem. Chcete-li kolegovi poslat seznam vašich MP3 souboru s doplňujícími informacemi, přejděte právě sem.

To celé je ještě okořeněno přítomností vestaveného MP3 přehrávače, takže si z kteréhokoliv místa můžete právě zpracovávaný soubor rovnou přehrát.

BATCH TAGER

Začněme hypotetickou situací. Koupili jste si CD oblíbeného interpreta, a protože si je nechcete "ošoupat", dáte ho kolegovi, aby vám z něj udělal MP3 soubory. Kolega byl šikovný a druhý den máte CD převedeno do podoby MP3, a navíc byl na vás tak hodný, že pojmenoval soubory jednotlivých písniček jménem a pořadovým číslem (např. 01 Rok Dabla.mp3). Nelze se mu ale divit, že už nevyplňoval MP3 hlavičky... To teď čeká na nás.

Pustíme si tedy TAG SCANNER a přejdeme na funkci BATCH TAGER. V dolní části stiskneme tlačítko a najdeme adresář, ve kterém se naše MP3 soubory nalézají. Stiskneme [OK] a v Poli "Path" se objeví cesta k našim souborům. Tím jsme určili, které MP3 soubory budeme upravovat. Nyní budeme pokračovat shora. V poli "Action" musíme mít nastaveno "Generate TAG from filename" (Generovat hlavičku ze jména souboru). Pole "Capitalization" určuje, zda se nějakým způsobem mají upravovat velká/malá písmena. Možnosti jsou:

UnChAnGeD: beze změny

lower case: převést na malá písmena

UPPER CASE: převést na VELKÁ písmena

Only First Up: první písmeno každého slova bude velké, zbytek malý

Dále musíme určit, jakým znakem jsou odděleny jednotlivé informace. V našem případě máme název 01 Rok Dabla.mp3, tedy vidíme, že pořadí a název písničky jsou odděleny sekvencí znaků " " (mezera pomlčka mezera). Do pole Delimiters zapíšeme tedy " ". Vedlejší pole označené "Existing TAG" určuje, jak se program při generování bude chovat k informacím, které již v MP3 hlavičce jsou. Hodnota "Leave" říká, že pokud v MP3 hlavičce jsou nějaké informace, tak je tam nechá a nijak je nebude upravovat, vygeneruje je pouze v případě, že MP3 hlavička je prázdná. "Update" přepíše pouze položky, které jsme vyplnili ostatní ponechá beze změny. Hodnota "Overwrite" znamená, že existující informace v hlavičce proste vymaže a nahradí je generovanými. Pro náš případ je nejvhodnější hodnota "Overwrite".

Nyní vyplníme položky hlavičky tak, jak je požadujeme mít.

"Title" (Jméno písničky): Do pole "Title" má přijít název písničky, tedy druhá položka vyjmutá z názvu souboru. Zapíšeme tedy "%2".

"Artist" (Umělec): Tato informace se ve jménu souboru nevyskytuje, chceme ji pro všechny písničky nastavit na "Jarek Nohavica", proto do tohoto pole zapíšeme jméno zpěváka přímo.

"Album" (Název desky): Stejná situace jako v předchozím případě, zapíšeme přímo "Sountrack Rok Ďábla"

"Genre" (Žánr): Opět zvolíme ze seznamu přímo hodnotu, a to "Soundtrack"

"Year" (Rok): Rok vydání, zapíšeme 2002

"Track" (Poradí písničky na Albu): Tato informace je pro každou píseň jiná a je obsažena v názvu souboru na prvním místě, zapíšeme "%1"

Kliknutím na tlačítko se podíváme, jak bude vypadat výsledek generování. Pokud budeme spokojeni, klikneme na tlačítko a akci provedeme. Nyní v našich písničkách máme řádně vyplněné informace.

Abychom měli informace uložené i v hlavičce ve verzi 1 (pro starší přehrávače), nastavte pole "Action" na hodnotu "Copy TAG from other version" (zkopírovat hlavičku z jiné verze) a ujistěte se, že máte stištěné tlačítko . Měli byste mít v horním řádku text "Copy ID3v2 to ID3v1" (Zkopírovat hlavičku verze 2 do hlavičky verze 1) a v prostředku nastavenou volbu "Complete overwrite" (Kompletně přepsat). Opět zkontrolujeme pomocí a provedeme .

TAG EDITOR

"BATCH TAGER" byl vhodný pro hromadné úpravy MP3 hlaviček. Když však potřebujeme upravit jednotlivý soubor, je lepší použít "TAG EDITOR". Přejdeme do "TAG EDITORu", a protože jsme již uvedli pracovní adresář s MP3 soubory, uvidíme přímo seznam písniček (jinak bychom museli nastavit adresář kliknutím na tlačítko ). Kliknutím na písničku se v pravé polovině zobrazí informace z MP3 hlavičky a pod nimi další informace o kódování MP3 souboru. Nyní můžeme změnit libovolnou položku v hlavičce a kliknutím na tlačítko tyto informace uložíme do hlavičky. Pokud máme zvolenu hlavičku verze 2 (), můžeme do hlavičky také vložit text písně nebo třeba obrázek z videoklipu . Vyplatí se mít zaškrtnutou volbu "Both Versions" (Obě verze), jež informace zapíše pod oběma verzemi MP3 hlaviček a informace budou tudíž přístupné i pro starší programy, které s verzí 2 ještě neumějí pracovat.

MP3 RENAMER

Tak MP3 hlavičky máme nyní bezchybné , avšak zdá se nám, že název souboru by mohl také obsahovat více informací, abychom se rychleji orientovali. Přejdeme nyní do "MP3 RENAMERu". Opět (pokud to již nemáme) zvolíme adresář s MP3 soubory tlačítkem . Musíme nyní uvést, jak má jméno souboru vypadat. Dejme tomu, že chceme nějaký takovýto název: "Jarek Nohavica 01 Rok Dabla Rok Dabla", tedy "Zpěvák Poradí Název písničky Deska" (anglicky "Artist Track Title Album"). Porovnáme námi požadovaný formát s nápovědou v poli "Work sheets" a zjistíme, že do pole formát musíme zapsat "%1 %7 %2 %3", a abychom měli v každém slově první písmeno velké (lépe to vypadá), vybereme v poli "Capitalization" hodnotu "Only Firs Up". Opět nejdříve zkontrolujeme výsledek kliknutím na tlačítko , a pokud budeme spokojeni, klikneme na a tím jména souboru změníme.

LIST MAKER

Jména souboru máme dokonalá, hlavičky řádně vyplněné. Už nám schází pouze vygenerovat seznam s pořadím písniček pro přehrávání, a třeba i seznam pro založení do našeho elektronického archivu. Přejdeme na ouško "LIST MAKER". Pravděpodobně tam již budete mít množství souborů, protože jsme s nimi již pracovali. Pokud však chcete přidat nějaké další soubory, kliknete na "Add" a zvolte "Files" (Soubory) nebo "Folder" (Adresáře). Písničku naopak ze seznamu odeberete, když na ni kliknete a pak kliknete na "Rem" (nebo stisknete klávesu [Delete]). "Sort" písničky v seznamu uspořádá, "Clear" naopak celý seznam vyčistí. Pomocí "Open" můžete načíst již vytvořený seznam ze souboru (M3U nebo PLS) pro úpravy a upravený uložit kliknutím na "Save". Takto tedy vytvoříte seznam písní pro přehrávání.

Pokud však potřebujete spíše seznam písemný, připravte si ho stejným způsobem. Potom však ve spodní části okna zaškrtejte informace, které chcete, aby byly v seznamu, a zvolte formát v poli "Export to". Pak kliknete na tlačítko . Možné formáty jsou:

HTML: Vygeneruje HTML stránku se seznamem písní. V tomto případě ale musíte vyplnit také pole "Active links", které říká, jestli mají být názvy písní "klikatelné" a kam mají ukazovat. Pokud chcete tento seznam uložit na vaše internetové stránky, zvolte "Internet" a do "URL" zapište cestu (např. "http://www.ja.cz/muzika"). Pokud ho však chcete používat lokálně na disku, zvolte "Local" a z HTML stránky budou odkazy ukazovat na váš disk.

Excel List: Jak asi očekáváte, vygeneruje tabulku pro Excel.

CSV text file: Výsledkem bude textový soubor, kde jednotlivé informace budou oddělené středníkem. Tento formát je vhodný pro import do ostatních programů.

ZÁVĚR

TagScanner je vizuálně hezká, rychlá a praktická utilita, která umí "to své" dokonale. Až na nepříjemné matení různými verzemi hlaviček jsem se nesetkal s jediným problémkem či chybičkou. Asi bych uvítal nastavení, kterým bych řekl, že všechny akce chci provádět pro obě verze MP3 hlaviček, ale to už asi ze mne mluví lenost . Úžasné by také bylo propojení s internetovou databází názvu písniček, česká lokalizace, a pak by TagScanner mohl říci "Ano, jsem dokonalý".

Domovská stránka: xdev.narod.ru2

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0680

? Chci udělat síť z 5 počítačů s RJ-45 a HUBem. Mám použít překřížený, nebo normální kabel? Potřeboval bych vědět, jaké napětí, frekvenci a proudy používá konektor RJ-45.

Malou síť s HUBem uděláte bez problémů. Kabely se použijí normální, překřížený kabel se používá pouze mezi HUBy nebo při přímém propojení dvou síťových karet počítačů. Překřížení je totiž realizováno v samotném HUBu. Některé mají možnost u jednoho vstupu volit směr signálu, čímž odpadá použití překříženého kabelu. Co se týká elektrických parametrů, přesně vám neodpovím, ale v každém případě se jedná o kategorii "malé napětí". Síťová karta využívá napětí 5 V, které je upraveno vysílačem na hladiny odpovídající 1, 0 a klidu. Tyto hladiny se mi nepodařilo zjistit. Dále síťová karta zajišťuje sjednocení nulového potenciálu všech karet, připojených na jeden uzel. Proudy se pohybují v řádu mA a frekvenci lze zhruba odvodit z přenosové rychlosti. Při 10 Mb/s se jedná o 500 kHz, ovšem při ideálním rozložení bitů 101010 atd. Protože ale přenos je z hlediska elektrického náhodný, frekvence kolísá. Důležitější je proto šířka pásma, kterou kabely přenesou. Elektrická specifikace je důležitá pro výrobce karet, avšak nikoliv pro spotřebitele. Stačí, když použijete HUB a kabely pro danou přenosovou rychlost, a síť bude fungovat.

? Mám nový PC a ve starém počítači mám všechny e-mailové adresy v Outlook Expresu. Nechce se mi je všechny přepisovat, a tak bych je rád překopíroval. Jak na to?

Outlook Express má poněkud svérázný systém ukládání informací na disk. V programu se toto místo (adresář) na disku nedozvíte. Pracovní (datové) soubory OE leží v uživatelově profilu v adresáři "Application Data\Identities\kód". Pokud přenesete soubory v tomto adresáři na nový počítač (poté, co poprvé spustíte OE a nadefinujete svoji identitu), měl byste mít vše tak jak to bylo na starém počítači, tedy nejen adresář, ale i veškerou poštu. Pro jistotu ale proveďte ještě export adresáře pomocí menu Soubor Export AddressBook. Posléze pro export vyberte textový formát souboru. Do nového OE jej naimportujete podobným způsobem.

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

? Zakoupil jsem před dvěma roky skener Primax Visioner OneTouch. Nainstaloval jsem tehdy ovládací program a software. Letos jsem ho měnil za nový. Po odinstalování starého softwaru mi v liště u hodin zůstala ikona ovládacího programu, která nejde nijak vymazat. Naskočí vždy při startování počítače a dá se zavřít tak, že z lišty zmizí, ale nejde odinstalovat. Zkoušel jsem se podívat i do registru, ale nenašel jsem nic. Možná jsem byl jen ve špatné sekci. Potřeboval bych poradit, jak to odinstalovat nebo kde to hledat. PC Celeron 433, 128 MB, Windows 98.

Informace o startování tohoto typu programů (jsou viditelné na liště nebo vůbec) najdete v registru HKLM\Software\Microsoft\CurrentVersion\Run nebo RunServices. Tam je obvykle několik záznamů a nemusí být jasné, jak se zrovna ta potřebná aplikace, kterou chcete zrušit, jmenuje. To můžete zjistit pomocí Task Manageru (spustitelný po Ctrl+Alt+Del). Těžko se ukáže v aplikacích, ale určitě bude v procesech. Vy máte obrovskou výhodu, že umíte nechtěný program zavřít, takže stačí jen dát si pozor, cože to zmizelo za proces. Budete-li mít štěstí, bude se jmenovat stejně jako záznam v registru. Tento záznam pak stačí vymazat a program se již nebude spouštět.

? Při upgradu BIOSu mi naběhne program, který má provést upgrade, ale místo pokračování vypíše červeně hlášení: Error2 soubor nenalezen. Provádím start počítače z diskety a upgrade se snažím provést z další diskety, kde je DOS a nový BIOS.

Program na upgrade BIOSu by měl být na stejné disketě jako je systém. Tím je zaručeno, že veškeré soubory jsou na bootovací disketě a nevzniká žádný problém s výměnou disket. Teprve kdyby se upgradovací software se systémem nevešly na jednu disketu, což nepředpokládám, musí být na disketě s upgradem soubor command.com. V něm jsou totiž uloženy interní příkazy DOSu, jež mohou být využity, ale především systém při návratu z jakéhokoliv programu volá command.com, který přebírá zpět řízení počítače. Není-li nalezen, dojde k chybě. Jelikož chybu hlásí upgradovací software, může chybět i jiný soubor. V tom případě je nutné znovu stáhnout upgrade z internetu (byl-li takto získán).

? Koncem roku 2001 jsem koupil sestavu počítače s monitorem a tiskárnou. Bohužel se monitor Hyundai F790D chová od prvního spuštění, alespoň z mého pohledu, dosti neobvykle, mění totiž po spuštění velikost obrazu následujícím způsobem: pokud nastavím po několika hodinách práce na počítači obraz do viditelných okrajů monitoru, počítač vypnu a další den ho zapnu, tak velikost obrazu neodpovídá původně nastaveným hodnotám. Obraz je větší, tzn. že nejsou zcela vidět třeba vypínací tlačítka umístěná v pravém horním rohu obrazovky. Obraz se vrací na původně nastavené rozměry po 30-60 minutách. Horizontální změna rozměrů je zhruba 1 cm, a vertikální 0,4 cm. Dvakrát jsem uplatňoval reklamaci v servisním středisku SIL Eastern Europe v Ostravě a reklamace bylo označena jako neoprávněná. Dle reklamačního protokolu byl závěr tento: Po zapnutí monitoru probíhá během 30 minut ustálení parametru obrazovky. Během této doby je možno sledovat změny parametrů. Geometrie monitoru je v povolených tolerancích. Tímto bych vás chtěl poprosit o stanovisko k popisovaným vlastnostem monitoru.

V servisu mají pravdu, že během 30 minut dochází k ustálení parametrů obrazu. "Rozjezd" obrazu je patrný téměř u všech monitorů, pochopitelně čím kvalitnější (a zpravidla dražší) monitor, tím je tento rozptyl menší. Hodnota 0,4 cm je naprosto v pořádku, 1 cm je poněkud více, ale odpovídá-li povolené toleranci, není to důvod k reklamaci. Tolerance by měly být uvedeny v návodu.

? Na denní archivaci firemních dat ze sítě mi stačí PC Pentium 200 MHz, ale pevný disk nedostačuje. Lze počítat s tím, že k tomuto PC dokáži rozumně(!) připojit HDD 40 GB?

Řekl bych, že bez problémů můžete. Záleží na verzi BIOSu, ale pokud je Y2K kompatibilní, tak by už měl umět i velké disky. Kdyby ne, existuje celkem snadné řešení upgrade BIOSu. Tady se raději dopředu podívejte na web, zda je upgrade dostupný pro váš typ počítače.

? Potřeboval bych poradit ohledně pozadí do monitoru. Chtěl bych si udělat své vlastní, protože vlastním digitální fotoaparát, ale má rozlišení 1 600 x 1 200 a já mám 17" monitor 1 024 x 768. Když foto převedu na pozadí pomocí Windows, tak je neúplné, protože se tam celé nevejde. Rád bych věděl o nějakém programu, přes který lze dělat pozadí alespoň o rozměrech 800 x 600 až 1 600 x 1 200. Také bych rád abych v něm mohl sloučit více snímků, a měl třeba na pozadí 9 fotografií. Dále by program měl umět zmenšit větší formát na menší, aby se mi přesně vešel třeba na 1 024 x 768. Pokud by to byl freeware, tak by to bylo úplně super.

Umístění obrázku (fotografie) na pozadí je poměrně jednoduchá záležitost. Obrázek musí být ve formě bitmapy a uložen nejlépe v adresáři Windows (WINNT). Potom se soubory zobrazují ve vlastnostech plochy při volbě pozadí. Na této záložce lze také zvolit, zda má být obrázek centrován (položka Na střed), umístěn doleva a opakován (položka Vedle sebe), nebo roztažen (položka Roztáhnout). Právě při této volbě je obrázek přepočítán na aktuální rozměr obrazovky, takže odpadá potíž s úpravou obrázku. Další možnosti nabízí volba "Zobrazovat aktivní plochu jako stránku WWW" v záložce "Síť WWW", kde můžete pracovat i s obrázky typu jpg a dalšími. Přes tyto možnosti doporučuji obrázek převést na rozlišení shodné s rozlišením plochy a nepoužívat webové zobrazení, protože tím ušetříte nároky na paměť RAM. Máte-li digitální fotoaparát, určitě s ním byl dodán software, který umí měnit rozměry obrázků, otáčet je o 90 stupňů atd. Na internetu naleznete spoustu jednoduchých grafických prográmků, které mohou být i freeware. Hledání však přenechám vám. Mně se osvědčil shareware LViewPro. Lze v něm vytvořit i jeden obrázek z několika dalších pomocí "Copy a Paste", což možná máte na mysli. Co se týká možnosti střídat fotografie na ploše, odkáži vás na internetovou stránku www.webshot.com.

? Po nainstalování programu MyIE podle vašeho návodu v PC WORLDu 2/2002, jsem tento program spustil, ale po stisknutí jakékoli klávesy dojde k pádu systému, na myš reaguje bez problému. Naskočí okno s hlášením: "MyIE Program provedl neplatnou operaci a bude ukončen Pokud potíže... Aplikace MyIE způsobila chybu zásobníku v modulu Kernel32.dll na adrese 018f:bff7429f " atd. Tohoto okna se nedá zbavit ani myší, ani Ctrl+Alt+Delete, maximálně dosáhnu čisté plochy Windows s bílým oknem a hlášením, nebo modré obrazovky. Taky se začal chovat podivně i MSIE. Prosím o radu, jak opravit MSIE, popřípadě jak rozběhat MyIE.

Podle popisu problému usuzuji, že aplikace MyIE pořádně nabourala systém. Je smutné, že to provedla aplikace z našeho CD, ale bohužel nemůžeme ovlivnit, resp. odhalit skryté chyby, které se mohou v programech vyskytovat. Určitě existuje řada uživatelů, kteří jsou s aplikací spokojeni, ale zrovna kombinace HW a SW na vašem počítači způsobila toto nepříjemné chování. Jak z toho ven? Pokud to jde, zkuste MyIE odinstalovat. Tím zmizí MyIE, pokud se odinstalace povede, ale nabouraný Internet Explorer zůstane. Proto jako následný krok bude třeba jej reinstalovat stejnou nebo vyšší verzí.

Ohlasy čtenářů:

V jedné odpovědi v PC WORLDu 10/2002 na straně 62 objasňujete tazateli přepočet kilobajtů a bajtů. Souhlasím s tvrzením, že existují dvě převodní tabulky. Bohužel v textu jsou přehozena slova "správná" a "špatná". Je totiž paradoxní, že mezi odborníky je vžitá ta nesprávná tabulka, a laici si to většinou "myslí" správně. Správný přepočet tedy má být: 1 KB = 1 000 bajtů a 1 KiB = = 1 024 bajtů. Mnoho lidí totiž vůbec nerozlišuje KB a KiB, MB a MiB, GB a GiB atd. Celý přehled je např. na http://physics.nist.gov/cuu/Units/prefixes.html a http://physics.nist.gov/cuu/Units/binary.html.

Petr Škach

Poznámka redakce: Na stránkách PC WORLDu používáme jednodušší a zažitý systém, kdy 1 kB odpovídá 1 000 bajtům a 1 KB značí 1 024 bajtů.

Reaguji na dotaz čtenáře z PC WORLDu číslo 10/2002, který se ptá jak nastavit délku "promlky". Vlastním stejnou tiskárnu a onen problém jsem vyřešil tak, že jsem v nastavení vlastností tiskárny na kartě "Podrobnosti", nastavil časový limit, není-li tiskárna adresována na 180 sekund a opakování přenosu na 45 sekund. Takové nastavení je ovšem nutno vyzkoušet a upravit. Také je možné, že tento problém zmizí při použití propojení pomocí kabelu USB, což ale nemám ověřeno.

Libor Matula

Libor.Matula@worldonline.cz

Reaguji na dotaz čtenáře v čísle PC WORLDu 10/2002 na straně 63 ohledně CD-RW mechaniky. Pomalé vypalování nemusí vždy být způsobeno mechanikou, nýbrž nastavením počítače a softwaru na vypalování. S tímto problémem jsem se již setkal a řešení bylo následující: V Ovládacích panelech Systém Správce zařízení CD-ROM a Vlastnosti musí být aktivováno DMA. Potom ještě záleží na nastavení vypalovacího softwaru.

Jakub Kocurek

V čísle 9/2002 se nacházel dotaz na vynechávání mezer ve slovech při tisku z Wordu 2000. Odpověď byla chybná. Uvedená chyba je způsobena tím, že WORD používá kódování Unicode, se kterým si ovladač tiskárny neporadí, ze všech ostatních aplikací však tiskne bez potíží (používají kódování ANSI). Problém lze řešit buď novým ovladačem (kde ho ale u staré tiskárny vzít), nebo přidáním jedné hodnoty do registrů, konkrétně v HKEY_CURRENT_USER\Software\MicrosoftOffice\8.0\Word\Tiskárna přidat textovou hodnotu Flags a nastavit ji na 8192. Celý postup je popsán, včetně neúplného seznamu problematických tiskáren, na adrese http://support.microsoft.cz/x.asp?url=/kb%5Ffiles/cz070.htm. Jedná se o odpověď na otázku Word Kódování češtiny ve znalostní databázi Microsoftu. Možná vás zmátl dotaz, tiskárna vynechává mezery po českých znacích, což tazatel nezdůraznil. Instalace Office XP problém nevyřeší.

Ve stejném čísle byla odpověď na otázku CMOS checksum error. Setkal jsem se s případem, kdy se jednalo o projev Y2K stačí vrátit datum, nebo upgradovat BIOS.

Antonín Jančařík

Chtěl bych odpovědět na dotaz čtenáře v rubrice FAQ v PC WORLDu 4/02, str. 44. Zde se ptal pan J. Kozenský na chybu při instalaci Windows XP ("Při instalaci nastala chyba, čas systémového souboru mimo synchronizaci, kód chyby: 800b0101. Zkontrolujte, zda používáte správné datum a čas, toto můžete učinit při startu počítače v systému BIOS. Instalační program nemohl nainstalovat katalog produktů (NT5INF.CAT), instalace nemůže pokračovat.") Jedná se o 120denní instalační verzi Windows XP, stačí před instalací změnit v BIOSu systémový datum před 1. červen 2002 a instalace proběhne v pořádku. Po instalaci Windows XP vrátit zpět na původní datum.

Petr Jílek, julek@razdva.cz

Vážená redakce,

Vaše odpovědi v rubrice FAQ v č.10/2002 na dva dotazy nebyly příliš obsáhlé; jelikož s problémy DivXu a AC3 streamu mám jisté zkušenosti, rozhodl jsem se přispět svou trochou do mlýna...

1) Otázka ohledně předcházení zvuku s obrazem:

Zde bych měl v podstatě pouze jednu poznámku: 600MHz procesor NENÍ zárukou hladkého přehrávání DivX. Vše totiž velkou mírou závisí na tom, jak byl převod do DivX udělán, jaká je náročnost scén(y), ale hlavně na nastavené úrovni postprocessingu. Sám mám několik videí, která nastavena na vyšší postprocessing sráží na kolena P4 1,6. Čtenáři bych doporučil zhruba následující: (1) Pokud dochází k opožďování postupně od spuštění filmu více a více, a počítač zjevně nestíhá, nastavte nižší postprocessing (u DivX 5.0 postupujte: Start-Programy-DivX-DivX Pro Codec-Decoder configuration, lišta hned pod logem definuje postprocessing). Při 600 MHz (jak je zmiňováno ve FAQ) a při nulovém postprocessingu (posuvník zcela vlevo) by měl jet bez problémů jakýkoli film. (2) Pokud se obraz rozchází o stále stejnou hodnotu, špatná synchronizace zvuku a obrazu má svůj zdroj nejspíše přímo v AVI. Film si pak můžete spravit např. ve VirtualDubu či NanDubu apod.

2) K otázce na AC3:

Pokud čtenář umí alespoň pasivně anglicky, lze jednoduše doporučit následující URL: http://www.doom9.org/index.html?/divx__ac3.htm (ověřena k 4. 11.).

Jinak stručně: kodeků na dekompresi AC3 je skutečně hodně, nejpoužívanější se mi však jeví kodek Intervideo. Pokud vám stačí přehrávat AC3 ve stereu, je třeba mít ve Windows registrovány filtry "Audio renderer" (mpgaudio.ax) a "Intervideo Audio Decoder" (iviaudio.ax), oba jsou ke stažení na výše uvedené adrese. Pokud jste však náročnější a chcete z AC3 vytáhnout vše, tj. 5.1 kvalitu, je potřeba mít registrovánu plnou verzi iviaudio.ax, která není nikde z licenčních důvodů volně ke stažení. Situaci je možno vyřešit instalací plné verze Intervideo WinDVD (popř. jiného DVD přehrávače, filtr však může být potom jiný).

Na závěr malá zajímavost (či upozornění): iviaudio.ax způsobuje kolizi u některých ochran proti kopírování. Jde např. o hru Morrowind (ochrana SafeDisc V2), kterou se vám s registrovaným iviaudio (potažmo tedy i s nainstalovaným Win-DVD) většinou nepodaří vůbec spustit!

S pozdravem Jan Pospíšil

V čísle 10/2002 vášho časopisu som si v poradni FAQ na strane 64 vpravo hore prečítal otázku čitateía, ktorému nefunguje pod Windows XP automatické vypínanie počítača. Je tam aj odpoveď, ktorá ale podía mÖjho názoru nie je úplne presná. Okrem toho, čo sa v odpovedi píše, by si mal čitateí skontrolovať, či má zapnutú Rozšírenú správu napájania pod Windows XP. Položka sa nachádza v Ovládacom Paneli, ikonka Možnosti napájania, záložka Rozšírená správa napájania (APM) a musí byť zaškrtnutá položka Povoliť rozšírenú správu napájania. Vo zverejnenej odpovedi sa píše, že si má skontrolovať zapnutie režimu spánku, čo je ale zavádzajúce, pretože toto s tým, na čo sa pýta čitateí, nesúvisí. Predpokladom zjavenia zložky APM vo Windows XP je povolenie režimu APM v BIOSe mainboardu. Musí sa to spraviť ešte pred inštaláciou Windows XP. Ak sa APM povolí v BIOSe až po inštalácii, treba ho ručne doinštalovať z CD Windows XP. Následuje obrázok okna, kde sa APM zapína. V prípade nejasností sa mÖže čitateí obrátiť na mňa mailom.

Ing. R. Barat, rbarat@atlas.cz

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c02p0681

? Vlastním PC Celeron 433, základní desku od výrobce Gygabyte Intel 440BX/ZX AGPSet BIOS for 6ZM7(A) s grafickou kartou Voodoo3 2000 16 MB a operační pamětí 256 MB.

Vždy, když spustím nějakou hru trochu náročnější na grafiku, tak se mi po nějakém čase ozve z vnitřku PC alarm "hoří". Odkud se to přesně ozývá, nevím, ale z grafické karty to není. Dovedl by mi někdo říci, čím je to způsobeno?

Nové základní desky mají možnost nastavit v setupu BIOSu různé kontrolní mechanismy, které hlídají spoustu hodnot od teploty procesoru až po otáčky chladiče.

Váš problém se pravděpodobně týká tohoto nastavení. Změňte parametry na nějaké vyšší hodnoty, nebo kontrolu úplně vypněte. V neposlední řadě se přesvědčte, zda chladič vašeho procesoru pracuje správně. Dostatečným chlazením procesoru se můžete vyhnout celé řadě problémů.

? Nedávno jsem si postavil nový počítač AMD Thunderbird 1300, 128 MB DDR, základní deska ECS K7S6A. Ze starého počítače jsem použil pouze vypalovačku a CD-ROM (oboje připojeno na sekundárním kabelu, propojky Master a Slave nastaveny správně, stejně jako je správně nastaven HDD IBM Deskstar 60 GB). Počítač v pohodě pracoval, ovšem před týdnem při zapnutí začaly cvakat mechaniky a počítač se nerozjel dál. Při tomto neustálém cvakání CD-ROM vydával počítač krátké tóny. Po vypnutí a následném zapnutí dělal to samé, a teprve po několika pokusech se opět rozjel. Zajímavé je, že toto dělá pouze občas, ne po každém zapnutí. Obě mechaniky na původním PC tento problém nezpůsobovaly. Taktéž po úspěšném startu již nepozoruji žádné potíže. Přehlédl jsem snad nějaké nastavení v BIOSu (např. vypnutí rychlé kontroly, nebo něco v power managementu)?

Dle mého názoru bude chyba buď v datovém kabelu, nebo IDE řadiči.

Určitě byste měl mít zapojenou vypalovačku jako Secondary Master, CD-ROM jako Secondary Slave a hard disk na Primary Master. Používáte 80žilový kabel?

V dotazu píšete, že při spuštění počítač vydává krátké zvuky. Na to bych se zaměřil především. V manuálu k základní desce, případně na webu výrobce desky, můžete přesně zjistit, co toto pískání znamená. Podle počtu a délky tónů zjistíte, jakou chybu deska detekovala.

? Po spuštění, nebo restartu systému Windows XP mi nabíhají na plochu windowsové ikony, a až po cca 10-20 sekundách se změní na originální. Přidání cache nepomáhá. Ve Windows 98 existoval Shell Icon Cache, který se smazal, a po restartu bylo vše v pořádku. Poraďte, jak tento problém vyřešit.

Ve své podstatě se o žádný problém nejedná. Pravděpodobně máte ve svém PC nedostatek operační paměti. Windows XP jsou na paměť o poznání náročnější než Windows 98 a startování systému nyní trvá déle. Ikony se zaktualizují v okamžiku, kdy se zcela nastartuje operační systém a uvolní se pro tuto operaci paměť.

Doporučuji paměť přidat. Pro chod běžných aplikací pod Windows XP je vhodných minimálně 256 MB. Zkontrolujte také, zda máte správně nastavenou virtuální paměť a na hard disku nastavené používání mezipaměti (DMA). Všechny tyto atributy mohou mít vliv na výkon celého systému.

? Nedávno jsem si koupil DVD-ROM mechaniku Lite-On LTD-163-D. V půjčovně jsem si půjčil film na DVD, a ejhle! Mechanika disk asi minutu inicializovala a pak se chovala, že v ní není nic vloženo. Půjčil jsem si tedy druhý film, a problém se opakoval. CD při tom přehrává bez problémů. Mám mechaniku reklamovat, nebo může být chyba někde jinde? Konfigurace: Motherboard Intel 815EP, Celeron 566 MHz, 128 MB RAM, GeForce 2MX 32MB, hard disk Seagate 6,4 GB jako Primary Master. Mechaniky: CD-RW Lite-On 32123S jako Secondary Master a DVD mechanika jako Primary Slave.

Nejprve bych vám doporučil zapojit obě mechaniky na secondary IDE kanál. DVD jako Master a vypalovačku jako Slave. Tím zajistíte větší propustnost dat a prioritní přístup pro DVD mechaniku.

Záleží také na použitém softwaru pro přehrávání DVD a ovladačích (především pro grafickou a zvukovou kartu).

Nicméně váš problém bude asi v mechanice. Stává se, že některé typy mechanik nedokáží číst oboustranné (Double Side) disky, ale ve vašem případě bych zkusil mechaniku vyreklamovat, případně vyměnit za jiný typ.

? Počítač mi od určité doby nedetekuje žádnou myš. Po spuštění se zobrazí zpráva o tom, že Windows nenašla připojenou myš k portu PS2, přitom deska PS2 nemá. Když nainstaluji druhou A4 Tech Dual scroling4D + Wheel mouse V5.41 spolu s programem, je vše v pořádku, ale když program vyřadím ze složky po spuštění, nepozná ani tu. Zkoušel jsem naformátovat disk, jako poslední možnost, ale myš počítač nepoznal ani při nové instalaci. Geniuska je určitě v pořádku, na druhém počítači chodí dobře. V BIOSu jsem zkusil všechna možná nastavení, ale vůbec nic nepomáhá.

Zjevně se jedná o hardwarovou chybu. Zcela bych nevyloučil chybu paměti, ale s největší pravděpodobností bude problém se základní deskou.

V první řadě bych zkusil nainstalovat novou verzi BIOSu. Jako další krok bych vyzkoušel vyměnit paměť, a v případě neúspěchu výměnu celé desky. Když se obrátíte na dodavatele svých komponent, myslím, že vám bude schopen pomoci.

? Mám PC Duron 800, 128 MB RAM, desku VIA KT133 a dvě tiskárny, každou na jiném LPT. LPT 2 je přídavná karta v ISA slotu. Nainstaloval jsem si Windows XP a vše je dobré, jen po zapnutí počítače a naběhnutí Windows mi naběhne na obě tiskárny spousta tiskových úloh. Od 10 až po 650 úloh s nulovou velikostí. Tiskárny nejsou sdílené, porty jsou v pořádku. Ve Windows 98 tento problém nebyl.

Problém bude patrně v ovladačích. Je třeba, abyste nainstaloval správné ovladače pro Windows XP. Všeobecně platí, že většina problémů se špatnou funkčností různých zařízení či počítačových periferií je dána instalací špatných nebo nekompatibilních ovladačů.

? Prosím o radu ohledně češtiny v počítači. Z internetu jsem si stáhl formulář daňového přiznání v Excelu. Na obrazovce mám všechny řádky česky, ale při tisku se mi pouze v jedné řádce vytisknou místo písmen š, č, ř, atd. čtverečky (na jedné tiskárně) nebo se písmena vynechají (na jiné tiskárně). Na počítači mám Windows 98 CZ. Kolega má na počítači Windows NT 4.0 CZ a tiskne se mu na stejných tiskárnách vše v pořádku. Je to způsobeno operačním systémem, nebo to může být verzí Excelu? Já mám Excel 97 a kolega Excel 97 SR-1. Občas se mi něco podobného stane i na internetu (prohlížeč Internet Explorer 6.0 CZ), kdy na některých stránkách ale zase pouze v některých řádcích, se místo písmen s diakritikou zobrazí něco jiného. Mám nastaveno kódování "středoevropské (ISO)". Např. Komerční banka pro své internetové bankovnictví žádá nastavit kódování na "středoevropské Windows 1250". To když nastavím, tak je čeština špatně, a po ukončení Internet Exploreru a opětovném spuštění se zase automaticky nastaví "středoevropské (ISO)". Existují nějaké materiály nebo stránky na internetu, které se touto problematikou zabývají?

Co se tisku týče, bude váš problém patrně v ovladači pro vaši tiskárnu. Stáhněte si z internetu správné ovladače pro daný operační systém. Doporučuji vám také nainstalovat všechny dostupné service packy pro vámi používaný software. Špatné zobrazování diakritiky v IE může být také zapříčiněno špatným ovladačem grafické karty. Všeobecně platí, že instalací správných ovladačů pro zařízení přítomná ve vašem počítači můžete vyřešit velké množství problémů.

? Při faxování dokumentu vytvořeného ve Wordu 97 přes Super Voice se nezobrazuje čeština (tiskne čtverečky). Zkoušela jsem různé typy písma a nastavení. Používám externí modem Well 5600.

Problém bude pravděpodobně v ovladačích modemu. Zkuste si na webových stránkách výrobce (http://www.well.cz) stáhnout správný ovladač pro váš operační systém, případně se obraťte na dodavatele modemu, ten by vám měl správný ovladač poskytnout.

§§§§§


Extra utility pro speciální nasazení I.

David Čepička, Arne Arnold, Daniel Behrens, Andreas Perband

c02p0698

Tyto utility vám nabízejí netušené možnosti ovšem pozor, při nesprávném zacházení s nimi si můžete snadno způsobit více škody než užitku. V tomto článku se vám představí výběr z těch nejlepších programů pro speciální účely.

Bootovací manažery, programy pro vytváření diskových oddílů, virtuální počítače, proxy servery, programy pro obcházení firewallů, blokátory EXE souborů a konečně utility pro nahrávání zvuku. S pomocí všech výše zmíněných pomocníků se vám podaří z vašeho počítače vyždímat doslova maximum. A my vám ukážeme, jak na to.

Všechny utility popisované v tomto článku nabízejí takové funkce, jež byste jinde hledali marně. A přitom jsou všechny až na řídké výjimky za tu nejsympatičtější cenu, totiž zdarma. My vám prozradíme, jak tyto programy fungují a jak z nich dostat skutečně maximum. Na druhé straně vás ovšem budeme varovat vždy tam, kde by se za jistých okolností mohly vyskytnout nějaké problémy.

Bootování, vytváření diskových oddílů, monitorování provozu počítačových sítí

- Boot It Next Generation 1.32c: Tato aplikace pracuje jako bootovací manažer a zároveň dokáže obejít omezení na čtyři primární diskové oddíly. Program nahrazuje standardní MBR svojí vlastní variantou, s níž lze vytvořit až 200 primárních diskových oddílů. Velkým kladem je to, že program pro vytváření diskových oddílů dostanete společně s bootovacím manažerem. To má i další výhodu, totiž tu, že leží-li bootovací manažer ve svém vlastním diskovém oddílu, je přístupný i tehdy, když už se z jiného oddílu nedá z nejrůznějších důvodů bootovat a to bez nutnosti vytváření nějaké spouštěcí diskety. Program pro tvorbu diskových oddílů dokáže tyto vytvářet, mazat, kopírovat, zvětšovat i zmenšovat. Kromě toho se dá ovládat pomocí grafického rozhraní. Tím tato utilita představuje i cenově výhodnou variantu k relativně drahému programu Partition Magic.

- Keyboard Remapper 0.89: S pomocí tohoto programu vám bude vaše klávesnice konečně psát pouze to, co si vy sami budete přát. Tím bude konec s klávesovými zkratkami typu <Ctrl><Alt><V>, když budete kupříkladu chtít napsat e-mailovou adresu. Tato utilita totiž umožňuje všechny klávesy na klávesnici pohodlně předefinovat. Jako další vymoženost nabízí uložení malých klávesových maker.

- Languard Network Scanner 3.0: Myslíte si, že je váš počítač dobře ochráněn před útoky hackerů? S pomocí programu Languard Network Scanner se to spolehlivě dozvíte, neboť tato utilita dokáže odhalit slabá místa a bezpečnostní trhliny ve vaší počítačové síti. Tak zjistíte například, zda máte otevřené nějaké porty, či zda nejsou vaše hesla pro přístup ke sdíleným síťovým prostředkům snadno rozluštitelná.

Virtuální počítače, anonymní surfování na internetu, nahrávání zvuku

- Bochs 1.4.1: S touto utilitou dostanete zdarma další počítač, a to ve formě rafinovaného softwaru. S tímto tzv. virtuálním počítačem můžete vyzkoušet nový operační systém či nějaký ne zrovna stabilní software, a to bez rizika. Tento nový počítač se dá ale spustit pouze za pomoci několika triků, které se dozvíte dále.

- HTTP-Tunnel 2.8.2390 Beta: Tato utilita obchází firewally. Můžete tedy například používat programy jako ICQ či Morpheus, i když to váš firemní firewall zakazuje. HTTP-Tunnel totiž používá stejný port jako váš internetový prohlížeč, a stejně tak vytváří spojení k serveru poskytovatele. Programy, jež jinak nemají k internetu přístup, posílají data přes tento"tunel". K úspěšnému použití těchto programů je nutno tyto správně nakonfigurovat. Podrobnosti opět později.

- Total Recorder 4.0 SE: Internetová rádia nabízejí nepřeberné množství hudebních stylů. Tyto internetové "přijímače" však mají jeden velký háček hudba z nich se nedá nahrát. S pomocí utility Total Recorder je již předcházející věta minulostí. Program se totiž instaluje jako další ovladač ke zvukové kartě a umožňuje tak digitálně nahrát všechna zvuková data. V našem článku se dozvíte, jakým způsobem si dokonce vytvořit MP3 soubory.

- Peekabooty 0.7.5.3: Tato aplikace umožňuje anonymní surfování na internetu. Vystačí si i bez centrálního proxy serveru. Pracuje totiž s mnoha anonymními servery, jejichž seznam se dá nalézt v jednom souboru na internetu. Svůj internetový prohlížeč však musíte na provoz pod aplikací Peekaboty odpovídajícím způsobem nakonfigurovat. Další informace opět v článku.

1. Backup Genie 1.6

Utilita pro zálohování

Tento freewarový program zálohuje soubory a složky do ZIP souborů, které se případně dají uložit přes FTP protokol na vzdálený server.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://backupgenie.nerim.net a (BACKUPGENIE.EXE,167 KB)

Program Backup Genie v pravidelných intervalech zálohuje vaše složky a soubory. Zálohovaná data jsou umisťována do ZIP archivů přesně podle předem definovaného vzoru. V nejjednodušším případě se tak kupříkladu za název souboru připojuje číslice. Dá se rovněž nastavit maximální počet záloh, takže pak na vašem zálohovacím médiu naleznete například pouze posledních pět záloh. Dále tato utilita umí ZIP soubory se zálohami posílat e-mailem a také je přenášet na námi definovaný FTP server. Na tomto místě je ovšem potřeba zmínit tu skutečnost, že naposledy zmiňovaná funkce na všech našich testovacích počítačích nefungovala.

Při zálohování svých souborů postupujte následovně: Po spuštění programu naleznete jeho ikonu v pravé části Hlavního panelu. Přes příkaz Settings, jenž se nalézá v kontextovém menu ikony, otevřete hlavní okno programu. Stiskem tlačítka New vytvořte novou zálohu. Do políčka Folder potom zadejte název složky, kterou chcete zálohovat. Políčko Filters vám umožňuje nastavit, které soubory ve vámi zadané složce mají být zálohovány: parametr "*" značí všechny soubory, naproti tomu ".doc" bude zálohovat pouze soubory s nastavenou příponou. V poli Archive programu Backup Genie sdělíte, do jakého ZIP archivu se mají data uložit, kupříkladu do C:\Backup\DATA.ZIP. Konečně do políčka Update Freq zadáte, jak často má program tato data zálohovat.

Upozornění: Nezapomeňte zatrhnout políčko Task Enabled, neboť v opačném případě program Backup Genie data zálohovat nebude.

2.Bochs 1.4.1

Emulátor PC

Utilita Bochs je virtuální počítač pro profesionály, kteří vlastní rychlý počítač a rádi na něm testují všemožné aplikace.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP a Linux

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://bochs.sourceforge.net a (BOCHS1.4.1W.ZIP, 3,36 MB pro verze Windows a BOCHS1.4.1.i386.RPM, 1,73 MB pro Linux)

Program Bochs 1.4.1 emuluje druhý nebo dokonce i několik dalších počítačů na vašem PC. Tento freewarový program běží v případě Windows v okně programu Příkazový řádek a emuluje BIOS, grafickou kartu a až dva pevné disky. Výhodou tohoto programu je, že umožňuje používat CD-ROM mechaniku počítače a může se přes ni nabootovat i samotný virtuální počítač. Tato schopnost bezesporu značně ulehčuje instalaci operačních systémů. Disketovou mechaniku však můžete používat pouze ve Windows NT 4, 2000 a XP. Dále program Bochs nabízí další možnosti emulace například pro síťovou kartu a zásuvky COM a LPT. Tyto možnosti jsou však zatím ve stadiu experimentálním, což znamená to, že nepracují moc stabilně.

Chcete-li aplikaci Bochs vyzkoušet jen na pět minut, můžete zkusit s programem dodávanou emulaci virtuálního počítače s operačním systémem Linux, který se dá spustit bez nutnosti nějaké větší konfigurace. Výše zmíněnou emulaci naleznete ve složce Dlxlinux programu Bochs a spustíte ji poklepáním na soubor START.BAT. Dále se řiďte pokyny na monitoru a přihlašte se do Linuxu jako uživatel "root".

Jestliže si chcete zřídit svůj vlastní virtuální počítač, musíte si ze všeho nejdříve vytvořit virtuální pevný disk, což provedete poklepáním na soubor BXIMAGE.EXE, a dále si upravit konfigurační soubor programu Bochs. Slovem konfigurace se v tomto případě myslí zejména určení názvu souboru a velikosti pevného disku. Velmi vám doporučujeme použít jako šablonu konfigurační soubor BOCHSRC.TXT, nalézající se ve složce Dlxlinux. O dalších možnostech konfigurace se dozvíte v souboru BOCHSRC-SAMPLE.TXT.

3. Boot It Next Generation 1.32c

Bootovací manažer

Tento sharewarový program nabízí mimo jiné bootovacího manažera, jenž dokáže spravovat a zavádět operační systém z více jak čtyř diskových oddílů.

Operační systém: MS-DOS, Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP a Linux

Jazyk: anglický

Cena: 29,95 USD, shareware

Zdroj: www.terabyteunlimited.com a (BOOTITNG.ZIP, 437 KB)

Program Boot It Next Generation je pro manipulaci s MBR (Master Boot Record) vskutku dokonalým nástrojem. Dokáže vytvářet a spouštět operační systém až ze 200 primárních diskových oddílů z maximálně osmi pevných disků, dále umí zmenšovat nebo zvětšovat velikosti oddílů FAT 16/32 či NTFS, a to bez ztráty dat, a konečně jej lze použít i pro vytváření diskových jednotek v rozšířených diskových oddílech.

Kromě výše zmíněných schopností program Boot It Next Generation dokáže ukládat obrazy vašich diskových oddílů ve zkomprimované formě, formátovat tyto oddíly ve formátu FAT 16/32, konvertovat systém souborů FAT 16 na FAT 32 a konečně chránit vaše diskové jednotky prostřednictvím hesla.

Tou nejvíce ohromující vlastností programu však zůstává skutečnost, že ruší hranici čtyř primárních diskových oddílů. Tato utilita totiž nahrazuje Master Boot Record (MBR) vašeho pevného disku variantou Extended Master Boot Record (EMBR), jež dovoluje spravovat až 200 primárních diskových oddílů. Důsledkem tohoto kroku je to, že jiné utility, které operují s MBR, už poté nefungují (týká se to kupříkladu programů Fdisk nebo Partition Magic). Ale nemějte obavy, program Boot It Next Generation nabízí téměř dokonalou náhradu všech těchto utilit. Chcete vedle programu Boot It Next Generation používat také jiné utility pro MBR? Pak je možné použít sharewarovou verzi programu, jež pracuje se standardním MBR a dokáže bootovat pouze z maximálně čtyř primárních diskových oddílů.

Instalaci programu provedete rozbalením archivu BOOTITNG.ZIP do libovolného prázdného adresáře. Odtud pak spustíte program BOOTITNG.EXE a budete se řídit pokyny programu. Během instalace se bude vytvářet zaváděcí disketa, na niž se zkopíruje soubor DISKIMG3.DAT. V dalším kroku spustíte počítač právě pomocí této diskety. Nezapomeňte si proto případně nastavit v BIOSu pořadí disků pro bootování počítače. Při spuštění počítače se program Boot It Next Generation nainstaluje do MBR vašeho pevného disku.

Upozornění: Nezapomeňte si před použitím výše zmíněné utility provést zálohu dat.


Extra utility pro speciální nasazení II.

4. Copylock 1.03

Program pro práci e soubory

Prostřednictvím utility Copylock 1.03 odstraníte soubory, které jsou používány jinými aplikacemi a jsou proto chráněny.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.noeld.com/dlmisc.htm#CopyLock a (COPYLOCK.ZIP, 83,4 KB)

Pro úspěšnou práci s programem Copylock potřebujete mít velmi dobré znalosti Windows. V opačném případě si říkáte o zhroucení celého tohoto operačního systému. Do situace, kdy budete muset mazat chráněné soubory, se dostanete kupříkladu v případě, když si nainstalujete nějaký špatně naprogramovaný software. Některé takové programy totiž při své instalaci bez jakýchkoliv dotazů nahrazují systémové soubory jejich staršími verzemi. V případě Windows 95/98, můžete původní soubory obnovit tak, že počítač spustíte v režimu MS-DOS. V dalších verzích Windows ale pomůže už jen přímá editace registru. Tuto práci za vás naštěstí vykoná právě program Copylock. Spusťte program a vyberte stiskem tlačítka Add a příkazem Files to replace jeden či více původních souborů, které chcete nahrát zpět, ať už se jedná o soubory extrahované z instalačních souborů CAB operačního systému Windows, nebo z jiného CD disku. V druhém okně pak zadejte umístění, kam má program Copylock tyto soubory nakopírovat. Nyní stiskem tlačítka Add a příkazem Files to delete vyhledejte soubory, které chcete nahradit. Klepnutím na tlačítko Replace dojde k odstranění starých souborů a k jejich nahrazení originálními verzemi. V některých případech je poté nutné restartování počítače.

Upozornění: Podle údajů od programátorů mazání souborů v některých případech nefunguje.

5. Ethereal 0.9.7

Sledování síťového provozu

Program Ethereal ukazuje, která data váš počítač právě posílá a kam. Tak se dá kupříkladu odhalit pokus o špionáž.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.ethereal.com a (ETHEREAL-SETUP0.9.7.EXE, 8,18 MB, zdrojový kód k tomuto programu je k dispozici v souboru ETHEREAL-0.9.7.TAR.GZ, 3,95 MB)

Ke sledování přenosu dat mezi vaším počítačem a počítačovou sítí, popřípadě internetem, můžete použít utilitu Ethereal. Pak přesně uvidíte, které datové pakety a s jakým obsahem na který server vlastně putují. Tato funkce programu je užitečná například tehdy, když se chcete přesvědčit, zda nějaký program neposílá data za vašimi zády, a když ano, tak kam.

Co se týče otázky týkající se obsahu datových paketů, nedá se tato vždy na sto procent zodpovědět, neboť dosti často je obsah paketů zašifrován, anebo obsahuje těžko čitelnou změť binárních dat. Prostřednictvím programu Ethereal ale jasně vidíte, která data procházejí přes síťovou kartu a ve Windows 95/98/ME rovněž přes modem či ISDN kartu.

Upozornění: Pro správnou funkci programu Ethereal je nutné instalovat ještě navíc ovladač Winpcap určený pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Najdete jej samozřejmě , případně na adrese http://winpcap.polito.it/ (WINPCAP_2_3.EXE, 326 KB). Instalace programů Ethereal i Winpcap probíhají naprosto bezproblémově. Jelikož program Ethereal pochází původně ze světa Linuxu, vypadají jednotlivé prvky dialogového okna poněkud odlišně, než na jaké jsme zvyklí u programů určených pro Windows.

Protokolování činnosti se dá spustit přes menu Capture/Start. V následujícím dialogovém okně je třeba nastavit jako položku Interface vaši síťovou kartu. V případě, že jste k internetu připojeni přes modem či ISDN, použijte volbu PPP-Adapter. Jestliže by se vám v seznamu objevily dvě položky PPP-Adapter a se žádnou z nich by Ethereal nefungoval, je třeba v Ovládacích panelech/Síť odebrat položku Telefonní adaptér #2, v naprosté většině případů totiž potřebujete Telefonní adaptér pouze jeden. Pak by měl program Ethereal fungovat bez problémů a v hlavním okně programu by se měly zobrazovat všechny pakety, které jsou v síti posílány.

6. Freenet 0.4

Anonymní výměna souborů

Freenet je službou, jež dovoluje anonymní výměnu souborů. A přístup k ní se dá získat právě přes stejnojmenný software.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.freenetproject.org a (FREENETWEBINSTALL.EXE, 137 KB)

Síť Freenet ovšem pozor, nezaměňovat ji za stejnojmenného poskytovatele připojení k internetu umožňuje zcela anonymně poskytovat soubory a internetové stránky, nebo naopak si internetové stránky a soubory jiných účastníků stahovat pro sebe.

Aby se zabránilo možnosti zpětného sledování přenášených dat, jsou ve službě Freenet všechny soubory zašifrovány a roztroušeny po kouscích na mnoha serverech. Klientský software, s jehož pomocí získáte k síti Freenet přístup, dokáže jednotlivé části souborů dát k sobě a rozšifrovat je. Instalační rutina programu podle potřeby nahrává další potřebné komponenty přímo z internetu. Po spuštění klientského programu klepněte na ikonku v pravé části Hlavního panelu. Otevře se vám váš internetový prohlížeč, a to na stránce Freenetu, v níž naleznete dvě políčka.

Jelikož v síti Freenet je celý její obsah zašifrován, jak již bylo uvedeno výše, potřebujete ke každému souboru a každé internetové stránce, kterou budete chtít stáhnout, odpovídající klíč. Tento klíč pak zadáte do horního políčka. Potřebný klíč získáte na internetu pomocí nějakého vyhledávače, například www.google.com, když jako výraz pro vyhledávání zadáte klíčová slova "Freenet" a "Keys". Odkazy k některým internetovým stránkám ve Freenetu pak získáte přes odkaz "The Freedom Engine", který se vyskytuje pod oběma políčky.

Dosti nepraktickou stránkou sítě Freenet je to, že spousta odkazů na soubory a internetové stránky vede do prázdna, protože mnohdy už daná nabídka či server jednoduše neexistují.

Pomocí druhého zadávacího políčka pak můžete vy sami do Freenetu umisťovat svoji nabídku to znamená své soubory a internetové stránky. Podrobnější informace k tomuto tématu, jakož i k síti Freenet obecně, naleznete na internetové stránce www.freenetproject.org/quickguide.

Budete-li chtít do Freenetu umístit svoji internetovou stránku, nejjednodušším způsobem asi bude použití freewarové utility Freeweb 0.1.5, jež je k nalezení , případně na internetové adrese http://freeweb.sourceforge.net (FREEWEB.ZIP, 595 KB). Pracuje ve verzích Windows 95/98/ME, 2000 a XP. ji nabídku to znamená své soubory a internetové stránky. Podrobnější informace k tomuto tématu, jakož i k síti Freenet obecně, naleznete na internetové stránce www.freenetproject.org/quickguide. Budete-li chtít do Freenetu umístit svoji internetovou stránku, nejjednodušším způsobem asi bude použití freewarové utility Freeweb 0.1.5, jež je k nalezení , případně na internetové adrese http://freeweb.sourceforge.net (FREEWEB.ZIP, 595 KB). Pracuje ve verzích Windows 95/98/ME, 2000 a XP.

7.Hacker 2.0

Modifikace softwaru

Tento freewarový program modifikuje programy v operační paměti. Tak můžete kupříkladu aktivovat panely nástrojů.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.linkexe.com a (HACKER.ZIP, 2,54 MB)

Kolekce programů s názvem Hacker 2.0 se skládá ze tří malých utilit. První z nich je Window Hacker 1.0, který dokáže modifikovat programy v operační paměti RAM. Tímto způsobem se dá například určit, zda mají programy běžet neustále v popředí, zda se mají zavřít nebo akceptovat klepnutí myší. Druhá utilitka se nazývá File Hacker 1.0, což je malý hexadecimální editor. S ním můžete přímo editovat obsah souborů uložených na pevném disku. Program System Information Editor je posledním zástupcem této kolekce a tento umí pozměnit skrytá nastavení Windows, jakým je kupříkladu jméno počítače.

Asi nejzajímavějším programem z výše zmíněné sbírky je zřejmě Window Hacker. Prostřednictvím této utility můžeme upravovat aplikace přímo v operační paměti. Po spuštění programu, který chcete modifikovat, spusťte program Window Hacker 1.0 a v jeho panelu nástrojů stiskněte tlačítko Find. Dále klepněte na ukazatel ve tvaru kříže vlevo nahoře a držte stisknuté levé tlačítko myši. Potom přejeďte ukazatelem přes okno aplikace, kterou chcete modifikovat. Pokud vám bude v cestě překážet okno programu Hacker, skryjete jej pomocí volby Hide Win-Hack. Po klepnutí na tlačítko OK pak můžete přes dialogové okno Properties měnit parametry vybrané aplikace. Pomocí rozevírací nabídky Z Order na záložce General tak můžete kupříkladu stanovit, zdali vámi modifikovaná aplikace má běžet neustále v popředí (volba Top most) či ne (volba No Top Most).

Na záložce Event v poli Type pak můžete určit, na které události bude program reagovat, kupříkladu na klepnutí na tlačítko Zavřít okna aplikace. Provedené změny se však nedají uložit, při dalším spuštění modifikovaného programu je zase vše pěkně při starém. Při manipulování s programem Window Hacker dávejte ale pozor na licenční podmínky pro používání toho kterého programu.


Extra utility pro speciální nasazení III.

8. HTTP-Tunnel 2.8.2390 Beta

Obcházení firewallu

Prostřednictvím utility HTTP-Tunnel se dají využívat internetové nástroje jako ICQ, i když firewall jejich používání blokuje.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma (jedná se o program financovaný reklamou)

Zdroj: www.http-tunnel.com a (HTTPTUNNEL_SETUP_2_8_2390_BETA.EXE, 1,42 MB)

Program HTTP-Tunnel vám pomůže v případě, kdy je váš počítač v zaměstnání připojen přes firemní firewall či proxy server. V tomto případě je totiž standardně blokována řada internetových služeb, takže utility, jakými jsou kupříkladu ICQ nebo Morpheus, nemohou v těchto situacích navazovat spojení. HTTP-Tunnel toto blokování dokáže obejít.

HTTP-Tunnel navazuje spojení k internetu stejným způsobem, jak je definováno ve vašem internetovém prohlížeči. Připojuje se ale "tunelovým" připojením k serveru autora programu HTTP-Tunnel. Takže vlastní program vlastně slouží pouze k tomu, aby programy, které se jinak k internetu nemohou dostat, mohly svoje data přes tento server, jenž slouží jako "tunel", posílat.

Upozornění: Tímto způsobem zpřístupňujete počítačovou síť vaší firmy celému světu, což se vašemu zaměstnavateli nemusí líbit. Pozor tedy na to, abyste si v zaměstnání nezpůsobili zbytečné potíže.

Ke konfiguraci vlastního programu HTTP--Tunnel potřebujete znát adresu vašeho firemního proxy serveru, který využívá i váš internetový prohlížeč. V případě, že vaše firma žádný proxy server nepoužívá, zvolte volbu "No Proxy, only a Firewall". Potom si nakonfigurujte utility, které budou toto internetové připojení využívat. Vyhledejte v nich možnost pro Socks5-Proxy. Sem zadejte adresu 127.0.0.1 s číslem portu 1080. Ten, kdo se bude chtít dostat přes "tunel" do internetu i při práci s internetovým prohlížečem, kupříkladu proto, aby se dostal na internetové stránky, které jsou firewallem blokovány, musí tytéž údaje zadat i do konfigurace internetového prohlížeče. Určitě si ale předem zjistěte, zda se tímto jednáním neprohřešujete proti firemním ustanovením.

U verze programu dostupné zdarma je omezena rychlost toku dat na 1,5-2 KB/s, což odpovídá přibližně modemu o přenosové rychlosti 14,4 Kb/s. Komu se tato rychlost zdá příliš malá, může si za 5 USD měsíčně toto omezení zrušit.

9. Keyboard Remapper 0.89

Předefinování klávesnice

Za pomoci utility Keyboard Remapper si můžete velmi jednoduše nastavit rozložení znaků na vaší klávesnici, a to přesně podle vašich požadavků.

Operační systém: Windows 95/98 a NT4

Jazyk: anglický

Cena: 15 USD, shareware

Zdroj: www.dev-labs.com a (KR089R2.ZIP, 488 KB)

Sharewarový program Keyboard Remapper vám umožní předefinovat všechny klávesy na vaší klávesnici. Tak můžete třeba velmi často používaný znak @, který doposud píšete velmi složitě klávesovou zkratkou <Ctrl><Alt><V>, napsat kupříkladu stiskem klávesy <F2>. Pro značku Copyright, jež se přímo klávesnicí napsat ani nedá, si můžete například zvolit klávesovou zkratku <Alt><C>. Také patříte k těm mnoha uživatelům, kteří při stisku klávesy <Tab> omylem stisknou i klávesu <Caps Lock>, takže od dalšího okamžiku se jim text píše velkými písmeny? Pak si můžete pomocí programu Keyboard Remapper tuto klávesu deaktivovat. Rovněž klávesa pro vyvolání kontextového menu, umístěná vedle klávesy <Win>, se dá deaktivovat. To je smysluplné zvláště tehdy, když máte nějakou aplikaci, třebas hru, spuštěnou přes celou obrazovku. V případě, že tato klávesa není deaktivovaná, může se snadno stát, že ji omylem stisknete, čímž se vám režim celoobrazovkového zobrazení zminimalizuje a v popředí se vám objeví pracovní plocha Windows.

Utilita Keyboard Remapper má v sobě zabudovanou také schopnost jakéhosi editoru maker. Tak si můžete určitý sled kláves, kupříkladu <Alt>, <mezerník>, <N> vedoucí k minimalizování okna, nastavit pouze na stisk jedné klávesy. I pro sled kláves vedoucí k vypnutí Windows (<Ctrl><Esc>, <šipka nahoru>, <Enter>) se dá nastavit kratší kombinace. Jazyk klávesnice pak lze nastavit při instalaci programu v menu Preferences/Editor v poli Language. V menu Preferences/Keyboard Layout si můžete nastavit svůj typ klávesnice a stiskem klávesové zkratky <Ctrl><G> načtete aktuální nastavení klávesnice. Nové rozložení klávesnice je však aktivní pouze tehdy, je-li spuštěn samotný program nebo pomocný program MINIKBD.EXE. Z tohoto důvodu doporučujeme ten naposledy zmíněný umístit do složky Po spuštění.

10. Languard Scanner 3.0

Zabezpečení počítače

Program Languard Network Scanner 3.0 prověří bezpečnost vašeho počítače a také počítačové sítě, v níž je zapojen.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: pro soukromé použití zdarma

Zdroj: www.gfisoftware.com/lannetscan/ a (LANNETSCAN.EXE, 3,98 MB)

Program Languard Network Scanner je tím druhem utility, jež vám prověří nejen zabezpečení vašeho počítače, ale i bezpečnost celé počítačové sítě, do níž je počítač připojen. Tak můžete třeba zjistit, zdali je v počítačové síti nějaký počítač, který nabízí složky ke sdílení. Pokud je přístup k těmto složkám chráněn heslem, může program otestovat, zdali je tato ochrana účinná proti útokům směřujícím k prolomení tohoto hesla. Pokud by v tomto případě nebyla napravena nějaká známá bezpečnostní trhlina, získá program Languard Network Scanner takové heslo za několik sekund. Potenciální útočník totiž může na takto sdílenou složku ve Windows 95/98 za jistých okolností získat poměrně snadno přístup. V tomto případě je pak nutné nainstalovat patřičný update (viz internetová adresa www.microsoft.com/technet/security/bulletin/MS00-072.asp, jeho velikost se pohybuje okolo 200 KB).

Pro nalezení slabých míst ve vaší síti zadejte do programu odpovídající seznam IP adres všech počítačů v síti. Program se ke všem připojí a bude zkoušet, jak mnoho informací je možné z každého z nich získat. Při této činnosti zkoumá nainstalovaný operační systém, otevřené porty, přihlášené uživatele, adresy MAC (Media Access Control zde se jedná o světově jednoznačná sériová čísla) u síťových karet, a samozřejmě také všechny sdílené složky.

Program Languard Network Scanner se rovněž dá velmi snadno zneužít. Pokud namísto IP adres vaší počítačové sítě zadáte rozsah IP adres například vašeho poskytovatele připojení k internetu, testuje tento program všechny počítače v tu chvíli tam připojené. Dostane-li se takový útočník ke složce sdílené v operačním systému Windows 95/98, může k ní za jistých okolností snadno získat přístup. Ochrana proti takové manipulaci je jednoduchá stačí používat firewall.

11. Password Protection

Ochrana souborů proti neoprávněnému přístupu

Pomocí programu Password Protection System Lite můžete chránit EXE soubory aby je totiž mohl někdo spustit, musí znát odpovídající heslo.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.necrocosm.com a (SETUPPL.EXE, 1,14 MB)

Program Password Protection System Lite vám umožňuje opatřit EXE soubory heslem. Tak zabráníte tomu, aby na vašem počítači nepovolané osoby spouštěly určité programy. Návod k použití této utility je zde poněkud zbytečné rozepisovat, neboť její používání je vskutku velmi jednoduché. Stiskem tlačítka File... si nejprve vyberete nějaký EXE soubor. Do obou políček poté zapíšete heslo. Pokud si přejete vytvořit kopii EXE souboru heslem nechráněnou, zatrhněte položku Backup. Klepnutím na tlačítko Add Pass způsobíte to, že od této chvíle se bude daný program představovaný tímto EXE souborem spouštět pouze po zadání vámi nastaveného hesla. Záložní EXE soubor nechráněný heslem se vytvoří ve složce, kde je utilita Password Protection System Lite nainstalována, a to v podsložce Backup. Nezapomeňte si tuto zálohu uschovat na nějaké bezpečné místo například vypálit na CD disk nebo umístit na disketu to pro případ, že byste heslo zapomněli.

Pokud byste chtěli jednoho dne heslo v EXE souboru změnit, spusťte program Password Protection System Lite znovu, vyberte odpovídající EXE soubor, zadejte svoje staré heslo a klepněte na položku Change Pass. Když budete chtít heslo ze souboru odstranit, pak postupujte stejným způsobem, jak již bylo zmíněno výše, jen zvolte položku Remove Pass.

Program Password Protection System Lite má však ale také jedno slabé místo. Jestliže pro spuštění EXE souboru zadáte to správné heslo, vytvoří tato utilita nechráněnou kopii zmíněného EXE souboru. Při ukončení programu sice bude tato opět odstraněna, avšak o něco zručnější uživatel se může pokusit o její obnovení kupříkladu nějakou další utilitou typu UNDELETE.


Extra utility pro speciální nasazení IV.

12. PDF-Machine 6.9

Utilita pro vytváření PDF souborů

Tato utilita se instaluje jako ovladač tiskárny a dokáže vytvářet PDF soubory z každé aplikace, která umožňuje tisknout.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický/německý

Cena: okolo 68 eur, shareware

Zdroj: www.pdfmachine.de a (PDFMACHINE69E.EXE, 1, 21 MB)

Sharewarový program PDF-Machine umí vytvářet soubory PDF. Při jejich tvorbě nabízí celou řadu možností. Instaluje se jako ovladač tiskárny, takže se PDF soubory dají vytvořit prakticky z libovolné aplikace podporující tisk.

Použití samotného programu je velmi jednoduché. V příslušné aplikaci si vyberete příkaz Tisk a v dialogovém okně pro volby tisku si zvolíte BroadGun pdfMachine jako tiskárnu. Při standardním nastavení vám utilita automaticky otevře PDF editor, v němž můžete vytvořený soubor dále upravovat. Na výběr máte například 40tibitové nebo 128bitové šifrování dokumentu proti nepovolenému otevření, úpravě a tisku. Dále si můžete vybrat rozlišení buď 96 dpi pro zobrazení na monitoru, nebo až 1 400 dpi pro kvalitní vytištění. Hodnotu rozlišení, při němž bude program PDF-Machine vytvářet obrázky, si můžete sami nastavit. Navíc můžete celý text opatřit vodotiskem. Je zde také možnost indexace celého textu, takže se pak dá později celý soubor prohledat.

Po úspěšném vytvoření PDF souboru následuje jako poslední krok jeho uložení.

Pokud si program za 68 eur nezaregistrujete, bude se vám ve vytvořených PDF souborech jako vodotisk zobrazovat přes každou stránku text pdfMachine trial version.

13. Peekabooty 0.7.5.3

Anonymní surfování

Program Peekabooty vám pomůže při surfování na internetu zachovat vaši anonymitu. K tomuto účelu využívá přenos dat přes různé jiné počítače.

Operační systém: Windows 95/98/ME a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.peek-a-booty.org a (PEEK-A-BOOTYSETUP.EXE, 4,21 MB)

Při použití programu Peekabooty zůstanete při surfování na internetu v anonymitě. Vámi požadovaná data vám totiž budou poslána přes počítače jiných uživatelů internetu, kteří své počítače k tomuto účelu dávají k dispozici. Abyste si mohli vyhledat, o které že počítače se vlastně jedná, je třeba si otevřít internetovou stránku http://pabdb.cjb.net. Zde si můžete stáhnout seznam všech dostupných serverů přes volbu Download a host.lst file. Uložte si tento soubor do složky programu Peekabooty pod jménem HOST.LST. Tuto operaci ale budete muset častěji opakovat, protože seznam počítačů, které jsou pro tuto službu dostupné, se neustále mění.

Nyní stačí pouze spustit program Peekabooty a ve svém internetovém prohlížeči zadat místní adresu 127.0.0.1:8000. Zobrazí se vám konfigurační stránka programu. Pod odkazem Node Manager uvidíte seznam všech serverů, jejichž seznam jste si stáhli. Klepněte u jednoho či více počítačů na tlačítko Connect. Přes odkaz Connection Manager se dostanete k seznamu, jenž vám ukazuje, ke kterým počítačům jste právě teď připojeni. Nyní stačí už jen nakonfigurovat váš internetový prohlížeč tak, aby získával data z internetu přes program Peekabooty. Klepněte proto v programu Internet Explorer na menu Nástroje/Možnosti Internetu a zde klepněte na záložku Připojení. V poli Nastavení telefonického připojení a sítě VPN vyberte připojení, které v současné době používáte. Stiskněte tlačítko Nastavení, v poli Server proxy aktivujte položku Použít pro toto připojení server proxy a do políčka Adresa zadejte parametr 127.0.0.1 a podobně do políčka Port napište číslo 26689.

14. Rawwrite 0.6

Vytváření obrazu disket

Utilita Rawwrite vytváří obrazy disket (tzv. image soubory). To je velmi praktické kupříkladu u spouštěcích disket.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://uranus.it.swin.edu.au/~jn/linux/ a (RAWWRITEWIN.ZIP, 202 KB, zdrojový kód programu je k dispozici v souboru RAWWRITEWINSRC.ZIP, 34,7 KB)

Utilita Rawwrite čte bit po bitu obsah disket v různých formátech a s různými systémy souborů, a tak vytváří obraz disket tzv. image soubor. Tento obraz se dá později pomocí této utility zapsat na jinou disketu, čímž obdržíte naprosto přesnou kopii 1:1 diskety původní. Použití programu Rawwrite je nejpraktičtější v tom případě, kdy potřebujete posílat kupříkladu bootovací disketu jiným způsobem než obvyklým například e-mailem, nebo když si chcete obsah takové diskety archivovat na internetu nebo na CD disku. Prosté zkopírování souborů na jinou disketu totiž vede k tomu, že tato disketa už spouštěcí není. Utilita Rawwrite je velmi rozšířená zvláště mezi uživateli Linuxu, neboť jejím prostřednictvím mohou vytvářet bootovací diskety operačního systému Linux v prostředí Windows. Tyto diskety se pak používají například pro první instalaci Linuxu na počítač.

Co se týče používání programu Rawwrite, už snad nemůže být nic jednoduššího. Pokud budete chtít vytvořit si obraz diskety, klepněte na záložku Read. Zde zadejte umístění na pevném disku, kam se má obraz diskety uložit, a klepněte na tlačítko Read. Máte-li již na pevném disku image soubor vytvořený a chcete jeho obsah zapsat na jinou disketu, klepněte na záložku Write. Nyní zadejte umístění image souboru na pevném disku či na CD disku. Toto umístění můžete přímo napsat do textového políčka, anebo stiskem tlačítka vedle tohoto políčka soubor vyhledat ve stromové struktuře složek. Pokud tímto způsobem chcete vytvořit disket několik, jednoduše nastavte v poli Number of copies odpovídající hodnotu.

15. Sbook Builder 10

HTML-Compiler

Program Sbook Builder 10 vytváří z HTML souborů a obrázků vlastní aplikaci s integrovaným miniprohlížečem.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.jansfreeware.com a (SBOOKBUILDER10.ZIP, 800 KB)

Aplikace Sbook Builder vytváří z několika HTML stránek a obrázků jeden jediný EXE soubor. Po jeho spuštění se spustí integrovaný miniprohlížeč, který v souboru obsažené HTML stránky a obrázky zobrazí. Tento prohlížeč má zabudované jen ty nejzákladnější funkce jako je Zpět, Vpřed, Domů, Hledat a Tisk. Vytvořený EXE soubor je spustitelný na jakémkoliv počítači s Windows. Celý program má využití zvláště pro přípravu prezentací nebo jako elektronická kniha určená pro další distribuci na CD discích či disketách. Pakliže tedy již máte hotové HTML stránky, můžete tento program ihned vyzkoušet. V opačném případě najdete v každém čísle našeho časopisu na přiloženém CD disku několik HTML editorů, s jejichž pomocí si takové stránky můžete vytvořit.

Po spuštění programu Sbook Builder je potřeba si nejprve zvolit složku, která obsahuje HTML stránky, jež budou součástí EXE souboru. To se udělá přes tlačítko Select folder. Klepnutím na tlačítko Select homepage se nadefinuje stránka, která se má po spuštění vytvořeného EXE souboru a následném otevření miniprohlížeče objevit jako první. Prostřednictvím tlačítka Enter title stanovíte, jaký text se objeví v okně programu. Jestliže si budete přát ochránit EXE soubor před nepovoleným otevřením, můžete pomocí tlačítka Enter password zadat heslo pro spuštění souboru. A dokonce je možné si i nadefinovat vlastní ikonu programu, a to přes položku Select icon. Tato ikona však musí být k dispozici ve formátu ICO. Budete-li chtít potencionálním uživatelům umožnit rovněž vytištění jednotlivých HTML stránek, zaktivujte si možnost Allow printing. Nyní konečně máte všechna potřebná nastavení hotova a klepnutím na tlačítko Create E-book vytvoříte EXE soubor.

16. Tiny Keylogger 1.0.1

Utilita pro sledování aktivit na počítači

Program Tiny Keylogger běží skrytě na pozadí a zaznamenává do protokolu všechna spuštění programů a stisky klávesnice.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: http://home.rochester.rr.com/artcfox/TinyKL/ a (TINYKL.ZIP, 18,2 KB)

Aplikace Tiny Keylogger zaznamenává všechny stisky kláves na klávesnici a všechna spuštění programů, které uživatel ve Windows udělal. Tímto způsobem můžete velmi snadno zjistit, zda během vaší nepřítomnosti nikdo váš počítač nepoužíval, a když ano, tak k jakému účelu. Tento program se ale bohužel dá také velmi snadno zneužít ke zjištění vašeho hesla, a to jak třeba pro přístup do sítě či pro prohlížení vašich dat, tak k využívání služeb, které na internetu používáte.

Po spuštění souboru TINYKL.EXE se spustí průvodce instalací programů, jenž vás krok za krokem instruuje. Nejprve si zadáte složku, kam se má program nainstalovat. Standardně je navrhována složka Windows\System (případně Winnt\System32 u Windows 2000 a XP), a to z toho důvodu, že by program měl být co nejvíce utajen. Ze stejného důvodu máte rovněž možnost spouštěcímu EXE souboru programu přiřadit libovolné jméno. Zde je standardně navrhován název "tikl .exe", což je pro většinu uživatelů poměrně nenápadné označení. V dalším kroku si určíte místo, kam se vám má ukládat soubor obsahující protokol, do nějž jsou zapisovány všechny stisky kláves a spouštěné programy. Po stisknutí tlačítka Next si můžete nastavit program spouštěl při startu Windows. Tuto volbu doporučujeme odsouhlasit. Činnost programu můžeme ostatně docela dobře kontrolovat přes program MSCONFIG.EXE, který je standardní součástí Windows. Zde můžeme pohodlně nastavit, zda se má program při startu Windows spouštět, nebo ne. Předpokládá se, že ve většině případů asi nebudete chtít zapisovat svoje vlastní stisky kláves a vámi spouštěné programy. Odinstalování programu se provádí opětným spuštěním souboru TINYKL.EXE.

Bohužel má tento jinak přinejmenším zajímavý program jednu chybu. Pokud je spuštěn, nefungují na klávesnici klávesy <á> a <?>.


Extra utility pro speciální nasazení V.

17. Total Recorder 4.0 SE

Nahrávání zvuku

Aplikace Total Recorder se do systému instaluje jako speciální ovladač zvukové karty, a umožňuje tak digitální nahrávání všech možných zvukových dat.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: 11,95 USD, shareware

Zdroj: www.highcriteria.com a (TR40SE.EXE, 1,21 MB)

Na internetu existují tisíce internetových rádií. Ale ani u jednoho není možné, abyste si mohli hudbu na něm produkovanou uložit do souboru na pevný disk. A z tohoto důvodu vám představujeme program Total Recorder, který schopnost takového nahrávání podporuje. Utilita se instaluje jako dodatečný zvukový ovladač pro Windows a odchytí všechna zvuková data dříve, než se dostanou do zvukové karty. Proto je možné tímto způsobem digitálně nahrávat všechna zvuková data přicházející z internetu (ale třeba i z hudebního CD disku). Při standardním způsobu nahrávání se zvuková data ukládají do ne zrovna moc úsporného formátu WAV. Program sice podporuje i formát MP3, ale pouze tehdy, pokud vlastníte nějaký MP3 encoder. Ten je sice standardní součástí Windows, ovšem umožňuje pouze vytvářet MP3 soubory s nižší bitovou rychlostí (bitrate), a tedy i v horší kvalitě. Pro vytvoření MP3 souborů ve vysoké kvalitě potřebujete nějaký encoder, který všechny svoje funkce dává k dispozici všem programům určeným pro Windows. V současnosti žádný takový encoder oficiálně není. Na internetu se sice dá nalézt zdarma dostupný encoder s názvem Lame-MP3 Encoder, jeho použití není v souladu se zákonem, protože autor tohoto programu nezaplatil licenční poplatky za používání technologie MP3.

Asi nejpraktičtější funkcí programu Total Recorder je tzv. PreRecording. Když zrovna nenahráváte, přesto program nahrává jakoby předem a nechává zvukový záznam o určitém počtu sekund (tento parametr si uživatel může nastavit) ve své vnitřní paměti. Takže když uslyšíte první tóny skladby, kterou si chcete nahrát, a než stisknete tlačítko pro nahrávání, je začátek skladby pryč. Ovšem není ztracen, ale díky funkci Prerecording je uchován ve vnitřní paměti a po skončení nahrávání se automaticky přidá na začátek právě nahrané skladby, takže skladba bude kompletní, i když jste začali nahrávat pozdě.

V sharewarové verzi program Total Recorder ukončí nahrávání vždy po 40 sekundách. Na závěr tohoto tipu ještě jedno upozornění. Všechny nahrávky pořízené utilitami podobného druhu jako je výše zmíněná jsou určeny pouze pro vaše soukromé použití. V opačném případě se prohřešujete proti autorským právům.

18. Win-VNC 3.3.3r9

Software pro dálkovou správu počítačů v

Díky Win-VNC můžete přes síť pracovat na jiných počítačích, jako byste před nimi seděli.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4 a 2000

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.uk.research.att.com/vnc/ a (VNC_X86_WIN32.ZIP, 980 KB, zdrojový kód k tomuto programu je k dispozici v souboru VNC_WINSRC.ZIP, 414 KB)

Ten, kdo má na starosti chod počítačové sítě, nám určitě dá za pravdu, jak by bylo hezké, kdyby se daly všechny počítače v počítačové síti kontrolovat z jednoho místa. A právě Win-VNC je taková utilita, jež vám při dálkové správě počítačů může podstatnou měrou pomoci. Umí vám totiž zobrazit pracovní plochu Windows jiného počítače takovým způsobem, jako byste před ním přímo seděli. Tato funkce vynikne ještě více v případě, když máte v počítačové síti server, jenž je bez monitoru, klávesnice a myši. Dobrou službu prokáže také v situaci, když vás přátelé často žádají o pomoc s obsluhou nějakého programu, který mají spuštěný na počítači, ale nevědí jak dál. Není pak nic jednoduššího, než se připojit k jejich počítači přes internet a pomoci.

Samozřejmě nejprve musí být program Win-VNC nainstalován na všech počítačích, k nimž chceme mít přístup. Po instalaci utility klepněte na nabídku Start a zde vyhledejte položku VNC. V podsložce Administrative Tools klepněte na Install Win-VNC Service. Tím si zajistíte, že se bude program Win-VNC automaticky spouštět při startu Windows. Nyní zvolte příkaz Show Default Settings a v následujícím dialogovém okně nastavte heslo, pod nímž bude možné získat přístup k vašemu počítači.

V případě, že budete tento program instalovat ne ve vlastní počítačové síti, nýbrž u přátel, je možná bezpečnější zakázat automatické spouštění programu při startu Windows, kdy může hrozit nebezpečí, že bude nějaký hacker zkoušet tuto utilitu tímto způsobem zneužít. Pak je tedy nasnadě položku Install WinVNC Service neaktivovat. Své heslo si pak nastavíte přes položku Show User Settings v nabídce Start. Vaši známí pak budou program Win-VNC spouštět pouze tehdy, kdy to bude potřeba, a to přes příkaz Run WinVNC (App Mode) a zároveň vám sdělí heslo pro přístup k jejich počítači. Prostřednictvím programu VNC Viewer, jenž se mimochodem dá rovněž instalovat samostatně, pak získáte přístup ke vzdálenému počítači.

19. Vsocks Light 0.23a

Proxy server

Prostřednictvím utility Vsocks Light můžete sdílet připojení k internetu u jednoho počítače s ostatními počítači připojenými do počítačové sítě. Konfigurace programu je velmi snadná.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: zdarma

Zdroj: www.pscs.co.uk/products/vsockslight a (VSOCK023A.ZIP, 377 KB)

Uživatelé operačních systémů Windows 98 SE, ME, 2000 a XP mají k dispozici standardně aplikaci s názvem Sdílení připojení k internetu, s jejíž pomocí mohou zprostředkovat připojení k internetu všem počítačům zapojeným do společné počítačové sítě. Program Vsocks Light je určen proto zejména uživatelům Windows 95, prvního vydání Windows 98 a Windows NT4, kteří s její pomocí si mohou nastavit sdílení připojení na internet. (Ovšem pozor na přesné podmínky smlouvy mezi vámi a poskytovatelem internetového připojení). Při instalaci programu máte možnost si zvolit, zda se má program spouštět společně s Windows. Konfigurace programu pak velmi rychle pokračuje. Stačí totiž už jen zadat název telefonického připojení sítě, které se má pro sdílení připojení použít, a ještě dobu nečinnosti, po jejímž uplynutí se má připojení automaticky ukončit. Ostatní parametry jsou již nakonfigurovány předem. V Ovládacích panelech poklepejte na ikonu Síť a dále na záložce Konfigurace poklepejte na položku Protokol TCP/IP, kde přiřadíte síťové kartě její interní IP adresu podle vzoru 192.168.xx.1 a masku podsítě s hodnotou 255.255.255.0, přičemž výraz xx představuje číslo od 0 do 255. U ostatních počítačů v síti je třeba stejným způsobem přiřadit IP adresu každému počítači v síti opět ve formátu 192.168.xx.yy, kde výraz yy představuje číslo od 2 do 255 a musí být pro každou síťovou kartu jiný. Nechte si pak dále dialogové okno pro konfiguraci protokolu TCP/IP otevřené, neboť ještě je nutné zadat IP adresu serveru. Ta se zadává na záložce Konfigurace DNS jako DNS server. U všech programů, které vyžadují přístup na internet, ale musíte kromě IP adresy serveru zadat ještě jako Socks proxy číslo portu; v případě tohoto programu se jedná o hodnotu 1080. Pro zprostředkování připojení k internetu programům, jež Socks proxy nepodporují, budete potřebovat vedle již výše zmíněné utility freewarovou aplikaci Sockscap32 2.31, která je určena pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Naleznete ji , případně též na internetové stránce www.socks5.com/reference/sockscap.html (SC32R231.EXE, 997 KB).

§§§§§


Zálohujeme DVD – krok za krokem (II)

Ousmane Keita

c02p0702

Před měsícem jsme se naučili zálohovat ze svého DVD disku film, takže tentokrát už nás čekají jen titulky. A v neposlední řadě samozřejmě i to, jak obojí společně přehrávat.

Z DVD na HD

Nejprve potřebujeme titulky z našeho dévédéčka "vytáhnout". Pokud máme na pevném disku stále všechny soubory (VOB, IFO apod.), které jsme získali zálohovacím programem SmartRipper (viz minulé číslo PC WORLDu), je všechno v pořádku. Pokud ne, zopakujeme proces, který jsme si popsali minule.

Zálohujeme titulky

1.  OCR Spustíme program SubRip. Je to vlastně speciální (ale v podstatě normální) OCR, které rozpoznává text z grafických dat. Z menu File/Open VOB(s) se dostaneme k základnímu dialogovému okénku What to do?. Ťukneme na tlačítko Open IFO, a následně otevřeme relevantní záložní soubor s příponou ifo. Okénko by nyní mělo vypadat zhruba tak, jak vidíme na obrázku vlevo nahoře. V roletovém menu Language stream vybereme patřičný jazyk čeština a slovenština fungují stejně dobře jako angličtina -, a stiskneme Start. Objeví se nám další dialog, jejž potvrdíme OK, v případě, že vidíme čistý bílý text na černém pozadí (viz obr. vlevo dole). V dalším kroku už program začne rozpoznávat text. Nejprve bude možná trochu tápat, a bude se vás ptát na téměř každý znak, ale záhy pojede už prakticky samostatně. Ten znak, který nerozpozná, orámuje červeně, a vy mu tudíž budete muset s jeho interpretací pomoci (viz obr. vpravo nahoře). To, znamená, že jej ručně vepíšete do kolonky Fill this (these) character(s)..., a potvrdíte OK nebo klávesou Enter. Jiných tlačítek si raději nebudete vůbec všímat.

V závislosti na košatosti písma a na vaší osobní zručnosti, může rozpoznávání trvat zhruba 10 minut. Výsledek samozřejmě nebude absolutně dokonalý. Aplikace dělá známé chyby. Např. uvozovky chápe jako dva apostrofy nebo si plete I s l. Ale to se dá snadno odstranit. V dolní části okna je řada ikonek. My vybereme tu zcela vlevo "Use to correct some wrong characters" a objeví se nové okénko (obr. vpravo dole). Tam vybereme odpovídající jazyk titulků, typicky "English" nebo "Czech", a potvrdíme tlačítkem Correct!.

Nakonec nezapomeneme titulky pomocí menu File/Save as nebo ikony s disketou uložit. Formát, resp. příponu zvolíme srt (v podstatě je to obyčejný čistý textový formát), a to nejdůležitější máme za sebou...

(Při zavírání SubRipu vás ještě aplikace upozorní, že byla změněna matice, podle níž program rozpoznává jednotlivé znaky. Pokud se rozhodnete ji uložit, mělo by být vaše OCR příště rychlejší a spolehlivější. Tedy u stejného typu písma...)

2. Konverze Přestože program microDVD, kterým budeme film a titulky přehrávat, formát srt spolehlivě zvládá, bude z některých momentálně méně podstatných důvodů lepší je převést do jeho nativního formátu. K tomu poslouží Ultimate Subtitle Converter. Nejprve nastavíme položku Frame Rate podle původu našeho DVD. Je-li tuzemské, bude to 25.000 (více na toto téma dále). Přes tlačítko Open Subtitle pak otevřeme náš soubor s příponou srt a dostaneme se do situace, kterou dokumentuje obrázek vlevo. Rolovací seznam Save Subtitles as nastavíme na položku microDVD a stiskneme ikonu Save file as... Soubor uložíme s příponou sub nebo txt. Na tom celkem nezáleží. (Pozn.: Program má vedle dobrých vlastností, bohužel i jednu chybu. Zapomíná převádět poslední titulek. Takže buďto musíte v původním srt-souboru ještě jeden poslední fiktivní titulek připsat, nebo použít jiný konvertor např. jednoduchý SubConvert, jenž má jistou výhodu, o níž si povíme za chvíli.)

3. SEkundární korekce chyb Doporučuji si načíst titulky do nějakého textového editoru se slušnou kontrolou pravopisu a zevrubně si text projít. OCR málokdy vykoná svou práci 100% čistě. Dvojitá kontrola nikdy neuškodí.

Přehrávání

Pro přehrávání filmu a zobrazení titulků použijeme aplikaci microDVD. Při optimální konstelaci by měla její implicitní konfigurace vyhovovat. Něteré karty, jako třeba jinak výborná Matrox Millenium, mají problémy s modem overlay, a tak jim musíme trochu pomoct. K tomu použijeme šikovnou utilitu DivxG400, která titulky do obrazu dostane zcela spolehlivě. Umí je vnutit i dalším přehrávačům, takže pokud jste si zvykli třeba na standardní windowsovský MediaPlayer, můžete jej používat i nadále. Možná se vám někdy přihodilo, že se vám při přehrávání z nepochopitelných důvodů obrátil obraz vzhůru nohama. Proč se to stává vám nevysvětlím, ale podstatné je, že naše malá utilita dokáže dát i tohle do pořádku (Picture/Force vertical flip).

A všem, kteří se, velmi míně řečeno, nesžili s nejnovější verzí MS MediaPleyeru, mohu doporučit toliko 377kilobytový prográmek MediaPlayer Classic, jenž představuje to nejlepší ze starého dobrého MS MediaPlayeru 6.4.

Jiné cesty k získání titulků

Co si počít, když vaše verze titulu, jejž jste si pořídili na DVD, titulky nemá, má je jen maďarské, bulharské a turecké, nebo nemáte čas ani chuť je z disku vytahovat? Pak se musíte spolehnout na to, že už to udělal někdo za vás. A skutečně, na serveru dvd.box.sk (vpravo nahoře) je titulků slušný výběr; v mnoha světových jazycích, a nezřídka také v bohužel dost proměnlivé kvalitě. Pakliže si chcete ušetřit námahu a využijete služeb druhých, můžete narazit na následující technické problémy: ve světě existují televizní normy s různou frame rate (snímky za sekundu). Náš PAL má 25 snímků/s, americká NTSC 29,97 nebo 23,976. To se pak odráží i v celkové délce, kdy 90minutový film v PALu je pak v NTSC zhruba o 5 minut delší. Pro vás to znamená, že pokud je vaše záloha pořizována typicky z palovského DVD, musejí být titulky pořízeny z téhož. Jinak nesedí stopáž. Není-li však takový soubor k dispozici, pomůže vám již dříve zmíněný Ultimate Subtitle Converter. V políčku Frame Rate nastavíte původní hodnotu, pak soubor načtete, změníte frame rate na vámi požadovanou veličinu, ťuknete na ikonu Re-calculate, a titulky uložíte.

Nezřídka se stává, že titulky mají správnou délku, ale začínají o pár sekund dřív nebo později (to když jste třeba ustřihli začátek filmu). Takový problém lze snadno vyřešit prostřednictvím programu SubConvert (obr. vpravo), jenž kromě převádění z formátu subrip do microDVD, umožňuje ještě změnu frame rate a posun časování.

Vlastní překládání

Jestliže nemáte celkem co na práci a rozhodnete se dát ostatním filmovým fanouškům k dispozici vlastní překlad filmu, pro nějž existují titulky třeba jen v mongolštině, stačí sáhnout po našem CD a nahrát si z něj původní tuzemský software Subtitles Translator. Jeho funkce a použití jsou zřejmé z obrázku vpravo dole.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Bezdrátové sítě WiFi – 1. Díl – úvod do světa bez drátů

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0646

Bezdrátové sítě (Wireless LAN) se stávají zajímavým způsobem připojení k internetu, případně i ve vnitřních podnikových sítích, a stejně tak jsou výborným řešení pro přenos dat na malé a střední vzdálenosti. Díky poměrně nízké ceně hardwaru jsou v současné době zejména u skupin nadšenců alternativou, která dovoluje zavést časově neomezené připojení k internetu do míst, kam by to bylo běžnými prostředky velmi drahé.

Uživatele na bezdrátových sítích jako první upoutá fakt, že dovolují pracovat způsobem odpovídajícím klasickému metalickému či optickému spoji, ale mezi spojenými počítači není natažen žádný kabel. Zejména patrné a fascinující je to u notebooků, které se (při práci z akumulátorů) v pokryté oblasti dovedou pohybovat zcela svobodně v interiérech, nebo venku v parcích či na jiných veřejných prostranstvích a v budovách.

Bezdrátové sítě standardu 802.11b využívají k šíření bezlicenčního mikrovlnného pásma 2,4 GHz, na které se vztahuje generální povolení ČTÚ, a tudíž není potřeba je, na rozdíl od jiných typů vysílačů, nikde registrovat. S běžnými prostředky a vestavěnými anténami mohou pokrývat oblasti velké zhruba několik desítek až stovek čtverečních metrů, v případě použití vnější směrové antény pak může vzdálenost, na kterou lze přenášet data, vzrůst až na několik desítek kilometrů.

Díky relativně jednoduché instalaci jak přípojných bodů, tak zejména klientských strojů, je jednou z významných možností Wireless LAN pokrývání uzavřených interiérů a exteriérů. Často bývají tedy tyto sítě instalovány v restauracích, ve firemních zasedacích místnostech, na letištích či v akademických prostorách. Vždy ale jde o lokální instalace pro omezený a jasně určený okruh uživatelů, kteří mohou využívat výhod práce, studia či zábavy bez nutnosti být připojen k běžné síťové infrastruktuře. Zatímco ve firmách jde o přístup k firemním zdrojům, intranetu, groupwaru či datovým skladům, pro použití na letištích či v univerzitních kampusech hovoří zejména velmi snadné připojení na internet.

Druhou variantou použití bezdrátových sítí je spojování dvou či více firemních poboček, což má zejména pozitivní ekonomický dopad. Oba dva body připojení jsou sice poměrně náročné na prvotní investici, ale na rozdíl od pronajaté linky není třeba platit za další provoz. V některých lokalitách by bylo dokonce velmi obtížné až téměř nemožné použít klasický způsob připojení, a právě tehdy je Wireless LAN jedním z nejlepších možných řešení.

Právě u firemních spojení je důležité zachovat vysokou bezpečnost přenosu, kterou současná implementace Wireless LAN bohužel zatím plně neposkytuje.

V českých podmínkách, jež jsou charakteristické zatím velmi malou možností přístupu k broadband internetu za přijatelnou cenu, mohou bezdrátové sítě zastupovat právě funkci ISP a dlužno dodat, že například v rámci iniciativy CZFree.net jsou zrovna takto chápány. Je však pravdou, že s příchodem ADSL připojení za evropské ceny budou postupně tyto tendence ustupovat, ale v současnosti, kdy je dominantním způsobem přístupu k WWW a dalším službám internetu telefonní dial-up připojení, je Wireless LAN zajímavou možností.

Rozšíření bezdrátových sítí napomáhají především nízké ceny jednotlivých komponent, ať už jde o síťové karty, notebookové PC karty či přístupové body (access pointy). Zajímavé a povzbudivé je určitě také to, že mnohé notebooky zejména vyšší třídy už mají adaptér pro bezdrátovou síť vestavěn, takže jej stačí pouze správně nakonfigurovat a nic nebrání přístupu do stávající infrastruktury.

Také průzkumy trhu a analýzy firem, které se zabývají produkcí Wireless LAN zařízení, naznačují, že v dalších letech se bude objem prodaných čipových sad pro komponenty bezdrátových sítí rapidně zvyšovat. Svůj podíl na tom má jak samotná popularita tohoto způsobu připojení, ale také fakt, že se do výroby čipů zapojuje stále více firem. Vývoj pak přináší nové wireless moduly, které si zejména svou cenou doslova říkají o integraci do větších zařízení, jako jsou například notebooky. Samozřejmě ceny speciálních Wireless LAN karet jdou postupně dolů.

Tolik asi úvodem. V dalších dílech našeho miniseriálu o bezdrátových sítích se seznámíme s pravidly jejich konstrukce a s možnostmi, které Wireless LAN nabízí v domácnostech či ve firmách, a zmapujeme český trh s odpovídajícími adaptéry, AP (Access Point) moduly, routery, anténami a další infrastrukturou.

§§§§§


Webová prezentace snadno a rychle – WebNet Editor 2.0

Jaroslav Fikker

c02p0647

Vlastnictví kvalitní webové prezentace je v dnešní době pro řadu organizací téměř nutností. Pokud se firemní web skládá pouze z několika málo stránek, tak je vše celkem jednoduché. Jakmile ale počet stránek začne narůstat, objeví se i první problémy. Ty lze do značné míry eliminovat nasazením vhodného publikačního systému. A právě za této situace vám může přijít vhod nabídka společnosti ecommerce.cz, která nedávno představila novou verzi svého WebNet Editoru.

WebNet Editor není klasický krabicový produkt, který byste si koupili a sami nainstalovali. Implementaci tohoto systému předchází jednání dodavatele se zákazníkem, jehož hlavním cílem je přesně definovat požadavky klienta. Teprve na základě konzultací je zpracován konečný projekt a provedena instalace. WebNet Editor je modulární systém, a pokud vám nějaké funkce scházejí, lze je dodělat na zakázku.

WebNet Editor

je založen na třívrstvé architektuře (datová, aplikační a prezentační vrstva) a pro svoji činnost vyžaduje Windows 2000, Internet Information Server 5.0 a MS SQL Server 7.0/2000. Pro správu systému (na straně klienta) je nutný Internet Explorer 6.0. Konkrétní hardwarové požadavky se liší podle předpokládaného nasazení, nicméně obvykle by měla stačit tato konfigurace: Pentium III 800 MHz, 512 MB RAM a 30 MB diskového prostoru. WebNet Editor je tvořen databázovými tabulkami a procedurami uloženými v databázi a ASP skripty zpracovávanými IIS.

Správa

Jakmile je systém připraven k použití, je možné začít s vkládáním dat. Tuto práci vám výrazně usnadní administrační část dostupná prostřednictvím Internet Exploreru. Pokud v přihlašovacím dialogu zadáte správné uživatelské jméno a heslo, otevře se před vámi rozhraní, které se příliš neliší od standardních Windows aplikací. K dispozici máte menu, lištu nástrojů a samozřejmě vlastní pracovní plochu zabírající největší část obrazovky.

Administrační část slouží nejen ke vkládání článků a jim podobných informací, ale také např. k nastavení chování systému (počet článků na stránce, rozměry náhledu obrázků, e-mailové kontakty atd.), k práci s uživatelskými účty (detailní konfigurace přístupových práv, možnost vytvoření virtuální redakce) či k definici jazykových verzí webové prezentace. V nové verzi lze navíc z jednoho místa spravovat více webů.

Články

WebNet Editor je modulární systém, jehož jednotlivé části mohou fungovat zcela samostatně nebo je lze vzájemně propojit. Na popis všech funkcí systému zde není dostatek místa a tak se zaměřím na nejdůležitější modul, kterým jsou Články. Na základě přidělených oprávnění mohou uživatelé články vkládat, upravovat, mazat, vyhledávat, pracovat s historií (systém uchovává různé verze článků), prohlížet a v případě potřeby obnovit smazané články.

Vkládání nových článků probíhá prostřednictvím formuláře, který je rozdělen na 11 záložek. Zde lze kromě titulku a vlastního textu připojit k článku celou řadu dalších informací, jako je např. seznam autorů, rubriky, klíčová slova, diskuse, ankety, související články, soubory, obrázky či odkazy na externí zdroje informací. Protože WebNet Editor podporuje mj. vytváření neveřejných částí webové prezentace, lze vybrat zákazníky, kteří budou mít po zadání přihlašovacího jména a hesla k článku přístup. Pokud potřebujete omezit platnost nějaké zprávy, můžete na záložce Nastavení určit přesný čas zveřejnění i stažení článku.

Vlastní text se zadává pomocí vestavěného WYSIWYG HTML editoru, jenž nabízí podobné funkce jako MS Word např. práce se styly a šablonami textů, vkládání tabulek, obrázků a odkazů, kontrola pravopisu (využívá komponentu aplikace Word, která tedy musí být na klientském PC nainstalována). Pokud patříte mezi pokročilejší uživatele, můžete editovat přímo HTML kód. Začátečníci se mohou plně zaměřit na obsah textu, protože výsledný vzhled prezentace je dán ASP šablonami a kaskádovými styly vytvořenými profesionálními designéry dle požadavků zákazníka.

WebNet Editor také obsahuje nástroje pro vytváření tzv. typů článků s přesně definovanou strukturou budoucích článků. Tuto funkci oceníte při vytváření katalogu produktů s jednotným vzhledem a strukturou informací. Při zveřejňování článků lze využít workflow, kdy se článek připravený redaktorem objeví na internetu až po jeho schválení šéfredaktorem.

Další moduly

představím pouze telegraficky. Koneckonců jejich funkce je většinou zřejmá přímo z názvu. Na výběr tedy máte mj. tyto moduly: Ankety (zjišťování názoru čtenářů), Kalendář akcí (informace o pořádaných akcích), Diskuse, FAQ (odpovědi na často kladené dotazy), Galerie obrázků, souborů a odkazů (položky umístěné v jednotlivých galeriích lze využít při tvorbě prezentace), Fotogalerie pro veřejnost, Rezervační systém (plánování a objednávání exkurzí), Statistiky, Fulltextové vyhledávání, Rozesílání informací e-mailem atd.

Závěrem

WebNet Editor nabízí opravdu širokou paletu funkcí, díky níž najde uplatnění především u středních a velkých firem. Modulární architektura vám umožňuje vybrat si pouze moduly, které vás zajímají, a zaplatit tak pouze za to, co opravdu potřebujete.

WebNet Editor 2.0

modularita

uživatelské rozhraní

funkce na zakázku

pouze platforma Windows 2000/IIS/MS SQL Server

Základní cena modulového

WebNet Editoru: 25 000 Kč

Možnost rozšíření o další moduly

K recenzi poskytla firma: ecommerce.cz, Brno, www.ecommerce.cz

§§§§§


Chystáte se za prací do ciziny?  - 2. DÍL kde najít práci

Pavel Hrbáček

c02p0648

V minulém článku jste se dozvěděli, jak vytvořit životopis. Pokud jste pozorně prozkoumali uvedené stránky a vyvinuli potřebné úsilí, tak teď před vámi leží na stole (nebo září na monitoru) váš skvělý životopis. První krok je za vámi. Od této chvíle začnete probírat inzeráty a kontaktovat potenciální zaměstnavatele. Pokud míříte do zahraničí, mohou vám pomoci některé ze stránek, které najdete v tomto článku. Zaměření je opět především na Velkou Británii, ale některé stránky pokrývají svojí nabídkou hned několik států.

Při hledání práce na internetu nejspíše využijete služeb některého ze specializovaných serverů, které soustřeďují nabídku od několika agentur. Agentur může být na serveru i několik set, a tak práce s ním znamená už skutečně významné ušetření času a úsilí. Na druhou stranu, ne vždy jsou všechny nabídky aktuální, ale to není chybou těchto serverů, nýbrž těch, kteří zapomenou nabídku smazat. Množství nalezených nabídek vás může i lehce zmást. A to především tehdy, pokud máte znalosti, které jsou relativně vzácné a snažíte se dle nich vyhledávat. Na obrazovce se vám totiž sice zobrazí větší počet nabídek, ale všechny jsou na tu stejnou pozici a u stejné firmy, ovšem nabízené jinou agenturou. Některé servery umožňují vkládat inzeráty nejen agenturám, ale i přímo firmám. Když kontaktujete přímo potencionálního zaměstnavatele, máte jednu výhodu oproti těm, co využívají služeb agentur, firma za vás totiž neplatí smluvenou odměnu agentuře. Ovšem jen v případě, že si vás vybere, samozřejmě. Na druhou stranu registrace u jednotlivých agentur s sebou přináší řadu výhod a určitě ji lze jen doporučit. Seznam agentur, které publikují inzeráty, najdete v příslušné sekci většiny serverů.

Na internetu je celá řada stránek soustřeďujících nabídky práce. Za návštěvu stojí např. již v minulém článku zmiňovaný server www.newmonday.com. Naleznete zde nabídky z Velké Británie, Nizozemí a Belgie. Server nabízí další služby, které vám pomohou při hledání zaměstnání. Jedná se především o možnost registrovat svůj životopis na serveru a o pravidelné zasílání nabídek e-mailem. Tyto dvě služby jsou u kvalitních serverů součástí jejich standardní nabídky. Registrování životopisu slouží především pracovníkům spolupracujících agentur, kteří prohledávají tyto databáze a hledají vhodné kandidáty. Správně navržená databáze dokáže poskytnou potřebné informace a přitom udržet vaši anonymitu. Rozhodně tento způsob hledání práce nepodceňujte, i když to může znamenat opakované zadávání stejných údajů hned na několika serverech. Agentury dělají to samé a vyplatí se jim to, tak proč ne vy.

Pro ty, kdo chtějí pracovat ve Velké Británii či Irsku, je server www.planetrecruit.com místem, kde se vyplatí hledat zaměstnání v oboru IT. Můžete zde vyplnit dotazník životopisu nebo nahrát vaše CV ve formátu MS Word. V nabídce služeb je i zasílání nabídek, které vyhovují vašim požadavkům, e-mailem. Server má přehledný formulář pro vyhledávání a celkově pěkný, jednoduchý design. Výsledky hledání jsou přehledně uspořádané.

Zajímavým serverem z hlediska geografického pokrytí je www.flipdog.com. Přestože je primárně zaměřen na USA, najdete zde také nabídku i z těch nejneočekávanějších částí zeměkoule. Jak by se vám např. líbilo pracovat na Guadeloupe jako vývojář webových aplikací?

Následující tři servery jsou zaměřeny hlavně na Velkou Británii. Na stránce www.totaljobs.com najdete kromě vyhledávání, zasílání e-mailu a registrace životopisu také řadu dalších informací kolem trhu práce a vývoje IT průmyslu. Můžete zde zjistit i výši platu v oboru s přihlédnutím na oblast a pozici. Další stránka, www.rexonline.co.uk, je výchozím bodem hned k několika serverům specializovaným na oblast zaměstnání. Najdete zde části věnované vaší kariéře, životopisům a vyhledávací servery pro zmiňovanou Velkou Británii a také Irsko. V jejich obsahu však naleznete i inzeráty z několika dalších států, např. Belgie. Jeden ze serverů je specializovaný jen na pozice v oblasti telekomunikací. Na adrese www.gisajob.com je uloženo velké množství nabídek z oboru IT. Pokud jste specialista v netradičním oboru, zkuste hledat právě zde. Jinak do seznamu služeb patří zasílání nabídek e-mailem a možnost nahrání vlastního životopisu ve formátu MS Word.

Vyhledávací servery vám sice dodají seznamy volných míst, ale ty spolu s vámi dostanou také tisíce dalších uchazečů. Nepodceňujte proto možnost přímého kontaktu z vyhlédnutou firmou, i když to bude vyžadovat větší úsilí. Nejtěžší je samozřejmě zjistit, která z firem vlastně může mít o vás zájem. Osvědčeným způsobem, jak si vytvořit vlastní adresář potencionálních zaměstnavatelů, je např. navštívit stránky hlavního dodavatele technologie a zde prozkoumat seznam jeho certifikovaných partnerů v oblasti, o kterou se zajímáte. Jako příklad může posloužit firma IBM, jež na svých stránkách nabízí seznam svých business partnerů rozdělený dle technologií a umístění. Většina firem vám také usnadní přímý kontakt, protože jejich WWW stránky často obsahují i sekci s nabídkami volných pozic nebo e-mail pro zaslání životopisu.

Až pročtete řadu inzerátů, zjistíte, které znalosti jsou právě v kursu a můžete si sami provést vlastní analýzu, jak obstojíte ve srovnání s průměrnými požadavky na místo, jež se snažíte získat, a zda jsou vaše požadavky reálné. Můžete dojít k závěru, že je lepší ještě na sobě pracovat, něco se doučit, získat certifikaci, atd. Jako vodítko při určování, co by mělo být v tomto případě pro vás prioritou, vám může posloužit odkaz "Shortage occupation" na serveru www.workpermits.gov.uk. Zde najdete seznam kvalifikací, které ve Velké Británii na trhu dlouhodobě chybí (a zřejmě nejen tam), a tak mají při udělování pracovních povolení preferované postavení. Uchazeči s těmito znalostmi jsou zařazeni pod tzv. schéma "Tier 1", což znamená rychlejší zpracování, a hlavně váš budoucí zaměstnavatel nemusí pracovním úřadům dokazovat, že na dané místo nesehnal žádného místního pracovníka či z jiné země Evropské unie. V průběhu září došlo na této stránce sice ke změně, a to dočasnému vyjmutí IT znalostí z toho seznamu, ale toto rozhodnutí bude znovu přezkoumáno za tři měsíce dle situace na pracovním trhu. Rozhodně se vyplatí tuto stránku dlouhodobě sledovat.

Hlavně ale neztrácejte vytrvalost. Své nároky však odpovídajícím způsobem upravte, pokud zjistíte, že nemáte trhem vyžadovanou kvalifikaci. Seznam dnes nejvíce nedostatkových znalostí v oblasti IT vypadá přibližně takto: C/C++, Java, Oracle, Peoplesoft, Perl, SQL, Visual Basic, XML/DHTML a Java Script. Už dnes se můžete začít připravovat na svoje příští zaměstnání.

Zaregistrování životopisu

Registrování životopisu v databázi na serveru může probíhat dvěma způsoby. První nabízí vytvoření osobního profilu. V něm zadáte klíčová slova, která popisují vaše znalosti a zkušenosti, a navíc můžete připojit vámi vytvořený životopis, např. ve formátu MS Word. Druhý způsob nabízí také funkce osobního profilu, ale místo možnosti nahrát si vlastní soubor, dostanete k vyplnění přesně určený formulář v podobě dotazníku, jenž se většinou tváří jako počítačem generovaný životopis. Tento přístup může být však pro někoho nevýhodný, protože mu nedovolí dostatečně popsat jeho přednosti, jeho specifické znalosti zkrátka nepasují do kolonek vytvořených pro většinu uživatelů. Také nemůžete vyjádřit svojí originalitu jedinečným layoutem vaše životopisu, protože vše zde vypadá stejně. Navíc jsou také často omezeny seznamy, ze kterých musíte vybrat své znalosti. Pokud tedy nepasujete do standardu, raději vkládejte informace o sobě na těch serverech, jež vás co nejméně omezují, protože nedostatečně vysvětlená informace může případného zaměstnavatele zmást nebo dokonce odradit. Když už vyplňujete dotazník, snažte se vystihnout nejdůležitější znalosti a ty upřesnit z hlediska kvality a rozsahu. Velmi populárním serverem na ukládání životopisů je www.monster.com. Existuje ve variantách pro dvanáct zemí z celého světa, např. Finsko, Irsko, Indii, Austrálii, USA.

§§§§§


Informační esemesky – díl čtvrtý – Eurotel GSM infotext

Josef Kulhavý

c02p0651

Tentokrát se na stránkách PC WORLDu setkáváme naposledy s popisem SMS informačních služeb nabízených našimi operátory sítí mobilních telefonů. Dnes vám nabízíme dokončení rozsáhlé nabídky Eurotelu Praha.

MPZ

Mezinárodní poznávací značka

Klíčové slovo:MPZ

Zadání SMS:MPZ_Země

MPZ_Mpz

Parametry:Země: Požadovaná země, Mpz: Neznámá me-zinárodní poznávací značka

Příklad SMS:MPZ_SLOVENSKO

Odpověď: (MPZ) SLOVENSKO: SK

Cena:0,74 Kč

mTP

Mezinárodní telefonní předčíslí

Klíčové slovo: MTP

Zadání SMS:MTP_Země

MTP_Mpz

MTP_Mtp

Parametry:Lze zadat jméno země, mezinárodní poznávací značku nebo mezinárodní telefonní předčíslí

Příklad SMS:MTP_BRAZILIE

Odpověď: (MTP) BRAZILIE: +55/BR; BRAZILIE BRAZILIA: +5561; BRAZILIE RIO DE JANEIRO: +5521; BRAZILIE SAO PAULO: +5511

Cena:0,74 Kč

Slovníky

Oboustranné cizojazyčné slovníky

Klíčové slovo: SLO

Zadání SMS:SLO_Překlad_Slovo

Parametry:Překlad: AC (z angličtiny do češtiny), CA (z češtiny do angličtiny), NC (z němčiny do češtiny), CN (z češtiny do němčiny), FC (z francouzštiny do češtiny), CF (z češtiny do francouzštiny), SC (ze španělštiny do češtiny), CS (z češtiny do španělštiny), IC (z italštiny do češtiny), CI (z češtiny do italštiny)

Příklad SMS:SLO_CI_POMOC

Odpověď: (SLO) pomoc = aita; aiuto; assistenza; ausi-lio; mano; presidio; rincalzo; soccorso; sussi-dio; risorsa; merce; ossigeno; rimedio

Cena:0,74 Kč

Kalkulačka

Klíčové slovo: KAL

Zadání SMS:KAL_Výraz

Parametry:Výraz: Lze použít: +, -, *, /, (, ), # (mocnina), ABS (absolutní hodnota), ACOS, ACOSH, ASIN, ASINH, ATAN, COS, COSH, COTAN, EXP, LOG (dekadický logaritmus), LOG2 (lo-garitmus při základu 2), LN (přirozený loga-ritmus), MOD (zbytek po celočíselném děle-ní), ROUND (zaokrouhlení), SIN, SINH, SQR (druhá mocnina), SQRT (odmocnina), TAN, TANH, TRUNC (odstranění desetinné části)

Příklad SMS:KAL_(40-SQRT(9*100))#3

Odpověď: (KAL) 1000=(40-SQRT(9*100))#3

Cena:Zdarma

Vlaky

Jízdní řády vlaků.

Klíčové slovo: VLA

Zadání SMS:VLA_Od_Kam_Čas_Datum_+Počet

Parametry:Od, Kam: Nástupní a výstupní stanice, v pří-padě víceslovních názvů je nutné vložit místo mezery znak +, předložky nad a pod je nutno zadat jedním písmenem, v případě shody ná-zvu měst udejte za lomítko SPZ okresu; Čas: Zadávejte ve formátu HHMM; Datum: Zadávej-vejte ve tvaru ddmmrrrr (nepovinný údaj); Po-Poč.: Poč. vyhledaných spojů (nepovinný údaj)

Příklad SMS:VLA_SVOBODA+N+UPOU_BLANSKO/BK_

1550_+2

Odpověď: (VLA,1) 1/2 Část A: Odj.: Svoboda n. Upou 15:56, Prij.: Trutnov hl. n. 16:11, Vlak: Os 15723; Odj.: Trutnov hl. n. 16:14, Prij.: Jaro-mer 17:34, Vlak: Os 15417

Pokračování textu dorazilo v dalších několika SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Zpoždění

Systém zjistí aktuální polohu vlaku

Klíčové slovo: ZPO

Zadání SMS:ZPO_Vlak

Parametry:Vlak: Číslo vlaku nebo jeho název

Příklad SMS:ZPO_R708

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Autobusy

Jízdní řády autobusů.

Klíčové slovo: BUS

Zadání SMS:BUS_Od_Kam_Čas_Datum_+Počet

Parametry:Od, Kam: Nástupní a výstupní stanice, v pří-padě víceslovních názvů je nutné vložit místo mezery znak +, předložky nad a pod je nutno zadat jedním písmenem, v případě shody názvu měst udejte za lomítko SPZ okresu; Čas: Zadávejte ve formátu HHMM; Datum: Zadávejte ve tvaru ddmmrrrr (nepovinný údaj); Počet: Počet vyhledaných spojů (nepo-vinný údaj)

Příklad SMS: BUS_SVOBODA+N+UPOU_BLANSKO/

BK_1550_+2

Odpověď: (BUS,1) 1/2 Část A: Odj.: Svoboda n. Upou, aut. St. 16:35, Prij.: Podebrady, zel.st. 19:10, Bus 169105 18

Pokračování textu dorazilo v dalších několika SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Letadla

Letové řády letišť Praha, Bratislava a Košice.

Klíčové slovo: LET

Zadání SMS:LET_Od_Kam_Čas_Datum_+Počet

Parametry:Od, Kam: Místo odletu a příletu, v případě víceslovních názvů je nutné vložit místo me-zery znak +; Čas: Zadávejte ve formátu HHMM; Datum: Zadávejte ve tvaru ddmmrrrr (nepovinný údaj); Počet: Počet vyhledaných spojů (nepovinný údaj)

Příklad SMS:LET_PRAHA_NEW+YORK 08082002

Odpověď: (LET) 1/1 let: OK50 odlet: 12:30 09.08.2002 Prague, prilet: 15:45 09.08.2002 New York

Cena:2,52 Kč

Mezinárodní kódy letišť

Každé letiště má svůj mezinárodní kód. Touto službou můžete zjistit, jaký kód má dané letiště nebo naopak, jaké letiště má daný kód

Klíčové slovo: KDL

Zadání SMS:KDL_Letiště

KDL_Kód

Parametry:Letiště: Název letiště, u víceslovných názvů je nutné zadat před název znak *

Příklad SMS:KDL_*LOS_ANGELES

Odpověď: (KDL) Los Angeles, CA (Century City Heliport), USA: CCD; Los Angeles, CA (Commerce Business Park Heliport), USA: JBP;

Pokračování textu dorazilo v dalších několika SMS zprávách.

Cena:0,74 Kč

Kilometrovník

Služba spočítá vzdálenost, předpokládanou dobu jízdy, a trasu mezi dvěmi místy.

Klíčové slovo: KLM

Zadání SMS:KLM_Start_Cíl

Parametry:Start, Cíl: Start a cíl cesty, v případě víceslov-ních názvů je nutné vložit místo mezery znak +, v případě shody názvu měst udejte za lo-mítko SPZ okresu nebo MPZ země

Příklad SMS:KLM_LOMNICE+NAD+POPELKOU_VIDEN/A

Odpověď: (KLM) 319km, 04:28, CZ: Lomnice nad Popel-kou -> CZ: Jicin -> CZ: Kopidlno -> CZ: Havlic-kuv Brod -> CZ: Jihlava 112 D1,Exit -> CZ: Jihlava -> CZ/A: Hate (Znojmo) -> A: Wien

Cena:2,52 Kč

Hranice

Čekací doby na hranicích ČR.

Klíčové slovo: HRA

Zadání SMS:HRA_Mpz

Parametry:Mpz: A (Rakousko), D (Německo), SK (Slo-vensko), PL (Polsko)

Příklad SMS:HRA_SK

Odpověď: (HRA) SK: Lanzhot (D-2) os.0/0 min. nakl. 2/2 hod. Hodonin 0/0 2/3 S Hrozenkov 15/0 1/1 Strelna 0/0 1/1 Bumbalka 0/0 0/0 Mosty u J. 0/0 0/0

Cena:0,74 Kč

Poznámka:Čekací doby jsou uvedeny v pořadí "z ČR/do ČR"

Sjízdnost silnic

Sjízdnost silnic v ČR.

Klíčové slovo: SJI

Zadání SMS:SJI_Region

Parametry:Region: C (Čechy), M (Morava)

Příklad SMS:SJI_M

Odpověď: (SJI) M: Opet plne prujezdna je silnice I/38 v obci Drobonice, okres Kutna Hora, po dopravni nehode dvou osobnich vozidel.

Cena:0,74 Kč

Uzavírka silnic

Uzavírky silnic v ČR.

Klíčové slovo: UZA

Zadání SMS:UZA

Odpověď: (UZA) Uplna uzavirka silnice I/19 v obci Breznice, okres Pribram. Duvodem je konani pouti. Objizdna trasa je vedena po mistnich komunikacich.

Cena:0,74 Kč

Omezení dopravy

Dopravní omezení na silnicích v ČR.

Klíčové slovo: OME

Zadání SMS:OME

Odpověď: (OME) Na brnenske D1 jsou uzavreny leve jizdni pruhy v useku 130,5 131,0 km v obou smerech. Doprava vedena vzdy dve-ma zuzenymi jizdnimi pruhy.

Cena:0,74 Kč

Benzín v evropě

Ceny pohonných hmot v sousedních státech.

Klíčové slovo: PHM

Zadání SMS:PHM_Mpz

Parametry:Mpz: A (Rakousko), D (Německo), SK (Slovensko), PL (Polsko)

Příklad SMS:PHM_PL

Odpověď: (PHM) PL: (Polsko) cena v PLN: bezolov. b. (95 okt.) 3,23 (98 okt.) 3,46 olov. b. (98 okt.) 3,21 nafta 2,58 plyn 1,30

Cena:0,74 Kč

Poznámka:Ceny jsou uvedeny v měně státu

Ubytování

Služba vyhledá kontakty na ubytovací zařízení v ČR

Klíčové slovo: HOT

Zadání SMS:HOT_Město_Typ_+Počet

Parametry:Město: Město nebo SPZ okresu, ve kterém chce-te zjistit kontakt na ubytovací zařízení, v přípa-dě víceslovních názvů je nutné vložit místo me-zery znak +; Typ: H1 (hotel *), H2 (hotel **), H3 (hotel ***), H4 (hotel ****), H5 (hotel *****), M (motel, motorest), P (penzion), C (autokemp, tábořiště), R (rekreační zařízení), O (ostatní); Poč.: Poč. vyhled. kontaktů (nepovinný údaj)

Příklad SMS:HOT_KV_C

Odpověď: (HOT) 1/1: AUTOKEMP SASANKA 36261 SADOV, SADOV tel.: fax: 017-3312330

Cena:0,74 Kč

Poznámka: Údaj na začátku zprávy udává, kolik ubytova-cích zařízení požadovaného typu je uvedeno v databázi

Taxi

Služba vyhledá kontakty na taxi služby v ČR

Klíčové slovo: TAXI

Zadání SMS:TAXI_Město_+Počet

Parametry:Město: Město, ve kterém chcete zjistit kon-takt na taxislužbu; Počet: Počet vyhledaných kontaktů (nepovinný údaj)

Příklad SMS:TAXI_MLADA_BOLESLAV

Odpověď: (TAXI) 1/4: MONTY TAXI MLADA BOLESLAV tel.: 0326-729705, 0602317481

Cena:0,74 Kč

Poznámka: Údaj na začátku zprávy udává, kolik ubytova-cích zařízení požadovaného typu je uvedeno v databázi

Cena taxi

Služba zjistí přibližnou cenu za jízdu taxi po Praze

Klíčové slovo: CTP

Zadání SMS:CTP_Odkud_Kam

Parametry:Odkud, Kam: zadejte část ulici odkud a kam jedete, u víceslovných názvů použijte místo mezery znak +

Příklad SMS:CTP_ALSOVO+NABREZI_POVLTAVSKA

Odpověď: (CTP) Maximalni cena z ALSOVO NABREZI do POVLTAVSKA je cca 200 KC plus provozni cekani (4 Kc/min.). Vzdalenost je cca 8.0 km.

Cena:2,52 Kč

Ambasády

Služba vyhledá kontakty na zastupitelské úřady ČR v zahraničí.

Klíčové slovo: SOS

Zadání SMS:SOS_Mpz

Parametry:Mpz: Mezinárodní poznávací značka státu

Příklad SMS:SOS_F

Odpověď: (SOS) F: 18, Rue Bonaparte, 75006 Paris 00331/44320200, Tisn. Cislo 112.

Cena:Zdarma

Sledování zásilek

Služba zjistí, kde se pohybuje odeslaná zásilka přepravovaná firmami DHL, DPD, FedEx, TNT Expres, UPS nebo PPL.

Klíčové slovo: Dle firmy: DHL, DPD, FDX, TNT, UPS, PPL

Zadání SMS:Klíč. slovo_Zásilka_+Počet

Parametry:Zásilka: číslo zásilky; Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:UPS_165279_+3

Cena:0,74 Kč

Hitparáda

Prohledávání Juice hitparády

Klíčové slovo: HIT

Zadání SMS:HIT_Název

Parametry:Název: Název kapely nebo písně

Příklad SMS:HIT_LIGHTHOUSE_FAMILY

Odpověď: (HIT) Morning Light Mame! Poslech: 0607000079, vyzvaneni: TON 6079. A co hitparada? I#m gona. je na 4. miste! Posli SMS HIT GO.

Cena:1,60 Kč

Kina

Program pražských kin

Klíčové slovo: KIN

Zadání SMS:KIN_Film_*_ddmmrrrr_+Počet (kde hrají zadaný film)

KIN_*_Kino_ddmmrrrr_+Počet (co hrají v zadaném kině)

Parametry:Film: Název filmu, který chcete zhlédnout, v případě víceslovného názvu je třeba zadat místo mezery znak +; Kino: Název kina, které se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Požadované datum promítání (nepovinný parametr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:KIN_ROK+DABLA_+3

KIN_*_GALAXIE_20082002_+2

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Divadla

Program pražských divadel

Klíčové slovo: DIV

Zadání SMS:DIV_Představení_*_ddmmrrrr_+Počet (kde hrají zadané představení)

DIV_*_Divadlo_ddmmrrrr_+Počet (co hrají v zadaném divadle)

Parametry:Představení: Název představení (stačí pouze část), které chcete zhlédnout, v případě více-slovného názvu je třeba zadat místo mezery znak +; Divadlo: Název divadla, které se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Požadované datum představení (nepovinný parametr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:DIV_ZKROCENI

DIV_*_NARODNI_20082002_+2

Odpověď: (DIV) 1/3 Pamatnik narodniho pisemnictvi, Pamatnik narodni Zamek Stare Hrady u Libane 20.08.2002 Pieta v lodce Bohuslav Reynek

Cena:0,74 Kč

Kluby

Program pražských klubů

Klíčové slovo: KLU

Zadání SMS:KLU_Program_*_ddmmrrrr_+Počet (systém vyhledá program) DIV_*_Klub_ddmmrrrr_+

Počet (jaký program má zadaný klub)

Parametry:Program: Název programu (stačí pouze část), který chcete navštívit; Klub: Název klubu, který se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Poža-dované datum programu (nepovinný para-metr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:KLU_DISCO

KLU_*_FUTURUM_20082002_+2

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Koncertní síně

Program pražských koncertních síní

Klíčové slovo: KON

Zadání SMS:KON_Program_*_ddmmrrrr_+Počet (systém vyhledá program)

KON_*_Síň_ddmmrrrr_+Počet (jaký program má zadaná síň)

Parametry:Program: Název programu (stačí pouze část), který chcete navštívit; Síň: Název koncertní síně, kterou se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Požadované datum programu (nepovinný parametr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:KON_VERDI

KON_*_KLEMENTINUM_20082002_+2

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Muzea

Expozice pražských muzeí

Klíčové slovo: MUZ

Zadání SMS:MUZ_Expozice_*_ddmmrrrr_+Počet (kde je umístěna zadaná expozice)

MUZ_*_Muzeum_ddmmrrrr_+Počet (jakou expozici nabízí zadané muzeum)

Parametry:Expozice: Název expozice (stačí pouze část), kterou chcete navštívit; Muzeum: Název muzea, které se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Požadované datum programu (nepovinný parametr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:MUZ_BAROKO

MUZ_*_NARODNI _20082002_+2

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Galerie

Výstavy pražských galerií

Klíčové slovo: GAL

Zadání SMS:GAL_Výstava_*_ddmmrrrr_+Počet (kde je umístěna zadaná výstava)

MUZ_*_Galerie_ddmmrrrr_+Počet (jakou výstavu nabízí zadaná galerie)

Parametry:Výstava: Název výstavy (stačí pouze část), kterou chcete navštívit; Galerie: Název gale-rie, kterou se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Požadované datum programu (nepovinný parametr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS:GAL_JOSEF+LADA

GAL_*_NARODNI _20082002_+2

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Kulturní střediska

Program pražských kulturních středisek

Klíčové slovo: KUL

Zadání SMS:KUL_Program_*_ddmmrrrr_+Počet (systém vyhledá program)

KUL_*_Středisko_ddmmrrrr_+Počet (jaký program má zadané středisko)

Parametry:Program: Název programu (stačí pouze část), který chcete navštívit; Středisko: Název stře-diska, které se chystáte navštívit; ddmmrrrr: Požadované datum programu (nepovinný parametr); Počet: Počet odpovědí v SMS (nepovinný parametr)

Příklad SMS: KUL_POVODNE

KUL_*_OBECNI+DUM_20082002_+2

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:0,74 Kč

Sms reminder

Pravidelné zasílání SMS v určený čas

Klíčové slovo:REM

Zadání SMS:REM_Čas Četnost_*Text

Parametry:Čas: Od kdy bude požadovaná informace do-ručována na váš mobil, čas musí být ve for-mátu HHMMddmm nebo pouze HHMM; Čet-nost: D (denně), T (týdně), M (měsíčně); Text: Text může buď libovolný text v tom případě na mobil dorazí SMS zpráva se zadaným textem, nebo může obsahovat klíčové slovo a parametry služby GSM Infotext bu-de vám doručena esemeska s požadovanou informací

Příklad SMS:REM_18501308M *MUR

Odpověď: (REM) Vas pozadavek 09501208 byl zaregi-strovan.

Od 13.8. 18:50 jednou měsíčně dochází pravidelně Murphyho zákon (MUR)

Cena:0,74 Kč

Poznámka:Pro zrušení jediného pravidelného zasílání informací je třeba zaslat SMS ve tvaru: REM_K_#Čas nebo REM_K_*Klíčové slovo; Pro zrušení všech zasílaných SMS je třeba zaslat SMS: REM_K

GSM infotext pravidelné SMS

Služba společnosti Eurotel nabízí kromě jednorázových SMS zpráv i periodické zasílání informačních esemesek. Obsah většiny z nich pro největšího českého operátora zajišťují partnerské společnosti. Po SMS registraci jsou doručovány na váš mobil textové zprávy s vyžádanou informací. Systém je u většiny kanálů nastaven tak, že pokud nevložíte na konec registrační SMS zprávy písmeno T, budou esemesky docházet pouze do půlnoci dne, kdy si je objednáte.

Aktivační i deaktivační SMS je nutné zaslat na číslo 999111. Za odeslání zaplatíte jako za běžnou SMS zprávu v závislosti na svém tarifu. Za příjem odpovědi v textové zprávě zaplatíte částku, která je uvedena níže.

Krátce po odeslání požadavku přijde na mobil potvrzení. To je u každého kanálu jiné, a má například tento tvar: "(CTK) Vas pozadavek: D (domaci-3 byl zaregistrovan do dnesni pulnoci." Po zrušení SMS zprávou dorazí text například: "(FAK) Vase registrace byla ukoncena".

Zpravodajství ČTK

Zpravodajství České tiskové kanceláře

Klíčové slovo:CTK

Aktivace:CTK_Typ_Priorita_Jak

Deaktivace:CTK_Typ_K nebo CTK_K

Parametry:Typ: Typ zpravodajství D (domácí), M (mezinárodní), E (ekonomické), S (sportovní); Priorita: 1 (zlomové události několik ročně), 2 (klíčové události), 3 (hlavní události dne); Jak: T (budete informováni trvale), pokud parametr nezadáte, budete informováni do půlnoci

Příklad SMS:CTK_D_3

Odpověď: (CTK:510,D3) Stredocesky hejtman vyhlasil stav ohrozeni pro cele povodi Dolni Vltavy. Lide zijici u Vltavy a Berounky se mají pripra-vit na moznou evakuaci.

Denně SMS: 0-1 (pro prioritu č. 1), 1-2 (pro prioritu č. 2), 2-5 (pro prioritu č. 3)

Cena:1,05 Kč

Poznámka: Zašlete-li SMS pouze s klíčovým slovem CTK, systém vrátí jedinou, poslední vydanou zprávu

Zašlete-li SMS ve tvaru CTK ?Slovo, systém prohledá posledních 36 zpráv a zobrazí čísla, kde se slovo vyskytuje. Celou zprávu je možné si nechat poslat SMS ve tvaru CTK HČíslo.

Zpravodajství idnes

Zpravodajství internetového serveru IDNES

Klíčové slovo:MFD

Aktivace:MFD_Typ_Jak

Deaktivace:MFD_Typ_K nebo MFD_K

Parametry:Typ: Typ zpravodajství V (všeobecné), E (ekonomické), S (sportovní), T (titulky MF Dnes); Jak: 1 (nejdůležitější zprávy dne), 2 (všechny zprávy), 3 (hlavní události dne), T (budete informováni trvale), pokud parametr nezadáte, budete informováni do půlnoci

Příklad SMS:MFD_V_1

Odpověď: (MFD:015,V1) V Praze-Lahovicich se utopil chatar. Podle policie se zrejme opily brodil v rozbourene Vltave. Jde o sedmou obet zaplav za poslednich pet dni.

Denně SMS: 2-5

Cena:1,05 Kč

Monitoring tisku

Služba zjistí, ve kterém periodiku se vyskytlo hledané slovo

Klíčové slovo:MON

Aktivace:MON_Jak_Slovo

Deaktivace:MON_K_Slovo nebo MON_K

Parametry:Jak: D nebo bez parametru (budete informo-váni do půlnoci), T nebo A (budete informo-váni trvale); Slovo: Slovo, které chcete sledo-vat slov může být až 5

Příklad SMS:MON_D_SMS_PCWORLD

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci.

Cena:2,52 Kč

Aktuální dopravní informace

Dopravní informace ve vybraném regionu

Klíčové slovo:DOP

Aktivace:DOP_Region_Jak

Deaktivace:DOP_K nebo DOP_Region_K

Parametry:Region: P (Praha), C (Čechy), M (Morava), D (Dálnice), V (Všechny regiony); Jak: T (O dopravní situaci budete informováni trvale), pokud parametr nezadáte, budete o dopravní situaci informováni do půlnoci

Příklad SMS:DOP_C_T

Odpověď: (DOP,C) 18:35 Silnice I/12 v okrese Kolin, je po DN plne prujezdna.

Denně SMS: 4-8

Cena:1,60 Kč

Burza cenných papírů

Systém zašle na váš mobil informaci vždy, když dojde ke splnění požadavku týkajícího se změn kurzu.

Klíčové slovo: BCP

Aktivace:BCP_KódPožadavek_Jak

Deaktivace:BCP_Kód_K nebo BCP_K

Parametry:Kód: Kód obchodovaného cenného papíru (BIC nebo ISIN); Požadavek: určení výše kurzu, kdy systém odešle SMS > (větší), < (menší), = (rovná se); Jak: T (O změně kurzu budete informováni trvale), pokud parametr nezadáte, budete o změnách kurzu informo-váni do půlnoci

Příklad SMS:BCP_BAACRADI>260

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci

Cena:2,52 Kč

Akcie RM-systému

Systém zašle na váš mobil informaci vždy, když dojde ke splnění požadavku týkajícího se změn kurzu.

Klíčové slovo: RMS

Aktivace:RMS_KódPožadavek_Jak

Deaktivace:RMS_Kód_K nebo BCP_K

Parametry:Kód: kód obchodovaného cenného papíru (BIC nebo ISIN); Požadavek: určení výše kur-zu, kdy systém odešle SMS > (větší), < (menší), = (rovná se); Jak: T (O změně kurzu budete informováni trvale), pokud parametr nezadáte, budete o změnách kurzu informo-váni do půlnoci

Příklad SMS:RMS_BAACRADI>260

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci

Cena:2,52 Kč

Bydlení

Zpravodajství ze světa bydlení, stavění, hypotéčních úvěrů a stavebního spoření

Klíčové slovo:DUM

Aktivace:DUM_ Jak

Deaktivace:DUM_K

Parametry:Jak: T (trvalá registrace) +Počet (počet posledních vydaných zpráv)

Příklad SMS:DUM +1

Odpověď: (DUM) Svaz ceskych a moravskych bytovych druzstev chce v krajich zalozit zdruzeni, která vlastnikum domu umozni snazsi pri-stup k informacim.

Denně SMS: 0-1

Cena:0,74 Kč

Fakta o firmách

Důležité informace o dění ve firmách

Klíčové slovo:FAK

Aktivace:FAK_Jak

Deaktivace:FAK_K

Parametry:Jak: T (trvalá registrace), D (registrace do půlnoci), Hčas (registrace na určitý počet hodin např.: H8), Npočet (Celkový počet doručených zpráv 1 999 např.: N200), Xslovo (doručení zpráv obsahující zadané slovo např.: XSMS), Vdatum (doručení všech zpráv z určitého dne např.: V24082002)

Příklad SMS:FAK_D

Odpověď: (FAK) Ceska pojistovna bude likvidovat asi 1800 pojistnych udalosti zpusobenych po-vodni v Praze v srpnu 2002 v celkove hodno-te az 20 mil. Kc.

Denně SMS: 10-20

Cena:0,74 Kč

Změny nastavení pomocí SMS

O obdobné službě jsme psali v minulém dílu seriálu o informačních SMS zprávách našich operátorů. Eurotel, podobně jako Oskar, umožňuje měnit nastavení svého účtu pomocí SMS zpráv. Uživatelé Eurotelu však nemají tolik možností, jako uživatelé Oskara. Ke změnám je třeba většinou znát šestimístné identifikační číslo. Číslo mobilního telefonu zadávejte ve tvaru 60xyyyyyy nebo 72xxxxxxx.

Za odeslání zaplatíte jako za běžnou SMS zprávu v závislosti na svém tarifu. Příjem odpovědi v textové zprávě je zdarma (nikoli však provedení změny!). Po odeslání požadavku v SMS zprávě dorazí na mobil text například: "(JUICE) Vas pozadavek byl prijat a odeslan ke zpracovani." Po několika minutách může v některých případech dorazit další zpráva s potvrzením převzetí požadavku: "Byl vytvoren pozadavek na aktivaci Juice Easy". Po další chvíli se objeví v SMS zprávě text: "Vami pozadovana sluzba JUICE byla zapojena. Eurotel Praha"

Zjištění stavu účtu

Klíčové slovo:ZUS

Zadání SMS:ZUS_?_Heslo_Mobil

Změna paušálu

Klíčové slovo:ZME

Zadání SMS:ZME_Paušál_Heslo_Mobil

Parametry:Paušál: Program, na který chcete přejít: TT (T!P TOP), TP (T!P60), R (Relax), RP (Relax plus), O (Optimum), OP (Optimum Plus), B200 (Business 200), B300 (Business 300), B600 (Business 600)

Benefit

Klíčové slovo:BEN

Zadání SMS:BEN_?_Heslo_Mobil

Dočasné odpojení

Chcete-li ulevit své peněžence a rozhodnete-li se nepoužívat po určitou dobu mobilní telefon, umožňuje jej Eurotel dočasně odpojit. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:PRA

Odpojení:PRA_D_Heslo_Mobil

Zapojení:PRA_A_Heslo_Mobil

Trvalé odpojení

V případě krádeže můžete požádat operátora o trvalé odpojení SIM karty. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:KRA

Odpojení:KRA_D_Heslo_Mobil

Podrobný účet

Objednání služby Pravidelný podrobný účet. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:PPU

Aktivace:PPU_A_Heslo_Mobil

Příchozí hovory

Objednání služby Signalizace příchozích hovorů (během hovoru jste informováni o dalším příchozím hovoru). Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:SIG

Aktivace:SIG_A_Heslo_Mobil

Roaming

Aktivace roamingu. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:ROA

Aktivace:ROA_A_Heslo_Mobil

Cena: 0,74 Kč

SMS

Aktivace příjmu SMS. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:TXT

Aktivace:TXT_A_Heslo_Mobil

Clir

Aktivace služby nezobrazení čísla volanému (tzv. inkognito). Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:NEZ

Aktivace:NEZ_A_Heslo_Mobil

Odpojení sms z e-mailu

Po odpojení nebude možné přijímat SMS zprávy zasílané z e-mailu. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:NEM

Aktivace:NEM_A_Heslo_Mobil

Odpojení sms z webu

Po odpojení nebude možné přijímat SMS zprávy zasílané z webové stránky Eurotelu. Službu mohou využít pouze uživatelé s tarifním programem.

Klíčové slovo:NWW

Aktivace:NWW_A_Heslo_Mobil

Změna tarifu pro go

Pomocí SMS zprávy můžete změnit tarif své Go karty. Pouze pro zákazníky využívající předplacené karty Go.

Klíčové slovo:TARIF

Zadání SMS:TARIF_Tarif

Parametry:Tarif: F (změna na tarif Fun Go), O (změna na tarif Original Go), Q (změna na tarif Quatro Go),

Příklad SMS: TARIF_Q

GPRS

Aktivace a deaktivace služby GPRS. Pouze pro zákazníky využívající předplacené karty Go.

Klíčové slovo:GPRS

Aktivace:GPRS_A

Deaktivace:GPRS_D

Data

Aktivace a deaktivace služby DATA. Pouze pro zákazníky využívající předplacené karty Go.

Klíčové slovo:DATA

Aktivace:DATA_A

Deaktivace:DATA_D

Juice

Aktivace a deaktivace služby JUICE. Pouze pro zákazníky využívající předplacené karty Go.

Klíčové slovo:JUICE

Aktivace:JUICE_A

Deaktivace:JUICE_D

Roamingoví partneři

Zjistí základní informace o roamingu v zadané zemi

Klíčové slovo: ROAM

Zadání SMS:ROAM_Mpz nebo ROAM_Kód

Parametry:Mpz: Mezinárodní poznávací značka státu; Kód: Kód sítě roamingového partnera

Příklad SMS:ROAM_262-01

Odpověď: (ROAM) 26201: DeTeMobil GmbH, Po-Pa 7-20 hod 43,40 Kc/min, Mimo spicku + statni svatky 26,10 Kc/min, Mezinarodni tarif: 2. pasmo 16,85 Kc/min

NET55

Informace o tarifech NetCall55

Klíčové slovo: NC55

Zadání SMS:NC55_Stát nebo NC_Předvolba

Parametry:Stát: název státu země, o které chcete získat informaci; Předvolba: Předvolba země, o kte-ré chcete získat informaci ve tvaru: +xx nebo 00xx nebo 55xx

Příklad SMS:NC55_+45

Odpověď: (NC55) Denmark (DANSKO): 55 45. Tarif I. cena 7,90 / 8,30 vcetne DPH. Ceny volani v Kc/min. (FAX)

Bankomaty go

Informace o bankomatech, kde lze provést dobití Go

Klíčové slovo: ATM

Zadání SMS:ATM_Město

Parametry:Město: Město nebo region: SC (Střední Čechy), ZC (Západní Čechy), SE (Severní Čechy), VC (Východní Čechy), JC (Jižní Čechy), SM (Severní Morava), JM (Jižní Morava)

Příklad SMS:ATM PRAHA8

Odpověď: (ATM) Praha8, 1) Sokolovska 14, Delvita 2) Bohnice, Lodzska 24, Delvita 3) Liben, U libenskeho pivovaru 63, Libensky pivovar 4) Pobrezni 3, IBC Praha

Pokračování textu bylo doručeno v dalších několika SMS zprávách.

Eurotel hry

Chcete-li zahnat nudu a máte přitom vysoký kredit či dostatek financí na zaplacení účtu, připravil pro vás Eurotel několik her, které můžete hrát pomocí svého mobilního telefonu a SMS zpráv. Hru je nutno hrát bez přerušení. Pokud totiž nebudete reagovat déle než 30 minut, hra se sama automaticky ukončí.

Všechny SMS zprávy je nutno odesílat na číslo 999111. Za odeslání zaplatíte jako za běžnou SMS zprávu v závislosti na svém tarifu. Odpovědi v SMS zprávách nejsou účtovány a jsou tedy zdarma. Jestliže však při hraní používáte aplikaci Juice Easy, zaplatíte za každou informaci přijatou na displej mobilu 1,05 Kč

Zápalky

V krabičce leží několik zápalek. Vy i počítač máte za úkol odebrat 1-3 zápalky. Na koho zbude poslední zápalka, prohrál.

Klíčové slovo:ZAP

Zadání SMS:ZAP_S_Počet (Start hry)

ZAP_Odebrat

ZAP_K (Předčasný konec hry)

Parametry:Počet: Počet zápalek při startu hry (15-25); Odebrat: Počet odebíraných zápalek (1-3)

Hru začnete tím, že určíte, s kolika zápalkami se bude hrát např.: ZAP_S_15. Na mobil dorazí text: "(ZAP) Nova hra, odebirejte od 1 do 3 zapalek z celkovych 15 zapalek zadanim ZAP A, kde A je počet zapalek. Hra registro-vana pod cislem 1." Dále odebíráte 1-3 zápalky sms zprávou například: ZAP_2. Obra-tem přijde text: "(ZAP) Odebiram 1 zapalek, zbyva 12 zapalek. Cekam na Vasi odpoved.". Poté, co zbude v krabičce poslední zápalka, hra končí. Systém o tom podá SMS zprávu v případě vítězství má znění: "(ZAP) Blaho-přeji k vyhre. Vase hra byla ukoncena."

DĚLOSTŘELECKÝ SOUBOJ

V poli leží cíl. Vaším úkolem je jej zasáhnout "dělovou koulí". Dělem můžete mířit (nahoru a dolů) a měnit množství použitého střelného prachu. K dispozici máte 100 kg virtuálního střelného prachu.

Klíčové slovo:DEL

Zadání SMS:DEL_S (Start hry)

DEL_Prach_Úhel

DEL_K (Předčasný konec hry)

Parametry:Prach: Množství prachu (0.01-10.00); Úhel: Úhel (0-89)

Hru započnete SMS zprávou: DEL_S. Systém odešle na mobil text: "(DELO) Nova hra, cil ve vzdalenosti 2.06 km, strilejte DELO X Y, X=prach 0 az 10.00 kg, Y = uhel 0 az 90 stupnu. Hra cislo 1." Dělo vystřelí po zadání příkazu v SMS například: DEL_4.5_22. SMS došlá na váš mobil může vypadat takto: (DELO) Tak to byla trochu dlouha rana, stre-la dopadla 0.23 km za cilem, zbyva Vam 95.50 kg prachu. Strilejte dal.". Po zasažení cíle dorazí na mobil text: "(DELO) Gratuluji, cil byl znicen. Podarilo se Vam to na 3. pokus. Vase hra byla ukoncena.

Přistání na měsíci

S raketou jste se přiblížili k Měsíci. Nyní vám zbývá už jen hladce přistát. Množstvím paliva určujete rychlost, jakou se blížíte k povrchu Měsíce.

Klíčové slovo:LUN

Zadání SMS:LUN_S nebo LUN_S_Množství_Rychlost_

Výška (Start hry)

LUN_Brzda

LUN_K (Předčasný konec hry)

Parametry:Palivo: Množství paliva (20-200); Rychlost: Rychlost při startu hry (10-200); Výška: Výchozí výška (100-300); Brzda: Množství paliva k brzdění (0-25)

Start hry se započne SMS ve tvaru LUN_S v tom případě startovní parametry nastaví počítač. Pokud chcete zadat úvodní paramet-ry sami, zadejte například takovou SMS: LUN_S_160_40_160. Start hry systém potvr-dí v SMS zprávě: "(LUN) Nova hra, jste 160 m vysoko, rychlost je 40m/sec a mate 160 tun paliva. Zadejte palivo LUN X, kde X je palivo od 0 do 25 t.". Klesat lze zadáním množství paliva např.: LUN_22. Systém vrátí aktuální informaci: "(LUN) Vase vyska je 120 m, rych-lost -2m/sec, takze stoupate, zbyva palivo 138 tun. Zadejte palivo." (Při záporné rych-losti je nutné několikrát zadávat: LUN_0). Po přistání systém odešle na váš mobil text: "(LUN) Hladke pristani rychlosti 4 m/sec, trvalo Vam to 22 lunarnich vterin, ale ve skutecnosti 18.75 minut. Vase hra byla ukoncena."

Lodě

Zvolte si velikost hrací plochy, umístěte své lodě a začněte bodovat proti počítači.

Klíčové slovo:LOD

Zadání SMS:LOD_S_Plocha_Malá_Velká (Start hry)

LOD_Pozice_Zásah

LOD_K (Předčasný konec hry)

Parametry:Plocha: čtvercová plocha hry (5 10); Malá počet malých lodí (1 čtverec); Velká počet velkých lodí (2 čtverce); Pozice: pozice, na kterou střílíte; Zásah: V (počítač střílel mimo do vody), Z (počítač zasáhl loď, ale nepoto-pil ji), P (počítač zasáhl loď a celou ji poto-pil)

Před startem hry si na čtverečkovaném papíru vytvořte dvě hrací pole. Ta mají vždy čtvercový tvar o zvolené velikosti. Pole ve čtvercích si označte čísly (řádky) a písmeny (sloupce). Do prvního čtverce zakreslete své lodě, do druhého budete zaznamenávat lodě protivníka. Lodě se nesmí vzájemně dotýkat, ani rohy. Start hry se započne SMS ve tvaru například LOD_S_5_2_2. První střílí počítač: "(LOD) Nova hra 5 x 5 lod typu 2 2x, lod typu 1 2x. Hra registrovana pod cislem 1. Ja strilim na C1.". Vaším úkolem je počítači odpovědět například: LOD_B2_V. V případě úspěchu počítač odešle na váš mobil text: "(LOD) Zasah, strela B2 do lodi. Lod potopena. Ja strilim A4.". Na závěr hry v případě úspěchu dorazí na váš mobil dvě zprávy: První s informací o potopení lodi a druhá s informací o výhře: "(LOD) Gratuluji k vyhre, podarilo se Vam to 11 tahy. Vase hra byla ukoncena.".

Logic

Počítač si myslí sekvenci čísel. Vaším úkolem je zjistit jakou.

Klíčové slovo:LOG

Zadání SMS:LOG_S nebo LOG_S_Počet (Start hry)

LOG_Číslo

LOG_K (Předčasný konec hry)

Parametry:Počet: Počet cifer, které má číslo obsahovat (3-5); Číslo: hádané číslo

Hru začnete SMS ve tvaru LOG_S nebo například LOG_S_4. Potvrzení od počítače dorazí v SMS zprávě na mobil: "(LOG) Nova hra, hadejte 4 cislice zadanim LOG NNNN, kde N je cislice od 0 do 9. Hra registrovana pod cislem 1." Tipujte tedy čtyři číslice: LOG_2418. Počítač odpoví: "Spravne umistenych cislic: 1, spravnych cislic, ale na spatne pozici: 1." Po uhádnutí všech čtyř čísel počítač odešle SMS: "(LOG) Gratuluji, cislo 4713 se Vam podarilo uhadnout na 7 pokusu. Vase hra byla ukoncena."

Šachy

S mobilem od Eurotelu se lze zdokonalovat v královské hře Šachy.

Klíčové slovo:SACH

Zadání SMS:SACH_S nebo SACH_S_Barva (Start hry)

SACH_Tah

SACH_Q (Velká rošáda)

SACH_X (Malá rošáda)

SACH_SACH (zjištění aktuálního rozmístění figurek)

SACH_K (Předčasný konec hry)

Parametry:Barva: C (černé figurky), B (bílé figurky); Tah: tah figurkou, uvádí se výchozí a konečná po-zice figurky.

Před hrou doporučuji připravit si šachovnicovou desku i figurky ke hře šachy, aby bylo možné zaznamenávat aktuální pozici figurek na šachovnici. Hru s počítačem zahájíte SMS zprávou: SACH_S, pokud chcete určit barvu svých figurek, započněte hru SACH_S_B (pro bílé figurky) nebo SACH_S_C (pro černé figurky). Počítač potvrdí start hry: "(SACH) Nova hra registrovana pod cislem 1. Hrajete jako bily, cekam na Vas tah." Táhnete tedy vybranou figurkou: SACH_E2E4. Počítač odpoví: (SACH) Vas tah byl: E2E4. Muj tah je D7 na D5." Hra může pokračovat dál. Ač nejsem zdatným šachistou, po 4. tahu se mi podařilo dát mat. Poté jsem obdržel zprávu: "(SACH) Vzdavam to, prohral jsem po 4. tahu. Vase hra byla ukoncena."

SMS plus

Pomocí aplikace SMS plus lze zasílat SMS zprávy mimo sítě mobilních telefonů lze zasílat SMS na e-mail, pager a fax. Dále jsme do této části článku začlenili i popis postupu odesílání hromadných SMS zpráv. SMS je nutné zaslat na číslo 999111. Za odeslání zaplatíte jako za běžnou SMS zprávu v závislosti na svém tarifu. Za příjem odpovědi v textové zprávě zaplatíte částku, která je uvedena níže.

SMS e-maili

Zaslání SMS zprávy na e-mail

Klíčové slovo: EML

Zadání SMS:EML_Adresa_Text

Parametry:Adresa: E-mailová adresa příjemce zprávy, místo znaku

Příklad SMS:EML_MOBILPORADNA*SMSPLUS.CZ

_POKUS

Odpověď:(EML) Vas e-mail byl odeslan.

Cena:0,74 Kč

SMS pager

Zaslání SMS zprávy na pager

Klíčové slovo: OPE

Zadání SMS:OPE_Číslo_Text

Parametry:Číslo: Číslo pageru

Cena:0,74 Kč

SMS fax

Zaslání SMS zprávy na fax

Klíčové slovo: FAX

Zadání SMS:FAX_Číslo_Text

Parametry:Číslo: Číslo faxu

Cena:2,52 Kč

Více SMS

Zaslání SMS na více čísle najednou (maximálně 100) do všech třech českých sítí

Klíčové slovo: SND

Zadání SMS:SND_Skupina_Text (odeslání SMS)

SND_ADD_Skupina_Seznam (Vytvoření nové skupiny a vložení nových čísel do skupiny)

SND_DEL_Skupina_Seznam (Vyjmutí čísel ze skupiny)

SND_LST_Skupina (Výpis čísel ve skupině)

SND_CNT_Skupina (Vypíše počet čísel ve skupině)

SND_COPY_SkupinaA_SkupinaB (Zkopíruje všechna čísla ze SkupinaA do nové SkupinaB)

SND_JOIN_SkupinaA_SkupinaB (Přidá všech-na čísla ze SkupinaA do SkupinaB)

SND_DELP_Skupina (Smazání skupiny)

Parametry:Skupina: Libovolný jednoslovný název; Text: Text zprávy, která má dorazit všem příjem-cům; Seznam: Seznam telefonních čísel od-dělených mezerou. Je možné zadávat ve tva-rech +420xxxyyyyyy, xxxyyyyyy nebo xyyyyyy (pouze Eurotel)

Cena:Editace profilů: 0,74 Kč

Odeslání SMS do sítě Eurotel: 0,74 Kč

Odeslání SMS do sítě T-Mobile a Oskar: 1,60 Kč

Nejprve je nutné vytvořit skupinu a vložit do ní nové příjemce SMS např.: SND_ADD_MOBILPORADNA_0721729175_

604707349_+420776300335. Na mobil dorazí potvrzení: "(SND) ADD mobilporadna: Pozadovana cisla pridana do profilu.; Neplatna cisla: 0721729175". Další čísla je možné kdykoliv vložit obdobnou SMS. Esemesky na telefonní čísla je skupině možné odeslat například touto zprávou: SND_MOBILPORADNA_Pokus. Odeslání hromadné SMS je potvrzeno zprávou: "(SND) SND MOBILPORADNA: Zprava byla odeslana. Pocet adresatu: 2". Na mobilní telefony ve skupině dorazí SMS z čísla 999111 se zadaným textem.

Další klíčová slova jsou shodná pro všechny naše operátory:

#DBT diskuse v televizních a novinových debatách (Cena: 2,52 Kč)

#HLA hlasování v soutěžích a anketách (1,60 Kč)

#KRI odesílání tajenky vyluštěných křížovek (2,52 Kč)

§§§§§


Kapka CSS SS2 – Tipy & triky [VI]

JIŘÍ Kysela

c02p0652

V minulém díle jsem tvrdil, že ten dnešní bude orientován ryze "příkladově". Netušil jsem ale, že kapitola DHTML filtrů, které jsme se pouze lehce dotkli, vyvolá u čtenářů vlnu spokojenosti a budu dostávat e-maily s požadavkem na podrobnější rozebrání této tematiky. Inu dobrá, povíme si tedy dnes i o filtrech, které nejsou standardy, ale platí jen pro konkrétní webový prohlížeč. V žádném případě tím ale nechci nabádat k tomu, aby autoři designovali stránky jen pro určité konkrétní prohlížeče. To rozhodně ne. Spíše bych tyto vymoženosti považoval za nástroje, které lze použít ve svých stránkách, ale jejichž funkčnost není podstatou oné stránky, a tudíž jsou zobrazitelné a dobře čitelné i v prohlížečích, jež těmito možnostmi nedisponují. Dodám jen, že jako obvykle naleznete ukázky zde uváděné i na CD PC WORLDu.

Filtry

Minule jsme si povídali o filtru pro transparentnost objektů. Jeho výhodou bylo, že byť s malými rozdíly byl podporován hned dvěma zřejmě nejpoužívanějšími prohlížeči, tj. Internet Explorerem (IE) a Netscapem (NS). Dnes uváděné filtry pocházejí z dílny Microsoftu a jsou tedy podporovány jen v IE ve verzi 4 a vyšších. Objevily se už i mnohé další filtry, ale podporovány jsou až od verze 5.5, proto se jimi zatím nebudeme zabývat. Filtry lze aplikovat na elementy o čtvercové ploše (IMG, TABLE, TR, TD, TEXTAREA, INPUT, BUTTON...). Definici filtrů zapisujeme do stejných oblastí a stejným způsobem jako běžné styly. Ovšem pokud chceme aplikovat filtry na tagy SPAN či DIV, musíme jim definovat šířku a výšku, nebo absolutní pozici (např. tedy "width:100px; height:100px" či "position:absolute"). Samozřejmě je možné na jeden objekt aplikovat více filtrů, potom je třeba je oddělit čárkou s mezerou za ní! Následuje zelená tabulka s popisy. Jak je dobrým zvykem, následuje příklad (ze zřejmých důvodů funguje pouze v IE v4.0+):

<HTML>

<BODY>

<CENTER>

<TABLE border="1" cellpadding="20">

<TR><TD>

<SPAN id="obraz" style="width:100%; height:100%">

<H1>HOUSENKA</H1>

<IMG src="housenka.PNG">

</SPAN>

</TD></TR>

</TABLE>

<FORM onSubmit="document.getElementById(\obraz\).style.

filter=styl.valu e; return false">

Aplikovany filtr:

<BR>

<TEXTAREA cols="36" rows="3" name="styl">

</TEXTAREA>

<BR>

<INPUT TYPE="submit" value="UKAZ OBRAZEK">

</FORM>

</CENTER>

</BODY>

</HTML>

Tento je jednoduchým editorem, který po zadání znění filtru jej umožňuje okamžitě zhlédnout tak, jak bude vypadat ve skutečnosti. Vysvětlovat mnoho myslím není třeba, tak snad jen dodám, že magická formule "return false" v parametru OnSubmit u elementu FORM zajišťuje, aby potvrzení formuláře nevyvolalo odesílání jeho dat. Ukázka příkladu:

Tímto tedy končím dnešní díl seriálu. Pište e-maily s dotazy na adresu j.kysela@web-brana.cz, třeba příště zodpovím právě ten váš a prozatím se mějte hezky a za měsíc již u slibovaného "příkladového" dílu na shledanou!

§§§§§


Zkuste ISDN bez drát - Well ISDNTel DECT

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0653

V předchozím čísle PC WORLDu jsme vás v rubrice novinky upozornili na nový bezdrátový ISDN telefon Well, který se objevil v nabídce společnosti Joyce. Netrvalo dlouho a přístroj jsme si mohli vyzkoušet na ISDN lince. Na následujících řádcích se proto můžete dočíst, zda splnil naše očekávání.

Co je DECT a kam dosáhne?

DECT je označení pro digitální rádiový telefonní systém s vysokou hustotou kanálů, který pracuje v pásmu 1 800 MHz a navazuje na dříve spuštěný systém CT2 činný v pásmu 900 MHz. Dodatek standardu DECT GAP upřesňuje původní specifikaci tak, aby sluchátka a základnové stanice jednotlivých výrobců mohly mezi sebou telefonovat, předávat alfanumerické informace na displej telefonu, přepojovat a využívat další funkce potřebné například v pobočkové síti. Zabezpečení přenosu hlasu je prováděno obdobnými mechanismy verifikace a autentifikace jako v síti GSM. Buňkové pokrytí systému DECT umožňuje spolupracovat ručním stanicím s jednou nebo více rádiozákladnami, jejichž signál se překrývá. Typický rozsah jedné buňky je cca 200 metrů, na volném prostranství se zvyšuje, v husté zástavbě naopak podstatně klesá (zdroj: www.matranortel.cz). Bezdrátová telefonie byla dříve využita u běžných analogových přístrojů, bylo tedy jen otázkou času, kdy se začnou DECT/GAP ruční a základnové stanice objevovat i u přípojek ISDN.

Well ISDNTel DECT

Zařízení společnosti Well je zákazníkovi dodáváno v kombinaci jedné základny a jedné ruční stanice. K bázi je možné přiřadit až 5 ruček, přitom základna může přijímat volání na 8 přidělených MSN čísel a ruční stanici lze přiřadit 3 MSN čísla, přičemž každému z nich je možné nastavit vlastní vyzvánění z 10 volitelných melodií. WELL ISDNtel-DECT s vlastním napájením pomocí dodávaného externího adaptéru nabízí běžné funkce pobočkové telefonní ústředny a může obsluhovat dva externí hovory současně, přitom mezi jednotlivými ručními stanicemi může probíhat další interní hovor. Každá ruční stanice je napájena ze tří AAA nabíjecích článků s kapacitou 600 mAh. Její grafický displej je dobře čitelný a názornými symboly informuje o kvalitě signálu, stavu nabití baterie a číslu stanice. Spodní část displeje zobrazuje vstup do telefonního seznamu pro 50 čísel a nastavení Menu, v němž lze měnit konfiguraci báze i ručky. Ruční stanice je vybavena vestavěnou anténou, její klávesnice je příjemná na dotyk, základní číselnou řadu doplňuje 6 funkčních kláves a hlavní tlačítko pro příjem a ukončení hovoru. Telefon podporuje všechny běžné ISDN funkce a zaznamenává posledních 10 odchozích a příchozích hovorů. Při testu jsme na volném prostranství naměřili dosažitelnost 370 metrů a v zástavbě pak 90 metrů. Testovaný vzorek byl alergický na jízdu ve výtahu, při které ztrácel signál již ve 4. patře od základny (cca 22 metrů). Podle technické specifikace by měl telefon vydržet 80 hodin provozu v pohotovostním režimu nebo 8 hodin hovorového času, při našich zkouškách jsme dosáhli hranice 92 hodin pohotovosti (plus 90 minut hovoru). V běžném denním provozu telefon fungoval bez problémů, v šeru a v noci nám citelně scházelo podsvícení displeje a kláves, známé z mobilních telefonů. Pořizovací cena výrobku 6 088 Kč není zbytečně přemrštěná, náklady na nákup další ruční stanice ve výši 3 965 Kč by si úpravu směrem dolů snad zasloužily.

Well ISDNTel DECT

výdrž baterií

nemá podsvícený displej

Doporučená cena: Sada 6 088 Kč

Každá další ruční stanice 3 965 Kč

K recenzi poskytla firma: Joyce ČR, Brno, www.joyce.cz

§§§§§


Squatteři, a jak na ně - Jména aneb kak tibjá zavút 3. díl

Radim Polčák

c02p0655

Význam nejrůznějších jmen (ať už jim říkáme jména, označení, názvy, firmy nebo jinak) je v současných společensko-kulturních reáliích značný. Vymýšlení jména pro nový přírůstek do rodiny je stejně tak radostnou kratochvílí budoucích rodičů, jako je důvodem rodinných rozepří spor o jméno čerstvě zakoupeného domácího miláčka. Důvodem pozornosti, kterou věnujeme výběru jmen, je to, že jednou udělené jméno je již za další existence pojmenovaného dosti nelehké změnit, a že pokud už někomu nebo něčemu jméno dáváme, chystáme se k tomu, že do pojmenovaného budeme investovat tak, aby se pod svým jménem dočkal úspěchu.

Je sice pravdou, že veškeré investice, které do lidí či věcí vkládáme, nejsou investicemi přímo do jejich jmen, pravdou ale také je, že se kvalita těchto investic v kvalitě jmen přímo odráží. A tak jako právo nedovolí sousedovi, aby z naší zahrádky kradl těžce vypěstované slunečnice a chlubil se jimi na veřejnosti, nedovolí ani to, aby nejrůznější živly zneužívali investic tím, že si přivlastní jméno toho, do něhož byly takové investice vloženy.

Jména fyzických osob

Pokud si už někdo dal tu práci a přidělil nám jméno, máme nejen právo, ale dokonce i povinnost tohoto jména užívat (stanoví to v ! 61 zákona č. 301/2000 Sb.). Vzhledem k tomu, že je toto naše právo stanovené zákonem, může nám být omezeno nebo odňato opět pouze zákonem či na jeho základě. Nemůžeme se jej tedy svévolně vzdát jednostranným prohlášením nebo s ním disponovat za pomoci smluv. Jméno není naším majetkem je nutné jej považovat za jeden z osobních projevů, který nás navíc charakterizuje. To nebrání tomu, abychom své jméno dobrovolně propůjčili k určitému účelu, musíme však počítat s tím, že výrobek či službu označenou naším jménem bude veřejnost spojovat s naší osobou.

Základním ustanovením chránícím v oblasti soukromého práva osobní jména je ! 11 občanského zákoníku (dále jen OZ), které právní teorie a praxe postupně rozvedly do řady dílčích pravidel, jejichž aplikace je možná i na problematiku doménových jmen. Důležité je, že už tím, že někdo určité osobní jméno registroval jako jméno doménové (zde pozor! máme tu první typický případ doménového squattingu) bez souhlasu jeho nositele, dopustil se tím jeho užití, proti němuž je možné se bránit. Problém však nastává s tím, že v desetimilionové populaci je duplicita jmen poměrně rozšířeným jevem a může se tedy stát, že ke vtělení určitého osobního jména do jména doménového bude mít právo více subjektů. V tomto případě nelze použít jiného dalšího kritéria než časové priority, tedy kdo dřív přijde, ten dřív mele.

Další kapitolou je užívání jednou zaregistrovaného doménového jména. Pokud je jeho součástí jméno osobní, je třeba dbát na to, aby ani v případě, že k jeho užití máme právo (ať už proto, že se shoduje s naším jménem, nebo že nám k němu dal někdo souhlas), nebyla poškozena osobní pověst těch, kteří by pod takovým jménem mohli být rovněž identifikováni. Pokud by tedy, nedej bože, některý z mých nemnoha jmenovců registroval jméno radim_polcak.cz a na příslušné adrese provozoval příkladně erotickou show, musí se připravit na to, že se proti takovému jednání budu bránit. Pokud ale soud shledá, že by si mě veřejnost s touto prezentací na základě doménového jména mohla spojovat, zakáže provozovateli užívat doménové jméno tímto způsobem [! 13 odst. 1) OZ], případně mu nařídí přiměřené zadostiučinění, které může mít v krajním případě i peněžní formu ! 13 odst. 2) OZ.

Firmy, názvy právnických osob

Analogicky s ochranou jmen fyzických osob jsou chráněna i jména osob právnických, tedy jejich firmy nebo názvy (z hlediska "pojmenování jmen" je třeba vyzdvihnout snahu tvůrců nového Občanského zákoníku, kteří se snaží všechna jména sjednotit právě pod pojem "jméno"). Velmi častá je situace, kdy squatter z inzerátu nebo přímo z obchodního rejstříku přečte jméno některé právnické osoby, provede registraci příslušného doménového jména a pak se na dotyčného podnikatele obrátí s "návrhem na prodej" tohoto jména za nehorázných finančních podmínek, nebo za podobně strašných podmínek navrhne provozování hostingu či jiné takzvané služby. V takovém případě je vhodné nejprve smírně jednat a navrhnout dotyčnému squatterovi převedení domény za úhradu účelně vynaložených nákladů (maximum bych zde viděl v řádu do 5 000 Kč). Nebude-li se toto řešení squatterovi líbit, můžeme začít směle mávat paragrafy a zapojit své právní zástupce. Právo je v tomto případě jednoznačně na naší straně (viz zejména ust. ! 19b OZ a !12 OZ), a pokud je doménové jméno shodné s naší registrovanou firmou či názvem, není třeba se obávat neúspěchu. Několika právními názory již v této věci přispěla i česká judikatura (viz rámeček), což významně napomáhá právní jistotě a dodává kuráž těm, kteří byli a jsou jednáním squatterů poškozováni. Za velice pravděpodobné v této souvislosti považuji to, že pokud se proti jednání squattera budete bránit dostatečně razantně a odhodlaně, stáhne dotyčný ocas a registraci převede. Jako obzvláště vhodné doporučuji připomenout, že máme drahého právního zástupce, který se už nemůže dočkat, až nám dle ust. ! 142 odst. 1) Občanského soudního řádu budou přisouzeny náklady řízení.

Ostatní jména a označení

Zde je třeba rozlišovat, zda se jedná o jména zapsaná či nikoli. Mezi takzvaně zapsaná označení přitom řadíme ochranné známky a zapsaná označení původu. Jména a označení, do nichž byly vloženy určité investice a která nesou sama o sobě nějaký hospodářsky relevantní soutěžní potenciál, jsou však chráněna i v případech, kdy nebyla zapsána do žádného rejstříku. Jejich ochranu totiž zabezpečuje právo proti nekalé soutěži, k jehož košatým a zajímavým aplikacím se ještě vrátíme.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – listopadová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0656

Zatímco minulý měsíc jsme se soustředili spíše na stylové telefony, kterým dělal doprovod jediný low-end od Panasonicu, tentokrát se karta obrátí. Představíme vám dva levné telefony a jednu vylepšenou stylovou lahůdku.

Sony Ericsson T200

Dalším přírůstkem do poměrně přeplněné kádě s low-endovými telefony je novinka od japonsko-švédské firmy Sony Ericsson. Nový model s označením T200 nepřipomíná na první pohled ani jednoho ze svých předchůdců a mohl by tak stanovit směr, jakým se telefony této společnosti budou ubírat.

Modro-stříbrný elegán Sony Ericsson T200 je na první pohled poměrně široký a to především v oblasti displeje, což kontrastuje s nepříliš vysokými numerickými klávesami, které navíc při stisku vydávají poněkud zbytečně hlasité zvuky. Poměrně agresivní modré podsvícení sice zpočátku překvapí, umožňuje však výbornou čitelnost displeje v tmavém prostředí a lze si na něj zvyknout.

Svými funkcemi telefon patří spíše do střední třídy nežli mezi low-endy. Obsáhlý telefonní seznam s kapacitou 300 položek, podporu EMS a datové přenosy přes GPRS a HSCSD by mu totiž typické low-endy mohly jen tiše závidět. Český slovník u testovaného modelu nebyl k dispozici a je otázkou, zda někdy bude.

Sony Ericsson T200 je elegantní a funkcemi nabitý low-end, který na trhu může uspět. Otázkou je, za jak dlouho jej vystřídá model T300, o němž se již nějaký ten pátek mluví.

Motorola V60i

Před několika měsíci jsme si zde představovali novinku mezi véčky společnosti Motorola, model V60. Ten nás potěšil především svými vzhledem, kovovým šasi a druhým displejem na jeho vrchní straně. Nyní se na trhu objevuje zdokonalená verze s přídomkem "i", která se neliší ani tak vzhledově, jako spíše zajímavou inovací arsenálu funkcí.

Pomineme-li tedy drobné kosmetické rozdíly k nimž patří např. intenzita podsvícení či světlejší kabátek telefonu, je největší inovace ukryta stejně jako u Nokie 6310i v podpoře aplikací naprogramovaných v jazyce Java. Tzv. midlety, které můžete stahovat z internetu (např. www.midlet.org) a jimiž jsou jednak hry, jednak více či méně užitečné aplikace, mohou dohromady zabírat max. 1 MB. To je sice o poznání více než u zmiňovaného konkurenčního telefonu, ale stále to vzhledem k možnostem Javy není mnoho. Krom podpory Javy také telefon nově umožňuje přijímat a posílat EMS zprávy. To sice může znít jako plus, ale vzhledem k tomu, že EMS zprávy jsou již nějaký ten pátek překonány multimediálními MMS zprávami, zdá se, že zde Motorola trochu zaspala. Mnohem větší radost může potencionálním kupcům udělat podpora prediktivního vkládání textu iTAP, která u tohoto modelu disponuje i zásobou českých výrazů.

Siemens A50

Nový ultra low-endový Siemens A50 by měl z pultů obchodů vytlačit své předchůdce s označením A35/36 a A40. Má k tomu poměrně dobré předpoklady. Kvalitnější displej, mnohem atraktivnější design a především lepší funkční výbavu a Li-Ion akumulátor.

Hned na první pohled připomíná tento přístroj spíše model Siemens C45, tedy zástupce vyšší řady. Za to vděčí především integrované anténě, většímu a grafickému displeji a barevnosti krytu. Ten je navíc vyměnitelný, a tak si zejména mladší zájemci budou moci svůj telefon vyladit zcela dle svých představ.

Funkce telefonu asi nikoho příliš nepřekvapí, ale u takhle levného přístroje dokonale splňují základní požadavky. Siemens A50 má interní telefonní seznam s kapacitou 50 položek, podporuje EMS zprávy a měl by obsahovat i český slovník T9 (testovaný model neměl ani české menu). Bohužel psaní zpráv je kvůli nepříliš kvalitní klávesnici z měkké gumy, která je jedním z největších nedostatků telefonu, opravdu nepříliš pohodlné.

Nový Siemens A50 nabízí za opravdu velmi nízkou cenu standardní služby pro nepříliš náročné uživatele a mohl by se stát hitem letošních Vánoc, které přinesou nové mobilní telefony dalším tisícům uživatelů.

Alcatel OT512

Nový Alcatel se od modelu OT511 liší především svým barevným provedením a podsvícením displeje. Krom interního seznamu s kapacitou 255 záznamů a vyšší verze wapového prohlížeče se však ve funkcích přístroje nic nezměnilo.

Ericsson R600

Low-endový Ericsson by měl svému výrobci zajistit větší úspěch v kategorii, v níž kdysi patřil mezi leadery. Nabízí veškeré běžné funkce přístrojů této kategorie a navrch ještě GPRS a malé rozměry.

Motorola V70

Jeden z vůbec nejzajímavějších stylových telefonů na trhu se může pochlubit zajímavým designem, avšak postrádá některé důležité funkce a disponuje nepříliš dobře čitelným inverzním displejem.

Nokia 3410

Nový telefon low-endové kategorie mobilních telefonů finské Nokie nabízí nižší hmotnost než jeho předchůdci a také podporu J2ME, Li-Ion akumulátor a ovládání pomocí kontextových kláves namísto oblíbené klávesy NaviKey.

Nokia 3510

Druhá z low--endových Nokií, model 3510, se může pochlubit výměnnými kryty i klávesnicí, vnitřním seznamem s kapacitou 500 položek, příjmem MMS zpráv a GPRS přenosem dat pro WAP.

Nokia 5210

Další z mnoha těžce zařaditelných telefonů nabízí finská Nokia. Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, nabízí všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má i infračervený port.

Nokia 7650

Nokia 7650 je v současnosti jedním z nejzajímavějších telefonů na našem trhu. Podpora MMS, Javy, GPRS, HSCSD, Bluetooth a vestavěný fotoaprát, IrDA port či mailový klient mluví za vše.

Nokia 8910

Nová Nokia 8910 kráčí ve šlépějích svých předchůdkyň 8810 a 8850 především po stránce designu a materiálů, nabízí ale též množství moderních funkcí a na tuto značku nezvyklé velké množství nedostatků.

Panasonic GD67

Low-endový Panasonic s barevným displejem, českým slovníkem T9 a podporou GPRS si díky jeho ceně pravděpodobně koupí velké množství uživatelů, kteří prostě chtějí dobrý telefon. Nic víc, a nic míň.

Samsung SGH-T100

Sympatický stylový telefon s aktivním TFT displejem a zajímavou výbavou. Je určen především movitějším zájemcům, kteří by rádi vlastnili zajímavý telefon a nezáleží jim na nabízených funkcích.

§§§§§


Data po mobilních sítích – Eurotel už má svPDA telefon

Tomáš Varoščák

c02p0657

Když jsme před dvěma měsíci psali v novinkách o zařízení XDA, které v sobě spojuje možnosti PDA a mobilního telefonu a umožňuje tak uživatelům z jediného zařízení přístup např. k firemním poštovním účtům a internetovým stránkám, zmiňovali jsme se o tom, že oba největší domácí mobilní operátoři již oznámili zařazení tohoto výrobku do své nabídky. Jako první nám jej k otestování nabídl Eurotel, který jej prodává pod názvem Dataphone.

Trochu techniky

Zařízení o rozměrech 129 x 72 x 17 mm a hmotnosti 203 g se téměř neliší od originálu XTC, který jsme měli zapůjčený z Microsoftu. Jen malé logo Eurotelu nad ovládací kolébkou napovídá, stejně jako logo na ploše operačního systému, že tento model nabízí největší český operátor a ne jeho konkurent. Ten totiž identické zařízení nabízí také, ovšem pod svojí značkou T-Mobile MDA a za o něco nižší cenu.

Uvnitř stříbrného šasi se ukrývá procesor Intel StrongARM s taktovací frekvencí 206 MHz, který patří k poněkud zastaralé generaci procesorů a začíná být v nových PDA nahrazován modernějším procesorem Xscale. K zobrazování dat slouží dotykové TFT s rozlišením 240 x 320 bodů a s 4 096 barvami. Ovládat Dataphone můžete buď stylusem, což je poněkud jednodušší, nebo pomocí několika tlačítek a ovládací kolébky. Tento systém ale nezaručuje dostupnost všech funkcí. Stylus umí také ve spolupráci se softwarem pro rozpoznávání psaných znaků zjednodušit vkládání textu. Tato možnost sice vypadá více než dobře, praktické zkušenosti však za teoretickými přednostmi poněkud zaostávají. Poměrně snadné je propojení s PC, které probíhá přes USB kabel či prostřednictvím infračerveného portu. Datpahone může k ukládání dat používat jak vnitřní paměť s kapacitou 32 MB, tak díky integrované čtečce i SD/MMC karty. O pohon zařízení se stará Li-Ion akumulátor s kapacitou 1 500 mAh, který vydržel při našich testech pracovat průměrně 30 hodin.

Software

Softwarové vybavení přístroje Eurotel Dataphone je v režii Microsoft Pocket PC 2002 Phone Edition. Jedná se o operační systém na bázi Windows CE ušitý přímo na míru mobilním zařízením, doplněný o upravené verze aplikací Microsoft Word, Excel, Internet Explorer, Outlook či MSN Messenger. Nechybí ani kalendář, kontakty, poznámkový blok či Windows Media Player.

Možnosti využití tohoto zařízení jsou poměrně široké. Přes zcela obyčejné telefonování, psaní SMS zpráv a různé možnosti personalizace přístroje až po prohlížení internetových stránek při GPRS (4+1) připojení či stahování e-mailových zpráv ze serverů s podporou protokolů POP3 a IMAP4. Samozřejmostí je též možnost synchronizace dat mezi vaším PC či Exchange serverem a tímto zařízením za pomoci aplikace Microsoft ActiveSync. Dá se tedy říci, že Dataphone není určen pro pohodlné a zmlsané uživatele telefonů, ale pro manažery, kteří potřebují být neustále v kontaktu se svými firemními e-mailovými účty, poznámkami a plánovači. Právě ti totiž dokáží naplno využít možnosti tohoto zařízení.

Pokud bychom se měli zaměřit na uživatelský komfort, pak je nutno podotknout, že toto zařízení sice může vytlačit mobily při datové komunikaci, pro běžné hovory však příliš praktické není. Nejen že je poněkud rozměrné a nevejde se tedy do každé kapsy, ale též možnosti volání či psaní SMS jsou na poněkud jednodušší úrovni a chybí jakákoli podpora starších technologií technologií typu SIM Toolkit, EMS či nových a operátory hojně propagovaných multimediálních zpráv MMS. Tento problém mohou uživatelé sice poměrně snadno vyřešit pomocí různých aplikací, které se zcela jistě budou objevovat na trhu, ale otázkou zůstává, jaká bude jejich cena a zda bude možné tyto programy sehnat u nás. Jedním z nejzajímavějších programů je například aplikace EzWAP od společnosti EZOS. Tento sharewarový prográmek, určený pro všechna zařízení s operačním systémem Microsoft Pocket PC 2002 Phone Edition, umožňuje krom jiného posílání multimediálních MMS zpráv.

Připojení

Mnohem lépe než s obyčejným telefonováním a psaním zpráv si Eurotel Dataphone stojí s možnostmi připojení a datovými přenosy. Většina nastavení v operačním systému jde totiž snadno upravit podle potřeby a některá data, jako např. příkazy pro připojení ke službě Eurotel GPRS Instant, jsou již předem nastaveny. Pokud by vám jediné nastavení nestačilo, můžete si vytvořit více profilů pro připojování k internetu.

Hodnocení

Eurotel Dataphone je velmi zajímavé řešení kombinující možnosti kapesního počítače a mobilního telefonu, které by mohlo ulehčit kapsám nejednoho manažera. Za cenu blížící se třiceti tisícům (dotovaný přístroj stojí 18 193 Kč) získáte velmi snadný přístup k internetu a důležitým firemním informacím, k nimž se navíc díky podpoře pásem 900/1800/1900 dostanete z kteréhokoli místa na světě. Horší už to ale je s možnostmi telefonování. Ty jsou na poněkud slabší úrovni a přístroji chybí důležité a u mobilních telefonů dnes již zcela běžné funkce, které mnozí z nás denně používáme a bez nichž bychom se jen stěží obešli.

Eurotel Dataphone

integrace PDA a GSM, snadný přístup k HTML stránkám, poště a informačním serverům

nepříliš dokonalé funkce telefonu

Cena vč. DPH: 28 995 Kč

K recenzi zapůjčila firma: Eurotel Praha, www.eurotel.cz

§§§§§


Kladivo na spam – vyřešte porblémy s nevyžádanou poštou

MARTIN ŽEMLIČKA

c02p0658

Spam je zjednodušeně řečeno nevyžádaná elektronická pošta, zpravidla posílaná na velké množství adres. Jistě se vám to už také stalo: do vaší e-mailové schránky zavítal nevyžádaný reklamní dopis od neznámého odesílatele, který sliboval snadné výdělky (zpravidla v řádu milionů), erotické obrázky volně ke stažení nebo obdobné více spíše však méně seriozní nabídky. Co s takovým e-mailem? Jistě, nejrychlejší řešení je smazat jej bez čtení. Ovšem stejná nabídka se ve vaší schránce může objevovat den co den. A časem nemusí zůstat u jedné.

Co je to spam?

Spam se začal objevovat přibližně od konce 80. let, a od té doby představuje praktickou, reálnou hrozbu. Jako historicky první je označován spam z roku 1988. Tehdy jistý student univerzity v americkém Marylandu rozeslal do diskusních skupin Usenetu řetězový dopis, v jehož nadpisu bylo heslo MAKE MONEY FAST (což lze přeložit například jako "jak rychle vydělat peníze"). Nešlo o nic jiného než o Multi Level Marketing, tedy "pyramidovou hru".

Spaming je zneužití digitální komunikace, při kterém je na množství adres zasílána jedna a tatáž příjemcem nevyžádaná zpráva, zpravidla komerčního charakteru. Spaming má oproti papírovým reklamním letákům, jež pravidelně nacházíme ve svých poštovních schránkách, několik pro nás příjemce nepříjemných specifik. Spaming automaticky přenáší část nákladů na své příjemce: náklady hradí kromě odesílatele také poskytovatel připojení k internetu a příjemce, který platí za přístup do internetu. Naneštěstí jsou pro odesílatele náklady na každou další kopii v podstatě nulové, odeslání třebas 10 000 zpráv je výrazně levnější než u klasického doručování papírové reklamy. Navíc je to mnohem rychlejší k příjemci se zpráva dostane prakticky okamžitě po odeslání. Značným negativem je i to, že tisíce nevyžádaných zpráv odčerpávají systémové zdroje, především přenosovou kapacitu a prostor na pevných discích, kde jsou zprávy dočasně "skladovány". Zvláště v minulých letech, kdy většina osobních "mailboxů" měla kapacitu jeden dva megabajty, bylo obzvlášť nepříjemné, když se vám do schránky nahromadily spamy s přílohami, a vy jste schránku vybírali třeba jenom jednou týdně. Ta pak obsahovala hromadu digitálního balastu a na skutečně důležité zprávy nezbylo místo.

Jak se spamu bránit?

Jak reagovat, dostanete-li do schránky nevyžádaný e-mail? Pomineme-li prosté vymazání (které je vhodné pouze v případě, že dostáváte spam dvakrát do roka) a trestní oznámení (příliš zdlouhavé, nepříliš efektivní), máte v zásadě dvě možnosti. Stížnost: můžete poslat dopis spamerovu providerovi; na některých veřejných e-mailových službách často stačí kliknout na odkaz "informuj o spamu", a váš poskytovatel e-mailového konta vám další hromadné e-maily od stejného odesílatele nevpustí do schránky. Jelikož spamer nikdy neví, zda se za danou adresou skrývá konkrétní člověk s funkční mailovou adresou, můžete kromě stížnosti poslat spamerovi chybové hlášení o neexistenci vaší schránky. K tomu účelu mimochodem existuje povedený program Bounce Spam Mail, který odesílateli suše oznámí, že "spamovaná" schránka neexistuje. Pravděpodobnost, že vás spamer odstraní z databáze, je vcelku vysoká. "Zazipovaný" program má 270 KB; najdete jej na adrese http://ay.home.ml.org/.

Osobně považuji za nejvíce účinné nainstalovat si speciální antispamový software, eventuelně pokud do vaší schránky spam zavítá málokdy nakonfigurovat poštovní program tak, aby podezřelé e-maily (bude-li například předmět zprávy: "Make Money Fast!") nestahoval a přímo vymazal.

V tomto srovnávacím článku představím dva úspěšně a v recenzích vysoko hodnocené komerční programy pro odstranění spamu. Oba programy, jak SpamKiller (česky: Zabiják spamu), tak i Spam Eater Pro (Pojídač spamu) lze bezplatně vyzkoušet jsou šířeny jako shareware s 30denní zkušební lhůtou.

SpamKiller 2.86

Instalace obsadí na pevném disku 5 MB; posléze je nutné vyplnit několik informací ohledně typu připojení k Síti, používaného klienta pro práci s elektronickou poštou a e-mailového konta, resp. e-mailových kont (můžete jich vytvořit libovolně mnoho, podporovány jsou technologie POP3 a MAPI).

Princip SpamKilleru a antispamových programů obecně je ten, že ve stanovených intervalech kontrolují "mailbox", a pokud narazí na spam, rovnou jej odstraní, zatímco ostatních e-mailů si samozřejmě nevšímají. Kamenem úrazu je, že software ještě není natolik inteligentní, aby porozuměl obsahu zprávy a se stoprocentní pravděpodobností odlišil zrno od plev. V praxi se tak může stát, že program označí jako spam důležité sdělení; naštěstí téměř každý program obsahuje jejich "zálohu", v recenzované aplikaci ji najdeme v nabídce Killed Mail.

Jak program zjistí, že jde o nevyžádanou poštu? SpamKiller standardně obsahuje stovky filtrů, které porovnávají textové řetězce s hlavičkou, odesílatelem, předmětem či tělem zprávy.

Kupříkladu jako spam je označena zpráva, která k vám dorazí z domény eporno.com, a v předmětu obsahuje slovo free sex. Rovněž je možné blokovat přijetí elektronické pošty z určité národní domény (a buď e-mail rovnou smazat, či jej označit jako podezřelý). Velmi snadné je přidání svých vlastních filtrů; pro každou kategorii stačí vybrat podmínku (pokud předmět zprávy obsahuje/neobsahuje/začíná/končí atd. určitým textem, tak e-mail přijmout, vymazat, označit jako podezřelý apod.

Novasoft navíc průběžně vytváří nové filtry, jež si registrovaný uživatel má možnost zdarma stáhnout stačí kliknout na tlačítko Updates. Výborné jsou také připravené (text lze upravit) stížnosti a chybová hlášení pro zvlášť otravné spamery ty jsou směřovány administrátorovi serveru, ze kterého mail přišel. Chybové oznámení (Returned mail: User unknown) by mohlo nemálo spamerů spolehlivě odradit.

SpamKiller 2.86

výborná konfigurovatelnost filtrů, snadné ovládání

příliš stručné log soubory

Hodnocení: Velmi kvalitní prostředek v boji proti otravné, nevyžádané poště.

Cena: 29,95 USD

K recenzi zapůjčila firma: Novasoft, http://www.spamkiller.com

Spam Eater Pro 3.55

Druhým "prvoligovým" produktem pro účinné odstranění spamu je Spam Eater Pro od americké firmy High Mountain Software. Instalační soubor je velký 2,3 MB; na pevném disku aplikace obsadí čtyři megabajty. Při prvním spuštění si pomocí průvodce nakonfigurujete poštovní účty (POP3), kterých může být vytvořeno libovolné množství.

Spam Eater Pro dokáže spam odstranit přímo ze vzdáleného serveru (to znamená, že ji nemusíte stahovat na pevný disk); využívány jsou metody obdobné jako u předchozí recenzované aplikace kontroluje se doručovací adresa a seznam známých spamerů (jejich e-mailové adresy či domény). Výpis spamerů lze rozšířit tím, že si podle své potřeby přidáte vlastní položky nebo si stáhnete z webu výrobcem aktualizovaný seznam. Také můžete posílat stížnost zde mi však její odeslání přijde zbytečně složitější než v případě SpamKilleru.

Spam Eater má poněkud jiný způsob ovládání než SpamKiller (který má uživatelské rozhraní podobné e-mailovým klientům typu MS Outlook). Osobně mi více vyhovuje ovládání SpamKillera, leč je to věc názoru. Spam Eater nabízí čtyři možnosti kontroly elektronické pošty: Check (kontrola), Check and Eat (kontrola a převzetí), Quick Check (rychlá kontrola) a Check and View Headers (kontrola a zobrazení hlaviček e-mailů).

A\ propos: k dispozici je kromě sharewarové verze i volně šiřitelná, jež je ochuzena o některé funkce (správa více než dvou účtů, posílání stížností ad.). Pokud však máte pouze jedno e-mailové konto, myslím si, že free-warová verze je dobrou volbou.

Spam Eater Pro 3.55

vysoká účinnost, poskytuje všechny důležité funkce

má méně přehledné uživatelské rozhraní

Hodnocení: Výborný program pro potírání spamu.

Cena: 24,95 USD

K recenzi zapůjčila firma: High Mountain Software, www.hms.com

Závěrem

Oba programy představují špičku ve svém oboru, a jelikož se od sebe liší pouze v několika nuancích, nemůžu ani při nejlepší vůli objektivně určit, který z nich je lepší. Případným zájemcům proto doporučuji stáhnout si volně šiřitelné verze a rozhodnout se až po jejich vyzkoušení.

§§§§§


Kurzové sázení na internetu - VYDĚLEJTE SI PÁR KORUN NAVÍC!

Martin Žemlička

c02p0659

Přísloví o koláčích bez práce neplatí vždy; pokud se vám podaří správně vsadit čísla ve Sportce či na výsledek fotbalového utkání, můžete přijít ke "koláčům", aniž byste hnuli prstem. Pravda, s určitým rizikem.

Možností, jak legálně "investovat" nastřádané peníze a bezpracně vydělat několikanásobek, existuje celá řada. V tomto článku se zaměřím na takzvané kurzové sázení, vynecháme tedy Sportku (u které je mimochodem pravděpodobnost, že vyhrajete první cenu 1 : 14 000 000) či komerční internetová kasina.

V naší české kotlině existuje pět sázkových kanceláří, které přijímají kurzové sázky. Nejčastěji se sází na výsledky sportovních utkání, ale v zásadě lze vypsat sázku na jakoukoliv událost, jejíž výsledek lze exaktně prokázat (v minulých měsících se tak kupříkladu mohlo sázet na výsledky voleb do Poslanecké sněmovny).

Vypsaný kurs vyjadřuje odhad bookmakera, formuluje pravděpodobnost, že daná situace nastane, respektive nenastane. Tuto pravděpodobnost nelze kvantifikovat, a přestože se zakládá na jistém racionálních základě, nikdy nelze dopředu určit "správný" kurs. Chcete příklad? Řekněme, že Sparta bude doma hrát zápas s mužstvem z konce tabulky, za které navíc pro zranění nenastoupí dva klíčoví hráči. Bookmaker považuje za favorita zápasu Spartu, a proto na její vítězství stanoví nízký kurs, řekněme 1 : 1,3, na remízu určí kurs 1 : 3,5 a na prohru domácích 1 : 10. "Papírově" silnější je v našem příkladu Sparta, což ovšem neznamená, že by její soupeř nemohl vyhrát stát se to může, i když je to podle bookmakera méně pravděpodobné. Na celkové výši potenciální výhry závisí velikost kursu; čím vyšší kurs, tím vyšší výhra. Kursy se násobí, proto je patrný exponenciální růst: vynásobíme-li kurs 1,3 třikrát, získáme 2,2, násobíme-li jej pětkrát, dostaneme dokonce 3,7. Výše výhry se pak spočítá jako vsazená částka krát celkový kurs minus manipulační poplatek (zpravidla deset procent ze vsazené částky). Vsadíte-li tisíc korun s kursem 3,7, získáte čistou výhru 2 600 korun (3 700-1 100).

Nyní již k webovým stránkám tuzemských sázkových kanceláří: na všech najedete prakticky stejný typ informací: kurzovou nabídku (rozdělenou dle sportů a sportovní události), výsledkový servis (většinou aktualizovaný několikrát denně), herní plán a úspěšné tikety, na které sázející vyhrál řádově desetitisíce. Vybírat můžete z těchto společností: Tipsport (www.tipsport.cz), Fortuna (www.fortuna-sazky.cz), Sazka (www.sazka.cz), Chance (www.chance.cz) a Maxi-tip (www.maxi-tip.cz). U sousedů na Slovensku lze sázet u Niké (www.nike.sk).

Tipovat můžete i prostřednictvím internetu, neznámější internetové sázkové kanceláře najdete na www.gamebookers.cz a www.worldbet.com. Platí se kreditní kartou; výhodná je absence manipulačního poplatku.

Chcete-li zvýšit své šance na výhru, je nutné podrobně sledovat dané sportovní odvětví, pouze s dostatkem podstatných informací máte naději bookmakera "porazit". Množství údajů, statistik, ale i diskusní kluby obsahují stránky www.tiket.cz, www.a-tip.cz či www.tipovani.cz. Výsledky takřka všech sportů jsou k mání i na www.sportresult.com.

Zaujalo vás kurzové sázení, ale nechcete riskovat případnou peněžní ztrátu? Zkuste uzavírat sázky fiktivně například na webu www.

eurotip.cz.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Ostrovid se 17palcovým LCD – Lynx Express XXL

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0586

Počítačové sestavy doplněné LCD panely se pomalu začínají přesouvat i do kategorie domácích počítačů a začínají vytlačovat klasické CRT monitory. To sice neplatí u multimediálních PC, kde odezva LCD panelů ještě přeci jen nestačí na rychlé akční hry, ale pokud si chcete pořídit počítač spíše na psaní a jinou domácí práci, pak nelze než LCD panel doporučit. Zabírá mnohem méně místa a šetří oči.

Jednou z domácích sestav na našem trhu, které nabízejí LCD panel, je i Lynx Express XXL. Jde o středně výkonné PC v provedení miditower s klasickou PS/2 klávesnicí, optickou myší Logitech a dvěma plastovými reproduktory Encore P-202. Ty sice výkonem a designem patří mezi podprůměr, ale na přehrání systémových zvuků stačí a alespoň mají konektor na sluchátka. Zajímavostí sestavy je poměrně praktické vyvedení dvou USB portů a dvou audiokonektorů na přední stěnu skříně.

Základem celé sestavy je deska Microstar KT3-Ultra ARU s čipovou sadou VIA KT333 a integrovanou zvukovou kartou (kodek AC97), procesor AMD Athlon XP1800+ s frekvencí 1,53 GHz a 256 MB DDR SDRAM. Data se ukládají na disk Seagate Barracuda IV s kapacitou 40 GB a rychlostí 7 200 ot./min. a jako grafická karta je použit adaptér Win-Fast A170 DDR s čipem nVidia GeForce4 MX440. V PCI slotech naleznete síťovou kartu Realtek RTL8139 a softwarový modem. Ke čtení a zapisování na CD disky slouží DVD-ROM Toshiba SD-M1502 se šestnáctinásobným čtením a CD-RW mechanika AOpen CRW4048 s rychlostí zápisu, resp. přepisu 16x/32x. K sestavě je dodáván sedmnáctipalcový LCD panel Neovo S-17 s maximálním rozlišením 1 280 x 1 024 pixelů, který sice není tím nejlepším modelem tchajwanského výrobce, ale pro domácí využití svými parametry i obrazem stačí.

Výkon sestavy jsme po problémech s vyvážeností nového SYSMarku2002 opět měřili v jeho předchůdci, tedy verzi 2001. Celkové skóre 169 bodů zcela odpovídá konfiguraci a napovídá, že počítač zvládne veškeré běžné aplikace. I když sestava není primárně určena pro hry, její 3D výkon je poměrně slušný, o čemž svědčí 5 398 bodů v 3DMarku2001 SE a 134 zobrazených snímků za vteřinu v Quaku III při rozlišení 1 024 x 768 x 32 s plnými detaily.

Lynx Express XXL je středně výkonná sestava pro méně náročné domácí uživatele. Její výhodou je rozměrný LCD panel a zajímavé přidané programy (např. balík kancelářských aplikací Software602 a hra Mafia v češtině), většina uživatelů ocení i přítomnost vypalovačky, vyvedení konektorů na přední panel či možnosti změny konfigurace. K dispozici jsou totiž tři volné PCI sloty a dva paměťové banky. Na druhou stranu musíme říci, že v případě reproduktorů se možná až příliš šetřilo.

Lynx Express XXL

rozměr LCD, cena

přidaný software

nepříliš kvalitní reproduktory

Cena vč. DPH: 40 000 Kč

K testu zapůjčila firma: LEVI International, www.levi.cz

§§§§§


Promítačka pro domácí kino – NEC VT45

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0589

S datovými projektory nejnižších cenových tříd se poslední dobou jakoby roztrhl pytel. Hovoříme-li o nejnižší cenové třídě projektorů, jež začínají být některými výrobci označovány za "domácí projektory", pohybujeme se ale bohužel stále na částce, která je v domácím rozpočtu průměrné české rodiny věnována spíše rekonstrukci bytu.

NEC VT45 je klasickým příkladem systému označenovaného jako Home Cinema jeho ideální využití je tedy směřováno do domácího kina. Projektor je vyroben v designu obvyklém pro střední či nižší třídu. Stříbrošedé tělo zařízení nabývá rozměrů 299 x 85 x 207 mm a přijatelné hmotnosti 2,5 kg. Při bližším průzkumu si přeci jen jistých odlišností od standardu všimnout lze, především překvapí umístění vstupních/výstupních konektorů i napájecí zásuvky. Zmíněné prvky totiž nenaleznete na obvyklém místě, tak jako u většiny prezentační techniky tedy na boku či zadní straně, ale přímo v přední stěně, v sousedství objektivu. Samotný objektiv dokáže vyzařovat obraz na projekční plochu s intenzitou 1 000 ANSI lm. O světelný tok se stará projekční lampa o síle 135 W typu NSH. V nabídce funkcí je možné nastavit i tzv. Eco režim 1, při němž se sníží výkon na 120 W nebo Eco 2, kde je dále snížen výkon (a úměrně i svítivost) až na 110 W. Další důležitou součástí, ukrytou v útrobách zařízení, je zobrazovací LCD systém sestavený ze tří displejů typu TFT s úhlopříčkami 0,7 ". Zobrazovací panely zvládají rozlišení SVGA, tedy 800 x 600 bodů. Jak se i v praktickém testu ukázalo, rozlišení není tak vysoké, aby umožňovalo pohodlné zobrazování např. prezentací určených pro vyšší rozlišení (nejčastěji XGA tedy 1 024 x 768 bodů). Je sice pravda, že NEC VT45 dokáže v reálném čase převzorkovávat a převádět vyšší rozlišení (až do 1 280 x 1 024) do nativního SVGA, přesto zejména čtení textů psaných drobným fontem je vcelku problematické.

Nabídka služeb firmwaru je docela široká, kromě základních funkcí pro seřízení barev, jasu a dalších parametrů obrazu nechybí ani škála pokročilejších voleb, např. automatické seřízení obrazu, Eco režim, nastavení režimu interního větráčku nebo zamčení ovládacího panelu na projektoru. Z nabídky digitálních efektů se uživatel dočká pouze běžných funkcí typu digitální lupy a zmrazení obrazu (Freeze). Oproti tomu jej však čeká příjemné překvapení v podobě vstupních konektorů. Pro připojení vstupního signálu obrazu je připraven konektor VGA (D-Sub), videosignál je možné připojit s pomocí S-Video (komponentní) či cinch (kompozitní) zdířky. Budete-li cítit potřebu sledovat obraz i na kontrolní zobrazovací jednotce, lze to zrealizovat díky výstupu RGB OUT (VGA výstup). Audio připojíte buď pomocí vstupu jack 3,5 mm, nebo dvojice cinch (stereovstup), výstup je možné poslouchat na 2W monoreproduktorku nebo externě.

Vzhledem k vlastnostem a nízkým pořizovacím nákladům lze NEC VT45 doporučit především do rukou domácích uživatelů a na pracovní stoly menších firem.

NEC VT45

cena

volby firmware

rozlišení pouze SVGA

Cena vč. DPH: 85 278 Kč

K testu zapůjčila firma: Manta, www.manta.cz

§§§§§


Budoucnost procesorů – pohled pod pokličku Intelu

Michal Bareš

c02p0682

Nedávné uvedení prvního třígigahertzového procesoru společností Intel se nám jevilo jako vhodná příležitost ke krátkému seriálu pojednávajícímu o nejsoučasnějších, ale hlavně o budoucích cestách, kterými se bude ubírat vývoj procesorů v následujících letech. Náš miniseriál začínáme pohledem pod pokličku Intelu.

Třígigahertzový procesor Pentium 4 znamená pro Intel nejen pokoření další frekvenční hranice, ale také mnohem důležitější inovaci, která tentokrát nespočívá jen v tradičním zvyšování počtu tranzistorů, zvyšování frekvence a další miniaturizaci výrobního procesu, ale ve vylepšení logiky procesoru. Touto novinkou je technologie zvaná Hyper-Threading, která přináší dvě hlavní výhody.

První a nejdůležitější výhodou je schopnost procesoru provádět více operací najednou, tedy něco jako interní procesorový multitasking. Ten umožňuje procesoru simultánní zpracování více aplikací. Až do zavedení této technologie pracovaly procesory buď tak, že zpracovávaly nejprve jednu úlohu a po jejím dokončení začaly s druhou, nebo tak, že vykonávaly na přeskáčku obě aplikace. Pokaždé se však jednotlivé části procesoru zabývaly jen jedním úkolem a skutečně vytíženo bylo pouze jedno centrum procesoru. Nyní je možné, aby zatímco ta část procesoru, zabývající se výpočtem plovoucí čárky, zpracovávala jednu úlohu, logická jednotka nebo přístup k paměti zpracovává úlohu druhou, a to současně. Celkový výkon procesoru může za použití této technologie vzrůst až o 30 procent to ovšem pouze v případě, že se jedná o aplikace optimalizované pro technologii Hyper-Threading. Při práci se softwarem nepodporujícím tuto technologii se žádného zvýšení výkonu nedočkáme. Zde musíme podotknout, že například Windows XP tuto technologii podporují, a v seznamu jiných aplikací nalezneme například Adobe Photoshop (podle Intelu u něj činí nárůst výkonu 26 procent).

Druhou výhodou má být rychlejší odpovědní doba procesoru, která by měla urychlit práci se všemi aplikacemi ať již byly nebo nebyly napsány pro Hyper-Threading. V době uzávěrky jsme měli k dispozici pouze výkonnostní výsledky Intelu, ale snad už v příštím čísle přineseme kompletní test tohoto procesoru, obohacený o naše vlastní poznatky.

Tolik ale k současným produktům a technologiím Intelu podívejme se raději pod tu slibovanou pokličku, již například na vývojářském fóru IDF nadzvihl viceprezident a hlavní technolog Intelu Pat Gelsinger. Ten potvrdil zájem Intelu v budoucnu zvyšovat vedle výkonu klasických čipů pro PC i výkon procesorů pro mobilní telefony a síťové prvky. Křemíkový základ jejich procesorů by měl být osazen novými materiály a strukturami, jež by do budoucna vylepšovaly jejich komunikační a výpočetní vlastnosti.

Nárůst výkonu je nerozlučně spojen se zvyšováním počtu tranzistorů a nárůstem elektrického proudu, který procesorem protéká. Proto se zájem vývojářů zaměřuje i na způsob, jak zajistit, aby procesorem mohlo protékat větší množství proudu a přitom omezit jak jeho teplotní únik, tak zabránit tranzistorům před shořením. Intel vyvíjí nové metody, které mu umožní na čip umístit více tranzistorů a při použití nových způsobů přenosu dat snížit napájení a celkovou teplotu procesorů. Jelikož křemík, který se dnes k výrobě procesorů používá, není nejideálnějším materiálem co se týče rozptylu tepla, pracuje Intel také s novým druhem materiálu, křemíkovým Germaniem, jehož větší využití se předpokládá při přechodu na 9mikronový výrobní proces, který má začít koncem letošního roku. Tento materiál je lepším elektrickým vodičem a může pomoci zvýšit výkon procesoru. Bohužel je také dražší, takže Intel jej zatím bude využívat pouze pro výrobu komunikačních zařízení, jak jsou například síťové komponenty. V této souvislosti je také zajímavý záměr Intelu vyrábět v budoucnu větší škálu procesorů určených pro specifická odvětví a požadavky. Architektura mikroprocesoru se tak bude více přizpůsobovat zařízení, pro něž bude čip určen. V polovině tohoto desetiletí můžeme tedy očekávat zařízení kombinující komponenty analogové (jako třeba přijímač rádiových frekvencí) s logickými, jež spolu dají vzniknout například miniaturnímu a levnému rádiu, umístěnému na jediném čipu. Pro běžné uživatele to bude znamenat, že jakékoliv zařízení s procesorem Intel bude ve výsledku zdarma obsahovat funkce pro bezdrátový přenos dat.

I přese vše, co jsme v tomto článku řekli, se však ještě nemůžeme těšit na jiné než křemíkové mikroprocesory. Křemík bude jako základ čipů sloužit ještě přinejmenším další desítku let. Čipy budou obohacovány o nové technologie a způsoby přenosu dat, budou více diverzifikované, ale hlavním směrem vývoje bude miniaturizace tranzistorů a zvyšování jejich množství na čipu. S tím, jak se ale budou nanometry stávat příliš velikou jednotkou, bude však třeba neustále přepracovávat nejen logiku čipu, ale zajisté se objeví i nové technologie, bez nichž by nebyla plánovaná miniaturizace (často již dnes laboratorně odzkoušená) schopná masové produkce.

Dnes pracují nejmodernější procesory na 0,13mm technologii, ale již v polovině příštího roku by se měly začít vyrábět čipy osazené 0,09mm tranzistory. Již před rokem jsme přinesli informace, že v laboratořích Intelu už tehdy pracoval procesor s tranzistory o velikosti 0,065 mm (65 nm) ten se začne ve velkém vyrábět asi v roce 2005, a někde ještě hlouběji v trezoru možná odpočívá již hotový procesor o velikosti 0,045 mm (45 nm), který se má začít vyrábět v roce 2007 (má obsahovat miliardu tranzistorů a jeho taktovací frekvence bude škálovatelná až k 20 GHz). Existují plány vedoucí ještě dále do budoucnosti, ale ty jsou založeny na výzkumech, které se teprve rozbíhají.

§§§§§


Nový bezdrátový desktop – Microsoft Wireless Optical Desktop

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0684

Ne tak často se na našich stránkách setkáváte s testy polohovacích zařízení, ale tentokrát činíme výjimku. Ne snad že by nešlo o zajímavé věci, ale rozdíly mezi standardními modely jsou mizivé a vylepšení, která by dokázala odlišit jednotlivé produkty, je u nich také velmi málo. A tak se soustřeďujeme spíše na zajímavosti, jež nějakým způsobem mohou zpříjemnit práci s počítačem. Pomineme-li různé pseudofuturistické koncepce myší pyšnící se třiceti osmi tlačítky a dvanácti kolečky, jejichž praktické využití je sporné, pak opravdu zajímavých a praktických produktů v tomto segmentu trhu není tak mnoho.

Microsoft Wireless Optical Desktop je sada bezdrátových periferií obsahující veškerá polohovací zařízení potřebná k bezproblémovému ovládnutí počítače tedy klávesnici a myš. Obojí má nové provedení, které nenavazuje na starší modely, jako tomu bylo u sady Wireless Desktop. Součástí balení je černo-stříbrná klávesnice a myš, přijímač rádiového signálu a čtveřice AA baterií.

Klávesnice se do velké míry drží zaběhlé konfigurace pomocných kláves a vybočuje pouze v několika případech. Těmi jsou odlišné rozložení středového shluku tlačítek (kde chybí klávesa Insert a jemuž dominuje dlouhý Delete) a netypický panel funkčních kláves. Ty jsou rozděleny do čtyřech skupin po třech, namísto staršího rozložení 3 x 4, což může lidem zvyklým ovládat počítač po hmatu činit drobné potíže. Oproti běžným klávesnicím má Wireless MultiMedia Keyboard navíc 16 kláves naprogramovaných pro spouštění některých programů a dalších 13 úkonů je přiřazeno funkčním klávesám. Dohromady tedy tato klávesnice nabízí až 29 programovatelných kláves, které vám ulehčí práci s ovládáním programů a her. Poměrně nešikovně je vyřešena indikace NumLocku, FLocku a CapsLocku. Diody se nacházejí na přijímači rádiového signálu, který tedy musíte umístit tak, abyste na ně viděli. Nevýhodou je též absence českých znaků, to se ovšem dá vyřešit nějakou tou nálepkou.

Co se týče myšky Wireless Optical Mouse, jedná se spíše o jednodušší model polohovacího zařízení. Disponuje totiž pouze dvěma tlačítky a kolečkem, které při stisknutí funguje jako třetí tlačítko. Jde o myš optickou, tedy přesnější a bez nutnosti čištění kontaktů. Bohužel také není nejlehčí, což mají na svědomí především baterie zvyšující hmotnost z 88 gramů na 134 gramů.

Microsoft Wireless Optical Desktop je sada sice poněkud dražší a má své mouchy, ale její přínos pro pohodlí a pořádek na pracovním stole je nesporný. Pokud se tedy chcete zbavit přebytečných drátů a vyhovuje vám ovládání i z větší vzdálenosti, pak je tohle jedno z možných řešení. Pokud by někdo chtěl víc, může si počkat na Microsoft Wireless Optical Desktop for Bluetooth, která se ale do konce roku u nás na trhu neobjeví.

Microsoft Wireless Optical

Optical Desktop

absence kabelů

funkční klávesy

jednoduchá myš

indikace na přijímači

Cena vč. DPH: 3 140 Kč

K testu poskytla firma: Microsoft ČR, www.microsoft.cz

§§§§§


Bez ocásku s novým očkem – Logitech MX700 Codless Optical Mouse

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0685

Společnost Logitech nedávno představila novou řadu optických myší, z nichž jsme si vzali na test ten nejvybavenější model v nabídce. Naším laboratorním zvířetem se stala optická bezdrátová myš označovaná jako MX700. Logitech byl při návrhu nové skupiny hlodavců veden touhou nabídnout takovou technologii, která výrazně posune kvality polohovacích zařízení kupředu. Proto byly zkonstruovány modely MX300, MX500 a MX700, které spojuje především nový optický snímač, nová elektronika a nový design.

Logitech MX700 je produkt, jenž se řadí mezi opravdu špičkové myši a to nejen svou cenou, která je vyšší, než většina z nás za polohovací zařízení obvykle dává, ale především tím, co nabízí. Jako první je to už zmíněný snímač MX, jenž je dnes považován za vůbec nejpřesnější optický senzor použitý v kancelářských myších, neboť jeho rozlišení bylo oproti předchozímu modelu zvýšeno na 800 dpi. V praxi je tedy nová myš velmi citlivá i na jemné pohyby a co je nejpříjemnější, tato změna zároveň výrazně omezila tzv. nepoužitelné povrchy, na kterých optické myši pracovat nemohou. Stále zůstává velkým problémem zcela lesklý a naprosto tmavý povrch bez struktury, sklo a některé podobné materiály, ale na běžném stole s černou deskou, kde měly předchozí myši obrovské problémy, MX700 pracuje.

Nová elektronika s procesorem zpracovávajícím data s průtokem až 4,7 milionu bodů za sekundu, je schopna mnohem lépe reagovat na rychlé pohyby, takže budete-li myší komíhat se zrychlením až 10 G, stále bude schopna pracovat. Také maximální rychlost byla zvýšena na 1 metr za sekundu, což ocení především náruživí hráči. V bezdrátovém přenosu dat, kterým je MX700 vybaven, udělal Logitech velký pokrok a zvýšil jak jeho propustnost, tak zrychlil dobu odezvy na pohyb. V praxi je výkon bezdrátové myši poprvé srovnatelný s tou, která je kabelem připojena na USB rozhraní.

Další výrazná úprava se týká napájení. MX700 má vestavěny dva tužkové NiMH články (standardně s kapacitou 1 700 mAh), které udrží myš v chodu bez nabíjení údajně až deset dní. Nám pracovala více jak 6, ale i tak je to skvělý výsledek, navíc podtržený absencí paměťového efektu a možností nabíjet baterie v dodávané kolébce i při vypnutém počítači.

Další úpravou prošel design a s ním spojené rozložení tlačítek. MX700 je osmitlačítková myš, přičemž vyjma pravého a levého tlačítka a kolečka je ostatním prvkům pevně přidělena funkce. Ta jde softwarově změnit, ale popisek na tlačítku na ni stále odkazuje. Nám se tento přístup celkem líbil, neboť jen málo uživatelů si myši programuje. K dispozici jsou tlačítka Vpřed a Zpět (pro webový prohlížeč), tlačítka pro kontinuální posun v dokumentech (odpovídající neustále otáčenému kolečku) a tlačítko pro přepínání aplikací.

Co říci na závěr? MX700 skvěle funguje, je přesná, rychlá, výborně se drží v ruce (bohužel pouze pravákům) a má chytře navržená tlačítka s pevnými funkcemi. Vydrží dlouho pracovat z akumulátorů a ty, když dojdou, je možné nabít doslova při přestávce na kávu. Výhodou je i pětiletá záruční doba. Jen ta cena by mohla být trochu nižší.

Logitech MX700 Cordless

Optical Mouse

přesnost, rychlost

design a tlačítka

systém nabíjení

cena

Cena vč. DPH: 2 450 Kč

K testu poskytla firma: Logitech, www.logitech.com

§§§§§


Jistota do kapsy – Nikon CoolPix 2500

Tomáš Jirásko

c02p0686

Hledáte-li dobrý kompakt pro amatérské fotografování, mezi kandidáty můžete zařadit i Nikon CoolPix 2500. Ten sice nedávno dostal silnějšího bratříčka v podobě CP 3500, ale i tak stále stojí za úvahu.

Tělo tohoto automatu (114 x 59,5 x 31,5 mm) je tvořeno pevným rámem s otáčecím modulem, v němž je umístěn objektiv 3x optický transfokátor s rozsahem 37-111 mm při světelnosti F2,7-F4,8. Snímací prvek CCD má 2 miliony efektivních bodů. Autofokus je pětibodový, a v makrorežimu dokáže ostřit od 4 cm. Otáčecí segment přitom dovoluje fotit z jakéhokoliv úhlu.

V chod se aparát uvádí horním posuvným prvkem (off/foto/prohlížení), a v případě tohoto modelu ovládání a menu jedno jsou, neboť přístroj nemá průhledový hledáček a vše se provádí přes 1,5" displej (rozlišení 110 000 bodů). Na zadní straně přístroje jsou vpravo nahoře tlačítka zoomu, v pravém středu je joystickové kolečko, a pod ním tlačítko náhledu. Pod displejem je zbývající trojice tlačítek blesk, scéna, menu.

V naprosté většině situací dokážete vystačit pro pořízení fotografií s přednastavenými režimy scénami, kterých nabízí CP 2500 přímo tucet. Součástí různého nastavení dvanácti scén je i velice zajímavá funkce BBS (Best Shot Selector), která najde své uplatnění při focení statických objektů za špatného osvětlení, kdy fotoaparát pořídí až 10 snímků, z nichž ale na kartu zapíše pouze jeden s největším datovým objem, tedy nejlépe vykreslený. Přístroj vykazuje dobré výsledky sériového focení, mezi "nikonský nášup" patří režim 16 snímků na jeden obrázek, vhodný pro pohybové studie.

Na kompakt nabízí CP 2500 i dobré manuální funkce. Ručně lze provádět nastavení bílé, BSS, zaostření snímků, a upravovat expozici v rozmezí +2 EV v 1/3 krocích. Upravit ovšem nejde citlivost ISO 100 400, která se nastavuje ve scénách nebo automaticky.

Optika je na velice slušné úrovni, nejedná se o špičkové řešení, ale pro účely, ke kterým se tento kapesní foťáček pořizuje, naprosto spolehlivě vyhovuje, zvláště připočteme-li dobrou redukci šumu. Mezi špičku v kategorii kompaktů však patří makro, přístroj rovněž exceluje při práci v místnosti. Při pořizování fotografií (v plném formátu 1 600 x 1 200 dokázal CP2500 kvality firmwaru, a pořizoval kvalitní a ostré snímky. Ovšem chybička na kráse se najde, foťáček má občas sklony k přeexpozici.

K zápisu fotografií slouží karta CompactFlash, a přenos dat do počítače se provádí přes USB kabel. Potěšitelné je (a u kompaktů spíše výjimečné), že CP2500 čerpá energii z dobíjecí Li-ion baterie, která je spolu s nabíječkou součástí balení, což se sice projeví na ceně, ale zvýšená výdrž za to stojí. CoolPix 2500 je zajímavým řešením, jež si díky své spolehlivosti, vyváženosti parametrů, a dobré době výdrže své zákazníky najde.

Nicon CoolPix 2500

přednastavené režimy

makro

Li-ion akumulátor

pomalejší rychlost

Cena vč. DPH: 13 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon, www.nikon.cz

§§§§§


Barevný laser i pro doma – Dvě malé barevné laserovky

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0687

V předchozím vydání PC WORLDu jsme věnovali pozornost rychlým laserovým tiskárnám, které za minutu mohou zpracovat 12 a více barevných stránek A4. Jejich pořizovací cena sice odpovídá poskytované výkonnosti, ale většinu z vás zřejmě příjemně nepřekvapila. Připravili jsme proto menší test barevných laserových tiskáren, které sice nenabízejí vysokou rychlost opakování, ale náklady na jejich pořízení a provoz jsou velmi zajímavé. O vaši přízeň se tentokrát budou ucházet produkty společností Minolta a Hewlett-Packard.

Minolta QMS Magicolor 2300 DeskLaser

Novinka společnosti Minolta velmi razantně vstoupila do povědomí zákazníků i odborné veřejnosti, byla mimo jiné oceněna na letošním Invexu v Brně. Důvod je celkem prostý její pořizovací cena nepřesahuje magickou hranici 20 000 Kč bez DPH. Za tuto částku může zákazník získat tiskárnu, která je vybavena paralelním, USB 1.1 i síťovým 10/100Base TX komunikačním rozhraním, a která za minutu dokáže vytisknout 16 černobílých nebo 4 barevné strany formátu A4. GDI ovladač dokáže pracovat pod operačními systémy Windows 95, 98, Me, NT, 2000 i XP a nabízí pracovní rozlišení 600 x 600, 1 200 x 600 a 2 400 x 600 dpi. Zařízení je vybaveno vstupním podavačem papíru s kapacitou 200 archů A4 a horním výstupem potištěných listů se srovnatelným objemem. Za příplatek lze dokoupit další spodní podavač se zásuvkou na 500 listů, boční duplexní modul pro automatické oboustranné zpracování dokumentu a výstupní podavač s pěti přihrádkami a celkovým objemem 250 listů. K rychlému zpracování tiskových úloh přispívá procesor PowerPC405 s pracovní frekvencí 200 MHz i základní paměť 32 MB s možností navýšení na celkových 288 MB. Nastavení základních parametrů je díky vestavěnému dvouřádkovému alfanumerickému displeji a čtyřsměrnému ovládacímu tlačítku s centrální klávesou potvrzení volby velmi snadné. Tiskárna dokáže potisknout papíry v gramáži od 60 do 163 g/m2 jednostranně nebo 60-90 g/m2 oboustranně. Na cestě k zákazníkovi je vybavena tonerovými zásobníky CMYK s náplní určenou pro 1 500 výtisků v celkovém 20% pokrytí, při provozu je ekonomicky výhodnější nakupovat tonerové kazety s trojnásobným objemem. Celkové provozní náklady jsme z cen spotřebního materiálu vypočítali na 0,70 Kč při černobílém 5% pokrytí a 3,96 Kč při 20% barevném tisku. Maximální měsíční zatížení by nemělo přesáhnout 35 000 výtisků (z toho 25 % barevného tisku a 75 % černobílého zpracování dokumentů).

HP Color LaserJet 2500L

Ani společnost Hewlett-Packard se levnějšímu barevnému zařízení nebrání. Pořizovací cena základního modelu řady 2500 s písmenem L je však přesto o 12 000 Kč bez DPH vyšší než u konkurenční Minolty.

Tiskárna je vybavena 300MHz procesorem a v základu 64 MB paměti s možností rozšíření na 256 MB, její ovladače PCL6, PCL5e i emulace PostScriptu Level3 nabízejí jediné rozlišení 600 x 600 dpi, které je vylepšováno technologií HP ImageREt 2 400. Lze ji připojit nejen k PC s Windows 95 a novějšími, ale také k počítačům Macintosh, pokud jsou vybaveny alespoň MacOS 8.6. Mezi podporované systémy patří i UNIX a Linux, jejichž ovladače by měly být dostupné na webových stránkách výrobce. Tiskárna je dodávána s výklopným čelním podavačem pro uložení 125 listů formátu A4 a horním výstupem se stejnou kapacitou. Za příplatek lze dokoupit dvojici spodních zásobníků, které celkový počet založených médií zvýší na 875 listů. Gramáž papíru by se měla pohybovat mezi 60-177 g/m2 a oboustranný tisk je možný jen s manuálním zakládáním listů. Ke standardně instalovaným portům Centronics IEEE--1284B a USB 1.1 si zákazník může přikoupit i síťový HP JetDirect printserver nebo bluetoothový tiskový adaptér. Ovládací a signalizační nástroje tiskárny jsou umístěny na její pravé straně. Tlačítka pro spuštění tiskárny a přerušení tisku doplňuje i klávesa určená k výměně tonerových zásobníků. Provoz tiskárny je indikován osmi barevnými diodami v blízkosti ovládacích tlačítek. Již zmíněné tonerové kazety mají kapacitu 5 000 (černá) a 4 000 (ostatní barvy) výtisků v 5% pokrytí. Do spotřebního materiálu patří i obrazový válec s životností 5 000 výtisků barevně nebo 20 000 výtisků černobíle. Provozní náklady monochromatického tisku 0,70 Kč při pokrytí 5 % jsou shodné s dříve představenou tiskárnou Minolta, barevný provoz je mírně dražší, neboť za 20% celkové barevné pokrytí stránky A4 je třeba zaplatit 4,25 Kč. Maximální zátěž uváděná výrobcem činí 30 000 výtisků A4.

Kvalita a rychlost tisku

Testy obou zařízení přinesly řadu zajímavých výsledků. Z hlediska rychlosti dopadla lépe Minolta, která dokázala konkurenční stroj předhonit takřka ve všech spuštěných úlohách. Minolta je přitom hbitá nejen v přednastaveném rozlišení 600 x 1 200 dpi, ale rychleji tiskne i úlohy v maximu 600 x 2 400 dpi. Jediný test, v němž byl rychlejší HP Color LaserJet, byl tisk 27 stran PDF dokumentu.

Hodnocení kvality zpracovaných dokumentů je podstatně složitější. Při tisku běžných textových úloh z kancelářských aplikací je u obou tiskáren kvalita stejně vysoká a velmi dobrá. U vektorové celostránkové grafiky je na tom kvalitativně lépe tiskárna HP, která velmi dobře zvládá nejen barevné přechody, ale také kontrolní růžici šikmo položených čar. Rastrový tisk plně pokryté strany A4 je třeba rozdělit do dvou částí u zpracování úloh, jejichž předloha je dostatečně kvalitní a spíše tmavší, stačí Minolta QMS MC 2300 DeskLaser s konkurenčním HP Color LaserJetem 2500L držet krok. Při tisku komprimovaných obrázků, např. JPEG, však HP zcela jasně vítězí. Minolta totiž u obrazů se ztrátovou kompresí nedokáže správně vykrýt zejména světlé barevné odstíny, a v obrazu zůstávají místo světlých barev bílé skrvny. Část problémů lze odstranit jiným nastavením ovladače posunutím požadované sytosti, jasu či kontrastu a další možností je úprava předlohy v grafickém editoru, převzorkování obrazu a posun barev. Nový ovladač tiskárny snad uvedené problémy odstraní. Oběma výrobkům je třeba vytknout absenci nastavení pro změny vyvážení jednotlivých barev CMYK.

Hledáte-li síťovou tiskárnu, která bez problémů zvládne barevný tisk z kancelářských aplikací, můžete se bez váhání rozhodnout pro Minoltu QMS MC 2300 DeskLaser. Její provozní i pořizovací náklady jsou velmi výhodné a uložené úkoly splní bez problémů. Jestliže však víte, že se mezi tištěnými dokumenty budou častěji objevovat obrázeky s kompresí, nebo se chystáte pracovat se světlejšími odstíny barev, zvolte HP Color LaserJet 2500L. Za rozšíření o síťovou kartu budete muset připlatit, ale výsledky tisku i vyšší kompatibilita vydání větších finančních prostředků dostatečně ospravedlňují.

Minolta QMS Magicolor

2300 DeskLaser

pořizovací cena

provozní náklady

síťové připojení

kvalita tisku obrázků s kompresí

Cena vč. DPH: 24 388 Kč

K testu zapůjčila firma: Minolta, www.minolta.cz

HP Color LaserJet 2500L

provozní náklady

kvalita tisku

kompatibilita

nižší kapacita podavačů

Cena vč. DPH: 39 217 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, www.hp.cz

Minolta QMS MC 2300 DLMinolta QMS MC 2300 DLHP CLJ 2500L

§§§§§


Lehký datový světlomet – projektor Ask M2

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0688

S postupem času se začínají datové projektory stále více integrovat do našeho běžného života. Produkty pro prezentaci již nejsou jen výsadou bohatých společností, ale začínají se stávat téměř každodenní pomůckou nejen manažerů při přednáškách, ale například i při výuce.

Ultramalý přenosný datový projektor, nesoucí pojmenování Ask M2, představuje zařízení ideálně šité na míru lidem na častých cestách, kteří potřebují zařízení jak velmi elegantně a reprezentativně vyhlížející, ale hlavní důraz kladou především na co nejmenší rozměry a hmotnost.

Ask M2 vychází ze svého komerčně úspěšného předchůdce M3, který se v našich dřívějších testech předvedl ve velmi dobrém světle. Na rozdíl od něj dnes Ask M2 nabízí ještě o něco menší rozměry (199 x 64 x x 154 mm) a potěšitelně i cenu, jež je příznivější než byla u modelu Ask M3, když se ve své době objevil jako horká novinka.

Vzhledově projektor M2 zapadá do "zaběhlé" řady produktů Ask, což znamená, že elegance tomuto výrobku v žádném ohledu nechybí. Barva i tvary jsou zvoleny s citem a je jistotou, že se za vzhled nebude muset stydět ani nejnáročnější uživatel.

Zařízení je osazeno objektivem umožňujícím až 1,3násobné zvětšení obrazu, přičemž ovládání "zoomu" je řešeno běžným manuálně otočným kolečkem, stejně tak jako ostření. Tato kolečka jsou umístěna v těsné blízkosti, takže uživatelům se silnějšími prsty se bude (bez dodatečného tréninku) občas stávat, že při nastavování optického zvětšení zavadí i o ostřicí kroužek.

Jednou ze stěžejních vlastností projektorů je výkon, respektive svítivost, kterou dokáží vyvinout. Ta je i přes malé rozměry a nejnižší hmotnost v testech (pouhých 1,1 kg), na sympatické úrovni 1 100 ANSI lm. Projektor je možné využít pro krátké prezentace, např. v rámci menší zasedací místnosti i při neúplném zatemnění. Přes vědčili jsme se, že je možné promítat i na denním světle (dokonce i při rozsvícených zářivkách), ovšem podání barev ztrácí na kvalitě. V letních měsících je zatemnění místnosti více než doporučené.

Za sílu světelného výkonu vděčí projektor 120W lampě typu UHP (Ultra High Performance) o průměrné životnosti 2 000 hodin. Principiálně je ASK M2 založen na mikrozrcátkové technologii DLP (Digital Light Processing), což se velmi kladně podepsalo především na drobných rozměrech a nízké hmotnosti projektoru.

Zdroj obrazového signálu je možné připojit za pomoci konektoru DVI-I, který dokáže zpracovávat nejen analogový vstup z počítače (VGA), ale i plně digitální signál standardu DVI, jejž generuje již řada grafických karet. Vstup videosignálu je realizován v podobě konektoru S-Video i cinch.

Funkce firmwaru jsou na vyspělé úrovni a patří k lepším na trhu, pohyb v menu je logický a intuitivní. Drobné problémy možná zaznamenají uživatelé, kteří nejsou zvyklí na trackball, a tak si po krátkém tréninku buď zvyknou, nebo zvolí ovládání menu přímo z těla projektoru, kde na rozdíl od infraovladače naleznou tlačítka. Malým neduhem infraovladače je subjektivně vnímaná nižší citlivost, která pravděpodobně souvisí s umístěním infračidel v mřížkách chlazení.

Nabídka funkcí, které projektor zvládne, patří k tomu lepšímu, co lze na trhu nalézt. V menu je možné aktivovat služby jako např. digitální zvětšení obrazu, tj. lupa (Magnify), zmrazení neboli zastavení obrazu (Freeze), vymaskování a zakrytí zobrazovaného signálu (Mask), ztlumení zvuku (Mute), přepnutí poměru stran mezi režimy 4 : 3 a 16 : 9 a mod obraz v obraze (PiP), kdy je možné zobrazovat zmenšeninu jiného obrazového signálu v malém okénku.

ASK M2

rozměry a hmotnost

funkce

nižší citlivost infraovladače

Cena vč. DPH: 189 100 Kč

K testu zapůjčila firma: AV Media, www.avmedia.cz

§§§§§


Pohyblivé pixely do kapsy – Canon DM-MV550i

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0689

Před nedávnem uvedla společnost Canon na trh další produkt ze série MV. Aktuálním přírůstkem se stal model MV550i, což je digitální kamera s přívětivými rozměry 58 x 99 x 144 mm. To ji ve spojitosti s hmotností cca 540 g předurčuje i do rukou příznivců cestování či turistiky, kde uživatel nemá na nošení zbytečných kil místa ani sil nazbyt.

Canon MV550i je vyroben v přitažlivém vzhledu a po designérské stránce k němu nemáme výtek. Na první pohled snadno nalezneme ovládací prvky přehrávání a posunu pásku se záznamem ty jsou praktické a nechybí jim ani efektní podsvícení s možností barevné volby.

V přední části kamery je umístěn objektiv o průměru 30,5 mm a také interní stereomikrofon. Z levé části těla lze vyklopit barevný LCD displej s 2,5palcovou úhlopříčkou, který pro zobrazení využívá dostatečných 112 000 pixelů. Pokud raději používáte hledáček, je k dispozici v barevném provedení s úhlopříčkou 0,44 palce a 113 000 pixely.

Pro ukládání obrazu je použita kazeta miniDV, což odpovídá standardu domácího digitálního videa. O dostatečnou kvalitu pořizovaného záznamu se stará CCD snímač s rozlišením 540 000 pixelů. Toto číslo není v dnešní době nijak závratné, a tak by možná mohli tvůrci přemýšlet o integraci snímacího prvku vyšší řady. Musíme však přiznat, že při subjektivní kontrole kvality záznamu je velice těžké rozpoznat rozdíl mezi různými kamerami, a to i přes rozdíly v počtu bodů na CCD prvku. Při natáčení jsme navzdory nedostatku pixelů ocenili 22x optický zoom, který přináší možnost detailního přiblížení snímané scény při nesnížené kvalitě obrazu. A pokud navíc využijete i jemného digitálního přiblížení, dosáhnete velmi příjemných a zajímavých výsledků.

Při pořizování záběrů v noci a šeru musíte spoléhat, že si kamera s pomocí programu Night s nedostatkem světla nějak poradí, neboť vyjma zpomalení uzávěrky Canon svůj výrobek pro provoz ve tmě nijak nepřipravil.

Oproti jiným kamerám MV550i disponuje přehlednějším ovládáním, jež sice není tak rozmanité, ale možná i proto umožňuje uživateli kameru velmi dobře ovládat a všechny potřebné služby rychle přepínat. Příjemně je například řešeno přepínání mezi prací s paměťovou kartou či páskou miniDV a ovládání přetáčení a přehrávání z pásky.

Jak jsme právě naznačili, Canon MV550i dokáže k záznamu využívat nejen kazetu miniDV, ale i paměťovou kartu SD nebo MMC. V originálním balení je přiložena karta MMC o kapacitě 8 MB. Právě přítomnost slotu nabízí uživateli možnost pořizovat statické fotografie, a také pomocí speciálních efektů klíčovat grafickou vrstvu (vlastní obrázek, grafické titulky nebo například logo) přímo do pořizovaného záznamu na pásek. Těchto služeb využijí zvláště lidé, kteří se neradi obtěžují pozdějšími digitálními úpravami na počítači. Pro tento případ se může hodit i několik grafických šablon, jež pro různé příležitosti vytvořil již výrobce. Další efekty MV550i jsou již celkem běžné, ať již se jedná o zkreslení obrazu (sépie, mozaika...), nebo o přechodové efekty (například rozhrnutí obrazu v podobě opony nebo klasická roztmívačka).

Celkově oceňujeme zvláště kompaktnost výrobku, malé rozměry a přívětivou hmotnost. Oslovila nás také výbava v podobě digitálního i analogového vstupu, jež tvoří z kamery navíc i miniaturní digitální videorekordér a převodník analogově/digitálního signálu.

Canon DM-MV550i

optický zoom

rozměry a hmotnost

vstupy a výstupy

rozlišení CCD prvku

chybí režim 0 luxů

Cena vč. DPH: 34 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Canon, www.canon.cz

§§§§§


Bezdrátový špion – Quick Cam Cordless

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0690

Zařízení umožňující zaznamenávat pohyblivý obraz je světu známo již poměrně dlouhou dobu, ve světě informačních technologií se ale miniaturní kamery začaly objevovat až v posledních letech. Příznivý vliv na rozšíření webových kamer měl nejen nástup rozhraní USB, které se stalo ideální a standardizovanou cestou pro jejich připojení, ale i celosvětová síť internet. Ostatně internet je médium, kde se malé webkamery mohou uplatnit v daleko větší míře než je tomu na samostatném PC, jež připojením vybaveno není.

To, že malé webové kamerky nejsou jen výkřikem do tmy, potvrzují stále nové modely, které výrobci představují. Některé z nich se dokonce začínají tvářit úplně jinak než jako laciné hračky. Kamery vyšších tříd mohou nabídnout řadu zajímavých služeb, které ocení i náročnější uživatelé, a to nejen v domácím prostředí, ale například i při firemním videokonferenčním jednání, vedeném třeba přes celý svět.

Zcela revoluční zařízení, které lze směle využít jak doma, tak pro vážnější účely, jsme na test obdrželi od společnosti Logitech.

Kamera ze série QuickCam nese označení Cordless, což znamená bezdrátová a ona taková skutečně je. Funguje totiž na principu rádiového spojení. Velice elegantní černá kamerka stojí na podstavci umožňujícím nastavení do všech poloh. Úplná absence kabelů je umožněna anténou v podobě malé ploutve, umístěnou na vrchu kamery a 9V baterií, jež se skrývá v útrobách zařízení. Přední část patří objektivu, foto/kamerové spoušti, mikrofonovému vstupu a optice průhledového hledáčku. Zadní kryt obsahuje LCD displej informující o stavu baterie a režimu nahrávání (záznam statických snímků nebo videozáznamu) a dvě ovládací tlačítka. Vzhledem k ceně baterií zaujme spořivější uživatele, že kamerku lze připojit i k externímu zdroji napětí, jenž je součástí balení. S ním není nutné používat baterii, ovšem ztrácí se výhoda (téměř) neomezeného pohybu.

K radiovému provozu není potřeba jen integrovaného vysílače uvnitř kamery, ale i přijímače zachytávajícího signál. V případě této webkamerky se snímač připojuje na rozhraní USB 1.1. Výhodou je snadná instalace, a možnost napájení přijímače z PC skrze USB kabel.

Přenos radiového signálu je realizován na frekvenci 2,4 GHz a uživatel si navíc může zvolit jeden ze čtyř komunikačních kanálů. Tento způsob zaručuje, že i když budete v dosahu přijímače operovat s několika bezdrátovými kamerami najednou, nebudou se navzájem rušit či chybně připojovat k nesprávným PC. Stačí jen nastavit pro každou kameru jiný pracovní kanál.

QuickCam by podle dokumentace měl pracovat do vzdálenosti 25 metrů, což jsme i vyzkoušeli. Dokonce jsme dokázali (při přímé viditelnosti na přijímač a plně nabité baterii) přenášet obraz až na vzdálenost téměř 50 metrů.

Součástí dodávky je programová část tvořená třemi CD. Na prvním naleznete ImageStudio, ovladače a Yahoo! Messenger, s nimiž je možné pořizovat videozáznamy, statické snímky, zprovoznit počítačového strážce v podobě detektoru pohybu, vytvořit animovaný film či posílat živé video na internet. Další CD obsahují programy pro editaci videa Videowave SE a pro práci se statickými snímky Photosuite SE. Výhodou kamery je i rozlišení CCD snímače, jehož hodnota činí slušných 510 x 492 pixelů.

Abychom ale jen nechválili, uvedeme, že při instalaci v systému Windows 98 SE může dojít ke komplikacím pěkně pozlobit dokáže například špatně nainstalovaný ovladač. Jinak má ale tato kamerka před sebou jistě slibnou budoucnost. Těm z vás, které představa odpoutané webové kamery nadchla, jen chceme připomenout, že špionské sledování kolegů na pracovišti vám nemusí projít jen tak.

QuickCam Cordless

rádiový přenos obrazu a zvuku

rozlišení CCD prvku

softwarová výbava

cena

možné rušení signálu

Cena vč. DPH: 7 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Logitech, www.logitech.com

§§§§§


Do počítače jako papír – Wacom volito

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0691

Práce na počítači nemusí mít vždy podobu nudného ťukání do klávesnice. Data lze do něj vkládat třeba i kreslením. Mezi firmy, jež se snaží zpříjemnit práci výtvarníkům, patří Wacom. Je to výrobce šikovných tabletů, nahrazujících při graficky tvůrčí práci klasickou a nepraktickou myš, které navíc nabízejí daleko pokročilejší možnosti. Tentokrát jsme měli možnost podívat se na malý a levný Wacom Volito.

Grafická destička o rozměrech 113 x 61 x 36 mm a hmotnosti 83 gramů tvoří vlastní tablet, jenž je v podstatě tlustší aktivní podložkou pro bezdrátové pero nebo speciální myš. Černý tablet s aktivní snímací plochou o velikosti formátu A5, tedy 127,6 x 92,8 mm, lze k počítači připojit prostřednictvím rozhraní USB. Nejprve je samozřejmě nutné nainstalovat software s ovladači a teprve ve chvíli, kdy vás o to instalační program sám požádá, připojit do portu USB i tablet. Po dokončení instalace je ještě nutné restartovat Windows a tím je vše připraveno, takže můžeme začít vesele malovat.

V sekci ovládacích panelů se nachází konfigurační program, jenž vám umožní nastavit nejen parametry pera, se kterým budete pracovat zřejmě nejčastěji, ale i speciální dvoutlačítkové myši. U grafického pera lze naprogramovat funkci bočního tlačítka, přičemž služba pravého tlačítka myši je přednastavena. Dále je k dispozici i volba citlivosti přítlaku a možnost volit citlivost pohybu ukazatele (režim tablet nebo myš). Volby na druhé záložce konfiguračního programu se týkají dodávané speciální myši. U ní lze programovat obě tlačítka, citlivost a bohužel celkem omezenou řadu dalších parametrů. Pokročilejší funkce Wacom implementuje až do ovladačů tabletů vyšších tříd, takže absenci těch nejvychytanějších specialit se ani nelze divit.

Přibalená programová nabídka je na rozdíl od trochu strohých ovladačů velmi příjemná. S koupí zařízení se totiž stanete i majiteli několika zajímavých aplikací. První z nich je primitivní hra Whipsplash, s níž se lze zábavným způsobem učit citlivějšímu ovládání PC s použitím tabletu. Více užitku pak mohou přinést aplikace PenFlow či Justwrite, jež se zaintegrují do MS Wordu a rozšíří jej o nadstandardní možnosti (například je možné kódovat dokumenty vlastnoručním podpisem zadaným přes pero tabletu nebo zadávat grafické či rukou psané poznámky přímo do psaného dokumentu). Příznivce zábavy pak spíše osloví program Arcsoft Funhouse, který umožňuje s fotografiemi téměř čarovat, tedy vytvářet zábavné úpravy. Dalším, ale už vážněji pojatým programem, je Arcsoft PhotoImpression, jenž dokáže podle vašich pokynů vytvořit např. pohlednice, pozadí do Windows či jednoduchým způsobem editovat fotografie.

Pro nejnáročnější uživatele přibalil Wacom aplikaci Corel Painter Classic, jež velmi dobře spolupracuje s tabletem, a dokáže plně využít i různého přítlaku pera na podložku. Přítlaků zvládne rozeznat tablet až 512 úrovní.

Shrneme-li stručně vlastnosti Wacomu Volito, můžeme jej doporučit občasným příznivcům grafiky, kteří nejsou úplnými profesionály a hledají tablet za příznivou cenu.

Wacom Volito

rozlišení

cena, software

velikost snímací plochy

Cena vč. DPH: 1 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Conquest, www.conquest.cz

§§§§§


19 palců na každý stůl – test 19 palcových CRT monitorů

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0692

Devatenáctipalcové monitory v minulosti představovaly zpravidla zařízení určená pro profesionální grafické využití. Od doby, kdy se však z "amatérských" pracovních stolů zcela ztratily 15palcové CRT monitory, jež nahradily buď klasické monitory 17palcové, nebo 15palcové LCD displeje s prakticky "17palcovou" úhlopříčkou, je i situace v této vyšší třídě jiná. S oblibou 17palcových monitorů se tak trochu svezly i "devatenáctky", které dnes představují v podstatě lepší standard. V nabídce výrobců tedy můžeme najít nejen plně profesionální monitory, disponující vysokými frekvencemi, rozlišením a řadou vlastností, které obyčejný uživatel v podstatě ani nepotřebuje, ale také řadu obyčejných monitorů, určených především pro zájemce o multimediální aplikace. Tito uživatelé nepotřebují velkou zobrazovací plochu proto, aby se jim na ni díky vysokému rozlišení vešlo co nejvíce ovládacích palet grafického programu, ale prostě proto, že je veliká a lépe se na ní sledují filmy nebo hrají hry. Tohoto základního rozdílu v určení monitorů si samozřejmě všimli i výrobci, a tak kromě drahých vlajkových modelů nabízejí také levnější monitory, jež sice ve srovnávacích testech nedosahují na špičku, ale disponují něčím velmi zajímavým nízkou a dostupnou cenou. Právě proto jsme do našeho přehledu zařadili monitory z obou konců výkonnostního a cenového spektra.

Acer AC901

Výrobek značky Acer, nesoucí celé produktové označení Acer AC901, je jedním z devatenáctipalcových monitorů, které jsou stále ještě osazeny klasickou obrazovkou. Na první pohled na nás tedy vykoukne mírně vypouklá obrazovka a ne, jak je dnes již téměř pravidlem, ploché sklo. Nebýt této okolnosti, nijak výrazně by svým vzhledem produkt z řady dnešních monitorů nevybočoval. Aktivní obrazovka má úhlopříčku 17,83" a disponuje roztečí bodů 0,26 mm, což je na dnešní dobu poněkud horší hodnota. Kvalita zobrazení trochu pokulhává v kategorii geometrie a konvergence, moaré je oproti tomu na velmi dobré úrovni. Drobné neduhy jsme zaznamenali i v elektronice, neboť Acer při přepínání grafických režimů poměrně dlouho synchronizuje obraz. Obzvláště při přepínání vyšších rozlišení je tato skutečnost zvláště patrná. Například oproti vyspělému monitoru Eizo je tento čas přibližně 4x až 5x delší. Maximální rozlišení dosahuje úrovně 2 048 x 1 536 bodů při obnovovací frekvenci 60 Hz. Maximální ergonomický mod je pak 1 600 x 1 200 bodů při frekvenci 75 Hz, ovšem pro oko uživatele bude příjemnější až režim 1 024 x 768 se 100Hz frekvencí. Ovládací menu nabízí základní funkce a jediným nadstandardem se stává snad jen možnost seřízení moaré. Monitor Acer AC901 lze doporučit spíše méně náročným uživatelům, kteří spíše upřednostní přitažlivou cenu monitoru než vysokou kvalitu zobrazení.

Cena vč. DPH: 8 528 Kč

Benq P992

Monitor Benq P922 je ukázkou sympaticky se tvářícího produktu, který ukazuje, že i zařízení s obrazovkou s klasickou bodovou maskou může vykázat slušné výsledky. Benq P992 je sice osazen plochým čelním sklem, kryjícím samotnou obrazovku, nicméně ta je založena na technologii běžné bodové masky. To znamená, že obraz za čelním sklem není absolutně plochý, i když se tak sklo obrazovky tváří. Rozteč zobrazovacích bodů je 0,25 mm a viditelná úhlopříčka činí 17,36". Kvalitu obrazu jsme v testech ohodnotili na úroveň postačující bez problémů k většině domácích a kancelářskch účelů. Jisté nesrovnalosti jsme zaznamenali v testu moaré, kdy při zobrazení jemné mřížky přes celou zobrazovací plochu došlo k mírnému zkreslení. Jinak si však vedl monitor dobře. Elektronika zařízení umožňuje zobrazit na stínítku maximální režim 2 048 x 1 536 bodů při obnovovací frekvenci 60 Hz. Pro praktické účely je však použitelný maximálně mod 1 600 x 1 200 bodů, jež pracuje s frekvencí 75 Hz, a podle našeho názoru je rozumné pracovat až s rozlišením 1 280 x 1 024 (85 Hz). Ovládací prvek je realizován čtveřicí horizontálně umístěných tlačítek. Samotné menu je jednoduše ovladatelné, ovšem nabízí pouze základní funkce a nějaké speciality chybí úplně. Na straně druhé je pravda, že monitor představuje s ohledem na pořizovací cenu velmi zajímavý produkt, po němž zřejmě sáhnou uživatelé upřednostňující dostatečnou pracovní plochu a cenu nad komfortním ovládáním a špičkovým obrazem.

Cena vč. DPH: 10 158 Kč

CTX PR960F

Od společnosti CTX International pochází devatenáctipalcové zařízení, nesoucí označení CTX PR960F. Je to monitor s plochou obrazovkou věhlasného typu FD Trinitron, patentovaného společností Sony. CTX PR960F na první pohled nijak nevybočuje z klasického provedení, což značí běžný design a bílá barva. Pod obrazovkou hlásá malý nápis, že obrazovka je typu ultra screen, tedy že je ultra plochá při provozu jsme se přesvědčili, že tomu tak skutečně i je. Maximální grafické rozlišení, které monitor zvládne, je 2 048 x x 1 536 bodů, a to při 70 Hz. Plně ergonomický provoz ale zaručuje až mod 1 600 x 1 200 pixelů, který monitor dokáže obnovovat solidní frekvencí 85 Hz. Co se možností připojení týče, je k dispozici jednak klasický VGA vstup (D-Sub 15pin), tak i složkový vstup v podobě pěti BNC konektorů. Dalším přítomným konektorem je USB, s jehož pomocí lze monitor využít jako dvouportový USB hub. Ovládání je řešeno prostřednictvím čtyř tlačítek a v tomto ohledu se jedná o naprosto standardní řešení. Menu není sice graficky nijak úžasně zpracováno, ale svůj účel zastane. OSD nabízí všechny běžné funkce včetně pokročilých voleb, např. nastavení moaré a konvergence. Krátce řečeno, CTX PR960F představuje lepší třídu monitorů se solidním obrazem i obnovovacími frekvencemi, jisté rezervy se skrývají v možnostech ovládání obrazovkového menu.

Cena vč. DPH: 15 709 Kč

Eizo FlexScan T765

Společnost Eizo Nanao, původem pocházející ze Země vycházejícího slunce, není zřejmě nutno příliš představovat. Alespoň uživatelům, kteří se o monitory CRT jen trochu zajímají, určitě ne. Monitory Eizo totiž patří mezi tu nejkvalitnější a nejuznávanější špičku. Právě proto jsme byli zvědavi, jak se ve srovnání s ostatními produkty bude tvářit model FlaxScan T765, který jsme si zapůjčili na test. Design monitoru T765 přesně zapadá do zavedené řady, kterou Eizo vyrábí. Znamená to, že devatenáctipalcový monitor s plochou obrazovkou disponuje svébytnými hranatými tvary s originálním vzhledem. Otázkou každého uživatele je, zda tento design pochválí či zatratí. Eizo FlexScan T765 je vybaven sympaticky plochou obrazovkou typu Flatron. Rozteč obrazových bodů je 0,24 mm u středu obrazovky a 0,25 mm při okrajích. Díky nadupané elektronice je možné na stínítku zobrazit grafický režim až 2 048 x 1 536, a to při 72 Hz. Doporučené rozlišení je pak 1 280 x 1 024 bodů při 100 Hz, kdy je obraz velmi kvalitní a stabilní. Funkce monitoru také stojí za zmínku, ať už se jedná o automatické seřízení obrazu nebo šablony jasu a kontrastu připravené pro použití ve specifických aplikacích, např. text, movie, browser a další. Mimo to musíme pochválit i propracované ovládání, realizované pomocí vícepolohového tlačítka, nebo též software, který umožňuje komunikaci monitoru s počítačem prostřednictvím USB. Uživatele dále určitě potěší 4portový USB hub, jímž monitor disponuje.

Cena vč. DPH: 24 803 Kč

Iiyama VisionMaster Pro 452

Společnost Iiyama, pocházející z japonského Nagana, se výrobou a vývojem zobrazovacích jednotek zabývá již od roku 1973. Snad i proto lze předpokládat, že časem nabyté zkušenosti se projeví i na kvalitě produktů. K nám se do testu dostal monitor série VisionMaster s typovým označením Pro 452 a modelovým podtypem MA901U. Jde o produkt s viditelnou úhlopříčkou 457 mm (17,99") a plochou obrazovkou, založenou na úspěšné technologii DiamondTron NF. Jak napovídá označení NF, jsou sklo i obraz na stínítku naprosto ploché, jak už to u špičkového monitoru devatenáctipalcové kategorie má být. V testech tento monitor obstál na výbornou a ukázal, že obrazovka typu Diamond-Tron NF má takříkajíc "něco do sebe". Vyjma průměrných hodnot v testu konvergence se pohybovaly všechny parametry nad běžným standardem ať se to týká geometrie obrazu nebo hodnot moaré a barevného podání. Ovládání funkcí určených k nastavení a doladění obrazu zabezpečují tři tlačítka umístěná pod obrazovkou. První z nich slouží pro aktivaci menu či pro potvrzování voleb a zbylá dvě ovládají pohyb v nabídce a nastavování hodnot. Absence čtvrtého tlačítka je poměrně znatelná, a tudíž bude zřejmě řadě uživatelů zpočátku dělat problémy sžít se s tímto ovládáním. Celkově je VisionMaster Pro 452 solidní monitor, jejž lze doporučit jak pro běžné domácí použití, tak i náročnějším uživatelům, kteří si nekompromisně potrpí na špičkovou kvalitu obrazu.

Cena vč. DPH: 12 565 Kč

Lite-On 1996PNST

Výrobek Lite-On 1996PNST je další z řady monitorů, které zřejmě nikdy nebudou útočit na přední pozice, co se kvality zobrazení týče. Lite-On je zařízení, jehož vzhled je spíše klasický než revoluční. Obrazovka s aktivní úhlopříčkou 17,72 " je mírně vypouklá a ani čelní sklo, které stínítko chrání, není úplně ploché. Ani přesto nelze jednoznačně tvrdit, že by byla kvalita obrazu vyloženě špatná. Je sice pravda, že geometrie obrazu, především kvůli vypouklosti skla, je v porovnání se špičkovými monitory 19palcové kategorie o něco horší, ale to už je úděl této levněji koncipované třídy. Na straně druhé je zajímavé, že problémy s moaré či konvergencí Lite-On téměř nezná. Barevné podání obrazu je standardní a stabilita obrazu je na lehce podprůměrně, nicméně vůbec ne tragické úrovni. Obrazovkové menu nabízí především jednoduše řešený systém, ve kterém najdete všechny základní funkce a specialit se příliš nedočkáte. Výčtem vlastností, kterými monitor Lite-On 1996PNST oplývá, jej můžeme jednoznačně doporučit do rukou uživatelů, jež jeho služby uplatní v nenáročném prostředí kanceláří nebo domácností a nebudou pro práci potřebovat nejvyšší rozlišení. Pro grafické aplikace, např. z oboru designu, DTP nebo AutoCadu, jej rozhodně doporučit nemůžeme. Výhodou tohoto Lite-Onu je především nízká pořizovací cena, která při výpočtu poměr ku výkonu staví monitor do docela příznivého světla.

Cena vč. DPH: 7 568 Kč

Mitsubishi Diamond Plus 93SB

Zařízení se jménem Diamond Plus 93SB pochází z dílny společnosti Mitsubishi. Jak je vidět, tato značka nepatří pouze automobilům, ale i solidním monitorům v kategorii CRT. To platí i o devatenáctipalcovém monitoru, jemuž jsme měli příležitost se v našich testech podívat "na zoubek". Monitor je vyroben v šedivém, povedeném designu, který jej dělá už na první pohled zajímavým. Obrazovka je založena na technologii Diamondtron M2, což je inovovaný systém vycházející ze známých obrazovek Diamondtron Natural Flat. Rozteč zobrazovacích bodů činí 0,25 mm a viditelná úhlopříčka je dlouhá 446 mm (17,56"), tedy pokud nastavíte obraz do maximálních proporcí. Elektronický systém umožňuje provozovat rozlišení až do režimu 2 048 x x 1 536 bodů, přičemž jako ideální je jeví mod 1 280 x 1 024 bodů s obnovovací frekvencí 85 Hz. V testu kvality obrazu si monitor vedl velmi dobře. Nadprůměrně jsme museli hodnotit jak kategorii moaré, tak geometrii, která sice není na takové úrovni jako u produktu značky Eizo, ale přesto je velmi dobrá. Barevné podání také stojí za pozornost, přičemž výhodou se stává funkce SuperBright, přímo dostupná pomocí tlačítka na monitoru. Tato volba dokáže ve dvou stupních zvýšit jas a kontrast na úroveň příjemnou např. pro sledování DVD titulů a podobně. Funkce sice nedosahuje komfortu obdobného systému, jakým disponuje monitor Samsung, ale přesto je příjemná. Ostatně stejně příjemný dojem na nás udělal celý tento monitor.

Cena vč. DPH: 17 452 Kč

Peacock 19110-1

Peacock 19110-1 je zástupcem střední střídy devatenáctipalcových monitorů. Bere na sebe podobu běžného kancelářského či domácího zobrazovače určeného pro uživatele, kteří potřebují monitor s dostatečnou pracovní plochou, nicméně nekladou na zařízení úplně profesionální nároky. Na druhou stranu však musíme přiznat, že Peacock vybavený obrazovkou typu ErgoFlat v některých směrech není za vyšší třídou nijak zvlášť pozadu. Celková kvalita obrazu je na průměrné úrovni, barevné podání je dobré. Drobné neduhy jsme u testovaného produktu zaznamenali při měření geometrie a také u testu konvergence. Geometrii lze při troše šikovnosti poměrně dobře vyladit na bezproblémovou úroveň, ovšem s konvergencí je to trochu složitější, neboť v obrazovkové nabídce tato volba není. Abychom však potenciální zájemce zbytečně neodrazovali, musíme podotknout, že konvergence je pro běžné účely stále ještě v normě. Elektronická část zařízení je na slušné úrovni z tohoto důvodu je možné provozovat grafický režim 1 600 x x 1 200 bodů při hezkých 85 Hz. Pokud jste příznivci nižších rozlišení je možné využít režim 1 280 x 1 024 bodů s frekvencí 100 Hz nebo 1 024 x 768 s frekvencí 120 Hz. Monitor značky Peacock lze doporučit zájemcům, jež hledají devatenáctipalcový monitor s plochým čelním sklem za přijatelnou cenu, který navíc nabízí slušnou elektroniku i kvalitu obrazu.

Cena vč. DPH: 9 683 Kč

Philips Brilliance 109P4

Zařízení značky Philips s označením 109P4 je CRT monitorem představujícím v produktové nabídce dnešního trhu vyšší třídu. Monitor s aktivní úhlopříčkou obrazu o délce 17,68 " je vybaven plně plochou obrazovkou, výrobcem označenou jako typ Real Flat. Rádi dodáváme, že při bližším prohlédnutí obrazu jsme ověřili, že plochost stínítka je skutečná, a ne jako v případech některých jiných monitorů pouze "předstíraná" existencí plochého čelního skla. V horní i ve spodní třetině obrazu je možné při podrobném průzkumu najít i tenoučké stabilizační drátky, které napomáhají elektronice vytvářet kvalitní obraz na ploché stěně stínítka. Jsou to v podstatě stejné prvky, které lze najít i u monitorů vybavených systémem Trinitron. Kvalita obrazu, jak jsme se v testech přesvědčili, je celkově na dobré úrovni, zaznamenali jsme jen decentní nedostatky v ostrosti bodů na okrajích obrazovky. Druhý mírný problém představovalo moaré. Díky vyspělým funkcím obrazovkového menu je ale možné moaré celkem s úspěchem vyladit k uživatelově spokojnosti. Za pochvalu stojí dobrá konvergence barev i barevné podání obrazu a jako nadprůměrnou jsme hodnotili geometrii obrazu. Celkově se nám Philips předvedl jako dobrý monitor s nadprůměrnou výbavou jak v podobě obrazovkových funkcí (např. možnost automatického seřízení obrazu), tak i v podobě intuitivního ovládání OSD.

Cena vč. DPH: 15 673 Kč

Samsung SyncMaster 959NF

Mezi značky, jejichž výrobky se v oblasti monitorů tradičně řadí k těm nejpovedenějším, patří i Samsung. Svou produktovou řadou SyncMaster se již několikrát úspěšně umístil v testech PC WORLDu. Do dnešního přehledu zavítal model Samsung SyncMaster 959NF. Vzhledem působí přitažlivě a zapadá do produktové řady SyncMaster, jež se vyznačuje především ladnými tvary, které působí pro oko příjemně. Plochá obrazovka typu Natural Flat disponuje viditelnou úhlopříčkou 440 mm, která v přepočtu činí 17,32 palce. Rozteč zobrazovacích bodů měří 0,25 mm. Hodnocení obrazu v testech dopadlo dobře. Kvalita zobrazení se pohybuje na nadprůměrné hranici a jako drobný neduh by mohlo být zmíněno snad jen drobné moaré. I hodnotu moaré se nám ale pomocí sympaticky zkonstruovaného obrazovkového menu podařilo odstranit. Jinak byl obraz velmi solidní. Firmware monitoru obsahuje přehledně navržené menu se všemi potřebnými funkcemi, nechybí ani pokročilé služby typu Purity (čistota bodů) nebo velice podrobné možnosti seřízení konvergence. Zajímavou funkcí je Hightlight, která umí zvýraznit jas a kontrast buď celé obrazovky, nebo i uživatelsky definovaného obdélníku. Tuto vlastnost můžeme ocenit např. při sledování filmů. Sympatickou službou je i možnost propojení monitoru s PC pomocí USB kabelu, čímž uživatel získá vládu nad parametry monitoru přímo z PC.

Cena vč. DPH: 17 109 Kč

Sony CPD-G420

Za monitorem CPD-G420 stojí další japonská značka, jejíž zkušenosti se zobrazovacími produkty jsou téměř legendární. Výrobcem není nikdo jiný, než společnost Sony. O tom, že nejde o lecjaký produkt, nesvědčí jen jeho určení, ale i pro Sony standardní typ obrazovky Trinitron FD. Podíváte-li se na obrázek, nepřekvapí vás naše tvrzení, že vzhled monitoru není úplně klasický, takže první dobrý dojem na nás tento produkt udělal ještě před spuštěním. Tento dojem nijak nepokazil ani test frekvencí a obrazu, který tento monitor řadí mezi absolutní špičku. Maximální rozlišení činí 2 048 x x 1 636 bodů při 70 Hz, ergonomických hodnot dosahuje obraz při rastru 1 600 x 1 200 bodů, a to s 85Hz frekvencí. Bílá barva se nalézá pouze na přední straně, boky a zadní části monitoru pak přecházejí do decentní šedi. Profesionály pak potěší přítomnost pěti BNC konektorů. Ovládací prvky OSD jsou řešeny sympaticky, nejen pomocí běžných tlačítek, ale i s přispěním třípolohového miniaturního joysticku. Tato páčka slouží pro pohyb v menu a k nastavování hodnot. Zmáčknutí funguje jako klasický "Enter". OSD i možnosti nastavení se povedly k dispozici jsou i takové funkce jako automatické nastavení obrazu nebo rychlá volba barevného režimu (Professional, Standard a Dynamic). O kvalitě obrazu není třeba dlouze diskutovat test potvrdil naše očekávání a obraz hodnotíme jako velmi dobrý. Vytknout můžeme snad jen vyšší pořizovací cenu.

Cena vč. DPH: 23 645 Kč

Targa Visionary 1996-1

Z nabídky značky Targa jsme v testu přivítali model Visionary 1996-1. Jedná se o CRT zařízení, které stejně jako ostatní levnější produkty nedisponuje plochou obrazovkou. Výrobce se v tomto případě přiklonil spíše k záměru nabídnout devatenáctipalcový monitor za co nejpříznivější pořizovací hodnotu, a tak vsadil na starou dobrou vypouklou obrazovku. Její aktivní úhlopříčka činí 17,72 " a rozteč bodů 0,26 mm. V testu kvality obrazu se vypouklost obrazovky svým dílem podepsala na hodnocení geometrie, která následně nedopadla nijak slavně. Zaznamenali jsme i mírné problémy s moaré. Kladně lze hodnotit konvergenci barev a stejně tak i stabilitu obrazu. Stabilitou obrazu je myšlen test, kdy se na stínítku monitoru střídá bílá a černá barva, přičemž se hodnotí, jak dokáže elektronika udržet geometrii obrazu během pravidelného "pumpování" barev. U dřívějších modelů Targy nezřídka docházelo k porušení geometrie až v rámci několika milimetrů, je tedy chvályhodné, že námi testovaný produkt již disponuje lépe vybaveným elektronickým systémem. Targu Visionary 1996-1 lze doporučit (stejně jako monitor Acer) pouze do rukou méně náročných uživatelů, kteří nepotřebují používat vysoké grafické rozlišení a primárně si chtějí pořídit cenově dostupný devatenáctipalcový monitor, přičemž oželí něco z komfortu, jaký nabízejí produkty vyšších tříd. 2 0692/BAM o

Cena vč. DPH: 6 997 Kč

§§§§§


Přenosná palírna – střední třída notebooků s mechanikou DVD/CD-RW

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0693

Neustále jsme ze strany výrobců notebooků masírováni reklamou na téma kterak notebook převezme práci stolního počítače. Do jisté míry jsou tato slova pravdivá prakticky u každého dnes prodávaného přenosného počítače, ale doslova vyhodit svůj tradiční desktop do koše můžete až v případě, že si zvolíte jeden z notebooků označovaných jako "střední třída".

Do našeho testu jsme tentokrát zvolili právě tyto výkonné stroje a naší podmínkou bylo také to, aby obsahovaly i kombinovanou DVD/CD-RW mechaniku. Přestože ve světě klasických stolních počítačů nejsou tato "komba" příliš oblíbená, u notebooků je to právě naopak. Kvůli tomu, že drtivá většina přenosných počítačů má k dispozici pouze jedinou multifunkční šachtu určenou pro optické mechaniky, není možné zkombinovat DVD-ROM jednotku s vypalovačkou jinak, než právě "kombem". Navíc jsou notebooky stále finančně náročnější, než stolní počítače, a tak dát několik tisíc korun navíc za kombinovanou mechaniku s běžnými parametry 8x DVD, 24x CD a 16x CD-R místo samostatné DVD jednotky či vypalovačky není až takový problém.

Z obecného hlediska lze dnes od notebooků střední třídy očekávat výkon odpovídající stolním počítačům s procesorem na frekvenci 1,5 GHz resp. XP1500+ a více. Zcela běžnou součástí výbavy je dnes 256 MB paměti, na kterých jsou standardně dodávaná Windows XP v Home či Professional edici poměrně svižným operačním systémem.

Velké rozdíly mezi testovanými produkty jsou také v jejich výdrži při práci z akumulátorů. Ta se pohybuje od necelých 150 minut až ke 3 hodinám. Faktem však zůstává, že u těchto strojů, které jsou drtivou většinu času beztak napájeny ze síťového zdroje, není ze strany uživatelů cítit až tak silný tlak na tento parametr.

Acer TravelMate 272XC

Novou řadou 270 útočí Acer na zákazníky, kteří chtějí středně výkonný stroj za přijatelnou cenu a přitom jim už nestačí potenciál Celeronu. TravelMate 272XC je moderně koncipovaný notebook vybavený mobilním Pentiem 4 a 256 megabajty paměti typu DDR SDRAM. Kvůli snížení ceny není založen na osvědčeném čipsetu Intel 845MP, ale místo něj byl zvolen SIS 650, který má obdobné vlastnosti. Mimo systémové logiky zajišťuje čipová sada také obvyklé funkce grafické karty a to jak zobrazení na vestavěném 14" XGA displeji, tak na externím monitoru až do rozlišení 1 600 x x 1 200 bodů, případně též duální provoz. Videopaměť není dedikovaná, ale sdílená a v BIOSu je možné zvolit buď 16, nebo 32 MB, o které se sníží kapacita operační paměti. Vzhled notebooku a layout klávesnice jsou podobné úspěšné řadě 6xx a svým 5stupňovým ohnutím vycházejí vstříc lidské ergonomii. Na zadní straně stroje je možné nalézt nejen obvyklé vstupně výstupní porty, ale též trojici USB konektorů (pouze ve verzi 1.1) a jeden FireWire konektor. Vestavěnou DVD/CD-RW jednotku, modemové a síťové rozhraní není snad ani třeba zmiňovat, jsou v této třídě téměř standardem, u Aceru je běžná také pětice uživatelských tlačítek pro spouštění aplikací a rychlý přístup k internetu. TravelMate je důstojný zástupce střední třídy přenosných počítačů, a i přes poměrně zajímavou cenu není na jeho konfiguraci patrný žádný ústupek.

Cena včetně DPH: 60 880 Kč

Acer TravelMate 632XC

Také zástupce již zmíněné stylové řady TravelMate 630 je poháněn silou procesoru Intel Pentium 4 tikajícího na 1,6 GHz, kterému sekunduje 256 MB paměti DDR SDRAM. Poskytuje tak dostatečný výkon pro kancelářské aplikace dneška a rozšiřitelnost až na 1 GB RAM je dobrou zárukou toho, že tento notebook příliš rychle nezestárne. Jak je u této řady zvykem, nemá sice implementovánu floppy mechaniku, ale zato hmotnost TravelMate 632XC je velmi příjemných 2,5 kg. To jej umožňuje velmi snadno přenášet, a i přestože nejde o klasický subnotebook (ostatně se 14palcovým displejem by se do této kategorie dostal těžko), dává uživateli možnost skutečné mobility. Také zde není použit čipset mobilní varianty i845, ale místo něj jde o dvojici bridgů Ali M1671 a M1535+, ke kterým je připojen externí grafický čip GeForce2 Go 100. Takové řešení dovoluje provozovat externí monitor s rozlišením až 2 048 x 1 536 bodů, a i když není výkon GeForce2 Go hodnocen tak vysoko jako loni při jeho uvedení, stále jde o nadstandardní řešení dostupné pouze menšině notebooků. Opět je vestavěno síťové i modemové rozhraní a navíc nechybí ani čtečka čipových karet, zaručující řádově vyšší úroveň bezpečnosti uživatelských dat. Celkově velmi dobrý dojem dokresluje také kombinovaná DVD/CD-RW jednotka, a tak lze TravelMate 632XC doporučit jako výkonný a přitom cenově přijatelný notebook.

Cena včetně DPH: 63 427 Kč

Dell Inspiron 2650

Cena včetně DPH: 59 767 Kč

Fujitsu Siemens Lifebook E-7010

Lifebook E-7010 od Fujitsu Siemens Computers je koncepčně přenosný počítač střední třídy, který je postaven na bázi Pentia 4 1,7 GHz s 256 MB operační paměti. Magnéziová konstrukce celého notebooku se nejen podílí na velmi příjemné hmotnosti 2,6 kg, ale také zaručuje bezpečnost citlivých útrob stroje. Za pozornost stojí určitě i 15palcový displej s rozlišením XGA, jenž se může pochlubit výborným jasem a kontrastem, což ulehčuje práci na přímém světle. Data do displeje posílá grafický akcelerátor ATI Mobility Radeon 7500 s 32 MB videopaměti, takže i příležitostný fanda her si bude moci užít. Jako polohovací zařízení je implementován touchpad se dvěma tlačítky pro akce a dvojtlačítkem pro rolování v dlouhých dokumentech či na stránkách v internetu. Velký důraz je kladen na bezpečnost notebooku. Pro prezentace na veřejnosti je určeno očko na zámek typu Kensington a v případě, že by i tak došlo k odcizení, lze lapkovi velmi ztížit situaci hned několika metodami. Jako první se nabízí zcela transparentní kódování pevného disku na hardwarové úrovni a dále pak kódový panel, který jediný umožní přístup do systému. Jeho tlačítka v běžném provozu fungují jako čtyři programovatelné klávesy. A konečně standardní součástí vybavení je integrovaná čtečka karet SmartCard. Celkově jde o velmi zajímavý počítač, jehož vyšší cena v této třídě je bohatě vyvážena užitnou hodnotou.

Cena včetně DPH: 80 500 Kč

HP Evo N800v

Model Evo N800v je v nabídce nového HP pozicován jako mainstremový mobilní produkt, který by tedy měl odpovídat požadavkům běžného soukromého či firemního zákazníka na výkonný, dobře vybavený, ale stále ještě cenově přijatelný stroj. Jak už v této kategorii bývá zvykem, i zde je jádrem procesor Mobile Pentium 4 na 1,6 GHz a k němu nezbytných 256 MB DDR paměti, čili o výkon není třeba mít obavy. Při pohledu do tabulky jako jeden z důležitých parametrů zaujme cena, která je výrazně vyšší, než kolik stojí další produkty v tomto testu. Je ale třeba si uvědomit, že při vyšších pořizovacích nákladech uživatel získává také odpovídající vyšší vybavení notebooku. Na první místě je třeba zmínit velmi příjemný a detailní 15" displej s rozlišením 1 400 x 1 050 bodů, jehož obraz je vytvářen výkonným grafickým čipem ATI Mobility Radeon 7500. Dále musíme ocenit také stále ještě ne všude běžný 30GB pevný disk, a v neposlední řadě též porty moderního a rychlého rozhraní USB 2.0, kterými je notebook Evo N800v vybaven. I přes veliký displej se výrobci podařilo udržet hmotnost výrazně pod 3 kilogramy, takže není problém tento přístroj v příslušné brašně i delší dobu přenášet. Standardní záruční doba produktu je 1 rok, avšak výrobce dovoluje (samozřejmě za příplatek) velmi flexibilně záruku modifikovat podle potřeb zákazníka, takže celkem si lze vybrat z bezmála deseti záručních variant.

Cena včetně DPH: 85 370 Kč

HP OmniBook XE4500

Žhavou novinkou je OmniBook XE4500 od HP. Už v dřívějších modelech HP razilo cestu střízlivého, ale inovativního designu s lákavým modrým prosvětlením tlačítek. Model XE4500 celý tento koncept posunuje ještě dál a místo usedlého vzhledu tu máme značně futuristický, i když designově ne zcela jednoznačně pozitivně přijatelný návrh, který je však ozvláštněn doslova řadou modrých efektů. Kromě těch ale na vzhledu zaujme určitě i inovativně pojatý touchpad, který má oddělený prostor na snadnou kontrolu posunu v delších dokumentech. Na rozdíl od konkurenčních produktů to není dvojice tlačítek, ale další vertikálně směrovaná dotyková ploška. Nad touchpadem je skvělý nápad, který byl k vidění už například u modelu XE3, tedy vypínač tlakového senzoru. Je-li touchpad vypnutý, není možné si na něj třeba při delším psaní omylem sáhnout a nechtěně tak posunout kurzor či zvolit některý z ovládacích prvků na obrazovce. Jako už standardně je zde také pětice plně programovatelných uživatelských kláves. Protože náš kus, který jsme měli možnost testovat, byl vybaven operačním systémem Windows 2000, ale zákazníci budou tyto notebooky nakupovat s Windows XP, lze očekávat, že se výkon ještě drobně upraví. V každém případě ale nemůžeme předpokládat nějaké výraznější změny, ať už k vyššímu či k nižšímu skóre.

Cena včetně DPH: 60 987 Kč

IBM ThinkPad T30

Doslova revoluční krok se u svého nového modelu T30 odhodlali udělat v IBM. Vzhledem k tomu, že ThinkPad má za sebou už deset let výroby bez nějaké zásadní změny v designu, je nutné považovat přidání touchpadu opravdu za malou revoluci. IBM bylo totiž po Toshibě, jež už postupně podlehla tlaku zákazníků a začala nabízet i modely ovládané dotykovou ploškou, posledním výrobcem, který zůstával skálopevně konzervativní a jedinou možností bylo koupit si jeho notebook s trackpointem. T30 je nabízen jak s touto tradiční ovládací tyčkou uprostřed klávesnice, tak s dotykovou ploškou na volném prostoru před klávesnicí, přičemž, stejně jako u obdobně vybavených modelů jiných výrobců, mají obě zařízení oddělená tlačítka. Pomineme-li tuto inovaci, jde o designově nezaměnitelný stroj s mobilním Pentiem 4 na 1,8 GHz, což jej samozřejmě pasuje na výkonového favorita tohoto testu. U IBM se vždy kladl velký důraz na robustnost konstrukce, odolnost a dlouhou životnost. Model ThinkPad T30 splňuje tato zadání bezezbytku a je nepochybné, že vám po mechanické stránce vydrží sloužit často déle než jeho konkurence. Otázkou však zůstává, zda v té době již nebude zastaralý. Cenově je to už horší, ale zákazníci, kteří vyhledávají modely IBM vědí, že za kvalitu a skvělé zpracování se musí odpovídajícím způsobem zaplatit. Ke kvalitě pak patří nejen odolnost, ale také řada drobných detailů, jako je skvělá klávesnice nebo třeba možnost jejího osvětlení.2 0693/BAM o

Cena včetně DPH: 90 400 Kč

§§§§§


Z papíru do počítače – test stolních skenerů

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0694

Celých šest měsíců jsme nechali vydechnout výrobce a prodejce a dali jim tak dostatek času, aby představili na našem trhu nové modely deskových stolních skenerů. Ani my jsme však nezaháleli a pozměnili jsme způsob hodnocení jednotlivých výrobků tak, jak jste nás o to ve svých dopisech žádali.

S jakými novými prvky se tedy na stránkách svého oblíbeného časopisu setkáte? Pro někoho méně přehledné shrnující údaje o výkonu či konstrukci byly nahrazeny vyjádřením konkrétních hodnot naměřených v našich testech. Položka "přesnost zachycení detailů" odpovídá schopnosti rozpoznat linky kontrolního terče v rozsahu 75-600 lpi při snímání v nastavení 1 200 ppi. Lepší přečtení detailu je hodnoceno vyšším číslem. Další sloupce tabulky obsahují hodnoty o šumu, který ovlivňuje jednolitost barev, průměrné i maximální barevné odchylce (v delta E). Údaje získáváme při snímání kontrolního barevného odrazového terče Kodat IT.8 s následným vyhodnocením programem Candela Color Synergy. U popsaných hodnot platí, že nižší číslo odpovídá lepšímu dosaženému výsledku. Rozebírat následující sloupečky není příliš složité obsahují totiž časy náhledu a zpracování finálního snímku (v různém barevném podání a rozlišení). Zde samozřejmě platí, že kratší časový úsek je pro uživatele výhodnější. Tabulku uzavírají informace o rozměrech, hmotnosti, maximálním rozlišení, druhu snímače, způsobu připojení, ceně výrobku a jeho záruce.

Nebojte se skenování

Softwarová výbava dnešních skenerů může být zpracována v češtině, angličtině, němčině nebo dalším jazyce. Grafické ztvárnění ovladače skeneru i doprovodných programů však bývá dostatečně přehledné a snadno pochopitelné i pro uživatele, jejichž jazykové znalosti jsou na nižší úrovni. Během testování jsme se rozhodli zachytit grafickou podobu softwarového vybavení a připravit všeobecný přehled, který hardwarový test výrobků doplňuje. Znázorněním jednotlivých oken či panelů vás chceme přesvědčit, že snímání dokumentů nepatří k činnostem, kterých by se měl třeba začínající uživatel obávat. Majitelům skenerů různých značek by přehled mohl napovědět, jak se se zpracováním softwaru vypořádali výrobci konkurenčních produktů.

Změny ovládání mohou zrychlit a ulehčit práci

Současné levné stolní deskové skenery se od svých předchůdců podstatně liší. Dříve prodávané modely, připojované k počítači většinou paralelním obousměrným rozhraním, byly řízeny téměř výhradně softwarovým ovladačem. Konstrukční změny, při nichž byl paralelní port nahrazen USB 1.1, FireWire a v současné době také USB 2.0 konektory, přinesly i nové způsoby ovládání pomocí tlačítek zabudovaných v těle skeneru. Množství ovládacích prvků je celkem proměnlivé, některé výrobky jsou opatřeny jen tlačítkem pro rychlé vyvolání programu, s nímž je skener řízen, jiné nabízejí tři až sedm prvků, s nimiž lze snímání dokumentů řídit a se snímkem dále pracovat. Tlačítka rychlé volby bývají nastavena pro skenování, kopírování (tj. odeslání snímku na připojenou místní čí síťovou tiskárnu) a zaslání sejmutého dokumentu faxem či elektronickou poštou. U novějších skenerů nebývají funkce pevně stanoveny, naopak k dispozici jsou konfigurační nástroje, pomocí kterých je možné tlačítkům přiřadit jiné funkce. Jedním tedy můžete spustit rychlé snímání barevného dokumentu v nízkém rozlišení, jiným odešlete textovou předlohu k rozpoznání do OCR programu s následným vložením do některé kancelářské aplikace. Grafické zpracování konfiguračního programu může pro snazší pochopení funkcí vypadat stejně jako skener (např. Mustek BearPaw). Další možností je zapracování konfigurace do tzv. panelu rychlé volby, pomocí něhož lze základní funkce skeneru rychle řídit z pracovní plochy operačního systému (HP, Canon).

TWAIN pro začátečníky i pokročilé

Aplikační programové rozhraní skenerů (i dalších zařízení poskytujících obrazové informace) je označováno jako TWAIN rozhraní. Jeho grafické znázornění na ploše počítače se vyvíjí stejně rychle jako zařízení, která jsou jím ovládána. Většina výrobců dodává ke svému skeneru software, jenž pracuje na dvou rovinách. Pro začátečníky je připraven jednoduchý nástroj, s nímž lze spustit náhled a skenování, vybrat druh snímání, případně cíl, kam bude předloha zaslána. Dostupná nastavení jsou připravena pro běžnou práci se skenerem a uživatel s nimi zvládne zpracování předloh poměrně rychle. Pokročilí uživatelé však od programového rozhraní požadují více, a proto je pro ně připravena druhá poloha rozhraní s bohatší paletou nastavení. Rozdíl mezi oběma volbami si můžete prohlédnout na obrázcích TWAIN rozhraní ScanGear CS.

Když dva dělají totéž, není to totéž

Doprovodné ilustrace jednotlivých TWAIN rozhraní vás mohou přesvědčit, že každý výrobce jde při tvorbě ovládacího programu skeneru vlastní cestou. CanoCraft s německou i anglickou jazykovou úpravou nabízí menší vestavěnou ovládací lištu s "klikacími" proměnnými řádky. Obdobné řešení je možné nalézt také u rozhraní Visioneer. ScanGear CS nových skeneru CanoScan ponechává menší prostor náhledu snímku a ke změnám nastavení je použito roletových menu. Ovladač HP v češtině je vybaven rozbalovacími nabídkami se všemi důležitými volbami. Skenery Mustek se za své TWAIN rozhraní také stydět nemusí, uživatel v nich najde mnoho parametrů pro ovlivnění získaného obrazu, stejně jako u HP je však pracovní plocha vlastního náhledu poměrně malá. Český TWAIN pro skenery Umax je poměrně pestrý, protože kombinuje roletové nabídky s posuvnými lištami a tlačítky. Výrobky Umax jsou však dodávány i s rozhraním SilverFast SE, které se velmi dobře hodí pro profesionální využití skeneru.

Nejste spokojeni s výsledkem? Změňte jej!

Rozšířenou ovládací nabídku si můžete prohlédnout na zobrazení jednotlivých záložek TWAIN rozhraní skenerů Mustek BearPaw. První záložka obsahuje všechny důležité veličiny pro práci s předlohou. Scan Mode (režim snímání) dovolí měnit barevný režim skeneru černobílé a barevné nastavení zde doplňuje také volba pro práci se škálou šedé barvy. Výběr Scan Source (zdroj snímání) slouží ke specifikaci předlohy a nabízí volby odrazových předloh (reflective) a transparentních materiálů (diapozitive, negative). Menu Scan Size (velikost předlohy) slouží k výběru předvolených formátů předlohy. Resolution (rozlišení) je důležitým faktorem, protože ovlivňuje nejen kvalitu získaného snímku či rychlost snímání, ale společně s barevným režimem také velikost, jakou budete potřebovat pro jeho uložení na pevném disku počítače. Descreen či descreening je možné přeložit jako odstranění tiskového rastru či vzoru. Při práci s běžnými fotografiemi není třeba tuto položku měnit, naopak během snímání předlohy z novin nebo časopisu se vyplatí této nabídky využít. Zaškrtávací políčka pro spuštění vyvážení barev a barevné shody (Color Matching, Color Balance) mohou ovlivnit vyvážení barev na výsledném snímku. U levných skenerů sejmutý snímek může vypadat lépe, ale zářivější barvy většinou neodpovídají předloze. Nastavení zvětšení či zmenšení snímku proti originálu (Scaling) doplňují na hlavní záložce také informace o rozměrech snímané předlohy a velikosti snímku. Druhá záložka TWAIN rozhraní v nastavení pro pokročilé umožní uživateli měnit jas a kontrast (Brightnes, Contrast) snímku. Další tlačítka zpřístupní histogram pro posunutí bílého a černého bodu, křivky pro změny vyvážení jednotlivých kanálu RGB a umožní pozměnit celkové barevné podání v zobrazeném barevném prostoru. Třetí záložka skrývá filtry, kterými je možné dále proměňovat výsledný snímek. Blur poslouží k drobnému rozmáznutí (vhodné i pro odstranění rastrování), Sharpness naopak předlohu doostří. Invert promění pozitiv v negativ, a Flip je připraven k otočení obrazu. Nastavení Emboss na snímku vytlačí reliéf a Unsharp Mask pozmění hrany či přechody. Čtvrtou záložku rozebírat nemusíme, obsahuje informace o verzi ovládacího programu, případně webový odkaz pro získání aktuálnější verze.

Další programové vybavení

Řídicí panel, konfigurační program a TWAIN jsou základními ovládacími prvky skeneru. Pro zpracování sejmutých předloh je dodáván i další software. Jeho kvalita je většinou přizpůsobena pořizovací ceně zařízení u skeneru za částku jen těžko šplhající ke 3 000 Kč budete zřejmě marně hledat náročné grafické editory. Odlehčená (Light), limitovaná (LE) či jinak omezená (SE) verze programu splňuje základní požadavky uživatelů umožní základní editaci naskenovaných snímků, avšak od plné verze se v mnoha věcech odlišuje. Grafický program často doprovází software pro archivaci dokumentů. Snímané materiály můžete přesunout do strukturovaných adresářů rozdělených například podle data, oblasti zájmu nebo jména uživatele. Posledním doplňkem je OCR program pro rozpoznávání znaků a převod dokumentu do elektronické podoby. Pro občasné převody textu postačí každý OCR program s podporou české znaková sady, profesionálnímu využití většinou vyhoví jen plná verze OCR, která se dokáže špatně rozpoznatelné znaky naučit a dále rozřazovat správně.

Kladům a záporům doplňkového programového vybavení se budeme věnovat v některém dalším čísle PC WORLDu.

Canon CanoScan LiDE 20

První výrobek, s jehož technickými specifikacemi vás můžeme seznámit, pochází z dílen společnosti Canon. Novinka s označením CanoScan LiDE 20 s vestavěným CIS snímačem uživateli nabízí maximální hardwarové rozlišení 600 x 1 200 ppi a práci ve 48bitové barevné hloubce. Komunikační rozhraní USB 2.0 je využito i pro napájení skeneru. Vnější rozměry produktu i jeho nízká hmotnost potěší zákazníky, kteří hledají snadno přenositelné zařízení vhodné pro připojení k notebooku. Programové vybavení je připraveno pro počítače s operačním systémem Windows 98, a vyššími verzemi i pro Macintoshe s Mac OS od verze 9.0. Pro PC je připraven samostatný ovládací program, počítače s jablkem ve znaku mohou využít plug-in pro Adobe Photoshop. Kromě ovladače jsou zákazníkovi na kompaktním disku dodávány i programy ArcSoft PhotoStudio pro editaci snímaných či vytvořených obrázků a ArcSoft PhotoBase k přehlednému ukládání snímků, OCR programy na CD zastupuje ScanSoft OmniPage 9.0. Při testu nás skener překvapil velmi dobrými schopnostmi zachytit detaily předlohy. Také naměřená maximální barevná odchylka byla nejnižší v celém testu, celkový výsledek bohužel kazí průměrná hodnota šumu. Vytvoření náhledu skeneru trvalo poměrně dlouho, lepší hodnoty dosáhl při práci v maximálním rozlišení. Poměrně příznivě lze hodnotit pořizovací cenu 2 770 Kč i dvouletou záruční dobu.

Cena včetně DPH: 2 770 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ

Canon CanoScan LiDE 30

Druhý skener, který do tohoto testu zaslala společnost Canon představuje také čerstvou novinku na českém předvánočním trhu. Od výše popsaného levnějšího dvojčete se liší vyšší pořizovací cenou 3 990 Kč včetně DPH, změněnou aluminiovou barvou víka skeneru a odlišnou snímací mechanikou, která dokáže pracovat v maximálním rozlišení 1 200 x 2 400 ppi při 48bitové barevné hloubce. Právě vyšší rozlišení a "stylovější" provedení víka by mělo zaujmout náročnější zákazníky, pro něž je výrobek určen. Dodávané programové vybavení je pro oba modely shodné, podpora operačních systému počítačů PC a Macintosh rovněž. Oba skenery CanoScan LiDE jsou vybaveny trojicí ovládacích tlačítek pro přímé spuštění skenování, kopírování a odeslání snímku elektronickou poštou. Přehledný a proto snadno pochopitelný konfigurační program umožňuje tato tlačítka přeprogramovat i na spuštění jiných činností. Po provedeném testu nás nepříjemně překvapila hladina šumu, která je vyšší než u levnějších zařízení. Ani vyšší hodnotou průměrné či maximální barevné odchylky si skener celkové hodnocení nevylepšil. Rychlost náhledu byla shodná s předchozím testovaným produktem, na sejmutí předlohy ve vyšším rozlišení potřeboval CanoScan LiDE 30 více času. Kladné body si tento produkt připsal za perfektní zachycení detailních linek z kontrolního terče a také za poskytovanou dvouletou záruku.

Cena včetně DPH: 3 990 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ

Canon CanoScan N646Pex

Triumvirát produktů Canon v našem testu uzavírá další novinka v předvánoční nabídce. CanoScan N646Pex byl jediným skenerem v testu, který pro připojení k počítači využívá paralelní obousměrné rozhraní Centronics IEEE--1284B. Nevýhody plynoucí z tohoto faktu jsou zběhlejším čtenářům hned zřejmé zejména při práci ve vyšším rozlišení je skener pomalejší, protože paralelní rozhraní má proti modernějšímu USB portu podstatně nižší datovou propustnost. V konkurenčním boji s ostatními skenery může však být pro některé zájemce starší konektor Centronics paradoxně i určitou výhodou. Paralelních skenerů již na trhu není tolik jako v minulosti a zákazníci, kteří mají doma starší počítač bez USB portu nebo systém Windows 95, si také chtějí přijít na své. Bylo by tedy chybou se domnívat, že tento testovaný výrobek nenajde své uplatnění. Programové vybavení dodávané se skenerem je podobné předchozím produktům Canon a zákazník si může nainstalovat OCR program CanSoft OmniPage 9.0, editační software ArcSoft PhotoStudio 2000 i obslužný program ScanGear Toolbox. Odlišné je však TWAIN rozhraní CanoCraft. Skener pracuje v maximálním hardwarovém rozlišení 600 x 1 200 a využívá 42bitové barevné hloubky. Jeho snímač není zcela přesný v detailu ani v barevném zpracování, doba náhledu patří k nejslabším v testu. Pouze průměrnou známkou lze proto hodnotit poměr ceny a výkonu.

Cena včetně DPH: 3 190 Kč

K testu poskytla firma: Canon CZ

HP ScanJet 2300C

Trojlístek zařízení pro digitalizaci obrazu nám zapůjčila také společnost Hewlett-Packard. Nejlevnější model z její nabídky nese označení ScanJet 2300C a je vybaven tlačítky pro skenování a tisk a CCD snímačem schopným hardwarově zpracovat 600 x 1 200 ppi ve 48bitových barvách. Jediné USB 1.1 komunikační rozhraní díky dodávanému programovému vybavení spolupracuje jen s PC s operačním systémem Windows 98 nebo novější verzí. Softwarová výbava pod celkovým označením HP Photo & Imaging nedává uživateli příliš prostoru na výběr, co chce a nechce na svůj počítač instalovat. Jednoduše nainstaluje česky mluvící TWAIN rozhraní, řídicí panel HP Director s konfigurací ovládacích tlačítek, OCR software I.R.I.S. Readiris Pro s podporou češtiny a zabere 225 MB na pevném disku. Je pravdou, že uživatel je pak připraven na všechny alternativy využití skeneru, ovšem nedat mu šanci například OCR neinstalovat (když má zájem o jiný produkt) mi připadá téměř zlomyslné. HP ScanJet 2300C patří do skupiny entry level zařízení a na jeho výkonnosti je tento fakt celkem znát. Vysoká hladina šumu a vyšší střední barevná odchylka musejí být při vážnější práci korigovány pomocí nástrojů TWAIN rozhraní nebo editačním programem. Vytvoření náhledu neprobíhá rychlostí blesku a spokojeni jsme mohli být jen s rychlostí práce ve vyšším rozlišení. Přesnost detailu není vysoká, odpovídá však nízké pořizovací ceně.

Cena včetně DPH: 2 464 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard

HP ScanJet 3500C

Stačí si oproti výše uvedenému modelu připlatit několik stokorun a na stole vám může ležet skener, s jehož výkonem budete mnohem spokojenější. Instalační program HP ScanJet 3500C také nekompromisně zavede všechny softwarové části bez ohledu na vaše případné protesty, přidá však volitelnou instalaci programu Hemera Jigsaw Puzzler pro chvíle oddechu a Hemera CD Design Creator k vytvoření vlastních potisků vypálených kompaktních disků a jejich obalů. Ovladače skeneru jsou připraveny nejen pro Windows 98 a vyšší verze, ale tentokrát i pro Mac OS 9.1 a novější. Trojice tlačítek rychlé volby slouží pro přímé skenování, tisk na připojené tiskárně a odeslání snímku elektronickou poštou. Za příplatek je možné ke skeneru připojit dianástavec pro zpracování transparentních předloh. Snímací CCD prvek testovaného zařízení nabízí hardwarové rozlišení 1 200 x 1 200 ppi ve 48bitové barevné hloubce a toto nastavení velmi příznivě ovlivňuje velice přesnou práci s detaily. Vytvoření náhledu dokumentu trvalo o šest sekund méně než u levného modelu HP ScanJet 2300C, kratší časy jsme zaznamenali také u snímání předloh v nízkém rozlišení. Vyšší přesnost však prodlužuje dobu práce v rozlišení od 600 ppi. Hodnoty šumu i zachování barev jsou spíše vyšší, pozitivně na nás zapůsobilo české prostředí TWAIN ovladače. Pořizovací cena skeneru byla stanovena na 3 050 Kč včetně daně a záruční doba činí 1 rok.

Cena včetně DPH: 3 050 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard

HP ScanJet 3570

Přehlídku zařízení společnosti HP uzavírá nejlépe vybavený produkt ScanJet 3570. Jeho základem je model 3500, základní programy a ovladače jsou tedy velmi podobné. Před víkem skeneru přibylo čtvrté tlačítko rychlé volby pro vytvoření vzpomínkového CD disku s fotografiemi, k němuž je použit dodávaný software HP Memories Disc Creator. Ve víku skeneru je navíc zabudován prosvětlovací adaptér pro snímání transparentních materiálů, tedy diapozitivů a negativů, které se zasouvají do připravených vodících lišt. Vzhledem k tomu, že výsledky testu ScanJet 3500C a 3570C dopadly shodně, můžeme se věnovat popisu práce s průsvitnými předlohami. Do víka skeneru lze přímo vložit diapozitivy nebo vymezovací předlohu pro zasunutí negativu. První náhled po přepnutí TWAIN rozhraní na diapozitivy trvá 12 sekund, sejmutí snímku v rozlišení 1 200 ppi zabere 1 minutu a 17 sekund a v rozlišení 2 400 ppi 1 minutu a 39 sekund. Náhled při práci s negativem je o 20 sekund delší, zpracování políčka negativu v nastavení 2 400 ppi si vyžádá 3 minuty a 16 sekund. S kvalitou zpracování diapozitivů jsme byli celkem spokojeni barevná věrnost byla průměrná a šum bylo možné vyhladit v editačním programu. Zklamáním však bylo snímání negativů, při nichž je třeba velmi často měnit vyvážení barev RGB nebo si pohrát s dostupným barevným prostorem. Maximální hardwarové rozlišení 1 200 x 1 200 ppi je na hranici minima, kterou lze pro negativní předlohy doporučit.

Cena včetně DPH: 5 191 Kč

K testu poskytla firma: Hewlett-Packard

Mustek BearPaw 2400 TA Pro

U skenerů s dianástavcem ještě chvíli zůstaneme. Bratrstvo medvědí packy, jak jsou skenery Mustek BearPaw díky rozestavění ovládacích prvků před víkem nazývány, se totiž rozrostlo o dva zajímavé přírůstky. Levnější model z uvedené dvojice nabízí hardwarové rozlišení 1 200 x 2 400 ppi, 48bitový barevný režim, ve víku vestavěný prosvětlovací adaptér a na těle skeneru vyvedené komunikační rozhraní USB 2.0. Ovladače jsou připraveny pro PC s Windows 98 nebo novějšími verzemi, uživatelé Macintoshů se bohužel musí poohlédnout po jiném produktu. Kromě anglicky provedeného TWAIN rozhraní lze do počítače volitelně nainstalovat také dodávané programy BearPaw Panel Driver, OCR ABBYY FineReader Sprint i krátké hry Crush a Puzzles. Na samostatném CD je dodán editační grafický program Ulead PhotoExpress 4.0. Přestože Mustek BearPaw 2400TA Pro disponuje vyšším rozlišením než HP 3500C nebo CanoScan LiDE 20, nedosáhl na jejich hodnocení v přesnosti detailů. Naopak nízká hladina šumu a velmi dobrá práce s barvami nás při testu příjemně překvapily. Při práci s diapozitivy postačila na sejmutí snímku v rozlišení 2 400 ppi 1 minuta a 30 sekund, u odrazových předloh pracoval dobře při vytvoření náhledu, avšak finální snímky zpracovával delší dobu. Vzhledem k celkové výbavě je velmi příznivá nízká pořizovací cena 3 880 Kč včetně DPH.

Cena včetně DPH: 3 380 Kč

K testu poskytla firma: ELAP

Mustek BearPaw 4800TA Pro

Pro práci s odrazovými i průsvitnými předlohami se dobře hodí také druhý zástupce, který do našeho prosincového testu dorazil od společnosti Mustek. Líbivější šedočerný plast je opatřen názvem BearPaw 4800TA Pro a lze z něj dovodit, že vestavěný CCD prvek tohoto skeneru nabídne uživateli velmi vysoké rozlišení 2 400 x 4 800 dpi. Není snad třeba zdůrazňovat, že takové hodnoty jsou pro práci s negativy a diapozitivy mnohem vhodnější než nižší parametry, nacházející se v konstrukci předchozích modelů. Za vše se ale platí, takže není divu, že citlivější snímač ovlivňuje i pořizovací cenu, která se přehoupla přes hranici 6 000 Kč. Své stopy snímač bohužel zanechal i v hodnocení rychlosti práce. Model Mustek BearPaw 4800TA Pro neumí moc podvádět a snaží se odvést velmi precizní práci i ve všech volitelných rozlišeních. Výsledné časy jsou pak velmi dlouhé a podstatně snižují celkovou výkonnost, hodnocenou podle přesnosti, rychlosti a barevné věrnosti. Hovoříme-li o barvách, pak se sluší dodat, že v testu dosažené výsledky byly nejlepší ze všech právě prověřovaných zařízení. Absolutorium si tento skener zasloužil také za stoprocentní zachování detailů při snímání kontrolního linkového terče. TWAIN rozhraní obou skenerů Mustek je rozčleněno do logických skupin základního i speciálního nastavení a vyhoví tak začátečníkovi i pokročilému uživateli přesto, že je bohužel dodáno jen v angličtině.

Cena včetně DPH: 6 639 Kč

K testu poskytla firma: Actebis Computer

Umax Astra 4700

Novinkami v nabídce se v předvánoční době pyšní i firma Umax. Její skener Astra 4700 je nástupcem modelu 4500 a stejně tak je připraven pro připojení volitelného transparentního adaptéru pro práci s diapozitivy či negativy. Zařízení s CCD snímačem, který pracuje v maximálním nastavení 1 200 x x 2 400 ppi ve 48bitových barvách, je vybaveno komunikačním rozhraním USB 2.0 a spolupracuje jak s platformou PC, tak i Macintosh. Jednoduchý a přehledný TWAIN Umax je zpracován v češtině a poskytuje všechny potřebné funkce pro snímání předloh. Ke skeneru je dodáváno také profesionálnější rozhraní SilverFast 5.5 SE, které nabízí propracovanější volby k ovlivnění výsledného obrázku. Program pro rozpoznání znaků a jejich převod do kancelářské aplikace ABBYY Finereader patří ke skenerům Umax již velmi dlouhou dobu. Překvapením nebylo ani zařazení grafického softwaru MGI PhotoSuite III SE či velmi dobrého softwaru pro správu dokumentů PaperPort Document Manager. Umax Astra 4700 se při testu zachování barev téměř vyrovnal dražšímu zařízení Mustek BP4800 a prokázal poměrně vysokou schopnost zachytit detaily předlohy. Vysoké hodnocení si zasloužil za rychlost práce při zobrazení náhledu či snímání v režimech do 600 dpi. Skener je v současné době prodáván za 3 990 Kč a je na něj poskytována záruka 24 měsíců.

Cena včetně DPH: 3 990 Kč

K testu poskytla firma: Umax

Visioneer OneTouch 5800 USB

Závěrečná slova budou věnována skeneru, který je připraven spíše pro školou povinného dorostence. Zařízení společnosti Visioneer je vybaveno CCD prvkem s maximálním hardwarovým rozlišením 600 x 1 200 dpi a dokáže pracovat ve 48bitových barvách. Poměrně velká tlačítka přímé volby usnadňují rychlé odeslání snímku e-mailem, spouští tisk na připojené tiskárně nebo skenování na disk či do aplikace. Ovladače jsou připraveny pouze pro PC s USB 1.1 a OS Windows 98 nebo novější verzí. TWAIN PaperPort 7.0 je k dispozici v anglické i české jazykové mutaci a na dodávaném CD jej doprovázejí programy MGI PhotoSuite III SE a OCR ABBYY Finereader Sprint a TextBridge 9. Některé uživatele může potěšit instalace MS Internet Exploreru 6.0. Na dalším kompaktním disku je připraven český program Dětské grafické studio, a v ceně produktu je započítána i prémie prázdná videokazeta Polaroid 240. Po provedených testech skeneru jsme byli celkem rozpačití. V samostatném hodnocení rychlosti snímání ve všech rozlišeních by si totiž skener zasloužil nejvyšší příčku, příznivá je i pořizovací cena. Naopak ve zpracování detailů skončil poslední. Svůj image nevylepšil ani předvedenou schopností zachytit barevné odstíny, protože průměrná a maximální barevná odchylka jsou nejhorší z testovaných zařízení. Při práci tak budete nuceni často následně upravovat získaný snímek v některém grafickém editoru.

Cena včetně DPH: 2 513 Kč

K testu poskytla firma: ConQuest

§§§§§

$$$$$


Software


Učiňte přítrž řádění virů

Vladimír Vondráček

c02p0608

Před časem jsme dali našim čtenářům možnost seznámit se s antivirovým systémem RAV. Pro dokreslení situace na trhu tohoto druhu softwaru přinášíme nyní recenzi na Panda Antivirus, pocházející ze slovenských luhů a hájů.

Nainstaluj a zapomeň

Nadpis odstavce představuje filozofii tvůrců antivirových programů. Jejich funkce jsou natolik sofistikované a schopné samostatné práce, že o jejich přítomnosti v počítači v podstatě nemáte potuchy. Tedy kromě občas vyskočivšího okna, oznamujícího požadavek na aktualizaci virové databáze.

Instalace je bezproblémová a v jejím důsledku se v systémové liště objeví hlavička medvídka pandy, který dal jméno celému antivirovému programu. Tento ohrožený druh černobílého chlupáče dal sice aplikaci logo, ne však svoji neohrabanost. V případě antiviru se jedná o vcelku štíhlý program s odpovídajícím množstvím funkcí a rychlostí jejich provádění.

Takže medvídek se pevně zabydlel v systémové liště, ale okamžitě se mu u pravého ramene usídlí výstražný žlutý trojúhelníček s vykřičníkem. Upozorňuje tak uživatele, že by měl provést aktualizaci virové databáze, aby byl ochráněn proti nejnovějším výtvorům autorů virů. Jak je očividné, ani nejdokonalejší počítačový program neumí víc, než mu bylo programátorem dáno do vínku (snad až na systémy umělé inteligence), a ani Panda Antivirus nemůže ochránit počítač proti novému viru, který nezná.

Nastavení programu není nikterak obtížné a po instalaci jej vlastně ani nemusíte provádět. Těch několik voleb je už od výrobce uzpůsobeno tak, aby zajišťovalo plnou funkčnost programu.

Panda u dveří

Jestliže tedy máte rychlé internetové připojení, pak možná ani pořádně nepostřehnete, že se vám čas od času přesune do počítače něco přes dva megabajty aktualizačních dat. S počítačem pracujete jako jindy a medvídka v systémové liště za chvíli už nebudete ani vnímat. Nedůtklivci možná řeknou, proč platit za něco, co se nehýbe, nevyluzuje zvuky, a dokonce se s tím ani nedá chatovat. Ale i jejich skepse zmizí v okamžiku, kdy začnete dostávat podivné e-maily od známých nebo cizích lidí, obsahující zajímavé přílohy typu "Spusťte tento program, abyste zažili nejlepší <cokoliv> ve svém životě". Pokud tak učiníte, zažijete pravděpodobně největší ztrátu dat nebo známých, kterým se zmíněný virus následně pomocí adresáře rozešle. Zajímavé, že tyto možnosti se nikdy místo <cokoliv> nevyskytují . Ovšem právě v tento moment to lenošící zvířátko z nástrojové lišty vyskočí a zachrání, co se dá. Musí být samozřejmě aktivní rezidentní ochrana, která je indikována modrou kresbou kožešiny místo obligátní černé. Zde platí slova jedné populární písně, že modrá je dobrá. Přinejmenším je dobrým znamením pro uživatele, že mohou zůstat v klidu, a pro viry špatným, že v tomto počítači v klidu nezůstanou.

Každý ale v počítači má již z minulosti celou řadu souborů, posbíraných ještě před instalací antivirového programu, které mohou být infikované. Proto je žádoucí, aby po instalaci uživatel spustil kompletní test všeho, co se na disku v daném okamžiku nachází. Podle kapacity hard disku se může sice jednat o zdlouhavou záležitost, ale je zřejmé, že se vyplatí ji provést. Jakmile totiž bude prověřeno vše na disku v jednom okamžiku, stačí již monitorovat vstupující a do počítače přenášená data, aby mohl být počítači vystaven doklad o bezinfekčnosti. Pomíjím zde ovšem možnost, že by viry psali přímo uživatelé do svého vlastního počítače.

Kolik má medvěd nohou

Otázka v nadpisu se ani tak netýká biologie, jako spíš toho, o kolik pilířů je opřena konstrukce moderního antivirového programu. Tři základní již byly zmíněny. Je to aktualizace virové databáze, rezidentní ochrana a solidní skenovací základ. Trojice končetin by teoreticky měla pro stabilitu postačovat, nicméně jednalo by se o poněkud nejistou konfiguraci (v závislosti na vyvážení, přirozeně). Autoři nenechali nic náhodě a konstrukci podepřeli i solidní podporou ze strany výrobce, jako je například možnost zasílání podezřelých souborů do laboratoří firmy k extrakci případného maligního kódu. Další podpěrou je heuristická analýza, tedy tak trochu tipování na nebezpečného vetřelce. Tato metoda je sice poněkud výkonově náročnější, ale umí odhalit některé nebezpečné mutace již existujících virů nebo i nově vzniklých tím, že obnažuje choutky programů činit změny například v boot sektoru disku nebo v systémových souborech operačního systému. Je pravda, že pokud používáte nebo instalujete nějaký boot manager, pak bude také "dopaden" jakožto možný virus, ale to samozřejmě nepředstavuje žádnou překážku. Jako v životě není vždy všechno stoprocentní, můžete být právě vy tím prvním, na kterém někdo vyzkouší nový virus. Pro takový případ je zde doporučená možnost vytvořit záchranné diskety, pomocí nichž lze zhroucený počítač spustit a pokusit se zachránit cenná data z postižených oblastí. Další, spíše jenom vyvažovací končetina je kontrola zapomenutých médií v jednotkách. Netriviální je možnost prohledat adresáře poštovních klientů a složky se zprávami, aby byl odhalen případný vetřelec a bylo mu zamezeno se dále šířit. Podařilo se mi tak z pandy udělat mnohonožce, jehož stabilitu není jednoduché ohrozit.

Závěrem

Jednoduchá správa, postačující objem funkcí a podpora ze strany výrobce dělá z programu Panda Antivirus Titanium solidního bojovníka s nebezpečnými nákazami počítače. Pokud kladete důraz na maximální efektivnost při vynaložení minima námahy na obsluhu, pak Panda bude pro vás dobrou volbou, aniž by byl nějak omezen na funkcích.

Panda Antivirus Titanium

jednoduchost použití

dostatek funkcí

K recenzi poskytla firma: proNETIX CZ, Dalimilova 63, 612 02 Brno, www.pronetix.cz

Cena: 1 580 Sk (bez DPH) pro jednoroční aktualizaci virové databáze

§§§§§


Veterán neztratil dech - COREL DRAW GRAPHICS SUITE 11

Pavel Korec

c02p0670

Corel DRAW je program, který během více než desetileté evoluce grafických programů získal vedoucí pozici a dnes patří k nejznámějším značkám. Historie deseti předchozích verzí může vyvolat zdání, že nás nemůže něčím podstatným překvapit. Avšak to podstatné (a důležitější než počet funkcí či výkon) bývá někdy skryto za halasnými inovacemi a nedá se v recenzi popsat technickými parametry. Je to soubor dojmů, pocit nového prostoru, v němž se může člověk vyjadřovat, čistota logické důslednosti ovládání, odstranění slepých uliček, či jistota plynoucí ze spolehlivosti a řádu. V tomto směru na mě 11. verze programu Corel DRAW udělala dojem dobrý.

Obsah soupravy

Nazývat Corel DRAW vektorovým (tj. s křivkami pracujícím) programem, se mi jeví stále méně patřičné. Lépe by se hodilo označení užívané některými výrobci, jako dílna, či ateliér. Celý balík by pak měl podobu umělecko-průmyslové fabriky, jejíž jednotlivá oddělení fotografické, designérské, umělecké tvorby, vydavatelské, internetové, (etc.) se značně překrývají a spolupracují. Převážně vektorový je "DRAW", převážně bitmapový (fotografický) je "Photo-Paint" a převážně internetový R.A.V.E. K tomu patří podpůrná oddělení pro správu písem, rozkřivkování, či tisk. Na 5 CD podlažích je kromě aplikací pro Windows a současně Macintosh uschováno 10 tisíc kreslených obrázků, 1 400 fotografií a 1 000 True-Type a Type 1 fontů. Prostředí programů se zjednodušilo, ale některé funkce si musíte do lišt sami dodat. Kliparty jsou nové a ve skupinách v různých kresebných stylech. Bohužel stylů je příliš mnoho, takže často jen s obtížemi pokryjete vše, co potřebujete, jednostylovou kresbou.

Corel DRAW

Konečně (!) a s úlevou máme bezchybnou konverzi českého textu do Adobe PDF, jehož význam roste s internetem a rozšířením barevných tiskáren. Z Corel DRAW nyní můžete bez obav exportovat také barevné gradienty, průhlednosti a další efekty.

Úplnou novinkou je knihovna symbolů rozumějte kompletních barevných obrázků. S použitím knihovních objektů (symbolů) získáte nejen menší dokument CDR, ale též exportovaný PDF, či FLASH. To umožňuje vybavit reklamní materiály s mnoha stranami bohatou stabilní grafikou, aniž by se velikost stala omezením.

Při práci s textem (i v editačním okně) máte možnost při importu ze souboru odstranit formátování, do lišty si můžete vložit tlačítko k nastavení jazyka, na kreativní text či do křivek převedete celé dlouhé odstavce.

Pokud jste se někdy potýkali s problémem titulku s barevným přechodem a bílými reflexy, jistě vás potěší, že můžete použít až 999 gradientních stupňů.

Nové nástroje s názvem 3-point pro kresbu elipsy, obdélníku a oblouku umožňují (podobně jako u CAD programů) odlišné ustavení natočeného objektu mezi dvěma body, a tedy rychlejší a přesnější kresbu. S vylepšeným kótováním můžete nyní (s menší odchylkou od platných norem) Corel DRAW použít i pro technické výkresy.

Corel DRAW 11 získal nástroje pro kreativní kresbu Smudge brush (kresba jakoby štětcem) a Roughen brush (nazval bych to obrýváním okrajů). Je to skvělé, ale jen pro majitele tabletu.

Corel DRAW nyní můžete ještě lépe využít pro tvorbu webové grafiky a to včetně písem. Kromě možnosti rozkřivkování textu, můžete použít buď standard TrueDoc, nebo formát Macromadia Flash. Rovněž exporty obrázků, resp. celé grafiky s odkazy, odpovídají trendům a potřebám webových grafiků (včetně formátu JPEG2000).

Corel Photo-Paint

Corel Photo-Paint je nyní vybaven snad všemi myslitelnými nástroji pro úpravy fotografií a webovou grafiku. Doznal změny prostředí a přibylo i několik nástrojů. Jedním z těch nejvíc vyzdvihovaných je štětec na odstraňování červených očí. Můžete zvolit velikost štětce, ostrost a citlivost na červenou. Cílem je, aby se potlačila červená barva v oku a ne barva kůže. Myslím však, že to není to nejzajímavější.

Photo-Paint disponuje skvělým nástrojem pro maskování. Magnetic mask Tool vyhledává okraje podle gradientu, přičemž můžete nastavit toleranci a poloměr vyhledávání. Samostatné Okno CutOut umožňuje velmi rychlé vyříznutí částí, jež mají být průhledné. Další nástroje umožňují pracovat s průhledností objektů nastavitelným gradientem, podle barvy, či štětcem.

Skvělou novinkou je možnost rozřezat obrázek na aktivní části s URL odkazy (a přidat specifikace bubliny a cílového rámu). Přímo v obrázku můžete vytvářet dynamická tlačítka a jednotlivé části exportovat v různých kompresních poměrech. Při exportech můžete použít JPEG 2000 a kontrolovat jak velikost souboru, tak též čas jeho načítání. To vše dohromady představuje vskutku silný nástroj pro čistou a efektní webovou grafiku.

Corel R.A.V.E 2

Třetí "dílnou" je program pro animovanou webovou grafiku s formátem Macromedia Flash. Originální program Macromedia Flash nemůže rozhodně nahradit, ale na druhé straně umožňuje využít přednosti Corelu při práci s vektorovou grafikou a (českými) fonty.

Nová verze má skvěle vylepšený tweening (tj. morfing). Na rozdíl od Flashe můžete pracovat i se složitými 3D objekty, přičemž téměř veškeré parametry, jako je natočení, barva, tloušťka, stín..., se plynule mění. Použití stínu však přináší riziko masivního nárůstu velikosti souboru. Naopak přítomnost knihovny symbolů umožňuje snižovat velikost některých animací na minimum (protože v souboru je objekt jen jednou a zobrazení je pouhou instancí).

Program užijete při tvorbě jednodušších prezentací nebo dílčích animací, jež vložíte do svých projektů. Příkladem může být rotující 3D logo, vektorový 3D objekt, měnící se text, apod. Škoda jen, že Corel DRAW ani Corel R.A.V.E nedokáží exportovat přímo do zdrojového formátu Macromedia Flashe (ale to se již opakuji z recenze verze 10). Oproti předešlé verzi je tento program použitelný, a to s řadou výhod.

Spolehlivost

V některých dřívějších verzích "Corelu" byla pro některé uživatele spolehlivost faktorem značně limitujícím. Ta je ostatně vždy i záležitostí souhry s uživatelem. Programy z nové verze jsou stabilní velmi. Záchranné okno Corel DRAW 11 se mi podařilo vyvolat ještě tak šílenou kombinací efektů na příliš složité elementy, nebo staré konfliktní soubory. Kromě toho se tu a tam například při kombinaci objektů či uzavírání křivek Corel DRAW nechová korektně, ale v zásadě nejsou občas se objevivší chyby omezující. Jen při startu Corel DRAW (který ostatně probíhá velmi rychle) si musím dát pozor na spouštění jiných aplikací pěkně jednu po druhé, jinak hrozí problémy a nutný restart.

Upgrade ano, či ne?

V Česku často investujeme do (z hlediska potřeb) nepřiměřeného softwaru. Na úvod se přiznám k zaujatosti vůči cenám upgradů. Cena upgradu ladí z hlediska přijatelnosti s cenou práce v Kanadě, USA, či západní Evropě. Zakoupení upgradu může být vhodné i v tom případě, kdy cena upgradu v poměru k ceně nového balíku neodráží hodnotu inovací programu k hodnotě předchozí verze. Mám za to, že při pořizování jakéhokoli softwaru jde otázku ? koupit, či nekoupit ? pojednat ekonomicky, přičemž do nákladů a zisku promítneme odhadem i obtížně klasifikovatelné položky, jako je spolehlivost (resp. ztráty při výpadku), výkonnost (tatáž práce rychleji), zvýšení hodnoty díla (využitím nových efektů), cena za školení (i v případě samostudia v pracovní době), či dojem zaměstnance (zaměstnavatel si váží práce a vybavuje zaměstnance softwarem na úrovni).

Význam je zřejmý v situaci, kdy se zákazník setká s faktem, že grafické studio neumí použít předlohu ve verzi Corel DRAW, který on (jako neprofesionál) náhodou vlastní. To nevrhá na profesionalitu studia dobré světlo a způsobuje ztráty. Chtě-nechtě, jsme součástí globálního soustrojí, v němž důsledky marketingu hrají stále významnější, leč iracionální roli.

Na druhou stranu není dobrou vizitkou tvůrce programu, pokud je zákazník k zakoupení verze nové převážně motivován odstraněním nedostatků a chyb verzí minulých. Jako uživateli se mi nelíbí ani "vylepšování po kapkách" vždy se totiž nabízí otázka, "proč ta či ona jednoduchá funkce nebyla dřív?".

Někdy je největším UPGRADEM (a rychle návratnou investicí) prosté seznámení uživatele se všemi užitečnými funkcemi programu. Naučíme se pracovat nějakým určitým stylem a ignorujeme jiné, efektivnější způsoby. Čas od času je proto dobré se zastavit a prohlédnout si znovu všechny funkce, možnosti a nastavení, kterými Corel DRAW, či Corel Photo-Paint oplývá. Jste-li šéfem grafického studia, tak se před upgradem přesvědčete, nakolik vaši zaměstnanci v praxi ovládají verzi předchozí.

Systémové požadavky

Corel Graphics Suite 11 vyžaduje alespoň Windows 98 s Pentiem II, nebo Mac OS 10.1, Power Mac G3 a paměť 64 MB (Windows 98), resp. 128 MB (ostatní). Malý výkon procesoru může být limitujícím faktorem pro kreativní práci v Corel Photo-Paintu, zatímco při práci s vektorovou grafikou v Corel DRAW příliš nevadí. Podobně je to i s rozsahem paměti. V dialogovém okně "Options" lze nastavit část paměti, se kterou může program počítat. Pokud používáte programy samostatně, doporučuji základní hodnotu zvýšit na 50 %.

Corel DRAW Graphics Suite 11

spolehlivost, nové funkce

čeština v exportech

využití pro WWW stránky

cena upgradu

K recenzi poskytla firma: Corel CZ, Šaldova 34, Praha 8

Cena: 19 000 Kč, upgrade 9 500 Kč (bez DPH)

§§§§§


Pěkně čisté cédéčko – PCDJ Audio Cleaner Pro

Vladimír Vondráček

c02p0671

Takřka běžným nosičem audiozáznamů jsou dnes stříbrné kotoučky o poloměru zhruba dvanáct centimetrů. Namnoze ale v domácích archivech mnoho z nás skladuje hudbu či slovo na postarších médiích, zejména audiokazetách a vinylových deskách, takzvaných elpíčkách. Zatímco o trvanlivosti CD zatím nenastaly žádné pochybnosti, u magnetického záznamu (pásky nebo kazety) to již není zdaleka tak slavné. A náchylnost gramofonových desek k poškrábání a přeskakování je též známá. Nabízí se tedy možnost přenést stávající analogové záznamy na digitální pomocí PC. I podle zákona si člověk může pro svoje potřeby vytvořit jednu záložní kopii originálního díla.

Dobrým nástrojem pro tuto transformaci se jeví být recenzovaný produkt, PCDJ Audio Cleaner Pro (dále již jen ACP). Pro samotnou práci je nutno trochu si "zahardvérovat", propojit gramofon nebo magnetofon na vstup zvukové karty, což je sice zábavné, ale nijak složité. Pomocí jednoduchého postupu stačí zapnout nahrávání pomocí obvyklé ikonky a jenom sledovat poskakující sloupce, indikující úroveň vstupního signálu.

Když dohraje strana desky, nahrávání pozastavíme tlačítkem pauzy, desku otočíme a pokračujeme v nahrávání. Když se ocitneme na konci nahrávky, je čas něco se záznamem provést. Možnosti CD záznamu samozřejmě daleko přesahují schopnosti vstupního signálu, proto je vhodné nahrané zvuky poněkud vylepšit. Pro každý druh vstupu existuje doporučená sada filtrů, které odstraní neřesti toho kterého druhu záznamu. Například pro zmíněný gramofon je typické praskání (způsobené zřejmě mikroskopickými výboji statické elektřiny mezi povrchem desky a jehlou přenosky). Dále je možné poněkud rozšířit dynamický rozsah záznamu, vzorkovací frekvence CD audio 44 kHz je v tomto směru velkorysá, proč tedy nabízenou možnost nevyužít. Důležité je zmínit, že všechny provedené úpravy jsou prováděny na pracovní kopii originálního záznamu, takže zřejmě nehrozí ztráta dat nějakou nevhodnou úpravou. Na závěr zbývá rozsekat záznam na jednotlivé skladby, aby mohly být zapsány na zvukové CD pomocí vašeho vypalovacího programu.

Zde se nachází asi jediný malý problém. Výstup z ACP je pouze ve formě souboru WAV, takže převedení do CDA a vypálení jako audiostopy musí umět pálicí software. Poněkud smutná (v dnešní době) je absence MP3 kompresoru, takže pokud budete chtít krmit takto získaným záznamem svůj MP3 přehrávač, budete se muset pro konverzi obrátit jinam.

Celkově se jedná o šikovnou pomůcku, zejména vhodnou pro převod domácí hudební sbírky na digitální archiv. Práce je jednoduchá, řada filtrů umožní záznam upravit do použitelné podoby pro převod na kompaktní disk.

PCDJ Audio Cleaner Pro

velké množství zásadních inovací

jednoduchost práce

široká sada filtrů

absence podpory formátů MP3 a CDA

K recenzi poskytla firma: CALCO, s. r. o., divize UNIMEDIA, U Výstaviště 11, Praha 7, www.unimedia.cz

§§§§§


Zvládněte svůj web – MS Content Management Server

Jiří Mičke

c02p0672

Microsoft Content Management Server (CMS) je nástroj určený k efektivnímu vytváření, aktualizaci a správě obsahu webového serveru, a to předevších webů, které obsahují velký počet stránek a množství různorodých informací. Význam tohoto produktu ocení tedy především organizace střední a větší velikosti, jejichž obsah webů je tvořen různorodými informacemi z mnoha zdrojů a na jejich vytváření, aktualizaci a vývoji se podílí větší počet pracovníků. Server zjednodušuje vytváření a správu obsahu zejména tím, že poskytuje bezpečné a uživatelsky jednoduše ovladatelné nástroje pro uživatele různých úrovní a činností (a také znalostí): Od běžného uživatele, který má za úkol udržovat aktuální stav informací na jemu určených stránkách, nebo uživatele, který konkrétní aktualizované stránky schvaluje, až po administrátory webových sídel. Každý uživatel má pro svoji činnost přiděleny konkrétní role (Author, Moderator, Template Designer apod.), jednotlivé internetové stránky se pak mohou nacházet v různých verzích a stavech (New, Saved, Approved atd.). Výhodou také je, že běžný uživatel může svou práci při vytváření a aktualizaci svých stránek vykonávat přímo z internetového prohlížeče (prostřednictvím modulu WebAuthor) a v nové verzi 2002 i textového editoru MS Word (prostřednictvím Authoring Connectoru for MS Office), čímž se snižují náklady na vlastní práci. Podstatná je i možnost zajištění jednotného firemního vzhledu stránek využitím Template Gallery a Resource Gallery programu Site Manager (dříve Site Builder). Program dále poskytuje prostředky na řízení týmové práce (Workflow), časové plánování jednotlivých činností (Scheduling), archivaci a centrální správu webu. Jako centrální úložiště (repozitář) obsahu webu se používá MS SQL Server; k dispozici je i historie jednotlivých stránek s možností porovnání jejich změn. CMS 2002 podporuje architekturu Microsoft .NET Framework a lze jej integrovat s vývojovým prostředím Visual Studia .NET, MS Commerce Serverem a MS SharePoint Portal Serverem, podporovány jsou také standardy XML a SOAP. Vývojoví pracovníci mohou navíc využívat funkcionalitu programu prostřednictví COM API. Nároky na program jsou následující: Microsoft Content Management Server 2002 vyžaduje jako server počítač s min. CPU Pentium III 800 MHz nebo kompatibilní, 512 MB RAM, 500 MB prostoru na disku, 1 GB prostoru pro databázi;. co se týče softwaru tak MS Windows 2000 Server s SP2, MS Internet Information Server 5.0, Microsoft .NET Framework (SP2) a MS SQL Server 2000 (SP2). Na závěr lze říci, že Content Management Server představuje vyspělý produkt, který umožňuje výrazně snížit náklady, a na druhé straně zvýšit efektivitu práce při správě obsahu webu.

MS Content Management Server

Bohaté možnosti týmové práce (Workflow, Scheduling)

Jednoduché použití i pro běžného uživatele

K recenzi poskytla firma: Microsoft, www.microsoft.cz

§§§§§


Zametejte po sobě stopy! – Internet Sweeper

Vadimír Vondráček

c02p0673

Provozovatelé webových serverů mnohdy používají pro větší "komfort" uživatelů různé triky. Od poměrně neškodných cookies přes aktivní prvky až po skripty, měnící některá nastavení počítače. Např. přenastavují domovskou stránku prohlížeče na daný web. Kromě toho Windows a prohlížeče obecně zaznamenávají navštívené stránky a taktéž naposledy otevřené soubory. Kdokoliv kdo přijde k počítači, tak může poměrně snadno zjistit, na kterých stránkách se minulý uživatel nacházel nebo které dokumenty otevíral. Internet Sweeper tyto "bezpečnostní díry" eliminuje. Kromě uvolnění místa na disku tak nebude mít nikdo jiný informaci o tom, kudy vaše cesta internetem vedla. Zejména je to výhodné, pokud surfujete v pracovní době a navštěvujete (samozřejmě že jenom náhodou a neradi) i stránky, které přímo nesouvisejí s vaší profesí.

Vedle uvedené vysledovatelnosti, ukládají některé servery do cookies přímo přihlašovací informace pro danou službu občas i v nešifrované podobě -, a hrozí tedy riziko jejich zneužití. Jak vidno, mazání těchto dočasných souborů, které nejsou pro běh počítače nijak zvlášť nezbytné, je věc veskrze užitečná. Protože však Windows (ve všech moderních verzích) uchovávají historii na více místech v systému, není pro uživatele úplně jednoduché se těchto stop zbavit. Internet Sweeper je užitečný nástroj, který ví, kde jsou inkriminované údaje lokalizovány a dokáže s nimi patřičně naložit.

Aplikace obsahuje integrační funkce pro nejpoužívanější prohlížeče (Internet Explorer, Netscape, Opera a AOL) i funkce specializované na Windows samotná. Zajímavým rysem je použití několikanásobného (tzv. bezpečného) mazání nepotřebných dat. Náš program běží neustále na pozadí, a vyhledává a likviduje dočasné soubory. Pokud ale budete chtít některé z nich, např. užitečná cookies, ušetřit neustálého mazání, lze je dát na "chráněný" seznam.

V Internet Sweeperu najde pomocníka každý, kdo se brouzdá internetem a chce, aby jeho toulky nevyvolaly nechtěné efekty. Také zabezpečení ve formě mazání seznamu naposledy otevřených souborů je užitečné, pokud jeden počítač sdílí více uživatelů.

Internet Sweeper

bezpečné mazání

rezidentní režim

K recenzi poskytla firma: Ladybug Software, www.ladybugsoft.com

Cena: 29,95 USD

§§§§§


Sekáček na pevné disky – Partition Magic 8.0

Pavel Tůma

c02p0674

Pokud máte v počítači pouze jeden hard disk, neznamená to, že se s tímto stavem musíte spokojit. Poté, co disk naformátujete, ho můžete rozdělit na jednotlivé části (zvané partitions). Každá z nich pak bude fungovat jako samostatná jednotka, kterou je možno naformátovat na požadovaný systém (FAT, FAT 32, NTFS nebo Linux).

Někdo z vás se jistě ptá, z jakého důvodu by měl svůj disk takhle rozporcovat. Důvodů je několik. Na více partitions můžete provozovat víc operačních systémů, lépe využít volné místo na disku, zabezpečit důvěrná data, a v neposlední řadě rozdělit data tak, aby bylo možné je snáze najít. A to už za to stojí, ne?

Co dokáže Partition Magic?

A konečně se dostáváme k samotnému produktu. Programům zahrnutým ve Windows jako jsou FDISK a FORMAT už téměř odzvonilo, a tak na jejich místo nastupuje Partition Magic, aby je zastoupil. Nutno říci, že se mu to už poosmé povedlo a pomalu se stává standardem pro správu pevných disků. Pravděpodobně nenajdete jiný program, s jehož pomocí byste mohli jednodušeji vytvářet, spojovat, kopírovat, mazat či rozdělovat jednotlivé partitions. Navíc je možné měnit jejich velikost, a dokonce i systém souborů. A tohle všechno lze provádět za běhu. Většina operací je prováděna přímo v rozhraní Windows a nemá žádný vliv na soubory uložené na disku. Jednou z položek v menu je i instalace nového operačního systému. Ta vám pomůže vytvořit partition připravenou právě pro tuto činnost. Kam bude umístěna, jak bude velká, ze kterých partition si pro sebe vezme místo a na jakém systému souborů bude běhat, to všechno je na vás. Pokud máte pocit, že je to moc složité, tak se vůbec nebojte. Jde jenom o pár políček, která je nutno zaškrtnout.

Co je nového?

Na první pohled doznal program vizuální proměnu. Od minulé verze (7.0) plně podporuje Windows XP, ale ve verzi 8.0 už dokonce vypadá jako součást "XPéček". Po levé straně si tak můžete jednoduše vybrat, jaké operace s diskem chcete provádět, a odpadává tak zdlouhavé hledání položek v menu. V jednom z oken jsou také přehledně zobrazeny (pokud nějaké jsou) operace čekající na vyřízení. Další novinkou je integrovaný prohlížeč souborů, který umožňuje prohlížet, kopírovat, nebo přesouvat soubory z jedné partition na druhou bez ohledu na souborový systém, např. mezi Windows (FAT 32, NTFS) a Linuxem (Ext2, Ext3). Jelikož za rok, který uplynul od vydání předchozí verze, zase pevné disky zvětšily svůj objem, musel se i Partition Magic přizpůsobit, a proto jsou podporovány partitions až do 160 GB. Také přibyla podpora externích zařízení připojovaných přes USB (i verze 2.0) a FireWire (1394).

Připojené aplikace

Jsou dvě. Tou první je PowerQuest Boot Magic, který vám pomůže provozovat více operačních systémů na jediném počítači. Při každém (re)startu vám bude nabídnut výčet systémů, a je na vás, který si vyberete. Konfigurační program vám dovolí vybrat, které operační systémy se budou zobrazovat, a které naopak zůstanou skryté. Můžete si tak bez jakéhokoli riskování vyzkoušet např. nová Windows, aniž byste riskovali, že přijdete o ta stará. Tou druhou je PowerQuest Data Keeper, jenž automaticky a bezpečně vytváří zálohy všech důležitých dat na vašem PC. Dokáže zálohovat data na jinou partition, než na které se vyskytují, na síťové jednotky nebo na přenosná média jako např. Jazz nebo Zip.

Pár slov na závěr

Musím se přiznat, že od verze 6.0 na správu svých disků nepoužívám žádný jiný program, a tak jsem možná trochu ovlivněný. Ale pravdou je, že žádný jiný produkt na softwarovém poli si s disky neporadí lépe. Takže pokud máte potřebu (pře)rozdělit hard disk nebo instalovat nový operační systém a nemáte volnou partition, máte podle mého jedinou volbu Partition Magic 8.0.

Partition Magic 8.0

podpora a vzhled XP

rychlost prováděných operací

jednoduché ovládání

K recenzi poskytla firma: PowerQuest Corporation, www.powerquest.com

Cena: 2 300 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Podruhé a znovu dobře – Adobe Photoshop Elements 2.0

Tomáš Bučina

c02p0675

Už první Photoshop Elements byly pro Adobe tak trochu premiérou. Doposud vždy se produkty této značky chovaly jako vysoce profesionální nástroje se spoustou možností a obrovským potenciálem, ale náhle zde byla poptávka po jednoduchém, uživatelsky přívětivém, ale výkonném grafickém programu. Jak si s tímto zadáním poradila již druhá verze Photoshop Elements, můžete zhodnotit na následujících řádcích.

Nové ovládání

První změnou, kterou jistě uživatelé ocení, je úprava vzhledu ovládacích prvků a nabídek, takže se dnes mnohem více podobají poslední verzi "velkého" Photoshopu 7. Ovládání jednak vypadá moderněji a je také praktičtější. Dále přibyla také řada funkcí, i když ty největší úpravy jsou spíše v jejich struktuře a způsobu, jak je uživatel vyvolává, než v jejich počtu.

Opět je k dispozici řada přednastavených efektů, stejně jako je možné na fotografie aplikovat velké množství filtrů, a to jak z klasického menu a následného nastavení parametrů (podle vzoru Photoshop 7), tak i přímo ze záložky Effects resp. Filters. V záložkách je předem i vidět, jakou funkci který filtr či efekt má, a zároveň jsou i přednastaveny jejich obvyklé parametry. Aniž by tedy bylo třeba jít do menu, je možné vytvářet roztodivné barevné i prostorově vypadající efekty.

V menu se objevila konsolidovaná funkce Quick Fix. Opět nejde o novinku jako takovou, ale spíš o odlišný přístup k dřívějším hlavním úpravám snímku, dostupným přes jednotlivé subpoložky menu. V Quick Fix se nastavují hlavní kategorie úprav jako jsou jasové modifikace, barevné korekce, ostrost a rotace, a u každé z nich je ještě k dispozici několik podnabídek regulujících příslušný parametr obrazu. Začátečníkům určitě přijde vhod jednak malý náhledový displej s odpovídající úpravou, náhled na původním obrázku a určitě též rychlý tip, který v jednom odstavci shrnuje jaký účinek zvolená korekce obrazu bude mít a doporučení jejího užití podle situace.

Vše na internet

Velká pozornost je teď věnována výstupu na web. Je možné ukládat fotografie a obrázky s ohledem na velikost výsledného souboru, lze také zkoušet různé druhy a úrovně komprese, tak aby byla zachována dostatečná kvalita výstupu. Pro nejrychlejší publikaci na internetu je k dispozici také funkce Create Web Photo Gallery, vytvářející galerie na internetu s náhledovými obrázky. S využitím možností "plastových", "skleněných" a dalších efektů je také tvorba tlačítek pro internetové stránky hračkou. A úplnou novinkou je velmi jednoduchá konverze vrstev obrázku do snímků v animaci.

Pro sdílení fotografií však nemusíte využívat pouze možnosti HTML a vložených obrázků. Nové Elements umožňují také uložit snímek zabalený ve formátu PDF. Výhodou je pak zcela identický tisk na všech tiskárnách a jednoduchá distribuce bez možnosti nedovolených úprav. Přirozeně nejde o klasický PDF výstup s vrstvami a vektorovými objekty, nýbrž o renderovanou fotografii komprimovanou JPEG kompresí, ale zobrazitelnou například v Acrobat Readeru.

Velmi zdůrazňovanou funkcí je tisk více fotografií na jeden papír. Myšlenka je skvělá je možné jednoduše složit a pak nechat vytisknout na tiskárně několik fotografií na speciální papír. Když pak snímky vystříháme, dostaneme se s cenou na velmi dobrou úroveň. Bohužel tato funkce neumožňuje například upravit netisknutelné oblasti na okraji papíru, takže na stranu A4 nedovolí umístit dvě fotografie formátu 9 x 13 cm. Je to škoda a doufejme, že budoucí verze přinesou v této oblasti očekávaná vylepšení.

Závěrem

Photoshop Elements 2.0 ukazují, že dobrý nápad lze ještě dále rozšiřovat. Jsou ideálním nástrojem pro domácí uživatele digitálních fotoaparátů, kteří nechtějí zůstat jen u několika prostých úprav, jež jim umožňuje software dodávaný výrobcem digitálu. Je pozitivní, že také Elements jsou, díky své ceně, občas bundlovány jako dodatečný software například k některým modelům značky Nikon. Pro ty, kteří jej v balení svého digitálního fotoaparátu nenaleznou, je určitě doporučujeme dokoupit.

Adobe Photoshop Elements 2.0

uživatelské ovládání

spousty možností

výstup na web

nepropracovaný tisk více snímků

K recenzi poskytla firma: Adobe, www.adobe.cz

Cena: 3 060 Kč vč. DPH

§§§§§


Překvapte své fotografie – Zoner Media Explorer 5

Patrik Malina

c02p0676

Když jsme se v předinvexové době věnovali chystané novince firmy Zoner, připravovaný produkt se zdál být nadmíru zajímavý. Na veletrhu nakonec opravdu došlo k uvedení programu, a proto se nyní můžeme podrobněji podívat, zda byly sliby a záměry tvůrců naplněny. V zásadě však lze určitě říci, že se vskutku jedná, ve srovnání s předchozí verzí, o značný krok vpřed.

Uživatelské rozhraní bylo zásadně změněno, takže reflektuje prostředí Windows XP a navíc podporuje tzv. skiny, tedy snadno vyměnitelné šablony či kolekce grafických prvků. Ačkoliv jich prozatím je k dipozici jen pár, vše funguje a vzorů jistě bude přibývat. Jednotlivá menu s funkcemi byla navržena zcela nově, a to dle logiky práce s tímto typem programu. Velmi toto oceňuji, i když autoři nebyli zcela důslední: netuším, proč třeba volba Hromadná konverze je v menu Organizovat, a funkce Konvertovat soubor v menu Upravit (rozuměj liší se pouze počtem zpracovaných obrázků). Jinak je nové rozvržení poměrně intuitivní.

Další věc, na kterou narazíte při prvním zkoumání, je rychlost při otevírání náhledů. Bohužel v tomto ohledu jsem byl trochu zklamán. Aplikace sice pracuje s interní mezipamětí, takže jednou načtené náhledy jsou příště zobrazovány velmi rychle, ale právě první zobrazení dosud neprohlížených fotografií jen ztěžka konkuruje některým i zdarma šířeným programům.

Poměrně revolučně byly upraveny a rozšířeny funkce pro tisk a publikování katalogů s obrázky. Kolekce můžete snadno vytisknout, exportovat do HTML galerií a přesouvat na FTP server. Opravdu výborná je koncepce šablon při tisku, díky nimž lze dosáhnout perfektního výstupu i k profesionálnímu využití, a to rychle a pohodlně. Rovněž tvorba HTML kolekcí je relativně snadná a výsledek je velmi dobře využitelný, i když mouchy by se našly nepodařilo se mi např. program přimět, aby zachoval původní soubory v TIFu a náhledy vygeneroval v běžném JPG formátu. Ačkoliv jsem chtěl HTML strukturu vypálit na CD, a nebylo tudíž nutné vše komprimovat, aplikace (resp. tvůrci) prostě počítají, že tento export půjde na web. Velmi jsem také ocenil možnost "přetavení" náhledů do souboru PDF, jehož distribuce a využití jsou dnes opravdu navýši. Jednotlivé kroky při publikování a tisku jsou navíc opatřeny dobře zpracovanými průvodci, takže uživatel by neměl narazit na problémy. Poměrně komfortně je také řešeno přidávání podrobných textových informací s obrázkům, a např. tisk s daty EXIF (dodává digitální fotoaparát) je velmi jednoduchý. Odhaduji, že v řadě případů se tvůrci inspirovali např. u geniálního produktu FinePrint, a to je jen dobře.

Program obsahuje některé nedotaženosti. Přestože jej lze asociovat jako primární prohlížeč s řadou přípon, při poklepání na takovýto soubor se otevře okno s náhledy celé složky, a prohlížeč s konkrétním obrázkem. Já to tak nechci, a bohužel jsem nezjistil, zda to lze změnit. Další věcí je problém s metodou drag&drop pokud nemáte explicitně otevřen editor (což je typická situace) a potáhnete soubor do aplikace, není schopna jej zobrazit, ale pouze přemístit mezi náhledy v aktuální složce.

Domnívám se, že u Zoneru vykročili správným směrem a aplikace si své ocenění The Best of INVEX zaslouží. Pokud tvůrci udrží nastoupenou cestu a rozpracované principy dotáhnou k dokonalosti, bude se jednat o špičkovou aplikaci. Upřímně říkám, že jej používám s chutí, ale zároveň se velmi těším na další verzi, neboť čekám dopracování některých slibných náznaků.

Zoner Media Explorer 5

možnosti tisku

export

rychlost

K recenzi poskytla firma: ZONER Software, s. r. o., Koželužská 7, 602 00 Brno, www.zoner.cz

§§§§§


Automatizovaná registrace – Sumit Wolf CZ 5.0

Vladimír Vondráček

c02p0677

Internet obsahuje miliardy stránek s ještě větším objemem různých informací. Vzhledem k tomu, že (naštěstí) neexistuje nějaká entita, která by mohla stránky třídit či mazat, vzniklo poměrně velké množství vyhledávacích služeb. V nich jsou zařazeny a indexovány informace o "všech" stránkách, co se kde na internetu vyskytují. Uvozovky okolo slova všech jsou více než na místě. Není totiž v moci žádného člověka a dokonce ani stroje postihnout úplně všechny stránky. Když k tomu přidáme fakt, že naprosto jistě každou vteřinu jsou měněny nebo vznikají spousty stránek, je zdůvodnění předchozí věty zřejmé.

Jak tedy dát vědět světu, že jste vytvořili úžasné stránky, které jsou tak skvělé, že skvělost sama je proti nim nezajímavou šedí? Kromě toho, že obvoláte všechny kamarády a doporučíte jim, aby informovali své kamarády, máte ještě lepší možnost. Zaindexujete se u vyhledávací služby.

Zaindexování (výborné české slovo, že) je zaslání souhrnných informací o svých stránkách některé vyhledávací službě ve vhodném formátu. Vyhledávací server zařadí tyto informace do svoji databáze, a tím se stanete dohledatelní po celém světě prostřednictvím dotazu do vyhledávače. Jistě, jsou zde celkem dvě až tři úskalí, která hned vytanou na mysli. První je množství vyhledávačů, druhým pak formát, v němž vkládaná data přijímají, a třetí je, zda je taková indexace zpoplatněná. Všechny tři tyto formality vyřeší odesílací vlk, SubmitWolf za vás. Autoři SubmitWolfu totiž udržují seznam snad všech vyhledávacích služeb a požadovaném formátu pro zadání informací do databáze. Zároveň obsahuje aplikace rozhraní pro placené služby a uhrazení poplatků prostřednictvím internetové platby. Pokud zakoupíte plnou verzi produktu, máte právo stahovat z internetu aktualizace skriptů pro zasílání informací do vyhledávačů.

Samotná práce s programem je poměrně jednoduchá. Systém číslovaných záložek provede uživatele jednotlivými nastaveními. Je samozřejmě nutné nějak popsat stránku, kterou chcete do databáze vyhledávačů vložit. Nezbytné informace jsou klíčová slova, stručný popis a samozřejmě URL. Dále pro účely stromového vyhledávání i kategorie, do kterých obsah stránky patří. V neposlední řadě jsou nutné i kontaktní údaje na majitele stránky nebo internetové prezentace. Posléze už jen jednoduše vyberete, do kterých služeb svoji stránku chcete zaindexovat (ten výraz se mi líbí čím dál tím víc).

Na závěr ještě pár slov o dostupných verzích programu. Kromě demoverze s omezením některých funkcí a verze Pro s plnou škálou možností, je tu ještě verze Enterprise. Ta je určená např. pro ty, kteří zpracovávají webové prezentace i pro jiné subjekty než pro sebe.

SubmitWolf CZ 5.0

užitečná aplikace

snadné použití

K recenzi poskytla firma: Fastex, www.trellian.com/cz

Cena: 4 500 Kč

§§§§§


Máte opravdu přehled? – PCInfo 2.5

Vladimír Vondráček

c02p0678

Již několikrát jsem měl tu čest setkat se s produktem společnosti FairNet Systems. Nyní přichází na trh další verze s pořadovým číslem 2.5. Jedná se o systém pro softwarový a hardwarový audit počítačů. Je zřejmé, že není určen pro domácí uživatele, kteří jsou o instalovaném softwaru i hardwaru poměrně dobře informováni. Cílovou skupinou jsou společnosti, ve kterých jsou desítky počítačů a udržovat informace o nich by zabíralo spoustu času, nemluvě o tom, že aktivity auditorů by rušily pracovníky při práci. Přínosem řešení PCinfo je možnost spouštění auditu pomocí na každou stanici instalovaného klientského softwaru. Pokud není PC zahlceno různými prográmky a spoustou dat, pak je audit otázkou vteřin. Po jeho provedení je datový soubor zaslán přímo na vyhrazený server (v případě existence funkční podnikové sítě) nebo uložen na disk jakožto soubor. Ten musí být posléze nahrán na disketu a ručně přenesen na stroj, kde běží PCinfo server. Trochu se tím sice ztrácí výhodnost "nepracnosti", na stranu druhou je jisté, že data jsou ukládána a archivována v definovaném formátu, takže jsou ideálně připravena pro zpracovávání. Instalace produktu, jak je zřejmé, probíhá ve dvou fázích. První je instalace na připravený Windows NT (2000, XP) server. Druhou pak pochůzková činnost se zastávkami u jednotlivých stanic a instalace PCinfo klienta.

Samotný software funguje výše popsaným způsobem, aplikace je schopna rozpoznat širokou škálu různých instalovaných produktů, které se v daném PC nacházejí. Je samozřejmě možná i úprava číselníků, dovolující rozšířit záběr i na méně obvyklé produkty nebo firemní řešení. PCinfo tak může sloužit nejen jako "špion", zjišťující nainstalovaný eventuálně nelegální software, ale i jako určitá sjednocující platforma, zajišťující synchronizaci verzí používaných programů. Zamezí se tak možným nekompatibilitám a z toho plynoucím potížím. PCinfo klient zpravidla vybízí uživatele k zadání některých identifikačních údajů, čímž je zajištěno, že uživatel si je vědom spuštění auditu. Mezi další rysy aplikace patří například správa faktur, samozřejmostí jsou výstupní tiskové nebo obrazovkové sestavy. Výhodnou eventualitou je možnost dálkového ovládání počítače z administrátorského stroje. Pomocí této utility se ztrácí nutnost pracovníka informovat správce systému o detailním obraze na monitoru počítače, stačí administrátorovi povolit přístup a jemu se pak na jeho monitoru objeví přesná kopie obrazovky klientského počítače.

Z hlediska běžného uživatele jsem měl v současnosti také tu čest, se s PCinfem setkat. Z informací od instalujících zaměstnanců oddělení informatiky jsem se dozvěděl o drobných problémech, kdy dochází ke kolizím s některými aplikacemi, jejichž příkladem je třeba poštovní klient Microsoft Outlook Express. Audit probíhá vcelku očekávaným způsobem, ovšem pokud máte počítač nepříliš výkonný, může dojít k havárii klientu. Přes uvedené drobnosti je jasné, že výhody převažují. Lze tímto zamezit třeba používání nelegálního softwaru na firemním hardwaru, a vyhnout se tak případným postihům ze strany úřadů.

PCinfo 2.5

užitečnost

"maličkosti"

K recenzi poskytla firma: FairNet Systems, s. r. o., Nádražní 167, Ostrava 1, www.fair-net.cz

Cena: 11 500 Kč (bez 5% DPH, verze Full, pro deset počítačů)

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0695

Geometrie 1 Konstrukční úlohy

Přímky, polopřímky, úsečky, trojúhelníky, čtverce, kružnice a jiné obrazce a tvary. Tím vším a mnohým dalším se zabývá jedna z odnoží matematiky geometrie. A právě na tuhle oblast se specializuje následující titul firmy Silcom Multimedia Geometrie 1 který slouží k procvičování konstrukčních postupů pro základní geometrické útvary.

Program je určen jak pro školáky druhého stupně základních škol, tak i jejich učitelům. Tedy v případě, že vyučují matematiku na počítačích (což se asi na drtivé většině škol neděje). Kdyby tomu tak bylo, mohou je díky tomuto multimediálnímu dílku dokonce zkoušet, protože veškeré výsledky se zapisují do externího souboru, v němž lze posléze najít veškeré důležité údaje. Údaje o tom, jaký typ úlohy byl řešen, kdo na něm pracoval, čas který potřeboval k vyřešení, výsledné bodové hodnocení a známku. Ano, i starosti se známkováním ubudou, protože to program zvládne za vás. A na co se vlastně můžete po zakoupení balení těšit? Ve zkratce. Na 20 samostatných okruhů konstrukčních úloh, rozdělených podle náročnosti a výsledných geometrických útvarů. První a nejjednodušší sekcí je Trojúhelník 1, ve které jsou obsaženy konstrukce podle vět sss, sus a usu zadány jsou všechny strany (sss) nebo strana, úhel a strana (sus), atp. Následuje Trojúhelník 2, kde již budete muset rýsovat trojúhelník pomocí výšek a těžnic, což je o maličko složitější. Jako třetí jsou na řadě čtyřúhelníky (obecné, lichoběžníky a rovnoběžník) a výčet zakončují kružnice (a jejich tečny), které jsou ještě rozděleny na šest typů konstrukce podle zadaných údajů.

Pokud někdo přemýšlíte nad tím jak se dá rýsovat jen pomocí standardního počítačového vybavení, pak odpověď zní: Jednoduše, jen pomocí myši. Stačí si jen vybrat, co chcete nakreslit, o kousek dál kliknout pravým tlačítkem, potáhnout myší a kružnice, přímka či některý z jiných geometrických útvarů jsou na světě.

Celý program se opravdu jednoduše a intuitivně ovládá. Navíc obsahuje i podrobnou nápovědu, která v případě nějakých problémů či nejasností pomůže a ztratit se není kde. Doporučená konfigurace začíná už u Pentia s Windows 95, což zajišťuje, že program poběží na jakémkoli soudobém počítači. Prostě dobrá pomůcka ke studiu základní školy.

Geometrie 1 - konstrukční úlohy

jednoduché ovládání

přehlednost

Producent: Silcom Multimedia

Žánr: výukový program

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/XP

Cena: 599 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Apro, s. r. o., Jindřišská 12 111 21 Praha 1 www.apro.cz

Novinky v řadě LANGMaster Škola hrou

Zdá se, že společnost LANGMaster již opravdu překonala počáteční obtíže, a produkce titulů kolekce Škola hrou pro všeobecné vzdělávání začíná běžet na plné obrátky. Po zářijové Matematice 1 (pro 4. až 6. třídy) byly vzápětí uvedeny na trh hned dvě novinky, náležející tentokrát do řady S (je určena starším žákům na vyšších ročnících základních škol a nižších stupních víceletých gymnázií). Výrobce prozatím zůstal v oblasti přírodních věd, a tak si můžeme představit produkty Fyzika 1 (12-16 let) a Chemie 1 (12-16 let).

Pokud jste již dříve pracovali s tituly řady eduROM, nebude pro vás ovládání žádnou novinkou. Stejně jako např. u Dobrodružství poznání i u současných novinek je výuková látka uživateli zprostředkována pomocí aplikace, jež mimo jiné dobře posloužila i našim severním sousedům, kde obdobnou kolekci připravuje firma Yound Digital Poland, partner LANGMasteru. Rozhraní je připraveno velmi profesionálně, dobře se s ním pracuje a především výborně graficky koresponduje s demonstrovanou studijní látkou. Na druhou stranu, stále jsme se nedočkali dlouho avizované unifikace pomocí technologie LANGMaster .NET a rozhraní eduExploreru, jež poskytuje další rozšířenou funkcionalitu. Pokud instalujete první produkt řady eduROM, připravte se na klasický zaváděcí proces, jenž bohužel končí restartem. Ale projednou se to dá vydržet, pak již můžete pouze vkládat výuková CD.

Pojďme od formy k náplni. Jasné zacílení titulů je zřejmé již z názvu je třeba dodat, že oba kursy představují v daných předmětech úvodní studium (na nižších stupních se nevyučují). V případě fyziky jsou zpracována témata jako Způsoby získávání informací, Světlo, Optická zobrazení či Síly a jejich účinky. Dále se dostalo na výklad pojmů práce, výkon a mechanická energie. Chemie sestává ze základních kapitol o chemických látkách, jejich přeměnách, vodných roztocích, ale také atomech, molekulách a periodické soustavě prvků.

Fyzika a chemie jistě nebyly mezi prvními zvoleny vydavatelem náhodně. Právě v případě těchto disciplín totiž nesmírně vynikne hlavní síla moderních, zcela nově pořízených dat a multimediální bohatost. K dispozici jsou videozáznamy chemických pokusů, 3D animace názorně demonstrující fyzikální zákonitosti či stovky velmi kvalitních fotografií, jejichž kvalita nebrání použití ve výuce.

V těchto dvou produktech se žákům dostává do rukou velmi kvalitní, plnohodnotný materiál, jenž patří na špičku nejen v tuzemsku. Jeho použití lze jen doporučit.

LANGMaster - Škola hrou

multimediální obsah

standardní ovládání v celé kolekci

univerzální aplikace pro všechna data

Producent: LANGMaster

Žánr: všeobecné vzdělání

Jazyk: český

OS: 32bitová Windows

Cena: 499 Kč za každý titul

K recenzi poskytla firma: LANGMaster, Branická 107 147 00 Praha 4 www.langmaster.cz

MS Word 2002

Multimediální příručky z dílny nakladatelství Grada patří mezi poměrně kvalitní a zdařilý výukový materiál. V tomto ročníku jste již mohli narazit na recenze titulů MS Excel 2002 (3/2002) a MS Access 2002 (6/2002), a nabídku tedy doplňuje zde představená učebnice práce s textovým editorem. Protože se jedná o výuku zřejmě nejpoužívanějšího a relativně snadného nástroje z celého balíku MS Office XP, dá se říci, že výklad je odpovídajícího charakteru.

Jako v případě ostatních sourozenců, i tento titul zahrnuje personalizaci uživatelů při prvním spuštení jste požádáni o zadání jména a hesla, a díky tomu jsou vaše studijní pokroky jak podrobně zaznamenávány do osobního profilu, tak utajeny pred ostatními uživateli téhož počítače. Vzhledem k charakteru výuky je žádoucí mít na počítači samotnou aplikaci MS Word 2002. V tomto ohledu mne program trošku zklamal, neboť u Excelu či Accessu správně rozpoznal, že mám verzi 2000 v tomto případě však Word nalezen nebyl.

Jak už jsem zmínil, možnosti MS Wordu poměrně dobře korespondují s rozsahem kursu, takže jeho zvládnutím máte možnost se stát velmi pokročilými uživateli. Naleznete zde, samozřejmě krom základních temat, třeba též tvorbu hromadné korespondence, záznam a úpravu maker či tvorbu HTML dokumentu. Jako v jiných případech i zde najdete několik typu výuky: základní výklad je převážne textový, případně s vloženými ukázkami rozhraní programu. Pro komplexní výklad určitých postupů jsou použity animace, včetně hlasového výkladu (případně titulků), a prakticky lze vše zvládnout pomocí cvičení, jež spolupracují přímo s MS Wordem. Právě ta jsou, spolu s ukázkovými soubory, připravena velmi dobře.

K prověření nabytých znalostí slouží testy. Najdete je jak za každou kapitolou, tak na konci celého kursu. Právě k této části bych měl výhrady, neboť je zpracována velmi nesourodě. Některé testovací kolekce jsou chudé a pochybuji, že mohou směrodatně uživatelovy znalosti zhodnotit. Na druhou stranu, funguje zde metodika několika správných odpovědí, jejichž počet není předem znám, což v některých situacích řešení neúměrně komplikuje. Po stránce výkladové považuji produkt za poměrně kvalitní a přínosný.

MS Word 2002

rozsah kursu

grafické zpracování

testovací část

detekce aplikace WORD 2002

Producent: Grada

Žánr: výuka práce s aplikací MS WORD 2002

Jazyk: čeština

Cena: 690 Kč

K recenzi poskytla firma: Grada Publishing U Průhonu 22 170 00 Praha 7 www.grada.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0696

Malý špion Pokojíček plný hraček

Každé děcko si přeje mít svůj pokoj zaplněn hračkami, a tak tentokrát přichází společnost Fragment s prográmkem pro naše nejmenší a ještě menší. Titul Malý špion je určen pro děti od dvou do šesti let a jak dlouho jim vydrží, to už záleží pouze na nich. Vývojáři Fragmentu si vzali za cíl pomoci těmto maličkým hráčům zlepšovat orientační, kombinační a tvořivé schopnosti ve 2D prostředí a jestli se jim to povedlo, se dozvíte v následujících řádcích.

Úvodní obrazovce vévodí truhla rozdělená na šest dílů, což by mohlo znamenat, že disk poskytuje šest různých typů her. Realita je však jiná, tři ze šesti hříček jsou prakticky totožné. O co v nich jde? Jsou to vlastně jakési obrázkové hádanky nebo skrývačky a úkolem je nalézt daný předmět, zvíře, dopravní prostředek atp. Po nalezení se odpovídající předmět odmění nálezci pěknou animací, což jistě děti ocení a s nadšením začnou hledat další.

A co tedy odlišuje ony tři přihrádky naší truhly? Snad jen různá použitá pozadí a typ hledaných předmětů. Jiný rozdíl jsem opravdu nenašel. Dalším úkolem, který pro změnu rozvíjí logické myšlení, jsou obruče. Ve dvou či více kružnicích (případně v jejich průniku) jsou umístěny postavičky, druhy jídel, zvířata, atd., jež k sobě nějakým způsobem patří. Na dětech je najít důvod, proč jsou takhle rozděleny a správně přiřadit ostatní, které jsou rozmístěny mimo obruče a čekají na správné rozřazení. Pátou (nebo třetí?) hrou v pořadí jsou Vzory. Pro zdárné splnění této úlohy je nutné správně poskládat např. různě barevná letadýlka, perníkové panáčky či husy a housata ve správném pořadí, tak aby tvary šly za sebou stejně jako v předloze. No a zbývá nám poslední přepážka v truhle, a tou jsou Obrázky. V ní si může každé dítě sestavit obrázek z nepřeberného množství zvířátek, domečků, nářadí, postaviček, rostlin a bůhvíčeho ještě. Pozadí může zůstat čistě bílé nebo si lze vybrat z několika připravených. Hotový obrázek je možné si vytisknout a těšit se z něj, dokud vás neomrzí. Tvořivosti se tady meze nekladou.

Všechny návody k jednotlivým hrám a veškeré texty jsou srozumitelně česky namluveny dětským hlasem, takže programu porozumí i děti, které zatím neumějí číst. Zpracování je graficky velmi pěkné, hodně barevné a pro malé děti bude jistě přitažlivé.

Malý špion

Pokojíček plný hraček

možnost sestavování obrázků a jejich tisk

rozvíjí schopností malých dětí

graficky přitažlivé zpracování

tři stejné hry

Producent: Fragment

Žánr: soubor logických úloh

Jazyk: český

OS: MS Windows

Cena: zatím nebyla stanovena

K recenzi poskytla firma: Fragment, Radiová 1 102 27 Praha 10 www.fragment.cz

§§§§§


PC World CD centrum

Martin Koníček

c02p0697

ABC VideoRoll 2.5

Domovská stránka: www.abc-tv.comLicence: freeware

Počítačová technika se dnes díky velmi vysokému výkonu a relativně nízké ceně běžně dostává i do takových oblastí, jako je například práce s videozáznamem. ABC VideoRoll je jedním z produktů, jež slouží pro editaci filmových snímků. Dovolí vám pracovat v několika vrstvách, vytvářet různé přechody a aplikovat na film více než sto různých filtrů. Jedná se o relativně zdařilou aplikaci, jež také spolupracuje s různými přídavnými kartami pro natáčení videa, takže je možno importovat snímky pořízené například digitální videokamerou. I přes všechny tyto výhody musím uznat částečné zklamání. Jako naprostý laik v oboru (pro kterého je pravděpodobně tento produkt určen) jsem měl s ovládáním programu značné problémy. I když je k aplikaci připojena nápověda (která je velmi stručně a jasně popsána v deseti bodech), nedá se o produktu tvrdit, že by jeho ovládání bylo intuitivní. Pokud tedy chcete trochu profesionálněji pracovat s videozáznamem, lze tento program doporučit. Pro začátečníky je však díky ztíženému ovládání krajně nevhodný. Pro jeho provozování je nezbytné mít nainstalován přehrávač QuickTime verze 4 a vyšší.

eMule V0.18b

Domovská stránka: www.emule-project.net

Licence: GNU/GPL zdarma

eMule je klient sítě eDonkey2000 určené pro výměnu souborů v síti typu P2P (peer-to-peer). Jistě vás zajímá, co tento program nabízí navíc oproti tomu, co je běžné. Tak zprvu musím ocenit jeho velikost a intuitivnost ovládání. Zajímavostí je také nastavování priority stahovaných dat, takže lze velmi přesně určit, který soubor bude získán přednostně. Trochu nepříjemnou maličkostí, jež může zdržovat od práce, je to, že programu chybí funkce jako je automatické stažení seznamu dostupných serverů či automatické připojení k nim. Proto je nutné pro komunikaci v síti nejdříve otevřít webovou stránku projektu eDonkey2000 a zde vyhledat potřebný server.

Při reálných testech aplikace mi bohužel trochu vyrazilo dech to, že adresář, kam jsem stahoval testovací soubory (v mém případě složka Dokumenty), byl automaticky nasdílen (což nelze deaktivovat). Až po chvíli jsem přišel na to, že toto chování je běžné u všech obdobných produktů. Je to z toho důvodu, aby některé soubory byly na síti uloženy ve větším množství a tím nedocházelo k přetížení jednotlivých klientů. Je ovšem velká škoda, že aplikace na tuto zkutečnost nijak neupozorňuje.

Šéfík jde

Domovská stránka: sefikjde.webpark.cz

Licence: freeware

Velmi zaneprázdněný a tvrdě pracující autor tohoto produktu se rozhodl všem dalším "pracantům" trochu zpříjemnit jejich pracovní morálku. Občas totiž bývá potřeba při vykonávání velmi nezbytných a naléhavých pracovních úkolů na chvilku "vypnout", a zkusit si zahrát jenom nějakou malinkou a nenápadnou hru. Bohužel se také může stát, že právě ve chvílích vašeho placeného oddechu se začne nebezpečně rychle přibližovat nadřízený a vy se ocitnete v dosti svízelné situaci, z níž vám snad může pomoci pouze tento produkt. Stačí totiž pohotově v pravé chvíli stisknout předem nadefinovanou klávesovou zkratku a vaše nepříjemná hra se extrémně rychle odklidí z obrazovky, a do popředí se přemístí (jak jinak) ony naléhavé pracovní úkoly. Přítomnost aplikace navíc z dálky nemůže poznat ani počítačový expert, jelikož její stav není zobrazen ani v systémové liště. Mimochodem, podle předem neověřených informacích se připravuje verze s podporou mikrofonu, jež automaticky detekuje kroky přibližujícího se šéfa :-).

WarBirds 2.77 (III)

Domovská stránka: www.totalsims.com

Licence: freeware

Stát se pilotem bojového letadla nemusí být jen vaším snem, jenž zůstane navždy nesplněn. S touto hrou se mu totiž můžete alespoň na chvíli přiblížit a vyzkoušet si řídit opravdový simulátor bojového letadla či bombardéru v druhé světové válce, a to navíc zdarma. První, co mě překvapilo po neobvykle bezproblémové instalaci hry, byl velmi přehledný on-line manuál (ve formě HTML i PDF souboru), jenž vás v pár krocích provede ovládáním letadla. Vše je velmi stručně popsáno, takže pokud vás zajímá, jak zvednout letadlo od země, stačí si přečíst krátkých deset řádků příručky a jste "ve vzduchu". Ve hře se vám určitě bude líbit mimo jiné velmi dobré zpracování (na poměry volně šiřitelného softwaru) a možnost zahrát si "akci" po lokální síti či internetu (za poplatek). Je ovšem trochu škoda, že hru nelze přepnout do nějakého jednoduchého modu, kdy letadlo ovládáte jen pomocí kurzorových šipek, tak aby si mohli zahrát i méně zdatní hráči, kteří si přejí jen oddechově zalétat a nevyžadují opravdovou realističnost.

Kutilem ve Windows - Pro práci i zábavu

Martin Koníček

Možná se zase těšíte na to, jak budete moci svůj počítač za pomoci aplikací recenzovaných v této rubrice kompletně pozměnit ke svému obrazu. Dnes vás možná trošku zklamu žádná aplikace totiž neslouží k úpravě nastavení operačního systému, ovšem i přesto nejeden produkt stojí za zhlédnutí. Jistou omluvou za předchozí díl, kdy jsem použil komerční řešení na obnovu souborů, by mohla být aplikace Restoration, jež nabízí možná i něco navíc, ovšem je šířena jako freeware. Dnes jsem nezapomněl ani na různé vtipálky, a tak produkt BlueScreen nefalšovaně simuluje nechvalně známou modrou obrazovku, s níž jste se ve Windows zcela jistě již někdy potkali. Na zakončení povedeného výběru, jenž se nám v tomto čísle sešel, musím doporučit opravdu netradiční aplikaci DosBox, umožňující emulovat grafický režim systému MS-DOS pod Windows. Je tak velmi dobře možno i na nejmodernějších počítačích provozovat starší hry i z doby "dvaosmšestek". Tento produkt si zaslouží své ocenění především za naprostou originalitu i nápad.

BlueScreen

Domovská stránka: www.sysinternals.com/ntw2k/freeware/bluescreensaver.shtml

Licence: freeware

Spořiče obrazovky jsou velmi oblíbené, zejména proto, že dokáží na monitoru v případě vaší nepřítomnosti vytvořit někdy až nevídané animace. Zjednodušeně řečeno zajišťují, aby se na obrazovce neustále něco "hýbalo", a tak nedocházelo k jejímu postupnému vypalování. "Chlapíky" v SysInternals ovšem napadl jiný, doslova báječný nápad. Což takhle zkusit jako spořič obrazovky vytvořit simulovaný restart počítače, a to například i se simulací zápisu na pevný disk. To se jim vposledku povedlo a jejich spořič věrohodně simuluje restart systémů Windows 2000 a XP, a to dokonce i v různých jazykových mutacích (takže potřebné nápisy se zobrazí například i v češtině). Funguje to tak, že spořič se přepne do potřebného nižšího rozlišení, "vyhodí" chybovou hlášku a po chvíli jakoby restartuje váš počítač. Jeho použití je vhodné spíše pro pobavení. Dokážete si například představit, jak bude vypadat správce serveru, když mu na jeho počítač umístíte tento spořič? Jenom prosím nezapomeňte k počítačům, kam tento šetřič nainstalujete, raději přidat náhradní klávesnice, mohli byste totiž o nějakou velmi rychle přijít :-).

DosBox 0.55

Domovská stránka: dosbox.zophar.net

Licence: freeware

Pokud jste stejnými pamětníky starých dobrých časů (a hlavně bezkonkurenční arkádové hry) jako já, jistě se vám zalíbí tato utilita stejně jako mnoha dalším uživatelům. DosBox je totiž promyšlený emulátor DOSu, jemuž by se jen stěží hledala konkurence. Jedná se o kompletní emulátor, jenž je primárně určen pro provozování starších her, zejména proto, že dokáže spustit okno režimu MS-DOS a v něm provozovat i grafickou dosovou hru (přímo v okně). To ovšem není vše: velikost tohoto okna lze dokonce měnit, a tak vlastně interpolovat velikost rozlišení (to neumí ani jinak hodně zdatný VMWare). Bohužel se jedná o projekt, který je teprve v počátku, takže umožňuje pouze plnou emulaci procesoru 286, a částečně 386. Samozřejmě nechybí podpora PC Speakeru, ale i zde se plánuje vylepšení v podobě podpory Sound Blasteru. Z mého tajného šuplíku jsem navíc vyzkoušel hry jako Alladin či Keen4, a obě s menšími problémy fungovaly. Co ovšem potěší, je zcela jistě cena tohoto programu je totiž zdarma a k dispozici pro systémy Linux a Windows.

Restoration Version 2.5.14

Domovská stránka: hccweb1.bai.ne.jp/~hcj58401/

Licence: freeware

Před nedávnem jsem zde recenzoval utilitu na obnovu již jednou smazaných souborů, u níž jsem jako hlavní nevýhodu zmínil cenu. Netrvalo dlouho, a podařilo se mi najít jejího volně šiřitelného konkurenta, jenž oproti předchozímu komerčnímu řešení umí i něco navíc. Restoration je jednoduchý program fungující obdobně jako obyčejný panel pro hledání souborů. Po stisku jediného tlačítka se začne s vyhledáváním již jednou smazaných souborů, a to na souborových systémech FAT16, FAT32 a nyní i NTFS (to je velká výhoda oproti jiným běžně dostupným řešením). Soubory jsou poté dosti chaoticky seřazeny pod sebe a dalším stiskem tlačítka je lze nakopírovat do zvoleného adresáře. Zvláštní funkcí je dokonce hledání souborů rozmístěných po jednotlivých clusterech, o kterých již neexistují žádné záznamy. Nevýhodou tohoto způsobu hledání je velká časová náročnost a velmi nízká úspěšnost, přesto tak lze získat nazpět data, o kterých jste si již mysleli, že jsou definitivně ztracena.

DivX Subtitle Displayer 4.45

Domovská stránka: www.cooolsoft.com/dsd.htm

Licence: shareware, 15 USD

Většina počítačových uživatelů má v oblibě software, jehož ovládání není složité. Tomu se bohužel zdaleka vyhýbají různé přehrávače filmů ve formátu DivX, jež obvykle nemohou čeští zájemci sledovat například v Media Playeru (nepodporuje titulky). DivX Subtitle Displayer se ovšem pokouší o zcela něco nového. Nesnaží se vytvořit složitý a nesrozumitelný software se spoustou funkcí, jež stejně nikdo nevyužije, ale pouze jednoduchou náhradu standardního přehrávače integrovaného ve Windows s podporou titulků. Umožňuje toho s nimi však provádět mnohem více, než jejich pouhé načtení. Lze si dokonce přednastavit frekvenci jejich vzorkování (může se lišit od počtu snímků ve filmu). Mimo jiné je možno zapnout i synchronizaci snímků a titulky nastavit tak, aby se opožďovaly či předbíhaly o několik vteřin. Program má ovšem i pár svých drobných chybiček krom toho, že si nenastaví středoevropský skript fontu automaticky (což by na českých Windows měl rozhodně udělat), neumožňuje ukládat nastavení. Tyto nevýhody se naštěstí dají díky nízké ceně (15 USD) hravě přehlédnout.

Nebojte se vyzkoušet  tvorba webu

Martin Koníček

I u nás se již stala pro běžné uživatele samozřejmostí tvorba webových stránek. Byla to dlouho vlastně otázka módy, a proto se dnes dá na internetu sehnat spousta nástrojů, jež vám mohou znatelně usnadnit tvorbu a správu webové prezentace. Z tohoto obrovského množství proto bylo velmi obtížné vybrat takové produkty, které by vás mohly trochu více zaujmout. Zde jsem se o to pokusil a úspěšnost při volbě programů, jež jsou recenzovány, si samozřejmě nejlépe ověříte sami. Je třeba ovšem podotknout, že ani jedna aplikace není určena pro začínající uživatele, na něž se zaměřují různí komerční producenti softwaru, nabízející kompletní vývojová studia (například povedený Microsoft Frontpage). Ještě jedna poznámka: dva z programů se dosti podobají svým jménem, ovšem nenechte se zmást jedná se o dva odlišné produkty.

FTP Sync 1.0.0

Domovská stránka: matt.kimball.net/ftpsync.html

Licence: freeware

Běžně je při tvorbě webu potřeba synchronizovat nějaký adresář na lokálním disku se vzdáleným serverem na internetu. Ale jak na to? Právě tuto otázku si zcela jistě položil i autor této utility, který ji vytvořil přesně ke svému obrazu. Mé první překvapení bylo způsobeno zejména jednoduchostí aplikace. Bez jakéhokoliv čtení manuálů (ostatně k programu ani žádný přiložen není) můžete s programem začít velmi intuitivně pracovat. Logicky zadáte všechny potřebné údaje o vzdáleném FTP serveru, složku, kam se má jeho obsah kopírovat, a stiskněte tlačítko Sync. Vše ostatní již plně zajistí tato aplikace za vás. Trošku nevýhodu jsem ovšem shledal v tom, že synchronizace nefunguje opačným směrem (tedy od vás na FTP server). I když je program šířen jako shareware (pokud se vám zalíbí, je třeba zaplatit 15 USD), chybí mi zde zásadní podpora šifrovaných spojení (SSL), jež jsou pro mnohé firmy nepostradatelná. Pokud vám ovšem jejich absence nevadí, nic vám nebrání v plném využívání této utility, která jistě přijde vhod.

FTPSync 2.06

Domovská stránka: www.fileware.com

Licence: shareware, 15 USD

Tato zajímavá utilita (opravdu jde o jiný program než ten předchozí) slouží k obousměrné synchronizaci dat mezi vaším lokálním adresářem a vzdáleným FTP serverem. Její ovládání je intuitivní a nabízí dokonce i podporu firewallů (implementace zabezpečených přenosů SSL bohužel opět chybí). Tato aplikace je dle slov jejího tvůrce primárně určena pro autory webových stránek, kteří je upravené chtějí na lokálním disku jednoduše a rychle (tedy za pomoci porovnávání dat a velikosti souborů) nahrát na web.

Krom těchto několika základních funkcí programu umožňuje produkt i něco navíc. Lze například synchronizovat jen soubory s přesně danou příponou. Samozřejmostí je také podpora synchronizace podadresářů, bez které by byl program jen stěží reálně využitelný. Velmi mě také zaujalo mnoho možností nastavení, včetně volby pro vynechání synchronizace předem nadefinovaných adresářů.

IP Atlas 1.0

Domovská stránka: www.xpenguin.com/ip-atlas.php

Licence: GNU/GPL

Snad každý tvůrce webových stránek či nějakého internetového magazínu si přeje vytvořit něco originálního a nevídaného. Jednou ze zajímavých možností, kterou si můžete (pokud využíváte webové technologie PHP) umístit na server, je lokace návštěvníka pomocí IP adresy. Jak to funguje? IP adresa je jednoduchá číselná identifikační adresa jakéhokoliv počítače v síti internet, jež není (jak se občas zdá) přidělena jen tak nahodile, ale podle přesně daných pravidel, mezi nimiž nechybí ani závislost na umístění počítače.

IP Atlas je jednoduchý webový skript, jenž si z databáze NetGeo stáhne potřebné souřadnice návštěvníka a ty zobrazí na mapě světa. Mimo jiné se samozřejmě dozvíte i ve které zemi a městě (dokonce i regionu) se daný počítač nachází. Jen vás předem musím upozornit na drobný problém skriptů založený na tom, že občas vypadává potřebná databáze IP adres, takže vaše lokalizace nemusí být vždy bezproblémová. Program nevyžaduje knihovny GT (jak by se mohlo zdát z přiložené dokumentace).

Webster 1.2.3.7

Domovská stránka: www.radimsoftware.zde.cz

Licence: freeware

Webových editorů je na světě rozhodně několik set, a snad každý přináší nějakou zajímavou funkci a je trošku nestandardní. Do této kategorie ostatně velmi dobře zapadá i tato aplikace, jež se od ostatních editorů znatelně liší. První vlastností, jež musí zaujmout, je částečný WYSIWYG návrh stránek. Jedná se o část editoru, která vám text stránek umožňuje vytvářet obdobně jako je tomu například u aplikace MS Word. WYSIWYG návrh je zde bohužel možný pouze u textu, tabulek a obrázků. Další zajímavou vlastností je vylepšené editovaní tagů. Například po vybrání potřebné značky se vám v jednom okénku zobrazí možné parametry, které můžete v roletovém menu velmi jednoduše měnit. Podle mého názoru je editor jakousi "osekanou" verzí produktu Homesite (komerční aplikace), přičemž je k dispozici za nulový poplatek a hlavně v češtině. Tento produkt doporučuji k vyzkoušení, jelikož jeho nestandardní ovládání může leckoho zaujmout. Rozhodně jej však nelze doporučit pro profesionální tvorbu stránek, protože je místy nepřehledný a profesionálního návrháře, zvyklého na určité ovládání, snadno zaskočí.

§§§§§


Download manažery – srovnávací test

Marcel Flídr

c02p0701

S nějakým programem z kategorie download manažerů se jistě setkala většina uživatelů internetu. Tento software používaný k usnadnění a urychlení stahování souborů z WWW stránek je nepostradatelnou pomůckou zejména pro ty, kteří pro přístup k internetu používají vytáčené připojení pomocí modemu či ISDN.

Základní funkce pro stahování různých dat (webových stránek, grafických dat, multimediálních souborů, programů) obsahují i internetové prohlížeče. Download manažery tyto funkce rozšiřují například o možnost opětovného navázání přerušeného stahování (není nutno opět stahovat začátek dat) nebo segmentované stahování neboli split downloading (data jsou rozdělena do několika částí, a ty se pak stahují zároveň), které podstatně zkrátí potřebný čas.

Download manažerů lze na internetu nalézt pár desítek. Pro tento článek jsme vybrali několik nejpopulárnějších programů a provedli jsme jejich srovnání. Součástí článku je také hodnotící tabulka, která by měla uživatelům pomoci zvolit si pro sebe ten nejvhodnější software.

Download Accelerator Plus 5.3

Autor: SpeedBit

Prvním z testovaných programů je Download Accelerator Plus (DAP). Stejně jako ostatní aplikace je i DAP distribuován jako shareware. Kromě zobrazeného reklamního banneru jsou také omezeny některé funkce, jako např. volba skinu (vzhledu programu).

Funkčně patří tento program mezi povedenější. Kromě plné integrace do prohlížečů Internet Explorer (IE), Netscape Navigator (NN) i Opera nabízí také monitorování schránky Windows. Pokud je v ní uložena internetová adresa, nabídne ji jako zdroj pro zahájení stahování.

Zajímavá a účelná je rovněž lišta, kterou program přidá jako další panel do IE. Tlačítka, která jsou na ní obsažená, umožňují například:

- spuštění hlavního okna programu

- přímý přístup ke konfiguraci parametrů stahování

- rychlé vyhledávání souborů na internetu pomocí služby provozované autory programu DAP

- zvýraznění všech odkazů, které lze z právě načtené stránky stáhnout

- prověření (verifikaci) funkčnosti odkazů na stránce (v neregistrované verzi prověří pouze tři adresy)

- stáhnutí všech odkazů ze stránky (tzv. funkce "leech")

Z dalších funkcí aplikace DAP stojí ještě za zmínku např. možnost načasovat stahování souborů (program sám vytočí modemové připojení, stáhne naplánované soubory, ukončí připojení a může i vypnout počítač) nebo funkce, která automaticky prohledá internet a najde takovou kopii stahovaného souboru (tzv. zrcadlo "mirror"), která je na nejrychlejším serveru.

DAP také umí rozdělit soubor na několik částí, a ty stahovat najednou, čímž se docílí výrazného zrychlení (tzv. "split downloading"). Počet částí, na než lze soubor rozdělit, je pevně dán typem připojení zadaným v konfiguraci programu. Pro modemové připojení rychlostí 56 Kb je možno použít maximálně čtyři části.

FlashGet 1.31

Autor: Amazesoft

Podobné funkce jako DAP a něco navíc nabízí aplikace FlashGet. Přestože je opět šířena jako shareware (resp. adware), neobsahuje žádné omezení funkčnosti. Pouze při spuštění je uživatel upozorněn, že nemá registrovanou licenci a v programu se objevuje reklamní banner. V aplikaci je možno zvolit používání češtiny pro popisky v nabídkách.

Standardem je monitorování schránky Windows, stejně jako integrace do nejrozšířenějších prohlížečů IE a NN. Pro browser Opera lze z domovské stránky programu zdarma stáhnout plug-in. Navíc je na pracovní ploše Windows zobrazeno tlačítko "Drop Zone". Na něj je možno přetáhnou libovolný odkaz na soubor z internetu a program zahájí jeho stahování. Tlačítko pak také zobrazuje informaci o průběhu stahování.

Podobně jako DAP, rozšíří i FlashGet panely nástrojů IE o svou vlastní lištu. Funkce, které obsahuje, jsou opět podobné:

- spuštění hlavního okna programu

- nastavení základních parametrů integrace se systémem

- přímé vyhledání souboru na internetu pomocí služby Shareurl.com

- stažení všech odkazů ze stránky (je možno nastavit filtr na typ souboru, např. obrázky nebo HTML soubory)

Chybí možnost verifikace funkčnosti odkazů. Tu však částečně nahrazuje utilita "Site Explorer" (průzkumník internetu). Vzhledově i funkčně se velice podobá Průzkumníku Windows. Hlavní Rozdíl je v tom, že Site Explorer nezobrazuje strukturu pevného disku počítače, ale načítá adresářovou strukturu vzdáleného serveru. V ní se lze libovolně (pochopitelně v závislosti na přístupových právech) pohybovat a jednoduše vybírat soubory, které se mají stáhnout. Kromě jiného lze tedy Site Explorer použít také jako FTP klient.

Mezi další vlastnosti programu FlashGet patří volba vzhledu aplikace (skiny lze zdarma stáhnout z webu), plánování stahování včetně plné obsluhy vytáčeného připojení, kategorizace stahovaných souborů podle jejich typu nebo schopnost rozdělit soubor na několik částí a ty stahovat současně.

Všechny tyto funkce lze snadno a přehledně konfigurovat nastavením množství parametrů.

GetRight 4.5d

Autor: Headlight Software, Inc.

Stálicí mezi download manažery je program GetRight. Možná také proto, že nabízí práci jak v plném rozhraní, tak v zjednodušeném prostředí, určeném začínajícím uživatelům. Rovněž tento program začal být distribuován jako shareware a obsahuje několik omezení funkčnosti (které však příliš neobtěžují), reklamní banner a informační okno, jež uživatele upozorňuje na nutnost registrace.

Přestože v základní instalaci není obsažena podpora češtiny, lze ji dodatečně stáhnout z domovské stránky programu. Obdobná je situace s podporou prohlížeče Opera, jehož plug-in se také musí doinstalovat zvlášť.

Na rozdíl od předešlých programů neobsahuje GetRight lištu do IE. Zahájit stahování tak lze pomocí monitorování kliknutí na odkaz v prohlížeči, monitorování obsahu schránky nebo může uživatel využít plovoucího okna "Drop Target". Samostatnou funkci "leech" by uživatel hledal marně. Zastoupit ji může aplikace GetRight Browser, která funguje podobně jako Site Explorer programu FlashGet. Zahájit stahování lze například také přetažením souboru z Browseru do složky v Průzkumníku Windows.

Doplňkové funkce obsahují plánování stahování, vyhledání zrcadel souboru, rozdělení souboru na současně stahované segmenty nebo ukládání stažených dat podle typu souboru do předem vytvořených složek. Nastavení parametrů (včetně priorit jednotlivých souborů) lze uložit a využít při automatickém stahování.

GetRight podporuje skiny pro okna s informacemi o průběhu stahování souboru. Skiny, které jsou k dispozici na internetu, se liší podle toho, zda jsou určeny pro shareware nebo registrovanou verzi.

Ještě zmínka o možnostech konfigurace. Ty jsou v programu více než rozsáhlé, a zejména začínající uživatelé by se v nich nemuseli orientovat. Základní funkčnost lze však dosáhnout i se zjednodušeným rozhraním aplikace.

ReGet Deluxe 3.1

Autor: ReGet Software

Velice kvalitním produktem je aplikace ReGet Deluxe 3.1 (RGD). Přestože se jedná o sharewarovou verzi, neobsahuje žádné omezení funkčnosti, pouze při spuštění je uživatel upozorněn, že může program testovat omezenou dobu.

RGD nabízí nejširší škálu funkcí ze všech testovaných programů. Samozřejmostí jsou integrace do mnoha prohlížečů, monitorování kliknutí i schránky, plovoucí okno pro přetažení odkazů a základní ovládání programu nebo skiny pro změnu vzhledu aplikace.

Kromě toho však program nabízí i další funkce:

- komfortní vyhledávání souborů na internetu

- FTP Explorer pro pohodlné procházení obsahem internetových serverů

- kompletně české prostředí

- plánování úloh s plnou obsluhou telefonického připojení

- logy se záznamem o činnostech programu

- konfigurovatelný panel nástrojů

- kategorie stahovaných souborů; pro každou z nich lze provést samostatné nastavení parametrů stahování

- stažení všech odkazů z internetové stránky ("leech")

- Site Manager (správce umístění) umožňuje udržovat databázi serverů, s nastavením vlastností stahování pro každý samostatně

Takto obsáhlý program pochopitelně vyžaduje i poměrně rozsáhlé možnosti konfigurace. Detailní popis všech možných nastavení by vydal na podstatně rozsáhlejší článek. Protože autoři jsou si vědomi skutečnosti, že zejména začínající uživatel by mohl mít s nastavením parametrů problémy, vytvořili k programu jakousi odlehčenou variantu ReGet Junior. Ta nenabízí takové množství funkcí, ale měla by oslovit právě méně zkušené uživatele.

Go!Zilla 4.11.39

Autor: DigitalCandle.com

Go!Zilla se v testu umístila na spodních příčkách. Obsahuje sice některé pokročilé funkce, ale mnoho z vlastností běžných u jiných programů jí chybí. Bohužel se nepodařilo z WWW stránek autorů zjistit, zda jsou tyto nedostatky úmyslným omezením sharewarové verze, nebo v aplikaci zcela chybí.

Zařadit mezi ně lze například absenci monitorování obsahu schránky nebo integraci pouze do prohlížečů IE a NN. Program sice nabízí plovoucí okno "Drop Target", ale například adresa stránky pro funkci "leech" se musí vepsat do příslušné kolonky v hlavním okně programu. Rovněž další vlastnosti programu na popularitě asi nepřidají. Až příliš mnoho funkcí je vázaných na připojení k internetu (např. nápověda). Dokonce i snaha o zjištění informací o aktuálně nainstalované verzi vede ke spuštění prohlížeče a načítání internetové stránky. Program sice deklaruje podporu změny vzhledu, ale webová stránka, na niž se mají dát stáhnout skiny, se dlouhodobě jeví jako nedostupná.

Slabou náplastí je kategorizace stahovaných dat či odložení a plánování stažení souborů.

Internet Download Manager 3.08

Autor: Tonec, Inc.

Zajímavou alternativou zejména pro začínající uživatele může být Internet Download Manager (IDM). Neoplývá sice množstvím funkcí (některé jsou dostupné pouze v plné verzi), nabízí však přehledné a snadno konfigurovatelné pracovní prostředí a poměrně efektivní práci.

Základem funkčnosti programu je integrace do množství prohlížečů v různých verzích, monitorování schránky Windows a plovoucí ikona "Drop Target". Pokročilé vlastnosti jiných programů (lišta v IE, průzkumník stránek, skiny) by však uživatel hledal marně. Naopak potěší možnost časovaného stahování včetně plné kontroly připojení k internetu pomocí modemu. Program také automaticky provádí rozdělení stahovaných souborů na části, jejichž stažení je rychlejší. Bohužel se však nastavení počtu těchto segmentů provádí v konfiguraci programu a aplikuje se na všechny stahované soubory.

Shrnutí

Pochopitelně jsme neměli možnost přinést informace o všech na internetu dostupných download manažerech. Z uvedených popisů programů by si však uživatel měl být schopen vytvořit představu o schopnostech softwaru v této kategorii.

Všechny testované programy mají mnoho věci společných. V samotné funkčnosti, tedy urychlení stahování souborů, mezi nimi těžko lze hledat velké rozdíly. Stejně tak integrace do internetových prohlížečů je standardem, bez něhož se těžko může stát program úspěšným.

I v této oblasti softwaru, podobně jako v mnoha dalších oborech souvisejících s internetem, je patrný posun od zdarma dostupných aplikací k placeným službám. Jakmile se produkt stane populárním, většinou jej začnou tvůrci distribuovat za poplatek. Naštěstí pro uživatele lze však stále používat plně funkční (nebo mírně omezené) zkušební verze těchto programů. Některé z programů se však netají tím, že obsahují spyware (tzv. špionážní software) a že odesílají z vašeho počítače informace. Na stránkách autorů těchto programů si pak může uživatel přečíst přesné složení odchozích dat. Většinou se jedná o data a časy spuštění programu a popřípadě identifikaci licence uživatele. Tuto vlastnost však nelze považovat za chvályhodnou. Spyware na vašem počítači dokáže najít a odstranit utilita Ad-Aware (viz PC WORLD č. 4/02, str. 56), avšak ne každý takto "vyléčený" software pak funguje.

§§§§§


Nástroj nové generace – MS Visual Studio .NET

Patrik Malina

c02p0704

Nejmodernější vývojový balík firmy Microsoft, Visual Studio .NET, je již nějaký ten pátek realitou. Protože jde o produkt nesmírně rozsáhlý a mnohostranný, bylo by bláhové pokoušet se na jedné stránce sdělit, co všechno nabízí. Koneckonců, to si můžete přečíst jinde. My se však na věc podíváme jinak naším cílem je přiblížit různým skupinám potenciálních zájemců, jak velký mají důvod k zakoupení tohoto balíku, a samozřejmě zdůrazníme hlavní novinky, o nichž by měli vědět.

Změna filozofie

Pravděpodobně již tušíte, že zásadní posun při přechodu od starší verze Visual Studia 6 se odehrává kdesi hlouběji, než na úrovni vylepšení uživatelského rozhraní. Microsoft důkladně změnil celou koncepci tvorby aplikací pro operační systémy Windows, a nový vývojový balík je konkrétní realizací těchto myšlenek. V první řadě je tedy třeba přijmout základní fakt, že VS.NET prostě není software na programování v C++ či Visual Basicu. Jedná se o komplexní kolekci nástrojů pro tvorbu prakticky libovolných aplikací na platformě Microsoft .NET, a programovací jazyky, stejně jako řada dalších nástrojů, jsou "jen" její organickou součástí. Z toho plynou některé důležité důsledky, např. že výsledkem kompilace je (až na výjimky, o nichž se zmíníme) univerzální kód v podobě mezijazyka, nebo že nezávislí dodavatelé mohou připravit implementace dalších programovacích jazyků.

Kdo si nejvíce užije

V následujících odstavcích se podíváme na novinky VS.NET z pohledu různých kategorií uživatelů. Přestože nástin je pochopitelně pouze orientační, v hrubých rysech vystihuje nejen aktuální stav, ale také předpokládané budoucí trendy. Neberte naše doporučení jako absolutní, ale spíše jako náznak, proč si ty které možnosti nového Studia osobně prověřit.

Novinky pro všechny

Mezi podstatné inovace patří především jediné, všeobjímající vývojové rozhraní (IDE). Nezáleží, zda píšete v C++ či Visual Basicu projekt otevíráte v témže okně, máte při ruce stejné panely a okna, a z hlediska uživatelského spouštíte univerzální kompilátor (tedy až na JScript, tam musíte na konzoli). Velmi komfortní jsou také možnosti technologie IntelliSense. Protože s platformou .NET se stírají rozdíly mezi zdrojovými programovacími jazyky, lze využívat třídy a jejich metody bez ohledu na původ DLL knihovna stvořená v C# nabídne tvůrci ve VB bez potíží svá rozhraní, a kontextové funkce je při psaní kódu zpřístupňují. Výše zmíněná univerzalita výstupu kompilace (použití mezijazyka MIL) přináší také další výhodu, a tou je fyzická přenositelnost aplikací. Prostě kopírujete tzv. assymbly ("předvařenou" hmotu aplikace pro běhové prostředí .NET) mezi adresáři, a vše funguje tento balík je totiž samopopisný, tzn. nese si kompletní specifikaci s sebou.

Tvořím stránky v ASP

Programátoři webových stránek a aplikací jsou skupinou, jež se může opravdu zaradovat. Koncepce ASP.NET, nahrazující dřívější ASP, je totiž poměrně revoluční. Jednou ze zásadních novinek je důsledné oddělení obsahu stránky a její funkcionality. Na aplikačním serveru se kód aplikací (zdrojový soubor i binární data) i grafický layout (texty, obrázky...) nacházejí v oddělených souborech, a také se tak s nimi zachází. Velkou výhodou se to stává při kolektivní spolupráci, neboť jednotliví specialisté si navzájem neničí výsledky dosavadního úsilí a jejich činnost je zcela nezávislá. Další změnou je nové pojetí konfiguračních informací Microsoft se konečně poučil (od Apache?) a konfigurace každého jednotlivého webu (na složitosti aplikace nezáleží) je ve dvou (!) textových souborech. V případě potřeby je překopírujete, a jede se dál. Samozřejmě platí, že můžete kus aplikace napsat v C# a další kus ve VB. Jednou z nevýhod je naopak nutnost oddělené kompilace JSrciptů z příkazové řádky.

Verdikt: Budete-li dále tvořit webové aplikace na platformě Microsoftu, neváhejte a přejděte na VS.NET.

Programuji ve Visual Basicu

Patříte-li mezi milovníky tohoto v minulosti často zatracovaného programovacího jazyka, připravte se rovněž na zásadní změnu. Visual Basic se totiž dočkal dosud největší reinkarnace, a stal se z něj poněkud dospělejší vývojový prostředek. Hlavním rysem je podstatně důslednější implementace vymožeností objektově orientovaného programování, takže lze konečně pořádně dědit, definovat vlastní třídy apod. Věnujete-li těmto principiálním změnám dostatek času a naučíte se je používat, budete mít v ruce zcela nové možnosti. Snáz se vám také bude pracovat při návrhu formulářů, a propojení na datové zdroje je díky ADO.NETu rovněž ve zcela nové fázi.

Verdikt: Milujete-li Visual Basic, pak neváhejte a přejděte na VS.NET. Budete příjemně překvapeni.

Přecházím z J++ a J2EE na .NET

Pokud jste se rozhodli, že světem pro vaše budoucí náročné aplikace bude .NET, máte v zásadě dvě možnosti. Potřebujete-li portovat existující projekty (např. z J++), pak jistě využijete implementaci standardu jazyka Java v podobě J#. K dispozici je také dokumentace s migračními postupy, takže celý přechod lze slušně zvládnout. Druhou možností je, že ovládáte Javu, chcete znalosti využít, ale vrháte se do světa .NET. Pak existuje jediné, zato dobré doporučení: naučte se C#. Nejenže zužitkujete své dosavadní dovednosti, ale dostanete do ruky nové možnosti. V žádném případě, jste-li rozhodnuti začít vážně s .NET světem a nemusíte přenášet aplikace, nekoketujte se zmíněným J# jeho životnost ve VS.NET je do budoucna jistě omezená, a tak jako tak byste jej časem opustili.

Verdikt: C# má to lepší z Javy i C++, takže se nebojte toho využít.

Píši ovladače v C++

Ortodoxní uživatelé sofistikovaných nízkoúrovňových jazyků C/C++ jsou jedni z těch, kteří mohou o nutnosti přechodu na novou platformu úspěšně pochybovat. Jejich žádoucí vlastnosti především přímá správa paměti a přístup k hardwaru jsou totiž v rozporu s myšlenkou .NET platformy, jež důsledně hardware odstiňuje a kód kontroluje. Implementace jazyka C/C++ se nijak zásadně nezměnila, a vývojář má dvě možnosti: tvořit dále nativní Win32 kódy (a spouštět je jako neřízené), nebo použít jakousi berli a našroubovat výsledek na .NET běhové prostředí. Zůstává otázkou, proč by tu druhou variantu měl zvolit.

Verdikt: Pro tvorbu nízkoúrovňových aplikací nezískáte nic vyloženě zásadního, takže přechod velmi dobře zvažte.

Navrhuji databáze

Pro tvůrce tohoto ražení je VS.NET vlastně novinkou. Teprve s touto verzí totiž přináší nástroje, jež umožňují velmi dobře pracovat v návrhové fázi pomocí nové kolekce nástrojů. Určitě bych zde zmínil speciální edici programu MS Visio, jenž se v novém Studiu vyskytuje v nevídané podobě poskytuje komfortní zázemí pro přehledný, grafický návrh a lze jej výborně využít i v případě, že nejste ryzí programátor, neboť transformaci do kódu zkrátka v témže prostředí poté provede někdo další. Jedna lahůdka na závěr: z jediného IDE lze ladit např. i uložené procedury na SQL Serveru 2000.

Verdikt: Vřele doporučuji vyzkoušet, protože určitě budete příjemně překvapeni.

Modeluji aplikace v UML

Rovněž pro "hračičky" tohoto druhu je VS.NET zcela novou příležitostí. Konečně jsou k dispozici nástroje, jež dovolují dvoucestný návrh na základě dnes poměrně rozšířeného jazyka UML. Pokud jste již používali podobná řešení od konkurence, stojí za zmínku fakt, že pořízením celého Studia můžete výrazně ušetřit, neboť jenom cena tohoto modelovacího nástroje odpovídá cca polovině nákladů za celé VS.NET.

Verdikt: Minimálně vyzkoušejte nové možnosti, neboť tato funkcionalita zde dosud nebyla.

Závěrem

Jak vyplývá z výše podaného přehledu, ve většině případů má přechod na Visual Studio .NET smysl. Je zde však jedna důležitá podmínka, o níž byste měli zapřemýšlet. Ačkoliv je řeč o "nezávislých" platformách, týká se všechno, o čem byla řeč, světa Windows. Ano, lze tvořit např. webové služby s univerzálním přenosem dat, ale do budoucna bude platit: vše poběží jen tam, kde bude .NET. A máme dobré důvody se domnívat, že to bude výhradně na serverech Microsoftu. Více se o této rozvaze můžete dočíst v rubrice Trendy tohoto čísla.

MS Visual Studio .NET

Enterprise Architect

velké množství zásadních inovací

jazyk C#

opravdové univerzální IDE

K recenzi poskytla firma: Microsoft, Novodvorská 1010/14,, 142 00 Praha 4, www.microsoft.cz

Cena: cca 120 000 Kč

§§§§§

$$$$$


Knihy


Rozumíme UNIXu

Patrik Malina

c02p0644

Nástup operačního systému Linux a jeho postupná cesta do oblasti desktopových počítačů znovuoživily všeobecný zájem o unixové platformy v širším měřítku. Spolu se spotřebními baleními různých distribucí se na pultech knihkupců začaly objevovat příručky, jež byly konečně určeny též běžným uživatelům a snažily se ospravedlnit tuto platformu v prostředí kancelářských aplikací. V řadě případů byly knihy velmi úzce spjaty se specifickou platformou (např. RedHat), a proto jsem rád, že vám mohu představit poněkud jinak koncipovanou učebnici. Budete-li dostatečně trpěliví, můžete se s UNIXem nejen naučit pracovat, ale skutečně jej, alespoň v hrubých rysech, pochopit.

V první řadě je třeba zdůraznit, že zpracovaná látka je určena začínajícím a mírně pokročilým uživatelům. Nenajdete zde konfiguraci webového serveru či kompilace jádra, ale běžná témata, na něž narazí uživatel. Nejodvážnější lekcí ze strany autora jsou proto návrhy jednoduchých skriptů v prostředí shellu. Důkladně je pojednána práce v příkazové řádce, vyhledávání dokumentace, podstata souborů a práce s nimi, či roury a jejich význam. Nechybí použití základních síťových služeb, editor vi a pochopitelně X Windows.

Hlavním přínosem publikace však rozhodně není rozsah zpracovaného materiálu. Lasser naštěstí, byť dostal k dispozici omezený prostor, nepropadl snaze nacpat do knihy všelicos, ale naopak velmi důkladně vybral klíčová témata a podrobně je zpracoval. V každé kapitole se problematice věnuje s nesmírnou pečlivostí, a výsledkem studia a experimentování je tak především pochopení principů práce s UNIXem. Navíc se autor opravdu snažil nestranit žádné konkrétní variantě, takže získané znalosti dobře uplatníte na široké škále platforem. Za velmi zdařilé považuji též úlohy, jež prověří zvládnutí každé kapitoly.

Knihu vřele doporučuji všem začínajícím adeptům. Málokdy narazíte na tak dobrého pedagoga, navíc s vkusným smyslem pro humor.

Autor: Jon Lasser

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 252

Doporučená cena: 249 Kč

Java efektivně

Patrik Malina

Když se před časem na tuzemském knižním trhu objevil titul Pasti a propasti jazyka C++ od nestora programátorské obce Miroslava Viriuse, považoval jsem to za svátek. V záplavě více či méně pokročilých učebnic, sbírek s typickými příklady a referenčních příruček se totiž objevila kniha, jejíž koncepce byla zásadně jiná. Sloužila pokročilým až velmi zkušeným programátorům a upozorňovala na řadu problémů, jež vyvstanou až při "opravdovém" psaní programů. Jsem velmi rád, že po řadě let se situace opakuje, tentokráte s Javou. Po období učebnic a příruček pro začátečníky přichází publikace, nad níž i řada znalců smekne. A pokud potlačí ješitnost, tak se i hodně přiučí.

Podtitul knihy 57 zásad softwarového experta hovoří za vše. Kniha zahrnuje přesně tolik kapitol, jež jsou rozděleny do deseti větších celků. Hrubší rozdělení je použito sice proto, že takto seřazené problémy cosi vnitřně spojuje, slouží však jen pro přibližnou orientaci. Samotná témata jsou totiž často velmi svébytná a jejich zařazení je orientační. Přesto uveďme některé skupiny: výjimky, metody, náhrady konstrukcí jazyka C či vlákna.

Pojetí samotných kapitol bych nejspíš označil jako "samonosné". Autor se snaží tematiku v přiměřené míře vždy kompletně zpracovat: započne definováním problému, přinese důkladný rozbor a představí doporučené řešení. Přestože využívá řady odkazů např. na jiné kapitoly, snaží se v rámci možností o úplnost. Samozřejmostí jsou ukázky programového kódu, i když rozhodně nad výkladem nepřevažují.

Vyjmenovávat popsaná témata nemá vůbec žádný smysl, neboť kniha je určena vyloženě pro znalé a zkušené programátory. Pro ilustraci těm, kteří mi nevěří: určitě dávejte přednost rozhraním před reflexí, nahrazujte konstrukce "enum" třídami apod. Autor neřeší počáteční obtíže studia Javy, ale přináší techniky, jež mohou pomoci k mistrovství. Protože má jako spolutvůrce k tomuto programovacímu jazyku opravdu velmi blízko, berte jej vážně.

Autor: Joshua Bloch

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 230

Doporučená cena: 290 Kč

Apache příručka správce WWW serveru

Patrik Malina

Webový server Apache je nejrozšířenější aplikací svého druhu na světě. Je proto jistě paradoxem, že právě problematice jeho instalace a provozu není v češtině věnována prakticky žádná literatura. Možná to souvisí s tím, že uživatelé produktů open source jsou zvyklí studovat bohatou dokumentaci a překlad považují za změkčilost. Faktem je, že kniha zaměřená na Apache vychází v češtině po dlouhých letech.

Možná právě ojedinělá příležitost k napsání publikace tohoto druhu vedla autora ke snaze maximálně využít poskytnutý prostor. Bohužel se rovněž domnívám, že je to také hlavní kámen úrazu. Snahou tvůrce bezpochyby bylo zpracovat problematiku v celé její šíři, a proto v knize najdeme kapitoly jak o historii a vývoji produktu Apache či jeho rozšíření, tak např. detailní popis parametrů konfiguračních souborů. Nahlédnete-li do obsahu, vypadá členění knihy přehledně a srozumitelně přes úvodní kapitoly o způsobu fungování Apache se dostáváme k instalaci, spouštění serveru, konfiguraci a bezpečnostní problematice. Následují části o HTML stránkách, CGI skriptech a několik praktických příloh. Ovšem poté, co se ponoříte do vlastního studia, iluze pevné struktury vás rychle opustí. Text je dle mého názoru velmi komplikovaně členěn, obsahuje mnoho odkazů na jiné kapitoly či odstavce a častokrát jsem se nemohl ubránit dojmu, že ten či onen kus textu bych očekával úplně někde jinde. Místy je kvůli nešikovné sazbě rozvržení stránky tak nepřehledné, že jsem ztrácel souvislosti mezi jednotlivými odstavci.

Naopak bych chtěl vyzdvihnout informační kvalitu publikace. Autor do ní jistě přenesl řadu svých zkušeností a přináší zájemcům nepřeberné množství dobrých rad, praktických ukázek a prověřených návodů. Do značné míry se jedná o ucelený a vyčerpávající přehled, ovšem hustota informací, jež nám chtěl autor předat, je místy extrémně vysoká.

Autor: Vlastimil Pošmura

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 311

Doporučená cena: 290 Kč

§§§§§


Vaše bezpečnost a anonymita na Internetu

Alexandr Růzha

c02p0645

Mnozí z uživatelů internetu se již setkali s nějakou formou virů šířících se po síti či obtěžováním spamy či hoaxy. Zjistili, že jejich Office jsou nedostatečně zabezpečené, Internet Explorer dělá co nemá, a tak se chtějí dozvědět něco o šifrování nebo antivirových programech chránících proti útoku z internetu. Pro podrobné seznámení se s těmito tématy je možno si pořídit velkou a tlustou odbornou knihu, ve které se běžný uživatel lehce ztratí, proto se hodí i mnohem lehčí a útlejší publikace s příhodným názvem Vaše bezpečnost a anonymita na Internetu z produkce nám dobře známého vydavatelství Computer Press.

Publikace je pojata jakožto průvodce začátečníka nebezpečími číhajícími na internetu, logicky začíná přehledem virů obtěžujících nás na síti jde o trojské koně, hoaxy, spamy, červy, skripty, spyware, jejich výskyt, působení, obranu a doporučená protiopatření. Další část radí, jak nakonfigurovat aplikace v MS Office 2000 tak, aby se nemohly projevit makroviry, začátečník jistě uvítá podrobný popis bezpečnostních nastavení Internet Exploreru, Outlooku (Expressu i 2000), stejně jako zásady bezpečnosti při chatování s použitím mIRC a ICQ. Některé z pokročilejších uživatelů zaujme ochrana dat pomocí kódování PGP, to vše zakončeno pohledem na antivirové programy, tj. metody ochrany počítače a přehled těch nejznámějších antivirů, včetně jednoho firewallu.

Nevýhodou publikace je, že působí oproti jiným "snadno přístupným" nepříjemně svým malým písmem a jakoby šedým, uspávajícím dojmem, kdy toto dohromady jistým způsobem znepřístupňuje knihu a snižuje její atraktivitu. Svým pojetím oslovuje spíše začínající a mírně pokročilé uživatele, kdy snadnějšímu zpracování informací brání již zmíněné problémy se vzhledem. Kdyby Computer Press zvolil vzhled typický pro jejich publikace, jistě by tyto zbytečné problémy odpadly. Nicméně i přes zmíněné se jedná o hodnotný produkt, který si najde své čtenáře.

Autor: Marek Střihavka

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2001

Počet stran: 86

Doporučená cena: 99 Kč

222 tipů a triků pro vypalování CD

Alexandr Růzha

Vypalování CD se stalo běžnou záležitostí života všech lidí pohybujících se kolem počítačů. Při této činnosti může uživatel narazit na četné problémy, nejasnosti, situace, kdy se ne a ne vytvořit řádná kopie, či stavy, kdy prostě hardware odmítá fungovat jak má. Rady a tipy k vypalování CD se objevují v periodikách a na internetu, ale mít všechny tyto nejnovější poznatky shrnuté v jedné publikaci je výhodou.

Již název knihy nasvědčuje, že se nejedná o rozsáhlou publikaci s dlouhými odstavci a spoustou teorie, a tomu odpovídá i její velikost a formát. Základem je vždy dotaz či věta stručně charakterizující oblast, problém při vypalování CD a jednoči dvouodstavcová odpověď, rada, tip. Začíná se pohledem na hardwarovou část procesu, tj. jakou mechaniku vybrat a dle jakých vlastností se rozhodovat, co by určitě nemělo chybět, firmware, rady v péči o mechaniku. Další je určena hard diskům a detailům vypalování v různých operačních systémech včetně Linuxu a problémům s CD pro Playstation.

Typům a výběru médií CD-R, CD-RW a DVD se věnuje třetí část publikace, rozdělení značek do kvalitativních kategorií a samozřejmě tipy pro to, jak dostat na CD více dat, než pro kolik je určeno (overburning), čtenáři jistě uvítají popis a vlastnosti nejznámějších programů pro vypalování. Pátá kapitola podrobně (přitom stručně) popisuje hudební a zvuková CD, formáty MP3, WAV, vzájemné převody. A ještě více prostoru se nachází v části pro vypalování datových CD, detaily nastavení softwaru, a samozřejmě všudypřítomná ochrana proti kopírování, aneb co je co a jak na to vyzrát. Před koncem se seznámíte potiskováním CD a nazávěr zde naleznete velice užitečný výklad nejznámějších pojmů, jež ještě nebyly vysvětleny.

K celkovému velice dobrému dojmu publikace přispívá i obsažný rejstřík, celkově lze tedy tuto knihu doporučit každému začátečníkovi v oblasti vypalování CD, ale i zkušený uživatel se seznámí s mnohým novým a užitečným.

Autor: Jakub Lohniský

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 94

Doporučená cena: 119 Kč

Internet Explorer 6.0

Alexandr Růzha

Další z řady publikací vydavatelství Grada Publishing určených pro začátečníky v oboru používání počítačů, tentokrát přesněji uživatelů internetu, sítě všem známé a stále se rozšiřující, u nás naštěstí omezované liberalizací trhu připomínající spíše parodii nebo tragikomedii. Nicméně i přesto je internet stále oblíbenější a s tím přicházejí i knihy s návody, jak ho používat.

Tato publikace se vyznačuje jednoduchostí a přehledností, v tomto případě ovšem oceňuji formu členění s velice názornými nadpisy ve stylu "Jak zautomatizovat třídění zpráv", čímž je zde jistá podobnost s publikací 1001 tipů a triků pro Windows WP. Naneštěstí opět je nevhodná sekundární barva, tentokrát jakási světle béžová, s týmiž důsledky nepříjemného estetického dojmu obrázků a zvýraznění v textu. Vydavatelství se zřejmě snaží každé knize z této řady dát jinou barvu, pohříchu s křečovitým výsledkem.

Nicméně i přesto je obsah kvalitní a dobře napsaný, podívejme se na něj. Na začátku se seznámíte s elementárními pojmy, zkratkami a strukturou internetu. Takřka ikonu po ikoně je popisován IE6, zadávání adres, přecházení mezi stránkami, ukládání stránek či jejich jednotlivých částí a tisk. Mnohem více prostoru je logicky věnováno aplikaci MS Outlook Express a práci s elektronickou poštou. Základní struktura e-mailu, organizace zpráv, složky, formátování, jak zorganizovat užívání jedné aplikace OE více uživateli. Další kapitola se zabývá diskusními skupinami, čili newsy. Vzhledem k našim podmínkám se hodí krátká část probírající prohlížení off-line. Nechybí popis a seznam nejznámějších portálů a vyhledávacích služeb, vše zakončují podrobnosti o konfiguraci Exploreru a Outlooku.

Tato kniha působí velice dobrým dojmem, ačkoli rejstřík mohl být obsáhlejší. Krom začátečníků se z ní mohou leccos dozvědět i pokročilejší uživatelé, ačkoli primárně je určena právě lidem do internetu a e-mailu pronikajícím, kteří se nechtějí obrazně utopit v rozsáhlých příručkách.

Autor: Miroslav Renda

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2002

Počet stran: 128

Doporučená cena: 89 Kč

§§§§§


12/2003

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

Petr Felt

c03p0717

Volný je bezpečný

Czech On Line, a. s., poskytovatel internetových služeb pod značkou VOLNÝ, zavádí samoinstalační CD pro bezpečné připojení k internetu. Pomocí tohoto cédéčka, pojmenovaného Bezpečný internet, si můžete vytvořit uživatelské konto pro připojení k internetu přes VOLNÝ a nastavit svůj počítač pro použití tohoto připojení. K neomezenému přístupu na internet vytáčeným připojením, k e-mailové schránce (VOLNÝ mail), prostoru pro internetové stránky (VOLNÝ web hosting) a prostoru pro umístění fotografií na internetu (VOLNÝ album), získáte možnost vyzkoušet, jak funguje antivirová a antispamová ochrana e-mailové schránky. Navíc se instalací CD na rok nastaví rozšířená kapacita schránky na 25 MB. Za symbolickou cenu obdržíte i bonus kredit ve výši 200 Kč na volání přes hlasovou službu VOLBA 1020.-FEL

Electronic Arts nastupují

Společnost Electronic Arts otevřela svou pobočku v Praze. Činnost této pobočky bude zahrnovat prodej, distribuci, marketing a technickou podporu zákazníkům pro všechny hry vydávané pod některou z hlavních značek společnosti: EA SPORTS, EA GAMES a EA SPORTS Big. -FEL

Telefony na splátky

Společnost Eurotel Praha nabízí od 1. listopadu 2003 možnost koupě vybraných telefonů na splátky s navýšením již od 1,9 %, pro firemní zákazníky dokonce již pouze od 1,6 %. Pro získání zvýhodněného navýšení stačí být tarifním zákazníkem Eurotelu nejméně šest měsíců, mít dobrou platební morálku a výši měsíčního účtu za každý z posledních tří měsíců alespoň 400 Kč. Tato nabídka se nevztahuje na zákazníky předplacených služeb Go a je platná do vyprodání zásob, nejdéle do 31. 1. 2004.-FEL

Odblokování mobilu

Od počátku listopadu nabízí T-Mobile svým zákazníkům novou službu odblokování mobilního telefonu. V každém balení s nově zakoupeným nedotovaným či dotovaným telefonem s výjimkou Twist sad, který si zakoupíte po 1. listopadu, najdete kartičku s odblokovacím kódem k danému přístroji. S pomocí kódu a návodu, který je k dispozici na webových stránkách www. t-mobile.cz/odblokovani, si poté můžete svůj telefon odblokovat. Kartičku s kódem si uschovejte pro případ, že při servisním zásahu, kdy vám bude přehráván software, dojde k opětovnému zablokování.-FEL

Registrace domén

Dalších 5 registrátorů podepsalo smlouvy se sdružením CZ.NIC, přičemž tito adepti vyhověli v akceptačních testech. Od 24. října jim byl zpřístupněn komunikační kanál s Centrálním registrem. Jedná se o tyto firmy: ČESKÝ TELECOM, KRAXNet, Media4web, ONE.CZ a Web4U. Počet registrátorů se tak zvýšil již na 13. Seznam všech v současnosti aktivních registrátorů naleznete na www.cznic.cz.-FEL

Oskarta Parta

MMS Fotopošta a textové zprávy do sítě Oskar za poloviční cenu to je vánoční nabídka Oskarty Parta, která vám nabízí posílání SMS zpráv za 1,05 Kč a odeslání MMS do sítě Oskar za méně než pět korun. Stačí Oskarta Partu aktivovat do konce roku a pak ji v pravidelném dvouměsíčním intervalu dobíjet kreditem ve výši nejméně 400 korun. Pět dnů před vypršením termínu vám Oskar pošle informativní textovku, že se blíží termín placení. Pokud si kartu nedobijete, nepřijdete o ni. Bude pouze převedena na standardní Oskartu s FlexiSazbou. Pořizovací cena Oskarty Parta je 500 korun, včetně přednabitého kreditu 100 Kč. O převedení Oskarty na Oskartu Parta mohou požádat i stávající zákazníci. Oskar službu aktivuje za poplatek 400 Kč, který bude stržen z aktuálního kreditu.-FEL-

Fincom inovoval

Společnost Fincom International představila nový model externího modemu Microcom DeskPorte Voice. Oproti předchozí verzi je vybaven protokolem V.92, umožňujícím rychlejší připojení k internetu. Zvýšenou přepěťovou ochranu oceníte hlavně v letním období bouřek. Je certifikován pro Microsoft Windows XP a SuSE Linux verze 7.0. Modem umožňuje přímé spojení mikrofonu a reproduktoru pro hlasovou komunikaci, odesílání a přijímání faxů a přenos hlasu.-FEL

Nový Go tarif

Eurotel Praha zavedl od počátku listopadu všem zákazníkům předplacených služeb Go možnost aktivace nového tarifu Special Go. Minuta volání do všech sítí bude v tarifu Special Go stát 4,85 Kč a jedna SMS přijde na 2,95 Kč. Zároveň také umožní levnější mezinárodní volání do vybraných zemí. Využívat jej mohou současní i noví Go zákazníci, kteří jej aktivují do konce letošního roku. Zákazníci, jež chtějí využívat výhod tarifu Special Go, ale nemají Go SIM kartu, si mohou koupit malou Go sady za 150 Kč s přednastaveným novým tarifem. Ta obsahuje Go SIM kartu Smart přednabitou na 50 Kč, která navíc umožňuje modernější formu GSM bankovnictví až v 15 bankách a zcela nové SIM aplikace "Personal SMS" a "PIN Manažer". Nabídka platí do 31.12. 2003, nebo do vyprodání zásob.-FEL

Předplacený paušál

Oskar zavádí tarify nové generace při jejich aktivaci získáte měsíčně 5 hovorů do sítě Oskar zdarma! Můžete si je užívat až celý 1 rok, a získat tak až 60 telefonátů zdarma. Stačí si předplatit jeden z tarifů Řekni mi, Povídej nebo Nezavěšuj do 31. prosince 2003. Kdykoli pak budete mít téma na dlouhé povídání, jednoduše před volaným číslem vytočíte speciální kód *5, a voláte zadarmo. Co když bude hovor nečekaně krátký? Pokud bude vámi zvolený hovor kratší než 1 minuta (nebo bude trvat přesně 1 minutu), zaplatíte za něj podle standardního ceníku vašeho tarifu a hovor zdarma vám zůstane na jindy. Co musíte udělat? Musíte složit tzv. předplatbu, která vám pak bude průběžně započítávána na paušál bez DPH. Paušál tak vlastně zaplatíte předem.-FEL

Olympus v novém

Společnost Olympus otevřela nový administrativní, servisní a skladový areál na Evropské ulici v Praze 6. Kromě administrativních útvarů zde sídlí středoevropské Servisní centrum, jež bude zajišťovat opravy přístrojů, a Centrum péče o zákazníky call centrum, jež se bude o zákazníky starat. Poněvadž v Evropě expanduje prodej fotografických přístrojů, bude ještě vybudováno další servisní centrum v Přerově právě na servis fotoaparátů.-FEL

Řešení Novellu pro malé

Společnost Novell začala poskytovat malým firmám a domácím kancelářím zdarma balík Novell Small Business Suite Starter Pack. Toto řešení je v podstatě síť v krabici a přináší zákazníkům celou řadu síťových služeb: přístup k internetu, elektronickou poštu, možnost spolupráce a bezpečnost. Toto síťové řešení budou zdarma poskytovat především partneři společnosti Novell, ale též poskytovatelé aplikací, kteří budou tento balíček distribuovat zdarma spolu s jejich vlastními produkty určenými pro malé firmy. Více se dozvíte na www.novell.cz.-FEL

D-Link v Čechách

Síťová společnost D-Link, u nás známá především svými WiFi produkty otevřela od listopadu své zastoupení v České republice. Pražská kancelář bude mít na starosti obchodní podporu distributorů a jednotlivých prodejců v ČR a SR. -FEL

Služba Locator zlevnila

Snížené ceny za službu Locator nabízí T-Mobile od počátku listopadu. Tarifní zákazníci tak nově zaplatí za jedno zjištění polohy mobilního telefonu prostřednictvím této služby 4 Kč bez DPH, při počtu tisíce a více lokalizací za měsíc je sazba 2,90 Kč. Twistové zákazníky vyjde určení zeměpisné polohy na pouhých 4,20 Kč včetně DPH.-FEL-

§§§§§


Krátké zprávy I

Tomáš Jirásko

c03p0718

Aspire 2000

Notebooky Acer Aspire 2000 jsou osazeny procesorem Intel Pentium M s frekvencí až 1,6 GHz a čipsetem Intel? 855GM. Dále jsou vybaveny Integrovanou kartou pro bezdrátové připojení 802.11b a neobyčejně výkonnými bateriemi určenými pro technologii Intel? Mobile Centrino?. Paměť 512 MB DDR SDRAM může být rozšířena až na 2 GB. Pevný disk má kapacitu až 60 GB, v nabidce jsou mechaniky DVD/CD-RW či DVD-RW. Notebooky nové řady jsou dodávány se širokoúhlým 15,4" WXGA TFT displejem s rozlišením 1 280 x 800 a 16,7 milióny barev. Funkce CineVision zajišťuje dokonalé zobrazení videofilmů všech formátů na celém displeji a funkce ClearVision dynamicky přizpůsobí jas, kontrast a barevnou hloubku. Grafický čipset je umístěn na kartě ATI Radeon 9200 s pamětí DDR 64 MB. Notebooky Acer Aspire 2000 podporují funkci DualView, která umožňuje současně používat displej a externí CRT monitor. Audiosystém Aspire Virtual Surround kompatibilní s MS-Sound se skládá ze dvou integrovaných reproduktorů, sub-wooferu a mikrofonu. Připojitelnost je u notebooků Acer Aspire 2000 zajištěna faxmodemem 56Kbps ITU V.92, síťovou kartou Ethernet a kartou pro bezdrátové připojení podle standardu IEEE 802.11b. -TJi

AEC roadshow 2003

Šest navštívených měst (Brno, Ostrava, Zlín, Hradec Králové, Praha a Plzeň) a více než 350 posluchačů to je celková bilance třetího ročníku akce AEC roadshow. Již tradičně se koná na přelomu září a října, přičemž filozofie projektu je jednoduchá: nabídnout zájemcům informace o aktuálních problémech počítačové bezpečnosti a možnostech jejich řešení přímo "v terénu" (proto šest míst konání i mimo tradiční geografická centra). Vstup na AEC roadshow je přitom už tradičně zdarma. Účastníci si v každé lokalitě mohli vyslechnout několik přednášek od předních odborníků na aktuální témata síťových červů, stavu elektronického podpisu v Čechách, seznámili se také se základními otázkami antivirové ochrany a bezpečnostními riziky. Představeny byly samozřejmě také produkty, tipy, triky a řešení, které mohou pomoci rizika v informačních technologiích eliminovat. Akce se konala pod mediální záštitou měsíčníku PC World.-Tji

Hudba z klíčenky

Tomáš Jirásko

Acer se začlenil mezi společnosti, které představily svůj MP3 přehrávač. Acer se vydal nejschůdnější cestou, kdy za základ použil USB klíčenku, kterou doplnil ovládacími prvky. Dal tak vzniknout sice jednoduchému, ale funkčnímu a hlavně cenově přijatelnému řešení. Nový Acer MP3 Flash Stick je vyráběn v kapacitách 128 nebo 256 MB. Použité rozhraní USB je pomalejší specifikace 1.1, což je u kapacity 256 MB je již mírně nekomfortní. Vestavěný ekvalizér poskytuje přednastavené mody Pop, Jazz, Classical, Rock a Normal. Přehrávač podporuje soubory ve formátech MP3 / WMA. Napájen je dvojicí standardních AAA baterii, které udrží přehrávač "vzhůru" po 12 hodin. Jeho hmotnost při rozměrech 95,2 x 30,0 x 28,5 mm je 30 g bez baterií.

Odkaz: www.acer.cz

Philips prezentoval

Tomáš Jirásko

Závěr roku je pro každou ze společností na trhu jedním z nejlukrativnějších období co se tržeb týká, a všichni hráči si toho jsou vědomi. Ani holandský Philips není v tomto směru výjimkou, a tak uceleně představil svoji nabídku pro závěr roku. Některé modely jsou již na trhu, přesto nezaškodí malé shrnutí.

Televizory jsou již delší dobu jednou z oblastí, kde Philips umí, ale až nyní se konvergence IT a spotřební elektroniky výrazněji promítla do jeho nabídky v tomto segmentu. Uvedený televizor FlexTV 32PW9768 nepatří mezi přístroje pro každého, jak již naznačuje jeho 82cm úhlopříčka. Kromě velké obrazovky disponuje FlexTV i vestavěným pevným diskem pro nahrávání TV programu jak přímo při sledování vybraného programu, tak při sledování jiného. Je rovněž možno předprogramovat soubor programů pro nahrávání. Pevný disk zabudovaný ve FlexTV umožňuje současně sledovat a nahrávat pořady. Televizor umožňuje přerušit sledování živě vysílaného programu v kterémkoli okamžiku a na jak dlouho je nutno, a pokračovat ve sledování kdykoli později pouhým stiskem tlačítka na dálkovém ovladači. Při pokračování sledování televize se každých 30 sekund aktivuje funkce Skip, vhodná pro přeskočení reklam, další funkce Instant Replay umožňuje znovu zhlédnout posledních 8 sekund programu. Při sledování pozastaveného programu se lze lehce vrátit do reálného času stiskem tlačítka Live. Pozastavený program je možno zhlédnout dodatečně.

V audiosekci nabízí Philips přehrávač eXpanium 520, který krosmě přehrávání nabídne na svém displeji i možnost hraní integrovaných her. Představena byla rovněž řada nových vysoce výkonných multimediálních projektorů pod názvem cClear. Řada sestává ze tří modelů cClear Air Brilliance (bezdrátový 802.11b s rozlišením XGA), cClear Brilliance XG1 (rozlišení XGA) a cClear SV1 (vysoký jas, rozlišení SVGA) a může se pochlubit jasem 2 600 ANSI lumenů. Dobře řešeny jsou monitory i po stránce uživatelské např. u bezdrátového Air Brilliance se po zapnutí projektoru objeví jeho IP adresa, kterou lze poté zadat do webového prohlížeče počítače jako URL, pro spuštění linku pro stažení dat. Kliknutím na něj se provede přenos, stažení, instalace a automatická synchronizace počítače s projektorem.

Ani na poli harddiskových audioplayerů nechce Philips jen tak vyklidit pole, a do tvrdého konkurenčního boje vyslal malý Hdd060 s tloušťkou 1,8 cm a odpovídající délkou kreditní karty, a Hdd100 vážící 167 g. Displej menu má bílé podsvícení pro použití na tmavých místech (kluby) či v noci. LED displej je krytý tvrzeným sklem odolným proti poškrábání a celokovové tělo dodává malému a lehkému přístroji zdání síly a robustnosti. Hdd060 disponuje kapacitou 1,5GB, což umožňuje uložit v něm 375 skladeb ve formátu MP3 a až 600 skladeb ve formátu WMA. Hdd060 nabízí skvělou kombinaci velikosti a dostatečného úložného prostoru. Spojení s počítačem je umožněno pomocí USB 1.1. Hdd100 nabízí 15 GB diskového prostoru pro 3 000 skladeb ve formátu MP3 a až 6 000 skladeb ve formátu WMA. Disponuje připojením USB 2.0 a má vlastní interní MP3 kodek. Jeho váha je 167 g a rozměry pouze 10,7 cm x 6,5 cm x 2,0 cm. Zařízení dále obsahuje dálkové ovládání s pěti tlačítky.

Philips se zhlédl rovněž i v řešení, které je již delší dobu doménou spíše výrobců hardwaru než spotřební elektroniky. Zrak společnosti padl na USB klíčenky, a tak není asi překvapením, že se tyto produkty jmenují KEY. Celkem se jedná o čtveřici MP3 přehrávačů a dvojici fotoaparátů.

Digitální audiopřehrávače nesou označení KEY 003, 004, 005 a 006 odlišuje je v podstatě pouze použitá paměť. KEY 006 disponuje 128 MB paměti, což postačuje pro až čtyři hodiny zvuku ve formátu WMA nebo dvě hodiny ve formátu MP3, KEY 004 má paměť o velikosti 64 MB. Oba tyto modely jsou dodávány s popruhem na krk s integrovaným dálkovým ovládáním. Prostým dotknutím se popruhu může posluchač hudbu ovládat, pouštět, přeskakovat na další stopu, zastavovat, přerušovat a dokonce i velmi jednoduše ovládat hlasitost. Modely KEY 004 a 006 se vyznačují shodnými parametry jako 006/004, ale jsou dodávány bez šňůry na krk.

KEY 007 a 008 jsou fotoaparáty. Oba nabízejí USB konektivitu a první z nich disponuje 128 MB paměti pro uložení až 1 600 fotografií kvality VGA, KEY 007 zvládne uložit až 800 fotografií. Oba fotoaparáty využívají VGA snímač, umožňující zvýšit kvalitu fotografie až na 1,3 megapixelu.

I zvláště vypečená sluchátka pro hráče byla představena. Philips HG100 byla vyvinuta speciálně pro příznivce počítačových her, kdy do sluchátek byl integrován systém Active Motion a jsou doplněna vibračním zařízením neck-and-ear a zvukovými enhancery, které mají hráči lépe a radostněji zprostředkovat pocit, že je in-the-game. Technologie je výrazně patrná u akčních kousků není nad ránu do zátylku :-). S použitím nastavitelného mikrofonu mohou on-line komunikovat se svými soupeři a zároveň hrát na internetu. Veškeré vybavení lze snadno ručně nastavit podle individuálních požadavků jednotlivých hráčů.

Odkaz: www.thingstodoyourthing.com

Dárky pod stromeček

Tomáš Jirásko

Dell na český předvánoční trh uvedl nové produkty, které jsou na některých okolních trzích k dispozici již od předcházejícího měsíce. V nabídce nalezneme sedmnáctipalcový LCD displej s televizním tunerem Dell W1700. Širokoúhlý displej W1700 je vybaven nejen VGA i DVI vstupy, ale obsahuje rovněž integrovaný tuner a konektory pro S-video, component a composite video. LCD televizi lze provozovat rovněž nezávisle na osobním počítači. Standardní součástí dodávky je i dálkové ovládání, kterým lze přepnout displej do režimu počítačového monitoru nebo televize a zároveň nastavovat řadu dalších funkcí. W1700 je připraven i pro normu HDTV (High Definition TV televizní vysílání s vyšším rozlišením) a jeho vestavěné reproduktory mají výkon 5 W na jeden kanál. Monitor nabídne rozlišení 1 280 x 768 pixelů při obnovovací frekvenci 60 Hz (WXGA), dobu odezvy 25 ms, kontrastní poměr 400 : 1, jas 450 cd/m2, horizontální i vertikální zorný úhel ? 88 ?. Rozměry monitoru jsou 300 x 560 x 95 mm, hmotnost 8 kg.

Další novinkou je PDA Dell Axim X3. Nový kapesní počítač se bude nabízet ve třech variantách jeden model s integrovaným bezdrátovým připojením standardu 802.11b za 11 980 Kč bez DPH a dva další modely v cenách 7 980 a 9 980 Kč bez bezdrátového připojení.

Oba výkonnější kapesní počítače, vybavené procesorem Intel Xscale s taktovací frekvencí 400 MHz, mají 64 MB SDRAM a 64 MB ROM (Intel StrataFlash) paměti. Nejlevnější model používá procesor Intel Xscale taktovaný na 300 MHz, 32 MB SDRAM a 32 MB ROM paměti. Slot SDIO může být použit pro rozšíření funkčnosti kapesního počítače v mnoha oblastech. Všechny modely Axim X3 používají transreflektivní TFT displej s rozlišením 240 x 320 pixelů (QVGA). Synchronizační kolébka s napájením, která je součástí dodávky obou výkonnějších modelů, umožňuje současné dobíjení jedné rezervní standardní baterie o kapacitě 950 mAh nebo dostupné vysokokapacitní baterie o kapacitě 1 800 mAh. Hmotnost přístroje je 142 gramů a tloušťka necelých 15 mm. Axim X3 má vyměnitelnou baterii, SD slot, infračervený port (i pro ovládání domácích spotřebičů) a volitelně i bezdrátové připojení do sítě.

Třetí novinkou je Dell Digital Jukebox vážící 215 gramů, s volitelnou kapacitou 15 a 20 GB. Vestavěná dobíjecí lithium-polymerová baterie zajistí až 16hodinový nepřetržitý provoz přehrávače. Přiložený USB kabel (USB 2.0) nejen realizuje propojení s osobním počítačem, ale může zároveň zařízení dobíjet místo standardní nabíječky. Přehrávač zobrazuje všechny informace o skladbách na podsvíceném pěticentimetrovém displeji. Ovládání je usnadněno otočným ovladačem na přední straně přehrávače. Kromě přehrávání MP3 nebo WMA souborů lze Digital Jukebox použít pro zálohování dat nebo jako diktafon. Přehrávač používá jednoduché počítačové rozhraní od společnosti MusicMatch, a uživatel tak získává i přístup ke stahování hudby ze serveru této firmy. Rozměry přístroje jsou 105,3 x 69 x 22 mm a hmotnost 215 g.

Odkaz: www.dell.cz

UMAX T200V

Tomáš Jirásko

UMAX se zařadil mezi další značky nabízející ve svém portfoliu Tablet PC. UMAX se zaměřil především na co nejnižší cenu tohoto přístroje, aby technologii dotykového displeje přiblížil širšímu okruhu uživatelů. Displej modelu Tablet PC T200V je 14,1" a nabízí rozlišení 1 024 x 768 bodů. Tablet PC pohání nízkonapěťový procesor VIA Antaur na frekvenci 1 GHz, který byl vyvinut zejména pro podobná zařízení s požadavky na velmi nízký profil notebooků, bezproblémové chlazení a solidní výdrž na baterie. T200V je vybaven videokamerou ve víku displeje, faxmodemem i síťovým rozhraním 10/100 Ethernet. Ve výbavě nechybí infraport, PCMCIA slot, 2x USB 2.0 a VGA výstup. Notebook lze navíc osadit bezdrátovým adaptérem (Wireless LAN) pro přístup na internet v místech osazených přístupovými body (tzv. hotspoty). V základní výbavě je externí DVD/CDRW mechanika s připojením na USB 2.0. Tablet PC je navržen pro operační systém Windows XP Home a XP Professional. Součástí příslušenství je speciální software RitPen pro maximální využití funkcí dotykového displeje. Cena základní verze s 256MB RAM, 40GB HDD, externí DVD/CDRW mechanikou a Windows XP Home je 39 990 Kč bez DPH. Verze Tablet PC T200V s XP Professional a 512 MB paměti stojí 44 990 Kč bez daně.

Odkaz: www.umax.cz

MP3, rádio a já

Tomáš Jirásko

Společnost Creative uvedla MP3 přehrávač Creative Rhomba MP3 s 256 MB paměti, rozhlasovým přijímačem a nahráváním hlasu. Na tuto kapacitu uloží Creative Rhomba až 120 skladeb ve formátu WMA nebo až 60 v MP3. Vestavěná Li-ion baterie umožňuje 10 hodin přehrávání a nabíjení přes USB port, který také zajišťuje snadné přetahování souborů z PC. FM rádio udrží uživatele v dosahu oblíbených stanic a zpráv, navíc Rhomba dokáže nahrávat až 16 hodin poznámek, či schůzek přes zabudovaný mikrofon. S ovládacími tlačítky lze pracovat jednou rukou, rozměrný podsvícený LCD displej přehledně podává všechny důležité informace a poskytuje přístup k mnoha nastavením a prvkům. Přehrávač je vybaven softwarem Creative MediaSource, jenž umožňuje snadné a rychlé převádění hudby z CD do formátu MP3.

Odkaz: www.europe.creative.com

Lehčí, tenčí Vaio

Tomáš Jirásko

Novou verzi 505 série notebooků Vaio představila společnost Sony jako nejlehčí a nejtenčí produkt svého typu na světě. Nový PCG-X505 je označován také jako "505 Extreme". Jeho rozměr roste z 9,7 milimetru na čelní straně až po 21 milimetrů na zadní stěně. Srdcem 505 Extreme je 1GHz verze procesoru Intel Pentium M. Standardní paměť je 512 MB, velikost pevného disku činí 20 GB. Použitý displej má velikost 10,4 " a disponuje rozlišením 1 024 x 768 obrazových bodů (XGA). Podpora bezdrátových sítí není součástí přístroje, jedinou možností je využít slot pro PC Card (PCMCIA). Rozměry tohoto střízlíka jsou 259 x 208 milimetrů a hmotnost 785-825 gramů. Druhou "mašinkou" od Sony je Vaio PCV-P101. Tento model má v produktové řadě nahradit mezeru mezi současnými ultranotebooky Vaio a desktopy. Vaio P je postaveno na 1,06GHz procesoru Intel Mobile Celeron s 256 MB paměti, má 40 GB HDD, doplněn je mechanikou CD-RW/DVD-ROM a nabídne i USB2.0 porty a integrovanou síťovou kartu.

Odkaz: www.sony.co.jp


Krátké zprávy II

Dva od Motoroly

Tomáš Jirásko

Motorola oslavila svých 75 let od založení, a zároveň představila dvojici nových telefonů, které se objeví na našem trhu. Prvním z modelů je C200 určený pro nenáročné uživatele. Telefon váží 84 gramů, má integrovanou anténu a rozměry 105 x 44 x 19 mm. Motorola C200 by měla vydržet až 300 minut hovoru nebo 150 hodin v pohotovostním režimu. K telefonu lze dokoupit další příslušenství, jako např. handsfree sadu s integrovaným FM rádiem.

Druhý model V300 bude v České republice prodáván exkluzivně v síti T-Mobilu a u jeho vybraných prodejců. Jde tak o další mobilní telefon určený výhradně pro jednoho z operátorů. Motorola V300 pokračuje v tradici oblíbených véčkových modelů, kdy nabídne zákazníkům integrovaný fotoaparát umožňující pořizovat snímky v rozlišení až 640 x 480. Telefon dovoluje zasílat SMS i MMS zprávy, a podporuje funkce instant messagingu. Motorola V300 nabídne dvojici displejů interní TFT aktivní s podporou 65 536 barev a externí OLED s rozlišením 32 x 96 pixelů s modrým podsvícením. Tento telefon rovněž obsahuje aplikaci MotoMixer, kde si můžete složit vlastní vyzváněcí melodie. Motorola V300 je také vybavena novou funkcí, která umožňuje stahování vyzváněcích melodií ve formátu MP3. Telefon podporuje i technologii Java. Pro vlastní aplikace, obrázky a melodie je k dispozici celkem 5 MB paměti. Model V300 je rovněž vybaven funkcemi organizéru a hlasového záznamníku. Rozměry tohoto mobilního telefonu jsou 89 x 49 x 25 mm a hmotnost 95 g.

Odkaz: www.motorola.cz

Dvacet mega IBM

Tomáš Jirásko

Jubilejní notebook IBM ThinkPad sjel ráno 6. listopadu z výrobní linky v Číně. Vůbec první ThinkPad 700C měl 25MHz procesor, 4 MB paměti RAM ve standardní konfiguraci a nabízel 120 MB místa na pevném disku. Dnešní ThinkPad R40 je o 6 300 procent výkonnější, nabízí o 12 700 procent větší paměť ve standardní výbavě a o 66 566 procent větší kapacitu pevného disku.

Odkaz: www.ibm.cz

Konica 8050

Tomáš Jirásko

Firma Robinco CS, a. s., představila na Invexu, jako první v Evropě, produkční barevný tiskový systém. Zařízení určené pro oboustranný laserový tisk, kopírování a skenování pracuje s rozlišením 600 x 600 dpi, tiskne 51 barevných stran A4 za minutu a zpracovává papír formátu A3++ až do gramáže 256 g/m2. Vysokou produktivitu podporuje on-line finišovací výbava umožňující vazbu V1 včetně přikládání až dvou příloh a ořezu na přesný rozměr brožury. Připojení k PC je řešeno profesionálním postscriptovým RIPem Z5 od společnosti EFI, jehož softwarová výbava umožňuje nejen plně dynamickou personifikaci i kompletní správu barev, ale samozřejmě mnoho dalších užitečných funkcí pro veškeré požadavky na maximálně sofistikovaný tisk.

Nová Konica technologie polymerizovaného toneru s jednoduchým doplňováním patří k dalším výhodám stroje, který je vhodný především pro kancelářské prostředí, marketingové agentury a tiskárny pro vytváření barevných i černobílých dokumentů v jakémkoli objemu při vynikající kvalitě.

Odkaz: www.robincocs.cz

Porty na cesty i jinam

Tomáš Jirásko

Se stále větší penetrací USB zařízení bývá občas problém již nějaký volný port v počítači najít. Tento problém je zřetelný zvláště u notebooků, kdy řada i novějších modelů nabízí pouze dvojici těchto portů. V okamžiku, kdy na přenosném počítači pracujete například doma, máte obvykle připojenu minimálně myš, plus například tiskárnu, kabelový modem, externí disk a podobně. Pokud se chystáte připojit ještě další zařízeni (PDA, fotoaparát), bývá obvykle nepříjemné neustále některé zařízení odpojovat a připojovat. Tento problém lze vyřešit pomocí USB hubu jeden takový nabízí společnost Belkin. USB 2.0 Pocket Hub nabídne hned trojici portů specifikace USB 2.0 (Hi-Speed). Námi zkoušený hub se nainstaloval pod operačním systémem Windows XP naprosto bez problémů používá přímo systémové ovladače. Během několika sekund tak místo dvojice portů máte čtyři. Samotná propustnost hubu je vynikající, a během našeho krátkého užívání nedocházelo k žádným kolizním situacím na připojených zařízeních (disk/PDA/tiskárna). Cena tohoto produktu je 1 047 Kč bez DPH

Odkaz: www.belkin.com

175 GB rentabilně

Tomáš jirásko

MMC Technology dceřiná společnost Maxtoru předvedla proces pro výrobu disku s kolmým záznamem (PMR), jehož výrobní náklady odpovídají dnešním médiím s podélným zápisem. Společnost MMC představila jednoprůchodový postup pro výrobu média s kolmým záznamem, při němž se využívá stávající výrobní zařízení. Tak se přechod do nové éry plošné hustoty dat na médiích stal dostupnou záležitostí.

Při využití vyspělých hlav pro technologii PMR lze na novém médiu dosáhnout hustoty až 175 GB na plotnu. To umožňuje zmenšení průměru zrn z dnešních 8na cca 6 nm. Vývojový tým společnosti navíc snížil mezeru mezi podkladovou vrstvou SUL a záznamovou vrstvou. Výsledkem je zlepšení poměru signál/šum a snížení bitové chybovosti. Díky menším zrnům a velkým polím se zápornou nukleací je nové médium s kolmým záznamem magneticky stabilní a vykazuje nezjistitelný tepelný rozpad (mizení dat pod vlivem teploty).

Díky úspěšnému vývoji nové struktury magnetického materiálu pro měkkou podkladovou vrstvu (SUL) je MMC Technology schopna použít stejná zařízení, na kterých se vyrábějí současná média s podélným záznamem (LMR), s minimálními dodatečnými náklady na materiál. Tato struktura snižuje potřebnou tloušťku podkladové vrstvy SUL ze 400 na přibližně 100 nm, nevyžaduje žádné další naprašovací stroje a lze ji vyrábět ve stejném množství jako v případě LMR. Stávající stroje společnosti MMC Technology nemají žádný problém se zvládáním vyšší komplikovanosti budoucího média s kolmým záznamem, které vyžaduje dodatečné kovové vrstvy. Až doposud byly hlavní překážkou přechodu na média s kolmým záznamem právě vysoké výrobní a materiálové náklady.

Odkaz: www.maxtor.com

§§§§§


Webová kamerka

Lenka Karlíková

c03p0720

Mnozí příznivci produktů firmy Logitech jistě zaznamenali, že její nabídka je v poslední době velmi bohatá. V řadě nabízených výrobků je i webová kamerka QuickCam Sphere, která nejenže je zajímavá svým designem, ale také svou funkcí mechanického naklánění, již zajišťuje soustava malých motorků. Tímto pohybem tak dokáže sledovat pozici snímaného uživatele. Například obličej snímané osoby je vždy ve středu záběru. Toto zaměření se nastavuje v softwaru nainstalovaném v počítači. Kamera, která je vysoká 23 cm, se dokáže otáčet o 140 ? v horizontálním a o 60 ? ve vertikálním směru. Pořízené fotografie jsou snímány v kvalitě 1,3 Mp a video v rozlišení 640 x 480 bodů. Cena této počítačové kamery je 4 690 Kč.

Odkaz: www.logitech.cz

Acer TravelMate 540

Lenka Karlíková

Měsíc uplynul, a hádejte co? Acer je tu opět s novou řadou notebooků, takže si připište do seznamu jejich produktů číslo 530, které na tyto nové krásné stroje vyšlo. Acer TravelMate 540 je cílen především na segment zaměstnanců středně velkých a velkých podniků, kteří hledají náhradu za stolní počítač. Pětsetčtyřicítka je zařízení "vše v jednom", a nabídnout by měla optimální výkonem s důrazem na připojitelnost. Notebooky jsou osazeny procesory Mobile Intel Pentium 4 s frekvencí až 2,66 GHz, využívajícími technologii Intel SpeedStep a Hyper-Threading. Nalezneme v nich aktivní 15" TFT displej s rozlišením 1 400 x 1 050 bodů a grafickou kartou ATI Mobility Radeon 9200 64 MB. Při výběru čipové sady padla volba na ATI Mobility Radeon 9000 IGP. Přenosné počítače jsou dodávány včetně disketové jednotky a dle konfigurace jsou vybaveny mechanikou DVD-RW či DVD/CD-RW, pamětí 512 MB DDR SDRAM rozšiřitelnou až na 2 GB a pevným diskem Ultra ATA/100 s kapacitou 40 GB. Součástí vybavení je faxmodem, integrovaná karta 10/100 LAN, bezdrátové rozhraní technologie EEE 802.11b. Variabilně umožňuje připojení i přes Bluetooth. Mezi rozhraními nalezneme tři porty USB 2.0, jedno infračervené rozhraní (FIR), jeden paralelní port, jeden port IEEE 1394, jeden port S-video TV-out, konektor VGA pro připojení externího monitoru, dva 32bitové sloty PCMCIA CardBus typu II a konektory audio in/out. Počítač lze připojit i na port replikátor. Výdrž notebooku se standardním Li-Ion akumulátorem by měla být až 2,5 hodiny. Ceny začínají na 49 990 Kč bez DPH.

Odkaz: www.acer.cz

Adobe Atmosphere

Lenka Karlíková

Nový profesionální nástroj pro prohlížení a tvorbu 3D světa představila společnost Adobe. Atmosphere umožňuje modelovat živé interaktivní prostředí, které lze dále prohlížet v internetových prohlížečích nebo ve formátu PDF. Tyto vytvořené dynamické scény se mohou doplňovat o osvětlení, barevné efekty jako mlha, lesk a vybarvování scén odraženým světlem, zvuky nebo animacemi. Dále jsou k dispozici streamovaný zvuk, video, vkládání textur a přímý import 3D objektů. Atmosphere komunikuje s nástroji pro 3D návrhy, jako Discreet 3Dstudio Max, Viewpoint nebo Curious Labs, využívá knihovny připravených objektů a Javaskriptů. Součástí celého systému jsou přehrávač Atmosphere Player a Atmosphere Collaboration Server, sloužící pro práci mezi více uživateli v prostředí aplikace. Produkt je taktéž určen vývojářům her, náročným designerům a architektům, kteří jistě ocení fyzikální modul Havok, poskytující fyzikální simulace, včetně gravitace a tření.

Odkaz: www.adobe.com

WinAmp 5.0

Lenka Karlíková

Klasika na poli přehrávání multimediálních souborů WinAmp má opět další verzi. WinAmp 5.0 by se tak měl stát produktem, který zahrnuje prvky z předešlých verzí 2.x a 3.x, odtud také pětkové označení, ale který jde především svou vlastní cestou. Příjemnou změnou je vzhled aplikace, jenž klade důraz na funkčnost. Pro OS Windows 2000 a XP je k dispozici například funkce průsvitnosti. Nová je horní lišta pro spouštění některých příkazů, dále tlačítka na otvírání souborů, knihovny médií a playlistu, které jsou umístěné vedle track baru. Nově je vyřešeno zabudování a vysouvání modulů, jako grafický ekvalizér, okna pro vizualizaci a přehrávání videa. Jako ve starších verzích WinAmp přehrává řadu formátů MP3, OGG, WMA, AIFF a MPEG nebo playlisty M3U a PLS. Modul Media Library vyhledává internetová rádia a televizi podle filtrů pro šířku pásma nebo žánru. Přestože se jedná zatím o beta-verzi, lze říci, že jeho kvality budou převyšovat verze předešlé.

Odkaz: www.winamp.com

Učení hrou

Lenka Karlíková

Technická hračka určená pro výuku, představená společností LeapFrog se nazývá Leapster. Svým vzhledem připomíná konzoli Nintendo, avšak nehrají se na ní hry. Je omezena pouze na vzdělávání, a to v několika oblastech. Čtení elektronických knížek, vytváření nových slov, psaní, počítání, kreslení, interaktivní video, hudební výchova a mnoho dalšího. Leapster se ovládá nejen čtyřsměrným tlačítkem, ale také dotykovým displejem. Cena této určitě oblíbené učební pomůcky je 80 USD.

Odkaz: www.leapfrog.com

10g od Oraclu

Lenka Karlíková

10g je název pro novou databázovou a aplikační platformu postavenou na spojení výkonu více počítačů, kterou představila společnost Oracle v rámci novinek v oblasti "grid computing". Písmeno g je zkratkou pro "grid", v překladu do češtiny rastr, mříž nebo síť, a desítka je označením verze. Podle tvůrců je výhodou produktu, že může být nasazen na levnější servery, přičemž běží na několika počítačích, čímž se snižuje možnost pádu systému. Zároveň jsou data křížově ukládána, což při pádu některého ze strojů v gridu nezpůsobí výpadek celé sítě. Nabízená aplikace funguje na OS Win i Linux.

Odkaz: www.oracle.com

§§§§§


Krátké zprávy

Ousmane Keita

c03p0721

Borland JBuilder X

Jubilejní "desátou" verzi svého vývojového prostředí pro platformu Java dala na trh společnost Borland. JBuilder X je považován za nejvýznamnější vydání tohoto produktu za poslední dva roky a přináší více než 100 zcela nových vlastností a vylepšení. Zaměřeny jsou především na zvýšení produktivity práce rozsáhlých týmů a podnikových vývojářů v oblasti webových aplikací, webových služeb a komponent EJB, stejně jako na jejich snadné nasazení do prostředí J2EE aplikačních serverů.-OK

Microsoft Office System

Nová verze balíku MS Office, označovaná nyní výrobcem jako Microsoft Office System, je od 18. listopadu na trhu k dispozici v české mutaci (slovenská bude dostupná od 4. ledna 2004). Sada obsahuje aplikace, servery, služby a řešení, jež mají umožnit lidem a podnikům lépe využívat informace a efektivněji spolupracovat. Recenzi anglické verze jste si mohli přečíst už v letním dvoučísle PC WORLDu.-OK

Borland Delphi 8

V prosinci uvolnila firma Borland osmou verzi oblíbeného vývojářského balíku, tentokrát určeného pro prostředí Microsoft .NET Framework. Tato nová edice podporuje všechny standardy z rodiny .NET a dovoluje pro ni nejen vytvářet nové aplikace, ale rovněž migrovat stávající. Delphi 8 jsou dodávány ve třech edicích: Architect pro návrh a vývoj aplikací založený na modelování, Enterprise pro týmový vývoj rozsáhlých podnikových aplikací pomocí technologie ADO.NET, a Professional vhodný pro budování webových a ostatních aplikací.-OK

Novell kupuje SuSE

Síťový veterán Novel oznámil akvizici německé společnosti SuSE, dodavatele populární linuxové distribuce. Rozšiřuje tak svou schopnost poskytovat služby podnikové třídy a podporu pro tuto platformu. Novell zaplatí 210 milionů dolarů. Transakce sice podléhá schválení regulačními orgány a vypovězení podílnických dohod, ale počítá se, že bude uzavřena do konce ledna 2004.-OK

Databáze zdarma

iAnywhere Solutions, dceřiná společnost firmy Sybase, umístila na své webové stránky (www. ianywhere.com) bezplatnou verzi databáze pro mobilní prostředí nebo pro malé a střední podniky, SQL Anywhere Studio 9.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

Tomáš Kuchařík

c03p0722

Express Viewer 4

Autodesk Express Viewer umožňuje profesionálům v oblasti navrhování, výroby a infrastruktury sdílet a tisknout návrhové výkresy uložené ve formátu DWF a spolupracovat na nich. Aplikace Express Viewer podporuje vysoce věrné zobrazování a tisk souborů DWF. Jedná se o otevřené, zabezpečené soubory bez možnosti úprav, v nichž jsou zachovány komplexní datové informace z nativních souborů aplikace AutoCAD. Rostoucí popularitu formátu dokazuje skutečnost, že se počet uživatelů prohlížeče Autodesk Express Viewer za poslední tři měsíce téměř zdvojnásobil. Nejnovější verze Autodesk Express Viewer 4 přináší zákazníkům vylepšení v podobě jednodušší navigace v podobě nových funkcí zobrazení miniatur, rejstřík listů a záložky. Uživatelé mohou získat přístup k vlastnostem objektů, který byly publikovány rozšířením Interoperability and Productivity pro aplikaci Autodesk Architectural Desktop 2004. Mohou si tak například zobrazovat podrobnosti o dveřích na určitém výkresu včetně jejich rozměrů, materiálu, výrobce a modelového čísla.

Iomega RRD

Tomáš Kuchařík

Iomega plánuje pro rok 2004 dvě výměnná média. Prvním z představených nosičů je Removable Rigid Disk (RRD), který nabídne kapacitu 35 gigabytů. Tento produkt je určen především pro segment SOHO. Přenosová rychlost uveřejněná Iomegou je u tohoto přístroje 18 MB/s pro srovnání DLT dosahuje 3 MB/s a Travan okolo 5,5 MB. Přístupová doba je 13 milisekund. RRD bude i bootovacím médiem a Iomega pro něj vyvíjí systém "boot and run", kdy operační prostředí půjde spustit přímo ze zálohy. Druhým médiem je Digital Capture Technology (DCT). Disk má okolo 5 centimetrů v průměru a vypadá podobně jako Pocket Zip či Clik. První generace nabídne kapacitu 1,5 GB.

Odkaz: www.iomega.com

Nové Sony HX

Tomáš Kuchařík

Společnost Sony svou řadu HX zaměřila pro nadšence domácího videa, her, digitální fotografie, designéry webových stránek a internetové surfaře. HX-Série LCD monitorů obsahují Sony SRS WOW Surround Sound systém s ovládáním basů a výšek a zajímavé parametry. LCD monitor SDM-HX73 má velikost 17 ", viditelnou plochu 338 x 270 mm, rozteč obrazových bodů je 0,264 mm. Uživateli nabídne dobu odezvy 16 ms (5 ms vysvícení + 11 ms zhasnutí bodu) při nativním rozlišení 1 280 x 1 024 pixelů. Svítivost tohoto monitoru je 400 cd/m2, kontrastní poměr 500 : 1, viditelné úhly pohledu jsou 160 ? horizontálně i vertikálně. Devatenáctipalcový SDM-HX93 disponuje viditelnou plochou 376 x 301 mm, roztečí bodů 0,294 mm, dobou odezvy 25 ms, rozlišením 1 280 x 1 024, svítivost je 450 cd/m2, kontrastní poměr 800 : 1 a horizontální i vertikální úhel pohledu 170 ?. U těchto monitorů nalezneme tři různé možnosti připojení k PC (2x HD15 a 1x DVI), což poskytuje uživatelům výběr mezi až třemi oddělenými PC, včetně možnosti digitálního připojení DVI.

Odkaz: www.sony.cz

Tablet od HP

Tomáš Kuchařík

Společnost HP představila nový Tablet PC TC1100. Vybaven je nízkonapěťovým procesorem Intel Pentium M, integrovanou bezdrátovou technologií Bluetooth a bezdrátovou LAN. Součástí LAN řešení je podpora bezpečnostních standardů běžných pro provoz na sítích, jako je WPA a WEP. Použití funkce digitálního inkoustu dovoluje uživatelům pracovat pružněji, jednodušeji a produktivněji než dříve. Univerzální použití Tablet PC funguje nejen jako tablet, ale i jako notebook. Ve funkci tabletu zaznamenává pohyby elektronického pera (od firmy WACOM) po displeji. Lze k němu připojit i klávesnici, která je standardní součástí výrobku. Tablet PC lze spojit s inovovaným dokovacím zařízením, podporujícím klasickou klávesnici a monitor, a dostaneme tak plně funkční stolní počítač. Dokovací stanice rovněž umožňuje nastavit tablet do pohodlnější pozice pro přímý zápis na displej. Součástí HP Tablet PC je 10,4" TFT displej se širokým zorným úhlem, krytým tvrzeným organickým sklem, a grafika NVIDIA GeForce4 Go 420 s vysokým rozlišením, pevný disk SMART 5 400 ot./min. až 60 GB, integrovaný SD slot (Secure Digital) a konektivita USB 2.0. Tloušťka přístroje je 2 cm a hmotnost okolo 1,4 kg.

Odkaz: www.hp.cz

Tuning v chlazení

Tomáš Kuchařík

Před nedávnou dobou se na českém trhu objevila novinka od společnosti CollerMaster v podobě chladiče Aero 7+ a dnes je tu jeho nástupce CoolerMaster Aero 7 Lite. Ve skutečnosti je to hliníkový pasivní chladič s měděným jádrem a na jeho vrchní části není upevněn klasický ventilátor v poloze naležato, nýbrž je na něm upevněna menší turbínka. Tento netradiční design je však přínosem pro lepší odvod tepla z žebrované pasivní části, a na druhou stranu i jeho vzhled upoutá nejednoho tuningového nadšence. Ventilátor je určen pro procesory společnosti AMD, ve verzích Athlon a AthlonXP se Socketem A (Socket 462). Další ne příliš běžnou je možná regulace otáček ventilátoru v rozmezí od 1 900 do 3 500 ot./min. K regulaci otáček je dodáván potenciometr, který je umístěn do PCI slotu nebo jej lze upevnit na čelní straně case do 3,5" pozice. I tento doplněk je myslím vítán pro příznivce tišších počítačových case. Hmotnost větráčku jako celku je 426 g a jeho rozměry jsou 60 x 80 x 45 mm. Za zmínku stojí i jeho deklarovaná hlučnost při 1 900 ot./min 23,6 dBA a 37,5 dBA při 3 500 ot./ min. Proudění vzduchu je při 1 900 ot./min. 10,9 CFM a při 3 500 ot./min. je 20,9 CFM. Celkový vzhled chladiče jistě zaujme modrou barvou turbínky, která je opouzdřena v lehce průsvitné krytce. Cena se pohybuje okolo 700 Kč.

Odkaz: www.coolermaster.nl

§§§§§


Nové Brothery

Václav Maletínský

c03p0723

Zástupci společnosti Brother na podzimním setkání s novináři představili spoustu zajímavých produktů. Pro někoho může být překvapením, že firma, která je v IT oblasti známá jako výrobce jehličkových, inkoustových i laserových tiskáren a multifunkčních zařízení, má ve svém programu také zařízení pro potisk štítků, laminátory a šicí stroje. Test posledně jmenovaných zařízení zatím nepřipravujeme (přestože by se u žen mohl setkat s nebývalým zájmem), ostatní produkty se však v našem vydavatelství zřejmě objeví v nejbližší době. Zvýšenou pozornost budeme věnovat zejména novým multifunkčním zařízením, postaveným na tiskárnách s inkoustovou i laserovou technologií tisku. Překvapují totiž nejen zajímavým zpracováním, ale také povzbudivými výkonovými parametry a poměrně příznivou cenou. Řada inkoustových all-in-one produktů se rozrostla o modely Brother DCP-4020C a MFC-4820C. První z nich bude prodáván za 10 600 Kč a druhý má být o 1 500 Kč dražší. Základem obou zařízení je tiskárna s rozlišením 1 200 x 1 200 dpi pro monochromatický a 2 400 x 1 200 dpi pro barevný tisk. Rychlost tisku by se měla pohybovat na hranici 13 černobílých stran A4 za minutu nebo 11 stran stejného formátu při použití barev. Tiskárna využívá oddělené inkoustové zásobníky 4 tiskových barev, hlava je zároveň oddělena od zásobníků. Vestavěný skener s rozlišením 1 200 x 1 200 mohou zákazníci použít pro snímání dokumentů, ale samozřejmě také pro kopírování předloh rychlostí 10 monochromatických nebo 6 barevných kopií za 60 sekund. Výrobce nezapomněl ani na vlastníky digitálních fotoaparátů, nové produkty jsou totiž vybaveny pozicemi pro paměťové karty SmartMedia, Memory Stick a Compact Flash. Snadné obsluze by měl napomoci ovládací panel s tlačítky a dvouřádkovým alfanumerickým displejem. U modelu MFC-4820C, který je standardně vybaven i faxem, je k dispozici také číselník pro telefonní volbu. Výrobky jsou vybaveny USB 2.0 rozhraním a jejich programové vybavení je připraveno pro PC s operačními systémy Windows. Pro Windows, DOS a Mac OS byly uvedeny další tři produkty, tentokrát s laserovým zpracováním dokumentů. Nejlevnějším výrobkem z celé trojice se má stát Brother DCP-8020, jehož mechanika bude pracovat rychlostí 16 stran A4 za minutu a nabídne rozlišení od 600 x 600 do 2 400 x 600 dpi (s vyhlazováním). Skener by měl pracovat v maximu 600 x 2 400 ppi a kopírování by mělo probíhat plnou rychlostí tiskového stroje. Přehledný pětiřádkový alfanumerický displej je doprovázen základními tlačítky pro nastavení celého produktu. Lépe vybavený výrobek s označením MFC-8420 bude nabízet podobné funkce, navíc ale umožní uživateli využít vestavěného faxu. Jeho ovládací tlačítka proto doplní i číselná řada. Třetím laserovým produktem pro kopírování, skenování, tisk a faxování se stane Brother MFC-8820D, který bude standardně dodáván s duplexním modulem pro oboustranné zpracování dokumentů. Pořizovací ceny výrobků byly předběžně stanoveny na 23 30 tisíc Kč (včetně DPH) v závislosti na stupni výbavy, zatížení 20 000 výtisků/kopií měsíčně je shodné pro celou rodinu laserových multifunkčních výrobků.

Odkaz: www.brother.cz

§§§§§


Herní tip měsíce Max Payne 2

Pavel Mondschein

c03p0724

Max Payne je legenda. Max Payne je hrdina, který se rozhodl obětovat všechno pomstě a před dvěma lety vystřílel polovinu New Yorku a momentálně si dělá zálusk i na tu druhou. Max Payne je neohrožený strážce zákona, který nezná slitování. A teď je Max Payne ještě navíc zamilovaný. Bože, bože, co z toho jen může vzniknout?

"Film noir love story". Tak označují tvůrci z finské společnosti Remedy Entertainment pokračování své fenomenální střílečky Max Payne. Znamená to snad, že se zbláznili a vyměnili zběsilé přestřelky za sladká slovíčka šeptaná při západu slunce? Rozhodně ne. Jedná se sice o milostný příběh, ale vyprávěný přesně podle pravidel "noir" školy ve vzácných chvílích ticha mezi rachotem výstřelů a bolestivých výkřiků umírajících přátel. Max Payne 2 je ve všech směrech důkazem pravdivosti tvrzení, že jablko nepadá daleko od stromu. Jedná se o akční titul s third person perspektivou, ve které tvůrci kladou stejný důraz na propracovanost zápletky jako na samotnou hratelnost. Zvlášť v úvodních misích máte pocit, jako byste sledovali dokonale režírovaný film příběh začíná retrospektivně a děj je přerušován efektními nájezdy kamery, halucinacemi hlavního hrdiny a samozřejmě nezbytným zpomalováním času, bez kterého by to ani nebyl Max Payne. Tento matrixovský efekt, díky kterému se můžete bez obav vrhnout přímo doprostřed hloučku nepřátel a zlikvidovat je dřív, než si vás vůbec všimnou, je vlastně jednou z nejvýraznějších inovací oproti prvnímu dílu hry. I tam sice "bullet-time" byl, ale tvůrci se jej rozhodli pozměnit a lhali bychom, kdybychom tvrdili, že se nám jeho nová podoba nelíbí.

Nedá se ovšem říci, že druhý Max Payne je vlastně jenom "jednička" s pozměněným zpomalováním času a novým příběhem. Novinek je samozřejmě o něco víc především byla vylepšena umělá inteligence nepřátel, tu a tam se k vám dokonce někdo připojí, a jakkoliv bylo vizuální ztvárnění již před dvěma lety dokonalé, tentokrát je ještě lepší. Zapomenout nesmíme ani na implementaci fyzikálního enginu Havok 2, díky kterému se všechny objekty chovají jako ve skutečnosti a protivníci padající ze schodiště se odrážejí a kroutí jako živí. Tedy... jako mrtví.

Hra ovšem po svém předchůdci zdědila i jeho zásadní nedostatky. I tentokrát je tedy Maxovo dobrodružství velice krátké a přísně nalinkované bez možnosti alternativního řešení problémů. Jednotlivé mise jsou ale naštěstí různorodé a velice zábavné, a co víc zahrajete si i za někoho jiného, než jen za nevrlého policistu v černém kabátě. Max Payne 2 tedy sice není úplně dokonalá hra, ale je to rozhodně jeden z nejlepších titulů poslední doby. A že jsme viděli pár opravdu slušných.

§§§§§


Nová Nástěnka

Jan Šplíchal

c03p07251

Společnost ALC v listopadu uvedla novou verzi systému Nástěnka, který je určen k rezervaci a dispečinku služebních automobilů a společných místností ve firmách, na úřadech měst a v organizacích státní správy. Pracovníci zadávají do systému své objednávky přímo ze svých počítačů. Každá objednávka je po absolvování schvalovacího kolečka doručena dispečerovi, který jí přidělí volné vozidlo a případně vytiskne příkaz k jízdě. Objednávky v elektronické podobě značně zefektivňují proces žádání. Systém zajišťuje prakticky okamžitý přenos objednávek k těm osobám, které je mají schválit v závislosti na nastavených schvalovacích pravidlech. Velkým přínosem pro optimální využívání sdílených prostředků organizace je také fakt, že každý pracovník má již v okamžiku podávání objednávky přehled o volných kapacitách v daném termínu.

Odkaz: www.alc.cz

§§§§§


Krátké zprávy

Hynek Vácha

c03p0726

Rychle do zbytku Evropy

Díky nové páteřní síti společnosti GTS a jejímu členství v důležitých peeringových centrech ve Frankfurtu a Vídni je v současnosti již spuštěno nové a velmi rychlé připojení do hlavních evropských internetových sítí. Vaše data tedy do těchto sítí proudí rychlostí 1 GB/s. Toto připojení je důležité nejen kvůli jeho rychlosti, ale také pro jeho technické parametry. Díky těm by totiž mělo mít podstatně lepší stabilitu, a proto by nemělo docházet k jeho výpadkům.-HV

Nová zařízení od Alliedu

Allied Telesyn uvedl novou řadu takzvaných bytových bran, označenou RG600. Ta přináší poskytovatelům služeb řešení pro instalaci u zákazníka. Díky těmto produktům mohou operátoři začít zavádět již dříve představené technologie, jako je Triple Play a Voice over IP (přenos hlasových signálů po IP sítích). Pro instalaci těchto zařízení je možné využít všechny dnes využívané typy vedení, tedy ADSL přípojky i jiné pevné okruhy využívající měděné vodiče nebo i optická vlákna. Pomocí těchto produktů by mohlo dojít k dalšímu rozšíření zmiňovaných služeb.-HV

Více pro děti

Na konci října (30.10. 2003) předali zástupci Nadace Eurotel čtrnácti nestátním neziskovým organizacím ze Středočeského kraje a Prahy darovací smlouvu na 11 milionů korun. Tato částka je o 1,4 milionu vyšší, než minulý rok. Projekty byly letos rozděleny na Maloa Velkorozpočtové, aby se daly vzájemně objektivně posoudit. Vybírání jednotlivých nápadů bylo posuzováno opravdu velmi pečlivě několika nezávislými radami. Do "výběrového řízení" se přihlásilo celkem 319 organizací. Největší množství projektů bylo zaměřeno na aktivní využití volného času. Podle Eurotelu budou mít největší naději na úspěch vždy projekty, které budou mít dlouhodobý plán, aby se tak předešlo lobování různých skupin a tím k plýtvání penězi. Eurotel tímto dal jasně najevo, že to myslí vážně s podporou mládeže. Je dobré, že si i velké firmy dokáží uvědomit důležitost různých programů pro mladé, aby měli možnost využít účelně svůj volný čas. Zbývá jen dodat "jen více takovýchto akcí".-HV

§§§§§


Krátké zprávy

Jana Pelikánová

c03p0731

On line Money S3

Společnosti Zoner Software a Cígler Software spouštějí ve spolupráci se společností Šilhavý, s.r.o. mový internetový obchod shop.keramont.cz, jako pilotní zakázkové řešení on-line obchodu s ekonomickým systémem Money S3. Jde o unikátní úpravu systému Money S3. díky níž je možné implementovat tuto technologii na web.jp -

§§§§§


iRiver iFP-500

Lubor Jarkovský

c03p0728

Korejský výrobce audiopřehrávačů konečně vypustil dlouho očekávané přehrávače řady iFP-500 (iFP-590, 595 a 599) s pevnou flashovou pamětí. Nejnižší model řady, čili iFP-590, disponuje 256 MB paměti, model iFP-595 má paměť o velikosti 512 MB a konečně iFP-599 1 GB. Tyto designové skvosty jsou jen o něco málo větší než krabička sirek, přesto nabízejí obrovské množství nastavení a funkcí. Jako všechny produkty iRiver mají upgradovatelný firmware, integrovaný FM tuner, přehrávají MP3, WMA i ASF soubory, dokonce dokáží enkódovat do MP3 z několika zdrojů.

Přístroje jsou koncipovány tak, aby se vešly do každé kapsy. Přesto se od modelů starších řad hodně liší, už nejsou podlouhlého tvaru, ale vypadají jako zmenšené pouzdro na cigarety. Pro ovládání přístroje je to rozhodně plus, protože se daleko lépe drží. Umístění joysticku vedle displeje je chytrý nápad, na druhou stranu je tato koncepce určena pro ovládání oběma rukama, s jednou budete mít stále pocit, že vám přístroj každou chvilku spadne na zem. Na pravé straně se nachází jediná velká slabina designu odklopná dvířka, pod kterými je umístěn Line in/Optical Out a USB. Dvířka jsou plastová a k jejich ulomení stačí opravdu málo. Na levé straně přístroje je potom sluchátkový výstup, tlačítko Hold a mikrofon pro nahrávání hlasu. Nyní přicházíme asi k největšímu trumfu iRiveru všechny přístroje umí nahrávat jak hlas, rádiové vysílání, tak zvuk z jakéhokoliv zdroje. Dřívější modelové řady tyto funkce sice měly také, ale nyní se technici v Koreji konečně dobrali vytoužené dokonalosti. Hlas je čistý bez jakéhokoliv šumu, nahrávka z rádia je při 128kb bitratu od běžné "empétrojky" z CD s běžnými sluchátky nerozeznatelná. Nastavení pro nahrávání je bohaté, uživatel může měnit nejen datový tok, ale i vzorkovací frekvenci.

Jak již bylo řečeno v úvodu, poradí si tyto přehrávače s trojicí audioformátů, na ogg Vorbis se stále čeká. Nedávno recenzovaný HDD jukebox iHP-100 se už podpory tohoto kodeku dočkal. Kromě klasických nastavení pro přehrávání, je firmware přehrávačů iRiver vybaven i nadstandardními funkcemi jako Sleep, ekvalizérem s několika přednastavenými režimy, včetně možnosti vytvoření jednoho vlastního. Podpora ID3 tagů je samozřejmostí. Proklamovaný Xtreme 3D mod nás ale nijak o svých kvalitách nepřesvědčil. Hudba se s ním ztrácí, není výrazná a 3D prostor příliš cítit není.

Novinkou je také integrace baterie do přístroje, už žádné tužkovky, ale Li-ion pěkně "pod kapotou". Díky tomu vydrží přístroj v provozu až 28 hodin. Nabíjení probíhá pouhým připojením USB kabelem k počítači. Je to sice velice jednoduchý způsob, přesto je jasné, že obyčejný stolní počítač spotřebuje několikanásobně více energienež obyčejný síťový adaptér. Přístroje se dobíjejí 3 hodiny.

Zklamáním je absence rozhraní USB ve verzi 2.0, přístroje používají dnes už archaické USB 1.1. Co nás zaskočilo ještě víc, je nutnost používat softwarové rozhraní pro přenos souborů. To nebylo u HDD jukeboxu iHP-100 nutné a uživatel mohl kopírovat hudbu přes rozhraní Windows. Hudební soubory nelze uploadovat zpět do počítače.

Skvostné provedení a bohaté funkce kazí jen pomalé kopírování hudby, nutnost dobíjet přístroje přes počítač a softwarové rozhraní, kterého už se iRiver jednou slavnostně zbavil a nyní se k němu vrací.lub

§§§§§


uWízlo W paWučině

Martin Voigts, Lenka Karlíková

c03p0730

Víte o nové stránce na internetu? Zašlete nám odkaz na adresu: pawucina@idg.cz

www.britishpathe.com

Neobvyklou kolekci historických fotografií uveřejnila pro internetovou komunitu britská společnost British Pathe, která už několik desítek let vydává známé filmové týdeníky. Veškerý svůj archiv 12 milionů fotografií převedla do digitální podoby, kdy je tak nyní na jejím portálu k dispozici unikátní sbírka, která obsahuje záběry z válek, filmových osobností, světových metropolí, uměleckých předmětů a mnoho dalšího. Naskenována byla každá sekunda filmu, přičemž celková doba filmových záznamů byla 146 dní.

www.gainward.cz

České internetové stránky společnosti Gainward již možná znáte. Nyní si je však můžete prohlédnout v novém kabátě. Najdete zde nejen všechny podstatné informace o společnosti, ale také o jejím distributorovi důležité jsou například adresy jednotlivých zastoupení. Samozřejmostí jsou ucelené technické údaje o nabízených výrobcích, ale také velice užitečná rubrika FAQ. V sekci Certifikáty pak najdete značky osvědčení, která společnost Gainward drží. Uživatel tak nyní dostává kvalitní produktovou podporu.

www.maxton.cz

Web určený prezentaci výrobků Maxton je velice příjemný, menu byla tvořena s citem a snahou zákazníka opravdu zaujmout. Díky těmto stránkám se tak dozvíte nejen základní informace o výrobcích a jejich maloobchodní ceny, ale také podstatné údaje o společnosti ProCa včetně kontaktů na jednotlivá prodejní místa. Pro ty, kdo hledají práci, je zde také kontakt na pracovní oddělení distribuční firmy. Velmi důležité je ale to, že starost o zákazníka nekončí prodejem zboží. Pro majitele výrobků značky Maxton tu je také sekce Podpora, která je velmi dobře propracovaná. Najdete tu obvyklé FAQ, tedy odpovědi na často kladené dotazy, uživatelské manuály k jednotlivým produktům ve formátu PDF, záruční podmínky a servisní místa. Celkově web působí opravdu profesionálním dojmem.

§§§§§

$$$$$


CD


Zapomínat vám bude cizí! - WinOrganizer 2.2 a mnoho dalších zajímavých programů a utilit

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

c03p07252

Vánoce jsou svátky klidu a pohody. Pro to, aby tomu tak bylo a vy jste se nenervovali tím, na kolik toho nesmíte zapomenout, vám přinášíme software pro přehlednou správu poznámek, úkolů a upozornění. Pobavit se, ale také zpříjemnit práci vám pomohou ostatní programy na našem CD.

Akce a Novinky

Výročí, svátky přátel, různé úkoly a upozornění jsou leckdy obrovský nápor na vaši paměť. WinOrganizer tento problém řeší z našeho pohledu na jedničku. Více informací naleznete v rámečku. Rovněž je s ním však tentokráte provázán článek Rychlokurz, kde najdete podrobný popis a návod, jak s tímto zajímavým a užitečným programem pracovat. Do rubriky Novinky si našlo cestu nové číslo časopisu Abíčko, určeného zejména uživatelům platformy Linux, a internetové periodikum Interval. Nechybí ani elektronická verze časopisu s fulltextovým vyhledáváním a kompletní přehled obsahů starších čísel. Klasikou se již stávají záplaty pro operační systém MS Windows.

Software

Téma CD jsme věnovali tvorbě hudby a komunikaci počítače a mobilního telefonu. Za vyzkoušení určitě stojí oblíbený software Fruity Loops, jenž byl prvotně vytvořen jen jako nástroj na tvorbu smyček pro bicí. Postupem času se však přidaly i nástroje, pracující se vzorky (samply). Rovněž zajímavý a užitečný se jeví Quinessential Player, jenž kromě přehrávání spousty hudebních formátů umožňuje také funkci mixeru, vizuálních efektů a konverzi hudebních CD do formátu MP3. TDK Mobile umožňuje přehledné konfigurování mobilního telefonu, práci se seznamem, příjem i odesílání SMS zpráv a mnoho dalšího. Jestliže často odesíláte SMS prostřednictvím internetu, určitě vyzkoušejte DreamCom SE, jedná se o jeden z nejlepších produktů z této oblasti na našem trhu.

Rubrika Topware nabízí software, jenž pokládáme za osvědčený, nebo se již v minulosti objevil na našem CD. Oblíbeným a populárním programem je zajisté GetRight 5.0.2 pro stahování dat z internetu. Ochrana vašeho počítače před útoky z internetu, ale také z lokální sítě je velmi důležitá, a proto v této sekci naleznete hned dva programy, jež by měly tento problém řešit: Sygate Personal Firewall 5.5 a Tiny Personal Firewall 5.1.1238. Jednou z možností, jak získat veškeré kodeky potřebné pro přehrávání multimédií, je instalace balíku počeštěných kodeků Kodek CZ.

Sekce Vyzkoušejte si je úzce spjata s články uvnitř čísla. Najdete zde veškerý doprovodný software ke článkům označeným ikonkou a informací Naleznete na našem CD. Za vyzkoušení rovněž stojí Clone DVD 1.3.10.1 pro zálohování DVD filmů na DVD+R/W a DVD-R/W média. Je-li třeba, nabídne vám program kompresi videa, vypuštění zvukových stop či bonusů. Smazali jste si omylem soubor, který potřebujete a nevíte, jak jej získat zpět, nebo se naopak chcete zbavit souborů tak, aby již nikdy nebyly přístupné? Utilita Restoration 2.5.14 vše uvedené umožňuje. Obnovuje soubory odstraněné z koše, či odstraněné klávesovou kombinací Shift+Delete, a odstraňuje soubory tak, že je již nelze obnovit jiným programem.

V části Servis se již stalo standardem, že zde nalézáte nejaktuálnější distribuce bezpečnostních záplat pro nejpoužívanější operační systémy za poslední měsíc. Tentokrát vám nabízíme opravy zejména MS Windows XP a 2000. Ochuzeni však nejsou ani uživatelé starších verzí MS Windows.

Komunikace a Hardware

Pro ty, kteří ještě nemají zvolen svůj oblíbený prohlížeč, snad bude jednou z možností Netscape 7.1 s integrovaným poštovním klientem, založený na technologiích Mozilla.org. Mezi klíčové výhody tohoto produktu patří vynikající zobrazení stránek, filtrování spamu (nevyžádané pošty), blokování pop-up oken a více než solidní bezpečnost a ochrana soukromí. Jako doplněk k prohlížeči MS Internet Explorer 4.0 a vyšší lze použít Girafu 2.10.19, pomocí níž lze například vidět náhled webových stránek, aniž byste je museli otevírat a stahovat, či rychle identifikovat odpovídající odkazy. Nestrávíte tak zbytečně čas nad nefunkčními, či vámi hledané tematice neodpovídajícími odkazy. Zaujme zajisté i velmi oblíbený klient pro P2P sítě, umožňující snadnou výměnu dat mezi uživateli: DC ++ 0.301, a produkt pro vyhledávání informací pomocí služeb těch nejlepších internetových vyhledávačů: Copernic Agent Basic 6.1. V Rubrice Hardware najdete kromě výsledků testů DVD vypalovaček a digitálních fotoaparátů ještě nejnovější ovladače grafických karet s čipy NVIDIA.

Komerční software & slevy

ABEL-Computer

Pokud si myslíte, že výstava Invex je pouze o nudné technice, softwaru nebo hrách, pak vás z omylu vyvede firma ABEL-Computer, která pro návštěvníky letošního Invexu připravila malé překvapení. Na stánku firmy ABEL proběhla počítačová disciplína mezinárodní soutěže Miss Europe Junior 2003, kde 21 krásných finalistek mělo za úkol vytvořit svůj nový účes v Hair Studiu a založit si e-mail na portálu Atlas. Společnost ABEL označila tento ročník Invexu za nejúspěšnější v dějinách firmy. Svůj úspěch zdůvodňuje mimo jiné i tím, že pro tento rok byla výstava připravena opravdu precizně a důraz byl kladen na vytvoření co nejzajímavějšího programu pro přítomné návštěvníky, kde pro ně vytiskla tisíce fotografií a vytvořila soutěž o 22 tiskáren Hewlett Packard. Společnost ABEL se stala též jedním generálních sponzorů Miss Europe Junior 2003 a pozvala budoucí potenciální Miss do své expozice k realizaci PC disciplíny. Jaká byla atmosféra na stánku firmy ABEL nejen v době této disciplíny, ale po dobu celého Invexu, zhlédnete na připojeném videu.

ALC Evidence počítačů

Systém Evidence počítačů je určen pracovníkům IT oddělení a jednotlivým správcům počítačových sítí pro evidenci hardwaru, softwaru, spotřebního materiálu, dokumentace (např. uživatelské příručky) a další elektroniky (mobilní telefony, elektronické diáře, ...). Evidence je uložena v databázi, do které může současně přistupovat více uživatelů buď prostřednictvím ovládací konzole, nebo přes intranetové rozhraní. Jako databázový systém lze použít MS SQL Server nebo MS Jet. Údaje o hardwaru a softwaru počítačů systém detekuje automaticky vzdáleně po síti bez nutnosti instalovat speciálního klienta (Windows 2000), nebo pomocí Agenta nainstalovaného na stanici. Detekci je možné provést i ručně na klientském počítači. Majetek je evidován v přehledné stromové struktuře, která kopíruje např. organizační členění nebo členění podle budov, poschodí a místností. Systém obsahuje řadu hotových tiskových sestav. Dále je možné vytvářet vlastní uživatelské tiskové výstupy, nebo data exportovat ve formátu XML. Na CD vám přinášíme freeware verzi, ve které lze vést evidenci o pěti počítačích.

OLIVETTI

Výrobce OLIVETTI našel na trhu České republiky nového strategického partnera, a to ve společnosti COMPLET, spol. s r. o., která se stala výhradním dovozcem a distributorem kancelářské techniky OLIVETTI. Produktové portfolio OLIVETTI je velmi široké, koncipované tak, aby mohlo uspokojit požadavky na tisk, faxování, kopírování či skenování potažmo archivaci dokumentů co nejširšího spektra uživatelů. Pro domácí a malé kanceláře jsou určena inkoustová zařízení od samostatných faxů až po multifunkční zařízení, integrující tiskárnu, kopírku, fax a skener. To vše, v souladu s trendem doby, tedy v plné barvě. Nabídka pro profesionální segment zahrnuje celou škálu digitálních kopírovacích strojů od příručních až po velkoobjemové, určené pro koridorové umístění. Vzhledem k tomu, že rozsah příslušenství je poměrně rozsáhlý, nabízí společnost zákazníkům možnost postavit si optimální sestavu na konfigurátoru, který je součástí prezentace jednotlivých modelů kopírek. Prezentaci naleznete na našem CD.

MCST

Program SWYFTinterner je datový klient/server akcelerátor přenosu údajů, pracující na protokolu TCP/IP. Technologie SWYFT je založena na on-line kompresi dat, která využívá nejnovější komprimační a šifrovací algoritmy. To znamená, že akceleruje přenos dat prostřednictvím WWW stránek internetu, ale i elektronické pošty s protokolem POP3, IMAP, SMTP či NNTP. Využití najde při pomalejších připojeních přes vytáčecí zařízení (dial-up, ISDN 64 Kb/s, 128 Kb/s), nebo při přenosu přes mobilní telefon. Použitím tohoto programu se objem přenášených dat sníží, čímž se docílí zvýšení propustnosti sítě a poklesnou tak náklady při placení linek závislých na objemu přenesených dat. Druhým programem je SWYFTdatashield pro šifrování binárních a ASCII souborů. Zabezpečuje kryptování informací na kvalitativně vysoké úrovni (až 256-bit). Aplikace používá kryptovací standard AES, který je vyhlášený jako současný standard pro kryptování informací v soustavě vládních dokumentů USA. Jako součást balíku je i SWYFTshadow pro kryptování jakýchkoliv ASCII souborů. Slouží k zašifrování a odšifrování textů v jakékoliv formě: písemné, SMS, fax, e-mail, dokonce i chat.

TISCALI připojení k internetu zdarma

Společnost TISCALI, patří v současné době v tuzemsku mezi nejsilnější poskytovatele telekomunikačních služeb, mimo jiné i v oblasti internetu. Krom služeb z oblasti telefonování či internetového připojení firma nabízí řadu webových služeb, z nichž patří mezi nejznámější vlastní portál a zpravodajský server. Jednou ze zajímavých možností je rovněž připojení k internetu zdarma, po němž v případě, že jste domácí uživatel, jistě přednostně sáhnete. Abyste byli ušetřeni složité konfigurace, můžete využít zde umístěný nástroj jeho spuštění zajistí nastavení operačního systému tak, že se poté budete moci bez potíží připojit právě pomocí TISCALI.

Zadarmo: WinOrganizer 2.2

Nikomu jistě neuniklo, že se přiblížil čas Vánoc. A každý také jistě ví, jak obtížné je udržet si přehled o tom, co všechno zařídit a potom to ještě navíc stihnout. Proto je nutné dobře si zorganizovat svůj čas. K tomuto účelu se dá využít velké množství nástrojů, počínaje papírovými diáři přes organizéry v mobilních telefonech a konče různými více či méně propracovanými programy pro počítače. Právě mezi ty kvalitní se řadí i WinOrganizer, který vám tentokrát přinášíme zdarma. Svým provedením (podobá se klasickému papírovému diáři) jistě potěší i ty konzervativnější uživatele. Všem se naopak jistě bude hodit velké množství funkcí integrovaných do jednoho programu.

Ovládání programu je velice intuitivní, a jeho rychlému naučení jistě pomohou i předvyplněné ukázkové záznamy imaginárních osob. Vše důležité se v programu odehrává v hlavním okně, které je rozděleno na dvě hlavní části, spojené kroužkovou vazbou. Levá ukazuje stromovou strukturu, do které budete ukládat svoje poznámky, úkoly, události, upozornění prostě vše, na co nesmíte zapomenout. Všechny vytvořené položky můžete zabezpečit heslem, takže v jednom rodinném dokumentu může mít kromě informací, které se týkají všech, i každý svá soukromá data. Velice praktické je, že po prvním zadání hesla se vám odkryjí všechny položky se stejným heslem, takže nebudete muset psát heslo pokaždé, když budete přistupovat do své soukromé složky. V pravé sekci se vám pak bude zobrazovat obsah položky, která je v daném okamžiku aktivní. Obsahem může být dokument, seznam úkolů, událostí či jiná další data, v závislosti na typu vámi vybrané položky.

Ovšem velmi důležité je nezapomínat přidávat si do svých kontaktů nově získaná telefonní čísla, e-maily a zapisovat nové schůzky či další úkoly, na něž nechcete zapomenout. Stejně tak důležité potom je "obětovat" nějaký ten čas na kontrolu údajů, které jste si uložili, protože v případě, že si nezvyknete pravidelně nahlížet do svých vyplněných úkolů, bude vám sebelepší organizér k ničemu. Doufáme, že vám tento produkt, umožní prožít příjemné a klidné svátky.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Kdo šetří, má za tři... - Zjednodušte si práci na počítači pomocí našich tipů a triků (CD) I

David Čepička, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel

c03p0676

Každodenní procedury, které vy sami na počítači provádíte, se dají v naprosté většině případů buď zkrátit, anebo přímo zautomatizovat. V našem článku vám ukážeme, jak na to, a samozřejmě nezapomeneme vám přibalit spoustu užitečných pomocníků.

Proč neustále klepat myší, když postačí klepnutí jediné? Proč používat zdlouhavé postupy vedoucí přes okna se seznamem všech prvků pro nastavení, jako jsou kupříkladu Ovládací panely, když ke stejnému účelu postačí jediné klepnutí pravým tlačítkem myši? Vyvarujte se takových oklik a používejte zkratky. Vždyť na pracovní ploše nebo v Průzkumníku Windows potřebujete pro provádění každodenních operací stále ty samé úkony myší či klávesnicí. A přitom se dá totéž uskutečnit mnohem rychleji a efektivněji. Máme na mysli spouštění programů, otevírání souborů, dial-up připojení do internetu, otevření URL adresy, atd. Prostřednictvím několika triků ušetříte čas a ulevíte své ruce, neustále manipulující s myší. Několik čas šetřících funkcí je ve Windows již obsaženo standardně. Naše tipy k jejich využití prakticky nevyžadují žádné velké předchozí znalosti. Tak můžete například využívat celou řadu často používaných funkcí prostřednictvím standardně definovaných klávesových zkratek. To jde vždy rychleji než pomocí myši přes vyvolání patřičného kontextového menu. Pro zástupce v nabídce Start nebo na pracovní ploše si rovněž sami můžete vytvořit klávesové zkratky, přes něž pak můžete jednotlivé aplikace pohodlně spouštět. Přesný postup vám ukážeme v tipu č. 1. Tam, kde Windows žádný vhodný prostředek nenabízejí, vám poskytneme praktické utility, jež samozřejmě naleznete . Chtěli byste se např. jedním klepnutím myší připojit k internetu, spustit internetový prohlížeč a ještě program pro práci s elektronickou poštou? Pak vám v tipu č. 17 představíme naši utilitku DIAL.BAT.

Upozornění: Není-li v textu uvedeno jinak, platí všechny tipy pro všechny verze Windows.

V grafickém prostředí

Ať se jedná o správce souborů, nabídku Start, dialogové okno Otevřít či pracovní plochu od Windows 95 je za všechno odpovědný program Průzkumník. Jestliže si Průzkumníka Windows nastavíte podle svých požadavků, ušetříte spoustu času a vaše práce se zefektivní. Drobnými změnami se totiž můžete pohodlně dostat k celé řadě funkcí daleko jednodušeji a hlavně rychleji. A když se toho přebytečného zbavíte, získáte na svém počítači daleko větší přehled.

1)Nadefinujte si klávesové zkratky pro své programy

Řadu aplikací používáte velmi často. Proto chcete ušetřit ruku, kterou ovládáte myš, a přitom všechny používané programy spouštět rychleji. Pro ty nejčastěji používané programy byste si měli nadefinovat klávesové zkratky. K tomu účelu si danou aplikaci nalezněte v nabídce Start a na její ikonu klepněte pravým tlačítkem myši. Z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Do pole Klávesová zkratka pak zadejte vámi zvolenou kombinaci kláves, a to ve tvaru <Ctrl><Alt> nebo <Ctrl><Shift> s písmenem, číslicí či nějakým jiným znakem z klávesnice. Spouštění aplikací přes klávesovou zkratku Windows podporují pouze tehdy, pokud jde o zástupce, který se vyskytuje na pracovní ploše, popřípadě v nabídce Start. V ostatních případech, například pro zástupce, jenž je pouze v panelu Snadné spuštění, nefunguje. Pokud máte v aktivním okně otevřenou aplikaci a stisknete klávesovou zkratku, jež má kromě toho, že spustí jiný program, také nějakou jinou funkci v otevřené aplikaci, počítejte s tím, že přednost má právě spuštění programu před provedením akce v již otevřené aplikaci. Je tedy při definování zkratky třeba dávat pozor i na to, aby nedocházelo ke zbytečným konfliktům mezi aplikacemi.

Ušetříte: Spoustu klepnutí myší a čas.

2)Ke spuštění programu stačí pouze jedno klepnutí

Když chcete v internetovém prohlížeči otevřít nějaký odkaz, jednoduše na něj klepnete. Na pracovní ploše, případně v Průzkumníku Windows však potřebujete na ikonu, popřípadě na její název, poklepat, aby se daný soubor otevřel nebo odpovídající aplikace spustila. Výjimkou jsou pouze zástupci v panelu Rychlé spuštění; tady opět stačí klepnout pouze jednou. Proč tedy vlastně nestačí vždy jen jedno klepnutí?

Windows můžete přinutit, aby reagovala i na pouhé jedno klepnutí. Otevřete si k tomu účelu okno libovolné složky na vašem počítači a v menu Nástroje (pro Windows ME/2000/XP), popřípadě Zobrazit (pro ostatní verze Windows) zvolte příkaz Možnosti složky. Ve Windows 95/98 je třeba navíc stisknout ještě tlačítko Nastavení, u jiných verzí Windows to není nutné. Zde umístěte zatržítko k položce Otevřít položku klepnutím (vybrat ukázáním). Od této chvíle budou vaše pracovní plocha a Průzkumník reagovat stejně jako váš internetový prohlížeč, takže nemusíte přemýšlet, zda klepnout jednou či dvakrát. Tímto nastavením však zároveň dojde ke změně chování při označování souborů. Jednotlivé soubory se totiž budou označovat pouhým podržením ukazatele myši nad daným objektem. Pro současné vybírání objektů pak je třeba držet stisknutou klávesu <Ctrl> a postupně přejíždět ukazatelem myši přes soubory. Ušetříte: Nebudete používat poklepání myší.

3)Standardní dialogová okna ve funkci malého Průzkumníka

Chcete si uložit nějaký soubor, ovšem všimnete si, že složka, do které jste jej chtěli uložit, doposud neexistuje, anebo v ní již je soubor se stejným jménem. V tomto okamžiku můžete spustit Průzkumníka, abyste kupříkladu mohli vytvořit složku nebo přejmenovat existující soubor. Tento způsob však je skutečně plýtváním vaší energií.

Standardní dialogová okna Otevřít nebo Uložit jako v menu souborů jsou ve skutečnosti takovými Průzkumníky v malém. Znamená to, že akce jako je vytvoření složky nebo přejmenování souborů v nich můžete provádět přímo, aniž byste museli zvlášť k tomuto účelu spouštět Průzkumníka. Největším rozdílem oproti skutečnému Průzkumníku je fakt, že poklepáním na soubor se vždy provede akce, za jejímž účelem bylo okno otevřeno. Takže v dialogovém okně Otevřít povede poklepání na soubor k jeho otevření, v okně Uložit jako se poklepáním existující soubor nahradí tím právě otevřeným. Většina dalších operací se dá provést pomocí kontextového menu, jež vyvoláte pravým tlačítkem myši. Takže bez problémů tak můžete vytvořit novou složku, přejmenovat soubor, dále soubor odstranit či pomocí příkazu Otevřít se podívat na jeho obsah. Prostřednictvím technologie drag&drop můžete soubory přesunout z libovolné složky do jiné. Ušetříte: Spuštění Průzkumníka a čas potřebný k nalezení odpovídajícího souboru.

4)Současné otevírání dokumentu se spouštěnou aplikací

Chcete nějaký dokument otevřít v textovém procesoru nebo v jiné aplikaci? Mnozí uživatelé nejprve spustí program, potom z menu Soubor zvolí příkaz Otevřít, vyhledají z otevřeného dialogového okna odpovídající soubor a stisknou tlačítko Otevřít. Celou operaci však lze vyřídit daleko elegantněji.

Otevírejte své soubory poklepáním v Průzkumníku. Windows zpravidla vědí, ve kterém programu otevírat různé typy souborů, a to díky patřičným údajům v registru Windows. Poklepáním na soubor se tedy vždy otevře odpovídající program a v něm se otevře vámi požadovaný soubor. Ještě rychlejší způsob spočívá v otevření položky Dokumenty v nabídce Start. Ta totiž odkazuje přímo do složky Dokumenty. Ušetříte: Minimálně tři klepnutí.

5)Větší pořádek na vaší pracovní ploše

Vaše pracovní plocha je už zase přeplněná a rovněž tak i panel Rychlé spuštění. Takže pokud chcete otevřít nějaký dokument či spustit nějaký program, zabere vám to nějakou chvíli, než jej najdete.

Prověřte si, které zástupce na své pracovní ploše skutečně potřebujete, a pouze ty si tam ponechejte. Pokud jste si tedy zvykli spouštět programy a otevírat dokumenty přes nabídku Start, pak můžete s klidným svědomím zkonstatovat, že ikony na pracovní ploše nebo na panelu Snadné spuštění vlastně vůbec nepotřebujete. Jednoduše je odstraňte, čímž získáte zase nějaké to místo a hlavně přehled. Co si budete chtít ponechat, je samozřejmě věc vaše. Náš tip: Vytvořte si na pracovní ploše především zástupce k těm aplikacím, v nichž často používáte technologii drag&drop, kupříkladu k textovým či tabulkovým procesorům. Velmi užiteční jsou rovněž zástupci ke složkám, jež obsahují vaše soubory MP3, dokumenty a jiné soubory. Ukliďte si rovněž ve vašem panelu Snadné spuštění. Tam patří zástupci k programům, které spouštíte přímo a nikoliv přes otevírání dokumentů, například hry, programy pro práci s elektronickou poštou apod. Ušetříte: Čas pro vyhledávání.

6)Vyčistěte položku Nový v kontextovém menu

Když klepnete pravým tlačítkem myši na libovolnou složku či na pracovní plochu, naleznete v kontextovém menu příkazu Nový celou řadu typů souborů. Klepnutím na některou z nich vytvoříte nový dokument zadaného typu. Vzhledem k tomu, že prakticky každá nově instalovaná aplikace sem přidává právě ten svůj typ souboru, stává se toto menu přeplněné a nepřehledné.

Odstraňte ze seznamu ty typy souborů, které nepotřebujete. K tomu účelu otevřete Editor registru (přes nabídku Start/Spustit a zadání příkazu REGEDIT.EXE). Označte položku Tento počítač a klávesovou zkratkou <Ctrl><F> otevřete dialogové okno pro prohledávání registru. Do políčka Najít zadejte výraz ShellNew a v poli Prohledávat nechte zatrhnuté pouze políčko Klíče, a taktéž zatrhněte volbu Hledat pouze celý řetězec. Vyhledávání se nyní vždy zastaví na každé nalezené položce ShellNew. V pravé části okna pak můžete vidět pod položkou FileName název souboru šablony, která se pro vytvoření nového souboru použije. Jestliže budete chtít odstranit odkaz z kontextového menu Nový, jednoduše položku ShellNew smažte stiskem klávesy <Delete>. Pomocí klávesy <F3> pak vyhledávání opakujte tak dlouho, dokud Editor registru všechny klíče nenalezne.

Ušetříte: Místo v menu pro ty skutečně potřebné položky.

7)Ukliďte v menu Odeslat Průzkumníka Windows

Příkaz Odeslat v kontextovém menu je rovněž velmi často přeplněný, a tedy i značně nepřehledný. Mnohé položky často vůbec nevyužijete, zato vám tam chybějí funkce, které byste zrovna akutně potřebovali.

Konfigurace položky Odeslat v kontextovém menu je velmi jednoduchá. Ze všeho nejdříve je třeba vyhledat složku SendTo. Ve Windows 95/98/ME ji naleznete přímo ve složce, v níž máte nainstalována Windows, pokud nepoužíváte žádné uživatelské profily. V opačném přípa-dě se zmíněná složka nachází v adresáři Profiles\<jméno uživatele>\SendTo. Ve Windows 2000/XP najdete zmiňovanou složku v adresáři Documents and Settings\<jméno uživatele>\SendTo. <Jméno uživatele> je jméno, pod nímž se do Windows přihlašujete. Všechny položky pro menu Odeslat se nacházejí právě ve složce SendTo ve formě zástupců. Nepotřebné položky tedy můžete velmi jednoduše smazat, naopak ty, které vám chybějí, můžete snadno vytvořit tak, že do složky umístíte zástupce programu, který v položce Odeslat postrádáte.

Ušetříte: Místo v menu.

8)Rozšíření kontextového menu systémových ikon

Pracovní plochu již máte uklizenou. K těm přeživším položkám pracovní plochy však určitě patří standardní ikony, jako jsou Tento počítač, Místa v síti, popřípadě Internet Explorer. Tyto ikony se většinou odstranit nedají (nebo spíše se nedají smazat obvyklým způsobem). Není se co divit, že do popředí se dostává otázka, jak tyto ikony co nejlépe využít, a to prostřednictvím rozšíření jejich kontextového menu o položky, které často potřebujeme. Chtěli bychom tam totiž umístit odkazy na naši osobní složku Dokumenty, dále na jednoduchý přístup k síťovým diskům či internetovým stránkám.

Rozšíření kontextového menu se dá zařídit prostřednictvím odpovídajících zásahů do registru Windows. Spusťte proto program Editor registru, představovaný souborem REGEDIT.EXE. Klíče odpovídajícím jednotlivým ikonám na pracovní ploše leží v klíči Hkey_Classes_Root\

CLSID pod následujícími identifikačními čísly:

Tento počítač

{20D04FE0-3AEA-1069-A2D8-08002B30309D}

Místa v síti

{208D2C60-3AEA-1069-A2D7-08002B30309D}

Internet Explorer

{871C5380-42A0-1069-A2EA-08002B30309D}

Na obrázku vpravo nahoře vidíte příklad rozšíření kontextového menu pro Místa v síti. V klíči Shell jsou umístěny podklíče, jejichž název je stejný jako ten, jenž se objeví v kontextovém menu. V podklíči Command každého podklíče odpovídajícího položce v kontextovém menu, se pak nachází jako údaj hodnoty příkaz, který se má v Průzkumníku, popřípadě v Internet Exploreru vykonat, pokud se na danou položku klepne.

Ušetříte: Několik klepnutí myší v Průzkumníku Windows.


Kdo šetří, má za tři... - Zjednodušte si práci na počítači pomocí našich tipů a triků (CD) II

V systému

V šikovně nastavených systémových funkcích naleznete spolehlivého pomocníka, s jehož pomocí se vždy ke svému cíli dostanete rychle a jistě. Určitě se shodneme na tom, že je poněkud otravné se v Průzkumníku prokousávat strukturou složek tak dlouho, dokud se nedostaneme k té, co jsme chtěli. Podobně například chceme-li změnit nastavení nějakého zařízení, třeba tiskárny. Nyní vám ukážeme možná řešení, jak ušetřit čas a námahu spolehlivým nastavením systémových parametrů.

9)Položky Ovládacích panelů umístěné přímo v nabídce Start

Potřebujete často některou z funkcí v Ovládacích panelech? Ve Windows ME/2000/XP stačí klepnout na Hlavní panel, z kontextového menu vybrat příkaz Vlastnosti a na záložce Nabídka Start přes tlačítko Vlastní umístěte v poli Upřesnění nastavení nabídky Start zatržítko k volbě Rozbalit Ovládací panely (uvedený postup se vztahuje ke klasické nabídce Start). Tím se k jednotlivým položkám Ovládacích panelů dostanete daleko snáze, a hlavně rychleji. Velmi užitečná by byla tato funkce i u starších verzí Windows.

Stejného účinku dosáhnete i ve Windows 95/98, pokud si otevřete program Příkazový řádek a do něj zadáte následující příkaz:

md "%windir%\Nabídka Start\Ovládací panely.

{21EC2020-3AEA-1069A2DD-08002B30309D}"

Restartování počítače není nutné, protože provedenou změnu uvidíte v nabídce Start okamžitě. Ušetříte: Jedno nebo několik klepnutí myší.

10)Otevření příkazového řádku včetně nastavené cesty

Na příkazovém řádku se dá spousta záležitostí zvládnout rychleji než v Průzkumníku. Největším problémem zůstává, jak nastavit, abychom se po spuštění příkazového řádku nemuseli zdlouhavě dostávat k námi požadované složce použitím příkazu cd <název složky>.

Výše zmiňovaný problém se dá snadno vyřešit rozšířením kontextového menu v Průzkumníku. Je k tomu potřeba pouze několik zásahů do systémového registru Windows, konkrétně do klíče Hkey_Classes_Root\Directory. Vše potřebné za vás udělají naše soubory COMMANDZDE.REG (pro Windows 95/98/ME), popřípadě CMDZDE.REG (pro Windows 2000/XP). Oba soubory nalezete v archivu COMMANDZDE.ZIP (713 B).

Poklepáním na patřičný soubor se provede import všech potřebných informací do registru a po klepnutí pravým tlačítkem na složku uvidíte v kontextovém menu novou položku Nastavit cestu pro Příkazový řádek. Klepnete-li na tuto položku, otevře se vám příkazový řádek, v němž bude nastavena cesta přímo k vámi označené složce.

Ušetříte: Minimálně tři klepnutí myší a k tomu čas pro ruční psaní cesty.

11)Krátká cesta k vaší oblíbené složce

Soubory na vašem pevném disku máte pečlivě roztříděné. Soukromé dopisy, služební korespondence, všechno leží v patřičných složkách. Toto rozdělení vám bezpochyby poskytne velmi dobrý přehled, pro otevírání či ukládání souborů se ale vždy musíte nejprve do odpovídající složky dostat.

Neustálé klepání myší, jež musíte provozovat vždy, když se chcete dostat k té správné složce, vám odpadne, když si ke každé z nich přiřadíte písmeno. Kupříkladu níže uvedeným příkazem přiřadíte složce Dopisy ležící ve složce Texty, písmeno B:

subst b: c:\texty\dopisy

Tím můžete v Průzkumníku, stejně jako ve všech ostatních aplikacích, ukládat do složky C:\texty\dopisy jednoduše tak, že budete ukládat na B:

Příkazem

subst b: /d

toto přiřazení opět zrušíte. Prostřednictvím příkazu subst vytvořený virtuální disk však po restartu Windows zmizí. Aby se vám toto přiřazení objevovalo vždy, když spustíte Windows, doporučujeme vám vytvořit si dávkový BAT soubor, který bude obsahovat příkaz subst v patřičném tvaru, a zástupce dávkového souboru pak umístit do složky Po spuštění.

Ušetříte: Několik klepnutí myší, jejich počet závisí na struktuře složek ve vašem počítači.

12)Ukončení programů: soubory KILL.HTA a KILL.EXE

Aplikace, které zůstanou "viset", se nedají žádným způsobem ukončit, což platí často zvláště ve Windows 95/98/ME. Ty vám pak znemožní další práci na počítači. Rovněž dost nemilá situace nastane, pokud provedete několik změn v nastavení systému, při nichž je nutné provést restart grafického rozhraní představovaného programem EXPLORER.EXE. Kdybyste jej dokázali ukončit, ušetříte čas potřebný pro restartování počítače, popřípadě čas nutný pro přihlášení do systému.

Na našem CD naleznete dvě utility, jejichž prostřednictvím můžete ukončit procesy spuštěné ve Windows. První z nich je program

KILL.EXE, běžící na příkazovém řádku, a druhou je skript KILL.HTA (obě jsou obsaženy v archivu KILL.ZIP o velikosti 20,7 KB). KILL.EXE běží v každé verzi Windows a dokáže ukončit i procesy běžící v režimu operačního systému MS-DOS. KILL.HTA vyžaduje při použití ve Windows 95/98 instalaci tzv. Windows Management Instrumentation, která je dostupná zdarma ke stažení na internetové adrese http://msdn.microsoft.com/library/default.asp?url=/downloads/list/wmi.asp. Její velikost je přibližně 6,5 MB. Navíc se skript KILL.HTA dá použít pouze pro ukončení 32bitových aplikací.

Tip: Představte si situaci, kdy jste si složitě nadefinovali nějaké panely nástrojů. Může se vám přihodit, že si je přesunete někam jinam, nebo je nedopatřením zavřete. V tomto případě si ušetříte práci s jejich opravou tím, že jednoduše ukončíte grafické rozhraní, představované souborem EXPLORER.EXE. Chybná operace, kterou jste před chvílí s panely nástrojů provedli, totiž není dosud s konečnou platností nikde uložena, proto se vám při novém spuštění Exploreru objeví vše v neporušeném stavu.

Ušetříte: Podle toho, kdy utility použijete, ušetříte čas strávený čekáním na ukončení aplikace, nové přihlášení nebo obnovení konfigurace panelů nástrojů.

13)Odebírání výměnných zařízení z Windows

Patříte mezi ty lidi, kteří rádi používají externí pevné disky s připojením přes USB či Firewire, či různá jiná paměťová externí zařízení USB. Pokud takové zařízení připojíte k počítači, objeví se vám ve Windows 2000 a XP v pravé části Hlavního panelu ikonka Bezpečně odebrat hardware. Pomocí dialogového okna, jež poklepáním na tuto ikonku vyvoláte, pak můžete takové zařízení opět v několika krocích odebrat tak, abyste je následně mohli fyzicky odpojit od počítače. Zdá se vám však velmi nepohodlné tuto proceduru opakovat neustále dokola.

U většiny výměnných zařízení můžete funkci Windows pro bezpečné odebrání hardwaru klidně postrádat. Jednoduše takové zařízení v okamžiku, kdy se na něj nezapisuje, odpojte od počítače. Pro tento vůči Windows trochu bezohledný postup je nutno deaktivovat paměť cache pro zápis jinak by mohlo dojít ke ztrátě dat. Zdali máte i vy všechno v pořádku nastaveno, se dozvíte ve Správě počítače. Ve Správci zařízení si vyberte pod položkou Diskové jednotky vaše zařízení a stiskněte pravé tlačítko myši. Z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Na záložce Zásady musíte mít například ve Windows XP mít zvolenou možnost Optimalizovat pro rychlé odebrání. Jestliže však na výměnné zařízení často přesouváte hodně malých souborů, měli byste mít spíše povolenou možnost Optimalizovat pro výkon, čímž ale povolíte používání paměti cache. Touto volbou totiž urychlíte přenos dat. Upozorňujeme znovu, že v případě optimalizace pro výkon musíte vždy pro odebrání zařízení použít postup vedoucí přes ikonu Bezpečně odebrat hardware.

Ušetříte: Tři klepnutí myší a často i více, pokud musíte tento postup opakovat několikrát za sebou.

14)Instalace tiskárny pro tisk v několika odlišných formátech

Tisknete dokumenty střídavě na výšku a na šířku, jednou v barevném, podruhé v černobílém provedení, a to vše ještě v různých rozlišeních. Před tiskem každého dokumentu si tedy musíte vždy znovu projít a přenastavit všechny volby tak, aby vše bylo ve stavu takovém, v jakém to má být.

Vytvořte si v Ovládacích panelech tiskáren několik vždy jednu pro zadaný typ tisku. U každé z nich si pak nastavte vámi požadovaný typ tisku a podle tohoto nastavení si ji rovněž pojmenujte, kupříkladu LaserJet -¦tisk na šířku. Při tisku z nějaké aplikace pak budete dokumenty posílat na tu tiskárnu, která má nastavený takový způsob tisku, v jakém má být dokument vytištěn.

Ušetříte: Minimálně pět klepnutí myší.

V síti a na internetu

I při surfování na internetu se dá ušetřit spousta času, a v tomto případě i peněz. Většinou se sice jedná o několik sekund nebo pár klepnutí myší, ovšem když se to všechno sečte, je to docela znát. Proč hledat tu správnou internetovou adresu v Oblíbených položkách a proč údaje pro přihlášení ke službám na internetu zdlouhavě ručně vypisovat? Ostatně i při práci v lokální síti můžete svého cíle dosáhnout pomocí několika triků o něco rychleji.

15)Rychlejší otevírání oblíbených stránek

Zase jedno dlouhotrvající klepání myší. Nejprve musíte nalézt na pracovní ploše ikonku Internet Exploreru, potom se přesouváte do menu Oblíbené a teprve zde hledáte ten správný odkaz na vaši oblíbenou stránku. Je to tak zdlouhavé a nepraktické...

Celý postup urychlíte již od verze Windows 98, pokud si zvyknete na umístění složky Oblíbené položky v nabídce Start. Ukazují totiž na úplně stejné soubory jako v menu Oblíbené v Internet Exploreru. Pokud pracujete ve Windows 98 a vyšších a zároveň upřednostňujete klávesnici, stiskněte jednoduše speciální klávesu Win a hned nato klávesu <Y>. Otevře se vám složka Oblíbené položky. Nyní stačí stisknout počáteční písmeno názvu vámi požadované stránky, popřípadě podsložky. Pokud je v seznamu položek se stejným počátečním písmenem několik, tiskněte tuto klávesu tak dlouho, dokud se k té správné stránce nedostanete, a nakonec stiskněte klávesu <Enter>. Určitě budete překvapeni, jak rychle to vše jde s klávesnicí v porovnání s používáním myši.

Ušetříte: Práci s myší a minimálně čtyři klepnutí.

16)Rychlé otevření libovolné stránky

Jestliže se vámi požadovaná internetová stránka nenachází mezi oblíbenými položkami, pak vám je předchozí tip takříkajíc k ničemu. Musíte totiž spustit internetový prohlížeč, a internetovou adresu do panelu Adresa zadat ručně.

Rychlejší postup spočívá v zadání internetové adresy do políčka Otevřít v dialogovém okně Spustit, které naleznete v přímo v nabídce Start. Jestliže k tomuto úkonu se nechcete namáhat používat myš, vyvoláte zmíněné okno rovněž pomocí kláves <Win> a <T>.

Ušetříte: Tři klepnutí myší a nutnost pracovat s myší.

[Windows NT4/2000/XP]

17)Do internetu přes dávkový soubor

Navázání telefonického připojení k internetu, spuštění internetového prohlížeče a programu pro práci s elektronickou poštou, následně přerušení telefonického připojení... Chtěli byste ušetřit co možná nejvíce klepnutí myší a dosáhnout co možná největšího zautomatizování všech těchto úkonů.

V systémech Windows NT4, 2000 a XP můžete k tomuto účelu použít dávkový soubor DIAL.BAT (137 B), který naleznete . Dříve než soubor použijete poprvé, otevřete si jej v libovolném textovém editoru a namísto výrazu <provider> zadejte (celkem na dvou místech) název telefonického připojení k vašemu poskytovateli, tak jak jej máte definováno v Telefonickém připojení sítě ve Windows. Za příkazem start uveďte spouštěcí soubory aplikací, které se mají automaticky po navázání připojení otevřít. Jako příklad je zde uvedeno spuštění Internet Exploreru a Outlook Expressu. Aby se před navázáním připojení neobjevilo žádné dialogové okno, které by po vás vyžadovalo zadání nějakých údajů, musíte ve vlastnostech navazovaného připojení na záložce Možnosti deaktivovat volbu Před vytočením se dotázat na přihlašovací informace.

Vytvořte si na panelu nástrojů Snadné spuštění zástupce ke zmiňovanému dávkovému souboru. Stačí jedno klepnutí na něj pro připojení a další klepnutí pro zrušení připojení.

Ušetříte: Minimálně čtyři klepnutí myší.


Kdo šetří, má za tři... - Zjednodušte si práci na počítači pomocí našich tipů a triků (CD) III

18)Přímá cesta na server a ke sdíleným prostředkům

Ve Windows 2000 a XP je vyhledávání počítačů připojených do počítačové sítě a sdílených prostředků vůbec přes ikonu Místa v síti velmi pomalé. Na rozdíl od Windows 95/98 a ME trvá v novějších verzích Windows půl minuty i déle, dokud se síťové prostředky nezobrazí.

Ke sdíleným prostředkům se dostanete neporovnatelně rychleji, pokud jejich jméno zadáte přímo do panelu Adresa v Průzkumníkovi Windows. Stačí řádek s příkazem

\\server\sdileny

a Průzkumník vám zobrazí prostředek sdileny umístěný na serveru s názvem server. Neznáte přesné jméno sdíleného prostředků? Pak stačí, když zadáte příkaz \\server\. Průzkumník vám tímto příkazem zobrazí všechny sdílené prostředky na serveru.

Asi nejrychleji se dostanete k nějakému síťovému prostředku tehdy, pokud jej máte namapovaný pod nějakým písmenem. Namapování (přidělení písmena síťovému prostředku) provedete tak, že v Průzkumníkovi se přesunete do menu Nástroje a vyberete příkaz Připojit síťovou jednotku. Zde si vyberete písmenko, které budete přiřazovat, a do políčka složka zadáte síťovou cestu ke sdílenému prostředku přesně ve stejném tvaru, jako jste ji zadávali do panelu Adresa v Průzkumníku. Standardně se všechna takto vytvořená připojení ukládají. Pokud tedy chcete mapování provést jen dočasně, musíte deaktivovat položku Znovu připojit při přihlášení.

Ušetříte: Minimálně pět klepnutí myší.

19)Rychle ke sdílení složky prostřednictvím dávkového souboru

Poskytujete ke sdílení ve Windows 2000 nebo XP jistou složku tak, aby do ní mohli i vaši kolegové. Potom z bezpečnostních důvodů toto sdílení zase přerušujete. Neustálé opakování činnosti pro poskytnutí a následně pro zrušení sdílení vám připadá přes kontextové menu Průzkumníka příliš zdlouhavé.

Daleko rychleji jde tato záležitost vyřešit přes použití dávkového souboru. Ten musí pro nastavení sdílení obsahovat příkaz

net share <jméno pro sdílení>=<cesta ke sdílenému prostředku>

Pro zrušení sdílení pak můžete použít příkaz

net share <jméno pro sdílení> /d

Ještě více pohodlí vám poskytne náš dávkový soubor SHAREFOLDER.BAT (268 B), který naleznete . Ze všeho nejdříve si dávkový soubor otevřete v libovolném textovém editoru a upravte si jej. Na prvním řádku si změňte jméno pro sdílení, v druhém řádku cestu ke sdílenému prostředku. Při spuštění dávkového souboru se sdílení vytvoří, při opětném spuštění zase zruší.

Ušetříte: Čtyři klepnutí myší pro nastavení sdílení a k tomu další čtyři pro zrušení sdílení.

20)Kontrola vlastních sdílení

Chtěli byste se čas od času přesvědčit, zda na vašem počítači není nabízeno ke sdílení nic, co byste si nepřáli. Cesta přes Místa v síti je však poněkud zdlouhavá.

Ve Windows 2000 a XP použijte příkaz net share, ve Windows 95/98/ME pak příkaz net view \\ <název vašeho počítače>. Pokud libovolný z těchto příkazů zadáte do dávkového souboru a za něj zadáte příkaz pause, získáte požadovanou informaci na jedno poklepání myší.

Ušetříte: Tři klepnutí myší a k tomu čas jinak strávený čekáním na odezvu sítě.

Základy technologie drag&drop

Pokud držíte stisknuté levé tlačítko myši na označených souborech a chcete je někam přetáhnout, pak Windows mají pro tuto operaci stanovena přísná pravidla. Uvnitř stejného disku se soubory přesunují, pokud má být cílem disk jiný, pak se soubory zkopírují. V případě, že konečnou stanicí je panel Snadné spuštění či nabídka Start, vytvoří Windows zástupce. Levé tlačítko myši však lze použít i v kombinacích s klávesami. Pokud při použití technologie drag&drop držíte stisknutou klávesu <Shift>, vynutíte si tak přesunutí souborů, zatímco v případě klávesy <Ctrl> se vždy provede zkopírování. Při současném držení obou kláves se vždy vytvoří zástupce. Nemáte vůbec chuť pamatovat si všechny tyto kombinace? Pak provádějte všechny akce technologie drag&drop pravým tlačítkem myši. V cíli se vám tak vždy objeví kontextové menu, jež se vás zeptá, kterou z výše zmiňovaných variant budete chtít provést.

Na jedno klepnutí

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Vlastnosti souboru:

Obvyklá cesta pro vyvolání příkazu Vlastnosti pro nějaký objekt či soubor ve Windows vede přes kontextové menu. Existuje však daleko rychlejší způsob: Držte stisknutou klávesu <Alt> a zároveň poklepejte na objekt, jehož vlastnosti chcete zjistit. Tento způsob funguje úplně všude. Tak například pomocí klávesy <Alt> a poklepání na ikonu Tento počítač se dostanete přímo do okna Vlastnosti systému.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Drag&drop:

Jestliže s pomocí technologie drag&drop kopírujete či přesunujete jeden či několik souborů najednou, může se stát, že si vše najednou rozmyslíte a budete chtít tuto operaci zrušit. Nesmíte v žádném případě pustit tlačítko myši, protože byste umístili všechny soubory do složky, nad níž se ukazatel myši právě vyskytuje. Nejprve stiskněte klávesu <Esc> a poté můžete tlačítko myši bez obav pustit.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Vytvoření složky přes klávesovou zkratku:

Novou složku můžete rychle vytvořit rovněž klávesovou zkratkou. Pokud máte klávesnici se speciálními Win klávesami, stiskněte klávesu pro vyvolání kontextového menu (najdete ji na pravé straně klávesnice mezi klávesami <Win> a <Ctrl>) a hned nato postupně klávesy <N> a <S>. V případě klávesnice bez Win kláves pomůže kombinace kláves <Shift><F10> následovaná klávesami <N> a <S>.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Nové okno:

Průzkumníka Windows si můžete nastavit i tak, že po poklepání na složku se tato otevře v novém okně ve Windows 98 například přes menu Zobrazit/Možnosti složky/karta Obecné. Zde stiskněte tlačítko Nastavení a v poli Při procházení složkami zvolte položku Otevřít každou složku ve vlastním okně. Pokud však výjimečně chcete občas tu či onu složku otevřít v novém okně, držte při poklepání na složku stisknutou klávesu <Ctrl>.

[2000]

Správce zařízení:

Obvyklý způsob, jak se dostat do Správce zařízení, je cesta přes Ovládací panely/Systém/záložka Hardware. Ten, kdo má častěji co dělat se Správcem zařízení, si může právě ve Windows 2000 vytvořit k němu zástupce přímo na pracovní plochu. Do políčka Cíl vytvářeného zástupce totiž stačí zadat řetězec:

%windir%\system32\devmgmt.msc.

[98/ME/2000/XP]

Nápověda jako internetový prohlížeč:

Od Windows 98 nahradil starý systém nápovědy systém nový, který je založen na HTML. Nová nápověda je založena na souborech CHM, což jsou vlastně zkompilované soubory HTML, a sdílí programové knihovny s Internet Explorerem. Kuriózním vedlejším efektem tohoto přístupu je to, že nápovědu Windows můžete použít rovněž jako internetový prohlížeč, i když k tomu není vůbec určen. Zadejte si na příkazový řádek kupříkladu výraz

hh.exe http://www.pcworld.exe

a surfujte s nápovědou Windows.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Neviditelná sdílení:

Sdílené prostředky končící svůj název znakem dolaru ($) se v okně Místa v síti vůbec nezobrazují. Pokud tedy chcete nějaké sdílené prostředky před ostatními uživateli skrýt, vložte do jména pro sdílení jako poslední písmeno právě znak dolaru. Ten, kdo název takto sdíleného prostředku zná, může se na něj bez problémů dostat přes adresu \\<název počítače>\<sdílený prostředek$>.

[2000/XP]

Příkazový řádek během instalace Windows:

Pokud si během instalace Windows 2000 nebo XP potřebujete spustit příkazový řádek, je to možné, jakmile se spustí grafické prostředí instalace. K jeho vyvolání vám poslouží nikde nedokumentovaná klávesová zkratka <Shift><F10>.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Otestování spořiče obrazovky:

Váš nově z internetu stažený šetřič obrazovky nemusíte pro otestování kopírovat do složky Windows. Klepněte pravým tlačítkem myši na soubor SCR spořiče a z kontextového menu zvolte příkaz Test.

[95/98/ME/NT/2000/XP]

Ikona Internet Exploreru:

Ikona Internet Exploreru na pracovní ploše není žádným normálním zástupcem programu, nýbrž se jedná o zvláštní objekt, podobně jako ikony Tento počítač či Místa v síti. Pokud na tento objekt klepnete pravým tlačítkem myši, objeví se vám jiné kontextové menu než u obyčejného zástupce. Pokud v tomto menu zvolíte příkaz Vlastnosti, dostanete se přímo do okna pro nastavení internetu.

§§§§§


Zapomenuté utility - Programy z CD Windows, o kterých možná nemáte ani tušení(CD) I

David Čepička, Andreas Kroschel

c03p0677

Windows nabízejí spoustu utilit, které Microsoft popisuje jen velmi nedostatečně nebo je úplně zapírá. V tomto článku vám takové aplikace popíšeme, a to včetně jejich použití.

Pod pokličkou operačního systému Windows se skrývá daleko více, než je Microsoft ochoten připustit. Slyšeli jste snad někdy o programu Eudcedit? Vzpomínáte si ještě, jakou vzácností byly v dřívějších verzích speciální utility jako kupříkladu Sysedit či Dr. Watson? Tyto časy jsou již ale dávno pryč; ve Windows 2000 a XP se skrývají tucty sotva postřehnutelných miniaplikací.

Při koupi operačního systému si je zaplatíte, přesto nejsou při instalaci automaticky přeneseny do vašeho počítače. Celá řada z nich není popsána ani v příručkách, ani v nápovědě Windows, ačkoliv je spousta z nich na vašem pevném disku již od první instalace zmíněného operačního systému. Ani nabídka Start vám neposkytuje úplný přehled. Podivíte se, co zajímavého lze nalézt na instalačním CD disku Windows ve složce Support Tools. Je třeba říci na rovinu, že část z dostupných aplikací skutečně nestojí ani za povšimnutí, ovšem najdou se mezi nimi takové, jež byste podle našeho názoru určitě znát měli. Tento článek vám přináší krátký popis všech podpůrných utilit a sadu tipů pro použití těch nejzajímavějších utajovaných programů.

[98/ME/2000/XP]

1)IEXPRESS.EXE vytváří archivy pro automatické rozbalení a instalaci

Objevili jsme: Microsoft zdarma poskytuje utilitu IEXPRESS.EXE, která dokáže vytvořit automaticky se rozbalující a samostatně se instalující soubory archivů. Utilita je součástí balíčku IE Administration Kits. Ve Windows 2000 a XP je uvedená utilita již standardně obsažena, pro ostatní verze Windows je možné ji stáhnout na internetové adrese http://microsoft.com/windows/ieak/downloads/ieak6/download.asp a následně nainstalovat. Její velikost je přibližně 2,6 MB.

Ve Windows 2000 a XP ji naleznete ve složce \System32, při nainstalovaných IE Administration Kits pak v podsložce Tools instalační složky balíčku.

Použití: Díky grafickému uživatelskému rozhraní se dají velmi jednoduše vytvořit samoextrahující se a automaticky se instalující CAB archivy. Při tvorbě archivů se vytváří rovněž konfigurační soubor s příponou SED (Self Extracting Directive). V něm jsou obsaženy všechny údaje potřebné pro vytvoření instalačního balíčku. Tento soubor se vám bude hodit v případě, když budete chtít někdy v budoucnu takový archiv vytvořit znovu anebo jej nějak modifikovat.

Po spuštění utility IEXPRESS.EXE se objeví dialogové okno, v němž zvolte položku Create new Self Extraction Directive file; v případě nainstalovaných IE Administration Kits položku Create new. Tímto způsobem začíná vytváření nového archivu. Jestliže chcete vytvořit automaticky se instalující EXE soubor, vyberte položku Extract files and run an installation command (Extract Files and run). Pro vytvoření EXE souboru, který soubory v archivu pouze rozbalí, ale nenainstaluje, zvolte položku Extract files only. Také lze vytvořit pouze jednoduchý CAB soubor, a to tehdy, pokud zvolíte možnost Create compressed files only (ActiveX Installs). V následujících dialogových oknech si postupně určujete název instalačního balíčku, úvodní a závěrečná hlášení při instalaci, a dokonce je možné si do instalačního souboru zabudovat i soubor obsahující text licenčního ujednání. Pokud máte zvolenou variantu vytvoření automaticky se instalujícího archivu, je třeba zadat i odpovídající EXE či INF soubor, který se bude automaticky spouštět okamžitě po rozbalení instalačního balíčku. Problémy vyvstanou teprve tehdy, pokud má instalační archiv do sebe zabudovat i některou z podsložek.

[2000/XP Professional]

2)Komprimování a šifrování složek na oddílu NTFS pomocí utilit z konzoly

Objevili jsme: Je známo, že ve Windows 2000 a XP Professional můžete data na diskových oddílech NTFS zkomprimovat a zašifrovat, a to přes kontextové menu Vlastnosti/záložka Obecné/tlačítko Upřesnit. V části dialogového okna Komprimace a šifrování si můžete zmiňované parametry nastavit. Ovšem na druhou stranu se tolik neví, že existuje i alternativní postup spočívající v použití utilit COMPACT.EXE a CIPHER.EXE, jež obě pracují na příkazovém řádku. Na první pohled se toto zjištění nezdá moc atraktivní. Věříme, že změníte názor poté, co vám představíme náš malý skript NTFS-COMPACT.VBS využívající právě programy Compact a Cipher. Skript samozřejmě naleznete . Nabízí vám totiž jednoznačně pohodlný způsob, jak komprimovat složky na diskových oddílech NTFS tak, abyste ušetřili místo, popřípadě jak tyto zašifrovat, aby se do nich nemohli dostat žádní nepovolaní uživatelé. Instalaci provedete jednoduše poklepáním na skript. Stejným způsobem se pak provede i odinstalování.

Použití: Pro přidělení atributů týkajících se komprese či šifrování se musíte obvykle prokousat dlouhou řadou dialogových oken. Díky našemu skriptu NTFS-COMPACT.VBS o velikosti 5,32 KB vám bude k provedení stejného úkolu stačit jedéno klepnutí pravým tlačítkem myši na libovolnou složku na diskovém oddílu NTFS. Z kontextového menu pak stačí zvolit příkaz Komprese. Klepnutím na zmíněný příkaz se objeví nabídka, obsahující další příkazy týkající se komprese. První z nich se nazývá Prověřit stav komprese. Ta umožňuje prozkoušet, zda je daná složka již zkomprimovaná nebo ne. Druhá položka s názvem Zavřít menu Komprese způsobí zavření rozšířeného menu zpět do původního. Zbylé možnosti umožňují změnit stav komprese nebo šifrování.

Upozorění: Pro dešifrování složky musíte být přihlášeni pod stejným uživatelským jménem, pod jakým jste složku zašifrovali.

[2000/XP]

3)EUDCEDIT.EXE: Vytvoření vlastních znaků a symbolů

Objevili jsme: Prostřednictvím utility nazvané Editor soukromých znaků, kterou představuje soubor EUDCEDIT.EXE, si můžete ve Windows 2000 a XP vytvářet vlastní znaky, symboly či loga, jež následně můžete použít ve všech aplikacích. Program spustíte přes nabídku Start/Spustit, když do políčka Otevřít zadáte příkaz EUDCEDIT.EXE. V dialogovém okně Vybrat kód klepněte na kostičku v levém horním rohu a potom stiskněte tlačítko OK. V okně editoru pak nakreslete kupříkladu pomocí nástrojů Tužka či Štětec vámi požadovaný znak či symbol. Přes menu Úpravy/Kopírovat znak si můžete do okna editoru přenést i některý z již existujících znaků, abyste tento mohli třeba dále upravovat. Po ukončení kreslení jděte do menu Úpravy/Uložit znak, čímž vámi vytvořený znak uložíte. Utilita však nevytváří žádné nové truetype fonty, nýbrž pouze soubory EUDC.EUF a EUDC.TTE, jež naleznete ve složce, kde jsou nainstalována písma. Tímto způsobem vytvořené znaky se dají použít výlučně ve Windows 2000 či XP.

Použití: Vlastní znaky vytvořené prostřednictvím utility EUDCEDIT.EXE můžete používat prakticky ve všech programech běžících ve Windows, a samozřejmě se dají i vytisknout. Bohužel však není možné vkládat je v daném programu přímo přes volbu písma. Zůstává buď možnost použít nabídku Start/Programy/Příslušenství/Systémové programy/Mapa znaků, anebo spuštění programu CHARMAP.EXE. Zde v rozbalovací nabídce Písmo zvolte položku Všechna písma (Soukromé znaky). V tabulce znaků nyní poklepejte na vámi požadovaný znak, a konečně stiskněte tlačítko Kopírovat. Prostřednictvím klávesové zkratky <Ctrl><V> pak vložte tento znak například do Wordu.

Pokud budete chtít soubory s vámi vytvořenými znaky otevřít na nějakém jiném počítači, objeví se vám namísto nich pouze černé čtverečky. Pro správné zobrazení znaků je potřeba do cizího počítače nainstalovat soubory EUDC.EUF a EUDC.TTE. Zkopírujte na příkazovém řádku oba soubory do složky Fonts, spusťte program EUDCEDIT.EXE a hned jej zase zavřete. Editor totiž při svém otevření zinicializuje soubory písem a v nich obsažené znaky budou od této chvíle k dispozici i na cizím počítači. Nezkoušejte zmíněné dva soubory kopírovat přes Průzkumníka Windows. Pokud to přesto zkusíte, objeví se vám pouze chybové hlášení a EUDCEDIT.EXE se vám podaří spustit teprve až tehdy, když soubory EUDC.EUF a EUDC.TTE odstraníte.

[XP]

4)Podpůrné nástroje: Užitečné utility zdarma na instalačním CD disku Windows XP

Objevili jsme: Na instalačním CD disku Windows XP leží ve složce \Support\Tools soubor SETUP.EXE. Jeho prostřednictvím si můžete nainstalovat sadu podpůrných nástrojů, bohužel v anglickém jazyce. Jedná se o sbírku malých prográmků, jež jsou většinou určeny pro práci na příkazovém řádku, jen některé z nich disponují grafickým rozhraním. Při instalaci máte na výběr dva typy typickou (Typical) a úplnou (Complete). Při volbě úplné instalace se vám na disk zkopírují i aplikace určené výhradně pro správce sítě.

Přes nabídku Start/Programy/Windows Support Tools/Support Tools Help si můžete vyvolat nápovědu, ovšem opět v angličtině. V nápovědě však nejsou popsány všechny programy. Většina z nedokumentovaných utilit vám poskytne alespoň minimální pomoc v případě, kdy je spustíte s parametrem /?. Instalační program během své činnosti rovněž automaticky uloží odkaz na složku, v níž jsou utility umístěny, do proměnné prostředí s názvem Path. Tím se umožní, že všechny programy v této složce lze spustit i přes konzoli přímo z jakékoliv složky.

Použití: Při úplné instalaci systému se vám dostane na disk 70 programů. Velmi krátký popis těch podle našeho názoru nejdůležitějších vám přinášíme v rámečku s názvem Nejdůležitější ze zapomenutých programů ve Windows XP.

Užitečným nástrojem pro analýzu obsahu pevných disků je program VFI.EXE (Visual File Information). Přes menu File/Add a folder si zvolte některou ze složek. Program vám pak v tabulce zobrazí všechny v ní obsažené soubory, jejich velikost, jakož i datum jejich vytvoření a popřípadě i datum jejich modifikace. Příkazem File/Save si můžete tabulku uložit ve formě textového souboru. Pokud pak někdy budete chtít vědět, které soubory byly do složky přidány a které naopak zmizely, stačí spustit program VFI.EXE znovu, vytvořit si nový textový soubor, oba následně porovnat pomocí utility WINDIFF.EXE a nakonec si nechat zjištěné rozdíly zobrazit. Chcete vědět, která složka zabírá na vašem pevném disku nejvíce místa? Zadejte na příkazový řádek následující příkaz:

diruse /s /d /m /q:500 /* c:\

Utilita Diruse vám zobrazí všechny složky, jejichž velikost je větší než 500 MB.

Ten, kdo chce obsluhovat počítače na dálku, může k tomuto účelu využít dvě utility REMOTE.EXE a WSREMOTE.EXE. Program REMOTE.EXE je určen pro dálkové ovládání počítačů zapojených pouze v lokální síti, zatímco WSREMOTE.EXE je aplikace, kterou můžete počítače řídit i přes internet. Použití obou programů je velmi podobné. Tak kupříkladu server spustíte prostřednictvím příkazu

wsremote /s "cmd" 70

Tímto příkazem se spustí příkazový řádek CMD.EXE pro dálkovou správu počítače přes protokol TCP/IP na portu 70. Na klientském počítači pak zadejte

wsremote /c <název počítače> 70

Výraz <název počítače> nahraďte jménem serveru. Všechny příkazy, jež budou od této chvíle na příkazový řádek napsány, budou prováděny na serveru. Činnost na klientském počítači ukončíte příkazem @Q, server příkazem @K. Pro ukončení programu Wsremote ovšem stačí také pouhé zavření okna příkazového řádku.

[95/98/ME/2000/XP]

5)CLIPBRD.EXE: Lepší využití schránky Windows

Objevili jsme: Za utilitou CLIPBRD.EXE se skrývá program Prohlížeč síťové schránky (ve Windows 95, 98 se nazývá Prohlížeč schránky). Vzhledem k tomu, že se v nabídce Start žádný zástupce k této aplikaci nenachází, je třeba ji spustit přes nabídku Start/Spustit a do políčka Otevřít zadat výše zmíněný název souboru. Tato utilita dokáže zobrazit aktuální obsah schránky, a navíc její obsah ještě může uložit ve formě CLP souboru.

Ve Windows 98, ME, 2000 a XP je aplikace již standardně nainstalována, pouze ve Windows 95 je třeba ji dodatečně nainstalovat z instalačního CD disku, kde se nachází ve složce \Other\Clipbook. Varianta pro Windows 95 nabízí funkce, které již v dalších verzích Windows k dispozici nejsou. Dokáže totiž kupříkladu navázat komunikaci s jinými počítači v lokální počítačové síti, a rovněž vyměnit obsah schránky. Dále je možné vytvořit několikero obrazů obsahu schránky, jež jsou k dispozici i po restartování počítače. Zásadním předpokladem však je nutnost mít předem spuštěný program NETDDE.EXE, protože jinak nebudete moci využívat v menu obsažených funkci pro komunikaci v počítačové síti. Program NETDDE.EXE je třeba opět spustit přes nabídku Start/Spustit, ostatně stejně jako samotnou aplikaci CLIPBRD.EXE.

Pokud se vám zdají všechny výše uvedené funkce pro vás zajímavé, můžete si na internetu zdarma stáhnout anglickou verzi Prohlížeče schránky pro Windows 95 (jedná se o program Clipbook Viewer). Naleznete jej na adrese http://support.microsoft.com/support/kb/articles/q135/3/15.asp, a to jako soubor CLIPBK.EXE o velikosti 61 KB. Utilita funguje i ve Windows 98/ME.

Obrazy obsahu schránky ve Windows 2000/XP a Windows 95 se zdají navenek naprosto identické. U obou verzí se objevují nabídky pro využití síťových funkcí, pouze u verze Windows 2000/XP se služba Netdde spouští automaticky. Přesto ve Windows XP zůstávají položky v menu šedé (tedy neaktivní). Sdílení obrazu obsahu schránky nebo připojení k jinému počítači tím pádem možné není. Ale i přesto síťové funkce využívat lze. Můžete totiž z počítače s nainstalovanými Windows 95 vytvořit připojení ke schránce počítače s Windows XP. Opačně to bohužel nejde.

Použití: CLP soubory vytvořené programem Prohlížeč síťové schránky se dají ve Windows použít jako univerzální formát pro výměnu dat mezi počítači s různým softwarovým vybavením. Jednoduše uložte obsah schránky jako CLP soubor s předejte jej jinému uživateli. Ten poklepáním soubor otevře a nový obsah schránky pak vloží do libovolné aplikace. Přitom nehraje vůbec žádnou roli to, zda se ve schránce jedná o obrázek, dokument psaný ve Wordu či tabulku vytvořenou v Excelu. Do CLP souboru můžete umístit i data pocházející z aplikace, která není na cílovém počítači nainstalována.

Jestliže budete chtít využívat síťových funkcí Schránky, potřebujete počítače vybavené Windows 95/98/ME či 2000. Ve Windows XP můžete obsah schránky pouze přijímat. Navíc musíte mít ve Windows 2000 a XP povolen účet hosta (Guest), popřípadě musí být jak na zdrojovém, tak i na cílovém počítači přihlášen stejný uživatel.


Zapomenuté utility - Programy z CD Windows, o kterých možná nemáte ani tušení(CD) II

[2000/XP]

6)REG.EXE: Úprava registru na příkazovém řádku

Objevili jsme: REG.EXE je utilita pro přístup k registru Windows přes příkazový řádek. Naleznete ji ve Windows XP ve složce \System32. Program však běží i ve Windows 2000. Jakmile zadáte na příkazový řádek příkaz reg, zobrazí se vám celá škála dostupných parametrů. REG.EXE dokáže vytvářet nové klíče, a nejenom to. Všechny klíče můžete rovněž odstranit, exportovat i importovat.

Použití: REG.EXE se hodí zvláště pro práci s dávkovými soubory, kdy právě s jejich pomocí můžete provádět automatické zálohy jednotlivých klíčů registru, a to včetně všech podklíčů. Tak například příkazem

reg export "HKCU\Software\Microsoft\Office" c:\office.reg

uložíte daný klíč do souboru OFFICE.REG. Import zase provedete přes příkaz

reg import c:\office.reg

nebo ručně poklepáním na soubor registru OFFICE.REG.

Ovšem skutečným přínosem je příkaz reg query s přepínačem /s. Tak kupříkladu příkaz

reg query /s HKCR\ | find /i "rundll"

velmi rychle nalezne všechny klíče Rundll v hlavním klíči Classes_Root.

Upozornění: Funkce importu a exportu klíčů programu REG.EXE doporučujeme používat raději jen pro klíče s přehlednou strukturou a s nepříliš velkým počtem podklíčů. V opačném případě hrozí zatuhnutí programu, anebo se může objevit chybové hlášení.

Nejdůležitější ze zapomenutých programů ve Windows XP

Apimon - provádí rozbor volání API (Application Programming Interface) od zvolené aplikace

Apmstat - zobrazí informace o Advanced Power Management

Bindiff - vyhledává rozdíly mezi dvěma soubory na úrovni jejich zdrojového kódu

Cabarc - vytváří soubory archivů CAB, popřípadě z těchto archivů soubory extrahuje

Clipbrd - zobrazí obsah schránky a uloží jej jako soubor CLP

Depends - ukáže závislosti daného EXE souboru na knihovnách programu

Diruse - zobrazí velikost složek

Dskprobe - průměrně výkonný editor disku

Dupfinder - vyhledává duplicitní soubory na disku

Extract - extrahuje soubory z archivů CAB

Filever - zobrazí informace o verzi souboru

Msicuu - uklízí zbytky po instalacích programů pomocí MS Installeru

Netcap - protokoluje provoz počítačové sítě

Pmon - příkazovém řádku informuje o zatížení jednotlivých komponent PC, např. zatížení procesoru či využití operační paměti

Pstat - zobrazí na příkazovém řádku informace o využití paměti

Pviewer - zobrazí všechny běžící procesy a dokáže je i ukončit

Rasdiag - provádí analýzu a test vzdáleného připojení RAS (Telefonické připojení sítě)

Reg - umožňuje upravovat registr na úrovni příkazového řádku

Remote - umožňuje dálkovou správu jiných počítačů přes lokální počítačovou síť

Setx - nastaví pro přihlášeného uživatele proměnné prostředí

Vfi - zobrazí informace o souboru

Windiff - porovnává obsahy textových souborů a zobrazuje rozdíly

Wsremote - umožňuje dálkovou správu jiných počítačů přes lokální počítačovou síť a přes internet

§§§§§


Rychlokurz - WinOrganizer - Naučte se pracovat s výkonnou aplikací pro organizaci vašeho času a dat (CD)

Karel Šredl

c03p0679

Zdravím vás a vítám u dalšího dílu Rychlokurzu. Tentokráte vám přinášíme program, který by vás za normálních okolností stál pěkných pár dolarů (konkrétně nepěkných 39,95), ale pro naše čtenáře ho přibalujeme jako bonus zdarma.

Před rokem a třemi měsíci (to to utíká) jsem vám v Rychlokurzu popisoval program Golden Selection Notes pro ukládání poznámek a organizaci dat. Zatímco já jsem od té doby pouze o rok zestárl, z kukly se vylíhl motýl a tento program vyspěl. V jeho nejlepší formě si jej dnes představíme. Nyní se však jmenuje WinOrganizer. Už to není jen nástroj pro ukládání strukturovaných dat, ale svede toho mnohem mnohem víc. A protože je toho tolik, tak se vrhneme hned do práce.

Instalace

Spusťe exe-soubor, a už notorickou sekvencí kliků na [Next>] nainstalujte aplikaci do standardního umístění v adresáři Program Files. Po startu nás WinOrganizer přivítá Tipem dne, tedy jakousi nápovědou, co byste mohli dnes vyzkoušet. Pokud vás to nezajímá, tak před kliknutím na tlačítko [OK] odškrtněte volbu [ ] Show tips at startup (Ukázat Tip dne při spuštění), a tím dalšímu zobrazování tipů zabráníte.

V případě, že hlavní okno (konkrétně menu hlavního okna, ne data) na vás mluví anglicky či jinak, přepněte se na češtinu klikem na menu Tools \ Language \ Czech.

Práce s programem

Vše důležité se bude odehrávat v hlavním okně. Vidíte, že je rozděleno na dvě hlavní sekce, spojené kroužkovou vazbou. Levá ukazuje stromovou strukturu, do které budete ukládat svoje poznámky, úkoly, události, upozornění prostě vše, na co nesmíte zapomenout. Každou takovou položku můžete skrýt pod heslem, takže v jednom rodinném dokumentu může mít kromě společných informací i každý jednotlivý člen rodiny svá soukromá data. Zadáním hesla se vám odkryjí všechny položky se stejným heslem, což má obrovskou výhodu heslo budete psát pouze jednou. Kromě své soukromé složky dat můžete mít zaheslovány i třeba některé věci ve společných složkách.

V pravé sekci se vám bude zobrazovat obsah právě aktivní položky. Obsahem může být dokument, seznam úkolů, událostí atd., v závislosti na typu položky. Obecně se však dá říci, že se obsahové okno dá rozdělit na tři oddíly. Každý oddíl lze umístit na libovolné místo v pravé sekci nebo skrýt. Takže pro položku typu dokument můžete mít v obsahovém okně buď přímo text s obrázky, nebo mít zobrazený seznam dokumentů (viz ukázkový soubor WinOrganizer \ záznamy Laura Davis \ DVD, kde máte v položce Comedies seznam komedií, a teprve v dolní části vlastní popis).

V obsahové sekci můžete tedy mít tato tři pod okna:

Seznam záznamů - čili sloupec záznamů stejného typu pod sebou, např. seznam úkolů (menu Zobrazit \ Podrobnosti záznamu \ Zobrazit podrobnosti záznamu).

Podrobnosti záznamu - datové položky pro aktuální záznam, kupříkladu pro jeden konkrétní úkol ze seznamu úkolů je to datum expirace, stav splnění, důležitost atd.

Komentář - dokument pro vybraný úkol ze seznamu úkolů (menu Zobrazit \ Zobrazit komentář), kam můžeme zapsat data spojená s úkolem, obrázky atd.

Přehazovat pořadí podoken (seznamového, komentářového a okna s podrobnostmi) lze zapnutím volby (menu Zobrazit \ Arrange Windows), uchopením za záhlaví a přetažením na požadované místo.

Struktura položek v levé sekci by měla vyjadřovat nějakou logickou hierarchii, což poměrně hezky ukazuje demosoubor, který se vám otevře při prvním spuštění aplikace po instalaci. Takovou základní strukturu dat jedné hypotetické rodinky (v češtině) jsem pro vás připravil i já a najdete ji na obrázku. Pokud položku budete chtít přesunout na jiné místo ve struktuře, stačí ji myší uchopit a přenést na nové místo konkrétně na položku, která má být její novou nadřízenou. Chcete-li přehodit pořadí položek v rámci jedné úrovně, pak použijte CTRL a šipky Nahoru a Dolů.

Každý z vás by si však měl takovou strukturu přizpůsobit sám vlastnímu stylu tak, aby se mu v ní dobře vyhledávala data, která zrovna potřebuje. Jednotlivé položky ve struktuře mohou být určitého typu a podle toho se potom na ně nahlíží. Typy položek jsou následující:

Poznámky - Obsahem této položky je formátovaný textový dokument (nebo několik dokumentů, pokud aktivujete okno se seznamem záznamů), tedy něco podobného, co můžete vyrobit třeba v textovém editoru (např. ve Wordu). Kromě formátovaného textu může obsahovat také tabulky, obrázky, e-mailové adresy, odkazy na lokální soubory, na webové servery, nebo také na konkrétní data v souborech WinOrganizeru. Pomocí tohoto dokážete vytvořit či uchovat graficky i obsahově poměrně náročné dokumenty. Při zapnutém okně Podrobnosti záznamu uvidíte informace o datu vytvoření a poslední aktualizaci.

Úkoly - Slouží pro zaznamenávání dlouhodobějších úkolů, které stojí před vámi (pro jednorázové akce se hodí spíše záznam typu Událost). Např. potřebujete obvolat firmy a zjistit cenové nabídky. Vytvoříte tedy úkol, zaznamenáte si, do kdy má být splněn, nastavíte, jak často vás má WinOrganizer na tento úkol upozorňovat, a třeba i jaké dokumenty či jaké programy má za vás automaticky otevřít. Průběžně potom budete podle stavu aktualizovat míru splnění úkolu (v procentech), až jej nakonec zaškrtnete jako hotový. Máte tak přehled, co jste již udělali a jak vlastně úkol probíhá či probíhal.

Událost - Jak jsem již zmiňoval, jedná se o jednorázovou akci v čase např. schůzku, pracovní oběd či jenom nákup. Událost může být čistě jednorázová, nebo se může pravidelně opakovat (kupříkladu pravidelné schůzky s přáteli každý sudý týden ve čtvrtek od 20:00). Dá se nastavit, jak dlouho předem chceme být upozorněni a jakým způsobem, i co dělat, jestliže událost prošvihneme (když třeba nebudete mít puštěný počítač), či jaké programy automaticky spustit (třeba při partiii on-line hry).

Hesla - Záznam tohoto typu je určen pro ukládání různých hesel či PINů. Jak název napovídá, uložit je zde možno přihlašovací jméno, heslo či identifikační číslo i adresu WWW stránky, pro kterou jsou zadané údaje platné. Rozhodně doporučuji mít položky tohoto typu zaheslované jak, to si ukážeme později.

Kontakty - I zde je název téměř všeříkající. Je určen pro uchování údajů o člověku (jméno, příjmení, datum narození, fotka, telefon, e-mail, zaměstnavatel...) či firmě (telefon, e-mail, WWW stránky, logo). Datových políček je vskutku hodně, a jistě se vám tam vejdou všechny potřebné údaje. A co se nevejde, to můžete uložit do komentáře.

Složka - Položka typu Složka je mezi ostatními trochu výjimečná. Nemá totiž žádný vlastní datový obsah, slouží pro sdružení podřízených záznamů. Obsah (který se objeví v pravém okně, když na položku typu Složka klikneme) je vlastně jen seznam názvů pod-položek s informacemi o čase jejich vytvoření či poslední aktualizaci. Je to tedy ekvivalent adresáře v souborovém systému nebo takového šuplíku pro dokumenty.

Vytvořme si takovou zkušební položku třeba typu Úkoly. Máme v práci velký projekt a potřebujeme si v něm udělat pořádek a dohlédnout, abychom na nic důležitého nezapomněli. Klikněte pravým tlačítkem na položku, která by měla být nadřízená (logicky by to mělo být umístěno někde pod položkami Práce Projekty, či něco podobného), v menu klikněte na černou šipku vedle volby Přidat a z nabídky typů položek si vyberte typ Úkoly. Tímto jsme přidali položku, do které bychom měli zaznamenat všechny úkoly a fáze projektu. Nejprve však nastavme vlastnosti položky. Klikněte na ni pravým tlačítkem myši a vyberte Vlastnosti. V oušku Hlavní jsou pouze souhrné informace, zato druhé ouško je mnohem zajímavější. Vlastní nastavení obsahuje několik voleb, které vás mohou zajímat:

- Pamatovat si pořadí sloupců v seznamu záznamů zachovat rozvrstvení sloupců v seznamu úkolů (ty je možno měnit pouhým přetažením hlavičky sloupce na požadované místo, nebo přidávat další sloupce přes menu Zobrazit \ Seznam záznamů \ Vlastní nastavení).

- Pamatovat si záznamy, komentáře, detaily záznamu zachovat rozvrstvení podoken s komentářem, s podrobnostmi o záznamu apod.

- Barva textu v seznamu záznamů barva písma v seznamu s úkoly.

- Barva dokumentu barva podkladu aktuální položky tedy úkolů.

- Nastavení datumového filtru zapnutí filtru na datumy vzhledem k dnešku. Nastavíte-li Minulé dny na [5] a Následující dny na [7], všechny položky, které nespadají do tohoto intervalu (tedy jsou starší než 5 dní nebo jsou nastaveny více než týden dopředu), budou skryty.

Ještě důležitější je poslední ouško Zabezpečení. Právě zde se nastavuje heslo pro přístup k datům aktuální položky, jak jsem se o tom již zmiňoval. Zaškrtněte volbu [X] Chráněný dokument a nastavte heslo. Toto sdělte pouze lidem kteří mají mít oprávnění vidět data týkající se našeho projektu. Všechny provedené volby potvrďte stisknutím tlačítka [OK].

Nyní je čas začít vyplňovat jednotlivé úkoly projektu. Klikněte pravým tlačítkem myši do seznamu úkolů a zvolte Vložit. Vyplňte název úkolu (podrobnější popis je možno vložit do komentáře), datum, do kdy je nutno úkol splnit (lze vložit alarm kliknutím na tlačítko [Rozšířené nastavení denního alarmu]), příp. můžete do políčka Assignee vložit jméno pověřené osoby. Do komentáře vepište podrobný popis úkolu. Komentář je v podstatě pole typu Dokument, takže i sem se dají umisťovat obrázky, odkazy a tabulky.

Stejným způsobem vložte i návazné úkoly, snažte se na nic nezapomenout, postupujte od obecných ke konkrétním. Pro každý obecný úkol můžete vložit konkrétnější podúkoly.

Dnes, Zámek

Teď zbystřete pozornost! Probereme si dvě důležité funkce WinOrganizeru. První asi budete používat velmi často: jde o magické tlačítko [Dnes], které najdete v levém dolním rohu hlavního okna. Po jeho stisknutí vás program přenese do přehledného kalendáře, kde jasně uvidíte, co vás dnes a v nejbližších dnech čeká (a nemělo by minout). Tento kalendář se brzy stane vaším startovním místem pro nový den.

Druhá, snad ještě důležitější, je funkce Zámek. Pokud se chystáte od počítače na chvíli odejít, nezapomeňte kliknout na ikonu (nebo stisknout klávesovou kombinaci CTRL+F12). Od tohoto okamžiku se totiž opět zamknou všechny položky, které jste odemkli zadáním hesla, a nikdo nebude moci vaše soukromá data získat. Pamatujte na bezpečnost a vždy před opuštěním PC svá data zamkněte. Vždyť CTRL+F12 je tak jednoduché...

Závěr

Pamatujte na to, že WinOrganizer je pouze nástroj. Jeho opravdová hodnota tkví v datech, která do něj vložíte. Proto nezapomínejte a pokaždé, když si po telefonu domluvíte schůzku, když skončíte pracovní poradu, nebo když se zaregistrujete na internetu, vždy ihned sedněte ke klávesnici a novinky zapište. WinOrganizer se vám odmění tím, že dohlédne, abyste už nikdy na nic důležitého nezapomněli. Takže si zapište za uši... vlastně do WinOrganizeru, že...

§§§§§


Užitečné tipy & triky pro Windows I

Jan Povolný

c03p0680

Pravidelná dávka tipů, lstí a fíglů pro váš operační systém a aplikace

Zima venku, Vánoce na krku, radost i starost zároveň, snad alespoň sněhu bude dost. I tak může začínat úvodník k dalšímu dílu tipů a triků pro Windows, který máte právě před sebou. Horší už je to s pokračováním. Velmi ožehavé téma je dnes připojení na internet, nicméně to je rozebíráno již ve vloženém článku.

Druhým tématem může být pozice Linuxu, která se na desktopech dle některých statistik zlepšuje, a předstihla už dokonce uživatele Maců. Na internetu se objevilo několik velmi zajímavých článků, rozebírajících příčiny tohoto stavu. Jsem aktivním uživatelem Windows i Linuxu, tyto systémy se skutečně funkčně velmi sbližují, což s sebou nese několik pro i proti. Určitě je dobře, když bude mít uživatel na výběr z vícero operačních systémů, možnost volby je kladem tohoto stavu, nicméně na druhé straně stojí hrozící roztříštěnost aplikací. V budoucnu je nutné, aby na obou systémech existovaly aplikace nikoliv stejné, ale schopné pracovat alespoň s jedním společným plnohodnotným formátem dat (může jim být něco na bázi XML), pak teprve budeme moci hovořit o svobodě výběru OS.

Dnešní díl tipů nebude nijak vyčnívat z dlouhé řady těch předchozích. Ukážeme si několik drobnůstek ze samotných Windows a k tomu přidáme něco málo z MS Office, resp. MS Office System, jak zní dnes nový oficiální název těchto aplikací. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windowsl

Heslo a šetřič obrazovky (Win 98)

Dnes začneme středně obtížným tipem, který se bude skládat ze dvou částí. V první si ukážeme jednoduchý způsob, jak zabezpečit alespoň trochu přístup k vaší pracovní ploše, ve druhé si ukážeme, jak toto zabezpečení zrušit, pokud se alespoň na okamžik k té ploše dostaneme.

Začneme opět příkladem. Sedíme u svého počítače a tvoříme, pracujeme. Poté vstaneme a chceme si odběhnout pro kávu. Hodilo by se nějakým rychlým způsobem uzamknout pracovní plochu, abychom si byli jisti, že někdo nepovolaný k našemu počítači nepřistoupí a nezmění/nesmaže něco podstatného. Součástí Windows "profesionální řady", tedy Windows NT/2000/XP již tato funkce je, dostupná pod stiskem kombinace kláves Ctrl+Alt+Delete. Ve Windows 9x ale žádnou takovou možnost k dispozici nemáme.

Můžeme použít nějaký z mnoha externích prográmků, které naleznete jako shareware nebo freeware na internetu. Nebo můžeme pro tento účel použít šetřič obrazovky. Ten lze totiž uzamknout heslem a v momentě, kdy se šetřič aktivuje, nikdo se na vaši plochu nedostane.

Poklepejte pravým tlačítkem na pracovní plochu a z kontextového menu zvolte Vlastnosti. Jděte na záložku Spořič obrazovky a zaškrtněte políčko Chráněný heslem. Poté stiskněte tlačítko Změnit a dvakrát vepište vaše heslo. Pak již zbývá nastavit jen typ spořiče a dobu, za kterou se má aktivovat. Po aktivaci spořiče bude nutné pro přístup na plochu zadat zmíněné heslo. Jde o celkem efektivní a přitom automatické zaheslování.

Bohužel tuto funkci lze vyřadit z provozu, jakmile se cracker dostane k počítači na delší dobu. Nejedná se tedy o ochranu nějakých extra choulostivých dat. Spíše jen proti informacíchtivým kolegům.

Heslo je uloženo v systémovém registru, a pokud se tedy propracujete k editaci registru, můžete je deaktivovat.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Jděte do klíče HKEY_USERS .Default Control Panel. Zde vyberte položku Desktop, a v pravé části regeditu uvidíte v seznamu hodnotu ScreenSave_Data. Tato hodnota je tam pouze v případě, že má šetřič zadané heslo. Heslo je zde v číselné formě. Pokud chcete heslo zrušit, prostě tuto hodnotu celou smažte.

Tím odstraníte heslo a zároveň i ochranu pracovní plochy.

Zbavte se zbytečných knihoven (Win 9x)

V tomto tipu si popíšeme, jak částečně vyřešit jednu z největších slabin domácí řady Windows 95,98 a Me. Je jí katastrofální práce s operační pamětí. Téměř každý uživatel jednoho z těchto operačních systémů se při trošku nevlídném zacházení setkal s informací o nedostatku paměti. MS Word v takových případech s oblibou odmítá uložit dokument kamkoliv se o to snažíte, a často tak uživatel přijde o několikahodinovou práci.

Řešení je nesnadné, nepomáhá ani uzavření všech zbylých aplikací. Celá tato situace je způsobena nesprávnou prací s pamětí. Windows spustí aplikaci a s ní i všechny požadované knihovny funkcí, po ukončení aplikace ale neodstraní z operační paměti všechny knihovny, které tam potom zbytečně blokují místo dalším aplikacím. Úsměvné je, že se to děje i na počítači s relativně velkým množstvím operační paměti (256 MB).

Jedno z řešení se vám nyní pokusím popsat, ovšem těžko hodnotit, nakolik je úspěšné každopádně existuje a spočívá v editaci systémového registru.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE SOFTWARE Microsoft Windows CurrentVersion Explorer. Zde vytvořte novou textovou hodnotu s názvem AlwaysUnloadDll a nastavte její obsah na 1. Restartujte Windows. Tento zásah by měl pomoci při odstraňování přebytečných knihoven z operační paměti.

Chytrá asociace (Win 95/98)

Windows již od počátku své existence používají stejný systém názvosloví. Tedy název souboru a třípísmenková koncovka (neplést prosím s třípísmenkovými agenturami). Tato koncovka slouží k rozlišení typu souboru, Windows podle ní poznají, kterou aplikaci mají spustit, resp. tato koncovka je asociována s určitou aplikací. Potud je vše v nejlepším pořádku.

Co se ale stane v případě, že je koncovka pro Windows neznámá? Potom vám systém nabídne seznam všech instalovaných aplikací, a vy si můžete vybrat, ve které chcete soubor zobrazit. Bohužel Windows si tuto vaši volbu pamatují, neboť je v dialogu výběru aplikace standardně zaškrtnuto příslušné políčko. To není v některých případech šťastná volba. Při příštím spouštění se totiž systém již na nic neptá a spouští program, který jste použili minule, což ale nemusí být ten ideální a jediný možný.

Jednoduchou editací systémového registru můžete zajistit, aby příslušné políčko zůstalo neaktivní a při neznámé asociaci se vás Windows vždy zeptala, jakým programem chcete příslušná data prohlédnout nebo editovat.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CLASSES_ROOT Unknown shell OpenAs command. Zde poklepejte v pravé části na hodnotu Výchozí a za celý řetězec přidejte mezeru a %2. Celé to pak například ve Windows 98 vypadá takto:

C:\WINDOW\Srundll32.exe shell32.dll,OpenAs_RunDLL %1 %2

Zavřete regedit. Volba je ihned aktivní a při dalším výběru aplikace pro spuštění neznámého souboru už nebude příslušné políčko v dialogu zaškrtnuto.

Jak na webové zobrazení složek (Win 98)

Od nové verze Windows 98 (dá-li se takto mluvit v roce 2003) se internet ještě více integroval do prostředí operačního systému. Doslova s ním srostl a od té doby přesně nepoznáte, kde končí klasický Průzkumník a začíná Internet Explorer. S sebou to neslo mnoho slávy a několik vylepšení, mezi něž patřila možnost aktivní pracovní plochy, která v té době byla ukrutně pomalá, na tehdejším hardwaru téměř nepoužitelná...

Dalším rádoby vylepšením byla i možnost zobrazení každé složky v Průzkumníku jako webové stránky. Ona to nebyla možnost, jako spíše nutnost. Průzkumník se pomalu stal webovým prohlížečem, a bylo škoda toho nevyužít pro lepší zobrazení položek a informací o nich. Například u seznamu pevných disků díky této možnosti dostanete pěkný obrázek koláče, ze kterého je ihned vidět, jak je ten který disk obsazen. Nicméně i tento způsob zobrazení (složka jako webstránka) byl a je pomalejší, proto se mnoho uživatelů vrátilo téměř okamžitě ke klasickým složkám známým z Windows 95.

V tomto tipu bychom vám rádi poradili, jak zachovat vzhled složek aktivní, a také zrychlit jejich prohlížení. Průzkumník samozřejmě používá pro zobrazení složek obrázky, které jsou k dispozici na pevném disku. Není nic snažšího, než tyto obrázky upravit jak k obrazu svému (změnit vzhled složky), tak je i při zachování parametrů zmenšit, aby se rychleji zobrazovaly.

Tyto obrázky jsou skryté, nejprve musíte ve vašem oblíbeném prohlížeči povolit zobrazování skrytých souborů. V Průzkumníkovi to provedete v roletovém menu Zobrazit, kde zvolíte položku Možnosti složky. Zde na záložce Zobrazit zvolte v seznamu položku Zobrazovat všechny soubory. Vše potvrďte.

Nyní přejděte do složky Windows Web na vašem systémovém disku. Zde najdete tři soubory, které se používají pro zobrazení aktivní složky:

wvleft.bmp - zobrazuje mraky v levém horním rohu složky

wvline.gif - čtyřbarevná ozdobná linka

wvlogo.gif - obrázek v levém dolním rohu složky

Pro jistotu si před samotnými úpravami tyto soubory raději zazálohujte, ať se můžete vždy vrátit k původnímu nastavení. Pokud zachováte rozměr, jméno a formát obrázku, můžete s ním nakládat dle libosti a upravit si tak každou složku podle svého přání.

Tipy pro MS Officel

Skryté buňky v Excelu (Excel)

První tip pro MS Office se týká malého vylepšení v Excelu. Zvlášť pro ty, kteří pracují na dokumentech, jež poté pokračují k dalším očím.

S buňkami lze v Excelu provádět mnoho věcí, lze je kupříkladu zamykat. Docela jednoduchou úpravou nastavení ale můžete buňky i skrývat. Výhodou je, že Excel s těmito buňkami dále pracuje tak, jako by skryté ani nebyly. Skryjete-li tedy nějaké důležité číslo, výpočty dále probíhají tak, jak mají, bez problémů. Jen některá čísla nejsou v tabulce vidět.

Výborně se to hodí v případě, že máte v dokumentu složitější tabulku a některé výpočty provádíte pomocí vzorců mimo. Zde si také zobrazujete meziúdaje, které jsou velmi platné při analýze vlastního výpočtu. Tyto meziúdaje můžete snadno skrýt a nebudou vám kazit celkový dojem z tabulky. Jak na to?

Každé buňce v Excelu můžete určit její formát. To provedete nejsnáze poklepáním na buňku pravým tlačítkem a volbou Formát buňky z kontextového menu. Na záložce Číslo pak máte předdefinované kategorie čísel. V tomto seznamu je i kategorie Vlastní. Vyberte ji a jako její hodnotu vložte znaky ;;; (třikrát středník). Potvrďte.

Jestliže nyní budete chtít skrýt nějaké číslo, prostě jen vyberte pro tuto buňku kategorii Vlastní, a číslo zmizí. Obsah buňky můžete vidět v místě zadávání v horní části Excelu.

Vícenásobná schránka (Office 2000)

V jednom z předešlých dílů tipů a triků jsme si ukazovali, jak aktivovat vícenásobnou schránku pro aplikace Office 2000, kde byla tato vlastnost novinkou.

Jsou ale i uživatelé, kterým lidově řečeno "leze" tato schránka "na nervy". Ono není příjemné, když při soustředění se na tvorbu jakéhosi dokumentu na vás neustále vyskakuje okénko s několika útržky textu, který jste uložili do schránky. V takovém případě stojí za to schránku deaktivat, což lze provést editací systémového registru. Jak jinak.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Office 9.0 Common General. Zde poklepejte pravým tlačítkem do pravé části regeditu a vytvořte novou položku typu DWORD. Nazvěte ji AcbControl. Znovu poklepejte na tuto položku a přiřaďte jí hodnotu 1. Ukončete regedit. Nyní se již schránka bude chovat tradičním způsobem.

Easter Eggsl

Ano, je to tak, máte před sebou další z nemnoha dílů tipů a triků, který obsahuje nějaké to velikonoční vajíčko. Dnešní bude docela výjimečně ukryto v nepříliš používanem editoru Visual Basicu, jenž je součástí MS Office 2000.

Multimediální prezentace (Word 2000)

Pro spuštění tohoto velikonočního vajíčka potřebujete Word 2000. Spusťte jej a stiskněte kombinaci kláves Alt+F11, která nastartuje editor Visual Basic, jenž je obsažen v sadě MS Office 2000.

Pravým tlačítkem poklepejte na lištu s ikonami nástrojů a z kontextového menu zvolte Upravit. Nechte okno úprav lišty otevřené a přejděte do roletového menu Nápověda. Zde poklepejte pravým tlačítkem na položku O aplikaci Microsoft Visual Basic a uvidíte možnost tento název změnit. V podstatě se jedná o přeprogramování nabídky MS Wordu. Přepište název položky na anglické Show VB Credits a zavřete stále otevřený dialog úpravy lišty. Poté zvolte už obyčejně z roletového menu Nápověda vaši upravenou nabídku, a pokochejte se výkonem programátorů. Tento trik jsem zkoušel na anglické verzi Office 2000 a fungoval bezvadně, na české není ověřený, nicméně by měl být funkční také. Zkuste, a uvidíte.

Tímto vajíčkem se dnes rozloučíme. Snad vás alespoň jeden z tipů zaujal a pomohl vám vyřešit nějaký problém. Příští díl už budete číst v novém roce, do kterého vám tímto přeji vše nejlepší.


Užitečné tipy & triky pro Windows II

Intertipy

Uvnitř 23 stupňů Celsia, venku kolem nuly. Šest hodin ráno. Tyto informace poměrně věrně vyjadřují myšlenky na začátku zimy, která nám doufejme přinese alespoň dostatek sněhu na Vánoce.

Kolem bodu mrazu se bohužel pohybuje i situace kolem Internetu 2004 což berte jako souhrnný název pro možnosti připojení v ČR. Sdružení pro Internet s konečnou platností po roční marné snaze a mnoha planých jednání ustoupilo od nátlaku na telekomunikační firmy a ministerstvo informatiky, a zaměřilo se dle svých slov na podporu bezdrátového připojeni pomocí Wi-Fi.

Situace je opravdu mizerná, počet ADSL přípojek sice roste, nicméně velkou ofenzívu plánují na příští rok kabelové televize, které v současnosti nabízejí podstatně lepší službu, než jakou ADSL při agregaci může být. Takže uvidíme, co se z toho vyvine. TV reklamy na ISDN už mě moc nebaví.

Návod na diplomku

www.vscht.cz/sil/sil_cz/studenti/diplom/navod_01.htm

Dnešní díl internetových tipů jsem chtěl zaměřit na MS Office, případně další Office aplikace. Při prohledávání internetu jsem narazil na tuto velmi zajímavou stránku. Nejedná se totiž přímo o stránku s tipy a triky, ale o velice podrobný návod, jak ve Wordu napsat diplomovou práci na VŠCHT.

Stránka vypadá na jedničku jak vzhledem, tak obsahem. V levé části máte k dispozici dlouhé menu s odkazy, přehledně tematicky rozdělenými do sekcí Nastavení dokumentu, Tabulky, Grafy, Obrázky a kreslení atd. Začátečník může směle postupovat odshora až dolů, a naučí se tak celkem slušně pracovat s editorem a vytvářet velmi pokročilé dokumenty. Všechny návody obsahují ilustrační grafiku a jsou téměř vždy doplněny nějakým tipem nebo trikem, kterým můžete svou práci zefektivnit. Vše je samozřejmě hezky česky, a jelikož se pohybuji i ve vysokém školství, rozhodně doporučuji tuto návštěvu všem studentům, kteří to s Wordem moc neumí (a že jich není málo).

Microsoft

www.microsoft.com/cze/office/using/tips/default.asp

Pokud chcete sehnat na internetu tipy pro MS Office, rozhodně nezapomeňte ani na její tvůrce, tj. Microsoft. Stránky Microsoftu, ať už si o něm myslíte, co chcete, jsou provedeny velmi pěkně a přehledně na to, kolik informací musí zobrazit. Nejinak je tomu i u sekce věnované speciálně tipům pro Office System. Současná verze stránek se věnuje sadě Office XP, Office 2003 je totiž ještě částečně nedostupná.

Tipy jsou rozděleny do sekcí podle aplikací, kterým se věnují. Najdete tu samozřejmě tipy pro Word, Excel, Powerpoint či Access, ale také tipy pro Outlook, Frontpage, Publisher a Visio, které patří mezi méně známé součásti Office. Jednotlivé tipy jsou zpracovány rovněž velmi dobře za použití obrázků. Cesta k nim ale není tak krátká, jak by se mohlo zdát, musíte totiž nejprve zvolit téma, které hledáte, a tam naleznete samotný tip nebo trik. Vše je hezky česky.

VBS fórum

visual.lbc.cz/tipy/tipy.asp

Stránky s mnoha tipy věnujícími se výhradně Visual Basic skriptování, které je ale také součástí kancelářského balíku MS Office. Stránka je svým provedením velmi prostá, jedná se v podstatě pouze o seznam jednotlivých tipů, vždy stručně okomentovaných. U každého tipu je i seznam verzí VB, které lze pro provedení použít. Tipů je kolem šedesátky, a opravdu stojí za to. Každý krok je velmi podrobně popsán, a vždy máte k dispozici již funkční příklad ke stažení. Pokud s VBS začínáte, nebo jste mírně pokročilí, rozhodně si tuto stránku nenechte ujít. Navíc angličtinu nepotřebujete, vše je v naší mateřštině.

Office Tips

www.magneticweb.co.uk/msoffice.htm

Podobně jako v předchozím případě se jedná o stránku velmi jednoduše provedenou, rozhodně vás nepřiláká svým vzhledem, jako spíše obsahem. Najdete zde totiž mimo jiné velké množství tipů pro MS Office, určených spíše pro začátečníky. Všechny tipy jsou bez jakéhokoliv třídění seřazené převážně v textové podobě za sebou. Všechny jsou součástí jednoho HTML dokumentu, takže není problém je stáhnout a pročítat off-line. Kromě tipů pro MS Office najdete v levém menu i další tipy pro Windows a internet, rovněž zpracované pouze textovou formou. Vše anglicky.

Computer tips

www.computertips.com/Microsoftoffice/microsof.htm

Nenechte se v žádném případě odradit dost jednoduchým a příliš nepovedeným vzhledem těchto stránek, jejichž autorem bude nejspíš Američan. Stránky sice působí lacině, ale nechybí jim vyhledávač, který vám v orientaci mezi tipy bude velkým pomocníkem. Najdete jich zde totiž velmi mnoho. V úvodu máte k dispozici výběr základních aplikací Office, po poklepání na zvolenou ikonu se dostanete na další poměrně dlouhý seznam s tématy, pod kterým se poté skrývají ještě delší seznamy se samotnými tipy a triky. Bohužel je opět většina tipů zpracována bez užití jakékoliv grafiky, což sice potěší uživatele na pomalé internetové lince, ale nepřispěje to k lepšímu pochopení tipů pro začátečníky. Stránky umožňují vložit i vlastní tip, a obohatit tak již rozsáhlou sbírku. V jiné části stránek potom najdete také tipy pro Windows a internet. Vše je anglicky.

Bcentral Office tips

www.bcentral.co.uk/technology/office/tips/default.asp

Tato stránka je jakýmsi britským detašovaným pracovištěm Microsoft Technetu. V tradiční profesionální kvalitě po stránce vzhledu i obsahu zde najdete velké množství tipů nejen pro MS Office. Kancelářské tipy jsou přehledně rozděleny podle aplikací v balíčku. Po volbě aplikace se dostanete opět na další dělení dle témat, kterých se tipy týkají. Po výběru tématu najdete na další stránce samotné tipy a triky, velmi dobře popsané, bohužel s minimem obrázků. Každé téma je zpracované jako jedna WWW stránka, což může usnadnit čtení tipů pro uživatele s pomalým připojením na internet. Na stránce najdete samozřejmě vyhledávač i mnoho dalších informací o produktech Microsoftu. Anglicky.

Linda\s Office tips

www.newbieclub.com/officetips/?buntah

Velmi profesionálně a přehledně provedená stránka s tipy pro MS Office. Celý web se věnuje počítačovým začátečníkům, a právě část s tipy patří mezi jeho hlavní součásti. Tipy nejsou "nijak organizovány", najdete je ihned na úvodní stránce odkazu bez ladu a skladu. Není jich mnoho, ale jsou velmi dobře zpracovány při použití ilustračních obrázků. Na stránce nechybí vyhledávací nástroj, máte šanci se stát členy klubu začátečníků. Jinak zde nenajdete nic podstatného. Vše je samozřejmě anglicky.

S tímto odkazem se dnes rozloučíme, za měsíc, to už bude skoro po Vánocích, se těším opět na shledanou.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0698

? Mám Toshibu 5100, zakoupenou v Kanadě u Staples v původní zalepené krabici, s XP Home. Počítač neměl nainstalované Synaptics (ty jsem si stáhl ze sítě). Dodnes nemohu formátovat diskety na externí mechanice A:\. Podle nápovědy to nejde. V menu se neobjevuje odkaz na Formát. Konečně jeden velký problém: V Dial-up Connection se objevuje 16 teček tam, kde má být zapamatované heslo (v mém případě jen 6 teček). Je to ovšem heslo nesprávné a musím jej pokaždé přepsat, což mě zdržuje. Rád bych věděl, jak se zbavit nesprávného hesla a založit heslo správné.

Co se týká nemožnosti formátovat diskety na externí mechanice, je to velmi zvláštní nedostatek, ale u Toshiby bych té nápovědě věřil. Zkoušel jste příkaz format a: z dosovského okna? Stávající Dial-up připojení nenapravujte. Vytvořte nové připojení s jiným jménem (to je důležité) a v něm nastavte vše, jak je třeba. Pak můžete to staré připojení smazat. Kdyby to nepomohlo, zkuste upgradovat IE a pak musíte nové připojení (opět jiného jména) vytvořit znovu. Co se týká teček v heslu, obecně platí, že pokud se heslo zobrazuje z podnětu aplikace, neodpovídá počet teček počtu znaků.

? Na PC s AMD Duron 900 MHz, 256 MB paměti, mám Windows 98 SE. Připojuji se přes ISDN. Od jisté doby nevím přesně, ale v té době bylo právě jen zapojeno ISDN (software Fritz) a instalován nový skener Umax Astra 4500 s příslušným doplňkovým softwarem jdou hodiny v počítači, pouze když je zapnutý.

Tato závada svádí k hypotéze, že si systém neumí sáhnout do BIOSu pro aktuální čas a datum, nebo že je v BIOSu poškozen časovač, který má kalednář na starosti. Hodiny totiž fungují tak, že při startu si operační systém přečte z BIOSu správný čas a ten pak udržuje sám. Neustálé čtení BIOSu by bylo totiž velmi pomalé. Pokud čas měníte, ať už jako uživatel nebo jako nezávislý proces (např. po síti LAN), tento se do BIOSu dostane, aby byl i v něm aktuální. Ve vašem případě to vypadá, že pokud je stroj vypnutý, BIOS nepočítá a tudíž se po dalším startu natáhne ten čas, který byl naposledy změněn. Zkuste vysledovat, zda chování vašeho počítače odpovídá této teorii a také zda běží čas v BIOSu, když do něj po startu skočíte. Řešením může být nová baterka pro BIOS nebo také výměna desky, je-li to vadný časovač. Je také možné, že došlo k nějakému nechtěnému zásahu do BIOSu při přidávání nového hardwaru. Pak by mohl stačit i upgrade BIOSu. Při vlastním upgradu však postupujte opatrně, jak zde již bylo mnohokrát napsáno.

? Lze nějak zařídit, aby se např. po 22. hodině Windows automaticky ukončila a již nešla až zase do určité doby spustit?

Toto je poměrně zajímavý dotaz, ale obávám se, že samotná Windows na tento úkol nestačí. Problém je také to, že nepíšete, o jaká Windows se jedná. Windows 95/98/ME jste schopen pouze časovaně vypnout, ale nahodit už je musí něco jiného. Windows NT/2000/XP se dokáží také jen sama vypnout, ale protože pracují na bázi služeb, které lze ovládat, bylo by třeba možné zakázat přihlášení, nebo vypnout tiskové služby apod., aby se počítač stal de facto nepoužitelný. Vypnutí a zapnutí služeb lze nastavit v Task Scheduleru pomocí řádkových příkazů. Jiným řešením z podobné kategorie by mohl být i speciálně napsaný screensaver závislý na čase. Pokud byste trval na opravdovém vypnutí počítače, pak doporučuji programovatelný záložní zdroj (UPS), kde nastavíte od kdy do kdy má být systém vypnut, a software od UPS se postará o bezpečné vypnutí i o zapnutí. Pozor však u počítačů se zapínacím tlačítkem (těch už je nyní většina), musejí se umět zapnout při příchodu napětí na zdroj. To lze zajistit v BIOSu nebo na samotném zdroji (tyto části na to však musejí být připraveny!). Ještě je jedno řešení, které předpokládá střední znalosti z oblasti elektroniky. V Task Scheduleru naprogramujete ne vypnutí, ale Standby stav, a pomocí specifického signálu na určitý port (nejlépe simulace pohybu myši na určitý COM) pak počítač vzbudíte. Předpokládá to zakázat buzení všemi ostatními signály, kromě onoho portu. Čas zapínání musíte získat z nějakých programovatelných hodin nebo zásuvky. Je však třeba si uvědomit, že všechny tyto možnosti lze celkem snadno obejít, nejvíce odolná by mohla být záležitost s omezením služeb Windows NT technologie nebo speciální screensaver, samozřejmostí je neznalost administrátorského hesla pro běžné uživatele.

? Mám soubor ( velikost 117 bytů, jedná se o odkaz) z jedné stránky (už nevím, ze které) na video ve formátu *.asx. Když ho chci přehrát, tak jedině pomocí Windows Media Playeru, který si automaticky stáhne kodek a následně mi video přehraje. Dá se nějakým způsobem toto video uložit na disk? A také by mě zajímalo, kam to vlastně ten kodek stahuje, protože na disku není po něm ani vidu, ani slechu. Také mám jednu zvukovou nahrávku ve formátu *.rm (chtěl bych ji překonvertovat do *.asx), kterou si mohu přehrát jedině pomocí RealOne Playeru, jenž si též nejprve stáhne kodek (nevím kam), a až následně soubor přehraje. Ani v jednom přehrávači není něco jako Save As, nebo rovnou volba na překonvertování do jiného formátu, a proto nevím, jak na to.

Videosoubor lze ve většině případů samostatně stáhnout na disk. Při klepnutí pravým tlačítkem myši na link s videem (z webové stránky) si zvolíte "Save Target As" a soubor pak uložíte do vámi zadaného adresáře. Co se týká kodeku, jde o předpis jak dekomprimovat data z videosouboru. Bývá většinou malý a ukládá se do systémových složek Windows nebo jen do registru. Možnost "Save As" v přehrávačích nebo prohlížečích nenajdete, protože to už plyne z jejich funkce. Nejsou to editory, nic se v nich nevytváří, a proto není třeba nic ukládat. Abyste mohl překonvertovat soubor (zvukový, obrazový, video) z jednoho formátu na jiný, musíte mít program, který to umí. Konkrétní programy lze vyhledat a mnohdy i odzkoušet na internetu. Většinou jsou to shareware, ale najde se mezi nimi i freeware.

? Mám takový problém s jedním počítačem: jsou na něm Windows 98 SE a MS Office 97 SP2. Vše funguje až na Word, který při pokusu o tisk nebo změnu fontu vyhodí chybovou hlášku s dotazem, zda ignorovat nebo zavřít (samozřejmě, že ignorovat nelze). Zkoušel jsem přeinstalovat Office nepomohlo odinstalovat, zrušit adresář C:\Program Files\Office, zrušit záznamy v registrech a znova nainstalovat nepomohlo odebrat a přidat tiskárnu taky nic. Myslíte si, že bude nutná reinstalace systému?

Reinstalace systému rozhodně není nutná. Je třeba se pořádně podívat na ovladače tiskárny, která je používána jako defaultní. MS Office, a nejvíce MS Word, pracují ve výsledku pro papírovou verzi daného souboru. Když tedy otevřete wordovský dokument, Word jej formátuje pro tisk, aniž byste na něj v tu chvíli vůbec pomysleli. K tomu se musí domluvit s ovladačem tiskárny na okrajích, na počtu bodů na řádce, atd. Pokud je ovladač tiskárny nějak poškozen, nebo je případně vybrán jen nějaký generický rastrový tisk, Word je značně omezen a nedovoluje měnit fonty apod. Pokud máte tyto problémy, nejprve změňte tiskárnu. Jednoduše nainstalujte nějakou fiktivní (fyzicky neexistující) tiskárnu, a tuto přiřaďte jako default. Pokud se chování Wordu změní, máte vyhráno. Pak už jen musíte přeinstalovat ovladače tiskárny, kterou fyzicky používáte. Odebrat a přidat tutéž tiskárnu nepomůže, protože se použije stejný ovladač. Reinstalace ovladače by měla proběhnout z externího zdroje (CD, internetu), a nikoliv z vlastního systému. Tam může být soubor také poškozen.

Ohlasy čtenářů

V čísle 10/2003 PC WORLDu je v rubrice FAQ dotaz na používání SMTP jednoho providera pro odesílání pošty z jiných účtů při připojení dial-upem. Dovolil bych si oponovat tvrzení, že to nelze. Řešení je hned několik. Na adrese http://www.mailutilities.com/ars/?fars_11 je prográmek Autoroute, na stránce http://www.postcast.com je PostCast Server. Doporučuji prozkoumat.

Jan Kubík

V čísle PC WORLD 6/2003 v rubrike FAQ na strane 53 sa čitateí pýta, ako je možné spoíahlivo skontrolovať pamäť. Mne sa veími osvedčil program Memetest-86 v3.0. Je to program, ktorý sa nabootuje z diskety a poctivo dookola testuje celú pamäť. Keď vám ani po 4 hodinách nevyhlási chyby, je pamäť na 100 % v poriadku. Program je možné získať na adrese: http://www.memtest86.com. Je to freeware, inštalačka vytvorí bootable disketu, z ktorej sa Memtest nabootuje.

Ing. Róbert Barát

? Mám základní desku Asus TUSL2-M, Celeron 1 GHz, 256 MB RAM, Windows 98 SE, graf. kartu INNO 3D GeForce 5200 128 MB, interní modem In Voice Micronom 56 K, zvuk integrovaný na základní desce. Protože došlo k tomu, že mi syn smazal některé soubory Windows (je mu 5 let) a oprava smazaných souborů se nepodařila, musel jsem kompletně celá Windows přeinstalovat. Udělal jsem si zálohu nastavení Cookies, Oblíbené a nastavení Outlook Expessu. Pak jsem celou složku C:\Windows smazal a nainstaloval vše znovu z instalačního CD. Nyní jsem přišel na to, že systém odmítá spouštět CD-ROM PC WORLDu. Jiná CD spustí bez větších problémů, jen je delší doba načítání dat. Na obrázku je sňatá obrazovka chybového hlášení. Co by bylo možnou příčinou tohoto stavu? Používám Internet Explorer ve verzi 5.50.4807.2300, aktualizované verze SP2.

Domnívám se, že přeinstalování nebylo korektní. Windows si nenesou informaci o systému a instalovaných programech pouze ve své složce, ale také v profilech uživatele, ve složce Program Files apod., které jste nesmazal. Bohužel z chybového hlášení se nedá moc zjistit, vadný soubor (ovladač) se schovává za "neznámým" modulem. Zásada obnovy nefunkčního systému spočívá buď v instalaci na čistý disk a pak navrácení uživatelských dat ze zálohy, nebo instalací na současný (pokažený) stav. Druhá varianta je vhodná v okamžiku, kdy jste rozhodnuti reinstalovat. Vyjde-li to, nestojí to moc práce. Když to nevyjde, stejně zde byl úmysl instalovat načisto. Při vracení dat, a zejména uživatelského nastavení ze zálohy je třeba být velmi opatrný, protože některá nastavení úzce souvisejí se součástmi systému, které se mohou reinstalací změnit (novější verze apod.). Nastavení platné pro starší verzi může někdy úplně rozhodit verzi novější.

Hledáme odpověď

Prosím, poraďte mi. Programuji ve Visual Basicu a mám jeden problém. Potřebuji zjistit, zda se dá v objektu FRAME nějak nastavit, aby byl průsvitný. Aby bylo pod ním vidět např. obrázek. Neexistuje nějaký OCX, který by to umožňoval?

matulko@szm.sk

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

c03p0699

? Lze nějakým způsobem dosáhnout toho, aby se neukládaly do seznamu naposledy otevřené dokumenty ve Windows XP Professional? Standardním způsobem můžu jen ručně tento seznam vymazat a když na to zapomenu, tak kdokoliv pracuje na mém PC vidí všechny soubory, na kterých jsem pracoval.

Váš problém asi nejlépe vyřeší, když nastavíte automatické vymazání seznamu naposledy otevřených souborů při vypnutí systému. Toho lze dosáhnout, když v konzole Zásady skupiny Konfigurace uživatele Šablony pro správu Nabídka Start a Hlavní panel vyhledáte položku Při ukončení vymazat historii posledních otevřených dokumentů a zde zvolíte Povoleno a stisknete OK. Konzolu Zásady skupiny spustíte z příkazového řádku spuštěním gpedit.msc

? Pro správu elektronické pošty používám Outlook Express 6. Vždy, když chci napsat nový e-mail, tak mi při zadávání adresy Outlook nabídne celou adresu po napsání prvních znaků. Dá se tento pomocník nějakým způsobem zrušit?

Tuto funkci nabízí nástroj AutoComplete, který můžete jednoduchým způsobem deaktivovat. V nabídce Nástroje Možnosti Odesílání zrušte zatržení položky nazvané "Automaticky dokončovat e-mailovou adresu při psaní zprávy".

? Na svůj počítač s Windows XP jsem nainstalovala program WinZip. Nyní jsem zjistila, že mi bude spíše vyhovovat nástroj pro práci se ZIP soubory, který byl ve Windows původně. Takže jsem WinZip z počítače odinstalovala, ale zjistila jsem, že okenní nástroj nefunguje. Dá se to nějak napravit?

Postup je velice jednoduchý. Spusťte položku Spustit v Nabídce start a do příkazového řádku zadejte: regsvr32 zipfldr.dll a stiskněte OK. Po restartu systému by vše mělo opět pracovat správně.

? Mám dva hard disky. Vím, že je dobré umístit swapovací soubor na jiný disk, než je umístěn operační systém. Disk s operačním systémem má rychlost 7 200 ot./min., ten druhý 5 400 ot./min. Je dobré i tak umístit swap na druhý disk, i když je pomalejší?

Takto jednoznačně se to říci nedá, ale v podstatě máte pravdu. Jde o to, že během provozu operační systém pracuje s různými soubory používaných programů, které jsou většinou na stejném disku jako OS a odkládací soubor. Bude-li swap file na jiném disku, měl by se čas diskových operací reálně snížit. Jiná věc je ta, že se jedná o časy v řádu milisekund a při běžné práci na PC toto urychlení možná ani nepostřehnete. Co mohu určitě doporučit, nastavte si rozsah odkládacího souboru na pevnou velikost. Doporučuji 2,5násobek velikosti operační paměti.

? Po připojení na internet a spuštění IE se objeví hlášení "svchost.exe generoval chyby a bude systémem Windows uzavřen". Po ukončení svchost.exe nejdou prohlížet stránky, spouštět programy, prohlížet adresáře přestane fungovat většina systémových funkcí. Zkoušel jsem různé záplaty, dokonce jsem naformátoval disk a natáhl nový systém. Chyba se objevuje dál. Chtěl bych se zeptat, jak se jí zbavím a co ji může způsobovat? Na počítači mám nainstalovaná Microsoft Windows 2000 Professional Version 5.00.2195 Service Pack 4.

S největší pravděpodobností máte na počítači virus Nachi. Různí výrobci antivirových programů jej nazvali i jinými názvy jako Lovsan.D, WORM_MSBLAST.D nebo W32.Welchia.Worm. Podobně jako virus Blaster a jeho varianty, zneužívá tento virus chybu v OS Windows. Pomocí programu TFTP předá virus cílovým počítačům pokyn ke stažení kopie viru z ohroženého systému. Napadený soubor je odeslán prostřednictvím portu 80. Je třeba, abyste z internetu stáhnul removal tool (http://securityresponse.symantec.com/avcenter/venc/data/w32.welchia.worm.html), který odstraní vir z počítače. Jedna z variant je i ta, že budete muset provést novou instalaci.

Jako prevenci byste měl mít nainstalovaný antivirový software s aktualizací ze 13. srpna a mladší.

? Mám PII 433 MHz, RAM 384 MB, 2x HDD 10/17GB, MB FIC VB601/Intel čipset, AGP ATI Rage 32 MB, zvuk. Yamaha SaX/OPL3 ISA, Modem Microcom/Fincom DeskPorte56K Internal/W, CD/RW Asus, DVD.

1. Jak se bude PC chovat s Windows XP celkově, ale i konkrétně? Mám na mysli nešťastnou ISA zvukovku, na kterou jsem drivery pro XP prostě nesehnal?

2. Kdybyste mi mohli trochu více přiblížit nový vynález MS (aktivaci), kdy je třeba ji provést, a kdy ne... Narážím na známý fakt, který asi Microsoftu ušel, a to ten, že nic není věčné, ať už je to instalace samotná, komponenty nebo slavná bezplatná linka aktivace. Pro mé PC s ohledem na vývoj je XP asi poslední OS, který zprovozním. A to mám např. za X let, když už XP nebudou v kursu a odejde mi třeba HDD, shánět aktivaci "po všech čertech"?

1. Vaše konfigurace by měla být pro běh Windows XP dostačující, a protože máte v počítači relativně dost paměti, myslím že XP budou chodit poměrně svižně. Co se týče zvukové karty, tak Yamaha SaX OPL3 je ve Windows XP přímo podporována.

2. Ohledně aktivací svých produktů myslel Microsoft na různé možnosti. Všeobecně a velmi zjednodušeně se dá říci, že pokud provedete aktivaci a budete potřebovat znovu nainstalovat operační systém (bez větších hardwarových změn), nemusíte znovu aktivovat. V případě, že budete nějakým zásadnějším způsobem upgradovat váš počítač, bude nová aktivace nutná.

Microsoft se bude s ochranou svých produktů i nadále ubírat tímto směrem, takže se do budoucna nemusíme bát o to, že by služba pro aktivaci nějakým způsobem zanikla.

? Od kamaráda jsem dostal e-mail, který obsahoval přílohu s koncovkou ".asx". Poštovní klient Outlook ale zablokoval přístup k tomuto souboru z důvodu nebezpečí. Poraďte mi prosím, jak se můžu dostat k této příloze a kde můžu nastavit, abych podobné přílohy dostal bez problémů?

V registru HKEY_CURRENT_USER\Software\Microsoft\Office\10.0\Outlook\Security si vytvořte String Value Level1Remove a do něj zapište typy souborů, které chcete odblokovat.

? Zajímalo by mě, jestli existuje spolehlivý způsob vytvoření kopie libovolného filmového DVD nosiče. Například propojením DVD přehrávače, popř. PC 1 pomocí kabelu s grafickou kartou PC 2. Spuštěním přehrávání DVD filmu na přehrávači a zapnutím nahrávání na PC 2. Nebo zda by bylo možné na jednom PC přehrát DVD film, a na témže počítači tento film nahrávat a ukládat do souboru na pevném disku. Jelikož je každý nosič konstruován na přehrávání, mohou se tímto způsobem obejít případné ochrany proti kopírování? Jaké by měly být nároky na hardwarové a softwarové vybavení, a jakým způsobem by se mělo postupovat při výše uvedených nebo podobných způsobech zálohování DVD?

Když pomineme všechny právní aspekty této činnosti, tak existuje několik mnohem jednodušších způsobů, jak vytvořit kopii DVD.

V zásadě jsou při pořizování kopií DVD pouze dva větší problémy. Jeden z nich je ten, že originální disk mívá mnohdy až dvojnásobné množství dat, než které se vejde na DVD-R/DVD+R disky. To se řeší tím způsobem, že se použije nějaká větší komprese, nebo se vypustí některé zvukové stopy a titulky nežádoucích jazykových verzí, popřípadě bonusových materiálů. Druhý problém tkví v ochraně originálních disků různými ochrannými systémy. Na tuto možnost je k dispozici velké množství různých softwarů.

V praxi to znamená, že pomocí jednoho softwaru dekódujeme originální DVD a uložíme jeho soubory na pevný disk počítače. Další utilita nám upraví výslednou velikost vybraných souborů, a pomocí třetího programu vše uložíme na disk DVD. Existují i programy, které celý postup provedou samy, ale není zde možnost detailního nastavení jednotlivých operací.

Na internetu naleznete hned několik serverů, které se zabývají touto problematikou, a kromě konkrétních postupů vám poskytnou i potřebný software. Pro jejich nalezení stačí zadat heslo "kopírování DVD" ve vašem internetovém prohlížeči.

? 1. Na svém PC používám OS Windows 98 a rád bych přešel na Windows XP. Mám 20GB HDD, rozdělený na 3 části: 8, 8 a 3 GB. Jak byste mi doporučili rozložit data? Já bych to chtěl asi takto: na disk C: (3 GB) bych dal pouze OS, na D: složku Program Files a do ní všechny programy, a na E: by byly filmy, MP3 a ostatní multimédia. Nevím však, jestli je možné, aby složka Program Files byla na jiném disku, než jsou Windows.

? 2. Dál bych se chtěl zeptat, jestli je výhodné kupovat "kombo" mechaniky CD-RW/DVD? Jakou značku mi radíte? Mezi moje oblíbené patří Teac.

? 3. Plánuji si koupit nějaké reproduktory, a možná i zvukovou kartu. Úplně mi stačí 2, resp. 2+1 (2x repro, 1x subwoofer). Jakou kartu a reproduktory byste mi poradili?

1. Mně nejvíce vyhovuje model, kdy na jedné partition je operační systém s instalovanými programy, a na druhém oddíle jsou data. Ve vašem případě bych viděl 7 GB na OS a programy, zbytek disku na data.

2. Co se kombo mechanik týče, myslím, že je to poměrně rozumná varianta. Když nepřemýšlíte o DVD-RW mechanice, mohu toto řešení doporučit. Mé oblíbené značky jsou Sony a Toshiba.

3. Slušných reproduktorů je na trhu celá řada, ale já mám nejlepší zkušenost s produkty Genius. Pro vás bych doporučil model SW-K106. Má dva satelity a subwoofer, a kromě zajímavého designu i slušně hraje. Cena je okolo 1 000 Kč. U zvukových karet je, dle mého názoru, stále ještě ideální zvolit Creative Labs. Pro "zvukovku" bych sáhl do tohoto koše.

? 1. Pořídil jsem si starší notebook Compaq a ten má (pravděpodobně) softwarový modem, a tak přemýšlím o koupi modemu připojitelného přes USB můžete mi nějaký kvalitní poradit?

? 2. Chtěl bych udělat zálohu disku na notebooku (Windows, Program Files a pár adresářů), ale ne jako obraz disku. Chtěl jsem vypálit CD, ale mám problém: jak vytvořit disk, který by byl bootovatelný a obnovil by systém automaticky?

1. Určitě vám mohu doporučit modem Microcom USB 56K Travel/S. Kromě malých rozměrů (62 x 20 x 96 mm) a velmi příznivé ceny (okolo 2 200 Kč) má i další přednosti. Je plně napájen z USB, takže nepotřebujete žádný adaptér, a z vlastní zkušenosti mohu potvrdit bezproblémový provoz s OS od Windows 95 SR2 (s podporou USB) až po Windows XP.

2. Nevím, z jakého důvodu nechcete vytvářet obraz disku, ale myslím si, že právě tato možnost je pro vaši potřebu nejvhodnější. Já pro tyto účely používám Ghost od Symantecu a plně mi vyhovuje. Velice jednoduchým způsobem můžete vytvořit image celého disku a tu později upravovat. Proto budete-li chtít vytvořit zálohu systému a aplikací instalovaných v počítači, není to žádný problém. Založíte image celého disku a z něj potom vymažete nepotřebné soubory či adresáře. Jsou zde i jiné možnosti, jako ukládání obrazu na CD, USB nebo FireWire zařízení. V případě potřeby image aplikujete zpět na disk a po restartu je vše zase plně funkční, tak jako před provedenou zálohou.

? Chtěl bych se zeptat, jestli jde v programu Nero Burning Rom zvolit u CD-R menší rychlost vypalování než 4x? A jakou rychlost mám použít na vypálení Audio CD, aby šlo přehrávat i na stolní hi-fi věži?

Nero používá vlastní ovladače pro CD/DVD mechaniky a vždy nabídne výběr rychlostí daných pro konkrétní úkon, na konkrétním médiu a mechanice. Takže nebude-li v nabídce vámi požadovaná rychlost, tak mechanika nebo médium tuto rychlost nepodporují. Co se Audio CD týče, má zkušenost je taková, že při zápisu osminásobnou rychlostí je CD vypáleno bez chyb. Samozřejmě záleží na typu a výrobci média. Já nejčastěji používám That\s Write, Benq, TDK a žádné problémy jak s vypalování, tak se samotným přehráváním nemám.

? 1. Chtěl jsem u kamaráda zapojit svůj HDD v jeho PC a zaktualizovat Windows. Takže jsem jeho disk odpojil, svůj nastavil jako Master a zapnul počítač. PC však z mého disku nebootuje. Zkoušel jsem dát i svůj kabel, ale nic. Pokud disk zapojím jako Slave a nechám bootovat z kamarádova, tak systém můj disk vidí a mohu s ním pracovat. Takže kde se stala chyba?

? 2. Chci své PC propojit s AV receiverem tak, aby šel prostorový zvuk. Je toto možné? Pokud ano, tak jak? Prozatím mám pouze integrovanou zvukovku na desce Asus A7N8X.

1. Předpokládám, že disk provozujete běžně na svém počítači, a proto bych zapojování do jiného PC nedoporučoval. V okamžiku, kdy z disku nabootujete v kamarádově počítači, systém zjistí, že od posledního startu se změnila konfigurace a změní většinu všech nastavení a ovladačů. V krajním případě může celý systém zcela zkolabovat. Že se nepodařilo z disku nabootovat, bych přikládal tomu, že systémová partition není definována jako aktivní. To můžete nastavit například pomocí programu Fdisk.

2. Tato možnost samozřejmě existuje. Je třeba, abyste si pořídil zvukovou kartu vybavenou výstupem prostorového zvuku 5.1, případně 6.1. Na trhu je hned několik modelů karet, které tyto parametry splňují.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


ADSL: zle matičko, zle - Jaký vliv má agregace na kvalitu připojení zákazníků k internetu?

Vojtěch Bednář

c03p0663

ADSL, tedy Asymetric Digital Subscriber Line představuje alternativu zajištění internetové konektivity, do které bylo a jistou měrou stále ještě je vkládáno mnoho nadějí zejména domácností a malých firem, kterak přijít poměrně lacino a přitom kvalitně k přístupu na síť. Bohužel, zavádění této technologie se u nás setkává s celou řadou potíží, větších či menších, do jisté míry takových, že potenciální uživatele dokonale odrazují.

Prvotní myšlenkou ADSL služeb je zprostředkovat internet s využitím stávajícího metalického vedení pevné telefonní sítě. Technologie je koncipována tak, aby odbourala dva největší problémy konvenčního vytáčeného připojení, zvaného dial-up. Především se jedná o časovou tarifikaci, tedy závislost výše poplatků za připojení na době jeho trvání. Druhým problémem je nízká rychlost a spolehlivost, a to i na digitalizovaných linkách. Kromě toho ADSL umožňuje díky frekvenčnímu rozdělení integrovat trvalý přístup k síti s využitím stávajících telefonních služeb, a to v reálném čase. Jinými slovy, klasický telefon lze používat i tehdy, je-li aktivní připojení k síti a naopak.

Použití ADSL linky vyžaduje několik věcí. Především se jedná o upravenou telefonickou koncovku, frekvenční dělič zvaný též Splitter. Koncové zařízení (ADSL modem) zprostředkuje napojení počítače nebo sítě k rozvodu a navázání spojení s ISP.

Poskytovatel připojení zajišťuje svému klientovi konektivitu k internetu za pomoci technologie ADSL. Nejdůležitějším a nejproblematičtějším bodem připojení však stále zůstává pevná metalická síť patřící Českému Telecomu (ČTc), bývalému monopolnímu telekomunikačnímu operátorovi. Právě odtud vycházejí takřka všechny potíže, které u nás ADSL má.

Aby se zabránilo přetížení vedení nadměrným provozem, tedy aby se ušetřily náklady spojené s vytížením sítě, uplatňuje ČTc ve své části provozu takzvanou agregaci. Jedná se vlastně o nasazení techniky, která rozděluje jedno fyzické vedení o stanovené rychlosti mezi více uživatelů. Teoreticky lze linku bez problému "prodat vícekrát, než kolikrát existuje". Vychází se z principu, že v jednom okamžiku nejsou nikdy připojeni všichni klienti, a ti kteří ano, nebudou vždy linku využívat na její plnou kapacitu. Tu tak lze rozdělit na více koncových bodů, než pro kolik je teoreticky určena, a zároveň s tím významně snížit náklady.

První spuštění agregace v síti ČTc vyvolalo obrovský problém. Rozdělování linky si vyžaduje buď nasadit tvarování provozu (tzv. shaping), nebo zahazování paketů na spojovacích zařízeních. Necitlivé nastavení techniky vedlo k tomu, že reálná rychlost ADSL připojení na mnoha místech klesla z deklarovaných stovek kilobitů za sekundu na zlomek této hodnoty, a přiblížila se tak kritizovanému vytáčenému připojení a v některých případech spadla až pod ně. Z rychlé a neomezené možnosti přístupu na internet se tak stala možnost pomalá, omezená a takřka nefunkční, zejména pro použití služeb s vysokým nárokem na rychlost hovoříme o IP telefonii, streamování videa, hraní některých on-line her atd. Proto ČTc přistoupil k vypnutí agregace. To vedlo k opětovnému nárůstu rychlosti pro uživatele a ke zvýšení kvality služby. ADSL se stalo tím, čím mělo od počátku být.

Smutná současnost

Bohužel, nic netrvá věčně. Uživatelé, zejména ti vlastnící nejlevnější varianty služeb, si zvykli přenášet veliký objem dat. Velký podíl na tom mají zřejmě výměnné sítě, stahování velkých balíků dat, připojování LAN sítí pomocí ADSL linek určených pro jednotlivé uživatele, atd. ČTc, který je všeobecně znám svou neochotou nabídnout univerzální a neomezenou službu přístupu k síti, vyhlásil "zrychlení", zvýšení maximálních rychlostí ADSL, ovšem se značnými omezeními co se týká objemu dat s tím, že svou novou nabídku hodlá postupně vnutit všem uživatelům ADSL u nás. To společně s kontroverzním systémem přihlašování k síti vedlo k dalším komplikacím při nasazování ADSL.

V polovině října došlo k nové aktivaci agregace. Jak se zdá, následky byly alespoň ze začátku méně apokalyptické než v prvním případě. Problém s nadužíváním sítě stále trvá, zejména pokud se "stahovačům" podařilo najít způsob, jak agregované připojení do jisté míry obejít (využitím více vláken na downloadu). Pro mnoho uživatelů VoIP a podobných služeb ovšem nastala temná doba. Jsou fakticky vytrestáváni za snahu zajistit si rychlý a kvalitní přístup k internetu? Těžko říct. Agregace pomáhá udržet nízké ceny ADSL pro koncové zákazníky právě tím, že snižuje nákladovost na straně provozovatele klientské sítě, tedy Telecomu. Její první nasazení bylo prokazatelným omylem a špatným porozuměním jednak technologii, jednak potřebám uživatelů, kteří za tuto formu přístupu platí i v nejlevnější variantě více, než kolik by platili za některé jiné, taktéž obecně dostupné varianty. Druhé nasazení bylo o poznání citlivější, nicméně stav ADSL v České republice se kýženému ideálu opět výrazným způsobem vzdálil.

Co bude dál?

Oproti jiným formám přístupu k síti sází ADSL již z principu na svou rychlost. Na rozdíl od zastaralého, uživateli a odborníky odmítnutého a ČTc donekonečna prosazovaného ISDN, nabízí časově nelimitované, rozuměj netarifikované připojení. Zatímco však v případě ISDN se uživatel dočká konstantní rychlosti a vysoké kvality provozu, u ADSL tady nic takového očekávat nemůže. ČTc v dohledné době zřejmě nehodlá zavádět řízení kvality služby ani rychlostní dolní limit, pod který by provoz nikdy neměl poklesnout. Situace pro uživatele vypadá tak, že má vesměs vlastní kvalitní vybavení s rychlým terminálem, má smlouvu s providerem vybaveným vysokou konektivitou, nicméně žába sedí na prameni přesně uprostřed. A to i přes snahy státního regulátora, nezávislých skupin, dokonce i politiků. Jisté je, že ADSL patří budoucnost, a to z jediného prostého důvodu. Nikdo nikdy nepostaví tak hustou síť metalického vedení poslední míle, aby se to jen přiblížilo síti, kterou vlastní Český Telecom. Ve velkých centrech existuje kabelová televize, v menších pak bezdrátoví operátoři. Telefonní linka je ovšem jistotou nacházející se i tam, kde všechny ostatní možnosti prakticky odpadávají. Po ohromné modernizaci a faktické výměně větší části telefonní sítě jsou tyto linky ve stavu, kdy ve své většině umožňují vysokorychlostní datový přenos s minimálními nároky na další zásahy do stávající infrastruktury na straně uživatele, a jen o něco většími (instalace DSLAMů) na straně provozovatele přenosové sítě. Bohužel se zdá, že boj o funkční variantu takto rozsáhlé a snadno dostupné služby se neodehrává v hladině hledání a eliminaci technických nedostatků, vytváření kompromisů mezi únosnou měrou provozu, agregace a potřeb uživatelů, leč v oblasti ekonomických zájmů, generování zisku a uživatelských restrikcí. Co by se muselo stát, aby se tento tragický stav změnil, je ve hvězdách záleží na vzájemné domluvě všech, kteří se na ADSL podílejí, stejně tak jako na státní regulaci telekomunikací prováděnou Českým telekomunikačním úřadem, jenž může rozhodování do značné míry ovlivňovat.

§§§§§


Místo pro každého - Porovnejte si nabídku českého webhostingu a vyberte si(CD) I

Vojtěch Bednář

c03p0664

Poskytování služeb je jedním z nejdůležitějších oborů podnikání na internetu. Každý, kdo používá síť, přeci potřebuje na ní mít nějakou identitu. A tak existuje množství provozovatelů připojení, e-mailových schránek, komunikačních aplikací, instant messagingu, chatů a konferencí a dalších užitečných služeb. Pokud chceme, aby o nás svět věděl a nejen mi o něm, potřebujeme k tomu obvykle vlastnit také prezentaci. Od jednoduché sady webových stránek jednotlivce, který chce například vystavovat své rodinné fotografie pro přátele, až po profesionální plně dynamické aplikace firem, informační portály, elektronické obchody a aplikace. Jednou z nejpodstatnějších služeb, kterých je třeba pro to všechno využívat, je webhosting. Tedy, fyzický prostor pro umístění těchto stránek, jednoduchých i složitých.

Vybíráme si

Tak jako v případě jiných služeb, si i u webhostingu skutečně máme z čeho vybírat. Když výběr omezíme jen na nabídku, která je dostupná v našich končinách (započítávaje v to i Slovensko), dostaneme se i tak k úctyhodnému množství různých služeb. Liší se nabídkou, cenou, kvalitou, profesionalitou. V podstatě je na zdejším trhu možné najít vždy něco, co přesně vyhovuje našim, jakkoliv náročným požadavkům, a co představuje vyváženou kombinaci těchto požadavků vůči k ceně, kvalitě a dostupnosti. Existuje několik základních kritérií, dle kterých můžeme tyto služby elementárně roztřídit. V následujícím článku se na některé z nich pokusíme podívat a poskytnout tak elementární přehled pro každého, kdo se rozhoduje, kam své stránky co nejlépe umístit tak, aby byly v bezpečí a dostupné celému světu společně s přehledem subjektů, jež jsou schopny ať již placený, či bezplatný webhosting (freehosting) poskytovat.

Zdarma nebo za peníze?

Tak jako mnoho dalších služeb na internetu, i webhosting můžeme snadno a rychle pořídit "zadarmo". Uvozovky v tomto slově jsou jednoznačně namístě. Skutečnost, že fyzický úložný prostor na serveru o určité kapacitě dostaneme bezplatně, je totiž vždy vyvážena nějakou újmou. Každý provozovatel, který je komerční firmou, pochopitelně musí nějak vydělávat a je nepravděpodobné, že by nám poskytl skutečně bezplatnou službu, aniž by za to očekával jakoukoliv kompenzaci. Touto kompenzací bývají obvykle vynucené reklamy, sledovací cookies, navigační lišty realizované pomocí opět vnucených rámců či skriptů a další. Bezplatné služby také bývají omezené co do kapacity, využití anebo možnosti spouštění skriptů, využití jazyků jako je PHP nebo ASP, provozu SQL serveru nebo připojení domény druhého řádu.

Jinou variantou bezplatných služeb jsou ty webhostingy, jež jsou poskytovány v rámci nějakého balíku, jako vedlejší služba k té primární, kterou bývá jiná. Tak například mnoho ISP dává svým zákazníkům k dispozici prostor pro uložení prezentace, jako doplněk k připojení na internet. Podobné platí i pro poskytovatele e-mailových schránek a další.

Placené služby se od těch bezplatných liší především garancí spolehlivosti. Provozovatel a zákazník spolu uzavírají smlouvu, ve které je jasně stanoveno, co přesně zákazník za své vynaložené peníze dostává. Vztahuje se na něj reklamační řád, je o něj postaráno. I když extempore spočívající v náhodném nebo nechtěném vymazání nějaké prezentace bez existence zálohy na straně provozovatele se již v poslední době nestávají ani v případě bezplatných služeb, stále ještě zde tvoří jistý druh nehezkého stínu z minulosti. A to pochopitelně není jen nepěkná vizitka pro provozovatele, ale především pro uživatele, který si k němu svou prezentaci nahrál.

Celkově tedy platí, že pokud chceme vytvořit osobní prezentaci, své vlastní stránky nebo projekt, vystačíme si s některou z forem bezplatných služeb. Jestliže však jde o umístění profesionální prezentace lhostejno zda aktivní či pasivní firmy, komerčního subjektu, nebo instituce vyplatí se za ně investovat určité množství peněz.

Webhosting a další

Původně byl webhosting skutečně pouze poskytnutím místa na serveru provozovatele služby a adresy, pod kterou byl tento prostor dostupný. Jestliže jej ale již máme, musíme své stránky vytvořit a umístit je na něj. Základní a nejjednodušší metodou je klasické použití protokolu FTP v kombinaci s vhodným klientem, jako je třeba LeechFTP nebo všudypřítomný Windows Commander. Vyjma toho je FTP podporován mnoha aplikacemi určenými pro tvorbu prezentací a HTML kódu.

Kromě toho však ještě existují další způsoby publikace obsahu na WWW. Jedním z nich je využití FPE FrontPage Extensions. FPE jednak umožňuje do mnohem větší míry než u FTP automatizovat publikaci stránek, jednak slouží coby rozhraní pro integraci některých aktivních prvků, které by jinak ze strany provozovatele sice byly dostupné, ale vyžadovaly by složité nastavení a konfiguraci, či by je dokonce bylo nutné využívat od externích provozovatelů. Zde jde konkrétně o předdefinované šablony pro diskusní fóra, návštěvní knihy, o rozšířenou navigaci prezentací, anebo také o počitadlo a statistiku přístupů či odesílání obsahu formulářů majiteli webových stránek prostřednictvím serveru (lze obejít odesíláním přes klienta, avšak to je z technických a sociálních důvodů krajně neoptimálním řešením). Podmínkou pro použití metody FPE je pochopitelně vlastnit aplikaci Microsoft FrontPage, a také dochází k poměrně značnému provázání s platformou. Prakticky tedy není možné využít webhosting provozovaný na jiné platformě, než jsou Windows.

Další možností tvorby stránek jsou integrované nástroje. Prezentaci můžeme vytvářet pomocí aplikace přímo umístěné na serveru poskytovatele webhostingu. Díky tomu nepotřebujeme ani klientský program pro editaci stránek či kódu, ani žádný přenosový protokol. Když odhlédneme od faktu, že s pomocí integrovaných editorů sice lze vytvořit hezké, avšak pouze velmi jednoduché prezentace, pak tyto nástroje mohou u pasivních prezentací sloužit velice dobře například pro okamžité vkládání novinek, opravu dílčích chyb v kódu a obsahu, či jeho celkové odlaďování.

Součástí webhostingových služeb jsou také další funkce přidané hodnoty. Především jsme zde již hovořili o počitadlech přístupů, návštěvních knihách a dalších podobných nástrojích. Ty se opět hodí víceméně jako doplňkové objekty, určené k vložení do statických stránek. Abychom mohli provozovat profesionální dynamické prezentace a aplikace, musí náš webhosting také podporovat využití jazyků jako jsou například PHP či ASP.

Dalšími vedlejšími službami poskytovanými k webhostingu jsou domény a e-mailové schránky. U bezplatných služeb se obvykle můžeme dočkat domény třetího řádu (my.něco.cz), nebo adresáře (www.něco.cz/my), eventuálně (www. něco.cz/něco/my). Je zřejmé, že pro případného návštěvníka je nejoptimálnější a nejsnáze zapamatovatelnou možností ta první. Domény druhého řádu (www.my.cz) lze typicky využít s placenými webhostingy, protože jejich provoz je vázán na dostupný DNS server a protože jsou pochopitelně také placené (několik pokusů provozovat domény II. řádu bezplatně či reklamně ztroskotalo). Alternativou, o níž ještě bude řeč, je možnost, jak bezplatně přijít k doméně II. řádu spolu s objednávkou vyšší formy placeného hostingu. To je již záležitost jednotlivých poskytovatelů těchto služeb.

Je platforma důležitá?

Tak jako u stolního počítače nás zajímá, zda je v něm provozován operační systém Windows, nebo některá distribuce Linuxu, mělo by nás to stejně tak zajímat i u serveru pro náš webhosting. Obecně platí, že servery postavené na UNIXu/Linuxu a webovém serveru Apache jsou velmi výkonné, velmi spolehlivé, maximálně dostupné a rychlé. Na druhou stranu na nich nelze provozovat některé služby, které implicitně fungují na webserverech pod Windows, typicky na IIS, jenž je integrován do operačních systémů rodiny Windows NT Server (dnes typicky Windows 2000 Server, nebo nejnovější Windows 2003 Server). Platforma nás nemusí zajímat, pokud tvoříme statickou prezentaci, avšak u dynamických služeb, obchodů či portálů s maximální důležitostí nepřetržitého provozu se již o ni zajímat musíme. Dobré je také vědět to, že servery Windows jsou obvykle mnohem jednodušší na správu, avšak obsahují množství potenciálních bezpečnostních nedodělků a mezer. To je pouze další podpůrný materiál pro rozhodování se, nikoliv argument pro Windows či pro Linux.

Propagace a hledání

Ačkoliv tyto dvě služby na první pohled se samotným webhostingem příliš nesouvisí, přesto jsou vnitřně velmi dobře propojeny. Pokud chceme, aby naše prezentace byla alespoň nějak užitečná, musí být navštěvována. To znamená zaregistrovat ji do katalogů WWW stránek, jako je u nás například Seznam (www.seznam.cz). Někteří poskytovatelé toto dělají automaticky, a to je pro uživatele jednoznačný klad. Další věcí je reklama. Někdy stránky nestačí zaregistrovat do katalogů, ale jejich návštěvnost je třeba aktivně zvyšovat. Jednou z nejefektivnějších cest k dosažení tohoto je využití výměnných nebo komerčních reklamních systémů. Příkladem těch výměnných, v neprofesionálním prostředí výhodnějších, je Newlinx (newlinx.adrenaline.cz) nebo Billboard (www.billboard.cz). Problém některých bezplatných poskytovatelů webhostingu spočívá v tom, že využití těchto reklamních systémů zakazují, nebo výrazným způsobem omezují především proto, že do stránek klientů sami vkládají propagační objekty a další by jim v tomto ohledu s největší pravděpodobností velmi vadily. Proto se před využitím jakékoliv bezplatné služby vyplatí přečíst podmínky používání. Totéž, co platí pro reklamní proužky, také může platit pro volné objekty na stránkách. Poskytovateli freehostingu nemusí vadit ani velké množství stránek, ale může mu vadit velké množství volných nebo provázaných objektů, jako jsou například přiložené soubory MP3, archivy, aplikace anebo multimédia. To je proto, že v nedávné době někteří jedinci využívali, respektive stále vesele využívají bezplatných hostingů pro ukládání svých osobních archivů, warezu, nelegálních MP3 a AVI souborů tak, že v prostoru s nabízenými desítkami megabajtů umístí jen několik stránek a zbývající dostupný prostor využijí výše uvedeným způsobem. Zatímco konečným uživatelům webu to sice může přinášet pozitiva, pro provozovatele se jedná o obsazený prostor bez zjevného smysluplného využití. Totéž pochopitelně platí i pro jakékoliv jiné soubory přímo nesouvisející s webem, nepropojené s jeho vlastní organizační hierarchií.

Když už budeme platit

Rozhodli jsme se pro placený webhosting a vybrali si optimálního provozovatele i tarif. Zde je dobré dát si pozor na systém placení, obvykle existují měsíční či delší kalendáře. Pokud nevyžadujete drahou a náročnou službu, je obvykle praktické platit v delších než měsíčních intervalech, šetří to čas a nervy. Minimální verze webhostingů mohou být také spláceny ročně, což je jak ze strany zákazníka, tak i poskytovatele nejspíše nejoptimálnější. Placené služby jsou velice flexibilní co se týká pohledávek, jejich nákladovost se pohybuje od desítek korun až po tisícikoruny měsíčně, přičemž některé, zejména ty náročnější varianty mohou obsahovat bezplatnou (rozuměj již zahrnutou) registraci a provoz domény druhého řádu. To je obvykle výhodné, na druhé straně je však třeba dávat velmi dobrý pozor na to, zda nepřeplácíme službu, kterou ve skutečnosti nepotřebujeme, respektive zdali bychom si nevystačili s její méně technicky vydatnou a finančně náročnou variantou. To je ovšem víceméně individuální otázkou každého, kdo se pro webhosting rozhoduje, kdo si z nepřeberné nabídky dostupných produktů vybírá.

Webhosting běh na dlouhou trať

Výběr webhostingu patří, spolu s výběrem ISP nebo provozovatelem e-mailu, k těm nejdůležitějším. Zatímco ISP však můžeme, zejména jde-li o některou z forem úpravy telefonní linky nebo dokonce klasický dial-up, snadno změnit, změna webhostingu je přeci jen mnohem těžší. Lidé, návštěvníci vašeho webu si snadno zvyknou na jeho adresu i chování, a změna obojího pro ně může být dosti stresující nebo demotivující. Proto je rozhodně dobré vybírat uvážlivě, s přihlédnutím ke všem aspektům, které pro nás mohou být důležité, dokonce i k těm, které se tak zpočátku netváří.

Špatný výběr může snadno vést ke stavu, kdy v lepším případě používáme službu, jež je pro nás nevhodná, pomalá, či zatížená jinými problémy, v horším případě za takovou službu ještě i platíme. Přechod od jednoho poskytovatele k druhému nás i v případě dvou bezplatných stojí čas, v jakémkoliv jiném případě i určité finanční prostředky, které chtě nechtě budeme muset vynaložit. Proto vám přejeme při výběru místa, kam dát svou prezentaci své vyjádření je na internetu důležitější než jakékoliv jiné při hledání identity vás nebo vaší firmy šťastnou ruku.

Doplňující a zajímavá URL

www.billboard.cz - Výměnný reklamní systém

newlinx.adrenaline.cz - Výměnný reklamní systém

www.blueboard.cz - Služby počitadel, fór a podobně

Placený nebo neplacený Webhosting?

Placený:

Garantovaný provoz služby

Garantovaná dostupnost a kvalita

Možnost reklamace

Obvykle více doplňkových služeb (ASP,PHP,SQL)

Možnost využít doménu II. řádu

Žádná omezení při využití prostoru, nasazení reklamy

Nutnost platit za provoz

Pokud jsme nenároční nebo používáme jen statické stránky, zůstane mnoho služeb nevyužitých

Neplacený, nebo vedlejší služba:

Bez přímých nákladů

Někteří provozovatelé podporují takřka vše, co placení

Široká nabídka, podobně jako u placených

Bez přímé odpovědnosti provozovatele

Někdy omezení v reklamně, vnějších odkazech

Bez jistoty provozu

Je nabízen přesně daný produkt, placení provozovatelé nabízejí velké možnosti jeho škálování

Hosting může být ze strany provozovatele zrušen prakticky kdykoliv se mu zlíbí


Místo pro každého - Porovnejte si nabídku českého webhostingu a vyberte si(CD) II

Co je důležité při výběru Webhostingu?

- Kapacita serveru, tedy místo v Megabajtech, které je nám dáváno k dispozici

- Podpora jazyků PHP a ASP

- Platforma, na které náš webhosting běží

- Podpora SQL serveru

- Přístup pomocí FTP, FPE

- Vlastní editační aplikace

- Předdefinované skripty pro počitadlo, návštěvní kniha atd.

- Doplňkové e-mailové schránky

- Služby sledování a vyhodnocování přístupů statistiky návštěvnosti Z čeho je dobré při výběru vycházet?

- Tvoříme stránky pro svou osobní potřebu, nebo pro potřebu komerční?

- Jsou naše stránky určeny pouze známým, nebo mají přilákat další čtenáře?

- Mají propagovat nějaký produkt?

- Budou statické, nebo dynamické?

- Jak často je hodláme aktualizovat?

- Jak vůbec je hodláme aktualizovat?

- Jak budou přibližně rozsáhlé?

- Budou obsahovat připojené objekty jako jsou multimédia (MP3, video), chceme, aby si z nich uživatelé stahovali aplikace, archivy, velké ceníky, dokumenty, atd?

- Budeme se stránky snažit propagovat pomocí reklamních systémů, nebo registrace do katalogů?

- Vytváříme zcela novou prezentaci, nebo pouze migrujeme již stávající?

Přehled provozovatelů webhostingu

Bezplatný webhosting

Multiweb

www.multiweb.cz

Poměrně hubená varianta bezplatného webhostingu. K dispozici má 10 MB prostoru, což je standard, webové rozhraní umožňující tvorbu stránek. Chybí podpora domén III. řádu, FTP přístup, není zde ani PHP, ani SQL, žádný e-mail. Nejsou vnucovány reklamy, soubory jsou omezeny na půl megabajtu.

PES

www.pes.cz

Bezplatná verze hostingu jinak komerčního WPP Pes.cz nabízí úctyhodných padesát megabajtů dostupného prostoru. Podporováno je PHP, k dispozici e-mailová adresa, doména III. řádu také funguje, přístup k prostoru je pomocí FTP, chybí webové rozhraní. Do stránek je vkládána reklama. Zajímavostí je, že právě na freehostingu je testován nový systém Windows 2003 Server. Celkově se jedná o zajímavou variantu pro náročnější využití.

Webzdarma

www.webzdarma.cz

Hezkých 50 MB prostoru pro hostování, ovšem za cenu vkládání reklamního materiálu. K dispozici je doména III. řádu, podpora PHP, webové rozhraní i FTP. K prezentaci je možné si pořídit jednu e-mailovou adresu. Služba je vhodná pro mírně náročnější projekty, nevadí-li vám přítomnost propagačních materiálů.

Atlas, Můjweb

www.mujweb.cz

Služba, konstrukcí podobná Swebu, vychází konec konců z konkurence mezi portály Atlas a Seznam. Nabízí se 15 MB prostoru pro umístění stránek, několik podpůrných skriptů. Problém může být se správou a uploadem stránek (FTP), velikost objektu je omezena na tři megabajty. Tato varianta se hodí víceméně pro nouzové využití nepříliš profesionálními uživateli.

Seznam.cz (Sweb)

www.sweb.cz

Sweb je provázán se službou e-mailů poskytovanou Seznamem již několik let. Prakticky tak stačí mít e-mailový účet, a máte také prostor na webhostingu ve formátu www.sweb.cz/jméno. K dispozici je 10 MB prostoru, FTP, webové rozhraní. Max. velikost souboru na serveru je omezena na pouhých 500 KB, k dispozici jsou podpůrné skripty, PHP a SQL však nejsou podporovány.

Volný

www.volny.cz

Opět služba jednoho z našich nejznámějších ISP. K dispozici je 10 MB prostoru, FTP přístup, bez omezení velikosti souboru na serveru a bez vnucených reklam. Bonusem navíc je služba pro prezentaci vlastních fotografií. Jedná se o mírně lepší, ale také náročnější alternativu, než je Sweb.

FBI

www.fbi.cz

Server s tajemným a velmi lukrativním názvem, evokujícím Federal Bureau of Investigation, dává uživatelům ohromných 60 MB prostoru. Standardní je jedna e-mailová adresa, skripty i doména třetího řádu i FTP přístup. Webové rozhraní není přítomno stejně tak, jako naštěstí i omezení souborů. To vše je vyváženo přítomností reklamy, nicméně na FBI můžeme volně umístit i velmi náročné projekty. Vadí vám název a nefandíte Američanům? Chcete něco ve východnějším podání? Není problém, stejné služby fungují i na adrese www.kgb.cz.

Webpark

www.webpark.cz

Webpark patří, možná trochu nezaslouženě, mezi nejznámější české bezplatné webhostingy. Dává pouhé 3 megabajty prostoru k dispozici, díky tomu bez nutnosti vkládání reklamních materiálů. K dispozici je nicméně stroj pro snadnou tvorbu webových stránek a FTP přístup. Pokročilé funkce k dispozici nejsou, což ale u projektů této velikosti nijak přehnaně nevadí. Kladem je webové rozhraní a možnost domény třetího řádu.

Pipni

www.pipni.cz

Kouzelné, gigantické, jedinečné. Pipni dává svým uživatelům astronomického půl gigabajtu hostovacího prostoru. K dispozici je nejen FTP, ale také podpora skriptování a SQL, Nabízí se využívání zabezpečeného HTTPS protokolu, webové rozhraní však chybí. Pipni je do jisté míry poloprofesionálním řešením. Pro použití této jedinečné a vynikající služby je totiž nutné vlastnit vlastní doménu II. řádu, a tedy si tuto doménu i zaplatit. To má zřejmě zabraňovat nevhodnému využívání ohromné palety možností. V každém případě se ale v oblasti bezplatného webhostingu stává Pini.cz jednoznačnými vítězem přehledu.

Vymezený bezplatný webhosting

Předchozí služby byly nabízeny prakticky komukoliv. Kromě nich však existuje několik webhostingů, které omezují, nebo si dokonce vybírají své zákazníky. Smysl této činnosti je zřejmý. Poskytovat služby pouze těm projektům, které splňují určitá kvalitativní kritéria, nebo které zapadají do jasně stanovené oblasti lidské činnosti. Nyní se podíváme na několik málo z nich:

KBX

www.kbx.cz

Server KBX hostuje na linuxové platformě převážně osobní stránky různého ražení. Velikost hostingu není přesně vymezená, k dispozici je PHP i FTP přístup, bez vnucených reklam. KBX je určeno pro osobní použití, studenty a neziskový sektor.

Medima

www.medima.cz

Tento webhosting je určen především pro lékařský sektor mediky, odborné lékaře a podobná využití. Nabízí zajímavých čtyřicet megabajtů prostoru, možnost e-mailu, webového rozhraní, stejně tak jako FTP. Do stránek jsou vkládány reklamy.

Sinister

www.sinister.cz

Sinister je serverem určeným na podporu tvůrců dobrých webových stránek. Je postaven na linuxovém serveru Apache, nabízí podporu PHP4, doménu třetí úrovně i e-mail. Velikost souborů neomezuje stejně tak, jako primárně ne velikost hostingu. Přístup je přes standardní FTP, bez reklam.

Placený webhosting

Nyní se podíváme na placené, tedy komerční webhostingy. Každý z provozovatelů nabízí několik různých programů šitých na míru pro různá použití. My jsme se soustředili vždy na dvě nabídky. Na tu "nejlehčí" a také na tu, kterou bychom mohli označit za "střední". Zabývat se nejdražšími variantami hostingu nemá příliš smysl jednak proto, že jich využijí jen ty opravdu nejnáročnější projekty, a jednak proto, že velmi často podléhají individuálním jednáním a konzultacím.

PES

www.pes.cz

O hostingu PES.CZ již byla řeč v sekci o bezplatných službách, PES je ale především komerčním provozovatelem webhostingu. Nejlevnější varianta pojmenovaná Pidihosting nabízí za 55 Kč měsíčně 2 MB prostoru bez podpory e-mailových schránek s přístupem pomocí FTP. Podporovány jsou domény II. řádu (je třeba ji vlastnit), podpůrné služby jako guestbook nebo počitadlo a další. Dobrá varianta pro velmi malé statické prezentace.

Střední variantou webhostingu je Normal hosting za 200 Kč měsíčně. Zahrnuje 500 MB prostoru, podporu skriptů, provázání s doménou II. řádu, využívání knihy návštěv, počitadla a dalších služeb, nepřetržitý dohled nad serverem, možnost použití reklamního systému. Dá se říct, že tato varianta se vyplatí pro středně rozsáhlé projekty.

Hyperlink

www.hyperlink.cz

Hyperlink kdysi patřil mezi provozovatele freehostingu, nyní však již tuto dráhu opustil a ryze se profesionalizoval. Nejlacinější dostupná verze Poppy za 18,50 Kč měsíčně (bez DPH) nabízí úložný prostor 25 MB s přístupem pomocí FTP. Další možností je registrace a provoz domény II. řádu, WWW rozhraní pro správu souborů podporu emailu, služeb ASP, PHP3 a 4 a komponent pro vývojáře.

Vyšší variantou hostingu je Cherry s cenou 185 Kč (2 220 ročně). Obsahuje dvě stě megabajtů diskového prostoru pro uložení vlastní prezentace, plnou podporu skriptování ASP NET i PHP, 20 e-mailových schránek (tzv. schránkový koš), ftp účet pro správu souborů, stejně tak jako WWW rozhraní. V doméně druhého řádu lze vytvořit maximálně 5 domén řádu třetího.

Gigaweb

www.gigaweb.cz

Základní program miniWeb tohoto poskytovatele nabízí za cenu 95 Kč měsíčně 10 MB prostoru, 1 mailbox, maximálně tři aliasy, 1 subdoménu a FTP přístup. Zajímavostí je podpora protokolu WAP a webmailové rozhraní.

Vyšší varianta, standardWeb, rozšiřuje dostupný prostor na 250 MB a k již dříve uvedeným službám přidává ještě podporu PHP, MySQL, neomezené množství subdomén a aliasů k e-mailům. To vše platí pro provoz na serverech s OS Linux, provedení s Windows 2000 navíc nabízí provoz aktivních komponent MS Access, a ve vyšší verzi rovněž podporu FPE.


Místo pro každého - Porovnejte si nabídku českého webhostingu a vyberte si(CD) III

Web4

www.web4U.cz

Program HIT stojí 100 Kč na měsíc. Je v něm obsaženo standardních 10 MB prostoru s tím, že za 3 Kč měsíčně je možné si připlatit každý další megabajt. K dispozici je standardní FTP přístup, možnost vlastního nastavení chybové strany HTTP404 (file not found). Funguje také WebFTP přístup, počitadlo přístupů a webmailové rozhraní. Další služby, jako například PHP nebo MySQL, je možné si navíc přiobjednat a připlatit v řádu desetikorun měsíčně. Díky tomu je tento cenový program velice pružný.

Za 370 Kč měsíčně je možné si u Web4U objednat tarif Komplet. Ten zahrnuje 500 MB diskové kapacity se standardním PHP3/4, MySQL, SSL, úpravy všech chybových hlášení, WAP server a tak dále. Celkově tarify tohoto poskytovatele nabízí poměrně velkou pružnost a možnost nastavit si pouze ty služby, které skutečně využijete, což je velmi chvályhodné.

Mujhost

www.mujhost.cz

Mujhost je služba určená pro profesionální webhosting, podobě jako předchozí. Základní variantou je Webhosting PRCEK s cenou 40 korun měsíčně. Nabízí podporu PHP, CGI a 5MB prostoru. Samozřejmostí je nepřetržitá podpora ze strany provozovatele, dvě e-mailové adresy a možnost registrace domény. Provozován je OS Linux.

Střední variantou je příznačně pojmenovaná služba Medium, s kapacitou 1 GB prostoru. Zaplatíte za ni 320 Kč měsíčně. Získáte tak až 120 e-mailových adres, až 10 domén III. řádu, provoz na OS Windows 2000/2003 či Linuxu. Podporováno je dále PHP, ASP, SQL, až 5 databází. Vzhledem k ceně se jedná o zajímavou variantu pro středně náročné projekty.

Sweb Profi

www.sweb.cz

O službě Sweb, největšího českého katalogu, již byla také řeč v souvislosti s bezplatnými hostingy. Kromě volné verze seznam také nabízí placenou verzi Sweb Ultra za 599 Kč ročně (to znamená v přepočtu 50 Kč měsíčně) V této ceně je započítáno 10 MB diskového hostovacího prostoru s možností zaregistrování domény II. řádu nebo převodu již existující domény. Server je určen především pro provoz statických stránek, nabízí klasický FTP přístup, e-mail v rámci možností seznamu. Samozřejmostí je provoz za firewallem a pravidelné zálohování.

Vrcholnou verzí je zde Sweb Profi s cenou 2 995 Kč ročně (250 Kč/měsíčně). V ceně je zahrnuto 100 MB prostoru na serveru, statistiky, MySQL, WAP a samozřejmě také zákaznická podpora. Garantována je dostupnost serveru po 99,8 % času. Zajímavostí tohoto programu je přístup k bezplatné reklamě na serverech běžících s reklamním systémem Seznamu.

HostNet

www.hostnet.cz

Webhostovací program Static obsahuje 10 MB prostoru, 1 e-mail, podporu PHP, FTP přístupu, až 5 aliasů domény, její bezplatnou registraci, možnost provozu SMTP a POP3 serveru. Hodí se, jak již název napovídá, k hostování statických stránek a jednoduchých firemních a osobních prezentací.

Program Midi za 189 Kč měsíčně obsahuje již 150 MB prostoru, 15+1 e-mailů, a především rozšířenou podporu aktivních prvků. Zejména se jedná o PHP, MySQL, 5x alias domény a další. Vcelku můžeme říci, že HostNet nabízí průměrné řešení webhostingu.

Profesionální hosting u ISP

Stejně tak jako nabízejí bezplatné služby v rámci připojení k síti, můžeme u mnoha ISP najít také služby profesionálního a placeného webhostingu. Pokud vynecháme "globální" provozovatele, mezi něž patří Volný, Tiscali, Contactel a další společnosti, existuje velké množství malých, lokálních firem. Jejich výhodou je oproti "obrům" to, že jsou výrazně blíže svým zákazníkům. Mnohou jim nabídnout i takové programy, které profesionální velké společnosti nemají, a takovou míru individuálního přístupu, jaký by u nich byl za normálních okolností nemyslitelný. Kromě toho lze ještě profitovat z věcí, jako jsou místní vyhledávače, katalogy a další funkce s teritoriálním vymezením (příkladem jednoho takového katalogu může být www.moucha.cz).

Naproti tomu nedostatkem hostování u místních ISP může být v některých případech konektivita. Velcí WPP nabízejí jako jeden z parametrů svých služeb míru dostupnosti. Ta se pohybuje těsně nad 99 %, v některých případech, a u dražších programů dosahuje 99,8 či 99,9 %. Naproti tomu u menších společností nelze tak vysokých úrovní vždy jednoznačně dosáhnout. Do jisté míry se, pokud neprovozujete kritický portál, jedná jen o optický klam, nicméně rozhodování je vždy pouze a jedině na straně zákazníka.

Slovníček

Webhosting - Služba poskytování fyzického prostoru na serveru provozovatele. Tento prostor je pak obsazen webovou prezentací a dostupný pod svou URL adresou jako stránky.

ISP - Internet Service Provider, poskytovatel služeb intenretu. Firma, která vás připojí.

WPP - Web Presence Provider. Nepříliš častý pojem, ražený některými skupinami odborníků. Označuje totéž jako ISP, avšak zde jde o provozovatele webhostingu a souvisejících služeb.

FTP - File Transfer Protocol. Protokol pro přenos souborů je základní metodou pro nahrávání stránek a komponent prezentace do prostoru webhostingu. Podporuje jej mnoho jednoúčelových aplikací, programů pro editaci stránek, ale také souborových manažerů.

FPE - FrontPage Extensions Rozšířený přístup k serveru zajišťuje kvalitnější, dynamičtější a dle některých názorů i rychlejší přístup než klasický FTP. Je konstruován speciálně pro použití s aplikací Microsoft Front Page a podporují jej především placení provozovatelé webhostingu.

ASP - Active Server Pages. Jazyk umožňující vytváření aktivních prezentací a jejich provazování s databázemi, vyvinutý společností Microsoft. Jeho alternativou je

PHP - PersonalHomePage. Ten však již dosáhl takové úrovně dokonalosti, že je běžně využíván i pro profesionální nasazení podobně jako v případě ASP.

Freehosting - Bezplatný webhosting, kompenzován obvykle reklamou.

Vedlejší služba - Webhosting jako doplňková služba k jiné, například e-mailové schránce, službě ISP apod.

§§§§§


iTunes a ti ostatní - Distribuce digitální hudby po internetu se rozbíhá (CD)

Pavel Hrbáčekc03p0665

Ještě před rokem byla situace přibližně následující: hudba v digitálních formátech se legálně nedala koupit, a pokud snad ano, tak byla na uživatele uvalena taková omezení, jak smí se zakoupeným materiálem nakládat, že přesvědčivě odrazovala od takového počinu. Naopak výměnné sítě typu Kazaa zažívaly čím dál větší rozvoj, a to i přes úpornou snahu pracovníků RIAA tuto činnost kriminalizovat a postihovat. Přestože se na první pohled může zdát, že se po roce toho zase tolik nezměnilo, není to pravda.

iTunes

V oblasti digitální distribuce hudby bylo největší mediální bombou tohoto roku otevření elektronického obchodu iTunes Music Store (www.apple.com/itunes/store). Applu se podařilo jako první firmě vymoci na velkých nahrávacích společnostech rozumné podmínky pro digitální distribuci a nabídnout odpovídající cenové podmínky koncovým uživatelům. Otevření obchodu bylo spojeno s překvapivým úspěchem nové služby. V jeho důsledku začala i konkurence okamžitě plánovat své vlastní obchody, resp. se pustila do horečného jednání s vydavateli ve snaze získat obdobné podmínky. Stránky serveru jsou vizitkou přístupu Applu k marketingu a grafice, a ihned zaujmou. Více než vzhled je však důležitý obsah, a ten naštěstí nezaostává. Základem jsou statisíce titulů všech žánrů od společností BMG, EMI, Sony Music Entertainment, Universal a Warner Bros. Zbytek, asi 100 tisíc, je od nezávislých vydavatelů. Cena je stanovena na 99 centů za skladbu (což není zrovna levné) a deset dolarů za album (což vzhledem k českým cenám za jedno CD levné je). Systém funguje jak na počítačích od Applu, tak od nedávné doby i na PC s Windows. Přestože i u nás by se určitě našla řada zájemců o tuto službu, musí zatím počkat, protože iTunes je dostupná jen v USA. Již několikrát sice prosákly zprávy, že bude snad koncem roku uvolněna i verze pro Evropu, ale pro začátek to bude zřejmě jen v jedné zemi. Po ní, příští rok, přijdou na řadu další. Předpoklad, že zrovna my bychom byli v první vlně, mi však případá nemístně optimistický, ale nechme se překvapit.

MusicMatch

MusicMatch (www.musicmatch.com) se chlubí tím, že je první službou fungující na MS Windows, které se podařilo vytvořit volnější licenční podmínky obdobné těm, se kterými pracují iTunes. Výsledkem je shodná cenová úroveň 99 centů za nahrávku a 9,99 dolarů za celé album. Že by nový internetový standard? V nabídce je více než 200 tisíc písní, včetně několika komerčně velmi úspěšných novinek. Vedle vlastního stahování hudby je k dispozici 15 přednastavených rádií, jejichž vysílání lze ještě poupravit dle osobních preferencí uživatele. Tato služba je v nabídce za 3 až 5 dolarů měsíčně. Dalších třicet stanic je k dispozici zdarma. Vše je integrováno do firemního přehrávače Musicmatch Jukebox, který ovšem pracuje jen ve Windows. V něm si můžete písně zařadit do playlistů, a případně i vypálit na CD. Z hlediska ovládání a inteligentního doporučování titulů však tento obchod za iTunes velmi zaostává. Pro nás je v současné době stejně nezajímavý, protože je k dispozici pouze na území Spojených států.

Rhapsody

Firma RealNetworks stojí za projektem Rhapsody (www.rhapsody.net), který je z hlediska rozsahu nabídky zřejmě největší konkurencí pro Apple. Na rozdíl od něj však nedovoluje zakoupené písně přímo nahrát na pevný disk. Protože je však umožní vypálit na CD, vypadá toto omezení jako zbytečné obtěžování uživatelů kdo chce, stejně si je přehraje do počítače. Graficky jsou stránky Rhapsody výborně provedeny. Cenová politika se od iTunes poněkud liší uživatelé platí měsíční předplatné ve výši 9,95 dolaru a za každou vypálenou skladbu dalších 79 centů. Vypálit však nejdou všechny tituly z katalogu, jen ty speciálně označené červenou ikonkou. Jak jsem se již zmínil, download není umožněn, a tak je hlavní důraz služby kladen na on-line poslech vybraných skladeb. Což je zřejmě smysluplné v USA, ale u nás bude tento přístup ještě dlouho narážet na překážku v podobě nedostatečné rychlosti internetového připojení většiny domácích uživatelů (proč tomu tak je, by vydalo na vlastní článek). Rozsah nabídky je velmi široký, vždyť partnery projektu jsou největší firmy v oboru: BMG, Warner Bros., Universal, Sony Music Entertainment, EMI, ale i řada nezávislých labelů. Z pohledu českého uživatele je zásadním problémem Rhapsody její omezení jen na Spojené státy.

EMusic

Příkladem méně známého, ale zajímavého hudebního serveru je EMusic na adrese www. emusic.com. Stránky na první pohled nevypadají moc pozoruhodně, orientace v nich také není zrovna dvakrát intuitivní. Tím se však nesmí potencionální uživatel nechat odradit. EMusic je totiž zajímavý především tím, že nabízí download hudby za pevnou měsíční částku. Ceny jsou následující: 9,99 dolarů za měsíc, a můžete stáhnout až 40 skladeb, nebo 14,99 dolarů měsíčně a stáhnout jich můžete 65. To znamená, že v prvním případě se cena jednoho titulu pohybuje kolem 0,25 USD a v druhém 0,23 USD. Což jsou ceny, které v pohodě překonávají iTunes. Ani nabídka serveru není z nejmenších. Tvoří ji 275 tisíc titulů od 900 nezávislých labelů. Opravdovou bombou je fakt, že použitý formát je standardní MP3, tj. bez DRM (Digital Rights Management), takže si jej bez problémů přehrajete skutečně kdekoliv. Kvalita písní je také dostatečná, vždyť 90 procent katalogu využívá variable bitrate s průměrnou hodnotou 192 Kb/s. Celkově sympatický přístup je v současné době spíše ojedinělý. Jak uvádí sami tvůrci na svých stránkách, jejich filozofií je důvěra v zákazníka. Držme jim palce. Ještě důležitá poznámka, služba je dostupná mezinárodně.

Virgin Download

Že se svět digitálně distribuované hudby mění, je dobře vidět na přístupu firmy Virgin Records. Na adrese www.virgin.com/download před nedávnem otevřela elektronický obchod s hudbou. Server je postaven na osvědčené technologii OD2 a v nabídce má přes 200 tisíc titulů. Zde je skutečně z čeho vybírat, protože vedle klasiky jsou k dispozici i aktuální novinky z hitparád. Cenová politika Virgin nápadně připomíná systém předplacených karet mobilních operátorů. Pevně dané množství kreditů si kupujete za určitou cenu. Čím větší množství koupíte, tím je cena za jeden kredit nižší. Protože jedna skladba stojí přesně 99 kreditů, tak při nejmenším možném množství, které lze koupit 99 kreditů za 99 pencí (ano, počítáme v anglických librách), vychází cena jedné skladby téměř na jednu libru. Pokud však trochu zainvestujete do nákupu 5 000 kreditů za 30 GBP, tak se cena za píseň sníží na již akceptovatelných 60 pencí. Což je částka shodná s cenou u iTunes. Zakoupenou hudbu lze po downloadu poslouchat na počítači, vypálit nebo přenést do MP3 přehrávače. Velkou výhodou serveru je také jeho mezinárodní působnost, takže zde mohou nakupovat i uživatelé z České republiky.

Wippit

Angličané sobě. Tak by se dalo parafrázovat známé rčení. Známé hudební vydavatelství EMI se totiž dohodlo se sítí Wippit (www.wippit. com), že jejím uživatelům zpřístupní obsah svého ohromného katalogu. Jedná se přibližně o 200 tisíc skladeb od více či méně známých umělců, včetně takových jmen, jako jsou Rolling Stones nebo Pink Floyd. Londýnská EMI je dostatečně známá firma, co se však skrývá za názvem Wippit? Jedná se o komerční peer-to-peer síť, která svým uživatelům nabízí legální download hudby. Nabídka serveru ještě před uzavřením smlouvy s EMI nebyla nijak rozsáhlá, cca 60 tisíc titulů, ale i zde se dala najít ověřená klasika v podobě Elvise Presleyho nebo BjÖrk. Cena služby je 6,50 dolaru za měsíční poplatek nebo 49 dolarů za jednorázové roční předplatné. Za to uživatel získává po dobu předplatného neomezený přístup do nabídky. Dobrou zprávou pro české uživatele je, že služba je mezinárodní a měla by tak bez problémů fungovat i v České republice.

Jak se vyvíjí situace

Úspěch společnosti Apple inspiroval řadu dalších firem k otevření vlastních serverů. Svoje stránky znovu otevírá legenda zvaná Napster (http://www. napster.com). Tentokrát ve verzi 2.0, zcela legálně a pod křídly firmy Roxio. V nabídce má 500 tisíc skladeb, což je opravdu ohromné číslo. Cena skladby byla stanovena na 99 centů a cena za album na necelých 10 dolarů. Za deset dolarů měsíčně by měl být k dispozici neomezený on-line poslech. Hudba se zřejmě stane i další oblastí, do které vkročí superúspěšný podnikatel Michael Dell. Vzhledem k agresivní cenové strategii jeho firmy, se koncoví uživatelé mají na co těšit. Další oznámení o záměrech v této oblasti vydaly i jiné dobře známé společnosti Microsoft, Amazon, Yahoo a další.

Vstup dalších velkých firem by snad mohl vést k dalšímu uvolnění restrikcí, které uplatňují nahrávací společnosti na zakoupenou hudbu, a také k většímu poklesu ceny. V současnosti převládající model prodeje písní po kusech naráží na nepřízeň řady umělců, kteří vyžadují, aby se jejich díla prodávala jako celek. Jaké nové způsoby prodeje se nakonec etablují na trhu, je zatím ve hvězdách. Prodej hudby se však konečně mění. Dalším na řadě je bezpochyby filmový průmysl, jenž se zatím nedokázal přizpůsobit novým technologiím. Už mu ale nezbývá moc času a brzy může být vzhledem prudkému poklesu prodeje DVD a videokazet v situaci, ve které se dnes nacházejí hudební vydavatelství.

Proč kupovat hudbu

Na to lze odpovědět docela jednoduše protože to je legální, zaručená kvalita, zaručená dostupnost. Ano, ačkoli si to řada uživatelů nerada připouští, stahování hudby prostřednictvím P2P sítí je nelegální. Svůj podíl viny na tom mají i vydavatelé, kteří za CD požadují tak vysokou cenu, že de facto nahánějí síti Kazaa a podobným nové uživatele. Jenže vysoké ceny mohou být sice nemorální, ale legální jsou rozhodně na rozdíl od zmiňované činnosti. Další výhodou legálního nákupu je zaručená kvalita zakoupeného zboží. Skladby jsou vytvořeny s vysokým bitratem, a po jejich stáhnutí vás nečeká nemilé překvapení v podobě nekvalitního či poničeného souboru. Další výhodou, i když méně důležitou, je trvalá dostupnost nabízených písní z katalogu serveru. Když se rozhodnete zakoupit požadované skladby, nemusíte čekat, až bude přístupný počítač na němž jsou uloženy, protože na komerčním serveru jsou k dispozici stále.

§§§§§


Najděte informace, které opravdu potřebujete!

Martin Ignjatovič

c03p0666

Každý, kdo to myslí s bezpečností vážně, musí mít své zdroje informací. Pokud chcete o bezpečnosti vědět více, případně si udržet aktuální přehled, jste na tom podobně. Tento článek by měl být jemným úvodem do této problematiky a ukázat základní směr, kudy se vydat. Míst, kde naleznete informace o bezpečnosti jsou tisíce, liší se však svou aktuálností, rozsahem a kvalitou.

Web

Nejrozsáhlejším místem, kde lze hledat informace o bezpečnosti, je samozřejmě prostředí webu. Ovšem v tomto rozsáhlém prostoru potřebujeme najít to, co hledáme. Můžeme se proto spolehnout buď na informace od lidí z oboru, nebo na svůj vyhledávač. Vyhledávač vám však nepodá informace o tom, jak je stránka kvalitní nebo aktualizovaná. Je proto lepší dát na rady lidí z oboru a navštěvovat známé a ověřené servery. Výčet serverů však není tím jediným, co budete potřebovat. Především si budete muset uvědomit, jaký je váš konkrétní cíl a požadavky. Od těchto jasně stanovených priorit se odvíjí vše. Nelze zbytečně bloudit po stránkách zabývajících se bezpečností operačních systémů Windows, pokud chceme nastavit přístupová práva pod Linuxem, nebo hledat na stránkách, zabývajících se zabezpečením poštovního serveru, informace o bezpečném programování v Perlu. Rozdělíme si tedy následující přehled serverů podle okruhu našeho zájmu.

Aktuality

Pokud nemáte vyhrazený směr a požadavky na konkrétní věc, můžete čerpat z níže uvedených serverů. Tyto servery poskytují aktuality v oblasti počítačové bezpečnosti. Chcete-li být tedy v obraze a vědět, co právě hýbe světem bezpečnosti, navštivte následující stránky. Kvalitních serverů poskytujících takovéto informace mnoho není, a v českých zemích je to ještě podstatně horší. Zaměříme se tedy na dva nejvýznamnější anglické servery, kterými jsou:

- www.securityfocus.com

Patrně nejvýznamnější server co se týče aktuálnosti a rozsahu. Najdete tu téměř vše, co chcete o bezpečnosti vědět. Stránky jsou neustále aktualizovány. Najdete zde sekce věnované produktům od Microsoftu, systémům UNIX, systémům odhalení průniku, penetračním testům či firewallům. Každá ze sekcí je aktualizovaná a obsahuje mnoho informací o bezpečnosti. Stačí si vybrat. Nejdůležitější částí stránek však je sekce, která obsahuje seznam a popis aktuálních chyb různých produktů. Jde o takzvaný BugTraq. Tato databáze je velmi kvalitní a rozsáhlá. Můžete zde najít seznam chyb téměř libovolného produktu. V informaci naleznete přesný popis chyby, za jakých podmínek může být chyba zneužita, kterého konkrétního systému (programu) a verze se chyba týká, jak může být chyba odstraněna, jak může být zabráněno zneužití. Často je přiložen i takzvaný exploit, což je část kódu, která ukazuje, jak může být chyba zneužita. Ke sledování chyb v jednotlivých produktech se můžete přihlásit i pomocí e-mailové konference. O tom však až za chvíli.

- www.cert.org

Jde o projekt pod záštitou univerzity Carnegie. Stránky jsou zaměřeny na sledování bezpečnosti jednotlivých systémů a na hledání chyb v těchto systémech. Tento projekt běží již od roku 1988 a je stále jedním z nejlepších. Informace o aktuálních chybách jsou podobné jako na webu securityfocus, avšak jejich popis není tak konkrétní ani obsáhlý. Na konci každé stránky s informacemi o chybě však naleznete reference na stránky, kde se můžete o programu či chybě dozvědět mnohem více, což je velmi cenný zdroj informací.

Linux

Pokud provozujete na svém systému, ať již jde o server nebo pracovní stanici, operační systém Linux(UNIX), a chcete znát několik zdrojů o bezpečnosti, můžete navštívit následující webová sídla:

- www.redhat.com

Stránky nejrozšířenější distribuce Linuxu. Najdete zde opravy pro několik verzí. U každé opravy je uvedeno, i čeho se oprava přesně týká, jak funguje a na co si je třeba dávat pozor. Opravy jsou distribuovány pomocí rpm balíčků, takže aktualizace je téměř triviální a zvládne ji každý běžný uživatel linuxového systému. Pokud provozujete jinou distribuci, než je redhat, navštivte webové sídlo své distribuce a naleznete zde podobné informace a aktualizace. Každá distribuce je pravidelně aktualizována a je na vás, zda tyto změny sledujete či nikoliv. Na většině stránek je rovněž možné přihlásit se do konference, pomocí které jste automaticky informování, pokud je nalezena nějaká bezpečnostní chyba nebo je vydána nová záplata.

-l www.seifried.org

Pokud jste v bezpečnosti Linuxu nováček a chcete nějaký komplexní zdroj informací o zabezpečení svého systému, navštivte stránky www.seifried.org. Naleznete zde proslulou Linux Administrator\s Security Guide. Je to velmi dobrý první krok k zabezpečení vašeho systému. Na těchto stránkách však naleznete mnohem více. Najdete zde i OpenBSD Administration Guide. Obě publikace jsou velmi dobře napsané a začátečníkům v *nixové bezpečnosti jsou většinou vřele doporučovány. Pro někoho však může být mírně handicapující, že jsou oba dokumenty v angličtině. Ti, kteří nevládnou anglicky, však ještě nemusí věšet hlavu. Existují i české zdroje.

- www.root.cz

Patrně nejčtenější a obsahově nejkvalitnější český server, zabývající se Linuxem. Server je rozdělen do několika sekcí, z nichž je jedna věnována bezpečnosti. Naleznete zde spoustu praktických informací a návodů. Spousta návodů je typu "step by step", takže podle nich může postupovat i začátečník v této oblasti. Problém je zde zpravidla velmi dobře popsán a jsou vysvětleny i některé důležité momenty, které by mohly dělat začínajícím uživatelům potíže. Ke každému článku lze přidat vlastní komentář, a právě tyto komentáře jsou velmi často také velmi dobrým zdrojem informací. Jsou pomocí nich zodpovězeny některé nejasné momenty, případně jsou uvedena a diskutována jiná možná, často i lepší řešení. Server je aktualizován velmi často, nové články přibývají denně.

- www.linuxzone.cz

Další známý server, zabývající se Linuxem. Podobně jako na rootu zde naleznete spoustu zajímavých informací, recenzí, ale i praktických návodů. Sekce serveru jsou rozděleny podle tématu a vybere si zde každý, od programátora přes správce systému až po běžného uživatele. Velmi zajímavou a dobrou částí projektu jsou takzvané Secuity Digest. V nich naleznete typy na zajímavé programy, přehled chyb v programech současných, ale i odkazy na zajímavé články a témata, jež souvisejí s bezpečností.

Windows

Pokud pracujete s operačními systémy z rodiny Windows, budou vás pravděpodobně zajímat stránky, které se bezpečnosti Windows věnují. Takových stránek je opět mnoho, a je jen na vás, které z nich si vyberete. Majitele operačních systémů Windows však netrápí jen bezpečnost systému samotného, ale všechny s bezpečností související věci. Dalším velmi důležitým prvkem a problémem v oblasti zabezpečení systémů Windows jsou viry a červy. Informace o nich a ochranná opatření proti nim jsou nedílnou součástí bezpečnosti Windows. Virové problematice se věnují následující servery.

- www.microsoft.com/security

Zde by měl začít asi každý uživatel systémů Windows. Naleznete zde přehled všeho důležitého, co se týká bezpečnosti Windows. Nejde tedy jen o Security Bulletins, které popisují odhalené chyby Windows, ale i o informace o právě "řádících" virech, červech atd. Pokud toužíte po praktických informacích, jak zabezpečit váš systém Windows, budete se muset podívat někde jinde. Například na již zmíněném securityfocusu najdete spoustu užitečných článků.

Ostatní

Bez ohledu na to, jaký operační systém provozujete, existují věci, které jsou společné téměř všem operačním systémům. Jde o obecné postupy nebo konkrétní problémy společné více operačním systémům. Stránek, zabývajících se takovouto problematikou, je opět mnoho. Zde je příklad několika z nich:

- www.krypta.cz

Jde o český projekt. Naleznete zde spoustu užitečných informací, jako jsou návody, přehled aktuálních událostí, ale i články, které se zabývají teoretickou stránkou některých bezpečnostních aspektů. Velmi dobře a důkladně je zde zpracováno téma kryptografie.

Dokumentace

Klíčem k zabezpečení systému je jeho velmi dobrá znalost. Pokud svůj systém dobře znáte a rozumíte jeho vnitřním mechanismům, nebude pro vás takový problém jej zabezpečit, na rozdíl od systému, který znáte jen povrchně. Proto je studium a poznávání systému stejně důležité, jako shánění informací o jeho zabezpečení. Dokumentace k jednotlivým operačním systémům je velmi mnoho, dokonce i v elektronické podobě.

- www.linuxdocs.org

Jak již to u Linuxu bývá, je možné sehnat vše co s ním souvisí přímo v prostředí internetu. Nejinak je tomu i u dokumentace. Na těchto stránkách naleznete dokumenty opravdu o všem, co souvisí s Linuxem. Počínaje programováním a informacemi o hardwaru, přes síťování a konfiguraci systému až po dokumentaci k jednotlivým aplikacím. Jsou zde i všechna HOWTO, což je nesmírně cenný zdroj informací.

- www.memoware.com

Pokud vlastníte PDA zařízení a chcete si dokumentaci číst i jinde než u svého PC, navštivte tyto stránky. V sekci Computers naleznete nepřeberné množství dokumentů týkajících se více či méně výpočetní techniky. Výběr je opravdu obrovský, a záleží jen na vašich požadavcích.

- docs.linux.cz

Ani české servery nezůstávají pozadu a nabízejí informace o produktech. Vedle již výše zmíněných praktických návodů na jednotlivých serverech, můžete i na těchto stránkách nalézt informace z mnoha oblastí.

Software

V mnoha návodech na zabezpečení systému se dozvíte, že pomocí příslušných nástrojů můžete bezpečnost svého systému otestovat. Kde však všechny tyto nástroje získat? Spousty bezpečnostních nástrojů naleznete na následující webové stránce.

- www.packetstormsecurity.org

Patrně nejrozsáhlejší archiv bezpečnostních nástrojů. Naleznete zde nástroje pro všechny současně používané operační systémy a plnící nejrůznější funkce. Každý měsíc zde najdete i soubor obsahující všechny exploity (programy využívající bezpečnostní chyby) vydané v uplynulém měsíci. S nimi však raději neexperimentujte, pokud přesně nevíte, co dělají a jak fungují. Jsou však dobrým zdrojem informací o tom, jak která konkrétní chyba funguje a k otestování bezpečnosti vašeho systému.

Konference

Sledovat dění v oblasti bezpečnosti není jednoduché. Vyžaduje to spoustu času a zdrojů. Naštěstí existují nástroje, pomocí kterých si můžete celou situaci velice usnadnit. Takovými nástroji jsou například i e-mailové konference a souhrny zpráv. Stačí se do příslušné konference přihlásit, a budete všechny požadované zprávy dostávat pohodlně na svou e-mailovou adresu. Nejkvalitnější konference naleznete na již několikrát zmíněných stránkách securityfocusu. Zde v sekci mailing lists naleznete konference zaměřené prakticky na všechny oblasti bezpečnosti. Namátkou jmenujme například: BugTraq, firewally, Linux, Microsoft, viry a další.

§§§§§


Uvolněte si ruce - "Modrý zub" do každého ucha - bezdrátové sady na předvánočním trhu I

Hynek Vácha, Tomáš Jirásko, Tomáš Bučina a Jan Šplíchal

c03p0667

Blíží se čas Vánoc, kdy každý rád udělá radost buďto sám sobě, nebo jiným. Velice častým dárkem se pak v poslední době stal mobilní telefon. Ne každý ovšem potřebuje ten nejnovější a funkcemi "nadupaný" přístroj. Proto vám nyní přinášíme test bezdrátových handsfree sad k mobilním telefonům. Jak název napovídá, jedná se o přístroje, které vám umožní telefonovat bez toho, abyste museli držet telefon v ruce. Jistě každého hned napadne několik situací, ve kterých je, když ne přímo nutné, tak alespoň výhodné mít volné ruce. Bezesporu jednou z nejběžnějších situací je telefonování při řízení auta. Bohužel je stále častým jevem, že na ulicích potkáváme řidiče, kteří ignorují dopravní předpisy a běžně za jízdy telefonují. Tím ovšem bohužel ohrožují nejen sami sebe, ale také ostatní chudáky, jež se zrovna v dané lokalitě vyskytují. Je pravdou, že pevné handsfree do auta je věc finančně velmi nákladná, a navíc je nutný zásah do vozidla (přišroubování držáku na přístrojovou desku, protažení kabelů a instalace antény). Alternativou k těmto precizním produktům by pak byly relativně levné sady, jež se skládají ze sluchátka do ucha a mikrofonu, který je připevněn na kabelu vedoucím do telefonu. Ty propracovanější pak ještě obsahují tlačítko pro uskutečňování hovoru. Jejich nevýhodou je právě onen kabel, který se neustále někde plete nebo o něco zachytává. Výrobci se proto dlouho snažili najít způsob, jak se tohoto drátu zbavit. Prvními vlaštovkami byly speciální sady, které se skládaly ze dvou částí. Jedna se připojovala k mobilnímu telefonu a druhá pak tvořila vlastní sluchátko s mikrofonem, čili headset. Tyto sady však spolupracovaly pouze s konkrétním typem telefonu, takže při jeho výměně bylo nutné vyměnit i celou sadu. Tento problém odstranilo zavedení standardu Bluetooth, který využívá komunikaci na frekvenci 2,4 GHz, tedy pásma s takzvanou generální licencí není nutné žádat o povolení používání konkrétního zařízení, ale stačí schválení daného typu. Na této frekvenci pracuje i mnoho jiných zařízení. Je tedy nutné zajistit, aby se navzájem nerušila, což je, kromě využití různých způsobů přenosu, zabezpečeno omezením vysílacího výkonu (a tím dosahu zařízení). Ve standardu Bluetooth je jako maximální výkon stanovena hranice 1 mW, což by mělo umožnit komunikaci na vzdálenost přibližně 10 metrů v otevřeném prostoru. Když zde padla zmínka o výkonu této technologie, je zajisté zajímavé porovnání s maximálním výkonem, kterého může mobilní telefon dosáhnout při komunikaci s mobilní sítí, jenž může dosáhnout 2 W. Pro ty, kdo mají obavy z elektromagnetického záření vydávaného telefonem, tedy může takováto sada znamenat jisté ulehčení, protože mohou svůj telefon klidně nechat ležet nějaký ten metr od sebe, a tím se vyhnout většímu množství záření.

Tento standard je již nějakou dobu na světě, když většímu rozšíření takto vybavených "hraček" dosud bránila především jejich vysoká cena. V poslední době se však rozšířila jejich nabídka i o značky nepatřící výrobcům mobilních telefonů, což vneslo i do této kategorie zdravé konkurenční prostředí. Nyní se tedy nejedná o ceny srovnatelné s těmi za mobilní telefony.

K vlastnímu testu se nám sešlo 13 sad, které jsme podrobili podrobným testům. Přehled těch, jež se dají exaktně vyjádřit, najdete v tabulkách. V popisu jednotlivých produktů se pak nacházejí i další subjektivní názory, které pro větší objektivitu zahrnují názory velké části naší redakce, protože je nám jasné, že každý může mít jiné nároky, nebo jiné tělesné proporce a potom to, co je pro někoho pohodlné, může pro jiného být noční můrou.

Jak jsme testovali

Pro testování sad jsme, jak vyplývá z tabulek, měli k dispozici čtyři telefony. Ericsson R520m je již velmi starý a byl vlastně prvním přístrojem, který Bluetooth obsahoval. Zástupcem Siemensu byl typ S55, Nokii reprezentovala 6310i a SonyEricssona pak model T610. S každým telefonem jsme zkoušeli všechny možné funkce při jeho běžném provozu. Z našich zkušeností jednoznačně vyplývá, že při používání bezdrátových sad konečně najde větší uplatnění hlasové vytáčení, které se zatím jinak moc nerozšířilo. V tomto případě je však velmi užitečné, protože pro uskutečnění většiny hovorů nebudete potřebovat telefon vůbec. Další zajímavou testovanou funkcí je schopnost sady převzít hovor v případě, že ten byl původně přijat, když bylo handsfree vypnuté a uživatel jej zapnul až v průběhu hovoru. Tohoto úkolu se sady zhostily s rozličnými výsledky (viz poslední sloupec v tabulkách vztahujících se ke konkrétním telefonům). Zatímco některé tuto funkci tvrdošíjně odmítaly vykonat, jiné hovor přenesly po zapnutí a stisku multifunkčního tlačítka, byly i takové, které hovor přejímaly po zapnutí samy plně automaticky. Mezi ty patří například Motorola, nebo oba SonyEricsssony. Ty ale tuto funkci bohužel nebyly schopny použít se Siemensem S55, kde sice navázaly spojení a převzaly kontrolu nad hovorem, ale hlas bohužel nebyl přenesen. Dosah jednotlivých sad jsme testovali v dlouhé chodbě, kdy jedinou překážkou šíření signálu byla boční dřevěná deska stolu. Abychom dosáhli co možná konstantních podmínek, byly headsety při hovoru nasazeny na ucho, které bylo nastaveno směrem k telefonu, a naměřený údaj udává místo, v němž začalo docházet k zašumění hovoru. Některé sady byly totiž schopné hovor udržet i dál, ale jeho kvalita pak již nebyla oslňující. Hodnoty uvedené v tabulce jsou díky tomuto měření skutečně ověřené, stejně jako hmotnosti jednotlivých produktů. Hodnoty pohotovostní doby a doby hovoru jsou pak přejaté od výrobců, protože jejich ověření by si vyžádalo mnohem delší čas na testování.

Co se týče jednotlivých telefonů z tabulek vyplývá, že jasným vítězem se stal SonyEricsson T610, který dokázal se sadami spolupracovat nejlépe. To zřejmě vychází z velké podpory Bluetoothu jeho výrobcem. I mnohem starší Ericsson R520m dokázal dobře spolupracovat s většinou sad. Podobných výsledků dosáhl i Siemens S55. Zato Nokie se moc "nevytáhla", její telefon pracoval k plné spokojenosti (s využitím všech funkcí) pouze se svou (Nokia) sadou.

Bluespoon

Bluespoon (www.bluetooth-shop.cz) je nejmenším a zároveň také nejlehčím sluchátkem v testu. Svým provedením při pohledu ze strany, která je viditelná pokud máte sadu na uchu opravdu připomíná lžičku, které někdo ulomil rukojeť. My jsme ho měli k dispozici v decentním stříbrném provedení s modrým pruhem. K ovládání všech funkcí slouží dvě tlačítka, což může uživateli, než se se sluchátkem sžije působit menší problémy při jejich vyvolávání. Naštěstí v dnešní době již většina výrobců využívá stejný, nebo velmi podobný způsob informování o tom, v jakém stavu se sluchátko nachází. Taktéž vyvolávání většiny funkcí je u sluchátek se dvěma tlačítky velmi podobné, takže přechody mezi jednotlivými značkami nepůsobí obtíže. Dosahem sluchátko nelze zařadit mezi špičku, i když dosažitelná vzdálenost od telefonu je pro hovory v běžných podmínkách postačující. Praktickým doplňkem je kabel, umožňující nabíjení sady přes USB port počítače, díky kterému můžete například na cestách nasát energii třeba z notebooku, jehož baterie mají rozhodně větší kapacitu, a častěji je pro něj dostupná nabíječka, připojitelná k cigaretové zásuvce v autě. Většina zbylých parametrů je shodná s Bluespoon Chameleonem.

Cena vč. DPH: 8 857 Kč

Bluespoon Chameleon

Mladší sourozenec Bluespoonu (www.bluetooth-shop.cz) z produkce Nextlinku. Oproti svému předchůdci je o něco málo větší, nabízí však, jak název napovídá, možnost výměny barevných krytů, což asi ocení především mladší generace. Dosah Chameleona je skoro shodný s původní sadou. Stejné je i jeho ovládání, které se děje opět pomocí dvou tlačítek, jež v tomto případě slouží zároveň jako indikační diody. Neliší se ani způsob nošení sady a její nasazování. Z našich zkušeností vyplývá, že ji rozhodně nemůže používat každý. Sada totiž není za uchem vůbec připevněna, ale drží přímo v něm, což nemusí být každému příjemné, a hlavně ne každé ucho je "vhodné" pro její uchycení. Někomu sada drží výborně, jiný zase není schopen ji v uchu vůbec uchytit. Nevýhodou této sady bylo i to, že na rozdíl od klasického Bluespoonu neuměla se Siemensem a Ericssonem převzít hovor přijatý do telefonu v případě, že sada byla při přijímání vypnuta a k jejímu zapnutí došlo až posléze. Ovšem kvalita přenášeného hlasu byla velmi slušná se všemi telefony. Pouze při hovoru na pevnou linku byla patrná ozvěna. Ostatní postřehy jsou srovnatelné s těmi uvedenými u Bluespoonu.

Cena vč. DPH: do 6 000 Kč

Bluetake BT400GII

Jedna ze sad, u kterých výrobce, aby zmenšil jejich velikost ve stavu, kdy nejsou používány, přišel s koncepcí rozevírání. V tomto případě se jedná o pasivní flip neovládá žádné funkce. Ovládání je tedy klasické koncepce, tj. se třemi tlačítky (dvě pro ovládání hlasitosti a jedno multifunkční pro přijímání/ukončování hovoru, aktivaci hlasového vytáčení apod.). Díky celkem mohutnému, ale příjemně vytvarovanému klipu, tvořenému z velké části gumou, která je pouze v určitých místech zpevněna plastem, drží za uchem přijatelně. To znamená, že nemáte neustále pocit, že vám sada upadne, ale zase nejste klipem nepříjemně tísněni. S telefony Ericsson/SonyEricsson a Siemens sada spolupracuje korektně. S Nokií bohužel nepodporuje hlasové vytáčení, čímž ve spolupráci s tímto telefonem značně klesá její užitná hodnota. Také nás velmi zklamal její velmi malý dosah, se kterým jasně obsadila poslední místo mezi testovanými kousky. Hovor se sice držel i v o něco větší vzdálenosti, ale již po 6,5 metrech byl zarušen. Je škoda, že výrobce sadu "nedotáhl", protože jinak by se jednalo o velmi podařený produkt. Další informace naleznete na www.bluetooth-shop.cz.

Cena vč. DPH: 2 690 Kč

i-Tec Bluetrek

Bezpochyby se jedná o zajímavě řešený headset (www.comdis.cz). Ten ovšem má po praktické stránce několik celkem zásadních nevýhod. První z nich je nasazování sady za ucho. Zde je nutný opravdu nacvičený postup, který vyžaduje celkem značnou zručnost, a i tak znamená každé nasazování značný tlak na ucho, a pokud nemáte ucho "kompatibilní", nebude ani moc držet. Další nevýhodou je způsob uchycení a tím i umístění sluchátka, které má (aby bylo možné využít sluchátko na obou uších) vývody zvuku na obou stranách, což způsobuje horší slyšitelnost (obzvláště v hlučnějším prostředí). Ani ovládací tlačítka nás příliš nenadchla. Přece jen se zdá být výhodnější využití 3 tlačítek než pouze 2, jak je tomu v tomto případě. Také jejich velikost není zrovna nejlepší. Vzhledem k tomu, že jsou malá a mají relativně značný odpor při stisknutí, je jejich delší držení, které je nutné při zapínání a vypínání sady, docela bolestivé. Zato dosah tohoto handsfree byl více než slušný. Se svými 22,5 metry se zařadilo hned na druhé místo. Hlavní nevýhodu této sady spatřujeme v jejím provedení, které sadu značně znevýhodnilo.

Cena vč. DPH: 2 100 Kč

i-Tec BT21

(www.comdis.cz) Druhého zástupce společnosti i-Tec dostanete s několika výměnnými klipy pro připevnění na ucho. Ty jsou určeny jak pro různé velikosti uší, tak pro využití na levém nebo pravém uchu. To znamená, že je nutné se rozhodnout, na jakém uchu budete sadu nosit a toho se pak držet, protože nosit s sebou dva klipy a neustále je vyměňovat rozhodně není praktické. Sluchátko na hlavě netlačí, ale pokud má dobře držet, je nutné zastrčit si část se sluchátkem dost pevně do ucha, což nemusí každému vyhovovat. Při využití s Nokií se zapnutým profilem pro headset je nevýhodou, že se sluchátko po určité době od telefonu odpojí, čímž se vypne zvolený profil. Také nemožnost využití hlasového vytáčení je nepříjemná, takže se nám sada nezdála příliš vhodná pro použití v kombinaci s tímto telefonem. Dobře je zde vyřešeno multifunkční tlačítko, které se díky své velikosti dobře ovládá. Naopak kolébkové tlačítko pro zvyšování a snižování hlasitosti je dost malé, takže uživatel nemá potřebnou jistotu, že bude zvuk zesilovat nebo zeslabovat tak, jak bude konkrétně chtít, takže se nám někdy stávalo, že zrovna když jsme potřebovali zvuk zesílit, začali jsme ho zeslabovat.

Cena vč. DPH: 2 200 Kč

Jabra BT200

(www.nahlavni-soupravy.cz) BT200 patří mezi ta netradičněji pojatá sluchátka. Její odlišnost spočívá ve způsobu uchycení na ucho, k čemuž nevyužívá klasický klip jak je tomu u většiny konkurentů ale sama ucho jakoby "omotává". Díky tomu drží opravdu jako přibitá a ani při vynaložení velkého úsilí se nám ji nepodařilo z hlavy ztratit, a přitom ani její delší nošení nezpůsobuje nepřirozené deformace ucha. Přívod zvuku do ucha je zde realizován pomocí gelové koncovky, která se zčásti zastrčí do ucha. Vzhledem k tomu je i v hodně hlučném prostředí dobře slyšet, a díky kvalitnímu mikrofonu vám bude rozumět i druhá strana. Jistou daní za tento skvělý přenos signálu je to, že díky onomu gelovému sluchátku uživatel hůře slyší na ucho, na kterém má sluchátko připevněno. Vylepšení by zasloužilo lepší informování uživatele o zrovna prováděné operaci. Například při přenášení hovoru z telefonu do handsfree není úplně zřejmé, kdy je již hovor předán. Stejně tak při přijetí hovoru tlačítkem na sadě není oznámen okamžik skutečného přijmutí hovoru ve sluchátku, takže se obtížně odhaduje okamžik, kdy začít hovořit.

Cena vč. DPH: 3 660 Kč

Jabra BT300

(www.nahlavni-soupravy.cz) Jedná se o druhého zástupce této společnosti, který je, díky svému klasickému konceptu, určený spíše pro konzervativní a hodně cestující zákazníky. Tomu také odpovídá barevné provedení a přibalení dokonce hned dvou nabíječek. Jedna je klasická pro síť 220 V a druhá je určena pro nabíjení v autě. Ve spolupráci s mobilními telefony Ericsson a Siemens nebyl problém přenášet hovor mezi telefonem a sadou, a ve spojení s telefonem SonyEricsson T610 bylo možné využít i redial (to s tímto telefonem ovšem zvládly i ostatní sady). Dosahem se sada zařadila mezi průměr testovaných produktů. Slabší jsou však již výsledky, sledujeme-li způsob odezvy na jednotlivé zadávané příkazy (připojení a odpojení), zde by zajisté výrobci neškodilo trochu zvýšit spektrum zvuků vydávaných při jednotlivých operacích se sadou. Rozhodně by to přispělo k její lepší ovladatelnosti, protože takto někdy není zcela jasné, v jakém stavu se sada zrovna nachází. Všechny další schopnosti i nedostatky této sady jsou shodné se Siemensem HHB-500, který tvoří její téměř identické dvojče.

Cena vč. DPH: 3 840 Kč


Uvolněte si ruce - "Modrý zub" do každého ucha - bezdrátové sady na předvánočním trhu II

Logitech HS01

Sada od tradičního výrobce (www.logitech.cz) doplňků k počítačům je dodávána v pěkné plastové krabičce, která sadu chrání například při převážení v zavazadle, a slouží zároveň i jako nabíječka. Patří mezi tři hansdfree v testu, jež mají výklopný flip s mikrofonem, díky němuž lze i při zachování malé velikosti ve složeném stavu dosáhnout velkého přiblížení mikrofonu k ústům po jejím rozložení. Způsob uchycení sady na uchu dovoluje její rychlé nasazení, což je vhodné zejména pokud ji nechcete nosit stále, ale hodláte si ji nasazovat jen v případě, že vám někdo volá, nebo pokud chcete sami uskutečnit odchozí hovor. Jen uživatelé nosící brýle ji musí nasazovat trochu opatrněji, protože je možné i její nasazení takovým způsobem, že se zapírá o nožičku brýlí, jež jsou pak vychýleny ze své optimální polohy. Menší nepohodlí pak způsobuje lidem s většíma ušima, které je způsobeno relativně silným stiskem ucha při větším vychýlení přidržujících částí klipu. Tato sada si také moc dobře nerozuměla s telefonem Nokia, s nímž nebyla schopna využít některé funkce. Zato zvuk této sady byl opravdu vynikající. Vypadá to totiž, že Logitech využil dva mikrofony a vypočítává rozdílový signál, který je pak velmi čistý.

Cena vč. DPH: 2 990 Kč

Motorola HS800

(www.motorola.cz) Ve složeném stavu je bezpochyby jednou z nejmenších a svou vahou patří k jakémusi středu. Zapínání této sady je řešeno velmi prakticky. Zapne se totiž automaticky při vyklopení flipu s mikrofonem do provozní polohy. Trochu nás zaskočil postup uvedení handsfree do spárovatelného režimu, na který bychom bez manuálu opravdu nepřišli. V manuálu je ovšem popsán velmi přesně. Na uchu drží sada celkem dobře a její nošení je rozhodně příjemné, protože nevytváří žádné otlačeniny. Její spolupráce se všemi telefony kromě Nokie je přímo ukázková. I v případě, že hovor přijmete s vypnutým headsetem do telefonu, stačí poté pouze otevřít klip, sada se tak automaticky zapne, dorozumí se s telefonem a hovor je pak do ní automaticky přenesen. Také oznámení všech prováděných funkcí si zaslouží pochvalu. Motorola rozhodně nešetřila na pestrosti informačních zvuků, jež celkem přesně vyjadřují provedený úkon. Jediný zádrhel je ve spolupráci s Nokií, se kterou není možné využít hlasové vytáčení, což je bohužel dosti nepříjemné. Díky výborným funkcím a hlavně jejich výborné spolupráci (vyjma Nokie) jsme se rozhodli udělit sadě ocenění PC WORLD TOP PRODUKT.

Cena vč. DPH: 4 900 Kč

Nokia HDW-2

(www.cellnet.cz) Nokia rozhodně nepaří mezi horlivé zastánce Bluetoothu, což je znát nejen na mobilních telefonech, ale i na vlastních sluchátcích. HDW-2 je sice designově pěkně zpracované a má i ergonomicky rozmístěna ovládací tlačítka, ale zbytek již tak dobře vyvedený není. K sadě dostanete dva klipy pro připevnění sluchátka na ucho s různou velikostí, pro různé typu uší, ale jejich provedení (jsou z relativně tvrdého plastu), díky němuž a i díky malé velikosti sady sice dobře drží na uchu, způsobí, že již po relativně krátké době začnou být značným trýznitelem uživatele. S touto sadou je totiž velmi obtížné najít nějakou pozici, ve které by sada držela, ale netlačila (testováno na hlavách kolegů z redakce). Sada je svými funkcemi opravdu vhodná hlavně pro telefony Nokia, se kterými je schopna využít i redial. To, že výrobce předpokládá, že bude spolupracovat s jeho mobilními telefony, je zřejmé i z toho, že je na ní stejný konektor jako na telefonu a je dodávána bez nabíječky. Námi testovaný kus měl také problémy s výdrží, kdy ani v nejmenším nesplňoval parametry udávané výrobcem. Bohužel komunikace s lokálním zastoupením Nokie je velmi složitá, a proto jsme nemohli vyzkoušet jiný kus.

Cena vč. DPH: 3 530 Kč

Siemens HHB-500

Sada Siemensu (www.siemens.cz) je skoro totožná s tou dodávanou společností Jabra pod označením BT300. Liší se pouze barevným provedením ovládacích tlačítek a uvedenou značkou výrobce. Rovněž tedy umožňuje snadné otočení klipu pro využití na druhém uchu, jako je tomu u BT300. U klipu ještě chvíli zůstaneme. Ten je vyroben z dost pevného plastu, obaleného gumou. Díky tomu sice do ucha nikde netlačí, ale i přesto, že sada rozhodně není nijak extrémně těžká se svými 26 gramy se řadí někam do středu testovaných produktů má na uchu tendenci "plandat". To má za následek nepříjemný pocit, že vám při prudším pohybu spadne, a proto se nám často stávalo, že jsme si sadu přidržovali, což je samozřejmě v rozporu s jejím účelem. Ono k odpadnutí je sice potřeba opravdu hodně prudký pohyb, ale bohužel zmíněné odstávání od hlavy již při jejím mírném náklonu nebudí zrovna důvěru. Zato ovládací multifunkční tlačítko je díky své velikosti a integraci trochu vystouplé indikační LED diody snadno lokalizovatelné hned při prvním použití headsetu. Buhužel regulace hlasitosti již tak dobrá není. Při stisku tlačítka se sada na uchu značně posouvá, což znemožňuje komfortní ovládání.

Cena vč. DPH: 4 100 Kč

Sony Ericsson HBH-60

(www.sonyericsson.cz) Vzhledem k tomu, že tyto firmy jsou v čele výrobců, stojících za vznikem standardu Bluetooth, nikoho jistě nepřekvapí, že jejich výrobky byly jedněmi z prvních a jejich funkčnost je již stoprocentní. HBH-60 patří mezi ty menší a lehčí sady, které jsou na trhu. Díky tomu, a také vzhledem k dobře tvarovanému klipu sedí dobře skoro za každým uchem. Navíc i přesto, že pěkně drží, netlačí, takže ani při delším nošení nevyvolává nepříjemné pocity. Dostupné funkce jsou shodné s ostatními přístroji, není tedy problém hlasově vytáčet, nebo přijímat a ukončovat hovor. S mobilními telefony Sony Ericsson T610 lze využít i funkci redial, která je dostupná pomocí hlasového příkazu. Příjemné jsou i hodnoty výdrže, díky nimž nejste odkázáni na každodenní nabíjení ani pokud déle voláte. Jediné, co by se této sadě dalo vytknout, je způsob uchycení klipu, kterým je držena na správném místě. To je řešeno gumovým návlekem nasazeným na kovovém trnu. Pokud ovšem nebudete často měnit stranu, na které budete přístroj nosit, nemusíte se bát jeho ochození. Díky dostupnosti všech nejpoužívanějších funkcí a její korektní spolupráci s telefony jsme sadě udělili cenu PC WORLD TOP PRODUKT.

Cena vč. DPH: 4 075 Kč

Sony Ericsson HBH-35

(www.sonyericsson.cz) Zde se jedná o staršího a také většího a těžšího bratříčka HBH-60. Na první pohled na sadě zaujme relativně mohutný klip. Jeho masivnost je způsobena umístěním baterií do jeho konce. Toto řešení je celkem zajímavé a nezdá se být špatné. Vzhledem k větší hmotnosti konce klipu je totiž sada dobře usazena na svém místě, a proto je skoro nemožné ji sklepat z hlavy. Nepotvrdila se ani naše domněnka, že bude na obtíž uživatelům nosícím brýle. Umístění baterií v klipu má ještě další pozitivum v jejich velké kapacitě, díky níž se tento headset zařadil mezi naprostou špičku ve výdrži jak při hovoru, tak v pohotovostním režimu. Díky dlouhému trnu, na kterém je připojen mikrofon, není ani v hlučnějším prostředí problém s kvalitou hlasu, protože není přehlušen okolními ruchy a také zvuk u volaného jím byl pozitivně ovlivněn. Je pouze škoda, že výrobce nepoužil větší a lépe nahmátnutelné multifunkční tlačítko, protože takové by ještě zvýšilo komfort užívání. Takto je pro jeho nahmátnutí nutné, než si uživatel přesně zapamatuje jeho polohu, menší šátrání za uchem. 3 0667/FEL o

Cena vč. DPH: 3 120 Kč

§§§§§


Mobilporadna - Vy se nás ptáte, my na vaše dotazy odpovídáme

Josef Kulhavý

c03p0668

? Kde lze zjistit kód pro tovární nastavení na mobilních telefonech Nokia?

Nastavení mobilního telefonu do podoby, jakou jí vtiskl jeho výrobce, využijete například tehdy, když svůj mobilní telefon prodáváte (nebo věnujete), nebo když jste jej nevhodně nastavili a nevíte, jak jeho konfiguraci vrátit zpět. Návrat do továrního nastavení se provádí buď pomocí navolení speciálního kódu na klávesnici mobilu, nebo přímo v menu mobilního telefonu. Výrobci mobilů se na společném kódu nedohodnuli, a proto je pro každou značku mobilního telefonu jiný.

Pro většinu mobilních telefonů Nokia má tento kód tvar #*7780*. Pro mobily Nokia 6210, 6250, 7110 a novější je tento kód #*7370*. Navolte jej na klávesnici svého mobilu a pak jej potvrďte tlačítkem pro odeslání hovoru (většinou zelené číslo). Změna by se měla dotknout některých nastavení pro SMS zprávy (v mobilu se vymaže i slovník vlastních slov pro T9), vynulování skóre her, smazání profilů, nastavení vyzváněcích melodií, atd. Návrat do továrního nastavení nesmaže telefonní seznam ani uložené SMS zprávy na SIM kartě.

? Můžete mi doporučit nějaký software na posílání SMS z počítače? Jedná se mi o to, abych nemusel zprávy vyťukávat na klávesnici mobilu, ale abych je mohl psát pohodlně na počítači a odeslat přes mobil. Mám Ericssona T39 a připojuji se přes infraport.

Dříve bylo nejpohodlnější, a zároveň nejlevnější využívat SMS brány mobilních operátorů. Před několika měsíci však byly tyto brány omezeny u dvou operátorů, a proto se postupně zájem uživatelů bude soustřeďovat na jiná alternativní řešení, umožňující pohodlně odesílat SMS zprávy. Pomiňme nyní bezplatné SMS brány, které fungují pouze občas, a navíc jsou omezeny nízkým počtem znaků nebo obtěžujícím reklamním textem. Způsoby odeslání "plnohodnotné" esemesky se přesto najdou a existují nejméně dva:

Jedním z řešení je registrovat se na některém z internetových serverů, které umožňují odesílat SMS zprávy přímo z internetu, bez reklam a za výhodné ceny (okolo 1 Kč). Ovšem SMS zpráva dorazí příjemci z jiného čísla než z vašeho, takže není možné na textovku odpovědět pouhým odesláním Reply. Navíc občas dochází ke zpoždění doručení takové esemesky. Existuje i několik programů, které dovolují vytvořit SMS zprávu ve speciální aplikaci a pak ji odeslat. Nicméně veškerá komunikace probíhá přes internet a za připojení k síti je většina z nás nucena platit. Cena odeslané SMS zprávy se pak může zvýšit nad příjemnou mez.

Druhé řešení spočívá v tom, že je textová zpráva odeslána z počítače přes kabel, infraport nebo Bluetooth na mobilní telefon, a odtud automaticky odeslána jako běžná SMS zpráva. Nemusíte tedy platit za připojení k internetu, příjemce takové textové zprávy na ni může pohodlně odpovědět i v případě, že se opomenete podepsat vaše telefonní číslo se mu ukáže jako číslo odesílatele. V takových programech lze rovněž většinou pracovat s telefonním seznamem uloženým na SIM kartě nebo v mobilu, takže odpadá nutnost zadávat telefonní číslo stačí pouze kliknou na položku v adresáři. Cena takto odeslané zprávy bude stejná, jako kdyby byla odeslána přímo z vašeho mobilu.

Pro mobilní telefon Ericsson T39 se nabízí hned několik programů: Například APDS v češtině uveřejněný na CD PC WORLDu 10/03, nebo Float\s Mobile Agent, který naleznete na internetových stránkách eflame.com/fma.

? Nevíte o nějaké stránce, ze které by šla zasílat zdarma loga na Siemens A50?

Zisk z hlasových služeb operátorům již dávno přestal růst tak, jak by si představovali, a proto se zaměřují stále více na nehlasové, především datové služby. A zasílání log a melodií na mobilní telefony patří právě do této kategorie. Od operátorů tedy nemůžeme čekat, že by zasílali loga zdarma. Protože se obrázkové zprávy na dálku posílají na bázi SMS a ty jsou rovněž placené nebo zkrácené reklamní zprávou (až na výjimku u Oskara a několika textovek u T-Mobilu), nenajde se asi nikdo, kdy by na své náklady odesílal zájemcům loga zadarmo. Na webových stránkách tedy možnost zasílání log zdarma nehledejme.

Pro mobilní telefony, které podporují WAP, lze získat logo levně přes tento protokol. Pro získání nového loga platíte pouze za připojení k WAPu, takže je možné logo získat za několik desítek haléřů. Velká databáze nejrůznějších log pro mobilní telefony Siemens je k dispozici na mt-siemens.com. Před samotným stahováním navštivte webové stránky www.mt-siemens.com a zde v databázi log zjistěte číslo toho, které chcete získat na svůj mobilní telefon. Poté se připojte k wapové stránce wap.mt-siemens.com a vyberte odkaz "Loga". Na další stránce zvolte typ mobilního telefonu a zadejte poznamenané číslo loga. Logo se během několika okamžiků stáhne do vašeho mobilu, kde si jej můžete uložit buď jako logo operátora, nebo jako spořič displeje.

Další možností, jak získat logo do mobilu, je použít datový kabel. Logo pak stačí nakreslit, případně stáhnout do počítače z internetu pomocí vhodného programu (doporučuji například výborný Sx35CZ, k dispozici na CD jednoho z předchozích PC WORLDů). Omezené množství bezplatně zasílaných log lze přece jen nalézt na internetu: z t-zones (www.t-zones.cz) lze získat logo sítě T-Mobile a předplacené karty Twist. Nechat si poslat logo bezplatně můžete rovněž ze stránek www.nabit.cz/free, kde jsou vám k dispozici loga několika firem.

? Zaujal mě způsob dobíjení kreditu pro Twist pomocí SMS zpráv. Chtěl bych ho vyzkoušet, ale nevím, jestli musím požádat o výměnu SIM karty (moje SIM karta je asi 3 roky stará a nemá GSM Banking).

Způsobů, jak dobít kredit pro předplacenou kartu, je celá řada. Z možností, které od vás nevyžadují, abyste pro dobití mobilního telefonu kreditem kamkoli chodili, jsou nejrozšířenější dvě: prvním z nich je dobíjení pomocí GSM Bankingu, druhým SMS dobíjení.

Pro dobíjení přes GSM Banking je třeba zažádat o výměnu karty, dále sepsat smlouvu s bankou, jejíchž služeb využíváte, a potom platit měsíční poplatek za vedení služby GSM Banking. Naproti tomu pro SMS dobíjení nemusíte měnit ani SIM kartu, nemusíte podepisovat žádnou smlouvu, ani platit žádné poplatky. Jediné, co je nutno udělat, je provést registraci u některého z vybraných bankomatů. Musíte při tom použít svou kreditní kartu Komerční banky nebo ČSOB (včetně divizí Poštovní spořitelny a IPB), která je jedinou podmínkou pro využívání služby SMS dobíjení.

Do bankomatu zasuňte svou platební kartu, zadejte svůj PIN (ke kartě) a zvolte postupně položky "Mobilní telefon", "SMS dobíjení" a "Registrace". Systém bankomatu vás vyzve k zadání telefonního čísla, ze kterého budou SMS žádosti o dobíjení odesílány. Zadejte tedy svoje telefonní číslo a počkejte, až vám bankomat vrátí platební kartu a vydá stvrzenku s důležitým číselným kódem DPIN. Samotné dobíjení můžete provést kdykoliv v budoucnu odesláním SMS zprávy v tomto tvaru (bez uvozovek): "DOBIT dpin částka mobil" například: "DOBIT 1234 400 603123456". Odeslat dobíjecí SMS zprávu je nutné z mobilního čísla, které jste zadali při registraci na klávesnici bankomatu. Příjemcem esemesky musí být číslo 5602. Na novějších SIM kartách (nebo na SIMkách s novým softwarem) je v menu pod položkou T-Mobile odkaz "Dobit přes SMS". Ten slouží pro stejný způsob dobíjení, avšak uživatel si nemusí pamatovat přesný postup odesílání dobíjecí SMS zprávy. Službu SMS dobíjení mohou využít pouze klienti mobilního operátora T-Mobile, a to jak uživatelé předplacených karet, tak uživatelé paušálních programů. Eurotel ani Oskar zatím podobnou službu dosud ve své nabídce nemají.

? Mám mobil Nokia 5510, a když jsem u WAP prohlížeče nainstaloval nastavení (T-Mobile), WAP stále hlásí, že mám ověřit nastavení služby. Poraďte, prosím.

S podobnými dotazy od čtenářů PC WORLDu, týkajících se nastavení WAPu, se setkáváme už poněkolikáté. Právě proto uvádíme parametry zadávané do mobilního telefonu pro nastavení CSD i GPRS připojení k WAPu a pro příjem a odesílání MMS zpráv přes GPRS. Nezapomeňte však na to, že je nutné mít aktivován datový tarif, případně WAP a GPRS. Aktivaci lze provést několika způsoby: Přes internet (t-zones, Oskarova internetová samoobsluha), pomocí SMS zprávy nebo zavoláním na infolinku operátora. Pro samotnou aktivaci přitom nemusíte čekat na spojení s operátorem, ale vstupte do svého osobním profilu a tam za pomoci hlasového automatu aktivaci proveďte.

V různých telefonech jsou parametry určeny různými jmény. V některých telefonech určité parametry zcela chybí.

?Své dotazy do rubriky Mobilporadna posílejte v SMS zprávách na telefonní číslo 604 707 349 nebo e-mailem na josefkul@t-email.cz.

§§§§§


Co dokáží hackeři-amatéři - Poznejte, jak přesně se vám mohou nezvaní hosté nabourat do sítě či počítače (CD) I

Patrik Malina

c03p0669

Při vyslovení pojmu hacker si uživatelé povětšinou představí někoho, kdo se pokouší za účelem dosažení nehynoucí slávy prolomit ochranu sítě co možná nejznámější instituce, či nepozorovaně přesunout zajímavé finanční částky z jednoho bankovního účtu na jiný. Realita je však ve srovnání s bájnými představami poněkud odlišná, a co více, drsná a neúprosná. Naprostá většina pokusů i úspěšných útoků proti privátním informacím probíhá v rámci vnitřní sítě, což jinými slovy znamená, že hackerem (byť jen amatérským) může být třeba někdo z vašich kolegů ve stejné kanceláři u protějšího stolu. Přemýšleli jste někdy o ceně a významu informací na vašem počítači, nebo o způsobu, jak přistupujete do své poštovní schránky? Máte představu, jak by mohli vaši "kolegové" či "spolupracovníci" naložit s daty, pokud by znali vaše přístupové heslo? Myslíte, že je to nesmysl? Pojďte se s námi podívat na několik možností a postupů, jež dávají jasně najevo, kde jsou slabá místa při běžném využití počítačové sítě. Možná budete překvapeni, jak neopatrně jste si dosud počínali. V tomto článku jsme se zaměřili na velmi běžně používané technologie a postupy, s nimiž většina uživatelů přichází do kontaktu mnohokrát denně. O to větší bude možná vaše překvapení.

Upozornění: V následujících odstavcích najdete poměrně podrobný popis postupů, jež mohou vést k narušení zabezpečení počítačů a počítačových sítí, jejich zneužití či zcizení důvěrných informací. Takto důkladně vám látku předkládáme proto, abyste si byli plně vědomi všech nebezpečí, jež vám hrozí. Uváděné návody by měly posloužit především k ověření "snadnosti", s jakou lze některé informaci získat, a tím k posílení snahy o zabezpečení komunikačních kanálů a odstranění případných slabin.

Při experimentování buďte vždy opatrní a uvědomte si, že některými postupy je možné hrubě narušit jak etické, tak zákonné normy. Proto testování provádějte výhradně ve vlastní, nejlépe experimentální síti.

Typ útoku:

Nabourání do poštovní schránky freemailové služby

Používání veřejných, zdarma dostupných e-mailových služeb (tzv. freemailů) je dnes pro řadu uživatelů naprostou samozřejmostí. Ačkoliv na použití těchto systémů číhá z pohledu ohrožení privátnosti celá řada nebezpečí, svěřujeme jim dnes a denně svá tajemství, a to často velmi cenná. Pojďme se podívat na jednu z možností, jak lze zcizit obsah e-mailové komunikace či samotnou přihlašovací informaci.

Princip ohrožení:

Klíčem k potenciálně velmi vysoké míře ohrožení freemailové komunikace je několik okolností, jejichž součinnost dává obsah našich e-mailů či přihlašovací údaje všanc útočníkům. Prvním problémem je již samotný vstup do vaší osobní poštovní schránky prostřednictvím prohlížeče: v průběhu přihlašování typicky zadáváte prostřednictvím speciální stránky (formuláře) přihlašovací jméno a heslo. Zásadní potíž spočívá v tom, že ve výchozí podobě, kterou řada freemailů využívá, se tyto údaje přenášejí pomocí základní HTTP komunikace v nezašifrované podobě. Bez větších obtíží lze tedy potřebná data v lokální síti odchytit (vyčenichat sniffovat), takže například kolegové v práci mohou při vaší neopatrnosti získat plnohodnotné přihlašovací údaje do vaší schránky.

Velmi podobným způsobem opět na principu sniffování lze snadno odchytit i samotný obsah e-mailových zpráv, neboť ten je doručován z poštovního serveru do prohlížeče uživatele v typicky nijak nešifrované, textové podobě. Útočník tedy v případě, že do pošty přistupujete např. z pracovního počítače ve firemní síti, nemusí nijak složitě vaše heslo hádat, neboť si je prostě odchytí a přečte.

Postup útoku:

Pro odchycení komunikace s webovou freemailovou schránkou může velmi dobře posloužit jakýkoliv kvalitní sniffer (analyzátor síťových paketů), jako např. zdarma dostupný Ethereal. Tento nástroj může zachytit veškerý síťový provoz v "okolí" vašeho počítače tedy např. u kolegy u vedlejšího stolu a poskytnout pohled do nitra přenášených paketů.

Zmíněný program naleznete na stránkách www.ethereal.com nebo na našem CD. Při jeho instalaci je potřeba dodržet následující sled: nejdříve spusťte zavedení speciálního ovladače s názvem WinPcap, jenž zajistí odchytávání vlastního síťového provozu, a posléze instalujte samotný Ethereal. Po spuštění samotné aplikace, jež pracuje s dobře ovladatelným grafickým rozhraním, spustíte vlastní odchytávání síťové komunikace pomocí povelu Start v menu Capture v bezprostředně zobrazeném dialogu si nezapomeňte ověřit, že program pracuje v tzv. promiskuitním modu, což jinými slovy znamená zachycování kompletního provozu v síti kolem vás.

Po spuštění provádí Ethereal načítání obsahu paketů do hlavního okna, a práce útočníka tím teprve začíná. V získané záplavě informací je potřeba se nejdříve zorientovat pomocí klepnutí na záhlaví ve sloupci Source doporučujeme seřadit pakety dle odesílatele, což vám velmi usnadní nalezení konkrétního provozu z inkriminovaného počítače. Pokud hledáte přístup uživatele do webové pošty, měli byste se zaměřit na protokol HTTP a adresu některého z freemailových serverů. Po nalezení alespoň jednoho z paketů odpovídajícího typu lze využít výbornou schopnost Etherealu: použijte na vybrané položce pravé tlačítko myši a zvolte možnost Follow TCP Stream, díky čemuž dojde k zobrazení obsahu komunikace ve speciálním okně. V tomto rozhraní snáze dohledáte přihlašovací údaje, a pokud uživatel nesáhl po šifrovací technologii, vše pravděpodobně bude čitelné.

Jak se bránit:

Samotnému čenichání (sniffování) se lze bránit jen stěží, neboť tato možnost je dána samotným principem používané síťové technologie (ethernet), a proto si musíme pomoci dodatečnými mechanismy. Poměrně účinným postupem je využívání zabezpečovacích technologií pro přenos šifrovaného webového obsahu, jimž vévodí protokolová sada SSL. Pokud si chcete být zabezpečením alespoň trochu jisti, vyberte si freemailovou službu, jež přenos pomocí SSL podporuje. Docílíte toho, že veškerý přenos je kryptován, a útočník v odchycených paketech není schopen nic zjistit.

Důležitým druhotným krokem je též striktní používání odlišného hesla u freemailů a ostatních systémů pokud by přeci jen potenciální útočník přihlašovací údaje získal, neměly by se shodovat třeba s přihlašováním do firemní sítě, neboť to by pro vás mohlo znamenat velké nebezpečí.

Typ útoku:

Prolomení a ukradení bezdrátové Wi-Fi komunikace

Bezdrátové síťové připojení pomocí technologie Wi-Fi (též dle normy 802.11b) je stále populárnější metodou přístupu k jiným počítačům, a to jak v lokálních sítích, tak k poskytovatelům internetových služeb. Uživatelé běžně spoléhají při zabezpečení na volbu SSID identifikátoru a v lepším případě ještě na šifrovací technologii WEP, přestože existuje způsob, jak tyto mechanismy prolomit a utajené údaje následně zneužít. Útočník navíc nemusí sedět u vedlejšího stolu, ale např. v sousední místnosti či na lavičce před budovou. Komunikujeme přeci vzduchem, ne?

Princip ohrožení:

Použití bezdrátové síťové technologie Wi-Fi nabízí v současné době několik mechanismů zabezpečení provozu, jejichž cílem je eliminovat neautorizované uživatele při snaze o "parazitování" na cizí síti. Protože samotná podstata přenosu rádiové vysílání nijak nemůže zabránit odposlechu (sniffování), je obsah přenášených dat vydán napospas potenciálním útočníkům. Přestože Wi-Fi implementuje jako jeden z ochranných postupů šifrování, označované jako WEP, tato metoda bohužel není dostatečně odolná. Jedním z problémů je samotná implementace šifrovacího postupu, jenž není z nejkvalitnějších, a do hry vstupuje další klíčový faktor: pro šifru je zadáván statický klíč k opakovanému, dlouhodobému použití. A právě tento postup umožňuje existenci nástrojů, s jejichž pomocí lze při určitém úsilí rozlomit i přenos chránění šifrou WEP. Stejně tak druhý základní mechanismus ochrany bezdrátové komunikace, kterým je přidělení a následné použití identifikátoru SSID, je možno obejít a přípojné body tak zneužít.

Postup útoku:

Prvním předpokladem pro úspěšné odchycení Wi-Fi komunikace je hardwarové vybavení v podobě odpovídající síťové karty, neboť zdaleka ne všechny typy poskytují potřebnou funkcionalitu. Vhodné jsou například adaptéry s čipovými sadami Orinoco, nicméně před koupí je potřeba komponentu vyzkoušet. Druhou nezbytnou součástí je anténa s kvalitním příjmem, resp. s tzv. vysokým ziskem, jež dovoluje z éteru "vylovit" hledaný signál. Právě s kvalitním přijímačem lze odchytit komunikaci i na desítky či několik stovek metrů daleko.

Potřebnou hardwarovou výbavu je rovněž dobré porovnat s nároky softwaru, jejž budete pro útok využívat. Jedním z vhodných programů, po němž je potřeba sáhnout v první řadě, je NetStumbler. Aplikace slouží k "pátrání" v rádiových pásmech a vyhledávání existujících komunikačních kanálů. Na stránkách www.stumbler.net najdete mimo jiné i popis kompatibilních síťových karet, a aplikaci samotnou též naleznete na našem CD. Pomocí této aplikace učiní útočník první krok: prozkoumá své okolí a nalezne existující sítě a jejich konfiguraci, např. v podobě identifikátoru SSID, jehož hodnotu musí znát pro "napíchnutí" do existující infrastruktury.

Samotná aplikace NetStumbler již může být pro prolomení existující bezdrátové sítě dostačující. Po prozkoumání jednotlivých frekvenčních pásem, na nichž Wi-Fi komunikuje, lze v přehledném zobrazení zjistit, které sítě nejsou chráněny šifrou, a lze za pomoci zobrazeného SSID okamžitě podniknout pokus o připojení. Pokud tato snaha nevede k cíli, je možné, že cílová síť provádí kontrolu MAC (hardwarových) adres síťové karty klienta. V tomto případě přichází na řadu použití nástroje typu sniffer, tedy např. již výše zmíněného Etherealu. Cílem je zachytit probíhající komunikaci a vysledovat MAC adresy počítačů, jež do sítě mají oprávněný přístup. Následně tuto informaci využijeme a změníme MAC adresu svého fyzického adaptéru na onu oprávněnou toho lze dosáhnout třeba pomocí oblíbeného prográmku SMAC, jejž naleznete na adrese www.klcconsulting.net/ smac nebo na našem CD. Předstíráním oprávněné fyzické adresy tedy můžete překonat další obrannou bariéru.

Posledním oříškem na cestě do cizí bezdrátové sítě může být šifrování zkoumaného provozu pomocí mechanismu WEP. I když překonání této překážky není nijak snadné, existují určité možnosti, například v podobě nástroje AirSnort. Tato utilita je dostupná pro operační systém Linux (či příbuzné) a pro její použití ve Windows je nutná alespoň kompilace v prostředí Cygwin. Program dokáže vyhodnocením dostatečného množství paketů s určitou pravděpodobností odhalit klíč k šifře WEP, a tím překonat často poslední obranu, která navíc bývá považována za spolehlivou. Tento krok však většinou vyžaduje dlouhodobější úsilí, neboť počet potřebných paketů jde řádově do stovek tisíc až milionů, což často odpovídá mnohahodinové komunikaci.

Jak se bránit:

Z výše uvedeného postupu je patrné, že stoprocentně spolehlivá ochrana bezdrátového připojení je v praxi spíše iluzí, a závěr je takový, že na samotnou konfiguraci Wi-Fi nelze spoléhat. Při přenosu dat po síti tedy musíte důsledně využívat dodatečné ochranné postupy a příslušné technologie: při přístupu na citlivé webové stránky nezapomínejte na SSL komunikaci, e-mailové zásilky šifrujte např. pomocí PGP či S/MIME (obě varianty mohou fungovat např. v Outlooku) a případně ochraňte celý síťový provoz pomocí šifrovaného tunelu (např. IPSec). Pokud využíváte Wi-Fi pro přístup k internetu, ujistěte se, zda váš poskytovatel podporuje ověřování přihlášení pomocí normy 802.1x, aby na vaší přípojce nepozorovaně neparazitoval někdo jiný. Samotné šifrování WEP má sice výše zmíněné nedostatky, avšak jeho použití přeci jen může výrazně napomoci k zabezpečení jak jsme uvedli, prolomení vyžaduje dlouhodobé sledování a slabinou je právě statický, dlouhodobě používaný klíč. Pokud jej budete často obměňovat, bude to sice mírně nepohodlné, avšak o mnoho bezpečnější.

Typ útoku:

Hacknutí přihlašování do instant messaging programu

Aplikace pro "instant messaging", tedy jakousi jednoduchou, přístupnou komunikaci patří v současné době k nejběžnějším, a proto není třeba představovat programy jako ICQ či MS Messenger. Při každodenním používání těchto nástrojů drtivá většina uživatelů ani nepřemýšlí o tom, že jimi přenášená data jsou velmi náchylná na odchycení. Falešný pocit bezpečí rovněž vyvolává možnost přihlašování pomocí hesla, což je opět zásadní nedorozumění. Přihlašovací informaci lze totiž u výše uvedených programů poměrně jednoduše odhalit, a váš účet tak může být snadno použit někým jiným.

Princip ohrožení:

Možnost ohrožení či zcizení komunikace programů uvedeného typu je založeno na stejném principu, jako výše uvedené hledání přihlašovacích informací k freemailovým službám. V roli útočníka můžete průběžně monitorovat komunikaci okolních počítačů a využít zásadní slabiny programů jako např. ICQ, neboť v průběhu přihlašování jsou kritické informace zasílány bez dostatečného zabezpečení.

Pokud použijete výchozí instalaci programu ICQ, ICQ Lite či MSN Messenger (starší varianty), bez jakéhokoliv varování jste vystaveni riziku, že zasílané přihlašovací heslo bude v lokální síti, tedy např. kolegou u vedlejšího stolu, odchyceno. Velmi alarmující je fakt, že pro tuto proceduru není potřeba žádných mimořádných znalostí.


Co dokáží hackeři-amatéři - Poznejte, jak přesně se vám mohou nezvaní hosté nabourat do sítě či počítače (CD) II

Postup útoku:

Pro realizování tohoto typu útoku budete v případě dobré volby potřebovat jediný program, jenž zajistí vše potřebné. Velmi vhodným nástrojem je nesmírně všestranná utilita Cain & Abel, kterou najdete na stránkách www. oxid.it/cain. html nebo na našem CD. Jednou z mnoha jejích možností je právě průběžné sledování síťové komunikace a "vysávání" hesel či jiných přihlašovacích údajů do velmi přehledné podoby.

Po běžné instalaci vám program nabídne grafické uživatelské rozhraní, v němž přejděte na kartu pojmenovanou Sniffer. Právě tato část aplikace řeší odchytávání síťových paketů a jejich průzkum. Přejděte do spodní části okna a zvolte záložku Hosts, jež slouží k sestavení seznamu počítačů cílů vašich útoků. Pomocí pravého tlačítka myši vyberte volbu Scan MAC Addresses a zvolte rozsah síťových IP adres, jejichž držitelé vás zajímají.

Pokud adresu cíle neznáte, zadejte určitý rozsah a program prozkoumá a vyhledá dostupné počítače, z nichž si můžete vybrat, neboť jejich jména budou rovněž přeložena. Poté v tabulce zanechte pouze cílový stroj (či více sledovaných počítačů), a zahajte samotné odchytávání pomocí tlačítka při levém okraji horní lišty nástrojů (se symbolem síťové karty). Poté, co program po určitou dobu poběží, zkuste se podívat na záložku Passwords (při spodním okraji okna) a očekávejte žádoucí údaje. Při bližším ohledání sami zjistíte, že aplikace toho dokáže "nasát" opravdu hodně, tedy nejen hesla pro ICQ.

Takto jednoduše může útočná akce proběhnout v případě, že cílový počítač se nachází v lokální síti na stejném ethernetovém segmentu, tedy typicky ve společném rozbočovači (hubu). Avšak ani v případě, že využíváte moderní infrastruktury a jednotlivé stanice jsou připojeny do přepínače (switche), není nic ztraceno, neboť Cain & Abel nabízí možnost v podobě speciální techniky, jež dovoluje tento "nedostatek" obejít. Postup bývá nazýván jako ARP Poissoning či ARP Spoofing, a protože jeho následky mohou být i při pouhém experimentování dosti nevyzpytatelné, před jeho použitím důrazně varujeme. I ve výše uvedené základní podobě program dokáže hodně a jeho sílu si takto můžete ověřit.

Jak se bránit:

Možnosti zabezpečení instant messaging komunikace jsou velmi problematické, případně často téměř nemožné. Tvůrci těchto programů se primárně přeci jen zaměřují na jiné vymoženosti svých výtvorů, než je kvalitně zabezpečený přenos. Pokud chcete s vysokou pravděpodobností eliminovat pokusy o sniffování hesla v lokální síti, je vhodné použít univerzální řešení, např. v podobě technologie IPSec, jež šifruje síťovou komunikaci již na úrovni IP paketů bez ohledu na aplikační data. Tato možnost je plně dostupná v operačních systémech Windows 2000, XP a 2003 Server, a to bez nutnosti používat jakýkoliv další software.

Další možností je přinutit komunikační program používat v lokální síti přenos pomocí aplikačního šifrovaného kanálu SSL, k čemuž je ovšem zapotřebí na hranici sítě umístit odpovídající proxy službu. Např. ICQ umožňuje zapouzdřit svůj přenos právě do podoby tohoto odolného protokolu, čímž je možno eliminovat lokální odposlech.

Pochopitelně nejspolehlivější metodou ochrany je zmíněný software nepoužívat. Protože to však často není možné, dávejte si pozor alespoň na to, abyste používali k přihlašování v těchto systémech zcela odlišná hesla od těch, jež slouží pro přístup do firemní sítě. Prozrazení vašeho "univerzálního" hesla by mohlo mít katastrofální následky.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony - Vyberte si z bohaté vánoční nabídky mobilních telefonů na našem trhu

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0670

Předvánoční trh se začíná pomalu zaplňovat novými telefony. Tento měsíc se můžete podívat na elegantní novinku od Samsungu určenou především náročnějším uživatelům, zábavný telefon pro mladé DJ od Philipsu a Siemens ST55, který je exkluzivně v nabídce T-Mobilu.

Philips 530 BeDJ

Nejnovější počin holandské společnosti Philips je určen především mladým uživatelům mobilních telefonů. Svědčí o tom jak design, tak barevné provedení (telefon je tvarově vzdáleně podobný modelu C330 od Motoroly), ale i některé z funkcí. Telefon má velmi kvalitní aktivní barevný displej s rozlišením 128 x 128 obrázkových bodů a dokáže zobrazit až 65 000 barev.

Ovládání má nově na starosti pětisměrný joystick a práce s ním je vcelku snadná a příjemná, námi testovaný kus však nebyl, stejně jako před časem Fisio 825, příliš rychlý. Samostatnou kapitolou je pak zbytečně složité menu, na které si uživatelé mobilních telefonů jiných značek hned tak nezvyknou.

Do základních funkcí Philipsu 530 patří bezpochyby vícepoložkový adresář, podpora klasických textových, rozšířených i multimediálních zpráv, polyfonní vyzvánění a možnost stahovat a instalovat do telefonu aplikace v jazyce Java. Mezi nadstandardní funkce patří e-mailový klient schopný pracovat se dvěma účty a IrDA port pro komunikaci s počítačem. Největším lákadlem však zůstává integrovaný FM přijímač s pamětí na 20 rádiových stanic a aplikace BeDJ, v níž si můžete mixovat vlastní sety a ukládat je ve sdílené paměti s kapacitou 900 KB. Oproti Fisiu 825 chybí nejnovějšímu Philipsu technologie Bluetooth, kterou by však uživatelé v tomto segmentu stejně nevyužili.

Samsung SGH-E700

Novinka korejského specialisty na véčkové telefony se hned na první pohled od svých předchůdců notně odlišuje. A to nejen barevně, díky modrostříbrnému provedení, ale také tvarem a zejména absencí antény. Celkově jde o změnu k lepšímu a designově patří Samsung SGH-E700 k nejatraktivnějším mobilům na trhu. Univerzálnost designu navíc zaručuje, že se telefon zalíbí jak mužům, tak ženám. Telefon disponuje dvěma displeji, přičemž vnější s netradiční technologií OLED zobrazuje především čas, datum a informace o voláních a zprávách, a vnitřní pak slouží ostatním funkcím. Interní displej zobrazí při rozlišení 128 x 160 pixelů 65 000 barev a ty jsou plně využity jak v přehledném grafickém menu, tak při fotografování či prohlížení pořízených snímků.

Funkční výbavou se Samsung SGH-E700 vzhledem k absenci bezdrátového rádiového spojení Bluetooth a e-mailového klienta řadí spíše mezi stylové telefony. Přesto nabízí velký sortiment funkcí včetně vícepoložkového adresáře s kapacitou tisíc záznamů, textových, rozšířených i multimediálních zpráv, vestavěného fotoaparátu s rozlišením 640 x 480 obr. bodů, polyfonních vyzváněcích melodií, kalendáře, kalkulačky, her, rychlých dat GPRS a podporu Javy. Pro instalované aplikace a hry je vyhrazeno 600 KB interní paměti, ostatní funkce, obrázky, melodie a fotky sdílejí rekordních 9 MB.

Siemens ST55

Společnost T-Mobile nabízí již zhruba měsíc další telefon, který byl vyroben exkluzivně pro operátory stejnojmenné skupiny. Opět jde o Siemens, tentokráte však ne o upravenou verzi běžně prodávaného modelu. Siemens ST55 totiž vyrobila pro německý koncern asijská firma Arima, a je to znát především na designu. Telefon má hranatější tvary, větší displej a poměrně malou klávesnici. Na té se však píše o poznání lépe, než na některých předchozích modelech od Siemensu. Displej je při rozlišení 120 x 160 pixelů schopný zobrazit až 65 000 barev a škoda jen, že menu jeho možností naplno nevyužívá a při srovnání se Sony Ericssonem T610 vypadá velmi fádně. Telefon se ovládá poměrně snadno prostřednictvím pětisměrného joysticku a dvou kontextových kláves.

Z vnitřní výbavy stojí za zmínku především vícepoložkový telefonní seznam, podpora multimediálních zpráv, český slovník T9, integrovaný fotoaparát s maximálním rozlišením 640 x 480 obr. bodů a e-mailový klient s možností nastavení až deseti účtů. Oproti konkurenci chybí Siemensu ST55 možnost instalace aplikací v jazyce Java. Nevýhodou jinak velmi sympatického přístroje je i absence IrDA portu, odlišný konektor od zbytku telefonů Siemens a nemožnost vypnout diakritiku u prediktivního vkládání textu. V době testu nebyl na stránkách T-Mobile k dispozici ani datový kabel, a chyběla tedy možnost propojení s PC.

Alcatel OT535

Bezkonkurenčně nejlepší přístroj francouzského výrobce mobil-ních telefonů v posledních letech. Za nepříliš vysokou cenu totiž nabízí barevný displej, pohodlné ovládání a docela slušnou funkční výbavu.

Eurotel Smartphone

Telefon s operač-ním systémem Windows, do něhož je možné doinstalovat mnoho různých funkcí, lze asi stěží srovnávat s běžnými mobily. Bohužel je poněkud pomalý a běžné funkce telefonu jsou až zbytečně složité.

Nokia 7250

Nástupce netradičně vyhlížejícího modelu 7110 přináší uživatelům krom užitečnějšího rozestavění kláves také integrovaný fotoaparát a vyšší kapacitu sdílené paměti pro aplikace, obrázky a zvuky.

Philips Fisio 825

Za velmi nízkou cenu nabízí tenhle mobilní telefon krom barevného displeje a podpory MMS zpráv také manažerské funkce včetně e-mailového klienta, GPRS, Bluetooth a kalendáře.

Samsung SGH-C100

Jeden z mála tvarově standardních telefonů firmy Samsung je určen zejména nenáročnějším uživatelům, kteří ocení kvalitní, ale přeci jen poněkud malý displej, běžné funkce a velmi příjemnou cenu.

Samsung SGH-P400

Samsung P400 je velmi sympatické véčko s nejlepším displejem na trhu a s otočným fotoaparátem. Navíc u tohoto modelu lze otáčet okolo své osy i celou horní polovinu telefonu s vnitřním displejem.

Siemens M55

Nejnovější Siemens řady M sice není tak odolný jako jeho předchůdci M35 a ME45, nabízí ale barevný displej a podporu MMS zpráv a je určen především pro mladší uživatele, kteří ocení blikající barevné diody.

Siemens S55

Manažerský Siemens S55 nabízí velmi širokou paletu funkcí včetně technologie Bluetooth, zaostává však v kvalitě barevného displeje a má mnohdy až příliš složitou a nelogickou strukturu menu.

Sony Ericsson T310

Sony Ericsson T310 je v pod-statě upravenou verzí modelu T300. Má pouze konzervativnější design a novou hru Tony Hawks Pro Skater. Zbytek funkcí, včetně způsobu ovládání, zůstal při starém.

Sony Ericsson T610

Dokonalou výbavou, velmi vydařeným designem a kvalitním displejem se sympatickým stylem grafiky se může pochlubit nejnovější model od firmy Sony Ericsson s označením T610.

§§§§§


Založte si na internetu vlastní rádio

Martin Žemlička

c03p0671

Možnosti internetu jsou vskutku široké. Již několik let zde můžete kupříkladu provozovat vlastní rozhlasovou stanici. Stačí počítač, připojení na internet, zásoba hudby a špetka exhibicionismu. Nic víc.

Pokud chcete provozovat rozhlasovou stanici, máte v zásadě dvě možnosti. Buď můžete založit FM rádio, které vysílá klasicky vzduchem musíte dát dohromady potřebný kapitál (miliony až desítky milionů korun), sehnat vhodné pracovníky, vybavit studia a požádat o licenci Radu pro rozhlasové a televizní vysílání (připravte si pevné nervy). Dobré radiostanice však spočítáte na prstech jedné ruky. Většinou v éteru slyšíte žvatlání uřvaných moderátorů a dokola se opakující rytmus komerčních rádoby hitů.

Druhou možností, výrazně jednodušší a kapitálově méně náročnou, je založit vyloženě internetové rádio. Vystačíte s několika desítkami tisíc korun za techniku, autorské poplatky a samotný provoz. Internetová rádia jsou určena pro menší spektrum posluchačů a většinou jde o specializované stanice, které by se v klasickém éteru pravděpodobně neuchytily. Internetových radiostanic existuje mnoho, a to k nim nepočítáme FM rádia, která "pouští" svůj obsah kromě éteru i na internet. Malý přehled si můžete udělat na stránkách live365.com, live.atlas.cz nebo abradio.cz. Pro poslech většiny radiostanic postačuje obyčejné pécéčko připojené rychlostí alespoň 56 Kb/s (na pomalejší lince se přenos "zadrhává" nebo má výrazně sníženou kvalitu).

Vedle profesionálních nebo poloprofesionálních internetových rádií existují stovky amatérských, která vysílají jenom pár hodin denně a jejichž provoz zajišťuje třeba jenom jeden člověk. V dnešní době to opravdu není problém. Pokud si prostudujete náš návod, zjistíte, že "pouštět hudbu" můžete s minimem technického vybavení klidně ze svého bytu.

Jak začít vysílat (kompletní návod)

Existuje několik více či méně kvalitních (respektive finančně náročných) technologií pro on-line vysílání hudby. V tomto návodu se budeme zabývat oblíbenou, bezplatně šířenou technologií SHOUTcast, která umožňuje vysílat audiodata v sítí internet nebo jakékoliv jiném prostředí založeném na protokolu IP (firemní nebo školní síť). V době psaní článku bylo v provozu 4 700 serverů a "naladěno" bylo více než 50 tisíc posluchačů. Technologii SHOUTcast vytvořila společnost Nullsoft, autor populárního multimediálního přehrávače WinAmp.

Jaké vybavení potřebujete k provozování vlastního SHOUTcast rádia?

- stačí i průměrný počítač (doporučuje alespoň Pentium 500 MHz a 128 MB RAM)

- připojení k internetu (záleží, jak kvalitní reprodukci chcete vysílat a pro kolik uživatelů najednou)

- přehrávač WinAmp verze 2 (v nejnovější verzi 3 vysílání pomocí SHOUTcastingu nefunguje) a potřebné moduly, které lze zdarma stáhnout na adrese www.shoutcast.com v části Download.

Jak na to? Samotné "rozběhnutí" vysílání se skládá ze dvou kroků: instalace DSP plug-inu pro WinAmp a konfigurace SHOUTcast serveru. Nastavit server není složité ani pro technicky méně zdatné uživatele navíc, pokud umíte alespoň pasivně anglicky, na webu www.shoutcast.com najdete velmi podrobný manuál.

1) Nainstalujte si WinAmp verze 2.05 a vyšší (jak jsme uvedli výše, nikoliv WinAmp třetí generace).

2) Nyní přistoupíme ke konfiguraci SHOUTcast Distributed Network Audio Serveru (DNAS). Verze pro Windows zabírá 270 KB; stáhnout si ovšem můžete i provedení pro Linux či Mac OS. Zkomprimovaný soubor "rozbalte" do adresáře c:\shoutcast a spusťte soubor sc_serv.exe. Nastavte zde vše potřebné: porty (standardně 8000, například http://server:8000), heslo, IP adresu serveru, (zadávejte ji bez prefixu http!). Důležité je určit kvalitu vysílání čím kvalitnější, tím větší nároky jsou kladeny jednak na váš server, a jednak na rychlost připojení posluchačů. Počty jsou to jednoduché: na každého uživatele potřebujete 14 KB paměti RAM a 24 Kb/s přenosové rychlosti. Takže pro deset připojených posluchačů musíte mít 140 KB RAM a 240 Kb/s přenosového pásma. (Z toho vyplývá, že obstarožní modem 33,6 Kb/s vám pro "velké" rádio opravdu stačit nebude.)

3) Do adresáře Winamp\plug-ins nakopírujte "SHOUTcast Broadcast DSP Plug-in", najdete jej na výše uvedené stránce v sekci "downloads". Spusťte WinAmp, stiskněte CTRL + P a v nabídce DSP/Effect vyberte knihovnu DCP_CS.DLL. Nyní bude vše, co "pustíte" ve WinAmpu, posíláno do Sítě (dokud bude aktivní DSP plug-in).

4) Pokud jste o to požádáni, restartujte počítač. Spusťte WinAmp. Připravte si znělku vašeho rádia, pořádnou porci hudby, klikněte na Connect a jste v éteru! Příjemné vysílání.

§§§§§


Senioři na internetu - Co může znamemat internet a mobilní telefony pro starší generaci (CD) I

Čestmír Žák

c03p0672

O tom, že internet opravdu není ani pro starší osoby nic složitého nebo nedostupného, se vás pokusí přesvědčit hned několik českých i zahraničních seniorských projektů, které i přes vyšší věk svých tvůrců vykazují spoustu svěžesti a zapálení pro věc.

Internet už dlouho nelze chápat jen jako informační médium určené výhradně pro mladé lidi. Spolu s rozvíjejícími se možnostmi přístupu k Síti roste rovnoměrně též počet připojujících se starších uživatelů. Podle výzkumu společnosti TNS Factum z letošního července se za poslední měsíc připojilo k internetu zhruba 7 procent uživatelů ve věku šedesát a více let.

Ve věci přiblížení internetu seniorům vzniklo již mnoho iniciativ, některé pod záštitou například lokálních knihoven nebo škol, jiné díky specializovaným nadacím. Tyto vzdělávací programy se většinou setkávají s nenadálým ohlasem veřejnosti, protože když si penzisté po překonání počáteční nedůvěry začnou s počítačem skutečně rozumět, jen těžko je budete od dříve zatracovaného stroje odhánět.

Zahraniční projekty

Mnoho našich prarodičů ovládá cizí jazyky ještě z dávných dob jejich školní docházky, tak proč jim nedat možnost si na ně nostalgicky zavzpomínat třeba u obrazovky počítače? Zvláště tehdy, když si mohou na internetu prohlížet informace, které je s nejvyšší pravděpodobností zajímají?

SeniorNet (www.seniornet.org anglicky) Nezisková organizace nazvaná SeniorNet poskytuje všem lidem starším padesáti let přístup ke vzdělání především v oblasti počítačových technologií a internetu. Hlavní záměr projektu směřuje ke zlepšení kvality jejich života a snaží se mezi nimi umožnit sdílení znalostí a zkušeností vůbec.

Senior something (www.seniorsomething.com anglicky) Graficky poměrně střídmý web pokládá za svůj hlavní cíl zprostředkování informací a hyperlinků vhodných pro starší lidi. Ty jsou zde přehledně utříděny do kategorií počítače, finance, život v penzi, zdraví, koníčky, sport, nákupy, cestování. Nemohou chybět ani diskusní fóra, zahraniční kontakty a mnoho dalších položek.

Senior Highway (www.seniorhighway.com anglicky) Internetový prostor věnovaný potřebám seniorů slouží jako jakýsi rozcestník celé škály služeb z oblasti zdraví, umění, novinek, vědy a rozličných institucí. Doporučuji také návštěvu sekce "humor", kde na vás čeká několik povedených anekdot.

Friendly for seniors (http://www.friendly4seniors.com anglicky) Profesionálně zpracovaná databáze webů navržených primárně pro seniory zahrnuje přes dva tisíce internetových odkazů a dalších kontaktů. Vyhledávat můžete podle kategorií nebo vhodných klíčových slov. Pokud tu náhodou na některý informační známý zdroj nenarazíte, smíte jej jednoduše přidat a umožnit tak čerpání z něj i ostatním zájemcům.

Seniorentreff (www.seniorentreff.at německy) Projekt se sídlem v Rakousku pomáhá seniorům hledat životního partnera nebo přítele, či jen tak nezávazně komunikovat s vrstevníky pomocí chatu a internetových debat. Je to také penzistův dobrý výchozí bod pro cesty do německy hovořícího internetu.

Senior Scan (www.seniorscan.ca anglicky) Kanadská stránka s jednoduchým designem skýtá nepřeberné množství otázek a odpovědí, pozoruhodných nápadů, triků a v neposlední řadě také odkazů na stránky s podobnou orientací. Sekce nazvané právo, zdraví, bydlení a finance díky svému zaměření zaujmou kvantum čtenářů penzistů.

Women (www.seniorwomen.com anglicky) Speciálně kvůli ženám v letech vznikl web, jehož působnost se dělí do šesti základních kategorií citlivě vybraných pro danou věkovou skupinu: kultura a umění, vztahy a kariéra, domov a nakupování, peníze a počítače, zdraví a styl, novinky a společnost. Autoři nabízejí pravidelné zasílání informačního bulletinu zdarma.

Wired Seniors (www.wiredseniors.com anglicky) Portál splňující veškeré požadavky věkové skupiny nad 50 let poskytuje svým příznivcům služby diskusního fóra, nástěnku, seznam podobně orientovaných stránek, a v neposlední řadě i vlastní rádio. Za zmínku stojí ještě rubrika Senioři pomáhají seniorům, kde se řeší problémy formou poradny, kdy jeden čtenář zadá dotaz a ostatní se ho snaží vyřešit, nebo alespoň předat své zkušenosti.

České projekty

České projekty na internetu nejsou o mnoho chudší než zahraniční. Pro seniory mají tu výhodu, že nemusí znát žádný cizí jazyk, mohou diskutovat na různé náměty s lidmi pocházejícími ze stejného kulturního prostředí a mohou se s nimi nakonec i častěji scházet osobně.

V následujících řádcích vám chci představit několik webových odkazů, kam se můžete obrátit, pokud jste buď seniory nebo máte-li o tuto problematiku zájem.

Senior Tip (www.seniortip.cz) První adresa vás zavede na pohodové stránky, na nichž naleznete mnoho poutavě podaných návodů, tipů, rozhovorů a jiných zajímavostí určených pro "léty prověřené čtenáře". Ve sloupku "Letem, světem" naleznete aktuální zprávy ze společnosti a kultury, za návštěvu stojí rovněž sekce "Zpravodaj". Fanoušci Senior Tipu jsou i přes svůj věk lidé velice družní, a tak na webu pořádají diskuse na různé náměty a následně si organizují i srazy.

Senior Internet Klub (www.vse.cz/senior) Klub seniorů přidružený k VŠE se zabývá zprostředkováním studia na univerzitě třetího věku a nabízí další informace s tím spojené. Dále na svých stránkách poskytuje široké veřejnosti cenné informace o zdraví, sociální péči, zábavě a cestování. Členové Senior Internet Klubu se scházejí jedenkrát týdně přímo na Vysoké škole ekonomické v Praze, kde se vzdělávají v počítačově-internetové oblasti.

Senior Klub Rozvoj (www.zsnadrazi.ipex.cz/seniorklub/index.html) Záznam z průběhu kursu "Mládneme s Internetem" jistě dodá odvahu potřebnou k používání počítače s internetem i těm seniorům, kteří ji až dosud nenašli. Součástí stránek jsou i vlastní internetové prezentace některých účastníků této propagační akce, která před časem probíhala v Českém Krumlově.

Senio (www.senio.cz) Profesionálně pojatý web pro "věkem starší, duchem mladé" se věnuje nejrůznějším tématům, díky čemuž uspokojí potřeby i těch nejnáročnějších seniorů. Hůře vidící jedinci si budou pochvalovat možnost změny velikosti písma. Tento web v sobě ukrývá hlubokou studnici kulturních poznatků, zajímavostí, rad a diskusí. Věděli jste například, že oficiálním mezinárodním dnem seniorů je 1. říjen?

Internet a senioři (www.akamonitor.cz /senior) Obsáhlý text věnovaný přínosu internetu pro plnější osobní, společenský i odborný život seniorů napsal pan Arnošt Katolický, který se, ač sám již v důchodovém věku, snaží o aktivní zařazení starší generace do internetového života. Shrnuje zde výhody, které důchodci díky internetu získají, jež posléze demonstruje na konkrétních příkladech. A aby toho nebylo málo, najdete tu rozsáhlý seznam internetových adres pro seniory.

Elpida (www.elpida.cz) Nadační fond Elpida vznikl v červnu roku 2002 a věnuje se kromě mnoha jiných oblastí též procesu sbližování starších uživatelů s počítačem a internetem. Akce nazvaná "Školička internetu" probíhá od října 2003 v Praze, Brně, Ústí nad Labem a Olomouci. Cílem Elpidy je naučit seniory základům práce s internetem, textovými soubory a informacemi vůbec. Podobně jako u Senia, lze korigovat velikost fontu kliknutím na tlačítko "zvětšit písmo".

Mobily pro starší generaci uživatelů

Tento článek vám dá možnost nahlédnout do problematiky mobilního telefonování pro současnou nejstarší, technikou nepříliš dotčenou generaci.

Proč mít mobilní babičku?

Důvodů pro pořízení mobilního telefonu rodičům nebo prarodičům lze nalézt mnoho. S přibývajícími léty se mnohdy zhoršuje zdravotní stav a postarší člověk by měl mít vždy po ruce prostředek, s jehož asistencí si bezpečně a rychle přivolá pomoc v krizových situacích. Jako vždy ovšem platí, že problémům je lepší předcházet, a proto se v každém případě vyplatí nad koupí mobilu alespoň pouvažovat.

Mnoho starých lidí si doma stále drží pevnou telefonní linku a přitom naříkají, jak nesmyslně vysoké měsíční poplatky musí ze svých malých, mizerně valorizovaných důchodů platit.

V takovém případě se zdá mobilní telefon, který bude sloužit především na příjem hovorů, jako ideální řešení. Nejpřirozenější pohnutkou ke koupi mobilního telefonu je běžná lidská potřeba komunikovat. Když z nějakého důvodu není možné toho či onoho člověka navštívit, tak mu alespoň zavolám a chvíli s ním pohovořím, abychom si udrželi sociální kontakt. Díky mobilu lze také lépe využívat čas, který je v dnešní uspěchané době pro všechny stejně drahý.

Příležitostí ke koupi mobilu babičce či dědečkovi se nabízí hned několik, za všechny jmenujme například klasickou formu dárku k Vánocům, narozeninám či jmeninám. "Mobilizaci" prarodičů můžete také pojmout jako překvapení, ale v tomto případě se připravte na případný odmítavý postoj.

Jak motivovat seniory k používání mobilu?

Poměrně často uslyšíte od lidí v důchodovém věku názor o faktické nepotřebnosti mobilu k životu. Někdy vůči němu vzdorují dokonce tak intenzivně, že ho odmítnou vůbec používat. V takovém případě se jim pokuste rozumně vyložit, proč si myslíte, že by jej měli alespoň vyzkoušet.

Nepřetěžujte rodiče anebo prarodiče vnucováním pokročilých funkcí telefonu, bohatě přece postačí, když se naučí bez problémů volat či případně psát textové zprávy SMS. Po čase si na telefon určitě zvyknou a uvědomí si jeho nesporné přednosti.

Spousta jedinců v letech nemá ráda zejména psaní SMS, připadá jim totiž příliš zdlouhavé a neefektivní. Uniká jim, proč velké množství zejména mladých lidí píše zprávy i ve chvíli, kdy by mohli bez problémů zavolat. Svým způsobem mají vlastně pravdu.

Proveďte náležitou osvětu ve věci poplatků za hovory a SMS, mnoho starších totiž stále věří, že telefonování mobilem stojí desítky korun za minutu a kvůli této nesmyslné pověře jej zavrhují. Druhý extrém by mohl vzniknout v případě, kdy si nový uživatel telefonování oblíbí, a nebude kvůli nevědomosti brát ohledy na výši účtu.

Napište babičce nebo dědečkovi stručný návod na používání nejběžnějších funkcí mobilu (zpravidla postačí volání a SMS). Většinou se vyplatí popsat obzvláště mechanismy zapnutí a vypnutí telefonu, vytočení, resp. příjmu hovoru, zavěšení, čtení a psaní SMS. Tento návod jim uložte na příhodné místo, kde ho v případě potřeby vždy bez problémů najdou.

Jestliže je to u daného mobilu uskutečnitelné, pokuste se jeho menu co možná nejvíce zjednodušit. Odstraňte ty položky, které uživatel zaručeně nikdy nepoužije (např. NetMonitor, datové protokoly apod.).

Do telefonního seznamu zaznamenejte pro jistotu všechna známá čísla, na něž by mohl chtít senior volat. Nezapomeňte ani na čísla nouzových linek, díky nim si totiž starší člověk rázem připadá o poznání bezpečněji.

Preventivně kontrolujte, jak se nový majitel s telefonem sžívá, buďte připraveni ochotně vysvětlovat stále dokola i pro vás naprosto banální záležitosti.

Jak vybírat vhodný mobil?

Při výběru konkrétního mobilu byste se měli spíše než nad množstvím integrovaných funkcí a designem přístroje zamyslet nad jeho vhodností pro staršího člověka.

Jako prvořadou prioritu si stanovte, že telefon musí mít dostatečně velký a čitelný displej. Pokud nebude vaše babička schopná ani v nejsilnějších brýlích luštit sotva milimetrová písmenka, nemůžete se jí divit, že po čase odmítne v používání mobilu nadále pokračovat. Displej postačí monochromatický, nehodláte-li prarodičům posílat MMS zprávy s obrázky vnoučat, postrádá pro staršího člověka barevný displej smysl.

Podobnou péči byste měli věnovat i hlasitosti sluchátka. Vždy se ujistěte, zda má mobil dostatečně výkonný mikrofon, jinak se při komunikaci se seniorem setkáte s četnými nedorozuměními.

Výhodou může být například funkce hlasitého odposlechu, díky níž telefonní hovor uslyší i jinak nedoslýchavý člověk. Abyste umožnili seniorům na telefon vůbec zareagovat, musíte také bezpodmínečně zabezpečit, aby slyšeli jeho vyzvánějí.

Samotné rozměry, hmotnost a cena mobilního aparátu hrají také roli, ale buďte si vědomi toho, že senioři často ocení zastaralý velký a těžký mobilní telefon více než nejnovější módní výstřelky o velikosti krabičky od sirek. Dejte si také pozor na to, aby přístroj disponoval jednoduchým, intuitivním ovládáním a klávesnicí s dostatečně velkými čitelnými písmenky a výraznými rozestupy jednotlivých kláves.


Senioři na internetu - Co může znamemat internet a mobilní telefony pro starší generaci (CD) II

Vhodné přístroje:

Hned na začátku vás musím upozornit, že žádný dokonalý mobil pro osoby vyššího věku asi neexistuje, výrobci totiž tuto sféru zákaznictva z neznámých důvodů dosud prakticky opomíjejí. Přesto existuje několik mobilů, jež se právě zmíněným předpokladům alespoň blíží.

Většině výše zmíněných požadavků vyhovují již neaktuální modely od Ericssonu, například GF768, A1018, A2628 nebo R310s. Ty dnes ale seženete už pouze v bazaru nebo na inzerát. Z dnešní generace Sony Ericssonů se dá pro naše bohulibé účely doporučit třeba low-endový SE T100, za telefony s barevným displejem jmenujme T310. Od značky Nokia se pro seniory osvědčily zejména tři nejklasičtější modely tohoto výrobce: 5110, 3210 a 3310. Pozor si však dejte zejména na to, abyste novému vlastníkovi mobilu řádně vyložili úskalí ovládání pomocí klávesy NaviKey, jejíž funkce se dynamicky mění podle aktuální polohy v menu. Pokud byste chtěli raději koupit nový přístroj, poohlédněte se po Nokii 2100, 3410 nebo při troše odvahy i po 3510i s barevným displejem.

Motorola v minulosti nabízela hned několik přístrojů s potřebnými vlastnostmi, za všechny jmenujme například M3888, T2288 a T180. Ze současné nabídky splňují prakticky všechny předpoklady modely Motorola T191/192.

Alcatel se odjakživa snažil útočit na uživatele levnými telefony s jednoduchým ovládáním. Dnes již letitá řada One Touch (Club, Max, View, View WAP) s přehledem poslouží svému účelu, z moderních aparátů se zdá jako použitelný kupříkladu levný Alcatel 331.

Od Siemensu bych z dřívějších mobilů doporučil A35/A36, dále vyhovují také typy C10, C25, C35, M35. Pokud se rozhodnete pro současný model z řady A (A50, A52, A55), věnujte zvýšenou pozornost nastavení displeje, a neopomeňte též důkladné vysvětlení ovládání.

Nepříliš vhodné přístroje:

Důchodci se pravděpodobně příliš nezavděčíte složitým manažerským mobilem nadupaným funkcemi, neboť je vůbec neocení, a naopak mu mohou spousty položek v menu překážet. Nadmíru drahé přístroje také nebývají příliš vítány, vždyť se s nimi šetrný penzista může bát byť jen manipulovat a v konečné fázi mobil raději odloží do šuplíku, kde se mu nemůže nic stát. Nezapomeňte přezkoumat rovněž výdrž baterie, která by měla činit alespoň dva až tři dny, aby nebyl starší člověk zbytečně stresován neustálým nabíjením.

Jakou službu zvolit?

Za předpokladu, že si vaše babička nezvykne volat denně desítky minut s vrstevnicemi a stahovat aplikace a obrázky z WAPu, postačí jí předplacená karta. Pokud jste sami vlastníkem tarifu, můžete prarodiče obdarovat partnerskou SIM kartou.

Někdy se vyplatí domluvit si signál, že vás dědeček v případě potřeby prozvoní a vy mu obratem zavoláte. Vše si raději předem zorganizujte tak, abyste mohli vzájemně co nejvíce komunikovat za co nejméně peněz. Každý z operátorů vám na své infolince nepochybně rád poskytne informace o tom, který cenový program by vašim konkrétním potřebám na komunikaci se seniorem vyhovoval nejvíce. Také tady platí obecně známá poučka, že při volání v rámci nějaké skupiny (rodina, firma) se vyplatí vybrat některý z komunitních tarifů.

Předplacené karty všech tří českých operátorů nyní nabízejí v podstatě srovnatelné služby a ceny, vždy se tedy orientujte především podle toho, do které sítě bude senior telefonovat nejčastěji a jaké zvýhodnění mu tento operátor může nabídnout.

Oskar

Pro zákazníky Oskara se vyplatí pořídit tarif Odepiš, se kterým získáte za desetikorunový měsíční paušál čtyřicet volných minut v rámci vlastní sítě. Druhou možností je partnerská SIM karta vašeho paušálu, díky níž si můžete navzájem volat za přijatelné částky. Více informací získáte na internetových stránkách www.oskarmobil.cz.

T-Mobile

T-Mobile mezi svými službami ukrývá několik možností levné komunikace, vhodným řešením se zdá partnerská SIM k vašemu tarifu. Pokud hodláte více komunikovat o víkendech, ptejte se po nedávno uvedeném cenovém programu Víkend Plus.

Eurotel

I Eurotel má ve své nabídce zahrnuty služby s více SIM kartami k jedné smlouvě, přičemž čísla v rámci jednoho paušálu mezi sebou následně volají za nižší poplatek. Tuto variantu naleznete v cenících pod položkou Eurotel Tandem. Za zmínku stojí ještě přídavný program Eurotel Duet, který zvýhodňuje komunikaci mezi tarifním zákazníkem a vybranou předplacenou GO kartou o 20 %.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Centrino pro nenáročné - Acer TravelMate 290LMi - levná variace na drahé téma

Tomáš Jirásko

c03p0647

Acer dodává na trh stále nové a nové modely, takže v okamžiku, kdy jsem si uvědomil, že jsem žádný již delší dobu neměl na stole, dorazil zástupce řady 290. Testovaný Acer TravelMate 290LMi využíval technologii Centrino, takže osazen byl procesorem Intel Pentium M na frekvenci 1,3 GHz, doplněn byl operační pamětí 512 MB, 30GB diskem a samozřejmě integrovaným WiFi čipem Intel PRO/Wireless 2100. Rozměr TFT displeje činil příjemných 15 palců a nabídl rozlišení 1 024 x 768 bodů při 16,7 milionu zobrazovaných barev, které však působily v tmavších pasážích nenasyceným dojmem. Svoji sbírku DivX snímků jsem mohl uložit na 30GB pevný disk, zobrazit oživlé obrázky pomáhalo 64 MB sdílené VRAM, která byla díky DualView funkci schopna ukázat na notebooku a na externím monitoru dvě různé pracovní plochy. Nejen pevný disk byl zdrojem obrazu, o to se přičinila DVD-RW mechanika, díky níž šlo teoreticky pořídit záložní kopie DVD disků. Na zadní stěně je umístěna sestava portů paralelní, RJ-45 pro LAN (10/100 Ethernet), RJ-11 pro modem (integrovaný V.90 56 Kb/s), VGA port pro externí monitor a FireWire IEEE 1394. Na bocích nalezneme infračervený port, 32bitový slot PCMCIA CardBus typ II a konektor audio in/out. To vše v rozměrech 334 x 276 x 32 mm a hmotnosti do 3 kg. O přísun energie se starala 14,8V, 4 300mAh baterie a i jejím přičiněním vydržel notebook v průměru okolo čtyř hodin práce. Tentokráte jsme však nepoužili standardní test, ale spolehli se na vlastní pracovní nasazení což zahrnovalo práci na internetu, psaní, občasné zpracování grafiky, vypalování dat, pracovní přestávky a nahrávání zvuku přes integrovaný mikrofon reproduktory pak beru již jako samozřejmost. Bohužel požitek z práce nebyl zas tak příjemný, jelikož použitá klávesnice má podle mého k dokonalosti dost daleko na psaní je až příliš měkká, takže chybí dobrá hmatová odezva a uživatel se stále musí vizuálně přesvědčovat, zda stisk klávesy opravdu vygeneroval požadovaný znak. Navíc Acer zde opustil mírné prohnutí klávesnice do U, na něž jsem si již zvykl u předcházejících řad.

V podobě řady 290 Acer nabídl opět cenový bonbónek v podobě slušně vyvážených a vybraných technologií, a pokud na notebooku nepíšete horečnatě po celých osm hodin, stojí jistě za úvahu.

Acer TravelMate 290LMi

DVD-RW mechanika, velikost RAM

klávesnice

Cena vč. DPH: 54 200 Kč

K testu zapůjčila firma: Acer, www.acer.cz

§§§§§


Extrémní výkon od Intelu - Pentium 4 Extreme Edition - nový supervýkonný procesor od Intelu

Tomáš Bučina, Lukáš Erben

c03p0700

Velké technologické firmy, jakou je i Intel, mají problém nějaký z projektů zcela utajit. Je to logické, neboť pro své produkty potřebují podporu ze strany partnerů ať už ve formě kompatibilního hardwaru, tak i v možnosti své zboží zákazníkům prodat. Platí, že čím více kooperujících firem se podílí na projektu, tím je více šancí, že se něco začne šuškat a Intel má partnerů opravdu požehnaně. Avšak oznámení procesoru Intel Pentium 4 Extreme Edition (XE) přišlo na Intel Developer Foru v září tohoto roku prakticky jako blesk z čistého nebe. Jako by snad ani nešlo o čip, o kterém kdy Intel uvažoval, zda jej vůbec vydá.

Největším lákadlem nového 32bitového procesoru je vyrovnávací paměť třetí úrovně (L3) o enormní kapacitě 2 megabajty. Ve světě čipů pro stolní počítače je vůbec přítomnost L3 cache neobvyklá, a navíc taková kapacita převyšuje jak předchozí modely Pentia 4 (ty mají jen 512 KB L2 cache), tak i konkurenční Athlony 64 od AMD. Právě cache má být zárukou vpravdě extrémního výkonu v nejnovějších hrách a náročných aplikacích. Nejdříve se ale podívejme, jak si vlastně Pentium 4 XE stojí na trhu vůči ostatním čipům.

Na uvedení čipu Intel Pentium 4 Extreme Edition je možno se dívat ze dvou stran. Buď jej lze považovat za "tajnou zbraň" Intelu, se kterou vyčkával až do příchodu 64bitové architektury AMD na trh, anebo naopak za východisko z nouze. Jen těžko lze zakrýt původ tohoto čipu procesor pro servery a pracovní stanice Intel Xeon MP s jádrem Gallatin odpovídá "extrémnímu" Pentiu 4 jak svou strukturou, tak i složením vyrovnávacích pamětí (512 KB L2 a 2 MB L3 cache). Jediným technologickým rozdílem je frekvence, neboť Xeon MP končí na 2,8 GHz se 400MHz FSB, zatímco Pentium 4 XE startuje na 3,2 gigahertzích a nabízí sběrnici na 800 MHz. Pochopitelně také patice a vzhled obou procesorů se liší, a odpovídají tak jejich směřování pro serverový (Xeon MP se Socketem 902) či desktopový trh (Pentium 4 XE se standardním Socketem 468).

V této souvislosti bude zajímavé sledovat chování samotného Intelu ve věci ceny čipu. Mezi serverovými procesory není 3 690 dolarů (zhruba 103 tisíc Kč), které firma požaduje za Xeon MP, nijak zvláštní cena, ale otázkou zůstává, zda to budou zákazníci tak chápat i v době, kdy bude prakticky identický čip Pentium 4 XE (dokonce na vyšší frekvenci), určený ovšem pro desktop, stát čtyřikrát méně očekává se, že jeho velkoobchodní cena bude činit "pouhých" 925 dolarů (asi 26 tisíc korun). Odhadujeme, že české zákazníky extrémní Pentium 4 osloví i svou vpravdě extrémní koncovou cenou, atakující hranici 35 tisíc korun včetně DPH. Otázkou zůstává, kolik se takových "extrémistů", ochotných jen za procesor dát sumu odpovídající ceně běžného počítače, asi najde.

Podíváme-li se na výsledky z výkonových testů, jsou jasné dvě základní roviny pohledu nové Pentium 4 Extreme Edition sice za výkony Athlonu FX-51 zaostává, ale díky rozdílu, který se v průměru pohybuje kolem 5 %, lze tyto dva procesory považovat za plně srovnatelné. Výkonové prvenství Athlonu FX-51 však zůstává zachováno a Intel prostřednictvím Pentium 4 XE pouze srovnává krok.

V některých benchmarcích a aplikacích je výrazně patrný přínos dodatečných 2 MB L3 cache, jiné na toto vylepšení oproti klasickému Pentiu 4 reagují jen vlažně. V této souvislosti je nutno si uvědomit, že i přes impozantní velikost vyrovnávací paměti je tato pouze třetí úrovně, a tedy i přístup do ní je více jak 2x pomalejší než do běžnější cache L2. Navíc z hlediska organizace je L3 cache v Xeonu a tedy i v Pentiu 4 XE značně inkluzivní, tedy většina dat v L2 cache je současně duplikována i v L3 cache, a tudíž nelze jednoduše prohlásit, že Pentium 4 XE má celkově k dispozici více než 2,5 MB cache (přičteme-li i 8 KB L1 cache přímo v jádře procesoru). To jsou hlavní důvody, proč jindy výrazný nárůst výkonu, způsobený přidáním L2 cache, není odpovídajícím způsobem patrný v případě obřích 2 megabajtů L3 cache u Pentia 4 XE.

Za povšimnutí stojí výborné výsledky z některých benchmarků, které se týkají transakčních operací, v nichž je zcela zřejmé, že původní design Pentia 4 XE vychází ze serverových Xeonů MP. V tomto směru je tedy nový procesor určen nejen pro herní nadšence, ale své výhody přinese i firmám, které si chtějí pořídit menší server a nemíní investovat do odpovídajícího výkonu stovky tisíc korun.

Kam tedy Intel nový procesor směřuje? Sama firma jej označuje jako správný základ pro výkonné herní stroje a pro tzv. "power users", tedy uživatele vyžadující vždy to nejlepší, co je na trhu k dispozici. My jsme ale přesvědčeni, že více než o čip, po kterém uživatel sáhne v regálu počítačového obchodu, půjde spíše o produkt, jímž Intel vychází vstříc "nezávislým" assemblerům silných strojů pro poměrně specifické zákazníky právě zmíněné extrémní hráče a nadšence. Ve Spojených státech jsou firmy jako Alienware, Falcon Northwest, Hypersonic, 4MBO či VoodooPC synonymem právě extrémních herních strojů a je faktem, že od uvedení Athonu FX-51 byli tito výrobci nuceni jako nejvýkonnější herní platformu nabízet právě jen řešení od AMD. Pentium 4 Extreme Edition jim rozvazuje ruce, takže i zákazníci vyžadující herní počítač se srdcem značky Intel mohou být uspokojeni bez nějakého zásadního úbytku výkonu.

V Česku je situace výrazně odlišná a snad jedinou značkou, profilující se jako assembler extrémních strojů, jsou brněnští FOX Computers, ovšem ti zatím důvěřují výhradně nabídce AMD. Pentium 4 Extreme Edition tedy budou nabízet tradiční čeští producenti počítačů jako špičkovou platformu pro všeobecné užití.

Procesor Pentium 4 Extreme Edition je dnes nejrychlejší čistě 32bitový procesor pro osobní počítače. V testované konfiguraci sice supervýkonný Athlon 64 FX-51 neporazil, ale na každý pád je mu plně srovnatelným soupeřem prakticky na všech frontách.

BRAVE BlueLine 73G2

Vzorek procesoru Intel Pentium 4 Extreme Edition jsme na testování obdrželi uvnitř sestavy od firmy ProCA s názvem Brave BlueLine 73G2. Celá sestava je postavena na bázi základní desky Intel Desktop Board D875PB2 s čipovou sadou Intel 875P a celkově jedním gigabajtem paměti typu DDR. Uvnitř hliníkové skříně Fortrex Aluminum AL-751 se dále skrývala grafická karta osazená čipem Radeon 9800 Pro, dále dvojice dvousetgigabajtových disků WD2000JD, zapojená kvůli rychlejšímu přístupu do pole typu RAID, a zvuková karta Aureon Space 7.1. Na samotném procesoru Intel Pentium 4 Extreme Edition s technologií Hyper-Threading byl umístěn výkonný chladič CoolerMaster Aero 4 se vzduchovou turbínou a regulací otáček prostřednictvím voliče umístěného mezi sloty PCI.

Z celkových čtyř externích pozic na 5,25" jednotky ve skříni Fortrex byly dvě osazeny DVD-ROM jednotkou a DVD+/-RW jednotkou značky Teac s modelovým označením DV-W50D. Navíc byla ve slotu pro 3,5" jednotky umístěna disketová mechanika a také čtečka nejběžnějších typů paměťových karet. Ve spodní části čelní strany skříně se dále nacházely dva dodatečné konektory pro USB a dvě audiozdířky. Ke standardnímu příslušenství testované sestavy patřil i jeden z nejlepších bezdrátových desktopů Logitech Cordless Desktop MX, sestávající z bezdrátové klávesnice a bezdrátové optické myši Logitech MX-700, obou provedených v kombinaci černé a stříbřité barvy.

Ze softwarové výbavy byla nainstalována Windows XP se Service Packem 1, standardní programy používané pro zápis na DVD/CD-R(W) a další běžné utility.

Počítač se během testů choval celkově velmi korektně, a jak už na platformě Intel je zvykem, bez sebemenších potíží se stabilitou. Jediným výraznějším problémem tak byla pouze vyšší hlučnost, daná použitím bohatě dimenzovaných větráků jak na samotném procesoru a grafické kartě, tak i ve skříni a na zdroji.

Cenu sestavy se podařilo udržet na 70 450 Kč včetně DPH, bez započítání ceny procesoru. Jak už bylo napsáno výše, odhadujeme, že cena CPU se bude pohybovat minimálně na 35 tisících korun, takže lze očekávat, že takto vybavená sestava přijde zákazníka přibližně na 105 000 Kč včetně DPH. Ano, není to málo, ale cena přímo konkurenční sestavy FOX FX 51 s Athlonem FX-51 je téměř stejná.

Na rozdíl od jiných testovacích sestav s prvními vzorky procesorů, které bývají doslova přeplněné zbytečnými kartami, je Brave BlueLine 73G2 poměrně dobře sestaven s ohledem na přijatelnou cenu, a také mechanické zpracování vnitřku skříně snese i kritičtější oko. Ačkoliv se nemůže porovnávat doslova s koncertem kabeláže a neuvěřitelnou čistotou vnitřního prostoru skříně, kterou nabídla sestava FOX FX 51, testovaná v minulém PC WORLDu, stále ještě patří k tomu výrazně lepšímu, co lze na českém trhu sehnat. Byli jsme tedy potěšeni, že se firmě ProCA podařilo vybalancovat na tenkém ostří mezi dosažením maximálního výkonu (jsme přesvědčeni, že u jiných výkonných sestav s Pentiem 4 XE by byly výsledky v benchmarcích obdobné) a ceny, která je srovnatelná s konkurencí.

Požadavky Pentia 4 XE na systém

Přestože jádro nového Pentia 4 Extreme Edition zabírá plochu zhruba 2x tak velkou, než tomu je u standardního Pentia 4 (230 mm2 proti 131 mm2), spotřeba samotného čipu vzrostla už méně výrazně. Termální výkon procesoru se naštěstí zvýšil pouze o 15 % a dosahuje tak při napájecím proudu 72,3 A (zhruba o 5 ampér více, než kolik napájí běžné Pentium 4) "jen" 93,9 W. Intel tvrdí, že takto malé rozdíly oproti standardním modelům procesoru dovolují použít Pentium 4 XE všude tam, kde jsou základní desky navrhované pro provoz stávajícího Pentia 4 s jádrem Northwood.

Samotná L3 cache je pro systém do značné míry transparentní a tak se dá očekávat, že současné základní desky budou s Pentiem 4 XE pracovat dokonce bez nutnosti update BIOSu. Uživatel se ale v tom případě bude muset smířit s faktem, že při startu počítače bude jeho procesor na obrazovce možná špatně označen. Očekáváme tudíž, že současné desky s čipsety řad Intel 865 či Intel 875 by s novým procesorem neměly mít žádné problémy. Vzhledem ke směřování čipu však bude nejčastějším řešením pravděpodobně platforma postavená na některém motherboardu s čipovou sadou Intel 875P.

§§§§§


Vodníci v Čechách - Přehled tří systémů pro vodní chlazení počítače, včetně praktických rad I

Čestmír Žák, Vít Tiefenbach, Jaroslav Fibichr

c03p0702

I přes to, že venku již teploty ani zdaleka nedosahují svých letních extrémů, uvnitř našich počítačů se všechny čipy "vaří" stále stejně. Rozhodli jsme se proto porovnat "vodníky", jejichž obliba v poslední době stále roste, s ostatními způsoby chlazení. Přinášíme vám informace o základních principech chlazení počítačů, představíme jednotlivé technologie odvádění tepla, a na své si přijdou i milovníci tipů a triků.

Klasické řešení pro chlazení vzduchem dnes dodává spousta výrobců, od nejjednodušších modelů za pár set korun až po hotové turbíny za cenu v řádech tisíců. Při nákupu si dejte dobrý pozor, jako vždy totiž platí, že cena nemusí být přímo úměrná kvalitě. Pokud si nejste jisti při výběru konkrétního modelu, poraďte se s osvědčeným dodavatelem výpočetní techniky nebo se zkušenějším známým.

Otáčející se ventilátor vzduchového chladiče bohužel vždy vyluzuje jistý hluk, a pouhé pasivní řešení na moderní procesory již nějakou dobu nestačí. Poměrně spolehlivým parametrem, ovlivňujícím hlasitost větráku, je rychlost jeho otáčení (např. 7 000 ot./min. již zaručeně uslyšíte). Zásadní vliv na únik tepla do okolního prostředí pak má aktivní plocha chladiče, proto si vždy vyberte raději ten s větším žebrováním. Kvalitu dále ovlivňuje také použitý materiál a povrchová úprava (čím drsnější povrch žebroví, tím lépe). Ideálním řešením je najít přijatelný kompromis mezi výkonem chladiče, jeho cenou a nízkou hlučností.

V praxi to u vzduchového chlazení vypadá tak, že se nejdříve rozpálí jádro procesoru, potom následuje chladič, který už odvádí teplo pouze do vzduchu uzavřeného ve skříni. Ve chvíli, kdy se okolí tepelného zdroje zahřeje natolik, že již není schopno žádné další teplo přijímat, může dojít ke kolapsu PC z důvodu přehřátí, neboť se teplo nakumulovalo uvnitř bez možnosti úniku. Tomu se dá předejít několika různými způsoby:

1. Kupte si větší skříň. Dá se říci, že čím větší, tím lepší. Například v "bigtoweru" se nachází více vzduchu než v "minitoweru", a tudíž trvá déle, než dojde k jeho teplotnímu nasycení. Také materiál, ze kterého je počítačová skříň vyrobena, má podstatnou roli při odvodu tepla, a tak poslouží hliník lépe než klasický plechový kryt. Je sice o dost dražší, ale kromě výborných vlastností se vyznačuje i velmi efektním vzhledem.

2. Zajistěte dobrou cirkulaci vzduchu ve skříni. Nejsnadnější a zároveň velice účinné řešení představuje kombinace dvou větráků, z nichž jeden je umístěn v čelní části skříně (ten slouží pro nasávání studeného vzduchu) a druhý je v části zadní (ten ohřátý vzduch vyfukuje ven). Podmínkou správné funkčnosti tohoto řešení je, aby ve skříni mohl vzduch dobře plynout, což znamená, že budete muset svázat volně uložené a visící kabely a například umístit překážející PCI karty co nejvíce z cesty vzduchového proudu. K lepší optimalizaci cirkulace mohou posloužit i kulaté IDE kabely.

3. Můžete otevřít skříň vydáte tím počítač sice napospas působení nečistot, vyprodukované teplo však poměrně spolehlivě odejde pryč. Pokud vše doplníte stolním větráčkem, foukajícím do útrob počítače, získáte slušný chladicí výkon za minimální pořizovací cenu. Předem se však smiřte s nižší životností většiny komponent, jimž společnost prachu opravdu příliš neprospívá. Působením prachu nejčastěji odcházejí paradoxně právě chladicí větráčky. Rozhodnete-li se k tomuto řešení, musíme vás upozornit, že odporuje bezpečnostním pravidlům a vše provádíte na vlastní riziko.

4. Pořiďte si vodní chlazení, které odvede teplo přímo ven z počítače s maximální možnou efektivitou. Navíc vám díky vyššímu chladicímu výkonu umožní přetaktování s daleko menším rizikem "upálení" procesoru. O dalších alternativních způsobech chlazení se zmíníme za okamžik.

Ptáte se, proč je chlazení vodou tak účinné? Voda i vzduch svůj tvar flexibilně přizpůsobují okolnímu prostředí (tečou). Stěžejními fyzikálními veličinami, ovlivňujícími efektivnost chladicího média, jsou měrná tepelná kapacita a tepelná vodivost. V obou případech vyznívá srovnání vzduch kontra voda výrazně ve prospěch vody. Způsobuje to především skutečnost, že molekuly ve vodě jsou uspořádány daleko těsněji než v případě vzduchu, díky čemuž si mohou předávat teplo mnohem rychleji.

Chladíme vodou

Vodní chlazení potřebujeme všude tam, kde přestává stačit standardní chlazení vzduchem. Vývoj chladicích soustav pro počítače můžeme přirovnat například k motorům automobilů; první motory byly chlazeny vzduchem, spolu se zvyšováním výkonu však bylo potřeba nacházet nové, efektivnější způsoby odvádění tepla. Ztrátový tepelný výkon dnešních procesorů se nezřídka pohybuje nad hranicí 50 W (srovnejte např. se stejně silnou žárovkou), a proto je nutné stále zvyšovat také chladicí potenciál.

Pokud se rozhodnete pro vodu jakožto chladicí náčiní, počítejte se zvýšením stability systému, nezanedbatelným zmenšením hluku vydávaného počítačem a také se zvídavými až obdivnými pohledy kamarádů či spolupracovníků. Chladit přitom nemusíte zdaleka jen procesor, vodní chlazení obvykle zvládne odvádět teplo i z GPU nebo též z čipsetu základní desky. Kutilové obdaření šikovnýma rukama se jistě neochudí o možnost vyrobit si "vodníka" v domácí dílně, návodů na zhotovení získáte na internetu tucty. Stránky zabývající se tímto tématem naleznete na konci článku. Méně zruční uživatelé nechť raději zvolí variantu zakoupení kompletního profesionálně vyrobeného produktu od některé ze specializovaných firem. Instalace profesionálního chlazení se většinou obejde bez dalších mechanických úprav počítačové skříně, a dokáže ji provést i průměrně zdatný montér.

Rozlišujeme dva základní typy vodního chlazení, lišící se především umístěním radiátoru odevzdávajícího teplo. Interní řešení sice ušetří prostor v místnosti, který by zabral externí radiátor, ale horký vzduch se stále kumuluje ve skříni počítače a tím znemožňuje efektivní distribuci tepla do okolí. Podařilo se nám nalézt jedno elegantní řešení tohoto neduhu, o němž se dočtete dále. Protipólem řešení interního je varianta externí, která se v praktickém použití ukázala jako jednoznačně lepší. Odvádění tepelné energie do okolí se u externího vodního chlazení děje jinde než v místě chlazené součástky (tzn. mimo PC), a vyzářené teplo tím pádem negativně neovlivňuje jiné komponenty počítače. Účinnost vodního chlazení procesoru přímo závisí na kvalitě externího radiátoru, jenž odevzdává teplo odebrané procesoru do okolního prostředí mimo PC (kde se však opět nachází jen vzduch). Vodu tedy můžeme považovat za jakéhosi prostředníka při přenosu tepla ze skříně počítače ven. Tímto způsobem se efektivní cestou vyhneme případům, kdy se v uzavřeném PC kumuluje teplo tak dlouho, dokud nezpůsobí kolaps systému přehřátím komponent. Jako jistou nevýhodu můžeme vždy chápat rozměry chladicí soupravy, které jsou řádově několikrát vyšší, než u klasického odvádění tepla vzduchovým chladičem. Vyšší pořizovací náklady při zakoupení vodního řešení kompenzuje kromě zlepšeného odvodu nežádoucího tepla také pocit, že máte ve svém počítači něco opravdu neotřelého a do jisté míry i výjimečného.

Praktický test

Systém vodního chlazení se obecně skládá z několika hlavních částí: těleso chladiče (někdy též nazývané vanička) se sponou pro uchycení na patici procesoru, výměník (radiátor, který odevzdává teplo), čerpadlo chladicí kapaliny, propojovací hadičky. Součást balení komerčních produktů obvykle tvoří také tepelně vodivá pasta, injekční stříkačka pro doplnění chladicího média a různě obsáhlý manuál.

Testy a srovnání

Testy jsme prováděli na této sestavě osazené procesorem AMD Athlon XP 2600+ (333MHz FSB), deskou MicroStar KT4 VL (MS 6712) s čipsetem VIA KT 400, 256 MB paměti DDR, grafickou kartou ATI Radeon 8500, diskem WD 80 GB (7 200 ot./min., 8 MB cache), 350W zdrojem a operačním systémem MS Windows 98 SE, jehož klíčové komponenty nám zapůjčila firma Optima (www.optima.cz).

Veškeré zkoušky probíhaly za pokojové teploty okolo 26 ?Celsia, pro všechny chladiče jsme v rámci maximální objektivnosti použili stejnou tepelně vodivou pastu. Hlavním zátěžovým testem se stal několikahodinový provoz utility, díky níž procesor neustále pracuje na 100 %. Po uplynutí této doby jsme zjišťovali teplotu chladicí kapaliny a procesoru.

Z přiložené tabulky vidíte, že vítězem našeho srovnání se stal paradoxně papírově nejslabší produkt od DataCooleru, který jsme aplikovali jako poloexterní zařízení (viz tipy a triky). Na druhé místo se těsným rozdílem zařadilo řešení od Aquacoolu s rovněž velmi přesvědčivými výsledky. Třetí místo obsadil Aquarius II, jenž se sice příliš nepředvedl zejména v poměru cena/výkon, ale i tak si své ctitele najde. Všechna testovaná vodní chlazení byla vybavena sponami pro oba typy dnes obvyklých patic (AMD Socket 462 a Intel Socket 478), díky svému univerzálnímu designu se však s trochou dobré vůle dají úspěšně použít i na další mikroprocesorové platformy (např. aktuální K8).

Všechna testovaná vodní chlazení s přehledem obstála; nejenže zaručila spolehlivý provoz počítače, ale navíc výrazně snížila i jeho hlučnost. Stejně dobře se vyrovnala s lehkým overclockingem, jejž jsme si na závěr celé testovací akce jednoduše nemohli nechat ujít. Se základní deskou vhodnou pro přetaktování a kvalitní pamětí je díky vodnímu chlazení možné zvýšit výkon celého systému až o několik desítek procent.

Budoucnost

Jak se bude vyvíjet chlazení počítačů v budoucnosti? Vzhledem k tomu, že Intel nedávno oznámil ztrátový tepelný výkon svých nových procesorů řady Prescott okolo 100 W, dá se usuzovat, že dříve či později bude nutné začít masově používat některý alternativní způsob chlazení, protože "obyčejný" vzduch již jednoduše nebude stačit. Těžko se dá předpokládat, že v dohledné době přijde zbrusu nová převratná technologie chlazení, proto lze s trochou nadhledu a odvahy tvrdit: "Ano, budoucnost chlazení patří vodě".

Slovníček užitečných termínů

Lapování - Co je to vlastně ono magicky znějící lapování? Definice říká: přelešťování povrchů za účelem dosažení co nejnižší hrubosti, která vede k odstranění "mezer" mezi chladičem a procesorem. Plocha procesoru má povrch zpravidla dokonale rovný, ovšem chladič bývá často jen hrubě ofrézován. Tím vznikají na stykové ploše vzduchové bubliny, které pak působí jako tepelný izolant. Sice jejich větší část zatřeme pastou, ale ta není tak dokonale tepelně vodivá jako kov, a tak přichází na řadu lapování. Jak na to? Nejdříve se ujistěte, že opravdu chcete lapovat, uvědomte si možná rizika. Sejměte chladič z procesoru (dejte při tom pozor, abyste nic nepoškodili) a podívejte se na spodní stranu. Vidíte-li se v ní podobně jako v zrcadle, tak není třeba nic dalšího dělat, lépe se vám to už stejně asi nepovede. V případě, že se nevidíte, odmontujte větrák. Zakupte si brusné papíry pod vodu, běžně se používá hrubosti 400, 600, 1000, 1200 a 2000. Čím větší číslo, tím větší jemnost takového papíru. Papír si položte na skleněnou desku, zalijte vodou a postupně pokračujte od nejvyšší hrubosti až po dolešťovací dvoutisícovku. Po dokonalém opracování řádně osušte pasiv, přidělejte případný ventilátor, naneste trochu pasty a připevněte chladič zpět k procesoru. Nyní by se teplota procesoru měla o něco snížit (běžně až 4 ?C).

Heat-Pipes - Není tomu ani tak dávno, co se několik zavedených, uznávaných firem rozhodlo vyrobit chladiče mikroprocesorů vybavené technologií Heat-Pipes. O co vlastně šlo? Představte si vodní chlazení zkombinované se vzduchovým. Chladič vypadá jako klasický vzduchový, ale po stranách si můžeme všimnout nejčastěji dvou měděných trubiček, podle nichž se zařízení dostalo názvu "hřející trubky". Princip funguje tak, že je vytvořen uzavřený okruh s kapalinou, která má tak nízký bod varu, aby se po zahřátí na provozní teplotu začala silně zahřívat a odpařovat. Z praxe víme, že teplo stoupá nahoru, a tak nám ohřátá chladicí kapalina stoupá trubičkami až těsně pod ventilátor, kde se čerstvým vzduchem ochlazuje a následně opět ochlazená padá dolů do základny, čímž se nám okruh uzavírá. Na papíře to hezky vypadá, ale v reálném použití technologie Heat-Pipes zklamala. Na jednom internetovém serveru se záhy objevily testy, kde recenzenti přeřezali trubičky a kapalinu vylili. Rozdíl teplot činil v podstatě zanedbatelných 3-5 ?C. Vzhledem k ceně to tedy není příliš dobrá koupě, proto vám doporučuji raději zakoupit kvalitnější osvědčené chlazení, ať už vodní či klasické vzduchové.

Peltierův článek - Před několika lety se v oblasti overclockingu bouřlivě diskutovalo o tzv. Peltierových článcích. Tento vynález z roku 1834 má na svědomí fyzik Jean Charles Athanase Peltier (1785-1845), který se ve své době zabýval termoelektřinou. Peltierův jev můžeme popsat jako děj, při němž se spájené místo dvou různých kovů ochlazuje anebo zahřívá v závislosti na směru elektrického proudu. Po opadnutí prvotního nadšení se zjistilo, že tato technologie byla značně přeceněna. Peltierův článek totiž neúnosně zvyšoval spotřebu elektrické energie, navíc si ho vzhledem k pořizovací ceně nemohl dovolit každý. Pouze u některých profesionálních vodních chlazení se vyplatí kombinace vody s Peltierem, pro průměrného uživatele postrádá tato technologie větší význam. Extrémní chlazení Řešení pro absolutní overclocking se realizuje například tekutým dusíkem s teplotou minus několik set stupňů Celsia, nebo ve speciálně upravených skříních, které svým vzhledem občas spíše než bednu PC připomínají malou mrazničku.

Teplovodivé pasty

K většině chladičů již dnes v rámci příslušenství dostanete také teplovodivou pastu. Často se ale jedná o pasty s nepříliš přesvědčivým účinkem při odvádění tepelné energie, proto si raději důkladně prověřte, o jaký druh se vlastně jedná. V zásadě rozlišujeme tři typy past na chladiče:

1)pasty silikonové (čiré) sice stojí nejméně a splní svůj účel, ale existují i lepší.

2)pasty s hliníkovou příměsí (bílé) stojí o několik desetikorun více než silikonové, za což se vám ale odvděčí znatelně lepším přenosem tepla.

3)pasty s příměsí stříbra (šedivé) vycházejí z tohoto malého srovnání jednoznačně vítězně, nezbývá než je doporučit všem těm, kdo nemají příliš napjatý rozpočet.

Ačkoliv rozdíly v cenách těchto past jsou v podstatě minimální, mohou významně působit na výslednou teplotu pracujícího procesoru. Známe případy, kdy odlišnosti v teplotě mikroprocesoru při použití různých past činily několik nezanedbatelných stupňů Celsia, které mohou mnohdy rozhodovat o stabilitě či labilitě počítače.


Vodníci v Čechách - Přehled tří systémů pro vodní chlazení počítače, včetně praktických rad II

DataCooler Water Cooler Kit

První produkt, který prošel našimi testy, zapůjčila společnost TNTrade. Výrobek přišel zabalen v docela rozměrné krabici z pěnového polyuretanu, v níž jsme kromě samotného chlazení našli stříbrnou pastu, šroubky, oboustrannou lepicí pásku k uchycení tepelného čidla, náhradní sponu na chladič pro Pentium 4 a injekční stříkačku určenou k doplnění chladicí kapaliny. V balení interního zařízení DataCooler Water Cooler Kit nechybí ani kompletní návod s instrukcemi v angličtině, s jehož asistencí sestaví soupravu i ne zcela zdatní montéři. Chladicí systém se skládá z měděného chladiče na procesor, silikonových hadiček a hlavní chladicí jednotky, která se instaluje do volné 5,25palcové pozice. Vlastní chladič si zaslouží pochvalu za precizní provedení, jeho spodní hrana byla dokonale vyleštěna, tak aby mezi ní a procesorem nevznikaly žádné nechtěné mezery. Horní perforovaná strana hlavní chladicí jednotky s větrákem má za úkol ochlazování měděného radiátoru, který zabírá největší část celého dílu. Na čele hlavního panelu se kromě loga výrobce a modře podsvíceného indikátoru hladiny vody nacházejí tři různé regulátory. První z nich se stará o otáčky 60mm větráčku na procesoru, druhý řídí obrátky 80mm ventilátoru na hlavní chladicí jednotce. Poslední regulátor přímo spolupracuje s poblíž posazeným numerickým displejem, na němž sledujete teplotu vody, čidla v chladiči a volně umístitelného čidla. Pro Water Cooler Kit 100% platí náš tip určený pro interní vodní chlazení, o němž se zmiňujeme na poslední straně tohoto článku.

V dokonale větrané velké skříni dosahoval tento výrobek skvělých výsledků, ovšem v menší nevětrané bedničce se po chvíli doslova zadusil horkem. Při nastavení minimálních otáček se zdál takřka neslyšitelný (25 dBA), při maximu dosahoval stále ještě příjemných 34 dBA. Nutno dodat, že obrátky chladičů neměly na celkový výkon nijak zásadní vliv, tudíž doporučujeme zvolit tišší režim a otáčky zvyšovat jen v případě akutní potřeby, např. při hraní náročných 3D her. Ocenili jsme kvalitně vyvedenou přítlačnou sponu chladiče na procesor (s jedním příchytným očkem), neboť přilehla velmi těsně a přitom šla dostatečně lehce zatlačit. Naopak se nám záhy zprotivily regulátory otáček, jelikož se s nimi kvůli malým rozměrům nepříjemně manipulovalo. Doporučená cena Water Cooler Kitu činí asi 3 650 Kč vč. DPH.

Thermaltake Aquarius II

Jako druhý v pořadí následoval našim čtenářům již dobře známý Thermaltake Aquarius II, zapůjčený rovněž od TNTradu. Překvapilo nás, v jak malé krabici zařízení přišlo, ale brzy se ukázalo, že se v ní ukrývá vše potřebné. S chlazením Aquarius II potěšíme všechny kutily, dostanete jej totiž jako jakousi stavebnici, se kterou se dá různě experimentovat. Pokud si celou sestavu postavíte podle manuálu, určitě nic nezkazíte, ale praví počítačoví fandové si vždy najdou způsob, jak výrobek vylepšit vlastní metodou tak, aby fungoval co nejlépe. Montáž je o řád složitější a zdlouhavější než u předchozího produktu, naštěstí vám v ní výrazně napomůže přehledný manuál. Výrobek se skládá ze čtyř hlavních částí: 12V čerpadlo s modravým podsvícením a kontrolou stavu kapaliny, mohutná měděná vanička s nepříliš dobře provedeným povrchem, expanzní nádobka (tu do okruhu umístit nemusíte) a konečně měděný radiátor, vybavený tichým 80mm větrákem. Radiátor s jemným žebrováním si zaslouží zvláštní pozornost již z důvodu, že jej lze umístit jak uvnitř, tak i vně PC. Ke spojení chladicích komponent slouží 3 metry přibalené silikonové trubičky, pro větší bezpečnost vybavené pružinou a pevnými držáky na krizových místech. Kladně jsme ohodnotili nízkou hlučnost (podle oficiálních materiálů 29 dBA), výtečnou sponu pro uchycení vaničky na procesor s nastavitelnou tvrdostí, nelze zamlčet ani profesionálně působící vzhled s propracovanými detaily (např. měděná mřížka s logem výrobce na chladiči). Potěšilo nás také, že se dá celé chladicí zařízení jednoduchým zásahem rozšířit i o chladič GPU nebo čipsetu. Výrobce myslel i na maličkosti jako jsou magnetky pro připevnění chladicích komponent uvnitř PC nebo pro jejich přichycení v případě, že máte magneticky neaktivní hliníkovou skříň. Zklamalo nás, že navzdory očekáváním zabíral Aquarius v PC hodně místa, navíc se zmocnil obou větráčkových konektorů přítomných na námi testované desce. V chlazení odvedl statečný kus práce, ale byl poněkud nečekaně poražen výrazně levnějším produktem od DataCooleru. TNTrade si tento model cení na 6 080 Kč vč. DPH, což se nám vzhledem k nepříliš výhodnému poměru cena/výkon zdálo pro běžného uživatele trochu moc. Aquarius II se asi zabydlí v počítači movitého počítačového nadšence, ochotného si s vodním chlazením hrát a experimentovat. Takový entuziasta po jistém experimentování asi dosáhne ještě nižších provozních teplot.

Aquacool Crystal

Posledním výrobkem na kapalinové bázi, který jsme podrobili testu, byl Aquacool Crystal od firmy Aquacool. Tuto nedávno inovovanou sestavu jsme získali na test exkluzivně jako vůbec první tištěný časopis. Veškeré potřebné zařízení k nám dorazilo v klasickém poštovním balíku, v němž se ukrývalo čerpadlo značky EHEIM s příkonem 5 W, masivní radiátor, návod v češtině, asi 5metrová silikonová hadice, expanzní nádobka, stříbrná pasta na procesor a konečně tři různé chladicí vaničky (CPU, Northbridge, GPU). Jedná se tedy o komplexní řešení pro chlazení celého PC vodou, jež lze navíc umístit jak uvnitř, tak i vně počítače. Objemný černý radiátor je vybaven dvěma velkými nízkootáčkovými ventilátory a důkladným žebrováním, takže při provozu nevydával takřka žádný hluk. Čerpadlo s průtokem kapaliny 600 litrů za hodinu po řádném odvzdušnění také prakticky neuslyšíte. Měděné těleso chladiče s plexisklem na povrchu nejenže vypadalo více než efektně, ale navíc také velmi dobře plnilo svou funkci. Spona na procesor je chytře vybavena škálovatelným přítlakem, který se přitahuje nebo uvolňuje imbusovým klíčem. Vanička pro chlazení GPU je kompatibilní s většinou dnes prodávaných grafických karet s čipy ATI i nVidia, navíc díky ploché konstrukci nezabírá místo pro PCI sloty. Rovněž chlazení čipsetu výrazně napomáhá stabilitě celého systému; vývody kapaliny z této chladicí vaničky vycházejí kvůli usnadnění manipulace kolmo. Při aplikaci vodního chlazení na CPU, GPU i Northbridge zároveň se chladicí kapalina pochopitelně ohřívala o něco rychleji, avšak díky velkému objemu vody uvnitř koloběhu setrvávala teplota na stále rozumných hodnotách. Bezchybné propojení jednotlivých chladicích prvků hadičkami zaručují důkladné jisticí šrouby, k jejichž úplnému dotažení se nebojte použít více síly.

Smontování celé sestavy nám trvalo trochu déle než v předchozích případech, dá se tedy předpokládat, že nezkušenému uživateli by instalace mohla činit jisté potíže. Naštěstí se dá každá nesnáz zvládnout s asistencí přehledně zpracovaného manuálu. Potěšilo nás, jak profesionálním dojmem na nás tento výtvor zapůsobil i přes skutečnost, že se nejedná o výrobek od žádného ze světově proslulých výrobců chlazení. Produkt Aquacool Crystal můžete stejně dobře používat jako interní i externí řešení, vše záleží jen na tom, kam se rozhodnete umístít výměník. Díky stavebnicovému systému nadto můžete provádět podobné experimenty jako v případě Aquaria II. Reálný výkon sady Aquacool Crystal hovoří dostatečně důrazně sám za sebe, v našich zkouškách v žádném případě nezklamal, konečně podívejte se přímo do výsledků testu. Po důkladné úvaze jsme přišli pouze na jeden dílčí nedostatek: čerpadlo se připojuje přímo do elektrické sítě, takže vám zabere další místo v zásuvce. Na stránkách firmy Aquacool (http://www.aquacool.cz) lze systém objednat za 5 560 Kč vč. DPH. Řešení pro chlazení samotného procesoru přijde na 2 990 až 4 190 Kč, v závislosti na druhu použitého čerpadla a podle procesorové platformy (P4/Athlon).

Praktické tipy a triky pro instalaci

1)Před pořízením vodního chlazení si dobře zvažte, vyplatí-li se vám vůbec investice s ním spojené. Pokud váš systém vykazuje dostatečnou stabilitu s běžným chladičem a vy se nehodláte věnovat overclockingu, nemáte důvod o něčem takovém vůbec uvažovat. Vodní chlazení má smysl ještě pro vyznavače maximální tichosti při provozu PC, ale spočítejte si, na kolik tisíc korun by vás v tomto případě přišlo ztišení počítače o pouhých několik decibelů.

2)Mohou se objevit jisté problémy s vestavěním "vodníka" do malých počítačových skříní nebo desktopů, kde se místo pro další dráty a hadičky hledá jen s velkými potížemi. U středně velkých skříní typu miditower apod. se možná také setkáte s jistými nesnázemi při montáži, ale ty se dají v krajní nouzi vyřešit pomocí několika mechanických úprav za přispění vrtačky, kleští či pájky. Opět platí, že méně zruční postoupí tuto práci někomu dovednějšímu. Pozorně si pročtěte návod k použití, s vodou volně tekoucí v počítači není žádná legrace, při nesprávné manipulaci může snadno dojít k poškození vašeho zdraví nebo některé ze součástí PC.

3)Nepoužívejte velké množství teplovodivé pasty, uvědomte si, že méně může být někdy více. Dbejte spíše na to, aby byl chladič v místech, kde se dotýká procesoru, naprosto hladký a bez škrábanců. Mohli byste se domnívat, že nerovnosti v řádech mikrometrů nemají na efektivitu chlazení pražádný vliv, ale opak je pravdou. Kvalitní povrch stykové plochy chladiče má na chladicí výkon podstatný vliv. Zkontrolujte raději ještě jednou, zda jste chladič umístili rovně a stabilně. Pokud nezajistíte, aby procesor těsně přiléhal k chladiči, nikdy nedosáhnete uspokojivých výsledků chlazení. Dejte pozor i na zdroj: pokud jej máte slabý (200W nebo 235W), zauvažujte o pořízení výkonnějšího, čerpadla a větráčky vodního chlazení si totiž nárokují větší příděl elektrické energie.

4)Než chladicí soustavu definitivně nainstalujete do PC, vyzkoušejte ji alespoň jednou mimo skříň. Získáte tak alespoň neocenitelnou stoprocentní jistotu, že nikde nic nepoteče. Zvláštní pozornost zasluhují všechny spáry a také místa napojení hadiček, právě tam se může teoreticky objevit voda. Pokud se už voda dostane mezi komponenty, okamžitě PC odpojte od elektrické sítě a vyhledejte odborný servis. Snažte se důsledně dodržovat přiložený návod k použití, všechny ostatní zásahy jsou na vlastní nebezpečí.

5)Jak si udělat z interního chlazení externí? Jak bylo řečeno již v úvodu, interní vodní chlazení trpí jistými neduhy, které lze odstranit poměrně jednoduchou úpravou. Nad panelem vodního chlazení, kde se mimo jiné nachází radiátor a větrák, v každém případě vynechejte jednu 5,25" pozici pro náležitý odvod vzduchu. Na vynechané pozici dále odstraňte záslepku, právě tudy poputuje horko ven z vašeho počítače. To by již sice mohlo stačit, ale vy určitě znáte fyzikální poučku o tom, že teplý vzduch stoupá vzhůru, a proto ve finále zakončíte úpravu jednoduchým odvaděčem vzduchu napříč 5,25palcové pozici. Tím navíc zabráníte tomu, aby se vzduch dostával zpět k ostatním komponentám PC. Pokud by vzduch stále necirkuloval optimálně, nabízí se východisko ve formě menšího tichého větráku, vyfoukávajícího žár ven. Druhá varianta téhož již bude vyžadovat menší zásah do plechu na vaší počítačové skříni. Umístěte hlavní modul "vodníka" do nejvrchnější 5,25palcové polohy. Aby mohl vzduch spolehlivě odcházet ze skříně pryč, navrtejte nad ním do plechu několik větších i menších děr. Pokud vám záleží na vzhledu takto upravené bedny, uspořádejte tyto větrací dírky do libovolných zajímavých obrazců nebo je opatřete nějakým pohledným nasávacím ventilátorem. V námi testovaném případě činil rozdíl před a po těchto úpravách asi 20 ?Celsia, což nelze ani náhodou považovat za zanedbatelnou hodnotu. A rázem máte dokonalé interní provedení s kladnými vlastnostmi externího.

6)Udržujte vaše vodní chlazení v dobré kondici. Užívejte jen destilovanou vodu (nebo jinou doporučenou tekutinu), jinak riskujete, že se chladicí systém brzy zanese nečistotami. Zoxidované součásti nadto daleko hůře odvádějí teplo. Kontrolujte pravidelně stav vody, čas od času doporučujeme celý systém rozebrat a vyčistit.

§§§§§


Zvuková smršť z osmi stran - Přehled tří zvukových karet s podporou 7.1

Lukáš Erben

c03p0703

Osm je víc než sedm a sedm je víc než šest. No a šest je, světe div se, víc než čtyři či dva. My sice této elementární matematice výrobců zvukových karet příliš nevěříme, avšak na nové osmikanálové zvukové karty jsme byli přesto zvědavi. V redakci se nakonec sešly tři najednou od firem Audiotrak, Creative a M-Audio.

Audiotrak Maya 7.1 Gold

Maya 7.1 Gold je jednou z prvních 7.1 karet, které se na trhu objevily. Na český trh sice dorazila o něco později, i tak ale může směle konkurovat svými funkcemi a možnostmi karty Audiotrak už tradičně osloví především poloprofesionální hudebníky, kteří dokáží využít některé specifické funkce.

Na rozdíl od konkurentů nenabízí Maya vyšší rozlišení než 16bit/48 kHz. Na druhou stranu však umí některé zajímavé triky například duplikování výstupů z kanálu 1 a 2 (stereo) do ostatních výstupů, či podporu Phantom Power na vstupu pro mikrofon. Pro zpracování zvuku jsou zajímavé údaje o SNR 86 dB na vstupu, 96 dB na výstupu kanálu 1 a 2 a 88 dB na výstupu ostatních kanálů. Samozřejmá je podpora Dolby Digital EX a DTS ES, digitální výstup je optický. Z herních API jsou podporována především A3D a EAX do verze 2. Přestože karta podle výrobce pochopitelně podporuje plně duplexní provoz, při testování programem RMAA jsme právě s duplexním režimem měli značné problémy. Mezi přiloženým softwarem naleznete Win DVD 4.0, nTrack studio a Maven 3D Pro.

M-Audio Revolution 7.1

Značka M-Audio je na našem trhu sice poměrně krátkou dobu, naše nedávné zkušenosti s externími zvukovými moduly tohoto výrobce ale napovídají, že se jedná o vážného konkurenta zejména mezi zvukovými zařízeními pro nejnáročnější uživatele a poloprofesionály.

Karta Revolution 7.1 naše očekávání rozhodně splnila. Poměrně malá zvuková karta je postavena na čipu VIA Envy 24 HT pravděpodobně jediném cenově dostupném čipu, který nabízí plné rozlišení 24bit/192 kHz ve všech sedmi kanálech. Většina zvukových karet (dokonce i Audigy, a do jisté míry též Audigy 2) je totiž omezena specifikacemi AC\97, které určují, že veškeré zpracování zvukových signálů probíhá interně v rozlišení 48 kHz jedním z nejčastějších neblahých důsledků bývá zbytečné resamplování (a tedy riziko ztráty kvality) CD-Audio ze 44 na 48 kHz i při pouhém přehrávání zvukového CD v mechanice. Dlužno ovšem podotknout, že kvůli omezením operačních systémů Microsoftu je nevyšší rozlišení, tedy 192 kHz, dostupné pouze uživatelům Windows XP SP1. Navíc (podobně jako u Audigy 2) jakmile použijete některé z prostorových efektů (karta využívá engine Sensaura), musíte se smířit s maximálním rozlišením 48 kHz.

Přehrávání DVD je samozřejmě bezproblémové o dekódování se sice stará softwarový přehrávač (přiložen je WinDVD 4), karta ale nabízí nastavení hlasitosti pro jednotlivé kanály či vzdálenosti mezi kanály pro lepší vyladění domácího kina. SPDIF výstup funguje pochopitelně i jako průchozí pro AC3 či DTS stream z DVD. Bohužel prozatím není dostupný software pro přehrávání DVD-audio. Karta podporuje i herní 3D zvuk nezvládá ale nejnovější formáty EAX (3 a 4) a zpracování 3D zvuku zatěžuje procesor přece jen o něco víc, než je tomu u převážně "herních" karet Creative či Hercules. Softwarové vybavení zahrnuje hru Tony Hawk Pro Skater 3, Mixman Sudio a VJ Lite.

Creative SB Audigy 2 ZS

Nové verzi karty Audigy 2 přibyl pouze jediný kanál, neboť původní karty Audigy 2 podporovaly formát výstupu 6.1. Po hardwarové stránce se toho tedy u Audigy 2 ZS mnoho nezměnilo, nejedna zajímavá novinka se ale odehrává v oblasti softwaru. Příznivce her jistě potěší zejména čtvrtá generace rozhraní EAX, která bude k dispozici formou upgradu ovladačů (doufejme, že i pro starší karty Audigy/Audigy2). Nové EAX zvládá paralelní zpracování a mixování akustiky několika prostředí. Nová verze softwaru pro přehrávání a správu hudby, Creative Media Source, nyní lépe spolupracuje s přenosnými zařízeními jako je MuVo či JukeBox a zvládá crossfading skladeb podle rytmiky (BPM). V krabici naleznete také plné verze her Tomb Raider: Angel of Darkness a velmi kvalitní Rainbow Six 3: Raven Shield. V oblasti domácího kina jsou podporovány Dolby Digital EX a DTS ES (DVD přehrávač je součástí bohatého softwarového vybavení).

Společnost Creative naštěstí pamatuje i na odpovídající reprosoustavy k Audigy 2 ZS (či jiné libovolné 7.1 zvukové kartě) si můžete pořídit buď relativně levné 7.1 reproduktory Inspire 7700, vhodné spíše pro hry a sledování filmů na PC, nebo podstatně dražší a nesrovnatelně kvalitnější GigaWorks S750, které by měly na trh přijít koncem roku.

Všechny tři zvukové karty nabízejí výrazně lepší kvalitu zvuku než integrovaná řešení (vč. těch lepších jako je nForce MCP-D) či starší zvukové karty (SB Live!). Rozdíl ale budete vnímat pouze na kvalitních reproduktorech (MegaWorks THX, Logitech Z/THX) či se špičkovými sluchátky. Nejlepší výstupní kvalitu i parametry výstupu nabízí M-Audio Revolution 7.1, kterou bychom doporučili náročným posluchačům i příznivcům domácího kina. Creative Audigy 2 ZS nabízí také výborný zvuk, a jako jediná navíc podporuje nejnovější formáty 3D zvuku a přehrávání DVD-audio. Pokud vás tedy zajímají hry a domácí kino, je pro vás Audigy 2 ZS nejlepší volbou. Maya 7.1 Gold od Audiotraku je vhodná spíše pro ty, kdo chtějí flexibilnější kartu pro práci se zvukem, která také zvládá domácí kino. Za zmínku jistě stojí, že všechny tři karty podporují standardy ASIO.

Všechny tři zvukové karty nabízejí výrazně lepší kvalitu zvuku než integrovaná řešení (včetně těch lepších jako je nForce MCP-D) či starší zvukové karty (SB Live!). Rozdíl ale budete vnímat pouze na kvalitních reproduktorech (MegaWorks THX, Logitech Z/THX) či se špičkovými sluchátky. Nejlepší výstupní kvalitu i parametry výstupu nabízí M-Audio Revolution 7.1, kterou bychom doporučili náročným posluchačům i příznivcům domácího kina. Creative Audigy 2 ZS nabízí také výborný zvuk, a jako jediná navíc podporuje nejnovější formáty 3D zvuku a přehrávání DVD-audio. Pokud vás tedy zajímají hry a domácí kino, je Audigy 2 ZS nejlepší volbou. Maya 7.1 Gold od Audiotraku je vhodná spíše pro ty, kdo chtějí flexibilnější kartu pro práci se zvukem, která také zvládá domácí kino. Za zmínku jistě stojí, že všechny tři karty podporují standardy ASIO.

Audiotrak Maya 7.1 Gold

flexibilní velmi dobrý zvuk

pouze 16bit/44 kHz

K testu zapůjčila firma: Disk Multimedia www.disk.cz

Cena vč. DPH: 3 089 Kč

MS-Audio Revolution 7.1

excelentní zvuk

24/192 ve všech kanálech

vyšší zátěž CPU při zpracování 3D zvuku

K testu zapůjčila firma: Disk Multimedia www.disk.cz

Cena vč. DPH: 3 989 Kč

Creative Audigy 2 ZS

nejširší podpora herních standardů

výborný zvuk, DVD-audio přehrávač

resamplování CD-audio

K testu zapůjčila firma: Creative Labs, www.creative.com

Cena vč. DPH: 4 100 Kč

K čemu je dobrý zvuk 7.1?

Pokud ve vás hlodají pochyby nad tím, k čemu že je vlastně těch osm kanálů dobrých, pak vítejte do klubu, i my máme o jejich výhodách své pochybnosti. Zejména pokud upgrade zahrnuje i koupi nových reproduktorů či recieveru. Nemalým problémem může navíc být rozmístění reproduktorů. Se sedmi satelity se život značně komplikuje jen málokdo touží mít ve své pracovně změť kabelů mnozí dokonce zcela oželí prostorový zvuk a dají raději přednost stereofonním reproduktorům se subwooferem. Hlavní hnací silou dvou nových kanálů jsou nové formáty domácího kina Dolby Digital EX a DTS ES, které dokáží ony nové kanály využít zvuk v tomto formátu nabízejí ale pouze některá z nejnovějších nebo nedávno vydaných DVD. Za situace, kdy roste množství základních desek obsahujících integrovaný šestikanálový zvuk, není jednoduché prodávat klasické 5.1 zvukové karty. Zdaleka ne každý docení rozdíl v kvalitě zvuku či lepší konektivitu, zatímco velký nápis 7.1 je dost výmluvný. Podle nás je kvalita zvuku důležitější než počet kanálů. Všechny karty podporující 7.1 (či 6.1) výstup lze ostatně používat i v "nižších" režimech spokojíte-li se tedy s pouhými šesti kanály, můžete si ponechat oblíbenou reprosoustavu i reciever.

Na druhou stranu musíme přiznat výrobcům reproduktorů i karet snahu umožnit uživatelům vychutnat schopnosti zvukových karet skutečně naplno. Pochvalu v tomto směru zaslouží Creative, který (na rozdíl od konkurentů) pro nové vícekanálové karty uvádí vždy alespoň jeden odpovídající model reproduktorů. To platí i pro konfiguraci 7.1 majitelé nových karet Audigy 2 ZS (ale i jiných 7.1 zvukových karet) mají na výběr ze dvou reprosoustav relativně levné Inspire T7700, určené hlavně pro hraní a sledování filmů na PC, a luxusní GiGaWorks S750 THX, jejichž výkon a vlastnosti stačí i pro ozvučení obývacího pokoje.

§§§§§


Pálíme na DVD - Přehled mechanik pro zápis na DVD+RW i DVD-RW (CD) I

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c03p0704

Situace na trhu optického zálohování se za posledních 12 měsíců notně změnila, a to především ve prospěch nás, uživatelů. Vysoké pořizovací náklady DVD vypalovacích mechanik jsou minulostí a s příchodem duálních modelů je, zdá se, překonán i problém nekompatibility formátů výrobců sdružených do DVD Fóra a DVD Aliance. Ruku v ruce se snižováním cen vypalovacích mechanik jdou dolů i náklady na pořízení médií. Ta nejlevnější, určená pouze pro zápis, se dají pořídit za zhruba 50 Kč, přepisovatelná média pak v závislosti na rychlosti stojí od 100 do 200 Kč.

Na našem trhu je v současné době jedenáct DVD mechanik vypalujících v obou formátech, což představuje pro uživatele poměrně slušný výběr, který se nemusí stydět ani před nabídkou na západních trzích. Tam se sice dají sehnat ještě další mechaniky, ale jde spíše o u nás méně přítomné značky jako jsou Memorex, Iomega či Lacie. Zmiňovaných jedenáct mechanik však neznamená, že jde pokaždé o zcela originální produkt. Někteří výrobci totiž pod svou hlavičkou prodávají OEM mechaniky jiných firem. Proto se v testu setkáte s jednou trojicí a jednou dvojicí prakticky identických, ale jinak označených produktů, jež se od sebe liší jen logem a verzí firmwaru.

Rozdíly mezi jednotlivými mechanikami jsou především v rychlosti čtení a zápisu. Zatímco podle čtení se dají produkty rozdělit do dvou kategorií, zápis nám startovní pole doslova roztříští. Mechaniky se liší zejména v rychlosti ukládání dat na média CD-R a CD-RW a v rychlosti přepisu ve formátu DVD+RW. Ojedinělým případem vyčnívajícím v kategorii DVD+R je Plextor PX-708A s osminásobnou rychlostí zápisu. Zajímavější nežli většinou pouze drobné rozdíly při vypalování, jsou ale použité technologie. Zde stojí za pozornost především model LG GSA-4040 schopný zápisu na DVD-RAM, Plextor PX-708A s podporou Mt. Rainier a MSI DR4-A, umožňující díky technologii HD Burn vypálit na některá CD-R média s kapacitou 80 minut až 1,4 GB dat.

Testování mechanik jsme prováděli na počítači osazeném základní deskou Intel D875PBZ s čipovou sadou Intel 875P, s procesorem Pentium 4 3,2 GHz HT a 512 MB DDR SDRAM paměti. Pro změření rychlosti čtení a zápisu jsme použili programy CD Speed (2.10) a DVD Speed (0.53B). Ty si poměrně bez problému poradily se všemi mechanikami tam kde se vyskytly problémy, šlo většinou o chybu programu, neboť Nero zvládlo data na dané médium vypálit bez problému. Jedinou mechanikou, která při testech nezvládla zápis, byl Plextor PX-708A. Testy s DVD-RW médiem byly předčasně ukončeny jak v CD Speedu, tak v Neru a jde tedy buď o nekompatibilitu s daným médiem (v tomto případě Maxell), nebo o vadu konkrétního kusu. Jen stěží si lze představit, že by Plextor prodával mechaniku bez otestování.

Co se týče médií, prošla nám jich rukama celá řada. Sedmdesátiminutové disky CD-R pocházely od firmy Imation, CD-RW média pro zápis v desetinásobné a šestnácti až dvacetičtyřnásobné nesla značky Memorex, resp. Verbatim. Většinu DVD médií poskytla do testu firma Diskus a šlo o značky Philips (DVD+R 4x a DVD+RW 2.4x) a Imation (DVD-R 4x). K změření rychlosti zápisu na DVD-RW jsme použili médium Maxell ve verzi 1.1, tedy s dvourychlostním zápisem. Poslední médium, které jsme použili, pocházelo od firmy AOpen a měřili jsme s ním rychlost zápisu ve formátu DVD+RW u mechanik BTC a Gigabyte.

Vzhledem k velkému množství médií na trhu je pochopitelné, že jen málokterý výrobce si dovolí garantovat bezchybnou funkčnost svého produktu bez ohledu na vybrané médium, a firmy tak na svých stránkách obvykle uveřejňují seznam těch kompatibilních. Vzhledem k tomu, že naše média se v tabulkách problematických mechanik nevyskytovala, nelze výsledky považovat za univerzálně platné. Co však lze, je ocenit univerzální mechaniky, které alespoň v našich testech prokázaly nejlepší schopnosti. Takovým produktem je například Lite-On LDW-411S, jejž můžeme díky výborným výsledkům a příjemné ceně jednoznačně doporučit.

Asus DRW-0402P/D

Asus patří mezi jedny z nejznámějších výrobců počítačových komponent a také na trhu optických mechanik se pohybuje již řadu let. Její novinka DRW-0402P/D je již třetím modelem se zápisem na DVD, avšak prvním, který podporuje i formát DVD+R/RW. Vnitřek ale v žádném případě nepochází od Asusu, a setkáváme se zde vlastně poprvé s modelem Pioneer DVR-A06, převlečeným do jiného kabátku. Mechanika provedením nevybočuje z průměru, někomu by ale mohlo chybět tlačítko pro přehrávání disku. Softwarová výbava je obsažena na dvou CD a skládá se z vypalovacího softwaru Sonic RecordNow DX ve verzi 4.6 a DLA 4.0, DVD přehrávače Asus DVD Player (jedná se o PowerDVD XP 4.0) a z aplikace Ulead DVD Movie Factory 2 SE. S tou je možné vypalovat vlastní DVD, SVCD a VCD kompilace. Chování mechaniky vcelku odpovídá výsledkům obou produktů postavených na stejném základě, zdaleka však v našich testech neodpovídalá papírovým specifikacím. Obzvlášť patrné to je u čtení CD a vypalování ve formátech DVD-R i DVD+R. Přístupová doba u CD i DVD také neodpovídala uváděným parametrům. Jedno plus ale této mechanice patří. Mezi trojicí prakticky identických modelů je výrazně nejlevnější.

Cena vč. DPH: 5 978 Kč

BTC 1004IM

I když jsme se s BTC 1004IM v minulosti nesetkali, přesto nám ve srovnání s ostatními přišla povědomá. Stejně jako Asus nebyla BTC originální mechanikou, a tak v podstatě identický model najdete níže v podání Gigabytu. Bohužel se nám nepodařilo zjistit, od kterého výrobce tento model původně pochází. Samotná mechanika se vzhledově nevymyká zaběhnutým standardům a má i tlačítko pro přímé přehrávání disků. Firmware ve verzi 0043 je poněkud novější, než u zmiňovaného Gigabytu. Vzhledem k tomu, že testovaný model byl dodán v bulkové verzi, nebyl k němu dodán žádný software. To sice znamená snížení pořizovacích nákladů, avšak při práci s mechanikou budete muset používat méně kvalitní freewarové a sharewarové aplikace, nebo si plný software dokoupit. Co se týče samotné mechaniky, při testech jsme zaznamenali poměrně solidní výsledky při čtení a zápisu na CD a při zápisu na DVD. S médiem DVD+RW si mechanika nerozuměla pouze v CD Speedu, Nero data vypálilo bez problému. Bohužel větší problémy měl tento kus se čtením DVD disků, s přístupovou dobou a ani rychlost zápisu na CD-RW nebyla zrovna nejvyšší. Navíc nám mechanika při testech pokazila jedno CD-R médium.

Cena vč. DPH: 5 124 Kč

Gigabyte GO-W0404A

Jak jsme se zmínili, máme v testu jedenácti DVD+/-RW vypalovaček jednu dvojici a jednu trojici zcela identických produktů. Zatímco v případě Asusu, Necu a Pioneeru se nám podařilo originálního původce mechaniky zjistit, u BTC a Gigabytu si jisti nejsme. To, že jde o technologicky stejné produkty, však dokládá přední a zadní panel i shodný způsob značení firmwaru. Programové vybavení této mechaniky tvoří dva kompaktní disky, obsahující kompletní balík vypalovací aplikace Nero, softwarový DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0, program MediaShow a utilitu PowerProducer určenou pro práci s videem. I když jde v případě tohoto modelu a mechaniky BTC o identické produkty, při testování jsme získali mírně odlišné výsledky především při čtení DVD disků. To může být zapříčiněno odlišným firmwarem, s podivem je ale fakt, že verze u BTC je novější. Výsledky Gigabytu GO-W0404A jsou velmi slušné a v podstatě kopírují papírové předpoklady, vyjma udávané rychlosti zápisu na kompaktní disky a jejich čtení. I tak se ale získané hodnoty pohybují mezi nejlepšími a při práci s CD dosahuje tato mechanika druhého nejlepšího výsledku. Velkou výhodu a body navíc znamená v očích uživatele i jedna z nejnižších cen.

Cena vč. DPH: 5 360 Kč

LG GSA-4040

Většina testovaných mechanik se od sebe odlišuje názvy, vzezřením a rychlostí. Co do použitých technologií je zajímavý pouze Plextor PX-708A, který podporuje Mt. Rainier, a produkt společnosti LG, jenž se jako jediný na trhu může pochlubit možností pracovat jak s DVD-R/RW a DVD+R/RW, tak s formátem DVD-RAM. Jeho výhoda spočívá v jednoduchosti, neboť s těmito médii lze pracovat jako s vyměnitelnými médii (floppy, ZIP), a to přímo z jednotlivých aplikací. Nevýhodou je poměrně malé rozšíření a neschopnost většiny běžných DVD mechanik tato média přečíst. Uvnitř balení, v kterém jsme mechaniku obdrželi, se mimo jiné nacházelo několik užitečných aplikací. Důležitý je především vypalovací program B\s Recorder Gold5, program B\s CLIP a utilita NeoDVD pro tvorbu DVD disků, určená majitelům digitálních videokamer. Ani zde nechyběl přehrávač PowerDVD. Od parametrů uváděných v technické specifikaci se mechanika LG odchýlila při čtení z CD-ROM a DVD disků a při vypalování na CD a DVD-R média, kde dosáhla pouze polovičního výkonu. Hodnoty naměřené při vypalování v DVD+R, DVD+RW a DVD-RW i přístupové doby jsou buď dodrženy, nebo je odchylka pouze kosmetická

Cena vč. DPH: 6 490 Kč

Lite-On LDW-411S

Hned na první pohled se model LDW-411S společnosti Lite-On od ostatních mechanik odlišuje. Nejen tím, že je zcela originální i co se týče vnitřku a nemá v testu žádné "dvojče", ale odlišuje se i délkou. Zatímco všechny mechaniky mají standardní rozměry, Lite-On LDW-411S je zhruba o dva centimetry kratší. Softwarová výbava této vypalovačky patří, vyjma modelů v bulku, k nejslabším v testu. Obsahuje totiž pouze utilitu pro vypalování MyDVD od společnosti Sonic a DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0, který se pomalu, ale jistě stává nejoblíbenější bundlovanou aplikací. Co se týče výsledků naměřených během testování, patří DVD mechanika Lite-On LDW-411S jednoznačně mezi favority na našem trhu. Nejenže hodnoty zápisu na DVD striktně odpovídají technickým specifikacím, ale přístupové doby jsou velmi konstantní a patří k nejlepším mezi testovanými modely. U DVD tvoří rozdíl mezi touto mechanikou a druhou v pořadí dokonce 17 ms, tedy zhruba dvacet procent. Rychlost čtení a zápisu u CD opět neodpovídá parametrům, ale tento neduh trápí všechny účastníky testu, a hodnoty Lite-Onu jsou po BTC a Gigabytu třetí nejvyšší. Tuto mechaniku nám do testu dodali hned dva distributoři, a to Actebis a ELAP.

Cena vč. DPH: 5 389 Kč

MSI DR4-A

Model DR4-A je první DVD vypalovací mechanikou Microstaru, a hned jde o multiformátový model. Od ostatních účastníků testu se navíc odlišuje ve dvou zásadních bodech. Prvním je 8MB vyrovnávací paměť, druhým podpora technologie HD Burn. S ní dokáže tato mechanika na některá 80minutová média vypálit až dvojnásobné množství dat, tedy úctyhodných 1,4 GB. Takové médium by pak po úpravě firmwaru měly umět přečíst i běžné mechaniky DVD-ROM. Softwarová výbava patří v testu k těm lepším a její součástí je přehrávač PowerDVD XP 4.0, utilita EasyWrite, program MyDVD pro tvorbu vlastních DVD projektů, a nechybí ani populární Nero. Jak je vidno v tabulce, drží se MSI DR4-A papírových předpokladů především při vypalování na DVD média, výborného výsledku dosáhla i v přístupové době na CD. O trochu hůře je na tom při přistupování na DVD a při vypalování na kompaktní disk. Problémy při vypalování na DVD+RW se objevily pouze v testovacím programu CD Speed, Nero s médiem spolupracovalo bez problémů. Nezpochybnitelným kladem tohoto modelu je nízká pořizovací cena, za kterou získáte zmiňovanou možnost zdvojnásobit kapacitu běžných CD.

Cena vč. DPH: 5 368 Kč

NEC ND-1300A

Model ND-1300A je již druhou DVD vypalovací mechanikou společnosti NEC, ale stejně jako v případě ostatních výrobců vyjma Sony, jde o první multiformátový produkt. NEC na rozdíl od jiných firem používá své vlastní součásti, a nejde tedy o OEM model jiného výrobce. Mechanika samotná je na první pohled vcelku obyčejná a chybí jí tlačítko pro přehrávání vloženého disku. Spolu s modelem tchajwanského výrobce BTC je NEC ND-1300A jediným produktem v testu, který k nám dorazil v tzv. holém provedení, tj. bez krabice a náležitého příslušenství. Tento fakt se odráží především v ceně, která je nejnižší v testu. To je u mechaniky renomovaného výrobce rozhodně bodem k dobru. Co se týče výsledků testů, tak nadšeni jako cenou už nejsme, a naměřené hodnoty jsou velmi nevyvážené. Největším zklamáním je asi rychlost čtení CD-ROM disků, kde je výsledek téměř třetinový oproti uváděným parametrům a je jednoznačně nejhorší v testu. Křivka grafu čtení je konstantní, avšak začíná pouze na devítinásobné rychlosti. Naopak vypalování na DVD média NECu rozhodně jde, a umístil se dvakrát na prvním a dvakrát na druhém místě. Podle papírových předpokladů dopadly testy vypalování na CD-R a CD-RW, a přístupová doba při čtení se od specifikací také příliš neliší.

Cena vč. DPH: 5 012 Kč

Pioneer DVR-A06

Podruhé v testu se setkáváme s DVD vypalovačkou Pioneer DVR-A06, nyní však pod hlavičkou jejího pravého výrobce. Tento model se od kolegů, vystupujících pod značkou Asusu a Teacu, liší logem a verzí firmwaru. Pioneer měl v době testu již třetí verzi a mechanika tak měla být teoreticky nejlepší. To se ale v testech výrazněji nepotvrdilo. Programové vybavení tvoří CD disky s programem Pinnacle Studio 8 SE a aplikací Pinnacle Instant CD/DVD, která může sloužit k tvorbě vlastních DVD projektů, ale zastoupí i běžné vypalovací programy jako je například Nero. Výsledky této mechaniky jsou v oblasti práce s kompaktními disky a při přepalování DVD v obou formátech velmi dobré, horší je to při zápisu na DVD-R a DVD+R média. Zde všechny tři mechaniky odvedly pouze tříčtvrteční výkon, což může být zaviněno i nekompatibilitou s médii. Ve formátu DVD+R ale žádný jiný model problémy neměl, a Plextor PX-708A navíc dokázal zapisovat i výrazně vyšší než garantovanou rychlostí. Tradičně horší jsou výsledky i u přístupové doby na CD i DVD disky. Body dolů pro Pioneer znamená i fakt, že je z trojlístku identických mechanik nejdražší a její cena je o celou tisícovku vyšší než cena Asusu DRW-0402P/D.

Cena vč. DPH: 6 999Kč

Plextor PX-708A

Další z průměru výrazně vyčnívající mechanikou v testu je PX-708A od zkušeného matadora oblasti optických zálohovacích mechanik, společnosti Plextor. Její model je nejen vnitřně originální a vnějškem atraktivní, ale zároveň jde o nejrychlejší produkt v testu, alespoň co se týče zápisu na DVD+R média. Jak jsme se přesvědčili, Plextor je schopen zvýšenou rychlost používat i v tuto chvíli, kdy nejsou na trhu žádná DVD+R média certifikovaná pro osmirychlostní zápis. Dalším plusem je podpora technologie Mt. Rainier. Uvnitř balení naleznete mimo jiné dvě CD s programy Pinnacle Studio 8SE, Nerem, DVD přehrávačem PowerDVD XP 4.0 a sadou užitečných aplikací PlexTools Professionals. Výsledky Plextoru PX-708A jsou velmi nevyvážené, a zatímco přístupové doby a zápis na CD-RW patří mezi nejlepší a zápis na médium DVD+R (Philips 4x) nemá konkurenci, čtení a zápis na kompaktní disky rozhodně není ideální, a zápis na DVD-R je vůbec nejslabší ze startovního pole. Problémy jsme měli i při testech vypalování DVD-RW, a to dokonce i v Neru. Při testech jsme navíc ztratili jedno CD-R médium. Dojem z této mechaniky tedy není nejlepší, nehledě na to, že její cena převyšuje zbytek pole o více jak sto procent.

Cena vč. DPH: 11 000 Kč


Pálíme na DVD - Přehled mechanik pro zápis na DVD+RW i DVD-RW (CD) II

Sony DRU-510A

Sony je jediným výrobcem, který stihl představit již druhý model duální DVD vypalovačky. Oproti předchozí DRU-500A se zvýšila rychlost přepisování CD, čtení DVD a zápis na DVD+R a DVD+RW. Sony je také jedním z výrobců, jež používají vlastní technologie, a jeho mechanika se od ostatních liší i vizuálně. Výhodou je i 8MB vyrovnávací paměť, kterou se mohou pochlubit pouze dva testované modely. Softwarové příslušenství Sony DRU-510A je obsaženo na DVD disku, což je opět rarita. Nechápeme, proč k tomuto logickému kroku nepřistoupilo více výrobců. Na disku naleznete vypalovací software RecordNow DX a MyDVD, softwarový DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0 a aplikace Musicmatch Jukebox a Simple Backup. Jak je vidno z výsledků v tabulce, drží se Sony DRU-510A svých specifikací při všech zápisech na DVD a také při zápisu na CD-RW nosiče. Při vypalování na běžné CD-R médium a při čtení kompaktních disků výsledky trochu zaostávají za předpoklady, a výrazně horší je mechanika při čtení DVD. Přístupová doba u DVD disků je druhá nejhorší v testu. Příliš příznivá bohužel není ani cena. O devět korun levněji totiž pořídíte mechaniku LG, která za vynaložené prostředky zahraje podstatně více muziky.

Cena vč. DPH: 6 497 Kč

Teac DV-W50D

Třetí a poslední mechanikou v testu, postavenou na základech od Pioneeru, je model Teac DV-W50D. Ten k nám byl dodán s prvotní verzí firmwaru, s níž jsme také prováděli veškeré testování. Bohužel při zápisu na DVD-R došlo dvakrát po sobě k zaseknutí mechaniky zhruba v polovině procesu a k znehodnocení médií. Vzhledem k tomu, že v průběhu testů se na stránkách výrobce objevil nový firmware, upgradovali jsme mechaniku na verzi 1.06. Bohužel ani poté se problém nevyřešil a další pokus s DVD-R médiem dopadl úplně stejně. Vzhledem k tomu, že identické mechaniky podobné problémy neměly, může jít o vadu kusu. Softwarová výbava, kterou při koupi této mechaniky získáte, obsahuje především vypalovací software Nero od firmy Ahead, aplikaci Pinnacle Studio 8SE a DVD přehrávač WinDVD 4. Odhlédneme-li od problémů s DVD-R formátem, pak jsou hodnoty naměřené při testu shodné s modely Asusu a Pionneru. Dobré jsou výsledky čtení DVD disků a zápisu na CD-R a CD-RW média, průměrné jsou hodnoty čtení kompaktních disků, a opět se opakuje problém s třírychlostním zápisem na DVD-R a DVD+R média a slabší přístupové doby. Cenově byl však Teac DV-W50D v době uzávěrky druhou nejlevnější kombinovanou DVD vypalovačkou v našem testu.

Cena vč. DPH: 5 090 Kč

§§§§§


Střední proud digitálů - Digitální fotoaparáty s optickým zoomem do 20 000 Kč (CD) I

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0705

V tomto čísle PC WORLDu jsme se zaměřili také na digitální fotoaparáty. Chtěli jsme pokrýt velkou část nabídky střední třídy a tak se v našem přehledu můžete setkat jak s přístroji, které jsou určeny spíše pro amatéry, tak s fotoaparáty stylové kategorie, a stejně tak si můžete přečíst o univerzálních kompaktech, jimiž určitě nepohrdne i zkušenější uživatel. V zadání našeho testu jsme vycházeli z požadavků na dostatečně kvalitní digitální fotoaparát za rozumnou cenu, a proto jsme po dovozcích a distributorech požadovali minimálně 3megapixelový přístroj s nejméně trojnásobným optickým zoomem. Protože také cena je pro většinu zákazníků jedním z důležitých parametrů při rozhodování, striktně jsme stanovili maximální hranici na 20 tisíc korun včetně DPH.

Přístroje jsme hodnotili nejen z hlediska kvality fotografií, ale také podle způsobu, jakým se ovládají. Vzhledem k tomu, že velká část nastavení a práce s fotoaparátem se provádí prostřednictvím nabídek na displeji, je pro uživatele důležitá také rychlost firmwaru a zobrazovacích obvodů v přístroji.

Tento požadavek je obzvlášť silný u takzvaných elektronických zrcadlovek, tedy přístrojů s hledáčkem ve formě miniaturního LCD displeje. Jeho výhodou je možnost přímo v obraze poskytovat přesně stejný pohled, jaký bude uložen ve snímku, a vkládat do něj informace o expozičních parametrech či aplikovaných obrazových efektech. Mezi nevýhody patří hlavně povětšinou nedostatečné rozlišení, výrazně zhoršující podmínky při manuálním ostření, a velký tlak právě na rychlost zobrazování. A s ní mají problémy také některé z testovaných přístrojů.

Při samotných testech kvality jsme se zaměřili na obvyklé problémy, které provázejí současné kompaktní fotoaparáty, tedy na stále nekončící boj s obrazovým šumem (ať už barevným nebo jasovým), ostrost v detailech, která je dána spoluprácí objektivu s elektronikou, a také jsme si více všímali jedné z nejčastějších vad kompaktních objektivů chromatické aberace. Na CD přiloženém k časopise najdete neupravované originální snímky přímo z fotoaparátů, na kterých si můžete sami zkontrolovat, zda právě váš oblíbený přístroj v konkurenci uspěl či nikoliv. Zvláště podstatné výřezy z testovací fotografie jsou umístěny přímo v recenzích, i když je nutno připomenout, že v časopise mohou fotografie vypadat jinak než na monitoru počítače či vytištěné z fototiskárny nebo prostřednictvím některého z digitálních minilabů. Pro lepší zobrazení detailů jsou výřezy navíc také zvětšeny.

Jak už bylo řečeno, vzhledem k poměrně širokému rozptylu testu, který se týká hned několika kategorií fotoaparátů, jsme účastníky rozdělili tak, aby si mohli typičtí uživatelé vybrat přístroj přesně padnoucí do jejich potřeb. Zejména zkušenější zákazníci budou pravděpodobně volit některý z univerzálních kompaktů, ti méně zkušení a začátečníci pak sáhnou spíše po automatickém fotoaparátu, se snadným ovládáním.

HP PhotoSmart 735

V kategorii automatických fotoaparátů jsou požadavky na přístroj relativně menší, ovšem o to větší je tlak na jeho cenu. A přesně tento trend sleduje také HP PhotoSmart 735, vybavený třímegapixelovým snímačem. Přestože se hned pod výbojkou blesku schopného pracovat v režimech automatiky, proti "červeným očím", nuceného záblesku či nočního portrétu skví nápis 15x zoom, jde pochopitelně pouze o marketingový trik. Samotný optický zoom je trojnásobný (v ekvivalentním rozsahu 38-114 mm), další pětinásobný je zoom digitální, ovšem v třímegapixelovém fotoaparátu sníží jeho maximální nastavení efektivní rozlišení až na 0,6 megapixelu, takže na reálné použití můžete hned zapomenout, a spoléhat se prakticky jen na transfokátor optický. Fotoaparát má sice slot na paměťové karty SD/MMC, ale jako startovací balíček má uživatel k dispozici pouze 16 MB vestavěné paměti. Ovládání je díky stavovému displeji poměrně snadné, standardně bude uživatel měnit pouze režimy blesku, nastavení kvality ve třech stupních označených hvězdičkami a vybírat si fotografickým režim. Tlačítkem Mode cykluje výběr mezi plnou automatikou, časovanou spouští, sekvencí, makrosnímkem, sportovním režimem, krajinkou, portrétem a dvěma režimy priority clony. Pořízené snímky jsou dobře prokreslené, ovšem se znatelným chromatickým šumem a výrazným vlivem kompresních artefaktů, což je obzvlášť smutné, když uvážíme, že samotné soubory v nejvyšší kvalitě zabírají každý více jak 1,2 megabajtu. I přes kovový proužek, jímž jsou snad pro větší pevnost potaženy boční a vrchní strana, jde stále o přístroj maximálně pro poučené amatéry, kterým ale jejich požadavky může dobře splňovat. Očekávat však od něj cokoliv více, by byla chyba.

Cena vč. DPH: 9 490 Kč

Samsung Digimax 360

Taktéž třímegapixelový Samsung Digimax 360 téměř přesně za deset tisícovek patří do kategorie "posloužit a neurazit", tedy k přístrojům, od kterých toho nemůžeme očekávat příliš mnoho. K ovládání zde slouží rotační volič na vrchu přístroje (servisní nastavení, prohlížení, fotografování, videosekvence), a dále pak tlačítka na zadní straně. Mezi ně patří nastavení blesku (režim automatický, zakázaný, nucený, proti červeným očím a pomalá synchronizace), desetisekundová samospoušť, makrozáběr, nebo změna režimu expoziční automatiky. Další nastavení se provádí v menu, jehož rychlost je však neuvěřitelně pomalá. Samotný firmware a obrazový procesor zvládají však hbitě překreslovat obraz na displeji, i když prodleva při ostření je poněkud delší, než je obvyklé. Pořízené snímky mají ke skutečné kvalitě poměrně daleko problémem není ani tak šum, který se v této třídě vyskytuje prakticky pořád, ale zejména nepříliš dobrá konverze z RGBG matice CCD čipu do 24bitového obrázku, projevující se síťovým rastrem na fotografiích. Ze stejného důvodu mají snímky i menší ostrost, a horší prokreslení v tmavších partiích. Pozitivní je naopak dobrá práce elektroniky, schopné nastavit vyvážení bílé i při umělém osvětlení. Z dalších funkcí, které se mezi automaty nevidí tak často, je možnost ručního zaostření na 1 či 2 metry nebo do nekonečna, makrozáběry od 6 centimetrů a "auto-bracketing" produkující trojici snímků s posunutou expoziční hodnotou o 0 a ? 0,5 EV. Také videosekvence s rozlišením 320 x 240 bodů při 15 snímcích za sekundu a délkou omezenou jen kapacitou SD karty patří k tomu lepšímu, co je na trhu k dispozici. Digimax 360 od Samsungu je sice bohatě vybavený fotoaparát, ovšem s kvalitou výsledných snímků už nemusí být každý spokojen.

Cena vč. DPH: 9 990 Kč

Canon Digital IXUS 400

Stylová řada Digital IXUS od Canonu dnes zahrnuje hned několik typů, z nichž tím nejvybavenějším je IXUS 400. V těle skládajícím se z ušlechtilé oceli spolu s keramickými prvky (uváděném pod názvem Super Hard Cerabrite) se nalézá elektronika zastoupená zejména obrazovým procesorem Digic, který se stará o hlavní funkce fotoaparátu. Jako jediný produkt v řadě IXUS nabízí Canon Digital IXUS 400 také trojnásobný optický zoom (pokud pomineme už postarší, ale stále nabízený model IXUS V3), takže lze prohlásit, že na úkor stylovosti nebylo obětováno nic z funkcí. Ovládání je u Canonu v podstatě tradiční a skládá se ze dvou systémů nabídek přímo na displeji. V té základní, vyvolané tlačítkem Func, si uživatel může zvolit systém vyvážení bílé, korekci expozice, kvalitu a rozměr snímku, a ekvivalentní citlivost snímače. Přímá tlačítka ovládají fotografický režim (dávka, jeden snímek, samospoušť), nastavení blesku (5 voleb), ostření (autofokus, krajina, makro) a systém měření expozice. Pořízené snímky jsou precizně prokreslené, dobře doostřené a s minimem šumu, i když se na nich někdy objevuje vada chromatické aberace, daná přeci jen opticky slabším objektivem. Celkově ale patří k tomu nejlepšímu, co lze ve stylových přístrojích získat. Z dalších funkcí můžeme jmenovat oblíbené videosekvence (maximálně tříminutové) či zvukové komentáře snímků. Za pozornost stojí možnost tvorby nočních snímků s ručně ovládanou rychlostí závěrky (!), pochopitelně vybavená redukcí šumu, a velmi rychlý firmware, uplatňující se jak při ostření, tak v menu či při prohlížení pořízených fotografií.

Cena vč. DPH: 18 990 Kč

Nikon CoolPix SQ

Tento až téměř extravagantní kousek navazuje na design, který byl u fotoaparátů Nikon oblíbený před několika lety. Jeho tělo je totiž možné zlomit v polovině a otočit podél osy, a tak ze zcela plochého přístroje získat zajímavý a poměrně dobře uchopitelný fotoaparát. Nikon vsadil na rotační ovladač na vrchní straně, který dovoluje nastavit sevisní režim, pořizování videosekvencí, plně automatický režim, poloautomatiku a scénickou automatiku. Příslušné typy scény se pak volí v menu, kde lze vybírat z motivů portrét, party/interiér, noční portrét, pláž/sníh, krajina, západ slunce, noční krajina, muzeum, ohňostroj, makro, reprodukce, protisvětlo, sport, úsvit/soumrak a panorama asistent. To je ale tak bohatá nabídka, že si uživatelé spíše oblíbí nanejvýš několik typů scény, které budou používat. Na snímcích je patrné jen třímegapixelové rozlišení, i když prokreslení detailů není vyloženě špatné. Zásadním problémem je však enormní vliv jasového i barevného šumu, který je dobře vidět hlavně na jednolitých plochách a kterému neprospívá kompresní algoritmus s patrnými artefakty. V oblasti boje s šumem na fotografii je bohužel CoolPix SQ v tomto přehledu tím nejslabším hráčem. Na druhé straně některé zajímavé funkce, jako Best Shoot Selector, pomáhají i méně zkušeným uživatelům pořizovat ostré snímky, neboť jsou pomocí jednoduchého algoritmu schopny ze série rychle vyfotografovaných záběrů bleskurychle vybrat ten nejostřejší. Chcete-li opravdu superstylový přístroj, sáhněte po CoolPixu SQ, ale počítejte s tím, že pořízené fotografie ke špičce rozhodně patřit nebudou.

Cena vč. DPH: 14 490 Kč

Olympus m[mju:] 400 Digital

Stylový, ale stále ještě klasicky vypadající model m[mju:] 400 od Olympusu je odpovědí na rozmáhající se poptávku po malých a příjemných digitálních fotoaparátech. Klasická koncepce je vybavena odsuvnou krytkou objektivu, za kterou se tentokrát ukrývá optika s trojnásobným optickým transfokátorem. Olympus také minimalizoval ovládací prvky, takže vyjma tlačítek pro nastavení úrovně zoomu najdeme na zadní straně jen čtyři klávesy uspořádané do kruhu, a pod nimi ještě dvě tlačítka pro zobrazení pořízených snímků a potvrzení volby. Veškeré ovládací postupy se tedy provádějí přímo na displeji, což ne každému musí vyhovovat. Jak ohodnotit pořízené fotografie? Čtyřmegapixelové rozlišení je znát, a tak není velkým problémem ani nižší ostrost v detailech. Naproti tomu na stejnobarevných plochách je patrný barevný šum, a také zpracování diagonálních linií nepatří k tomu nejlepšímu. Poměrně dobře se však objektiv Olympus vypořádal s chromatickou vadou, která se objevuje jen ve velmi omezené míře. V obrazovém menu se dále dají nastavit programy scénické automatiky, jež zahrnují portrét, portrét s pozadím, krajinu, noční snímek a autoportrét. Nechybí ani možnost natáčet video v rozlišení 320 x 240 bodů, ovšem dlouhé jen 16 sekund. Zajímavostí konstrukce je také odolnost proti povětrnostním vlivům. Olympus m[mju:] 400 Digital má rozhodně co nabídnout tomu, kdo chce zajímavý a přitom relativně nenápadný fotoaparát, schopný pořídit poměrně slušné fotografie.

Cena vč. DPH: 14 990 Kč

Pentax Optio S4

Optio S4 od Pentaxu je stylový přístroj v kovovém těle, disponující 4megapixelovým snímačem a trojnásobným transfokátorem s optikou SMC Pentax. Rozměrově patří k těm nejmenším, ale jeho funkční výbava rozhodně není chudá. Ovládání je realizováno trojicí tlačítek a čtyřsměrovým ovladačem s potvrzovací funkcí, přičemž přímo lze volit režim práce blesku (5 modů), ostřicí režim, disponující i autofokusem se sedmi ostřícími body i manuálním ostřením, a samospoušť či dávkové snímání. Tlačítko Mode pak dovoluje zvolit jeden z 8 režimů, mezi kterými nechybí noční portrét, krajina, videosekvence (maximálně 1 minuta) nebo panoramata. Menu je dobře graficky propracované a snadno pochopitelné. Fotografie lze ale hodnotit poměrně obtížně, protože firmware dovoluje značné zásahy do způsobu jejich následného zpracování elektronikou. Ve standardním nastavení střední úrovně doostření je však patrný šum na stejnobarevných plochách, ještě zvýrazněný kompresním algoritmem, i když ostrost detailů je v tomto režimu obdivuhodná. Při snižování doostření se sice ztrácí zmíněný šum, ale klesá také prokreslení v detailech. Průměrné fotografie vykazují menší podíl barevného šumu při standardní citlivosti. Ostření i pohyb v menu jsou velmi rychlé, s výjimkou složitějších situací v interiéru, kde si autofokus vyžádá chvíli na rozmyšlení. Průhledový hledáček je téměř mikroskopický a lze jej používat snad jen v nouzi, a na druhé straně je zde bohatá výbava dalšími funkcemi. Jedná se o rychlý a přitom dobře vybavený miniaturní foťáček, ovšem se spornou kvalitou snímků.

Cena vč. DPH: 16 300 Kč

Canon PowerShot A80

Po úspěšném modelu PowerShot A70 přichází inovace v podobě typu A80. Obsahuje několik inovativních prvků, zahrnujících zejména v této třídě neobvyklý výklopný LCD displej či kovové součásti těla. Z hlavních parametrů stojí za zmínku 4megapixelový snímač, spolupracující s procesorem Digic a technologií iSAPS, a trojnásobný optický zoom s možností instalace dalších předsádek či konvertorů. Ovládání odpovídá dalším Canonům a zahrnuje rotační volič pracovních režimů (scénické programy, rychlá závěrka, pomalá závěrka, noční portrét, krajina, portrét; plně automatický režim, poloautomatický režim, preference clony, času, plně manuální mod a dva uživatelské režimy C1 a C2) spolu se čtyřsměrným ovladačem a tlačítky Func a Menu. Složitější volby se provádějí na displeji a zahrnují například vyvážení bíle, fotografický efekt, rozlišení, sílu komprese či korekci expozice. Pořízené fotografie nemají daleko k ideálu v této třídě, výborně hodnotíme účinnou redukci šumu, barevnou hloubku, a hlavně skvělou ostrost obrazu, ke které přispívají i změny v konstrukci objektivu (přidání dalších asférických členů). Jediným slabším momentem je schopnost automatického vyvážení bílé při umělém osvětlení, která nepracuje zrovna ideálně. K výhodám patří i až tříminutová videa s podporou nejlevnějších paměťových karet CompactFlash a inteligentní devítibodový autofokus. Celkově nabízí PowerShot A80 výbornou kvalitu fotografií, velmi bohatou nabídku funkcí, a díky napájení ze čtveřice tužkových baterií (případně NiMH akumulátorů) také extra dlouhou výdrž.

Cena vč. DPH: 14 990 Kč

HP PhotoSmart 945

Z vlastností HP PhotoSmartu 945 rozhodně nejvíce zaujme 8násobný optický transfokátor (tradičně u HP inzerovaný jako 56násobný v kombinaci s digitálním zoomem) a 5,3megapixelový CCD snímač. Přístroj se ovládá především rotačním voličem programů na vrchní straně, který zahrnuje sportovní režim, krajinku, portrét, snímání videosekvencí, plnou automatiku, preferenci času a preferenci clony. Zadní strana je vedle displeje doslova poseta spoustou tlačítek (celkem 7 + čtyřsměrný ovladač s potvrzovací středovou klávesou OK), a opět lze volit například funkční režimy blesku nebo ostřicí mody. Pořízené fotografie jsou na svou třídu průměrné, dobré je hlavně barevné podání. Problematicky vycházejí jednolité barevné plochy a diagonální linie, na nichž se podepisuje přílišné doostření a intenzivní kompresní algoritmus. Velkým problémem je všudypřítomná chromatická vada, objevující se i na nepříliš kontrastních rozhraních tmavé a světlé barvy. Dobře funguje technologie Retinex, kterou HP uvádí poprvé u tohoto modelu a jejíž účelem je inteligentní analýzou obrazu zesvětlovat místa, jež jsou vinou uživatele či světelných podmínek podexponovaná. Ovládání je komplikováno tím, že celý firmware, a zejména pak zobrazovací část má jen velmi slabý výkon, a tak se obraz na displeji i v hledáčku často trhá a zadrhává, během fotografování dokonce zmizí úplně. Dojem z cenově přijatelného 5megapixelu kazí průměrná kvalita snímků a velmi pomalé a trhané zobrazení.

Cena vč. DPH: 19 990 Kč


Střední proud digitálů - Digitální fotoaparáty s optickým zoomem do 20 000 Kč (CD) II

Minolta Dimage Z1

Zcela nový produkt v kategorii ultrazoomů představuje Minolta Dimage Z1. Disponuje 10násobným optickým zoomem, tedy transfokátorem v ekvivalentním rozsahu 38-380 mm, se kterým si můžete troufnout i na náročnější scény, a to vše za výbornou cenu. Samotné tělo s úctyhodným objektivem je vybaveno dobře patrným gripem pro pevné a jisté uchopení, kterého je třeba při práci s tak extrémní ohniskovou vzdáleností. Také u tohoto fotoaparátu je hlavním ovládacím prvkem rotační ovladač přímo na gripu s pěticí programů scénické automatiky (noční portrét, pláž/sníh, krajina, sportovní režim a portrét), programovatelnou automatikou, preferencí clony i času závěrky, plným manuálem a pochopitelně i plnou automatikou. V nabídce nechybí ani možnost snímání videosekvencí v délce až 150 sekund, a také klipů v rozlišení 640 x 480 bodů při 30 fps, jejichž délka však nemůže překročit 13 sekund. Na zadní straně hned vedle displeje se nachází čtyřsměrný ovladač s potvrzovacím tlačítkem a další tři funkční klávesy. Pořízené fotografie lze charakterizovat jako poměrně ostré a dobře prokreslené, i když na nich je patrné jen třímegapixelové rozlišení a občasný barevný i jasový šum. Z optických vad objektivu si uživatelé mohou povšimnout také časté chromatické aberace na ostrých rozhraních světlých a tmavých částí obrazu. Při prudších pohybech je slyšet klepání objektivu uvnitř těla přístroje. Celkově je tato Minolta zajímavým a především cenově přístupným ultrazoomem se snadným ovládáním a mnoha funkcemi, i když disponuje pouze průměrnou kvalitou snímků.

Cena vč. DPH: 15 990 Kč

Olympus Camedia C-5000Zoom

Horkou novinkou je model C-5000Zoom od Olympusu. V nabídce tohoto výrobce jde o vstup do doposud trochu opomíjeného segmentu dobře vybavených kompaktů za příjemné ceny. Na první pohled zaujme nekonvenčním vzhledem, při jehož tvorbě byl kladen důraz na ergonomii. Zcela nově, a dlužno dodat že velmi příjemně, inženýři nadesignovali grip, i když je možná škoda, že je pouze plastový a ne třeba pogumovaný. Fotoaparát se ovládá rotačním voličem na vrchní straně přístroje, který nabízí režimy krajina, portrét s pozadím, sportovní mod, portrét, autoportrét a noční snímek. Nechybí ani uživatelský režim MyCamera, preference času, clony a plně manuální mod. Lze rovněž pořizovat videosekvence v nejvyšším rozlišení 320 x 240 bodů při snímkové frekvenci 15 fps. Z dalších funkcí stojí za zmínku režim supermakro se snímáním předmětů ve vzdálenosti už 4 centimetry. Kvalita pořízených snímků je velmi dobrá, šum na obrázcích není téměř patrný, a pokud budete fotografovat do formátu TIFF (to C-5000Zoom umožňuje také), pak se ztratí docela. Také ostrostí se snímky řadí k nadprůměru v této kategorii, i když k úplné špičce ještě drobný krůček chybí. V každém případě přístroj nabízí ještě možnost ovlivňovat zpracování snímků v obrazovém procesoru prostřednictvím voleb úrovně saturace, kontrastu a doostření, což v mnoha případech výrazně ovlivňuje jejich podání. V každém případě je Olympus C-5000Zoom velmi dobře vybavený a solidně fotografující aparát, i když je za tuto kvalitu potřeba zaplatit o něco více, než na kolik přijdou konkurenční modely.

Cena vč. DPH: 16 990 Kč

Samsung Digimax V4

Samsung Digimax V4 disponuje standardním trojnásobným zoomem a snímačem, který produkuje snímky s maximální rozlišením 2 272 x 1 704 bodů. Hlavním ovládacím prvkem je rotační ovladač umístěný na zadní straně, na němž je sloučeno do osmi voleb hned deset různých režimů zahrnujících plnou automatiku, programovatelnou automatiku, portrét, noční snímek, videosekvenci, či funkci zvukového záznamníku. Mezi preferencí clony, času a plně manuálním režimem je nutné si vybrat v obrazovém menu. Ovládání přístroje je tak poněkud komplikovanější, než bývá zvykem, na čemž má podíl i ne zcela logická struktura nabídek a jejich popisky ve zkratkách. Další volby, jako například funkce blesku (5 režimů), makrozáběry či expoziční režim, je možné nastavit na čtyřsměrném prstencovém ovladači. Rychlost fotoaparátu je průměrná, a kazí ji nutnost dobíjení blesku při každém zapnutí přístroje. Kvalita snímků je nadprůměrná, i když i zde je dobře patrný šum a nižší ostrost v drobných detailech. Na fotografiích vidět velký rozsah zejména v tmavších úrovních barev, kdy nedochází k jejich slévání. Velkou poklonu je třeba vystřihnout objektivu Schneider-Kreuznach, který je zcela prost chromatické vady a díky němuž může elektronika dosahovat tak dobrých výsledků. Poněkud zvláštní je ale celkové barevné ladění snímků. Smíříte-li se s drobnými prohřešky proti dokonalému podání fotografie, je Samsung Digimax V4 za zhruba 13 a půl tisíce korun výborný přístroj se skvělým objektivem.

Cena vč. DPH: 13 490 Kč

§§§§§


Půl roku s notebookem - Netradiční recenze notebooku Dell Latitude D600

Lukáš Erben

c03p0706

Klasické recenze se snaží být maximálně objektivní a spravedlivé. Tato však nemá nic podobného za cíl je totiž souhrnem zcela subjektivních a osobních zkušeností uživatele notebooku po více než šesti měsících společného každodenního soužití: počínaje jeho výběrem a objednáním, přes postřehy související s denním provozem až po zkušenosti se záručním servisem. Přesto věřím, že za ní stojí několik objektivních argumentů. Přesněji přes šedesát tisíc argumentů včetně DPH.

Myslím, že označení "mobilní uživatel" je v mém případě namístě notebook se mnou cestuje prakticky všude a to pět až šestkrát týdně. Denně jej nosím na přednášky či do práce, a přinejmenším jednou denně vyčerpám alespoň z poloviny, ale často i celou kapacitu akumulátoru. Brašna s přenosným počítačem se pro mne v podstatě stala standardní součástí šatníku. Je pochopitelné, že pro takovéto nasazení se hodí sice plně vybavené, ale lehčí a odolnější notebooky. Má volba padla letos na jaře na (tehdy zbrusu nový) Dell Latitude D600 notebook střední třídy postavený na platformě Intel Pentium M/Centrino, jehož test byl uveřejněn v PC WORLDu 6/2003. Roli v tomto případě hrál vcelku dobrý poměr ceny a výkonu, rám a kryt displeje z trimetal slitiny, výkonnější grafika ATI, bohatá výbava (vč. sériového portu a levného interního Bluetooth adaptéru), přijatelná hmotnost a rozměry, a v neposlední řadě i nabízený servis a záruka.

Objednání a dodávka

Největším problémem výpočetní techniky Dell je, že si ji prostě nemůžete osahat. Firma totiž prodává své výrobky přímo koncovým zákazníkům (formou objednávek přes internet či telefon) u tak zásadní investice, jakou notebook bezesporu je, to pochopitelně může být celkem problém, zejména u jednotlivých zákazníků či menších firem významnější roli tak hrají recenze či doporučení kolegů a známých. Pokud si Dell objednáte, jeho kompletace začíná teprve po potvrzení objednávky (v případě nových zákazníků často až po zaplacení pro forma faktury) od potvrzení objednávky k dodání tak mohou uplynout i tři týdny, v mém případě se jednalo zhruba o 14 dní. Konfiguraci je nejlepší provést na internetu než se do ní pustíte, podívejte se na aktuální promo nabídky (zvýhodněné konfigurace) nebo zkuste telefonicky kontaktovat Dell a dohodnout slevu, kterou poté zadáte do on-line konfigurátoru kupovat vše za "plné" ceny opravdu nemá smysl. U standardních konfigurací obvykle platí, že co můžete upgradovat sami z "aftermarket" dílů, tedy zejména operační paměť (ale při troše zručnosti, dostupných recovery CD, a není-li disková šachta zapečetěna, i pevný disk či optickou mechaniku), to se nevyplatí objednávat u výrobce. Například zvýšení kapacity RAM je tradičně několikanásobně dražší, než když si sami dodatečně zakoupíte SoDIMM DDR modul upgrade paměti je přitom operace, která neovlivňuje záruku. A když už je řeč o záruce: Dell nabízí možnost (i dodatečného) dokoupení tzv. complete care, tedy záruky, která zahrnuje náhodné poškození uživatelem i v případě, že k závadě (např. rozbitý displej) dojde vaší vinou, vám tato bude bezplatně odstraněna.

Notebook dorazil dle objednávky s předinstalovanými Windows XP Professional CZ, balení obsahuje i instalační CD Windows a CD s ovladači a diagnostickým softwarem Dell nejedná se sice o kompletní sadu recovery CD v pravém smyslu slova, plné obnovení lze ale s přiloženými CD provést. Kromě těchto CD, příruček a AC adaptéru se již v rozměrné krabici skrýval pouze telefonní kabel. Zprovoznění přeinstalovaného systému Windows bylo zcela bezproblémové.

Latitude D600 je po mechanické stránce zkonstruován o poznání lépe než jeho předchůdci. Daní za to je sice nekompatibilita se staršími "media-bay" moduly (disky, optické mechaniky, baterie), robustnost notebooku se ale podstatně zvýšila. Vnitřek je vyztužen rámem ze slitiny lehkých kovů spodní část je díky tomu poměrně tuhá (notebook můžete bez obav popadnout za růžek, aniž by se začal hrozivě kroutit a skřípat). Stejná slitina byla použita i na kryt víka displeje v případě displeje je ovšem poněkud zvláštní chování pantů, které v poměrně velkém rozpětí pruží (to je nepříjemné, máte-li jej ve zcela svislé poloze v autobuse či autě v takovém případě je nutné naklonit jej ve větším úhlu, aby se nekýval). Po půlroce používání zůstala sice vůle pantů nezměněna už na samém počátku však byla příliš velká (nejedná se přitom o kusovou závadu, ale o "vlastnost"). Příjemné je naopak velké a robustní tlačítko pro otevírání displeje.

Drtivá většina portů a rozhraní je na zadní straně notebooku (výjimku tvoří pouze zvuk, Irda, PC Card a Smart-Card na levé straně). Velkým plusem je dle mého názoru přítomnost sériového portu, který využívám pro některé specifické účely jako je diagnostický software pro vozy koncernu VW, GPS či komunikaci se staršími mobilními telefony. Bohužel chybí PS/2 port, který některá externí zařízení (konkrétně GPS) používají k napájení (lze to řešit napájecí redukcí z USB). USB 2.0 porty jsou k dispozici pouze dva, což může být občas málo navíc jsem se opakovaně setkal s podivným chováním, kdy mi externí myši fungovaly střídavě pouze v prvním či druhém portu. Klávesnice je velmi kvalitní a příjemná má navíc poměrně přirozené rozložení kláves i klávesy jako je Home či Print Screen jsou k dispozici přímo a nikoliv přes FN. Bohužel na speciálních klávesách (Mail, Internet apod) Dell tradičně šetří nenajdete žádné z nich, ani nelze jejich funkci vyvolat přes tlačítko Fn. Kromě vypínače je k dispozici jen regulace hlasitosti a tlačítko Mute (obě navíc nejsou přístupné při zavřeném displeji). Deaktivace Wi-Fi/Bluetooth se provádí přes klávesy Fn+F2. Integrován je jak touchpad, tak trackpoint chybí sice kolíbka či kříž, pro scrollování lze ale využít pravý a spodní okraj touchpadu ten vcelku chytře pozná, zda posouváte kurzor, či chcete rolovat okno.

Mechanika CD-RW Matsushita UJDA 360, umístěná na pravé straně, podporuje zápis až 24násobnou rychlostí tak rychle byla ale ochotna zapisovat pouze na média Imation. Na média jiných značek zapisuje buď 16x (Verbatim), nebo 8x (Sony, Multidisc). Zvukový výstup D600 je velmi nekvalitní. Použitý zvukový čip SigmaTel Audio (AC \97) má sice dobrou frekvenční odezvu, zoufalá je ale hladina šumu a rušení přenosy po sběrnici (disk, grafika apod.). Integrované reproduktory postrádají basy, jsou však poměrně hlasité a zřetelné, interní mikrofon je umístěn u spodní hrany displeje. Linkový vstup je použitelný prakticky pouze pro externí mikrofon. Standardně dodávaný pevný disk neoslní kapacitou (20 GB) ani rychlostí (4 200 rpm) pokud pracujete s programy, které často čtou či zapisují, rozhodně byste měli upgradovat na výkonnější a větší. Disk je v pouzdře, jež není pečetěno, přesto si však nejsem jist, zda jeho výměna za jiný není porušením záruky (nikdo se ale nemusí nic dozvědět, že...). Již zmiňovaný upgrade paměti instalací modulu SoDIMM DDR 266 (v mém případě rychlejším KingMax DDR 333, 256 MB CL 2,5) proběhl bez problémů.

Procesor Pentium M 1,3 GHz spolu s celkovou RAM 384 MB stačí nejen na všechny běžné, ale i na většinu náročnějších aplikací. Na limity jsem narazil pouze při zpracování většího množství dig. fotografií, což přikládám kapacitě paměti RAM. Připojení externího sekundárního monitoru či projektoru funguje bezvadně, včetně zobrazení videa. Hraní her na grafickém čipu ATI Mobility Radeon 9000 Pro se 32 MB paměti je i v nativním rozlišení XGA vcelku bezproblémové dokonce i tituly jako je GTA: Vice City či TES: Morrowind běhají dostatečně rychle a displej má dostatečně rychlou odezvu pro jejich plynulé zobrazování. Na hraní nejnáročnějších novinek typu Splinter Cell, Halo či Max Payne 2 je však přeci jen vhodnější stolní PC. Kvalita displeje (klasický XGA 14", v nabídce je i stejně velký SXGA+) je o něco lepší, než tomu bylo u starších modelů u dodaného notebooku navíc nebyl žádný vadný pixel ani subpixel, a během prvního půl roku se ani žádný neobjevil. Přesto se ale nejedná o žádný zázrak jas, kontrast a barevné podání jsou spíše průměrné. Totéž platí o baterii její kapacita není příliš velká (48 WH) a výdrží tedy mezi notebooky s Pentiem M či Centrinem příliš neoslní při střední zátěži jsou to zhruba 2,5 až 3 hodiny, při minimálním vytížení (textový editor) zhruba čtyři hodiny.

Pentium M podporuje pochopitelně změnu pracovní frekvence ve Windows XP bohužel není možné kontrolovat nastavení SpeedStep tak přesně jako ve Windows 2000. To lze obejít rezidentní utilitou SpeedSwitchXP, která nabízí funkce původního intelovského apletu pro Windows 2000 (a pár drobností navíc). Můžete tak přesně nastavit, zda má procesor stále pracovat na plný výkon, dynamicky přepínat (s optimalizací pro výkon či životnost baterie), nebo zůstat na minimální frekvenci. S regulací frekvence souvisí i otázka chlazení. Latitude D600 disponuje jedním ventilátorem, který nasává vzduch ze spodní strany notebooku a vyfukuje jej ze zadní stěny. Na stole funguje systém báječně problém ale může nastat, pokud se spodní strana notebooku položí na měkký podklad (deka, kalhoty apod.) pracujete-li v režimu dynamického přepínání či na max. výkon, může se počítač značně zahřát.

Za šest měsíců používání jsem narazil jen na málo problémů, které by výrazně znepříjemňovaly uživatelský komfort. Kromě zmíněných podivností v chování USB portů mne iritovalo zejména chování interního Wi-Fi adaptéru Dell TrueMobile 1300 (811.b+g) ten se po deaktivaci a následné reaktivaci pomocí Fn+F2 často odmítal přihlásit delší dobu do sítě (nejrychlejší bylo prostě počítač restartovat). Vzhledem k tomu, že standard g prozatím není příliš rozšířen, bych asi dnes raději volil adaptér Intel (Centrino). Mechanické opotřebení je prozatím minimální lehce odřený kryt notebooku a mírné ošoupání některých kláves. Na gumě, sloužící k uchycení kabelů okolo AC adaptéru, se ulomil plastový aretační kolík.

Prozatím se u Latitude D600 vyskytla jediná závada, která si vyžadovala zásah servisního technika po cca pěti měsících přestal fungovat interní Bluetooth adaptér (přesněji řečeno, vypínal se a zapínal v intervalu několika desítek vteřin). Servisní zásah proběhl rychle a bez problémů hned následující den po nahlášení závady (tedy do 24 hodin, u zákazníka). Závada byla v uvolněném miniaturním USB konektoru na základní desce, do kterého je Bluetooth modul zasunut (údajně se jedná o jednu z mála závad na řadě D600, jež se navíc týká jen prvních revizí desky) technik na místě vyměnil základní desku včetně rámu z lehké slitiny (prakticky celý vnitřek notebooku) oprava zabrala zhruba hodinu.

Po šesti měsících každodenního používání Latitude D600 mohu vyjádřit spokojenost. Za své peníze jsem získal notebook, který vyhovuje potřebám na kompletní vybavenost, výkon, přenosnost a odolnost. Vzhledem k (prozatím) bezproblémovému servisu a možnosti dokoupení complete care záruky, se dle mého názoru větší investice do značkového notebooku vyplatila.

Dell Latitude D600

tuhý rám a kryt displeje.

slušný poměr cena/výkon

záruka a servis

objednávání a dodací lhůta

panty víka displeje

vyšší ceny za orig. upgrade a doplňky

Současná cena vč. DPH: 60 300 Kč

Původní konfigurace:

Dell Latitude D600 Pentium M 1,3 GHz,

128 MB RAM, HDD 20 GB, CD-RW

XGA 14", M. Radeon 9000 Pro 32 MB

Interní Bluetooth Modul Dell, WiFi Dell TrueMobile 1300 b+g

Upgrady: 256 MB DDR 333 SoDIMM KingMAX (cca 2 000 Kč vč. DPH)

Pro příjemnější práci

Myš pro notebook

Velmi jsem si oblíbil miniaturní přenosné USB myšky. I když nemám problém pracovat s touchpadem či joystickem, i malá a nepříliš ergonomická myška je dle mého názoru výkonnější. V současné době lze sehnat různé modely dokonce i bezdrátové či se zatahovacím kablíkem.

Dálkové ovládání přes mobil

Pokud vlastníte mobilní telefon Sony Ericsson (či Ericsson) s rozhraním Bluetooth, měli byste rozhodně vyzkoušet freewarový prográmek PC Control s jeho pomocí můžete z mobilu rádiem ovládat pohyb kurzoru myši a některé nejběžnější aplikace (prezentace Power Point či přehrávání a hlasitost v Media Playeru). Podobný prográmek existuje i pro některé mobilní telefony Nokia.

Ochranné pouzdro místo speciální brašny

Notebook nosím v obyčejné brašně přes rameno, ve speciálním látkovo-pěnovém pouzdru. Běžná brašna je jednak menší, ale zejména nepřitahuje nežádoucí pozornost například pokud ji omylem ponecháte ležet na sedačce v autě.

GPRS všude, kam se podíváš

Služba Data Nonstop nedostala ocenění Best of Invex náhodou pro mobilní uživatele je to doslova požehnání. Zapomeňte na Wi-Fi spoty jejich dosah je stěží v desítkách metrů a mimo několika největších měst prakticky neexistují. GPRS 4+1 či 4+2 nabízí rychlost srovnatelnou s klasickým modemem (downstream). Nejlepší je použít mobilní telefon s technologií Bluetooth; pokud si chcete pořídit druhý mobil jen na data (tedy co nejlevněji), vycházejí nejlépe telefony Siemens s datovým kabelem (sériový či USB).

§§§§§


Polepte si kancelář - Dymo LabelManager 400 - štítkovač s připojením do PC

Petra Seitzová

c03p0707

Štítkovače nepředstavují univerzální přístroj pro každého, ale jsou situace, kdy jsou téměř nezastupitelné. K jedněm z posledních modelů na našem trhu patří i Dymo LabelManager 400, který nabízí rovněž možnost propojení s počítačem. Tedy kromě klasického tisku polepek a štítků na šanony, zásuvky, zvonky a bůhví co ještě, přes vlastní klávesnici funguje LBM400 i jako tiskárna, kdy se připojuje přes USB rozhraní. Při instalaci z přiloženého CD se ve vašem počítači objeví nejenom ovládací program, ale nainstalován je samozřejmě i příslušný ovladač. Zde jsme narazili na menší problém v podobě konfliktu s ovladačem naší síťové tiskárny, kdy kvůli tomuto konfliktu LM400 odmítl tisk. Pokud jsme však LM400 umístili jako jedinou tiskárnu, pracoval bez problému.

Samotný program je velice jednoduchý, a pracovat s ním dokáže každý průměrný uživatel Wordu. V přehledném menu si zvolíte délku a šířku štítku, počet řádků, typ a orientaci písma, a nakonec připojíte různé efekty včetně obrázků. Text lze vložit i z jiných aplikací, např. z Excelu. Label-Manager samozřejmě vytiskne štítek s čárovým kódem, datem i časem. Umožňuje hromadný tisk s předtištěným oddělovačem nebo prostě sám štítek odstřihne, mezi funkcemi najdeme i kontrolu nastavení barvy pásky a tisku.

Dymo LabelManager 400

jednoduchá obsluha, software

ovladač

K testu zapůjčila firma: 100Mega www.100mega.cz

Cena vč. DPH: 5 170 Kč

§§§§§


Nejvýkonnější z rodiny Palmů - Palm Tungsten T3 - nová generace přináší řadu inovací jak zvenčí, tak uvnitř

Michal Bareš

c03p0710

Uvažujete-li o tom, že začnete používat PDA a stále ještě nejste rozhodnuti, zda se přikloníte k platformě PocketPC či dáte přednost klasickému "Palmu", doporučujeme vaší pozornosti novinky, jež před nedávnem představila právě společnost Palm.

Nejočekávanějším přírůstkem do této rodiny je bezpochyby T3, tedy již třetí generace řady Tungsten. Když jsme před časem recenzovali model T2, největší výtkou z naší strany bylo, že hlavní inovací bylo pouze zrychlení oproti předešlé verzi, T3 je však přepracován mnohem výrazněji. Stejně jako u jeho otce a dědečka, je prvním rozpoznatelným rysem Tungstenu T3 vysouvací spodní část přístroje. Pod ní se historicky skrývala ploška pro psaní Graffiti znaků. Vysuneme-li však kryt T3 s nově designovanými ovládacími tlačítky, dostaví se první překvapení. Místo psací plošky totiž zabírá prodloužená část displeje. Díky tomuto řešení bylo možné zvýšit rozlišení z původních 320 x 320 na 320 x 480 bodů. Větší velikost displeje podporují novější aplikace, zatímco při práci se starším softwarem se v dolní částí displeje objeví klasická Graffiti ploška. S inovací displeje je spojena i další významná novinka, kterou je možnost otočit obraz z "portrétní" podoby o 90? do pozice "landscape", která je zvláště vhodná nejen pro práci se složitějšími dokumenty či aplikacemi, ale hlavně při multimediálním provozu. I když je T3 převážně profesionální organizačně/informační nástroj, možnost podívat se na film je lákavá.

O dostatečný pohon pro operační systém PalmOS 5.2.1 a aplikace se stará 400MHz procesor Intel XScale, podporovaný 64 MB paměti (dostupná kapacita pro ukládání činí 52 MB). Rozšíření paměti umožňuje slot pro SD kartu.

Mezi nejviditelnější softwarové změny patří malá lišta na spodní části displeje, s ikonami pro rychlý přístup k nejfrekventovanějším aplikacím. Najdeme na ní mimo jiné i tlačítko pro snadné vypnutí a zapnutí Bluetoothu, pro natočení a roztažení displeje a pro přepínání mezi klávesnicí, Graffiti a Graffiti 2. Výrazného upgradu se dočkaly i aplikace v Documents to Go verze 6.002. Kontakty obsahují nová pole pro více adres, webovou adresu a vlastní položky, a v kalendáři je více místa pro poznámky. Agenda teď ukazuje příští schůzku i v případě, že je naplánována až na další den, a jednotlivá setkání lze odlišit barvami. Poměrně zásadní inovací je fakt, že T3 podporuje Java aplety, což by v budoucnu mělo přinést větší množství programů pro tento typ PDA.

Palm Tungsten T3 se dodává se synchronizační kolébkou, která má na starosti i napájení. Kapacita baterií umožňuje přibližně 4,5hodinový provoz běžných aplikací. Pokud tedy pojedete na delší než dvoudenní cestu, budete muset do kufru přibalit i tuto kolébku. Součástí dodávky je též kryt displeje (také odlišný od předchozích verzí) a software pro Windows i MacOS.

Na tomto PDA oceňujeme především dostatečnou rychlost, velmi dobrý displej a kompaktní rozměry. Dodávaný software plně postačuje pro profesionální činnost, avšak s češtinou si příliš nerozumí. Teoreticky by sice měl i nelokalizovaný Palm T3 zobrazovat českou diakritiku u dokumentů uložených ve formátu .RTF, avšak v praxi to vždy neplatilo. Dokument napsaný a uložený v MS Wordu 2000 do formátu .RTF (na PC byl nainstalován OS Windows XP Professional v české verzi) po převedení do Palmu zobrazoval české znaky zkomoleně. Nezbývá tedy, než se spolehnout na češtinu z domácí provenience, tu je však třeba zaplatit navíc ať již v podobě zvýšené ceny zařízení, nebo formou samostatné aplikace. I přes tuto výtku však Tungsten T3 představuje velmi konkurenceschopný přístroj, jenž jistě přiláká k Palmu (společnost se nedávno přejmenovala na PalmOne) řadu uživatelů.

Palm Tungsten T3

natáčecí displej

softwarové inovace

chybí originální čeština

K testu zapůjčila firma: PalmOne www.palmone.com

Cena vč. DPH: cca 13 000 Kč

§§§§§


Šikovná hrací skříňka - M-Audio Transit - vynikající přenosná zvuková karta s podporou USB

Libor Vacata

c03p0711

Mezi spolehlivé výrobce audiotechniky patří společnost M-Audio, která má ve své nabídce také malou přenosnou zvukovou kartu Transit. V podstatě se jedná o kvalitní AD/DA převodník, který díky 24bitovému rozlišení a samplovací frekvencí 96 kHz uspokojí nejen domácí uživatele, ale hodí se i jako pomocník do menších nahrávacích studií.

Zařízení zaujme na první pohled svou velikostí. Rozměry, odpovídající velikosti kreditní karty jen o málo tenčí, než je krabička cigaret, dokonale naplňují význam slova "přenosný". Připojení na rozhraní USB pak zajišťuje krom snadné konektivity také vlastní napájení, a proto není nutné kartu připojovat na externí zdroj napětí.

Transit vedle klasického analogového stereo-výstupu (1/8" jack) disponuje také digitálním optickým TOSlink výstupem, který umožňuje přenos kódovaného signálu AC3 i DTS do externí digitální soustavy reproduktorů. Třetí zástrčka na přední straně je společná analogovému a digitálnímu optickému vstupu, jenž je realizován 1/8" jackem, a pro převod z klasického TOSlink rozhraní dodává výrobce malou redukci.

Díky připojení na USB a přiloženým driverům probíhá komunikace s počítačem bezproblémově. V balení naleznete také výběr zajímavých sharewarových hudebních utilit a kvalitní program Live Delta, plnící funkci mixážního pultu. V ovládacím panelu můžete jednoduše nastavovat latenci zařízení, a tím si monitorovat jednotlivé hudební kanály. Chcete-li však pracovat se samplovací frekvencí 96 kHz, musíte počítat s tím, že Transit bude pracovat toliko jednosměrně, tedy pouze jako vstup či výstup. Mezi další drobné nevýhody může patřit nepřítomnost nastavování standardní i nahrávací úrovně hlasitosti.

M-Audio Transit se může pochlubit velmi kvalitní AD/DA konverzí i perfektním zvukem, který odpovídá kategorii tohoto zařízení. Díky své velikosti se hodí k připojení k notebooku, ale i pro použití v domácích hudebních studiích. Vlastníte-li stolní CD přehrávač s digitálním výstupem, můžete navíc zařízení využít k zálohování chráněných audio CD disků, aniž byste nějak tratili na kvalitě původní nahrávky.

M-Audio Transit

digitální vstup/výstup

převodník 24bit/96 kHz

malé rozměry

nemá nastavování hlasitosti

K testu zapůjčila firma: Disk Multimedia www.disk.cz

Cena vč. DPH: 4 890 Kč

§§§§§


Radeon 9800XT: Nový high-end - V současné době nejvýkonnější grafická karta osazená čipem ATI

Lukáš Erben

c03p0712

ATI se v posledním roce poměrně úspěšně daří udržet si před konkurencí mírný náskok. Jedna z posledních novinek mezi hi-end kartami, Radeon 9800XT, má být zárukou, že si kanadský výrobce grafických čipů podrží vedení minimálně do příchodu příštího roku.

Ostatně podobný krok, vedený snahou o opětovné převzetí titulu nejvýkonnější grafické karty, provádí i konkurenční nVidia nový model GeForce FX 5950 má za úkol konkurovat právě Radeonu 9800XT. Je přitom zajímavé, že obě konkurenční karty používají architekturu, která je (až na drobné úpravy a vyšší pracovní frekvence) přinejmenším rok stará vždyť první karty Radeon 9700 šly do prodeje na konci loňského léta a GeForce FX 5800 byla oficiálně ohlášena minulý podzim. Recept na nový model grafické karty je tak poměrně jednoduchý: stávající grafický čip a karta jsou vystaveny podrobnému zkoumání, při kterém jsou nalezeny a odstraněny případné slabiny: nová revize je obvykle schopna pracovat na vyšší frekvenci (a občas obsahuje i další vylepšení) a tedy i podávat vyšší výkon, čehož výrobce využije k představení nového modelu. To ostatně platí i tentokrát: pra-covní frekvence v případě GPU vzrostla z 380 na 412 MHz, u pamětí pak na 365/730 MHz. Avšak zde však možnosti nové grafické karty nekončí Radeon 9800XT má termální diodu, která sleduje teplotu GPU a dokáže komunikovat s ovladači grafické karty. Nepřesahuje-li teplota grafické karty hodnotu danou výrobcem, zvýší ovladače (automaticky a dynamicky) pracovní frekvenci až na 440 MHz. Podle toho, jak dobře postavené a odvětrané či chlazené je vaše PC, pak můžete získat o něco vyšší než garantovaný výkon tuto funkci, nazývanou "overdrive", lze přitom snadno v ovládacích panelech aktivovat či deaktivovat. Karta samotná zaujme především obrovským a těžkým chladičem s rozměrným ventilátorem (nikdy předtím jsme na grafické kartě neviděli ventilátor se srovnatelným průměrem), jenž naštěstí není příliš hlučný. Na spodní straně karty je pak destička, která se stará o chlazení poloviny DDR RAM čipů. Celkem běžné je u současných výkonných karet externí napájení v tomto případě přes velký konektor poměrně přijatelné jsou rozměry karty: svou délkou by neměla přesahovat nad DIMM sloty či konektory IDE. Námi testovaná referenční karta byla vybavena základní kombinací výstupů VGA, DVI a S-video, karty prodávané na trhu budou ale nejspíš vybaveny funkcí VIVO tedy i videovstupem. Jedním z velkých lákadel v maloobchodních baleních Radeonu 9800XT měla být OEM verze hry Half Life 2 kvůli nedávným událostem (odcizení zdrojového kódu hry a jeho šíření po internetu) bylo ale dokončení hry odloženo, a přinejmenším prozatím ji tedy u nejvýkonnější grafické karty ATI přiloženou nenaleznete (registrovaní majitelé by měli mít až do vydání HL2 náhradou možnost stáhnout si z internetu plné verze původního Half Lifu, včetně všech datadisků).

Vyšší pracovní frekvence grafické karty ATI Radeon 9800XT přináší ovoce v podobě lepšího výkonu nárůst je ale ve srovnání s verzí 9800 PRO obvykle do deseti procent (při základní frekvenci). Konkurenční GeForce FX 5950 sice nabízí obdobný výkon, ze srovnání vychází ale jako o něco slabší rozdíl je však o poznání menší, než tomu bylo u předchozích porovnání (Radeon 9700 vs FX 5800 Ultra, Radeon 9800 PRO vs 5900 Ultra). Stručně řečeno: ATI se podařilo udržet se na špici, nVidia ale srazila náskok konkurence na minimum.

Radeon 9800 XT je nejrychlejší dostupnou grafickou kartou GeForce FX 5950 mu však sekunduje v těsném závěsu, a tak budou hrát roli i další faktory jako je cena či hlučnost. Většinu uživatelů ale otázka koupě nejvýkonnější grafiky stejně nemusí příliš trápit: patnáct či dvacet tisíc jsou zvyklí investovat do důkladného upgradu či nového PC. Zajímavější proto je sledovat novinky ve střední třídě, kde ATI uvádí Radeon 9600XT, jejíž recenzi přineseme co nejdříve.

Výkon a konkurence

Německá testovací laboratoř IDG (techchannel.de) porovnávala nové grafické karty Radeon 9800XT a 9600XT, GeForce FX 5950 a 5700 se zcela novou řadou grafických karet a čipů XGI Volari. Výsledky ukazují jak na vyrovnaná skóre karet ATI a nVidia, tak na fakt, že ani nejvýkonnější karta s technologií XGI Volari nemůže konkurovat hi-end modelům konkurence.

Radeon 9800XT

nejvýkonnější na trhu

rozměry, rozumné chlazení

vysoká cena

K testu zapůjčila firma: ATI, www.ati.com

Cena vč. DPH: cca 19 000 Kč

§§§§§


Rychlejší než dřív - Externí kombinovaná mechanika CDRW Asus SCB-2408D

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0714

Potřebujete ke svému přenosnému počítači externí vypalovací mechaniku CDR/RW disků, která zároveň umí přečíst DVD? Hledáte takový výrobek, jenž ve vaší brašně nezabere mnoho místa a přesto nabídne vysoké užitné vlastnosti? Pak by vás mohlo zaujmout zařízení s označením CDRW Asus SCB-2408D. Tato mechanika nikoliv náhodou připomíná o něco starší model s číslem 1608D, měla by však při práci být ještě rychlejší.

Pro čtenáře, kteří se s externími mechanikami dosud nesetkali, je snad dobré ještě připomenout, že úspěšný model by měl být vybaven rychlým komunikačním rozhraním, které podstatným způsobem ovlivňuje celkový výkon při čtení i vypalování dat. Asus SCB-2408D nabízí hned dva způsoby připojení FireWire IEEE 1394 a USB 2.0. V případě, že alespoň jedno rozhraní podporuje váš počítač, můžete se těšit ze čtení CD-ROM disků 24násobnou rychlostí, stejně svižně by měla mechanika vypalovat CD-R média a poloviční rychlostí zvládnout pálení na CD-RW disky. Milovníci DVD formátu se mohou spoléhat na maximální 8násobnou pracovní rychlost. Testované zařízení je dodáváno s vlastním napájecím adaptérem, propojovacími FireWire a USB kabely, kompaktním diskem, na němž je uložen software Nero Burning Express, a zkušebním CD-R a CD-RW médiem. Svými rozměry 129 x 16 x 142 mm a hmotností 250 gramů patří výrobek k nejmenším na trhu, ovládací prvky pro zapnutí přístroje, spuštění a vypnutí audio CD, otevření dvířek a volbu hlasitosti naštěstí nejsou nijak titěrné. Při provozu je činnost signalizována diodou se zeleným či červeným světlem, upozorňujícím na čtení, resp. vypalování. Díky vlastnímu napájení může být zařízení použito jako samostatný CD přehrávač, na straně vedle ovládání hlasitosti je totiž vyveden i audiovýstup pro sluchátka nebo externí reproduktory. Na spodní straně je umístěno i nouzové otevírání krytu CD, které umožní vyjmutí disku při vypnutém napájení. Mechaniku jsme připojovali k počítačům se systémy Windows ME a Windows XP Professional, v obou případech byla bez problémů detekována a nevyžadovala žádné doplňkové ovladače. Předvedený výkon byl bezchybný při čtení CD disků, jednovrstvých DVD a během vypalování CD-RW médií. V těchto úlohách zařízení pracovalo deklarovanou rychlostí. U dvouvrstvých DVD jsme naměřili rychlost jen mírně přesahující 5x DVD, vypalování CD-R disků sice bylo označeno volbou 24x, ale reálná rychlost odpovídala v praxi spíše 16-18násobku. Vyzkoušeli jsme i činnost s připojením na pomalejší USB 1.1 port, abychom mohli odpovědět na otázku, zda se vyplatí nákup i uživatelům starších zařízení bez USB 2.0. Při testu se rychlost čtení a vypalování CD-R či CD-RW disků pohybovala na hranici 6,2-6,3x, u DVD však zůstala na úrovni 0,71-0,74x. I praktický test se spuštěním DVD filmu nás přesvědčil, že pro pomalejší USB 1.1 není tento výrobek zcela vhodný. Část filmu bylo možné sledovat bez problému, vždy po dvou až třech minutách však došlo ke zpomalení a trhání obrazu. Externí CD/DVD mechanika také větší měrou zatěžuje procesor počítače, hodnoty zatížení se v testovacích programech Nero DVDSpeed a Nero CDSpeed nezřídka přehouply přes hranici 30 %.

Asus SCB-2408D zpřístupní vypalování dat těm uživatelům, kteří do svých počítačů nechtějí nebo nemohou instalovat interní mechaniku. Díky snadnému propojení a přenositelnosti ji lze použít u více počítačů stejných nebo různých osob. Cena zařízení kolem 5 700 Kč vč. DPH může časem klesnout, jen těžko však sestoupí na úroveň výkonově srovnatelných interních zařízení.

Asus SCB-2408D

nízké rozměry a hmotnost

podpora USB 2.0 a FireWire

snadná instalace a použití

nižší rychlost vypalování s CD-R

Cena vč. DPH: 6 200 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, www.atcomp.cz

§§§§§


Základ s Wi-Fi na palubě - Asus A7V600 - základní deska pro procesory od AMD s bohatým příslušenstvím

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c03p0715

Mezi základními deskami si dnes uživatel může na trhu vybírat z mnoha typů s odlišnou výbavou. Hlavním rozdílem mezi jednotlivými modely je však především podpora určitého typu procesoru. Tentokrát jsme tedy otestovali zajímavý motherboard určený pro procesory Athlon XP.

Testovaný Asus A7V600 je postaven na bázi čipové sady VIA KT600, která dnes spolu s nVidia nForce 2-400 patří mezi nejvýkonnější a nejstabilnější řešení určená pro čipy od AMD. Northbridge na této desce je ukryt pod pasivním chladičem, který sice nedovoluje příliš využít šance na přetaktování procesoru, ale významnou měrou se podílí na snížení hluku emitovaného počítačem. Deska obsahuje trojici slotů na paměti typu DDR, taktované podle standardů DDR200, DDR266, DDR333 a DDR400, přičemž u těch nejrychlejších je na stránkách výrobce seznam testovaných modulů. Stále se totiž ještě vyskytují případy nekompatibility, které by mohly před zákazníky vrhnout na výkonné desky špatné světlo.

Z další výbavy stojí určitě za zmínku duální řadič IDE/ATA s podporu UltraDMA/133 a Serial ATA kontroler s funkcí RAID 0,1 a dvojicí příslušných SATA konektorů.

Celkový návrh desky je poměrně dobrý, potěšitelný je například fakt, že napájecí konektor ATX je umístěn daleko od procesoru, a smotek kabelů tak nemusí bránit průtoku vzduchu. K dispozici jsou také tři napájecí konektory pro větráky, přídavný čtyřpinový napájecí konektor, známý z desek pro Pentia 4, není vyžadován.

Asus si velmi zakládá na faktu, že tato deska je vybavena velkým množstvím příslušenství, mezi kterým nechybí gigabitový LAN kontroler 3Com Marvell s podporou funkcí pro kontrolu síťových kabelů až do vzdálenosti 100 metrů od počítače, či šestikanálový zvukový obvod SoundMAX AD1980 s výstupním konektorem SPDIF přímo v zadním štítku počítače.

Velmi zajímavé je i volitelné příslušenství této základní desky, zahrnující speciální bezdrátový síťový adaptér ASUS WiFi@Home, jenž pracuje podle standardu IEEE 802.11b, s možností jeho budoucí výměny za model s podporou novějších a rychlejších protokolů podle IEEE 802.11g. Tento adaptér se zasouvá do speciálního konektoru umístěného na samém dolním okrají desky, hned pod posledním PCI slotem, a je zajímavý jednak svou velmi přijatelnou cenou, a také atraktivním softwarem. Programové vybavení totiž umožňuje bezdrátové síťové kartě pracovat nejen v běžných režimech ad-hoc či infrastructure-klient, ale také vytvořit softwarový přístupový bod (Access Point, AP) bez jakýchkoliv dalších nákladu. S takovýmto AP lze pokrýt signálem byt, menší dům či kancelář, a příslušný software dovoluje ovládat všechny běžné funkce přístupového bodu, mezi něž patří třeba omezení přístupu k síti podle MAC adres síťových adaptérů.

Celkově jde tedy o velmi zajímavou desku, určenou svou výbavou i výkonem do kancelářských či běžných domácích počítačů. Tomuto směřování pak odpovídá nejen stabilita, daná prověřeným čipsetem a renomovaným výrobcem samotného motherboardu, ale také poměrně příznivá cena jak samotné desky, tak i bezdrátové síťové karty.

Asus A7V600

zajímavé funkce

bezdrátová síť

pouze pasivní chlazení čipsetu

málo dodatečné výbavy na desce

Cena vč. DPH: 3 480 Kč (deska) 960 Kč (Wi-Fi adaptér)

K testu poskytla firma: LEVI International, www.levi.cz

§§§§§


Odlišné skenování - HP ScanJet 4600 - Zařízení, který převrací skenování naruby

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c03p0716

V minulém vydání našeho časopisu jsme vám přinesli přehled 14 stolních deskových skenerů, bohužel mezi nimi chyběl model HP Scan-Jet 4600, který jsme získali ke krátkému testu později. Popis jeho vzhledu a schopností si nechceme nechat pro sebe, a proto vás s tímto zajímavým výrobkem na následujících řádcích seznámíme.

Název článku v podstatě shrnuje vše důležité označení výrobku a informaci, že práce s ním je odlišná od ostatních skenerů. Model 4600 totiž převrací naruby veškeré návyky, které uživatelé mají. Pro lepší pochopení trochu rozvedeme standardní způsob snímání dokumentů uživatel běžného skeneru nejprve odklopí víko, na skleněnou plochu položí předlohu lícem dolů, zaklopí víko a pomocí programového vybavení nebo ovládacích tlačítek začne snímat dokument. Majitel HP ScanJet 4600 bude postupovat obráceně. Na stůl položí předlohu lícovou stranou nahoru, na ni položí skener a začne skenovat. Dodávané programy obsahují jak TWAIN rozhraní, tak nástroje pro archivaci a editaci snímků, vestavěný OCR software pro rozpoznání textu, ale také ArcSoft Panorama Maker, který využijete při snímání větších předloh. Skener totiž můžete snadno přemisťovat například po plakátu velikosti A2, jednotlivé obrázky rychle uložíte do adresáře a pomocí dříve popsaného programu je složíte do správného (tedy originálního) formátu. Ke stejnému účelu ale můžete používat i běžný grafický editor.

Ke skeneru lze volitelně dokoupit nástavec pro práci s průhlednými předlohami, stojánek a průhlednou podložku pro umístění snímaného materiálu. Standardně je s výrobkem dodávána plastová podložka, na boku opatřená klouby a držáky skeneru. Je vhodná pro uživatele, kteří si nezvyknou na pokládání skeneru přímo na desku stolu. Mohou tedy jednou rukou skener na boku zdvihnout a na podložku umístit snímaný materiál. Tento způsob práce je sice poměrně rychlý, ale bez počátečního tréninku může být pro zařízení trochu nebezpečný. Skener se v uchycení a kloubech pohybuje velmi lehce a není (například zarážkou) chráněn proti překlopení. Výrobek je zhotoven z velmi odolného materiálu, který by měl snést i nešetrné zacházení. Přesto jeho pád na odloženou děrovačku, hrnek s kávou nebo v zástupu trčící propisovací tužky dokáže majitele vyděsit. Dalším drobným problémem je umístění ovládacích tlačítek ve střední části ohybu skeneru. Jsou totiž přesně na tom místě, kde zařízení uchopíte při zvedání nebo otevírání, a po jejich stisku automaticky spustíte programové vybavení. Uvítali bychom i trochu delší propojovací kabel, který by umožnil přenést zařízení dál od počítače. Výčet drobných nešvarů, jimž se díky našim radám můžete vyhnout, v žádném případě nezastíní celkový velmi dobrý dojem z produktu. Jeho design je sice nezvyklý, novátorský a originální, přesto zcela funkční. Zařízení s hardwarovým rozlišení 2 400 x 2 400 ppi ve 48bitové barevné hloubce s počítačem komunikuje prostřednictvím USB 2.0 rozhraní. Při testech nás potěšil velmi vyrovnaný výkon, kterým model 4 600 snadno porazí většinu skenerů HP a v mnoha ohledech překoná i konkurenční značky. Vestavěný CCD snímač dokázal pracovat s nízkou barevnou odchylkou i šumem, jen malé problémy jsme zjistili u zachycení detailů, a spokojeni jsme byli s rychlostí práce. Líbil se nám nejen náhledový režim, ale také časy skenování v nastavení do 600 ppi. Výrobek se v současné době prodává za 5 884 Kč včetně DPH a je na něj poskytována záruka 2 roky.

HP ScanJet 4600

rychlost práce

zajímavý design

krátký propojovací kabel

Cena vč. DPH: 5 884 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard www.hp.cz

HP ScanJet 4600

Chybovost obrazu (barevný šum) - 1,4

Průměrná barevná odchylka - 1,7

Maximální barevná odchylka - 6,7

Rychlost náhledu A4 - 00:05,1

Snímání A4 300 ppi stupně šedé - 00:15,6

Snímání A4 300 ppi barevně00: - 18,2

Snímání A4 400 ppi černobíle00: - 23,5

Foto 13 x 18 cm 600 ppi barevně00: - 27,5

Foto 13 x 18 cm 1 200 ppi barevně - 03:05,6

§§§§§

$$$$$


Software


PC WORLD CD Centrum - Výběr programů, které tento měsíc naleznete na našem CD (CD)

c03p0673

PS Hot Launch VVL 1.0

Licence: freewareDomovská stránka: www.pssoftlab.com

Používáte na počítači jen několik svých oblíbených programů, a jejich hledání v Průzkumníku vás již unavuje? Vyzkoušejte jednoduchého pomocníka pro tvorbu vlastního menu PS Hot Launch VVL 1.0. Spouštění programů se tak stane otázkou několika vteřin. Po instalaci, kterou zvládne i úplný začátečník, uvidíte prázdné okno, do kterého můžete již začít libovolně tvořit vaše menu. Lze si tak sestavit přehlednou hierarchii, do níž si umístíte používané produkty. Než začnete se samotnou tvorbou, věnujte svou pozornost nastavení parametrů programu. PS Hot Launch se totiž může spouštět již při startu systému, jak je uvedeno ve standardním nastavení. Dále lze nakonfigurovat interval, po kterém se zobrazí menu bez kliknutí na ikonu, a k usnadnění práce také pomohou klávesové zkratky. Ve vlastnostech je rovněž možnost výběru otevírání aplikace, buď pravým nebo levým tlačítkem, nebo určení místa v seznamu, kde se budou řadit nové položky. Při tvorbě menu možná někteří ocení i možnost vložit dělicí čáry, které zpřehlední výslednou práci. I přestože se jedná o utilitu, jež na první pohled připomíná prográmek od začínajícího programátora, určitě si na její přítomnost zvyknou všichni, kteří si vytvoří své "dokonalé" menu.

ActiveEyes 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.tfi-technology.com

Pro ty, co nemají rádi na monitoru různé utilitky pro zábavu, doporučuji raději ActiveEyes neinstalovat, protože po celou dobu práce vás sledují. A nejen to. V pravidelných intervalech, které si můžete nastavit, na vás třeba mrkají nebo poskakují. Avšak ActiveEyes lze také schovat do pozadí a neběží navrchu spuštěných aplikací. Hlavním počinem tvůrců tohoto produktu asi nebylo pobavení, ale zjišťování vzdálenosti, kterou jste najezdili myší během své práce s počítačem. Ta se zobrazí vždy, když se postavíte kurzorem myši nad "Aktivní oči". Dále dokáží oči zvýraznit dráhu kurzoru. Zde bych upozornila na to, abyste si v případě, že necháte tuto funkci aktivní, promysleli klávesovou zkratku, pomocí které ji chcete spouštět. Může se totiž stát, že místo vámi požadovaného úkonu se budou neustále vysílat paprsky po obrazovce. V programu lze dále nastavit barvu očí, takže pokud máte raději modré, nic vám nebrání v jejich změně.

Testovač CD 1.1

Licence: freeware

Domovská stránka: igi.darkfuture.cz

Při koupi prázdných médií většinou nepředpokládáme, že by se na nich vyskytovaly chyby nebo jiná poškození. Při přepalování také mnoho z nás CD nekontroluje. Avšak v případě, že byste měli s CD nějaké problémy, vyzkoušejte utilitu Testovač CD, která zjišťuje právě čitelnost u disků jak pálených, tak lisovaných. Utilitu není třeba instalovat a její ovládání také není obtížné. V produktu je již nastaven optimální testovací výkon, ale můžete ještě konfigurovat buffer, sloužící k nastavení velikosti vyrovnávací paměti, zdrojovou jednotku, ze které bude program CD načítat, a dále vlastnosti výpisu, jenž se může zobrazovat během kontroly a následně uložit do datového souboru. Tento protokol pak zobrazí po přečtení CD chybné soubory a kompletní informace o jednotlivých souborech. Při testování aplikace zobrazuje jméno testovaného souboru, průměrnou rychlost čtení, velikost testovaného souboru, očekávanou dobu čtení, velikost uložených dat na disku, celkový počet souborů na disku a další. Pokud na konci testování tato utilita pro kontrolu integrity CD disků ukáže 100 %, znamená to, že máte právě kontrolované CD bez chyb. Testovač by měl fungovat na všech OS Win, ale mohou se vyskytnout problémy s WIN XP.

Otočná mapka 1.1

Licence: freeware

Domovská stránka: nio.astronomy.cz/om

Nejen všem zájemcům o astrologii, ale i příležitostným pozorovatelům oblohy, je určena Otočná mapka. Jedná se o výbornou pomůcku, která určuje pomocí hodin, kdy je ideální pozorovat to či ono souhvězdí. Určitě ji ocení i začínající astrologové, kteří si tak mohou udělat představu o noční obloze a o postavení hvězd. Výhodou této aplikace je i možnost sestavení si papírové podoby této otočné mapky. Slouží k tomu funkce Export, jež vystřihovánku uloží jako PDF soubor, který poté můžete upravovat například v Adobe Illustratoru. Dále si také můžete nastavit konkrétní zeměpisnou šířku v rozmezí od 25 do 80 ?, na které chcete hvězdy pozorovat. Pokud tedy právě nyní chcete vědět, co vidí na obloze třeba Francouz, stačí vám k tomu jen změna jednoho údaje. V nastavení lze ještě měnit barevné schéma oblohy mezi barvami standardními, černobílými, inverzním a nočním viděním. Výstupy z programu je možné upravovat v nástroji Editor souhvězdí, jejž taktéž naleznete na stránkách tvůrců Otočné mapky a který je součástí Noční oblohy.

Restoration 2.5.14

Licence: freeware

Domovská stránka: hccweb1.bai.ne.jp

Smazali jste si omylem soubor, který potřebujete a nevíte, jak jej získat zpět, nebo se naopak potřebujete zbavit souborů, aby už nikdy nebyly přístupné? Utilita Restoration vše uvedené umožňuje. Obnovuje soubory odstraněné z koše nebo klávesovou kombinací Shift+Delete, a odstraňuje soubory tak, že je již nelze obnovit jiným programem. Instalace programu není nutná, neboť je k dispozici jako archivační soubor, takže jej můžete používat i z diskety. Záchrana souborů, pokud ještě nebyly přepsány jinými daty, není složitá. Po spuštění aplikace se objeví hlavní okno, kde se na pravé straně nacházejí ovládací tlačítka a okno, do kterého se vypisují nalezené soubory. Po zadání disků, kde se mají smazané soubory hledat, nebo jména souboru, a po stisknutí tlačítka "Search Deleted Files" začně vyhledávání. V okně se pak zobrazí nalezené soubory. Nabízí se zde i možnost podrobnějšího vyhledávání, které ukáže soubory již částečně přepsané jinými daty. Avšak v jejich případě se nemusí obnova zdařit. Poslední možností je nechat si vypsat také soubory s nulovou velikostí. V horní liště je jediné tlačítko "Others", které hledá v clusterech hard disku nebo kompletně data maže. Tlačítkem "Restore by Copying" a po zadání cesty, kam se má soubor uložit, bude tento obnoven. Program by měl pracovat bez chyb, avšak ne vždy budou obnovené soubory funkční.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Pavel Tůma

c03p0675

Autoškola pro nejmenší

Říká se: "Co se v mládí naučíš, ve stáří jako když najdeš". A u pravidel silničního provozu by to mělo platit dvojnásob. Kdyby se děti již v raném mládí učily poznávat značky a další zákonitosti provozu na silnicích, třeba by za chvilku ubylo bouraček. Něco podobného si museli říci ve Studiu počítačové grafiky v Kolíně předtím, než se pustili do vývoje tohoto výukového programu. Ten se jmenuje Chytrý Honza a kouzelné kolo a je určen všem dětem, kterým už na jezdění na kole nestačí jen polní a lesní cesty, ale chtěly by se také podívat do světa aut, semaforů a křižovatek.

Program je určen dětem, a proto hýří barvami a všude se můžeme potkat s pěkně navrženými postavičkami. Nejen lidé se asi naučili mluvit, ale i značkám narostly nohy, ruce a hlavně jazyk. Učitelů je ve školách dost, ale koho kdy učili značky? Samotná výuka spočívá ve vysvětlení základních pojmů a vyjmenování povinné výbavy malého řidiče. Stěžejní částí jsou pak značky a způsob projíždění křižovatek oblíbené to disciplíny každého lektora v autoškole. Vše je podřízeno věku studentů, a proto jsou všechny texty hezky česky namluveny a text doprovázejí názorné obrázky a animace. Kdo by si snad chtěl číst, ten může, ale tentokrát je objektem zájmu grafika, a psané slovo je odsouzeno k pobytu v malém okénku na okraji obrazovky. Značky vyučují samy za sebe. Každá se představí, a zábavnou formou tak vysvětlí svoji funkci. Jelikož se programátoři snažili, aby jejich hlasy nezněly moc lidsky, tak značkám občas není rozumět. Ale konec učení, a hurá do světa! Tedy spíš do tajemného hradu, kde ve 3D (možno i s 3D brýlemi) grafice čekají nelehké otázky. Interiér hradu je vizuálně moc pěkně udělaný a děti si tak nenásilnou formou připomenou, co už se dozvěděly. Ve 3D je také zpracováno testování znalostí křižovatek typu: "Které auto projede první?", s následným vysvětlením, proč tomu tak je. A jelikož procvičování není nikdy dost, máme tu ještě pexeso ve třech obtížnostech, jehož náplní jsou všemožné značky.

Přemýšlíte-li o tom, že své ratolesti darujete k Vánocům nějaký ten bicykl, mohli byste se zamyslet i nad tím, zda by právě Chytrý Honza nebyl vhodným doplňkem, který sníží vaše obavy, když děti poprvé vyrazí na kole do ulic.

Chytrý Honza a kouzelné kolo

přizpůsobení dětem

barvy a grafika

skvělé zvuky

křižovatky jsou občas dost nepřehledné

Producent: SPG Kolín

Žánr: dopravní nauka

Jazyk: český

OS: 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 595 Kč vč. DPH (školní multilicence 990 Kč)

K recenzi poskytla firma: Studio počítačové grafiky Kolín www.spg.cz

Za tajemstvím letadel

Letadla, letouny, kluzáky, stíhačky, bombardéry a dokonce i vrtulníky najdete na novém CD od společnosti SPG. Některé jejich produkty už mi rukama prošly a většinou se jednalo o zajímavé počiny, jež v Čechách nenacházejí příliš konkurence. Jinak tomu není ani v případě CD-ROMu Prozkoumej tajemství letadel, který by si směle mohl říkat encyklopedie. Podívejme se tedy pod kapotu báječným létajícím strojům.

Hned jak nosič zasunete do mechaniky zjistíte, že instalace není nutná. Jediné co je potřeba instalovat, je program Cortona VRML, který zajišťuje promítaní 3D prostředí do 3D brýlí. Ale o tom později. Uživatelské rozhraní je jednoduché a vystačíte si s myší. Program je rozdělen do několika logických celků. Název videocentrum vypovídá sám o sobě. V krátkých videosekvencích se nejprve podíváte na vybraná letadla ze všech stran, a poté je dokonce můžete sledovat za letu. Uvidíte např. stíhačku s kolmým startem Harrier, přehled produkce Aera Vodochody, některé migy s jednadvacítkou v čele, americké stíhačky řady F a pár bombardérů. V pořádné encyklopedii nesmí chybět atlas letadel, ve kterém najdete technické údaje jako je rok prvního vzletu, délka, výška, dolet nebo rychlost. Kromě tabulky s údaji si můžete přečíst stručnou historii vybraného modelu. Ale ani tolik údajů vám asi nebude stačit, pokud nebudete vědět jak je vůbec možné, že se tak těžké stroje odlepí od země. K rozšíření znalostí slouží česky namluvená výuková sekce, která zodpoví otázky ohledně motorů, řízení letadel nebo neviditelnosti bombardérů. K prověření nabytých znalostí slouží tzv. 3D test pilota. Tady si můžete nasadit 3D brýle (pokud je vlastníte), projít se po letecké základně a odpovídat na všetečné otázky. Poslední část se jmenuje časová linka a jak možná název napovídá, naleznete v ní historii letectví od roku 1890 přibližně do roku 2000, rozdělenou po desetiletích. Text je vhodně doplněn videem a fotkami, bohužel však není namluven a budete se tak muset trochu zapojit.

Program je výborně zpracovaný a nabitý informacemi a obrazovými materiály. Může se hodit každému leteckému nadšenci a pro všechny kluky by mohl být dobrým dárkem k Vánocům. Děti ovládání jistě zvládnou a třeba si tak najdou nového koníčka.

Prozkoumej tajemství letadel

množství informací

přehlednost a jednoduchost

vložená "adventura"

Producent: SPG Kolín

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

OS: 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 595 Kč vč. DPH (školní multilicence 990 Kč)

K recenzi poskytla firma: Studio počítačové grafiky Kolín

www.spg.cz

Rexík a ostrov pokladů

Podivný kříženec blíže nezjištěných ras, Rexík, vás provede svým nejnovějším dobrodružným příběhem. On ho ani nevyhledával, dobrodružství si ho našlo samo... Jednou, když si takhle Rexík surfoval po klidném moři, přišla bouře a zanesla ho na neznámý ostrov. Po malých patáliích se konečně dostal přes mělčinu plnou žraloků na břeh a už už začal přemýšlet, jak se dostane zpátky domů, ale láhev s mapou pohozená v písku jeho plány dramaticky změnila.

Kdo by taky při zaslechnutí slov mapa a poklad zůstal klidný. Průchod ostrovem dá ale řádně zabrat i ostříleným hledačům záhad a drahocenných věcí. Získat klíč od vstupní brány je ještě hračka, ale skákání po želvích krunýřích a tlamách neklidných krokodýlů je už slušně nebezpečná zábava.

Na své pouti cestou necestou, polem nepolem narazíte na nejednu komickou postavičku. Moc si nepopovídáte, ale můžete si být jisti, že dostanete nějaký zapeklitý úkol, který otevře cestu dál do nitra neprobádaného území.

Hlavně při vymýšlení jmen postav se tvůrci pěkně vyřádili. Tak třeba trosečníkův ptačí pomocník se jmenuje Ptátek, náčelníkovi divokých slepic se přezdívá Vesnický brojler a kapitán krysích pirátů si nechá říkat O\Hryzek. Škoda jenom, že to dětem, pro které je hra určena (kolem desátého roku života), asi moc neřekne.

Po audiostránce je program vyveden na jedničku. Dialogy jsou vtipně namluveny, podkresová hudba nijak nevadí a zvuky pralesa, moře nebo podzemní sopky je radost poslouchat (jsou dokonce ve stereu). Vlny se opravdu vlní, kameny se drtí, láva vybuchuje a oheň plápolá.

Děti se kromě dobrodružství budou muset často zamyslet jak překonat různé hádanky, přemýšlet nad dalším postupem nebo si procvičí svoji vizuální i sluchovou paměť. Neméně důležitý je i postřeh a logické uvažování. Co vás čeká na konci, je myslím dostatečně zřejmé, ale dočkáte se i nějakého toho překvapení. Projít ostrov si však budete muset bez mých rad. To by pak nebyla žádná zábava.

Program je to opravdu povedený a i starší hráči, kteří si na chvilku ke hře sednou, se určitě dobře pobaví (hlavně díky některým monologům). Nečekejte nějakou super grafiku. Vše se odehrává ve 2D, ale svérázné kresbičky jsou pěkně barevné a líbivé. Rexíkova řada už je časem prověřená a tenhle díl celé sérii ostudu skutečně nedělá.

Rexík a ostrov pokladů

zvukový doprovod

hádanky a překážky

jednoduchá, ale líbivá grafika

Distributor: ExeCD, s. r. o., www.execd.cz

Žánr: adventura

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 549 Kč

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10 www.ben.cz

Rexík ve školce

Rexík zaštiťuje ještě jeden titul. Tentokrát však nejde o nějakou dobrodružnou hru, ale pouze o soubor menších hříček určený pro ty nejmenší. Slovo "pouze" v tomto případě ale neznamená, že se jedná o nějaký podřadný produkt. Právě naopak. Děti si budou moci zahrát spoustu menších her a i jinak se vyřádit. Vývojářům se tahle mateřská školka nadmíru povedla. A pokud už vás nebaví oddechovky typu solitaire nebo tetris, tak třeba vyzkoušíte rexíkovy omalovánky (chytlo to i mě v mém věku).

Jak již bylo řečeno, jedná se o soubor menších her. Dohromady jich je sedm. Některé vynikají nad ostatními, ale to tak už bývá. Vesměs si děti užijí spousty legrace při každé z nich. Hned na prvním místě je asi ta nejzábavnější Veselá střelnice. Stačí si jen vybrat střelnici a vzít pušku do ruky. Můžete klidně nabít stříbrné kulky a vyrazit na lov upírů. Zpočátku se cíle pohybují pomalu, ale časem přidávají na rychlosti a do toho se před muškou motají nevinní lidé. Aby děti také trochu přibrzdily, přicházejí na řadu statické hry. U tohoto typu CD-ROMů nesmí chybět oblíbené pexeso, zde v kulatém provedení, a soutěží se proti počítači ve třech obtížnostech. Z témat je na výběr spojování zvířat a jejich mláďat, běžné pexeso nebo tzv. asociace. Pokračujeme pro změnu trochou pohybu, a na řadě jsou pohyblivé puzzle. Ne, nebojte se! Kousky před ukazatelem myši neutíkají. Po úspěšném složení, se obrázek za odměnu rozhýbe. Kromě obvyklého tvaru puzzle jsou na výběr i jiné varianty. Dětskou vizuální paměť prověří mizející hračky. Zapamatujete si, která hračka se přesunula nebo úplně zmizela? Kdo si v dětství stavěl z kostek, jistě vyzkouší obdobnou hru v elektronické podobě. Už se blížíme ke konci. Na tvořivost jsou zaměřeny mluvící omalovánky. Jelikož vy děti při kreslení moc povzbuzovat nebudete, Rexík to obstará za vás hláškami typu "Áááá, modrá, výborná volba!" nebo "Žlutá celý obrázek rozzáří". Pokud bude dílo opravdu povedené, můžete své ratolesti obrázek přímo vytisknout. A nakonec se zase rozhýbeme. Zahrajeme si na virtuálního strojvedoucího ve hře, jejímž úkolem je nabrat všechny cestující a bezpečně je dopravit na Hlavní nádraží.

Obrázků nebo hracích plánů je mnoho, a tak když už vás některý přestane bavit, jednoduše se přesunete na jiný. Pokud chcete zabavit svého malého předškoláka, nemůžete si vybrat lépe. Nerozhodnete-li se zabavit tuto nenáročnou zábavou pro sebe...

Veselá Rexíkova mateřská školka

zvukový doprovod

hádanky a překážky

jednoduchá, ale líbivá grafika

Distributor: ExeCD, s. r. o., www.execd.cz

Žánr: adventura

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 549 Kč

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10 www.ben.cz

§§§§§


Nevěříte svým vlastním uším? - Adobe Audition - Zpracování zvuku  na vysoké úrovni

Vladimír Vondráček

c03p0681

Tradičně  se firma Adobe věnuje profesionálnímu grafickému zpracování dokumentů,  je tvůrcem a vlastníkem formátu PDF a vytvořila fenomenální Photoshop,  produkt, který je v rámci profesionálních grafických programů  jasnou špičkou. Produktem Audition se Adobe vřítil na pole aplikací  pro práci se zvukem na PC. A věru se jedná o nástup hodný jména  firmy.

Uživatelské rozhraní je přehledné a vizuálně srovnatelné  s ostatními konkurenčními programy, které jsem měl možnost recenzovat.  V hlavním editačním okně jsou zobrazeny vybrané stopy aplikace  je schopna pracovat s celkovým počtem 128 stereostop, a principiálně  se tedy dá v jeden okamžik přehrávat stejný počet vzorků. Každý  kanál lze upravovat zvlášť. Byť program obsahuje rozhraní pro  nahrávání ze vstupů, kterými je daný počítač vybaven, jeho hlavní  síla spočívá spíše v úpravě již pořízených vzorků. Audition je  tematicky zařazen v rodině aplikací pro úpravu digitálního videa,  které umožňuje separátní zpracování zvukové stopy záznamu. Není  proto nezbytné příliš sofistikované nahrávací rozhraní, audiostopa  je k dispozici už ve formě souboru.

Zdrojová data již máme pořízena,  můžeme se na nich vyřádit. A k různým experimentům a úpravám  digitálního zvuku je, jak již zmíněno výše, Audition takřka ideální.  Obsahuje řadu možností filtrace, efekty jsou na opracovávaný  vzorek aplikovány v reálném čase ve formě preview. Na tomto místě  je třeba zmínit smutnou skutečnost pro majitele méně výkonných  strojů, které čeká jisté rozčarování v podobě trhaného zvuku.  Na druhou stranu je nutno připomenout, že Audition je vlastně  doplněk pro úpravy digitálního videa, které na slabších počítačích  jistě provozovat nelze. Vrátíme-li se zpět k efektům, nechybí  klasická škála pro běžné úpravy zdroje, příkladem budiž filtrace  šumů a "lupanců", nebo konfigurovatelný ekvalizér, fungující  v několika režimech pro komfortní práci. Mezi užitečné pomocníky  patří i schopnost editovat fourierovské spektrum signálu, a eliminovat  tak rušení charakteristickými frekvencemi. Nastavení filtrů je  možno provádět manuálně prostřednictvím grafického rozhraní,  což implikuje uživatelskou přívětivost a odstraňuje nutnost číst  manuály. Pokud se dotyčný nechce zdržovat s vlastním nastavováním,  je ke každému filtru připravena knihovna předdefinovaných hodnot.  Jsou-li všechny stopy upraveny podle vašich představ, je čas  práci dokončit. Audition umožňuje "mixovat" buď do některé volné  stopy, nebo rovnou do souboru digitálního zvuku.

Celkově se  dá říct, že se jedná o kvalitní standardně vybavený produkt pro  práci s digitálním zvukem na "běžném" počítači.

Adobe  Audition

přehledné rozhraní

vylepšení vybavení efekty a  filtry

K recenzi poskytla firma: Adobe, www.adobe.cz

Cena:  10 250 Kč (bez DPH)

§§§§§


Když nevíš jak, tak to faxni...- GFI FAXmaker for Exchange 10 - Šikovné faxové řešení pro celou firmu

Vladimír Vondráček

c03p0682

Stále ještě se najdou situace, v nichž je fax nenahraditelným přenosovým médiem. Ať už se jedná o kopie dokumentů, opatřené razítkem či podpisem, nebo prostě jenom přijímající strana není vybavena počítačem. A pokud fax na konci přenosu vypíše, že se přenos uskutečnil bez chyb, máte jistotu, že příjemce jen těžko bude tvrdit, že ten e-mail nedostal, obálka se ztratila a že tudíž o tom, že něco dluží, naprosto nic neví.

Ale i do faxové komunikace se probíjí výpočetní technika. A faxovým řešením pro celou organizaci je právě GFI FAXmaker. Je určen pro poštovní a komunikační systémy Microsoft Exchange ve verzích 2000 a 2003. Princip jeho práce je poměrně jednoduchý a asi každému zřejmý. Vyskytne-li se požadavek na odeslání faxu na pracovní stanici v počítačové síti, je FAXmakerem zachycen a příslušně zpracován. Podle nároků a objemu telefaxové komunikace je možno zvolit mezi úspornějším řešením, kdy je FAXmaker nainstalován na stejném stroji jako Exchange a sdílí tím stejné zdroje, nebo je na poštovním serveru nainstalován jen tzv. konektor, a faxový server je tělem i duchem někde jinde. Konektor má za úkol sledovat, co se na síti mihne kolem faxové komunikace, a každý takovýto impuls zachytit a zaslat na příslušná místa. Těmi je v tomto kontextu myšlen dedikovaný stroj, vybavený příslušným hardwarovým rozhraním, umožňujícím běžnou faxovou komunikaci. Nativně je podporována řada ISDN karet, faxových karet nebo faxmodemů. V principu lze použít libovolný faxmodem, vybavený faxovým ovladačem pro konkrétní operační systém, zde Windows 2000 nebo 2003. Po instalaci, která není nijak náročná a hlavně probíhá s pomocí přehledného průvodce, mohou klienti lokální sítě vesele faxovat. Pracují-li v prostředí Microsoft Outlook, stačí po vytvoření příslušného dokumentu místo uložení na disk zvolit v menu nabídku Odeslat příjemce faxu. Pro odesílání z jiných aplikací je třeba nainstalovat na konkrétní počítač klientskou verzi FAXmakeru. Pak stačí vybrat jím vytvořenou virtuální tiskárnu, a o dokument je postaráno. Je zařazen do fronty k odeslání faxu a podle nastavených pravidel je i odeslán. V záznamech je pak uloženo i příslušné potvrzení o bezchybném doručení.

Pro jednotný vzhled faxové komunikace lze nastavit přímo v prostředí FAXmakeru výstupní šablony a vzhled titulní stránky každého faxem odeslaného dokumentu. Konfigurace probíhá přehledně v okně Microsoft Management Console. Pro komfortnější zpracování příchozích faxů je možné pořídit i OCR modul, který na základě rozpoznání textu v nadpisu příchozího faxu dokáže určit adresáta a zprávu mu předat přímo do jeho schránky v rámci Exchange serveru. Pokud se nezdaří určení adresáta, je fax umístěn do zvolené sběrné schránky. Volitelně lze nadiktovat, aby libovolná přišedší faxová zpráva byla neprodleně vytištěna. Aby ale vše fungovalo jak má, je třeba pečlivě nakonfigurovat hardwarová rozhraní, s čímž administrátorovi pomůže poměrně pěkně zpracovaná a zevrubná dokumentace. Bezpapírové posílání faxů přímo z klientského počítače a běžných aplikací je jistě správným řešením pro firmy, které se bez faxu neobejdou.

GFI FAXmaker for Exchange 10

uživatelská přívětivost a jednoduchost

možnosti nastavení

K recenzi poskytla firma: GFI www.gfi.com

Cena: 380 USD pro 10 uživatelů

§§§§§


Postavte hráz přívalu těžkostí - GFI MailSecurity for Exchange/SMTP 8 - Zdatný bojovník s maligními kódy

Vladimír Vondráček

c03p0683

Není potřeba dělat tajnosti o zaměření recenzovaného produktu, neboť sám název mluví řečí dostatečně jasnou. Jedná se o dalšího z řady bojovníků s viry, trojskými koňmi nebo internetovými červy, prostě a jasně s maligními kódy, které mají za cíl běžného uživatele počítače pozlobit nebo mu i způsobit nějakou škodu.

GFI MailSecurity slouží k ochraně lokální počítačové sítě před útoky zvenčí prostřednictvím elektronické pošty. Je integrován buď do poštovního systému Exchange, nebo funguje jako samostatná SMTP brána. V systémech Exchange 2000 a 2003 je integrováno nové rozhraní pro detekci virů VS API, k němuž je funkce MailSecurity navázána. Protože zmiňované rozhraní je navázáno na základní strukturu systému Exchange, je prohledávání e-mailových zpráv velmi efektivní. Ke zvýšení výkonnosti poštovního systému, který je pochopitelně antivirovou kontrolou zpomalován, slouží některé vlastnosti MailSecurity, jako je řazení prověřované pošty do front podle priorit (může být použito zpracování fronty ve více vláknech procesu). Pro administrátory je důležitá schopnost vytvářet provozní záznamy ("event log") a administrátorské grafické rozhraní pro kontrolu a nastavení systému. Při instalaci GFI MailSecurity jako Exchange VS API je třeba být poněkud obezřetný. Recenzovaný produkt funguje jako prohledávač schránek, nasazení na mail server, který zprávy přímo neuchovává, není indikováno. Rovněž je třeba být obezřetný při nastavování pravidel pro přílohy e-mailů, jejich nevhodným omezením může dojít k narušení funkčnosti některých aplikací. V případě, že zmíněná omezení jsou pro plánované nasazení nepřijatelná, je možno využít druhé metody instalace, jako SMTP brány. MailSecurity pak stojí mezi internetem a firemním poštovním serverem a kontroluje veškerou odchozí a příchozí poštu z velkého světa, funguje jako tzv. mail relay server. V tomto postavení není samozřejmě antivirová ochrana schopna prohledávat interní zprávy, což může být při neukázněnosti uživatelů poměrně palčivý problém. Ještě poznámečka k SMTP gateway modu: pokud nemáte MS Exchange 2000 a vyšší, pak MailSecurity můžete použít pouze v tomto režimu, s jinými poštovními servery recenzovaný produkt není schopen integrální spolupráce.

Pokud shledáte zajímavými jak možnost zapojení antiviru pomocí Exchange VS API, tak filozofii SMTP brány, pak MailSecurity umožní obojí funkcionalitu. Je sice pravda, že budete muset konfigurovat dva antivirové systémy, na stranu druhou bude nastavení více ušité na míru potřebám konkrétní sítě. Když už jsem u nastavování, veškerá konfigurace je přístupná prostřednictvím klasického rozhraní Microsoft Management Console (MMC), takže o jeho přehlednost a známé vzezření netřeba mít obavy.

Kromě instalace antivirů na jednotlivé uživatelské stanice je v dnešním světě použití serverového antivirového systému prakticky nevyhnutelnou nutností, která může odrazit značné procento nechtěných zpráv.

GFI MailSecurity for/SMTP 8

integrace do Exchange Serveru

dvojí možnost nasazení

K recenzi poskytla firma: GFI www.gfi.com

Cena: 280 eur za 10 schránek

§§§§§


Účinný medikament proti nákaze - Norton Antivirus 2004 Professional - Nově ochrana proti dialerům a spywaru

Vladimír Vondráček

c03p0684

Mnozí z vás okamžitě zbystří, uvidí-li ve výloze žlutou krabici s červeným nápisem v bílém poli. Jedná se zpravidla o produkt firmy Symantec. A jako každý rok, i letos tento producent nezapomněl přidat do skládanky svých antivirových nástrojů označených jménem Petera Nortona další dílek. A co se skrývá ve žluté krabici s číslovkou 2004 oproti loňské edici?

První rozdíl je znát hned během instalace: jako dnes řada dalších softwarových produktů, vyžaduje i Norton Antivirus aktivaci. Pokud jej neaktivujete během patnácti dní, přestane chránit vaše data. Překonáte-li (a překousnete) tuto úlitbu boji proti pirátství, čeká vás jednoduché a příjemné uživatelské rozhraní, které se příliš neliší od verzí minulých. Technicky je detekce virů zdokonalena o vyhledávání nepříjemných útočníků v komprimovaných archivech, což je místo, kde se tito schovávají poměrně rádi. Tvůrci Antiviru 2004 také dobře zachytili nárůst programů, jež nejsou typickými viry, leč znepříjemňují obyčejnému uživateli život. Takové se samovolně nahrávají do počítače při návštěvě některých webových serverů a svojí činností uživatele týrají buď vysokými účty za telefon při vytáčeném připojení (tzv. dialery), nebo jako různé špehovací programy (tzv. spyware). Ochrana proti těmto nechtěným "pomocníkům" je nově zabudována.

V současné době je jednoznačně nejdůležitější ochrana internetové komunikace. Recenzovaný produkt umožňuje chránit jednak tu e-mailovou, ale i zachytávat vícevláknovou komunikaci s http-servery, a tím bránit právě dialerům a spywaru v průniku do počítače. V oblasti elektronické pošty se umí integrovat do nejrozšířenějších poštovních klientů a prohledávat příchozí a odchozí poštu. Na první pohled zbytečná kontrola odesílané pošty je důležitou zbraní proti šíření internetových červů.

Jako bonus je v balení obsažena i dvojice nástrojů, pocházející z balíku Norton Utilities Norton Wipe Info a UnErase Wizard. První z nich slouží k bezpečnému vymazání souborů pomocí certifikované technologie, druhý naopak k reinkarnaci nedopatřením smazaných souborů.

Je zjevné, že řada Norton Antivirus 200x roste současně s požadavky na odolnost počítačových systémů vůči virové nákaze.

Norton Antivirus 2004 Professional

odolnost vůči spywaru

integrace do běžných e-mailových klientů

K recenzi poskytla firma: Symantec, www.symantec.cz

Cena: 2 450 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Co se skrývá pod povrchem - Actual Transparent Windows 2 - Vylepšete si své uživatelské prostředí

Vladimír Vondráček

c03p0685

Rentgenové oči propůjčí uživateli recenzovaný produkt. Umožňuje měnit transparentnost jednotlivých oken a tím je činit průsvitnými až průhlednými, tedy pokud na uživatelově počítači běží systém Windows 2000 / XP.

Jestliže jste zvyklí používat několik aplikací naráz, a to takových, které spolu alespoň trochu souvisí, asi se nevyhnete přepínání mezi nimi. Čas od času se ovšem stane, že omylem aktivujete okno, které jste nechtěli. Pořadí jednotlivých oken je pak přeházené a práce se stává otravnou, resp. otravnější než obvykle. Actual Transparent Windows (ATW) se pokouší nabídnout řešení této nepříjemnosti. Umožňuje hledět skrz plochu aktivního okna, lze si nastavit stupeň průhlednosti od absolutní transparentnosti po tradiční, solidní vzhled. V možnostech programu je nastavit transparentnost pro každou jednotlivou aplikaci. Při každém dalším spuštění je průhlednost automaticky nastavena podle předchozí konfigurace. Možností konfigurace není mnoho, konečně takto jednoúčelový produkt ani teoreticky přehršel nastavení obsahovat nemůže. O funkcích programu se o moc více říct nedá, snad jen že je možné pracovat v tzv. ghost modu. Tento režim umožňuje "proklikávat" skrz vrchní okno na volby okna spodního.

Pokusím se tedy alespoň zhodnotit užitečnost aplikace. Nezanedbatelným, i podle výrobce, je zejména estetický efekt, vznášející se vybledlá okna mají jistě svoje kouzlo. Další výhodou je, že průhledností "trpí" rovněž třeba systémová lišta nebo jednotlivé nabídky menu aplikací a systému. Možná, že přijdete na to, kdy této vlastnosti využijete, mně osobně žádná reálná a podstatná situace nenapadla. Reálnější je využít například průhledného uživatelského rozhraní nějakého vývojového prostředí, přičemž nápověda nebo vzor použití programových struktur jsou viditelné vespod. Pokud se obě okna nenaplní textem, může se jednat i o poměrně přehlednou záležitost. Možná někoho napadá alternativa uvedené možnosti, kdy lze přepisovat text do aktuálního okna z nějaké předlohy. Využití má ale smysl spíše pro kratší texty, jinak je asi efektivnější přenášet text pomocí schránky systému Windows. Upřímně řečeno, v těchto místech moje fantazie končí, a další náměty na použití tohoto prográmku přenechám kreativnějším čtenářům.

Principiálně není nic špatného na aplikaci, která umí pouze jednu věc, tedy pokud ji umí opravdu dobře. Důležitým předpokladem je ale i užitečnost a praktičnost použití, jež je v případě tohoto prográmku, podle mého názoru nevalná. Tím nijak nesnižuji kvalitu "řemeslného" provedení ani možnost, že v ní řada lidí najde zalíbení. Pokud bychom chtěli škatulkovat, pak ATW by asi skončila v přihrádce zábavné neškodné.

Actual Transparent Windows 2

zpracování

užitečnost

cena

K recenzi poskytla firma: ActualTools, www.actualtools.com

Cena: 17,95 USD (pro jeden počítač)

§§§§§


Brněnská mediální hvězda - Zoner Media Explorer 6 - Archivování a editace vašich digitálních fotografií

Patrik Malina

c03p0686

Rok se sešel s rokem a brněnská společnost ZONER Software si ani letos nenechala ujít příležitost pro uvedení nové verze svého produktu na veletrhu INVEX. Pokud jste ještě loni nezaznamenali onu důležitou zprávu, tak letos máte další příležitost se přesvědčit, že Zoner Media Explorer je vyspělý nástroj nejen pro "digitální fotografy". Pokusíme se s vámi rozdělit o první zkušenosti a zážitky.

V našem stručném zhodnocení budeme navazovat na recenze z minulého roku, kdy byla uvedena verze 5. Aktuální "šestka" nepředstavuje zásadní, revoluční změnu, ale pomalu postupuje vpřed a doplňuje funkce, jež se ukázaly jako žádoucí. Logika práce s programem tedy zůstala zachována. Pro pořádek uveďme, že jsme testovali verzi 6.0, sestavení 3, jež bylo v první polovině listopadu nejnovější.

Jednou z větších novinek je přidání virtuálního archivu médií, jenž dovoluje organizovat obrázky bez ohledu na fyzickou lokaci na vyměnitelných médiích či v adresářích. Jde o jakousi logickou "mezivrstvu" soubory zůstávají na místě, program generuje náhledy a dovoluje prohlížení v době nedostupnosti média. Funkce pracuje slušně, ale narazili jsme na drobný nedostatek: pokud jsme vyrobili archiv z adresáře na pevném disku (a ne třeba z CD), program při snaze o otevření konkrétního souboru chybně tvrdil, že fyzické médium je nedostupné. Podotýkáme, že u CD vše fungovalo bezchybně.

Poměrně důkladně se tvůrci věnovali oblasti, jíž zůstali v předchozí verzi dlužni, a to editaci obrázků. Znalce pokročilejších nástrojů jistě potěší klonovací razítko pro přímé retuše bitmapových obrázků: funguje tradičním způsobem "jako u Adobe", dovoluje nastavit velikost i parametry krytí či rozostření, a svůj úkol plní velmi dobře. Zcela oprávněně byla tvůrci rovněž propagována nová možnost korekce úrovní barevných složek nebo též práce s tzv. histogramem, neboť se jedná o kvalitně provedenou funkci. Obzvláště nás zaujala možnost názorně zobrazit tzv. přepal v případě, že korekci v určité barevné složce (či jiných parametrech) přeženete, náhled vás nepřehlédnutelně upozorní, kde je potřeba ubrat. Zkrátka perfektní vymoženost. Mimochodem, filtrů pro vylepšení obrazu je více (třeba pěkný převod na odstíny šedi nebo tvorba měkkých stínů) a stojí zato, a podobně to platí u filtrů pro odstranění obrazových vad, kde např. přibylo korigování soudkovitosti, takže silně širokoúhlý záběr nemusí znamenat žádný problém.

Vylepšena byla i možnost detailního popisu obrázků, a to v několika ohledech. Nadále je zdokonalována práce s nativní informací různých typů fotoaparátů, plná podpora EXIFu je samozřejmostí a dosti byl rozšířen potenciál tzv. formátovacího řetězce, tedy jakési vkládání popisných informací pomocí různých proměnných, jež je možno generovat "ve velkém", pro větší kolekce. Už pro "odrostlejší" grafiky je určena možnost přiřazení ICCC profilu.

Řadu uživatelů jistě potěší také možnost přímého vypalování obrazových CD, a to jak v klasickém PC formátu, tak v podobě nezávislých VideoCD. Zde je příjemnou drobností fakt, že na takto vyhotovené CD lze automaticky přiložit samostatně fungující prohlížeč, čímž obdržíte na výstupu kompletní galerii k okamžitému použití.

Novinek by se našly desítky, na všechny upozornit nemůžeme. Můžeme však potvrdit, že Zoner Media Explorer zraje a umí toho dost, aby stálo za to si jej k digitálnímu fotoaparátu pořídit. Navíc jako aplikace funguje poměrně stabilně a provádí to, co po něm chcete.

Zoner Media Explorer 6

nové editační funkce

přímé vypalování

indexování a popisy souborů

chybka v archívu médií

K recenzi poskytla firma: ZONER Software, s.r.o., Koželužská 7, 602 00 Brno, www.zoner.cz

Cena: 1 699 Kč (vč DPH)

§§§§§


Čtyřikrát rychlejší následovník - Pinnacle InstantCopy 8 - Vše pro pohodlné zálohování filmů z DVD na DVD-R

Ousmane Keita

c03p0687

Softwaru pro zálohování filmových DVD se za uplynulý rok urodilo jako hub po dešti. Prodávají ho renomované firmy, neznámí programátoři, a v neposlední řadě existuje i freewarové řešení. Jak jste si mohli přečíst v PC WORLDu č. 7-8/03, společnost Pinnacle si se svým InstantCopy 7 držela čelné postavení v pelotonu díky svému enginu, který dokázal udržet obrazovou kvalitu výsledné zálohy DVD na špičkové úrovni. I v ostatních ohledech si dost těžko hledal konkurenci a nebylo snadné na něm najít nějaké podstatné mouchy. Co dobrého zdědila, co nového přináší a jak je schopna obstát v tvrdé konkurenci zbrusu nová verze 8, to si hned povíme v naší recenzi.

Na adresu InstatnCopy dopadala z řad uživatelů kritika, pranýřující neúnosnou délku doby zálohování, která se pohybovala oklo 2,5 hodiny i na rychlém 2GHz počítači. Výsledek sice stál za to a nedal se co do preciznosti zpracování srovnat s konkurencí, leč "náš zákazník, náš pán", a tak Pinnacle do aplikace vedle High Quality modu implementoval High Speed mod. Ten dokáže disk zpracovat 4x rychleji, při stále ještě dostatečně solidní obrazové kvalitě. Další nová funkce opět reaguje na připomínky uživatelů a je zaměřena na lepší možnosti výběru obsahu DVD. Konkrétně lze nyní na DVD-R zazálohovat toliko film, a na grafická menu a vše ostatní kolem zapomenout. A to jsou asi dvě hlavní vlastnosti, které verze 8 přináší. Pro úplnost ještě musím zmínit přibalení utility InstantDisc pro vytvoření virtuální diskové jednotky CD/DVD, elegantnější vzhled uživatelského rozhraní, a "jednotlačítkovou" funkci Direct-to-disc, která bez velkých cavyků a nastavování přečte, zkomprimuje a vypálí požadované DVD. Osobně si nedokážu představit, že bych byl ochoten přijmout riziko a použil ji. Ale je to opět zjevný požadavek trhu.

Líbilo & nelíbilo

Kvalita komprimovaného DVD je stále špičková (ovšem to už byla ve verzi 7). Je příjemné, že High Quality a High Speed režimy lze aplikovat selektivně na jednotlivé části disku (hlavní film, trailery, jiné bonusy), a ušetřit tak čas na věcech, které vás až moc nezajímají. Rovněž oceňuji možnost zálohovat pouze čistý film bez menu. Ne-příjemné však je, že vám program dovolí mít u filmu jen jednu zvukovou stopu a jedny titulky (někdy navíc nejdou korektně vypnout). Další kapitolou je příručka. Oproti skvělé minulé je tato otřesně povrchní, strohá, neúplná a tedy skoro zbytečná. Neexistuje ani help. S tím například souvisí ještě třetí quality-mod, který jsem zatím nezmínil Keep original video. Název je sice na první pohled samovysvětlující, ale jak je potom možné, že se při zachování originálního obrazu vejde třeba 6 GB dat na 4,3GB DVD-R? O tom brožurka mlčí. Dokonce nezná ani zmíněný mod. A na závěr se patří upozornit, že si InstantCopy neporadí úplně s každým diskem, a místo kompletní zálohy DVD musíte vzít zavděk zálohou holého filmu. To se však stává i jiným programům, a je potřeba se s tím smířit.

Rozsudek

Pokud žádný podobný nástroj nevlastníte a jde vám o to, zálohovat svá dévédéčka v maximální možné kvalitě, je InstantCopy stále ještě výbornou volbou. Dokonce i přes uvedené nedostatky, protože výsledek je tím, co se počítá. Jestliže jste majitelem předchozí verze a uvažujte o updatu, asi bude dobré rozmyslet si, zda skutečně potřebujete rychlejší komprimaci nebo rozšířenou separaci obsahu DVD.

Pinnacle InstantCopy 8

stále vysoce kvalitní výstup

rozšířená separace obsahu

High Speed mod

některé nedotaženosti

neúplný manuál

K recenzi poskytla firma: EXAC, s. r. o., Zbraslavská 27, Praha 5, www.exac.cz

Cena: 1 200 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Kutilem ve Windows - Utility pro plánování a zábavu...

Lenka Karlíková

c03p0674

Protože nejen prací živ je člověk, připravili jsme si pro vás v tomto čísle utility, se kterými se spíše pobavíte. Pokud vás již omrzel stejný vzhled vašich složek ve Windows, změňte si je. S pomocí IconArtu můžete realizovat všechny svoje nápady. Obdobná česká aplikace Icon Change je o něco rozsáhlejší, avšak není určena pro všechny verze OS Win. Omrzela vás již tvorba ikon? Pak se podívejte do Výročí nebo do Calendaru 2000, zda někdo z vašich blízkých něco neslaví nebo nemáte naplánovanou jinou činnost.

IconArt 1.4

Licence: freeware

Domovská stránka: www.conware.org

Snad každý z nás chvíli zatouží mít u programů své ikony. Jednoduchým pomocníkem, jenž nám v jejich tvorbě pomůže, je aplikace IconArt, kterou bez problémů budou používat všichni, kdo se pustí do tvorby ikon právě v ní. Pomocí tohoto produktu lze vytvářet nejen ikony, ale také kurzory nebo editovat ikony hotové. Nabídka barev je velmi bohatá, a pokud si nevystačíte s nabízenými ikonami, můžete si svoje vlastní vytvářet. Do ikon můžete vkládat i textové pole, které je možné upravit podle standardních možností textového editoru. Program IconArt také dokáže importovat ikony ze souborů DLL a EXE. Dále lze pracovat se soubory jpg, bmp a gif, ze kterých si můžete vybrat část, jež se vám bude hodit při tvorbě nové ikony. Hotové ikony je však možné ukládat jen do souboru ICO. Práce s tímto malým prográmkem pro mne byla velmi příjemná, takže jej mohu doporučit a popřát hodně nápadů při tvorbě.

Icon Changer 2.0

Licence: freeware

Domovská stránka: www.zitnik.wz.cz

Dalším pomocníkem pro změnu ikon složek je český produkt Icon Changer. Program si však mohou nainstalovat jen ti, kteří mají starší operační systém Windows, protože na Windows NT aplikace neběží a při jejím testování na Window XP docházelo k problémům u některých funkcí nebo k náhlému ukončení tohoto produktu. Icon Changer má v sobě zakomponován také editor ikon s obdobnými funkcemi jako u IconArtu, takže pokud vám nebude dostačovat nabídka asi 140 ikon, lze si je vytvořit nebo importovat ze souborů ICO, DLL a EXE. Samotná přeměna ikon složek je velmi jednoduchá. Pro ty, kdo by intuitivně nemohli přijít na ovládání aplikace, je přesný postup popsán v nápovědě. Pracuje se ve dvou oknech, ve kterých jsou umístěny prohlížeče. Ve zdrojovém okně si nastavíme cestu, odkud budeme ikonu používat a ve druhém okně si nastavíme složku, u které budeme ikonu měnit. Poté stačí jen klepnout na tlačítko Změnit ikonu, a změna je provedena. Při práci by se tak neměla objevit žádná úskalí. Jediným nedostatkem, jejž bych tvůrcům programu vytkla, byly překlepy v ovládacích panelech v Icon editoru, který se jimi jen hemží.

Headache! 3.11

Licence: shareware (registrace za 900 Kč)

Domovská stránka: www.isoftware.cz

Luštíte rádi a křížovky, osmisměrky a kris-krosy vás provází na cestách a při všech vašich činnostech? Potřebujete zabavit děti nebo si chcete zasoutěžit se známými? Pak vám Headache! určitě pomůže. Program je k dispozici ke stažení v shareware verzi, a je částečně omezen v některých funkcích. Při tvorbě křížovek a ostatních her tak můžete tvořit rastr, který je omezen maximálně na 7 x 7 polí, což činí velmi jednoduchým výsledný produkt vaší činnosti. Dále nenaleznete podporu písmena CH, a export do WWW stránek je funkční jen v náhledu. A co vše vytvoříte pomocí této aplikace? Nejen klasické křížovky, ale i křížovky švédské, číselné a písmenné kris-krosy a již zmiňované osmisměrky. Samotná jejich tvorba je velmi jednoduchá a po vytvoření několika křížovek nebo osmisměrek bude již vaše činnost plně zautomatizována. Nejprve si zvolíte velikost rastru, poté zadáte tajenku, a pokud chcete změnit tvar rastu, pomůže nám Návrhář, který jej edituje. V Návrháři si vybíráte políčka, jež zaplníte písmeny nebo číslicemi, a neviditelná pole vymažete. Takto vytvořený koncept si můžete uložit jako šablonu. Pak doplňujete například u osmisměrky písmena. Vytvořenou osmisměrku lze poté exportovat do Excelu, do bitmapy, jako WWW stránku, nebo vytisknout. Součástí aplikace jsou slovníky, z kterých čerpá program slova pro zařazování do křížovek a osmisměrek. Slovníky můžete také obohacovat o vaše vlastní slova. Práce s programem Headache! je více než příjemná, a tak jej všem příznivcům luštění doporučuji.

Calendar 2000 3.6

Licence: freeware

Domovská stránka: www.gregorybraun.com

Přestože název aplikace může někoho zmást, nejedná se o kalendář určený jen pro rok 2000. Lze jej používat i nyní a v následujících letech také, neboť průběžně dochází k aktualizacím a původní verze je určena až pro rok 3000. Jedná se o jednoduchý plánovací kalendář běžící v System Trayi. Protože jde o zahraniční produkt, v základním nastavení jsou uvedeny státní svátky a prázdniny odlišné od našich. Samozřejmě, že je můžete vymazat a nahradit aktuálními. Přidávání událostí, které chcete mít zaznamenány, lze provádět v nastavení kalendáře. Tam také můžete upravovat již zmiňované svátky, konfiguraci programu, v níž naleznete rovněž zvukové upozornění na aktuální činnosti. Součástí je také zobrazování času ve světových metropolích jako Londýn, New York, Chicago a San Francisco. Těm, kteří každý den alespoň na chvíli zapínají počítač, bude kalendář v této podobě určitě skvělým pomocníkem.

Výročí 2.5.2

Licence: freeware

Domovská stránka: www.pokluda.cz

Nemáte po ruce papírovou formu kalendáře a potřebujete vědět, kdo slaví svátek nebo zda někdo z vašeho okolí nemá nějaké výročí? Jednoduchou formou, jak mít potřebné informace vždy k dispozici, je tato šikovná utilita. Zobrazuje informace z aktuálního dne a zároveň z následujících sedmi dnů. Databázi lze také měnit a doplňovat o data, která potřebujete. Ovládání programu se provádí pomocí volby Editace výročí v systémovém menu, kde můžete příslušné změny provádět. Pro utajení lze zadávat narozeniny u osob i bez toho, že by se zobrazoval jejich věk.

Nebojte se vyzkoušet - Užitečné utility pro internet

Martin Koníček

Dnes se zaměříme na zajímavé utility, jež by měly oslovit nejednoho internetového fandu. První aplikací je vynikající Uniform Server. I přes svůj nevalný vzhled je velmi vhodný nejen pro začínající webové vývojáře. Náš další výběr zaměříme do světa elektronické pošty na malý a rychlý poštovní klient i.Scribe, jejž může směle doplňovat vynikající antispamový filtr SAproxy (je založen na technologii SpamAssassin). Nakonec jsme si pro vás připravili bonbónek, který určitě nepřehlédněte. Takže neváhejte, a dejte se do čtení.

Uniform Server 2.7

Licence: GNU/GPL

Domovská stránka: miniserver.sourceforge.net

Rozhodli jste se založit vlastní blog, e-zine nebo úplně jiný server pro publikování velkého množství informací? Pak jistě víte, že bez služeb dynamických webových stránek připojených na rychlou databázi jste takřka ztraceni. Proto vám nezbude nic jiného, než k již zaprášené knížce popisující jazyk HTML přidat několik publikací, zabývajících se programovacím jazykem PHP, databází MySQL či serverem Apache. Jenže po zakoupení příslušné literatury vás při tvorbě dynamického obsahu čeká jeden zákeřný problém, a tím je konfigurace vašeho vývojového pracoviště. Jak jste jistě správně vytušili, při tvorbě dynamických webových stránek již na svém počítači musíte mít pro testovací účely spuštěn webový server, jenž dokáže spouštět dynamické skripty čerpající všechny informace z rychlé databáze. Zdá se vám to složité? Pokud ano, tak nejste sami. Nejeden začátečník si posteskne, že konfigurace Apache není hračka. To samé lze říci i o dalších oblíbených a volně šiřitelných nástrojích, jako jsou PHP či MySQL. A jak tedy vlastně začít? Než se dáte do pročítání rozsáhlých příruček, tak bude možná nejlepší vyzkoušet kompletní toolkit webového vývojáře pojmenovaný UniServer. Tato sada nástrojů je nejen velmi mocný, ale také malý a spolehlivý pomocník. Autorovi produktu se podařilo vměstnat webový server Apache, databázi MySQL, programovací jazyk PHP a Perl, či ještě navíc webové rozhraní PhpMyAdmin do balíku o velikosti 2 MB. To ovšem není zdaleka vše. Produkt si pro své účely vytvoří virtuální disk "W:", a tak vám odpadá kompletní práce s nastavováním cest k jednotlivým programům a také adresářům s webovými stránkami. Dokonce stačí ihned po instalaci produktu zkopírovat stránky do \adresáře w:www, a můžete začít pracovat. UniServer je tedy unikátní nejen svou velikostí, ale rovněž jednoduchostí použití. Stačí pouze rozbalit zazipovaný archiv a spustit bez sebemenšího náznaku nutné konfigurace.

i.Scribe 1.86

Licence: freeware

Domovská stránka: www.memecode.com/scribe.php

Mysleli jste si, že poštovní klient může být jen obrovský a složitý? Tak to jste na omylu, protože autor i.Scribe se rozhodl vytvořit jednoduchou poštovní aplikaci s podporou běžně používaných protokolů POP3, IMAP a SMTP. Dokonce se při zachování plné funkčnosti vejde na jednu disketu a ani nepotřebuje instalaci. Už tyto vlastnosti jsou senzační, ale mnoho uživatelů by se s nimi jen tak nespokojilo, a tak i.Scribe přináší i něco navíc. Třeba funkce Automatické rozpoznání jazyka operačního systému umožňuje programu komunikovat v tomtéž jazyce, v jakém máte operační systém. Ale ani zde jeho uživatelské možnosti nekončí. Kromě propracovaného a velice intuitivního rozhraní tvůrce nešetřil ani na možnostech filtrování a třídění poštovních zpráv. Produkt umožňuje vytváření velice komplexních filtrů, takže nebude problém zpracovat velké množství doručené pošty. K tomu by vám také měl pomoci zabudovaný antispamový filtr Bayesian. Pokud vás předešlé řádky přiměly vzkoušet si tohoto poštovního klienta, určitě vás bude zajímat jeho schopnost importovat zprávy a adresáře z jiných aplikací. Zde se na programu opravdu zapracovalo, neboť je podporován nejen Microsoft Outlook, ale například i klienty Eudora či Mozilla Mail. Ale abych i.Scribe jen nechválil: protože je stále ve stadiu vývoje, nalezneme u něj funkce, jež jsou viditelně nedodělané např. podporu více poštovních účtů. Já však doufám, že vás tyto drobné nedostatky neodradí, a aplikaci si alespoň vyzkoušíte.

SAproxy 1.2.1

Licence: freeware

Domovská stránka: saproxy.bloomba.com

Přijímáte nechtěně každý den hromadu elektronické pošty, která vás vůbec nezajímá? Je vaše schránka přeplněna nevyžádanými e-maily či nebezpečnými počítačovými viry? Nemusíte tomu jen přihlížet. Vrhněte se do tvrdého boje se spammery, s rozesílateli nevyžádané pošty. Můžete například začít s tvorbou seznamu zakázaných adres (tzv. blacklist). Jak však brzy zjistíte, je to boj jednoho meče proti celé armádě. Proto je třeba proti moderním metodám útoků na vaši poštovní schránku použít moderní metody filtrování. SAproxy je nástroj, využívající k odhalování nebezpečné a nevyžádané pošty spolehlivé postupy. Propustí firemní i osobní elektronickou poštu, ale před záškodníky postaví takřka "betonovou" zeď. Tuto zeď představuje vlastně POP3 proxy server, který se postaví mezi vašeho poštovního klienta (např. Outlook Express, Outlook 2000 či The Bat) a e-mailovou schránku. V tomto případě je proxy založen na systému, nazývaném SpamAssassin, jenž funguje na bázi bodování zpráv. Zkoumají se jednotlivá kritéria obsahu zprávy a v případě, že je splněno několik podmínek, je zpráva prohlášena za SPAM a přesunuta do oddělené složky. Nechcete-li tedy, aby se vaše poštovní schránka stala obětí internetových škůdců, tak neváhejte a zkuste tento produkt.

Crimson Editor 3.51

Licence: freeware

Domovská stránka: www.crimsoneditor.com

Pokud již dlouho toužíte po kvalitním a volně šiřitelném editoru textových souborů, tak jste právě jeden z nich našli. Crimson Editor je výborný a zcela bezproblémový program. Nevyžaduje žádnou instalaci, ani pochybně nepřepisuje systémové knihovny. Crimson Editor se stane miláčkem programátorů díky funkci zvýraznění právě editovaných řádků žlutou barvou, automatickému zvýraznění programového kódu či stromové struktury pro otvírání souborů. Tyto funkce vám mohou znatelně usnadnit život. Ostatně zkuste si při programování bez pomoci editoru vyhledávat, na jakém řádku se právě nacházíte. Anebo zkuste zjistit, které závorky jsou k jakým relevantní. Tvůrci tohoto produktu však mysleli nejen na programátory, ale například i na webové kodéry, a tak do této utility přidali i podporu protokolu FTP pro přenos souborů po internetu. Tímto samozřejmě výčet všech funkcí nekončí. Utilita si pro nás také schovává i pár zajímavých funkcí pro práci s daty. Kupříkladu možnost kvalitního vyhledávání a nahrazování textu je dnes již nezbytností. Ovšem k čemu by vám tyto funkce byly, pokud byste potřebovali specificky zpracovat velké množství dat? K tomuto účelu jsou zde makra, která mají za úkol pomoci s dlouhým a pracným upravováním dokumentu.

I když je Crimson Editor téměř dokonalý, má rozhodně několik nepříjemných chyb, které poznáte hlavně při používání českých znakových sad. Zde je podpora opravdu velmi slabá, a přestože podle dokumentace má být schopna pracovat v modu Unicode, mně se tuto funkci aktivovat prostě nepodařilo. Nicméně v porovnání například s UltraEditem určitě vítězí. Za menší "cenu" (je to freeware) totiž nabízí větší užitnou hodnotu. Nakonec ho šlechtí i fakt, že otevření souboru o velikosti 600 MB ho nepřivedlo jako mnoho jiných konkurentů k pádu.

§§§§§

$$$$$


Knihy


Hacking bez tajemství - Linux

Patrik Malina

c03p0662

Protože hackerská tematika je opravdu v kursu, nakladatel tohoto titulu správně usoudil, že by byla škoda v nejlepším přestat. Představovaná kniha bezprostředně navazuje na několik dílů dosud velmi úspěšné série překladů podrobných učebnic bezpečnostní problematiky, a již grafické zpracování jasně naznačuje souvislost protože dřívější svazky v úhrnu trochu stranily platformě Windows, nastal pravý čas věnovat se Linuxu. Než se pustíme dále, nemůžeme vám však odepřít důležitou informaci: tato publikace již v češtině jednou vyšla, ovšem u jiného nakladatele, takže před případnou koupí si dejte pozor.

Kniha představuje jednu z mála monografických publikací, zaměřených speciálně na bezpečnost Linuxu v takto širokém rozsahu. V souladu s předchozími díly této řady je v hrubých rysech dodržován i rozvrh jednotlivých kapitol a jejich vnitřní struktura, takže pokud znáte některý z dříve vydaných svazků, budete se dobře orientovat. Rovněž způsob hodnocení konkrétních typů útoků zůstal zachován, takže je k dispozici přehledná číselná škála, umožňující rychlé rozpoznání závažnosti tématu.

Rozsáhlá látka je rozdělena na několik hlavních částí. Úvod je samozřejmě věnován základním pojmům a principům linuxové bezpečnosti, a zde je namístě upozornit, že znalost systému jako takového je nezbytná a autoři se na ni zkrátka spoléhají. Ve druhé části již autoři přecházejí nekompromisně k věci: v kapitolkách s pevně danou strukturou narazíte na řadu potenciálních útočných technik, počínaje sociálním inženýrstvím (též sociotechnikou) a konče všemožnými napadeními přes síť. Zmíněny jsou též třeba viry pro Linux, útoky na DNS či průniky do populárních bezdrátových sítí. Další části knihy řeší neméně závažná témata, jako lokální posilování práv útočníka, slabiny konkrétních síťových služeb či natolik pokročilé formy ohrožení, jako jsou úpravy jádra.

Srovnatelných publikací, v nichž je bezpečnostní tematika pro Linux takto nahuštěna, existuje poskrovnu. Největší hodnotou je bezesporu perfektní organizace všeho materiálu do logického a přehledného celku. Jde-li o váš šálek čaje, neváhejte.

Autoři: Brian Hatch, James Lee, George Kurtz

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 644

Doporučená cena: 560 Kč

PHP pro úplné začátečníky

Patrik Malina

Interpretovaný programovací, či spíše skriptovací jazyk PHP má za sebou již slušný vývoj, jehož výsledkem je nejen módní a populární, ale především velmi hodnotná vývojová platforma. Výhod a zajímavých vlastností má celou řadu, a jednou z nich je možnost plného využití zdarma. Mimo jiné i proto, že jeho nasazení není zatíženo licenčními poplatky, se jedná o vhodnou platformu pro každého začátečníka.

Právě v tomto světle představuje autor jazyk PHP v již druhém vydání své začátečnické učebnice. Na koncepci brožury je patrné, že se rozhodl využít ještě jedné, z didaktického hlediska významné výhody: nováčkovi stačí pochopit pár základních pravidel a po napsání několika málo řádků se může radovat z efektních výsledků.

Kniha představuje nejzákladnější kurs psaní skriptů v PHP a jedná se opravdu o velmi letmé nakouknutí do tohoto světa. Autor se i na tomto minimálním prostoru rozhodl dát textu pevnou strukturu, takže látka je rozdělena na řadu kapitol, jejichž obsah je poměrně stručný. Přestože zde najdete úvod do řady důležitých témat, některá jsou pojednána jen v podobě dílčích ukázek a náznaků. V úvodu narazíte na praktický popis instalace samotného běhového prostředí, a v další kapitole následuje stručný přehled jazyka. Po části o používání funkcí již následuje první vysloveně prakticky orientovaná stať, zahrnující zpracování formulářových dat z HTML stránek.

Další látka již dovoluje započít tvorbu "vážnějších" aplikací. Čtenář se seznámí se zpracováním datových souborů a dále narazí na tradičního démona HTTP komunikace v podobě správy "sesssions", jejíž zvládnutí je nezbytným krokem k opravdu interaktivním programům.

Závěrečné kapitoly zahrnují seznámení s klíčovými tématy, ovšem v naprosto minimalistickém provedení: řeč je o databázovém stroji MySQL a jeho napojení pomocí PHP, což bude pro začátečníka zřejmě vyvrcholením úvodního studia.

Kniha představuje stručný, ale opravdu hodně stručný nástin možností PHP. Obzvláště v databázové problematice budete brzy potřebovat pokročilejší literaturu.

Autor: Jakub Mach

Vydavatelství: Computer Press,

Brno, 2003, 2. vydání

Počet stran: 167

Doporučená cena: 149 Kč

Počítačové sítě a jejich aplikace LAN/MAN/WAN

Patrik Malina

Již od svého prvního vydání představuje tato publikace jedno z nejryzejších pojednání o technologii počítačových sítí, na něž můžete na českém knižním trhu narazit, pokud ovšem nepočítáme speciální vysokoškolská skripta, mezi nimiž by si ovšem také ostudu neudělala. Protože srovnatelná kniha na pultech v současné době není k mání, jedná se bezesporu o nejlepší specializovaný text se síťovou tematikou, na který můžete narazit.

Základem obsahu je pochopitelně předchozí vydání, ovšem struktura řady kapitol i náplň některých částí byly přepracovány. V souladu s aktuálním vývojem bylo samozřejmě dopřáno sluchu bezdrátovým technologiím, především pak dle normy 802.11, chybět nemůže gigabitový i desetigigabitový Ethernet, jejichž budoucnost je růžová, a narazíte zde třeba na problematiku GSM či Bluetooth. Příjemným posunem je třeba změna uspořádání výkladu protokolů lokálních sítí Microsoft, ale též pojednání o technologiích virtuálních LAN či VPN sítí.

Autoři do textu zapracovali popis drtivé většiny běžně popisovaných architektur, počínaje fyzickým přenosem a konče aplikační vrstvou a příslušnými protokoly. Velký důraz je kladen na normalizované technologie, jak už bylo zmíněno, a to především dle rodiny norem IEEE 802.*. Nechybí však ani popis ATM a specializovaných řešení pro průmyslové nasazení. Poměrně podrobně jsou zpracovány protokolové sady TCP/IP či IPX/SPX, a také prostředky pro doručování multimediálního obsahu. Přestože se jedná o veskrze technickou látku, text je zpestřen do přijatelné podoby doplňujícími ilustracemi a řadou cenných tabulek, jež představují cenný referenční materiál.

Pokud jste pokročilými zájemci a přitahuje vás opravdové jádro věci, je toto přesně kniha pro vás. Autoři se zcela oprostili od zbytečných slov a přistupují důsledně k technologickým detailům, takže na některé pasáže je potřeba opravdu dobrá koncentrace. Jedná se o vyčerpávající zdroj informací a zároveň výbornou příručku pro každodenní použití, kterou byste měli mít při ruce.

Autoři: Fedor Kállay,

Peter Peniak

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2003, 2. vydání

Počet stran: 356

Doporučená cena: 297 Kč

1001 tipů a triků pro Visual C++

Patrik Malina

V případě natolik obsáhlých a komplikovaných témat, jako jsou programovací jazyk C++ a jeden z vývojových nástrojů, v tomto případě z dílny Microsoftu, většinou nakladatelé sázejí na klasické učebnice s jasně strukturovaným, postupným výkladem. O to zajímavějším zpestřením je tato publikace, jež se zařazuje mezi nemnoho vrstevníků, jimž pravděpodobně dosud dominuje skvělá kolekce "céčkařských etud" v podání pana Viriuse (Pasti a propasti..., určitě si vzpomínáte).

Jasným cílem autora je podat programátorovi pomocnou ruku ve chvílích, kdy řeší určitý, typicky zapeklitý problém a nemůže se zbavit dojmu, že takovou věc už určitě někdo rozlousknul. Svazek zahrnuje tisícovku typických řešení, jež prověřila programátorská praxe a není potřeba je vymýšlet znovu, pokud ovšem není vaším koníčkem hledat netradiční postupy. Přestože výběr tipů je velmi rozmanitý, je látka rozdělena do řady kapitol, sdružujících příbuzné problémy. Najdete zde ukázky zaměřené na typické algoritmy a jazyk C++ jako takový, a velmi mnoho prostoru autor logicky věnoval práci s rozhraním WinAPI, zprávám ve Windows či ovládání oken. Nechybí obsáhlý exkurs do světa grafiky a práce s knihovnou GDI+, a velmi důkladně je pojednáno používání běžných grafických prvků na platformě Windows. Poměrně dost prostoru je dále věnováno práci s multimédii či internetovými funkcemi, ale i nízkoúrovňové zásahy do operačního systému zde mají své místo. Pokud vzpomeneme dvě důležité knihovny, na něž bezpochyby narazíte, je potřeba říci, že jednoznačně vítězí "tradiční" MFC knihovna ATL je jen letmo zmíněna a její znalosti zde rozhodně neposílíte. Závěrečná část knihy je naplněna ukázkovými aplikacemi a zmíněny jsou i nejběžnější chyby, jichž se tvůrci dopouštějí.

Kniha představuje bezesporu dobrý zdrojový materiál pro zájemce, kteří C++ do jisté míry ovládají a chtějí své znalosti prověřovat a rozšiřovat. Méně zkušeným poskytnou ukázky jistotu ve chvíli, kdy váhají nad určitým postupem, zvažují různé varianty a rádi by se s někým poradili, zda postupují správně. Tedy, rozhodně jde o materiál pro pokročilé a otrlé.

Autor: Radek Chalupa

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 434

Doporučená cena: 397 Kč

Programovací jazyk C pro zelenáče

Patrik Malina

Ačkoli od 70. let se toho ve světě informačních technologií událo mnoho, jazyk C se jeví jako hodně odolný a "časuvzdorný". I nakladatel této knížky si ověřil, že řady nadšenců o ryzí programátorskou gramotnost neslábnou, a proto autor připravil druhé, upravené vydání své dříve rozebrané klasické základní učebnice "céčka". Přínosem je bezesporu i fakt, že v tomto textu jsou tvůrcem zohledněny připomínky dalšího znalce a pedagoga, pana Viriuse, což k "vyladění" obsahu určitě přispělo.

Kniha představuje poměrně nenásilnou, opatrně a čtivě napsanou základní učebnici jazyka C. Výklad je zaměřen na úplné začátečníky a autor si neklade zbytečně vysoké nároky snahou je předat adeptům programátorské řehole jakési základní pilíře, jež by představovaly oporu při dalším studiu. Šaloun se snaží dodržet některé zásady, jako je třeba nezávislost na operačním systému a implementaci, takže látka je v souladu s normou ISO pro jazyk C a poskytuje tak možnost studovat prakticky na čemkoliv.

Na zhruba dvou stovkách stran zájemci mohou projít dvěma základními úrovněmi. Nižší stupeň zahrnuje úvod do "céčka" a jeho základních konstrukcí, vyšší pak přidává ukazatele, pole a také dynamické datové struktury. V závěrečné příloze jsou popsány standardní knihovny a rovněž způsob, jak si zdarma opatřit software pro svou práci a výuku. V náplni kapitol nehledejte žádná překvapení, neboť se bez výjimky jedná o základní výbavu způsobilého programátora.

Mnohem důležitější je způsob, jakým autor volí výběr příkladů. Čtenář není zbytečně zahlcen přemírou výpisů, ale na dobře zvolených ukázkách jsou typické postupy dobře zdokumentovány. Navíc se střídmá sazba docela povedla, takže je vše poměrně přehledné.

Výhodou knihy je právě skutečnost, že vychází ve druhém vydání. Autorovi se dostalo možnosti opravit dřívější chyby a překlepy, pokusit se přepracovat čtenářům ne zcela jasné části, a případně doplnit výklad v obtížných pasážích. Noví zájemci o jazyk C tak dostávají do ruky již prověřenou učebnici, která jim poslouží jako dobrý průvodce v úvodu studia.

Autor: Petr Šaloun

Vydavatelství:

Neocortex, Praha, 2003

Počet stran: 220

Doporučená cena: 199 Kč

JavaScript hotová řešení

Patrik Malina

JavaScript se v oblasti tvorby webových stránek těší trochu podobnému postavení jako latina mezi lingvisty: jazyk je to v podstatě mrtvý, ale pro určité typické úkoly je velmi vhodný, hojně využívaný a stále hodně populární. Ačkoliv o něm vycházejí stále další a další publikace, právě třeba v tomto případě je znát určitý odklon od snahy učit skriptovací jazyk jako všelék na tvorbu webu.

Podtitul jasně naznačuje, že v této útlé brožuře se zájemcům dostává do ruky v podstatě kuchařka. I přiložený CD nosič napovídá, že snahou není přimět čtenáře k systematickému studiu jazyka jako takového, ale nabídnout mu stavebnici, jejíž principy rychle pochopí a hlavně snadno využije. Ačkoliv úvodní kapitola je zaměřena na základy JavaScriptu jako takového, jde o rychlokurs pro letmé seznámení do té míry, aby vás další příklady nezaskočily. Nechybí tipy na zprovoznění příslušné funkcionality ve webových prohlížečích a náznak koexistence s jazykem HTML, jehož znalost je nutností.

Následující kapitoly jsou již výrazně prakticky orientované: poměrně dost prostoru je věnováno práci s formuláři, kde JavaScript stále s úspěchem obhajuje svou pozici, a dále narazíte na funkce pro práci s časovými údaji a daty, populární (i nenáviděné) generování rámů a oken v prohlížeči, zajímavou správu cookies a přímou spolupráci skriptu s prohlížečem jako takovým a potažmo s klientským operačním systémem. Dvě kapitoly jsou pak speciálně zaměřeny na dynamické efekty stránek a práci s obrázky, a závěrečná část je souhrnem jakýchsi "nezařazených" příkladů.

Kniha je sympatická hned z několika důvodů. Autor zbytečně neplýtvá místem a přináší zájemcům skutečně praktická a použitelná řešení, u nichž má vesměs JavaScript své výrazné opodstatnění. Text zahrnuje řadu poměrně názorných výpisů skriptů, jejichž přiměřená délka dovoluje všechno pochopit i mírně pokročilým zájemcům, a zároveň se jedná o ucelená řešení typických úloh. V neposlední řadě je logickým doprovodem knihy již zmíněné CD, zahrnující materiály jak pro bezprostřední experimentování, tak pro další studium. Zkrátka, JavaScript v tom pravém světle.

Autor: Petr Václavek

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 255

Doporučená cena: 199 Kč

§§§§§


3/2004

$$$$$


Novinky


Redakční blok I.

Obliba PDA a smartphonů

Podle výzkumu společnosti IDC v roce 2002 a v první polovině roku 2003 vzrostl v středoevropském regionu prodej kapesních počítačů a mobilních telefonů vybavených funkcemi kapesního počítače. V roce 2002 to bylo o více než 50 procent a v 1. pololetí 2003 téměř dvojnásobně. Nejzajímavějším údajem této studie je pro nás fakt, že nejvíce těchto zařízení se ze zemí našeho regionu prodalo právě v České republice, a to přesně 33 % celkového objemu v roce 2002 a 38 % v 1. pololetí 2003. Česká republika se tak dostala i před Polsko, v němž se přes čtyřikrát větší množství obyvatelstva prodalo pouze 30 procent těchto zařízení v regionu. Studie odhaduje, že obliba kapesních počítačů a inteligentních telefonů bude vzrůstat i nadále, přičemž hlavní zájem uživatelů se bude soustředit na zařízení kombinující funkce PDA a telefonu.-bam

Cisco Expo

Konference Cisco Expo se uskuteční 31. března a 1. dubna 2004 v Kongresovém centru Praha. Letošní jubilejní 5. ročník konference volně navazuje na předchozí čtyři ročníky (www.ciscoexpo.cz). Je určena všem odborníkům z oblasti informačních technologií, ze všech oborů podnikání, veřejné správy a samosprávy, škol, ale také všem vedoucím pracovníkům z oblasti obchodu, řízení podniku, marketingu.

Registrovaní účastníci konference (on-line registrace na www.ciscoexpo.cz) si budou moci sestavit vlastní program výběrem z více než 40 přednášek. K nejžhavějším tématům datových a hlasových sítí budou patřit zejména: IP telefonie,IP Contact Centers, Bezpečnost a management sítí, Mobilita, Campus a datová centra, Infrastruktura WAN atd. -FEL

Kerio a Grisoft představují

Společnosti Kerio Technologies a Grisoft připravily speciální balíček, který obsahuje Kerio Personal Firewall 4 a antivirus AVG Professional 7. Balíček bezpečnostních softwarových produktů tak nabízí komplexní ochranu počítače proti virům, trojským koním, hackerům, přesměrování hovoru pomocí dialerů, a v neposlední řadě i ochranu proti zneužití dat uživatele.

Balíček je k dispozici od poloviny ledna 2004 za koncovou cenu 1 635 Kč bez DPH pro jeden počítač společným nákupem obou produktů tak zákazníci ušetří 865 Kč. Balíček je možné zakoupit prostřednictvím partnerů společností Kerio Technologies i Grisoft. Instalace se provádí samostatně, tak jako u běžných produktů. Technická podpora je zajišťována odděleně a dle běžných postupů. -FEL

ADSL Bluetone Angel

České radiokomunikace plánují letos pokrýt signálem bezdrátového ADSL Bluetone Angel území, na kterém žije 38 % obyvatel České republiky. ČRa začaly Bluetone Angel poprvé zkušebně nabízet v Plzni v polovině loňského roku. V průběhu října a listopadu zprovoznily ČRa službu Angel také v Brně, Ostravě a Praze a v prosinci v Českých Budějovicích, Liberci, Pardubicích a Olomouci. Nyní funguje Angel rovněž v Kutné Hoře, Kolíně a Táboře. Je dostupný i v řadě dalších měst, např. v Hradci Králové, Poděbradech, na Kladně.

V nejbližší době plánují České radiokomunikace rozšířit Angel také do Karlových Varů, Jihlavy, Teplic, Ústí nad Labem a Zlína. Podrobné informace naleznete na webových stránkách www.bluetone.cz.-FEL

Televize na webu

Společnost Czech On Line, a. s., poskytovatel internetových služeb pod značkou VOLNÝ, vysílá od konce ledna 2004 internetové zpravodajské televize ZTV. Denní zpravodajství ZTV je přenášeno v 5až 10minutových videostreamingových přenosech na třech kanálech: Zpravodajství, Sport a Bulvár.

V pilotní fázi projektu, která potrvá 2 týdny, bude obsah tří televizních kanálů (Zpravodajství, Sport, Bulvár) aktualizován jednou denně. ZTV bude dostupná ve vysoké kvalitě na portálu www.volny.cz nebo www.ztv.cz v přehrávačích Real System 8 a Windows Media Video 8.-FEL

VOLNÝ ADSL

VOLNÝ vychází vstříc volání po cenově dostupném řešení, a snižuje měsíční paušál za službu VOLNÝ ADSL 512/128 na 819 Kč bez DPH. Skutečná cena je však ještě nižší, protože uživatelé ušetří dalších 100 Kč jako kredit na volání přes službu VOLBA 1020 (vytáčená předvolba přes VOLNÝ), dále 61 Kč za VOLNÝ Mail "komplet

50 MB" s inteligentní antispamovou a antivirovou ochranou schránky, dále 20 Kč za 20 MB na VOLNÝ Webhosting a 20 MB na VOLNÝ Album. Skutečná hodnota služby VOLNÝ ADSL včetně benefitů tak začíná již na 638 Kč bez DPH. -FEL

GTS za paušál

Za účasti ministra informatiky ČR Vladimíra Mlynáře oznámila společnost GTS, že jako první na českém trhu zavádí levný internet do domácností. České domácnosti tak mohou od 1. února využít levné vytáčené připojení k internetu

(dial-up) za paušální měsíční poplatek ve výši 599 Kč včetně DPH. Vytáčený internet za paušál bude nabízen pod značkou GTS Pohoda Doma (www.gtsdoma.cz).

Nový typ paušálního připojení je určen hlavně domácnostem. Tento tarif platí pro internetové připojení přes telefon v pracovní dny mimo špičku (od 19.00 do 07.00 hod.) a o víkendech a svátcích bez jakéhokoliv omezení času nebo objemu přenesených dat. Produkt GTS Pohoda Doma zahrnuje také možnost levnějšího telefonického volání a schránku elektronické pošty.-FEL

Telecom také

ČESKÝ TELECOM uvedl stejného dne ve zkušebním provozu paušální variantu klasického vytáčeného připojení. Paušální měsíční poplatek za víkendy a svátky je 486,78 Kč, víkendy + svátky + noc od 22 do 5 hod. ráno v pracovních dnech je za 608,78 Kč, víkendy + svátky + pracovní dny od 18 do 6 hod. ráno je za 730,78 Kč (všechny ceny včetně DPH). K dispozici je e-mailová schránka o kapacitě 30 MB a 30 MB prostoru pro vlastní WWW prezentaci. -FEL

Návštěvnost CZ spuštěna

Společnost EUNECO.COM odstartovala novou verzi komerčního projektu NÁVŠTEVNOST CZ. Server nabízí v Čechách a na Slovensku komplexní analýzy návštěvníků internetových stránek. Produkt byl vyvinut především jako špičkový marketingový nástroj pro manažery. Službu využívá zatím několik set českých a slovenských společností. Prostřednictvím tohoto serveru lze zjistit, kdo, jak dlouho a proč navštívil měřený web, co ho nejvíce zaujalo, nebo co naopak úplně ignoroval.

NÁVŠTĚVNOST CZ funguje především jako nástroj, který umožňuje odhalit slabá místa ve zvolené strategii propagace webu (webpromotion) a jeho grafického ztvárnění (webdesign). Na základě zjištěného chování návštěvníků a jejich preferencí, je možné přijmout řadu opatření, kterými lze výkon webové prezentace zefektivnit řádově o stovky procent. NÁVŠTĚVNOST CZ tak poskytuje zpětnou vazbu především pro marketingové pracovníky, kteří usilují o pravidelný růst počtu návštěvníků firemního webu.-FEL-

Výkonná dvojka

Společnost Hitachi představila dva nové projektory CP-S318 a CP-X328. Jedná se o ultrapřenosné modely, jež jsou prakticky shodné a jsou nabízeny ve vkusném stříbrném provedení, které váží 2,7 kg a jsou tedy vhodné na cesty. Jejich technické specifikace jsou svítivost 2000 ANSI lumenů a kontrast 400 : 1 (CP-S318), respektive 350 : 1 (CP-X328). Projektor CP-S318 má SVGA rozlišení 800 x 600 bodů a model CP-X328 XGA rozlišení 1 024 x 768 bodů. Velikost obrazu je v závislosti na projekční vzdálenosti od 30 " do 300 ".

Samozřejmostí je u těchto modelů i Whisper mode, jenž snižuje hluk z běžných 39 dB na 34 dB, a vertikální i horizontální korekce obrazu při promítání z úhlu. V tomto režimu se navíc šetří lampa, čímž se zvyšuje její životnost. Lampa vydrží za běžných podmínek až 4 000 hodin promítání. Oba modely mají dva RGB vstupy, přepínat můžete až mezi třemi zdroji videosignálu.-TJi

Nový AEC Antivirus Gateway

Antivirové zařízení pro centrální ochranu podnikových sítí od společnosti AEC je nyní k dispozici ve verzi 1.2. Proti předchozím verzím se u AEC Antivirus Gateway změnila především softwarová část: antivirový program F-Secure Internet Gatekeeper je nyní ve verzi 6.32 a obsahuje nejnovější skenovací motor z dílny F-Secure Libra. Tji

CoolerMaster

Jak nám již CoolerMaster v minulosti představil svůj turbínový chladič s příznačným názvem Aero pro procesory AMD či INTEL, tak je v současné době vidno, že dospěl do inovované varianty. Ptáme se, co je tedy nového? Stěžejní změny doznala část pasivu o rozměrech 80 x 80 x 51 milimetrů, která je připevněna na jádro procesoru a ve spojení s pastou odvádí vzniklé a přebytečné teplo do svých útrob. Všechny modely mají masivní žebrované základny pod turbínkou a jsou nově vyráběny celé z mědi. Dříve byl měděný ,,náznak" jen na spodní základně ve spojení s žebrovanou částí pasivního chladiče, který byl vyráběn z jiných slitin. Model ASB-V73-U2-Aero 7+ je novým nástupcem, který zdědil svůj design po svém předchůdci. Turbínka zůstala stejná s průměrem 5 centimetrů a je zakrytována v poloprůhledném plastovém pouzdře. Tyto modely se od svých kolegů liší vlastností dobrého odvodu tepla. Nevzniká zde slepé místo v ose ventilátoru, protože je turbínka uložena příčně ke standardním pozicím. Při napětí 12 V jsou otáčky turbínky okolo 3 500 za minutu, jež lze regulovat další novinkou tohoto modelu v podobě potenciometru. Ten je vyveden na přední záslepku do 3,5" pozice. Pomocí potenciometru můžeme sami regulovat otáčky turbínky v rozsahu od 1 900 do 3 500 ot./min. Malou jnevýhodou je větší hlučnost kompletu chladiče pohybující se v rozmezí 23,6 až 37,5 dBA při vztažném průtoku vzduchu 10,9 až 20 CFM. Nutno ještě podotknout, že turbínka je uložena pomocí kuličkových ložisek, u kterých výrobce stanovuje životnost 50 tisíc hodin. Na závěr bych ještě uvedl hmotnost celku, jež činí 559 gramů, a průměrná cena na českém trhu se pohybuje okolo jednoho tisíce korun českých.-TK

Xbox 2 Multi Threading

Uvedení konzole Xbox 2 je stále dost daleko, ale již je známo několik detailů. Microsoft nepoužije hardware, používaný ve stolních počítačích, jak se očekávalo, ale chce použít technologii užívanou v serverech IBM. Oficiálně Microsoft použije 64bitové POWER procesory od IBM. Ty používají technologii Multi-Threading, což v konzoli Xbox 2 umožní dosáhnout opravdu vysokého výkonu. Je navíc ještě těžké uvěřit tvrzení Mercury News, že Microsoft chce v jedné konzoli použít více než jeden z těchto výkonných procesorů. Procesor bude schopen provádět několik operací současně díky architektuře RISC. Xbox 2 asi nevyužije 4 GB paměti adresovatelné 64bitovým procesorem, minimálně to však rozšíří datový tok. Grafiku připravuje firma ATI Technologies a má se jednat o typ s architekturou R500/DirectX 10. Ta by si měla poradit i s HDTV rozlišením.-lar

Canon BubbleJet i9950

Společnost Canon na začátku února zveřejnila základní technické údaje o nové fototiskárně s podporou formátů od 10 x 15 cm do A3+. Výrobek s označením BubbleJet i9950 bude pracovat v maximálním rozlišení 4 800 x 2 400 dpi při tisku na speciální fotopapíry. Tiskárna bude využívat novou technologii ChromaPLUS, při níž je k šestici samostatných inkoustů azurové, světle azurové, purpurové, světle purpurové, žluté a černé barvy přidána dvojice nové syté červené a zelené náplně. Větší počet dostupných barevných kombinací zvýší kvalitu a barevnou věrnost vytištěných snímků, příznivě ovlivní kontrast a zachycení žlutočervených a žlutozelených přechodů. Díky nové tiskové hlavě s 6 144 tryskami by zařízení mělo být nejrychlejší ve své třídě. Předběžné testy naznačují, že fotografie formátu A3 může být zhotovena za pouhých 65 sekund. Dávkování inkoustu v kapkách o objemu 2 pikolitry napomáhá nejen lepšímu míchání barev, ale také odstranění zrnitosti zpracovávaného obrázku. Tiskárna bude vybavena USB rozhraním pro přímou komunikaci s digitálními fotoaparáty, s nimiž může pracovat i bez připojení k počítači, a portem USB 2.0 pro připojení k PC. Kromě běžných tiskových médií bude zařízení podporovat i tisk na CD nebo DVD disky. Programové vybavení umožní využít tento stroj jak uživatelům PC s operačním systémem Windows 98 nebo novějším, tak i zákazníkům, kteří hledají tiskárnu pro svůj Macintosh. mal

Odkaz: http://www.canon.cz


Redakční blok II.

Herní tip měsíce Vietcong: Fist Alpha

Ačkoliv válečná témata patří ve světě počítačových her mezi ta nejohranější, konflikt ve Vietnamu dlouhou dobu pozornosti vývojářských společností unikal. Vše se změnilo před rokem, kdy brněnská společnost Pterodon Software uvedla na trh svou 3D akci Vietcong, k níž nedávno vyšel první datadisk.

Přídavek Fist Alpha se nese přesně ve stopách původního Vietcongu. Vaším úkolem tedy je společně se skupinou dalších vojáků splnit sérii poměrně náročných úkolů odehrávajících se většinou uprostřed neprostupné a nepřáteli zamořené džungle. Ačkoliv tvůrci upřednostňují hratelnost před realističností, není Fist Alpha žádná bezhlavá střílečka, v níž nespustíte prst ze spouště. Smrtící past či krvelačný odstřelovač se mohou ukrývat takřka kdekoliv, takže zvýšená opatrnost je na místě. Děj datadisku je jakousi předehrou pro samotný Vietcong. Celá kampaň se tedy točí kolem výstavby tábora na kopci Nui Pek a zajišťování jeho bezpečnosti. Ocitnete se v roli zpravodajského seržanta Warrena Douglase, který se svým týmem podnikne sedm odvážných misí. Jeho kolegy z jednotky znáte z původní hry jsou jimi medik Crocker, ženista Bronson, radista Defort, kulometčík Hornster a průvodce Nhut (v prvních misích tuto roli zastává voják jménem Nguyen). Herní systém je stejný jako minule: vaši kolegové se řídí vlastní (a poměrně dobrou) umělou inteligencí, ale můžete jim zadávat jednoduché příkazy. Medik navíc léčí vaše rány, ženista vám doplňuje munici, průvodce hledá nejlepší cestu, a podobně. Největší a vlastně jediný rozdíl proti předchozímu titulu spočívá v designu misí. Lokace jsou tentokrát o něco menší, avšak výrazně detailnější a propracovanější. Už vám nehrozí, že byste půl hodiny bloudili po mapě a netušili, co máte kde udělat a to je jedině dobře. Struktura úkolů zůstala stejná (mise v džungli, podzemní tunely, střelba z vrtulníku, obrana základny, osvobozování zajatce), tvůrci ovšem trošku snížili obtížnost, díky čemuž narazíte na naprosté minimum frustrujících okamžiků, které kazily zážitek z původního Vietcongu.

Po technické stránce se přídavek povedl na výbornou. Použitý engine sice možná není nejlepší ze všech, ale designéři dokázali využít jeho potenciál naprosto beze zbytku. Navíc vše doplňuje úchvatná zvuková kulisa, a to nejen v boji samotném, ale i mimo něj. Jestli se kvůli nějaké hře vyplatí investovat do pořádných reproduktorů, tak je to právě Vietcong: Fist Alpha.

Celá hra vás tak může zklamat jen dvěma věcmi: že nepřináší oproti svému předchůdci nic nového a že vám vydrží jen na slabých pět hodin. Pokud jste ochotni tyto nedostatky přehlédnout, budete se u ní dobře bavit. Po všech ostatních stránkách je totiž Fist Alpha o stupeň lepší než původní Vietcong.

Pavel Mondschein (GameStar)

Návrat S3 na výsluní?

VIA/S3 se konečně odhodlala k vypuštění nového grafického čipu, známého jako DeltaChrome S8. Prvním výrobcem, který oficiálně ohlásil karty s tímto GPU, se stala společnost C.P. Technology, jejíž výrobky se u nás běžně distribuují pod značkou PowerColor. SS8-D3L, právě tak se bude produkt jmenovat, poběží na frekvencích 300/250 MHz (GPU/paměti). Na první pohled vás zaujme zejména skutečnost, že karta ke svému provozu nepotřebuje aktivní chlazení, výrobce ji totiž vybavil pouze rozměrným pasivem. Přestože čip S8 míří spíše do střední třídy, je od výrobce vybaven 256 MB 128bitové DDR paměti, což odpovídá spíše aktuální grafické špičce. V prodeji se s novinkou setkáme již v průběhu února za cenu kolem 165 USD (4 300 Kč). -CZ

Siemens ST60

Siemensu se experiment s modelem ST55, který převzal od asijské společnosti Quanta a poskytl ho exkluzivně komunikačnímu gigantu T-Mobile, docela povedl, a tak není divu, že hodlá v této obchodní politice nadále pokračovat. Siemens ST60 nebude přímo nástupcem ST55, spíše bychom jej mohli označit za jeho mírně vylepšenou verzi. Dočkají se zejména ti, jimž u ST55 chyběla podpora aplikací v jazyce Java (MIDP 2.0) nebo prohlížeč WAP 2.0. Také na designu byl proveden lehký facelift, původní rozměry (99 x 47 x 22 mm) stejně jako hmotnost (87 gramů) však zůstaly zachovány. Kvalitní TFT displej s podporou 65 000 barev, GPRS v konfiguraci 4 + 2 timesloty, zprávy MMS i EMS, digitální fotoaparát s 4x digitálním zoomem a maximálním rozlišením 640 x 480 pixelů. Asi tak se dá ve stručnosti představit Siemens ST55/ST60. Právě integrovaným fotoaparátem bude u ST60 nově možno nahrávat i krátké videosekvence ve formátu MPEG4 nebo 3GPP. Připojení k počítači lze kvůli absenci standardů IrDA či Bluetooth realizovat bohužel pouze pomocí datového kabelu. Baterie Li-Ion 750 mAh udrží přístroj v pohotovosti až po dobu 6 dnů. Na pultech se novinka objeví pravděpodobně ještě do konce ledna.-CZ

Máte doma TV s LCD?

Evropský a americký trh brzy zaplaví televizní sety značky Sharp s plochým LCD displejem. Společnost Sharp předpovídá, že rok 2004 bude prvním, kdy odběr zmíněné komodity v zemích Evropy a Ameriky překoná prodeje v Japonsku. Sharp se také netají tím, že plánuje ve fiskálním období roku 2004 prodat více než 3 miliony takových LCD televizí. Velkým příslibem pro zvýšení poptávky po tv přijímačích budou letošní Olympijské hry. Zájem by mohlo podpořit snížení cen, k němuž se Sharp odhodlal poté, co se mu podařilo uvést do provozu novou výrobní linku na LCD v oblasti Kameyama. Ta je schopna pracovat s většími tabulkami skla, což v konečném důsledku sníží výrobní cenu LCD displeje asi o 10 %. Ceny se budou pohybovat v rozmezí od 3 950 USD (103 000 Kč) za 26" model až po 6 850 USD (180 000 Kč) za 37" TV LCD.-CZ

Svižně s Gigabytem

Gigabyte uvádí do prodeje grafickou kartu GV-N595U-GT s GPU nVidia GeForce FX 5950 Ultra. Tento čip je běžně určen pro frekvenci 475 MHz, ale inženýři v Gigabytu se rozhodli jej přetaktovat až na závratných 520 MHz. Ve spojení s 256 MB rychlé 256bitové DDR paměti dokáže toto řešení poskytnout opravdu solidní výkony. Chlazení se drží referenčního designu nVidie, kromě AGP slotu vám tak tento produkt zabere v počítači ještě jeden vedlejší PCI. Karta disponuje mimo klasického VGA výstupu také konektory DVI a TV-out. Softwarový bundle zahrnuje tři kvalitní hry: Tomb Raider: The Angel of Darkness, Rainbox Six 3: Raven Shield a Arx Fatalis, dále výrobce přiložil ještě programy PowerDVD 5.0 a 3D Album.-CZ

61 prstů od NECu

Společnost NEC prezentovala plazmový displej PX-61XM2P s úhlopříčkou obrazovky 61 palců. Pracovní rozlišení tohoto obra činí 1 365 x 768 pixelů, ke zvýšení komfortu práce s ním přispívá také dvojice integrovaných 9W reproduktorů. Cena byla stanovena na 18 000 USD (470 tisíc Kč), dostupný je od 10. února.

Únor bílý, Oskar sílí

Oskar zveřejnil informace, podle nichž získal za rok 2003 celkem 367 000 nových klientů, což představuje meziroční nárůst o 31,1 %. Celkový počet Oskarových zákazníků tak ke dni 31. 12. 2003 vzrostl na 1 547 000. Oskar dále uvedl, že k témuž datu využívalo plných 43 procent jeho zákazníků některý z tarifních plánů.-CZ

500 000 Athlonů

Společnost AMD informovala, že se do konce roku 2003 prodalo více než půl milionu mikroprocesorů AMD Athlon 64.-CZ

Pozdě, ale přece

Nokia 6220, jejíž uvedení na náš trh bylo několik měsíců neustále oddalováno, se konečně objevila v prodeji. Jedná se o nejlépe vybavený model Series 40 s podporou technologie rychlého přenosu dat EDGE, již v ČR zatím bohužel nelze používat kvůli neexistenci patřičného technického zázemí u našich operátorů. -CZ-

Expanze EpoXu

Expandovat do oblasti grafických karet se nedávno rozhodla také společnost EpoX, v oblasti počítačů známá především díky svým kvalitním a bohatě vybaveným základním deskám. Ačkoliv EpoX původně plánoval spolupráci s ATI, nakonec se rozhodl pro nVidii jakožto strategického partnera. Epox hodlá grafickými kartami pokrýt oblast low-endu, střední třídu i hi-end sféru. -CZ

Notebooky od MSI

Společnost MSI rozšiřuje svou již tak velmi rozsáhlou nabídku o další komoditu notebooky. Nejvýkonnější řada M3000 bude založena na platformě Intel Centrino, již si uživatelé oblíbili především díky vysoké výdrži na jedno nabití baterie a integraci bezdrátové technologie

Wi-Fi. Zobrazování na 15" LCD displeji zajistí grafický čip ATi Mobility Radeon 9600. MSI dále ohlásila, že v následujícím půlroce hodlá představit nejméně deset různých notebookových produktů.-CZ-

§§§§§


Svalnatý "japončík"

Tomáš Bučina

C04P0141

Nejnovější ultrapřenosný notebook Vaio Z1XMP od Sony nabízí technologii Centrino, procesor nové generace s rychlejší technologií bezdrátové sítě, kombinovanou CD-R/RW, nebo DVD-ROM mechaniku, a vysoké rozlišení displeje. Na úhlopříčce 14,1 " bude možné pracovat v nativní bodové rozteči 1 400 x 1 050 pixelů, což odpovídá standardu SXGA+. Ve výbavě tohoto stroje nechybí procesor Pentium M s frekvencí 1,5 GHz a 512 MB operační paměti rozšiřitelné na 1 GB. Velký důraz byl kladen také na práci v terénu a tak nový notebook vydrží se standardní baterií v provozu 5 hodin, a pokud uživatel sáhne ještě po doplňkovém akumulátoru, pak se jeho výdrž prodlouží na úctyhodných 10 hodin práce.

Dalšími technickými vymoženostmi notebooku jsou integrovaný Memory Stick Pro slot, vysokorychlostní zařízení i.LINK (IEEE 1394), sloužící k propojení s LCD projektory, digitálními fotoaparáty nebo videokamerami, případně skenery. Bezdrátové schopnosti série Z1XMP jsou ještě podpořeny plně integrovaným Bluetooth komunikátorem pro synchronizaci s dalšími zástupci mobilních technologií. Notebook Sony Z1XMP obsahuje bohatou nabídku nainstalovaného aplikačního softwaru, počínaje operačním systémem Microsoft Windows XP Professional přes Microsoft Works až po Sony software SonicStage, PictureGear Studio a DV Gate pro audio-video editaci a správu dat. Dále se ve výbavě nachází i Adobe Companion Pack, který zahrnuje Adobe Premiere Standard, Adobe Photoshop Elements, Acrobat document reader a Acrobat Elements. Půdorys notebooku měří 316 x 247,4 mm a jeho hmotnost činí pohodlných 2,1 kg. K zákazníkům se dostane za cenu zhruba od 78 990 Kč včetně DPH.

§§§§§


Smršť od Canonu

Tomáš Bučina

Canon si už tradičně nechává nové produkty do určitých dávek, a tak už víme, že pro první pololetí můžeme počítat hned se sedmi novými digitálními fotoaparáty (Ixus 430, 500, IIs, PowerShot 310, A75, S1 IS a Pro 1) a jednou videokamerou (MV700). Při bližším pohledu na jednotlivé výrobky je však patrné, že ve většině případů jde o pokračování úspěšné linie, či drobnější nebo větší inovace stávajících bestsellerů. Zcela nové jsou dva koncepty, stojící na pomezí mezi ultrazoomovými o přístroji a high-endovými kompakty.

První z důležitých novinek je Canon PowerShot S1 IS, kterým se společnost poprvé pouští do ostře sledovaného segmentu ultrazoomů. S třímegapixelovým snímačem a desetinásobným optickým zoomem (ekviv. 38-380 mm) by to byl pouze průměrný fotoaparát, avšak Canon přidává ještě optickou stabilizaci obrazu, která se hodí zvláště u extrémně dlouhých ohnisek a to už stojí za zvážení. Navíc byly zcela nově navrženy funkce nahrávání videosekvencí, jež nyní dosahují rozlišení VGA (640 x 480 bodů) při 30 snímcích za sekundu, a co je důležité, lze je nahrávat podle výkonu paměťové karty až do délky 60 minut! Díky použití ultrazvukových motorků k ovládání zoomu lze použít transfokátor unikátně také v režimu nahrávání videa, čímž se fotoaparát dostává téměř na úroveň videokamer. Cena tohoto přístroje by se snad měla pohybovat kolem 20 tisíc korun.

Druhou novinkou je nekompromisní kompakt Canon PowerShot Pro 1. Už technické parametry, jako je 8megapixelový CCD snímač, více než sedminásobný optický zoom ve skvělém rozsahu ekvivalentním 28-200 mm na kinofilm naznačují, že výrobce tento přístroj pozicuje jako kompakt pro profesionály. Zoom je opět ovládán ultrazvukovým motorkem, který mu propůjčuje jak rychlý chod a okamžitou odezvu, tak i minimální vibrace a hluk. Ostření je kombinované, spojující v sobě výhody pasivního TTL systému a aktivního externího zaostřování. K fotoaparátu lze díky intelignentní botičce připojit také blesky řady SpeedLite. Ani u tohoto přístroje není známa finální cena, ovšem odhaduje se, že by měl stát těsně pod 40 000 Kč.

Odkaz: http://www.canon.cz

§§§§§


Černý klenot

Tomáš Bučina

Společnost Sony představila nový produkt z řady LCD monitorů, monitor SDM-HS73P, vybavený technologií úpravy povrchu obrazovky Onyx-black. Běžné LCD displeje jsou obvykle potaženy světlorozptylujícím povlakem, který slouží k tomu, aby snižoval odrazy světla od povrchu displeje. Tato původní technologie má však některé nedostatky především je to nechtěná redukce světla vydávaného samotným panelem, které je zčásti pohlcováno antireflexní fólií. Tento efekt zapříčiňuje, že černé oblasti obrazu se jeví jakoby vybledlé a ve světlejším tónu, než by měly být. To má také podobný dopad na kvalitu barev, které ztrácí svou hloubku a živost.

Díky používání Sony Onyx-black speciálního lesklého filtru s jemným a hladkým povrchem, se barvy nerozptylují a zůstávají nezměněny. Na druhou stranu je nový povrch viditelně lesklejší, což užití v některých případech může komplikovat.

Sony SDM-HS73P disponuje maximálním jasem 400 cd/m2, kontrastním poměrem 500 : 1 a úhly pohledu 160o v obou směrech. Doba odezvy je udávána na úrovni 16ms a monitor je dále vybaven technologií Eco, která dovoluje podle potřeby snížit úroveň podsvícení, čímž omezuje spotřebu elektrické energie, opotřebení podsvětlovacích těles, a v neposlední řadě i zátěž očí uživatele. Monitor je zatím k dispozici v barevné kombinaci šedo-stříbrné, ovšem během dubna letošního roku přibude i černé provedení. Cena se bude pohybovat kolem 22 150 Kč včetně DPH.

Podle posledních informací byl název technologie "Onyx-black" z důvodu známkoprávního sporu upraven na "Ultra Bright LCD Technology". Její podstata i funkce však pochopitelně zůstává beze změn.

Odkaz: http://www.sony.cz

§§§§§


Černá pec

Čestmír Žák

C04P0153

Plextor přivádí na trh čerstvou externí CD-R/RW mechaniku PlexWriter 52/24/52U. Jak vyplývá již z typového označení, pracuje novinka s maximální rychlostí 52x při čtení, resp. vypalování CD-R, zápis na CD-RW probíhá 24x násobkem nominální hodnoty. Přístupová doba se podle údajů poskytnutých výrobcem pohybuje kolem 65 ms, za zmínku stojí také funkce spojené s ochranou proti podtečení 2MB vyrovnávací paměti. Zařízení má rozměry 167,8 x 255 x 55 mm, váží přibližně 1,7 kg a bude dostupné již v březnu za atraktivní cenu pod 3 000 Kč.

Odkaz: http://www.plextor.com

§§§§§


Placatec od Philipsu

Čestmír Žák

Philips představil nové véčko označené jako Philips 855, jehož mechanická konstrukce dovoluje rozevření až do úhlu 180 ?. Druhou poměrně unikátní možností tohoto modelu je schopnost zobrazit snímky pořízené integrovaným fotoaparátem na běžném televizoru, kabel potřebný k propojení přitom tvoří standardní součást dodávky. Vnitřní TFT displej s parametry 128 x 160 pixelů při hloubce 65 000 barev zaručuje komfortní hraní her, práci s aplikacemi nebo focení integrovaným fotoaparátem. Při focení a práci s Java (MIDP 2.0) aplikacemi nebudete nijak výrazně omezováni, díky dynamicky přidělované vnitřní paměti o velikosti 9 MB. Výrobce nemohl zapomenout ani na nejpopulárnější mobilní technologie dneška: multimediální zprávy MMS a datové přenosy GPRS (4 + 2 timesloty). Model 855 by měl vydržet 400 hodin v pohotovosti. Odkaz: http://www.philips.cz

§§§§§


Sagem myX-7

Čestmír Žák

Francouzský Sagem prezentoval mobilní telefon z řady myX označený číslem 7 (triband, 110 x 46 x 22 mm, 106 gramů). Přístroj navazuje na velmi dobře vybavený model myX-6, jemuž však uživatelé často vyčítali absenci podpory aplikací v jazyce Java. Tento nedostatek se u myX-7 podařilo napravit, výrobce nádavkem vylepšil i design, jenž nyní dostal o poznání modernější a stylovější nádech. Rozměrný TFT displej s rozlišením 128 x 160 pixelů (65 000 barevných odstínů) je schopen zobrazit až 12 řádků textu, výborně poslouží také při práci s integrovaným fotoaparátem, jenž dokáže produkovat snímky o velikosti až 640 x 480 bodů. Výborný funkční potenciál zůstal zachován z modelu myX-6, telefon nabídne GPRS třídy 10 (a zprávy MMS), jeho paměť pojme na 300 vícepoložkových kontaktů. K dispozici máte též hlasový záznamník (30 sekund). Jako pomyslná třešnička na dortu se na Sagemu myX-7 vyjímá kvalitní 40hlasé polyfonní vyzvánění se zásobou příjemných a přitom nevšedních melodií. O ceně novinky můžeme zatím jen spekulovat.

§§§§§


3x s Motorolou

Čestmír Žák

Americká Motorola představila na své nedávné prezentaci v Polsku trojici nových mobilů. Jedná se o dva zástupce z kategorie levnějších a o jeden vysoce nekonvenční stylový přístroj.

V kategorii levných véčkových mobilů vybavených barevným displejem dnes nemáte příliš z čeho vybírat. Právě proto se Motorola na tuto oblast zaměřila a výsledkem jejího snažení jsou dva přístroje s vynikajícím poměrem cena/výkon. Modely V220 (84 x 44 x 22 mm, 95 gramů) a V180 (87 x x 49 x 23 mm, 80 gramů) se v mnohém podobají, přičemž hlavní rozdíl spočívá v přítomnosti integrovaného fotoaparátu u V220. Jako jistou nevýhodu mechanické konstrukce lze chápat malou vyčnívající anténu, taková bude ale asi daň za příznivou cenu. Oba telefony disponují týmž vnitřním barevným displejem (128 x 128 bodů, 65 000 barev) a vnějším monochromatickým displejem s modrým podsvícením. Bohatá výbava zahrnuje podporu standardů MMS, GPRS, Java (MIDP 2.0), vyzváněcích melodií ve formátu MP3 a MIDI, někdy se může hodit také hlasitý odposlech. Vnitřní paměť dosahuje kapacity 1,5 MB. Motorola V80 (45 x 99 x 23, 100 gramů) se na první pohled podobá kontroverznímu modelu V70, který před několika lety demonstroval nový systém rozevíraní mobilu pomocí otočného kloubu. V zavřeném stavu ovládáte telefon pětisměrným joystickem a trojicí kontextových kláves, ovšem bez možnosti pracovat s textem. Až po odsunutí vrchní části přístroje se vám odkryje plnohodnotná klávesnice, na níž můžete psát např. SMS či poznámky. Pokud byste hořejší část mobilu otočili pouze o 90 ?, aktivujete vestavěný fotoaparát, neboť právě v této specifické pozici se pořizují fotografie (o velikosti až 640 x 480 pixelů). Velkou devizou Motoroly V80 je rozměrný TFT displej (276 x 220 pixelů, 65 000 barev), z nespočtu funkcí zmiňme 24hlasé polyfonní vyzvánění, GPRS třídy 10, aplikace v jazyce Java (MIDP 2.0), zprávy MMS, WAP 2.0, Bluetooth atd. Obrázky, kontakty a aplikace se ukládají do 5,5MB paměti přímo v přístroji. Prodejní cenu zatím výrobce nezveřejnil, s ohledem na všechny známé faktory je však pravděpodobné, že se bude pohybovat kolem 15 000 Kč. Motorola slibuje, že se s těmito novinkami setkáme v obchodech již v prvním pololetí 2004.

Odkaz: http:// www.motorola.com

§§§§§


Trpaslík s kamerou

Čestmír Žák

Báli jste se, že se miniaturizace u mobilních zařízení již zastavila? Společnost NEC vás vyvede z omylu, vyvinula totiž mobilní telefon N900, který je i přes velikost odpovídající kreditní kartě nabitý moderními funkcemi. Přesné rozměry novinky činí 85 x 54 x 8,6 mm při hmotnosti cca 70 gramů. Celou jednu polovinu aparátu zabírá luxusní TFT displej s rozlišením 120 x x 160 pixelů. Při volání musí majitel použít speciální handsfree sadu, neboť přístroj v sobě nemá zabudován hlasový mikrofon ani reproduktor. Integrovaný fotoaparát schopný pořizovat snímky o velikosti 640 x 480 bodů není u miniaturního mobilu N900 zdaleka jedinou demonstrací současných technologií, telefon totiž obsahuje i funkce jako GPRS, MMS, 40hlasé polyfonní vyzvánění či WAP. Baterie slibuje výdrž 85 hodin na příjmu, potažmo 70 minut hovoru, což jsou s ohledem na ostatní parametry přístroje také poměrně zajímavé hodnoty. Cena novinky se bude podle vyjádření NECu pohybovat v rozmezí od 480 USD (12 800 Kč) do 947 USD (25 000 Kč). Výrobce sice v současnosti neplánuje prodávat N900 jinde než na asijských trzích, tuto eventualitu ale ani nevyloučil.

§§§§§


Matrox PCI Express

Čestmír Žák

Prvním výrobcem grafických čipů, který oficiálně prozradil detaily o nasměrování svých budoucích produktů na sběrnici PCI Express, se stala společnost Matrox Graphics. Za účelem ověření funkčnosti tohoto rozhraní se stávajícími nebo připravovanými čipy Matroxu vzniklo licenční ujednání se společností Netsys Software, jež poskytne pro tento záměr veškeré potřebné nástroje a utility. Objevila se také informace, podle níž hodlá Matrox do nové generace svých čipů implementovat instrukce Pixel Shader 2.0. Odkaz: http://www.matrox.com

§§§§§


Pálíme i bez PeCe

Čestmír Žák

Mobilní zařízení nazvané Kanguru FC-RW (203 x 152 x 50 mm, přibližně 500 gramů) představuje zajímavou kombinaci čtečky paměťových karet

a CD-RW mechaniky. K tomu, abyste mohli data z vaší paměťové karty typu Compact Flash, IBM Micro Drive, Smart Media, Secure Digital, Sony Memory Stick, Memory Stick Pro či Multimedia Card jednoduše zálohovat na CD-R nebo CD-RW, již díky této novince nepotřebujete ani počítač. Stačí vložit paměťovou kartu do příslušného slotu, v CD-RW mechanice mít prázdné médium a zmáčknout příslušnou klávesu. Praktické využití se nabízí například při focení většího množství fotografií v "polních" podmínkách. Optika CD-RW mechaniky zvládá rychlost 48x čtení, 32x zápis na CD-R a 12x přepis CD-RW, její propojení s PC lze realizovat přes rychlé rozhraní USB 2.0. Cena Kanguru FC-RW se pohybuje kolem 200 USD (5 300 Kč).

Odkaz: http://www.kanguru.com

§§§§§


Energie alkoholu

Čestmír Žák

Společnost Fujitsu, Inc., oznámila pokrok ve výzkumech týkajících se palivových článků plněných methanolem, o nichž se ve vědeckých kruzích uvažuje jako o perspektivním zdroji energie pro nejrůznější přenosná zařízení. Srdce takového článku tvoří membrána, oddělující směs vody s methanolem od katalyzátoru. Vysoká koncentrace alkoholu ve vodě sice prodlužuje výdrž článku, na druhou stranu ale hrozí nechtěné prosáknutí většího než přípustného množství tekuté směsi přes membránu. Až dosud se běžně testovaly články s koncentrací 10 % ethanolu ve vodě, díky přičinění Fujitsu se však podařilo tuto hladinu zvýšit až na 30 %. Popisovaný pokrok se v praxi projevil markantním zvýšením provozního času (u článku pohánějícího notebook) ze tří hodin až na deset. Kalifornská společnost PolyFuel, Inc., která na tomto projektu pracuje souběžně s Fujitsu, se pochlubila dokonce membránou schopnou provozovat článek s cca 50% koncentrací methanolu. Kromě Fujitsu a PolyFuelu se obdobnou technologií zabývají také další japonské společnosti (NEC, Toshiba, Hitachi atd.), přičemž právě NEC zatím dosáhl největšího úspěchu, když před časem prezentoval funkční prototyp spolu s příslibem, že jej uvede na trh ještě v letošním roce.

Odkaz: http://jp.fujitsu.com/worldwide/

§§§§§


Celerony na rok 2004

Čestmír Žák

Intel plánuje zavést u nové generace mikroprocesorů z řady Celeron, určené převážně pro ty uživatele, jimž záleží na poměru cena/výkon, 90nm technologii výroby. Nové Celerony budou rovněž disponovat větší pamětí L2 cache (256 KB), 533MHz FSB a instrukční sadou SSE3, charakteristickou pro jádro Prescott. Na trhu se ve druhém kvartále 2004 postupně objeví modely určené pro běžný Socket 478 s pracovní frekvencí 2,53, 2,66, 2,8 a 3,06 GHz. Ve třetím čtvrtletí se u Celeronů dočkáme přechodu na novou patici Socket T, krom toho hodlá Intel dále uvést ještě Celeron na 3,2 GHz. Cena uvedených procesorů se bude v době uvedení pohybovat v rozmezí od 79 do 117 USD (při odběru 1 000 ks) v závislosti na konkrétním modelu.

Odkaz: http://www.intel.com

§§§§§


International CES 2004

Petr Beneš

C04P0154

Budoucnost již začala. Tento protismyslný výrok, který jsme si zvykli slýchat v souvislosti s prezentací nejrůznějších vizí, nepochybně velmi dobře charakterizuje i světovou výstavu spotřební elektroniky CES (Consumer Electronic Show) v Las Vegas. Jejím pořadatelem v tradičním lednovém termínu je Consumer Electronics Association (CEA), která reprezentuje více než 1 200 členských subjektů působících v oblasti vývoje, výroby, distribuce a integrace audio-video elektroniky, bezdrátových i kabelových telekomunikací, informačních technologií, domácích sítí, multimédií a souvisejících služeb. Letošní CES byla v mnoha ohledech rekordní: 129 328 návštěvníků mělo možnost prohlédnout si prezentace 2 491 společností, vystavujících na 124 200 m2 čisté výstavní plochy (loni 117 704 účastníků, 2 230 firem a 112 500 m2 čisté výstavní plochy). Zúčastnili se odborníci ze 110 zemí, přičemž počet zahraničních účastníků vzrostl na 18 050 (loni 16 606).

Největší pozornost se každoročně upírá k vystoupením osobností a prezidentů společností, které určují vývojové trendy. Bill Gates, CEO a hlavní softwarový architekt společnosti Microsoft, představil v předvečer zahájení CES čtrnácti stům posluchačů zcela zaplněného "divadelního" sálu hotelu Hilton svoji koncepci seamless computing. Tento pojem chápe Gates jako schopnost sdružit všechna zařízení do jediného propojeného světa. "Velice tvrdě jsme pracovali na tom, abychom všechna tato zařízení propojili," řekl Gates. "Chceme, aby bylo jednoduché mít stejné informace v zařízeních, která užíváme v zaměstnání a v zařízeních, která máme doma." Za základní stavební kameny, jež umožní tuto vizi realizovat, označil software a širokopásmové technologie. První audio-video produkty na bázi operačního systému Windows Media Center budou uvedeny na trh na konci letošního roku spolu se set-top-boxy vybavenými novým softwarem Xbox Media Center Extender Kit. Technologie Windows Media Extender bude soustředěna v set-top-boxech vyráběných firmami Hewlett-Packard, Gateway, Dell, Samsung a Alienware. Tyto set-top-boxy budou umístěny v blízkosti televizorů i dalších zařízení a prostřednictvím bezdrátové sítě Wi-Fi připojeny na domácí mediální centrum na bázi osobního počítače, který bude sloužit jako server dodávající obsah na vzdálená zařízení TV displeje, osobní digitální audioči videopřehrávače apod.

"Technologický vývoj budou určovat společnosti, které zajistí pohyb obsahu od jeho tvůrce směrem k distribuci," řekla na úvod svého vystoupení v Las Vegas Carly Fiorina, CEO společnosti Hewlett-Packard. A jakákoliv technologie v případě absence přesvědčivého obsahu ztroskotá. Fiorina se zaměřila na to, aby přesvědčila o dobrém výchozím postavení své firmy "v nové éře, kde veškerý obsah a každý proces je digitální, mobilní a virtuální". HP hodlá využít své celosvětové základny maloobchodního prodeje pro "demokratizaci" této digitální revoluce. Cílem podle Fioriny je zpřístupnit každý film, fotografii i písničku, které kdy vznikly, kdykoliv, kdekoliv a na čemkoliv.

Společnost HP na CES rovněž potvrdila svůj vstup na trh TV přijímačů s plochými LCD a plazmovými displeji, o kterém se již dlouho šuškalo v zákulisí. První dva modely by měly být uvedeny na trh do konce letošního roku. Pozadu nezůstávají ani další počítačové společnosti. Nikoho tak možná nepřekvapí, že 7 000 televizorů v hotelových pokojích nově budovaného přepychového komplexu kasina Wynn Las Vegas, které se návštěvníkům otevře v roce 2005, bude již mít plochý displej LCD a nikoliv katodovou obrazovku. Překvapením však jistě je, že jejich dodavatelem nebude žádný ze špičkových výrobců spotřební elektroniky, jako jsou Sony, Samsung a další, ale tradiční počítačová firma Gateway. Carly Fiorina se postarala i o další překvapení, když představila úspěšný přehrávač iPod Apple Computer ve verzi nesoucí značku HP, jednoduše nazvaný Digital Media Player, který má být uveden na trh v červnu. Společnost HP bude pod svým jménem a na svých osobních počítačích rovněž distribuovat hudební on-line obchod iTunes firmy Apple. Finální ujednání mezi prezidenty obou firem Stevem Jobsem (Apple) a Carly Fiorinou bylo stvrzeno právě v průběhu CES. Tento krok chápe Microsoft jako určitou konfrontaci, neboť počítal s tím, že HP jako jeho hlavní zákazník bude používat hudební přehrávače se softwarem Microsoft Windows Media. Dohoda Apple HP tak de facto odstartovala bitvu o standard pro přehrávače a hudební služby on-line. "Máme vizi digitální domácnosti, kde se zákazník může těšit z digitálního obsahu filmů, hudby, fotografií, her a elektronické komunikace," říká rovněž Paul Otellini, prezident společnosti Intel. Hlavní heslo propagované firmou Intel na výstavě CES pak znělo Unifi! a poukazovalo na potřebu sjednocení přístrojového vybavení a obsahu a služeb na bázi standardů se zaměřením na bezdrátové technologie Wi-Fi. V této souvislosti se Intel výrazně podílel na vytvoření Digital Home Working Group, která sdružuje 17 vedoucích společností, včetně Intelu, Sony, Samsungu, Fujitsu, Gatewaye, HP, IBM, Kenwoodu a Microsoftu... Snahou této pracovní skupiny je vytvořit pravidla, která by umožnila realizaci standardizovaných produktů pro digitální domácí zábavu. První z těchto produktů by se na trhu měly objevit již ve druhé polovině letošního roku. Jiným příkladem spolupráce průmyslových subjektů je technologie DTCP over IP (Digital Transmission Content Protection over Internet Protocol), kterou Intel vyvinul spolu s dalšími společnostmi a jež umožní sdílet bezdrátově zabezpečený obsah elektronické zábavy mezi celou řadou domácích zařízení. Umožní stahovat filmy na PC nebo digitální set-top-box a přenášet je dál, samozřejmě se zajištěnou ochranou autorských práv.

Za klíčovou pro to, aby se vize digitální domácnosti stala skutečností, označil Otellini technologii Wi-Fi. Představil prototyp zábavního PC (EPC Entertainment PC), velice elegantního zařízení, které nahrazuje dobře známý stojan plný audio-video zařízení, a jeho bezdrátovou komunikaci s digitální kamerou Nikon. Intel se již dnes zaměřuje na vývoj polovodičových stavebních bloků na bázi křemíku, které umožní realizaci set-top-boxů, digitálních televizních přijímačů a digitálních videorekordérů DVR. Otellini je přesvědčen, že jeho firma bude schopna sledovat Mooreův zákon ještě přinejmenším jednu další dekádu. Již dnes má vyvinuty tranzistory, které se dostanou do výroby v roce 2011 a jejichž rozměry jsou menší než velikost molekuly lidské DNA.

Na obzor budoucnosti sektoru zábavní elektroniky, zdá se, již dohlédneme. Co by nám měla přinést? Multimediální digitální jukebox, či chcete-li media center, poskytující okamžitý přístup ke všem písním, co kdy byly složeny a nazpívány, ke všem filmům, které byly natočeny, ke každé hře, která byla vytvořena, i k nekonečné nabídce stovek televizních kanálů. Abychom si udělali představu, jak objemná může být plechovka naší instantní multimediální polévky, uveďme pro úplnost, že špičkový fanoušek této stravy disponuje vlastní knihovnou s 50 GB hudby a 250 GB dalších médií, tj. přibližně 12 500 hudebními skladbami a 125 hodinami videa. Co však přibližuje tuto vizi bezednému pohádkovému hrnečku vař, je širokopásmový přístup. A když už se na svět zábavní elektroniky díváme oknem CES, uveďme americký příklad. Domácnost připojená širorokopásmovou technologií DSL zde má za pouhých 30 USD měsíčně přístup k půlmilionu hudebních skladeb, neomezené nabídce televizní zábavy a online her. Může rovněž vybírat z 500 filmových titulů ve videotéce video-on-demand, za každý zaplatí 1,95 až 3,95 USD. Každý člen domácnosti pak může za několik stovek dolarů mít svůj osobní bezdrátově připojený digitální rekordér PDR (Personal Digital Recorder) či EPC, na které si svůj oblíbený digitální obsah ukládá, přehrává, aktualizuje a rozšiřuje. Zbývá pak už jen jediné znát kouzelnou formuli "hrnečku dost!".

§§§§§


Všestranný telefon

Hynek Vácha

C04P0151

Každá firma vyrábějící mobilní telefony se snaží udržovat své přístroje aktuální, co se použitých technologií týče. Zjistí-li se například, že některé funkce telefonu by se daly vylepšit, dostane se na trh verze, která původní nedostatky odstraňuje. A právě to se stalo uvedením SonyEricssonu T630. Ten se má stát nástupcem velice rozšířeného modelu T610, jenž byl již opravdu velice dobře vybaven. 630 přináší různá drobná vylepšení parametrů, které se nelíbily uživatelům předchozí verze. Asi největší výhrady byly k použitému displeji. Ten sice přišel na trh s možností zobrazení až 65 tisíc barev, ale byl pouze pasivní, což značně zhoršovalo jeho čitelnost na slunečním světle. Novinka je již vybavena aktivní zobrazovací jednotkou (opět se 65 000 barvami). Dalšího vylepšení se dočkal i integrovaný fotoaparát, ten by se tak měl stát mnohem použitelnějším. Výrobce se také zaměřil na co nejsnazší možnost sdílení pořízených snímků. V první fázi prodeje bude telefon po tři měsíce dostupný pouze v síti T-Mobilu. Ten ho bude mít ve velice pěkné černé barvě.

Odkaz: http://www.t-mobile.cz

§§§§§


Mozilla 1.6

Lenka Karlíková

C04P0144

Příznivci tohoto open source prohlížeče se mohou již nyní těšit z finální verze Mozilly 1.6. K novinkám v tomto balíku internetových aplikací, určeného pro OS Win a GNU/Linux, patří zabudovaný multiplatformový NTLM autentifikační mechanismus, podpora vyhledávání pomocí Ask Jeeves, možnost znovunačítání zobrazovaného zdrojového kódu www stránek, funkce Translate Page a další vylepšení, která se týkají rychlosti a stability. V e-mailovém klientovi Mozilla Mail se objevila podpora pro vCard, automatické odstraňování zpráv z POP3 serveru po zvoleném počtu dní a bylo opravena řada bezpečnostních chyb z předchozích verzí. Odkaz: http://www.mozilla.org

§§§§§


WinRAR 3.30

Lenka Karlíková

Program pro archivaci souborů WinRAR má novou verzi 3.30. Přináší s sebou implementované vylepšené vlastnosti, se kterými jsme se setkali v předchozích verzích. Nová verze se liší jen několika funkcemi. K dispozici je například nový příkaz "antivirová kontrola archivu", jež rozbalí obsah archivu do složky, kterou prověří antivirovým programem, dále příkaz "test počítače", porovnávající výkon kompresních algoritmů mezi více počítači a nové položky v menu. WinRAR umí rozbalit ZIP archivy balené metodou "Enhanced deflate" a archivy TAR, GZIP a ISO9660 libovolné velikosti. Archivy na disku NTFS uchovávají datové proudy NTFS, i když provedeme v archivu změnu. Příkazy programu pracují se jmény archivů v Unicode, velikosti oken je možné měnit a je upraven vzhled několika ikon. Lze též zakázat změnu hesla v registru Windows.

Odkaz: http://www.rar.cz

§§§§§


Adobe FrameMaker 7.1

Lenka Karlíková

Adobe FrameMaker 7.1, nástroj pro tvorbu dlouhých a strukturovaných dokumentů na podnikové úrovni, začala distribuovat společnost Adobe. Poslední verze s sebou přináší bohaté možnosti zpracování souborů XML (Extensible Markup Language), propracovaný import technických dokumentů, jenž podporuje projekty vytvořené v Adobe PageMakeru (verze 6.5-7.0) a QuarkXPressu (verze 3.3-4.1). Funkce pro podmíněný text umožňují spravovat různé varianty dokumentu v jednom zdrojovém souboru XML. Novinkou je formát SVG (Scalable Vector Graphics) jako zdroj pro publikování v Adobe PDF nebo na webových stránkách, křížové odkazy mezi soubory XML a vylepšené tvůrčí nástroje. Adobe FrameMaker 7.1 pro Windows a Sun Solaris je nyní k dispozici prostřednictvím on-line obchodu Adobe na www.adobe.com. FrameMaker 7.1, verze pro Windows, stojí odhadovaných 29 520 Kč v plné verzi a 6 960 Kč za upgrade.

Odkaz: http://www.adobe.com

§§§§§


Security Analyzer 1.2

Lenka Karlíková

Zabezpečení počítačů se věnují mnohé světoznámé společnosti. Výjimkou není ani počítačový gigant, firma Microsoft, která představila poslední verzi svého nástroje na odhalování bezpečnostních rizik Microsoft Baseline Security Analyzer 1.2 (MBSA). Práce s tímto nástroje je jednoduchá a oproti předešlým verzím sleduje více bezpečnost u produktů společností, k nimž například patří Exchange Server, Office, Virtual Machine, Commerce server, Host Integration Server, Data Access Components, BizTalk Server a MSXML. Při nalezení jakékoliv díry informuje a zároveň navrhne způsob, jak nebezpečné místo zajistit (vše v angličtině). Objevily se nové testy na internetový firewall, automatické updatování, nastavení zón v Internet Exploreru a oveřování verze Microsoft Baseline Security Analyzer, která je určena pro Windows NT4, 2000, XP a Server 2003.

Odkaz: http://www.microsoft.com

§§§§§


Reg Organizer 2.0

Lenka Karlíková

Pokud neustále zápasíte s registry a nevíte, jak se vyznat ve stále narůstajícím množství údajů, pak vyzkoušejte Reg Organizer 2.0. Tento spolehlivý nástroj, jenž se může pochlubit přívětivým prostředím a jednoduchým ovládáním, umožňuje práci s registry a správu konfiguračních souborů. Podporuje vyhledávání v registrech, kdy k vyhledanému klíči přiloží komentář, optimalizaci a náhled souborů typu reg v prohlížeči Windows Explorer. Obsah souborů je poté zobrazen jako stromová struktura. Reg Organizer umí vyhledávat v registrech všechny záznamy týkající se buď konkrétní aplikace, nebo již neexistující složky, přičemž podporuje automatickou náhradu. Samozřejmostí je možnost zálohování nebo export registrů do externích souborů, editování INI souborů, a v neposlední řadě čištění registrů. Poslední verze programu Reg Organizer 2.0 je k dispozici ke stažení jako shareware na domovských stránkách. Cena licence je 29,95 USD.

Odkaz: http://www.chemtable.com

§§§§§


ARCserve Backup 11

Lenka Karlíková

Již jedenáctou verzi známého nástroje Brightstor ARCserve Backup, jenž řeší ochranu dat, představila koncem ledna společnost Computer Associates International (CA). ARCserve je obohacen o řadu nových funkcí, které automatizují řadu obvyklých úkolů. Především je však propracována spolupráce s technologií Windows Server 2003, například Volume Shadow Copy Services. Verze 11 je dále flexibilnější v rámci Microsoft Exchange, neboť podporuje optimalizované zálohování a obnovu dat. Uživatel tak může zálohovat poštovní schránku a zprávy ve svém systému, bez ohledu na počet e-mailů. Cena poslední verze je 775 USD. Verze pro operační systémy Linux a NetWare by měly být k dispozici již v květnu.

Odkaz: http://www.ca.com

§§§§§


Free Audiograbber

Lenka Karlíková

Audiograbber, oblíbený grabovací program pod Windows, jenž kóduje MP3 přímo z CD nebo ze souborů WAV, je zadarmo. Od poloviny února se tento známý nástroj s množstvím možností stal freewarem, neboť autorovi vypršela smlouva se společností Xing, které se zavázal, že nebude produkt poskytovat volně. Cena plné verze byla doposud 20 USD. Ke stažení byla taktéž freeware verze, která však grabovala jen polovinu náhodně vybraných skladeb. Poslední vydaná verze Audigrabberu 1.82 umožňuje digitální přehrávání, automatickou normalizaci hudby, karaoke ripování a podporu USB zařízení. Využívá enkodéry L3enc a Fraunhofer, spolupracuje s databází FreeDB, testuje kvalitu záznamu, odstraňuje tiché začátky a konce stop, a do MPEG dokáže převést také staré desky nebo kazety.

Odkaz: http://www.audiograbber.com

§§§§§


ThinkPad X40

Tomáš Jirásko

C04P0143

Společnost IBM představila zcela přepracovanou verzi ultrapřenosného notebooku ThinkPad X40. Ten váží 1,23 kg a je tak nejlehčím a nejtenčím notebookem, jaký kdy IBM vyrobilo, přičemž klávesnice plné velikosti je zachována. IBM společně s ním uvádí novou sadu nástrojů IBM Rescue and Recovery with Rapid Restore. Tyto nástroje se nacházejí v zabudovaném záchranném systému, který se spouští před zavedením operačního systému. Stisknutím jediného tlačítka pomáhají řešit širokou řadu běžných problémů včetně virů, chybějících systémových souborů a narušených ovladačů.

ThinkPad X40 je o celých 20 procent menší a o 25 procent 400 gramů lehčí než jeho předchůdce, ThinkPad X31. Vybrané modely s volitelnou osmičlánkovou baterií by měly vydržet až 7,5 hodiny. Notebook X40 nabízí bezdrátové technologie Intel 802.11b, IBM 11b/g, IBM 11a/b/g a Bluetooth, v kombinaci s řešením IBM Embedded Security Subsystem a standardizovaným šifrováním bezdrátových přenosů. ThinkPad X40 má také zjednodušené provedení krytu, jež umožňuje rychlejší a snadnější výměnu paměťových modulů nebo síťových adaptérů.

Nové ThinkPady X40 budou k dispozici od 16. března. Ceny modelů ThinkPad X40 začínají od 64 000 Kč bez DPH.

Odkaz: http://www.ibm.cz

§§§§§


Další Nikoni

Tomáš Jirásko

Poté co Nikon uvedl svůj stylový kompaktní digitál Collpix 3700, zaměřil se na vrchol této třídy, a představil novou vlajkovou loď této řady Coolpix 8700. Fotoaparát je primárně určen pokročilejším uživatelům, kterým kromě nového snímače s 8 miliony efektivních pixelů nabídne Zoom-Nikkor ED objektiv s 8x zvětšením, doplněný 4x digitálním zoomem. Objektiv má rozsah ohniskových vzdáleností 8,9-71,2 mm (ekvivalent 35-280 mm u kinofilmu) a konstrukci obsahující dva optické členy z ED skel (skla s extrémně nízkým rozptylem světla).

Fotoaparát je vybaven čtyřmi expozičními režimy, společně s plně

automatickým režimem. K dispozici je zde 12 motivových (scénických) programů. CP8700 nabídne rovněž funkce jako BSS (Best Shot Selector; funkce volby nejostřejšího snímku), AE-BSS (funkce volby nejlépe exponovaného snímku), redukce šumu, regulace sytosti barev, a řadu vyvážení bílé barvy (WBB). Snímky lze kromě formátu JPG ukládat i do RAWu.

Vyjma kompaktů se Nikon podíval do oblasti, která mu dosud nebyla až tolik vlastní. Nový Nikon Coolwalker MSV-01 je totiž 30GB pevný disk se čtečkou paměťových karet, sloužící k archivaci snímků. Vybaven je slotem pro paměťové karty CompactFlash I/II či disky MicroDrive, přičemž přes volitelný CF adaptér je možné pracovat i s SD/MMC kartami.

Pro zobrazení snímků je vybaven 2,5" barevným TFT LCD displejem s rozlišením 490 x 240 pixelů. MSV-01 lze propojit přes videovýstup přímo s projektorem nebo televizorem, a snímky tak jednoduše zobrazit. K dispozici jsou funkce celoobrazovkového přehrávání snímků jako je otáčení snímků, zvětšení výřezu snímku, zobrazení histogramu a EXIF dat. Snímky lze rovněž mazat, přesouvat, kopírovat a přejmenovávat. Na přístroji lze přehrávat soubory formátů JPEG, TIFF, NEF (RAW), QuickTime Motion JPEG a Audio WAV. K propojení s pořítačem slouží miniUSB konektor a rovněž je k dispozici funkce přímého tisku ve spojení s tiskárnami kompatibilními se standardem PictBridge. Coolwalker je napájen dobíjecí 2 000mAh lithium-polymerovou baterii, s kterou vydrží v chodu 1,5 hodiny. Rozměry přístroje jsou 81 x 130 x 35 mm a hmotnost cca 350 g.

Již v minulém čísle jsme lehce zmínili možnou dřívější dostupnost modelu D70, o kterém v té době nebyly uvolněny bližší informace. Ty jsou již nyní k dispozici, a D70 je opravdu zajímavou digitální zrcadlovkou pro zkušené fotoamatéry, která velice tvrdě bude konkurovat Canonu 300D. Nikon D70 je vybaven snímačem formátu Nikon DX s 6,1 milionu efektivních pixelů, a bajonetem Nikon F pro zachování kompatibility se všemi objektivy AF Nikkor při současné možnosti plného využití objektivů DX Nikkor. Vyvinut byl i nový objektiv AF-S DX Zoom-Nikkor 18-70 mm f/3,5-4,5G IF-ED, se zajímavou cenou. D70 je vybavena 5bodovým autofokusem s pomocným AF reflektorem. Snímky lze zhotovit až frekvencí 3 obr./s v sérii až 144 snímků. Rozsah časů závěrky je 1/8 000 s až 30 s, vestavěný automaticky výklopný blesk je synchronizován se všemi časy až do 1/500 s. Citlivost lze nastavovat manuálně v rozmezí ISO 200 až 1 600, nebo ve stejném rozmezí řídit automaticky. Měření Nikon 3D Color Matrix s 1005pixelovým snímačem zajišťuje přesné automatické TTL vyvážení bílé barvy. Navíc je k dispozici šest pevných předvoleb vyvážení bílé, i manuální změření bílé barvy, korekce expozice a korekce zábleskové expozice v kombinaci s automatickou expoziční řadou dále pojišťují získání perfektních výsledků. Kromě dobíjecí lithium-iontové baterie je D70 navíc dodávána včetně držáku baterií, umožňujícího v případě potřeby použít jednorázové baterie. V prodeji se objeví samotné tělo D70 (34 990 včetně DPH) nebo kity D70 + 18-70 AF-S DX za 44 990 Kč, D70 + 28-80G za 36 990 Kč a D70 + 28-80G + 70-300G za 39 990 Kč.

Odkaz: http://www.nikon.cz

§§§§§


Latitude D505

Tomáš Jirásko

Dell představil nový notebook z řady Latitude D Latitude D505, který by měl oslovit uživatele především svojí cenou, a uspokojit jejich požadavky při zpracování kancelářských aplikací a běžné firemní agendy. Notebooky D505 jsou osazovány procesory Intel Pentium M nebo Celeron M a vybrat si lze mezi 14,1" a 15" displejem. Lze volit rovněž mezi Wi-Fi kartami Intel PRO Wireless 2100 pro bezdrátové sítě 802.11b, Dell TrueMobile 1300 (802.11b/g) nebo TrueMobile 1400 (802.11a/b/g), takže s čipsetem 855GME je k dispozici jak řešení Centrino, tak ekvivalentní řešení nabízené výrobcem. Hmotnost notebooku se pohybuje okolo 2,3 kg, ceny modelů začínají 33 900 Kč.

Odkaz: http://www.dell.cz

§§§§§


Samsung pro CeBit

Tomáš Jirásko

Pro výstavu CeBiT připravil Samsung několik novinek. Na trhu mobilních telefonů Samsung jde o model SGH-D410 s velkým dvoupalcovým TFT displejem, schopným zobrazit 260 000 barev, integrovaným otočným VGA fotoaparátem a poprvé také s propracovanou vysouvací klávesnicí. Další nový model je véčko s fotoaparátem SGH-E600. Model je vybaven digitálním VGA fotoaparátem a dvěma TFT displeji s vysokým rozlišením a zobrazením 65 536 barev.

V oblasti monitorů Samsung přichází například s 19palcovým TFT displejem SyncMaster 193P s kovovým designem, ohýbacím podstavcem se dvěma klouby a možností otočení displeje o 180 ?. Monitor nabídne kontrastní poměr 800 : 1 a široký zorný úhel 178 ?/178 ?. Zvláštní funkce Magic Bright a Magic Tune by měly zaručit optimální jas a zobrazení barev při práci s textovými, tabulkovými a grafickými aplikacemi. Ani LCD televize nevyjdou naprázdno. Špičkovým představitelem řady LCD televizorů je model LW-32A33W s úhlopříčkou 32 palců a hloubkou pouhých 6,3 cm. Jeho výbava zahrnuje automatické nastavování jasu, připojení HDMI a špičkový zvuk SRS TruSurround XT. Mezi plazmovými zařízeními asi zaujme nová televize PS-42S4S se svítivostí 1 000 cd/m a kontrastním poměrem

3 000 : 1. Televize se zpětnou projekcí SP-43H3HT má 13 zabudovaných reproduktorů, integrovaný přehrávač DVD, Dolby Digital 5.1, Prologic II, DTS.

Novinky nalezneme i v dalších segmentech, jako jsou digitální terestrické přijímače, DVD přehrávače, systém domácího kina, videokamery, tiskárny, pevné disky apod.

Odkaz: http://www.samsung.com

§§§§§


Displej v ruličce

Tomáš Jirásko

Společnost Philips ohlásila schopnost rutinně vyrábět prototypy ultratenkých velkoplošných svinovacích displejů, a tak se nyní vydala směrem k průmyslově realizovatelnému výrobnímu procesu. Nově uváděné displeje jsou spojením aktivní polymerové řídicí elektroniky a čelní plochy reflexního "elektronického inkoustu" na extrémně tenké vrstvě plastu. Lehké velkoplošné displeje, které jsou nerozbitné a lze je svinout do schránky malé velikosti, nejsou-li zrovna aktivně používány, jsou obzvláště zajímavým řešením pro mobilní aplikace. Výslednou realitou by mohly být velkoplošné displeje tak pružné, že mohou být zabudovány do předmětů každodenní potřeby, jakým je například propiska. Dostupnost takovýchto displejů by značně stimulovala vývoj elektronických knih, novin a časopisů, jakož i nových služeb nabízených operátory mobilních sítí. Tyto aplikace se v současné době spoléhají na křehké, těžké a objemné laptopy nebo na malé displeje mobilních telefonů s nízkým rozlišením, přičemž obojí má své zjevné nedostatky. V divizi Philips Technology Incubator nyní vznikla interní firma nazvaná Polymer Vision. Ta je schopna spolehlivě vyrábět velké matice polymerových transistorů z tenkého filmu (thin film transistors, TFT), které mají do značné míry identické elektrické vlastnosti. Tato schopnost je spojena s možností modelovat a konstruovat obvody naplno využívající vlastnosti organické elektroniky. Polymer Vision využívá těchto schopností a možností při výrobě aktivních organických displejů QVGA (320 x 240 pixelů) s úhlopříčkou 5 palců, rozlišením 85 dpi a poloměrem ohybu 2 cm. Displeje jsou tvořeny zadní aktivní plochou o síle 25 mikronů, na níž jsou pixely řízeny na bázi polymerové elektroniky, a 200mikronovou čelní plochou reflexního "elektronického inkoustu", vyvinutého společností E Ink Corporation. Konstrukce displejů na bázi elektronického inkoustu je tenká a pružná, protože u těchto displejů není zapotřebí řízení velikosti mezer mezi buňkami. Displeje s technologií elektronického inkoustu jsou navíc ideálními kandidáty pro aplikace náročné na objem čteného materiálu, protože jejich čitelnost je vynikající, srovnatelná s papírem, a spotřeba elektrické energie je extrémně nízká. Displej, jenž je výsledkem těchto technologií, je podle dostupných zpráv v současnosti nejtenčím a nejpružnějším aktivním displejem. S téměř 80 000 TFT je to navíc dosud největší displej založený na organické elektronice, s nejmenší velikostí pixelu. Současně s tím se objevují i dobře fungující posuvné registry důležité součásti displejových driverů. Tyto posuvné registry jsou v současnosti největšími známými funkčními obvody založenými na organické elektronice. Ještě významnější je skutečnost, že mohou být vyráběny pomocí stejného procesu, který je používán pro TFT zadní plochy, což je významný krok k možnosti realizovat kompletní displejové drivery na stejném substrátu jako samotný displej. Díky tomu mohou vznikat odolnější a spolehlivější displeje s menšími rozměry a menším množstvím externích připojení. Polymer Vision vyrábí aktivní zadní plochy a posuvné registry pomocí standardního výrobního zařízení, používaného v zavedeném odvětví výroby AMLCD. Je schopna vyrábět více než 5 tisíc plně funkčních svinovacích displejů ročně a v současné době se zabývá definováním pilotní výrobní linky. Odkaz: http://www.polymervision.com

§§§§§


69 Mp za sekundu

Tomáš Jirásko

Canon představil v profesionální třídě digitálních zrcadlovek nový model série EOS. Jedná se přístroj Canon EOS 1D Mark II, pracující s 8,2megapixelovými snímky při rychlostí 8,5 políčka za sekundu vypadá to tedy na nejvýkonnější digitální zrcadlovku současnosti.

V Mark II jsou integrovány tři nové technologie procesor Canon DIGIC II nové generace, nový obrazový snímač CMOS a nový systém vyrovnávací paměti. Tyto technologie dovolují při zachování rychlosti 8,5 políčka za sekundu pořídit při souvislém fotografování až 40 políček v jednom ve formátu JPEG, nebo 20 políček ve formátu RAW, v režimech zaostřování pak jednosnímkový AF a inteligentní AF-servo.

Pixely nového CMOS snímače vlastní produkce o velikosti 28,7 x 19,1 mm (APS-H) měří 8,2 mm2 (8,8 mm2 EOS-1Ds). Nízkopásmový filtr umístěný před snímač by měl redukovat falešné barvy a efekty moaré, zatímco infračervený filtr potlačuje červený rozptyl, způsobovaný odrazy a zamlžením snímače. Odchylka vyvážení bílé (WB) je korigovatelná +/9 úrovněmi ve směru modrá/jantarová i purpurová/zelená, navíc fotoaparát podporuje posouvání WB až +/3 úrovně. "Zálohovací" režim, konstruovaný pro kritické situace fotografování, umožňuje současný záznam na CF i SD paměťové karty. Pokud se některá z karet zaplní, je možné zálohovací režim zrušit a pro fotografování vybrat dosud nezaplněnou kartu. Nastavení fotoaparátu lze uložit na kartu. Fotoaparát je vybaven novým systémem blesku Canon E-TTL II pro optimalizaci expozice, zejména u pohybujících se objektů nebo objektů mimo střed. Blesk se podle nového algoritmu přizpůsobuje informacím o vzdálenosti od systému fotoaparát/objektiv k tomu se využívá 21zónové poměrové měření nebo celoplošné měření od předběžného záblesku. Oblasti s mimořádně vysokými úrovněmi odrazivosti jsou pro výpočet blesku ignorovány, čímž se výrazně redukuje možnost chyb zapříčiněných odrazem od objektů. Společně s fotoaparátem představil Canon i dvojici nových profi-objektivů: EF28-400 f/3,5-5,6L IS USM a EF70-300 f/4,5-5,6 II USM.

Odkaz: http://www.canon.cz

§§§§§


DVD nové generace

Jakub Larva

C04P0147

Čína navrhla nový DVD standard, ovšem jeho rozšíření budou stát v cestě takové konkurenční technologie jako Blue-ray a HD-DVD, navržené za účelem nahrazení klasického DVD. Zatímco za technologií Blue-ray stojí Sony, Philips Electronics a další společnosti, a firmy Toshiba a NEC jsou odpovědné za HD-DVD, technologie EVD (Enchanced Versatile Disc), jak je nový standard pojmenován, je jeden z projektů podporovaných čínskou vládou, s cílem snížit licenční poplatky a zbavit se závislosti na zahraničních technologiích. V této souvislosti se objevila i informace o zformování lokální aliance čínských výrobců. EVD dekodéry tak pravděpodobně začaly vyrábět Beijing Homaa Microelectronics Technology a Beijing E-world Technology, ve spolupráci s americkou LSI Logic. Potenciálním problémem pro EDV by se mohla stát otázka, jak dobře budou EVD přehrávače kompatibilní s novými televizory s technologií HDTV.

§§§§§


Samsung DDR-II

Jakub Larva

Samsung Electronics chce nabídnout 1Gb DDR-II paměti. Budou vyrobeny použitím 0,10mikronové technologie. Dodatečně Samsung představil 2GB registered DDR-II DIMM a 1GB unbuffered DDR-II. Oba paměťové moduly jsou založeny na čipech 512 MB, které jsou již ve výrobě. Uplatnění by si měly najít v serverech, pracovních stanicích nebo výkonných osobních počítačích. Zatím jsou k dispozici pouze vzorky. Do běžného prodeje by se měly dostat do 3 měsíců. V současné době nabízí Samsung 256MB a 512MB DDR-II čipy, pracující na frekvencích 400 MHz, 533 MHz a 667 MHz.

Odkaz: http://www.samsung.com

§§§§§


Hercules All-In-Wonder

Tomáš Kuchařík

C04P0146

Pro příznivce sledování televizních programů má firma Herkules v nabídce karet model Hercules 3D Prophet All-In-Wonder 9800SE. Tato grafická karta je stavěna na jádře kanadské společnosti ATI R350 s velikostí grafické paměti 128 MB. Takt paměti je 680 MHz, v režimu DDR je to 340 MHz a jádro běží na frekvenci 380 MHz. Šířka paměťové sběrnice je 256bitová, jež představuje rychlost toku dat 21,72 GB za sekundu. Protože se jedná o typ lowendové grafické karty, jsou namísto 8 pipelines otevřeny jen 4 pipelines, a proto svým výkonem dosáhne 1,5 gigapixelu a 190 milionů zpracovaných trojúhelníků za 1 sekundu. Již jmenované grafické jádro R350 má hned několik podstatných změn ve vyspělosti podporovaných technologií, a proto se Radeon 9800SE od Herculesu zařadil do přímé posloupnosti ve vývoji a je tak plnohodnotným nástupcem grafických karet s jádrem R300. Nové ovladače podporují několik revidovaných technologií. První je Hydravision, kdy s touto technologií je možné sledovat např. na TV film či vysílání televizního programu, a souběžně na monitoru či LCD panelu můžeme pracovat s různými aplikacemi. Další je Smartshader ve verzi 2.1, jenž představuje pokročilé vertexa pixelshadery v některých ohledech přesahující rámec specifikací posledního DirectX 9.0. K inovaci dospěla i technologie Smoothvision v. 2.1 se zvýšeným efektem anti-aliasingu na šestinásobek a s dalšími vlastnostmi podporujícími lepší kvalitu obrazu. Samozřejmě k této grafické kartě dostanete v celém balení i dálkový rádiový ovladač Remote Wonder, se kterým lze pohodlně provádět jednotlivé požadavky při přehrávání videa a jeho záznamu. Přijímač dálkového ovladače se umístí jako u karet předchozích do USB portu. Také softwaru je značná hojnost, ve jmenovaném balení naleznete např. známou aplikaci CyberLink PowerDVD XP, podporující prohlížení formátů DVD a VCD. V neposlední řadě v ATI Multimédia Centeru nalezneme novou funkci se jménem TimeShifting. Tato funkce přináší uživateli několik možností při práci s televizními programy. První je v záznamu videa, kdy v průběhu celého záznamu je možné sledovat pořad a po různých sekvencích běh videa zastavit. Další možností je šance sledovat pořad bez vložených reklam. Vposledku je k dispozici software pro editaci videa ve formátu MPEG-2 v maximálním rozlišení 720 x 576 v režimu PAL s 25 snímky za sekundu. Komplet je na českém trhu v prodeji za cca 8 500 Kč.

Odkaz: http://europe.hercules.com

§§§§§


Arktický chlad

Tomáš Kuchařík

Švýcarská společnost Arctic Cooling je především známa výrobou velice tichých ventilátorů pro procesory Athlon a Duron, ale i Celeron a některá Pentia III. Revidovaný model Copper Silent 2 TC Revision 2, jak zní jeho celý obchodní název, má oproti předchozí generaci chladičů termoregulaci. Představení začneme přímo od spojení pasivní části chladiče s obalem CPU, jež vyplňuje termovodivá pasta dodávaná v balení. Ta přenáší teplo přímo do měděného spodního plátku o rozměrech 44 x 44 x 5 milimetrů. Z něj je poté teplo odváděno do další pasivní části v tomto případě jde o žebrování vyrobené z hliníkové slitiny. Mezi měděným plátkem a hliníkovou částí je vložen tenký film (jejž jinde nenajdete) materiálu umožňující efektivnější přenos tepla. Celkový rozměr základny pasivní části chladiče je 88 x 82 x 79 milimetrů. Revidovaný model má teplotně řízený ventilátor čidlem s patentovaným uložením HSB (hydro suspension bearing), které je umístěno do pasivní části. Ventilátor poskytuje maximální otáčky 2 800 ot./min. s hlučností mezi 20 a 24 dBA pro teploty převyšující až 60 ?C, kam se asi málokdy dostane. Naproti tomu minimální rychlost otáček se dostává na pouhých 1 500 ot./min. s velmi nízkou hlučností pohybující se kolem 12 dBA a s teplotou na jádře 45 ?C. Tento model je tak vhodný pro počítačové sestavy s požadavky na velmi nízkou hladinu hlučnosti, a kde není zároveň vhodná montáž vodního chlazení. Cena na českém trhu se pohybuje okolo 500 Kč.

Odkaz: http://www.arctic-cooling.com

§§§§§


FlashTrax

Václav Maletínský

C04P0148

Fotografy a cestovatele, ale také milovníky hudby by mohla zaujmout nová digitální databanka FlashTrax se 40GB diskem, zásuvkou Compact Flash karet digitálních fotoaparátů s volitelnou redukcí i pro jiné formáty a USB 2.0 rozhraním pro komunikaci s počítačem PC nebo Macintosh. Výrobek je vybaven 3,5palcovým barevným TFT displejem pro prohlížení obrázků ve formátu JPG, BMP a TIFF. U snímků JPG je možné obraz zvětšovat a rolovat s ním po obrazovce, zbývající formáty lze jen prohlížet na displeji nebo na připojeném televizoru. Kromě statických obrázků dokáže FlashTrax přehrávat videosekvence AVI a MOV a hudební soubory MP3 nebo WAV. Zařízení má integrované baterie, které se dobíjejí pomocí vnějšího síťového adaptéru. Součástí dodávky je i dálkové ovládání, usnadňující obsluhu výrobku například při prezentaci fotografií na televizní obrazovce. Vnější rozměry 143 x 92 x 42 mm a hmotnost 340 gramů zaručují snadnou přenositelnost. Pořizovací cena byla předběžně stanovena na 16 600 Kč včetně DPH, a prodávající společnost ComDis bude na databanku poskytovat záruku v trvání 24 měsíců.

Odkaz: http://www.comdis.cz

§§§§§


uWízlo W paWučině

Martin Voigts

C04P0152

http://www.zihadla.cz

Web nazvaný přiléhavě Žihadla obsahuje obrázkový katalog těch nejzajímavějších vozidel jezdících po světě. Kromě kvalitních obrázků z oficiálních zdrojů vás u každého auta čekají podrobné technické údaje o vozidle, a někdy i odkazy na zajímavosti na dalších stránkách. Podobný katalog s motocykly najdete v sekci Motožihadla. Pokud hledáte obrázky pěkných žen pózujících před automobily nebo pozadí do Windows, hledejte ve fotogalerii. Pro automobilisty-fanatiky tu je i možnost zaslání loga jejich oblíbené značky, ale i jiná, na displej mobilního telefonu. Na amatérský web jsou stránky zpracovány poměrně precizně.

http://www.muzydetem.cz

Dětské domovy a zařízení pro děti postižené jsou i při sebevětší snaze a schopnostech personálu místy, kde život trpí monotónností a chybí řada impulsů pro děti v normálním prostředí snadno dosažitelných. Současná praxe zájezdů na velké kulturní akce je sice pro děti zpestřením, ale kontrast jejich všedních dnů a lesku těchto akcí negativní stránky života v odloučení a izolaci ještě zvýrazňuje. Cílem autorů a realizátorů projektu "Múzy dětem" je proto přivézt zpěváky, herce, hudebníky a další umělce přímo k dětem, do zařízení, která jsou jim domovem. Žánry jsou voleny tak, aby co nejlépe odpovídaly věkové struktuře.

http://www.tyden.cz

Časopis, který vychází každé pondělí pod názvem Týden, má svou stránku i na webu. Jeho internetové stránky jsou přehledné a ani grafická podoba neurazí. Na webu časopisu najdete kromě výtahu z nového čísla i archiv čísel starších. Předplatitelé k němu mají přístup úplný, ti, kdo si časopis kupují na stánku nebo vůbec ne, mají možnost vyhledat si alespoň výtažky ze článků. Články jsou seřazeny podle jednotlivých rubrik, a tak nebude mít pravidelný čtenář žádné potíže s vyhledáním konkrétních textů. Bezesporu zajímavé bývají ankety, které se zabývají vždy nějakým aktuálním problémem. Jejich výsledky pak jsou uvedeny i v tištěném časopise. Podobně můžete ovlivnit i obsah rubriky Dopisy. Po kliknutí na tento odkaz se vám nahraje webový formulář, do kterého napíšete svůj dopis věnovaný redakci. Nejčastěji to bývají reakce na jednotlivé články. Vybrané dopisy se pak opět objeví v tisku.

http://www.sprcha.cz

Záměrem existence Sprchy je poskytnout virtuální prostor pro otevřenou diskusi. Publikovat články zde může každý z vás, kdo chcete vyvolat diskusi na nějaké téma. Funkci administrátora vykonává kolektivní orgán účastníků. Každý příspěvek je nejprve umístěn do fronty. Článek ve frontě je schválen k publikaci až na základě hlasování čtenářů. Výsledek hlasování rovněž rozhoduje o tom, zda je článek umístěn pouze do autorem zvoleného oddílu, nebo i na titulní stranu. Zamítnuté články budou umístěny v autorově "Deníku". Komentovat publikované články může rovněž kdokoliv, komentáře jsou moderovány. Moderování probíhá formou bodování a může se na něm podílet kterýkoliv ze čtenářů. I když články a diskuse na tomto serveru jsou přístupné všem, možnost publikovat a komentovat články, hlasovat a moderovat mají pouze registrovaní čtenáři.

http://www.ronnie.cz

Pokud se zajímáte o fitness a posilování, nebojte se zavítat na web věnovaný podobně orientovaným lidem. Internetové stránky Ronnie po Vánocích znovu ožily a dočkaly se i menších úprav. Ty, kdo se připojují stále za pomoci modemu, potěší zmenšení velikosti stránek. To vám umožní kratší dobu jejich načítání. Přibyla horní bílá lišta s upoutávkami na ostatní stránky webu, změnil se nadpis a bylo rozděleno levé menu. Pod ním leží v pozměněné podobě výpis "nej-" článků. Ty jsou nyní počítány za posledních 31 dní. Ještě o kousek níže je posledních pět objednaných produktů ze-shopu. Pravé menu bylo rozděleno do tří částí, z nichž se každá zobrazuje s příslušnou akcí tj. přechodem na konkrétní stránku. Autoři v tomto roce plánují udržet trend, který znamená každý den něco nového, abyste vždy našli důvod, proč právě na webu Ronnie strávit pár příjemných chvil.

http://games.eurotel.cz

Společnost Blue Pixel, s. r. o. (www.bluepixel.cz), zabývající se vývojem mobilních aplikací, a společnost Eurotel uvedly společně na trh novinku s názvem "Eurotel Autoškola". Majitelé mobilů sítě Eurotel si tak mohou atraktivní formou osvěžit znalosti dopravního provozu nebo se připravovat na získání řidičského průkazu skutečně kdekoli. V režimu Výuka jsou uživateli postupně předkládány dopravní situace či otázky k řešení bez časového limitu, kdykoli je možné se přesvědčit o správné odpovědi. V rámci části Test se náhodně vybere 12 otázek na čas, na závěr je vyhodnocena procentuální úspěšnost odpovědí. Časový limit se neustále zkracuje v části Hra, která končí špatnou odpovědí, soutěží se na body. Eurotel Autoškola je k dispozici pro platformy Nokia (řady 40 a 60 např. 6610, 3650 apod.), Siemens (např. S55, M55, MC60) a Sony Ericsson T610.

http://www.gladius.cz

Nový server určený pro zábavu a komunikaci vám, kteří hledáte něco nového, místo kde byste mohli realizovat svoje touhy a představy. Po registraci si můžete vytvořit vlastní stránku s diskuzním fórem a chatem, posílat si poštovní vzkazy s ostatními uživateli obdobně jako posíláte e-maily. Světozor vás bude informovat o nejdůležitějších domácích i světových událostech, které můžete komentovat svými názory. Můžete změřit své síly v mytické hře Overland, kde slova jako morálka a přátelství nabývají skutečných rozměrů. Pokud dáváte přednost vědomostním soutěžím, přijďte si zahrát naše Cerebrum. Vyhrát můžete každý den. Součástí serveru Gladius je také obchod s exkluzivním zbožím a pro registrované a přihlášené uživatele máme připraveny slevy a výhody. Po registraci obdržíte účet virtuálních peněz "G", které můžete směnit za nadstandardní služby portálu nebo zajímavé zboží.

http://www.nadacemalina.cz

Všichni řidiči by měli věnovat pozornost stránkám nadace Malina. Česká republika zaznamenává trvale negativní trend v kvantifikovatelných parametrech bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích. Počty usmrcených a zraněných osob, hmotné škody a těžko měřitelné negativní aspekty právního a společenského vědomí v této oblasti nás reálně vzdalují od vývoje ve vyspělých evropských zemích. Ty jsou charakterizované mimo jiné i vysokou mírou intenzity dopravy, ale trend v oblasti bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích je opačný. V porovnání s vyspělými evropskými státy je nehodovost a její následky v České republice dvojnásobná. Bezpečnost provozu na pozemních komunikacích musí být brána se stejnou vážností jako ochrana životního prostředí. Právě proto tu je nadace Malina. Ta se snaží prevencí zbytečným nehodám předejít. Používá k tomu například instruktážní filmy.

http://smsmidlet.com

Mobilní telefon má dnes snad již každý. Aby se člověk mohl odlišit od ostatních a vystoupit tím z uniformity, může si přizpůsobit telefon k obrazu svému pomocí jiného loga nebo vyzvánění. A protože ne každý má přístup k datovému kabelu pro svůj telefon, je velmi často využívána služba zasílání těchto zkrášlujících pomůcek pomocí sms. Služba je to pěkná, ale drahá, a tak vždy potěší možnost zasílat tyto věcičky levněji. Služba provozovaná na smsmidlet.com je oproti běžným dostupným ve většině nabídky mnohem levnější. Umožňuje zasílat obyčejné textové sms, ale také loga, vyzváněcí melodie, screensavery a obrázkové zprávy, to vše za kredity, které si kupujete. K tomu, abyste si mohli nechat tyto sms zasílat, se musíte registrovat. Spolu s registrací získáte několik kreditů, které můžete využít pro vyzkoušení služby.

http://www.reforma.cz

Server nabízí seznámení s problematikou reformy systému v České republice. Jeho cílem je seznámit nejširší veřejnost s existujícími přístupy k této závažné problematice, s možnými účinky, způsoby řešení problémů a dalšími závažnými tématy. Stránky jsou přehledně rozčleněny, takže opravdu každý ví, kam pro které informace sáhnout. Důležité jsou informace o tom, jak má reforma vlastně vypadat, pravidelně aktualizované novinky vám pak umožní sledovat její postupný vývoj. Velmi zajímavé jsou i tabulky zachycující ekonomické údaje, jako například HDP, a také tabulky statistických údajů. Ty jsou důležité pro nastavení správných parametrů reformy, proto je dobře, že k nim mají přístup i zájemci z řad běžných obyvatel země. Takřka každý zainteresovaný se může účastnit tvorby obsahu serveru k dispozici je diskusní fórum, nebo můžete publikovat vlastní články.

§§§§§

$$$$$


CD příloha


Překládejte elektronicky

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C04P0150;C04P0151

Po delší době se opět podíváme na spojení cizích jazyků a počítače. Téma CD jsme věnovali stále aktuální záležitosti Vypalování. Můžete tak využít třeba služeb známého programu Nero Burning ROM v plné měsíční edici.

Akce a novinky

Takřka denně přicházíme do styku s přejatými výrazy z jiných jazyků a znalost mluvy alespoň jednou cizí řečí patří již k základům vzdělání. Abyste však mohli zdárně komunikovat, dříve či později sáhnete po slovníku, kde neznámý výraz budete hledat. Bylo pouze otázkou času, kdy se některý z producentů slovníků odhodlá k jejich elektronické podobě. Práce s elektronickým slovníkem totiž několikanásobně urychluje činnost. Výraz, či slovíčko již totiž nemusíte pracně vyhledávat, stačí ho pouze vepsat do políčka a tento slovník ihned najde veškeré jeho dostupné překlady. Tímto vám odpadá také neustálý přesun mezi knihou a počítačem. Snad vám padneme s našimi elektronickými slovníky do noty. Je pro vás připraven jak česko-anglický, tak česko-německý a naopak. Více informací se dočtete již tradičně buď v rámečku, nebo Rychlokurzu. V rubrice Novinky na vás již čeká nové číslo Abíčka jednoho z nejoblíbenějších časopisů o platformě Linux. Využít můžete rovněž off-line edice internetového magazínu Interval, zabývajícího se oblastí webu. Naleznete zde i aktuální seznamy programů a utilit v excelovských souborech, jež jsme v minulosti na našich CD vydali. Nechybí ani kompletní elektronická podoba časopisu s veškerými články od roku 2000. Pokud vás zaujaly ostatní články uvnitř čísla, které nabízejí doprovodné programy a utility, naleznete je rovněž zde a vzhledem k tomu, že Microsoft po delší době přišel opět s opravdu kompletním souborem nových servisních balíčků pro Internet Explorer, máte je také k dispozici, a to pro všechny verze nejpoužívanějších operačních systémů Windows. Dál se samozřejmě posunul i vývoj záplat pro samotná Windows. Po jejich instalaci tak získáte zase o něco stabilnější a bezpečnější počítač.

Software

Cestu do Komerčního softwaru si opět našla známá tuzemská společnost Software602, jež přišla s novinkou v podobě dokumentového serveru Edock, jejž lze přirovnat k jakémusi sdílenému disku. Další domácí společností je Aktis, jenž produkuje ekonomický software pro malé firmy ABRA G2. Posledním zástupcem je nejnovější edice slovníku X Translator 6. Více informací o těchto produktech naleznete v rámečku s označením Komerční software & slevy. Část Topware je jako obvykle věnována programům, jež se již v minulosti na našich CD vyskytly a jsou natolik nepostradatelné nebo jinak významné, že považujeme za správné přinášet je častěji, aby si jejich aktuální verze mohli pořídit i naši nepravidelní čtenáři. Setkáte se tak zde např. s produktem Download Accelerator Plus 7, jenž zvyšuje rychlost stahování pomocí rozdělení stahovaného souboru na fragmenty, jež pak stahuje metodou vícenásobného připojení. Umožňuje automatické dokončení přerušeného stahování, import a export seznamu stahovaných souborů, náhled a extrakci ZIP archivů a mnoho dalšího. Zasílání SMS přes internet využije snad každý majitel připojení, proto zde najdete Kubík SMS Dreamcom, jenž umožňuje zasílání libovolně dlouhých zpráv, které automaticky rozdělí, očísluje a pošle postupně za sebou. Produkt disponuje opravdu spoustou funkcí a stojí za delší pozornost. Po nějaké době jsme zařadili rovněž aktuální verzi grafického editoru Paint Shop Pro, jenž vyniká jednoduchým ovládáním a množstvím funkcí, které z něj dělají jednoho z favoritů na editaci a tvorbu digitálních snímků. Produkt Spybot S&D 1.2 slouží k účinnému odstranění adwaru či spywaru z vašeho počítače. Dokáže odstranit z programů reklamní komponenty, logování kláves a mnoho jiného. Rozšiřující funkcí je možnost vymazání dočasných souborů, cookies, historie apod. Jelikož ochrana počítače je téma věčné, zahrnuli jsme sem rovněž účinný Sygate Personal Firewall 5.5, jenž nepřetržitě zajišťuje ochranu před vetřelci, kontroluje přístup neautorizovaných programů k síti a detekuje výskyt trojských koní. Způsobí, že váš počítač nebude "zvenku" viditelný. Obsah rubriky Téma CD je tentokráte věnován vypalování. Velkým lákadlem je zajisté funkčně neomezená, měsíční edice snad nejznámějšího vypalovacího softwaru Nero Burning ROM 6.3.0.2, či známého CloneCD pro snadnou tvorbu kopií CD. Pokusili jsme se však vyhledat také zajímavé produkty z freewarové scény, proto určitě vyzkoušejte Burn4Free, jenž slibuje vypalování CD i DVD pomocí integrace do kontextového menu na pravém tlačítku myši. Použít lze i metodu drag & drop. Mezi produkty, jež jsou šířeny zdarma, patří i CD Burner X 1.2, umožňující nejen pálení datových a hudebních CD, ale kvalitní audio CD je schopen vytvořit rovněž ze souborů MP3, WAV a WMA. Zajímavým produktem je také CloneDVD pro zálohování filmů na DVD +R/W a -R/W média, a pokud je třeba, nabídne k vypuštění zvukové stopy a bonusy, či kompresi filmu. Vytvořit si virtuální mechaniku se čas od času hodí a ve spojitosti s možností pálení na CD a DVD tuto funkci naleznete v programu Alcohol 120% 1.4.8.1222. Ve Vyzkoušejte si naleznete produkty, jež nás zaujaly, ale neopomeňte také programy související s články v časopise. Zajímavou alternativou textových editorů je určitě plnohodnotný AbiWord umožňující základní formátování písma, zarovnávání odstavců, kontrolu pravopisu, interaktivní zarážky a mnoho dalšího. Tvůrce webových stránek potěší Xara Menu Maker 1.1 pro snadnou tvorbu vysoce kvalitních navigačních lišt a hierarchických DHTML menu nabídek. Součástí je knihovna obsahující přes 250 grafických návrhů. Poslední edice přináší novinky v podobě rozšířené podpory prohlížečů, integrace s nejnovějšími edicemi produktů FrontPage a Dreamweaver a mnoho jiného. Pro kompresi a dekompresi je připraven ZipGenius 5.5.0.1320 podporující 21 kopresních formátů, 5 úrovní komprese a obsahující řadu užitečných funkcí, jakými jsou metoda drag & drop (přetahování souborů myší), integrace do Windows Exploreru, tvorba samorozbalitelných souborů, vestavěný FTP klient atd. Pokud často hledáte URL adresy v textových (HTML, TXT, ...), ale i EXE či DLL souborech, vyzkoušejte UrlSearch 2.4.4, jenž umí prohledávat i podle klíčových slov. Vyhledané adresy lze přehledně třídit a exportovat do souborů nebo do oblíbených položek prohlížečů Mozilla, MSIE a Opera.

Komunikace a Hardware

Komunikace nabízí 2 internetové prohlížeče v nových edicích. Jedná se o počeštěnou Mozillu 1.6 CZ, moderní a zajímavý internetový prohlížeč, nabízející řadu užitečných funkcí. Uživatelské prostředí lze měnit prostřednictvím skinů, produkt umožňuje zabránění zobrazování nežádoucích pop-up reklam, podporuje současné zobrazení více WWW stránek v oknech se záložkami. Jeho součástí je poštovní klient, news klient pro používání konferencí a IRC klient pro on-line komunikaci (chat). Druhým zástupcem je MyIE2 0.9.13, prohlížeč, postavený na jádru IE (požadován IE5.x nebo IE 6.0), ale s mnohem bohatší nabídkou funkcí. Dokáže současně zobrazit několik WWW stránek v jednom okně, podporuje plug-iny a IE extenze, úpravu vzhledu pomocí skinů, automatické vyplňování formulářů, automatické rolování stránek, filtrování, omezení reklam apod. Jako doplněk k vašemu prohlížeči můžete využít služeb Girafy 2.10.22, která poskytuje vizualizační funkce k navigaci a urychlení vyhledávání. Umí zobrazit náhled webových stránek bez nutnosti jejich otevření a stažení, miniaturní (thumbnail) zobrazení stránek nalezených vyhledávacím nástrojem a hned vedle textové informace o výsledku hledání. Girafa vám pomůže rychle identifikovat odpovídající odkazy a eliminovat ztrátu času, způsobenou otevíráním nechtěných nebo nefunkčních stránek. Na závěr jsme přichystali známý produkt z oblasti využívání sítí P2P pro vzájemnou výměnu dat mezi uživateli pomocí internetu: KaZaA Media Desktop 2.6.

V části Hardware jsme pro vás tentokrát připravili vše, co budete potřebovat pro správné zprovoznění základních desek postavených na čipových sadách společnosti VIA Technologies. Nejdůležitější částí je balík ovladačů pod názvem Hyperion 4in1. Zde jsou shrnuty základní soubory nutné pro optimální chod systému. Dále zde najdete podporu pro řadiče disků, či síťové karty. Doufáme, že nám zachováte přízeň.

Komerční software & slevy

Aktis ABRA G2

ABRA G2 je špičkový moderní ekonomický software pro malé firmy. I přesto, že je určen pro nejmenší firmy od jednoho do tří počítačů, jedná se o produkt na nejvyspělejší třívrstvé klient/server technologii se všemi výhodami, které tato technologie přináší stabilita, konzistentnost a bezpečnost uložených dat, otevřenost systému vzhledem k okolním aplikacím. Navíc se ABRA G2 vyznačuje jednotným a velmi snadným a intuitivním ovládáním, a to jak pomocí myši, tak pomocí klávesnice, což u klient/server systémů nebývá vždy obvyklé. ABRA G2 se dodává buďto v jednouživatelské, singl verzi a nebo v síťové verzi pro nejvýše tři uživatele. ABRA G2 plně pokrývá potřeby typické firmy, která fakturuje, vede sklad a účtuje, a navíc existuje i jako komfortní řešení maloobchodního prodeje. I pro ty zákazníky, kteří plánují rozvoj své firmy, je ABRA G2 ideálním řešením. Až se firma rozroste, bez nejmenších obtíží a bez dodatečných nákladů na nové školení lidí a zavádění nových procesů hladce přejde na systém ABRA G3, větší a mocnější sestru ABRY G2.

eDock Server 2.1

Dokumentový server eDock lze přirovnat ke sdílenému síťovému disku, který je svým uživatelům přístupný nejen po lokální síti, ale i po internetu. Stejně jako u síťového disku, lze i v eDock Serveru definovat přístupová práva pro skupiny či uživatele k jednotlivým složkám i souborům. Se soubory uloženými v eDock Serveru lze přitom pracovat pomocí běžného browseru v podstatě odkudkoliv, a navíc je pro snadný přístup přímo z prostředí Windows (např. z aplikací Microsoft Office, 602PC SUITE) dokumentový server na pracovních stanicích integrován s operačním systémem pomocí doplňku eDock Klient. Jednou z předností eDock Serveru je schopnost automatického indexování souborů ukládaných v řadě běžně používaných formátů aplikací Microsoft Office, 602PC SUITE a dalších. Tyto soubory lze pak snadno a velmi rychle fulltextově vyhledávat podle slov či frází z jejich obsahu.

X Translator 6

X Translator 6 je nejnovější verze anglickoa německo-českého oboustranného slovníku, který nyní poskytuje výjimečný komfort při překladech a vyhledávání slov. Slovník obsahuje téměř 400 tisíc významových dvojic v angličtině a 30 000 dvojic v němčině. Novou, praktickou součástí programu je Překladový pomocník, což je miniaturní verze X Translatoru se stejnou slovní zásobou, který ovšem může být zobrazen nad okny (je vždy vidět), a překládá automaticky slovo, jež zkopírujete odkudkoli do schránky (klipboardu Ctrl+C). Pokud si verzi 6 objednáte přes internet, získáte na jeho nákup 20% slevu.

Zadarmo: Elektronický slovník X Translator 5

Využití domácích počítačů se značně liší od toho, k čemu se používali jejich sáloví předchůdci a i od využití nynějších serverů nebo superpočítačů využívaných při kosmických výzkumech a jiných náročných výpočtech. Klasické stolní počítače v současné době tvoří jakési multimediální centrum. Lze na nich tedy provozovat značné množství činností počínaje psaním a editováním různých dokumentů, editováním fotografií a konče třeba i sledováním filmů. S rozvojem internetu lze také získat množství různých informací. Mnoho z nich je však k dispozici pouze v cizích jazycích. A byla by škoda nevyužít schopností počítače a muset vyrazit hledat slovník, abychom si text mohli přeložit. Každému se totiž může stát, že zrovna ono konkrétní slovíčko nezná a potřeboval by ho najít. Možnosti využití slovníku v počítači jsou však mnohem širší, než pouze při surfování na internetu. Každého z vás jistě napadne mnoho dalších situací, kdy byste mohli funkcí elektronických slovníků využít. Proto jsme vám po delší přestávce opět přinesli slovníky v plné verzi. Tentokrát je vám k dispozici X Translator ve verzi 5. Ten vám umožní překládat jednotlivá slova mezi češtinou a angličtinou i češtinou a němčinou. Při překládání do a z angličtiny je vám k dispozici více než 150 000 slov, což je již celkem slušná slovní zásoba. Doufáme, že i vy oceníte jednoduchost jeho používání, která je ještě umocněna možností využití pomocníka tedy malého okna, v němž se automaticky přeloží text, který uložíte do schránky. Tato funkce dokáže mnohdy ušetřit velké množství času tím, že eliminuje další kroky, které byste museli při překladu učinit. Nemusíte tedy hledat, kde zrovna máte okno se slovníkem zůstává neustále "on top", tedy je vždy viditelné a také do něj nemusíte vybrané slovo vkládat. Po umístění do schránky je v pomocníkovi automaticky přeloženo. Pro zájemce o nejnovější šestou verzi tohoto slovníku, z řad našich čtenářů, je k dispozici sleva. Více se dozvíte v rubrice Komerční software & slevy.

Nepřehlédněte na CD

Alcohol 120% 1.4.8.1222

Velmi šikovný všestranný program, umožňující vypalování CD i práci s jejich uloženými obrazy.

Easy Video Converter 3.8.11

Jednoduchý program, jenž umožní snadno a rychle převést videonahrávky do libovolného obrazového formátu.

MusicMatch Jukebox Basic 8.2

MusicMatch je kombinací CD extraktoru a MP3 enkodéru,

správce ID3 tagů a přehrávače.

Nero Burning ROM 6.3.0.2

Většině uživatelů známý vypalovací program v nejaktuálnější podobě. S ním se vypalování stává hračkou.

Paint Shop Pro 8.0 Profesionální grafický editor, jenž vyniká jednoduchým ovládáním a množstvím užitečných funkcí.

PC Mark 04

Chcete-li vědět, jak je

na tom po výkonové stránce váš počítač, můžete zkusit třeba PCMark 2004.

Servant Salamander 2.5 beta 3

Souborový manažer pracující na osvědčeném systému dvou oken tak, jak si mnozí zvykli v Norton Commanderu.

Xara Menu Maker 1.1

S programem si vytvoříte svoje vlastní navigační lišty a hierarchická DHTML menu nabídek pro WWW stránky.

Zadarmo: Varia

Jelikož se kvapem blíží březen, tedy měsíc, do jehož konce je potřeba podat daňové přiznání, je pro vás v tomto čísle, jako další bonus zdarma, připraven i tento program pro vedení účetní agendy. S jeho pomocí lze snadno projít všemi kroky, které jsou zapotřebí k tomu, abyste se nedostali do problémů s Finančním úřadem. Rozhodujete-li se tedy, jakým způsobem si povedete účetnictví, můžete zkusit právě tento program. Přesvědčí-li vás o svých výhodách, stačí vám, po instalaci demonstrační verze zvolit položku "Objednávka programu" z nabídky Správa a při vyplňování požadovaných údajů uvést do položky Poznámka text "PC WORLD". Při takto vyplněné objednávce na verzi BASIC 1 nebo BASIC 2 získáte vámi vybrané vydání zdarma.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Nastal čas neurotechnologií

Pavel Houser, http://www.scienceworld.cz

C04P0107

V poslední době se v médiích poměrně často skloňují pojmy jako neuroimplantát, neurotechnologie, BCI (Brain-Computer Interface) či cyberware, eventuálně se poněkud dryáčnicky mluví o čipech v hlavě. Jaké perspektivy přinášejí podobné technologie? Je jejich uplatnění záležitostí několika příštích let, nebo se vše prozatím nachází v oblasti spekulací patřících spíše do vědecko-fantastické literatury?

Cyberware bychom mohli zjednodušeně definovat jako biologické rozhraní mezi člověkem a počítačem ten se tak de facto stává součástí živého systému.

Známý robotik, vizionář a teoretik umělé inteligence (a podle svých odpůrců pak showman, ne-li rovnou šarlatán) Kevin Warwick hovořil při své lednové návštěvě Prahy o tom, že cyberware výrazně zjednoduší využitelnost obrovských výpočetních prostředků současných computerů. Uváděl příklad s kalkulačkou dnes musíte k provedení výpočtu čísla složitě vyťukat přes jeden interface, a přes totéž rozhraní opět přečíst výsledek. Jistě by bylo zajímavé mít kalkulačku přímo v hlavě, minimálně kvůli zrychlení celého procesu. To může znít jen jako kuriozita, nicméně pokud byste takto myšlenkou ovládali automobil, mohlo by mít dosažené zrychlení cenu lidského života. A pro člověka, který tráví většinu pracovní doby komunikací s počítačem, by nějaké efektivnější rozhraní nebylo sice otázkou života a smrti, ale produktivity rozhodně ano. Právě interface představuje totiž často úzké hrdlo.

Teoreticky by takto mohla být do naší hlavy přidána hned celá řada podobných "modulů" třeba slovníky cizích jazyků, paměťové karty s obsahem encyklopedií nebo různá rozšíření smyslových schopností, jako je vidění v infračervené či ultrafialové oblasti spektra. Mohli bychom pak vstřebávat poznatky rychleji a snad i příjemnější formou, odpadlo by únavné memorování informací namísto snahy o pochopení látky atd.

Trochu filozofie

Pokud nám mozek slouží v tom smyslu, že vykonává určité funkce, není žádný důvod, proč jej nedovybavit o žádoucí rozšíření. Zde ale mimochodem narážím na problém poněkud filozofičtější povahy: Co přesně myslíme tím, když říkáme, že mozek slouží "nám"? Cožpak "my" existujeme ještě někde mimo onen mozek a šedá hmota je pro nás prostě externím zařízením, obdobným té výše zmíněné kalkulačce?

To je samozřejmě otázka spíše pro filozofy, propojení biologického a kybernetického světa však samozřejmě k takto laděným úvahám vysloveně svádí. Nakonec se podobné úvahy mohou vyhrotit až do otázky, zda někdy bude možné "kyborgizovat" člověka celého, převést vědomí do digitálního světa a dát mu tak třeba šanci na nesmrtelnost. Odpůrci namítají, že mysl je nutně nějak vtělená a existuje pouze v interakci s vnějším světem a díky těmto nutným interakcím (které jsou ovšem vážnou překážkou nesmrtelnosti) ji nelze nějak separovat. Pak zase následuje kontranámitka, že mozek převedený do křemíku, ač by snad nebyl nesmrtelný, by stejně vzhledem ke své životnosti představoval významné zlepšení.

Prozatím nechme filozofii být. Rozdělme teď vnímání podle toho, zda při něm interagujeme s "normálním" vnějším světem, nebo s digitálními artefakty. Druhá varianta je pro nasazení cyberwaru mnohem snazší. Předchůdcem budoucích technologií jsou brýle, které promítají člověku film přímo na sítnici. Zítra by se podle Warwicka mohly přeměnit v zařízení, jež by umožnilo download filmu, hudby či webové stránky z internetu a jejich přehrání přímo v hlavě. Warwick jde ještě dál a zmiňuje se o tom, že podobná komunikace přímo mezi mozky, jakási moderní forma telepatie, by se mohla ustavit i mezi lidmi.

Jednou z motivací pro podobné úsilí je podle Warwicka opět snaha vyhnout se interfacu, který v tomto případě nepředstavuje myš, monitor či klávesnice, ale lidský jazyk plný "nedokonalostí", dvojznačností a metafor. Odpůrci by zde ovšem mohli namítnout, že porozumění přirozenému jazyku je naopak základním atributem inteligentních systémů, a právě tudy by se měla ubírat cesta vývoje umělé inteligence (a rozhodně se nesnažit jazyk nějak "obcházet").

Narazili jsme tedy opět na filozofii. Pak zde ale zůstává i zcela praktická otázka, jak vlastně takovou komunikaci mozek-mozek zrealizovat. Když se dnes mezi mozky dvou dobrovolníků kopírují třeba signály EEG, lze jimi přenášet takové informace jako světelné vjemy. K přenosu myšlenek je odtud ještě poměrně daleko. Navíc se dá předpokládat, že na úrovni vyšší nervové činnosti budou mezi lidmi existovat podstatnější rozdíly, než co se týče vnímání bílého světla. Jednou z možností je třeba postupná synchronizace, kdy by lidé zprávy předávané jako elektrické impulsy doplňovali textem to je ovšem zatím skutečně spíše sci-fi.

Pomoc pro postižené

Úvahy o cyberwaru či neuroimplantátech mohou mít zcela praktické výsledky. Zatím jsme vycházeli z toho, že určitý vjem/subjektivní proces nějak koreluje s elektrochemickými stavy našeho mozku. Pokud vidím záběr filmu, znamená to určitý proces probíhající v síti neuronů. A opačně, nějaká podobná změna mozkové aktivity odpovídá třeba za moji snahu pohnout rukou nebo kurzorem na obrazovce.

Tím se dostáváme k aplikacím určeným pro lidi nějak zdravotně postižené. V první fázi jim tímto způsobem půjde (zčásti už jde) zprostředkovat přístup k moderním komunikačním technologiím sem patří třeba pohyb kurzorem realizovaný "myšlenkami", nebo obecněji tzv. vizuální klávesnice, kdy může být snímán i pohyb oka. V další etapě přijdou na řadu umělá kolečková křesla či robotické končetiny.

Obdobně se zmírňují dopady smyslových postižení neurotechnologie může nabídnout nejen nové smysly, ale i vrátit ty ztracené. K dispozici jsou prototypy nabízející umělý sluch nebo tzv. oční protézy. V nejjednodušším případě jde o náhradu fotoreceptorů silikonovým čipem, který transformuje dopadající paprsky do elektrických impulzů; těmi odpovídajícím způsobem stimuluje gangliové buňky a ty přenášejí obrazovou informaci dále do mozku. Ambicióznější projekty se pokoušejí rovnou o robotickou náhradu celého oka.

Obecně lze říci, že nahradit implantátem by mělo být možné v zásadě každý orgán; příslušný obor se nejčastěji označuje jako bionika.

Na tomto místě snad stojí za to si uvědomit, že popsané aplikace vracejí postiženým jejich "přirozené" schopnosti; robotická umělá ruka pro ochrnutého člověka je díky tomu technologií společensky mnohem přijatelnější než třeba ona kalkulačka v hlavě. Rozvoj cyberwaru jinak často naráží na hradbu iracionálního odporu a strachu z "čipů v hlavě". Technooptimisté se tyto postoje a obavy snaží rozptýlit právě tím, že ukazují očividnou užitečnost propojení biologického organismu s počítačem pro takto vybaveného člověka. Pokud pak někdo argumentuje, že umělé oko, ucho či robotická paže jsou nepřirozené, musel by stejně tak odmítat brýle, naslouchátko nebo hůl.

Pohyb na dálku

Snímání pohybu má smysl nejen v případě postižení. Robot nějak kopírující pohyby svého operátora představuje významný přínos v prostředí nějak nebezpečném. Tak by třeba obsluha jaderného reaktoru nebo průzkum cizí planety mohly být realizovány robotem řízeným myšlenkami. Tímto způsobem by se dosáhlo přesnosti manipulace odpovídající člověku; operátor by přitom byl vybaven systémem virtuální reality, tj. jeho smysly (nebo rovnou příslušná mozková centra) by musely být zásobovány daty z robotových senzorů.

Je také jasné, že armády těch států, které se snaží minimalizovat vlastní lidské ztráty, by obdobným způsobem měly zájem o digitální vojáky-roboty, ovládané z bezpečí vojenské základny. Totéž by se hodilo třeba i pro řízení letadel; v obou případech by byla klíčová efektivita komunikace mezi mozkem člověka a kamerami či dalšími senzory bojového systému.

Zvenku, nebo zevnitř?

Rozhraní cyberwaru lze do mozku vpravit operačním zákrokem, což bylo již úspěšně realizováno třeba u opic. U člověka bychom samozřejmě upřednostňovali méně invazivní metody, třeba se senzory přikládanými na pokožku. Takové implantáty již před několika lety dospěly i do fáze klinických zkoušek. Oproti systémům přímo voperovaným, nabízejí externí zařízení bohužel mnohem menší rozlišovací schopnosti.

Jaké jsou výsledky? Warwick při svém známém experimentu s implantovaným čipem již získal robotickou ruku, která svírala či otvírala pěst stejně jako končetina lidská. Vše se opět provádělo snímáním EEG. Umělou ruku bylo navíc možné ovládat i přes internet na vzdálenost 500 km a pokud bychom do celé konstelace zahrnuli ještě nějakého hackera, dostali bychom ideální suroviny pro tvůrce béčkových hororů či thrillerů.

Začátek cesty

Kevin Warwick k dosud popisovaným technologiím poznamenává, že se jedná skutečně pouze o začátek jakkoliv umělá ruka představuje pro svého majitele nesporný přínos, kybernetická zařízení mohou rozšířit lidské duševní schopnosti.

Poměrně neurčitě definovaná oblast těchto snah je pak svázána s různými směry a hnutími; tak se lze třeba setkat s označeními extropiánství, transhumanismus, eugenika či fyzikální eschatologie. Některá z těchto označení používají jejich příznivci, jiná jsou míněna hanlivě či ironicky a patří do arzenálu odpůrců. Zastánce těchto směrů každopádně spojuje technooptimismus a přesvědčení, že naše současná biologická omezení nás nemusí omezovat provždy není důvod, proč by se evoluce zrovna námi měla zastavit, eventuálně ustrnout v biologické fázi. Zájem vědců o možnosti rozšíření lidských duševních schopností je samozřejmě dán i povahou jejich vlastní profese.

Druhou stránku věci pak představuje úvaha, že rychlý vývoj prodělává i svět kolem nás. Podle Warwicka či světoznámého fyzika Stephena Hawkinga je další evoluce člověka jedinou možností, jak může lidský druh konkurovat umělé inteligenci a oba vědci předvídají, že ta povstane už ve velmi blízkém časovém horizontu.

Warwickovu vizi jsme již představili; Hawking je naproti tomu přesvědčen, že vhodnější cestu než neuroimplantáty by mohly představovat cílené genetické úpravy. Netřeba dodávat, že všechny tyto vize mají i vlivné odpůrce, ať už mezi zastánci všemožných "návratů k přírodě" nebo různých náboženství. Určitou skepsí se netají ani řada vědců, podle kterých mají podobné technologie dosud velmi daleko k praktické použitelnosti.

Jak jsme v tomto článku viděli, některé výsledky neurotechnologií už ovšem použitelné jsou. Hranice mezi realitou a fantazií pak samozřejmě zůstává nejasná.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


Google podruhé I.

David Čepička, Arne Arnold

C04P0080

Získejte z Googlu to nejlepší! V našem článku naleznete 20 tipů pro tento internetový vyhledávač. Pokud je použijete, uvidíte, že vaše vyhledávání bude rychlejší, jednodušší a účinnější. Zabudujete si vyhledávání přímo do Internet Exploreru, naučíte se používat novou utilitu pro překlad stránek, zablokujete si obtěžující pop-up okna a to všechno s Googlem.

Provozovatelé a fandové Googlu neustále vyvíjejí nové funkce, utility a triky pro ještě lepší vyhledávání. Přesto se o těchto snahách z internetového vyhledávače nedozvíte prakticky nic. Internetová stránka Googlu vypadá prakticky stále stejně: zadávací políčko, dvě tlačítka pro vyhledávání a zobrazení toho nejrelevantnějšího odkazu na prvním místě. Tak znají a používají Google miliony jeho uživatelů.

Přesto se při vyhledávání dostanete ke svému cíli daleko rychleji, pokud zkusíte použít některou ze skrytých internetových stránek, parametrů či utilit. Řada z nich pochází přímo z dílen tvůrců Googlu, a tyto naleznete na takříkajíc vedlejších stránkách vyhledávače. Jiná vylepšení pocházejí od programátorů, kteří tuto činnost mají jako svého koníčka a kteří se zabývají právě tvorbou internetových stránek a utilit nejrozličnějšího druhu. V tomto článku jsme pro vás ze všech možných doplňků vybrali ty nejzdařilejší.

1)Standardní vyhledávání v Internet Exploreru

Prostřednictvím jednoduchého triku donutíte Internet Explorer k tomu, že vám bude vyhledávat přes vyhledávač Google.

Postup: Tlačítko Hledat v panelu nástrojů Internet Exploreru řada uživatelů ignoruje, neboť při jeho stisknutí se pro vyhledávání na internetu implicitně používá stránka Microsoftu s adresou http://www.search.msn.com. Stačí ale pouze několik úprav v registru, aby Internet Explorer pro vyhledávání používal Google. Celou operaci za vás pohodlně provede soubor GOOGLE.REG. Poklepáním na tento soubor se v registru provedou všechny potřebné změny. Tento REG soubor funguje však pouze u verzí Internet Exploreru 4 a vyšších. Standardní nastavení pro vyhledávání Internet Exploreru přes MSN pak nastavíte zpět poklepáním na soubor DEFAULT.REG. Celá věc má pouze jeden háček. Při použití souboru GOOGLE.REG se po stisku tlačítka Hledat v panelu nástrojů Internet Exploreru použije pro vyhledávání anglická stránka http://www.google.com/ie určená právě pro výše zmiňovaný účel. Toto nastavení se bohužel změnit nedá. Dále stránka zadávací políčko i výsledky vyhledávání zobrazuje v komprimované podobě. Jen tak se totiž vejde do úzkého okna Hledat, které původně pochází z Průzkumníka, jenž se zobrazuje v Internet Exploreru.

2)Panel nástrojů a blokování pop-up oken

Pokud si nainstalujete Google Toolbar 2.0, získáte společně s ním i několik velmi zajímavých funkcí. Jednou z nich je velmi jednoduchý nástroj pro blokování zobrazování reklamních pop-up oken.

Postup: Po instalaci Google Toolbaru je funkce blokování pop-up oken automaticky zapnuta. Díky ní si ušetříte zobrazení řady oken s reklamou. Jakmile utilita potlačí zobrazení nějakého pop-up okna, ozve se zvukový signál a ukazatel myši se krátce změní na symbol vykřičníku. Stejně tak se symbol vykřičníku objeví i u odpovídající položky v Google Toolbaru.

Pokud budete chtít utilitou potlačené reklamní okno vidět, postupujte některým z níže popisovaných způsobů: Klepněte se stisknutou klávesou <Ctrl> na odkaz, který toto okno vyvolal. Tento způsob bohužel nefunguje tehdy, pokud je pop-up okno vyvoláno z internetové stránky, jejíž adresu jste sami napsali do panelu Adresa a potvrdili stiskem klávesy Enter. Abyste si mohli zobrazit pop-up okna i z takto zadaných stránek, musíte funkci blokování pop-up oken deaktivovat. V tomto případě klepněte na symbol pop-up okna v Google Toolbaru a funkci deaktivujte. Při deaktivaci pak utilita tuto stránku automaticky zařadí do seznamu, který se nazývá Whitelist. Zde je uveden seznam adres, u nichž se nemají pop-up okna blokovat. Nevýhodou popisovaného nástroje je skutečnost, že nedokáže zablokovat animace vytvořené v programu Macromedia Flash, které také mohou mnoho uživatelů obtěžovat.

3)Novinky z Německa, Francie,Itálie a ostatních zemí

Zprávy z Německa, Francie a jiných vybraných zemí, k tomu všemu ještě globální zprávy z celého světa to všechno Google sbírá například v případě Německa ze 700 internetových stránek zabývajících se zpravodajstvím. Tak si můžete být jisti, že budete mít k dispozici vždy ty nejčerstvější informace.

Postup: Tak například stránka Google News Deutschland vám shromažďuje německy psané zprávy z internetových stránek zabývajících se zpravodajstvím (tzv. news). Zvláštností této služby je, že vyhledávač Google shromažďuje všechny dostupné články z jím prohledávaných zdrojů a přehledně je uspořádá. Tím vlastně získáváte k jednomu tématu rozsáhlé spektrum informací a názorů, počínaje články ze Süddeutsche Zeitung, přes další německé deníky. Službu naleznete na stránkách http://www.news.google.de. Je třeba zmínit se ještě o tom, že stejně jako zprávy zaměřené na Německo, existují u Googlu podobné stránky zaměřené na zpravodajství z Austrálie, Kanady, Francie, Indie, Itálie, Nového Zélandu, Španělska, Velké Británie a samozřejmě i Spojených států.

4)Správa oblíbených položek on-line

S pomocí Google Toolbaru můžete spravovat svoje oblíbené položky on-line a můžete k nim mít přístup z jakéhokoliv počítače připojeného k internetu.

Postup: Blog je internetová stránka, jež se dá velmi jednoduše a hlavně nepřetržitě naplňovat informacemi. Google Toolbar 2.0 nabízí funkci Blog This. S její pomocí vložíte několika klepnutími myší do nějaké internetové stránky tzv. Blog, a tím získáte on-line přístup pro správu vašich oblíbených položek. Funkce Blog This od Googlu běží přes internetovou službu na adrese http://www.blogger.com. Tam můžete zdarma získat svoji vlastní internetovou stránku, na níž spravujete svoje oblíbené položky. Zde si určíte, zda chcete, aby váš blog s oblíbenými položkami byl veřejně přístupný, či zda má být před neoprávněným přístupem chráněn heslem. Pak bude takový blog k dispozici pouze vám a lidem, kterým přístupové heslo sdělíte.

Ukládání odkazů jde s pomocí Google Toolbaru velmi jednoduše. Jestliže se nacházíte na stránce, jejíž adresu si budete chtít uložit, klepněte na tlačítko Blog This. Při prvním použití této funkce se musíte zaregistrovat. Nakonec klepněte na tlačítko Post&Publish, a do vašeho blogu se umístí vámi požadovaný odkaz.

Pokud budete chtít změnit základní nastavení pro vaši stránku s funkcí Blog, přesuňte se na adresu www.blogger.com a přihlašte se tam pomocí svého uživatelského jména a hesla. Na pravém okraji stránky pak naleznete jméno vašeho blogu. Klepněte na ně, čímž se dostanete do režimu úprav blogu. Tady si můžete kupříkladu vylepšit rozložení, popřípadě jméno blogu. K dispozici máte též řadu předpřipravených šablon.

Upozornění: Nezapomeňte, že před prvním použitím funkce Blog This je třeba tuto funkci nejprve aktivovat v menu Google/Options.

5)Časové omezení pro vyhledávání

Na internetu existuje služba, jež dokáže omezit vyhledávání pouze na stránky vzniklé v určitém časovém intervalu.

Postup: Pomocí internetové stránky http://www.researchbuzz.com/toolbox/goofresh.shtml si můžete pro váš dotaz nechat zobrazit ve výsledcích vyhledávání pouze ty nejnovější informace. Tuto službu jsme již přesně popisovali v článku Google: nedokumentované funkce, uveřejněném v PC WORLDu 11/2003.

Tehdy bylo nutné pro zadání časového intervalu použít speciální příkaz, a počáteční a koncové datum se muselo vyjádřit v juliánském kalendáři. Nyní tento úkol a následné vyhledávání výsledků automaticky provádí služba, kterou naleznete na internetové adrese http://www.myvasco.com/daterange.htm.

6)Prohledávání Google News

Pro Google News v angličtině existuje jedna velmi užitečná a skutečně profesionální vyhledávací služba.

Postup: Advanced News Search dokáže najít zprávy, jež se objevují pouze na jedné internetové stránce. Tak kupříkladu pod položkou News source můžete vyhledávání zpráv omezit pouze na informace ze CNN či New York Times. K tomu navíc ještě můžete stanovit, jak staré mohou maximálně tyto zprávy být. Tuto službu naleznete na adrese http://www.news.google.com/advanced_news_search?hl=en&edition=usa.

Vzhledem k tomu že Google služby, které se osvědčí, nasazuje i do jiných jazyků, dá se očekávat, že podobné funkce budou za čas k dispozici např. i pro Google News Deutschland (http://www.news.google.de) či jiné.

7)Pošta od Googlu

Pokud se na internetových stránkách Google News objeví vámi požadovaný a předem zadaný výraz, může vás o tom Google okamžitě a automaticky informovat, a to prostřednictvím elektronické pošty.

Postup: Jestliže si chcete shromažďovat všechny zprávy obsahující vámi požadovaný výraz, pak se vám dozajista bude hodit služba Google Alert.

Tak kupříkladu když vás budou zajímat všechny novinky týkající se pevných disků od firmy Hitachi, zadáte si na internetové stránce http://www.google.com/newsalerts výraz "Hitachi Harddrive". Google vám pak bude denně nebo přímo po nalezení odpovídající zprávy zasílat e-mail. Při prohledávání Google sleduje anglicky psané stránky Google News na http://www.news.google.com. Pokud vás zajímá témat několik, zadejte jednotlivé dotazy na internetovou stránku postupně. V každém e-mailu, jenž vám přijde, se pak vyskytuje odkaz, kterým můžete velmi jednoduše tuto službu zrušit.

8)Hledejte, co k sobě patří

V tzv. Google Sets zadáváte k vyhledávání výrazy dva. Proč? Tato služba vám totiž k těmto dvěma výrazům vyhledá ještě další slova, která se k oběma hodí.

Postup: Google Sets vyhledávají vše, co vámi zadané dva výrazy spojuje, a tak vám k nim poskytují výrazy další. Například pokud na internetové stránce labs.google.com/sets zadáte výrazy "Agfa" a "Kodak", pak vám Google k těmto výrazům nalezne další výrobce fotoaparátů. To ale funguje nejen u výrobců přístrojů, nýbrž i u pamětihodností měst. Výrazy "Buckingham Palace" a "Big Ben" vám tak poskytnou další pamětihodnosti Londýna. U názvů filmů "Mission Impossible", "Top Gun" a "Jerry Maguire" získáte u Google Sets rovněž názvy všech ostatních filmů, v nichž hraje Tom Cruise.

9)Osobní vyhledávací robot

Ten, kdo chce být okamžitě vyburcován, jakmile se v databázi Googlu objeví jím zadaný výraz, ten ať si pořídí osobního vyhledávacího robota.

Postup: Nemusíte každý den spouštět internetový prohlížeč, abyste sledovali vývoj událostí okolo vámi zadaného problému. To vše za vás může udělat robot přesně vzato jedna internetová stránka.

Předpokládejme, že si budete chtít pořídit nějaký velmi starý počítač, dejme tomu Commodore z roku 1977. Abyste si mohli tento dnes již muzejní kousek výhodně koupit, bude nutno nějaký čas poctivě sledovat a prohledávat nabídky na prodej takových počítačů. Tuto činnost si nejpohodlněji usnadníte tak, že si vytvoříte na své pracovní ploše internetovou stránku. Ve Windows XP to zařídíte v Ovládacích panelech, když poklepete na ikonu Zobrazení. Na záložce Plocha stiskněte tlačítko Vlastní nastavení plochy a v dialogovém okně se přesuňte na záložku Web (v ostatních verzích Windows využijte technologie Active Desktop. V Ovládacích panelech poklepejte na ikonu Obrazovka a přesuňte se na záložku Síť WWW). Na našem CD naleznete okomentovaný ukázkový soubor s názvem Google-Search.HTM (607 B). Až si jej umístíte na obrazovku, pak když si budete chtít prohlédnout nalezené odkazy, stačí na ně klepnout se stisknutou klávesou <Shift>. Stránka se vám tak otevře v novém a větším okně internetového prohlížeče.

10)Rychlý překlad

Google dokáže překládat obsah internetových stránek kupříkladu do němčiny. Námi prezentovaná utilita celou operaci usnadňuje.

Postup: S aplikací Google-Translator 2.0, kterou naleznete také na našem CD jako soubor GOOGLETRANSLATOR.EXE (779 KB), můžete výše zmíněnou službu ovládat stiskem tlačítka myši. Ikonka programu se umístí do pravé části Hlavního panelu. Po klepnutí pravým tlačítkem myši na tuto ikonku si můžete vybrat ze dvou příkazů -Translate Text anebo Translate website. Program zvládá obousměrné překlady mezi angličtinou a němčinou, francouzštinou, italštinou, španělštinou a portugalštinou.


Google podruhé II.

11)Vyhledejte si pomoc u profesionálů

Anglicky komunikující služba Google Answers pomáhá uživatelům při řešení problémů s počítači. Profesionálové v oboru vyhledávání na internetu nenechají na holičkách ani jeden dotaz, vždy nabídnou nějaké konkrétní řešení. Tato služba je sice placená, prohlížení dotazů je ale zdarma.

Postup: Ten, kdo nemá čas ani chuť zabývat se hledáním řešení problémů se svým počítačem na internetových stránkách či prohlížením diskusních fór, ten si může vyžádat radu přímo od odborníků. Na stránce http://www.answers.google.com můžete položit svůj dotaz. Ten pak posléze bude i s odpovědí umístěn na veřejném fóru. Pro řešení problémů s počítači je připraveno okolo 500 profesionálů v oboru vyhledávání na internetu.

Zmiňovaná služba má dvě výhody. Odpověď na vámi položený dotaz dostanete v naprosté většině případů velmi rychle a rovněž si ušetříte čas strávený hledáním řešení problémů na internetu. Například jeden uživatel chtěl vědět, jak může vypálit na DVD disk dva soubory videa, aby se daly přehrát na obyčejném DVD přehrávači. Odpověď však potřeboval ještě týž den a za řešení nabídl 15 dolarů. Skutečně řešení problému ve formě podrobného návodu obdržel za tři hodiny.

Cenu za odpověď na dotaz si totiž stanovujete sami v okamžiku, kdy dotaz pokládáte. Nejmenší cena je 2,50 dolaru. Za položení dotazu musíte zaplatit 0,50 dolaru, zbytek pak doplatíte v okamžiku, kdy obdržíte odpověď. Platí se kreditní kartou.

Všechny dotazy a odpovědi na ně jsou veřejně a zdarma přístupné. Můžete si je tudíž sami prohledávat a číst odpovědi. Kupříkladu k tématu Počítače zde naleznete vskutku celou řadu užitečných tipů pro řešení nejčastěji se vyskytujících problémů.

12)Hledání synonym

Při použití speciálního parametru dokáže Google nalézt k zadanému výrazu synonyma. To se hodí zvláště u výrazů anglických.

Postup: Pokud se vám nepodaří nějakou informaci nalézt na českých stránkách, přijde na řadu vyhledávání stránek v anglickém jazyce. Pro tento účel však musíte zadat anglicky i odpovídající výraz, který se má prohledávat. Když se vám však nepodaří zadat do políčka to správné slovo, tehdy je výsledek většinou nevalný. Pak je další možností zadání synonyma, čili slova se stejným nebo podobným výrazem. Abyste Googlu sdělili, že chcete, aby ve výsledcích vyhledávání byly i stránky obsahující synonymum k danému výrazu, stačí těsně před výraz napsat značku tildy ("~"). Takže pokud např. hledáte nápovědu k programu Autocad, pak vám zadání výrazu Autocad ~help najde i stránky obsahující slova Tutorials.

13)Google umí počítat

Internetový vyhledávač Google vám dokáže spočítat i matematické úlohy. Také k tomu se dá využít zadávací políčko.

Postup: Zadejte do políčka pro vyhledávání nějaký početní příklad, a Google vám okamžitě vrátí výsledek. Přitom bere ohled na pravidla při počítání se závorkami a na přednost matematických operací násobení a dělení před sčítáním a odčítáním. Takže příklad 34/7-1 si Google přeloží do správné podoby (34 / 7) 1. Google však kromě základních matematických operací zná ještě další. Jejich kompletní seznam najdete na internetové adrese http://www.google.com/help/calculator.html.

Zmiňovaný internetový vyhledávač dokonce zvládne i převody jednotek, například stopy na metry. Výraz 10 000 feet in meter vám zobrazí výsledek 3 048 meter. Seznam všech dostupných jednotek, mezi nimiž zvládá Google převádět, však doposud nebyl nikde zveřejněn.

14)Rychlejší spouštění PDF souborů

Google prohledává i obsah PDF souborů. Naneštěstí otevření těchto typů souborů trvá poměrně dlouho. Existuje však i rychlejší způsob.

Postup: Pokud je výsledkem vyhledávání PDF soubor, musí internetový prohlížeč nejprve nahrát odpovídající plug-in a posléze otevřít soubor, což nějakou dobu trvá. Daleko rychlejší je způsob, kdy si klepnete na odkaz HTML-Version, jenž se nachází pod vlastním odkazem na PDF. Pak totiž Google nahraje potřebné informace velmi rychle, neboť je načítá ze svého archivu.

15)Odkazy na vaši internetovou stránku

Chtěli byste zjistit, které stránky na internetu odkazují na vaši internetovou stránku?

Postup: Pro tento úkol se musí použít Pokročilé vyhledávání, jež se vyvolá klepnutím na stejnojmenný odkaz na stránce http://www.google.com. Internetovou adresu vaší stránky zadejte do políčka Odkazy. Alternativou je zadání parametru link: (viz Google: Přehled nejdůležitějších parametrů pro vyhledávání na internetu).

16)Podobné stránky

Google dokáže nalézt internetové stránky, které se zabývají podobnými tématy. Zmíněná služba tyto stránky zobrazuje graficky.

Postup: Výše uvedená služba se nachází na internetové adrese http://www.touchgraph.com/TGGooglBrowser.html. Při jejím spuštění a zadání odpovídajícího výrazu se vám výsledky zobrazí ve formě přehledného obrázku. Tak můžete velmi snadno získat přehled o tom, kolik internetových stránek se dané problematice věnuje. Zde se využívá Googlovy funkce Podobné a výsledky se zobrazují v grafické formě.

17)Hledání "ducha času"

Prostřednictvím služby Centuryshare Calculator si můžete nechat najít, kdy se vámi zadávaný výraz považoval v minulých letech za zvláště důležitý.

Postup: Otevřete si internetovou adresu http://www.blog.outer-court.com/centuryshare a vámi hledaný výraz zadejte do políčka pro vyhledávání. Dozvíte se, jak často byl tento výraz zadáván v jednotlivých letech, a kdy tedy se zadával nejčastěji. Tato služba pracuje tak, že vámi zadaný výraz, kupříkladu Apple Macintosh, pošle několikrát do vyhledávače Google společně s letopočtem, takže zasílá výrazy Apple Macintosh 1980, Apple Macintosh 1981 atd. Výsledky vyhledávání pak zobrazí ve formě sloupcového grafu. Pro náš výraz se ukazuje, že se nejčastěji zadával v roce 1984. A dlužno dodat, že v tento rok byl pro Apple skutečně velmi úspěšný.

Pro vědecké účely je takové vyhledávání samozřejmě nedostatečné. Jako odrazový můstek pro zkoumání historie zadávání toho kterého výrazu však samozřejmě postačí.

Upozornění: Zmiňovaná služba může za den zodpovědět jen omezený počet dotazů tohoto druhu. Pokud by se tedy pro váš výraz nedostávalo žádné odpovědi, zkuste to další den znovu.

18)Přidejte si svoji vlastní internetovou stránku

U Googlu se může samozřejmě objevit i vaše stránka. Přidejte ji do jeho databáze a vyzkoušejte následující triky.

Postup: Pro přidání vaší internetové stránky se přesuňte na adresu http://www.google.com/intl/us/addurl.html. Je třeba upozornit, že Google nepřebírá žádnou odpovědnost za to, že se vaše stránka v indexu internetového vyhledávače skutečně objeví. Tipy, jak to udělat, aby se vám to opravdu povedlo, naleznete na adrese http://www.google.com/intl/us/webmasters/. Tam se rovněž dozvíte, jak postupovat, když budete chtít svoji stránku z indexu odstranit a jak zajistit, aby se v budoucnu neindexovala.

19)Google bezdrátově

Vyhledávač Google se dá používat i na mobilu. To je ideální, pokud jste například někde na cestách.

Postup: Pro mobilní telefony, které mají zabudovanou podporu WAPu (Wireless Application Protocol) či I-Mode, nabízí Google speciální stránky. V našem testu však přístup přes I-Mode nepodporoval žádné znaky s čárkami a háčky. Přístup přes WAP je možný na adrese http://www.google.com/wml, pro přístup přes I-Mode pak lze použít adresu http://www.google.com/imode. Podrobnější informace získáte na internetové adrese http://www.google.com/options/wireless.html.

20)Další parametry pro vyhledávač Google

Nedokumentované parametry a možnosti vyhledávání Googlu, které se nastavují po klepnutí na odkaz Pokročilé vyhledávání, se obecně dají napsat přímo do zadávacího políčka.

Postup: Ušetřete si cestu přes odkaz Pokročilé vyhledávání Googlu! Namísto toho pište možnosti pro hledání přímo do zadávacího políčka. Tento způsob lze použít i pro nikde nedokumentované parametry, jakými jsou kupříkladu daterange. Jestliže například potřebujete prohledávat pouze PDF soubory, zadejte parametr filetype:pdf. Jednotlivé parametry se zadávají za hledaný výraz a lze zadávat i jejich kombinace.

Upozornění: Zadání parametru musí končit znakem dvojtečky. Mezi parametrem a dalším výrazem nesmí být mezera. Správná syntaxe je tedy následující:<Výraz 1> <Parametr:><Výraz 2>.

Všechny důležité parametry pro Google naleznete v tabulce Google: Přehled nejdůležitějších parametrů pro vyhledávání na internetu.

Google: Přehled nejdůležitějších parametrů pro vyhledávání na internetu

Parametry zadávejte v tomto formátu: <Výraz 1> <Parametr:><Výraz 2>. Mezi <Parametr:> a <Výraz 2> nevkládejte žádné mezery. Pokud se některý z níže uvedených parametrů nedá kombinovat s jinými, bude to výslovně uvedeno.

allintitle: internetové stránky, které mají v titulku okna výraz zadaný pro vyhledávání. Tento parametr se nedá ve většině případů kombinovat s jinými.

daterange: internetové stránky, které Google indexoval v určitém časovém intervalu.

filetype: vyhledá výsledky mezi typy souborů. Google rozeznává soubory DOC (MS Word), PDF (Acrobat Reader), PPT (MS Powerpoint), PS (Adobe Postscript), RTF (Rich-Text-Format) a XLS (MS Excel). Následující příklad nalezne návod k použití pro fotoaparát Optio ve formátu PDF: "Návod k použití Optio filetype:pdf".

intitle: internetové stránky, které v titulku okna obsahují jeden nebo více výrazů zadaných k vyhledání.

inurl: internetové stránky, jež obsahují výraz pro vyhledání přímo v adrese. Tento výraz může být i v podsložce. Například výraz "inurl:test" nalezne i stránku www.pcworld.cz/tests.

intext: internetové stránky, které výraz pro vyhledávání obsahují v textu stránky. Případný výskyt výrazu přímo v adrese, titulku okna nebo v odkazu je ignorován.

inarchor: internetové stránky, u nichž je výraz pro vyhledávání v textu k odkazu nebo v odkazu samotném.

link: internetové stránky, které odkazují na zadanou stránku. Tento parametr se nedá kombinovat s ostatními. Například výraz "link:pcworld.cz" nalezne všechny internetové stránky, jež obsahují odkaz na stránky http://www.pcworld.cz.

related: internetové stránky, které si jsou nějak podobné. Tento parametr se nedá kombinovat s ostatními. Například výraz "related:google.com" na internetu nalezne další internetové vyhledávače.

site: internetové stránky, jež obsahují výraz k vyhledání přímo v názvu adresy. Na rozdíl od parametru "inurl:" je výskyt výrazu k vyhledání v podsložce ignorován.

§§§§§


Neznámé tipy pro vaše Windows I.

David Čepička, Hermann ApfelbÖck, Christian LÖbering, David Wolski

C04P0081

Přepadla vás nostalgie, když jste při úklidu našli v šuplíku starou hru a chtěli byste si ji zahrát? Nebo co takhle si zpestřit práci u počítače změnou vzhledu Windows? Víte, že můžete využít klávesové zkratky pro výběr barevných schémat ve Windows? Nebo vám snad Windows tloustnou? Naordinujte jim odtučňovací kúru! Toto a ještě řadu dalších menších či rozsáhlejších tipů vám nabízíme v tomto článku. Přečtěte si, co se v žádných oficiálních příručkách nedozvíte!

1)Pracovní plocha:Rychlé přepínání vzhledu jednotlivých prvků

Problém: Ve své každodenní práci na počítači musíte ve Windows často vytvářet screenshoty, a potřebujete tak mít Windows pro tuto činnost nastavena ve standardním zobrazení jednotlivých prvků, jakož i neutrální pozadí pracovní plochy. Jinak ovšem raději pracujete se svým vlastnoručně nastaveným barevným schématem. Váš kolega zase potřebuje barevné schéma používat pouze pro práci s jedním programem.

Řešení: Prostřednictvím jedné dobře ukryté volby funkce Možnosti usnadnění se dá pomocí pevně definované klávesové zkratky rychle přepínat mezi dvěma barevnými schématy pracovní plochy. Pro nasazení této funkce poklepejte v Ovládacích panelech na ikonu Možnosti usnadnění a na záložce Zobrazení stiskněte vpravo nahoře v poli Vysoký kontrast tlačítko Nastavení. V tomto dialogovém okně umístěte zatržítko do políčka Používat klávesovou zkratku. Od této chvíle můžete pro změnu barev používat kombinaci kláves <levý Alt><levý Shift><Print Screen>. V poli Vysokokontrastní schéma zobrazení si pak vyberte ze seznamu alternativní barevné schéma podle jeho názvu, například Standardní nastavení.

Po potvrzení všech nastavení a stisku klávesové zkratky <levý Alt><levý Shift><Print Screen> se zobrazí dialogové okno, které potvrďte stiskem tlačítka OK. Ti nedočkavější mohou použít i klávesu Enter.

Nové použití stejné kombinace kláves zase nastaví barevné schéma původní. Windows si pamatují aktuální zobrazované schéma i při odhlašování a následném přihlašování, případně i restartování počítače. Ve Windows XP má pak toto přepínání ještě další efekt, neboť popisovanou funkci můžete používat i pro přepínání mezi novým vzhledem XP a klasickým zobrazením.

Všeobecným vedlejším produktem zmiňované funkce je to, že při výběru alternativního barevného schématu Windows zřetelně zvětší písmo v Internet Exploreru. Ostatně není se čemu divit, neboť tato funkce je původně určena pro usnadnění čtení a psaní na počítači. Jestliže vám zvětšené písmo nevyhovuje, nebo vám snad dvě barevná schémata na výběr nepostačují, pak můžete využít následující alternativu: na našem CD vám nabízíme freewarovou utilitu Enhanced Color System 3.0 pracující z příkazového řádku. Také je možné si ji stáhnout z internetové adresy http://www.e-sushi.cjb.net (SETUP.EXE, 89,3 KB, určena pro Windows 98/ME, 2000 a XP). S touto aplikací můžete pracovat s libovolným počtem předem uložených barevných schémat a nastavením fontů pro jednotlivé prvky Windows. Mezi nimi a výchozím stavem pak můžete velmi rychle a pohodlně přepínat.

K tomu účelu si nastavte barvy všech prvků a otevřete si program Příkazový řádek. Přepněte se do složky, kam jste zmiňovanou utilitu nainstalovali, například příkazem cd C:\Program Files\Ecs. Aktuální nastavení barev si uložíte například do souboru barvy1.ecs tímto příkazem:

ecs.exe save barvy1.ecs

Uložené schéma si pak nastavíte do systému příkazem:

ecs.exe barvy1.ecs

Aplikace se ale daleko pohodlněji používá, pokud si pro výše uvedený příkaz vytvoříte zástupce. Vytvořte si zástupce k souboru ECS.EXE a poté na něj klepněte pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Vlastnosti. Do políčka Cíl: pak přidejte za popis cesty k souboru programu mezeru následovanou názvem souboru jako parametrem. Poklepáním na zástupce se pak v systému nastaví barevné schéma představované tímto souborem.

2)Spouštěcí možnosti pro příkazový řádek

Problém: Na grafickém rozhraní příkazového řádku představovaném souborem CMD.EXE již dlouho neshledáváte nic zvláštního. Kromě toho vám citelně chybí jednoduchý způsob jeho ovládání a možnost využití technologie drag&drop.

Řešení: V porovnání se souborem COMMAND.

COM známým z Windows 95/98/ME udělal příkazový řádek CMD.EXE z Windows 2000/XP z hlediska komfortu obrovský krok kupředu. Neboť i když na první pohled budí svým spartánským vzhledem dojem naprosté nekonfigurovatelnosti, dá se jeho chování prostřednictvím dávkového souboru velmi jednoduše upravit. Namísto abyste spouštěli příkazový řádek jako soubor CMD.EXE, zkuste si raději na pracovní plochu umístit zástupce, který bude mít v políčku Cíl: následující příkaz:

cmd.exe /k c:\windows\cmdstart.bat

Pokud se zmíněný soubor nachází na jiném místě, než je v příkazu uvedeno, je třeba cestu patřičně upravit.

Jako relativně obsáhlý příklad pro vylepšení funkcí příkazového řádku můžeme uvést dávkový soubor CMDSTART.BAT o velikosti 2,54 KB, který naleznete na našem CD. Zmíněný soubor vám nabízí pro využití sadu různých praktických maker, známých pod souhrnným názvem Doskey. Ta směřují především k vylepšení práce při manipulaci se složkami a k integraci Průzkumníka, dále k poskytnutí nejrůznějších informací k souborům, jakož i pro podporu technologie drag&drop. Příkazový řádek se tak automaticky přepne do složky, v níž se nachází myší uchopený objekt (soubor, složka nebo disk), a prozradí vám o něm řadu informací. Několik příkladů:

1. Do jednotlivých složek se tak můžete dostat zadáním několika málo písmen. Tak např. do složky obsahující objekty na pracovní ploše se dostanete příkazem d. Cesta ke složce, z níž jste tento soubor spouštěli, zůstane uložena a můžete se k ní znovu vrátit prostřednictvím příkazu -.

2. Po zadání příkazu xd \sendto program CMD.EXE prozkoumá postupně všechny složky Sendto dostupné na lokálním pevném disku, a při nalezení poslední se zastaví a všechny nalezené cesty uloží. Nyní si je můžete nechat všechny vypsat příkazem pushd, anebo se do nich postupně přepínat těmito příkazy: nebo popd. Počet nalezených složek je pak uveden v liště okna příkazového řádku.

Na tomto místě ještě můžeme připomenout, že příkazem + si můžete cestu k aktuální složce rovněž uložit manuálně.

3. Po zadání příkazu select \normal.dot se v Průzkumníku otevřou všechny složky, které obsahují soubor s tímto jménem. Navíc se soubor uvedený v příkazu automaticky ve složce označí.

4. Jakmile na zástupce příkazového řádku upustíte nějaký soubor, ukáže se vám v příkazovém řádku mimo jiné i v registru přidělený soubor, sloužící k otevírání tohoto typu souborů. Cesta k takto uchopeným objektům pak bude uložena do proměnné %$%, abyste mohli tuto cestu pohodlně používat ve spojení s příkazy dalšími, kupříkladu jako uedit32 %$% nebo copy %$% a:.

5. Vedle měnících se údajů v liště okna příkazového řádku vám ještě změna barev připomíná skutečnost, že se v paměti pro složky (Pushd) nacházejí ještě nějaké názvy složek.

Výše popisovaný dávkový soubor nabízí ještě spoustu dalších vymožeností, jež vám mají práci s příkazovým řádkem co možná nejvíce zpříjemnit. Upravením obsahu dávkového souboru v libovolném textovém editoru si můžete nepotřebné funkce snadno odstranit, a naopak ty chybějící doplnit. Kromě toho si můžete velikost a čitelnost textu okna příkazového řádku nastavit přes kontextové menu Vlastnosti a záložku Písma, případně si lze podle svého snadno nastavit i parametry na záložce Rozvržení.

3)Staré hry na nových verzích Windows

Problém: Ve svém starém stole jste nalezli několik disket s hrami pro MS-DOS. Tuto dnes již klasiku byste si nyní chtěli zkusit zahrát i na nových verzích Windows. Jenže tyto hry se na vašem počítači zasekávají nebo zase běží příliš rychle, přes nainstalovanou zvukovou kartu není vůbec nic slyšet, nebo nanejvýš tak nějaké to pípnutí. Co s tím?

Řešení: V současnosti existuje poměrně značné množství utilit, s nimiž můžete provozovat staré programy na velmi rychlých procesorech, aniž by běžely nějak moc rychle. Problémem ale zůstává zvukový výstup, neboť hry určené pro systém MS-DOS na zvukovou kartu přistupují přímo přes I/O adresu a hodnotu přerušení. Současné zvukové karty zase umí pracovat pouze přes své ovladače určené pro Windows. V případě, že používáte systémy Windows 95/98/ME, můžete si dnes ještě poměrně snadno stáhnout ovladače z internetových stránek výrobce vaší zvukové karty. Po jejich instalaci se zvuková karta tváří jako typ Soundblaster či Adlib. Rovněž je možné u těchto systémů počítač jednoduše spustit přes spouštěcí disketu v čistém prostředí MS-DOSu.

O něco těžší je to v případech, kdy používáte Windows 2000 či XP, neboť tyto systémy nemají možnost spuštění v režimu MS-DOS. Stále sice zůstává možnost spuštění počítače ze spouštěcí diskety, na počítači ale musíte bezpodmínečně mít na pevném disku alespoň jeden diskový oddíl typu FAT nebo FAT32, případně používat bootovacího manažera. Daleko lepší možností je ale použít Open Source program Dosbox 0.6, který je určený pro Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Naleznete jej na našem CD, popřípadě si jej můžete stáhnout též z internetové adresy http://www.dosbox.sourceforge.net/download.php?main=1 (Dosbox0.60-win32-installer.exe, 641 KB). Tato utilita totiž ve Windows emuluje systém MS--DOS běžící v reálném modu, tak jak to ostatně bylo u mikroprocesorů řady 286/386, a zároveň též vytváří virtuální zvukovou kartu Soundblaster s volně konfigurovatelnou I/O adresou a přerušením. Tak ani počítače s těmi nejnovějšími zvukovými kartami bez odpovídajících zpětně kompatibilních ovladačů nemusí při hraní starých MS-DOS her zůstat mlčet. Ani možnost připojení joysticku nebo myši není problémem, neboť Dosbox nabízí odpovídající podporu i pro ně.

Koneckonců program Dosbox není určený pouze pro Windows, nýbrž existují jeho verze určené pro Linux, Mac OS X a ostatní 32bitové systémy. Přesný soupis všech her, jež v emulátoru určitě běží, získáte v abecedně seřazeném seznamu na adrese http://www.dosbox.sourceforge.net/comp_list.php?orderby=name&letter=a.

Předpokládejme, že máte na pevném disku v nějaké složce hru, kterou si chcete prostřednictvím emulátoru spustit. Vezměte tuto složku a upusťte ji na ikonu programu Dosbox. Emulátor tuto složku automaticky připojí jako disk C: a vy pak můžete program spustit z emulovaného příkazového řádku stejným způsobem, jako byste byli ve skutečném prostředí MS-DOSu.

Jestliže hra v takto simulovaném prostředí MS-DOSu nepoběží, nebo si s Dosboxem jednoduše nebude rozumět, pak je tu další freewarová utilita ovládaná pomocí menu s názvem Abandon Loader 0.8b. Je určena pro Windows NT4, 2000 a XP a naleznete ji na našem CD, popřípadě na internetu na adrese http://www.angelfire.

com/realm/zeroone/aldownload.htm (Abandon_Loader_08b.exe, 2,84 MB). V tomto případě si můžete hry pro MS-DOS spravovat, konfigurovat a spouštět prostřednictvím grafického rozhraní, všechny parametry pro příkazový řádek pak budou automaticky nastaveny při spuštění programu. Již hotové konfigurace pro 50 nejznámějších her má již v sobě Abandon Loader obsaženy, další se dají dle potřeby dodatečně stáhnout.

Menší komplikací je zde podpora zvuku, neboť aby vám v příkazovém řádku pod Windows byla podporována karta kompatibilní se staršími systémy, je nutno nainstalovat program VDM Sound 2.0.4, jenž je určen pro Windows NT4, 2000 a XP. Zmiňovanou utilitu si pak můžete stáhnout na internetové adrese http://www.sourceforge.net/projects/vdmsound. Její velikost činí asi 1 MB. Zmiňovaný Open Source program emuluje celou řadu starých ISA či PCI zvukových karet včetně možnosti připojení joysticku a všechny zvuky pak posílají přes zvukovou kartu nainstalovanou v počítači pod systémem Windows. Před spuštěním samotné MS-DOS hry je ale nutno spustit právě aplikaci VDM Sound. Abandon Loader aplikaci VDM Sound spouští před spuštěním vybrané hry automaticky, a to se standardními hodnotami. Přes menu Options/VDMSound se pak dá zmiňovaný emulátor přímo z Abandon Loaderu nakonfigurovat.

Smůlu však mají příznivci třeba hry Duke. Hry, jež využívají chráněný režim (Protected Mode) procesoru, zpravidla ve většině emulátorů pod Windows vůbec neběží.

4)Umístění programů do seznamu cest, které prohledávají Windows

Problém: Některé programy na svém počítači používáte tak zřídka, že se vám nevyplatí vytvářet si pro ně zástupce v nabídce Start nebo na pracovní ploše. Jednoduše je spouštíte přes nabídku Start/Spustit. Jenže pokud se vámi požadovaný program nenachází v systémem prohledávaných složkách Windows, nestačí vám pouhé zadání spouštěcího souboru, nýbrž musíte pokaždé vypisovat na příkazový řádek kompletní cestu k souboru, popřípadě se v Průzkumníku proklepat stromem složek až ke kýženému souboru.

Řešení: Jakmile v dialogovém okně Spustit zadáte jméno programu ke spuštění, hledají jej Windows nejprve v systémem prohledávaných složkách a následně ve speciálním klíči v registru. Pokud nejsou Windows při hledání v žádném z případů úspěšná, zobrazí odpovídající chybové hlášení. Existují však tři způsoby, jak menší utility integrovat do složek prohledávaných Windows.

1. Pokud se jedná o jeden EXE soubor nevyžadující žádné další DLL knihovny či konfigurační soubory, stačí jej jednoduše zkopírovat do jedné ze složek určených k vyhledávání Windows, kupříkladu \Windows.

2. Pokud se jedná o složku, v níž máte celou řadu pomocných utilit, bude patrně nejjednodušším řešením zadat cestu k ní do proměnné Path. Tím přidáte zmíněnou složku ke složkám prohledávaných Windows a operační systém tak najde všechny zde umístěné programy, jejichž názvy zadáte v dialogovém okně Spustit nebo i v Příkazovém řádku. Ve Windows 95/98/ME doplňte do souboru AUTOEXEC.BAT do řádku path=... cestu ke složce oddělenou středníkem. Ve Windows 2000/XP to samé uděláte v Ovládacích panelech poklepáním na ikonu Systém. Musíte však být pro provedení této operace být přihlášeni jako administrátor. Klepněte proto v okně Vlastnosti systému na záložku Upřesnit a zde na tlačítko Proměnné prostředí. Zde se nachází proměnná Path dvakrát. V horním seznamu se nacházejí proměnné, platné pouze pro aktuálně přihlášeného uživatele. Spodní seznam ukazuje systémové proměnné nastavené pro všechny uživatele počítače. Celý seznam pak můžete upravovat poklepáním na vámi zvolenou systémovou proměnnou.

3. Windows rovněž ukládají odkazy na různé aplikace do registru, a to do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\AppPaths. Jako jeho podklíče pak jsou jména jednotlivých spustitelných souborů.

Pokud sem budete chtít přidat další aplikace, můžete použít i zkratky, jako například P.EXE místo PSPAD.EXE pro textový editor Pspad. V našem případě tedy vytvoříme podklíč s názvem P.EXE a jako údaj hodnoty řetězce (Výchozí) zadáme úplnou cestu k souboru, v našem případě G:\Program Files\PSPad\PSPad.exe. Když následně do dialogového okna zadáme písmeno p, spustí se nám textový editor Pspad. Firma Microsoft této možnosti využila k tomu, aby omezila spouštění již vysloužilých programů jako WRITE.EXE a namísto nich aby se spouštěly programy novější, v tomto případě WORDPAD.EXE.

Program Příkazový řádek se však řídí pouze údaji uvedenými v systémové proměnné Path. Zadání příkazu p na příkazový řádek tedy ke spuštění editoru Pspad nepovede. Kupodivu však funguje příkaz start p.


Neznámé tipy pro vaše Windows II.

5)Nedokumentováno: Pomalejší dia-show

Problém: K promítání svých snímků z dovolené často používáte ve Windows XP vestavěnou diashow. Interval pěti sekund mezi zobrazením dvou snímků je však příliš krátký na to, abyste stačili okomentovat vše, co je na obrázku vidět.

Problém: Firma Microsoft nepředpokládala možnost nastavení časového intervalu mezi dvěma snímky. Přesto se dá tento interval vhodnou úpravou registru změnit.

Spusťte příkazem REGEDIT.EXE Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\ExplorerShellImageView a zde vytvořte novou hodnotu typu DWORD. Jako údaj hodnoty v desítkové soustavě zadejte časový interval mezi dvěma snímky, a to v milisekundách takže intervalu 15 sekund bude odpovídat hodnota 15 000. Prohlížeč obrázků a faxů (SHIMGVW.DLL), což je aplikace odpovídající za spuštění prezentace, však akceptuje i hodnoty menší než je standardních pět sekund.

Upozornění: Pokud budete chtít během prezentace jeden či více obrázků otočit, stačí stisknout klávesovou zkratku <Ctrl><K> pro otočení o 90 stupňů po směru hodinových ručiček a <Ctrl><L> pro otočení o 90 stupňů proti směru hodinových ručiček.

6)Úklid v utilitě Msconfig: Odstranění neplatných položek

Problém: Utilita Nástroj pro konfiguraci systému (MSCONFIG.EXE) zobrazuje na záložce Po spuštění všechny aplikace, jež se mají při startu systému spustit, a přitom nabízí možnost jednotlivé položky v tomto seznamu deaktivovat. Bohužel tyto položky v seznamu zůstávají dále. Zvláště v případech, kdy se nainstalují programy obsahující v sobě Adware či Spyware, se záložka Po spuštění plní položkami odkazujícími na nepotřebné a dlouho nepoužívané programy.

Řešení: MSCONFIG.EXE eviduje všechna umístění, která umožňují automatické spouštění aplikací jedná se o složku Po spuštění, jednotlivé klíče v registru Windows a některá místa v INI souborech. Seznam již deaktivovaných programů se pak nachází v registru v klíči Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Shared Tools\MSConfig\startupreg a ...\startupfolder. Chcete-li tedy seznam v Nástroji pro konfiguraci systému zeštíhlit, odstraňte ve zmíněných podklíčích všechny položky, které určitě nebudete nikdy potřebovat. Po restartu počítače bude seznam v Msconfigu o něco kratší.

7)Windows zabírají příliš mnoho prostoru: Odstranění starých nepotřebných dat

Problém: Vedle systémových souborů vytvářejí Windows na počítači nejrůznější další prvky jako dočasné soubory internetu, složky pro ochranu systému nebo odkládací soubor. Celkové množství všech trvale Windows používaných dat daleko překračuje velikost, kterou měla Windows při své nové instalaci. Často se pak stává, že velikost diskového oddílu, jež se před instalací systému zdála dostatečná, najednou vypadá malá.

Řešení: Většina přírůstků dat se dá při nedostatku místa bez obav postrádat. Pouze proti nárůstu složky %windir%\System32 nic neuděláte. Sem totiž umisťují instalované aplikace společně využívané programové knihovny.

Odkládací soubor: Otevřete si ve Windows XP Ovládací panely a poklepejte na ikonu Systém. Přesuňte se na záložku Upřesnit a v poli Výkon stiskněte tlačítko Nastavení. V dialogovém okně Možnosti výkonu, které se nyní otevřelo, klepněte na záložku Upřesnit. V poli Virtuální paměť stiskněte tlačítko Změnit. Na tomto místě pak můžete umístit odkládací soubor na jiný disk. Ve Windows 2000 se ke stejnému nastavení dostanete o něco rychleji, a to přes Ovládací panely poklepáním na ikonu Systém. Klepněte na záložku Upřesnit a poté stiskněte tlačítko Možnosti výkonu. V poli Virtuální paměť stiskněte tlačítko Změnit.

Složka Temp: Jedná se o systémovou složku Windows určenou pro dočasné soubory. Tato složka je definována pomocí proměnné prostředí. Můžete ji změnit v Ovládacích panelech poklepáním na ikonu Systém, přesunem na záložku Upřesnit a pole Proměnné prostředí. Při poklepání na položku TEMP si můžete zadat jako složku pro dočasné soubory libovolnou složku. Tu samou operaci můžete pak zopakovat i pro proměnnou TMP.

Dočasné soubory internetu (týká se všech verzí Windows): V Internet Exploreru klepněte do menu Nástroje/Možnosti sítě internet a přesuňte se na záložku Obecné. V poli Dočasné soubory internetu si můžete prostřednictvím tlačítka Nastavení zjistit, kolik místa je pro tyto soubory vyhrazeno, stiskem tlačítka Zobrazit soubory si zjistíte aktuální množství dat ve složce. Tlačítko Přesunout složku vám dovolí určit, která jiná složka se má pro ukládání těchto souborů používat. Posuvníkem si pak stanovíte maximální velikost této složky.

Funkce Obnovení systému: Tato funkce Windows XP vyžaduje relativně mnoho místa. Bohužel se nedá nijak konfigurovat, ale pouze úplně vypnout, a to v Ovládacích panelech poklepáním na ikonu Systém, konkrétně na záložce Obnovení systému. Vypnutí zmíněné funkce však doporučujeme jen zkušeným uživatelům. Další možností je nastavit přes tlačítko Nastavení pro tuto funkci menší množství místa. Na méně než 200 MB to ve Windows XP ale stejně nejde.

HIBERFIL.SYS: Dobrých 500 MB místa získáte vypnutím podpory režimu spánku. K tomuto účelu poklepejte v Ovládacích panelech na ikonu Možnosti napájení a na záložce Režim spánku zrušte zatržení u položky Zapnout podporu režimu spánku.

Kontrola systémových souborů: Přesunutí složky %windir%\System32\Dllcache, která je za tuto funkci zodpovědná, je sice obtížné, ale ne nemožné. Ve verzích Windows 2000 do Service Packu 1 vám pro definování alternativní složky pomůže úprava v registru. Spusťte si soubor REGEDT32.EXE a přesuňte se do klíče Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\Winlogon. V pravé části okna Editoru registru pak vytvořte novou rozšiřitelnou řetězcovou hodnotu typu REG_EXPAND_SZ se jménem SFCDllCacheDir. Jako údaj hodnoty zadejte cestu ke složce, která má sloužit jako výchozí pro umístění zálohy systémových souborů.

Ve Windows 2000 se Service Packem 2 a vyšším, včetně Windows XP, byla výše uvedená položka registru zablokována. Teprve až oprava souborů SFC.DLL (Windows 2000), popřípadě SFC_OS.DLL (Windows XP) ležících ve složce %windir%\System32, ji znovu může aktivovat. K tomu účelu otevřete příslušnou verzi DLL souboru vyskytující se ve vaší verzi Windows pomocí hexadecimálního editoru a přesuňte se na příslušnou adresu (viz tabulka Adresy pro opravu SFC souboru). Nahraďte výraz 8BC6 výrazem 9090. Změněný soubor pak uložte jako SFC.PAT (Windows 2000), popř. jako SFC_OS.PAT (Windows XP) jak do složky %windir%\System32, tak i do složky %windir%\System32\Dllcache.

Původní soubor se nedá nahradit, dokud běží Windows. Proto spusťte počítač z instalačního CD disku Windows a spusťte si Konzoli pro zotavení. Zde přejmenujte ve Windows 2000 soubory ve složkách \System32 a \System32\

Dllcache pomocí následujících příkazů:

ren sfc.dll sfc.old

ren sfc.pat sfc.dll

Ve Windows XP postupujte analogicky se souborem SFC_OS.DLL. Po příštím spuštění počítače můžete upravit registr způsobem uvedeným výše. Po dalším restartu počítače by se měla vytvořit nová složka pro kontrolu systémových souborů. V opačném případě je možné si ji vynutit příkazem

sfc /scannow

Původní složku Dllcache pak můžete bez obav odstranit.

Tip pro profesionály: Ochrana systémových souborů se dá i zcela vypnout, a to tak, že v registru v klíči Hkey_Local_Machine\Software\

Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\

Winlogon vytvoříte novou hodnotu typu DWORD s názvem SFCDisable a přiřadíte jí hexadecimální hodnotu FFFFFF9D. Tip však funguje u Windows 2000 se Service Packem 2 a vyšším.

8)SCF soubory: Příkazy API jako textový soubor

Problém: V panelu Snadné spuštění se nachází ikona Zobrazit plochu. Když na ni klepneme pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolíme příkaz Vlastnosti, objeví se nám jako typ souboru Windows Explorer Command s příponou SCF. Pokud tento soubor otevřeme v textovém editoru, projeví se tento soubor jako textový s tím, že jeho obsah je tvořen několika příkazy. Chtěli bychom získat někde ještě další příkazy, jež bychom mohli v tomto typu souboru použít.

Problém: Množství příkazů použitelné v souborech typu Windows Explorer Command je omezeno. Přípona SCF znamená Shell Command File. Jedná se o jednoduché textové soubory, jež mají vždy stejnou strukturu. První tři doposud známé příkazy jsou jednoduché příkazy typu API (Application Programming Interface), které se používají pro Windows a Internet Explorer. Za vlastní zobrazení plochy pak odpovídá příkaz ToggleDesktop, jemuž odpovídající skriptový soubor vypadá takto:

[Shell]

Command=2

IconFile=explorer.exe,3

[Taskbar]

Command=ToggleDesktop

Místo příkazu ToggleDesktop můžete za výraz Command= zadat kupříkladu příkaz explorer, kterým spustíte Průzkumníka. Stejně tak i Internet Explorer se dá spustit včetně panelu Oblíbené (Kanály) přes SCF soubor. Za tuto skutečnost odpovídá příkaz Channels:

[Shell]

Command=3

IconFile=shdocvw.dll,-118

[IE]

Command=Channels

Za výraz IconFile pak můžete zadat i libovolný soubor ikony s příponou ICO.

Na jedno klepnutí

Místo okna pouze rámečky

Doposud jste si mohli v každé verzi Windows nastavit, zda se má při přesunování zobrazovat obsah okna, nebo jestli stačí zobrazovat pouze rámeček. I ve Windows XP je tato možnost k dispozici, jenom je důkladně ukryta v Ovládacích panelech. Poklepejte v nich na ikonu Zobrazení a přesuňte se na záložku Vzhled. Nyní stiskněte tlačítko Efekty a v následujícím dialogovém okně pak najdete položku Během přetahování zobrazovat obsah okna.

Odstranění Hlavního panelu

Nastavení zobrazování obsahu okna při jeho přetahování, uvedené v předchozím tipu, má u všech verzí Windows nikde nedokumentovaný vliv na Hlavní panel. V nastaveních Hlavního panelu se vyskytuje možnost Automaticky skrývat Hlavní panel, jež umožňuje nastavit, zda bude Hlavní panel na pracovní ploše viditelný, nebo zda se bude zobrazovat pouze tehdy, když se posuneme ukazatelem myši k odpovídajícímu okraji monitoru. V případě, že máte zobrazování obsahu okna během přetahování povoleno, mizí Hlavní panel velmi jemně a pomalu, v opačném případě mizí rychle bez animace.

Drag&stop

Přetahujete-li soubory a složky z Průzkumníka se stisknutým tlačítkem myši, pak není třeba pro zrušení drag&drop operace tisknout klávesu <Esc>. Pro zrušení operace bohatě postačí stisknutí jiného tlačítka myši.

Starý typ třídění

Windows XP třídí názvy souborů jinak než jeho předchůdci. Tak kupříkladu Průzkumník ukáže soubor 2.TXT před souborem 10.TXT, i když pořadí podle standardu ASCII je jiné. Třídění ve Windows XP je obecně řečeno logičtější, může však někdy způsobovat pěkné zmatky, zvláště když všechna svoje data pojmenovávali s ohledem na předcházející typ třídění. Starý typ třídění si tak můžete ve Windows XP nastavit úpravou registru v klíči Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\Explorer, pokud si zde vytvoříte novou hodnotu typu DWORD s názvem NoStrCmpLogical a jako její údaj zadáte číslo 1.

Pohodlnější surfování

Pokud vlastníte myš s kolečkem a chcete trochu při surfování na internetu nechat odpočinout svým očím, stiskněte klávesu <Ctrl> a pohybujte kolečkem. Tak si můžete nastavit velikost písma na internetové stránce.

Málo místa? Nevadí!

Jakmile se vám nějaký diskový oddíl téměř úplně zaplní, začnou vás Windows XP obtěžovat nabízením nástroje Vyčištění disku. Tato otravná pop-up okna se však dají velmi snadno deaktivovat. Spusťte si Editor registru a otevřete klíč Hkey_Current_User\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Policies\

Explorer. Zde si vytvořte novou hodnotu typu DWORD s názvem NoLowDiskSpaceChecks a jako údaj hodnoty zadejte číslo 1. Po restartu počítače bude s hlášením o nedostatku místa na disku konec.

§§§§§


Užitečné tipy & triky pro Windows I.

Jakub Povolný

C04P0084

Ačkoliv mi fyzická práce z principu nevadí, přesto jsem s radostí opustil na chvíli rekonstrukci svého nového příbytku, abych vám alespoň trochu pomohl s rekonstrukcí vašich Windows a také sepsal nezbytný úvodník.

V minulém roce se na poli operačních systémů neudálo nic extra významného. Odborná i laická veřejnost s uspokojením konstatovala, že poslední verze desktopových Windows (XP) se docela povedla a Microsoftu se podařilo spojit multimediální podporu se stabilitou bývalé řady NT. Dočkali jsme se také nové verze nejznámějšího kancelářského balíku, která s sebou ale přinesla pouze změny nepříliš podstatné pro standardního uživatele.

Někdy za dva roky bychom se měli dočkat nových Windows s pracovním názvem Longhorn, která pravděpodobně dále přiblíží dnešní rozsáhlé možnosti počítačů i těm největším začátečníkům. Plánuje se konečně i ovládání hlasem, jež bylo dosud (s výjimkou OS/2) realizováno pouze externími programy a utilitkami.

Stále častěji se na desktopech dostává do popředí zájmu Linux. Výrobci hardwaru začínají standardně dodávat své firemní ovladače, dokonce i "velký" Intel se rozhodl vytvořit linuxové ovladače pro mobilní čipovou sadu Centrino. Ať se názory na Linux liší od člověka k člověku, konkurence na poli operačních systémů jim určitě neuškodí (jak některé jazyky tvrdí) a pro uživatele bude vždy pouze přínosem.

Dnešní tipy a triky obsahují opět něco z Windows i s MS Office. V tomto dílu je to zhruba padesát na padesát. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Vlastní DNS

(Win 95/98) Jelikož se asi většina běžných uživatelů nikdy s pojmem DNS nesetkala, pokusím se nejprve o malé vysvětlení. Zkratka DNS (Domain Name System) vznikla hlavně proto, aby nám nevědomým uživatelům usnadnila život.

Možná je vám známo, že každý počítač v síti internet vlastní jedinečnou číselnou adresu, takzvanou adresu IP (Internet Protocol). Ta se skládá ze čtyř částí, které přesně určují začlenění toho konkrétního počítače ve velmi komplikovaném stromu internetu. Typicky může IP adresa vypadat nějak takto: 192.168.100.11. Na první pohled vidíte, že je toto označení sice přesné, ale pro laika naprosto anonymní a nic neříkající. Proto vzniklo DNS, které umožňuje této číselné adrese přiřadit v podstatě jakékoliv jméno (doménu), jež je pro běžného uživatele podstatně srozumitelnější.

Na internetu pak existují servery DNS, jež si pravidelně vyměňují informace o tom, kterým číselným adresám jsou přiřazeny odpovídající adresy jmenné. Vy potom do internetového prohlížeče napíšete prosté www.pcworld.cz, ale váš nejbližší DNS server toto jméno okamžitě převede na 195.144.101.45, tak aby data věděla, kam mají po síti utíkat.

Nyní k samotnému tipu. Jak bylo naznačeno výše, po zadání jmenné adresy do prohlížeče musí být tato převedena na číselnou, aby prohlížeč věděl, od jakého počítače na internetu si má stránky vyžádat. DNS server pro vás potom obvykle zajišťuje váš poskytovatel internetu.

Při každém překladu jmenné adresy na číselnou je ale potřeba kontaktovat právě nejbližší DNS server (na internetu), což znamená zpomalení a zbytečné zatížení vaší třeba ne zrovna rychlé modemové linky. Tyto dotazy jsou navíc poměrně časté. Jestliže si chcete trochu pomoci, můžete vašim Windows dát seznam nejnavštěvovanějších WWW serverů i s jejich číselnými adresami, a pokud potom tyto servery navštívíte, nebude nutné obtěžovat s dotazy DNS na internetu, ale Windows si zjistí číselnou adresu z vlastních zdrojů..

Vše se odehrává v nenápadném souboru hosts.sam, který můžete nalézt ve složce Windows. Přípona sam znamená sample, jedná se tedy o ukázkový soubor. Jestliže odmažete v jeho názvu příponu sam, stane se aktivním a Windows jej začnou prohledávat dříve, než požádají o překlad adres nejbližší DNS. Do tohoto souboru se tedy vyplatí vypsat číselné a odpovídající jmenné adresy nejpoužívanějších serverů na internetu, a tak tento překlad o řád urychlit. Náš soubor c:\windows\hosts by mohl vypadat takto:

127.0.0.1localhost

195.144.101.45www.pcworld.cz

První adresa definuje číslo vašeho lokálního rozhraní, které má každý počítač. Druhá pak číslo serveru www.pcworld.cz, jež jsme uvedli už výše. Takto můžete do souboru hosts přidat libovolný počet serverů na internetu, ale i ve vaší lokální síti, což může často vyřešit známý problém s "viděním/neviděním se v okolních počítačích".

Není od věci si na závěr ukázat, jak zjistit číselnou adresu libovolného WWW serveru na internetu, tak abyste ji případně mohli dopsat do výše uvedeného souboru. Jděte do menu Start Programy Příslušenství a spusťte Příkazový řádek. Do něj napište například příkaz

ping www.pcworld.cz

a obdržíte mimo jiné i číselnou adresu tohoto serveru, kterou jsme zde již zmiňovali. Při tomto testu musíte být samozřejmě připojeni na internet.

Máte málo fontů?

(Win 98/Me) Následující tip je určen pouze pro uživatele Windows 98 a Windows ME, kteří trpí nedostatkem standardních řezů písma (takzvaných fontů). Jestliže nainstalujete jednu z těchto verzí Windows na váš počítač, dostane se vám také standardní nabídky písem, jež potom můžete použít například při tvorbě dokumentů v MS Wordu. Pokud koupíte počítač s již předinstalovaným systémem, není situace o mnoho lepší.

Přitom jsou na instalačním CD další fonty, které se standardně nepoužívají. V následujícím tipu si ukážeme, jak je z instalačního CD dostat a aktivovat ve vašich Windows.

Vložte do CD-ROM mechaniky instalační CD vašich Windows a jděte do menu Start Spustit. Zde vepište následující příkaz podle verze Windows, kterou používáte. Pro Windows ME napište (za předpokladu, že písmeno vaší CD-ROM mechaniky je D a fonty budeme instalovat na disk C):

extract /A /L C:\Novefonty D:\Win9X\Base2.Cab *.ttf

Pro Windows 98 napište tento příkaz:

extract /A /L C:\Novefonty D:\Win98\Base4.Cab *.ttf

Oba příklady se od sebe liší pouze umístěním instalačních souborů na CD. Po potvrzení program extract vyextrahuje písma z uvedených balíčků (cabinet files). Ta se uloží do adresáře c:\Novefonty.

V případě Windows 98 zde po dokončení naleznete 49 fontů, přitom při standardní instalaci vám Windows nainstalují pouze 33 z nich.

Nyní ještě musíme přidat samotné fonty do Windows tak, aby se vám objevily v nabídkách písem v jednotlivých aplikacích. Windows mají fonty uložené ve skrytém adresáři c:\windows\fonts. Jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a poklepejte na ikonu Písma. Zde uvidíte seznam již nainstalovaných fontů. Pokud na vybraný z nich poklepete, zobrazí se vám konkrétní vzhled písma a informace o něm. Přidání nových fontů provedete takto. V roletovém menu Soubor zvolte Nainstalovat nové písmo a v následném dialogu vyberte adresář c:\Novefonty. Po načtení písem z tohoto adresáře vyberte v seznamu ta, která chcete nainstalovat, a vše potvrďte. Abyste mohli po úspěšném přidání smazat složku Novefonty z vašeho pevného disku, zaškrtněte políčko Kopírovat písma do složky písem. Windows si potom vezmou potřebné soubory a uloží si je do vlastního adresáře s fonty. Na závěr s klidným svědomím výše uvedenou složku smažte. Nová písma jsou ihned připravena k použití.

Tiskněte WWW stránky úsporněji

(IE 5/6) S novými verzemi přináší Internet Explorer i nové funkce a možnosti konfigurace. Vzpomeňme ještě na časy krkolomného ukládání stránek pro pozdější off-line prohlížení. Tyto problémy jsou dnes až na výjimky vyřešeny. Velmi vylepšen byl i tiskový subsystém IE, který měl zpočátku s tiskem složitějších WWW stránek obrovské problémy. Dnes lze již mnoho věcí navolit, a celý tisk tak více přizpůsobit svým požadavkům.

Vše podstatné se nastavuje v dialogovém okně Tisk, které vyvoláte z roletového menu Soubor. Zde toho ještě moc nenastavíte a v dialogu Vzhled stránky je to jen o málo lepší. Bohužel jistou věc nenajdete nikde. Jde o tisk pozadí na stránce. Dnešní webové stránky jsou velmi barevné, někdy je pozadí tmavé a při tisku na černobílé a jehličkové tiskárně nebudete s výstupem rozhodně spokojeni.

Proto je výhodnější pozadí a barevné obrázky netisknout. Jděte do roletového menu Nástroje a zvolte Možnosti Internetu. Zde jděte až na poslední záložku Upřesnit a v seznamu voleb se přesuňte do sekce Tisk. Tady najdete jedinou, zato podstatnou volbu Tisknout barvy a obrázky na pozadí. Tuto volbu odškrtněte a ušetříte si jak barvu, tak jehličky, popřípadě toner a navíc budou vaše tisky přehlednější.

Tipy pro MS Office

Jeden dokument, více oken

(Word 2000/XP) Již v jednom z dřívějších dílů jsme popisovali způsob, jak si ulehčit práci s více dokumenty v jednom okně programu Word pomocí uspořádání těchto dokumentů na pracovní ploše. Dnes se podíváme na něco obdobného, ale bude se jednat pouze o práci s jedním dokumentem.

Jako příklad, kdy využijete níže popsaný postup, se jeví práce na velmi dlouhém dokumentu. Potom polovinu vašeho času zabere neustálé přejíždění z jednoho konce na druhý, buď pomocí postranní lišty, nebo rychleji pomocí kláves PageUp/Down, Home a End. V tomto případě je výhodnější otevřít dokument jakoby vícekrát pomocí roletového menu Okno a volby Nové okno.

Ale popořádku. Spusťte Word a otevřete libovolný dokument. Poté jděte do roletového menu Okno a zvolte položku Nové okno. Tentýž dokument se otevře znovu a překryje původně otevřený. Jděte opět do menu Okno a zvolte možnost Rozdělit. Kurzor myši se promění v čáru, kterou vyznačíte předěl mezi dvěma budoucími okny. Po potvrzení uvidíte obě otevřená okna se stejným dokumentem na jedné obrazovce, rozdělená tak, jak jste určili. Nyní můžete v každém okně editovat jinou část vašeho dokumentu s tím, že fakticky editujete pouze jeden dokument, změna provedená v dolním okně se ihned projeví i v tom horním.

Na závěr zbývá upozornit na poslední možnost roletového menu Okno, a to položku Uspořádat. Její smysl plyne z jejího jména. Získáte zde lépe rozložení dvou a více oken Wordu na pracovní ploše Windows (nikoliv v rámci jednoho Wordu).

Tabulka ve Wordu

(Word 2000) Jsou zhruba tři způsoby, jak vložit tabulku do dokumentu MS Wordu. Prvním je vložení obrázku s již hotovou tabulkou (tj. řešení k ničemu, vzhledem k nemožnosti další editace), druhým je vložení tabulky vyhotovené v některém z tabulkových kalkulátorů a třetím je možnost vytvoření tabulky přímo pomocí jednoduchého editoru, který je součástí MS Wordu. V tomto tipu si ale nebudeme popisovat způsob návrhu tabulky v dokumentu Wordu, zaměříme se pouze na dvě užitečné funkce, o něž možná někteří z vás ještě nezavadili.

Jestliže vyhotovíte ve Wordu tabulku, patrně se vám rozjede přes celou šíři stránky. To lze samozřejmě upravit prostým potažením jednotlivých čar, ale stále nelze napsat kolem tabulky žádný text. Stejně jako u vložené grafiky je nutné nastavit tabulce způsob obtékání. Pokud již máte tabulku hotovu, v roletovém menu Tabulka můžete zvolit položku Vlastnosti tabulky. V tomto dialogu ihned na první záložce volíte nejen způsob zarovnání, ale také typ obtékání. Po potvrzení se tabulka umístí správně do textu. Pro upravení velikosti okrajů použijte tlačítko Možnosti, umístěné na té samé záložce.

Jestliže vaše tabulka přesahuje rozměrem přes několik stran dokumentu, možná uvítáte další užitečnou volbu v dialogu Vlastnosti tabulky. Na záložce Řádek lze zvolit opakování vybraného řádku (typicky názvu jednotlivých sloupců) na počátku každé nové stránky, na kterou zasahuje vaše tabulka. Tím výrazně přispějete k její přehlednosti. Stačí zaškrtnout volbu Opakovat jako řádek záhlaví. Nejlépe je vybrat konkrétní řádek ještě před vstupem do dialogu Vlastnosti tabulky. Pokud jste na to zapomněli, můžete provést alespoň částečně výběr řádku pomocí tlačítek Předchozí řádek, Následující řádek na záložce Řádek.

Tímto tipem se dnes rozloučíme, za měsíc u šedesátého dílu našeho seriálu opět na shledanou.

Intertipy

Je po vánočních prázdninách a všichni už jistě naplno žijeme novým rokem 2004. V době, kdy budete číst tento článek, už možná nebude ani sníh a jaro se pomalu začne hlásit o slovo. Kromě přírody kolem nás by pomalu měly začít rozmrzat i vztahy okolo českého internetu.

Chystá se prodej Českého Telecomu, který jistě ozdraví náš telekomunikační trh. Oba starší mobilní operátoři o sobě před Vánoci také dali vědět a nabízejí neomezené datové připojení za velmi rozumnou cenu. GPRS je sice poměrně pomalé, nicméně oproti stále propagovanému domácímu ISDN je to "neomezená" bomba. Snad se i poslední nejmladší mobilní operátor blýskne nabídkou datových služeb podobného ražení jako konkurence.

Pro ty ostatní zůstává k dispozici stále se rozmáhající Wi-Fi a také kabelové televize, které vidí v internetu svoji budoucnost, a to je jen dobře.

Dnešní internetové tipy přinesou opět několik zajímavých odkazů ze světa Windows a aplikací pro ně. Nastartujme prohlížeče a...

Internetové tipy

http://www.internet-tipy.cz

Začneme na domácí stránce, kde nenajdete tipy takové, na jaké jste v odkazech tohoto seriálu běžně zvyklí. Stránka je totiž jakýmsi portálem, jehož autoři shromažďují užitečné a zajímavé odkazy.

Po levé straně máte k dispozici menu s přehledem oblastí lidského zájmu. Po výběru oblasti, např. Auto-Moto, se dostanete na seznam internetových stránek s odpovídající náplní, kde každá položka seznamu obsahuje stručnou a výstižnou anotaci daného serveru. Vše je velmi přehledné a vždy se dostanete ke kýženému cíli. Například sekce Download obsahuje dobře popsaný seznam serverů se softwarem pro okamžité stažení.


Užitečné tipy & triky pro Windows II.

Internet pro děti

http://www.alik.cz

Další povedená stránka z českých luhů a hájů. Tentokrát určená výhradně dětem. Pro náš seriál je zajímavá její sekce Tipů, kterou najdete pod stejnojmenným tlačítkem v horní části stránky.

Tipy jsou rozděleny do několika oblastí. Například pod odkazem Hračky najdete mnoho informací o nově vytvořených a prodávaných hračkách různých firem. Další povedenou oblastí jsou Časopisy s podobným obsahem. Samotné tipy se sice počítačů moc netýkají, ale fakt, že je děti prohlížejí na internetu, tj. pravděpodobně přes PC, je postačující pro zařazení do našeho seriálu.

Jak na Web

http://www.jaknaweb.com/tipy_no.php

Konec legrace, přejděme k vážnějším odkazům, kterými se budeme v dnešním dílu tipů na zajímavé webové stránky zabývat. Jsou to tipy pro internet, zejména však pro tvorbu WWW stránek.

První takovou stránkou je server Jak na Web. Ihned v úvodu se dostanete (na výše uvedeném odkazu) na seznam tipů a triků pro tvorbu internetových stránek. Tipy jsou sice netříděné, ale zato je jich opravdu hodně. Jednotlivé odkazy jsou zpracovány přehledně, za občasného použití ilustrační grafiky.

V levé části stránky je pak všudypřítomné menu, obsahující dlouhý seznam programovacích jazyků a technologií používaných při tvorbě WWW stránek. Pod každou položkou je další dělení obsahující tutoriály, software, návody a podobně.

Mezi další služby patří kniha návštěv, možnost přihlášení se do diskusního fóra a kontakt na autora. Hezky česky.

Webmaster Help

http://www.web2000.webpark.cz

Jak již sám název této graficky velmi zdařile zelené stránky napovídá, najdou zde odpovědi na své otázky hlavně budoucí tvůrci a správci WWW stránek.

Hned na úvodní stránce najdou budoucí tvůrci něco velmi cenného. A to pojednání o tom, jak stránky navrhovat tak, aby byly pro budoucí uživatele co možná nejčtivější, a tím pádem nejnavštěvovanější. Po přečtení těchto rad se můžete obrátit směrem k menu v levé části stránky.

Zde opět najdete seznam odpovídající programovacím jazykům používaným na WWW. Pod jednotlivými odkazy se pak skrývá přehledný popis problému, doplněný příklady. Stránka nabízí zasílání novinek na váš e-mail.

Jak psát Web

http://www.jakpsatweb.cz

I přes zřejmou podobnost v názvu si prosím tuto stránku nepleťte s odkazem uvedeným výše, i když je obsahově samozřejmě podobná.

Ihned v úvodu jste zavaleni rozsáhlou nabídkou s návody na výrobu WWW stránek. V horní části pak najdete čtyři základní záložky, které se zvlášť věnují jednotlivým oblastem. Jednotlivé záložky pod sebou obsahují rozsáhlé stránky, pokaždé v určité barvě, ve kterých se poté pohybujete pomocí menu v levé části. Nabídka je opravdu bohatá. Texty jsou přehledné a dobře čitelné. Stránka obsahuje i v tomto případě nezbytný vyhledávač. Česky.

WebTip

http://www.webtip.cz

Další povedená stránka, věnující se kompletní tvorbě WWW od počátečního návrhu až po realizaci pomocí některé z mnoha technologií a jazyků. Stránka je podobně jako v jednom z předchozích případů rozdělena do čtyř základních sekcí: Software, Technologie, Design a Služby, které jsou barevně odlišeny.

V sekci Software (zelená) najdete popisy, informace a tipy pro práci s různými jednoduchými i pokročilými editory pro tvorbu internetových stránek. Technologie se zase komplexně věnuje programovacím jazykům a skriptování. V Designu si počtete o pravidlech pro navrhování stránek, včetně nezbytných typografických pouček. No a ve Službách najdete možnost přihlášení se do diskusního fóra, nebo třeba adresář firem .

Stránka nabízí zasílání novinek elektronickou poštou a obsahuje nezbytný vyhledávací nástroj. Hezky česky.

Webový Guru

http://www.webguru.cz

Výborně provedená stránka, určená pro tvůrce webů v PHP. Webguru obsahuje hlavně mnoho článků a tipů pro vytváření stránek v jazyce PHP. Obsahuje také mnoho užitečných odkazů jak na stránky s podobným zaměřením, tak na užitečný software. K dispozici máte i možnost přihlášení do diskusních skupin, novinky je možné si nechat zasílat na e-mailovou adresu. Server obsahuje nezbytný vyhledávač a mnoho dalšího. Pro tvůrce PHP stránek téměř povinnost. Česky.

Java Skript Library

http://java.tatousek.cz

Neboli knihovna javovských aplikací a skriptů. Stránka působí na první pohled jako jakýsi portál pro programátory v jazyce Java. Najdete zde osm základních odkazů, z nichž stojí za zmínku Archiv skriptů, Diskusní fóra či E-mail konference.

Pod těmito odkazy pak najdete přesně to, co byste tam najít chtěli, například v archivu skriptů se vám objeví dlouhá tabulka se skripty, které můžete ihned stáhnout. Diskusní fóra zase obsahují nabídku diskusních skupin o Javě. Jednotlivé sekce obsahují své vlastní prohledávače, takže se v množství informací neztratíte. Na stránky je možné přidávat i vlastní skripty. Vše v češtině.

Tímto odkazem se pro tento měsíc rozloučíme. Příště se těším opět na shledanou.

§§§§§


faq: Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

C04P0122;C04P0123

Jak přenést seznam blokovaných adres z Outlook Expresu do dalšího počítače nebo na server pošty? Je na to nějaký program? Jistě by to byla v době spamu velká pomoc.

Veškerá nastavení, zprávy a adresář přenesete velice jednoduše. Zkopírujte obsah adresáře, C:\Documents and Settings\jméno uživatele\Local Settings\Data aplikací\Identities\{F1039D10-610C-4351-810E-F307A617E96D}\Microsoft\

Outlook Express na stejné místo v novém počítači.

Při registraci Office XP jsem omylem zadal špatně název firmy. Nyní mi při psaní názvu firmy doplňuje Word špatný název. Lze nějak v Office XP změnit název firmy?

Příkazem regedit spustíte editor registru a necháte vyhledat špatný název firmy. Na všech místech pak název změníte na ten správný.

Kde seženu ovladač pro S3 Savage-2000; 64 MB?

Velké množství ovladačů, pro karty různých výrobců, lze nalézt na http://www.video-drivers.com. Pro vaši kartu je to konkrétně stránka http://

www.video-drivers.com/drivers/60/60659.htm.

V čísle 12/2003 jste uveřejnili odpověď na dotaz "po připojení na internet a spuštění IE se objeví hlášení svchost.exe generoval chyby a bude systémem Windows uzavřen...". Zajásal jsem, protože jsem se již dlouho nemohl dopátrat, co s přesně stejným problémem, navíc používám zcela stejný OS s IE5 (Windows 2000 Version 5.00.2195). Pravidelně aktualizovaný Avast nic nenašel, stejně jako trial AVG7 z prosincového CD, nebo Antidote. Postupoval jsem podle uvedené rady, tj. stáhl jsem ze symantec.com removal tool (fixwelch.exe), který zafungoval, něco našel a odstranil, inovoval jsem operační systém a nainstaloval nový IE6. Hlášení se objevuje stále doufám, že to neznamená vše smazat a provést novou instalaci Windows poraďte mi nějaké jednodušší řešení.

V nedávné době jsem se u známého potýkal se stejným problémem na jeho PC. Problém se definitivně vyřešil instalací Symantec Norton Antiviru. Nicméně než jsme se dopátrali ke zdroji viru na vypáleném CD, tak jsme absolvovali dvě instalace OS. Jestli virus poškodí velkou část systémových souborů, je nová instalace nevyhnutelná.

Mám PC Celeron 500 MHz, 256 MB RAM, SCSI adaptér PCI, SCSI skener UMAX Astra 2400S a Windows XP Home CZ. Adaptér mám nainstalovaný ze systému a funguje správně, ale po instalaci skeneru ho nemůže skenovací software najít (ani když zkouším test skeneru ten mi napíše, že ho nemůže najít, a abych zkontroloval SCSI kartu, správnost zapojení kabelu a zda je skener zapnutý to všechno je v pořádku, ale počítač skener nevidí). I po stažení nových ovladačů z internetu počítač stále skener nevidí. Žádné další SCSI zařízení připojeno nemám. Vyzkoušel jsem i možnosti změny SCSI ID na skeneru. Tento skener jsem měl předtím připojen k počítači Apple, kde fungoval.

Nejprve bych vám doporučil nastavit ID mezi 4-6. To bude pro skener nejvhodnější. Váš problém ale bude patrně v terminaci. Terminátor by měl být připojen na druhém výstupu skeneru. Dostal jste jej jako součást dodávky skeneru. Zkuste případně změnit i adresu či přerušení SCSI řadiče.

Nedávno jsem si pořídil nový 80GB disk WD. Tento jsem rozdělil na tři partition o velikostech 20, 20 a 40 GB. Na jeden disk jsem dal Windows 98 SE a na další jsem chtěl dát Windows 2000 Professional. Bohužel se mi instalace Windows 2000 Professional nějak nedaří. Ať spustím instalaci z Windows 98 SE nebo rovnou nabootuji z CD, vždy mi proběhne začátek instalace, kde je modrá obrazovka s načítáním dat. Ta náhle zčerná a v levém horním rohu začne blikat kurzor. Po chvíli obrazovka úplně zčerná a nic se neděje. Když PC restartuji a vyndám instalační CD, tak mi naběhne NT loader, kde mi nabízí spuštění Windows 98 nebo pokračování v instalaci Windows 2000 Professional, ale nic se pak opět neděje a obrazovka zčerná, anebo začne opět bootovat z CD a opakuje se to pořád dokola, ale Windows 2000 Professional prostě nenainstaluji. Stejné je to i u Windows XP. Domnívám se, že můj počítač splňuje hardwarové požadavky pro Windows 2000 Professional.

Moje PC obsahuje Motherboard Abit KT7(A), procesor AMD Duron 650, Award BIOS Typ Award Modular BIOS v6.00PG, System BIOS Date 02/14/01, video BIOS Date 05/09/02, 256 MB RAM, HDD WD 80 GB, grafiku Geforce 4 Ti 4200 TV Out, zvuk SB Live! 5.1 Player, DVD mechaniku Toshiba a CD-RW HP 9100.

Předpokládejme, že instalační média jsou v pořádku, a chyba tedy není zde. Přestože popsané parametry odpovídají konfiguraci jak pro běh Windows 2000, tak Windows XP, předpokládám, že chyba je právě v hardwarové konfiguraci. Pravděpodobně se jedná o nějakou hardwarovou inkompatibilitu, která se nemusí projevit při běhu méně náročných OS. Všechny systémy postavené na bázi NT (NT 4, Windows 2000, Windows XP) jsou daleko náročnější na funkčnost hardwaru. Nejčastěji se chyba projeví při provozování nevhodných typů paměťových modulů. Doporučuji vám vyzkoušet novou instalaci s použitím jiného typu pamětí či grafické karty.

Mám Intel Celeron 433 MHz, grafickou kartu Cirrus Logic 5465, DVD-ROM Toshiba SD-M1402, vypalovačku Sony CD-RW CRX215E1, základní desku American Megatrends a OS Windows 98 CZ.

Problém: po namontování vypalovačky mi při spuštění počítač odmítá najít hard disk, vždy musím počítač měkkým resetem restartovat, a potom asi po 20 až 30 sekundách mi počítač hard disk najde.

Je třeba, aby hard disk byl připojen na samostatném kabelu, jako Primary Master. Na druhý kabel připojte vypalovačku jako Secondary Master a DVD-ROM jako Secondary Slave. Toto nastavení je velice důležité. V případě špatného nastavení může dojít ke konfliktu, jak se pravděpodobně stalo i ve vašem případě.

Někde v oblasti mého procesoru se v pravidelných intervalech (10-15 min.) ozývá zvuk podobný mužskému výkřiku. Děje se tak i přes vypnuté reproduktory a fyzicky odstraněný systémový reproduktor. Takže si teď nedokážu představit, jakým zařízením může být tento zvuk nadále přenášený.

Patrně se jedná o chladič procesoru, či napájecího zdroje. Na větráček se postupně nabalí prach a po určité době, v závislosti na prašnosti a vlhkosti prostředí, se začne projevovat různými zvuky. Je velice důležité, abyste chladič vyčistil, nebo vyměnil. Může se stát, že se větráček časem přestane točit a může dojít i k poškození procesoru. Zvláště procesory od AMD jsou na teplotu velice citlivé. V případě chladiče zdroje je situace ještě vážnější. Již jsem viděl vyhořelý počítač. Poté, co se přestal chladit zdroj, došlo k jeho přehřátí a následně k samovznícení usazeného prachu. Plastové komponenty vně počítače hoří velice dobře. Určitě tento problém nepodceňujte.

Potřeboval bych vědět, zda lze ve Windows 2000 udělat nějakým způsobem odkaz přímo na Správce zařízení.

Stačí, když si vytvoříte zástupce na C:\WINNT\system32\compmgmt.msc. Správce zařízení pak naleznete v otevřeném okně Computer Managementu, kde najdete i další nástroje potřebné pro správu počítače.

Mám základní desku (MSI MS-6341 K7 Master, pro jeden procesor, bez SCSI řadičů, 2 sloty pro RAM) a 40GB HDD. Ten je už ale malý a chtěl bych si přikoupit 120GB HDD. Bohužel však nevím, zda bude správně fungovat, jestli ho deska pozná jako 120GB. Pokud by to fungovalo špatně, zakoupil bych (asi) přídavný řadič HDD do PCI, ale jaká by v tomto případě byla rychlost disku? V PCI slotech mám ještě zvukovou kartu a modem (pro řadič místo ještě je). BIOS je z 9. 7. 2001 a novější jsem na stránkách MSI nenašel.

Na internetové stránce http://www.msi.com.tw/program/support/bios/bos/spt_bos_detail.php ?UID=93&kind=1 najdete nový BIOS (14. 1. 2002) pro vaši desku. Po ugradu BIOSu by měl 120GB disk pracovat správně.

Mám podezření, že mé USB porty nepracují v režimu 2.0. Lze nějakým jednoduchým způsobem zjistit, zda pracují USB porty v režimu 2.0? Pokud se totiž podívám ve Správci zařízení na řadiče sběrnice USB, tak tam nikde není uvedeno USB 2.0.

Ve Správci zařízení to nalézt nemusíte. Jedná se jen o popisek instalovaných zařízení, která mají pouze informativní charakter. Důležité jsou samotné ovladače.

Nejjednodušší způsob, jak USB porty můžete ověřit, je ten, že připojíte nějaké novější USB zařízení, které zaručeně podporuje verzi 2.0. V případě, že by vaše USB porty tuto podporu neměly, Windows vás na to upozorní hláškou, že jste připojili vysokorychlostní zařízení na pomalý port.

Mám dotaz ohledně nastavení DMA. Při kopírování (vypalování) mi vyskočí chybové hlášení a v chybové zprávě je mimo jiné i popis mého hardwaru, a u jedné CD mechaniky je DMA OFF u další CD-RW mechaniky a pevných disků ON. Prý je důležité, aby bylo všude ON. Bohužel jsem nenašel, kde se DMA nastavuje. Používám Windows XP Home.

Windows XP si standardně nastavují DMA (Direct Memory Access přímý přístup do paměti) sama. Ve Správci zařízení, v sekci IDE řadiče, máte možnost nastavit zda se bude používat DMA, či pouze PIO mod. V případě, že nezměníte defaultní nastavení, tak se použije DMA, jen tehdy, pokud váš disk nebo mechanika tuto možnost podporuje.

Mám Windows XP Professional, Pentium 4 2,4 GHz, 1 GB RAM, grafiku  GeForce3 TI500, DirectX 9.0b, rozlišení 1 024 x 768 x 32, a program  s angličtinou mi při pokusu o spuštění vyhodí hlášku "This program  requires at least 3 MB of free virtual memory to run.", viz obrázek.  Také mi nejde spustit help z menu, ale přímo při spuštění .hlp  souboru to funguje.

Chybová hláška říká, že není dostatek virtuální  paměti, což je paměť vytvářená na disku, aby bylo možné "nafouknout"  celkovou operační paměť. Ta je pak tvořena fyzickou RAM + virtuální  pamětí. Podívejte se do nastavení systému, zda vůbec virtuální  paměť máte nastavenou a případně ji nastavte. Nastavení virtuální  paměti je poměrně hluboko v systému a dostanete se k ní takto:  Vlastnosti systému Upřesnit pole Výkon Nastavení. Dostanete se  na okno Možnosti výkonu, kde zvolíte záložku Upřesnit, a v poli  Virtuální paměť zvolíte Změnit.

Dostanete se na okno Virtuální  paměť (viz další obrázek), kde zvolíte buď nastavení vlastní,  nebo řízení virtuální paměti přenecháte systému. Jeví se mi jako  pravděpodobné, že ten kdo vám připravoval počítač virtuální paměť  vypnul v domnění, že 1 GB RAM musí stačit. Jak je vidět, některé  programy virtuální paměť prostě potřebují. Otevírání Helpu může  s tímto problémem souviset. Pokud je virtuální paměť nastavena  dobře, problémem může být vlastní správa virtuální paměti v systému.  Může být nějak poškozená, což se na běžném provozu neprojeví  díky 1 GB RAM, ale když si nějaký program provede test virtuální  paměti, získá nesprávnou odezvu a problém je na světě. Opravovat  správu virtuální paměti, která je úzce spjata se samotným jádrem  systému, prakticky nelze paměť nemůžete odinstalovat a pak zase  nainstalovat ve Správci zařízení, jako se to dělá s ovladači  a zařízeními. Poslední záchytný bod může být ukryt v Event logu,  mohly by tam být záznamy o špatně zavedených souborech správy  paměti. Tyto soubory by pak bylo třeba do systému nakopírovat  ze zdravých Windows nebo instalačního CD. Poslední možností před  reinstalací systému je aplikace Service Packu.

Mám kartu ATI Radeon 9200 a nemohu  naladit výstup na TV, pouze černobíle, AVI a MPEG nelze přehrát  vůbec na TV zůstává černá obrazovka. V nastavení obrazovky/TV  mám nastaveno PAL nebo Auto. Propojení GK TV (S-Video Scart).  Prolistoval jsem snad všechny PC WORLDy, co mám, ale nikde jsem  na podobnou problematiku nenarazil. Pokud jste se někdo s podobným  problémem setkal, ocenil bych vaši radu.

Propojení S-Video/Scart  musí v sobě obsahovat směšovač, jinak je obraz pouze černobílý.  S-Video konektor má dva signály jasovou složku se synchronizací  (Y) a barevnou složku (C). Barevná složka musí být k jasové připojena  přes kondenzátor o kapacitě cca 470 pF (to je ten směšovač),  čímž vznikne signál kompozitního videa. Konkrétní zapojení pinů  S-Video konektoru ukazuje obrázek (pohled na zabudovaný konektor  v počítači). Obě země (ground) propojíte, a získáte tak uzemněné  kompozitní video. Na piny č. 3 a 4 připojíte kondenzátor 470  pF, a z pinu č. 3 odebíráte signál kompozitního videa. Pokud  použijete na druhé straně Cinch konektor, je signál kompozitního  videa na středním kolíku a zem na obalu. U konektoru Scart je  signál na pinu č. 20 a zem na č. 18. S-Video konektor nepřenáší  zvuk, Scart ano. Zvuk je zde přiveden na piny č. 6 (L), č. 2  (R) a č. 4 (zem). Co se týká přehrávání MPEG, resp. videa vůbec,  ATI katry mají zvláštní vlastnost. Rozlišují tzv. primární a  sekundární displej, a video se z principu zobrazuje pouze na  primárním displeji. Přepínání je vyřešeno v ovladači přes záložku  Obrazovky. Sekundární displej je navíc dostupný pouze tehdy,  pokud jej systém identifikuje jako připojený. To může být někdy  u televizoru (především staršího) problém. I když je připojen,  panel s TV-obrazovkou je zašedlý. V takovém případě pomůže propojit  piny č. 3 a 1 odporem 75 ohmů (stačí 68R) a otevřít Vlastnosti  obrazovky Nastavení Upřesnit Obrazovky. Při tomto otevírání se  otestuje zatížení S-Video výstupu a panel se zpřístupní. Pak  je vhodné odpor odpojit. Doporučuji vyrobit si konektor "oblbovák",  s tím nahodit videokartu pro televizi a pak připojit vlastní  televizor.

Ohlasy čtenářů

Zdravím.  V rubrice FAQ (2/2004) byl dotaz na možnost automatického vytištění  přišlého e-mailu pomocí filtru (třídění zpráv).

Používám mailový  klient Calypso, kterýžto je sice v angličtině, ale je zdarma.  Hojně využívám jeho filtrovací možnosti, mezi nimiž je možnost  tisku zprávy. Tuto možnost sice nepoužívám, ani jsem ji nezkoušel,  ale vše ostatní funguje skvěle, proč by nefungovalo i toto?

Program  lze stáhnout zdarma například z webu www.stahuj.cz, a navíc existuje  konference v češtině rc(www.pandora.cz/conference/calypso). Vřele  doporučuji!Samuel Kaleta

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware. Dotazy můžete zasílat na e-mail faq@idg.cz nebo na pcworld@idg.cz.

§§§§§


X Translator 5

Karel Šredl

C04P0083

Opět vás vítám u dalšího Rychlokurzu. I tentokrát se podíváme na naše přiložené cédéčko, a i tentokrát tam najdete praktický program, který vám ušetří spoustu šedivých vlasů. A protože ho od nás dostanete zadarmo, ušetří i vaši peněženku.

V dnešní době kdy je svět zase o něco menší než dřív, a není problém potkat na chatu Američana nebo Australana (ačkoli Kubánce tam asi nepotkáte) je znalost cizích jazyků velmi důležitá. Ne každý z nás však mluví plynně anglicky či německy. Patříte-li (jako já) mezi lidi, kteří anglickému textu jakžtakž porozumějí, pokud se mohou opřít o připravený slovník, pak vás dnes potěším. Představíme si program, který možná navenek vypadá jak princezna v myším kožíšku, ale záhy zjistíte, že se bez něj neobejdete.

Jedná se o slovník X Translator. Aplikace disponuje databází s téměř 400 000 anglicko-českých významových dvojic a více než 20 000 dvojic německo-českých. To vše pro vás VIP čtenáře zcela zdarma. Program tím v mých očích získává další velmi významná plus.

Instalace

Jelikož je software české provenience, nebudeme mít problém s překladem. Instalace je bezproblémová (tak jako chod celého programu) a opět je typu [Další] > Souhlasím s licenčním ujednáním > [Další] ... [Další], a vše završíme klikem na tlačítko [Dokončit]. Jako každý sebevědomý program se nám X Translator po instalaci rovnou spustí. Pojďme se tedy podívat, jestli je to jeho sebevědomí oprávněné.

Jak na to

X Translator vlastně neumí nic víc, než překládat ale co jiného byste také chtěli, že? Práce s ním je velmi jednoduchá. Zvolte si slovník a zapište do patřičného políčka slovo. Už během psaní se v levém sloupci začnou objevovat výrazy, které odpovídají tomu, co jste zatím napsali. Buď tedy slovo dopište a stiskněte [Enter], nebo ho z levého sloupce vyberte dvojklikem myší. Každopádně v pravém okně se objeví nalezený překlad.

Praktičtější variantou se jeví použití takzvaného Pomocníka. Kliknutím na [Spustit pomocníka] otevřete nové okénko, které má nastaven atribut "vždy nahoře", takže i když budete pracovat v jiném programu, měli byste ho vidět. Tato vlastnost je v podstatě hlavní devizou "pomocníka". Představte si, že jste "zabrowsili" na internetu na anglické stránky a víte, ža vaše angličtina má jisté mezery. Nebojte se ničeho a spusťte si pomocníka z X Translatora. Zmenšete si jeho okno a umístěte ho na obrazovce tak, aby vám nepřekáželo. Nastavte patřičný slovník takže pokud jsou stránky anglicky, nastavte [Ang->Čj]. Pak se přepněte zpět na internetový prohlížeč. Okno pomocníka by mělo zůstat stále viditelné. Nyní, pakliže narazíte na vám neznámý výraz, označte jej (většinou stačí dvojklik na vybrané slovo) a klávesovou zkratkou CTRL+C slovo přesunete do schránky Windows. Odtud jej převezme pomocník a ihned vám na obrazovce ukáže překlad (v případě, že jej zná). Protože je čeština řeč záludná a každé slovo má "miliony" předpon, přípon a tvarů, může se stát, že právě slovo v nějakém tomto tvaru nebude přeloženo. Pak pomůže, když upravíte překládaný výraz do základního tvaru (jestli si dobře ze školy pamatuji, tak je to 1. pád jednotného čísla), a překlad by měl být na světě.

Jak vidíte, k tomu snad již není co dodat. A co není napsáno, to napoví přiložené obrázky.

Závěr

Pokud autoři z Expert SoftWorks nenechají vývoj svého slovníku usnout, můžeme se i příště dočkat aplikace, která nazasvěceného uživatele zaujme svým prostředím a intuitivností, a profesionála funkčností. První krok byl již učiněn, a podle mého to byl krok správným směrem. Takže u dalších verzí se s vámi těším na shledanou.

Další informace: http://www.expertsoft.cz

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Důvěřuj, ale prověřuj I.

Patrik Malina

C04P0112

Bez nadsázky lze říci, že jednou z nejvýznačnějších vlastností mnoha internetových služeb, způsobujících jejich příslovečný lesk i bídu, je anonymita. Při používání velmi populárních komunikačních nástrojů pro chatování se skrýváme za přezdívkami, webové stránky navštěvujeme zásadně anonymně, e-maily si posíláme pomocí veřejných služeb opět pod falešnými jmény, a o často ne zcela legálních aktivitách prostřednictvím výměnných sítí netřeba déle mluvit.

Ba co více, i v případě, kdy se obě strany komunikace přiznávají ke svým jménům, což je případ obzvláště e-mailové komunikace, nikdy nemáte jistotu, že vás protějšek nechce zmást a svou identitu pouze nepředstírá.

Uvedený fakt je pochopitelně zásadním kamenem úrazu při snaze o nasazení internetu v důvěryhodné komunikaci, jež je nezbytná při uzavírání obchodních transakcí či jiných "seriózních" aktivitách. Právě aplikace jako internetové bankovnictví či nákupy po internetu si vyžádaly zavedení spolehlivého mechanismu, jak si obě strany komunikace vymění důvěryhodnou informaci o své identitě bez toho, aby se osobně setkaly. Jen si vzpomeňte na své internetové zkušenosti: kolikrát jste něco nakupovali a potvrzovali platbu přes webové rozhraní?

A byli jste si jisti, že třeba číslo kreditní karty odesíláte důvěryhodnému protějšku? Že jste o tom nepřemýšleli? A co když už teď má vaše důvěrné informace někdo, kdo by neměl?

V následujících odstavcích se spolu podrobně podíváme na to, jak jsou otázky ověření totožnosti a potvrzení důvěryhodnosti při každodenní internetové komunikaci řešeny. Ukážeme si, že běžně využívané aplikace nabízejí dostatek možností pro dostatečnou míru zabezpečení, a řekneme si o zásadách, jejichž dodržování by mělo být samozřejmostí. Koneckonců, nejde o nic menšího než o naše soukromí a peníze, že?

Protože problematika, o níž budeme hovořit, je poměrně rozsáhlá, rozhodli jsme se článek rozdělit na dvě části. V dnešním čísle najdete úvodní část a první konkrétní aplikace, v čísle příštím pak dokončení s řadou dalších ukázek z praxe. A ještě na jednu skutečnost bychom rádi upozornili: předkládaný text si neklade nároky na vyčerpání této nesmírně rozsáhlé tematiky, ani na extrémní přesnost ve formulacích. Kriteriem je pochopení principů a možnost praktického využití, takže prosíme specialisty a znalce o shovívavý přístup.

Jak to všechno pracuje?

Internetová bezpečnost není textový editor. Nelze jen přisednout a vše rázem účelně a dobře využívat, a proto jsme do první části článku zařadili vysvětlení základních principů, bez nichž by věc byla neúplná a jakékoliv popisy samoúčelné a nesrozumitelné. Za svou snahu toto pročíst a pochopit, budete odměněni tím nejcennějším: budete schopni si důsledně ověřit důvěryhodnost, protože celé věci porozumíte.

Není šifra jako šifra,aneb co musíte vědět

Máme-li úspěšně proplout tajemstvím elektronické identifikace a přitom získat plnou důvěru v systém, o němž budeme mluvit, je potřeba lehce nahlédnout do světa šifrování. Nebojte se, žádné vzorce, žádné výpočty, jen úvodní nezbytné vysvětlení. Po řadu tisíciletí, tedy prokazatelně od starých Egypťanů přes Caesara až po Matyase Sandorfa z oblíbeného Verneova příběhu byla šifrovaná komunikace závislá na principu tzv. symetrické šifry: jediný klíč, byť velmi komplikovaný či dlouhý, sloužil k převodu původní zprávy na šifrovanou formu a následně také pro převod opačný, tedy zpět do čitelné podoby. Jinými slovy, když si dvě strany chtěly šifrovaně dopisovat, musely si předem bezpečným kanálem vyměnit klíč pro oboustrannou operaci. Aby jeden partner zprávu zašifroval a druhý přečetl, museli oba dva znát společné, sdílené tajemství (mřížku s otvory, postup čtení, zástupné symboly, číselný kód...). Jistě zde cítíte onu zásadní slabinu, jež spočívala ve způsobu předávání onoho tajného klíče. Jak to učinit v praxi: poštovní obálku může někdo prohlédnout, telefon odposlechnout, živého kurýra unést či podplatit. Jako jedno z mála poměrně spolehlivých řešení se nám jeví osobní setkání obou protistran, což však má podstatnou chybičku v internetovém světě je to při hustotě naší komunikace naprosto nereálné.

Již v době, kdy byl internet na rýsovacích prknech, si několik lidí tento fakt uvědomovalo a usilovně pracovali na řešení této neodbytné otázky, jež předznamenávala budoucnost: jak si bezpečně a zároveň všem na očích předat šifrovací klíče, aniž by tajemství utrpělo? Zhruba na přelomu 60. a 70. let se objevila první použitelná realizace konceptu, jemuž dodnes běžně říkáme asymetrická kryptografie či kryptografie s veřejným klíčem. Krása tohoto ne zrovna jednoduchého, ovšem geniálního matematického postupu spočívá v tom, že každý účastník komunikace nemá klíč jediný, ale hned klíče dva! Tyto dva klíče vznikají spolu a jsou to nerozlučná dvojčata, neboť jeden bez druhého mnoho nezmůže, avšak zásadně se liší nároky na jejich zabezpečení: jeden z nich, označovaný jako klíč privátní (soukromý), je výhradním tajemstvím majitele a nikdo cizí jej nesmí znát, tedy ani protějšek při komunikaci, který jej navíc nebude vůbec k ničemu potřebovat! Protistrana při komunikaci totiž využívá zásadně a výhradně tzv. klíč veřejný (public key), jenž díky svému sbratření s prvním poskytne potřebnou funkci. Veřejný klíč je doslovným naplněním svého názvu, neboť jeho majitel jej vystavuje na obdiv a říká, že jakoukoliv tajnou informaci může pro něj kdokoliv zašifrovat právě pomocí tohoto veřejného klíče. Základní vlastnost asymetrické šifry je totiž ta, že informaci šifrovanou veřejným klíčem příjemce je posléze možno dešifrovat výhradně a pouze klíčem soukromým sourozencem, a ten je v tajném držení příjemce. Cítíte tu ohromnou změnu? Když zprávu utajuji, používám zcela veřejnou věc, kterou si mohu klidně stáhnout z internetu, neboť její znalost nestačí ke zpětnému rozlousknutí vzniklého tajemství. Právě tato krásná vlastnost dovoluje věci, o nichž budeme dále mluvit.

Mám certifikát, tedy jsem

Po pročtení našeho letmého úvodu pod nadpisem a malém zamyšlení jasně docházíme k závěru, že dalším krokem na cestě k důvěryhodné komunikaci jakéhokoliv druhu je vybavení všech zúčastněných stran jakýmsi identifikátorem. Bezpečná šifra je sice pěkná věc, ale když nevím, kdo je na druhém konci, nic nezmůže: ochráněný přenos ještě důvěru v komunikační protistranu nevybuduje. Nároky na "internetový identifikační průkaz" nejsou zrovna malé: chceme z něj mimo veškerou pochybnost zjistit, kdo je jeho držitelem, dále jej hodláme používat v různých aplikacích, jež mu musejí pokud možno bez potíží rozumět, a v neposlední řadě musí být uzpůsoben ke snadnému a bezpečnému zasílání po síti. Tedy jakási všestranná, pro všechny zúčastněné čitelná jedinečná vizitka.

Vytvořit žádoucí strukturu nebylo vůbec snadné, avšak dnešní počítačová realita nám nabízí až překvapivě dobré řešení v podobě elektronického dokladu, jemuž říkáme certifikát. V zásadě si tuto "věc", jež slouží jako elektronická občanka, představte jako jiný běžný soubor lze jej ukládat na disk či přenosné médium (disketa, čipová karta atd.), exportovat či importovat do operačních systémů, a jako soubor také prohlížet či interpretovat. Jednou z hlavních vlastností certifikátu je jeho přesně definovaná struktura: zahrnuje řadu závazných položek, jejichž účelem je především identifikovat jeho držitele, a to mimo veškerou pochybnost a doslova v celosvětovém měřítku. Právě proto jsou obsažená pole nápadně podobná jiným identifikačním průkazům a najdeme zde položky jako sériové číslo, jméno, adresa či období platnosti. Již z tohoto stručného nástinu je patrné, že důkladným porovnáním různých rozpoznávacích polí je možno vyloučit záměny či jednoznačně označit držitele, což je naším cílem. Mezi naprosto klíčová pole certifikátu též náleží údaj, jehož význam jsme nastínili výše. Hádáte správně, je to veřejný klíč pro asymetrickou kryptografii a jeho využití v certifikátu je víceúčelové, jak si ukážeme dále. Tedy, veřejný klíč dostává v podobě certifikátu jasné znaky svého držitele a je pevně přiřazen.

Na tomto místě je potřeba upozornit na jednu důležitou skutečnost, jež možná v předchozích řádcích zcela jasně nezazněla. Ve světě elektronické komunikace nemusí být protějškem vždy uživatel, ale též třeba počítač, někdy si navíc povídají počítače mezi sebou a rovněž si potřebují důvěřovat. Samozřejmě i tyto protistrany potřebují svůj certifikát a pochopitelně jsou jim běžně vydávány, jako je tomu kupříkladu u internetových webových serverů, k čemuž se ještě dostaneme. Zní to podivně? Ale nebuďte přeci tak sebestřední...

Bez notáře ani ránu

Pozornější z vás se možná po přečtení předchozí stati už už nadechují, že vám věšíme bulíky na nos. Pochopitelně máte pravdu: samotný certifikát jako takový ještě žádnou důvěryhodnost zvýšit nemůže. Stejně jako padělek vašeho pasu či vysokoškolského diplomu bez příslušných razítek v nikom nevzbudí důvěru, ani "holý" certifikát komunikující protistranu nijak neuklidní. Je nasnadě proč: stejně jako zdařilý padělek občanky, i certifikát by dokázal "spíchnout na koleně" ledaskdo, takže jsme se nikam v důvěryhodnosti neposunuli. V pravou chvíli zde vstupuje do hry zcela zásadní instituce, již nazýváme velmi příznačně certifikační autorita. Její přirovnání k běžnému notáři je velmi přiléhavé a navíc dobře naznačuje, co je jejím úkolem. Certifikační autorita je oním důvěryhodným prostředníkem, jenž provádí zcela nezvratné a jednoznačné přiřazení existujícího certifikátu k jeho držiteli. Nejenže tento "elektronický" notář provede důkladnou kontrolu držitele certifikátu (ano, v případě nutnosti i kontrolu fyzickou!), ale též posvětí údaj z nejdůležitějších, a to již zmiňovaný veřejný klíč uživatele.

Aby tento princip fungoval v praxi, jsou nutné jisté předpoklady. Jedním z nich je, že oné autoritě (existují jich stovky) důvěřují obě protistrany, tedy že oba komunikující partneři se na svém "elektronickém notáři" shodnou jako na vyhovujícím. Druhým zásadním principem je, že elektronický notář musí opatřit vydaný certifikát jakýmsi nezvratným potvrzením, že pochází opravdu od něj. Jak se to děje? Hádáte správně, i zde se uplatňuje asymetrická kryptografie. Jenže jak? Já přeci nechci certifikát ukrýt, ale naopak zveřejnit a zároveň jednoznačně označit! Vtip spočívá v tom, že se použije postupu, jenž je znám jako digitální podpis (i o něm ještě bude řeč). Základní myšlenka je taková, že asymetrický klíčový pár se použije v opačném pořadí: vydaný certifikát je podepsán privátním (utajeným) klíčem certifikační autority, tento podpis je k certifikátu přiložen a jakýkoliv zájemce o prověření pravosti certifikátu může učinit kontrolu: nalezne na internetu veřejný klíč autority (a případně si jej uloží v operačním systému pro další operace), dešifruje její podpis a dospěje k výsledku, jenž mimo veškerou pochybnost potvrdí či vyvrátí pravost vydaného certifikátu. Zdá se vám to složité? Nebojte se, praktické příklady vše objasní názorně. Navíc uvedené operace pochopitelně z podstatné části provádí operační systém.

Kdo hlídá hlídače?

Budeme-li důslední, neuspokojí nás dokonale ani předchozí odstavce. Ano, certifikační autorita je důležitá věc, ale kdo kontroluje ji? Dobrá otázka, a stejně dobrá odpověď. Kontroluje ji jiná certifikační autorita. Vtip? Nikoliv, přesně takhle to funguje. Certifikační úřady (autority) totiž tvoří jakousi hierarchii, v níž nadřízený subjekt kontroluje toho pod sebou, a děje se tak zcela prakticky opět pomocí veřejných a privátních klíčů. Princip je prostý: každá autorita disponuje svým vlastním certifikátem, jenž je podepsán (a tedy zdůvěryhodněn) nadřízenou autoritou. A takhle to jde až...až kam? Až k autoritě, jejíž důvěra je tak silná, že už nadřízeného nepotřebuje. Je jí důvěřováno jaksi a priori, tedy na základě jiných kontrolních mechanismů. Tato autorita se označuje jako důvěryhodná kořenová (ačkoliv stojí na vrcholu strom je zde vzhůru nohama) a její certifikát je podepsán v souladu s logikou věci jí samotnou.

Důvěryhodné kořenové autority plní mimořádně důležitou funkci. Jejich důvěryhodnost nesmírně usnadňuje praktické využití všech popisovaných struktur, neboť pravidlo zní: když důvěřuji kořenu, zároveň důvěřuji všemu, co on posvětil! Všechny podřízené autority jsou tedy důvěryhodné a všechny certifikáty těchto autorit také! A to je zásadní myšlenkový posun, jenž praxi výrazně zjednodušuje.

Důvěryhodnost zblízka

Teorie je sice pěkná věc, ovšem co s tím vším? Naštěstí prostředí operačního systému Windows poskytuje dostatečné zázemí pro práci s certifikáty, a navíc běžně využívané aplikace umí rovněž tyto vymoženosti využít. V následující části článku si popíšeme praktické situace, na něž narazíte, a postupy, jichž se nemusíte bát. Jde přeci o vaši bezpečnost!

Prohlížíme certifikát

Už jsme toho o této struktuře namluvili až až, a ještě jsme žádný pořádný certifikát neviděli. Což se na něj tedy konečně kouknout? V prostředí operačního systému Windows to není žádným problémem, neboť systém dokáže standardní formáty certifikátů interpretovat do podoby přehledného grafického rozhraní, což práci značně usnadňuje.

Pro příklad jsme si vybrali certifikát, jímž je označena identita jednoho z veřejných webových serverů známé společnosti Symantec (byl tedy vydán pro počítač, ne člověka, to ale vůbec nevadí). Pokud jej otevřete, na kartě Obecné najdete základní údaje: v horní části účel certifikátu (v našem případě potvrzení identity vzdáleného počítače), v dolní části pak Vystavitele (autoritu, jež dokument vydala, zde zrovna seriózní VeriSign) a Platnost. Nepřehlédněte jeden zásadní detail ikona v levém horním rohu není nijak označena, takže certifikát je považován systémem za důvěryhodný (viz další oddíl), a všechny aplikace mu tedy budou bezvýhradně věřit. Pokud by tomu tak nebylo, ikona by byla označena červeným kolečkem s křížkem a také varováním, že certifikát je vydán nedůvěryhodnou autoritou. Na další kartě Podrobnosti najdeme všechna pole certifikátu pěkně popořadě, bez výjimky. Všimněte si detailních údajů, z nichž vyjímáme např. Přístup k informacím úřadu, jež vás pomocí webové adresy přímo odkazují na vydavatele, takže si jej můžete "na vlastní oči" ověřit. Samozřejmě zde jsou také veřejný klíč držitele i popis postupu, pro který byl vytvořen (algoritmus pro šifrování). Neméně zajímavá je karta třetí s názvem Cesta k certifikátu, jež zahrnuje praktickou ukázku výše popisované hierarchie důvěryhodných autorit. Názorně zde vidíte, jak trnitá cesta může vést od kořene důvěry až ke konkrétnímu dokumentu, na nějž se díváme.

Vraťme se ještě na kartu Obecné, kde můžeme stisknout tlačítko Prohlášení vystavitele. Máte-li internetové připojení, rovnou se ocitnete na stránkách certifikační autority a jejího popisu tzv. politiky, na jejímž základě svou práci zastává. Zde také můžete pojmout důvěru (či nedůvěru).

Které kořenové autoritě věřím?

V předchozí části článku jsme si mimo jiné zdůraznili, že klíčový význam pro vyvolání důvěryhodnosti mají tzv. důvěryhodné kořenové autority. Tuto problematiku tedy prozkoumáme blíže, neboť nejde jen o holou teorii operační systém Windows má v sobě totiž zakódováno pravidlo, že pokud nějakou autoritu označím za kořenovou a důvěryhodnou, pak jí slepě věří všechny aplikace a zbytečně se nevyptávají, Internet Explorerem počínaje a MS Outlookem konče. Pro uživatele je velmi cennou informací, že operační systém Windows ve výchozí podobě (tedy po instalaci) již mnoha kořenovým autoritám důvěřuje. Tedy, tvůrce systému Microsoft již základní kolekci autorit vybral za vás a snaží se vám práci usnadnit. Chcete-li mít věc pod kontrolou, je potřeba se na seznam alespoň podívat. Jedna z možností je využít ovládací panel Možnosti internetu (Internet Options), kde přejděte na kartu Obsah. V prostřední části karty je pole Certifikáty, v němž použijte tlačítko Vydavatelé... a v následném dialogu přejděte na kartu Důvěryhodné kořenové certifikační úřady. Právě zde najdete seznam autorit, jež v tuto chvíli Windows (vaše Windows, tedy vy!) považují za důvěryhodné. V zásadě lze říci, že kolekce zahrnuje úřady, jimž lze i prakticky důvěřovat, takže seznam nemusíte nijak zásadně čistit. Na druhou stranu, chcete-li mít vše totálně pod kontrolou, prověřte všechny autority třebas dle informací na internetu a podezřelé či neznámé prostě vymažte. Mimochodem, kontrolní otázka: čím jsou kořenové autority reprezentovány? Správně, svými certifikáty! Chcete-li si je prohlédnout v detailu, označte jakoukoliv položku v seznamu a použijte tlačítko Zobrazit. Mezi zařazenými certifikáty naleznete např. autority, jako jsou VeriSign či Thawte, o jejichž serióznosti opravdu nemusíte pochybovat.

Často však může nastat situace, že seznam položek nebude pro vaše účely dostačovat. Co může být důvodem? Váš obchodní či jiný komunikační partner může zkrátka využívat služeb jiné autority, jejíž důležitost nebyla pro společnost Microsoft dost vysoká na to, aby byla přímo zařazena. Proto si potřebný certifikát do seznamu přidáme.

Řekněme, že kýženou autoritou je tuzemská I. CA, jejímž zřizovatelem je dceřiná společnost známé PVT. Té můžeme v našich podmínkách věřit, což navíc stvrdily i státní instituce udělením speciální akreditace. Jak ji zařadit do seznamu, aby ji všechny aplikace rovnou považovaly za seriózní? Prvním krokem je získání jejího certifikátu z internetu. Po vstupu na domovskou stránku www.ica.cz najdeme ihned v obrázku odkaz s názvem Certifikát certifikační autority, a při použití odkazu se ocitneme na stránce se soubory ke stahování. Můžete zvolit druhou či třetí položku v seznamu a využít tlačítka Instaluj, čímž spustíte uložení certifikátu na pevný disk. Protože přípona ".cer" je operačním systémem rozpoznávána, soubory jsou opatřeny nazelenalou ikonkou a v případě, že na ně poklepete myší, dojde k jejich otevření v typickém okně. Můžeme si ověřit všechny potřebné údaje a také pomocí indikátoru zjistíme, že certifikát je vydán společností, které v tuto chvíli ještě nedůvěřujeme, což je v pořádku celou operaci přeci provádíme, abychom to změnili!. Chceme-li to zařídit, použijeme volbu Nainstalovat certifikát..., čímž jej zařadíme do dříve zkoumaného seznamu, jak je patrné na následujícím obrázku.

Čeho jsme dosáhli? Od této chvíle budou všechny aplikace v našem systému automaticky věřit této nové autoritě a všem certifikátům, jež ona vydala. Nikdo se vás na to už nebude ptát bude-li cokoli podepsáno od I.CA, systém to prostě přijme. Budete-li to chtít v budoucnu změnit, nezbývá než certifikát kořenové autority ze seznamu odstranit.


Důvěřuj, ale prověřuj II.

Web, kterému mohu věřit

Jedním z nejdůležitějších způsobů implementace ověřování pomocí certifikátů je zajištění důvěryhodnosti webových serverů, jež poskytují uživatelům své webové stránky. Bez této technologie je prakticky nemyslitelné nakupování na internetu či nahlížení do tajů vlastních bankovních účtů, telefonních poplatků atd. Naším cílem je tedy především zjistit, zdali na druhém konci internetu je opravdu naše banka, náš telefonní operátor či náš obchodník. Proč? Protože se prakticky vždy při takovýchto transakcích připojujeme přihlašovacím jménem a heslem, a musíme si být jisti, že jsme je nezaslali nějakému podvodníkovi.

Praktickou realizací výše popsaných nároků je všeobecně rozšířená dvojice protokolů SSL a TLS. Netrapte se názvy, vše si předvedeme názorně. Prvním krokem je vstup na inkriminovanou webovou stránku, jež vám nabídne svou identifikaci za účelem získání důvěry z vaší strany (její název bývá uvozen pomocí "https"). Jako příklad jsme využili stránky eBanky, jež u nás patří v oblasti zabezpečené komunikace klientů mezi průkopníky. Při snaze o vstup na webový server, jenž se prokazuje certifikátem, vás prohlížeč upozorní, že se tak děje, pomocí dialogu (viz obrázky). Poté dojde k běžnému zobrazení webové stránky, avšak s jedním rozdílem: na pozadí již probíhá šifrovaný přenos a server vám zaslal svůj certifikát, o jehož pravosti se můžete (přesněji řečeno byste se měli) vždy přesvědčit! Kde jej najdete? V Internet Exploreru se ukrývá vpravo na dolním panelu v podobě ikony se zámkem, prohlížeč Mozilla (resp. Firebird) jej prezentuje v levém dolním rohu okna pod velmi obdobným obrázkem. Předtím, než na takto zabezpečenou stránku vstoupíte, měli byste se ujistit o její serióznosti. V zásadně můžete postupovat dvěma cestami: budete spoléhat na kořenové autority a tím i na podřízené certifikáty, nebo si skutečně každý certifikát prohlédnete. V případě námi předváděné eBanky obdržíte zobrazení (viz obrázky), jež potvrzují, že vše je v pořádku: certifikát je v období platnosti a vydavateli, společnosti VeriSign, důvěřujeme.

Co by nás mělo odradit? Jednou z věcí, na níž dávejte pozor, je pochopitelně podpis důvěryhodné certifikační autority. Jak se projeví jeho případná absence? Pokud vstoupíte na stránky, jež jsou vybaveny certifikátem, o němž operační systém nic neví, prohlížeč vás bude vždy varovat (viz obrázky). Za příklad jsme si zvolili stránky tuzemského zastoupení společnosti SuSE: její webová aplikace využívá jako autoritu vlastní úřad, realizovaný firmou SuSE, a tento certifikát není podepsaný žádnou nadřízenou, světově uznávanou autoritou. Při detailním prohlédnutí takového certifikátu na to budete důsledně upozorněni a prohlížeč vás výslovně vyzve, abyste buďto riziko přijali, nebo přístup odmítli. V případě, že požadujete vysoce důvěryhodný přístup (heslo do banky, číslo kreditní karty), nikdy byste neměli toto podcenit a raději kontaktujte protistranu s dotazem, proč k této situaci došlo. Riziko je totiž nasnadě: pokud by si hypotetický podvodník vytvořil kopii webových stránek firmy SuSE a úspěšně předstíral identitu falešným certifikátem, budete sice posílat svá citlivá data zašifrovaně, ale přímo do rukou útočníka! Druhou věcí, jež by vás měla odradit, je časová neplatnost certifikátu. Tuto skutečnost opět prohlížeče hlásí uvedeným způsobem, a pokud je na straně webového serveru certifikát opravdu "prošlý", žádnou citlivou transakci rozhodně neriskujte.

Není certifikát odvolán?

V dosavadním textu jsme si již mnoho pověděli o prověření správnosti a důvěryhodnosti certifikátů, avšak přesto jsme jeden zásadní aspekt prozatím vynechali, takže pojďme blíže k němu. Tak jako certifikační autorita certifikáty vydává, tak je čas od času také odvolává neboli revokuje. Důvody mohou být různé: uživateli zhavaruje systém a klíčový pár je ztracen, někdo případně zcizí notebook s klíčem i certifikátem, nebo vyjdou najevo skutečnosti, jež důvěryhodnost klienta zpochybní. V podobných případech je autorita nucena okamžitě říci, že takový certifikát neplatí, aby se tímto všichni mohli řídit. Možná se ptáte, kde je problém? No právě v tom, že z dříve vydaného certifikátu se nepozná, že byl odvolán! Je-li jakoby stále platný a autorita je důvěryhodná, není se zdánlivě čeho obávat. Pokud se však v té době již certifikát dávno nachází na seznamu odvolaných (tzv. revocation list), je jakákoliv důvěra vrcholným hazardem.

Co s tímto v praxi? Každá solidní autorita seznam odvolaných certifikátů uveřejňuje, takže je možno do něj nahlédnout. Ovšem detailní kontrola každého certifikátu dohledáváním v rozsáhlých seznamech je pochopitelně neúnosná, i když možná proto například MS Internet Explorer tuto funkcionalitu implementuje, a pokud ji aktivujete, provede ověření za vás. Tuto možnost rozhodně nepodceňujte a vždy ji mějte zapnutou.

Potřebná nastavení najdete v MSIE opět v dialogu Možnosti Internetu, na kartě Upřesnit, úplně na dolním konci seznamu jako položku Zjišťovat odvolání certifikátů serverů. V prohlížeči Mozilla pak hledejte v menu Tools/Options položku Advanced a opět seznam odrolujte na dolní konec. Zde můžete buďto zapnout používání protokolu OCSP, jenž vše zařizuje po síti, nebo ručně naplnit seznamy odvolaných certifikátů přímo v operačním systému. Jak takový seznam odvolaných certifikátů (Certificate Revocation List) vypadá, se můžete podívat na obrázku.

Pokračování příště

Náš miniseriál v tomto místě prozatím ukončíme. Dnes jsme si vysvětlili, jak celý systém funguje a jak se chovat především v případě, že na druhé straně komunikace se nachází webový počítač, jenž dokazuje svou totožnost. V příštím dílu se zaměříme na certifikáty uživatele osoby, blíže nahlédneme k práci s e-maily a prakticky si ukážeme šifrování pošty a její digitální podpis.

§§§§§


Morpheus v novém?

Vojtěch Bednář

C04P0106

Poslední verze programu pro výměnu dat na P2P sítích, Morpheus 4, přináší staronovou funkci. Možnost pracovat s protokolem Fasttrack na kompatibilních sítích. Uživatelé tak mohou vidět a stahovat data sdílená konkurenčními klienty KaZaA. Je to zajímavá událost.

Morpheus patří mezi veterány P2P. Původně tvořil společně s programem KaZaA Media Desktop (KMD) páteř sítě Fasttrack. Poté bohužel došlo k rozkolu mezi společností Streamcast Network, která jej provozuje, a majiteli Fasttracku ohledně licencování. Spor skončil odchodem Morphea ke konkurenčnímu protokolu Gnutella. To pro něj představovalo začátek éry neprosperity. Gnutella je zcela jiná síť. Na rozdíl od Fasttracku je stavěna jako velice heterogenní a volná. Jestliže Fasttrack umožňuje alespoň částečnou kontrolu nad nasdíleným obsahem, Gnutella nic podobného nemá. Rozdílné jsou také mechanismy vyhledávání, vzájemného navazování spojení, přenosů souborů. Gnutella, respektive protokol, který je dnes označován jako G1, trpí některými problémy, jež od něj odvádějí uživatele.

Volání po nápravě

Ve světle nesmírně heterogenního světa výměnných sítí a aplikací po pádu Napsteru a masivní decentralizaci většiny sítí Morpheus dlouho prohrával, a do jisté míry tomu tak stále ještě je. Klient, který vyniká hezkým artworkem, tedy vnějším rozhraním, ale má mnoho potíží se stabilitou a obsahuje obtížný spyware, pravda příliš uživatelů nepřitáhne zejména tehdy, jestliže je stejný obsah, jaký nabízí, dostupný prostřednictvím jiných, rovněž bezplatných a zcela čistých programů.

Dalším problémem Morphea, který jej stál další uživatele, bylo otálení s implementací nového protokolu označovaného jako Gnutella2. Program jej nepodporoval ani tehdy, kdy se na novou síť začala kromě uživatelů stěhovat i většina zdrojů, tedy obsahu, na kterém celý výměnný systém stojí. Jeho tvůrci místo toho stavěli svou propagaci na optimalizaci stávajícího připojení ke Gnutelle, což ovšem nestačilo.

Éra agregovaných klientů

Proto byl Morpheus přetvořen. Verze 4 obsahuje podporu obou protokolů Gnutella, ale také eDonkey nebo Overnet. Přibyla opět podpora sítě Fasttrack. Morpheus se tak stal dalším agregovaným klientem. Tedy takovým, který podporuje v jedné aplikaci více různých sítí a víceméně je schopen s nimi pracovat se všemi zároveň, i přes jejich technologickou různost. I když agregované klientské programy existovaly již dříve, pravou popularitu si získaly až s příchodem konkurenční aplikace Shareaza, pravděpodobně nejlepšího klienta určeného pro síť Gnutella2, i když vývojáři dalších klientů a protokolů poněkud opovrhovaného.

Fasttrack? Jak dlouho?

Morpheus umožňuje z jednoho místa přístup k obrovskému počtu různých zdrojů v mnoha různých sítích. To, co zatím pokulhává, je jejich vzájemná interoperabilita, tj. možnost stahovat část jednoho souboru z jednoho protokolu a jinou z dalšího za předpokladu, že jde o současný výskyt přesně identických kopií. V každém případě se však z Morphea stal skokem pravděpodobně, co se obsahu týče, nejlépe zásobený P2P klient na světě.

Společnost Sherman Networks, která provozuje síť klientů KaZaA postavenou právě na Fasttracku, je novou vlastností Morphea nepříjemně překvapena. Nedávno se jí podařilo zvítězit v bitvě s nesmírně populárním odlehčeným klientem K Lite K++, a už je v její síti další parazit. Fasttrack umožňuje za určitých okolností vymezit, jaký klient má mít do sítě přístup a jaký ne. Toto opatření již bylo v minulosti použito, a tisíce klientů tak skončily jako mrtvý a nepoužitelný software. Stejná funkce může být použita i proti Morpheovi, a pokud se oba provozovatelé nedohodnou jinak, je možné, že použita bude. Na druhou stranu je však třeba dodat, že omezení sítě na určitou, respektive vyšší než určitou, verzi klienta je nesmírně náročný a destabilizující krok, a Sherman Networks si toto musí velmi dobře uvědomovat.

Jaký je?

Nový Morpheus je hezký. Má přitažlivý, avšak na prostředky počítače náročný design. Obsahuje funkci chatu, zabudovanou antivirovou kontrolu příchozích souborů, poměrně snadnou konfiguraci, filtrování vadných souborů atd. Bohužel, nese s sebou nepříjemnou zátěž bundlovaných aplikací, ačkoliv samotní tvůrci popírají, že by šlo o spyware (rozhodně jde). Aplikace občas nepříjemně padá, zejména pokud ji upgradujete ze starších verzí. Potíže se také vyskytly tehdy, je-li aplikací zároveň odesíláno více souborů. Na některých počítačích dochází k zvláštním jevům, kdy Morpheus bez důvodu velmi dlouho startuje a při jednom z cca tří spuštění spotřebovává enormní množství systémových prostředků, i když sám je stále funkční.

Stojí za to?

Nová "beta" verze stojí za vyzkoušení. Přes nedostatky představuje bránu k ohromnému množství dat, daleko většímu, než jaké je přístupné s eDonkey nebo se Shareazou, či jakoukoliv verzí KaZaA. Bohužel, významnou měrou se na tomto jevu podílí přítomnost Fasttracku.

Zajímavé odkazy: http://www.morpheus.com, http://www.p2punited.org

§§§§§


Komunikace v digivěku

Martin Žemlička

C04P0115

Jistě vám nesdělíme nic převratného, leč pravdou jest, že možnosti mezilidské komunikace se díky internetu a mobilním technologiím v posledních několika letech značně rozšířily. Otázkou zůstává, zda nás elektronická komunikace skutečně obohatí, nebo zda lidstvo odcizuje a izoluje do role bytostí žijících ve virtuálním světě.

Komunikaci můžeme definovat jako prostředek výměny informací, ať už mezi lidmi nebo mezi stroji. Nás v tuto chvíli zajímá mezilidské sdělování. Z hlediska evoluce není pro lidský druh komunikace pomocí moderní techniky přirozená, protože neobsahuje neverbální složku (gestikulace, intonace, výraz tváře atd.). Přesto nelze říci, že by tento druh dorozumívání člověka odcizoval v mnoha případech je tomu přesně naopak. Je pochopitelné, pánové, že se nic nevyrovná tomu, když si v objetí se svou milou šeptáte něžná slůvka, ale když bude jeden od druhého vzdálen stovky kilometrů, potom je poslaný e-mail nebo esemeska jeden z mála způsobů jak spolu zůstat v kontaktu, nemáme pravdu?

Nyní ve stručnosti shrneme, jaké jsou obecné klady a zápory digitální komunikace, a poté podrobněji rozebereme nejpoužívanější technologie. Velkým kladem je rychlost papírovému dopisu "trvá" několik dnů až týdnů, než se dostane k adresátovi, naproti tomu e-mail obdrží příjemce kdekoli na světě během několika vteřin, maximálně minut.

Dalším kladem je nízká cena v porovnání s mezinárodním telefonním hovorem nejsou poplatky za připojení k internetu vysoké.

Díky e-mailům a internetu není u některých profesí nutné být fyzicky přítomen v práci, lidé mohou pracovat z domova tzv. homeworking. Elektronická komunikace představuje skvělý prostředek jak se seznámit s lidmi, jež byste v reálném světe neměli šanci potkat, a rovněž otevírá nové možnosti pro lidi s tělesným postižením, například osoby nevidomé, hluchoněmé.

A jaké jsou povšechné zápory? Dorozumívání pomocí počítačů a mobilních telefonů je svým způsobem chladné, odlidštěné, chybí zde fyzický, nevirtuální kontakt s druhou osobou neverbální složka.

Nesnesitelná lehkost, jednoduchost a dostupnost svádí k tomu, že elektronickou komunikaci používáme přespříliš, tedy i v situacích, kdy je to zbytečné (telefonování "mobilem" do vedlejší místnosti, každodenní přeposílání vtipů e-mailem, atp.). Mnohdy jde o sdělení, které postrádá jakoukoliv myšlenku. Veškerá data, která internetem "tečou" nešifrovaná, lze zfalšovat, ať se jedná o webové stránky nebo o elektronické zprávy. Často si také nemůžeme být jisti, že osoba, která sedí na druhém konci "drátu", je tím, za koho se vydává.

E-mail - elektronická pošta

Elektronická pošta představuje základní pilíř elektronické komunikace. Pomocí e-mailu můžete během okamžiku odesílat a přijímat zprávy kdekoliv na světě; navíc k nim mohou být připojeny jakékoliv soubory (obrázky, textové dokumenty atp.).

Mezi největší přednosti elektronické pošty patří dle našeho názoru tyto: rychlost doručení zprávy e-mailovou zprávu obdrží příjemce během několika vteřin, a nezáleží na tom, zda se nachází vedle v kanceláři nebo uprostřed Atlantiku. Zpráva se uloží do schránky, odkud si ji kdykoliv můžete "vytáhnout", nemusíte být tedy neustále připojeni k Síti.

Přístup ke zprávám máte kdekoliv e-mailové zprávy můžete přijímat a odesílat kdekoliv na Zemi, stačí vám počítač s připojením k internetu a webový prohlížeč. Velkým plusem je rovněž to, že na zprávu odpovíte v době, kdy se to hodí vám můžete si promyslet obsah, a až budete mít čas, tak odpovíte (nebo neodpovíte). Oproti telefonátu je poslání e-mailu diskrétnější.

Součástí zprávy mohou být přílohy k e-mailu lze připojit přílohu, obecně může jít o jakýkoliv soubor(y), tedy například textový dokument napsaný ve Wordu či elektronické obrázky a podobně.

Elektronická pošta samozřejmě není všeho schopná, jsou situace, kdy je rychlejší zavolat, případně se setkat osobně. Další nevýhodou e-mailu je snadné zfalšování adresy odesílatele.

SMS - krátké zprávy

Historicky první SMS zpráva byla poslána v prosinci 1992 v britské síti Vodaphone; ovšem ještě dlouho poté představovaly "textovky" vcelku nevýznamný doplněk nabídky mobilních operátorů, kteří ani příliš nepočítali s prosazením této služby. Je úsměvným omylem historie, že zainteresovaní prognostici výrazně přestřelili: krátké textové zprávy se nedlouho poté staly nesmírně populární.

Mezi výhody esemesek patří diskrétnost záleží jen na vás, kdy si obdrženou zprávu přečtete (a zda si ji vůbec přečtete) a kdy na ni odpovíte. Navíc při psaní a odeslání zprávy nerušíte své okolí jako u telefonního hovoru. Informace typu "Promin, prijdu o deset minut pozdeji." je lepší netelefonovat, ale poslat jako SMS zprávu. Na druhou stranu jsou situace, kdy je výhodnější nespoléhat, že nám druhá strana pošle zavčasu odpověď, a raději zavolat. Určitým omezením je i délka zprávy, která je standardně pouhých 160 znaků. Vyťukávat esemesky na titěrných klávesách mobilního telefonu také nemusí být zrovna pohodlné, a to i když používáte prediktivní vkládání pomocí T9.

Webové chatování

Webový chat je nejjednodušší způsob, jak si virtuálně popovídat. Spoustě lidí vyhovuje, jelikož k používání nepotřebují žádný specializovaný program, stačí libovolný internetový prohlížeč. Další všeobecnou výhodou je snadné ovládání u většiny systémů; po přihlášení vstoupíte do tematicky členěné místnosti, ve které si čtete poznámky ostatních diskutérů, a sami se aktivně zapojujete do debaty. Největší slabinou webových chatů tvoří zdlouhavé generování stránek s příspěvky. Výhodou a zároveň nevýhodou textové komunikace je její anonymita. Kladný vliv má v tom, že lidé nejsou posuzováni podle fyzického vzhledu, rasy ani pohlaví; z mnoha introvertních, uzavřených lidí se na chatu stávají upovídaní vtipálci. Nevýhodou je, že o lidech, se kterými si povídáte, víte jen to, co vám oni sami sdělí. Není tedy problém vydávat se za někoho jiného, změnit si identitu.

Ručně psaný dopis/pohlednice

Jistě, počet papírových dopisů je oproti e-mailům zanedbatelný. Adresátovi však jistě udělá větší radost, už díky tomu, že napsat a odeslat dopis je mnohem pracnější. Navíc, v dnešní době kromě starší generace posílá papírové dopisy málokdo, takže při nějaké zvláštní příležitosti takový dopis ve schránce o to více potěší. Napadají nás dva zápory: pokud odesílatel škrábe, nebude dopis k přečtení, a za druhé se tu a tam dopis nebo pohlednice zatoulají a nepřijdou buď vůbec, nebo s notným zpožděním. To se ostatně může stát i v případě elektronické zprávy.

§§§§§


Zprávy do každé rodiny I.

Vojtěch Bednář

C04P0104

Kde na českém internetu najdeme nejnovější zprávy z domova? Ze světa? Ze sportu? Z médií či o technice? Jak moc lze takovým zprávám věřit, a kdo nám je dává? To vše se dočtete v tomto článku.

World Wide Web je ideální médium pro přenos zpravodajských informací všeho druhu od tvůrců ke konzumentům. Kam se hrabou noviny se svým pomalým tvůrčím cyklem, kam se hrabe televize se svou jednosměrností a statičností. Teprve díky WWW dostaly zprávy, zpravodajská a publicistická média ten správný smysl. Kombinace textu, grafiky, statického obrazu na fotografiích a videa, zvuku a diskusních fór, konferencí či chatů se zajímavými lidmi vytvářejí to pravé a zatím nejdokonalejší multimédium.

Zprávy dříve než v televizi

Tím, co WWW umožňuje dokonale, je maximálně rychlý přenos zpráv. To, co vidíte v televizních novinách, vyžaduje určitý čas na přípravu. Natočení, sestříhání, vypracování scénáře. Plus pohyb štábu a využití technických prostředků. Na internet lze zprávu umístit okamžitě, není k tomu potřeba mít v terénu množství lidí, stačí minimální technika a zpráva je k dispozici všem uživatelům, bez ohledu na jejich umístění nebo na vysílací schéma. Díky tomu je možné, že pokud sledujeme zprávy na síti, je pro nás to, co vidíme večer v televizi vlastně už zastaralé, a to co si druhý den přečteme v novinách vlastně archaické. Snad až na názory či komentáře.

To neznamená, že by internet měl v dohledné době tendenci nebo potenciál vytlačit konvenční noviny nebo televizní vysílání. O nic z toho se nemusíme obávat, nicméně lidé stále více a více využívají alternativních cest k informacím a web je z nich tou zatímnejrychlejší a nejpohodlnější.

Zprávy: Všechno nebo málo

Webové servery obsahující zpravodajství a publicistiku prošly u nás i v zahraničí krátkým, leč bouřlivým vývojem. Během něj se prolínaly tendence vytvářet univerzální, všeobjímající zdroje informací od zpráv až po kuchařské recepty se snahami vysoce se specializovat. Nešlo o nic jiného, než o peníze. V době, kdy WWW začínalo fungovat v té míře, v jaké ho známe dnes totiž nikdo pořádně netušil, jak na něm vydělat. Někteří doufali v úspěšnost reklamy, jiní chtěli zpoplatňovat obsah, nutit uživatele, aby pro zajímavé články a multimédia sáhli do svých kapes. Tento boj není dodnes zcela rozhodnut, nicméně situace se ustálila na mrtvém bodě zdánlivé rovnováhy. Díky tomu se můžeme setkat s portály agregujícími informace z různých zdrojů, poskytujícími klasické zpravodajství, komentáře i zábavu ze všech možných oborů a populární formou. Naproti nim existují úzce specializovaná a vyhraněná místa zajímavá jen pro odborníky na téma, kterému se tato místa věnují, a ještě zajímavější pro možné inzerenty. Některé servery jsou zcela zdarma (většina), jiné požadují platby za služby navíc, především se jedná o specializované zdroje informací server většího významu, který by byl zcela placený, v českých podmínkách neexistuje.

Politika, ekonomika...

Jinými slovy konvenční zpravodajství, tak jak jej známe z novin. Společnosti, které vydávají celostátní papírové deníky, si již dávno uvědomily, jak nutné je být přítomen i na internetu. Oproti komukoliv mají značnou výhodu. Výhodou je vlastní redakce, zavedení autoři, zavedené postupy při tvorbě zpráv. Zpočátku je tak v zásadě stačilo "přiohnout" a využívat jak pro práci na normálních novinách, tak i pro práci na těch internetových.

Jestliže webové verze velkých deníků měly být zpočátku jejich výkladní skříní a reklamou (přečti si pár zpráv, a pak si kup noviny), dnes již tomu tak není. Velké servery, o kterých ještě bude řeč, mají vlastní redakce a jsou schopny produkovat stejně kvalitní obsah jako tištěná vydání mnohem rychleji a levněji. Dalo by se říct, že i když u některých z novin existuje silné propojení mezi světem na internetu a mimo něj, v podstatě jsou to dva světy, velice odlišné a od sebe vzdálené.

Kromě redakcí novin poskytuje zpravodajství na internetu ještě několik dalších subjektů, o kterých bychom to možná ani neřekli. Rádia, televize, a především zpravodajské agentury. Právě agenturní zpravodajství je pro mnoho novin a dalších médií hlavním zdrojem čerstvých informací. A pokud je k dispozici i koncovému uživateli, alespoň v nějaké míře, je pro něj cennější než tyto noviny. Nevěříte? Čtěte dál.

Technika, komunikace

Internet je z pohledu laika stále ještě často především neuvěřitelným propletencem počítačových součástí, ve kterém se, mimo okno prohlížeče, prakticky není možné nijak orientovat. A tak není divu, že i zpravodajské a informační servery na něm, ať se již zabývají čímkoliv, vycházejí původně ze serverů o internetu samotném. I těch stále existuje celá řada, od míst určených prakticky jen odborníkům na velmi vyhraněný problém, přes středně odborné až po vyloženě popularizující a vhodné prakticky pro každého čtenáře. Díky tomu si skutečně je z čeho vybírat, a chcete-li zůstat informováni, je výběr zdroje někdy podstatnější než samotný jeho obsah.

Vše pod jednou střechou

Před několika léty dospěl vývoj internetového zpravodajství do stavu, kdy se pod křídla velkých vydavatelů začaly slučovat zdroje různé povahy a různého obsahu. Protože portály, kde jste si na jediné stránce mohli přečíst všechno (a nic), se příliš neujaly, narážíme dnes spíše na propletenec relativně malých, vzájemně propojených serverů pod křídly jednoho majitele. Tyto servery si často přebírají zprávy, dělají na sebe reciproční reklamu, sdílejí dokonce některé autory a jejich cílem je poskytnout co nejvíce informací na co nejvíce témat ( a prodat přitom co nejvíce reklamy). Jejich majitelé chtějí, aby uživatelé navštěvovali co nejvíce různých zdrojů v rámci právě toho jejich propletence a přitom pozapomněli na propletence ostatní, ale tak to ve skutečnosti většinou není. V každém případě však takováto řešení představují dnes již velmi podstatnou část českého internetu, přesněji řečeno obsahu na něm, a nelze je ignorovat. Používáme je každý den.

Časopis jednoho muže

Současný stav vzniknul z okamžiku, kdy si jeden nebo několik lidí řeklo, že by nebylo špatné založit na internetu časopis. Historická díla, servery jako Neviditelný Pes, Svět Namodro nebo Britské listy, představovaly počátek české internetové publicistiky, nicméně dnes se nacházejí spíše na jejím okraji. Jako minoritní časopisy, tlačené z jedné strany továrnami na zprávy, ze strany druhé osobními weblogy. Jsou stále užitečné a funkční, ale pro zmenšující se komunitu čtenářů. I tak je rozhodně nemůžeme nazvat přežitkem, i když mainstream je dnes již poněkud jinde. I jim se v další části budeme věnovat.

Všemi cestami

Internetové časopisy nabízejí svým uživatelům nejednu cestu k informacím, přesněji ke své návštěvě. Ne každý má možnost několikrát denně kontrolovat web, co se stalo zajímavého, a ničit si tak nervy a zdraví. Proto existují možnosti zasílat novinky na e-mail, formou krátkých textových nebo multimediálních zpráv na mobil, módní a velmi účinný je také přenos pomocí technologie RSS, můžeme se s ním setkat stále na více, a více serverech. Za některé z těchto kanálů je nutné platit, jiné zůstávájí zadarmo, jejich hlavním úkolem je nutit lidi, aby se podívali na hlavní stránky a prodat tak další reklamu, zajistit majiteli serveru zisk.

Webové zpravodajství se od konvenčního, ať už tištěného nebo elektronického, liší ještě v jednom důležitém aspektu a to je periodicita. Noviny vycházejí jednou denně, v extrémním případě mohou vyjít dvakrát. Rozhlas a televize mají své zpravodajské relace po celý den, to je jejich veliká výhoda. Za touto výhodou se ovšem maskuje také podstatný nedostatek. Čas a rozsah jejich pořadů je dopředu dán vysílacím schématem a připraveným programem. Technicky vzato, pokud nenastane krizová situace, mohou být zprávy co hodinu, headliny co půl hodiny nebo tak, jak to určuje schéma, a každé odbočení je nepříjemné. Především proto, že je náročné na čas, na lidi i na peníze, a navíc do vysílání vnáší nepříjemnou nejistotu pramenící z nabourání plánu.

Naproti tomu web lze bez obav aktualizovat neustále. Všechny zpravodajské servery jsou dnes průběžníky. To znamená, že nové články, nové zprávy se na nich objevují tak, jak jsou redakcí vytvářeny bez ohledu na stanovené časy, kdy by mělo něco vyjít. Odbornější časopisy a ty, u nichž na každé minutě tak nezáleží, obvykle vycházejí jednou denně, ale přesto se jejich stránky v průběhu dne plní aktuálními novinkami, krátkými zprávami, kterým se v některých případech říká bleskovky.

Web jako doplněk

Objevily se ovšem i obrácené pokusy. Učinit z webového zpravodajství, webové publicistiky doplněk něčeho jiného. Lze to pozorovat částečně v případě časopisů vedených redakcemi elektronických médií, rádia, televize, webů provozovaných autory konkrétních pořadů, a podobně. Jejich výhodou je to, že mohou v prostředí neohraničeném stopáží poskytnout mnohem více informací, než kolik se vejde do obyčejného, například televizního pořadu. Jejich životnost je však bohužel ohraničena životností mateřského programu, na kterém jsou závislé. V některých případech také pochopení jejich obsahu vyžaduje sledování mateřského programu. To publicistiku jako takovou komplikuje, a uživateli vadí.

Podobné je to s weby některých časopisů, a to jak odborných, tak i populárních příkladem je třeba právě PC WORLD nebo Computerworld. Na jejich stránkách sice můžeme najít články i novinky, avšak to podstatné je v papírové formě, on-line obsah je spíše doplňkem, dodatečnou službou čtenářům, která má časopisům zajistit jejich stálou přízeň a neustálou informovanost.

Média o médiích

Kromě všech typů zpravodajských, publicistických a názorových serverů existuje ještě jeden typ. Servery, které se na odborné úrovni zabývají médii jako takovými. Tedy jinými zpravodajskými a publicistickými servery, jejich formou, obsahem, a také a především causami, které jejich působením často vznikají. Je to tak trochu odnož něčeho, čemu se říká metafyzika médií, nicméně i jejich obsah může být i pro takříkajíc obyčejného uživatele zajímavým a poučným.

Závěrem

Internetových novin, časopisů a e-zinů existuje ještě mnohem více, nebylo v možnostech mých a ani tohoto časopisu je vyjmenovat všechny. Většina z nich stojí za zhlédnutí. Lze se z nich poučit, lze se u nich pobavit, jsou do jisté míry laskavé, informující, útočné. Prostě takové, jaká mají média být.

Přehled některých zpravodajských a publicistických serverů v ČR

České noviny

http://www.ceskenoviny.cz

Typ: zpravodajský server, všeobecný

České noviny vycházejí z produkce dceřiné společnosti ČTK, naší největší (a podle některých jediné) informační agentury, mimochodem podobně jako je ČT nebo Český rozhlas veřejnoprávní. Přinášejí základní informace z domova i ze zahraničí, právě zprávy zde uveřejněné jsou často základem zpráv, které můžeme najít na mnoha jiných místech, a to včetně fotografií. ČN jsou známy svou snahou o objektivitu a vyváženost, to ovšem vyplývá ze samotného poslání tiskové agentury. Z toho, co se děje, vybírá jejich redakce obvykle nejzajímavější a nejsledovanější události (ČN mohou přebírat pouze omezený počet zpráv denně), avšak i tak je tento server velice solidním základem pro každého, kdo chce být informován o politice, kultuře, ekonomice i sportu, věcně a bez zbytečné omáčky. Nedostatkem ČN jsou občasné problémy jejich autorů, respektive zpravodajů ČTK s češtinou. Špatné I/Y bohužel není výjimkou. Další potíží je nešvar ČTK z posledních let přebírat (obráceně) zprávy z jiných médií.

iDnes

http://www.idnes.cz

Typ: zpravodajský server/portál

iDNES je on-line divize Mladé Fronty DNES, nejvýznamnějšího tuzemského deníku. Fakticky se však jedná o samostatný server s vlastní redakcí, který s MfD velmi účinně spolupracuje (noviny najdeme na adrese www.mfdnes.cz). Přináší zprávy v přehledném formátu, rychle a aktuálně. Na rozdíl od ČN nemá problémy s češtinou ani s víkendovými aktualizacemi a funguje jako portál k několika dalším serverům skupiny, jako je třeba sportovní příloha na adrese sport.idnes.cz nebo společensko bulvární část Revue (revue.idnes.cz).

iDNES lze vyčíst totéž, co tištěné MfD. Totiž že ve snaze o získání čtenáře dává občas přednost lehkým tématům, eventuálně lehčímu zpracování důležitých informací tak, aby byly stravitelné pro každého na úkor jejich kvality. To je pro někoho škoda, pro někoho nikoliv. Dalším problémem je pak komplikované fungování serveru na některých prohlížečích, zejména na starších Mozillách.

Novinky

http://www.novinky.cz

Typ: zpravodajský/publicistický

Novinky byly původně zpravodajským, vulgarizujícím serverem vlastněným Seznamem. Před rokem však došlo k radikální změně. Server jako samostatné médium přestal existovat a přešel pod křídla redakce deníku Právo (jeho původní obsah zůstal částečně zachován). Co se obsahu týče, Novinky se odlišují od všeho předchozího. Jsou totiž mnohem bulvárnější, mnohem volnější. Zajímají se o "lidovější" informace a jejich obsah není úplně provázán s obsahem deníku. I tak lze ale na nich najít poměrně značné množství zajímavých informací pro méně erudované uživatele nebo pro ty, kteří nemají mnoho času.

Ekonomicky a podrobně

http://www.ihned.cz

Typ: zpravodajský

Hospodářské noviny zná téměř každý, kdo se kdy zajímal o informace nutné pro rozhodování o práci, o podnikání, o penězích, faktem však je, že průměrný čtenář denního tisku si jich pravděpodobně nevšimne. Tak jako ostatní celostátní deníky mají i tyto noviny svou internetovou část, a to na adrese www.ihned.cz. Od ostatních zpravodajských serverů se již na první pohled odlišuje. Server nabízí základní aktuální informace, stejně tak jako causy mající co společného s domácím i světovým politickým a především ekonomickým životem. To, co vás zaujme pravděpodobně jako první, je podrobnost, se kterou se server některým tématům věnuje. Kromě klasických zpravodajských článků zde najdeme poměrně detailní analýzy a úhly pohledu na problémy, poskytující mnohem komplexnější informaci, než jakou bychom mohli čekat od ostatních, zde vyjmenovaných serverů.

iHned v žádném případě nebulvarizuje. Nesetkáme se na něm s lacinými, zlehčujícími titulky či obsahem. Daní za tuto skutečnost však je, že server se tak stává na čtení komplikovanějším. K pochopení některých textů je potřeba více času. Přinesou však více informace. Pro některé uživatele, respektive prohlížeče je také problematický design a rozvržení serveru. Informací, zejména textových je více než hodně, a i to komplikuje navigaci. Pochvalu však zaslouží PDA a RSS verze.


Zprávy do každé rodiny II.

Lidovky Centrum.cz

http://www.lidovky.cz

Typ: zpravodajský

Lidové noviny jsou v ČR nesmírně známým deníkem s dlouholetou tradicí a vysokou úrovní. Na rozdíl od MfD, která vytvořila nejen vlastní portál, ale prakticky vlastní tiskovou agenturu, měly problémy se svou přítomností na WWW a prošly několika zásadními etapami vývoje. V současné době se jejich virtuální verze vyvíjí ve spolupráci s portálem Centrum.cz Nabízí jak domácí, tak i zahraniční aktuální zpravodajství, navigace serverem je jednoduchá. Lidové noviny (a tedy i jejich internet) více upřednostňují publicistiku před zpravodajstvím. Více se orientují na rozhovory, na komentovaný obsah. Na WWW to však není natolik vidět, což je jenom dobře. Problémem jsou u nich v některých případech víkendové aktualizace, velmi kvalitně je naproti tomu zpracována verze pro PDA a také sidebar pro prohlížeče Mozilla, pokochat se lze dvěma druhy kresleného humoru, jenž k české publicistice natolik patří.

Více než jen Blesk

http://www.blesk.cz

Typ: bulvární

Řvavě červená a černá barva! Vykřičníky! Obrovské fotky a titulky, které ukrývají obsah plytký, břitký a nepoučný. Zajímá vás, s kým právě spí největší superstár? Jak skončí další díl seriálu Cobra 11 a že je vrahem zahradník? Pak čtěte Blesk. Webový server největšího bulvárního deníku skutečně nemá co nabídnout. Obsahuje sice základní zpravodajské informace, ale většina jeho obsahu nemá takřka žádnou cenu. Těžko říct, kdo mají být jeho návštěvníci, těžko říct, jaký je jeho účel.

Radiožurnál

http://www.izurnal.cz

Typ: doplněk k rozhlasu

iŽurnál je webovým magazínem Českého rozhlasu 1 Radiožurnálu. Přináší zprávy, aktuality přehledně utříděné podle kategorií v hezkém, ale jednoduchém designu. Jeho hlavní předností je možnost poslechnout si aktuální rozhlasové relace ve formátu streamovaného MP3. Další funkce jsou analogické k ostatním informační serverům, tedy počasí, anketa, atakdále. Server obsahuje sekci publicistiky, komentářů, diskusi a archiv, nemá žádné vážnější nedostatky. Celkově se dá říct, že iŽurnál je zajímavým doplňkem k poslechu rádia a možnosti interaktivní komunikace publika s rádiem. To je však všechno. Využívat jej jako primární zpravodajské médium by asi nebylo nejlepším nápadem. Domníváme se však, že po ničem podobném jeho autoři ani vlastně nebaží.

Česká verze BBC

http://www.bbc.cz

Typ: doplněk k rozhlasu

Server BBC Czech představuje pro českou mutaci britského veřejnoprávního rozhlasu totéž, co iŽurnál pro Český Rozhlas. Po stránce designu i obsahu se server drží standardních šablon, nepřichází s ničím přelomovým, ničím novým. To, co na něm láká, je lepší třídění obsahu, který je, ve srovnání s čistě českými servery, jiný. Nabízí totiž i jiné informace než ty, které si ve stejnou chvíli můžete přečíst všude, více analýz, komentářů. Problémy jsou viděny nejen z jiného úhlu, ale také z mnohem větší hloubky, než je tomu v případě ostatních serverů a to dává BBC určitou, poměrně značnou exkluzivitu. Vyplatí se jej určitě navštívit také proto, že pokud umíte jazyky, funguje též jako odrazový můstek k dalším lokalizovaným verzím s vlastními zprávami.

Česká televize

http://www.czech-tv.cz

Typ: doplněk k televizi

Česká televize si nedávno vytvořila novou, obrovskou webovou prezentaci. Její server, naštěstí, není klasickým zpravodajským místem. Přináší však množství informací o programu televize, prezentace pořadů, přičemž některé z nich mají vlastní, kvalitně provedené stránky i vlastní metody komunikace s diváky. Lze si prohlížet streamované zpravodajské relace, bohužel v poměrně nízké kvalitě, stejně tak jako dozvědět se o statutu televize, jejím fungování a třeba financích. To je dobře, protože tento web patří ve své kategorii, přes problémy s vlastní těžkopádností mezi povedené.

Přehled některých on-line časopisů v ČR

Máte rádi mobily?

http://www.mobil.cz

Typ: odborný časopis

Mobil.cz byl dlouho samostatným subjektem, než vplul jako filiálka pod křídla iDNESu. Jedná se jednoznačně o nejpřehlednější a nejstarší server o fenoménu mobilních telefonů u nás. Nabízí technické recenze, srovnání, informace o nových trendech, ceny a obrázky telefonů. Je určen širokému spektru, od běžných uživatelů až třeba po obchodníky a mobilní odborníky. Jediným jeho skutečným konkurentem, jejž je nezbytné uvést, je časopis Mobilmania (www.mobilmania.cz). Vychází jako průběžně aktualizovaný deník, na nejzajímavější věci na něm narazíte po ránu.

Máte rádi počítače?

http://www.zive.cz

Typ: odborný časopis

Živě, dříve zive.cpress.cz, patří mezi nejstarší tuzemské časopisy o počítačích a komunikacích. Převážný deník, okořeněný aktuálními bleskovkami, představuje naši špičku v oboru. Konkurenční www. technet.cz se po čase začal věnovat"spotřební" počítačové elektronice, a Živě je tak v oblasti počítačů, softwaru a technologií nekorunovaným králem. Pokud se o problematiku zajímáte a nemáte čas procházet zahraniční servery, jako třeba The Register (www.theregister.co.uk) nebo Techworld (www. techworld.com), či se zajímáte o domácí problematiku, je právě pro vás Živě ideálním místem, pod taktovkou brněnského vydavatelství Computer Press.

Máte rádi internet?

http://www.lupa.cz

Typ: odborný časopis

Lupa, produkt společnosti Internet Info, je jednou ze dvou anomálií, kterým se věnujeme. Tento server se úzce specializuje na internet, především na český a jevy na něm. Nenajdeme zde klasické zpravodajství, ale zejména komentáře a také komentované zprávy, názory autorů článků. Propírány jsou technologie, protokoly, ale také uživatelé a peníze, zkrátka vše, co souvisí s internetem. Nové články najdete každé ráno, bleskovky ani aktuality v klasické podobě zde neexistují. Lupa je vhodná pro odborníky, právě pro ně je zajímavým zdrojem informací a rovněž diskusním fórem.

Média pro média

http://www.ceskamedia.cz

Typ: odborný

Druhou a nejvýznamnější anomálií je server Česká Média. Zabývá se, jak překvapivé, právě médii. Najdeme na něm dva typy informací. Prvním a stěžejním jsou materiály, odkazující na jiné zpravodajské servery. Je to výběr toho nejzajímavějšího, co se ten který den na českém internetu objevilo. Druhou část pak představují názory, glosy a vlastní publicistika. S trochou nadsázky by se dalo říct, že ČM jsou portálem do světa médií "za portály", tedy za vlnou hlavních zpráv, které na nás chrlí běžné informační servery. S jejich pomocí je možné tento svět mnohem lépe pochopit, ale třeba se jím i pobavit, a to je jistě velmi přínosné.

One Man Show

http://www.blisty.cz

Typ: názorový

Britské listy pana Čulíka mají představovat protiváhu českých médií, jsou vydávány v Británii. Představovaly vítanou alternativu, možnost reflexe tuzemské situace očima zvenku. Bohužel, pod pokličkou snahy hovořit o tom, o čem se příliš nemluví, někdy sklouzávají k až nevkusu, k provokacím, nemístným, i když možná dobře míněným urážkám. V každém případě stojí za zmínku, stojí se na ně podívat, ale je vhodné brát je s rezervou.

One dog Show

http://www.neviditelnypes.cz

Typ: názorový

Pravým opakem je první "skutečný" internetový deník známého spisovatele Ondřeje Neffa Neviditelný Pes. Mnozí říkají, že tento časopis již nyní není takový, jaký býval, tedy politicko  společensko - zvířecí. Přesto přináší kromě zajímavých informací také jejich zajímavé interpretace, u čtení se nejen poučíte, ale i pobavíte.

§§§§§


Data z elektrické zásuvky

David Zavadil, Jiří Vojta

C04P0114

O posílání dat po silových rozvodech nízkého napětí (220V) se již pokoušelo pár firem před několika lety. Víceméně v té době neuspěly a svou činnost předčasně ukončily. Nyní se opět začíná blýskat na lepší časy, poněvadž se na trhu objevila zařízení, jež se snadno instalují, mají slušnou rychlost a jsou cenově přístupná.

PowerNet nastupuje

PowerNet je technologie určená k realizaci datových sítí typu LAN prostřednictvím rozvodů elektrické sítě nízkého napětí 230 V/50 Hz. Řešení datových sítí prostřednictvím elektrických rozvodů, které jsou téměř všude k dispozici, má velký potenciál využití, vycházející z faktu, že není třeba žádné dodatečné výstavby nových sítí a není třeba žádných stavebních úprav a zásahů do budovy. Tato technologie umožňuje běžnou síťovou spolupráci, sdílení souborů, aplikací a širokopásmového přístupu k internetu. Dalšími jednoduše realizovatelnými možnostmi jsou například přenos VoIP telefonie, přenos dat v rámci multimediálních aplikací (hlas, audio, video), přenos dat pro billing (účtování různých služeb), přenos dat pro bezpečnostní systémy, atd.

PowerNet je možno použít v následujících řešeních:

· průmyslové sítě menšího rozsahu

· kancelářské systémy menších firem, praktických lékařů, domácích kanceláří (SOHO)

· nemocnice, hotely a jiná zařízení

· historické budovy, muzea, galerie

· levná internetová připojení pro poskytovatele připojení sídlištního typu

· řešení služeb s přidanou hodnotou pro operátory telekomunikačních služeb

· doplnění stávajících pevných sítí do prostor, kde z nějakých důvodů sítě nebyly plánovány

· dočasná řešení pro výstavy, semináře, školení či prezentace

· vyřešení potřeby okamžité výstavby sítě

Nabídka na trhu

V současné době jsou nabízeny 3 základní stavební prvky. Jedná se o USB adaptér, Ethernet adaptér a PCI kartu. Vlastní technologické řešení je založeno na čipsetu firmy INTELLON, který využívá modulaci OFDM (Orthogonal Frequency Division Multiplexing). Princip spočívá v tom, že rozsah kmitočtů, které jsou elektrické sítě nízkého napětí schopné přenášet, se rozdělí na větší počet samostatných kmitočtových kanálů. Každý z nich přenáší samostatný signál a v reálném čase je vyhodnocována jeho chybovost (vyhodnocují se projevy nejrůznějších rušení, poruch, zkreslení a útlumu). Podle toho je pak rozhodnuto o využití nebo nevyužití kanálu pro modulaci a přenos dat. Je to jakási obdoba výběrového příjmu, který je používán v rádiové komunikaci.

Čipset je schopen dosahovat přenosových rychlostí, které by měly v krátké budoucnosti dosáhnout více než 100 Mb/s. V současnosti pracují běžně s rychlostí 14 Mb/s. Podporovány jsou protokoly TCP/IP, NetBEUI a IPX/SPX.

Výhody a uplatnění

Technologie PowerNet má široké uplatnění především pro svoji jednoduchost implementace a rychlost realizace. Při srovnání cen klasika versus PLC (Power Line Communications) může být materiálová nákladovost na výstavbu klasických rozvodů asi o 5 až 50 % nižší oproti PLC (záleží na rozsahu sítě). To je ovšem cena za vlastní hardware a software, kde nejsou zahrnuty náklady nutné na stavební úpravy a instalaci. Naopak předností adapterů PLC je jednoduchost a rychlost instalace bez nutnosti jakýchkoliv stavebních úprav.

Další nespornou výhodou je svoboda pohybu (samozřejmě v rámci napěťového okruhu), podobná jako to je u technologie Wi-Fi. Každá zásuvka elektrické sítě daného okruhu se vlastně stává zásuvkou datovou. Technologie Wi-Fi má výhodu v otevřeném prostoru (haly letišť, poslucháren apod.), naopak je omezena rádiovými vlastnostmi signálu. Osobně jsem měl potíže s realizací Wi-Fi technologie na vzdálenost 5 m v prostorech, jež byly odděleny obyčejnými sádrokartonovými stěnami (ocelová opěrná konstrukce sádrokartonu vytvořila dokonalou Faradayovu klec). Spolehlivost datových přenosů se jevila vyšší při použití technologie PLC.

Na co je třeba si dát pozor

Úspěšné použití a provozování PLC technologie závisí do značné míry na stáří a kvalitě elektrické instalace. Je nutné ale zmínit, že "stará" elektrická instalace nemusí být nutně nekvalitní instalace. Osobně mám zkušenost s tím, že "stará" elektrická instalace byla velmi kvalitně provedená s uložením v pozinkovaných trubkách (budova školy). Ukázalo se, že uložení v trubkách je pro PLC technologii téměř ideální.

Elektroměry jsou ošidná záležitost, která má dvě krajnosti. Starý indukční elektroměr je útlumovým článkem, přes který neprojde téměř ani bit. Vedle toho jsou zde nové digitální elektroměry "Static", jež naopak nebrání žádnému datovému přenosu. Proto jsou, na zakázku velké rakouské energetické distribuční společnosti, firmou Corinex vyvíjeny jednak útlumové články, a jednak prvky pro přemostění elektroměru a rozdělovač signálu do fází.

Nezpochybnitelný je i vliv ostatních spotřebičů. Dá se sice částečně omezit odrušovacími prvky, ale nedá se úplně vyloučit. Pro odstranění právě uvedených problémů existují i jednoduché nenáročné "finty", které rozmary hodin, jističů a různých fází mohou s úspěchem eliminovat, ne-li úplně vyřešit. Protože se ale jedná o jistý "organizační" zásah do elektrických rozvodů, nelze tato opatření z bezpečnostních (možnost úrazu elektrickým proudem) důvodů publikovat. Existuje samozřejmě i tzv. profesionální řešení, kdy se použijí další prvky, které umí signál distribuovat do dalších fází, umí překlenout elektroměr, umí zatlumit signál atd. Samozřejmě to vyžaduje další doplňkové, byť ne zásadní náklady.

Testování provozu

Dosah zařízení činí spolehlivě 200 m metalického energetického vedení. Pro zvětšování vzdálenosti je možno použít dalších mezilehlých adaptérů Ethernet jako bridge. Výrobce doporučuje umístit na jeden segment silnoproudého vedení 16 koncových zařízení (PC, tiskárna apod). Silové rozvody napájecí sítě se uvnitř objektů, tedy za elektroměrem, chovají v případě použití uvedeného principu jako sdílené. Z toho vyplývá, že uváděná přenosová rychlosti 14 Mb/s je sdílena všemi zařízeními. Je to vlastně obdoba sdíleného segmentu koaxiálního Ethernetu. Samozřejmě rozšíření na potřebný počet zařízení lze jednoduše realizovat kombinací Ethernet adaptérů ve funkci bridge.

Elektrická síť, na které jsem prováděl měření, měla kvalitu, jež umožňovala rychlost toku dat v rozmezí 4-6 Mb/s. Rychlost přenosu byla zhruba 50%, vztaženo k rychlostem dosahovaným na klasickém ethernetu. Vlastní přenosová rychlost je rozhodně ovlivňována kvalitou rozvodné sítě. (Když jsem provozoval zkušebně komunikaci na jednom prodlužovacím kabelu, dosahoval jsem mezi dvěma PC na PowerNet Ethernet adaptérech rychlosti až 11 Mb/s.)

Na rozdíl od klasické ethernetové sítě se rychlosti rovnoměrně rozkládaly na jednotlivé počítače. Testy prokázaly schopnost síťové spolupráce sítě PowerNet s existujícími sítěmi realizovanými technologií strukturované kabeláže, avšak za určitých předpokladů. Přímá spolupráce je možná pouze se sítěmi menšího rozsahu. Tento rozsah výrobce doporučuje omezit na 16 PC, včetně PC ve vlastní síti PowerNet. Pro rozsáhlejší sítě je nutno PowerNet síť propojit s klasickou sítí prostřednictvím routeru. V tomto případě obě sítě spolupracují naprosto spolehlivě. Důvodem je omezená kapacita paměti adaptérů pro tabulky MAC adres.

Bezpečnost a management

Prostřednictvím softwaru, dodávaného standardně ke každému adaptéru, lze realizované šifrování, na rozdíl od některých konkurenčních zařízení, vypnout. I když, tento krok vůbec nedoporučuji. V souvislosti s šifrováním se domnívám, že použité šifrování s implementovaným 56bitovým klíčem je docela slušné zabezpečení. I přes výkonnost dnešních počítačů je toto zabezpečení poměrně silnou ochranou, se kterou si nelze zase tak jednoduše v reálném čase s běžně dostupným HW a SW vybavením poradit.

Kromě základního softwaru je nabízen software pro správu a management PowerNet sítě. Ten je určen pro dálkovou správu prvků PowerNet sítě, a to místně nebo vzdáleně, prostřednictvím IP adresy. Základní funkcionalita je změna hesla sítě u každého adaptéru prostřednictvím 16 místních hesel, která jsou pevně přidělena každému adaptéru. Kromě zmíněného, má ještě jednu nabídku, kterou osobně považuji za ideální. Umí totiž nastavit každému adaptéru prioritu v komunikaci (jsou k dispozici 4 stupně priorit). Přidělením priorit mohu ovlivnit i rychlost komunikace. U zařízení, kde jsem nastavil vyšší prioritu, probíhala komunikace podstatně rychleji, aniž by výrazně poklesla původní rychlost komunikace ostatních počítačů.

Závěrem

Zásadní výhodou realizace sítí na technologii PowerNet je, že nedochází k žádným nutným stavebním úpravám v bytech uživatelů a vylučuje nutnost instalace pevných zásuvek a pokládku kabeláže v bytových prostorech. Nezanedbatelnou výhodou je i skutečnost, že uživatel může jednoduše ve svém bytě rozšířit síť pouhým dodáním (zakoupením) dalšího adaptéru.

PowerNet má své přednosti i nedostatky. Je na každém, aby zvážil, co je pro něho důležitější a jaké aplikace potřebuje pokrýt. Já jsem přesvědčen, že dnešní běžnou potřebu menších firem, hotelů, živnostníků, domácností a mnoho dalších potřeb dokáže tato zajímavá a progresivní technologie pokrýt. Má zcela jistě potenciál dalšího rozvoje především v rychlosti přenosu, bezpečnosti apod. Vyplývá to z vlastního principu modulace OFDM.

§§§§§


USB klient ASUS Spacelink WL-140b

Tomáš Jirásko

C04P0109

Bezdrátové sítě jsou již nějaký ten měsíc realitou, a jejich používání se mnohde stalo spíše otázkou prestiže, než že by si situace nasazení tohoto řešení vyžádala naopak zbrklý přechod na tuto technologii může místo užitku přinést i škodu, především v případech nesprávné bezpečnostní politiky. Nicméně jsou místa, kterým jsou Wi-Fi sítě přímo předurčeny. Mezi takové patří i domácí obydlí, kdy doma málokdo pracuje s daty vyžadujícími tak přísné zajištění, že by nešlo použít bezdrátové sítě. Navíc odpadá vždy nepříjemná a všudypřítomná kabeláž, která pokud nebydlíte sami, bude vždy někomu vadit obrana "vždyť kabel vede podél zdi" je sice pravdivá, ale druhou stranou většinou neakceptovaná. Ať již však volíme bezdrátovou strukturu sítě z jakéhokoliv důvodu, vždy nám doma přinese o něco větší pohodlí. Jejím základem dnes bývá DSL/cable router či DSL modem s anténou a několik klientů. V případě notebooků je situace vcelku jednoduchá, novější již mají Wi-Fi technologii integrovánu, pro starší se nabízí řada PCMCIA adaptérů. U desktopů je tomu podobně, i PCI karet je na trhu slušná řádka. Oba segmenty pak mohou ještě využívat řešení postavená na USB adaptérech. Jedním z USB klientů je právě i Asus WL-140b.

Zařízení se nepřipojuje přímo do USB slotu, k propojení slouží cca 2metrový USB kabel klient více než co jiného připomíná pokojovou anténu. Díky nepříliš tradičnímu řešení však nabízí zajímavé možnosti využití i umístění. Použití 6dBi antény má za výsledek kvalitní signál, přičemž základna zařízení umožňuje jeho umístění na zeď, a pokud dokoupíte delší kabel, i zavěšení pod strop. Díky tomu, že není svázán s housingem počítače, lze jím vykrýt i "bílá" místa. Při jeho malých rozměrech a hmotnosti (127 x 76 x 38 mm, 75 g) je přijatelný i na cesty.

S klientem je dodávána konfigurační utilita, která umožňuje nastavit a mít pod kontrolou řadu parametrů, kvalitní je i integrovaný monitor sítě. Softwarová část je jedním z kladů Asusu, s tímto rozhraním se lze setkat i u dalších zařízení tohoto výrobce. Samotný klient však pracuje pouze ve standardu 802.11b, což za dnešní situace není úplně ideální, a nabízí pouze 64/128bitové WEP šifrování. Použité rozhraní USB je standardu 1.1, a slouží zároveň k napájení antény, externí zdroj není možné připojit. Při troše trpělivosti lze rozchodit sdílení klienta i na USB hubu. Není to moc efektivní, ale jde to. Cena WL-140b je ve srovnání s PCMCIA i PCI vyšší, nicméně zvolená koncepce i dodávaný software jsou na dobré úrovni. I když nás tento klient svým řešením oslovil, nelze než doporučit posečkat na model, který bude již podporovat standard 802.11g, a bude tedy vybaven USB 2.0. Pokud však máte výhradně béčkový router, stojí tento klient s ohledem na slušnou propustnost za úvahu.

ASUS Spacelink WL-140b

K recenzi poskytla firma: Joyce ČR, Brno

http://www.joyce.cz

Cena: 2 070 Kč vč DPH

§§§§§


Mapy na internetu

Josef Kulhavý

C04P0111

Každý správný portál má mít k dispozici pro své uživatele několik důležitých služeb: katalog internetových stránek, dobré vyhledávací funkce, e-mailovou schránku, zpravodajství a slovník. Zapomněli jsme na něco? Ale ano. Další rozšířenou, užitečnou a poměrně využívanou funkcí velkých portálů jsou mapy. V českém internetovém prostředí je přístup k on-line mapám poměrně rozšířený. Různé portály mají své atlasy v různých kvalitách a zdaleka neplatí, že nejznámější rovná se nejkvalitnější.

http://WWW.MAPY.CZ

Kliknete-li na portálu Seznam.cz nad vyhledávací pole na záložku "Mapy", změní se ono pole a jeho bezprostřední okolí. Nabízí se nám na výběr, zda chceme vyhledat město, ulici nebo jiný objekt zájmu, přejít na stránku s plánovačem cest, nebo na domovskou stránku www.mapy.cz. Za servery Mapy.cz a Seznam.cz stojí totiž titíž lidé právě proto tedy to úzké provázání.

Server Mapy.cz obsahuje hned několik map celou Českou republiku a dále 70 převážně okresních měst, samozřejmě včetně Prahy. Po zadání hledaného sídla nebo ulice se nejprve zobrazí stránka s textovými informacemi, aby bylo možné vybrat skutečně hledanou lokalitu. Po vybrání konkrétního odkazu je již vykreslena mapa. Na stránce jsou navíc vypsány i některé informace: například počet obyvatel (u obcí), nebo geografická poloha vyjádřená zeměpisnou délkou a šířkou (u obcí, ulic i objektů). Kvalita map je bohužel podprůměrná a nedá se srovnávat s mapami tištěnými. Přímo na obrázcích jsou znázorněny všechny důležité body jako bankomaty, lékárny, nemocnice, benzínky, restaurace, atd. Pohyb po mapě je obsluhován pomocí myši: jejím potáhnutím lze vybrat výřez, který chceme zobrazit, znázorněnými trojúhelníčky po obvodu mapy je možné se posunovat do všech světových stran. U mapy lze zvyšovat i snižovat měřítko, nebo zvětšovat či zmenšovat velikost samotného obrázku. Nechybí možnost vytvoření stránky vhodné pro tisk. K dispozici je i možnost poslat mapu do e-mailové schránky. Systém nabízí zaslání buď celé mapy, nebo pouze odkazu na stránku s konkrétní mapou podle toho, jak sami vyberete. Nicméně odeslat celou mapu se mi nepodařilo.

Server též nabízí plánovač trasy. Jeho obsluha je jednoduchá a intuitivní. Stačí zvolit výchozí, průjezdnou (není povinné) a cílovou obec, přičemž údaj lze doplnit o ulici. Dále je možné zvolit, zda chcete vybrat nejrychlejší nebo nejkratší trasu. Výstup vyhledávání je zobrazen jak na mapě, tak textově v podobě dostačujícího itineráře.

http://www.MAPY.CENTRUM.CZ

Z portálu Centrum.cz se můžete dostat na mapovou část serveru kliknutím na nepřehlédnutelnou ikonu v horní části stránky. Vyhledávat města, obce, sídla a ulice můžete nejen na mapě celé ČR, ale i v dalších 125 mapách měst po celé republice. Bude-li vaše zadávané klíčové slovo dostatečně jedinečné, server vám ihned zobrazí na mapě hledanou lokalitu. Mapy jsou ve velmi dobré kvalitě, včetně vrstevnic u map, kde je to žádoucí. Nachází-li se kdekoliv na zobrazené mapě čerpací stanice, zastávka vlaku, autobusu či MHD, kulturní, stravovací, zdravotnické nebo ubytovací zařízení, je vám v dolní stránce nabídnuta možnost tyto objekty zobrazit. U mapy našeho hlavního města se na vaše přání mohou objevit i popisná a orientační čísla domů a budov. Vyberte proto žádané ikony, a nezapomeňte kliknout na odkaz "Překresli mapu", aby se všechny ikony zobrazily. I na serveru mapy.centrum.cz lze zvětšovat a zmenšovat jak měřítko, tak i velikost mapy. Popotažením myši můžete vybrat, jak velký výřez chcete zobrazit v detailu. Je pouze na vás, zda k tomuto účelu zvolíte samotnou zobrazenou mapu, nebo mapku přehledovou, která se nachází v pravé části stránky a zůstává stále stejná. Po kliknutí na příslušné tlačítko je možné nechat mapu vytisknout nebo poslat e-mailem.

V e-mailu se však pošle pouze odkaz na konkrétní zobrazenou mapu.

V plánovači cest je možné zadat pouze dva body: výchozí a cílový, zvolit ovšem lze, zda chcete vykreslit a rozepsat nejkratší či nejrychlejší variantu trasy.

http://www.MAPY.ATLAS.CZ

Hned několik různých typů map nabízí svým návštěvníkům i třetí nejnavštěvovanější český portál Atlas.cz. Na serveru můžete nalézt jak obyčejné mapy podobné jako na konkurenčních serverech, tak i jiné, které ostatní portály a mapové servery nenabízejí. Jde především o Ortofoto mapu hlavního města Prahy tedy Prahu vyfotografovanou z výšky několika stovek metrů, a dále turistickou mapu celé České republiky v měřítku 1 : 50 000, podobnou té, jakou můžete koupit v obchodech. Na posledně jmenovaných mapách jsou k nalezení doslova všechny detaily. I výběr map českých měst je rozsáhlý, mapy.atlas.cz jich obsahuje 125 (+ 2 mapy Prahy).

Na hlavní stránce mapové části serveru můžete přímo zadat název hledaného sídla. Prohledávat databázi měst a dalších obcí lze nejen zadáním jeho názvu, ale i PSČ, což je někdy rychlejší (pokud jej bezpečně známe), než zadávat celý název města. Výsledky hledání se zobrazí na stránce nejprve v podobě textové informace, a po vybrání konkrétní položky prohlížeč zobrazí potřebnou mapu. Na začátku jsme rozsah a množství druhů map na mapy.atlas.cz chválili, avšak body tento mapový server ztrácí, pokud se zaměříme na pohyb po mapách. Chceme-li upřesnit výběr mapy a použijeme-li k tomu, stejně jako jinde, myš, neuspějeme. Myší totiž nelze v mapě nijak táhnout, a po kliknutí na plochu mapy se pouze zobrazí kraj, okres, obec nebo městská část. Chcete-li posunem po mapě nalézt konkrétní sídlo nebo objekt, budete se muset ozbrojit trpělivostí a dostatečným časem. Zajímavou funkci nabízí server mapy.atlas.cz při odeslání mapy na e-mail. Ještě předtím, než vám aplikace nabídne vložit vaši a příjemcovu adresu, můžete si zvolit grafickou značku (špendlík, praporek, šipku), a tu umístit na libovolné místo na odesílané mapě. Příjemci bude mapa zobrazena včetně této odesílatelem vložené značky. Do

e-mailu bohužel dorazí pouze odkaz, na který je nutné pro zobrazení mapy kliknout.

Server mapy.atlas.cz samozřejmě disponuje i plánovačem trasy. Přímo na homepagi v levém sloupci se nabízí dvě políčka, do kterých je možné vepsat výchozí a cílovou obec. Zvolit rovněž lze, zda se na dané místo chcete dostat autem, nebo hromadnými prostředky. Podle tohoto výběru se zobrazí buď itinerář s mapou, nebo vás aplikace přesměruje na stránku vyhledávání autobusového a vlakového spojení (bez mapy). U vyhledávání cesty autem systém nabízí buď nejkratší, nebo nejrychlejší možnou trasu. V původním okně se zobrazí mapa, v nově otevřeném pak výpis důležitých průjezdných bodů.

http://www.MAPY.QUICK.CZ

Portál Českého Telecomu Quick.cz je dalším místem, kde lze najít velké množství map včetně aplikace plánovače tras. Kromě obligátní mapy České republiky nabízí server dalších více než 100 map a atlasů českých a moravských měst. Po zadání názvu města, obce nebo ulice se zobrazí seznam vašich potencionálních cílů, na který je nutné kliknout pro zobrazení konkrétní mapy. Pohyb po mapě je řízen buď šipkami zobrazenými po obvodu mapy, nebo přímo na mapě myší, kdy po kliknutí na konkrétní bod je mapa na tento bod vystředěna a přiblížena (ono přiblížení musíte nejprve zadat v nastavení). Chcete-li mapu odeslat na jakýkoliv e-mail, budete se možná potýkat s problémy: zadáte-li totiž e-mailovou adresu příjemce nebo odesílatele takovou, jejíž doménové jméno systém nezná, nahlásí chybu a vy budete nuceni tuto adresu potvrdit. Ovšem nenecháte-li se odradit, budete odměněni tím, že oproti ostatním serverům nedostane příjemce pouhý odkaz, ale celý obrázek uložený v příloze.

Aplikace plánovače trasy má také oproti konkurenci svá specifika: Na homepagi buď zadáte pouze místa odkud a kam jedete, nebo kliknete na odkaz rozšířeného vyhledávání. Tam je polí podstatně více: kromě výchozího a cílového místa lze vybrat, kterou variantu trasy má server nalézt nejrychlejší, nejkratší nebo nejlevnější. O několik řádků níže lze zvolit rychlost na různých druzích komunikací: od místních komunikací, přes silnice III., II. a I. třídy, až po dálnice. Na problém narazíte, nalézají-li se v databázi serveru dvě sídla shodných názvů. Jednotlivé obce nejsou totiž v plánovači tras nijak odlišeny (například zkratkami okresů jak tomu je v mapách), takže k nalezení objektu vašeho zájmu musíte dojít systémem pokus-omyl. Výsledek se nejprve zobrazí jako podrobný itinerář plánované trasy, v případě zájmu může být zobrazena průjezdní mapa kliknutím na odkaz "do mapy".

http://www.MAPY.TISCALI.CZ

Úvodní stránka serveru Mapy.Tiscali.cz vás uvítá několika moduly, které na sebe navzájem navazují: plány měst (15 měst včetně Prahy), automapa ČR, turistika, cykloturistika, kilometráž (plánovač trasy) a mapa světa. Chcete-li vyhledat konkrétní obec na mapě, nejsnadnější cesta vede přes políčko v sekci "Hledání v ČR" v pravé části hlavní stránky serveru. Po zadání PSČ, názvu nebo alespoň jeho části, se před vámi zobrazí nové úzké okno s textovými informacemi o všech vyhledaných objektech. Chcete-li zobrazit konkrétní mapu, klikněte na ikonu mapy ČR zobrazené zcela vpravo od názvu obce nebo ulice. Mapa se vám ukáže opět v původním otevřené okně. Mapa je velmi kvalitní a ovládání je sice oproti ostatním mapovým serverům specifické, nicméně velmi pohodlné: kliknutí pravým a levým tlačítkem myši způsobí zmenšení, popřípadě zvětšení měřítka, přidržení klávesy Ctrl a klik levým tlačítkem bude mít za následek vycentrování mapy k danému bodu. Posun po mapě je řešen rolovacími lištami.

Server disponuje také velmi jednoduchou mapou světa. Po největším přiblížení jsou na této mapě patrné hranice států spolu s hlavními a jinými významnými městy. Jakoukoliv mapu je možné poslat na e-mail. V tom případě na adresu příjemce dorazí pouze hyperlinkový odkaz.

Plánovač tras, zde nazvaný "Kilometráž", vás oproti mapové části pravděpodobně zklame: do vstupních polí totiž nelze vložit jakoukoliv obec v České republice, ale pouze okresní město zanesené do seznamu. Tím se podstatně snižuje využití této aplikace. Rovněž itinerář není nijak konkrétní.

http://www.VOLNY.CZ - MAPY

Po kliknutí na příslušný odkaz na portálu Volny.cz nebo přímo na adrese web.volny.cz/najdito/mapy.php naleznete velmi jednoduchou webovou stránku s formulářem. Do něho vložíte hledané místo, a vše ostatní se bude nadále zobrazovat v novém okně, přizpůsobeném velikosti mapy. Navíc, pokud má vyhledané místo jedinečný název, zobrazí se přímo mapa, bez nutnosti klikat na další odkaz. Mapy jsou jednoduché, přesto dostatečně kvalitní a podrobné. Pohyb je ovládán pomocí směrových šipek po obvodu mapy, nebo kliknutím přímo na mapu. Mapa se pak může k označenému místu vystředit, nebo se vystředí a zároveň přiblíží. Mapu bohužel nelze odeslat na e-mail. Na serveru chybí rovněž jakýkoliv plánovač trasy.

http://www.MAPORAMA.COM

Chcete-li se vydat za hranice České republiky, navštivte adresu www.maporama.com. Tento server totiž obsahuje mapu téměř celého světa, a proto vyhledat jakékoliv obydlené místo Evropy, Asie, Afriky, Austrálie, Jižní či Severní Ameriky nebude problémem. Aplikace dosud nebyla počeštěna, nicméně snad si vyberete z možnosti zobrazovat popisy v angličtině, němčině, ruštině, francouzštině a několika dalších jazycích (včetně polštiny).

I když mapa obsahuje poměrně mnoho údajů, české silnice jsou zastoupeny pouze hlavními tahy a silnicemi I. třídy. Ovšem obcí je v systému zanesen dostatečný počet. Přímo na úvodní stránce lze zadat zemi a hledanou obec v aplikaci Mapy "Maps", nebo počáteční a cílovou zemi a obec v sekci plánovače cest -"Itineraris". Mapa se buď zobrazí jako obrázek, se kterým nelze dále manipulovat (Display style: Normal), nebo jako mapa, kterou lze posunovat a zmenšovat či zvětšovat měřítko (Display style: Interactiv) toho lze dosáhnout pouze u map některých států, Česká republika mezi ně nepatří. Je pochopitelné, že úroveň map nebude nijak oslňující, především v rozsahu nabízené mapy, žádné detaily proto nečekejte. V ČR se zobrazují pouze obce s vlastním PSČ a nejdůležitější silnice. Odkaz na mapu lze odeslat na e-mail.

Plánovač tras je relativně kvalitní, a vyhledanou trasou boduje dokonce i nad některými ryze českými mapovými servery. U popisu výchozí a cílové obce nejenže zobrazí časové pásmo a aktuální čas, ale i pokud ji získá aktuální teplotu! Na stránce nechybí spolu s výpisem důležitých bodů a křižovatek ani náhledová mapka, kudy vyhledaná cesta vede.

§§§§§


Na internetu ještě levněji

Josef Kulhavý

C04P0110

Pryč jsou naštěstí doby, kdy byl každý výrobek v obchodě vybaven štítkem s maloobchodní cenou, kterou museli respektovat jak prodávající, tak i kupující. Ovšem pryč jsou též doby, kdy byly internetové nákupy v plenkách, takže mnoho druhů zboží nebylo na internetu k sehnání. Nyní lze přes web nakoupit takřka vše: od špendlíků za pár haléřů po luxusní automobily za miliony korun. Přitom je mezi obchodníky konkurence dostatečně velká na to, aby bylo možné vybírat nejen podle kvality zboží, ale i podle ceny. V některých případech je cenový rozdíl markantní. Pro názornost uvedu příklad:

Byl jsem pověřen nákupem domácího kina. Zvolil jsem vyhovující přístroj novinku na trhu a začal jsem hledat nejvýhodnější cenu. V kamenném obchodě mi jej nabídli za 13 990 korun. Pak jsem zabrouzdal internetem. Větší nákupní servery nabízely slevu zhruba 500 Kč, avšak nelenil jsem a pokračoval v dalším hledání. Po několika minutách práce jsem objevil ještě příznivější nabídku: 12 790 Kč tedy o více než 8 % levněji. Půlhodinové hledání mi tedy ušetřilo 1 200 korun. U zboží, které uvedl výrobce na náš trh již před delší dobou, se procentuální výkyvy cen u jednotlivých obchodníků mohou lišit až o několik desítek procent. Například baterie do staršího mobilu byla na internetu k dispozici až o 40 % levněji než v obchodě v okresním městě.

Jak tedy postupovat při nákupu na internetu, abychom platili skutečně nejnižší cenu? Jak v síti vyhledávat nejvýhodnější nabídku? Nejdříve je třeba nalézt výrobce a typové označení zboží (u CD nebo DVD disků postačí jméno interpreta a název alba). Pro zjištění této informace je možné buď navštívit kamenný obchod ve svém okolí, anebo zabrouzdat do jakéhokoli internetového obchodu, kde danou kategorii zboží nabízejí. Stejně lze postupovat, když nemáme konkrétní představu o značce, a jsme si jisti pouze vlastnostmi kupovaného zboží. Pokud se rozhodneme pro možnost zjištění základních informací přes web, můžeme zavítat do některého ze seznamů obchodů na internetu:

Nyní známe přesné označení výrobku, nebo alespoň víme, jaké vlastnosti má produkt našeho zájmu splňovat (například obsahuje podporu MMS, Javy, balení má obsahovat Li-Ion baterii, atd.). Můžeme se tedy pustit do samotného vyhledávání. První možností je použít nejznámější vyhledávače. Zde ale nastává problém, že název výrobku se neobjevuje pouze v internetovém obchodě, ale na mnoha dalších místech: v recenzích, na specializovaných serverech, atd. Zkusme například do vyhledávače na Seznamu zadat frázi: "Sony Ericsson T68i" a hledejme jej ve fulltextu. Na monitoru se zobrazí nepříjemně mnoho položek výsledku vyhledávání, kde bychom nejvýhodnější cenovou nabídku hledali jen stěží.

Nicméně tyto fulltextové vyhledávače hned nezavrhujme, a pokusme se z nich dostat skutečně to, co potřebujeme: Vycházejme z toho, že v každém internetovém obchodě je o každého výrobku připsáno zhruba toto: Naše cena: 5 999 Kč. Pro nás je důležité slovo cena, nebo alespoň Kč. Pokud tedy zadáme pro vyhledávání frázi "Sony Ericsson T68i" +cena nebo "Sony Ericsson T68i" +Kč, můžeme si být jisti, že výsledek vyhledávání bude o poznání přesnější.

Ovšem máme tu první problém: Vyhledávací stroj nezná aktuální podobu stránky (v paměti má uloženou verzi několik týdnů či měsíců starou), a proto se ve výsledcích hledání objeví cena za výrobek naprosto odlišná, od té obchodníkem současně nabízené. Nenechejme se proto odradit cenami, které zobrazí vyhledávač, a klikněme pro zjištění skutečné ceny na nabízený odkaz.

A zde se můžeme setkat s další nedokonalostí lidského počínání na internetu: Chyba 404 stránka neexistuje. Je vcelku běžné, že se změnou designu změní obchody nabízející své zboží na internetu i skripty, zobrazující stránky s popisem, cenou a objednávkou výrobku. Nevěšme však hlavu a internetovou adresu zobrazenou v příslušném řádku prohlížeče se pokusme upravit tak, abychom se dostali na homepage internetového obchodu. Ta bude většinou ve tvaru http://www.obchod.cz, http://www.obchod.server.cz nebo http://www.server.cz/obchod. Na úvodní stránce pak použijme interní vyhledávač, který nám najde skutečnou stránku s popisem výrobku.

Kromě běžných vyhledávačů (Seznam.cz, Centrum.cz Morfeo.cz, Atlas.cz, Jyxo.cz, Google.com, atd.) existují servery, nebo jejich části, které se na vyhledávání prodávaných výrobků specializují.

Výhody vyhledávačů zboží jsou zřejmé: Ve výsledcích budeme mít pouze hyperlinkové odkazy na stránky výrobku vedoucí k jeho popisu, takže se nebudeme muset zabývat tím, zda odkaz vede skutečně do internetového obchodu či nikoliv. Stránka s výsledky je navíc přehledně členěna a jsou na nívšechny potřebné údaje: nejen popis jednotlivých výrobků, ale i nejdůležitější údaj pro nás cena.

Navštívíme-li homepage serveru e-byznys (http://www.e-byznys.cz), zobrazí se před námi jediné pole vyhledávacího formuláře. Do tohoto políčka lze zadat název hledaného výrobku, ale doporučuji spíše přejít na stránku Rozšířeného hledání. Zde už se nám nabízí políček podstatně více na to, abychom našli skutečně pouze to, co hledáme. Do políčka Co hledáte? zadáme typové označení výrobku kupříkladu "Sony Ericsson T68i". Abychom zabránili tomu, že se nám budou zobrazovat ve výsledcích kromě samotného přístroje i další komponenty k vybranému zboží (například baterie, kožené pouzdro, apod.), vyplňme i další políčka: Cena od a Cena do. Zvolme takové rozpětí, které je pro daný přístroj zajímavé. (Pro uvedený mobil bych doporučoval částky cca 4 000 a 7 000). Takto vyplněný formulář odešleme ke zpracování kliknutím na tlačítko Zobrazit produkty. Na následné stránce se nám zobrazí výčet vyhledaných výrobků, a to včetně podrobného popisu a náhledového obrázku, získaného z konkrétního internetového obchodu, dále název internetového obchodu včetně WWW adresy a nakonec i cena výrobku. Tento seznam lze libovolně třídit ať už podle ceny, názvu či obchodu. Jednotlivé položky můžeme vkládat do virtuálního košíku k tomu účelu slouží ikona listu papíru, zobrazená pod cenou. Obsah košíku si lze kdykoliv prohlédnout kliknutím na odkaz Vybrané zboží. Zboží však tímto způsobem nakupovat nelze! Košík slouží pouze pro informaci o zajímavých vyhledaných položkách. Při procházení serveru http://www.e-byznys.cz mě nepříjemně zarazila jediná věc. I když jsem všude do formulářového okna vkládal stejná hesla, výsledek byl pokaždé jiný. Právě z tohoto důvodu doporučuji použít Rozšířené vyhledávání, neboť výsledek byl pak nejširší ze všech možností.

Vyhledáváním zboží se zabývá taktéž část portálu Centrum.cz (http://www.obchody.centrum.cz). Na stránce je zobrazeno, kromě rozsáhlého katalogu, jediné textové pole formuláře. Do něho tedy vložíme název nebo výčet vlastností hledaného výrobku. Z rozevírací nabídky můžeme, ale nemusíme vybrat kategorii, do které by mohl být předmět začleněn. Celý systém disponuje i kontrolou překlepů a ohýbáním slov, což může být někdy více než užitečné. Chceme-li, stejně jako v minulém případě, zúžit výsledky vyhledávání zadáním minimální a maximální ceny, musíme tak učinit až po načtení první stránky s výsledky. Všechny vyhledané výrobky na stránce jsou opatřeny náhledovým obrázkem (pokud je k dispozici). Nastavení serveru umožňuje zvolit zobrazení ceny buď s DPH, nebo bez DPH. Výčet vyhledaných produktů lze třídit podle ceny vzestupně i sestupně. Nechybí přímý link na stránku s objednávkou výrobku internetového obchodního domu, ani odkaz na homepage obchodníka.

Stejnou cestou jako Centrum.cz, se vydal i portál Atlas. Na adrese

obchody.atlas.cz nalezneme podobnou internetovou aplikaci, jako v předchozím případě. Na úvodní stránce zadejme název výrobku, o který máme zájem, a pojďme sledovat, co bude následovat po kliknutí na tlačítko Hledat. Neopomeňme přitom nechat zaškrtnuté přepínací tlačítko ve zboží, abychom ve výstupu získali produkty, a ne obchody, ve kterých se zadané slovo vyskytuje. Po načtení stránky s výsledky nás možná překvapí strohý výčet položek, bez obrázků a popisů. Nicméně vše, co hledáme, je na stránce zobrazeno více než srozumitelně, takže nám většinou chybějící popis výrobku nemusí vadit. Serveru bohužel chybí jakékoliv upřesnění ceny, takže se v seznamu objevují spolu s mobily i kabely, držáky, hands-free sady, baterie a náhlavní soupravy. Seznam nalezených výrobků lze naštěstí libovolně třídit, takže vhodným použitím ovládacích prvků brzy nalezneme skutečně potřebný výrobek. Samozřejmostí je přímý odkaz na stránku prodejce i na konkrétní stránku produktu na jeho serveru.

Další zastávku na českém internetu provedeme na Obchodním portálu (http://www.katalogzbozi.cz). V pravém sloupci na domovské stránce čeká na naši myš a klávesnici nenápadné vkládací textové pole, označené jako Hledej zboží. Po kliknutí na tlačítko OK nám serverová aplikace nabídne výsledky svého snažení s vyhledanými výrobky. Pokud nám tento seznam pro svou košatost nevyhovuje, přesuňme se o několik řádků níže. Tam totiž můžeme upřesnit, co skutečně hledáme. Nabízí se na výběr nejen políčka pro zadání obligátní ceny, ale můžeme upřesnit, zda se má prohledávat název, popis nebo kód zboží. Serveru můžeme už zde určit, jak má výsledky řadit (název položky, cena, název obchodu), a kolik položek na jednu stránku jsme schopni vstřebat (10-100). Chceme-li přejít na konkrétní stránku zboží, klikněme na jeho název a na další stránce na položku Detail zboží v externím obchodě. Podobně je nutné postupovat, chceme-li přejít na server obchodníka: opět se musíme dostat přes název výrobku na jeho stránku na serveru Obchodního portálu, a až posléze na stránku skutečného prodejce výrobku k tomu použijeme link Externí obchod. Tato cesta je bohužel značně nepohodlná, celkový dojem navíc kazí skutečnost, že některé odkazy nejsou funkční a zavedou nás na neexistující stránku.

Za zmínku stojí ještě nejméně dvě domény: http://www.vltava2000.cz a http://www.inshop.cz. Tyto servery nabízejí potencionálním prodávajícím možnost založit a spravovat svůj vlastní internetový obchod. Pro nás nakupující je celý systém zajímavý v tom, že na uvedených homepage je k dispozici formulář pro vyhledávání zboží. Vyhledané zboží sice bude obsahovat pouze položky obchodníků, kteří služeb serveru využívají, přesto jejich počet není zanedbatelný (několik stovek internetových obchodů na každém uvedeném serveru), a tak tyto servery mohou být dobrou alternativou k výše uvedeným službám.

Portály, zabývající se vyhledáváním výrobků, samozřejmě nalezneme i v jiných než CZ doménách. Asi největší ambice z nich má portál Froogle, nabízený správci nejpoužívanějšího světového vyhledávače Google. Po zadání adresy http://www.froogle.com budeme přesměrováni na stránku záměrně připomínající všem známý Google. Do příslušného políčka opět postačí zadat název výrobku nebo klíčová slova a odeslat dotaz tlačítkem Search Froogle. Server pracuje prozatím pouze v beta-verzi a je lokalizovaný pouze pro americké obchodníky a zákazníky, a tak nemůžeme být překvapeni, že ve výsledcích nalezneme pouze ceny v amerických dolarech. V levém sloupci máme opět k dispozici pro zadání ceny výrobku dvě políčka (pozor, v USD!). Výsledky lze třídit podle ceny vzestupně (Price: low to high) nebo sestupně (Price: high to low). Zajímavý je důsledek kliknutí na odkaz Grid View: zobrazí se před námi stránka bez popisů výrobků, zato s jejich obrázky. Po vybrání odkazu, kterým je obrázek výrobku nebo jeho název, se přesuneme přímo do internetového obchodu, kde můžeme uskutečnit náš nákup. O tom, že podobných vyhledávacích strojů je na světovém internetu několik, svědčí i odkazy uvedené v rámečku Try your search on other sites: v dolní části stránky. Odkazy nás zavedou na podobné vyhledávací služby, bez nutnosti opětovně zadávat název našeho výrobku.

Ještě jeden server související s danou problematikou mě při brouzdání po internetu zaujal: http://www.akcniceny.cz. Zejména pokud vám nezáleží na konkrétním výrobci a typu výrobku, bude pro vás tato adresa zajímavá. Na uvedeném webu sice nenakoupíte žádné zboží, ale zjistíte akční ceny různých druhů zboží v hypermarketech a velkých obchodních řetězcích. Opět nechybí fulltextové vyhledávání a ve výsledcích naleznete název obchodu, kde zboží za akční cenu nabízejí, dále akční cenu a dobu akční nabídky.

Jak ale postupovat, když všechny vyhledávače hlásí, že výrobek nebyl nalezen? Zde je každá rada drahá. Ovšem několik triků se nabízí:

·Přezkoumejte, zda je zadávané označení výrobku skutečně správné například na internetové stránce výrobce.

·Zkuste vynechat část názvu výrobku zadávejte pouze například "T68i".

·Pokud se v názvu vyskytuje pomlčka, čárka, apostrof nebo jiný znak, nezadávejte jej.

·Vynechejte diakritická znaménka.

Nyní nám nezbývá nic jiného, než klikat myší na jednotlivé odkazy a hledat nejvýhodnější nabídku. Doporučuji buď ponechávat otevřená všechna okna s cenou výrobku u jednotlivých obchodníků, nebo alespoň si poznamenávat tento údaj spolu s názvem (nebo adresou) internetového obchodu. Od "pamatování si" pouze nejvýhodnější nabídky chci odradit z jednoho prostého důvodu: Je možné, že z nějaké příčiny (například ceny poštovného, dodacích podmínek, apod.) se rozhodneme využít konkurenční nabídku, a celý vyhledávací proces bychom museli absolvovat znovu.

Každý internetový obchod nabízí samozřejmě zaslání zboží až do domu. S tím však rostou obchodníkovy náklady, které až na výjimky převádí na nás tedy na kupující. Zde záleží na našem zvážení, jestli se vyplatí navštívit obchůdek v sousední ulici, a tam nakoupit potřebný předmět za cenu sice vyšší, ale bez dalších výdajů, nebo zda se rozhodnout pro internetový obchod s nejvýhodnější nabídkou, ale s nepříjemným poštovným a několikadenní dodací lhůtou. Jistě že záleží na konkrétním případu: pokud je cenové zvýhodnění vyšší než vyžadované poštovné, s nejvyšší pravděpodobností sáhneme k možnosti objednat zboží z pohodlí křesla a s pomocí klávesnice počítače. Některé internetové servery ve specifických případech nepožadují úhradu poštovného například při platbě předem na zálohovou fakturu, nebo při vyšší ceně zboží. Lze se setkat i s nabídkou, že si zboží můžete vyzvednout přímo v provozovně obchodu za internetovou, tedy oproti běžnému prodeji nižší, cenu. Protože cenu za poštovné lze zjistit v mnoha případech až při uskutečnění objednávky, pokusili jsme se vytvořit následující tabulku s několika vybranými internetovými obchody a jejich účtovanými cenami za poštovné a balné. Ty se liší v závislosti na způsobu placení a dopravy zboží. V posledním sloupci lze pak vyčíst, od jaké částky nákupu není poštovné vyžadováno:

Vybrali jste nejvýhodnější nabídku za neskutečnou cenu? Jak mít ale jistotu, že obchodník zboží skutečně pošle? Navíc vás zaráží amatérský design stránek, nebo jste nikde nenašli jiný než e-mailový a telefonický kontakt? Z takového webu raději rychle pryč. Poštovní adresa je totiž jedním z povinných údajů, které na internetových stránkách společnosti prodávající zboží přes internet musí být uvedeny (nebo alespoň sděleny kupujícímu před samotným uzavřením smlouvy tedy například před potvrzením objednávky). Mezi další povinné náležitosti patří: obchodní jméno a identifikační číslo, název a hlavní charakteristiky zboží nebo služeb, cena zboží nebo služeb včetně všech poplatků, poučení o právu na odstoupení, doba, po kterou zůstává nabídka nebo cena v platnosti.

Pokud i přesto váháte, zkuste se podívat na stránky Asociace pro elektronický obchod (http://www.apek.cz). Stránky této asociace byly vytvořeny za účelem ověření solidnosti jednotlivých internetových obchodů. Provozovatelé tohoto webu prověří každý internetový obchod, který o to požádá (a zaplatí), několika kontrolními nákupy, a podle výsledku zařadí nebo nezařadí tento subjekt do své databáze spolehlivých internetových obchodů. Pokud je tedy název obchodu, kde se rozhodnete uskutečnit nákup, zanesen mezi ostatními na webu www.apek.cz, nemusíte se bát o své peníze. Ikonu "Nákup bez obav" byste měli nalézt i na stránkách každého takto označeného obchodu.

Aby vyhledávače zboží mohly prodejcův obchod prohledávat, je třeba, aby o něm vyhledávací stroj věděl. Proto je pro obchodníka nejprve nutné se na vybraném vyhledávači zaregistrovat. Další krok bude spočívat v tom, že obchodník vytvoří speciální soubor se všemi dostupnými údaji o výrobku. Tento soubor musí mít svou specifickou podobu a musí být napsán ve formátu XML. Celý postup vytvoření takového souboru není naštěstí nikterak složitý a zvládne jej každý průměrně zkušený tvůrce webu tedy pokud si obchodník sám vytvořil svůj internetový obchod, bude jistě sám schopen vytvořit potřebný datový soubor pro vyhledávač zboží. Tento XML soubor je třeba uložit na svém serveru, a vyhledávač sám bude schopen v dohodnutém časovém intervalu (třebas i každý den) stáhnout a zanalyzovat zaznamenaná data. Naneštěstí však každý vyhledávač vyžaduje svou konkrétní strukturu tohoto souboru, pokud se tedy bude prodejce registrovat do více vyhledávačů zboží najednou, bude muset pravidelně vytvářet více souborů pro každý vyhledávač zvlášť.

§§§§§


Svět bloguje, bloguj taky!

Vojtěch Bednář

C04P0105

Jste tvořiví? Rádi byste se podělili o své názory s ostatními? Nebo vás prostě už nebaví psát si svůj deníček na papír? Řešení je jednoduché, blogujte!

nad každý si někdy, přinejmenším v mládí vedl svůj deníček, říká se, že se této činnosti dnes věnují převážně dívky. Snad každý, kdo si kdy vedl svůj deníček, si do něj více či méně často tužkou na zažloutlý papír šmudlal poznámky, myšlenky, nápady.

Byli a jistě i jsou takoví exhibové, kteří se nebáli ukázat svůj deníček ostatnímu světu k nahlédnutí, k vysmání, ale hlavně proto, aby ukázali světu jeho obsah a aby tak svět mohl zjistit, jací že vlastně doopravdy tam uvnitř jsou. Ti, kteří dávají své myšlenky najevo rádi, a často to dělají jako profesionálové básníci, spisovatelé, novináři. Pořád je ale hromada takových, kteří nemajíce profesionálních ambic, stejně by se rádi se světem podělili. A pro ně je tu blogování.

On-line deníček?

Blog, což je zkrácenina z původního názvu Web Log (webový deníček), je příležitostí, jak se o dočasnost existence svého já podělit s případnými čtenáři na síti. Tak jako si do obyčejného deníčku jeho majitel píše všechny ty poznámky, myšlenky a nápady, aby jej pak mohl zavřít a ukrýt v šuplíku, obsah weblogu dává k dispozici všem, kteří se na něj budou chtít podívat.

Na první pohled to vypadá jako ideální nástroj k vybití se pubertálních jedinců, pološílených grafomanů a politických aktivistů, jejichž názory vyřčené hlasem prostě nikdo nechce slyšet. Tak mohou psát a vylévat si své nářky s vědomím, že když někdo bude chtít, může se na ně kdykoliv podívat, přečíst si je a říct, jací že jsou autoři pašáci. Ale také s vědomím, že se jim na to ti "všichni ostatní" s největší pravděpodobností vykašlou.

Tak to není. Deníček na síti může být velice zajímavým a užitečným dokumentem. Samozřejmě, blog nevypadá jako "klasický" poznámkový bloček. Využívá výhod hypertextu, tedy jednotlivé myšlenky lze spojovat do logických, nebo i nelogických celků, a vytvářet tak jakési jejich pásmo, závisící nebo nezávisící na čase.

Většinou blogy vypadají jako dlouhá webová stránka, na kterou jsou doplňovány jednotlivé příspěvky, jeden za druhým pod sebe tak, že nejaktuálnější je vždy nahoře. To ale vůbec není nutné. Blog může vypadat také jako třeba obyčejný internetový časopis, tvořený v tomto případě jedinou osobou s jediným cílem. Tuto osobu ukázat, prezentovat její názory, její zkušenosti, její postoj ke světu, nebo třeba jen to, co se autorovi v posledním týdnu přihodilo (ne)zajímavého. Hypertextová propojení neexistují jen v rámci jediného takového blogu, ale i mezi nimi, takže lze vytvářet poměrně složitý, metainformacemi propojený celek.

Na rozdíl od klasického zpravodajství jsou blogy vytvořeny proto, aby byly subjektivní. Časopis, který přináší zprávy, má být, nebo přesněji řečeno se má snažit být v prvé řadě objektivní. Má přinášet zajímavé informace, avšak odtržené od svých autorů, jde zde přeci o to, že politik A řekl politikovi B, že je C, ne o to, co si o tom myslí autor. Komentáře pak sice ukazují postoje svých autorů (pozor, ne úplně vždy), ale zase jen v kontextu média, pro které byly napsány (škarohlídi a pravověrní intelektuální autoři prominou, ale tak to prostě je). Autor je v prostředí zpravodajství nebo publicistiky z pohledu čtenáře často prostě jen kolečkem, součástí časopisu, pro který něco napsal, kusem televize, ve které prezentoval svůj příspěvek, stránkou internetového časopisu. Naproti tomu blog je po stránce formy i obsahu vyjádřením jeho personality. Naprosto nespoutané, ničím necenzurované, zcela volné a přístupné komukoliv.

Užitečné blogování

To ale neznamená, že by blogy nemohly přinášet informace zpravodajského, téměř šokujícího charakteru. Deníček o tom, "co jsem dělal dneska, a jak je venku hezky" je možná nudný, ale jakmile byl na internet umisťován anonymním autorem ze spojenci dobývaného Bagdádu, získal své naprosto jedinečné kouzlo, byl totiž mimo jakoukoliv kontrolu a tak bylo pravděpodobné, že to co v něm najdete, je pravdě blíže, než propagandou omezené zprávy zahraničních štábů a agentur.

Stejné je to v mnoha dalších případech. Blogy umožňují podívat se z druhé, naprosto netušené strany třeba na život manažerů velkých společností, lékařů a mnoha dalších lidí. Nelze jim věřit, není je jak ověřovat. Avšak přesto nám mohou přinášet něco, co bychom asi jen tak neviděli.

Blog pro každého blog pro všechny

To byla krátká zdrcující kritika blogování, chcete-li krátký chvalozpěv této činnosti. Blog si může, na serverech, kterými se dále budeme zabývat, založit prakticky kdokoliv. Některé blogy zůstanou nenavštěvovány. Slouží jen těm, kdo je píší, nebo brzy zaniknou. Jiné však získají velké množství čtenářů, kteří jsou v nich dokonce schopni reagovat na názory autorů. Takové "velké" blogy se postupem času mění na skutečné časopisy. Od webových magazínů se pak odlišují již jen svou nepravidelností, větší nevázaností a v neposlední řadě skutečností, že jejich tvůrci za svou činnost nic nedostávají.

Krásným příkladem blogu, který se stal navštěvovaným časopisem jediného autora, je Louč (http://www.louc.cz) Milana Šmída. Louč, respektive Šmíd se zabývá tím, čemu rozumí, tedy převážně politikou a médii. Nikdo mu nemůže vyčítat eventuální nepravdivosti, protože to není časopis v pravém slova smyslu. Nikdo mu nemůže vyčítat subjektivitu, protože proto právě jeho časopis existuje (i když se to už vyčítalo, například na http://www.ceskamedia.cz), I přesto a s vědomím všech těchto skutečností má Louč své návštěvníky, a není jich vůbec málo.

Zatímco Louč byla, je a zřejmě ještě nějakou dobu bude podnikem jediného člověka, blog Medvídka Pú (http://www.pooh.cz), rozuměj Daniela Dočekala, tohoto nestora českého internetu, potkal jiný osud. Díky nesporné kvalitě, se kterou ho jeho autor vytvořil, a díky zajímavému obsahu rostl počet návštěvníků a pak i přispěvatelů natolik, že Pooh je dnes prakticky dvěmi věcmi. Především rozcestníkem mnoha menších blogů, které se nacházejí v rámci tohoto serveru, a pak prakticky fungujícím časopisem, který mnoho lidí na internetu navštěvuje denně stejně tak, jako třeba oblíbený zpravodajský server, nebo jej odebírá formou RSS.

Určitým druhem blogu byl, přinejmenším ve svých počátcích, i dnes oficiálně první internetový časopis u nás, Neviditelný Pes Ondřeje Neffa, i když kolem roku 1996 nebyla o blogování mezi uživateli, jichž bylo zoufale málo, žádná potucha.

Opakem těchto přebujelých blogů jednotlivců nebo malých skupin jsou servery, které umožňují blogovat každému. Mezi takovéto servery patří například systém na http://www.bloguj.cz/blog, nebo snad největší http://www.blogger.com. Vytvořit si vlastní blog je skutečně jednoduché, pokud vás zajímá jak, čtěte dál.

Jak si založit blog na serveru Blogger.com

Vytvoření a údržba blogu jsou zadarmo, tedy přesněji řečeno, výměnou za zobrazovaní reklam na stránkách blogu. Nejprve je potřeba se zaregistrovat, server požaduje jen naprosté minimum informací, jako je uživatelské jméno, heslo, jméno a e-mailová adresa. Blog je vlastně webová stránka s připraveným designem. Nejprve vytvoříme jeho název a popis. Pak si vybereme nejvhodnější design z několika nabízených a vložíme první příspěvek. Tím je nový blog připraven k použití.

Čtenáři, kteří budou na blog chodit, dostanou od vás, nebo z vyhledávačů jeho adresu, v případě našeho pokusného blogu s poetickou doménou o pojídání kroužkovců (http://www.zeruzizaly.blogspot.com). Na této adrese najdou blog se stanoveným designem a celkově se podobající jednoduchému časopisu, včetně data publikace jednotlivých příspěvků, nebo archivu. Je třeba říci, že designy jsou vytvořeny velmi kvalitně, a leckerý z nich lahodí oku snad každého vkusu.

Pokud chcete do blogu přidat další příspěvek, cesta k této činnosti vede z titulní stránky blogger.com. Po přihlášení dostanete přístup k jednoduchému a přehlednému rozhraní. V něm je možné přidávat další příspěvky, přičemž k dispozici je i jednoduché formátování, možnost provádět úpravy v nastavení blogu, nebo dokonce pracovat s již opublikovanými texty. Majitel blogu má tak dokonalou kontrolu nad tím, co jeho návštěvníci uvidí, a přitom nemusí být vybaven žádnými znalostmi internetových technologií nutných jinak pro udržování webové prezentace. Líbí se vám? Potom si to zkuste taky.

Blog versus web

Jinou alternativou, jak si založit blog, jsou vlastní webové stránky. Blog může běžet i na osobní prezentaci. Má to výhodu. Touto výhodou je naprostá kontrola majitele nejen nad obsahem, ale také nad formou weblogu. Nad jeho rozvrstvením, rozdělením na články, nad designem a nad tím, kdo všechno vyjma něj může s weblogem pracovat. Blogger.com má připravenou alternativu i pro takové případy, počítejte však s tím, že je o něco složitější na správu i na ovládání.

Webové stránky jsou vhodné spíše pro ty, kteří si chtějí vytvořit vlastní, složitější a strukturovanou prezentaci, umí pracovat s editory prezentací nebo s HTML, vytvořit si vlastní design atakdále. To, co je ovšem nejdůležitější, je přitáhnout na web, nebo na blog návštěvníky. Přesněji, takové návštěvníky, kteří si z něj něco, pokud možno pozitivního, odnesou.

Bloguje celá rodina

Weblogy jsou nesmírně užitečnou službou. Je třeba je oddělit od žurnalistiky, protože nesplňují některé její znaky. Představují ale ideální způsob, jak se jen tak vypovídat. Navíc zadarmo a pro každého. Tak jak to, že ještě neblokujete?

Co je to blog?

Blog (WebLog) je vlastně deníček publikovaný na síti WWW. Prohlížet si jej může kdokoliv, psát pro něj může pouze jeho autor. Slouží k tomu, aby lidé mohli prezentovat své názory, postoje, říct, co se jim dnes stalo.

Proč jsou blogy tak populární?

Všichni se někdy potřebujeme vypovídat. Teprve moderní weblogy přinesly způsob, jak jednoduše a zadarmo prezentovat své názory tak, že k nim mají ostatní snadný přístup, tak že nejsou, jako třeba v diskusních fórech, zahrnuty jinými názory a tak, že nám je nikdo nevymaže. Existují statisíce weblogů, takže se již úspěšně vypovídávají statisíce lidí. Klidně se k nim můžete přidat.

Kde mám začít blogovat?

Nejjednodušším řešením je server http://www.blogger.com (tento článek obsahuje návod s obrázky, jak na něj), nebo http://www.bloguj.cz/blog. Jiným řešením je založit si blog na vlastní webové prezentaci. Je to dokonce řešení kvalitnější, ale vyžaduje mnohem více času, snahy i prostředků. V českých podmínkách existují například servery http://www.bloguje.cz, http://www.bloguj.cz

Velké/malé blogy

Některé blogy dostaly rozměr časopisů a navštěvují je tisíce čtenářů. Jsou to blogy nějak zajímavých osob, odborníků, politiků atd. Většina blogů stojí mimo zájem čtenářů, avšak i tak si má kvalitní dílko reálnou šanci získat své pravidelné návštěvníky.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C04P0113

Dnes se podíváme na zoubek dvěma velikánům v oblasti rozměrů i funkcí. Zatímco Siemens SX1 představuje první počin tohoto výrobce na poli chytrých telefonů, P900 je již druhým modelem tohoto druhu od Sony Ericssonu. Spolu s těmito novinkami si u nás odbude premiéru LG se svým stylovým G7100.

LG G7100

Prvním mobilním telefonem značky LG, který se nám dostal do rukou, je stylová novinka s označením G7100. Ta na první pohled nabízí zajímavý design a neméně zajímavé funkce. Za zmínku rozhodně stojí vnější displej, vybavený technologií OLED známou ze Samsungu SGH-E700, otočný horní kryt a fotoaparát umístěný spolu s bleskem netradičně v kloubu. Na druhou stranu si nelze nevšimnout antény, která narušuje celkovou kompaktnost designu a k moderním véčkům se příliš nehodí. Uvnitř telefonu je umístěn kvalitní pasivní displej s rozlišením 160 x 128 obr. bodů a schopností zobrazit až 65 000 barev. Klávesnice i systém ovládání připomínají jiná véčka asijské produkce a práce s telefonem je po této stránce vcelku příjemná.

Uvnitř telefonu najdeme dnes poměrně běžnou výbavu stylových telefonů, která by ale zřejmě nepotěšila náročnější uživatele z řad manažerů. Chybí totiž tak klíčové věci jako podpora Bluetoothu či e-mailový klient. Na druhou stranu součástí balení je druhá baterie a kabel pro propojení s PC. Z běžných funkcí nás poněkud zklamalo psaní zpráv, neboť telefon neumí při delším stisku klávesy automaticky zaměnit písmeno za číslo, a samozřejmě slovník T9 nepracuje bez diakritiky. A ještě jedna věc nás poněkud zaujala podobnost s modelem P400 od Samsungu. Ač v lecčem odlišné, oba telefony mají identický koncept otočného horního krytu a velmi podobné a možná i zcela identické konektory.

Siemens SX1

S telefony, které se by se krom funkcí a designu snažily upoutat uživatele i netradičními řešeními, se setkáváme čas od času i na našich stránkách. Pravděpodobně nejaktivnější je v tomto ohledu finská Nokia, ale jak vidno, nezahálí ani Siemens. Po novátorském, avšak prodejně nepříliš úspěšném modelu SL55 přichází novinka s netradičním označením SX1. Ta se může pochlubit nejen zajímavým umístěním kláves, ale i operačním systémem Symbian, který známe především z Nokií 7650 a 6600. Telefon je vzhledem k velkému displeji poněkud rozměrnější, ale na to jsme si u téhle kategorie už stačili zvyknout. Škoda jen, že prostor ve spodní části telefonu je poměrně nevyužitý a tlačítka, která v těchto místech mívají jiné telefony, jsou umístěna jinde. To má sice za následek neotřelý vzhled, ale psaní je doslova utrpením. Pokud tedy rádi posíláte zprávy, nebo počítáte s častým využíváním klávesnice, raději sáhněte po klasice. Vnitřní výbava Siemensu SX1 je stejně jako v případě ostatních telefonů této třídy rozšiřitelná. Telefon tedy nabízí 16 MB sdílené paměti pro vícepoložkové kontakty, běžné, rozšířené, multimediální a e-mailové zprávy, poznámky, kalendář, fotografie a videa pořízená vestavěným fotoaparátem, hry a jiné zábavní aplikace. Do paměti je pak možné umístit další programy, které lze stáhnout či nakoupit na webu, a rozšířit tím již bohatou funkční výbavu. Co do místa však nejste omezeni jen 16 MB, ale další místo představuje slot pro výměnná MMC média.

Sony Ericsson P900

První informace o tomto telefonu se začaly objevovat jen krátce poté, co byl na trh uveden jeho předchůdce, model P800. Ten si svými funkcemi získal poměrně velké množství přívrženců, neboť šlo o první "chytrý" telefon s dotykovým displejem. Na druhou stranu značným minusem byl nepříliš vydařený design a některé mouchy, včetně neexistující oficiální lokalizace. Právě na odstranění těch nejkřiklavějších nedostatků se vývojáři při navrhování P900 zaměřili, a novinka tak představuje spíše vylepšenou verzi nežli nový produkt. Hlavní změny se projevují především v designu, tvaru a umístění stylusu, kvalitě displeje a klávesnice. Zvýšena byla o 4 MB i kapacita uživatelské paměti, přičemž v základním balení telefonu je i 32MB paměťová karta Memory Stick DUO. Vzhledem k tomu, že vnitřně je uspořádání telefonu v podstatě identické jako u P800 a množství funkcí je závislé na nainstalovaných aplikacích, nelze výbavu nijak zobecňovat a je na každém z uživatelů, co svůj telefon "naučí". Z pokročilých technologií je přítomno jak paketové GPRS, tak vytáčené HSCSD, Bluetooth a e-mailový klient s podporou protokolů POP3 a IMAP4. Pro surfování internetem je v P900 integrován HTML prohlížeč Opera. Nechybí ani integrovaný fotoaparát, který umí snímat i videosekvence včetně zvuku. Pokud bychom chtěli novince něco vytýkat, pak je to malá výdrž baterie a nižší rychlost při spouštění některých aplikací či práci s nimi.

Alcatel OT535

Bezkonkurenčně nejlepší přístroj francouzského výrobce mobilních telefonů v posledních letech. Za nepříliš vysokou cenu totiž nabízí barevný displej, pohodlné ovládání a docela slušnou funkční výbavu.

Nokia 6600

Nástupce modelu 7650 nabízí opět oblíbenou platformu Symbian, kvalitní funkce, slot pro paměťové karty a fotoaparát umožňující snímání videosekvencí. Rozměry jsou sice větší, to se ale vzhledem k vlastnostem dá pochopit.

Philips 630

Relativně malé

véčko od firmy Philips se může pochlubit hezkým vzhledem i docela slušným technickým zpracováním, avšak chybí mu některé novější funkce, mezi něž patří například MMS zprávy.

Samsung SGH-C100

Jeden z mála tvarově standardních telefonů firmy Samsung je určen zejména nenáročným uživatelům, kteří ocení kvalitní, ale přeci jen poněkud malý displej, běžné funkce a velmi příjemnou cenu.

Samsung SGH-E700

Elegantní véčko SGH-E700 je prvním modelem tohoto výrobce, který postrádá anténu. Má také integrovaný VGA fotoaparát, doslova rekordní kapacitu paměti a velmi kvalitní displej.

Siemens C62

Nejnovější low-end německého Siemensu zaujme především displejem. Zatímco funkční výbava je totiž v této kategorii průměrná, displej je výrazně kvalitnější nežli u předchozích modelů včetně vyšší třídy.

Siemens MC60

Zajímavý pokus přinést integrovaný fotoaparát i do nižších segmentů trhu se Siemensu příliš nezdařil. Telefon sice vypadá zajímavě, doplácí ale na nedostatek uživatelského komfortu a slabou funkční výbavu.

Siemens ST55

Trochu ironickým se může zdát fakt, že jeden z nejzajímavějších Siemensů na našem trhu pochází od asijské firmy Arima. Má velmi kvalitní displej, příjemné ovládání,e-mailového klienta a integrovaný fotoaparát.

Sony Ericsson T610

Dokonalou výbavou, velmi vydařeným designem a kvalitním displejem se sympatickým stylem grafiky se může pochlubit nejnovější model od firmy Sony Ericsson s označením T610.

Sony Ericsson Z600

První véčko firmy Sony Ericsson je poněkud rozměrnější než modely od konkurence, nabízí však atraktivní funkční výbavu. S klidem lze říci, že jde o model T610 v poněkud jinak konstruovaném kabátku.

§§§§§


Obchodujte elektronicky!

Ladislav Jerie

C04P0108

Generace dnešních šedesátníků zažila horské vesnice v Čechách ještě bez elektřiny, potom krystalky a hvízdající elektronkové zpětnovazební přijímače, Radio Luxemburg a Beatles, sovětské radary s analogovými počítači, plnými svítících lamp, ale již s paketovým přenosem dat, Sputnik a Armstrongovo přistání na Měsíci, tranzistory a sálové počítače, první Amigy a Sinclairy, diskety 5,1/4" palce až po dnešní PDA a videotelefony v kapse.

Počítač dnes ulehčí řízení výroby chemických a nukleárních procesů, z nudné vědy statistiky udělá filmovou show, kterou pochopí i manažer s nižším IQ, účetnictví přetvoří na globálně srozumitelnou disciplinu, komunikující s každým regionálním ředitelem nadnárodní společnosti v různých zemích jeho jazykem a v jeho měně.

Je krásné se probírat obory lidské činnosti a vidět obrovskou světovou knihovnu programového vybavení, knih v elektronické podobě, databank patentů a vědění na serverech univerzit to vše je dnes přístupné komukoliv a kdekoliv na světě, nikdy se nemůžete s takovým sortimentem nudit, jen často konstatovat: "Vím, že nic nevím."

Světové burzy 24 hodin denně

Ve vyspělých ekonomikách jsou již stovky let výsledky podnikání nebo již samy podnikatelské záměry hodnoceny cenou akcií, která odráží hodnotu podniku s ohledem na výši jeho zisku, výši jeho vlastněného kapitálu v různých formách, množství a hodnotu vědomostí (know-how) nebo tradic a zkušeností (good-will). O ceně akcií, potažmo kvalitě podniku rozhodují s maximální možnou mírou demokracie institucionální investoři (banky, jiné podniky, stát) nebo jednotliví občané, nikdo jiný jim nepřikazuje kdy koupit nebo prodat, velmi často jsou informace potřebné k takovému rozhodování součástí již základního vzdělání. (V ČR proto privatizace dopadla tak "tvrdě" na řadového občana: nejdříve akcie a burza a kuponové knížky a "fondy", a potom teprve "vzdělávání".)

Akcionáři tak vlastně rozhodují o tom, který podnik podle dostupných a povinně zveřejňovaných informací dobře hospodaří nebo má progresivní výrobek, a zaslouží si i jiný způsob financování než bankovní úvěr. Každý týden jsou v hlavních světových finančních centrech vydávány akcie nových firem, vstupujících na trh (Initial Public Offering IPO.http://www.ipohome.com), vše podle přísných zákonů, garantováno finančními institucemi underwritery i státem. Navrhované vstupní ceny jsou spolu s datem uvedení na trh zveřejněny s patřičným předstihem. Akciové burzy například v USA mají tradici stejně starou, jako je země sama, to je více než 200 let. První americká burza v Pittsburgu vznikla jen několik málo let po vyhlášení nezávislosti USA v roce 1776 a burza v New Yorku (dnešní NYSE-New York Stock Exchange http://www.nyse.com) je jen o několik let mladší.

Slova "akciová společnost" nebo "akcie" zmizela naproti tomu u nás na mnoho desítek let ze slovníku řadového občana a novodobá informovanost/neinformovanost mu zprofanovala i privatizaci v novější době. Současné české zákony jsou postavené na burzovních zákonech a zákonech o akciových společnostech z doby Rakousko-Uherské monarchie (ta lepší část) a novodobých paragrafech "zkušených" česko-slovenských zákonodárců, které si nezkušení voliči akcionáři zvolili. Kruh se tak bohužel uzavírá.

Informatika zasahuje

Informatika do obchodování s akciemi zasáhla kdysi v té nejprimitivnější podobě. Místo "kabelové" koňské pošty to byla doslova páska (tape ticker telegrafní páska), kterou známe dnes v elektronické podobě některých televizních stanic, ve formě ubíhajícího pásku s burzovními informacemi o množství a ceně akcií na pouličním displeji. Burze a železnici vděčí telegraf za své rozšíření v zámoří.

Druhým krokem bylo používání "papírové informatiky", doslova kilogramů příloh ke světovým deníkům jako New York Times nebo Financial Times, vše jen proto, aby se na jednom řádečku sazbou petit investor dozvěděl cenu "své" akcie. Informace se šířila v té době již pomocí dalšího "tygra" informatiky telefonu. Televize dokonce rezervovala pro světové ekonomické informace zvláštní kanály, jako Bloomberg TV nebo CNBC TV.

Obchodování s akciemi na světě dnes nikdy nekončí. Ranní zprávy televize CNN (evropské vydání) vás informují o výsledcích právě ukončeného burzovního dne v Austrálii a Hongkongu, http://www.bloomberg.com/markets/stocks/wei_region3.html, potom otevírají evropské burzy http://www.quote.bloomberg.com/apps/quote?ticker=UKX:IND a chvíli před jejich ukončením začíná život na burzách v New Yorku, Chicagu nebo Pittsburgu http://www.bloomberg.com/markets/stocks/wei.html.

Je těžké se vyznat v té záplavě obchodovaných titulů, informací o vlivech na změny cen, jako jsou užitná hodnota výrobku, velikost trhu, osobní vlastnosti a úspěšnost managementu, veřejné mínění a válečné konflikty, soudní spory o patenty, "vnitřní" obchodování, mergery a mnoho dalších?

A zase to byla informatika, která přinesla řešení: Specializované webové stránky tyhle informace sbírají a za reklamu nebo zdarma je šíří rychlostí světla a Českého Telecomu až na váš počítač. Informace, které chce investor vědět, včetně ekonomických detailů jako poměr ceny akcie k zisku (P/E), grafů o ceně a množství akcií i 5 let zpět, přehledně a rychle najde investor včetně informací o tom, kdy a kolik akcií společnosti Microsoft (MSFT) má záměr prodat pan Gates, protože zveřejnění takového byť jen záměru mu ukládá zákon. Webová stránka investorovi nabídne i statistické funkce, které ke grafu kursu akcií přidají například barevné křivky "Bolinger bands", zobrazující aritmetické odchylky od průměru, takové "mantinely", mezi nimiž se s největší možnou pravděpodobností cena akcie bude pohybovat.

Stejná webová stránka mu nabídne i nejčerstvější informace z tisku o daném podniku v momentě, kdy na tiskové konferenci mluvčí tuto zprávu oznamuje: pozor, podnik má problémy s patentovými právy, prohraný spor může výrazně ovlivnit jeho zisky, protože bude muset zaplatit pokutu. A bude-li investor chtít, toto upozornění mu server zašle jako e-mail či SMS na mobil na jachtě.

Elektronické burzy

Tohle všechno a mnohem víc je teď otázkou kliknutí na požadovaný odkaz, namísto pročítání kilogramů novin a třídění informací, a potom teprve jejich využívání. Není divu, že zmíněné deníky se po 100 letech vzdaly přílohy s burzovními kursy a že i samotné burzy zažily svůj přerod díky informatice. Burza NASDAQ http://www.nasdaq.com byla elektronická od svého vzniku, a díky tomu finanční hodnota obchodů předčila burzu-stařenku NYSE. Ale i ta bude pouze elektronická velmi brzy. Obrázek křičícího makléře je i v Hongkongu přežitek, stejný jako morseovka v době GPRS. Webové servery jako: http://www.moneycentral.msn.com/investor/home.asp, http://www.money.netscape.cnn.com/default. jsp,

http://www.finance.yahoo.com, http://www.nasdaq.com, http://www.money.cnn.com, http://www.smartmoney.com vědí o každém "šustnutí" na světových burzách, je to obrovské množství statisíců titulů (a teď přepněte na některý webový portál s českými akciemi, na jednom z nich je možné najít i 30 titulů!).

Potom, co vyberete akcie, které budou mít vámi zvolené parametry (například stálý, nepřerušovaný růst, velký trh pro výrobky, pan Tio-Fio, generální ředitel není alkoholik.), je můžete "uložit / koupit" do nabídnutého prázdného portfolia. A to většinou po krátké registraci, proč ne s "alias"jmény a adresami, jen ta e-mailová by měla být skutečná, i když taková, kterou jste obětovali pro spamy. Portfolio bude svoji hodnotu zvětšovat nebo zmenšovat v závislosti na tom, jak šťastnou jste měli při výběru ruku, zaujme vás svým chováním a přinutí hledat odpovědi na zajímavé otázky. Dokážete-li najít odpovědi, odměnou se může stát nejen skutečné a rostoucí portfolio, s růstem i několikanásobně převyšujícím současnou úrokovou míru v bankách, ale i krásný příklad užité ekonomie, matematické statistiky, logiky a mnoha dalších oborů. A všechno barevné, veselé, a někdy i s filmem a zvukem. A tomu se říká daytrading, nejen protože vám při tom může uběhnout celý den. Podívejte se na tyhle webové stránky: http://www.money.cnn.com/markets/us_gainers.nasdaq.html a uvidíte, o kolik procent denně mohou změnit svoji cenu některé akcie.

A když nechcete přemýšlet, lidská genialita šla dál a vymyslela produkty z oboru Neural Networks nebo Automatic Investing, které nastavíte jako parametry na CNC stroji, a jdete si uvařit kávu.

Jak na to?

Jak známo, malé možnosti zhodnocování českého kapitálu na domácí půdě vznikly v důsledku praktického fungování/nefungování českého kapitálového trhu, nepřipravenosti zákonů, nekoncepčnosti vedení burzy, dále tradice přerušené na dlouhých 50 let, malou konkurencí bankovního sektoru a úrovní vzdělání českého investora. Po vstupu ČR do EU je reálný předpoklad, že burzovní trh zde zanikne. Banky v ČR nejsou nuceny v plné míře nabízet zákazníkovi bezplatné služby osobního finančního poradce nebo pro něho nakupovat tituly v zahraničí, poplatky investičních fondů jsou z jiného světa a praktický trh s akciemi je otázka titulů, které se dají spočítat na prstech jedné ruky. V zahraničí je podstatou zabezpečení investice předpoklad, že každý investor má na svém účtu všechny cenné papíry, které si přes banku, brokera nebo na burze koupil. Banka ze zákona vede tzv. depot účet, který sice banka obhospodařuje, ale v případě jejího krachu je zákonem zajištěno, že není jejím majetkem a tím nebude majetek investora zahrnut do aktiv likvidované banky. I na českých univerzitách již vědí, že alternativní cesta existuje: bezpečné investování na zahraničních kapitálových trzích s výnosem i 1 % denně, z vašeho účtu, z vašeho PC. Tento článek vám napoví, jak a kde získáte demoverze softwaru, jak se naučíte nanečisto obchodovat a využijete tuto možnost s maximálním ziskem a minimálním rizikem. Uvidíte, že i středoškolák má dost vědomostí, aby systému porozuměl a zdarma jej vyzkoušel.

Asi 10 milionů Američanů obchoduje s akciemi a používá při tom internet. Pro velkou část z nich je to hlavní příjem, někteří z nich si tak zlepšují cash-flow svých firem. V USA je vůbec zvykem, že úspory nebo zisky jsou ukládány ne přímo do bank, ale do portfolií, do finančních produktů jako jsou např. obligace, devizy, akcie, zlato (za posledních 12 měsíců zvýšilo svou hodnotu o 30 %), a tak při poklesu jedné položky portfolia jeho hodnotu udrží nebo i zvětší druhá. Denně změní vlastníky desítky milionů akcií v hodnotě stovek miliard dolarů. Jen na burzách NYSE a NASDAQ nastává denně pohyb u tisíců titulů. Velká část investorů používá makléřské služby pomocí webových stránek. Funguje to tak, že kliknutím si objednáte na webových stránkách informace o akciích a čekáte, až se vám nabídka objeví ve tvaru stránky s informacemi, jako je aktuální cena, včerejší cena při uzavření burzy, celkové množství nabízených akcií, poměr ceny akcie k zisku, výše dividendy. Poté zadáte svoji objednávku spolu s heslem a opět potvrdíte, znovu čekáte na další stránku. Jakmile zašlete objednávku, čekáte cca několik minut na e-mail, potvrzující, že váš obchod byl uskutečněn.

Noví lidé

Nyní se však objevil nový typ makléřů, který připoutává stále větší pozornost. Říká se jim aktivní makléři. S nimi přicházejí možnosti jako plynulé plnění objednávek, jejich okamžité potvrzení, data I. a II. úrovně z burzy, přímý přístup k centrálnímu systému burzy (ECN) a dalším údajům. Tito makléři, kteří se dříve věnovali jen několika obchodům z kategorie day-traders, ráno nakoupili akcie a večer je prodali (nebo tuto činnost opakovali i několikrát za den nebo za hodinu), hledají teď svoje zákazníky mezi 10 miliony těch, kteří investují po internetu. Vznikly makléřské společnosti, jako Global Net Trader a Tradescape, kromě toho posílily a modifikovaly svoje zaměření například Instinet/Datek či E-Trade. Průkopnická společnost v oboru daytrading, Cybertrader, http://www.cybertrader.com byla prodána velké makléřské společnosti Charles Schwab za 488 milionů dolarů. Gigantický japonský investiční fond Softbank, s podíly ve společnostech E-Trade a Tradescape, uvažuje o jejich spojení pod svoji kontrolu.

Přesvědčí makléřské firmy z oboru daytradingu všechny ty, kteří používají svoje tradiční portofolia, aby si nové služby vyzkoušeli? Otázka může znít také tak, zda se vyplatí automobil s perfektním pérováním, nejmodernějším motorem a klimatizací. Ano, Škoda Favorit vás do práce doveze také. Ale plně vybavený Mercedes s nejmodernějším úsporným a tichým motorem a klimatizací způsobí, že vaše cesta do práce bude mnohem radostnější a zcela určitě i bezpečnější.

Cybertrader

Obdobně dopadne porovnání například služeb společnosti Cybertrader. Vyzkoušejte si demoverze jejich programů a uvidíte sami, kolik překvapení a nadšení vám přinese "turbo" obchodování s takovým programovým vybavením. Data Level I. a Level II. první a druhé úrovně se mění před očima, stejně jako na obrazovkách profesionálních makléřů, a nechají vás pocítit tep burzy s jeho bohatostí změn trhů v každém okamžiku. Kdo asi byl ten, který v této vteřině koupil 40 000 akcí společnosti Microsoft? Proč se najednou čtyřnásobně zvětšil počet těch, jež prodávají akcie firmy Ford? A znamená náhlý pokles křivky grafu na vaší obrazovce začátek trvalého trendu? Máte si teď akcie ponechat, nebo počkat, až se jich zbaví všichni ostatní a jejich cena začne znovu stoupat?

Ale buďte připraveni: úplné makléřské platformy, jako je například Cybertrader, jsou pokročilé v zobrazování získaných informací a reagují na každý váš příkaz přesně a okamžitě. Jestliže předpokládáte, že tyto programy jsou doplněny výukovými lekcemi, které vás postupně uvedou do problematiky, máte pravdu. Literatura společnosti Cybertrader vám doporučí, jak účelně použít demoverzi programu v nejméně týdenním simulovaném provozu, dříve, než začnete používat "živou" verzi se skutečnými daty a riziky. V případě, že nechcete ztrácet tolik času, existuje i "odlehčená" verze. Ten, kdo jednou vyzkouší "turbo" daytrading zjistí, že se tato činnost může velmi rychle stát návykovou, zvláště tehdy, když obchodování před otevřením a po uzavření burzy může být velmi výhodnou alternativou k večernímu programu televize. A přesně s tím tyto moderní makléřské společnosti počítají...

Rozdíly v obchodování

Čím se liší aktivní obchodníci (active-trade brokers) od svých protějšků, obchodníků pomalejších, používajících internetové stránky? Dělí je velké rozdíly v systému, jaký používají. Ty jsou v typu a funkci programového vybavení.

Proč je program aktivního makléře rychlejší? Podívejme se nejdříve na známou metodu obchodování: chcete-li nabídku od makléře, jako je Scottrade, kliknete na jejich webové stránce na symbol akcie, dotaz z vašeho počítače putuje svými cestami do sítě internetu, až se dostane do počítače vašeho makléře. Makléřův server vyhledá potřebná data, vytvoří z nich webovou stránku a po internetu ji pošle zpět k vám. Zpoždění nastává při vytváření webové stránky a jejím zasílání, s hustotou provozu internetu a čekáním na zpracování tisíců jiných dotazů na serveru makléře.

A aktivní makléř? Při spuštění vašeho počítače máte program pro zpracování dat stále spuštěný, pouze data zasílaná z makléřova serveru se plynule zpracovávají a jejich zobrazení se mění před vašima očima. Není divu, že na tohle počítač musí mít svoje parametry, aby jej zasílaná data nezahltila. Počítač musí provést v každém okamžiku miliony operací v reálném čase, aby zobrazené údaje byly přesné a aktuální. Váš počítač tyto operace provede a zobrazí mnohem rychleji než server makléře, protože kromě jiného není zahlcen spoustou dotazů od jiných zákazníků. Jediné údaje, které k vám přicházejí po internetu, jsou data z burzy. A to znamená minimum v porovnání s množstvím dat, potřebných k vybudování webové stránky. Je-li vyžadováno rychlé plnění vašich příkazů k nákupu nebo prodeji vašich akcií, potřebujete přímý přístup na burzu. To je holý fakt.

Při používání služeb makléře s pomocí webových stránek váš příkaz putuje na server makléře. Tam je nasměrován k přímému účastníkovi burzy

(MM market maker).Tento prostředník aktivně kupuje akcie a vytváří zisk z rozdílu nabídkové a poptávkové ceny. Jeho činnost dává trhu potřebnou likviditu, ale může to také způsobovat zpoždění. A během těchto zpoždění ceny, zvláště u citlivých titulů, podléhají rychlým změnám ve váš neprospěch. Aktivní makléři oproti tomu šetří čas a peníze tím, že umožňují přímé provádění příkazů.

Chcete například koupit 200 akcií General Electric. Váš příkaz po internetu putuje na server vašeho makléře, ale místo přesměrování na server účastníka burzy (MM) putuje přímo na centrální počítač burzy, té, která nabízí nejlepší cenu v daném okamžiku.Tento přímý přístup umožní získávat body na aktuálním rozdílu cen. Ale hlavní přínos může být v době před otevřením burzy a po jejím uzavření. V té chvíli může dojít pro malou likviditu k velkému rozdílu v cenách. Teoreticky můžete koupit akcie za nízkou cenu na centrálním počítači (ECN) jedné burzy a prodat je za mnohem vyšší cenu na jiném.

Data různých úrovní

LEVEL I. Quotes - nabídková data první úrovně. S těmito daty získáte nabídkovou a poptávkovou cenu v reálném čase, stejně jako údaje o poptávaném množství. Nepotřebujete žádný příkaz k aktualizaci webové stránky na vašem prohlížeči, ani jej nemusíte znovu a znovu opakovat. Data, která se k vám dostávají, účtují při obchodování aktivní makléři minimálním poplatkem, v simulovaném režimu jsou zdarma (jsou to vlastně skutečná data ze záznamu, opožděná o 24 hodin).

LEVEL II. Quotes - nabídková data druhé úrovně. Klikněte na symbol Microsoft a nezobrazí se vám jen aktuální cena, ale i seznam všech příkazů k prodeji nebo koupi, seřazený podle ceny a množství a odkud jsou.To vám kromě přehledu o celém spektru příkazů pomůže vytvořit si představu o pohybu burzy v nejbližším okamžiku.

Mnoho makléřů, používajících webové stránky, vám až na konci celého dne umožní zobrazit aktuální hodnotu vašeho portfolia. Ale aktivní makléři a jejich software umožní vidět výsledky vašeho obchodování průběžně, opravdu "čistý" zisk, po zaúčtování všech případných ztrát a poplatků za zprostředkování a za data z burzy. Mezi "turbo" makléři vyniká společnost Cybertrader, a to po zásluze. Společnost nabízí jak jednodušší softwarovou platformu Cyber-X, tak i úplnou platformu CybertraderPro, která zaplní celou vaši obrazovku a vypadá jako řídící systém NORAD (americký systém strategické obrany). Navíc svůj produkt doplnila systémem burzovního zpravodajství, internetových výukových lekcí a partnerských školicích programů, demoverzí a příruček. Philip Berber, zakladatel společnosti, původem Ir, pracoval kromě jiného i na projektech umělé inteligence pro britské ministerstvo obrany. Později tuto technologii uplatnil ve finančnictví. Zmínka o NORADu není tedy přehnaná. Spuštění systému Cybertrader je překvapivě jednoduché. Deset i více oken plných informací zobrazí zpracovaná data ve stálém pohybu, včetně on-line chatu s osobním poradcem, možnosti obchodování s opcemi a margin-trading. Cybertrader proto doporučuje pro skutečné obchodování dobrý počítač, s velkou operační pamětí, rychlým a bezpečným připojením. Klienty si Cybertrader vybírá z těch solventních a důvěryhodných. Ti mohou kromě jiných výhod a funkcí využít i funkce analytické, jako například Cyberquant, který vybere pro uvažované obchodování akcie se zadanými parametry, jako třeba pouze společností s velkou klientelou a vzrůstem ceny akcií minimálně o 10 % od začátku burzovního dne.

Obchodování s akciemi na zahraničních burzách dnes může být bezpečné, protože umožní obchodovat z vašeho počítače, s prostředky na vašem kontě u významného finančního ústavu v USA, s vklady ze zákona pojištěnými, které si snadno založíte a jako fyzická osoba nepotřebujete ani svolení ministerstva financí. Bez větších školení nebo zkušeností můžete dosahovat příjemného výnosu svých investic. Pokud takto bude investovat vámi založený investiční fond, je zisk, tak jako u jednotlivce, zdaněn v USA 0 % (pokud se zavážete zisk v USA neinvestovat), a v ČR od 1. 1. 2004 pouze 5 %.

Znáte lepší cestu k získání podnikatelského kapitálu nebo zhodnocení svých investic? Nebo k podnikání vůbec? Vaše výrobní prostředky mohou mít hodnotu dobrého počítače, paušálního připojení na internet a vašeho času. A někteří v ČR již takto úspěšně podnikají.

§§§§§

$$$$$


Software


Držíme krok se světem

Vladimír Vondráček

C04P0091

Vlajkovou lodí produktové řady MX 2004 firmy Macromedia, je Dreamweaver. Jedná se o integrované vývojové prostředí pro internetové aplikace, podporující nejmodernější trendy ve stavbě webových stránek. Umožňuje prostřednictvím jednotného rozhraní vytvářet dynamicky generované stránky s propojením na databázi. Interaktivní obsah je vytvářen prostřednictvím populárních prostředků serveru, jako jsou ASP, JSP, PHP nebo ColdFusion. Na straně klienta pak ve formě JavaScriptu nebo flashe. Kromě vlastního psaní skriptů je zároveň k dispozici i náhled designu stránky. Je tedy možné zároveň vytvářet vzhled i vlastní skriptové vnitřnosti budoucího webu, čemuž je nápomocna i funkce zvýraznění syntaxe. Letitá zkušenost s vývojem tohoto softwaru je znát.

Oproti minulé verzi, které chyběla v názvu číslovka, nedošlo k nijak dramatickým změnám co se týče koncepce nebo i vzhledu aplikace. Setkáme se opět s hlavním oknem, rozděleným na část se zdrojovým kódem a s náhledem. V pravé části pracovní plochy přibyla položka Tag, lépe řečeno se přestěhovala z dolního okraje pracovní plochy. Přenechala tak místo multifunkčnímu oknu, kde se např. zobrazují výsledky hledání, FTP logy nebo výsledky kontroly syntaxe. Pokud jsme se nedočkali větších změn na povrchu, podíváme se pod kapotu. Samotné jádro programu se rovněž nezměnilo, objevily se ale novinky, kvůli kterým, alespoň se domnívám, se upgrade určitě vyplatí. Vylepšením je kontrola syntaktické správnosti kódu, podle nastavení lze vyčistit například některé prázdné tagy, snadno lze objevit neuzavřené nebo jinak invalidní struktury zdrojového kódu. Pokud pracujete s kaskádovými styly, kontrola odhalí, které parametry budou na kterém prohlížeči působit problémy. Vůbec práce se styly (myšleno CSS) byla vylepšena, například v náhledovém okně je jejich vliv ihned uplatňován, což jednoznačně urychluje práci na designu. Když už zmiňuji vzhled budoucí aplikace, sluší se dodat, že byl implementován i jednoduchý obrázkový editor, takže tu nejjednodušší úpravu grafiky není nutno provádět v sesterské aplikaci Fireworks.

Zdokonalen byl i systém šablon, při tvorbě nového dokumentu je na výběr z celé řady možností, ať již předem připravených uživatelem, dodaných přímo s aplikací, případně je možno získat další z internetu. Byla včleněna podpora pro další skriptovací nebo programovací jazyky, Dreamweaver je připraven tvořit projekty pro platformu .NET, stejně tak ovšem zůstává nakloněn vývojářům v PHP, JSP nebo XHTML. Samozřejmostí je podpora technologie ColdFusion (aplikační server firmy Macromedia, jehož testovací verze je rovněž obsažena na instalačním CD). Jakožto zdroje dat pro dynamicky generovaný obsah lze nyní použít WebDAV nebo SourceSafe Database, naproti tomu počet podporovaných Server modelů se nezvětšil. Pokud tedy pracujete s jinou technologií než "mainstreamovou", pak budete muset sáhnout po plug-inu třetích firem.

Na rozdíl od jiných softwarových vývojových řad se v případě Dreamweaveru nedá hovořit o nastavované kaši. Byť verze s přídavkem 2004 není nijak revolučním krokem ve smyslu totálního přepracování celé aplikace, přece jen je jednoznačným krokem vpřed.

Macromedia Dreamweaver MX 2004

K recenzi psokytla firma:Digital Media, s. r. o. Schweitzerova 22, Olomouc

http://www.digitalmedia.cz

Cena: 13 460 Kč (bez DPH)

§§§§§


Dokonalá defragmentace

Jan Povolný

C04P0086

Firma O&O je všeobecně známá svými systémovými utilitami a její nástroj pro defragmentaci dat patří k nejpopulárnějším. Však jsme se s ním už na stránkách PC WORLDu setkali.

Nová verze V6 přichází ve dvou základních variantách: Professional a Server. Verze Professional je určena pro jednotlivé počítače a běží na všech Windows řady NT určených pro pracovní stanice (Workstation, Professional). Nebude vám pracovat na serverových variantách Windows, jako je například Windows 2000 Server. Pro tyto operační systémy je určena druhá varianta, která kromě programu pro defragmentaci (jenž je v obou verzích totožný) obsahuje také administrátorskou konzoli, jež umožňuje kontrolu a defragmentaci jak samotného serveru, tak připojených klientských stanic.

O&O Defrag (dále jen OOD) patří mezi řadu utilit věnujících se problému fragmentace dat. Čím více jsou data např. na pevném disku roztříštěna, tím je systém pomaleji načítá do operační paměti. OOD si klade za cíl tato data srovnat tak, aby je systém mohl načítat co možná nejrychleji.

Co přináší nová verze oproti svým předchůdcům? V první řadě je to nepatrně pozměněný vzhled samotné aplikace, který je více zaměřený na uživatele. Defragmentaci lze provést snadno pomocí jednoho tlačítka. Poruce je i jakýsi průvodce, který vás provede nastavením opakované automatické defragmentace (takzvaného jobu), jež bylo v dřívější verzi složitější.

K dispozici máte opět na výběr jednu z pěti metod defragmentace, které se liší uspořádáním souborů dle různých parametrů. Metoda STEALTH je určena pro velké disky s vysokou zátěží a malým volným prostorem pro odkládání souborů při defragmentaci. Tato metoda v sobě částečně kombinuje ostatní. Metoda SPACE je zaměřena na získání co nejvíce volného místa na pevném disku. Poslední metodou je COMPLETE, která má tři varianty: Access řadí soubory dle frekvence jejich používání, Modified zase dle toho, jak byly měněny, a poslední Name je seřadí podle abecedy.

V nové verzi lze defragmentovat téměř jakékoliv médium, jak standardní pevné disky na IDE i SCSI sběrnici, tak i disky spojené do diskových polí. Novinkou je též podpora defragmentace mobilních zařízení formou nové záložky Tuning (ladění), dostupné při sestavování opakovaných i jednotlivých úloh (jobs). Na této záložce můžete definovat optimální použití výkonu počítače, způsob zpracování úlohy, kdy je možné OOD říci, zda má defragmentovat jednotky paralelně, nebo sekvenčně jednu po druhé, a právě možnosti běhu či vypnutí programu při chodu zařízení na baterie.

OOD obsahuje funkci pro vytváření podrobných reportů jak o použitém hardwaru, tak i o samotné struktuře dat před a po defragmentaci. Reporty jsou vytvářeny jako stránky v HTML, je tedy možné je pohodlně distribuovat po síti. Verze Server umí získat takovéto reporty ze všech lokálních počítačů, které byly defragmentovány.

OOD je plně optimalizován pro běh na operačních systémech Windows řady NT (Windows 2000/XP/2003) a dokáže defragmentovat i jejich systémové soubory, s nimiž dříve nebylo možné manipulovat za chodu systému. Na závěr je potřeba zmínit také velmi dobrou rychlost defragmentace, která je ale velmi závislá na zvolené metodě.

Shrnuto a podtrženo. OOD je vyspělý defragmentační software, jenž si poradí s nejrůznější konfigurací datových zařízení, je rychlý, podporuje šetření baterií u mobilních zařízení a umožňuje pokročilé nastavení automatických úloh, v serverové verzi dokonce i na síťových stanicích prostřednictvím všech hlavních používaných síťových protokolů. Výsledky své práce pak dokáže výborně prezentovat pomocí reportů v dnes velmi používaném formátu HTML. Jedinou větší nevýhodou pak zůstává neexistující lokalizace do češtiny.

O&O Defrag V6

K recenzi poskytla firma: O&O Software, http://www.oo-software.com

Cena: 42 eur (Pro), 215 eur (Server)

§§§§§


Obránce bez munice

Patrik Malina

C04P0087

Podobně jako řada jiných výrobců bezpečnostních softwarových řešení, i společnost Symantec uvedla na trh svůj nástroj pro momentálně velmi populární boj proti nevyžádané poště, již bývá zvykem označovat jako spam. Řešení, o němž bude v následujících odstavcích řeč, naleznete třeba jako integrální součást balíku Norton Internet Security, ale také jej můžete pořídit jako samostatnou koupi. Co můžete očekávat?

Jak napovídá název, jedná se o velmi specializovaný nástroj pro eliminaci nežádoucího obsahu, jejž se vám někdo snaží doručit, typicky proti vaší vůli. Nad rámec definovaný názvem najdete v aplikaci nejen filtr nežádoucí pošty, ale také funkcionalitu pro blokování inzertních pruhů a velmi nepříjemných pop-up ("vyskakovacích") oken v prohlížeči webových stránek, což je příjemné doplnění a zpestření jinak dosti specifické funkcionality.

Prvotní činnost, tedy hlídání příchozí pošty a odhalování nežádoucích zpráv, pracuje na poměrně jednoduchých principech. Jedním z nich jsou prosté seznamy explicitně, tedy jmenovitě povolených a zakázaných zpráv, jejichž definice se provádí prostým způsobem na základě mailové adresy. Naplnění seznamů může probíhat několika způsoby: po instalaci máte možnost zavést kompletní obsah výchozího poštovního adresáře Windows, jenž může obsahovat slušnou zásobu adres vámi pravděpodobně povolených uživatelů, dále lze položky definovat "ručně", tedy přímým zápisem, a další možností je rozpoznání dle některé z příchozích zpráv. Zde mohou v zásadě nastat dvě eventuality. AntiSpam s určitou mírou pravděpodobnosti dokáže potenciální spam odhalit, a posléze jej zařadí do poštovní podsložky, kterou si sám vytvořil (například v aplikaci Outlook Express). Pokud tento postup selhal, můžete jako uživatel opět přímo označit určitou zprávu jako nežádoucí, což AntiSpam vezme na vědomí a propříště to zohlední.

Druhým mechanismem, jejž aplikace využívá, je definování konkrétních pravidel pro vyhledávání určitých klíčových slov. Položky jsou definovány na principu fulltextového prohledávání: poté, co zařadíte určitý výraz do nově založeného pravidla, stanovíte, zda jde v případě výskytu o spam či naopak povolený, očekávaný obsah. Postupným přidáváním těchto sekvencí lze aplikaci jistě dovést k velmi slušným výsledkům. Zajímavé je, že "jakousi" databázi v sobě program již od výroby určitě má, neboť v základním nastavení lze definovat tři úrovně ochrany, jež disponují jakousi "heuristickou", tedy přibližnou analýzou. Výsledky jsou očekávané více odchycených spamů přináší i více omylů v podobě podezřelých, ale čistých zpráv, což však lze bleskově napravit.

Vzhledem k tomu, že Symantec je všeobecně znám svými updaty a podpůrnou službou, bylo pro náš šokujícím zjištěním, že databáze nežádoucích e-mailových zdrojů je po instalaci prázdná, a to i při provedení Live Updatu po aktivaci. Tedy, dodavatel vám oproti svým zvyklostem žádné znalosti tohoto druhu neposkytuje, a prodává vám holou funkcionalitu, naplnění je zcela na vás. Otázkou je, proč tedy máte "předplatné" na jediný rok, když to stejně "oddřete" sami.

Na závěr zmíníme ještě rozšíření v podobě blokování reklamních oken. Tato funkce pracuje korektně, a na rozdíl od antispamu nabízí seznam předem definovaných "starých známých" reklamních internetových zdrojů, jež jsou rovnou blokovány. O zásadním problému jsme se již zmínili, je třeba též pochválit: tradičně vydařené je ovládací rozhraní, a pěkně zpracované je logování.

Co dodat? Celkový dojem je rozpačitý. Jako součást jiného balíku, jde o zajímavé doplnění, ale jako samostatný produkt je to asi trochu málo. Přesto, že vše bezvadně funguje.

Norton AntiSpam 2004

K recenzi poskytla firma: Symantec, Bucharova 2, Praha 5

http://www.symantec.cz

Cena: 1 470 Kč (bez DPH)

§§§§§


JBuilder má už první křížek

Ondřej Buršík

C04P0092

Na konci roku 2003 byla uvedena na trh již desátá verze vývojového prostředí pro Javu Borland JBuilder. Na rozdíl od verze 9, která přinesla pouze několik novinek, nabízí JBuilder X nepřeberné množství různých vylepšení a nových vlastností.

Jako u každé nové verze JBuilderu bylo vylepšeno uživatelské rozhraní a přibyly nové prostředky, usnadňující vlastní psaní kódu, ladění, testování a optimalizaci vyvíjených aplikací. Při editaci rozsáhlého a nepřehledného kódu vývojář ocení novou technologii ScopeInsight, která přináší informace o aktuální pozici kurzoru v rámci kódu třídy, metody a příp. cyklu, a v levé části editoru kódu zobrazuje hranice právě editovaného bloku. Editaci rozsáhlého kódu dále usnadňují globálně spravované záložky, foldování kódu na úrovni tříd a metod, snadná navigace po metodách třídy a další prostředky. Komfortní editor přináší vylepšené možnosti vkládání připravených šablon kódu, nové prostředky pro refactoring, návrhy na automatické řešení detekovaných chyb ErrorInsight, automatické formátování kódu dle zadaných pravidel, barevnou indikaci nepoužívaných proměnných a importovaných typů a celou řadu nových průvodců.

Novou verzi JBuilderu přivítají zejména vývojáři webových aplikací. Editaci JSP stránek výrazně usnadňují prostředky pro doplňování jména tagů z používaných knihoven, jejich atributů i přípustných hodnot atributů. Součástí instalace JBuilderu jsou knihovny tagů JSTL a technologie Struts ve verzi 1.1, použít můžeme i další libovolné knihovny. Pro Struts je k dispozici grafický editor konfiguračních souborů včetně balíku Tiles.

Významných změn se dočkala i oblast vývoje J2EE aplikací. Díky úpravě vestavěného editoru deployment descriptorů je nyní možné přímo v JBuilderu vytvářet a nastavovat všechny typy J2EE modulů a lépe lze konfigurovat specifické vlastnosti různých aplikačních serverů. K snazšímu vývoji J2EE aplikací přispívá i nová struktura ukládání vyvíjených modulů do samostatných adresářů. K podporovaným aplikačním serverům přibyl v poslední verzi i JBoss 3.x.

JBuilder X nabízí otevřené prostředí, do kterého lze integrovat řadu různých modulů. Příkladem mohou být nástroje Borland Optimizeit pro profilování a kontrolu kvality aplikací, klient systému CaliberRM pro správu požadavků nebo technologie Borland Together pro modelování založené na UML.

Mezi další novinky patří zdokonalený systém pro sestavování aplikací, podpora nástroje Ant 1.5.4, vylepšená tvorba webových služeb, nová správa XML katalogů, snazší editace XML souborů, podpora MIDP 2.0 při vývoji pro mobilní zařízení, rozšířený týmový vývoj a dalo by se ještě pokračovat. Desátá verze JBuilderu tak není pouhou aktualizací již dříve podporovaných technologií, ale přináší významné zvýšení kvality vývoje všech typů na Javě založených aplikací.

JBuilder X je nabízen jako v několika základních edicích. Nejsilnější edice Enterprise je dodávána s nástroji Optimizeit, balíkem Crystal Reports pro tvorbu sestav a speciální edicí nástroje XML Spy. Slabší edice pro vývoj webových a databázových aplikací nese označení Developer a nejslabší edice pod názvem Foundation je na webu k dispozici zdarma a nově ji lze použít i ke komerčním účelům. Velké množství přidaných vlastností se projevilo na zvýšených systémových požadavcích, edice Enterprise vyžaduje minimálně 512 MB operační paměti, slabší edice min. 256 MB, procesor se doporučuje PIII 500 MHz a vyšší. Více informací o produktu najdete na http://www.borland.com/jbuilder/.

Borland JBuilder X

K recenzi poskytla firma: Borland, s. r. o., Francouzská 30, Praha 2

http://www.borland.cz

Cena: 31 400 Kč za Developer (bez DPH)

§§§§§


Křížkové tažení do světa C++

Marcel Skalský

C04P0089

Firma Borland se v loňském roce rozhodla oprášit své pozvolna ztrácené pozice na trhu nástrojů jazyků C. Prachovkou má být v tomto případě nový produkt s názvem C++BuilderX.

V době, kdy vývojářským světem vládnou diskuse o tom, který systém řízeného kódu je lepší a který nástroj je pro něj vhodnější, existuje nekorunovaný král, jenž na všechny shlíží pěkně s výšky. Vedoucí pozice jazyka C/C++ je a zřejmě ještě dlouho zůstane neotřesitelná. A není to jen z historických důvodů C je prostě výborný jazyk s kvalitně udržovaným standardem, ve kterém se dají dělat výkonné aplikace, nezatížené zbytečnou režií, rychlé a kompaktní. Není divu, že je "céčko" obvykle prvním jazykem na každé nové platformě a je skutečně multiplatformní záležitostí.

Z předchozího odstavce je jasné, že se Borlandu nechce opouštět tak atraktivní trh, na němž byl navíc svého času téměř bez konkurence. Konkurenční výhodu udržoval díky propracované podpoře vývojáře v podobě IDE prostředí, a především svou strategií RAD (rychlého vývoje aplikací). Nicméně produkt C++Builder v posledních letech ztrácel dech a ukázalo se nezbytné radikálně zasáhnout. Tímto radikálním zásahem má být právě C++BuilderX.

Název poněkud svádí k domněnce, že se jedná o pokračovatele produktu C++Builder 6. Pravdou je téměř opak jde o něco zcela nového. Jedná se o novou generaci nástroje fungujícího pod různými operačními systémy, schopného vytvářet programy pro různé systémy a zařízení. Označení "balík" je u tohoto produktu skutečně namístě ač je dodáván v poměrně útlé krabičce, svými 15 instalačními CD připomíná spíš linuxovou distribuci a při plné instalaci je schopen zkonzumovat až 1,2 GB prostoru na pevném disku.

A není divu vždyť obsahuje nástroje pro Windows, Linux i Solaris. Konkrétně v provedení Enterprise se jedná o kompilátory a SDK Borland C++ 5.6, Intel C++ 7.1 pro Windows a Linux, Microsoft VC++ 7.1 a MinGW GCC 3.2. Díky otevřenosti prostředí podporuje i kompilátory Sun Forte C++, GCC, Metrowerks CodeWarior, ale ty už součástí dodávky nejsou. Pro mobilní platformy dává k dispozici SDK pro systém Symbian, edice Nokia série 60 (Borland) a Nokia 9200 komunikátor (Microsoft).

Samozřejmostí je u nových produktů Borlandu podpora dalších činností spojených s vývojem aplikací. C++BuilderX se domluví se systémem sběru požadavků CaliberRM, modelovacími nástroji Together C++, správou verzí StarTeam (a řadou dalších) i testovacími nástroji Together C++ Audit and Metrics a Intel VTune Performance Analyzer. Nástroje Intel jsou včetně knihoven Integrated Performance Primitives a Math Kernel součástí dodávky od verze Enterprise, nástroje Together a StarTeam pak až od verze Studio for C++. Součástí verze Enterprise je rovněž podpora databázových aplikací (technologie dbExpress, program Altova xmlspy, vývojářské licence serverů InterBase, Microsoft SQL Server, DB2).

Až potud je všechno úžasné. Ptáte-li se, kam se podělo oblíbené zaklínadlo RAD, vězte, že je v C++BulideruX pouze ve stádiu "technology preview", tedy v plenkách. V praxi to znamená, že vývoj grafického uživatelského prostředí přes vizuální návrháře a komponenty je v této chvíli možný jen se sebezapřením a s nejistými výsledky. Nicméně myšlenka společného vývoje aplikací pro všechny platformy je skutečně lákavá, takže doufejme, že bude dotažena do konce.

Musím přiznat, že na mě C++BuilderX udělal velký dojem, a to nejen svými rozměry. Javovské prostředí známé z JBuilderu je vybaveno bohatou funkcionalitou, integrace s dalšími nástroji je skutečně propracovaná, podobně jako podpora programování pro různé platformy. Zkrátka se zdá, že nový hráč na poli C/C++ má velmi dobré vyhlídky na to, aby se prosadil.

Borland C++BuilderX

K recenzi poskytla firma: Borland, Francouzská 30, Praha 2

Cena: 29 200 Kč bez DPH (Developer)

§§§§§


Esemeskujte efektivně

Jan Povolný

C04P0085

Při pohledu na název programu už jistě někteří čtenáři poznali, o čem se budeme v této krátké recenzi bavit. Je to už několik let, kdy DreamCom začal s vývojem populárního programu pro odesílání SMS z počítače Kubik SMS DreamCom. Naštěstí jeho tvůrci neusnuli na vavřínech (kterých se jim právem dostalo) a vytvořili další produkt. Tím je DreamCom server, dále rozšiřující možnosti posílání SMS pomocí PC, tentokrát hlavně na poli firemním.

DreamCom server (dále jen DCS) je program, který vám umožní řídit tok SMS v počítačové síti. Typicky se instaluje na server, jímž může být jakýkoliv počítač připojený na internet. Instalace je naprosto jednoduchá a standardní, pouze musíte zvolit, zda chcete DCS spouštět jako serverovou službu (samozřejmě pouze v systémech řady NT), nebo zda se má spouštět jako klasická aplikace prezentovaná ikonou na liště.

Samotný balík se skládá z několika základních modulů, které umožňují jeho modifikovatelnost a naprosté přizpůsobení vašim požadavkům. Základem je vlastní odesílací jádro, reprezentované knihovnou běžící v paměti počítače. Další částí je administrátorská konzole, sloužící k nastavení serveru a řízení přístupu od existujících klientů. Poslední součástí je OLE server, umožňující posílání SMS z jakéhokoliv programu podporujícího OLE, samozřejmě po jeho drobné úpravě například pomocí VBS. Typicky to může být MS Word, nebo třeba Outlook Express. Návody se skripty jsou k dispozici přímo v instalačním balíčku, mnoho informací se dočtete také na WWW výrobce.

Věnujme se nyní administrátorské konzoli. Jedná se o samostatný program, jehož vzhled vidíte na obrázku. Konzole vám umožňuje v první řadě sledovat tok správ přicházejících od klientů. Můžete si nechat zobrazit frontu čekajících SMS, jejich historii atd. Jestliže komunikujete pomocí GSM modulů, může DCS SMS i přijímat, a vy máte samozřejmě k dispozici jejich seznam.

V konzoli můžete také nadefinovat centrální adresář, který poté mohou používat jednotliví klienti v síti. Ten je realizován (mimo jiné) pomocí databázového modulu Firebird, který je zdarma součástí instalace. Pomocí konzole můžete také definovat uživatelské účty, a ty pak řadit do uživatelských skupin.

Nechybí ani nezbytné nastavení způsobu odesílání. Podporovány jsou GSM modemy (nebo mobilní telefony) připojené na COM port, případně jeho emulaci. Druhou možností je odesílat SMS prostřednictvím internetových bran, které lze vytvářet, nebo použít již existující na stránkách výrobce. DCS umí tyto brány automaticky aktualizovat přes internet.

Jak jsme již nakousli výše, DCS umí odesílat i e-maily. Stačí použít existující brány, nebo si vytvořit své vlastní. Jedinou podstatnou věcí je v tomto případě nastavení správného SMTP serveru. Editor bran je přímo součástí konzole.

Co by to bylo za server bez klienta. Na stránkách výrobce je ke stažení zdarma jednoduchý, ale výkonný klient, který se při spuštění připojí k databázi DCS a po správném přihlášení vám umožní odeslat SMS nebo e-mail dle nastavení DCS. Klient samozřejmě nemusí být připojen na internet, pouze musí mít k dispozici spojení na server, kterému zprávu předává. Klient umí použít centrální adresář, ale může obsloužit i svůj vlastní. Jestliže se bráníte použití "firemního" klienta, můžete pomocí VBS nebo i Windows Scripting vytvořit klienta v libovolném programu, který tyto technologie podporuje.

DCS je nyní k dispozici ve verzi 2.5 a je zdarma ke stažení na serveru výrobce. Jestliže jej nezaplatíte, bude ke každé SMS, která je odeslaná přes neplacenou bránu (např. Oskar), přidávat krátký reklamní text. DCS je výborný nástroj, který má mnoho využití. Mezi jeho největší výhody patří určitě možnost integrace do mnoha aplikací. Pomocí přiložených skriptů lze snadno doplnit funkci odesílání SMS např. do MS Wordu. Další výhody plynou z architektury klient/server, kdy je veškerý SMS provoz soustředěn do jednoho místa, kde jej lze efektivněji třídit a rozesílat. Výhodou je i velmi nízká pořizovací cena.

DreamCom Server 2.5

K recenzi poskytla firma: Ing. Pavel Kupka, ing. David Šmída

http://www.dreamcom.cz

Cena: 1 000 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Ocelová kancelář v českém vydání

Jaromír Luhan

C04P0090

Příznivci kancelářského balíku Microsoft Office si na českou verzi tentokrát počkali trochu déle oficiální uvedení na trh připadlo na 18. listopad 2003. Myslím si však, že na tom není zase nic tak divného ono je toho totiž na překládání poměrně hodně. Pokud vezmu v úvahu všechny produkty, které do současné Office patří, je jich celkem jedenáct a to včetně serverů (kancelářské jádro desktop aplikací je z hlediska tohoto výčtu pouze jednou položkou, přestože se tradičně skládá z pěti dříve samostatných programů!). Z tohoto počtu není lokalizován pouze Exchange Server, Live Communications Server, Live Meeting a vzhledem k menšímu rozsahu poněkud překvapivě také nový přírůstek do "rodiny" desktop aplikací, program OneNote.

Práci lokalizačního týmu jsem mohl prověřit na balíku ve verzi Professional tedy klasickou sestavu programů Word, Excel, PowerPoint, Outlook, Access a Publisher. V tomto směru jsem žádné překvapení nečekal, protože se jedná o rutinní záležitost, kterou lokalizační tým zvládl dobře již několikrát. A musím uznat, že i tentokrát nezůstal uživatelům nic dlužen. Překladatelé nevynechali ani šablony a vzorové dokumenty a tradičně ani jména funkcí v Excelu. Dokonce prošli i pomocné programy a všechny pečlivě přeložili. Oproti předchozím verzím dodržují velmi dobrou terminologickou konzistenci, takže uživatelé po přechodu ze starších verzí zbytečně netápou.

Pokud provádíte instalaci přes předchozí anglickou verzi, patrně nenarazíte na větší problémy. Já osobně jsem se setkal pouze se dvěma prvním z nich je poštovní program Outlook, který mi pohotově našel původní anglický soubor a beze zbytku jej převzal včetně anglických názvů, čímž vznikl pěkný kočkopes. Předejít se tomu dá uklizením anglického souboru před instalací a importem jeho obsahu po instalaci.

Druhou komplikací byl nový doplněk nadstavba Business Contact Manager pro aplikaci Outlook, sloužící k přetvoření tohoto programu do malého CRM systému, umožňujícího evidovat a sledovat zákaznické vztahy a vazby. Jakožto nováček mě samozřejmě zajímal v první řadě, nicméně je s ním z celé kanceláře asi nejtěžší pořízení. Ke svému běhu potřebuje prostředí .NET Framework verze 1.1, a to moje mu nebylo dost dobré. Že by nějaká slabá stránka platformy .NET? Musel jsem svoje odinstalovat a následně nainstalovat to dodané s Managerem, takže teď jenom čekám, kdy přestane fungovat jiná .NET aplikace. Nicméně v další fázi již Business Contact Manager pracoval v pořádku a ukázalo se, že je rovněž do detailů lokalizován, a to včetně různých nabídek a rozbalovacích seznamů. Český Office své příznivce rozhodně nezklame. Vedle bohatě rozšířené funkcionality, kterou jsme si popisovali již u anglické verze, přináší profesionálně a do detailu provedené české prostředí, což je pro tuzemský trh bezesporu nutnost. Oslovit může zejména firemní klientelu, které nabízí propracovaný systém správy a řízení oběhu dokumentů, ať už v rámci týmu nebo celé firmy. K soukromé klientele si bude cestu asi hledat hůř vzhledem ke své ceně a konkurenci jiných, byť i méně propracovaných kancelářských balíků dodávaných zdarma.

Microsoft Office 2003 CZ

K recenzi poskytla firma: Microsoft

http://www.microsoft.cz

Cena: cca 13 000 Kč (bez DPH)

§§§§§


Za PC čisté a rychlé

Patrik Malina

C04P0088

Užitečné nástroje pro PC, ukryté za proslulým jménem Petera Nortona, patří dosud k výbornému artiklu společnosti Symantec. Přestože kolekce průběžně nabývaly různých podob a dočkaly se řady inovací, stále jsou k mání pomůcky, jež ve složitých situacích můžete docenit. Jednou z nejúplnějších, a navíc zcela novou sadou jsou Norton SystemWorks 2004.

Složení celého balíku jasně naznačuje, že se nejedná o "kutilskou brašnu" pro odvážně experimentátory, ale o komplexní řešení pro typického "domácího" uživatele. Cílem tvůrců je nabídnout integrovaný systém pro instantní řešení řady nenadálých situací, o jejichž následky nestojíte. Bojíte se virů? Tady je antivir! Chcete čistý systém? Máte CleanSweep! A tak dále, a to vše v relativně srozumitelné, ovladatelné podobě. Protože některé části balíku jsme v PC WORLDu zpracovali (či zpracujeme) jako oddělené recenze, zmíníme je jen pro pořádek: kolekce zahrnuje tradiční známý Norton AntiVirus, a dále správce hesel Password Manager (o něm příště). S ostatními možnostmi se seznámíme podrobněji.

Začněme od instalace, neboť se vyznačuje jedním specifikem. Ačkoliv téměř celý balík lze na stroj umístit "jedním vrzem", stranou zůstává jediná aplikace Norton GoBack, sloužící k obnovení pevného disku, u níž se zastavíme dále. Výsledkem je dvoukolové zavádění s dvojím restartem. Posléze již můžete přistoupit do jednotného uživatelského rozhraní, jež sdružuje všechny funkce na jediné místo. První logickou volbou je využití funkce One Button Checkup, jež provede úvodní inspekci operačního systému a upozorní na objevené nedostatky. Rovnou můžete odstranit stávající nepořádek v databázi Registry, zlikvidovat odkazy na již dávno neexistující aplikace, či se ujistit, že antivirus jde s dobou a má platné aktualizace. Nemusíte se bát funkce Fix, tedy automatické okamžité opravy i ve výchozím nastavení aplikace veškeré operace zaznamenává a je schopna návratu, a to i jednotlivě, dle dílčích operací, jež proběhly. Navíc na další kontroly nemusíte myslet, neboť je k dispozici plánování, a to dosti podrobné. Takže rozhodně dobrý začátek.

Nejen pro fanoušky častých a hazardních instalací je určen rovněž dobře známý CleanSweep, důsledný správce čistoty vašeho stroje. Je to nástroj léty prověřený, nekompromisní a poměrně spolehlivý. Pamatujte, že ve výchozí podobě je jeho inteligentní "odchytávací" část vypnuta, ovšem po zprovoznění neomylně kontroluje téměř vše, co se pokusíte nainstalovat. Krom odinstalací softwaru jsme u něj ocenili možnost transparentně a přehledně zlikvidovat nežádoucí zásuvné moduly v internetovém prohlížeči (plug-iny), ActiveX komponenty či soubory cookies. Samozřejmostí zde zůstává bezpečná záloha či obnova programů. Škoda je, že vedle běžných aplikací si stejně elegantně neporadil s námi testovanými instalacemi ze serveru Windows Update.

Relativně novou vymožeností je funkce Norton GoBack. Jak napovídá název, slouží k návratu stavu počítače do bodu před provedením určité operace s nežádoucím následkem a nahrazuje či doplňuje ochranný mechanismus, známý např. z Windows XP. V pojetí Symantecu se však jedná o dosti jednoúčelové zařízení: fakt, že návrat je "totální", nijak nevadí, ovšem chyběla nám zásadní možnost zvolit si ručně přesný okamžik, kdy se má bod obnovy uložit. Uživatel tak může při snaze o návrat zpět vybírat pouze ze seznamu "okamžiků", jež definoval program dle vlastního uvážení. Navíc jsme při instalaci této funkce narazili na nepříjemný problém: ačkoliv jsme předem přibližně 10x (!) provedli defragmentaci, Norton GoBack úporně hlásil, že nemá k dispozici zhruba 10 % objemu disku v podobě souvislého místa. Inu, podivné, vždyť polovina byla volná a navíc opravdu pěkně uspořádaná.

Mezi klasiku pak patří další součást balíku, Norton Utilities. Jedná se o kolekci "drsňáckých" pomůcek pro řešení různých vážnějších obtíží, z nichž mezi dobře známé patří UnErase Wizard pro záchranu smazaných dat, Norton System Doctor pro průběžnou kontrolu Windows či Norton WinDoctor pro stabilizaci téhož. Jedná se o stabilní, nijak zásadně inovovanou nabídku, takže počítejte s tradičními schopnostmi.

Z drobností na závěr upozorněme na Web Tools, jež dokáží jednak vyčistit nežádoucí cachované soubory, jednak automaticky podržet telefonické internetové připojení. Mezi Extra Features rozhodně nepřehlédněte automatickou kontrolu vaší internetové bezpečnosti.

Shrnuto a sečteno, Norton System Works jsou příjemným řešením pro uživatele, kteří chtějí raději svůj počítač používat, než na něm kutit, a bojí se nenadálých komplikací. Široká nabídka funkcí nabízí poměrně vysokou užitnou hodnotu a skvěle je zpracováno integrované uživatelské rozhraní. Škoda jedné drobnosti: od této verze již nemůžete počítat s českou lokalizací.

Mimochodem, program vyžaduje pro legální využívání aktivaci do 15 dnů. Ujišťuji vás, že si ty dva týdny neužijete, neboť okno s upozorněním na tuto skutečnost na vás číhá všude, takže nakonec tak druhý až třetí den v zájmu vlastního duševního zdraví legálně zakoupený software rezignovaně aktivujete. Norton SystemWorks 2004

K recenzi poskytla firma: Symantec, Bucharova 2, Praha 5

http://www.symantec.cz

Cena: 3 400 Kč (bez DPH)

§§§§§


PC WORLD CD Centrum

Lenka Karlíková

C04P0078

Belarc Advisor 6.1

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.belarc.com

Máte přehled o tom, co se nachází ve vašem počítači? Možná ano, ale těm z vás, kteří chtějí mít všechny informace pohromadě a nevědí, jak na to, určitě pomůže jednoduchá utilita Belarc Advisor. Po velmi snadné instalaci vám poskytne maximálně detailní přehled nejen o hardwaru ve vašem počítači, ale také o aktuálně nainstalovaném softwaru. Po spuštění tohoto programu se v okně internetového prohlížeče zobrazí obsáhlý přehled o hardwarové konfiguraci, zahrnující například informace o diskových jednotkách, řadičích, síťových a grafických adaptérech, typu procesoru a motherboardu, paměťových modulech, CD mechanice, připojených tiskárnách, dále zjistí aktuální verze programů a jejich licence, včetně sériových čísel. Tuto diagnostickou utilitu, jejíž ovládání je víc než jednoduché, ocení také ti s pomalejším počítačem, neboť její nároky jsou minimální.

XnView 1.66

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.xnview.com

Do kategorie freewarových prohlížečů, tzv. viewerů, neodmyslitelně patří jednoduchá utilita XnView. Jako obdobné programy, splňuje i ona základní požadavky uživatelů pro prohlížení, prezentaci a drobnou úpravu obrázků. Umožňuje nastavování kontrastu, světel, barev, filtrů, efektů, fullscreen, slideshow a mnohé další funkce, které si popíšeme dále. XnView je určen především k prohlížení, umí však také konverzi grafických souborů nebo přehrávání multimediálních dat. Má v sobě implementované funkce a množství importních filtrů. Jeho uživatelsky přívětivé prostředí a jednoduché ovládání činí aplikaci vhodnou také pro uživatele, kteří se s grafickými programy teprve seznamují. Základní rozvržení plochy programu si taktéž můžeme zvolit. K ovládání slouží lišta v horní části nebo ikony, umístěné pod ní. Nabídka obsahuje standardní funkce, jako otevření a uložení souborů, nastavení tisku, načtení zdroje, kopírování, přejmenování, informace o otevřeném souboru nebo obrázku, k němuž je možné doplnit popisek. XnView dokáže otevřít soubory formátu AFX, AMI, AVI, BFX, BMP, CPI, DCM, GBR, ISS, PAT, RGB, XAR, ZMF a desítky dalších grafických, filmových a zvukových souborů. Položka Zobrazení mění vzhled obrazovky, tj. zobrazení lišt, vlastnosti sloupců nebo velikost náhledu. Položka Nástroje je svými nabízenými funkcemi nejbohatší. Umožňuje hledání obrázku, snímání obrazovky, kdy lze snímat plochu, aktivní okno nebo celé okno, nastavení vlastností prezentace, dávkovou konverzi, kdy máme k dispozici i pokročilé operace, jako konverzi do barev, oříznutí, nastavení DPI, barevné vyvážení, detekci hran, zaostření, přidání šumu, solarizaci nebo záměnu komponentů. V neposlední řadě je součástí aplikace bezztrátová JPEG transformace, dávkové přejmenování, sekvenční konverze, tvorba panoramatického obrázku, vytvoření náhledů, tvorba kompilace pro vypalování nebo vytvoření seznamu souborů v poznámkovém bloku. XnView mohou bez problému používat i ti, jimž je angličtina vzdálená, neboť program po instalaci rozpozná používanou verzi OS a sám se přepne do jednoho ze 40 podporovaných jazykových rozhraní.

Rodokmen 1.0.13

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.rodokmen.webzdarma.cz/index1.htm

Kdo by neznal rozvětvené stromy, jimiž se honosí kroniky téměř všech českých rodů. Jsou bohaté nejen ztvárněním, ale také svým obsahem. Ale zkuste nyní najít někoho, kdo by si doma vytvářel podobné záznamy o své rodině. Asi byste hledali marně. S programem Rodokmen však pro vás bude hračkou vytvořit během několika okamžiků přehlednou charakteristiku svých příbuzných a předků. Ovládání databáze je velmi jednoduché. Stačí jen doplňovat informace, a program již sám provede vámi zvolené zobrazení zadaných údajů. K osobám lze vložit základní údaje, jako je jméno, příjmení, povolání, datum svatby, vzdělání, bydliště a také další doplňující informace, jež zahrnují národnost, státní příslušnost, telefon, e-mail, nebo dokonce vyznání. K jednotlivým osobám lze taktéž vložit fotku ve formátu JPG, zvukový záznam (WAV) nebo doplňující texty. Do své databáze tak můžete zahrnout libovolný počet záznamů osob. Pomocí aplikace lze poté zjistit příbuzenské vztahy. Vyhledání sourozenců, bratranců a sestřenic, švagrových, zeťů a snach je otázkou jednoho kliknutí myší. Rodokmen se dá v konečné fázi zobrazit jako vývod z předků, agnátní vývod, čili po meči, nebo jako rozrod kmene. Dalšími funkcemi tohoto programu jsou zobrazení údajů jako formulář, který lze dále vytisknout, jako HTML stránku, nebo v neposlední řadě kalendář výročí, jenž nás upozorní na důležitá data. Program se ovládá pomocí položek v hlavní liště nebo ikonami pod ní umístěnými. Protože se podle autora aplikace Rodokmen nachází ve vývoji, nenalezneme u ní nápovědu, což mohou někteří uživatelé hodnotit jako výrazný nedostatek. Ti, kteří však mají nějaké dotazy, mohu odkázat na domovskou stránku Rodokmenu, kde jsou otázky týkající se nedostatků zodpovězeny. Po vlastní zkušenosti však musím program vřele doporučit všem těm, kdo si chtějí utřídit informace o své rodině a příbuzenstvu, a nehledají náročnou databázi.

Tělesa 1.4

Licence: shareware (registrace 100 Kč)

Domovská stránka: http://www.vlasta.webzdarma.cz

Matematické vzorečky pro někoho z nás byly noční můrou, pro jiné zase způsobem, jak trávit volný čas. A pokud jste zrovna nepatřili nebo nepatříte mezi ty, jež je mají všechny v hlavě, určitě oceníte jednoduchou utilitku s názvem Tělesa, která snadno a rychle vypočítá jednoduché matematické operace. Aplikace podporuje 10 typů těles kvádr, krychle, koule, kužel a komolý kužel, válec, vrchlík, dva typy hranolů, pět typů jehlanů a čtyři typy komolých jehlanů. U všech vyjmenovaných můžeme tedy získat výpočet povrchu a objemu jednoduchým zadáním veličin potřebných pro výsledek. Výpočet probíhá vždy automaticky v průběhu zadávání. Není tedy nutné klikat na další tlačítko, jež by potvrzovalo vložené údaje. Výsledek je možné kopírovat do schránky. Tuto volbu si vybereme, pokud na něj klikneme pravým tlačítkem myši. V programu lze taktéž nastavit implicitní přesnost, v rozmezí 0-14 desetinných míst, a implicitní formát, buď jako automatický nebo dekadický. Je nutno také dodat, že v aplikaci jsou všechna tělesa pravidelná. Uživatelé, kteří budou používat neregistrovanou verzi, budou ochuzeni o soupis všech vzorečků, jež by posléze mohli používat pro manuální výpočty nebo jako taháky.

Kutilem ve Windows

Lenka Karlíková

Přenos dat přes internet je nedílnou součástí práce nejen profesionálů programátorů, grafiků a mnohých dalších, ale také začínajících uživatelů. Programů, jež se týkají této oblasti, je však nepřeberné množství. Proto jsme pro vás v tomto čísle vybrali malou ukázku. Aplikace WinSCP umožňuje přenos souborů mezi lokálním a vzdáleným počítačem, pro stahování větších souborů je potom určen program Star Downloader a pro velmi oblíbené vyhledávání písniček a filmů slouží Morpheus.

WinSCP 3.5.204

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.winscp.sourceforge.net/cze/

WinSCP je SFTP (SSH File Transfer Protocol) a SCP (Secure Copy Protocol) klient pro Windows, jenž je určen pro přenos souborů mezi lokálním a vzdáleným počítačem, přičemž používá SSH 2 (Secure Shell). Mezi jeho základní funkce patří především bezpečné kopírování, přesouvání a přejmenovávání souborů, vytváření zástupců nebo změna přístupových práv a skupiny. Pracovní prostředí je svým vzhledem založeno na známém Norton Commanderu, jehož podoba je také jedním z volitelných uživatelských prostředí. V levém okně zobrazuje lokální a v pravém vzdálený adresář. Druhé prostředí je podobné Průzkumníku Windows, kdy je zobrazen jen vzdálený adresář. Soubory poté přesouváme zadáním cílového adresáře nebo metodou drag&drop. Vzhledem k tomu, že se daná aplikace velmi rychle vyvíjí, můžeme se u ní setkat často s mnohými novinkami, jež zpříjemňují její používání. V poslední verzi jsou to například synchronizace výše jmenovaných adresářů, nová volba "ukládat změny adresáře do cache", změna používání operačních masek, zobrazování doby přenosu nebo zobrazení okna s informacemi o protokolu a serveru. Používání WinSCP může být pro začínající uživatele zpočátku obtížné. Po instalaci dostaneme okno s několika položkami, které je nutné vyplnit pro zdárné připojení. Uvedeme jméno serveru, uživatelské jméno, heslo, číslo portu, přenosový protokol, soubor se soukromým klíčem, nastavení komprese, shell, interval mezi obnovováním spojení posíláním prázdných paketů a preferovaný šifrovací algoritmus. Tím si vytvoříme spojení, které můžeme nadále používat. Poté se již stačí připojit. K autentizaci je možné použít veřejný klíč RSA nebo DSA. Dále jsou podporovány autentizace TIC, Cryptocard a Keyboard-interactive. Všechny údaje o připojení jsou paralelně ukládány do registru Windows. Součástí WinSCP je také editor textových souborů, obsahující základní funkce pro práci se schránkou, vyhledávání textu aj.

Morpheus 4.0 beta

Licence: adware

Domovská stránka: http://www.morpheus.com

Pojem peer-to-peer (P2P) neodmyslitelně patří k internetu, i když k jeho výraznému rozmachu došlo až v devadesátých letech minulého století. Kdo by si nepamatoval rozruch okolo sdílení a stahování MP3, jenž se strhl kolem dnes již neexistujícího programu Napster. P2P je založeno na propojení řady uživatelů, kteří mají přístup ke všem sdíleným souborů. Na tomto principu je taktéž vystavěn Morpheus. Tedy je již na vás, co máte ve složce určené pro sdílení. Původně byl Morpheus, jenž je jedním z nejlepších klientů vylepšené sítě Gnutella, založen na FastTrack síti. Nejen z finančních problémů však docházelo k jeho úpadku. Avšak nyní již mají uživatelé k dispozici verze, které jsou velmi povedené. Neobsahují téměř žádný spyware, pro chod je však nutné mít Java Time Library. Rozhodně se z nich také asi nebudou radovat majitelé pomalejších počítačů, neboť jsou náročné na paměť i procesor. Pomocí aplikace můžeme tedy sdílet různé typy souborů hudbu, fotky, video, hry nebo dokumenty v sítích eDonkey, zmiňované Gnutelle, LimeWire, G2, NEOnet a další. Součástí Morphea jsou dále také integrovaný přehrávač a správce médií nebo chat. K dispozici jsou pro uživatele rovněž různé filtry, antivirová ochrana nebo možnost kontroly nad stahovanými daty. Vytváření playlistů, automatické navázání přerušeného stahování nebo vyhledání jiného zdroje, jsou samozřejmostí.

Star Downloader 1.50

Licence: trialware (registrace 9,95 USD)

Domovská stránka: http:://www.stardownloader.com

Stahování souborů je nezbytnou součástí práce s počítačem. A každý, kdo stahuje větší soubory, rád upřednostní spolehlivý download manager. Začínající uživatelé zkouší různé programy, které by jim urychlily dobu stahování, a ti zkušenější již mají své oblíbené produkty, na něž nedají dopustit. Star Downloader se může zařadit do řady velmi oblíbených, i když jej výrazně omezuje ten fakt, že se nejedná o freeware. Každopádně dříve, než se rozhodnete jej zavrhnout právě kvůli poplatku za registraci, vyzkoušejte trial verzi. Ta vás určitě přesvědčí o kvalitách tohoto programu, jenž stahovaný soubor nejprve rozdělí na menší části (segment) a ty pak stahuje najednou. Díky tomu je tak využito celé pásmo připojení, což je velmi výhodné nejen pro modemáře. Star Downloader dále dokáže napojovat přerušené soubory. V případě přetížené linky aplikace nalezne díky funkci FTPSearch jiné dostupné místo se stejným souborem, a začne jej stahovat odsud. Uživatel si samozřejmě může načasovat zahájení stahování na určitý den nebo hodinu. Poněvadž lze nastavit propojení programu s antivirem, jsou také soubory testovány na přítomnost viru. Star Downloader existuje v několika jazykových mutacích, mezi nimiž najdeme i češtinu. Taktéž neobsahuje spyware nebo reklamní proužky.

Nebojte se vyzkoušet

Martin Koníček

Pokud jste si mysleli, že Poznámkový blok je nejlepší editor pro psaní webových stránek a programování, tak vás mile překvapíme. Máme tu totiž jEdit, který podporuje spoustu standardních i nestandardních funkcí. WackGet zase slouží ke stahování větších souborů z webových i FTP serverů a navíc podporuje integraci v prohlížeči Internet Explorer. Nakonec zamíříme do systémových utilit, jako je český souborový manažer Servant Salamander. Ten je schopen hravě konkurovat i takový velikánům, jako je Total Commander.

jEdit 4.2 pre 8

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.jedit.org

Jestliže vám na editování a správu vašich textových souborů nestačí Poznámkový blok, tak teď určitě zpozorněte. Editor, který vám nyní představíme, patří k nejkomplexnějším a je podporován většinou používaných operačních systémů. Při popisu programu jsme se zaměřili na funkce, jež se nám zdáli zajímavé a užitečné. Vlastní instalace probíhá pomocí javovského instalátoru, a vyžaduje tedy mít na počítači přítomnou platformu J2SE. Právě díky ní je zajištěna funkčnost programu pod různými operačními systémy. Instalace produktu pod Windows probíhá bez sebemenších problémů. Po ní již stačí pouze poklepat na soubor jedit.jar, a editor se začne načítat. I na dnešním výkonném počítači mi trvalo spuštění aplikace přibližně pět sekund, ale další práce už byla stejně rychlá jako jsme zvyklí u "konkurence".

U dnešních textových editorů je již běžným standardem, že v jednom spuštěném programu můžete otevřít více oken s kódem. Příjemnou drobností je automatické otevírání naposledy editovaných souborů. Pokud však někomu nevyhovuje, lze ji jednoduše deaktivovat.

Program jEdit je mimo jiné vhodný pro editování zdrojových kódů. Všechny potřebné funkce fungují již při první spuštění. Samozřejmostí je automatické zvýrazňování textu a podpora velkého množství znakových sad (například Windows-1250, ISO8859-2 a dokonce i UTF8).

Hlavní předností editoru jsou ale především zásuvné moduly. S jejich pomocí totiž můžete jEdit postupně rozšiřovat o funkce, které zrovna potřebujete. Jistě vás potěší, že instalace nových modulů je velice přehledná a jednoduchá. Stačí vybrat ty, jež chcete začít používat, a kliknout na tlačítko "Install". Moduly se sami stáhnou z webových stránek tvůrce softwaru, poté se nainstalují a za chodu aktivují. Přestože se jedná o volně šiřitelný program, je vám k dispozici opravdu slušné množství doplňků, které vám umožní například i připojení k souborovým systémům přes FTP, SSH apod. Bez povšimnutí nemůžeme ponechat ani nástroj "Incremental search", s jehož pomocí můžete snadno využívat i funkce, u kterých neznáte přesnou strukturu. jEdit je opravdu velice kvalitní editor, jenž vyhoví i představám náročnějších uživatelů. Díky jeho řešení ovšem počítejte s tím, že jej musíte na svém počítači nechat nějaký ten týden "zabydlet", abyste se s ním sžili a mohli jej opravdu naplno využít.

WackGet 1.2.2

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.millweed.com/projects/wackget/

Většina dnešních internetových prohlížečů příliš dobře nezvládá stahování souborů z webu. Pokud například chcete stáhnout soubor o velikosti 80 MB a v polovině jeho přenosu vám stahování z nějakého důvodu "spadne", budete muset znovu přenášet celou jeho kapacitu. Pro odstranění těchto nedostatků firmy vyvinuly podpůrné nástroje, jako jsou například Getright nebo Flashget. Ty mají zvýšit spolehlivost a rychlost stahování vámi zvoleného souboru. Tyto a jim podobné aplikace však zpravidla trpí obvyklým neduhem. Buď jsou dostupné pouze za nemalý finanční obnos (tzn. jedná se o komerční produkty), nebo jsou pro běžného uživatele příliš složité a robustní.

Program WackGet se ovšem snaží jít jinou cestou. Jedná se o malou aplikaci (140 KB), kterou stačí pouze rozbalit ze zazipovaného souboru. Potom ji můžete ihned začít používat. Na první pohled neoplývá nějakými speciálními vlastnostmi umožňuje pouze to nejzákladnější, co uživatel potřebuje. Nicméně to je zrovna to, co se od ní očekává. Nechybí samozřejmě ty nejdůležitější funkce integrace do prohlížeče Internet Explorer, správa front pro stahování souborů, a hlavně navázání stahování v místě přerušení.

Spolu s tímto produktem získáte také konzolový nástroj wget (známý zejména ze světa Linuxu), jenž vám umožní stahovat nejen samostatné soubory, ale i komplet celé weby.

Servant Salamander 2.5 beta 3

Licence: shareware 30 dní, potom 650 Kč

Domovská stránka: http://www.altap.cz

Mysleli jste si, že je nemožné se vyznat v gigabajtech dat na vašem pevném disku? Revoluční souborový manažer Servant Salamander, který obsahuje spoustu zajímavých funkcí, vás z tohoto omylu velmi rychle vyvede. Nyní se pokusíme stručně probrat všemi vlastnostmi tohoto zajímavého produktu.

V první fázi jeho prohlídky zkušenější uživatelé zjistí, že se jedná o klon aplikace Norton Commander. Jde tedy o program obsahující dva panely s výpisem souborů, mezi kterými je možné jednotlivé soubory libovolně kopírovat či přesouvat. Pravděpodobně již víte, že v každém panelu můžete mít zobrazeny nejen rozdílné adresáře, ale i rozdílné disky. Mezi nimi se dá rychle přepínat zkratkou SHIFT + písmeno disku. Tento trik na urychlení práce samozřejmě není jediný. Pokud si tedy podrobně přečtete manuál k aplikaci, zjistíte, že podobných příjemných vlastností obsahuje produkt daleko více. Toto je však jen začátek. Pro práci s různými typy souborů zde najdete opravdu velké množství plug-inů, které se starají o jejich správné zobrazení. Po delším používání zjistíte, že Servant Salamander již není pouhým souborovým manažerem, ale spíše nenápadným pomocníkem umožňujícím efektivně pracovat snad se všemi typy souborů na vašem pevném disku. Pro některé uživatele může být možná až příliš komplikovaný, neboť velké množství poskytovaných funkcí bývá začátečníkům lehce naobtíž. Rozhodně není na škodu nejprve začít s využíváním jen těch základních, a teprve po jejich zvládnutí si přibrat další.

Daxtars Shutdown Timer 1.0.3

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.daxtar.de/download/shutdown.html

Shutdown Timer je užitečná utilita, která využívá výhody běžně používaných ATX zdrojů a základních desek. Díky jejich konstrukci umožňuje vypnout nebo restartovat váš počítač v nastavenou dobu, popřípadě po uplynutí nastaveného času. Tuto možnost často využívá nejeden "stahovač dat" z internetu a posluchač hudby před spánkem. Nalezla však uplatnění i u majitelů různých serverů, kteří chtějí zajistit chod svých počítačů pouze v určitých hodinách. V případě, že chcete mít počítač spuštěn například od 8:00 ráno do 20:00 večer, je samozřejmě nezbytné nejen vlastnit tuto utilitu, ale také nastavit budík v BIOSu, který váš počítač v předdefinovaném čase zapne.

Jedná se tedy o malý a šikovný volně šiřitelný nástroj pro vypínání počítače. K jeho úplné dokonalosti chybí snad už jen možnost ovládání na dálku, která by mnoha uživatelům jistě přišla vhod.

§§§§§


Domácí architekt

Pavel Tůma

C04P0077

Chcete si zrekonstruovat koupelnu, celý byt nebo rovnou postavit dům, a nejste zrovna profesionální architekt disponující drahými programy pro stavební návrhy a modelaci 3D objektů? A chcete takovému profesionálovi předložit alespoň hrubý náčrtek toho, jak by prováděné změny měly vypadat? Pak byste si architektovu práci mohli vyzkoušet na vlastní kůži a zpracovat pár návrhů ještě předtím, než si půjdete promluvit s někým, kdo vlastní práce zrealizuje. Programové vybavení, které vám s tím pomůže, se jmenuje 3D Architekt a na český trh ho přináší firma Terasoft.

Pokud jste alespoň trochu počítačově gramotní, umíte ovládat myš, metr a jste schopni přemýšlet ve třech rozměrech, pak s ovládáním a kreslením (pardon, rýsováním) nebudete mít problémy. Místo tužky a pravítka však vystačíte pouze se svým polohovacím zařízením. Hned po prvním spuštěním programu se na obrazovce zorientujete a brzy zjistíte, na co jsou všechna ta tlačítka na horní a levé liště. Podle ikonek je to celkem snadné rozlišit. Buď budete stavět zeď, sloupy, schody a střechu, nebo se pustíte do bourání zdí, na jejichž místo pak přijdou okna nebo dveře. Pokud byste rádi rozestavěli i nábytek, pak ani to není problém. Pod všemi tlačítky máte na výběr z několika tvarů a variant, takže třeba dveře mohou mít jedno nebo dvě křídla, mohou být prosklené nahoře nebo celé, rozlišeny jsou i na vstupní nebo striktně vnitřní typy. Navíc je možné nastavit požadovanou výšku, šířku i to, jestli budou s prahem či nikoli. Podobně široký výběr je i u ostatních stavebních prvků. Všechna tato práce probíhá stejně jako na papíře ve 2D. Když je všechno na svém místě, nastává čas na procházku po zrekonstruovaném bytě nebo třeba garáži. Jednoduše nastavíte počáteční pozici kamery, a rázem se octnete ve trojrozměrném světě. Tam se můžete pohybovat bez omezení a prohlédnout si tak ze všech možných úhlů všechny provedené úpravy jak zevnitř, tak zvenčí. Velikosti stavby se meze nekladou, a pokud si troufnete, můžete postavit třeba mrakodrap.

I když k navržení celého domu budete potřebovat aspoň nějaké základní povědomí z oblasti architektury a stavebnictví, pokud opravdu toužíte jen po probourání jedné zdi nebo posunutí okna, mohli byste to zvládnout. A jestli máte doma manželku, která každý rok přestavuje nábytek jen proto, aby viděla jak by to vypadalo, kupte jí tenhle program. Pak si bude se skříněmi hrát jenom na počítači, a nebude plýtvat vašimi silami a nepoškrábete parkety.

Domácí architekt

Producent: Terasoft, http://www.terasoft.cz

Žánr: domácí architekt

Jazyk: český

OS: 9x a vyšší

Cena: 999 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN Věšínova 5, 100 00 Praha 10, http://www.ben.cz

§§§§§


Dědeček automobil

Pavel Tůma

Dnes už si snad život bez našich čtyřkolých miláčků neumíme ani představit. Je to s podivem, ale auta, auťáky a fára tu s námi nejsou odjakživa. Kdosi je musel na začátku 20. století vymyslet, postavit a poprvé rozpohybovat. A právě o prvopočátcích motorismu, automobilovém závodění a o tom, jak Češi drželi krok se světem a svět se snažil držet krok s nimi, pojednává proslulá kniha Adolfa Branalda Dědeček automobil. Ne, nespletli jste si rubriku. Jste pořád mezi stříbrnými kotouči. Nové vydání tohoto díla k nám totiž přichází na CD-ROMu a je plně multimediální.

Už při nakupování vás asi překvapí velikost a váha balení, ve kterém si CD ponesete domů. Po rozbalení vše hned pochopíte. Součástí balení jsou totiž také čisté, po straně perforované, listy papíru podivného formátu, připravené k tisku. Sice vás to asi bude stát dost času, inkoustu nebo toneru, ale celou knihu i s ilustracemi si můžete vytisknout a vložit do přiloženého originálního přebalu. Tisknout budete ze souboru PDF, a to buď jednonebo oboustranně. Tady ale samozřejmě multimedialita nekončí, spíš teprve začíná. Kromě elektronické knihy, ze které můžete udělat papírovou, obsahuje CD také její audiopodobu. V deseti souborech ve formátu MP3 se skrývá deset hodin mluveného slova. Příběh namluvil svým nezaměnitelným hlasem pan Radovan Lukavský, takže poslech je opravdu příjemný a navíc si nemusíte kazit oči zíráním na monitor.

Jak už jsem zmínil výše, text doprovázejí originální ilustrace Kamila Lhotáka. Desítky těchto obrázků pak najdete i ve fotogalerii hned vedle historických fotografií historických vozidel Škoda či chcete-li Laurin & Klement. Přehled začíná modelem 110 z roku 1925 a končí vozidlem Škoda 450 Roadster z roku 1957. Kromě toho, že si všechny fotky a ilustrace můžete vytisknout, je možné si z nich také jednoduše vytvořit kalendář (až do roku 2013) ve formátu A4 nebo A5. V galerii najdete navíc 50 let staré 3D fotografie.

Takže to máme text, audio, obrázky... Ještě tady chybí nějaké to video. Ne, nechybí. Pod položkou Film o filmu se skrývá barevný dokument Adolfa Branalda o černobílém filmu Alfréda Radoka z padesátých let. Tak, a multimédia jsou kompletní. Mezi bonusy si pak ještě zahrajete tzv. "šibenici" (hádání slov prostřednictvím doplňování písmen), inspirovanou příběhem prvních závodníků.

Kniha Dědeček automobil patří k tomu nejlepšímu, co naše literatura nabízí. Představuje spojení literatury faktů a lidských příběhů, a proto si myslím, že by rozhodně neměla chybět v knihovnách všech pánů a kluků od tří do devadesáti devíti let.

Dědeček automobil

Producent: DTP Studio

Žánr: multimediální kniha

Jazyk: český

OS: Windows 95/98/ME/2000/NT/XP

Cena: 399 Kč vč. DPH (při objednávce on-line)

K recenzi poskytla firma: DTP Studio U Dubu 92, Praha 4, http://www.dtpstudio.cz

§§§§§


Přehled platných předpisů České republiky

Pavel Tůma

Pracujete často se zákony a již se vám stalo, že jste nebyli schopni hledaný předpis najít? Pak by vám mohl pomoci právě Přehled platných předpisů České republiky firmy Final. Databáze obsahuje chronologický a věcný přehled platných předpisů publikovaných ve Sbírce zákonů, Sbírce mezinárodních smluv a Finančním zpravodaji MF Věstníku ČNB od roku 1945 do současnosti. Hned na začátku vás však musím upozornit, že plné znění zákonů a předpisů budete hledat marně. Opravdu se jedná pouze o přehled, což znamená, že dostanete "jen" jakýsi jejich seznam.

Pokud by se vám takováto databáze hodila, můžete si vybrat hned ze dvou způsobů nákupu. Databáze je prodávána v kompaktním balení nebo prostřednictvím internetu. Základní sada kompaktního balení jako oprávnění pro jednoho koncového uživatele. Oprávnění je samozřejmě možné zvýšit na jakýkoliv počet, přičemž se s narůstajícím počtem samozřejmě snižuje cena. A teď něco k práci s databází. Při instalaci si můžete vybrat ze 4 typů databáze a nainstalovat třeba jen jednu nebo všechny najednou. Samozřejmostí u takovéhoto produktu je možnost instalace nejen na lokální počítač, ale i na síťový server. Jakou verzi zvolíte, je pouze na vašem uvážení a oblibě daných prostředí. Na výběr máte WinHelp verzi, HTMLHelp provedení, internetovou nebo verzi Intranet Server. Všechny jsou pravidelně aktualizovány nejméně jednou měsíčně (internetová verze až 3x týdně). Standardní databáze je navíc s tou internetovou svázána pomocí inteligentních tlačítek, která umožňují rychlé stažení aktuálních dat z internetu. Každá strana zahrnuje identifikaci s uvedením data poslední revize a její aktuální obsah je možné porovnat s obsahem internetové verze stisknutím jediného tlačítka.

Ať už si vyberete jakékoli provedení, vždy najdete to, co potřebujete. Všechny zákony, předpisy (a jejich úpravy) nebo mezinárodní smlouvy jsou přehledně upořádány podle roku, kdy vešly v platnost nebo podle abecedy. Pro větší uživatelský komfort je u většiny položek připojen ještě hypertextový odkaz na související témata, a pokud ani pak nenajdete to, co jste hledali, možná pomůže fulltextový vyhledávač. Přehled platných předpisů najdete i na CD-ROMu Financial Office 9, o které jste si mohli přečíst v minulém čísle našeho časopisu.

Přehled platných předpisů

České republiky, verze 6

Producent: Final, s. r. o.

Žánr: přehled právních předpisů

Jazyk: český

OS: Windows 98/ME/NT/XP, UNIX, Mac OS

Cena: 3 990 Kč vč. DPH za 1 oprávnění

K recenzi poskytla firma: Final, s. r. o., K Václavce 5, 148 00 Praha 4 http://www.final.cz

§§§§§


Web snadno, rychle a zdarma

Pavel Tůma

Společnost Špidla Data Processing už je jistě všem našim čtenářům dostatečně známá. Specializuje se na výběry sharewarových a freewarových programů, jejichž recenze čas od času najdou své místo i na stránkách stříbrných kotoučů. Na většině takovýchto disků najdete mix programů, které jsou zadarmo, ale i takových, za které je nutno zaplatit, pokud požadujete plnou funkčnost. CD-ROM nazvaný Tvorba dobrého webu však jednoduše z řady těchto produktů viditelně vybočuje. Je totiž z edice freeware.cz, což zaručuje, že všechny programy, které naleznete po vložení disku do mechaniky, budou fungovat bez nutnosti registrace a bez časových i jiných omezení.

Mezi našimi čtenáři se jistě najde spousta takových, kteří se ještě nikdy nepokusili vytvořit svoji internetovou stránku, nebo chcete-li web. Důvody jsou různé. Neznalost jazyka HTML či XML, chybějící editor, nebo třeba nemožnost najít nějaký ten editor odpovídající všem požadavkům uživatele. Tyto problémy však dokáží programy obsažené na tomto CD-ROMu odstranit. Je jich celkem 230 a jsou rozděleny do několika logických skupin hlavně kvůli přehlednosti. Právě pro ty, kdo ještě v některém z jazyků potřebných pro tvorbu webu tápou, jsou připraveny WYSIWYG (What You See Is What You Get) editory, v nichž vytvoříte stránku jen pomocí myši, kterou přetáhnete požadované objekty na libovolné místo bez nutnosti jakéhokoli programování. Ovšem i pokročilí si přijdou na své a najdou si nějaký nástroj na implementace PHP, Java skriptů, kaskádových stylů nebo různých speciálních efektů. Kdo by chtěl publikovat na internetu své digitální fotografie, ten jistě využije některý z mnoha programů pro stavbu obrazových galerií. Proč to dělat složitě, když to jde jednoduše? Pokud byste chtěli zabodovat u internetových vyhledávačů, poohlédněte se v kategorii Metatagy, a jestli chcete zpřístupnit svůj web i uživatelům mobilních telefonů, zkuste to s nástroji pro Wap.

Pro většinu činností, které jsou s vytvářením a správou internetových stránek spojeny, tu najdete odpovídající nástroje. Jistěže všechny nejsou na špičkové úrovni, i když i takové se tu najdou. Na rozdíl od svých lépe vybavených a mnohdy hezčích profesionálních kolegů však mají jednu obrovskou výhodu jsou zcela zdarma.

Tvorba webu

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o., http://www.spidla.cz

Žánr: soubor programů pro práci s weby

Jazyk: český

OS: 9x a vyšší

Cena: 459 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10, http://www.ben.cz

§§§§§


Třetí oko

Pavel Tůma

Z názvu by to mohlo vypadat, že vás budu chtít donutit k operaci, při které by vám chirurgové přidali ještě jeden zrakový orgán, a to nejlépe na temeno hlavy, abyste viděli i za sebe. O nic takového se však nejedná. Na stránkách našeho časopisu už jste se mohli setkat s knihami z edice Oko, které byly díky pokrokovosti nakladatelství Albatros převedeny do elektronické podoby. Jedná se již o třetí vydání, jež přináší dalších dvanáct knih z této známé série, a dohromady tak na třech CD-ROMech vyšlo 36 publikací.

A které knihy vám padnou do oka tentokrát? Lektvary budete moci uvařit díky Našim jedovatým rostlinám, stromy v hvozdech České republiky budete poznávat díky knize Náš les, pod zemí se zase vyznáte díky Našemu nerostnému bohatství, historii vlakové dopravy poznáte ve Světě na kolejích a po mořích a řekách se poplavíte Loděmi včera, dnes a zítra. Odkud a jak se bere energie, se dozvíte ze stejnojmenné publikace, na hvězdné obloze se zorientujete po prostudování Našich souhvězdí, naučíte se hrát na běžné i roztodivné Hudební nástroje, zjistíte Jak rostliny cestují, a na výpravách do přírody se vždycky hodí Malá tábornická encyklopedie. Pod stanem se stejně jako doma musí něco jíst, a proč ostatním nepřipravit překvapení díky knížce Dnes vařím já? A nakonec je tu něco pro všechny zručné a trpělivé, kteří rádi staví papírové modely a to nejraději z Divotvorných krabiček, tedy z krabiček od sirek i sirek samotných. Všechny tyto knihy jsou zabaleny do jedné DVD krabičky na jednom CD-ROMu a obsahují všechny informace společně s obrázky, přesně jako jejich papírové předlohy. Zde je však přítomno pár nástrojů, které vám čtení jaksepatří zpříjemní. Knihy jsou ve formátu PDF a vy tak můžete využívat všech vymožeností jako je tisk nebo fulltextové vyhledávání, které přináší např. Adobe Acrobat Reader. Kromě těchto funkcí je tu přehledný rejstřík s odkazy, a když se s texty dostatečně seznámíte a budete si chtít své vědomosti ověřit, můžete tak učinit díky přiloženým kvízům. U těch je sice jednoduchým způsobem řešeno ovládání (stiskem příslušného písmenka vyberete správnou možnost), ale co se obsahu týče, ten už vyžaduje jisté znalosti.

Jestliže vlastníte oba předchozí díly, pak jistě víte co vás čeká, a určitě si koupíte i tento titul. Vám ostatním ho mohu též vřele doporučit, pokud tedy nemáte raději běžné knihy, které však v současné době budete shánět jen těžko.

12x OKO do třetice

Producent: Nakladatelství Albatros, http://www.albatros.cz

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/NT/2000/XP

Cena: 595 Kč

K recenzi poskytla firma: BEN Věšínova 5, 100 00 Praha 10, http://www.ben.cz

§§§§§

$$$$$


Hardware


Fotky z inkoustu I.

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

C04P0124

V tematickém celku, který jsme pro vás připravili, se můžete seznámit s novými fototiskárnami na našem trhu. V době uzávěrky přihlášek do testu jsme mohli podtrhnout konečný účet: ke vzájemnému srovnání jsme získali 8 produktů společností Canon, Epson a HP, jejichž pořizovací cena se pohybovala mezi 3 a 12 tisíci Kč včetně DPH.

Co je fototiskárna?

Co je vlastně fototiskárna a jak se liší od běžné kancelářské tiskárny? Fototiskárna je zařízení určené pro přímý tisk digitálních snímků a může proto buď komunikovat s připojeným fotoaparátem, nebo nabízí vestavěnou čtečku pro paměťové karty ditigálních fotoaparátů. Při práci s fototiskárnou nemusí uživatel zapínat počítač, zařízení je totiž ovládáno buď pomocí připojeného fotoaparátu, nebo pomocí panelu s tlačítky a displejem. Fototiskárny většinou pro tisk používají větší počet barev, mohou proto namíchat více barevných kombinací a zajistit tak kvalitnější obrázky. Přesvědčili jsme se, že levné tiskárny dokážou vytisknout na kvalitní lesklé fotopapíry výborně vypadající fotografie, většinou k tomu ale potřebují delší dobu. Dražší výrobky zpravidla tisknou rychleji, kromě toho nabízejí spoustu doplňkových funkcí. Monochromatický řádkový nebo grafický displej spolupracuje se čtečkou paměťových karet, informuje o počtu snímků na kartě, nabídne indexový tisk, z něhož si obsluha vybírá obrázky k dalšímu zpracování. Tiskárny s displejem proto mohou i bez připojení k počítači zhotovit zvolené snímky v jedné nebo více kopiích, nebo nabídnou výtisk několika obrázků na jeden list papíru. Nezáleží přitom na pořadí obrázků, protože mohou vytisknout všechny snímky v určitém rozsahu (např. 12-27) nebo jen vybrané digitální fotografie (třeba 1, 4, 9 a 25). Tiskárny s barevným náhledovým displejem uživateli zprostředkují pohodlnější práci s obrázky na paměťové kartě, protože přímo ukazují snímky, které budou tištěny.

Více barev pro lepší obrázky

Fototiskárny kombinují více barev, a mohou proto vytvořit větší barevné spektrum. Je dobré připomenout, že rozdíly mezi čtyřbarevným (CMYK) a šesti(CMYcmk) či vícebarevným inkoustovým tiskem je patrný zejména u tělových barev a teplejších odstínů. Méně rozdílů spatříme při porovnání chladnějších částí spektra, například u zelenomodré scény. Použití širšího barevného gamutu ale nemusí vyhovovat všem. Řada uživatelů upřednostňuje ostřejší a kontrastnější barvy, a proto jim čtyřbarevný systém stačí. K vytištění barevných obrázků tak mohou použít běžné kancelářské tiskárny, které sice nenabízejí přímou komunikaci s fotoaparátem, ale bez problémů zvládnou tisk snímků uložených v počítači.

I černá a bílá jsou barvy

Většina minulých testů v našem časopise byla zaměřena jen na barevný tisk fotografií a barevný nebo černobílý tisk kancelářských dokumentů. Tentokrát jsme pozornost věnovali i zhotovení černobílých snímků na speciální fotopapíry. Tisk obrázků v šedé škále sice není tolik rozšířen jako využití všech barev, má však velmi důležité místo v práci fotografů i grafiků. Tuto skupinu lidí snad potěší, že černobílému tisku věnují výrobci velkou pozornost. Příkladem mohou být tiskárny HP, které mohou volitelně pracovat s novým zásobníkem s oddělenou černou, světle šedou a tmavě šedou. Při jeho použití není třeba odstíny šedé nahrazovat barevným soutiskem, a zpracovaný výtisk je proto kvalitnější. To platí zejména pro tiskárny HP, které se čtyřmi nebo šesti inkousty tisknou černobílé snímky s barevným posunem do modrofialových odstínů, ale s novou cartridgí jen těžko hledají konkurenci na trhu.

Jak jsme testovali

Fototiskárny pracují nejlépe s lesklými nebo matnými fotopapíry, a proto jsme většinu obrázků zpracovali právě na tato média. Zajímala nás doba tisku čb. portrétu a barevného snímku 10 x 15 cm ve vysoké kvalitě i v maximálním dostupném hardwarovém rozlišení, tiskli jsme celostránkový rastrový obrázek na list formátu A4 a na stejný formát jsme následně umístili 4 snímky 9 x 13 cm. Majitel fototiskárny ji možná použije i pro občasný tisk textového dokumentu, test jsme proto doplnili i těmito úlohami. Pozornost jsme věnovali také době, kterou tiskárna potřebuje na zhotovení indexu snímků z paměťové karty. Vyzkoušeli jsme i rychlost ukládání obrázků z karty na disk počítače. Zařízení jsme postupně připojovali k počítači značky Vahal s Pentiem 4 na 3,O6 MHz a s 512 MB operační paměti, na kterém byl nainstalován operační systém Windows XP Professional. Přenos snímků z paměťové karty do počítače probíhal vždy po restartu, abychom zamezili vlivu uložení snímků do vyrovnávací paměti PC. Technické údaje a naměřené časy jednotlivých výtisků jsou uvedeny v tabulce.

Canon BubbleJet i455

Cena vč. DPH: 3 390 Kč

Canon BubbleJet i455 je tiskárna s vysokou rychlostí opakování 18 černobílých nebo 12 barevných stran za minutu a maximálním rozlišením 4 800 x 1 200 dpi. Tisková hlava je odnímatelná, ale nepatří mezi výměnné části, jelikož by měla vydržet po celou dobu životnosti tiskárny. Nese v sobě samostatný zásobník černého inkoustu a druhý zásobník s azurovou, purpurovou a žlutou barvou, při práci dávkuje inkoust do kapek o objemu 2 pl. Pro uložení médií je připraven zadní šikmý podavač na 100 listů, potištěné papíry vystupují na přední výklopnou přihrádku pro 50 výtisků. Tiskárna je vybavena dvěma USB porty, první slouží ke komunikaci s počítačem a druhý je připraven k připojení digitálního fotoaparátu s podporou technologie PictBridge. Ovládání je jednoduché a uživatel může zmáčknout jen dvě tlačítka. Prvním tiskárnu zapne a druhé stiskne v případě, že doplnil papír a chce pokračovat v tisku. Software je určen pro PC s Windows 98 a Macintoshe s Mac OS 8.6 nebo vyšším. Ovladač je přeložen do češtiny a nabízí pět stupňů rychlosti a kvality tisku, může pracovat s automatickým nanášením barev nebo nabídne úpravy jasu a kontrastu a zároveň vyvážení jednotlivých inkoustových barev. K dispozici jsou nástroje pro snížení barevného šumu, 4 režimy čb. zpracování fotografií (sépie, modrý, zelený a růžový odstín) a nastavení jasnějšího tisku pro prezentace. V testech dokázala tiskárna rychle pracovat při použití běžného papíru, ale podstatně zpomalila při tisku na fotopapíry. Výborně si poradí s tiskem na formát 10 x 15 cm, proti ostatním ztrácí při tisku 4 snímků na stránce A4. Kvalita čb. tisku byla velmi dobrá, u barevného zpracování občas dojde k posunům do teplejších odstínu. Ke slovu pak přijde změna vyvážení žluté a purpurové barvy. K výhodám patří cena, ke slabším stránkám naopak náklady na provoz.

Canon BubbleJet i905D

Velmi dobře vybaveným strojem je Canon BubbleJet i905D. Pracuje ve stejném rozlišení jako předchozí produkt, ale při potisku kancelářských listů zvládne jen 8 barevných nebo 7 černobílých stránek za minutu. Svou sílu však ukáže při práci s fotopapíry, kdy krátkými časy výtisků předstihne většinu konkurentů. Tisková hlava sdružuje 6 samostatných zásobníků barev, při nedostatku inkoustu můžete tedy vyměnit jen takový zásobník, kde barva právě došla. Na rozdíl od Canonu i455 je model i905D vybaven automatickým vyrovnáním tiskové hlavy a čidlem pro sledování hladiny inkoustu v cartridgích. Z hlediska celkové výbavy patří BubbleJet i905D ke špičce, protože ovládací panel je vybaven barevným náhledovým 2" displejem a pomocí tlačítek je možné snadno listovat a označit snímky k tisku. Pod tlačítky je vyveden USB port pro připojení fotoaparátu, k dispozici jsou i sloty pro přímý tisk z paměťových karet CompactFlash, MicroDrive, SmartMedia, Memory Stick, SD a MMD. Canon BubbleJet i905D je vybaven zadním podavačem pro 150 listů, před kterým je umístěn automatický podavač pro 50 fotopapírů formátu 10 x 15 cm. Tiskárna může potisknout papíry formátu A4 nebo menší, k dispozici je i adaptér pro potisk kompaktních disků. Software je zpracován podobně jako u modelu i455, nabízí shodné možnosti a stejný počet režimů. Kvalita fotografií je mírně vyšší než u předchozí tiskárny, drobné problémy s přesycením červenožlutých barevných kombinací lze vyřešit změnou nastavení barevného podání. Canon Bub-bleJet i905D překvapil rychlostí práce při zhotovení jednotlivých fotografií, na ostatní produkty ale ztrácel při tisku indexu snímků z paměťové karty. Přenosová rychlost rovněž nepatřila mezi nejrychlejší. Mezi výhody patří snadná obsluha a nízké náklady na tisk, záporem bude vyšší pořizovací cena.

Cena vč. DPH: 10 190 Kč

Canon BubbleJet i965

Poslední model Canonu je z představené trojice nejdražší, přesto nenabízí tolik možností využití. Nenajdeme u něj náhledový displej ani sloty pro paměťové karty, shodné je programové vybavení a kapky inkoustu mají stejný objem, tedy 2 pikolitry. Tiskárna využívá 6 oddělených inkoustových zásobníků, pracuje ale ve vyšším rozlišení 4 800 x 2 400 dpi a při práci by měla zvládnout 10 barevných nebo čb. výtisků A4 za minutu. Kapacita zadního podavače činí 150 listů běžné gramáže, k dispozici je také zásobník pro 50 fotografických papírů 10 x 15 cm a zařízení pro potisk CD. Přední výstupní podložka je při nečinnosti zasunuta v tiskárně, a stroj tak na stole nezabírá moc místa. Podle dokumentace je Canon BubbleJet i965 rychlejší než i905D. Vyplatí se nákup tohoto stroje, nebo se má uživatel spolehnout na pohodlnější práci s displejem? Odpověď není jednoduchá. Canon i965 je třeba chápat jako profesionální zařízení pro rychlé zhotovení fotografií. Specifikace hovoří o mírném zrychlení, a pokud bychom se řídili jen podle ní, pak Canon nebude výrazným favoritem. Jenže praktické testy nás i tentokrát přesvědčily, že spoléhat jen na údaje výrobce může být někdy zrádné. Canon BubbleJet i965 je rychlou profesionální fototiskárnou, a podíváte-li se pozorně do tabulek s naměřeným výkonem, zjistíte výrazný rozdíl mezi dobou výtisku snímků na něm a na konkurenčních zařízeních. Snadno se přesvědčíte, že je v mnoha úlohách dvakrát rychlejší než většina startovního pole. Rychlejší tisk však není nutně synonymem pro drobné chyby ve zpracování fotografií. Tiskárna produkuje stejně kvalitní snímky jako i905D. Využívá také stejné inkoustové zásobníky, ale pracuje ve vyšším rozlišení a inkoust spotřebuje rychleji. Náklady na tisk jsou proto výrazně vyšší. Vysoká cena bude i tentokrát hrát roli při rozhodování o nákupu.

Cena vč. DPH: 12 190 Kč

Epson Stylus Photo R300

Společnost Epson nám do testu přispěla jediným výrobkem, horkou novinkou Stylus Photo R300. Zařízení pracuje v maximálním rozlišení 5 760 x 1 440 dpi, tisková hlava nanáší kapky inkoustu o objemu 3 pikolitry a kombinuje barvy ze šesti oddělených zásobníků. Do zadního podavače se vejde 120 listů A4, přední výstup stačí pro uložení 50 výtisků. Podporuje přímý potisk CD a je vybavena čtečkou paměťových karet CompactFlash, xD Picture Card, SmartMedia, SD a MMD, Memory Stick a IBM Microdrive. Pomocí propojení USB kabelem je možné tisknout přímo z fotoaparátu. Ovládací panel tiskárny je umístěn na levé straně a tvoří jej navigační tlačítka a grafický nepodsvícený displej. Uživatel může rozhodovat o formátu a druhu tiskového média, počtu snímků na jednom výtisku a množství kopií. Ve volitelné výbavě je připraven barevný náhledový 2,5" displej, který zobrazuje snímky z paměťové karty a zpřístupňuje další tiskové funkce, například změnu orientace obrázku. Tiskárna s počítačem komunikuje prostřednictvím USB, za příplatek je ale možné získat také Bluetooth adaptér nebo tiskový server pro bezdrátové připojení. Při testu jsme neměli náhledový displej ani volitelné komunikační adaptéry k dispozici, a měření proto probíhalo na standardně vybaveném stroji. Tiskárna podávala vyrovnaný výkon při produkci barevných i černobílých fotografií, na vytištění snímku 10 x 15 cm potřebovala 2 minuty a 8 až 18 sekund bez ohledu na to, zda jsme zvolili vysokou kvalitu fototisku nebo maximální dostupné hardwarové rozlišení. Při potisku A4 není Epson tak rychlý jako výrobky Canonu, ale předčí konkurenty s logem HP. Kvalita tisku byla na velmi vysoké úrovni, rychlost přenosu dat byla nejlepší z testovaných strojů. Pořizovací cena patří ke kladům výrobku, provozní náklady na barevný tisk spíše k nedostatkům.

Cena vč. DPH: 6 790 Kč

HP PhotoSmart 7260

Do druhé poloviny testu vstupujeme společně s výrobkem HP, a tuto značku již dnes neopustíme. HP PhotoSmart 7260 je levnou fototiskárnou s nižším měsíčním zatížením. Tisková hlava při práci využívá dva zásobníky. V prvním jsou umístěny barvy CMY (azurová, purpurová a žlutá) a ve druhém světlé odstíny azurové a purpurové barvy, doprovázené černým fotoinkoustem. K tiskárně je možné dokoupit samostatný zásobník černého pigmentového inkoustu, který je vhodný pro tisk běžných kancelářských dokumentů. Naměřené časy odpovídají použití standardně dodaných zásobníků a tisku se šesti inkoustovými barvami. Pokud HP PhotoSmart 7260 právě nepoužíváte, můžete sklopit opěrky čelního vstupního a výstupního zásobníku a uschovat je pod kryt tiskové hlavy. K tiskárně je dodáván i odnímatelný zásobník pro fotopapíry formátu 10 x 15 cm, v době nečinnosti může být uschován pod průhledným krytem v horní části stroje. Při provozu jsou opěrky vyklopeny před tiskárnu a umožňují využít kapacitu 100 listů na vstupu a 50 výtisků na výstupu. Tiskárna není vybavena displejem, na její levé části jsou zabudovány sloty pro CompactFlash, IBM MicroDrive, SmartMedia, SD a MMC, Secure MultiMedia, Sony Memory Stick a xD Picture Card. Vedle pozic pro karty je umístěn i USB port pro přímý tisk z fotoaparátu. Ovládací tlačítka umožňují vytisknout obrázky na formát 10 x 15 cm nebo poskládat 9 snímků na papír A4. Pro komunikaci využívá USB 2.0 rozhraní, rychlost přenosu snímků z paměťové karty do PC tomuto faktu příliš neodpovídala. Zákazníka potěší nízká pořizovací cena a výhodné provozní náklady. Od levného výrobku by ale neměl očekávat vysoký výkon a překotný tisk.

Cena vč. DPH: 3 490 Kč

HP PhotoSmart 7660

Další tiskárna společnosti HP pracuje ve stejném hardwarovém rozlišení 4 800 x 1 200 dpi barevně a 1 200 x 1 200 dpi černobíle a využívá stejné inkoustové kazety jako model 7260. Za příplatek je možné dokoupit samostatný zásobník s černou barvou, ale také kazetu č. 59 s černým, šedým a světle šedým inkoustem. Je vybavena řádkovým displejem a ovládacími tlačítky pro výběr média, formátu tisku a zadání rozsahu snímků. Před zadáním je třeba zhotovit index snímků uložených na kartě. Tím ale možnosti tisku nejsou zdaleka vyčerpány. Hlava je vybavena čidlem pro automatické rozpoznání tiskového média, které navíc dokáže zkontrolovat přesný soutisk barev. Čtecí zařízení HP PhotoSmart 7660 zároveň podporuje technologii ProofSheet. Pokud se s tímto označením setkáváte poprvé, pak vězte, že tisk fotografií s ProofSheet technologií je uživatelsky přívětivější, než zadávání snímků pomocí řádkového displeje a tlačítek. V praxi uživatel založí paměťovou kartu do odpovídajícího slotu (podpora stejných formátů jako u HP PhotoSmart 7260), vybere ProofSheet tisk a tiskárna zhotoví stránku s náhledem snímků a zaškrtávacími políčky. Na výtisku je snadné vybrat a označit snímky, které mají být zhotoveny, kromě obrázků je třeba zaškrtnout i formát papíru, druh tiskového média a rozmístění obrázků na stránce. Po této volbě uživatel založí list do podavače a nechá jej přečíst optickým čidlem. Tiskárna si do paměti uloží zadání a zpracuje snímky podle požadavku. Můžete namítnout, že toto elegantní řešení zbytečně odčerpá inkoust ze zásobníků. S tím lze částečně souhlasit, ovšem spotřeba inkoustu je jen nepatrně vyšší než při výtisku indexu snímků z paměťové karty. HP PhotoSmart 7660 je o 2 000 Kč dražší než model 7260, poskytuje však více možností a může pracovat i bez PC.

Cena vč. DPH: 5 490 Kč

HP PhotoSmart 7760

Předposlední výrobek překvapí zákazníka velmi dobrou kombinací výkonu, funkčnosti a ceny. Přestože tento stroj není nejdražší v testu, je standardně vybaven barevným náhledovým displejem pro snadné listování mezi snímky na paměťových kartách. Displej ale neslouží jen k prohlížení snímků, zobrazuje i jednotlivé tiskové režimy a podporuje otáčení obrázku, změnu formátu tisku a je možné na něm označit výřez snímku, který bude následně zpracován na formát 10 x 15 cm nebo list A4. Obrázky mohou být tištěny jednotlivě nebo skupinově (více snímků na jeden list), samostatně, ale také v několika kopiích. Tiskárna standardně pracuje s barevným zásobníkem č. 57 (tříbarevná kazeta CMY) a č. 58 (fotokazeta s fotografickou azurovou, světlou purpurovou a nepigmentovou černou barvou), za příplatek je možné dokoupit i kazetu č. 56 (pigmentová černá pro kancelářský tisk) a speciální cartridge č. 59 s trojicí černošedých náplní. Posledně jmenovaný zásobník je vhodný pro čb. tisk obrázků na speciální fotopapíry. Výhodou kombinace tří odstínů šedé a černé barvy je lepší zpracování přechodů. Výsledek je kvalitnější než obrázek vytištěný soutiskem barevných inkoustů, protože na něm nejsou ani při zvětšení patrné stopy rastru nebo barevné posuny k hnědým, modrým nebo fialovým odstínům. Při porovnání naměřených časů jsme zjistili, že tento stroj výrazně nevybočuje z řady fototiskáren HP. Obrázky 10 x 15 dokáže zhotovit za 1 minutu a 48 sekund černobíle a 2 minuty a 18 sekund barevně. Téměř dvojnásobnou dobu ale potřebuje k vytištění obrázku v maximálním hardwarovém rozlišení. Tato volba je však vhodná jen pro takové předlohy, které byly ve vysokém rozlišení zhotoveny. U běžných digitálních obrázků uživatel nedokáže určit, zda byly zhotoveny v maximálním režimu tisku nebo s vyhlazováním technologií PhotoREt IV.

Cena vč. DPH: 6 990 Kč


Fotky z inkoustu II.

HP PhotoSmart 7960

Poslední testované zařízení je sice rychlejší než jiné stroje HP, ale jen při tisku na kancelářské papíry. Použití fotopapírů A4 nebo 10 x 15 cm tisk podstatně zbrzdí a rychlost je téměř srovnatelná s modely 7260-7760. HP PhotoSmart 7960 upoutá pozornost centrálním 2,5" barevným displejem, v jehož okolí jsou rozmístěny ovládací prvky. Displej nabízí shodné funkce, jako HP PhotoSmart 7760, stejné řešení najdeme i u podavačů papíru. Pod krytem zařízení jsou umístěny pozice pro karty IBM MicroDrive, SmartMedia, SD a MMC, Secure MultiMedia, Sony Memory Stick, xD Picture Card a CompactFlash, na levé straně zbylo dostatek prostoru pro odložení právě nepoužívaného zásobníku. Tiskárna může překvapit svými širšími rozměry. Důvodem rozšíření je přepracovaná tisková hlava pro tři sdružené inkoustové kazety. Zařízení je dodáváno s cardridgemi číslo 56, 57 a 58 a při tisku může pracovat se sedmi barvami. Zastoupení jednotlivých odstínů lze popsat zkratkou CMY+cmk+K a vyplývá z něj, že tiskárna pracuje s dvojicí černých inkoustů. První z nich je umístěn v zásobníku se světlými odstíny purpurové a azurové, druhý je uložen v samostatné kazetě pro pigmentovou černou barvu. Místo černé kazety č. 56 lze založit fotografickou šedočernou cartridgi č. 59, a pak tisknout s 8 barvami (černý fotoinkoust z kazety č. 58 přitom není používán). Šedočerné inkousty jsou vhodné pro černobílou uměleckou fotografii, ale při barevném tisku podstatně rozšiřují počet barevných odstínů až na 72 milionů. Lidské oko všechny odstíny nepozná, přesto však může zachytit zlepšené podání barev v tmavších částech červeného spektra. S osmi barvami dokáže tiskárna vyprodukovat kvalitnější snímky než šestibarevné tiskové systémy HP.

Cena vč. DPH: 11 990 Kč

§§§§§


Přenosné gigabajty

Aleš Procházka

C04P0119

Doposud jsme nejlevněji  mohli přenos větších objemů dat z počítače na počítač a na větší  vzdálenost realizovat jejich vypálením nebo přepsáním na CD-R  nebo CD-RW, popřípadě v současnosti na DVD média. Nyní vám předkládáme  volbu, která si vás bezesporu získá externí diskové jednotky  sice nejsou žádnou novinkou, avšak jejich ceny příjemně klesají  a jejich kapacity se zvětšují (až 300 GB). V jejich prospěch  také hovoří snadnost používání. Jednoduše je připojíte například  k USB 2.0, a ihned jsou vám jejich závratné kapacity k dispozici.

Do  našeho přehledu jsme zařadili celkem šest externích jednotek.  Čtyři byly rozměrnější, když uvnitř obsahovaly 3,5" pevný disk  šlo o produkty firem Argosy, Maxtor, Western Digital a Teac.  Zbylé dvě jednotky se mohou pochlubit miniaturními rozměry a  hmotností, za což vděčí instalaci malého 2,5" pevného disku.  Šlo o produkty společností Fujitsu Siemens Computers a Teac.  Kapacity všech testovaných zařízení byly různorodé a pohybovaly  se v rozpětí 40-300 GB.

USB a FireWire

O obou rozhraních toho  bylo na stránkách PC WORLDu popsáno již mnoho. Jelikož ale jsou  obě technologie pro naše produkty klíčové, ve stručnosti vám  připomeneme to nejdůležitější.

Začneme u USB, jehož konektor  disponuje jak datovými, tak napájecími vodiči. USB 1.1 přenášelo  data propustností 12 Mb/s, USB 2.0 už zvládne 480 Mb/s. Nejnovější  varianta USB, se kterou se můžete v periferních zařízeních setkat,  je nazývána USB On-the-go (OTG). Její menší konektor dovoluje  mj. zařízením komunikovat přímo i bez PC. Např. dva digitální  fotoaparáty vybavené OTG si mohou mezi sebou vyměňovat obrázky.  V rámci USB je používáno několik konektorů, například malá externí  jednotka v našich testech Teac HD-15-PUK-80 používá kvůli úspoře  prostoru na zadní straně krabičky k připojení malý čtyřpinový  konektor (dva piny pro napájení, dva pro data). Většími čtvercovými  konektory B jsou pak vybavena ostatní zařízení, disponující USB  2.0 rozhraním.

V rámci standardu IEEE 1394 jsou definovány přenosové  rychlosti do 100 Mb/s, do 200 Mb/s, a až 400 Mb/s (přesněji 98,3  Mb/s, 196,6 Mb/s a 393,2 Mb/s). U FireWire jsou také běžné 2  konektory: 6pinový s rozměry 10 x 5 mm, obsahující napájení tím  byly vybaveny všechny testované externí disky obsahující FireWire  rozhraní a 4pinový (bez napájení) o rozměrech 5 x 3 mm.

Ukazuje  se ale, že sběrnice USB má jednoznačnou výhodu ve svém rozšíření:  každý nový počítač již disponuje porty USB 2.0. Naproti tomu  IEEE 1394 není na základních deskách tak časté.

Jak jsme testovali

Externí  diskové jednotky jsme připojovali k PC osazenému procesorem Pentium  4 s frekvencí 2,4 GHz a 512 MB DDR SDRAM paměti. Počítač dále  obsahoval porty USB 2.0 (součást čipsetu základní desky) a instalovaný  PCI řadič FireWire s čipem VIA (obsahoval tři 6pinové konektory).  Na PC byl dále instalován systém Windows XP Professional a testovací  program IDG tecChannel Disk Benchmark, pomocí kterého jsme testovali  čtení a přístupové doby. Test zápisu jsme měřili kopírováním  21,3 GB dat z interního disku na externí zařízení. Žádné zařízení  nemělo v průběhu testování problémy s připojením k desktopovému  PC, vždy se vše povedlo napoprvé. Neměli jsem proto důvod použít  ovladače z instalačních cédéček, které byly součástí balení všech  zařízení. Majitelům starších Windows 9x však přijdou vhod.

Kdo  s koho?

V testech v kategorii 3,5" zařízení kraloval disk Western  Digital. V porovnání provozu přes USB 2.0 trval zápis 21,3 GB  dat 15 minut a 34 sekund, přičemž druhý disk v pořadí Teac HD-35PUK-200  za ním zaostal o 16 sekund. Western Digital exceloval i při využití  FireWire, když při zápisu obdobného množství dat zaznamenal ještě  téměř o minutu kratší čas. V kategorii 2,5" disků nás velmi příjemně  překvapil Teac HD-15PUK-80, když náš testovací balík dat zaznamenal  po USB 2.0 vůbec nejrychleji stačilo na to bezmála 15 minut.

3,5” externí zařízení

Argosy 360U

Cena vč. DPH:  6 005 Kč

3,5" externí zařízení, označované 360U, je produktem  tchajwanské společnosti Argosy. Firma Kobe prodává na našem trhu  360U jako samostatnou externí krabičku (cena 2 800 Kč včetně  DPH) nebo jako kompletní kit včetně pevného disku. K našim testům  jsme měli k dispozici kit, který obsahoval 120GB pevný disk Seagate,  jehož plotny rotovaly rychlostí 7 200 otáček za minutu. Ten cenu  externího zařízení povýšil na 6 005 Kč včetně DPH.

Argosy 360U  lze s PC propojit oběma rozhraními, tedy USB 2.0 i FireWire.  Sympatická je také přítomnost síťového vypínače, umístěného na  zadní straně krabičky. Argosy 360U se ze všech testovaných 3,5"  externích disků mohl pochlubit výrazně menšími rozměry, což v  této kategorii rozhodně není k zahození. Zabodoval u nás i příjemným  vzhledem krabička je vyvedena v lesklém hliníkovém pouzdru, přičemž  díky pevně ukotvenému podstavci byla jeho orientace na výšku  stabilnější, než tomu bylo u konkurence s neupevněnými podstavci.

Dodávka  spolu s diskem obsahovala kromě jiného instalační CD s ovladačem  pro případ připojení ke starším verzím Windows, i oba typy kabelů,  které však byly poměrně krátké.

V testech si Argosy 360U vedl  celkem slušně, i když na dvojici zařízení WD a Teac zejména při  zápisu nestačil. Rozdíl byl nejvýraznější v testech přenosů přes  rozhraní FireWire, kde si ne úplně ideálně rozuměl s naším testovacím  řadičem osazeným čipem společnosti VIA. Přístupové doby pak byly  s ostatními disky na srovnatelné úrovni.

Co lze říct závěrem  o tomto zařízení? Argosy 360U kit nabízí skvělý poměr cena/výkon.  S celkovou cenou 6 010 Kč za 120GB verzi se nemůže srovnávat  nikdo z konkurence. Je to však dáno řešením ve formě "vezmi disk  a namontuj ho do externí krabičky". Co se týče rozhraní, lépe  mu sedí připojení k USB 2.0. Potěší také záruční garance v délce  3 let.

Maxtor OneTouch

Cena  vč. DPH: 10 838 Kč

Zařízení OneTouch je momentálně tou nejmodernější  externí diskovou jednotkou v portfoliu tradičního výrobce pevných  disků, společnosti Maxtor. Produkty této řady jsou vybaveny buď  oběma rozhraními (USB 2.0 i FireWire), nebo každým samostatně,  kapacitami od 80 do 300 GB a zejména tlačítkem OneTouch (na jeden  dotek).

K našim testům jsme získali Maxtor OneTouch, nabízející  obě rozhraní a dosud rekordní kapacitu celých 300 GB. Na vrub  velikosti disku však jde rotace jeho ploten. Disk uvnitř krabičky  disponuje pouze 5 400 otáčkami za minutu, což bylo nejméně ze  všech testovaných 3,5" produktů. Tento fakt (možná spolu s dalšími  faktory) se negativně projevil v našich testech, když zaznamenal  nejhorší výsledek v zápisu 21,3 GB dat prostřednictvím univerzálnějšího  USB 2.0 rozhraní. Hůře na tom byl Maxtor OneTouch také v časech  průměrné přístupové doby. Jednou z nejzajímavějších vlastností  zařízení OneTouch je již výše zmíněné tlačítko, které naleznete  na čele krabičky vyvedené v modro-hliníkové kombinaci. Tlačítko  plní hned dvě funkce jednak indikuje čtení a zápis, a pak také  na jeden stisk dokáže "zařídit" zálohu dat. Vše se odehrává asi  následovně: nejdříve je nutné z přiloženého CD nainstalovat příslušný  software, utilitu, která se stará o konfiguraci zmíněného tlačítka.  V této utilitě si pak určíte aplikaci, která bude tlačítkem spouštěna.  Speciální zálohovací software přitom najdete přímo na instalačním  CD. Jedná se o Dantz Restrospect ve verzi Express, který dokáže  provádět zálohy libovolného adresáře, v určitém čase a dokonce  v tzv. inkrementálním, přírůstkovém režimu.

Maxtor OneTouch  si i přes "slabší" výsledky v testech přenosů prostředictvím  USB 2.0 rozhraní zaslouží respekt, 300 GB je již slušná porce  prostoru pro vaše data. Bohužel od jeho koupě vás může odradit  vyšší cena 10 838 Kč. Pokud vás neuspokojí ani konstatování,  že získáte disk s nejlepší cenou za MB, jeho 200GB verzi lze  pořídit za 8 428 Kč, nebo OneTouch 120 GB pouze s USB 2.0 konektorem  za 5 451 Kč.

Teac HD-35PUK-200

Cena  vč. DPH: 9 328 Kč

Společnost Teac má ve své nabídce externí  diskové jednotky osazené jak 3,5-, tak i 2,5" pevnými disky.  Do našich testů firma Elap nominovala 200GB Teac HD-35PUK-200.  (Plotny pevného disku uvnitř krabičky rotují rychlostí 7 200  ot./min.).

Hned na první pohled Teac zaujme celohliníkovou konstrukcí,  a to včetně obou čel, která má většina konkurence z plastu. Teac  dává ve svých zařízeních přednost univerzálnějšímu USB 2.0 rozhraní,  FireWire tedy na tomto zařízení nenaleznete. Co však na těle  zařízení najdete, je síťový vypínač. V dodávce pak ještě plastový  podstavec, který tento disk umožňuje postavit vedle PC na výšku  (tak jako tomu je na obrázku), velmi krátký USB kabel a CD-ROM  s ovladači.

Instalace stejně jako v případě ostatních disků  proběhla bez jakýchkoliv problémů a v OS Windows XP Professional  byl Teac okamžitě rozpoznán, bez nutnosti instalace ovladačů.

Externí  jednotka Teacu příliš neoslnila při testech čtení (23 MB/s).  Disk naopak exceloval v dílčím testu přístupových dob, kdy za  sebou nechal celé startovní pole, skvělého výsledku dosáhl i  při praktickém přenosu dat, když za nejlepším 3,5" diskem zaostal  o několik sekund.

Cena 200GB externího diskového zařízení HD-35PUK-200  byla stanovena na 9 328 Kč, pokud se vám zdá příliš vysoká, můžete  si pořídit některou ze tří levnějších variant o kapacitách 40  (4 004 Kč), 80 (4 923 Kč) nebo 120 GB (5 625 Kč).

WD FireWire/USB  2.0

Cena vč. DPH: 11 821 Kč

Portfolio  produktů společnosti Western Digital v oblasti externích zařízení  prochází zásadní přeměnou. V době přípravy tohoto článku totiž  firma nahradila dosavadní kombo modely (ještě po několik týdnů  budou v prodeji) novou řadou, která kombinuje čtečku paměťových  karet s tlačítky pro okamžitou zálohu (jako je tomu v případě  disku Maxtor OneTouch). Disk bohužel ještě nedoplul do nabídek  našich distributorů, a tak vás s ním seznámíme, hned jak jej  budeme mít k dispozici.

Neohroženě se zatím v nabídkách prodejců  tváří speciální edice kombo modelů (obsahují USB 2.0 i FireWire)  Western Digital FireWire/USB 2.0 Combo Special Edition. Tato  edice je vyráběna ve dvou kapacitách: 120GB a 250GB (tuto variantu  jsme měli možnost otestovat). Proč jsou disky označeny jako speciální  edice, je patrné již na první pohled. Krabička je vyrobena z  čirého plastu. Uzříte tak nejen instalovaný disk (Caviar se 7  200 ot./min. a 8MB vyrovnávací pamětí) a destičku s řadičem,  ale zejména na vnitřních stranách uchycené neónové trubičky.  Na stole se vám tak objeví něco jako svítící jukebox. Nutno narovinu  dodat, že po nějaké době práce na PC, vedle kterého budete mít  tento světelný element uložen, budete jeho neónové trubičky vidět  i ve snu.

Naopak daleko sympatičtější se nám jevila přítomnost  1,8m kabelů (FireWire i USB 2.0) a kromě USB 2.0 i dvojice FireWire  portů, pomocí kterých můžete externí disky stohovat.

V našich  testech neměl Western Digital mezi 3,5" externími zařízeními  konkurenci a dosáhl nejvyšších hodnot při čtení i při zápisu  dat.

21,3 GB dat jsme na něj dokázali nakopírovat za skvělých  14 minut a 24 sekund.

Speciální kromě edice je na tomto zařízení  také pořizovací cena 11 821 Kč, která je bezkonkurenčně nejvyšší.  120GB model přijde na 6 625 Kč, což již je částka výrazně akceptovatelnější.

2,5” externí zařízaní

Fujitsu  Siemens Storagebird

Cena vč.  DPH: 7 393 Kč

Disky s označením Storagebird nabízí společnost  Fujitsu Siemens Computers. Jsou vyráběny ve dvou řadách: s kombinovaným  rozhraním USB 2.0 a FireWire, nebo pouze s USB 2.0 v kapacitách  40, 60 nebo 80 GB. My jsme k testování měli k dispozici 300gramový  Storagebird s kombinovaným rozhraním a kapacitou 40 GB.

Storagebird  je vyveden v malé plastové stříbrné krabičce. Na její horní straně  je umístěna indikační dvoustavová LED dioda ta svítí červeně,  pokud je disk napájen ze zdroje, zeleně pokud probíhá přenos  dat. Díky mnohem nižší energetické náročnosti 2,5" disků jsme  byli zvědaví, zda Storagebird (v němž je nainstalován 2,5" disk  s rotací ploten 4 200 otáček za minutu) bude schopen pracovat  pouze při napájení z USB, tedy bez externího zdroje, který je  standardní součástí balení. V případě připojení k našemu testovacímu  desktopovému počítači tomu tak skutečně bylo a Storagebird pracoval  v režimu USB 2.0. S notebookem vybaveným technologií Centrino  jsme však byli úspěšní pouze částečně, jelikož disk se neustále  připojoval pouze v režimu USB 1.1. Po připojení zdroje napájení  pak bez problémů četl a přenášel data i prostřednictvím USB 2.0.

V  našich testech si Storagebird vedl dosti průměrně. Je však zajímavé,  že při testech po obou rozhraních zaznamenal téměř shodné přenosy,  okolo 16 MB/s. Cena 7 393 Kč je vzhledem k nabízené kapacitě  vysoká, avšak majitelé notebooků, pokud chtějí na cesty mrňavé  úložiště, ji budou muset akceptovat.

Teac HD-15PUK-80

Cena  vč. DPH: 11 450 Kč

Druhý testovaný externí disk společnosti  Teac by si zasloužil pojmenování drobeček. Považte, disponuje  rozměry 75 x 15 x 125 mm a hmotností pouhých 180 gramů. S těmito  parametry jej s sebou na cesty můžete v klidu zastrčit například  do kapsy u košile. V aluminiové krabičce se ukrývá celkem 80  GB datového prostoru, a stejně jako v případě svého 3,5" bratra  je zezadu osazen síťovým vypínačem a pouze rozhraním USB 2.0.

Podobně  jako u Storagebirdu jsme byli zvědaví, zda tento disk dokáže  přes USB komunikovat bez napájení. Pracoval, ale bohužel pouze  v režimu USB 1.1. K zařízení není standardně dodáván zdroj, nýbrž  jenom kabel s konektorem PS/2, s čímž jsme neměli problémy při  testování na desktopu, ale bohužel náš testovací notebook tímto  typem zdířky nedisponoval (a většina moderních přenosných počítačů  ho nemá). Pokud si tento disk budete chtít pořídit právě k notebooku,  budete muset připlatit za externí zdroj napájení.

V testech  si Teac vedl podstatně lépe nežli Storagebird. Při zápisu 21,3  GB dat dokonce nenašel v rámci rozhraní USB 2.0 přemožitele.  Bohužel platí, že co je malé a pěkné (a v tomto případě i výkonné),  bývá drahé. 80GB mrňous přijde na bezmála 11 500 Kč. Nevlastníte-li  tlustou peněženku, jsou k dispozici levnější 40GB (6 798 Kč)  a 80GB (8 008 Kč) modely.

§§§§§


Střední proud s Radeonem 9600XT

Tomáš Jirásko

C04P0127

Grafické karty s jádrem RV350/RV360 (Radeon 9600/9600XT), které tvoří konkurenci GeForce FX 5600/5700 (nVidia NV31/NV36), představují v současnosti mainstream těchto komponet, a jsou tedy logickou a častou volbou zobrazovacích jednotek pro svůj poměr cena/výkon. Jedním z výrobců, který zvolil pro svoje produkty právě čip od ATi, je i tchajwanská společnost First International Computer (FIC), známější v České republice spíše výrobou základních desek. Z její nabídky jsme pro test zvolili kartu A96X. Pod tímto označením halí FIC do svých barev Radeon 9600XT. Volba na XTéčko padla především díky použití odlišného jádra, než mají zbylé modely 9600. Jde o jádro RV360 což je v podstatě vylepšené RV350 se zabudovaným tepelným čidlem. Karta tedy nabízí možnost dynamického přetaktování v závislosti na teplotě. A další změnou je technologie výroby, kdy sice je stále použit 0,13mikronový proces, nicméně na rozdíl od Radeonu 9600 Pro (0,13mikronový LV proces u TSMC s měděnými spoji a FSG jako izolačním materiálem) je zde jako izolant použit tzv. Black Diamond (též low-k), jenž je nižší kapacitancí výhodnější pro vyšší frekvence. Čip 9600XT byl prvním grafickým procesorem, který tento materiál v technologii využil. Jeho použití umožnilo zvýšení frekvence jádra na 500 MHz (RV350-400 MHz). Paměti se mezi 9600 Pro a XT neliší, použity jsou 600MHz DDR, takže propustnost je stejná (9,6 GB/s), nicméně model XT má vyšší fillrate 2 gigapixely proti původním 1,6 gigapixelu.

Karta A96X je osazena 128MB DDR, využívá rozhraní AGP 8x a 128bitovou sběrnici. Základní frekvence jádra je 500 MHz, paměti jsou taktovány na 300 MHz (600 MHz). Maximální 3D rozlišení je 2 048 x 1 536 pixelů. Výstupy zahrnují VGA, DVI a S-Video.

Samotná konstrukce FICu se od toho originálního ATi i konkurenčního designu odlišuje především vzhledem chlazení a absencí přiložených her, čímž se cena opět o něco sníží.

Výkonově je karta na srovnatelné výši s modely přímo od ATi, a mírně, opravdu mírně převýšila XT modely konkurenčních značek, které nám dosud testy prošly. Celkový výkon ve srovnání s GeForce FX5700 Ultra je cca o 5-10 % vyšší. Jádro i paměti lze "externě" přetaktovat, nicméně existují modely pro tyto praktiky vhodnější, a A96X rozhodně není pro to ideální "bezpečné trvalé" zisky s ohledem na chlazení karty jsou přibližně 70 MHz u jádra a okolo 8-10 % u pamětí. Bohužel se nám nepodařilo rozhýbat firemní utilitku FIC Over Clock Engine, dostupnou na www.fic.

com.tw. Wokna ji z neznámého důvodu odmítla spustit, takže jsme už ani nepotřebovali upozornění, že ji nelze použít pro karty s "lock clock", my ji nemohli použít vůbec. Mohlo to být zajímavější. Pokud toužíte po vyšším výkonu, a úplně si nejste jisti co a jak, je lepší ponechat vše na systému Overdrive, který tvoří součást ovladačů a technologie karty. Ten v závislosti na teplotě je sám schopen zvýšit taktování grafiky, a v případě nepříznivých okolností vrátí vše do původního stavu.

FIC A96X je karta, která kromě současných her vyhoví i běžným nárokům na práci s videem i CAD softwarem (studenti). Pro kancelářské aplikace nabízí značnou výkonnostní rezervu na několik let dopředu i v případě příchodu nového operačního systému. Uživateli nabídne slušný poměr cena/výkon, stabilní ovladače a dobrou podporu ze strany výrobce.

Fic A96X

Cena vč. DPH: 5 500 Kč

K testu zapůjčila firma: FIC CZ, http://www.fic.cz

§§§§§


Jak se nedostat do PC

Tomáš Jirásko

C04P0130

Otázka zabezpečení přístupu do počítače není v našem časopise až tak častým tématem, nicméně se mohou vyskytnout okolnosti, za nichž nám již pouhé zabezpečení přístupu do počítače pomocí přihlašovacího hesla nedostačuje. Asi první věc, na kterou si vzpomeneme, je ověřování identity na základě otisku prstů. Díky pokroku v technologiích není tato metoda již vyhrazena pouze bankám a špionům, ale stává se čím dal používanější. Existují samozřejmě rozdíly ve způsobu implementace a použité techniky, nicméně i ty stojící na nejnižším stupínku si vyžádají čas na jejich překonání. My jsme se podívali na dva biometrické senzory, které si nekladou za cíl chránit přístup do raketových sil, ale jsou vítanými pomocníky při běžném zajištění přístupu do počítače tam, kde již pouhé heslo nedostačuje.

Společnost Identix dodává jako řešení pro základní ověření přístupu do informační sítě senzory BioTouch v provedení USB a PCMCIA, doplněné softwarem BioLogon, v našem případě ve verzi pro pracovní stanici/samostatný počítač, nicméně tento software existuje i v síťových verzích jako server. Samotná instalace je velmi jednoduchá, Wizard vás provede postupně všemi nutnými kroky a poté restartujete počítač. Zde nás ovšem potkal jediný, nicméně podstatný problém Windows XP pravděpodobně nedokázala při tomto iniciačním náběhu snímač zařadit a zůstala viset na obrazovce Vítejte. Teprve po odpojení snímače z USB portu spokojeně pokračovala v zavádění systému. Při druhém restartu, a vlastně po celou zbývající dobu testu se tato situace neopakovala, nicméně v onom okamžiku jsme se pomalu loučili s obsahem disku. Do woken se totiž běžným způsobem (nouzové režimy apod.) nedostanete. Poradí si i s triky typu zvýrazněný otisk prstu na izolepě apod. BioTouch/

/BioLogon samozřejmě není nepřekonatelný, ale značně znesnadní běžnému slídilovi jeho činnost a omezí neoprávněné užívání výpočetní techniky. Jeho používáním navíc uživateli odpadne otravné zadávání hesla, pro přihlášení dostačuje otisk prstu samozřejmě i v případech, kdy probouzíte počítač z úsporného režimu, nebo takto nahrazujete heslo spořiče obrazovky. Nastavit lze individuálně několik úrovní bezpečnostní politiky. Pro přístup do systému může postačovat pouze heslo nebo otisk prstu, kombinace obojího, či jsou požadovány dva tisky, navíc doplněné heslem. Tato nastavení jsou přístupná přes složku Uživatelské účty nebo z rozhraní BioLogonu. Rozpoznání otisku není závislé na přesné orientaci palce, software si poradí i s otiskem otočeným vzhůru nohama. Nesmíme ale zapomenout, že tento systém jako celek slouží pouze k autentifikaci, a je zaváděn společně s operačním systémem pokud se rozhodneme nabootovat z CD a zformátovat disk, není v jeho silách tomu zabránit.

Identix BioTouch

K testu zapůjčila firma: Digitus, http://www.digitus.cz

Cena vč. DPH: 9 030 Kč (USB) a 10 820 Kč

§§§§§


Convertible tablet

Hynek Vácha

C04P0128

Notebooky jsou dnes již značně rozšířeny a setkat se lze se značným množstvím typů, od náhražek za desktopy až po ultratenké, a proto i velmi lehké přenosné počítače. Ovšem když potřebujete být opravdu mobilní, začne vám dosti často překážet klávesnice a formát notebooku vůbec. Proto výrobci přišli s koncepcí tabletu, tedy jakéhosi přenosného počítače bez klávesnice, zato s dotykovým displejem. Programy se tudíž ovládají speciálním perem. Problémem tabletů je hlavně komfort zadávání textů. Vzhledem k absenci klávesnice jste odkázáni pouze na použití pera, s nímž znaky buďto vybíráte pomocí virtuální klávesnice, která se vám zobrazí na displeji, nebo je počítač rozpoznává z ručně psaného textu, který ovšem musí vyhovovat tomu, jak jednotlivá písmena program zná. Nějakou dobu tedy trvá, než získáte patřičný cvik a rychlost psaní se stane použitelná při praktickém provozu.

Jakousi kombinací obou platforem (notebooků a tabletů) je tzv. convertible tablet. Do této kategorie lze zařadit i Acer C302XMi. O co vlastně jde? Jedná se o klasický notebook, jenž navíc můžete otočením víka s displejem využívat také jako tablet. Nepřijdete tedy o komfort zadávání textů pomocí klasické klávesnice, a získáte navíc možnost pracovat i tam, kde by vám klávesnice překážela. Tablet je založen na platformě Centrino firmy Intel. Díky použitému procesoru Pentium M 1,6 GHz, využívajícímu 400MHz sběrnici, se nemusíte obávat, že byste se museli spokojit s druhořadým výkonem. V základní konfiguraci je procesoru k dispozici 512 MB DDR paměti, pracující na 333 MHz, kterou v případě potřeby můžete zvýšit až na 2 GB. Pro uložení programů a dat je standardně k dispozici pevný disk o kapacitě 60 GB. Samozřejmě ani zde se nejedná o maximální kapacitu, takže výrobce může za příplatek uspokojit i uživatele s většími nároky na dostupný prostor. Abyste neměli problémy větší kapacitu naplnit, je součástí DVD mechanika umožňující na tato média i zapisovat (podporovány jsou jen standardy DVD-R a DVR-RW). Jak tomu již u notebooků a jim podobných zařízení bývá, nemůžeme očekávat nějaký závratný výkon ve 3D grafice. Zkrátka integrovaná grafická karta (u tohoto stroje zahrnutá v čipové sadě Intel 855GM) se nemůže rovnat těm určeným pro stolní počítače. Běžně se totiž předpokládá, že takovýto počítač nebude sloužit pro ortodoxní hráče. Pro 2D grafiku (i pro mnoho her) je však její výkon dostačující, a to jak pro zde použitý 14,1" displej s rozlišením 1 024 x 768, tak pro případné připojení externího monitoru. K propojení tabletu můžete využít analogový modem, podporující maximální rychlost 56 Kb/s, síťovou kartu 10/100 Mb/s, Bluetooth a díky využití technologie Centrino i bezdrátovou technologii Wi-Fi. Na disketovou mechaniku už raději jednou provždy zapomeňte. Plně vám ji nahradí paměťové moduly připojitelné přes USB port (k dispozici jsou dva standardu 2.0) nebo paměťové karty, pro které je přibalena čtečka určená do CardBus slotu.

Pro mobilní uživatele jsou pak velmi důležité i další parametry. Prvním z nich je výdrž na baterie. Zde nemusíte mít obavy, při našich testech jsme dosáhli času 6 hodin 42 minut, což je velice dobrá hodnota. Rozměry pak celkem odpovídají použitému dotykovému displeji, který je chráněn přiměřeně masivním krytem. Hmotností 2,74 kg nepatří k nejtěžším, ale při jeho použití jako tabletu si budete muset paži, na které ho budete nosit, přece jen procvičit, protože jinak vám při jeho delším držení začnou docházet síly. Na závěr ještě poznámka k pantu, umožňujícímu otočení displeje. Jeho provedení se zdá být dostatečně masivní, ale po přibližně týdenním testování nelze korektně posoudit, jak se bude chovat po roce používání.

Acer C302XMi

K testu zapůjčila firma: Acer, http://www.acer.cz

Cena vč. DPH: 85 300 Kč

§§§§§


MP3, rádio a diktafon

Lubor Jarkovský

C04P0131

Philips nedávno uvedl na trh řadu miniaturních MP3 přehrávačů bez displeje Keyring. V minulém čísle jsme přinesli recenzi přehrávače Key 005 s pamětí 128 MB. Jednalo se o jednoduchý flashový MP3 přehrávač, který nás příliš neoslovil. Pro náročnější spotřebitele tedy Philips připravil něco zajímavějšího přehrávač SA230 řady Rush s interní pamětí 128 MB, displejem, slotem na paměťovou kartu a podporou ID3 tagů.

První, čím vás přístroj upoutá, je velikost, ale rozhodně ne v kladném slova smyslu. Oproti konkurenčním přístrojům je dost velký. Jeho rozměry by se daly přirovnat k velikosti dvou krabiček sirek položených škrtátky vedle sebe. V číslech jsou rozměry 53 x 76 x 20 mm. Barevná kombinace je dobře zvolená, protože černá s červenou k sobě ladí a displej ve stříbrném rámečku vyniká. Poměrně velkou slabinou je ovládání, které je soustředěno do populárního pětisměrného joysticku, ten se ale prapodivně viklá a člověk občas neví, co vůbec zmáčkl. Na straně přístroje je potom ovládání hlasitosti a základních funkcí spolu s USB zdířkou. Sluchátkový výstup je umístěn na druhé straně. Po odklopení zadní části se ukáže slot pro MMC/SD karty (Philips uvádí, že lze použít karty o velikosti 256 MB, větší ne) a úložiště jedné AAA baterie.

Dobrou zprávou je, že lze u přístroje upgradovat firmware. Podpora nových formátů by tedy měla být zaručena, ale vše záleží na výrobci, tedy Philipsu. SA230 umí přehrát hudbu v MP3 i WMA, a navíc má zabudovaný FM tuner s pamětí na 10 stanic. Kromě toho také funguje jako diktafon (zvuk je ukládán jako WAV lze zvolit 3 stupně kvality). Mezi těmito třemi funkcemi, MP3 přehrávačem tunerem diktafonem, přepínáme právě tlačítkem Mode, jak bylo řečeno výše. Poměrně efektním prvkem je změna barvy displeje podle zvolné funkce. MP3 přehrávač má displej podsvícený oranžově, tuner zeleně a diktafon červeně. Jinak ale displej moc nezabodoval, protože světlo displeji dodávají pouze dvě diody na levé straně a osvětlení je nerovnoměrné. Většina informací je zobrazována navíc v nevýrazném fontu znaky jsou slabé a drobné -, což značně snižuje čitelnost. Systém menu je na druhou stranu jednoduchý a přehledný.

V kvalitě přehrávání ale Philips jasně boduje. Zvuk je s pořádnými uzavřenými sluchátky plný a vyvážený. Pro dodávaná sluchátka se určitě hodí i ekvalizér, který je hodně podrobný. Obsahuje přednastavené styly Rock, Jazz, Pop, Classic, ale i pouhé zvýraznění basů ve dvou stupních. Třešničkou na dortu je možnost vytvoření jednoho vlastního nastavení. Sluchátka mají jednu kosmetickou vadu, jejich jack je ve zbytečně velkém plastovém obalu a po připojení k přístroji podivně trčí do prostoru. To nekazí jen vzhled přístroje, ale i ovladatelnost, protože trčící konektor se pořád někde zachytává.

V příslušenství se nachází AAA baterie, šňůrka na krk, pěkný obal na opasek (lze jej připevnit i k ruce), sluchátka, USB kabel a CD s ovladači. Ovladače nejsou pro novější systém třeba, přehrávač se přihlásí jako externí disk a data lze kopírovat přímo. V chodu vydrží asi 10 hodin.

Philips SA230 není nepovedeným přehrávačem, hraje pěkně a s paměťovou kartou je jeho kapacita poměrně velká. Trpí však mnoha neduhy, které mu nedovolují zařadit se mezi špičku, ale pouze do čistého průměru. Cena je vzhledem ke konkurenci přiměřená.

Philips SA230

K testu zapůjčila firma: Philips, http://www.philips.cz

Cena vč. DPH: 4 990 Kč

§§§§§


Další z rodiny Nikonů

Tomáš Jirásko

C04P0135

Coolpixem 3700 se Nikon opětovně zaměřil na segment uživatelů, kteří vybírají srdcem i když ani technické parametry pro ně nejsou zanedbatelné. Stylový digitální kompakt sice již Nikon v nabídce má, jedná se o model SQ, ale jeho prodejní výsledky na které mohlo mít vliv i použití relativně extravagantního konceptu "přelamovačky" zcela jistě nejsou takové, jaké Nikon očekával. I proto je pravděpodobně CP3700 designován v konzervativním duchu, aby oslovil co nejširší okruh potenciálních uživatelů.

Kovové tělo má rozměry 96 x 60 x 31 mm a hmotnost 160 g. CP3700 je tak dosud nejmenší digitál Nikonu, a jako jeho první model využívá k ukládání snímků paměťové karty SD k fotoaparátu je přiložena 16MB karta. Tato kapacita vám však zcela jistě nebude dostačovat, a tak se připravte na nákup větší.

Použitý obrazový CCD snímač má 3,2 milionu aktivních pixelů při úhlopříčce 1/2,7" a jeho citlivost je ISO 50-200. Objektiv Zoom-Nikkor s 3x optickým zoomem má ohniskovou vzdálenost f=5,4-16,2 (ekvivalent 35-105 mm u kinofilmu). Doplněn je 4x zoomem digitálním. Výsledné snímky z CP3700 jsou ostré, dobře barevně saturované a s minimálním šumem. Za minimum šumu však platíme menší citlivostí, kdy snímač tak většinu "nečistot" prostě nezaznamená. Na špatné podmínky rovněž upozorní automatický ISO systém poblikáváním na displeji tehdy je potřeba dodatečného osvětlení, přeexpozice apod. Fotoaparát je napájen lithium-iontovým akumulátorem, s nímž pořídíte přes 360 snímků. Přenos dat do počítače probíhá přes USB 1.1.

Vypínač přístroje je umístěn vpravo na horní stěně u spouště, a i tentokrát jsme zde objevili stigma tohoto výrobce pomalé naběhnutí. Levá polovina zadní stěny je vyplněna 1,5" CCD displejem s hledáčkem a tlačítkem displeje nad ním. Vpravo nalezneme pod hranou dvojici tlačítek pro zoom (nebo volbu výřezu/index náhledů). Mírně vlevo dole od nich je joystick pro pohyb v menu, a pokud není toto aktivní, slouží k ovládání blesku, expoziční kompenzace (?3EV v krocích 0,3EV), makra a samospouště. Samospoušť lze nyní spustit i zvukovou aktivací. Pod joystickem jsou tlačítka mazání, menu a kruhový volič režimů s nabídkou plně automatického režimu, motivových programů, záznamu zvukových poznámek, setupu, manuálního režimu a videosekvencí. Automat je klasický "namiř a stiskni", manuální režim by se však měl jmenovat spíše semi-automat, neboť nedovoluje ruční nastavení expozice k dispozici jsou pouze nastavení kvality a velikosti obrazu (JPEG 2 048 x 1 536, 1 600 x 1 200, 1 024 x 768 a 640 x 480), vyvážení bílé, nikonní volba nejlepšího snímku (BSS), nastavení míry doostření obrazu, režim činnosti zaostřovacích polí a sériové snímání. V režimu sériového snímání pracuje CP3700 na jedno zmáčknutí spouště rychlostí 3 snímky frekvencí 2,5 obr./s, 5 snímků frekvencí 1,5 obr./s, nebo 16 po sobě jdoucích snímků velikosti 512 x 384 pixelů, frekvencí 1,45 obr./s a zkombinuje je do jednoho snímku o rozměrech 2 048 x 1 536 pixelů tvořeného čtyřmi sloupci nebo automaticky zhotovujte snímky ve specifikovaných intervalech (0,5-60 minut).

Motivových programů je patnáct (včetně těch pro práci za zhoršených světelných podmínek), a obvykle si z nich vybereme tak šest, na které se spoléháme asi tak v 80 % případů. U videosekvencí se vám nabízí osm režimů, v nichž lze obrazový záznam pořídit. Mezi nimi nalezneme i časosběrné snímání, fotoaparát zhotovuje statické snímky v předvolených intervalech, které poté spojí v neozvučenou sekvenci, přehrávanou frekvencí 30 obr./s. Výsledná videosekvence může mít délku až 1 800 snímků (cca 60 s), délka ostatních záznamů je omezena pouze velikostí karty.

Nikon 3700 je dobrý přístroj, nabízející vše, co uživatel mající zálibu v lesklých hezkých hračkách a toužící pořídit nějakou tu fotku může potřebovat. Ideální na víkendy a výlety, své uplatnění nalezne velice pravděpodobně i jako "dámský" fotáček.

Nikon Coolpix 3700

K testu zapůjčila firma: Nikon ČR, http://www.nikon.cz

Cena vč. DPH: 13 990 Kč

§§§§§


Skvělý ale drahý styl

Lubor Jarkovský

C04P0133

Japonská firma Sony je pověstná snahou neustále inovovat své produkty a přinášet je na trh v krásném hávu, který je rukavicí hozenou do tváře konkurence. Podobně tomu je i v případě miniaturního notebooku řady VAIO, který nese označení TR1. Jedná se o laptop téměř kapesní velikosti o váze 1,4 kg, jenž nabízí prakticky stejné funkce jako jeho velcí bratříčci.

Při pohledu na TR1 musí každého zaujmout design, jemuž se v Sony věnovali opravdu pečlivě. Obal notebooku je světle stříbrný a na horní hraně mu vévodí nápis VAIO. V horní části displeje je vybaven kamerou o rozlišení 0,3 megapixelu a po stranách celou řadou konektorů, ke kterým se dostaneme za chvíli. Displej je 10,6palcový, poměr stran má 16 : 9 a maximální rozlišení činí 1 280 x 768 bodů. Uvnitř notebooku dříme Ultra Low Voltage Intel Pentium procesor na 900 MHz, který jak název napovídá nespotřebuje tolik energie. Notebook je dále vybaven 256 MB DDR paměti (266 MHz), 30GB pevným diskem, grafickou kartou Intel 855GM a DVD-ROM mechanikou kombinovanou s CD vypalovačkou na CD-R vypaluje 8x a na CD-RW 4x. I když se může na první pohled zdát, že je konfigurace málo výkonná, je třeba si uvědomit, že toto není přístroj na stříhání videa či editaci zvuku. Jedná se o multimediální notebook, který je určen především manažerům či ředitelům firem pro psaní na cestách, koukání na DVD, vypálení dokumentů a odeslání pošty. Vzhledem k tomu, že je na něm předinstalován systém Windows XP Professional, bude vyhovovat právě skupině uživatelů, jež vyžadují nepříliš složité ovládání, snadnou instalaci nových zařízení a bezdrátové připojení k internetu pomocí dnes velmi populárního protokolu 802.11b neboli Wi-Fi. Pro snadné spojení s mobilním telefonem či tiskárnou zase slouží Bluetooth a infraport. Všechna tato zařízení mají svou diodu, a notebook uživatele o jejich aktivitě vizuálně informuje. Samozřejmostí je síťová karta i modem. S ohledem na drobné rozměry přístroje je úžasné, kolik komponent se dovnitř vešlo. U Sony nesmí chybět ani slot pro Memorystick, použít však můžete i PCMCIA. Notebook disponuje dvěma rozhraními pro externí zařízení USB 2.0 (2x) a IEEE 1394 (1x).

Operační systém po spuštění nabíhá velice rychle a práce v něm je svižná a pohodlná. Někdo může mít problémy s displejem, ten kvůli své miniaturní velikosti zobrazuje vše daleko menší, než klasické laptopy s většími displeji. Pro hry není také optimální, ale pro ty není ani tento přístroj určen. Zato DVD je jeho silnou stránkou, poměr stran 16 : 9 je pro ně ideální a kvalita displeje je nevídaná. XPčka jsou doplněna o další programy Sony jako VAIO media, Memorystick formatter či Bluetooth software. Nainstalovány jsou i další programy pro editaci fotek, organizaci hudby či použití integrované kamerky. Všechny tyto aplikace zatěžují systém, a to se projevuje i ve výkonu. Spuštění systému je sice rychlé, ale náběh programů je poměrně dlouhý. Dalším problémem je klávesnice, ta je docela malá a po chvíli psaní z ní bolí ruce. Leckomu bude určitě chybět trackpoint vešel se pouze touchpad. Výdrž Li-Ion baterie je velice slušná, při běžném použití stačí asi na 5 hodin.

Sony VAIO TR1 je svojí cenou 99 990 Kč určen těm nejbohatším zájemcům. Pořizovací cena je vůči nabízenému výkonu hodně přemrštěná, ale za miniaturní velikost a dokonalý design se zkrátka platí. Pokud často cestujete, potřebujete pracovat v dopravních prostředcích, a chcete se podívat občas na nějaký film, budete více než spokojeni. Jinak lze brát toto VAIO jen jako úžasný výdobytek moderní techniky, protože za poloviční cenu dnes získáte minimálně dvojnásobně výkonný notebook.

Sony VAIO TR1MP

Cena vč. DPH: 99 990 Kč

K testu zapůjčila firma: ElviaPro, http://www.elviapro.cz

§§§§§


3x Creative MP3

Michal Bareš

C04P0116

Sotva která firma vyrábějící MP3 přehrávače inovuje své produkty tak rychle, jako Creative. Když jsme před Vánocemi recenzovali hrací krabičku nazvanou MuVo2 s kapacitou 512 MB, slibovali jsme vbrzku přinést zprávy i o 1,5GB verzi stejných rozměrů. Než jsme ji však obdrželi na test, přišla nám zcela nečekaně varianta osazená 4GB miniaturním pevným diskem.

Ačkoliv se rozměry od 512MB verze neliší (66 x 66 x 20 mm), kapacitou se toto MuVo2 zařadilo mezi kategorie "malokapacitních" přehrávačů s flashovou pamětí a velkokapacitních diskových jukeboxů, disponujících desítkami gigabajtů úložného prostoru. Obě zmíněné kategorie mají své výhody a nevýhody, které se odvíjejí od poměru ceny, rozměrů a kapacity. Zatímco ty nejmenší přehrávače s malou pamětí mívají nejmenší pořizovací cenu, v poměru mezi cenou a 1 MB úložného prostoru vycházejí mnohem lépe dražší diskové jukeboxy, ale ty jsou zase moc veliké. 4GB MuVo2 dokáže pojmout v závislosti na použitém kompresním formátu a bitratu mezi 1 000 a 2 000 běžných skladeb, přičemž jej lze snadno přenášet v kapsičce od košile, takže by se na první pohled mohl stát rozumným kompromisem oslovujícím všechny skupiny zákazníků. Záměrně říkáme "mohl", jelikož daní za rozměry a kapacitu je cena, která je naprosto stejná jako u 30GB modelu Creative Jukebox Zen NX. V okamžiku, kdy jsme toto zařízení dostali na test, byla navíc cena téměř o polovinu větší než v době uzávěrky a prakticky vylučovala prodejnost tohoto přehrávače. To, s jakou rychlostí se firma Creative rozhodla snížit cenu, dokazuje, že někdy je lepší s nákupem horkých novinek chvilku počkat. Co se týče ovládání, je 4GB MuVo2 vybaveno stejným firmwarem jako 512MB a 1,5GB verze, jehož funkce jsme popsali v minulé recenzi, a to se pravděpodobně negativně projevuje i poněkud línou odezvou. Kvalita reprodukce je výborná, životnost a spolehlivost zařízení nemůžeme po krátké době testování odhadnout; doufejme, že se nebude opakovat situace s "MuVy" první generace, které podle osobních zkušeností i podle informací z internetu nemalému množství majitelů po přibližně půlroční službě přestaly fungovat. Není to nic, co by nedokázala vyřešit reklamace, ale nevypovídá to o přílišné kvalitě značkových produktů.

Nezvyklým, ale zajímavým řešením se může pochlubit další novinka z řady MP3 přehrávačů Creative, a to TravelSound MP3. Ona to vlastně není ani taková novinka, ale spíše verze přenosných reproduktorů TravelSound, vylepšená o integrovaný MP3 přehrávač.

Jak napovídá název, jedná se o reproduktory určené na cesty. Tomuto účelu byly podřízeny nejen kompaktní rozměry, ale i možnost osazení čtveřicí AAA baterií, které by reproduktory měly udržet při zpěvu až 35 hodin. I přes malé rozměry disponuje TravelSound výkonem 4 wattů a příjemným zvukovým výstupem.

Integrovaný MP3 přehrávač má kapacitu 128 MB, což odpovídá přibližně dvěma hudebním CD. Není to mnoho, ale vzhledem k jeho jednoduchému ovládání a primární funkci coby reproduktorů, je to asi nejrozumnější hodnota. Při cestě vám umožní přehrát ty opravdu nejoblíbenější skladby, a po připojení k notebooku či k obyčejnému CD přehrávači budou sloužit jako malé, ale dostatečně výkonné reproduktory. Kromě přehrávání skladeb může TravelSound MP3 díky integrovanému mikrofonu posloužit i jako diktafon.

S velkým očekáváním jsme vzhlíželi k testu poslední z dnešních novinek, kterou je Creative Rhomba MP3 přehrávač s FM tunerem a integrovaným mikrofonem. Podlouhlá krabička o rozměrech 80 x 45 x 17,5 mm a hmotnosti 51 gramů zaujme na první pohled velikým a dobře čitelným displejem. Kapacita 256 MB stačí (opět v závislosti na použitém kompresním formátu a bitratu) na uložení 3,5 až 7 hodin hudby, a když už není co poslouchat, můžete přepnout na rádio.

Zdrojem energie je vestavěná lithium-iontová baterie, jež se napájí prostřednictvím USB kabelu z počítače. Ve standardním balení bohužel není externí nabíječka, takže pokud energie dojde, musíte najít nějaký počítač. S tím souvisí první výhrada k Rhombě, a to fakt, že na námi testovaném modelu nefungoval ukazatel nabití akumulátoru, který ještě po deseti hodinách provozu hlásil 100% stav, a pak během pár minut přístroj došel. Další výtka směřuje ke komunikaci přes zastaralé a pomalé rozhraní USB 1.1.

Možnosti nastavení a ovládání Rhomby jsou vcelku rozmanité. K dispozici je nastavení délky podsvícení i kontrastu displeje, několik hudebních profilů ekvalizéru a hudební vizualizér. U FM tuneru jsme byli příjemně překvapeni dobrou citlivostí, která umožňuje slušný příjem i při přenášení v kapse. Nahrávání pracuje pouze s formátem WAV a jen monofonně.

I přes pochvalu vzhledu, musíme vznést zásadní výtku ke kvalitě přehrávání MP3 souborů. V porovnání s tím, co se line například z Jukeboxu Zen, nám připadalo, jako by Rhomba ani nepocházela z dílen Creativu, jehož přehrávače jsou jinak chvalně známé kvalitní reprodukcí. Možná i to podnítilo náš detektivní zájem a na internetu jsme nalezli identické zařízení prodávané pod značkou neznámých asijských firem, s čímž jsme se v případě Creativu doposud nesetkali. Vypadá to, že tato firma se snažila co nejrychleji zaplnit mezeru ve svém portfoliu (jelikož v její nabídce do tohoto okamžiku kombinace MP3 přehrávače a FM tuneru chyběla), a tak Rhombu zakoupila od jiného OEM výrobce. Škoda, že si ji předtím neposlechli.

Creative MuVo2 4GB

Cena vč. DPH: cca 10 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative,cz.europe.creative.com

Creative TravelSound MP3

Cena vč. DPH: cca 4 600 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative,cz.europe.creative.com

Creative Rhomba

Cena vč. DPH: cca 5 600 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative,cz.europe.creative.com

§§§§§


Televize trochu jinak

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0138

Doslova živou vodou pro objemem rostoucí, avšak po vývojové stránce poněkud fádní trh LCD monitorů jsou právě přicházející LCD TV. Tato zařízení v sobě slučují funkci počítačového displeje a současně i televizoru, který ovšem může pracovat zcela nezávisle na počítači a dokonce i ve chvílích, kdy žádný stroj k LCD TV připojen není. LCD displeje s integrovaným tunerem představují zařízení vhodné zejména do situace, kdy v menších bytech není místa nazbyt a pracovní koutek musí sdílet stejnou místnost s ložnicí. Lze je pak použít jako klasický LCD monitor, nebo jako televizní přijímač bez toho, aby běžící počítač rušil diváky.

Po stránce zobrazení jde v případě testované iiyamy o produkt vybavený displejem s jasem 300 cd/m2 a kontrastním poměrem 450 : 1 s dobou odezvy 16 ms. Zorné úhly patří spíše k horšímu průměru, neboť sedmnáctipalcový obraz s rozlišením 1 280 x 1 024 bodů je možné sledovat v rozsahu 140 ? vertikálně a 120 ? horizontálně. Signál z počítače lze přivádět analogovým VGA vstupem a z dalších videozařízení pak i pomocí S-Video a kompozitního konektoru s podporou externího vstupu zvuku. Samozřejmě nechybí ani vysokofrekvenční anténní rozhraní, kompatibilní s klasickou kabelovou či terestrickou televizí v normách PAL B/G, I, D/K, L, ke kterým se ještě přidávají v našich podmínkách poněkud méně časté SECAM a NTSC. Z výše uvedeného vyplývá i podpora českého stereozvuku, který vychází ze dvou vestavěných 2W reproduktorů, jejichž hlasitost je pro menší místnost dostatečná. Se zařízením je možné přijímat i teletext, tady ovšem korektní zobrazení českých znaků schází.

V balení najdeme mimo dostatku kabeláže také infračervené dálkové ovládání ne nepodobné klasickému ovladači od televize, včetně třeba barevně odlišených tlačítek rychlého listování v teletextu. Televizor lze dálkovým ovladačem také podle potřeby zapnout či vypnout.

Při testech nás potěšila velmi dobrá kvalita obrazu při použití VGA vstupu a čistý obraz v televizním režimu. Ovládání na dálku je poměrně snadné a rychle přejde do krve, i když komplikované obrazové menu úplně ideální není. Kdybychom chtěli za každou cenu hledat mouchy, museli bychom zmínit ještě poměrně vysokou úroveň zbytkové hlasitosti při ztlumení zvuku na nejnižší hodnotu, obtížnější změny pořadí nalezených kanálů (samotné vyhledávání není sice nejrychlejší, ale je relativně přesné) a také někdy ne zcela korektní chování dálkového ovladače. Tyto problémy však výrazně nesnižují jinak vysokou užitnou hodnotu přístroje, který nabízí to, co počítač s televizní kartou či běžný televizor rozhodně nabídnout nemůže elegantní design bez zbytečných kabelů, nízkou spotřebu energie, minimální prostorové požadavky a snadnou přenositelnost.

iiyama ProLite E430T-S stojí něco přes 21 tisíc korun vč. DPH. Obecně je to za 17palcový LCD monitor poněkud mnoho, ale když uvážíme vysokou funkčnost a solidní zpracování televizní části, lze cenu považovat za adekvátní.

iiyama ProLite E430T-S

K testu zapůjčila firma: iiyama Czech, http://www.iiyamacz.cz

Cena vč. DPH: 21 500 Kč

§§§§§


Nový levný Palm

Michal Bareš

C04P0137

Když minulý rok na jaře uvedla tehdy ještě společnost Palm na trh novou "lowendovou" řadu osobních digitálních organizérů, nazvanou Zire, ani si možná sama neuvědomovala, jaký komerční úspěch bude mít. Nejjednodušší tehdejší Zire oslovil hlavně nové a mladé uživatele, kteří po PDA pokukovali, ale prozatím na něj neměli peníze. Zire se stal nejprodávanějším Palmem v historii společnosti.

Nejlevnější organizéry Zire nabízejí plnohodnotnou správu kontaktů, diář, možnost poznámek a další jednodušší utility. Hlavním omezením je přitom pouze černobílý nepodsvícený displej, pomalejší procesor a menší paměť. Hardwarová výbava je tedy omezena na minimum, ale přitom postačuje pro základní každodenní práci se zařízením. První verze Ziru splňovala všechny výše uvedené body, byla vybavena 16MHz procesorem Motorola Dragonball a 2 MB úložné kapacity.

Před nedávnem představila nyní již společnost PalmOne inovovanou verzi nejzákladnějšího PDA, nazvanou Zire 21. Navenek se nijak neliší od předchozí generace rozměry jsou stále 11,2 x 7,4 x 1,6 cm a hmotnost činí 109 gramů. Displej je stále černobílý, nově má 16 odstínů šedi a je (bohužel) opět nepodsvícený. Nezměnilo se ani jeho rozlišeni, které je stále 160 x 160 bodů. Stejná zůstávají ovládací tlačítka, 1 mini USB konektor, infračervený port a gumový odnímatelný kryt displeje. Výrazného zrychlení se ale dočkaly vnitřnosti, jež nyní pohání již 126MHz procesor Texas Instruments OMAP, a paměť, která byla zvýšena na 8 MB.

Díky znatelnému zrychlení bylo možné Zire 21 osadit novější verzí operačního systému PalmOS 5.2.1 (předtím 4.1). Komunikaci s počítačem zprostředkovává Palm Desktop 4.1 ve verzi jak pro PC, tak pro Macintosh. Při testu jsme Zire 21 bez problémů spojili i s Palm Desktopem 4.1.2, dodávaným s Tungstenem T3.

Výsledkem inovace je větší paměť a viditelný výkonnostní nárůst, který umožňuje používat na Ziru složitější aplikace. Stále však zůstává pouze základní displej a nulová multimediální využitelnost. Ta však s ohledem na cílovou skupinu a nízkou cenu není tak důležitá. Pokud se neobejdete bez multimediálních funkcí a barevného displeje, doporučujeme v současné době dobře cenově postavený Tungsten E, který se prodává za cca 6 000 Kč bez DPH.

Palm Zire 21

Cena vč. DPH: cca 3 600 Kč

K testu zapůjčila firma: PalmOne, http://www.palmone.com

§§§§§


Velký zoom, pomalejší chod

Hynek Vácha

C04P0129

Na poli digitálních kompaktů s optickým zoomem je v současné době poměrně dost živo. Výrobci se předhánějí při uvádění nových modelů, které využívají stále lepší technologie a mají nejrůznější vylepšené funkce. Ty tam jsou již doby, kdy rozlišení fotoaparátu bylo jeho handicapem. V současné době nejrozšířenější 3a 4megapixelové snímače poskytují dostatečný počet obrazových bodů pro přesné zobrazení nasnímaného obrazu. Stále větší důraz je tedy kladen na výslednou kvalitu snímku. Proto se i do kompaktních fotoaparátů dostávají funkce a technologie, které byly původně vyvíjeny pro přístroje vyšší kategorie.

Mezi kompakty, jež přicházejí s ambicemi stát se fotoaparátem těch přece jen již náročnějších uživatelů, patří i EasyShare DX 6490. Do těžkého konkurenčního boje ho výrobce vybavil 4megapixelovým snímačem, který v této třídě patří mezi jakýsi standard. Toto rozlišení je prozatím v podstatě postačující. Jeho parametry budete omezeni teprve ve chvíli, kdy budete chtít z fotografie udělat nějaký podrobnější výřez nebo se pustíte do uměleckého fotografování krajiny, a pro tyto účely jsou na trhu úplně jiné přístroje. Takže použitým snímačem aparát nijak nevybočuje. To ale neplatí o použité optice. 10násobný optický zoom totiž rozhodně patří mezi největší. V ekvivalentu k 35mm kinofilmu to je rozsah 38-380 mm. Ten zcela pokrývá potřeby běžného fotografa, a pokud vám ani tento nestačí, nezbude vám nic jiného, než sáhnout po digitální zrcadlovce, která vám umožní používat celou škálu objektivů daného výrobce, protože využití digitálního zoomu (až 3x) není úplně ideální, což platí pro všechny fotoaparáty. Pro vlastní pořizování fotografií si můžete vybrat z několika typů nastavení. Pro co nejsnazší fotografování jsou k dispozici režimy zaměřené na několik skupin situací pořizování snímků. Tyto začínají obecným plně automatickým modem a dále zahrnují i nastavení pro fotografování detailů, sportu, či dalších scén s jiným potřebným nastavením času a clony. Pokud však máte raději kontrolu nad tím, s jakým nastavením bude snímek pořízen, pak můžete zvolit režim s prioritou času, clony, nebo i plně manuální, kde si všechny parametry zvolíte podle konkrétní situace a svých požadavků. Nevýhodou automatického režimu je nemožnost ručního nastavení vyvážení bílé, protože automatika občas nedokáže správně zvolit barevnou teplotu a vám pak nezbude jiná možnost, než snímky následně upravit v nějakém editoru v počítači. Zkušenější fotograf, který však ví, že je toto nastavení potřeba zkontrolovat (a případně změnit) ale jistě raději zvolí pokročilejší režim focení, a tam již má možnost ručního výběru. Ať již fotografie pořídíte v jakémkoli režimu, budete je potřebovat někam uložit. K dispozici vám je 16 MB integrované paměti, což není nijak oslňující hodnota, a je ji potřeba brát spíš jako jakousi rezervu, a pak také slot na paměťové karty MMC/SD. Chcete-li si opravdu užít výhod digitální fotografie, bez nějaké paměťové karty se neobejdete. Problém této třídy aparátů rychlost zobra-zování sledované scény v hledáčku nebo na větším displeji je zde bohužel docela dost patrný. Proto je značně komplikované zachycení rychleji se pohybujících předmětů. Tato vlastnost je navíc ještě podporována dosti dlouhým časem, potřebným pro uložení fotografie do paměti (testovali jsme pouze interní paměť), kdy je pořízení dalšího snímku možné až přibližně po 8 sekundách. Díky kvalitní optice a snímači s dostatečným rozlišením však lze získat dosti kvalitní fotografie. Zda pro vás bude tento fotoaparát přínosem tedy záleží hlavně na tom, jaké scény fotíte. Mnoho fotografů jistě ocení i možnost přímého propojení s tiskárnou Kodak Easyshare Printer Dock 6000. Při jejím použití získáte možnost rychle, a hlavně bez dalšího zařízení, vytisknout pořízené snímky (tiskárnu je samozřejmě možné připojit pomocí USB kabelu i k počítači). Kvalitou výstupu je tiskárna srovnatelná s dnešními inkoustovými tiskárnami s možností fototisku. Zde ale získáte jednoúčelové zařízení, jehož výhodou je snazší obsluha, zato nevýhodou pak právě jeho jednoúčelovost a poměrně vysoké pořizovací i tiskové náklady.

Kodak Printer Dock 6000

Cena vč. DPH: 7 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Kodak, http://www.kodak.cz

Kodak EasyShare DX 6490

K testu zapůjčila firma: Kodak, http://www.kodak.cz

Cena vč. DPH: 17 300 Kč

§§§§§


Jedeme s digitální MP3 muzikou

Michal Bareš

C04P0134

V loňském zářijovém čísle jsme přinesli test několika CD přehrávačů do auta, z nichž výrazně nejlevnějším byl Kingstech MP3-9818, s jehož nástupcem jsme měli možnost seznámit se při dlouhodobějším praktickém testu.

Inovovaný model nese podle webových stránek prodejce stejné označení jako ten starší, ale na první pohled se liší černou barvou panelu a barevným displejem. V předchozí verzi byl kryt přehrávače šedivý a text na displeji byl pouze černý s modrým podsvícením. Přes barevné změny se ovládání nijak nezměnilo, hlavním ovládacím prvkem je stále kulaté dělené trojtlačítko, jehož pomocí se nastavují hlavní parametry, jako jsou hlasitost, vyvážení, basy atd. K zásadním změnám ovládacího firmwaru bohužel také nedošlo, takže krokování po jednotlivých adresářích s MP3 skladbami stále vyžaduje stisknutí krkolomné kombinace tří tlačítek, což je při řízení automobilu prakticky nemožné. Novinkou je však infračervené dálkové ovládání, pomocí nějž lze bohužel kromě posunu po adresářích ovládat všechny základní funkce přehrávání.

Možnosti nastavení rádia i konektory na zadní straně jsou zcela shodné s předchozí verzí. K uložení stanic do paměti je k dispozici 18 slotů pro FM a 12 slotů pro střední vlny, samozřejmostí jsou i funkce RDS-EON, TA a PTY. Pomocí standardního ISO konektoru lze připojit čtyři reproduktory s maximálním výkonem 4 x 40 wattů. Součástí dodávky je kabel s ISO konektorem i kabel zakončený holými vodiči, dálkové ovládání, ochranné pouzdro na přední panel, dokumentace a tři CD s volně šiřitelnými verzemi známých MP3 skladeb.

Hlavní, a musíme říci, že pozitivní, změna proběhla uvnitř přístroje, kam byla vestavěna nová mechanika, jež se o poznání lépe než její předchůdkyně vyrovnává s terénními nerovnostmi. Během testování jsme tedy k výpadkům hudby za jízdy neměli zásadní připomínky, a to jsme s Kingstechem jezdili po pověstných pražských komunikacích i po dálnici.

Celkové hodnocení vyplývá s ohledem na nízkou cenu a odstranění nadměrného přeskakování, tedy hlavního nedostatku, k němuž jsme měli výtky posledně vcelku pozitivně. Kingstech zkrátka hraje, nepřeskakuje a je levný.

Kingstech MP3-9818

Cena vč. DPH: 3 980 Kč

K testu zapůjčila firma: Discomp, http://www.discomp.cz

§§§§§


Acer jako desktop

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C04P0140

Na stránkách PC WORLDu se běžně setkáváte s notebooky, LCD panely a projektory značky Acer. Tento leader v prodeji přenosných počítačů na tuzemském trhu však nabízí i stolní počítače pro domácí využití. Právě do tohoto segmentu je zaměřena novinka s označením Aspire T120, která se v těchto týdnech dostává do prodeje. Součástí sestavy, jejímuž interiéru se budeme věnovat dále, je kromě standardní klávesnice a myši s kolečkem také dvojice menších reproduktorů. Ty hravě obstarají reprodukci zvuků z Windows, programů a her, žádné zázraky ale od nich čekat nelze. Na kompaktních discích nalezne uživatel vyjma operačního systému Windows XP Home sadu jednoduchých kancelářských aplikací Microsoft Works, program Norton Antivirus 2003, System Recovery CD a balík užitečných drobných aplikací.

Samotné PC je postaveno ve vcelku sympatické skříni mini-tower s předním vyvedením dvou USB portů a konektorů mikrofonu a sluchátek. V jedné z 5,25" šachet je umístěna čtečka všech běžných druhů paměťových karet, jejíž zapojení je ale poněkud nestandardní. Ne úplně běžně jsou umístěny indikační diody, které najdete na horní hraně skříně. Zadní část nabízí vedle klasických portů (sériový, paralelní, 4x USB) také FireWire a konektory komponent integrovaných do základní desky.

Po uvolnění dvou šroubů a odsunutí levé bočnice se vcelku rychle dostanete do útrob sestavy. Její jádro tvoří základní deska s čipovou sadou VIA KM400 a s integrovanou zvukovou (kodek AC\97) a síťovou (Realtek RTL 8139) kartou. Na desce je integrována i grafická karta, ta je ale v počítači díky přítomnosti Radeonu 9200 SE v AGP slotu spíše do počtu. O výkon se stará procesor AMD Athlon XP 2400+ spolu s 256 MB DDR paměti Infineon s frekvencí 333 MHz. Pevný disk Western Digital s kapacitou 80 GB a rychlostí 7 200 ot./min. poskytuje pro běžné využití dostatek prostoru. Z ostatních komponent stojí za pozornost CD-RW/DVD mechanika LG a PCI modem Conextant 56k. Pro upgrade je ve skříni vyhrazen jeden paměťový bank a dva PCI sloty.

Co se týče výkonu, je sestava vhodnější spíše pro práci s kancelářskými aplikacemi, v graficky náročnějších programech a ve hrách by mohla mít kvůli low-endovému Radeonu 9200 SE problémy s rychlostí zobrazování. To potvrzují výsledky testovacích programů, kdy v SYSmarku 2001 získal Aspire T120 slušivých 238 bodů a v 3DMarku 2001 SE podprůměrných 3 931 bodů.

Vzhledem k výkonu a použitým komponentům se může cena tohoto desktopu zdát o trochu vyšší, než u některých českých prodejců PC. Značka Acer však znamená záruku vyšší kvality a za vynaložené finanční prostředky získáte snadnou možnost obnovy svého počítače nebo balík užitečných aplikací.

Acer Aspire T120

Cena vč. DPH: 21 948 Kč

K testu poskytla firma: Acer

http://www.acer.cz

§§§§§


Multimediální počítač typu SFF

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0139

Tak už to pomalu vypadá, že doba nevzhledných šedých krabic, ve kterých se počítače ukrývaly, je definitivně pryč. Aspoň to se snaží naznačit MSI se svým Mega PC 180, které je téměř více hi-fi věží, než klasickou PC skříní.

Ale nic není tak horké, jak se to upeče, a také Mega PC je jen dalším modelem v řadě, který MSI směruje jako alternativní centrum domácí zábavy, spojující v sobě možnosti počítače a hudební věže. Ze strany tohoto výrobce to není premiérový pokus, velmi podobný produkt, označený Mega PC 650, je už na trhu od loňského roku. Nový Mega PC 180 se však liší především tím, že je určen pro platformu AMD Athlon XP.

Základem počítačové části je deska s čipovou sadou nVidia nForce2 IGP, vybavená integrovaným grafickým jádrem. Jeho výkon odpovídá přibližně kartě GeForce4 MX, a tak stačí v dnešní době na práci v desktopu Windows či hraní těch nejméně náročných her. Výhodou je určitě plně zdvojený, i když pouze analogový VGA výstup pro práci se dvěma monitory. Ty ocení právě lidé v kancelářích při práci s grafikou.

Vzhledem k použitému čipsetu lze do Mega PC instalovat procesor s maximální frekvencí FSB 333 MHz (tedy nejvýše model Athlon XP 3000+) a odpovídající paměťové moduly DDR333. Dvoukanálový řadič pamětí si přímo říká o to, aby jednotlivé moduly byly osazeny v párech.

Uvnitř Mega PC je místo pro jeden pevný disk a jednu optickou mechaniku. Vzhledem k užití to bude nejčastěji DVD/CD-RW kombo, anebo už rovnou DVD+/-RW jednotka. Počítač lze dále rozšířit o jednu PCI a jednu AGP kartu.

Montáž všech komponent je poměrně dobře popsána v dokumentaci, potěšitelný je též fakt, že k Mega PC dodává český distributor i krátký instalační a provozní návod v naší mateřštině. Produkt bude ale většinou využíván lokálními assemblery k sestavování zajímavých multimediálních počítačů.

Část hi-fi je schopna pracovat nejen při vypnutém počítači, ale dokonce i bez nainstalovaného procesoru či paměti. Zahrnuje jak FM rádio, tak i CD a MP3-CD přehrávač, ovšem pochopitelně pouze tehdy, pokud už je v Mega PC nainstalována CD/DVD jednotka. Díky zvukovému čipu ALC655 je po stránce zvukových a dalších výstupů nabídka tohoto produktu poměrně dobrá. Horší už je to se schopnostmi hi-fi části Mega PC, která nepodporuje například zobrazování a používání funkcí RDS, při přehrávání CD disků nepracuje s CD textem a zřejmě největším problémem je, že hraje-li soubory MP3, nezobrazuje u nich ID3 tagy. Naštěstí je součástí balení alespoň dálkové ovládání.

Poté, co je počítač vybaven nezbytnými komponentami, je možné využít řadu rozšiřujících portů, jako například síťovou kartu 10/100 Mb/s, modem, 4 USB 2.0 porty, 2 konektory FireWire a množství zvukových vstupů a výstupů.

MSI Mega PC 180 bude na trhu k dispozici ve dvou verzích, z nichž ta lépe vybavená, označená Deluxe, bude obsahovat navíc také Wi-Fi rozhraní ve formě Mini-PCI karty na základní desce a také integrovanou čtečku paměťových karet. Právě tuto verzi jsme měli možnost testovat a najdete ji i na fotografii.

Celkové hodnocení malého černého krasavce s názvem Mega PC 180 není úplně jednoduché. Na jedné straně stojí výkonná a relativně spolehlivá platforma čipsetu nForce 2 IGP s možností snadného připojení dvou monitorů a celou plejádou dalších konektorů. Na straně druhé pak velmi omezené možnosti hi-fi části a jen těžko přehlédnutelná absence podpory RDS, CD-Textu a ID3 tagů. Je to škoda, neboť relativně velký, a díky použití barevných LED diod snadno čitelný displej na čelní straně Mega PC 180, zůstává nevyužit.

MSI Mega PC180

K testu poskytla firma: LEVI International, http://www.levi.cz

Cena vč. DPH: 13 900 Kč

§§§§§


Opravdu rychlá karta

Michal Bareš

C04P0136

Pro upgrade počítače existují většinou dva důvody buď je to požadavek na jeho celkové zrychlení, nebo na obohacení jeho funkcí či konektivity. V prvním případě se pozornost uživatelů obrací k výměně procesoru či navýšení operační paměti, v případě druhém je třeba vyměnit buď celou základní desku (což se sotva kdy obejde bez výměny procesoru), nebo její funkce omladit prostřednictvím přídavné PCI karty. Právě takovou kartou, kombinující několik moderních rozhraní, je Kouwell Combo IEEE1394a/USB2.0/Ethernet (Gigabit).

Výhodou tohoto způsobu upgradu počítače je rychlá a snadná úprava bez nutnosti reinstalace operačního systému a všech programů, čemuž se v případě výměny celé základní desky uživatel neubrání. Kartu stačí vsunout do volného PCI slotu, nainstalovat software, a to je vše.

Součástí balení jsou kromě PCI karty příslušné ovladače pro operační systémy od Windows 98 výše, CD-ROM s programem VideoStudio 7 SE Basic a FireWire kabel.

Jelikož se jedná o kartu kombinující více rozhraní, je i její cena o něco vyšší, než u samostatných USB 2.0 nebo FireWire karet. Pro domácí zájemce o USB 2.0 či FireWire rozhraní tedy bude asi vhodnější karta bez gigabitového Ethernetu, který většina nekorporátních uživatelů sotva využije. Plánujete-li však upgrade s výhledem na delší dobu, může se hodit i rychlá síť.

Kouwell Combo IEEE1934a/USB2.0/Ethernet (Gigabit)

Cena vč. DPH: 2 300 Kč

K testu zapůjčila firma: LEVI International, http://www.levi.cz

§§§§§


Zlomený digitál

Lubor Jarkovský

C04P0132

Modelová řada digitálních fotoaparátů Cyber-shot společnosti Sony se na začátku minulého roku rozšířila o "podřadu", která nese označení Cyber-shot U. Jedná se o miniaturní lehké fotoaparáty, jež se vejdou do každé kapsy. Nabízejí však na svou velikost i solidní kvalitu fotek. V současné době má řada U tři zástupce, jsou jimi modely U30, U50 a U60. U30 je vylepšená verze staršího modelu U20, recenzi na vodotěsný model U60 jsme vám přinesli minulý rok v říjnovém čísle. Nyní jsme se podívali na zoubek modelu U50 s otočným objektivem.

Ten se vyznačuje především celokovovým tělem, třemi barevnými provedeními, ve kterých ho lze koupit (u nás jen ve dvou stříbrná a černá), upraveným menu a několika novými funkcemi. Přístroj váží 132 gramů a jeho rozměry jsou 99,9 x

x 40,5 x 24,9 mm U50 je tedy v každém směru větší než model U30, z čehož lze vinit zcela jistě otočný objektiv, který si nějaký ten prostor navíc vyžádal. Jeho jasnou výhodou je daleko snazší fotografování v nepříznivých podmínkách, otočit ho lze v úhlu +120 ? až -90 ?. Na zadní straně se nachází 1 palec velký TFT displej, který se někomu může zdát až moc miniaturní, stejně jako tlačítka pro ovládání. Ta jsou ze všech modelů řady U nejhůře položená (nacházejí se na horní straně spolu se spouští) a ovládání je nepohodlné.

Přístroj je osazen stejně jako modely U30 a U60 objektivem Sony SuperHAD CCD s efektivním rozlišením 2 miliony pixelů a pevným ohniskem 33 mm (F2.8). Rychlost automatické závěrky je 1/8 až 1/2000 sekundy. Stejně jako ostatní typy, ani tento model nedisponuje zoomem. Pro focení lze v menu nastavit 5 předdefinovaných expozičních režimů, 4 režimy blesku (auto, zapnutý, vypnutý, redukce červených očí). Dosah blesku je pouze 0,5 až 1,8 metru. Již tradičně se v menu nacházejí 4 efekty pro focení: Solarize, Černobílé foto, Sepia, a Negativ. V makru dokáže aparát zaostřit od 10 cm.

DSC-U50 se stejně jako ostatní modely U velice rychle spouští, jeho náběh je opravdu bleskový. Ukládání fotek je však o něco pomalejší, než jsme čekali. Se starším modelem U20, kde bylo uložení snímku prakticky okamžité, se v tomto směru nemůže měřit.

Fotky se ukládají ve formátu JPEG v maximálním rozlišení 1 632 x 1 224 bodů, nastavit lze i VGA rozlišení (640 x 480). V režimu Burst fotí na jedno stisknutí dvě fotky v nejvyšším rozlišení 1 632 x 1 224 (model U30 fotí 5 fotek) a 10 fotek ve VGA. Kvalita je shodná s modelem U60, který jsme testovali. Fotky nikoho neoslní, od tak malého foťáčku ani nelze čekat zázraky, přesto si dovolujeme říci, že nás v dané kategorii kvalita snímků příjemně překvapila. Videosekvence točí v rozlišení 320 x 240 a 160 x 112 bodů. Video je bez zvuku a svou kvalitou je předurčeno pouze k posílání e-mailem.

Nyní se dostáváme k dosti sporné otázce, kterou vyvolává fakt, že v tomto modelu nelze použít klasický Memorystick, ale je nutné si pořídit MS DUO (dodáván je MS DUO 8 MB). Většinu majitelů MS klasické velikosti tato informace zcela určitě odradí od koupi, protože pořizovat další velmi drahou kartu je nesmysl, když model U30 nabízí prakticky stejné funkce a používá původní Memorystick. Podporován je i nový MS PRO DUO.

Příslušenství se kromě dvou nabíjecích AAA baterií a nabíječky skládá také ze šňůrky na krk, adaptéru pro MS DUO (který z něho udělá klasický MS), USB kabelu (rozhraní aparátu pouze ve verzi 1.1!), driverů a editačního softwaru na CD a již zmiňovaného 8MB Memorysticku DUO.

DSC-U50 není špatným fotoaparátem, jeho hlavní zbraní je otočný objektiv, který z něj činí daleko zajímavější přístroj, než jakým ve skutečnosti je. Kvalita fotek a funkce jsou shodné s o 2 000 Kč levnějším DSC-U30. Zatím poměrně nová a nezavedená paměťová karta je také jistou překážkou, protože její cena je vysoká. Model U50 nás i přes veškeré své nedostatky oslovil, a to především svým designem. Přesto ho nelze jednoznačně doporučit, protože jeho levnější bratříček je mu značnou konkurencí.

Sony DSC-U50

Cena vč. DPH: 9 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Elvia Pro, http://www.elviapro.cz

§§§§§


Tři devatenáctky naplocho

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0117

Po kratší odmlce se v našich testech zaměříme na trojici LCD monitorů, které spojuje tentokrát 19palcová úhlopříčka obrazovky.

TEAC S1902D

Zatímco v jiných komoditách si už stačila vybudovat poměrné dobré renomé, je značka TEAC v oblasti LCD monitorů naprostým nováčkem. Právě na počátku letošního roku uvedla své dva první produkty, a to 17a 19palcový zobrazovač. Monitor S1902D obsahuje poměrně dobrý LCD displej s kontrastem 700 : 1 a jasem 250 cd/m2. K jeho ovládání slouží čtveřice tlačítek ve spodní části rámečku, k nimž je přidáno ještě páté, určené k zapínání a vypínání přístroje. Samotný pohyb v menu na obrazovce i nastavování příslušných hodnot jsou poměrně snadné a také jednotlivé volby jsou logicky označeny ikonami a textovými popisky. Jak už je v této kategorii zvykem, signál lze do monitoru přenášet nejen analogovým VGA rozhraním, ale i digitální spojením DVI. Ve výbavě nelze opomenout ani integrovaný hub USB 1.1 s uplinkem a dvěma downlinky, umístěnými bohužel na zadní straně panelu. V rozích displeje rovněž nechybějí dva reproduktory s výkonem po 1 wattu. Vzhled tohoto produktu je poměrně konzervativní, a také možnosti pohybu prostřednictvím nějakého multifunkčního stojanu se omezují na prosté naklápění směrem k a od pozorovatele. Výrobce udává dobu odezvy 25 milisekund, a také my jsme byli s výsledky při přehrávání videa poměrně spokojeni. Nezaznamenali jsme žádné "duchy" ani jiné obrazové artefakty, způsobené příliš pomalým překreslováním. Tento displej nám k testu zapůjčila firma ELAP a jeho cena je 24 300 Kč vč. DPH.

LG Flatron L1910P

Špičková devatenáctka z produkce LG je vybavena panelem typu Super IPS, který jí propůjčuje nejen solidní kontrastní poměr 400 : 1 a maximální svítivost 250 cd/m2, ale především bezprecedentní úhel pohledu 176? jak v horizontálním, tak i vertikálním směru. Také obraz odpovídá kvalitě implementovaného LCD a lze jej směle zařadit mezi naprostou špičku. Je pochopitelné, že v takové situaci musí být mimo standardního analogového VGA vstupu k dispozici také digitální rozhraní typu DVI. Z dalších konektorů zbývá zmínit ještě vstupy a výstupy vestavěného dvouportového USB 1.1 hubu, který může sloužit například pro připojení myši či dalších periferií s menšími nároky na přenosový výkon. K ovládání jsou určena poměrně drobná, ale i tak snadno dostupná tlačítka s funkcemi rychlé volby vstupu signálu, automatického nastavení obrazu v analogovém režimu, vstupu do menu, a dále čtveřice směrových kláves. Pomocí šipek vzhůru či dolů lze vyvolat funkci LightView, určenou k rychlému nastavení barev a jasu. LightView v sobě totiž zahrnuje několik pracovních profilů jasu obrazu a barevné teploty podle toho, zda se s monitorem pracuje ve dne či v noci a také v závislosti na zobrazovaném obsahu (fotografie, text, video). Při práci s dokumenty jistě přijde vhod také možnost otočení obrazu na výšku s využitím přikládaného softwaru Pivot. Co říci závěrem? Elegantní, stylový, výborně vybavený, ale bohužel také cenově velmi nadprůměrný produkt. Monitor nám k testu zapůjčila společnost LG Electronics, která jej prodává za 27 990 Kč.

iiyama ProLite E-481S-B

Pro japonskou iiyamu nejsou devatenáctky žádným novým zbožím, takových produktů už má za sebou celou řadu. Vyspělost je patrná i z modelu ProLite E-481S-B, který je vybaven výkonným a kvalitním panelem typu IPS, jehož dominantou jsou především pohledové úhly přesahující 170 ? v obou směrech. Svítivost činí standardních 250 cd/m2 a kontrast pak 400 : 1, což lze považovat za lehce nadprůměrnou hodnotu. Také tento monitor je schopen přijímat signál jak analogově, prostřednictvím VGA kabelu a D-Sub konektoru, tak i digitálně s využitím DVI spojení. Ovládání je pro iiyamu typické a dlužno dodat, že rozhodně nepatří k nejjednodušším a nejsnáze pochopitelným. Naštěstí je na spodní straně rámečku kolem displeje hned několik tlačítek s přímou volbou funkce, která nastavení nejčastějších parametrů (například jasu) poněkud ulehčují. Výhodou jsou také dva ekonomické/ekologické režimy Econ1 a Econ2, v nich dochází ke snížení výkonu podsvětlovací výbojky, což je vhodné nejen pro šetření elektrickou energií, ale také ke snížení únavy očí například při práci v noci. Nejen grafici, ale všichni kdo pracují třeba s digitálními fotografiemi, ocení možnost nastavení třech barevných teplot bílého bodu a podporu barevného prostoru standardu sRGB. V technických specifikacích iiyamy je možno se dočíst, že odhadovaná životnost podsvícení je přibližně 50 tisíc hodin provozu, což při 8 hodinách práce denně reprezentuje více jak 17 let provozu. Výbavou i cenou (23 534 Kč) jde v případě modelu ProLite E-481S-B o klasickou devatenáctku vyšší třídy.

Teac S1902D

Cena vč. DPH: 24 300 Kč

K recenzi poskytla firma: ELAP, http://www.elap.cz

LG Flatron L1910P

Cena vč. DPH: 27 990 Kč

K recenzi poskytla firma: LG Electronics, http.//www.lgecz.cz

iiyama ProLite E-481S-B

Cena: 23 534 Kč

K recenzi poskytla firma: iiyama, http://www.iiyamacz.cz

§§§§§


Co se právě nosí v Tokiu?

Michal Bareš, Martyn Williams, Anne B. McDonald

C04P0118

Milovníci nejnovějších technologií vám potvrdí, že ty nejkrásnější kousky mobilní výpočetní a konzumní elektroniky se skvělým a ergonomickým designem, navíc disponující dlouhou výdrží na baterie, jsou vždy uváděny nejprve na japonský trh. Ty nejzajímavější věcičky tam navíc leckdy zůstanou a na pulty zbytku světa se nikdy oficiálně nedostanou. Podívejme se, proč tomu tak je, a kde je lze koupit.

Řeč je o technologických hračkách jako jsou miniaturní sexy notebooky, tak malé, že je můžete téměř ztratit v napěchované aktovce, bezdrátoví osobní digitální asistenti s 5palcovými zářivými displeji a digitální fotoaparátky, které se vejdou do krabičky od zápalek.

Nejnovější notebook Sony VAIO PCG-X505, který je jak jinak k sehnání pouze v Japonsku, je díky tloušťce 1,3 cm nejtenčím přenosným PC na světě. Váží 770 gramů a v Japonsku byl uveden na trh v prosinci minulého roku. Je vybaven 10,4palcovým LCD displejem a v jeho útrobách se skrývá unikátní motherboard o velikosti tří čtverečních palců.

Zajímavý je i další přístrojek. Ve Spojených státech, ale i v některých evropských zemích, se nedávno rozhořela debata o právních aspektech fotografování cizích osob pomocí mobilních telefonů s digitální kamerou, a to si ani nemůžeme pořídit takovou hračku, jakou je 2megapixelový mobil Casio A5403CA s 10násobným digitálním zoomem. V Evropě jsme se dlouho těšili na mobily obsahující rádiopřijímač, řada z nich byla teoreticky vybavena touto funkcí, která však byla u nás deaktivována. Koncem minulého roku jsme se i my konečně dočkali a na některých mobilech si můžeme poslechnout oblíbenou stanici. V Japonsku však mají mobily s televizí.

Koncem minulého roku jsme byli svědky rychlého boomu DVD vypalovaček. V porovnání s videorekordérem Sony BDZ-S77, využívajícím technologii Blu-ray, jsou o generaci zpět. Díky modrofialovému laseru může tento přístroj vměstnat na jediný 12centimetrový disk až 23 GB dat, tedy pětkrát více než na obyčejné DVD médium.

Jste-li opravdu zapálení a dobře placení milovníci podobných futuristických novinek, máte dvě možnosti jak je získat. Tou zajímavější je samozřejmě cesta do Japonska a návštěva některého z obchodů s elektronikou ve čtvrti Akihabara, ale přiznejme si, že podstoupit podobnou pouť kvůli novému mobilu je přinejmenším excentrické.

Jednodušší, levnější a možná i stejně rychlé je objednání přes internet. Existuje několik e-shopů, schopných zasílat japonskou elektroniku i do České republiky. Platba probíhá prostřednictvím kreditní karty, přičemž cena za zboží bývá odečtena z účtu ne v okamžiku objednávky, ale až při odeslání zásilky. S platbou a dopravou tedy problémy nejsou, mohou však nastat v případě poruchy, kdy je téměř vždy nutné odeslat balíček zpět a doufat, že se vám někdy vrátí. Technické detaily reklamačních postupů jsou popsány na stránkách jednotlivých elektronických obchodů.

Na níže zmíněných adresách naleznete elektronické obchody, specializující se na japonské technologické novinky. Na internetu zajisté najdete i další místa, kde lze tento typ zboží zakoupit, námi zmíněné adresy berte pouze jako příklad e-shopů distribujících své zboží i do České republiky.

Kam se bude vyvíjet směr špičkových technologických produktů v budoucnosti? Odborníci se shodují na několika věcech, mezi nimiž hraje hlavní roli vyšší výdrž akumulátorů a miniaturní kapesní počítače s plnohodnotným výkonem.

Díky palivovým energetickým článkům se bude pohybovat výdrž přenosných počítačů ne v řádu hodin, ale dnů. Highendové notebooky obsahující palivové články (jejichž výrobcem bude firma NEC) by se v Japonsku měly začít prodávat již letos. Jejich výhodou bude fakt, že tyto nové články nebude potřeba dobíjet, pokud je budete krmit patřičným palivem, pravděpodobně metanolem.

Dalším hitem, který již letos vstoupí na asijské trhy, budou modulární počítače, jejichž základem bude drobná krabička o velikosti přibližně 12 x 8 x 2 cm a hmotnosti do 250 gramů, v níž bude obsažen pevný disk, procesor, paměť a grafický a zvukový čip. Na miniaturním pevném disku budou uložena nejen všechna data, ale i operační systém, takže bude možno tuto krabičku vložit do jakékoliv odpovídající "dokovací" stanice. Počítá se i s mobilním krytem obsahujícím displej, který zařízení změní v super PDA. Již dnes si tento počítač s názvem Modular Computing Core (MCC) můžete objednat u americké společnosti Antelope Technologies (http://www.antelopetech.com) za 3 970 USD.

§§§§§


Prescott: Pentium 4 potřetí

Lukáš Erben

C04P0125

Od uvedení prvních procesorů Pentium 4 uplynulo bezmála tři a půl roku během této doby prošlo přitom jádro procesoru pouze jedinou zásadní změnou: zhruba před dvěma roky, krátce poté, co P4 dosáhlo hranice dvou GHz, nahradily první generaci označovanou jako Willamette nové, výkonnější procesory s jádrem Northwood. Nyní přichází třetí generace procesorů Pentium 4 s jádrem Prescott.

Pentium 4 se pochopitelně během své dosavadní existence dočkalo i mnoha drobnějších změn, jako byl nárůst frekvence sběrnice či zavedení technologie Hyper Threading přesto se žádná z nich významně nedotkla vlastní architektury procesoru. Když Intel před dvěma lety odhalil první plány týkající se Pentia 4 s jádrem Prescott, předpokládalo se, že půjde, podobně jako v případě procesorů s jádrem Northwood, pouze o zmenšení stávajícího jádra (dané novým výrobním 90nm procesem) a rozšíření vyrovnávací paměti (cache) druhé úrovně. S přibývajícím množstvím informací bylo ovšem stále jasnější, že Prescott není Pentium 4 s větší cache pamětí, ale že se ve skutečnosti jedná o zcela nový procesor, který sice vychází z mikroachitektury NetBurst (jež je srdcem P4), ale od dosavadních procesorů se v mnohém liší. Změny, které byly v procesoru provedeny, ovšem úzce souvisí s filozofií architektury NetBurst ta předpokládá zvyšování výkonu procesorů pomocí rychlého nárůstu pracovních frekvencí. Ostatně již v době, kdy byly představovány první procesory Pentium 4, Intel oznámil, že nová architektura umožní v nadcházejících letech dosahovat pracovních frekvencí nad 5 GHz. Dosavadní Pentium 4 s jádrem Northwood ovšem takové frekvence dosáhnout nemůže (maximum se pohybuje okolo hranice 3,5 GHz) a jeho pouhé zmenšení (které obvykle znamená nižší spotřebu a možnost vyšších pracovních frekvencí) by zřejmě cestu k hranici 5 GHz neotevřelo.

Nové Pentium 4 bylo, podobně jako jeho předchůdci, navrženo tak, aby dosahovalo co nejvyšších pracovních frekvencí. Jestliže sledujete problematiku procesorů podrobněji, pak vám dozajista neušlo, že výrobci procesorů používají různé postupy jak zvýšit výkon. Ten je dán jednak pracovní frekvencí (tedy počtem pracovních cyklů za vteřinu), a také množstvím práce, které je procesor schopen v jednom pracovním cyklu průměrně "zvládnout". Když Intel uváděl v roce 2000 první generaci procesorů Pentium 4, byl jejich výkon, i přes startovní frekvenci 1,4 GHz, často srovnatelný se staršími procesory pracujícími na výrazně nižší frekvenci. Hlavní příčinou byla odlišná architektura nových procesorů ta byla sice uzpůsobena pro snadné zvyšování pracovní frekvence, množství práce (obvykle označované termínem IPC, tedy Instructions Per Cycle) odvedené v jednom pracovním cyklu bylo ovšem o něco nižší. Jistou roli pak hrála i absence programů optimalizovaných pro nový procesor.

Moderní CPU zpracovávají obvykle mnoho instrukcí současně (jak paralelně, tak po krocích v sérii): výpočty (instrukce) jsou na sobě ovšem často závislé aby procesor nemusel vždy čekat na dokončení předchozích výpočtů, obsahuje speciální jednotky, které se starají o správné řazení instrukcí, jež jsou na sobě závislé, a odhaduje výsledky logických operací, aby mohl celé "potrubí" co nejefektivněji zaplnit. I když jsou tyto odhady poměrně úspěšné, občasný omyl je nevyhnutelný. V takovém případě je nutné sekvenci výpočtů zastavit, potrubí "vyčistit" a naplnit znovu. Čím delší je toto potrubí (čím více sekcí či kroků obsahuje), tím déle trvá jeho vyčištění a znovunaplnění, a tím větší množství operací je nutno "zahodit". Výhodou dlouhého instrukčního potrubí je, že umožňuje rozdělit výpočty na menší části, které je možno provádět rychleji (souvisí to i se složitostí obvodů na CPU), a tím lze dosahovat vyšší pracovní frekvence. Jeho nevýhodou je naopak nižší hodnota IPC, tedy počet instrukcí zpracovaný průměrně za jeden pracovní cyklus (kvůli větší "penalizaci" za špatný odhad).

Zatímco Pentium III mělo instrukční potrubí s deseti kroky, první a druhá generace Pentia 4 zvýšily jeho délku na dvojnásobek. Třetí generace P4 s jádrem Prescott má instrukční potrubí opět prodlouženo na 31 kroků. Důvod je jasný: nové instrukční potrubí umožňuje snazší zvyšování pracovní frekvence. Aby byl eliminován či minimalizován negativní dopad delšího instrukčního potrubí, byly pozměněny i další části procesoru. Tou nejviditelnější změnou je zvětšení vyrovnávací paměti druhé úrovně na 1 MB, zvětšena a pozměněna ovšem byla i vyrovnávací paměť první úrovně (na 16 KB). Vylepšeny byly pochopitelně jednotky pro řazení instrukcí (Schedule) a předpovídání větvení (Branch Prediction) na detailní rozbor těchto úprav ale bohužel nemáme dostatek prostoru. Pozitivních změn se konečně dočkaly i hlavní celočíselné jednotky (ALU) jednou z nejvýznamnějších je "reduced integer multiply", tedy schopnost procesoru násobit celá čísla přímo v celočíselné ALU (dříve se tyto výpočty prováděly za pomoci jednotky pro výpočet v plovoucí desetinné čárce).

Nové Pentium 4 "Prescott" je prozatím uváděno na stejných frekvencích jako procesory s jádrem Northwood konkrétně se jedná o 2,8, 3, 3,2 a nově též 3,4 GHz (3,4GHz P4 s jádrem Northwood je taktéž novinkou). Aby bylo možné procesory snáze odlišit, jsou ty s novým jádrem označeny písmenem E (např. Pentium 4 2,80E). Procesory lze osadit do existujících desek s čipovými sadami i865/i875 obvykle je ale nutná aktualizace BIOSu, doporučujeme též ověřit kompatibilitu na stránkách výrobce. Je pravděpodobné, že Prescott budou podporovat i desky s čipsety jiných výrobců, v době uzávěrky jsme však neměli k dispozici přesné údaje. Z plánů Intelu pro rok 2004 vyplývá, že procesory s frekvencí 3,4 GHz jsou konečnou pro patici s478. Rychlejší Pentia 4 (výhradně s jádrem Prescott) budou určena pro novou patici LGA-775, která se objeví v průběhu roku.

Tím nejdůležitějším je ale pochopitelně výkon nových Pentií 4. Ten ovlivňuje jak delší instrukční potrubí (negativně), tak i větší cache a další inovace (pozitivně). Při srovnání se staršími P4 Northwood na stejné pracovní frekvenci je nové P4 Prescott výjimečně o něco rychlejší, obvykle se ale spíše drží v těsném závěsu. Rozdíly jsou malé (do 3 až 5 procent, výjimečně 7 procent), nehledě na to, že současné aplikace nejsou pro nový procesor (zejména instrukce SSE3) optimalizovány. Zajímavé přitom je, že na vyšších pracovních frekvencích je u mnoha testů rozdíl menší zdá se, že architektura Prescottu je pro vysoké frekvence skutečně optimalizována.

Prescott představuje novou generaci procesorů Pentium 4, jejíž plný potenciál se projeví až během tohoto roku poté, co budou uvedeny jeho rychlejší varianty pro novou platformu (patici) LGA-775 (do konce roku bychom se měli dočkat 4GHz modelu). Prodává se za stejnou cenu jako klasická Pentia 4, a se současnými aplikacemi nenabízí prozatím žádnou zásadní výhodu. Pokud si tedy nyní kupujete nové PC s Pentiem 4, můžete klidně zůstat u starší varianty Northwood. Čas Prescottu přijde koncem jara, s uvedením patice LGA-775. Zajímavé bude pochopitelně i srovnání s konkurenčním procesorem AMD Athlon 64, který je již dostupný ve třech variantách (3000+, 3200+ a 3400+), to je ale samostatné téma, jemuž se budeme věnovat až si možnosti, vlastnosti a výkon Prescottu řádně osaháme.

Extrémní Pentium 4 3,4 GHz

Krátce po Prescottu dorazila do redakce další žhavá novinka Intelu procesor Pentium 4 Extreme Edition na frekvenci 3,4 GHz. Extreme Edition je postaven na architektuře Northwood, je však vybaven rozsáhlou L3 cache pamětí o velikosti 2 MB, která mu spolu s vysokou frekvencí propůjčuje obrovský výkon. První provedené testy naznačují, že nové "XE" převzalo titul nejvýkonnějšího PC procesoru (ten doposud náležel Athlonu 64-FX 51, těsně následovanému starší verzí Pentia 4 "XE" s frekvencí 3,2 GHz). Přesto nebo právě proto není Extreme Edition konkurencí klasických Pentií 4 ani nového Prescottu jeho cena se blíží hranici 30 000 Kč bez DPH, a je tak určeno těm nejnáročnějším uživatelům, kteří se při koupi nejvýkonnějšího PC neohlížejí na peníze.

§§§§§


Sestava s Prescottem: AC Integra 7100N

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

C04P0126

Procesor Intel Pentium 4 "Prescott" začínají implementovat už všichni významní světoví i čeští assembleři počítačů, a tak ani jeden z nejdůležitějších partnerů Intelu v Česku společnost AT Computers nemohl zůstat stranou. Měli jsme možnost se krátce seznámit s modelem AC Integra 7100N, který lze směle zařadit mezi nejvýkonnější multimediální počítače současnosti. Jeho srdcem je procesor Pentium 4 ve verzi 3,2E s jádrem Prescott obsahujícím 1 MB cache spolu se základní deskou Asus P4C800 a celkem jedním gigabajtem paměti DDR433. K vysokému výkonu dále přispívá i pevný disk WD Raptor s 10 000 otáčkami za minutu, připojený k rozhraní Serial ATA. Druhým diskem je opět Western Digital s kapacitou 250 GB, rovněž na Serial ATA.

Grafický subsystém je reprezentován kartou Triplex Radeon 9800XT, doplněnou ještě televizním tunerem Pinnacle Studio PCTV PRO se stereofonním příjmem a vestavěným FM rádiem. Solidní dojem dotvářela čtečka paměťových karet značky Trust spolu s předními výstupy rozhraní FireWire a USB 2.0, které však bohužel nebyly připojeny k základní desce. Zvuková karta SoundBlaster Audigy2 Platium Pro a gigabitové síťové rozhraní 3Com Marvell jsou už prakticky nepostradatelnou součástí takto vybavené sestavy.

Ve skříni, která velmi připomíná servery či pracovní stanice, nechyběla ani DVD+/-RW mechanika TEAC DV-W50D a DVD jednotka, oboje ve stylové černé barvě. Šlo o předprodukční počítačovou sestavu, která obsahovala některé stylové doplňky, mezi nimiž stojí za zmínku chladič procesoru Zalman CNPS700A, tři dodatečné osvětlené ventilátory ve skříni, za jejíž prosklenou bočnicí dobře vyniklo další osvětlení vnitřku modrou katodovou trubicí. Za tyto detaily však zákazník zaplatí navíc dalších zhruba 2 500 korun proti standardní ceně, která činí poměrně odvážných 95 000 Kč včetně DPH.

§§§§§

$$$$$


Knihy


Digitální fotografie - Jak je to snadné

Patrik Malina

C04P0103

Pokud jste byli či právě jste začínajícími "digitálními" fotografy, možná mi dáte za pravdu, že dobrou a dostatečně obsažnou knihu na toto téma aby člověk pohledal. Nechcete-li trávit dlouhé minuty a hodiny prohledáváním webu a sestavováním žádoucí mozaiky, pak možná toto je přesně titul pro vás!

Jak napovídá název poměrně nově zavedené ediční řady, kniha je zaměřena především na úplné začátečníky v oboru. Autoři postupují krok za krokem od nejzákladnějších témat, počínaje samotnou podstatou digitalizace obrazu, aby uživateli poskytli co nejpevnější základy pro další práci. Proto zde najdete úvodní látku, zahrnující způsob reprezentace obrazu v digitálních formátech, postupy při zaznamenání a interpretaci barev či srovnání klasické, "filmové" technologie s novými možnostmi. Další část knihy je zaměřena na výběr správného přístroje: ačkoliv některé reálie samozřejmě rychle zastarávají, čtenář zde najde cenné výchozí náměty pro rozhodnutí, proč a nač vlastně "digitál" potřebuje a chce. Nechybí pojednání o citlivých otázkách, jako je rozlišení či vlastnosti objektivu. Text pokračuje několika technicky orientovanými kapitolami, v nichž jsou popsány grafické formáty, základy ovládání přístroje, úvodní rady pro kompozici snímků, a dále běžná práce s ukládáním materiálu v počítači či údržba baterií ve fotoaparátu.

Teprve druhá část publikace je, po zvládnutí úvodních postupů, zaměřena na opravdu kreativní fotografickou práci. Aby nedošlo k omylu: tvůrčí možnosti jsou zde opět prezentovány s ohledem na začátečnickou úroveň. Najdete zde především popis úpravy fotografií v grafických editorech, jako je třeba odstranění jevu "červených očí", ale též tvorba panoramat slepováním snímků. Závěrečná část knihy je věnována publikování a distribuci vzniklých obrázků.

Pro začátečníka, tonoucího v záludném webovém informačním prostředí, je tato jasně koncipovaná a slušně uspořádaná kniha bezesporu vysvobozením. Jedná se o cenný materiál pro překonání úvodních obtíží. Dovedu si publikaci dobře představit přibalenou k prodávaným aparátům.

Autoři: M. David Stone, Ron Gladis

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 278

Doporučená cena: 279 Kč

§§§§§


MS Windows XP - Jak je to snadné

Patrik Malina

Přestože základních publikací pro zvládnutí operačního systému Windows XP je na trhu celá řada, o své místo se jistě úspěšně popere i tato novinka. Je jedním z prvních reprezentantů poměrně nové ediční řady a může vás přesvědčit, že jednodušší už to nebude. Může, ale nemusí. Stejně jako u řady jiných podobných knih se totiž dle mého názoru autor nevyrovnal se základním problémem: jasně si stanovit, kdo je cílovou skupinou, a posléze při volbě témat se tohoto původního směru také striktně přidržet. Zacílení vzniklého textu je tak místy dosti problematické. Ačkoliv je dílko jednoznačně pro začátečníky, tvůrce do této skupiny, soudě dle rozvrhu kapitol, zahrnuje uživatele se značně rozdílnou zkušeností.

Některé stati jsou mimo pochybnost připraveny pro naprosté začátečníky: popis práce se soubory na nejzákladnější úrovni či přizpůsobení vzhledu pracovní plochy odpovídají minimálním vyžadovaným znalostem a jsou zpracovány odpovídajícím způsobem. Na druhou stranu pojednání o rozdílech verzí Windows XP (hned v úvodu knihy), připojení modemu či tvorbě a řízení malé sítě rozhodně nejsou typická "startovací" témata a uživatelům, zápasícím s logikou metody "táhni&pusť", budou připadat zřejmě komplikovaná, možná zbytečná.

Druhým smolným momentem je, že uváděná fakta jsou uspořádána bez velkých ohledů na případnou rostoucí obtížnost či souvislost a návaznost mezi tématy, takže struktura je místy nelogická. Přihlašování je na opačném konci než správa účtů, přístup k internetu vpředu a tvorba lokální sítě vzadu, zkrátka trošku zmatek. Uživatel je spíše přibližně veden názvy kapitol, než jejich postupnou návazností. Co na knize oceníte, je poměrně bohatý obrazový doprovod, jenž byl navíc dosti důsledně převeden do lokalizované formy s českými variantami textů, což je u tohoto typu problematiky velmi důležité. Je škoda, že v jádru jistě zajímavá publikace utrpěla svou vnitřní strukturou. Látka je zamýšlena pro mírně pokročilé uživatele, avšak v rozporu s tím je tvůrce místy zbytečně opatrný a posouvá úroveň výkladu na jiný stupeň obtížnosti. Zkrátka, mohlo to dopadnout lépe.

Autor: Ed Bott

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 263

Doporučená cena: 249 Kč

§§§§§


Bezpečnost v Linuxu - Prevence napadení systému

Patrik Malina

S tím jak roste všeobecná popularita operačního systému Linux, a to především u serverových instalací, objevují se na pultech knihkupectví také velmi zajímavé novinky, řešící problematiku bezpečnosti. Brněnský nakladatel přispěl dalším dílkem, a nutno říci, že v některých ohledech jde o nekompromisní publikaci.

Již samotná volba autora, přesněji řečeno předlohy pro překlad, je dobrým znamením. Tvůrce knihy žije UNIXem a Linuxem prakticky od jejich dětských let, v podstatě nikdy tuto oblast neopustil a může se pochlubit realizovanými projekty, na něž každý nedosáhne. Pokud je někdo opravdu v obraze, pak je to Bob Toxen, což při čtení bezesporu zjistíte.

Rovněž způsob rozvržení látky a struktura kapitol jsou dobře promyšleny. Nenajdete zde obvyklou koncepci systematického členění, např. dle typu služeb, ale tok textu sleduje předpokládaný postup běžného správce: nainstaluji zalepím nejhorší díry detailněji se zaměřím na nejdůležitější služby budu dále studovat pokročilejší možnosti. Nemá cenu vyjmenovávat témata kapitol, neboť autor zahrnul do publikace stovky problémů, počínaje správou hesel a konče ICMP pakety. Mnohem důležitější je právě ono členění výuky, neboť se vedle sebe dostávají řešení a postupy, jež jsou sice velmi různorodé, ale vyskytují se často na podobné "úrovni zabezpečení".

Je dobré upozornit, že autor se neomezil na "opevňování" systému, ale zahrnul do knihy řadu témat z oblasti monitorování činnosti, detekce průniku a odstraňování následků v případě, že jste byli překvapeni. Nechybí tu také zmínka o právních aspektech, ovšem zde musí čtenář kriticky zhodnotit význam informací při přenosu do tuzemského legislativního prostředí.

Krom ohromné šíře tematického záběru a praktické využitelnosti má kniha ještě další přednost, a to bohatou zásobu případových studií a situací z praxe. Díky své práci se autor dostal k věcem, jež by vám jinak nikdo nepředvedl, a neváhá se s vámi podělit o zkušenosti.

V mnoha ohledech jde o pozoruhodnou knihu a při čtení na vás možná bude působit chvílemi až magickým dojmem.

Autor: Bob Toxen

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 849

Doporučená cena: 990 Kč

§§§§§


Správa barev - Průvodce v grafice

Patrik Malina

Možná jste přesně v situaci, kdy jste si pořídili digitální fotoaparát a začínáte tisknout vlastní snímky. Nebo jste vytvořili plakát či jinou tiskovinu a rádi byste se ujistili, že výsledné barvy po průmyslovém tisku budou tytéž, v jakých jste obrázky stvořili. A narazili jste na strašidlo jménem správa barev. Nebojte se a čtěte dále!

Publikace, jíž nakladatel připravil v poměrně luxusním provedení na křídovém papíře, je zasvěcena světu barev ve spojení s výpočetní technikou. Název možná vyvolává pocit, že půjde o strohé pojednání doplňující manuály, což by vás ovšem nemělo zmást: autoři se před psaním knihy rozhodli, že vám problematiku reprodukce barev podají naprosto vyčerpávajícím způsobem. A to doslova.

Kniha dosti velkého rozsahu je úvodním průvodcem do nesmírně spletitých zákoutí práce s barvami ve světě moderního zpracování dokumentů, jež si nedovedeme představit bez počítačů. Tvůrci nechtěli nic ponechat náhodě, a proto jsou úvodní kapitoly zaměřeny např. na fyziologické aspekty vnímání barev, ale též na komplikovaný způsob pojmenování a označení barev čísly. Obecně se zde dozvíme, co vlastně správa barev je, abychom se v následujících sedmi (!) kapitolách detailně věnovali dle autorů nezbytným procedurám při tvorbě barevných profilů různých zařízení.

Zhruba v polovině rozsahu knihy přistoupíme k podrobnému popisu postupů, jak operační systém a jednotlivé aplikace správu barev využívají. Z operačních systémů jsou zahrnuty Windows a MacOS, z dalších programů pak kolekce Adobe a něco z dílny Macromedie, Corelu a Quarku. Nechybí "povinná" kapitola o možnostech PDF, ale také speciální stati o skriptování či shrnující část o typických využívaných postupech.

Přestože je publikace dosti obsáhlá, neměl by vzniknout dojem, že jde o látku pro velmi pokročilé zájemce. Výklad je zaměřen na začátečníky a mírně pokročilé, ovšem je velmi podrobný a náročný na čas. Na druhou stranu, pokud vydržíte, máte jistotu, že již nikdy to nejdůležitější ze správy barev nezapomenete!

Autoři: Bruce Fraser, Chris Murphy, Fred Bunting

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 521 na křídě

Doporučená cena: 790 Kč

§§§§§


MS Windows XP - Pokročilé techniky

Patrik Malina

Nejzákladnějších učebnic práce s operačním systémem Windows XP je na trhu bezesporu dostatek, takže novinky v této oblasti to mají dosti těžké. Do mírně odlišné kategorie ovšem spadá tato publikace, jež se vyznačuje ne zcela běžnou skladbou studijní látky: nezačíná totiž "na začátku", ale představuje navazující počtení pro uživatele, kteří překonali úvodní obtíže a ztratili ostych či pud sebezáchovy.

Ihned na počátku bych rád zabránil zklamání, a proto upozorňuji na fakt, že kniha je určena zájemcům, kteří si rádi hrají. Vědomosti, jež zde můžete načerpat, nepředstavují každodenní operace či nezbytně nutné znalosti. Autoři spíše sáhli po různých lahůdkách a specialitách, jež mohou posloužit tvůrčím povahám, ovšem běžným uživatelům zřejmě budou připadat zbytečné či technologicky obtížné.

Co se můžete přiučit? Na počátku se ujistíte, že dokážete důkladně vyždímat možnosti Ovládacích panelů, změna v registru není problém a psaní skriptů též bude něco pro vás. Ve druhé části najdete kolekci různých tipů pro každodenní operace, jež lze vyladit: zblízka se podíváte na spouštění a vypínání systému, přihlašování uživatelů, řešení typických (a důvěrně známých) hardwarových potíží či možnosti spouštění aplikací. I zde platí, že příkazová řádka či registr se vám stanou blízkými. Ve třetí části nabízejí autoři postupy pro přizpůsobení uživatelského rozhraní, naznačují možnosti ladění výkonu stroje a též podávají návod na pravidelnou údržbu systému. Závěr knihy je pak zaměřen na síťovou problematiku, přesněji z velké části na připojení k internetovým službám.

Každá kniha, a stejně tak tato, jež neomílá nejzákladnější postupy, je vítaným zpestřením dostupné nabídky. Zde představená publikace dobře poslouží všem zájemcům, kteří dosud nepronikali hlouběji do nitra svých Windows. Pokud jste však pravidelnými čtenáři tuzemských počítačových periodik (tedy především PC WORLDu), bude vám řada dobrých rad a tipů v této knize buďto dávno známa, nebo alespoň silně povědomá. Jinak jde o slušnou kolekci.

Autoři: Paul McFedries, Scott Andersen

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 358

Doporučená cena: 390 Kč

§§§§§


Mistrovství v MS Windows Server 2003

Patrik Malina

Původních publikací, zaměřených na pokročilou správu síťových operačních systémů Microsoftu, je v tuzemsku opravdu poskrovnu. Pomineme-li překlady, znamená tato novinka poměrně zásadní příspěvek do knihovničky všech administrátorů, a to nejen díky svému rozsahu a volbě témat.

Autor, jenž svým způsobem naboural dosavadní faktický monopol jednomu ze svých tuzemských kolegů (myšleno v dobrém smyslu slova), již realizoval několik překladových projektů a k vidění je rovněž na konferencích společnosti Microsoft. Svou knihu zaměřil nejen na tradiční správcovská témata, ale dostalo se i na látku, jež tradičně zůstává opomenuta.

Struktura knihy je zřejmě výsledkem snahy o kompromis: tvůrce chtěl zpracovat řadu zajímavých, pokročilejších postupů, avšak zároveň neošidit začínající administrátory, pro něž jsou i běžnější záležitosti prozatím oříškem. Začínáme tedy tradičně instalační problematikou, základní konfigurací sítě a výchozí komunikací v rámci malé pracovní skupiny. V další části knihy jsou zpracovány kapitoly z oblasti základů řízení větší sítě: zavedení služby DNS je následováno instalací domény, zprovozněním DHCP, přijde řeč na doménové účty či na problematiku profilů. Po překonání úvodních strastí mohou zájemci postoupit na vyšší úroveň: k dispozici je základní pojednání o velmi mocných zásadách skupin (group policy), ale také důkladný přehled implementace záplat či zajímavá syntetická kapitola o všestranném návrhu síťové infrastruktury ve zřizované pobočce. Z ostatních témat připomeňme třeba službu RIS (vzdálená instalace), řízení zavádění aplikací či řešení obtíží při katastrofických situacích.

Jak jsem již zmínil, autor výklad jasně směřuje na začínající či mírně pokročilé správce. Pokud jste například zkušenými znalci serverů Windows 2000, mnoho témat pro vás bude pouze opakováním, na druhou stranu jste-li ve světě "velkých" Windows nováčky, najdete zde bohatou inspiraci. Očekávejte poměrně detailní zpracování, častý popis metodou "krok za krokem" a přiměřené množství obrázků. Na závěr je nutno podotknout, že v řadě drobností kniha představuje příjemné překvapení.

Autor: Petr Šetka

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 680

Doporučená cena: 590 Kč

§§§§§


4/2004

$$$$$


Novinky


Redakční blok

Rekordní výkon

Konečně padla výkonnostní hranice 10 000 bodů v uznávaném benchmarku 3DMark03. Těsným výsledkem 10 008 se o to postaral jeden z nadšeneckých overclockerů. Úspěch byl dosažen na silně přetaktovaném stroji vybaveném mikroprocesorem P4 Extreme Edition (4 505 MHz), základní deskou Abit IC7, pamětmi Kingston (DDR 500) a grafickou kartou Hercules s GPU Radeon 9800XT. O chlazení se staral systém známý jako DualCascade cooling od společnosti Akiba.-CZ

Odkaz: http://www.akiba-pc.com

GeForce FX 5700 LE

Rozšířit svou nabídku v oblasti low-endových grafických čipů se chystá společnost nVidia. Rozhodla se, že bude dodávat čipy nazvané GeForce FX 5700 LE s pracovní frekvencí 250 MHz. U referenčního designu karty s tímto GPU použila nVidia 128 MB 128bitových DDR pamětí značky Hynix (4 ns). Klasický GeForce FX 5700 běžně pracuje na 425 MHz, lze tedy usuzovat, že nově uvedená varianta s přízviskem LE nabídne přibližně 50-70% jeho výkonu. Pokud výrobci karet nasadí dostatečně atraktivní cenu, mohlo by se jednat o zajímavou alternativu GeForce FX 5200 nebo Radeonu 9200 od ATI. CZ

Odkaz: http://www.nvidia.com

Paměti bez hluku?

Společnost OCZ Technology, známý výrobce hi-tech pamětí, na svých internetových stránkách uveřejnila informaci o čerstvě zaváděné technologii Ultra Low Noise 2. Jde o specifický výrobní postup, který klade důraz na odstínění všech rušivých šumů a interferencí, jež se mohou v citlivých elektronických obvodech vyskytovat. U paměťových modulů vyrobených dle Ultra Low Noise 2 lze pozorovat zlepšení směrování signálu, a v neposlední řadě i zvýšení provozní rychlosti.

-CZ

Odkaz: http://www.ocztechnology.com

Zprávy o ADSL

Český Telecom se na základě výběrového řízení rozhodl uzavřít pětiletý kontrakt s čínskou firmou Huawei, od níž v blízké budoucnosti odebere cca 200 000 portů pro ADSL. Společnost Huawei vznikla v roce 1988 a její hlavní pracovní náplní je budování telekomunikační infrastruktury spojené s poskytováním příbuzných služeb. Mezi hlavní odběratele Huawei patří kromě domácího trhu v Číně také zákazníci v Brazílii, USA, Francii či Rusku. V současnosti má Český Telecom realizováno teprve něco přes 17 000 přípojek ADSL. Z těchto informací lze s ohledem na výše uvedenou kvantitu zakázky snadno usuzovat, že v následujících letech předpokládá ČT opravdový boom zájmu o jím nabízené připojení k internetu přes ADSL. Český Telecom zároveň ohlásil za loňský rok účetní ztrátu ve výši 1,8 miliardy Kč. Důvodem mají být podle oficiálního vyjádření ČT rozsáhlé investice ve výši 9,9 miliardy Kč do telekomunikační techniky. CZ

Gigabyte RZ

Gigabyte Technology přichází se základními deskami řady RZ (pro platformy Intel i AMD), jež by měly uživatelům nabídnout zajímavý poměr cena/výkon. Použité čipsety (Intel 845PE, Intel 845E, Intel 845GV, SiS 648, SiS 651, VIA PT800, P4M266A, VIA KT600, VIA KM400 a VIA KM266 Pro) sice nepatří ke žhavým novinkám, pro méně náročný segment trhu by však měly svými parametry dostačovat. Všechny desky Gigabyte RZ budou disponovat integrovanou 10/100Mb síťovou kartou, porty USB 2.0 a šestikanálovou zvukovou kartou. Softwarový bunde zahrnuje Xpress Install, EasyTune4 a Norton Internet Security 2004.-CZ

Pohledný vodník

Společnost Zalman proslula hlavně jako tvůrce vysoce kvalitních systémů určených ke chlazení komponent v PC. Její produkty jsou určeny zejména pro velmi náročné uživatele v čele s overclockery, kteří teprve s pomocí vodního chlazení dokážou z počítače vymáčknout skutečné maximum. Vodní chladič s názvem Reserator1 (ZM-WB2 Gold) má rozměry 150 x 150 x 592 mm a provozní hmotnost 6,5 kg. Lze ho úspěšně aplikovat na platformách P4/Celeron (socket 478), AthlonXP/Duron (Socket 462) či Athlon 64/Opteron (Socket 754 a 940). Cena tohoto zařízení se pohybuje okolo 280 USD (7 500 Kč).-CZ

Modrý zub pro Motorolu

Obliba bezdrátové technologie Bluetooth se v poslední době ustavičně zvyšuje. Této skutečnosti si je dobře vědoma i Motorola, která naposledy nabídla přídavný "modrozubý" modul pro oblíbené modely mobilních telefonů V60, T720 (rovněž T720i a T722i) a V300. Všechny jmenované mobily disponují konektorem "CEBus", na jehož bázi je připojení Bluetooth adaptéru k mobilu realizováno. Výrobce přislíbil, že zmiňovaný produkt uvede zhruba v polovině roku za příznivou cenu.-CZ

Korzárovy paměti

Výrobci počítačových pamětí pomalu představují svá řešení na bázi DDR-II (240 pinů). Kupříkladu společnost Corsair při příležitosti akce Intel Developer Forum Spring 2004 oficiálně představila produktovou řadu XMS2. Z ní zatím známe pouze zástupce TwinX1024-4300, dvojici 512MB DDR-II (533 MHz) modulů vybavených elegantním černým chladičem z hliníku. Novinka se na trhu objeví už v průběhu března, základní desky s podporou DDR-II jsou ale naplánovány až na měsíc květen.-CZ

Smlouva gigantů

Víte, kterou grafickou kartu si pořídit pro optimální běh připravované herní bomby Doom 3? Ti, co by hádali produkt založený na některém čipů z dílny ATI, by se bohužel mýlili. Vývojáři z id Softwaru totiž doporučují grafické karty vybavené GeForce FX. Důvodem je nedávné uzavření strategické smlouvy, která nVidii zajistí nárůst prodeje GPU a společnosti id Software poskytne tolik žádanou publicitu.-CZ

Hercules končí s grafikou

Hercules končí s výrobou grafických karet a LCD monitorů. V oficiálním vyjádření společnosti Guillemot, jíž značka Hercules patří, se hovoří o tom, že hlavním příčinou je velmi silná odezva trhu na její hudební produkty (např. Muse Pocket) a herní zařízení (Thrustmaster). Hercules se v budoucnu hodlá zaměřit také na sféru produktů s podporou bezdrátových technologií Bluetooth a Wi-Fi.-CZ

Dva sloty na grafiku

Z dílny společnosti Chaintech pochází základní deska Chaintech SPT890, jež v sobě kombinuje možnost zapojit grafickou kartu nejen do běžného slotu AGP 8x, ale i do nově nastupujícího rozhraní PCI Express x16. Deska bude postavena na základně čipové sady VIA PT890 a southbridge VIA 8237, dále nabídne též 4 rozšiřující PCI sloty a samozřejmě i USB 2.0.-CZ

Nový přístup

Komerční registrátor ".CZ" domén, společnost GLOBE INTERNET, představil dva nové modely registrace domén. Model s názvem SECURE nabízí držiteli domény jak jistotu kontroly nad veškerými změnami na doméně, tak především jistotu včasných úhrad veškerých poplatků za ni. Držitel domény je informován o změnách týkajících se jeho domény a o blížící se expiraci domény, a to nejen klasicky e-mailem, ale i všemi ostatními dostupnými komunikačními prostředky, tedy telefonicky, faxem nebo poštou. Nabídka modelu SECURE je umístěna na adrese secure.domeny.cz. Cena za registraci činí 990 Kč, udržovací poplatek na rok pak 1 990 Kč. Druhou novinkou je model ANONYM. Princip modelu ANONYM spočívá v tom, že doména je navenek držena přímo speciálním subjektem GLOBE INTERNET REPRESENTATIVE. Ve skutečnosti je držitelem domény, a tím i veškerých práv s doménou volně nakládat, zákazník, a to na základě dvoustranné smlouvy, uzavřené mezi zákazníkem a firmou GLOBE INTERNET. Nabídka modelu ANONYM je umístěna na adrese anonym.domeny.cz. Registrační poplatek činí 3 000 Kč, udržovací poplatek pak 1 990 Kč.-FEL

OptimAccess Dial GTS

Bezpečnostní systém na ochranu proti podvodnému přesměrovávání vytáčeného připojení začala zdarma nabízet svým zákazníkům společnost GTS. Pomocí programu OptimAccess Dial GTS si mohou uživatelé nastavit připojení k internetu na zabezpečený přístupový bod. Nový software spolehlivě chrání proti neúmyslnému přepojení na jiného, mnohem dražšího poskytovatele, ke kterému může dojít kliknutím na "podvodný" odkaz. Tím GTS ochrání své zákazníky před placením horentních částek za telefonické připojení na podezřelé linky.-FEL

Program Go Bod 2004

Program Go Bod, který je určen pro uživatele předplacených služeb, odstartoval 1. března 2004. Zákazníci s ním mohou získat až o 20 % více kreditu na volání a SMS. Za každé dobití kreditu se přidělují tzv. Go body. Pokud je jich nasbírán určitý počet, je k dobíjené částce přidán volný kredit, a to již při dalším nabití. Do programu Go Bod se lze přihlásit prostřednictvím SMS ve tvaru GOBOD P na čísle 999 220, ale také prostřednictvím Go Linky *88 nebo vytočením kódu *111*# a výběrem menu Moje/Muj ucet / Go Bod. Výhody programu Go Bod lze využívat po dobu jednoho roku, tedy do 28. února 2005.-FEL

Eurotel Live! Společnost Eurotel Praha, s. r. o., uvedla 15. března 2004 nový portál Eurotel Live! Jedná se o první integrovaný webový a mobilní portál, který zákazníkům umožní nastavovat telefon, aktivovat či objednávat služby nebo využívat on-line služeb přes internet a WAP.

Na portál Eurotel Live! může zákazník vstoupit dvěma způsoby. Buď přímo ze svého mobilu, nebo z počítače přes adresu http://www.eurotel-live.cz.

Z tohoto portálu si mohou zákazníci stahovat loga, ega, vyzváněcí melodie, MMS obrázky nebo Java hry. Mohou si zde také nastavit jednotlivé služby společnosti Eurotel např. mezinárodní roaming, MMS, Eurotel videoservis, záznamovou službu, zmeškané hovory a další.-FEL

Twist a GSM Banking

Zákazníci, kteří mají účet u České spořitelny, si mohou od poloviny února dobíjet kredit na Twist kartě také prostřednictvím služby GSM Banking. 24 hodin denně, doma i na cestách, a to i v zahraničí, si lze jenom za pomoci mobilního telefonu převést na kredit částku v rozmezí 200 až 3 000 Kč. Pro využívání služby přitom není potřeba podepisovat žádnou další smlouvu ani cokoliv aktivovat. V případě, že má zákazník na SIM kartě starší verzi aplikace, která neobsahuje položku Twist dobíjení, je nutná aktualizace bankovní aplikace. Tu lze provést při návštěvě banky, kdy je zákazníkovi nahrána nová verze aplikace, nebo zavoláním na číslo 5610 a následnou aktualizací "na dálku". Dobíjet kredit přes GSM Banking mohou již delší dobu i majitelé účtu u GE Capital Bank a druhý měsíc také zákazníci Živnostenské banky.-FEL

ADSL na zkoušku

Společnost Czech On Line, a. s., poskytovatel internetových služeb pod značkou VOLNÝ, připravila v duchu hesla "VOLNÝ Internet pro každého" speciální akci na podporu rozšíření internetu v České republice. Každý si může po dobu 30 dní v rámci akce "ADSL na zkoušku" vyzkoušet, jak funguje vysokorychlostní připojení k internetu, nebo za zvýhodněnou cenu získat instalační CD VOLNÝ Bezpečný Internet pro bezpečné vytáčené připojení.-FEL

Příslušenství od Ericssonu

Pokročilá handsfree sada HCA-200 je modernizovaná verze dřívější sady HCA-20. Toto zařízení podporující rozpoznávání hlasu umožňuje řidičům telefonovat, aniž by se přestali soustředit na jízdu. Zvuková kvalita handsfree do auta HCA-200 je díky filtraci zvuků motoru a větru velmi dobrá. Řidič může v klidu poslouchat autorádio, aniž by si musel dělat starost, zda uslyší vyzvánění příchozích hovorů, neboť při příchozím hovoru se rádio automaticky ztlumí. Po skončení jízdy je mobilní telefon nabitý a připraven k použití.

Dále Sony Ericsson představuje lehkou přenosnou handsfree sadu HPS-20 s atraktivním sportovním designem. Nabízí ergonomický design, příjemné upevnění na ucho a jednoduché komfortní ovládání. Přizpůsobení osobnímu stylu a náladě umožňují tři výměnné style-up kryty.-FEL

Firewall pro malé a střední

Společnost D-Link představuje novou řadu pokročilých firewallů, která bude zpočátku zastoupena dvěma produkty DFL-700 a DFL-1100. Cílovou skupinou pro DFL-700 jsou především malé a střední firmy požadující nákladově efektivní řešení, které bude splňovat jejich požadavky na zabezpečení a které se bude snadno instalovat a spravovat.

DFL-700 je výkonný firewall mimo jiné s podporou filtrování obsahu, formování provozu, pokročilého šifrování (například DES, 3DES a AES). Zařízení podporuje až 200 IPSec VPN tunelů.-FEL

Download hosting

Webový prostor pro objemné soubory ke stahování z internetu si lze pronajmout na hostingových serverech firmy Ignum. Ta obohatila nabídku webhostingových programů na www.ignum.cz o specializovaný Download hosting.

Nová služba je určena především pro ty, kdo poskytují na svých webových stránkách soubory ke stažení. Může jít například o výrobce počítačových programů, kteří nabízejí demoverze softwaru k otestování zdarma. Rovněž aktualizace antivirových programů vyžadují spolehlivý internetový server, odkud uživatelé pravidelně stahují velké množství dat.

Za Download hostingem stojí pokročilé internetové technologie. Hostování zajišťuje výkonný hardware se speciálně optimalizovaným webovým serverem, který je schopen obsloužit tisíce připojených uživatelů s požadavky na stahování souborů. Výhodou služby je rovněž možnost autentizace. Ta zabrání neautorizovaným uživatelům ve stahování souborů v případě, že nezadají správné uživatelské jméno a heslo.-FEL

Evidence počítačů počtvrté

Společnosti ALC uvedla v polovině března novou verzi svého systému pro správce IT Evidenci počítačů 4. Ta přináší nový systém vyhodnocení nainstalovaných aplikací, součástí produktu je i knihovna vzorů softwaru, kterou si uživatel může také sám rozšiřovat. Přímo z ovládací konzoly jsou k dispozici další užitečné pohledy, jako

např. přehled nainstalovaných programů na počítačích ve vybraném oddělení, budově apod. Verze pro 5 počítačů je zdarma ke stažení na http://www.alc.cz/ep.-OK

§§§§§


nVidia a PCX

Čestmír Žák

C04P0225

Na příchod GPU značky nVidia s plnohodnotně implementovanou podporou PCI-Express si budeme muset ještě nějaký čas počkat (konkrétně až do nástupu NV45), již brzy nás ale zavalí lavina čipů GeForce FX, upravených pro provoz na této aktuálně se standardizující sběrnici. nvidia za účelem tohoto pozvolného "střídání generací" zvolila formu jakéhosi technologického můstku, jenž zajišťuje plynulý přechod z AGP na PCI-Express. Jednoduše použije grafický čip, určený pro AGP 8x, na PCI-Express kartách, jejichž součástí bude i příslušný hardwarový převodník. Low-endový segment trhu pokryje GeForce PCX 4300 (upravené čipy GeForce MX 400 nebo GeForce 4000), jen o malinko výše směřuje GeForce PCX 5300 (na bázi GeForce FX 5200). Střední třída se dočká svého zastoupení díky modelu GeForce PCX 5750 (původně GeForce FX 5700), hi-tech zastoupení zajistí GeForce PCX 5950 (čili GeForce FX5950).

Odkaz: http://www.nvidia.com

§§§§§


AirZip

Čestmír Žák

AirZip, jehož služeb využívají i společnosti jako Motorola či Psion, je současnou špičkou v oblasti řešení pro zobrazování, uchovávání a zabezpečení dokumentů. Unikátní systém práce umožňuje až o 400 % rychlejší ukládání, vykreslování a doručování obrázků, to vše díky patentovanému kompresnímu algoritmu, jenž se významnou měrou podílí na snížení výsledné velikosti souboru. AirZip znemožňuje jakékoli neautorizované pokusy o zkopírování materiálů včetně funkce Print Screen. Centrální server AirZipu používá pro zabezpečení 256bitové šifrování, je založen na individuální autorizaci uživatelů a navíc zvládá ovládání přístupových práv v reálném čase. Produkty společnosti AirZip splňují i tak vysoké požadavky na bezpečnost, jaké jsou kladeny např. na osobní materiály pacientů v oblasti zdravotnictví. Výhody AirZipu naleznou své uplatnění ve všech sférách, kde se intenzivně používají grafy, mapy, diagramy, skenované podpisy apod.

Odkaz: http://www.airzip.com

§§§§§


Sedm statečných

Čestmír Žák

Nejbohatší nadílku nových mobilů si s sebou na kongres 3GSM do města Cannes přichystal Philips. Demonstroval celkem sedm přístrojů spadajících do různých cenových i funkčních kategorií.

Na výrazně oblé tvary sází Philips 355 (82 gramů), jenž má už podle jména hodně společného s modelem 350. Přidává však možnosti spojené s integrovaným foťáčkem, vylepšený displej zobrazující až 65 000 barev a prostředí Java 2.0. Philips se zaměřil na popularizaci multimediálních funkcí (BeDJ, FotoTalk), tolik oblíbených mezi teenagery. Parametry prezentované výrobcem napovídají, že výdrž na jedno nabití činí až 12 dnů v pohotovosti nebo 4 hodiny hovoru. V prodeji se s ním setkáme ve druhém kvartále letošního roku. Podobný posun v označení pouze na místě jednotek zaznamenal i Philips 535, který konstrukčně vychází z modelu 530, oproti němuž ale přináší i výhody integrovaného fotoaparátu. Vyzváněcí melodie do tohoto Philipsu namixovali přední DJové (Carl Cox, Mauro Picotto), pochopitelně ale nechybějí ani funkce spojené s vlastní hudební tvořivostí, zmiňované již u 355. Philipsu 535 se na pultech obchodů dočkáme nejpozději do tří měsíců.

Philips 639 je hranaté véčko se zvláštním Poly LED vnějším displejem, který má v neaktivním stavu optické vlastnosti matného zrcátka. Vnitřní displej zobrazuje 65 000 barev, polyfonní melodie jsou 32hlasé. Philips připravuje tři různá barevná provedení: Magical Pearl, Surprising Green a Fantastic Grey. Můžete si ho koupit ve druhém čtvrtletí. V případě Philipsu 855 se jedná opět o véčko, jež se vyznačuje tím, že ho lze otevřít až o 180 ?. Philipsy 550, 755 a 759 přinesou výhody barevného dotykového displeje (65 000 barev, 128 x 160 obrazových bodů), jež využijete například při úpravách obrázků pořízených fotoaparátem (755 a 759 ho mají přímo integrován, k modelu 550 jej lze dokoupit jako příslušenství). Telefony se vyznačují hmotností 89 gramů a výdrží na jedno nabití baterie okolo 250 hodin stand-by. Reálně se s těmito telefony setkáme ve třetí čtvrtině roku.

Odkaz:http:// www.philips.cz

§§§§§


12x DVD by Plextor

Čestmír Žák

Společnost Plextor uveřejnila specifikace optické mechaniky PX-712A, jež se vyznačuje až 12x rychlostí zápisu na DVD+R. Přepisovatelná DVD+RW média mohou být vypálena maximálně čtyřrychlostním zápisem, při čtení DVD se zařízení drží daného standardu 16x. Nechybí ovšem ani podpora "minusového" zápisu na DVD, tentokrát s parametry 8x DVD-R a 4x DVD-RW. Aby byl výčet kompletní, připomeňme ještě zápis CD-R 48x a CD-RW 24x. Plextor tento produkt představil na CeBITu, na českém trhu by se mechanika PX-712A měla objevit v květnu za cenu pohybující se kolem 6 000 Kč.

Odkaz: http://www.servodata.cz

§§§§§


Stepující Intel

Čestmír Žák

Intel oficiálně oznámil, že od 27. 2. 2004 přecházejí jeho procesory s jádrem Prescott na nový stepping D-0, vyznačující se nižší spotřebou energie, spojenou rovněž se zmenšením objemu emitovaného tepla. S touto úpravou se předběžně počítá pro všechny frekvence Prescottu. V retailovém prodeji se nový stepping objeví podle dostupných informací v měsíci květnu.

§§§§§


Nokia 9500

Čestmír Žák

Po letech čekání nás Nokia obeznámila s čerstvou verzí svého komunikátoru, konečně se tedy dočkali ti, kdo toužebně vyčkávali příchodu nástupce legendární 9210(i). Ke spolupráci na vývoji nového modelu, určeného především manažerům a dalším náročným uživatelům, si Nokia přizvala společnost IBM. Koncepce se prakticky nezměnila, komunikátor Nokia 9500 s proporcemi 148 x 57 x 24 mm si i při snížené hmotnosti 222 gramů zachoval svůj osobitý otevírací design. Největší změnou prošla čelní část přístroje, jež nyní obsahuje barevný vnější displej (128 x 128 pixelů). Vnitřní obrazovka se pochlubí parametry 640 x 200 bodů při 65 000 barvách, bohužel se ale nejedná o displej dotykový. Novinkou je u komunikátoru použití integrovaného digitálního fotoaparátu s optickým rozlišením 640 x 480. Aby nezaostávala za konkurencí byť jen v jediném ohledu, vybavila Nokia novinku též schopností pořizovat videozáznam a pracovat s ním. Výrobce řadí přístroj do Série 80, což prakticky vzato znamená, že běží na operačním systému Symbian 7.0. Za samozřejmost považujte u Nokie 9500 podporu Javy (MIDP 2.0) a dokumentů z počítačové Office. Paměť o velikosti 80 MB poslouží k ukládání obrázků, videozáznamů, zpráv, melodií a prezentací. Pokud by vám tato kapacita v budoucnu nestačila, lze ji dále rozšířit paměťovou kartou typu MMC.

Co se datových přenosů týče, i tady je Nokia 9500 více než solidně vybavena nabídne GPRS třídy 10 (4+2), EDGE, Wi-Fi (11 Mb/s) a HSCSD. Prohlížení internetových stránek zajišťuje prohlížeč Opera s podporou stránek HTML a xHTML. S počítačem lze novinku synchronizovat jak prostřednictvím Pop-Port kabelu, tak i přes bezdrátové technologie IrDa či Bluetooth. Jako vyzváněcí melodii (s maximem 24 hlasů) je možno použít i hudbu v některém z následujících formátů: MP3, AAC, WAV, MIDI a AMR. Tyto hudební soubory lze na Nokii 9500 dokonce přehrávat jako na běžném MP3 přehrávači.

§§§§§


Dva styloví Němci

Čestmír Žák

Siemens představil dvojici mobilních telefonů, které dále rozšíří jeho již tak velmi obsáhlou a rozmanitou nabídku v této oblasti. První z nich, tribandové véčko s označením CF62, se vyznačuje malými rozměry (82 x 45 x x 22 mm), přijatelnou hmotností (85 gramů) a poměrně svérázným designem. Protože otevírací koncepci mobilního telefonu lze dnes již považovat za věc poměrně obyčejnou, rozhodl se Siemens pro stylovou inovaci v oblasti antény tu přetvořil na jakýsi držák (nebo ouško, chcete-li), sloužící k zavěšení mobilu na krk. Podobné řešení jsme nedávno viděli také u konkurenčního Sony Ericssonu Z200. Na vnějším monochromatickém displeji Siemensu CF62 se běžně zobrazuje čas v digitálním formátu, vnitřní displej (130 x x 130 pixelů, 65 000 barev) slouží k obvyklé práci v menu přístroje. Siemens do této novinky sice neintegroval fotoaparát, přesto však bude možné pořizovat snímky stačí si dokoupit příslušenství s názvem QuickPic-Camera IPQ-500. V moderním stylovém přístroji již tradičně nemohou chybět takové funkce jako EMS, MMS, GPRS (4+2) či Java (MIDP 1.0). Personalizace chtiví uživatelé ocení 16hlasé polyfonní melodie.

Siemens CX65 je klasický stylový mobilní telefon střední třídy, který kromě výrazného designu poskytne uživateli rovněž širokou škálu užitečných funkcí. Již na první pohled tomuto tribandovému přístroji s proporcemi 108 x 46 x 18 mm a váhou 90 gramů dominuje komfortní rozměrný displej (65 000 barev, 132 x 176 obrazových bodů). Proslýchá se, že právě na velikosti displeje bude založena reklama propagující tento mobil. Integrovaný fotoaparát s max. rozlišením 640 x 480 dokáže kromě fotografií pořizovat i krátký videozáznam rychlostí 9 snímků/sekundu. Jako příslušenství připravil Siemens externě připojitelný blesk, díky němuž bude možno pořizovat fotografické snímky i v místech s horšími světelnými podmínkami. Pro aplikace, obrázky a kontakty připravil výrobce sdílenou vnitřní paměť o více než slušné kapacitě 11 MB. Konektivitu s okolím zajistí GPRS (4 + 2 timesloty), popřípadě přímé propojení mobilu s počítačem přes kabel. Podpora bezdrátové technologie Bluetooth u CX65 bohužel chybí. Doplňkové funkce zahrnují např. 40hlasé vyzvánění, WAP 2.0, aplikace v jazyce Java, 3D hry. CX65 nepostrádá dokonce některé manažerské funkce, z nichž jmenujme např. infračervený port či e-mailový klient. Baterie Li-Ion (750 mAh) poskytne dostatek energie na 5 hodin hovoru nebo 10 dnů na příjmu.

Siemens v souvislosti s oběma představenými přístroji hovoří o dostupnosti ve druhém kvartále roku 2004. Oficiální odhady ceny činí asi 10 000 Kč pro Siemens CX65, resp. přibližně 7 000 Kč za model CF62.

Odkaz: http://www.siemens-mobile.com

§§§§§


Multifunkční HP

Václav Maletínský

C04P0223

Nové all-in-one produkty HP Officejet a HP LaserJet byly představeny na začátku letošního března v Praze. Produkty určené pro domácí kanceláře i střední podniky v sobě spojují funkce tisku, skenování, kopírování a faxování a navazují na dříve prodávané stroje, jejichž výkon již nedostačuje současným potřebám uživatelů. Pro barevné kopírování a tisk proto společnost HP vyvinula OfficeJet 9100 s inkoustovou technologií tisku, a nabídku doplnila o čtveřici výrobků s laserovým černobílým tiskem dokumentů a barevným snímáním předloh. HP OfficeJet 9100 je první barevný multifunkční produkt pro pracovní skupiny do 15 uživatelů v malých a středních podnicích. Je vhodný pro zákazníky, kteří potřebují rychlost tisku 22 barevných nebo 25 monochromatických stran A4 za minutu a ocení modulární systém zásobování inkoustem z oddělených inkoustových cartridgí. Zařízení může tisknout v maximálním rozlišení 4 800 x 1 200 dpi při použití speciálních médií a skenovat v hardwarovém nastavení 2 400 x x 2 400 ppi. Jeho konkurenční výhodou bude vyšší měsíční zatížení 10 000 výtisků/kopií a objemnější podavače papíru s celkovou kapacitou 400 listů formátu A4. Další produkt HP LaserJet 3015 představuje kompaktní a snadno ovladatelné řešení pro laserový tisk, kopírování, faxování a barevné skenování. Výrobek bude prodáván za zajímavou cenu 12 992 Kč včetně DPH a jeho uživatel může spoléhat na rychlost tisku 14 stran za minutu při rozlišení třídy 1 200 dpi. Dražší zařízení HP LaserJet 3020 a HP LaserJet 3030 (za 14 600 a 17 700 Kč) nabídnou uživateli stejné funkce, ale místo průchodového skeneru u nich bude zabudován deskový skener s rozlišením 600 x 600 ppi hardwarově a 9 600 x 9 600 ppi s interpolací. Rozšířeny by měly být komunikační rozhraní pro připojení počítače PC nebo Macintosh, stejné naopak zůstane měsíční zatížení 7 000 výtisků. Poslední novinkou s logem HP je LaserJet 3380, který díky výrazně vyšší rychlosti opakování 19 stran A4 za minutu a hardwarovému rozlišení 1 200 dpi lépe vyhoví náročnějším zákazníkům. Vyšší výkonnost a zároveň větší měsíční zátěž 10 000 výtisků se odráží v oznámené pořizovací ceně 25 700 Kč včetně DPH.

Odkaz: http://www.hp.cz

§§§§§


Xerox Innovate 2004

Václav Maletínský

Ve dnech 16. a 17. března 2004 proběhla v pražském Veletržním paláci výstava společnosti Xerox a jejích partnerů, na které bylo představeno více než 50 různých produktů z oblasti tisku, kopírování a zpracování dokumentů. Návštěvníci výstavy se na jednom místě mohli seznámit s novými tiskárnami, multifunkčními produkty i skenery pro rychlé zpracování a ukládání dokumentů, ale také pohovořit o službách a oblastech, ve kterých se s výrobky Xerox mohou setkat (jako příklad jmenujme sektor bankovnictví, státní správu, či grafická studia). Zájem odborné veřejnosti odpovídal významu uskutečněné akce a vystavovatelé si na nedostatek dotazů rozhodně nebudou stěžovat. Mezi novinky, které poutaly nejvíce pozornosti, bezesporu patřilo nové produkční zařízení Xerox DocuTech 120, jež dokáže rychle kopírovat a tisknout rychlostí až 120 stran A4 za minutu. Zákazník na tomto stroji může zhotovit kopii přineseného výtisku nebo originál převést do digitální podoby a odnést jej v elektronické formě na vypáleném kompaktním disku. Stejně tak si vlastní dokumenty z CD může načíst a zařadit do fronty k vytištění. Představena byla i řada multifunkčních zařízení Xerox WorkCentre Pro 65-90 s výkonem od 65 do 90 stran černobílých výtisků A4 za minutu, doplněná o nové produkty pro barevné zhotovení dokumentů Xerox WorkCentre Pro 32 Colour a 40 Colour s rychlostí barevné reprodukce 16 či 22 stran za minutu. V menší kanceláři se uživatelé s popsanými produkty zřejmě často nesetkají, i pro ně však bylo připraveno několik zajímavých novinek. All-in-one zařízení zastupoval Xerox WorkCentre PE16 s rychlostí tisku nebo kopírování 16 stran A4 za minutu, podporou faxového provozu a barevného snímání dokumentů. Model PE16 je určen pro maximální měsíční výkon 10 000 výtisků a měl by být standardně dodáván s tonerovými zásobníky s životností

3 500 stran při 5% pokrytí. Na trhu se objeví v nejbližších týdnech a jeho cena by nemusela překročit hranici 20 000 Kč. Ve stejné cenové relaci se zřejmě bude pohybovat i druhá horká novinka s označením Xerox Phaser 6100. Tato barevná čtyřprůchodová tiskárna by měla být vybavena tiskovou mechanikou pracující v rozlišení 600 a 1 200 dpi, a její rychlost opakování 5 barevných nebo 20 černobílých stran A4 za minutu o 20 % překonává konkurenční čtyřprůchodové stroje. Rychlost prvního výtisku dosud nebyla zveřejněna, dozvěděli jsme se však, že interní paměť 64 MB by měla postačovat pro svižný jednostranný i duplexní tisk vícestránkových materiálů. Odkaz: http://www.xerox.cz

§§§§§


Umax pro všechny

Václav Maletínský

Společnost Umax rozšiřuje produktové portfolio digitálních fotoaparátů o novou řadu s označením Premier. Výrobky s uvedeným názvem by měly oslovit začínající i pokročilé fotoamatéry, kteří hledají produkty se zajímavým designovým zpracováním a velmi dobrým poměrem výkonu a ceny. Všechny fotoaparáty řady Premier budou vybaveny trojnásobným optickým zoomem a automatickým zaostřováním. Nejlevnější Umax Premier 2302 bude prodáván již za 4 990 Kč s DPH a poskytne začínajícímu fotografovi rozlišení 2 Mp. Model Umax Premier 3306 Zoom s 3 Mp snímačem je určen náročnějšímu zákazníkovi, jenž bude ochoten připlatit si 2 000 Kč včetně DPH. Pro uživatele, kteří se již se základy digitálního fotografování seznámili, jsou připraveny výrobky UMAX Premier 4382 Zoom a 5381 Zoom za 8 990 a 10 990 Kč. K prvnímu je dodávána 32MB D karta, bude pracovat s rozlišením 4 Mpix a nabídne 7 expozičních režimů. U ní by měli zákazníci ocenit pokročilé funkce s 10 expozičními režimy a vyšší rozlišení 5 Mpix. Tento přístroj bude standardně dodáván se 64MB SD kartou a stane se nejlépe vybaveným fotoaparátem značky Umax.

Odkaz: http://www.umax.cz

§§§§§


TEAC P-55

Václav Maletínský

Nový TEAC P-55 je tiskárna určená výhradně pro potisk CD nebo DVD disků a vzhledem k jejím vnějším rozměrům 302 x 242 x 390 mm, hmotnosti 22 kg či pořizovací ceně 175 000 Kč, ji určitě nenajdeme na stole každého uživatele PC. Uvedený výrobek najde uplatnění u malosériových výrobců programů, v hudebních studiích a obdobných odvětvích, kde je třeba potisknout několik set disků denně. Pro podobné účely je možné použít některé současné inkoustové tiskárny se speciálním adaptérem na vkládání CD, TEAC P-55 ale proti nim nabízí vyšší teoretický výkon 45 výtisků CD za hodinu (80 sekund na potisk CD) a odlišný způsob nanášení barev. Zařízení pracuje s barevnými pásy, které postačují pro zhotovení 500 kopií, a potisk v rozlišení 400 dpi je proveden termosublimačním procesem, který zaručuje zvýšenou odolnost potisku proti vyblednutí, ale také mechanickému poškození.

§§§§§


Barvy pro profesionály

Václav Maletínský

V době od 16. do 19. února 2004 uspořádala společnost Océ výstavu s názvem Océ Open House. Prostředí výrobního a administrativního centra Océ v městečku Poing nedaleko Mnichova se stalo zázemím pro tuto akci již pojedenácté. Obchodní partneři a novináři si na 4 000 čtverečních metrech výstavní plochy mohli prohlédnout řešení pro jednotlivé segmenty trhu, rozčleněné do sedmi tematických skupin.

Společně s ostatními návštěvníky jsme se mohli seznámit s různými produkty pro monochromatický a barevný tisk v rozličných formátech. Přesvědčili jsme se, že Océ svým zákazníkům nabízí výrobky, s nimiž mohou zvládnout bezpočet tiskových úloh od zhotovení vizitek přes výrobu brožur, novin, časopisů a knih až po velkoformátový tisk plakátů nebo potisk reklamních panelů. Tisková řešení na výstavní ploše převažovala, nezřídka však byla doplněna o skenery různých šířek, s pomocí kterých je možné rychlé tiskárny proměnit ve výkonná kopírovací centra. Společnost Océ je orientována na zákazníka a dokáže vytvořit ucelené řešení přesně podle jeho potřeb. I samotná výstava produktů odpovídala této firemní filozofii. Předváděná řešení většinou zastupovala jednotlivé instalace u zákazníka. Partneři Océ, kteří provoz řídili, mohli návštěvníkům výstavy vysvětlit přínos jednotlivých zařízení, důvod volby pro konkrétní řešení, a samozřejmě také praktické poznatky z provozu. Výstava byla koncipována jako otevřené fórum, mohli jsme tedy komunikovat s produktovými manažery o předpokládaném využití jednotlivých strojů, zúčastnit se krátkých doprovodných prezentací a nahlédnout i do továrních hal, v nichž jsou zařízení Océ vyráběna, testována a kompletována na cestu k zákazníkovi. Společnost Océ již od roku 1920 produkuje výrobky, které pomáhají designerům, stavitelům a technikům zpracovávat jejich dokumentaci. Vedle velkoformátových strojů pro tisk na papír jsou v produktovém portfoliu zastoupena i zařízení, která mohou potisknout textilní materiály, fólie, sklo, dřevo i kov, nechybějí v něm ani výrobky pro tisk na skládaný nebo rolovaný nekonečný papír. Programové vybavení tiskových linek je zpracováno tak, aby sledovalo kvalitu zpracování a zároveň dokáže rychle přestavit válce, podavače a další důležité části pro zpracování jiných úloh (například jiný formát dokumentu s odlišným skládáním a řezáním). Zástupci společnosti Océ proto předpokládají, že se technologie digitálního tisku bude stále více prosazovat a doplňovat mezeru mezi běžnými tiskárnami a ofsetovým tiskem. Jejich řešení jsou již nyní úspěšně používána v oblasti bankovního sektoru, státní správy, veřejných institucí, školství, obchodu a strojírenství.

Jiná dimenze tisku

Na stránkách našeho časopisu věnujeme kancelářským tiskárnám zaslouženou pozornost, přesto jsme o produktech se značkou Océ dosud psali jen sporadicky. Zařízení Océ totiž svými rozměry, hmotností, ale především výkonem přesahují segment výrobků, kterým se běžně věnujeme. Laserové tiskárny v kancelářích většinou tisknou 16-50 monochromatických stran A4 za minutu a kapacita jejich podavačů jen zřídka překročí hranici 4 000 listů A4. Océ tiskárny na 50 stranách A4 za minutu začínají, výkonnost středně vybavených strojů je ale mnohonásobně vyšší. Tomu odpovídá i manipulace s tiskovými médii: papír nemusí být uložen v přihrádkovém automatickém zásobníku, ale je navinut na velké roli, ze které je přes vodicí a napínací válce naveden k tiskové mechanice. Barevný nebo černobílý tisk je doplněn ořezovými značkami, výtisk je opticky zkontrolován a podle značek rozřezán na jednotlivé listy nebo archy, které budou následně skládány do brožury, knížky nebo třeba novin. Finální výtisk může být opatřen pevnou vazbou nebo nalepovacím štítkem s děrováním pro uložení v pořadači, záleží jen na přání zákazníka. Jiným příkladem využití mohou být velkoformátové tiskárny nebo kopírky pro zpracování technické dokumentace a výkresů i pro formáty A0. Pracoviště s průchodovým skenerem a tiskárnou pro monochromatický tisk jsme navštívili se stopkami v ruce a se zájmem jsme sledovali rychlost práce. Na kopii mapy formátu A2 jsme čekali pouhých 30 sekund. Jen tak krátkou dobu potřebovala linka na skenování, tisk a skládání finálního výtisku.

Novinky v nabídce

Probíhající výstavu využila společnost Océ k představení nových produktů, které mají lépe vyhovovat současným požadavkům na barevné zpracování dokumentů. Pro plnobarevný tisk na nekonečný papír je uzpůsobena tiskárna Océ CPS 900. Zařízení je vhodné pro provozy s měsíčním zatížením 30-150 tisíc výtisků, tiskne v rozlišení 600 dpi při rychlosti 30 barevných stran A4 za minutu a může být doplněno širokou škálou vstupních a výstupních modulů pro práci s maximálním formátem 305 x 477 mm. Chcete-li mnohem vyšší zatížení nebo rychlost tisku, můžete si vybrat třeba Océ VarioStream 9000. Tento produkt může při jediném průchodu papíru tisknout oboustranně s použitím jedné, dvou nebo čtyř tiskových barev, pracuje s médii v gramáži 30-240 g/m2 a nabízí rozlišení 240, 300 nebo 600 dpi. Rychlost tisku je udávána hodnotou 1 700 stran A5 za minutu. Pro tisk na tradiční média i neobvyklé materiály (plast, dřevo, kov) ve formátu 1 574 x

x 3 048 mm mohou zákazníci zvolit zařízení Océ Arizona T220UV s barevným inkoustovým UV tiskem. Zajímavostí tohoto výrobku není jen podpora velkého formátu, ale také fakt, že dokáže pracovat s materiály s výškou až 50 mm. Při tisku totiž není posouváno médium tiskárnou, ale zařízení se pohybuje nad ním a postupně nanáší požadovaný obraz. Pokud se spokojíte formátem do 1 520 mm šířky a nižší výškou, můžete se rozhodnout pro Océ Arizona 60 UV Sign Printer, který dokáže nanášet inkoust na materiál odvíjený z rolí, a po vyklopení předního válcového podavače může tisknout i na pevné neohebné materiály v rozměrech 1 200 x 2 400 mm.

Za poskytnutí fotografické techniky děkujeme společnosti Canon.

§§§§§


T.C.Electronics

Tomáš Jirásko

C04P0218

TC Works uvádí na trh DSP systém PowerCore Element. Jedná se o nové provedení PCI akcelerační karty pro vysoce kvalitní efektové plug-iny TC Powercore. Karta je hardwarově naprosto totožná a stejně výkonná jako "plnohodnotná" PCI verze. Jediným rozdílem je absence mastering plug-inu MasterX3. DSP karta PowerCore umožňuje zpracovávat velmi náročné projekty s použitím kvalitních efektových plug-in (VST, AudioUnit), které vůbec nezatěžují procesor počítače, jejich zpracování mají plně na starosti DSP procesory PowerCore. Kvalita zpracování zvuku je plně srovnatelná s "krabicovými" efektovými procesory, ovšem za zlomek ceny. Pokud by výkon jedné karty přece jen nestačil, lze použít až čtyři karty v jednom počítači. Karta nabízí plug-iny jako TC Megareverb, Master X3, Chorus/Delay, Voice Strip, VL2 Valve Interface, Tubifex, Acces Virus a další.

Odkaz: http://www.disk.cz

§§§§§


Nová CéIksa

Tomáš Jirásko

Kodak rozšiřuje svoji řadu digitálních fotoaparátů EasyShare CX o modely CX7430, CX7300 a CX7220, lišící se od sebe pouze rozlišením a optickým zoomem. Digital EasyShare CX7430 je automat s devíti přednastavenými režimy snímání. Nabídne 4megapixelové rozlišení a trojnásobný optický zoom. Od řady DX se odlišuje i použitím čipu Kodak Color Science a asférickým celoskleněný objektivem Kodak Retinar. Nastavitelné je měření expozice, ekvivalenty ISO a funkce doplňuje vícezónové automatické zaostřování. CX7430 nabízí také záznam a přehrávání videosekvencí o délce až 80 minut ve VGA kvalitě. Integrovanou 16MB paměť lze rozšířit pomocí SD/MMC karet. Kodak EasyShare CX7430 má doporučenou cenu 9 990 Kč včetně DPH. Nový Kodak EasyShare CX7300 je určen pro začátečníky. Disponuje rozlišením 3,2 megapixelu a 3x digitálním zoomem, a podobnými funkcemi jako CX7430. Jeho doporučená cena je 4 690 Kč včetně DPH. I fotoaparát CX7220 je plně automatický, tentokráte s rozlišením 2 megapixely a dvojnásobným optickým zoomem, jeho cena je 4 490 Kč včetně DPH).

Odkaz: http://www.kodak.com

§§§§§


Sony Ericsson urychleně přezbrojuje

Tomáš Jirásko

Byť švédsko-japonské seskupení uspělo na 3GSM Kongresu v prestižní kategorii "Nejlepší mobilní telefon" s modelem T610, na němž porota kladně ohodnotila především vydařenou aplikaci moderních technologií a schopnosti při práci s multimediálním obsahem, není jeho situace právě nejrůžovější. V ostrém konkurenčním boji zaostává za Nokií a Motorolou, navíc ve své "váhové" kategorii je tělo na tělo s LG a Samsungem, které i tak mají vyšší podíl na celosvětovém trhu. Ve snaze tuto situaci změnit uvedl SE nové telefony a příslušenství.

Největší naděje jsou vkládány do telefonu K700, který má nahradit "hrdinnou" T610, díky níž SE utekl hrobníkovi z lopaty. Pod označením K700 se skrývá mobil s digitálním fotoaparátem, umožňující pokročilou práci se zprávami. Budete mít možnost přehrávat videoklipy, i poslouchat FM rádio přes vestavěný tuner. Fotoaparát je vybaven 4x zoomem a osvětlením Photo Light, které umožňuje fotografování i v tmavém prostředí. Třípásmový GSM/GPRS telefon je vybaven barevným TFT displejem s 65 tisíci barev, velikost vestavěné paměti je 32 MB. Nechybí samozřejmě ani Bluetooth a IrDA. Výdrž telefonu je pro hovory udávána až 7 hodin, v pohotovostním režimu by měl vydržet až 15 dní. Další mobil, S700 s konceptem QuickShare, se vyznačuje novým otočným designem vrchní části o 180 ?, integrovaným CCD digitálním fotoaparátem, s rozlišením 1,3 megapixelu, a barevným 2,3" TFT displejem s 262 tisíci barvami. Dostatečnou kapacitu paměti zajišťuje podpora karet Memory Stick Duo. Tento triband s Bluetoothem má rozměry 108 x 49 x 25 a vydrží okolo 7 hodin hovoru a 12 dnů ve stand-by režimu.

Třetím novým "sonerikem" s foťákem je "véčko" Z500 s podporou EDGE a "Push to Talk" dvoucestné komunikace ve stylu krátkovlnných vysílaček (walkie-talkie). Vestavěná kamera má VGA rozlišení, a hlavní displej 65 tisíc barev. Tento mobil se však vzhledem k EDGE logicky určen pro jiné trhy, než ten náš. Představeny byly rovněž i nové PC karty pro EDGE GC83 a GC85 EDGE. Obě PC karty nabízejí větší rychlost a rozšířené pokrytí. Vycházejí tak vstříc mobilním profesionálům a jejich potřebě rychlého bezdrátového připojení. Zajímavějším již pro nás je Bluetooth Media Viewer MMV-100, sloužící k přenášení obrázků a zvukových záznamů mezi telefonem a televizí nebo digitálním projektorem přes Bluetooth. MMV-100 se připojuje přímo do televize nebo digitálního projektoru prostřednictvím SCART vstupu nebo stereo audio/video RCA kabelu (cinch). K dispozici jsou varianty pro PAL i SECAM formát, MMV-100 podporuje Bluetooth profily File Transfer Protocol (FTP), Object Push Profile (OPP), a Basic Imaging Profile (BIP).

Z dalšího příslušenství stojí za zmínku Bluetooth handsfree sada do auta HCB-300 pro použití více uživateli, může pracovat až s pěti různými Bluetooth profily. Každý z uživatelů si vybere svoji barvu, podle které jej pak systém Color ID identifikuje. Po nastartování se HCB-300 začne přes BT automaticky spojovat s posledním telefonem, který byl v autě použit, a ukáže jeho předvolenou barvu. Displej ukáže vždy barvu toho uživatele, který handsfree použil naposledy. Pokud byl poslední uživatel "modrý", handsfree se pokusí spojit nejprve s "modrým" uživatelem. Pokud je další uživatel třeba "zelený", HCB-300 vyhledá a připojí i "zeleného", ale až poté, co nenajde "modrého".

Odkaz: http://www.sonyericsson.cz

§§§§§


Fluidní čočka

Tomáš Jirásko

Na letošním veletrhu CeBIT společnost Philips představila systém čoček s variabilní ohniskovou vzdáleností, který nemá žádné pohyblivé mechanické části. Tento systém napodobuje činnost lidského oka pomocí kapalinové čočky, která mění svou ohniskovou vzdálenost tím, že mění svůj tvar.

Čočka FluidFocus se skládá ze dvou nesmísitelných kapalin s různým indexem lomu (optické vlastnosti), přičemž jedna je elektricky vodivý vodný roztok a druhá je elektricky nevodivý olej a obě jsou uzavřené v krátké trubičce s průhlednými uzávěry na obou koncích. Vnitřní povrch stěny trubičky a jeden z jejích uzávěrů jsou potaženy hydrofobním povlakem, který způsobuje, že se vodný roztok přetváří na hemisférickou hmotu na protějším konci trubičky, kde se poté chová jako sféricky zakřivená čočka.

Tvar čočky se mění v závislosti na působení elektrického pole na hydrofobní povlak tak, že se stane méně hydrofobním jde o tzv. "electrowetting", který je výsledkem elektřinou vyvolané změny povrchového napětí. V důsledku této změny povrchového napětí začne vodný roztok zvlhčovat boční stěny trubičky, čímž změní poloměr zakřivení meniskové (konkávně-konvexní) stěny mezi dvěma kapalinami, a tak i ohniskovou vzdálenost čočky. Zvýšením působení elektrického pole lze povrch zpočátku konvexní čočky vyrovnat úplně do roviny (bez optického efektu), nebo i dokonce přeměnit na konkávní. Díky tomu je možné získat čočky, které se hladce mění ze spojných (tzv. spojky) na rozptylné (tzv. rozptylky) a zpět. Předvedená fluidní čočka měří 3 mm v průměru a 2,2 mm na délku, ohniskové vzdálenosti v předváděcím zařízení dosahovaly 5 cm až nekonečna, přičemž přepnutí přes celé rozpětí ohniskové vzdálenosti je dosaženo za méně než 10 ms. Čočka je ovládána stejnosměrným napětím, přičemž již vydržela více než 1 milion zaostřovacích operací bez ztráty optického výkonu. Čočka je odolná vůči nárazu a schopna pracovat při velkém rozpětí teplot, díky čemuž je vhodná pro použití v mobilních zařízeních.

Odkaz: http://www.philips.cz

§§§§§


S Wi-Fi na multimédia

Tomáš Kuchařík

C04P0221

EZ-Stream Wireless Multimedia Receiver SMC-WMR-AG je produkováno společností SMC Network. Jedná se o řešení nabízející svému uživateli nejednu variantu využití. Jedním je kupříkladu propojení počítače s televizí a pomocí dálkového ovladače můžete pohodlně sledovat filmy či poslouchat hudbu z vašeho disku počítače nebo si prohlížet pořízené fotografie. To vše se může dít, i přestože váš počítač je třeba v jiné místnosti vašeho bytu či v jiném koutě nežli televize. K přednostem multimediálního receiveru je možno zahrnout reprodukci internetových radiostanic, popřípadě i televizních stanic, u rychlejší verze připojení, dále pak již jmenovaný přenos videa, fotografií či hudby ve formátu MP3, nevyjímaje formáty MPEG1, MPEG2, JPEG a BMP. Technické specifikace zařízení jsou: 16MB flash RAM, 32MB SDRAM, pro komunikaci je integrována síťová karta 10/100 Mb/s standard Ethernet interface, možnost až 128-bit WEP, přenosové rychlosti pro standard 802.11g jsou 54, 48, 36, 24, 18, 12, 9, 6 Mb/s, pro 802.11b je přenosová rychlost 5,5 a 2,1 Mb/s. Pro formát MP3 je možný bitrate 16-320 Kb/s, Internet radio MP3, MPEG1 s maximálním rozlišením 352 x 288 s rychlostí přenosu maximálně 2 Mb/s. Co se týče vstupů a výstupů, tak zařízení disponuje konektorem RJ-45 pro síťové zapojení, dále obsahuje kompozitní video (PAL/NTSC/SECAM ) RCA konektor a analogový audio RCA konektor. Podporované pracovní prostředí je na platformě MS Windows počínaje verzí 98SE, ME, 2000 a XP. Cena na českém trhu se pohybuje okolo 8 tisíc Kč.

Odkaz: http://www.smc-europe.com

§§§§§


Sound Forge 7.0

Tomáš Kuchařík

Sound Forge v upgradované verzi 7.0 obsahuje výkonnou sadu zvukových procesorů a nástrojů pro práci se zvukem a ucelené efektové pole pro nahrávání a manipulaci se zvukem. Aplikace, bohatě splňující všechny požadavky průmyslového standardu, je vhodná pro profesionální nahrávání a editaci zvuku, efekty, vytváření obsahu pro nová média apod. S touto aplikací budete schopni na profesionální úrovni vytvářet či přetvářet svá hudební díla, popřípadě si je můžete hned v reálném čase jednotlivých úprav přehrávat, testovat jejich kvalitu a ve finále lze pohodlně vše zálohovat na připravená média CD. Rendering na pozadí slouží k paralelnímu zpracování více souborů současně. SF 7.0 obsahuje více než

35 zvukových efektů, včetně DirectX Audio plug-inů ze sérií XFX1, 2 a 3. Celá škála efektů zahrnuje tři EQ, amplitudovou modulaci, Chorus, Delay/Echo, Distortion, Dynamics, časovou kompresi/ expanzi, Flange, Pitch Bend, Reverb a další. Kromě rozšířených vlastností správce přednastavení je zde vylepšená automatická správa DirectX efektových plug-inů. Rozšíření časového zvětšení (až 24 : 1) zvyšuje přesnost editace. Uživatelské rozhraní je plně přizpůsobitelné, jsou zde rozšířené předvolby pro práci s videem, jako např. rychlá změna velikosti obrazu, přesamplování zdrojového videa a video komprese/expanze. Synchronizace zvuku s obrazem probíhá s přesností na úrovni sub-framu. SF 7.0 převzala od verze 6.0 plnou podporu souborů větších než 4 GB. Obsahuje FREE Vegas Video LE 3.0. Dalšími nezanedbatelné funkcemi a vylepšeními této verze jsou Automatické spouštění nahrávání v závislosti na síle signálu, VU/PPM metry pro RMS monitoring přehrávání a nahrávání, rozšířené nástroje spektrální analýzy, generátory bílého, růžového a hnědého šumu, detekce označování amplitudových špiček, Media Explorer s automatickým náhledem souboru, vytváření více projektů současně, podpora filmového formátu 24 oken v DV videosouborech, extrahování CD pomocí funkce drag-and-drop, křivky hlasitosti a panoramy, nové křivky přechodů s možností odvolávky na poslední uložení, automatické mixování a konverze souborů jako taková, zdokonalená manipulace s komprimovanými formáty. Odkaz: http://www.mediaport.cz

§§§§§


Gigabyte pod obojím

Tomáš Kuchařík

Intel a AMD vyrábějící procesory v současnosti chrlí jeden model za druhým, a tak není divu, že se na trhu objevují různé verze chladičů počínaje klasickými pasivy, pasivním žebrováním s aktivním ventilátorem a "vodníky" konče. Nový chladič Gigabytu je možné upevnit na různé typy patic základních desek. Pasivní tělo je jemně žebrované a značně vysoké vůči konkurenci a nad aktivním ventilátorem, které má rozpětí otáček od 2 000 do 4 000 za minutu, je jakási čtyřramenná mřížka barevně osvětlená. Modrá barva diod osvítí při běhu velice obstojně i celou základní desku a pravděpodobně i volný prostor ve skříni. Otáčky je možno regulovat pomocí regulátoru, který je vyveden do krytky, jež zaujme volnou 3,5" pozici třeba nad disketovou mechanikou. Krytka je celokovová a uložení aktivního ventilátoru je řešeno pomocí kuličkového ložiska s udávanou životností 70 tisíc hodin provozu. Celková hmotnost chladiče je 430 gramů. Při běhu ventilátoru na spodní hranici, tj. 2 000 otáček za minutu, je udávaná hlučnost okolo 20 dB, při 4 000 otáčkách za minutu je hlučnost deklarována na 37 dB. To je už pěkný vysavač, ovšem jako takový bude rovněž slyšet. Předpokládaná cena pro český trh je 1 000 korun.

Odkaz: http://www.giga-byte.com

§§§§§


Mega na cesty

Tomáš Kuchařík

Společnost Kingston uvedla na trh malý, cestovní flash disk s obchodním názvem DataTraveler 2.0 Hi-Speed. Rozmanitostí úložného místa Kingston potěší nejednoho "nosiče dat", protože v nabídce jsou flash disky s objemem 128, 256, 512 a 1 024 MB nevyjímaje. Připojení k počítači je realizováno přes USB port podporující jak starší verzi USB 1.1, tak nebyla opomenuta verze USB 2.0. V praxi to znamená, že přenosová rychlost se pohybuje okolo 480 Mb za sekundu. Zápis na disk probíhá rychlostí až 7 MB za sekundu a pro čtení z něj je uváděna rychlost až 9 MB za sekundu. Pokud porovnáme objemovou kapacitu flash disků s rychlostí čtení, je možno vyřknout zdařilé hodnocení. Nabídku velikostí disku ocení určitě každý, kdo využívá přenos dat počínaje archivací vytvořených fotografií nebo pro přenos hudebních skladeb ve formátu MP3 atd.

Připojení USB je známo svou rychlou možností aktivace i při běhu počítače díky plug&play a následného odpojení, jak je dobrým zvykem v systémech Windows. DataTraveler 2.0 Hi-Speed byl koncipován do opravdu malých rozměrů 99 x 24 x 15 mm s hmotností pár gramů, které ve své kapse zajisté nepocítíte. Pro bezpečný přenos dat je od společnosti Kingston dodáván i kódovací softík TravelerSafe umožňující šifrování dat na disk uložených, a pomocí hesla jsou tak data chráněna proti neoprávněnému použití.

Flash disk s objemem 512 MB je na český trh uváděn za cenu 4 500 Kč.

Odkaz: http://www.kingston.com

§§§§§


Jednoduchý popis

Jakub Larva

C04P0222

Hledáte cestu, jak efektivně potisknout vaše CD a DVD? HP přichází s elegantní odpovědí. Použít stejný laser, který data na CD vypálí, k vytvoření potisku. Technologie LightScribe umožňuje mechanice vytvořit vysokokontrastní potisk na vrchní stranu CD nebo DVD, obsahující speciální povrch. Po dokončení vypalování dat je uživatel vyzván k otočení disku, po kterém následuje vytváření potisku.

První mechaniky s technologií LightScribe by měly být v prodeji v posledním čtvrtletí tohoto roku. Mezi výrobce se zařadí Hitachi-LG, Micro Vision, Mitsubishi Chemical, Sonic Solutions a Toshiba. HP předpokládá, že mechanika využívající technologii LightScribe by měla být jen o 30 USD dražší. Stejně tak cd nebude o moc dražší než normální.

Odkaz: http://www.hp.com

§§§§§


Oboustranné LCD

Jakub Larva

Společnost Mitsubishi Electric v polovině února letošního roku představila LCD monitor, který je čitelný z obou stran. Tento displej je podle výrobce první na světě a byl vynalezen především pro použití ve "sklápěcích" mobilních telefonech (například "véčka" od Motoroly). Jeho použitím lze dosáhnout menší tloušťky a váhy.

V současné době má mnoho "sklápěcích" telefonů displeje dva. Jeden velký, hlavní uvnitř přístroje, který je obvykle barevný, a druhý menší, umístěný zvenčí, je vidět po sklopení telefonu. Na vnějším displeji jsou zobrazovány jen částečné informace, a jeho kvalita a rozlišení jsou horší. Každý z nich se běžně skládá ze skleněného LCD panelu, na kterém je obraz promítán, a podsvícení, umístěné v pozadí, propouští světlo skrz obraz, čímž umožňuje jeho zřetelné zobrazení. Oba displeje jsou umístěny v jedné části telefonu, která se odklápí. Ale každý displej je možné prohlížet pouze z jedné strany, neboť podsvícení znemožňuje pozorování obrazu zezadu. Průřezem té části telefonu, kde jsou displeje umístěny, se nám naskýtá pohled na čtyři vrstvy. Dvě podsvícení v poloze k sobě zády uprostřed, a z každé strany jeden LCD panel.

Nový displej od Mitsubishi je sestrojen ze tří vrstev. Displej je zde uprostřed a podsvícení jsou na jeho vnějších stranách. Nová podsvícení jsou transparentní, a umožňují tak jednomu LCD panelu uprostřed, aby byl vidět z obou stran. Firma představila dvě varianty oboustranného displeje a obě byly také předvedeny v jejich výzkumném a vývojovém centru v Japonsku. První varianta umožňuje sledovat obraz z obou stran displeje. Obraz ale není upraven podle pohledu, takže z jedné strany je vidět normálně, a z druhé strany je převrácený

Druhý typ řeší tento problém velmi rychlým střídáním podsvícení a otočením obrazu 120x za sekundu. Takže stejný obraz je na každé straně zobrazen ve správném natočení 60x za sekundu. Samotný displej má 3 mody. Přední pohled, zadní pohled a oba současně. Vývoj první generace displejů s touto technologií je tak téměř dokončen. Spolu s jeho představením začíná společnost hledat potencionální klienty, především v oblasti mobilních telefonů a malých přenosných zařízení (PDA). Použití oboustranného displeje by také znamenalo, že vnější displej telefonu bude stejně velký jako hlavní, z čehož mohou těžit hlavně telefony s kamerou, neboť nebude nutné přístroj otvírat, a vše bude vidět na venkovním displeji.

Mitsubishi Electric také není jedinou firmou zabývající se řešením se dvěma displeji. Samsung Electronic sdělil již minulý rok, že má k dispozici čip, jenž dokáže kontrolovat displeje dva. Běžně používané čipy totiž umí kontrolovat pouze jeden displej, takže "sklápěcí" telefon se dvěma displeji musí mít čipy dva.

Odkaz: http://www.global.mitsubishielectric.com

§§§§§


Tiché CD-ROMy

Jakub Larva

Společnost Asustek Computer, kterou známe především jako výrobce grafických karet, základních desek a notebooků, představila nové CD-ROM a CD-RW mechaniky. Společnost prohlašuje, že její nové modely jsou těmi nejtiššími na světě, díky použité speciální technologii pro redukci hluku. Jedním z největších problémů dnešních vysokorychlostních mechanik

(CD-ROM, DVD-ROM,CD-RW a DVD-RW) je totiž jejich nadměrná hlučnost během čtení či zapisování dat. Vzhledem k tomu, že uživatelé stále více preferují komfort před větším výkonem, je pro výrobce výhodné zaměřit se především spíše na vzhled, ergonomii a hlučnost. Asus tedy přichází na trh s prvními dvěma novými modely z jejich QuieTrack řady. Jedná se o modely CD-S520/A4 52x a CRW-5232AS CD-RW. Podle společnosti Asus jejich hlučnost dosahuje hodnot 39 dB, zatímco konkurenční mechaniky zůstávají pozadu s hodnotou 50 dB. Pro snížení nadměrného hluku Asus použil speciální technologie Airflow Field Modification (AFFM) ve stávajících QuieTrack produktech pro usměrnění proudění vzduchu uvnitř zařízení. Další technologie Double Dynamic Suspension Systém II (DDSSII) tlumí vibrace vytvářené PC komponenty a samotnou skříní. Patentovaný systém DDSSII stabilizuje čtecí hlavu horizontálně i vertikálně a umožňuje tak preciznější čtení, čemuž napomáhá i Smart Speed. Toto vylepšení inteligentně upravuje čtecí rychlost podle toho, jak rychle jsou data aplikacemi požadována. Dosahuje se tak i delší životnosti mechaniky.

Odkaz: http://www.asustek.com

§§§§§


Děravý Microsoft

Jakub Larva

Microsoft zveřejnil tři nové bezpečnostní chyby v jejich softwaru. Jedna z chyb je v programu MSN Messenger 6.0. Uživatelé jsou vyzváni, aby co nejrychleji stáhli opravný patch.

Dvě z chyb jsou podle specialistů ze společnosti Symantec středně nebezpečné a třetí méně. K opravě byly vytvořeny tři patche, každý z nich přitom opravuje jinou část softwaru. Identifikace chyb se objevila začátkem března na bezpečnostním bulletinu. Později Microsoft plánuje informovat uživatele programu přímo prostřednictvím Messengeru. Zranitelnost programu MSN Messenger 6.0 a 6.1 umožňuje útočníkovi prohlížet jeho disk, zatímco s ním komunikuje. Podle Toulouse může útočník prohlížet obsah disku oběti, která o celém průběhu nemusí nic vědět. Uživatelé, kteří neblokují anonymní volání, jsou nejsnadnějším cílem. Pokud jsou anonymní žádosti o spojení blokovány, musí se volající identifikovat a být přidán do seznamu kontaktů. Manažer Symantec Security dodal, že útočník nemusí s uživatelem komunikovat. Stačí, pokud má povoleno přijímání anonymních zpráv. Lze se pak dostat k souborům obsahujícím citlivá data. Většina uživatelů má tuto funkci však vypnutou, a tak se náhodné útoky moc nevyskytují.

Druhou chybu obsahuje Outlook 2002, skrze který může hacker převzít kontrolu nad počítačem. Podle Toulouse uživatelé musí mít nastavenou domovskou stránku Outlooku na Outlook Today a do Outlooku vstupovat přes složku in-box. Pak jsou prý chráněni.

Třetí chyba umožňuje vyřazení služeb na serverech, kde běží Windows Media Services 4.1. Zranitelné jsou proto, že Media Station Service a Monitor Service pracují přes TCP/IP. Pokud útočník pošle na server sled paketů, může přerušit obrazový tok (například streamové video).

Odkaz: http://www.microsoft.com

§§§§§


uWízlo W paWučině

Jakub Larva

http://www.hbo.cz

Náš největší filmový kanál má nové stránky. Změnil nejen vzhled, ale i nabízené informace. Na úvodní stránce zaujme seznam aktuálního programu, kde je zvýrazněn film, který je právě vysílán. Nechybí tu fotografie z filmových tipů nebo upoutávka na nový seriál. Pomocí menu lze otevřít program na další dny, seznam premiér a filmů z vlastní produkce či speciální nabídku. Pokud si chcete kanál HBO pořídit, nabízí se tu seznam kabelových operátoru a jejich vyhledávání podle lokality. Dotazy je možné poslat pomocí jednoduchého formuláře a pro získání informací o novinkách stačí zanechat e-mail.

http://www.superhosting.cz

Služba Superhosting v únoru spustila nový web a kromě nového loga a stránek nabízí i nové služby. Mezi ně patří Webhosting, Server Housing a Dedikované servery. Pokud máme zájem o zřízení domény, můžeme si ji i zde ověřit a zaregistrovat. Co se týká informací o firmě samotné, k dispozici jsou reference, smluvní podmínky, technické informace a nonstop linka. Odkaz Server Monitoring nás seznámí se stavem jednotlivých serverů. Při registraci domény a serveru máme na výběr mezi doménami .CZ, .COM, .NET, .ORG, .INFO, .BIZ, operačními systémy Linux, Windows a čtyřmi periodami platby.

http://www.lmfoto.cz

Pro zájemce o fotografování jsou určeny stránky lmfoto.cz, kde se kromě možnosti nákupu můžeme mnohé dozvědět. Digitální a analogová oddělení obsahují sortiment všeho, co je k fotografování, tisku fotografií a promítání potřeba. K nabízeným fotoaparátům značek Canon, Fuji, Minolta, Pentan, Olympus a dalších, je k dispozici opravdu široký sortiment vybavení. Možnost nákupu na splátky umožňuje firma Essox. Mezi slevami jsou zařazeny výrobky cenově snížené až o 4 000 Kč. Kromě obchodu nabízejí stránky seznam servisních center pro jednotlivé značky. Jistě zaujme rubrika Tipy a rady, poskytující návod jak fotografovat se clonou, digitálně, jak si poradit se záběry vodní hladiny, jak použít filtry a vysvětlení fotografických pojmů. Připojena je ukázka z tvorby některých fotografů spolu s kontaktními informacemi. Stránky poskytují nejen velký sortiment výrobků, ale i užitečné rady.

http://www.hp.com/music

HP nabízí na těchto stránkách stažení nového programu iTunes. Ten však podporuje pouze Windows 2000, XP a Mac OS. Po vyplnění e-mailu můžeme program o velikosti 19 MB stáhnout. Zatímco stahujeme, dozvíme se na úvodní stránce, že program nabízí přes 500 000 písniček. Cena jedné nahrávky je 99 centů a za tuto cenu koupíte nejen skladbu, ale i práva vypálit ji na neomezený počet CD. iTunes tedy nabízí na jedné straně možnost nákupu a stažení písničky včetně práv, a na straně druhé zároveň funguje jako organizátor vlastních mp3 a CD. Program má design podobný QuickTimu a působí poměrně jednoduše. Obsahuje základní funkce pro import vlastní hudby, vytváření, editaci playlistů a ID3 tagů. Počáteční omezení, týkající se možnosti koupě pouze pro nerezidenty v USA, by měla dle několika prohlášení snad brzy odpadnout.

http://www.pneuexpert.cz

Pokud sháníte pneumatiky, zaručeně byste měli tuto stránku navštívit. Nabízí klasický internetový obchod a pokud jste z Prahy, Brna a okolí, můžete si za příplatek 390 Kč nechat zakoupené zboží ve večerních hodinách dovézt. Na výběr je standardní a komfortní doprava, a při nákupu nechybí ani možnost splátkového prodeje. Za 100 Kč vám vybraná kola a pneumatiky zkompletují. V nabídce naleznete pneumatiky značek Barum, Bridgestone, Dunlop, Goodyear, Michelin, Pirelli a několika dalších. Na výběr máte mezi zimními, letními pro osobní auta a off-roady. K pneumatikám patří samozřejmě i kola (ráfky) a ta se nabízejí ve velikostech 13 až 22 palců. Nabídku kol a pneumatik rozšiřují nosiče a boxy značek Neumann a Thule. Laikům pomůže podrobná nápověda, která u každého druhu výrobku popisuje jeho parametry, způsob výběru a rozdíly.

http://www.sauto.cz

Inzertní web Sauto na první pohled vyniká svým přehledným způsobem vyhledávání. Máme na výběr ze značek, cenové hranice, typu auta a regionu. Následně se nám zobrazí seznam aut, vyhovující našemu zadání. Obsahuje stručné informace o barvě, najetých kilometrech, ceně, roku výroby atd. Seznam lze podle jednotlivých kritérií řadit, například od nejdražšího vozu po ten nejlevnější. U některých aut je připojena fotografie. Chceme-li získat podrobnější informace, klikneme na vybraný inzerát. K dispozici jsou údaje o STK, výkonu, kategorii vozidla, výbavě, stavu vozidla, počtu majitelů a také kontakt na inzerenta. Informace můžeme vytisknout nebo uložit do schránky. Vyhledávat v inzerátech lze i fulltextově nebo pomocí rozšířeného prostředí. Stránky spadají pod seznam.cz a zaujmou promyšleným uspořádáním.

§§§§§


Herní tip měsíce Colin McRae Rally 04

Pavel Mondschein

C04P0224

Bláto, prach, špína a zápach spáleného benzinu to jsou afrodiziaka pro každého milovníka pořádné nefalšované rallye. A čtvrtý díl série Colin McRae Rally takovým počinem skutečně je.

Před vydáním hry Colin McRae Rally 04 panovaly mezi příznivci počítačových závodů obavy, zda se nebude jednat o stejné zklamání jako u předchozího dílu, který nás ničil svým nepodařeným ovládáním, prapodivnou fyzikou vozů a neskonale ořezaným modem kariéry. Naštěstí se ukázalo, že se vývojáři ze společnosti Codemasters poučili a své nejnovější dílo postavili z herního hlediska na tři a půl roku staré "dvojce", která stále patří do zlatého fondu závodních simulací.

Usednout budete moci do více než dvaceti různých vozů, přičemž kromě závodních klasik, jakými jsou Citroen Xsara, Subaru Impreza či Ford Focus, budete moci usednout i za volant strojů z legendární skupiny B třeba Audi Qauttro či Fordu RS 200. Mezi bonusovými vozy navíc najdete skutečné lahůdky, mimo jiné třeba Citroen "kachnu". Ale na co by byl sebevětší počet aut, kdyby nebyla radost je řídit? Jak jsme již naznačili, programátoři už naštěstí pochopili, že "arkádovost" nemusí vždy zákonitě znamenat naprostou nesmyslnost. Stále sice budete s ovládáním trošku zápolit, ale oproti předchozímu dílu došlo k takřka hmatatelnému zlepšení.

Velice nás potěšilo, že pánové z Codemasters se vrátili k osvědčenému schématu a nabídli nám pořádný mod kariéry. Pro každou skupinu vozů je zde seriál šesti rallye, jež probíhají na sice imaginárních, přesto však dokonale vymodelovaných a nadesignovaných tratích zasazených do prostředí Austrálie, Řecka, Finska a dalších zemí. Pokud v nich zvítězíte, odemknete si skryté bonusy a navíc dostanete možnost otestovat "naostro" jeden z prototypů vylepšení vozu, který si v případě úspěchu můžete ponechat.

Velice zajímavou volbou je bonusový mod Extreme. Po něm sáhněte jen v případě, že si opravdu věříte. K dispozici totiž budete mít pouze výhled zpoza volantu, na nějakou přívětivou kameru zpoza vozu rovnou zapomeňte. Ale tím to nekončí. Při řízení vám totiž nebude pomáhat klasický HUD s údaji o otáčkách, rychlosti, aktuálním převodu a podobně, budete se muset spoléhat pouze na vlastní ucho a cit. No a aby toho nebylo málo, tak každá srážka se vám krutě vymstí, protože model poškození vozu je zde velice realistický (možná až moc). Grafický engine zůstal stejný jako minule, doznal ovšem několika vylepšení především v oblasti částicových efektů. V zásadě je na něm ovšem stále patrné, že Colin McRae Rally není doma na počítačích, nýbrž herních konzolích. Ne, že by to až tak vadilo. V čem má totiž hra mezery po vizuální stránce, to více než dostatečně vyvažuje svým ozvučením. Ne náhodou si právě tento titul vybrala společnost Creative jako referenční hru pro nový standard EAX 4.0 Advanced HD škoda jen, že jej zatím podporuje tak málo karet.

Čtvrtá projížďka ve stylu slavného závodníka má jistě své mouchy dovedeme si představit jistá vylepšení v ovládání, fyzikálním modelu i grafice, ale máme-li být upřímní, těžko bychom na poli arkádových rallye hledali titul, který by byl dokonalejší a hlavně zábavnější.

Pavel Mondschein (GameStar)

§§§§§

$$$$$


CD příloha


Dejte mechaniku k ledu

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C04P0240;C04P0241

Nainstalujte si Alcohol 52%, a oprostěte se od neustálého vyměňování CD nebo DVD médií. Chcete-li se věnovat práci s internetem, nahlédněte do rubriky Téma CD, která je této problematice věnována.

Akce a novinky

Jelikož již velmi dávno klesly ceny vypalovaček i prázdných médií a kapacita většiny programů se navíc neustále zvětšuje, začíná často mnoho uživatelů trápit otázka jak nejlépe uskladnit datová média, tak aby pokud možno nepřekážela, ale byla neustále "po ruce". Ono totiž leckdy není vůbec jednoduché někam uskladnit desítky (někdy i stovky) cédéček, natož je ještě naskládat tak, abychom se k libovolnému z nich dostali bez nutnosti přeskupit, nebo i prohledat spousty krabiček. Možná že i vy znáte nevýhody uskladnění médií po různých krabicích. Pak jistě oceníte program Alcohol 52%, jenž vám umožní přistupovat k velkému počtu CD, aniž byste je museli mít v CD nebo DVD mechanice. Další informace o tomto programu získáte jako obvykle v rámečku, a pokud se chcete s programem podrobněji seznámit, doporučujeme k přečtení rubriku Rychlokurz. V sekci Novinky je již tradicí kompletní přehled obsahů starších čísel, s jehož pomocí je vyhledávání programů, které můžete nalézt na našich starších CD, snadnou záležitostí. To samé platí i o elektronické verzi časopisu, jež navíc podporuje fulltextové vyhledávání, takže již nebudete muset zdlouhavě hledat, kdy vyšel článek, který zrovna sháníte. Samozřejmě jsme nezapomněli ani na příznivce Linuxu, jimž pravidelně přinášíme poslední vydání magazínu Abíčko. Zde se tentokrát například můžete dočíst, jak si pod Linuxem vytvoříte vlastní DVD s videem, jak dopadlo porovnání webových prohlížečů, či pokyny pro zprovoznění multimediálních klávesnic. Ani tento měsíc jsme nezapomněli na bezpečnostní záplaty pro Windows.

Software

Rubrika Komerční software je tentokrát opravdu hodně naplněna zajímavými programy. Upozornit bychom vás chtěli na slovník PC Translator 2004, z produkce firmy LangSoft. V minulém čísle uvedený program X Translator byl totiž, jak jsme se později dověděli, vystaven na základě produktu PC Translator. Zde se vám tak do rukou dostává původní software opravdu od jeho skutečných tvůrců. Další firmou, která vám poskytne svůj produkt za zvýhodněných podmínek, je DreamCom se svým programem DreamCom SE, jenž vám usnadní odesílání SMS zpráv. Doplňkem k programu v Akci je Alcohol 120%, který je všestrannějším bráškou Alcoholu 52%. Se svým produktem k vám přichází opět i společnost Software602, která pro vás tentokrát připravila 602LAN SUITE 2004, s nímž snadno a bezpečně připojíte počítačovou síť k internetu. Posledním, ale jistě ne nezajímavým programem je Norton Internet Security Antivirus+ z dílny Symantecu.

Programy v části Téma CD jsme tentokrát sestavili s ohledem na skutečnost, že březen je prohlášen za měsíc internetu. Jedná se tedy o software, který vám usnadní využívání nejrůznějších možností této celosvětové sítě. Najdete zde FTP klienty zastoupené AceFTP 3.01.0 Free a CuteFTP 5.0.3 XP, s nimiž pro vás bude přístup k FTP serverům stejně jednoduchý, jako práce s lokálními disky. Přehled o tom, kolik času jste strávili připojením k internetu, případně kolik dat jste odeslali a přijali, získáte pokud si nainstalujete Connection nebo DU Meter. Snadno se tak můžete vyvarovat nepříjemného překvapení nad účtem za připojení. S programy BeFaster 3.33 a CPROXY 1.0 naopak, díky použití různých kompresních algoritmů, které zefektivní přenos informací, budete moci dosáhnout vyšších přenosových rychlostí. Se vzrůstající rychlostí připojení k internetu se také hodně začíná rozšiřovat software pro výměnu dat mezi uživateli. Mezi hojně využívané patří například i DC++, jenž vám je k dispozici ve verzi 0.306. Zpátky se vrací i dříve velmi populární Napster, který nyní ovšem nabízí placené služby. Můžete tak ale rychle získat legální skladby.

Mezi Topware patří programy, které se na CD již někdy vyskytly a náleží k častěji používaným, takže mnoho uživatelů ocení jejich aktuální verzi, přinášející různá vylepšení nebo zvýšení stability. Najdete zde tedy poslední edice programů jako je 3DMark 2003, s nímž si můžete otestovat výkon počítače, pokud vás zajímá, zda vám jeho komponenty postačí pro spuštění náročnějších her. Pracujete-li častěji s grafikou, jistě vám přijde vhod i GIMP, tedy volně šiřitelný program, původně vytvořený pro Linux, který svými schopnostmi může celkem úspěšně konkurovat i takovým komerčním produktům, jako jsou Adobe Photoshop či CorelDraw. V něm můžete provést složitější úpravy digitálních obrázků. Pokud ovšem potřebujete do obrázků zasáhnout jen minimálně, ale následně je ještě potřebujete roztřídit, přejmenovat nebo jinak zpracovat, abyste v nich měli větší pořádek, můžete s výhodou sáhnout třeba po ACDSee, které vám je k dispozici ve verzi 6.0.2.

Část Vyzkoušejte si obsahuje standardně programy, doprovázející články v časopise. Mezi ně patří například patří BlazeDVD plně vybavený softwarový DVD přehrávač, jenž přehrává nejen DVD disky, dále Drive Rescue 1.9d, se kterým můžete obnovit soubory, které jste si nedopatřením smazali nebo o ně jinak přišli, a třeba i UniDream Photo Watermark tedy program umožňující vložení vodotisku do digitálních fotografií. Programátorům se může hodit například PSPad velmi malý editor, jenž umí zvýrazňovat syntaxe pro řadu programovací jazyků (z těch nejznámějších: C++, Java, SQL i PHP).

Bezpečnostních záplat pro produkty Microsoftu v sekci Servis tento měsíc sice není mnoho, ale zato se objevily takové, které umí odstranit nepříjemné červy Mydoom a Doomjuice. Tyto opravy jsou důležité, aby bylo možné zamezit šíření těchto zákeřných virů, jež se jinak velice rychle šíří. Nenechávejte svůj počítač přístupný každému, kdo projeví trochu snahy o průnik do vašeho systému.

Komunikace a Hardware

Programy pro Komunikaci tentokrát nelze shrnout do jedné skupiny, neboť každý z nich zasahuje do jiné oblasti. Najdete zde tak poslední verze poštovního klienta Eudora 6.0.2, jenž umožňuje správu několika e-mailových účtů najednou. Obsahuje také propracovaný systém filtrování. Dalším produktem je Twister 2.2.7, sloužící k vyhledávání a stahování MP3 a dalších hudebních souborů z internetu. Na rozdíl od mnoha podobných programů nevyužívá

peer-to-peer sítí, ale výkonné vyhledávací servery. Chcete-li vyzkoušet nějaký alternativní internetový prohlížeč, můžete zkusit Mozilla Firefox 0.8. Ten vám při malé kapacitě nabídne množství funkcí a jednoduché ovládání. Posledním zástupcem této rubriky je iMesh 4.2, který zastupuje produkty využívající P2P sítí pro sdílení dat mezi uživateli. Pod záložkou Hardware jako obvykle najdete odkazy na vybrané internetové stránky a výsledky testů tentokrát zvukových karet a reproduktorových sestav. A ani tento měsíc jsme nezapomněli na ovladače pro nějakou část počítače. Tou jsou tentokrát grafické karty z produkce kanadské ATI.

Zadarmo: Alcohol 52%

Mnoho uživatelů počítačů řeší nerudovskou otázku "Kam s ním", která se v tomto případě ale týká médií. Při neustálém nárůstu jejich počtu je jimi mnoho lidí přímo zavaleno a pak je velmi obtížné, udržet si pořádek alespoň v těch nejpoužívanějších. Toto vám s přehledem pomůže vyřešit emulační program Alcohol 52%, tedy software, jenž uživatelům umožňuje přehrávání CD a DVD médií bez potřeby použití fyzické mechaniky. Velkou výhodou tohoto programu je podpora více než 25 jazyků. Pomocí Alcoholu 52% můžete obhospodařovat až 31 virtuálních CD nebo DVD mechanik najednou. Díky tomu, že obrazy vašich médií jsou uloženy na pevném disku, který má mnohem větší přenosové rychlosti než optické mechaniky, velmi brzy zjistíte, že tyto virtuální mechaniky jasně porážejí své skutečné rivaly, protože jsou schopné dodávat data rychlostí, která by u běžných mechanik byla označena za 200násobnou. Podporovány jsou jak klasický CD/DVD formát, tak CD RAW sub-kanálová metoda čtení. Díky tomu byste neměli mít problém s emulací jakéhokoli média. Podporované CD formáty: CD-DA, CD+G, CD-ROM, CD-XA, Video CD, Photo CD, Mixed Mode, Multi-session CD. Podporované DVD formáty: DVD-ROM, DVD-Video, DVD-Audio. Jelikož je potřeba nejdříve někde získat obrazy cédéček, umožní vám Alcohol i jejich vytvoření. Ani v této fázi se tak nebudete muset spoléhat na program z dílny někoho jiného. Data můžete získávat snad ze všech v současnosti dostupných (ATAPI & SCSI) mechanik, tedy: CD-R, CD-RW, DVD-RAM, DVD-R, DVD-RW, DVD+RW. Plně podporovány jsou i externí mechaniky připojitelné pomocí IEEE-1394 (FireWire) a USB portů. Zkuste pracovat s velkým počtem CD nebo DVD, aniž byste je byli nuceni každou chvíli vyměňovat a museli neustále poslouchat hukot média, který je u dnešních vysokorychlostních mechanik dosti velký.

Komerční software & slevy

DreamCom

DreamCom SE je snadno ovladatelná aplikace na odesílání SMS zpráv. Umožňuje posílat zprávy přes libovolnou SMS bránu nebo připojený mobilní telefon. Je možné psát neomezeně dlouhé zprávy, jež jsou automaticky rozděleny, očíslovány a poslány postupně za sebou. Všechny zprávy se archivují a lze je kdykoliv upravit, či znovu odeslat. Produkt obsahuje integrovaný adresář, kontakty lze řadit do skupin, což usnadňuje hromadnou korespondenci. Mezi výhody lze zařadit i schopnost komunikace s mobilem (odesílání a příjem zpráv, importování tel. čísel) a lze s ním pracovat i v off-line režimu, přičemž zprávy se odešlou po připojení k internetu. My vám nabízíme tento produkt na půl roku zdarma. Jako bonus jsme připravili 25% slevu na produkty Kubík SMS Dreamcom a SMS rourka, jejichž zkušební verze naleznete také na CD. Pokud se rozhodnete ke koupi, na WWW stránkách výrobce stačí jen kliknout na odkaz objednávka a do poznámky vepsat slovo PC WORLD.

Alcohol software Alcohol 120%

Výkonný software pro emulaci a tvorbu CD a DVD disků. Alcohol 120% dokáže vytvořit až 31 virtuálních CD a DVD-ROM disků. Umožní tak uživatelům emulovat CD a DVD disky, aniž by byly fyzicky přítomné v mechanice a to s mnohem vyšší přístupovou rychlostí, než by bylo možné dosáhnout v opravdové optické mechanice. K obrazům CD či DVD tak lze přistupovat rychlostí, která by byla označena až za 200násobnou. Můžete vytvořit obrazy různých typů ať již těch známých (BIN, CUE, ISO, CCD), či těch, které nejsou tolik rozšířené (MDS, CDI, BWT, BWI, BWS, BWA a mnoha dalších). Obrazy disků lze nejen ukládat na pevný disk, ale i vypálit na

CD-R / CD-RW / DVD-R / DVD-RW / DVD-RAM a DVD+RW disk. Získáte tak všestraný produkt pro práci s datovými médii. Program podporuje nejnovější technologie používané pro zápis na CD a DVD prevenci Buffer-Under-Run, BurnProof, Power-Burn, SafeBurn simultánní zápis na více jednotkách.

Software602 602LAN SUITE 2004

Software602, a.s., uvedl na trh čtvrtou verzi komunikačního serveru 602LAN SUITE, který slouží k bezpečnému připojení celé sítě na internet, zajišťuje služby elektronické pošty chráněné proti virům a spamům, a navíc i faxování pro všechny stanice v síti. Jednoduchá instalace a údržba předurčují 602LAN SUITE jako ideální komunikační řešení pro střední a malé firmy. Nová verze 602LAN SUITE reaguje na rizika související s připojením sítě k internetu, zejména pak na prudký nárůst objemu nevyžádané pošty (spamů) a počítačových virů šířených elektronickou poštou. Mezi hlavní novinky lze zařadit antispamový bayesiánský filtr, který hodnotí zásilky na základě jejich obsahu, dále filtr nebezpečných příloh a překlad adres (NAT). Doplňková aplikace ActiveReports slouží k podrobné analýze objemu a struktury přenesených dat. V souvislosti s uvedením nové verze na trh připravil Software602 soutěž o hodnotné ceny dle vlastního výběru, které se může zúčastnit každý, kdo si program nainstaluje a bezplatně zaregistruje.

Nepřehlédněte na CD

3DMark 2003 3.4.0.

Kompletní testování grafických možností a výkonu vašeho počítače pomocí grafických animací.

GIMP 1.2.5.

Windows edice grafického editoru, možnostmi srovnatelného s populárními komerčními produkty.

GetRight 5.0.2.

Tradiční a velmi kvalitní program pro stahování dat z internetu, umožňující např. integraci s prohlížečem.

XnView 1.68.1

Plná verze programu sloužícího k prohlížení a konverzím grafických souborů.

DreamCom SE

Snadno ovladatelná aplikace na odesílání SMS zpráv pomocí internetu s půlročním provozem zdarma.

Power Archiver 2003 8.7

Power Archiver je program pro archivaci a zálohování souborů, podporující formáty ZIP, RAR, CAB, TAR a další.

Mozilla Firefox 0.8

Malý a rychlý prohlížeč s jednoduchým ovládáním a bohatou nabídkou šikovných funkcí.

Total Commander 6.01

Správce souborů, jehož uživatelské rozhraní je navrženo v souladu s tradicí nástroje Norton Commander.

Symantec Norton Internet Security Antivirus+

Odborníci na problematiku sítí a bezpečnosti vědí, že pod názvem Norton Internet Security 2004 CZ se skrývá balík programů, který má zajistit bezpečí dat a programů bez ohledu na způsob ohrožení. Doposud bylo nutné instalovat větší množství víceméně jednoúčelových aplikací. Především viry posledního roku dokázaly využít všechny možné i téměř nemožné způsoby napadení, a tak své chování musí změnit také uživatel. Na to reaguje Symantec svým produktem NIS 2004CZ, obsahujícím následující komponenty: 1) Norton Antivirus, 2) Norton Personal Firewall (Osobní brána firewall) 3) Detekci narušení Norton Intrusion Detection 4) Norton Privacy Control pro ochranu osobních údajů 5) Dětský zámek Norton Parental Control a konečně Norton Antispam, sloužící k blokování reklamního obsahu.

PC Translator 2004

Program PC Translator patří mezi velmi oblíbené, a proto i značně rozšířené nástroj pro podporu překladu textů do češtiny a z češtiny do cizího jazyka. Je výborným pomocníkem při překladu WWW stránek, e-mailů, faxů, dopisů, návodů, nápověd apod. Již v jedné z předchozích verzí získal tento produkt ocenění Tip spotřebitelského testu MF Dnes. Součástí programu je oboustranný překladač textů, překladač WWW stránek a multioborový slovník. Slovníkové databáze obsažené v tomto programu patří k největším dostupným slovníkovým databázím na našem trhu. Kromě možnosti syntetické výslovnosti obsahují i výslovnost namluvenou rodilými mluvčími. Program je navržen tak, aby byl maximálně přehledný a aby umožňoval snadné doplňování, editaci a zálohování slovní zásoby. Slovník lze spouštět zcela nezávisle na překladači (vlastní spouštěcí ikonou), a stejný slovník je také integrován přímo do překladače. Součástí je i databáze příkladů použití nejpoužívanějších slov ve větách, tvary nepravidelných sloves, informace k časování sloves, skloňování, členy podstatných jmen atd. Zajímavou součástí je i překladač WWW stránek, který provádí automatický překlad internetových stránek. Přeloženou stránku zobrazí v češtině při zachování jejího původního vzhledu. Při běžné práci s internetem stačí jen kliknout na klávesu "Přeložit". V okně vašeho prohlížeče se pak otevřená stránka zobrazí přeložena. Program lze nainstalovat na počítače se systémem Windows 95, 98, ME, NT, 2000 i XP.

§§§§§

$$$$$


Jak na to I.


faq:Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

C04P0195;C04P0197

Jak zprovozním 160GB pevný disk Maxtor 6Y160PO? Nyní mi funguje pouze 137 GB. Půjde to ve Windows 98, nebo si mám pořídit Windows XP?

Problém 128GB hranice je primárně problémem operačního systému Windows 9x a sekundárně může být problém i v BIOSu. Instalací novějšího operačního systému (například Windows XP) se zbavíte omezení ze strany operačního systému, ale kvůli BIOSu můžete být nemile překvapen. Pokud existuje jeho upgrade, není to zase tak nepřekonatelné omezení. Více informací o různých omezeních kapacity disku naleznete na webových stránkách http://harry.crolink.cz/hdd_teorie.htm.

Potřeboval bych zabezpečit PC, aby jej nikdo nespustil bez hesla. Mám OS Windows 98SE, procesor Pentium 1 404 MHz a paměť 256 MB RAM. Jeden můj známý mi poradil, abych jej zabezpečil v MS-DOSu. A měl jsem to vytvořit takto: než se při startování počítače spustí Windows, stiskni tlačítko Delete. V položce Password pak vložit heslo, potvrdit, kliknout na položku Save-Exit a stisknout Yes. Po stisknutí tlačítka Delete se však na obrazovce objevilo Password hned několikrát, i s příponami (anglicky neumím). Tak jsem to zkoušel, ale vůbec nic se po restartu nezměnilo. Měl jsem na mysli, že když se PC vypne a nějaký jiný (nezvaný) uživatel jej bude chtít spustit, tak Windows vůbec nenaskočí. Znáte i jiný způsob zabezpečení? Nechám si poradit. Už jsem i přemýšlel, že bych si odpojil kabel k PC a bral si jej s sebou do práce, ale četl jsem v časopise, že se tak ničí paměť PC. Hlavní důvod pro zabezpečení PC je ten, že můj syn jej spouští, když jsem ještě v práci, a když se vrátím, tak mám přeházené složky a v nejhorším i vymazané soubory.

Váš známý vám radil využít Power-On-Password, což je ovšem součástí BIOSu, a ne DOSu. Jedná se o to, že při zapnutí počítače (někdy také po restartu) BIOS vypíše na obrazovku dotaz na heslo. Pokud jej nezadáte správně, dál se nejede. Heslo je třeba volit uvážlivě nebo si je někam poznamenat, velmi obtížně se totiž překonává, když jej zapomenete. Vlastní nastavení Power-On-Password se BIOS od BIOSu liší, je tedy třeba trocha té angličtiny, a hlavně je třeba přesně vědět co děláte, ne něco zkoušet, abyste nastavil to, co potřebujete. Druhou možností zabezpečení je použití lepšího operačního systému, doporučil bych Windows XP. Práce s tímto systémem začíná zadáním hesla uživatele, přičemž uživatelů může být více a vzájemně si nevidí do My Documents, případně do jiných adresářů, když se to nastaví. Pro potřeby zamezit synovi použití počítače stačí první možnost, pro jeho kontrolovaný přístup a práci na počítači je vhodná možnost druhá. Odpojení kabelu nic neřeší, lze si sehnat kabel náhradní. Při odpojování počítače od napětí se neničí paměť, ale vybíjí se baterie CMOS, která není dobíjecí. To pak vede k chybám v nastavení BIOSu.

Chci se zeptat, proč při každém startu OS naskočí tato hláška: "Chyba při načítání souboru msconfd. Systém nemůže nalézt uvedený soubor." Nemá to žádný vliv na systém ani na běh aplikací, ale je to otravné, protože to zastaví načítání systému do té doby, dokud nestisknu OK. Mám Windows 98SE.

Tento soubor je požadován při startu operačního systému, a není nalezen. Zápis o tom že se má spustit, bude v registru pod KLM\Software\Microsoft\CurrentVersion\Run*. Jde o "virus" způsobující změnu homepage v IE. Virus byl odstraněn, ale zápis v registru zůstal. Prohlédněte si uvedenou větev v registru (podívejte se i do stejné větve pod HKCU) a záznam o spouštění smažte. Také lze použít msconfig.exe, a nemusíte procházet registry.

Potřeboval bych poradit se svým počítačem. Po zapnutí skoro pokaždé začne pípat v intervalu asi jedné sekundy a pípá více jak dvacetkrát. Nyní ho po zapnutí, pokud začne pípat, ihned podržením zapínacího tlačítka po dobu čtyř sekund vypnu a hned jej zase zapnu, a pak už vždy naběhne v pořádku. Vyměnil jsem i baterii pro BIOS, ale nepomohlo to. Počítač jinak běží stabilně jak ve Windows, tak ve hrách.

Pípání po zapnutí signalizuje, že s hardwarem není něco v pořádku, a bývá doplněno také blikáním LED na klávesnici. Problémem bývá obvykle paměť, ale může jít i o jinou závadu. Přehled poruchových signálů najdete v návodu k motherboardu, v případě značkového počítače i na webových stránkách výrobce.

Mám problém po vynútenej reinštalácii Windows XP Professional. Opomenul som skutočnosť, že zložka uživateía George nazvaná Documents and Settings\George vytvorená systémom bola označená ako privátna a chránená prístupovým heslom. Po reinštalácii som opäť vytvoril uživateía George s tým istým heslom. V Documents and Settings pribudla zložka George.burro, pÖvodná ostala, ale bohužiaí neprístupná, s údajom 0 folders 0 files. Porovnaním celkového voíného miesta na disku s objemom prístupných zložiek mi vyšiel rozdiel cca 4 GB, čo odpovedá zhruba objemu dát v pÖvodnej zložke. Takisto pri pokuse o jej zrušenie bolo vydané upozornenie, že nieje prázdna. Viem, že to je moja chyba, ale vzhíadom na charakter dát som ochotný skúsiť hocičo, aby som ich získal. Ak ostali pÖvodné zložky zachované, tak je možno nádej aj na obnovenie prístupu k nim. Poradíte?

Nejprve je nutné zrušit jednodušší zobrazení bezpečnosti. Dostanete se k němu přes Průzkumníka a menu Nástroje Možnosti složky, volba Použít zjednodušené sdílení souborů, jak ukazuje obrázek. Pak se vám zpřístupní práva, tak jak je běžné v NT systémech. Mezi jinými tam přibude i políčko Advanced a možnost převzít vlastnictví souborů. To může udělat jen administrátor stroje (příp. účet se stejnými právy). Po převzetí vlastnictví je možné přidat adresářům libovolná práva podle potřeby.

V systému Windows 2000 Professional jsem měl nainstalovánu trialverzi programu Alcohol 120%, pomocí níž jsem vytvořil 4 virtuální mechaniky. Software jsem nakonec odinstaloval, ovšem ony virtuální mechaniky tvrdošíjně zůstávají v systému i nadále jejich odebrání pomocí Ovládacích panelů vydrží právě jen do restartu systému. Dají se odstranit nějakou jinou cestou?

Domnívám se, že zápis o mechanikách bude někde v registru, resp. je možné, že nějaký rezident zmiňovaného softwaru se neodinstaloval, při startu se spustí a podle záznamů v registrech virtuální disky znovu vytvoří. Podívejte se do registrů HKML\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*, zda tam něco nepřebývá, případně vyhledejte sekci programu Alcohol a tuto odstraňte. Můžete použít msconfig.exe, a pak nemusíte procházet registry.

Mám PC Pentium III 500 MHz, HDD 10 GB, RAM 384 MB, CD-ROM Sony 52x, Windows XP Professional včetně posledního updatu. Běžně jsem používal USB flash disk 32 MB a USB čtečku SD/MMC karet Panasonic. Nyní jsem doinstaloval kombinovanou mechaniku TEAC DW-548DK a další HDD Western Digital 40 GB. Po instalaci se tyto disky asociovaly jako E a F a počítač nenalezne ani flash disk, ani čtečku karet, resp. pokud spustím Správu počítače a zde Správu disků, jsou zde disky nalezeny, lze je touto cestou otevřít, prohlížet, event. asociovat s jiným písmenkem abecedy (rada z Microsoft HOT Line, která nepomohla), nicméně jinou cestou nejsou dostupné, a ani se neotevřou předem definované aplikace, např. PhotoBase, po zasunutí SD karty do čtečky, jako dříve. Lze tento problém nějak řešit?

Řešení je poměrně jednoduché. Přesuňte písmenka nově nainstalovaného disku a mechaniky někam dozadu, to ničemu vadit nebude. Tím uvolníte pozice E a F pro SD čtečku a USB disk, které systém již zná a hlavně s nimi asocioval určité programy, jak uvádíte. Druhý disk by sice měl ležet na pozici D, ale pak musíte odsunout CD mechaniku. Pokud z ní nespouštíte nějaké programy, které jsou již asociované s písmenem D, změna písmena u mechaniky nevadí.

Potřebuji si koupit nový monitor a rozhoduji se mezi klasikou (CRT) a mezi LCD. Já osobně dávám přednost LCD monitorům, ale stojím před otázkou, že nevím který typ. Popíši vám, co dělám na PC: tvořím HTML stránky a to s barevnou kombinací, upravuji fotografie, pouštím filmy a hraji hry. Podle tohohle se orientuji při výběru. Asi by měl mít LCD monitor rychlou odezvu, tak kolem 15 ms a věrné barevné podání. Úhlopříčku 17 palců a být asi tak do ceny 15-17 000 korun.

Otázka volby monitoru je poměrně důležitá, protože zatímco počítač můžete všelijak upgradovat, monitor zůstane stejný, dokud nedoslouží. Dilema mezi CRT a LCD je pochopitelné, co tedy hovoří ve prospěch toho kterého typu? LCD monitor je především malý a lehký, což patří mezi jeho hlavní výhody v porovnání s CRT. Další výhodou je velký kontrast obrazu. Předností CRT je však kvalita obrazu, která je nezávislá na úhlu, pod nímž se na monitor díváte. U LCD displejů se mění jak barevné podání, tak i ostrost, i když už dnes existují modely, které mají úhel až 160?. Mezi zásadní nevýhody LCD monitoru patří pevná rozlišovací schopnost. Ta je z výroby dána právě počtem nanesených pixelů, a pokud si na počítači nenastavíte přesně to samé rozlišení, jaké má monitor fyzicky, bude obraz (zejména tenký text) rozmazaný. Proto musíte při koupi LCD monitoru počítat i s tímto omezením. Na CRT monitoru si naproti tomu můžete nastavit rozlišení, které vám momentálně vyhovuje. Konkrétní typ si na základě těchto informací, našich přehledových testů, případně informací z internetu musíte vybrat sám. Zatím poslední velký test 17palcových LCD displejů vyšel v PC WORLDu 1/2004, zkuste se podívat tam.

Rád bych se zeptal, jak docílím plnohodnotného propojení do firemní sítě s doménou přes modemy. Z domova se napojuji přes Nokii 7650 a Bluetooth do práce, kde mám k počítači připojený externí faxmodem Rockwell 56 Kb/s. Na obou počítačích mám nainstalovaný OS Windows XP Professional. Rád bych též používal i internet, který ve firemní síti funguje přes proxyserver. Propojení jsem již zkoušel. Doma jsem vytočil telefonní číslo do práce, počítače se propojily, zaregistrovaly, ale to je vše. Z práce domů ping funguje bez problémů, ale z domova do práce ne. Rád bych se zeptal co a kde musím nastavit, abych viděl z domova okolní počítače v práci, a abych též mohl doma používat i internet. Mé zaměstnání je správce sítě, takže znám plno míst, kde mohu ověřit nebo nastavit síť, IP adresy, DNS, Wins, atd., ale tento oříšek nemohu rozlousknout ani pomocí Průvodce připojením, i když vím, že Windows XP Professional toto propojení plně a údajně i bez problémů podporují. Děkuji za radu.

Pomineme-li etické, resp. bezpečnostní problémy takovéhoto připojení, technický problém bude pravděpodobně ve dvou bodech. Patrně nemáte povoleno routerování z telefonického připojení na síťovou kartu, a proto nevidíte žádné počítače v síti. Jestliže však na připojený počítač ani nepingnete, znamená to, že je chyba v nastavení protokolu TCP/IP. Mohlo se také stát, že se při vašich pokusech s Průvodcem připojením aktivoval Firewall, a ten nechce do systému nikoho pustit. Co se týká protokolu TCP/IP, bylo by vhodné nastavit si doma pevnou IP adresu podobných hodnot, jaké máte v práci. Důležité je také dodržení stejného názvu pracovní skupiny jako domény v práci a použití stejného uživatele a hesla, jaké je definováno v doméně. Problematika příchozího připojení a následné přidělení práv uživateli nepatří k jednoduchým. Doporučuji proto využít zabudovanou nápovědu ve Windows XP. Z hlavní nabídky Start vyberte Nápověda a odborná pomoc a do řádku Hledat napište "příchozí připojení", viz obrázek. Věřím, že se dozvíte co a jak nastavit, abyste se z domova k počítači v práci dostal.

Obracím se na vás se zcela zoufalým dotazem. Koupil jsem si telefon Sony Ericsson T610 a "ručně" do něj nacvakal všechny své kontakty. Pak jsem si hrál s Bluetoothem a nevšiml si, že se telefon automaticky synchronizoval s Outlookem. A v tom je potíž. Celý adresář Outlooku je plný neužitečných jmen, která ani nemají e-mailové adresy a (a v tom je kámen úrazu) NEJDOU OD-STRANIT! Nejde jim ani zobrazit dialog "vlastnosti". Na jakýkoliv pokus reagují hláškou "Dialog vlastností nelze zobrazit. Byla předána neplatná hodnota ENTRYID"! Jsem z toho zoufalý! Jak je odstranit, aniž bych musel přeinstalovávat Outlook, což bych nerad?

Reinstalací byste si nijak nepomohl, protože kontakty jsou uloženy buď v tzv. Personálních složkách, nebo na serveru v Mailboxu. Předpokládám, že u vás půjde o první možnost, tj. veškerou poštu + kontakty, úkoly apod. máte v souboru s příponou PST. Doporučuji vyexportovat z vašeho Outlooku vše kromě kontaktů a tento export provést do jiného souboru PST (menu Soubor Import a Export Export do souboru a zvolit PST soubor). Potom odeberte současně používané Personální složky přes Nástroje Služby a přidejte je hned znovu s jiným jménem PST souboru (ten se sám vytvoří). Pošta bude úplně prázdná, až na nějaké uvítání MS Outlooku. Do prázdného Outlooku si z vytvořené zálohy naimportujte vše, a tím se vrátíte k původnímu stavu, ovšem bez zhroucených kontaktů. Původní soubor Personálních složek můžete vymazat. Pokud byste měl informace na serveru, procedura je v zásadě stejná (export), ale pak musí administrátor váš mailbox zrušit a vytvořit jej znovu (čistý), import je pak zase totožný.

Mám síťovou kartu PCMCIA "OvisLink 32-bit CardBus Adapter 10/100 Mbps". Instalace proběhla v pořádku, v počítači je vidět, ale nepracuje. Ve Správci zařízení se píše, že není povolena podpora systému Windows pro programovací přerušení sběrnice PCI. Zvolím-li "Povolit řízení IRQ", nic se po restartu nestane. V Systémových informacích se píše: "S tímto zařízením jsou potíže: Kód=29 (0x1D) Toto zařízení bylo hardwarově odpojeno. Pokud chcete toto zařízení používat, musíte hardware znovu povolit. Podrobnější informace naleznete v dokumentaci hardwaru." Odebrání a nová instalace nepomohly. Myslím si, že můj notebook IBM 760 XL tuto kartu nepodporuje.

Na adrese http://www.ovislink.ca/Download.htm si můžete stáhnout novější ovladače pro vaši kartu. Doporučil bych také otestovat funkčnost karty v jiném notebooku, abyste vyloučil chybu zařízení. Informaci o nějaké inkompatibilitě jsem nenašel ani ze strany OvisLinku, ani ze strany IBM. Chyba by také mohla být v nevhodných driverech PCMCIA slotů notebooku. Pracuje na notebooku nějaká jiná PC karta?


Jak na to II.

Mám velice starý počítač, podle SiSoft Sandra mám neznámou základní desku, Pentium 90 MHz, 72 MB RAM, 6x ISA slot, žádný PCI slot a integrovanou grafickou kartu Cirius logic s pamětí 1 MB. Zajímalo by mě, kde bych mohl sehnat grafickou kartu do ISA slotu? Zatím jsem sehnal jen s pamětí 1 MB, vyráběly se i s větší?

Myslím, že budete mít se sháněním VGA značné problémy. Zkuste se poohlédnout po nějakých bazarech. Než budete kartu shánět, nejprve zjistěte, zda lze nějakým způsobem odpojit integrovanou VGA. Starou ISA grafickou kartu dnes snad ještě v bazarech seženete, ale asi těžko s větší kapacitou než 1 MB (Trident 4000). Pro náročné grafické aplikace se využívaly karty s volnými sloty pro paměťové moduly, které bylo možné za dost veliké peníze dokoupit, možná budete mít štěstí a narazíte i na takovouto kartu. V každém případě však spíše doporučujeme nákup nového počítače.

Kamarád mi dal k dispozici utilitu UATA.EXE, která zjišťuje možnosti disku. Zjistil jsem, že můj disk běží na rychlosti 33 MB/s, ale jeho maximum je 66 MB/s. Jelikož je ale utilitka určena pro disky Seagate, nemohl jsem položku přepnout přímo v programu. Druhý kamarád mi řekl, že mám vyměnit 40žilový IDE kabel za 80žilový, a bude to automaticky fungovat. Ale nefunguje. Nevíte, jak bych to mohl zlepšit? Mám zákl. desku Tomato Zx98-CU a disk Maxtor 15 GB.

Doporučoval bych přenosovou rychlost otestovat jiným softwarem, abyste měl jistotu, že jsou údaje správné. Jestliže se tato informace potvrdí, dobře si rozmyslete, zda chcete kvůli zvýšení přenosové rychlosti absolvovat upgrade BIOSU. Vše potřebné naleznete na webu: http://www.vctboard.com/eng/dwnld/bios.htm. Tento poměrně jednoduchý zákrok by měl váš problém vyřešit. Přináší však velké riziko. V případě, že nebudete při této operaci stoprocentně úspěšný, může to znamenat nefunkčnost celého počítače. Jestliže už není základní deska v záruce, raději bych se smířil s tímto nepatrným handicapem.

Po přečtení článku "Zbytečná cesta k upgradu" (PC WORLD 2/04) jste mi nasadili brouka do hlavy. Ještě než jsem přečetl váš článek mi bylo jasné, že výměna procesoru u mého systému řeší věc asi na 50 % již vzhledem k tomu, že mám paměti SDRAM a tudíž musím koupit Athlon XP 2400 s FSB 266, kdy při budoucím nákupu desky s novým typem paměti, bude uvažovaný Athlon XP 2400 s FSB 266 zase krokem zpět. V článku mi onoho brouka do hlavy nasadila věta, kde se uvádí, že při nasazení Athlonu XP 2400 s FSB 266 místo Duronu 1,2 GHz je u staré základní desky rozdíl výkonu nevýrazný. Proto se vás chci touto cestou zeptat, s jakým nárůstem můžu počítat ve svém případě (Duron 1 GHz, SDRAM 266, MB Soltek 75KAV). Ptám se vás na to proto, neboť nákup nové základní desky a všeho co s tím bude souviset, během příštích dvou let neplánuji. Počítač využívám zejména pro úpravu obrázků, hry s náročnou grafikou nehraji.

Při této příležitosti mám ještě jednu otázku, ohledně použitých pamětí v mém systému. Je jedno, zda mám v BIOSu nastaveno automatickou detekci pamětí nebo manuální nastavení "Dram Clock 133 MHz / SDRAM Cycle Lenght: 3 / Bank Interlave: 2 Bank / DRAM Drive Strenght: AUTO" výpis Sandry je vždy stejný. Program Aida32 mi však jednu paměť detekuje jako 100MHz, přičemž oba 128MB moduly jsem kupoval postupně a u různých prodejců jako 133MHz, o čemž informuje i nálepka, která ale není samozřejmě rozhodující. Na každém čipu prvního modulu (DIM 1) jsou informace: 30139 VDS 7608A4A-75, druhý modul (DIM 2) 0108 4-2 48LC8M16A2. Dá se z toho zjistit, o jaké moduly se jedná a co nastavit v BIOSu?

Na váš dlouhý dotaz mohu odpovědět velice krátce. Více než rychlost procesoru udává výkon počítače velikost operační paměti či výkon grafické karty. Nárůst výkonu by nebyl ve vašem případě příliš znatelný (v uvedených konfiguracích se jedná asi jen o 20 %). Co se pamětí týče, tak tam rozhoduje především kompatibilita. Pro různé základní desky jsou vhodné různé typy paměťových modulů. V případě nesprávné volby může celý systém chybovat. To může zapříčinit i špatné informace ve výpisu testovacího softwaru. Jednoznačně doporučuji kupovat jednotlivé komponenty pro stavbu počítače od stejného prodejce.

Mám základní desku MSI KT4V a grafickou kartu Radeon 8500 128 MB. Nevím jak je to možné, ale vždy když spustím počítač, monitor nenaběhne nemá signál (bootování je bez problémů). PC musím vždy vypnout a do 10 sekund zase zapnout, potom se spustí i monitor. Mám nejnovější BIOS i ovladače pro grafickou kartu.

Pravděpodobně jde o nějakou inkompatibilitu buď mezi základní deskou a grafickou kartou, nebo mezi grafickou kartou a monitorem. Zkuste k otestování připojit nějaký jiný monitor, tak jednoduše zjistíte zdroj vašeho problému.

Mám Athlon 1700+, 512 MB RAM, GeForce 5200FX. Asi jako spousta dalších kluků jsem podlehl hrám na PC, ale možná jako jeden z menšiny používám nadále Windows 98SE. V zásadě nemám žádný problém, až na to, že občas systém spadne. Vím, že tohle by XP vyřešila a dřív nebo později na ně asi přejdou všichni, ale využívám internet a zaslechl jsem, že s internetem by mohly být pod Windows XP problémy. Zajímá mě, jaký názor máte na tyto dva OS vy, pokud byste je měli srovnávat a hodnotit?

Já osobně mám s Windows XP jen tu nejlepší zkušenost. Dle mého názoru jde o "nejdotaženější" operační systém Microsoftu. Myslím si, že zde nejlépe vyladili poměr výkonu a stability systému. Vzhledem k dobré podpoře multimédií, vám jej mohu jen doporučit. Problémů s internetem se obávat nemusíte.

Jaká je minimální síla počítače a kapacita paměti, na které se dá provozovat střih digitálního videa? Je nutná zvláštní grafická karta, nebo stačí integrovaná? Jestliže bych chtěl být připojen i na televizi, používat počítač na střih, je lepší karta All in Wonder, nebo televizní karta normální? Můžete mi doporučit kartu, se kterou má někdo z vás dobrou osobní zkušenost? Mám sestavu s Celeronem 733 MHz a 128 MB paměti. Potřeboval bych prozatím alespoň přepis z kazet na CD, abych si uvolnil ruce.

Co se týče digitálního videa, tak více než na grafické kartě záleží na rychlosti přenosu dat na disk, velikosti operační paměti a rychlosti procesoru. Pokud se spokojíte s pomalou prací, mohl by váš procesor dostačovat, ale rozhodně by to chtělo více operační paměti. Ve vašem případě by asi bylo nejlepší zakoupit samostatnou digitalizační kartu, jejíž cena by neměla přesáhnout 2 000 Kč a můžete ji využít i po upgradu na nový počítač.

Zakoupil jsem tiskárnu HP Photosmart 7660. Nemohu jí nainstalovat pod Windows XP Professional. Postupoval jsem dle pokynů:

1. Nejprve jsem nainstaloval software z CD.

2. Po vyzvání jsem připojil tiskárnu USB kabelem.

3. Při komunikaci s tiskárnou se proces zastavil na 37 % a poté se objevila chybová hláška. Dokončil jsem instalaci. Velkokapacitní zařízení se nainstalovalo včetně softwaru na ovládání, tiskárna nikoliv.

Ve Windows 2000 vše proběhlo bez problémů! Zkoušel jsem tiskárnu nainstalovat na čistá Windows XP Professional bez jakýchkoliv programů, ale stále se to nedaří!

O chybu hardwaru se pravděpodobně nejedná, takže bych problém hledal v ovladači. Již jsem se setkal s tím, že bylo u některých zařízení chybné CD. Máte tedy dvě možnosti: buď si na internetu stáhnete nové ovladače (bohužel se jedná o zhruba 40 MB), nebo půjdete do obchodu zboží vyreklamovat.

Ohlasy čtenářů

Vážení přátelé. V rubrice FAQ (3/2004) byl dotaz týkající se neúspěšné instalace Windows 2000 Professional. Obrazovka zčerná, v levém horním rohu se objeví blikající kurzor. Příčina bývá ve většině případů v hardwarové nekompatibilitě. Mně i mnoha mým přátelům se osvědčil tento postup: před instalací vyjmout z PC zvukovou kartu, dále pokud je nainstalován i modem, síťovou kartu apod. Teprve pak spustit běžným způsobem instalaci, která v naprosté většině případů proběhne normálně. Vypneme počítač, do slotů vložíme vyjmuté karty, spustíme počítač. Windows 2000 a Windows XP si příslušné ovladače sama nainstalují, nebo použijeme ovladače z CD, nebo lépe nejnovější, stažené z internetu.

Ing. Josef Bolcek, Nový Jičín

Jak zasílat dotazy do rubriky FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače, které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme, že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé, proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra, stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware. Dotazy můžete zasílat na e-mail faq@idg.cz nebo na http://www.pcworld@idg.cz.

§§§§§


Windows v komfortním provedení  I.

David Cepicka, Thorsten Eggeling, Andreas Kroschel, Christian LÖbering, David Wolski

Cerstve nainstalovaná Windows mužeme prirovnat k nove postaveném domu. Funguje voda, elektrina i topení, ale presto v nem neco chybí jeho zarízení, které z nej udelá ten správný domov pro všechny jeho obyvatele. My se vám v tomto clánku pokusíme poradit, jak si svoje Windows zarídit tak, abyste se pri práci s nimi cítili zrovna tak, jako v útulne zarízeném dome.

okud si svá Windows nainstalujete tak, jak firma Microsoft predpokládá, budete mít po skoncení instalace okamžite k dispozici všechny potrebné nástroje. Toto výchozí nastavení však jen velmi zrídka bývá pohodlné. Teprve až si systém nastavíte podle své chuti, mužete ríci, že se pri práci s ním budete cítit skutecne dobre. Je totiž dostatecne známo, že v cerstvé instalaci operacního systému Windows zdaleka není nastaveno vše tak, aby všechny akce bylo možno provádet tím nejrychlejším a nejpohodlnejším postupem. Proto se mužete spolehnout na to, že v tomto clánku naleznete skutecne takové triky, tipy a utility, že po jejich nasazení se váš systém stane rychlejším a efektivita vaší práce dozajista stoupne.

Casto to bývají pouhé malickosti, jež pak ve své podstate zpusobí velký rozdíl v chování systému. Ukážeme vám, jak prostrednictvím nekolika obrázku, panelu nástroju a dalších pomucek svoje Windows dovybavit, a tak je zútulnit.

Pokud použijeme naše srovnání Windows s nove postaveným domem, pak se dá ríci, že se v první cásti našeho clánku zameríme pouze na nábytek a povešení obrázku, vystacíme tedy s prostredky samotných Windows. Tak jednotlivým místnostem domu vtisknete svuj vkus, budou lépe vypadat, a vy se sami v nich budete lépe orientovat.

V druhé cásti se z nás stanou domácí kutilové. Prostrednictvím malých utilit, jež budou z velké cásti naprogramované speciálne pro tento clánek, budete svou práci rovnež zvládat daleko rychleji a efektivneji, prípadne získáte možnost nastavit si neco, co dosud Windows k dispozici nemají, a to zdarma.

Radikální prestavbou projdou naše Windows coby obydlí ve tretí cásti, v níž se pokusíme nahradit standardne nastavený shell explorer.exe jinými programy, to pro prípad, že by se vám takové standardní rozhraní prestalo líbit, nebo pokud byste chteli Windows používat ke speciálním úcelum.

V každém tipu popíšeme všechny nezbytné kroky, jež bude treba provést, a rovnež popíšeme všechny nástroje, které budete potrebovat. Témer všechny je naleznete , takže se mužete pustit do práce prakticky okamžite.

Systémové prostredky

Windows nabízejí spoustu skrytých funkcí a ulehcení, rada z nich ale není na první pohled vubec videt. Nekteré mužete zacít používat okamžite, pro jiné je treba provést drobné úpravy konfigurace. V této cásti vám nabízíme ctyri neustále potrebné a stále dotazované triky.

1)Vytvorení souboru z námi vytvorených šablon

Výchozí stav: Pri instalaci nekterých programu se typy souboru, s nimiž pracují, vkládají do kontextového menu Nový programu Pruzkumník. Tak mužete snadno z takové šablony vytvorit nové soubory pro instalované aplikace. Tímto zpusobem mužete tedy napríklad vytvorit nový dokument Wordu.

Vylepšení: Nemusíte se však vubec omezovat na to, co vám Windows ci nainstalované aplikace nabízejí. Prostrednictvím malé úpravy registru si mužete pres kontextové menu Nový vytváret nové soubory libovolných typu, a rovnež tak si pro ne vytváret libovolné šablony. Všechny potrebné kroky vám ukážeme na príkladu souboru HTML. Stejný zpusob se pak dá použít i pro jiné typy, napr. pro RTF, CSS, VBS ci BAT.

1. Spustte Editor registru a presunte se v nem do klíce Hkey_Classes_Root\.html. U cerstve nainstalovaných Windows bez nainstalovaných aplikací v tomto klíci existuje pouze hodnota (Výchozí) s údajem hodnoty "htmlfile".

2. Vytvorte si v klíci .html nový klíc se jménem ShellNew. V nem vytvorte novou textovou hodnotu se jménem Data a s údajem hodnoty <HTML><Body></Body></HTML>. Ten povede k vytvorení velmi jednoduchého HTML souboru. V prípade potreby mužete do údaje hodnoty doplnit i další tagy HTML.

3. Nyní zavrete Editor registru a z kontextového menu Pruzkumníka vyberte položku Nový. Uvidíte, že se vám vytvorila nová položka s názvem HTML dokument (její název se muže lišit podle verze nainstalovaných Windows). Pro vytvorení nového souboru prímo ze šablony vytvorte v kroku c. 2 místo hodnoty Data hodnotu FileName a jako její údaj zadejte výraz Template.html. Potom vytvorte v HTML ci libovolném textovém editoru nový HTML soubor s názvem TEMPLATE.HTML, a uložte jej ve Windows 2000 a XP do složky %userprofile%\Šablony, v prípade Windows 98/ME do složky %windir%\

ShellNew.

2)Pohled na pracovní plochu pomocí klávesové zkratky

Výchozí stav: U všech novejších verzí Windows se nachází v panelu nástroju Snadné spuštení ikona Zobrazit plochu. Po klepnutí na zmínenou ikonu se všechna otevrená okna uklidí stranou a vy se tak mužete dostat na pracovní plochu a k ikonám, které se zde vyskytují.

Vylepšení: Ne každý panel nástroju Snadné spuštení používá, mnozí jej nemají s duvodu nedostatku místa vubec zobrazený, a predevším je jasné, že vhodná klávesová zkratka je vždy rychlejší než hledání a posunování myší. Pro rychlé zobrazení pracovní plochy slouží klávesová zkratka <Win klávesa><D>. Pakliže vlastníte klávesnici bez speciální <Win> klávesy, musíte si klávesovou zkratku k príslušnému souboru s názvem ZOBRAZIT PLOCHU.SCF definovat sami. Práve tento soubor typu Shell Command File se totiž skrývá za zminovanou ikonou. Táhnete proto soubor se stisknutým pravým tlacítkem myši z panelu Snadné spuštení na tlacítko Start a tam do libovolného podmenu nabídky Start. Z kontextového menu vyberte príkaz Vytvorit zde zástupce. Na takto vytvoreného zástupce pak klepnete pravým tlacítkem myši, z kontextového menu zvolte príkaz Vlastnosti, v polícku Klávesová zkratka zadejte dosud nikde nepoužitou klávesovou zkratku a vše potvrdte stiskem klávesy <Enter>.

3)Méne psaní: Rychlejší kopírování a vkládání

do príkazového rádku

Výchozí stav: V okne príkazového rádku nemusíte všechno vypisovat. Mužete sem vkládat i text obsažený ve schránce. Stací k tomu klepnutí na ikony Kopírovat nebo Vložit, jež jsou obe k dispozici v panelu nástroju. Pokud máte panel nástroju skrytý, jsou oba príkazy dostupné v kontextovém menu titulkového pruhu okna programu pod príkazem Upravit.

Vylepšení: Pro príkazy Kopírovat ci Vložit se dají použít i tlacítka myši. Je však treba ponekud upravit vlastnosti príkazového rádku. Klepnete na titulkový pruh okna a z kontextového menu vyberte príkaz Vlastnosti. Ve Windows 98/ME aktivujte na záložce Ruzné položku Rychlé úpravy, ve Windows 2000/XP se pak jedná o záložku Možnosti/Režim rychlých úprav. Po stisku tlacítka OK pak musíte ve Windows 2000/XP ješte potvrdit, že toto nastavení chcete trvale uložit pro "Další okna se stejným názvem", tedy trvale. Pak budete moci i se stisknutým levým tlacítkem myši oznacit cást okna príkazového rádku a pravým tlacítkem pak jednoduše oznacenou oblast umístit do schránky. Ve Windows 2000/XP mužete rovnež vkládat ze schránky prostrednictvím myši. Stací k tomu pouhé klepnutí levého tlacítka myši do okna príkazového rádku. Ve Windows 98/ME musíte však ke stejnému úcelu použít tlacítko Vložit na panelu nástroju. Text, jenž do príkazového rádku vkládáte, by samozrejme mel mít nejaký smysl, tj. mel by obsahovat jeden nebo více príkazu.

4)Opakování v príkazovém rádku

Výchozí stav: Pokud se pri psaní príkazu do príkazového rádku preklepnete, nemusíte hned zacínat psát celý príkaz znovu. Stisk klávesy <F3> vám totiž automaticky zobrazí naposledy zadaný príkaz. Je to však jednoznacne velmi málo, zvlášte pro uživatele, kterí príkazový rádek velmi casto používají.

Vylepšení: Ve Windows 2000/XP mužete pro prohlížení a prípadné opakované použití již zadaných príkazu použít klávesy <šipka dolu> a <šipka nahoru>.

Ješte komfortnejší je použití klávesy <F7>, jež vám dá k dispozici seznam všech již zadaných príkazu. Tato funkce je již automaticky aktivovaná. Pokud byste však chteli ve Windows 2000/XP definovat zkrácené príkazy (tzv. Doskey makra) pro provedení castých operací, potrebujete již ve Windows 98/ME obsaženou utilitu predstavovanou souborem DOSKEY.EXE. Pak stací už jen do libovolného spouštecího dávkového souboru zapsat zkrácené príkazy typu

doskey n = notepad.exe $*

Po zavedení výše uvedeného zkráceného príkazu definujete systému, že po zadání príkazu n do príkazového rádku má spustit Poznámkový blok. Pokud bude u príkazu n zadán jako parametr název souboru, spustí se Poznámkový blok již s tímto otevreným souborem.

Pro praktické využití Doskey maker a zkrácených príkazu se príkazový rádek predstavovaný souborem CMD.EXE spouští pres svého zástupce, který obsahuje odkaz na spouštecí dávkový soubor, má tedy kupríkladu následující tvar:

cmd.exe /k c:\windows\cmdstart.bat

Ve Windows 98 budete k tomu, abyste mohli využívat pamet pro ukládání seznamu naposledy zadaných príkazu, nutne potrebovat soubor DOSKEY.EXE. Otevrete si v libovolném textovém editoru soubor C:\AUTOEXEC.BAT a doplnte dovnitr príkaz doskey /insert. Poté si mužete definovat i zkrácené príkazy.

Ve Windows ME se soubor DOSKEY.EXE automaticky spouští spolecne s príkazovým rádkem. Za to však nenese odpovednost soubor AUTOEXEC.BAT, nebot ten se pri startu systému nebere do úvahy. Patricný príkaz se nachází v souboru CMDINIT.BAT, jenž naleznete ve složce %windir%\command. Do tohoto souboru pak mužete zadávat i nová Doskey makra.

Malé utility

Mnohá prání uživatelu se nedají samotnými prostredky Windows vubec vyrešit. A práve z tohoto duvodu existují tisíce utilit, jež se mají postarat o to, aby Windows konecne delala to, co my chceme. Kvuli snaze

o vylepšení systému jsme naprogramovali nekolikero utilit, a krome nich vám nabízíme ješte další nástroje, jež jsme úspešne otestovali a zdály se nám užitecné.

5)Pohodlnejší vytvárení souboru

a složek pres kontextové menu

Výchozí stav: Nové složky a soubory se v Pruzkumníku vytvárejí pres kontextové menu Nový nebo pres menu Soubor/Nový objekt. V seznamu možností pak úplne nahore mužete videt standardní položky Složka a Zástupce. Výskyt dalších položek je závislý na množství a druhu v systému nainstalovaných aplikací, vy sami máte na usporádání tohoto seznamu jen velmi malý vliv. To, co se stane pri klepnutí na libovolnou z techto položek, je definováno v registru v klíci Hkey_Classes_Root. Windows pak vytvárejí bud nový, prázdný soubor zadaného typu, nebo soubor z nejaké šablony, poprípade spustí program, který umožnuje definovat další možnosti. Vytvárení nových složek a souboru patrí k nejcasteji provádeným operacím ve Windows. Cesta pres položku Nový je však nárocnejší na práci s myší. Mimo to nový soubor se automaticky pojmenuje standardním jménem, které následne musíte zmenit. Celá operace koncí poklepáním na soubor ci složku, címž se nove vytvorený objekt otevre.

Vylepšení: Jednodušším a hlavne rychlejším rešením je nemecká, ale cástecne poceštená knihovna PCWN.DLL, kterou naleznete . Po jejím zaregistrování do systému dokáže znacne zkrátit cas potrebný k vytvorení a následnému otevrení souboru. Krome toho vám umožní soucasne vytvorit ve vytvárené složce další podsložku, což je ve Windows jinak sotva možné.

Zaregistrování knihovny do systému provedete tak, že si knihovnu zkopírujete do libovolné složky (napr. C:\Windows), a poté klepnete v nabídce Start na príkaz Spustit a do polícka Otevrít: zadáte príkaz

regsvr32 c:\windows\pcwn.dll

V Pruzkumníku Windows se vám pak v menu Soubor objeví nová položka Neu hier. Stejná položka se objeví i v kontextovém menu, když klepnete pravým tlacítkem myši v pravé cásti okna programu Pruzkumník, pokud v nem máte zobrazen obsah složky. Pro vytvorení nové složky si vyberte položku Cesta a do polícka Název nebo cesta pak zadejte požadovaný název souboru ci složky. Strom podsložek v jedné složce pak vytvoríte podle schématu <Složka>\<Podsložka1>\<Podsložka2>.

Pokud budete chtít vytvorit nový soubor, pak použijte položku Soubor. Z horního polícka se seznamem všech na pocítaci dostupných typu souboru si vyberte ten vámi požadovaný. Opet do polícka Název nebo cesta zadejte název souboru bez prípony. Program totiž príponu doplní automaticky. Pokud navíc ješte umístíte zatržítko pred položku Otevrít soubor, pak se po stisku tlacítka OK vytvorený soubor hned otevre.


Windows v komfortním provedení II.

6)Otevrení cílové složky zástupcu pres kontextové menu

Výchozí stav: Zástupci programu vytvorení na pracovní ploše ci v nabídce Start znacne usnadnují spouštení aplikací. Když ale potrebujete otevrít nejaký jiný soubor, nacházející se v cílové nebo pracovní složce programu, musíte si vyvolat z kontextového menu zástupce jeho vlastnosti a z polícka Cíl: zkopírovat cestu a vložit ji do panelu Adresa v Pruzkumníku. Toto neustálé klepání myší zvlášte u aplikací, jež denne používáte, dokáže cloveka snadno otrávit.

Vylepšení: Daleko rychlejší a pohodlnejší je, pokud máte v kontextovém menu zástupcu k dispozici príkazy Otevrít cílovou složku a Otevrít pracovní složku. To se dá docela snadno zarídit napríklad pres náš skript PCWLNKJP.VBS, jenž naleznete . Pri poklepání na VBS soubor se zapíší dve zminované položky do registru a samotný skript se zkopíruje do systémové složky Windows. Klepnutím na nové príkazy v kontextovém menu zástupcu se odpovídající cílová (pracovní) složka otevre v novém okne Pruzkumníka. Pro odinstalování skriptu stací tento jednoduše znovu prímo spustit.

7)Integrování vašich nejduležitejších složek prímo

do kontextového menu

Výchozí stav: Windows vám nabízejí nekolik možností, jak si zkrátit prístup k vašim oblíbeným složkám pocínaje složkou Oblíbené položky a konce zástupci na pracovní ploše nebo v nabídce Start. Zde je ovšem málo místa, takže nakonec stejne skoncíte u Pruzkumníka.

Vylepšení: S naším skriptem budete mít pro sebe ty nejduležitejší složky vždy pripraveny a to sice díky kontextovému menu vetšiny objektu. První spuštení souboru PCWJPFLD.VBS, který naleznete , nainstaluje skript na váš pocítac. Po instalaci otevrete kontextové menu libovolného souboru ci složky. V nem naleznete novou položku \ Vybrat složku. Klepnutím na tento príkaz se vám rozšírí kontextové menu. Pres položku Pridat odkaz na složku zadejte všechny nejcasteji vámi používané složky. Klepnutím na takto vytvorené položky se vám odpovídající složka otevre v novém okne Pruzkumníka. Príkazem Zavrít seznam se kontextové menu zmenší až na položku \ Vybrat složku.

Odstranení složek ze seznamu je rovnež velmi jednoduché. Pri rozbaleném kontextovém menu klepnete na príkaz Odstranit odkaz na složku a vyberte položku, jež se má odstranit. Ke kompletnímu odinstalování skriptu pak stací pouze znovu poklepat na skript.

8)Náhrada tlacítka Start vlastní alternativou

Výchozí stav: Tlacítko Start poskytuje prístup ke vetšine nainstalovaných aplikací a komponent systému. Vzhledem k tomu, že vetšina soucasných klávesnic je vybavena klávesou <Win>, jejímž stiskem se nabídka Start rozbalí, není už zmínené tlacítko až tak nepostradatelné není tedy od veci, pokud jej nahradíte tlacítkem s jinou funkcí.

Vylepšení: Tlacítko Start je velmi pevne spojeno se systémem jako takovým. Prostrednictvím funkce Windows nazývané API ( Application Programming Interface) se ale dá skrýt. Vlastníte-li klávesnici s klávesou <Win>, mužete se do nabídky Start dostat práve pomocí klávesnice. Pak tedy prijde vhod, pokud tlacítku Start priradíme funkci jinou. A presne to provádí cástecne poceštená nemecká utilita PCWSTART.EXE, kterou naleznete . Spustte tuto aplikaci a stisknete tlacítko Nahradit. Tlacítko Start se nahradí tlacítkem PRIVAT. Klepnutím na toto tlacítko se pak ve složce, v níž máte utilitu umístenou, vytvorí konfiguracní soubor STARTALT.INI obsahující rádek s príkazem CALC.EXE. Dalším stiskem tlacítka PRIVAT se tak spustí program Kalkulacka. Bohužel je tato výmena tlacítka platná pouze do vypnutí pocítace.

Zmínený ukázkový príklad však samozrejme ukazuje pouze možnosti, které mužete využít. Novému tlacítku mužete samozrejme priradit funkce úplne jiné. K tomu úcelu stací otevrít soubor STARTALT.INI v libovolném textovém editoru a nahradit položku CALC.EXE jiným príkazem ci programem podle našich predstav. Tak napríklad mužete tlacítku priradit príkaz pro otevrení složky, kterou nejcasteji používáte. Tehdy použijete príkaz

explorer.exe "<cesta ke složce>"

Nezapomente pri psaní príkazu, že cesta ke složce musí být napsána v uvozovkách.

Vzhledem ke skutecnosti, že utilita musí sledovat každý stisk alternativního tlacítka, beží program PCWSTART.EXE na pozadí. Stiskem tlacítka Skrýt jej tak mužete minimalizovat do pravé cásti Hlavního panelu. Puvodní tlacítko Start vrátíte zpet stiskem klepnutím na tlacítko Standard. Utilitu ukoncíte stiskem tlacítka Ukoncit.

9)Google Toolbar: Praktický panel nástroju pro vyhledávání

pro Internet Explorer

Výchozí stav: Tlacítko Hledat v Internet Exploreru vám bude tvrdošíjne odmítat zvolit si internetový vyhledávac podle svého prání, a naopak vám bude nutit vyhledávac MSN pocházející z dílen firmy Microsoft, jemuž odpovídá internetová adresa search.msn.com. Navíc ve Windows chybí možnost zadávání podrobnejších kritérií pro vyhledávání, napríklad možnost vyhledávat pouze stránky vytvorené v zadané zemi. Rovnež se nepredpokládá, že by uživatel chtel na internetu hledat obrázky ci príspevky z diskusních skupin.

Vylepšení: Internet Explorer se dá velmi snadno rozšírit o panel nástroju, se kterým se vyhledávání v internetu stane takrka hrackou. Zmínený panel nástroju pochází ze svetove nejpopulárnejšího vyhledávace Google a naleznete jej na internetové adrese toolbar.google.com/

intl/cs/. Jeho velikost je 441 KB. Po vskutku jednoduché instalaci Google Toolbaru pak mužete z libovolné internetové stránky jedním klepnutím myši na tlacítko Search Web zadat výraz k vyhledávání. Šipka vedle tlacítka vám pak umožní rozbalit menu, pres než mužete zadávat speciální dotazy k vyhledávání. Vyhledávání samotné pak lze omezit pouze na urcitou zemi, nejaký zdroj nebo vyhledávat pouze obrázky, príspevky do diskusních skupin, ci prohledávat složku Google nebo Google News.

Další lahudkou pak je integrovaný program pro blokování pop-up oken, který uciní prítrž jejich nekontrolovanému vyskakování. Tento je založen na principu editovatelného tzv. whitelistu, na nemž jsou uvedeny servery, jejichž pop-up okna blokována být nemají. V prípade, že takový seznam máte k dispozici, mužete jeho položky zadat pres Editor registru. Spustte si jej a presunte se do klíce Hkey_Current_User\Software\Google\NavClient\1.1\whitelist\. Pokud to bude treba, vytvorte ve zmíneném klíci novou retezcovou hodnotu se jménem allow2 a jako její údaj zadejte URL adresy dovolených serveru oddelené znakem | (<pravý Alt><W>). V každém prípade musí první znak adresy zacínat práve znakem |.

Provedené zmeny se projeví již pri spuštení nové instance Internet Exploreru. Jestliže si chcete jednotlivá pop-up okna zobrazit, klepnete se stisknutou klávesou <Ctrl> na odkaz, pres nejž jste se na zmínenou stránku dostali. Používání programu pro blokování pop-up oken mužete zakázat ve volbách (Options) Google Toolbar.

10)Z piana do forte: Regulace

hlasitosti prostrednictvím

klávesnice

Výchozí stav: Posloucháte rádi hudbu na pocítaci, at už je to z CD disku nebo ze zvukových souboru. Pokud se vám zdá zvuk z reproduktoru príliš hlasitý, musíte ve Windows spustit aplikaci Ovládání hlasitosti, anebo musíte ztlumit zvuk prímo na vašich reproduktorech.

Vylepšení: Laptopy a lepší USB klávesnice casto disponují dalšími speciálními klávesami, s jejichž pomocí mužete pohodlne regulovat hlasitost zvukového výstupu ve Windows. V prípade Windows 2000 a XP mužete pro stejný úcel použít i standardní klávesy. Vylepšené klávesnice sice mají ve vetšine prípadu pro regulování hlasitosti vlastní ovladace, pro nás však je duležité, že to neznamená, že bychom hlasitost si nemohli regulovat bez nich. I naprosto obycejná PS/2 klávesnice se dá pro námi uvažovaný úcel bez problému použít. Windows 2000 a XP mají totiž programovatelný filtr, s nímž mužete funkce jednotlivých kláves predefinovat. Filtr nastavíme úpravou registru tak, aby práve námi požadované klávesy predefinoval.

Vybereme si zrídka používané klávesy. Do úvahy pripadají klávesy <Win>, <Kontextové menu> (vedle pravé <Win> klávesy) a <Scroll Lock>. Pokud si sami na predefinování kláves úpravou registru sami netroufáte, mužete použít nemeckou utilitu PCWVolume, kterou najdete . V tomto prípade zkopírujte utilitu PCWVolume do libovolné složky, do pocítace se prihlaste jako administrátor a PCWVolume spustte. V okne aplikace pak v horní cásti uvidíte nekolik zatržítek:

1. Klávesy <Win> jako ovladac hlasitosti (<Win>-Tasten als Lautstärkeregler): Je-li tato volba aktivní, pak levou <Win> klávesou hlasitost snižujete, pravou <Win> klávesou hlasitost zvyšujete.

2. <Scroll Lock> pro ztlumení zvuku (<Rollen> als Stummschalter): Stiskem zmínené klávesy zvuk úplne vypnete, opakovaným stiskem opet zapnete.

3. <Kontextové menu> pro ztlumení zvuku (<Kontext> als Stummschalter): Stiskem klávesy zvuk opet úplne vypnete, opakovaným stiskem zapnete.

4. <Scroll Lock> jako klávesa <Win> (<Rollen> als <Win>-Taste) : Pokud <Win> klávesy používáte, pak máte možnost jejich funkci priradit klávese <Scroll Lock>. Tato volba má samozrejme smysl pouze tehdy, když klávesa <Scroll Lock> nemá již prirazenou funkci pro ztlumení zvuku.

5. <Kontextové menu> jako klávesa <Win> (<Kontext> als <Win>Taste): U této varianty prebírá pro zmenu funkce <Win> kláves sousední klávesa <Kontextové menu>.

Stejná funkce se dvema ruzným klávesám priradit nedá. V takovém prípade se odstraní zatržítka u obou položek.

Poté, co priradíte všechny funkce pro ovládání hlasitosti vhodným klávesám, potvrdte všechna nastavení stiskem tlacítka OK. Program potom vytvorí v registru v klíci Hkey_Local_Machine\System\CurrentControlSet\Control\

Keyboard Layout binární hodnotu Scancode Map. Nyní je nutné restartovat Windows. Nové rozložení kláves bude potom platné pro všechny uživatele pocítace. Od této chvíle tedy mužete regulovat hlasitost pomocí <Win> kláves a zároven mužete v programu Ovládání hlasitosti sledovat zmeny. Vzhledem k tomu, že všechny zmeny jsou zapsány v registru, není treba, aby byla aplikace PCWVolume aktivní. Mužete ale s její pomocí kdykoliv provedené nastavení zmenit nebo vše vrátit do puvodního stavu. Práve pro návrat do puvodního stavu pak slouží tlacítko Reset následované tlacítkem OK.

11)Prehled všech klávesových zkratek pro Oblíbené položky, zástupce programu

a WWW stránky

Výchozí stav: Zástupci programu a oblíbené položky se dají ve Windows opatrit klávesovými zkratkami. Velmi praktická je možnost priradit klávesovou zkratku tem zástupcum programu a internetových adres, jež se nacházejí v nabídce Start, na pracovní ploše a ve složce Oblíbené, a to pres príkaz Vlastnosti v kontextovém menu. Naopak velmi nepraktické je, že Windows o jednotlivým položkám již prirazených klávesových zkratkách taktne mlcí. Pokud si totiž nadefinujete klávesové zkratky u velkého množství položek, velmi snadno o nich ztratíte prehled.

Vylepšení: Aby se prirazování klávesových zkratek jednotlivým zástupcum nezmenilo v hru na trénování pameti, tak tomu se pokusí zabránit náš skript PCWHOTKEYS.HTA, který naleznete . Ten se totiž postará o to, abyste si udrželi prehled o všech již vámi nadefinovaných klávesových zkratkách. Pro korektní použití skriptu je ale treba mít nainstalovaný Internet Explorer ve verzi 5.0 nebo vyšší. Rozbalte PCWHotkeys do libovolné složky a poklepáním na nej jej spustte. Po svém spuštení zacne skript vyhledávat všechny soubory s príponou LNK a URL, nacházející se v nabídce Start, Oblíbených položkách a na pracovní ploše. V prípade operacních systému Windows 2000 a XP prohledá navíc i složky Plocha a nabídka Start platné pro všechny uživatele. Jedná se o složky umístené v adresári profilu \Documents ad Settings\All Users. Vzhledem k tomu, že nadefinovanou klávesovou zkratku Windows ukládají prímo do LNK ci URL souboru, stací tyto jednoduše analyzovat. V závislosti na poctu analyzovaných souboru pak muže prohledávání nejakou chvíli trvat.

Nalezené klávesové zkratky potom utilita vypíše ve forme prehledné tabulky. V ní uvidíte název souboru, klávesovou zkratku a umístení zástupce. Na pravé strane tabulky je pak tlacítko Explorer, jež slouží k zobrazení libovolného zástupce v programu Pruzkumník. Tuto možnost využijete v prípade, když si kupríkladu budete chtít rychle ve vlastnostech zástupce zmenit klávesovou zkratku. Pro odstranení klávesové zkratky pak mužete využít tlacítko Odstranit klávesovou zkratku.

12)Další funkce pro <Win> klávesy

Výchozí stav: Takzvané "Windows" klávesnice jsou vybaveny dvema speciálními "Windows" klávesami, na nichž mužete videt známé logo Microsoft vyobrazující okna. Jejich použití je však velmi ubohé. <Win> klávesy totiž slouží pouze pro otevrení nabídky Start a jako pomocná klávesa pro rucní ovládání Pruzkumníka. Nedají se použít ani pro vytvárení vlastních klávesových zkratek, ani pro zástupce v nabídce Start, ani v oblíbených položkách.

Vylepšení: Velmi skromná prehlídka funkcí <Win> kláves prímo volá po jejich rozšírení. Více funkcí mužete temto klávesám priradit prostrednictvím speciální freewarové utility, která se nazývá Winkey. Samozrejme ji naleznete . Jedná se o program bežící na pozadí, jenž zmíneným klávesám prirazuje predem definované funkce.

Po instalaci se utilita automaticky umístí do složky Po spuštení a její spuštení je indikováno ikonou v pravé cásti Hlavního panelu. Klepnutím pravým tlacítkem na ikonu a vybráním príkazu Open Winkey si mužete priradit vlastní klávesovou zkratku. Ovšem aby tato fungovala, musí program neustále bežet na pozadí. Beh aplikace si vyžádá 4 MB operacní pameti, což sice není zrovna málo, ovšem vzhledem k parametrum dnešních pocítacu by to nemel být žádný závažný problém.

13)Více funkcí a jiný vzhled oken

Výchozí stav: Funkce jednotlivých prvku oken jsou již od Windows 95 stejné, pouze jejich vzhled prochází více ci méne zretelnými zmenami. Horní lišta okna vám nabízí vlevo menu s príkazy operacního systému. Stejnou nabídku dostanete, pokud si klepnete pravým tlacítkem myši kdekoliv v horní lište okna. Vpravo jsou tlacítka pro minimalizaci, maximalizaci a zavrení okna. V rozích a okrajích okna mužete toto okno zvetšovat ci zmenšovat.

Vylepšení: Okna ve Windows ale dokáží daleko více, než na první pohled ukazují. Prostrednictvím zdarma dostupné utility Shell WM, kterou vám nabízíme , obdržíte skiny pro zmenu prostredí Windows. Tak kupríkladu si mužete každé okno v horní lište rozšírit o dve tlacítka. Jedno dokáže zmenšit okno tak, že je viditelná pouze horní lišta okna, to druhé pak zajištuje, aby okno za každých okolností zustalo v popredí (on top), takže ho žádné jiné aktivní okno neprekryje.

Pri instalaci utility Shell WM zvolte možnost Sample Skins. Hned po jejím spuštení ji naleznete v pravé cásti Hlavního panelu. K provedení konfigurace na ikonku poklepejte a príkazem Select Skin si vyberte vzhled pro vaše okna ve Windows. Pokud chcete pouze zminovaná dve tlacítka a jinak nechat vše pri standardním, vyberte si skin Template. Ten se bere jako výchozí pro vaše vlastnorucne vytvárené skiny a byl utvoren podle originálních Windows.

Ovšem ne všechny skiny obsahují zminovaná dve tlacítka. Proto je treba v náhledu overit, zda vámi požadovaný skin tyto obsahuje. Po overení a volbe toho správného skinu klepnete na tlacítko Load Skin. Nový vzhled se projeví nejprve u okna, jež jste otevreli jako první po výberu skinu. Jste-li se vzhledem spokojeni, aktivujte v menu Options volby Autorun Shell WM a Apply Last Used Skin.

Nekteré aplikace, predevším takové, které mají k dispozici vlastní skiny, mohou být s programem Shell WM nekompatibilní. To ostatne zjistíte hned, jakmile takovou aplikaci spustíte. V tomto prípade pridejte takový program do tzv. Exclusion List tím dosáhnete toho, že toto okno budete vypadat tak, jako predtím.


Windows v komfortním provedení III.

14)Spuštení Windows s alternativím grafickým rozhraním

Výchozí stav: V grafickém rozhraní Explorer jsou v sobe sjednoceny Hlavní panel, panely nástroju, pracovní plocha, systray (ikonky v pravé cásti Hlavního panelu) a správce souboru. Toto rozhraní vám sice nevyhovuje, ovšem nechteli byste zase precházet na úplne jiný operacní systém.

Vylepšení: Pro tyto úcely potrebujete software, který dokáže funkce Exploreru plne prevzít. Hlavní panel zase není až tak duležitý, jelikož místo nej mužete používat Správce úloh. Ve Windows 2000 a XP si jej mužete vyvolat klávesovou zkratkou <Ctrl><Shift><Esc> a pres menu Soubor/Nová úloha (spustit) si otevrít libovolnou aplikaci.

Ve Windows 98/ME je treba dávat pozor, nebot jako rozhraní pro spouštení programu prichází do úvahy pouze aplikace typu COMMAND.COM, nebo také Excel ci Word, které také mají možnost spouštet jiné programy. Pri volbe nevhodné aplikace se dostanete do pasti, protože budete omezeni pouze na ten jediný program a spuštení jiných programu bude možné pouze oklikou pres Spouštecí nabídku Windows a režim MS-DOS. Prakticky má tato volba smysl pouze tehdy, pokud chcete mít k dispozici systém maximálne nenárocný na systémové prostredky, anebo pokud si chcete vytvorit silne omezený systém, aby kupríkladu váš syn sice mohl na pocítaci delat úkoly, ale nemohl surfovat po internetu, ani hrát hry.

Ve Windows 98 a ME provedete náhradu rozhraní relativne snadno. Otevrete si v libovolném textovém editoru soubor SYSTEM.INI, jenž se nachází ve složce Windows, a v nem si vyhledejte odstavec zacínající výrazem [boot]. V nem najdete rádek

shell=explorer.exe

Nahradte výraz EXPLORER.EXE programem dle vašeho výberu.

Dve zajímavé alternativy pak naleznete v dalších tipech.

Pokud alternativní shell není ve složce nastavené systémem k prohledávání, je nutno zadat kompletní cestu k souboru.

Ve Windows 2000 a XP se zmení rozhraní úpravou registru. Celá operace se provádí ve dvou krocích. Nejprve je treba si urcit, který klíc je primárne odpovedný za zmenu rozhraní. Tuto skutecnost zjistíte v klíci Hkey_Local_Machine\

Software\Microsoft\WindowsNT\Current

Version\IniFileMapping\system.ini\boot v hodnote Shell. Pokud údaj hodnoty zacíná tremi písmeny USR, hledají Windows položku Shell nejprve v klíci Hkey_Current_User\Software\Microsoft\WindowsNT\CurrentVersion\

Winlogon. Pokud tam naopak je retezec SYS, pak je dominujícím klícem klíc stejnojmenný, ovšem umístený v klíci Hkey_Local_Machine.

Do jednoho z techto dvou klícu, to podle toho, který jste zjistili jako primární, zadejte do hodnoty Shell jako její údaj vámi vybraný program, který má sloužit jako grafické rozhraní namísto Exploreru. Poprípade zadejte i kompletní cestu k tomuto souboru.

Windows ovšem berou do úvahy obe položky, pokud v systému existují. Pokud zadáte alternativní shell do primárního klíce a v tom druhém ponecháte EXPLORER.EXE, pak se Explorer spustí kompletne s Hlavním panelem, ikonami pracovní plochy a programy ze složky Po spuštení, jakmile se pokusíte spustit program Pruzkumník. To se nám samozrejme vubec nehodí, takže doporucujeme hodnotu Shell, která jako údaj obsahuje výraz EXPLORER.EXE, radeji úplne smazat. Teprve pak totiž mužete spouštet Pruzkumníka v alternativním rozhraní bez toho, aby se vám do systému nahrálo znovu standardní rozhraní programu EXPLORER.EXE.

15)Zdarma: Instalace alternativního rozhraní

pro Windows

Výchozí stav: Windows sice nabízejí možnost použití alternativního rozhraní, ovšem samotný Microsoft žádnou srovnatelnou náhradu neposkytuje. Word ci Excel se jako alternativní shell hodí pouze tehdy, pokud chcete omezit používání pocítace jen k urcitému úcelu.

Vylepšení: Naštestí existuje nekolik projektu, jež se vývojem alternativních rozhraní pro Windows zabývají. Z nich bychom chteli vyzvednout dva projekty, které skutecne stojí za zmínku. Jedná se o rozhraní Geoshell a Litestep a obe vám nabízíme . Obe se mohou pochlubit predevším velmi malými nároky na prostredky operacního systému, což se pozitivne projevuje ve srovnání s Explorerem v jejich daleko vetší rychlosti. Krome toho jsou i dostatecne flexibilní, nabízejí možnost integrace nových funkcí a vubec jsou v mnoha ohledech atraktivnejší.

Geoshell: Rozhraní Geoshell komunikující v anglictine se skládá hlavne z panelu nástroju, nazývaných Geobars. Tech si mužete zrídit libovolne mnoho a postupne je vybavit nejrozlicnejšími funkcemi. Velký výber funkcí naleznete ve forme DLL knihoven ve složce Plug-in programu Geoshell. Do Geobars mužete umístit nabídku Start, Hlavní panel, pracovní plochu, panel Snadné spuštení i Systray (ikonky v pravé cásti Hlavního panelu). Na internetové stránce www.geoshell.com/plugins pak mužete najít radu dalších modulu ve forme DLL knihoven, povetšinou se jedná o software vytvorený nadšenci z celého sveta. Tak si kupríkladu mužete nechat zobrazovat cas, regulovat hlasitost zvukového výstupu, instalovat virtuální desktop ci si nechat pres internet zobrazovat aktuální predpoved pocasí.

Pri spuštení Geoshellu nejprve spatríte velmi jednoduché až spartánské prostredí uvidíte pouze jednu Geobar, která pusobí na pracovní ploše ponekud ztracene. Aby se z nej postupne stal úcinný nástroj pro vaši práci, je treba mít trochu chuti pohrát si s jeho konfigurací. Geobars a plug-iny se sice dají jedním klepnutím myši vytvorit a zase odstranit, pro nekterá jejich nastavení musíte provést úpravy prímo v registru. K tomuto úcelu bohužel neexistuje žádný soubor nápovedy, pouze on-line nápoveda na internetové adrese docs.geoshell.com/R4.

Presto dríve, než se zacnete s Geobars trápit nebo je rovnou odmítnete, podívejte se predtím trochu lépe na internetovou stránku www.

geoshell.com/plugins. Jestliže se pri práci s Geoshellem objeví nejaký problém, je velká šance, že se jím už nekdo z dalších uživatelu zaobíral a vymyslel rešení, jež popsal práve na techto internetových stránkách, treba jako nejaký další plug-in. Jestliže vám neciní žádné potešení upravování registru, mužete zkusit kupríkladu plug-iny Geobuddy (329 KB) nebo Geomanager (262 KB). S pomocí techto nástroju si dozajista práci s Geobars usnadníte.

Velmi zajímavá je i složka Utilities, jež se nachází v programové složce Geoshellu. Zde napríklad naleznete utilitu GEOSKIN.EXE, která vám umožní zmenit vzhled Geoshellu. Prostrednictvím dávkových souboru Set Shell=Explorer.

bat a Set Shell=GeoShell.bat pak lze kupríkladu pohodlne prepínat mezi rozhraními Explorer a Geoshell.

Litestep: Toto grafické rozhraní, komunikující opet v anglictine, se ve vzhledu orientuje na uživatelské prostredí After-Step známé z UNIXu. Programy, prípadne naposledy otevrené dokumenty, se otevírají pres kontextové menu. Krome toho je k dispozici nekolik virtuálních desktopu (pracovních ploch), mezi nimiž lze prepínat.

Litestep se spouští s ikonami na pracovní ploše i s Hlavním panelem tak, jak jsme zvyklí z Exploreru. Stejne jako Geoshell i Litestep pracuje s plug-iny ve forme DLL knihoven. Jejich velký výber naleznete na adrese na www.shellfront.

org/modules-list.php, a to napríklad pro kontrolu pripojení k internetu, pro nastavení prehrávace Winamp nebo pro dotazování na nove došlé e-maily. Pro konfiguraci Lite-stepu bohužel neexistuje žádný vlastní program. Všechna nastavení se ukládají ve forme textových souboru s príponou RC. Litestep a príslušné DLL knihovny pak z techto souboru nacítají pri spuštení svoje parametry. Každému DLL souboru prísluší jeden textový soubor, v nemž jsou uvedeny možné parametry. Celé rozhraní se tedy hodí spíše pro experimentováníchtivé uživatele, takové, jimž nebude vadit, že se budou muset doslova prokousat velmi obsáhlou dokumentací psanou v anglictine. Zmínenou dokumentaci je pak možné nalézt na internetové adrese lsdocs.shellfront.

org. Odmenou za vynaložené úsilí vám pak bude velmi rychlé a pritom štíhlé rozhraní, v nemž budete moci Hlavnímu panelu priradit spoustu funkcí, daleko více než u rozhraní Exploreru. Navíc získáte prístup k velkému výberu zdarma dostupného softwaru ve forme plug-inu, predstavovaných DLL knihovnami. Knihovny urcené pro Litestep se však nedají použít v prostredí Exploreru.

16)Obsluha pocítace pres televizi aneb rozhraní urcená

pro multimediální aplikace

Výchozí stav: Pro prehrávání hudby a videa na pocítaci používá vetšina uživatelu aplikaci Windows Media Player, standardne dodávanou s Windows, dále oblíbené programy jako Winamp, nejaký DVD prehrávac, dodávaný povetšinou jako soucást softwaru pri zakoupení grafické karty, apod. Tyto programy jsou optimalizovány pro použití na monitoru pocítace a pro obsluhu pomocí myši a klávesnice. Pokud pripojíme k pocítaci televizor, stane se ovládání velmi nepohodlným. Kvuli nižšímu rozlišení a snížené ostrosti obrazu je mnoho grafických prvku pro ovládání prakticky nerozeznatelných a vubec celý text je špatne citelný.

Vylepšení: Rovnež zde však existuje celá rada alternativ stojících prinejmenším za zmínku. Z nich vám v krátkosti predstavíme alespon následující dve:

Myhtpc: My Home Personal Computer je pro soukromé použití zdarma dostupná alternativa ke standardnímu rozhraní Windows. Nabízíme vám ji i . Celý program se sice nachází teprve ve své alfa-verzi, presto je již bežne použitelný. Dríve než se ale rozhodnete Myhtpc použít, meli byste si precíst na internetové stránce myhtpc.net/requirements neco o systémových požadavcích. Pro uživatele, kterí používají Windows XP, je nutno nainstalovat nekolik updatu systému. Velké množství informací o hardwarových konfiguracích, na nichž je Myhtpc úspešne provozováno, jakož i spoustu dalších tipu a triku naleznete, a velmi aktivním a sledovaném fóru s názvem Community Forum. Najdete jej na internetu na adrese myhtpc.net/forum.

Myhtpc vám nabízí v mnoha smerech velmi volne konfigurovatelné rozhraní. Jeho prostrednictvím mužete napríklad spouštet libovolné aplikace nebo prohlížet obrázky. Velká tlacítka s dobre citelnými popisky se dají dobre rozeznat i na televizní obrazovce. Obsluha tohoto rozhraní se delá pres klávesnici a myš, není ale problém nainstalovat si pro pohodlné ovládání z pohovky infracervené dálkové ovládání (viz rámecek Obsluha pocítace dálkovým ovládáním).

Na internetové stránce myhtpc.net naleznete nekolik plug-inu, jež vám umožní rozhraní rozšírit o další funkce. Ty pak musíte postupne nainstalovat a nakonfigurovat. Tak napríklad TV plug-in je modul pro analogové televizní karty, modul WMP9 integruje do rozhraní program Windows Media Player. TV plug-in poskytuje funkce pro zobrazování programu, u nekterých TV karet dokonce i s funkcí Time Shift. Tak mužete sledovat zacátek vysílání, zatímco porad již beží. Krome toho utilita nabízí i casované nahrávání. To se pohodlne programuje pomocí EPG (Electronic Program Guide) souboru. Data EPG získáte bud z internetu, nebo prímo z TV karty prostrednictvím dalšího softwaru. Další informace pak získáte prímo v diskusním fóru venovaném Myhtpc.

Showshifter: Je dalším rozhraním, speciálne zamereným na využití multimediálních schopností pocítace, a muže celkem výrazne usnadnit jeho ovládání pres televizor. vám nabízíme starší verzi 1.55. Je k dispozici zdarma, ovšem obsahuje o neco méne funkcí, než placená verze aktuální. Celý program je již delší dobu na trhu, takže je dostatecne otestovaný a jednoduše se instaluje. V dalších rádcích si popíšeme verzi novejší.

I u Showshifteru se podarilo ovládání celého rozhraní maximálne zjednodušit. Usnadnují to i velké popisky tech nejduležitejších tlacítek, s nimiž je obsluha skutecne komfortní. V rozhraní je nejen integrován TV modul s funkcí videorekordéru, který muže nahrávat na pevný disk, ale i CD a DVD prehrávac, dále Jukebox pro správu souboru s hudbou a dokonce prohlížec obrázku. Program podporuje nekteré rozšírenejší analogové televizní karty. Pokud se chcete presvedcit, zda i vaše TV karta patrí mezi podporované, zavítejte na internetovou stránku www.showshifter.

com/support/system.htm. Podpora digitálních TV karet se plánuje do príští verze softwaru.

Celou aplikaci lze obsluhovat prostrednictvím klávesnice, myši nebo infracerveného dálkového ovládání. Showshifter standardne dokáže komunikovat s nekterými dálkovými ovladaci od televize nebo od grafické karty, napríklad od Hauppauge Wintv-Remote ci ATI Remote Wonder. Nainstalováním dalšího softwaru se dá zajistit podpora i dalšími ovladaci (viz rámecek Obsluha pocítace dálkovým ovládáním).

4 0159/OK o

Na jedno klepnutí

Numerická klávesnice. Ten, kdo potrebuje casto zadávat do pocítace císla, pracuje vetšinou se zapnutou klávesou <NumLock>. Bohužel tím prichází o možnost využívat numerickou klávesnici k presunum kurzoru. Stisknutá klávesa <Shift> ale funkci klávesy <NumLock> ruší. Klávesy numerické klávesnice tedy potom fungují znovu jako klávesy kurzorové.

Pruzkumník Windows. Více složek soucasne mužete otevrít tak, že nejprve si složky, které se mají otevrít, oznacíte pri stisknuté klávese <Ctrl>. Potom ješte stisknete klávesu <Shift> a poklepejte na libovolnou z oznacených složek. Pruzkumník pak každou složku otevre ve zvláštním okne.

Casová znacka u souboru. Pro provádení inkrementálních záloh se muže stát užitecnou aktualizace data zmeny obsahu souboru, aby se mohl daný soubor zazálohovat. Príkaz copy /b /y priklad.doc + nastaví cas poslední zmeny zadaného souboru (v našem prípade priklad.doc) na aktuální cas.

Service Pack 4. Instalace nejnovejšího Service Packu Windows 2000 mimo jiné znovu aktivuje službu automatické aktualizace. Pres položku Služby v aplikaci Správa pocítace pak mužete stejnojmennou službu ukoncit a její typ spouštení nastavit na Zakázat.

Na jedno klepnutí

Pracovní plocha. Chteli byste na pracovní plochu pretáhnout nejaký soubor, ale celou vám ji prekrývají již otevrená okna? Pretáhnete ikonu souboru na Hlavní panel, a chvíli pockejte. Po nekolika sekundách se všechna okna automaticky zminimalizují.

Prejmenování. Pruzkumník Windows ve Windows XP nabízí pri soucasném prejmenovávání více souboru pocítadlo. Oznacte si všechny soubory, které chcete prejmenovat, a stisknete klávesu <F2>. Nyní zadejte nové jméno souboru a pred príponu napište císlici (0). Pruzkumník pak dá všem ostatním oznaceným souborum stejné jméno a u každého zvýší císlici v závorce o jednicku.


Windows v komfortním provedení IV.

Internet Explorer. Operace se schránkou je jednou z mála vecí, kterou smí internetové stránky provádet mimo okno prohlížece, tedy se to považuje za standardní operaci, pro kterou není treba žádného dotazování se uživatele. Pokud ovšem budete chtít mít i tyto operace pod kontrolou, presunte se v Internet Exploreru do menu Nástroje/Možnosti Internetu a zde na záložku Zabezpecení. Stisknete tlacítko Vlastní úroven, a položku Povolit operace vkládání prostrednictvím skriptu nastavte na Dotázat se.

Kalkulacka ve Windows. Program Kalkulacka (CALC.EXE) ukáže svoje schopnosti, až když v menu Zobrazit zvolíte položku Vedecká. Zde však chybí tlacítko pro výpocet druhé odmocniny (sqrt), které je naopak ve standardním zobrazení. Zdatní matematici mezi ctenári jiste vedí, že i na "vedecké" kalkulacce mužeme spocítat druhou odmocninu tak, že použijeme tlacítko x^y a jako exponent zadáme císlo 0,5.

Alternativní grafická rozhraní

Firma Microsoft vubec netrvá na tom, abyste ve Windows používali rozhraní Explorer. Celý operacní systém je konfigurovaný tak, že si mužete standardní grafické rozhraní (shell) Explorer nahradit rozhraním podle své volby. Pro tuto operaci mužete mít nekolikero duvodu. Možná se vám pri každodenní práci jednoduše lépe pracuje v prostredí jiném, nebo používáte rozhraní, jež jsou specializována na konkrétní úcel, napríklad pro multimédia. V následujícím textu se dozvíte, jak s nimi zacházet.

Na jedno klepnutí

Minimalizace oken. Jestliže chcete práve aktivní okno aplikace minimalizovat pomocí klávesnice, stisknete klávesovou zkratku <Alt> <mezerník> následovanou stiskem klávesy <N>.

Oblíbené položky. Velmi verným pruvodcem Oblíbených položek je jejich podsložka Odkazy. Tu mužete odstranit tak, že si na tuto podložku klepnete pravým tlacítkem myši a z kontextového menu vyberete príkaz Vlastnosti. Na záložce Obecné pak nastavte pro tuto složku atribut Skrytý. Zmínený príznak funguje nezávisle na tom, zda je ci není v Pruzkumníku nastaveno zobrazování skrytých složek.

Trídení. Když si ve Windows zvolíte zobrazení obsahu složky ve forme Podrobnosti a když klepnete na záhlaví jednoho sloupecku, setrídí se vám obsah složky podle stisknutého parametru. Takže klepnutí na sloupecek Název setrídí všechny objekty abecedne podle jejich názvu od A do Z, pri dalším klepnutí se objekty setrídí od Z do A.

Oklamání zástupce. Na príkazovém rádku mužete již existující soubor zástupce príkazem

ren <jméno zástupce>.lnk .lnk

prejmenovat na zástupce bez jména, ale presto jinak funkcního. Na pracovní ploše se zástupce bude tvárit tak, jako by u nej žádný text nebyl a nedá se do nej ani nijak zadat.

ProgramKategorieOperacní systémInternetová adresaNázev a velikost souboruCena

Geoshell 4.11Náhrada rozhraní Exploreru98/ME, 2000, XPwww.geoshell.comINSTALLER_R4.11.EXE (1,01 MB) zdarma

Girder 3.3.1 bProgram pro prijímac 98/ME, 2000, XPwww.girder.nlGIRDER331B.EXE (2, 27 MB) zdarma

infracerveného zárení

Google Toolbar 2.0Panel nástroju pro vyhledávání 98/ME, 2000, XPtoolbar.google.com/intl/cs/440 KBzdarma

na internetu

Igor plug-in 1.12Plug-in pro utilitu Girder98/ME, 2000, XPwww.cesko.host.sk/girderplugin.htmIGORPLUG.ZIP (239 KB) zdarma

Litestep 3.0.2Náhrada rozhraní Exploreru98/ME, 2000, XPbeyondconvention.net/ohussain/lsinstaller LITESTEP_INSTALLER-3.0.2.EXE (3,49 MB) zdarma

Myhtpc Alpha Release24 Multimediální rozhraní 98/ME, 2000, XPmyhtpc.netMYHTPCSETUP.R24.ZIP (6,16 MB) pro soukromé a plug-inyWindowspoužití zdarma

PCWHotkeysPrehled klávesových zkratek98/ME, 2000, XP, -PCWHOTKEYS.HTA (9,15 KB) zdarma

IE 5.0 nebo vyšší

PCWJPFLDSložky v kontextovém menu98/ME, 2000, XPPCWJPFLD.VBS (8,6 KB) zdarma

PCWLNKJPNastavení zástupcu 98/ME, 2000, XPPCWLNKJP.VBS (1,95 KB) zdarma

v kontextovém menu

PCWN.DLLVytvorení souboru/složky98/ME, 2000, XPPCWN.DLL (525 KB) zdarma

PCWStartNáhrada tlacítka Start98/ME, 2000, XPPCWSTART.EXE (25 KB) zdarma

PCWVolumeOvládání hlasitosti2000, XPPCWVOLUME.EXE (143 KB) zdarma

Shell WM 0.7 Rozšírení rozhraní Exploreru98/ME, 2000, XPshellwm.sourceforge.netSHELLWM-0.7.ZIP (67 KB) zdarma

Showshifter 1.55Multimediální rozhraní98/ME, 2000, XPwww.showshifter.comSHOWSHIFTER-SETUP-1.55.2150.EXE (12,4 MB) zdarma

Showshifter 3.01.2557Multimediální rozhraní98/ME, 2000, XPwww.showshifter.comSHOWSHIFTER-SETUP.EXE (20,9 MB) zdarma

Showshifter Konfiguracní soubor 98/ME, 2000, XPSHOWSHIFTER COMMANDS.GML (67,5 KB)zdarma

Commands.GMLprogramu Girder

Winkey 2.8Rozšírení Exploreru98/ME, 2000, XPwww.copernic.com/winkeyWINKEY.EXE (1,19 MB)zdarma

Winlirc 0.65Dálkové ovládání pocítace98/ME, 2000, XPwinlirc.sourceforge.netWINLIRC-0.6.5.ZIP (119 KB) zdarma

Obsluha pocítace dálkovým ovládáním

I v prípade, že vlastníte TV kartu bez dálkového ovládání, není možnost infracerveného dálkového ovládání programu Myhtpc ci Showshifter ztracena. Potrebujete pouze jednoduchý prijímac infracerveného zárení a jeden volný sériový (COM) port u vašeho pocítace. Ovládání pak bude probíhat pres jakýkoliv ovladac vysílající infracervené paprsky, at je to dálkové ovládání od starého nepoužívaného televizoru, nebo nejaký univerzální dálkový ovladac, který se dá naprogramovat pro použití s ruznými typy prístroju.

Hotový infracervený prijímací modul se dá zakoupit na internetu. Zkušení kutilové se mohou na internetové adrese www.lirc.org/receivers.html podívat na schéma a seznam soucástek. Podrobný návod na jeho sestavení se potom dá získat na internetu na adrese Overcloc-ked Inside (www.ocinside.de/go_d.html?/

html/ir_receiver/ir_receiver_d.html).

Ani Myhtpc, ani Showshifter nedokáží na signály z dálkového ovladace reagovat prímo. Pro Myhtpc budete potrebovat utilitu Winlirc, kterou naleznete . Tento zdarma dostupný program vám zprístupní všechny potrebné funkce pro príjem infracerveného signálu, a to práve pres sériový port. Vzhledem k tomu, že každý dálkový ovladac vysílá ponekud jiné signály, musíte Winlirc nejprve pro ten váš model zkonfigurovat. Podrobné návody, bohužel v nemcine, opet naleznete na internetových stránkách Overclocked Inside.

V prípade programu Showshifter je situace o neco komplikovanejší. Tady dá o neco více práce presvedcit aplikaci, aby spolupracovala s výše zmíneným jednoduchým prijímacím modulem. K navázání komunikace potrebujete utilitu Girder, plug-in Igor a konfiguracní soubor Showshifter Commands.GML. Všechny tyto nástroje samozrejme najdete . Stejne jako v prípade utility Winlirc, musíte i v Girderu nejprve zkonfigurovat signály z dálkového ovladace s príslušnými príkazy, které se mají pri vyslání toho ci onoho druhu signálu provést.


Užitečné tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

C04P0171

Ano, je to tady, dovršili jsme další desítku dílů našeho seriálu s tipy a triky pro Windows. I přes to, že se na těchto stránkách věnujeme pouze Windows domácí řady 9x, dnešní úvodník bude o řadě NT. Microsoft totiž usoudil, že není možné protahovat čekání na novou verzi Windows nad únosnou mez. A Longhorn je stále ještě velmi vzdálen finální verzi, která by se dala prodávat. Proto se nejspíš dočkáme něčeho podobného, jako byla Windows ME. Mělo by se to jmenovat velmi akčně Windows XP Reloaded, a všichni musíme doufat, že tato verze dopadne lépe, než výše zmíněná Windows Millenium Edition. Stále se ještě diskutuje, co by Windows XP Reloaded měla přinést nového na trh s operačními systémy. Nechme se překvapit, vydání tohoto OS by nemělo být daleko.

Nyní už k samotným tipům a trikům. V dnešním dílu najdete od každého něco. Neopomněl jsem tentokrát ani jednu ze tří kategorií, které jste zvyklí na těchto stránkách vídat. Najdete zde něco z oblasti MS Windows, kapku kancelářského balíku MS Office, a nechybí ani dvě drobná velikonoční vajíčka. Snad se vám budou líbit, Velikonoce už jsou za dveřmi. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Sledujte připojení (Win 95/98)

(Win 95/98) Mnozí z vás ho možná znají a někteří o něm nemají ani potuchy. Mluvím o programu Sledování systému, který se nevinně a tak trochu nenápadně nainstaluje do vašich Windows, a vy o něm mnohdy ani nevíte.

Tento program umožňuje pomocí přehledných grafů sledovat mnoho položek vašeho systému. Obsahuje nezávislé moduly, jež si můžete libovolně přidávat a odebírat, a tak sledovat jen subsystémy, které skutečně sledovat chcete. To samo o sobě není nic převratného a zvídavý uživatel, zajímající se o chod svého systému, už jistě tento program použil minimálně pro sledování zatížení procesoru.

Pokud ale vlastníte také modem a připojujete se přes něj do internetu, můžete sledovat i samotné připojení. Například kolik přesně prochází kilobajtů za sekundu v obou směrech, a další zajímavé skutečnosti. Určitě někteří namítnete, že pro tyto účely existují jiné a jistě dokonalejší (opravdu?) externí programy, proč ale používat něco jiného, pokud máme schopnou aplikaci přímo ve Windows?

Program Sledování systému naleznete v menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje. Jednotlivé moduly potom přidáváte volbou Přidat položku z roletového menu Úpravy. V seznamu položek vyberte v průběhu aktivního připojení (jinak ji tam nenajdete) položku podle adaptéru vašeho modemu (dial-up adaptér), a můžete monitorovat. Za zmínku stojí ještě volby v roletovém menu Zobrazit, obnovovací frekvenci grafů nastavíte v menu Možnosti.

Windows Update bez registrace

(Win 98) Pokud jste chtěli vyzkoušet takzvaný Update Wizard z Windows 98 (zajišťuje automatický update komponent Windows přímo na WWW serveru Microsoftu) a neuspěli jste při jeho spuštění, bylo to pravděpodobně způsobeno tím, že jste se při instalaci nezaregistrovali. Jistě, znám spoustu lidí, kterým není po chuti posílat data o sobě a svém počítači nějaké cizí nejmenované firmě v USA. Jak ale používat Update Wizard bez registrace u výrobce softwaru? I na to existuje odpověď jednoduchá editace systémového registru.

Spusťte si regedit z menu Start Spustit a jděte do podklíče HKEY_LO-CAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\Current Version. Tady by se v pravé části v dlouhém seznamu měla nacházet položka RegDone. Není-li zde, vytvořte ji pomocí pravého tlačítka poklepáním v pravé části regeditu a volbou Nová textová hodnota. Potom změňte její hodnotu na 1 (taktéž pomocí pravého tlačítka). Tím jste jakoby provedli zmiňovanou registraci.

Nyní jděte ještě do podklíče HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Welcome a vytvořte zde nový podklíč RegWiz, pokud ho tam již nemáte (měl by tam být), pomocí pravého tlačítka a volbou Nový klíč.

Po těchto dvou úpravách je Update Wizard schopen pracovat i bez registrace u výrobce softwaru a vy můžete naplno využít jeho služeb (pokud jste připojeni k internetu).

Automatické IP adresy

(Win 98) Mám dojem, že už jsme v této rubrice jednou diskutovali problém ohledně automatického přidělování IP adres při startu Windows. Tenkrát se jednalo hlavně o zpomalení startu Windows až o desítky vteřin, během kterých se systém pokoušel najít v síti odpovídající DHCP server. Pokud ho nenalezl, přidělil sám IP adresu typu B (myslím že 169.254.x.x), která se používá pro malé domácí sítě (Private Networks). Tato funkce automatického přidělení IP je jistě vhodná pro uživatele připojující se do malé domácí sítě, ale může snadno způsobit i potíže. Pokud například používáte přenosný počítač (notebook), chcete se v zaměstnání připojovat pomocí firemního DHCP (s automaticky přidělovanou IP adresou) a doma toto nastavení neměnit (rozumějte nepřipojovat se do žádné sítě). Řešením může být právě odstranění automatického přidělování IP (Automatic Private IP Addressing).

Spusťte regedit a jděte do klíče HKEY_LOCAL_MACHINE System CurrentControlSet Services VxD DHCP. Do tohoto klíče přidejte položku typu DWORD (poklepejte do pravé části regeditu pravým tlačítkem a zvolte Vytvořit-Nová hodnota DWORD) a pojmenujte ji IPAutoconfigurationEnabled. Potom změňte její hodnotu na 0 a ukončete regedit.

Po restartu počítače Windows nebudou automaticky přidělovat IP adresu, ale možnost použití DHCP zůstane i nadále plně funkční. V praxi to v našem ukázkovém případě bude vypadat tak, že v práci pohodlně obdržíte adresu od DHCP serveru a doma si svoje síťové nastavení "nerozhodíte".

Tipy pro MS Office

Změňte barvu v Excelu

(Excel 2000) Možná to zní poněkud neuvěřitelně, ale i takový zdánlivě usedlý a nevinný program, jakým je Excel, lze modifikovat editací systémového registru. V tomto tipu se zaměříme na jednu z barevných změn, které v případě potřeby doporučuje sám Microsoft.

O co jde. Pokud jste ve starších verzích Excelu (verze 97) označili prostor buněk, bylo toto označení striktně kontrastní, tedy černé na bílém. V Excelu 2000 a výše je nejspíš kvůli estetice toto označení bledě modré. Možná se to mnoha uživatelům bude jevit jako naprostá banalita, ale tato bledě modrá barva již není tak kontrastní s bílým pozadím Excelu, a lidem se špatným zrakem může působit nemalé problémy. Jednoduchou editací registru lze barvu označených buněk opět změnit na černou.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. V něm pokračujte do klíče HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Office 9.0 Excel Options. V tomto klíči vytvořte poklepáním pravým tlačítkem myši do pravé části regeditu novou hodnotu DWORD, kterou následně pojmenujte Options6. Poté poklepejte na tuto položku znovu levým tlačítkem myši, zaškrtněte desítkovou soustavu a vepište do kolonky číslo 16. Potvrďte Enter. Nyní stačí spustit MS Excel a zkusit označit některé buňky sešitu. Budou černé. Po vymazání této položky, nebo nastavení hodnoty na libovolné číslo mimo 16 se vše vrátí do původní bledě modré.

Procházení dokumenty

(Excel 2000) Jako poslední si dnes v části věnované tipům pro MS Office uvedeme drobnou lahůdku, o které se málo ví a která vám může velmi pomoci s orientací v dokumentu. Je mnoho funkcí Wordu, které nejsou na první pohled vidět (protože jsou velmi malé). Patří mezi ně i funkce Procházení dokumentu dle zadaných objektů, jejíž ovládací prvky najdete na spodní straně posouvátka v pravé části Wordu. Náleží k nim dvě dvojité šipečky a stínovaný balónek.

Standardně jsou šipečky nastaveny na procházení dokumentu po stránkách a mají černou barvu. Zkuste ale poklepat levým tlačítkem myši na balónek uprostřed a objevíte další možnosti nastavení. V sadě ikon si můžete vybrat, co šipkami budete vlastně listovat. K ikonám je dostupná drobná kontextová nápověda v případě, že nad nimi chvíli podržíte myš. Můžete tak listovat například jen poznámky, nebo jen vysvětlivky či komentáře. Když si vyberete jinou než standardní funkci procházení, zbarví se šipky domodra.

Nic víc, nic méně, ale může to být užitečné.

Schovejte grafiku (Word 2000)

(Excel 2000) Tento tip by se jistě dal zařadit mezi klasické užitečné a rychlost práce zvyšující tipy. Je určen pro uživatele MS Wordu (to jsme byli alespoň jednou v životě skoro všichni), kteří pracují s dokumenty nabitými grafikou a kresbami. Tito uživatelé vědí z vlastní zkušenosti, že takové dokumenty jsou nejen velké, ale pokud mají desítky stran, tak i pomalé na zobrazování. Zkrátka si s nimi Word moc neví rady a je třeba využít každé příležitosti, jak mu v práci s dokumentem odlehčit a tím ho celkově urychlit.

Spusťte MS Word a jděte do roletového menu Nástroje, ze kterého zvolte položku Možnosti. V následném dialogu přejděte na záložku Zobrazení. V poli Zobrazit najdete nenápadnou položku Symboly obrázků. Pokud tuto položku zvolíte a potvrdíte dialog tlačítkem, potom v dokumentu místo obrázků a vložené grafiky uvidíte jen obrysy, které vám přesně definují, jak bude daný obrázek usazen do textu, nezatěžují ale zbytečně operační paměť a prohlížení takového dokumentu je mnohem rychlejší. Kresby vytvořené ve Wordu se v normálním zobrazení skryjí.

Jestliže chcete odstranit Kresby i ze zobrazení před tiskem nebo ze zobrazení jako stránka WWW, věnujte ještě pozornost poli Možnosti tisku a rozvržení stránky WWW, které obsahuje položku Kresby. Jestliže tuto položku odznačíte, zmizí kresby i z výše uvedených pohledů. Upozornění: Word si změnu parametrů pamatuje i pro další otevřené dokumenty, nezapomeňte je tedy v případě potřeby uvést do původního stavu.

Easter Eggs

Autorský tým v Corel Draw 11

I v nové verzi známého grafického balíku Corel Draw verze 11 najdete malé velikonoční vajíčko. Spusťte Corel Draw a jděte do roletového menu Help About. (Nápověda O aplikaci). Uvidíte velkým písmem název programu. Vedle velkého zeleného písmena W je malé, téměř neviditelné označení TM. Jestliže na něj poklepete levým tlačítkem myši, získáte rozsáhlý seznam autorů, kteří se na tvorbě tohoto grafického balíku podíleli. Nic více, nic méně.

Máte procesor od Intelu?

(Win 98) Tento trik je bohužel proveditelný jen ve Windows běžících na počítači s procesorem (nebo několika procesory) od firmy Intel. Vůbec netuším, zda šlo o úmysl, ale malou změnou v registrech lze mírně změnit informace o procesoru, které se zobrazují v dialogu Systém v Ovládacích panelech.

Máte-li procesor Intel, jděte do menu Start Nastavení Ovládací panely a v nich poklepejte na ikonu Systém. Hned na první záložce Obecné najdete v dolní části dialogu dvouřádkovou informaci o vašem procesoru. S touto informací lze manipulovat.

Nyní si spusťte program regedit a jděte do podklíče HKEY_LOCAL_MA-CHINE Hardware Description System CentralProcessor 0. Zde v pravé části regeditu dvakrát poklepejte myší na položku VendorIdentifier a změňte její hodnotu z GenuineIntel na Genuine Intel, tedy vložte mezi ta dvě slova jednu mezeru. Zavřete regedit a podívejte se znovu na dialog Systém z Ovládacích panelů. Identifikace a popis procesoru se poněkud změní.

Autoři posedmé (IE 5)

(IE 5) A na úplný závěr jedno malé vajíčko pro Internet Explor verze 5. Tento trik je funkční s IE, který je běžně součástí Windows 98. S IE 6 je už bohužel nefunkční.

Otevřete program Poznámkový blok (notepad) z menu Start Programy Příslušenství. Do bloku napište tento text tak, jak ho vidíte v kurzívě <!-introducing the Trident team->. Celý dokument uložte jako test.htm (což je vlastně formát WWW stránek). Nyní na soubor poklepejte, otevře se IE 5 a předvede vám seznam autorů tohoto produktu.

Dnešní šedesátý díl se vám snažil přinést tipy ze všech oblastí, kterým se průběžně věnujeme, snad vám byl alespoň jeden k užitku. Příště na shledanou.

Intertipy

Přiznám se, že ačkoliv lyžování, hory, sníh a to ostatní miluji, letošní zima je už příliš dlouhá a já stále marně čekám na jaro. První jarní doteky slunce už budete cítit vy, v momentě čtení šedesátého dílu internetových tipů a triků.

Český Telecom zveřejnil své hospodářské výsledky, ze kterých vyplynulo, že příjem z datových služeb převažuje nad hlasovými. To by měl být pro ČT impuls k dalšímu rozvoji tohoto segmentu. Bohužel je tomu spíše naopak. Eurotel prozatím pozastavil budování datové sítě ve frekvenčním pásmu 450 MHz právě díky zásahu majoritního vlastníka, kterým je ČT. Snad se tato situace brzy vyřeší ve prospěch uživatelů internetu, nicméně již dnes je jasné, že předpokládaná cena za internet v tomto pásmu vzroste nad úroveň ADSL, tak aby si tyto dvě služby nekonkurovaly. A to neznamená nic dobrého.

Přejděme k dnešním odkazům: polovina je česká, polovina zahraniční, prostě taková směs.

Tipy, triky a utility pro Windows

http://www.ttu.wz.cz

Stránka v českém (nám všem srozumitelném) jazyce s obligátním názvem, který mluví spolehlivě za celý obsah. Skutečně zde najdete pouze a jen tipy a triky pro Windows. Bez rozdílu verzí. Stránka je zpracována velmi profesionálně a přehledně v zelenošedém barevném hávu. Kromě samotných tipů a triků (včetně Easter Eggs) zde naleznete i stránku s rozličnými utilitami pro Windows, které je možné ihned stáhnout. Dalším nadstandardem je kniha návštěv, kam se můžete zvěčnit a uvést nějakou tu kritiku pro autora stránek. Nechybí odkaz na diskusní listy s tematikou Windows. Autor pěkně dozelena zpracoval i anketu, ve které můžete zodpovědět na všetečné autorovy otázky. Pěkné, rychlé, přehledné, obsažné a hlavně české!

Milanovy tipy

http://www.milan-g.webpark.cz

Výše uvedeným odkazem se dostanete pouze na úvodní stránku autora. Bohužel nelze dost dobře určit lokaci stránek s tipy a triky, jelikož autor použil pro svůj web rámečky. Proto z této úvodní stránky bez ostychu pokračujte na tipy a triky. Jistě se zorientujete.

A co zde najdete? Samozřejmě hlavně samotné tipy a triky, tentokráte pro Windows 95/98. Tipů je dostatečné množství a jsou přehledně zpracované v čisté textové formě, proto zobrazitelné kdekoliv. Kromě tipů pro Windows se můžete ponořit i do rubrik věnovaných nastavení BIOSu (Basic Input/Output Systém), kde také naleznete mnoho užitečných rad a návodů, jak optimalizovat výkon počítače a řešit hardwarové problémy. Poslední částí věnovanou PC, je podrobný popis souboru msdos.sys, který jsme již na stránkách našeho časopisu uvedli. Vše samozřejmě v našem mateřském jazyce.

Windows Users Group Network

http://www.wugnet.com

Komerční, ale velmi populární stránka, o níž jsme již v dřívějších dílech mluvili, nicméně i tato stránka se stále vyvíjí k lepšímu a vzhledem k počtu let, po které tipy a triky pro Windows vycházejí, se sluší některé adresy připomenout i mladším čtenářům.

Jak již název stránky napovídá, najdete na ní vše pro uživatele Windows všech verzí, včetně výborně provedené sekce tipů a triků, která se aktualizuje pravidelně každý den. Kromě této zde najdete oddíl věnovaný sharewaru pro Windows, včetně síně slávy, recenze nového softwaru, diskusní fóra, do nichž je možné se ihned přihlásit, a konzultovat tak problémy s jinými uživateli Windows. Nechybí ani nezbytný vyhledávač, který je na stránkách tohoto typu naprosto nezbytný. Vše v angličtině.

PC Madness

http://www.pcmadness.mysteria.cz/win9x.html

Tato ryze česká stránka se nevěnuje pouze tipům a trikům pro Windows, její primární funkce je programátorská. Nicméně jak uvidíte na odkazu výše, tipů je tu také dostatek. Stránka je docela přehledně zpracovaná, akorát barvami hýřili autoři snad až příliš. To samozřejmě nic neubírá zajímavému obsahu. Kromě samotných tipů zde najdete odkazy na zajímavý software, stránky věnující se Visual Basicu, stránky o textovém dosovém Borland Pascalu, ve kterém asi většina z nás ve škole začínala, samozřejmě hotové programy od autorů těchto stránek a mnoho dalšího. Před odchodem se nezapomeňte zapsat do knihy návštěv (je také ke stažení). Vše v češtině.

Tips and tricks Win NT/XP/2000/NET

http://www.jsifaq.com

Další velmi povedená stránka s tipy výhradně pro Windows "s novou technologií". Stránka obsahuje pouze samotné tipy a triky, zato jich zde najdete opravdu hodně. Ihned v úvodu je vám nabízen nezbytný vyhledávací nástroj, následuje rychlý odkaz na nejnovější tip (stránka se aktualizuje denně) a rychlý odkaz na pár posledních tipů. Pak už zde najdete jen ohromnou tabulku nazvanou "tip index", kde se zcela jistě úplně ztratíte. Samotné tipy jsou provedeny velmi pěkně a přehledně, autor uměl vhodně využít jak různých formátů písma, tak i obrázků. Vše v angličtině.

Tech Enthusiast Tricks

http://www.microsoft.com/windows2000/techenthusiast/tricks/default.asp

Nyní trošku z jiného soudku, a to přímo od Microsoftu. Jak jsme si ukázali již dříve, i na stránkách výrobce OS najdete množství tipů a triků, výjimkou není ani odkaz uvedený u tohoto internetového tipu. Stránka je velmi profesionálně provedená, jak se na jednu z nejbohatších firem na světě sluší a patří. Tipy jsou rozděleny tematicky do oddílů, v jednotlivých oddílech je najdete jako odkazy. Co tip, to nová webstránka. Každý tip je dobře prezentován, pokud je to nutné, tak i pomocí obrázků, zde nelze nic vytknout. Nezbývá než doporučit i ostatní části serveru Microsoftu, ale to asi víte sami. Vše anglicky.

Win95 tips and tweaks

http://www.gate.net/~jsharit/windows_95/

win95tips_and_tweaks.html

Jelikož se v tomto případě jedná o soukromou WWW stránku, neočekávejte skvělé profesionální grafické zpracování. Tipy jsou určeny výhradně pro uživatele Windows 95. V levé části stránky najdete jednoduchý textový seznam odkazů na stránky s tipy. Tyto odkazy jsou členěny do sekcí, jmenovat mohu například Power User tips, Desktop Customization, Internet a další. Těchto sekcí je celkem devět. V každé najdete ještě dílčí rozdělení. Na jedné stránce je zobrazeno a přehledně za použití tabulek a grafiky vysvětleno vždy hned několik tipů a triků. Není problém je získat pro off-line prohlížení. Stránka je v angličtině.

Tímto odkazem pro archaická Windows 95 se dnes rozloučíme. Příště se těším opět na shledanou.

§§§§§


Alcohol 52%

Karel Šredl

C04P0163

Opět vás vítám, jako ostatně každý měsíc, u dalšího z Rychlokurzů. Dnes jsem opravdu rád. Rád proto, že vám mohu nabídnout jeden obzvláště povedený kousek. Už se ani nebudu moc zmiňovat o tom, že za dnešní produkt byste normálně zaplatili pěkných 35 USD (na naše poměry necelá tisícovka). Od nás to máte, tak jako vždy zdarma, jako třešničku na dort.

O co tedy vlastně jde? Jak už jste asi poznali, dnešní software řadím mezi špičku, mezi svůj pomyslný "top ten" ve své kategorii. A věřím, že stejně jako se líbí mě, bude se líbit i vám. Nese originální jméno Alcohol 52%. Spolu se svým dospělejším bratříčkem Alcoholem 120%, tvoří "Duo Alcoholových bratrů". To vás však nedovede na záchytnou stanici, ale postará se o vaše potřeby při práci s CD a DVD.

Byť je náš program z obou bratří ten méněprocentní, rozhodně není nijak ošizen. Představte si, že máte doma několik svých CD (vše co uvedu o CD, platí také pro DVD), která v počítači neustále střídáte. Přehráváte si muziku, do toho si sem tam dáte některou ze svých oblíbených her. Je to neustálé vyndavání a přendavání médií, neustálé čekání na to, až se cédéčko spustí, zavede a roztočí. Nemluvě o nebezpečí, že své drahocené CD poškábete. A s tím vším vám může pomoci Alcohol a jeho virtuální CD/DVD jednotky. Až si na jeho služby zvyknete, nedokážete se od něj odloučit.

Hlavní okno

Po spuštění ([Start] Programy Alcohol 52% Alcohol 52%) se před vámi objeví hlavní okno graficky lahodící oku, a v systémové liště se objeví ikona spuštěného Alcoholu. Všechny volby máte tedy přístupné z levého pruhu v hlavním okně nebo kliknutím pravým tlačítkem na ikonu v systray. A věc nemálo důležitá všechny texty jsou v českém jazyce (tedy kromě nápovědy). Pokud přesto máte nastaven jazyk anglický, spraví to klik pravým tlačítkem na ikonu View Language Czech.

Ještě než začneme cokoli s programem dělat, podívejme se do spodní části hlavního okna. Měli bychom tam vidět váš počítač a v něm Virtuální CD/DVD-ROM a Skutečné CD/DVD-ROM. Pokud tam žádnou virtuální mechaniku nemáte, je třeba aspoň jednu aktivovat. Klikněte na volbu Virtuální mechanika v levé části okna a v dialogu nastavte Počet virtuálních mechanik aspoň na hodnotu 1. Nic vám ovšem nebrání přidat si jich tam více, ale nepřehánějte to. Teď se můžeme pustit do vytváření obrazu.

Vytváříme obraz

Ptáte se, o jakém "obrazu" je tu řeč? Nejdříve je řeč o práci s cédéčky, a teď najednou nějaké malování? Nebojte se nic takového! Obraz CD je vlastně takový přesný datový otisk cédéčka. Zkoušeli jste se např. někdy podívat Průzkumníkem na audio CD? Pokud ano, viděli jste tam jakési soubory odpovídající jednotlivým písničkám ale běda, zkusíte-li je překopírovat na disk. Zjistíte, že mají pouhých 44 bytů, a to uznáte, že rozhodně celá písnička není. A podobně byste dopadli, pokud byste chtěli Průzkumníkem vytvořit kopii své oblíbené hry. S dost velkou pravděpodobností si z takovéto kopie hru nezahrajete.

To, co potřebujete, je přesný datový otisk CD tj. zmíněný obraz CD. Dále pak potřebujete program, který vám takovýto obraz dokáže přečíst a přesvědčit systém, že se jedná o regulerní fyzické CD. A toto přesně dokáže námi nabízený 52% Alcohol.

Nejprve si musíme nějaký ten obraz vytvořit. Vezmeme tedy CD, vložíme je do mechaniky, a spustíme Alcohol 52%. Na hlavní obrazovce zvolíme Vytvořit image soubor. (Tutéž volbu najdeme, klikneme-li pravým tlačítkem na ikonku v systémové liště vedle hodin a najedeme na ). Průvodce se nás zeptá na několik základních věcí. Zde zvolíme, z jaké mechaniky vlastně chceme obraz vytvořit a jakou rychlostí data číst. Nižší rychlost nastavte, pokud máte poškrábané CD nebo má vaše mechanika problémy se čtením onoho média.

Po zvolení mechaniky se objeví podrobnější informace o vloženém CD. Pod informacemi jsou ještě další doplňkové volby. Tyto však vyžadují hlubší znalost fungováním ochran CD. Pokud disk obsahuje nějakou ochranu proti kopírování, mělo by to být uvedeno na obalu. Naštěstí pro nás autoři přichystali několik předpřipravených nastavení (tzv. Profily), a stačí si jen vybrat ze seznamu. Jestliže ochranu nemá, tím lépe. Zvolíme profil podle typu cédéčka a klikneme na tlačítko [Další>].

V dalším kroku musíme určit, kam vlastně obraz CD umístíme (počítejte, že jedno CD může mít okolo 700 MB), a jak se bude jmenovat. Pokud chcete vytvořit obraz CD typický pro nějaký jiný program než Alcohol, můžete změnit formát souboru z MDS na některý jiný. Pak už nezbývá, než kliknutím na tlačítko [Start] spustit vytváření obrazu. Takto si můžete uložit na disk všechna vaše oblíbená cédéčka, omezeni jste jen kapacitou pevného disku.

Používáme obraz CD

Tak, v počítači máme pěkně uložené obrazy našich CD. Tady se nám neošoupou ani nepoškrábou, a čtení dat z nich bude mnohonásobně rychlejší. Nehledě na to, že nebudou prodlevy způsobené roztáčením média, ani hluk způsobený rotujícím cédéčkem. Avšak jak nyní virtuálně "vložit CD do mechaniky"? V největší sekci hlavního okna byste nyní měli vidět seznam obrazů vytvořených pomocí programu Alcohol 52%. Co v případě, že tam právě požadovaný obraz není? Buď ho můžeme přidat do seznamu, tj. klikneme pravým tlačítkem myši do prázdného místa v sekci se seznamem obrazů a vybereme v menu položku Přidat image, a obraz najdeme. Nebo můžeme nechat Alcohol, aby nám sám prohledal disk a našel vše, co se obrazu CD alespoň trochu podobá tj. vybereme volbu Najít image soubory, zvolíme disk k prohledání, a klikneme na tlačítko [Hledat]. Nalezený a označený obraz přidáme do seznamu stisknutím tlačítka [Insert]. V seznamu připojíme obraz CD tak, že klikneme na soubor s obrazem pravým tlačítkem a z menu zvolíme Připojit zařízení Disk. Také lze prostě otevřít obraz CD přímo bez umístění do seznamu, a to pravým kliknutím na ikonu Alcoholu 52% v systémové liště a vybráním volby Rychlé připojení Disk Připojit image.

Každopádně se bude připojení obrazu CD systému jevit, jako bychom skutečně vložili normální CD do mechaniky. Na disku uvidíme soubory či písničky, a pokud máme nastaveno automatické spuštění, pak se nám při vložení CD provede adekvátní akce (např. pro AudioCD se spustí přehrávač).

Nastavení

Nezvykle se věnujeme nastavování až nakonec. Jednak je to proto, že po nainstalování s implicitními hodnotami je program optimálně nastaven pro většinu situací. Za druhé je to také proto, že většina nastavovacích voleb je určena převážně pro pokročilé uživatele, kteří se alespoň částečně orientují v problematice zápisu dat na CD/DVD a v ochranách proti kopírování. Podívejme se tedy alespoň na některé možnosti nastavení. Pro jednoduchost to bude prostřednictvím ikony v systray, která je dostupná odkudkoli.

Jak nastavit více virtuálních mechanik, např. jednu pro audio, druhou pro DVD film a třetí na hry? Klikněte pravým tlačítkem myši Nastavení Virtuální mechanika. V parametrech můžeme nyní nastavit požadovaný počet virtuálních mechanik (pro nás např. na hodnotu 3). Pokud chceme mít i po restartu virtuálně vloženy stejné obrazy CD/DVD jako před jeho vypnutím, aktivujte volbu [X] Po restartu znovu připojit image soubory.

Jak nastavit písmeno virtuální jednotky? Klikněte pravým tlačítkem myši Nastavení Písmeno mechaniky, zde vyberte požadovanou "mechaniku", a kliknutí na tlačítko [Upravit] vám dovolí písmeno změnit. Jestliže už jste však z této virtuální mechaniky někdy něco instalovali, pak si změnou písmene můžete přidělat problémy. Písmeno proto měňte hned zpočátku, a pak už ho nechte být.

Jak nastavit region pro virtuální DVD mechaniku? Klikněte pravým tlačítkem myši Nastavení Parametry mechaniky. Dále zvolte mechaniku, o kterou vám jde, a nastavte kód regionu pro daný virtuální disk.

Jak rychle přepínat mezi vybranými obrazy CD? Otevřete hlavní okno Alcoholu 52% (klik levým tlačítkem na ikonu v systray). V seznamu si najděte jeden z požadovaných obrazů, klikněte na něj pravým tlačítkem a zvolte Vlastnosti. Zaškrtněte volbu [X] Povolit zkratku, a nastavte si žádanou kombinaci kláves. Nejlépe takových, které nejsou nikde přiřazeny, tedy např. Ctrl+Alt+Win+F1-12. Potom se prostým stiskem této kombinace kláves obraz cédéčka automaticky připojí.

Jak zajistím, aby se Alcohol 52% spustil po startu Windows? Klikněte pravým tlačítkem myši Nastavení Obrazovka, a zaškrtněte volbu [X] Spouštět Alcohol při startu Windows.

Jistě jste si všimli, že nastavení je k dispozici poměrně hodně. Naštěstí jsou celkem srozumitelně popsána, takže i laikovi by měla být srozumitelná. Ať už provedeme cokoli, máme v levém dolním rohu nastavovacího dialogu tlačítko [Obnovit výchozí], které nám zruší všechny předchozí experimenty a uvede Alcohol do původního stavu. Někdy se taková možnost může hodit.

Závěr

Alcohol 52% je z mého pohledu dokonalý program! Dělá, to co má, ušetří mi spoustu práce a trápení, a je na pohled hezký. Jen ta cena mě od něj dosud zrazovala. Tato bariéra však padla a domnívám se, že ho ze svého počítače jen tak neodinstaluji.

§§§§§


PC Translator 2004

Pavel Tůma

C04P0160

Bez cizího jazyka se v současné době obejde hodně málo lidí. Děti se alespoň jednu z řečí učí již na základní škole a nezřídka se v pozdějším věku přidává i další. Při hledání práce pak většina firem znalost alespoň jednoho cizího jazyka vyžaduje. Nikdo však nemá v hlavě všechna slovíčka a fráze, a proto nastupují na scénu slovníky. Těm papírovým pomalu odzvoňuje a nastupují ty elektronické. Za jeden z nich by se dal považovat i PC Translator, i když v tomto případě šli jeho tvůrci o kousek dál. Vlastní recenzi najdete na jiném místě v tomto čísle.

Instalace

Tady by žádný zádrhel nastat neměl. Pokud se instalace nespustí po vložení CD do mechaniky, stačí kliknout na setup.exe a následovat instrukce. Po skončení procesu budete vyzváni, abyste zadali sériové číslo. To najdete na zadní straně krabičky, a pro jistotu také na manuálu. Pokud se nespletete, za chvilku se na monitoru otevře nové okno, ve kterém najdete čtyři ikonky. Jedná se o samotný Translator, přiložený slovník, dále DicMan, což je ve zkratce Dictionary Manager pro správu celého produktu, a dále instalátor WebTranslatoru. Na první dva programy se teď podíváme blíže.

Jak na Translator

Po jeho spuštění uvidíte na obrazovce tři okna. Horní okno je určeno pro překládaný text. Ten můžete buď sami trpělivě vyťukat na klávesnici nebo, pokud jej již máte v elektronické podobě, jej lze načíst příkazem Soubor Otevřít originál (nebo ikonou ), popřípadě vložením ze schránky (CTRL+V). Tu je vhodné použít, pokud hodláte vložit text uložený v jiném formátu, než je RTF nebo TXT. Až budete mít celý text připravený, můžete spustit překlad. Tady pak máte dvě možnosti.

První z nich je automatický překlad , který text zpracuje úplně sám a ve spodním okně na vás "vyplivne" výsledek. Použití takového neupraveného překladu bych si však důkladně rozmyslel. Program umožňuje i přímý překlad jednoho souboru do souboru druhého, bez zásahu uživatele. Příkaz Překlad Přeložit soubor otevře panel pro zadání jména souboru (TXT anebo HTML).

Druhou možností je překlad po větách , jenž osobně považuji za mnohem zdařilejší. Jednotlivé věty se vám budou ukazovat ve středním šedivém okně rozložené na jednotlivá slova, případně sousloví. V prvním řádku se zobrazuje původní text, ve druhém zvolený překlad, v ostatních řádcích pak případné další významy jednotlivých výrazů. Každou větu můžete sami editovat, což znamená měnit pořádek slov, vybírat správný význam, měnit pády nebo mazat nepodstatná slova. To vše klikáním nebo tažením myši. Nevyhovuje-li žádný z nabízených významů, můžete se pokusit nalézt ten vhodný ve slovníku. K jeho otevření stačí poklepat levým tlačítkem myši na první řádek (nepřeložené původní slovo). V případě, že budete s překladem věty spokojeni, klikněte na tlačítko , tím ho vložíte do spodního okna, a můžete pokračovat v práci na dalších větách.

Jak na slovník

Po otevření slovníku se rychle zorientujete a zjistíte, že v obousměrném, tedy anglicko-českém i česko-anglickém slovníku se dá nejen vyhledávat, ale také do něj můžete slova přidávat nebo přesouvat směrem nahoru i dolů. U každého slova, jež má více významů, si tak lze stanovit, který význam chcete mít na prvním místě. Pokud si nebudete vědět rady s výslovností některého výrazu, můžete si ho příkazem Výslovnost Přečíst výslovnost nechat přednést rodilým mluvčím. Veškeré prvky nutné k ovládání aplikace najdete v podobě ikon v horní časti okna. Mezi nimi také tlačítko Historie , které zobrazí všechny již dříve hledané výrazy. Ke slovu nebo skupině slov zapsaných ve vyhledávacím okénku slovníku si můžete nechat vyhledat příklady použití a tvary nepravidelných sloves.

Závěr

Pojem Translator je na trhu již dlouho zavedený. Popřejme tedy i této verzi hodně štěstí a sobě hodně trpělivosti při úpravách nepřesností v překladech. A pokud jste v textu nenašli odpověď na nějaký uživatelský zádrhel, neváhejte použít českou nápovědu.

Hlavní klávesové zkratky

Nejčastěji používané funkce lze pohodlně vyvolat i myší, pomocí ikon na liště s nástroji. Popis jednotlivých ikon získáte tak, že přesunete kurzor myši na příslušnou ikonu a chvíli počkáte.

F1 Nápověda

Ctrl+A Vybrat vše (označí celý text k vymazání či kopírování do schránky)

Ctrl+D Označené vložit do slovníku

Ctrl+N Nový soubor (originál nebo překlad, dle okna, v němž je kurzor)

Ctrl+O Otevřít originál nebo překlad (dle okna, ve kterém je kurzor)

F2, Ctrl+S Uložit originál nebo překlad (dle okna, ve kterém je kurzor)

Ctrl+U Uložit originál či překlad pod jménem (dle okna, v němž je kurzor)

Ctrl+G Tisk originálu (vytiskne obsah horního okna)

Ctrl+T Tisk překladu (vytiskne obsah dolního okna)

Ctrl+H Nahradit (v okně, ve kterém je kurzor, vyhledá textový řetězec a umožní jeho nahrazení jiným)

F4, Ctrl+L Přeložit (a rozložit ve středním okně) další větu

F5, Ctrl+P Spustit automatický překlad

F7 Přeložit (textový nebo HTML) soubor

F8, Ctrl+Z Zapsat překlad do dolního okna

F9, Ctrl+S Otevřít slovník

Alt+R Změnit směr překladu

Ctrl+R Přečíst označený text (jen v cizím jazyce)

Ve středním okně:

F3 Vložit jako překlad původní slovo

Mezerník Zapsat jako překlad prázdné slovo

Shift+šipka Změna slovosledu (posun slova doleva/doprava)

Ve slovníku:

Alt+O Otočit směr "čeština cizí jazyk", a naopak

Ctrl+E Editovat řádek

Ctrl+N Přidat (vložit) řádek

Ctrl+S Vymazat řádek

Ctrl+BkSp Zpět vymazaný řádek

Ctrl+Enter Vyhledat slova s podobným významem k zapsanému slovu

Ctrl+F Vyhledat výskyty zapsaného slova kdekoliv ve slovníku

Ctrl+G Vyhledat výskyty zapsaného slova kdekoliv ve slovníku s rozlišením typu Ctrl+H Zobrazit historii hledání

Ctrl+M Ke slovu nebo skupině slov zapsaných ve vyhledávacím okénku slovníku vyhledá příklady použití a tvary nepravidelných sloves v angličtině. Pro hledání celých slov vložte před/za hledaný výraz mezeru. Funkci lze vyvolat i kliknutím pravé klávesy myši na slovo ve slovníku.

Ctrl+šipka Ctrl+šipka nahoru/dolů posouvá významy stejného slova (na levé straně slovníku).

Ctrl+R Přečíst výslovnost

Ctrl+T Přečíst výslovnost slova zapsaného v editačním okénku

ESC Konec práce se slovníkem

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Do banky elektronicky

Vojtěch Bednář

C04P0181

Musím k vám přijít, když chci zjistit zůstatek na mém účtu? Nemusíte! Proto přeci máme elektronické bankovnictví, praví televizní reklama. Jak vypadají a fungují systémy elektronického bankovnictví, jak je můžeme používat a zda se vůbec vyplatí? To vše se dozvíte v tomto článku.

Banky jsou instituce už od přírody krajně nedůvěřivé k moderním technologiím a inovacím obecně. Není se jim co divit. Je to prostě proto, že potřebují co nejvíce rozmnožit svěřené peníze, avšak ne za cenu přílišného rizika. Jsou ze všeho nejvíce konzervativní, vše nové mnohokrát ověřují a z jednoho, osvědčeného principu přecházejí na jiný jedině v případě, že jsou si stoprocentně jisty ušetřenými prostředky.

Stejně tak jako mnoho jiných institucí, politiky nevyjímaje, naše ani zahraniční banky dlouhou dobu nevěřily rozvoji internetu, jako prostředku komunikace se svými klienty. Nebylo se co divit. Vždyť internet byl na konci devadesátých let označován doslova za semeniště neřestí, se kterým by se žádná solidní instituce v životě nespolčila. Přesto, po dlouhém a složitém vývoji se vztah právě peněžních ústavů k internetu a k moderním technologiím obecně dostal až do stavu, ve kterém se nachází nyní. Ten stav je takový, že banky nejenže nabízejí různé alternativní formy komunikace s klientem jako svůj produkt, ale doslova tyto produkty klientům vnucují. Přesvědčují je, aby jich za každou cenu a bezodkladně využili, aby akceptovali nabídku nového a především, aby konečně vypadli od poboček, na něž jsou zvyklí, od osobních a živých lidí za přepážkami do pohodlí domova, do komunikace s neživým počítačem. Anebo si alespoň připlatili. Proč? Ukázalo se totiž, že elektronické bankovnictví je natolik levnější a natolik snazší než armáda úředníků, že způsobilo doslova revoluci v moderním bankovnictví.

Dnes si mnoho klientů nedokáže život se svým účtem bez některé z mnoha forem alternativního bankovnictví ani představit. I když existuje hodně komunikačních kanálů, obvykle se využívá kombinace několika z nich, těch které každému jednotlivému člověku více vyhovují po své technické i finanční stránce. Bankovní účet se tak stává virtuální, avšak díky tomu všudypřítomnou záležitostí. Práce s ním je pohodlnější a také aktivnější. Tam, kde jsme museli na informaci třeba o změně zůstatku čekat do konce měsíce, jsme nyní informováni okamžitě. Díky vymoženostem moderních a komunikačních technologií pro nás jako by neplatila otevírací doba, nad transakcemi můžeme více přemýšlet, aktivněji s nimi pracovat. Můžeme vydělávat i utrácet mnohem pružněji a zároveň si zachováváme naprosto přesnou kontrolu nad vším, co děláme. Tedy alespoň většinou.

Teorie komunikace s bankovním účtem

Problém kam s penězi, je v kapitalistické společnosti jedním z hlavních témat úvahy každého jedince. Nejde jen o to vydělat je a následně utratit za životní potřeby, ale především se o ně starat. Komplexní péči právě o finance, jejich zabezpečení a také rozmnožení, jakož i například zapůjčení po dobu, kdy žádné nemáme, se věnují peněžní ústavy banky. Základním prvkem komunikace jedince s bankou je již tradičně osobní účet. Všechny další služby, které nám banka poskytuje, se obvykle nabalují na něj. Na účet nám chodí výplata, z účtu čerpáme když potřebujeme hotovost, nebo něco zaplatit.

Postupem času se účet stal čím dále tím více relativní záležitostí. S nástupem bankomatů se, paradoxně, náš kontakt s hotovými penězi snížil. Nemuseli jsme jich nosit tolik při sobě, vybíráme si je jen tehdy, když je potřebujeme. Vždy jindy jsou finance v naší peněžence zastoupeny pouze plastikovou kartou. Schopnost mnoha obchodů tyto karty přijímat pak otevřela další revoluci. Platíme sice penězi, které nám ubudou z účtu, ale fakticky se s nimi od okamžiku, kdy nám přijdou jako výplata až do okamžiku, kdy je za něco vydáme, vůbec nepotkáme. Nástup dalších forem komunikace, GSM a internetového bankovnictví nás, opět paradoxně od konvenčních peněz odtrhne ještě více. Náš kontakt s papírovými bankovkami a kovovými mincemi se sníží na naprosté minimum a přitom kontrola nad financemi, kterou máme, bude ještě větší než kdykoliv předtím.

Každá návštěva banky se, v různých podobách, odehrává podle stejného scénáře. Zákazník přijde k úředníkovi s dotazem nebo požadavkem. Úředník dotaz zodpoví nebo požadavek vyplní buď sám, nebo prostřednictvím jiného úředníka. Jako komunikační médium mezi zákazníkem a tímto dalším úředníkem může použít sebe (zajde se zeptat), nebo zákazníka samotného (pošle ho tam). Ať je to jakkoliv, úředník, u kterého nakonec zákazník skončí, dotaz zodpoví nebo požadavek vykoná. Přitom musí přezkoumat, zda je to, co zákazník chce, vůbec možné, musí ověřit zákazníkovu totožnost, musí se na základě množství různých dat rozhodnout. Výsledkem je buďto spokojený zákazník, nebo naštvaný zákazník, přičemž snahou banky je udržet většinu zákazníků prvního typu.

Jak jste viděli, návštěva banky je proces, který lze poměrně snadno převést na algoritmus. Úředník má jen málo vlastního rozhodování. Zato je vybaven množstvím směrnic, pravidel, kodexů a papírů. Rozhoduje, zda je zákazníkův podpis na příkazu k úhradě pravý, ale pokud zjistí že ano a že zákazník má na svém účtu dostatek peněz, nemůže jeho přijmutí odmítnout. Za to ovšem jednak bere peníze, jednak nutí zákazníka přijít na pobočku (která také stojí peníze za vytápění, úklid, údržbu, ostrahu atd.). Podobné je to v případě takřka všech dalších běžných operací. Vyřizování inkas, zjišťování zůstatků, všech typů převodů. V některých případech dokonce i při vyřizování úvěrů, kontokorentů atakdále.

Pokud existuje technika, která umožňuje přenášet a zároveň chránit informace, jako například internet nebo GSM síť, je možné využít ji. Zákazník, místo aby komunikoval s bankou přímo osobně, využije komunikačního kanálu. Jedinou podmínkou pro to, aby něco takového mohlo fungovat, je nějakým způsobem se přesvědčit o jeho identitě. Tedy o tom, že ten, kdo s námi komunikuje, je vskutku tím, za koho se vydává.

Když jsme už přesunuli zákazníka z pobočky k telefonu nebo za počítač, co se stane s úředníkem? Pokud najdeme způsob, jak identifikovat zákazníka nezávisle na rozhodnutí úředníka a ten potřebujeme proto, aby s námi mohl komunikovat jinak než osobně nebo za pomoci živého prostředníka, úředníka vlastně nepotřebujeme. Nejpodstatnější část jeho práce, ověření totožnosti, totiž provede stroj. A zde je základ elektronického bankovnictví.

Složité za jednoduchým

Úředník se zákazníkem obvykle komunikuje na bázi otázek a odpovědí. Zeptá se zákazníka, co potřebuje, ten mu odpoví. Požádá ho o další informace, řekne mu, co je a co není možné. Nabídne mu portfolio dostupných služeb a zeptá se, kterou zákazník očekává. Posléze upřesňuje a upřesňuje, až se se zákazníkem zcela dohodne na podobě požadovaného a zákazník je uspokojen.

Jinými slovy, úředník komunikuje se zákazníkem slovy, které zná zákazník. Přijímá od něj informace v podobě známé zákazníkovi, a tu pak překládá do podoby akceptovatelné bankou. Se svým klientem se baví jednoduše, pokud klient neovládá odbornou terminologii a o bance toho moc neví. Přesto je jeho rozhodování kvalifikované a vnitřně se odehrává na principech banky, z pohledu klienta velmi složitých. Pokud je tedy třeba živého úředníka nahradit elektronickým, je elektronickou komunikaci klienta s bankou nutno přizpůsobit klientovi, dát jí lidskou tvář. Aby fungovala, potřebuje tři základní prvky.

Především je to část, která "funguje". V případě internetového bankovnictví to jsou servery se spuštěnými aplikacemi banky, databáze klientů a jejich účtů, pohybu na nich.

Druhou částí je komunikační médium. Musí být dostatečně rychlé, ale zároveň dostupné, a co především, bezpečné. Musí být odolné vůči odposlouchávání, které by mohlo poškodit jak banku, tak klienta. A musí být schopné ověřit totožnost po celou dobu komunikace mezi klientem a bankou. V současné době jsou nejvíce využívána dvě komunikační média. Mobilní sítě a internet.

Třetí částí je, s čím přímo pracuje klient zákazník. Informace, které mu banka dává a které požaduje, musí být zabaleny do podoby, kterou zákazník zná a které je schopen porozumět, stejně tak jako v případě, když se baví s živým úředníkem. Je to tedy počítač s webovým prohlížečem, speciální aplikací, či mobilní telefon vybavený SIM Toolkitem, v našem případě se nasměrujme spíše k těm počítačům. To, co zákazník vidí, totiž musí být přehledné. Texty, grafy, obrázky, tlačítka s funkcemi, to vše v případě internetového bankovnictví tvoří interaktivní rozhraní, jehož pomocí stejně tak, jako třeba řidič auto, dokáže klient ovládat svůj účet podobně, jako další věci nabízené bankou. Z domova, snadno a jednoduše.

Když to shrneme, zjistíme, že elektronické bankovnictví je vlastně složitý systém, s velmi jednoduchým frontendem. Je určen zákazníkovi, zákazník s ním pracuje. Klientovy povely realizované klikáním na tlačítka, výběrem z různých menu a zadáváním znaků a číslic, se převádějí do "hantýrky" banky a jako data se vyhodnocují stejně, jako by je vyhodnocoval živý úředník. Klient má dojem, že pracuje s velice jednoduchým systémem, ale ten systém se pouze jednoduše tváří proto, aby mu umožnil jej využívat a zároveň proto, aby jej chránil. Hovoří s ním stejně, jako by hovořil živý úředník, jen to není komunikace člověk člověk, ale člověk stroj a tu vnímáme v každém případě jinak. Právě to umožňuje rezignovat z části interaktivity mezilidské komunikace. A tak se prostřednictvím elektronického, tedy komunikačně suchého bankovnictví mnohem lépe provádějí některé operace, například zadávají příkazy k úhradě, zatímco jiné, méně mechanické jsou prozatím poměrně komplikovanou a nesnadnou záležitostí sem patří například vyřízení půjčky, během níž je stroj na straně banky nakonec zastoupen přeci jen citlivějším úředníkem.

Základní informace o elektronickém bankovnictví

Co je to on-line bankovnictví?

V podstatě způsob komunikace mezi klientem a bankou. Klient sedí u počítače a prostřednictvím internetu, nebo jiné telekomunikační sítě komunikuje s bankou tak, jako by byl fyzicky přítomen na její pobočce. Živý úředník je přitom nahrazen (většinou) strojem.

Jaké jsou klady elektronického bankovnictví?

Elektronická banka má otevřeno nonstop

Některé akce, třeba příkazy k úhradě, lze provádět mnohem rychleji než fyzicky v bance

Např. pro zjištění zůstatku se do banky ani nevyplatí chodit

Přístup k velkému množství informací najednou

Neomezeno časem, který u aplikace strávíme

Jaké jsou zápory?

Komunikace je neosobní, je to člověk stroj, místo člověk člověk

Přes vysoký stupeň zajištění existují bezpečnostní rizika. Za bezpečnost v případě elektronického bankovnictví zcela zodpovídá klient, v klasické bance klient a úředník

Existují technická omezení. Elektronické bankovnictví není možné provozovat na jakémkoliv hardwaru a softwaru

Co potřebuji, abych mohl on-line bankovnictví využívat?

Účet u některé z bank, které jej provozují (prakticky všechny)

Aktivovanou službu on-line bankovnictví (služby mají různé názvy, někdy se za ně platí, jindy ne)

Vhodný terminál. Tedy přístup k důvěryhodnému počítači s přístupem na internet a softwarem požadovaným bankou

V některých případech předmět, ověřující mou totožnost. Jedná se především o certifikáty v souborech, nebo na smartkartách či tokenech. Pokud jsou informace uloženy na předmětu,

musí mít počítač jeho čtečku

Minimální znalosti práce s internetem a ovládání počítače, typicky PC

§§§§§


Internetové bankovnictví v ČR

Vojtěch Bednář

Ještě než se pustíme do popisu některých služeb internetového bankovnictví dostupných v ČR, musíme se podívat na asi nejzásadnější problémy s tím spojené. Prvním problémem je jak identifikovat klienta, který sedí u počítače, vzdáleného možná desítky kilometrů od nejbližšího sídla banky. Jak mu důvěřovat natolik, abychom jej pustili k jeho účtu odkud může ovlivňovat hodně peněz, a jak jeho připojení zajistit před nežádoucími útočníky? Řešením prvního problému může být buďto kombinace dvou znalostí, nebo certifikátu a znalosti jedné. První řešení je technicky jednodušší. Klient má přiděleno své jméno nebo číslo a heslo. Zatímco prvek, který říká bance kdo je (číslo), zůstává neměnný, prvek, kterým se klient potvrzuje (že je ten, kdo říká, že je), tedy heslo, může snadno měnit. Dvě jakkoliv složité textové nebo číselné informace si lze po několika opakováních kvalitně zapamatovat, a tak se proces ověření totožnosti stává pro klienta snadným a velmi průchodným.

Jinou možností je využití certifikátu. Přesněji kombinace veřejného a soukromého klíče pro podepisování a šifrování dat. Tuto kombinaci umí vygenerovat každý počítač, aby mohl být použit jako vstupní a ověřovací prvek pro banku, musí jej banka autorizovat, o každém certifikátu musí vědět.

Certifikát je bezpečnější, protože je sám (respektive jeho soukromý klíč) zajištěn heslem. Heslo musí uživatel znát, bez něj je podpis neupotřebitelný. Problémem však je, že certifikát představuje fyzický soubor, se kterým je potřeba manipulovat, archivovat jej, o který je třeba se starat a který na cizím počítači, byť bez znalosti hesla, představuje vždy bezpečnostní riziko. Proto se certifikáty často umisťují na bezpečné předměty, především se jedná o čipové karty a USB tokeny, které je možné snadno přenášet, dát je na kroužek ke klíčům a podobně. To částečně řeší komplikovanou manipulaci s nimi, avšak vyžaduje speciální nároky na hardware (dostupný port USB, čtečku chytrých karet) atd.

Co se bezpečnosti týče, komunikaci po internetu lze snadno šifrovat rovněž prostřednictvím certifikátů/soukromých klíčů. Tato technologie je v současné době na dostatečné úrovni, aby bylo možné zajistit bezpečnost serverů, klientů i důvěryhodnost jejich propojení.

Druhou otázkou je, zda má smysl spoléhat se při internetovém bankingu na aplikace, které jsou instalovány na počítačích, nebo zda vytvořit pro tento účel vlastní. Typickým tenkým klientem mnoha aplikací a služeb internetu je webový prohlížeč. Lze v něm při použití moderních technologií provozovat velmi sofistikované služby, včetně zajištění jejich bezpečnosti. I když existují univerzální standardy pro provoz těchto služeb, technologie jako ActiveX, Java, JavaScript, WBScript a další, nelze se na ně zcela spolehnout. Webové prohlížeče jsou poměrně různorodé a počítače, na nichž běží, také. I když zde především hovoříme o Microsoft Internet Exploreru, jemuž jen málo šlapou na záda konkurenční produkty, i ten existuje v mnoha různých, různě vybavených a také různě zajištěných verzích. Jestliže například použití některých funkcí je ve vyšší verzi IE zcela bezpečné, v nižší nebo nezáplatované verzi stejného produktu to může představovat vážné ohrožení banky, soukromí klienta nebo přinejhorším jeho financí. To ovšem výběr dostupných technologií poněkud redukuje, zejména když vezmeme v úvahu uživatele jiných značek prohlížečů. Co problémy obvykle nezpůsobuje, je rychlost připojení. Při používání elektronického bankovnictví se přenáší jen poměrně malé množství dat, která jsou silně zašifrována. Zvětšování jejich objemu by způsobovalo problémy, a proto na ně autoři bankovních aplikací příliš netlačí. Jinou variantou je naprogramovat si vlastní bankovní aplikaci. Výhodou tohoto řešení je kontrola nad vším, co se děje od příjmu a šifrování dat až po jejich přenos, přes zobrazení uživatelského rozhraní a komunikace s klientem. Zdálo by se tedy, že nespoléhání se na software, který již v nějakém počítači je, a vytvoření nového je ideální cestou. Žel, není tomu tak. Vytvoření nové aplikace, která běží samostatně na operačním systému klienta, ušetří něco z nákladů na servery banky, avšak má také mnoho záludností. Znamená to například, že nová aplikace může mít mnoho vlastních bezpečnostních děr a vestavěných rizik. V závislosti na použitém jazyce, nebo jejich kombinacích s sebou může přinášet nedostatky těchto jazyků, respektive jejich implementací. Aplikace je svázána s počítačem, na němž je nainstalována, a tak klient přichází o to, co již částečně ztrácí s použitím certifikátu o flexibilitu využívat služeb bankovnictví teoreticky na jakémkoliv stroji. A tak se často využívá kompromisu. Tam, kde jsou kladeny speciální nároky, třeba na zadávání hromadných platebních příkazů, výplat a podobně, se využívají speciální klientské aplikace, tam kde individuální klienti ovládají své individuální účty, je výhodnější webový přístup. Obojí má své klady a nedostatky, ale to nevadí, protože obojího lze dostatečně kvalitně využívat. Existuje mnohem více bankovních aplikací, stejně tak jako mnohem více bank. Elektronické bankovnictví se vyvíjí a jeho pravá síla spočívá v propojení s jinými metodami komunikace klient banka, především pak při využití mobilních telefonů a dalších mobilních zařízení. Doba, kdy bychom si vybírali bankovní ústav podle kvality jeho e-bankingu, zřejmě ještě nenastala, nicméně se dozajista blíží. Jak je vzdálená, to však nelze říci.

Bezpečně na internetu

Silná hesla

Bez ohledu na to, jaký způsob přihlašování k bankovní aplikaci využíváme, nikdy se nezbavíme nutnosti prověřit znalost nějakého hesla, nebo PIN. PIN je obvykle čtyřmístné číslo, zde je věc jasná, s heslem je to složitější. Především by jej nemělo být snadné odhadnout. Použít jako heslo jméno manželky či datum narození je velice nemoudré, to jsou věci, které případný útočník vyzkouší jako první. Stejné je to se všemi dalšími slovy, s nimiž se běžně setkáváme, i s kombinacemi čísel (dát si jako heslo do bankovní aplikace SPZ svého auta je také sebevražda financí). Jak by tedy mělo správné heslo vypadat? Měla by to být kombinace malých písmen s velkými a s čísly. Některé aplikace přímo vyžadují zadávání zvláštních znaků, mezi ně patří %, ! apod. To sice posiluje heslo (snižuje možnost jeho odhalení), avšak zároveň komplikuje jeho zadávání, heslo totiž při zadávání nevidíme, aby jej nešlo opsat z obrazovky. Optimální délka se pohybuje mezi 8-10 znaky, to je úroveň, která je již považována za bezpečnou, nicméně je stále ještě snadno zapamatovatelná.

I to nejbezpečnější heslo je zcela k ničemu, pokud si je napíšeme na papírek a přilepíme na monitor. Je nebezpečné si důležitá hesla, zejména k bankovním aplikacím, kamkoliv vůbec psát, mnohem praktičtější je si tato hesla zapamatovat. Kromě dalšího snížení rizika odhalení tak totiž učiníme naši práci s nimi pohodlnější.

K bezpečnosti hesel a hygieně jejich používání patří také pravidelná změna. Správně by to mělo vypadat tak, že po nějaké době, týdnu, měsíci podle frekvence používání důležité heslo změníme. Nové by mělo být naprosto odlišné. Nemělo by být možné ze starého vyvodit nové, ani z nového další. Hesla by se neměla opakovat, a to ani "napřeskáčku". Je velmi riskantní používat jedno, byť i velmi bezpečné heslo zároveň pro více aplikací, především tehdy, mají-li tyto aplikace rozdílný stupeň utajení. Příkladem toho je, že heslo, které máme do e-mailové schránky na freemailu, by v žádném případě nemělo být heslem do elektronického bankovnictví (v prvním případě se přenáší zcela nezašifrované a vidí jej kdokoliv!).

Pozor na spyware!

Dalším důležitým faktorem bezpečného používání elektronického bankovnictví je vyčištění počítače nejen od virových a červových nákaz, ale i od spywarových komponent. Mnoho z nich je schopno aktivně monitorovat používání myši a klávesnice, zaznamenávat je a odesílat spolu s informacemi o používané aplikaci nebo webové stránce. Tak lze snadno odchytit vaše heslo, ukrást váš certifikát, a co hůře, asociovat jej s místem, kde byl použit, tedy s bankovní aplikací. Řešením je např. použití programu Ad Aware (http://www.lavasoft.de).

Pohodlí versus nepozornost

Elektronické a internetové bankovnictví rozhodně není pro roztržité lidi. Přestože každá aplikace, bez ohledu na svou technickou konstrukci, se uživatele vždy několikrát zeptá, než provede libovolnou operaci, stačí malé přehmátnutí a např. pošlete peníze někomu, komu jste je rozhodně poslat nechtěli. Totéž platí pro mnoho dalších funkcí. Vždy je dobré, a aplikace k tomu přímo vyzývají, si několikrát přečíst vše, co se nám píše. Je dobré využít co nejvíce možností potvrzení každé transakce, ideální je to pomocí SMS či e-mailu. Internetové bankovnictví nám šetří tolik času, že tu trochu ho na ověření toho, co přesně děláme, musíme investovat. Jinak totiž můžeme o své finance přijít přesně ve stylu internetu snadno a rychle.

Porovnání internetových bankovních aplikací

V následující části se podíváme na několik málo aplikací internetového bankovnictví, které využívají velké české banky. Aplikace jsou si většinou velice podobné, přesto existují i klíčové odlišnosti. Smůlou zákazníka je, že pokud již vlastní účet u jedné z bank, nemůže se rozhodnout pro aplikaci jiné, i když dílčí možnosti výběru existují. Celkově jsou všechny aplikace na vysoké úrovni. Umožňují komfortní zacházení, snadnou práci se základními úkoly a obvykle i administraci náročnějších aktivit, jako je ovládání více účtů z jednoho prostředí. Co je různé, je jejich technické provedení a také občasné nedostatky, na které se nám podařilo přijít. Dalo by se říct, že v ČR neexistuje bankovní aplikace, jež by byla vyloženě nebezpečná, nebo zcela nepoužitelná. A to je pochopitelně dobře.

Česká Spořitelna

URL: http://www.csas.cz, http://www.servis24.cz

Česká Spořitelna je největší tuzemskou bankou, která se specializuje mimo jiné na domácí klienty a malé společnosti. Jejími zákazníky jsou tisíce "obyčejných" lidí, studentů, důchodců, živnostníků. Mimo jiné i proto je základní uživatelské rozhraní jejího systému pro internetové/domácí bankovnictví Servis24 navrženo velmi jednoduše. Identifikace zákazníka se provádí kombinací dvou znalostí, přičemž první z nich je klientské číslo a druhou variabilní heslo, jedná se tedy o jednodušší, i když relativně méně bezpečné řešení.

Po přihlášení se klient dostane na základní obrazovku vyvedenou v barvách banky. Zde si může v horizontálních záložkách vybrat požadovaný okruh služeb. V základní nabídce "Účty" provádíme management. Ke svému profilu můžeme přidávat různé typy účtů, které máme u banky aktivovány, a odebírat ty, které již k profilu přiřazeny jsou. Nabízí se také základní informace o posledním přihlášení (užitečná, můžeme tak zjistit, zda se nám někdo nepokoušel prolomit profil), možnost změnit si heslo a informace o jeho stáří.

Z dalších nabídek lze provádět elementární operace. Jsou to především klasické platební příkazy, které využijeme při platbě běžných záležitostí, faktur a podobně. Dále pak sem patří souhlasy s inkasem, tedy situací, kdy je platba z našeho účtu vyvolána jiným účtem. Nabízí se také možnost příkazů k inkasu na jiný účet a velice užitečná věc, nazvaná Seznam příjemců. Jeho prostřednictvím můžeme ukládat subjekty, se kterými máme běžný platební styk, do virtuálního adresáře. Odpadá tak nutnost pokaždé ručně znovu zadávat dlouhé informace, jako jsou čísla jejich účtů, konstantní symboly a podobně.

Aplikace Servis24 funguje kromě toho jako vstupní brána k dalším službám banky. Zejména se jedná o různé typy úvěrů a pojištění. Výhodou je zde možnost mít "vše pod jednou střechou".

Všechny přehledy jsou rychlé a věcné, elektronické bankovnictví běží svižně a vykazuje minimum chyb. Aplikace České Spořitelny je sice pouze základní aplikací, avšak velmi kvalitní a pro "obyčejného člověka" snad nejpoužitelnější.

Komerční banka

http://www.koba.cz, http://www.mojebanka.cz

Mojebanka, tak se jmenuje internetová aplikace Komerční Banky. Ve srovnání se Servisem24 České Spořitelny je aplikace viditelně "těžkotonážní". K přihlašování se používá certifikát a striktně vyžadován je Internet Explorer (na rozdíl od S24, který funguje i s Mozillami). Aplikace běžící v rámci webového prohlížeče je rozdělena vertikálou na dvě části. V levém pruhu se nachází hlavní panel nabídek. Ty jsou rozbalovací, je možné vybrat jednu hlavní skupinu a v jejím rámci se pak rozhodneme pro konkrétní položku. Menu jsou aktivní a poměrně rychlá, bohužel někdy při jejich načítání dochází k potížím, především na pomalejším připojení.

Aplikace rozpoznává několik typů bankovních příkazů, přičemž práce s nimi je velmi jednoduchá. Každou operaci, kterou provedeme, musíme autorizovat pomocí certifikátu, jímž jsme se přihlásili, zde je vidět, že autoři na bezpečnost celé aplikace a jejího použití velmi dbali. Bohužel, nedostatkem tohoto jevu je zkomplikovaní práce s celým bankovnictvím. Přesto zůstává na poměrně kvalitní a použitelné úrovni.

Aplikace Mojebanka nemá adresář tak jako S24, avšak umožňuje vytvářet šablony příkazů. Ty pokrývají běžné operace, které provádíme často. Bohatá je též nabídka oznámení o změnách na účtu a provedených transakcích, stejně tak jako výpisy aktivity účtu. Ty jsou, subjektivně měřeno, dokonce na vyšší úrovni než u České Spořitelny.

Alternativou k systému Mojebanka je aplikace Profibanka. Ta je ukázkou klientského programu a používá se především tam, kde je třeba administrovat velké množství operací zároveň.

eBanka

http://www.ebanka.cz

eBanka, dříve Expandia Banka, byla prvním tuzemským bankovním ústavem, který zavedl internetové bankovnictví. K autorizacím transakcí používá zvláštní prvek. Takzvaný elektronický klíč, neboli kalkulačku. Je to velmi složitý generátor čísel, který s sebou nosíme jako klíč. V současné době se podle některých teoretiků jedná o systém zastaralý, avšak stále poskytuje velmi kvalitní a silné zabezpečení kombinované s vyšší mobilitou, než jaké dosáhneme u certifikátu (netřeba speciální hardware na straně PC). Nedostatkem tohoto řešení je nutnost, aby uživatel zadával množství čísel, četl je z displeje elektronického klíče a podobně zvyšuje to riziko chyby.

V horní části do tmava laděné aplikace si vybíráme účet a měnu, ve které je veden. Následuje lišta podobná jako u S24 s výběrem hlavních produktů a vertikála nabízející prostřednictvím vyskakujících (rychlejších) nabídek jednotlivé funkce bankovnictví asociované s aktuálně zvoleným účtem nebo službou.

Elektronickým bankovnictvím eBanky je možné řešit ohromné množství různých úloh, od jednoduchých přesunů peněz až po žádosti o úvěry. Každý nabízený produkt obsahuje jak popis, tak i aktivní možnosti (správu, žádosti).

Aplikace je neobyčejně stabilní a rychlá. Jediné, co komplikuje komfort jejího využití, je přítomnost autorizačního klíče, jinak se ovšem blíží k dokonalosti.

ČSOB

http://www.csob.cz

Československá Obchodní Banka nabízí také svou verzi elektronického bankovnictví. Přihlašování se děje buďto identifikačním číslem (jednoduchá verze), nebo pomocí čipové karty. Aplikace je poměrně jednoduchá, nabízí základní funkčnost, možnost ověřit zůstatek nebo zadat příkaz k úhradě, či ovládat inkaso. Pro složitější práci je taktéž k dispozici klientský program. Podle jejich uživatelů je banking ČSOB velmi stabilní a spolehlivý, problémy někdy vyvstávají, podobně jako u KB, při použití velmi pomalého připojení.

§§§§§


Mobilní bankovnictví v ČR I.

Čestmír Žák, Pavel Kreuziger

C04P0192

Jenom si vzpomeňte, kolikrát jste už spílali na otevírací dobu své banky? Kolikrát jste si nemohli najít čas na její návštěvu, protože když měli otevřeno, zrovna jste museli být v práci? Nebo jste nutně potřebovali něco zaplatit, nebyli jste si však jisti, jestli máte na účtu dostatek peněz a do nejbližší pobočky vaší banky bylo daleko? Právě pro vás jsou tu služby mobilního bankovnictví.

Asi si teď řeknete, že GSM banking není nic nového pod sluncem. To samozřejmě netvrdíme. Jen se domníváme, že průměrný Čech není v tomto směru k vlastní smůle ještě dostatečně informován. Nechceme vás jakkoliv podceňovat, ale přiznejme si, kdo z nás má v dnešní době dostatek času na srovnávání rozsáhlých nabídek služeb u jednotlivých bank? Proto se v následujících řádcích pokusíme alespoň o nástin této problematiky, abychom vám v ní co možná nejvíce usnadnili orientaci. Chtěli bychom vypracovat objektivní srovnání dostupných služeb spojených s mobilním bankovnictvím u našich operátorů. V globálu lze tvrdit, že dnes už jsou jejich možnosti značně vyrovnané, v některých oblastech se od sebe vůbec neliší. Nejvíce se Eurotel, Oskar a T-Mobile diferencují asi v kompatibilitě s jednotlivými peněžními ústavy. I přes mohutný boom m-commerce v posledních letech si některé naše banky zachovávají vůči této oblasti jistou skepsi a snaží se prosadit v jiné než mobilní oblasti. Předpokládáme však, že dříve nebo později budou i tyto finanční ústavy pravděpodobně nuceny ustoupit neustále se zvyšujícím nárokům svých klientů.

Každá banka má pro své zákazníky připraven vlastní balíček služeb, lišící se rozsahem nabídky, a v neposlední řadě též cenami účtovanými za jednotlivé transakce. V rámci konkurenčního boje o klienta musí být tento balíček co nejrozsáhlejší, a přitom co nejdostupnější běžnému uživateli.

Možnost ovládat peníze mobilní technikou je bezesporu pro mnohé z nás prvkem velmi ulehčujícím náš život. Šetří to čas (nemusíte stát věčnost ve frontě), nohy (uchráníte se každodenní docházky do banky), a má to ještě jednu nespornou výhodu: se svými penězi manipulujete pouze vy, žádný další lidský faktor zde nemůže selhat. Když na displeji svého mobilu uděláte překlep v čísle účtu nebo v nějakém jiném důležitém údaji, je to pouze a jenom vaše chyba. Zatímco když váš papírový příkaz k úhradě špatně opíše úředník v bance, plynou z toho jen zbytečné problémy a nedorozumění.

Všichni tři mobilní operátoři si mohou úspěšně konkurovat jak v oblasti klasického GSM bankingu, tak i bezhotovostních plateb přes mobil.

Nejvíce (7) bankovních domů zapojil do svého GSM bankingu operátor T-Mobile, na druhém místě figuruje Eurotel se šesti bankami a konečně Oskar aktuálně kooperuje právě s pěticí bank.

Eurotel

Eurotel GSM Banking

Služba Eurotel GSM Banking vám zaručí, že vaše banka je otevřena 24 hodin denně přímo ve vašem mobilu, navíc bez zbytečných front a nekonečného vyplňování formulářů. Pomocí aplikace nahrané na SIM kartě můžete odkudkoliv, dokonce i ze zahraničí, manipulovat s vašimi účty. Pokud vlastníte starší SIM kartu Eurotelu, budete ji muset nahradit SIM kartou SMART (SIM karta s GSM Bankingem a kapacitou 64 KB). Kartu vám ochotně vymění ve značkových prodejnách Eurotel, u vybraných dealerů, a lze o ni zažádat dokonce prostřednictvím elektronického formuláře. Zachování vašeho původního telefonního čísla je už dnes samozřejmostí. Výměna stojí 465 Kč včetně DPH. S každou novou aktivací SIM karty u Eurotelu (platí pro tarify i GO sady) získáváte Eurotel SIM SMART kartu automaticky.

Eurotel GSM Banking vám zajistí například:

Zjištění aktuálního zůstatku na vašich účtech

Zadávání platebních příkazů

Sledování historie účtu

Informace o úrokových sazbách a kursech měn

m-Platby slouží k jednoduššímu bezhotovostnímu styku zákazníků Eurotelu se smluvními partnery, mezi něž patří například síť pražských multikin. Uživatelé si díky nim mohou snadno rezervovat vstupenku prostřednictvím internetu, mobilního portálu Juice, služby Eurotel Asistent 1188 nebo informační linky kina, a posléze ji uhradit mobilním telefonem, aniž by u sebe museli mít hotovost.

Pokud jde o kina, Eurotel spolupracuje s multiplexy Palace Cinemas. Rezervaci vstupenek lze provést na internetových stránkách kina http://www.palacecinemas.cz, nebo přímo z mobilu prostřednictvím technologie WAP na mobilním portálu Juice (sekce Juice Nákupy). Zákazník si v rezervačním systému zvolí film, který chce zhlédnout, zadá také datum, počet vstupenek a umístění sedadel v sále. Ve chvíli, kdy dokončí selekci vstupenek a klikne na symbol m-Platby, vygeneruje systém kina 9místné rezervační číslo, doplněné o cenu. Účtovaná částka za vstupenku je o 10 Kč vyšší než při běžném nákupu v pokladně kina. Služba m-Platby není přístupná těm klientům, kteří užívají podnikový mobilní telefon, anebo tarifním zákazníkům, jejichž smlouva byla uzavřena před méně než třemi měsíci. Toto omezení platí také pro ty, kdo využívají partnerskou kartu Eurotel Tandem. Měsíční limit stanovený pro služby spojené s m-Platbami činí 1 000 Kč. Tarifní zákazníci Eurotelu obdrží vždy patřičnou fakturaci formou speciálního účtu za služby m-Plateb.

Eurotel SIM karta SMART (kapacita 64 KB), představená zákazníkům Eurotelu v polovině loňského roku, přináší zdokonalenou verzi Eurotel GSM bankingu a další unikátní SIM aplikace "Personal SMS" a "PIN Manažer". Vedle všech konvenčních hlasových, datových a multimediálních služeb přinášejí SIM karty SMART především pohodlnější ovládání bankovních účtů až u 15 bankovních ústavů. Díky funkci uložení až 3 vzorových příkazů pro rychlejší a pohodlnější zadávání opakovaných příkazů, nebo možnosti opakované kontroly příkazu před jeho odesláním, se práce s GSM bankingem Eurotelu ještě více usnadňuje. Jako novum uvedl před časem Eurotel také volbu uložení až 3 potvrzujících zpráv z banky do zvláštního archivu, nebo případně jejich zaslání na jiný mobilní telefon. Nová SIM karta SMART nabízí navíc 250 míst v telefonním seznamu.

PIN manažer vytváří schránku pro ukládání bezpečnostních kódů na vaší SIM kartě. Vzniká tak možnost uložení až 15 údajů, jako kupříkladu PINů kreditních karet, rodných čísel, čísel účtů, přístupových hesel, atd. Přístup k těmto citlivým datům chrání PIN, který si smí klient volit podle vlastních požadavků. Používání PIN manažeru je zpoplatněno jednorázovou sazbou 50 Kč bez DPH.

Personal SMS umožňuje odesílat a přijímat SMS zprávy chráněné specifickým PIN kódem. Jiná osoba, nedisponující znalostí tohoto kódu, má k Personal SMS odepřen přístup. Jako jedinou podmínku pro tuto službu uvádí Eurotel její aktivaci na stranách odesílatele i příjemce. Pokud SIM karta příjemce Personal SMS nepodporuje, bude tato zpráva převedena na standardní SMS zprávu. Pokročilá SIM aplikace zvládá i vytvoření utajeného seznamu telefonních čísel. Přijímání Personal SMS zpráv je poté možné od všech čísel s aktivovanou službou, či pouze z utajeného telefonního seznamu. Užívání služby Personal SMS stojí 50 Kč bez DPH, odeslání Personal SMS je o korunu dražší, než standardní poplatek za SMS dle tarifu.

Unikátní S@T prohlížeč zajišťuje zákazníkům snadnější přístup k e-mailům, obrázkovým SMS, tapetám na displeje mobilů, vyzváněcím tónům, nebo k oblíbeným hrám. Výběrem položky "Eurotel MobileMedia" v menu SIM karty SMART zahájí činnost SIM Toolkit prohlížeč S@T. Tato aplikace přistupuje ke službám přidruženým k Eurotel Mobile Media za přispění technologie SIM Toolkit. Položky, jež zákazníci naleznou v základním menu vedle aplikací spojených s bankovnictvím, se podobají struktuře Eurotel Mobile Media menu prostřednictvím WAPu.

Eurotel Kombi karta v sobě kombinuje dvě telefonní čísla označená písmeny A a B. Obě fungují a jsou fakturována nezávisle na sobě. Příslušenství SIM karty, jako 180položkový telefonní seznam a místo k archivování SMS, čítající 10 zpráv, lze přiřadit k oběma číslům společně. Přepínat mezi oběma čísly je možno pomocí položky Eurotel Kombi, umístěné v menu telefonu na konci. Při přihlašování do mobilní sítě rozeznává telefon linky A a B pomocí čísla, jež doplníte za vámi užívaný PIN kód. Jestliže přidáte za PIN číslo 1, přidruží se telefon k číslu A (v menu karty Eurotel Kombi označeno jako "Osobní číslo"). Připojením číslice 2 k PINu se obdobně ohlásíte na číslo B, neboli "Pracovní číslo". GSM Banking je možno využívat z Osobního čísla na Kombi kartě. Pokud jste již Eurotel GSM Banking praktikovali na své dřívější SIM kartě, musíte z bezpečnostních příčin tuto službu opětovně oživit v příslušném bankovním ústavu pro novou Kombi kartu.

Partnerské banky Eurotel GSM Banking:

Česká spořitelna, a. s.

GE Capital Bank, a. s.

eBanka, a. s.

Raiffeisen Bank, a. s.

ČSOB, a. s.

Živnostenská banka

Možná si pamatujete, že Union banka měla ještě před svým krachem uzavřenou smlouvu s Eurotelem o poskytování služeb GSM bankingu. Klienti zkrachovalé banky pak patrně museli přejít k bance jiné. Eurotel myslel při vytváření svého systému mobilního bankovnictví i na tuto eventualitu. Proto umožňuje SIM karta SMART obsluhovat účty až u 15 bank najednou. Pokud změníte banku, není nic jednoduššího než původní bankovní aplikaci nahradit aktuálně žádanou verzí a starou variantu ze SIM karty jednoduše vymazat. K aktivaci nové verze pak stačí, když banku požádáte o zaslání příslušné aktivační SMS.

T-Mobile

T-Mobile GSM Banking

Služba T-Mobile GSM Banking umožňuje získávat kdykoli, snadno, rychle a bezpečně nejrůznější informace o vašem účtu, provádět běžné bankovní transakce a využívat při tom kvanta dalších služeb. Množství poskytovaných služeb se může lišit podle zvolené banky. V současnosti zvládá službu T-Mobile GSM Banking celkem 7 bank. Veškeré operace má uživatel možnost provádět kdekoliv a kdykoliv prostřednictvím mobilu bez nutnosti fyzické přítomosti v bance. Samotné ovládání je koncipováno velmi jednoduše a staví na technologii SIM Toolkit. Služby GSM Bankingu mohou využívat nejen uživatelé standardních tarifů T-Mobile, ale i majitelé předplacené karty T-Mobile Twist. Bezpečnost aplikace zaručuje mimo jiné vysoce účinný stupeň šifrování SMS zpráv používaných při zasílání požadavků bance. Zpráva SMS určená pro banku je šifrována Triple DES algoritmem bankovní aplikace a následně je ještě zakódována provozem v síti GSM. Zákazníci T-Mobilu mají možnost aktualizovat bankovní aplikaci zavoláním na bezplatnou linku 5610, kde stačí provést volbu banky a aplikace, načež do 15 minut proběhne automatický upgrade softwaru na SIM kartě. Aktualizovat lze pouze zastaralé aplikace bank, které již máte v mobilu uloženy, za jednu realizovanou aktualizaci zaplatíte 20 Kč bez DPH. Pokud si stále nedokážete práci s GSM bankovnictvím dostatečně živě představit, připravil pro vás T-Mobile na svých internetových stránkách (www.t-mobile.cz/gsmbanking) interaktivní demoverzi služby ve formátu Macromedia Flash Player (určeno pro verze programu 4.0 či vyšší).

T-Mobile m-Platba

T-Mobile donedávna nabízel svým zákazníkům mimo běžné sady služeb navíc ještě nákup nápojů ve specializovaných automatech Coca Cola a bezhotovostní placení myčky u společnosti ARAL. Jednalo se však spíše o demonstraci technologie než o praktickou a často využívanou službu, proto se T-Mobile v únoru rozhodl, že ji zruší.

Služba T-Mobile m-Platba vám umožní nakupovat různé zboží a služby u obchodníků na internetu a WAPu. Služba je přístupná pro tarifní zákazníky i pro Twist zákazníky.

Pokud jste tarifní zákazník, částka za zboží nebo službu je vám následně zúčtována v pravidelném Vyúčtování služeb T-Mobilu. Pokud používáte předplacenou kartu Twist částka za zboží či službu je vám odečtena z vašeho Twist kreditu.

K realizaci m-Plateb stačí provést registraci do portálu T-Zones, ve svém profilu povolit jejich používání a nastavit si denní limit čerpání peněz prostřednictvím m-Plateb, tak aby nemohlo dojít ke zneužití. Provedené transakce se uchovávají v databázi na portálu T-Zones a v případě zájmu do nich smíte pro kontrolu nahlédnout.

K výhodám tohoto systému patří realizace platby v reálném čase, bezpečnost převodu finančních prostředků, jednoduchost celého procesu. Konkrétní návod na používání m-Plateb získáte na homepagi T-Mobilu nebo vždy u konkrétního platebního místa, kde lze m-Platby využít.

S T-Mobile GSM Banking smíte přímo z mobilního telefonu provádět například tyto bankovní operace:

Zjištění aktuálního zůstatku na účtu

Historie účtu

Zadání jednorázového nebo trvalého platebního příkazu

Zřízení termínovaného vkladu

Získávání aktuálních informací o úrokových sazbách a měnových kursech

T-Mobile Universal SIM je pokročilým typem SIM karty s dvojnásobnou kapacitou paměti oproti kartám předchozí generace. Prostor o velikosti 64 KB nabízí paměť na 250 telefonních čísel (běžně 200) a 15 SMS zpráv (běžně 10). Potěší rovněž podpora hned dvou bank na jedné Universal SIM kartě, přičemž platí, že pouze Universal SIM karta od T-Mobilu má menu specificky oddělené pro každou banku zvlášť. Software pro jednotlivé banky lze na SIM kartě libovolně měnit dle aktuálního přání zákazníka. Universal SIM karta svými možnostmi nahrazuje všechny dosavadní typy SIM karet od T-Mobilu Navigator, Multibanking Navigator, Profi SIM. Universal SIM podporuje uložení všech služeb na jedné SIM kartě lze

tak například používat služby T-Mobile Locator

i T-Mobile GSM banking najednou.

V případě nové aktivace tarifu společnosti

T-Mobile zaplatíte za Universal SIM pouze běžnou cenu dle příslušného ceníku aktivací. Universal SIM se dostává do prodeje poznenáhlu, v závislosti na doprodávání zásob stávajících SIM karet. U předplacených sad Twist obsahujících starší typy karet platí totéž; SIM karty starší generace v sadách operátor postupně nahradí Universal SIM. Pokud jste již vlastníkem některé ze starších typů SIM karet od společnosti T-Mobile, můžete požádat o výměnu vaší stávající SIM karty za Universal SIM, za tento úkon vám ovšem bude účtována částka 400 Kč bez DPH.

Partnerské banky T-Mobile GSM Banking:

eBanka

ČSOB

Poštovní Spořitelna

GE Capital Bank

Česká Spořitelna

Živnostenská Banka

HVB Bank


Mobilní bankovnictví v ČR II.

Oskar

M-Banka

Díky službě M-Banka dokážete bezpečně a přitom pohodlně pečovat o svůj bankovní účet přímo z menu mobilního telefonu. Aby bylo možno M-Banku používat, je potřeba nejprve provést aktivaci služby. Aktivací rozumíme pomyslné propojení vaší karty SIM Plus s příslušným bankovním účtem, resp. bankovními účty, a to u těch bank, jež Oskarovu službu M-Banka podporují.

Oskarovu kartu SIM Plus získáte v síti Oskarových prodejen, objednáním přes OskarKontakt linku (800/777 777) nebo v internetové samoobsluze na homepagi Oskara. Cena aktivace SIM Plus karty činí 347,70 Kč.

Jakmile máte připravenu SIM Plus kartu, navštivte některou z partnerských bank projektu M-Banka, v níž máte založen účet, kde za vás rádi vyřídí všechny potřebné formality. S aktivací bankovních položek v menu přístroje a manipulaci s nimi vám rádi poradí tamtéž. Úspěšné provedení všech operací avizuje SMS zpráva od operátora. Konkrétní postupy se navíc u jednotlivých bank mírně liší, proto si vyžádejte potřebné informace přímo u konkrétní pobočky banky, u níž hodláte M-Banku provozovat. Používání: v menu mobilního telefonu naleznete položku M-Banka, zadáte váš MPIN kód a podle instrukcí, jež jste obdrželi od vaší banky, zadáte váš příkaz. Každý požadavek na transakci je do banky odeslán ve formě zašifrované SMS zprávy, již je schopna dekódovat jedině vaše banka. Chcete-li poslat bance další požadavek, musíte celý postup zopakovat, samozřejmě včetně zadání MPINu. Toto opatření má za úkol zdokonalit ochranu před zneužitím.

Oskarovu M-Banku můžete využívat prakticky se všemi dnes dostupnými mobilními telefony. Výjimku tvoří pouze mobilní telefony značky Bosch a mobil Siemens S40 (rovněž vycházející z dílny Bosche), neboť tyto přístroje nejsou podle bodu 1.6 Přílohy č. 5 ke Všeobecným podmínkám technicky způsobilé k užívaní Oskarových služeb M-Banka a M-Platby.

M-Platby

dokážou dobít kredit na vaší Oskartě, zaplatit účet za volání, provést platbu předem za Oskarovy služby nebo navýšit Volací zálohu pomocí vašeho mobilního telefonu a Oskarovy karty SIM Plus. Úhrada se provádí přes bankovní účet, nebo platební kartou EuroCard/MasterCard, Maestro, VISA, VISA Electron či American Express, vydanou jednou z podporovaných bank. Pokud budete chtít používat službu M-Platby a platit platební kartou, je nezbytné zadat do mobilního telefonu informace o vaší platební kartě její číslo, platnost a kontrolní kód CVV. Tyto údaje jsou na kartě SIM Plus uloženy zcela bezpečně, tak aby je nikdo nemohl vyvolat a následně zneužít. Vložené údaje smíte navíc kdykoli vymazat.

Některé podmínky používání služby M-Platby:

Jednotlivá platba nesmí přesáhnout hranici 999 999 Kč.

Dobití Oskarty částkou 200 Kč neprodlužuje platnost kreditu. Oskartu nelze nabít na vyšší částku než 10 000 Kč.

Platba faktury za služby musí mít vyšší hodnotu než 100 Kč, volací záloha musí být navýšena nejméně o 500 Kč.

Partnerské banky podporující M-Platby prostřednictvím bankovního účtu:

GE Capital Bank

Česká Spořitelna

ČSOB

Partnerské banky podporující M-Platby přes platební karty:

Komerční banka

eBanka

Volksbank CZ

M-Platby je možno rovněž využívat platebními kartami společností:

Credit nákupní úvěrová karta YES

Česká pojišťovna úvěrové karty ČP a kreditní karty ČP

Partnerské banky podporující Oskarovu M-Banku

Česká Spořitelna

ČSOB

eBanka

GE Capital Bank

Poštovní Spořitelna

Výhody a nevýhody mobilního bankovnictví

Výhody:

Vaše banka je přístupná odkudkoli, v kteroukoli denní dobu. Nemusíte stát dlouhé fronty u přepážek, omezovat se otevíracími hodinami banky. Provedení běžné transakce je s GSM bankingem otázkou několika málo vteřin.

Pokud je služba dobře zabezpečena, minimalizuje se riziko falzifikace nebo podvodu na minimum.

Nemusíte s sebou nosit velké množství hotových peněz, tento fakt pochopitelně hraje roli i v tak vypjatých situacích, jako je přepadení nebo krádež.

Placení mobilem je díky několikanásobnému zabezpečení přístupovými kódy mnohem bezpečnější než platba kartou.

Na některých transakcích lze i solidně ušetřit, informace o konkrétních poplatcích vám rádi poskytnou na příslušné infolince nebo přímo v nejbližší pobočce vaší banky.

I v případě, kdy dojde ke ztrátě mobilu, nemá zloděj příliš šancí na odhalení potřebných kódů.

Informace o provedených platbách se ukládají na SIM kartu uživatele, při nekompetentním zacházení s finančními prostředky na vašem účtu tedy za vzniklou újmu odpovídá banka, neboť lze lehce stanovit, že k padělané platbě z vaší strany nedošlo.

SIM karta uvnitř vašeho mobilu je nesporně odolnější vůči vnějším vlivům než klasická kreditní karta.

Nevýhody:

GSM banking nelze využívat v místech, která nejsou pokryta signálem vašeho operátora. Dalším bariérou může být výdrž baterie telefonu když se vám vybije, nedostanete se dočasně ke svým penězům.

Technicky méně zdatným osobám může zpočátku činit jisté potíže manipulace s aplikací GSM bankingu.

Kontakty

Podrobnější informace o službách vašeho mobilního operátora hledejte na jeho internetových stránkách nebo na příslušné infolince.

Oskar (http://www.oskarmobil.cz)

Infolinka:

800/777 777 pro nové zákazníky Oskara

800/777 700 pro firemní zákazníky

800/770 077 pro stávající zákazníky

T-Mobile (http://www.t-mobile.cz)

Infolinka:

603/603 603 pro volající z ostatních sítí

4603 pro zákazníky T-Mobile

603/604 604 nebo 4604 pro anglicky mluvící zákazníky

Eurotel (http://www.eurotel.cz)

Infolinka:

800/330 011 pro volající z ostatních sítí

*11 pro tarifní zákazníky Eurotelu

*88 pro klienty s předplacenou službou GO

Kontakty na bankovní domy provozující GSM banking v České republice:

Česká spořitelna, a. s.(http://www.csas.cz)800/207 207

GE Capital Bank, a. s.(http://www.gecb.cz)800/103 060

eBanka, a. s.(http.//www.ebanka.cz)800/124 100

Raiffeisen Bank, a. s.(http://www.raiffeisenbank. cz) 800/900 900

ČSOB, a.s.(http://www. csob. cz) 800/110 808

Živnostenská banka(http://www.zivnobanka.cz)800/122 412

Poštovní spořitelna (http://www.postovnisporitelna.cz)800/210 210

HVB Bank (http://www.hvb.cz)800/100 012

Tipy pro bezpečnost

Nesdělujte nikomu své přístupové kódy, nepište si je na papírek do peněženky ani jinak písemně nezaznamenávejte.

Vyvarujte se manipulaci s mobilním bankovnictvím v přítomnosti cizích nedůvěryhodných osob.

Dbejte všech bezpečnostních opatření uvedených v prospektech, jež jste dostali při uzavírání příslušné smlouvy.

Malý slovníček pojmů

Telebanking

Služba pracuje tak, že zavoláte na speciální telefonní číslo, kde se vám ozve automat s hlasovými pokyny. V ovládacím menu se pohybujete za použití číselných kláves na svém telefonu (volat můžete samozřejmě jak z mobilu, tak i z pevné linky). Celý systém funguje podobně, jako když voláte na infolinku operátora, nemusíte se v žádném případě bát jeho přílišné komplikovanosti.

GSM bankovnictví

Tento pojem lze charakterizovat jako možnosti ovládání bankovního účtu prostřednictvím GSM mobilního telefonu. Podle způsobu komunikace mobilu s bankou jej dělíme na tři hlavní proudy:

1. Většina bankovních aplikací využívá ke svému běhu a kódování zpráv spolehlivý SIM Toolkit. Ten funguje tak, že banka na vaši SIM kartu nahraje aplikaci, která se objeví jako další položka v menu. Přístup k transakcím chrání kód BPIN.

2. Starší technologie (někdy nazývána SMS banking) nabízí ovládání účtu pomocí speciálně formátovaných SMS zpráv s teoreticky menší garancí bezpečnosti. Tato skutečnost ale nemusí být nutně pravdivá, neboť některé bankovní domy dávají svým klientům k dispozici autorizační kalkulátor, při jehož aplikaci se bezpečnost rapidně zvyšuje.

3. Existuje i varianta GSM bankingu přístupná prostřednictvím technologie WAP, která používá k autorizaci speciální klíč.

CVV

Ochranný prvek některých platebních karet. Je tvořen poslední trojicí čísel u podpisového pruhu na zadní straně karty. Není např. u karet Maestro, Visa Electron a American Express.

Účtování služeb

Při využívání GSM Bankingu operátoři účtují pouze odeslané SMS zprávy, nezbytné pro vaši vzájemnou komunikaci s bankou. Ceny za SMS zprávy se řídí platnými ceníky provozovatelů GSM sítí. Další poplatky za jednotlivé operace si nárokují přímo bankovní domy, pro zjištění cen budete muset kontaktovat některou pobočku vaší banky.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony

Tomáš  Varoščák, TestCentrum IDG

C04P0190

V dubnové nabídce se můžete seznámit  s francouzským Alcatelem OT 332 určeným pro méně náročné uživatele,  dále s jedním zástupcem středního segmentu od korejské společnosti  LG a s nástupcem velmi populárního, a co do funkcí téměř dokonalého  Sony Ericssonu T630...

Alcatel OT 332

Francouzský Alcatel patří  mezi tradiční výrobce low-endových telefonů, a nutno dodat, že  v tomto segmentu sklízí slušné úspěchy. Nejnovější model s označením  OT 332 patří mezi nejlevnější telefony a prodává se za necelé  čtyři tisíce korun. Za tuto cenu nabízí malé rozměry, nízkou  hmotnost a klasický design modelů 511, 512 a 331. Proti dvěma  zástupcům vyšší třídy však nenabízí hliníkové šasi, ale je celý  plastový až na klávesy, které jsou z poměrně měkké gumy. Ovládání  je již tradičně svěřeno dvousměrnému joysticku a dvěma klávesám.  Displej tohoto modelu je oproti předchůdci s označením OT 331  barevný a při rozměrech 26 x 17 mm má rozlišení 96 x 65 obr.  bodů a zvládá zobrazit až 4 096 barev.

Vzhledem k ceně telefonu  lze ještě jeho nedostatky tolerovat, jinak ale patří mezi nejhorší  barevné displeje na trhu.

Co se týče vnitřní výbavy, je Alcatel  OT 332 určen zásadně pro nenáročné uživatele. Má sice vícepoložkový  adresář, paměť pro 30 SMS zpráv, budík, kalkulačku, konvertor  měn a jednu hru, ale to je v době, kdy konkurenční low-endy ve  výbavě dohánějí střední třídu, málo. Ze základních funkcí, které  telefonu úplně chybí, lze jmenovat multimediální zprávy, podporu  paketového přenosu dat GPRS či jakoukoli možnost datové výměny  s PC. Je sice pravda, že ti nejméně nároční uživatelé si často  vystačí s SMS zprávami a voláním, ale mělo by být patrné, že  Alcatelu OT 332 chybí některé funkce, které konkurence v podobné  ceně u svých modelů nabízí.

Sony Ericsson T630

Pokud patříte  mezi konzervativní uživatele, kteří preferují telefony s bohatou  funkční výbavou, pak je vaším favoritem zřejmě společnost Sony  Ericsson a její model T610. Ten se v minulých týdnech dočkal  nástupce, i když popravdě řečeno T630 představuje spíše drobný  face-lift než opravdové inovace. Nejvýraznější změny se totiž  dotýkají designu, drobné novinky ale objevíte i "uvnitř" přístroje.

Hned  na první pohled je jasné, že u telefonu, proporčně i hmotnostně  téměř identického s předchozím modelem, došlo ke změně u klávesnice.  Ta je jednolitá a netvoří ji jednotlivá tlačítka. Změna se sice  nemusí každému líbit, ale klávesy se snáze mačkají a jsou i lépe  vidět ve tmě. Další novinku představuje displej. Ten má sice  stejné rozměry, rozlišení i počet barev, ale je aktivní. To znamená  nejen kvalitnější, ale i lépe čitelný na světle.

Jak už jsme  naznačili, uvnitř telefonu příliš změn nehledejte. Model T610  totiž představuje jeden z nejlépe funkčně vybavených telefonů  na trhu, a tak už není příliš prostoru pro zlepšení. T630 tak  přináší jen vyšší rozlišení fotoaparátu (jde ale pouze o digitální  zvětšení z rozlišení 352 x 288) a rychlejší překreslování displeje  při focení. Inovace se bohužel nedotkly oblastí, které majitele  telefonů T68i a T610 trápily nejvíce, totiž zbytečných stisků  kláves při odesílání SMS zpráv a nedostatečných informací o volání  z předešlých dnů. Stejná zůstala i sdílená paměť telefonu.

LG  G5300i

Po high-endovém G7100 se tentokráte podíváme na produkt  korejského LG ze středního segmentu trhu. Model G5300i vypadá  na první pohled poměrně sympaticky, a jeho konzervativní design  narušují pouze diody pod klávesnicí (identický způsob podsvícení  jako u Nokie 8310) a na boku přístroje. Displej s rozlišením  128 x 160 obr. bodů, schopný zobrazit až 65 000 barev, patří  mezi nejkvalitnější v tomto segmentu a jeho přednosti jsou patrné  také díky barevnosti tapet a celého menu. Ovládání telefonu je  vcelku příjemné, a to především díky konfiguraci kláves a materiálu,  z něhož jsou vyrobeny.

Funkční výbava je co do průměru středního  segmentu spíše slabší a odpovídá asijským standardům. Výrobce  kladl důraz zejména na vícepoložkový seznam, multimediální zprávy  a Javu, manažerským funkcím již tolik pozornosti nevěnoval. Mobilní  telefon sice nabízí kalkulačku, převodník jednotek a jednodušší  diář, chybí mu ale infračervený port, mailový klient a jiné vymoženosti  dnešních telefonů. Rozhodně největší není ani uživatelská paměť  s kapacitou 1 MB. Plusem tohoto přístroje je stejně jako u modelu  G7100 možnost odesílání SMS zpráv více příjemcům a přítomnost  sériového datového kabelu v základní výbavě. S ním, s aplikacemi  na CD a s technologií GPRS ve třídě 10, můžete snadno připojit  své PC k internetu.

§§§§§


Zasíťujte svá pécéčka

Hynek Vácha

C04P0189

Mít doma více počítačů již není nijak  neobvyklý jev. Dalším počítačem v domácnosti se pak velmi často  stává notebook (třeba i pracovní), ale může to klidně být i další  stolní počítač. A jako naschvál se pak data, která potřebujete,  nacházejí zrovna na tom druhém počítači. Zpočátku to nejspíš  budete řešit tím, že najdete staré diskety nebo pořídíte přenosný  flash drive, a s jednotlivými soubory pak budete různě pobíhat  po bytě. Za celkem krátkou dobu s přibývajícím počtem souborů,  které takto budete muset sesynchronizovat se vám tento způsob  bude čím dál tím více zajídat. Nakonec se rozhodnete, že to takhle  dál nejde a začnete přemýšlet, jak počítače propojit. Mezi nejlepší  řešení patří rozhodně postavení sítě, protože tu budete moci  případně dál rozšiřovat (na rozdíl od řešení postavených na technologii  USB nebo FireWire). K dispozici pak máte dvě varianty vytvořit  "drátěnou" síť, či využít bezdrátové řešení. Co se přenosové  rychlosti a bezpečnosti týče, jasně vítězí první uvedená varianta,  ale její instalace může být velice komplikovaná, protože často  potřebujeme propojit počítače, které jsou umístěny skoro na opačné  straně bytu. Pak nás čeká spousta práce s vymýšlením, kudy nejlépe  kabel provést, a nakonec neméně práce s vlastní realizací. Pokud  si tyto komplikace chcete odpustit, pak pro vás může být bezdrátová  síť optimálním řešením. Zde totiž stačí nainstalovat komponenty  do počítačů, případně pořídit bezdrátový hub a nakonec již jen  všechny systémy nakonfigurovat.

Zatímco notebooky jsou dnes  vlastně již standardně vybaveny Wi-Fi technologií, u stolních  počítačů tomu tak není. Zde musíme sáhnout po doplňkové kartě.  Příkladem může být právě tato karta z produkce Asusu. Její hardwarová  instalace je stejná jako u jakékoli jiné PCI karty, takže ji  zvládne každý, kdo má s "železem" v počítači alespoň minimální  zkušenosti. Stejně jednoduchá je instalace potřebných ovladačů  a ovládací utility z dodaného CD. Novější operační systémy kartu  bez problémů najdou a z vloženého média správně přiřadí ovladač.  Po vložení CD do počítače se také spustí utilita, která vám umožní  velmi jednoduše nainstalovat program pro ovládání jednotlivých  nastavení karty. Po jeho instalaci budete vyzváni k restartu  počítače a pak se již budete moci pustit do nastavení připojení.  Ani zde nečekejte žádné komplikované rozhraní. Základem jsou  tři tlačítka, pod kterými najdete informace o vašem počítači  a o připojené síti, budete moci provést vlastní konfiguraci nebo  vyhledat všechny bezdrátové sítě dostupné ve vašem okolí. Zařízení  umí pracovat v Infrastructure i Ad Hoc modu a svá data můžete  zabezpečit pomocí 64nebo 128bitového WEP kryptování.

Chcete-li  se sítí propojit pouze v rámci bytu, rodinného domu nebo kanceláře,  bude vám s největší pravděpodobností stačit dodávaná anténka.  Wi-Fi sítě se ale často používají i pro přístup na internet nebo  pro propojení jednotlivých domů. Pak s výhodou využijeme to,  že standardní anténa není namontovaná napevno, ale přes konektor,  jenž pak použijeme pro připojení nějaké výkonnější (směrové)  antény.

ASUS WL-138g WiFi PCI

Cena vč. DPH: 2 010 Kč K recenzi poskytla firma:  Joyce ČR, s. r. o.

http://www.joyce.cz

§§§§§


MDA podruhé

Tomáš Jirásko

C04P0186

Komunikátor  T-Mobile MDA II o rozměrech 70 x 130 x 18 mm, a hmotnosti 180  g je specifický přístroj, pro jehož pořízení se nerozhodnete  proto, že hezky vypadá, nebo se s ním skvěle telefonuje. Jako  ideální kombinace se jeví spojit možnosti PDA s funkcemi telefonu  a ničím jiným MDA II ani není, jak napovídá i jeho vzhled. Pokud  vám totiž MDA II připomíná hápéčkovské iPAQy, je to tím, že výroba  probíhá pod taktovkou společnosti HTC, která je ODM výrobcem  pro HP.

MDA II je osazeno 400MHz procesorem Intel XScale PXA263,  s integrovanou 32MB StrataFlash ROM, která ve výsledku nabídne  přes 14 MB prostoru pro uložení "strategických" dat. Tato paměť  i když umožňuje přepis je totiž na rozdíl od standardní RAM permanentní,  a data neztratíte ani při naprostém vybití přístroje. Ten je  mimochodem napájen 1 200mAh Li-Pol baterií, kterou jistí pro  případ úplného vybití ještě "nouzová", s níž v poklidu uložíte  veškerá data, a s vypnutým PDA pak dojdete ke zdroji elektrické  energie. Velikost klasické RAM je 128 MB, a použitý TFT displej  (65 536 barev, 240 x 320 bodů) patří mezi nejlepší u Pocket PC.  Celkový výkon řadí tento model mezi střední technologický proud  žádná vášeň, ale ani zklamání. Vše běhá na operačním systému  Windows Mobile for Pocket PC Phone Edition. Pro rozšíření je  k dispozici SD slot ve specifikaci SDIO. Samozřejmostí je mikrofon,  IrDA, i 2,5mm jack pro sluchátka, k němuž je dodávána (prachbídná)  redukce. Integrován je fotoaparát s VGA rozlišením (na MMS dostačující)  a technologie Bluetooth, jejíž implementace nám však úplně "nepadla  do noty". Naši nevoli způsobil použitý bluetoothový "manažer  z Redmondu", kdy Microsoft snad aby nezatěžoval uživatele znepřístupnil  volby nastavení. Takový postup je pochopitelný a někdy i nutný  u zařízení pro široké masy, ale ne u přístroje, jejž si přece  jenom pořizují zájemci, kteří jsou v naprosté většině znalí věci,  nebo kterým parametry připojení nastavuje správce IT. Takže se  s ním připojíte, odpojíte, spárujete, a toť vše. Bohužel i právě  kvůli tomu se mohou vyskytnout problémy v okamžiku, kdy používáte  MDA II jako modem. Nastavení si vyžaduje určité specifické kroky,  a řadě uživatelů se nemusí podařit. Navíc při pokusu o synchronizaci  s desktopem se odmítalo MDA II propojit, neboť nalezlo jiný synchronizační  profil u mého PocketLooxe, a tvrdě se jej dožadovalo. Vše se  sice vyřešilo odinstalací profilu PocketLooxe ze spárovaných  zařízení, ale... Zajímavé bylo, že se tento problém neopakoval  ve spojitosti s notebookem.

Pokud se rozhodnete s MDA II telefonovat,  první pocity z toho, že máte na uchu jakousi placku, brzy zmizí,  a není to ani tak nepohodlné, jak se na první pohled zdá. Ani  způsob vytáčení či hledání čísel v Kontaktech není nijak frustrující,  a při použití stylusu je naprosto jednoduchý. Síla MDA však je  přece jenom v jeho práci s e-mailem a SMS/MMS, kdy naplno doceníte  komfort, který poskytuje velký displej a ovládání stylusem. Veškerá  správa je přehledně sjednocena do složky Inbox, pracuje s POP3,  IMAP4, SMTP i SSL. Při stahování e-mailů lze zvolit klasicky  zda stáhnout ze serveru pouze hlavičky, nebo celé zprávy. Odesílané  e-maily nejsou znakově omezeny, a lze k nim samozřejmě připojit  přílohu.

Udávaná doba výdrže v pohotovostním režimu je 230 hodin  a doba hovoru 120 minut. To jsou jistě zajímavá čísla, ale pokud  MDA II používáte pro běžnou denní agendu, počítejte s tím, že  musíte přístroj nabíjet den co den. Vždy jsme se totiž při práci  dostali minimálně přes 50 % vyčerpání baterie, a s tím si jistě  nikdo netroufne čelit nástrahám zítřka. Naším očekáváním a požadavkem  však bylo, aby MDA II ustálo agendu našeho běžného dne, a tomu  vyhovělo. MDA II je triband (900/1800/1900) podporující GPRS  třídy 8 a 10 (4+1 a 3+2 timesloty), mezi nimiž lze přepínat.  Oproti svému předchůdci podporuje i SIM Toolkit, a mezi vyzváněními  nalezneme i vibrační.

U MDA II výrobce vychytal mouchy předcházejícího  přístroje, a při jeho návrhu byly vzaty v úvahu připomínky uživatelů  kritizující původní MDA. Po technické i výkonnostní stránce jde  o vyvážený model, nečekaně nabízející velice kvalitní displej.  Dodávaný software (např. GPRS monitor, Správce SIM, Album) pokryje  veškeré základní požadavky na time-management, správu elektronické  pošty, SMS/MMS, i internetové připojení, včetně integrované VPN.  Celková koncepce a výsledný produkt splnily naše požadavky na  PDA/komunikátor, který má ulehčit náš pracovní den na cestách,  a po zvážení všech pro i proti jsme se rozhodli udělit MDA II  ocenění PC WORLD Top Produkt.

T-Mobile MDA II

Cena vč. DPH:  20 999 Kč (15 999 Kč dotovaná)

K recenzi poskytla firma: T-Mobile  Czech

Republic, a. s.

http://www.t-mobile.cz

§§§§§


Eurotel Jukebox

Tomáš Jirásko

Eurotel představil ojedinělou službu Eurotel Jukebox, jež umožňuje stahovat a poslouchat hudbu pomocí mobilního telefonu. Aby vše fungovalo, musíte si stáhnout stejnojmennou aplikaci, která je dispozici pro OS MS Windows Mobile a Symbian 6 a 7. Mezi Eurotelem podporované telefony patří Nokia 3650, 6600, 7650, N-Gage, Sony Ericsson P800, P900 a DataPhone II. Prográmek zabere v Nokii 7650 712 KB, a stáhnout jej lze přímo z WAPu Eurotelu, Autorem je společnost Chaoticom, která vyvinula vlastní kompresní formát KOZ, kdy velikost 4-5 minutové skladby je okolo 800 KB. Rychlost stahování je závislá na GPRS, v reálu by se jedna sekunda písně stahovala jednu sekundu. I když se na tiskové konferenci z vyjádření poskytovatele této služby i dodavatelů skladeb mohlo zdát, že jsou v podstatě misionáři šířící kvalitní hudbu mezi posluchače, je skutečnost trochu jiná. Ne že by nabízené songy nebyly dobré, ale Jukebox bohužel kopíruje stav fonografického průmyslu, jímž je přemrštěná cena. A zde nejsou odpovědni pouze hudební vydavatelé, na jejichž ceny musel někdo přistoupit jenže co bychom neudělali proto, abychom byli první, že. A tak cena jednotlivých skladeb je 40,54 nebo 57,97 Kč vč. DPH bůhsuď, dle jakého klíče jsou skladby do cenových skupin tříděny. Stažené skladby lze na počítači uložit, ale ne přehrát. Hudba je rovněž vázána na SIM kartu, takže pokud není v mobilu ta, na kterou je soubor registrován, neuslyšíte zhola nic. Je tedy jedno, v jakém mobilu soubor máte, ale musí tam být zároveň i ta " pravá jediná" SIM karta. Což v okamžiku, kdy zákazník "vyklopí" Eurotelu peníze za hudbu, a mnohdy i za datový přenos (nemá-li paušál), není zrovna výhodné. V případě Jukeboxu jde jistě o technologicky zajímavou záležitost, ale při pomalosti GPRS, kdy vše je "podpořeno" cenou, si "doufám" na úspěch takové služby hodně dlouho počkáme.

Odkaz: http://www.music.eurotel.cz

§§§§§


Svérázné mobily od Siemensu

Tomáš Varoščák, Test centrum IDG

C04P0191

Značka Xelibri pravděpodobně nikomu z vás nic neříká. Možná  jste o ní kdysi slyšeli, možná jste si o ní přečetli krátkou  noticku na webových serverech zabývajících se mobilními telefony,  ale vše už jste zapomněli, neboť tyto telefony nejsou oficiálně  na našem trhu k dostání. To by se ale mělo od letošního roku  změnit. Německý Siemens totiž hodlá druhou kolekci svých stylových  přístrojů Xelibri, které se od loňského léta daly pořídit na  západ od našich hranic, nabízet i v Česku. Pokud tedy chcete  své známé překvapit a ostatním vyrazit dech, zbystřete! Tyto  přístroje jsou totiž určeny především jako módní doplňky a jejich  funkční výbava nestojí příliš za řeč. Ještě než se ale podíváme  na zoubek novinkám od Xelibri, podívejme se zběžně na předchozí  modely. Ty se pod označením 1, 2, 3 a 4 začaly prodávat zhruba  v polovině loňského roku za ceny pohybující se hluboko pod standardem,  který pro stylové telefony nastolila konkurenční Nokia. Nutno  ovšem uznat, že řemeslné provedení těchto telefonů za Nokiemi  8810, 8850 a 8910 notně zaostává a přístroje jsou z větší části  plastové, a nebýt jejich extravagance, nebyly by ani příliš zajímavé.  Tvarově je asi nejzajímavější Xelibri 3, jež je při hmotnosti  55 gramů pravděpodobně nejmenším a nejlehčím přístrojem na světě,  a právě z tohoto důvodu a díky malým rozměrům (74 x 43 x 20 mm)  by se mohl mnoha uživatelům zamlouvat. Jeho zajímavostí je jediný  ovládací prvek čtyřsměrná kolébka, se kterou dokážete vkládat  čísla, psát SMS zprávy a jinak s telefonem pracovat. Není to  sice tak pohodlné jako s běžnou klávesnicí, ale taková je daň  za zajímavé řešení. Navíc telefon nenabízí nijak bohatou funkční  výbavu, takže ovládání není tak důležité. Naopak poměrně obyčejným,  pokud takový výraz lze akceptovat, je Xelibri 1. Disponuje totiž  obvyklým tvarem a uspořádáním klávesnice, a i když na první pohled  vypadá spíše jako pouzdro na kontaktní čočky nebo miniatura ovladače  pro Playstation, oproti svým kolegům je to stále ještě vcelku  obyčejný telefon. Co se týče displejů, mají všechny telefony  zastaralé monochromatické. Nejhůře je na tom zřejmě model číslo  3, nejlépe vypadá inverzní displej jedničky.

Druhá modelová  řada Xelibri používá stejnou strategii číslování jako její předchůdci,  a na trhu se tak bude možné setkat s přístroji označenými jako  5, 6, 7 a 8. Hned na první pohled je u nových modelů patrný odklon  od sci-fi vzhledu k více praktickému designu. Proto jeden z nových  Xelibri připomíná sponu a jiný zase pudřenku včetně zrcátka.  Celou řadu lze rozdělit na pánskou a dámskou část, přičemž podobnou  koncepci s minulými modely naleznete pouze u Xelibri 8, které  je stejně jako Xelibri 3 určeno k zavěšení na krk a má i stejný  způsob ovládání.

Další novinkou druhé řady stylových telefonů  od Siemensu je barevný displej s rozlišením 101 x 80 obr. bodů  a schopností zobrazit 4 096 barev. Ten je velmi podobný těm,  které Siemens donedávna používal ve svých mobilních telefonech,  tedy displeje poněkud zastaralé a co do kvality spíše podprůměrné.  Na druhou stranu je nutno uznat, že pro funkce telefonů Xelibri  jsou čtyři tisíce barev a nižší rozlišení zcela postačující.

Co  se týče ovládání, je při shodné struktuře menu u jednotlivých  modelů odlišné. Nejblíže běžné koncepci mají Xelibri 5 a 7 s  klasickým uspořádáním jednotlivých prvků a poměrně snadno se  pracuje i s oválnou klávesnicí, naopak nejtěžší bude ovládnutí  osmičky. Ta se totiž, stejně jako trojka, ovládá pouze čtyřsměrnou  kolébkou a jedním tlačítkem. I přesto, že klávesnici byste na  tomto modelu hledali zbytečně, můžete s Xelibri 8 psát SMS zprávy,  a dokonce to jde lépe, než byste čekali. Celkový dojem z ovládání  je poněkud negativně ovlivněn nepříliš logickým menu, a nutností  zbytečně častého stisku určitých kláves. Prostě a jednoduše,  Xelibri není One Touch.

Funkční výbava telefonů se příliš nezměnila  a odpovídá zaměření značky. Produkty značky Xelibri mají především  upoutat, zaujmout a šokovat. Na wapování, focení a synchronizaci  s PC si můžete vybrat z široké nabídky jiných výrobců. Ale aby  to nevypadalo, že Xelibri je jen drahý přívěšek, nutno některé  funkce vyjmenovat. Kromě standardního volání a psaní textových  a rozšířených zpráv tedy umí nová řada i pobavit hrami, budit,  počítat na kalkulačce a zapisovat poznámky do kalendáře. Jakákoliv  data byste v telefonu hledali marně, a tak se budete muset obejít  i bez možnosti stahování nových obrázků, polyfonních melodií  a témat.

Telefony Xelibri jsou určeny převážně jako módní doplněk.  O to více zarážející je fakt, že kvalita materiálů, z nichž jsou  přístroje vyrobeny, je spíše průměrná. Namísto ušlechtilých kovů,  které používá pro své špičkové stylové telefony Nokia, všude  samý plast. Nutno podotknout, že cena jednotlivých modelů Xelibri  není nijak extrémně vysoká, přesto nás provedení nenadchnulo  tak, jak bychom od stylových telefonů očekávali.

Xelibri

Cena vč. DPH: 6 800-9 500 Kč

K recenzi poskytla firma:  Siemens ČR, http://www.siemens.cz

§§§§§


Moje vlastní doména I.

Josef Kulhavý

C04P0187

Před několika lety, kdy byl internet ještě v plenkách, bylo vlastnictví své vlastní domény luxusní záležitostí několika spíše větších firem a pro jednotlivce představovala drahou zbytečnost. S tím, jak se internet rozvíjí, přicházejí internetové společnosti s lepšími, a tím i zajímavějšími nabídkami, takže dnes je vlastní doména přístupná pro širokou veřejnost od organizací podnikajících v nejrůznějších oblastech, až po nadšence, kteří mají svůj "nápad" a chtějí se s ním podělit s ostatními na internetu. Mnohým už přestala stačit dlouhá, a tím i nezapamatovatelná adresa firemních i osobních stránek. Pokud bychom měli zhodnotit potřebnost vlastní domény pro firmy, musíme konstatovat, že na zákazníky firmy nedělá příliš dobrý dojem, jsou-li firemní stránky umístěné na serverech freehostingových služeb: Na těch bývá vlastní název firmy nebo produktu ukryt příliš hluboko za velkým počtem lomítek a tím je celá adresa firmy obtížně zapamatovatelná. Navíc v mnoha případech freehostingové servery nedosahují takové konektivity, jakou zákazníci vyžadují.

Svou vlastní internetovou doménu s koncovkou ".CZ" na konci února vlastnilo 160 000 stránek. Pojďme se tedy věnovat krokům, které vedou k pořízení vlastní domény, ať už v národní doméně .CZ nebo v národních doménách jiných států.

Kde zjišťovat, zda je doména volná

První krok, který je třeba provést při zakládání domény, spočívá ve vybrání vhodného názvu. Přiměřené řešení pro firmy spočívá ve volbě názvu domény shodného s názvem firmy nebo produktu. U jednotlivců by mohl mít název velmi blízko k účelu, ke kterému bude stránka určena. Už z názvu domény by mělo být patrné, čím se bude obsah stránky zabývat.

Nedoporučuje se používat příliš dlouhé názvy doménového jména. Příklad z vlastní zkušenosti vypoví za vše: Trenér sportovního klubu pro postižené zvolil jméno domény tak, že použil název sportu s přídomkem "handicap". Název měl tedy celkem 12 písmen. Průměrná návštěvnost nedosahovala ani 5 návštěv denně. Po roce, kdy měl platit udržovací příspěvek, se rozhodl, že jméno podstatným způsobem zkrátí. Pro název domény vytvořil zkratku, která sice přímo nevyjadřovala okruh tématu stránek, avšak měla pouhá 3 písmena. Rázem se počet návštěvníků zvýšil téměř trojnásobně.

Pokud máte název pro svou doménu vybrán, měli byste zjistit, zda je zvolený název volný. Zde však nestačí zadat její název do prohlížeče. Současný majitel domény totiž může mít technické problémy nejrůznějšího charakteru, takže stránka, která se hlásí jako nenalezená, může být přesto zaregistrována. Aby bylo možné odhalit skutečný stav věci, navštivte některou z mnoha stránek, která určí, zda je doména volná či obsazená s naprostou přesností. Tuto informaci vám dokáže zjistit pomocí svých internetových stránek většina firem zabývajících se webhostingem, nebo prodejem domén. Můžete rovněž navštívit stránku národního správce domény (v případě České republiky www.nic.cz) a zjistit požadovanou informaci přímo "u zdroje" ostatní společnosti na internetu zjišťují informace rovněž právě tam.

Je-li vámi žádaná adresa obsazená, nabízí se několik možností, jak postupovat dál: Některé zajímavé a atraktivní adresy můžeme najít na několika WWW stránkách, které se zabývají burzou internetových domén. Za všechny uveďme například: domeny.supermarket.cz, www.pronajemdomen.cz, www.burzadomen.cz a mnoho dalších. Pravděpodobně tam ale vámi požadovanou doménu nikdo nabízet nebude. Můžete tedy zvolit jiné doménové jméno, nebo obsadit název v jiné národní doméně pro většinu uživatelů jsou přípustné jiné zajímavé koncovky, především nadnárodních domén (COM určené prvotně pro komerční organizace a firmy, ORG vyhrazené původně pro nekomerční organizace, NET pro organizace zabývající se jakkoli internetem). Zhruba před dvěma roky byly k těmto třem uvolněny další nadnárodní domény (BIZ určená především pro byznys všeho druhu, a INFO pro stránky s informacemi, zejména nekomerčními), které by měly komukoliv dosud nabízet dostatek volných atraktivních doménových jmen. Je-li vytoužená doména obsazená jiným uživatelem, ale obsah stránek je ve špatném stavu, nabízí se poslední možnost: jednat se současným majitelem o odprodeji domény. Někdy bude možná neoblomný a za prodej domény bude požadovat nepřiměřenou částku, jindy vám doménu uvolní velmi levně, například s podmínkou zařazení reklamního baneru na jeho jiné stránky. Vše záleží na vzájemné domluvě.

Jak vybrat webhosting

Druhou stránkou problému provozu vlastní domény je počítač, kde budou vaše stránky fyzicky umístěny. Na českém internetu nabízí své webhostingové služby v různé kvalitě několik desítek společností. Přičemž neplatí, že drahý rovná se kvalitní a levný rovná se problémový. Při výběru vhodného webhostingového programu doporučujeme zaměřit se na několik okolností:

První z nich je bezpochyby rozsah nabízených služeb. Chcete-li na stránkách nabízet pouze několik základních informací o sobě, o firmě, nebo o dění kolem vás, rozhodně nebudete potřebovat 100 MB místa na disku s podporou všemožných databází. V tom případě se spokojíte s 5 až 10 MB diskového prostoru, maximálně třemi e-maily a ti nejnáročnější s podporu PHP. Rozhodně se hodí zdánlivé "maličkosti", které vám ušetří mnoho času a práce: FTP přístup pro posílání souborů na server nebo e-mailový doménový koš, který zajistí, že cokoliv bude posláno na jakoukoliv adresu do vaší domény, obdržíte na své skutečné e-mailové adrese. Ne všechny popsané náležitosti všechny firmy standardně nabízejí. Má-li váš projekt vysoké ambice stát se pravidelným cílem několika tisíc uživatelů, rozhodně nepodceňujte údaj limitu přenesených dat. Některé společnosti si totiž při vyšším zatížení serveru účtují další poplatky, které provoz vaší domény nepříjemně prodraží.

Dále se zaměřte na reference. Pokud u webhostitelské firmy zakotvil nějaký pro vás známý server, o němž jste přesvědčeni, že jeho konektivita funguje bez problémů, můžete mít o obavu méně. Spolehlivým východiskem by měly být velké firmy s tisíci hostovaných domén. Kvalita webhostingu je pro mnohého majitelé domény rozhodující, a často padající server třebas i dlouholetí zákazníci rychle opouštějí.

Pokud víte, co od webhostingu požadujete, zaměřte se dále na cenu. Jak již bylo uvedeno výše, webhostitelské firmy vymáhají za stejné služby různé poplatky. Porovnejte tedy několik různých nabídek a vše si řádně rozmyslete. Naštěstí většina poskytovatelů nabízí určitou zkušební lhůtu zdarma. Pokud během ní zjistíte, že došlo byť jen k sebemenšímu problému s dostupností nebo s rozsahem objednaných služeb, máte možnost přestoupit bez finančních výdajů k jiné straně. Zejména pokud neodpovídají na vaše e-maily, příliš dlouho jim trvá vyřešení technického problému, měla by to pro vás být výzva k odchodu ke konkurenci.

Webhostitelské firmy mají smlouvy s různými registrátory domén, u nichž se mohou odlišovat i ceny za domény jejich registraci a provoz. Doporučuji proto taktéž zjistit a propočítat, jak se budou mezi sebou nabídky webhostingu lišit po zakomponování těchto cen.

Národní doména .cz

Jestliže jste si vybrali své doménové jméno s koncovkou ".CZ", není založení domény nic složitého. Přejděte na stránky zvolené webhostitelské firmy a proveďte objednávku. Je sice možné založit doménu vlastními silami, nicméně tato operace může být dosti strastiplná a výsledek nemusí být zrovna utěšující. Během objednávky u poskytovatele webhostingu budete vyzváni ke zvolení jména vaší nové domény. Pozor, většinou je nepřípustné zadávat do příslušného formulářového pole celou internetovou adresu (tedy "www.jméno.cz"), ale je vyžadováno zadání pouze samotného jména, případně s doménou 1. řádu (tedy pouze "jméno" nebo "jméno.cz")! Systém zkontroluje, zda je doména skutečně volná, a až poté vám dovolí v objednávce pokračovat. Mezi dalšími vyplňovanými údaji při registraci domény zcela jistě nebude chybět jméno a e-mailová adresa vlastníka domény, ale i kontaktní údaje, aby webhostitel mohl na toto jméno a adresu vystavit fakturu, kterou jste pak povinni zaplatit.

Další krok závisí na administrátorovi webhostingové firmy. Jeho úkolem je odeslat na vaši e-mailovou nebo kontaktní poštovní adresu potvrzení o tom, že byla vaše objednávka v pořádku přijata. Stejný člověk vytvoří pro doménu virtuální server, kterému jsou podle určitých pravidel přidělena jedinečná čísla. Ta pak odešle spolu s vaší žádostí o zřízení domény a názvy používaných DNS serverů registrátorovi. Webhostiteli zbývá nastavit váš nový účet na svém serveru, zvolit přístupová a jiná práva k tomuto účtu a opět odeslat zprávu s těmito údaji na vaši e-mailovou adresu.

V tu chvíli můžete nahrát svá data na server a začít jej testovat a vylaďovat. Vaše nová doména dosud nebude zprovozněna, a proto by měl být v posledním e-mailu od webhostitele alternativní přístup k vašim stránkách přes jeho server (typicky například: jméno.webhostitel.cz).

Kdybyste si celou záležitost rozmyslili a usoudili, že vlastně žádnou doménu nepotřebujete, máte stále dostatek času na to, požádat o zrušení objednávky. Okamžikem, kdy ztrácíte možnost "cesty zpět", je doba, kdy provedete platbu za doménové jméno a webhosting.

V blízké době od podání žádosti dorazí na váš e-mail zpráva od registrátora doménových jmen. V ní budou uvedeny všechny potřebné údaje, jak za doménu zaplatit. Až po připsání požadovaného poplatku na účet registrátora vám bude doménové jméno definitivně přiřazeno, a proto není vhodné s platbou dlouho otálet. Doména sice není v tu chvíli volně k dispozici dalším zájemcům, ale po určité lhůtě (většinou 10 dní) je opět odblokována, a tím na ni ztrácíte jakýkoliv nárok. Po provedení platby registrátor zašle na vaši poštovní adresu daňový doklad. Pokud se tak nestane a přesto jej vyžadujete, můžete o něj kdykoliv požádat.

Po vypršení zkušební doby dorazí na e-mail nebo poštou na vámi uvedenou kontaktní adresu další platební údaje tentokrát od webhostitele. Opět platí, že pokud peníze na jeho účet nepošlete včas, bude váš účet na serveru zrušen a místo prezentace se po zadání adresy vaší domény objeví webhostitelem vyhotovená informace o tom, že vlastník domény nezaplatil příslušnou částku. V nenávratnu budou pravděpodobně ztraceny i veškeré e-maily poslané do vaší domény.

Většina registrátorů poskytuje množstevní slevy, slevy při předplacení domény na několik let dopředu nebo slevy při objednávce domény spolu s webhostingem.

Domény .com, .org, .net, .info, .biz

Registrace nadnárodních domén ".COM", ".ORG", ".NET", ".INFO" a ".BIZ" je velmi podobná, jako registrace pod českým ".CZ". Na internetu funguje hned několik českých registrátorů uvedených amerických domén. Pro samotnou registraci tedy postačí na stránkách s objednávkou nové domény u webhostingové společnosti zvolit (z rozevírací nabídky) požadovanou doménu 1. řádu. Tam by neměla chybět žádná z nich.

Nadnárodní domény .COM, .ORG, .NET, .INFO a .BIZ jsou českými uživateli velmi žádány, především pro svou cenu. Registrátoři totiž nepožadují žádný registrační poplatek a udržovací poplatek je oproti českým doménám zhruba poloviční.

Doména EU

Svou vlastní doménu 1. řádu bude v blízké době mít i Evropská unie. Pečlivě ji však bude střežit před nežádoucím obsahem a ještě obezřetněji vybírat, komu dovolí, aby se jeho stránky honosily koncovkou ".EU" alespoň zpočátku. Doména bude spuštěna zhruba na začátku druhé poloviny tohoto roku.

Někdy v roce 2000 se telekomunikační komise EU začala zabývat vytvořením vlastní domény pro Evropskou unii. Již na začátku se ujala myšlenka, že domény budou moci nejprve zaregistrovat vlastníci ochranných známek Evropské unie, a proto mohou již nyní požádat o tzv. předregistraci. Ta jim zaručuje, že v případě oprávněnosti svého požadavku bude pro subjekty vlastnící ochrannou známku doména zablokována, a v okamžiku spuštění provozu domény tak nebude docházet k vydíráním firem ze strany spekulantů. V průběhu listopadu se trh s doménami uvolní i pro další zájemce, a doménu si bude moci zaregistrovat téměř každý.

Požádat o předregistraci můžete pomocí několika českých internetových firem. Snadno některou z nich naleznete, zadáte-li do svého oblíbeného vyhledávače spojení klíčových slov "domény eu". Cena by se zpočátku měla pohybovat kolem 10 eur, po jednom roce provozu by měla klesnout zhruba na polovinu.

Další domény

Přidělenou svou vlastní doménu (tzv. top-level domains TLD) má v současnosti už každý, třebas i ten nejmenší stát na světě. Avšak ne každý dovolí komukoliv doménu zaregistrovat. Některé státy (zejména malinkaté ostrovní) svou národní doménu vůbec nepoužívají, jiné dovolí registraci jen občanům nebo firmám, jež mají v tom kterém státu své bydliště, sídlo nebo alespoň pobočku. Rozhodně to však není pravidlem, a pokud chcete název své domény opatřit koncovkou například ".CD", patřící státu Kongo, nemusíte hned od svých plánů ustupovat.

Registrace některých především evropských domén zvládá automaticky zhruba každý třetí provozovatel webhostingu. U nich je registrace stejně jednoduchá, jako u domény s koncovkou ".CZ". Opět stačí zadat jméno vybrané domény do příslušného pole a vybrat požadovanou koncovku z rozevírací nabídky.

Chcete-li však zaregistrovat novou doménu s koncovkou, kterou váš webhostitel nenabízí, může nastat problém. Jak z něho ven? Řešení se nabízejí dvě: Můžete se pokusit najít jiného webhostitele. Ten nemusí být nutně z České republiky pokud zvládáte cizí jazyk (alespoň angličtinu), porozhlédněte se po nabídkách přímo v zemi, které patří žádaná koncovka. Máte-li obavy, že registraci v cizí řeči spolu se zaslání poplatků nezvládnete, nebo chcete využít ověřených služeb "svého" poskytovatele webhostingu, i pro vás se tu nabízí řešení:

Nejprve svého webhostitele informujte o tom, že u něho chcete hostovat internetovou doménu s neobvyklou koncovkou. Možná vám vyjde vstříc a zařídí vše potřebné. V opačném případě vytvořte nový účet bez registrace konkrétní domény nejčastěji pouze se subdoménou (například jméno.webhostitel.cz). Webhostitel by vám měl poskytnout IP adresy, které vašemu serveru přidělil. Dále je nutné nalézt společnost, jež pro vás bude spravovat záznamy na DNS serverech (podrobněji se o problematice DNS můžete dočíst v rámečku), a zjistit jméno těchto serverů. Mnoho společností, u kterých lze domény registrovat, nabízejí také služby DNS serverů. Hledat jiný DNS server tedy nemá smysl. Váš další krok bude spočívat v samotné registraci domény. Nejprve se můžete pokusit nalézt někoho, kdo je schopen vyřídit registraci v Kč a v češtině. Mezi nejvýznamnější české internetové společnosti, které nabízejí velké množství různých domén 1. řádu, patří DOMÉNY.CZ (www.domeny.cz) nebo Velkoobchod domén (domeny.velkoobchod.cz). Najít další firmy zabývající se registrací můžete přes vyhledávače: do vyhledávacího pole se pokuste zadat slovní spojení "registrace domény" a požadovanou koncovku: například "cd".

Nenajdete-li registrátora požadované národní domény u žádné české společnosti, budete nuceni navštívit správce domény 1. řádu. Některé adresy těchto správců jsme pro vás vypsali do tabulky na této stránce, kompletní seznam můžete nalézt na internetové adrese www.iana.org/root-whois. Obecně by však mělo platit, že internetové stránky správce národní domény by měly mít adresu www.nic.xx (místo xx doplňte požadovanou koncovku). Na tomto odkazu naleznete všechny potřebné informace, jak se zaregistrovat. Buď bude na stránce přítomen formulář, kterým registraci provedete, nebo alespoň popis, jak při registraci postupovat. Nutno podotknout, že ne všude mají možnost výběru jazyka do angličtiny, takže občas si budete muset pomoci slovníkem.

Doména úplně zadarmo

V Tichém oceánu v oblasti Polynésie leží malé souostroví. Poté, co byla státu Tokelau, který tu leží, přidělena národní koncovka ".TK", rozhodla se zdejší vláda, že bude internetem propagovat svůj stát a nabídla registraci a provoz domény zcela zdarma. Na stránkách www.dot.tk mohou zájemci zdarma uskutečnit registraci domény. Vyjmuty z bezplatné registrace jsou doménová jména kratší než 5 písmen a dále některé atraktivní názvy (například internet.tk, computer.tk, atd.). Při registraci se však nestáváte licenčním vlastníkem domény 2. řádu. To znamená, že vám ji správce může kdykoliv zastavit nebo prodat platícímu zájemci. Tomu můžete zabránit využitím placené registrace v ceně 20 USD na 2 roky. Doména TK je provozována jako přesměrovací, nelze ani měnit záznam DNS serverů, a proto je nutné již při registrování nové domény zvolit web, na který bude stránka přesměrována.

Pokud nechcete platit ani za webhosting, uložte své stránky na nějakém bezplatném serveru a přístup z nové domény na tuto stránku přesměrujte. Za provoz vašich stránek tak nebudete platit vůbec žádné poplatky. Adresa sice asi nebude příliš atraktivní, nicméně svůj účel i tak může úspěšně splnit.

DNS

Aby mohla doména fungovat, musí být její název obsažen na tzv. DNS (Domain Name Server) serverech. Pro každou doménu musí existovat minimálně dva a mají za úkol převést jméno domény (například www.pcworld.cz) na číslo počítače (například 188.161.33.90). DNS server je databází, která má u každé domény uvedenu číselnou IP adresu.

Váš internetový prohlížeč sám není schopen určit, na kterém počítači v síti internetu se nachází vámi požadovaná stránka. To zjistí až z číselné IP adresy, již mu prozradí právě DNS server. Počítač tedy odešle dotaz na DNS server, jakou IP adresu má počítač, na němž jsou umístěny například stránky http://www.pcworld.cz. Pokud nenalezne primární DNS server, požádá o tutéž informaci server sekundární. DNS server počítači odpoví, a podle IP adresy prohlížeč nalezne správný počítač a vyžádá od něho požadovanou stránku.

§§§§§


Svižně na internet

Jiří Došla

C04P0183

Neustálá konfrontace s nejrůznějšími nabídkami jednotlivých operátorů působících v oblasti telekomunikačních služeb vyvolává potřebu neustálého sledování aktuálních údajů. To se týká jak hlasových služeb, tak i služeb mobilních telefonů a v neposlední řadě i připojení k internetu.

Přehled nabídky

ADSL v pevných sítích

Připojení k internetu pomocí ADSL využívá standardní telefonní účastnickou přípojku. PC uživatel je připojen pomocí rozhraní Ethernet či USB k ADSL modemu, a ten pak přes rozbočovač do telefonního účastnického vedení. Tím je, na rozdíl od dial-up připojení, zajištěno též současné použití telefonní stanice i v době připojení k internetu. Rozdíl ve zpoplatnění pak spočívá v aplikaci paušálního měsíčního poplatku namísto periodické tarifikace.

Zřízení vlastní služby lze v podstatě rozdělit na tři kategorie. První kategorie představuje pouhé zřízení služby na ústředně, bez instalace koncového zařízení. Zákazník si sám instaluje koncové zařízení a platí pouze za část instalace vztahující se k ústředně. Tento způsob je také skryt pod pojmem samoinstalační balíček. Cena balíčku závisí na typu použitého modemu a aktuální promo nabídce toho kterého operátora. Tak např. je účtováno zřízení služby za pouhou 1 Kč. Jinak cena instalace je jednotná, protože vychází z ceny Českého Telecomu. Zde je dobře upozornit, že instalace telefonního rozvodu a rozbočovače je velice jednoduchá. Konfigurace modemu je obvykle dobře popsána v připojeném manuálu. Náročnější se pak může pro někoho stát vlastní konfigurace PC, neboť někteří operátoři k této části neposkytují, kromě hesla a přístupového kódu, vůbec žádný návod či pokyny. Naopak nabízejí podporu pomocí konzultace přes telefonní linku, ale za tučný příplatek v podobě vysokého minutového tarifu. Druhou kategorií je základní instalace koncového zařízení a je prováděna pracovníky příslušného operátora, včetně demonstrace funkčnosti služby na počítači pracovníka operátora. Součástí je i umístění a instalace příslušného rozbočovače, instalace modemu a předvedení funkčnosti přípojky pomocí techniky pracovníka operátora. Třetí kategorie placené instalace, nejrozsáhlejší a také nejdražší, je instalace rozšířená, která představuje kompletní instalaci služby, včetně prací souvisejících s konfigurací PC zákazníka a předvedení funkčnosti na zařízení zákazníka. Vyúčtování služeb je pak provedeno prostřednictvím standardní měsíční faktury za telekomunikační služby.

Po úvodních nesmělých krůčcích při zavádění ADSL v roce 2003 se nabídka stabilizovala do dvou kategorií. První kategorie zahrnuje řešení pro domácnosti či menší firmy, druhá kategorie zahrnuje uživatele s potřebou větších rychlostí připojení a neomezeným objemem přenesených dat. Podle těchto používaných rychlostí a objemů dat se určuje i cena. Někteří alternativní operátoři navíc zvýhodňují ty uživatele, kteří současně s připojením k internetu využívají i poskytování hlasových služeb tohoto alternativního operátora. Standardní částí nabídky je též kapacita e-mailové schránky, a u některých programů i prostor pro WWW prezentaci. Tyto doplňkové služby nejsou do našeho přehledu zahrnuty a odkazuji čtenáře na příslušné webové stránky poskytovatelů.

Sítě kabelové televize

Další zajímavou a hodně využívanou nabídkou je rychlý internet přes sítě kabelové televize. Provozovatelé těchto sítí připravili pro uživatele svých služeb poměrně zajímavou nabídku. Má však obdobnou nevýhodu, jako současná nabídka ADSL v pevných sítích. Není dostupná v těch lokalitách, kde není dostupnost příslušného poskytovatele. Tam, kde ale je, má řadu nesporných výhod, hlavně v poměru ceny a objemu přenášených dat.

Sítě mobilních operátorů

Pro úplnost tohoto přehledu je uvedena i aktuální nabídka připojení k internetu prostřednictvím sítí mobilních operátorů. Následující tabulka přináší jen určitý výsek z možností a nabídek jednotlivých operátorů. Pro srovnání s ostatními, výše uvedenými informacemi, byly vybrány aktuální nabídky Eurotelu a T-Mobilu u připojení bez omezení přenášených dat a u Oskara Standardní nabídka. Nespornou výhodou oproti předešlým nabídkám je dostupnost prakticky kdekoliv. Jistou nevýhodou pak může být nižší rychlost, což se může projevit při přenášení velkých souborů, a pak i fakt, že spolehlivost je závislá na intenzitě signálu v daném místě. Cenová nabídka je dnes v podobě promo akce s omezenou platností.

Závěrem

Rychlé připojení k internetu je dnes jednou z nejsledovanějších oblastí v telekomunikacích. A vývoj situace je tak progresivní, že vzhledem k redakčním termínům není vyloučeno, že se mohou u některých operátorů objevit změny. Navíc některé současné ceny jsou v kategorii promo akcí, a jak bude vypadat konečná cena po ukončení akce, nelze předvídat. Pokud však další změny v ceně či rychlosti nebo objemu přenesených dat budou tím správným směrem z pohledu nás uživatelů, rádi je uvítáme. Věřím, že přehled napomůže v orientaci na trhu a snadnějšímu vyhledání dalších potřebných údajů na webech operátorů.

Připomínky k článku, návrhy témat, o kterých se z této oblasti chcete dozvědět více, posílejte prosím na adresu jdosla@seznam.cz.

§§§§§


Utekly kódy je to pohroma!

Vojtěch Bednář

C04P0182

Letošní únorový pátek třináctého byl, přinejmenším pro společnost Microsoft Corporation, vskutku nešťastným dnem. Došlo totiž k neautorizovanému zveřejnění části zdrojových kódů operačních systémů Windows NT4 a 2000. Co vše to může znamenat pro svět a pro internet, nebo pro telekomunikace vůbec? Znamená to hodně. První zprávy hovořily o tom, že vyzrazené kódy představují pouze malou část celých Windows. Posléze se ale ukázalo, že zhruba dvousetmegabajtový archiv obsahuje velké množství podstatných komponent tvořících OS. Z toho, co uteklo, sice není možné zkompilovat funkční Windows, ale to není příčinou, proč kódy zmizely.

Zdrojový kód

Prakticky každý program a operační systém je vlastně velice složitá sada počítačových programů, a může existovat ve dvou podobách. První z nich tvoří zkompilovaný binární (pseudobinární) kód. To jsou všechny ty soubory s příponami .exe, .dll, .sys a další. Právě ony mohou fungovat, mohou být spuštěny a vykonávat nějakou činnost. Proto se distribuují uživatelům.

Kromě toho ale každý program existuje ve formě takzvaných zdrojových kódů nebo textů. Jsou to skutečně textové soubory obsahující struktury programovacího jazyka, ve kterém je program napsán. Teprve po zpracování těchto textů aplikací nazvanou Kompilátor je vytvořen například náš soubor .exe, který již lze běžným způsobem spustit a provozovat.

Zkompilovaný kód lze spustit, ale není jej možno změnit. Všechny změny v programu nebo jeho modulu (s výjimkou některých, pokud to program umožňuje) je proto třeba provádět v jeho zdrojových textech. Aby se jakákoliv změna promítla do fungujícího programu, musí být po jejím provedení znovu zkompilován. Proto jsou zdrojové kódy tak chráněným a cenným zbožím, tedy alespoň pro společnosti tvořící proprietární software, mezi něž se řadí i Microsoft.

Kód ve službách zločinu

Uteknuvší zdrojové texty Windows mohou být snadno zneužity proti jejich autorům a především uživatelům. Předpokládá se, že kód obsahuje množství chyb. Na některé lze přijít i z jeho zkompilované podoby, jiné jsou naopak zřejmé pouze ze zdrojového textu. Pokud tento text máme k dispozici, můžeme takové chyby odhalit a zneužít je například k průniku do zabezpečeného operačního systému. Stejně tak jimi může být systém zastaven, restartován, anebo výrazně pozměněna jeho funkčnost. To je ohromné riziko, kterého si je výrobce velmi dobře vědom. Ukradené kódy sice patří dnes již zastaralým systémům, respektive jejich verzím, avšak i tak se vyskytují i v nových OS Windows XP a připravovaném systému Longhorn, stejně tak jako ve Windows Serveru 2003. Díky tomu se riziko přesouvá i na tyto operační systémy. Všechny červy, kterým se až doposud povedlo masivní rozšíření, s jedinou významnou výjimkou, vyžadovaly být spuštěny uživatelem. Znalost zdrojových kódů však otevírá cestu k novým, dokonalejším škodlivým kódům. Takovým, které se podobně jako loňský Blaster mohou do OS dostat jinak než e-mailem, formou přímého útoku. Navíc hrozí, že záplatování využité chyby bude ztíženo její složitostí, nebo že takový škodlivý kód bude využívat důležitých služeb, které nelze dost dobře změnit.

Kód ve službách lidstva

Existují ovšem i pozitivní věci spojené s útěkem zdrojového kódu z Microsoftu. Především programátoři, kteří se ke zdrojovým kódům (ilegálně) dostali, se mohou konečně podívat, jak Windows uvnitř ve skutečnosti pracují. V důsledku toho mohou být jejich aplikace lépe naprogramované. Mohou také lépe využívat vnitřních služeb operačního systému, díky tomu běžet rychleji, lépe a být méně poruchové. Nedostatky, které vyplynou kvůli nechtěnému zveřejnění kódů na povrch, mohou být opraveny dříve, než jsou zneužity. Už samotný fakt, že se zdrojové texty dostaly na veřejnost, donutil výrobce systému k masivní vlně prověření jeho bezpečnosti, k preventivnímu vyhledávání možných slabých míst. Dá se předpokládat, že texty využije ke stejné činnosti také mnoho dalších dobrovolníků, a tak se to, k čemu došlo, může stát vlastně užitečným jak uživatelům, tak v konečném důsledku i Microsoftu.

Klon na cestě?

O klonování lidí se vedou dalekosáhlé spory, ale jak je to s klonováním operačního systému? Jak už bylo řečeno, z toho, co uteklo, funkční Windows neuděláme. Přesto mohou být texty využity při tvorbě řekněme nového operačního systému, nebo při vývoji současných napodobenin. Například pod operačním systémem Linux lze již nyní provozovat některé aplikace pro Windows, včetně například Microsoft Office. Poznání původních zdrojových textů bude mít pravděpodobně za následek zdokonalení technologií, jež toto umožňují, tak, že i ty aplikace, které nyní nefungují, ani na specializovaných distribucích jako jsou Lindows, fungovat budou (jsou to především hry).

Útěk zdrojových textů Microsoftu, respektive Mainsoftu, byl v první řadě intelektuální krádeží. Tato krádež přináší mnoho nových rizik, ale také mnoho pozitiv, obojí v globálním měřítku. Zdrojáky OS Windows jsou na veřejnosti velikým pozitivem, stejně tak jako nebezpečnou zbraní. Záleží jen na tom, jakým způsobem se jich využije.

§§§§§


Důvěřuj, ale prověřuj I.

Patrik Malina

C04P0188

V první části našeho článku o nezpochybnitelné identitě v kybernetickém světě, jejž najdete v minulém vydání PC WORLDu, jsme se věnovali zvláště základním principům a ukázkám, jak vlastně vypadá certifikát a jakým způsobem s ním lze pracovat. V minulém dílu našeho článku jsme si objasnili základní vlastnosti asymetrické kryptografie a přiblížili jsme si její principiální vlastnosti, jejichž výhod v současné době využíváme. Jednou ze zásadních aplikací tohoto univerzálního schématu je postup, běžně zjednodušeně označovaný jako digitální podpis. Protože se jedná o funkci klíčového významu, blíže si zde osvětlíme její podstatu, a v následujících odstavcích pak předvedeme praktické nasazení při poštovní komunikaci. Pokud jsme pár veřejný a privátní klíč dosud využívali při šifrování, postup byl vždy jednoznačný: veřejný klíč adresáta-příjemce posloužil pro operaci zašifrování a jeho příslušný privátní klíč pak posloužil k rozšifrování utajených dat. Tento postup tedy vyřeší utajení, ovšem naší snahou je zajistit ještě neméně důležitý druhý cíl, kterým je ověření pravosti odesílatele a potvrzení, že zprávu v průběhu cesty nic nepozměnilo a nepoškodilo, tedy nebyla např. podvržena.

Právě tuto fázi zajistí digitální podpis, při němž jsou klíče použity odlišným způsobem. Na rozdíl od šifry musí při podpisu odesílatel mimo jakoukoliv pochybnost prokázat, že zpráva pochází od něj. To znamená, že ji musí označit nějakým "otiskem", jehož autorem nemůže být nikdo jiný. Pomocí čeho to provede? Hádáte správně jediná utajená "věc", kterou má každý uživatel ve své absolutní moci a střeží ji jako tajemství, je privátní klíč. Myšlenka je tedy taková, že sestavená zpráva je v zásadě podepsána privátním klíčem odesílatele a posléze vypuštěna do internetu běžnou cestou (v případě, že netrváte na utajení, nemusíte obsah šifrovat to je zcela nezávislá možnost). Jakmile příjemce obdrží tradičním způsobem váš e-mail, zjistí, že jeho náplň lze ověřit pomocí platnosti elektronického podpisu. Jak to provede? Ano, samozřejmě použije veřejný klíč odesílatele, neboť to je jediná část systému, jež se cizímu příjemci může dostat do ruky. A otázka, kde jej vezme, je pro poctivé čtenáře z minula snadná: veřejný klíč odesílatele digitálně podepsaného e-mailu je obsažen v certifikátu, jejž vám samotný odesílatel do zprávy může přiložit. Takže máme doručenou zprávu, "přešifrovanou" privátním klíčem odesílatele, jeho veřejný klíč, jemuž důvěřujeme (ověřili jsme si pravost certifikátu, jak víme z minula), a nic nám nebrání provést dešifrování. Pokud se operace podaří a obdržíme původní, korektní zprávu, je vše v pořádku a původnost je ověřena.

Jenže jistě zde cítíte určité drobné nedostatky, jež bude potřeba vyřešit. V první řadě, asymetrická kryptografie je poměrně pomalá, a rutinní šifrování celých zpráv (třeba včetně objemných příloh) by bylo tak obtížné, že bychom se možná dostali na hranici použitelnosti. Dále je tu jiný nedostatek v podobě skutečnosti, že celou digitálně podepsanou zprávu, jejíž původní verzi jsme získali díky použití veřejného klíče odesílatele, nemáme s čím srovnat nemáme zkrátka referenční verzi téže zprávy. Naštěstí se celý postup odehrává ve skutečnosti v trošku upravené verzi.

Pokud se odesílatel pokusí digitálně podepsat odchozí zprávu, dojde nejprve k provedení určité výpočetní funkce, jejímž výsledkem je jedinečný otisk, běžně označovaný jako hash. Jde o jakýsi zhuštěný vzorek, jenž se vyznačuje důležitými vlastnostmi. V první řadě má konstantní délku, která je typicky velmi malá v poměru k objemu celé zprávy, a pochopitelně právě toto značně urychlí následné kryptografické operace. Dále je hash prakticky jedinečným obtiskem a platí, že drobounká změna původní zprávy vyvolává značnou změnu vystupující hashe. A v neposlední řadě platí další důležitá skutečnost, a to že výpočet hashe je jednosměrná operace, takže z její hodnoty nelze zpětně rekonstruovat obsah zprávy. Přesněji řečeno, při snaze o zpětné sestavení výchozí podoby zprávy by vám nevznikla jediná varianta, ale řada verzí, z nichž byste stejně nic kloudného nevybrali, a navíc byste vše počítali velmi dlouho.

Celý postup se díky hashi projasňuje a dostává pevné obrysy. Odesílatel tedy ve skutečnosti sestaví kolekci, zahrnující původní zprávu, certifikát se svým veřejným klíčem a vypočtenou hash, zašifrovanou svým privátním klíčem. A příjemce? Asi tušíte, že uchopí doručenou zprávu, vypočte dohodnutým postupem svou variantu hashe (algoritmus je veřejný a nijak to neohrožuje bezpečnost), následně z certifikátu odesílatele vytáhne jeho veřejný klíč, s jeho pomocí dešifruje doručenou hash a pak obě varianty porovná. Pokud se odeslaná podepsaná varianta hashe shoduje s verzí, kterou si příjemce pořídil sám pod vlastní kontrolou, pravost obsahu zprávy je stvrzena a její přenos je považován za důvěryhodný.

Postup je názornou ukázkou, že samotné šifrování není jediným využitím asymetrické kryptografie a její geniální podstata nabízí i další, velmi důležité aplikace. Dodejme, že příklad, popsaný na elektronické poště, popisuje obecnější schéma, neboť digitálně podepisovat lze celou řadu jiných entit, jako třeba programové komponenty, instalační balíky či třeba ovladače pro zařízení v operačním systému.

Podepisujeme a šifrujeme poštu

Jedním z nejdůležitějších využití prostředků pro elektronickou identifikaci a silné asymetrické kryptografie je nasazení pro posílení důvěryhodnosti v oblasti e-mailové komunikace. Elektronická pošta se stala běžnou součástí našeho života, a protože se ve výchozí podobě v podstatě jedná o velmi nedůvěryhodný komunikační kanál (podvrhnout e-mail je neuvěřitelně snadné), je nasazení certifikátů žádoucí. Použití elektronické identity a šifry s sebou přináší řadu výhod a kýžených vlastností: příjemce si může ověřit pravost odesílatele, jenž zároveň nemůže dodatečně autenticitu své zprávy popřít (jeho "značka" je nezaměnitelná), a obsah zprávy je pochopitelně možno ochránit silnými šifrovacími postupy, čímž navíc zajistíte naprostou privátnost přenášených dat. Použití certifikátu pro uvedené účely je umožněno díky zavedení protokolu S/MIME, což je prostředek pro přímé začlenění možností asymetrické kryptografie do programů pro zasílání elektronické pošty. Řada klientských aplikací, včetně produktu Outlook Express, tento protokol podporují, a nabízejí uživatelům pohodlné rozhraní, jež tyto jinak poměrně komplikované postupy zajistí. Nemusíte se obávat, vše je dobře zvládnutelné.

Obr. 1: Postup zavedení chráněné komunikace si ukážeme na příkladu MS Outlook Expressu, přesněji v jeho verzi 6.00, jež je součástí MS Internet Exploreru 6.0, vše v operačním systému MS Windows XP. Základem úspěchu je v první řadě existence certifikátu uživatele, jenž chce svou poštu chránit. Pro pokusné účely si můžete potřebný certifikát nechat zdarma vystavit např. certifikační autoritou I.CA, podobně jako jsme to udělali my (na adrese http://Lobkowiczova/

cer_ test_standardnostmi). Takto či jinak získaný osobní certifikát se musí vyznačovat jednou zásadní vlastností: jako předmět se musí v jeho záznamech vyskytovat právě ta e-mailová adresa, kterou hodláte příslušným veřejným klíčem z certifikátu podepisovat či šifrovat. Nejde o formalitu, neboť Outlook Express vám použití nekorektně vystaveného certifikátu nedovolí a celá procedura nebude funkční, přesněji bude nedostupná. Pokud na uvedené webové stránce vyplníte testovací žádost včetně zadání e-mailu, bude vám autoritou obratem zaslán takovýto certifikát, jejž lze následně otestovat.

Obr. 2: Doručený osobní certifikát je nutno po uložení na disk nejprve naimportovat do osobního úložiště. Toho dosáhnete dvojklikem na samotný soubor (máte-li jich více variant, což je běžné, pak vyberte třeba ten s příponou .der), načež v následujícím průvodci importem pro jistotu ručně zadejte, že cílem certifikátu je úložiště Osobní (Personal). Dokončením této procedury jsme dosáhli výchozí konfigurace, totiž toho, že náš "podepisovací a šifrovací e-mailový" certifikát je uložen v operačním systému a můžeme jej předhodit poštovnímu programu. Než pokročíme dále, vzpomeňte si ještě na minulý díl a případně si do operačního systému obdobným postupem naimportujte certifikát samotné vydavatelské certifikační autority, v našem případě tedy I.CA. Však víte, důvěryhodný kořen je základem!

Obr. 3: Takto vybaveni můžeme vstoupit do poštovní aplikace, v tomto případě Outlook Expressu. Ještě než začneme, vezměte na vědomí jednu drobnost: tvůrci systému si příliš nelámali hlavu s názvoslovím, a proto vás nesmí zmást, že standardní struktuře jménem certifikát se občas v programu říká Digitální ID. Nuže k věci. Zde bude prvním krokem napojení certifikátu na konkrétní, existující poštovní účet. Vstupte pomocí volby Nástroje/Účty do dialogu Účty v Internetu, vyberte příslušné e-mailové konto a stiskněte tlačítko Vlastnosti. V následujícím dialogu přejděte na kartu Zabezpečení, neboť právě zde se ono propojení provádí. Jak je patrné i z obrázku, máte možnost k otevřenému účtu přiřadit dva certifikáty, nezávisle pro podepisování a šifrování zpráv. Pochopitelně lze přiřadit jediný pro obě operace. Ve výchozí podobě jsou pole prozatím prázdná.

Obr. 4: Zvolte tedy v jednom z případů tlačítko Vybrat, a vstoupíte tak do vlastního dialogu pro výběr konkrétního certifikátu. A právě zde dochází na "lámání chleba": pokud bude otevřený seznam prázdný, znamená to, že Outlook Express nenašel žádný použitelný certifikát, a vy se nemůžete pohnout dále a operaci dokončit. Jak se toto mohlo stát? Možností je několik: buďto jste Osobní prozatím vůbec nenaimportovali (pak to udělejte dle postupu výše), nebo jste certifikát naimportovali na špatné místo mimo úložiště Osobní (což je ta méně pravděpodobná varianta, pokud jste byli důslední), případně jste využili osobní certifikát, jehož Předmět (Subject) obsahuje jinou e-mailovou adresu, než jaká je zapsána v právě ošetřovaném účtu (typická situace). Nepříjemné je, že Outlook Express neoznámí chybu, ale prostě pouze nenabídne žádný certifikát k přiřazení, a na vás je vypátrání důvodu. Pokud vše proběhlo korektně, bude v seznamu alespoň jedna dostupná položka, jako na našem obrázku.

Obr. 5: je vše v pořádku případně si certifikát pro kontrolu prohlédněte a následně potvrďte výběr tlačítkem OK bude karta Zabezpečení realizované připojení signalizovat připojeným jménem držitele certifikátu. Naprosto identickým postupem pak přiřaďte též certifikát pro šifrování obsahu zpráv. V dolní části karty si povšimněte volby Algoritmus, v jejímž menu máte možnost ovlivnit, jakým postupem se bude provádět utajení poštovních zpráv. Pamatujte si především fakt, že nejsilnější zde dostupnou variantou je 3DES. Po úspěšném nastavení by karta měla vypadat asi jako na našem obrázku.

Obr. 6: Po úspěšné přípravě zázemí můžeme přistoupit ke konkrétní ochraně jednotlivých zpráv. Ještě jednou si připomeňme, že pokud se vám procedura s přiřazením certifikátů nezdařila, následující funkce nebudou korektně dostupné.

Samotný proces šifrování a podepisování zpráv lze řídit ručně pro každý jednotlivý případ či nastavit všeobecně, pro všechny odesílané e-maily. Nejdříve tedy přejděte do menu Nástroje/Možnosti na kartu Zabezpečení, kde v dolní části můžete využít zaškrtávacích polí pro výchozí ovlivnění všech zpráv. Vřele doporučujeme obzvláště šifrování na tomto místě nezapínat a řešit jej případ od případu, na druhou stranu digitální podpis všem e-mailům nijak zásadně nemůže uškodit.

Obr. 7: Pomocí tlačítka Upřesnit dále přejděte do podrobnějšího dialogu s větším množstvím parametrů, jejichž prostřednictvím dále můžete ovlivnit chování programu. Horní část pojednává o šifrování a dovoluje v rolovacím menu definovat úroveň zabezpečení, již v příchozích zprávách očekáváte. Pokud nastavíte laťku vysoko, příchozí e-maily se slabší šifrou budou varovně označeny jako "slabší" a vy budete moci posoudit, zdali jejich utajení věříte. V praxi klidně používejte pravidlo, že co je nad 128 bitů, je pro běžnou komunikaci velmi bezpečné. Nastavení v prostřední sekci ovlivňují nakládání programu s certifikáty. Obzvláště první a třetí volba jsou důležité a využívejte jich příjemci vaší pošty rovnou obdrží krom podpisu i certifikát s vaším veřejným klíčem, a pokud vám doručené e-maily budou certifikáty odesílatelů také zahrnovat, budou tyto automaticky uloženy do systému do příslušného zásobníku. Poslední dolní volba spouští klíčovou funkcionalitu, o níž jsme si důkladně pohovořili minule, a to je Kontrola odvolání certifikátů (revokace). Chcete-li zajistit seriózní důvěryhodnost, měli byste kontrolu zapnout.

Obr. 8/9: Takto vybaveni již můžeme konečně napsat a odeslat první digitálně podepsanou zprávu. Postup při sestavení e-mailu je pochopitelně standardní, takže prostě udělejte, na co jste zvyklí, a zastavte se před odesláním. Pokud chcete aplikovat elektronický podpis, poslouží vám k tomu tlačítko obálky s pečetí, po jehož stisku se vedle pole "Od:" objeví malý grafický symbol, znázorňující že se chystáte odeslat digitálně podepsaný e-mail.Teď můžete poštu běžným postupem zaslat příjemci.

Obr. 10/11: Co nastane v případě doručení takovéto zprávy protistraně? V každém případě bude příjem podepsané zprávy avizován příslušnou ikonou v jejím záhlaví. Další situace bude především závislá na skutečnosti, zda příjemce e-mailu důvěřuje stejnému vydavateli certifikátů, od nějž obdržel odesílatel ten svůj. O významu důvěryhodných kořenových autorit jsme hovořili minule, takže vám jistě neušlo, že důvěryhodnost digitálního podpisu závisí na prestiži autority, jež jej posvětila. Pokud příjemce prozatím autoritě nedůvěřuje, dostane se mu varovné zprávy, že něco není v pořádku, přičemž případné nejasnosti lze okamžitě zjistit.

Obr. 12/13: Pokud příjemce i odesílal v případě otevírání e-mailu již důvěřují stejné autoritě, poštovní program nebude poukazovat na potíže a korektně naznačí, zdali doručená zpráva je v pořádku, tedy zda nebyla platnost podpisu narušena v průběhu přepravy jakýmkoliv vnějším zásahem. Velmi důležitá je skutečnost, že pokud vám odesílatel poskytnul jako přílohu svůj certifikát s veřejným klíčem, uložením jeho identifikačních údajů do adresáře aplikace dojde také k současnému archivování certifikátu pro budoucí využití.

Obdobným způsobem jsou prováděny potřebné operace v průběhu šifrování zprávy. Na počátku je opět odesílatel, jeho nový e-mail a tlačítko, jež pro změnu obsahuje visací zámek. Zprávu lze zároveň zašifrovat i podepsat, čímž v podstatě využijeme dostupné možnosti pro její ochranu.

Obr. 14: Zde, v případě šifrování, však mohou nastat obtíže již při snaze e-mail odeslat. Jak správně tušíte, při snaze o ukrytí dat šifrou vás může zaskočit absence certifikátu příjemce, bez nějž nemáte šanci získat jeho veřejný klíč, pro šifrování nezbytný. Jak situaci řešit? Jednou z možností je nechat si protějškem zaslat potřebný certifikát jako přílohu, pochopitelně v pěkně podepsaném e-mailu...

Obr. 15/16: Naplníte-li předpoklady a zprávu korektně před odesláním zašifrujete, situace u příjemce bude opět odpovídat provedené operaci příchozí e-mail bude opatřen ikonkou, indikující ochranu, a po otevření se vám může dostat vysvětlující informace o dešifrovací proceduře.

Obr. 17/18/19: Pokud je vše v pořádku, obdržíte po stisku tlačítka již tradiční okno s přijatou zprávou, jejíž obsah je běžně zobrazen, jako by šifra neexistovala. V případě, že jste využili obou možností podpisu i šifry budou se výsledné dialogy a vzhled obdržených zpráv mírně lišit dle aktuální varianty.

Obr. 20/21: Grafické rozhraní, jež nabízí zobrazení takto ošetřených poštovních zpráv, však není jen kosmetickou parádou ikony podpisu (pečeti) a šifry (zámku) lze totiž využít pro zobrazení detailních informací o celé proceduře. Pokud kliknete na jednom ze symbolů (pečeti, zámku), jsou vám dostupné v následném dialogu na kartě Zabezpečení detailní informace o provedené kontrole celistvosti přenesených dat a jejich ukrytí. Využijete-li navíc tlačítko Zobrazit certifikáty, máte možnost detailně prozkoumat důvěryhodnost autora e-mailu, jím využité předvolby a navíc zde lze snadno vytvořit novou položku v adresáři, pochopitelně včetně potřebných certifikátů.

Jak již bylo uvedeno výše, pro nastolení automaticky ověřovaného důvěryhodného vztahu mezi stranami, jež si zasílají digitálně podepsané e-mailové zprávy, je klíčová shoda a podložená důvěra v případě kořenové certifikační autority. Pokud se komunikující strany shodnou buďto na stejném vydavateli certifikátů, nebo považují navzájem autoritu svého protějšku za důvěryhodnou, mohou tento vztah stvrdit instalací certifikátu inkriminované kořenové autority do svého systému, čímž dojde k dosažení plné funkcionality příslušných aplikací a veškeré ovládání pak bude jednoduché a transparentní.


Důvěřuj, ale prověřuj II.

Záloha certifikátů a klíčů

V tomto i předchozím článku jsme si na různých příkladech ukázali, jak užitečné mohou být v praxi moderní šifrovací postupy a použití certifikátů. Jistě vám neušla jedna velmi důležitá skutečnost: funkcionalita celé struktury stojí a padá s tím, že máte k dispozici svůj klíčový pár, tedy dvojici veřejný a privátní klíč, a navíc musíte být schopni zajistit v případě privátního klíče jeho maximální utajení. Stejně jako vše ostatní na pevném disku vašeho počítače, i certifikáty a klíčové páry uložené v útrobách operačního systému mohou snadno podlehnout zničení. Zhroutí-li se vám aplikace, nainstalujete ji znovu, ovšem přijdete-li o privátní klíč, není cesty zpět.

V zásadě nejjednodušší metodou pro zálohování certifikátů, případně i s privátním klíčem, je export z úložiště v operačním systému na nějaké přenosné médium, jež následně uchováváte na přiměřeně dobře utajeném místě. Tato procedura dovoluje v podstatě vyrobit záložní kopie certifikátů i s klíči, a to opakovaně v neomezeném počtu. Než k této proceduře přistoupíte, ještě jednom si připomeňme, že následná ochrana záložního média je absolutní nutností. Je tomu tak mimo jiné i proto, že po provedení exportu ztrácí certifikát (včetně klíče) jakousi ochrannou vazbu na účet v operačním systému Windows: dokud byl v nitru systému, nebylo možno s ním disponovat bez platného přihlášení, ovšem z ukradené diskety jej může kdokoliv naimportovat do svého, jinak zcela cizího účtu, a použít jej k nejtěžšímu útoku formou podvržení vaší identity.

Obr. 22: Export certifikátu z osobního úložiště můžete provádět na více místech, například prostřednictvím MS Internet Exploreru, kde přejděte v menu Nástroje/Možnosti Internetu na kartu Obsah a stiskněte tlačítko Certifikáty. Z tohoto nám již důvěrně známého místa lze označit žádoucí položku a stiskem tlačítka Exportovat zahájit samotné zazálohování.

Obr. 23: Pokud se rozhodnete provádět zálohu včetně privátního klíče, jež vám dovolí jako jediná v případě pádu systému či hardwaru obnovit přístup k zašifrovaným datům, musíte ve druhé obrazovce proběhnuvšího Průvodce použít volbu "Ano, exportovat soukromý klíč".

Obr. 24: Následující dialog dovoluje nastavit podrobnější parametry exportu. Volba "Zahrnout všechny certifikáty..." je výhodná z toho důvodu, že spolu s vaším certifikátem budou zálohovány i nadřízené položky, případně až k certifikátu důvěryhodné kořenové autority. Následná obnova při poškození systému bude o to snazší, že si nebudete moci dodatečně ostatní certifikáty shánět. Rozhodně také neváhejte s použitím prostřední volby, jež dovolí exportovaný soubor ještě dodatečně ochránit heslem. Třetí, spodní možnost, je užitečná v případě, že jste se rozhodli certifikát exportovat s tím, že na daném počítači dočasně či trvale nebude používán. Jde o situace, jako je plánovaná reinstalace Windows či záměna "železa" za nové, takže citlivý privátní klíč bude po exportu odstraněn z útrob systému.

Obr. 25: V dalším dialogu již zadáte ochranné heslo k souboru (pozor, jeho ztrátu nelze napravit!) a následně cestu, kam bude balíček po exportu uložen. Výsledkem akce je soubor jako každý jiný, a proto při nakládání s ním nezapomeňte na zásady důsledné ochrany, o nichž jsme mluvili.

V případě, že opravdu dojde k poruše systému či jiné nemilé kalamitě a budete nuceni certifikát ze zálohy obnovit, postup není o nic složitější. Protože Windows formát souboru rozpoznají již podle asociované přípony, stačí "dvojklik" k tomu, aby byl spuštěn průvodce importem, tedy zavedením certifikátu do systému. Před jeho započetím nezapomeňte na skutečnost, že přenést certifikát do osobního úložiště lze provést pouze pro účet, do něhož jste aktuálně přihlášeni. Po spuštění zaváděcí procedury budete v jednom z dialogů požádání o zadání ochranného hesla (opravdu to nepodceňujte!) a zároveň máte na téže obrazovce možnost nastavit dva veledůležité parametry. Silná ochrana privátního klíče spočívá v tom, že operační systém po vás bude při každém jeho použití vyžadovat dodatečné potvrzení, což je sice méně pohodlné, ale mnohem bezpečnější. Volba druhá je zaměřena na vaše budoucí záměry s certifikátem a privátním klíčem: chystáte-li se někdy znovu ze systému, kam klíč nyní zavádíte, provádět export, musíte tuto volbu zatrhnout. Pokud na to zapomenete, klíč bude po importu v systému uvězněn a už nikdy jej nedostanete ven! Obr. 26: V následujícím kroku se operační systém ptá, zdali může úložiště certifikátu vybrat sám. Protože se Windows běžně trefují do správného cíle, není potřeba v normálních situacích položku měnit. Nezbývá, než operaci dokončit a počkat si na potvrzovací okno.

Popsaná metodika je pochopitelně určena nejen k zálohování certifikátů a klíčů, ale rovněž k jejich univerzálnímu přenosu mezi počítači a operačními systémy. Formát certifikátu spolu s privátním klíčem, jejž obdržíte při exportu, je definován univerzální normou (označovanou jako PKCS 12), a proto takto uložený soubor lze dále univerzálně využívat.

Závěrem

V našem dvoudílném miniseriálu jste mohli narazit na nejčastější použití principů moderního šifrování dat a navazování důvěryhodnosti v kybernetickém světě. Ačkoliv tato problematika je poměrně široká, při pečlivém čtení a experimentování jste si mohli osahat jedny z nejběžnějších operací, jež vám zároveň mohou přinést bezprostřední užitek, především v oblasti zabezpečení osobní komunikace a zvýšení důvěryhodnosti obchodování na internetu. Dobré pochopení základů vás však bude spolehlivě provázet i při nasazení dalších, pokročilejších aplikací geniálního principu asymetrické kryptografie, jenž zásadně ovlivnil elektronický svět.

Když nepoužívám Outlook Express

Přestože náš příklad s ochranou elektronické pošty byl prováděn na komunikačních programech společnosti Microsoft, nikde není řečeno, že byste si nemohli stejnou ochranu nasadit do jiného nástroje. Pro doplňující ukázku jsme zvolili volně dostupný klient Mozilla Thunderbird, jenž je součástí jinak dobře známého internetového balíku.

Obr. 27: Jediný zásadní rozdíl oproti produktům Microsoftu je zde v tom, že aplikace nabízí vlastní úložiště certifikátů a nevyužívá prostor operačního systému. Nic to však nemění na konkrétních postupech, neboť všechny související operace jsou totožné. Správu zabezpečení pomocí certifikátů najdete v tomto programu v menu Tools/ Account Settings a dále pod položkou Security. V dialogu, jenž je poměrně podobný oknům v Outlook Expresu, máte možnost přiřadit certifikát zvlášť pro šifrování a zvlášť pro podpis.

Obr. 28: Nezapomeňte však nejdříve naimportovat svůj certifikát, jenž bude k těmto operacím sloužit. Provedete to v příslušném dialogu po stisku tlačítka Manage Certificates, kde při zobrazení karty Your Certificates zvolte tlačítko Import a vyberte soubor, v němž jsou potřebný klíčový pár a certifikát uloženy.

Obr. 29: Po úspěšném importu lze již po návratu do dialogu Security pomocí tlačítek Select přiřadit certifikát pro šifrování i podpis. Všimněte si, že dialogy aplikace jsou zpracovány velmi hezky a mají velmi vysokou informační hodnotu, takže můžete samotný obsah certifikátu důsledně kontrolovat.

Obr. 30: Použití podpisů a šifry u jednotlivých zpráv je poté opět poměrně jednoduché. Pokud píšete nový e-mail, pomocí voleb pod tlačítkem Security můžete specifikovat, zdali použijete podpis, šifru, či oboje zároveň.

Obr. 31: Rovněž práce s přijatou chráněnou poštou je poměrně jednoduchá a intuitivní. E-mail je po otevření v pravé části okna opatřen výraznými ikonami, které uživateli signalizují stav šifrování a podpisu.

Obr. 32: Pokud došlo k porušení zprávy a podpis již není platný či nastala jiná nesrovnalost, např. že e-mail byl podepsán certifikátem od autority, jíž nedůvěřujete, aplikace vám tuto skutečnost dá výrazně najevo (ikona zlomené tužky) a poklepáním si zobrazíte detaily, jež důvod potíží objasní.

Z uvedených příkladů je patrné, že poštovní klient Thunderbird z balíku Mozilla je naprosto plnohodnotně vybaven pro práci s certifikáty a chráněnou elektronickou poštou, a nic vám v tomto ohledu nebrání v jeho nasazení.

§§§§§


Vystudujte informatiku

Pavel Hrbáček

C04P0184

Chcete studovat informatiku na vysoké škole, a nevíte kde? Tak právě vám jsou určen následující přehled. Správně si vybrat totiž není vůbec jednoduché, protože oproti dobám minulým, kdy se tento obor dal absolvovat jen na čistě "počítačových" fakultách, je dnešní nabídka mnohem širší. Proto je důležité si při výběru místa uvědomit, jakým způsobem (a v jakém rozsahu) chcete informatiku studovat. Na výběr jsou obecně dvě možnosti. První z nich je vysoce odborné studium na specializovaných fakultách, které se, více méně, věnuje pouze informačním technologiím. Další možností je studium aplikované informatiky na jinak, než počítačově zaměřené škole. V tomto případě získáváte znalosti i z jiného oboru (který s IT třeba vůbec nesouvisí) a také se dozvíte, jakým způsobem v něm využít možností výpočetní techniky.

Matematicko-fyzikální fakulta,Univerzita Karlova v Praze

Nabízí bakalářský obor Informatika, na který navazuje magisterské studium. Při přijímacím řízení se skládá zkouška z minimálně dvou předmětů (matematiky, fyziky nebo informatiky) dle vlastního výběru, resp. se započtou dva nejlepší výsledky, pokud se zúčastníte všech tří testů. Požadovaná minimální hranice pro přijetí je 40 %. Posledním dnem podání přihlášek byl 29. únor. Další informace najdete na http://www.mff.cuni.cz.

Fakulta informatiky,Masarykova univerzita v Brně

Tato fakulta nabízí hned tři bakalářské obory Aplikovanou informatiku, Informatiku a Informatiku spojenou se studiem dalšího oboru. V rámci magisterského studia lze absolvovat návazné programy nebo zvolit Učitelství pro střední školy. Přijímací zkouška je pouze z matematiky. Na adrese http://www.fi.muni.cz/studijni/std_dokumenty/kriteria_prijeti2004 jsou podrobněji popsány požadavky na přijetí bez skládání zkoušky. Přihlášky lze podávat i elektronicky na adrese http://www.is.muni.cz/prihlaska, nejpozději do 28. února.

Fakulta elektrotechnická, ČVUT v Praze

Studenti této fakulty studují bakalářský obor Elektrotechnika a informatika, na který navazuje stejnojmenný magisterský program. Přijímací řízení obsahuje zkoušku z matematiky a fyziky. Konečný termín odevzdání přihlášek je 31. březen. Další informace o podmínkách přijetí najdete na http://www.fel.cvut.cz/deska/priz 2003.html.

Fakulta informatiky a managementu,Univerzita Hradec Králové

Pro zájemce je připraven bakalářský obor Aplikovaná informatika, na který navazuje magisterský program Systémové inženýrství a informatika. Přijímací zkouška se skládá z písemného testu z matematiky a angličtiny. Pro přijetí je třeba zvládnout test minimálně na 30 %. Termín přihlášek je 1. březen. Podrobnější informace najdete na http://www.uhk.cz/fim/uchazec/pohovory.asp.

Fakulta informačních technologií,VUT v Brně

V nabídce je bakalářský (a následně i magisterský) program Informační technologie. Přijímací zkouška se skládá z písemného testu z matematiky a z informatiky. Na základě výsledků je vytvořen seznam, ze kterého bude přijat děkanem požadovaný počet studentů. Termín odevzdání přihlášek je 15. březen. Více informací o přijímacím řízení najdete na http://www.fit.vutbr.cz/info/

predpisy/pppr041103.htm. Na VUT lze výpočetní techniku také studovat na fakultě podnikatelské (http://www.fbm.vutbr.cz), respektive na fakultě elektrotechniky a komunikačních technologií (http://www.feec.vutbr.cz).

Fakulta elektrotechniky a informatiky, VŠB-TU Ostrava

Na fakultě lze studovat dva bakalářské programy Informační technologie a Elektrotechnika, sdělovací a výpočetní technika. Po jejich absolvování může pokračovat na dvouletém magisterském studiu. Do současného pětiletého magisterského programu nebudou noví studenti již přijímáni. Přijímací zkouška je z matematiky a fyziky. V případě předchozích dobrých studijních výsledků, může děkan zkoušku prominout. Termínem pro podání přihlášek je 30. duben. Další informace najdete na http://www.vsb.cz/cz/fakulty/prij_riz.htm.

Fakulta jaderná a fyzikálně inženýrská, ČVUT Praha

Na této prestižní fakultě lze v rámci bakalářského programu studovat obor Inženýrská informatika a po jeho ukončení pokračovat v návazném magisterském programu. Přijímací zkoušku tvoří písemný test s matematiky, informatiky a u některých zaměření i z anglického jazyka. Po něm následuje ústní pohovor, který může být na základě dobrého výsledku z testu prominut. Přihlášky můžete podávat nejpozději do 31. března. Další informace najdete na http://www.fjfi.cvut.cz.

Fakulta mechatroniky, TU Liberec

Tato fakulta se zajímavě znějícím názvem má v nabídce dva bakalářské programy pro zájemce o výpočetní techniku Informatika a logistika a Elektronické informační a řídící systémy. Na ty lze dále navázat v některém z navazujících magisterských programů, jako je např. Automatické řízení a inženýrská informatika. Písemná zkouška je z matematiky, fyziky a informatiky. Do hodnocení se ovšem započítává jen lepší výsledek z testu z fyziky či informatiky. Termínem podání přihlášek je pro první kolo 31. březen, pro druhé kolo 15. srpen. Další informace najdete na http.//www.fm.vslib.cz/htm/fakulta/pdf/prijriz.pdf.

Fakulta informatiky a statistiky, VŠE v Praze

Pro zájemce je připraven bakalářský a navazující magisterský program Aplikovaná informatika. Přijímací zkouška se skládá z testu z matematiky a cizího jazyka, a je třeba ji zvládnout minimálně na 50 %. O přijetí potom rozhodne pořadí uchazečů. Přihlášky lze podávat také elektronicky, na adrese http.//www.prihlasky.vse.cz, a to nejpozději do 27. února. Podrobnější informace naleznete na http://www.vse.cz/prijimacky/brozura_f4_2004_2005.php.

Fakulta aplikovaných věd, ZČU v Plzni

Na této vyloženě počítačové fakultě je v nabídce hned několik bakalářských programů, které souvisí s IT Informatika, Výpočetní technika, Geomatika, Kybernetika a řídící technika, Finanční informatika a statistika. Na ně dále navazují odpovídající magisterské programy. Přijímací zkouška se skládá z matematiky, fyziky a informatiky. Posledním dnem na podání přihlášky je 31. březen, přihlášku lze podat i elektronicky. Další informace najdete v http://www.studium.zcu.cz/prijimac/fav.pdf.

Fakulta provozně ekonomická, ČZU Praha

Systémové inženýrství a informatika je název oboru, který mohou zájemci studovat, a to buď jako bakalářský, nebo jako magisterský program. Přijímací zkouška se skládá z testů z matematiky a z cizího jazyka. Termín podání přihlášek je 31. březen. Další informace najdete na http://www.pef.czu.cz.

Vysoká škola manažerské informatiky a ekonomiky v Praze

Na této soukromé vysoké škole můžete studovat bakalářský program Manažerská informatika. Přijímací testy jsou z cizího jazyka a z odborného předmětu (matematiky, informatiky nebo ekonomie v závislosti na zvoleném oboru). Po zkoušce ještě následuje ústní pohovor. Protože je škola soukromá, studenti za studium platí. Cena za semestr je 32 000 Kč, od sedmého semestru je snížena na 9 900 Kč. Termín pro odevzdání přihlášek je 31. květen a lze ji podat i elektronicky na adrese http://www.vsmie.cz/eprihlaska.

Závěrem

Vedle zmiňovaný fakult u nás existuje ještě celá řada dalších škol, které nabízejí obory spojené s informačními technologiemi. Na pedagogických školách lze třeba studovat aprobaci výpočetní technika nebo přímo specializovaný bakalářský program, který nabízí např. Pedagogická fakulta Jihočeské univerzity. Při hledání té správné školy můžete také zkusit některý ze specializovaných serverů, jako je http://www.fakulta.cz, http://www.kampomaturite.cz nebo http://www.vysokeskoly.cz a http://www.vysokeskoly.com.

§§§§§

$$$$$


Software


Jak těžko pracovat s hesly

Patrik Malina

C04P0165

V několika předchozích číslech jste mohli postupně narazit na sérii nástrojů firmy Symantec, jež byly uvedeny v rámci kolekci pro rok 2004. V tomto článečku přehled dokončíme, a to "pozoruhodnou drobností" v podobě správce hesel. Norton Password Manager je dodáván jak v rámci některých komplexních řešení, tak jako samostatná aplikace, a jako takový nebyl určen k lokalizaci do českého jazyka.

Stejně jako v případě jiných, úzce zaměřených nástrojů značky Norton, je i tento kousek specialistou, a to na bezpečné uchování různorodých autentizačních údajů v operačním systému Windows. Symantec vychází z oprávněného předpokladu, že výchozí "pamatování" hesel, jež nabízí např. Internet Explorer, není zcela bezpečné, a definuje samostatné řešení. Bohužel, při podrobnějším "ohledání" následoval šok, či přesněji řečeno značné rozčarování. Ale pojďme postupně...

Zavedení nástroje se obejde prakticky bez potíží, po samotné instalaci dojde k doporučenému občerstvení pomocí standardní služby Live Update a případné aktivaci, která je nezbytná a lze ji odkládat pouze dva týdny. Na konci úvodní procedury vám program nabídne klíčový krok pro definování bezpečného uložení dat na základě přihlašovacího jména vás nechá vytvořit profil, v jehož rámci budou všechna tajná data uložena.

Zásadní vlastností správce hesel je jeho integrace s operačním systémem, takže při prvotním vyplňování hesla třeba do formuláře na webové stránce jste vyzváni k případnému uložení do databáze Password Manageru. Naprosto v šoku jsem však zůstal poté, co heslo bylo uloženo a já je chtěl opakovaně automaticky vyvolat koneckonců, na to snad ten program je, ne? Jenže ono to prostě nešlo: opakovaný přístup na tutéž URL (webovou adresu) aplikaci nijak neinteresoval, a když jsem chtěl v grafickém rozhraní cosi stisknout, nebylo co! O metodě "táhni a pusť" ani nemluvě, a pochopitelně jsem zevnitř to dobře uložené heslo ani nedostal. No zkrátka, buďto v návodu chybí pár stránek, nebo jsem účel produktu nepochopil. Pozdější ohledání ukázalo, že na rozdíl od Windows 2000 se s XP program sladil lépe, ale jen částečně. V nejlepším případě je to neuvěřitelně neintuitivní, v horším případě místy nepoužitelné.

Druhou vymožeností je podpora pro automatické vyplňování webových formulářů, jež obsahují tradiční pole typu jméno, příjmení, adresa apod. Bohužel i v tomto případě jsem nucen sáhnout ke kritice, a to z důvodu více než prostého: ačkoliv cílové formuláře na internetu jsou značně proměnlivé, struktura polí v Password Manageru je dána "natvrdo", bez možnosti ovlivnění. Propojení osobních dat s kolekcí údajů o kreditních kartách je sice dobré, avšak již zmíněná nepružnost činí z programu dosti kostrbatý nástroj. Mimochodem, je to ohromná škoda už jen proto, že databáze kreditních karet je naopak zpracována velmi pěkně. Můžete definovat řadu typů, zadávat data expirace a kontrolní údaje, a propojení s kontaktními údaji je nápad velmi zajímavý.

Se slzou v oku musím konstatovat, že tohle se Symantecu rozhodně nepovedlo. Totální omezení v možnostech konfigurace, místy faktická nefunkčnost a i jinak téměř bezinvenční podání činí z Norton Password Manageru téměř nepotřebný kousek softwaru. Tvůrci mají smůlu, že již léta existuje minimálně jeden dobře známý, plně freewarový produkt, jenž poskytuje lepší služby a hlavně bezvadně funguje! Stručně řečeno, ztracená příležitost. Nepochopitelným zůstává proč. Norton Password Manager

K recenzi poskytla firma: Symantec, Bucharova 2, Praha 5

http://www.symantec.cz

Cena: 1 470 Kč (bez DPH)

§§§§§


Pascal ve světě .NETu

Marcel Skalský

C04P0168

Dlouho očekávaná osmá verze vývojářského nástroje Delphi spatřila světlo světa těsně před koncem loňského roku. A vplula rovnou do značně rozbouřených vod diskusí a úvah o perspektivách a dalším směřování tohoto oblíbeného programu, kterému se díky rozmachu technologie .NET značně zúžil životní prostor.

Delphi 8 přinášejí obrovské změny hned v několika směrech. V první řadě je to výhradní orientace na technologii .NET, která je zařazuje mezi nástroje kompilující do mezikódu. Samozřejmě, že Borland se zatím od světa Windows 32 neodstřihl, komplikovanou situaci však vyřešil šalamounsky do balíku Delphi 8 přibalil licenci Delphi 7. Fakticky se však jedná o dvě naprosto odlišné a samostatné (byť neoddělitelné) licence.

Druhou významnou změnou je zcela nové prostředí programu, takzvané IDE. Borland již před časem naznačil, že hodlá sjednotit IDE pro všechny Windows nástroje, a nové Delphi tento trend potvrzují. IDE Delphi je druhou verzí prostředí představeného v produktu C#Builder. Prohlédnout si jej můžete na obrázcích. Z hlediska obsluhy se na první pohled jedná o velkou změnu, ovšem myslím si, že se jedná o změnu k lepšímu a uživatelé si na ni rychle zvyknou. Zejména když zjistí, že vše potřebné zůstalo z minulých verzí zachováno.

Třetí zásadní změnou je skladba komponentových knihoven. Tradiční knihovna VCL, která byla těžištěm úspěšné architektury až do sedmé verze, ustupuje v .NETu do pozadí. Firma Borland sice knihovnu převedla do čisté .NET podoby, ale toto řešení bych z hlediska funkčnosti a vybavenosti považoval spíš za mezikrok na cestě od Win32 (byť je deklarována její podpora i na připravovaném operačním systému Longhorn). Na její místo se tlačí lépe vybavené WinForms knihovny.

Čtvrtou zásadní změnu přináší do Delphi samotná filozofie .NETu Delphi nyní umí zcela přirozeně vedle běžných okenních aplikací také aplikace webové (WebForms) a podporují ASP.

NET, nemluvě o webových službách, které jsou v dnešních dobách naprostou nutností. Výrazně se změnila také filozofie tvorby datových aplikací. Technologie BDE pro lokální tabulky a dbExpress pro SQL databáze sice v rámci VCL.NET k dispozici zůstávají, ovšem nic vám nebude bránit v použití datové technologie ADO.NET ani nového Borland Data Provideru (BDP známého už ze C#Builderu), který poskytuje zajímavější možnosti než standardní ADO.NET např. živá data v době návrhu, flexibilnější použití, širší paletu podporovaných serverů.

Odhlédneme-li od implementace "standardních" .NET záležitostí, jež jsou dílem Microsoftu, nového IDE (mimochodem dost podobného Visual Studiu) a knihovny VCL.NET, najdeme v Delphi ještě několik zajímavých novinek. Především je to nový kompilátor pro Pascal a řada zásadních změn v jazyce. Zajímavá je technologie ECO, což je realizace modelem řízeného vývoje, který v předchozí verzi Delphi reprezentoval tandem ModelMaker Bold. Samotné ECO není novým pojmem, setkali jsme se s ním už v C#Builderu, kde však mělo ke schopnostem Boldu ještě docela daleko. V Delphi 8 pak komponenty ECO pokročily o kus dál a funkcionalitou se Boldu velmi přiblížily. Modelovací nástroj nahrazující ModelMaker je pak přímo integrován do IDE a pochází z balíku návrháře Togetheru. Funkcionalita je však omezena pouze na class diagramy, ostatní je potřeba dělat externě.

Horkou novinkou je sada komponent DB Web, které využívají schopnosti BDP poskytovat živá data v době návrhu a dávají je k dispozici i pro vývoj webových datových aplikací. Dalším přínosem je začlenění Delphi do rodiny produktů pro řízení životního cyklu vývoje aplikací. Součástí dodávky v nejvyšší edici je integrační modul pro CaliberRM (správa požadavků), personální edice StarTeam (správa verzí), produkt OptimizeIt (běhová optimalizace) a obvyklá sada databázových serverů (MS SQL Server 2000, DB2 a InterBase).

Zdá se, že Delphi 8 znamenají zásadní zlom ve vývoji tohoto produktu. Obsahují opravdu hodně novinek a nabízejí uživatelům netušené možnosti. Otázkou zůstává další vývoj větve pro Windows 32 dotáhne Borland do konce myšlenku společného IDE pro obě platformy, nebo bude pokračovat ve střídání sudých a lichých verzí až do zániku "obyčejných" Windows?

Borland Delphi 8

K recenzi poskytla firma: Borland

Francouzská 30, Praha 2

http://www.borland.cz

Cena: 29 100 Kč bez DPH (Professional)

§§§§§


Esemesky pro náročné

Ousmane Keita

C04P0167

Od té doby, co dva ze tří provozovatelů telefonních sítí GSM očesali bezplatné používání svých SMS bran, není život tak snadný, jako dřív. T-mobil umožňuje posílat textovky pouze svým klientům, Eurotel je na tom líp, ten vám ke zprávě přidá jen reklamu. Lidový zůstal Oskar, kde vás to stále ještě nic nestojí. Situace podnítila vznik několika internetových služeb, které za specifických podmínek dovolují posílat esemesky na všechny operátory (skoro) zadarmo.

Nenechte se mýlit, program Kubík SMS není prodlouženou rukou žádné z těchto služeb. Jeho používání automaticky neznamená, že budete moci rozesílat svoje zprávy zdarma, nebo aspoň lacino. Je to vlastně jakýsi frontend, jenž využívá nabídek a možností stávajících provozovatelů SMS bran. To znamená, že na T-Mobile si i nadále odešlete zprávu jen pokud jste jeho klienty, na Eurotel to bude i s reklamou, a třeba přes SMS.cz zase jen s odpovídajícím poplatkem. Úkolem Kubíka je tedy zpříjemnit tomu, kdo "jede v esemeskách natvrdo", život.

Program funguje na principu skriptů. Ty dokážou navázat spojení s patřičnou bránou, podle potřeby si vyměnit uživatelské jméno a heslo, a textovku odeslat. Jakákoli funkční změna aplikace na straně serveru operátora si tak logicky vyžádá upgrade Kubíka, resp. patřičného skriptu (aktualizace probíhá automaticky přes internet). Uživatel tedy může komunikovat např. s již zmíněným SMS.cz, dále se službami SMSoperator, Mobilem, MobilBonus a některými dalšími (i zahraničními). Kompletní seznam s popisem najdete na webu autorů http://www.dreamcom.cz.

Co se týče ovládní, po spuštění na vás vyběhne uživatelské prostředí, jak ho můžete vidět na obrázku. Na první pohled není úplně zřejmé, které pole k čemu slouží. Kam napsat telefonní číslo, kam text zprávy, co je adreář, log, nehledě na to, že chvíli trvá, než vám dojde logika odesílání SMS prostřednictvím skriptů. Nejsou to samozřejmě nijak nepřekonatelné překážky, ale u takto jednoduchého prográmku by mělo být ovládání průhledné hned na první "nástřel". To si uvědomíte hned poté, co se vám podaří omylem odeslat vysoce soukromou esemesku důležitému obchodnímu partnerovi. Součástí utility je sice nápověda, ale ta nijak výrazně nepomůže.

Funkcí má Kubík docela dost, a nic podstatného mu nechybí. V první řadě obsahuje standardní adresář s vítanou schopností importu (CSV, Outlook, GateKeeper, mobil) a exportu (CSV). Vedle toho disponuje archivem zpráv (s vyhledáváním), umožňuje hromadně rozesílat SMS celým skupinám příjemců, případně využívat šablony. Esemesky lze řadit do fronty s definovaným časem odeslání i periodicitou, takže pokud hodláte někoho soustavně vytáčet...? Šikovnou vlastností je třeba odesílání a přijímání textovek přes mobil připojený k vašemu PC, čímž odpadá potřeba vše zdlouhavě datlovat. Posílat se dají rovněž loga a melodie (podpora EMS nebo telefonů Nokia). Na obrázky je připaven jednoduchý editor.

Program je v základní verzi zdarma, ale bude vás v něm permanentně obtěžovat reklamní baner. Pokud si připlatíte a investujete do autorů mírných 300 Kč, reklama zmizí. Kubík pracuje spolehlivě, a každému, kdo denně rozešle desítky SMS, může ušetřit nemálo času. Musí si však nezbytně zvyknout na jeho ovládání. Kubík SMS DreamCom 5.1

K recenzi poskytla firma: Ing. Pavel Kupka, ing. David Šmída, http://www.dreamcom.cz

Cena: zdarma, 300 Kč

§§§§§


Kompletní evidence

Jan Povolný

C04P0170

Správce Office 8.03g (dále jen SO) je poslední verze evidenční databáze od ostravské firmy MiCoS Software. Ačkoliv je pro mne osobně tato firma neznámá, její balíček programů mě velmi příjemně překvapil. Je to totiž určen přesně pro takového správce výpočetní techniky, jakým jsem v současnosti i já sám.

Jestliže je náplní vaší práce evidence, upgrade, update a jiné operace související s výpočetní technikou, je balíček SO určen právě pro vás. SO totiž není jen jeden program, ale celý balík aplikací, které spolu navzájem spolupracují.

Základní pilíř tvoří samotná serverová aplikace Správce Office. Ta se běžně instaluje na síťový server, ale může být umístěna na kterémkoliv počítači jak na lokální síti, tak i mimo ni. Samozřejmě pak budete muset oželet některé síťové funkce. SO je vystavěn na databázi Microsoft Visual Fox Pro, z čehož plyne jak způsob ovládání, tak i jeho vzhled, který je z dnešního pohledu poněkud zastaralý. To mu ale nijak neubírá na funkčnosti.

Po přihlášení jako správce vás přivítá klasické databázové prostředí s roletovými menu a lištou s ikonami, ve kterém můžete otevírat jednotlivé tabulky, mezi něž patří seznamy počítačů, hardware, software, atd. Data do tabulek (resp. databáze) můžete vkládat pomocí přehledných formulářů. Z položek formulářů (vět) lze vytvářet vlastní číselníky, a mít tak k dispozici např. kompletní nabídku operačních systémů, nebo třeba procesorů. Po editaci každé položky je nutné ji nejprve uložit, a teprve poté pokračovat na další formulář. To je docela praktické.

Součástí hlavní aplikace SO je samozřejmě modul pro správu uživatelů. Zde můžete nadefinovat různé uživatele s různými stupni oprávnění k jednotlivým tabulkám. Veškerá data lze prezentovat vytvářením libovolných sestav, mnoho jich je již předdefinovaných. Sestavy lze poté exportovat jednak do klasického databázového binárního souboru, nebo i do souboru XLS pro MS Excel. SO také obsahuje nástroje pro pravidelné zálohování celé databáze. Jako doplněk máte k dispozici externí modul pro vytváření grafů, pomocí kterého můžete lépe prezentovat některé statistiky. SO umí pracovat se sítí. V evidenci PC si můžete zobrazit existující domény nebo pracovní skupiny, a vkládat počítače přímo z nich. Původ počítače se eviduje, takže tím získáte i přehled o struktuře sítě a seznam počítačů v jednotlivých skupinách (pokud jich máte vícero). SO také obsahuje nástroje pro údržbu a práci s databází, jako je její setřesení, reindexace, či kontrola dat. Funkcí je mnoho a jejich podrobnější popis přesahuje rámec této krátké recenze.

Stále zde mluvíme o databázích a o tabulkách. Kde vzít ale potřebná data? Jejich ruční vyplňování do formulářů by bylo příliš zdlouhavé. Proto je další součástí balíčku SO sada skenerů pro sbírání informací o hardwaru a softwaru počítačů. Informace lze získat buď ručně, tj. obejdete jednotlivé počítače a na každém spustíte krátký program, nebo automaticky po lokální síti. Pro automatický sběr informací je potřeba na každém počítači spustit službu RemoteScan, která poté komunikuje s vlastním serverem a ve zvoleném intervalu skenuje příslušná PC. Informace jsou uloženy na serveru a po jejich načtení do databáze máte v podstatě hotovo. Stačí jen doplnit položky, které skener zjistit nemůže, např. evidenční čísla. Operační systém, procesor, typ základní desky a mnoho dalšího vám skener doplní do formulářů sám. Samozřejmě se průběžně doplňují odpovídající číselníky.

Abyste mohli přistupovat k serverové databázi z jakéhokoliv počítače na lokální síti, máte k dispozici další aplikaci, SO klient, což není nic jiného než prostředí Visual Fox Pro, které nainstalujete na libovolné stanici v síti. Poté stačí určit složku s daty, a klient tato data načte ze sítě.

SO je opravdu povedená aplikace pro evidenci veškerého firemního hardwaru a softwaru. V kombinaci s programem RemoteScan se jedná o velmi silný nástroj, který neustále udržuje aktuální databázi hardwaru i softwaru, včetně databáze externích periferií, síťových prvků nebo třeba expirace softwarových licencí. Krokem zpět je možná použití trošku zastaralého prostředí Visual Fox Pro, které už přece jen nedosahuje komfortu dnešních databázových rozhraní, jako je například MS Access. Také rychlost aplikace nepatří zdaleka mezi nejvyšší. To jsou ale nedostatky, jež nemají žádný vliv na samotnou funkčnost programu. Správce Office 8.03g

RemoteScan

K recenzi poskytla firma:

MiCoS Software, s. r. o., Cihelní 760/35, Ostrava, http://www.micos-sw.cz

Cena: do 10 PC zdarma, dále viz web výrobce

§§§§§


Zálohujte pod tlakem

Vladimír Vondráček

C04P0169

Pokud nejste vlastníkem nebo správcem Windows 2000 Serveru, berte následující řádky jako exkurzi do světa, který jde tak trochu mimo vás. Naopak, patříte-li do zmiňované skupiny, pak byste měli zpozornět. Protože už jméno firmy, která produkt nabízí, pohladí nervy pocuchané obavami ze ztráty dat. V2i Protector je totiž určen pro globální zálohovaní celých diskových oddílů. Na podřazené struktury, jako jsou adresáře nebo dokonce soubory, jej nelze použít, takže volba "vše, nebo nic" ještě přesněji vymezuje potenciální skupinu uživatelů.

V2i není monolitická aplikace, a celkem se dělí na tři podsoučásti. První a nejjednodušší je jednoduché rozhraní, v němž nastavujeme skupiny uživatelů nebo jednotlivé uživatele, kteří mají oprávnění zálohování spouštět nebo plánovat. Komunikace sestává ze tří tlačítek Přidat, Odebrat a Konec (dovolil jsem si přeložit z angličtiny). To nedává velký prostor k realizaci, leč pro daný účel zcela postačuje. Klíčovou součástí je rozhraní, dovolující vybírat z dostupných diskových oddílů a to jak lokálních, tak rozmístěných v síťovém okolí v rámci příslušné domény (ve smyslu sítě Microsoft Windows). Samotné zálohování spočívá ve třech jednoduchých krocích. Prvním je volba diskového oddílu, druhým umístění a jméno cílového souboru, a posledním je stisknutí tlačítka Finish. Tak málo většinou postačí! Zájemcům o detailnější nastavení je k dispozici dvojice dialogových okének, umožňující nastavit úroveň komprese výsledného obrazu, resp. opatřit výsledný soubor heslem. Uvedený postup lze automatizovat pomocí tzv. Job manageru, kde se jednotlivé zálohovací úlohy uskladní, a provedou až ve správný okamžik. Kromě uložení obrazu na disk je analogický postup použit i pro znovuobnovení oddílu z příslušné zálohy.

Poslední a neméně důležitou součástí je prohlížeč uložených záloh, pro účely V2i nazvaných obrazy diskových oddílů. Často totiž není nutné obnovovat ze zálohy celý diskový oddíl najednou, naopak, po tomto činu by se správce mohl stát terčem nevybíravých útoků ze strany uživatelů, kteří přišli o celodenní práci během jednoho kliknutí myši. Lze tedy vybrat jen ten jediný a správný adresář, a obnovit jej.

Zoufat si nemusejí ani správci heterogenních sítí, kteří provozují i jiné platformy než ty od Microsoftu (tedy diskové oddíly se souborovými systémy FAT či NTFS). V2i dokáže najít a zálohovat i souborové systémy ext2 nebo Linux SWAP.

Kromě recenzované Small Bussiness Edition jsou k dispozici ještě verze Server a Desktop Edition (jejichž použití vyplývá z názvu). V libovolné mutaci se však jedná o velice výkonný nástroj s jednoduchým a intuitivním ovládáním, který umožňuje naplňovat jedno ze základních pravidel světa IT: Zálohuj, dokud je co!

PowerQuest V2i Protector 2.0 Small Business Edition

K recenzi poskytla firma: PowerQuest, http://www.powerquest.com

(Nyní součástí Symantec Corp.)

Cena: cca 1 000 Kč (dále podle počtu licencí)

§§§§§


"Skoro" automatický překladač

Pavel Tůma

C04P0161

Slovo Translator jsem poprvé zaslechl již kdysi na střední škole, a to už je opravdu pár let zpátky. Nicméně jak je vidět, myšlenka zůstala stejná, jen po vizuální stránce přibylo tady pár kudrlinek, tam pár barev navíc a jinde pár nových nastavení. Pořád jde však o celkem schopný automatický překladač, který zvládne jak překlad cizojazyčných textů do naší mateřštiny, tak i převod směrem opačným. To vše teoreticky i bez toho, abyste znali pravidla a slovíčka daného jazyka. Bohužel však slovo "teoreticky" je zde namístě, protože některé překlady se bez vaší pozornosti neobejdou. Ale pojďme se na tento produkt podívat zblízka.

Seznamte se, tohle je Translator

Stěžejním prvkem celého programu je samozřejmě samotný překladač. Práce s ním je opravdu jednoduchá, a pokud si s něčím nebudete vědět rady, určitě vám pomůže přiložený manuál, všudypřítomný Help nebo náš Rychlokurz, který najdete také na stránkách tohoto čísla. Velmi obecně práce s tímto programem spočívá v tom, že buď otevřete nějaký textový soubor (nejlépe ve formátu RTF), anebo napíšete či pomocí schránky přenesete cizojazyčný text do prvního ze tří oken přítomných na obrazovce. Poté umístíte kurzor na místo, odkud chcete začít překládat, a zmáčknete správné tlačítko. Pokud budete překládat po větách, pak se vám ve středním šedivém okně zobrazí významový rozklad dané věty a vy si budete moci s tímto dílem pohrát tedy rozklad editovat. Pomocí myši lze lehce přeházet pořádek slov, upravit pády nebo vybrat jiný význam téhož slova. Když se vám podaří vytvořit smysluplnou větu, přenesete překlad do okna třetího, a hurá na další větu. Tento postup je sice poněkud zdlouhavý, ale nutno podotknout, že s některými větami ani moc práce mít nebudete. Na druhou stranu, nad určitými souvětími se pořádně zapotíte. Také proto bych se rozhodně nespoléhal na možnost plně automatického překladu. Sice sám a bez zbytečných okolků celý vložený text přeloží, ale následně vyžaduje přísné a hlavně bystré korektorské oko, jež bude muset celý text znovu projít a opravit nesrovnalosti. Po úpravách uložíte konečný výtvor ve formátu TXT nebo RTF.

Tohle je Slovník

No ano. Bez slovníku se přece žádný překladatel neobejde. Musím říci, že co překladači (tedy Translatoru) chybí, to samotný slovník mnohokrát doplňuje. Jedná se o graficky celkem strohý, zato však na výrazy opravdu bohatý lexikon, který oproti jiným produktům stejného zaměření obsahuje i mnoho vulgárních výrazů. Ruku na srdce! Kdo je ve slovníku nikdy nehledal? Pokud vám tedy dojdou všechna známá slovíčka, určitě se rádi naučíte nějaká nová. A pakliže si nebudete vědět rady s jejich výslovností, můžete si poslechnout, jak by je vyslovil rodilý mluvčí. Ostatně, tuto možnost nabízí i překladač, který dokáže přečíst i celé věty. Jedná se však o jednotlivá slova poskládaná za sebou, takže nečekejte jakoukoli intonaci. Pro nácvik výslovnosti je to však postačující. Abych nezapomněl. Slovíčka v databázi lze doplňovat, editovat, a chcete-li, také měnit jejich pořadí, tak abyste na prvním místě vždy našli ten pravý význam.

A tenhle pán umí překládat webové stránky

Jako doplněk je k předcházejícím programům přibalen ještě Web Translator. Ten, jak již z názvu vyplývá, umí orientačně přeložit text na cizojazyčných webových stránkách. Po jeho instalaci se vám na liště Internet Exploreru objeví nová ikonka, díky níž celou operaci jednoduše a rychle provedete. Po kliknutí se otevře nové okno prohlížeče, které se bude tvářit stejně jako jeho předloha s tím rozdílem, že textům budete daleko lépe rozumět. A to se vyplatí.

A všichni dohromady...

...udělají moc. Od výsledků automatických překladů se dá čekat opravdu cokoli, ale pokud se vám jedná pouze o hrubý překlad pro vlastní potřebu, který nebudete muset nikde prezentovat, pak mi nezbývá než PC Translator 2004 s klidným srdcem doporučit. Vždyť k dokonalosti se dá dovést všechno, i když to občas zabere více času. Testovaná verze obsahovala pouze angličtinu, ale lze dokoupit a doinstalovat nějaký z dalších rozšířených jazyků.

Translator 2004

K recenzi poskytla firma: LangSoft, s. r. o., Mezi Újezdy 225, 687 52 Korytná

http://www.langsoft.cz, http://www.pctranslator.cz

Cena: 3 750 Kč vč. DPH, upgrade ze starší verze 950 Kč

§§§§§


Rozhled z 12. patra

Pavel Korec

C04P0166

Plyne rok za rokem, míjí verze za verzí. Znovu a znovu se potkávám s obnoveným trochu jiným a stále stejným programem. Je to jako vzpomínka na školu: stará látka se opakuje a přibývá nová. Copak je tento rok nového? Bude se mi to líbit? U tak rozsáhlého programu, jakým je CorelDRAW, neznám a nemohu používat všechno. V druhé, či třetí úrovni nabídek se možná skrývají netušená tajemství. Nechávám je ale být, navzdory možná zbytečným pohybům myší. A s každou verzí se raduji ze změn, které učiní něco jednodušší, a zajímavější. Mám radost z nápadu, který dostal programátor, či vzdálený uživatel někde v Kanadě. Strašně na tom záleží. Bohužel co do množství nových funkcí se CorelDRAW ve 12. verzi příliš nerozvinul.

Balík programů, které dennodenně používáme, je součástí našeho životního prostoru. Trávíme v něm stále více času. Učíme svůj mozek spolupracovat s něčím složitějším, než je soustruh, šicí stroj či automobil. Ať se nám to líbí nebo ne, tvoří softwarové balíky významnou součást pracovního prostředí. Hodnotou CorelDRAW je jistota prostředí, jež se proměňuje jen mírně. Bláznivé firmy, které donekonečna mění okna a uživatelská prostředí! Představte si, že vám někdo před návratem z dovolené pokaždé přestaví byt. Dá tam sice novější nábytek kde byl starý masiv, je lakolit ale nenajdete řadu věcí na svém místě, a naopak množství nedodělků. Taková situace je k zbláznění. Do 12. patra CorelDRAW se však můžete rychle nastěhovat (bez zbytečných nastavování) a okamžitě začít pracovat.

V knížce "Psychologie životního prostředí" autor Dr. Michal Černoušek zmiňuje, že "optimální prostředí je zpravidla takové, které lze do jisté míry modifikovat podle okamžitých potřeb uživatelů". Při čtení knihy o životním prostředí mi připadlo mnoho paralel s prostředím programů. Dříve jsem se domníval, že nejdůležitější je efektivita. Nyní vím, že důležitější je pocit, jaký při práci s počítačem máte. Já si Corel DRAW vždy přizpůsobím. Na horní liště i vpravo od menu umístím ikony a příkazy, které jindy těžko hledám. Vyhodím ikony příkazů, jež ovládám klávesnicí, přidám centrování, zvětšení a zmenšení písma. 12. verze? Pocitovou stránku díky stabilitě a konzervativnímu přístupu zvládá "Corel" na jedničku. Tak, vzhůru k další prohlídce!

Chytré kreslení

Snad nejmilejší z nástrojů je Smart Drawing z neumělého obrysu vykouzlí hladký kruh, elipsu, trojúhelník, čtyřúhelník. A nyní k nejdůležitějšímu bodu, který jsem chtěl zmínit. K programu CorelDRAW si musíte koupit grafický tablet. Tedy nemusíte výrobce vás k tomu nenutí, a pokud elektronické pero nevastníte, můžete dál stejně jako v předchozích verzích "clickovat" myší. Ale je to, jako byste podlahu v krásně zařízeném bytě vysypali pískem a pilinami. CorelDRAW již dříve disponoval tlakově citlivými kreslicími nástroji. S nimi se nemusíte bát překreslit fotografii do stylové vektorové kresby (vždyť s vektorizačním Corel TRACE, který je také součástí balení, to není vůbec žádné umění). Malý grafický tablet nyní stojí již jen kolem 2 000 Kč a užitná hodnota CorelDRAW rapidně stoupne.

Magnetická držátka

Druhou úžasnou vlastností je magnetismus objektů, čar a vodicích linek. Ať již s použitím pera nebo bez, můžete velice rychle nakreslit obrysy nejrůznějších geometrických tvarů. Ty pak s fantastickou přesností a rychlostí posunovat, otáčet a přikládat k sobě. Dynamické čáry umožní pohybovat objektem po přímce. Bodem, o který vám jde a kolem kterého se vše točí, může být nejen vrchol, střed, ale též libovolný bod obrysu. Stačí za něj jen uchopit a táhnout k jinému vrcholu, určitým směrem, nebo po jiném obrysu. Preciznost, s jakou lze manipulovat s objekty, si nezadá s vybavením "cadovských" programů, spíše je předčí. Opravdu nyní můžete využít CorelDRAW (s kvalitním kótováním) ve stavební či strojní profesi.

Kapátko

Kapátko a vyplňovací konévka jsou dalším důkazem, jak může malá úprava zpříjemnit práci. Kapátkem "naberete" atributy objektu a "vylejete" je na objekt cílový. Je jen vhodné v uživatelském nastavení přesunout obě ikony pod sebe, mimo výsuvný toolbar.

Export - import

Zatímco importovat texty ze souborů MS Wordu vám stále bude činit obtíže, tak exportovat soubory EMF a WMF, či formátovaný text do Wordu, problémy nedělá. Jen v "editovatelném" exportu "do Office" získáte text editovatelný po kousíčkách slov. Nerozumím proklamaci o exportu do Wordu (doufám, že formát Word Perfectu bude lepší). Exporty do PDF jsou v profesionálních pre-press standardech a čeština v nich škody nečiní. Úžasného zlepšení doznalo nastavení jazykové stránky textu a úplná podpora UNICODE písem. Také HTML soubory pro prezentaci na WWW stránkách nyní můžete vytvářet bez obav i s živým českým textem (tím myslím s textem zaselektovatelným). To je úžasná věc, neboť celou firemní prezentaci papírovou i internetovou vytvoříte jen jednou, v jediném firemním designu, za jedny peníze.

Corel PhotoPaint a Corel RAWE

Také u Corel PHOTOPAINTu (bitmapového editoru) je k dispozici export do formátu PNG, který dobře využívají kancelářské programy. Export do PDF /X1, X1a X3. Jinak se prakticky nic nezměnilo. Zlepšení u Corel RAWE (jednoduchá varianta vektorového animačního programu) se týká exportu českého písma a prolíná se skvělými možnosti CorelDRAW a Corel PHOTOPAINTu, jako nástrojů pro tvorbu webových stránek.

CorelDRAW Graphics Suite 12

K recenzi poskytla firma: Corel

http://www.corel.com

Cena: 17 400 Kč (bez DPH)

§§§§§


Hry pro slabší PC

Pavel Tůma

C04P0162

Pokud někdo zaslechne pojem slabší PC, mohl by si v dnešní době myslet, že se bude jednat o nějaké to starší Pentium III nebo "bezXPéčkový" Athlon. Oni se však u Špidlů zaměřili ještě více do minulosti, a to na již téměř zapomenuté stroje, jejichž názvy jako 386 nebo 486 asi některým mladším hráčům moc neřeknou. To však neznamená, že byste se při hraní některé ze dvou stovek her nemohli pořádně pobavit. Podívejme se, co všechno na dvou CD plných výhradně freewaru najdete.

Pokud budete procházet celými obsahy obou CD, pak najdete alespoň jednoho zástupce všech možných i nemožných typů her. V největší míře jsou zastoupeny plošinovky v různých variacích od Super Maria, přes různá zvířata jako je např. králík ve známé hře Jazz Jackrabbit, až po postavičky z dnes již téměř kultovního seriálu South Park. V takovémto výběru nesmí chybět všudypřítomné střílečky všech druhů, velikostí a barev. Ať už budete střílet na pivní lahve, zmutované mimozemšťany, asteroidy nebo nalétávající brambory, určitě se pořádně vyřádíte. Dále tu jsou simulátory, arkády, elektronické omalovánky, hry z vesmíru i z oceánů, logické hádanky, atd. Z deskových her jsou zastoupeny v několika variantách piškvorky (i 3D), Člověče, nezlob se, dáma, pexeso i šachy. Ze sportů tu máme volejbal, minigolf, fotbal nebo kulečník. No, a kdo by chtěl při hraní zapojit také mozkové závity, ten si může vyzkoušet jaké to je, sedět v horkém křesle při Milionáři nebo v lavici při IQ testech Mensy.

Co se kvality zpracování týče, najdete na CD opravdu velké rozdíly. I když se jedná o hry, které ke svému běhu nepotřebují bůhvíjak výkonný hardware, najdou se mezi nimi i takové, na jejichž grafické zpracování se příjemně kouká. Pár programů se může pochlubit i 3D prostředím. Na druhé straně najdete i pár těch, jež se hrály kolem roku 1985 na počítačích, které nesly jména jako Commodore 64, ZX Spectrum nebo Atari. Ne že by snad ztratily něco ze své hratelnosti, ale dnešní hráči už asi hledají něco malinko odlišného. Pokud si tento CD-ROM pořídíte a zrovna nedisponujete nějakou tou zastaralou mašinou, pak počítejte s tím, že třeba pod Windows XP některé hry vůbec nespustíte. To je prostě daň za rychlost a pokrok. Her fungujících pod všemi systémy je však víc než dost, a možná si nějakou vyberete i vy. Nehledejte zázraky, ale pokud si chcete zavzpomínat na staré dobré časy, pak mohu jenom doporučit.

Hry pro slabší PC

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o.

Žánr: soubor her

Jazyk: český

OS: DOS, Windows 3.11, 9x a vyšší

Cena: 459 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, s. r. o. A. Randýskové 3234, 760 01 Zlín http://www.spidla.cz

§§§§§


Duhová rybička poprvé

Pavel Tůma

No vida! Po strýčku Albertovi se ještě ani nestačila slehnout zem, a už tu máme další trilogii z dílny jeho tvůrců. Hlavním hrdinou, tedy spíš hrdinkou, je tentokrát malá duhová rybka, která zažívá svá dobrodružství na korálových útesech kdesi v teplých vodách oceánu. Na těchto stránkách naleznete postupně recenze všech tří příběhů, v tomto čísle se však zaměříme jen na díl první. Ten nese název Duhová rybička, nejkrásnější rybka oceánu a na český trh ho přináší společnost Media Trade.

Do příběhu nás uvede animované intro, provedené o chloupek lépe než samotná hra, ale pořád se jedná jen o trojrozměrné postavičky na dvojrozměrném pozadí. Nutno však poznamenat, že díky barevnosti a přitažlivému zpracování je na co se koukat a každá nová postava příběhu na chvíli připoutá vaše oči. A o jaký příběh že se jedná? Když si rybka jednou v noci spokojeně podřimovala, kdosi jí ukradl její nádherné zářivé šupiny. A jelikož snad každý (ani rybky očividně nejsou výjimkou) touží mít své odcizené věci zpátky, rozhodne se ta maličká získat své blyštivé šaty svépomocí. Tedy, zase úplně sama na to nebude, na korálovém útesu totiž bydlí také její kamarádi, kteří jí v hledání ochotně pomohou. Najdou se však i tací, kteří se jí v tom budou snažit zabránit. Bez pořádného napětí se však žádná hra neobejde, takže nehleďme na útrapy, a hurá za dobrodružstvím. Jedná se vlastně o jakousi arkádu, v níž příběh spojuje jednotlivé menší hry. Na cestě k cíli na děti čeká spousta úkolů zaměřených na kreativní myšlení, vnímání detailů nebo zrakovou i sluchovou paměť. A navíc se malí hráči naučí opravdu precizně ovládat myš. Ta je totiž jediným ovládacím prvkem celého programu a její zvládnutí je klíčem k úspěchu u většiny her typu: klikejte na pohybující se oka sítě, zahrajte správnou melodii nebo pochytejte všechna semínka sasanky. Pro věkovou skupinu, které je titul určen, tedy dětem od 3 do 7 let, jsou to však úkoly více než dostačující. Zvláště pro kreativní jedince je připraven modul nazvaný Malířský ateliér, kde je možné vybarvit si všechny postavičky příběhu podle vlastní fantazie a výtvory následně vytisknout.

Dětem se jistě barevnost podmořského světa zalíbí. Vizuální stránku navíc skvěle doplňuje příjemná zvuková kulisa a vtipně namluvené dialogy.

Duhová rybička, nejkrásnější rybka oceánu

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 7.5 a vyšší

Cena: 1 150 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4

http://www.mediatrade.com

http://www.cd-rom.cz

§§§§§


Kráska nebo zvíře

Pavel Tůma

I když by se mohlo zdát, že je v nadpisu překlep, není tomu tak. Ačkoli je tato hra opravdu založena na pohádce Kráska a zvíře od Jeanne-Marie Leprince de Beaumont, název tohoto pohádkového příběhu je odvozen od možnosti zvolit si na začátku příběhu postavu, se kterou celé dobrodružství prožijete. Ale abychom začali od začátku.

Ještě než samotná hra začne, stojí již před vámi první rozhodnutí, a to zda budete hrát za Krásku (ta je opravdu docela hezká, na rozdíl od svých sester) nebo za Zvíře. Pokud si vyberete první možnost, pak budete muset překonat mnohé překážky na cestě za záchranou vlastního otce, který se stal vězněm na zakletém hradě. Když ho však najdete, přijde dějový zlom a vy zjistíte, že dobrodružství ještě zdaleka nekončí. Ztracený tatínek je sice nalezen a může odejít domů, někdo však na hradě místo něj musí zůstat. Hádejte, kdo by to asi tak mohl být. Pokud si vyberete možnost druhou, budete hrát za Zvíře, což je, jak všichni jistě dobře víte, zakletý princ. No a pokud to snad nevíte, stejně to hned v úvodu zjistíte a dozvíte se také proč a jak k této proměně vlastně došlo. Převtěleni do Zvířete pak budete pátrat po něčem, co by vás mohlo z toho ošklivého chlupatého těla vysvobodit.

Obě postavy zažívají jiná dobrodružství na jiných místech v hradě i mimo něj, takže se vlastně jedná o dvě hry v jedné. Až těsně před koncem se jejich životy spojí a oni budou muset spolupracovat, abychom viděli za srdce beroucí happy end. Na cestě však stojí velké množství překážek, které je třeba překonat, a otázek, na které je třeba najít odpovědi. Možná, že je to můj názor, ale hra za Zvíře je poněkud složitější. Že by malí kluci, kteří si tuto možnost jistě zvolí první, byli zdatnější než stejně stará děvčata? Vše se odehrává v krásně a detailně vykresleném 3D prostředí, plném temných zákoutí, stínů a pavučin. Hlavní dějové momenty jsou zpracovány formou animovaných filmů, za jejichž kvalitu by se rozhodně nemusela stydět lecjaká moderní "gamesa".

Hra bohužel není moc dlouhá a cesta s jednou postavičkou dětem vydrží tak na hodinu, možná o chvilku déle. V tomto případě to však vůbec není na škodu. Myslím, že se jedná o skvělý nápad jak převyprávět pohádky. Vždyť víc už se snad děti do děje vžít ani nemohou. A abych nezapomněl produkt je pro děti od 8 let.

Kráska nebo zvíře

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: pohádková hra

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 7.5 a vyšší

Cena: 1 395 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4

http://www.mediatrade.com

http://www.cd-rom.cz

§§§§§


PC WORLD CD Centrum I.

Lenka Karlíková

C04P0157

PGP Freeware 8.0.3

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.pgp.com

Bezpečná výměna zpráv a souborů patří v dnešní době k velmi diskutovaným tématům. Jaké používat nástroje, aby byly účinné a především pro běžného uživatele dostupné? Jak napovídá sám název, PGP Freeware je zdarma a volně ke stažení na domovských stránkách společnosti. Součástí tohoto kombinovaného šifrovacího systému, který využívá asymetrické šifrování a pro zakódování klíče symetrické šifry, je PGPTray a taktéž systém kryptování clipboardu, jenž je přístupný v System Tray. PGP Tray, ikona umístěná vedle hodin, poskytuje spouštění některých komponent a také práci s clipboardem. Komponenta PGPTools umožňuje šifrovat a dešifrovat, podepisovat a ověřovat podpisy jakéhokoliv souboru na disku. Můžeme s ní také smazat soubory bez možnosti obnovy. PGPKeys, tzv. správa klíčů, generuje klíče a vyhledává klíče na veřejných serverech. Podepsané cizí klíče pak lze posílat na server klíčů veřejných, kde se o důveře v klíč dozví i ostatní uživatelé. Pomocí PGP Preferences lze nastavit vlastnosti chování aplikace, jako uložení souborů s klíči, nastavení pro e-mail nebo preferovaný server veřejných klíčů. Instalace PGP vyžaduje souhlas s licenčními podmínkami. Program složený z více částí spolupracuje s e-mailovými klienty Microsoft Outlook, Microsoft Exchange a Eudora. Poté, co je do aplikací integrován, můžete jednoduše podepisovat a šifrovat. Všechny funkce programu jsou dostupné z kontextového menu. Pro uživatele, který doposud nemá zkušenosti se šifrovacími programy, je k dispozici rozsáhlá nápověda.

McSoftware Contacts 2.6.0.26

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.mcsoftware.alikuvkoutek.cz

Leží vám všude lístečky s kontakty na přátele, známé nebo zaměstnavatele? A když zrovna určitý kontakt potřebujete, tak jako naschvál ho nemůžete najít? S McSoftware Contacs by vaše hledání mělo být vždy úspěšné. Tedy, pokud daný kontakt přidáte do databáze. Aplikace slouží ke spravování kontaktních informací a může se pochlubit velmi intuitivním ovládáním. Po instalaci vyžaduje bezplatnou registraci, jak pro soukromé osoby, tak pro firmy. Výhodu je také to, že je v češtině i angličtině. Po spuštění se otevře formulář, do kterého zadáváte informace o osobách. Jsou k dispozici standardní pole, jako jméno, příjmení, adresa, e-mail, hobby a položky pro pracovní údaje. Uživatelské rozhraní nabízí dva způsoby zobrazování dat. Buď kompletní zobrazení informací o jedné osobě, nebo zobrazení všech kontaktů v tabulce. Počet kontaktů v databázi není nijak omezen, dokonce lze záznamy třídit do skupin. Všechny kontakty nebo části si můžete vytisknout. Data pro tisk se mohou libovolně upravovat nebo lze použít šablony pro tisk. V databázi je taktéž integrována velmi užitečná funkce vyhledávání, která má dvě formy. Buď zadáváme text, dle kterého program bude vyhledávat databázi, nebo si určíme kritéria dotazu. Aplikace McSoftware Contacts umí také abecední řazení databáze. Pokud tedy právě nyní hledáte vhodný elektronický adresář, tak neváhejte a program vyzkoušejte.

BearShare 4.4.0

Licence: GUI

Domovská stránka: http://www.bearshare.com

BearShare je utilita k vyhledávání, stahování a sdílení souborů pod Windows v síti Gnutella, jež bývá zároveň označována jako komunikační protokol nebo otevřený decentralizovaný vyhledávací systém. Pracuje se soubory MPEG, MP3, AVI, MOV, JPEG, GIF, ASF, ZIP a dalšími. Zkráceně řečeno, se všemi typy souborů, které jsou určeny pro výměnu. Program, jenž se vyznačuje jednoduchostí, je vytvořen v přehledném uživatelském prostředí s propracovanou grafickým rozhraním. Tento silný vyhledávací nástroj, nadstavba Gnutelly, se může pochlubit malým zatížením komunikačních linek. Při vyhledávání však budete více úspěšní u zahraničních titulů než u českých, neboť aplikace není tak rozšířená jako dříve populární Napster. BearShare tedy umožňuje vícenásobné vyhledávání, navazování přerušených stahování, monitorování pomalých konexí, stahování jedné věci od více uživatelů, nastaví za vás řadu parametrů, dokáže rozeznávat nastavení firewallu a IP adresy. Součástí aplikace je i podpora reklamy, proto bych doporučila při instalaci číst pokyny. Při prvním spuštění se pak také připravte, že budete pomocí wizardu provedeni nastavením. Pokud tedy ještě nemáte žádný P2P program, BearShare, jenž má ve znaku rozesmátého medvídka, stojí za to vyzkoušet.

QuickTime Player 6.5

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.apple.com/quicktime/

Přehrávač QuickTime Player není třeba dlouze představovat, neboť se na trhu vyskytuje už nějakou dobu. Zdali se jedná o výkonný přehrávač, který splňuje běžné požadavky, to již musí každý uživatel posoudit sám. Z vlastní zkušenosti však mohu říci, že se nějaké nedostatky při přehrávaní objevily. Avšak ne zásadní, kvůli kterým bych aplikaci hned odinstalovávala. QuickTime má necelých 12 MB, proto se ti, co používají modem, musí připravit na delší stahování. Přehrává zvukové a videosoubory, jako MPEG-4 formát (.MP4), H.263, AAC Audio a formáty MP3, AMR, AVI, SDV a 3gp. Dokáže zobrazit také texty. Je určen taktéž pro přehrávání on-line streaming médií. Aplikace podporuje přehrávání většiny multimediálních souborů kromě RealMedia. Ovládání programu QuickTime Player s sebou nenese žádné záludnosti. Veškeré funkce jsou umístěny v horním menu, jež se skládá z 6 záložek a ve kterém naleznete standardní možnosti pro přehrávání. V poslední verzi tohoto přehrávače je novinkou podpora přenosu multimediálního obsahu a textu i v prostředích mobilních sítí GSM a CDMA 2000. Dále zahrnuje přepracovanou podporu Unicodu a zvýšení výkonu v aplikacích DVD a Final Cut Pro. Vedle freewarové verze je k dispozici také nástroj QuickTime Pro (cena 29,99 USD), který podporuje editaci videa a možnost ukládat na disk média vysílaná po internetu.

Cam2PC Freeware Edition 4.1.1

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.nabocorp.com

Cam2PC je užitečný pomocník pro stahování fotek z digitálních fotoaparátů a čteček karet. Umožňuje stahování, prohlížení, tisk, hromadné přejmenovávání, otáčení snímků a mnoho dalšího. Automatické stahování lze použít pro foťáky, které se připojují jako přepisovatelná zařízení a po připojení si vytvoří vlastní virtuální disk. Pokud program fotoaparát rozpozná, začne kopírovat nebo přenášet fotky do nastaveného adresáře a po dokončení stahování automaticky otevře prohlížeč, kde lze fotografie dále upravovat. Před stahováním je možné nastavit pokročilé volby k použití, tj. masky, podle kterých bude aplikace při stahování snímky přejmenovávat. Vyhnete se tak známému ukládání pod čísly. Cam2PC umožňuje velmi rychlé stahování, jak potvrzují i zkušenosti řady uživatelů. Aplikace podporuje fotoaparáty, jež se připojují přes sériový port nebo USB.

Kutilem ve Windows

Lenka Karlíková

Sháníte kvalitní aplikaci pro seznámení se s 3D modelováním a animacemi a nechcete za ni platit nehorázné částky? Pak právě vám je určen program 3D Canvas, který je zadarmo a ve své kategorii splňuje vysoké požadavky. Dále jsme pro vás vybrali nástroj pro tvorbu katalogů Visual CD, jednoduchý a přehledný PSPad editor určený programátorům, a pro administrátory nástroj pro vzdálené připojení PuTTY. Rubriku uzavírá internetový prohlížeč Avant Browser, který se chlubí bohatými možnostmi pro zobrazování stránek.

3D Canvas 6.5.0.2

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.amabilis.com

Pro seznámení se s 3D modelováním a animacemi je určena aplikace 3D Canvas, jejíž nespornou výhodou je freewarová distribuce. Nevýhodou pak je její velikost, která je 6,3MB, což může některým uživatelům připojených přes modem činit potíže při stahování. Na první pohled se může zdát ovládání složité, avšak nenechte se mýlit. Po několika vytvořeným modelech pro vás jistě bude přívětivé. Pomocí myši na bázi drag&drop je možné snadno vytvářet modely ze základních geometrických prvků (čtverec, trojúhelník, koule aj.) nebo speciálními nástroji. Ze základních nástrojů můžeme jmenovat deformaci, modelování, vybarvování 3D objektů a inverzní kinematiku, avšak paleta funkcí určitě uspokojí i náročnější uživatele. Animace lze vytvářet polohováním objektů na scéně v čase. Pro každý časový bod při vytváření definujeme podle časové osy pozici jednotlivých objektů, a 3D Canvas zajistí plynulost modelu a umožní uložení do souboru. Animace ukládá do formátu AVI. Při importu používá jako základní formát X a umožňuje export formátů POV.

PuTTY 0.54

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.chiark.greenend.org.uk/~sgtatham/putty/

Za velmi neobvyklým názvem PuTTY se skrývá spolehlivý program pro vzdálený přístup na telnet, SSH server a Xterm terminal emulátor, který vyniká nejen svými bohatými funkcemi, ale i tím, že je poskytován zadarmo. Většina uživatelů, zejména administrátorů, určitě ocení bohaté možnosti nastavení a schopnost připojit se na jakýkoliv port. Po prvním spuštění aplikace, která je jediný .EXE soubor, stačí zadat v konfiguračním okně v položce Session doménovou nebo IP adresu počítače, se kterým chcete navázat spojení, nebo zvolit SSH protokol, pokud se budete připojovat pomocí něj. V záložce Terminal lze nastavit vlastnosti klávesnice, velikost písma a fonty, zobrazování barev na terminálu nebo zvukového upozornění. Každé nastavení je možné uložit pod svým jménem a používat při další práci. Poté stačí zadat přihlašovací jméno a heslo pro úspěšné spojení. Pokud jsme zadali vše správně, mělo by se otevřít okno s kryptografickým klíčem serveru. Některé operace budou známé uživatelům UNIXu, neboť fungují na podobném principu.

PSPad editor 4.2.9

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.pspad.com

Tentokrát se nejedná o klasický textový editor, ale o zajímavý editor určený programátorům se zvýrazněním syntaxe FoxPro, C, C++, Java, Javascript, ObjectPascal, Perl, SQL, INI souborů, VBScript a mnohými dalšími funkcemi. V jednoduchém prostředí, s možností integrace do Windows, tak lze pracovat přehledně a rychle. Při psaní nejste omezeni délkou textu ani více otevřenými soubory současně, kdy je možné uzamknout posuv. Program, jenž sám podporuje více než 30 různých prostředí, umožňuje konverzi češtiny s automatickou detekcí, export textu se zvýrazněnou syntaxí do formátu HTML, RTF a TeX, přičemž zvýraznění syntaxe se nastavuje automaticky podle typu souboru. Pro každý typ souboru PSPad editor poskytuje šablony nejen pro PHP, spouštění externích programů a kompilátor. Šablony umožňují definovat část programového kódu pod určitý příkaz a při programování tento kód vyvolat. Program umožňuje práci s projekty, kompresi HTML kódu, záznam maker, hledání a nahrazování v souborech, případně spouštění externího kompilátoru. Součástí je HEXA editor s možností vkládání, porovnávání verzí textových souborů, přímé uložení do e-mailu, zobrazení ASCII tabulky a kontrola pravopisu. Pro určité příkazy lze také definovat vlastní klávesové zkratky. Do aplikace je integrován CSS editor TopStyle a FTP klient, čímž mohou uživatelé stahovat soubory přímo z webového prostředí. Velmi dobře je v programu zpracována nápověda, kde naleznete veškerý popis prostředí a vysvětlení jednotlivých funkcí.

Avant Browser 9.01

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.avantbrowser.com

Do řady internetových prohlížečů se úspěšně řadí taktéž aplikace Avant Browser, jež je postavena na Internetu Exploreru, jehož jádro používá. Poté jsou tedy zobrazované stránky téměř totožné s IE. Obsahuje však navíc tlačítka pro současné prohlížení více stránek v jednom okně. Dále umožňuje blokování pop-up oken, jednoduché vypínání a zapínání načítání obrázků, přehrávání zvuků nebo rychlou navigaci. Do prohlížeče je kromě toho integrován nástroj pro odstraňování historie navštívených stránek a vyhledávač Google, který lze vyvolat přímo z pole adresy. Avant Browser je založen na využívání technologie MDI (Multiple Dokument Interface, tj. okna v oknech), jež by měla méně zatěžovat systémové prostředky a poskytovat rychlé otevírání WWW stránek. Možná ji někteří uživatelé znají z Mozilly nebo Opery. Přehledné otevírání stránek v tablech, sdílení oblíbených položek s IE a mnoho dalších rozšiřujících funkcí určitě tedy stojí za vyzkoušení.

Visual CD 1.7

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.boozet.xepher.net

O produktech, jež umožňují tvorbu katalogů souborů uložených na CD, DVD, hard discích a jiných médiích, bylo napsáno nepřeberné množství článků. O tom, který je ten nejlepší, lze jen dlouze polemizovat, neboť každý splňuje určité požadavky. Mezi takové produkty patří také kvalitní freewarový nástroj Visual CD. Po provedení indexace lze procházet katalogem, jejž je možné vytvořit z médií nebo adresářů, dále vyhledávat soubory a složky i bez přítomnosti vloženého média v mechanice. Ovládání v angličtině se po pár pokusech určitě stane intuitivním, takže budete již jednoduše spravovat řady vytvořených katalogů. Obsah databáze je možné exportovat do textového souboru nebo do HTML. Visual CD, usnadňující organizaci údajů, podporuje extrakce z RAR, ZIP a CAB archivů. Pracuje taktéž s informacemi v ID3 tagu MP3 souborů. Při zpracování je možné nastavit si minimální, maximální velikost souboru nebo časové rozmezí změn souborů. Na rozdíl od jiných programů Visual CD disponuje množstvím pokročilých funkcí, jež jsou zakomponovány do velmi příjemného uživatelského prostředí.

Nebojte se vyzkoušet

PAVEL KODYTEK

Kdo si někdy nadělal nepořádek ve verzích dokumentů s nesprávnými daty, ví, o čem je řeč. Prevencí může být System Date Guard, což je hlídač střežící hodiny počítače. Do oblasti kancelářské tělovýchovy zasahuje program Stretch Break, který nám může připomínat nejen to, jak člověku nad klávesnicí tuhne krk a zápěstí, ale také ihned ukáže, co proti tomu lze udělat. Záchrana omylem vymazaného souboru je ve Windows věcí nejvyšší priority a nepočká. Když je čas jednat, přijde k užitku Drive Rescue. Nová verze letitého editoru zvukových vln GoldWave disponuje příjemným množstvím editačních nástrojů a dokáže přímo zpracovávat i WMA.

System Date Guard

Zdroj: na našem CD

Licence: freeware

Pokud vám někdy hodiny v počítači udělaly "čelem vzad" (třeba z důvodu skomírající baterie pro CMOS-realtime), asi jste se setkali s nepříjemnými překvapeními. Třeba při zálohování vašich dokumentů. Zálohovací program může aktuální, ale nesprávně datovanou verzi dokumentu považovat za starou a podle toho s ní naložit můžete o ni prostě přijít. Pěkný zmatek taková lapálie s hodinami nadělá také v odesílaných e-mailech a těžkou hlavu přinese i uživatelům účetních programů, databází a podobně. Čelit takovým nemilým překvapením má právě popisovaná utilita.

System Date Guard je jednoduchý program, který prostě hlídá, zda vám na počítači čas odsýpá správným směrem. Při spuštění porovná aktuální datum s datem minulého spuštění. Je-li vše v pořádku, po několika sekundách se program sám ukončí (pokud na něj neklepnete myší) a nezabírá žádné prostředky systému. Pokud však datum "zacouvalo", okno programu zůstane výmluvně plavat uprostřed obrazovky a očekává zásah uživatele. Korekce data se provádí myší pomocí tlačítek s šipkami, potvrzení změny tlačítkem Nastavit. Chybí ale možnost současně nastavit i čas.

Instalace se provádí prostým zkopírováním souboru sdg.exe do libovolné složky. Při prvním spuštění se objeví nabídka instalace zástupců na plochu Windows a do menu Start/Programy/Po spuštění (což zajišťuje automatickou kontrolu při startu systému). Volba jazyka je automatická podle jazykové mutace Windows pod českými Windows program komunikuje česky, jinak anglicky.


PC WORLD CD Centrum II.

Stretch Break 5.8

Licence: shareware (registrace 44,95 USD)

Domovská stránka: http://www.stretchbreak.com

Soustředěná práce na počítači dokáže člověka někdy vtáhnout tak, že tento často zcela zapomíná, kdo je, kde je a kdy je. A jak léta plynou, člověk ve společnosti klávesnice a myši chřadne a chřadne. A co zasel, později sklidí v podobě bolestí páteře a kondice pod psa. Přesto je možné naše zdraví alespoň částečně chránit softwarově. Zní to možná neuvěřitelně, ale je to tak.

Program Stretch Break (Přestávka k protažení) je vlastně připomínač, který se dle uživatelského nastavení čas od času vnucuje naší pozornosti. Neskončí ale pouhým bonmotem typu "měl bys cvičit". Slušně se zeptá, zda si nechceme dát pauzu na protažení hned, za chvíli nebo vůbec. Pokud nejsme "zatunelovaní" nebo líní, program nás odmění inspirující animací, předvádějící jednoduché cviky k uvolnění páteře, kloubů, k relaxaci očí, provětrání plic a pro úlevu nohou.

Program je spouštěn automaticky při startu Windows a pak dříme na pozadí. Uživatel si může nastavit periodu automatického upozorňování podle potřeby (implicitně 30 minut). Program také umí sledovat intenzitu práce na počítači, a podle toho periodu cvičení příslušně zhušťovat či ředit. Sestavu cviků je možné vybrat, stejně jako doprovodnou hudbu (pouze formát WAV) a krátké textové tipy pro občerstvení.

A aby bylo téma ergonomie úplné, program je doplněn soubory s informacemi o vhodném uspořádání pracoviště s počítačem.

Jinak zajímavému programu lze vytknout poněkud nepřehledné ovládání. S výjimkou pole se zdařilými animacemi naše oko spočine jen na strohých tlačítkách víceméně stejné velikosti, bez ikonek, pouze s textovými popiskami. Klávesa Esc, která spuštěný program ukončuje úplně, je možná trochu příliš "na ráně", a tak se o připomínky cvičení můžeme připravit i omylem.

StretchBreak komunikuje v angličtině a je dostupný jako shareware s desetidenní bezplatnou zkušební lhůtou.

GoldWave 5.06

Licence: shareware (registrace 42 USD)

Domovská stránka: http://www.goldwave.com

GoldWave není v oboru editace zvukových záznamů neznámou veličinou. Dnes si přiblížíme verzi z loňského podzimu. Některé novinky dozrávaly už v posledních čtyřkových verzích, ale přesto se dá říci, že pětkové verze viditelně postoupily o stupínek výše, byť se to podepsalo i na vyšších systémových požadavcích.

V kostce řečeno: GoldWave umožňuje střih a různé "lepení" zvukových vln, poradí si s konverzí různých formátů, přepočítáním vzorkování a může aplikovat různé filtry a efekty (též v režimu dávkového zpracování více souborů). Navíc je otevřený externím plug-in modulům pro souborové kodeky, efektové procesory a indikátory (v rámci vizualizací). Záznam může být mono- nebo stereofonní, více stop program nepodporuje.

Jaké jsou novinky? Program umí zpracovávat signály s šířkou datového slova do 24 bitů a se vzorkováním 192 kHz.

Panel pro nahrávání disponuje preciznějším zobrazením indikátorů záznamové úrovně a vizualizacemi včetně zobrazení spektra a tvaru signálu v reálném čase. Během záznamu je možné nahrávání pozastavovat "pauzou" jako u magnetofonu. Záznam i přehrávání lze ovládat také joystickem nebo gamepadem.

Mezi funkcemi pro editaci přibyl např. Crossfade, tedy prolínačka aktuálního a vkládaného samplu. Potřebujete-li zkrátit záznam mluveného slova, funkce Silence Reduction automaticky vystříhá delší pomlky. Smoother je speciální filtr, zjemňující zvuk zkreslených záznamů. K efektům Flanger a Echo přibyl i přirozeně znějící Reverb dozvuk. Podstatně byly rozšířeny operace mezi stereokanály (např. jejich vzájemné odečtení) pod funkcí Channel mix.

Pro většinu efektů je na nastavovacích panelech k dispozici "preview" okamžitá poslechová zkouška. Dobrý počin pro experimentování! Navíc možnost vrátit provedené změny při editaci je nyní vícenásobná.

Při střihových manévrech potěší možnost zapamatovat si pozici výběru, provést jiný výběr a k původnímu se vrátit. Oproti dřívějším verzím se trochu změnil způsob výběru oblasti je sice těžkopádnější, ale umožňuje záznam přehrávat a zoomovat odkudkoli, aniž bychom přišli o aktuálně vybranou oblast. V nastaveních lze zvolit i starý svižný způsob výběru. Dále je možné definovat zarážky, na které se lze pak snadno přemístit. Výběry fungují i během záznamu a přehrávání.

Program má jednu docela vzácnou schopnost: Importuje WMA! Můžete tedy převádět mezi WMA, WAV, MP33, OGG apod.

Pro ukládání MP3 musí být instalován Lame nebo BladeEnc enkodér.

Funkce pro grabování CD-audio umí stáhnout název alba i skladeb z internetové databáze freedb.org.

Chybí možnost definovat tlačítka Start/Stop přímo do horní lišty; přehrávání se musí ovládat v plovoucím okně, joystickem nebo mezerníkem. Instalace vyžaduje přítomnost DirectX od verze 8 výše. Bez zaplacení licence je funkčnost programu omezena na 3 000 operací.

Drive Rescue 1.9d

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.skyscraper.fortunecity.com/amd/887/rescue/

index.html

Popisovaný program je záchranným kruhem pro nemilé události, jako je smazání souboru či složky (ne pouhé vyhození do koše), nebo dokonce zhroucení souborového systému či informace o oddílech (partitions) disku. V prvním přiblížení zkrátka takový undelete a unformat užitečné funkce, které vymizely s odchodem MS DOSu ze scény. Pracuje se souborovými systémy FAT12, FAT16, FAT32 a omezeně též s NTFS.

Drive Rescue verze 1.9d rozhodně nepatří mezi novinky rok výroby 2002. Co je však na něm pozoruhodného? Je to plně funkční freeware! Zkuste v nouzi na internetu vyhledat podobný produkt najdete sice přehršel programů, ale stáhnout můžete jen omezené demoverze, které zpravidla umí zachraňovat smazané soubory do velikosti několika desítek kilobajtů, tedy většinou žádné. To se ale týká i pozdějších profesionálních verzí tohoto programu. Verze 1.9 je však použitelná.

Na tomto místě je dobré si připomenout starou dobrou zásadu pro zachraňování smazaných dat v co největší míře zamezit zápisu na takovém disku. Jakýkoli zápis využívá místo, které se systému jeví jako volné, ale ve skutečnosti může obsahovat části souborů, jež se snažíme zachránit. Je-li to disk systémový, pak smazaná data ohrožuje i samotný běh Windows. Ideální je mít zachraňovaný disk jako druhý. Zachraňovaná data je potřeba ukládat jinam než na ošetřovaný disk, abychom si příslovečně "neřezali větev, na které sedíme".

Záchrana smazaných souborů je v každém případě záležitost velice delikátní. Nemůžeme počítat s tím, že soubory obnovíme jako z koše ve Windows. A tak se často stane, že obsah obnoveného souboru bude zčásti nebo zcela porušený. V tomto případě sebelepší undelete-program nemůže pomoci.

Jako správnou záchrannou utilitu lze Drive Rescue verze 1.9d spustit i bez instalace z CD nebo z diskety (kam se exe vejde). Program je lokalizován do několika jazyků včetně češtiny.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Motherboardy včera, dnes a zítra I.

Gordon Laing

C04P0210

Základní  desky jsou pravděpodobně nejdůležitější částí počítače, spojují  všechny karty a kabely systému, má na nich svou parcelu procesor,  obsahují čipset a další stovky součástek. V mnoha ohledech se  od sebe liší počínaje rozměry a barevným provedením a konče množstvím  moderních technických vymožeností.

Základní deska je mezi počítačovými  komponentami Popelkou, o které se málokdy mluví, bez níž byste  ale neotevřeli jediný program, neupravili jediný dokument, ani  si neprohlédli jedinou webovou stránku. Nabízíme vám proto bližší  pohled na tuto nepostradatelnou součást každého počítačového  systému.

I když se možná na první pohled tváří nenápadně, dá  se říci, že základní deska je vůbec nejdůležitější součástí počítače.  Představuje páteř celého systému, ke které jsou ostatní komponenty  připojeny a skrze niž spolu komunikují. Základní deska obsahuje  sloty a sockety pro procesor, paměť a přídavné karty, kontroléry  pro celou řadu interních disků, porty pro připojení nejrůznějších  externích zařízení, a v neposlední řadě i propojení tlačítek  a diod na přední straně počítače.

Co je však ještě důležitější,  motherboard také umožňuje výměnu dat mezi všemi těmito součástmi.  Může jít o ukládaný soubor, který je třeba přenést z operační  paměti na pevný disk, výsledek složitého výpočtu posílaný grafické  kartě, nebo třeba o jednoduchý stisk klávesy či pohyb myši v  každém z těchto případů je za správnou koordinaci zodpovědný  právě motherboard.

Povíme vám o základních deskách všechno,  co potřebujete vědět, od jejich historie a vývoje až po současnou  situaci na trhu a vyhlídky do budoucna. Nejnovějším hitem jsou  miniaturní motherboardy pro mini PC a takzvané barebone systémy  usnadňují práci těm, kdo si chtějí postavit počítač sami. Společnost  Intel má navíc v úmyslu prosadit v tomto odvětví nový design,  takže právě teď je ta správná doba seznámit se blíže s touto  nadmíru důležitou součástí každého počítače.

Pohled do historie

Motherboard  stolního počítače je v podstatě asi 2 mm silná deska formátu  A4, pokrytá plošnými obvody. Je připevněna ke spodní straně krytu  počítače a k ní se potom připojují všechny další komponenty,  karty a kabely.

První základní deska pro stolní počítač se objevila  v roce 1981 spolu s počítači IBM. Firma IBM vyvinula nový druh  sběrnice a nazvala ho Industry Standard Architecture, zkráceně  ISA.

V roce 1984 způsobil přelom v odvětví nástup další architektury  z dílny společnosti IBM, zvané AT (Advanced Technology), která  byla navržena pro 16bitové procesory 80286 od Intelu a vyznačovala  se širšími 16bitovými sloty, které se na motherboardech objevovaly  ještě na konci devadesátých let minulého století.

V polovině  osmdesátých let byly pevné disky připojeny ke složitým kontrolérům,  dokud společnosti Compaq a Western Digital neobjevily způsob,  jak integrovat tyto kontroléry přímo do pevného disku. Toto řešení  se objevilo v roce 1986 pod názvem Integrated Drive Electronics  standard, zkráceně IDE. Takovéto disky se také staly součástí  standardu ATA AT Attachment který používají disky a základní  desky ještě dnes, i když v mnohem rychlejší formě.

S rozvojem  počítačových komponent se objevovaly nové a nové druhy sběrnic,  ale jen málokterým z nich se podařilo uchytit na delší dobu.  Teprve v roce 1993 přišla společnost Intel se svou PCI (Peripheral  Component Interconnect) sběrnicí, která byla navržena tak, aby  si dokázala poradit s 32 bity dat a komunikovala přímo s hlavní  pamětí a procesorem. Netrvalo dlouho a nové krátké bílé PCI sloty  se staly standardní součástí motherboardu.

Požadavky na výkon  se neustále zvyšovaly a neustále se objevovaly nové komponenty,  proto v roce 1995 vyvinul Intel inovovaný design základní desky.  Vzal existující AT design, otočil ho o devadesát stupňů, všechny  externí porty sjednotil do jednoho bloku a připojil desku k novému  typu zdroje. Výsledná architektura byla nazvána AT extended,  neboli ATX.

Zatím poslední výraznou změnu přinesl rok 1997,  kdy sběrnice PCI přestaly stačit nárokům 3D grafiky. Intel opět  vyvinul novou vysokorychlostní sběrnici věnovanou výhradně grafice  a nazval ji AGP, Accelerated Graphics Port. Architektura ATX  s jedním AGP a několika PCI sloty se potom stala standardním  typem základní desky, který je používán dodnes.

Nejvýraznější  výhodou tohoto designu je skutečnost, že většinu ATXových motherboardů  lze použít s jakoukoliv ATX skříní a připojit k jakémukoliv ATX  zdroji. I když některé nejnovější komponenty jsou velice náročné  a vyžadují proto silnější zdroj, ve většině případů je výměna  starého ATXového motherboardu za nový jednoduchou záležitostí,  což přináší větší flexibilitu a snadnou podporu a konektivitu  nových komponent.

Současnost

Přestože se základy architektury  ATX od konce devadesátých let téměř nezměnily, některé její součásti  procházejí neustálým vývojem. Patice hlavního procesoru mění  tvar zhruba jednou do roka, jak se objevují nové čipy od Intelu  a AMD. Obě tyto společnosti vyžadují pro současnou nabídku procesorů  množství vzájemně nekompatibilních patic, což znamená, že každá  základní deska nutně podporuje jenom jednu řadu procesorů.

Aby  udržely krok se stále rychlejšími procesory, jsou pravidelně  vylepšovány i paměťové sběrnice a sběrnice AGP, a to s sebou  většinou nese i modernější sloty. Koordinaci dat mezi všemi těmito  součástmi, včetně podpory disků a externích portů, má na starosti  čipset.

Existuje mnoho druhů čipsetů s nejrůznějšími funkcemi,  ale každý z nich je navržen tak, aby fungoval jen s jedním typem  procesoru. Firmy Intel, VIA, ATI a SiS vyrábějí čipsety pro procesory  Intel, zatímco VIA a nVidia produkují rovněž čipsety pro procesory  AMD.

Většina čipsetů je rozdělena na dvě poloviny Northbridge,  která má na starosti procesor, paměť a grafiku, a skromnější  Southbridge, která obstarává diskové kontroléry a externí porty.  Výrobci základních desek volí čipset tak, aby se co nejlépe hodil  pro daný procesor a požadované funkce.

Novější generace procesorů,  grafických karet a pamětí vyžadují čipset Northbridge a většina  výrobců základních desek využívá této příležitosti, aby ho doplnili  modernějším čipsetem Southbridge s podporou nejnovějších portů  a disků, například USB 2.0 a Serial ATA.

Nový čipset proto znamená  významné zlepšení výkonu, nemůžete ho ale bohužel jen tak vyměnit,  protože je neoddělitelně svázán s příslušnými porty a sockety  a pevně připájen k základní desce, výměna čipsetu znamená výměnu  celého motherboardu.

Co najdeme na motherboardu?

Zatímco k  výraznějším změnám procesorů dochází zhruba jenom jednou do roka,  výrobci základních desek a čipsetů neustále přicházejí s novými  funkcemi, a trh v této oblasti se tak nepřetržitě vyvíjí. Budeme-li  zde tedy popisovat vzhled motherboardů, opravdu tím myslíme jejich  současný vzhled.

Typická základní deska vychází z architektury  ATX s jedním AGP slotem a zhruba pěti PCI sloty. Většina současných  modelů podporuje jeden ze standardů AGP 4x a 8x, které dokáží  přenášet data až osmkrát rychleji než původní sběrnice AGP. Některé  motherboardy mají pro větší pohodlnost a úsporu nákladů vestavěnou  AGP grafiku. I když se vestavěná grafika také zdokonaluje, pořád  zůstává jednu až dvě generace pozadu za nejlepšími AGP kartami.  Většinu desek s vestavěnou grafikou je možné doplnit AGP kartou,  ale vždy je lepší se ujistit, že tomu tak v daném případě opravdu  je.

Na desce také najdeme dva až čtyři sloty pro paměťové moduly,  ve valné většině případů 184pinové DIMM čipy s technologií DDR  (Double Data Rate). Technologie DDR se také zrychluje, poslední  oficiální verze (také známá jako PC3200) funguje na 400 MHz a  běží párově na nejrychlejších dvojkanálových čipsetech. Celkové  množství a typ podporované paměti závisí na čipsetu i na architektuře  motherboardu.

Moderní základní desky většinou podporují čtyři  až osm interních disků, včetně pevných disků a CD/DVD mechanik.  Zařízení RAID (Redundant Array of Independent Disks) využívají  dvou či více disků pro rychlejší nebo spolehlivější výkon a začínají  se také stále více rozšiřovat. Zatímco na většině základních  desek stále najdeme staré široké konektory, čím dál častěji bývají  střídány standardem Serial ATA (SATA) s užšími kabely usnadňujícími  manipulaci a proudění vzduchu ve skříni. Většina nových motherboardů  je vybavena oběma typy konektorů.

Také nabídka externích portů  se neustále rozšiřuje, mnoho základních desek už dnes nabízí  čtyři až osm USB 2.0 portů, multikanálové audio a ethernetový  port s rychlostí až 100 nebo dokonce 1 000 megabitů za sekundu.  Častá je i podpora firewireových portů.

Patice

Nakonec, a to  je ze všeho nejdůležitější, najdeme na motherboardu patici pro  procesor a odpovídající čipset. Jak jsme si již řekli dříve,  každá kombinace patice a čipsetu podporuje jenom určitou řadu  procesorů. Současné procesory Intel Pentium 4 a Celeron používají  Socket 478 (se 478 piny), zatímco Athlon XP od AMD používá Socket  462 (také zvaný Socket A).

Nové 64bitové procesory Athlon existují  ve dvou variantách, z nichž každá vyžaduje jiný socket a tedy  i jinou základní desku. Athlon 64 používá Socket 754, zatímco  Athlon 64 FX vyžaduje Socket 940. Společnost AMD nedávno oznámila,  že během léta 2004 přejdou oba čipy na 939pinovou patici, což  bude opět vyžadovat jiný motherboard. Později v průběhu roku  by se měly objevit nové procesory P4 pro 775pinový socket. Po  určité přechodné období budou ale stále v nabídce i nové procesory  a motherboardy podporující starší typy patic.

Přestože trhu  se základními deskami v současné době dominuje architektura ATX,  existují i alternativní, menší uspořádání. Samotné ATX se nabízí  v menších formách Micro-ATX a Flex-ATX, a průkopnická firma Shuttle  vyvinula dokonce vlastní design (viz barebone systémy).

Vůbec  nejmenší základní deskou je v současnosti motherboard Mini-ITX  o rozměrech pouze 17 x 17 cm. Existují i Mini-ITX desky pro Pentium  4, většinou se však tato architektura používá se skromnějšími  procesory bez možnosti upgradu, například s čipy C3.

Pokud jde  o cenu, pohybují se základní desky většinou v rozmezí 1 200 až  8 000 korun, v závislosti na tom, zda podporují nejnovější procesory,  jakými paměťovými a AGP technologiemi jsou vybaveny, a na množství  integrovaných zařízení. Podpora procesoru, pamětí a AGP je důležitá,  protože se většinou odvíjí od použitého čipsetu a není možné  ji změnit bez výměny celé desky.

Integrovaná zařízení, jako  audio nebo FireWire, nejsou tak podstatná, protože jenom málo  z nich nelze k běžnému motherboardu dodat pomocí přídavných PCI  karet. Je však obvykle levnější použít integrovaná zařízení,  nežli dokupovat další karty, a v případě potřeby lze integrovaná  zařízení deaktivovat. Při volbě motherboardu je tedy nejdůležitější  se nejprve rozhodnout, jaký procesor budeme chtít použít.

Také  je dobré si zjistit, zda bude možné danou základní desku použít  s následujícími generacemi našeho procesoru, abychom si nezavřeli  dveře před případným upgradem. Například většina nových motherboardů  pro P4 by měla podporovat novou verzi "Prescott" bez nutných  úprav, případně s jednoduchým updatem BIOSu. Někdy se ale nová  verze procesoru může natolik lišit, že ji nelze kombinovat s  předchozí verzí motherboardu tak už to bohužel na trhu chodí.

Kromě  podpory procesoru závisí volba základní desky na nabízených funkcích,  integrované konektivitě a ceně. Výkon motherboardů se stejným  čipsetem je většinou zcela srovnatelný.

Architektury budoucnosti

Současnému  trhu se základními deskami dominuje architektura ATX, ale nebude  tomu tak navždycky. Možná nejdůležitější nastupující konkurencí  je architektura BTX, nedávno představená Intelem, která řeší  problémy s hlukem a přehříváním (viz vložený článek). Menší typy  motherboardů jsou neustále populárnější a stále více výrobců  se vydává cestou, kterou vytyčila firma Shuttle, a nabízí miniaturní  motherboardy spolu s odpovídajícími skříněmi v podobě tzv. barebone  systémů.

Dají se očekávat i opravdu malé motherboardy, umožňující  stavbu systémů, které bychom dříve považovali za nemožné. Vedoucí  firmou na trhu je v tomto oboru společnost VIA, jež nedávno představila  svou architekturu Nano-ITX. Při vskutku miniaturních rozměrech  12 x 12 cm jde o zatím nejmenší PC-kompatibilní motherboard,  který by se měl objevit během roku 2004. Bez ohledu na velikost  budou motherboardy vybaveny nejnovějšími možnostmi komunikace  a i v této oblasti se v roce 2004 dočkáme změn. Nejdůležitější  z nich bude nahrazení PCI sběrnic, které po deseti letech existence  už přestávají stačit nárokům gigabitových sítí a USB 2.0.

Následníkem  PCI bude takzvaná sběrnice PCI Express, která by se měla s novým  čipsetem objevit na základních deskách ke konci roku 2004. Zatímco  staré PCI sběrnice nabízely maximální propustnost 132 megabytů  za sekundu (MB/s), PCI Express zvládne až 200 megabytů. Co je  však důležitější, PCI Express zvládá tuto rychlost již ve specifikaci  1x a standard počítá s implementací v podobě 2x, 4x, 8x, 16x  a 32x, čímž se celková propustnost mohutně zvýší. Protože je  16x PCI Express dvakrát rychlejší než AGP 8x, nahradí vbrzku  coby hlavní grafická sběrnice i AGP. První motherboardy s PCI  Express budou nejspíš vybaveny několika PCI sběrnicemi staršího  typu, několika 1x PCI Express sběrnicemi a jednou 16x PCI Express  sběrnicí pro grafiku.

Časem by se mělo odebrat na věčnost také  několik zastaralých externích portů. Rozloučíme se s parelelními,  sériovými a časem i PS/2 porty, které vystřídá větší množství  USB. Pro interní disky bude standardem Serial ATA a na základních  deskách (a později v čipsetech) se budeme stále častěji setkávat  s integrovanými zařízeními pro bezdrátové sítě.

Co tedy chybí  motherboardům na kráse, je bohatě vynahrazeno množstvím pokročilých  technologií, které nám umožňují dostat z našich počítačů co nejvíc.

Architektura BTX

Společnost Intel se domnívá, že architektura  ATX již brzy přestane dostačovat požadavkům nových, rychlejších  komponent, které vyžadují vyšší stupeň chlazení. Vyvinula proto  následovníka ATXových motherboardů.

Nová architektura nazvaná  BTX (Balanced Technology eXtended) optimalizuje vzduchové chlazení  nejvíce zahřívaných komponent. Procesor byl přesunut na přední  stranu počítače, kde plně využívá vzduchu nasávaného větrákem.

Speciálně  vyvinutá "kapota", nazývaná termální modul, usměrňuje proudění  vzduchu přímo k čipu a od něj pak k dalším zahřívaným součástem  motherboardu, například napěťovým regulátorům a čipsetu. Architektura  je navržena tak, aby byly dostatečně vzduchově chlazeny i grafické  a paměťové subsystémy.

Sloty pro karty zůstaly umístěny v zadní  části desky. BTXové motherboardy jsou také vůbec poprvé umístěny  poněkud výše, aby i malé komponenty na spodní části desky měly  dostatek chladného vzduchu.

Kromě běžných BTXových motherboardů  budou k dostání i menší verze, microBTX a picoBTX. Nejmenší z  nich by měla umožnit konstrukci systémů o vnitřním objemu šest  až sedm litrů, které by měly na rozdíl od přibližně stejně velikých  počítačů firmy Shuttle zvládnout chlazení tepelně náročnějších  komponent budoucnosti.

Intel považuje BTX za následníka ATXových  desek, tyto desky však budou vyžadovat nové skříně a v ideálním  případě i nové zdroje. První modely můžeme očekávat v průběhu  tohoto roku. Společnost AMD zatím neoznámila, že by měla v úmyslu  přejít k architektuře BTX, výrobci počítačů tedy budou muset  v budoucnu volit odlišné druhy skříní pro systémy s procesory  Intel a AMD. Více informací o této problematice najdete například  na stránkách http://www.formfactors.org.


Motherboardy včera, dnes a zítra II.

Barebone  systémy

S rostoucím počtem zařízení integrovaných přímo na základní  desce mnoho systémů nevyužije plný počet PCI slotů často ani  jediný. Jejich odstraněním bylo umožněno vyvinout menší motherboardy,  pro které však nebylo snadné najít odpovídající skříně.

Proto  tchajwanský výrobce motherboardů Shuttle přišel s chytrým plánem:  vyrábět kompaktní skříně a zdroje navržené speciálně pro miniaturní  motherboardy z jejich produkce a prodávat je dohromady jako jedno  zařízení.

Tento koncept je označován jako barebone. Koupíte  si malý motherboard, který už je zabudován v odpovídající malé  skříni vybavené patřičným zdrojem. Kombinace motherboardu přímo  s určitým designem skříně také firmě Shuttle umožnila vybavit  přední panel počítače celou řadou portů připojených k desce už  při výrobě. Stačí tedy dodat paměť, disky a procesor, a počítač  je kompletní.

Nejnovější barebone systémy firmy Shuttle jsou  malé, mají ale celkem všechno, co si uživatel může přát, podporují  nejmodernější procesory a paměťové moduly, jsou vybaveny širokou  řadou portů včetně Ethernetu, USB 2.0, digitálního audia a FireWire.  Najdeme v nich i po jednom PCI a AGP slotu pro další rozšíření,  a mají pochopitelně příslušnou skříň a zdroj. Ceny jednotlivých  modelů se pohybují mezi 9 000 a 14 000 korunami, což již stojí  za zvážení.

Trh se systémy barebone prosperuje natolik, že celá  řada tradičních výrobců základních desek se rozhodla nezůstat  pozadu, a dnes už tak můžete sehnat modely od firem FIC, MSI,  Epox, Soltek, Iwill nebo Abit.

§§§§§


Hudba ze všech stran

Lukáš Erben

C04P0194

Nabídka reproduktorů pro PC pokrývá nejširší myslitelné spektrum kvality, výkonu i designu. V bezpočetné změti značek a modelů však není snadné se orientovat náš test bezmála dvou desítek reprosoustav pro PC vám ale nabízí pomocnou ruku při výběru té správné.

Mluvit o teorii zvukové reprodukce a PC reprosoustav se může zdát poněkud nadbytečné jenže právě ona je nejlepším vodítkem pro výběr typu, který vyhovuje vašim potřebám.

2.1 až 7.1

Pomineme-li nejjednodušší stereofonní "bedničky", které jsou často dodávány coby standardní výbava nových PC, případně je můžete dokoupit za cenu nepřesahující 500 Kč, tvoří nabídka reprosoustav pro PC poměrně bohatou škálu dvou-, čtyř-, šesti-, sedmi- a osmikanálových.

Klasické dvoukanálové reprosoustavy se subwooferem (označované obvykle jako 2.1) jsou vhodné zejména do kanceláří a pracoven, kde je hlavním poslechovým materiálem hudba či multimediální aplikace, zatímco na hry či filmy dojde pouze zřídka. Podle toho, jaké nároky klade uživatel na kvalitu reprodukce, se jejich cena pohybuje v rozpětí cca 1 000 až 7 000 Kč. Výhodou stereofonních reproduktorů je pochopitelně i potřeba menšího prostoru.

Čtyřkanálové reprosoustavy (nesoucí běžně označení 4.1) byly vyvinuty zejména pro počítačové hráče, jsou tedy vhodné převážně pro hraní her s trojrozměrným zvukem (dnes již prakticky všechny tituly), již v minulém roce byly ale téměř zcela vytlačeny 5.1 reprosoustavami, které jsou vhodné jak pro hry, tak pro sledování filmů na PC.

Šestikanálové (tedy 5.1) reprosoustavy se nejprve rozšířily ve světě spotřební elektroniky coby součást domácího kina s technologií Dolby Digital, s nástupem zvukových karet se šestikanálovým výstupem však ovládly i trh osobních počítačů. Na rozdíl od dvoua čtyřkanálových reprosoustav, které zdroj signálu pro subwoofer získávají se stereoči kvadrofonního signálu přes frekvenční výhybku, je v tomto případě samostatně zasílána informace pro subwoofer přímo z PC či dekodéru. 5.1 reproduktory přesto mají frekvenční výhybku pro provoz ve stereofonním režimu. Šestikanálové reproduktory jsou vhodné jak pro hry, tak zejména pro filmy, kde je intenzivně využíván středový reproduktor, tzv. "centr".

Sedmikanálové (6.1) a osmikanálové (7.1) reproduktory jsou v podstatě jen logickým vývojem standardu 5.1. V prvním případě je navíc přidán zadní středový reproduktor pro lepší vnímání prostoru, u sestav 7.1 jsou osazeny satelity ve třech párech (přední, prostřední a zadní). Tyto reprosoustavy mají lepší prostorové podání, pro jeho využití je ale třeba, aby byly filmy zaznamenány ve formátu Dolby Digital EX či DTS ES. Na malém prostoru okolo pracovního stolu však nastává jednak problém s jejich umístěním, nehledě na to, že prostorový vjem se v těchto podmínkách (jež lze stěží označit za ideální) příliš neliší od klasických 5.1 soustav.

Kvalita zvuku

Pojem kvalita zvuku je poměrně široký, a zatímco někdo může být zcela spokojen s kvalitou, kterou nabízejí bedýnky za 2 000 Kč, jiný bude nespokojeně bručet i při poslechu THX reprosoustav Logitech či Creative. Jsou ale některé zásadní věci, které byste měli při zkušebním poslechu (pokud jej budete chtít provádět) zkoumat jedná se zejména o dynamiku (tedy schopnosti reproduktorů rozlišit i malé rozdíly ve frekvencích a síle signálu), frekvenční rozsah (schopnost a kvalitu reprodukce basů, středních a vysokých frekvencí), prostor vytvářený při reprodukci (ten často souvisí s velikostí satelitů a subwooferu), schopnost rozlišit detaily (zde hraje roli kvalita použitých komponent). Je přitom vhodné poslechnout si několik druhů hudebních nahrávek (rock, pop, techno, vážná hudba, jazz, živé nahrávky) a jednu či dvě filmové sekvence (ideálně akční sekvenci, která je bohatá na prostorové efekty a důrazné basy).

Jaký výkon?

Předně je důležité vědět, že existují různé způsoby, jak označovat výkon reprosoustav. Poměrně dobrou vypovídací hodnotu má výkon udávaný ve wattech "sinus". Zejména levnější reproduktory bývají ale často označovány výkonem ve wattech PMPO (Peak Music Power Output), tedy tzv. hudebním výkonem, jehož přesné určení je problematické a nemá velkou vypovídací hodnotu (jedná se navíc o více než desetinásobek výkonu "sinus"). Jaký výkon je třeba pro ozvučení pracovny? Nejste-li příliš nároční (a bydlíte-li v nájemním domě), postačí vám dozajista celkový výkon okolo 50-80 W. Pro kvalitní poslech či silné domácí kino je vhodný výkon v rozmezí 100-200 W či vyšší. Rozložení výkonu mezi satelity a subwoofer by přitom mělo být zhruba 1 : 1 součet maximálního výkonu satelitů by se tedy měl přibližně rovnat výkonu subwooferu. U sestav 5.1/6.1/7.1 je přijatelný i poměr okolo 2 : 1 ve prospěch satelitů.

Referenční sestava: M-Audio Studiophile

Reproduktory M-Audio nelze hodnotit bok po boku s ostatními v tomto testu. Kvalitou, cenou i určením spadají do odlišného segmentu nejedná se totiž o "klasické" PC reproduktory, ale o studiové "monitory" určené pro připojení k PC při profesionální práci se zvukem. Po jejich poslechu jsme se rozhodli použít je jako referenční sestavu mimo jiné i díky tomu, že stereofonní 2.1 monitory lze pomocí sady doplňkových satelitů rozšířit na plnohodnotnou 5.1 sestavu.

Základní sada Studiophile obsahuje subwoofer se šestikanálovým zesilovačem a dvěma rozměrnými dvoupásmovými satelity. Analogový 5.1 vstup je realizován šesti zdířkami pro 6,2mm monojack (studiový standard), dodávány jsou ale i redukce na cinch konektory. Ovládací prvky sestávají z otočných regulátorů hlasitosti a basů, které jsou poněkud neprakticky umístěny na zadní straně subwooferu (ten obsahuje i zesilovač o výkonu necelých 200 W sinus, cca 50 W pro subwoofer a po 27 W pro každý satelit) regulaci hlasitosti je tedy třeba provádět na PC, na externím zvukovém modulu nebo přes mixážní pult. Dělicí frekvence je napevno nastavena na 140 Hz. To je důležité zejména v 5.1 režimu umožňuje-li zvuková karta nastavení crossover, je vhodné zvolit stejnou hodnotu. Dodávány jsou kvalitní kabely s průřezem 1 mm2 na satelitech i subwooferu jsou pochopitelně svorky, použít lze tedy kabely libovolné délky. Rozšiřující sada obsahuje tři identické satelity, které se zapojí jako levý a pravý zadní a středový přední reproduktor..

Kvalita zvuku je jednoduše výtečná. Poslech hudby na studiových monitorech je ve srovnání i s těmi nejkvalitnějšími PC reproduktory či levnějšími sestavami domácího kina doslova zážitkem. Dynamika je výtečná, detail i prostor jsou fantastické zejména při středních úrovních hlasitosti. Ani při maximální hlasitosti není zkreslení nijak výrazné. Přesnost a neutrálnost reprodukce je sice výtečná věc pro kvalitní hudební nahrávky v případě filmů a her ale může spíše uškodit. Subwoofer je svým výkonem i zvukem konstruován zejména pro reprodukci hudby, a ve filmech a hrách tak může chybět důraz a výkon, kterým disponují špičkové PC reproduktory. Zatímco muzikál Chicago byl fantastickým zážitkem, bojové scény z Gladiátora na studiových reproduktorech ani v 5.1 konfiguraci nevynikly v plné síle. To je ostatně jediná výtka, kterou lze po zvukové stránce vznést. Reproduktory M-Audio jsme se nakonec (s ohledem na jejich vyšší kategorii) rozhodli hodnotit odděleně a udělujeme jim v poslechových testech symbolickou "nultou" pozici.

Creative Inspire P380

Cena vč. DPH: 1 400 Kč

Model P380 je zástupcem levnější řady reproduktorů Inspire. Mezi hlavní odlišnosti patří jednodušší jednopásmové satelity, absence druhého linkového vstupu a M-Portu. Ostatní specifikace i údaje o výkonu jsou však prakticky identické.

Zvuk levnější varianty Inspire je velmi podobný, výšky jsou ale ještě méně výrazné a zvuk je o něco méně detailní jinak platí to, co bylo řečeno o předchozím modelu. Spíše než ve zvukovém podání bychom ale rozdíly hledali ve výbavě.

Hledáte-li 2.1 reproduktory pro příležitostné hraní či příležitostný poslech a nevyužijete lepší výbavy (vstupy) řady "T", jsou P380 zajímavou levnější alternativou.

Creative Inspire T2900

Cena vč. DPH: 2 000 Kč

Nejrozšířenější řada reproduktorů Creative, tedy Inspire, má dvě kvalitativní "třídy" písmeno "T" označuje kvalitnější, lépe vybavenou řadu, do které spadá i model T2900. Novinkou řady T jsou dvoupásmové satelity s kovovými nožkami, jež by měly nabízet lepší kvalitu zvuku ve srovnání se staršími modely. Satelity mají napevno připojené kabely, které se na straně zesilovače (subwooferu) připojují do cinch konektorů, jejich výkon je po 6 W sinus. Subwoofer s výkonem 17 W je konstruován na výšku, s do strany vyzařujícím bassrefelexem. Ovládací modul umožňuje regulaci basů a hlasitosti, k dispozici je též druhý linkový vstup, výstup na sluchátka a konektor M-Port. První, čeho si při poslechu všimnete, jsou potlačené výšky a lehký posun ve středech. Basy jsou poněkud naddimenzovány, a jak bývá u levnějších reproduktorů Creative zvykem, jsou "naladěny" na taneční frekvence okolo 60-80 Hz. Celkové zvukové podání je sice poněkud zastřené (to lze vylepšit posílením výšek v PC), ale vyrovnané.

Poněkud omezená dynamika a slabší výšky dělají z T2900 reproduktory vhodné spíše pro hraní a příležitostný poslech taneční hudby, než pro náročnější zábavu. Kvalita reprodukce ale vcelku odpovídá ceně reproduktorů.

Creative MegaWorks 2.1 250D THX

Cena vč. DPH: 5 600 Kč

Společnost Creative správně vycítila poptávku po špičkových stereofonních reproduktorech určených především pro poslech hudby na PC, a uvedla proto zjednodušenou verzi THX reproduktorů MegaWorks. Použité komponenty (subwoofer, satelity) se proto prakticky neliší o těch, kterými je vybavena sedmikanálová reprosoustava MegaWorks 550 THX. Výrobce udává celkový výkon 300 W nejedná se o sinus výkon, ale o burst údaj. Díky konstrukci zesilovače reproduktory sice skutečně dokáží podat 300 W výkonu, ovšem pouze po omezenou dobu. Ve výbavě naleznete dva analogové a jeden digitální vstup (koax. S/PDiF, převodník 24bit/192 KHz), samostatný ovládací modul, který umožňuje regulaci výšek, basů a hlasitosti a disponuje taktéž výstupem na sluchátka. Subwoofer má napevno nastavenou dělící (crossover) frekvenci, skřín (patrně HDF deska) je portovaná, se zaoblenou bassreflexovou tubou, basový reproduktor vyzařuje k zemi. Pochvalu zaslouží odpružené nožky subwooferu, které zabraňují nadměrnému přenosu vibrací či rezonanci do podlahy. Satelity jsou středně velké a překvapivě lehké (stejně jako u předchozích modelu MegaWorks jsou zřejmě použity neodymiové magnety), je pochopitelně možné zavěsit je na zeď, látkové kryty ovšem sejmout nelze. Kabely nejsou napevno přichyceny k satelitům, do zesilovače (subwooferu) se však zapojují konektorem cinch, jejich délka je dostatečná i pro použití na pracovním stole.

Po zvukové stránce potěší MegaWorks 250D THX i velmi náročné uživatele. Zvukové podání je výborné pro hudbu, filmy i hry. Zvuk je plný a příjemný s dobrou dynamikou snad jen výšky jsou mírně potlačeny a některé drobné detaily se mohou ztratit. Při subjektivním poslechovém testu jsme reproduktory umístili na třetí pozici.

Stereofonní sestava MegaWorks je určena zejména náročným posluchačům hudby a příležitostným hráčům, kteří chtějí mít na pracovním stole kvalitní a výkonné reproduktory. Pochvalu zaslouží jak za velmi dobrý zvuk, tak za dobré zpracování a bohaté funkční vybavení (vstupy, ovládací modul, řešení kabeláže).

Creative I-Trigue L-3450/3500

Cena vč. DPH: 5 100 Kč

Designovým reproduktorům I-Trigue jsme se v PC WORLDu již věnovali, přesto jsme přesvědčeni, že si zařazení do přehledového/srovnávacího testu zaslouží. Reprezentativní reproduktory, které Creative dodává ve dvou barevných provedeních (bílý a černý lak), jsou určeny zejména pro pracovny a reprezentativní kanceláře. Svým technickým provedením mají ale ambice i v oblasti kvalitní reprodukce. Zajímavé je řešení bi-amp bi-wire, tedy osazení dvou nezávislých zesilovačů a kabeláže, které se starají o každý ze satelitních reproduktorů (ve skříni subwooferu je tak vlastně stejný počet zesilovačů jako u 4.1 sestavy). Satelity jsou osazeny dvěma středovýškovými reproduktory s titanovou membránou a středovým reproduktorem v boční stěně. Ovládací modul umožňuje regulaci hlasitosti, basů i připojení externího zařízení či MP3 přehrávače Creative přes rozhraní M-Port. Subwoofer je konstruován "na výšku", a zabere tak méně prostoru pod pracovním stolem.

Po zvukové stránce jsou nové I-Trigue stále poněkud nevyrovnané. Kvalita zvuku je sice vyšší než u drtivé většiny 2.1 PC reproduktorů, zejména subwoofer je ale vyladěn na "diskofilní" frekvenci 80 Hz, která vyhovuje hlavně pro reprodukci taneční hudby či her, pro náročnější poslech však není ideální. Dynamika satelitů není zcela stoprocentní, zvuk má přesto slušný detail (ovšem za cenu mírné agresivity).

Jestliže hledáte reproduktory, které jsou především reprezentativní a funkčně dobře vybavené, pak jsou I-Trigue L-3450 nebo 3500 (liší se pouze barvou) zajímavou alternativou.


Motherboardy včera, dnes a zítra III.

Logitech Z 2200 THX

Cena vč. DPH: 4 900 Kč

Z-2200 THX jsou též menším sourozencem plnohodnotného 5.1 "filmově-herního" modelu Logitech Z-680 THX. I tentokrát tedy naleznete podobné komponenty zejména jednopásmové satelity s masivními kovovými středy a výkonnými magnety (40 W na kanál). Identická je i poněkud nemoderní konstrukce subwooferu, který vyzařuje do strany, ve srovnání s 5.1 sestavou má ale o něco nižší výkon (120 W). Jak je u Logitechu zvykem, všechny údaje jsou uváděny ve formátu sinus, a ukazují tedy na skutečný výkon (pokud by výrobce uváděl zavádějící hodnotu PMPO, jednalo by se nejspíše o desetitisíce wattů). Velkým zklamáním je bohužel zpracování kabeláže kabely jsou napevno připojeny k satelitům (na zesilovači/subwooferu jsou konektory cinch), k dispozici je pouze jediný stereofonní vstup, který je navíc zapojen k ovládacímu modulu (ten umožňuje regulaci hlasitosti, basů a připojení sluchátek).

Zvuk Z-2200 THX je plný, s výbornými (možná poněkud posílenými) výškami a solidními středy a velmi dobrým podáním prostoru i dynamikou. Zvuková reprodukce hudby se blíží monitorům M-Audio, reproduktory Logitech ale poněkud zaostávají v přesnosti a neutrálnosti (jsou tedy i méně syrové, což může být plus). Výkonný a důrazný subwoofer zvládne výtečně též filmy a hry prostorové zpracování je ale ve stereu přeci jen poněkud omezené.

Logitech Z-2200 THX jsou výborné stereofonní reproduktory pro všechny typy poslechu, vedle vyšší ceny je jejich jedinou výraznější nevýhodou nešťastně řešené zpracování kabeláže a jediný stereofonní vstup.

Logitech Z-3

Cena vč. DPH: 3 320 Kč

Podobně jako v předchozím případě, i tento model se již na stránkách PC WORDu objevil. Z-3 jsou desginové reproduktory Logitechu, které upoutají zejména celokovovými satelity, jejichž reproduktory jsou osazeny masivním kovovým středem. Subwoofer má poměrně velký basový reproduktor, jeho konstrukce je ale poněkud zastaralá, s vyzařováním do strany a nepochopitelnou absencí bassreflexu. Velmi nešťastné je řešení kabeláže, která je napevno spojena se satelity, ovládáním hlasitosti a kabelem vstupu. Na ovládacím modulu je možné regulovat pouze hlasitost a připojit sluchátka, regulaci basů je nutné provést přímo na subwooferu.

Zvukový projev Z-3 sice není bezchybný a přesný, subjektivně je ale velmi příjemný, zejména pro poslech akustických a živých nahrávek. V této cenové kategorii rozhodně překvapí slušná dynamika, u složitějších zvukových nahrávek (rock, vážná hudba) už však chybí dostatečné rozlišení detailů. Subwoofer svým výkonem zvládne i hry či občasné sledování filmů, na rozdíl od konkurence (I-Trigue) zvládá poměrně široké spektrum basů.

Fantastický design a překvapivě příjemný zvuk poněkud sráží doslova dementní kabeláž a pouhý jediný stereofonní vstup. Přesto se jedná o velmi zajímavé designové reproduktory, které hrají velmi slušně.

Teac PowerMax 1200

Cena vč. DPH: 1 660 Kč

Teac patřil mezi první výrobce, kteří před lety začali nabízet výkonné čtyřa šestikanálové reprosoustavy pro PC. Vzhledem k tomu, že výrobce má velmi blízko ke světu spotřební elektroniky a Hi-Fi, byli jsme na levné reprosoustavy Power Max velmi zvědavi.

PowerMax 1200 sestává ze dvou plastových satelitů s miniaturními středovýškovými titanovými měniči, jejichž konstrukce je zaměřena především na zajímavý vzhled. Satelity i subwoofer přesto vyhlížejí poněkud levně. Subwoofer z dřevotřískové desky je stejně jako satelity vyveden ve stříbrné barvě a disponuje udávaným výkonem 35 W (výkon satelitů je 2x 12,5 W). Ovládací modul umožňuje regulaci hlasitosti, basů a výšek. K dispozici není žádný dodatečný vstup. Ani řešení kabeláže není nejšťastnější krátký napájecí kabel je napevno přidělán k subwooferu, stejně tak kabely satelitů jsou připojeny napevno.

Zvuk reprosoustavy TEAC byl pro nás skutečným šokem. Nepříjemně dunivé basy doplňuje agresivní plechový zvuk satelitů, které prakticky postrádají střední kmitočty. Jeden ze satelitů navíc při určitých frekvencích drnčel.

Kvalita reprodukce nestačí ani pro příležitostný poslech či hraní her, nejpozitivnější stránkou reproduktorů PowerMax 1200 je, že je můžete vypnout.

Trust 1600P

Cena vč. DPH: 1 140 Kč

Bedničky Trust jsou určeny nenáročným uživatelům, o čemž svědčí i poměrně spartánské vybavení. K dispozici je pouze jeden linkový vstup, ovládací modul umožňuje regulovat hlasitost, basy a překvapivě též výšky. Malé a lehké satelity mají pochopitelně napevno přichycené kabely, konstrukce subwooferu je velmi jednoduchá, s vyzařováním do strany.

Zvuk rozhodně neoslní podání je ploché, bez detailů a poněkud syntetické, basy mírně drnčí. Zvuk sice není kvalitní, na rozdíl od reproduktorů TEAC ale model Trustu netrpí žádným zásadním technickým problémem.

Reproduktory Trust 1600 P lze sice použít pro základní ozvučení PC, chcete-li něco lepšího než obyčejné plastové bedýnky bez subwooferu, jedná se bezesporu o jedno z nejlevnějších řešení. Přesto, nebo právě proto, bychom si ale raději připlatili za nějaký kvalitnější model.

Creative GigaWorks

S750 THX

Cena vč. DPH: 14 070 Kč

Bylo jasné, že po uvedení nové řady zvukových karet Audigy s podporou 7.1 zvuku uvede Creative dříve či později špičkové reproduktory, jež by využily možností nové karty vskutku naplno. Výsledkem jsou GigaWorks, řada, která nasazuje modelem S750 novou laťku (uveden byl též model S700, tedy 5.1 provedení stejné sestavy) mezi PC reproduktory. Dvoupásmové rozměrné satelity jsou o poznání těžší než reproduktory řady MegaWorks. Celkový výkon 700 W (opět burst, tedy "krátkodobý sinus") je rozdělen po 70 W mezi satelity, zbylých 210 W pak pochopitelně připadá na subwoofer. Udávaný frekvenční rozsah 20 Hz až 40 KHz patří mezi nejvyšší mezi PC reproduktory a přinejmenším teoreticky vyhovuje potřebám pro přehrávání nových formátů jako je DVD audio. Kabely jsou pochopitelně přichyceny na satelitech i zesilovači/subwooferu do svorek, konstrukce subwooferu s vyzařováním k zemi a odlehčovacími nožkami zaslouží přinejmenším pochvalu. Ovládací modul umožňuje regulaci basů, výšek, centru a hlasitosti, většinu funkcí lze nastavit též pomocí infračerveného dálkového ovládání.

Kvalita zvukové reprodukce je, jak by se ostatně u nejvyššího modelu dalo očekávat, na výtečné úrovni. Solidní dynamika, dostatek detailů jsou spolu se silnými a pevnými basy hlavními plusy. Celkově jsme je při poslechovém testu hudby zařadili na třetí místo. GigaWorks sice nejsou zcela neutrální, ale mírné zabarvení zvuku není u reprosoustavy určené především pro "PC kino" či "domácí kino" na škodu. Mírné zklamání jsme však zažili při maximální hlasitosti reprodukce byla sice nezkreslená, ale hluk subjektivně neodpovídal deklarovanému výkonu. Přesto jsou tyto osmikanálové reproduktory svým výkonem, konstrukcí i zvukovým projevem vhodné spíše do obývacího pokoje než na pracovní stůl.

GigaWorks nejsou klasickou reprosoustavou pro PC hodí se spíše k ozvučení místnosti, zejména v kombinaci s externím dekodérem, jako je například Creative DDTS 100. Maximálnímu výkonu a výborné kvalitě zvuku ale pochopitelně odpovídá i vyšší cena.

Creative Inspire GD 580

Cena vč. DPH: 6 800 Kč

Co se stane, když vezmete reprosoustavu T5400 a přední dvoupásmové satelity spolu s centrem nahradíte jednopásmovými? Získáte reproduktory Creative Inspire P580. Pokud k této sestavě přidáte zjednodušenou verzi dekodéru DDTS-100, rázem máte sestavu Inspire GD 580: ideální reproduktory pro PC a herní konzoli. Přesněji ideální reproduktory pro herní konzoli, neboť sestavě chybí analogový 5.1 vstup (v analogu je k dispozici pouze stereo). Nabízejí se zde celkem tři vstupy zmíněný linkový, optický a koaxiální. Bezesporu velkou výhodou je možnost ovládat prakticky všechny funkce přes infračervené dálkové ovládání, o něco méně ovací zaslouží kabely, které jsou pevnou součástí satelitů.

O zvuku platí totéž co v případě P380, tentokrát ovšem v 5.1 provedení. Potlačené výšky, slabá dynamika vhodné spíš pro hry než pro filmy a hudbu.

Inspire GD 580 je díky dekodéru a dálkovému ovládání produkt ušitý na míru uživatelům konzolí, nikoliv majitelům PC. Nechápeme ale, proč jsou v takovém případě kabely pevnou součástí satelitů, svorky by dávaly větší smysl. Je zjevné, že společnost Creative postavila své produktové portfolio formou stavebnice, a na individuální úpravy komponent pro jednotlivé modely není prostor.

Creative T5400

Cena vč. DPH: 2 800 Kč

Nový "lepší" mainstream představují reproduktory Creative inspire s označením "T". Model T5400 je vlastně 5.1 ekvivalentem T2900, o nichž jsme již psali. Po konstrukční stránce mají tedy mnoho společného zejména identický subwoofer s koncepcí na výšku a dvoupásmové přední satelity s kovovými nožkami. Centrální reproduktor je stejného typu jako přední satelity, zatímco zadní efektové reproduktory jsou z řady "P" tedy pouze jednopásmové. Ovládací modul umožňuje regulovat hlasitost a basy, a disponuje též výstupem na sluchátka. Celkový výkon je překvapivých 74 W sinus, na subwoofer ale připadá pouze 22 W (20 W centr a po 8 W zbývající satelity).

Zvukovým projevem jsou reproduktory ideální zejména pro hry či méně náročné fandy filmů na DVD. Výšky jsou poněkud potlačené, stejně jako celková dynamika a detail. Basy jsou naopak dosti silné a vyladěné na frekvence okolo 60-80 Hz.

Při ceně, která se v internetových obchodech pohybuje na hranici 2 500 Kč vč. DPH, se zdá, že toto jsou jedny z nejdostupnějších reproduktorů pro běžné využití na hry a práci s PC či občasné zhlédnutí filmu. Toužíte-li však po kvalitní reprodukci, musíte investovat o něco více nejbližší alternativou ke zvážení jsou Z-640 od Logitechu.

Genius SW 5.1

Home Theatre

Cena vč. DPH: 4 100 Kč

Reproduktory Genius Home Theatre patří mezi často diskutované modely. Za překvapivě nízkou cenu totiž dostanete rozměrné repro 5.1 v celodřevěném (přesněji celodřevotřískovém) provedení s několika vstupy a infračerveným dálkovým ovládáním hlasitosti. Rozměrný subwoofer s bass-reflexovým otvorem, vyvedeným do přední stěny, obsahuje i ovládací prvky, tedy regulaci hlasitosti (též přes DO), basů, výšek a přepínáním vstupů (5.1 a tři linkové stereovstupy). Přední satelity a středový reproduktor jsou dvoupásmové, zadní satelity jednopásmové, všechny reproduktory jsou potaženy fólií v barvě olše, tmavé plátěné mřížky lze sejmout. Velkým problémem jsou ale v případě předních reproduktorů a centru velké rozměry s jejich umístěním na pracovním stole budete mít pravděpodobně značné problémy. Reproduktory sice vyhlížejí "dospěle", při bližším zkoumání však snadno odhalíte levné zpracování (nedoléhající fólie, uvolněné bassreflex trubice apod.). Propojení je přes svorky můžete tedy použít libovolně dlouhé kabely.

Zvuk je v této cenové kategorii více než příjemným překvapením. Nedosahuje sice ani zdaleka kvalit špičkových reproduktorů s THX certifikací či referenčních monitorů, přesto je ale plný, s jistou dávkou dynamiky a silnými (byť ne zcela přesnými) basy. Jen výšky jsou opět poněkud agresivnější a středy mírně potlačené. Výkon (výrobce udává 3 600 wattů PMPO, zajímavější jsou ale údaje 45 W pro subwoofer a po 15 W sinus na satelity) sice neodpovídá masivnímu vzhledu, pro domácí použití (dokonce i pro menší a levnější domácí kino) je ale dostatečný.

Za zhruba 3 800 korun nabízejí reproduktory Genius fantastický poměr ceny, funkcí, výkonu a vlastně i zvukového projevu. Jedinou nevýhodou pro použití na pracovním stole jsou olbřímí rozměry předních reproduktorů a centru.

Logitech X-620

Cena vč. DPH: 4 100 Kč

Na vlnu nových zvukových karet podporujících 6.1 a 7.1 formát zareagovala společnost Logitech uvedením modelu X-620, reproduktorů, které nabízejí 6.1 zvuk majitelům PC a podle údajů na krabici, též uživatelům konzolí. V případě konzolí se ale jedná o menší marketingový trik vzhledem k tomu, že reproduktory nemají integrovaný dekodér, je možné připojit pouze stereofonní výstup z herní konzole, ten následně "rozkopírovat" na kvadrofonní a pomocí funkce upmix "rozšířit" na 6.1. Vše je pochopitelně jinak v případě, že reproduktory připojíte k PC či DD/DTS dekodéru. Ovládání je, podobně jako u modelu 640, na pravém předním reproduktoru (hlasitost, vypínač, výstup na sluchátka), regulace basů je bohužel pouze na subwooferu. Kabely jsou už tradičně pevnou součástí satelitů.

Zvukový projev se vyznačuje zejména výraznými, lehce agresivními výškami. Drobné satelity mají ale problémy s plností a dynamikou zvuku jsou tak vhodné především pro hry či nenáročné sledování filmů, pro poslech hudby je lze použít jen s velkými výhradami. Basy jsou přes menší rozsah pevné, avšak při vyšších úrovních hlasitosti poněkud duní. Při velké úrovni zesílení dochází k výraznému zkreslení.

Toužíte-li za každou cenu po 6.1 reproduktorech, nabízí X-620 solidní poměr ceny a výkonu. Spokojíte-li se s konfigurací 5.1, můžete stejnou kvalitu dostat o poznání levněji, případně za stejný peníz získat něco výrazně lepšího.

Logitech Z-640

Cena vč. DPH: 3 350 Kč

Z-640 patří taktéž mezi starší, ale osvědčené modely. Pokročilý věk je znát na vzhledu i konstrukci regulace hlasitosti, fader, centru a funkce matrix (upmix na 5.1 ze 4kanálového zdroje) jsou umístěny na pravém předním satelitu. Stejně tak konstrukce subwooferu s vyzařováním do strany není příliš nápaditá. Kabeláž je bohužel pevnou součástí satelitů (do subwooferu/zesilovače se zapojují přes cinch konektory), trafo je integrováno v subwooferu.

Příjemným překvapením je na tuto cenovou kategorii solidní dynamika. Výšky jsou však zdůrazněny poněkud násilně za cenu vyššího šumu a basy nemají vždy jednoznačný důraz. Zvukový projev je vhodný spíše pro filmy, ale použitelný i pro hudbu a pro hry. Regulátor hlasitosti je však použitelný jen asi do 50 až 60 %, poté začíná být zkreslení skutečně nepříjemné.

I přes svůj věk mohou reproduktory Z-640 stále schopně konkurovat. Lepší dynamika a výraznější výšky se hodí spíše pro filmy, ale i pro hry a příležitostný nenáročný poslech.

Logitech Z-680 THX

Cena vč. DPH: 15 900 Kč

Jedním z nejdéle prodávaných modelů v našem testu je nejdražší 5.1 model v nabídce firmy Logitech, tedy Z-680. Reproduktory, které byly uvedeny na trh již na sklonku roku 2002, se pyšní vysokým výkonem 505 W sinus, z nějž bezmála polovina (188 W) připadá na rozměrný subwoofer vyzařující do strany (vzhledem k velikosti a výkonu citelně chybí odlehčovací hroty či nožky). Jednopásmové satelity vybavené reproduktory s masivními hliníkovými středy pak mají po 62 W a na centr obdobné konstrukce připadá 69 W. Centrální jednotka je vybavena dvouřádkovým LCD displejem, který zobrazuje aktuální režim /stereo, 6CH, DD/DTS a disponuje celkem třemi druhy vstupů: šestikanálovým linkovým, který je sdílen s AUX stereofonním linkovým, a digitálním optickým a koaxiálním vstupem. Samozřejmostí je pochopitelně i výstup na sluchátka. Pomocí centrálního modulu či infračerveného dálkového ovládání lze regulovat hlasitost i basy a další nastavení, veškeré kabely se připojují do svorek. Po stránce designu lze modelu Z-680 jen stěží něco významného vytknout. Stejně tak zvuková stránka je na výtečné úrovni. Ve stereorežimu je reprodukce téměř identická jako u modelu Z-2200. Dynamika je výborná, prostor a detail přinejmenším velmi dobré, basy jsou čisté a pevné bez zaměření na určitou frekvenci. Reproduktory zvládnou prakticky libovolný typ hudby, filmu či hry, maximální hlasitost sestavy je přitom daleko za hranicí bolesti (subjektivně hrají Z-680 hlasitěji než GigaWorks, otázkou ale zůstává, zda tyto rozdíly vůbec lze využít). Podobně jako v případě GigaWorks i tentokrát platí, že svými rozměry a výkonem jsou Z-680 vhodné spíše k většímu domácímu kinu než na pracovní stůl. Zásadním nedostatkem těchto jinak výtečných reproduktorů je ale neodpustitelně nadsazená prodejní cena, která od jejich uvedení klesla vskutku pouze minimálně.

Trust 4500P

Cena vč. DPH: 1 960 Kč

Konstrukcí jsou identické s testovaným stereofonním modelem Trust jedná se tedy o malé, jednopásmové satelity s napevno přidělanými kabely, subwoofer poněkud zastaralé konstrukce a celkem zajímavý ovládací modul. Udávaný výkon je 15 W pro subwoofer a po třech wattech na satelit.

Zvuk lze bohužel zhodnotit jediným slovem jako téměř neposlouchatelné zejména v 5.1 režimu, kdy prostě chyběly basy. Při zapojení do sterea hrály reproduktory překvapivě o něco lépe, ale stále to bylo velmi slabé. S ohledem na výkon, který podala identická stereofonní sestava, je ale velmi pravděpodobné, že se nejspíše jednalo o kusovou vadu této sestavy spíše bychom v tomto případě očekávali podobný zvukový projev podobný reproduktorům Trust 1600P. Celkového hodnocení se s ohledem na možné poškození sestavy raději zdržíme.

§§§§§


Prostorový zvuk

Lukáš Erben

C04P0196

Z novinek minulých měsíců by se někomu mohlo zdát, že šestikanálovým zvukovým kartám odzvonilo. Přesto se stále prodávají a jsou velmi populární, zejména díky příznivým cenám. V našem testu jsme se podívali, jak si levné zvukové karty kvalitativně stojí ve vzájemném srovnání či v porovnání s hi-endem nebo starou dobrou klasikou SoundBlaster Live!

Situace na trhu zvukových karet se částečně podobá dění v segmentu grafických akcelerátorů. Pomineme-li značku Creative, která své produkty staví výhradně na vlastní technologii, jež není logicky k dispozici ostatním výrobcům (a dokáže tak udržet průměrnou prodejní cenu svých zvukových karet na vyšší úrovni), je většina ostatních výrobců odkázána pouze na několik zvukových čipsetů, kterými mohou osadit své karty.

Dobrým důkazem toho faktu jsou ostatně i zvukové karty kategorie 5.1, jež se sešly v našem testu. Ze šesti porovnávaných karet jich bylo rovných pět vybaveno identickým čipem. V našem případě to byl zvukový obvod C-Media CMI 8738 (jenž se mimochodem používá i na některých základních deskách, a patří tudíž mezi ta skutečně nejlevnější řešení). Není proto divu, že výsledky těchto zvukových karet se lišily pouze marginálně. Je sice pravda, že kvalita výstupního signálu může být ovlivněna i dlašími faktory, především kvalitou dalších komponent, klíčovou roli ale pochopitelně hraje zvukový procesor a zejména převodníky, které jsou v současné době obvykle integrovány přímo do jeho těla. V případě námi zkoumaného čipu C-Media se navíc jedná o zařízení primárně navržené pro interní práci v "AC97" o rozlišení 16bit/48 KHz, při přehrávání v "audio" formátu 16bit/44 KHz (ať už se jedná o hudbu kódovanou ve standardu MP3 či o hudební kompaktní disk) je nutné provádět konverzi na 48 KHz. Tato konverze pak může snížit kvalitu reprodukce ostatně právě proto jsme veškeré testy prováděli právě v rozlišení 44 KHz, neboť tak lze snáze odhalit nedostatky zvukového procesoru a zejména převodníků. Testování jsme prováděli jak formou subjektivního poslechového testu, tak prostřednictvím analýzy za pomoci programu Right-Mark Audio Analyzer, který byl nainstalován jak na zdrojovém testovacím, tak na cílovém měřícím počítači. Za účelem měření jsme použili notebook Dell Latitude D600, k němuž byl kabely Profigold připojen externí zvukový modul M-Audio Audiophile USB.

Genius Audio 5.1 PCI (SoundMaker 5.1 value)

Cena vč. DPH: 450 Kč

Zvuková karta Genius s čipem C-Media k nám dorazila ve dvou variantách. Ty se však lišily pouze softwarovou výbavou (v dražším balíčku byl obsažen software InterVideo WinDVD 6ch) nebyl proto důvod testovat obě identické karty odděleně.

Vlastní provedení této karty je poměrně spartánské. Maximální podporovanou frekvencí je 16bit/48 kHz, standardní softwarové vybavení zahrnuje pouze ovladače, freeware a aplikaci AudioRack, na kterou si možná někteří z vás vzpomenou v souvislosti se zvukovými kartami v polovině devadesátých let. Karta podporuje 3D standardy DirectSound3D, A3D, EAX a EAX2 kvalita jejich zpracování ale není na úrovni karet Live! či Audigy!. K dispozici jsou tři linkové výstupy pro připojení 5.1 reproduktorů, linkový a mikrofonní vstup, gameport a dva interní vstupy CD a AUX. Naměřené hodnoty nejsou rozhodně závratné. Frekvenční odezva opouští "toleranční" pásmo ?0,5 dB již na hranici sedmi KHz, a na dvojnásobné frekvenci se již od ideálního průběhu liší o celé tři dB! Odstup signál/šum činí pouze -76 dB, ještě o něco horší je prolínání levého a pravého kanálu (crosstalk) pouze -72 dB. Harmonické zkreslení se blíží desetině procenta, což sice není zcela kritické, ale ani výtečné. Za pozornost stojí, že při měření v režimu 48 KHz byla situace o poznání lepší je zjevné že ve svém "interním" režimu funguje čip C-Media nejlépe.

Subjektivní poslechový test odhalil dle předpokladu nedostatky zejména při reprodukci vyšších frekvencí. Svými možnostmi a schopnostmi se Audio 5.1 PCi (či chcete-li SoundMaker 5.1 value) hodí spíše pro levný upgrade starších PC, která nemají šestikanálový zvuk integrovaný na desce. Vlastnosti karty jsou dostačující pro příležitostný poslech hudby, levné domácí kino na PC či občasné hraní pokud jste ale náruživým a náročnějším příznivcem některé z těchto tří činností, hledejte raději jinde.

Trust 514 DX Sound Expert Optical

Cena vč. DPH: 1 560 Kč

Podobně jako karta Genius, i výrobek firmy Trust používá čipset C-Media. Vybavení karty je ale odlišné. Kromě běžných analogových vstupů a výstupů (3x out, linkový a mikrofonní vstup, gameport) je tu navíc záslepka do sousedního slotu, na které jsou umístěny optické a koaxiální digitální vstupy a výstupy. Součástí softwarové výbavy je též InterVideo WinDVD a aplikace SoundRack, a nechybí ani český manuál.

Výsledky frekvenčních testů jsou téměř identické u všech karet s čipem C-media a platí to pochopitelně i pro Trust. Existují malé rozdíly (karty Trust a Terratec jsou nepatrně lepší), jedná se však o čísla na hranici chyby v měření. Totéž lze říci i o poslechových testech, faktem ale zůstává, že digitální výstupy dávají přinejmenším teoretickou možnost získat kvalitnější signál (ovšem pouze za předpokladu, že zdroj nemusel být interně resamplován), který není ovlivněn možnostmi DA převodníku. Vedle méně náročných uživatelů a hráčů tak tuto kartu mohou díky optickému rozhraní využít například i majitelé MiniDisc přístrojů.

Trust 511 DX Sound Expert Digital Surround

Cena vč. DPH: 940 Kč

Levnější varianta karty Trust má pouze jediný digitální výstup (koax.) a o jeden analogový vstup méně přesněji řečeno, jedna ze zdířek sdílí funkci linkového vstupu a výstupu na středový a basový reproduktor. Softwarová výbava je prakticky identická. Pochvalu zaslouží manuál v češtině.

Testované parametry jsou prakticky shodné s modelem 514DX jediný rozdíl je v počtu vstupů a zlacených konektorech u dražší karty.

Pine C-Media 5.1

Cena vč. DPH: 250 Kč

Vůbec nejjednodušší provedení karty s čipem

C-Media nám do testu dorazilo pod poměrně známou OEM značkou Pine. Vykousnutá karta obsahuje skutečně jen to nejnutnější analogové vstupy a výstupy, gameport a interní vstupy CD a AUX. Softwarové vybavení sestává pouze z ovladačů, aplikace Media Rack a sharewaru.

Přes velmi spartánské provedení se výsledky karty Pine opět prakticky neliší od ostatních karet s čipem C-media. Hledáte-li co nejjednodušší a nejlevnější 5.1 kartu a kvalita zvuku není vaším hlavním kritériem, bude se dozajista jednat o jedno z nejlevnějších řešení (mimo jiné i proto, že se karta prodává v "bulk" balení, tedy pouze v plastovém sáčku).

Terratec Aureon 5.1 Fun

Cena vč. DPH: 1 090 Kč

I v tomto případě máme co dočinění se zvukovou kartou osazenou čipem C-Media, tentokráte v podání renomované značky Terratec. Na první pohled může zájemce zaujmout optický vstup a výstup, díky nimž byl gameport přesunut na samostatnou záslepku. Analogové vstupy a výstupy jsou přítomny v plném počtu, a na kartě nechybí ani jumpery pro přepínání výstupu do linkového a sluchátkového režimu. Všechny externí analogové vstupy a výstupy jsou navíc dostupné i interně formou header konektorů můžete tak snadno připojit zdířky nacházející se v čelní straně PC skříně. Rozdíly oproti předcházejícím kartám je možno nalézt i v přiloženém softwaru. Program AudioRack byl nahrazen MusicMatch Jukeboxem a Terratec nabízí vlastní ovládací panel pro nastavení hlasitosti a dalších parametrů. Pro přehrávání DVD je ve standardní výbavě přiložen navíc i program WinDVD.

Výsledek zkoumání ukazuje, že testované parametry jsou sice nepatrně lepší než u většiny ostatních karet s čipem C-media, rozdíl je ale vcelku marginální. Poslechový test proto dopadl stejně slabé výšky, způsobené horší frekvenční odezvou, omezují dynamiku a dojem prostoru. Pro nenáročné hraní či levné domácí kino je to ale použitelné řešení zejména pokud potřebujete upgradovat starší PC, které je vybaveno pouze stereozvukem. Za tuto kartu Terratecu ale zaplatíte přeci jen o něco víc, než za předchozí výrobky značek Genius, Trust či Pine po zvukové stránce přitom karta nenabízí prakticky nic navíc.

Terratec Aureon 5.1 Sky

Cena vč. DPH: 2 800 Kč

Druhá testovaná zvuková karta pocházející od Terratecu nese označení Aureon 5.1 Sky. V tomto přehledu je jediným zástupcem čipu VIA / ICEnsemble Envy 24 HT, který patří mezi velmi kvalitní zvukové procesory. Maximální podporované rozlišení je 24bit/192 KHz ve všech hlavních kanálech. Podporované 3D standardy již tradičně zahrnují DirectSound3D, A3D, EAX a EAX2 (na EAX3 / EAX Advanced HD má stále technologický monopol Creative, přesněji řada čipů Audigy). Karta je vybavena třemi analogovými výstupy, dvěma vstupy a optickým vstupem a výstupem. Analogové vstupy a výstupy lze zapojit i interně přes header konektory, karta má navíc dva složené header konektory označené "extension port" a "system port", jejich funkce ani zapojení ale nejsou v manuálu popsány. Standardně dodávané softwarové vybavení je na vyšší úrovni vedle programů MuscMatch Jukebox a PowerDVD se na instalačním kompaktním disku nachází též aplikace Steinberg Vawelab Lite.

Měření ukázala naprosto jasně převahu čipu Envy 24 HT nad kartami s procesorem C-Media, starým SB Live!, a v některých parametrech (frekvenční odezva, harmonické zkreslení) se hodnoty dokonce přiblížily i referenčnímu M-Audiu. Ideální ovšem nebyly parametry odstupu signál/šum (cca -80 dBA) ani oddělení kanálů (-75 dBA), přesto se Terratec Aureol 5.1 Sky kvalitativně pohybuje jednoznačně nad ostatními testovanými kartami (na druhou stranu jsme ale v minulosti viděli u zvukových karet s čipem Envy 24 HT i lepší výsledky). Kvalitativní nadřazenost této zvukovky se však bohužel projevuje i u ceny, která je o něco vyšší.

Aureon 5.1 Sky představuje skutečný zvukový upgrade, který má smysl i pro majitele starších (zejména čtyřkanálových) karet SB Live!, a nabídne přijatelnou kvalitu i náročnějším posluchačům (zejména pro poslech domácího kina, ale i hudby). Náruživí hráči však možná raději investují do nové "herní" karty z řady Audigy/Audigy2.

Jak jsme testovali?

Pro referenční srovnání jsme použili měření tří zvukových zařízení. Coby "low-end" standard nám posloužila starší zvuková karta SB-Live Value!, kterou lze nalézt v různých podobách v mnoha starších PC (varianta Value patří přitom svými parametry mezi horší karty Live!). Pro srovnání s nejmodernějšími kartami určenými pro hry a domácí kino jsme použili měření zvukové karty Audigy 2 ZS, která představuje nejnovější model. Jako referenční základ pro hi-end audio jsme pak použili hodnoty externího zvukového modulu M-Audio Audiophile USB, který jsme zároveň používali jako protějšek při měření výstupu všech karet.

Co najdeme na rozhraní?

Za naprostý standard lze považovat pět zdířek typu jack 3,5 mm, z nichž tři slouží jako výstupy pro přední, zadní, a LFE/center reproduktory. Zbylé dvě jsou pak použity jako linkový vstup a vstup pro mikrofon.

Optické digitální vstupy a výstupy jsou vhodné, zejména pokud používáte MiniDisc, lze je ale použít též pro připojení stolních CD rekordérů, zesilovačů, recieverů apod.

Koaxiální digitální výstup je dobrý pro připojení digitálních reproduktorů či receiveru. Pamatujte ale, že 3D zvuk her lze z počítače za běžných okolností dostat pouze analogovou, nikoliv digitální cestou.

Gameport je dnes již téměř zbytečný a má smysl jen v případě, že máte starší herní periferie. Moderní joysticky, volanty a gamepady využívají USB. Na některých kartách lze ovšem GamePort využít s redukcí jako MIDI rozhraní pro připojení kláves.

Slovník 3D standardů

A3D, DirectSound3D - Nejstarší standardy pro 3D zvuk ve hrách definují prakticky výhradně umístění zdroje zvuku okolo hráče. Jsou podporovány téměř u všech moderních zvukových karet.

EAX, EAX2 - Environmental Audio Extensions doplňují informaci o zdroji zvuku o prostorový efekt daného prostředí. EAX2 navíc přidává možnost překážek či utlumení. Tyto standardy byly představeny spolu s generací karet SoundBlaster Live! a jsou podporovány většinou moderních zvukových karet, jejich zpracování ale není vždy na stejné úrovni, a v některých případech se navíc děje částečně softwarově, což může zatěžovat procesor.

EAX3 / Advanced HD - Poslední verze EAX umožňují kombinaci několika prostředí a další pokročilé modelování zvuku. V současné době jsou podporovány pouze v hardwaru (zvukovém procesoru) karet SoundBlaster Audigy.

§§§§§


Cesta do hlubin PDA

Tomáš Bučina

C04P0216

Organizéry, osobní digitální asistenty či PDA, to všechno jsou názvy pro malá zařízení, která mnohé z nás provázejí jako věrní souputníci v profesním a leckdy i v osobními životě. Co se však skrývá uvnitř schránky velikosti peněženky?

Procesor

Vzhledem k tomu, jak jsou moderní PDA komplikovaná a do značné míry i vnitřně podobná klasickým počítačům či notebookům, je také jejich struktura blízká třeba notebooku. Základem je jako u každého počítače procesor spojený s operační pamětí. Poté, co společnost Intel získala výměnou od jednoho z nejvýznamnějších hráčů na tomto poli, ARM Holdingu, technologie pro návrhy čipů pro PDA, zaujala pozici lídra na trhu ona. Mimo procesorů Intel XScale nabízejí své produkty též firmy jako Texas Instruments, Samsung, Motorola a další, ale jejich podíl je v tomto segmentu nevelký. Frekvence procesorů současných PDA se pohybuje mezi 100 a 400 MHz.

Paměti

Důležitou roli v PDA hrají pochopitelně také paměti, neboť umožňují nejen aplikace spouštět, ale na rozdíl od klasických počítačů či notebooků, jsou primárním místem k jejich instalaci a uložení. Ve většině handheldů jsou operační systém a s ním spojené programy pro základní funkce PDA uloženy v paměti typu flash ROM. Výhodou použití této technologie je jednak odolnost proti vnějším vlivům flash ROM paměť je nevolatilní a nepotřebuje k udržení svého obsahu žádné napájení a pak i relativně snadná možnost úpravy či náhrady uložených aplikací. Flash ROM lze totiž za určitých okolností mazat a přepisovat. Kapacita této paměti se pohybuje kolem 32 megabajtů, u špičkových modelů s možností upgradu na nové verze operačního systému může dosáhnout až 64 MB.

Druhým typem paměti je RAM, kterou PDA používají jak ke spouštění aplikací, tak i k ukládání uživatelských programů a dat. Právě všechny aplikace dodatečně instalované na PDA jsou uloženy na virtuálním disku v paměti RAM. Ta musí být po celou dobu provozu a dokonce i ve chvíli, kdy je organizér "vypnut", stále napájena, aby si udržela data. Na platformě Pocket PC lze poměr mezi objemem paměti určené pro spouštění aplikací a částí, která slouží k jejich nainstalování a uložení, volně měnit v nastavení samotného PDA; například produkty s Palm OS tuto volbu uživateli přímo nenabízí. Vzhledem ke zcela odlišnému způsobu práce obou systémů a různým paměťovým nárokům jednotlivých programů to ale snadnost použití PDA ani výkon obou platforem nijak zásadně neovlivňuje.

Problémem při práci s daty na RAM disku zůstává to, že pokud se zcela vybije akumulátor nebo je nutné provést tvrdý reset celého zařízení, data v paměti RAM se smažou a zůstanou pouze systémové aplikace uložené v paměti flash ROM. Situace je tedy zcela identická, jako po nákupu nového PDA systém pracuje, ale neobsahuje žádné dodatečné aplikace, dokumenty ani uživatelské nastavení. PDA proto spolupracuje s hostitelským PC, na kterém je paralelně uložen obsah paměti, a navíc existují i volitelné nástroje umožňující přímo v organizéru zálohovat obsah RAM na nějaký typ paměťové karty, kterou výpadek napájení či reset nemohou ohrozit.

Displej

Důležitou součástí PDA je rozhodně displej. V tomto směru se velmi liší jak obě dvě hlavní platformy Pocket PC a Palm OS, tak jsou rozdíly i mezi použitými technologiemi samotných zobrazovacích jednotek. Pocket PC standardizoval bodový rozměr na 320 x 240 pixelů, a všechna PDA s tímto systémem tak nabízejí shodné rozlišení. Nevýhodou tohoto řešení je pochopitelně leckdy už nedostačující prostor na displeji a příliš velký bod, výhodou naopak velmi snadná tvorba aplikací kompatibilních se všemi dostupnými zařízeními. Na druhé straně Palm podporuje displeje monochromatické i barevné s rozlišeními 160 x 160, 320 x 320 či 320 x 480 bodů, a to dává zákazníkům mnohem lepší nabídku různě pozicovaných zařízení. Z pohledu softwaru ale přinášejí tato rozlišení nepříjemnosti spojené s nutností optimalizovat programy pro odlišné bodové rozměry obrazovky.

Technologie displejů už velmi pokročily a dnes se dají koupit zařízení s reflexními i transreflexními barevnými zobrazovači, kromě nichž můžete sáhnout také po pasivním monochromatickém displeji. Jednotlivé modely se mimo rozlišení, použité technologie a kvalitu zobrazení liší také výrazně svou energetickou náročností, a tak je na uživateli, aby si ujasnil své priority.

K samotnému displeji je často připojen přímo procesor s integrovaným obrazovým jádrem, ovšem někteří výrobci sahají po diskrétním grafickém čipu. Na rozdíl od stolních počítačů či notebooků je však způsob použití PDA bližší klasickému organizéru a trojrozměrné akční hry s vyspělou grafikou, které jsou v běžných PC hlavním motorem vývoje nových grafických čipů, zde prakticky nenalezneme. Rozhodně to však je oblast, která bude během následujících let jak výrobci, tak určitě i zákazníky pečlivě sledována a v souvislosti s nástupem osobní zábavy bude muset dojít k vývoji specializovaných 3D čipů, obdobně jako je tomu v herních počítačích současnosti.

Rozšiřující sloty

Základní metodou, jak je možné snadno rozšířit funkčnost PDA, zůstává SDIO, resp. CFIO slot. Slouží především ke čtení a zápisu na paměťové karty typu SD/MMC, resp. CompactFlash, které jsou nejjednodušší možností, jak rozšířit kapacitu paměti PDA. Karty lze mít zasunuté v PDA trvale a používat je jako dlouhodobou expanzi paměti, anebo je číst pouze příležitostně, například ve spolupráci s digitálním fotoaparátem. Příslušné programy pro čtení a zobrazování digitálních fotografií si se strukturou karty, kterou produkují právě digitální fotopřístroje, snadno poradí.

Mimo instalace paměťové karty lze často sloty SDIO či CFIO využít k zasunutí i jiných typů periferií, které disponují vstupně-výstupním rozhraním kompatibilním s těmito standardy. Nejčastěji můžeme nalézt karty pro Wi-Fi, GPS, Bluetooth rozhraní a další.

Zvukový výstup

Multimédia k dnešním PDA, zejména tedy střední a vyšší třídy, už neodmyslitelně patří. Jednodušší zvuky vyvolávají systémové aplikace agendového typu, ale například i soubory MP3 lze přehrávat s dodatečným (RealPlayer pro Palm) či standardně dodávaným (MediaPlayer pro Pocket PC) softwarem. Zvukový výstup mají také mnohé hry, a pokud je možné na PDA přehrávat videosekvence či celé filmy, je zřejmé, že i zde je nutné řešit otázku zvuku. Ke konverzi digitálních dat na zvukový výstup slouží nejčastěji specializované audiočipy. Vestavěné reproduktory slouží ve většině případů pouze k orientačnímu zvukovému vjemu, pro serióznější poslech třeba písniček lze téměř vždy použít sluchátka prostřednictvím standardního (3,5mm) či méně standardního (2,5mm) jacku.

Porty

Rozšiřující porty slouží u většiny PDA především ke snadné a rychlé synchronizaci se stolním počítačem. Mimo této funkce je ale možno zmíněné konektory použít i jako univerzální datové rozhraní, i když je fakt, že tomuto způsobu práce poněkud brání výrazná nekompatibilita jednotlivých výrobců. Naštěstí je ale vyvedený sériový port po elektrické stránce relativně standardizován, a tak se liší hlavně mechanické provedení jednotlivých konektorů. Nejčastějším zařízením, které využívá systémový konektor, je GPS přijímač, někdy lze zapojit i externí klávesnici pro snadné zpracovávání dokumentů.

Napájení

Základem napájení všech PDA je akumulátor. Používají se technologie Li-Ion a Li-Pol, jež dnes reprezentují to nejlepší, ale stále ještě cenově přijatelné řešení. Jak ale roste výkon použitých procesorů a jak se zvedají nároky na kvalitu zobrazení na velkých barevných displejích, pochopitelně roste také spotřeba energie. Z tohoto důvodu je výdrž dnešních PDA výrazně horší, než tomu bylo u starších modelů. Mnoho uživatelů to považuje za významný problém, a tak existují metody, jak spotřebu nových organizérů alespoň trochu snížit. K nejčastějším metodám patří softwarové snížení frekvence procesoru, intenzivní kontrola podsvícení a regulace výkonu bezdrátových technologií. Při vybití baterie se za určitých okolností může stát, že veškerá uživatelská data v PDA budou smazána.

Bezdrátové technologie

Ačkoliv některá PDA (a pochopitelně také Smart Phones či přístroje třídy XDA) disponují připojením k síti typu GSM/GPRS, není to technologie, která úplně patří do tohoto článku. Zaměříme se spíše na Wi-Fi a Bluetooth. Také tyto komunikační nástroje mají uvnitř PDA (pokud je samozřejmě přístroj obsahuje) speciální obvody a rovněž odpovídající typ miniaturní antény. Bluetooth je i přes svou nevelkou rychlost univerzálním způsobem komunikace zejména s periferiemi typu bezdrátového handsfree či mobilního telefonu. Naopak Wi-Fi nabízí sice v tomto kontextu relativně vysoký přenosový tok, ale je určeno čistě pro internetovou komunikaci.

Ovládání PDA

K displeji ještě z pohledu uživatele patří i dotyková plocha, určená k ovládání PDA a vkládání znaků či přímo psaní. V rámci logické struktury organizéru jsou však dotykově citlivý senzor a stylus (tužka k ovládání) zcela odděleným vstupním zařízením, které odpovídá více klávesnici nebo myši u klasických desktopů nebo notebooků. V tomto směru se od sebe opět liší platformy Pocket PC a Palm, neboť na Palmech je již tradičně oddělená ploška pro psaní znaků (Graffiti) a rychlé vyvolávání častých aplikací, zatímco Pocket PC má tuto plošku pouze virtuální a tedy jen zobrazenou přímo na displeji, takže ji lze libovolně skrývat a zobrazovat podle potřeby, což zvyšuje užitnou plochu displeje. Novější PDA na platformě Sony (například Clie PEG-TH55) či poslední Palm Tungsten T3 nabízejí obdobné řešení, a také zde je možnou dynamickou vstupní oblast (DIA) skrývat podle potřeby.

Na povrchu PDA či po jeho stranách jsou umístěna další tlačítka, standardem se dnes stává čtyřsměrný ovladač pohybu s možností potvrzení, Sony nabízí tradičně svůj Jog Dial. Ve většině případů je možné funkce těchto kláves softwarově upravit, a rovněž v mnoha programech mohou pracovat tlačítka pracovat odlišně od standardního způsobu.

Další metodou vstupu může být i klávesnice, a to buď vestavěná přímo v PDA, což je řešení nepříliš časté (Handspring Treo 600, Palm Tungsten C), anebo externí připojená do komunikačního konektoru. Bezdrátové klávesnice pro PDA jsou zatím stále výjimečnou záležitostí.

§§§§§


Tablety téměř na předpis

Michal Bareš

C04P0204

Grafické tablety patří mezi ty méně běžné druhy počítačových vstupních zařízení. První digitalizační tablety spatřily světlo světa již v roce 1964 (ve stejném roce jako myš), a přesto dodnes netvoří běžnou součást počítačové výbavy. Je to tím, že byly hlavně určeny pro profesionální grafiky a projektanty, kteří pracovali se speciálními a velice drahými aplikacemi. Při nástupu grafických uživatelských rozhraní se tedy místo na tablet upnula pozornost na výrobně levnější, i když (alespoň v prvopočátcích) zdaleka ne tak praktickou myš. Alespoň v miniaturní podobě se tak častěji potkáváme s blízkým příbuzným tabletu, který se ujal jako polohovací ploška notebooků, tzv. touchpadem.

Vraťme se ale zpět k k tabletům. Jejich velikost se běžně udává v relaci ke standardnímu formátu papíru A3, A4, A5 a A6. Pouze zařízení posledně jmenovaného nejmenšího formátu byla donedávna cenově dostupná neprofesionálním zájemcům, kteří je spíše než pro projektování a technické kreslení používají jako základní kreslicí pomůcku či pro úpravu stávajících obrázků a fotografií. Zdá se však, že se na trhu konečně objevila značka produkující tablety nižší cenové relace, umožňující i laikům pořídit si plnohodnotná zařízení formátů A4 a A5.

K testu jsme získali modely Trust 1200 Wireless a Trust Design&Work Tablet 400. Pracovní plocha prvně jmenovaného tabletu činí přibližně 304 x 228 mm a vejde se na ni pohodlně list papíru o velikosti A4. To, že s tímto tabletem mohou pracovat i profesionálové, zajišťuje dostatečné rozlišení 3 048 lpi (linek na palec) a bezdrátový stylus s třemi tlačítky a 512 úrovněmi přítlaku. Pro snadné ovládání aplikací slouží 24 programovatelných funkcí, přístupných v horní části pracovní plochy tabletu.

Menší pracovní plochu velikosti A5 (konkrétně 203 x 152 mm) nabízí druhý tablet Trust Design&Work Tablet 400. Kromě menšího počtu programovatelných funkcí s přímým přístupem (12), však nabízí stejné rozlišení plochy i pero schopné rozpoznat 512 úrovní přítlaku.

Oba tablety se připojují přes rozhraní USB (název Wireless tedy není úplně přesný vztahuje se pouze na fakt, že stylus není k tabletu připojen kabelem) a k oběma se kromě pera dodává i myš. Pracovat přitom lze současně s perem i myší. Zde však musíme podotknout, že obě zařízení vyžadují k činnosti po jedné tužkové baterii AAA, což je trochu škoda, jelikož existují i řešení bez baterií. U myši by to ani tak nevadilo, ale pero je o něco silnější a včetně baterie váží 20 gramů.

Softwarová výbava obsahuje kromě ovladačů i základní kreslicí program Corel Art Dabbler 2.1 a utilitu pro rozpoznávání psaného písma a jeho převod do textového editoru. Je to sice zajímavý nápad, ale pro psaní textů do počítače je přece jen asi rychlejší a přesnější klávesnice. Dobrým nápadem je též utilita sloužící pro autentifikaci podpisu, což lze v kombinaci se zaheslovaným spořičem použít například pro odemknutí počítače.

Jak Trust 1200 Wireless, tak i Design&Work Tablet 400 jsou rozhodně plnohodnotné tablety. Nejsou sice tak ergonomicky dokonalé či softwarově vybavené jako tablety Wacom, ale zato jsou řádově levnější. Podíváte-li se do ceníků prodejců počítačových komponent, zjistíte, že tablety rozměru A4 se prodávají za částku pohybující se okolo 20 000 Kč, Za Trust 1200 Wireless přitom zaplatíte jen ekvivalent 120 eur, tedy okolo 5 000 Kč vč. DPH, což je cena opravdu revoluční.

Trust Design&Work Tablet 400

Cena vč. DPH: cca 3 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Trust, http://www.trust.com

Trust 1200 Wireless

Cena vč. DPH: cca 5 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Trust, http://www.trust.com

§§§§§


Hyper(threadingová) kostka

Tomáš Jirásko

C04P0205

Stříbrná,  z boků průhledná kostka nesoucí název Ice Cube, která k nám doputovala  z českého FICu, v sobě skrývala Pentium 4 HT 3,06 GHz (tedy první  Hyper-Threading P4), usazené na základní desce FIC VG61, postavené  na čipsetu Intel 845GE, jenž má na Northbridgi integrován intelovský  grafický čip Extreme Graphics (64 MB). Deska tak podporuje procesory  Intel s 533MHz FSB, DDR333 SDRAM, má upgradovatelný slot AGP  4x kompatibilní s grafickými kartami AGP 8x, a integrovaný šestikanálový  zvuk. Sestava byla doplněna 512MB DDR SDRAM (PC2700) druhý slot  zůstal volný, 120GB diskem Seagate (7 200 ot./min.), kombo mechanikou  Samsung CD/DVD-RW, 3,5" FDD mechanikou, a především grafickou  kartou FIC Radeon 9800 Pro se 128MB pamětí.

Rozměry Ice Cube  jsou 292 x 200 x 186 mm a sestava je napájena 220W zdrojem, což  již vyvolává otázky kolem chlazení, zvláště v tak malém prostoru.  Hliníková skříň nemá bohužel vyřešeny heatpipy, podobně jako  MSI MegaPC nebo Shuttle, ale chlazení je ponecháno na samotné  hliníkové konstrukci skříně, respektive cylindrickém větráku,  který při odvodu tepla ze skříně odvádí skutečně vynikající práci.  Bohužel toto aktivní řešení se podepíše na hlučnosti sestavy,  a modré podsvícení chladiče CPU je skutečně malou náplastí na  tuto bolístku. Problematickou částí je především mřížka pro odvod  tepla na zadní straně. Právě průchod rychlého vzduchu tímto segmentem  byl subjektivně největším podílníkem na celkové hlučnosti. Překvapivě  dobře vyzněl naopak větrák na grafické kartě, která byť kolmo  umístěna, neměla problémy s vyvážením a vyhnula se očekávanému  hluku. Doufali jsme, že sestava bude tišší, ale v tomto případě  se nepodařilo vyhnout dani z velkého výkonu na malém prostoru,  a hlučnost tak odpovídá hlasitosti průměrných barebonů.

Díky  kompaktním mírám Ice Cube nezabere mnoho místa, a díky designérům  má v sobě zakomponováno i ucho usnadňující přenositelnost. Návrhem  trochu připomíná chudého příbuzného Applu, nicméně pro tento  fakt si asi Ice Cube nepořídíte. Ten je totiž snad přímo šit  svým SFF řešením pro účastníky LAN party. Skříň kromě pozic pro  pevný disk, optickou a 3,5" mechaniku nabízí i AGP slot, který  u nás obsadil Radeon 9800 Pro, a jeden volný PCI slot, do kterého  je možno zamontovat např. lepší zvukovou kartu. Hladká přední  stěna pak nabídne pohled na konektor FireWire, dvojici USB 2.0,  vstup SPIDF a tlačítka Power a Reset. Nad nimi jsou jedna 3,5"  a jedna 5,25" pozice. Na zadní stěně nalezneme PS/2 konektory  pro připojení klávesnice a myši, po dvojici FireWire a USB konektorů,  paralelní port, VGA výstup integrované grafiky, jack konektory  pro sluchátka, reproduktor, mikrofon, SPIDF a síťové rozhraní  (10/100Mb Ethernet) integrované na desce. Jsou zde i výřezy pro  výstupy karet, sedících v AGP a PCI slotech.

Ice Cube je ideálním  řešením pro ty, kteří potřebují výkonný, ale přesto přenositelný  stolní systém jeho hmotnost je 5 kg. Kromě nasazení jako herního  stroje je jeho využitelnost zřejmá, i pokud pracujete s graficky  či výkonově náročnějšími aplikacemi jako jsou CAD nebo DTP programy,  a občas si chcete vzít práci domů či se uklidit na chatu. Srovnatelně  výkonné notebooky stojí přece jenom o několik desítek tisíc více  a neumožňují upgrade grafiky. Ice Cube naopak dovoluje postupně  obměnit všechny důležité součásti systému, a nabízí dostatečné  množství rozhraní pro připojení dalších periferií, ať se jedná  o pevné disky, tiskárny nebo tablet.

FIC Ice Cube

Cena  vč. DPH: 39 600 Kč

K testu zapůjčila firma: FIC ČR, http://www.fic.cz

§§§§§


Externě interní pálení

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C04P0198

O tom, že DVD vypalovačky Lite-On patří díky ideálnímu poměru výkon/cena mezi nejlepší na trhu, jsme se mohli přesvědčit na sklonku loňského roku ve srovnávacím testu duálních mechanik. Od té doby se ceny opět o něco snížily a na trh byly uvedeny modely podporující až osminásobný zápis ve formátu DVD+R. Teď Lite-On uvádí externí DVD vypalovačku LDW-851SX, a to za velmi zajímavou cenu. Celá věc má ovšem malý háček. Cena, prezentovaná jako velmi nízká, by totiž mohla být výrazně nižší.

Než se však pustíme do kritiky zajímavého řešení, pojďme si něco říci o mechanice samotné a jejích schopnostech. Podle papírových předpokladů má Lite-On LDW-851SX zvládat zápis na DVD ve formátech DVD+R i DVD-R, přičemž pro plusový formát nabízí až osminásobnou rychlost zápisu. Bohužel stejně jako v případě LDW-811S, nebyly na našem trhu ani v době testování tohoto modelu k dostání žádná média certifikovaná pro 8násobnou rychlost. Při zápisu a přepisu na DVD disky se externí Lite-On téměř neodchyloval od hodnot uváděných ve specifikaci, a tak lze tvrdit, že jde opět o velmi spolehlivou mechaniku. Při čtení CD a DVD a při zápisu CD-R jsme zaznamenali zhruba o 20-30 % nižší rychlost, než uvádí výrobce.

Lite-On LDW-851SX se k PC připojuje prostřednictvím rozhraní USB 2.0, které díky své přenosové rychlosti postačuje potřebám těchto zařízení. Pokud ve svém PC máte jen starší verzi 1.1, musíte se připravit na to, že Lite-On LDW-851SX sice bude fungovat, ale výrazně pomaleji. Součástí balení je i stojan, umožňující vertikální uložení mechaniky, a zapomínat bychom neměli ani na externí zdroj. Softwarovou výbavu tvoří dvě CD s programy PowerDVD XP 4.0 a MyDVD.

A nyní se vraťme k tomu, co je vlastně Lite-On LDW-851SX zač. Hned na první pohled je patrné, že mechanika nepatří mezi nejmenší externí modely na trhu a její vzhled přivádí k otázce, nakolik se liší od interních produktů společnosti Lite-On. Tato otázka je zodpovězena ihned po sejmutí horní části plastového krytu. Pod ním se totiž nachází interní mechanika LDW-851S. Po uvolnění dalších čtyřech šroubů ji vysuneme z obalu a sundaváme i jednoduchou redukci z IDE na USB 2.0 (celý systém si můžete prohlédnout na obrázku). Rozhodně tedy nejde o nijak komplikované řešení a potvrzuje se rčení, že v jednoduchosti je krása. Ale je tu jeden háček. Pokud odečteme od koncové ceny částku 4 532 Kč (což je cena holé mechaniky LDW-851S), bude rozdíl činit 2 715 Kč. A to je za čtyři šroubky, redukci, dva plastové výlisky, stojánek a trafo přeci jen docela dost.

Lze říci, že zařízení Lite-On LDW-851SX je spolehlivá a kvalitní externí duální vypalovací mechanika DVD disků za velmi příznivou cenu. Pokud se po podobném zařízení ohlížíte, rozhodně byste ji měli vzít v potaz. Uvážíme-li však, jakým způsobem byla zkonstruována, mohla být cena ještě o nějakou tu stokorunu nižší.

Cena vč. DPH: 7 246 Kč

K testu poskytla firma: Actebis http://www.actebis.cz

§§§§§


Inkoust na síti i bez drátů

Václav Maletínský

C04P0211

Potřebujete pro svoje pracoviště nebo domácnost inkoustovou tiskárnu, se kterou můžete komunikovat po síti nebo pomocí bezdrátového připojení? Pokud ano, pak se začtěte do krátkého testu nové tiskárny společnosti Hewlett-Packard. Model HP DeskJet 5850 totiž vaše požadavky beze zbytku splní, vedle síťového a bezdrátového připojení navíc nabízí i propojení pomocí USB 2.0 rozhraní. Tiskárna, která vytiskne 21 černobílých nebo 15 barevných stránek za minutu, je připravena pro uživatele PC a Macintoshů. Podporuje systémy Windows 98 nebo novější a Mac OS od verze 9.0. Zařízení s hmotností 5,75 kg a rozměry 456 x 249 x 168 mm je vyvedeno v kombinaci stříbřitého a šedého plastu. Kryt tiskové mechaniky je průsvitný, takže zvědavý uživatel může sledovat rychle se pohybující hlavu s dvojicí zásobníků. Jeden zásobník je společný pro azurovou, purpurovou a žlutou barvu, druhý obsahuje černý inkoust a může být vyměněn za fotocardridgi se světlejšími odstíny azurové a purpurové barvy, doplněné nepigmentovým černým inkoustem. Tiskárna může pracovat v maximálním rozlišení 4 800 x 1 200 dpi barevně nebo 1 200 x 1 200 dpi černobíle. Spodní čelní přihrádka automatického podavače je určena pro uložení 150 listů papíru, výstupní čelní zásobník nabízí prostor pro 50 zhotovených výtisků. Za příplatek je možné k tiskárně dokoupit duplexní modul pro oboustranné zpracování dokumentů a druhý spodní zásobník papíru pro 250 archů A4. Dodávané ovladače byly zpracovány v češtině a průvodce instalací nabízel kromě USB připojení také automatické nebo ruční nastavení parametrů síťového připojení. Změny konfigurace je možné provést jen pomocí interní webové stránky, tiskárna totiž není vybavena ovládacím panelem s displejem, ale jen několika základními tlačítky pro zapnutí a vypnutí zařízení a přerušení nebo pokračování tisku. V režimu rychlého tisku dokázala první výtisky černobílých i barevných dokumentů zpracovat za 9,8-15,6 sekundy. Střední nastavení dobu tisku prodlouží na 22-45 sekund a volba kvalitního tisku uživatele zdrží po dobu 2 minut a 6 sekund. Použití speciálních lesklých či matných fotopapírů je časově náročnější, tiskárna na zhotovení celostránkové rastrové nebo vektorové barevné grafiky potřebovala 3 minuty a 47 až 51 sekund. Provozní náklady se pohybují v rozmezí 1,55 Kč pro černobílý tisk s pokrytím 5 % a 3,33-4,43 Kč pro 20% barevný výtisk (podle toho, zda je využit čtyrbarevný nebo šestibarevný tiskový režim). Pořizovací cena 8 717 Kč je vyšší než u běžných inkoustových tiskáren, odráží ale rozšířené možnosti připojení a měsíční zatížení 5 000 výtisků.

HP DeskJet 5850

Cena vč. DPH: 8 717 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, http://www.hp.cz

§§§§§


Epson v kanceláři podruhé

Václav Maletínský

C04P0212

V průběhu února jsme ke krátkému testu získali dvojici nových produktů Epsonu, a můžeme vás tedy seznámit s jejich technickými specifikacemi i výsledky našich testů. První je určen pro snímání odrazových a transparentních předloh, s druhým můžete fotografie nebo dokumenty nejen skenovat, ale také kopírovat nebo tisknout.

Epson Perfection 3170 Photo

Skener s označením 3170 můžeme v nabídce Epsonu chápat jako "zlatou střední cestu". Svým výkonem a technickými parametry předčí levnější Epsony Perfection 1260 nebo 1670, nedosáhne ale takových kvalit jako speciální model 4870. Skener pracuje v poměrně vysokém hardwarovém rozlišení 3 200 x 6 400 ppi při 48bitové barevné hloubce, k počítači se připojuje prostřednictvím USB 2.0 a dokáže zpracovat neprůhledný dokument formátu A4 nebo diapozitivy či negativní materiály. Ve víku skeneru je zabudována široká prosvětlovací jednotka, díky které může uživatel do speciálních předloh založit 2 filmové pásy 35 mm s 6 políčky nebo 8 diapozitivů. Podporována je i práce s materiály formátu 6 x 6 a 6 x 9 cm. Vnější rozměry zařízení 276 x 458 x 117 mm a hmotnost 3,8 kg nejsou v této kategorii nijak výjimečné, proti levnějším zařízením se ale skener zdá být mírně přerostlý. Programové vybavení je připraveno pro PC s OS Windows 98 nebo novější verzí, a zkrátka nepřijdou ani příznivci platformy Macintosh, pokud je na jejich stroji instalován alespoň Mac OS 8.1. Průvodce instalací i TWAIN rozhraní Epson Scan jsou zpracovány v češtině, ostatní software již s komunikuje jen ve světových jazycích, např. angličtině či němčině. OCR program ABBYY FineReader 5.0 Sprint alespoň podporuje rozpoznání českých znaků, Epson Smart Panel pro rychlejší ovládání skeneru je sice díky použitým ikonám přehledný, avšak jazykově méně vybavený uživatel může mít problémy v nastavení jednotlivých rychlých odkazů. TWAIN rozhraní Epson Scan může pracovat v plně automatickém režimu snímání bez zásahů uživatele, dále s poloprofesionálním nastavením, při kterém je možné ovlivnit rozlišení nebo měnit jas a kontrast. Pokročilé funkce pro vyvážení barev a ruční posun jednotlivých barevných odstínů, gama-korekce či odstranění tiskového rastru jsou přístupné jen v profesionálním režimu práce. Epson Perfection 3170 Photo je určen pro kancelářské využití v grafickém studiu, u fotografa nebo v reklamní agentuře. Zástupcům těchto pracovišť se odvděčí výborným zachováním barev s minimálním barevným šumem do 0,3 delta E a střední barevnou odchylkou 0,5-0,6 delta E. Při práci je zároveň nebude nijak zdržovat. Na náhled stránky A4 mu stačí jen 4,2 sekundy a snímání stejného formátu barevně nebo monochromaticky při rozlišení 300 ppi jej zdrží jen 15-18 sekund. Fotografii 13 x 18 cm jsme v nastavení 600 ppi barevně sejmuli již za 17,6 sekundy a ani dvojnásobné nastavení nás příliš nezdrželo. Dosažený čas 1 minuta a 18 sekund patří k nejlepším v našich dlouhodobě prováděných testech. Zpracování diapozitivů probíhá pomaleji náhled za 30 sekund, finální snímek za 1 minutu a 10 sekund v rozlišení 3 200 ppi nebo 1 minuta a 44 sekund v nastavení 6 400 ppi. Nejdelší časy jsme naměřili u převodu negativních materiálů. I zde byl náhled zpracován za 30 sekund, ale finální snímky jednoho políčka v rozlišení 3 200 nebo 6 400 ppi jsme získali za 2 minuty a 53 sekund a za rovných 5 minut. Při práci s transparentními materiály jsme byli spokojeni s dobře zvládnutými barvami, mrzela nás ale absence jakéhokoliv nástroje k odstranění prachu nebo škrábanců. Na základě našich zjištění můžeme shrnout, že Epson Perfection 3170 Photo nabízí vysoký výkon za příznivou pořizovací cenu 9 590 Kč včetně DPH.

Epson Stylus CX6400

Další výrobek s logem Epson by mohl potěšit zákazníky, kteří hledají výkonnější multifukční zařízení, schopné skenovat, kopírovat, tisknout, ale také pracovat s paměťovými kartami digitálních fotoaparátů. Kompaktní stroj s vnějšími rozměry 450 x 429 x 218 mm a hmotností 8,7 kg je postaven na tiskárně s rychlostí opakování 22 černobílých nebo 11 barevných stránek A4 za minutu. Tisková hlava s oddělenými inkoustovými zásobníky pro čtveřici barev CMYK může na speciální média tisknout v max. rozlišení až 5 760 x 720 dpi, při použití běžných kancelářských listů však nabídne jen 2 880 x 720 dpi. Režimy tisku s označením Draft, Text, Text + Image, Photo nebo Best Photo celkem přesně odpovídají kvalitě práce, kterou uživatel očekává. První a druhý stupeň jsou vhodné jen pro náhled nebo textové dokumenty, dobrým kompromisem mezi rychlostí a kvalitou je volba Text + Image a zbývající tisk fotografií lze úspěšně použít při tisku na lesklé či matné fotopapíry. U standardních kancelářských listů totiž jejich nastavením uživatel sice ztratí čas, ale tisk se již mnoho nezlepší. Trochu podlé se nám zdálo být přesunutí položky pro černobílý tisk do nabídky pro pokročilé. I začínající uživatel by si totiž své materiály rád vytiskl černobíle, tedy rychleji a také levněji. Anglická verze ovladačů, kterou jsme při testu používali, bude u prodávaných tiskáren údajně nahrazena českou jazykovou verzí. Její funkce ale budou shodné, nabídne tedy změny rozlišení, orientaci stránky, stejně jako změny vyvážení barev zhotoveného dokumentu a práci s barevnými profily. Změnit by se neměla ani rychlost tisku, která u černobílých dokumentů variuje mezi 11 sekundami a 1 minutou a 13 sekundami, podle druhu dokumentu a nastaveného rozlišení. U barevných stránek je doba tisku dvoj- až trojnásobná a při použití kancelářského papíru je třeba počítat s časem 3 minuty na zhotovení celostránkové vektorové či rastrové grafiky. Volba fotopapíru a max. rozlišení čekání prodlouží až na 6 minut a 16 sekund. Od tiskové mechaniky se nyní přesuneme výše, tedy ke skeneru. Zabudovaná jednotka s CIS snímačem pracuje v hardwarovém rozlišení 1 200 x 2 400 ppi, náhled stránky A4 zvládne za 11 sekund a černobíle nebo ve stupních šedé může stejný formát v rozlišení 300-400 dpi naskenovat za 19-26 sekund. Volba barevného snímání dobu ve shodném rozlišení prodlouží na dvojnásobek. Testovací fotografii 13 x 18 cm jsme v nastavení 1 200 ppi naskenovali za 3 minuty a 24 sekund. Tento čas je podstatně pomalejší než u dříve popsaného skeneru, mezi All-in-one produkty jej ale můžeme hodnotit pozitivně. Dobré hodnocení si skenovací část zaslouží též za nízký šum 0,3 delta E i práci s barvami (střední odchylka jen 0,8 delta E). Ovládání vestavěného skeneru pomocí programu Epson Scan i doplňkové programy ABBYY FineReader a Epson Smart Panel jsou shodné s Epsonem Perfection 3170 Photo, nebudeme je tedy znovu popisovat. Dále jsou zde Epson Status Monitor, jenž sleduje činnost zařízení a informuje o stavu spotřebního materiálu, a Epson Card Monitor pro snadnou práci s paměťovými kartami (např. CF, SM, Memory Stick, SD, MMC a xD-Picture Card). Obrázky z těchto karet mohou být přesunuty na disk PC, nebo přímo vytištěny. Epson Stylus CX6400 sice není vybaven náhledovým barevným displejem, ale zmenšené náhledové snímky lze vytisknout na formulářový list (Index Form), na němž lze zaškrtnout obrázky, které se mají vytisknout, a zvolit formát a druh tiskového média. Po zaškrtnutí se Index Form položí na sklo skeneru, uživatel stiskne tlačítko pro skenování a následně jsou snímky vytištěny přesně podle zadané "objednávky". Pokud vám tato technologie připadá známá, pak se nemýlíte. Podobné vytištění fotografií před časem zavedlo u svých multifunkčních zařízení a fototiskáren HP. Chcete-li před tiskem s obrázky pracovat, můžete pro kreativní úpravy fotografií, tvorbu alb, přání, kalendářů či vizitek použít programy Epson Photo Starter, PIF Designer, Epson PhotoQuicker, Epson Print Image Frame Tool a ArcSoft Photo Impression. Propojení skeneru a tiskárny přináší i možnosti přímého kopírování. Zákazník si může vybrat, zda využije při kopírování programové vybavení, nebo nastaví vlastnosti kopie a barevný či monochromatický režim na ovládacím panelu s navigačními a číselnými tlačítky a alfanumerickým displejem. Doba zhotovení kopií je přitom stejná a u grafické předlohy A4 se pohybuje od 1 minuty 8 sekund ve stupních šedé do 1 minuty 36 sekund barevně. Textové předlohy mohou být v nižším nastavení zhotoveny rychleji, již za 19,3 sekundy černobíle nebo za 55 sekund barevně. Výkon patří k silnějším stránkám tohoto produktu. Poměrně příznivá je i cena 8 690 Kč. K nevýhodám patří vyšší provozní náklady 2,10 Kč na stránku A4 s 5 % černé barvy nebo 5,78-6,15 Kč při barevném 20% pokrytí (podle toho, budete-li kupovat běžné či vysokokapacitní cartridge).

Epson Perfection 3170 Photo

Cena vč. DPH 9 590 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson

http://www.epson.cz

Epson Stylus CX6400

Cena vč. DPH: 8 690 Kč

K testu zapůjčila firma: Epson, http://www.epson.cz

§§§§§


Samsung černobíle

Václav Maletínský

C04P0200

Tiskárny Samsung nejsou pravidelným čtenářům PC WORLDu neznámé, neboť se v minulosti umístily na čelných místech našich přehledových testů. Nové modely se snaží navázat na předchozí úspěch a o přízeň zákazníků budou bojovat zajímavým poměrem výkonu a příznivé ceny.

Samsung ML-1510

Prvním testovaným výrobkem je malá černobílá laserová tiskárna s rozměry 348 x 355 x 193 mm a hmotností 7 kg, vhodná pro práci v kanceláři i pro domácí použití. Samsung ML-1510 je GDI zařízením, které spoléhá na výkon procesoru počítače, zároveň však část informací zpracovává pomocí vestavěného 66MHz procesoru. Na základní desce je umístěna 2MB paměť bez možnosti rozšíření, ovladač tiskárny nabízí rozlišení 300 nebo 600 dpi a tisková mechanika dokáže za minutu zpracovat 14 stran A4. Měsíční zatížení by nemělo překročit 15 000 výtisků. Dodávaný software zahrnuje ovladače pro Windows 98SE nebo novější, na stránkách výrobce lze získat i drivery pro Mac OS nebo Linux. Nainstalované programové vybavení uživateli umožní měnit orientaci papíru, rozlišení, tisknout více stran dokumentu na jeden výtisk a zpracovat až 999 kopií. Ovladače jsou podobné dříve testovanému Samsungu ML-1710. Komunikaci s PC zajišťuje USB kabel, který byl při testu dodán společně s tiskárnou, ale běžně není součástí základní výbavy. Zásuvka spodního automatického podavače má kapacitu 250 listů A4, na čelní straně je navíc štěrbina pro potisk nestandardních materiálů vyšší gramáže, ale také obálek. Horní výstup může pojmout 50 výtisků. Během testů jsme ověřili údaj výrobce o rychlostí opakování tiskárna bez problémů dosáhla avizovaných 14 stran A4 za 60 sekund. Potěšilo nás, že vysoký výkon se projevil i při rychlém výtisku první strany. V rozlišení 300 dpi dokáže úlohy (text, vektorová a rastrová grafika) vytisknout za 11,2-12,3 sekundy, ve vyšším nastavení 600 dpi se doba prodlouží o 0,4-1,1 sekundy. Samsung si dobře poradil také s kontinuálním tiskem 27 stran grafického PDF dokumentu. Naměřený čas 2 minuty a 11 sekund na zpracování celé tiskové úlohy je velmi povzbudivý. Kvalita tisku odpovídá poskytovanému rozlišení, je tedy bezproblémová u dokumentů nebo drobné grafiky, ne zcela se však vyrovná tiskárnám s vylepšenou technologií tisku (vyhlazování nebo hardwarové rozlišení 1 200 dpi). Drobnou výtku můžeme mít k občasným proužkům, které se objevily zejména v tmavších plochách zhotovených dokumentů. Potěší informace o pořizovací ceně 5 478 Kč a dvouleté záruční době. Trochu méně radosti projeví zákazník při zjištění, že tiskárna se prodává se startovacím tonerem na 1 000 výtisků. Běžný tonerový zásobník totiž vystačí na 3 000 listů s pokrytím 5 %, prodává se za 2 411 Kč a z uvedených údajů lze získat přehled o provozních nákladech ve výši 0,80 Kč.

Samsung ML-2551N

Druhý Samsung v testu je určen pro zapojení do počítačové sítě, a měl by zabezpečit spolehlivý a rychlý tisk menší pracovní skupině. Měsíční zatížení 150 000 výtisků vyhovuje i pro náročnější provoz, rychlost tisku 24 stran A4 za minutu a svižný první výtisk by měly zaručit kratší dobu čekání na zhotovení dokumentů. Tiskárna je vybavena procesorem s frekvencí 266 MHz a pamětí 32-160 MB. Pracuje s rozlišením 300, 600 a 1 200 dpi, je dodávána s emulacemi PCL 6 a PostScript 3, může však tisknout i v režimech Epson nebo IBM ProPrinter. USB 2.0 doplňuje nejen ethernetová 10/100 Mb/s zásuvka, ale také paralelní port. Spodní podavač má kapacitu 500 archů papíru A4, výklopný přední víceúčelový zásobník může uložit dalších 100 listů nebo menšího množství obálek. Za příplatek lze získat další spodní zásuvku, která kapacitu zvýší na 1 100. Potištěné listy jsou směrovány na horní výstup pro 250 výtisků nebo zadní odkládací podložku pro 100 papírů. Na rozdíl od Samsungu ML-1510 je ML-2551N obohacen o ovládací panel s alfanumerickým displejem a o 9 tlačítek pro listování a potvrzení voleb v menu. Administrátor může informace o tiskárně získat nebo nastavit pomocí panelu, stejně tak se ale může spoléhat na interní webovou stránku, která nabízí údaje o provozu, data o spotřebním materiálu a potřebné konfigurační nástroje pro síť. Další možnosti vzdálené správy nabízí software SyncThru. Při zhotovení testovacích výtisků jsme zjistili, že prostý text nebo dokument s drobnou grafikou dokáže tiskárna v rozlišení 300 nebo 600 dpi zpracovat za 10,9-11,2 sekundy. Volba 1 200 dpi čas prodlouží o 4,5 sekundy. S delší dobou prvního výtisku je třeba počítat při celostránkové vektorové nebo rastrové grafice, zde jsme v maximálním rozlišení naměřili 28,0, resp. 42,6 sekundy. Překvapivé problémy nastaly s kontinuálním tiskem 27 stran PDF souboru. Čas 2 minuty a 27 sekund při postscriptovém tisku anebo 2 minuty a 35 sekund s ovladačem PCL byl vzhledem k avizované (a testem ověřené) rychlosti neúměrně dlouhý. Tiskárna se vždy po 3-4 listech krátce zastavila, a pak teprve pokračovala ve zpracování úlohy. Rozšíření paměti by pravděpodobně tyto prodlevy dokázalo odstranit. Samsung ML-2551 je nabízen za 21 862 Kč, standardně je dodáván se startovacím tonerem na 5 000 výtisků. Kapacita běžného tonerového zásobníku je 10 000 výtisků a po zjištění ceny 5 497 Kč jsme vypočítali provozní náklady 0,55 Kč na stránku vytištěnou s pokrytím 5 %.

Samsung ML-1150

Cena vč. DPH: 5 478 Kč

K testu zapůjčila firma: Libra Electronics, http://www.libra.cz

Samsung ML-2551N

Cena vč. DPH: 21 862 Kč

K testu zapůjčila firma: Libra Electronics, http://www.libra.cz

§§§§§


Avision - nové skenery na trhu

Václav Maletínský

C04P0213

Přestože  společnost Avision byla založena již v roce 1991, setkali jsme  se s jejími výrobky při krátkých testech poprvé. Z portfolia  dokumentových a síťových skenerů jsme vybrali dvě zařízení, která  mohou zákazníkům uspořit čas při snímání vícestránkových předloh.

Avision 600U

První stroj s označením 600U je uváděn jako dokumentový  skener s automatickým podavačem pro 25 stran originálu. Při snímání  z pracovní desky může zařízení pracovat v maximálním hardwarovém  rozlišení 600 x 1 200 ppi, pro rychlou práci s automatickým podavačem  je doporučeno nastavení 200-300 ppi. S počítačem PC, na němž  je nainstalován systém Windows 98 nebo novější, je skener propojen  pomocí rozhraní USB 1.1. Programové vybavení se skládá z TWAIN  rozhraní, OCR programu Text Bridge s podporou češtiny, dále PaperCom  Document Manageru pro správu sejmutých dokumentů a grafického  editoru MGI PhotoSuite SE. Skener si dobře rozumí s černobílými  dokumenty, které dokáže celkem rychle ukládat na pevný disk počítače.  Při testu jsme sice nevolili nízké rozlišení 200 ppi, ale standardních  300 obrazových bodů pro lepší rozpoznávání znaků programem OCR.  Za minutu se nám podařilo sejmout 7,5 strany dokumentů. Barevné  snímání je výrazně pomalejší a ve stejném rozlišení probíhá rychlostí  1,9 strany A4 za minutu. Pokud se rozhodnete pro vyšší rozlišení,  počítejte i s delší dobou čekání. Sejmutí testovací fotografie  13 x 18 cm v 1 200 ppi skener zaměstná na 3 minuty a 5 sekund.  Vyhodnocení práce s detaily nepřineslo výrazná překvapení, přesnost  odpovídá hardwarovému rozlišení. Průměrná barevná odchylka 1,2  delta E nebo nízký šum 0,4 delta E nás potěšily, pro jejich docílení  je však třeba vypnout automatické vyvážení barev. S výkonem skeneru  jsme mohli být spokojeni, jen velmi málo pochopení ale zbylo  pro vysokou pořizovací cenu 24 930 Kč.

Avision netdeliver 2100U

Druhý  výrobek společnosti Avision je na stránkách prodejce pojmenován  jako síťový multifunkční skener, osobně bych se však přikláněl  spíše k anglickému přesnějšímu označení digital sender. Výrobek  totiž není vybaven žádným rozhraním, které by řídilo skenování  z připojeného počítače, výborně ale odesílá barevné nebo černobílé  dokumenty prostřednictvím elektronické pošty. Avision 2100U pracuje  v maximálním rozlišení 600 x 600 ppi, je vybaven podavačem pro  30 originálů a může snímat i předlohy položené na skleněnou pracovní  desku. Při práci nabízí uložení předlohy do formátu JPG, TIFF  nebo PDF. Síťové rozhraní je na zadní straně doplněno i paralelním  portem, ten však slouží jen pro připojení tiskárny. Ovládací  panel testovaného zařízení je velmi přehledný a skládá se z volicích  tlačítek a rozměrného podsvíceného osmiřádkového displeje. Skener  Avision 2100U je doplněn klávesnicí pro snadné zadávání adres  a doplňování interního seznamu adresátů. Klávesy standardní velikosti  přispívají k velmi pohodlné obsluze přístroje. Konfigurace výrobku  není nijak složitá, kromě IP adresy je třeba zadat jen adresu  mailserveru. Pro sledování provozu a práci se seznamy adresátů  je Avision 2100U vybaven interní webovou stránkou. Při testu  jsme byli spokojeni s kvalitou získaných dokumentů i s časy,  které přístroj pro jejich sejmutí potřeboval. Během našich měření  jsme zjistili, že na odeslání černobílého dokumentu v nastavení  400 ppi potřebuje Avision 2100U 25 sekund, poloviční rozlišení  ale dobu zkrátí na 9 sekund. U barevného režimu jsou rozdíly  ještě markantnější. Vyšší nastavení zaměstná produkt na 1 minutu  a 33 sekund a ve 200 ppi je možné čas zkrátit na 19,7 sekundy.

Odeslání  6 stran dokumentu v rozlišení 400 ppi a volbě PDF formátu trvalo  1 minutu a 54 sekund při snímání ve stupních šedé a 3 minuty  a 27 sekund barevně. Listování ve vytvořeném seznamu uživatelů  je poměrně rychlé, volby jednotlivých formátů dat přehledné.  Chyběla nám ale informace o velikosti ukládaného souboru. Začínající  uživatel tak může v dobrém úmyslu odeslat barevný dokument ve  vyšším rozlišení a "potěšit" příjemce pošty přílohou velikosti  několika megabajtů, u vícestránkových dokumentů i desítek MB.  Adresát si možná bude stěžovat na velikost přílohy, nemůže však  tvrdit, že není dostatečně informován o jejích vlastnostech.  V těle zprávy je místo jak pro přílohu, tak pro krátké sdělení  odesílatele. Avision 2100U můžeme ohodnotit jako zdařilý produkt,  který má z hlediska nabízených funkcí na trhu jenom pár konkurentů.  Pořizovací cena 77 184 Kč včetně DPH však bude velmi významnou  překážkou v rychlém rozšíření výrobku mezi uživateli.

Avision 600 U

Cena vč. DPH: 24 930 Kč

K testu zapůjčila firma: PSPro,  http://www.pspro.cz

Avision netdeliver 2100 U

Cena vč. DPH: 77 184  Kč

K testu zapůjčila firma: PSPro, http://www.pspro.cz

§§§§§


Monitor pro video

Hynek Vácha

C04P0207

S postupem času se začíná rozplývat dříve dosti výrazná hranice mezi výpočetní technikou a ostatní domácí elektronikou. Počítač stále častěji nahrazuje ostatní spotřebiče, a stává se tak jakýmsi multimediálním centrem. Dnes, v době rozkvětu kodeků DivX, XviD a dalších, které umožní uložit velice kvalitní video do souborů s rozumnou velikostí, je pak velmi často používán jako náhražka videa a návštěv videopůjčoven. Stačí pouze (nejlépe na internetu) najít vámi požadovaný film a ten pak zkopírovat do počítače (pozor na porušování autorských práv). Pak se již pouze co nejlépe usadit a začít sledovat. Ovšem pustíte-li si takovýto film na klasickém monitoru, bude vám pravděpodobně líto nevyužitého místa v podobě černých pruhů, které vznikají přehráváním širokoúhlého filmu formátu 16 : 9 na běžné obrazovce 4 : 3. Tento nevyužitý prostor lze sice zmenšit, nebo i úplně odstranit, pokud správným způsobem nastavíte kódování videa ze standardu MPEG2 do MPEG4. Tím však každopádně zkreslujete vlastní záznam, což rozhodně není ideální. Ideálním řešením tedy je ponechat film v původním formátu (16 : 9) a přehrávat ho na odpovídající obrazovce. To donedávna znamenalo nutnost propojit počítač s televizí, protože monitory s tímto poměrem stran nebyly dostupné. Výrobci LCD monitorů se však snaží zaplnit každý potenciální prostor na trhu, takže bylo jen otázkou času, než se takovéto modely objeví na trhu. Jedním z nich je i námi testovaný Acer AL1751wm.

S úhlopříčkou 17" je tento plochý monitor možným řešením pro menší domácí kino. K tomu ho kromě poměru stran předurčují i dostupné vstupy. Kromě klasického D-Sub je vám totiž k dispozici i digitální DVI, a pro video to pak jsou i S-Video a kompozit, přes který můžete propojit i zvukový výstup do integrovaných reproduktorů. Nastavování obrazu se nemusíte nijak obávat, protože grafické menu je řešeno přehledně. Pro zobrazování je použit panel o rozměrech 370 x 222 mm, s úhly pohledu 170?. Díky nim je obraz dobře viditelný nejenom uživateli, který sedí přímo před monitorem, ale i těm, kteří nejsou v takto ideální pozici. Kontrastní poměr 600 : 1 a jas 450 cd/m2 patří mezi lepší standard. Při sledování videa je tak obraz velice dobrý, pouze u tmavších scén bylo znatelné lehké zhoršení jeho kvality, které se projevuje zvětšením zrnitosti. Také rychlost odezvy by zasloužila trochu zlepšení. 25 ms je totiž pro displej, který je určen hlavně pro přehrávání videa, hodnota docela vysoká. Při sledování filmů si na panel velmi rychle zvyknete, a uvidíte-li ještě pořad ve formátu 16 : 9 na klasickém monitoru, bude se vám to zdát velice nepraktické. Při klasické práci s počítačem však přechod na širokoúhlý displej tak jednoznačný není, a nejspíš vám bude nějakou dobu trvat, než si zvyknete. Většinou se vám také bude zdát širokoúhlá "sedmnáctka" menší než její klasická alternativa.

Acer AL1751wm

Cena vč. DPH: 20 100 Kč

K testu zapůjčila firma: Acer, http://www.acer.cz

§§§§§


Kodak for Dummies

Tomáš Jirásko

C04P0214

Kodak neměl v posledních letech na růžích ustláno společnosti, která jako jedna z prvních přišla s digitálním fotoaparátem se, mírně řečeno, podařilo v oblasti amatérských digitálů zaspat, a nyní zoufale bojuje s konkurencí o tržní podíl. Úspěchu má napomoci i v únoru ohlášená rozsáhlá tříletá restrukturalizace firmy, v jejímž rámci se společnost Kodak zcela přeorientuje na digitální technologii a stáhne se z oblasti filmových fotoaparátů, a dále akvizice Chinonu, firmy specializující se na návrh a výrobu digitálů (Kodak je jeho téměř 100% odběratelem v tomto segmentu). Snaha dostat míč znovu do "amatérské" ligy za stavu, kdy v minulosti nebylo o značce ni vidu, ni sluchu, dá ještě mnoho práce, ale situace a dostupnost se pozvolna zlepšují. I proto je Kodak DX6440 již druhým fotoaparátem této značky, jehož test vám v krátké době přinášíme.

Stříbrné tělo DX4660 skrývá CCD snímač o úhlopříčce 1/2,5 ", s rozlišením 4 miliony pixelů (fyzicky 4,23 milionu). Použit je objektiv Schneider-Kreuznach Variogon disponující 4x optickým zoomem, který v kombinaci s digitálním dosáhne zvětšení až 15násobného.

Ohniskový rozsah 33-132 mm nabídne světelnost f/2,2-4,8. Autofokus kombinuje TTL měření s externím senzorem. V makrorežimu udává výrobce ostření od 10 cm, reálně se nám však fotoaparát zachytil až ve vzdálenosti okolo 15 cm. V ostatních režimech ostří od 50 cm, přičemž můžete volit mezi plošným a bodovým měřením. Citlivost je pro automatický režim ISO 100 a 200, manuální lze nastavit v rozpětí ISO 100-400. Snímky jsou ukládány ve formátu JPEG (EXIF 2.2) do 16MB interní paměti, k dispozici je i slot pro SD/MMC karty, ovšem součástí dodávky žádná karta není. O napájení se stará dvojice AA akumulátorů, které lze dobíjet přímo ve fotoaparátu.

Možnosti patří DX4660 do skupiny "blbuvzdorných" digitálů "namiř a foť". I proto po celou dobu používání zůstanete velice pravděpodobně v automatickém režimu, na nějž je kladen značný důraz. Přístroj tak nabízí pět automatických expozičních programů, a jeden pseudomanuální (pouze nastavení času a clony). Kompenzaci sice máte k dispozici, ale její nastavení se provádí nešikovně přes menu, takže od toho raději upustíte. Digital nabídne i sekvenční snímání až 6 snímků při rychlosti 3 snímky za sekundu, a možnost pořídit ozvučenou videosekvenci v rozlišení 320 x 240 bodů, jejíž délka je omezena pouze velikostí paměti, nebo dopředu nastavena v rozsahu 5-30 sekund. Výsledné fotografie jsou jasné a ostré, chromatická aberace je patrná ve vysoce kontrastních oblastech, čímž ovšem nevybočuje z řady dalších kompaktů, jde o dosti častý jev. Pokrytí prostoru bleskem je dobré, avšak na části fotografií interiéru takto pořízených, je patrný lehký šum a posun do červené. Ovládací prvky, především kruhový volič, jsou umístěny netradičně vlevo, pod průhledovým optickým hledáčkem, společně s tlačítkem pro sdílení fotografií EasyShare. To probíhá přes USB rozhraní, a vcelku netradičně přístroj se přihlásí přímo jako digitální fotoaparát, a nikoliv jako mass drive, jak by se na USB zařízení tohoto typu slušelo. Pro tuto činnost je totiž určen program EasyShare, kdy do přístroje lze předem uložit seznam alb a adresátů, a poté přímo ve fotoaparátu nastavit, kam snímek umístit, kolikrát jej vytisknout, či komu všemu jej chceme poslat e-mailem. Nakolik je tato funkce přínosem v okamžiku, kdy se snímky nelze pracovat přímo jako se soubory, je sporné.

Rozměry 109 x 65 x 39 mm a hmotností 220 gramů bez baterií je fotoaparát průměrem střední třídy digitálů. Výkonem a možnostmi nastavení je určen především pro pořízení momentek z dovolené či setkání s přáteli tedy pro uživatele, kteří si digitál pořizují jako "spotřebku" pro zábavu. Zájemce o digitální fotografování, byť i jako okrajový koníček, by měl zvolit přece jen některý z přístrojů nabízejících větší možnosti ovlivnění výsledného vzhledu snímku.

Kodak EasyShare DX4660

Cena vč. DPH: 11 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Kodak, http://www.kodak.cz

§§§§§


Soumrak videokazet?

Ousmane Keita

C04P0215

To, že převést staré gramodesky nebo audiokazety do digitální podoby je činností poměrně rutinní a jednoduchou, ví asi každý, kdo se o to někdy pokusil. Řada firem prodává speciální, uživatelsky přívětivý software, který zvládne vše za vás. Ovšem naše domácí sbírky nezřídka netvoří toliko audiomateriál sentimentální hodnoty. U leckoho se nepochybně najde i další vymírající technologie: videokazety, které zbytečně zabírají místo, a jejich obsah by si zasloužil praktičtější médium. Ano, spousta filmů postupně vychází na originálních DVD, ale co ty, u nichž je naděje na vydání nulová? Co záznamy z televize, seriály, sportovní přenosy, co vlastní výtvory z dovolené? Možná, že jste ve skrytu duše uvažovali o stolním DVD rekordéru, ale odradila vás cena. V takovém případě je čas, zamyslet se ještě jednou.

Yuan DVD2GO MPB680 pochází z Tchajwanu, to však není nic, co by nás mělo deprimovat. Jedná se o solidní videodigitizér s real-time kompresí MPEG2 (čipset Conextant CX23416), jenž navíc obsahuje i TV tuner. Připojit to celé můžeme přes standardní přípojku k pokojové nebo společné anténě, do kabelovky či k videu (kompozit a S-Video). Tuner je navíc stereofonní, takže nepřijdeme ani o dvoukanálový zvuk. Příjemné je, že tahle malá krabička se dá ovládat přiloženým dálkovým ovladačem. Z hlediska hardwarových nároků vyhoví 400MHz Celeron, 128 MB RAM a USB port. Pro větší legraci však doporučuji aspoň 1GHz procesor, 256MB paměť a rozhodně USB 2.0.

Co se týče softwaru, jsou dodávány aplikace Yuan DVD Encoder, přehrávač CyberLink PowerDVD XP a PowerProducer 2 od stejného výrobce. Bez Encoderu se neobejdeme. Je to vlastně obslužný program, jehož prostřednictvím ladíme a přepínáme televizní kanály, popřípadě digitalizujeme ať už zmíněnou TV, nebo externí videosignál (včetně stareofonního audia, samozřejmě). Nahrávání lze rovněž přesně načasovat. Podstatným faktorem kvality digitalizace je škála možných nastavení. Data můžeme zpracovávat do normy, odpovídající DVD, SVCD nebo VCD, a program už sám zajistí, aby použité parametry vyhovovaly danému standardu. Pro zkušenější je k dispozici volnější setup v rámci komprese MPEG1/2. V neposlední řadě doporučuji pohrát si s barevnými korekcemi, které mohou ve výsledku hodně napravit (ale i hodně pokazit). Encoder není zrovna ukázkou ergonomie, ale svou funkci plní výborně. Obraz i zvuk jsou skoro k nerozeznání od originálu. Navíc mě překvapilo, jak úspěšně si poradil s vyloženě špatnými nahrávkami na VHS. Jediný problém, na který jsem narazil, byla nepatrná ztráta synchronizace zvuku a obrazu při použití proměnlivého bitového toku (VBR).

Poté, co film v Encoderu zdigitalizujeme, nastává chvíle rozmyslet si, co s ním. Můžeme ho nechat jak je, tj. v MPEG1/2, a pak ho třeba dále komprimovat kodekem DivX, ale většina majitelů vypalovaček ho patrně budeme chtít dostat na stříbrný kotouček. Takový, který by bez problému spolkl jejich stolní DVD přehrávač. K tomu má sloužit software PowerProducer. Osobně však doporučuji se mu vyhnout. Snad se hodí pro drobné krátké videošoty, ale 90minutový film je pro něj velké sousto. Hlavní problém je, že videosouboru vnucuje nové parametry (bitrate), což výrazně ovlivní kvalitu a dobu dalšího zpracování tedy pokud rovnou nezhavaruje. Slušně se dá pracovat s Adobe Encore DVD, ale na PowerProducera, Pinacle Expression a jim podobné hračky raději zapomeňte.

Yuan DVD2Go MPB680 je hodně příjemný kousek, který podává lepší výsledky, než byste od podobného zařízení čekali. Uvažujete-li o stolním DVD rekordéru, zvažte, zda neinvestovat poloviční peníze do DVD vypalovačky a tohoto produktu. Yuan DVD2Go MPB680

Cena vč. DPH: 4 890 Kč

K recenzi poskytla firma: 100Mega, s. r. o., http://www.100mega.cz

§§§§§


Na cesty s Centrinem

Aleš Procházka

C04P0208

Notebooky v posledních letech zaznamenaly nebývalé nárůsty prodejů. Na tuzemském trhu se jich loni prodalo téměř 120 000. V následující recenzi vám představíme produkty firem, které patří mezi přední prodejce této komodity u nás i ve světě. Konkrétně jde o Dell Latitude D505 a HP Compaq nx5000, jež jsou postaveny na technologii Intel Centrino. Oba tedy nabízejí šetřivé procesory, schopné snížit taktovací frekvenci v závislosti na používané aplikaci, integrovanou bezdrátovou technologii Wi-Fi standardu 802.11b v podobě čipu PRO/Wireless 2100, nebo v čipsetu i855GM obsažený grafický adaptér Intel Extreme Graphics 2.

Dell Latitude D505

Podívejme se nejprve na Dell Latitude D505. Testovaný kus disponoval mobilním procesorem Celeron M s frekvencí 1,2 GHz, pamětí typu DDR SDRAM o velikosti 256 MB, 20GB pevným diskem a DVD-ROM mechanikou. Základní výbavu ještě v našem případě doplňuje 14,1" displej. Všechny tyto parametry však můžete dle libosti povýšit, včetně displeje s úhlopříčkou 15 palců (příplatek 900 Kč) nebo výkonnějšího procesoru Pentium M s frekvencí až 1,5 GHz (příplatek 4 000 Kč).

Již na první pohled bylo zřejmé, že při vývoji Latitude se výrazné pozornosti dostalo (mimochodem povedenému) designu. Oblé tvary, kombinace šédé a stříbrné, efektní umístění indikátorů do kloubu displeje a střídmost v umisťování jakýchkoliv prvků a tlačítek působí elegantně. Na druhou stranu aplikace programovatelných tlačítek by jistě potěšila, nemluvě o možnosti vypínaní či zapínaní obou bezdrátových technologií Wi-Fi a Bluetoothu. Tělo notebooku je poměrně pevné, vyrobeno z ABS plastu, bohužel o víku to tvrdit nemůžeme jeho vyztužení magnéziovým rámem bychom uvítali. Ke konstrukci bychom dále měli několik výhrad. Dle našeho názoru není ideálně vyřešeno chlazení a celkový rozvod tepla uvnitř těla notebooku. Zejména se to týká pevného disku, který je v notebooku zasunutý z kraje levé strany kolmo k touchpadu. Zápěstí levé ruky je tak při delší práci poměrně intezivně zahříváno. Také veškeré konektory (až na audio a slot PC Card) jsou umístěny zezadu šasi (2x USB 2.0, FireWire, VGA, S-Video, paralel, serial, LAN, modem), alespoň jednu USB zdířku bychom očekávali na dostupnějším místě.

Nejslabší stránkou notebooku je jeho XGA displej, který nevyniká přílišnou svítivostí ani rozsáhlými úhly pohledu. Body naopak získává v poměrně důležitých parametrech jako je výdrž na baterii a pohotovostní hmotnost, která činí příjemných 2,3 kg. V našich testech výdrže Dell pracoval na šestičlánkovou Li-Ion baterii bez dvaceti minut čtyři hodiny. Ve vytrvalce jej pak můžete snadno proměnit instalací další baterie (příplatek 4 900 Kč) do inteligentní šachty na místo optické jednotky (do šachty lze umístit i druhý pevný disk, příplatek 14 900 Kč).

Ve výkonnostních testech jsme se v rámci benchmarku Bapco SYSmark 2004 zaměřili na část Office Produktivity, která prověřuje schopnost stroje pracovat s kancelářskými aplikacemi. Oba notebooky jsou totiž koncipovány pro firemní nasazení. Výsledek 77 bodů dokazuje, že Dell má pro tento typ aplikací dostatek výkonného počítačového svalstva.

HP Compaq nx5000

Tento notebook se na našem trhu ještě příliš neohřál. K testu jsme měli k dispozici nejdražší ze tří dostupných modelů, 5000ku disponující procesorem Pentium-M s frekvencí 1,6 GHz, 512MB DDR pamětí, 60GB pevným diskem, 15" displejem a CD-RW/DVD+RW mechanikou. V rámci Centrino technologie je k dispozici také Wi-Fi 802.11b. Dále Bluetooth v podobě instalované mini-PCI karty. A za to vše zaplatíte necelých 61 000 Kč vč. DPH. Vystačíte-li si ale s nižší frekvencí CPU (1,4 GHz), menším diskem (30 GB), kombo mechanikou a poloviční kapacitou operační paměti, hravě se s cenou dostanete pod 40 000 Kč bez daně, což již zní lákavěji. Zejména pokud konstatujeme, že kladné vlastnosti drahého modelu při případném šetření přetrvají. Jde především o kvalitu displeje, který je na rozdíl od Dellu velmi jasný a rovnoměrně podsvícený. (I když u Latitude jsme měli k dispozici pouze model s 14,1" displejem.) K neoddiskutovatelným přednostem patří inteligentní šachta, stejně jako v případě konkurenčního produktu do ní můžete místo optické mechaniky umístit druhou baterii (příplatek 4 000 Kč), druhý pevný disk (40 GB-8 690 Kč) nebo ji jednoduše pouze zaslepit, čímž dosáhnete hmotnosti 2,6 kg. S instalovanou DVD+RW vypalovačkou se pak dostanete těsně pod hranici tří kilogramů.

Rovněž nx5000 nabízí širokou škálu (kromě již zmíněné bezdrátové) konektivity. Na zadní straně produktu naleznete dvě zdířky USB 2.0, FireWire, 10/100 LAN, modem, VGA, S-Video, paralelní i sériový port. Stejně jako v případě Dellu nás zaráží absence USB konektoru na přístupnějším místě. Co nás naopak potěšilo, byla trojice programovatelných tlačítek umístěných pod displejem, jež byla primárně nastavena pro odhlášení uživatele, vypnutí nebo zapnutí Wi-Fi a režim prezentace. Ten si přitom můžete uzpůsobit nastavením režimu videa, určit spouštěný program a zvolit schéma napájení (hodí se, pokud nejste v dosahu zásuvky napájení).

V našich výkonnostních testech nx5000 plně uplatnil své hardwarové dispozice, skóre 102 dosažené v Office Productivity bylo o čtvrtinu vyšší než u konkurenčního produktu. S notebookem od HP tedy můžete pomýšlet i na příležitostnou práci s grafikou nebo zábavu a hraní her. Přestože baterie na rozdíl od Dellu zásobuje 15" displej a napájí 5 400otáčkový disk, udržela jej v provozu po stejnou dobu, tedy 3 hodin a 40 minut.

Zázemí velké korporace

V případě obou notebooků je výhodou záruka a podpora renomovaných společností. Případný uživatel má tedy jistotu, že minimálně po dobu trvání záruky (u obou 24 měsíců) bude mít k dispozici aktualizace softwaru a certifikovaných ovladačů. Byla přiložena také kvalitně zpracovaná dokumentace, a potenciální zákazník má rovněž možnost prodloužení garance, samozřejmě za odpovídající cenu.

HP Compaq nx5000

Cena vč. DPH: 60 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, http://www.hp.cz

Dell Latitude D505

Cena vč. DPH: 49 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Dell Computer, http://www.dell.cz

§§§§§


64 bitů v notebooku

Tomáš Jirásko

C04P0206

První notebook s procesorem AMD Athlon 64, který jsme v naší redakci testovali, nese logo společnosti Acer, což vzhledem k rychlým obměnám nabízených řad této firmy není až takové překvapení. Acer Aspire 1501LMi není žádný drobeček a jde zcela jasně o Desktop Replacement (DTR), tedy náhradu stolního počítače, se kterou se příliš nepočítá pro nasazení v terénu. Na druhou stranu nabídne tento kousek velice zajímavý výkon. Námi testovaný model byl osazen procesorem AMD Athlon 64 3000+ (posazeným na čipset VIA Apollo K8T800), 512 MB DDR SDRAM, a 60GB pevným diskem Toshiba (Ultra ATA/100), což již samo o sobě dávalo naději na vysoký výkon. Notebook skutečně nezůstal za očekáváním, a zvláště ve 3D aplikacích je znát přítomnost grafického akcelerátoru ATI Mobility Radeon 9600 s 64MB pamětí, podporující zobrazení na více monitorech pomocí funkce DualView. Jako zobrazovací jednotka byl zvolen 15" TFT SXGA+ displej s nativním rozlišením 1 400 x 1 050 bodů. Světelnost displeje je dobrá, barevné podání patří všeobecně k těm lepším. Bohužel samotné víko displeje je hodně měkké, a lze je naprosto lehce prohnout co to znamená z hlediska možnosti poškození, snad nemusím dodávat. U tohoto modelu se sice nepočítá s přílišným cestováním, ale i doma musí notebook například čelit zatížení předměty, které jsou na něj (byť na chvíli) položeny. U Aceru máme nečastější výhrady ke klávesnicím, a ani tentokrát se tomu nevyhneme. Samotný zdvih i větší odpor kláves nám sice udělaly radost, ovšem druhé Vánoce slavit nebudeme. Přece jenom preferujeme u Aceru typ klávesnice FineTouch s pětistupňovým zakřivením škoda, že si nelze vybrat, jakou klávesnici u notebooku uživatel chce. Ovšem "průšvihem" jsou již po krátké době patrné otisky kláves na displeji. Na vině je menší prostor mezi klávesnicí a displejem v zavřeném stavu, a již zmíněné měkké víko, které nezabrání v této situaci náhodnému dotyku kláves s displejem, a nedokáže vzdorovat menšímu rovnoměrnému zatížení, jako je kniha položená na víku.

Nad klávesnicí jsou umístěny vypínač, tlačítka pro rychlý přístup do e-mailu a spuštění internetového prohlížeče, dvě programovatelná, klávesa pro zapnutí bezdrátového připojení (notebook je vybaven Wi-Fi rozhraním standardu 802.11g) a nefunkční tlačítko Bluetoothu, neboť ten v tomto modelu není integrován.

Sestava rozhraní na zadní straně notebooku nabídne paralelní port, S-Video TV-out (NTSC//PAL), VGA výstup, čtveřici portů USB 2.0, a po jednom rozhraní RJ-11 (modem) a RJ-45 (gigabitový Ethernet). Jsou zde rovněž umístěny jacky pro sluchátka a mikrofon. Na pravé straně nalezneme zabudovanou 3,5" disketovou mechaniku. Disketu jsem však potřeboval naposledy před dvěma lety, od té doby již výhradně používám USB flash disk. Jako lepší řešení se jeví nabídnout mechaniku jako externí, připojitelnou přes USB nebo FireWire. Namísto ní bych u DTR uvítal umístění alespoň jednoho USB portu na některou ze stran (pro snazší připojení USB disků, fotoaparátů apod.), a totéž i v případě audiovstupu/výstupu. Byl by zde i prostor pro umístění čtečky CF karet, která u tohoto modelu chybí, ovšem na levé straně nalezneme alespoň čtečku 3 v 1, jež podporuje paměťové karty Secure Digital, MultiMedia Card a Memory Stick. Na téže straně je i jedno rozhraní IEEE 1394 (FireWire), PCMCIA slot pro karty typu II/III a infračervený port. Především je však vlevo kombo CD/DVD?RW, schopné vypalovat oba DVD formáty.

Po posouzení konfigurace jsme očekávali, že notebook vydrží na baterie okolo dvou hodin, čas nad 2,5 hodiny by byl vynikající. Při našem testu napájela 14,8V/6 600mAh Li-Ion baterie notebook po dobu dvou hodin a pěti minut, čímž splnila naše očekávání a požadavky. S notebookem jsou dodávána Microsoft Windows XP Home Edition, což jenom dokresluje pozici tohoto modelu jako domácího DTR.

Za necelých 60 000 Kč dostanete mohutný kus hardwaru jeho hmotnost činí při rozměrech 326 x 291 x 42/49 mm celých 3,7 kg. Volbou Athlonu 64 však obdržíte rovněž výkonný stroj s dostatečnou technologickou rezervou, neboť stále ještě není naplno využit jeho potenciál, čehož se snad dočkáme již tento rok s uvolněním 64bitové ostré verze Windows XP a s růstem počtu 64bitových aplikací.

Acer Aspire 1501LMi

Cena vč. DPH: 50 900 Kč

K testu zapůjčila firma: Acer, http://www.acer.cz

§§§§§

$$$$$


Knihy


Adobe Photoshop - Retuš a úpravy fotografií

Patrik Malina

C04P0180

Rychle rostoucí popularita digitální fotografie a zpracování obrázků mezi amatérskými uživateli dala vzniknout řadě publikací odpovídajícího zaměření. Nakladatel této útlé brožurky přispěl k tématu již řadou titulů, a proto se podívejme, jak se mezi ostatními tento kousek vyjímá.

Již první pohled na publikaci naznačuje, že nejde o vyčerpávající pojednání, ale spíše o soubor různých tipů a návodů. Podrobnější studium nám dá vzápětí za pravdu: kapitoly jsou koncipovány jako namátkový výběr technik a prostředků, jež Photoshop nabízí, a s jejichž pomocí lze s fotografiemi dosáhnout zajímavých výsledků.

Zahrnutá témata reprezentují poměrně širokou škálu možností, od postupů relativně jednoduchých až po dosti sofistikovaná řešení. Autor zařadil do sbírky ukázky optimalizace, různé transformace či práce na doostření nebo naopak rozostření, dále zde najdeme klasické ukázky retušování snímků a nechybí atraktivní postupy při sestavování panoramatických scén. Závěrečné kapitoly jsou zaměřeny na odvážnější kreace, jako jsou různé cílené deformace (opálené fotografie) a zajímavé efekty, třeba koláže či mozaiky.

Naznačená koncepce brožurky s sebou bohužel přináší řadu potíží. Autorovi se pohříchu nepodařilo udržet konzistenci předkládané látky: přestože sám upozorňuje, že nejde o čtivo pro úplné začátečníky, výklad trpí dosti odlišnou náročností jednotlivých kapitol či dokonce odstavců. Tvůrce jako by vycházel při sestavování příspěvků z různých předpokladů o schopnostech čtenáře, čímž vzniká zmatek. Další citelnou bolestí je samotný autorův písemný projev, jenž až příliš připomíná internetovou formu a v rozsáhlejších celcích působí dosti roztříštěně.

Zpracování svazku jako takového se na celkově nepříznivém dojmu rovněž podepsalo. Smutným příspěvkem je umístění nevýrazných, černobílých obrázků, jejichž nízkou kvalitu se tvůrci snažili dohnat plnobarevnou přílohou na konci svazku. Jako pomůcka pro výuku editace fotografií jsou černobílé verze opravdu nepoužitelné.

Je škoda, že zajímavý záměr skončil prapodivnou realizací. Jde o čtení pro dobré nervy.

Autor: Tomáš Barčík

Vydavatelství:

Computer Press, Brno, 2002

Počet stran: 132

Doporučená cena: 235 Kč

§§§§§


Digitální fotografie ve Photoshopu

Patrik Malina

Digitální fotografie je na jednoznačně vítězném tažení světem amatérů i profesionálů, a s tím též roste zájem o možnosti dodatečných úprav pořízeného grafického materiálu. Ruku v ruce s tímto vývojem se zvyšuje již tak velká popularita aplikace Photoshop firmy Adobe a nutno říci, že kniha, jíž vám předkládáme, tomu jistě napomůže.

Jedná se o poměrně úzce zaměřenou publikaci, jejímž cílem je zásobit uživatele-fotografa dostatkem postupů a návodů pro efektivní korigování fotografických výtvorů. Protože Photoshop je nesmírně rozsáhlá aplikace s neuvěřitelnou řadou možností, definoval si autor jasný cíl: nezabíhat do zbytečného vysvětlování momentálně nepodstatných souvislostí, ale vysvětlit jasně a názorně, jak to či ono s daným snímkem udělám. Dobrou zprávou pro fotografy je, že autor vychází z jejich potřeb a myšlenkových postupů, takže se nemusíte podřizovat logice aplikace, ale řešíte "své" problémy špatné barevné vyvážení, chybnou expozici, přítomnost prachu a smetí, absenci správného filtru.

Pravým znalcům Photoshopu a puristům možná autor bude připadat nesmírně povrchní. Zásadně totiž využívá metody "krok za krokem" a nabízí v podstatě kuchařku, jak tu či onu potíž řešit, aniž by plýtval místem při vysvětlování, co přesně se uvnitř děje. Jinými slovy říká, abyste nemrhali časem a využívali prověřené postupy, vedoucí k cíli. Témat zde naleznete širokou škálu, od základních úprav jasu a kontrastu, přes barevné korekce, práci s maskou či detailní retušování portrétů až po koláže a práci s černobílou fotografií. Postupy jsou označovány dle obtížnosti, avšak i v případě těch nejsložitějších se spolehněte, že je budete schopni zopakovat.

Pokud to není dosud jasné, tak kniha není systematickou učebnicí práce ve Photoshopu. Je to bohatá kolekce tipů, jak dobře upravovat fotografie, a to na vysoké úrovni. Názornost výrazně posiluje množství grafických ukázek na každé dvoustraně najdete i šest či sedm fotografií, přičemž celá kniha je vyvedena na křídovém papíře. Máte-li zkrátka chuť začít ihned experimentovat, pak neváhejte a nechte se inspirovat zde.

Autor: Scott Kelby

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 348

Doporučená cena: 489 Kč

§§§§§


Bezdrátové sítě Wi-Fi - Praktický průvodce

Patrik Malina

Ačkoliv bouřlivý vývoj bezdrátových síťových technologií se nevyhnul ani našim krajům, zůstává s podivem, že na knižních pultech je toto jedna z mála (pokud ne vůbec jediná) ucelenějších publikací o velmi aktuální problematice Wi-Fi. Pokud jste prozatím stáli opodál nebo máte za sebou nesmělé kroky a hledáte teoretickou oporu, tato brožura může být dobrou volbou. V tuzemsku známý autor připravil všestranně zaměřené, syntetické dílko o problematice rádiových bezdrátových sítí, označovaných jako průmyslový standard Wi-Fi. Text je sestaven jako směs nezbytných teoretických základů a řady praktických zkušeností a postupů, jež čtenáře vedou k sestavení vlastního, funkčního řešení. Veškerá látka je rozdělena poměrně nahrubo, na osm kapitol, jež reprezentují dílčí problémy: úvodní stati jsou zaměřeny na teorii Wi-Fi sítí, zmiňují jejich normalizaci a popisují principy fungování, z nichž plynou určité praktické důsledky. Následující kapitoly jsou věnovány hardwaru: důkladně jsou představeny přístupové body, propojovací mosty, a také antény, to vše s ohledem na budoucí podobu budované sítě. Další části jsou věnovány samotnému návrhu síťové infrastruktury, dále velmi důležitému tématu zabezpečení a následuje pravděpodobně nejočekávanější oddíl o podpoře Wi-Fi v různých operačních systémech. Poslední dvě kapitoly jsou zaměřeny na budoucnost bezdrátových řešení a aktuální stav na trhu, a to jak v oblasti komerčních, tak komunitních ("dobrovolnických") řešení.

Přestože jde o vstupní studijní materiál, kniha předpokládá jisté znalosti, takže ponětí o základech počítačových sítí se bude hodit. Místy má výklad široký záběr, od začátečnických problémů po komplikovanější teoretická řešení, ovšem ne vše je nezbytné pročíst a bezvýhradně pochopit.

Jak napověděl přehled kapitol, autor se neomezil na řešení pro lokální sítě, ale poskytuje též základní znalosti pro překlenutí problému s internetovou konektivitou, resp. řešení problému tzv. "poslední míle". Ačkoliv vývoj jde bouřlivě dopředu, jádro knihy tvoří pevný základ, na němž budete moci ještě po nějakou dobu dobře stavět.

Autor: Patrick Zandl

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 190

Doporučená cena: 249 Kč

§§§§§


MS Small Business Server 2000

Patrik Malina

Softwarový balík, jehož pojmenování slouží zároveň jako název této publikace, je trošku zvláštním koněm ve stáji Microsoftu. Zahrnuje v sobě snahu o co nejsilnější integraci služeb na jediném počítači na hranicích možností, a právě pro přípravu na boj s takto obtížnou a kompromisní situací je určena tato učebnice.

Ačkoliv to možná bude vypadat zvláštně, jedná se v tuzemsku o poměrně ojedinělou publikaci. Samotnému tématu Small Business Serveru se jiné knihy takto monograficky nevěnují, a navíc některé zahrnuté serverové technologie v naší knižní produkci ani samostatně řádně popsány nebyly: Exchange Server je v tomto ohledu úplnou popelkou, a třeba ISA Server je na tom jen o jednu knihu lépe.

Charakter výkladu je možno označit za postupný a trpělivý. Autor předpokládá, že nejste žádnými administrátory-přeborníky, a v první polovině knihy často zabíhá do vysvětlování látky s obecnější tematikou síťových řešení Microsoftu. Určující kostrou pro celou stavbu výkladu je pochopitelně architektura samotného produktu, čímž je zaručeno, že přijde řeč na Exchange 2002, síťové služby, řešení trampot při instalaci či problematiku připojení celé sítě k internetu. Protože je SBS produktem s velmi specifickým určením, tráví autor spoustu času tím, že důkladně nastiňuje scénáře jeho nasazení a ospravedlňuje některé nepříjemné rysy.

Styl výkladu jako by přímo vybízel k mravenčí, trpělivé postupné práci. Část textu vyžaduje zdlouhavější studium a tedy dosti chuti, četné jsou však i pasáže ve stylu "krok za krokem" s přiměřeně bohatým obrazovým doprovodem. Tvůrce jako by očekával, že nikam zbytečně nespěcháte a chcete se vše opravdu důkladně naučit. Zajímavé je, že krom konfigurace serveru přináší autor rovněž pohled ze strany klientských aplikací, jež SBS využívají, a též přijde řeč na složitější sítě s různými platformami.

Pokud provozujete Small Business Server, pak si tuto knihu darujte, neboť je slušná a nic lepšího v tuzemsku stejně nekoupíte. Pokud si chcete v češtině počíst třeba o Exchange, alespoň nahlédněte.

Autor: Harry Brelsford

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 692

Doporučená cena: 990 Kč

§§§§§


Co programátory ve škole neučí

Patrik Malina

Již od dob, kdy jsem před řadou let nastoupil jako začínající redaktor PC WORLDu, jsem slýchával legendy o mimořádném programátorovi, jenž se jako jedna z mnoha zajímavých osob zatoulal do vydavatelství IDG. S radostí o to větší beru po letech do rukou knihu onoho Petra Palety, jehož schopnosti se rozhodně neztratily, a navíc vydaly na nesmírně zajímavou knížku. Přestože můžeme mít pocit, že o programování již bylo vše napsáno, autor neomylně sáhl po tématu, s jehož zpracováním se v takto ucelené formě na tuzemském knižním trhu prakticky nesetkáte. Těžíce ze svých rozsáhlých zkušeností protřelého "softwarového inženýra" podává nečekaně realistický obraz o neúprosné realitě současného vývoje moderních aplikací a snaží se všem, kdož se podobných aktivit účastní, předat co možná nejvíce ze svých zážitků. Mottem knihy by klidně mohl být slogan: neopakujte chyby, jež jsem za vás již udělal!

Náplň publikace je zcela odlišná prakticky od všech knih o programování. Tvůrce se nezabývá programovacími jazyky či algoritmy, ale věnuje se ryze praktickým věcem, mezi něž patří např. výběr členů vývojářského týmu, řízení a kontrola programátorů, ale též ekonomické aspekty této práce či řešení věčného problému ladění aplikací. Najdete zde řadu metodických částí o samotné tvorbě kódu, sestavování doprovodné dokumentace či návrhu programových struktur, dále mnoho kapitol o vzniku chyb a jejich eliminaci a rovněž pojednání o testování. Podstatnou částí je spíše "manažerská" látka o řízení projektů, lidských zdrojů a velký důraz klade autor též na komunikaci mezi zákazníkem a samotnými programátory.

Domnívám se, že z žádné jiné knihy o programátorském řemesle na vás tak bezprostředně nedýchne realita, jako je tomu v případě tohoto titulu. Text lze vřele doporučit všem zájemcům o programátorskou řeholi, ale stejně tak ambiciózním uchazečům o vedení týmů vývojářů. Máte totiž jedinečnou možnost načerpat zprostředkované zkušenosti, jež vám nepředají nejen na vysoké škole, ale ani na mnoha draze zaplacených "manažerských" kursech.

Autor: Petr Paleta

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 337

Doporučená cena: 269 Kč

§§§§§


Firewally a proxy-servery - Praktický průvodce

Patrik Malina

Přestože problematika bezpečnosti je v současné době poměrně "v kursu", specializovaných učebnic podobného zaměření jako tato rozhodně není zbytečně moc. Ačkoliv obdobná látka je zpracována i v jiných, šířeji zaměřených titulech, jakási monografie tohoto druhu dosud na trhu chyběla.

Publikace je poměrně vyčerpávajícím přehledem tematiky ochrany síťových rozhraní pomocí nejmodernějších postupů, tedy všestranných firewallů, jež integrují řadu služeb, jako jsou proxy či překlad síťových adres. Autoři postupně sestavují ucelený obraz moderních přístupů k ochraně sítí a teoretické základy demonstrují na zcela konkrétních případech ukázkách reálně dodávaných řešení několika komerčních výrobců.

Úvodní část knihy je vstupním kursem do problematiky: zahrnuje kapitoly o internetu a jeho vlastnostech, přináší přehled motivace potenciálních útočníků, ale též nabízí důkladný přehled síťové architektury protokolové sady TCP/IP. Druhý blok je zaměřen na obecné principy práce firewallů a jejich vysvětlení, a to nezávisle na platformě. Dozvíte se zde, co je paketový filtr, NAT, proxy a jak jsou řešeny virtuální privátní sítě. Po další obecné části, zaměřené na rozšiřující systémy ochrany (např. IDS), autoři přistupují k popisu konkrétních řešení: nejdříve pojednávají o možnostech samotných operačních systémů jako prvků ochrany a dále přistupují ke zcela konkrétním produktům různých firem. Ani v případě platforem, ani v přehledu komerčních řešení pak tvůrci nikomu evidentně nestraní, neboť vybrána byla řešení od open source po nejdražší "komerci".

Velkým kladem knihy je především nestrannost, s níž tvůrci charakterizují jednotlivé technologie. Domnívám se, že i zkušenějšího správce zabezpečení překvapí řadou netradičních pohledů a zajímavých srovnání. Pokud jste byli dosud zvyklí pohlížet na ochranu své sítě prostřednictvím logiky vám přístupného, konkrétního řešení, pak zde naleznete řadu srovnání, hlubší pojednání o mnoha principech a dosti námětů k zamyšlení. V každém případě se útržky vašich dosavadních znalostí pěkně uspořádají.

Autor: Matthew Strebe, Charles Perkins

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 450

Doporučená cena: 590 Kč

§§§§§


5/2004

$$$$$


Novinky


Redakční blok

Zdroje od Asusu

Asus se na CEBITu blýskl kromě svých tradičních výrobků, jako jsou základní desky a grafické karty, také úplně novou komoditou počítačovými ATX zdroji vyšší třídy. Tyto zdroje nabízejí výkon v rozsahu 400-500 W, jsou obloženy niklem a pro lepší chlazení je výrobce navíc vybavil dvojicí větráků (jeden 120 mm a druhý 80 mm) s termočidly. Hlučnost ventilačního systému lze upravovat i manuálně.-CZ

Transcend expanduje

Na webu společnosti Transcend se objevila zpráva o novém produktu, kterým je 1,8" externí pevný disk. Jako rozhraní sloužící k propojení s PC poslouží USB 2.0, disk bude nabízen v kapacitách 20 a 40 GB. Do prodeje se novinka dostane již v tomto měsíci, bližší informace o prodejní ceně zatím bohužel chybí.-CZ

Gates o Longhornu

Bill Gates oznámil, že práce na novém operačním systému Longhorn nadále pokračují, přičemž první veřejná beta-verze je nyní plánována na konec roku 2004. S finálním uvedením do prodeje se počítá až v roce 2006 nebo 2007. Momentální prioritou Microsoftu je prý vypuštění Service Packu 2 pro Windows XP.

-Tji

Soltek pro Socket T

Prvním výrobcem základních desek, jehož řešení pro Socket T (platforma Intel, patice LGA775) proniklo do volného prodeje, se stala společnost Soltek s deskou SL-865Pro-775.-CZ

ABIT bude modifikovat

Poté, co společnost ABIT nedávno získala smlouvu na výrobu grafických karet s GPU od ATI, se jí nyní podařilo dokonce získat zvláštní povolení k tomu, aby si mohla tyto produkty v podstatě libovolně modifikovat. Ostatní výrobci přitom mají smluvně dánu povinnost dodržovat referenční design, jenž pro ATI vytváří společnost Sapphire. Co přinese tato skutečnost uživatelům? Především se očekává, že díky tomu bude ABIT schopen nabídnout karty s výjimečným vzhledem a různými doplňkovými vlastnostmi.-CZ

Změna jména

Společnost CP Technology, jejíž produkty se prodávají pod značkou Power Color, mění své obchodní jméno. Od nynějška bude vystupovat pod názvem Tul Corporation, značka Power Color pro grafické karty a základní desky zůstane beze změny.-CZ

Třicet vteřin a dost

Společnost NEC oznámila, že se jí podařilo vyvinout baterie s příznivou kapacitou, jež jsou schopné se nabít na maximální objem během 30 vteřin. Těchto vlastností lze využít například ve spotřební elektronice (záložní zdroje energie pro počítače, baterie fotoaparátů apod.) či v automobilovém průmyslu (hybridní motory jezdící na benzín i elektrickou energii zároveň). Pozitivní na této zprávě je i fakt, že výroba takovýchto baterií nepotřebuje žádné zvláštní technologie, a tudíž ani jejich cena by nemusela být příliš vysoká.-CZ

Gmail

Novou bezplatnou e-mailovou službu Gmail pro své uživatele připravila společnost Google, konkurent takových gigantů jako Yahoo nebo Microsoft. Uživatelům tak bude k dispozici e-mailová schránka s kapacitou 1 GB. Jak poskytovatelé uvádějí, už nebudete muset mazat žádné zprávy. Služba by měla být webová, tedy neposkytovat podporu protokolů POP3 a IMAP. Dále nabídne

třídění podle témat. Zatím je však vše ve fázi testování. Podrobnější informace jsou stránkách http://www.gmail.com-LK

On-line kursy

Vzdělávání přes internet se v dnešní době stává rozšířenějším a nalézá řady příznivců, na což reagují i mnohé počítačové firmy nabízející služby v oblasti IT. E-learnigové vzdělání poskytuje taktéž společnost Computer Help, která se může pochlubit již několikaletými zkušenostmi v tomto oboru. V její nabídce nalezneme standardní kursy, jež vytvoří lektoři zájemci přesně na míru nebo CoHe on-line kursy. Jedná se o interaktivní kursy, ve kterých má zájemce možnost si látku nejen prostudovat, ale také zároveň si vyzkoušet, jak zvládl daný okruh. Je tak poskytnuta zpětná vazba a následující motivace do dalšího studia. Výhodou této výuky je především individuálnost, kdy účastník může postupovat dle svého tempa studia, a v případě nejasností se vracet k daným problémům. Kursy CoHe mohou využívat celé firmy. Jsou sledovatelné, takže víme, kolik času jsme strávili nad danou látkou a můžeme je taktéž kdykoliv přerušit. Obsahují také libovolné množství testovacích otázek. Pro zájemce jsou na domovských stránkách http://www.computerhelp.cz k dispozici ukázky kursů. -LK

SuperG v pásmu 108 Mb/s

Společnost D-Link právě uvádí na trh výrobky řady SuperG pro bezdrátové sítě. Standard 802.11g byl dále rozpracován a výsledné produkty mají šířku pásma až 108 Mb/s. Citlivost příjmu výrobků byla posílena o 20 decibelů, což znamená zdvojnásobení rozsahu a snížení počtu přístupových bodů potřebných pro plné pokrytí.

Řada AirPlus XtremeG obsahuje čtyři výrobky: přístupový bod DWL-2100AP s podporou SNMP, router DI-624 a síťové karty DWL-G650 a DWL-G520. Všechny tyto výrobky jsou zpětně kompatibilní se sítěmi 802.11g a 802.11b. Díky tomu, že produktsy AirPlus XtremeG podporují šifrování WPA pomocí dynamických klíčů a 802.1x RADIUS, bezpečnost je více než dostatečná. Nová metoda WPA je bezpečnější než dřívější šifrování WEP, které používalo statické klíče.-FEL

Přenositelnost čísla po roce

Na počátku roku 2003 padl další významný mezník v postupné liberalizaci hlasových služeb. Po jednáních s dominantním operátorem za účasti Českého telekomunikačního úřadu byly podepsány smlouvy, které umožnily přenositelnost telefonního čísla mezi operátory v pevné síti. Zákazník tím dostal možnost ponechat si svá stávající telefonní čísla i v případě, že se rozhodl změnit poskytovatele telefonních služeb.

Aliatel začal tuto možnost nabízet svým zákazníkům hned v březnu minulého roku. Od března 2003 do března 2004 se mu podařilo zrealizovat více než 700 objednávek na přenesení čísla do vlastní sítě. Dohromady bylo za rok přeneseno do sítě Aliatelu více než 360 000 čísel, což znamená 55 % z celkového počtu přenesených čísel v ČR.-FEL

Eurotel a CDMA

Eurotel Praha hodlá uvést do provozu moderní digitální síť CDMA (Code Division Multiple Access). Jak již dříve oznámil, hodlá použít digitální technologii CDMA k postupné modernizaci své veřejné mobilní telekomunikační sítě v pásmu 450 MHz. Eurotel si vybral společnost Nortel Networks jako jediného dodavatele první CDMA2000 sítě svého druhu provozované v pásmu 450 MHz. Síť, jejíž instalace v ČR již probíhá, pomůže Eurotelu při zavádění širokopásmového přístupu na internet i dalších progresivních bezdrátových služeb. Předpokládá se, že k dokončení instalace sítě dojde ke konci prvního pololetí roku 2004 s tím, že v květnu 2004 bude do komerčního provozu podle plánu uveden přístup k internetu, elektronické poště i multimediálním službám.-FEL

Wi-Fi roaming v ČR

Roaming je základním předpokladem většího rozšíření technologie rychlého bezdrátového připojení k internetu prostřednictvím Wi-Fi. Na rozdíl od provozovatelů mobilních telefonů vznikají roamingové dohody o vzájemném hostování uživatelů i mezi poskytovateli Wi-Fi sítí v rámci jednoho státu.

Do Wi-Fi sítě "W" společnosti WideNet se nyní mohou připojovat také zákazníci firmy WeRoam. Její klienti již dnes mohou využívat služby na více než 8 000 místech na celém světě prostřednictvím 28 partnerů. WideNet nyní pokračuje v jednání s dalšími třemi globálními poskytovateli Wi-Fi roamingu o zpřístupnění vlastní sítě pro jejich klienty.-FEL

TISCALI ADSL

Uživatelé internetu, kteří by si chtěli zcela zdarma doma nebo v kanceláři vyzkoušet použití vysokorychlostního připojení k internetu přes ADSL před jeho zakoupením, tak mohou učinit díky nabídce 30denního zkušebního provozu ADSL od společnosti TISCALI. Uživatelé internetu si mohou vyzkoušet po dobu jednoho měsíce zdarma službu TISCALI ADSL 512/128 PREMIUM, jež poskytuje připojení k internetu o rychlosti 512/128 Kb/s a neomezený přenos dat (se zaručením kvality, kterou zajišťuje Fair Use Policy od TISCALI).-FEL

Cisco Expo 2004

Páté pokračování již tradiční konference Cisco Expo 2004 proběhlo na přelomu března a dubna v pražském Kongresovém centru. Program konference se věnoval kromě tradičních odpovědí na otázky bezpečnosti systémům pro detekci útoků, kvalitě služeb, bezdrátovým sítím, řešením pro SAN, propojování sítí apod. Zajímavé byly například prezentace společnosti ANECT o budoucích kontaktních centrech nebo případová studie společnosti Core Computer o IP telefonii. Letošní konference Cisco Expo 2004 se zúčastnil rekordní počet 1 300 lidí. Účastníci v průběhu dvou dnů navštívili odborné přednášky a měli především možnost si vyměnit vlastní zkušenosti.-FEL

§§§§§


Easy CD-DA Extractor 7

Lenka Karlíková

C04P0275

Program CD-DA Extractor, jenž se skládá ze tří částí a je určen pro úpravu audiosouborů, je po necelém roce k dispozici v nové verzi. Audio CD Ripper ripuje audio z CD, podporuje čtení CD textu a načítá text z on-line databáze CDDB, umožňuje ID3 tagování, odstraňuje pauzy na začátku a konci skladeb, edituje CDPLAEYR.INI databázi a jiné funkce. S Audio CD Creator můžete vypalovat audio CD s podporou textu. Třetí část, Audio File Format Converter převádí mezi sebou různé formáty audia, jako WAV, MP3, M4A, OGG, AAC, WMA aj. Mezi novinky v poslední verzi patří kompletně přepracované grafické rozhraní aplikace, schopnost vytvářet CD-DA z MP4, Windows Media Audio, FLAC, Ogg Vorbis, AAC a Monkey\s Audio. Dále Easy CD-DA Extractor 7 poskytuje podporu pro externí enkodéry pro ovládání z příkazové řádky a mnohé další. K dispozici je ke stažení na domovských stránkách 30denní trial-verze. Cena poslední verze je 29,95 USD.

Odkaz: http://www.poikosoft.com

§§§§§


CeBIT 2004 I.

Lukáš Erben, Tomáš Bučina

C04P0272; C04P0283

Přestože je CeBIT i nadále největším veletrhem informačních a telekomunikačních technologií, zdá se že jeho význam coby kolbiště skutečných technologických novinek upadá, nebo se začíná přesouvat od klasických IT oblastí, jako je PC hardware, k novinkám ve spotřební elektronice a telekomunikacích.

Jednou z hlavních příčin, které stojí za odlivem novinek z hannoverského veletrhu, bude bezesporu snaha významných výrobců PC technologií a hardwaru uvádět zásadní novinky "sólově" na menších akcích typu Intel Developer Forum, GDC (Game Developer Conferrence) či nezávisle. Mnoho novinek v oblasti procesorů a čipových sad tak bylo kupříkladu oficiálně představeno společností Intel několik týdnů před zahájením CeBITu, novinky na trhu grafických technologií budou naopak uvedeny až v průběhu dubna (NVIDIA) a května (ATI).

Byť stále obrovský, CeBIT se rok od roku zmenšuje a nejinak tomu bylo i letos. Počet vystavovatelů klesl ze 6 600 na 6 000 a celková výstavní plocha klesla z 348 000 na cca 300 000 čtverečních metrů. Mírně poklesl i počet návštěvníků (celkem 510 000), návštěvnost v jednotlivých dnech byla ale díky zkrácení výstavy o něco vyšší.

Byly to právě PC technologie a hardware, kde bylo malé množství skutečných a zásadních novinek nezřetelnější. AMD sice představilo nový procesor Athlon 64 FX-53, který aspiruje na post nejrychlejšího CPU pro stolní počítače, jedná se ovšem pouze stávající variantu A64 FX taktovanou na vyšší pracovní frekvenci, 2,4 GHz. Přinejmenším stejný důraz tak byl kladen na funkce jako je NX (non executable), jež umožňují využít nových typů antivirové ochrany Data Execution Prevention, kterou bude brzy možné doinstalovat do Windows XP spolu s druhým servisním balíčkem.

Intel představil většinu důležitých novinek (Pentium 4 Prescott či novou platformu LGA 775) již před začátkem CeBITu, pozornost tak byla zaměřena na poněkud široké téma digitální domácnosti, které se stále točí kolem Windows XP Media Center Edition, nejrůznějších hybridních PC pro obývací pokoj a nově také kolem nových čipsetů Intel Grantsdale, které by měly zvládat jak kvalitní osmikanálový zvuk, tak relativně použitelnou 3D akceleraci a bezdrátovou síť. Představeny ale byly i některé zajímavé koncepty, například BMW řady 7 vybavené kompletní PC mobilní kanceláří.

Jedinou novinkou, kterou bylo možno zhlédnout na stáncích výrobců grafických čipů a grafických karet, byly první exempláře grafik s rozhraním PCI Express. Zatímco první generace těchto karet s GPU NVIDIA fungují interně coby "AGP" a pro komunikaci se sběrnicí PCI-E používají speciální čip řadič, konkurenční modely od ATI pracují s novou sběrnicí nativně, bez nutnosti samostatného řadiče. NVIDIA sice předváděla první vzorky NV40 (po výstavišti putovaly údajně tři nebo čtyři karty), dělo se tak pouze za zavřenými dveřmi a pod ochranou NDA ujednání. Přesto prosákly nejrůznější neoficiální informace o údajně fantastickém výkonu nového grafického čipu, kterým dominují spekulace o skóre ve 3D Marku 2003 v rozmezí 11 a 12 tisíc bodů (to je bezmála dvojnásobek výkonu poskytovaného nejrychlejšími kartami předchozí generace). Nejvýkonnější varianta čipu NV40 bude pravděpodobně taktována na frekvenci blížící se 500 MHz, 256 MB paměti GDDR3 na nových grafických karetách bude mít efektivní pracovní frekvencí okolo 1,2 až 1,3 GHz.

Vedle novinek pro sběrnici PCI Express (ta se objeví na základních deskách s čipsety Alderwood a Grantsdale v první polovině roku) se ATI soustředilo na předvádění svého portfolia grafických čipů pro přenosné počítače a kapesní přístroje. V expozici tak bylo možné zhlédnout XDA přístroje MDAII/Dataphone2 vybavené grafickým čipem Imageon či mobilní telefony s grafickými čipy ATI.

Mezi zajímavé doplňky a periferie patří zejména X-Eye firmy Leadtek nové "VR" brýle využívající moderní technologii displejů OLED s rozlišením 800 x 600 bodů, svítivostí 150 cd/m2 a kontrastem 100 : 1, které jsou určeny fandům PC her a filmů. Vzhledem k použité technologii (OLED displeje jsou ve velkém vyráběny pro mobilní telefony, digitální fotoaparáty či videokamery) by mohla být cena X-Eye poměrně zajímavá. OLED brýle nejsou ale jedinou možností, jak vylepšit své herní či filmové zážitky mezi jednoznačné trendy patřil výrazný pokles ceny DLP projektorů, cena nejlevnějších modelů se již dnes běžně pohybuje na či pod hranící 1 000 eur a digitální projekce se tak stává stále výraznější konkurencí pro klasické, projekční, LCD i plazmové televizory. Mezi oznámenými novinkami byl například inovovaný model ACER PD112 (starší PD 110 jsme nedávno testovali v PCW) s vyšším světelným výkonem 1 300 lm a vylepšeným kontrastem 2 000 : 1.

Stejně jako v minulých letech, i tentokrát bylo možno zhlédnout ukázky konvergence IT a spotřební elektroniky směřující k "centru domácí zábavy". Vize domácích multimediálních serverů z minulých let se ale zatím zcela nenaplnily někteří výrobci sice domácí servery i klientská zařízení, schopná přehrávat audio- či videoobsah z pevné či bezdrátové sítě předváděli, mnohem větší důraz byl ale kladen na klasické stolní přístroje (DVD, HDD a kombinované rekordéry, případně PC s těmito schopnostmi). Mnoho novinek bylo ovšem k vidění mezi přenosnými přístroji novým standardem pro AV "walkmany" se stala kapesní verze Windows Media center odvozená od systému Pocket PC přenosné AV přístroje s tímto systémem (případně alternativy postavené na Linuxu a jiných systémech) byly k vidění u Creative, Samsungu, Sony, I-River i mnoha dalších výrobců. Mezi možnosti těchto přístrojů patří často vedle přehrávání populárních audio- a videoformátů také schopnost komunikovat s digitálními fotoaparáty přes rozhraní USB fotografie tak můžete uložit na pevný disk uvnitř přenosného AV přehrávače, případně si je prohlédnout na jeho displeji. Sony představilo nové miniaturní MP3 přehrávače a pokusilo se též oživit formát MiniDisk, jak novým formátem médií s kapacitou 1 GB, tak možností používat nové přenosné přístroje jako externí mechaniky pro PC pro ukládání hudby i dat (přes rozhraní USB).

Společnost Logitech, významný výrobce myší, klávesnic a dalších periferií, nabídl na CeBITu nový model polohovacího zařízení určeného především pro hráče a další tzv. "power users". Inovovaná myš Logitech MX-510 ze špičkové série MX se vyznačuje nejen nepřehlédnutelným designem, který odpovídá ergonomickým parametrům lidské ruky, ale také vyspělou technologií snímání povrchu MX. Ta je schopna poskytnout datový tok až 5,8 megapixelu za sekundu a zvládá tak zrychlení myši na úrovni 15G, stejně jako si dovede poradit s různými typy povrchu. Významnou změnou je též implementace 12bitové datové cesty, a příznivce unikátních kusů hardwaru určitě potěší i fakt, že díky speciálnímu modrému holografickému laku, který je použit na jejím povrchu, je každý kus této myši originálně zabarven. Cena tohoto kousku by měla být na našem trhu 1 590 Kč včetně DPH, což je odpovídající poskytnuté kvalitě a designu.

Další myší v nabídce je dvojice bezdrátových hlodavců Cordless Click! a Cordless Click! Plus, určená zhruba pro středně náročné uživatele. Rozdíly mezi oběma modely jsou především v designu a provedení zatímco Cordless Click! Plus je určen striktně pro praváky a disponuje navíc dvěma dalšími tlačítky pro rychlý pohyb Vpřed a Zpět například na internetových stránkách, Cordless Click! mohou používat také leváci a počet tlačítek jsou pouze tři. Oba dva produkty však nabízejí inovované kolečko s funkcí posunu v dokumentech nejen dolů a vzhůru, jak bývá obvyklé, ale také doprava a vlevo. Další možností je stlačení kolečka, takže celkově je možné dosáhnout plně trojrozměrného pohybu jediným navigačním prvkem. Významnou změnou je zmenšení velikosti přijímače, který je u těchto modelů doslova kapesních rozměrů a zapojuje se přímo do USB portu počítače. Cordless Click! by měl stát zhruba 1 250 Kč s daní a lépe vybavený Cordless Click! Plus pak přibližně 1 600 korun.

Novinkou, která potěší mnohé příznivce bezdrátových klávesnic a myší, je nový, a toho času nejdostupnější desktop od Logitechu. Za 1 290 Kč včetně DPH uživatel dostane bezdrátovou klávesnici vybavenou dodatečnými tlačítky pro přístup k e-mailu, kalkulátoru a dalším aplikacím, a myš Cordless Pilot Optical Mouse. Ta je svým designem určena do rukou praváků i leváků, a doplňuje svou modro-bílou barevnou kombinací vzhledově odpovídající klávesnici.

V našich končinách nejsou kvůli opravdu "rozsáhlé" dostupnosti levného širokopásmového připojení k internetu videokonference příliš častou záležitostí, ale když už se do něčeho takového pustit, tak rozhodně s novým softwarem od Logitechu. VideoCall for broadband je aplikací primárně určenou pro snadné volání a pořádání videokonferencí se zvukem a obrazem ve vysoké kvalitě (15-20 snímků za sekundu), která ovšem kromě vysoké technické úrovně přenosu nabízí také graficky skvělé a velmi přehledné provedení. V některých momentech jsou její možnosti srovnatelné dokonce s obrazovými efekty, které můžeme spatřit při živém televizním vysílání. VideoCall for broadband, který byl na CeBITu prezentován již v poměrně funkční verzi, je zatím stále dostupný jako veřejná beta-verze, přičemž ostrou aplikaci si budou moci zákazníci pořídit během

3 měsíců. Cena zatím stanovena nebyla, jisté však je to, že by aplikace měla pracovat s jakýmkoliv USB webcamem nejen značky Logitech.

Samsung potvrdil svou pozici multioborové korporace s neuvěřitelnou šíří záběru od mobilních telefonů, přes LCD až po pevné disky. Na CeBITu předvedl například největší LCD TV s úhlopříčkou 57 " (144 cm), které je schopno poskytnout obraz s rozlišením 1 920 x 1 080 bodů, jehož doba odezvy nepřekračuje 8 ms. Obraz na LCD disponuje maximálním jasem 600 cd/m2, kontrastním poměrem 1 000 : 1 a zmíněné rozlišení pak odpovídá formátu 1080i standardu HDTV.

Další světovou novinkou je 80palcová plazmová obrazovka s rozlišením 1 920 x 1 080 bodů. Na neuvěřitelné úhlopříčce více než 203 cm, která mimochodem může směle soutěžit s rozměry zobrazení na datových projektorech, dokáže zobrazit při jasu 1 000 cd/m2 s kontrastním poměrem až 2 000 : 1. Produkt je směřován jako centrum domácího kina, kde ovšem bude překážkou rozšíření jeho vysoká cena, a pak také do firemních konferenčních místností pro videokonferencing či prezentace. Vysokou kvalitu zobrazení kromě jiných pokročilých technologií zajišťuje také vylepšení obrazu metodou Digital Natural Image Engine.

V oblasti klasických LCD monitorů zatím nemůžeme čekat nějaké propastné změny, a tak oceňme alespoň první 17palcový monitor bez ovládacích prvků. Je jím Samsung SyncMaster 173P, jehož veškeré ovládání je realizováno prostřednictvím MagicTune softwaru, spuštěného na připojeném počítači. Technologie MagicBright pak nastavuje kombinaci jasu a kontrastu podle denní doby a typu spuštěné aplikace, ovšem není zcela zřejmé, zda to bude realizováno automaticky, či změnu pracovního režimu bude muset provádět uživatel ručně. Parametry použitého panelu určitě stojí za zmínku, jas 270 cd/m2 je velmi příjemnou hodnotou (pochopitelně ve spojení s jeho inteligentní možností regulace prostřednictvím MagicBright technologie), kontrastní poměr 700 : 1 řadí SyncMaster 173P ke špičce na trhu. Technologickou vyspělost dokumentuje také bezprecedentní úhly pohledu, které činí 178 ? (!) v obou směrech. Výrobce udává dobu odezvy 25 ms, ovšem zde, stejně jako u jiných producentů velmi záleží na použité metodice výpočtu této hodnoty.Notebooky Samsung v našich končinách nejsou příliš známé a ani u nově uváděných modelů není jasné, zda budou uvedeny na český trh. Každopádně se model PC-X30 může pyšnit titulem "nejlehčí přenosný počítač s 15,4" wide obrazovkou", neboť jeho hmotnost výrobce snížil na v této kategorii těžko představitelných 2,4 kilogramu. Když si uvědomíme, že to je nezřídka váha strojů kategorie thin&light, tak teprve můžeme ocenit výkon designérů. Druhou novinkou je M35 notebook PC opět s širokoúhlým displejem o úhlopříčce 15,4 ", ovšem tentokrát jasně směřovaný jako domácí multimediální centrum s integrovanými reproduktory sestavy 2.1. Mobilní Pentia 4 s frekvencí od 2,8 do 3,2 GHz budou spolu s grafikou ATI Mobility Radeon 9600 (nebo chcete-li ATI M10) jistě zárukou extra vysokého výkonu, ovšem pochopitelně hmotnost či výdrž při práci z akumulátorů nebudou parametry hodné chlouby. Naštěstí v této kategorii notebooků to není nijak významný problém. Větší potíží pro případné zájemce však bude dostupnost toho produktu, neboť je zatím určen pouze pro trhy Jižní Koreje a Číny.

Novinkou, která by mohla zaujmout příznivce digitálního videa a fotografie, je kombinované zařízení DuoCam VP-D6050i slučující v sobě funkce digitální kamery a digitálního fotoaparátu bez jakýchkoliv kompromisů. Část zastupující kameru je zastoupena jednoúčelovou optikou s 10násobným optickým zoomem a CCD snímačem s 800 tisíci bodů, digitální fotoaparát má také vlastní optickou soustavu s 3násobným zoomem a CCD čipem, který nabízí velmi solidních 5,25 megapixelu. K nahrávání videa se využívají kazety MiniDV, digitální fotografie se pak ukládají na karty typu MemoryStick, MemoryStick Pro, MMC či SD podle požadavků uživatele. Celý přístroj váží přijatelných 540 gramů a k jeho snadnému používání určitě přispěje také 2,5" LCD monitor s 200 tisíci body.

O tom, že Samsung znamená také vyspělou spotřební elektroniku, přesvědčilo zákazníky domácí kino HT-DS1000 s celkovým výkonem

650 W, které v sobě zahrnuje DVD přehrávač a reproduktorovou sestavu 5.1 s nezaměnitelným stylovým designem. Oznámená dostupnost produktu je až od června tohoto roku, takže se máme v obchodech na co těšit.

Osobní audio- a videopřehrávače byly jedněmi z produktů, které jsme mohli vidět u řady producentů, Samsung samozřejmě nevyjímaje. Yepp YP-60 je pokračování úspěšné ságy MP3 přehrávačů Yepp a nabízí kapacitu od 128 do

512 MB. S lithium-polymerovou baterií dokáže hrát až 15 hodin a mimo zábavy nabízí aktivním sportovcům také možnost změřit si srdeční tep, vyběhané kalorie a stopnout si čas tréninkového kolečka. Pokud by nebylo nahrávek ve formátu MP3, WMA, WAV či Ogg dost, přijde vhod i vestavěné FM rádio.

Druhým produktem této kategorie je YH-999 postavený na platformě Microsoft Portable Multimedia Center. Mimo přehrávání audia je možné podívat se na 3,5" obrazovce také na video ve formátu WMV. 1,8palcový pevný disk zabudovaný uvnitř přehrávače by měl být dostatečným úložným prostorem pro případné videonahrávky či filmy, a pokud uživatel preferuje zhlédnout obraz na něčem větším, je možné připojit televizi prostřednictvím kompozitního výstupu.


CeBIT 2004 II.

Pokud se ještě vrátíme ke klasickým IT produktům, tak mezi novinkami Samsungu nalezneme také nový pevný disk pro notebooky SpinPoint M40 s rychlostí otáčení ploten 5 400 rpm a 8MB vyrovnávací pamětí. Jeho nízká hlučnost by měla být zaručena použitím fluidních dynamických ložisek, což vyústí v úroveň hluku pouhých 24 dB.

DVD+RW Alliance předvedla hned dvě novinky, které poměrně významným způsobem mohou ovlivnit další používání zapisovatelných DVD disků v budoucnosti. První z nich je uvedení 16násobné rychlosti zápisu na média DVD+R, které přináší další snížení doby vypalování disku. Otázky vyvstávají nad dostupností 16rychlostních médií (při jejichž zápisu disky rotují více jak 10 000 otáčkami za minutu), a samotnou kompatibilitou již zapsaných disků. Úspora ve formě několika minut ušetřených během procesu zápisu je v tomto případě poměrně hubeným výsledkem půlročního snažení výzkumníků.

Druhou a nepoměrně zajímavější informací je fakt, že DVD+R média mohou využívat zápis do dvou vrstev z jedné strany disku, což znamená, že pro uživatele je k dispozici kapacita 8,5 GB. V praxi lze tedy zálohovat klasický dvouvrstvý DVD disk typu DVD-Video na zapisovací DVD+R médium, aniž by bylo nutné jeho obsah jakkoliv upravovat. Doposud bylo třeba při tomto typu operace snížit bitrate MPEG2, a případně i vypustit některé jazykové verze zvuku. Nových mechanik podporujících tyto dvě technologie je zatím jako šafránu, namátkou lze jmenovat třeba Samsung SH-W16A. Sanyo ukázalo několik nových LCD TV, mezi kterými dominují typy SD29LT1 a SD40LT1. Jak už název napovídá, jde v případě prvního z nich o 29palcový zobrazovač s aktivní maticí TFT-LCD o rozlišení 1 280 x 768 bodů (WXGA). Druhý pak nabízí shodné rozlišení na úhlopříčce celých 40 " (102 cm) s poměrem stran také 16 : 9. Shodné hodnoty mají úhly pohledu 170 ?, odpovídající o jas (450 cd/m2) a kontrastní poměr obou produktů

600 : 1. Doba odezvy se pohybuje pod 22 ms, a audiovizuálnímu zážitku nebude na překážku ani dvojice reproduktorů o výkonu 2 x 10 W. V porovnání s plazmovými obrazovkami potěší určitě též spotřeba obou LCD TV, která nepřekročí 135 W.

Korejský iRiver přestavil hned několik ze svých úspěšných a inovativních kapesních přehráčů multimédií. Nechybí mezi nimi novinky určené k přehrávání audiosouborů, ani zástupci bouřlivě se rozvíjející kategorie videopřehrávačů. Za zmínku stojí například iHP-300 s pevným diskem, který je možné díky funkci USB On-The-Go použít jako dodatečný úložný prostor například pro snímky z digitálního fotoaparátu. Produktem, který v sobě spojuje vlastnosti přehrávače CD disků, ale přitom si poradí i s videosoubory ve formátu DivX, je iMP-1100 s vestavěným v podstatě náhledovým displejem. Tento přehrávač je samozřejmě možné připojit také k televizoru a vychutnat si oblíbený film i tímto způsobem.

V kontrastu ke svému zvyku uvádět velké množství nejrůznějších typů a variant mobilních telefonů představila Nokia na letošním CeBITu pouze jedinou novinku: Nokii 7610. Nový multimediální telefon kombinuje drtivou většinu moderních technologií jedná se o první "megapixelový" model Nokie (rozlišení 1 152 x 864 je ovšem na "spodní" hranici megapixelových mobilů konkurence obvykle nabízí 1,2 či 1,3 megapixelu). Podporováno je i natáčení filmů (174 x 1 44 či 128 x 96 bodů) včetně jejich editace přímo v mobilu, či přehrávání hudebních souborů ve formátech MP3 a AAC. Těmto možnostem pochopitelně odpovídá i aktivní barevný displej s rozlišením 208 x 176 bodů, schopný zobrazit až 65 000 barev. Ve výbavě nechybí ani Bluetooth a samozřejmostí je i podpora GPRS (překvapivě je ale podporována pouze stará Class 8, tedy 3+2 timesloty). Interní paměť telefonu který využívá OS Symbian 7.0, činí 8 MB, jako výměnné médium jsou použity miniaturní karty MMC (nejspíše TransFlash). S ohledem na bohatou výbavu a schopnosti je ale nutné tolerovat vyšší hmotnost 118 g, uživatelé navíc budou muset navyknout poněkud kontroverznímu designu klávesnice, jejíž tlačítka se směrem k pravému hornímu rohu zmenšují. Tou nejdůležitější zprávou ovšem je, že nový multimediální telefon bude dostupný již v tomto čtvrtletí ve dvou tribandových variantách, z nichž jedna je určena primárně pro americký (850/1800/1900) a druhá pro evropský (900/1800/1900) trh.

LG sice nepatří mezi nejrozšířenější značky mobilních telefonů na našem trhu, na CeBitu ale vyvolalo vcelku pozitivní ohlas nové "megapixelové" véčko T5100. Spíše než o skutečný multimediální telefon se ale bude jednat o "MMS" mobil s kvalitnější kamerkou a displejem. Rozlišení snímacího prvku je 1 280 x 960 bodů, oba displeje véčka jsou barevné (176 x 220 a 96 x 96 bodů) a seznam funkcí je na solidní úrovni (GPRS 10, natáčení videosekvencí, Java). Displej je možné otáčet o 270 stupňů, a telefon tak přinejmenším vizuálně proměnit v digitální fotoaparát. LG plánuje uvedení T5100 na přelom května a června bude se tedy jednat o jeden z prvních "megapixelů" v Evropě. Mezi dalšími představenými modely bylo véčko G7200 s VGA fotoaparátem umístěným v "boku" otočného kloubu (uvedení během dubna 2004) a véčko určené pro 3G sítě, které patřilo mezi nejmenší vystavované 3G telefony.

Hlavní novinkou na stánku Panasonic byl poněkud zvláštní "stylový" multimediální telefon X300, jehož hlavní "předností" je výklopný displej, který umožňuje (a vyžaduje) používat jej při fotografování (VGA) či natáčení videosekvencí (320 x x 240) podobným způsobem jako miniaturní videokamery. X300 je velmi malý a lehký snad i díky tomu na nás vyklápěcí displej působil poněkud "levným" dojmem. Kompletní technická specifikace bohužel zatím není k dispozici není tedy jasné, jak velká bude interní paměť či zda bude telefon využívat paměťové karty, jistá je pouze podpora GPRS cl. 8, polyfonní vyzvánění a displej schopný zobrazit 65 000 barev. Vedle poněkud extravagantního X300 si ale pozornost zaslouží jistě i předváděné mini-mobily z řady 100 A100, A101 a A102. Základní model je nabízen ve třech barevných provedeních a nabízí triband, polyfonní vyzvánění a interní telefonní seznam s 250 kontakty. A101 je odolnější "sportovní" model s obdobnou výbavou, a konečně A102 je stylová varianta řady 100. Hi-end byl u Panasonicu zastoupen modelem X700 pravděpodobně první telefonem, který využívá paměťové karty miniSD. X700 patří do rodiny telefonů s operačním systémem Symbian (jedná se o Series 60 přístroj) nabízí mimo jiné i software pro zobrazení a editaci souborů z MS Office (Excel, Word, PowerPoint). Otázkou ovšem zůstává, nakolik smysluplné jsou podobné funkce u mobilního telefonu, který nedisponuje QWERTY klávesnicí ani stylusem. Uvedení X700 je plánováno na podzim 2004.

Expozici Siemensu pochopitelně dominovala celá nová řada 65 v čele s nejvyšším modelem S65, se kterým může Siemens konečně nabídnout konkurenceschopný model mezi multimediálními telefony. S65 je další z "megapixelových" novinek telefon nabízí fotoaparát s rozlišením 1,3 megapixelu, jemný displej schopný zobrazit 65 tisíc barev, 32 MB interní paměti, polyfonní vyzvánění, s podporou Java aplikací (včetně poměrně náročných 3D her), přehrávání MP3 hudby, FM rádio, bluetooth a pochopitelně též GPRS. Interní paměť lze rozšířit pomocí karet TransFlash (max. kapacita 128 MB). Siemens S65 je bezesporu jednou z nejzajímavějších hi-end novinek v prodeji by se měl objevit začátkem druhého pololetí. Pozornost si ale zaslouží i ostatní modely z řady 65 low-end model C65 či odolný M65, pro nějž budou nabízeny některé zajímavé doplňky (například Bike-o-Meter, tedy přídavný modul, který lze použít ve spojení s M65 coby digitální cyklometr). Ostatně technologické novinky a doplňky pro telefony sítí GSM i 3G tvořily poměrně významnou část prezentace Siemens Mobile předváděny byly mimo jiné technologie jako je A-GPS, tedy GPS navigace, která kombinuje data ze satelitů a mobilních sítí třetí generace, či PenPhone, tribandový GSM telefon ve tvaru pera, který rozpoznává psané písmo.

Vedle "velkých značek" předváděly nové mobilní telefony i mnozí asijští výrobci. V expozici firmy ASUS tak byl k vidění MyPal A8100 příkladná ukázka kopírování designu Sony-Ericsson P900 (uvnitř XDA MyPal se ovšem skrývá systém Microsoft). Mezi zajímavosti lze zařadit též GSM véčko s integrovaným snímačem otisku prstu. Vzhledem k plánovanému spuštění 3G sítí v západní Evropě bylo k vidění i poměrně značné množství 3G telefonů, které obvykle sdílely velké rozměry a hmotnost (existovaly ovšem i výjimky). Modely některých výrobců (Motorola a Siemens) si však byly až podezřele podobné většina výrobců ostatně předváděla 3G telefony spíše jako součást svého portfolia, nikoliv jako klíčové novinky.

§§§§§


Lexmark C510

Václav Maletínský

C04P0278

Na začátku dubna uvedla společnost Lexmark na náš trh novou řadu barevných laserových tiskáren s označením Lexmark C510. Základní model tiskárny bude nabízen za zajímavou pořizovací cenu 22 570 Kč a síťová varianta Lexmark C510n pro skupinu uživatelů vyjde na 31 707 Kč. Lexmark myslí i na náročné uživatele, pro které bude v prodeji výrobek Lexmark C510dtn s doplňkovým podavačem papíru, síťovým připojením a duplexním modulem. Jeho cena se ovšem vyšplhá k hranici 70 000 Kč (všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH). V nových tiskárnách společnosti Lexmark bude zabudován procesor s pracovní frekvencí 500 MHz a paměť 64 nebo 128 MB s volitelným rozšířením kapacity na celkových 320 MB. Tiskárna by mezi ostatními měla vynikat rychlostí prvního výtisku, a bez zajímavosti nejsou ani údaje o rychlosti opakování 30 černobílých nebo

8 barevných stran formátu A4 za minutu. Přestože jsou nové tiskárny určeny pro kancelářský provoz, jejich rozlišení 2 400 Image quality zřejmě potěší i některá grafická pracoviště. Ovladače tiskárny by měly být připraveny pro počítače PC i Macintosh a nabídnou PCL 6 emulaci i postscriptový tisk. Lexmark C510 bude dodáván s technologií Lexmark Color Care, se kterou může administrátor nastavit uživatelům rozdílná práva pro tisk. Barevné výtisky tak potěší jen vybrané jedince, ostatní pracovníci se budou muset spokojit s monochromatickým výstupem. Toto řešení může přispět k výrazným úsporám provozních nákladů. I bez využití výše popsaných pravidel může zákazník počítat s úsporami, ze zveřejněných materiálů vyplývá, že černobílý tisk stránky A4 s pokrytím 5 % vyjde na 0,39 Kč a barevný tisk s celkovým 20% pokrytím na 2,88 Kč. Tiskárny Lexmark C510 jsou připraveny na poměrně náročný provoz, za měsíc totiž mohou vytisknout až 35 000 listů. Tonerové zásobníky černé barvy mohou vydržet 10 000 výtisků, barevné zásobníky mají kapacitu 6 600 výtisků. Při prodeji však budou tiskárny vybaveny jen základními náplněmi s možností potisku 1 500 listů.

Odkaz: http://www.lexmark.cz

§§§§§


Rychlý skener Canon

Václav Maletínský

Pokud patříte mezi uživatele, kteří hledají rychlý skener pro automatické snímání dokumentů a jejich následnou archivaci, potěší vás nová nabídka společnosti Canon. Její dokumentový skener DR-7080C, uvedený na trh v dubnu 2004, je totiž připraven na snímání rychlostí 70 stran A4 za minutu.

Pracovní rozlišení výrobku může dosáhnout až 600 ppi, maximální rychlosti zřejmě dosáhne jen v rozlišeních 200 nebo 300 ppi. Uživatel si při zachycení předlohy bude vybírat mezi plnobarevným a černobílým režimem nebo šedou škálou. Automatický podavač dokumentů podporuje uložení 100 listů standardního papíru formátu A4 či A3, případně delších dokumentů o délce až 540 mm. Produktivitu práce by měla zvýšit technologie Canon multi-stream, která dovolí zhotovit současně dva snímky při jednom skenování. Skener DR-7080C bude dodáván s ovladačem ISIS/TWAIN a novým softwarem Capture Perfect 2.0. Hardwarová výbava by měla obsahovat nové prvky pro lepší kontrolu a rychlejší práci, například indikátory uložení dokumentu, které informují uživatele, zda jsou dokumenty řádně umístěny v podavači nebo orientovány na skenovací desce. Cena výrobku nebyla do doby uzávěrky stanovena.

Odkaz: http://www.canon.cz

§§§§§


uWízlo W paWučině

Jakub Larva

C04P0277

http://www.chcipraci.net

Hledáme-li práci, rozhodně bychom neměli tyto stránky přehlédnout. Na starost je má projekt Infasoft sídlící v Kolíně. Vzhled i funkce jsou velmi jednoduché, ale to v tomto případě jistě není na škodu. Na stránkách nejsou žádné reklamy ani zbytečné odkazy. Máme k dispozici seznam inzerátů a životopisů včetně možnosti vložit vlastní. Inzeráty můžeme filtrovat pouze podle hledané profese. Další třídění probíhá automaticky podle data vložení a jména firmy. Inzerát obsahuje popis, název zaměstnavatele a kontakt na něj.

http://www.ztv.cz

Společnost Czech On Line, a.s., zahájila provoz internetové televize s názvem ZTV. Jejím cílem je přinášet informace ze zpravodajství, sportu, ale i bulváru. K dispozici jsou v podobě kratších streamovaných souborů ve velmi dobré kvalitě, které jsou denně aktualizovány. Zprávy jsou divákům podávány ve velmi nevšední a humorné formě. O jejich zpracování se starají moderátoři Tomuš a Danuš (Tomáš Hauptvogel a Daniela Písařovicová). V současné době společnost nabízí 4 kanály s různou tematikou. Stránky obsahují i archiv.

http://www.ahmobile.cz

Tento zajímavý internetový obchod hned na úvodní stránce upoutá nabídkou, která umožňuje nákup za nejnižší ceny. Pokud naleznete jiný obchod, kde nabízejí daný výrobek levněji, prodejci vám zajistí cenu minimálně stejnou, ne-li nižší. Mezi nabízený sortiment patří počítače, notebooky, komponenty, PDA a software. Na samotných stránkách nechybí on-line obchod a rozšířené vyhledávání. Zboží lze koupit i na splátky přes Home Credit, Ekomu nebo kartu YES. Přímo u názvu výrobku jsou uvedeny stručné informace včetně obrázku, takže není nutné otevírat další okna. Platíte bezhotovostním převodem, v hotovosti nebo formou dobírky, zboží je vám dopraveno kurýrní službou. Současně se zahájením provozu společnost pořádá soutěž o hodnotné ceny. První cenou je iPAQ H1915 s příslušenstvím.

http://www.games-i.cz

I tentokrát vám přinášíme herní server, věnující se čistě zábavě. Jeho součástí je klan hrající například hry Vietcong, NHL nebo FIFA. Stránky nejen monitorují turnajové dění, ale nabízejí zároveň reportáže z odehraných zápasů nebo informují o změnách provedených v řadách hráčů. Zaregistrovaným uživatelům server nabízí možnost zapojit se do turnajového hraní, možnost vstoupit na on-line chat, a nejlepším hráčům dokonce i finanční nebo věcné odměny. Po zaregistrování vás čeká ještě nutnost stáhnout komunikační program mIRC, který naleznete v sekci download a přes který je dojednávána většina zápasů. Administrátoři serveru nevylučují ani možnost zapojení zájemců do tvorby samotného webu nebo pravidel. V současné době je zaregistrováno kolem tisícovky hráčů.

http://www.eurotel-live.cz

Eurotel přichází jako obvykle se zcela novou službou. Je jí tentokráte portál Eurotel Live!, který se prezentuje hlavně nabídkou log, melodií, mms a javy za skutečně minimální sazbu 1 Kč. Tyto stránky jsou jednou z možností, jak si je objednat. Lze je také získat odesláním příslušné sms nebo navštívením wap stránek. Mimo to zde nalezneme všechny potřebné informace o funkci portálu a způsobu objednání. Nabídku tvoří zprávy, předpověď počasí, MMS, melodie, hry a další. K dispozici máme žebříčky těch nejoblíbenějších z nich a možnost vytvořit si vlastní složku. Vybrané položky je možné odeslat do telefonu nebo stáhnout přímo na stránkách. Ty jsou co se týče grafiky skutečně velmi povedené. Pro rychlejší nalezení, například melodie, lze využít vyhledávač a můžeme navštívit i chat.

http://www.kfilmu.net

Konečně není nutné hledat titulky či obaly na různých serverech. Chcete-li získat jakékoliv informace o filmu nebo vylepšit vzhled svého počítače po jeho vzoru, stačí navštívit stránky www.kfilmu.net a listovat v obsáhlé nabídce. Její součástí jsou například recenze, katalogy, obaly, titulky a to zdaleka není vše. K filmu tu najdete mimo jiné například scénáře a trailery. Pro filmové fanoušky jsou určeny ikony, wallpapery s tematikou filmu, dokonce i skiny pro Winamp. Mezi zajímavé sekce patří ještě soundtracky, jednotlivé písničky sice nejdou uložit na disk a fungují jako streamové soubory, ale i jako náhledy si jistě najdou své využití. Stránky jsou opravdu kvalitně zpracovány a stav počitadla stažených souborů svědčí o jejich popularitě. Tento projekt nasadil svým obsahem pro konkurenty laťku vysoko.

§§§§§

$$$$$


CD příloha


Optimalizujte s elegancí

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C04P0280;C04P0281

Využijte služeb propracovaného nástroje určeného k defragmentaci disků, volně šiřitelného balíku kancelářských aplikací, či programů pro práci s audiem z rubriky Téma CD.

Akce a novinky

Defragmentaci svých hard disků by neměl opomenout provést každý uživatel, u něhož dochází k časté tvorbě souborů, stahování dat z internetu, instalaci programů, nebo naopak k mazání dokumentů, obrázků, či odinstalovávání programů. Přinášíme vám produkt O&O Defrag 4, jenž by vám měl v této problematice napomoci. Dalším produktem, který vám tento měsíc poskytujeme zdarma, je balík kompletních kancelářských programů, jenž je schopen plně nahradit ekvivalenty v podobě komerčně dostupných řešení. Jedná se o známý produkt OpenOffice, který doznal určitých změn, a proto byla uvolněna edice 1.1.1, již vám přinášíme v lokalizované podobě. Více informací se dočtete již tradičně buď v rámečku, nebo Rychlokurzu. V rubrice Novinky naleznete nejnovější číslo časopisu Abíčko, jež pojednává o platformě Linux. Rovněž internetové periodikum Interval na vás čeká s porcí nových a zajímavých článků pro tento měsíc. Naleznete zde i aktuální seznamy programů a utilit v excelovských souborech, jež jsme v minulosti na našich CD vydali. Nechybí ani kompletní elektronická podoba časopisu s veškerými materiály od roku 2000. Články uvnitř čísla mnohokráte vyžadují softwarovou podporu, proto zde k nim pravidelně umisťujeme doprovodné programy. Nejinak tomu bude i nyní. Tentokrát jsme se od Microsoftu velkého množství záplat nedočkali. Jedinou aktualizací dostupnou tento měsíc pro operační systémy v českém jazyce je ta pro Windows Media Player, která jej upraví tak, že z jiných zón nelze pomocí tohoto programu otevírat adresy URL v zóně místního počítače.

Software

Sekci Komerční software obsadila známá tuzemská společnost Software602, jež přichází se zcela novým a vylepšeným Albem602, sloužícím k úpravě digitálních fotografií. S tímto produktem lze fotografie upravovat, vystavovat na webu, či vypalovat. Dalším přispěvovatelem je společnost MCST, jež nabízí datový klient/server akcelerátor přenosu údajů pracující na protokolu TCP/IP. Použitím tohoto programu se objem přenášených dat sníží, což vede ke zvýšení propustnosti sítě a poklesu nákladů. Pokud hledáte komplexní řešení ochrany PC, vyzkoušejte balík programů společnosti Symantec. Jedná se o Norton Internet Security 2004 CZ, který má zajistit bezpečí dat a programů bez ohledu na způsob ohrožení. Více informací o těchto produktech naleznete v rámečku s označením Komerční software & slevy. Část Topware je, jak už jistě víte, věnována programům, jež se již v minulosti na našich CD vyskytly a jsou natolik nepostradatelné nebo jinak významné, že považujeme za správné přinášet je častěji, aby si jejich aktuální verze mohli pořídit i naši nepravidelní čtenáři. Pozornosti by neměl uniknout produkt Blindwrite 5.1.6 pro snadnou tvorbu a duplikaci cédéček pro vaši soukromou potřebu. Dokáže kopírovat i chráněné CD disky, umožňuje tvorbu audio CD z MP3 souborů, podporuje řadu CD zapisovaček a podporuje mimo jiné i češtinu. Za zmínku stojí i K-Lite Mega Codec Pack 1.00 RC24 FULL, balík všech možných kodeků pro správné přehrávání videa na počítačích. Obsahuje mimo jiné i známý přehrávač BS Player. Dále Adobe Acrobat Reader, v současnosti prakticky nepostradatelný nástroj k prohlížení souborů ve formátu PDF. Dnes představuje tento typ dat de facto jeden ze standardů pro šíření elektronických dokumentů na internetu. Byl vyvinut a dosud je licencován firmou Adobe, jež také (ne však sama) poskytuje nástroje pro jejich tvorbu. Mezi výhody patří věrnost zobrazení ve srovnání s originálem. V současnosti přibyla řada vymožeností, jako je např. elektronické podepisování či propracované formuláře. Na našem CD ho naleznete v edici 6.0. Pokud často stahujete soubory z internetu, pomoci by vám měl GetRight 5.1, mezi jeho funkce patří obnovení přerušeného spojení, vyhledávání nejsnáze dostupného místa pro stažení dat, záznam provozu do souboru či integrace s prohlížečem. Po delší době přinášíme také přehrávač z dílny Microsftu: Windows Media Player 9, umožňující upravovat a uchovávat seznamy přehrávaných skladeb. Dále je schopen měnit vzhled i vizuální efekty, a asi nejzajímavější změnou je možnost přehrávání filmů i s titulky. Schopnost přehrávání audiosouborů je jedním z velkých plusů počítačů. Díky rozvoji MP3 formátu dnes již snad každý nějakou tu písničku na hard disku má. Abychom vám pomohli s konverzí hudby, s jejím přehráváním, či tvorbou audio CD, věnovali jsme Téma CD právě této problematice. Audiograbber 1.83 kóduje MP3 formát rovnou z CD nebo z WAV (ten dokáže grabovat z CD). Lze v něm využívat i externí enkodéry jako je L3enc Fraunhofer atd. Program spolupracuje s databází FreeDB, dokáže data downloadovat i uploadovat. S jeho pomocí můžete nahrát WAV i z kazety nebo LP a pak z nich vytvořit MP3 formát. Všechny činnosti, které vás mohou napadnout při správě hudebních souborů ripování, mixování, přehrávání i vypalování zvládne Musicmatch Jukebox 8.2. Pokud jste milovníky poslechu internetových rádií, BOOMBox Internet Radio Player 1.0 jich vám zpřístupní stovky s nejrůznějšími hudebními žánry. Získáte dokonce i možnost vyhledat konkrétní stanici, a případně i zjistit, jakou skladbu zrovna přehrává. Co do funkcí kompletní Easy CD-DA Extractor umožňuje ukládání stop audio CD do souborů, konverzi mezi řadou audioformátů a tvorbu nových audio CD. Dokáže přečíst a zapsat informace o CD disku z CDDB, odstranit pauzy na začátku a na konci skladeb, zapsat a přečíst ID3/ID3V2/ID3W údaje, editovat CDPLAYER.INI databázi. Vestavěný Easy Audio File Converter dokáže mezi sebou konvertovat soubory všech populárních formátů. On-the-fly vypálení MP3 & WAV souborů na audio CD umožní zabudovaný Easy Audio CD Creator s podporou technologie BURN-Proof. Nezapomněli jsme ani na nejoblíbenější přehrávače, na našem CD tak naleznete WinAmp 5.0.3, Ashampoo Media Player+ 1.85 a další. Sekce Vyzkoušejte si je věnována jednak programům, jež nás zaujaly, produktům, kterým je věnován článek CD Centrum, ale také programům sloužícím jako přílohy k článkům uvnitř časopisu. Zaujaly nás zde skinovatelné analogové hodiny s možností nastavení průhlednosti, obsahující i budík a jednoduchý kalendář (ClocX 1.4), či FantaMorph 2.35 umožňující tvorbu plynulých přechodů z jednoho snímku na druhý (morphing), v reálném čase. Vytvořenou animaci je možné exportovat jako sekvenci snímků, AVI, animovaný GIF, flash, či spořič obrazovky. S tímto produktem lze provádět i základní úpravy snímku a tvorbu zvláštních efektů. Pokud rádi vytváříte 3D modely a animace, zkuste 3D Canvas 6.5.0.2, kde pomocí myši na bázi drag&drop je možné snadno vytvářet modely ze základních geometrických prvků (čtverec, trojúhelník, koule aj.). Ze základních nástrojů můžeme jmenovat deformaci, modelování, vybarvování 3D objektů a inverzní kinematiku. BPS Spyware/Adware Remover 8.2.0.7 je nástroj pro vyhledání a odstranění spywaru, adwaru a jiných nežádoucí softwarů z vašeho počítače, který si chtěně, či nechtěně nainstalujete jako součást jiného softwaru, či stáhnete. Program také umožňuje zablokování pop-up oken a nastavit lze i automatickou aktualizaci z internetu.

Komunikace a Hardware

Komunikaci jsme se v tomto čísle snažili věnovat co nejvíce rozdílným tématům. Proto zde najdete program 3wGet Download Manager 1.5, urychlující a organizující stahování souborů. Pořadí stahovaní lze nastavit dopředu v jednoduchém deníku. Při přerušení spojení se stahování samozřejmě obnoví. Program rovněž obsahuje jednoduchého FTP klienta a nástroj, s jehož pomocí lze také stahovat kompletní webové stránky. Internetový prohlížeč zde nesmí chybět, proto vám přinášíme Avant Browser 8.02.212, postavený na Internet Exploreru, umožňující současné prohlížení více stránek v jednom okně aplikace (tabbed), blokování pop-up oken, rychlou navigaci, integrován je nástroj pro odstranění stop po navštívených stránkách a vyhledávač (Google). Využití MDI (Multiple-Document-Interface) technologie zajišťuje menší náročnost aplikace na prostředky sytému, rychlé otevíraní WWW stránek a snadnou orientaci. Opravdovou klasikou je ICQ 2003b, jeden z nejpopulárnějších programů pro internetovou komunikaci. Poskytuje rozhraní pro využívání řady služeb, od chatování (on-line rozhovorů) přes odesílání a přijímání e-mailů, distribuci souborů či zasílání SMS zpráv až po internetovou telefonii. Asi nejrozšířenější zdarma šířený webový server Apache, který vám umožní jak vytvoření serveru pro vlastní účely, tak provoz serveru "ostrého", jsme zde umístili v edici 2.048. V této verzi se vývojáři zaměřili převážně na zvýšení bezpečnosti a odstranění různých drobných chyb, jako kolize serveru při přílišném zatížení velkým počtem přesměrování a následnými dalšími dotazy. Část Hardware je z podstatné části věnována grafickým kartám. Najdete zde výsledky testů grafických karet a laserových multifunkčních zařízení, a zejména poslední ovladače grafických karet společností NVIDIA a ATI. Doufáme, že se vám obsah CD bude líbit a zachováte nám přízeň.

Zadarmo: OpenOffice 1.1.1 CZ

Pokud neradi utrácíte za softwarové vybavení počítače, ale přece jen potřebujete nějaké ty kancelářské programy a nechcete se stát softwarovým pirátem, můžete sáhnout například po nejnovější distribuci volně šiřitelného balíku kancelářských programů, vyvíjeného pod názvem OpenOffice. Jedná se o plnohodnotný ekvivalent komerčně dostupných řešení. Velkou výhodou tohoto produktu je jeho kompatibilita se všemi hlavními operačními systémy a hardwarovými platformami. Programy v této distribuci jsou plně lokalizovány do českého jazyka (včetně instalačního programu, uživatelského rozhraní a nápovědy). Součástí balíku je textový editor "Write", tabulkový procesor "Calc", program určený k tvorbě prezentací "Impress" a kreslicí nástroj "Draw". Zkrátka instalací tohoto produktu získáte zdarma sadu programů, jež užijete jak v kanceláři, tak i doma.

Zadarmo: O&O Defrag 4

Bez pevného disku si v dnešní době již asi nikdo nedokáže počítač ani představit. Zapomenuty tak jsou doby, kdy standardní výbavou počítače byla jedna disketová mechanika. A diskety vůbec míří do propadliště dějin, takže je asi brzy najdeme pouze v muzeích. Stejně tak vývoj kapacity a rychlosti harddisků velmi pokročil. Disky s kapacitou menší než 1 GB se již často používají pouze jako přenosné, kdežto běžná kapacita těchto záznamových médií se pohybuje v řádech desítek GB. Ty nejnovější pak pojmou i stovky gigabajtů informací. Podobné je to i s zmiňovanou rychlostí. Nejnovějším standardem pro pracovní stanice je rozhraní Seriál ATA, s jehož pomocí můžeme po správném datovém kabelu transportovat data rychlostí až 150 Mb/s. Jenomže i na tyto nejmodernější disky se data ukládají stále stejným způsobem. Stejně tak většina uživatelů neustále nějaké soubory vytváří, stahuje z internetu, přidává při instalaci programů nebo naopak maže při rušení dokumentů, obrázků, či odinstalovávání programů. Takovémuto jevu se říká fragmentace (jednotlivé části souboru fragmenty jsou uloženy na různých místech). Díky tomu musí hlavičky, které data načítají, "nalétat" mnohem více, než by bylo optimální. Tím se nám samozřejmě výsledný přenos značně zpomaluje. Abychom tento neblahý jev odstranili provádíme operaci zvanou defragmentace, při níž dáváme části souborů dohromady a umisťujeme je na jedno místo. Samozřejmě že je nemyslitelné, aby takovouto akci dělal člověk, proto existuje docela velké množství programů, které tuto činnost zautomatizují. Nejrozšířenějším je patrně ten, který je součástí operačního systému Windows. Jím poskytované možnosti nastavení však rozhodně nepatří mezi nějak propracované. Proto jistě není na škodu pořídit si nějaký jiný software, poskytující větší množství funkcí. Právě mezi takové lze zařadit O&O Defrag, jenž je vám tento měsíc zdarma k dispozici na našem CD ve verzi 4. Chcete-li se s ním lépe seznámit, doporučujeme nahlédnout do rubriky Rychlokurz, která je věnována právě popisu funkcí a ovládání tohoto produktu. Verze, jíž najdete na CD, je trialware, ale po jejím bezplatném zaregistrování na stránkách výrobce (http://www.oo-software.com/en/register/special/pcworld/) získáte licenční číslo, po jehož vyplnění obdržíte plnou verzi. Pro vstup na registrační formulář je ještě třeba kliknout na odkaz: Free License Registration Form. Zde je pak nutné vyplnit údaje označené hvězdičkou. V několika hodinách vám pak na zadaný e-mail přijde licenční číslo. Doufáme, že vám O&O Defrag jakožto mocný nástroj pro optimalizaci využití pevného disku přijde vhod.

Komerční software & slevy

Software602 602PHOTO SUITE

Hledáte způsob, jak archivovat své digitální fotografie? Potřebujete snímky vylepšit či odstranit vady a nedokonalosti? Chcete své snímky jedním kliknutím vystavit na webu? Potřebujete fotky vypálit na CD a předvést přátelům? 602Album je program navržený především pro získání, archivaci a třídění fotografií ve virtuálních digitálních fotoalbech, v nichž se snímky dají snadno prohlížet, přesouvat a vyhledávat. Obsahuje širokou paletu nástrojů, kterých je při práci s fotografiemi nejčastěji potřeba. 602Photo je program s jednoduchým ovládáním a snadným přístupem k pokročilým efektům.

Symantec Norton Internet Security Antivirus+

Odborníci na problematiku sítí a bezpečnosti vědí, že pod názvem Norton Internet Security 2004 CZ se skrývá balík programů, který má zajistit bezpečí dat a programů bez ohledu na způsob ohrožení. Doposud bylo nutné instalovat větší množství víceméně jednoúčelových aplikací. Především viry posledního roku dokázaly využít všechny možné i téměř nemožné způsoby napadení, a tak své chování musí změnit také uživatel. Na to reaguje Symantec svým produktem NIS 2004CZ.

SWYFTinternet

Datový klient/server akcelerátor přenosu údajů, pracující na protokolu TCP/IP. Technologie SWYFT je založena na on-line kompresi dat, která využívá nejnovější komprimační a šifrovací algoritmy. To znamená, že akceleruje přenos dat prostřednictvím WWW stránek internetu, ale též elektronické pošty s protokolem POP3, IMAP, SMTP, anebo NNTP. Využití najde v pomalejších připojeních pomocí vytáčecích zařízení (dial up připojení, ISDN-64kb/s, 128kb/s), či při přenosu přes GSM mobil (GPRS, HSCD). Použitím tohoto programu se objem přenášených dat sníží, čímž nastane zvýšení propustnosti sítě a pokles nákladů při linkách placených i od objemu přenášených dat. Technologie SWYFT byla oficiálně představena na mezinárodní výstavě CeBIT v Hannoveru.

Nepřehlédněte na CD

Ashampoo Media Player+ 1.85

Přehrávač většiny multimediálních souborů, jejž můžete snadno rozšířit pomocí nejrůznějších plug-inů.

Ashampoo Media Player+ 1.85

Přehrávač většiny multimediálních souborů, jejž můžete snadno rozšířit pomocí nejrůznějších plug-inů.

WinAmp 5.0.3

Tento přehrávač jistě není třeba nijak zvlášť představovat. V poslední dostupné verzi je opět o něco propracovanější.

FileAnalyser 1.311

Vyhledávání souborů na discích s rozsáhlou adresářovou strukturou není příjemné ulehčete si to tímto programem.

Kerio Personal Firewall 4.0.14

Zabezpečení počítače, připojeného na internet, je velmi důležité. Personální Firewall vám jej pomůže zvýšit.

Avant Browser 8.02.212

Prohlížeč na platformě Internet Exploreru nabízející množství funkcí, které produkt Microsoftu neposkytuje.

T

otal Uninstall 2.34

Program vám pomůže odstranit nepoužívaný software z počítače bez ponechávání různých záznamů v registrech.

Audiograber 1.83

Potřebujete-li zazálohovat vaše hudební CD, můžete využít například tento velice propracovaný program.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Připravte se na digitální TV

František Čihák

C04P0264

Pozemní digitální televizní vysílání se blíží i do ČR a se vstupem naší země do EU se jeho příchod stává ještě zřetelnějším.

Ať totiž chceme nebo ne, jednoho dne i nás dostihnou celoevropské dohody o zavedení pozemního digitálního vysílání, a Česká republika tak již snad nebude v tomto směru zaostávat za technologickým vývojem Evropy když například v oblasti mobilní telefonie uštědřuje i vyspělým zemím nejednu lekci. V tomto článku na pokračování se vám pokusíme přiblížit problematiku digitálního vysílání jako celku, tedy nejen vysílání pozemního, ale i satelitního, které je na rozdíl od prvně zmiňovaného dostupné u nás již dlouhou dobu. Pozemní digitální vysílání, oficiálně označované jako DVB-T (Digital Video Broadcasting-Terrestrial) a slangově nazývané jako digitální televize, představuje zásadní inovaci současného způsobu televizního vysílání, která přinese nové původní české televizní programy, interaktivitu, doplňkový informační datový tok související s televizními programy, mobilní příjem na cestách a v neposlední řadě vyšší kvalitu obrazu. Jak se to podaří? Modernějšími technologiemi nabízejícími lepší využití šířky kmitočtového pásma určeného mezinárodními normami pro přenos televizního signálu. Dnes se totiž stále vysílá v technologickém pojetí 40. let 20. století, které je postaveno na již zastaralém analogovém přenosu obrazu a zvuku. Dlužno podotknout, že je tomu tak nejen u nás, ale i prakticky všude ve světě, avšak s tím rozdílem, že ve vyspělých zemích již DVB-T paralelně se stávajícím vysíláním funguje. Televizních standardů je po celém světě několik a společně se na ně podíváme až v pokračování tohoto článku v příštím PC WORLDu. Začněme ale popořádku digitálním televizním vysíláním, které je u nás dostupné již sedm let tím ze satelitu.

První digitální televize přišla ze satelitu

První digitální televizní vysílání se v Evropě objevilo v roce 1994 a přicházelo ze satelitu. V té době bylo především záležitostí placených (a tedy kódovaných) televizních programů, ale dnes je již běžným způsobem vysílání jakýchkoli satelitních stanic a naopak analogové satelitní vysílání se stalo téměř raritou. Tento způsob šíření digitálního televizního vysílání je označován jako DVB-S (Digital Video Broadcasting-Satellite).

Již v polovině devadesátých let televize Prima potřebovala vyřešit distribuci signálu z centrály na jednotlivé vysílače v regionech, kde měla k dispozici vysílací frekvence, a zvolila nikoli pozemní připojení, ale satelitní spojetí digitální cestou, což bylo rozhodnutí na svou dobu v Evropě zcela ojedinělé. Vznikla tak společnost CzechLink, společný podnik firmy Czech Digital Group vlastněné FTV Premiéra a dnešního UPC. Do projektu se zapojila roku 1997 i Česká televize, se stejným požadavkem na dodávání signálu na vysílače satelitní cestou, ale pouze za účelem zálohování pozemních tras. CzechLink se pak stal i názvem takto sestaveného paketu televizních programů, který na oblohu putuje z rozměrných satelitních parabol umístěných v areálu ČT na Kavčích horách a ze satelitu zpět na prakticky celé území Evropy. Celkem je v něm ukryto pět televizních kanálů ČT1, ČT2, Prima TV (všechny kódovaně a příjem je možný bezplatně po aktivaci přijímací karty CzechLink), Óčko (nekódovaně, bezplatně) a Galaxie Sport (kódovaně, za měsíční poplatek); jistým bonusem je příjem rádiového vysílání Českého rozhlasu.

DVB-S pro domácí použití

I když bylo toto řešení navrženo pro přenos signálu na vysílače a pro dodávání signálu kabelovým televizím, mohou jej díky povaze geograficky rozsáhlého satelitního vysílání využívat při splnění několika podmínek i jednotlivé domácnosti. Za prvé je třeba vlastnit digitální satelitní přijímač se zabudovaným dekódovacím modulem CryptoWorks (nebo slotem Common Interface, do něhož tento dekodér umístíte, cena dekodéru je cca 2 990 Kč jednorázově). Za druhé potřebujete kartu pro paket CzechLink (cena 3 290 Kč jednorázově, plus měsíčně televizní poplatek za možnost příjmu České televize, pokud jej již neplatíte, o tom více příště). Poslední podmínkou je parabola průměru většího než 80 cm, jež musí být nastavena na satelit Eurobird (25,8 st. vých.), ze kterého je tento paket vysílán (ze stejného satelitu se vysílá i paket SlovakLink, obsahující TV Markízu, STV1 a STV2). Novu však v tomto ani jiném satelitním kompletu nenajdete. Dekódovací kartu CzechLink je třeba aktivovat do 28 dnů po jejím prvním použití přihláškou zaslanou do ČT. Chci ještě jen podotknout, že tyto výše zmíněné ceny a všechny dále uváděné jsou včetně DPH.

Druhým provozovatelem DVB-S v Čechách, disponujícím samostatným paketem, je společnost UPC. Pro přístup k její nabídce potřebujete opět digitální satelitní přijímač se slotem CryptoWorks (shodou okolností jde o stejný dekodér jako v případě CzechLinku), kartu UPC a parabolu směřující na skupinu satelitů Astra (1E-1H, 19,2 st. vých.). UPC vám za nízkou cenu zajistí zapůjčení satelitního přijímače i s parabolou (v současné marketingové akci je aktivace od 1 Kč) a od 683 Kč měsíčně můžete sledovat programy v tomto balíku (před více než půl rokem doplněné i o Primu).

Chcete-li sledovat jak CzechLink, tak UPC, můžete díky stejnému dekodéru pouze vyměňovat dekódovací karty. Pokud toto řešení není pro vás dostatečně pohodlné, je třeba se poohlédnout po satelitním přijímači se dvěma dekodéry, do nichž umístíte jak kartu CzechLink, tak i UPC. S velkou parabolou, dvěma konvertory (pro příjem Eurobirdu a Astry), vlastním přijímačem s dekodéry a kartou CzechLink, odbornou instalací a hlavně s patřičnou DPH, se cena vyšplhá na úroveň kolem 25 tisíc korun.

DVB-S na počítači

Stejným způsobem si můžete pro příjem satelitní digitální televize vybavit i své PC budete potřebovat zařízení pro příjem digitálního satelitního signálu se slotem CI pro dekodér, dekodér CryptoWorks a dekódovací kartu (dekodér i karta jsou identické jako pro satelitní přijímač). Zajímavým kompromisem může být externí počítačové zařízení s CI slotem, které disponuje jak scartovým výstupem pro přímé připojení k televizi, tak i rozhraním USB pro sledování a nahrávání programů v PC (např. Hauppauge! DEC 3000 v ceně kolem 7 500 Kč).

DVB-S poskytuje vysokoobjemový datový tok přinášející zpravidla vyšší kvalitu obrazu než běžné analogové vysílání, což je jasně patrné i pouhým okem na standardním televizoru. Pokud budete televizní pořady zpracovávat na PC, potěší vás skutečnost, že digitální datový tok je přijímán ve formátu MPEG-2 o rychlosti od 4 do 8 Mb/s, tedy bez analogově/digitálních konverzí vedoucích ke ztrátě kvality (což je samozřejmě v případě nekomprimovaného záznamu náročné na velikost pevného disku jedna hodinová nahrávka tak může zabrat 1,8 až 3,6 GB).

Proč vysílají ČT a Prima na satelitu kódovaně?

Je možné přijímat v režimu DVB-S nekódovaně a zdarma nějakou českou televizní stanici? Ano, ale je bohužel jen jedna hudební stanice Óčko. Nikoho asi nepřekvapí, že je kódován paket UPC vlastněný soukromým poskytovatelem nabízejícím komerční televizní kanály za měsíční úplatu, ale u paketu CzechLink s dvěma kanály televize veřejné služby je toto překvapení poměrně časté.

Satelitní vysílání totiž svou podstatou zasahuje mnohem větší území, než je naše republika (s dostatečně velkou anténou jej lze sledovat prakticky po celé Evropě), a proto kódování paketu CzechLink omezuje jeho volnou dostupnost mimo její hranice (podpisem licenčního ujednání pro použití dekódovací karty se uživatel výslovně zavazuje k jejímu provozování v rámci ČR). Důvodem jsou především autorská práva k pořadům, která televize nakupují od filmových společností regionálně a za cenu odvozenou podle počtu diváků, kteří jsou v regionu schopni film zhlédnout. Pokud by signál nebyl kódován, mohli by jej ze satelitního vysílání České televize sledovat například diváci v Německu, Rakousku, Maďarsku, Polsku či v dalších zemích a to je opravdu již o zcela jiných počtech diváků než u nás. V případě vlastní tvorby ČT lze však nastavit taková právní ujednání, která toto umožní, a tak lze vybrané pořady (v současnosti jde o zpravodajské bloky ráno, v poledne a večer) zachytit na území Evropy nekódovaně, tedy bez nutnosti použití dekodéru či karty.

Obdobná situace je i v případě služby paketu slovenských televizí SlovakLink. Použití dekódovací karty (určené opět pro dekodér CryptoWorks) je analogicky omezeno na Slovenskou republiku, i když ji lze zakoupit také v ČR.

Pozemní vysílání - padesát let s televizí, zatím stále analogovou

Prvního řádného pozemního televizního vysílání se diváci v Čechách dočkali 1. května 1953, druhý kanál se přidal v roce 1970 a první barevné obrázky mohli diváci na svých obrazovkách spatřit o tři roky později (právě na druhém kanále). K příjmu druhého kanálu byla však potřeba jistá technologická vymoženost tzv. externí konvertor, který zajistil možnost naladit příjem na další pásmo, jež v původních televizích určených pro první program vůbec nebylo. O dalších 20 let později byl pak spuštěn 3. kanál s názvem OK3. V devadesátých letech nastoupily komerční televize, čímž se počet kanálů rozrostl na stávající čtyři: TV Nova obsadila od února 1994 frekvence původního prvního kanálu, s nejlepším pokrytím území a nejsilnějším signálem, ČT si ponechala původní ČTV jako ČT1 a nový OK3 jako ČT2, a tehdejší Premiéra se postupně rozšířila ze středočeské stanice na stanici celostátní s názvem Prima TV prostřednictvím postupně získávaných lokálních frekvencí. Naše republikové neviditelné elektromagnetické spektrum často označované také jako další forma přírodního bohatství státu se těmito čtyřmi kanály prakticky vyčerpalo a od té doby toto fyzikální omezení nedovoluje jednoduše nabídnout divákům žádný další program, který by byl k dispozici pro celou republiku.

Multiplexy jsou nejen kina

Pozemní digitální televizní vysílání dokáže prolomit bariéru čtyř celoplošných analogových programů dostupných u nás poměrně snadno je totiž kmitočtově úspornější, takže zjednodušeně řešeno, do prostoru, který je vyhrazen jedné analogové stanici, lze umístit zpravidla čtyři digitální programové kanály plus jeden datový (obsahující např. hyperteletext s obrázky, elektronického programového průvodce a další informace spojené s vysíláním). Z tohoto pohledu by tedy bylo teoreticky možné nabídnout vysílací prostor až 16 televizním kanálům stálo by nás to jen drobnost vypnutí stávajícího analogového vysílání, a tedy odstavení všech diváků od televize. Televize zvláště pak televize veřejné služby je však chápána v dnešní informační společnosti jako součást evropské univerzální služby, její role pro rozvoj kultury a demokracie je nesporná, a proto může být odstavení zastarávající technologie provedeno teprve tehdy, až ji bude využívat pouze zanedbatelný počet diváků. Realitou tedy je, že analogové vysílání skončí až několik let po zahájení celoplošného digitálního vysílání, nejdříve však po roce 2010.

Zmiňované čtyři televizní kanály a datový kanál společně tvoří dohromady jeden tzv. digitální multiplex. O provedení a počtech multiplexů se během posledních měsíců vedou u nás četná jednání, neboť je třeba složitou, doslova "hodinářskou" prací vybrat dostupné frekvence a shromáždit je tak, aby z jednotlivých vysílačů pokryly celou republiku. V současné době se jedná o dvou multiplexech a spekuluje o třetím, přičemž první z nich zatím obslouží 77 % a druhý jen 32 % obyvatelstva.

Problematika rozvoje pozemního digitálního vysílání spadá do kompetencí Ministerstva informatiky ČR, které v odborných otázkách úzce spolupracuje se správcem českého éteru Českým telekomunikačním úřadem. O udělování licencí pro jednotlivé vysilatele a o dohled nad korektností vysílání se pak stará Rada pro rozhlasové a televizní vysílání (RRTV), volená Poslaneckou sněmovou Parlamentu. Koordinace frekvencí tak, aby vytvořily multiplex, není triviální záležitostí. V první řadě je nutno se pohybovat jen v takovém frekvenčním pásmu, které je pro televizní vysílání určeno mezinárodními normami (jiná část spektra je vyhrazena např. mobilním telefonům, občanským radiostanicím, vojenské komunikaci, bezdrátovému internetu, rozhlasu, řízení letového provozu, satelitnímu příjmu). Hlavní pravidlo je, že frekvence sousedních vysílačů musí být různé, aby se analogové nebo analogové a digitální signály navzájem nerušily (v čistě digitálním prostředí pak budou naopak stejné frekvence představovat posílení signálu). Navíc příhraniční oblasti u nás i našich sousedů musí vzájemně respektovat příhraniční vysílací frekvence druhého státu, aby nebylo rušeno vysílání domácích kanálů cizím vysíláním.

Co pro příjem DVB-T potřebujete?

Na to, o jakou jde významnou technologickou změnu, není překvapivě na straně diváka třeba příliš investic. Postačí jak stávající televizní anténa, tak i stávající televize (barevná samozřejmě výhodou). Novinkou je tzv. set-top box, neboli dekodér umístěný mezi svod z televizní antény a televizní přijímač, který nahradí přijímací obvody televizoru a degraduje jej do pozice výhradně zobrazovacího zařízení. (Pamatujete na konvertory pro druhý program? Historie se v jiné formě opakuje.). Těchto zařízení jsou na trhu již desítky typů a lze je pořídit zhruba od 3 500 Kč plus DPH (ministerstvo informatiky navrhuje z důvodu podpory DVB-T jejich přesunutí do kategorie s DPH 5 %). Z pohledu uživatele počítače je možné se rozhodnout i pro televizní PCI kartu pro příjem DVB-T či set-top box s USB portem, přes který jej lze připojit do PC. Do počítače pak putuje přijímaný digitální signál stejně jako v případě DVB-S dle normy MPEG-2, což je k nezaplacení při nahrávání na pevný disk, neboť nedochází ke konverzím vedoucím ke ztrátě kvality.

Co do funkčnosti je samostatný set-top box připojený k současné televizi prakticky stejný jako nový digitální televizní přijímač, a proto nemusíte mít strach, že bude po zahájení vysílání DVB-T nutno si ihned zakoupit novou televizi. Vyšší kvalitu obrazu si ale jistě přece jenom více vychutnáte na novém digitálním přijímači s poměrem stran 16 : 9.

Přípravy na straně vysilatelů

Pro samotné vysilatele by neměl být přechod na pozemní digitální vysílání velkým problémem. Postupem času a rozvojem technologií totiž byla analogová výrobní zařízení nahrazena digitálními (kamery, střižny, odbavovací pracoviště), a tak dnes paradoxně dochází k degradaci vysílací kvality až na konci výrobního řetězce zjednodušeně řečeno v okamžiku, kdy je televizní signál předáván na jednotlivé vysílače. Nicméně jisté investice si dovybavení televizních pracovišť rozhodně vyžádá a pak nebude stát v doručení digitální informace divákovi již nic v cestě: od natočení na digitální betacam, sestříhání a odbavení, přes přenos na vysílače a odvysílání, po příjem a zobrazení, a dokonce až po nahrání a přehrávání na straně uživatele vše se děje v případě příjmu přes PC digitální cestou, tedy s jednou zásadní diváckou výhodou beze ztráty kvality. Vysílaný datový tok by měl v případě DVB-T být významně vyšší než u DVB-S

a dosahovat až 22 Mb/s.

Šíření pozemního digitálního vysílání

V současné době se o distribuci digitálních televizních kanálů zajímají tři společnosti České radiokomunikace, které jsou u televizního vysílání u nás v jisté formě samozřejmě od jeho začátku, Czech Digital Group, a. s., vlastněná vysilatelem stanice Prima TV, a Český Telecom, a. s., který disponuje telefonními kabely, jimiž je schopen přinést televizní data divákovi "zemní" cestou (to je posledním typem šíření digitální televize:

DVB-C, jakožto Cable, kam také ještě patří šíření digitálního televizního signálu kabelovými televizemi) a má ambice se též zapojit do běžného vysílání bezdrátovou cestou. Všechny tři společnosti zkouší své technologie v praxi, první dvě jmenované již několik let jako držitelé licence na experimentální vysílání v Praze a jejím okolí, Český Telecom teprve krátce v okolí Brna. Pokud máte zájem, můžete si set-top box pořídit již nyní a chytat plně digitálně kompletní čtyřkanálovou nabídku českého éteru, a jako bonus navíc hudební stanici Óčko. Příjem v Praze je bezproblémový, stálý a bez časových výpadků, z důvodů experimentálního vysílání však datový tok zatím nedosahuje uváděných výšek, ale pohybuje se kolem 3 Mb/s.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


10 tipů proti spywaru I.

David Čepička, Daniel Behrens

C04P0230

Můžete být sledováni, a to takovým způsobem, že si toho vůbec nevšimnete. V mnoha programech jsou zabudovány funkce, které mají za úkol posílat přes internet data týkající se vašich osobních údajů či aktivit. Naše tipy a zdarma dostupné utility se vám v tomto článku pokusí pomoci.

Žádný z nás se nemůže před programy pro špionáž cítit dostatečně jistě. Řada výrobců softwaru si nechává do svých produktů zabudovat funkce monitorující, kolikrát jste danou aplikaci spustili a které její funkce nejčastěji používáte. Tyto informace se pak automaticky posílají přes internet. Stejně tak i při surfování po internetu se mohou na pevný disk vašeho počítače dostat programy, které se zabudují do operačního systému a pak vás v internetovém prohlížeči obtěžují spolu s dalšími reklamními pop-up okny.

Programy pro sledování (špionáž): O co vlastně jde

Používání tzv. adwaru či spywaru je jedním ze způsobů, kterým se může financovat jinak zdarma poskytovaný freeware, nebo jde o možnost, jak z programu šířeného jako shareware získat nějakou tu korunu navíc. V případě adwaru se jedná o takové komponenty programu, jež slouží k tomu, aby se v uživatelském rozhraní aplikace zobrazila reklama (anglické slovíčko Ad znamená česky reklama). Za předpokladu, že tyto komponenty nenavazují připojení k internetu, je tato metoda z hlediska špionáže prakticky bezproblémová. Ovšem pokud se jedná o adware, který se připojuje k nějakému internetovému serveru kupříkladu proto, aby z něj stahoval nějaké reklamní banery (proužky), je třeba mít se na pozoru. Je totiž docela dobře možné, že se při tomto přenosu zároveň do internetového serveru přenášejí informace o vaší osobě a vašich zvyklostech, dále o hardwarovém či softwarovém vybavení vašeho počítače. Pak se totiž adware stává tzv. spywarem (z anglického "to spy" tajně pozorovat, sledovat). Takové funkce však má pouze jistá část reklamních modulů. Vedle kombinovaného ad/spywaru však existuje i čistokrevný spyware. V tomto případě se jedná o drobné komponenty, jež se instalují společně s daným programem, ovšem jejich instalace se provádí bez vědomí uživatele. Spyware potom trpělivě vyčkává na pozadí a zaznamenává všechny akce, které uživatel na svém počítači provádí, v horším případě pak s operačním systémem manipuluje podle svého gusta. Třetí skupinou programů patřících do kategorie spywaru jsou utility, které jsou přímo pro sledování daného uživatele určeny. Příkladů takových programů je velké množství. Ať už se jedná o programy, kterými nadřízený tajně kontroluje pracovitost svých zaměstnanců, nebo ať jde o aplikace typu Keyloggeru, jejž může do počítače propašovat útočník, aby kupříkladu zjistil vaše přístupová hesla k nejrůznějším službám.

Ochrana před špionážními programy

V tomto článku bychom vám chtěli poradit, jak se podívat špionážním programům na zoubek a jak je případně zlikvidovat. Dozvíte se tedy nejenom to, jak se už před instalací nějakého programu ujistit, zda neobsahuje nějaký adware či spyware, nýbrž také, jak si váš operační systém prostřednictvím dvou zdarma dostupných programů opravdu od základů prověřit, zda nějaký škodlivý software neobsahuje. Určitě bude pro vás rovněž důležité, aby se adware či spyware nedostal na váš počítač ani při práci s internetovým prohlížečem. Výrobci programů totiž rádi využívají tzv. technologii Active-X zabudovanou v Internet Exploreru. Tato technologie je naopak primárně určena pro to, aby mohl být internetový prohlížeč rozšířen o další užitečné funkce. Zneužití této technologie pak představuje závažný problém, jehož řešení se vám pokusíme nabídnout.

Prvky Active-X jako parazity - kupříkladu Gator

Asi nejlepším příkladem pro zneužívání technologie Active-X jsou tři komponenty vyprodukované firmou Gator, která se před časem přejmenovala na firmu Claria, pravděpodobně proto, že dřívější název již byl u mnoha uživatelů dostatečně nechvalně známý. Zmiňované komponenty se jmenují Date Manager, Precision Time a Gator eWallet a mají společné dvě stránky. První a bezesporu užitečnou stránkou je například u komponenty Gator eWallet možnost automaticky vyplňovat webové formuláře, komponenta Precision Time zase například seřizuje čas na počítači podle času na časovém serveru na internetu. Druhou stránkou, již ne tak pozitivní, je skutečnost, že všechny prvky jsou vybaveny komponentou pro zobrazování reklamy, která slouží k tomu, aby se při brouzdání na internetu zobrazovala reklamní okna. Dále vedou též statistiku o využívání vašeho počítače. Jak firma Claria udává ve svém prohlášení o ochraně dat na http://www.gator.com/help/app_ps_v51.htm, je sledováno a zaznamenáváno softwarové vybavení vašeho počítače, adresy "některých" (!?) internetových stránek, které navštěvujete a také čas, který na nich strávíte. Kromě všech těchto aktivit rovněž sleduje, jak často spouštíte určité aplikace. Co se myslí "určitými aplikacemi", to však již z prohlášení nevyplývá. Dále je tam psáno, že vaše kompletní identita odhalena nebude, neboť software sbírá pouze vaše křestní jméno, město, v němž bydlíte, poštovní směrovací číslo a stát, jehož jste obyvatelem. Odkud komponenty zmiňované informace získávají, není příliš jasné. I když, koho by nenapadla souvislost mezi osobními údaji a komponentou Gator eWallet program pro automatické vyplňování formulářů přece musí být plný vašich osobních dat, protože jinak jeho použití ztrácí smysl.

Vystopováni mohou být všichni, co hodně surfují

I při surfování na internetu musíte počítat s tím, že vaše chování může být sledováno a zaznamenáváno. To sice probíhá anonymně a ve většině případů určitě ne v tak rozsáhlé formě jako u komponent firmy Claria, přesto to není pro uživatele nic, z čeho by mohl mít radost nebo užitek, o bezpečnosti ani nemluvě. I v tomto případě vám poradíme, kde na vás může číhat nějaká past. Pro řešení problémů vám v tomto článku nabízíme celou řadu freewarových a sharewarových utilit. Prakticky všechny tyto užitečné aplikace naleznete i na našem CD.

1)Identifikace adwaru a spywaru prostřednictvím databáze

Problém: Chtěli byste před instalací nějakého programu vědět, zda neobsahuje nějaký špionážní software.

Řešení: Použijte on-line databázi dostupnou na internetové adrese http://www.pestpatrol.com/Search/SearchPestInfo.asp. Tato služba je stále aktualizována a tak postihuje prakticky všechny utility, o nichž je známo, že mají za úkol sledovat činnost uživatele pracujícího na počítači.

Tipy: Zadejte do vyhledávacího políčka název programu, jenž se vám zdá podezřelý. Pokud se zmiňovaná aplikace v databázi nenalézá, získáte jako výsledek prohledávání větu "No documents matched the query". Pak je takový program pro vás s nejvyšší pravděpodobností bez nebezpečí. Jinak získáte seznam nalezených odkazů, v nichž se vyskytuje název programu. Pokud některý z nich prozkoumáte a zjistíte, že se v textu s popisem programu v poli Category objeví odkazy Adware či Spyware, měli byste okamžitě od stahování takového programu upustit. Spyware či adware se vyskytuje především u freewarových či sharewarových programů, jež byly vyrobeny v USA. Aplikace naprogramované u nás či třeba v Německu obsahují komponenty pro sledování uživatelů jen velmi zřídka. Existuje ovšem i adware bez funkcí pro sledování. Kupříkladu internetový prohlížeč Opera ve své zdarma dostupné variantě zobrazuje reklamní baner. Výrobce programu však na své internetové stránce http://www.opera.com/support/

search/supsearch.dml?index=453 slibuje, že činnost uživatele na počítači není sledována. Protipólem výše popsaného programu je aplikace Kazaa pro výměnu hudby, neboť na své internetové stránce http.//www.kazaa.com/us/help/

faq/howis_kazaa_free.htm otevřeně přiznává, že její zdarma dostupná varianta jisté aktivity uživatele počítače zaznamenává. Ovšem za 29,95 USD autor programu nabízí verzi prostou jakéhokoliv adwaru či spywaru.

2)Odstranění softwaru pro špionáž z vašeho počítače

Problém: Máte pocit, že jste si do počítače v poslední době pravděpodobně nainstalovali nějaký spyware či adware, a nyní stojíte před otázkou, jak se jej zbavit.

Řešení: Pro vyčištění vašeho počítače vám doporučujeme použít dvě zdarma dostupné utility Ad-Aware 6.181 SE a Spybot Search&Destroy 1.2. Obě naleznete na našem CD. Nejlépe uděláte, pokud použijete postupně obě utility, neboť ne každá aplikace vždy všechno najde. Program Ad-Aware je pro soukromé použití zdarma. Na našem C. rovněž naleznete instalační program Language Pack, který mimo jiné obsahuje i český jazykový modul. Po instalaci Ad-Aware spusťte instalaci Language Packu. Potom otevřete Ad-Aware, klepněte na ikonku Settings a v poli Language file nastavte volbu Czech. Nastavení potvrďte stiskem tlačítka Provést. Tipy: Určitě byste měli vědět, že mnohé programy vybavené moduly pro zobrazování reklamy či pro sledování aktivit prováděných na vašem počítači přestávají v řadě případů fungovat, pokud zmíněné moduly odstraníte. Ad-Aware: Tato utilita vyhledává adware či spyware přítomný v operační paměti a na pevném disku vašeho počítače. Chová se podobně jako antivirový program, neboť má také jakýsi definiční soubor, v němž jsou obsaženy již známé škodlivé programy výše uvedeného typu. V Ad-Awaru je rovněž zabudována funkce aktualizace, díky níž bude definiční soubor vždy v aktuálním stavu. Zmíněnou aktualizaci byste měli provádět vždy předtím, než se rozhodnete prověřit svůj počítač, neboť je jasné, že pouze program s nejaktuálnějším seznamem potenciálně škodlivých programů vám tyto pomůže odhalit. Update provedete tak, že se připojíte k internetu, spustíte Ad-Aware, v něm klepnete na tlačítko Stav a zde na položku Aktualizovat nyní. Vlastní update pak spustíte klepnutím na tlačítko Připojit. Poté, co Ad-Aware prověří váš systém, zobrazí vám seznam všech nalezených objektů. Z nich si můžete vybrat, které budete chtít odstranit do karantény. Samotné odstranění provedete postupným klepáním na tlačítko Další. Pod tlačítkem Ukázat protokol se vám zobrazí podrobné informace o všech provedených operacích. Jestliže byste se někdy později rozhodli smazané soubory znovu obnovit, stiskněte tlačítko Karanténa. Tam si vyberte odpovídající zazálohované objekty a stiskněte tlačítko Obnovit. Utilita Ad-Aware standardně prohledává registr a disk s operačním systémem, což se v praxi může jevit jako nedostatečné. Stiskněte proto tlačítko Skenovat a v poli Režim skenování klepněte na odkaz Přizpůsobit. Nyní klepněte na tlačítko Skenování a v poli Soubory & Adresáře si nastavte všechny disky a adresáře, které chcete skenovat. V poli Paměť & Registry pak doporučujeme aktivovat volby Skenovat záložky IE na blokované stránky a Scan my Hosts file. Pokud si za program připlatíte, můžete získat tzv. Ad-Aware Plus, který vám nabídne automatickou kontrolu prováděnou na pozadí, funkčností podobnou té, co nabízejí antivirové programy. Spybot Search&Destroy: Při našich testech Spybot našel na našem počítači více špionážních programů než Ad-Aware. Na druhou stranu Ad-Aware našel jeden spyware, který Spybot přehlédl. Pro spuštění prohledávání stačí pouze stisknout tlačítko Scan. Spybot má tu vlastnost, že před smazáním nalezených objektů automaticky vytváří jejich zálohy. Pokud se později rozhodnete některou z komponent nahrát zpět, postačí vám stisk tlačítka Obnovit. Velmi praktickou se jeví funkce Immunize. Ta doslova naočkuje Internet Explorer tak, aby při surfování na internetu nestahoval žádné ActiveX prvky, o nichž je známo, že patří k některému z adwarových či spywarových programů. Proto by se vám už na monitoru nemělo nikdy ukázat dialogové okno, které vás vyzve k potvrzení pro nainstalování takového ActiveX prvku. Tím pádem rovněž pomine nebezpečí, že instalaci takového prvku spustíte tím, že omylem ve zmíněném dialogovém okně klepnete na tlačítko Ano. Funkci Immunize byste měli spouštět po každém updatu definičních souborů Spybotu, tak aby byl Internet Explorer proti těmto prvkům patřičně vyzbrojen. Spybot se dá přes tlačítko Start otevřít ve dvou zobrazeních. Tzv. Easy mode omezuje výběr funkcí jen na ty nejdůležitější, a je tedy velmi vhodný pro začátečníky. Profesionálové by v každém případě měli vyzkoušet režim Advanced mode. V něm se dá provést řada pokročilých nastavení, kupříkladu vypnout jednotlivé rutiny pro prověřování programů, či zautomatizování funkce Immunize, tak aby tato byla prováděna vždy po provedení aktualizace definičního souboru Spybotu.

3)Zabraňte skryté instalaci spywaru či adwaru

Problém: Obáváte se toho, aby se vám při surfování na internetu bez vašeho vědomí nenainstaloval nějaký špionážní software.

Řešení: Zakažte v Internet Exploreru možnost stahování ActiveX prvků anebo použijte funkci Immunize, kterou disponuje program Spybot Search&Destroy (viz tip č. 2).

Tipy: Technologie prvků ActiveX integrovaná v Internet Exploreru zajišťuje možnost rozšíření internetového prohlížeče o další funkce. Asi nejznámějším programem využívajícím technologii ActiveX je přehrávač Flash firmy Macromedia, který umožňuje přehrávání animací zabudovaných v internetových stránkách. Právě zmiňovaná technologie může být ve vašem počítači zneužita k proniknutí takových nechtěných a nebezpečných programů, jako jsou trojské koně, dialery nebo dokonce aplikace pro sledování vašich aktivit na počítači. Dostanete-li se při surfování na internetu na stránku, která využívá nějaký prvek ActiveX, obdržíte v případě standardního nastavení Internet Exploreru upozornění zabezpečení systému, které vám dává možnost instalaci takového prvku povolit či odmítnout. Pokud máte jenom trochu pochybností, měli byste instalaci takových prvků zcela určitě zamítnout. Jakmile se totiž nějaký program využívající technologie ActiveX jednou dostane do počítače, získá tím k vašemu systému úplná přístupová práva, takže může odesílat a přijímat prakticky libovolná data. Souhlasit s instalací takových prvků byste měli opravdu pouze v případě, kdy provozovateli takových internetových stránek bezvýhradně důvěřujete. Pokud sázíte na jistotu, můžete také jako alternativu použít možnost úplného zákazu používání technologie ActiveX. K tomu účelu klepněte v menu Nástroje na položku Možnosti Internetu a přesuňte se na záložku Zabezpečení. Ujistěte se, že jako zónu obsahu máte nastavenu položku Internet, a stiskněte tlačítko Vlastní úroveň. V dialogovém okně Nastavení zabezpečení si pak vyhledejte položku Stahovat podepsané ovládací prvky ActiveX, nastavte ji na volbu Zakázat a klepněte na OK. Ocitnete se zpět na kartě Zabezpečení. Nyní vyberte ikonu Důvěryhodné servery. V případě, že chcete pro některé internetové stránky udělat výjimku a dovolit, aby se z nich prvky ActiveX mohly stahovat, stiskněte tlačítko Servery a do okna, které se objeví, zadejte internetové adresy pro servery, jež považujete za důvěryhodné. Úroveň zabezpečení zóny Důvěryhodné servery pak nastavte na střední. V případě, že bude na internetových stránkách serverů, kterým důvěřujete, nějaký prvek ActiveX, jejž bude nutno do vašeho počítače nainstalovat, budete vždy před jeho instalací požádáni o svolení. Jednodušší, i když méně bezpečnou variantou je použití funkce Immunize, což je funkce utility Spybot Search&Destroy (viz tip č. 2). Zmíněná funkce dokáže zabránit instalaci již známých škodlivých prvků ActiveX. Ovšem nebude vám k ničemu u špionážního softwaru, který ještě není v databázi programu zaznamenán.


10 tipů proti spywaru II.

4)Jak zabránit nechtěnému potvrzení o přijetí e-mailů

Problém: Prostřednictvím do e-mailu vnořených a skrytých obrázků si může odesílatel e-mailu snadno zjistit, zda jste jeho zprávu obdrželi a zda jste si ji i přečetli. Tomuto byste však chtěli zabránit.

Řešení: Na výběr máte několik možností. První možností je používat program pro práci s elektronickou poštou tak, aby sice vytvářel e-maily ve formátu HTML, ale aby obrázky vložené do e-mailu zobrazoval pouze tehdy, když jsou v něm vloženy jako příloha ne tedy tak, že se musejí při pokusu o jejich otevření teprve stahovat z internetu. Takto vhodně se dá nakonfigurovat kupříkladu zdarma dostupný program pro práci s elektronickou poštou Pegasus Mail, který naleznete na našem CD. Jestliže pro práci s e-maily využíváte Outlook Express, nakonfigurujte jej tak, aby zobrazoval e-maily pouze v textovém formátu. Další možností je použití firewallu, který filtruje nejen na úrovni portů, ale také na úrovni aplikací. Takovým je kupříkladu zdarma dostupný Outpost Firewall, který rovněž naleznete na našem CD. V něm si vytvořte nové pravidlo, jež vašemu programu pracujícímu s elektronickou poštou dovolí odesílání a přijímání e-mailů na standardních portech 110 a 25, ovšem zakáže nahrávání objektů přes protokol http na portu 80.

Tipy: Zvláště ti, co se živí rozesíláním reklamy, a také rozesilatelé spamu mají eminentní zájem se nějakým způsobem dozvědět, zda jejich reklamní e-maily příjemci čtou. Někteří proto do odesílaných e-mailů vkládají odkazy na obrázky ležící na jejich serveru. Často se však jedná o transparentní obrázky, které příjemce stejně neuvidí. Název souboru s obrázkem je prostřednictvím speciální utility pro každého příjemce vždy znovu vygenerován a pak přiřazen do seznamu e-mailových adres. Program pro práci s elektronickou poštou pak tyto vložené obrázky automaticky nahrává v případě, že podporuje HTML formát e-mailů a že je k dispozici připojení k internetu. Na základě souborů se záznamy o přístupu k WWW serveru pak může rozesilatel reklamních e-mailů rozpoznat, které obrázky byly otevřeny. Speciální software pak tyto soubory porovná s dříve sestaveným seznamem, v němž jsou přiřazeny soubory obrázků k e-mailovým adresám a tím se získá seznam těch, kteří si e-mail s reklamou přečetli. Obrázky používané ke zmiňovaným praktikám sledování uživatelů se nazývají Moles (v českém překladu Krtci). Změna programu pro práci s elektronickou poštou: Tento způsob předpokládá, že si chcete zvykat na novou aplikaci. Bohužel například Pegasus Mail spoustu zpráv v HTML formátu zobrazuje s chybami. Outlook Express: Uživatelé Outlook Expressu 6.0 SP1 mohou zakázat zobrazování e-mailů ve formátu HTML. Stačí k tomu klepnout do menu Nástroje/Možnosti a přesunout se na kartu Čtení. Zde zatrhněte položku Číst všechny zprávy jako prostý text. V mnoha případech pak ale Outlook Express zobrazí prázdné okno se zprávou, a to zvláště tehdy, když program pro práci s elektronickou poštou odesílatele nevytváří, jak je zvykem, textovou verzi bez HTML formátování a tuto nezasílá společně v e-mailu se zprávou v HTML formátu. Firewall: Toto řešení vyžaduje poněkud náročnější konfiguraci systému. Celý postup budeme vysvětlovat na příkladu programu Outpost Firewall Free, který je zdarma dostupný na internetu a samozřejmě jej najdete i na našem CD. Stejně tak vám přinášíme i novější verzi Outpost Firewall Pro 2.1, která je však distribuována pouze jako 30denní trial verze. V dalším textu budeme popisovat verzi Outpost Firewall Free. Vycházíme z předpokladu, že pro váš program pro práci s elektronickou poštou nejsou definována doposud žádná pravidla a že máte Outpost spuštěný. Spusťte si nyní program pro práci s elektronickou poštou a spusťte v něm přijímání a odesílání zpráv. V tomto okamžiku se objeví dialogové okno Outpostu, které se vás bude ptát, zda může poštovnímu programu dovolit připojit se k internetu. Nyní označte možnost Create rules using preset a potvrďte stiskem OK. Jestliže se vám ukázalo dialogové okno Rules, aktivujte v něm položku Allow all activities. V dalším kroku zakážete svému programu pro práci s elektronickou poštou stahovat obrázky a další objekty, které budou vloženy přímo v e-mailech ve formátu HTML. Obrázky, jež budou posílány zvlášť jako příloha, budou samozřejmě zobrazovány dále. Otevřete si hlavní okno Outpostu a v něm si vyberte volbu Options/Application. Zde by se nyní měla objevit položka pro váš program pro práci s elektronickou poštou, a to v poli Partially allowed applications. Poklepejte na ni a ověřte si, zda se v následujícím dialogovém poli objevila položka končící výrazem http connection. Pokud tomu tak je, pak ji odstraňte. Nyní stiskněte tlačítko New a aktivujte volbu Where the specified protocol is. Nyní klepněte na políčku Rule Description na položku Undefined a z ní vyberte výraz TCP. Potom označte body Where the specified remote port is a Deny it. V poli Rule Description opět klepněte na Undefined a do následujícího políčka vložte hodnotu 80. To je číslo portu, přes nějž komunikují internetový prohlížeč a programy pro práci s elektronickou poštou, aby mohly stahovat objekty jako jsou například již zmíněné obrázky. Zklamáni budou zřejmě ti uživatelé Outlook Expressu, kteří mají své poštovní stránky u Hotmailu, jenž ve všech případech používá port 80. Vzhledem k tomu, že jsme v předcházejícím kroku Outlook Expressu zakázali přistupovat na port 80, nebude již nadále možné stahovat poštu z Hotmailu a tak jediná cesta, která bude k dispozici, povede vždy přes webové rozhraní internetového prohlížeče.

5)Alternativa k instalaci doplňků Windows Update

Problém: Pracujete ve Windows 98, 2000, ME, nebo XP a chtěli byste zabránit tomu, aby Microsoft prostřednictvím funkce Windows Update shromažďoval informace o vybavení vašeho počítače.

Řešení: Nejprve zapomeňte na spuštění funkce Windows Update. V případě, že pracujete ve Windows XP, deaktivujte rovněž i provádění automatických aktualizací. Všechny důležité záplaty a updaty získáte prostřednictvím stránek Microsoft Download Center.

Tipy: V časopise Tecchannel byla v článku v originále nazvaném Windows-Update unter der Lupe (k dispozici je též na internetové adrese http://www.tecchannel.de/betriebsysteme/

1125/12.html) provedena analýza služby Windows Update. Byla zaměřena zejména na zjištění, která data jsou prostřednictvím zmiňované služby Microsoftu zasílána. Výsledkem bylo konstatování, že prostřednictvím Windows Update Microsoft získává nejen tzv. Product-ID, aby si ověřil, zda se jedná o legálně získanou verzi operačního systému. Přes internet se zasílá i seznam všech hardwarových komponent na počítači nainstalovaných. Pravda, že oficiálně pouze k tomu, aby se mohly vyhledat aktualizace ovladačů pro tyto komponenty a mohla se následně doporučit jejich instalace. A oficiálně Microsoft tato data ani nikde neukládá. Stejně se ale jen trochu nedůvěřivější uživatel bude funkci Windows Update vyhýbat. Někteří už snad i kvůli tomu, že se do ní údajně má zabudovat funkce, která bude načítat i softwarové vybavení počítače. Zatím zmiňovaná funkce ještě není aktivována. Jak ale vypadá slibovaná alternativa? Důležité bezpečnostní záplaty uveřejňuje Microsoft i jednotlivě. Dají se nalézt na tzv. Download Centru na internetové adrese http://www.microsoft.com/downloads/search.aspx?displaylang=cs. Z rozevíracího políčka Produkt či technologie si vyberte vámi používanou verzi Windows, klepněte na tlačítko Hledat a na další stránce pak zvolte z rozevíracího menu Seřadit výsledky podle Datum a stiskněte tlačítko Přejít. Nyní uvidíte ty nejnovější updaty pro váš systém. Uživatelé operačního systému Windows XP mohou automatický update Windows deaktivovat buď pomocí utility XP Antispy (viz dále), nebo ručně. Klepněte si na Ovládací panely a poklepejte na ikonu Systém. Na záložce Automatické aktualizace zrušte možnost Udržovat počítač aktualizovaný (Windows XP SP1). Pokud si přejete být o nových updatech pravidelně informováni, nechte si zasílat tzv. Microsoft Newsletter. Registrovat se můžete na adrese http://register.microsoft.com/subscription/subscribeme. asp?ID=135.

6)Zabraňte tomu,aby internetové stránky měnily nastavení Internet Exploreru

Problém: Po jednom surfování na internetu zjišťujete, že se vám najednou v Internet Exploreru změnila domovská stránka a stránka pro vyhledávání, navíc zjišťujete, že se vám do oblíbených položek uložily odkazy na stránky, které jste tam původně vůbec neměli.

Řešení: Konfiguraci Internet Exploreru si můžete provádět pouze manuálně. Takto provedená nastavení si však můžete chránit, a to instalací zdarma dostupné utility Browser Hijack Blaster, kterou naleznete na našem CD.

Tipy: Méně seriózní provozovatelé internetových stránek využívají bezpečnostních trhlin v Internet Exploreru k tomu, aby vám podstrčili svoje odkazy nebo aby vám změnili nastavení domovské stránky, stránky pro vyhledávání či jinak pozměnili konfiguraci Internet Exploreru. V některých případech se tyto akce dají provádět prostřednictvím prvků ActiveX, jejichž instalaci jste zřejmě nějakým nedopatřením povolili. Motivem pro toto jednání provozovatelů webu může být fakt, že si takto chtějí zvýšit návštěvnost svých internetových stránek, což vede ke zvýšení podílu reklamy a potažmo i zisku. Návrat nastavení prohlížeče do původního stavu: Pro návrat takto nechtěně provedených nastavení zkuste ze všeho nejdřív změnit domovskou stránku a stránku pro vyhledávání na standardní (výchozí) hodnoty. Klepněte proto v menu Nástroje na příkaz Možnosti Internetu a na záložce Programy stiskněte tlačítko Obnovit webové nastavení. Nechtěné odkazy v oblíbených položkách odstraníte přes menu Oblíbené a příkaz Uspořádat oblíbené položky. Nyní zavřete Internet Explorer a spusťte jej znovu. Pokud bude vše v pořádku, pak jste měli skutečně štěstí v neštěstí. Jestliže se manuální přenastavení konfigurace neosvědčilo a po spuštění Internet Exploreru je vše nastaveno jako předtím, pak je ve vašem systému přítomen nějaký prvek ActiveX, jenž provádí konfiguraci Internet Exploreru vždy podle svého gusta. Je proto třeba tohoto záškodníka najít a odstranit. Doporučujeme použít některý z programů Ad-Aware či Spybot Search&Destroy (anebo klidně oba, jak to bylo popsáno v tipu č. 2). Browser Hijack Blaster: Prostřednictvím této utility můžete svůj systém sledovat, a tak jej uchránit před nechtěnými změnami v konfiguraci Internet Exploreru. Zmiňovaný program sice provedení změn zabránit nedokáže, ale upozorňuje vás na ně a nabízí vám jejich nastavení do původního stavu. Aby tato utilita běžela neustále na pozadí, musíte klepnout na nabídku Settings/Startup minimized to system tray. Pak zkopírujte zástupce Browser Hijack Blaster (no splash) z programové skupiny Browser Hijack Blaster, nacházející se v nabídce Start, do programové skupiny Po spuštění.

7)Windows XP:Zavřete jim všechny komunikační kanály

Problém: Obáváte se, že Windows XP sledují vaši činnost a posílají takové záznamy do internetu.

Řešení: Pro uzavření všech komunikačních kanálů, jimiž může operační systém Windows XP zasílat do internetu data, můžete použít zdarma dostupnou utilitu XP Antispy, kterou naleznete na našem CD.

Tipy: S utilitou XP Antispy ucpete Windows XP všechny otvory, kudy by mohla utíkat nějaká data. Obsluha programu je vskutku velmi jednoduchá. Po spuštění program zobrazí všechna aktuální nastavení Windows a červeným vykřičníkem ukáže ta, která se mu zdají podezřelá, a která by tudíž měla být deaktivována. Klepnutím na tlačítko Použít nastavení vypnete programem navržené a červeným vykřičníkem označené podezřelé funkce. Pokud chcete některou z nich přesto nechat aktivní, klepněte na ni myší tak, aby se vykřičník změnil na prázdný černý čtvereček. Jaká podezření ze špionáže vlastně na Windows XP padají? Podezřelá data se údajně mohou posílat při odesílání zpráv o chybách při zatuhnutí programu, při odesílání informací o používání Windows Media Playeru, synchronizaci času přes internet a při automatickém vyhledávání updatů Windows (více viz tip č. 5). Konkrétně má jít o zasílání informací o hardwarovém vybavení vašeho počítače.

8)Zabraňte tomu,aby internetové stránky monitorovaly vaši činnost na počítači

Problém: Chtěli byste zabránit tomu, aby nějaký provozovatel internetových stránek shromažďoval informace o vás či vašich aktivitách.

Řešení: Webwasher Classic 3.3 je aplikací, která se stane spojovacím článkem mezi internetovým prohlížečem a připojením k internetu a na základě vašich požadavků bude odfiltrovávat všechny prvky, jež mají nějaký sklon k monitorování vašich aktivit. Zmiňovaná utilita je k dispozici zdarma a naleznete ji i na našem CD.

Tipy: Provozovatelé internetových stránek zaměřených na velkou nabídku služeb a zboží používají ty nejrozličnější způsoby, jak se co možná nejvíce dozvědět o návštěvnících svých WWW stránek. Tak kupříkladu každému návštěvníku přiřadí identifikační číslo, které si pak internetový prohlížeč uloží do souboru cookie. Při příští návštěvě vás pak webový server provozovatele na základě již existujícího cookie souboru znovu identifikuje. Během nějaké doby tak provozovatel internetových stránek získá jakýsi váš profil, v němž bude uvedeno, jak dlouho a kterou část on-line služeb jste využívali či na které reklamní banery jste klepli. Pokud jste na zmíněnou internetovou stránku nezadávali žádné osobní údaje, jste pořád pro provozovatele jenom číslo. Pokud jste se však zúčastnili nějaké hry či jste si něco objednali nebo jste se přihlásili k pravidelnému zasílání nějakých novinek či příspěvků, může provozovatel internetových stránek vaši osobu jednoznačně danému profilu přiřadit. Webwasher v základní konfiguraci omezuje životnost všech souborů cookie na 24 hodin. Po uplynutí této doby je webový server už nebude moci načíst, čímž bude učiněna přítrž pokusům o vyhodnocování vašich aktivit po delší časové období. Pokud spustíte Webwasher poprvé, objeví se vám dialogové okno týkající se konfigurace prohlížeče. Zde zvolte režim bez konfigurace. Ten totiž funguje velmi spolehlivě se všemi internetovými prohlížeči. Poklepáním na ikonu Webwasheru v pravé části Hlavního panelu se dostanete do možností konfigurace utility. Umístěte zde zatržítko před položku Cookie Filter. V pravé části okna pak můžete provádět podrobnější nastavení. Tady můžete kupříkladu zakázat přístup cookie z vámi zadaných internetových stránek. Jakmile klepnete na odkaz, jenž vás přenese na internetovou stránku nabízející různé služby, předá internetový prohlížeč webovému serveru informaci o tom, ze které stránky jste se na tu jeho dostali. Pokud budete chtít zakázat posílání takových informací, umístěte zatržítko před volbu Referrer Filter. Webwasher dokáže ale fungovat i jako filtr reklamních banerů. Pokud byste si tuto funkci naopak nepřáli mít aktivovanou, deaktivujte položky Dimension Filter a URL Filter.

9)Sledujte, který program posílá data do internetu

Problém: Chtěli byste získat informaci o tom, který program zkouší do internetu posílat nějaká data. Zároveň byste chtěli znát i možnost, jak takovým aktivitám zabránit.

Řešení: Nainstalujte si nějaký osobní firewall, který dokáže pracovat na úrovni aplikací, kupř. Outpost Firewall Free, jenž je k dispozici zdarma, či Zone Alarm, který je zdarma pouze pro soukromé použití. Oba najdete na našem CD.

Tipy: Oba firewally chrání váš počítač nejen před útoky zvenku, nýbrž zabraňují také tomu, aby aplikace nainstalované na vašem počítači posílaly bez vašeho vědomí data do internetu. Pokaždé, když se nějaká aplikace pokusí o vámi neautorizovaný přístup do internetu, budete o této aktivitě informováni varovným hlášením. Na vás pak je rozhodnout, zda takovou komunikaci povolíte či zakážete, a to buď pouze pro tento případ, nebo nastálo. Outpost: Velmi flexibilním programem se jeví být Outpost Firewall, v němž můžete pro každou aplikaci přiřadit několik pravidel. Tak můžete například pro nějakou aplikaci povolit přístup na internet, nikoliv však na internetovou stránku výrobce programu. Jakmile se vám objeví dialogové okno, v němž máte rozhodnout o povolení či zákazu přístupu na internet, nejprve vždy zkontrolujte, co se skrývá za tzv. Remote Host. Pokud je v ní uvedeno jméno výrobce programu, vyberte z kontextového menu příkaz Create Rule using preset... a tam položku Other... V následujícím dialogovém okně vytvořte pravidlo pro přístup k této doméně. Ty nejdůležitější údaje, jako je IP adresa serveru a ostatní kritéria, pak Outpost Firewall doplní automaticky. Vám pak zbývá pouze doplnit do pravidla příkaz, který se má vykonat v tomto případě Deny it, a stisknout tlačítko OK. Jakmile vaše aplikace bude chtít získat přístup k jiné internetové adrese, znovu se objeví dotaz od Outpostu, zda jí tento přístup dovolíte. Pokud budete chtít zmiňované aplikaci povolit přístup ke všem internetovým stránkám, až na výše popisovanou výjimku, postupujte analogicky jako v předchozím případě. V dialogovém okně Rules zrušte položky Where the specified protocol is a Where the specified remote host is a Where the specified remote port is. Umístěte zatržítko před volbu Allow it a klepněte na OK.

10)Znemožnění automatického spouštění adwaru a spywaru

Problém: Chtěli byste vědět, které programy se spouští při startu Windows. Pokud by se mezi nimi objevil nějaký, který patří mezi adware či spyware, chtěli byste jej odstranit.

Řešení: Prostřednictvím freewarového programu Startup Control Panel uvidíte nejen to, které programy se spouští při startu Windows. Můžete také jednotlivé položky upravit či rovnou smazat. Utilitu samozřejmě najdete na našem CD.

Tipy: Windows programátorům či uživatelům nabízejí několik míst, do nichž mohou umístit programy, jež se mají spouštět při startu systému. Takovým asi nejobvyklejším místem je složka Po spuštění v nabídce Start, kterou může každý rychle prověřit a případně pozměnit. Méně zkušeným uživatelům však zůstávají zcela skryty záznamy pro spuštění programů v registru. Ty lze najít v klíčích Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run a Hkey_Current_User\Software\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run.

Ve Windows 95/98/ME se k těmto klíčům ještě přidává klíč Hkey_Local_Machine\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\RunServices.

Startup Control Panel: Ten, kdo nechce manipulovat s Editorem registru, získá prostřednictvím této utility pohodlný přístup k seznamu všech položek, jež se spouští při startu Windows. Klepnutím pravým tlačítkem myši na položku a vybráním příkazu Delete takovou položku odstraníte. Všechny odstraněné záznamy pak utilita umisťuje do vlastního Koše, jehož obsah si můžete zobrazit přes záložku Deleted. Pokud nějakou položku smažete nedopatřením, můžete vše napravit právě zde. Při úpravě či mazání jednotlivých záznamů byste ale měli být maximálně obezřetní, a to i přesto, že utilita disponuje Košem, jehož použití jsme již popsali. Zejména při deaktivování některých položek, protože některé z nich patří k důležitým systémovým komponentám samotných Windows kupříkladu programy DSENTRY.EXE či CTFMON.EXE. V případě pochybností můžete nahlédnout na internetovou stránku http://www.reger24.de/prozesse.html, kde se můžete přesvědčit o tom, zda se nejedná zrovna o nějakou důležitou část vašeho operačního systému. Za zmínku stojí i skutečnost, že můžete u jednotlivých položek upravovat jejich názvy či parametry. Klepněte v tomto případě na záznam pravým tlačítkem myši a z kontextového menu zvolte příkaz Edit.


10 tipů proti spywaru III.

On-line minitipy

Nastavení standardního programu pro prohlížení internetu

V případě prohlížeče Mozilla si jej můžete jako výchozí program pro surfování na internetu nastavit přes menu Úpravy/Předvolby pod položkou Prohlížeč, když stisknete tlačítko Set Default Browser. Tím se vám nastaví k otevření v tomto programu i všechny odkazy ve složce Oblíbené položky v nabídce Start. Pokud budete chtít jako výchozí internetový prohlížeč nastavit znovu Internet Explorer, poklepejte v Ovládacích panelech na ikonu Možnosti Internetu. Na záložce Programy pak umístěte zatržítko před položku Aplikace Internet Explorer by měla zkontrolovat, zda je nastavena jako výchozí prohlížeč, a potom spusťte

Internet Explorer.

Rychlé vytvoření zástupce

Pro rychlé vytvoření zástupce právě otevřené WWW stránky přetáhněte ikonu z levého horního okraje lišty okna prohlížeče na místo, kde chcete zástupce vytvořit. Tento postup funguje jak u programu MS Internet Explorer, tak i u Mozilly.

Chyba při ukládání

Pokud ukládáte stránku v Internet Exploreru přes Soubor/Uložit jako... a v poli Uložit jako typ máte Webový archiv, jediný soubor a při tomto typu ukládání vám nejde žádná stránka uložit a neustále se objevuje chybové hlášení, pak je většinou na vině špatně zaregistrovaná některá z knihoven programu. Pokud pracujete ve Windows 95/98 a NT4, zkontrolujte nejprve, zda máte nainstalovaný Outlook Express ten je totiž nezbytnou podmínkou pro fungování webových archivů. Potom zadejte na příkazový řádek následující příkaz:

regsvr32 inetcomm.dll

Tím by se měl problém s ukládáním stránek vyřešit.

Automatické odpojení

Automatické odpojení navázaného telefonického připojení sítě při zavření posledního okna internetového prohlížeče funguje pouze tehdy, pokud nemáte otevřený ani Windows Messenger, ani žádný soubor nápovědy ve formátu HTML.

Špionáž? Dialer!

Pokud některá internetová stránka vám s velkou slávou zobrazí obsah vašeho pevného disku, aby vás tak upozornila na to, že váš systém obsahuje povážlivou bezpečnostní trhlinu, nenechte se nijak znepokojit. Cílem této taktiky je u vás způsobit strach a využít vašeho úleku k urychlenému nainstalování nějaké pochybné utility. Ostatně zakrátko se vám objeví nabídka na její stažení. Obsah vašeho pevného disku se ale dá jako obrázek ukázat na monitoru pomocí funkce zabudované v Internet Exploreru. Takže vlastně nepochází z internetové stránky a nemůže ani být na ni ani nijak přenesen.

Zahlazení stop po surfování na internetu

Nejrychleji po sobě zametete stopy vzniklé při vašem posledním surfování na internetu tak, že si nejprve otevřete Ovládací panely a tam si poklepete na ikonu Možnosti internetu. Na záložce Obecné pak už stačí stisknout tlačítka Vymazat soubory cookie, Odstranit soubory a Vymazat historii.

Oblíbené položky

Oblíbené položky v menu (nikoliv v panelu nástrojů!) Oblíbené Internet Exploreru se automaticky otevírají, pokud do nich přetáhnete soubor URL nebo odkaz na nějakou stránku. Tato vlastnost se hodí zvláště tehdy, pokud potřebujete nějaký odkaz umístit do některé z podsložek Oblíbených položek. K tomu účelu přetáhněte například ikonu v levém horním okraji okna prohlížeče se stisknutým levým tlačítkem myši do menu Oblíbené, po jeho rozbalení se přesuňte na požadovanou podsložku a pusťte tlačítko myši.

Zabezpečené připojení

Pokud chcete vědět, zda je připojení k nějaké internetové stránce zabezpečeno přes protokol SSL, podívejte se na stavový řádek internetového prohlížeče. Mozilla a Nescape vám tuto skutečnost ukazují pomocí žlutého zámku, u Internet Exploreru je rovněž žlutý zámek, který je ovšem viditelný pouze při zabezpečení SSL.

Uložení Oblíbených položek

Svoje Oblíbené položky si můžete zazálohovat buď kompletně všechny, anebo pouze ty, jež se nacházejí v nějaké podsložce Oblíbených položek. Použijete k tomu funkce importu a exportu Internet Exploreru, jež vytvoří HTML soubor, v němž tyto odkazy budou uvedeny. Klepněte do menu Soubor/Import a export a ve stručném průvodci si v jednotlivých krocích nastavte složku či podsložku, kterou budete chtít exportovat.

Funkce Automatické dokončování

Každá položka, kterou zadáváte při vyplňování formulářů na internetových stránkách, se umístí do seznamu vytvořeného funkcí automatického dokončování a objeví se znovu při zadání počátečních písmen uloženého výrazu opět do nějakého jiného internetového formuláře. Objevují se zde však i položky, obsahující pravopisné chyby. Takové slovo pak při zadávání jednoduše vyberte a stiskněte klávesu <Delete>, čímž ji ze seznamu automatického dokončování odstraníte.

Bezcenný filtr pro kontrolu obsahu stránek

Poradce hodnocením obsahu, jenž se nachází v Internet Exploreru v menu Nástroje/Možnosti Internetu na záložce Obsah, slibuje filtr pro kontrolu obsahu internetových stránek, s jehož pomocí by měly být například děti chráněny před zobrazením nevhodných stránek. Podle našeho názoru je zbytečnou ztrátou času se tímto nástrojem vůbec zabývat, neboť asi těžko nějaká internetová stránka obsahující sex či obsah vhodný pouze pro dospělé bude takový filtr používat. Pokud tedy takovou funkci zapnete, výsledkem bude to, že si zablokujete přístup k celému webu, neboť Internet Explorer zakáže zobrazení každé stránky bez tohoto filtru. Jak vidíte na obrázku, je z výše uvedeného důvodu i obsah internetové stránky http://www.pcworld.cz pro děti nevhodný.

Nastavení zabezpečení

K nastavení úrovně zabezpečení internetu se dostanete z libovolného okna Internet Exploreru. Na stavovém řádku vpravo dole najdete ikonu internetu. Když na ni poklepete, dostanete se přímo do dialogového okna pro nastavení zabezpečení.

Prohlížení obsahu WWW stránky

Internetová stránka se vám už nahrává celou věčnost, a přesto ještě není nic vidět. Nevzdávejte se však, nýbrž proces načítání zkraťte. Mnohdy je většina obsahu stránky již načtena, chybí pouze nějaký větší obrázek nebo snad už vůbec přebytečný nějaký reklamní baner. Přenos dat pro internetovou stránku přerušíte stiskem klávesy <Esc>. V mnoha případech nyní uvidíte alespoň část stránky, když už ne celou. Budou ale chybět obrázky, jež budou nahrazeny pouze odkazy na ně.

Rychlé vyplňování internetových formulářů

Na internetové stránce potřebujete vyplnit formulář obsahující velký počet políček. Není v tomto případě pro přesun mezi jednotlivými políčky nutné používat myš. Klávesou <Tab> se posunte o políčko vpřed a naopak klávesovou zkratkou <Shift><Tab> o políčko formuláře zpět.

Panel Adresa

Skutečnost, jak mnoho mají společného Windows a Internet Explorer, ukazuje tento tip. Pokud máte ve Windows otevřeno okno s obsahem nějaké složky a v něm pak do panelu Adresa zadáte internetovou adresu, ukáže se vám zakrátko internetová stránka. Jestliže naopak v Internet Exploreru zadáte do panelu Adresa cestu k nějaké složce, zobrazí se vám za okamžik její obsah.

Rychlejší práce s e-maily

Pro rychlé zaslání e-mailu stiskněte klávesovou zkratku <Win klávesa><R>. Do dialogového okna Spustit pak zadejte příkaz mailto: a za dvojtečku napište e-mailovou adresu příjemce. Stiskněte tlačítko OK. Spustí se vámi nastavený program, který používáte pro práci s elektronickou poštou, a vytvoří vám prázdné okno s již předvyplněnou adresou příjemce. Do něj stačí pouze dopsat předmět a vlastní text e-mailu.

E-mail místo prohlížeče

Jako internetový prohlížeč používáte Mozillu a jako program pro práci s elektronickou poštou program, který je součástí Mozilly. Chtěli byste pohodlným způsobem přímo spouštět pouze program pro práci s elektronickou poštou? Vytvořte si zástupce k souboru MOZILLA.EXE a umístěte jej kupříkladu na pracovní plochu nebo do nabídky Start. V kontextovém menu zástupce si klepněte na příkaz Vlastnosti. Na záložce Zástupce pak umístěte do políčka Cíl: za tam uvedený příkaz mezeru a následně parametr -mail. Takto upravený zástupce pak bude přímo spouštět pouze program pro práci s elektronickou poštou.

Sem s obrázky!

Někdy zkouší autor internetových stránek znemožnit uložení obrázků přes pravé tlačítko myši. V tomto případě klepněte do menu Zobrazit/

Zdrojový kód a podívejte se, zda se zde nacházejí nějaké adresy odkazující na obrázky. Adresy, jež začínají řetězcem http, pak můžete pomocí příkazů Kopírovat a Vložit umístit do panelu Adresa Internet Exploreru, čímž si daný obrázek nahrajete přímo. Relativní adresy typu graphics/

obr1.png pak vložte do panelu Adresa Internet Exploreru za poslední lomítko adresy, která je v tom okamžiku v panelu Adresa uvedena.

Ušetřete poplatky za připojení

Jestliže si budete chtít nějakou internetovou stránku v klidu přečíst, určitě se vyplatí, pokud si v menu Soubor aktivujete položku Pracovat offline. Tím dojde k přerušení internetového připojení, čímž nějakou korunu ušetříte. Jakmile si klepnete na nějaký další odkaz, automaticky se objeví dialogové okno pro připojení k internetu.

Klávesové zkratky pro ukončení aplikací

Jestliže končíte surfování na internetu přes Mozillu či Netscape a potřebujete rychle zavřít prohlížeč, nemusíte zavírat jednotlivá okna. Klávesová zkratka <Ctrl><Q> ukončí všechny instance včetně Historie a případných otevřených náhledů zdrojových kódů internetových stránek.

Zpožděné doručení e-mailu

Technické problémy mohou e-mailový server ochromit na několik hodin, či dokonce dní například pokud je server přetížen množstvím na něj došlých zpráv. Pokud jste poslali e-mail nějakému uživateli tohoto serveru, většinou obdržíte varovné hlášení (v angličtině), že jeho doručení bude zpožděno ("delayed"). V tomto případě vy nemůžete dělat nic. Pokud později nedostanete informaci o tom, že se e-mail nepodařilo doručit, můžete vycházet z toho, že zpráva přece jen k adresátovi dorazila.

Rušivé barvy

Ne všichni tvůrci internetových stránek mají při výběru barev pro svá díla šťastnou ruku. Někdy jsou barvy písma a pozadí tak nešťastně nastaveny, že rozluštění textu je téměř nemožné. Můžete si sice v Internet Exploreru přes nabídku Nástroje/Možnosti Internetu na záložce Obecné stiskem tlačítka Usnadnění nastavit, aby prohlížeč barvy ignoroval a používal standardní nastavení Windows. Vzhledem k tomu, že většinou vám vadí nastavení barev jen na několika stránkách a výše popisované řešení se uplatní pro všechny stránky, není to zrovna to pravé. Existuje však jedna velmi jednoduchá pomoc: Stačí si celou stránku označit pomocí klávesové zkratky <Ctrl><A>, a text se vám zobrazí v kontrastních barvách.

Delivery Failure

Pokud se v předmětu zprávy objeví výraz Delivery Failure, nemusí se vždy jednat o pokus o odeslání e-mailu na neexistující nebo chybně napsanou adresu. Často se jedná o trik spammerů. Reklama se v tomto případě objevuje ve zdánlivě vráceném e-mailu.

Rychlejší spuštění Mozilly

Podobně jako u Internet Exploreru můžete i Mozillu nahrát do paměti při spuštění Windows. Pak se dá spouštět stejně rychle jako Internet Explorer. Popisovanou funkci si zpřístupníte v menu Úpravy/Předvolby klepnutím na položku Rozšířené nastavení . Tam zatrhněte volbu Ponechat Mozillu v paměti pro zrychlení při spuštění.

Klepnutí na tlačítko Zpět

U některých internetových stránek tlačítko Zpět internetového prohlížeče jednoduše nefunguje. Buď je šedé, tzn. neaktivní, anebo jeho stisk vyvolá stejnou stránku, kterou máte právě zobrazenou. To je k zlosti zejména v případech, pokud se chcete vrátit na stránku s výsledky vyhledávání nějakého výrazu, kde máte ještě další odkazy, jež si chcete prohlížet. Přesto existuje způsob, jak se na dříve prohlížené stránky přemístit. Klepněte na malou šipku nacházející se vedle tlačítka Zpět. Ukáže se vám chronologicky uspořádaný seznam všech naposledy navštívených stránek. Klepnutí na libovolnou položku vás pak přenese na požadovanou stránku.

Otestování připojení

Systémová utilitka Ping vám pomůže při rozboru problémů s internetovým připojením. Můžete na příklad na příkazový řádek zadat příkaz:

ping www.pcworld.cz

Ping pak zasílá dotazy na zadanou adresu a ukazuje dobu pro vyřízení odpovědi. Pokud se vyskytnou při připojení problémy, vydá patřičné chybové hlášení.

Minimalizace a maximalizace

Pokud zmíněný program pro práci s poštou zminimalizujete, pak kompletně zmizí i z Hlavního panelu, a místo toho se vytvoří malá ikonka v pravé části Hlavního panelu. Klepnutí na ni způsobí opět otevření okna programu. Pokud ale pracovní plochu překrývají okna jiných aplikací, otevře se Pegasus Mail neviditelně na pozadí. V tomto případě je třeba použít klávesovou zkratku <Alt><Tab>, kterou si vyberete ikonku Pegasus Mailu, a aplikaci přenesete do popředí.

Přesunutí panelu nástrojů

Standardně není změna umístění panelů nástrojů v Internet Exploreru možná. Jde to pouze v případě, kdy si v menu Zobrazit/Panely nástrojů deaktivujete položku Uzamknout panely nástrojů. Provedené nastavení se projeví při dalším spuštění Internet Exploreru.

Sledování paketů

Chcete vědět, jakou cestou putují data od vás k nějakému určitému internetovému serveru? Zadejte na příkazový řádek příkaz:

tracert <jméno serveru>

Získáte seznam všech míst, přes která pakety prošly.

Rychlý přístup do poštovní schránky Outlook Expressu

Outlook Express se spustí daleko rychleji a zároveň ušetříte jedno klepnutí myší, pokud zakážete zobrazování uvítací zprávy. V menu Nástroje/Možnosti na kartě Obecné proto povolte položku Po spuštění přepnout do složky Doručená pošta.

Informace o připojení

Aktuální informace o vašem síťovém připojení získáte ve Windows 2000/XP tak, že na příkazový řádek zadáte příkaz ipconfig. Podrobnější informace, jako například IP adresu DHCP serveru nebo serveru DNS, pak získáte zadáním příkazu ipconfig/all.

§§§§§


O&O Defrag 4

Karel Šredl

C04P0239

Měsíc uplynul jako voda, nestačil jsem se pořádně ani rozkoukat, a už tu máme měsíc další a s ním k vám přichází nový Rychlokurz. Tentokrát se podíváme na oblast, kterou jsme ještě v Rychlokurzu neobsloužili na defragmentaci disku. Byla to vpravdě geniální hlava, která kdysi dávno v minulosti vymyslela princip uložení dat na discích do sektorů, avšak tento způsob s sebou kromě spousty výhod přinesl i jednu nevýhodu fragmentaci. Soubor na disku přestane být časem "pohromadě" a jeho rozsekané na kousíčky o velikosti sektoru jsou rozházené po celé ploše disku. Načtení takového souboru pak trvá podstatně déle a hlavička hard disku "nalítá" dlouhé kilometry. To celé se projeví dosti výrazně na výkonu celého systému. Potom už pomůže jediné defragmentace.

Když jsem se dozvěděl, co si tentokrát redakce pro vás připravila, srdce mi radostí zaplesalo. Již dlouho jsem na internetu sháněl nějakou aplikaci, jež by se alespoň trošku přiblížila k laťce, kterou kdysi dávno nasadily Norton Utilities. To bylo ještě za časů DOSu a Windows 95. Od té doby ticho po pěšině, Norton Utilities utekly kamsi daleko do komerční sféry a žádný jiný nástupce v dohledu. Pak jsem se doslechl o O&O Defragu. Měl vše, co jsem tak dlouho hledal až na jedinou věc nebyl zadarmo. Tenkrát jsem si povzdechl, trial verzi smazal, a jal se hledat dál (marně). Dnes je ale vše jinak, protože PC WORLD přináší tuto komerční aplikaci jako dárek zdarma!

Instalace

Jako každá slušná instalace i tato je velice snadná. Postupujte tak jako vždy snad jen ve chvíli, kdy budete dotazováni na instalované komponenty, zvolte vše. Nainstalujete tím O&O Defrag jako:

Snap-In in Microsoft Management Console tedy jako modul do Microsoft Management Console (Ovládací panely \ Nástroje pro správu \ Správa počítače),

Standalone program tedy jako klasický spustitelný program (Start \ Programy \ O&O Software),

With a command-line interface tedy s možností ovládat program z příkazové řádky.

Volbu "Default defrag program" můžete nastavit Yes nebo No podle toho, zda chcete, aby O&O Defrag byl hlavním defragmentovacím nástrojem systému.

První start

Po instalaci se vám vytvoří (tak jak jsme zvyklí) v nabídce Start adresář O&O Software se zástupci k instalovanému programu. Zároveň však (a to už tak obvyklé není) se O&O Defrag vřadí jako další sekce do takzvané MMC "Microsoft Management Console" (Ovládací panely \ Nástroje pro správu \ Správa počítače). V této konzoli máte pohromadě přistup k těm nejhlavnějším nástrojům umožňujícím nastavení a správu počítače. Jak zjistíte, O&O Defrag tam patří právem.

Tedy vzhůru do toho a spusťme program nechám na vás, kterou metodu spuštění zvolíte (nabídka Start či MMC). Pamatujte však, že k provozování programu budete potřebovat patřičná práva nejlépe administrátorská.

Po spuštění se před vámi objeví hlavní okno aplikace. Tradicionalisty (mne) potěší klasický pohled na rozdělené okno, kde nahoře je seznam dostupných disků s informacemi o nich a dole pole barevných čtverečků, které ukazuje rozložení dat na disku. Pozor! Po spuštění vám program ukáže pouze hrubé uspořádání dat (tedy obsazeno/volno). Abyste se o nich dozvěděli něco víc, je potřeba spustit analýzu. Na vybraný disk klikněte pravým tlačítkem myši a zvolte Analyze Volumes (klávesa [F6]). Ve sloupci "State" se objeví nápis "Analyzing volume" (Analyzuji disk). Nějakou dobu budete muset počkat doba závisí na velikosti vašeho disku. Po dokončení analýzy uvidíte čtverečky barevné a každá barva něco znamená. Legenda úplně dole anglicky znalé poučí (pro ty ostatní přeložím), že:

Právě přesouvaný cluster v oblasti

V oblasti jsou data patřící do fragmentovaného souboru.

Zamčená data systémem

Data stránkovacího souboru (PAGEFILE.SYS)

Prostě nějaká data nespadající pod jiné kategorie

Alespoň jeden cluster obsahuje systémem komprimovaná data

Systémové soubory

Rezervováno pro MTF (pouze pro NTFS)

Prázdná oblast. Neobsahuje žádná data, i když přesnější by bylo říci, že je označena jako prázdná a k použití

Obsahuje adresáře

Protože jeden čtvereček obsahuje více clusterů, vyhodnocuje se výsledná barva v pořadí, v jakém jsem ho právě uvedl. Pokud chcete o rozložení dat v oblasti vědět více, pak prostě a jednoduše na daný čtverec klikněte myší.

Metody defragmentace

Podívejme se tedy, jaké "balíčky na míru" si pro nás O&O Defrag připravil.

STEALTH - Pokud máte velký disk a na něm opravdu hodně souborů (mluvíme o počtech větších než například 100 000), potom zvolte tuto metodu defragmentace. Vyžaduje poměrně málo systémových prostředků, stačí jí málo volného místa na disku, nenačítá podrobné informace o souborech. Hodí se tedy na defragmentaci na pozadí.

SPACE - Pokud na vašem disku nemáte příliš mnoho souborů (méně než 100 000), pak je SPACE metoda stejně nenáročná na prostředky jako STEALTH. Snaží se umístit soubory do prázdných míst, kam přesně padnou svou velikostí, a tím zvětšit množství souvislého prázdného prostoru. Tato metoda je vhodná pro prvotní defragmentaci (není tak náročná jako COMPLETE metody) i pro defragmentaci na pozadí, dokud na disku nenaroste počet souborů nad mezní hranici 100 000 nebo dokud budete mít dostatek volného místa pro běh.

COMPLETE Tyto metody jsou velmi náročné časově i náročné na zdroje systému, proto jsou vhodné spíše pro prvotní celkovou defragmentaci. Podle následující specifikace si vyberte jednu z nich a tu aplikujte na disk. Protože během defragmentace dojde k celkovému přeorganizování souborů, doporučuji tyto metody navzájem pro jeden disk nekombinovat prostě si pro každý váš disk jednu metodu vyberte a tu proveďte. Pro udržování stavu potom použijte STEALTH či SPACE.

COMPLETE/Name Metoda kompletně přeuspořádá soubory podle jejich názvů a umístění. Konkrétně COMPLETE/Name je vhodná pro systémové disky, protože umístí soubory z adresářů k sobě a během práce systému to disk nemá "daleko" od jednoho systémového souboru ke druhému.

COMPLETE/Date Tato metoda je doporučována pro databázové a file servery. Soubory jsou uspořádány podle datumu poslední modifikace, takže se nakonec často modifikované soubory (ať už leží v adresářové struktuře kdekoli) ocitnou na disku blízko u sebe.

COMPLETE/Access Poslední COMPLETE metoda je vhodná jak pro servery, tak i pro pracovní stanice srovná soubory podle datumu posledního přístupu. Tím se na začátek dostanou používané soubory a naopak ty, na které systém přistoupí jednou za čas, se ocitnou na konci disku.

Mojí osobní oblíbenou kombinací se stala COMPLETE/Name napoprvé a STEALTH průběžně.

Plánování defragmentace

Defragmentaci můžeme spustit několika způsoby. Základní způsob je prostě spuštění O&O Defragu a spuštění zvolené defragmentační metody. Jiný způsob popsaný v další části textu spočívá v tom, že můžeme nastavit, aby program sledoval průběžně úroveň fragmentace na disku, a pokud přesáhne určitou (nastavenou) úroveň, defragmentace se spustí bez zásahu uživatele. Třetí možnost, kterou si popíšeme nyní, znamená vlastně vytvoření plánu. Připravíme si dopředu, že například jedenkráte do měsíce v noci spustíme kompletní defragmentaci a potom každý pracovní den v noci STEALTH. Jak na to?

Kliknutím na ikonu se přepněte do pohledu na naplánované úlohy. Klikněte pravým tlačítkem do spodního okna a zvolte Add \ Job. Otevře se vám dialogové okno s nastavením plánované úlohy. Chceme nastavit měsíční defragmentaci v noci od 23:00 do 5:00 ráno pak tedy do políčka "Start" zapište 23:00 a do "Stop" 5:00. Dále nastavíme, jak často. Chceme třeba každý 1. den v měsíci, tím pádem musíme zaškrtnout volbu Every (Každý...), poklepáním na tlačítko [Week/Month] se přepneme z týdenního pohledu na měsíční a ze seznamu dní zvolíme jedničku. Pak už jen zbývá označit disk k defragmentování a vybrat metodu. V podstatě už máme vše nastaveno a stačí kliknout na [OK] a přidat plánovanou úlohu do seznamu. Pro zvědavce si ale lehce popíšeme pokročilejší volby, dostupné pod záložkou Advanced.

Defrag (physical) volumes parallel - Máme-li vybráno více fyzických disků (tedy ne více oddílů na jednom fyzickém disku), můžeme urychlit defragmentaci tím, že povolíme touto volbou programu, aby ony disky defragmentoval současně.

Automatic shutdown - Šikovná záležitost. Pokud zaškrtneme tuto volbu, program sám po dokončení defragmetace vypne počítač. Ideální na noční defragmentaci.

Higher priority - Povýšíte prioritu. Defragmentace bude o něco rychlejší, avšak těžko budete moci na počítači při běhu defragmentace pracovat.

Check volumes for errors before starting defragmentation - Zkontrolovat disk na chyby před započetím defragmentace. Jasné a rozhodně doporučované ponechat zaškrtnuté.

Ext. job ID - Jméno úlohy

Append job - Touto volbou můžete zřetězit úlohy. Prostě můžete nastavit, aby po jejím dokončení program spustil některou jinou.

Ještě se zmiňme o rozdílu mezi pojmy Job a Task. Jde v podstatě o totéž, jen Job obsahuje časové údaje pro spuštění. Job si tedy naplánujete a on se vám spustí, zatímco Taskem si v podstatě připravíte úlohu, ale spustit si ji musíte ručně (klik pravým tlačítkem na úlohu a zvolit "Execute Task"). Takto si např. připravíte defragmentaci s nastaveným vypnutím po dokončení, uložíte si ji jako Task a pak jen jedním kliknutím spustíte a jdete spát.

Nastavení

Voleb není mnoho ani málo, avšak jsou poměrně dost důležité, proto se na ně pojďme podívat. Vstupme do nastavení z menu Akce \ Settings (nebo kliknutím na ikonu ).

General

Check volumes before running defragmentation (Zkontroluj oddíly před spuštěním defragmentace) - Jak už název napověděl, před vlastní defragmentací provede O&O kontrolu disků na konzistenci souborového systému. Vzhledem k tomu, že defragmentace je časově velmi náročná, je zdržení kontrolou zanedbatelné.

Allow removable drives to be defragged (Povolit defragmentaci výměnných disků) Tuto volbu jsem velmi uvítal a hned jsem defragmentoval svůj USB disk. Doporučuji zaškrtnout.

O&O ActivityGuard Pro

V této sekci nastavujete "agresivitu" programu při defragmentování vzhledem k systémovým prostředkům. Doporučuji ponechat na volbě O&O Autosence a nechat to na programu samotném. Pokud totiž např. zvolíte Disabled, program si při defragmentaci vezme z počítače maximum, což sice znamená, že skončí dříve, ale během práce bude PC nepoužitelné.

Advance

Zde nastavujeme pouze vzhled aplikace, proto se nebudu nějak podrobněji rozepisovat. Výjimku tvoří sekce "File Exclusion/Inclusion", kde můžete vytvořit seznam souborů, které chcete vyjmout z defragmentace.

Boot-time defragmentation

Pokud chceme zdefragmentovat i soubory, které jsou za normálních okolností zamčené, protože je operační systém právě používá, musíme provést degragmentaci někdy jindy. K tomu se právě hodí čas při startu počítače. Zaškrtnutím volby [x] Enable Boot-time Defragmentation nastavíte, aby O&O Defrag provedl při startu systému defragmentaci souborů v té době ještě nejsou systémové soubory zamknuty, protože systém ještě není zaveden a spuštěn. V sekci "Settings" pak můžete nastavit, které soubory v průběhu bootování defragmentovat. "Paging file", "Registry files" i "MFT" jsou systémová úložiště, která skutečně při běhu programu neodemknete pro jakékoli jiné zásahy. Pokud však máte nějaké další soubory, jež jsou zamčené a chcete je "zcelit", klikněte na tlačítko [Select additional files], ze seznamu vyberte požadované soubory a kliknutím na [Add] je přidáte k souborům defragmentovaným při startu. Avšak buďte opatrní a nepřehánějte defragmentace je akce časově dosti náročná a mohli byste si tím start systému poměrně radikálně prodloužit.

Auto-Defrag (Threshold)

Nastavením této volby řeknete programu, aby průběžně (frekvenci testování nastavíte posuvníkem dole) hlídal stav fragmentace na vybraných discích a v případě, že překročí nastavenou úroveň (tu nastavujete posuvníkem vpravo v procentech od 0 do 100 %), spustí se O&O Defrag a provede nastavenou defragmentaci. Typ defragmentace vyberte po kliknutí pravým tlačítkem myši na disk. Tímto zajistíte, že váš systém bude udržován v patřičné kondici ovšem za tu cenu, že se vám na pozadí bude čas od času spouštět defragmentace.

Závěr

Z mého povídání na začátku bylo asi patrné, že program O&O Defrag považuji za velmi kvalitní, a zde na konci článku to snad mohu jen zopakovat. Blahopřeji vám tímto k získání velice šikovného pomocníka.

§§§§§


Užitečné tipy & triky pro Windows

Jan Povolný

C04P0233

Jak jsem to už naťukl v úvodníku ke vloženému článku s internetovými odkazy, jaro je za dveřmi a toto je nefalšovaný velikonoční díl. Proto se budeme trošku více zabývat známými a oblíbenými velikonočními vajíčky. A nebude se to týkat jejich zdobení.

Na poli operačních systémů se opět stala poměrně významná událost, a to udělení astronomické pokuty společnosti Microsoft v Evropě za "monopolní praktiky" a také za Windows Media Player. V obci IT glosátorů tato pokuta znamenala pozdvižení, část s ní souhlasí bezezbytku, ale řekl bych, že většina dává v tomto případě překvapivě za pravdu Microsoftu. Jinak řečeno, pokud společnost vyvine vlastní a dobrý přehrávač médií, a WMP jím bezpochyby je, proč by jej nemohla přidat do svého operačního systému?

Podle mého skromného názoru je ale podstata udělení pokuty nikoliv v existenci "nějakého" přehrávače, jako spíše v ochraně budoucí svobody mediálních počítačových formátů. EU se zkrátka nechce dostat do situace, v jaké se dnes všichni nacházíme v souvislosti s formáty DOC a XLS. Je všeobecně známo, že existují konkurenční programy k balíku MS Office, které jsou pro obyčejného uživatele naprosto postačující, a překážkou jejich používání jsou právě uzavřené formáty Microsoftu.

Uvidíme, jak celá causa dopadne, pokuta je skutečně hodně vysoká.

Tipy pro Windows

Šetřte monitor přesněji

(Win 95/98) Dlouho jsem přemýšlel nad českým názvem tohoto tipu, ale vycházelo mi něco hrozně dlouhého a neforemného. A proto jsem jej také hrozně dlouze a neforemně nazval. Užitečnost tohoto tipu jistě není veliká, ale rozhodně vám dodá pocit jisté nadvlády na vašimi Windows.

Použití tohoto tipu pokulhává zejména proto, že jen málokdo dnes použije šetřič obrazovky namísto klasického uspání monitoru do "polohy" standby (což dnes umí už skoro každý monitor). Pokud přece jen šetřič používáte, víte o možnosti nastavení časové prodlevy, po jejímž uplynutí se šetřič aktivuje.

Tuto prodlevu lze nastavit v rozsahu od jedné minuty do jedné hodiny a to jen po jednotlivých minutách. Snadnou editací systémového registru ale můžete tuto dobu definovat přesně na vteřinu, a to i přes výše uvedené limity. Lze tedy nastavit hodnotu prodlevy i na dvě nebo tři hodiny, i když pochybuji o tom, že byste této možnosti využili. Nabízí se spíše opačná varianta, tedy nastavení prodlevy na méně než jednu minutu.

Jděte do menu Start Spustit a spusťte program regedit. Pokračujte do podklíče Hkey_Current_User Control Panel Desktop, kde v pravé části regeditu uvidíte položku ScreenSaveTimeOut. Poklepejte dvakrát na tuto položku a změňte její hodnotu na libovolné číslo vyjadřující v sekundách požadovanou prodlevu. Ukončete regedit. Pozor, hodnota v dialogu nastavení šetřiče se nezmění!

Upravte fonty na internetu

(IE 5.x a vyšší) Dlouho předlouho jsme se nesetkali v našem seriálu s Internet Explorerem, pokusíme se to napravit tímto užitečným a jednodušším tipem.

V poslední době se dere do popředí prvotřídních webových prohlížečů dříve neznámá Mozilla a její odlehčená verze FireFox. Jedním z důvodů jsou mimo jiné bohaté možnosti nastavení tohoto prohlížeče, kdy je možné modifikovat takřka vše, a při pochopení struktury konfiguračních souborů není velkým problémem ani modifikace samotného vzhledu programu. Internet Explorer je sice také funkční, možností nastavení je zde ale podstatně méně, a když nějaké jsou, málokterý uživatel je využívá.

Při načítání webových stránek si tyto nesou s sebou kromě vlastního obsahu také informace o písmu, ve kterém bude text na stránkách zobrazen, o příslušném jazykovém kódování, případně o barvě "posouvátek" atd. Těchto doplňkových informací je mnoho. Problémy nastanou v případě, že nevlastníte konkrétní dané písmo, případně vaše Windows neumí zobrazit dané kódovaní apod. Tento stav lze přičíst na vrub neschopnosti autora, který by v zájmu čitelnosti svých stránek měl používat pokud možno standardní písma, ale ne vždy tak tomu je. Naštěstí i IE je schopen pomocí správného nastavení výše uvedené problémy alespoň eliminovat.

Spusťte IE a jděte do roletového menu Nástroje, zde pokračujte volbou Možnosti Internetu. Zde zůstaňte na záložce Obecné a v dolní části dialogu stiskněte tlačítko Usnadnění. Pokud chcete, aby IE použil vámi nastavené písmo a barvy, musíte v tomto dialogu zaškrtat příslušné volby. Postupně můžete zajistit použití vašeho barevného schématu, vašeho písma a vámi nastavené velikosti písma. Jestliže ovládáte definice stylů, můžete importovat pro zobrazení vlastní soubory se styly.

Vraťte se nyní na záložku Obecné a stiskněte v dolní části dialogu tlačítko Barvy. Zde můžete nadefinovat barvy písma a podkladu, které se použijí v případě, že to umožníte volbou v předchozím dialogu (viz minulý odstavec). Lze zde také nastavit barvy hypertextových odkazů na WWW stránkách. Pokud se opět vrátíme o krok zpět, stejným způsobem (stiskem tlačítka Písma) nastavíme font pro zobrazení textu. Pokud chceme určit i jeho velikost, musíme se vrátit až do samotného IE a v roletovém menu Zobrazení zvolit velikost z nabídky Velikost textu.

Výše uvedeným způsobem můžeme některé nepřizpůsobivé stránky mírně zkrotit pod naší kontrolu. Alespoň co se týká vzhledu.

Tipy pro MS Office

Office opravář

(MS Office 2000/XP) Tento první dnešní "kancelářský tip" není příliš uživatelsky náročný a pomůže odstranit mnoho chyb.

Po instalaci MS Office se při jeho častém používání mohou vyskytnout chyby funkčnosti. Tato pravděpodobnost se zvyšuje v závislosti na instalovaném novém softwaru na váš počítač, zvláště nebezpečná jsou pak různá "cédéčka" s testovacími nebo zkušebními verzemi her (nebojte se, CD PC WORLDu je naprosto bezpečné). Po těchto nájezdech může být instalace nejen MS Office poškozena, některé funkce možná nepracují tak, jak byste chtěli nebo očekávali.

Office ve svém instalačním programu obsahuje program, který zkontroluje nainstalované komponenty a provede jejich opětovné přepsání z instalačního CD. Tím lze vyřešit mnoho problémů. K této funkci opravení se dostanete hned několika způsoby.

Pokud zaregistrujete problém v kterékoliv aplikaci ze sady Office, stačí jít do roletového menu Nápověda a zvolit položku Rozpoznat a opravit. Objeví se vám dialog, který vysvětluje následnou proceduru. Stiskněte tlačítko Spustit a nechte program, ať pracuje za vás. Jedinou interakcí s programem bude vsunutí instalačního CD Office, a to jen v některých případech. Po dokončení opravy můžete zkusit, zda se vyřešil váš problém.

Druhým způsobem je spuštění samotného instalátoru. Ten se nenachází jen na instalačním CD, ale je také přímo na pevném disku právě pro výše uvedené potřeby uživatele. Jděte do menu Start a zvolte Nastavení. Zde spusťte Ovládací panely. Vyberte ikonu Přidat nebo odebrat programy a ze seznamu nainstalovaných aplikací vyberte MS Office. Poklepejte na ni dvakrát levým tlačítkem myši a spustíte plnohodnotný instalátor kancelářského balíku.

V dialogu máte na výběr tři tlačítka. Pro opravu Office stiskněte první tlačítko Opravit Office (to je logické). Tím spustíte stejnou proceduru, kterou jsme popsali výše. I když to již tematicky nesouvisí s tímto tipem, zajímavé je i tlačítko druhé Přidat či odebrat funkce. Po stisku tohoto tlačítka se dostanete do stejného výběru, jako při první instalaci Office. Můžete odebrat nebo přidat pouze jednotlivé funkce balíku a tyto se po stisku OK doinstalují. Typicky nastává problém s dělením slov, které ve standardní instalaci Office nepochopitelně chybí.

Jestliže potřebujete dělení slov, naleznete jej v sekci Nástroje sady Office Nástroje pro korektury.

Easter Eggs

Thanks a lot

(IE 5.5/IE 6) Toto dnes první vajíčko je velmi jednoduché, dokonce nemusíte mačkat žádné krkolomné kombinace kláves a podobně. Pokud vlastníte některou z těchto dvou verzí MS Internet Exploreru, spusťte si jej a jděte do menu Nápověda. Zde zvolte položku O aplikaci Internet Explorer a poklepejte na hypertextový odkaz Poděkování.

Pokud máte nainstalovánu Javu, podporujete ActiveX a Shockwave Flash, tak se vám dostane celkem pěkně provedeného poděkování. Měli byste také být připojeni na internet. Jestliže se vám trik z jakéhokoliv důvodu odmítne aktivovat, lze si ho prohlédnout přímo na stránkách Microsoftu na těchto odkazech: http://www.microsoft.com/windows/ie/about/about60/ pro IE6 a http://www.microsoft.com/windows/ie/about/ pro IE 5.5.

Instalujte vesele

(Win 98) Někdy jsem opravdu překvapený, kde všude je možné nalézt velikonoční vajíčka. Fantazie tvůrců softwaru nezná v tomto směru mezí. Dokonce i instalační soubory Windows 98 nezůstaly bez poskvrny a obsahují autorské legrácky. Na instalačním CD Windows 98 najdete soubor dossetup.bin, který obsahuje text, jenž zřejmě nijak nesouvisí se samotnou instalací.

Otevřete výše uvedený soubor v některém z vašich oblíbených textových editorů. Obsah bude zdánlivě nečitelný, ale nezoufejte, soubor obsahuje i čitelné textové pasáže. Ke konci samotného souboru najdete zajímavý text. Jednodušší je nechat jej vyhledat pomocí funkce Najít, která je dostupná například v Poznámkovém bloku. Hledejte jméno Wassily Kandinsky. Počtete si.

Hrátky s nápovědou

(Win 95 EN) Pokud patříte mezi malou skupinu lidí, kteří ještě mají po ruce anglickou verzi Windows 95, rozhodně nepřehlédněte toto poněkud pracnější vajíčko. S anglickou verzí ale skutečně funguje, a podle mne stojí za zhlédnutí.

Nastartujte svá archaická Windows a jděte do menu Start Help (budu používat pro lepší orientaci anglické názvy). V dialogu jděte na záložku Find. V tomto momentu, pokud používáte tento dialog poprvé, se vám otevře průvodce, který vás provede instalací a základním nastavením. Zvolte vše tak, jak je doporučeno. Po otevření samotného vyhledávacího dialogu zvolte tlačítko Options. Následující dialog je rozdělen na tři sekce: v první sekci zaškrtněte první volbu All the words you type in order..., v druhé sekci zvolte z roletky Begin with characters you type. Potvrďte nastavení stiskem OK.

Nyní nechte vyhledat tento text: Who knows who built this tool? . Stiskněte kombinaci kláves CTRL+SHIFT a poklepejte na tlačítko Clear. První část máte za sebou.

Nyní opět jděte do nastavení stiskem tlačítka Options a nastavte v první sekci At lest one of the words you typed... a v druhé potom Contain the characters you type. Opět vše potvrďte a vraťte se do dialogu vyhledávání. Nyní dejte vyhledat text The shadow knows!. Stiskněte kombinaci kláves CTRL+SHIFT a poklepejte na tlačítko Clear. A je to.

Tímto vajíčkem se dnes definitivně rozloučíme. Snad vás některé z rad a tipů uspokojily a pomohly vám k lepší práci s Windows, nebo vás alespoň trošku pobavily. Příště se těšíme opět na shledanou.

Zaregistrujte se, uvidíte

(Win 98) Ne, nebojte se, nebudu vás nyní nutit k registraci vašich Windows 98, ale ukážeme si jedno skryté vajíčko, které se může zobrazit právě v průběhu registrace. Tu potom samozřejmě není nutné dokončit, pokud si to výslovně nepřejete.

Jděte do menu Start Spustit a vepište do kolonky příkaz welcome.exe. Spustí se vám stará známá úvodní aplikace Welcome, která vás opět uvítá ve vašich Windows. Až doběhne animace a zobrazí se vám menu, zvolte položku Zaregistrujte se nyní. V následujícím dialogu už stačí stisknout kombinaci kláves CTRL+SHIFT a poklepat pravým tlačítkem na obrázek v levé části dialogu. Zobrazí se vám přehled tvůrců programu, ke kterému se jinak nedostanete.

Intertipy

Zima už definitivně ustoupila nastupujícímu jaru, ve dne už nemusíme při jízdě autem svítit, a mimo jiné máme před sebou další díl zajímavých internetových odkazů s pořadovým číslem 61.

A protože se v úvodu tohoto článku krátce zamýšlíme nad pokroky, které udělala Česká republika směrem k informační společnosti, nemůžeme minout nedávnou a zpočátku velmi přitažlivou "besedu" zástupců ČTc, GTS, ČTU a studentstva o budoucnosti širokopásmového připojení na internet.

Beseda nakonec nepřinesla vůbec nic nového, snad jen kromě ujištění ze strany GTS a Telecomu o tom, že rychlý internet nikdo z nás prakticky nepotřebuje, snad jen ke stahovaní ilegálních dat. Úsměvné. Snad i oba zúčastnění pánové používají doma "extra digitální a rychlé" ISDN.

Dnešní směska odkazů se věnuje čistě oblíbeným velikonočním vajíčkům, však jsou Velikonoce za dveřmi. Přeji příjemné surfování.

Easter Eggs - velikonoční vajíčka

http://www.volny.cz/emur/eggs/eggs.htm

První stránka dnešního dílu pochází z českých luhů a hájů, bude tedy srozumitelná pro všechny. Nejde o žádný grafický zázrak, informace najdete převážně v čisté textové podobě, to ale stránce neubírá na zajímavosti obsahové, najdete zde totiž "překvapivě" slušné množství vtípků a skrytých čítů ve známých programech a utilitách. V jednoduchém textovém menu v horní části stránky pak najdete další úsměvné odkazy.

MIX page

http://www.fw.cz/vsechno/easter/index.php

A máme tady dalšího českého zástupce webových stránek s autorskými tipy a vtípky, schovanými v nejrůznějších vám dobře známých programech. Opět najdete stránku nepříliš graficky zdařilou, zato plnou odkazů na velikonoční vajíčka, převážně z produkce Microsoftu. Vajíčka jsou zpracována čistě textově, což je na jednu stranu strohé, na druhou kdekoliv čitelné, i v textovém prohlížeči. Stránka obsahuje dokonce menu, ve kterém najdete další zajímavé odkazy, třeba na pana Vajíčko.

Molíkovy stránky

http://molik.go.cz/easter.htm

A do třetice strohá textová černá a česká stránka s velikonočními vajíčky pro vás. Tentokrát je seznam tipů delší než u předchozích dvou odkazů, najdete zde tedy mnoho příležitostí ke hrátkám s vaším softwarem. Kromě několika kategorií, do kterých jsou rozděleny autorské legrácky, zde najdete ještě seriózní tipy a triky pro Windows hned z několika oblastí. Zvláštní oddíl je věnován tvorbě WWW stránek, kde každý budoucí tvůrce najde základní rady z oblasti HTML kódu. Nechybí ani sekce Download se zajímavými utilitami a stránka s odkazy na stránky s podobným zaměřením.

POOH.cz

http://www.pooh.cz/1001/r.asp?r=160&db=1001

Ani známý server obsahující tipy a triky pro Windows neopomněl přidat též něco z velikonočních vajíček. Nebudeme zde hodnotit vzhled a strukturu stránek, která je na vysoké úrovni, nicméně legrácek najdete na výše uvedeném odkazu požehnaně a v češtině.

TTU Easter Eggs

http://ttu.wz.cz/east.htm

Tentokrát velmi zdařilá stránka jak obsahově, tak vzhledově. Design je příjemně laděn do modra, stejně jako menu po levé straně. V něm najdete jednak odkaz na velmi přehledný seznam velikonočních vajíček, druhak celou sekci s tipy a triky pro Windows rozdělenými do těchto základních kategorií: rychlejší běh a start, stabilita a bezpečnost, kosmetické úpravy a různé. Je prostě z čeho vybírat. Nechybí ani kniha návštěv, kde můžete vyjádřit svůj názor, nebo možnost zasílání novinek na stránkách elektronickou poštou. Hezky česky.

The Easter Eggs Archive

http://www.eeggs.com/tree/153.html

Přejděme plynule z českého internetu do zbytku světa a podívejme se společně na nejznámější archiv velikonočních vajec. Výše uvedený odkaz vás navede na stránky s vajíčky týkající se počítačů, na domovské stránce ale najdete i vajíčka týkající se dalších oborů našeho života, i těch, kde byste legrácky vůbec nehledali.

Počítače jsou dále rozděleny na skupiny týkající se aplikací, operačních systémů, her, hardwaru a ostatních. V každé skupině pak najdete stovky dalších odkazů mířících na jednotlivá vajíčka. Ta jsou zpracována prostě, ale přehledně. Tentokrát vše v angličtině.

Egg Heaven

http://www.eggheaven2000.com

Stránka, která rozhodně nevyniká svým grafickým provedením, nicméně na ní najdete odkazy na stovky velikonočních vajíček. Vajíčka jsou rozdělena do několika základních kategorií, za všechny jmenujme jen Applications, Browsers, ale i DVD films nebo například Programming. V každé kategorii naleznete další desítky legrácek zpracovaných převážně textovou formou.

Na stránce tentokrát nechybí nezbytný vyhledávač, v dolní části úvodní stránky pak vidíte přehled nejnovějších vajíček, což zajisté urychlí vaši orientaci v případě, že navštívíte tyto stránky opakovaně. V pravé části najdete malé menu, které vám umožní vložit svoje vlastní vajíčko, sledovat přehledně vámi vložená vajíčka, případně využít rozsáhlejší možnosti vyhledávače. Vše v anglickém jazyce.

HTSoft Easter Eggs

http://www.htsoft.com/easter

Tato poměrně povedená anglicky mluvící stránka nabízí opět velmi slušné množství velikonočních vajíček. Je jich tu takové množství, že jsou rozdělena do jednotlivých kategorií: Windows OS, Windows Apps, Macintosh OS/Apps, Netscape Navigator, Lotus Apps, Games a ostatní. V každé kategorii najdete samotné tipy jednoduše uspořádané na jediné HTML stránce. Na jednu stranu to není příliš přehledné, na tu druhou je to snadno stažitelné a použitelné pro prohlížení off-line. Kromě vajíček nenajdete na těchto stránkách celkem nic dalšího, co by stálo byť jen za zmínku.

Software Tips and tricks

http://www.softwaretipsandtricks.com/tipsandtricks

Tato velmi povedená a rozsáhlá stránka obsahuje kromě bezpočtu velikonočních vajec též mnoho zajímavých tipů a triků. Vajíčka jsou opět rozdělena do kategorií, z nichž lze zmínit DTP aplikace, Internet software, nebo operační systémy (jsou zde však i další). V jednotlivých kategoriích najdete ještě jakési skupiny pojmenované podle názvu aplikace, ve které vajíčko najdete.

Podobným způsobem jsou děleny i "obyčejné tipy a triky". Kromě výše uvedeného najdete na této stránce sekci věnující se stažení užitečného softwaru pro Windows, různé články o Windows, nabídku diskusních skupin stejně tematicky zaměřených, nebo stránku s užitečnými odkazy. Je toho mnoho přemnoho, vše anglicky.

Tímto odkazem se dnes rozloučíme, a příště se opět těším na shledanou.

§§§§§


faq: Nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Zdeňěk Pokorný

C04P0247

Mám Windows XP a z internetu se mi uložila do Exploreru nějaká domovská WWW stránka a nemohu se jí nijak zbavit. Pokud nechám prohledávat registr, tak tu adresu najdu asi na pěti místech, ale i když to smažu, tak se to po restartu vše nastaví tak, jak to bylo předtím. Také si to vytváří nějakou knihovnu v adresáři Windows, ale ta se také po smazání znova vytvoří po restartu počítače. A ještě v položce Oblíbené se objevují nějaké položky, které když smažu, tak jsou znova po restartu zpět. Existuje nějaká možnost, jak se tohoto nešvaru zbavit, jiná než Format C:?

Jedná se o "virus", který je systému jinak neškodný, ale uživateli dokáže otrávit život. Do počítače se dostal po kliknutí na nějaký odkaz a nainstaloval se do nějaké podsložky Windows, aby nebyl nijak na očích. Aby se vždy po zapnutí počítače spustil, napsal si do registru odkaz, který to zařídí. Tento zápis vám pomůže při jeho odstraňování. Konkrétně se spouští určitá knihovna (dll) nebo program (exe) s parametrem souboru, který obsahuje změny v registru. Tyto změny zajišťují právě "udržování" homepage a dalších položek. Téměř vše, co se spouští při startu, je kromě složky "Po spuštění" v registru HKLM\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\Run*. V jednotlivých záznamech pak jsou cesty k programům, které se spouštějí. Stačí odpovídající záznam vymazat, a je po problému. Někdy se záznam zkopíruje i pod stejný klíč v HKCU, takže je třeba mazat i tam. Po tomto zásahu je vhodné smazat i soubory "viru". Programy, které se spouštějí při startu počítače, zjistíte komfortněji také programem msconfig (Start/Spustit/msconfig.exe), přítomným ve Windows 98/ME/XP. V případě Windows 2000 lze použít msconfig z Windows XP funguje bez problémů.

(Tento dotaz už byl před časem řešen, ale jelikož se vyskytuje poměrně často, uvádíme jej znovu.)

Dobrý den, prosím vás o radu. Chtěla jsem v Průzkumníku otevřít soubor *.txt, ale po kliknutí pravým tlačítkem myši v nabídce programů není. Nabízí se jen možnost otevřít v programu Word a WordPad. Podívala jsem se do Start Programy Příslušenství, a tam vůbec Poznámkový blok není. Tak jsem šla do Start-spustit a dala jsem "notepad". Ten se nenašel, pak "notepad.exe" a ten se našel v C:\Windows. Jak to udělat, aby se mi zobrazila možnost OTEVŘÍT V PROGRAMU, když na textový dokument kliknu pravým tlačítkem myši?

Vypadá to, jako by někdo smazal zástupce "Poznámkový blok" z nabídky programů. Snadno jej obnovíte přetažením souboru Notepad.exe na tlačítko Start, a poté do příslušného menu a zvolíte "Vytvořit zde zástupce". Aby se Poznámkový blok dostal do nabídky programů, kterými lze soubory .txt otevírat, musíte udělat následující: Kliknete pravým tlačítkem myši na soubor *.txt a zvolíte Otevřít v programu Zvolit program. Pak si v tabulce vyberete Poznámkový blok, a zvolíte aby se .txt soubory takto otevíraly napořád. Pokud nebude "Poznámkový blok" k dispozici, musíte zvolit Procházet a vyhledat notepad.exe. Touto operací se systém dozví, že má další program na otevírání souborů .txt a bude jej nabízet.

Chtěl bych se zeptat, jestli byste mi poradili ohledně vlastní tvorby hry. Hlavně který program je k tomu nejvhodnější.

Pokud někdo vytváří nějaký program (hra je rovněž programem), jedná se o programování. Existuje celá řada programovacích jazyků, a každý má nějakou silnou a slabou stránku vzhledem k účelu svého použití. Jelikož nejsem programátor (kde jsou ty časy, kdy jsem programoval v Basicu a TurboPascalu...), neporadím vám ani konkrétní jazyk. Při jeho výběru musíte klást důraz hlavně na možnosti (relativně snadného) programování v oblasti obrazu a zvuku, neboť hra je především o těchto dvou záležitostech.

Ohlasy čtenářů

PC WORLD 1/2004 rubrika FAQ dotaz 2 problémy se "šuplíkem":

Pevný disk lze naformátovat bez primárního oddílu, (Fdiskem je nutno odebrat primární oddíl a přidat pouze oddíl rozšířený.) Dále je výhodné mít nastaveno v Systému u CD mechaniky "Rezervované počáteční písmeno" tak, aby ji šuplík neovlivňoval. Příklad: HDD1 rozdělený na tři části = písmeno C, D, E. Rezervované počáteční písmeno CD mechaniky G.

HDD2 v šuplíku bude mít volné F.

PC WORLD 1/2004 rubrika FAQ dotaz 4 nechtěné WWW výchozí stránky:

Některé viry mění soubor HOSTS (ve Windows 98 je v adresáři C:\Windows). To může způsobovat přesměrování požadované adresy jinam.

Jan Coufal, Pardubice

V rubrice FAQ v lednovém čísle jste řešili otázku řazení výměnných disků za/před mechanikou CD-ROM. Mně se tento problém podařilo pod Windows 98 obejít pomocí utlitky Fdisk. Prostě jsem ten "šuplík" naformátoval a v Fdisku jsem mu odebral ÚPLNĚ VŠECHNO, co šlo (takže není ani primární oddíl, ani rozšířený...), prostě v Fdisku u něj není napsáno nic (kromě fyzických údajů). Mám takto naformátované 2 disky a chodí to vzorně na všech systémech, a co je hlavní, řadí se až na konec, tj. i za mechaniky.

Vojtěch Čižinský

V časopise PC WORLD 3/2004 jsem se v sekci "FAQ: Nejčastěji kladené dotazy..." dočetl, že dopisovatel má problémy s instalaci Windows 2000. Na PC s Windows 98 naskočí černá obrazovka a PC buď nic nedělá, nebo bootuje znova. Domnívám se, že se jedná o stejný problém, co jsem měl já. Windows 2000 nastaví obnovovací frekvenci monitoru za hranici frekvenčního rozsahu monitoru (u mně to bylo 176 Hz), což monitor nezvládne, a buď se vypne nebo zčerná (zatím se mi to stalo asi u 3 PC s grafickými kartami nVidia). Doporučuji jinou grafickou kartu (třeba PCI) pouze na instalaci Windows, a poté je možné nainstalovat nazpět původní grafickou kartu.Petr Šafář

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Bez internetu ani ránu I.

Hynek Vácha, Tomáš Jirásko

C04P0265;C04P0271

Dávno jsou pryč doby telefonů pro síť NMT a její předchůdce, kdy mobilní telefon připomínal velikostí své kolegy určené pro pevné telefonní linky a hmotností je s přehledem předčil. Zprávy SMS tak již nejsou těžištěm "datových" přenosů a uživatelé využívající připojení k internetu z mobilního telefonu již nejsou považováni za šílence, kteří nevědí co s penězi. Velkým skokem vpřed byl nástup technologie GPRS, která přinesla změnu tarifikace z počítání provolaného času na zpoplatnění přenesené kapacity. Navíc je to již něco přes rok, co je k dispozici paušální datové připojení s využitím GPRS od Eurotelu, ke kterému se později se svojí nabídkou připojil i T-Mobile. Za tento čas se oba "paušální" operátoři posunuli i na žebříčku ISP providerů, a patří k jedněm z největších u nás Eurotelu patří 8. místo, T-Mobile se usadil na pozici 14. Přejme jim to, nicméně i tato situace vypovídá o žalostném stavu konektivity k internetu v ČR, kdy toto mobilní připojení, které je ve většině zemí s rozvinutým komunikačním trhem využíváno coby doplněk na cesty, tvoří pro řadu uživatelů páteřní, a mnohdy bohužel jediné dostupné připojení. Český Telecom tak svou politikou poskytování širokopásmových připojení velmi nahrává právě mobilním operátorům, kteří mu již dávno snižují tržby velkým přesunem zákazníků k využívání mobilních hovorů. Zcela jistě tak nadešel čas podívat se na mobilní telefony z pohledu jejich použitelnosti ve funkci modemů připojených k počítači. A jelikož nejlépe by měli znát svoje výrobky samotní výrobci, oslovili jsme zástupce většiny značek působících na českém trhu s jednoduchým požadavkem k testu dodejte mobilní telefony s GPRS třídy 8 nebo 10, přičemž počet modelů do testu od jedné značky, cenu a ani jejich stáří jsme nijak neomezovali. Ihned tedy získáte minimálně přehled, za jakým modelem si výrobci skutečně "stojí", a který ani raději do testu neposlali neboť jak znovu připomínáme, značky nebyly (krom GPRS) ničím omezeny. Bohužel test má jednu malou vadu na kráse, kterou je neúčast Nokie proč tomu tak je, se dočtete na jiném místě.

Kromě klasických mobilních telefonů jsme do testu obdrželi i PCMCIA karty s podporou GPRS. Ty mohou být vhodné pro opravdu mobilní uživatele, kteří potřebují pracovat na cestách a vlastní mobilní telefon, s nímž jsou spokojeni a nehodlají jej měnit. Nemusí pak řešit připojení mezi telefonem a počítačem, a mobil pak neustále hlídat. V této skupině pak najdete jediného zástupce Nokie v tomto testu, který se k nám však nedostal od jejího zastoupení, ale dorazil ze zásob T-Mobilu. Jedině u tohoto přístroje jsme akceptovali absenci GPRS class minimálně 8, neboť nabízí zajímavé řešení, jejž představuje kombinace GPRS, HSCSD a Wi-Fi. Telefony jsme testovali po dobu jednoho měsíce v kombinaci s notebooky čtveřice nejprodávanějších značek. Mezi testovacími modely byly Acer TravelMate 540, Dell Latitude 505, Hewlett-Packard nx6000 a IBM T40p. Všechny notebooky byly vybaveny integrovanou technologií Bluetooth, a nutno říci, že si všechny značky s její implementací poradily velice zdařile, a u všech je zapínání/vypínání tohoto připojení vyřešeno dostatečně uživatelsky příjemně. S telefony a notebooky jsme při testu projeli značnou část území republiky, a otestovali jsme tak jak jejich schopnost "držet" signál, tak i do značné míry pokrytí území jednotlivými operátory. Handover (přechod mezi buňkami) jsme odzkoušeli jak na dálničním úseku, tak i v městské aglomeraci, za daty jsme se podívali i na hory a nevynechali ani zalesněná území víkendových chat.

Prioritním ukazatelem pro nás byla kvalita (síla a stabilita) signálu a schopnost přístroje (antény) pracovat se zhoršujícím se dostupností. Dalším rozhodujícím prvkem byly možnosti dodávaného softwarového vybavení s ohledem na potřeby datových přenosů, a třetím parametrem, který samozřejmě hrál roli pro výběr toho "pravého" telefonu byla jeho využitelnost i mimo oblast datových služeb, tedy jak se nám telefon jevil při každodenním telefonování, SMSkování a dalších běžných úkonech tedy jak se s ním žilo.

Veškeré telefony splnily naše očekávání a nároky co do technické stránky datových přenosů, kdy se u žádného z nich nevyskytly výraznější problémy při konfiguraci ani provozu datových přenosů. Při takto rozsáhlém testu nebylo jednoduché rozhodnout o udělení ocenění Top Produkt PC WORLDu. Přístrojem, jenž od nás toto ocenění nakonec obdržel, je Sony Ericsson T630, který uživateli poskytne veškeré možnosti, jež sítě v ČR nabízejí. Telefon je pro propojení s počítačem vybaven Bluetoothem, IrDA portem, a nabízí i možnost propojení přes datový kabel. Jde o tribandový telefon podporující kromě GPRS třídy 10 i přenosy HSCSD. Uživatel s ním navíc obdrží i kvalitní software, jenž mu umožní nejen přístup na internet, ale i snadný přístup k agendě, kterou můžete potřebovat při propojení telefonu s počítačem.

LG G5400

Cena vč. DPH: 8 990 Kč

Telefony značky LG nepatří na našem trhu mezi ty nejrozšířenější, ale výrobce se snaží své pozice neustále posilovat. Již model G5400 se může směle rovnat ostatní konkurenci. Pro jeho připojení k počítači pak máme na výběr ze dvou rozhraní IrDA a kabelu. Výhodou telefonů LG je zahrnutí kabelu do standardního balení telefonu. To je přínosné pro uživatele, vyžadující kromě telefonování nebo posílání zpráv i možnost přístupu na internet. Nemusí tak shánět další vybavení a utrácet peníze. Trochu nepříjemný je fakt, že kabel je určen pro připojení přes sériový port, který již není součástí všech notebooků. Vlastníte-li takový, musíte se smířit s využitím infračerveného propojení. Zde si však musíme dávat velký pozor na vzájemnou polohu telefonu a notebooku, neboť stačí neopatrný pohyb a spojení se rozpadne. Ať si však vyberete jedno či druhé propojení, je jejich realizace otázkou několika málo okamžiků. Pak již stačí z dodaného CD nainstalovat program, umožňující využívání GPRS přenosů. Po nainstalování všeho potřebného je nutné počítač restartovat. K vlastnímu připojení na internet vám pak poslouží utilita nazvaná LG Internet Kit, v jejímž nastavení zadáte parametry odpovídající připojení od operátora, jehož SIM kartu používáte. Máte-li k dispozici karty od více operátorů, můžete si uložit nastavení do několika profilů a při připojení pak využít služeb toho operátora, který v daném místě poskytne vyšší přenosovou rychlost.

LG G7100

Cena vč. DPH: 13 990 Kč

Druhý zástupce společnosti LG v našem testu model G7100 je opět véčkové koncepce. Jedná se o plně multimediální telefon i s integrovaným fotoaparátem. Jako u modelu G5400 k němu dostanete bohatou výbavu, do které patří dvě baterie, handsfree sada i datový kabel, jenž není u ostatních výrobců běžnou součástí balení. Ten je bohužel i u tohoto modelu určen pro sériové rozhraní. Díky integraci fotoaparátu získáte po připojení telefonu k počítači možnosti stáhnout snímky na pevný disk. Dodaný software také umožní správu telefonních kontaktů a nahrání dalších vyzvánění, pozadí či Java aplikací do telefonu. To by samo o sobě pro zařazení do testu nestačilo, což znamená, že telefon podporuje i datové přenosy. Podporovány jsou datové přenosy podle specifikace GPRS class 10, a pro připojení k telefonu můžete kromě již zmiňovaného kabelu použít infračervený port. Stále však chybí připojení pomocí technologie Bluetooth, která je pro spolupráci mobilního telefonu s počítačem nejvýhodnější. Instalace doprovodných programů probíhá (až na výběr telefonu) stejně jako u modelu G5400. Shodné je i nastavení parametrů pro přístup na internet. Pro zprovoznění připojení je tedy nutné znát všechny potřebné údaje. Těmi jsou v současné době již jen APN a číslo, přes které se připojujete. Rychlost připojení je stejná jako u ostatních telefonů této třídy, což je maximálně 85,6 Kb/s k uživateli.

Sony Ericsson P900

Cena vč. DPH: 23 995 Kč

Posledním zástupcem Sony Ericssonu je manažerský model P900. Ten je zaměřen na jinou skupinu lidí, než většina zbylých přístrojů v testu. U těch se totiž jedná o klasický mobilní telefon, jenž je navíc vybaven funkcemi pro datové přenosy. P900 je však konstruován rovnou se zaměřením na uživatele, kteří potřebují kromě klasického telefonování i přistupovat na internet, spravovat kontakty, zkrátka být opravdu mobilní. Jedná se tedy o jakéhosi křížence mezi mobilem a PDA, který však má na rozdíl od MDA, či podobných zařízení blíže k mobilnímu telefonu. To se projevuje hlavně na jeho rozměrech. Přestože máme k dispozici relativně velký displej, nemáme při hovoru pocit, jako bychom drželi u ucha cihlu. Díky této orientaci je celkem pochopitelná velká výbava dodávaná v balení telefonu. Ve standardní výbavě tak kromě CD s ovladači najdete i kolébku s kabelem na USB port, do které můžete zapojit i nabíječku. To je dobré řešení, protože ve chvíli, kdy začnete využívat datové přenosy, vám vzroste spotřeba telefonu a bez připojení k napájení byste byli za chvíli bez energie. Samozřejmě ani u P900 nebudete ošizeni o možnost propojení s využitím IrDA či Bluetoothu. Kromě standardního programu PC Suite, který patří k výbavě všech dražších telefonů Sony Ericsson, dostanete ještě další CD s docela užitečným softwarem. K němu patří i Opera pro mobilní zařízení, se kterou získáte větší komfort při přístupu na internet přímo z P900.

Sony Ericsson T610

Cena vč. DPH: 9 995 Kč

Nejstarším mobilním telefonem z produkce Sony Ericssonu v našem testu je právě model T610. Tímto telefonem se tato značka hlouběji zaryla do povědomí lidí, a dostala tak výrobky z produkce tohoto konsorcia mezi velký počet uživatelů lidí. Výrobce zde upustil od klasického "ericssoního" ovládání pomocí tlačítek Yes a No, ale vsadil na využití kontextových kláves. Právě pod jednou z nich (tou pravou) jsou umístěny volby rychlého zapnutí komunikačních portů Bluetooth a IrDA. Vzhledem k celkem velkému zvýšení spotřeby mobilu při zapnutí těchto rozhraní je docela vhodné je vypínat ve chvíli, kdy nejsou potřeba, a proto je možnost snadného přístupu k těmto funkcím velmi příjemná. Kromě těchto dvou jmenovaných propojení je možné využít i kabel k dispozici je jak sériový, tak USB zde jsme však omezeni jeho délkou a musíme také rozumně umístnit telefon, abychom ho při nějakém pohybu s počítačem "nesmetli" na zem. Ať se však rozhodnete pro použití libovolného způsobu připojení T610 k počítači, je toto otázkou několika málo okamžiků. Pak již stačí z dodaného CD nainstalovat program, umožňující vlastní komunikaci. Po nezbytném restartu pak stačí nastavit připojení podle vámi vybraného operátora. Vhledem k tomu, že se jedná o starší model, musíme se spokojit pouze s jedním timeslotem pro odesílání dat do internetu, ale pokud nehodláme odesílat velké přílohy e-mailů, lze se s tímto omezením snadno smířit.

Sony Ericsson T630

Cena vč. DPH: 10 995 Kč

Nejnovějším telefonem od Sony Ericssonu je pak T630. Ten je klasickým nástupcem dosti oblíbené T610. Vychází tedy z jejích dobrých vlastností a parametry, které nebyly úplně ideální, se snaží vylepšit. Zachován byl tudíž joystick i ovládání pomocí kontextových kláves. Klávesnice se však dočkala změny a nenabízí již oddělená tlačítka, jak tomu bylo dříve. Klávesy zde na sebe těsně navazují jestli je to výhodou či ne, záleží individuálních požadavcích uživatele. Stejně jako u modelu Z600 pak máte k dispozici aktivní displej. Na našem trhu je T630 k dostání buďto samostatně, nebo jako telefon ze sítě T-Mobilu. Rozdíl je tu nejenom v barevném provedení, ale i ve využití kláves a dalších mírných úpravách softwaru. Díky velké podpoře T-Zones od firmy máte k dispozici hned tři klávesy rychlé volby pro vstup do tohoto portálu. Jednu nebo dvě cesty by bylo možné považovat za rozumné, ovšem nahrazení pravé kontextové klávesy, pod níž se jinak skrývala možnost rychlého přístupu k zapnutí či vypnutí Bluetoothu a infračerveného portu, se zdá být přece jen zbytečné. Takto je pak uživatelům darmo zkomplikován život zbytečným procházením menu, kde je nutné tyto položky hledat. Změnou prošla také elektronika, která nyní podporuje přenosy s využitím GPRS class 10. K dispozici tak máme opět o něco větší datovou rychlost (rozdíl je hlavně ve směru do internetu). Postup instalace naštěstí výrobce ponechal stejný, takže by vám případný upgrade telefonu neměl způsobit potíže.

Sony Ericsson Z600

Cena vč. DPH: 10 590 Kč

Dalším telefonem ve stáji Sony Ericssonu je model Z600. Tím se výrobce rozhodl vyhovět i evropským uživatelům, toužícím po telefonu véčkové koncepce. Po stránce elektroniky uvnitř se však jedná stále vlastně o model T610, který byl vylepšen o aktivní displej, což zlepšilo jeho čitelnost na přímém slunci. Ovládaní telefonu zůstalo v podstatě stejné jako u T610. Jediný rozdíl je v náhradě joysticku čtyřsměrovou klávesou s potvrzovacím tlačítkem uprostřed. Konektivitu s počítačem opět zajišťují hned tři rozhraní kabel (sériový či USB), IrDA a Bluetooth. Integrací všech těchto technologií se telefony značky Sony Ericsson řadí mezi nejlépe připravené pro komunikaci s počítačem. Díky tomu se můžete, máte-li počítač s Bluetoothem, okamžitě pustit do datových přenosů. Ovládací program pro tento model je shodný s předchůdcem. Stejný je tak i postup instalace a nastavení celého připojení. Chcete-li kromě připojování na internet použít i synchronizaci kontaktů, máte na výběr mezi MS Outlookem a Lotus Organiserem či Notes. Jeho podpora je totiž do ovládacího rozhraní zahrnuta. Pokud jste si do svého telefonu zanesli různé profily pro připojení k internetu, program je umí načíst, takže nejste nuceni konfigurovat připojení ručně, čímž si můžete usnadnit celý proces nastavování. I tentokrát se ukázalo, že Sony Ericsson to myslí s datovými přenosy opravdu vážně a jeho GPRS je v reálných podmínkách snadno použitelné.

Alcatel OT 735

Cena vč. DPH: 5 990 Kč

Mobilní telefon Alcatel One Touch 735 nabídne standardní "combo" v podobě infračerveného portu a datového kabelu. Konektor pro tento kabel je nezvykle schován pod krytem u baterie, a tak pro OT735 existují dva rozdílné kryty co do jejich výřezů pro uživatele kabelu je kryt opatřen výřezem navíc. U tohoto telefonu není datový kabel součástí dodávky, a tak jeho cenu musíte započítat do nákladů při zvažování, zda tento telefon zakoupit. I když OT735 nemá externí anténu, její citlivost je vyhovující a drží signál i v oblastech se špatným pokrytím. Pro uživatele datových přenosů je zde sada Alcatel Data Suite 2, jež pomůže samozřejmě nakonfigurovat připojení, a umožní další operace pro správu celého přístroje. Součástí ovládacího softwaru zasluhující uznání je Intellisync, jenž umožňuje synchronizovat nejenom s Outlookem, ale i s Lotus Notesem a Organizerem. Interní Diář je řešen na současné grafické možnosti strohým, nicméně velice přehledným zobrazením.

Alcatel One Touch 735 je vyváženě řešený mobilní telefon, se kterým se v džungli dat rozhodně neztratíte představuje něco jako sázku na jistotu, kdy o nic nepřijdete, ale ani nemůžete očekávat jackpot. Pro jeho pořízení hovoří především zajímavá cena vzhledem k dalším poskytovaným službám, jako je například tvorba multimediálních zpráv využívající vestavěný fotoaparát, i dostatečná sdílená paměť o velikosti 1,8 MB, využitelná pro kontakty.

Motorola mpx200

Cena vč. DPH: 16 990 Kč

Mpx200 je jedním z přístrojů, které v našem testu zastupují smartphony. Motorola je postavena na starším operační systému Windows 2002, ale i tak nabízí veškeré výhody plynoucí z mobilních oken, jako je integrovaný Outlook, Internet Explorer, Windows Media Player či MSN Messenger. Pro práci s daty se nabízí možnost využít IrDA port, nebo vhodnější datový kabel. Výhodou v tomto případě je skutečnost, že tento kabel používá rozhraní USB, a pro vstup do mobilu je použit mini-A USB konektor. Datový kabel je u tohoto telefonu součástí balení. Pro synchronizaci s počítačem slouží klasický Microsoft ActiveSync, umožňující provádět na smartphonu tytéž operace jako na PDA. Konfigurace datového profilu není složitá, vhod vám přijde především pro e-maily zasílané přes protokol POP3/IMAP4. K internetu lze přistoupit samozřejmě přímo z mobilu, nicméně mpx200 je zdatným přístrojem i co do suplování modemu. Ke konfiguraci je k dispozici i interní utilita Modem Link, a již v základní výbavě naleznete File Manager. Vzhledem ke své ceně a možnostem, které smartphonům dávají ve stále větší míře integrované sloty paměťových karet (zde SD/MMC), mpx200 bude spíše volbou uživatelů, kteří dávají přednost tomu mít při sobě zařízení podobné PDA, než nošení notebooku. Mpx200 je samozřejmě ideálním pro datové přenosy, nicméně jeho cena je vyšší, a do role klasického "modemového" mobilu jej nepasují ani jeho možnosti, jichž lze využít daleko účelněji.


Bez internetu ani ránu II.

Motorola V300

Cena vč. DPH: 9 499 Kč

Jelikož Motorola již nenabízí infračervený port u žádného novějšího modelu, nenalezneme jej ani u V300, a s Bluetoothem, jenž by byl příjemný zpestřením, se setkáme až u vyšších modelů V500/V600. Počítač jsme tak nuceni připojit pouze přes USB kabel, kdy se nám ručně podaří nakonfigurovat parametry vytáčení, nicméně další pokročilé možnosti jako synchronizace kontaktů a další jinde běžné záležitosti jsou problematické. S telefonem není totiž dodáván žádný komunikační či konfigurační software, přičemž Motorola V300 si pro tyto operace vyžaduje program PhoneTools, který je ovšem placený, a s telefonem se nedodává naleznete jej až v balení s datovým kabelem, jenž si samozřejmě musíte dokoupit. S tímto programem se V300 stává mobilem, s nímž je radost pracovat, nicméně je již zvykem, že takovéto utility jsou s telefonem běžně dodávány, nebo jsou alespoň zdarma ke stažení na stránkách výrobce. Motorola V300 je u nás určena exkluzivně pro prodej v síti T-Mobilu, nicméně jde o neblokovaný telefon. Svým majitelům nabídne velice kvalitní aktivní TFT displej, dostatek paměti na kontakty, jejíchž 5 MB kapacity je sdílených, fotoaparát. Bohužel ač je tento mobil po estetické stránce vyveden v krásné modré barvě, je absence IrDA portu při současné nutnosti koupě kabelu značně omezujícím faktorem pro to, aby tento mobil byl první volbou coby přístroj, s nímž budeme v dosahu internetu téměř kdekoliv.

Philips 630

Cena vč. DPH: 6 790 Kč

Při návrhu tohoto stylového véčka v nabídce Philipsu se nejenomže nepočítalo s technologií Bluetooth, ale chybí dokonce i IrDA. Jediná možnost, jak tedy tento telefon použít pro datovou komunikaci v kombinaci s počítačem, je datový kabel. Nicméně ten není součástí dodávky, a tak si jej budete muset případně zakoupit. K nám dorazil kabel od Philipsu v provedení pro sériový port, a jeho sehnání v sítí prodejců jak jsme se dotazovali nevypadalo zrovna jako procházka růžovým sadem. V balení kabelu je CD s ovládacím softwarem, v tomto případě s mobile PhoneTools se všemi potřebnými ovladači. Program kromě standardní práce s SMS, faxem, synchronizace apod. obsahuje i jednoduchý editor obrázků a melodií. Nicméně i když je nastavení poměrně komfortní, s Philipsem 630 si přece jenom užijete o něco více i toho ručního. Ani jeden z operátorů totiž nepodporuje jeho konfiguraci přes SMS, ani neposkytuje návod k nastavení. SMS zprávy jsou ve starší verzi firmwaru omezeny na 70 znaků při použití češtiny, 120 znaků je k dispozici až v okamžiku, kdy mobil přepnete do angličtiny. Navíc tlačítka klávesnice jsou utopena v krytu. Mobil na druhou stranu nabídne FM rádio. Telefonní seznam nabízí 300 záznamů s několika položkami. Philips 630 lze coby datového společníka použít v omezené míře je zde pouze jedna možnost propojení, doprovázená problematickou dostupností datového kabelu. Z našeho pohledu se hodí coby druhý telefon sloužící jako GPRS modem.

Sagem my X-7

Cena vč. DPH: 10 000 Kč

S mobilními telefony nesoucími značku Sagem se nesetkáváte na našich stránkách moc často, ale přesto tento výrobce nabízí některé modely, u kterých stojí za to nad jejich koupí alespoň chvilku popřemýšlet. Přístroj, označovaný jako my X-7, je v postatě vylepšený předcházející model my X-6, a nabídne uživateli jako řada jiných telefonů osvědčenou kombinaci infraportu, doplněného o možnost propojit telefon s počítačem přes datový kabel ten samozřejmě není v zakoupeném balení přiložen. Uživateli telefon poskytne rychlá data přes GPRS, sdílenou paměť o velikosti 4,5 MB na kontakty či SMS zprávy, fotoaparát, ale i například programovatelné kontextové klávesy. Pro správu synchronizace a datového propojení je přiložen program WellPhone, ovšem v případě chcete-li pracovat/stahovat video, obrázky či vyzvánění, je nutné stáhnout utilitu My Sounds and Pictures přímo ze stánek http://planetsagem.com, kam jste vpuštěni až po zaregistrování. My X-7 dorazil do testu na poslední chvíli, a tak již neabsolvoval celou cestu po republice jako ostatní mobily jeho vlastnosti jsme odzkoušeli pouze v husté pražské aglomeraci a v Brdech. X7 se ukázal být vybaven velmi kvalitní a citlivou anténou, jež udržela signál i v problematických místech jako jsou podzemní pivnice, kde X7 ztrácel kontakt pravidelně až mezi posledními. Ze světštějších záležitostí zaujme možnost pořizovat a přehrávat ozvučené obrazové sekvence. Uživatel si rovněž bude nějaký čas zvykat na pohyb v relativně neznámém menu.

Samsung E100

Cena vč. DPH: 8 500 Kč

Než se podíváme na trojici Samsungů v dnešním testu, malé odbočení týkající se značení řad tohoto výrobce řady E, S, V představují to nejlepší, co výrobce prezentuje, řady A, T a X kladou důraz především na cenu. Model E-100 tak představuje v tomto okamžiku vrchol toho, co dokáže Samsung pro data nabídnout. Navíc tento přístroj k nám našel cestu společně s Dellem, neboť tato společnost E100 bundluje právě k Dellu 505. Od modelu E-700 jej odlišuje pouze absence fotoaparátu, ostatní základní parametry jsou shodné. Ovšem ani tento Samsung nenabízí propojení pomocí technologie Bluetooth, a tak k tomu účelu musí postačit infračervený port nebo řešení přes datový kabel. Pro synchronizaci a nastavení telefonu je k dispozici softwarový balík EasyStudio, jenž je určen kromě E100 i pro modely E700, S500 a X100 ostatní Samsungy používají jiný software (EasyGPRS, EasyGSM). Instalace tohoto balíku vyžaduje minimální znalost anglického jazyka, a jste-li schopni v případě nutnosti zadat AT příkazy do konfigurace připojení, nenarazíte na žádný větší problém. Při cestách si E100 nevedla nijak špatně, kdy jsme zaznamenali pouze nepatrné problémy při několikanásobném rychlém ,přeskočení" do pásma pokrytí jinou BTS. Součástí telefonu je samozřejmě již dobře zpracovaný kalendář, potěšující je kvalitní displej, mezi zápory lze zařadit to, že telefon je pouze duální. Disponuje však velkou pamětí na kontakty a podporuje Java aplikace.

Samsung S500

Cena vč. DPH: 7 490 Kč

Stříbrné véčko je pro propojení vybaveno infračerveným portem a totéž lze uskutečnit i pomocí datového kabelu, který ovšem jako u většiny mobilů není součástí balení. S500 používá podobně jako model X100 pro konfiguraci, nastavení a synchronizaci software EasyStudio. Při konfiguraci na noteboocích se program choval naprosto korektně, kupodivu v okamžiku, kdy jsme výjimečně s ním pracovali propojeni mobilem k desktopu (Intel), docházelo k občasným selháním synchronizace, a to i poté, co jsme mobil připojili k jinému stolnímu počítači (jiný čipset/CPU AMD), neboť jsme kromě kolize driverů, podezřívali i některá "střeva" počítače, že se hádají o přidělené prostředky. U ostatních Samsungů využívajících tento software k problémům za stejných podmínek nedošlo. Anomálie zmizela v okamžiku, kdy jsme mobil znovu připojili k původnímu stroji, a provedli dvojnásobný restart. Při provozu Samsung SGH-S500 plnil úlohu toho lepšího, co Samsung vyrábí. Anténa u tohoto véčka není integrovaná, a pravděpodobně i díky tomu poskytuje velice zajímavé zisky i při horší kvalitě signálu, což bylo patrné zvláště na hůře pokrytých místech jaká představují zalesněné celky. S S500 se neztratíte ani při běžném provozu, kdy nabídne kvalitní displej, kalendář a organizér, a velkou paměť. Avšak jedná se pouze o dualband, telefon nepodporuje Javu ani MMS. Přístroj tak ukazuje své svaly pro práci spíše než pro zábavu.

Samsung X100

Cena vč. DPH: 4 990 Kč

Tento přístroj představuje low-endové řešení v nabídce Samsungu, jež pro účely datových přenosů disponuje pouze připojením přes kabel. Infračervený port byste v tomto modelu hledali marně, nalezneme jej až u vyššího typu X600. Nutný kabel není samozřejmě součástí balení, lze jej zakoupit coby příslušenství. I když zde výrobce opustil svoji klasickou véčkovou koncepci, z pohledu uživatele pořizujícího si mobil již s výhledem na provozování GPRS přenosů nejde ani o nějaký krok zpět. Citlivost antény a další parametry důležité pro spojení nejsou nijak dotčeny, subjektivně lépe se s tímto mobilem hledalo okolo notebooků i místo s "nejlepším" signálem v dosahu kabelu. Pro synchronizaci i nastavení telefonu je určen balík EasyStudio. V podstatě obsahuje od sebe navzájem oddělené aplikace pro editaci a nahrávání obrázků (Image Editor), synchronizaci a psaní kontaktů, kalendáře, či SMS/MMS (PIMS & FileManager). Pro standardní práci s kontakty i celým telefonem je k dispozici 9 MB paměti, přičemž pro MMS a Java aplikace je omezena.

Samsung X100 je ideální pro uživatele, přistupující přes mobilní telefon k internetu z domova či jiného "pevného" stanoviště. V hustě zabydlených oblastech se při přístupu do zahuštěného provozu ve špičce rozdíl mezi GPRS 8 a 10 v podstatě smaže. Pokud ovšem jste na cestách častěji, vyplatí se vám ovšem připlatit za některý z lépe vybavených modelů, disponujících např. větší pamětí.

Sharp GX23

Cena vč. DPH: 14 995 Kč

Tento Sharp je dalším mobilem, který nese logo operátora. Takovéto mobily bývají v naprosté většině upraveny pro použití některé ze služeb operátora, v tomto případě je na GX23 dedikováno jedno z tlačítek přímému přístupu na portál Eurotel !Live. Pro jeho využití coby datového telefonu se nabízí infračervený port, nebo lze rovněž dokoupit datový kabel. Námi testovaný model byl operátorem dodán očesaný, takže chybělo i CD s případným softwarem, což by tolik nevadilo, neb u většiny výrobců tento software naleznete na stránkách. Kupodivu v době testování nebyl software na webu Eurotelu k dispozici, dohledat se jej podařilo až na stránkách Sharpu, nicméně pro uživatele, který si není až tolik jist, zde může nastat problém GX23 u Sharp neexistuje. Ve skutečnosti jde o model GX20, jenž byl po modifikacích takto označen pro prodej v síti Eurotelu. Po nainstalování programu i driverů nenastaly žádné komplikace, a datové připojení se nám podařilo nakonfigurovat bez problémů. Během testování jsme u modelu zaznamenali v několika případech ztrátu signálu v okamžiku, kdy jsme připojili na data další telefon, po jehož odpojení od bétéesky se vše vrátilo do normálu. GX23 krom jiného nabídne i velký displej či fotoaparát se zábleskovými diodami. Zároveň však omezuje běžnou agendu například v kalendáři, kdy k jednomu dni nepřidáte více jak tři poznámky. GX23 je však jasně vybrán, aby pomohl tlačit káru portálu Eurotel Live! než pro cokoliv jiného.

Siemens SX1

Cena vč. DPH: 16 990 Kč

Siemens SX1 nabídne pro datové připojení vše, co si můžete přát Bluetooth, USB kabel i infračervený port. Navíc v balení je datový USB kabel přiložen. K pohodlné obsluze je na přiloženém CD dodávána utilita Data Suite. Ta pohltí na disku téměř 150 MB prostoru při plné instalaci, ovšem nabídne vám možnost psaní zpráv i úpravu obrázků. Synchronizace s Outlookem je vynikající, k dispozici je na internetu i několik aplikací zlepšujících práci s Lotus Notes. Propojení přes Bluetooth je dobré, stabilní signál se dle podmínek pohyboval mezi 8-12 metry. Při používání patřil SX1 mezi ty lepší přístroje co do citlivosti antény.

SX1 je dobře vybaveným mobilem, hodícím se pro "kancelářské" nasazení. Kromě dat nabízí pro práci velice dobře zpracovaný kalendář či hlasové poznámky. Z hlediska všeobecného použití je relativně problematickou klávesnice, jejíž rozložení může uživatele s menší rukou donutit používat ruce obě. Displej je dostatečně čitelný. Vhod přijde jistě FM tuner, fotoaparát, i několik programů na CD pro OS Symbian (MP3 player, videorekordér), na kterém je mobil postaven. Integrován je wapový prohlížeč, e-mailový klient a doinstalovat lze i Operu. Možnosti rozšíření jsou doplněny na levé straně slotem pro MMC karty. SX1 má problémy s firmwarem, především verze 06 se vyznačovala častým zatuhnutím, jež si vyžádalo tvrdý restart mobilu, a tak je pro uživatele nutností firmware verze 07, kde jsou problémy již vyřešeny, objevit by se brzy měla i verze 08.

i-Tec GPRS CardPhone

Cena vč. DPH: 6 237 Kč

Od mobilních telefonů jsme se nyní dostali ke komunikačním zařízením, která jsou určena převážně pro použití s notebooky. Prvním ze zástupců této kategorie je produkt firmy i-Tec. Jedná se o typického zástupce PCMCIA karet, čemuž odpovídají i jeho rozměry, jelikož se musí vejít do otvoru přesně definované velikosti. Z půdorysu notebooku vyčnívá pouze část, do které je integrována anténa, a pozice pro SIM kartu. To je trochu nepříjemné hlavně při práci v terénu, kde můžete pracovat ve stísněných podmínkách a takto vyčnívající prvek tak může snáze přijít k úhoně. Díky připojení pomocí PCMCIA slotu zvládne instalaci opravdu úplně každý. Ani její včlenění do operačního systému nebude alespoň trochu znalým uživatelům působit obtíže. Instalaci ovladačů spustíte z přiloženého CD pomocí přehledného Průvodce. V několika málo okamžicích se pak nainstaluje vše potřebné pro správnou funkci karty. Po dokončení kopírování souborů pak stačí zasunout kartu se SIM kartou do počítače, jehož operační systém ji automaticky rozpozná, čímž je instalace kompletní. Pak již stačí spustit dodaný program, který se na obrazovce zobrazí jako mobilní telefon, z čehož jasně vyplývá, že se sluchátkem, které je součástí dodávky a připojuje se do konektoru na kartě, lze snadno uskutečnit i telefonní hovor. Samozřejmou součástí je i ikona globusu, po jejímž stisknutí se připojíte k internetu. Rychlostní limity karty jsou dány jejími parametry (GPRS class 10 a CS 1 4) a samozřejmě i kvalitou mobilní sítě.

Nokia D211

Cena vč. DPH: 8 989 Kč

Další kartou pro PCMCIA slot je tato Nokia, která v sobě (kromě mobilního telefonu) obsahuje i Wi-Fi modul, takže si můžete vybrat mezi připojením přes GSM nebo bezdrátovou síť v pásmu 2,4 GHz. Karta se však do testu nedostala zásluhou zastoupení Nokie, ale díky T-Mobilu, z jehož zásob testovaná karta pocházela. Díky kombinaci dvou komunikačních rozhraní je celkem logická velikost části, do které jsou integrovány antény, a je tak vhodné aby vyčnívala ven z počítače, aby nedocházelo k rušení signálu od komponent v počítači. Všechny kroky instalace jsou opět velice jednoduché. Začít instalovat software je dobré stejně jako u ostatních karet ještě předtím, než zasunete kartu do volného PCMCIA slotu. Ve chvíli, kdy budou nainstalovány všechny potřebné soubory, budete vyzváni ke vložení Nokie do počítače. Poté co tak učiníte, projdete klasickým windowsovským procesem, kdy budete zahrnuti množstvím oken s informacemi o instalovaných ovladačích, která budete muset potvrdit. Díky integraci více komunikačních standardů musíte předtím, než se připojíte k internetu vybrat síť, s jejíž pomocí se budete připojovat. Ovládací program k Nokii využívá pro vytočení GPRS připojení standardní rozhraní z Windows, takže jej lze případně velice jednoduše nastavit. Maximální dosažitelná rychlost samozřejmě závisí na tom, zda se připojíte přes Wi-Fi nebo GPRS, a pak také na místě, ve kterém se připojujeme, respektive na kvalitě dostupného signálu.

Option Globe Trotter

Cena vč. DPH: 5 999 Kč

Dalším zástupcem GPRS karet určených do slotu PCMCIA je Option Globe Trotter, jenž je v současné době součástí speciální nabídky u T-Mobilu. Za velmi výhodných podmínek tak získáte možnost připojení k internetu z libovolného místa s velice příjemnou rychlostí. Option totiž podporuje přenos dat pomocí GPRS class 10, což je v současnosti standard u nových komunikačních zařízení. Velikost karty odpovídá podmínkám umístění do PCMCIA slotu. Výhodné je, že část, která vyčnívá mimo plochu notebooku, je velice malá. Nejvíce samozřejmě vyčnívá anténa, kterou ovšem můžete v místech s dobrým signálem ponechat zasunutou, čímž ušetříte další prostor a zmenšíte pravděpodobnost jejího poškození. Díky těmto malým rozměrům vnější části je SIM karta umístěna do prostoru, jenž se při zasunutí GPRS karty do notebooku nachází uvnitř, takže je nemožné ji vytratit. Vlastní instalace je pak velice jednouchá. Na CD, které je součástí balení karty, najdete všechny potřebné ovladače pro její bezproblémové zprovoznění. Stačí tak postupovat krok za krokem podle jednotlivých úkonů, jimiž nás provází lokalizovaný Průvodce. Pak již pouze zasunete kartu a můžete se připojit k internetu. Pro tyto účely vám poslouží ikona, která je po instalaci automaticky umístěna v panelu rychlého spuštění. Maximální dosažitelná rychlost pak odpovídá schopnostem karty GPRS class 10 a kódovacímu schématu CS 4. To znamená, že v příhodných podmínkách můžete přesáhnout i rychlost 80 Kb/s. I s touto kartou jsou dodávána sluchátka, takže s ní lze samozřejmě i telefonovat.


Bez internetu ani ránu III.

Siemens MC45

Cena vč. DPH: 7 995 Kč

Modul MC45 z produkce Siemensu posouvá jeho tradičně dobré datové produkty zase o kus dál. Jako vůbec první komunikační zařízení této značky (kromě telefonu S40, který Siemens získal po koupi mobilní divize firmy Bosch) je totiž osazen komunikační jednotkou pracující ve třech frekvenčních pásmech (900/1 800/1 900 MHz). Takovéto vybavení je samozřejmostí pro velké množství telefonů vyšší kategorie, avšak u PCMCIA karet to zvykem nebývá. Zde však vyvstává otázka, do jaké míry je zahrnutí frekvence 1 900 MHz pro zákazníky výhodou. Většina z nich totiž datové přenosy stejně využívá v rámci jednoho státu, což v Evropě znamená využití frekvencí 900/1 800 MHz. Mnohem zajímavější již je podpora GPRS class 10. Pro většinu aplikací to znamená výrazný přínos ke komunikaci například při odesílání e-mailů. Podle dostupných informací by MC45 měla být plně kompatibilní se starší modelem MC35, rozdílné jsou pouze vnější rozměry. SIM karta je i v tomto přístroji umístěna v části, která se zasouvá do těla notebooku, čímž je opravdu dobře ochráněna proti ztrátě. Trochu rozporuplné dojmy máme z její instalace do operačního systému. Zatímco jednou její instalace proběhla naprosto bez problémů a byla otázkou několika málo minut, po chvíli se nám ji na jiném počítači ani nepodařilo dokončit. Problém je údajně v registrech operačního systému. Celkově se však jedná o kartu, která dobře splní vaše požadavky jak pro surfování na internetu, tak pro přístup do firemní sítě.

Co nabízejí mobilní operátoři a jaká je technologie blízké budoucnosti?

obilní sítě patří v naší republice mezi nejrychleji se rozvíjející komunikační trh. K tomuto trendu bezpochyby přispívají i rychlé datové přenosy s využitím technologie GPRS. V současné době již tyto služby poskytují všichni tři naši mobilní operátoři. U Eurotelu a T-Mobilu pak v současné době najdete toto připojení za měsíční paušál, což znamená, že za konstantní měsíční částku můžete být k internetu připojeni libovolně dlouhou dobu a nejste limitováni ani množstvím dat, která lze za měsíc přenést. Pouze náš nejmladší operátor zůstává stále u platebního modelu založeného na konstantní měsíční částce, doplněné o platbu za přenesená data.

Rychlé mobilní datové přenosy založené na technologii GPRS využívají stávající sítě GSM. Z toho vyplývají i vlastnosti takového připojení. Díky tomu, že pro všechny uživatele (ať již chtějí telefonovat nebo přenášet data) je v konkrétní oblasti dostupný konstantní počet timeslotů, záleží maximální dosažitelná rychlost nejen na vlastnostech hardwaru sítě, ale i na konkrétním počtu připojených uživatelů. To je asi nejzásadnější nevýhoda mobilních připojení. Ve chvíli, kdy je síť hodně zatížena, klesá přenosová rychlost. To se může projevit i úplným výpadkem v přenosu, trvajícím i minuty. Než se tedy rozhodnete zainvestovat do karty některého z mobilních operátorů, je vhodné si zjistit jaká je v místě, kde se budete připojovat nejčastěji, kapacita konkrétní sítě. Tím si zajistíte využitelnost vaší investice. Nebudete se pak zbytečně rozčilovat nad "pomalým" připojením. Abychom si udělali alespoň matnou představu o tom, jak celá komunikace s využitím GPRS funguje, je nutné se trochu ponořit do struktury GSM sítě. Ta je tvořena jednotlivými vysílači (základnovými stanicemi), které šíří signál k mobilním telefonům. Každá základnová stanice má vyhrazeny přesně definované frekvence, na kterých vysílá tak, aby nerušila své sousedy. Počet frekvencí je závislý na umístění stanice pokud bude v místě, kde se předpokládá silný provoz, bude mít frekvencí hodně (třeba i 12), a pokud se bude jednat o vysílač někde v polích, kde se moc přenosů neočekává, může být použita pouze jedna. Na každé takovéto frekvenci může zároveň komunikovat až osm uživatelů. Jejich přenosy se odlišují využitím odlišných časových pozic pro komunikaci. Tyto časové pozice se častěji nazývají anglickým termínem timeslot. Zatímco pro běžný hovor použijeme vždy pouze jeden timeslot, jehož kapacita nám stačí pro přenos dostatečného množství informací, abychom se domluvili, pro datové přenosy je tato rychlost směšná. Protože v dobách, kdy se pouze telefonovalo, bylo mnoho timeslotů využitých jen zřídka, začalo se uvažovat o službách, jež by je nenechaly ležet ladem. To přineslo právě GPRS, které dokáže v případě, že není stanice plně zatížena telefonními hovory využít více timeslotů dohromady, čímž se nám zvýší dostupná přenosová rychlost. A protože nám i toto bylo málo, je možné přenosy ještě zrychlit použitím jiného kódovacího schématu. Kódovací schéma zjednodušeně udává poměr mezi kapacitou timeslotu využitelnou pro naše data a částí určenou pro zabezpečení. Čím kvalitnější signál máme dostupný, tím menší část můžeme vyhradit pro zabezpečení. Právě tento poměr je popsán ve zkratce CS 1 CS 4. U kódování CS 4 je největší část určena pro naše data, což nám umožní dosáhnout nejvyšších přenosových rychlostí.

Dále se tak trochu podíváme na zoubek jednotlivým operátorům. Eurotel byl prvním operátorem, který se rozhodl jít cestou poskytnutí paušálního tarifu pro GPRS. Tímto krokem získal značný počet uživatelů z lokalit, kde není k dispozici kabelová televize nebo jiné pevné připojení. Díky tomu, že po celou dobu existence Eurotelu je jeho většinovým (a od konce minulého roku dokonce jediným) vlastníkem Český Telecom, vyvstává zákonitě otázka, zda si tak náš největší pevný operátor nezvedá uměle počty lidí se "širokopásmovým" připojením k internetu. Eurotelu však rozhodně nelze upřít pokrytí velké rozlohy České republiky, či nadimenzování jeho sítě. Také jako jediný v naší republice podporuje rychlé datové přenosy pomocí HSCSD. Tato technologie, stejně jako GPRS, dokáže využít více timeslotů pro jednoho uživatele. Rozdíl je pak hlavně ve způsobu účtování. U HSCSD totiž platíte za čas, po který jste připojeni. To bylo výhodné hlavně v době, kdy byl u GPRS limit na přenesená data. T-Mobile, který se zpočátku zdráhal nabídnout připojení bez dalších poplatků za přenesená data, byl nakonec přiveden do situace, kdy Eurotelu začal hodně narůstat počet uživatelů využívajících datové přenosy, a to i o zákazníky T-Mobilu, kteří se vybavili druhou SIM kartou čistě pro datové přenosy. Nakonec tak vyslyšel přání velkého počtu svých klientů, a paušální připojení bylo na světě. Čím se však T-Mobil od Eurotelu liší, je maximální dosažitelná rychlost u těchto připojení. Na velkém počtu základnových stanic má totiž nasazeno kódování CS 1-4, oproti konkurenčnímu CS 1 nebo 2 u Eurotelu. Z toho nám vyplývá, že T-Mobil poskytuje svým zákazníkům vyšší přenosové rychlosti, než jaké může poskytnout konkurence. Ty se tak mohou pohybovat nad 80 Kb/s ve směru k uživateli a nad 40 Kb/s ve směru opačném. Rychlost lze navíc ještě zvýšit využitím programů volně dostupných na stránkách T-Mobilu které zoptimalizují data pro přenos. Zajímavá je také utilita, jež vám umožní automaticky nastavit telefon a parametry připojení v této síti. To jistě uvítají hlavně méně zkušení uživatelé, ale i těm zkušenějším může ušetřit čas potřebný ke zprovoznění připojení. Oskar se zatím nerozhodl následovat své konkurenty, a GPRS nabízí pouze s platbou za přenesená data. To znamená, že jeho služby využijí pouze uživatelé, kteří potřebují být mobilní, což má výhodu v menším zatížení sítě. Uvidíme, s jakou nabídkou nás překvapí operátoři ve chvíli, kdy spustí do komerčního provozu sítě další generace, které by nám měly poskytnout další možnosti pro mobilní přístup k internetu.

Krize středního věku

Současná datová připojení přes sítě mobilních operátorů začínají pracovat na hranici celkové dostupné propustnosti sítě, či vlastně na hranici mantinelů a prioritních pravidel a nastavení BTS, která jednotliví operátoři aplikovali ve svých sítích. Především ve větších městech začíná být ve špičkách rychlost datových přenosů neúnosněpomalá, a tak se samozřejmě hledají řešení, jež posunou datovou mobilní komunikaci o další krok vpřed vždyť jenom Eurotel dosáhl již 50 000 uživatelů služby Data Nonstop, a to předpoklad, který zazněl při tiskové konferenci uvádějící tuto službu, byl deset tisíc. Na spuštění sítí třetí generace si ještě nějaký čas počkáme, nicméně i nyní se nabízejí některá řešení. Podívejme se tedy, co nás může potkat v nejbližší době.

CDMA450 vzkříšení NMT

Asi nejočekávanějším, ale rovněž pravděpodobně ne zcela bezproblémovým bude řešení postavené na využití staré NMT sítě. Tento záměr oznámil Eurotel, jenž hodlá vybudovat vysokorychlostní datovou síť v pásmu 450 MHz jako

derivát 3G standardu CDMA2000 (1X EV-DO je totiž, zjednodušeně řečeno, datová část CDMA2000). Zajímavé bude sledovat, jak a zda Eurotel vyřeší mobilitu tedy přesun a přihlášení/odhlášení z buňky do buňky, nebo dojde k uvěznění v dosahu jedné buňky, která bude pro vás podobně jako v případě Wi-Fi představovat Access Point dle posledních informací se rozhodl pro handover.

I když licence na pásmo byla přidělena pouze Eurotelu, T-Mobile možnost poskytovat tyto služby požaduje také, a začal jednat s ČTÚ o možnosti přidělení licence. Pokud však Eurotel od poskytování datových služeb v tomto pásmu upustil, nebude tak činit ani T-Mobile. CDMA jedoucí na frekvenci NMT by bylo totiž pro Eurotel značnou konkurenční výhodou, a T-Mobile si chce buďto smočit zobáček, nebo ať užitek nemá nikdo. Eurotel tvrdí, že podmínky udělení licence mu poskytování služeb, tak jak je plánuje, umožňují, a T-Mobile tak velice pravděpodobně na ČTÚ bude tlačit, aby službu zakázal, licenci odebral nebo mu umožnil podobné podnikání. Ovšem T-Mobile se může dočkat pomoci z nečekané strany, a to samotného vlastníka Eurotelu, Českého Telecomu. Tento moloch, procházející konečně "jakous takous" restrukturalizací, nemusí nalézt v krocích dravého Eurotelu zalíbení. ADSL ČTc tak jak je poskytováno a nabízeno se musí (bohužel) obávat i konkurence v podobě CDMA450 teoreticky totiž lze dosáhnout na CDMA rychlosti okolo 2 Mb/s, v praxi se budou rychlosti pohybovat zřejmě někde okolo 200 kb/s, ale i to je dostačující tam, kde jsou uživatelé nuceni používat ISDN, aby odhlásili tuto "skvělou" službu a přešli na CDMA. To se samozřejmě ČTc moc nepozdává, a dává to důrazně najevo. A brzdit se začalo naplno projekt byl ČTc pozastaven až do doby, než bude schválen podnikatelský plán Eurotelu pro rok 2004. V březnu pak Gabriel Berdár (předseda představenstva Telecomu) stáhl návrh na jmenování Terrence Valeskiho (ředitel Eurotelu) do představenstva z jednání dozorčí rady. I když vše bylo doprovázeno mlhou v podobě výroků o hledání a nastavení spolupráce mezi oběmi společnostmi, Valeski svým CDMA a zřejmě i názory pravděpodobně některé "staré kádry" z Telecomu hodně vyděsil, na druhou stranu se objevuje i prozaičtější důvod státu se moc nelíbí přímá podřízenost Veleskiho Berdárovi, a snaží se alespoň do privatizace udržet zdání nezávislosti vedení Eurotelu. ČTc tak může zasahovat do dění v dceřiné společnosti pouze přes valnou hromadu, ale nemůže ji řídit, alespoň do červnové valné hromady ČTc, která by měla schválit "propojovací" smlouvu.

Nu, bude to zajímavé, zastavení projektu by nebylo zrovna levné. Eurotel totiž již vybral dodavatele Nortel Networks, což jistě nepotěšilo Nokii, neboť to v podstatě znamená ne pro její EDGE. Eurotel byl totiž nejnadějnějším kandidátem na její zavedení, neboť jeho síť je již postavena právě na Nokii. A mnoho nadějí pro Nokii s jejím EDGE neskýtá ani T-Mobile, neboť ten je nyní celosvětově svázán s GPRS od Nortel Networks výměnou za nadmíru výhodné ceny při zavedení UMTS. A třetí operátor Oskar? Ve svém portfoliu nemá tolik uživatelů, pro které je otázka rychlých dat klíčová, a navíc vždy čeká, až za průkopnické chybí zaplatí konkurence, a implementuje zavedená řešení v okamžiku, kdy mu to přinese především reálný zisk a ne prestiž, že byl první. K odvážnějším krokům se odhodlá až v okamžiku, kdy penetrace a dostupnost služeb na této technologii budou hrozit odlivem zákazníků.

EDGE - Nokia druhá vzadu?

Alespoň takto to pro Nokii v České republice vypadá. EDGE (Enhanced Data rates for GSM Evolution), byť je IMT-2000 definována jako 3G standard pod označením UWC-136, je v reálu 2,5 generaci, jež měla umožnit pohodlný a postupný přechod z GSM k WCDMA, což ovšem je dnes již možné, a v prostředí evropských sítí i pravděpodobně levnější udělat přímo. EDGE je totiž jako taková postavena na stávající síti GSM/GPRS, přičemž změny se týkají především vzdušného rozhraní. Přenosová rychlost této technologie je až 473 Kb/s na jednu stanici, přičemž průměrná rychlost se pohybuje okolo 150-200 Kb/s. Z hlediska rychlosti vše vypadá tak, že jak CDMA450, tak EDGE nabízejí v podstatě totéž. Nicméně základ, na kterém je postavena EDGE, umožňuje operátorům provozovat při obměně stávající sítě některé ze služeb třetí generace, včetně hlasových s těmi u CDMA450 počítáno není. Nicméně vše nasvědčuje tomu, že Eurotel přečká do roku 2005/2006 na CDMA a poté přejde rovnou na UMTS. V případě Oskara to tak ovšem být nemusí, neboť licenci na provozování UMTS nezakoupil, a pokud jde o výrobce mobilních telefonů, pro ty není z technologického hlediska nijak složité vyrobit telefon pracující v několika "formátech". Jenže Oskar má síť poskládánu ze zařízení od Siemense a Ericssona, a to někdy z komponent, jež byly již v době implementace na ústupu. A tak i zde by si to vyžádalo značené investice na "překopání" celé sítě. Ovšem pro datové přenosy se začínají nabízet technologie Wi-Fi, a hlasovou propustnost sítě lze navýšit pod EDGE či CDMA daleko levněji, než na co přijde UMTS. Technologický rozvoj jde nezadržitelně vpřed, a tak v letech, kdy budou Eurotel i T-Mobile nuceni na základě licence investovat do UMTS infrastruktury, může Oskar dosahovat téměř totožného výkonu u dat při daleko menších nákladech.

A aby situace okolo datových přenosů nezůstala nijak přehledná, mezi zájemce o pásmo se přihlásil i alternativní operátor Czech On Line.

Proč v našem testu chybí telefony Nokia?

V našem testu chybí telefony značky Nokia, a jelikož jsme již mnohokrát museli odpovídat na e-maily, upozorňující nás, že tuto značku opomíjíme, zde je naše vysvětlení.

Testované telefony jsou do českých časopisů z 99 % poskytovány samotným zastoupením/distributorem značky, neboť případná návratnost investic do koupě přístrojů by byla pro časopisy ekonomicky nevratná. Praxe je tedy taková, že zastoupení má k dispozici vzorky pro testy, a ty poskytuje jednotlivým časopisům. Obvykle je to úlohou PR/marketingových pracovníků či oddělení, a takové má i česká Nokia, která v tomto testu není zastoupena z jednoduchého důvodu telefony prostě nezaslala.

Z našeho pohledu nejde o žádné překvapení, ale o smutný příběh trvající minimálně již dva roky, kdy se setkáváme se zajímavým přístupem v podobě neodpovídání na e-maily, nezvedání telefonů, náhlé nepřítomnosti v době, kdy jsme se domluvili že zavoláme, stálý nedostatek času "zavolám později". Rovněž máme neuvěřitelnou smůlu na termíny téměř pravidelně se nám daří strefit do doby služebních cest dotyčného, a sehnat jej nelze ani přes PR agenturu. A o jaké osobě to mluvíme? Člověk, jenž sám sebe označuje jako osobu mající na starost zápůjčky, a s kterým jsme počátkem tohoto roku poseděli u pracovního oběda, kde jsme si měli vše vyříkat z očí do očí, se jmenuje Petr Hošek z Nokie (Marketing Manager & PR Officer). Ovšem jak tento případ ukázal, šlo pouze o ztrátu času. Veškeré sliby a řeči o nápravě, poskytování produktů a o nastavení nějakých standardních vztahů tak vzaly při první zkoušce v podobě tohoto testu za své, a nyní s "křížkem po funuse" zpětně sledujeme, jak se my hlupáci nechali doběhnout mistrem šalby a klamu. Nicméně z jeho činů je jedno jasné = Nokia nemá jakýkoliv zájem seznámit vás s jejími mobily i přesto, že jsme několikrát projevili na vaši žádost snahu tak učinit a přístroje zapůjčit. To, že tedy v PC WORLDu chybí, je dlouhodobý záměr samotné značky, nikoliv náš.

§§§§§


Komfortní přenos souborů

Martin Žemlička

C04P0193

Zkratka FTP znamená File Transfer Protocol; jde o službu, která umožňuje přenášet soubory mezi místním a vzdáleným počítačem. Přestože je FTP vytlačováno webovým rozhraním, které dovoluje stahování (download) a nahrávání souborů (upload), jde o technologii, jež má své opodstatnění. Výhodou je, že se soubory na vzdáleném počítači pracujete jako při procházení lokálního disku pomocí adresářové struktury. Se soubory na vzdáleném serveru nemůžete manipulovat (smazat je nebo přejmenovat), k tomu potřebujete příslušná administrátorská práva. Co je ovšem důležité, můžete si je zkopírovat na svůj počítač. V některých případech můžete provést i upload, pokud to nastavení FTP serveru umožňuje.

Které FTP klienty jsou nejlepší?

Stahovat nebo nahrávat soubory na FTP server je v omezené míře možné i z obyčejného internetového prohlížeče. Pokud však práci s FTP myslíte "vážně", doporučujeme specializovanou utilitu. Programů, které se specializují na FTP přenosy, samozřejmě existuje mnoho, vybrali jsme pětici podle našeho názoru toho nejlepšího, co lze v této oblasti sehnat. První dva zmíněné programy jsou šířeny jako tzv. shareware a obsahují velké množství funkcí. To ovšem nabízejí i freewarové LeechFTP a SmartFTP, a navíc jsou zcela zdarma. Nutno ovšem dodat, že vývoj programu LeechFTP byl ukončen, takže nových verzí se z největší pravděpodobností nedočkáme. Posledně jmenovaný Total Commander není typický FTP klient jde o špičkového správce souborů, který mj. obsahuje i jednoduchého (ale kvalitního!) FTP klienta.

Praktický návod jak pracovat s FTP

Uvedeme postup v prostředí Total Commandera (dále jen TC), populárního správce souborů. Postup u ostatních FTP klientů se v určitých detailech liší, můžeme ale říci, že základní nastavení a funkce jsou stejné nebo hodně podobné. (Zájemce o zevrubné informace o programu Total Commander upozorňuji, že v květnu vyjde o zmíněném programu v nakladatelství Computer Press podrobná uživatelská příručka.) TC obsahuje interně zabudovaného FTP klienta. Jak bylo řečeno, obsahuje "pouze" základní funkce, takže není určen náročným uživatelům, ale pro všechny ostatní bude jistě užitečný. FTP klient podporuje většinu serverů UNIX, Windows NT, VMS a PC/TCP; částečně také OS9 a AS-400.

Nyní se naučíme připojit k FTP serveru. Najednou můžete být připojeni až k 10 různým serverům. Z nabídky Síť zvolte příkaz FTP nové připojení (klávesová zkratka CTRL + N). Zadejte název FTP serveru nebo jej vyberte ze seznamu již navštívených stránek. Adresa se zadává ve tvaru ftp.adresa.cz nebo ftp://ftp.adresa.cz. Zadejte třeba adresu ftp.stahuj.cz (server s volně šiřitelnými programy). Pro tzv. veřejné servery používejte anonymní připojení (login je v tomto případě standardně anononymos); pokud po vás server chce heslo, zadejte svoji e-mailovou adresu. Používáte-li firewall či proxy-server, je nutné jej ještě řádně nakonfigurovat (viz ilustrační obrázek).

Klepněte na tlačítko OK, a TC se ihned začne připojovat na vzdálený server. O jeho průběhu jste informováni v okně. Po připojení na server máte možnost procházet jeho adresářovou strukturu, podobně jako na lokálním disku. Soubory se dají jednoduše kopírovat stačí se přepnout do zdrojového okna a stisknout klávesu F5. Stejný postup je i při uploadu, pouze s tím rozdílem, že zdrojový adresář je na "vašem počítači" a cílový adresář je na vzdáleném serveru. Pro ukončení vyberte z nabídky Síť příkaz FTP odpojit se, nebo stiskněte kombinaci kláves CTRL + SHIFT + F.

§§§§§


Největší rizika na internetu I.

Vojtěch Bednář

C04P0261

Že internet je džungle, v níž každému, kdo se tam ocitne hrozí spousta různých nástrah a nebezpečí, ví dnes každé malé dítě. Jaká rizika to ale jsou? Jak konkrétně nás (a nejen naše počítače) ohrožují? A jak se jim můžeme bránit? To vše se dozvíte právě zde.

Bylo nebylo, na počátcích současného on-line věku existovalo několik, vzájemně nepropojených počítačových sítí. Patřily velkým korporacím, ale některé byly také zcela otevřené a amatérské. Zejména ve Spojených státech byla na počátku devadesátých let přítomna síť America Online, v menší míře, po roce 1995 také The Microsoft Network, čili MSN. Všechno, co dnes známe jako služby, byly vlastně samostatné, více či méně mezi sebou komunikující a především placené sítě. Tyto sítě byly tvořeny po softwarové stránce zcela homogenním prostředím. Mnohé z toho, co je drželo pohromadě dodnes existuje, avšak již v pozměněné podobě, v podobě k nepoznání. Jako například software AOL, portál MSN a další.

Tyto homogenní sítě vynikaly jedním podstatným kouzlem. Relativní bezpečností. Protože jejich software byl jednoduchý, obsahoval jen málo míst, která by se dala využít k zlovolným účelům. Samozřejmě existovala možnost šíření virových nákaz prostřednictvím elektronické pošty, avšak ta nebyla zdaleka tak hojně využívána jako dnes, a především také škodlivé kódy, které by se jí mohly šířit, byly značně primitivního rázu.

S integrací všech těchto sítí do jediného monolitu internetu, se otevřela brána, přesněji řečeno mnoho různých bran těm nejroztodivnějším způsobům, ohrožujícím samotné části nově vzniklé sítě. Tedy počítače, síťové prvky, software a dokonce, zprostředkovaně, uživatele. Gigantický organismus internetu se skládá z mnoha propojených částí, přičemž je můžeme velmi snadno rozdělit na vnitřní a vnější. Vnitřní části jsou páteřní spoje, rozvody, přepínače, směrovače a servery všeho druhu. Vnější část internetu pak představují uživatelské prvky osobní počítače, ale čím dál tím častěji i jiná, například přenosná zařízení.

Vnitřní část internetu, podle předchozí definice, je poměrně heterogenní. Různé prvky mají různou elektronickou stavbu, někdy podle svého určení, jindy podle výrobce. Využívají různé operační systémy, dokonce různě složité systémy, od jednoduchých implementací uložených často v jediném ROM čipu až po komplikované UNIXy. Komunikují spolu v různě složitých protokolech a díky univerzálnosti těchto protokolů, tedy ne jednotlivých zařízení, jsou schopny si navzájem porozumět.

Naproti tomu vnější svět, tedy planeta uživatelských stanic, je poměrně jednobarevný. I když teoreticky existují taktéž různá zařízení od různých výrobců obsahující různé systémy a komunikace probíhá převážně na bázi protokolů, skutečnost je poněkud odlišná. Desktopový svět je fakticky jednobarevný. Je postaven na operačních systémech typu Microsoft Windows a jejich vlastní implementaci protokolů a dalších standardů. I konkurenční systémy, opěvovaný Linux a jeho varianty a další, prakticky jen kopírují mnoho principů, které mají svůj původ v majoritním systému. V důsledku toho s sebou nesou mnoho jeho nedostatků, čímž přispívají ke skutečnosti, že vnější sféra internetu je homogenní možná až příliš.

Teorém zlého člověka

Za každým technickým rizikem stojí zlý člověk. Kdyby nebylo lidí se zlými úmysly, nebylo by třeba žádného zabezpečení ničeho před ničím. Jestliže elektronická komunikace je v současné době oborem lidské činnosti, kde se zabezpečení rozvíjí nejvíce, můžeme čekat, že právě zde je nejvíce zlých lidí? To samozřejmě ne, ale elektronická komunikace, zvláště internet má velmi mnoho zvláštností, které tyto lidi přitahují, a navíc nekalé úmysly probouzejí i v těch, u nichž bychom je nikdy nehledali. Činnost jedince, která by v reálném prostředí byla destruktivní jen v minimální míře anebo spíše vůbec, může mít na internetu velice snadno nedozírné následky, je-li úspěšná. Všechny technické prostředky, vynaložené na zabezpečení virtuálního prostředí, jsou na tuto činnost vynakládány právě proto, aby se zabránilo konání těchto "zlých lidí", i když i sám tento pojem je zavádějící.

Rizika kam se podíváš

Jestliže je internet technickým, velmi složitým organismem tvořeným propojenými elektronickými zařízeními s různým softwarem, v některých místech homogenním, jinde nikoliv, a jestliže jsou jeho podstatou informace, které tento hardware a software přenášejí, pak jsme vlastně definovali podstatu rizik, jež souvisejí s používáním takovéhoto systému. Největším rizikem zde je jednak nebezpečí, že informace, které jsou určeny pro přenos z bodu A do bodu B, ke svému cíli nedorazí, nebo budou nějak poškozeny či uměle zkresleny. Druhým rizikem je, že stejná informace bude během své cesty, nebo třeba při skladování na záznamovém nosiči odposlechnuta někým (C), kdo není oprávněn ji přijmout a kdo může nějakým způsobem poškodit jejího právoplatného majitele tím, že se ji dozví. Díky nehmotné povaze informací, kdy pojem krádež neznamená totéž jako odcizení protože tam, kde lze beze ztráty jakoukoliv informaci okopírovat, o ničem takovém nelze hovořit se navíc otázka jejich bezpečnosti ještě více komplikuje.

Dalším, specifickým problémem je riziko poškození technického zařízení, které slouží k ukládání informací, jejich zpracování a transportu, a to buďto fyzické (kopnu do toho), nebo konsekventní, způsobené špatnou funkcí instalovaného softwaru (vymažu si pevný disk). V tom případě není primárně narušována uložená (důležitá) informace, ale jednak její nosič, jednak informace, které jsou uloženy spolu s ní. Jakýkoliv počítačový program nebo protokol totiž sám o sobě rovněž není ničím jiným než informací.

Informace na síti jsou sice nehmotné, avšak mají svou, naprosto hmotnou, cenu. Lze je vyjádřit váhou jak hmotných prostředků, tak i peněz. Víme, kolik stojí operační systém, program, na kolik vyjde film na DVD, počítačová hra. To jsou pochopitelně pouze nejtriviálnější příklady, po síti se pohybují také informace nedozírné hodnoty, nejen pouze zábava jako jsou filmy nebo počítačové hry. Právě kontrast mezi jejich nehmotnou povahou, ale hmotnou cenou společně se všemi faktory, o kterých jste si mohli přečíst už dříve, tj.

s obtížně definovatelnou homogenitou/heterogenitou internetu

s univerzálními komunikačními protokoly

s otevřeností a relativní anonymitou

s přítomností "zlých lidí"

dává dohromady kaši, z níž se rodí bezpečností rizika a bezpečností útoky, o nichž bude řeč v následující části tohoto článku. Rizika, která jsou v každém případě velice reálná a na která je třeba ukázat, spíše než před nimi strkat hlavu do písku po pštrosím způsobu.

Dalo by se říci, že rizik ohrožujících jak data, která se dají finančně vyjádřit, tak i přímo uživatele, je na současné síti více než dost. Jsou zaměřena proti nejrůznějším druhům informací od naprosto specifických, jako jsou peněžní toky (to nás jako uživatele ale nemusí zajímat) po o něco obecnější, jako osobní data lidí pracujících se sítí kvůli distribuci reklamy. Poškozování informací je pak v největší míře zaměřeno jednak proti prvkům tvořícím funkční, především softwarovou infrastrukturu sítě, jednak proti vyšším (vnitřním) ovládacím prvkům této sítě, jež jí umožňují hladký běh. Lapidárně vyjádřeno, buď někomu odcizím či vymažu obsah počítače, nebo ho zasypu tolika požadavky na komunikaci, až komunikovat docela přestane. Když nemůžu ani jedno, prostě jen o něm zjistím co nejvíce informací, a poté se je pokusím nějak využít ve svůj prospěch (zkompromituji uživatele, nebo mu budu na základě zjištěných dat servírovat reklamu, ať se poměje). Všemi výše uvedenými způsoby jej nějak ohrožuji, nějak zasahuji do jeho normálního fungování, představuji pro něj jako "zlý člověk" riziko. Kterému, jak je logické, se bude nějak bránit.

Protože žádný útočník, není-li jeho zájem omezen na jednoho konkrétního uživatele nebo jeden konkrétní síťový prvek, nemůže být všude najednou, vytvářejí si tito útočníci své vlastní pomocníky. Takzvané škodlivé kódy nejsou nic jiného než produkt "zlých lidí", jejich prodloužené ruce, které jsou schopny v mnoha kopiích zároveň dělat to, co by jeden útočník mohl dělat jen ve velmi omezené míře nebo vůbec ne. Navíc, takhle své činnosti nemusí být vůbec přítomen, je ještě o něco lépe maskován, anonymizován za ohromnou horou samoreplikujících se kódů, kterou vytvořil.

Právě díky těmto faktorům a díky něčemu, co bychom s trochou zjednodušení mohli nazvat odosobněním internetu, je dnes síť místem považovaným všeobecně, a nutno dodat že právem, za nebezpečné. Kromě lidského hlediska samozřejmě existuje i další technické. Současné systémy, především softwarové, jsou velmi složité a koncipované jako univerzální. Díky této univerzálnosti a pokračující provázanosti protokolů je není možné jednoduše interpretovat, a protože je nelze jednoduše interpretovat, stávají se nebezpečnými. V žádném okamžiku totiž nelze spolehlivě říct, jak se která část tohoto kódu, tohoto komplikovaného systému bude chovat. To otevírá lidem se zlými úmysly, přesněji řečeno jimi vytvořeným škodlivým kódům, prakticky neomezené pole působnosti.

V minulosti bylo vytvořeno několik pojmů, jež se dnes staly velmi oblíbenými. Patří mezi ně například bezpečnostní mezera (o nich si povíme dále). Přestože jde o věc, která je svou podstatou naprosto chimérická, reálně neexistuje a představuje prakticky jen jakousi možnost, možný postup v miliardách dalších možných variant, je jí věnována zvláštní pozornost. Zvláštní přitom je, že některé projevy chování informačních systémů, které jinak naplňují všechny znaky společné bezpečnostním mezerám, za tyto mezery považovány nejsou. Velmi podobné to je s některými škodlivými kódy, ale také specifickým chováním uživatelů, fyzických lidí pracujících se sítí. To je ovšem otázka poněkud jiné logiky.

Základní rizika současného internetu

Posadíme se, jako uživatel, ke svému počítači připojenému do sítě. Jak jsme si na začátku řekli, a v teoretickém úvodu poněkud upřesnili, v tom okamžiku nám neustále hrozí mnoho rizik pocházejících z vnějšku sítě. Tato rizika ohrožují:

náš počítač, jeho operační systém, aplikace

naše data, dokumenty, účetnictví, dopisy, tabulky, všechno co jsme vytvořili a v počítači máme

naše soukromí, osobní informace, které jsou v počítači uloženy

naše peníze (pokud k nim z počítače přistupujeme)

naše dobré jméno (nikomu se nelíbí, aby se jeho jménem rozesílala pornografie)

náš čas (pokud musím dělat něco, co nesouvisí s tím, co jsem chtěl, abych se k tomu, co jsem chtěl, vůbec mohl dostat, je to jistý druh sabotáže)

To byl samozřejmě pouze značně nekompletní výpis těch nejzjevnějších rizik. Existuje mnoho dalších, jež se schovají za některá z těchto, výše uvedených, nebo která vznikají z jejich různé kombinace, jejich různé přítomnosti a různého využití. Každé z rizik se může projevit v mnoha různých, navzájem často nespojitých formách, různými projevy, ale všechna jsou nám relativně nebezpečná. Přesněji, našim datům, našim penězům, našemu času.

Červy kam se podíváš

S nástupem moderního internetu se ukázalo, že největší riziko konce osmdesátých a první poloviny devadesátých let dvacátého století počítačové viry, na něm nemá tolik místa, kolik by se dalo čekat. Jejich místo na výsluní škodlivých kódů velmi rychle převzala jiná varianta červy. Červ je program využívající operačního systému, přesněji řečeno jeho vyšších funkcí, stejně tak jako vyšších funkcí aplikací, především schopnosti obsahovat svůj vlastní programovací jazyk makro, společně s nedostatkem plynoucím ze vzájemného provázání takových komponent. Základní filozofií červa je získat určitý stupeň kontroly nad strojem, do kterého se červ dostane, dále se prostřednictvím sítě rozmnožovat a vykonávat nějakou činnost. Zatímco v případě virů byla zničující poškozující činnost směrována primárně proti napadenému počítači, u červů je tomu jinak. Mohou sice úspěšně vykrádat data ze stroje, na nějž se dostaly, nicméně to není jediné. Stejně tak dokáží i zneužít napadený stroj k útoku proti jinému, prakticky si jej zotročit. Příkladem toho může být slavný červ LoveSan/MSBlast, jenž byl primárně určen k vyvolání útoku na operační systém serverů jedné konkrétní společnosti.

Nedostatky systémů, které červy zneužívají, jsou jen málokdy tak zjevné, aby je bylo možné použít bez přímé interakce s uživatelem. Prakticky to znamená, že ten kdo sedí u počítače musí často červa především nějak "pustit dovnitř". To se děje nejčastěji otevřením přílohy nakaženého e-mailu, a tím spuštěním kódu, který se v této příloze nachází. Jinými slovy, tak je červ usazen do operačního systému, velmi často s využitím nějakého jeho nedostatku. Červy často využívají dokola stále stejných nedostatků, a uživatelé naprosto mechanicky stále dokola opakují téže chyby pouštějí je dovnitř.

Jinou formu představují červy, jež nevyžadují přímou interakci s uživatelem, nejsou přílohou e-mailu, ale ke svému šíření využívají objevený, zjevný nedostatek systému. Příkladem tohoto může být opět náš známý MSBlast, který se šířil napadáním jedné části Windows NT. Díky homogennímu prostředí vnější části internetu, o němž už byla řeč, může takový červ s poměrně velkou jistotou sázet na to, že ve svém okolí najde dostatečný počet počítačů, které může ke své činnosti využít.

Obrana proti červům působícím v rámci e-mailu je jednoduchá neotevírat podezřelé přílohy. Která příloha je podezřelá a která nikoliv, nelze přesně vyjádřit, ale lze to velmi snadno intuitivně odvodit a nebezpečný e-mail rozpoznat. Ve druhém případě je problém složitější. Homogenita operačního prostředí přináší kromě rizika existence živného prostoru škodlivým kódům (jako v každé monokultuře) také výhodu. Objevené mezery, nedostatky, které mohou červy využít pro své šíření, lze také poměrně rychle řešit. Programátoři operačních systémů v současnosti také pracují na hledání a odstraňování takovýchto bezpečnostních mezer pomalu více, než na vývoji vlastních systémů. To je ovšem daň za jejich složitost.

Je zodpovědností každého uživatele, aby se proti červům bránil na dvou frontách zároveň. Především kvalitním antivirovým/antičervovým prostředkem. Antivirový systém by měl být součástí každého počítače, zejména pokud je trvale, nebo i jen dočasně připojený k internetu. Současné antivirové systémy poskytují poměrně rychlou a solidní ochranu před aktuálními hrozbami, stejně tak jako jejich likvidaci v případě, že se takovýmto červovým hrozbám již podaří systém napadnout. Mezi nejznámější antiviry, které lze použít v domácím prostředí, patří:

Avast Antivirus (http://www.avast.cz)

AVG (http://www.avg.cz)

Nod32 (http://www.nod32.cz)

Norton Antivirus (http://www.symantec.cz)

Kaspersky Antivirus (http://www.kaspersky.cz)

Vždy je třeba mít na paměti, že i když nějaký antivirus v počítači mít musíme, může to být pouze jeden z nich. Kvalita antivirů je různá, stejně tak jako jejich cena (http://www.viry.cz), vždy platí že ten, který používáme, by měl být pravidelně aktualizován.

Antivirové aplikace řeší červy, ale ne bezpečnostní mezery. Každý operační systém připojený k internetu by měl být stejně jako antivirus udržován v aktuálním stavu, tj. s maximem možných bezpečnostních záplat řešení slabých míst. U systémů Microsoftu je univerzálním výchozím bodem pro získání a automatickou instalaci těchto záplat systém Windows Update (http://www.windowsupdate.com). Tento systém dokáže snadno detekovat slabá místa počítače a následně je řešit tedy instalovat opravy, pokud existují. Moderní operační systémy jsou také vybaveny možností automatické aktualizace, kterou je navýsost dobré nechávat v zapnutém stavu stůj co stůj.

Pokud chceme mít alespoň základní přehled o stavu svého systému, tedy o tom nakolik je bezpečný, je čas od času dobré využít některý z bezpečnostních analyzátorů. Základním z nich je MBSA (Microsoft Baseline Security Analyser), který je zadarmo ke stažení z internetu (bližší informace o něm najdete např. na http://www.zive.cz/h/Viryabezpecnost/Ar.asp?ARI=115048&CAI. Jinou variantou je on-line analyzátor společnosti Symantec, dostupný na jejím webu (http://www.symantec.cz).


Největší rizika na internetu II.

Útok!

Nedostatku operačního systému nemusí využívat pouze červ, ale také jedinec, zlý člověk, který nám chce nějakým způsobem ovlivnit počítač, tedy všeobecně známý hacker. I ten k tomu používá speciální software, ale jeho útok se od útoku červa odlišuje. Zatímco červu je jedno, do jakého systému se dostal, hacker se koncentruje obvykle na jediný, konkrétní. K tomu musí přesně znát jeho nedostatky a možnosti. Obecnou obranou proti hackerů, ale také dalším rizikům, je použití firewallu. Existuje několik typů firewallu podle jejich funkce a umístění. Patří mezi ně hardwarové firewally, fungující jako brány do internetu pro skupiny počítačů, softwarové, integrované do operačních systémů a softwarové dodatečné, takzvané osobní. Existují přibližně tři firewally, se kterými se můžeme setkávat nejčastěji na uživatelské straně. Patří mezi ně:

Zone Alarm od společnosti ZoneLabs (http://www.zonealarm.com)

Kerio Personal Firewall Kerio (http://www.kerio.cz)

Firewall, který je součástí Norton Internet Security (http://www.symantec.cz)

Stejně jako v případě antivirové aplikace, můžeme mít na jednom počítači pouze jeden firewall. To, co ale vůbec nevadí, je kombinace osobního firewallu na počítači s firewallem v podobě internetové brány u našeho poskytovatele připojení relativní bezpečnost se tak jen zvýší. Firewally představují elementární ochranu proti hackerům, i když tato ochrana není stoprocentní. Jsou schopny maskovat a blokovat určité porty protokolu TCP/IP, monitorovat připojující se aplikace, reagovat na jejich změnu a také na jejich nekorektní chování, pokusy stát se serverem a podobně. Umí rovněž zachytit pokusy o vzdálené převzetí kontroly nad počítačem, záměrné zavlečení škodlivého kódu a další činnosti, které mohou být projevem probíhajícího bezpečnostního útoku. Vždy je nejen dobré, ale přímo nutné kombinovat je s fungujícím a aktuálním antivirovým programem a aktuálním operačním systémem.

Útěk informací

Spyware, tedy takové programy, které aniž by se rozmnožovaly jsou schopny z různých důvodů sledovat činnost počítače a uživatele, již dávno nejsou něčím novým, přesto je jejich působení často podceňováno. Pokud by šlo pouze o aplikace, jež sledují naše navštívené stránky, aby nám mohly nabízet relevantní reklamu, nebyl by problém tak veliký. Potíž ale spočívá v tom, že tyto softwarové prvky jsou schopny z napadeného systému také aktivně vykrádat data, třeba použitá přihlašovací jména nebo hesla, údaje o používání různých aplikací a podobně. Vzhledem k tomu, že na ně standardní antivirové prostředky obvykle nereagují, jsou poměrně nebezpečné a jejich rizika nejsou doceňována. Přesto je zbavení se jich nejen prospěšné, ale navíc může podstatným způsobem odlehčit počítači zabírají často jeho systémové prostředky, parazitují na výkonu procesoru, paměti a také na propustnosti internetového připojení. Pro odstraňování spywaru se používá několik aplikací, avšak v našem prostředí se nejvíce ujaly dvě:

Lavasoft Ad-Aware (http://www.lavasoft.de)

Spybot Search & Destroy (http://security.kolla.de)

Obě aplikace vycházejí, co se kvality týče, zhruba nastejno. Spybot je určen spíše zkušenějším uživatelům a je schopen detekovat větší rozsah hrozeb. Ad-Aware je naproti tomu komerčním produktem, byť existuje verze, která je pro domácí použití k dispozici zadarmo. Dá se říct, že první z programů je schopen hledat škodlivý software rychleji, druhý sofistikovaněji. Jejich kombinace se stejně jako v předchozím případě nedoporučuje, i když nezpůsobuje problémy takového rozsahu, jako kombinace antivirů. Podrobnější informace o tom, jak se spywarem bojovat, se dočtete v článku autorů Davida Čepičky a Daniela Behrense "10 tipů proti spywaru".

Hygiena především

Internet není bezpečným místem, je na uživatelích, aby se před většinou rizik obrnili a přitom neztratili schopnost jej kvalitně a bez obav používat. Zásady informační hygieny, tedy používání dříve vyjmenovaných prostředků a především takové schování, které nám ani našim informacím, stejně tak jako jiným uživatelům, neublíží, je krokem k úspěchu a to je třeba mít na paměti.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

C04P0269

Květnová nabídka je zajímavá nejen tím, že první písmeno názvů výrobců telefonů

je shodné, ale také tím, že ve všech případech jde o telefony véčkové konstrukce zaměřené především na základní funkce a zábavu. Dva z nich jsou určeny spíše méně movitým uživatelům, třetí pak v mnoha ohledech představuje současnou špičku.

Samsung SGH-E100

Společnost Kiboon Mobile dováží na náš trh mobilní telefony značky Siemens téměř dva roky a za tuto dobu se dokázaly její produkty mezi uživateli slušně etablovat. Nabízejí totiž především příjemný vzhled a nejčastěji užívané funkce, tedy to, co většina zákazníků vyžaduje. Stejná je situace i u nejnovějšího modelu s označením SGH-E100. Ten totiž nepřichází s ničím převratným, ale kompaktní design a zajímavé funkce nabízí za opět o něco nižší cenu.

Telefon samotný je velmi podobný některým předchozím modelům Samsungu. Jde o stříbrné véčko s anténou a dvěma displeji. Ten vnější je monochromatický a bezpečně v jakýchkoli podmínkách zobrazí nejdůležitější informace o příchozích hovorech a zprávách, síle signálu a stavu baterie, a samozřejmě i o aktuálním datu a času. Vnitřní je barevný a při standardním rozlišení 128 x 160 bodů zobrazí až 65 000 barev. Ovládání je v podstatě identické s modelem S500, typického stylu této značky se drží i menu a jeho struktura.

Vnitřní výbava Samsungu SGH-E100 potěší především rozsáhlou kapacitou adresáře a paměti na SMS zprávy, podporou EMS a multimediálních MMS zpráv, přítomností kalendáře, úkolovníku, převodníku a kalkulačky s netradičním názvem "výsledek". Výhodou je i podpora Javy a úctyhodných 9 MB sdílené paměti. Naopak slabinou je fixní diakritika při používání české T9 a nemožnost přeprogramovat rychlé volby při pohybu kurzoru.

Sharp GX-23

Jako jeden z prvních telefonů s podporou MMS zpráv se na našem trhu objevil Sharp GX-13, který byl k mání výhradně u Eurotelu. Nyní stejný operátor přichází s jeho nástupcem, jenž nese označení GX-23. Oba modely se od sebe konstrukčně příliš neliší, jde totiž o větší véčka s impozantním kloubem. Nový model má ale menší anténu, větší a navíc barevný vnější displej a jinde umístěný objektiv fotoaparátu. Vedle toho se navíc nachází dioda, která funguje jako blesk nebo barevný signál. Co se týče kvality snímků z integrovaného fotoaparátu, jde o jednu z nejvyšších na trhu a rozlišení může dosáhnout až 640 x 480 obr. bodů. Navíc je možné pořizovat i videosekvence se zvukem. Ovládání telefonu je shodné s předchozím modelem a nedá se mu nic vytknout, stejně jako rychlosti odezvy.

Uvnitř telefonu se nachází bezkonkurenčně nejlepší displej současnosti. Při rozlišení 240 x 320 pixelů a 65 536 barvách žádný model na trhu nemá šanci s Sharpem GX-23 soupeřit. Kvalita se projevuje při focení, prohlížení obrázků, ale i v menu. Co se týče ostatních vlastností, nabízí telefon klasické i multimediální zprávy včetně české T9 bez diakritiky, polyfonní vyzvánění a Javu s 2 MB paměti. Na druhou stranu chybí e-mailový klient a tradičně slabší je to s manažerskými funkcemi. E-mailový klient či Bluetooth chybí, organizér by mohl být kvalitnější. Ale Sharp GX-23 je určen především pro běžné telefonování a zábavu, což mu jde na 100 %.

Sony Ericsson Z200

Mobilní telefony ve střední třídě a navíc v ceně pod 7 000 Kč jen málokdy upoutají uživatele svým designem, což je ale jistě škoda, neboť mnozí uživatelé by si odpustili nějaké ty funkce výměnou za atraktivnější vzhled. A právě na tyto uživatele se firma Sony Ericsson zaměřila se svou novinkou s označením Z200. Jde totiž o oblé véčko, které se u obou pohlaví setkává s kladným přijetím. Na vrchní straně je umístěn monochromatický displej zobrazující aktuální čas formou ručičkových hodin a ukazatel stavu baterie a síly signálu. Uvnitř je displej o poznání větší, který při rozlišení 128 x 128 zobrazí až 4 096 barev. Co se týče ovládání, vychází model Z200 z tradičního konceptu této cenové kategorie. Ke klávesnici nelze mít větší výhrady, co je ale poněkud horší, je rychlost telefonu při některých operacích.

Funkční výbava je na poměry této značky velmi skromná, což ale rozhodně nemusí všem uživatelům vadit. Telefon má vnitřní paměť na 200 jmen, bez možnosti ukládat k jednomu číslu kromě jména více položek. Chybí také multimediální zprávy či klient elektronické pošty, na druhou stranu potěší možnost využívat český slovník T9 bez diakritiky či paměť na 100 textových zpráv. Samozřejmostí je podpora paketového přenosu dat GPRS, bohužel pouze v třídě 4, a další relativní slabinou je chybějící Java. Jak již ale bylo na začátku řečeno, někteří uživatelé mohou dát před výbavou přednost atraktivnímu vzhledu telefonu.

Alcatel OT332

Nejnovější čistokrevný low-end Alcatelu nabízí malé rozměry, nízkou hmotnost a příjemnou cenu. Na druhou stranu ale postrádá paketový přenos dat GPRS, podporu MMS zpráv a jiné u konkurence běžné funkce.

LG G5300i

Pokud hledáte klasický telefon s kvalitním barevným displejem a všemi pro průměrného uživatele nezbytnými funkcemi, pak právě vám by mohl padnout do oka tento model od korejského LG.

LG G7100

Otočný horní kryt telefonu, integrovaný fotoaparát, dvojice displejů a sériový kabel v základní výbavě patří k největším tahákům tohoto telefonu. Slabinou je přítomnost antény a slabší manažerské funkce.

Nokia 6600

Nástupce modelu 7650 nabízí opět oblíbenou platformu Symbian, kvalitní funkce, slot pro paměťové karty a fotoaparát umožňující snímání videosekvencí. Rozměry jsou sice větší, to se ale vzhledem k vlastnostem dá pochopit.

Samsung SGH-C100

Jeden z mála tvarově standardních telefonů firmy Samsung je určen zejména nenáročným uživatelům, kteří ocení kvalitní, ale přeci jen poněkud malý displej, běžné funkce a velmi příjemnou cenu.

Siemens C62

Nejnovější low-end německého Siemensu zaujme především displejem. Zatímco funkční výbava je totiž v této kategorii průměrná, displej je výrazně kvalitnější nežli u předchozích modelů včetně vyšší třídy.

Siemens SX1

První chytrý telefon Siemensu postavený na platformě Symbian nabízí skvělé možnosti a funkce, jeho obrovskou slabinou je ale netradiční rozložení kláves, s nimiž se naučí bez problému pracovat jen málokdo.

Sony Ericsson P900

Nástupce populárního modelu P800 nabízí především mnohem konzervativnější design, kvalitnější stylus i displej a více uživatelské paměti. Z pohledu ostatních vlastností se ale příliš nezměnilo.

Sony Ericsson T630

V duchu vývoje posledních let by tomuto telefonu slušelo spíše označení T610i. Kvalitnější displej a drobná změna designu totiž nejsou to, co bychom čekali od plnohodnotného nástupce populárního modelu.

Sony Ericsson Z600

První véčko firmy

Sony Ericsson je poněkud rozměrnější než modely od konkurence, nabízí však atraktivní funkční výbavu. S klidem lze říci, že jde o model T610 v poněkud jinak konstruovaném kabátku.

§§§§§


Katalogy webových stránek

Josef Kulhavý

C04P0266

V minulém čísle jste se mohli setkat s článkem popisujícím postup, jak zaregistrovat svou vlastní doménu. Nyní na článek volně navážeme a pokusíme se poradit jak postupovat, chceme-li naše nové stránky zaregistrovat do katalogů internetových stránek, tak aby je navštěvovalo co možná nejvíce návštěvníků.

Kolik lidí zhlédne naše stránky, ovlivňuje několik faktorů: oproti volbě stránek na freewebhostingu několik desítek návštěvníků v měsíci přivede vlastní atraktivní doménové jméno. Budou to především ti, kteří je slyšeli od svého známého nebo viděli na reklamě v "reálném světě" a zapamatovali si je, a dále ti, kteří zkoušejí zadávat náhodné adresy do políčka s adresou svého internetového prohlížeče. Podstatně důležitější je samostatná propagace nového webu na internetu.

Odkud přichází nejvíce návštěvníků? Z katalogů a vyhledávačů. Katalog webových stránek je místo, kam může kdokoliv vložit odkaz s popisem své stránky. Mezi nejznámější na českém internetu patří ty, kterým se budeme později věnovat v článku. Naproti tomu vyhledávači většinou sami nemůžeme říci o existenci našeho serveru ten jej najde sám, podle odkazů na nejrůznějších stránkách (třeba právě v katalozích). Nejznámějším světovým vyhledávačem je Google.com.

Zvolit výstižný název, vhodný popis, popřípadě klíčová slova při registraci stránky do katalogu je často obtížné, avšak nanejvýš důležité. Záznam v katalogu určuje, jak úspěšné budou nové stránky a kolik návštěvníků jim dá přednost před konkurenčními weby. Nejedná se pouze o to, aby popis u odkazu k našemu webu byl co možná nejvýstižnější, ale dále i o to, aby jej katalogový vyhledávač při zadání klíčového slova zařadil do výsledků vyhledávání, nejlépe, aby mezi těmito výsledky stál co možná nejvýše. To může být problémem, protože některé katalogy provozovatelé webových stránek omezují různými nařízeními, takže vklínit do záznamu výraz, který je pro internetové stránky zásadní, se nemusí vůbec povést.

U nás se laici i odborníci shodují na třech nejvýznamnějších českých katalozích: http://www.atlas.cz, http://www.centrum.cz, http://www.seznam.cz.

ATLAS.CZ (http://www.atlas.cz)

Z trojice největších českých katalogů má nejnižší návštěvnost a tím i nízké procento těch, kteří z vyhledávače na portálu Atlas.cz odejdou na naše stránky. Je natolik významným hráčem na trhu, že nezařadit odkaz do katalogu by nebylo rozumné.

Registrace nového webu do katalogu probíhá v pěti krocích. Příslušný odkaz na stránku, kde lze registraci započít, je k nalezení v každé kategorii buď v horní části stránky nad výpisem podkategorií, nebo v patičce každé stránky (i homepagi) úplně dole. V prvním kroku zadejte úplnou URL adresu stránek. Systém ověří, zda již záznam není v databázi zařazen. V kladném případě máte možnost jej upravit nebo smazat. Vkládáte-li záznam nový (s novou WWW adresou), objeví se před vámi formulář pro zadání základních i rozšiřujících informací. Titulek a popis (ale i jméno a e-mail zadavatele) je třeba vyplnit, ostatní pole mohou zůstat prázdná. Ve třetím kroku můžete uvést regionální působnost. Ta je důležitá u firemních prezentací, aby mohl návštěvník lépe volit podle své aktuální polohy. Po stisknutí tlačítka "Pokračovat" máte možnost vložené údaje zkontrolovat a v posledním kroku uložit. Kategorii (max. 2) nevybírá zadavatel záznamu, ale administrátor katalogu po otestování vkládaného odkazu. Do 10 dnů je pak uložen a zobrazuje se všem návštěvníkům katalogu i přidruženého vyhledávače. O tom, zda byla registrace úspěšná, jste informováni zprávou, která dorazí na zadanou e-mailovou adresu.

Server Atlas.cz nedovoluje k záznamu zadávat klíčová slova, a proto je nutné volit popis tak, aby všechna taková slova byla obsažena v něm. Pokud chcete, aby byl při vyhledávání váš odkaz umístěn co nejvýše, a nechcete za tuto výhodu platit, zdaleka vaše snažení nekončí. Záznamy v katalogu i ve výsledcích vyhledávání se totiž řadí podle tzv. "ukazatele kvality stránek". Ten se vypočítává mimo jiné podle toho, jaké množství dalších stránek na daný web ukazuje. K posunutí vlastního odkazu směrem výše v seznamu je tedy zapotřebí umístit svůj odkaz na cizí stránky. V praxi to znamená, že byste se měli pokusit domluvit s provozovateli jiných stránek na tom, že si nejlépe na homepagi vzájemně umístíte odkazy. Čím více serverů k umístění hyperlinku získáte, tím vyšší bude po čase vaše hodnocení na serveru Atlas.cz a tím výše bude váš záznam zobrazen.

Rozhodnete-li se pro placenou možnost zvýraznění vašeho odkazu, bude vás garance jeho umístění na první stránce na období 6 měsíců stát 4 800 Kč za jedno klíčové slovo. Chcete-li odkaz na své stránky umístit na první až šestou pozici ve žlutém rámečku označeným nápisem "Doporučujeme", zaplatíte provozovatelům od 1 500 Kč (4. až 6. pozice) do 4 000 Kč (1. pozice) za měsíc.

CENTRUM.CZ (http://www.centrum.cz)

Server www.centrum.cz využívá svou vlastní technologii na fulltextové prohledávání stránek i katalogu, nazvanou nejdříve Webfast, později přejmenovanou na Morfeo (morfeo.centrum.cz). Morfeo sice umí prohledávat pouze české stránky (v doméně CZ), ale proti jiným vyhledávačům odhalí překlepy, a umí slova skloňovat a hledat synonyma. Jako základ pro vyhledávání vychází z odkazů stránek umístěných v katalogu Centrum.cz.

I zde nalezneme odkaz pro vložení nového odkazu do katalogu v horní (pod políčky pro hledání) i dolní (v patičce) části stránky. Na první stránce zvolte, zda se jedná o komerční (firemní) nebo nekomerční stránku. Po kliknutí na tlačítko "Pokračovat" lze zadat všechny potřebné údaje: Sekci, do kterých bude obsah zařazen (u komerčních maximálně 2, u nekomerčních 5), WWW adresu, titulek a popis stránky, dále klíčová slova a region, ke kterému se vaše stránky vztahují. Doporučuje se zadat i kontaktní e-mail, aby byl zadavatel informován o tom, zda je záznam do katalogu zařazen. Důležité je i heslo, potřebné pro případnou pozdější změnu záznamu. U komerční prezentace je navíc požadováno i IČ firmy, a dále dobrovolné kolonky: telefon, fax, adresa a specifikace činnosti. Dále je možné zaregistrovat firemní web do databáze podnikatelských subjektů. Přítomností kolonky "klíčová slova" odpadá nutnost složitě vymýšlet popis tak, aby obsahoval všechny potřebné indicie pro vyhledávač katalogu. Vše nahradí právě ono uvedené políčko.

Následně po uskutečněné registraci do katalogu dorazí na váš e-mail potvrzení. V něm bude uveden hyperlink pro přístup k editaci odkazu. Tady po zadání WWW adresy stránky nebo e-mailové adresy uvedené při registraci odkazu získáte možnost váš záznam změnit. Pokud zadáte e-mailovou adresu, získáte přehled o všech stránkách, které jste kdy do serveru Centrum.cz s tímto e-mailem zadávali. Dále vám je zde nabízena možnost zaregistrovat se do výše zmiňované databáze podnikatelských subjektů tedy Centra firem. Administrátoři serveru Centrum.cz na stánkách potvrzují, že váš nový odkaz bude do katalogu zařazen a tedy k dispozici návštěvníkům nejdéle do 10 dnů od jeho registrace.

Bohužel, žádný spolehlivý a zároveň bezplatný způsob jak prosadit odkaz na své stránky co možná nejvýše v katalogu nebo na stránce s výsledky vyhledávání, jsme nenalezli. Snad by měl pomoci stejný způsob, jako na serveru Atlas.cz umístit vlastní hyperlink na cizí webové stránky. Nebo zakomponovat klíčové slovo přímo do URL adresy stránek. Jediným spolehlivým řešením zůstává platba za lepší pozici provozovatelům serveru Centrum.cz. Za klíčové slovo, které je uživateli zadáváno méně než 1 500x za měsíc, je jeho cena 2 000 Kč. Pokud jej uživatelé zadávají do katalogového vyhledávače vícekrát, bude měsíční poplatek vysokých 9 000 Kč. Za tuto částku zájemci získají jak garanci prvního nebo druhého místa, tak reklamní plochu o velikosti 468 x 60 bodů, respektive 120 x 60 bodů.

SEZNAM.CZ (http://www.seznam.cz)

Bezpochyby nejznámějším a nejnavštěvovanějším portálem v ČR je již po několik dlouhých let portál Seznam.cz. Tento server zprostředkovává a na nekomerční i komerční stránky odesílá v České republice kolem 50 % veškerých návštěvníků! Svého postavení na českém internetu proto Seznam.cz bezezbytku využívá. Vložit odkaz do katalogu je nutné přímo z kategorie, do které chcete, aby byl zařazen. Přejděte tedy do vybrané kategorie a pokračujte kliknutím na odkaz "Přidej odkaz do této sekce" v horní části stránky. Zadejte URL adresu stránky, jeho titulek a popis. Vložte svůj e-mail, kam vám po registraci dorazí zpráva o začlenění odkazu do katalogu. Můžete rovněž zvolit oblast regionální působnosti stránek. Na stejné stránce naleznete hyperlink pro změnu existujícího záznamu v dané sekci. Na další stránce je vám kompletní záznam včetně titulku a odkazu předveden, a vy jej musíte potvrdit kliknutím na příslušné tlačítko.

U komerční stránky je postup odlišný. Opět musíte nalistovat vhodnou sekci katalogu a kliknout na příslušný odkaz. Pak zadejte IČ své firmy (přesně podle oprávnění k podnikání) a na další stránce vše o ní: Její oficiální název (ne název webových stránek administrátor by titulek změnil), přesnou adresu, telefon, e-mail a URL adresu WWW stránek firmy. Na následující stránce můžete, ale nemusíte, zadat kontaktní osoby firmy. Dalšímu kroku věnujte zvýšenou pozornost: v popisu činnosti se musí objevit všechna klíčová slova, která jsou pro vás významná. Ani Seznam.cz totiž nedisponuje políčkem "klíčová slova". Dále můžete zadat otevírací dobu, roční obrat či počet zaměstnanců (tyto údaje jsou nepovinné). Posléze zadejte údaje o sobě, jako o zadavateli odkazu, a následně zkontrolujte zadané údaje. Registrace vaší komerční prezentace však dosud není dokončena. Musíte zvolit, zda chcete bezplatný nebo základní (za 1 900 Kč za rok) zápis, nebo zápis s logem firmy (za 4 900 Kč za rok). Pak vyberte a zadejte své heslo, abyste mohli kdykoliv záznam měnit, a v případě záznamu s logem nahrajte na server obrázky. Všechny vložené položky se budou zobrazovat na stránce detailu firmy vytvořené serverem Seznam.cz, kam odkáže návštěvníky stránka s výsledky vyhledávání nebo katalog. Na vaše skutečné internetové stránky uživatelé přejdou až kliknutím ne na název vyhledané firmy, ale na internetovou adresu uvedenou pod popisem odkazu. Chcete-li zákazníky směřovat přímo na své internetové stránky, musíte si připlatit za každé klíčové slovo a to vždy podle návštěvnosti daného slova od 3 500 Kč (při denní návštěvnosti sekce do 100 uživatelů) až po 28 500 Kč (při více než 35 000 návštěvnících v kategorii) za měsíc. Získáte nejen skutečný odkaz přímo na své stránky, ale i výhodnou pozici v okně návštěvníkova prohlížeče. Garance 1. strany ve výpisu vyhledávání nebo v katalogu bude stát minimálně 5 000 Kč na rok. Zaplatit musíte i tehdy, chcete-li místo názvu firmy použít jiný nápis. Pokud nechcete investovat do návštěvnosti svých stránek, příliš možností, jak zlepšit pozici odkazu svých stránek, vám Seznam.cz nenabízí. Vypozorovali jsme pouze zvýhodnění u stránek, které mají klíčové slovo již ve své URL adrese, avšak ani to nemusí platit vždy.

Katalogů v prostředí českého internetu je pochopitelně daleko víc. Nicméně jejich návštěvnost ani zdaleka nedosahuje úrovně těchto tří, jež zde byly popsány. Uveďme si však pro pořádek internetové adresy některých dalších významných: http://www.caramba.cz, http://www.klikni.cz, http://www.najdi.to, http://www.quick.cz, http://www.tiscali.cz, http://www.zacatek.cz, http://www.yo.cz, http://www.zdroj.cz.

Zvolili jsme vhodná klíčová slova? Opravdu přibylo po optimalizaci popisu odkazu v katalozích více návštěvníků? O tom, zda bylo vaše počínání úspěšné, se můžete přesvědčit za pomoci některé ze služeb zjišťujících návštěvnost stránek. Takovou aplikaci nabízí buď poskytovatel vašeho webhostingu, nebo některý z provozovatelů serverů měřících návštěvnost na internetu (např. Navrcholu.cz, TopList.cz, eMerite.cz, atd.).

Jaký zvolit popis k záznamu v katalogu

Pokud katalog při registraci nového webu disponuje políčkem "klíčová slova", odpadá mnoho problémů do pole "popis" pak stačí zadat údaje o tom, čím se stránky zabývají, v takovém mluvnickém pádu, který logicky patří do textu. Tam, kde klíčová slova zadat nelze, je musíme "propašovat" přímo do textu jeho popisu.

Zde přinášíme několik pravidel, jaký popis v takovém případě zvolit:

 Pokud nemohl být uveden název stránek v titulku záznamu (především u komerčních stránek na serveru Seznam.cz), začněte jím: Například: "Restaurace Amerika" nebo "ABCDE prodej mobilů".

 Popis by měl začínat důležitým sdělením ve tvaru výstižného hesla, které udává podstatu internetových stránek. Například: "Prodej gramofonové desky" nebo "Parodie filmu Pán Prstenů".

 Následovat by měly podrobnosti o firmě nebo účelu stránek. Například: "Internetový časopis zabývající se výhradně mikroprocesory firem Intel a AMD" nebo "Tisíce vtipů o počítačích". Tyto podrobnosti mohou být libovolně dlouhé, pozor však na omezení v počtu znaků na jednotlivých serverech.

 Na konci popisu by měla být uvedena klíčová slova tedy slova, která bude návštěvník zadávat do vyhledávačů, aby stránky nalezl. To však pouze v případě, že dosud nejsou v textu uvedena v 1. pádu jednotného nebo množného čísla. Například: "vybavení koupelny, akrylátové vany, sprchy" nebo "interpreti písní: Láska nebeská, Rovný jako trám" tím dosáhneme toho, že vyhledávač katalogu zobrazí odkaz na stránku, pokud návštěvník dané slovo do vyhledávacího pole napíše.

 Diakritických znamének se nebojte, katalogy a vyhledávače si s nimi lehce poradí, a proto nemá smysl zadávat text bez čárek a háčků.

 Nevhodné je použití obratu "Internetové stránky firmy." všichni vědí, že se jedná o internetové stránky, nemusíme to připomínat v popisu!

 Nepoužívejte ani balast typu "nejlevnější", "největší" taková slova nahrazujte spíše obraty "s cenami od 100 Kč", "stovky položek", atd.

 Nevhodné je použití výzev k návštěvě: "Navštivte naše stránky", nebo dokonce "Navštivte prodejnu v Myší ulici".

§§§§§


Bezpečný e-mail I.

Vojtěch Bednář

C04P0263

Freemaily servery poskytující bezplatné e-mailové služby používají desítky tisíc uživatelů. Jsou tyto servery bezpečné? Neohrožují jejich data a soukromí? Nemohou z nich dělat oběti virových nákaz a spamu? Umožňují zajištění zpráv proti vykradení? V ČR je situace celkem dobrá, nikoliv však ideální.

České freemaily začaly vznikat v důsledku masového rozšiřování internetu. Prakticky každý ISP, tedy poskytovatel připojení k internetu, nabízí v rámci doplňkových služeb e-mailovou adresu. Pokud jste zákazníkem libovolné ISP společnosti a využíváte její dial-up služby nebo jiné, získáváte e-mailovou adresu, přičemž doména této adresy je velmi často shodná s doménou poskytovatele. Jiný způsob jak získat přístup k e-mailu je v zaměstnání, na škole nebo členstvím v organizaci mající svou doménu a svůj poštovní server.

Bohužel všechny tyto cesty mají vždy nějakou podmínku. Musíte být zákazníkem, zaměstnancem, studentem, členem. Na přelomu století, ale ještě dříve, začaly tyto e-mailové adresy vykazovat mnoho nedostatků. Hlavním z nich byla nízká flexibilita. E-mail se vyřizoval primárně s využitím standardních protokolů POP3/SMTP. To znamenalo, že k vybrání schránky nebo k odeslání zprávy jste nutně potřebovali e-mailový klient, který musel být pro vaši schránku nakonfigurován. Dalším problémem bylo, že někteří ISP omezovali odesílání či příjem schránky výhradně na svou síť. V důsledku toho jste svou domácí adresu například mohli bez potíží vybrat doma, ale nikde jinde, kde se nepoužíval stejný poskytovatel.

Poslední zásadní vadou konvenčního e-mailu byla jeho účelovost. E-mailovou adresu zaměstnavatele by bylo doopravdy nepraktické používat k soukromým účelům jednak proto, že bychom ho tím mohli poškozovat, jednak proto, že by nám ji mohl monitorovat a případně nás také vyhodit.

S rozrůstajícími se službami internetu a také s přibývajícím počtem uživatelů se stalo praktickým mít více e-mailových adres s poměrně jednoznačným určením. Jedna je pracovní, jedna pro konference, jedna soukromá a tak dále. Freemaily, tedy servery poskytující bezplatné e-mailové služby, vznikly z jednoduché úvahy. Dát uživateli to, oč žádá, tedy univerzální a zároveň všude přístupnou e-mailovou schránku bez prostorového nebo účelového omezení a zároveň na tom vydělat. Zdrojem výdělku se měla stát reklama. Jednak ta, která je automaticky přidávána na konec každé zprávy, jež freemailovým serverem projde, a jednak ta, která je uživateli zobrazována při práci s ním ve webmailovém rozhraní (vysvětlení pojmu je v barevném rámečku v tomto článku).

Čas však ukázal, že samotná reklama zaplatí provoz freemailů jen stěží. Důvody jsou pro to dva. Především, reklama má poměrně malou účinnost. Na konci zprávy si ji málokdo přečte nebo dokonce klikne na odkaz v ní. Použití odkazů v těle e-mailu přitahuje pozornost antispamových filtrů na klientské straně. Propagační materiály v rámci webmailu jsou skvělá věc, ale uživatel pracuje především se svou poštou, a proto se na reklamu nesoustředí. To vše i přes masivní množství zobrazených proužků (impresí) znehodnocuje tento způsob propagace. A tak je třeba peníze získávat někde jinde, nejlépe od uživatelů.

Freemaily v současné době požadují peníze za rozšíření prostoru poštovní schránky, za umožnění práce s klientem a nejen přes webmail, dokonce za bezpečnost. Zejména to poslední je problematické, ale děje se to.

Svět e-mailu je nebezpečný

Těžko říct proč, ale právě e-mail se stal v poslední době největším zdrojem rizik. Prvním z nich jsou virové, respektive červové nákazy, šířící se jako přílohy e-mailových zpráv. Otevření takové přílohy znamená s největší pravděpodobností nakažení počítače, na kterém si dotyčnou zprávu prohlížíte. Moderní antivirové systémy dokáží nakaženou zprávu poznat a zablokovat, nejsou a ani nemohou být však zcela stoprocentní ve svém výkonu. Problematika SPAMu je otázkou sama pro sebe. Někomu chodí nevyžádané pošty jen málo, někomu stovky zpráv denně. Ten druhý případ, pokud by se s ním nic nedělalo, prakticky znemožňuje normální bezproblémové využívání poštovní schránky. SPAM je třeba filtrovat a likvidovat.

Nezanedbatelná jsou dále rizika spojená s možností vykradení účtu. Získat nezajištěné heslo, které zadáváte do přihlašovacího formuláře nebo které odesílá váš e-mailový klient, opravdu není žádný velký problém. Zfalšovat zprávu tak, aby vypadala jako od určitého odesilatele, je rovněž velice jednoduché (a nelze tomu zabránit).

Před většinou z uvedených, ale i dalších rizik je možné se úspěšně chránit. Úroveň této ochrany závisí jednak na tom, jak se svou schránkou pracujete, a jednak na tom, jak jste technicky vybaveni. Antivirus a antispam jsou v současné době spolu s firewallem základními prostředky bezpečnosti, ale mají nedostatek. Jsou vázány na konkrétní počítač. V případě antiviru pak fungují, až když dojde k pokusu o nakažení, v případě antispamu integrovaného v e-mailovém klientu pak naši linku obvykle neušetří stahování mnoha kilobajtů nevyžádaných zpráv ani skutečnosti, že tyto zprávy zabírají drahocenné místo v naší e-mailové schránce na serveru.

Z výše uvedeného vyplývá, že mnohem praktičtější než řešit problémy až při vybírání e-mailu či stahování pošty, by bylo řešit je již při jejím příchodu do elektronické poštovní schránky. Jinými slovy, integrací antivirového systému a spamového filtru přímo do systému, který poštu na serveru přijímá a ukládá do poštovních schránek. To, co je teoreticky ideální, má však své nedostatky.

Už samotný provoz poštovního serveru vybaveného standardním POP3/SMTP a webmailovým rozhraním, který používá několik desítek tisíc lidí, není levná záležitost. Nákup serverové verze antiviru pak něco stojí, o spamovém filtru platí totéž. Obě tato řešení představují rezidentní procesy, a tedy spotřebovávají serverový prostor i strojový čas a paměť. V případě jednoho počítače se o nic nejedná, ale pokud si svou poštu vybírá několik set až tisíc uživatelů zároveň? Takové systémy se rovněž musí vyrovnat s virovými epidemiemi, kdy do jediné schránky může dorazit ohromné množství nakažených e-mailů najednou, a když je postižených schránek hodně... Jinými slovy, ochrana zpráv na serveru je možná, ale vyžaduje investice, investice, investice.

O něco lepší je situace se zabezpečeným přístupem. Jak práce s POP3 schránkou, tak i s webmailem je zašifrovatelná prostřednictvím standardních řešení obvyklých u jiných aplikací, ne všude se však používá.

Čechy využívané freemaily

Na světě existuje mnoho freemailových serverů. Dá se však říct, že v Čechách je nejvyužívanějších jen několik z nich, převážně těch, které zde mají svou tradici, jež pocházejí z ČR, anebo je sem naopak úspěšně zavál celosvětový věhlas. Jak jsou na tom tyto freemaily po stránce bezpečnosti, se podíváme v následující části.

Především je to schopnost vyčistit z pošty virovou/červovou nákazu. Následuje odstranění SPAMu a hned poté schopnost zabezpečit soukromí při samotné práci s poštou tedy webmailu. Zajímavé také je, zda jsou tyto služby nabízeny již v základním, bezplatném provedení, nebo formou bonusu za příplatek, a také kolik takový příplatek činí.

Přehled bezpečnosti na českých freemailových serverech

Seznam E-mail

http://www.seznam.cz

Dobrá ochrana zadarmo, více místa za příplatek

Seznam E-mail je pomocná služba portálu rozcestníku Seznam.cz, v našich končinách nejrozšířenějšího. V minulosti, ale i v současnosti jsme se na něm mohli setkat s některými problémy s funkčností, především webmailové části, které by se mohly projevit i sníženou bezpečností (za určitých okolností dochází k chybám jeho interních komponent).

Základem zabezpečení Seznamu je implementace antivirového systému Nod32 společnosti ESET. Tento antivirus je ve své desktopové verzi velice kvalitní, a totéž platí i pro serverovou. Nedostatkem, se kterým se potýká, je ovšem včasnost aktualizace a také fakt, že ochranou čas od času nějaký nakažený e-mail projde. Řešením je v tomto případě zvýšená pozornost a samozřejmě lokální antivirový systém.

Ochrana před nevyžádanou poštou je u Seznamu provedena rovněž poměrně kvalitně. Nachází se, stejně jako antivirus, v základní nabídce (zpoplatněno je jen zvětšování velikosti schránky). Poskytuje základní odstraňování nevyžádané pošty, avšak není stoprocentní a poměrně nemalé procento spamu tímto filtrem bez potíží projde.

Zachycené zprávy jsou na serveru přesouvány po odstranění škodlivého kódu do speciální složky, přičemž je možné nastavit jejich automatické mazání. Je to velmi praktické a doporučujeme uživatelům si v nastaveních tuto volbu zapnout. POP3/SMTP přístup chráněn není, do SMTP serveru je třeba se přihlašovat, což má bránit zneužívání Seznamu pro rozesílání nevyžádané pošty. Drobným, avšak dobrým detailem je, že vám Seznam po přihlášení zobrazí umístění počítače, ze kterého jste se přihlásili naposledy, a také čas. Tím můžeme snadno odhalit možné zkompromitování hesla a změnit si je. Omezené je také použití kontrolní otázky pro obnovení hesla.

MujMail

http://mail.atlas.cz, http://www.atlas.cz

Dobrá ochrana zadarmo, nejasné řešení nevyžádané pošty

Stejně jako je Seznam E-mail doplňkem portálu Seznam, je MujMail součástí konkurenčního Atlasu. Po funkční stránce nabízí prakticky totéž co Seznam, tedy webmail a implicitní možnost vybírat si poštu pomocí libovolného klienta. O ochranu pošty před infekcí se stará totožný systém jako v předchozím případě, tedy Nod32, v podání Atlasu však nabízí o něco lepší možnosti konfigurace, a to tři. První z nich je zavirované zprávy doručit po vymazání přílohy standardně do složky Doručené. Druhou možností je stejně jako v případě Seznamu přesouvat začervené zprávy po odčervení do speciální složky, která se zde jmenuje Karanténa, a třetí je tyto zprávy zlikvidovat úplně. Opět můžeme doporučit pouze třetí možnost.

Při přihlašování do webmailu Atlasu je využívána zabezpečená stránka, což je veliké plus tohoto systému. Snižuje se totiž riziko vykradení vašich přihlašovacích údajů, avšak zcela se neeliminuje. Systém přihlašování měl také v minulosti problémy s alternativními prohlížeči, jak se ale zdá, jsou již nyní zažehnány.

Co se ochrany před nevyžádanou poštou týče, Atlas žádný takový systém, na rozdíl od Seznamu, neuvádí. Faktem ovšem je, že adresy na něm nejsou právě pravidelně bombardovány nevyžádanou poštou, což je pozitivní. Celkově musíme říci, že také Atlas je zajištěn poměrně kvalitně.

Post.cz

http://www.post.cz

Dobrá ochrana, ale je třeba si připlatit. V základní nabídce pouze před útokem a vykrádáním

Post, momentálně pod hlavičkou Volného, poskytovatele připojení k internetu, patří nejen k nejstarším, ale také nejznámějším freemailů u nás a dodnes má množství přívrženců. Kromě zabezpečeného přihlašování nabízí možnost kontrolování IP adresy, což zvyšuje zabezpečení a snižuje možnost uživateli "ukrást" sezení, tedy stav, kdy je přihlášen a s e-mailem aktivně pracuje.

Po tomto, velice bezpečném začátku, však bude následovat studená sprcha. Jak antivirus, tak antispam systém obsahuje, bohužel za příplatek. Objednat si je možné obě služby odděleně (tedy zvlášť ochranu před červy i ochranu před nevyžádanou poštou), tak i balíček obsahující obě dvě. Pokud se rozhodnete pro kombinovanou ochranu a zároveň rozšíření e-mailové schránky na 25 MB, zaplatíte 60 Kč měsíčně včetně daně z přidané hodnoty. To je v porovnání s předchozími možnostmi pravda mnoho.

Dalším problémem Postu je konfigurační soubor. Program, který nastavuje stahování pošty, je v spustitelném souboru postcz.exe, a i když autoři prohlašují, že je bezpečný, je toto řešení v situaci, kdy se až příliš mnoho červů šíří podobným způsobem, přinejmenším pochybné.

E-mail Centra

http://www.centrum.cz

Dobrý nápad s agentem, zobrazení IP adresy, spamový filtr, horší antivirové řešení

Dalším velkým portálem, často s agresivní propagací, je Centrum.cz. E-mail v rámci tohoto portálu se řadí rovněž k bezpečnějším. Nabízí http autentizaci, tedy možnost přihlašovat se pomocí přenosu jmen a hesel, který je založen na operačním systému a ne na webové stránce. To je určitým kladem.

Zajímavým řešením Centra.cz je takzvaný bezpečnostní agent. Tento chlapík v levém dolním rohu vašeho webmailu je ve výchozím nastavení deaktivován, ale po svém spuštění dohlíží na vaši bezpečnost. Pravidelně upozorňuje na potřebu změnit si heslo a na jeho složitost, přesněji na obtížnost odhadnutelnosti zadaného hesla.

Na dobré úrovni je antispamový filtr, který přesouvá nevyžádanou poštu do spamového koše. Umožňuje však nastavit výjimky tedy adresy, ze kterých je povoleno přijímat i zprávy, jež by jinak byly vyhodnoceny jako nevyžádaná pošta.

Na dobré úrovni je také zobrazení poslední IP adresy a času přihlášení. To je užitečné v případě, kdy máte podezření, že vaše heslo někdo využívá a na e-mailové schránce parazituje.

Dobrou funkcí je v případě Centra možnost archivovat e-mailovou schránku do počítače. Bohaté nastavení umožňuje povolit nebo zakázat POP3 přijímání pošty a také spouštění nebezpečných příloh. Ty jsou však identifikovány na základě přípon, což zase tak dobré řešení není. Rovněž antispam je dobře konfigurovatelný a bezpečnostní agent je plusem.

Email.cz

http://www.email.cz

Zajímavé možnosti nastavení, nejasná antivirová ochrana, antispam zřejmě v testovací fázi, placený POP3. Freemail, který má svůj účel přímo v názvu. Základní funkcí je zobrazení typu prohlížeče na titulní straně serveru a možnost bezpečného přihlášení s využitím certifikátu, který si můžete nainstalovat. Server testuje IP adresu stejně a umožňuje tak zvýšit bezpečnost při práci s nim (jedná se o ochranu proti útoku).

Dobrým nápadem je využívat kromě přihlašovacího jména ještě uživatelský identifikátor (ID), který potřebujeme při obnovení ztraceného hesla.

Antispamové řešení je u e-mailu zatím v testovacím provozu. Je možné nastavit si příjem zpráv pouze od důvěryhodných e-mailových adres, které máte ve svém adresáři s tím, že lze definovat seznam výjimek. Dále zde funguje systém Spam Assasin, jenž likviduje nevyžádanou poštu na základě počítání jejího skóre. Otázku červů e-mail nijak extenzivně neřeší, avšak za poplatek si můžete aktivovat používání protokolu POP3, který je v jiných službách k dispozici zadarmo.

Hotmail

http://www.hotmail.com

Hotmail je dobrá služba, ale pokud si za ni zaplatíte. Provázaná s .Net Passportem, což není ideální, avšak zabezpečená kvalitním antivirem.

Hotmail je tradiční službou Microsoftu postavenou na moderních technologiích. Přihlašování se děje pomocí služby .Net Passport. Je při tom používáno zabezpečené připojení na bázi SSL, tedy s použitím standardní technologie. Bezpečnostní řešení pochází od společnosti McAfee Security. Červy jsou chytány s poměrně dobrou precizností.

Otázka nevyžádané pošty je řešena několika způsoby. Předně, existuje zde možnost hlásit provozovateli serveru podezřelé e-mailové adresy, které jsou následně blokovány. Další možností je nastavení filtru automatického mazání zpráv ze závadných adres, ale komplexní antispamové řešení v podání Microsoftu bohužel neexistuje.

Problémem je také využití .NET Passportu. I když je tato služba bezpečná, je velmi provázaná s počítačem a dalšími službami. To znamená, že prolomení jednoho účtu představuje riziko pro několik dalších služeb. Bezplatná verze také rychle expiruje, podmínky jejího používání jsou podezřelé (provozovatel může promazávat uživatelovu poštovní schránku) a odstranění těchto omezení vás bude stát 32 eur ročně.

Závěrem

Ze serverů, které jsme zde uvedli, bychom korunu krále dali s největší pravděpodobností Seznamu, následovanému Atlasem. Ze služeb, za které je třeba si připlatit, stojí za zmínku Post a Email, placený Hotmail najde v našem prostředí zřejmě menší využití.


Bezpečný e-mail II.

Co je dobré vědět

Technologie e-mailu

POP3 - Post Office Protocol slouží k vybírání pošty, tedy k jejímu přesunu mezi serverem, kde je uložena a klientským zařízením. Tím nemusí být pouze počítač, ale také například chytrý telefon, PDA, SetTop Box a další zařízení.

SMTP Simple Mail Transfer Protocol slouží k odesílání pošty a jejímu dopravení od odesílajícího serveru do poštovní schránky příjemce. Uživatel s ním přijde do kontaktu prakticky pouze tehdy, když nastavuje svůj poštovní program.

Poštovní klient Program, který využíváme pro příjem a odesílání pošty. Samotný e-mailový klient je velmi jednoduchá záležitost, veškerý vývoj těchto programů se proto soustředí na pomocné funkce, které ulehčují jeho používání adresář, formátování, kódování zpráv, jejich filtrování a podobně. Mezi nejrozšířenější poštovní klienty na platformě Windows patří aplikace Outlook Express, Microsoft Outlook v různých verzích, Mozilla Mail (Thunderbird) a několik dalších.

WebMail - Rozhraní, které umožňuje propojit e-mailový systém s uživatelským rozhraním nezávislým na klientovi. Jinými slovy, můžeme si poštu vybírat kdekoliv prostřednictvím webového prohlížeče, a stejně tak ji můžeme také odesílat. Webmail má oproti vybírání klientem několik výhod, ale také nedostatků. Mezi hlavní nedostatky patří problematická archivace zpráv, přidávání příloh, potíže s formátováním a další. Předností je univerzálnost. Funguje na všech kompatibilních prohlížečích, nepotřebujeme žádný program ani konkrétní typ operačního systému.

Problematika e-mailu

Začervení obsahu - Většina současných červů, tedy škodlivých kódů používá pro své šíření e-mailové zprávy, které si automaticky odesílá z napadeného počítače na ukradené nebo i náhodné adresy. I když hlavním rozšiřovatelem červů je sám uživatel otevře nakaženou přílohu je nutné tyto červy z e-mailů nějakým způsobem čistit.

SPAM - Problém pomalu stejně podstatný jako začervení. SPAM, neboli nevyžádaná pošta, jsou e-mailové zprávy rozesílané hromadně jako propagace, reklama, nebo dokonce jako pokusy o podvod (slavným se stal například nigerijský dopis, lákající z nešťastných obětí peníze).

Napadení - POP3 komunikace není standardně žádným způsobem zabezpečena. To znamená, že prakticky kdokoliv může odposlouchat vaše heslo a pak vám zcizit obsah vaší e-mailové schránky, přečíst doručenou a nesmazanou nebo i odeslanou poštu. Pokud používáte webmail, je situace ještě nebezpečnější s ohledem na možnost "vykrást" heslo z prohlížeče pomocí speciálních programů nebo spywaru.

Vymazání - Standardní procedurou při práci s POP3 schránkou je její vymazání po dokončení stahování pošty. Když ale používáme webmail, chceme došlé zprávy také nějakou dobu uchovávat. Havárie serveru nebo jeho napadení mohou vyústit ve vymazání naší veškeré pošty, ztrátu dat a tedy i informací, které mohou být cenné.

Nic není zadarmo

I když se freemaily tváří že nabízejí zcela bezplatné služby, je tomu tak již málokde. Prakticky se ukázalo, že reklama vkládaná do zpráv není tak účinná, jak se mnozí domnívali, a tak nezbývá než chtít po uživatelích peníze. Jen málokdy se tak děje přímým nátlakem, poskytovatelé však nabízejí za drobný poplatek "prémiové" služby. Větší místo, POP3, žádné reklamy, a někdy dokonce i bezpečnost. I v případě, že jejich nabídky nevyužijeme, platíme za provoz také. Reklamy, které jsou rozesílány uživatelům freemailů, jsou v českých podmínkách naštěstí dobře zvládnuté a přijatelné. Také komerční sdělení připojená na konec zpráv se dají přežít. To, co však komplikuje používání, jsou propagační plochy ve webmailovém rozhraní. V některých případech jsou příliš veliké a komplikují ovládání schránky při malém rozlišení, jindy zase využívají příliš rozměrné aktivní objekty (flash) a způsobují tak problémy u pomalejšího nebo datově počítaného připojení.

Připlatit, či nepřiplatit?

Zamyslete se. Vadilo by vám, kdybyste od zítřka nemohli svou freemailovou adresu používat? Pokud ne, jelikož byste si založili jinou, nebo jich máte beztak dost, připlácet nemusíte. Pokud však ano, byl by to veliký problém, raději si připlaťte. Dostanete nejen služby, které poskytovatel freemailu nabízí, ale hlavně mnohem lepší (i právní) záruku délky a kvality jeho služeb. Že nic takového není nutné si budete myslet jen do okamžiku, kdy nastane první podstatný problém.

§§§§§


Jak na audio a video... I.

Vojtěch Bednář, Kamil Pittner

C04P0262;C04P0268

Potemnělou místnost ozařuje tmavě šedá obrazovka monitoru. Náhle se z reproduktorů podél stěn ozývá ryčná hudba, a na obrazovce se pohybuje typické logo Twentieth Century Fox. Po tomto úvodu už začíná to, na co jsme se těšili nejvíce. Film. Aby však počítač vůbec hrál, potřebujeme kromě CD, na němž je film uložen, a přehrávače, mnoho menších pomocníků, které sice nevidíme, ale bez nichž by to nešlo. K nejdůležitějším patří kodeky, starající se o obraz a zvuk.

Videokodeky - situace stále nepřehledná

Existuje poměrně slušné množství kodeků videa. Některé jsou lepší, jiné horší. Ne všechny se hodí na vše, a některé umí také pěkně potrápit. Nyní se na některé z nich podíváme. Jaký kodek si vybrat? Jaké jsou možnosti a výkon různých kodeků? Pokud vás zajímají odpovědi na tyto otázky, čtěte dál.

Jak a proč kódovat video

Multimediální data, tedy především obraz a zvuk, mají mezi ostatními typy počítačových dat několik zajímavých zvláštností. Tou první z nich je, že potřebují poměrně velké množství prostoru pro uložení. Dále je třeba při jejich pořizování i reprodukci zajistit určitý minimální tok informace k tomu, aby výsledný dojem, tedy obraz a zvuk, byl přirozený. To jsou požadavky vskutku nemalé.

Vedle toho se ale multimediální data odlišují například od textových dokumentů a aplikací ještě v něčem jiném. Jestliže je třeba je komprimovat, nemusí být jejich dekomprese naprosto přesná. Zatímco změna libovolné hodnoty uvnitř aplikace by způsobila její nefunkčnost, nebo přinejmenším nestabilitu a velkou poruchovost, v případě videa změna způsobená komprimací a následnou dekomprimací nevadí. Nepracuje se totiž s naprosto precizními daty znamenajícími instrukce, ale s obrazem, který je ve výsledku analogový a jeho příjemcem není počítač, ale snadno oklamatelné lidské smysly, v případě videa zrak.

Kombinací obou předchozích tezí vzniklo ztrátové kódování videa. Využití oklamání smyslů umožňuje zmenšit obrovskou masu obrazových videodat na smysluplné minimum, které se vejde na současné datové nosiče, tedy především na CD disky a na DVD, a je ho možné distribuovat s využitím internetu.

Cenou za drastické snížení objemu dat je kromě dopadu na kvalitu reprodukovaného také náročnost této dekomprese. Především se jedná o náročnost na početní výkon zařízení, které dekompresi provádí, a pak také na rychlost jeho paměti a schopnosti číst a vyměňovat si informace v rámci jednotlivých částí. Posledním podstatným kritériem zde je míra snížení kvality, tedy nakolik se dekódovaný obraz odlišuje od původního a zda je možné toto snížení zaregistrovat. Zde je však třeba vzít v úvahu relativní faktor, kterým je subjektivní rozdílnost. Díky tomu, že video se přehrává na různých zařízeních a různých výstupních systémech (CRT obrazovka, LCD displej, plátno a dataprojektor) a díky tomu, že různí jedinci vnímají obraz různým způsobem, představuje i jeho změna pro ně různé hodnoty. To je faktor, který se velice obtížně kvantifikuje, a právě proto jej označujeme za subjektivní. Faktem však je, že tento subjektivní faktor představuje podstatnou část zhodnocení obrazu, přesněji řečeno multimediálních dat jako takových.

Kodek?

Pod pojmem kodek videa označujeme algoritmus, který se stará o kompresi a dekompresi obrazu. V podstatě tedy o jeho převedení z nekomprimovaného formátu do minimalistické velikosti a následnou rekonstrukci a zobrazení. Tento algoritmus může být integrován do různých hardwarových zařízení, nebo se může nacházet jako standardní či doplňková část operačního systému, případně jako samostatný produkt. Jestliže v minulosti byly obrazové kodeky integrovány do přehrávačů multimédií, v současné době tomu tak není. Například populární Windows Media Player je prakticky vzato pouze jakýmsi frontendem, tedy rozhraním, jež zobrazuje multimédia a komunikuje s uživatelem. Skutečnou práci, tedy dekompresi, obstarávají kodeky, které jsou integrovány do operačního systému a s přehrávačem nemusejí nijak souviset. To eliminuje výběr multimediálních přehrávačů využívajících tuto koncepci prakticky pouze podle toho, který se lépe ovládá a lépe vypadá, který má více doplňkových funkcí. Jejich jádro, tedy sada kodeků, je ve všech případech totožné.

Kodek si nevybereš

Typický uživatel počítače přichází do kontaktu s hotovými videosoubory. Má je na kompaktních discích, stahuje tyto soubory z internetu. Když pomineme problematické stránky jejich využívání, například to, že v naprosté většině se jedná soubory s právními vadami (nelegální kopie), budeme potřebovat k přehrání souborů, s nimiž se můžeme potkat, pestrou škálu různých kodeků. Aby je tedy bylo možné přehrávat, je nezbytné mít tyto kodeky připraveny v počítači a v aktivním stavu, tedy v takovém, ve kterém je přehrávač médií, ať už WMP nebo jiný, schopen je zavolat a využít.

K přehrávaní například stažených filmů potřebujeme typicky kodeky dva. Jeden z nich je určen pro video, druhý pro zvukovou stopu. Ačkoliv jsou obě části filmu uloženy v jediném souboru, prakticky představují dva různé druhy dat, které jsou synchronizovány. Obrazový kodek se stará pouze o dekódování videa, zvukový pak s nim spolupracuje a zajišťuje doprovod. Poslední komponentou přehrávání filmů pak bývá technologie určená k tomu, aby s výsledným audiovizuálním dojmem propojila třetí textovou informaci. Jinými slovy systém zobrazující titulky.

Souhra těchto komponent vede k výslednému dojmu tedy k přehrávání filmu. Jakmile již soubor s filmem máme, obrazové a zvukové informace v něm obsažené jsou zakódované a synchronizované. Bylo čistě na libovůli autora tohoto souboru, tedy člověka který jej kódoval, který konkrétní algoritmus, přesněji řečeno kterou kombinaci algoritmů pro svou práci využil, a jediné, co může typický uživatel dělat, je se tomuto stavu přizpůsobit. Převod hotového souboru z jednoho formátu do jiného za použití konverzního systému založeného na dvou kodecích vstupním a výstupním, je sice možné, ale problematické řešení, i když v některých případech použitelné, například když je potřeba přehrávat na slabším hardwaru film zpracovaný náročným kodekem. Tak se dá říct, že pokud již film máme, jeho kodek si příliš nevybereme. Pokud chceme sami audiovizuální soubor vytvořit, je situace samozřejmě odlišná.

Nejčastěji používané kodeky

V současnosti používané kodeky jsou obvykle založeny na obecném algoritmu MPEG-4. Tento algoritmus je velmi výkonný a vyskytuje se v různých variantách. Jeho prvotním využitím byly dlouho připravované a testované kodeky WMV (Windows Media Video) společnosti Microsoft. Poté, co ale došlo k roztržce mezi touto společností a částí komunity, která se na kodeku podílela, vznikl jeho hack, dnes známý jako DivX ;-). Postupem času a po mnoha změnách vznikla společnost, která tento kodek prodává. V důsledku komercionalizace bývalého hacku bylo vytvořeno několik dalších kodeků, z nichž nejznámější a nejpoužívanější je XviD.

Dalším populárním kodekem je Apple Quicktime. Tento kodek vznikl původně pouze pro počítače Macintosh, nicméně je běžně instalován i na PC s operačním systémem rodiny Windows. Jedná se o komerční produkt, který je velice populární zejména v USA. Quicktime je nejpoužívanějším kodekem pro kompresi například filmových trailerů, ale i obecně neproudového videa, které stahujeme z webových serverů.

Posledním ze zajímavých kodeků je Real Video společnosti Real Networks. Ačkoliv je tento kodek univerzální, nejčastěji se s nim setkáme u streamovaného videa z webových serverů, kde soupeří především s konkurencí od Microsoftu.

Parametry kodeku

Pokud se na kodek podíváme z typické, tedy uživatelské strany, funguje v podstatě takto. V první fázi je obsah souboru se záznamem rozebrán a rozdělen na obrazovou a zvukovou část. Tyto části jsou pak předávány jednotlivým kodekům. Obrazový kodek obvykle funguje na principu jednotlivých obrázků. Ty jsou komprimovány triviálním algoritmem a rychle se střídají, což vytváří iluzi pohyblivého obrazu. Aby se snížilo množství dat, které je při tom potřeba přenést, nejsou v souboru s videem uloženy všechny obrázky. V některých případech totiž stačí, aby byl ve scéně "kompletní" pouze obrázek jeden. Ostatní pak již jen obsahují rozdíl mezi tímto původním obrázkem a sebou. Tedy to, co se pohnulo, nebo změnilo barvu. Tak je možné dosáhnout vysokého stupně komprese.

Z předchozího vyplývají dva podstatné parametry komprimovaného videa. Prvním z nich je velikost komprimovaného souboru, druhým pak datový tok, který je nutný pro korektní čtení a prezentaci souboru. Ideálem je, aby obě tyto hodnoty byly pokud možno co nejmenší, a to při co nejmenší ztrátě kvality způsobené kompresí.

Všechny tyto parametry jsou jak absolutní, tak relativní. V případě současných, velmi výkonných osobních počítačů jsou hodnoty požadované videokodeky relativně malé, avšak jinak tomu je u speciálních zařízení, jako jsou kapesní přehrávače, hardwarové dekodéry a další podobná zařízení.

Uživatelsky podstatným parametrem videa je rozlišení, ve kterém se nachází. Pro delší záznamy, tedy obvykle pro celovečerní filmy a podobné útvary, se obvykle využívá rozlišení DVD Pal. To činí 720 x 576 obrazových bodů. Pro potřeby některých zařízení, především velkých počítačových monitorů, je toto rozlišení přehrávači softwarově interpolováno na větší míru při zachování poměru stran. To ovšem vytváří dodatečné hardwarové nároky, zvětšuje se totiž finální, tedy již dekódovaný obraz a při plné frekvenci, nikoliv skládané částečné obrázky.

Problémem, který je typický pro "ne původní" kodeky a který způsobuje jejich obtížnou implementaci především pro "ne-PC" zařízení, je změť verzí. Obrazové a také zvukové kodeky (MP3, OGG, AC3 a další) existují v různých verzích, jež jsou ne vždy vzájemně kompatibilní. V důsledku toho musí zařízení pro přehrávání obsahovat podporu co možná největšího množství jednotlivých verzí, aby bylo možno zajistit jejich fungování. V případě klasického počítače se pak setkáváme se stejným problémem, je totiž nutné mít různé verze různých kodeků. Proto existují balíčky, které obsahují v jediném instalátoru množství různých verzí různých kodeků, a dávají tak možnost dobrého fungování prakticky jakéhokoliv videa. Je však třeba poznamenat, že tyto balíčky mívají v některých případech problémy s autorskými právy nebo s fungováním na některých systémech, ale to zde není hlavním předmětem.

Vyrábíme video

K vytvoření videosouboru potřebujeme jednu ze dvou věcí. Buďto zdrojový soubor, který převedeme na požadovaný kodek a počítač, nebo přístroj, který to umí udělat za nás. Mezi tyto přístroje patří digitální videokamery a několik dalších. V případě zdrojových souborů se obvykle jedná o formát hrubých dat (RAW), jednoduchou bezeztrátovou kompresi (Indeo), nebo o zálohování jiného druhu média (DVD,VHS), DVD je v současné době nejčastější. Video se kóduje prostřednictvím samotného kodeku a patřičné aplikace. Ty existují ke každému kodeku, v případě DivXu jsou součástí standardního balení, například u Quicktime si je musíme zakoupit (a tedy zaplatit). V současné době je kódování poměrně rychlé, v době pomalejších počítačů trvalo velice dlouho, anebo stejně jako přehrávání ztrátového videa vyžadovalo nejmodernější výbavu, nebo dokonce specializovaný hardware. Popis jednotlivých aspektů této činnosti by vyžadoval mnohem větší rozsah a je předmětem specializovaných časopisů a publikací, to, co nás zajímá, je především přehrávání videa.

Jak si vybrat?

V podstatě všechny kodeky, o kterých zde dnes hovoříme, splňují základní požadavky na práci s krátkým i s dlouhým videem. U mnohých existují varianty pro rychlé a pomalé video, pro různá rozlišení a bitraty. Pokud chceme pouze přijímat (sledovat) soubor, který existuje v několika verzích, je dobré si vybírat především podle hardwarových a softwarových možností, jež máme k dispozici. V tom případě se na prvním místě nachází DivX, následován XviD a WMV. Další kodeky se pak řadí za ně, ačkoliv žádný již dnes neobsahuje hrubé chyby, které byly typické pro rané verze např. Intel Indea, původních kodeků Microsoftu nebo Cinepaku. Při vytváření videa naopak vycházíme z požadavků předpokládaných příjemců, tedy diváků. Pro kvalitní práci se hodí Quicktime pro streamování Realvideo či ASF, profesionální je Windows Media Video. Většinou je, zejména při distribuci finálního souboru prostřednictvím internetu, vhodné použít standardní DivX nebo XviD. V každém případě, jak již bylo uvedeno výše, je vhodné počítat také s uživateli, jež jsou méně hardwarově vybaveni, a použití, například XviDu při vysokém rozlišení a s nadstandardním frameratem, by jim mohlo dělat potíže.

Slovníček videa

Komprimovaná velikost - Množství dat, které potřebujeme pro uložení komprimovaného videa. Moderní kodeky jsou stavěny tak, aby bylo možné na jedno klasické CD uložit hodinu až devadesát minut standardního videa.

Framerate - Počet snímků za sekundu. Pro plynulé video je třeba dosáhnout alespoň 25, vyšší hodnota znamená plynulejší video, ale potenciální problémy s přehráváním.

Kodek - Aplikovaný kódovací/dekódovací algoritmus

MPEG - Moving Picture Experts Group, označení standardu, ale také jeho původních vývojářů. Vznikl z M-JPEGu, "pohyblivé" verze nejrozšířenějšího formátu ztrátové komprese stacionárního obrazu (fotografií).

Zajímavé odkazy

http://www.extremetech.com/print_article/0,1583,a=121163,00.asp - srovnání různých kodeků

http://www.vqeg.org - skupina zabývající se kvalitou videa

http://www.tvfreak.cz/index.php?sekce=video&clanek=m4test&strana=1 - jiné srovnání kodeků

http://www.kodeky.cz - rozcestník na různé verze kodeků

http://www.divx.com - kodek DivX

http://www.xvid.org - kodek XviD

http://www.windowsmadia.com - kodeky systému Windows Media

http://www.quicktime.com - kodek Apple Quicktime

http://www.codecpack.com - odtud si můžete stáhnout kodeky v balíčku "All in 1"

Nejrozšířenější videokodeky

 WMV Windows Media Video (FMV, ASF -) kodeky společnosti Microsoft. Kvalitní a rychlé, obsahují digitální ochranu autorských práv (DRM). V aktuální verzi 9 se hodí především pro profesionální využití, například na internetu se s nimi setkáme jen poměrně málo.

 DivX - Kodek, který původně vzniknul jako hack WMV a využíval jeho ovladače v kombinaci s MP3 pro kódování zvuku. V současné době je ale DivX komerční produkt a představuje jakýsi základ alternativních kodeků. Jeho rozšířenost je značná, avšak rozšířenost konkurence také stoupá a původnímu DivX tak konkurenti výrazně dýchají na záda.

 XviD - Tento kodek vychází z původních snah DivX ;-) o otevření videa ve standardu MPEG-4. Je vyvíjen (důsledně pouze obrazová část) jako projekt s otevřeným zdrojovým kódem. Lze sehnat kompilace pro různé systémy. Nabízí srovnatelnou kvalitu, je však náročnější na hardware. Jeho otevřenost a současná i budoucí absence jakéhokoliv DRM jej řadí do popředí zájmu.

 Apple Quicktime - Jeden z prvních kodeků videa, jež začaly být komerčně využívány, dnes existuje v aktuální verzi 6.5. V našem prostředí není příliš využíván a nesetkáme se s ním příliš často ani ve výměnných systémech. Původně pochází z počítačů Macintosh, existuje i pro Windows. Nejčastější využití je pro video umístěné na webových serverech, především amerických. Kodek i přehrávač Quicktime jsou náročné na hardwarové prostředky, kvalita je poměrně dobrá. Používá buďto MPEG-4, nebo kodek společnosti Sorenson.

 Real Video - Tento kodek je produktem společnosti RealNetworks. Používá se nejčastěji pro přenos proudového videa (streamování) a tvoří tak starší konkurenci formátu ASF (Aktive Streaming File) od Microsoftu. Může být samozřejmě použit pro off-line video, tedy pro záznamy v souborech, není však v tomto ohledu zejména v případě rozsáhlejších záznamů v našem prostředí v domácnostech příliš využíván.


Jak na audio a video... II.

Kodeky, které se vymkly z rukou

Současní "tahouni" v oblasti kodeků DivX a XviD vznikly (původně DivX ;-) ) v důsledku snahy Microsoftu dosáhnout velmi silné konkurenční pozice v oblasti kódování videa, která se prolnula se snahou vzniklý formát maximálně zabezpečit. Následovalo prolomení jeho ochrany, došlo k veřejnému uvolnění a následnému vytváření konkurenčních kodeků, které v důsledku velice kvalitní formát využitelný pro komerční distribuci videa degradovalo jako proprietární, uzavřený a nepřehledný. Kodeky, zejména po vzniku XviDu, jenž je nejen otevřený, ale také velmi dobře respektuje standard MPEG-4, se zcela vymkly kontrole a umožnily stav, jehož jsme dnes svědky. Tedy že internetem se nešíří jen záplava digitální hudby, ale také nejnovějších filmů převážně hollywoodské provenience, především ale výměnnými systémy. Tento paradoxní stav, jenž vedl k velkému rozhořčení filmového průmyslu, nejen že přetrvává, ale vůbec nijak se i přes snahu s ním něco dělat nemění. S trochou nadsázky by se dalo říct, že hamižnost vedla k otevření toho, co mělo být uzavřeno. Dnešní kodeky jsou od vykradeného původního algoritmu již velmi vzdáleny a vyvíjejí se vlastním životem. Ke spokojenosti tvůrců souborů i uživatelů diváků.

Srovnání nejznámějších videokodeků

WMV (Windows Media Video)

http://www.windowsmedia.com

Windows Media poskytuje kvalitní video při relativně malém datovém toku, ale kódovat s ním celovečerní film není nejlepším nápadem. Je ideálním formátem pro kratší záznamy nebo pro takové, které se budou streamovat (ASF). Obvykle nemá žádné problémy s přehráváním na systémech Windows, jinde je situace o něco problematičtější. Obsažené DRM umožňuje řídit možnost používání souboru a nejjednodušší cestou k jeho vytvoření je Windows Movie Maker, jinak standardní součást Windows XP.

DivX

http.//www.divx.com

Aktuální verze kodeku DivX přináší solidní kvalitu videa 5.1.1 a představuje určitý standard kvality. DivX zachovává velmi dobrý obraz jak u pomalého videa, tak i u scén, kde dochází k velkému pohybu mnoha objektů (což je asi nejproblematičtější situace). Předchozím verzím bylo občas vyčítáno, že ne vždy jsou schopny udržet požadovaný bitrate, přičemž mohlo docházet k zadrhávání obrazu. Tento problém je však již minimalizován. Nedostatkem DivXu je skutečnost, že základní bezplatná verze "pro" modelu kodeku obsahuje reklamu, vyšší verze jsou drahé a verze bez reklam toho moc neumí. Pro přehrávání videa je však DivX ideální mimo jiné proto, že není příliš náročný a je kvalitativně srovnatelný s WMV. Filmy v něm jsou masivně rozšířeny na internetu, čemuž nevadí ani skutečnost, že v některých případech na některých typech hardwaru dochází k potížím při synchronizaci obrazu a zvuku.

XviD

http://www.xvid.org

Otevřený kodek, často používaný v kombinaci s MP3 a AC3 zvukovým kódováním. Svou kvalitou je na pomezí mezi WMV a DivX. Existuje několik rozšířených kompilací, což může být problematické. Hlavním technickým problémem je hardwarová náročnost. Obraz je sice kvalitní, leč při použití některých z těchto kompilací dochází zejména na OS Windows k občasnému rozpadávání obrazu i u v každém případě nepoškozených souborů. Dalším problémem mohou být stacionární scény. Celkově se počet filmů v tomto kodeku, na které můžeme narazit na internetu, pozvolna zvětšuje a s XviD je třeba do budoucna, zejména pro jeho otevřenost počítat. Při kódování videa vychází XviD jako mírný vítěz v případě, že si nechcete zaplatit za DivX ani použít Windows Media. Hodí se pro kódování celovečerních filmů i kratších záznamů, ačkoliv pro to první je vhodnější.

Quicktime

http://www.quicktime.com

Aktuální Quicktime, využívající MPEG-4 za třicet dolarů, míří zřejmě ze všeho nejvíce na monitory zámořských profesionálních uživatelů. Nabízí vynikající kvalitu při vysokých hardwarových nárocích a vyšší ceně. Na celovečerní film v tomto formátu narazíte jen zřídka. Verze pro Windows má problémy se stabilitou a na XP v některých případech přestává reagovat. Stejně problematické je QT na starších verzích tohoto operačního systému, zejména pokud běží na pomalejším hardwaru. Výhodou QT je kouzlo nechtěného. Tento formát je podporován některými digitálními fotoaparáty a kamerami, které jsou k nim dováženy. Díky tomu může dojít k jeho vyššímu rozšíření, avšak úrovně DivX nebo třeba i WMV u nás asi jen tak nedosáhne. Je to systém který zejména z tvůrčího hlediska našince příliš nenadchne.

Real Video

http://www.real.com

Real Video je ideální pro streamovaní, nebo pro lokální obrazové soubory spíše o nižší stopáži. Je také kvalitní a relativně nenáročné na hardware, široce podporované. Stejně jako QT můžeme i tento formát najít v některých hardwarových zařízeních, ta jsou však v našich podmínkách o něco vzácnější. Problémem u delších záznamů je, i s aktuální verzí, víceméně náhodné zasekávání, které je tím častější, čím vyšší rozlišení používáme. Kompresní poměr je dobrý, avšak pro uložení celovečerního filmu v DVD rozlišení se nehodí. Velkou výhodou je integrace zvukového kodeku a bezchybná synchronizace obrazu a zvuku, stejně tak jako podpora napříč různými platformami (i mobilními) a operačními systémy. Na tomto místě je třeba podotknout, že právě na mobilních platformách je Real Video černým koněm.

Vojtěch Bednář

Audiokodeky - hudební revoluce nekončí

V jakých formátech je možné ukládat hudební soubory, a jaké mají audiokodeky výhody a nevýhody?

Obrovský boom hudby na internetu, který odstartoval před nějakými deseti lety příchod formátu MP3, ještě zdaleka není u konce. A ti, co se domnívali, že formát MP3 je nedostižný a nemůže být překonán, se pěkně přepočítali. Postupem času se na světě objevila řada nových formátů pro ukládání audiozáznamu a část jich zase během krátké doby zmizela. Tak situace vykrystalizovala do dnešní podoby, kdy je k dispozici několik velmi kvalitních a rozšířených formátů, a to jak pro ztrátovou, tak pro bezeztrátovou kompresi. Pojďme se tedy nyní v krátkosti podívat na to, v jakých formátech je možné ukládat hudební soubory, a jaké mají rozličné kodeky výhody a nevýhody.

Komprimované audioformáty lze v zásadě rozdělit na dvě velké skupiny bezeztrátové a ztrátové.

U prvně jmenovaných jsou zachovány v komprimovaném souboru veškeré informace obsažené v originální nahrávce a po zpětném procesu jsou oba soubory naprosto identické, sem patří například soubory s koncovkou APE (formát Monkey\s Audio). Výhodou je právě 100% shoda s originálem (po zvukové stránce) a rychlost komprimace a dekomprimace, nevýhodou relativně velká velikost v porovnání s původním souborem ve formátu WAV (přibližně polovina).

U ztrátových se používají speciální algoritmy, které z původního souboru odstraní všechny zvuky, o kterých si myslí, že je posluchač nemůže slyšet. Nevýhodou je, že takto upravené soubory nemají zvuk 100% shodný s originálem a relativně pomalý proces převádění do komprimovaného formátu, jasnou výhodou pak je malá velikost takových souborů v poměru k originálnímu WAVu.

Jedno z nebezpečí ukrytých ve ztrátových formátech spočívá ve ztrátě určité části originálních hudebních dat. Je to podobné typickému problému audiokazet. Pokud si uložíte CD například do formátu MP3 a pak si ty samé soubory vypálíte jako audio CD, jež si do MP3 uloží váš kamarád, a podobný proces proběhne ještě několikrát, budete mít na konci skladby s podstatně horší kvalitou než původní zdroj. Při každé kompresi do ztrátového formátu totiž kodek odstraní další část hudebních dat. Podobně je tomu právě u audiokazet, kdy několikátá kopie se již originálu podobá pouze vzdáleně.

Další nepříjemnost nastane, pokud si originální skladbu uložíte v příliš nízkém bitratu (datovém toku). Máte sice malý soubor, která je relativně poslouchatelný v přenosném MP3 přehrávači či běžných počítačových reproduktorech, ale s kvalitní aparaturou či sluchátky vás kvalita poslechu doslova otráví.

Toho všeho i dalších nástrah vás zbaví právě bezeztrátová komprese. Její nevýhodou je ovšem zcela jednoznačně velikost komprimovaných souborů běžně se pohybuje mezi 50-60 % velikosti původního WAVu. To je v porovnání například s formátem MP3 několikanásobně více (přesný poměr závisí od použitého datového toku).

Na straně bezeztrátových formátů je tedy naprostá zvuková shoda s originálem, ztrátové formáty pro změnu bodují kompresním poměrem a tím velikostí souborů. Záleží tedy na každém, čemu dá přednost zda preferuje nekompromisní kvalitu i za cenu sotva poloviční úspory prostoru (v porovnání s WAVy), či naopak možnost uložit do stejného prostoru několikanásobně více skladeb i za cenu o málo nižší poslechové kvality.

Srovnání nejznámějších audiokodeků

Bezeztrátová komprese

APE (Monkey\s Audio)

http://www.monkeysaudio.com

Monkeys audio je pravděpodobně nejpopulárnější formát využívající bezeztrátovou kompresi. Kompresní poměr se v závislosti na typu hudby a nastavené kvalitě kódování pohybuje mezi 50 % a 60 % velikosti originálního WAV souboru. Tedy ve stejném rozmezí jako ostatní rozšířené bezeztrátové algoritmy, ale ve většině případů vychází soubory s koncovkou APE nejlépe jak z hlediska rychlosti převodu, tak velikosti výsledného souboru. Výhodou Monkey\s Audio je, že disponuje vlastním front-endem, tedy grafickým rozhraním, kde je možné pracovat se soubory či volit možnosti komprese. Největší slabinou je pak to, že prozatím jediným podporovaným operačním systémem jsou Windows. Pro někoho může být také nevýhodou, že APE soubory není možné streamovat přes internet.

FLAC (Free Lossless Audio Codec)

http://flac.sourceforge.net

FLAC je podle odborného serveru Hydrogenaudio.com spolu se soubory APE nejpopulárnějším bezeztrátovým formátem. Protože je od počátku vyvíjen jako otevřený, je k dispozici nejen pro Windows, ale např. i pro Mac OS X, Linux a další. FLAC na rozdíl od jiných bezeztrátových formátů podporuje streamování po internetu. Maximální dosahovaná komprese se blíží 4 : 1, běžně se ovšem pohybuje kolem 2 : 1 tříminutová skladba tak bude zabírat kolem 30 MB. FLAC je velmi podobný formátu Monkey\s Audio, z hlediska kompresního poměru a rychlosti za ním lehce zaostává.

Wavpack

http://www.wavpack.com

Zajímavostí formátu Wavpack je unikátní hybridní mód, který stojí na půl cesty mezi bezeztrátovou a ztrátovou kompresí. Mód ukládá originální skladbu do dvou souborů relativně malého ztrátově komprimovaného a korekčního, který v kombinaci s prvním souborem dodává plnohodnotnou bezeztrátově komprimovanou skladbu.

Ztrátová komprese

AAC (MP4)

http://www.apple.com/mpeg4/aac

Advanced Audio Compression (AAC) vytvořila před lety společnost Dolby s cílem jít v kvalitě a kompresi za možnosti formátu MP3. AAC je jedním (pravděpodobně nejznámějším) ze subformátů vzniklých z MP4 a za svůj jej (s koncovkou m4a) přijala například firma Apple, která jej používá ve svém hudebním on-line obchodě iTunes a MP3 přehrávačích iPod. Novinkou je pak vylepšení verze HE-AAC, která používá podobné triky jako technologie MP3pro ke zvýšení kvality při nízkých datových tocích pod 100 Kb/s, k tomu je ovšem třeba speciální HE dekodér. Další použití nalezl formát AAC pro záznam zvukové stopy u MPEG-2 videosouborů, tam Dolby směřovala i vylepšené verze s označením AC2 a AC3.

MP3 (Lame)

http://lame.sourceforge.net

Soubory s koncovkou MP3 (MPEG 1 Layer III) jsou bezesporu nejpopulárnějším formátem pro ztrátovou kompresi hudebních skladeb. Kompresní poměr dosahuje při klasickém datovém toku (128 Kb/s) přibližně 10 : 1. Pro tento formát se doporučuje bitrate 128-192 Kb/s, při jiných datových tocích vykazují lepší výsledky jiné formáty. Kvalita výsledného souboru je kromě zvoleného datového toku ovlivněna volbou enkodéru, tedy programu, který za pomoci kompresních algoritmů provádí vlastní převod. Za nejlepší je obecně považován Lame, který je k dispozici zdarma, a na jehož vývoji pracuje řada dobrovolníků.

MP3pro

http://www.mp3prozone.com

Jedná se o rozšíření existujícího formátu MP3. Zvenku není na první pohled patrný žádný rozdíl, oba mají koncovku MP3 a oba lze přehrávat v existujících přehrávačích. MP3pro má mezi "normálními" MP3 daty navíc údaje o vysokých frekvencích, které MP3pro přehrávače využijí pro vylepšení výsledného zvuku a MP3 přehrávače je ingorují. Tvůrce toho formátu Fraunhofer Institute uvádí, že MP3pro je 2x kvalitnější než MP3 při stejném datovém toku, a že tedy 128Kb/s MP3 soubor je stejně kvalitní jako 64Kb/s MP3pro.

MP4

http://www.audiocoding.com

Nástupce MP3 s označením MP4 je v podstatě kontejner obsahující řadu subformátů, z nichž nejznámějším je AAC. Soubory s koncovkou m4a obsahují pouze audioobsah, MP4 soubory obsahují obojí jak audio, tak videoobsah.

MPC

http://www.musepack-source.de

Formát Musepack (MPC, MPEGplus) vychází z MP2 a je nekorunovaným králem ztrátové komprese. Musepack vyplňuje mezeru mezi ztrátovými formáty s nízkým datovým tokem (MP3 či OGG) a bezeztrátovými formáty. Při datovém toku nad 192 Kb/s se MPC nikdo nevyrovná. Web je momentálně pozastaven.

OGG

http://www.xiph.org

Ogg Vorbis je všestranný ztrátový formát, a při datových tocích mezi 96-128 Kb/s by jen těžko hledal konkurenci z hlediska kvality i velikosti souborů. Je to otevřený formát bez jakýchkoliv poplatků či patentů, na jehož vývoji pracuje řada dobrovolníků. Podpora hardwarových přehrávačů je zatím minimální, softwarové přehrávače s formátem pracují buď nativně (podpora přímo v programu), nebo prostřednictvím externího plug-inu.

WMA

http://www.microsoft.com/windowsmedia

S formátem WMA přišel Microsoft jako s variantou k MP3 se shodnou kvalitou při nižším datovém toku. Kvalitou i kompresním poměrem se WMA pohybuje na úrovni MP3pro. Výhodou je, že s WMA umí pracovat většina hardwarových MP3 přehrávačů, nevýhodou je pak velký důraz na ochranu autorských práv, což v řadě případů vede k problémům při běžném (legálním) používání chráněných skladeb. Poslední verzí, kterou Microsoft představil, je MWA v9, jež při komprimování skladby přidala dvouprůchodové VBR a tři nové subformáty WMA Lossless, WMA Pro a WMA Voice. WMA Lossless je bezeztrátová komprese, kdy komprimovaný soubor představuje polovinu až třetinu velikosti původního WAVu. WMA Pro podporuje 5.1 a 7.1 kanálový zvuk a umožňuje ukládat audio v profesionálním rozlišení 24 bit/96 KHz. A konečně WMA Voice je speciálně určen pro hlas i hudbu s datovým tokem pod 20 Kb/s tedy pro desítky minut dlouhé záznamy s malou velikostí výsledného souboru.


Jak na audio a video... III.

Slovníček audia

Bit Rate - datový tok, určující kolik bitů bylo použito pro záznam, udává se v Kb za vteřinu, čím vyšší je počet bitů, tím větší a tím kvalitnější je výsledný soubor. Audiokvalitu nikdy nelze získat zpětně konverze souboru s 128 Kb/s na soubor s datovým tokem 320 Kb/s povede k získaní souboru s kvalitou 128 Kb/s a velikostí 320 Kb/s. Navíc při každém takovém převodu dojde k malé ztrátě kvality způsobené kompresními algoritmy. Pokud tedy není k dispozici originální zdroj (audio CD), je lepší ponechat soubory tak, jak jsou.

Constant Bit Rate (CBR)- stejný bitrate (datový tok) je použit pro celý soubor.

Variable Bit Rate (VBR)- MP3 soubory se skládají ze stovek malých částí framů, při použití VBR rozhoduje enkodér pro každý frame, jaký datový tok použije pro zachování maximální kvality. Bit Rate tak u jednoduchých pasáží klesá a u složitých částí skladby naopak roste. Nevýhodou je, že díky proměnlivému datovému toku není řada přehrávačů schopna určit skutečnou délku skladby a ukazuje číslo až o několik minut či desítek minut rozdílné (na přehrávání to ovšem nemá vliv). Stadardem pro enkodéry je ukládat do prvního framu skutečnou délku skladby, ale ne každý to dělá. Zmatek řeší až ID3v2 tagy.

Average Bit Rate (ABR) - velmi podobné VBR, ovšem na rozdíl od VBR je při velikost výsledného souboru odvozena od průměrného datového toku. Dochází tedy pouze k variaci datového toku při zachování stejné velikosti souboru jako při použití CBR.

Stereo - není třeba nic dodávat, dvoukanálový zvuk je široce používán a odpovídá standardu pro audio CD

Mono - nahrávka se zvukem pouze v jednom kanálu.

Joint Stereo - Pokud vezmete zvuk z levého kanálu a porovnáte jej se zvukem z pravého kanálu, zjistíte, že je zde řada podobností. Joint Stereo tak pro oba kanály shodné části ukládá pouze jednou, a redukuje tak množství dat nutných pro záznam.

Frekvence - určuje, jak často je snímám zvukový záznam. Audio CD formát pracuje s hodnotou 44 100 Hz čili 44,1 KHz a s touto frekvencí jsou pak ukládány i komprimované soubory. Není žádný důvod pro ripování CD na frekvenci vyšší než zmíněných 44,1 KHz.

Psychoakustický model - Tento princip používaný u ztrátových formátů se snaží pomocí řady technik a postupů oklamat lidské ucho tak, aby se domnívalo, že slyší originální skladbu, i když je pravdou, že z ní je mnoho detailů a frekvencí, pro lidský sluch nepostřehnutelných, vypuštěno.

FreeDB, CDDB - Jak FreeDB.org, tak i CDDB.com reprezentují obrovský on-line katalog prakticky všech vydaných audio CD. Díky tomu stačí, pokud do mechaniky počítače vložíte hudební CD a přehrávač dokáže prostřednictvím identifikátoru unikátního pro každé vydané CD automaticky zjistit umělce, název CD a názvy jednotlivých skladeb. A to platí i pro zkopírovaná audio CD, pokud je spolu s hudebními stopami zkopírován i zmíněný identifikátor. Jestliže vaše CD není identifikováno a máte po ruce originální booklet, můžete disk do databáze zadat sami. Zpočátku existovala pouze databáze CDDB jako bezplatný projekt, kam informace o discích ukládali dobrovolníci, ovšem poté, co ji koupila soukromá společnost, byly bezplatné služby převedeny na komerční, a proto vznikla alternativa v podobě FreeDB. Postupně tedy naprostá většina programů přechází z používání CDDB na FreeDB.

Zajímavé odkazy

http://www.hydrogenaudio.org zřejmě nejpopulárnější diskusní server, zabývající se digitálními hudebními formáty

http://mp3.cz oblíbený server, věnující se digitálním formátům v češtině

http://mp3.box.sk anglicky psaný slovenský server, kde najdete vše o digitální hudbě

Který audioformát je nejlepší?

Monkeys Audio - pokud chcete mít vaše skladby v té nejlepší kvalitě

MP3 - pro maximální kompatibilitu s nejrůznějšími hardwarovými i softwarovými přehrávači a pro přenos mezi různými operačními systémy (128-192 Kb/s)

WMA - pokud má váš přenosný MP3 přehrávač omezenou velikost paměti a přitom nepodporuje jiné formáty (64-96 Kb/s)

AAC - vlastníte-li flashový či harddiskový MP3 přehrávač s větší kapacitou a podporou tohoto formátu (např. iPod) (96-160 Kb/s)

MPC - jestliže chcete maximální kvalitu zvuku, avšak zároveň požadujete ztrátovou kompresi (160-320 Kb/s)

OGG - univerzální použití a vynikající poměr velikosti a kvality (80-160 Kb/s)

Kamil Pittner

§§§§§


Ráj ovladačů

Josef Kulhavý

C04P0267

Snad se již každý z nás setkal se situací, kdy instaloval nový hardware a neměl na CD nebo disketě k dispozici žádné ovladače k tomuto zařízení. Nastala pak více či méně úspěšná honba za vhodným souborem na internetu. Pokud se ovladač podařilo najít přímo na stránkách výrobce, nebyl žádný problém. Horší situace nastala, pokud výrobce ovladač na svém webovém serveru neposkytoval ke stažení, nebo alespoň nebyl k nalezení. Naštěstí se objevili počítačoví "šílenci", kteří se rozhodli vyjít vstříc všem marně hledajícím nešťastníkům a vytvořili internetový server, na němž najdete desetitisíce (údajně přes 100 000) nejrůznějších ovladačů k mnoha a mnoha zařízením. Jeho internetová adresa zní: http://www.driverguide.com.

Při první návštěvě tohoto webu je nutná registrace. Ta spočívá v několika krocích. Klikněte na odkaz "Join for FREE". Nejprve budete požádáni o zadání těchto základních údajů: jména, příjmení, vašeho vztahu k počítačům (laik, mírně pokročilý, IT profesionál, atd.) a vaší e-mailové adresy. Nezapomeňte zaškrtnout políčko "I verify that the address.", kde potvrzujete, že adresa je skutečně vaše a je vepsána správně. Na tuto adresu obdržíte přihlašovací údaje a nebude využita k jinému účelu (to můžeme potvrdit z vlastní zkušenosti). Na další stránce po vás provozovatelé webu požadují některé další údaje: PSČ vaší obce (políčko "ZIP or Postal Code"), zemi a řeč, kterou se běžně dorozumíváte. I když je v nabídkách uvedena Česká republika (Czech Republic) i čeština (Czech), systém s těmito údaji neumí nijak pracovat, a tak e-mail s heslem i veškeré texty na webových stránkách budou psány anglicky. Dále zvolte, zda chcete přijímat informace o změnách na stránkách a potom, zda chcete být zařazeni do databáze a účastnit se on-line průzkumů trhu, za které lze získat odměnu. Všechna dosavadní políčka bylo nutné vyplnit. Zadávat další údaje již systém nepožaduje. Avšak kliknout na tlačítko Proceed (pokračovat) nestačí. Tvůrci webu vám rovněž nabízejí bezplatné zaslání několika CD disků s výukovými programy, dále download programu GoToMyPC a členství v komunitě IT specialistů. Všechny tyto tři nabídky musíte označit buď "Yes", nebo "No". Na další stránce se před vámi objeví obsáhlý seznam kategorií, ze kterých po zaregistrování můžete dostávat obchodní nabídky nejrůznějších výrobců a distributorů. Pokud si některou z nich vyberete, pokračujte kliknutím na tlačítko "Sign Up For Lists!". Nechcete-li dostávat žádné e-maily, klikněte na modrý odkaz pod uvedeným tlačítkem.

Nyní je vaše registrace dokončená. Ve své e-mailové schránce si vyzvedněte přihlašovací údaje (jméno a heslo) a opět přejděte na hlavní stránku http://www.driverguide.com. K ovladačům budete mít přístup až po přihlášení uživatelským jménem a heslem. Prozradíme, že je mají všichni uživatelé stejné. Klikněte tedy na odkaz "Member Login" a zadejte je. Objeví se před vámi stránka, kde můžete začít pátrat po hledaném driveru. Nabízí se hned několik možností, jak potřebný ovladač najít:

Přímo na úvodní stránce začíná Průvodce, který vám může s vyhledáním ovladače pomoci: Zhruba v polovině stránky se nachází tabulka nadepsaná "Driver Search Wizard". V ní vyberte typ zařízení, který hledáte. Další stránka Průvodce je zaměřena na výrobce vašeho zařízení. Najdete jej kliknutím na počáteční písmeno v příslušném okně v prohlížeči a dále vyhledáním jeho úplného názvu ze zobrazeného seznamu. Pokračujte kliknutím na tlačítko "SELECT COMPANY". Dále je nutné do příslušného políčka zadat konkrétní označení hledaného zařízení. Na stránkách, kde vyhledáváte výrobce nebo samotný výrobek, najdete 25 nejčastěji hledaných položek. Můžete tedy samozřejmě použít i tyto předpřipravené odkazy.

Před samotným zobrazením výsledku hledání se na několik sekund objeví stránka, oznamující, že stroj právě prohledává databázi. Odtud budete po chvilce automaticky přesměrováni na stránku s vyhledanými ovladači.

Druhou možností pro mnohého rychlejší je fulltextové prohledávání databáze. Klikněte proto na odkaz Simple (popřípadě Basic nebo Advanced), umístěný v levém sloupci v sekci označené jako "Drivers". Zde zadejte celý název zařízení, jehož ovladač hledáte. Navíc zde máte možnost upřesnit výsledek tím, že zvolíte typ zařízení a dále operační systém, pod kterým má zařízení fungovat. Pod odkazem Basic se skrývá podobný formulář pro zadání dat, navíc je možno upřesnit výrobce vybráním prvního písmene jeho názvu z rozevírací nabídky a dále datum jeho vydání výrobcem nebo vložení do systému DriverGuide.com. Poslední možností, se kterou volba "Basic" pracuje, je přesnost hledání (od nepřesného "inexact", až po velmi přesné exact"), nicméně při našich pokusech nemělo toto nastavení žádný účinek. Odkaz "Advanced" nabízí oproti předchozím dvěma vyhledávacím formulářům opět něco navíc. Přibyla zde políčka pro název souboru (file name), poznámku (comments), zadavatele položky do systému (submitter), a políčko "fccid", které prohledává databázi podle FCC identifikátorů zařízení těch je zde však pouze mizivé množství.

Poslední možností, jak v databázi serveru DriverGuide.com hledat, je použít odkaz Browse driver. Na zobrazené stránce se objeví obsáhlý seznam výrobců elektronických zařízení, mezi nimiž lze prohledávat. Po kliknutí na odkaz příslušného výrobce je před vámi zobrazen další seznam tentokrát všech výrobků, ke kterým jsou v databázi zařazeny ovladače.

Seznam s vyhledanými drivery je rozdělen po dvaceti na každé stránce. U každého je uveden model, výrobce, typ zařízení, operační systém, datum vložení ovladače do systému, hodnocení od uživatelů a počet downloadů. Seznam lze všemi těmito kritérii třídit vzestupně i sestupně. Z kolonky "Detail device info" lze kromě názvu souboru navíc vyčíst, kdo ovladač (nebo informace o něm) na server vložil, dále jeho stručnou charakteristiku, velikost, verzi ovladače a číslo FCC.

Nyní se pokuste ovladač stáhnou do svého počítače. Klikněte na odkaz "external site" nebo "download" v posledním sloupci s výsledky vyhledávání. Zde mohou nastat dvě možnosti. Buď se soubor nachází přímo na serveru DriverGuide.com, nebo je v databázi uveden pouze odkaz na konkrétní stránku výrobce, kde lze ovladač nalézt.

Je-li soubor umístěn na externím webu (external site), klikněte na název souboru (file name) nebo na modré tlačítko "download this file". Na další stránce vám bude doporučeno stáhnout si trial verzi programu DriverGuide Toolkit. Ten vám umožní zazálohovat nastavení ovladačů a jejich případné navrácení do stavu před instalací nového driveru. Chcete-li stáhnout tuto utilitu, pokračujte kliknutím na odkaz "I want to list/backup my drivers with DriverGuide Toolkit FREE TRIAL!". Jestliže se vám DriverGuide Toolkit jeví zbytečným, shlédněte o kousek níže a pokračujte kliknutím na odkaz "I don\t want to backup my drivers, start driver download!" Na další stránce dostanete poslední upozornění, že provozovatelé serveru se zříkají jakékoli odpovědnosti za ovladače a že vše provádíte na vlastní riziko. Klikněte tedy na odkaz "To visit the external site, click here.", který vás již přesměruje na externí webovou stránku, na níž by měl být uveden skutečný odkaz k hledanému souboru s ovladačem.

K souborům, které jsou k dispozici přímo na serveru driverguide.com, se dostanete podobně: Opět je třeba kliknout buď na název souboru nebo tlačítko "download this file" a znovu musíte vybrat modře vyvedený odkaz "I don\t want to backup my drivers, start driver download!". Zde už však vaše cesta končí, neboť se před vámi objeví dobře známé okno, oznamující, že stahujete nový soubor. Uložte jej proto na svůj disk a pak se pokuste o instalaci. Ovladače jsou zabaleny některým ze známých kompresních programů (nejčastěji ZIPem), takže s jeho rozbalením nebudete mít problémy.

Ke všem ovladačům může kdokoliv z návštěvníků serveru přidat svoje hodnocení: Buď za pomoci předpřipravených nabídek, kdy můžete všem dalším zájemcům o ovladač osvětlit, jak probíhala instalace, jak byl driver spolehlivý a jak dobře pracoval s vašim systémem a zařízením. Druhou možností je vložit své jméno a e-mailovou adresu, a vše vyjádřit vlastními slovy. Toto hodnocení pak bude k dispozici všem návštěvníkům serveru.

DriverGuide.com obsahuje rovněž rozsáhlé fórum (záložka Forum), kde se můžete svěřit se svými problémy s hardwarem a pak doufat, že na ně někdo jiný zná řešení a odpoví vám. Mnoho záludností s nejrůznějšími zařízeními je již v systému popsáno, a protože jsou stránky vybaveny fulltextovým prohledáváním, můžete odpověď najít během chvilky sami. Pod záložkou "Resources" naleznete další zajímavé zdroje informací z oblasti počítačů.

Pokud jste našli kdekoliv na internetu ovladač, který dosud v databázi DriverGuide.com chybí, můžete o něm provozovatelům serveru poslat informaci. K tomu slouží poslední záložka, nazvaná "Contribute". Systém od vás bude požadovat nejprve adresu http nebo ftp přístupu k souboru, nebo alespoň ke stránce, ze které vede k souboru odkaz. Na další stránce vyplníte všechny další důležité informace: Své jméno a e-mail, typ přístroje, k němuž ovladač patří, výrobce, operační systém, popřípadě ještě verzi ovladače, číslo FCC a svůj komentář -nejlépe v angličtině.

Pokud se se serverem DriverGuide.com naučíte pracovat, může se vám stát nepostradatelným pomocníkem při řešení problémů s ovladači. Škoda jen, že provozovatelé dosud nespustili jinou lokalizaci než anglickou, což může být pro mnohé, cizích jazyků neznalé uživatele, alespoň z počátku problémem.

§§§§§


Na plovárnu bez obav

Čestmír Žák

C04P0270

Bolí vás z neustálého vysedávání v kanceláři záda? Máte na břiše místo pevných "dlažebních kostek" nevzhledné polštáře tuku? Trpíte nedostatkem dechu, když se pokazí výtah a vy musíte do třetího patra po schodech pěšky?

Pokud jste alespoň na jednu z otázek odpověděli kladně, pak je tento článek určen právě vám.

Na několika následujících stranách vám představíme nejlepší internetové stránky zabývající se problematikou zdraví prospěšné fyzické aktivity a správné výživy. Samozřejmě, že přebytečná kila neshodíte pouhým surfováním po síti, ale s vysokou pravděpodobností po návštěvě webů s náležitě motivujícími informacemi zjistíte, že ještě zdaleka není nic ztraceno a vyhlásíte všem tukům a podobným nešvarům válku na život a na smrt. Nezapomeňte se náležitě motivovat tím, že se v létě na plovárně již nebudete muset za svou nedokonalou postavu stydět a maskovat ji, ale naopak se můžete v plné kráse odhalit a při troše štěstí získat na svou stranu i obdivné pohledy opačného pohlaví. Jestli v tomto boji nakonec uspějete, záleží pouze na vás a vaší vytrvalosti.

V případě, že máte nějaké dlouhodobé závažnější zdravotní potíže, konzultujte svůj stav nejprve s lékařem, který vám na základě odborného posudku doporučí adekvátní fyzickou aktivitu. Nevhodně zvolená činnost vám může způsobit jen další, a dost možná i mnohem závažnější problémy. Internet skýtá konkrétně v oblasti různých "zaručených postupů k..." neskutečné množství materiálů, ne vždy se ale jedná o kvalitní informace, proto si je i při sebemenších pochybách ověřte raději z dalších zdrojů.

Posilovat s rozmyslem

Cestu za zušlechtěním svého těla můžete začít například v posilovně, k čemuž vám dopomůže web http://www.ronnie.cz. K tomu, abyste při zvedání činek jen zbytečně nemrhali svým drahocenným časem, potřebujete znát alespoň základy správné techniky provádění cviků, stravování a o dalších velmi důležitých návycích. Web Ronnie.cz přináší kromě kvanta článků pro zkušené kulturisty i dostatek srozumitelně podaného materiálu určeného naprostým začátečníkům, pro něž není prioritou obvod bicepsu, ale pevné zdravé tělo. Odpovědi na vaše všetečné dotazy jistě rád zodpoví některý ze zkušenějších uživatelů zdejšího fóra. Pokud byste však chtěli odpověď okamžitě a k tomu na vyloženě profesionální úrovni, můžete položit tzv. garantovaný dotaz, za nějž už ovšem zaplatíte určitou částku. Součást webu Ronnie.cz tvoří také internetový obchod s podpůrnou výživou (suplementy), seznamka, fotogalerie uživatelů a další příjemné drobnosti.

Podobné stránky s podtitulem "Kulturistika a fitness" hledejte za odkazem http://www.kulturistika.com. Tento server vám nabídne další příděl poutavě podaných statí týkajících se posilovacího tréninku, výživy a diet. Za samozřejmost považujte i fórum a internetový obchod. A kdyby vás posilování opravdu zaujalo, nezapomeňte si v internetovém prohlížeči otevřít stránku http://www.biomag.sk. Je to výborný zdroj informací zejména pro pokročilejší "svalovce", připravte se ale na to, že při listování články či diskusemi narazíte téměř na každém kroku na odborné termíny.

Posilování bychom měli úspěšně za sebou, nyní se vrhneme na nějakou aerobní aktivitu.

Běh a jízda na kole

Přirozený pohyb ve volnějším tempu, navíc v prostředí krásné přírody, tak tohle vám zajistí asi jenom pěší turistika. Jako první si uvedeme projekt http.//www.turistika.cz, web se spoustou prověřených tras, obrázků přírody, osvědčených tipů na výlety, a v neposlední řadě též hrstkou cenných turistických zkušeností. Zaujmout by vás tu mohl například virtuální mapový systém, databáze ubytovacích zařízení nebo vyhledávání turisticky přitažlivých objektů podle měst. V našem výčtu by neměl scházet ani http://www.lezec.cz, zacílený na milovníky horských vrcholů a lezení po stěnách všeobecně. K dispozici zde máte například popisy tréninkových metod, reportáže, statistické žebříčky nebo diskusi. Relativně příbuzné zaměření má i http://www.treknet.cz, na němž hledejte obsah související s cestováním takříkajíc na vlastní pěst (rady v oblastech jako ubytování, práce, nemoci), dále též s turistikou a cykloturistikou. Návdavkem od něj očekávejte slušný příděl recenzí, rozhovorů i reportáží.

O něco rychleji se budete pohybovat s webem http://www.e-mental.com/foot/. Zde se nachází komplexní zdroj informací pro ty z vás, kteří uvažujete nad další osvědčenou sportovní disciplínou kondičním během. Dostane se vám tu náležitého ponaučení o tom, proč byste měli právě vy běhat, v čem se běhá nejlépe a samozřejmě se dozvíte také jak a kolik běhat, abyste se cítili v optimální kondici.

Poněkud z jiného soudku pochází internetové sídlo http://www.orientacnibeh.cz, zaměřené na skalní příznivce orientačního běhu. Čeká tu na vás stručné představení tohoto sportu, výkonnostní žebříčky jednotlivých soutěží, informace o závodech. Kdyby se vám idea orientačního běhu zalíbila, nasměrujte své kroky na http://www.obmapy.tiscali.cz, kde si můžete stáhnout mapy míst, na nichž se "orienťák" obvykle běhává. Minout byste neměli rovněž http://www.orienteering.cz, jakési rozcestí, odkud lze začít svou cestu za jednotlivými disciplínami sdruženými pod křídly orientačního běhu.

Pokud uznáváte pohyb na čerstvém vzduchu, ale i běhání vám připadá příliš pomalé, pak navštivte http://www.cykloserver.cz. Zjistíte, že jízda na kole má své nesporné výhody, prohlédnete si vyznačené cyklotrasy, případně si přímo naplánujete výlet do některé adekvátně vzdálené přitažlivé lokality. Chybí-li vám dostatek peněz na pořádné kolo, můžete se případně zastavit v místním internetovém bazaru. Ve spodní části úvodní stránky navíc hledejte minibannery s odkazy směřujícími na stránky obdobné orientace.

Plavání

Jestliže si běžně připadáte jako ryba na suchu, pak nelze než vám doporučit vyloženě mokrý server http://www.totalniplavani.cz, na němž se jeho tvůrci věnují nácviku vysoce efektivního plaveckého stylu, nazývaného jako "totální plavání". O plavání, duatlonu, triatlonu a ironman závodech píše server http://www.swim3run.cz, jenž si do svého podtitulu zvolil heslo "multisportovní magazín".

S koupáním úzce souvisí i projekt http://www.naturista.cz, jenž však přichází v úvahu jen pro ty z vás, kterým se tento životní světonázor nepříčí. K tomu, aby vás přesvědčili o zjevných kladech naturismu, připravili pro vás autoři 205 veskrze kladných argumentů. Ve chvíli, kdy hledáte nudistická koupaliště nebo sháníte kontakt na další "naháče", abyste měli s kým sdílet svoji zálibu, neváhejte s návštěvou naturisty.cz ani minutu.

Volejbal a golf

Další oblíbenou aktivitou, již lze provozovat jak v tělocvičně, tak i na vzduchu, je volejbal. Milovníky kulatého nesmysl odbíjeného přes síť odkážu na http://www.volejbal.cz, což je výborný zdroj poznatků o všem, co se tohoto sportu jen trochu týká. Jako druhou stránku bych rád uvedl ještě oficiální web české volejbalové federace (http://www.volejbalcz.cz), který si klade za přímý cíl popularizaci volejbalu v ČR.

Jako námět na vynikající relaxaci (nutící vás zároveň i k pohybu po rozsáhlém golfovém hřišti) poslouží http://www.golfnet.cz. Kromě úvodních informací potřebných pro každého nového hráče tu můžete očekávat přehled klubů a hřišť, zpravodajství. Možná vám přijde vhod i zde přítomný bazar vybavení nebo přehledně uspořádaný seznam stránek podobného charakteru.

Bojová umění, aerobic a tanec

Máte v úmyslu spojit do jednoho vyváženého celku tělovýchovnou činnost s aktivní sebeobranou? Pak vám nezbude, než se začít věnovat některému z bojových sportů. K tomu vám pomůže kupříkladu http://www.bojovaumeni.cz.

Velké množství osob zejména ženského pohlaví si pro udržování kondice oblíbilo aerobik. Pro více informací brouzdejte směrem na http://www.aerobic.cz (internetový informační server o aerobiku a fitness), kde je vám k dispozici rozsáhlý archiv článků anebo kalendář plánovaných akcí. Minout byste neměli ani nadšenecký projekt http://www.aerobik.org (průvodce českým webem pro příznivce aerobiku) či oficiální stránky Českého svazu aerobiku sídlící na adrese http://www.fisaf.cz.

Jistou nepřímou souvislost s výše uvedeným aerobikem má rovněž tancování, za něž jsme pro vás vybrali stránky Českého Svazu Tanečního Sportu http.//www.dancesport.cz. Jejich návštěvou opět získáte vyčerpávající informace o tanečních soutěžích či soustředěních, chybět nemohou ani fotografie z tanečních klání.

Méně tradiční sporty

Za netradiční sporty, které u nás v posledních letech zažívají pravý boom, by bylo vhodné jmenovat alespoň několik zástupců. Začneme na http.//www.casa.cz (česká asociace airsoftu ano, to je ta novodobá hra na vojáky), přejdeme na http://www.floorballnews.cz. (floorball = v tělocvičně provozovaný hokej s umělohmotnými hokejkami) a svou pouť zakončíme na stránce http.//www.lacrosse.cz, připravené stoupenci nevšedního sportu jménem lakros (hra pocházející od severoamerických indiánů).

Pro ty z vás, kterým závažné zdravotní potíže pohyb nedovolí, ale přesto kdesi v sobě cítí sportovního ducha, jsme vysh patří mezi ty vůbec nejklasičtější, není ji asi třeba dlouze představovat. Na stránce Šachového svazu České republiky vás čeká vyčerpávající popis probíhajících turnajů, prostudovat si rovněž můžete několik partií, které odborníky v poslední době zaujaly.

Sportovní zpravodajství

A aby nebylo toho všeho sportu náhodou málo, podíváme se ještě na několik serverů, zabývajících se klasickým sportovním zpravodajstvím. Sem patří například http://www.deniksport.cz, jenž mimochodem spadá pod stejné vydavatelství jako deník Blesk. Přináší rozhovory se sportovci, reportáže, či aktuální výsledky. Dále lze navštívit http.//www.sport.cz, společný projekt Seznamu a deníku Právo. I tady získáte poměrně komplexní přehled o novinkách z mnoha sportovních odvětví. Také na portálu iDnes existuje rozsáhlá sekce věnovaná sportu, nachází se za odkazem http.//sport.idnes.cz. Slovenští čtenáři jistě budou znát server http://www.sport.sk. Sem zabrouzdejte v případě, zajímáte-li se o sportovní dění na Slovensku nebo chcete-li si přečíst i jiný než ryze český pohled na věc.

Zdraví a diety

Aby se vám cesta za vysněnou postavou otevírala co možná nejrychleji, měli byste zkusit upravit svůj jídelníček směrem k rovnovážnému příjmu a výdeji živin. Ještě předtím je ale nutné se zbavit přebytečné energie uložené v tucích, a právě k tomu vám poslouží některá z ověřených diet. Jelikož se jedná o citlivý zásah do organismu, je třeba postupovat opatrně, hledejte vždy takovou dietu, která je pro vás vhodná i výhodná zároveň. Vyzkoušet byste mohli http://www.izhubnu.cz (hitparáda diet, recepty, poradna), http.//www.bezlepkovadieta.cz (pozitiva bezlepkové diety, kuchařka, poradna) nebo http://www.cambridge-diet.cz (Body Mass Index, dieta centra pro snižování nadváhy).

O zdraví, největším a přitom mnohdy nejpodceňovanějším pokladě, jaký v životě máme, pojednávají http://www.doktorka.cz či http://www.eccevita.cz. Za zkoušku téměř určitě stojí i jedna z odnoží zpravodajského serveru iDnes, kterou naleznete na http://zdravi.idnes.cz.

Tímto bychom naši skromnou cestu za poznáním tělovýchovné tváře internetu zakončili. Děkuji za pozornost a doufám, že se mi podařilo naladit vás alespoň trochu na tu správnou sportovní vlnu.

Vaše kritické připomínky či případně náměty na další články s radostí uvítám na e-mailové adrese cestmir_zak@idg.cz.

§§§§§

$$$$$


Software


Paličovy utility I.

David Čepička, Daniel Behrens

C04P0231

Nebudeme daleko od pravdy, když prohlásíme, že vypalovačku a vypalovací software dnes vlastní prakticky každý. Pokud od svého vybavení očekáváte víc než jen vytváření a kopírování disků, narazíte s programy typu Nero a spol. na jejich pomyslný strop. V tomto článku a na našem CD vám nabízíme sadu utilit, s nimiž zvládnete i úlohy vymykající se běžnému standardu.

Ten, kdo často vypaluje, ví z vlastní zkušenosti, že ne všechno je tak snadné, jak se na první pohled zdá. V našem článku vám představíme několik utilit, s nimiž budete moci vyřešit problémy, které většinou obyčejný program pro vypalování nezvládne. Navíc je naprostá většina zmiňovaných programů zdarma. Na následujících stránkách vám popíšeme, k čemu jednotlivé utility slouží, jakými funkcemi disponují a jak s nimi zacházet. Většina utilit je anglických, ale řada z nich nabízí české jazykové moduly. U takových utilit si popíšeme, jak je počeštit.

Bez speciálních utilit to často vůbec nejde

Běžné programy pro vypalování, jako jsou Nero, Win on CD či Pinnacle Instant CD/DVD, podporují celou řadu režimů pro vypalování a mají zabudováno mnoho rozličných funkcí. Jakmile ale narazíte na potřebu nějaké speciality, pak to výše zmíněnými nástroji jednoduše nejde, anebo jen s velkými obtížemi. Alespoň dva příklady za všechny: Tak třeba ripování hudebních CD. Co se týče funkčnosti či ovládání, pak program Cdex zmiňované aplikace předčí na celé čáře. Dokáže totiž ripovat jak celá hudební CD, tak i jednotlivé stopy nebo dokonce jen jejich části. A to ve formátech WAV, MP3 či Ogg Vorbis při všech dostupných bitratech, ať již konstantních nebo variabilních. Názvy skladeb či interperetů se stahují automaticky z databáze CDDB umístěné buď na pevném disku vašeho počítače, nebo na internetu. Takto si můžete svoji sbírku hudebních CD zálohovat v úsporném formátu na pevný disk, či ji upravit pro poslech na svém MP3 přehrávači.

Jako druhý příklad můžeme uvést práci s DVD. Při vypalování DVD disků se často setkáte s jevem, kdy si ne všechny vypalovačky rozumějí se všemi vyráběnými médii. Je tedy potřeba se zaměřit na ta správná. V tom vám pomůže utilita DVD Identifier, jež dokáže určit rychlost vypalování, typ disku, ID výrobce a přesnou kapacitu. Nikdy si totiž nemůžete být naprosto jisti, že médium, které má na obalu značku svého výrobce, skutečně od tohoto výrobce pochází. DVD Identifier vám tedy určitě prokáže mnoho platných služeb, a nepochybně i ušetří spoustu peněz za nepoužitelná média.

AV-Cutty 2.2

Cena: za dárek

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.avcutty.de (avcutty22_setup.exe, 548 KB) a na našem CD

Co dokáže: Pokud jste si pomocí kamery natočili nějaký delší film, musí předtím, než jej vypálíte na CD, projít střižnou. Jednoduchý a přitom rychlý způsob pro střih videa nabízí právě utilita AV-Cutty. Program automaticky rozděluje velké AVI soubory na jednotlivé scény, a takto vzniklé fragmenty pak ukládá do souborů videa. Při tvorbě fragmentů vychází z optického rozeznávání scén, dokáže tedy na základě filmových střihů a změn v obrazech rozpoznat, kde má nová scéna začínat. Pro stříhání se nemusí výchozí materiál znovu kódovat, takže při rozdělení filmu na jednotlivé části nedochází ke zhoršení jeho kvality. AV-Cutty můžete testovat libovolně dlouhou dobu, a to ve verzi bez jakýchkoliv omezení. Pokud se rozhodnete AV-Cutty používat trvale, očekává od vás autor aplikace zaslání nějakého dárku.

Jak funguje: AV-Cutty je funkční i bez instalace. Po jeho spuštění zadejte jméno AVI souborů, které se mají stříhat, a stiskem odpovídajícího tlačítka na spodním okraji okna aplikace spusťte rozpoznávání scén. Scény, které program rozezná, si pak můžete popřípadě prostřednictvím tlačítka v pravém dolním rohu přenést do seznamu scén. Tyto se pak dají následně buď ještě manuálně rozdělit, anebo naopak, když zjistíte, že k sobě tematicky patří, sloučit. Seznam scén se dá rovněž ukládat a zase otevírat. Tak lze pracovat paralelně na několika projektech. Nakonec můžete vámi vybrané scény znovu uložit do AVI souboru (příp. souborů), a to bezztrátově.

Jako velmi praktickou se jeví možnost rozšíření názvu souboru o parametry jako je číslo scény, popřípadě číslo prvního či posledního obrázku. Tím si i po delší době vybavíte, jaké soubory k sobě vlastně patří. Alternativou k dělení na základě scén je možnost rozdělení filmu na stejně dlouhé části.

Burn to the Brim 2.8.1

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://bttb.sourceforge.net (BTTB281.EXE, 1,26 MB) a na našem CD

Co dokáže: Chtěli byste si zazálohovat některé důležité soubory ze svého pevného disku na cédéčka. Ale jak zmíněné soubory zorganizovat tak, aby se všechny vešly na co nejmenší počet CD? V této situaci vám pomůže právě Burn to the Brim. Jedná se o utilitu, která spočítá, jak byste měli co nejoptimálněji rozmístit své soubory na datové médium o libovolné velikosti a zároveň vám vytvoří standardní ISO image. Jejím nedostatkem je bohužel to, že pokud program nějaký nosič nedokáže zaplnit zcela, je potřeba zbylé soubory a složky přidat do seznamu pro vypálení ručně.

Jak funguje: Spusťte aplikaci a v ní klepněte na tlačítko Start. Objeví se vám adresářový strom, z nějž si vyberte složky, popřípadě diskové oddíly, které chcete na CD disky rozdělit. V poli Splitting Depth zadejte číslem míru, do které má utilita zkoumat úroveň co se týče počtu podsložek. Po dosažení této úrovně bude složka brána programem jako celek, tzn. že ji bude považovat za dále nedělitelnou. Například u stromu složek C:\Složka\Podsložka1\Podsložka2 a D:\Složka\Podsložka1 při volbě Splitting Depth 0 bude považovat za nedělitelné celé disky C: a D: a bude se je snažit umístit na záložní médium jako celek. Při volbě Splitting Depth 1 bude za nedělitelné považovat celé složky C:\Složka a D:\Složka. Jakou hodnotu zadat, aby zůstalo neumístěných co nejméně souborů? To záleží zejména na jejich velikosti. Obecně ale platí, že čím je parametr Splitting Depth vyšší a více souborů se má na záložní médium rozdělit, tím déle výpočet rozmístění trvá a tím více variant utilita uvažuje. Pokud výpočet omezíte časovým intervalem, nemusí vám program vždy nalézt tu nejvýhodnější variantu, ale zato vám za přijatelnou dobu učiní přijatelný návrh. Kromě pevně zadaných velikostí cédéček se dají zadat i velikosti jiné. Musíte však znát velikost jednoho clusteru a přesnou kapacitu nosiče. V pravém horním okně aplikace se pak zobrazují všechny prázdné soubory či složky. Ve spodním okně vidíte, jak se data rozdělují. Po skončení výpočtu konečně program vytvoří ISO image, z níž si následně můžete CD vypálit.

Upozornění: Ke spuštění programu budete potřebovat soubor WNASPI32.DLL. Pokud se na vašem počítači nenalézá, najdete jej na našem CD, případně si jej můžete též stáhnout na internetové adrese http://www.geocities.com/aspi_driver (ASPI!.EXE, 156 KB).

CD Burner XP Pro 2.2.4

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 98 SE/ME, 2000, XP

Internet: http://www.cdburnerxp.se (SETUP.EXE, 11,5 MB) a na našem CD

Co dokáže: Ten, kdo si chce pouze rychle vypálit nějaké CD nebo DVD, nepotřebuje žádnou robustní aplikaci typu Nera či Win on CD. CD Burner XP Pro sice v žádném případě co do funkčnosti nemůže soutěžit s uvedenými aplikacemi, ale pozornost si určitě zaslouží. Už kvůli svému jednoduchému ovládání a také proto, že je zdarma. Dokáže vám vypálit datové a hudební CD, ale zvládne i DVD. Kromě toho umí vypalovat ISO image a provádět ripování hudebních cédéček. Bohužel nejsou k dispozici žádní průvodci pro vypalování, ani zde není integrována možnost vypálit bootovatelný CD disk. Při našich testech ale aplikace pracovala spolehlivě a velmi plynule.

Jak funguje: Při jejím spuštění budete dotázáni, co budete vypalovat. Poté se objeví hlavní okno aplikace, jež mimochodem velmi připomíná Nero. Soubory, které se mají vypálit, se pak vkládají do spodní části okna pomocí drag&drop. Pokud do vypalovací mechaniky vložíte disk, CD Burner XP Pro jej zanalyzuje a ukáže vám, zda a kolik je na něm volného místa. Pokud máte v počítači vypalovacích mechanik několik, můžete si klávesovou zkratkou <Ctrl><R> vybrat, kterou z nich použijete. Informace o vloženém médiu pak získáte prostřednictvím klávesové zkratky <Ctrl><I>. Konečně samotné vypalování spustíte stiskem tlačítka Write. Velmi pohodlná je i práce při použití funkce ripování. Ta umožňuje načíst obsah hudebního CD a uložit jej na pevný disk v MP3, WAV, Ogg Vorbis či WMA. V poli Rip Options si lze stanovit, zda má program danou stopu načíst co možná nejrychleji, anebo co možná nejpřesněji, a jak se má zachovat při výskytu chyby. Prostřednictvím databáze CDDB (není součástí softwaru) se dají získat informace o dané skladbě či interpretovi a tyto údaje se zohlední při pojmenovávání výsledných souborů. Při vypalování hudebních CD však chybějí některé šikovné vlastnosti, jako např. vyrovnání hlasitosti jednotlivých stop.

CD-ROM Tool 11/26/02

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://cdromtool.sourceforge.net (cdromtool.zip, 273 KB) a na našem CD

Co dokáže: Člověk nemusí být nijak zvlášť citlivý na hluk, aby ho začal rušit rámus, který vydávají dnešní CD-ROM mechaniky. Zvláště když máte počítač umístěný v obývacím pokoji, abyste mohli sledovat filmy či poslouchat hudební CD, vám současné vysoké rychlosti mechanik rozhodně ke klidu nepřispějí. Navíc vysoká rychlost nemá vždy smysl, např. pokud přenášíte malá množství dat. A právě v tomto okamžiku vám pomůže utilita CD-ROM Tool. S její pomocí můžete v takových případech rychlost čtení snížit. Na druhou stranu utilita dokáže rychlost mechaniky pohodlně vrátit zpátky, což se hodí kupříkladu při hraní her. Zde je rychlý přístup k datům výhodou.

Upozornění: Nešetrným regulováním rychlosti mechaniky může někdy dojít k jejímu poškození. Rovněž riskujete, že v takovém případě vám nebude uznána záruka.

Jak funguje: Při spuštění programu uvidíte všechny mechaniky CD-ROM, dostupné na vašem počítači. Vyberte si ze seznamu tu, jejíž nastavení budete chtít změnit, vložte do ní CD a na záložce Main stiskněte tlačítko Detect Speeds. Tak se dozvíte, které rychlosti u vás vůbec připadají v úvahu. V případě, že při přehrávání hudby či videa některou z nalezených rychlostí zpozorujete trhání obrazu či vynechávání zvuku, je nastavená rychlost příliš malá. Rovněž byste měli zapomenout na přílišné snižování rychlosti při vypalování On the fly. Jinak se vystavujete riziku, že se přeruší tok dat a vypalované médium se zničí. Kromě upravení rychlosti mechaniky si můžete nastavit i tzv. hodnotu Spindown. Jedná se o dobu, která uplyne mezi posledním čtením dat a vypnutím motorku pohánějícího mechaniku. Pokud budete potřebovat mezi jednotlivými rychlostmi často přepínat, vyplatí se na pracovní plochu umístit Quickset icon (viz záložka Shortcuts). Program vyžaduje nainstalované ASPI. Nemáte-li je nainstalováno, podrobnější informace dostanete na internetových stránkách výrobce vaší mechaniky.

DVD Genie 4.10

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.inmatrix.com (dvdgn410.exe, 323 KB) a na našem CD

Co dokáže: Kódy regionů slouží zejména k tomu, aby se filmová DVD dostala do různých zemí v různou dobu. DVD disk s kódem regionu 1 (USA a Kanada) tak nepoběží v zařízeních, jež jsou nastavena na evropský kód regionu 2. Software pro přehrávání DVD má sice zpravidla možnost kód regionu změnit, počet změn je však omezen, a to zpravidla na pět. A na tomto vnitřním čítači právě troskotá většina utilit. V případě programu DVD Genie však tomu tak není. Otevírá totiž cestu, která umožňuje filmovým fanouškům zmiňované omezení mnohokrát obejít. Trik spočívá v tom, že DVD Genie přenastaví vnitřní čítač při každé změně kódu regionu do původního stavu, kdy opět umožňuje pět nových změn kódu regionu.

Jak funguje: Nastavení, která je nutno provést, silně závisí na tom, který program pro přehrávání dévédéček používáte. Spusťte si DVD Genie a přesuňte se na záložku odpovídající vašemu přehrávači. Vlastní záložky jsou k dispozici pro přehrávače PowerDVD od firmy Cyberlink, WinDVD od firmy Intervideo, DVD přehrávače od firem ATI a Matrox, jakož i pro utilitu Cinemaster od firmy Ravisent. Kromě toho DVD Genie pracuje s každým přehrávačem DVD, který je s některým z výše uvedených kompatibilní. Kromě funkcí pro změny kódů regionu je pro každý přehrávač k dispozici ještě celá řada dalších speciálních funkcí.

Jestliže si často pouštíte DVD s různými kódy regionů, pak byste si měli na záložce Auto Region povolit možnost Automatické nastavení regionu po spuštění. Dále se dá nastavit, aby se DVD Genie spouštěl automaticky vždy, jakmile vložíte disk do mechaniky.

Tip: Pro instalaci českého jazykového modulu si rozbalte soubory CZECH.LNG a CZECH.MSG obsažené v souboru GENIE_CZECH.ZIP (9,91 KB) do složky, v níž máte DVD Genie nainstalovaný. Jazykový modul naleznete na našem CD nebo si jej můžete stáhnout z internetové stránky uvedené v záhlaví tipu. Tento neúplný překlad sice patří k verzi 4.05, ovšem funguje i ve verzi 4.10.

CD Check 3.0.1.43

Cena: pro soukromé použití zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.elpros.si/CDCheckdownload.php (cdchecksetup.exe, 827 KB) a na našem CD

Co dokáže: I když jste si teď právě vypálili CD či DVD disk, nemůžete si být nikdy jisti, že jeho obsah odpovídá přesně tomu, co jste na něm původně chtěli mít. Dokonce ani drahé programy pro vypalování často přesně nesrovnávají obsah vypáleného média s původními daty. Utilita CD Check vám na cédéčku najde poškozené soubory či složky, a nejen to; umožní poškozené soubory znovu obnovit. Prozradí vám totiž, o jakou chybu se jedná, čímž se spíše dopátráte možné příčiny a vzniku té či oné chyby. Sice trochu oklikou, ale lze i zjistit, zda je nějaké CD či DVD chráněno proti kopírování. Ne vždy se totiž ochranné mechanismy projeví při prvním spuštění či při instalaci programu. CD Check vytvoří kontrolní CRC součty původních a zkopírovaných dat. Až teprve potom se projeví rozdíly, přestože jsou názvy a velikosti souborů stejné.

Není pochyb o tom, že teprve po vytvoření zálohy důležitých dokumentů či aplikací získáte jakousi jistotu o bezpečnosti dat.

Jak funguje: Ovládání CD Checku je skutečně velmi intuitivní. Stiskem tlačítka CRC si vytvoříte kontrolní součty, prostřednictvím tlačítka Ověřit zkontrolujete, zda jsou všechna data čitelná a jestli se kontrolní součty shodují. Vyberte si složku, v níž se vyskytují data, která jste vypálili, a do odpovídající diskové mechaniky vložte médium, na němž máte kopii těchto dat. Nyní stiskněte tlačítko Porovnat. Do políčka Zdrojové složky zadejte původní složku, do políčka referenční složky zadejte cestu k záloze složky. Po stisku tlačítka Pokračovat CD Check provede analýzu dat v obou složkách a vypíše případné rozdíly. Jestliže vám CD Check zahlásil chybu, stiskněte tlačítko Obnovit. Utilita pak zkusí chybu opravit. Pro zvýšení šance na opravu můžete zvýšit časový limit pro opravu sektoru či počet pokusů pro čtení sektoru.

Tip: Pro popisovanou utilitu existuje i český jazykový modul. Klepněte v menu Options na záložku Language a zde vyberte položku Czech.


Paličovy utility II.

DVD Identifier 3.2

DVD Identifier 3.2

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://dvd.identifier.cdfreaks.com (DVD Identifier 3.2 Build#2 Setup.exe, 1,21MB) a na našem CD

Co dokáže: Za mnoho problémů při vypalování DVD jsou odpovědné potíže s kompatibilitou mezi vypalovačkou a samotnými médii. Ne každé DVD médium si rozumí s každou vypalovačkou, a to i když souhlasí technické údaje uvedené na obalu. Utilita DVD Identifier vám pomůže v rozhodnutí, která média jsou pro vaši vypalovačku optimální. Zmíněný program vložené médium analyzuje a zobrazí informace o jeho typu, ID výrobce a dostupnou kapacitu. U disků DVD+R(W) lze získat navíc ještě dva další parametry Media Type ID a Product Revision. Takto je například na každém médiu uvedeno, z jaké dodávky vlastně pochází. Mnoho firem totiž dévédéčka nevyrábí samo, nýbrž svou značkou označují média jiných výrobců. Pokud tedy začnete mít s disky konkrétního výrobce najednou problémy, výše zmíněným způsobem se dozvíte, zda firma kupříkladu nezměnila dodavatele nebo zda chyba není ještě někde jinde. Na rozdíl od řady podobných utilit neukazuje DVD Identifier pouze informaci, pro jaké rychlosti je médium určeno, ale informuje vás i o tom, jakou rychlostí může speciálně vaše vypalovačka na takové médium zapisovat.

Jak funguje: Vložte médium, které chcete testovat, do vypalovačky a spusťte program. Pak stačí stisknout tlačítko Identify, a během několika sekund proběhne analýza. Prostřednictvím funkce Clipboard si můžete výsledky testu umístit do schránky, a odtud přenést třeba do nějakého textového editoru. Přes menu On-line/Check for DVD Identifier Update now si ověříte, zda nejsou na internetu k dispozici nové verze programu. Jejich stahování lze provádět automaticky. Pro testování svých médií používejte jen ty nejnovější verze, protože jen tak máte šanci, že utilita správně rozpozná většinu vložených disků.

CD Startup Standard 2.0

Cena: pro soukromé použití zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.vbarchiv.netdownload/download_176.html (cdstartup.exe, 1,28 MB) a na našem CD

Co dokáže: Pokud dnes někdo vytvoří disk, na němž je několik spustitelných souborů, je takřka samozřejmostí, že se vám po jeho vložení do mechaniky zobrazí úvodní menu. To vám nabídne obsah programů na CD, jejich popis a možnost okamžité instalace. Mnohé profesionální vypalovací programy mají takový editor pro tvorbu spouštěcího menu integrovaný. Pokud váš program pro vypalování takovou funkci nemá, nezoufejte. Seznámíme vás s řešením, jež vás nebude stát ani korunu.

S pomocí utility CD Startup Standard si můžete vytvořit pro každý ze svých soukromých disků úvodní startup menu, a ani nemusíte umět programovat. Software je zdarma, ale pouze pro soukromé použití. Pokud byste se rozhodli jej využívat ke komerčním účelům, musíte si za 19 eur koupit Professional Edition.

Jak funguje: V menu Startoptionen klepněte na tlačítko Neues Projekt, do políčka Titel des Startmenüs zadejte název spouštěcího menu a do políčka Ordner für Grafiken cestu ke složce, v níž je uložen titulní obrázek. Také je možné na pozadí přehrávat nějaký WAV či MP3 soubor jeho název se napíše do políčka Hintergrundsound (Wave/MP3). Nyní stiskněte tlačítko Einträge. Sem zadáte jména položek, které budou uvedeny ve spouštěcím menu, a také si zde určíte, v jakém pořadí půjdou za sebou. K dispozici jsou políčka pro krátký (Kurze) a dlouhý (Lange Beschreibung) popis. Dlouhý popis může obsahovat až 500 znaků. Kromě toho se dá ke každé položce umístit náhledový obrázek daného programu, který případně ještě může být oříznutý. Dále můžete vybrat, pro které verze je daná utilita vhodná, ostatně přesně tak, jak to znáte z CD našeho časopisu. Nakonec ještě můžete zadat velikost a název souboru, jenž se má spustit klepnutím na položku spouštěcího menu. Tlačítko Skins vám dovolí vybrat jedno z deseti uživatelských rozhraní. Ta dají vašemu menu vskutku neotřelý vzhled. Bohužel se sem nedají umístit rozhraní vlastní. Nakonec stiskněte tlačítko Erstellen a za několik sekund získáte všechna potřebná data pro vypálení na CD.

Free Rip 3.2

Cena: zdarma, financovaný reklamou

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.mgshareware.com

frmmain.shtml (freeripmp3.exe, 1,02 MB) a na našem CD

Co dokáže: Free Rip je freewarová utilita, která ripuje, tj. ukládá hudbu z cédéček na pevný disk. Vybrat si můžete mezi formáty MP3, WAV a OGG. V případě, že se jedná o CD zakoupené někde v obchodě, mohou být automaticky získány informace o disku a interpretovi z lokální či internetové databáze CDDB.

Jak funguje: Během instalace utility byste si měli v šestém okně zrušit zatržítko před položkou Install My Search Bar. V opačném případě program nainstaluje na váš počítač doplněk pro Internet Explorer, kterým je tato utilita částečně financována. Vedle verze s reklamou, existuje ještě verze bez reklamy a bez zobrazování úvodní obrazovky, ale stojí 10 USD. Při prvním spuštění vás Free Rip vyzve k zadání několika údajů týkajících se konfigurace. Tady např. uvedete formát pro ripované soubory a strukturu složek, kterou má utilita na pevném disku vytvářet při zápisu. Dále si lze nastavit, zda upřednostňujete konstantní či variabilní bitrate. Pro vlastní ripování vložte CD do mechaniky, kterou jste si nastavili v menu CD/Options na záložce Device. Free Rip automaticky načte jeho obsah a navrhne vám relevantní položky z databáze CDDB. Není-li vaše album v databázi obsaženo, musíte si odpovídající údaje doplnit sami, popřípadě je i sami vložit do CDDB. Nakonec si vyberte stopy, jež chcete ripovat, a vlastní akci spusťte některým z příkazů v menu Rip. Pokud budou mít ripované hudební soubory příliš nízkou či naopak příliš vysokou hlasitost, pak byste měli v menu CD/Options na záložce General přenastavit posuvníkem parametr Ripping Volume.

ISO Buster 1.5

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.smart-projects.net (IsoBuster 1.5 (All languages) Setup.exe, 3,79 MB) a na našem CD

Co dokáže: U přepisovatelných CD nebo DVD disků se po nějaké době často začínají objevovat chyby čtení. To člověka dokáže rozladit zvláště tehdy, pokud se jedná o jeho vlastní dokumenty, obrázky či zazálohované soubory. Přesto není zdaleka vše ztraceno. Proto, abyste z poškozeného disku zachránili alespoň něco, použijte freewarovou utilitu ISO Buster. Ta zkouší prověřit všechny dostupné CD či DVD, a prostřednictvím technik pro korekci chyb se pokouší načíst data a uložit je na pevný disk. Dále dokáže vyhledávat ztracené UDF soubory.

Jak funguje: Během instalace budete vyzváni, abyste určili, které formáty obrazů (image) mají být ISO Busterem otevírány. Na výběr máte okolo 20 z nich, např. ISO, BIN a CUE. Po instalaci budete vyzváni k zadání registračního čísla. Nechte políčko volné a namísto toho stiskněte tlačítko Free funct. only. Pro zajímavost: Vedle zdarma dostupné verze existuje i verze sharewarová za 20 USD, která disponuje více funkcemi. Český jazykový modul do aplikace nastavíte v menu Options/Language na záložce Language. ISO Buster automaticky po spuštění načte obsah média a ve většině případů rovněž zobrazí soubory. I tehdy, je-li médium považováno za poškozené a nejde jeho obsah obvyklými prostředky načíst. Velmi praktická je schopnost rozdělit si jednotlivé image na menší části, tak aby se vešly třeba na diskety nebo další CD. Rozdělení provedete přes menu Možnosti/Soubory Image.

Tmpgenc 2.521

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.tmpgenc.net (TMPG.ZIP, 1,63 MB) a na našem CD

Co dokáže: Tmpgenc umí zkonvertovat soubory AVI do formátu MPEG-1 či MPEG-2. Kromě toho dokáže vytvářet disky VCD, SVCD, jakož i DVD. Dále podporuje v Evropě rozšířenou televizní normu PAL a rovněž americkou normu NTSC. Ani formáty zobrazení 4 : 3 či 16 : 9 pro něj nejsou překážkou. Tmpgenc má řadu schopností, kterými se do velké míry dá určovat kvalita výstupu. Třeba měnit bitrate či formát zvuku. Dále je k dispozici několik utilit, jimiž můžete soubory MPEG stříhat a opět dávat dohromady. Také lze spojovat filmy se stejnou zvukovou stopou. Za nedostatek můžeme považovat to, že program podporuje pouze stereo, a nikoli prostorový zvuku.

Jak funguje: Při prvním spuštění se při standardním nastavení objeví průvodce. Umístěním zatržítka před volbu Enable this Wizard at start up si nastavíte, že se průvodce bude zobrazovat při každém spuštění. Jinak se dá vyvolat stiskem klávesové zkratky <Ctrl><W>. Ovšem pamatujte, že přes průvodce se nelze dostat ke všem speciálním funkcím. Nejprve v průvodci zadejte, jaký typ média budete chtít vytvořit a vyberte si zdroj, kde jsou vaše data umístěna. V dalším okně Filter setting se dají zmírnit rušivé elementy snižující kvalitu obrazu. Jedná-li se o nějakou delší filmovou sekvenci, můžete zde umístěním zatržítka u položky Source range vybrat, kterou část filmu budete chtít na CD či DVD umístit. Pokud jste omezeni kapacitou média, zkuste stisknutím tlačítka Setting na záložce Video experimentovat s různými položkami v poli Rate control mode.

Cdex 1.51

Cena: zdarma

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP

Internet: http://www.cdex.n3.net (cdex_151.exe, 1,9 MB) a na našem CD

Co dokáže: Jestliže si chcete ukládat hudbu na cédéčka v nějaké úsporné formě, prokáže vám právě MP3 formát velmi dobré služby. Na jeden disk se totiž vejde okolo 10 hodin hudby v kvalitě blížící se kvalitě hudebních CD. Na našem CD vám nabízíme zdarma dostupnou utilitu Cdex, která umí hudbu z CD dostat a uložit ji na pevný disk. Vedle integrovaného encoderu Lame dovoluje použití i enkoderů jiných, ovšem pokud je máte na počítači nainstalovány. Jednotlivé stopy z hudebního CD tak můžete ukládat ve formátu WAV či MP3. Navíc Cdex podporuje i doposud ne tak rozšířený formát Ogg Vorbis, u něhož je komprese ještě vyšší.

Jak funguje: Vložte CD, které chcete ripovat, do mechaniky. Cdex načte jeho obsah a zobrazí název a délku disku i jednotlivých stop. Při ripování se nastavuje umístění výsledného souboru pomocí proměnných v menu Options/Settings na záložce Filenames. V případě, že se jedná o nějaké běžnější CD, které se nachází v databázi CDDB, může Cdex ripované soubory automaticky opatřit názvem a jménem interpreta. V tomto případě v menu CDDB vyberte buď příkaz Read from Local CDDB, nebo Read Remote CDDB to podle toho, zda máte CDDB databázi na svém pevném disku, či zda chcete patřičné informace hledat v databázi na internetu. V menu Options/Settings si rovněž můžete stanovit, který kodek má být k ripování použit a v jaké kvalitě má Cdex soubory ukládat. Jako slušný kompromis se jeví hodnota 192 Kb/s, při níž získáte vysokou kvalitu zvuku při nejlepší kompresi.

Pomocí Cdex však můžete ripovat i části jednotlivých stop. Chcete-li MP3 soubory převést zpět na Audio CD, i to je možné, a to přes volbu Convert Compressed Audio File(s) to WAV file(s) z menu Convert. V tomto případě je samozřejmé, že výsledkem nebude nahrávka v úplné CD kvalitě, neboť originál již byl jednou zkomprimován a došlo tedy ke ztrátě kvality. Zpětnou dekompresí kvalitu nahrávky zvýšit nelze.

§§§§§


Vážení si již vybrali z naší nabídky?

Vladimír Vondráček

C04P0237

Xara Menu Maker je jednoduchá aplikace, která slouží ke generování dynamických menu pro webové stránky. Pomocí několika málo prostých kroků umožní vytvoření profesionálně vypadajících nabídek i tvůrcům, jejichž umělecké, grafické nebo i programovací schopnosti nejsou na potřebné výši.

Na rozdíl od komplexnosti některých moderních aplikací je práce s Menu Makerem velmi přímočará. Prvním krokem je výběr z několika stovek předdefinovaných vzorů, nebo chcete-li šablon. Jejich počet je dostatečnou zárukou, že si vybere i ten, kdo se nespokojí s průměrností. V následujícím kroku je pak upraven text na jednotlivých položkách menu, lze zvolit jak font, tak rozměry nápisů. Kromě rozměrů je vhodné upravit i barevnou skladbu budoucí nabídky, k čemuž slouží krok následující. Zvlášť lze upravovat barevná témata pro stav, kdy je položka neaktivní a kdy je nad příslušnou oblastí umístěn kurzor myši. Kromě kolorování menu lze zvolit i pozadí pro celou stránku, opět z poměrně široké nabídky. Dosud jsme se ve výrobě věnovali toliko vnějšímu pozlátku, nyní je třeba přidat trochu duchaplnosti, ke každé položce menu přiřadit příslušnou akci. Ve valné většině případů půjde o zobrazení odpovídající stránky ve správném rámci. V tomto kroku je možné nejen učinit menu aktivním, ale přidat i několik úrovní submenu, kterážto možnost sice otevírá netušené obzory, leč o výhodách výběru z několika vnořených nabídek lze poměrně úspěšně pochybovat. V posledním kroku stvoření pak zbývá již jen vybrat správnou velikost budoucího menu a vše uložit na příslušné místo. Po celou dobu tvorby je k dispozici interaktivní náhled, po každé změně lze tedy snadno ověřit, co jste provedli. Tolik stručný popis fungování aplikace, nic víc toho prostě a jasně neumí.

Technická stránka nebude pro zasvěcené záhadou, jedná se o univerzální část, prográmky v JavaScriptu, které mají na starosti funkčnost menu, rozbalovaní nabídek apod. Tyto soubory budou podobné pro všechna menu, která vytvoříte. Skripty jsou uloženy v separátních souborech, na něž je odkaz v generovaném HTML kódu. Poslední částí jsou obrázkové soubory ve zvoleném formátu, které tvoří grafickou podobu voleb menu. Kromě Internet Exploreru se můžete nově kochat svými výtvory i v prostředí alternativních prohlížečů.

Někteří čtenáři již možná rozčileně pomrkávají a říkají si, tohle už jsem někde četl. V tom případě nezbývá, než vyjít s pravdou na světlo. Menu Maker je podmnožinou aplikace Xara Webstyle, a to v pravém, matematickém smyslu slova. Výrobce prostě vyňal příslušnou část aplikace Webstyle, pojmenoval ji Menu Maker a hurá na trh. Není mi zde příslušno hodnotit tento marketingový počin. Menu Maker míří mezi ty tvůrce webového obsahu, pro něž jsou možnosti Webstylu nad jejich požadavky, ale kteří požadují, aby jejich menu vypadala k světu. A v neposlední řadě je třeba zmínit nižší cenu.

XARA MenuMaker 1.1

K recenzi poskytla firma: Xara Group Ltd., http://www.xara.com

Cena: 24,99 USD

§§§§§


To není jen antivirus...

Jan Povolný

C04P0235

Společnost Trend Micro je již delší dobu proslulá svým antivirem a údržbářem Windows zvaným PC-cillin. Dnes se podíváme podrobněji pod pokličku nejnovější verze, která už zdaleka není "jen" antivirem. Umí toho totiž mnohem více.

Dnešní svět je bezpochyby světem komunikace, převážná většina počítačů je připojena na internet stále, či alespoň občasně. Připojení do sítě sítí s sebou nese spoustu rizik, kterým je třeba se umět bránit. S obranou vám může pomoci právě nový PC-cillin Internet Security (dále jen PCC).

Instalace probíhá přesně podle současných standardů a pravděpodobně vás ničím nepřekvapí. Jelikož je součástí balíku utilit rezidentní agent, který neustále dohlíží na vaši síťovou komunikaci, je nutno po ukončení instalace počítač restartovat a uvést tak agenta do spuštěného stavu. Zde je potřeba zmínit maličkost, že pro spuštění hlavního prostředí aplikace není nutný spuštěný agent, na druhou stranu většina nastavení a funkcí programu spolu přímo souvisí a je závislá na běžícím agentovi, takže bez něj je PCC jen téměř nefunkční skořápka.

Po spuštění agenta můžete přikročit ke konfiguraci samotného programu. K tomu slouží integrované prostředí PCC, které se skládá z několika modulů.

Prvním z nich je Status. Modul Status slouží k souhrnnému zobrazení současného nastavení PCC. Najdete zde přehled o spuštěných modulech, jakousi statistiku dat prošlých přes internetové rozhraní, stav aktualizace PCC a mnoho dalšího.

Druhým modulem je System. System je v podstatě přejmenované antivirové jádro PCC. Umožní vám kontrolovat soubory na vašich diskových jednotkách, umožní vám přesně nastavit parametry antivirového testu a spouštění jednotlivých testů pečlivě naplánovat. Dovolí vám také nastavit antivirové funkce rezidentního agenta.

Třetí modul má příznačný název Email. Ano, zde nastavíte parametry kontroly příchozí a odchozí pošty. Lze nastavit i úrovně, do kterých má antivir vstoupit v případě několikrát archivovaného přiloženého souboru. Další možností je nastavení kontroly webmailu, tedy schránek, jež prohlížíte pomocí internetového prohlížeče. Toto je poměrně ojedinělá funkce, za kterou zaslouží PCC pochvalu. Samozřejmě jsou kontrolovány jen soubory, které stáhnete spolu s poštou z příslušného webového rozhraní. Poslední vlastností tohoto modulu je antispam, jenž poskytuje jednoduchou obranu proti nevyžádané poště formou nastavení seznamu nežádoucích a žádoucích adres.

Modul Internet dovolí nastavit filtr URL adres, v němž lze definovat, které WWW stránky budou pro váš počítač nepřístupné, a tudíž vás nebudou obtěžovat. Můžete zde také nastavit, které informace zadávané do internetových formulářů jsou důvěrné, a PCC pak bude kontrolovat, zdali tyto informace nejsou zasílány do internetu bez vašeho vědomí. Tento modul lze ochránit heslem tak, aby nikdo (děti) nemohl výše uvedená nastavení změnit.

Posledním a významným modulem je Firewall. Není to nic jiného, než filtr datových paketů, které přicházejí z internetu na váš počítač. PCC obsahuje předdefinované profily vhodné například na pracovní počítač, nebo na počítač připojovaný přes modem. Jestliže se vyznáte v síťové TCP/IP vrstvě, máte možnost nastavit celý firewall po svém. Pomocí editoru můžete jednoduše přidávat a odebírat jednotlivá pravidla. Součástí toho modulu je i informační virová databáze.

Celý PCC se dá samozřejmě updatovat jak automaticky ve zvoleném časovém intervalu, tak manuálně. Ve srovnání s jinými antiviry se aktualizuje poměrně často (někdy i několikrát denně), ale zato po malých datových kusech.

PCC působí velmi uceleným dojmem, rezidentní agent se chová korektně, a na rozdíl od jiných produktů výrazně nezpomaluje práci počítače. Z funkcí velmi oceňuji existenci firewallu, který jde navíc manuálně nastavit takzvaně "od A do Z". Také funkce kontroly souborů z "webmailů" je příjemným doplňkem celého softwarového balíku. Překážkou pro některé uživatele může být neexistující lokalizace, nicméně u tohoto typu produktu to nepovažuji za významný nedostatek.

Trend Micro PC-cillin Internet Security

K recenzi poskytla firma: DNS, a. s., http://www.dns.cz

§§§§§


Jde to i bez kliknutí

Ousmane Keita

C04P0236

Elektronický slovník v dnešní době nepředstavuje žádnou velkou zvláštnost. Ovšem není slovník jako slovník. Existují takové, které nejenže plní svoji základní funkci, ale navíc k ní přidávají ještě nějakou šikovnou finesu. A dá rozum, že bych se o tom nezmiňoval, kdyby právě tohle nebyl případ slovníku EasyLex od firmy Lingea.

Jeho zásadní vlastností, která jej odlišuje od konkurence, je, že dokáže automaticky překládat výrazy, na něž najedete kurzorem myši. Ano, až tak je to jednoduché. Představte si, že brouzdáte internetem, na CNN si čtete o tom, že Bill Gates byl "abducted by aliens", ale zaboha si nemůžete vzpomenout, zda "abducted" znamená "přistižen", nebo "vyznamenán". Máte-li spuštěný EasyLex, stačí popojet myší na správné místo, a v okénku aplikace hned vidíte jak daleko, popřípadě jak blízko byl váš odhad. Bez kopírování slovíčka do schránky, bez jediného kliknutí. Další příjemnou vlastností programu je, že umožňuje přehrát si správnou výslovnost překládaného výrazu, prezentovanou rodilým mluvčím. Logicky umí EasyLex správně fungovat jen v "poctivých", systémově se chovajících aplikacích např. Internet Explorer, Word, Outlook, Acrobat Reader, apod. A už vůbec vám nic nepřečte třeba z obrázku. V takovém případě do něj musíte všechno vyťukat "postaru". I tento způsob práce naštěstí nabízí.

Recenzovaný software je příjemný kousek, který těží především z dobrého nápadu. Jeho anglická slovní zásoba není astronomická (přes 30 000 hesel), nicméně k tomu, abyste se dozvěděli, jak to vlastně bylo s tím Billem Gatesem, v zásadě stačí. Mimochodem, hračičkům třeba přijde vhod zabudovaná schopnost měnit vzhled grafického rozhraní programu.

EasyLex

K recenzi poskytla firma:

Lingea, s. r. o., Palackého 35, Brno

Cena: 444 Kč (vč. DPH)

§§§§§


Totální připojení

Jan Povolný

C04P0234

Představovat společnost Software602 asi nemá smysl. Každý z nás určitě alespoň jednou zavadil o jeden z jejích produktů, Text602, dnes již kultovní textový editor pro DOS. Software602 je v dnešní době známější spíše díky kancelářskému balíku, který poskytuje zcela zdarma, a také díky produktům pro síťové servery, mezi něž patří mimo jiné právě 602LAN Suite.

602LAN Suite (dále jen LS) je kompletní síťový server běžící na platformě Windows. Je to produkt, díky němuž připojíte vaši domácí, nebo malou firemní síť pomocí jednoho jediného počítače, který má k dispozici připojení na internet.

Instalace probíhá obvyklým způsobem, po ní je nutné počítač restartovat. LS dokáže běžet buď jako standardní rezident, nebo přímo jako služba v systémech MS Windows, které to podporují. Po spuštění aplikace je nejprve nutné nadefinovat způsob připojení na internet. LS rozlišuje mezi komutovaným (vytáčeným) a pevným připojením. Obojí vám pomůže nastavit povedený průvodce.

Základní prostředí působí poměrně spartánským dojmem, nenechte se ale pomýlit, vše je funkční a ergonomické. První roletové menu Server vám umožní interaktivně spustit jinak automatický prováděné procesy, jako je připojení na internet, nebo stažení pošty ze serverů POP3. V roletovém menu Statistika narazíte na první novinku ActiveReports. Jsou to velmi propracované statistky, které dokáží sledovat např. objem a strukturu dat pro každou stanici komunikující přes LS.

Další menu s názvem Konfigurace obsahuje modul pro správu a nastavení. Najdete zde jednak výše zmíněného průvodce, který provede méně zkušené uživatele připojením na internet, nastavením překladu adres (NAT) a firewallu. Pro zdatnější uživatele je k dispozici rozsáhlý dialog s mnoha záložkami. Záložka Uživatelé vám dovolí přehlednou správu uživatelů s nastavením oprávnění pro různé části LS a samozřejmě s přidělením e-mailové schránky. Následují záložky Připojení, NAT a Firewall, které vás provedou nastavením a zabezpečením připojení počítače na internet. Firewall má přednastavené profily dle bezpečnostních stupňů, lze jej ale nastavit i manuálně, pravidlo po pravidlu.

Záložka SMTP vám umožní definici a nastartování vlastního mailserveru zajišťujícího transport e-mailu z vnitřní sítě do internetu. Máte možnost volby takzvaného smarthosta, což je vlastně nadřazený SMTP server, kterému veškerou poštu předáte a on ji bude distribuovat na příslušná místa. Záložka POP3 slouží k nastavení stahování pošty z POP3 serverů. Těch lze nadefinovat více a je nutné je přiřadit k existujícím uživatelům. Další tři záložky (Antivirus, Antispam a Filtrace příloh) jsou rovněž novinkou LS a umožní vám kontrolu příchozí i odchozí pošty vestavěným antivirem BitDefender s automatickou aktualizací virové databáze. Kontrolovat lze i archivované přílohy. Protispamovou ochranu zajišťuje bayesiánský filtr, který se učí z přijímaných e-mailů, definovat můžete i seznam nežádoucích adres. Fax server už je jen doplňkem, který poštovní funkce uzavírá, podmínkou jeho použití je samozřejmě existence modemu.

Samostatný odstavec si zaslouží nastavení proxy. Máte k dispozici proxy bez i s cache pamětí, lze definovat, co se bude a co nebude ukládat do cache. Součástí nastavení je i možnost přemapování potenciálně nebezpečných portů (FTP, Telnet) na porty jiné. Máte k dispozici i DNS cache pro urychlení překladu IP adres na jména. Součástí proxy je i možnost filtrace jak DNS, tak URL při prohlížení WWW stránek.

WWW server rovněž patří mezi významné součásti LS. Obsahuje podporu pro CGI skripty a SSL. Nastavení je plně postačující, a díky podpoře skriptů není problém provozovat i elektronický obchod. DHCP server už jen dotváří mozaiku kompletního síťového serveru, jakým chce LS pro uživatele být. Jestliže využíváte služeb webserveru, máte možnost spravovat LS dálkově. Pro bezpečnější přístup lze použít SSL, lze také nastavit různé úrovně přístupu pro různé uživatele. Potom už stačí nastartovat prohlížeč a máte konfiguraci LS jako na dlani. Nebyl by to správný síťový server, kdyby poctivě vše nezapisoval (nelogoval) do přehledných textových souborů. Logování lze zapínat a vypínat pro jednotlivé síťové služby, nastavit lze i takzvanou rotaci logů, kdy se tyto samy promažou. LS je schopen sám sebe aktualizovat, umožňuje to ale pouze placená verze.

602LAN Suite je opravdu komplexní balík síťových serverů, který umožní plnohodnotné propojení vaší lokální sítě do internetu. Jeho velkou výhodou je i fakt, že v základní verzi (tj. bez antiviru a ActiveReports) je až pro tři uživatele zcela zdarma, což může být pro rodinné připojení postačující. Pro LS hovoří i možnost dálkové správy přes internet, naopak některé funkce by zasloužily více parametrů (DHCP např. neumí obsloužit více síťových rozhraní).

602LAN Suite 2004

K recenzi poskytla firma:

Software602, a. s., Hornokrčská 15, Praha 4

http://www.602.cz, http://www.lansuite.cz

Cena vč. DPH: do 3 uživatelů v základní verzi zdarma, Antivirus Edition 2 438 Kč, ActiveReports 4 878 Kč

§§§§§


Hrady a zámky v Čechách a na Moravě

C04P0238

Pro milovníky historie zemí českých připravila společnost Herolt CD-ROM plný snad všech stavebních památek na území dnešní České republiky. Práce na tomto zajímavém produktu zabrala jistě spoustu času. Vždyť po spuštění aplikace budete moci listovat mezi pěti sty objekty a daleko větším počtem fotografií. Navíc není potřeba instalace, takže váš hard disk zůstane pěkně netknutý. To však způsobuje pomalé, spíše hodně pomalé spuštění jednotlivých modulů. Ty jsou totiž dva jeden pouze pro Čechy a druhý pro Moravu a Slezsko. Když ale chvilku počkáte, práce s programem samotným je pěkně svižná, a čekání se jistě vyplatí. V jednoduchém menu máte na výběr z několika možností, na které se teď blíže podíváme.

V první řadě je zde abecední rejstřík všech hradů, zámků a zřícenin, kde stoprocentně najdete to, co hledáte. U každého objektu najdete jeho stručnou historii, včetně výčtu známých osobností českých dějin, které tam žily. Pro snadnou orientaci nesmí chybět vyznačení polohy na mapce ČR, a když dolistujete až na poslední stránku, najdete na ní vždy několik současných fotografií a u některých staveb také jejich historické vyobrazení. Pokud se chystáte na dovolenou do některého z mnoha českých (nebo moravských) krajů nebo přímo do některého z měst, můžete využít stejnojmenných rejstříků, kde jsou objekty seřazeny podle těchto kritérií. V popiskách často narazíte na slova, která vám budou cizí. Pokud zatoužíte po jejich vysvětlení, pak navštivte sekci Slovníček pojmů, kde najdete odpovědi na záludnosti jako je třeba atika, karyatida, prevét (což je mimochodem středověký záchod) nebo zhlaví. Pro opravdové fajnšmekry je v menu položka Panovníci, pod kterou se skrývají, seřazeni podle data jejich vlády, všichni vládci českých zemí od Sámovy říše, přes Karla IV. až po Václava Havla. U takovéhoto produktu je snad samozřejmostí přehled stavebních slohů včetně jejich popisu a výčtu nejznámějších budov v těchto slozích postavených. Na úplný závěr jsou připraveny dva historické testy a několik videoukázek vybraných staveb.

Až na několik malých chybiček, jako je třeba nepřesné ovládání a již zmiňovaný pomalý start, se jedná o velmi dobrý počin, navíc na českém trhu s multimédii ojedinělý. Neměl by tak chybět ve sbírce těch, kdo si občas rádi za nějakou takovou památkou vyrazí. Tak nazujte boty, vždyť sezóna památek již dávno začala!

Hrady, zámky a tvrze v Čechách na Moravě a ve Slezku

Producent: Herolt a Omega software

Žánr: encyklopedie

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP

Cena: 339 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN Věšínova 5, 100 00 Praha 10, http://www.ben.cz

§§§§§


Duhová rybička podruhé

Duhovou rybičku už byste měli všichni znát. A jestli ne, tak jste si (jistě náhodou) zapomněli koupit minulý PC WORLD. Pro jistotu si to zopakujeme. Na jednom korálovém útesu žije rybička, které se přezdívá Duhová. V jejím minulém dobrodružství jsme jí pomohli najít její blyštivé šupiny a od té doby si spokojeně hraje se svými kamarády. Ale než si řekneme jaké nové dobrodružství čeká na rybičku tentokrát, slušelo by se předeslat, že celou trilogii na český trh přináší společnost Media Trade, a že tento díl má název Duhová rybička a velryba.

Spolu s Duhovou rybičkou a jejími kamarády, žije na mořském dně také jedna moc hodná velryba. Jednoho dne však milá velryba dostala, jak už to tak občas bývá, škytavku a než se všichni nadáli, skončili v jejím břiše, kde už leží nějaká ta loď a jiné harampádí, které se velrybě zdálo chutným soustem. Tedy, naše hlavní hrdinka tam ještě není, ale po pokusu o záchrannou akci tam stejně skončí. Místo toho, aby se shledala s přáteli však zjistí, že zachraňování není konec a bude muset všechny kamarády nejdříve posbírat po všech možných velrybích vnitřnostech. Teprve pak budou moci najít příčinu škytavky, zbavit se jí a pokusit se dostat ven. Tolik tedy k ději, teď se mrkneme na příběh z druhé strany. Hra je určena pro děti od tří do sedmi let (osobně bych řekl tak do pěti) a tomu je podřízeno úplně všechno, od grafické stránky až po ovládání (jen myš). Prostředí je opět nádherně barevné a rybiččini přátelé jakbysmet. Grafici museli být hodně velcí hračičkové, což pochopíte už při pohledu na Kladivounka, který má na nose opravdu miniaturní kladívko. Vizuální stránku doplňují dost věrné zvuky. Úsměv na tváři vyvolává všudypřítomné škytání. Hra je, stejně jako předešlý díl, založena na řešení úkolů, které před hráčem vyvstávají pěkně postupně, a rybička svým milým (po čase pěkně otravným) hlasem všechno do puntíku vysvětlí. Když tedy budou děti dostatečně pozorně poslouchat, nebudou mít s řešením problémů žádné větší potíže a zaručeně nikde nezabloudí.

Rád bych odhadl, jak dlouhý čas hra zabere malým dětem. Já se při testování skoro lekl, když jsem zhruba po dvaceti minutách vyplaval z velryby ven. Avšak danou věkovou hranici jsem překročil více než třikrát, takže snad budete mít od svých ratolestí klid alespoň na hodinu, případně na mnohem déle.

Jinak se snad Rybičce nedá nic vytknout. Pěkné kresby, vtipné dialogy a příběh, který má spád. Dětem by se to mohlo líbit.

Duhová rybička a velryba

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 7.5 a vyšší

Cena: 1 150 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4; http://www.mediatrade.com, http://www.cd-rom.cz

§§§§§


Utíkejte, vládu převzali roboti

Opravdu, na téhle planetě, tedy ve světě Mykropolis, snad neexistuje nic jiného než roboti. A když náhodou není žádný funkční robot nablízku, tak zaručeně najdete aspoň nějakou jeho část. Tedy, abych nezapomněl, najde se i nějaký ten živáček. Pár takových vám bude na cestě pomáhat, ale žádný z nich ani zdaleka nepřipomíná lidi. Tenhle nápaditý a na pohled přitažlivý svět vám v plné lokalizaci přináší Media Trade, a my se teď společně podíváme, jak vypadá tento produkt pod drobnohledem. Pohodlně se posaďte, vyrážíme na průzkum.

Po úvodní animaci se ocitnete se v kůži vyvoleného, který má podle legendy zachránit celou planetu. Ne, není to Matrix! A nepřerušujte mě! Takže... Jako vyvolení se na veškeré dění budete dívat pěkně shora, abyste měli dobrý přehled. Sestry Mirza, Gaia a Plonk vám vysvětlí, že na cestě k cíli budete procházet roztodivnými svatyněmi, v nichž budete muset získávat energii, která pohání roboty, díky nimž budete moci splnit v každé svatyni nějaký ten úkol. A když ten úkol nakonec splníte, dostanete onu energii. Že se vám to zdá poněkud složité a zamotané? Nezdá! Ono to ze začátku tak trochu zamotané je, ale po chvilce přemýšlení zjistíte jak to všechno funguje. Tedy pokud se vám zatím nezavaří mozek. Hned v první svatyni najdete několik součástek a v robokonstruktéru sestavíte svého prvního robota. Ten se bude vždy skládat z nějaké hlavy, rukou a nohou nebo kol. Jak se budete prokousávat tímhle podivným světem dál a dál, budete nacházet nové součástky. Ty je pak možné kombinovat podle libosti. Občas se však stane, že si spolu některé stavební prvky nebudou rozumět. K útočným rukám musíte mít útočnou hlavu a odpovídající kola nebo nohy, které to všechno ponesou. Ke konci tak budete moci sestavit až tisíc různých kombinací robotů. Jak si to máte všechno pamatovat? Zkuste si dělat poznámky. Anebo procvičujte paměť, stejně jako kombinační schopnosti, geometrii a třeba matematiku.

Grafika je nádherná a svým způsobem roztomilá. To když vidíte, jak se na obrazovce prohání roboti všech tvarů a velikostí a snaží se plnit vaše rozkazy. Radost ze hry trochu kazí její ovládání. Roboti totiž neustále sledují váš kurzor a pokud jich zrovna potřebujete ovládat několik, tak se občas stane, že do sebe narazí, což jednoho vždy zničí. Ale i na to se dá zvyknout. Hra je určena dětem od devíti let, takže jestli jste tuhle hranici už překročili, tak se pořádně uvelebte, protože cesta vyvoleného teprve začala a hned tak neskončí.

Mykropolis - Město robotů

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 7.5 a vyšší

Cena: 1 150 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4; http://www.mediatrade.com, http://www.cd-rom.cz

§§§§§


PC WORLD CD Centrum

Lenka Karlíková

C04P0229

conVERTER 1.40

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.converter.cz/index.htm

Převody fyzikálních jednotek a veličin byly, jsou a pravděpodobně i budou noční můrou některých žáků a studentů. Možná nejen jejich. Šikovným pomocníkem jim proto může být program conVerter. Umožňuje konverzi více než 700 fyzikálních jednotek, jež jsou součástí datových textových souborů. Jednotky jsou rozděleny do 26 tematických bloků dle veličin. Tyto soubory je možné upravovat ve vestavěném editoru, čímž se počet jednotek může výrazně zvýšit. Nalezneme v něm také starší nebo jinde používané jednotky a fyzikální veličiny. Ke všem veličinám jsou taktéž poskytovány základní informace. Převody je možné provádět v různých číselných soustavách (binární, oktální aj.), v různých přesnostech, zlomcích nebo převodem na římské číslice. S ovládáním by neměly být žádné problémy, neboť uživatelské prostředí umožňuje intuitivní práci a navíc je nástroj conVERTER v češtině. Program taktéž podporuje schránky Windows (vkládání, kopírování). Všechny výstupy lze v závěru práce ukládat do souboru nebo tisknout.

FileAnalyser 1.311

Licence: freeware

Domovská stránka: http://home.tiscali.de/kurtzimmermann/mainpage_e.htm

Pokud se ztrácíte v nepřeberném množství souborů nebo nevíte, kde hledat právě uloženou poslední práci, možná vás zachrání šikovný pomocník FileAnalyser z dílny německého programátora Zimmermanna. Program vyhledává na disku nebo jiném datovém médiu (CD-ROM, disketa apod.) všechny soubory, a poté je roztřídí podle podobného datového typu. Po zvolení datové jednotky nalezené soubory rozdělí do implicitně zadaných skupin, jako textové, grafické, zvukové a multimediální skupiny, spořiče obrazovky, kurzory, fonty aj. Toto skenování disku, jež je časově náročnější, není nutné při každém spouštění programu. Je možné pracovat s již vytvořenou databází. Soubory rozdělené do tematických podskupin lze poté v prostředí podobnému klasickému souborovému manažeru prohlížet, přejmenovávat, mazat duplicity, řadit, přemisťovat nebo tisknout jednotlivé listy. Uživatel samozřejmě může dle svých potřeb v aplikaci tvořit vlastní filtry, což zpříjemní i tak velmi jednoduchou práci. Nevýhodou předchozích verzí byla pouze německá mutace programu, která je však nyní doplněna i o anglickou.

PixScan Professional 1.0

Licence: freeware

Domovská stránka: http.//www.pixscan2000.com

Pokud pracujete s velkým množstvím obrázků, může se stát, že některé se na vašem disku nacházejí vícekrát. Specializovaný program PixScan Professional umožňuje automatické vyhledávání duplicitních souborů formátu JPG, BMP, GIF a PNG a jejich mazání bez uvažování velikosti souboru. Ovládání programu je velmi jednoduché. Zvolíte místo, které má být zkontrolováno, zda se v něm nacházejí právě tyto soubory. Před spuštěním je však nutné zkontrolovat si nastavení programu. Zde si lze vybrat mezi automatickým smazáním duplicitních obrázků, nebo mezi jejich zobrazením v prostředí aplikace jako miniatury. Z tohoto výčtu pak můžete ručně smazat opravdu nepotřebné soubory. Seznam nalezených souborů je možné také uložit jako textový soubor. Součástí aplikace je integrovaný prohlížeč, v němž lze procházet všechny obrázky.

FS ZIP Extractor 1.3

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.funduc.com/fszipx.htm

Tuto šikovnou utilitu k tvorbě samorozbalovacích souborů určitě všichni uživatelé ocení, neboť k jejich extrakci nemusí mít nainstalovaný žádný pakovací program. Nejrozšířenější archivní formát Zip má řady příznivců a ti většinou předpokládají, že příjemce souboru bude mít program pro jeho rozbalení. Avšak ne vždy to platí. Nejvhodnější by tedy bylo, kdyby soubory byly samorozbalovací. Ukázkou je již samotný program FS ZIP Extractor, jenž je ukázkou takového archivu. Po kliknutí na stažený soubor se nám zobrazí všechny soubory, jež jsou součástí archivu. Poté lze zvolit místo, kam se mají dané soubory rozbalit, nebo zda mají být stávající soubory přepsány. Samozřejmostí je možnost výběru souborů, které chceme rozbalovat. Vytvoření samorozbalovacího souboru je o něco složitější, avšak po několika pokusech se tato činnost jistě stane automatickou. Nejprve je totiž nutné vytvořit si klasický zip soubor, pokud uživatel nemá nainstalovaný program Directory Toolkit. Pokud jej má, již sám nástroj nabízí FS ZIP Extractor. Bohužel se však v případě Toolkitu jedná o shareware. Podrobný postup, jak má uživatel postupovat při tvorbě samorozbalovacího archivu, je popsán v nápovědě. Součástí FS Zip Extractoru je také podpora zašifrovaných souborů.

Kutilem ve Windows

Lenka Karlíková

Tento měsíc jsme si pro vás do rubriky Kutilem ve Windows připravili dva programy, které svými funkcemi plně dokazují, že ulehčují práci právě v tomto operačním systému. Aplikace Qeditorial je určena pro údržbu webových stránek. Tento redakční systém je vhodný především pro začínající programátory webů, neboť v něm mohou vytvářet své stránky bez hlubších znalostí, bez nichž by v jiných redakčních systémech jen stěží uspěli. Následující aplikace Total Uninstall monitoruje změny v operačním systému Windows, jež jsou způsobeny instalací nebo odinstalováním různých produktů. Ušetří vám tak čas při zkoumání, který že program působí v registrech takovou neplechu.

QEditorial 1.3.0

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.quadarax.cz

Mnohé redakční systémy pro údržbu webových stránek vyžadují od uživatele hlubší znalosti této problematiky nebo alespoň dlouhé hodiny objevování, jak právě ten či onen systém funguje. QEdiotrial patří k těm jednodušším redakčním systémům, kdy se uživatel obejde například bez znalostí ASP skriptů. V programu si navrhnete kostru statické stránky a poté jednoduše definujete jednotlivé prvky, které můžete vkládat i do šablon stránek (soubor QDT). V závěru práce vaši stránku aplikace zkompiluje a můžete ji uploadovat na FTP server. Poté na serveru již jednoduše aktualizujete obsah webových stránek. V QEditorialu lze hromadně přidávat obrázky, definovat obrázky do HTML kódu, generovat FTP skripty, specifikovat styly pro jednotlivé stránky, přidávat atributové masky, generovat stránky do adresáře a měnit jejich vlastnosti nebo uploadovat kompletně celou síť. Všechno jde rychle a jednoduše. Pokud byste si však při práci s něčím nevěděli rady, na domovských stránkách aplikace naleznete dokumentaci, kterou mohu pro všechny uživatele k seznámení s QEditorialem vřele doporučit.

Total Uninstall 2.34

Licence: freeware

Domovská stránka: http.//www.geocities.com/ggmartau/

Znáte-li někoho, kdo si na počítač neinstaluje žádné programy, pak se možná jedná o vzácnou výjimku. Většina uživatelů chce čas od času nějaký program vyzkoušet nebo srovnat více produktů, čímž se instalaci nevyhne. A poté, když se rozhodnou produkt odstranit, ani odinstalování. Ti zkušenější vědí, že software většinou po sobě v počítači zanechá stopy a po několika desítkách instalací je pak více či méně zaplněn nepotřebnými daty. Proto existuje řada nástrojů, které slouží k monitorování změn v počítači. Total Uninstall zaznamenává změny, jež s sebou nese instalace nového softwaru, a dokáže jej poté bez odinstalačního programu dodaného s aplikací odinstalovat. Díky němu by měl být systém ve stále stejném stavu, ať již proběhla nějaká instalace či odinstalovávání. Avšak i odborníci z Microsoftu připouštějí, že zcela totožného stavu nikdy nedocílíme, neboť vždy dojde v registrech ke změnám, třebaže jen minimálním. Pokud by chtěl uživatel těmto změnám předcházet, musel by si dělat zálohy registrů, což v případě běžného uživatele není zcela jistě obvyklé. Proč tedy používat Total Uninstall? Zamezí vzniku větších změn v systému, sleduje, zda řádně proběhla instalace programu, je zdarma a k dispozici je pro něj i čeština. Pokud se jej tedy rozhodnete používat, musíte setup programu, který chcete instalovat, spustit právě přes Total Uninstall. Zadáte název instalace a oblasti, jež budou monitorovány. Samozřejmostí je před i po instalaci udělat snapshot disku, aby bylo možné zjistit vzniklé rozdíly. Během instalace není také doporučeno vykonávat jiné činnosti, neboť i tyto změny budou zaznamenávány a později vraceny. Instalace pomocí tohoto programu se tak protahuje, což může být pro některé uživatele nepříjemný fakt. Aplikace není také doporučena těm, kteří mají problém se standardním způsoby instalování a odinstalovávání.

§§§§§

$$$$$


Hardware


Test grafických karet I.

Tomáš Varoščák

C04P0249

Od posledního testu grafických karet mapujícího globální situaci na našem trhu uběhlo téměř tři čtvrtě roku, a my vám opět přinášíme článek obsahující informace o poměrně velkém množství modelů prodávaných na našem trhu. Stejně jako v září loňského roku, i tentokráte jsme se snažili získat do soutěže nejen co nejvíce různých modelů grafických karet, které se krom odlišných čipů různí i velikostí paměti a šířkou paměťové sběrnice, ale i co největší počet značek dostupných na našem trhu. Jak to ale v praxi často dopadá, nebyli jsme stoprocentně úspěšní. Ať již bylo důvodem ukončení výroby, nedostatek kusů na skladě či jiné problémy zapříčiňující nemožnost účasti v testu, nepodařilo se nám získat zástupce značek ABIT, Leadtek, Triplex, Prolink, a dokonce ani Hercules, o němž se proslýchá, že na poli grafických karet skončil. Ale není třeba zoufat, neboť ti, kdož odcházejí, bývají nahrazováni novými. A tak se tentokráte můžete seznámit se značkami XFX, Galaxy či Aska. Posledně jmenovaná karta se bohužel prodává pouze v OEM verzi a vzhledem k tomu, že by její zařazení mělo negativní vliv na hodnocení ostatních karet (OEM verze se prodávají bez jakékoliv výbavy a jsou tak levnější), můžete se o ní dočíst v samostatném rámečku.

Pokud jsme se kdy zmiňovali o nepřehlednosti na trhu grafických karet, pak to pro tuto chvíli platí dvojnásob. Vzhledem k tomu, že už téměř rok nepřišli dva největší výrobci grafických čipů s žádným převratným modelem, objevují se na scéně jen upravené verze původních GeForce a Radeonů. Co se týče ostatních výrobců, nestojí to vůbec za řeč. Matrox si drží primát v kvalitě 2D zobrazení, ale jinak jeho karty nemají šanci na 3D trhu uspět, o Kyru už není, stejně jako o SiSu slyšet, a XGI se svým Volari prozatím nejen nesklízí příliš velký úspěch, ale ani se k nám nedováží. A tak je souboj o rozdělení trhu opět bitvou mezi starými známými rivaly, společnostmi ATI a nVidia. Každá z nich má na trhu, vyjma starších modelů jako je GeForce 4 MX, několik čipových řad. V low-end segmentu je to Radeon 9200 a GeForce FX5200, ve středním segmentu pak Radeon 9600 a GeForce FX5500, 5600 a 5700, a mezi nejvýkonnějšími kartami se snaží prosadit Radeony 9800 a GeForce FX5900. Každá z těchto řad pak obsahuje poměrně mnoho různých variací. Ať již jde o úpravu čipů následně označovaných mírně odlišným číslováním a přidanými zkratkami XT, SE, LE, PRO a ULTRA, či o rozdíly v množství paměti a frekvence jádra a paměti, to vše přispívá ke značné dezorientaci uživatelů. Navíc dochází také k prolínání jednotlivých modelů do nižších a vyšších kategorií. A tak zatímco v minulosti jsme byli zvyklí na striktní oddělení jednotlivých segmentů podle čísel, nyní už se setkáme s Radeonem 9600 SE mezi low-endovými kartami a GeForce FX5900 XT dělá společnost středně výkonným kartám. Nelze jednoznačně tvrdit, že tyto změny uživatelům pouze škodí, neboť přinášejí větší výběr a v některých případech i mnohem zajímavější poměry mezi cenou a výkonem. Orientovat se v této džungli však vyžaduje dávku trpělivosti. Navíc je třeba si uvědomit, že se na trhu pomalu ale rychle začínají objevovat další hry využívající možnosti rozhraní DirectX 9, a karty s podporou DirectX 8.1 se tak rychle stávají zastaralými. To se týká především všech variant modelu Radeon 9200.

Veškeré testování jsme prováděli na počítači osazeném základní deskou Intel D875PBZ s čipsetem Intel 875P, procesorem Pentium 4 3,2 GHz HT a 512 MB DDR SDRAM paměti. Co se týče testovacích aplikací, dospěli jsme k závěru, že éra DirectX 8.1 pomalu končí a můžeme tedy s klidným srdcem opustit některý z herních benchmarků, které jsme v minulosti používali, a nahradit je aplikacemi testujícími výkon pod DirectX 9. A tak nás opustil Return to Castle Wolfenstein a Serious Sam 2, a nahradily je Aquamark 3 a Final Fantasy XI. Ty tedy spolu s 3DMarkem03 ukazují schopnosti karet v nejnovějším grafickém rozhraní, a abychom zůstali v obraze i pro starší hry, ponechali jsme osvědčený 3DMark2001 SE a Unreal Tournament 2003. Ovladače jsme se snažili používat co nejvíce oficiální, a tak jsme stáhli Detonatory 53.03 a Catalysty 4.3. Jediný problém představovala grafická karta Inno3D Tornado GeForce FX5500, která pod uvedenými ovladači nefungovala, a tak musely být v jejím případě použity Detonatory 56.55. Nalézt mezi testovanými kartami ty nejlepší, nebyl nakonec snadný úkol. Ukázalo se, že velké množství produktů nabízí skvělý poměr mezi výkonem a cenou. V nejslabším segmentu byla volba snadná, neboť XpertVision Radeon 9600 SE dosáhl při čtvrtém nejvyšším výkonu zdaleka nejlepšího poměru mezi cenou a výkonem. A o to přeci jen mezi low-endovými kartami jde. Ve střední třídě se o prvenství rozhodovalo mezi modely Sparkle GeForce FX5900 XT, který boduje skvělým poměrem mezi cenou a výkonem, a MSI FX5900 XT VTD128, který je v tomto ohledu sice o trošku pozadu, ale při shodném výkonu nabízí navíc VIVO a bezkonkurenčně nejbohatší výbavu. Nakonec jsme se přiklonili k modelu od MSI, neboť hodnota výbavy, kterou poskytuje, nám přišla vyšší než cenový rozdíl. Podobnou situaci jsme řešili i v nejvyšším segmentu, kde jsme ze stejného důvodu jako v předchozím případě dali přednost lépe vybavenému modelu Asus V9950 před o něco výkonnější kartou FIC Radeon 9800 Series A98P.

Club3D GeForce FX5600 XT

Ti z vás, kteří pravidelně čtou naše testy, vědí, že Club3D patří mezi výrobce produkující karty s čipy ATI Radeon, nVidia GeForce a XGI Volari. Dnes se ale setkáme pouze s modelem GeForce FX5600 XT osazeným ořezanou verzí čipu nVidia GeForce FX5600. Ta se od běžných "pět tisíc šestistovek" liší pouze o 30 procent nižší frekvencí jádra a nejde tedy o tak výrazný rozdíl, jako u modelů Palit a STLab, které jsou navíc vybaveny pouze 128 MB paměti, jež je navíc o 200 MHz pomalejší. Co se týče vzhledu, je Club3D GeForce FX5600 XT na první pohled průměrná karta, postavená na modré PCB desce s ventilátorem a pasivním chlazením pamětí. Na zadním panelu karty čeká klasická trojice konektorů výstupu obrazového signálu, tedy analogový D-Sub pro klasické CRT monitory, DVI pro digitální LCD panely a projektory a S-Video TV-Out. Uvnitř krabice nechybí originální příslušenství, jmenovitě S-Video a kompozitní kabely, redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-Sub, samolepka s logem firmy, podrobný vícejazyčný manuál a dvojice kompaktních disků. Na těch uživatelé naleznou ovladače a aplikaci WinDVD Creator pro tvorbu vlastních kompilací na DVD discích, jejíž součástí je i DVD přehrávač WinDVD.

Cena vč. DPH: 4 022 Kč

Excalibur Radeon 9200 SE

Grafická karta Excalibur Radeon 9200 SE je prototypem moderní low-endové karty. Při poloviční šířce a malé délce působí oproti ostatním v testu doslova titěrně a její grafický čip bez problémů zvládá chránit před přehřátím nenápadné modré pasivní chlazení. Karta je určena jednoznačně pro nenáročné uživatele, kterým buď nepostačuje integrovaná grafika na základní desce, nebo ji tam nemají. Ti náročnější by se totiž kvůli nízkému výkonu a absenci podpory DirectX 9 poohlédli jinde. Na druhou stranu je pravda, že Excalibur Radeon 9200 SE je jednoznačně nejlevnější kartou v našem testu a pravděpodobně také jednou z nejlevnějších karet na českém trhu vůbec. Za cenu mírně převyšující půldruhou tisícovku korun získá uživatel odpovídající výkon, jeden z nejlepších poměrů mezi cenou a výkonem a kartu schopnou díky standardní trojici konektorů na zadním panelu (D-Sub, DVI, S-Video) zobrazit signál na analogovém CRT monitoru, digitálním LCD panelu a televizi. Karta podporuje technologii HydraVision, umožňující zobrazit signál z PC na dvou zařízeních. Co se týče příslušenství, rozhodně neočekávejte bohatou nadílku. V balení totiž najdete pouze S-Video kabel, trojjazyčný manuál a jediné CD s ovladači.

Cena vč. DPH: 1 610 Kč

Excalibur Radeon 9600 SE

Jak mnozí z vás vědí, firma ATI používá zkratku SE pro ty variace svých čipů, které byly ochuzeny o některé důležité funkce, a poskytují tak nižší výkon za nižší cenu. Rozdíly jsou v případě modelů s "ořezanými" verzemi čipů 9800 a 9600 tak výrazné, že se obě karty, které v testu máme, propadly do výkonnostně nižšího segmentu. To je na jednu stranu diskredituje v očích milovníků "silných strojů", na druhou stranu se ale stávají atraktivnějšími pro nemajetné uživatele. Těm by navíc mohlo vadit, že low-endové Radeony 9200 nepodporují nejnovější grafické rozhraní DirectX 9. Karta se i svým vzhledem jen stěží odlišuje od nejlevnějších modelů. Je relativně krátká a má poloviční šířku. Stejně decentním dojmem jako celý Excalibur Radeon 9600 SE působí i ventilátor na grafickém čipu. Zklamání nečeká na ty, kteří by rádi ke své kartě připojili více než jen obyčejné CRT. Na zadním panelu najdou jak analogový výstup signálu, tak i digitální a S-Video TV-Out. Bohužel horší je to u kabelů, neboť v příslušenství naleznete jen S-Video kabel a redukci z DVI na D-Sub. Slabá je i softwarová výbava, obsahující jen ovladače pro většinu OS, a renomé si výrobce nevylepší ani anglickým manuálem.

Cena vč. DPH: 2 769 Kč

Gigabyte nVidia GeForce FX5200

Grafické karty osazené čipem nVidia GeForce FX5200 nabízejí méně movitým uživatelům minimální výkon pro hraní nejmodernějších 3D akčních her za poměrně lákavou cenu. Navíc tyto karty mají oproti konkurenčním Radeonům 9200 velkou výhodu, neboť jde o karty podporující nejnovější grafické rozhraní DirectX 9. Model Gigabyte nVidia GeForce FX5200 se od jinak téměř identického produktu firmy JetWay odlišuje 64bitovou paměťovou sběrnicí. To osvětluje z tabulky patrný celkově zhruba třicetiprocentní výkonnostní rozdíl. Samotná karta je na poměry této kategorie poměrně velká a má pouze pasivní chlazení grafického čipu bez tepelné ochrany pamětí. Co se týče konektorů, pak Gigabyte nVidia GeForce FX5200 přináší uživateli obvyklou klasiku, tedy standardní patnáctikolíkový D-Sub pro připojení analogového CRT monitoru, DVI pro digitální LCD panely a projektory a výstup videosignálu přes S-Video. Samozřejmostí je podpora duálního zobrazení pomocí technologie nView. Uvnitř retailového balení nečeká na uživatele nijak bohatá výbava. V krabici totiž nalezne pouze podrobný anglický manuál, redukci

z S-Videa na kompozit a tři kompaktní disky obsahující plnou hru Arx Fatalis, softwarový DVD přehrávač PowerDVD v nejnovější verzi a ovladače včetně utility pro přetaktování.

Cena vč. DPH: 2 203 Kč

Inno3D Tornado GeForce FX5500

Grafický čip GeForce FX5500 je určen především pro uživatele, kteří nechtějí za novou kartu utrácet horentní sumy, přesto ale vyžadují vyšší výkon, než jaký nabízejí základní low-endové modely. Bohužel je vidět z tabulky, že tento záměr se tvůrcům čipu nezdařil a GeForce FX5500 od firmy Innovision nabízí za o 500 Kč vyšší cenu výkon srovnatelný s kartou JetWay FX5200. Proto je otázkou, jak prodejně úspěšné nové čipy budou. Co se týče vzhledu, je Inno3D spíše menší karta s rozměrným pasivním chlazením čipu zasahujícím až nad paměti, kterých se ale nedotýká. Při provozu se chlazení poměrně významně zahřívá. Na zadním panelu je k dispozici trojice nejběžnějších konektorů výstupu signálu, tedy analogový D-Sub, digitální DVI a S-Video konektor pro připojení k televizi. Originální příslušenství není nijak bohaté a obsahuje pouze redukce z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit, podrobný anglický manuál a trojici CD. Na nich naleznete ovladače pro všechny verze operačního systému Windows, testovací utilitu 3DMark03, kterou pro měření výkonu používáme i my, a dvojici aplikací WinDVD 4 a WinDVD Creator. Kartu jsme vzhledem k chybějící podpoře u ovladačů verze 53.03 testovali nejnovější verzí 56.55.

Cena vč. DPH: 3 135 Kč

JetWay FX5200

S grafickými kartami méně známého tchajwanského výrobce se nesetkáváme poprvé a již v minulých testech jsme se mohli přesvědčit, že Jetway se orientuje spíše na poměr ceny a výkonu, než na příslušenství či jinou přidanou hodnotu. Právě proto většina produktů této firmy směřuje do low-end segmentu, kde i sebemenší navýšení ceny může být pro uživatele rozhodující. Karta je postavena na klasické zelené PCB desce a zdobí ji poměrně velké černé pasivní chlazení, zasahující i nad některé z paměťových čipů. Vzhledem k tomu, že je ale mezi nimi a chlazením zhruba dvoumilimetrová mezera, jen stěží lze uvěřit tomu, že by paměti byly proti přehřátí nějakým způsobem chráněny. Co se týče možností připojení, lze díky standardní kombinaci výstupů připojit jak analogové CRT monitory, tak digitální LCD panely či projektor a televizi. Stejně jako karty postavené na čipech ATI, i modely osazené GPU nVidie podporují duální zobrazování, v tomto případě ale vlastní technologií nView. Příslušenství je velmi slabé a tvoří jej pouze jediné CD obsahující nezbytné ovladače pro všechny verze operačního systému Windows, stručný anglický manuál a S-Video kabel. V krabici byste tedy marně hledali jakoukoli redukci.

Cena vč. DPH: 2 538 Kč

Manli Radeon 9600

Hongkongská společnost Manli se prostřednictvím českého distributora eXtrapoint účastní našich testů již poněkolikáté. Je to firma, která se nespecializuje pouze na čipy ATI či nVidie, ale dodává na trh karty osazené GPU obou rivalů. Její Radeon 9600 se výkonově pohybuje pod prahem průměru středního segmentu, zato však může oslovit potenciální zájemce atraktivní cenou. Karta je poměrně krátká a téměř celou polovinu horní části zabírá chlazení, skládající se z ventilátoru a pasivních chladičů paměťových čipů. To ale na paměti nedoléhá, a tak je možné o jejich užitečnosti polemizovat. Karta nabízí standardní možnosti konektivity a na zadním panelu tak najdete analogový konektor pro připojení CRT monitoru či levnějších LCD a DVI pro digitální zobrazovače, a nechybí ani výstup signálu přes S-Video konektor. Pro jeho lepší využití nabízí výbava modelu Manli Radeon 9600 redukci na kompozit, nicméně kompozitní i S-Video kabely, stejně jako redukce z DVI na D-Sub chybí. Velmi slabá je situace i po stránce ostatního příslušenství, neboť karta nabízí místo manuálu spíše informační leták a na dvou kompaktních discích je k mání pouze softwarový přehrávač PowerDVD XP 4.0 a ovladače.

Cena vč. DPH: 3 699 Kč

MSI FX5200 Ultra

V low-end segmentu se většinou setkáváme s malými kartami vybavenými obvykle jen decentním větrákem či pasivním chlazením grafického čipu. V případě modelu MSI FX5200 Ultra je však jasné, že tentokrát o žádného trpaslíka nejde. Karta je postavena na poměrně velké červené PCB desce s mnoha nevyužitými místy. Grafický čip nVidia GeForce FX5200 Ultra je zakryt malým ventilátorem typickým pro karty MSI, paměti se musí obejít bez chlazení. Poměrně zajímavá je nutnost externího napájení. To žádná z ostatních low-endových karet nevyžaduje, a dost často se bez něj obejdou i akcelerátory střední třídy. Zvýšené energetické nároky může omluvit vyšší výkon oproti ostatním low-endovým kartám, ale při srovnání se středním segmentem neobstojí MSI FX5200 Ultra výkonnostně, rozměry a ani cenově. Zadní panel nabízí standardní trojici konektorů, tedy D-Sub, DVI a S-Video TV-Out. Součástí originální výbavy je i potřebná kabeláž (redukce z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit a napájecí kabel), velmi podrobný anglický manuál a 10 CD. Na nich naleznete tři kvalitní plné hry TES III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, demoverze sedmi herních titulů, DVD přehrávač, zajímavé programy VirtualDrive, RestoreIT!, WinDVD 5.1 a Media Center Deluxe II.

Cena vč. DPH: 4 392 K

Palit GeForce FX5600 XT

Karty osazené slabší variantou středně výkonného GPU nVidia GeForce FX 5600 patří v tomto testu k nejfrekventovanějším. Zatímco ale model holandské firmy Club3D se může pochlubit 500MHz frekvencí paměťových čipů, karta od Palitu, stejně jako identický produkt od STLab, mají frekvenci pamětí o 100 MHz nižší. Přesto je výkonnostní rozdíl mezi trojicí těchto karet pouze kosmetický a při výběru bude muset rozhodovat jiné kritérium nežli výkon. Co se týče vzhledu a proporcí, jde o průměrně velkou kartu s obyčejným, leč zajímavě vypadajícím ventilátorem a bez chlazení paměti. Zadní panel Palitu GeForce FX5600 XT nabízí analogový D-Sub konektor, DVI pro digitální připojení LCD a S-Video výstup videosignálu pro ty, kteří by chtěli sledovat své PC na televizi či pořizovat nahrávky na videorekordéru. Samozřejmostí je podpora duálního zobrazování prostřednictvím technologie nView. To mohou využít především ti, kdo vlastní např. dva monitory. Příslušenství, které při koupi karty získáte, patří mezi nejslabší mezi testovanými modely. Uvnitř krabice totiž najdete pouze jediné CD obsahující ovladače a S-Video kabel. Marně byste hledali redukce anebo manuál či jinou dokumentaci.

Cena vč. DPH: 3 526 Kč

Soltek GeForce FX5600

Druhou kartu osazenou klasickou verzí čipu nVidia GeForce FX5600 poskytla prostřednictvím českého eXtrapointu firma Soltek. Nejde o produkt zcela identický s modelem společnosti Galaxy. Soltek GeForce FX5600 má jen čtvrtinovou paměť, což je však vyváženo její o 100 MHz vyšší frekvencí. Celkový vliv změn na výkon je téměř zanedbatelný a s klidem lze označit oba modely za shodně výkonné. Karta je středně velká a je postavena na červené PCB desce. O chlazení se stará pouze ventilátor regulující zahřátí grafického čipu. Paměti zůstaly, jako u většiny karet, nechráněné. Co se týče konfigurace výstupů, nabízí zadní panel standardní analogový D-Sub konektor pro připojení CRT monitorů a některých LCD panelů či projektorů, DVI pro digitální zobrazovače a S-Video TV-Out pro vyvedení obrazového signálu do televize či videorekordéru. Originální výbava retailové verze patří spíše k podprůměru. Mezi kabely najdete redukci z S-Videa na kompozit a kompozitní kabel, naopak chybí častěji využívaný S-Video kabel a redukce z DVI na D-Sub. Součástí výbavy je anglický manuál a jeden kompaktní disk, na němž uživatel najde ovladače pro většinu používaných operačních systémů.

Cena vč. DPH: 3 799 Kč

STLab GeForce FX5600 XT

I když STLab patří k firmám, které se nespecializují pouze na čipy jediného výrobce a dodávají produkty s řešeními ATI i nVidie, v našem testu se setkáte pouze s modelem GeForce FX5600 XT. Tato karta je, jak již jsme se přesvědčili u obdobného produktu od firem Club3D a Palit, osazena méně výkonnou variantou GeForce FX 5600. Omezení se dotklo především frekvence jádra, která je oproti původní verzi nižší zhruba o 30 procent. To se odrazilo na výkonu, jenž dosahuje zhruba tří čtvrtin, a o jednu čtvrtinu klesla i cena. Samotná karta je postavena na tmavé PCB desce, a krom malého stříbrného chlazení s plastovým ventilátorem na ní není nic zajímavého. Co se týče možností konektivity, nabízí STLab GeForce FX5600 XT klasickou kombinaci výstupů obrazového signálu, tedy analogový D-Sub konektor, digitální DVI a S-Video TV-Out. Mimo samotné karty nalezne uživatel v retailovém balení podrobnou anglickou dokumentaci, S-Video kabel a jediné CD s ovladači pro většinu dnes používaných OS a nejnovější verzí DirectX. Výbava tedy nepatří mezi ty bohaté, a i když plné verze či dema her nemusí každému chybět, kabely či redukce se mohou čas od času hodit. Pravidlem bývá, že čím bohatší výbava, tím vyšší cena.

Cena vč. DPH: 3 699 Kč


Test grafických karet II.

XpertVision Radeon 9600 SE

Druhý zástupce výkonnostně nejslabší varianty Radeonu 9600 pochází od společnosti XpertVision. Jde o dalšího z výrobců, kteří se nespecializují pouze na grafické čipy jedné ze dvou největších značek, ale v jejich nabídce naleznete jak zástupce ATI, tak nVidie. Karta je na první pohled nenápadná a je znát, že nejde o nijak výkonný model. Vystačí si totiž pouze s decentním pasivním chlazením grafického čipu, které je vyvedeno ve stříbrné barvě. Je díky tomu o poznání lehčí, nežli některé konkurenční produkty. Co se týče konektorů, pak XpertVision Radeon 9600 SE přináší uživateli obvyklou klasiku, tedy standardní patnáctikolíkový D-Sub pro připojení analogového CRT monitoru, DVI pro digitální LCD panely a televizní výstup přes S-Video. Samozřejmostí je podpora duálního zobrazení pomocí Hydravision. Uvnitř krabice samozřejmě nechybí originální výbava, která je ale poměrně slabá. Tvoří ji totiž pouze S-Video kabel a jediné CD, obsahující nezbytné ovladače a Adobe Acrobat Reader. Chybí jakýkoli náznak manuálu či jen letáku objasňujícího instalační postup. Strohá výbava se odráží v nižší ceně, která směle atakuje tradiční karty low-endové série, tedy modely s čipy GeForce FX5200 a Radeon 9200. Nutno ovšem podotknout, že krom ceny má tato karta k low-endu blízko i svým výkonem.

Cena vč. DPH: 2 720 Kč

Albatron FX5900XTV

Nejzajímavějšími novinkami, se kterými se v testu setkáme, jsou karty osazené výkonově slabší variantou čipu nVidia GeForce FX5900, označovanou příponou XT. To je ve světle strategie ATI, jež XT používá naopak pro své nejvýkonnější čipy, poměrně zajímavé, nicméně hlavní devizou XTček od nVidie je vynikající poměr mezi cenou a výkonem. Zatímco výkon totiž od klasických FX5900 karet při snížení frekvencí jádra a pamětí o 10, resp. 150 MHz klesá zhruba o 3 procenta, cena se snižuje o celou třetinu. Albatron FX5900XTV je na první pohled velký. O tepelnou regulaci čipu se stará ventilátor a částečně měděné pasivní chlazení, pokrývající i paměti na vrchní straně desky. Karta se samozřejmě neobejde bez externího napájení a zadní panel nabízí krom analogového D-Sub a digitálního DVI konektoru i kombinovaný vstup a výstup videosignálu prostřednictvím VIVO konektoru. Co se týče výbavy a příslušenství, nabízí ve srovnání s konkurencí lepší průměr. Uvnitř balení totiž najdete VIVO rozbočovač, S-Video a kompozitní kabely, redukci z DVI na D-Sub a pět CD. Na nich jsou ovladače, PowerDVD XP 4.0, PowerDirector 2.5 ME Pro, plná hra Duke Nukem: Manhattan Project Total Mutant Mayhem a pět demoverzí.

Cena vč. DPH: 7 660 Kč

Excalibur Radeon 9600 PRO

Zhruba v prostředku pelotonu středního segmentu se drží kdysi nejvýkonnější varianta čipu Radeon 9600 PRO. Ta je v tuto chvíli překonána modelem XT, který ale vyžaduje po uživateli i hlubší sáhnutí do kapsy. Nepříjemnou konkurenci pro karty osazené Radeonem 9600 PRO znamenají i Radeony 9800 SE, jež nabízejí vyšší výkon a některé modely se prodávají i za nižší cenu. Akcelerátor se vzhledově vůbec neliší od mnoha dalších karet postavených na platformě ATI. Má červenou PCB desku, stříbrné chlazení s ventilátorem nad grafickým čipem, a na rozdíl od výkonnějších modelů se obejde bez externího napájení. Na exteriéru není znát, že jde o model s 256 MB paměti. Zadní panel nabízí standardní trojici výstupů, tedy analogový D-Sub, digitální DVI a S-Video. Součástí výbavy jsou S-Video kabel a redukce z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit, podrobný anglický manuál a pět CD. Ta obsahují ovladače, plnou hru Zanzarah: The Hidden Portal, demoverze her Vietcong, Railroad Pioneer, Neighbours From Hell, Tropico 2 a Aquanox 2, softwarový DVD přehrávač PowerDVD a aplikaci 3D-Album od společnosti Micro Research, pomocí které si můžete z vlastních fotek vytvářet trojrozměrná alba.

Cena vč. DPH: 5 899 Kč

Galaxy Zeus 5600

Po vyčerpávajícím testu z loňského podzimu, v němž jsme vám představili na dvě desítky výrobců, se zdá téměř nemožné, že by mohly existovat firmy, které jsme neuvedli. A přesto se se dvěma takovými dnes seznámíte. První z nich je Galaxy Technology, jejíž model Zeus 5600 do testu zapůjčila ProCA. Tato karta je osazena čistokrevnou verzí GPU nVidia GeForce FX 5600 a 256 MB paměti. Dalo by se tedy očekávat, že výsledek testu bude lepší nežli u konkurenčního modelu, osazeného pouze 64 MB paměti. Jak si však můžete všimnout, opak je pravdou a i se čtyřnásobnou pamětí je Galaxy Zeus 5600 ve výsledku pomalejší. Co se týče karty samotné, je relativně malá, a až na pasivní chlazení pamětí také vcelku nenápadná. Zadní panel nabízí běžné konektory výstupu signálu, tedy D-Sub, DVI a S-Video. Karta stejně jako všechny dnešní akcelerátory podporuje duální zobrazování. Součástí retailového balení karty Galaxy Zeus 5600 je jediný kompaktní disk s nezbytnými ovladači a různými spořiči obrazovky, podrobný anglický manuál a jediný S-Video kabel. Pokud tedy hodláte využít i DVI výstup pro svůj CRT monitor, musíte si redukci koupit sami.

Cena vč. DPH: 4 742 Kč

Aska Radeon 9200 SE

Při čtení obsahu tohoto rámečku vás asi napadne, proč jsme kartu Aska Radeon 9200 SE separovali od ostatních karet v testu. Důvod je jednoduchý: karta se neprodává v retailovém balení a za vynaložené prostředky tak uživatel získá pouze samotnou kartu, redukci z S-Videa na kompozit a CD s ovladači. I když lze namítat, že výbava některých modelů v testu není bohatší, absence krabice a příslušenství se u OEM verzí hardwaru může výrazněji odrazit na ceně. A vzhledem k tomu, že jedním z důležitých faktorů, podle nichž karty hodnotíme, je poměr ceny a výkonu, tak by akcelerátor Aska Radeon 9200 SE získal oproti konkurenci neopodstatněnou výhodu. Co se týče samotné karty, jde stejně jako v případě konkurenčního Radeonu 9200 SE od Excaliburu o rozměrově malou kartu s podporou DirectX 8.1. Jak vidno z tabulky, není ani v tomto případě dvojnásobná paměť klíčem k vyššímu výkonu, ba spíše naopak. A tak zůstává otázkou, zda si oproti modelu od Excaliburu dražší a méně výkonná Aska Radeon 9200 SE najde své příznivce. Pokud ne, není problém se v nabídce firmy ABI, která kartu do testu zapůjčila, poohlédnout po jiném a v rámci testu úspěšnějším modelu.

Cena vč. DPH: 1 769 Kč

Inno3D Tornado GeForce FX5700 Ultra

Nejvýkonnějšími kartami střední třídy jsou produkty osazené čipy nVidia GeForce FX5700 Ultra, zastoupené v testu modelem od Innovision. Bohužel jeho pozice je ohrožena ořezanými verzemi nejvýkonnějších čipů ATI i nVidie. Zatímco Radeony 9800 SE mají při nižší ceně i o něco nižší výkon, GeForce 5900 XT jsou levnější, a dokonce mají o zhruba 15 procent vyšší výkon. Své příznivce si tak tahle karta bude hledat opravdu těžko. Co se týče vzhledu, je Inno3D Tornado GeForce FX5700 Ultra relativně velká karta s černým pasivním chlazením pamětí na vrchní i spodní straně a modrým ventilátorem ochraňujícím před přehřátím grafický čip. Vzhledem k vyššímu výkonu je pochopitelné, že karta vyžaduje externí napájení. Výstupy se nijak neliší a najdete zde analogový a digitální výstup

a S-Video TV-Out. Příslušenství je poměrně bohaté a dá se zařadit k nadprůměru. Obsahuje totiž krom podrobného anglického manuálu a redukcí z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit také sedm kompaktních disků. Na nich čekají ovladače, demoverze čtyř her, benchmarkovací utilita 3DMark03, plná verze hry Commandos 3 a dvojice programů WinDVD 4 a WinDVD Creator.

Cena vč. DPH: 7 039 Kč

Manli GeForce FX 5700

Jedním z nejnovějších čipů nVidia je GeForce FX5700, který se v tomto testu objeví hned dvakrát. První verze, od společnosti Manli, se od té druhé liší o 50 MHz vyšší frekvencí pamětí. O tom, na kolik se zmíněná odlišnost odráží na celkovém výkonu, si můžete udělat přehled v tabulce. Po stránce designu nepředstavuje Manli GeForce FX5700 žádné překvapení. Jde o středně velkou kartu na modré PCB desce, ozdobenou aktivním chlazením grafického čipu, ne však pamětí. Zadní panel nabízí trojici běžných konektorů pro výstup obrazového signálu z počítače. Analogový D-Sub pro připojení klasických CRT monitorů, DVI určené digitálním zobrazovacím zařízením a S-Video TV-Out, který ocení především ti, kdo by rádi sledovali videa z PC na obrazovce televizoru. Ještě než se pustíme do výbavy, je nutné zmínit se o zajímavě umístěném konektoru pro externí napájení, bez něhož karta nepodává plný výkon. Ten totiž nenaleznete na konci karty, jako u jiných produktů, ale na druhé straně. Originální příslušenství se skládá z napájecího kabelu, redukce z S-Videa na kompozit, anglicky psaného instalačního letáku a dvojice CD. Na nich naleznete ovladače a softwarový DVD přehrávač PowerDVD XP 4.0.

Cena vč. DPH: 4 699 Kč

MSI FX5900 XT VTD 128

Druhou kartou, osazenou oslabenou verzí výkonného grafického čipu nVidia GeForce FX 5900, je model společnosti MSI. Tato karta se parametry (včetně frekvencí jádra a paměti) shoduje s modelem od Albatronu, a tak musíme rozdíly hledat v designu a výbavě. Na první pohled je podobná ostatním výkonným modelům MSI, které jsme zde v minulosti testovali. Je postavena na červené PCB desce a o chlazení se stará mechanismus oranžové barvy. Ten je v tomto případě minimalizován pouze na ventilátor, a karta tak v žádném případě není tak robustní jako následující model. I přes nižší výkon jde o energeticky náročné řešení, které si vyžaduje externí napájení. Zadní panel ukrývá standardní kombinaci výstupů a VIVO konektor, který ocení především ti, kteří by rádi nějakým způsobem pracovali s videem. Co se týče příslušenství, jedná se o nejbohatší výbavu v testu. Krom kabelů (VIVO rozbočovač, S-Video a napájecí kabel a redukce z DVI na D-Sub) a podrobného anglického manuálu obsahuje i 11 CD s hrami The Elder Scrolls III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, demoverzemi 7 her, DVD přehrávačem a programy VirtualDrive, RestoreIT!, WinDVD Creator Plus a Media Center Deluxe II.

Cena vč. DPH: 7 930 Kč

PowerColor Radeon 9800 SE

Je až s podivem, jak rozdílné výkonnostní výsledky mohou podávat dvě téměř shodně nazvané karty. Zatímco Radeon 9800 XT patří v současnosti k nejvyšší špičce, jeho osekaná verze, Radeon 9800 SE, má sotva dvoutřetinový výkon. Zařazuje se tak do střední třídy po bok kartám osazeným čipy Radeon 9600 a GeForce FX5600 a 5700. Ovšem nižší výkon je dostatečně kompenzován lákavou cenou a PowerColor Radeon 9800 SE se může stát podstatně atraktivnějším pro ty, kdo hledají ideální poměr mezi cenou a výkonem. Navíc ve hrách podporujících pouze DirectX 8.1, a těch je valná většina, není výkonnostní propast mezi touto kartou a high-end modely tak výrazná. Samotný akcelerátor nevybočuje z průměru startovního pole, a to jak systémem chlazení, tak konfigurací výstupů obrazového signálu. Karta je energeticky náročná a neobjede se bez externího napájení. Součástí originální výbavy je šestice CD, vícejazyčná dokumentace, S-Video, kompozitní a napájecí kabely a redukce z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit. CD obsahují plné verze her Tomb Raider: The Angel of Darkness a Big Mutha Truckers, demoverze šesti dalších herních titulů, mezi nimiž potěší především Splinter Cell či Warcraft III, DVD přehrávač WinDVD 4 a ovladače pro většinu používaných operačních systémů.

Cena vč. DPH: 5 722 Kč

Saphire Ultimate Radeon 9600 XT Edition

Ve středním poli se setkáváme obvykle s kartami vybavenými aktivním chlazením jádra GPU, z nichž nemálo vyžaduje i externí napájení. Zajímavěji působí produkt firmy Sapphire s označením Ultimate Radeon 9600 XT Edition. Jde totiž o mimořádně výkonnou kartu s pasivním chlazením Heat Pipe, fungujícím na principu cirkulace kapaliny mezi přední stranou, kde přebírá teplotu jádra, a zadní, kde naopak vychladá. Tento model je díky zvolenému způsobu chlazení absolutně nehlučný a hodí se tak např. do tichých počítačů, jejichž majitelé vyžadují vyšší grafický výkon. Karta je nízká, a nezasahuje tak do prvního PCI slotu. Konfigurace výstupů je průměrná, stejně jako kabeláž obsahující S-Video a kompozitní kabely a redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-Sub. Softwarová výbava je poměrně slušná a naleznete ji na pěti kompaktních discích a jednom kupónu. Ten je totiž klíčem k plné verzi hry Half-Life 2, která dodnes nevyšla. Na stříbrných discích uživatelé naleznou akční hru Tomb Raider: The Angel of Darkness, DVD přehrávač PowerDVd XP 4.0, utilitu Sapphire Redline, určenou pro přetaktování jádra a pamětí grafické karty, a samozřejmě i nezbytné ovladače.

Cena vč. DPH: 8 113 Kč

Sparkle GeForce FX5900 XT

I když jsme se při nominování karet do testu snažili, aby se nám nesetkaly dva zcela identické modely, nebyli jsme v tomto úsilí stoprocentně úspěšní a Sparkle GeForce FX5900 XT je tak vnitřně k nerozeznání od produktů firem Albatron a MSI. Každá z karet se sice liší svým zevnějškem, což ale díky umístění uvnitř skříně jen málokoho zajímá. Sparkle GeForce FX5900 XT je postavena na červené PCB desce, na niž jsme si zvykli spíše u modelů osazených čipy konkurenční ATI. Karta je kvůli rozměrům a masivnímu chlazení, pokrývajícímu grafický čip a paměti na horní straně, poměrně těžká a zaujala nás také kovovou lištou jedné z podélných stran. Zadní panel nabízí snad již posté opakovanou kombinaci D-Sub, DVI, S-Video. Co se týče originální výbavy, jež je k dispozici uvnitř krabice, jde spíše o podprůměr. Obsahuje totiž pouze anglický podrobný manuál, S-Video kabel, redukci na kompozit a jediné CD s ovladači. Vzhledem k tomu, že karta vyžaduje k plnohodnotnému chodu externí napájení, najdete mezi výbavou i užitečný napájecí kabel. Jak již bylo řečeno u předchozích modelů s tímto čipem, jde o jeden z nejzajímavějších produktů po stránce poměru ceny a výkonu.

Cena vč. DPH: 6 842 Kč

XFX GeForce FX5600 Ultra

Druhým výrobcem, s jehož grafickými kartami jsme se ještě neměli čest se setkat, je společnost XFX. Nejde však o nováčka na poli grafických akcelerátorů, ale o divizi firmy Pine Group, která se výrobou grafických karet již nějaký ten pátek zabývá. V netradiční krabici ve tvaru písmene X je ukryt jediný model v našem testu osazený nejvýkonnější variantou čipu GeForce FX5600 s označením Ultra. Ten se oproti běžné verzi liší vyšší frekvencí jádra a pamětí o 25, resp. 200 MHz, což představuje reálné navýšení výkonu o zhruba 10-25 procent v závislosti na aplikaci. Vyšší je samozřejmě i cena, přičemž rozdíl činí zhruba 35 procent. Samotná karta je na poměry střední třídy poměrně velká a těžká, což zapříčiňuje především komplexní chlazení, sestávající z pasivní ochrany pamětí na obou stranách a ventilátoru regulujícího zahřátí čipu. Karta nabízí krom standardních konektorů (DVI a D-Sub) také VIVO. Abyste jej mohli plně využít, je uvnitř krabice speciální VIVO rozbočovač a dva S-Video kabely. Nechybí ani redukce z DVI na D-Sub, vícejazyčný podrobný manuál a CD s ovladači a programem PowerDirector V2.1 Pro VE pro využítí vstupu videosignálu a upravování obrazových materiálů.

Cena vč. DPH: 6 700 Kč

XpertVision GeForce FX5700

Stejně jako v případě hongkongské společnosti Manli, i u tchajwanského XpertVisionu si můžete vybrat, zda byste raději kartu osazenou čipem od ATI nebo od nVidie. Zajímavostí ale je, že na webových stránkách se XpertVision prezentuje pouze jako výrobce karet s čipy ATI. Karta je postavena na středně velké fialové PCB desce a zaujme reflexním povrchem chladicího mechanizmu regulujícího pouze teplotu čipu a nikoli pamětí na obou stranách desky. Stejně jako v několika dalších případech, ani tentokrát se nepotvrdilo, že by větší paměť znamenala zákonitě vyšší výkon. Důkazem, i když vzhledem k vyšší frekvenci paměti ne stoprocentním, je výsledek karty Manli GeForce FX5700. Zadní panel modelu XpertVision GeForce FX5700 skýtá pohled na trojici nejběžnějších konektorů výstupu obrazového signálu. Najdete zde analogový D-Sub, digitální DVI a S-Video. K posledně jmenovanému konektoru by se zcela jistě hodil i S-Video kabel z příslušenství karty, jiné kabely či redukce byste ale hledali uvnitř krabice marně. Softwarová výbava je taktéž velmi skromná a na dvou CD jsou k mání ovladače a DVD přehrávač. Zajímavostí na závěr je informace z krabice, která (i v češtině) říká, že jde o kartu pro použití v AGP nebo PCI slotu. Nám se ale do PCI slotu tenhle kousek nějak nevešel.

Cena vč. DPH: 5 342 Kč

Asus Radeon 9800 XT

Zatímco druhý ze dvou zástupců karet s nejvýkonnějším GPU současnosti je spíše strohou kartou s malou výbavou, Asus Radeon 9800 XT je králem nejvyšší třídy. Počínaje obrovskou krabicí, přes vzhled až po příslušenství tenhle produkt je prostě něco extra. To ale nemusí každému vyhovovat, a někteří uživatelé mohou dát přednost strohosti s výhodnější cenou. Co se týče designu, je Asus jedním z mála výrobců s vlastní identitou. Tento model je postaven na oranžové PCB desce, která je téměř celá zakrytá chladicím mechanizmem obklopujícím obě strany karty. Ten tepelně chrání jak grafický čip, tak

i 256 MB DDR paměti. Samozřejmě se neobejde bez externího napájení. Za přednost považujeme přítomnost kombinovaného vstupu a výstupu signálu (VIVO). Příslušenství tvoří krom VIVO rozbočovače, který je jediným kabelem ve výbavě, a anglické dokumentace také sedm CD. Na nich naleznete plné hry Battle Engine Aquila a Gunmetal: War Transformed, šest demoverzí, DVD přehrávač a aplikaci Power Director ME Pro, Medi@Show 2 SE a Ulead Cool 3D a Photo Express. Do kompletního výčtu samozřejmě nemůžeme opomenout příslib pokračování herního hitu Half-Life v podobě papírového kupónu.

Cena vč. DPH: 18 170 Kč


Test grafických karet III.

Asus V9950

Asus se na sklonku loňského roku zařadil mezi firmy, které vyrábí karty osazené grafickými čipy obou velkých producentů, tedy ATI i nVidie. Jeho model s označením V9950 osazený čipem GeForce FX5900 nepatří v našich testech mezi nováčky a ti z vás, kteří četli zářijové číslo, si na něj určitě vzpomenou. V tomto čísle totiž v segmentu nejvýkonnějších karet zvítězil a odnesl si ocenění TOP PRODUKT. Pokud kartu ještě neznáte, pak vězte, že jde o velký akcelerátor s masivním chladičem čipu a pamětí, a především VIVO konektorem umožňujícím přivézt do karty videosignál z kompatibilního zařízení. Daní za vysoký výkon je externí napájení, bez něhož karta pracuje na třetinový výkon. Výbava je značně nevyvážená, a zatímco CD obsahují plné hry Gunmetal, Battle Engine Aquila a Delta Force: Black Hawk Down a několik demoverzí, kabelů v krabici příliš mnoho nenajdete. Jmenovitě jsou k dispozici pouze redukce z S-Videa na kompozit a z DVI na D-Sub. Citelná je absence VIVO rozbočovače, bez něhož jen stěží naplno využijete výhod přítomnosti kombinovaného vstupu a výstupu videosignálu. Manuál poskytující důležité informace je zpracován ve čtrnácti jazycích, bohužel bez češtiny.

Cena vč. DPH: 9 961 Kč

Creative Radeon 9800 XT

S grafickými kartami společnosti Creative se nesetkáváme poprvé. V minulosti jsme testovali např. modely GeForce 4 MX420, MX440 a Ti4400. Od té doby se leccos změnilo a Creative se na evropských trzích zaměřil výhradně na čipy od ATI. Nejvýkonnější současný model najdeme spolu s 256MB DDR II pamětí i na této kartě. Ta je poměrně decentní a při malé výšce (nezasahuje do prvního PCI slotu) je výrazný především ventilátor a měděné pasivní chlazení pamětí, obepínající i spodní stranu desky. Použitý design nenese známky výrobce, a karta je tak navlas podobná referenčním modelům od ATI. Vzhledem k vysokému výkonu a přítomnosti aktivního chlazení je pochopitelná nutnost externího napájení. Výstupy na zadním panelu nijak nevybočují z průměru. K jejich využití poslouží kabely z výbavy, jmenovitě S-Video a kompozitní kabely a redukce z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit. Nechybí ani napájecí kabel. Výbava je oproti výkonu, jenž je nejvyšší z testovaných karet, velmi slabá a obsahuje pouze jediné CD s ovladači a grafickými demy a vícejazyčný podrobný manuál s českou sekcí. Netřeba ovšem zapomínat, že s touto kartou získáváte prozatím neexistující herní pecku Half-Life 2.

Cena vč. DPH: 18 300 Kč

FIC Radeon 9800 Series A98P

Grafické karty společnosti First International Computer jste již na stránkách PC WORLDu potkali, a právě tento model s označením A98P se zúčastnil i předminulého testu grafických karet. I když tedy nejde o žádnou novinku, stále se tato prodává a není důvod, proč ji v testu opět nepodrobit zkoušce konkurenceschopnosti. Karta je na první pohled decentní a na pro ATI tradičně červené PCB desce si zřejmě všimnete jen stříbrného pasivního chlazení a černého ventilátoru. Standardně taktované jádro grafického čipu je ve výkonu podpořeno pouze 128 MB paměti, ale jak si můžete v tabulce všimnout, není důvod pro vyšší výkon kupovat verzi s 256 MB. Rozdíly mezi nimi jsou totiž zcela zanedbatelné. FIC Radeon 9800 Series A98P se stejně jako ostatní high-end karty neobejde bez externího napájení a nabízí tři konektory pro výstup signálu. Analogový, digitální a S-Video TV-Out pro ty, kteří by chtěli své PC připojit třeba k televizi či videorekordéru. Výbava ukrývající se uvnitř černé krabice je poměrně slabá, a zatímco kabely nabízejí obvyklý průměr (napájecí, S-Video, kompozitní a obě redukce), se softwarem je to o poznání horší. Na jediném stříbrném kotouči čekají na uživatele pouze ovladače. Zapomenout bychom neměli ani na podrobnou vícejazyčnou dokumentaci.

Cena vč. DPH: 9 900 Kč

Gainward FX Powerpack! Ultra/1600XP GS

Grafické karty Golden Sample společnosti Gainward se vyznačují bohatou výbavou. Samotný model Ultra/1600 XP je postaven na velké, leč pro tento segment typické PCB desce a na první pohled zaujme masivním chladicím systémem, skládajícím se z dvojice ventilátorů a pasivního chlazení, který zakrývá téměř polovinu horní strany karty a část strany spodní. Krom běžných D-Sub a DVI konektorů nabízí tento model i VIVO konektor. Zajímavější než samotná karta, která nabízí výhodný poměr mezi výkonem a cenou, je její příslušenství. To totiž obsahuje krom běžných věcí také hardware. Jmenovitě jde o IEEE1394 (FireWire) kartu a šestikanálovou zvukovou kartu s čipem C-Media včetně optického výstupu. Ani v jednom případě nejde o žádné zázraky, ale o PCI karty v hodnotě několika set korun. Podobně jsou na tom i přibalená sluchátka. Krom toho je součástí výbavy i kolekce tří CD s ovladači na grafickou i zvukovou kartu, utilitou EXPERTool a balíkem aplikací InterVideo WinCinema. Ten obsahuje softwarový DVD přehrávač WinDVD 4 a programy WinRip 2, WinProducer 3. V příslušenství nechybí ani podrobné anglické manuály ke grafické a zvukové kartě a nezbytné kabely.

Cena vč. DPH: 10 968 Kč

Gigabyte Radeon 9800 PRO

I Radeon 9800 PRO od tchajwanského Gigabytu pamatuje lepší časy, než jsou ty dnešní. V předminulém testu grafických karet totiž představoval výkonnostní vrchol a vzhledem k tomu, že šlo o jedinou kartu s 256 MB paměti, neměl Gigabyte Radeon 9800 PRO loni na podzim na našem trhu konkurenci. Jak vysoký byl výkon, tak vysoká ale byla i cena a málokdo si mohl dovolit utratit za ni okolo dvaceti tří tisíc korun. Dnes je cena zhruba o deset tisíc nižší a při výkonnostní ztrátě zhruba 15 procent na Radeony 9800 XT tak může tato karta zaujmout ty, kteří nechtějí za grafickou kartu platit více než 15 000 Kč a přesto by ocenili co nejvyšší výkon. Po stránce designu je jedinou odlišností od konkurence s čipy ATI reflexní potažení pasivního chlazení. I tento model vyžaduje externí napájení a stejně jako u jiných karet, i zde nalezne uživatel na zadní straně tři výstupy obrazového signálu. Originální výbava a obsahuje tři plné hry (Tomb Raider: The Angel of Darkness, Rainbow Six 3: Raven Shield, Will Rock), DVD přehrávač PowerDVD 5 a ovladače. Nechybí ani podrobná dokumentace a S-Video, kompozitní a napájecí kabely a obě nejběžnější redukce, tedy z digitálního DVI na analogový D-Sub a z S-Videa na kompozit.

Cena vč. DPH: 12 443 Kč

MSI FX5950 Ultra VTD256

S nejvýkonnější kartou MSI jsme se v minulosti setkali již několikrát, a tak ji není třeba příliš představovat. Na první pohled si všimnete velmi robustní konstrukce, která zahrnuje masivní systém chlazení, skládající se z dvou ventilátorů na každé straně karty a z pasivního chlazení pamětí. Jak už je to u nejvýkonnějších karet zvykem, ani tento model se neobejde bez externího napájení. Zadní panel karty nabízí nejvyšší možnou konfiguraci, tedy analogový a digitální výstup obrazu a kombinovaný vstup a výstup videosignálu prostřednictvím VIVO konektoru. Ten lze plnohodnotně využít jen s použitím speciálního kabelu (tzv. VIVO rozbočovač), který je spolu s redukcemi z DVI na D-Sub a z S-Videa na kompozit a s napájecím a S-Video kabelem součástí příslušenství karty. Dále v krabici najdete samolepku s logem MSI, poznámkový blok a samozřejmě i 11 CD, obsahujících plné hry The Elder Scrolls III: Morrowind, Ghost Recon a Duke Nukem: Manhattan Project, demoverze dalších sedmi her, DVD přehrávač, programy VirtualDrive, RestoreIT!, WinDVD Creator Plus a Media Center Deluxe II. I když se může zdát cena karty vysoká, ospravedlňuje ji vysoký výkon a nejlepší výbava v testu.

Cena vč. DPH: 17 934 Kč

Co můžeme v nejbližší budoucnosti čekat?

Tradiční březnová výstava CeBIT, na které každým rokem představují výrobci čipů své novinky, jež vpustí na trh v dubnu, tentokrát do otázky v nadpisu příliš světla nevnesla. Oba největší výrobci totiž drží své plány nadále pod pokličkou a chystají se je naplno představit až v půlce dubna (tedy po uzávěrce tohoto PC WORLDu), což oddálí nástup karet na trh zhruba o další měsíc. Z nynějších informací je jisté, že nVidia představí čipovou řadu NV40 a ATI bude následovat s modely postavenými na čipech R4xx. Pro nejvyšší modely vycházející z obou zmíněných produktů by měly být použity GDDR3 paměťové moduly s frekvencí přesahující 1 GHz a 256bitová šířka paměťové sběrnice. V souvislosti s NV40 se mluví o vyšší energetické spotřebě a dvou konektorech externího napájení. Jestli je to ovšem pravda, zjistíme až po uvedení karet na trh. Co se týče ostatních výrobců čipů, nevypadá situace nijak růžově. CGI a jejich Volari ukázaly již na sklonku loňského roku, že prozatím nepředstavují pro ATI a nVidii větší nebezpečí, a S3 sice dokáže s předprodukčním vzorkem svého čipu DeltaChrome S8 Nitro konkurovat současným kartám střední třídy, ale jaká bude situace při vypuštění této novinky na trh, nemůže nikdo v současnosti odhadovat. A nakonec je třeba se zmínit o fenoménu PCI Express. Karty pro novou a výrazně rychlejší sběrnici se začínají objevovat na trhu již nyní a v budoucnu se jejich počet jistě zvýší. Opakuje se ale situace, která zde byla již před rokem při příchodu AGP 8x karet. Současný hardware (základní desky) a software totiž není schopen naplno využít schopnosti sběrnice PCI Express, a tak je investice do dražší technologie pro nejbližších několik měsíců a možná i let spíše zbytečná.

§§§§§


Víceúčelové stroje

Václav Maletínský

C04P0250

Po testu inkoustových multifunkčních zařízení na začátku letošního roku jsme od čtenářů dostali několik požadavků na zpracování přehledu laserových víceúčelových strojů. V tomto čísle se proto můžete seznámit s devíti výrobky společností Brother, Hewlett-Packard, Kyocera Mita, Lexmark, Minolta, Panasonic, Ricoh a Xerox, přečíst si základní technické specifikace a prohlédnout si jejich výkon, uvedený v našich tabulkách. Jednotlivá zařízení jsou určena pro práci v malé kanceláři, levnější modely možná své uplatnění najdou i v domácnosti. Pořizovací cena strojů s laserovou technologií tisku bude pro většinu zákazníků spíše nemilým překvapením, až na jedinou výjimku se totiž pohybuje nad hranicí 20 000 Kč a občas překročí částku 40 000 Kč včetně DPH. Ve srovnání s inkoustovými all-in-one produkty je tedy cena výrazně vyšší, laserový tisk a kopírování je však rychlejší při prvním výtisku dokumentů a kontinuálním tisku a testovaná zařízení poskytují větší měsíční zatížení. Monochromatický tisk dokumentů s průměrnou rychlostí 14-18 stran za minutu vyhoví zákazníkům, kteří takovou rychlost práce skutečně potřebují a zároveň jsou ochotni za ni zaplatit. Multifunkční laserové zařízení sice šetří místo na pracovním stole, dokáže uspořit finance levnějším provozem, ale současně je dobré připomenout, že nákup samostatného skeneru, stejně výkonné tiskárny a faxu je v mnoha případech nejméně o polovinu levnější.

Při testu jsme sledovali výkon zařízení připojených k počítači Pentium 4 3,06 GHz s 512 MB operační paměti a nainstalovaným operačním systémem Windows XP Professional. Vyzkoušeli jsme tisk dokumentů s ASCII textem, dále různými fonty písma s drobnou grafikou a celostránkovými vektorovými a rastrovými obrázky. Po tisku jsme kopírovali předlohy v nastavení pro text a fotografii a kromě předloh položených na sklo skeneru jsme pracovali také s automatickým podavačem dokumentů, který při kopírování, skenování či faxování dokáže postupně zpracovat 20-50 stránek najednou. U výrobků s podporou skenování do připojeného počítače jsme měřili také dobu potřebnou pro převedení předloh do digitální podoby. Naměřené údaje a zjištěné technické specifikace jsme seřadili do tabulky, abychom vám poskytli dostatek informací při výběru nového kancelářského pomocníka.

U multifunkčního zařízení zákazník právem předpokládá, že všechny jeho části budou na takové technické a výkonnostní úrovni, aby mu nahradily tiskárnu, fax i skener. Vestavěný skener ale bývá nejslabším článkem celého stroje. Mohlo by se zdát, že zpracování barev přikládáme zbytečně vysoký význam, ale zákazník má právo požadovat stejnou kvalitu, jakou by získal nákupem jednotlivých částí. A tu bohužel nedostane. Výsledky skenování můžete hodnotit společně s námi. Barevné políčko bez viditelného označení bylo skenerem zachyceno přesně, políčko se žlutým trojúhelníkem má odchylku v rozmezí 1-2 delta E, oranžový trojúhelník označuje odchylky mezi 2-5 delta E a červený symbol upozorňuje na odchylky vyšší než 5 delta E. Netrénované lidské oko spolehlivě pozná barevnou odchylku nad 5 delta E a zjistí, že barva originálu a kopie nemá stejný odstín. Grafici a fotografové často rozpoznají i odchylky nad 2 delta E. Pro práci s obrázky vám doporučujeme jen Brother 8820 nebo Minolta Dialta Di 1610. U ostatních modelů jsou výsledky špatné a uživatel bude muset barvy korigovat v externím grafickém editoru.

Brother MFC 8820D

Toto zařízení bylo na trh uvedeno loni na podzim a podporuje tisk, skenování, kopírování i faxový provoz. Při tisku může uživatel pracovat s maximálním rozlišením 2 400 x 600 dpi a vybírat mezi jednostranným nebo oboustranným zpracováním dokumentů. Brother je totiž standardně dodáván s duplexní jednotkou. Rychlost tisku 16 stran za minutu klesá při duplexním provozu na na 4,5 listu, tedy 9 stran za minutu. Brother MFC 8820D s počítačem komunikuje paralelním nebo USB 2.0 rozhraním, využívá 32-160 MB operační paměti a může se pochlubit ovládacím panelem s výborně čitelným pětiřádkovým displejem. Spodní podavač je určen pro 250 listů A4 a 150 výtisků se vejde do výstupního zásobníku mezi tělem tělem tiskového stroje a nástavcem se skenerem. Skener pracuje v hardwarovém rozlišení 2 400 x 600 ppi a může snímat jednotlivé předlohy nebo 50 listů umístěných v automatickém podavači na vrchní straně víka. Zajímavou funkcí je sloučení 4 stran předlohy do jednoho výtisku formátu A4 nebo zvětšení originálu na 3 x 3 strany A4. Brother MFC 8820D svižně kopíruje a jeho skener nemá problémy s rychlostí v nižších pracovních režimech. Nastavení 600 nebo 1 200 ppi jej ale dokáže zdržet více než konkurenční zařízení. Pomalejší časy u tisku celostránkové grafiky jsou zapříčiněny vysokým hardwarovým rozlišením, které však příznivě ovlivní kvalitu. V nastavení 600 dpi se časy pohybovaly mezi 17-19 sekundami. Výrobek pracuje v PCL6 a BRScript 3 emulacích, ale firemní Postscript BRScript 3 výrazně zpomaluje tisk. Například 27 stránkový PDF dokument jsme v Postscriptu tiskli 8 minut a 20 sekund, zatímco v nastavení PCL6 byl tisk hotov již za 1 minutu a 49 sekund. Cena zařízení byla stanovena na 30 378 Kč, provozní náklady při 5% pokrytí stránky A4 činí 0,70 Kč.

Cena vč. DPH: 30 378 Kč

HP LaserJet 3030

Dvě horké novinky nám pro test zapůjčila společnost Hewlett-Packard. První nese označení HP LaserJet 3030 a nabízí tisk a kopírování rychlostí 14 stran A4 za minutu. Hardwarové rozlišení 600 x 600 dpi je technologií HP Ret vylepšováno na vyšší třídu a v ovladači PCL 6 se kromě volby 600 dpi objevuje také nastavení FastRes 1200 s kvalitnějším a jen mírně pomalejším zpracováním tiskových úloh. Vestavěný deskový skener pracuje v optickém rozlišení 600 x 600 ppi nebo maximálním interpolovaném nastavení 9 600 x 9 600 ppi. Na víku skeneru je připevněn automatický podavač dokumentů s kapacitou 50 listů. Spodní zásobník papíru pojme 150 listů, na víku podavače jsou umístěny dvě vodící lišty pro založení dalších 10 listů. Výstupní zásobník pro 125 výtisků je umístěn pod skenerem. HP LaserJet 3030 je vybaven faxovým modulem, software umožňuje ovládat funkce přístroje z pracovní plochy počítače. Uživatel může pro ovládání využít i přehledný panel s dvouřádkovým alfanumerickým displejem a tlačítky uspořádanými do logických skupin (pohromadě jsou tlačítka pro fax, kopírování i snímání dokumentů). HP LaserJet 3030 je dodáván s ovladači PCL 5e, PCL 6 a Postcriptem Level 2. Pracovní režimy 600 dpi jsou vhodné pro práci s textem, volba FastRes 1200 pro tisk grafiky. Vyšší nastavení výrobek příliš nezatěžuje, časy tisku jsou jen o pár sekund horší. Volba Postscriptu je zejména u kontinuálního tisku méně výhodná, prodlužuje totiž zpracování na dvojnásobnou dobu. HP LaserJet 3030 je rychlý při kopírování a tisku prostého textu, poměrně dlouhou dobu ale potřebuje na skenování, zejména na zpracování náhledů. Cena je velmi příjemných 17 699 Kč, náklady na provoz ve výši 1,20 Kč na stránku A4 s pokrytím 5% jsou naopak velmi vysoké. Pracovní zatížení nemá překročit 7 000 výtisků měsíčně.

Cena vč. DPH: 17 699 Kč

HP LaserJet 3380

Druhý stroj se značkou HP je označen jako LaserJet 3380 a velmi se podobá svému předchůdci s modelovým číslem 3320. Nabízí ale novější verze ovladačů a podstatně rychlejší tiskovou mechaniku, se kterou může dosáhnout rychlosti až 19 stran A4 za minutu. Postscriptový ovladač i emulace PCL 6 nabízejí vyšší hardwarové rozlišení 1 200 x 1 200 dpi, k dispozici je i PCL 5e pro rychlejší, avšak méně kvalitní tisk v nastavení 600 x 600 dpi. Vestavěný skener pracuje v optickém maximu 600 x 600 ppi a s interpolací může dosáhnout až 9 600 x 9 600 ppi. HP LaserJet 3380 je vybaven podavačem pro 250 listů A4 a dalších 50 listů může být uloženo ve víceúčelovém podavači. Kapacita výstupu stačí pro 125 výtisků. Komunikační paralelní rozhraní doplňuje USB 2.0 konektor a volitelně lze připojit externí printserver pro zapojení do počítačové sítě. Vyšší měsíční zatížení 10 000 výtisků a svižnější tisk či kopírování vícestránkových dokumentů by mělo vyhovovat i skupině pracovníků. Model HP LaserJet 3380 je vybaven procesorem Motorola ColdFire s pracovní frekvencí 240 MHz a vestavěnou paměť 32 MB je možné rozšířit až na 96 MB. Oba stroje HP pracovaly při kopírování jednotlivých listů stejnou rychlostí, model 3380 byl rychlejší až v případě vícestránkových kopií. Rychlejší mechanika se projevila při tisku 27 stran PDF dokumentu a při práci v režimu 600 dpi nebo FastRes 1200. Hardwarové rozlišení 1 200 dpi je vhodné pro práci s celostránkovou grafikou, výrobek v tomto režimu poskytne zákazníkovi bezchybný výstup, ale zhotovení výtisku trvá delší dobu. HP LaserJet 3380 byl na trh uveden za 25 797 Kč, jeho provozní náklady 1,20 Kč na stránku A4 se standardním pokrytím 5 % patří k nejvyšším v testované kategorii.

Cena vč. DPH: 25 797 Kč

Kyocera Mita 1810P

Další testované zařízení pochází z dílen společnosti Kyocera Mita a od předchozích výrobků se výrazně odlišuje. Model KM 1810P byl na trh uveden jako digitální kopírka a na přání zákazníka může být doplněn o tiskový modul s obousměrným paralelním rozhraním. Vestavěný deskový skener může pracovat v maximálním optickém rozlišení 2400 x 600 ppi, ale přístroj není vybaven žádným softwarovým programem, který by dokázal sejmutý obraz převést do počítače. Vysoké rozlišení tak zákazník využije pouze v případě kopírování, zejména při změnách měřítka v rozsahu 50-200 %. V hardwarové výbavě chybí také faxový modul, takže možnosti využití celého stroje jsou nižší než u konkurenčních výrobků. Tisková mechanika Kyocery Mity KM 1810 P pracuje v maximálním nastavení 600 x 600 dpi, za minutu dokáže potisknout až 18 listů a podporuje emulace PCL 5e, PCL 6, KPDL2 (PS2), IBM ProPrinter, Epson LQ a Lineprinter. Výrobek velmi rychle zvládne úlohy, pro které byl navržen dokáže svižně zhotovit kopii textového dokumentu nebo obrazové předlohy. Doplňkové tiskové funkce již nejsou tak rychlé, neboť pomalejší paralelní rozhraní výrazně ovlivňuje rychlost prvního výtisku dokumentů, zejména v případě vektorové nebo rastrové celostránkové grafiky. Zákazník, který bude využívat stroj i pro tiskové úlohy, se naštěstí nemusí spoléhat jen na paralelní port, ale za příplatek si může objednat doplnění ethernetové zásuvky, která problémy s rychlostí prvního výtisku vyřeší. Vstupní zásobníky mají kapacitu 300 listů, výstup postačuje pro uložení 250 potištěných médií. Mezi volitelné doplňky patří i další spodní zásobníky papíru. Provozní náklady Kyocery Mity 1810P můžeme označit jako velmi výhodné, pořizovací cena 51 850 Kč naopak může zákazníky od nákupu odradit.

Cena vč. DPH: 51 850 Kč

Lexmark X215

Lexmark X215 patří do skupiny levnějších výrobků, přesto nabízí více možností využití než předchozí model Kyocera Mita 1810P. Uživatel s ním totiž může dokumenty tisknout, skenovat, kopírovat i odesílat je faxem. Tisková mechanika Lexmarku X215 za minutu potiskne až 16 stran formátu A4 a při práci nabízí rozlišení 600 x 600 dpi. S počítačem komunikuje Lexmark X215 pomocí USB rozhraní 2.0 nebo paralelním obousměrným portem. Vstupní podavač má kapacitu 250 archů, výstupní zásobník pojme 150 výtisků a automatický podavač dokumentů u deskového skeneru může naráz zpracovat

30 listů originálu. Skener nabízí nezvykle vysoké optické rozlišení 4 800 x 4 800 ppi při 48bitové barevné hloubce, při kopírování je možné vybírat zmenšení nebo zvětšení předlohy v poměru 25-400 %. Vysoké hardwarové rozlišení skeneru příznivě ovlivňuje zachycení detailů, výrobek dokáže celkem rychle pracovat v černobílém režimu, ale zpracování barevných dokumentů trvá delší dobu něž u ostatních. Časová ztráta narůstá i při práci v režimech od 600 x 600 ppi. Přesný obraz dokumentu bohužel Lexmark X215 nedokáže plně využít při kopírování, neboť často vypouští odstíny barev s nižším krytím do 15 % a reprodukuje je jako bílou barvu. Ani tmavé plochy od 60% sytosti nedokáže tento stroj přesně rozpoznávat a často je přemění na černou barvu. Lexmark X215 je GDI zařízením, je tedy závislý na výkonu procesoru počítače, ke kterému je připojen. Dobře si poradí s tiskem textových souborů nebo drobné grafiky, ale nižší paměť 16 MB není ideální pro graficky náročnější vícestránkové dokumenty. U nich jsou stránky načítány a tištěny pomaleji než u konkurence. Provozní náklady 0,72 Kč na stránku A4 můžeme hodnotit jako průměrné, celkem zajímavá je i aktuální pořizovací cena 25 620 Kč.

Cena vč. DPH: 25 620 Kč

Minolta Dialta Di 1610

Novinka se značkou Minolta se na našem trhu objevila v lednu 2004. Její pořizovací cena 31 952 Kč rozhodně nepatří k nejnižším v našem testu, zákazníky ale dokáže okouzlit velmi nízkými provozními náklady 0,40 Kč na stránku A4 s pokrytím 5 %. Tisková mechanika může za minutu zpracovat maximálně

16 stran A4 a uživateli nabízí maximální rozlišení 600 x 600 dpi. Stejnou hodnotu rozlišení můžeme najít i u vestavěného deskového skeneru. Při kopírování jsou podporovány změny měřítka předlohy v rozsahu 50-200 % a dvě stránky originálu mohou být složeny na jeden výtisk formátu A4. Minolta Dialta Di 1610 je vybavena paralelním obousměrným portem Centronics IEEE-1284B a USB rozhraním specifikace 2.0. Pro podávání papíru je připraven automatický spodní zásobník s kapacitou 250 listů, na jeho víku je prostor k umístění dalších 10 archů formátu A4 s vyšší gramáží. Potištěné listy jsou směrovány do prostoru mezi tiskárnu a tělo skeneru, kapacita odkládacího zásobníku postačí pro uskladnění 250 listů. Za příplatek je možné k multifunkčnímu zařízení přikoupit druhý spodní zásobník papíru, mechanické počítadlo výtisků, nebo rozšířit základní 16 MB paměti na celkových 48 MB. Stejně jako dříve popsaný Lexmark X215 je i Minolta Dialta Di 1610 GDI zařízením a je proto závislá na výkonu procesoru hostitelského počítače. Při měření rychlosti kopírování Minolta Dialta Di 1610 za většinou strojů mírně zaostávala, lepší hodnocení si naopak zaslouží za tisk, zejména za zpracování celostránkové grafiky. Nižší maximální rozlišení zde příznivě ovlivní dobu prvního výtisku. I skenování patří k silným stránkám tohoto stroje, výborné výsledky Minolta prokázala zejména v černobílém režimu a snímání ve stupních šedé.

Cena vč. DPH: 31 952 Kč

Panasonic KX-FLB758

Společnost Panasonic do našeho testu zaslala nový model víceúčelového zařízení KX-FLB758. Tento stroj nahrazuje celkem úspěšný model KX-FLB752, proti němu je však v mnoha úlohách rychlejší. Internetová prezentace zařízení Panasonic KX-FLB758 označuje jako stroj s velmi vysokou rychlostí tisku 10 stran za minutu. S údajem o rychlosti opakování se můžeme plně ztotožnit, protože výkon jsme ověřili v našem testu. Jen těžko ale budeme souhlasit s tím, že se jedná o velmi vysokou rychlost, zejména pokud přihlédneme k faktu, že většina produktů v našem testu pracuje o polovinu rychleji. Pracovní rozlišení tiskárny 600 x 600 dpi je srovnatelné s konkurencí, ovšem hardwarové maximum skeneru 200 x 200 ppi je vhodné pro faxový provoz, ale rozhodně nestačí pro přesný převod dokumentů do digitální podoby. Skener sice pracuje i v interpolovaném rozlišení 1 200 x 1 200 ppi, ale při zachycení detailů dochází k podstatným ztrátám přesnosti. Výrobek má i další nemilou slabinu dokáže snímat dokumenty jen v černobílém režimu nebo v šedé škále. Zmíněné handicapy Panasonic nahrazuje dobře řešeným programovým vybavením pro ovládání z počítače a přehledným programem pro konfiguraci faxu. Ke kladům můžeme zařadit i zajímavé zpracování, neboť výrobek se vyznačuje nízkou výškou a hmotností. Jako jediný v testu byl Panasonic vybaven sluchátkem, které zákazníkovi zprostředkuje telefonní hovory. Při testu tisku tento stroj předvedl vyrovnaný výkon, neboť první výtisky všech jednostránkových úloh (text i grafiku) zvládl zpracovat za 15,3-17,6 sekundy. Nevysoká rychlost opakování nepříznivě ovlivnila výsledky testu vícestránkového kopírování a zhotovení 27 stran PDF souboru. Pořizovací cena činila v době uzávěrky 26 784 Kč, provozní náklady 0,88 Kč na stránku A4 s pokrytím 5 % nelze označit jako výhodné.

Cena vč. DPH: 26 784 Kč

Ricoh Aficio 1013F

Představením stroje Ricoh Aficio 1013F znovu zabloudíme mezi dražší zařízení. Testovaný výrobek je vybaven tiskovou mechanikou s pracovním rozlišením 600 x 600 dpi a rychlostí opakování 13 stran A4 za minutu. Ve stejném nastavení pracuje i zabudovaný deskový skener. Zákazník může při tisku volit mezi ovladači PCL 5e nebo PCL 6 a za příplatek lze dokoupit i postscriptový modul. Ricoh Aficio 1013F kromě tisku zvládne také kopírování dokumentů a faxový provoz, nepodporuje však skenování a dříve uvedené údaje o hardwarovém rozlišení skeneru mají informační hodnotu jen v souvislosti s kopírováním. Zařízení je vybaveno procesorem s pracovní frekvencí 75 MHz a při jednotlivých úlohách využívá oddělené paměťové banky s osazením 8-32 MB pro kopírování a 16-128 MB pro samostatný tisk. V porovnání s jinými multifunkčními produkty je Ricoh 1013F poměrně robustní, protože je vybaven zásobníky papíru s kapacitou 600 listů. Za příplatek je možné dokoupit i další spodní podavače, které celkový počet tiskových médií dále zvýší. Ricoh Aficio 1013F se osvědčil během jednostránkového i vícestránkového kopírování, jen průměrné hodnocení si zaslouží za tisk dokumentů. Jejich zpracování je sice kvalitní, ale naměřené časy nepatřily k nejrychlejším. Nižší rychlost opakování i tentokrát posunula výrobek spíše do spodní části výkonnostní tabulky. V celkovém hodnocení nás tento stroj zaujal vyšší kapacitou zásobníků papíru, ale negativně na nás zapůsobila informace o pořizovací ceně 45 018 Kč. Zákazníka, který si zařízení zakoupí, může potěšit poměrně úsporný provoz, neboť stránku A4 s pokrytím 5 % dokáže Ricoh Aficio 1013F potisknout již za 0,31 Kč. Pokud bychom v testu hodnotili jen provozní náklady, vysloužil by si Ricoh první příčku.

Cena vč. DPH: 45 018 Kč

Xerox M15i

Kancelářský pomocník Xerox M15i je určen pro kopírování, skenování, oboustranný tisk dokumentů a zvládne také faxový provoz. Základem je tisková mechanika s rozlišením 1 200 x 1 200 dpi, schopná za minutu potisknout 15 stránek A4. Nad ní je umístěn skener s optickým rozlišením 600 x 600 ppi a interpolovaným maximálním nastavením 4 800 x 4 800 ppi. Skener je vybaven podavačem pro umístění 30 listů. Při kopírovaní je možné měnit měřítko v rozsahu 25-400 % a zadávat zhotovení až 999 kopií z jednoho originálu. Spodní automatický podavač poskytuje prostor pro uložení 550 listů standardní gramáže, boční výklopný zásobník slouží pro média s maximální gramáží 190 g/m2. Výstup má kapacitu 250 výtisků a je umístěn mezi tělem tiskárny a konzolí skeneru. Při testu byl Xerox M15i k počítači připojen pomocí USB, kromě něj je k dispozici i paralelní port a za příplatek lze dokoupit také externí síťový printserver. Sdílená paměť má kapacitu 16 MB, další 4MB paměť byla instalována ve faxovém modulu. Dobré hodnocení si Xerox M15i zaslouží za rychlé kopírování textových předloh, horší výsledky dosahoval při nastavení režimu foto. Přesnost skenování odpovídá uváděnému hardwarovému rozlišení. Skener je uzpůsoben pro rychlé černobílé snímání, ale doby snímání se prodlužují při práci v šedé nebo barevné škále. Při tisku dokumentů neměl problémy s textovými předlohami, maximální hardwarové rozlišení u celostránkové grafiky dobu tisku podstatně prodlužuje. Neovlivňuje však rychlost opakování. Kvalita tisku je srovnatelná s ostatními produkty v testu. Xerox M15i nabízí vyšší zatížení 15 000 výtisků měsíčně, je prodáván za 33 428 Kč a náklady na tisk A4 nepřesáhnou 0,70 Kč při pokrytí 5 %.

Cena vč. DPH: 33 428 Kč

§§§§§


Drobný MP3 přehrávač z Asie

Lubor Jarkovský

C04P0201

Asijských MP3 přehrávačů je opravdu nepřeberné množství a po úspěšném tahu korejského iRiveru na světový trh se začaly utvářet další společnosti, které chtějí také urvat svůj díl. Společnost CMTech není v našich končinách ještě tak dobře známá, ale dává o sobě vědět hned trojicí nových MP3 přehrávačů, jež mají s iRiverem několik společných znaků.

Mluvíme sice o trojici přehrávačů, ale v podstatě se jedná o jeden model, lišící se pouze velikostí paměti o kapacitě 128, 256 a 512 MB (ta poslední u nás zatím není v prodeji). Přístroj má tvar tubusu a jeho tělo (bohužel pouze z plastu) je ve vyvedeno stříbrné barvě. Ovládací prvky jsou rozmístěny po stranách přehrávače, sluchátkový výstup a analogový vstup potom na levé straně. Zde se ještě nachází USB konektor, který se vysouvá ven a připojuje k dodávanému kabelu. Displej je obdélníkovitý a zaujme hned po spuštění CMTechu, lze totiž měnit barvy jeho podsvícení: na výběr jich je sedm zelená, červená, modrá, růžová, žlutá, světle modrá a bílá. Displeji lze přidělit buď pouze jednu z nich, nebo nastavit, aby se neustále měnily přehrávač pak pěkně bliká. Displej však nelze jen chválit, zobrazované znaky jsou titěrné a špatně čitelné. Kromě toho je zapuštěn hluboko v přístroji a hrany na něj vrhají stíny, což značně zhoršuje čitelnost. Pravý konec tvoří kryt baterie, do přístroje se vkládá pouze jedna, a to AAA (vydrží asi 10 hodin). Článek není bohužel možné dobíjet, a uživatel je tak odkázán na vlastní nabíječku. Základní ovládání probíhá pomocí dvou koleček, ta jsou chytře umístěna proti sobě, tudíž perfektně sednou na palec a ukazovák levé ruky.

Přístroj přehrává MP3 i WMA soubory, ale neumí číst všechny informace z ID3 tagu načte pouze název skladby. Pohyb v jednotlivých adresářích je poněkud nešikovný, protože je k jeho aktivaci potřeba použít funkci v menu. Nelze tedy skákat z alba do alba pomocí obyčejného tlačítka. Příjemným překvapením je funkce přímého kódování do MP3, a to v datových tocích od 32 do 128 Kb/s. Vyšší hodnoty bohužel nelze zvolit. Vzhledem k tomu, že je možné upgradovat firmware, možná se vylepšení v této oblasti ještě dočkáme. Výrobce nezapomněl ani na posluchače rádia a integroval FM tuner, samozřejmě bez podpory RDS. Dobrou zprávou je, že lze z tuneru nahrávat, navíc ve velmi slušné kvalitě. Hlasový záznam můžete pořídit také, zvuk je trochu zastřený, ale žádné výrazné chrastění se nekoná.

Kvalita reprodukce je poměrně dobrá, i když nám přišla hudba málo živá a až moc "obyčejná". Dodávaná sluchátka nejsou nejlepší a doporučujeme použít jiná. S pořádnými sluchátky se přehrávač hned rozezvučel jinak. Upravit poslech je možno i pomocí ekvalizéru, který nabízí pět nastavení Normal, Pop, Rock, Classic a Jazz. Uživatelské rozhraní nám chybělo, protože předdefinované možnosti nemusí vyhovovat každému.

Kopírování hudby je opravdu snadné, podobně jako většina asijských "neznačkových" firem, ani CMTech si nedělá starosti s autorskými právy. Hudbu tedy můžete kopírovat libovolně přímo ve Windows (přístroj se přihlásí jako výměnný disk) nebo pomocí dodávaného softwaru, který vás ale také neomezuje. Rozhraní USB je ve verzi 1.1, což je u flashových přehrávačů běžné. Velice zajímavou funkcí je TTS (Text To Speech) ve verzi 2.0 plug-in pro dodávaný software. Program pak umožňuje převádět texty do hlasových nahrávek a ty pak uložit do MP3. Tato funkce je vhodná pro naučení se přednášky či studijních materiálů. Podporován je pouze anglický jazyk.

CMTech nás překvapil solidním provedením i funkcemi. Cesta k dokonalosti je ještě dlouhá, ale vývojáři této společnosti rozhodně vykročili tím správným směrem.

CMTech CA-H70MT

Cena vč. DPH: 4 890 Kč (128 MB), 5 990 Kč (256 MB)

K testu zapůjčila firma: Euroformosa International, http://www.cm-tech.cz

§§§§§


Miniaturní jukebox

Lubor Jarkovský

C04P0202

Nizozemský Philips uvedl stejně jako  desítky jiných výrobců spotřební elektroniky začátkem nového  roku na trh nové produkty. Nám se do ruky dostal MP3 přehrávač  v podobě jakéhosi mikrojukeboxu nazvaného HDD060. Ten se vyznačuje  hlavně miniaturní velikostí a poměrně velkou kapacitou 1,5 GB.  Jedná se tedy v podstatě o konkurenci podobného výrobku značky  iRiver, jehož recenzi si můžete v tomto čísle rovněž přečíst.

Přístroj  má kryt ze slitiny magnézia, pokryté bílou barvou, což má za  následek dojem jednoduchého, ale elegantního designu. Jukebox  je silný pouze 1,8 cm a váží 95 gramů. Na přední straně mu dominuje  displej o rozlišení 128 x 96 bodů, který je podsvícen stylovým  bílým světlem. Díky šesti řádkům je i poměrně přehledný. Na levé  straně se nacházejí tři zdířky: jednou je sluchátkový výstup,  druhou vstup pro síťový zdroj a třetí USB port. Právě USB port  je první menší slabinou, protože nemá žádný kryt a velice snadno  se tak může zanést. Uvnitř se nachází miniaturní jednopalcový  disk o kapacitě 1,5 GB, jehož skutečná velikost je však po zformátování  pouze 1 200 MB. Celkový dojem z provedení a vzhledu přístroje  je ale více než dobrý a dovolujeme si prohlásit, že HDD060 je  jedním z nejkrásnějších MP3 jukeboxů na trhu.

Menu je prakticky  stejné, jaké bylo u většího bratříčka HDD100. Po spuštění, které  trvá zhruba 4 vteřiny, má uživatel opět na výběr spuštění přehrávání  podle kategorií (playlist, interpret, album, hudební žánr a všechny  skladby). Ve složce pro nastavení pak lze volit, jak chceme skladby  přehrávat (náhodně, opakovat apod.). O úpravu zvuku se stará  ekvalizér (5 nastavení vč. jednoho vlastního) a DBB (Digital  Bass Boost), který doporučujeme nepoužívat, protože zvuk kazí.  Firmware samotný má jednu značnou vadu, je dost pomalý a reakce  tlačítek jsou opožděné. Dalším ztrátovým bodem je to, že při  přehrávání skladby neputuje po displeji celý její název, ale  zobrazí se pouze ta část, jež se vejde na displej. A konečně,  jukebox nemá funkci "resume", po vypnutí se tedy nespustí zpětně  přehrávání v okamžiku, ve kterém bylo přerušeno, a uživatel je  tak nucen vše volit znovu.

A s jakými formáty si HD060 poradí?  Philips se k podpoře MP3 (i VBR) rozhodl přidat poměrně populární  WMA, které při zachování téměř stejné kvality nabízí poloviční  velikost souboru na disk tedy můžete uložit dvojnásobek skladeb  než v MP3. Velice příjemnou zprávou pro nás bylo, že lze u tohoto  modelu upgradovat firmware. Nepříjemným faktem je však rozhraní  USB ve verzi 1.1, jehož volba je naprosto tristní. U kapacity  přístroje nad 1 GB je USB 2.0 prakticky standardem, zvláště pak  u diskových přehrávačů, které neomezuje pomalý zápis jako flashové  karty. Druhou ranou pod pás je nutnost kopírovat hudbu přes dodávaný  software DMM (Digital Media Manager). Ten je ukrutně pomalý,  špatně se ovládá, na počítači zabírá neskutečných 130 MB a zabraňuje  zpětnému kopírování hudby (to lze v Total Commanderu lehce obejít).  Přístroj se samozřejmě přihlásí jako externí disk, ale hudba  nakopírovaná přes Windows je přehrávačem ignorována.

Zvukově  se přístroj projevuje nadprůměrně, dokonce lépe než iRiver iGP-100.  Dodávaná bílá sluchátka hrají opravdu dobře a pro účely přístroje  stačí. Náročnější posluchač jistě připojí polštářkový typ sluchátek,  a ani s tím nemá HDD060 problémy. Co nás nepotěšilo, byla výdrž  baterie, protože ta se vybila po pouhých 6 hodinách. Na delší  cesty tedy tento jukebox není. V příslušenství jsme pak nalezli  šňůrku na krk, zmiňovaná sluchátka, adaptér, USB kabel a CD se  softwarem.

HDD060 si nás získal vzhledem i reprodukcí. Rozhraní  USB 1.1, pomalý firmware a kopírovací software jsou však citelnými  slabinami, které kazí jinak výborný dojem. A nakonec, i cena  je v porovnání s konkurencí hodně vysoká.

Philips HDD060

Cena vč. DPH: 8 990 Kč; K testu zapůjčila firma: Philips  http.//www.philips.cz

§§§§§


Rubínový přívěsek

Tomáš Varoščák

C04P0199

Na začátku roku uvedl UMAX na trh MP3 přehrávač Hoop Tiny 320. Nejde o žádnou převratnou novinku, ale o elegantní flashový MP3 přehrávač, který disponuje některými zajímavými funkcemi. Celý přístroj je o něco větší, než např. konkurenční MuVo od Creativu, ale stále můžeme mluvit o kapesním zařízení. Lesklý lak v barvě červené metalízy sice evokuje dojem kovové konstrukce, nicméně skelet je plastový.

Základní funkcí Hoopu Tiny 320 je přehrávání hudby. Tu lze poslouchat v podobě MP3, WMA a ASF souborů nahraných ve vnitřní paměti o kapacitě 128 MB. Zařízení umí pracovat s MP3 soubory všech běžných datových toků včetně VBR a dokáže správně zobrazit i české znaky v názvu písně, bohužel za většinou z nich dělá mezeru. Potěšující je podpora adresářů, vadou na kráse je neschopnost spolupráce s ID3 tagy a formátem Ogg Vorbis. Pokud by se někomu zdálo 128 MB vnitřní paměti málo, obsahuje Hoop Tiny 320 slot pro paměťové karty Secure Digital a MMC, přičemž zvládá i karty s kapacitou 512 MB. Karta je při připojení k počítači viditelná jako další disk, a tak lze přehrávač teoreticky použít i jako čtečku. Při větších objemech dat by zde ale jistý problém mohla představovat nízká přenosová rychlost (pouze USB 1.1). Kartu nelze do přehrávače zastrčit úplně, a tak zhruba 5 mm vyčnívá nad tělo přístroje, což není jistě ideální. Navíc cestovní pouzdro pro přehrávač s SD kartou vůbec nepočítá a nemá pro ni otvor.

Součástí přehrávače je i přijímač rádiových vln na frekvenci VKV (FM) s možností uložit do paměti až 15 předvolených stanic. Jednotlivé stanice pak lze buď pouze poslouchat, nebo z nich přímo nahrávat vysílaný program do souborů MP3, což není vůbec špatné.

Druhou poměrně oblíbenou funkcí flashových přehrávačů je přenášení dat. UMAX Hoop Tiny 320 se, stejně jako většina konkurenčních modelů, připojuje přímo k USB. Pokud by ale umístění portů bránilo přímému propojení, je součástí balení USB kabel. Přehrávač nevyžaduje při práci s operačními systémy Windows 2000 a XP ovladače, u starších systémů se bez nich ale neobejdete. Co se týče přenosu dat, je kvůli starší verzi USB (1.1) rychlost pouze zhruba 1 MB/s. To při používání interní paměti bohatě stačí, ale pokud byste chtěli k přehrávači připojit vysokokapacitní SD kartu, trvalo by kopírování většího množství souborů dost dlouhou dobu.

Funkcí, kterou některé přehrávače postrádají, avšak mnoho uživatelů by ji mohlo ocenit, je možnost nahrávání. UMAX Hoop Tiny 320 umožňuje nahrávat prostřednictvím integrovaného mikrofonu, přes line-in vstup a z rádia. Vyjma nahrávání z rádia je možné zvolit požadovaný formát (MP3, TVF, TCW), datový tok a frekvenci.

Co se týče práce s přehrávačem, ovládacích prvků a jiných vlastností, nelze než výrobce pochválit. Použitý displej zobrazuje příjemným fontem řadu informací, a nechybí mu ani elegantní světle modré podsvícení. Ovládání je jednoduché, a i když některá tlačítka mají více funkcí než by se původně zdálo, není těžké si je zapamatovat. Součástí balení je krom přehrávače též zmiňovaný USB kabel, cestovní pouzdro, pás k přichycení na paži, line-in kabel pro přímé nahrávání z jiného zařízení, šňůra na krk a sluchátka. Ta ale příliš nevyužijete neboť UMAX dodává v ceně Hoopu kvalitnější pecky Koss KSC 22 v hodnotě zhruba 1 000 Kč. Stejně jako u většiny konkurenčních produktů, i Hoop Tiny 320 nabízí možnost upgradovat firmware.

Situace na trhu flashových MP3 přehrávačů je dnes mnohem lepší než před několika měsíci a uživatel si může vybrat z nabídky několika více či méně renomovaných značek. Novinka od Hoopu se se slušivým designem, nabízenými funkcemi a slušnou kvalitou reprodukce jistě mezi ostatními modely neztratí.

UMAX Hoop Tiny 320

Cena vč. DPH: 5 490 Kč

K testu zapůjčila firma: UMAX; http://www.umax.cz

§§§§§


Černá osmička

Hynek Vácha

C04P0257

Pro běžné uživatele se digitální fotografie stává docela rychle standardem, a vytlačuje tak klasické kinofilmové fotoaparáty. Nabídka "digitálů" již pokrývá všechny kategorie od těch nejjednodušších kompaktů, až po SLR zrcadlovky. To znamená, že si každý kdo má o digitální fotografování zájem, může vybrat svého favorita. Mezi nejdůležitější parametry pro výběr přístroje stále patří rozlišení optického snímače a použitý objektiv. Tyto údaje také rozhodují o tom, do jaké kategorie daný fotoaparát patří. Máme-li zařadit testovaný Nikon 8700, nelze mu, díky 8násobnému zoomu a snímači s rozlišením 8 milionů pixelů, vybrat jiné umístění, než nejvyšší kategorie digitálních kompaktů. Tomu odpovídá i zpracování a použité materiály. Pouzdro těla je tvořeno z magnézia, což by mělo přístroj uchránit před výraznějším poškozením i při méně šetrném zacházení, a to rozhodně není na škodu. Asi nejdominantnější je na celém Nikonu část skrývající objektiv, který se navíc po zapnutí vysune a jeho délka je pak závislá na použitém zoomu. Díky dobře vyřešenému gripu však není problém s držením ani při maximálním přiblížení.

Pro změnu většiny důležitých nastavení, jež je potřeba během focení častěji měnit, jsou vyhrazena funkční tlačítka. Při pořizování snímků budou asi nejvytíženější tlačítka na pevné části objektivu a na pravé horní části těla. Těmi prvními vybíráme scénický režim, souborový formát fotografie (k dispozici máme JPEG, TIFF i RAW) a citlivost snímače. Při jejich delším přidržení s nimi pak, v součinnosti s otočným prvkem patřícím do druhé skupiny, ovládáme další funkce. Poblíž zmíněného kolečka našla místo další funkční tlačítka, a samozřejmě také spoušť. Zadní stěna je osazena výklopným LCD displejem, který lze přetočit skoro do libovolné pozice, což nám leckdy může usnadnit focení, a tlačítky pro práci s menu, prohlížení fotografií a kolébkou pro nastavení zoomu. Menu 8700 je přehledně členěno a pohyb v něm vám po chvíli nebude činit žádné obtíže. Díky tomu, že kurzorová klávesa sloužící k procházení menu není moc velká, je dobré, že Nikon nezvolil pro potvrzování její stisk uprostřed, ale volbu "do prava".

Mezi největší přednosti 8700 patří dostupný rozsah zoomu, který lze navíc upravit pomocí různých předsádek, maximální rozlišení, velice přijatelná výsledná míra šumu i při snímání za ne zrovna ideálních podmínek, režim Makro, který se Nikonu vskutku povedl a ve kterém lze snímat předměty vzdálené od objektivu pouze 3 cm. Použitý objektiv s ED členy je opravdu kladem tohoto fotoaparátu. Dokáže pokrýt nejpoužívanější rozsah ohniskových vzdáleností bez nutnosti dalších investic, a to při minimálním optickém zkreslení. Rozsah času a clony s přehledem pokryje snad všechny situace, ve kterých můžete fotit. Je však nutné se smířit s několika omezeními, která jsou ovšem pro tuto třídu běžná. Asi největším handicapem jsou limity LCD displejů v hledáčku i na výklopném panelu. Vzhledem k dostupnému rozlišení (i když i zde je patrný pokrok) je někdy značně obtížné správně zaostřit, nechcete-li se spolehnout na automatiku.

Coolpix 8700 je důstojným nástupcem předchozího modelu. Nikon tímto modelem jistě osloví tu skupinu fotografů, která chce přiměřeně velký a těžký přístroj, k němuž nebude muset dokupovat objektivy a smíří se s limity kompaktních fotoaparátů.

Nikon Coolpix 8700

Cena vč. DPH: 44 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon, http://www.nikon.cz

§§§§§


Stříbrný krasavec

Lubor Jarkovský

C04P0254

Výrobky společnosti MPIO jsou na našem trhu poměrně nové, ale ve světě se už nějaký čas prodávají. Portfolio produktů tohoto asijského výrobce osobních audiopřehrávačů je opravdu bohaté a my jsme si z něho k otestování vybrali jeden z modelů flashových MP3 přehrávačů, který nás zaujal elegantním vzezřením, ale i funkcemi a možností rozšíření nevelké 128MB paměti pomocí SD nebo MMC karty (max. 256 MB).

Přístroj je už po letmém prozkoumání skutečně k nakousnutí, bez baterie váží pouhých 41 gramů, na přední straně, která je v reflexní stříbrné barvě, se nachází modře podsvícený displej se třemi řádky, po jeho levé straně je tlačítko Play trojúhelníkovitého tvaru a na druhé straně drobné tlačítko Rec, jehož funkci indikuje zaběhnutý červený puntík. Levý bok obsahuje zbytek ovládacích prvků, přičemž většina z nich plní dvě funkce, na pravém je maskovaný slot pro kartu. Sluchátkový výstup a poutko na šňůrku se nacházejí na horní hraně, úložiště jedné AAA baterie a USB port potom na hraně dolní.

Asi nejsilnější stránkou FL100 je jeho displej; nezobrazuje sice tolik informací jako konkurenční iRiver, ale je přehledný a hlavně dobře čitelný i za ostrého slunce. Bez přehledného menu by byl ale skvělý displej k ničemu, i to se MPIO poměrně povedlo, i když je ještě co vylepšovat. Položky menu nastavení tvoří ikony, které zbytečně zabírají moc místa, a menu se tak na displej nevejde celé najednou. To je trochu škoda. Systém, jejž MPIO zvolilo, by byl přehlednější na displeji s více řádky.

Výrobce prodává FL100 jako multiformátový přehrávač, a to plným právem, přístroj totiž přečte nejen formát MP3, ale i WMA, WAV i ASF. ID3 tagy jsou podporovány ve verzích 1 a 2. Za velký klad považujeme i možnost využít M3U playlisty. Přítomnost FM tuneru už asi také nikoho nepřekvapí, a možnost nahrávání hlasu nebo záznamu z rádia rovněž ne. Přesto jsou to důležité funkce, které umožňují všestrannější využití výrobku.

Hudba je reprodukována kvalitně a čistě, i dodávaná sluchátka jsou použitelná, pro ně se hodí 8 nastavení ekvalizéru (flat, pop, rock, jazz, classic, vocal, dynamic bass a uživatelské nastavení).

Potěšující zprávou je, že lze u výrobků MPIO upgradovat firmware. Jednou z větších vad přístroje, kterou právě připravovaný upgrade firmwaru vyřeší, je, že se stávajícím firmwarem se přístroj nepřihlásí jako externí disk. Uživatel je tedy nucen kopírovat hudbu přes dodávaný software. Podpora UMS je tudíž jen otázkou času.

Jediným a skutečným záporem je právě software pro kopírování hudebních souborů, který díky připravovanému UMS nebudete muset používat příliš dlouho. Je sice přehledný, nezpomaluje systém ani nesžírá desítky mega paměti, ale má výrazné nedostatky v oblasti kopírování. Prvním a asi nejpodstatnějším je to, že nelze přesouvat do paměti přístroje celé adresáře, uživatel nejprve musí přesunout skladby, a adresář vytvořit až poté v paměti přístroje. Druhým nedostatkem je přihlášení přehrávače do systému; pokud ho připojíte do USB a teprve potom pustíte, zahlásí Windows (testovali jsme na počítači s XP) chybu. Nejprve je tedy nutné přehrávač zapnout a teprve pak připojit, to už je vše v naprostém pořádku. Ještě nesmíme zapomenout zmínit, že hudbu lze uploadovat zpět na pevný disk.

V příslušenství jsme po rozbalení krabice nalezli kromě FL100 jednu AAA baterii (11 hodin provozu), skvělé pouzdro se sponou, které lze připevnit na jakékoliv kalhoty a není potřeba pásek (konečně!), sluchátka, jež dobře sednou do uší, šňůrku na krk, USB kabel a instalační CD.

MPIO FL100 je slušným přehrávačem s několika mouchami, po uvedení UMS firmwaru jich ale má velká část ubýt. Sečteno a podtrženo: zdařilý design, množství funkcí, rozšiřitelná paměť a výtečný zvuk nám nedovolují nic jiného, než tento výrobek doporučit všem, kteří si ještě žádný přístroj nekoupili a nechtějí investovat do dražších (i když lépe vybavených) zařízení značek iRiver či Creative.

MPIO FL 100

Cena vč. DPH: 5 490 Kč

K testu zapůjčila firma: Euroformosa International, http://www.euroformosa.cz

§§§§§


Třetí Sony MP3/CD

Michal Bareš

C04P0255

V nabídce CD/MP3 autorádií společnosti Sony došlo k zajímavé změně, která se týká nejen označení, ale i vzhledu přehrávačů. Po modelech MP-30 a MP-40 přichází na trh přístroj Sony CDX-R3300.

Inovací viditelných na první pohled je hned několik. Původně černý ovládací panel je dnes z větší částí stříbrný a černý plast se nachází pouze v bezprostředním okolí displeje, který se nyní sice zdá o něco menší, ale rozhodně je přehlednější. Na černém podkladu svítí bílé znaky, jež lze snadno přečíst i za slunečného počasí a v noci přitom řidiče zbytečně neobtěžuje, zvláště pak pokud jeho jas ztlumíte pomocí funkce "Dim Display". Barevnou kombinaci stříbrné, černé a bílé doplňuje u této značky tradiční červené podsvícení tlačítek, které je však decentně omezeno na minimum a nepůsobí pouťovým dojmem.

Kromě bočních dvojtlačítek pro ovládání hlasitosti a posun mezi skladbami (zdá se, že kolečkovým ovladačům je u Sony už bohužel úplně odzvoněno, ale to jsme vyčítali již MP-40) je hlavní blok ovladačů umístěn na spodní části panelu. Zde najdeme 12 tlačítek, která slouží pro volbu zdroje přehrávání (tedy hlavně pro přepínání mezi rádiem a CD), pro zapínání doplňkových funkcí rádia (PTY, AF, TA) a pro přímou volbu přednastavených rádiových stanic (6 voleb pro každou frekvenci rádia FM1, FM2, FM3, MW, LW).

Vedle displeje jsou umístěna pouze dvě tlačítka, a to volič režimu displeje DSPL (střídá se zobrazení hlavičky písně, čas a název alba) a tlačítko EQ3, tedy ekvalizér, který slouží pro volbu jednoho ze 6 přednastavených režimů či pro volbu uživatelského nastavení.

Poslední tři ovladače jsou umístěny v rozích panelu. Nalevo dole je tlačítko pro uvolnění panelu, nalevo nahoře tlačítko ATT (pro okamžité ztišení hudby) a napravo nahoře je nenápadný vypínač přehrávače. Čtvrtý roh je volný a je v něm snímač pro dálkový ovladač, který ale není součástí dodávky a je třeba si jej na rozdíl od předchozího modelu MP-40 dokoupit zvlášť.

Asi nejvýraznějším prvkem přehrávače je zajímavě a prakticky řešený posuvný kryt štěrbiny pro vkládání CD. Díky tomuto řešení není třeba odklápět celý panel a zároveň je štěrbina chráněna před prachem. Posuvný kryt slouží i pro vysouvání disků. Zajímavý kompromis mezi starším štěrbinovým vkládáním a pomalejším, avšak k mechanice šetrnějším odklopným panelem.

Výkon činí 4 x 50 wattů. Subjektivně hodnocená kvalita přehrávané reprodukce je na velmi dobré úrovni. Doslova nadšeni jsme byli ze stability přehrávače, který (ač to zní neuvěřitelně) během testu nepřeskočil ani jednou, a to jsme s ním jezdili tři týdny po pražských hrbolech, po výmolech na jarních silnicích i po cestách, pro jejichž využívání je třeba vlastnit dálniční známku.

Abychom jen nechválili, musíme si kromě absence dálkového ovladače postěžovat i na fakt, že Sony CDX-R3300 nedisponuje konektorem pro připojení changeru, který byl u obou předchozích modelů přítomen. U Sony si asi myslí, že kdo přehrává MP3, nepotřebuje měnit disky. Možná mají pravdu, ale tu možnost bychom stejně uvítali.

Sony CDX-R3300 rozhodně nesníží vysokou laťku, nastavenou předchozími modely. Přehrává hezky a stabilně, ovládá se "OK", ale mohlo by se i lépe (konkrétně posun mezi alby v MP3 formátu, který není nijak hmatově odlišen, a než řidič najde tlačítko 1 a 2, může se ocitnout mimo silnici). Zvláště oceňujeme systém sklapovacího krytu štěrbiny pro vkládání disků.

Sony CDX-R3300

Cena vč. DPH: 6 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Sony, http://www.sony.cz

§§§§§


Malý jukebox

Lubor Jarkovský

C04P0252

Korejský výrobce přenosných digitálních přístrojů chystá pro tento rok celou řadu novinek včetně osobních videopřehrávačů a jiných lahůdek. Nedávno na český trh vypustil první produkt z nové řady MP3 přehrávačů, jedná se o malý harddiskový přehrávač s kapacitou 1,5 GB a my jsme se mu podívali na zoubek.

Jak je u iRiveru zvykem, technologická vyspělost je na prvním místě a tak se nelze divit tomu, že podporuje hned čtyři kompresní formáty: MP3, WMA, ASF a nově i Ogg Vorbis. Čtvrtý jmenovaný disponuje nejlepším poměrem kvalita/objem dat, proto se ho v Koreji rozhodli podpořit.

Přehrávač je dodáván v kombinaci modré a stříbrné barvy, přičemž většinu jeho přední části zabírá rozměrný modře podsvětlený displej. Tlačítka a zdířky jsou rozmístěny po obvodu přístroje, což je pochopitelné řešení vzhledem k velikosti displeje ale rozhodně nijak pohodlné. iGP-100 se prakticky nedá ovládat jednou rukou, protože to jeho tvar a právě umístění tlačítek nedovolují. Displej se snaží tento nedostatek kompenzovat tím, že je skvěle čitelný, znaky jsou velké a zobrazuje najednou velké množství informací. Firmware je v podstatě stejný jako u velkých jukeboxů iRiveru iHP-100 a 120, z nichž prvně jmenovaný jsme recenzovali v čísle 10/2003.

Dobrou zprávou je, že ani u tohoto výrobku není nutné používat pro kopírování hudby žádný software, všechny úkony lze provádět přímo v rozhraní systému. Zpětné nahrávání hudby do počítače tedy není žádným problémem. Veškerý přenos dat probíhá přes rychlé rozhraní USB 2.0. Na disk se samozřejmě nevejde přesně 1,5 GB, každý výrobce udává kapacitu disku před zformátováním, což je logický reklamní trik. Skutečná velikost je zhruba 1 390 MB, to je ale pořád dostatek prostoru pro dvě desítky alb.

Samozřejmostí je integrace FM tuneru, který bohužel není digitální. Co nás ale zklamalo, je absence audiovstupu pro přímé kódování a absence mikrofonu. V řadě flashových přehrávačů iFP-500 i velkých jukeboxů iHP jsou toto standardní funkce, proto je docela podivné, že se do tohoto modelu už nevešly.

Kvalita reprodukce je vynikající a iRiver v této oblasti stanovil laťku hodně vysoko již dříve. Uživatel má možnost upravit si zvuk pomocí ekvalizéru, který nabízí řadu možností. Lze použít přednastavené možnosti rozdělené dle hudebních žánrů a jedno vlastní nastavení. Dále je možno upravit basy i výšky či zvolit prostorový zvuk vyvinutý přímo v laboratořích SRS (SRS, TruBass, WOW). Pro dodávané, mimo jiné dosti kvalitní, pecky jsou tato zvuková vylepšení jako dělaná. Po připojení kvalitních polštářkových sluchátek se stávají tak trochu zbytečná, protože zvuk zkreslují.

A jak dlouho vydrží přístroj hrát? Inu, výrobce udává 12 hodin, my jsme při našem testu, kdy jsme přehrávač používali v běžném denním provozu (chůze, tramvaj, metro, lehký běh apod.), naměřili asi 10 hodin. I tak je to pěkná hodnota. Škoda, že není k přístroji dodáván externí bateriový pack jako k discmanům SlimX. Jinak je ale příslušenství poměrně slušné, obsahuje pěkný ochranný obal černé barvy, zmiňované pecky, síťový adaptér, USB kabel a CD-ROM s ovladači. Marně jsme také hledali šňůrku na krk, která bývá k flashovým přehrávačům běžně dodávána.

I když je tento miniaturní jukebox solidně provedený, krásně hraje a jeho kapacita je dostatečná, nemůžeme se zbavit dojmu, že je trošku ošizen. A to jak v oblasti funkcí, tak v oblasti příslušenství. Přesto se ale jedná o jeden z nejlepších malých jukeboxů, které lze v současné době koupit. Konkurence v podobě Creative MuVo2 s více než dvojnásobnou kapacitou (4GB) mu ale značně šlape na paty, zvláště svou cenou, která je prakticky stejná.

iRiver iGP-100

Cena vč. DPH: 8 900 Kč

K testu zapůjčila firma: FAST, http://www.iriver.cz

§§§§§


8 poloprofesionálních megapixelů

Tomáš Bučina

C04P0251

Nový přístroj kategorie nepravá "zrcadlovka" s EVF, který je určen pro velmi zkušené amatéry nebo naopak začínající profesionály, představila s modelem Dimage A2 relativně nedávno vzniklá společnost Konica Minolta. Historie fotoaparátů této třídy se u Minolty a později i Konicy Minolty píše u poměrně dlouho, a mnozí čtenáři si určitě vzpomenou na výborně vybavené modely Dimage 7 či Dimage 7Hi. V tomto směru Konica Minolta velmi dobře ví, co její zákazníci potřebují a vyžadují, a podle toho konstruuje své přístroje.

Základem fotoaparátu je 8megapixelový snímač o úhlopříčce 2/3", jemuž obrazová data poskytuje optická soustava objektivu, skládající se z 16 prvků ve 13 skupinách. Ta zaručuje rozsah ohniskové vzdálenosti odpovídající 28-200 mm na kinofilmu. Výsledkem je tedy 7násobný zoom objektivem typu Minolta APO GT. Přístroj je schopen účinně zaostřit na objekty vzdálené pouhých 13 centimetrů. Zajímavou a velmi funkční vlastností je vestavěný systém Anti-Shake, který pomocí drobných pohybů CCD snímačem pomáhá velmi účinně zabránit rozostření obrazu. Prakticky se jeho vliv projevuje významným prodloužením zvládnutelných expozičních časů.

K zobrazení prostoru před objektivem může sloužit buď výklopný displej na zadní stěně vybavený 118 tisíci body, anebo lze využít služeb nově navrženého elektronického hledáčku s LCD obrazovkou (EVF). Ta poskytuje úctyhodné rozlišení díky celkem 922 tisícům obrazových bodů a je schopna zobrazovat ve dvou oddělených režimech prokládaném "rychlém" (60 snímků za sekundu) a neprokládaném "jemném" (30 snímků/s). Mezi oběma zobrazovači je možné přepínat pomocí posuvného ovladače na zadní straně přístroje buď manuálně, nebo ve střední poloze pracuje detekce přiložení oka k hledáčku, který je tak automaticky zapnut.

Ovládání takto vyspělého přístroje s velkou nabídkou funkcí pochopitelně není nejsnazší a do značné míry určuje cílovou skupinu, pro kterou je produkt určen. Je nutno připomenout, že naprostý, či jen mírně zkušený amatér se musí ve změti tlačítek na povrchu fotoaparátu a obdobně bohatém menu ztrácet. Uživatelům předchozích verzí nejvyšších modelů Dimage nebude však nabídka ovládacích prvků činit nejmenší potíže, ale je fakt, že přechod z jiných přístrojů na Dimage A2 nemusí být pro řadu zákazníků zcela bez problémů.

Standardně jsou k dispozici automatické režimy, programová automatika, preference času a clony, manuální režim i scénické programy. Navíc je možné upravovat další postup zpracování v přístroji, a to jak doostřování, tak i třeba barevné efekty.

Při hodnocení Konica Minolta Dimage A2 se nelze vyhnout srovnání s entry-level digitálními zrcadlovkami, které jsou určené pro obdobné uživatele a na trhu jsou dostupné za nepříliš rozdílné ceny (například Canon EOS 300D či Nikon D70). Pro Dimage A2 v tomto směru jednoznačně hovoří obrovský rozsah zoomu, startujícího na velmi malém ohnisku, a také vestavěný AntiShake systém. Jeho funkce je doslova excelentní, reálně je možné s trochou zkušenosti fotit s časy až 1/6 (!) sekundy. Pořízené fotografie jsou výborně prokreslené a mají neuvěřitelně jemné podání. Na druhou stranu drobné zklamání jsme si odnesli z úrovně šumu, který při hodnotách citlivosti nad ISO 200 už začíná být na snímcích dobře patrný i v případě, že je aktivována jeho redukce. Naštěstí funkce Anti-Shake dovoluje využívat nižší citlivost, a zvládnout tak generované delší expoziční časy.

Věčným jablkem sváru mezi příznivci a odpůrci tohoto řešení je elektronický hledáček EVF. Konica Minolta sice bezpochyby posunula jeho použitelnost ještě o krok dále a se svým téměř milionem obrazových bodů patří k těm vůbec nejjemnějším, ale stále zde zůstává občas se projevující problém, kdy obraz v EVF není dostatečně rychle překreslován a dochází k jeho zastavování a "cukání". Paradoxně nám v některých momentech připadala čistota zobrazení na displeji, i přes jeho o hodně nižší rozlišení, jemnější než na EVF.

Nejednu otázku vyvolá určitě i cena, neboť bez deseti korun 40 000 určitě není suma, kterou většina z nás vydává každý den. A je třeba přiznat, že na jakkoliv vyspělý, ale stále pořád ve své podstatě "kompaktní fotoaparát" s nevýměnným objektivem to rozhodně není málo.

Na každý pád ale zůstává faktem, že pokud chcete EVF "zrcadlovku" v této cenové hladině, je Dimage A2 určitě přístrojem, o kterém se vyplatí přemýšlet. Musíte však přijmout charakteristické vlastnosti EVF hledáčku, vyšší šum a poměrně odvážnou cenu.

Konica Minolta Dimage A2

Cena vč. DPH: 39 990 Kč

K testu poskytla firma: Konica Minolta, http://www.konica.cz

§§§§§


Obraz z vesmíru do PC

Richard Klatovský

C04P0253

Digitální vysílání ze satelitu nabízí vysokou kvalitu obrazu, kterou je možné díky nahrávání pořadů na pevný disk, a případné vypálení na CD nebo DVD uchovat i pro pozdější přehrávání. Zakomponované rozhraní Common Interface (CI) umožňuje připojit dekodér pro kódované televizní stanice, přičemž do dekodéru musíte ještě vsunout odpovídající zaplacenou kartu pro konkrétní kanál nebo paket. Jestliže však nechcete sledovat kódované nebo placené programy, postačí vám PCI karta bez slotu CI.

Nepříliš známou možností využití slotu CI v digitálních satelitních přijímačích je možnost sledovat české programy. Ty se vysílají ve dvou paketech. Prvním je CzechLink ze satelitu Eurobird (28,5? vých.), přičemž slot CI musí být osazen dekodérem CryptoWorks (2 990 Kč) a kartou CzechLink (jednorázově 3 290 Kč, bez měsíčních poplatků, nepočítán televizní poplatek za ČT). Získáte tak ČT1 a ČT2 a Primu TV, nekódovaně Óčko a navíc kódovaně a za zvláštní příplatek Galaxii Sport. Druhým je komplet UPC (vysílaný z Astry 1E-1H/2C, 19,2? vých.), před několika měsíci doplněný i o Primu, a v ceně obsahující již Galaxii Sport), přičemž pro jeho sledování musíte opět slot CI doplnit o dekodér Cryptoworks (2 990 Kč) a kartu UPC (jednorázově 1 Kč, měsíčně od 683 Kč). Případně můžete karty díky identickému dekodéru pouze vyměňovat.

Vlastní zprovoznění karty v PC je jednoduché, Windows XP ji rozpoznají jako nový hardware a nainstalují z přiloženého CD patřičné ovladače, následně se nainstaluje aplikace pro sledování a nahrávání programů. Trochu matoucí je instalace dvou virtuálních síťových karet, které program potřebuje ke svému fungování. Po nainstalování je vhodné spustit testovacího asistenta, jenž zkontroluje funkčnost, což hodnotím velmi pozitivně. Ladění stanic je v případě složitějšího provedení paraboly komplikované a nedoporučuji jej provádět vlastními silami, ale požádat o asistenci vašeho technika, který vám bude instalovat parabolu s LNB. Ze stahovací nabídky zvolíte satelity, vyberete provedení vaší paraboly (počet LNB a způsob přepínání mezi nimi), a program sám naskenuje jednotlivé satelitní programy, což je podle jejich počtu záležitostí až desítek minut. Při skenování nezatrhávejte volbu No duplicate channels ani No scrambled channels. Zatržení volby No duplicate channels vede k výsledku, že některý kanál může být na jednom satelitu kódován a na druhém nikoli, a do seznamu se vám může uložit právě jen ten kódovaný. Obdobně přeskakování zakódovaných kanálů vám udělá medvědí službu v případě, že si později dokoupíte nějaký dekodér (budete muset všechny programy skenovat znovu).

Pozor na vkládání dekodéru do PCI karty držte se obrázku na krabici, např. v toweru se vkládá "čelem dolů". Pokud chcete později upravit seznam satelitů, např. nějaký doplníte a chcete přiskenovat nové programy jen z něj, musíte nechat skenovat všechny požadované satelity, neboť seznam není možné doplňovat.

Program je v angličtině, česká verze není k dispozici. Vlastní program lze sledovat v okně (oproti standardním oknům doplněném o televizní tlačítka "vždy v popředí" a "bez rámečku"), v jeho spodní části se nachází ve stahovací nabídce volba kanálu a hlasitosti. Z dolní části toho okna lze rozbalit ovládání "videorekordéru", zajišťujícího standardní nahrávání, zpožděné přehrávání a nahrávání podle předprogramovaného času. Zpožděné přehrávání vám umožňuje sledovat pořad se zpožděním (např. během filmu si uděláte vlastní přestávku); naprogramované, jednoduše zadatelné požadavky na nahrávání lze kontrolovat a upravovat v přehledném samostatném okně (Scheduler). Bohužel není možné zadat pokyn k uložení do plánu nahrávání pouhým kliknutím myší z programového průvodce. Vytvořené nahrávky pak lze prohlížet ve velmi přehledné a příjemné galerii nahrávek videa, audia nebo "fotografií obrazovky" (v provedení náhled nebo detailní informace název, délka, datum nahrání, kanál).

Hlavní stahovací hlavní menu "P" je umístěno vlevo nahoře, a obsahuje přístup do základního nastavení (Channels, Audio, Satelite, Capture, Timeshift, Special), nebo možnost Přiblížení (Zoom), nastavení velikosti a formátu okna, zobrazení EPG (elektronického programového průvodce s informacemi o právě vysílaném a následujícím pořadu) a další funkce. Samostatnou aplikací je řešen příjem teletextu, pokud jej stanice vysílají.

Pro postprodukci Pinnacle nabízí program Expression, který je ke kartě dodáván v plné verzi. Umožňuje jednoduše nahrávky stříhat, kompletovat a vytvářet do podoby interaktivních CD a DVD.

Během provozu karty nebyly zaznamenány žádné problémy s kvalitou, rychlostí ani s výpadky signálu. Díky skvěle vytvořeným seznamům pořadů k nahrávání a galerii nahrávek je práce s nahráváním velmi snadná a příjemná. S pomocí funkce on-top lze televizní program sledovat i při běžné práci, neboť televizní okno se drží vždy nad všemi ostatními otevřenými okny, a lze je zmenšit např. do malého okna v rohu obrazovky, kde neruší při práci.

Pinnacle PCTV Sat CI

Cena vč. DPH: 5 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Exac,

http://www.exac.cz

§§§§§


Telemost z pokoje do pokoje

Tomáš Jirásko

C04P0256

Máte-li projektor, či příliš vzdálené rekordéry či přehrávače od televize, a nechcete si zaneřádit byt kabely, nabízí Trust elegantní řešení v podobě dvojice bezdrátově propojených modulů. Ty dokáží mezi sebou přenášet obrazový signál dle výrobce až na vzdálenost okolo 100 metrů, při testech jsme ovšem vystačili s reálnějšími podmínkami mezi 10-15 metry. Instalace celého zařízení je velice jednoduchá. Přiloženými kabely propojíte řídící modul s výstupním zařízením (video/DVD) a druhý modul připojíte k zobrazovací jednotce (TV/projektor). Zvolíte jeden ze tří kanálů, na kterém zařízení spolu budou komunikovat, zapnete, a budiž obraz... Vše se dá stihnou během pěti minut. Řídící modul je doplněn výstupem pro infračervené ovládání a anténa má volitelné frekvenční pásmo.

Zařízení samozřejmě není bez chybičky, a při přenosu je zřetelné nejenom časové zpoždění okolo jedné vteřiny, což nevadí, ale při silnějším elektromagnetickém smogu je patrné zmrznutí obrazu při přenosu, způsobené ztrátou části přenášené informace. I tento nešvar jsme vcelku očekávali, s ohledem na cenu tohoto zařízení. V podobě tohoto zařízení si totiž nekupujete špičkový přístroj se směrovými anténami, a systémem pro kontrolu kvality a síly signálu, ale bezdrátovou "prodlužovačku" k vašemu videu, čemuž ovšem odpovídá i cena, jdoucí ruku v ruce s vybaveností a možnostmi zařízení.

120V Wireless DVD & Video Viewer

Cena vč. DPH: 2 230 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, http://www.atcomp.cz

§§§§§


Foto duel

Spencer Dalziel, Michal Bareš

C04P0258

Tradiční kinofilmové fotoaparáty se zuby nehty snaží soupeřit o naši pozornost se svými digitálními protějšky. Ale tak jako se vedou neustálé spory o přednostech gramofonových desek a CD disků, ani zde nenajdeme jasného vítěze. Podívali jsme se blíže na výhody, které s sebou obě technologie přinášejí.

Digitální revoluce přinesla celou řadu vynálezů. Ale jen málo z nich můžeme srovnat s převratem, jejž nastolila v nic netušícím světě fotografie. Rychlost, se kterou přicházela nová a nová zlepšení kvality i všestrannosti, spolu s ohromným snížením cen způsobila, že se mnoho uživatelů najednou přestalo na trhu orientovat.

Tento bleskový rozvoj také vedl mnoho odborníků k závěru, že klasickou kinofilmovou fotografii čeká brzký zánik. A není pochyb o tom, že digitální fotografie se rozšiřuje po celém světě.

Digitální technologie dává uživateli naprostou kontrolu nad celým procesem, od pořízení snímku až po vytištění fotografie na domácí tiskárně. Této univerzálnosti se kinofilmová fotografie může jen těžko rovnat. Kvalitu snímku lze přizpůsobovat podle různých okolností, můžete snímky prohlížet a mazat, jak se vám zachce, snadno je editovat a díky vysokokapacitním paměťovým kartám pořídit doslova stovky fotografií.

Naproti tomu kinofilmová fotografie nabízí vyšší kvalitu za mnohem nižší cenu a dokáže se vyrovnat se širší paletou fotografických podmínek. Která technologie je tedy lepší? Každá z nich má své zastánce, my se proto podíváme na argumenty obou stran.

Digitální fotoaparáty pod lupou

Na první pohled se digitální fotoaparáty od svých kinofilmových protějšků zas až tak moc neliší. Ať už jde o miniaturní kompaktní automaty, nebo o velké obludy s několikanásobným zoomem, často se vzhledem opičí po designu klasických kinofilmových aparátů. Při pohledu zblízka však zjistíme, že se oba typy fotoaparátů navzájem liší procesem snímání, ukládání i editace snímků.

Přibližme si, jak funguje digitální fotoaparát. Když stisknete spoušť, dopadne světlo na digitální senzor, který ho převede na elektrický náboj. Můžete si tento senzor představit jako síť tisícovek miniaturních solárních panelů, jež přeměňují obraz na elektrický proud. Tyto senzory jsou uloženy na elektronickém panelu citlivém na světlo, který se běžně nazývá CCD (Charge-Coupled Device) panel.

CCD je složen z množství pixelů, jež registrují informace o snímaném obraze. Pixely jsou uspořádány do mřížky a z počtu pixelů seřazených do řad a sloupců lze vypočítat kolik megapixelů CCD prvek obsahuje. Například fotoaparát, jehož pixely jsou na CCD prvku seřazeny do mřížky s 2 048 vodorovnými a 1 536 svislými řadami, produkuje 3,2megapixelové snímky. K tomuto číslu se dostaneme jednoduchým vynásobením počtu vodorovných a svislých pixelů (tedy 2 048 x 1 536 = 3 145 728).

I když jsou senzory na CCD prvku citlivé na světlo, nedokáží rozpoznat barvu obrazu. K tomuto účelu používají digitální fotoaparáty zelenočervené a zelenomodré barevné filtry, které rotují nad senzorem a vytváří správné barevné spektrum. Jakmile jsou zjištěny intenzita světla a barevná hodnota, je třeba data přenést do podoby digitálního signálu, s nímž je schopen pracovat osobní počítač. K tomu se používá analogově digitální převodník.

Filmová hvězda

I když ve filmových fotoaparátech nenajdeme takové množství elektroniky, jako v jejich digitálních příbuzných, je k pořízení finálního obrázku potřeba také pěkné množství komponent. O proces vytváření snímku se starají tři součásti: čočka, skrze kterou prochází světlo, film, na nějž se obraz ukládá a samotné tělo fotoaparátu.

Fotoaparát je v podstatě krabička pro ukládání světla, která má v přední části otvor s čočkou a v části zadní světlocitlivý materiál (film). Když uživatel stiskne spoušť, soustředí čočka světlo na filmové políčko, zatímco závěrka umístěná za čočkou ovládá množství světla, které se dostane k filmu. Běžné filmy slouží pro pořízení 24 nebo 36 expozic.

Většina levnějších fotoaparátů svoji činnost automatizuje a vše, o co se uživatel stará, je oddělený optický hledáček, v němž si zvolí kompozici snímku. Obraz pozorovaný hledáčkem však není ten samý, jaký dopadá na film je to jeho pouze přibližná podoba.

Profesionální fotografové a zájemci o vážnější focení dávají přednost kvalitním zrcadlovkám, neboli SLR (Single Lens Reflex) aparátům. V jejich hledáčcích je vidět odraz identického obrazu, který bude směřován na film. Fotograf tak vidí přesně to, co bude zaznamenáno na film, a to včetně nastaveného zaostření. Obraz je do hledáčku směřován pomocí zrcadla natočeného o 45 stupňů, které se po uvolnění závěrky překlopí a uvolní cestu světlu směřujícímu na film.

Čočka je důležitá

Koupíte-li filmový fotoaparát rozumné cenové úrovně, budete očekávat, že pomocí něj pořídíte slušné snímky. Kvalita snímků však záleží hlavně na optickém systému, a pokud nebude tato klíčová část aparátu dostatečně kvalitní, nemůžete logicky očekávat dobré výsledky. Stejný princip platí i u fotoaparátů digitálních. Můžete si pořídit 4megapixelový aparát a očekávat, že bude produkovat skvělé snímky, ale pokud není jeho čočka na dobré úrovni, budete nakonec zklamáni.

Kvalita optiky je dokonce tak důležitá, že lepší snímky pořídíte s pouze 2megapixelovým fotoaparátem s kvalitním objektivem, než se zařízením obsahujícím sice 4MP CCD prvek, ale levnou a nekvalitní čočku. Výrobci se dnes snaží ohromit zákazníky množstvím megapixelů, ale už nevěnují takovou pozornost jiným, marketingově nenápadným, ale přesto zásadně důležitým prvkům fotoaparátů.

Kolik co stojí?

Zatímco kvalitní filmovou zrcadlovku můžete sehnat již za necelých 15 000 Kč, za její digitální protějšek zaplatíte 40 až 400 tisíc korun. Náklady na vytvoření snímku jsou ale za pomoci digitální technologie nesrovnatelně nižší než u filmu. K digitálním fotoaparátům bývá přiložena paměťová karta (i když u těch levnějších pouze o malé kapacitě), takže nemusíte platit za filmy. Na paměťové karty s vyšší kapacitou se navíc vejde mnohem více než 36 snímků, a pokud budete s obrázky pracovat jen na počítači, neutratíte ani za vyvolávání a tisk.

Na druhou stranu je ale pravda, že tištěným fotografiím v ruce se prohlížení snímků na monitoru nemůže rovnat. Budete-li si chtít pořízené fotografie vytisknout doma na tiskárně, musíte k nákladům připočítat i fotopapír a inkousty.

I přes náklady na vyvolání filmu, které se pohybují okolo 60 korun za 24snímkový film, je stále analogová fotografie levnější.

V případě, že byste chtěli zpracovat a vytisknout 24 digitálních snímků ve vysokém rozlišení, musíte nejprve započítat cenu paměťové karty. Používá-li váš fotoaparát karty typu CompactFlash, bude třeba 128MB karta, která stojí přibližně 1 000 Kč. V profesionálním fotolabu pak zaplatíte za zpracování a tisk jedné digitální fotografie o velikosti 10 x 15 cm přibližně 7 až 12 Kč, tedy zhruba o třetinu více než kolik stojí "filmová" fotografie stejného rozměru.

Poslední filmy?

Hrozí filmové fotografii vyhynutí? Celosvětové výsledky prodeje fotoaparátů ukazují, že jen za minulý rok poklesl objem prodeje filmových zařízení o 10 procent a ty digitální se prodávají stále více.

Analytici tvrdí, že se prodej filmových fotopřístrojů v západní Evropě v roce 2004 sníží až o čtvrtinu, což pro filmové aparáty nezní moc nadějně. Vypadá to, že amatérští uživatelé (kterých je naprostá většina) prostě dávají přednost tomu hned vidět pořízený snímek a nečekat na to, až po dovolené zjistí, že film nevyšel.

Ano, ale...

Existují ale i jiná data, než nám předkládají analytici. Například firma Fujifilm disponuje statistikou, v níž uvádí, že zatímco 50 procent příjmů společnosti pochází z digitálního odvětví, stále ještě mají 45procentní podíl zájemců o klasiku. Navíc například ve Velké Británii vlastní digitální fotoaparát pouze 20 procent domácností, a téměř každá má alespoň kompaktní filmový přístroj.

Nikdo nepopírá, že trh s digitály prožívá veliký vzestup. Střízlivě vzato ale těžko úplně vytlačí filmové fotoaparáty, a to nejen ty nejkvalitnější, ale i ty nejlevnější. Digitální evoluce neprobíhá vždy naprosto lineárně a je to spíše paralelní záležitost, která probíhá spolu s vývojem.

Filmové řešení má na své straně několik faktů. Po focení vám zbude negativ, který může při správném zacházení vydržet déle než data vypálená na kompaktním disku. Jeho výhodou je i lepší využitelnost pro snímání rychlých scén, a to díky tomu, že klasické aparáty netrpí zpožděním závěrky. Navíc je stále o dost levnější a nabízí lepší kvalitu větších snímků.

Digitální fotoaparáty zase nabízejí větší víceúčelovost a funkčnost. Vývoj se navíc žene kupředu, takže za pár let bude možno mnohem levněji koupit zařízení, které dnes stojí ještě statisíce korun.

Co je tedy lepší?

Celý problém není jen otázkou toho, který proces je lepší vždy závisí na tom, co od fotografování požadujete. Filmový a digitální způsob snímání a zpracování fotografií jdou prostě ruku v ruce. Vždyť i po vynálezu motocyklu jsou i šlapací kola stále v oblibě.

Kdo s koho?

Neexistuje žádná přesná rovnice, která by vypočítala kolika megapixelům se vyrovná kvalita filmu, ale přibližně lze říci, že ekvivalent filmu se pohybuje mezi 10 a 14 megapixely. To znamená, že pro stejnou kvalitu, jakou poskytují filmové přístroje, byste museli koupit digitální fotoaparát za cenu přesahující 300 000 Kč (pouze tělo).

Standardem střední třídy digitálů jsou CCD prvky s rozlišením 4 MP. Pro vytištěné fotografie o velikosti 10 x 15 cm to bohatě stačí, ale problém by mohl nastat již u tisku na formát A4. Filmovému materiálu takovéto omezení nehrozí. Optickým zoomem a nastavením expozice počínaje a vyvážením bílé a nastavením rychlostí uzávěrky konče vám digitální aparát dobré kvality nabídne stejné možnosti konfigurace jako tradiční fotoaparát. K sehnání jsou i digitální SLR zrcadlovky, umožňující fotografům nazírat přesně ten samý obraz, který bude sejmut na CCD prvek.

Na druhou stranu však i ty nejlepší digitální zrcadlovky trpí větší prodlevou závěrky, tedy zpožděním, které uplyne mezi stisknutím spouště a vyfocením snímku. To negativně ovlivňuje práci v případě, že se fotografovaný objekt pohybuje. Filmová fotografie tedy má s ohledem na provoz za všech podmínek navrch. Toto je opravdový důvod, proč zákazníci kupují digitální přístroje. Filmové fotoaparáty nedisponují LCD displejem, na němž si můžete okamžitě prohlédnout jak snímek, tak všechna nastavení přístroje.

Naštěstí není zrovna tato funkce omezena jen na ty nejdražší digitály. Již u přístroje za 4-5 000 Kč najdete LCD displej, pomocí nějž můžete nejen měnit nastavení, ale hlavně prohlížet, editovat a mazat pořízené snímky. Ke všem obrázkům lze také přiřadit textové informace, volit jejich kvalitu, ukládat specifická nastavení pro různé typy fotografických prostředí a seznam dalších výhod digitálních fotoaparátů je co se týče funkčnosti ještě hodně dlouhý. Možnost ukládání snímků na paměťovou kartu je další ze zásadních funkcí digitálních fotoaparátů, ale nemusí to být pouze výhoda. Zatímco do filmového přístroje se vejde 24 nebo 36 snímků, množství snímků, jež lze uložit na kartu, závisí pouze na její kapacitě a na rozlišení obrázku.

Nevýhod digitálního řešení je celkem dost. Karta, kterou přikládá výrobce k digitálním fotoaparátům, má prakticky vždy jen malou kapacitu, takže pro seriózní práci je třeba dokoupit větší (na 32MB médium se vejde jen asi 7 snímků v 4MP kvalitě). Existuje také celá řada typů karet, takže při zakoupení jiného aparátu je někdy nutné pořídit i jiné médium. Cestujete-li s digitálem na delší dovolenou, můžete se (i přes možnost mazat nepovedené snímky) ocitnout v situaci, že kapacita karty dojde. V tom případě se doporučuje vozit s sebou notebook se čtečkou karet, což však není moc praktické. Klasický fotoaparát sice pojme jen 36 snímků, ale filmy lze snadno vyměnit a k sehnání jsou prakticky všude. I když i některé filmové fotopřístroje používají kvůli elektronice baterie, žádný z nich je "nežere" s takovou kuráží jako fotoaparát digitální. Běžné filmové kompakty požívají baterie hlavně pro blesk, pro posun filmu a pro stavový numerický LCD displej (pokud jej vůbec mají). Pro digitální fotoaparáty je dostatek elektrické energie otázkou života a smrti.

Normální alkalické baterie se v digitálu vybijí po pár snímcích. Nabíjecí niklmetalhydridové AA články jsou na tom o dost lépe, ale pro delší focení jsou ideální lithiumiontové akumulátory. Ty jsou však většinou u každého přístroje jiné, takže nemůžete jen skočit k nabíječce pro další sadu musíte prostě počkat, než se proprietární akumulátor nabije v samotním fotoaparátu.

§§§§§

$$$$$


Knihy


Programování v MS.NET - Webové aplikace

Patrik Malina

C04P0259

Pokud nesaháte po první knize o programování na platformě Windows, či případně sledujete zahraniční časopiseckou produkci v oblasti programování, bude pro vás autor tohoto svazku starým známým. Již samotné jméno autora představuje v branži bernou minci, a proto je překlad ze strany nakladatele jistě sázkou na jistotu. Nezapomeňme dodat, že k dobru čtenářů!

Pokud jste v oblasti .NET programování začátečníky, pak je pro vás tato publikace jednou z dobrých možností, jak s tím důkladně začít. S člověkem, jenž dokázal knižně zpracovat a vyložit céčkovou knihovnu MFC, si rozhodně nemůžete ublížit, pokud nebudete ignorovat základní vstupní podmínky: předchozí znalost programování je nezbytná, ba co více, zkušenost s některým z objektově orientovaných jazyků je také žádoucí nová platforma .NET je velké sousto a autor se rozhodl neplýtvat místem na obecná témata.

Koncepčně je kniha jednoznačně zaměřena na seznamování s hlavními rysy architektury .NET, takže úvodní kapitola zahrnují základní seznámení s podstatnými rysy a myšlenkami, na což autor nekompromisně navazuje popisem datových typů, zpracováním výjimek, a dále seznámením se základními třídami dodávaných knihoven. První část uzavírá stať uvozující práci s "tlustými" aplikacemi pomocí Windows Forms.

Druhá část knihy je speciálně zaměřena na tvorbu webových aplikací a související tematiku, na něž odkazuje podtitul knihy. Poměrně podrobně jsou zde zpracovány webové formuláře, předdefinované ovládací prvky a tvorba jejich uživatelských, přizpůsobených variant, následuje kapitola o webové aplikaci jako celku spolu s představením konfiguračních direktiv, a samozřejmě nechybí téma bezpečnosti, neb v této oblasti se děly zajímavé změny. Po nezbytných webových službách najdete v závěrečné části pokročilá témata, jako datovou infrastrukturu ADO.NET, magický XML či vícevláknové řešení aplikací.

Stručně řečeno, jedná se o dobrou knihu zavedeného a prověřeného autora, jehož výklad je podrobný, trpělivý a názorný. Máte-li rádi pozvolný start, pak do MS.NET tudy vede cesta.

Autor: Jeff Prosise

Vydavatelství:

Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 712

Doporučená cena: 795 Kč

§§§§§


Linux RedHat v kanceláři a doma

Patrik Malina

Popularita operačního systému Linux roste i v oblasti nasazení na pracovních stanicích, resp. domácích počítačích, ruku v ruce s rostoucí kvalitou jednotlivých distribucí a zlepšující se podporou všemožného hardwaru. Spolu s tímto trendem chvályhodně přibývá kvalitní literatury i pro začátečníky, což ovšem bohužel nelze s klidným svědomím říci o brožuře, jíž představíme.

Do rozsahu zhruba 150 stran se autor pokusil ambiciózně vměstnat řadu klíčových témat z oblasti využití open source softwaru, především Linuxu a aplikací pro kancelářskou práci. Ačkoliv už to je samo o sobě velmi obtížné, naleznete ve svazku šokující počiny: z důvodů zcela nepochopitelných se na drahocenných stránkách objevuje třeba překlad General Public Licence, jejíž praktická využitelnost je v podstatě nulová, a opravdu tragickým počinem je 38stránkový jednosloupcový seznam podporovaného hardwaru bez jakýchkoliv doprovodných informací. Ačkoliv se autor pokusil do svazku zařadit důležitá témata, v některých případech vyznívá ve srovnání s výše uvedenými příspěvky jeho koncepce až směšně: základy sítí na 5 stránkách, aplikačnímu balíku OpenOffice se dostalo čtyř stran, internetové aplikace si musí vystačit se zhruba jednou stránkou a lahůdkou je např. kratičký odstavec o možnosti sehnat Linux, jenž je v knize pravděpodobně kvůli přehlédnutí zařazen dvakrát.

Neuvěřitelné plýtvání místem není jediným problémem. Kniha působí dosti chaotickým dojmem, neboť některé kapitoly jsou řazeny dle logiky postupných začátečnických krůčků, a jiná část je zase členěna dle uspořádání grafického uživatelského rozhraní. Naprosto nepřehledně se tak vedle sebe ocitají nastavení internetové konektivity, definování grafického rozhraní a přehled systémových nástrojů, a to jen proto, že jejich menu jsou poblíž.

Domnívám se, že toto si ani Linux, ani pověst nakladatele nezasloužily. Zůstává mi záhadou, kdo autorovi dovolil takto trestuhodné znehodnocení potištěného papíru a je mi líto zájemců, kteří omylem obdrží tento paskvil s pocitem, že takto vypadá literatura o operačním systému Linux.

Autor: Miroslav Milda

Vydavatelství: Kopp,

České Budějovice, 2003

Počet stran: 159

Doporučená cena: 149 Kč

§§§§§


1 001 tipů a triků pro Delphi - 2. aktualizované vydání

Patrik Malina

Publikace, zabývající se využitím jednoho z nejpopulárnějších vývojářských prostředí pro tvorbu graficky orientovaných aplikací na platformě Windows, vám svou obálkou může něco připomínat: nepletete se, jedná se již o druhé vydání, neb obliba Delphi neklesá a vývoj firmy Borland se pochopitelně nezastavil. A čtveřice autorů, z nichž minimálně jedno jméno je "delphínům" notoricky známo, rozhodně budí důvěru.

Přestože by se mohlo z názvu zdát, že publikace bude pouze sbírkou ukázek dle hesla "co dům dal", náplň svazku podléhá velmi přísné organizaci. Záplava ukázek, postupů a kusů kódu v prostředí Delphi je uspořádána dle neúprosné logiky práce s tímto vývojářským nástrojem a mírně zběhlý tvůrce nebude mít při orientaci potíže. Z hlediska náročnosti studia je kniha téměř pro každého, tedy především pro škálu zájemců od začátečníků po pokročilé, neboť předkládaná témata jsou často zpracována prostřednictvím krátkých, nekomplikovaných a výstižných ukázek. Autoři se nevyhnuli popisu integrovaného vývojového rozhraní a pojednali též základní rysy objektové varianty jazyka Pascal, na němž Delphi staví.

V souladu s koncepcí nástroje je podstatná část věnována práci s formuláři, dialogy a nabídkami, jež tvoří podstatnou část graficky orientovaných aplikací. Následují odstavce o zpracování vstupu pomocí myši či klávesnice, ovládání pracovní plochy, nakládání s grafikou a písmy či ovládání multimediálních funkcí. Pomyslnou, autory výslovně nevyřčenou hranici mezi základními tématy a pokročilou látkou zhruba tvoří kapitola o přístupu na souborový systém dále totiž následuje databázová tematika, a to v poměrně různorodém provedení s ohledem na složité historické souvislosti. Z témat poslední části neopomeňme zmínit implementaci XML, komunikaci pomocí SOAP, těsnější propojení s operačním systémem Windows či poměrně obsáhlou ukázku různých zajímavých komponent.

Kniha bezesporu patří mezi to nejlepší, co o Delphi z dílny tuzemských autorů seženete. Pokud vás nebaví číst často pofidérní seriály na internetu, sáhněte po této knížce.

Autor: L. Svoboda, P. Voneš, T. Konšal a M. Mareš

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2003

Počet stran: 546

Doporučená cena: 490 Kč

§§§§§


Přetaktování  - Jak zvýšit výkon počítače

Hynek Vácha

C04P0260

Asi nikdy nebude výkon počítačů, v porovnání s nároky programů, tak vysoký, aby uživatelé nechtěli stále více. Toto bylo nejznatelnější hlavně v době nástupu osobních počítačů. Právě tehdy se k počítačům dostala opravdu velká skupina lidí a začalo se hodně rozšiřovat jejich přetaktovávání. Pod tímto názvem se skrývá zvyšování výkonu počítače bez nutnosti nákupu nových komponent. A právě tímto tématem se zabývá zmiňovaná kniha. Ihned na jejím začátku autor upozorňuje na všechny aspekty této činnosti, s důrazem na možné poškození komponent PC při nerozumném přístupu. Dalším krokem v honbě za zvýšením výkonu je seznámení se se součástmi, které mohou nejvíce ovlivnit výsledný výkon. Postupně se tedy dovíte, k čemu slouží čipová sada, jak spolu různé obvody komunikují, co znamenají používané zkratky a mnoho dalších věcí, potřebných pro správné porozumění činností spojených s taktováním. Následuje velká část knížky zaměřená na konkrétní typy komponent od různých výrobců. Prostor je zde věnován hlavně procesorům, grafickým kartám a pamětem. Ať už se totiž rozhodnete přetaktovat počítač, který vám již nějakou dobu slouží, nebo jeho koupi teprve plánujete, je dobré vědět, s jakým "materiálem" budete pracovat a jaké jsou jeho možnosti a hranice. Takto poučeni se můžeme pustit do taktování, i když nejprve po teoretické stránce. Autor zde vysvětlí, čím to vlastně je, že se při přetaktování zvýší výkon, upozorní na nebezpečí vysokých teplot při práci s počítačem, i na to, že pokud chceme hodně zvyšovat frekvenci, je potřeba zkontrolovat i jiné části počítače než ty, jež chceme taktovat. Vzhledem k tomu, že teplo je asi největším nepřítelem uživatelů, ženoucích se za maximálním výkonem, nemohla být vynechána část věnovaná chlazení, která počíná použitím vhodných chladičů a končí správným uspořádáním kabelů v počítači. Následující dvě kapitoly již pojednávají o praktických krocích při přetaktovávání procesorů, pamětí, grafických karet a ladění parametrů v BIOSu. Závěr je pak věnován možnostem zjištění výsledného výkonu, který jste svým snažením získali.

Autor: Petr Broža

Vydavatelství:

Computer Press, Praha 2003

Počet stran: 197

Doporučená cena: 189 Kč

§§§§§


Digitální video - Jak je to snadné

Hynek Vácha

I tato kniha zabývající se digitálním videem si klade za cíl provést vás postupně všemi kroky, které budete potřebovat projít, než získáte videozáznam, jejž budete moci s hrdostí někomu předvést. Po nezbytném úvodu vás autor ihned začne zahrnovat množstvím informací. Jelikož by digitální video nemohlo dosáhnout takové popularity bez možnosti jeho zpracování na počítači, začneme u výběru operačního systému, při němž vám jsou jednoznačně doporučena Windows XP, seznámíme se s podstatou komprimace videa a důvody, které nás vedou k jejímu využití, a těm méně zběhlým v počítačové terminologii jsou vysvětleny pojmy jako USB, FireWire, či kodek a alespoň lehce zabrousíme i do různých souborových formátů, určených pro uchování videa. Celkem velká pozornost je pak věnována výběru ideální videokamery a jejího příslušenství, jako je stativ, kabely nebo filtry. Aby byl výčet dostupných záznamových zařízení úplný, je zde zahrnut i popis fotoaparátů umožňujících záznam videa, a celý soubor pak završují kamery určené pro trvalé připojení k počítači. Ve druhé části knihy se naučíme správně zacházet s naší kamerou, abychom se vyhnuli zbytečným chybám při natáčení. Dalším důležitým tématem této části publikace je konfigurace počítače, který budeme chtít s kamerou propojit, abychom do něj mohli naše záběry přenést. Kromě nastavení softwaru se dostane i na doporučené hardwarové součásti, jako jsou pevné disky, procesory nebo paměti. Ve chvíli, kdy máme celý počítač připraven, čeká na nás popis postupu při vlastním kopírování záznamů z kamery do počítače. Následuje část věnovaná úpravě videa v počítači, začínající logicky od toho jednoduchého, tedy automatických úprav, a teprve v dalším kroku se vrhneme na pokročilejší střih. Pro tyto účely je k dispozici mnoho střihových programů a ty nejpoužívanější jsou právě zde popsány. V poslední části knihy se dozvíme, jak můžeme naše výtvory dostat k většímu počtu diváků prostřednictvím internetu či optických médií. Dodatek pak autor vyhradil pro seznam zdrojů dalších informací v časopisech i na internetu.

Autor: Jason R. Dunn

Vydavatelství: Computer Press, Praha 2003

Počet stran: 264

Doporučená cena: 279 Kč

§§§§§


Digitální video - Pro úplné začátečníky

Hynek Vácha

Kniha je, jak již napovídá její název, určena začínajícím kameramanům, takže od ní rozhodně nečekejte popis profesionálních střihových systémů. Autor zde vsadil na výklad těch částí, které jsou pro zpracování videa důležité, a nezabíhá do méně důležitých částí. Než se však vůbec pustíme do jakéhokoli zpracovávání nahrávek, projdeme fází výběru videokamery a střihového programu a seznámením s doporučenou konfigurací počítače, což může být velice výhodné hlavně pro ty uživatele, kteří se v dnešních nových standardech neorientují a mohli by tak mít potíže s výběrem toho správného vybavení. Máte-li již videokameru vybránu a koupenu, nemusíte zoufat. Další část je totiž věnována seznámení s různými funkcemi videokamer, a pokud již nějakou kameru máte, potěší vás jistě příklady, na kterých si její ovládání můžete vyzkoušet. V dalším kroku se pustíme do popisu pásky a jejích parametrů. V okamžiku, kdy již máme přehled o naší kameře a médiu, na něž budeme zaznamenávat, můžeme natočit první snímky, na kterých si vyzkoušíme práci s časovým kódem. Abychom však mohli získat kvalitní video po sestříhání, musíme nejprve kvalitní materiál natočit. Proto je třetí kapitola věnována základním pravidlům natáčení, kde se mimo jiné dozvíte, jak správně pohybovat kamerou, co vše je potřeba udělat pro kvalitní nasvícení scény, či jak zaznamenávat doprovodný zvuk. Začnete-li se natáčení opravdu hodně věnovat, začne se vám vaše sbírka kazet brzy značně rozrůstat a nechcete-li po několika měsících zjistit, že jste si přepsali vaši nejlepší nahrávku, je nutné se naučit kazety správně štítkovat, uspořádat a vést si o nich potřebné záznamy. Jak se s těmito úkony co nejlépe vypořádat, se dočtete ve čtvrté kapitole. Nyní, ve chvíli, kdy již máme pořízeny záběry, se můžeme vrhnout do jejich zpracování. Nejprve se dozvíme, jak počítač, na němž budeme chtít video editovat, správně nastavit a co musíme udělat, abychom požadovanou část dostali do počítače. Závěrečná stať pak popisuje pravidla a metody střihu, různé triky a efekty, a samozřejmě také titulkování.

Autor: Michael Rubin

Vydavatelství: Computer Press, Praha 2003

Počet stran: 155

Doporučená cena: 189 Kč

§§§§§


6/2004

$$$$$


Novinky


Redakční blok

Insoft a LCS

Společnost Insoft se rozhodla ukončit činnost v oblasti ekonomického softwaru a dohodla se na podpoře svých klientů se společností LCS International. LCS nabídla dosavadním klientům Insoftu svůj ekonomický systém LCS SIS a informační systém LCS Helios IQ. Obě firmy navíc spolupracují při převodu dat do nového systému, aby se snížila doba implementace i administrativní náklady spojené s přechodem na nový systém.-OK

Informatica v ČR a SR

Producent softwaru pro datovou integraci a business inteligenci, společnost Informatica, bude mít nyní v ČR a SR nového výhradního partnera firmu INFA Partner. Řešení se značkou Informatica u nás až dosud distribuovala Sybase ČR. Situace na trhu vyvolala potřebu oddělit distribuci produktů obou značek, a tak se obě firmy dohodly na osamostatnění aktivit pod hlavičkou nově vzniklé společnosti.-OK

Experimentální vysílání

Povolení k pilotnímu provozu digitálního televizního vysílání získal od ČTÚ Český Telecom. Na vyjádření ČTÚ ohledně rozšíření telekomunikační licence umožňující zahájit komerční vysílání zatím čeká. Pro nedostatek volných kmitočtů pro klasické sítě vysílačů středního a velkého výkonu má ČTc záměr realizovat sítě vysílačů DVB-T buňkového charakteru o nižších výkonech. Hlavním požadavkem je zabezpečení příjmu v městských aglomeracích. ČTc má již zkušenosti z provozování digitální distribuční sítě pro ČT a z laboratorního vysílání. Digitální vysílání přináší vynikající kvalitu zvuku a obrazu, větší počet kanálů, interaktivní služby (on-line sázení, video na přání, hry chat, hlasování, možnost psaní e-mailů bez PC, posílání SMS, aj.) a možnost mobilního příjmu.-FEL

VOLNÝ zlevnil

Společnost COL, poskytovatel telekomunikačních služeb pro domácí uživatele pod značkou Volný, od 1. 5. 2004 snížila ceny hovorů z pevné linky pro domácnosti. V rámci nových tarifů služby Volný Volba 1020 byly sjednoceny ceny za místní a meziměstská volání. Meziměstská volání jsou nyní v rámci této služby standardně účtována za nižší cenu místních hovorů.-FEL

O víkendu zadarmo

Balíček Moje víkendové hovory je novou součástí Oskarova Dárkového koše. Získat ho tedy může každý nový zákazník, který si aktivuje jeden z Tarifů nové generace. Doba, po jakou může volat od páteční do nedělní půlnoci do Oskara úplně zadarmo, se liší v závislosti na tarifu. U tarifu Řekni mi zdarma po dobu 3 měsíců, u Povídej zdarma po dobu 6 měsíců a u Nezavěšuj pak po dobu 12 měsíců. Moje víkendové hovory ale nejsou určeny pouze pro nové zákazníky. Balíček mohou získat i všichni stávající zákazníci Oskara za měsíční paušál 150 korun bez DPH.-FEL

Bezdrátový internet

Společnosti Eurotel Praha a Český Telecom uzavřely roamingovou dohodu o vzájemném sdílení přístupových bodů bezdrátové technologie Wi-Fi, a společně tak nabízejí s celkovým počtem 163 přípojných bodů zcela bezkonkurenční pokrytí v ČR. Eurotel také rozšířil svou nabídku služeb pro technologii Wi-Fi. Nový tarif Eurotel Wi-Fi Jet Basic, který za paušální poplatek 599 Kč bez DPH nabízí 60 volných hodin, je určený středně náročným uživatelům využívajícím Wi-Fi připojení do 90 hodin měsíčně. Služba Wi-Fi Jet Nonstop za 1 199 Kč bez DPH měsíčně zůstává nezměněna.-FEL-

§§§§§


Herní tip měsíce SC: Pandora Tomorrow

Pavel Mondschein

C04P0333

Tajní agenti, vpřed! Sam Fisher se vrací do akce a za ten rok, co uplynul od vydání prvního Splinter Cellu, se naučil pár zajímavých vychytávek, které mu usnadní pronikání na nepřátelské území. Je to ale dost na to, abychom otevřeli peněženky a pořídili si jeho nové dobrodružství?

Hra Splinter Cell je bezesporu tím nejlepším, co se na poli stealth akcí za poslední roky urodilo. Teď si k nám razí cestu pokračování. Je lepší? Nebo snad horší? Ani tak, ani tak. Přinejmenším na první pohled se zdá, že je naprosto stejné jako jeho předchůdce. Dokonalé audiovizuální zpracování s důrazem na hru světla a stínu, precizní animace všech postav, nápadité lokace, jejichž menší rozlohu dostatečně kompenzuje nebývalý důraz na detailnost a věrohodnost, kvalitní umělá inteligence... Zkrátka nic nového pod sluncem. Dokonce i hlavní hrdina je stejný a má prakticky totožnou výbavu pistoli a samopal (obojí pochopitelně s tlumičem), několik typů kamer pro pozorování míst za rohem či zavřenými dveřmi, omračující munici a podobně. Jedno se ale přesto změnilo: hra je vyváženější, hratelnější a o drobný kousek zábavnější. Pakliže jste původní Splinter Cell hráli, jistě tušíte, co vás čeká. Opět budete bojovat proti mezinárodnímu terorismu, přičemž tentokrát bude vaším hlavním protivníkem padouch Sadono, který světu vyhrožuje rozšířením epidemie neštovic. Podíváte se do všech koutů světa, například do Francie, Jeruzaléma, Indonésie či na letiště v Los Angeles. Trošku smutné je, že tvůrci rezignovali na dříve avizovanou nelineárnost postupu úrovněmi. Sice narazíte na místa, která můžete překonat dvěma různými způsoby, ale většinou se jedná o variabilitu ve stylu "půjdu po schodech, nebo vyšplhám po okapu"? Že byste měli k dispozici dvě zcela odlišné cesty, na to rovnou zapomeňte. Situace se trošku změní až v posledních dvou misích, ani tam se ovšem nebudete muset bát, že byste zabloudili.

Přesto Pandora Tomorrow jasně patří mezi tituly, k nimž usednete a už se od nich neodtrhnete. Velký podíl na tom má fakt, že valnou většinou si nesmíte dovolit spustit sebemenší poplach. Stráže tedy budete nalákávat do temných koutů, kde je budete likvidovat za pomoci pěstí, budete na ně skákat z výšky či se jim vyhýbat za pomoci ryze akrobatických prvků. Splinter Cell nikdy nebyl žádná střílečka a pokračování na tom nic nemění.

Největším přínosem aktuálního druhého dílu je ovšem něco jiného, než nový příběh či pár drobných změn v hratelnosti. Je jím multiplayer. Ano, konečně jsme se dočkali. Je sice určen jen pro dva hráče a je poměrně náročný na vaše herní schopnosti, ale rozhodně stojí za to. Rozdělíte se do dvou týmů, přičemž jedni představují členy speciální jednotky a herní systém je pro ně obdobný jako v singleplayerové kampani. Dvojice žoldáků je na tom jinak. Pro ně se dění na monitoru změní v klasickou FPS, a to včetně škály pohybů. Takže žádné ručkování po okapech, žádné slaňování po zdech. Zato však mají detektor pohybu a elektromagnetického záření, takže nejsou tak úplně bezbranní. Tak, pánové, a teď se do sebe pusťte. Dokáží žoldáci uchránit nádoby s nebezpečnou látkou, nebo jim je "speciálové" ukradnou pod nosem? To už záleží jen na vás.

§§§§§


Packardi s AMD

Tomáš Jirásko

C04P0327

Společnost HP představila nový osobní počítač HP dx6050, určený zákazníkům malých a středních podniků, vzdělávacích a státních institucí. Ve standardním provedení je tento model vybaven procesorem AMD Athlon XP s architekturou QuantiSpeedTM a technologií 3DNow!, čipovou sadou nVidia nForce2, integrovanou grafickou kartou GeForce4 MX s možností upgrade pomocí AGP slotu, podporou pro dva monitory, pamětí PC2700 (DDR333) s maximální kapacitou 2 GB, výkonným pevným diskem (7 200 otáček za minutu), integrovanou síťovou kartou 3Com NIC a šesti rozhraními USB 2.0.

V České republice bude řada dx6050 dostupná pro prodejce HP formou konfigurátoru Top Config. Ten nabízí možnost individuálních úprav a konfiguraci sestav přímo u prodejních partnerů. Zákazníci si tak mohou zvolit poměr výkonu a ceny dle vlastní potřeby a možností. Do sestav je možné vybrat procesory AMD Athlon XP různého výkonu, pevné disky do kapacity až 160 GB, paměť DDR SDRAM do 2 GB anebo například osmirychlostní DVD mechaniku +R/+RW.

Odkaz: http://www.hp.cz

§§§§§


Ve znamení dvacítek

Tomáš Jirásko

Společnost iiyama připravila na jaro 2004 dva nové LCD displeje s úhlopříčkou 20,1 " ProLite H510 a ProLite E511S.

První novinkou v podobě ProLite H510 je otočný LCD displej. Použitý Pivot Software podporuje možnost otočení pracovní plochy, která poskytne obraz o velikosti 306 x 408 mm. Doba odezvy tohoto monitoru je 16 ms, kontrast 500 : 1 a jas 250 cd/m2. ProLite H510 nabízí dvojici DVI-D vstupů 2x a nechybí ani USB 2.0 Hub. Monitor má hmotnost 9,5 kg a jeho horizontální i vertikální úhly pohledu jsou 170°.

Oproti tomu ProLite E511S nabídne úhly pohledu 176°, dobu odezvy 16 ms, kontrastní poměr 400 : 1 a jas 250 cd/m2. Kromě vstupu D-Sub mini 15 pin je k dispozici i jeden DVI-D konektor. Tento monitor je vybaven 2W stereo reproduktory. Jeho hmotnost je 11 kg a rozměry jsou 465,8 x 415,4 x 241 mm.

Odkaz: http://www.iiyamacz.cz

§§§§§


Multifunkce pro SOHO

Tomáš Jirásko

HP Officejet 4255 by měl nabídnou optimalizovaný tisk v rozlišení 4 800 dpi nebo volitelný šestibarvový inkoustový tisk (s technologií HP Photoret IV). Officejet 4255 má automatický podavač dokumentů (ADF) s kapacitou 20 listů papíru a dosahuje rychlosti až 17 stránek za minutu při černobílém tisku a kopírování a 12 stránek za minutu při barevném tisku. Zařízení pracuje i jako samostatná kopírka.

Odkaz: http://www.hp.cz

§§§§§


Nové ThinkPady

Tomáš Jirásko

Společnost IBM představila nové modely vlajkové řady ThinkPad T Series včetně prvních modelů této řady s patnáctipalcovými displeji. Nové provedení doplňují technologie ThinkVantage pro bezdrátové sítě, zabezpečení a správu počítačů. Nové patnáctipalcové modely, optimalizované pro výkon a přenosnost, díky větším a jasnějším obrazovkám s vyšším rozlišením poskytují zvýšenou flexibilitu a pohodlí. Vybrané modely patnáctipalcového notebooku IBM ThinkPad T42 a T42p jsou vybaveny technologií Flexview, jež nabízí ve všech směrech zorný úhel 170 stupňů. Počítače ThinkPad T42 a T42p budou k dispozici s novými mobilními procesory Intel Pentium M 735, 745 a 755 se 2 MB vyrovnávací paměti druhé úrovně (L2) a s procesory Intel Pentium M 1,5 GHz s 1 MB paměti L2. Vybrané modely počítače ThinkPad T42p, nejtenčí a nejlehčí mobilní pracovní stanice na trhu, nabídnou procesor Pentium M 745 nebo 755, grafický procesor ATI Mobility FireGL T2 s podporou OpenGL, technologii Flexview, rozlišení UXGA (1 600 x 1 200), adaptér pro bezdrátové sítě 802.11 a/b/g a celé portfolio technologií IBM ThinkVantage. Součástí balíku technologií ThinkVantage je IBM Embedded Security Subsystem, integrovaný bezpečnostní čip a aplikace na ochranu firemních dat, zabezpečení hesel a ochranu před přístupem neoprávněného uživatele. IBM nabízí u počítačů ThinkPad T42 a T42p i technologii Active Protection System na ochranu uživatelských dat. Podobně jako technologie, která slouží v automobilech pro uvolnění airbagů, používá Active Protection System mikročip na systémové desce, jenž rozpozná zrychlení pohybu systému (například při pádu) a zareaguje dočasným zaparkováním diskové hlavy pro čtení a zápis. Tato rychlá reakce může zabránit poškození pevného disku, k němuž dochází při některých pádech. Kromě tloušťky 3,05 cm a váhy necelých 2,40 kg by nejnovější patnáctipalcový IBM ThinkPad měl dosáhnout výdrže až 6,4 hodiny.

Odkaz: http://www.ibm.cz

§§§§§


Nike Philips

Tomáš Jirásko

Řada společných počinů společností Nike a Philips dostala další přírůstky. Na trh byla uvedena dvojice digitálních audiopřehrávačů PSA220 MP3 a PSA250 MP3 MAX a digitální FM rádio PSA110.

Tato řada spotřební elektroniky je navržena především s ohledem na sportovní aktivitu, a tak jako u předcházejících výrobků nechybí možnost upevnění na paži. PSA PSA220 a PSA250 nabídnou 256MB, respektive 512MB paměť a jsou vybavena rovněž FM tunerem s pamětí pro předvolbu 10 stanic. Propojení k počítači je realizováno přes USB rozhraní. Oba MP3 playery disponují podsvíceným LCD displejem, který usnadňuje ovládání a výběr skladeb při cvičení, ovšem rovněž toto podsvícení nabídne režim záblesků pro označení a zvýraznění sportovce například při běhu za snížené viditelnosti. Přehrávače mají nový dálkový ovladač ve tvaru opasku, kterým je přístroj připevněn a tlačítka jsou jednoduše dostupná na přední straně opasku. Jedno nabití vestavěného akumulátoru vystačí na 12 hodin přehrávání. Řada je doplněna digitálním FM rádiem PSA110 s pamětí pro deset stanic.

§§§§§


Francouzští tvrďáci

Tomáš Jirásko

Společnost Maxtor uvedla na trh nejnovější generaci pevných disků Maxtor Atlas 10K V a Atlas 15K II Ultra320 SCSI. 3,5palcové pevné disky vykazují střední dobu bezporuchového provozu 1,4 milionu hodin. Atlas 10K V poskytuje plošnou hustotu záznamu 73,5 GB na plotnu, zatímco Atlas 15K II 36,7 GB na plotnu. Oba disky mají zabudované nové adaptivní funkce MaxAdapt a prvky pro dosažení vyšší kapacity. Disky Atlas 10K V se budou dodávat s kapacitou 73, 147 a 300 GB s rychlostí 10 000 otáček za minutu. Jejich maximální optimální přenosová rychlost činí 89 MB za sekundu a průměrná přístupová doba činí 4,0 ms. Atlas 10K V tak nabízí zvýšení sekvenčního výkonu o 24 % a zkrácení průměrné přístupové doby o 7% oproti předchozí generaci pevných disků.

Disky Atlas 15K II se budou dodávat s kapacitou 36, 73 a 147 GB s rychlostí 15 000 otáček za minutu. Maximální optimální přenosová rychlost je 98 MB za sekundu a průměrná přístupová doba je 3,0 ms. Oproti předchozí generaci disků Atlas 15K to představuje zvýšení sekvenčního výkonu o 31 % a 7 % zkrácení průměrné přístupové doby. Oba disky Atlas 10K V i Atlas 15K II mají vyrovnávací paměť o velikosti 8 MB.

Odkaz: http://www.maxtor.com

§§§§§


Dellovští stříbrňáci

Tomáš Jirásko

Nový notebook Latitude 100L je model, jímž tato společnost reaguje na stále se zvyšující tlak na cenu a požadavky zákazníků na entry-level modely. Latitude 100L je osazen procesory Intel Celeron 2,4/2,6GHz a Mobile Intel Pentium 4 2,66/2,8 GHz. Při konfiguraci lze volit z 14" nebo 15" displeje, velikost paměti se pohybuje od 128 MB až po 1 GB. Nabízené pevné disky EIDE mají kapacitu 20-40 GB. 100L pro připojení nabízí integrovanou síťovou kartu 10/100 Ethernet nebo modem 56Kb V92. Pozice pro optickou mechaniku je na rozdíl od ostatních modelů Latitude fixní, vrcholem nabídky je DVD+RW mechanika. Pro tento model Latitude nelze navíc použít externí periferie řady Latitude D. Představené projektory nesou označení 3300MP a Dell 4100MP. Model 3300MP nahrazuje projektor Dell 3200MP a za stejnou cenu by měl nabídnout některé pokročilejší funkce jako automatické odstranění vertikálního zkreslení. Projektor nabízí podobně jako konkurenční modely i režim Eco, ve kterém se projektor ztiší a zvýší životnost lampy až na 5 000 hodin. Projektor je vybaven slušnou sbírkou konektorů včetně RS232 a HDTV. K projektoru lze připojit čtečku paměťových karet 6v1, a lze tak promítat například fotografie bez připojeného počítače. 3300 MP je vybaven podsvíceným LCD displejem a 2W reproduktorem. Pro zobrazení je použita technologie DLP, nativní rozlišení projektoru je 1 024 x 768 pixelů. Maximální jas je 1 500 ANSI lumenů a kontrastní poměr 1 700 : 1. DLP projektor 4100MP je určený pro promítání ve velkých konferenčních místnostech a posluchárnách. Nabídne rozlišení 1 024 x 768 pixelů, kontrastní poměr 2 000 : 1 a maximální jas

2 200 ANSI lumenů. Pro segment malých a středních firem jsou pak určeny síťové prvky Dell PowerConnect 2600, jež představují novou řadu nespravovatelných gigabitových přepínačů v 8 až 24portové konfiguraci (modely 2608, 2616 a 2624). Jejich spravovatelné protějšky nesou označení 5212 a 5224.

Odkaz: http://www.dell.cz

§§§§§


Egosys Juli@

Tomáš Jirásko

Juli@ je PCI zvuková karta, u níž si uživatel může vybrat typ konektorů a podle toho kartu nainstalovat do PCI slotu. Ať si již vyberete mezi vstupními a výstupními konektory -10 dBv RCA nebo +4 dbu 1/4" TRS, vždy bude mít Juli@ dva analogové vstupy a výstupy, S/PDIF digitální optický výstup, S/PDIF digitální koaxiální vstup a výstup s podporou samplovací frekvence až 192 kHz, MIDI vstup a výstup. Karta podporuje rozlišení až 24 bity/192 kHz, MME, DirectSound, ASIO 2.0 a GigaStudio. Je uzpůsobená pro PCI sloty 3,3 V a 5 V.

Odkaz: http://www.esi-pro.com

§§§§§


Nové řady Mitsumi

Tomáš Jirásko

Společnost Mitsumi pozměnila nabízené portfolio i distribuční kanály, s čímž úzce souvisí i představení nově označených řad klávesnic a myší, což by mělo kupujícím pomoci v orientaci při jejich výběru a koupi. Řady FQ a IC představují OEM produkty, XD a GO řady jsou určeny pro přímý koncový prodej, přičemž hi-endová řada XD by se měla objevit výhradně ve specializovaných obchodech. Řada je určena především uživatelům, pro které hraje ergonomika a optické vlastnosti rozhodující roli.

Prvními výrobky nesoucími označení XD jsou dvojice klávesnic a myší XD 3010 Wireless Office Kit, XD 500 Slim Multimedia Keyboard, XD 710 Optical Wheel Mouse, XD 900 Wireless Optical Wheel Mouse.

Kit XD 3010 zahrnuje klávesnici a myš bezdrátově připojené k PS/2 portům. Klávesnice nabídne dvacet programovatelných kláves, dodávaná myš je navržena pro použití jak praváky, tak i leváky. Její senzorické rozlišení je 400 dpi. Klávesnice i myš jsou napájeny AA bateriemi.

Optická bezdrátová myš XD 900 nabídne pět tlačítek, z nichž některá mohou být volně naprogramována uživatelem. Optický senzor této myši má rozlišení 400 dpi. Myš může být připojena k počítači přes USB nebo PS/2 rozhraní. Dvoukanálový bezdrátový přenos by měl zabezpečit její funkčnost bez nepříjemných interferencí.

Orientační cena byla nastavena pro XD 3010 Wireless Office Kit na 29 eur, XD 500 Slim Multimedia Keyboard bude stát 5,90 eur, XD 710 Optical Wheel Mouse 10,90 eur a XD 900 Wireless Optical Wheel Mouse 17,90 eur.

Odkaz: http://www.mitsumi.com

§§§§§


Audiotrak

Tomáš Jirásko

Na našem trhu se objevila trojice novinek od společnosti Audiotrak, jde o zařízení Maya 1010, 1010XL a EX5.

V případě prvního produktu se jedná o 10in/10out PCI Digital Recording Interface. Maya 1010 je tedy PCI zvuková karta s externím breakout boxem, nabízející 8 analogových vstupů a výstupů plus digitální stereo vstup a výstup, až 24bitové/96 kHz rozlišení, S/PDIF koaxiální a optický digitální výstup, dva mikrofonní vstupy, dva sluchátkové stereo výstupy, možnost přímého monitoringu, E-WDM driver (ASIO/MME/WDM/GSIF/ /DirectWIRE), 1 mini-DIN kabel s koaxiálním vstupem/výstupem a MIDI vstup/výstup.

Verze 1010XL má oproti tomu PCI Digital Recording Interface s 1U rackem, zahrnující dvojici mikrofonních vstupů s phantomovým napájením +12 V, 8 analogových vstupů a výstupů s rozlišením 24 bitů/96 kHz, S/PDIF koaxiální a optický výstup, dva sluchátkové stereo výstupy, možnost přímého monitoringu, E-WDM driver (ASIO/MME/WDM/GSIF/DirectWIRE), 1 mini-DIN kabel s koaxiálním vstupem/výstupem a MIDI vstup/výstup.

Maya EX5 je USB 2 In/6 Out Digital Audio Interface určený pro klasický desktop nebo notebook. K počítači se připojuje přes USB port. Maya EX5 je vybavená 2 analogovými vstupy a 6 analogovými výstupy (3,5mm jack) včetně S/PDIF koaxiálního digitálního vstupu/výstupu a optického výstupu, mikrofonním vstupem, sluchátkovým výstupem a headset jackem. Pomocí zvukové karty Maya EX5 lze posílat digitální zvuk do MiniDisku nebo přijímat digitální audio z vašeho zařízení. EX5 rovněž nabízí kompatibilitu s Dolby Digital 5.1 a DTS 5.1 formáty podporuje tedy poslechovou konfiguraci až 5.1.

Odkaz: http://www.disk.cz

§§§§§


Adobe Video 2.5

Tomáš Jirásko

Společnost Adobe uvedla na trh balík Adobe Video Collection 2.5, jenž obsahuje nové verze Adobe Premiere Pro 1.5, Adobe After Effects 6.5, Adobe Audition 1.5 a Adobe Encore DVD 1.5. Kolekce Adobe Video Collection je ve dvou verzích, Standard a Professional. Verze Adobe Video Collection Standard, navržená pro profesionály v produkci videa pro organizace a různé akce, obsahuje Adobe Premiere Pro 1.5, Adobe After Effects 6.5 Standard, Adobe Audition 1.5 a Adobe Encore DVD 1.5. Verze Professional kolekce Adobe Video Collection byla navržena pro rozhlasové, televizní a filmové profesionály a zahrnuje také Adobe After Effects 6.5 Professional a Adobe Photoshop CS.

Odkaz: http://www.adobe.com

§§§§§


Nové vlnky

Tomáš Jirásko

Ještě před oficiálním uvedením, jehož termín je asi dva týdny po uzávěrce tohoto čísla, se u nás zastavilo představit nové Vaio řady VGN. Zatím se na trhu objeví dva modely A197VP/A195EP a my jsme si s jedním kouskem mohli několik dní pohrát.

Samozřejmě se Vaio drží tradice značky Sony, a proto již na první pohled zaujme designem kombinující stříbrnou a černou barvu. Díky designu je prostor mezi klávesnicí a displejem více než dostatečný a i při větším tlaku nehrozí poškození displeje. Vzhledem k tomu, že šlo o jediný vzorek, který byl k dispozici, odpustili jsme si tvrdší údery na toto víko, ale skutečným zatížením projde tento notebook samozřejmě až během standardního testu, na němž jak jsme se Sony dohodli, již přivítáme "ostrý" prodejní kus. Boční designérsky zajímavé vybrání a posazení pantu víka však na druhou stranu při zavření způsobilo, že prostor mezi klávesnicí a displejem je z boku zároveň škvírou, jíž se do tohoto místa dostane minimálně prach, a to jak se notebook zachová, pokud vybráním zachytne bude hodně záležet na zámku víka při mírně hrubším zacházení odolal a nedovolil víku vyklouznout z uchycení. Pro zobrazení jsou použity grafické karty ATi Mobility Radeon 9700 (A197), respektive 9200 (A195) s 64 MB sdílené paměti. Jako zobrazovací jednotku použila Sony u A197 svůj 17palcový LCD displej X-Block s automatickou regulací jasu a rozlišením 1 600 x x 1 200 obrazových bodů, jenž poskytoval ostrý a čistý obraz, model A195 má standardní displej o velikosti 15 palců (1 024 x 768 pixelů). Notebooky jsou osazeny procesorem Intel Pentium M s frekvencí 1,7 GHz/1,5 GHz. Velikost paměti je na standardní úrovni 512 MB operační paměti, dodávaný disk má velikost 80 GB. Ve výbavě nalezneme optické mechaniky DVD+-RW a CD-RW/DVD-ROM. Notebooky samozřejmě disponují klasickou sestavou portů jako je trojice USB 2.0 portů, i.Link (IEEE 1394), výstupem pro monitor, mikrofonním konektorem, zvukovým výstupem, PCMCIA i Memory Stick slotem. Notebook napájí Li-Ion akumulátor, námi odhadnutá doba reálného provozu při plném zatížení je něco málo přes dvě hodiny. Rozměry notebooku jsou 406 x 45 x 280 mm, hmotnost 4 kilogramy. Při užívání se notebook jevil jako dobře vyvážená sestava, ovšem rozhodující bude cena. Neoficiálně se hovoří, že tyto notebooky nazývané interně Jedi, by měli stát od 55 tisíc bez DPH a výše, dle konfigurace. Pokud tomu tak skutečně bude, stanou se Jediové nepříjemnou konkurencí.

Odkaz: http://www.sony.cz

§§§§§


Displej s kalibrací

Tomáš Jirásko

Společnost Barco se vstupem do segmentu LCD panelů pro grafické aplikace nespěchala a až nyní představila svojí novinku Barco Coloris Calibrator. Nativní rozlišení displeje činí 1 600 x 1 200 pixelů a velikost displeje 20,1". Monitor by měl nabídnou vysoký jas, kontrast a ostrost obrazu s úhly pohledu až 170 ?.

Optimální barevnou konzistenci zajišťuje snímací technologie Color

I-Guard, kdy miniaturní snímač, umístěný v horním rohu monitoru, neustále sleduje stabilitu kalibrovaných barev a svítivost podsvětlovacích trubic. Nestabilita barev v čase (v řádech minut a hodin) je totiž největším problémem u LCD displejů. Snímač dokáže rozpoznat všechny barevné odchylky způsobené podsvětlením panelu, buňkami s tekutými krystaly, řídící elektronikou, Look-Up tabulkami jakož i grafickými kartami, a okamžitě na ně reagovat a korigovat je v reálném čase. Případné potíže LCD displejů se zobrazením gradace barev eliminuje díky 10bitové gama korekci, jež nabízí jemnější odstínění barev, a tím i přesnějšího zobrazení. Každý Coloris Calibrator má svůj individuální barevný profil popisující chování monitoru podle norem ICC ColorSync. Rozdíl mezi požadovanými a zobrazovanými barvami vyjadřuje hodnota Delta-E. Všechny displeje Coloris Calibrator procházejí měřením přímo ve výrobě a mají typickou hodnotu barevné odchylky menší než Delta-E 3. Tato hodnota koresponduje s průměrnou odchylkou přes naměřených více než 280 specifických barevných polí. Zabudovaný snímač nepřetržitě zajišťuje měření a stabilizaci generovaných barev, čímž zaručuje barevnou stabilitu monitoru na hodnotě Delta-E menší než 0,5.

Odkaz: http://www.nowatron.cz.

§§§§§


Supervýkonná Amálka

Tomáš Jirásko

Cluster postavený na procesorech Intel Xeon uvedl do plného provozu Ústav fyziky atmosféry Akademie věd ČR (ÚFA). Počítač nesoucí jméno Amálka slouží pro náročné výpočty a numerické experimenty v rámci kosmického programu realizovaného v České republice. Výpočetní kapacita počítače Amálka umožňuje vytvořit například třídimenzionální numerický model planety Merkur a studovat jevy, ke kterým dochází během interakce jeho magnetického pole s tokem částic slunečního větru. Studium těchto procesů je přípravou pro lety sond k této planetě plánované americkou kosmickou agenturou NASA na rok 2004-2005 a Evropskou kosmickou agenturou ESA na rok 2012. Mezi další úlohy, které Amálka pomáhá řešit, patří například i modelování plazmatu. V současné době tvoří Amálku celkem 96 dvouprocesorových strojů propojených gibabitovým Ethernetem a jako řídicí jednotka je použit čtyřprocesorový stroj. Při prezentaci za účasti Stacy J. Smithe (chief information oficer) z Intelu, který rovněž nastínil plány této společnosti v oblasti serverů pro nejbližší období, byl výkon tohoto řešení řazen okolo 500. místa na světě. V oblasti EMEA se nejvýkonnějším řešením pak může pochlubit univerzita v Gdaňsku, jejíž počítač patří do první světové desítky. Sestavení Amálky bylo inspirováno principem Beowulfova počítače z roku 1996 a úkolu postavit jej se ujala společnost Sprinx Systems.

Odkaz: http://www.intel.cz

§§§§§


Acer TravelMate 6000

Tomáš Jirásko

Nová řada Acer TravelMate nese označení 6000, je osazena procesory Intel Pentium M s frekvencí 1,6 GHz s čipsetem Intel 855GME a integrovanou kartou pro bezdrátové připojení 802.11g. Toto Centrino dosahuje výdrže až 5 hodin při provozu na baterie (8 hodin s druhou baterií v šachtě Acer MediaBay). Operační paměť má standardně velikost

512 MB DDR, kterou je možné rozšířit až na 2 GB. V notebooku je použit pevný disk s technologií Acer DASP (ochrana disku proti nárazům) s kapacitou 40/60 GB a kombinovaná mechanika DVD/CD-RW nebo duální mechanika DVD-RW

Acer TravelMate 6000 je vybaven 15" TFT SXGA+ displejem s rozlišením 1 400 x 1 050 bodů s 16,7 milionu barev, integrovanou grafickou kartou Intel 855GME 3D AGP s technologií Intel Extreme Graphics 2 a až 64 MB videopaměti. Kromě Wi-Fi jsou v počítači integrovány síťová karta 10/100/1 000 Mb/s Wake-on-LAN Fast Ethernet, čtyři USB 2.0, infračervený (FIR) port, konektor VGA pro připojení externího monitoru, konektory audio in/out a PCMCIA slot typu II, FireWire (IEEE 1394) a DVI, S-Video TV-out, čtečka paměťových karet 4v1.

Na českém a slovenském trhu jsou dostupné modely TravelMate 6003LCi s procesorem Intel Pentium M 1,6 Ghz, 512 MB DDR SDRAM, 40GB HDD, DVD/CD-RW mechanikou a 15" displejem TFT za cenu 47 990 Kč/60 990 Sk a TravelMate 6003LMi, který je vybaven 60GB HDD a DVD+/-RW mechanikou za cenu 51 990 Kč/65 990 Sk bez DPH.

Odkaz: http://www.acer.cz

§§§§§


Dothan na scénu

Čestmír Žák

C04P0336

Intel 10. května oficiálně představil Pentium M "Dothan", nástupce stávajícího Pentia M s jádrem "Banias". Nová řada procesorů s podporou technologie Centrino se vyznačuje 90nm výrobním procesem a 2MB L2 cache. Procesory Dothan pracují s FSB 400 MHz, k dispozici jsou tři varianty lišící se frekvencí: základní model pracuje na 1,7 GHz, střed představuje 1,8GHz verze a pomyslný vrchol reprezentuje momentálně nejvýkonnější Dothan s kmitočtem 2,0 GHz.

Odkaz: http://www.intel.com

§§§§§


Vyvážena zlatem?

Čestmír Žák

Musíte mít ve svém PC vždy tu nejmodernější a nejvýkonnější grafickou kartu bez ohledu na její cenu? Pokud ano, mohla by vás možná zajímat novinka od Gainwardu. Produkt Gainward CoolFX PowerPack! Ultra/2600 "Golden Sample" je vybaven nejmodernějším GPU od společnosti nVidia GeForce 6800 Ultra (450 MHz), což v kombinaci s 256 MB 1,6 ns GDDR3 paměti (1,2 GHz) slibuje více než solidní grafické výkony. O chlazení se stará vysoce účinný a především velice tichý systém vodního chlazení Gainward CoolFX. Před koupí takové karty ovšem budete zřejmě muset rozbít hodně prasátek, neboť 899 eur (29 000 Kč) si dnes za grafickou kartu může dovolit utratit opravdu jen málokdo.

Odkaz: http://www.gainward.cz

§§§§§


Sériová pec

Čestmír Žák

Plextor vysílá do prodeje nového zástupce DVD vypalovacích mechanik. PX-712SA se od konkurenčních produktů odlišuje zejména tím, že je určen pro rozhraní Serial ATA (150 MB/s). Zápis na DVD+R probíhá maximálně rychlostí 12x, u DVD-R pak 8x. Pro DVD-RW i DVD+RW je shodně nabízen nejvýše 4rychlostní přepis. CD-R lze zapisovat 48x, CD-RW přepíšete maximálně 24násobkem nominální rychlosti. Čtení CD i DVD (48x/16x) nijak nevybočuje ze současného standardu. Produkt se pochlubí 8 MB vyrovnávací paměti, chybět u něj ale nemůže ani podpora tradičních "plextoráckých" technologií, zabezpečujících ochranu proti podtečení bufferu. Spolu s mechanikou dostane případný zákazník také následující software: Ahead Nero Burning ROM, Ahead InCD, Nero BackItUp, Pinnacle Studio, CyberLink PowerDVD a PlexTools Professional. Plextor PX-712SA se do prodeje dostane v červnu, cena byla stanovena na 229 dolarů (6 200 Kč).

Odkaz: http://www.plextor.com

§§§§§


Externista přes USB

Čestmír Žák

Především pro majitele notebooků či příznivce zařízení umístěných vně počítače všeobecně bude asi určen čerstvý produkt InnoDV USB 2.0 od společnosti Innovision. Tento externí TV tuner celým názvem InnoDV Portable TV/Video Real-time Recorder umožňuje kromě sledování televize i nahrávání videa. K PC jej připojíte přes rychlé rozhraní USB 2.0, ale podporována je i starší verze USB 1.1 u té se však dá s vysokou pravděpodobností očekávat nějaké rychlostní či kvalitativní omezení. Příjem TV signálu zajišťuje klasický anténní konektorem pro koaxiální kabel, popřípadě lze využít i S-Video konektoru. Tuner pracuje s televizními normami PAL a NTSC, podporuje i funkci Time-Shift, jež umožní přeskakovat v čase bez nutnosti přerušení nahrávky. V rámci softwarového balíku obdržíte např. aplikace CyberLink PowerVCR, InterVideo WinDVD a WinDVD Creator.

Odkaz: http://www.ivmm.com

§§§§§


Plzeňský čip

Čestmír Žák

Představitelé města Plzeň oznámili, že projekt multi-aplikační čipové karty se po několikaměsíčním budování infrastruktury začíná konečně probouzet k životu. S nápadem týkajícím se karty, jež by občanům krajských měst pomohla nejen při nákupu nejrůznějšího zboží a služeb, přispěchala před časem společnost LogicaCMG. Systém bude zastupovat tzv. elektronickou peněženku, již si nabijete určitým kreditem, který následně utrácíte u smluvních partnerů (bezpečnost objemnějších transakcí zajišťuje PIN), ale bude jej možné aplikovat rovněž pro kontroly docházky do práce apod. V první, testovací fázi karta poslouží pouze několika vybraným službám, z nichž největší význam připadá na veřejnou dopravu. Dlouhodobá vize tohoto integračního programu hovoří o tom, že v budoucnu budeme manipulovat s jediným čipem, jenž plně zastoupí veškeré osobní doklady (občanský průkaz, řidičský průkaz, průkaz pojištěnce apod.), platební prostředky (kreditní karty) a další dnes nezastupitelné průkazy. Největší příslib celé akce spočívá ve zmenšení prostoru pro cílené zneužití citlivých dokladů.

Odkaz: http://www.logicacmg.cz

§§§§§


19 plochých palců

Čestmír Žák

Zejména pro náročnější uživatele ze sektoru CAD/CAM, finančnictví či bankovnictví je určen 19" LCD displej L795 pocházející od renomované společnosti Eizo. Může se pochlubit rozlišením 1 280 x 1 024, kontrastním poměrem 500 : 1 a svítivostí 250 cd/m2. Dokonalé podání obrazu zajišťuje 10bitová gama korekce. Zorný úhel 170 " ve všech směrech zřejmě nikoho neurazí, stejně jako možnost využít funkci obraz v obraze (se dvěma módy použití) či hardwarovou rotaci (přetočení obrazu o 90 ? bez nutnosti použití speciálního software). Displej lze provozovat jak s digitálním (DVI-I), tak i analogovým (15pinový D-Sub) vstupem. Na výrobek, jež se bude prodávat v černém a šedém barevném provedení, je poskytována záruční lhůta 5 let.

Odkaz: http://www.eizo.cz

§§§§§


Projektory Umax

Čestmír Žák

Společnost Umax obohatila během května svoji nabídku o několik projektorů. Prvním je ultra-kompaktní DLP projektor Umax compact LX009 s rozměry 24,7 x 9,3 x 5,2 cm a hmotností 900 gramů. Tento model nabízí světelný výkon 1 000 ANSI lumenů a kontrastní poměr 2 000 : 1, při fyzickém rozlišení 1 024 x 768 bodů. Po připojení systému Liteshow může být VGA signál do projektoru přenášen pomocí bezdrátového rozhraní Wi-Fi 802.11b.

Další novinkou je dvojice LCD projektorů Umax lumen LX 245 a LX 250. LX 245 by měl nabídnou nízkou úroveň hlučnosti projektoru pod hranicí

34 dB a systém automatické korekce obrazu po zapnutí přístroje odstraňující nežádoucí lichoběžníkové zkreslení. Lampa poskytne projektoru výkon

1 700 ANSI lumenů a nalezneme zde i systém digitální úpravy barev.

Umax lumen LX 250 disponuje automatickou korekcí vertikálního lichoběžníkového zkreslení, možností dálkové správy projektoru pomocí rozhraní LAN a širokou nabídkou analogových i digitálních obrazových vstupů. Pro snadnou kontrolu je tento model vybaven kontrolním LCD displejem na vrchní straně přístroje. Světelný výkon tohoto modelu je 2 200 ANSI lumenů.

Odkaz: http.//www.umax.cz

§§§§§


Granty již potřetí

Tomáš Kuchařík

C04P0330

Do třetího ročníku vstupuje grantový program Nadace Eurotel pro nestátní neziskové organizace, podporující znevýhodněné děti a mládež. Mezi 48 vítězných projektů rozdělí celkem 10 milionů korun a 1,5 milionu korun na tzv. Dlouhodobou podporu vybraným projektům a tradiční Cenu Nadace Eurotel v hodnotě jednoho milionu korun.

Grantové příspěvky budou rozděleny v rámci osmi regionů, kdy žadatelé ze všech krajů mohou přihlašovat své projekty do kategorie Velkorozpočtové projekty, kde budou uděleny granty v hodnotě 400, 350 a 300 tisíc korun, a v kategorii Malorozpočtové projekty, ve které budou letos uděleny v každém regionu vždy dva granty v hodnotě 100 a 50 tisíc korun.

Zájemci o granty mohou své žádosti posílat až do 8. června 2004. Přesné podmínky žadatelé naleznou na internetových stránkách nadace (www.nadace-eurotel.cz). Pět finalistů bude vybráno v průběhu září, a to také na základě posudků nezávislých expertů. Darovací smlouvy pak budou předány v průběhu měsíců října a listopadu.

Rozhodne také veřejnost, který z projektů v jejich kraji je nejpotřebnější a má nárok získat tzv. Cenu veřejnosti v hodnotě 50 tisíc korun. V každém regionu bude v září představeno šest semifinálových projektů z kategorie Velkorozpočtových projektů, a o vítězích rozhodne písemné i SMS hlasování.

V závěru grantového řízení udělí správní rada Nadace Eurotel opět samostatně jednu výjimečnou cenu tomu projektu, který nabídne významné řešení komunikačních problémů dětí a mládež, nebo vynikne svou originalitou. Tento projekt získá Cenu Nadace Eurotel v hodnotě 1 milionu korun. Loni byl takto oceněn projekt s názvem "Jedeme dál, naskočte si", který předložil Sportovní klub Kontakt z Karlových Varů.

Odkaz: http://www.nadace-eurotel.cz

§§§§§


Grafický dravec od MSI

Tomáš Kuchařík

Grafická karta MSI RX9800Pro-TD128 nabídne velmi výkonný grafický čip Radeonu 9800 Pro běžící na 376 MHz. Ten byl vyvinut pro náročné požadavky multimediálních aplikací. Paměť má velikost 128 MB nebo 256 MB DDR s taktem 676 MHz. Rychlost vykreslování dosahuje 3,04 gigapixelů/s, 3,2 gigatexelů/s a 380 milionů polygonů. Obnovovací sekvence je 2 x 400 MHz. Pro jmenovaný čip je standardní plná podpora DirectX_ 9.0 a OpenGL_ 2.0. S podporou rozhraní AGP 8x však nebylo opomenuta starší verze AGP 4x, ale nesmíme přehlédnout poněkud větší náročnost karty v jejím proudovém napájení a proto se na horní části okraje desky vyskytuje FDD konektor. Napájecí kabel je rovněž součástí balení. Na první pohled je zřejmé důsledné chlazení grafického jádra objemnější částí pasivního chladiče, jenž pokrývá takřka 2/3 plochy desky karty ve spojení s aktivním ventilátorem. Na zadní kovové liště nalezneme všechny současně využívané grafické výstupy v podobě D-sub, DVI a také TV výstupu v podobě S-video konektoru. Pomocí redukce D-sub/DVI lze využít výstup na dva CRT monitory. Současně je možné použít dvě zobrazovací jednotky, jenž podporují i poslední verze známých ovladačů Catalyst vydávané společností ATI a velmi četně upgradované. V balení s kartou najdeme i hojnost softwaru MSI DVD player, GoodMan, LockBox, WMIinfor, E-Color, MSI secure DOC, Acrobat Reader i antivirus Trend Micro PC-Cillin 2000. Formou bonusu je v balení i několik her z poslední doby.

Odkaz: http://www.msicomputer.cz

§§§§§


MP3 přehrávač Sharp

Lenka Karlíková

C04P0328

Oblíbenost mp3 přehrávačů neustálé vzrůstá, a tak se do řady prodejců tentokrát připojila i společnost Sharp. Její novinka má název Sharp HRGB201H 20 Go. Multimediální přehrávač je vybaven velkoplošným LCD panelem s modrým podsvícením a DSP procesorem, jenž umožňuje přehrávat MP3, WMA a WAV. Kapacita pevného disku je 20 GB. Podle výrobce tak může uživatel poslouchat až 300 hodin hudebních nahrávek v CD kvalitě. Připojení k počítači je přes rozhraní USB 2.0. Ovládání přehrávače, jenž má rozměry 63,4 x 19,1 x 105 mm, zjednodušuje ovladač na kabelu. Cena audiopřehrávače Sharp HRGB201H 20 Go činí 399 eur.

Odkaz: http://www.sharp.co.uk

§§§§§


Papírové disky

Lenka Karlíková

Společnost Sony ve spolupráci s firmou Toppan Printing, výrobcem barevných filtrů pro monitory, vyvinuly nový optický disk, který je přibližně z poloviny vyroben z papíru. Tento disk je určen pro mechaniky Blue-ray a pracuje s modrým laserem, čímž pojme větší množství dat. Jeho hlavní výhodou je především cena a poté také vztah k životnímu prostředí, neboť je ekologičtější než plastový disk.

§§§§§


Sada pro Web Security

Lenka Karlíková

Společnost Check Point Software Technologies zabývající se zabezpečením internetu představila část portfolia pro Web Security, a to technologii Web Intelligence, webovou bezpečnostní bránu Connectra a řešení SSL Network Extender. Web Intelligence pro produkty Check Point poskytuje technologii webového firewallu. Tím je umožněna ochrana serverů a back-end systémů. Webová bezpečnostní brána Check Point Connectra integruje zabezpečení webu se síťovou konektivitou, což určitě uvítají všechny firmy při ochraně před útoky zvenčí. Tato brána má funkci vzdáleného přístupu přes SSL VPL a je nabízena jako dedikované hardwarové zařízení. Poslední jmenovaná technologie SSL Network Extender poskytuje vzdálený přístup na zdroje na webu, ale také na ostatní "newebové" aplikace. Cena technologie Web Intelligence, jež bude na trhu dostupná v průběhu května, začíná na 5 000 dolarů.

Odkaz: http://www.checkpoint.com

§§§§§


3D Canvas

Lenka Karlíková

Začátkem května byla vydána nejnovější verze nástroje 3D Canvas 6.5, jež je určena pro seznámení s 3D modelováním a animací v reálném čase. Tvůrci tentokrát odvedli velký kus práce, neboť zde nalezneme více než dvě desítky novinek, jako je vylepšený MD2 Export, rozšířené plug-iny, nové skriptovací metody, kdy každá scéna může mít přiřazen svůj vlastní skript, jenž bude dále používán jako kontrolní pro ostatní objekty, nebo nové klávesové zkratky pro rendering. V této aplikaci uživatel bude moci relativně snadno vytvářet modely ze základních 3D prvků, s jejichž tvorbou nebude mít problém ani začátečník, neboť aplikace využívá metodu drag & drop. Nová verze obsahuje základní nástroje, jako je deformace, modelování, inverzní kinematika nebo vybarvování 3D objektů. Umísťováním objektů na scéně v čase je poté možné vytvořit konečnou animaci, kdy samotný program zajistí její plynulost a umožní uložení do AVI souboru. Program, který je také volně ke stažení, podporuje import většiny běžných 3D grafických formátů. Cena3D Canvas Plus je 35 dolarů a 3D Canvas Pro stojí 70 dolarů.

Odkaz: http://www.amabilis.com

§§§§§


HDCleaner

Lenka Karlíková

Začátkem května byla vydána nová verze nástroje HDCleaner určeného nejen pro hledání a odstraňování nepotřebných dat, jak napovídá samotný název. Aplikace vyhledává na pevném disku nepotřebné soubory a programy, přičemž nežádoucí jsou již předdefinované (BAK, GID, CHK nebo TMP) a další lze určit přímo při vyhledávání, maže cookies a poskytuje ochranu soukromí. Dále dokáže optimalizovat nastavení Windows, vyčistit obsah paměti nebo defragmentovat disky, čímž se výrazně zrychlí činnost systému. To vše je v uživatelsky přívětivém prostředí, jehož ovládání zvládnou i začátečníci. Program je rozdělen do tří částí Clean Hard Drive, Clean Folders a Clean Center, jenž dále obsahuje záložky Uninstaller, File Splitter nebo Anti Spy. Výhodou programu HDCleaner je jeho cena, neboť je k dispozici zdarma.

Odkaz: http://home.tiscali.de

§§§§§


Centrum.cz

Lenka Karlíková

Centrum.cz spustilo nový inteligentnější vyhledávací systém spolu s dynamicky aktualizovanou databází stránek, v níž by neměly být stránky starší než 28 dní. Na rozdíl od minulé verze má databáze, v níž vyhledávač Centrum.cz vyhledává, o 3 miliony více webových stránek. Díky novému systému tak bude vyhledávání mnohem snadnější, rychlejší a především získané informace budou aktuálnější.

Odkaz: http://www.centrum.cz

§§§§§


Barevné nové Palmy

Michal Bareš

C04P0325

Společnost PalmOne uvedla koncem dubna na trh dva nové modely, určené pro širší vrstvy zákazníků. Po úspěšné sérii nejlevnějších PDA Zire a Zire 21 jsme se konečně dočkali barevné verze nejlevnější varianty digitálních organizérů této společnosti. Nese označení Zire 31 a kromě barevného displeje STN s rozlišením 160 x 160 bodů obsahuje i další inovace, které předchozím modelům chyběly. Výtky uživatelů předchozích modelů směřovaly podle výrobce k ovládání a barvě obalu, jenž je teď modrý a obsahuje směrový ovladač. Zájemci o tento produkt určitě uvítají i podporu přehrávání skladeb MP3 a nově vestavěný slot pro SD karty. Obal s rozměry 11,2 x 7,4 x 1,6 cm a hmotností 116 gramů ukrývá rychlejší, 200MHz procesor Intel ARM, a 16 MB paměti (k dispozici je 14 MB). Použit je operační systém Palm OS 5.2.8 v kombinaci mimo jiné s barevným kalendářem, prohlížečem elektronických knih, mobilní, databázovým programem, přehrávačem MP3 (RealOne Player) a synchronizačním Desktopem 4.1. Zajímavá je cena, která je oficiálně stanovena na 169 eur a na některých českých internetových stránkách se nabízí za necelých 5 000 Kč (bez DPH).

Druhou novinkou je opět přírůstek do rodiny Zire, tentokrát se však jedná o nejluxusnější a prozatím i nejvyšší model této modelové řady. Jeho plný název je Zire 72, obsahuje barevný TFT displej s rozlišením 320 x 320 bodů (65 536 barev), vestavěný digitální fotoaparát s čipem o rozlišení 1 280 x 960 bodů a slot pro karty SD/MMC. Jelikož se jedná o vlajkovou loď třídy Zire, nepřekvapí nás ani přítomnost komunikační technologie Bluetooth (spolu s jednoduchým Setup Wizardem), poměrně výkonný 312MHz procesor Intel ARM, 32 MB paměti (uživatelsky dostupných je 24 MB) a infraport. Součástí výbavy je i programové vybavení Palm OS 5.2.8, Documents To Go, palmOne Media, VersaMail 2.7 a WebPro 3.5. Rozměry Ziru 72 jsou 11,6 x 7,5 x 1,7 cm a hmotnost činí 136 gramů. Cena je stanovena na poměrně odvážných 329 eur, což je o 100 eur více než stojí populární Tungsten E.

§§§§§


Canon a obrázky

Václav Maletínský

C04P0332

Společnost Canon v květnu na český trh uvedla dvojici nových deskových skenerů s označením CanoScan 3000ex a CanoScan 5000F. První výrobek pracuje v maximálním hardwarovém rozlišení 1 200 x 2 400 ppi, s počítačem komunikuje prostřednictvím USB 2.0 rozhraní a kromě ovladačů pro operační systémy Windows od verze 98 je obohacen o zajímavé programové vybavení. Software OmniPage SE je určen pro převod textů do digitální podoby, nástroje PhotoStudio a PhotoBase společnosti Arcsoft poslouží pro úpravy a uložení obrázků. Tři tlačítka rychlé volby v přední části zařízení pomohou uživateli rychle spustit skenování i kopírování na připojené tiskárně. Skener bude podporovat zpracování několika fotografií ze snímacího skla při jediném průchodu pohyblivého CCD prvku. Automaticky rozpozná jednotlivé snímky a dokáže je buď uložit do samostatných souborů, nebo nasměrovat do předvolené aplikace, například externího grafického editoru. Druhý skener CanoScan 5000F nabídne podobné funkce i programové vybavení, jeho CCD snímač však bude pracovat ve vyšším rozlišení

2 400 x 4 800 ppi. Ve víku skeneru je navíc integrována prosvětlovací jednotka pro práci s transparentními materiály, takže uživatel kromě běžných odrazových předloh bude moci snímat i diapozitivy či negativy. Pro takovou práci je zařízení vybaveno i technologií FARE Level 2, využitelnou pro rekonstrukci barev na starším nebo nekvalitně exponovaném filmu, odstranění prachu a škrábanců z předlohy i retušování zrnitosti. Model s označením 5000F bude o něco mohutnější než výrobek 3000ex, navíc jeho programové vybavení vyhoví i uživatelům počítačů Macintosh s instalovaným operačním systémem od verze Mac OS 10.1.3.

Další dvojice výrobků je také určena pro práci s obrazem, neslouží však ke snímání dokumentů, ale k vytištění fotografií. Kompaktní fotografická tiskárna Canon CP-220 i její větší sourozenec Canon CP-330 potěší zájemce o termosublimační tisk. Zařízení pracují s fotopapíry o rozměru 10 x 15 cm, mohou vytisknout jednu fotografii za 85 sekund a model CP-330 bude podporovat i tisk panoramatických snímků na formát 10 x 20 cm. Majitelé fotoaparátů se způsobilostí PictBridge anebo zařízení s irDA portem mohou tisknout na tiskárnách přímo, ostatní uživatelé výpočetní techniky budou výrobky k počítači připojovat pomocí propojovacího USB kabelu. U přímého tisku snímků z fotoaparátu budou k dispozici nastavení pro změnu stylu tisku, velikosti snímku i počet zhotovených obrázků z jednoho origánálu. Provoz bude indikován kontrolní diodou na krytu výrobku. Obě tiskárny při tisku používají sublimační proces, s nímž lze zhotovit fotografie s vysokým leskem a věrným barevným podáním. Speciální povrchová vrstva snímku by měla zlepšit odolnost proti povětrnostním vlivům a UV záření.

Odkaz: http://www.canon.cz

§§§§§


Nováčkové od OKI

Václav Maletínský

Poslední dubnový týden letošního roku byl ve znamení evropského setkání novinářů a jejich seznámení s novými tiskárnami společnosti OKI. Akce, která probíhala v Berlíně, se zúčastnilo téměř 300 zástupců tisku, kteří si mohli prohlédnout novinky pro kancelářské zpracování dokumentů jak v černobílém, tak v barevném režimu tisku. Společnost OKI své výrobky vybavila novými verzemi ovladačů, které kromě běžných nastavení formátu papíru a pracovního rozlišení poskytují mnohem více informací o možném využití tiskáren. Online nápověda, provázaná i s internetovými stránkami výrobce, tak uživateli nabídne přesné pracovní postupy pro tisk formulářů, vizitek, obalů na kompaktní disky a mnohé další. Představené výrobky se na našem trhu objeví již v květnu a zákazníci si budou moci pořídit nové pomocníky pro menší i větší pracovní skupiny. tiskárny se značkou OKI na krytu se objeví na trhu již v květnu letošního roku. Dvě menší tiskárny jsou určeny pro černobílé zpracování dokumentů, přitom OKI B4100 uživateli nabídne rychlost opakování 18 stran A4 za minutu, pracovní rozlišení 1 200 x 600 dpi a měsíční zatížení 15 000 výtisků. Přestože se jedná o GDI zařízení, bude tiskárna vybavena procesorem s pracovní frekvencí 200 MHz a 8 MB interní paměti. Další výrobek s označením OKI B4250 by měl vyhovět i menšímu pracovnímu kolektivu, měsíční výkon totiž může dosáhnout 30 000 výtisků a rychlost se vyšplhá až k hranici 22 stran A4 za minutu. Další dvojice zařízení doplní řadu tiskáren s označením OKI 6000. Model 6200 bude schopen za minutu potisknout 24 papírů formátu A4, volitelně nabídne síťové komunikační rozhraní, duplexní modul i prostor pro uložení 1 500 listů ve vstupních podavačích. Pracovní rozlišení by mělo nabízet režimy 600 x 600 i 1 200 x 1 200 dpi. Lépe vybavená tiskárna OKI 6300 N zvládne stejná rozlišení, za minutu však vytiskne až 34 černobílých stran A4 a síťová zásuvka bude patřit ke standardní výbavě. Barevné tiskárny OKI budou obohaceny o modely OKI C3100 a OKI C5400. V řadě tiskáren OKI C5000 tedy dojde k doplnění strojů C5100 a C5300 o dalšího sourozence, od polovinu roku však budou k prodeji nabízeny jen nové rychlejší výrobky. OKI C 3100 je konstruován tak, aby konkuroval levným čtyřprůchodovým barevným stránkovým tiskárnám. Jeho výkon 12 barevných nebo 20 černobílých výtisků za minutu přitom konkurenční stroje předčí. Ovládací panel tiskárny bude vybaven jen jednoduchými kontrolními diodami pro zjišťování stavu spotřebního materiálu. Interní 200MHz procesor a 32-288 MB paměti zřejmě příznivě ovlivní rychlost prvního výtisku nejen u textových, ale také u grafických dokumentů. Měsíční zatížení tiskárny by nemělo překročit 35 000 výtisků. Poslední novinka s označením OKI C5400 bude dodávána v několika konfiguracích v síťové i nesíťové variantě a s doplňkovými podavači papíru, případně s duplexním modulem pro oboustranné zpracování dokumentů. Pracovní rozlišení nepřesáhne hodnoty 1 200 x 600 dpi, rychlost tisku 16 barevných nebo 24 černobílých stran A4 za minutu a zátěž 50 000 měsíčních výtisků vyhoví i náročnějším zákazníkům. Tiskárna s procesorem 400 MHz a 64-320 MB bude dodávána s ovladači PCL a PostScript Level 3, určenými pro operační systémy Windows 95 nebo novější a Mac OS 8.6 nebo vyšší verze. Ceny spotřebního materiálu ani pořizovací ceny nebyly v době uzávěrky stanoveny. Test nových barevných tiskáren pro vás připravujeme již na příští číslo našeho časopisu.

Odkaz: http://www.oki.cz

§§§§§


Zdravotní karta

Pavel Louda

C04P0337

O Izipu (Internetový přístup ke zdravotním informacím pacienta) se hovořilo již před několika lety, ale protože šlo o pilotní projekt, který neměl oporu ministerstva, spíše se jednalo o zájmovou činnost několika pacientů a lékařů. Zařazení Izipu do datových standardů DS 3 však situaci zásadně mění.

Systém datových standardů ve zdravotnictví umožňuje přenos dat o pacientech mezi jednotlivými zdravotnickými zařízeními a jejich informačními systémy. V praxi jsou využívány především pro obousměrnou komunikaci mezi laboratořemi a lékaři.

Pro pacienty využívající Izip to však znamená, že mezi zdravotníky mohou být sdělována data týkající se jejich osoby jde například o očkování, podávané léky, anamnézu, výsledky vyšetření, rentgenové snímky a podobně.

Údaje jsou podle jejího provozovatele, firmy Izip, chráněny na stejné úrovni jako bankovní účty (využívány jsou zabezpečovací systémy od firmy IBM). Projekt Izip umožní sdílet data o pacientovi pouze s těmi lékaři, které k tomu pacient na přihlášce do systému zplnomocní, přičemž každá návštěva systému je monitorována. Přístup k datům je chráněn prostřednictvím PINu. V současnosti je k systému Izip připojeno asi 225 tisíc klientů a asi 3 230 zdravotnických zařízení a lékařů (lékařů primární péče je údajně více než polovina). Izip je však až do konce roku 2005 určen pouze pro pacienty VZP.

§§§§§


uWízlo W paWučině

Jakub Larva

http://www.skyparagliders.cz

Zajímáte se o paragliding? Zkuste navštívit stránky skyparagliders.cz věnující se právě tomuto sportu. Najdete zde informace o jednotlivých padácích a příslušenství, které můžete u vybraných dealerů zakoupit. Dozvíte se přednosti jednotlivých typů, k nimž je navíc k dispozici detailní popis, manuál a recenze. Společnost, kterou vedou čtyři lidé, přirozeně nabízí také školu létání. V knize hostů naleznete příspěvky absolventů. Na stránkách naleznete mimo jiné také reportáže z různých akcí, fotografie z Turecka nebo Alžíru a nechybí ani bazar použitých kluzáků.

http://www.sekacky.cz

Konečně je tu jaro a s ním přichází také nutnost úpravy trávníků kolem domů, chat a chalup. Pokud se vám vaše sekačka rozbila nebo si chcete pořídit novou, neváhejte vstoupit do tohoto internetového obchodu. Na výběr máte mezi rotačními a strunovými sekačkami, které se dále dělí na elektrické a benzinové. Obhospodařujete-li větší plochu, jistě uvítáte nabídku zahradních traktorů. Nabídka jednotlivých typů je přehledná a nabízí stručné informace doplněné fotografií. Pří objednávce v hodnotě nad 5 000 Kč vám nebude doprava účtována. Nevíte-li si s něčím rady, můžete přidat svůj dotaz do veřejné poradny.

http://www.cdtel.cz

Tyto stránky má na starost společnost ČD Telematika, poskytující komplexní služby v oblasti telekomunikací & IT. Od připojení k internetu přes pronájem optických datových a hlasových okruhů až po vývoj komplexních Informačních systémů na klíč. Ať už chcete zakoupit některý z nabízených programů nebo využít nabízených služeb, na stránkách naleznete všechny potřebné informace. K dispozici je navíc velmi rozsáhlý online informační servis, díky němuž lze najít osobní i nákladní vlakové spojení podle zadaných údajů. Tato možnost je využitelná, i pokud nemáte přístup k internetu, a to přes mobilní telefon. Stejným způsobem můžete zjistit polohu určitého vlaku. Po výběru vlakového spojení jistě přijde vhod kalkulátor výsledné ceny. Pokud vás stránky ničím nezaujmou, tak jistě aspoň pobaví spořičem obrazovky s motivem vlakových souprav.

http://www.modifikace.cz

Blížící se prázdniny určitě poskytnou více prostoru pro hraní počítačových her. Pro ty z vás, kteří usednou za populární Half-Life, stránky nabízejí nepřeberné množství modifikací. Seznam je rozdělen na singleplayerové a multiplayerové verze. Můžete se snadno dostat do role kouzelníka, opice sestřelující banány či pistolníka z divokého západu. Každá modifikace má svoji stránku s kratší recenzí a popisem změn. V hlavičce najdete hodnocení designu map, originality a zábavnosti. Jistě zaujme také interview s tvůrci v odlehčené formě. Pro orientaci v nabízených módech nebo jejich porovnání je tu také tabulka se stručnými informacemi o velikosti, hodnocení a typu. Ti, kdo by rádi některé soubory stáhli, ale nemají dostatečně rychlý internet, mohou využít služby "vypal CD". Vybrané modifikace jim budou zaslány za cenu 50 Kč za médium + 70 Kč poštovné a balné.

http://www.conrad.cz

Tento internetový obchod patří firmě FK technics, distributorovi elektronických součástek a osvětlovací techniky, založené v roce 1991. O propojení systému ShpEngine, na kterém Conrad běží, a ekonomického systému Vision32 se postarala firma NetDirect ve spolupráci se společností Vision Praha. Zavítáte-li na tyto stránky, dozvíte se hned v úvodu, jaké novinky obohatily nabízený sortiment a které výrobky patří mezi nejprodávanější. Produkty jsou rozřazeny podle typu na audio, baterie, volný čas, kancelářskou techniku, pc technika, zabezpečovací techniku a několik dalších. Nabídka je opravdu veliká a katalog, zobrazující základní i podrobné informace včetně fotografie, přehledný. Vybrané zboží je zasíláno na dobírku a poštovné činí 85 Kč Pokud vaše objednávka přesáhne 600 Kč, nebude vám účtováno. Pokud tedy hledáte cokoliv z elektroniky, navštivte internetový obchod Conrad.

http://www.zajimavasestava.cz

Tyto stránky provozuje Abacus Computer, autorizovaný distributor produktů výrobců informačních technologií. Zaměřuje se především na počítačové sestavy, servery a komponent prodávané pod značkou Zajímavá Sestava. Konfigurace a ceny jednotlivých modelů a komponentů jsou více než zajímavé. Na počítače a komponenty je poskytnuta dvouletá záruka, na servery až tříletá. Vybranou sestavu můžete navíc libovolně doladit podle svých požadavků. Dodací lhůta je dva až pět dnů, pro servery pak 14 dnů až měsíc. Pod odkazem Download najdete kromě ceníků také velké množství ovladačů a manuálů. Stránky obsahují nejen internetový obchod, ale fungují zároveň jako obsáhlý informační server, zprostředkovávající informace o novinkách, zajímavé recenze a užitečné návody. Pro osobní převzetí je vám k dispozicí rozsáhlá sítí partnerů na celém území České republiky.

http://www.babyexpert.cz

Vše pro mimina. Tak by se dal shrnout obsah těchto stránek. Nový internetový obchod společnosti Baby Expert, provozující partnerské obchody Chicco, má za úkol rozšířit možnosti nákupu. Doposud se mohly prodejny v Praze, Brně a Ostravě pochlubit více jak 60 000 zákazníků. Systém obchodu je postaven na produktu ShopEngine od společnosti NetDirect. Mezi nabízený sortiment patří různé typy kočárků, autosedačky, ohrádky, křesílka a postýlky. Naleznete zde vše od hygienických potřeb až po baby monitory a ložní textil. U produktů je uveden stručný popis s obrázkem. Pokud si zboží objednáte přes tento obchod, ušetříte průměrně okolo 300 Kč oproti běžným cenám. Na zboží je poskytnuta záruka a také možnost nepoškozený výrobek do 14 dnů bez udání důvodu vrátit. Objednané zboží lze vyzvednout osobně v Ostravě, nebo si ho nechat doručit firmou PPL.

http://www.programming.cz

Nejeden programátor jistě rád navštíví tyto stránky. Obsah je zaměřen na obecné programování, webdesign a zabezpečení počítače. Nabízí rady, návody, popisy a do budoucna má přibýt i pár utilit a programů. Pro jazyk Delphi zde můžete najít postup, jak vytvořit hru Tetris. Texty pro C++, Visual Basic, Pascal a Assembler popisují některé základní funkce a metody. V současné době je k dispozici nejvíce informací pro Visual Basic a Pascal. Rubrika webdesign obsahuje nejčastěji používané funkce z jazyků HTML/CSS, PHP a databází MySQL. Přehlédnout bychom neměli ani téma "Zabezpečení", ve kterém najdeme rady, jak se vypořádat s virem The Worm, jak odstranit chyby v Outlooku či registru a kterak je zneužíváno díry v Exploreru. Na přehledných stránkách nechybí vyhledávač jednotlivých výrazů, použitých v článcích, a možnost zasílání novinek e-mailem.

§§§§§

$$$$$


CD příloha


Klonujte bezpečně!

Jan Šplíchal, Hynek Vácha

C04P0334;C04P0335

Zálohujte svá data z disků pro případ, že o ně přijdete, na záložní kopii, kterou si vytvoříte utilitou Acronis TrueImage Deluxe a pohrajte si s videem s pomocí programů z rubriky Téma CD.

Akce a novinky

Po produktu z minulého čísla, jenž umožňoval provádění údržby disku, jsme pro vás tentokrát připravili další velice užitečnou utilitu Acronis TrueImage Deluxe. Je schopna vytvořit zálohu (obraz) disku nebo diskového oddílu přímo z prostředí Windows bez nutnosti restartu a rebootování, a stejně tak umí zálohovaný oddíl zase z Windows obnovit zpět (s výjimkou takového, na němž je odkládací soubor) či připojit archivní zašifrovaný soubor obsahující obraz diskového oddílu jako virtuální disk a používat data zde uložená. Dokáže zálohu zkomprimovat a zašifrovat, rozsekat na kousky, vypálit na CD či umístit na jiná výměnná média. Více informací naleznete tradičně v rámečku či v článku Rychlokurz, jenž je věnován práci právě s tímto produktem.

Do sekce Novinky si našlo cestu poslední číslo oblíbeného časopisu Abíčko o platformě Linux a internetový časopis Interval rovněž přináší porci novinek a zajímavostí. Naleznete zde i aktuální seznamy programů a utilit v excelovských souborech, jež jsme v minulosti na našich CD vydali. Nechybí ani kompletní elektronická podoba časopisu s veškerými materiály od roku 2000. Rovněž zde najdete veškerý software, na který se odkazují články uvnitř čísla.

V sekci Servis vám již delší dobu přinášíme aktualizace systému Windows. Nejinak tomu je i tento měsíc, kdy se nám po delší době sešly aktualizace v hojnějším počtu. Mezi nejdůležitější patří ty, jež jsou určeny pro Internet Explorer či Outlook Express (dostupné pro verze 5.5 i 6). Opomenout byste však neměli ani další, pro Windows ME, 2 000 a XP. Zajistíte si tak větší bezpečnost svého systému, stejně tak jako jeho stabilitu.

Software

V části Komerční software vám svůj výrobek představí tuzemská společnost Software602, jež přichází s novým a vylepšeným balíkem kancelářským programů PC SUITE, obsahujícím veškeré nezbytné komponenty, jakými jsou textový editor, tabulkový procesor, 602Album pro tvorbu a správu virtuálních fotoalb a 602Photo pro práci s digitálními fotografiemi. Další nabídkou je sada jednoduchých a snadno ovladatelných obrazovkových kalkulaček společnosti Lionet pro nejrůznější každodenní výpočty. Specializuje se na výpočty z oblasti finanční, správní a advokátní praxe. V současné době obsahuje již ke třicítce panelů a další se připravují podle námětů zákazníků. Více informací o těchto produktech naleznete v rámečku s označením Komerční software & slevy. Část Topware je, jak už jistě víte, věnována programům, jež se již v minulosti na našich CD vyskytly a jsou natolik nepostradatelné nebo jinak významné, že považujeme za správné přinášet je častěji, aby si jejich aktuální verze mohli pořídit i naši nepravidelní čtenáři. Velkým lákadlem je zajisté nejnovější edice ICQ 4 Lite, poslední aktuální verze populárního grafického editoru Gimp 2.0.1, jehož možnosti jsou srovnatelné s komerčními produkty, či výkonná bezpečnostní utilita a firewall pro ochranu vašeho počítače před neautorizovaným přístupem z internetu a pro kontrolu programů, které přes něj komunikují ZoneAlarm Plus 4.5.594.

Za zmínku však stojí také Sandra Standart 2004.SP1 (9.104) pro komplexní monitorování činnosti hardwaru a operačního systému, klasický souborový manažer FreeCommander 2004.03 se dvěma panely a všemi funkcemi, na které jste zvyklí, jenž má tu výhodu, že je zcela zdarma, či Ad-aware 6.0.181 pro odstraňování špehovacích programů, jež se mohou na váš počítač dostat při instalaci freewarových programů obsahujících reklamu. K tomuto programu jsme připravili také češtinu a český manuál. Bonbonkem je pak zkušební edice profesionálního grafického editoru Adobe Photoshop 7.0.1 pro tvorbu, úpravu a vylepšení digitálních obrazů, retušování fotografií a obrazovou montáž, jenž představuje již delší dobu hlavní nástroj pro práci s bitmapovou grafikou.

Jelikož přehrávání videa a práce s ním se staly nedílnou součástí využití počítače, věnovali jsme Téma CD právě této problematice. Blaze DVD 2.0A je plně vybavený softwarový DVD přehrávač, jenž přehrává nejen DVD disky, ale i CD-Video, MP3 a další multimediální formáty. Podporuje Dolby Digital, S/PDIF výstup DTS signálu, 7.1 kanály a mnoho dalšího. Pokud chcete vytvářet či duplikovat CD pro svou vlastní potřebu, zkuste využít služeb BlindWrite 5.1.6b, který dokáže kopírovat i chráněné CD disky a mimo jiné umožňuje tvorbu audio CD z MP3 souborů. Pokud chcete zálohovat DVD filmy na DVD+R/W, DVD-R/W média, CloneDVD 2.0.7.3 je tím pravým pomocníkem, nabídne vám vypuštění zvukových stop, bonusů nebo kompresi filmu. Rovněž DVD Shrink 3.1.7 je velice známým produktem pro snadné zálohování DVD ať už na pevný disk nebo pomocí vypalovačky na DVD-R. Umožňuje i komprimaci DVD a částečnou editaci například vypuštění některých nechtěných částí filmu (titulky, úvody atd.). Pro práci s titulky využijete služeb produktu Opravovač titulků 1.0.1.22 a pro přehrávání můžete zvolit jeden z přehrávačů z naší nabídky: BSPlayer 1.00.807, DirectDVD 5.0, Micro DVD 1.2, přehrávač multimédií Windows Media Player Classic 6.4.8.2, jenž je rozšířen o celou řadu funkcí, kterými klasický Windows Media Player 6.4 nedisponoval. Pokud potřebujete předvést prezentaci vytvořenou v PowerPointu někde, kde sice není k dispozici počítač či potřebný software, ale je k dispozici DVD přehrávač, pak můžete využít Powerpoint2DVD 1.0.2.56. Ten převede soubory ve formátu PowerPointu do videa v DVD formátu.

Sekce Vyzkoušejte si je věnována jednak softwaru, jenž nás zaujal, a jednak programům sloužícím jako přílohy k článkům uvnitř časopisu a k produktům, kterým je věnován článek CD centrum. K některým z nich jsme speciálně pro naše CD vytvořili i češtinu, kterou naleznete ke stažení vždy u informací o programu společně s popisem její instalace. Zaujal nás volně šiřitelný firewall Enigma 1.1, jenž monitoruje komunikaci vašeho PC s okolním světem. Pod kontrolu tak dostanete všechny porty a můžete povolit jen takovou komunikaci, o které víte, že vašemu počítači neuškodí. Za zmínku rovněž stojí profesionální textový editor určený zejména programátorům. Mezi jeho výhody patří v oblasti editace především usnadnění orientace v textu, např. číslování řádek a možnost jejich indexace (tzv. bookmark) s umožněním skoků na takto označené řádky. Pokud rádi víte o všem, co se na vašem počítači děje, vyzkoušejte Samurize 1.41, jenž slouží k monitorování a diagnostice. Vyniká zejména tím, že umožňuje vlastní uspořádání informací přesně dle vašich přání a potřeb. Pokud často vystavujete své fotogalerie na webu, využijete služeb JAlbum 4.4 pro snadnou tvorbu webových fotogalerií. Stačí přesunout složky s fotografiemi do JAlbum, a program automaticky vytvoří HTML stránky s miniaturními náhledy fotografií nebo prezentaci vašich snímků formou slide show s možností aplikace řady efektů. Podporuje řadu formátů a integrován je i FTP klient.

Komunikace a Hardware

Komunikaci ovládly pro tentokrát prohlížeče a jejich nadstavby: Balík Mozilla 1.6.0 obsahuje několik do sebe integrovaných programů: webový prohlížeč, poštovní klient, editor webových stránek, kalendář, Chatzilla či venkman. Distribuce, kterou vám tento měsíc přinášíme, je navíc lokalizována do českého jazyka, což zvýší uživatelský komfort. Naproti tomu Opera 7.23 je velkou konkurencí. Stejně jako soupeři přichází s množstvím doplňkových komponent, jako je třeba e-mailový klient Její výhodou je značný komfort při prohlížení webových stránek. V této verzi by měla být opět rychlejší a stabilnější. SlimBrowser 3.96 je nadstavbou pro MS Internet Explorer, kterému dodává několik nových funkcí. Nejdůležitější je asi princip záložek, který umožní otevřít několik dokumentů současně v jednom okně mezi dokumenty si pak přepínáte pomocí záložek v horní části programu. Dalším vylepšením je automatické zavírání vyskakujících oken nebo přímý přístup k hlavním vyhledávačům pomocí vstupního pole v pravé horní části. Mezi novinky ve funkčnostech programu z poslední doby patří například funkce pro vytváření vlastních nástrojových lišt.

Díky tomu, že vývoj programovacího jazyka pro vývoj webových aplikací PHP 4.3.6 pokročil, rozhodli jsme se vám jej po delší době přinést. K dispozici vám tak budou nové a vylepšené funkce. Také byly opraveny některé nepříjemné chyby, které mohly způsobit problémy při vykonávání skriptů. Vývojáři tohoto systému doporučují přechod na tuto verzi. Po přívalech nových ovladačů pro grafické karty, jejichž výrobci nám tím poskytli zase kousek výkonu navíc, jsme vám v části Hardware tentokrát přinesli utility z úplně jiného soudku. Zaměřili jsme se totiž na software, který vám usnadní instalaci nových pevných disků či údržbu těch stávajících. Pevný disk je totiž stále velmi důležitou částí počítače. Svěřujeme mu do péče naše často velmi důležitá data. Při instalaci nového disku jej často potřebujeme rozdělit na několik částí. Pro tyto účely lze sice použít i komerční software od jiných výrobců, ale může být vhodné použít ten, vytvořený přímo producentem konkrétního disku. Používáme-li pevný disk, začne se po určité době zvyšovat pravděpodobnost nějaké chyby. Z tohoto důvodu je vhodné občas provést kontrolu jeho stavu, což lze učinit pomocí dalších utilit na našem CD. Doufáme, že se vám obsah CD bude líbit a zachováte nám věrnost!

Zadarmo: Acronis Truelmage Deluxe

Po programu v minulém čísle, který umožňoval provádění údržby disku, pro vás máme další velice užitečnou utilitu. Ta je určena pro klonování celých disků. Ptáte se, k čemu je taková záloha dobrá? Představte si následující situaci. Právě jste nově nainstalovali operační systém, do něj pak všechny programy, které budete používat, a provedli všechna důležitá nastavení. Máte tedy ideálně nakonfigurovaný počítač. Tato situace ovšem nevydrží věčně. Budete chtít vyzkoušet nějaký program, který se později ovšem ukáže jako nepotřebný, a vy jej proto budete chtít odinstalovat. Jenže ne vždy je odinstalace provedena úplně (nějaký záznam může být v registrech zapomenut, případně program nezíská přístup ke všem souborům, které potřebuje smazat), což celý systém zbytečně zpomaluje, vyskakují na vás okna s chybovými hláškami a práce obecně se stává méně příjemnou. Do takového stavu se ovšem můžete snadno dostat i bez úmyslné instalace nějakého softwaru. Stačí nemít aktuální antivirus. Také selhání hardwaru se často nedá předpokládat a najednou může být pozdě. Chcete-li se vyhnout následným komplikacím, spojeným s novou instalací systému, můžete využít právě tento program. S jeho pomocí si vytvoříte zálohu čerstvě nainstalovaného systému a ve chvíli nějakých problémů pak nebudete instalovat celý systém znovu, ale jednoduše zkopírujete zálohu, kterou jste si vytvořili. Takto vytvořený obraz nemusíte instalovat pouze na jeden počítač, ale lze jej přenést i na jiný. Je ovšem vhodné, aby všechny počítače měly stejné hardwarové komponenty. Tak se vyhnete nutnosti doinstalování dalších ovladačů. Produkt vyžaduje v průběhu instalace sériové číslo, jež obdržíte po vyplnění formuláře na stránkách výrobce: http://www.acronis.com/mag/pcw-czech-atid. Dále vám přinášíme možnost upgradu produktu na vyšší verzi na stránkách http://www.acronis.cz.

Komerční software & slevy

FinKalk 2001

Program je tvořen poměrně rozsáhlou sadou jednoduchých a snadno ovladatelných obrazovkových kalkulaček pro nejrůznější každodenní výpočty. Specializuje se na výpočty z oblasti finanční, správní a advokátní praxe. V současné době obsahuje již ke třicítce panelů a další se připravují podle námětů zákazníků. Umožňuje snadno počítat například úroky z prodlení jak u jednorázového dluhu, tak i formou splátkového kalendáře, různé daně, odpisy, odměny advokátů, exekutorů, konkurzních správců, úroky, směnky, náhradu za ztrátu na výdělku, notářské, soudní a správní poplatky atd. Několik panelů (např. kartotéku vizitek, výpočet životního minima, výpočet poštovních poplatků nebo převodník jednotek) dostává každý zákazník zdarma jako bonus a jsou plně funkční i v demoverzi. Kompletní seznam kalkulaček najdete na webu výrobce http://www.lionet.cz/FinKalk2001/FinKalk2001.htm.

Software602 PC SUITE

602PC SUITE je osvědčený kancelářský balík pro domácnosti a firmy, dostupný i ve volně šiřitelné verzi (do tří PC). Skládá se ze čtyř plnohodnotných aplikací: 602Text je jednou z alternativ na poli textových editorů na trhu. Pracuje s dokumenty ve formátu DOC (9x/2000/XP) a s celou řadou dalších typů textových dokumentů. Je orientován prakticky, tj. na běžného uživatele osobního počítače. Je vhodný pro přípravu školních prací, dopisů, životopisů nebo pracovních dokumentů. 602Tab je tabulkový procesor nabízející více než 150 funkcí, používá formát XLS (9x/2000/XP) a dovede otevírat také soubory XLT, CSV a DBF. Pomůže při správě domácích financí, podnikatelských příjmů a výdajů, kontrole splátkového kalendáře půjčky či úvěru nebo i studentům při školních úlohách. 602Album vytváří a spravuje virtuální fotoalba, ukládá a třídí fotografie. Fotografie lze připravit pro prezentaci (slide show), převádět do HTML prezentace, poslat e-mailem, vypálit na CD, tisknout, odesílat do fotolaboratoře, zhotovovat webová fotoalba. 602Photo slouží k úpravám digitálních fotografií. Snižuje nebo zvyšuje počet barev, přidává efekty. 602Photo nabízí mj. automatické ladění obrázku nebo profesionální pomůcku pro odstranění efektu červených očí. S lehkostí opravuje a vylepšuje digitální snímky!

Nepřehlédněte na CD

Crimson Editor 3.6

Všestranný a velmi profesionálně zpracovaný volně šiřitelný textový editor, určený hlavně pro programátory.

CloneDVD 2.0.7.3

Chcete-li jednoduše a rychle vytvořit záložní kopii filmu na DVD, je pro vás tento program správnou volbou.

Adobe Photoshop 7.0.1

Jeden z nejznámějších programů pro práci s grafikou, nabízející široké možnosti úprav obrázků.

ICQ 4 Lite

Komunikace je dnes již běžnou součástí práce na PC. Jeden z programů  ICQ - je vám nyní k dispozici v nové verzi.

Security Task Manager 1.5

Velice propracovaný správce úloh, který vám navíc přinese několik pokročilých funkcí.

Blaze DVD 2.OA

Softwarový přehrávač DVD, přehrávající nejen video, ale i hudbu, a to v mnoha formátech.

Powerpoint2DVD

Netradiční program, umožňující převod prezentace z Power Pointu do DVD video formátu.

ZoneAlarm Plus 4.5.594

Použitím tohoto programu získáte kontrolu nad komunikací vašeho počítače s okolím.

§§§§§

$$$$$


Trendy


Připravte se na digitální TV

František Čihák

C04P0301

V minulém čísle jsme vás seznámili se vznikem digitálního satelitního televizního vysílání v Evropě, možnostmi příjmu zahraničních i českých televizních stanic na televizoru a v počítači, podívali jsme se do historie televizního vysílání u nás a skončili představením multiplexů pro pozemní digitální televizní vysílání. Nyní seriál o pozemním digitálním televizním vysílání dokončíme.

V České republice se o DVB-T hovoří v poslední době především v souvislosti s aktivitami Ministerstva informatiky ČR, které připravilo inovovanou koncepci přechodu na pozemní digitální vysílání a připravuje též zákon o elektronických komunikacích, jenž měl být hotov do našeho vstupu do EU, ale jeho uvedení do praxe se odsouvá patrně na září 2004. Dříve se objevovaly úvahy, směřující ke vzniku pouze jediného multiplexu (šlo by pouze o převod stávajících čtyř celoplošných okruhů do digitální formy, což by nepřineslo divákům žádnou skutečně velkou výhodu), v inovované koncepci předkládané Ministerstvem informatiky ČR a Ministerstvem kultury ČR ze zimy letošního roku, navazující na první obecnější koncepci projednanou vládou v červenci 2001, se uváděly již dva multiplexy, v každém po jednom programu ČT. Tato koncepce měla být projednána ve vládě, ale než se tak stalo, rozhodlo se ministerstvo informatiky uskutečnit pro zájemce z řad ostatních ministerstev specializovaný seminář o této problematice, a teprve poté dále upravenou koncepci se zkráceným výhledem pouze do roku 2006 předložit, a to na zasedání vlády konané dne 28. dubna 2004. V budoucnu by mohlo dojít k rozšíření počtu multiplexů na tři, přičemž dva by obsadily komerční stanice a jeden celý Česká televize (společně s rozhlasovými stanicemi Českého rozhlasu).

Tato vládou schválená krátkodobá koncepce do roku 2006 by měla umožnit zahájení pozemního digitálního vysílání v co nejkratší době, rozhodně do konce letošního roku, ale zároveň se zde uvádí, že "se nepředpokládá žádná finanční podpora ze strany státu". Důležitou informací je, že držitelé licencí pro analogové celoplošné televizní vysílání (tj. vysilatelé stanic Nova a Prima) budou moci též obdržet licenci pro vysílání v rámci DVB-T multiplexů, a to poté, co vstoupí v platnost zákon o elektronických komunikacích.

Jaké nové televizní kanály přibudou?

Tahounem v oblasti pozemního digitálního televizního vysílání je již několik let Česká televize, která by chtěla divákům přinést další dva televizní programy veřejné služby a svou první koncepci přechodu na pozemní digitální vysílání předložila již na přelomu let 1997 a 1998. ČT se obdobně jako v evropských zemích snaží získat jeden multiplex pro své současné a nové kanály veřejné služby a provozovat jej přímo ze zákona, nikoli na základě udělovaných licencí (stejně jako je tomu nyní v případě analogového vysílání). Do tohoto multiplexu by měly patřit kanály ČT1 a ČT2 ve stejném provedení jako dnes a nově ČT3 jakožto kanál zpravodajský a ČT4 jako kanál vzdělávací a dokumentární. Kromě toho bude ČT1 a ČT2 vysílat stávajícím způsobem, tedy analogově (pro představu, náklady spojené se šířením analogového signálu vyčíslila ČT za rok 2002 částkou zhruba půl miliardy korun), a teprve po jejich vypnutí v analogovém režimu přistoupí k jejich přeformátování (změně programové skladby). To by se mohlo odehrát zhruba v letech 2012-2015, neboť televize veřejné služby bude jistě tím posledním vysilatelem, který celou éru analogového vysílání uzavře. Ze své podstaty obsluhuje i takové vrstvy společnosti, které z důvodů hlavně finančních budou stále setrvávat u analogového vysílání a přitom nejsou zajímavé pro provozovatele komerčních stanic jako příjemci vysílaných reklamních sdělení, a proto je komerční stanice jistě rády oželí jako své diváky a vypnou analogové vysílání co nejdříve, čímž ušetří náklady za jeho šíření.

Okruh ČT3 by měl divákům přinášet podrobné politické, ekonomické, sportovní a kulturní zpravodajství a publicistiku. Nepůjde však o formát televizní stanice typu CNN nebo BBC World Service, které vysílají své zprávy 24 h denně pro diváky v různých časových pásmech, a nemají tak vlastně definovaný svůj prime-time. Pravidelné zprávy na ČT3 budou samozřejmostí, ale ve večerním nejsledovanějším čase by nabídka měla navíc zahrnovat výhradně premiéry vlastních zpravodajských, diskusních a publicistických pořadů nedostupných na jiném okruhu ČT. Nezanedbatelnou část vysílání by měly tvořit sportovní pořady, které díky vyšší časové dotaci než doposud budou moci přinášet informace i o ne příliš rozšířených sportech. Hudbou budoucnosti by pak mohly být i regionální zpravodajské pořady vysílané v jednotlivých regionech republiky, obdobně, jako je tomu dnes v tzv. trhacích časech na ČT1, kdy se v době vysílání podvečerních půlhodinových regionálních zpráv celostátní vysílání rozdělí zatím na tři zprávy pro Čechy z Prahy (Večerník z Čech), zprávy pro Moravu z Brna (Jihomoravský večerník) a zprávy pro Slezsko z Ostravy (Report) koneckonců i proto se říká, že Česká televize vysílá na obou svých okruzích dohromady 49 hodin denně.

Okruh ČT4 by měl přinášet typy pořadů známé z placených televizních stanic typu Discovery Channel nebo Spectrum, ale s důrazem na českou a evropskou produkci a vynikající dramaturgii, přičemž opět ve večerním čase bude prostor pro premiérová díla. Domácí produkce pro ČT4 by se mohla zaměřit zvláště na starší i novodobé české dějiny, životní osudy a díla významných osobností českého vědeckého a kulturního života či na sondy do existence české společnosti v integrující se Evropě. Premiérová tvorba pro ČT4 by měla představovat 4 hodiny týdně po dobu 42 týdnů (s letní přestávkou), další 4 hodiny původní tvorby by mohly pocházet z archivu. Ze zahraničí by měly být nakupovány takové tituly, které není ekonomicky či jinak vhodné vyrobit v rámci ČT, např. portréty představitelů světové kultury, pořady s tematikou novodobých i starších světových dějin, problematikou globalizace apod., přičemž zahraniční nákupy by měly tvořit 16 hodin premiér týdně.

Podívejme se ve stručnosti na komerční stanice. Hudební stanice Óčko je již dnes dostupná výhradně digitální cestou, což významně omezuje její divácký zásah (k dispozici je ze satelitu a v rámci experimentálního pozemního digitálního vysílání). Pokud se jí podaří se do nově formovaných multiplexů prosadit, budou ji moci sledovat i všichni diváci, kteří o ní nemají doposud ani tušení, neboť nemají potřebné vybavení. TV Nova plánuje sportovní a filmový kanál, Prima TV hodlá vytvořit okruh metropolitních televizí bližší podrobnosti o těchto úvahách ale zatím nejsou známy.

Co DVB-T dalšího nabídne?

Zatím bylo uvedeno, že jeden digitální multiplex bude obsahovat čtyři televizní kanály, ale nehovořilo se o dalších dodatkových službách. Součástí multiplexu bude též jeden datový kanál, v němž se bude šířit tzv. hyperteletext, neboli mnohem propracovanější teletext, než jak ho známe dnes, včetně obrázků a více informací v lepším "internetovějším" grafickém provedení. Samozřejmostí bude EPG, elektronický programový průvodce vysíláním, který je známý ze satelitního vysílání zahraničních stanic (v podstatě běžný televizní program v elektronické podobě zobrazitelný na televizi). Během sledování pořadu si budete také moci vyvolat třeba doplňkové informace o jednotlivých aktérech, například při politické diskusi si bude možno zobrazit životopis diskutujícího nebo přehled jeho hlavních názorů. Platformou pro interaktivní služby bude formát MHP (Multimedia Home Platform), který podporuje různé druhy aplikací v oblasti DVB-T, např. EPG, hyperteletext, televizní hry, přístup k internetu apod. a umožňuje integrovat různá domácí multimediální zařízení. Divák se bude moci zapojit do soutěží a hlasování pouhým stiskem tlačítka na dálkovém ovladači, či stiskem jiného tlačítka si třeba objednat zboží nabízené v teleshoppingu. K tomu bude ale potřeba zpětný komunikační kanál, po němž bude jeho volba dopravena k vysilateli nejpravděpodobněji pevná telefonní linka Českého Telecomu.

DVB-T umožní po plném pokrytí jednotlivých regionů příjem vysílání bez vnější televizní antény umístěné na domě a také sledování televize v jedoucím dopravním prostředku. Například v Berlíně již testují sledování řádného digitálního vysílání i na atypickém multimediálním mobilu Nokia 7700. V digitálních multiplexech budou též vysílány rozhlasové stanice.

DVB-T v zahraničí

Průkopníkem DVB-T je Velká Británie, která řádné vysílání spustila již v roce 1998, a připsala si tak další televizní prvenství právě v této zemi bylo totiž v listopadu 1936 zahájeno i vůbec první televizní vysílání na světě. V roce 1999 se k vysílání DVB-T přidalo Švédsko a Španělsko, v roce 2002 následovalo Finsko a Berlín (který dokonce v srpnu loňského roku vypnul pozemní analogové vysílání zcela, k dispozici je "jen" 24 kanálů digitálních), loni Nizozemsko a část Švýcarska. V letošním roce k implementaci přistupují Itálie, Portugalsko, další části Německa a Švýcarska, v příštím roce pak Rakousko a Norsko; Slovensko letos zahajuje první fázi pilotního provozu. Při pohledu na mapu Evropy tak s DVB-T zatím nijak nepokročili pouze v Srbsku a Černé Hoře, Bosně a Hercegovině, Makedonii, Albánii a Bulharsku.

Ve Velké Británii nyní přijímá DVB (buď terestricky, po kabelu nebo ze satelitu) zhruba polovina domácností a odhady uvádějí, že pokud by byl přechod na digitální přijímače ponechán na tržních silách, došlo by k jejich rozšíření na 95 % domácností až v roce 2013. V Itálii 170 000 set-top boxů prodaných od letošního ledna předčilo původní očekávání.

Do konce letošního roku by mělo mít na 40 milionů evropských domácností zařízení pro příjem DVB, což představuje 24% nárůst oproti současnému stavu, uvedla agentura Informa Media Group, která dále očekává obdobný růst i v příštím roce a odhaduje, že počet příjemců DVB se mezi lety 2005 a 2010 více než zdvojnásobí, což povede k číslu 112 milionů to ale bude stále méně než polovina všech evropských domácností.

Přehled televizních formátů

Někteří uživatelé si pod označením digitální televize podvědomě představí televizní formát HDTV, i když se v tomto případě jedná o normu vlastního televizního vysílání než o způsob jeho šíření, kterým se v tomto článku zabýváme. Podívejme se tedy na jednotlivé televizní formáty podrobněji. Jen pro pořádek uveďme, že na světě je v provozu kolem 600 milionů televizních přijímačů, přičemž na 70 procent z nich je barevných.

Nástup barevného televizního vysílání ve druhé polovině minulého století s sebou poprvé přinesl rozhodnutí o udržení kompatibility nové barevné technologie se stávajícími černobílými televizemi či prosazení nového kvalitnějšího standardu, který by byl ale zobrazitelný výhradně na nových televizorech. Spolu s tím by však bylo třeba řešit vysílání dvou signálů zároveň jednoho černobílého pro černobílé televize a druhého barevného pro nové barevné televize. Rozhodnutí bylo různé podle států, v USA zvítězila v roce 1957 kompatibilita a jeden vysílaný signál formátu NTSC (oba formáty přinášely stejných 525 řádek), v Británii dali přednost formátu PAL a nekompatibilní černobílé a barevné vysílání provozovali po 50 let (černobílý formát pocházel z již zmíněného roku 1936 a disponoval pouhými 405 řádky).

Pro přehlednost uveďme, že NTSC (National Television Systems Comittee) je americký formát barevného televizního vysílání s 525 řádky s rychlostí změny snímků 30 snímků/s neboli 60 Hz, PAL (Phase Alternation Line) je formát barevného televizního vysílání s 625 řádky a rychlostí zobrazování 25 snímků za sekundu (tj. 50 Hz) a konečně SECAM (Sequential Couleur avec Memoire) je francouzsko-sovětský formát barevného televizního vysílání se 625 řádky, diametrálně odlišný od systémů PAL a NTSC. V Čechách byl od roku 1953 černobílý televizní signál šířen dle tzv. Gerberovy normy (625 řádků), na které se sjednotily evropské televizní ústavy v roce 1952, a to na základě předpisů stanovených CCIR (Comité Consultatif International des Radiocommunications Mezinárodního poradního sboru pro radiokomunikace). Vysílací kmitočty byly voleny z I. televizního pásma. Nebylo by vhodné zapomenout na to, že mezi analogově šířený televizní signál je vkládán digitální tok teletextu v Čechách se vysílá od roku 1988.

HDTV označuje formát televizního vysílání s vysokým rozlišením obrazu, který rovněž prodělal přechod z původní analogové verze do provedení digitálního. Výhodnou tohoto formátu je "filmový" poměr stran vysílaných pořadů 16 : 9 a podstatně vyšší kvalita zobrazování, nevýhodou pak z toho plynoucí šířka pásma, kterou je třeba přenosem takového objemu informací obsadit, a nekompatibilita s běžnými televizory. Hlavním impulsem pro jeho vznik byla touha nabídnout divákům obraz, který je více vtáhne do děje, obdobně, jako tomu je u širokoúhlých filmů, nikoli jen zvýšit ostrost a kvalitu obrazu vyšším počtem obrazových bodů na stejnou plochu. V současné době však jedinou zemí na světě, v níž se HDTV běžně vysílá, je Japonsko (v USA funguje regionální HDTV vysílání). Jedná se o analogové provedení s digitální komprimací vysílané ze satelitu, jež samozřejmě není kompatibilní s japonským pozemním NTSC, a svůj vznik datuje již do roku 1968. V našem regionu lze naladit v experimentálním provozu HDTV kanál Euro1080 vysílaný ze satelitu Astra. Vývoj konkrétních provedení HDTV stále pokračuje v různých částech světa různě, takže není možné hovořit o HDTV jakožto celosvětovém standardu: analogová HDTV v USA nabízí 1 050 řádek, v Evropě místní provedení analogové HDTV pracuje s obrazem s 1 250 řádky (v obou případech je to dvojnásobný počet řádků, než nabízejí současné televizní standardy, takže kvalitativní rozdíl je markantní), v Japonsku s 1 125 řádky. Obnovovací frekvence činí 50 Hz, jen v Evropě byla zdvojnásobena, čímž se dosahuje stabilnějšího obrazu (zvl. po krajích). Plně digitální vysílání HDTV je opět postaveno na formátu MPEG-2, se všemi výhodami počítačového zpracování a bezeztrátového ukládání a přehrávání.

Pro úplný přehled kvality obrazu je nutno uvést, že rozlišení VHS činí 250 řádků, v případě S-VHS 350 řádků a DVD jich nabízí 576.

Signál DVB-T šířený v ČR bude samozřejmě formátu PAL, nikoli HDTV nikde na světě není HDTV šířeno celoplošně v řádném provozu pozemní cestou. Největší překážkou takové realizace je právě vysoká datová náročnost na šířku pásma pro šíření signálu, čímž by bylo zabráněno dalším stanicím vysílat své programy, neboť by na ně v éteru nezbylo místo.

Placení televizního poplatku

Je již známou skutečností, že Poslanecká sněmovna Parlamentu ČR schválila zákon o televizních a rozhlasových poplatcích, kterým se zvyšuje televizní poplatek po sedmi letech na 100 Kč měsíčně, přičemž je tuto částku povinna platit každá domácnost. Tento zákon však musí schválit ještě senát a podepsat prezident, a tak není jeho platnost v tuto chvíli jasná. Podívejme se tedy raději rámcově na obě "reality" současný stav a stav nový, předpokládaný.

Za současné situace jsou klíčové dvě skutečnosti vlastnictví vhodného zařízení umožňujícího příjem vysílání České televize a právní subjektivita majitele. Zařízením se rozumí samozřejmě standardní televizor, dále pak televizní karta pro příjem analogového pozemního vysílání v PC i PC karta pro příjem satelitního digitálního vysílání včetně dekodéru CryptoWorks a karty CzechLink. Nerozumí se jím naopak mobilní telefon schopný přijímat krátké filmové sekvence (např. dostupný každodenní sestřih informací z Událostí v projektu Videozóna nabízený jednotlivými mobilními operátory), běžný počítač připojený k internetu (ČT vysílá zpravodajské pořady i na internetu, http://www.czech-tv.cz/news) či satelitní PC karta bez slotu CI nebo s neosazeným slotem CI. Právní subjektivita majitele pak definuje, za kolik vlastněných zařízení je nutno platit měsíční televizní poplatek fyzické osoby nepodnikající (tedy "běžní občané", de facto rodiny alias domácnosti) platí jen za jeden přístroj, ať již jich mají libovolný počet, navíc na jakýchkoli lokalitách (doma, na chatě, v autě.). Živnostníci a firmy platí za každý přístroj. Domácnost je takové společenství, v němž jednotliví členové sdílejí náklady na živobytí společně, což je pojem, se kterým pracuje i nový zákon. Ten již nezohledňuje vlastnictví přístroje, ale předpokládá, že televize je dnes již prakticky standardní součástí každé domácnosti, jako například připojení k elektrické energii, a proto zavádí povinnost platby pro každou domácnost. Podnikající občané či firmy budou i nadále platit televizní a rozhlasové poplatky podle stejného schématu.

Poměrně neznámou a přitom velmi praktickou skutečností je, že k placení poplatků se lze jednoduše přihlásit přímo na stránkách České televize (http://www.czech-tv.cz/ct/tvpoplatek/direct_prihlaska.php) a je možné platit přímo na účet ČT bezhotovostně a třeba i na celý rok najednou, takže se nemusíte za tímto účelem vůbec obtěžovat na poštu.

Místo závěru aktuality

DVB-T je tematika v poslední době velmi horká, a tak během psaní těchto dvou článků se stalo několik zajímavých skutečností. Vláda na svém jednání dne 28. dubna 2004 schválila koncepci rozvoje DVB-T v ČR do roku 2006. Český Telecom získal licenci na experimentální pozemní vysílání, a doplnil tak společnosti Czech Digital Group a České radiokomunikace; Telecom by měl během zhruba šesti týdnů začít experimentálně vysílat v Praze a Brně (pro Ostravu licence na experimentální vysílání udělena nebyla). Do experimentálního multiplexu DVB-T vysílaného Českými radiokomunikacemi byla přidána rozhlasová stanice Frekvence 1 (doplní tak již vysílané stanice ČRo1-Radiožurnál, ČRo2-Praha a ČRo3-Vltava). Hudební stanice Óčko začala od května vysílat nekódovaně ze satelitu Astra a zároveň opustila Eurobird a paket CzechLink. V souvislosti se vstupem ČR do EU začala satelitní televize Europe by Satelite (EbS), informační a zpravodajská stanice o Evropské unii, vysílat na HotBirdu 3 též česky. V souvislosti se změnami v oblasti DPH od 1. 5. 2004 došlo k úpravám cen za měsíční služby UPC ze satelitu (směrem dolů) či po kabelu (směrem nahoru), zvýšení ceny postihlo i diváky jiných kabelových televizí.

A dalších novinek v oblasti DVB-T nás pravděpodobně čeká v nejbližší době stále více. Možná nás dovedou ke skutečnému zahájení řádného pozemního digitálního televizního vysílání v ČR do konce roku, a tak se je vyplatí sledovat a začít se na příchod DVB-T již skutečně připravovat. Zdá se totiž, že po mnoha letech slibů a úvah by to tentokrát mohlo opravdu již vyjít.

§§§§§

$$$$$


Jak na to


20 kroků ke stabilnímu počítači I.

David Čepička, Richard Coppola, Annette Kniffler, Margit Kuther

C04P0287

Představte si, že pracujete na složitém a velmi důležitém dokumentu nebo na nějaké komplikované tabulce v Excelu. Najednou monitor zčerná, a všechna vaše práce je ztracena. Takovým katastrofám však můžete snadno předejít.

Pocit beznaděje, který přijde v okamžiku, kdy se po zatuhnutí obrazu na monitoru ještě pokoušíme uložit vše, co se dá, snad zná z vlastní zkušenosti každý uživatel. Velmi často se něco takového stává především experimentátorům a těm, kdo rádi zkoušejí, co všechno jejich počítač vydrží a snaží se z procesoru a grafické karty doslova vyždímat co se dá. U takových uživatelů se však vesměs jedná o záměr, tj. většinou upřednostňují co možná nejrychlejší systém na úkor stability. Přesto ani běžní uživatelé, kteří svůj počítač neženou až do krajnosti, nejsou před nebezpečím zatuhnutí a z toho vyplývající potenciální ztráty dat, uchráněni. Kolikrát stačí už velmi malá změna, například instalace nové karty či hry, a už se ze spolehlivého počítače stane stroj nestabilní. Chcete-li se výše zmiňovaným rizikům vyhnout a počítač si nakonfigurovat tak, aby vám stabilně pracoval i při delším chodu, pak vám snad pomohou naše následující tipy. Rozhodnete-li se jich využít, stane se váš systém odolnější vůči zatuhnutí a bude vás to stát jen trochu času a pouze výjimečně minimální investice. Pro otestování stability vašeho počítače vám může pomoci i software, který naleznete na našem CD.

Hardware

Upravujete-li fotografie pořízené z dovolené, je ve vašem počítači zaměstnána nejen grafická karta a mikroprocesor, ale i operační paměť a pevný disk. Má-li PC za těchto podmínek pracovat stabilně, musíte vzít do úvahy dvě okolnosti.

 Nový hardware potřebuje důkladné otestování

Pokud vám leží na srdci stabilita počítače, měli byste mít na paměti základní pravidlo: Never touch a running system Nikdy nezasahujte do funkčního systému. Ale jak se říká, změna je život. Nastanou situace, kdy je třeba přidat do počítače nové zařízení. Po instalaci byste však měli důkladně otestovat nejen tuto novou komponentu, ale i všechna stávající zařízení. Jen tak se dozvíte, zda se nové zařízení do systému harmonicky včlenilo, nebo jestli právě ono dělá potíže a vyvolává problémy. V každém případě se nezapomeňte podívat do Správce zařízení. Dostanete se do něj přes Ovládací panely poklepáním na ikonu Systém. Na záložce Hardware pak stiskněte tlačítko Správce zařízení. V něm se podívejte, zda u žádné komponenty není ani žlutý otazník, ani červený křížek, neboť ty označují problémy s ovladači, popřípadě s přerušením. Jestliže je hlášena chyba u karet PCI a AGP, pak pravděpodobně používají stejnou hodnotu přerušení. Bohužel existuje více volných míst pro přídavné karty, než je hodnot přerušení. Proto se často musí dvě PCI karty, popřípadě jedna PCI a jedna AGP karta, podělit o jednu hodnotu přerušení. Teoreticky by mělo toto sdílení přerušení (Interrupt Sharing) fungovat bez problémů, ale někdy si přesto ovladače dvou komponent takříkajíc lezou do zelí. Tehdy byste pokud možno měli naposledy do systému přidanou kartu vyjmout a dát ji v ideálním případě do takové pozice na základní desce, aby si získala svoje vlastní přerušení nebo aby se dělila o přerušení s komponentou, která je k ní přátelštější. Správnou pozici karty ale získáte pouze experimentováním. Způsob rozdělování přerušení je uveden v manuálu k základní desce.

 Přetaktování a stabilita nejdou dohromady

Pokud chcete mít na počítači stabilní systém, pak zapomeňte na všechno, co jste kdy slyšeli na téma přetaktování. Přetaktovaný systém totiž téměř vždy značí potenciálně nestabilní systém. Čím je vyšší frekvence, tím více se zahřívají jednotlivé komponenty, jako procesor, čip grafické karty nebo operační paměť. Výkonné chladiče a větráčky dokáží takto vzniklé teplo sice zredukovat, přesto nebezpečí nestability není zdaleka zažehnáno. Dalším nezanedbatelným faktem je skutečnost, že vyšší teplota u některých komponent nemusí nutně jednotlivé součástky poškozovat, ale vyšší frekvence u nich způsobuje větší procento chyb.

Software

Nestačí jen aby pracoval stabilně pouze hardware počítače musí si také v maximální možné míře rozumět se softwarem, což u počítače představuje hlavně operační systém a ovladače. Mimo to se nestabilní komponenty dají odhalit právě prostřednictvím vhodných utilit.

 Základním kamenem je stabilní operační systém

Sázíte-li na jistotu, pak jste v každém případě na správné straně, pokud pracujete s operačními systémy Windows 2000 a XP. V této době jsou to nejstabilnější operační systémy Windows, jež jsou na rozdíl od Windows 98 či ME založeny na vyspělejší technologii serverových operačních systémů NT. Tomu, komu pak skutečně záleží na stabilitě, jasně doporučujeme Windows XP. Mají totiž dokonalejší technologii plug&play, a jsou tedy maximálně optimalizována pro automatické rozpoznávání a integraci nového hardwaru. Kromě toho Windows XP rozpoznají daleko více hardwarových komponent než serverově orientovaná Windows 2000.

 Pravidelné updaty udržují Windows stabilní

Udržujte systém v tom nejaktuálnějším stavu tím, že budete pravidelně sledovat nejnovější patche a updaty na internetové stránce Microsoftu na adrese http://www.microsoft.com/cze/. Jeden příklad za všechny: Windows 2000 a XP podporují pevné disky s kapacitou nad 127 GB, ovšem pouze tehdy, pokud máte ve Windows XP nainstalovaný Windows XP Service Pack 1(a) a u Windows 2000 minimálně Service Pack 3. Pokud nainstalujete tak velký disk do systému bez výše uvedených updatů, pak vám hrozí nejen větší riziko zatuhnutí systému, ale musíte dokonce počítat s možným rizikem ztráty dat. Velké disky jsou totiž adresovány 48 bity, na rozdíl od těch menších, které jsou adresovány 28 bity. Tento problém zvládnete až s pomocí nového updatu ve spojení se vhodnou základní deskou.

 Odstranit se musí nejen staré komponenty,ale i jejich ovladače

Pokud nějakou starou komponentu z počítače odstraníte, pak nezapomeňte odinstalovat i její ovladače. V nejlepším případě stejně jen zabírají místo, v tom horším pak způsobují kolize s ovladači nějaké jiné nové součástky, a zvyšují tak riziko zatuhnutí vašeho počítače. Zvláště časté jsou konflikty s ovladači komponent stejného druhu, například tedy pokud vyměníte svoji starou ISDN kartu na novější model. V následujících řádcích popíšeme, jak takový starý software odinstalovat.

1. možnost: Pro většinu zařízení existuje nějaká odinstalační rutina. Často ji naleznete v Ovládacích panelech, pokud poklepete na ikonu Přidat nebo odebrat software. V seznamu nainstalovaných programů si vyberte tu aplikaci, která odpovídá odebírané komponentě, a stiskněte tlačítko Změnit nebo odebrat. Druhou možností je prozkoumat nabídku Start, kde v položce Programy naleznete položku Odinstalovat <název aplikace>.

2. možnost: Jestliže jste nenašli žádnou rutinu pro odinstalování programu, odeberte hardware přes Správce zařízení. Ve Windows XP a 2000 ji spustíte přes Ovládací panely poklepáním na ikonu Systém. V dialogovém okně se přesuňte na záložku Hardware a stiskněte tlačítko Správce zařízení. Zde ve stromu jednotlivých skupin zařízení vyberte tu skupinu, do níž odebíraná komponenta patří, například Grafické adaptéry, a rozbalte ji klepnutím na tlačítko +. Pak si označte danou komponentu, klepněte na ni pravým tlačítkem a z kontextového menu vyberte příkaz Odinstalovat.

 Odstraňte z počítače zbytky ovladačů

Odinstalační rutiny často neodinstalují všechny ovladače kompletně. Dokonce i když Správce zařízení už odebranou komponentu neukazuje, je možné, že se někde v systému nacházejí ještě zbytky ovladačů. Smažte je, jinak by vám mohly v systému vyvést pořádnou neplechu.

1. možnost: Ze všeho nejdříve si spusťte Průzkumníka a prohledejte na pevném disku všechny programové složky. Narazíte-li na složku, která připomíná nějakou vámi odstraněnou hardwarovou komponentu většinou ji poznáte podle názvu, popřípadě jména výrobce pak takovou složku bez obav smažte.

2. možnost: Odinstalační rutina většinou po sobě zanechává v registru alespoň informace o ovladačích. Ty můžete nalézt v registru podle jména výrobce či podle názvu komponenty. Ruční mazání přes Editor registru (spustíte jej přes nabídku Start/Spustit, když do políčka Otevřít zadáte příkaz regedit) doporučujeme pouze zkušeným uživatelům. Dříve, než začnete v registru vyhledávat vysloužilé ovladače a mazat je, měli byste si celý registr zazálohovat. Ostatně stačí jedna jediná chyba, a můžete ochromit celý systém. Postup při záloze registru naleznete například na adrese http://www.ddm.svitavy.cz/casopis/pocitace/new5/two.htm.

 Od Microsoftu "požehnané" ovladače slibují stabilitu

Od časů Windows 98 testuje Microsoft ovladače v tzv. Windows Hardware Quality Lab. Jestliže vám nejde o nic jiného než o stabilitu, měli byste používat pouze ty ovladače, které zmiňovaný test úspěšně složily a jsou tedy nositeli certifikátu WHQL. Při testech Microsoft prověřuje, zdali ovladače komunikují s Windows bezproblémově, tedy například, zda se poté, co byl aktivován úsporný režim, celý systém vrátí zase zpět do aktivního režimu. Právě v tomto bodě se často vyskytují problémy. Naproti tomu se vůbec netestuje, jak dobře daný ovladač podporuje hardwarovou komponentu. Rovněž ani schopnost ovladače spolupracovat s dalšími aplikacemi či hrami se netestuje. Je pravdou, že ty nejaktuálnější ovladače se objevují většinou bez toho, aby byly testovány Microsoftem. Jejich výrobci je totiž raději co nejrychleji poskytnou svým zákazníkům, než aby několik týdnů čekali, až složí testy WHQL. Kvůli zmíněné prodlevě si také ne každý výrobce dává své ovladače "posvětit" Microsoftem. Z výše napsaného tedy vyplývá, že i v případě používání netestovaných ovladačů nemusíte mít o stabilitu počítače vážnější obavy jejich kvalita je většinou dobrá. Zase je pravda, že Microsoftu nebudou dávány k otestování ovladače, které sice obsahují funkce zvyšující výkon komponent, ale za tu cenu, že mohou způsobovat problémy s Windows. Pokud si tedy chcete být naprosto jisti, sledujte, zda vámi instalované ovladače byly Microsoftem certifikovány.

 Jak nalézt nepodepsané ovladače

Pro vyhledání nepodepsaných ovladačů klepněte na tlačítko Start/Spustit a do políčka Otevřít zadejte příkaz sigverif. Potvrďte stiskem tlačítka OK. Pak například ve Windows XP a 2000 stiskněte tlačítko Upřesnit a na záložce Hledat vyberte položku Vyhledat další soubory, které nejsou digitálně podepsané, a umístěte zatržítko před volbu Včetně podsložek. Nyní se přesuňte na záložku Protokolování a umístěte zatržítko před volbu Uložit výsledky ověření podpisů do souboru protokolu. Jako složku se soubory ovladačů zvolte \System32\Drivers. Po klepnutí na tlačítko Spustit se začne vyhledávat. Po skončení vyhledávání se objeví výsledky, které jsou rovněž uloženy v souboru SIGVERIF.TXT. Naleznete jej na systémovém disku ve složce, v níž máte nainstalována Windows. Soubor si můžete otevřít i přes tlačítko Zobrazit protokol na záložce Protokolování aplikace pro ověřování podpisů (již zmiňované SIGVERIF.EXE). V seznamu pak hledejte ve sloupci Status výraz Nepodepsán.

 Jak získat podepsané ovladače

Vyhledávání pomocí utility Sigverif odhalilo, že jste si do počítače nainstalovali nepodepsané ovladače (viz tip č.8). Ty byste chtěli nahradit ovladači podepsanými. Ze všeho nejdříve tedy musíte zjistit, ke kterému zařízení ovladače patří. Naneštěstí se to vůbec nedá poznat podle výrobce hardwaru ani podle názvu komponenty, protože název souboru ani jedno, ani druhé neobsahuje. Proto si v Průzkumníku nechte zobrazit obsah složky, v níž byly ovladače testovány a jejichž seznam byl v souboru SIGVERIF.TXT (v předchozím tipu se jednalo o složku System32\Drivers). Klepněte pravým tlačítkem na soubor, který byl označen v souboru SIGVERIF.

TXT jako nepodepsaný, a z kontextového menu zvolte příkaz Vlastnosti. Na záložce Verze pak klepněte na položku Společnost. V poli Hodnota se pak ukáže výrobce souboru, a tím je vlastně určen i hardware, k němuž soubor patří. Nyní stačí na internetové stránce výrobce vyhledat nový ovladač. Pokud jej výrobce označí jako WHQL či podepsaný, je Microsoftem schválený pro práci ve Windows. Pokud takový údaj chybí, dozvíte se zpravidla při instalaci ovladače, zda je podepsaný či ne. Windows XP a 2000 mají standardně přednastaveno, aby při instalaci nepodepsaných ovladačů vždy nejprve zobrazila varovné hlášení.

 Odhalte nestabilní komponenty pomocí softwaru

Předpokládejme, že jste svůj počítač důkladně prověřili, zda se v něm neobjevují problémy s ovladači či s přerušením, ale přesto se počítač nadále chová nestabilně. Dalším možným zdrojem problémů může být špatné nastavení v BIOSu (viz další tipy) nebo nedostatečné chlazení. Ale v danou chvíli doslova tápete a nevíte, která komponenta vás zlobí. Nainstalujte si speciální utilitu a prověřte stabilitu jednotlivých komponent. Jednou z osvědčených a mnohostranných utilit je kupříkladu aplikace Sandra Standard 2004, kterou naleznete na internetové adrese http://www.sisoftware.co.uk, případně na našem CD(San2004.SP1-9104-Win32-OCA.exe, 6,66 MB)

BIOS

Vedle operačního systému je BIOS jediným programem, který ze všeho nejvíce ovlivňuje hardware počítače. V BIOS Setupu si můžete nastavit základní parametry a tak odhalit slabiny, které váš systém dělají nestabilním.

 Spousta nepříjemností se vyřeší updatem BIOSu

Aktualizací BIOSu se dá odstranit spousta problémů. Pokud jste zrovna instalovali nový hardware, vězte, že nové procesory či moderní velkokapacitní pevné disky bývají korektně rozpoznány až po instalaci nejnovějšího updatu BIOSu. Dále vyřešíte problémy se stabilitou počítače, především tehdy, pokud BIOS chybně inicializuje čipovou sadu nebo operační paměť. Na druhou stranu byste neměli aktualizaci BIOSu provádět bezdůvodně. Informujte se proto nejdříve na internetových stránkách výrobce vaší základní desky, jaké výhody vám update přinese. Aktualizace BIOSu je totiž vždy spjata s jistou dávkou rizika.

 Důležité kroky před updatem BIOSu

Pokud by vám počítač během updatu zatuhnul, je to s ním velmi zlé. Nerozběhnete ho ani restartováním, ani žádným z tipů uvedených v rámečku Ochromení počítače po změně nastavení v BIOSu. Když vás něco takového potká, pak několik rad najdete v článku Oživení počítače, který byl publikován v PC WORLDu 6/2002 na straně 36.

Rozhodně byste nikdy neměli aktualizovat BIOS na počítači s nestabilním operačním systémem. Je potřeba systém vždy nejprve co možná nejvíce stabilizovat. Pokud jste se například pokoušeli zvýšit výkon PC přetaktováním procesoru či nastavením "příznivějších" parametrů pro operační paměť v BIOSu, měli byste všechny takové provedené změny vrátit zase zpět, alespoň na dobu provedení updatu. Jestliže se váš počítač stal méně stabilním kvůli nově přidanému hardwaru, musíte jej pro provedení updatu z počítače odebrat a odinstalovat jeho ovladače.

 Update BIOSu: Raději v klasickém DOSu než pod Windows

Vedle obvyklého provedení updatu BIOSu v prostředí DOSu nabízí celá řada výrobců základních desek rovněž utility, které dokáží spustit update BIOSu i v prostředí Windows. Vzhledem k tomu, že Windows obvykle hardware počítače zatěžují více než DOS, je zde pravděpodobnost odhalení nedostatků komponent daleko větší než v DOSu. Máte-li jen trochu pochybností o stabilitě vašeho počítače, měli byste aktualizovat BIOS raději v prostředí MS-DOSu.


20 kroků ke stabilnímu počítači II.

Zvolte si jistější standardní nastavení

Způsob nakonfigurování vašeho počítače při jeho startu je uveden v BIOS Setupu. Pokud sázíte na jistotu, vyberte v BIOSu standardní nastavení parametrů. Jedná se hodnoty, které jsou svým způsobem konzervativní, takže žádnou z komponent nepřetěžují. Nastavení všech parametrů na standardní hodnoty provedete pomocí položky BIOSu s názvem Load Setup Defaults, Load Fail-Safe Defaults či Load Setup Defaults. Zmiňované položky se nacházejí se v hlavním menu BIOSu nebo v podmenu položky Exit. Ale pozor! Nezapomeňte si před použitím zmíněné volby poznamenat všechny vámi nastavené parametry u všech položek BIOSu. Jestliže zároveň nechcete přeinstalovávat Windows, pak volby APIC Mode, ACPI Function, USB-Legacy a Hyper-Threading (většinou se nacházejí v menu Advanced, Main či Power) před opuštěním BIOSu nastavte na původní hodnoty. V opačném případě se budou při dalším spuštění Windows pokoušet nainstalovat pro všechen hardware jiné ovladače, což nemusí vždy dopadnout korektně. Stejně tak si nastavte zpět pořadí médií, v jakém se má z nich pokoušet bootovat odpovídající volba se nachází v menu Advanced či Boot.

Nemůžete se do BIOSu dostat, jelikož se na obrazovce neukazuje klávesa, kterou musíte stisknout, abyste se do BIOSu dostali? Pak postupně zkoušejte klávesy <Delete>, <F1>, <F2>, <F10>, popřípadě klávesovou zkratku <Ctrl><Alt><Esc>. Některá z variant určitě bude ta pravá. Chcete-li si provedené změny uložit, zvolte menu Exit Saving Changes nebo Save&Exit Setup. Někdy budete ještě dotázáni na stisk klávesy <Y> (Yes), abyste potvrdili, že si skutečně přejete změny uložit. Pozor na to, že BIOS vychází vždy z amerického rozložení klávesnice, takže pro potvrzení změn vlastně musíte stisknout na české klávesnici klávesu <Z>.

 Operační paměť: Záleží i na správném časování

Pokud řadič paměti příliš rychle zaměstnává operační paměť, je stabilita celého systému tatam. Optimální parametry pro přístup do paměti získává BIOS z čipu paměti (SPD-EEPROM) umístěného na paměťovém modulu. Aby mohl BIOS načíst údaje z paměti EEPROM, musí být položka BIOSu DRAM Configuration, případně DRAM Timing nastavena na variantu SPD nebo Auto. Zmiňovanou položku naleznete většinou v menu Advanced, Chip Configuration, Chipset Features nebo podobném. Pokud jste si zvolili v BIOSu nahrávání standardních parametrů (viz tip č.14), je obvykle tato volba na tuto možnost nastavena.

 Když automatika zklame,přijde na řadu ruční práce

Někdy je časování operační paměti i přes automatickou konfiguraci nastaveno příliš příkře. Bývá to zejména v případech, kdy je někde v BIOSu nebo v samotném SPD čipu chyba. Někdy pomůže update BIOSu (viz tipy č.11-13), jinak je třeba parametry operační paměti nastavit ručně. Níže popisované parametry, které je nutné nastavit, se mohou v závislosti na typu desky lišit v názvu.

Zkontrolujte si v menu Advanced, Chip Configuration, případně Chipset Features, zda hodnoty pro parametry Clock (někdy také Frequency nebo Mode), CAS Latency, RAS to CAS Delay (někdy také TRCD) a RAS Precharge Time (někdy také TRP) odpovídají údajům uvedeným na paměťovém modulu. Tyto údaje jsou většinou na nálepce nalepené přímo na modulu. Před pomlčkou je uveden typ paměti, ze které se odvozuje hodnota pro parametr Clock. Pro paměti typu PC100 a PC1600 by měl být parametr Clock nastaven na 100 MHz, moduly PC133 a PC2100 běží na 133 MHz, PC2700 na 166 MHz a konečně PC3200 pracují na frekvenci 200 MHz. Další údaje jsou za pomlčkou. Například parametr PC2100U-2533 znamená, že se jedná o modul typu PC2100 s CAS Latency rovnu 2,5 taktu, RAS to CAS Delay a RAS Precharge Time se rovnají 3 taktům. Pokud tyto hodnoty nesouhlasí s těmi v BIOSu, je třeba položku zmiňovanou v tipu č. 15 nastavit z parametru Auto na Manual nebo User Define a zadat sem správné hodnoty. Další informace k tomu, která nastavení jsou optimální, pak získáte na internetových stránkách výrobce paměťových modulů.

 Operační paměť: Příručka pro konfiguraci neexistuje

Chybí vám u paměťového modulu nálepka s potřebnými parametry? Nebo si myslíte, že i přes správně nastavenou konfiguraci je za zatuhnutí počítače odpovědný (nově nainstalovaný) paměťový modul? Pak je třeba zaexperimentovat si s hodnotami parametrů, uvedenými v tipu č. 16. V podstatě lze říci, že vyšší hodnoty znamenají větší stabilitu. Jedná se totiž hlavně o tzv. latenci, neboli čekací dobu. Čím větší hodnota, tím více taktů má paměť k dispozici pro vykonání nějakého úkolu. Operační paměť tedy pracuje pomaleji, což se projeví ve zvýšené stabilitě systému.

Chlazení

Možná to znáte z vlastní zkušenosti, že když dlouho zůstanete v sauně, tak se pak na nohou necítíte dvakrát jistě. Stejně tak se chová i váš počítač. Je-li mu moc horko, ani on se nechová stabilně. Chladicí systém počítače musí být dostatečně výkonný, aby dokázal bez problémů odvést teplo produkované jednotlivými komponentami.

 Monitorování hardwaru: Jak měřit teplotu

Jakmile do počítače nainstalujete nebo vyměníte nějakou komponentu, přetaktujete procesor nebo pracujete za horkého letního dne na počítači v kanceláři bez klimatizace, nemusí chladicí systém počítače stačit. Proto je nutno čas od času kontrolovat, jak se počítač během silného zatížení zahřívá. Mějte přehled i o teplotě v místnosti, aby se vám případná porucha větráčku nestala takříkajíc osudovou.

Jestliže se vám nechce kvůli kontrole teploty rozmontovávat celou počítačovou skříň a chtěli byste si raději hlídat teplotu jednotlivých komponent, je třeba se spokojit s integrovanými teplotními senzory většina základních desek je vybavena dvěma i více senzory (viz manuál k základní desce). Hodnoty teplot na těchto senzorech se dají zjistit pomocí monitorovacího softwaru. Velmi dobrým je kupříkladu freeware Motherboard Monitor, který naleznete na internetu na adrese http://mbm.livewiredev.com, popřípadě na našem CD (MBM5360.EXE, 1,92 MB). K dispozici je i instalační soubor s jazykovými moduly, v němž si lze nastavit též češtinu (MBM5360LANGUAGE.EXE, 487 KB).

Zmíněná utilita běží permanentně na pozadí a sleduje teplotu a činnost větráčku. Přitom zároveň hlídá, zda nejsou překročeny spodní či horní hranice teploty či otáček. Hraniční hodnoty si ale musíte zadat sami. Naleznete je u výrobců jednotlivých počítačových komponent. Informace týkající se procesorů AMD a Intel naleznete v rámečku Mezní hodnoty: Teplejší by váš procesor být neměl.

 Test stability: Počítač ve stresu

Když se počítač při běžné práci chová stabilně a nevyvolává žádné konflikty, neznamená to, že se tak bude chovat i při velké zátěži. Jeho chování můžeme prověřit testem stability. Ten otestuje všechny komponenty až do krajnosti. Vhodnými utilitami jsou například programy Passmark Burn In Test, který testuje všechny důležité komponenty počínaje procesorem a grafickou kartou konče, a program Hot CPU, jenž je zaměřen zejména na testování procesoru a základní desky. První zmíněný program si můžete stáhnout z internetové adresy http://www.passmark.com nebo vám jej nabízíme na našem CD (BITPRO.EXE, 1,30 MB). Aplikaci Hot CPU 4.1 naleznete na internetové adrese http://www.7byte.com, anebo rovněž na našem CD jako soubor HOTCPU.EXE o velikosti 1,59 MB. Počítač ale můžete vystavit i dlouhodobější zátěži. Grafickou kartu důkladně prověříte při hraní her s 3D grafikou a na procesor stačí samotné prostředky Windows, například program Kalkulačka (nabídka Start, Programy, Příslušenství). Zkuste například při vědeckém zobrazení nechat spočítat faktoriál nějakého velkého čísla (tlačítko <n!>) a nechte těchto výpočtů běžet několik současně tak, že si spustíte Kalkulačku několikrát a na každé instanci programu necháte běžet nějaký složitý výpočet.

 Co můžete dělat proti přehřátí počítače

Pokud dojdete k závěru, že nestabilita vašeho počítače může pocházet z přílišného přehřívání, je potřeba se zabývat příčinami. Začněte okolím počítače. Padá-li přímé sluneční světlo přes okno přímo na počítač nebo stojí-li tento těsně vedle topení, je řešení vskutku jednoduché přemístěte jej jinam. V opačném případě je chlazení počítače nedostatečné. Vypněte počítač, sundejte kryt a udělejte si přesný obrázek o rozložení jednotlivých komponent uvnitř. Jaké máte chladiče, a kolik jich je? Jaké je jejich rozmístění? Jakým způsobem proudí vzduch přes vnitřek skříně a okolo komponent? Pokud máte ve skříni změť kabelů, pokuste se je poněkud urovnat a spojit tak, aby nepřekážely proudícímu vzduchu. Dost také pomůže namontování dodatečného větráčku. Velmi důležitou roli pak hraje jeho správné umístění, jež musí podporovat předpokládaný směr proudění vzduchu (viz obrázek). Jinak je lepší pořídit výkonnější větráčky přímo na jednotlivé komponenty (procesor, pevný disk, grafickou kartu).

Ochromení počítače po změně nastavení v BIOSu

Stačí jedna nechtěná změna v BIOS Setupu, a počítač je ochromen. Co dělat v situaci, když se nemůžete do Setupu dostat, abyste takové chybné nastavení opravili? Většina výrobců základních desek již provedla taková opatření, která umožní v případě podobných situací nahrání standardního nastavení. Přesný postup naleznete v manuálu k vaší základní desce, popřípadě přímo u výrobce (zavolejte si na tel. číslo podpory nebo si vyhledejte informace na internetových stránkách). Můžete také vyzkoušet následující postupy.

Varianta č. 1: Mnohé základní desky si všímají toho, když systém při startu zatuhne. Pokud se to při startu stane několikrát za sebou, automaticky se nahrají standardní nastavení. Vyzkoušejte proto, zda se problém nevyřeší sám od sebe po několika za sebou jdoucích pokusech o spuštění počítače.

Varianta č. 2: Některé základní desky nahrají standardní hodnoty, pokud budete mít během startu počítače stisknutou klávesu <Insert>. Varianta č. 3: Pokud má vaše základní deska jumper (přepínač) nazvaný CLEAR_CMOS nebo podobný, můžete jeho prostřednictvím vymazat obsah paměti CMOS (do ní BIOS ukládá různé údaje mimo jiné i vaše nastavení). Pak BIOS nahraje standardní parametry. Paměť vymažete, pokud při vytažené zástrčce ze zásuvky umístíte jumper do pozice způsobující vymazání paměti. Většinou stačí nechat jumper v této pozici 5 sekund, někdy je třeba počkat minutu počkejte proto vždy raději o něco déle.

Varianta č. 4: U mnoha základních desek můžete vyndat baterii, která napájí paměť CMOS. Bez proudu CMOS paměť svá data ztratí a vymaže se za normálních okolností to trvá od několika minut do několika hodin. Někdy je třeba provést variantu č. 3 i č. 4.

Oživení počítače

Když si v konfiguraci BIOSu něco pokazíte, je zle. Za jistých okolností se vám ani nemusí podařit se znovu do BIOS Setupu dostat. Jak nyní počítač znovu oživit?

Jednou z prvních věcí, kterou byste měli u počítače, jenž se chová nestabilně nebo jednoduše nepracuje, zkusit, je obnovit základní nastavení v Setupu. K tomu účelu slouží položka Load Setup Defaults nebo Load BIOS Defaults, popřípadě Safe Settings a podobně.

Jestliže situace zašla až tak daleko, že díky fatálním zásahům do BIOSu počítač nestartuje a vy se nemůžete dostat ani o Setupu, vždycky ještě můžete smazat CMOS-RAM paměť, v níž jsou nastavení uložena. Pro tento účel mají prakticky všechny základní desky jumpery nebo dvě místa (označená například CMOS_Clear nebo Clear RTC), které je třeba při vytažené napájecí šňůře zastrčit na několik sekund do odpovídající pozice a pak je vrátit zpět, případně spojit kusem drátu. Tím dojde k vymazání CMOS paměti. Někdy je nutné jumpery nechat v pozici pro vymazání a počítač krátce zapnout to je potřeba porovnat s instrukcemi v manuálu k vaší základní desce. Jestliže tato cesta nevede k cíli, je možné zkusit na několik hodit vyndat baterii, která CMOS napájí. V příručce je tato baterie často označena jako CMOS Power. Pokud není na základní desce nějaká jiná vada, měl by počítač po této akci znovu nastartovat. Nyní stačí výše zmíněným postupem nastavit v Setupu základní parametry.

Co dělat v případě, když se nepovede update BIOSu?

Když se vám stane, že při provádění updatu BIOSu zrovna vypnou elektrický proud, nebo vám počítač zatuhne, je od tohoto okamžiku počítač nepoužitelný. V této chvíli jsou v obrovské výhodě majitelé základních desek s duálním BIOSem. Jestliže hlavní BIOS nefunguje, je možné pomocí jumperu nebo klávesové zkratky bootovat z BIOSu záložního. Velmi dobré vyhlídky máte také v případech, když váš BIOS obsahuje bootovací blok, který je neporušený. S jeho pomocí pak můžete snadno BIOS obnovit ze záchranné diskety. Zdali vaše základní deska tuto funkci podporuje, se dozvíte od výrobce. Principiálně to funguje asi takto:

AMI BIOS: Zkopírujte soubor s BIOSem na čistou, formátovanou disketu a přejmenujte jej na AMIBOOT.ROM. Spusťte počítač a držte klávesovou zkratku <Ctrl><Home> tak dlouho, dokud neuslyšíte zvukový signál (pípnutí) obrazovka je v této chvíli stále černá. Po asi 15 sekundách byste měli uslyšet čtyři po sobě následující zvukové signály, které vám oznamují, že BIOS byl znovu naprogramován. BIOS Award: Zkopírujte soubor BIOSu a vypalovací program (také zvaný Flash) na disketu zformátovanou pomocí příkazu format a: /s. Vytvořte soubor AUTOEXEC.BAT (v libovolném textovém editoru), který bude obsahovat příkaz

<Flash program> <soubor s BIOSem> (například AWFL816.EXE W6528IMS.BIN),

a uložte jej na disketu. Po restartu počítače by se měl BIOS automaticky přeprogramovat. Po asi třech minutách by měl být celý proces určitě hotový. BIOS Phoenix: Zde budete muset v určitých případech nastavit některé jumpery na základní desce do pozice Recovery Mode, abyste mohli bootovat z diskety (Crisis Recovery Disk), která BIOS obnoví. Tuto disketu, případně program, jenž ji vytvoří, získáte od výrobce základní desky (na disketě se mimo jiné nacházejí soubory MINIDOS.SYS a PHLASH.EXE).

Poslední cesta vede k prodejci nebo výrobci základní desky

Pokud nepomůže žádná z výše uvedených rad, musíte zanést základní desku do opravny. Štěstí v neštěstí budete zcela jistě mít v případě, kdy má vaše základní deska čip s BIOSem na patici ten se dá za nějakou finanční úhradu buď vyměnit, nebo znovu přeprogramovat. Jestliže je čip s BIOSem na základní desce pevně přiletovaný, musí na opravu celá základní deska a tady jste zcela odkázáni na ochotu prodejce.

Mezní hodnoty: Teplejší by váš procesor být neměl

Jaká teplota je kritická? Pro teplotu procesorů existují doporučení od výrobců, Intel je uveřejňuje na adrese http://www.intel.com/design/Pentium4/guides/index.htm?iid=ipp_dlc_procp4 p+es_guide& a AMD v tzv. Thermal Data Sheets na adrese http://www.amd.com. Pro většinu současných procesorů doporučují AMD i Intel na svých stránkách maximální teplotu 70°C, jedná se však o tzv. hodnotu T(case). Upozornění: Teplotní senzory mohou být u různých typů procesorů na různých místech, a samotná hodnota teploty velmi záleží na tom, kde ji měříte. Hodnota T(case) je teplota, kterou u procesorů AMD naměříte v jádře procesoru a u procesorů Intel mezi jádrem procesoru a kovovým krytem. Na obou výše zmíněných internetových stránkách získáte podrobnější informace k různým měřicím místům a hraničním hodnotám teplot.

Firma AMD uvádí v tzv. Thermal Data Sheeets rovněž teplotu okolí, tzv. T(ambient). Ta má pro většinu procesorů AMD hodnotu 42°C. Tento údaj však není pro provozuschopnost procesoru nijak relevantní, neboť nic nevypovídá o provozní teplotě.

Intel pro procesor Pentium 4 na 3,2 GHz rovněž doporučuje maximální teplotu okolí 42°C (viz internetovou adresu http://ftp://download.intel.com/design/Pentium4/guides/25216101.pdf).

Pro zajímavost: Procesory v noteboocích musí obecně snést vyšší teploty než jejich kolegové ve stolních počítačích. V malých počítačích totiž není dost místa na proudění vzduchu. Tak například Intel pro většinu notebooků udává hodnotu T(case) 100°C a AMD 95°C.

§§§§§


faq:Nejčastěji kladené dotazy I.

Karel Nevšímal, Zdeněk Pokorný

C04P0311;C04P0312

Pro práci na notebooku mimo pracoviště používám synchronizaci dat uložených na serveru. Nastaveno mám sdílení všech i vnořených adresářů a synchronizaci při zapnutí a vypnutí počítače, resp. při připojení k síti. Pokud vytvořím nový soubor na notebooku při práci off-line, při synchronizaci se tento soubor zkopíruje na disk serveru. Pokud však někdo vytvoří nový soubor na jiném počítači a uloží na server do adresáře, který byl dříve povolen pro práci off-line na notebooku, při synchronizaci se na notebook nově vytvořený soubor nebo i vnořený adresář "nezkopíruje", tzn. nemá povolenou práci off-line, i když se někdy kliknutím pravým tlačítkem jako připojený tváří (to je ve chvíli, kdy je notebook připojen k síti a komunikuje přímo s daty na serveru). Prakticky to znamená, že po odpojení ze sítě nové soubory v notebooku chybí. Problém trvá při instalovaných systémech Windows 2000 i XP na pracovní stanici a systémech Linux i Windows 2000 na serveru. Síť je peer-to-peer.

To co popisujete, není chyba, ale vlastnost off-line folderů, bohužel. Notebook si do seznamu off-line souborů zanese buď ty soubory (složky), které označíte (z tohoto notebooku!) aby byly off-line, nebo ty, které se do již označených adresářů pro off-line práci dostanou přes tento notebook. Pokud se tam dostanou odjinud, notebook se o nich nedozví. Nedělá si totiž rescan off-line folderů, na rozdíl od aplikace Aktovka (Briefcase).

Potřeboval bych poradit s drobným problémem. Nemůžu mít zapnutý spořič obrazovky, protože když se dívám delší dobu na TV-kartu bez jakéhokoli zásahu, tak se monitor přepne do spořiče, což samozřejmě v danou chvíli nechci. V nastavení TV-karty žádná možnost toto deaktivovat není. Je třeba možné v nastavení Windows 98 SE (používám tento operační systém) nastavit, aby spořič v případě běžící TV-karty "nenaskakoval"?

V nastavení Windows tuto možnost nenajdete. Některé aplikace si umějí ošetřit spořič obrazovky samy, využívají k tomu služeb, které poskytuje operační systém na úrovni programování. Pokud nejste zběhlý programátor, lze najít na internetu spoustu odkazů na screensavery, které můžete snadno aktivovat i deaktivovat. Asi nedosáhnete stavu, kdy se po spuštění TV-aplikace spořič sám vypne, ale budete to moci udělat kliknutím na nějaké tlačítko zástupce na ploše. To je určitě lepší, nežli nastavování spořiče přes vlastnosti obrazovky.

Chtěl bych se zeptat a zároveň i poukázat na jeden typ viru! Působí tak, že se nahraje do BIOSu počítače, který následně zpomalí téměř na minimum, některé aplikace i zakáže a zabrání přístupu do BIOS menu! Zkoušel jsem vše, abych jej odstranil, ale marně, a to i bootovací diskety pro BIOS! Nevím si s tímto problémem rady, a proto jsem se obrátil na vás. Pomohlo by mi, kdybyste mi mohli poradit, co s ním dělat a jak se jej zbavit?

Nerad bych se mýlil, ale nezdá se mi, že se jedná o biosový virus a že by mohl zpomalit nebo zakázat některé aplikace. Kdyby vám znemožnil start počítače, tak to ano... V BIOSu jsou základní rutiny na obsluhu základního hardwaru, takže si nedovedu dost dobře představit, že by třeba zakázal spuštění MS Wordu... Rovněž přepsání BIOSu není žádná legrace ani pro viry, přepis se musí potvrdit. Vždy jde přitom o blokový přepis, do BIOSu nelze zapsat jen několik bytů na konkrétní místo. Domnívám se, že problém bude jinde, patrně půjde o virus působící v operačním systému. Bohužel v dotazu není konkrétněji specifikováno co znamená "zkoušel jsem vše", a také jak se projevuje to, že vir zakáže přístup do BIOS menu. Není zde uvedeno, jestli jste už někdy procházel BIOS a měl jste vše přístupné, a teď to najednou nejde, nebo se tam nyní nemůžete dostat a předtím jste to nikdy nezkoušel.

Mám doma dvě PC, na jednom jsou nainstalovaná Windows 98 a na druhém Windows 98 SE. Chtěl bych se zeptat, jestli je možné přenést z Windows ME některé funkce do Windows 98. Konkrétně mám na mysli tyto dvě funkce:

1.Když označím nějaké soubory a složky ve Windows 98, kliknu na ně pravým tlačítkem, vyberu vlastnosti, a chci odškrtnout atribut "jen pro čtení", tak se mi tyto změny projeví jen na souborech, ne na souborech v podsložkách. Proto bych chtěl přenést do Windows 98 funkci z Windows ME, ve kterých když odškrtnu atribut jen pro čtení, obdržím otázku, zda chci použít tyto změny pro všechny podsložky a soubory v nich. Tato funkce by mi ve Windows 98 velmi usnadnila práci.

2.Druhá funkce není ani tak funkcí, ale jedná se o nabídku Start. Ve Windows 98 je položka Programy v nabídce Start posouvací pomocí malých šipek. Toto posouvání mě zdržuje, a chtěl bych mít nabídku programy ve Windows 98 stejnou jako je ve Windows ME a XP. Ve Windows ME je v nabídce programy totiž několik sloupců, které se nemusejí posouvat. Zajímalo by mě, zda je možné takto upravit i nabídku Start Programy také tak, aby zde bylo několik sloupců.

Bohužel vás asi zklamu, ale domnívám se, že funkce z Windows ME do Windows 98 příliš přenést nepůjdou. Explorer (Průzkumník) je totiž zásadní součástí systému Windows (podobně jako Internet Explorer), a i když přenesete soubor explorer.exe, nezaručí vám to i přenos chování Exploreru. Bylo by nutné přenést ještě spoustu dalších knihoven, které zase komunikují s jinými knihovnami, a hlavně trochu jinak nežli v původním systému. Experimentovat samozřejmě můžete, ale příliš to nedoporučuji. Výsledkem může být pád systému. Jelikož některé funkce jsou součástí Internet Exploreru, který lze updatovat, zkuste nainstalovat jeho nejnovější verzi. Klasický Explorer updatovat nelze (není čím). Ohledně nabídky Start vám mohu poradit uspořádat si programy v nabídce do složek podle nějakých celků (např. Grafické aplikace, MS Office apod.), čímž zredukujete svislý rozměr menu.

Mám problém s flash diskem Kingston DataTraveler 2.0 (FAT32). Používám ho velmi často a uchovávám na něm poměrně důležitá data. Při posledním pokusu ho použít mi však bylo operačním systémem oznámeno, že disk není naformátován. Existuje ještě nějaká možnost, jak dostat svá data zpět? A co bylo příčinou selhání? Mohla to být vlhkost, teplota nebo jen "únava z přepracování"?

USB flash disk je určitě dobrý pomocník, ale k dlouhodobému uchovávání dat se příliš nehodí. Je totiž málo robustní oproti např. CD-ROMu. Flash disk využívá ke své činnosti paměti EEP-ROM (elektricky přeprogramovatelné paměti), které si pamatují data i při odpojení od napájení. Tyto paměti jsou citlivé nejen na vyšší teploty (např. vlivem slunečního záření), ale hlavně na elektromagnetické vlny. Spolehlivě obsah flash disku "vymažete", pokud jej umístíte blízko aktivního mobilního telefonu. Stejně tak záblesk na pantografu tramvaje může způsobit změnu dat. Ultrafialové záření (umělé) také přehází bity v této paměti. Vlhkost by neměla provést změnu dat v paměti, může však zaúřadovat v okamžiku připojení flash disku k počítači.

Vlastním PC AMD 2200+, MSI KT4V LAN, 512 MB RAM (333 MHz), MSI GeForce4 MX 440 AGP 8x, DVD-ROM Pioneer (Secondary Master, I:), CD-RW ASUS 4824A (Secondary Slave, J:), HDD Maxtor 40 GB ATA/133 (Primary Master) rozdělený na 3 partitions (C: 4 GB, E: 6 GB, F: 30 GB), HDD WD 20 GB ATA/100 (Primary Slave) rozdělený také na 3 partitions (D: 3 GB, G: 7 GB, H: 10 GB). Problém spočívá v tom, že po nainstalování Windows 2000 (umístění C:), které proběhne korektně, mi hned po instalaci následující aplikace (ovladače MB, gr. karty, SP 4 pro Windows 2000) a následném restartu naskočí při startu Windows chybové hlášení "Systém nepoužívá stránkovací soubor nebo je stránkovací soubor příliš malý". Samotnou instalaci Windows 2000 jsem provedl 7x (včetně formátování C:) v průběhu tří dní, a potom hned po každé instalaci Windows 2000 následovala instalace ovladačů nebo SP 4 a chybové hlášení se vyskytlo pokaždé po nainstalování hned první z nich. Před instalací byly ostatní disky zformátovány. Zkoušel jsem i různá nastavení velikosti stránkovacího souboru nebo i vyrovnání počáteční velkosti s maximální, nepomohlo nic. Windows 2000 jsem předtím instaloval 3x komplet a bez problémů.

Problém může být způsoben tím, že stránkovací soubor je umístěn na disku, na kterém není dostatek volného místa. Těsně po instalaci si systém nastaví optimum s ohledem na velikost disku (obvykle C:). Po instalaci dalších aplikací se disk C: trochu zaplní (Service Pack se rozbalí do Tempu a pak se ještě nainstaluje), čímž dojde k tomu, že deklarovaná velikost stránkovacího souboru je větší než volné místo na disku. To pak je příčinou chybového hlášení. Doporučuji stránkovací soubor rozdělit na disk C: (zde stačí minimum) a na jeden disk s větší kapacitou (F:, G:, H:) zde alokujte tolik, kolik si systém nárokuje. Věřím, že touto úpravou chybové hlášení zmizí. Ještě zkontrolujte velikost pro registry, doporučuji 1,5násobek současně alokovaných, u nové instalace ještě bez dalšího softwaru raději dvojnásobek.

Poslední dobou mě zlobí notebook. Mám Windows ME, tudíž bez DOSu. Ještě v tzv. dosové stránce (blikající kurzor na psaní znám z bývalého DOSu) nabíhají Windows neuvěřitelně pomalu. Zkoušel jsem již hledat pomoc ve Správci systému zdali zde není nějaký konflikt atd., ale nic jsem nenašel. Jen jednou mě zlobil ovladač na zvukovku, ale ten byl po restartu opět OK. Ale je zde další věc když mám někdy déle spuštěný notebook, tak se mi stane, že počítač zamrzne a většinou musím tvrdě restartovat. Když se ale potom spustí Scandisk, počítač většinou zamrzne. Jakmile však spustím nouzový režim, Scandisk proběhne správně a většinou najde nějaké chyby v tom je další záhada! Někdy mi napíše, že musí opravit chybnou délku souborů, a jednou se mi dokonce stalo, že našel 2 fragmenty ztracených clusterů a odkazoval na koš. Možná je to i tím, že jsem nainstaloval nové ovladače na kopírku a skener v jednom zařízení (HP), a od té doby se to asi, ale jen asi, stává. Mám notebook Compaq Presario 1200, 128 MB RAM, procesor Celeron 700 MHz, dále vlastním AVG 7.0, Windows ME.

Zamrznutí počítače může mít dvě příčiny hardwarovou nebo softwarovou. Ta méně bolestná, softwarová, bývá obvykle způsobena konfliktem ovladačů, který na první pohled není vidět. Ono se jedná spíše o konflikt ovladače s daným hardwarem, nežli o konflikt mezi dvěma ovladači. Jinými slovy, používaný ovladač není určen pro daný typ hardwaru, ale je mu natolik podobný, že jej Windows přijmou. V tomto případě je potřeba prověřit všechna podezřelá zařízení (chytím se pochopitelně kopírky a skeneru HP, jako tonoucí stébla). Ideální je na nějakou dobu odinstalovat a odpojit externí zařízení, a sledovat chování systému. Po takové identifikaci je pak potřeba nainstalovat ovladače. Ne vždy platí, že ty nejnovější jsou nejlepší. U hardwarových příčin může jít o poruchu (nebo jen špatný kontakt) pamětí a o stárnutí hard disku, na němž se začínají projevovat chyby. Svépomocí lze ošetřit paměti (vyndat, očistit, zandat), zbytek je na servisu.

Chtěl bych vás moc poprosit o radu, jak zprovoznit aktivní USB rozbočovač. Vlastním asi rok starý notebook se systémem Windows XP (měl by podporovat USB 2.0). Jelikož mám dvě tiskárny, které se připojují přes USB port, zakoupil jsem aktivní USB rozbočovač. Při připojení tohoto rozbočovače PC hlásí, že není nainstalováno vysokorychlostní USB. Jak a odkud nainstaluji toto vysokorychlostní USB? Jednou jsem musel USB připojení kompletně odinstalovat kvůli nekorektně nainstalovanému programu. USB 1.1 mi ale teď chodí normálně používám externí USB flash disk. Zprovoznit tento rozbočovač se mi zatím nepodařilo nevíte prosím vás, kde dělám chybu? Potřeboval bych, abych mohl mít stále připojeny obě tiskárny nechci pořád přepojovat kabely.

K rozbočovači by měl být dodáván CD disk s ovladači. Pokud tomu tak není, lze hledat na internetu. Bez ovladačů pro USB 2.0 se nepohnete dál. U USB zařízení obecně platí, že se nejprve instaluje software a teprve potom, případně v průběhu instalace na vyzvání, se připojuje vlastní zařízení. Když se to udělá obráceně, nemusí zařízení správně fungovat. V takovém případě je třeba software odinstalovat, restartovat a druhou instalaci již dělat podle správného postupu. Někdy je nutné odebrat z Device Manageru všechny položky USB a nechat je znovu nalézt systémem po restartu. Windows XP korektně podporují USB 2.0 pouze s nainstalovaným Service Packem 1.

Pracuji ve velké firmě, která má multilicenci pro Windows 2000. Při instalaci tohoto OS tedy nezadávám licenční číslo. Instalační CD, které jsem dostal z naší nadřízené jednotky, po vložení do mechaniky PC nabootuje a instalace standardně proběhne bez potřeby jakýchkoli dalších spouštěcích disket. Když jsem si však tuto instalaci (kterou jsem si před časem pro jistotu uložil na pevný disk) znovu vypálil na nové cédéčko, toto už nebootuje. Počítač si ho po startu vůbec nevšimne (ani se na něm nezastaví). Vyrobil jsem si pomocí utility Makebt32.exe instalační diskety a v Neru jsem zvolil při vypalování volbu Bootovací datový disk. Nero si vyžádal pouze jednu disketu (ze čtyřech, které Makebt32.exe vyrobil), instalační CD po vložení do mechaniky sice bootovalo, ale instalace se dožadovala vložení dalších 3 disket. Můžete mi prosím poradit, jak vyrobit bootovací instalaci W2K bez nutnosti použití disket?

Problém je v tom, že bootovací sektor na CD není běžně přístupný v Exploreru a jiných podobných programech. Proto při zkopírování obsahu na disk ztrácíte bootovací informaci. Jediným řešením je disk okopírovat 1 : 1 nějakým vypalovacím programem, který to umí. V případě vytváření bootsektoru musíte dodatečně zajistit, aby se do něj dostaly všechny potřebné soubory. Pokud to Nero umí, je třeba mu podsunout všechny 4 diskety. Pokud to neumí, můžete zbylé diskety umístit do nějakého adresáře na vypalovaném CD, ale bootovací image (1. disketa) pak musí obsahovat driver pro CD, aby bylo po nabootování vidět. Po bootu a dožadování se disket určíte daný adresář, a mělo by to fungovat. Nejjednodušší ale je okopírovat disk 1 : 1.

Mám dva dotazy pro PC s operačním systémem Windows 98 SE.

1.Jak se zbavit hlášení, které se objeví po instalaci Windows 98 SE Zadat heslo do systému Windows. "Zadejte uživatelské jméno:/Heslo:". Lze tuto hlášku jednoduchým způsobem úplně zrušit?

2.Lze nějakým způsobem uzamknout spuštěné PC s operačním systémem Windows 98 SE (obdoba Ctrl+Alt+Del u Windows 2000)? Existuje mechanický vypínač klávesnice a myšky, který by tuto funkci "uzamčení PC" podporoval?

Dotaz na heslo ve Windows 98 lze zrušit při splnění dvou předpokladů. Musí být definován jednouživatelský profil a přihlášený uživatel musí zadat prázdné heslo. Poté už se dotaz na heslo nezobrazí. Pokud jej chcete znovu vyvolat, zvolíte LogOff. Systém odhlásí současného uživatele, a aby se mohl přihlásit někdo jiný, zobrazí dotaz na jméno a heslo. Profil pochopitelně zůstává tentýž. Jelikož je úplně jedno, kdo je ve Windows (pod jednouživatelským profilem!) přihlášen, zadejte nové jméno a prázdné heslo, a hlášky se zbavíte. Zablokování Windows 98 je možné pomocí Screensaveru, který podporuje zaheslování. Trojhmat pochopitelně nefunguje, ale jsou jiné způsoby, jak spořič obrazovky vyvolat. Např. lišta MS Office toto umí, nebo je možné si stáhnout nějakou scrennsaverovou aplikaci z internetu, která obsahuje tlačítko (ikonu na ploše) na její spuštění. Co se týká mechanického vypínače klávesnice, tento byl v podobě zámku s klíčkem přítomen na prvních pécéčkách v letech tuším 1988-92. Pak výrobci pochopili, že je to nesmysl, a zámek zrušili. Elektricky se nejednalo o přerušení obvodů klávesnice, ale jen o logický signál zakazující klávesnici. V současném provedení myši a klávesnice nelze mechanickým způsobem rozpojit některé (nebo všechny) vodiče klávesnice/myši, došlo by pravděpodobně k elektrickému poškození těchto periferií nebo základní desky.

Vlastním Pentium 4 na 2 GHz, 256 MB RAM a grafiku ATI Radeon 9000. Mám problém s propojením PC a televize. Vše je zapojeno dobře a funguje, ale jakmile se pokouším přehrát nějaký videosoubor formátu DivX, tak vidím jen černou obrazovku. Pokud přehrávám DVD z PC do TV, tak je to OK.

Grafické karty ATI Radeon definují primární a sekundární obrazovku. Pouze na primární obrazovce se bude dekódovat film (tedy bude vidět), zbylé sekundární obrazovky budou zobrazovat pouze černý (tmavě fialový) pás. K nastavení primární obrazovky se dostanete přes vlastnosti plochy: Settings Advanced Obrazovky (takto se to zobrazuje na anglických Windows, driver ATI pozná české regionální prostředí a dosadí tam české menu).

Zaujala mě možnost ovládání PC přes IR port pomocí dálkového ovládání. Mám IR port do USB (Mobile Action MA-620), a kupovat nebo vyrábět IR do COM1 se mi nechce. Program Girder, který jste doporučovali, umí ale pracovat jen se sériovými porty. Můžete mi prosím poradit nějaký obdobný program, který by ale uměl pracovat i s USB, a také adresu, kde bych mohl případně program stáhnout?

Domnívám se, že vůbec nevadí, že program umí komunikovat pouze přes sériové porty. IR přes USB po dodání driverů vytvoří virtuální COM (např. COM4) a na něj pak navážete váš program. Takto fungují mobilní telefony a jiná zařízení. Je možné, že si ovladač USB potřebuje připojené zařízení osahat, aby mu přidělil virtuální port. V takovém případě použijte mobilní telefon (třeba vypůjčený), aby se COM port vytvořil. Váš program pak směrujte na tento port.

Mám Pentium Celeron 1,7 GHz, základní desku MSI 845 PE a paměť DDR 256 (333 MHz). Obrátil jsem se na prodejce s tím, že mi nejde v BIOSu nastavit paměť na 333 MHz (nabízí mi jen 133, 266 a Auto), tato základní deska má 333 MHz podporovat. Prodejce s tím zkoušel vše, včetně aktualizace, měnil i paměti a řekl mi, že za to může procesor. Takže jsem zaplatil za práci, ale vůbec nic se nezměnilo, řekli mi, že to nevadí, že nejde na 333 MHz.

Podle informací výrobce by opravdu měla vaše základní deska 333MHz paměťové moduly podporovat. Zkuste vyměnit paměti za jiný typ od jiného výrobce. Kdyby ani to nepomohlo, reklamujte základní desku.

Mám na PC nainstalována Windows XP Home Edition SP1 a vytvořeny dva účty. Jeden jako "správce počítače" a druhý "s omezeným oprávněním". Potřeboval bych poradit, jak u účtu "s omezeným oprávněním" znemožnit přístup k internetu. K internetu jsem připojen bezdrátově pomocí síťové karty.

V nedávné době jsem podobný problém řešil a jako nejjednodušší způsob mi přišlo nastavit v Internet Exploreru neexistující proxy server pro přístup k internetu. Toto nastavení naleznete v IE: Nástroje Možnosti Internetu Připojení Nastavení místní sítě (LAN). Do políčka proxy zadejte neexistující adresu či název. V případě, že bude uživatel zdatnější a byl by schopen toto nastavení změnit, můžete mu (pomocí policy) možnost tohoto nastavení zablokovat.


faq:Nejčastěji kladené dotazy II.

Zabývali jste se někdy problematikou převodu analogového signálu na digitální? Jedná se mi konkrétně o tuto věc: mám množství kazet natočených na VHS kameru a potřebuji je převést do digitální formy a dále uchovat na DVD. Nemohu se ovšem rozhodnout, zda zvolit grafickou kartu s VIVO vstupem a příslušný program na PC, nebo převádět záznam pomocí digitální kamery typu D8 od Sony, která by dle mého názoru také dokázala signál převést, jelikož má analogový vstup a digitální výstup.

Prosím vás tímto o radu, případně odkaz, kde bych zjistil více informací. Například i o tom, pokud by byly možné oba postupy, tak který z nich dosahuje vyšší kvality na výstupu, případně zda se grafické karty s VIVO, použitelné k tomuto účelu, hodně liší svou kvalitou.

Některé kamery od Sony jsou opravdu vybaveny analogovým vstupem, a to bude asi ten nejjednodušší způsob, jak převést VHS záznam na digitální médium. Z digitální kamery pak bez problémů přenesete záznam do počítače přes řadič IEEE 1394. Sony prodává některé modely včetně tohoto FireWire řadiče a softwaru, který vám umožní převod, střih a některé další úpravy záznamu ve vašem PC.

Mám Windows XP Home a externí modem DeskPorte Pocket. Vždy, když restartuji počítač a mám modem zapnutý, tak se mi ztratí DeskPorte Pocket a nainstaluje ovladač modemu Lucent Venus, který je zabudován v OS XP. Totéž když vypnu počítač a pak startuji se zapnutým modemem DPP. XP detekují modem DPP, když je zapnutý, a nahradí ovladač ovladačem Lucent Venus. Prosím o radu, jak zlikvidovat Lucent, zabít, zastřelit, rozdrtit, neb nemám rád, když se mi něco tak vehementně vnucuje.

Postup by měl být poměrně jednoduchý. Nejprve ve Správci zařízení modem odeberte. Po novém spuštění systému si Windows najdou modem znovu, pravděpodobně, jako zmiňovaný Lucent. Poté znovu ve Správci zařízení Vlastnostech modemu zvolte položku "přeinstalovat ovladač" a nainstalujte ovladač pro Microcom DeskPorte Pocket. Windows by si už měla tento driver zapamatovat.

Měl bych dotaz ohledně bezdrátového připojení k internetu, které jsem vyměnil za připojení vytáčené. Mám síťovou kartu (nebo se tomu říká klient?) SMC EZ Connect Wireless USB Adapter (SMC2662W). Při startu OS se mi nepřipojí, ovšem stačí měkký restart a vše je v pořádku. Nevím, jestli to nesouvisí se sílou signálu, kterou utilita dodaná s kartou udává 20 %. Kvalita spojení je okolo 70 %. Dále mě též překvapila rychlost připojení, která se moc neliší od připojení přes telefonní linku.

Konfigurace PC: operační systém Microsoft Windows 98, AMD K6-2 na 495 MHz, čipset VIA VT82C580 Apollo VPX, 256 MB (SDRAM), BIOS AMI (07/15/95), grafická karta SiS 6326 (8 MB), 3D akcelerátor 3Dfx Voodoo2 a zvuková karta Crystal Sound CS4236 Audio System.

Váš problém souvisí s intenzitou signálu. 20 % je opravdu málo pro kvalitní datový přenos. Je třeba, aby dohled od vašeho adaptéru k přístupovému bodu byl co nejméně rušen zástavbou. Každá zeď, která je mezi jednotlivými Wi-Fi zařízeními, velice snižuje kvalitu a intenzitu signálu. Ve starém cihlovém domě jsem se setkal i s tím, že zařízení nebyla schopna komunikovat přes jedinou zeď.

Co se rychlosti týče, tak ta by měla být dostatečná pro práci s internetem, ale otázkou je, jakým a jak rychlým způsobem je k internetu připojen Access Point, přes který jste na síť připojen vy.

Mám dotaz k hardwaru. Jde o to, jaká má být normální teplota CPU AMD Athlon 2000+, pokud je dobře instalován se standardním chladičem. Mám tento CPU s chladičem Titan TTC-D5TB(TC) (80 mm) Super Silent, abych měl CPU dostatečně chlazené. Od začátku mi však PC při výrobě MPEG a DivX videa počítač padal. V prodejně Losan Jablonec mi technik řekl, že PC vypíná sám BIOS pro překročení maximální teploty CPU, nastavené tehdy na 65°C. CPU ale po bootu do Windows 98 i v klidovém stavu dosáhlo, asi za 10 minut, teploty kolem 58°C. Prodal a namontoval mi větrák do slotu, který celou sestavu ochladil odváděním tepla. Nedávno mi v prodejně Alicom řekl prodavač, že pokud je vodivá vrstva gelu mezi větrákem a CPU příliš silná (jestli si to správně pamatuji), tak může být nedostatečně chlazen.

Procesory AMD jsou velice náchylné na vyšší teplotu. Teplota 65°C by ještě nemusela vašemu procesoru vadit natolik, aby přestal pracovat. V BIOSu můžete nastavit teplotu, při které se bude počítač vypínat. Myslím, že ještě pár stupňů navíc váš Athlon přežije.

Mám toto PC: Athlon XP 1600+, ECS N2U400-A, 2x 256 MB DDR 266 MHz, Windows XP Professional SP 1, záplaty atd., a samozřejmě mnoho softwaru. Vše chodilo od instalace bez problémů, až do minulého týdne. Instaloval jsem nějaký program a při tom vypnuli proud. Stalo se to už vícekrát, takže jsem zvolil restart a Windows naběhla. Znovu jsem spustil instalaci a v jejím průběhu zase vypnuli proud. Od té doby při startu počítače obdržím takovéto hlášky:

CMOS SETTINGS WRONG a současně s tím MEMORY SIZE WRONG. Někdy se ovšem stane, že BIOS naběhne a vše správně detekuje. Pokud se tak stane, pokouším se nainstalovat Windows XP. Proběhnou testy hardwarové konfigurace, načte se jádro, ovladače atd. a potom obdržím opět nejrůznější hlášky na novém, vylepšeném bluescreenu, např.:

BAD_POOL_CALLER, STOP 0x000000C2(0x00000007,0x000000CD4,0x02090001,0x823D5728) MEMORY_MANAGEMENT, STOP 0x0000001A(0x00003451,0xC03E2730,0x823C7020,0x00000000)

nebo IRQ-NOT_LESS_OR_EQUALL, STOP 0x0000000A(0x00000004,0x00000002,0x00000001,0x807CC2262) atd. Výpis se mění. Myslím, že jsem učinil snad všechno, abych PC rozchodil, a to :

1. Výměna baterie na motherboardu za novou, reset CMOS atd.

2. Výměna a postupné zkoušení pamětí DDR v jednotlivých slotech.

3. Záměna HD na kšandách, změna nastavení Master a Slave.

4. Totéž s CD a DVD.

5. Výměna zdroje za jiný, výměna grafické karty za jinou.

Jediné, s čím jsem zatím nemanipuloval, je procesor a také jsem se zatím neodhodlal k flashi BIOSu.

Nejsem žádný vědec, ale podle výpisu z bluescreenu si myslím, že je něco špatně se správou paměti, pravděpodobně něco s registrem IR, který uchovává údaje k obsluze přerušení při volání IRQ.

Poraďte mi prosím, co s tím. Nebo mám tu bestii hodit celou (nebo alespoň část) do popelnice a začít šetřit na nové komponenty?

Tipoval bych, že během výpadku proudu došlo k poškození BIOSu či dalších součástí základní desky. Zkuste provést upgrade BIOSu. Je-li deska ještě v záruce, zkuste ji případně reklamovat.

Postavil jsem nový počítač se základní deskou Gigabyte GA 7VT6OOL, procesorem AMD 2500+ Barton, RAM 512 MB DDR, zvukovkou SB Live! 5.1 Player a grafikou nVidia GeForce Ti 4200. Můj dotaz se týká programu Norton Internet Security 2003, který byl dodán na CD se základní deskou. Tento program je však lokalizován v anglické verzi. Prošel jsem kroky registrace a podle všeho se mi tento program jeví jako OEM verze bez omezené platnosti. Jelikož však je dosti problematické tento program nastavovat, když je vše v anglickém jazyce, chtěl bych se dotázat, zda nevíte, jak tento program lokalizovat do českého jazyka. Když jsem nainstaloval verzi 2004, vydanou na CD ve vašem čísle PCW 4/2004, začal se program jevit jako trial-verze, a to i potom, když jsem prošel opět průvodce registrací.

Obávám se, že váš problém vyřeší jedině instalace lokalizované verze Norton Internet Security. Software dodaný k vaší základní desce by měl mít tříměsíční omezení, je však možné jej upgradovat. Za zhruba poloviční cenu, oproti plné verzi, můžete zakoupit českou verzi Internet Security 2004.

§§§§§


Acronis TrueImage Deluxe

Karel Šredl

C04P0289

Vítám vás opět u dalšího z dílů nekonečného seriálu Rychlokurzů. Nekonečného (doufám) proto, že stále bude co nového objevovat u aplikací s vysokým poměrem cena/výkon u aplikací, které vám my přinášíme zdarma.

Protentokrát ochutnejme program, který se specializuje nikoli na zálohování a klonování jednotlivých souborů a adresářů, ale rovnou celých disků a diskových oddílů. Je schopen vytvořit zálohu (obraz) disku nebo diskového oddílu přímo z prostředí Windows bez nutnosti restartu a rebootování, a stejně tak umí zálohovaný oddíl zase z Windows obnovit zpět (s výjimkou takového, na němž je odkládací soubor). Je schopen připojit archivní zašifrovaný soubor obsahující obraz diskového oddílu jako virtuální disk, a používat data zde uložená. Dokáže zálohu zkomprimovat a zašifrovat, umí ji rozsekat na kousky, umí ji vypálit na CD či umístit na jiná výměnná média. Prostě toho zvládne spoustu. A to vše je zabaleno do jednoduchého a přívětivého kabátku. Vítejte v zálohovací dílně programu Acronis TrueImage Deluxe.

Myslím, že dost bylo řečí, a pojďme na instalaci.

Instalace

Nejprve se ujistěte, že máte k vašemu systému dostatečná přístupová práva administrátorská. Dále vypadá instalační proces stejně jako u jiných dosud popsaných programů. Proto jen ve zkratce:

Spusťte instalátor \ [Next>] \ Agree (souhlas s licenčním ujednáním) \ vložení sériového čísla \ volba umístění (doporučuji ponechat přednastavenou hodnotu) \ Yes, I want to install program for all users (Ano, chci nainstalovat program pro všechny uživatele) \ název adresáře v nabídce Start (opět doporučuji ponechat) \ [Proceed]. U dalšího kroku se trošku pozastavíme.

Na řadě je totiž vytvoření bootovacího média, aby bylo možno vesele obnovovat i v případě, že budou vaše Windows nenávratně zničena. Tímto se totiž stanete na systému nezávislí. Zaškrtněte tedy volbu Yes, I would like to create bootable rescue media (Ano, chci vytvořit bootovatelné záchranné médium). Médium v tomto případě není jen běžná disketa, ale lze vytvořit vytvořit i bootovatelné CD-R/RW a dokonce i ZIP či USB klíčenku pakliže ovšem vaše základní deska bootování ze ZIPu nebo USB klíčenky podporuje. Dále si připravte 3 prázdné diskety (či jiná média) a stiskněte [Proceed]. Po chvíli budete vyzváni k vložení druhé a třetí diskety. Na poslední straně pak už čeká výzva k přečtení souboru readme, který je, jak jinak, v angličtině. Pakliže chcete přeskočit čtení a instalaci zakončit, nezaškrtávejte volbu [ ] Yes, I want to view the README file.

Po dokončení instalace objevíte v nabídce [Start] \ Programy novou složku Acronis TrueImage, která kromě informačních odkazů a anglické dokumentace obsahuje zástupce dvou spustitelných programů. Prvním je vlastní Acronis TrueImage Deluxe, druhým pak nástroj pro vytvoření bootovatelných záchranných médií stejný, jaký jsme spustili při instalaci.

Pojďme tedy spustit [Start] \ Programy \ Acronis TrueImage \ Acronis TrueImage Deluxe. Po překročení první informační stránky tlačítkem [Next>] se objeví jednoduché okno, které nám dává na výběr tři základní činnosti:

Create an image of partiton (Vytvořit obraz/zálohu diskového oddílu/disku) Volba pro vytvoření zálohy disku či diskového oddílu.

Restore a partition (Obnovit diskový oddíl/

/disk ze zálohy) Z předem vytvořené zálohy budete moci opět vytvořit duplikát původního disku.

Explore an image archive (Procházet obsah archivu) Připojíte si archiv jako virtuální disk a můžete následně zálohovaná data procházet a číst. Ne však zapisovat a měnit.

Začněme tedy od začátku...

Vytvoření zálohy

Create an image of partition Z nabízeného rozmístění disků a diskových oddílů kliknutím myši označte ty, které chcete zazálohovat. Označený oddíl poznáte podle červeného zdůraznění ve spodní části jakéhosi červeného podtržení. V dalším kroku musíte určit, kam budete archivní soubor ukládat. Možnosti jsou následující:

Fixed hard disk drive (Pevný disk) při této variantě budete ukládat archivní soubor na některý z pevných disků připojených k počítači. Dokonce, ač se to zdá zvláštní a je to nedoporučované, program je schopen vytvořit zálohu na ten samý oddíl, který zálohujeme. Samozřejmě v případě, že na to budeme mít dostatek volného místa. Nedoporučuje se to právě z toho důvodu, že zálohu vytváříme pro případ poškození disku či dat, a záloha na poškozeném disku by nám opravdu moc nepomohla.

Removable disk drive (Vyměnitelné disky) do této kategorie spadají veškerá výměnná média od diskety počínaje (ale co byste chtěli zálohovat na disketu, že?) přes různé magnetické a magnetooptické jednotky typu JAZZ, IOMEGA ZIP, flash disky až k velkokapacitním páskovým jednotkám. Také sem pochopitelně patří CD-R a CD-RW.

Zadáme tedy umístění a následně jméno archivního souboru. V dalším kroku se nám nabízí nastavení úrovně komprimace archivu. Posuvníkem hýbejte zleva doprava nízká komprimace a vysoká rychlost vlevo, vysoká komprimace a nízká rychlost vpravo. V sekci Description (Popis) pak můžeme sledovat, jak se nám mění odhadovaná doba archivace a velikost výsledného archivu.

Další krok určí, zda chceme "rozsekat" archivní soubor na kousky. Velikost jednoho "kousku" lze nastavit kliknutím na volbu Fixed size (Fixní velikost) a uvedením oné velikosti do vstupního políčka. Údaj je v megabytech. Opět v sekci Description nalezneme anglický popis toho, co to se souborem provede. (Když např., 721MB archivní soubor necháme rozsekat na 100MB segmenty, pak bude rozdělen na 8 částí). Pokud ponecháte volbu Automatic, pak program rozdělí archivní soubor pouze v nezbytném případě. Budete-li ho tedy ukládat na výměnná média, pak ho rozdělí podle volného místa na nich, pokud budete ukládat na pevný disk, pak bude kritériem max. velikost souboru, kterou je file-system schopen uložit (pro FAT32 jsou to například 4 GB).

V dalším kroku máme možnost nastavit heslo, a tím zabezpečit zazálohovaná data. Pokud se rozhodnete, že jej nepotřebujete, ponechte obě políčka prázdná.

Následující krok umožní přidat do archivního souboru komentář např. popis dat a obsah zálohy, nebo třeba lehkou nápovědu k heslu, pokud patříte mezi sklerotiky.

Předposlední zastavení nám ukáže seznam činností, které chceme provést. Pokud se vším souhlasíte, stačí kliknout na [Proceed] a celý proces spustit.

Během procesu vidíme v okně, který krok právě probíhá. V dolních dvou "progress barech" se nám zobrazuje, jak daleko jsme již pokročili v aktuálním kroku (horní) a jak celkově (dolní). Uprostřed se počítač pokouší podle dosavadního vývoje odhadnout, jak dlouho bude ještě zálohování trvat. Jestliže jsme zvolili zálohu na výměnná média, můžeme být v průběhu vytváření archivu vyzváni k vložení nového.

Někdy se stane, že jsou odhady programu značně nadnesené jak časové, tak prostorové. V mém případě tvrdil, že archiv zabere 721 MB a vytvoří ho za 14 minut. Skutečnost mě mile překvapila, a po necelých 5 minutách byl obsah mého disku uložen do 230 MB. Rozhodně mne to potěšilo.

Tak tedy zálohu máme vytvořenu. A co s ní? Uschovat!

Obnova dat

Restore a partition or whole disk. Vybereme si archiv, ve kterém máme uloženu zálohu. V dalším kroku vybereme (kliknutím na ikonu disku vlevo) ze zálohy diskový oddíl nebo celý disk, který chceme obnovit. Potom určíme, kam zálohu rozbalíme a kde tedy bude výsledný oddíl umístěn. V případě, že se na cílovém místě nacházejí data, budeme na to upozorněni. Program se nás zeptá, jestli skutečně chceme data smazat a na jejich místě obnovit zálohu (volba Yes), nebo zda jsme se "sekli" (pak stiskněte [<Back]).

Chceme-li změnit typ diskového oddílu (například z logického na primární či obráceně), lze tak učinit v tomto kroku. Další krok nám zase umožní změnit formát souborového systému (FAT, FAT32, NTFS).

Následující krok dovoluje provést další úpravy s diskovým oddílem přesunout ho prostým uchopením a přetažením, zvětšit či zmenšit velikost uchopením za "boky", či nastavit přesné umístění a velikost pomocí číselných hodnot. Poslední údaj, který můžeme nastavit u diskového oddílu, je písmeno, jež mu bude přiděleno. Nakonec budeme dotázáni, jestli máme ještě něco k obnově (Yes, I want to restore another partition), nebo zda je to vše (No, I do not). Pokud je to vše, pak mu jen ještě schválíme seznam definovaných kroků, a hurá na obnovování! Stejně jako při vytváření zálohy, i zde vidíme měřiče postupu a odhad doby, jak dlouho mu to bude ještě trvat.

Nejlepší ovšem je, že po dokončení máme disk kompletně připravený a není třeba restartu diskové oddíly i data na nich jsou ihned k dispozici.

Nakouknutí do zálohy

Někdy ovšem nechceme obnovovat celý pevný disk, když potřebujeme ze zálohy vytáhnout jen pár souborů. K tomu slouží třetí funkce v hlavním okně: Explore an image archive. Tak jako v předchozích případech, i nyní nejprve najdeme a vybereme zálohový archiv, potom kliknutím na diskový oddíl v záloze přiřadíme písmeno a nakonec kliknutím na [Proceed] připojíme zazálohované diskové oddíly jako virtuální disky. V systému se po chvilce objeví několik disků navíc. Tyto jsou však přístupné pouze pro čtení, zapisovat do nich nelze. Zkopírujte si tedy, co potřebujete. Po restartu už tam nebudou. Chcete-li je odpojit okamžitě, klikněte v Průzkumníkovi na disk pravým tlačítkem a z menu zvolte Unplug. Blik, a disk se stane nepřístupným.

Závěr

Acronis TrueImage Deluxe v sobě slučuje poměrně šikovného správce diskových oddílů (partition managera) s archivátorem a komprimačním programem, doplněným o vypalovací software. To vše je skryto pod hezkou slupku a zjednodušeno použitím průvodce. Jako třešnička na dortu je pak vědomí, že všechny kroky se dají provádět bez zbytečných restartů. Já jsem tedy spokojen a doufám, že vy budete také. A u dalšího Rychlokurzu se opět těším na shledanou...

§§§§§


Nejčastější problémy na webu I.

David Čepička, Daniel Behrens

C04P0288

Až sem a dál nic při surfování se vám najednou objeví záhadné chybové hlášení, a náhle konec. Je pravdou, že pokud najednou vše přestane fungovat, jsou většinou na vině chyby v prohlížeči nebo na WWW stránkách. Zastaralé odkazy, chyby v Javascriptu a běžící plug-iny jsou jedny z mnoha příčin. V tomto článku vám předkládáme 10 tipů pro vyřešení těch nejpalčivějších problémů. V některých případech s pomocí šikovných utilit, které jsou, jak je již dobrým zvykem, k dispozici zdarma na našem CD. Jsme si jisti, že po přečtení tohoto článku už budete vědět, jak zvládnout nejčastěji se vyskytující potíže při brouzdání internetem.

1.Oprava změněné domovské stránky v Internet Exploreru

Problém: Při každém spuštění Internet Exploreru se vám otevírá jiná internetová stránka než ta, kterou jste si sami zvolili. V menu Nástroje/Možnosti internetu se domovská stránka změnit nedá, neboť je tato možnost deaktivována. Nebo jiná varianta: Změnit adresu domovské stránky sice na výše zmíněném místě můžete, avšak při dalším spuštění prohlížeče se vámi provedená změna neprojeví, a zobrazí se zase ta stránka, kterou si nepřejete.

Řešení: V případě, že je možnost změny nastavení domovské stránky zablokovaná, musíte ručně zasáhnout do konfigurace registru. Spusťte si Editor registru a přesuňte se do klíče Hkey_Current_User\Software\Policies\Microsoft\Internet Explorer\Control Panel a zde poklepejte na položku Home Page. Otevře se dialogové okno. Pokud je v titulku nápis Upravit hodnotu DWORD, zadejte jako novou hodnotu 0. Pokud je v názvu titulku Upravit binární hodnotu, přepište zde uvedený údaj výrazem 00 00 00 00.

Nyní můžete v Internet Exploreru v menu Nástroje/Možnosti internetu zkusit znovu přenastavit domovskou stránku. Pokud i po úpravě registru se změna neprovede, pravděpodobně běží na pozadí nějaký program, jenž domovskou stránku vždy přenastaví zpět. Zde pak pomůže freewarová utilita Hijack This 1.97.7, kterou najdete na našem CD, popřípadě též na internetové adrese http://www.merijn.org/downloads.html (HIJACKTHIS.EXE, 157 KB).

Vysvětlení: Každým dnem se objevují v Internet Exploreru chyby, které mohou tvůrci internetových stránek zneužívat k tomu, aby mohli měnit vaše nastavení, nebo dokonce propašovat nějaké aplikace přímo do vašeho počítače, aniž byste o tom měli tušení.

Ten, kdo navštěvuje pouze seriózní internetové stránky, nemusí mít v žádném případě strach z toho, že se na jeho počítač dostane nějaký nechtěný software. Naopak velmi snadno k němu přijdete, pokud se budete pohybovat ve stinných místech internetu, což se vám může snadno přihodit při klepnutí na nějaký matoucí odkaz při použití internetových vyhledávačů. Některé ze zmíněných stránek využívají právě bezpečnostní trhliny Internet Exploreru, takže mohou dosáhnout kupříkladu toho, že vám samy přenastaví např. právě domovskou stránku.

Mnohým z nich ale ani toto nestačí a nainstalují do počítače uživatele program, který znepřístupní položku pro změnu domovské stránky. Zvláště vytrvalé programy pak běží na pozadí a likvidují každý pokus o její změnu, takže každý takový pokus uživatele se spolehlivě mine účinkem.

Utilita Hijack This se specializuje právě na tento druh škůdců. Prohledá důkladně celý váš systém a zobrazí vám seznam všech potenciálních možných podezřelých. Mezi nimi se však objevují i všechna rozšíření prohlížeče, jež byste si chtěli ponechat spuštěná, kupříkladu Google Toolbar. Znakem O4 Hijack This označuje všechny programy spouštěné při startu Windows, které považuje za ne zcela legální. Spousta položek ale pochází od programů typu Google Toolbar. Proto byste měli získaný seznam velmi podrobně prozkoumat ještě předtím, než se rozhodnete označením některou z položek ze systému odstranit.

2.Odstranění obtěžujících plug-inů z Internet Exploreru

Problém: Do Internet Exploreru se vám ať již s vaším nebo bez vašeho vědomí nainstaloval plug-in, který způsobuje jenom problémy. Tak třeba se nemůžete zbavit nějakého panelu nástrojů. Chtěli byste takový plug-in odinstalovat, ale v Ovládacích panelech jej při poklepání na ikonu Přidat nebo odebrat programy nikde nemůžete nalézt.

Řešení: Prohledejte důkladně složku C:\Windows\Downloaded Program Files, zda se v ní nenachází nějaká položka odpovídající nechtěnému ActiveX prvku. Jakmile ji naleznete, smažte ji. Tzv. Browser Helper Objects (BHO) pak odhalíte pomocí freewarové utility BHO Demon 1.0.0.3, kterou naleznete na našem CD, popřípadě na internetu na adrese http://www.definitivesolutions.com/bhodemon.htm

(BHODMON1.ZIP, 127 KB).

Vysvětlení: V Internet Exploreru existují dva typy plug-inů prvky ActiveX a objekty BHO.

Prvky ActiveX jsou samostatné utility, které jsou v prohlížeči spuštěny. Jakmile jsou jednou nainstalovány, získají k systému plná přístupová práva. Někdy si je instalujete do počítače s plným vědomím. Týká se to kupříkladu antivirového programu Housecall od firmy Trend Micro, běžícího on-line. Ten přes Internet Explorer prohledává vaše pevné disky na přítomnost virů (viz http://housecall.trendmicro.com). Při první návštěvě zmíněné internetové stránky se vám ukáže dialogové okno s upozorněním zabezpečení, přes nějž se máte rozhodnout, zda chcete tento prvek nainstalovat, či ne. Neseriózní plug-iny se však instalují i bez vašeho svolení to je třeba příklad dialerů (programů pro vytáčení čísel s drahým tarifem). K tomu využívají trhliny v zabezpečení v Internet Exploreru. Ani když si pravidelně svůj počítač záplatujete, nemůžete se cítit v bezpečí, neboť nové trhliny se objevují každým dnem. Doba mezi objevením trhliny a vydáním opravného balíčku Microsoftem se počítá řádově na dny až týdny.

Prvky ActiveX ukládá Internet Explorer do složky C:\Windows\Downloaded Program Files. Když se do této složky podíváte přes Průzkumníka, uvidíte pro každý prvek ActiveX pouze jednu položku, i když se zmíněný prvek skládá z několika souborů. Průzkumník skládá totiž všechny soubory do jednoho.

Když si klepnete pravým tlačítkem na nějakou položku a z kontextového menu vyberete příkaz Vlastnosti, získáte několik zajímavých informací. Otevře se totiž dialogové okno, v němž se dozvíte, kolik daný prvek zabírá místa a kdy byl instalován. V řádku CodeBase si pak můžete zjistit, odkud byl stažen. V případě dlouhé internetové adresy je tato zkrácena. Pokud stojíte o to dozvědět se celou adresu, označte ji, klepněte pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vyberte příkaz Označit vše. Označený text si pak přes schránku zkopírujte do libovolného textového editoru. Pro odstranění prvku pak stačí ve složce C:\Windows\Downloaded Program Files klepnout na něj pravým tlačítkem myši a z kontextového menu vybrat příkaz Odstranit.

Druhým typem plug-inů jsou v Internet Exploreru Browser Helper Objects (BHO). Jedná se o objekty, které se zabudují přímo do ovládacích prvků Internet Exploreru a zpřístupňují doplňkové funkce prohlížeče. Jako příklad lze jmenovat Google Toolbar či AI Roboform, který pomáhá při vyplňování webových formulářů. Programátor rovněž může takový prvek naprogramovat i tak, aby běžel neviditelně na pozadí.

Tuto techniku využívá řada spywaru, jenž protokoluje činnost uživatele počítače. Instalováním utility BHO demon 1.0.0.3 pak získáte kvalitní nástroj na získání přehledu, která BHO jsou ve vašem systému nainstalována. Poklepáním na jednotlivé položky se pak můžete dozvědět další informace. V řádku DLL Details je napsáno, kde na disku soubor odpovídající prvku leží. Volbou Disabled v poli Select New Status pak komponentu deaktivujete. Daleko jistější ale stejně je danou DLL knihovnu prvku smazat. Přes tlačítko More Details pak máte možnost dozvědět se jméno výrobce prvku a jeho popis, pokud samozřejmě výrobce tyto údaje do programového kódu uvedl.

3.Jak na problémy se stahováním souborů

Problém: Čas od času řešíte problémy se stahováním souborů. Uprostřed stahování se najednou přeruší připojení k internetu, anebo se již stažený ZIP archiv nedá rozbalit.

Řešení: Nainstalujte si utilitu, jež dokáže pokračovat se stahováním souboru i po přerušení připojení. Doporučit vám můžeme např. zdarma dostupný program Star Downloader 1.42. Naleznete jej na našem CD nebo na internetové adrese http://www.stardownloader.com (STARDOWN.EXE, 1,37 MB). Pro záchranu poškozených stažených ZIP souborů použijte freewarový program Zip Repair 1.0. I ten najdete na našem CD, popřípadě na internetu na adrese http://www.zip-repair.com (ZIPREPAIRSETUP.EXE, 546 KB).

Vysvětlení: Předpokladem pro to, aby se mohlo pokračovat při downloadu souboru i po přerušení připojení k internetu, je to, aby server pro download podporoval technologii Http Resume tato podmínka je splněna pro většinu serverů, ale ne pro všechny. Soubor se pak při novém navázání přerušeného připojení nestahuje znova celý, ale od místa, kde byl přerušen. Pro využití této funkce potřebujete používat program, který funkci Http Resume podporuje. Doporučujeme vám Star Downloader, neboť jeho ovládání je velmi snadné a je k dispozici zdarma. Program navíc nabízí i české prostředí. Stačí v menu File/Options klepnout na položku Language a z rozbalovací nabídky vybrat položku Czech. Bohužel není možno zjistit jinak než experimentálně, zda nějaký download server funkci Http Resume podporuje.

Pokud po stažení nějakého ZIP souboru zjistíte, že nejde rozbalit, něco při downloadu neproběhlo dobře. Stačí jeden špatně přenesený bajt, a program pro rozbalování archivů vám oznámí, že soubor nejde rozbalit. V mnoha případech pak pomůže program Zip Repair, jenž zkouší opravit chybu tak, aby se dala extrahovat alespoň část archivu. Při troše štěstí se vám může podařit rozbalit archiv celý.

4.Přehrávání souborů videa z internetu

Problém: Chtěli byste si spustit z internetu nějaké video. Přehrávání však ne a ne se spustit.

Řešení: Možná na vašem počítači chybí patřičný kodek. V tom případě si jej musíte doinstalovat. Může však být také možné, že pro daný formát videa máte nainstalovaný buď nějaký zastaralý, nebo vůbec žádný software.

Vysvětlení: Soubory videa se na internetu vyskytují obvykle v komprimované formě. Pouze tak je možné jeho přehrávání i při připojení přes modem či ISDN. Snížené množství dat navíc přispívá i k nižším nákladům na internetové připojení. Aby vám mohl váš program pro přehrávání videa takový soubor přehrát, musí jej dekomprimovat. Tato operace probíhá pro uživatele naprosto nepozorovaně při přehrávání, a to díky kodeku obsaženému v přehrávači. Nyní existuje celá řada kodeků i formátů videa. Windows standardně podporují jen ty nejběžnější. Pokud se při přehrávání videa vyskytnou problémy, je třeba nejdříve zjistit, v jakém formátu video vůbec je. Obvykle tuto informaci získáte přímo na internetové stránce, kde bylo video umístěno. Nejrozšířenějšími formáty videa jsou Windows Media, Real Media a Quicktime. Kodeky pro formát Windows Media jsou standardně obsaženy ve Windows. Podle stáří verze Windows ale mohou chybět některé novější verze kodeků. Zdarma dostupný balík s novými kodeky s názvem Windows Media Codecs naleznete na našem CD, případně na internetové adrese http://www.microsoft.com/windows/windowsmedia/format/codecdownload.aspx (WM9CODECS.EXE, 821 KB). Nebo si rovnou nainstalujte zdarma dostupný Windows Media Player 9.0, jenž všechny nejnovější kodeky již obsahuje. I ten naleznete na našem CD, popřípadě na internetové adrese http://www.microsoft.com/windows/windowsmedia/CS/players.asp (MPSETUPXP.EXE, 12,4 MB pro Windows XP a MPSETTUP.EXE, 12,4 MB pro Windows 98 SE, ME a 2000).

Pro přehrávání videa ve formátu Real Media pak potřebujete přehrávač Real One Player 2.0, který lze stáhnout z adresy http://europe.real.com/radiopass/?&src=ZG.eu.idx, velikost 9,5 MB. Pro filmy ve formátu Quicktime si pak musíte nainstalovat Quicktime Player 6.5. Ke stažení je na adrese http://www.apple.com/quicktime/products/qt/, velikost 12 MB. Oba přehrávače jsou rovněž zdarma.

5.Vyvolání informací z nedostupných internetových stránek

Problém: Naléhavě potřebujete informace nebo nějaký soubor z jisté WWW stránky. Server je ale bohužel nedostupný, třeba kvůli údržbě, anebo protože je zatuhnutý.

Řešení: Pakliže hledáte nějaké informace, použijte cache Googlu anebo službu na adrese http://www.archive.org. Pokud potřebujete nějaký soubor, poslouží vám jako alternativní zdroje pro download internetové stránky http://www.filemirrors.com, http://www.simtel.net či http://www.tucows.com.

Vysvětlení: Internetový vyhledávač Google si prakticky od každé stránky, kterou má ve svém indexu, vytváří kopii z doby posledního indexování. Pokud si chcete tuto starší verzi vyvolat, zadejte do políčka pro zadání dotazu její adresu včetně http://, tedy například http://www.pcworld.cz, a klepněte na tlačítko Vyhledat Googlem. Namísto obvyklého seznamu výsledků vyhledávání vám Google zobrazí několik možností. Jedna z nich se bude nazývat Zobrazit záznam www.pcworld.cz v Google cache.

Klepnutím na takový odkaz se přenesete na verzi internetové stránky uložené Googlem. V cache paměti bohužel nejsou žádné obrázky, pouze odkazy na obrázky tak, jak jsou rozmístěny v původním HTML textu webové stránky. Pokud tedy je daný server mimo provoz, nedají se obrázky zobrazit.

Archivační služba http://www.archive.org pracuje na rozdíl od cache Googlu poněkud odlišně. Už od roku 1996 pravidelně prohledává velkou část webu a eviduje každou verzi nějaké libovolné WWW stránky. Ukládá rovněž obrázky, ovšem pokud není překročena stanovená maximální hranice velikosti pro ukládání. Tato služba se tedy hodí zejména pro ty, kdo potřebují získat starší verze takových internetových stránek, které byly mezitím aktualizovány či úplně předělány.

Jak se služba používá? Přesuňte se na internetovou stránku http://www.archive.org a vedle loga WaybackMachine zadejte internetovou adresu stránky, jejíž historii chcete sledovat. Po klepnutí na tlačítko Take Me Back se vám ukáže tabulka s časy, v nichž daná služba provedla archivaci těchto stránek. Klepnutím na datum se po nějaké době čekání ukáže stránka v odpovídající verzi. Pokud při zadávání adresy dáte tuto do uvozovek, kupříkladu "http://www.pcworld.cz", dostanete seznam všech podstránek, které http://www.archive.org kdy uložil.

Pokud budete chtít využívat služeb rozšířeného vyhledávání, klepněte na úvodní stránce na odkaz Advanced Search. Pak budete moci kupříkladu nastavit časový interval, v němž se mají výsledky hledání pohybovat.

Chcete stáhnout nějaký software, jejž oficiální download server již neposkytuje? Je možné, že se takový soubor bude vyskytovat na nějakém jiném serveru. Mnohé stránky určené pro stahování programů odkazují nejen na domovské stránky autorů softwaru, nýbrž si ukládají kopie těchto souborů. Takovými servery jsou kupříkladu již zmíněné http://www.tucows.com či http://www.simtel.net. Pokud znáte přesný název souboru, pak by vám mohl s alternativními adresami pro download pomoci i vyhledávač http://www.filemirrors.com.

6.Aktivování JavaScriptu podle potřeby kvůli zvýšení zabezpečení počítače

Problém: Javascript představuje bezpečnostní riziko, neboť se v implementaci Javascriptu do Internet Exploreru objevují stále nové nedostatky. Přitom se mnohé WWW stránky bez použití Javascriptu ani správně nezobrazí.

Řešení: Používejte pro surfování zdarma dostupný internetový prohlížeč My IE 2.0.9.18. Najdete jej na našem CD, popř. na internetové adrese http://www.myie2.com (M2COMBO.ZIP, 3,5 MB). U něj můžete používání Javascriptu obecně zakázat a zapínat jej klepnutím myši pouze na vámi určených stránkách. K programu existuje i český jazykový modul (MyIE20901715-34czech.zip, 19 KB), jenž najdete rovněž na našem CD, nebo si jej můžete stáhnout na adrese http://web.dkm.cz/myie2cz/.

Vysvětlení: My IE 2 je samostatný program, který však pro správné zobrazování internetových stránek používá komponenty Internet Exploreru. Díky tomu vypadají WWW stránky tak, jak jste zvyklí, ovšem navíc je prohlížeč chráněn prakticky ode všech bezpečnostních trhlin, jimiž trpí Internet Explorer. My IE 2 ale nabízí ještě další nepřehlédnutelnou výhodu. Standardně totiž surfujete bez zapnutého Javascriptu. Pokud se však dostanete na stránku, jež se bez Javascriptu nedokáže správně zobrazit, stačí dvě klepnutí myší a Javascript je zapnut. To byste samozřejmě měli dělat pouze tehdy, pokud autoru stránky důvěřujete, tedy když se neobáváte, že by mohl na svých stránkách používat škodlivé skripty.

Jak používat My IE 2? Po instalaci programu rozbalte archiv s českým jazykovým modulem do složky C:\Program Files\MYIE2\Language. Spusťte MY IE 2 a z menu Options/MyIE2 Options vyberte položku Advanced a ze seznamu Language vyberte položku Czech. Vše potvrďte stiskem tlačítka OK a spusťte prohlížeč znovu.

Pro vypnutí Javascriptu zrušte v menu Nastavení/Nastavení My IE 2/Načítání položku Povolit skripty. Po novém spuštění aplikace budete surfovat bezpečněji. Jakmile narazíte na stránku, jež se vám bez Javascriptu načte chybně, zapněte skriptovací jazyk klepnutím na šipku vedle ikonky zeměkoule s notou a umístěte zatržítko před položku Povolit skripty. Jakmile okno prohlížeče zavřete, vrátí se nastavení zpět do výchozího stavu.


faq:Nejčastěji kladené dotazy II.

7.Vyřešení problémů s tiskem internetových stránek

Problém: Vytiskli jste si internetovou stránku, ale na pravém okraji jsou text i obrázky useknuty. Naopak jsou na papíře části WWW stránky, jež vůbec nepotřebujete.

Řešení: Zkuste nejprve na internetové stránce vyhledat odkaz, který umožňuje tuto stránku vytisknout. Pokud autor WWW stránky nic takového k dispozici nedává, často pomůže označení oblasti, kterou chcete vytisknout, pomocí myši. U příliš široké stránky nastavte tisk na šířku papíru. Před posláním stránky do tiskárny si zkontrolujte pomocí nějaké utility typu Fineprint 5.21, zda se skutečně bude tisknout to, co chcete. Program Fineprint vám nabízíme na našem CD, případně si jej můžete stáhnout na internetu na adrese http://www.fineprint.cz (FP521CZ.EXE, 2,57 MB).

Vysvětlení: Při tvorbě WWW stránky si může její autor určit, že se její obsah nebude přizpůsobovat oknu prohlížeče, takže pokud se okno prohlížeče zmenší, zůstanou všechny její prvky na své absolutní pozici, text se nebude zalamovat, ale jednoduše za okrajem okna zmizí.

Pokud se takovou stránku pokusíte vytisknout, výsledek bude vždy stejný. Prohlížeč velikost stránky nepřizpůsobí formátu papíru, a tak vše, co přesáhne pravý okraj stránky, vytištěno nebude. Velké internetové stránky proto zpravidla nabízejí možnost vytisknutí jejich obsahu ve formátu přizpůsobenému k tisku na papír. Tuto verzi lze najít pod speciálním odkazem nebo pod symbolem tiskárny přímo na stránce.

Jestliže žádnou takovou možnost nenajdete, zkuste něco jiného. Nejprve vyzkoušejte, zda se vytiskne vše, co chcete, když nastavíte formát tisku na šířku. V Internet Exploreru klepněte do menu Soubor, Vzhled stránky a v poli Orientace zvolte položku Na šířku. Vzhled vytištěné stránky si zobrazíte přes menu Soubor, Náhled. Pokud ani nyní není výsledek uspokojivý, označte v prohlížeči myší jen ten text a obrázky, u nichž chcete, aby se vám vytiskly. Potom klepněte na Soubor, Tisk a v poli Rozsah stránek zvolte položku Výběr. Tisk zahájíte klepnutím na tlačítko Tisk. Nevýhodou je skutečnost, že si v tomto případě nemůžete nechat zobrazit náhled, jak bude výsledek vypadat.

Jako alternativu můžete použít aplikaci Fineprint. Utilita je vlastně určena k tomu, když budete chtít vytisknout na jeden papír několik stránek. Vzhledem k tomu, že před samotným tiskem zobrazuje také náhled, je vhodná i pro naše účely. Sharewarovou verzi programu můžete používat neomezeně dlouho, můžete však tisknout najednou maximálně osm stránek a také se musíte smířit s reklamou na program na každém vytištěném papíře. V našem případě nám tato omezení nevadí, neboť Fineprint použijeme pouze pro zobrazení náhledu. Pro získání komfortního náhledu postupujte následovně: Nainstalujte si Fineprint. Označte si v Internet Exploreru oblast, kterou budete chtít tisknout. Nyní klepněte do menu Soubor, Tisk, jako tiskárnu zvolte Fineprint a potvrďte stiskem tlačítka OK. Ukáže se vám náhled, který si prohlédněte a pak zavřete stiskem tlačítka Zavřít. Pokud jste s náhledem spokojeni, spusťte tisk znovu, ale jako tiskárnu zvolte zařízení, na které budete chtít tisknout.

Tip: Standardně Internet Explorer netiskne ani barvy pozadí, ani obrázky pozadí pravděpodobně proto, aby se zvýšila přehlednost výtisků. Toto omezení můžete zrušit, když v menu Nástroje, Možnosti internetu povolíte na záložce Upřesnit položku Tisknout barvy a obrázky na pozadí.

8.Reagujte správně na chybová hlášení na webu

Problém: Při otevření některé stránky se vám ukáže chybové hlášení v angličtině. To pochází z webového serveru. Chtěli byste vědět, co tato hlášení znamenají a jak se i přes ně dostat k požadovanému obsahu.

Řešení: V tabulce Nejčastější chybová hlášení na webu najdete přehled nejčastějších chybových hlášení, která na internetu můžete potkat. K nim máte napsány i tipy, jak na ně reagovat.

Vysvětlení: Nejčastější chybou je Error 404 File not found. Říká vám, že daná stránka či soubor neexistuje. Buď byla odstraněna, nebo přesunuta na jiné umístění. Nebo je také možné, že jste se při zadávání adresy jednoduše překlepli. Webový server má podobně jako váš počítač nějakou strukturu složek. Proto zkoušejte následující. Ze všeho nejdříve napište požadovanou adresu bez jména souboru, abyste si zobrazili obsah složky. Tak např. místo adresy http://www.domena.test/intern/fotos/diashow.htm zadejte do panelu Adresa prohlížeče jen http://www.domain.test/intern/fotos. První možností je, že získáte seznam s odkazy na všechny soubory a WWW stránky (jako HTML soubory), které daná složka obsahuje, a zkoušejte jeden odkaz po druhém. Nebo se automaticky zobrazí stránka, jež obsahuje aktualizovaný odkaz, který vede ke stránce, na níž je obsah, jenž potřebujete. Často takový odkaz obsahuje automatické přesměrování. V tomto případě budete na novou stránku automaticky přesměrováni během několika sekund.

Druhou možností je zkoušet prohledávání jednotlivých podsložek serveru v naději, že stránku s požadovanými informacemi naleznete na nějaké jiné úrovni stromu složek. Jakmile se dostanete na kořenovou složku serveru, v našem případě na http://www.domain.test, měli byste v něm najít minimálně odkaz na hledané informace. Při vašem procházení podsložkami se můžete setkat s nejrůznějšími chybovými hlášeními, například Directory Listing Denied. To říká, že administrátor serveru z bezpečnostních důvodů zakázal zobrazení souborů ve složce obsažených. Pokud se objeví chyba Error 403 Forbidden, znamená to, že administrátor serveru obecně omezil přístup k souboru či složce.

Podobná situace je i v případě hlášení Error 401 Authorization Required (také Error 401 Unauthorized). To vám říká, že jste při přihlašování zadali špatné uživatelské jméno či přístupové heslo.

Tu a tam se může vyskytnout chyba 500 Internal Server Error. Ta znamená, že server nefunguje kvůli vnitřní chybě. V tomto případě nezbývá než čekat, až administrátor problém opraví.

Tip: Jestliže hledání nějaké stránky nepřináší žádné výsledky, možná pomůže tento tip.: Zkuste vyhledat tuto stránku přes Google (http://www.google.com). Abyste se nemuseli probírat spoustou irelevantních odkazů, omezte hledání pouze na daný server, v našem případě na http://www.domain.test. Přitom použijte parametr inurl. Jako klíčové slovo pak zadejte výraz, jenž se pravděpodobně nachází na zmizelé stránce. V našem případě to bude třeba Diashow. Zadáte tedy do Googlu výraz Diashow inurl:domain.test.

9.Co se skrývá v Internet Exploreru za chybami skriptů

Problém: Při spuštění mnohých WWW stránek se otevírá jedno či více dialogových oken s titulkem Chyba skriptu aplikace Internet Explorer. Na otázku Chcete na této stránce i nadále spouštět skripty? pak můžete odpovědět buď stiskem tlačítek Ano, nebo Ne.

Řešení: V takových případech zareagujte vždy stiskem tlačítka Ano. Tím umožníte spouštění i jiných Javascriptů, jež mohou být na otevírané stránce spouštěny. Poté vyzkoušejte, zda zmiňované chybové hlášení nezmizí, pokud stránku načtete znovu. Bude-li to třeba, zkuste aktualizovat Internet Explorer.

Vysvětlení: Javascript je druh programovacího jazyka určeného pro web a je používán mnoha tvůrci internetových stránek. Chyby skriptů se vyskytují z nejrůznějších příčin. Někdy hlásí Internet Explorer chybějící části ve skriptu, ačkoliv stránka se všemi v ní obsaženými skripty ještě není dosud úplně nahrána. Pak pomůže celou stránku znovu nahrát. Když ani to nepomůže, zřejmě programátor ve svém Javascriptu používá příkazy, jež nejsou podporovány ve všech verzích Internet Exploreru. Pokud tedy pracujete s verzí Internet Exploreru nižší než 6 SP1, měli byste si prohlížeč updatovat. Vhodný update najdete kupř. na adrese http://www.microsoft.com/downloads/details.aspx?displaylang=cs&FamilyID=1e1550cb-5e5d-48f5-b02b-20b602228de6 (okolo 70 MB). Pokud se chybové hlášení objeví znovu, pak programátor udělal ve skriptu chybu.

10.Windows XP:Přístup na stránky s Javou

Problém: Pokud využíváte některé služby internetu, jakými jsou kupříkladu internetové bankovnictví nebo chat, objeví se vám ve Windows XP dialogové okno s titulkem Instalace na požádání. To po vás chce stáhnutí a instalaci součásti Java Virtual Machine. Poté, co klepnete na tlačítko Stáhnout, se vám objeví anglické verze WWW stránky Microsoftu a nic se stahovat nezačne.

Řešení: Nainstalujte si zdarma dostupný Java Runtime Environment (JRE) od firmy Sun.

Vysvětlení: On-line aplikace, kterou se chystáte použít, byla vytvořena v programovacím jazyce Java. Kvůli sporům o patent s firmou Sun vydal Microsoft Windows XP bez Java Virtual Machine (JVM). Tato součást je však pro spuštění Java aplikací nutná. Namísto toho Microsoft dodal do Windows XP pouze možnost jejího stažení. Mezitím se přihodilo, že Microsoft byl donucen k tomu, aby zabránil uživateli stažení tohoto prvku i přes tlačítko Stáhnout, takže z tohoto důvodu se po jeho stisknutí objeví pouze WWW stránka Microsoftu. V Service Packu 1 (SP1) byla JVM překvapivě opět obsažena, ale po několika týdnech musel Microsoft tento Service Pack z oběhu stáhnout a dodat jiný, nyní už bez JVM.

Pokud tedy patříte k těm, kteří si SP1 stáhli pozdě anebo vůbec ne a Internet Explorer vám takové okno zobrazuje, potřebujete si stáhnout JRE od firmy Sun.

§§§§§


Užitečné tipy & triky pro Windows I.

Jan Povolný

C04P0290

Po dvaašedesáté se opět scházíme u našeho seriálu. A co je nového? Nic moc světoborného. Na poli operačních systémů je to jako po žních. Nové aktualizace byly představeny, ale na Longhorn si ještě notnou dobu počkáme.

Zajímavá je však nejnovější prognóza renomované společnosti IDC, která praví cosi o dalším poklesu podílu OS od Microsoftu na světovém trhu. Zajímavé je i to, že tento pokles nebude mít dle IDC za vinu Linux (jak by se někdo mohl okamžitě domnívat), ale spíše obecně se rozvíjející chytrá zařízení. Je pravdou, že za deset let možná budeme těžko chápat rozdíl mezi stolním PC a mobilním telefonem. Chytré ledničky jsou již každodenní realitou. Trh operačních systémů se nám tak velmi rozšiřuje a samotná existence PC se třeba přestěhuje do pozadí a bude nahrazena integrovanými domácími systémy bez zbytečné šedi dnešních počítačových komponent.

Budoucnost je to rozhodně zajímavá a já se moc těším, co všechno budeme mít v roce 2010 k dispozici na "hraní".

Nyní již k samotným tipům a trikům. Dnes se budeme opět věnovat operačním systémům Windows 95 a 98, doplníme pár "office triků" a dostane se i na Velikonoce, které sice už proběhly, ale to nevadí. Přeji příjemné počtení.

Tipy pro Windows

Vylepšete svoje e-maily

(IE 5/6) A na úvod hned něco obsáhlejšího. Obsahem tohoto tipu bude trošku rozporuplná vlastnost známého e-mailového klienta z balíku Internet Exploreru, který se nazývá Outlook Express. Nejdříve ale trochu nostalgie.

Před deseti lety byly internetové linky pomalé a uživatelé, kteří měli to štěstí a byli připojeni na internet, pečlivě vybírali data, která po něm budou posílat. Elektronická pošta původně sloužila právě pro přenášení textových zprav bez jakéhokoliv formátování. Tyto zprávy byly bez problémů čitelné v kterémkoliv e-mailovém klientovi na světě. Žádný problém.

Dnešní stav je podstatně komplikovanější. Jednak existuje mnoho kódování pro spoustu národních jazyků, druhak jsme zvyklí poštou posílat věci, pro které vůbec nebyla určena. Změnil se také vzhled zpráv, jež jsou dnes doručovány často jako stránky HTML. V následujícím textu si ukážeme právě možnosti nastavení základního vzhledu zprávy. Počítejte ovšem i s nepříjemným faktem, že někteří příjemci vaši vyšperkovanou poštu ve svém jednodušším a třeba textovém klientovi neotevřou.

Spusťte Outlook Express (dále jen OE) a jděte do roletového menu Nástroje. Zde zvolte položku Možnosti. První nastavení, které musíte provést, leží na záložce Odesílání. Zde v dolní části dialogu zvolte za formát odesílání pošty HTML. Tím si zpřístupníte použití takzvaných šablon ve svých zprávách. Pro jistotu vše potvrďte a restartujte OE (tj. uzavřete a opět spusťte).

Jděte opět do menu Nástroje a zvolte Možnosti. Nyní pokračujte na záložku Psaní. Zde svoji pozornost přesuňte do sekce Šablony zpráv. Pokud byste nechtěli pro psaní zpráv použít přímo celé šablony, ale třeba jen nadefinovat základní písmo a jeho velikost, můžete tak učinit v sekci Písmo. Pokud použijete šablonu, budete definovat písmo přímo v ní. Zaškrtněte pole Pošta pro aktivaci šablon při psaní nové poštovní zprávy, nebo pole Příspěvky, pokud používáte diskusní skupiny sítě USENET (ovšem nemyslím si, že by respondenti této sítě byli nadšeni z vašich obrázkových příspěvků).

Nyní máte dvě možnosti: buď vyberete již hotovou šablonu ze seznamu pomocí tlačítka Vybrat, nebo vytvoříte šablonu zcela novou pomocí tlačítka Vytvořit novou. Šablonu můžete také stáhnout z webu Microsoftu.

Vytvoření své vlastní šablony se nemusíte obávat, průvodce vás převede přes všechna úskalí. Poté, co novou šablonu uložíte pod zvoleným názvem, můžete ji následně vybrat ze seznamu, kde se objeví jako nová výše popsaným způsobem.

Potvrďte dialog stiskem tlačítka OK, a nyní bude vaše zpráva obohacena o grafické pozadí a formátovaný text.

Jestliže vám přijdou možnosti průvodce vytváření nové šablony příliš primitivní, věřte, že je tomu tak z důvodu maximálního zjednodušení. To ale neznamená, že nemáte jiné alternativy. Šablonu můžete vytvořit i jinak. Jděte do roletového menu Zpráva a nechte rozbalit menu za položkou Nová zpráva pomocí... Zde zvolte položku Vybrat šablonu zpráv. Nyní stiskněte tlačítko Vytvořit novou a přetrpte průvodce. Novou šablonu uložte pod zvolené jméno a označte ji poté v seznamu. Stiskněte tlačítko Upravit. Otevře se editor WWW stránek, který je přednastaven ve Windows, zpravidla to bývá MS Word, pokud nepoužíváte alternativní prohlížeče, jako je Mozilla. V tomto editoru pak máte naprostou volnost při tvorbě nové šablony a jste omezeni pouze možnostmi editoru.

Ještě něco pro MS-DOS

(Win 9x) Snad nikoho neurazím, když i v dnešní době uveřejním tip užitečný pro Příkazový řádek ve Windows, tedy pro MS-DOS. Stále se ještě občas setkám s uživatelem, který sice pracuje ve Windows, nezřídka ve Windows 95, a přesto používá například pro programování příkazový řádek DOSu.

Jestliže půjdete do menu Start - Programy a spustíte Příkazový řádek, objeví se vám takzvaný command prompt neboli výzva k zadání příkazu. Ten standardně zobrazuje aktuální adresář zakončený znakem >. Například u mne vypadá prompt takto: c:\windows>.

Toto nastavení promptu je ale poměrně nudné a málokdo ví, že pomocí určitých přepínačů můžete zobrazit v promptu mnoho dalších užitečných informací, nejen aktuální adresář. Jak na to?

Nastavení DOSu se provádí příkazem set. Jestliže na příkazovém řádku napíšete příkaz set, objeví se vám seznam již nastavených voleb. V tomto seznamu najdete i aktuální nastavení promptu, které vypadá nějak takto: PROMPT=$p$g. Proměnné hodnoty $p a $g právě definují jednak aktuální adresář a jednak koncový znak >. Jestliže chcete, aby váš prompt obsahoval například i aktuální čas, stačí na příkazovém řádku nastavit novou hodnotu proměnné PROMPT takto:

PROMPT=$p$t$g

kde proměnná $t zajistí právě zobrazení času. Další proměnné, které můžete do promptu přidat, naleznete ve vložené tabulce, která by měla být někde poblíž.

Z tabulky je patrné, že u posledních znaků není až zas tak zřejmé, co se vlastně stane. Pro vysvětlení poslouží malý příklad na závěr našeho tipu. Nadefinujte prompt takto a odentrujte:

PROMPT=$q$t$h$h$h$h$h$h$_$p$g

Získáte aktuální čas, a poté se prompt vrátí do původního stavu.

Tipy pro MS Office

Machinace s Adresářem

(Office 2000) Těžko rozhodnout, zda by tento tip měl být součástí rubriky Windows, nebo Office. Týká se totiž Adresáře, jako součásti Windows, a zároveň programu Excel. V následujících odstavcích si ukážeme, jak převést informace z vašeho adresáře do tabulky v Excelu a naopak. Může být totiž velmi užitečné mít seznam lidí a jejich adres či telefonů přehledně uspořádaný v tabulce, a získat tak možnost dále jej zpracovávat.

Nejprve se věnujme převodu adresáře do Excelu. Spusťte program Adresář z menu Start Programy Příslušenství. Zde jděte do roletového menu Soubor a zvolte položku Exportovat. V této položce zvolte poslední možnost výběru Jiný adresář. Po této volbě se vám otevře nové dialogové okno, ve kterém vyberte možnost Textový soubor (hodnoty oddělené středníkem).

Po potvrzení volby budete dotázáni na položky, které se mají exportovat. Zaškrtejte je dle vašich požadavků a uložte pod libovolným názvem na pevný disk.

Nyní si spusťte Excel a zvolte v roletovém menu Soubor položku Otevřít. Otevřete vámi uložený exportovaný soubor (možná, že budete muset v kolonce Soubory typu zvolit Všechny soubory). Nyní se spustí jakýsi průvodce, který vás povede importem do Excelu. V prvním dialogu jako Typ zdrojových dat vyberte Oddělovač. Pokračujte na další, kde zvolte jako oddělovací znak středník. V posledním dialogu budete dotázáni na některé další podrobnosti. Vše potvrďte a měli byste mít neupravenou tabulku se jmény a vybranými informacemi přímo v Excelu.

Nyní totéž naopak. Mějme tedy tabulku v Excelu, kterou chceme převést do adresáře. Tato tabulka musí splňovat pořadí názvu (a obsahu) jednotlivých sloupců takto za sebou: jméno  příjmení - prostřední jméno - e-mail - ulice bydliště - město bydliště. Takto zhotovenou tabulku uložte jako CSV neboli text oddělený středníkem. Opět si vymyslete libovolné jméno.

Nyní spusťte Adresář (postup výše) a v menu Soubor si zvolte položku Importovat - Jiný adresář. V následujícím dialogu opět vyberte položku Textový soubor (hodnoty oddělené středníkem) a potvrďte. Nalezněte soubor, do kterého jste exportovali z Excelu svou tabulku. Znovu potvrďte, případně upravte data podle přání. Obsah vaší tabulky bude nyní v adresáři.

Kopírujte formát

(Word 2000) Na první pohled trošku nesrozumitelný název následujícího tipu a triku je velmi užitečnou funkcí textového editoru Word. Mnoho lidí ani netuší, co na té liště s nástroji má za zázraky, ostatní možná už vědí, o čem bude nyní řeč.

Představte si situaci, kdy vložíte do dokumentu (nebo jej sami napíšete) prostý neformátovaný text a začnete jej upravovat. Aplikujete styly, odstavce atd. Poté začnete formátovat části textu, na které sice používáte shodné nastavení, ale které nezapadají do žádných větších formátových bloků, nýbrž jsou zcela neuspořádaně rozházeny v textu.

Pak máte několik možností, jak postupovat. První a nejhorší možností, troufám si ale tvrdit, že možná i nejpoužívanější, je prosté označování textu a nastavování formátu (například tučné písmo). To je však velmi zdlouhavé, zvláště provádíte-li s textem více než jednu prostou úpravu. Druhou možností je použití tlačítka na nástrojové liště, které se nazývá Kopírovat formát a jehož ikona připomíná plochý štětec. Toto tlačítko stisknete a tím aplikujete předchozí formát z jednoho místa dokumentu na druhé.

Poslední a nejlepší možností je poklepat na ikonu plochého štětce dvakrát tak, aby zůstala stisknuta. Poté se vám kurzor promění na stejný plochý štětec, a platí pravidlo, co přejedete tímto štětcem, to se automaticky zformátuje jako původní kousek textu (například ztuční). Je to rychlé, jednoduché a praktické.

"Přilepení" tlačítka zrušíte buď jeho opětovným stiskem, nebo stiskem klávesy Esc.

Vodotisk

(Word 2000) Je všeobecně známo, že Word není zrovna profesionální nástroj na tvorbu dokumentů, nicméně už jsme si na mnoha tipech ukázali, jak se dobrat požadovaného cíle, i když někdy poněkud krkolomně. Možnosti, o kterých se dočtete níže, jsou však Wordu vlastní, jen je málo uživatelů využívá, nebo o nich přímo neví.

Každý z nás asi ví, co je to vodotisk. Každý z nás ho alespoň jednou viděl, a to na základní škole na svém vysvědčení (někteří i vícekrát). Takový vodotisk lze ve Wordu celkem bez problémů vyrobit a my si nyní ukážeme, jak na to.

Spusťte Word. Jděte do roletového menu Zobrazit a zvolte Záhlaví a zápatí. Objeví se vám panel s nástroji. Vyhledejte ikonu s názvem Zobrazit či skrýt text dokumentu. Tuto ikonu stiskněte a uzavřete panel.

Nyní jděte do roletového menu Vložit a zvolte Obrázek, patrně budete vkládat obrázek ze souboru. Nebo samozřejmě můžete použít připravený klipart. Upravte obrázek, zejména jeho rozměry tak, jak je chcete na stránce mít. Poté poklepejte na obrázek pravým tlačítkem a v kontextovém menu zvolte položku Formát obrázku. V dialogu nastavení jděte nejprve na záložku Pozice a zvolte jako styl obtékání Za textem. Poté klikněte na tlačítko Upřesnit a zkontrolujte, že je skutečně aktivní styl Za textem a ostatní volby nejsou vysvícené. Poté jděte na záložku Obrázek do sekce Ovládání obrázku. A v kolonce Barva vyberte Vodoznak. Vše potvrďte.

Nyní již zbývá vložit do dokumentu text, který by se měl krásně rozprostřít přes obrázek. Pokud odsune obrázek dolů pod text, zkontrolujte opět obtékání obrázku tak, jak bylo popsáno výše. Word se totiž někdy snaží přemýšlet trochu více za vás (resp. velmi často).

Obdobně lze vyrobit vodotisk i v novějších verzích MS Office, ovšem postup se nepatrně liší změnou umístění příslušných dialogů.

Easter Eggs

Autoři v ACDSee 4

Dnešní rubriku velikonočních vajec začneme velmi jednoduchým trikem, který je součástí čtvrté verze populárního prohlížeče ACDSee nainstalovaného společně s programem FotoCanvas.

Spusťte ACDSee a potom FotoCanvas. Jděte do roletového menu Nápověda a zvolte O programu... Klikněte na logo ACDSee levým tlačítkem myši a sledujte okénko, které vyskočí. Toť vše, ale je to hezké.

Skřeky v Adobe Acrobatu 4

Pokud máte možnost spustit někde plnou verzi Adobe Acrobatu 4, rozhodně vyzkoušejte toto velikonoční vajíčko. Stojí za to.

Spusťte Adobe Acrobat a jděte do roletového menu Nápověda. Zde zvolte položku O zásuvných modulech (about plug-ins) a vyberte Adobe annotations. Stiskněte klávesu Ctrl a držte ji. Zároveň poklepejte levým tlačítkem myši na Info (credits). Pro tento trik je dobré mít funkční zvukovou kartu a hlasitost na vyšší úrovni, efekt je pak dokonalejší. Zkuste výše uvedené i s jinými instalovanými plug-iny v Adobe Acrobatu. Někdy to funguje i s kombinací kláves Ctrl+Shift.

Vývojářský tým v CorelDRAW 9

Opět velmi snadný trik, generující pěkný přehled lidí pracujících na CorelDraw 9. Spusťte CorelDraw a jděte do menu Nápověda. Zde zvolte položku O aplikaci Corel... V dialogu, který se objeví, poklepejte levým tlačítkem myši na horní část devítky, jež je součástí názvu CorelDraw 9. Vše a hezké.

PowerPoint 2000

Na závěr jen jedno jednoduché velikonoční vajíčko, o kterém jsme se ještě nezmiňovali. Opět se jedná o docela pěkně a ve 3D provedený seznam autorů této aplikace.

Spusťte PowerPoint ve verzi 2000, zvolte prázdnou prezentaci a vyberte kteroukoliv šablonu. Poté jděte do roletového menu Nápověda a zvolte O aplikaci Microsoft PowerPoint. Nyní stiskněte dohromady klávesy levý Ctrl, levý Alt a levý Shift a dvakrát poklepejte na ikonu PowerPointu v levém horním rohu. Zbytek uvidíte sami.

Tímto se dnes rozloučíme. Za měsíc opět na shledanou.


Užitečné tipy & triky pro Windows II.

Intertipy

Dnešní úvodník se nese v duchu významného zlevnění ADSL na jedné straně a zhoršení vytáčeného "téměř paušálu" od GTS na straně druhé. V prvním případě se konečně dočkáme levnějšího ADSL, které přijde při základní rychlosti s datovým omezením na cca 700 korun. To už je velmi zajímavá cena pro uživatele nestahovače, kterým daný limit postačuje. Nicméně zde stále přetrvává problém s rozšířením lokací pro ADSL. Těch je stále velmi málo.

Před pár měsíci někteří uživatelé odkázaní na telefonní linku jako jediný prostředek pro připojení jásali nad paušálem na vytáčené lince, u GTS dokonce bez časových limitů. Bohužel i tato firma od května zavede hodinové limity, čímž dostává paušál jako takový na frak a mění se opět na klasický princip předplacených hodin pro připojení, byť za výhodnou cenu.

Těšme se na lepší ADSL, které by se stále vzrůstající rychlostí (s agregací) mohlo být prostředkem, jenž dostane internet do mnoha domácností naší republiky.

Tek-Tips

http://www.tek-tips.com

Tato stránka v anglickém jazyce není tou typickou plnou tipů a triků, nicméně obsahuje obrovské množství rad a návodů, které lze také za tipy a triky považovat. Jedná se totiž o stránku s velkým sortimentem internetových diskusních listů z nejrůznějších počítačových oborů.

Fóra jsou rozdělena do několika kategorií. V první najdete všechny operační systémy Windows. Ve druhé potom programovací jazyky jako je Java, Javascript, VBS, ASP a další. Samostatný oddíl okupují aplikace z balíku MS Office. Tyto softwarové kategorie doplňují diskusní fóra z oblasti hardwaru a PC světa obecně. Fóra jsou zpracovaná velmi přehledně za použití ilustrační grafiky. Na stránce nechybí nezbytný vyhledávač.

OOoDocs

http://www.ooodocs.org

OOoDocs neboli Open Office Org Docs jsou stránky s kompletním přehledem informačních zdrojů známého alternativního kancelářského balíku. Stránky jsou velmi profesionálně provedeny, přesně v modrobílém stylu této aplikace od firmy Sun.

Najdete zde seznam diskusních skupin, seznam FAQ (Frequently asked questions) nebo třeba seznam dokumentů how-to, které jsou pro tento balík k dispozici. Hned na úvodní stránce najdete další odkazy, mimo jiné i na tipy a triky pro OpenOffice.org. Ty jsou tak trochu tematicky rozdělené, ale toto rozdělení není dle mého názoru příliš přehledné. Tento nedostatek ovšem alespoň částečně řeší přítomnost vyhledávacího enginu.

Na stránkách dále nechybí odkazy na software ani samotný kancelářský balík a zajímavá anketa. Vše anglicky.

OpenOffice FAQ

http://www.bytebot.net/openoffice/faq.html

Další výborná stránka s pomocí pro uživatele OpenOffice.org. Najdete zde typickou stránku s dotazy uživatelů, kompletně provedenou v textu bez použití grafiky, můžete tedy vesele studovat i na textových prohlížečích v alternativních operačních systémech.

Stránka je zpracována do jednoho jediného souboru, který není problém archivovat pro off-line prohlížení. Na začátku je k dispozici hypertextový obsah dokumentu, kde najdete vždy několik článků ke každé aplikaci, která je součástí tohoto kancelářského balíku. Stránka již nenabízí vůbec nic dalšího, ale i tak stojí za přečtení, pokud umíte anglicky.

Makra pro OOO

http://www.ooomacros.org

A máme zde další podpůrnou stránku pro tento výše dostatečně popsaný balík programů. Tentokrát se jedná o soubor maker pro jednotlivé aplikace OOo, zejména však (a logicky) pro Writer a Calc. Makra jsou rozdělena do dvou základních kategorií, pro domácí uživatele a pro vývojáře. Po výběru kategorie se dostanete přímo na seznam maker, z nichž každé má u sebe krátkou anotaci. Vše je řešeno za použití čistého textu bez zbytečné grafiky, takže si tyto stránky opět prohlédnete i v textových browserech. Na stránkách dále najdete už jen odkazy na další stránky s podobným zaměřením. Než začnete v Calcu tvořit makro, tyto stránky určitě navštivte. Vše v angličtině.

OO Extras

http://ooextras.sourceforge.net

OO Extras jsou projektem, který se snaží seskupit dohromady výtvory jednotlivých autorů pro OpenOffice. Na ryze textových stránkách s minimem grafiky najdete soubor všech možných doplňků pro OOo. Na začátku je vhodné vybrat váš domovský jazyk, a to ne z důvodů textů psaných v mateřštině, ale z důvodu existence maker a šablon specifických pro tu kterou národnost a zemi. Pod odkazem Czech tak najdete například šablony pro Calc, vhodné pro vaše domácí účetnictví, a mnoho dalšího. Pro češtinu bohužel mnoho šablon k dispozici není, ovšem i vy sami můžete do této kolekce přispět vlastními výtvory. Vše v angličtině, byť s českými šablonami.

Uncle Jim

http://jdstiles.com/tips/index.html

Plynule a zcela bez zábran se přemístíme od OOO k naší staré známé Office od Microsoftu. Na výše uvedeném odkazu najdete graficky nevýraznou stránku s tipy pro trošku starší, ale stále hojně v českých luzích a hájích používanou verzi MS Office 2000.

Tipy jsou na této stránce rozděleny do dvou sloupců, z nichž jeden se věnuje Office 2000 a druhý samostatně Outlooku 2000. Jednotlivé tipy jsou zpracovány převážně textovou formou, takže obrázků si tu neužijete. Vše je součástí jediné stránky, tudíž více než vhodné pro prohlížení off-line. Anglicky.

Tipy od Lindy

http://newbieclub.com/officetips/?buntah

Velmi povedená stránka "od Lindy" s tipy pro MS Office. Linda přímo nerozlišuje verze Office, ale obyčejně se jedná o dnes asi nejrozšířenější Office 2000. Stránky jsou po grafické stránce velmi dobře zvládnuté a přehledné. Ihned na úvodní stránce máte k dispozici seznam jednotlivých tipů pro MS Office. Všechny tipy jsou velmi pěkně provedeny a doplněny ilustračními obrázky. Doporučuji nahlédnout na další stránky takzvaného "klubu nováčků". Vše anglicky.

Tímto odkazem se dnes rozloučíme. Věnovali jsme se pouze kancelářským balíkům, proto se příště opět zaměříme více na operační systém Windows jako takový. Přeji rychlé internetové připojení a příště na shledanou.

§§§§§

$$$$$


Komunikace


Fotografie? Zásadně po internetu! I.

Patrik Malina

C04P0304

Máte digitální fotoaparát? Skenujete diapozitivy? A už jste zkusili zadat fotografickou zakázku po internetu? My jsme tuto možnost prověřili a zde se dozvíte, jak to dopadlo!

Bez nadsázky lze říci, že poslední desetiletí je možno díky masivnímu nástupu digitálních technologií zařadit mezi nejzásadnější milníky v téměř dvousetleté historii vývoje fotografie. Protože v současné době je digitální fotoaparát v podstatě spotřebním zbožím, jeho využívání posílilo a dále rozšířilo širokou základnu fotoamatérů, jejichž hlavním požadavkem a přáním je dostupný a přiměřeně drahý servis v podobě pohodlné výroby fotografií z elektronických podkladů. Absence "fyzického" média v podobě filmu a dostupnost internetu přiblížily i tuzemské fotografické nadšence vizi zadávání fotografických zakázek prostřednictvím elektronických objednávek z pohodlí domova či kanceláře. Rozhodli jsme se prozkoumat, jaká je v této oblasti skutečná nabídka a z čeho se zájemci o běžné fotografie pořízené "digitálem" mohou těšit. Protože vody, do kterých se pouštíme, jsou dosti zrádné, rádi bychom předestřeli důležitý předpoklad: jakákoliv následující hodnocení jsou vztažena k ryze amatérským požadavkům a je pochopitelné, že náročným uživatelům či profesionálům některé naše závěry zdaleka nemusí připadat relevantní.

Co a pro koho

Jak jsme již uvedli v předchozím odstavci, naším záměrem bylo zevrubně prozkoumat možnosti, jež se nabízejí běžným fotoamatérům v oblasti pořizování fotografií (teď myšleno v podobě fyzických "výstupů" na papíře) na základě výhradně elektronických podkladů. Dlouhou dobu přežívala pověra, že pořízení fotografií ve fotolabu je oproti procesu na základě klasického filmu dražší, a proto se přechod na "digitál" nevyplatí. Prověřili jsme tedy, zdali při zadání zakázky na běžný "spotřebitelský" formát, tedy zhruba u snímků o rozměrech 10 x 15 cm, je možno očekávat přijatelnou kvalitu za ceny odpovídající totožným výstupům u zakázek na základě tradičních filmů, resp. nejrozšířenějších kinofilmových materiálů.

Jedním z hlavních kritérií při výběru fotolabů pro srovnávání byla možnost zadat zakázku bez osobní návštěvy, tedy přenosem souborů po internetu, a to bez ohledu na to, zda je potřeba využít určitou klientskou aplikaci, či postačí webové rozhraní obě uvedené možnosti budou nadále zmíněny a posouzeny. Protože naším záměrem nebylo zhodnotit extrémní možnosti, nečekejte zde verdikt z oblasti formátů nad normovanou "áčtyřku", ani hodnocení supersnímků s rozlišením třeba 1 200 dpi, neboť tyto sféry dle našeho názoru nenáleží do běžné spotřebitelské praxe. Na druhou stranu důležitým faktorem při hodnocení byl čas vyhotovení zakázky či jeho vliv na výslednou cenu. Přestože předpokládáme nijak výjimečně odborně připraveného zákazníka, pokud fotolab nabídl možnost docílit lepší barevné kvality například uveřejněním barevného profilu výstupního zařízení, ovšem s doprovodnou smysluplnou informací pro jeho využití, je to považováno za výhodu. Neoddiskutovatelným faktem je pak možnost vyzvednutí hotových snímků počet sběren či poboček, kde je možno zakázku převzít, hraje významnou roli.

Cesta za lepšími snímky, aneb než odešlu zakázku

Formáty a ořezy

Klasický postup zadávání zakázek, jež jsou zhotovovány z tradičních materiálů, má mnoho nesporných výhod, mezi něž patří především využívání zavedených standardů. Prakticky všichni fotoamatéři dnes pracují s kinofilmem, jehož rozměr je prostě jasný, a laboratoře mají své stroje pochopitelně plně přizpůsobeny tomuto "formátu". Zdrojem pro digitální fotografii je však soubor, a to je roztodivná struktura. Problémy nastávají nejen díky různému způsobu reprezentace obrazových dat, ale také díky množství obrazových bodů, nastavené velikosti apod.

Jedním z nejběžnějších formátů, s nímž pracuje drtivá většina aparátů a laboratoří, je JPEG. Jde o způsob uložení obrazových dat, jenž využívá vlastní kompresi (redukci nadbytečné informace) s cílem snížit velikost cílového souboru. Důležité je, že kompresní postup je tzv. ztrátový, takže pokud jednou vytvoříte JPEG soubor s určitým poměrem komprese (lze to regulovat), návrat k původnímu, velkému souboru s plnohodnotným obsahem není možný. Důležité je, že JPEG má své "redukční" postupy dobře propracovány, takže u fotografií menších formátů nemusí být snížení kvality patrné.

Jiným poměrně populárním a dostupným formátem je TIFF, jehož hlavní výhodou je kompletní, neztrátové ukládání obrazových dat. Výsledkem jsou pochopitelně větší soubory, avšak také vyšší kvalita při pořizování zvětšenin. Pokud váš aparát toto umí (též lze využít jako prostředníka formát RAW), je vaše volba při snaze o kvalitní zvětšeniny jasná.

Volba formátu nebývá tak závažným problémem, jako nastavení velikosti snímku a jeho rozlišení. Protože velikost fotografického papíru je standardizována, je typickým problémem na normovaný rozměr "napasovat" fotografie, jež jsou typicky ve zdrojových souborech každá jiná. Jednou ze "zákeřností" je nepsaná úmluva, že políčko filmu má strany v poměru 2 : 3 (u kinofilmu 24 x 36 mm), čemuž odpovídají i poměry stran běžně vyráběných fotopapírů (třeba 10 x 15 cm), takže převod je zde bez potíží nic nebude přesahovat kraje, když vše zvětšíme v dané úměře. Jenže soubory, obzvláště pokud děláte vlastní ořezy a retuše, tuto konvenci málokdy naplňují, a navíc řada aparátů produkuje atypický poměr stran 4 : 3. Právě z tohoto důvodu fotolaboratoře nabízejí volbu režimu, jak se v takovéto situaci zachovat. Metoda "ořez" provádí vyplnění celé plochy normovaného fotopapíru v cílovém rozměru, a to, co díky nepřesnostem v zadání "přeteče", je fyzicky mimo papír, tedy pryč. Výhodou je celá plocha bez okrajů, nevýhodou je ztráta často důležitých detailů. Přesně opačně funguje postup "okraje", jenž celou fotografii napasuje na papír, a pokud poměr stran neodpovídal, objeví se bílé pruhy, zhusta nepravidelné. Zde jste sice o nic nepřišli, ale musíte případně ořezávat sami na cílový rozměr. Existuje i třetí varianta, tedy plný tisk na přesný papír, ale ta vyžaduje dokonale připravený soubor.

Abyste se vyvarovali nečekaných výsledků, je potřeba buďto perfektně oříznout připravené soubory na cílový formát, nebo ponechat určitou rezervu tzv. "na spad". Znamená to, že na snímcích po úpravě na kýžený rozměr zanecháte přesahy (třeba 1-2 cm), jejichž oříznutím o nic nepříjdete a zajistíte si, že nevzniknou bílé okraje, a požadujete v zakázce režim "ořez". Nezapomeňte, že pokud jste s obrázkem hodně pracovali, tak jeho poměr stran může být opravdu značně odchýlen od standardu, a ořez v laboratoři vám může zasáhnout klidně i 30 % plochy, což vás ani z finančních důvodů nepotěší.

V neposlední řadě vás bude u fotografie zajímat tzv. rozlišení, tedy počet bodů, jež tvoří určitou jednotkovou plochu snímku. Nezapomínejte, že reálně pořízený počet bodů fotoaparátem (což je dáno napevno a neovlivníte to) je interpretován na skutečnou velikost fotografie (třeba v centimetrech) a převodním poměrem je právě rozlišení. Pokud tedy váš aparát pořídí snímek s informací rozloženou jako rastr 2 000 x 3 000 bodů (říkáme, že umí 6 megapixelů), tak při rozlišení 300 bodů na palec (DPI) bude delší strana velká 10 palců, tedy asi 25 cm. Chcete-li menší fotografii, musíte pomocí editoru snímek uložit s jinými rozměry, resp. se změněným rozlišením. Jenže typicky chcete pozměnit obě hodnoty, neboť laboratoř využívá standardní rozlišení (typicky 300 dpi) a vy potřebujete měnit i velikost. Na řadu přichází tzv. převzorkování, což je procedura v podstatě pozměňovací až destruktivní, takže si nezapomeňte uložit originály a pracujte s kopiemi. Máte-li na výběr metodu převzorkování, zkuste poměrně kvalitní "bikubickou" po původu jména nepátrejte, hlavní je, že docela dobře funguje.

Cesta k věrným barvám

Jedním z klíčových problémů, jenž vás bude pravděpodobně při pořizování digitálních fotografií trápit, je co možná nejvěrnější podání barev. Jedná se o trošku komplikovanější problém, takže se u něj pozastavíme.

Potíž je v tom, že popsat barevný vjem ze snímku není jako odvážit kilo cukru. Barevné vidění a zobrazování není triviální, a proto si musíme pomáhat určitými pomůckami. Především je nutno si uvědomit, co je naším cílem: pokud je pro vás určující vzhled fotografie na monitoru, tak vlastně chcete, aby fotografie z laboratoře vypadala na papíře tak, jak ji předtím ze souboru zobrazil monitor. Aby bylo možné vše odladit, potřebujete tedy "odladit" monitor a případně znát, jak se chová cílové zařízení v laboratoři. Jistě cítíte, že věc se dosti komplikuje, takže je lépe sáhnout ke kompromisnímu řešení (pokud nejste nároční profesionálové).

Jednou z poměrně intuitivních možností je získání srovnávací fotografie či barevné tabulky. Jedná se v podstatě o standardizovaný výstup cílového zařízení (tedy tiskárny v laboratoři), podle nějž můžete opticky (pardon, od oka) nastavit monitor tak, aby barvy na výtisku a obrazovce souhlasily. Je zřejmé, že tato metoda není dokonalá, ale může zpočátku dosti pomoci a v případě, že vaše nároky jsou na základní úrovni, vám i postačí.

V případě náročnějších prací přichází na řadu využití tzv. barevných (či ICC) profilů. Stručně řečeno je takový profil vlastně konverzní tabulkou a říká, jak se má určitý "standardní" číselný kód převést na skutečné zobrazení určitým zařízením. Důležité je, že profily jsou jak pro tiskárny, tak pro monitory, a aby jejich využití mělo smysl, je třeba být důsledný: při editaci a prohlížení by měl jeden profil respektovat chování monitoru a při konečné úpravě snímku pro tisk byste měli zohlednit právě profil fotolabu, v němž výroba proběhne. Některé testované firmy profily na svých stránkách nabízejí, takže se je nebojte vyzkoušet a prověřit výsledek na menší sérii snímků. Počítejte s tím, že pro pokročilejší využití těchto možností budete muset důkladně číst alespoň nápovědu, případně nastudovat více vědomostí z literatury.

Poslední zásadní věcí, u níž se pozastavíme, jsou tzv. barevné prostory. Nelekejte se, tak jako tak již možná tuto věc znáte. Jak známo, barvy vznikají mísením jakýchsi základních složek, jež mohou být různé, o což právě jde. Prakticky každý grafický soubor si s sebou nese informaci, jakým mísením barvy vznikly, a to je třeba respektovat. Běžně se pracuje s tzv. RGB barevným prostorem (vidíte, tohle jste už zaslechli), jejž je využíváno např. při výstupu na monitory, takže pokud neřeknete jinak, vaše obrázky budou takto definovány. Důležité je, že většina fotolabů chce materiál právě takto, tedy v RGB definici. Pokud pracujete v předtiskové přípravě s modelem CMYK, jenž je běžnější v profesionálním zpracování, nezapomeňte, že si s ním fotolab zřejmě neporadí a proveďte konverzi.

Závěrečný verdikt

Naše zkušenosti jednoznačně potvrdily, že mýtus, uvedený na počátku článku, je naprosto minulostí. Pokud věnujete přípravě fotozakázek určitou práci, není problémem pořídit výsledné fotografie ve velmi dobré kvalitě a za cenu srovnatelnou s pracemi na základě tradičních filmových materiálů. Dodací lhůty nejsou žádným limitujícím faktorem a vyhotovené zakázky lze vyzvedávat prakticky bez omezení po celém území republiky. Zkrátka řečeno, pokud dobře vyberete dodavatele, žádné diskriminace ve srovnání s tradiční výrobou se nemusíte obávat, neboť digitální fotografie se stala i v tomto ohledu standardním spotřebním zbožím.

Pokud byla obava z finálních fotografických prací posledním argumentem proti digitálnímu aparátu, pak neváhejte a bez obav jej zakupte, neboť nabídka služeb je dobrá a už se bude snad jen zlepšovat.

Přehled vybraných fotolaboratoří

Ultralab&syn

http://www.ultralab.cz

Při práci s on-line sběrnou této firmy na první pohled získáte dojem ze seriózní práce, jenž se postupně bohužel začne mírně rozplývat. Velmi kvalitně jsou zpracovány úvodní texty, perfektní je dokumentace k přípravě snímků před odesláním do laboratoře, a na drobné potíže narazíte až při pokusu o samotnou realizaci. Objednávku fotografií nelze sestavit rovnou prvním krokem je totiž vytvoření "soukromého" fotoalba, jež posléze můžete transformovat na zakázku jako takovou. Zde jsme narazili na potíže se samotnou aplikací, neboť po několika pádech stránek jsme mimochodem objevili, že formát TIF neprojde (i když v úvodních textech je to řečeno jinak), stejně jako překročení max. kapacity 50 MB, což je u kvalitních snímků opravdu málo. Přesto se nám nepodařilo do alba zařadit více než 6 snímků a překročit kapacitu zhruba 10 MB. Navíc, důvod nefunkčnosti jsme neznali, neboť chybové hlášky chybí. Na druhou stranu disponuje laboratoř slušným internetovým připojením, neboť samotný přenos souborů byl poměrně rychlý. Bohužel, zadávání zakázky doprovázely i další potíže. Nejhorší je nejistota zákazníka v celém procesu formulář průběžně neukázal, jaký je cílový formát fotografií, neviděli jsme kalkulovanou cenu, nedozvěděli jsme se, kdy budou fotografie hotové, navíc jsme dostali na výběr některé "podivné" parametry... Upřímně, obávali jsme se, jak to vlastně dopadne.

Laboratoř nakonec prokázala svou velmi rychlou dodací lhůtu, takže fotografie byly tentýž den k dispozici hotové. Naši radost zkalila skutečnost, že v rámci jediné zakázky fakticky nebylo možné zadat různé velikosti snímků, takže výsledkem byla série fotografií o rozměrech 10 x 15 cm žádáte-li jiný rozměr, je potřeba vyhotovit zakázky oddělené. Po stránce výsledné kvality nebyl důvod k zásadní nespokojenosti, neboť fotografie byly barevně vyvedeny poměrně věrně, ovšem s mírným posunem u některých snímků: u záběru pořízeného bleskem došlo k přílišnému ztmavení, naopak zimní scéna s množstvím sněhu a modré oblohy byla přesvětlena, a pralesní interiér s odstíny zelené byl mírně posunut k šedé nevýraznosti. Bohužel zásadní nevýhodou zůstává skutečnost, že firma nabízí jen 3 fyzická odběrná místa a jinak potřeba snímky zasílat na dobírku.

Foto Škoda

http://www.fotoskoda.cz

Ačkoliv přespolním nebude tento proslulý stánek všech fotografů tak dobře znám jako Pražanům, internetová služba je pochopitelně dostupná univerzálně. Webové stránky této laboratoře sice nejsou žádným výkřikem moderního webdesignu, ale jednoznačně zde zvítězila účelnost a přehlednost. Potřebné návody a detailní vysvětlení postupů jsou po ruce, takže s přípravou zakázky nebudete mít problém, stejně jako s přehledným zjištěním cen. Stejně tak formulář pro vkládání souborů k zaslání je jasný a dobře použitelný. Zajímavou vlastností používané tiskové technologie je rozlišení 400 dpi (běžně bývá 300), což dovoluje zákazníkovi zvýšit kvalitu, mají-li zdrojové soubory dostatečnou "náplň". Bez problémů lze vybrat tisk lesklých, matných, barevných a černobílých snímků, a to v široké škále velikostí.

Přestože objednávková aplikace se chovala téměř stále korektně, kompletní přenos souborů v jedné várce "neustála", takže jsme byli nuceni proceduru opakovat v několika krocích. Následně po uložení dat je možno ještě přesně dopracovat specifikaci prací, jež budou provedeny. Díky přehlednému rozvržení stránek máte neustále k dispozici důležité informace, jako třeba úhrnnou cenu. Výhodou je i možnost rozpracovanou zakázku dočasně opustit bez definitivního objednání a v budoucnu se k ní vrátit, zaslat další snímky a posléze nechat vyhotovit fotografie.

Zásadní nevýhodou tohoto fotolabu je totální absence poboček, takže mimopražský zájemce je odkázán na dobírku, neboť osobní odběr je možný výhradně v jediné prodejně. Na druhou stranu, výstup byl naprosto perfektní a k naší plné spokojenosti. Nejenže jsme v rámci jediné zakázky mohli definovat různé velikosti snímků, ale také jsme byli dobře informování o průběhu prací a při převzetí jsme obdrželi profesionálně vypadající sestavu o souhrnu provedených úkonů. Kvalita snímků byla velmi dobrá, barvy byly podány věrně a uchovaly si svou živost. Nedošlo ani k přesvětlení ani nežádoucímu ztmavení snímků, bez ohledu na náročnost fotografované scény. Škodou jen zůstává, že pro snímky je možno osobně dorazit jen na jediné místo, jinak vám firma nabízí pouze dobírku, jež se vyplatí od větších objemů.


Fotografie? Zásadně po internetu! II.

Fotolab

http://www.fotolab.cz

Fotografické služby této společnosti jsou dostatečně dobře známé všem fotoamatérům již z dob, kdy kralovala výhradně klasická "chemická" cesta. Pokud dáte na tradici, tak zde jste bezesporu na správném místě, ale netřeba se obávat, moderní technologie dorazily i sem.

Jednou z klíčových výhod je v tomto případě nekompromisní nabídka sběren, kde si je možno na celém území ČR hotové snímky převzít, a neutrácet tak za dobírku. Objednávání fotografií můžete provádět jak přes poměrně kvalitní webové rozhraní, tak pomocí klientské aplikace, a podporu pro tento systém zapracovala do své aplikace i firma Zoner. Použili jsme tedy Zoner Media Explorer, a bez nadsázky lze říci, že jde o nejkomfortnější způsob zhotovení a zaslání fotografií ke zpracování. V průběhu přípravy máte neustále perfektní přehled o zařazených snímcích, cílových rozměrech či kalkulované ceně. Opravdu výborné je pak internetové připojení, neboť přenos námi zasílaných zdrojových souborů trval jen několik minut, což bylo příjemným překvapením, takže této fáze se vůbec nemusíte obávat.

Bohužel, velmi nepříjemné překvapení nás čekalo ve chvíli, kdy jsme po jasném e-mailovém upozornění o dohotovení zakázky vyrazili na pobočku, jíž jsme si v zadání vybrali k doručení. Přestože e-mailová zpráva potvrzovala toto místo odběru, realita byla zcela jiná: personál poměrně velké a zavedené knižní prodejny v centru Prahy, jenž měl službu zajistit, o zakázce neměl tušení, o formě zasílání přes internet nevěděl už vůbec a na naše dotazy reagoval nechápavými pohledy a zmatenými odpověďmi. Ba co více, nebyl schopen ani firmu Fotolab kontaktovat a stav naší zakázky ověřit. Jinými slovy, logistika zklamala, zásilku jsme neobdrželi a dodavatel službu dle našich měřítek nerealizoval, což je v podstatě důvod k diskvalifikaci. Přestože si tedy máte možnost v objednávce vybrat z mnoha dodacích míst, naše zkušenost tento potenciál nepotvrzuje, spíše zpochybňuje. Na zákaznické telefonní lince jsme se dozvěděli, že zásilka údajně doručena byla, avšak personál poměrně nově zřízeného odběrného místa zřejmě o službě nevěděl. Prostě jsme měli smůlu. Na základě telefonické dohody nám bylo po neúspěšném dohledávání nedoručené zakázky firmou Fotolab alespoň přislíbeno, že fotografie budou vyhotoveny znovu a dodány za další dva dny, čímž vznikla úhrnná dodací lhůta zhruba jeden týden. Autentickou dodací lhůtu a cenu dodávky jsme tedy nemohli do tabulky zařadit.

FotoStar

http://www.fotostar.cz

I tato společnost je na českém trhu zastoupena poměrně dlouho a představuje tak pevný bod pro tradicionalisty či věrné zákazníky. Přestože výroba fotografií z klasických filmů možná ještě stále převažuje, dodávky pomocí elektronických formátů jsou plně podporovány a tato logistika byla dobře zvládnuta. Opět je zde potřeba zmínit, že zásadní výhodou je nabídka počtu odběrných míst, kde lze fotografie vyzvednout.

Stejně jako Fotolab se i tato firma domluvila se Zonerem, takže v Zoner Media Exploreru najdete obdobné klientské rozhraní pro zasílání objednávek. I v tomto případě se jedná o spolehlivý, přehledný a poměrně komfortní nástroj, s nímž je práce velmi příjemná. K dispozici však máte i variantu pomocí webových stránek, jež navíc dovoluje zadat objednávku buď přenosem souborů rovnou z vašeho PC, nebo převedením z existujícího alba na internetu. Podpůrné informace na webu mohly být určitě více propracovány, přestože to nejdůležitější ze dozvíte.

Citelnou nevýhodou je doba výroby zakázky. Firma nabízí režimy Normal a Hobby, jež dovolují zhotovit specializované práce, ale téměř za týden, a nejrychlejší EXPRESS zase umí jen dva formáty (10 x 15, 20 x 30), což je znatelná konkurenční slabina. Na druhou stranu, přenos souborů byl velmi rychlý. Zakázku objednanou v expresním režimu jsme obdrželi následující den po odeslání, a to bez problémů na vybraném distribučním místě. Znatelnou slabinou je právě fakt, že pro vyhotovení do cca 24 hodin je nutno zvolit omezující "zrychlený" režim, ačkoliv ostatní firmy tento čas považují za běžný, a hlavně si nepřirážejí na ceně naše snímky stály cca 8 Kč, což je dost. Kvalita však byla velmi dobrá, znatelný barevný posun jsme zaznamenali pouze u fotografie se zimním motivem, jenž byl mírně přesvětlen.

droxi FOTO

http://www.droxi.cz/cs/droxi-foto

Společnost tohoto jména je mnoha uživateli podvědomě vnímána jako "masový výrobce" fotografií pro každého a často bylo možno se setkat se zkušenostmi, jež dobré pověsti neprospívaly, což ještě více podnítilo naši zvědavost. V tuto chvíli můžeme říci, že tento dodavatel fotoslužeb je pro nás největším překvapením, a to hned v několika ohledech.

Velmi dobré možnosti jsou poskytnuty již při zadávání zakázky, neboť si můžete vybrat z odeslání pomocí webové aplikace nebo využití speciálního klientu, jejž bez problémů stáhnete a nainstalujete na svůj počítač. Právě klientská aplikace je velice jednoduchá, intuitivní a dobře provádí přesně to, co po ní chcete bez problémů jsme si sestavili kolekci, definovali v rámci jediné objednávky různé rozměry snímků a po evidentně velmi rychlé internetové přípojce data odeslali. Přestože byla zvolena služba expresní, bylo možno využít více velikostí snímků, což nás potěšilo. O přijetí i vyhotovení zakázky jsme byli perfektně a bezodkladně informování e-mailem, a přestože jsme si vybrali k odběru poměrně malou, ničím výjimečnou drogérii, personál prodejny byl dobře informován a zásilku nám cca 24 hodin po objednání bez okolků předal.

Kvalitu fotografií lze označit jako velmi slušnou, u dvou jsme zaznamenali mírnou tendenci k přesvětlení. Cena odpovídá faktu, že dodavatel označuje zásilku při této rychlosti vyhotovení jako expresní, takže cca 8 Kč za snímek je poměrně dost. Nicméně se jedná o službu s dobrými možnostmi a slušnou spolehlivostí.

Foto Morava

http://www.fotomorava.cz

Pro fotoamatéry i profesionály z "východní části střední Evropy" je tato společnost dobře známým a velmi slušně zavedených dodavatelem fotografických prací. Firma disponuje desítkami sběren a obchůdků především na Moravě, avšak i zbytek republiky je pokryt, což je klíčovým faktem pro eventuální vyzvednutí vyhotovených snímků, a případně je zde samozřejmě možnost dobírky.

Přestože z dřívějších zkušeností (díky nimž jsme tuto laboratoř vybrali) víme, že Foto Morava je na vysoké technologické úrovni, obsah webových stránek a internetová komunikace tomu úplně neodpovídají. Pro zadání zakázky je nejprve nutno provést registraci a sestavit fotoalbum, což proběhlo bez problémů až poté, co jsme opustili prohlížeč Mozilla a použili proprietární MSIE. Jako drobnou nevýhodu chápeme fakt, že není možno v rámci jediné zakázky při snaze o co nejrychlejší vyhotovení zároveň požadovat pro každou fotografii jiný rozměr či varianty lesk/mat. K nervozitě při sestavování zakázky přispěl i fakt, že internetové spojení bylo opravdu poměrně pomalé. Pro začátečníky je rovněž určitou nevýhodou, že laboratoř na svých stránkách nabízí jen velmi stručnou nápovědu. Velkým kladem je naopak nabídka klientské aplikace Manažer fotoalb, jež eliminuje popsané problémy s webovými stránkami a přináší značný komfort při práci s kolekcemi, přenosem souborů na server i samotným objednáváním prací. Vřele doporučujeme této možnosti využít.

Výrazným kladem realizované zakázky byla především cena za snímek 10 x 15 cm jsme zaplatili 4,90 Kč, a to i přes poměrně rychlé vyhotovení v čase pod 24 hodin. Máme téměř podezření, zdali se personál při účtování nespletl, ovšem vystavená účtenka hovoří jasně a vše dosvědčuje jako korektní. Kvalita snímků byla velmi dobrá, nezaznamenali jsme žádné výraznější barevné posuny ani jiné problémy, takže celkový dojem z hotových fotografií je velmi dobrý.


Fotografie? Zásadně po internetu! III.

Srovnání fotolabů

Z našeho malého srovnávacího testu si odnášíme především zkušenost, že zákazník má na vybranou, a to ve všemožných ohledech. Pokud bychom jako hlavní kritérium použili cenu, jasným favoritem je Foto Morava. V případě, že hledáte dobrý kompromis mezi sestavováním zakázek, možností odběru kdekoliv a přijatelnou cenou, droxi FOTO či FotoStar se ukázaly jako rozumná volba, a pokud nespěcháte, lze náklady opravdu zajímavě snížit. Jste-li pak v dosahu Prahy a hledáte profesionální službu od začátku do konce za slušnou cenu, velmi nás zaujal Foto Škoda. Podrobnější údaje najdete v přiložené tabulce, takže konečné rozhodnutí můžete provést na základě vašich speciálních nároků.

Co si předem dobře připravit

Nepodceňujte přípravu

Než odešlete své výtvory do digitálního fotolabu, rozhodně je namístě se ujistit, že materiál byl na vaší straně připraven dostatečně kvalitně, abyste předešli případným následným zklamáním, za něž personál opravdu nemůže. Pokusili jsme se sestavit kolekci důležitých zásad, jež by vám v počátcích experimentování mohla dobře posloužit jako vodítko.

Nastavte přesně rozlišení a skutečné rozměry

Chybně nastavené rozměry souborů a s nimi související rozlišení může vést k nečekaným výsledkům, ubohou kvalitou počínaje a velikostí fotografií konče. Většina editorů dovoluje exaktně nastavit jak rozlišení, tak přesnou velikost snímku (viz jiné místo článku), takže tuto fázi nepodceňujte. Nejste-li si jisti, ověřte si třeba telefonicky, jaké rozlišení výrobce snímků využívá u svého stroje typicky to bývá 300 nebo 400 bodů na palec (DPI) a v souladu s tímto předpokladem soubory upravte. Myslete také na to, že detailním nastavením přesného formátu a rozlišení se také vyhnete nečekaným ořezům, či naopak nerovnoměrným bílým okrajům na cílových fotografiích.

Využijte co nejlepší formát

Protože většinou využívaný formát JPG je svou podstatou "ztrátový" a vždy způsobuje určitou nepřesnost oproti původnímu obrazu (pochopitelně za cenu snížení velikosti souboru), je třeba na to brát ohled. Máte-li možnost zaslat do laboratoře TIF soubor (a váš aparát je umí snímat, resp. poskytnout data RAW pro jejich výrobu), dejte jim přednost, neboť máte šanci docílit vyšší kvality. Pokud vaše laboratoř "umí" jen JPG soubory, pak si dejte při jejich výrobě opravdu záležet: nezapomeňte, že míru komprese (tedy "znehodnocení") obrazové informace lze v seriózním editoru definovat, a vždy využívejte tu nejvyšší kvalitu souboru. Nabízí-li se též formát BMP, platí pro jeho využití zhruba táž pravidla jako pro TIF. A pokud k přenosu do laboratoře můžete využít archiv ZIP, netřeba se ničeho obávat: jde o kompresi neztrátovou, a tedy nijak ovlivňující kvalitu výsledného obrazu.

Zjistěte cenu dodání

Pokud nebudete hotovou zakázku odebírat přímo v laboratoři či v "kamenné pobočce", dobře si zjistěte či ověřte, kolik vás bude stát dodání na dobírku, zda neexistuje sleva při platbě převodem z účtu na účet apod. Vezměte v úvahu, že u malých zakázek se zasílání s dobírkou vůbec nemusí vyplatit, neboť při zvětšování počtu snímků cena roste úměrně, avšak zaslání poštou typicky stojí stejně hodně bez ohledu na malý objem zásilky.

Pozor na barvy

Pokud alespoň trochu lpíte na tom, aby barvy na fotografiích vypadaly reálně, nezapomínejte čas od času provést základní kalibraci monitoru či porovnat jeho chování s kalibrační, resp. ukázkovou fotografií z fotolabu. V případě zpracování zdrojových souborů nezapomeňte, že většina laboratoří vyžaduje barevný prostor RGB, jenž je sice běžný a většinou výchozí, ale snadno může být při poloprofesionální práci převeden na CMYK, na což je poté snadné zapomenout.

§§§§§


Seznamte se on-line I.

Vojtěch Bednář

C04P0300

Internet je místem mnoha služeb pro různé potřeby různých lidí. Chcete e-mail? Chcete stránky? Chcete chat? To všechno je zde ale přeci jen kvůli tomu, abychom mohli komunikovat s jinými lidmi. Takže, chcete se pomocí internetu rovnou seznámit? Není problém!

Co svět světem stojí, prahla jedna lidská duše po druhé, často dříve zcela neznámé. Lásky, romance, flirty, ale také prosté kamarádství, o tom již bylo napsáno mnoho knih, natočeno mnoho filmů a prokláboseno nocí, kam jen naše paměť sahá. Za celou tu dobu si neklidná srdce mnoha opuštěných lidí kladla stále stejnou, vtíravou otázku. Jak poznat toho druhého? Jak jej najít? Jak se s ním seznámit? Různé historické epochy řešily tento zapeklitý problém různě. A tak jsme se mohli setkat s různými seznamovači, dohazovači, sňatkovými kšeftaři i podvodníky nejrůznějšího pohlaví i provedení. Sociolog Niklas Lhuman řekl, že láska umožňuje udělat z nepravděpodobného pravděpodobné. A přesně tak vypadá většina seznámení. Tedy, někdy.

Moderní doba přinesla moderní prostředky, jak poznat jiné lidi, a internet je mezi těmito prostředky v poslední době doslova králem. Existuje nepřeberné množství různých služeb, jejichž přímým nebo nepřímým úkolem je seznamovat lidi. Vytvořit o takovýchto službách teoretický elaborát by sice bylo možné, ale spíše bychom tím pošlapali jejich hlavní účel, tj. fungovat. V následujícím článku se proto podíváme na některé z těchto služeb dostupné v Čechách, na to jak se používají a také, jaká jsou s nimi spojená rizika.

Hledám lásku. Zn. On-line

Seznámit se patří k základním lidským dovednostem, které máme částečně vypracovány výchovou, ale určitě musí být nějak i v našich genech. Někteří máme tuto vlastnost vyvedenou více, jiní méně. Internet dává naprosto ideální příležitost, díky své částečné anonymitě překonat určité zábrany, které některým lidem v seznamování brání. Tedy ostych, trému a pár dalších.

Hnány těmito skutečnosti, vyrůstají různé internetové seznamky jako houby po dešti. To je jistě velice potěšující, ale přináší to také mnoho různých problémů a nástrah, se kterými bychom se ve skutečném životě setkali jen velice stěží, nebo by pro nás nemohly mít žádné následky. Ještě dříve, než se některou z nich pokusíme použít, je třeba si totiž zodpovědět pár důležitých otázek.

S kým se chci asi tak seznámit? K čemu mi to má být? Hledám lásku, nebo někoho, s kým si jen pokecám? Nebo se uvidí, jak se to vyvine? To jsou více než jen řečnické otázky, jsou totiž velice důležité. V podstatě se stačí přihlásit k libovolnému chatu a už máme okolo sebe spoustu lidí, kteří diskutují na podobné téma (většinou), a mezi nimi může být určitě někdo zajímavý.

Chaty jsou zde ale od toho, aby se na nich především diskutovalo. I když se jejich pomocí můžeme seznámit s vhodným protějškem, nejsou k tomu primárně určeny. To je jednak trošku degraduje, jednak jim to ale dodává atmosféru dobrodružství (a virtuální romantiky?).

Velice zajímavou alternativu k seznámení představuje aplikace pro Instant Messaging. Prakticky všechny totiž umožňují vytvořit si profil se základními informacemi o sobě včetně obrázku, a pak vyhledávat mezi uživateli na základě těchto informací z profilu, které zadali oni. Indikace různých statusů nám navíc řekne, kteří z těchto uživatelů jsou právě on-line, a nejen to. Dokonce i v jaké jsou aktuálně asi tak náladě, jak se staví k možnosti pobavit se s námi, seznámit se.

Virtuální identita

"Jsem mladá, krásná blondýnka s dlouhými vlasy i nohama. Jsem inteligentní a sečtělá, mám ráda muže každého věku" napsal postarší námořník s jednou dřevěnou nohou, klapkou na oku a velikým papouškem na rameni, sedící u počítače, do terminálu ICQ.

Pokud zůstaneme u tradiční textové konverzace po internetu, má tu výhodu, že se komunikující navzájem nevidí. Je s podivem, že většina uživatelů zrovna takovouto formu, byť je technicky nejjednodušší a dalo by se říci, že již do značné míry zaostalá, právě preferuje. Má totiž svoje kouzlo právě oné anonymity a něčeho tak trošku tajemného. Moderní formy on-line komunikace, jako je například možnost přenosu hlasu nebo dokonce videa, které se s technickým pokrokem stávají stále více a více aktuálními, mnoho uživatelů právě pro potřeby seznámení kupodivu vůbec nepreferuje. A není se jim co divit. Pokud tedy zůstaneme u ryze textové komunikace, nabízí internet mnoho různých příležitostí k seznámení.

Seznamky se specializují

Seznamka má oproti chatu nebo Instant Messagingu při seznamování jednu podstatnou výhodu. Je to totiž účel, ke kterému je již od svého počátku určena a se kterým pracuje, proto jej pravděpodobně umí ze všeho nejlépe. Pokud je základním principem seznamovacího serveru najít příhodného partnera, pak o něm musíme mít co nejlepší představu, a to také znamená mít co nejlepší představu sám o sobě. Kdo jsem, jakého jsem pohlaví (přibližně), jaké parametry jsou pro mne důležité, jaké mají u mne hodnotu. To vše nám pomůže upřesnit, koho vlastně hledáme, samozřejmě s vědomím, že ideál najdeme jen velmi stěží, nebo spíše asi vůbec ne.

Tomuto konceptu jsou seznamovací servery, a že jich je, většinou přesně přizpůsobeny. Ještě dříve, než se na některé z nich podíváme, byť trochu netradičně, je třeba si říci několik všeobecných zásad o zajištění osobních a důvěrných informací na internetu. Tyto zásady platí vždy, ale při seznamování obzvláště. Speciální seznamky mohou být orientovány podle nějakého, konkrétního zájmu, podle místa bydliště, podle sexuálního zaměření a dispozic, ale také třeba podle zájmů a koníčků. Často bývají navázány na tematické servery daného zaměření, což ještě více napomáhá jejich uživatelům najít naprosto konkrétní protějšek i tam, kde by se jeho přesný popis v klasických, všeobecných seznamkách ztratil, nebo kde by mohl být předmětem nechtěné kontroverze.

Seznamky obyčejné a speciální

V záplavě internetových seznamek můžeme najít v podstatě jejich dva druhy. První je seznamka "obyčejná". Obyčejný kluk hledá obyčejnou holku, a opačně. Kromě těchto obyčejných seznamek existují speciální, které se obvykle koncentrují na lidi s určitým specifickým zájmem. Obyčejná seznamka je například http://www.lide.cz, speciální, nezlobte se, ale to nejspeciálnější co mne napadlo, je http://www.bdsm.cz/seznamka. Zatímco první je rozčleněna do mnoha kategorií, druhá může obsahovat v zásadě jen pár, nebo dokonce žádné kategorie.

Pokud je to možné, je lepší vždy použít seznamku speciální. Tedy, pokud najdeme takovou, jejíž třídicí hledisko nám vyhovuje. Jelikož jsem jako příklad použil seznamku zaměřenou na násilné sexuální praktiky, předpokládám, že jejich vyznavačů se najde jen velice málo. Existují ale také seznamky podle různých společenských statusů (studenti, důchodci), ekonomického postavení (chudá princezna hledá miliardáře) a podobně. Speciální seznamky můžeme přirovnat, s trochou verbální brutality, k oddělením inzertních novin. Přesto šance najít někoho zajímavého je na nich větší než v případě těch všeobecných, prostě proto, že ten kdo je používá, se se svým protějškem shodne alespoň na tom, v čem je daná seznamka právě chápána jako speciální.

Jak si podat inzerát

Seznamovací inzerát typicky obsahuje dvě hlavní informace, které jsme popsali už dříve. Totiž, kdo jsem a koho přibližně hledám. Uvádíme zásadně takové informace, jež považujeme jak za důležité o sobě, tak i důležité na hledaném partnerovi. Jinak totiž buďto značně mrháme místem, nebo naopak zatajujeme něco, co může být pro nás i pro potenciálního partnera, ať už pro jakékoliv seznámení, důležité. Práce s informacemi na internetu se od jiných médií liší mimo jiné také rychlostí. Průměrný čtenář zůstane u jedné konkrétní informace u jednoho inzerátu krátkou dobu, a pokud se jej za tento zlomek vteřiny nepodaří zaujmout, je velice nepravděpodobné, že by se ke stejné informaci ještě jednou vracel. Inzerát typu "Obyčejný hledá obyčejnou" má proto jen minimální šanci na úspěch. Jeho vypovídací hodnota je totiž prakticky nulová, nehledě na velice vágní definici obyčejnosti, tak jak si ji jen můžeme představit. Pochopitelně je také nesmysl prohlásit se v rámci seznamovacího inzerátu za božstvo, génia, supermana či jinou pohádkovou postavičku, obdařenou neomezenými schopnostmi. Případný čtenář by totiž takovýto inzerát ihned označil za donebevolající vychloubačnost a smetl z povrchu zemského svého zájmu. Jinými slovy, ideální je napsat, co jsem já, a co hledám při dodržení bezpečnostních zásad uvedených výše. To platí pro takzvané volné seznamky, tedy automatické servery, které fungují pouze na základě interakce se svými uživateli a na které si každý může napsat prakticky co chce, aniž by to bylo redigováno a aniž by bylo jakkoliv vymezeno, kdo přesně si jeho informace může přečíst, a kdo nikoliv.

Zaplatíte?

Kromě takovýchto volných, specializovaných či všeobecných seznamek existují ještě speciální seznamovací služby, provozované profesionálními agenturami fungujícími přesně k tomuto účelu. Je třeba počítat s tím, že tyto služby jsou placené. Zato však většinou není třeba řešit problematiku soukromí a zabezpečení jak vlastní dobré pověsti, tak především ochrany osobnosti ve virtuálním prostoru internetu. Jinou věcí je pochopitelně úvaha o tom, kolik taková služba profesionální, byť pouze on-line agentury stojí, a zda nám za ten pokus opravdu stojí. To je ale pochopitelně osobní věcí každého jedince.

Největší on-line seznamky u nás

Zajímavou seznamku nabízí jak jinak než server, který s ní sdílí část názvu Seznam v rámci své služby. Lidé.cz. (http://www.lide.cz) nabízí klasické třídění podle typu seznámení, který požadujeme, podle pohlaví hledajícího a hledaného, a také podle regionu v rámci ČR. To dává této službě zajímavé možnosti a také podporu největšího portálu u nás. Právě odtud je dobré začít.

Zajímavou, analogickou a do růžova laděnou službu poskytuje konkurenční server http://www.ilove.cz. Nabízí velmi podobné služby v sice o něco kýčovitějším designu, ale to je samozřejmě otázka osobního vkusu.

Opět analogickou službu nabízí server http://seznamka.seznamit.cz, který svým zaměřením a přinejmenším designem poněkud vykrádá obchodní grafiku známějšího portálu (prvního v našem výčtu), ale to nevadí. Obsahuje dále vlastní klub, chat a ještě několik dalších funkcí. Fungováním je tento server podobný například webu http://www.topseznamka.cz/index.php, ale pravdou je, že v něčem tak starém, jako je seznamování, je jen nesmírně obtížné vymyslet cokoliv nového, nebo dokonce přelomového.

Pozor na služby jiného typu

Zajímavé je to, že mezi seznamky se často velmi rády pletou služby poněkud jiného typu. Především se jedná o takzvané profesionály seznamky tedy tvoří mimo jiné informační distribuční kanály prostituce (nebo chcete-li placených společníků). V každém případě ale není dobré používat seznamky pro hledání kontaktů takovéhoto typu, protože tím jednak mnohé riskujete, jednak pro tyto účely existují specializované a profesionální servery, viz například http://www.escort.cz. Mimo jiné se v podobných kategoriích klasických seznamek mohou vyskytovat podvodníci, nebo dokonce zločinci, kteří by nás mohli ohrozit (viz kapitola o zabezpečení osobnosti na internetu).

Velmi hezká je seznamka, kterou najdete na adrese http://eseznamka.wz.cz. Vyniká především velmi přehledným a jednoduchým tříděním kategorií inzerátů v jednoduchém designu a velmi přístupné navigaci. Je rychlá, svižná a je pouze škoda, že není natolik známá jako jiné počiny, například jako projekt Seznamu nebo Seznamit, protože jinak představuje velmi kvalitní a snadno použitelnou službu. Třídí inzeráty opět do elementárních kategorií podle toho, kdo a koho k čemu hledá. Třídění je opět rovněž možné i pomocí regionu a podle pořadí, respektive stáří zadání inzerátu.

Server http://www.loveland.cz se sám sebe nazývá netradiční seznamkou. Pracuje se zajímavým způsobem registrace nových členů a práce s nimi, což mu rovněž dává určité možnosti na zajímavé prosazení se. Obsahuje množství základních i doplňkových funkcí, ale také například anketu. Webovým stránkám se dá vytknout pouze určitá (viditelná) těžkopádnost, kvůli které se s nimi hůře pracuje, například ve srovnání s předcházejícím webem. Faktem ale je, že to autoři lovelandu to se seznámením myslí zřejmě velmi vážně.

Do kategorie speciálních seznamek patří například http://www.lseznamka.cz, která je určena pouze lesbičkám. Nabízí prakticky totéž co ostatní podobné systémy, nicméně pouze této omezené skupině uživatelů, respektive uživatelek. Ty si však mohou vybrat z celkem bohaté nabídky možností zadávání i vybírání inzerátů, a od tohoto místa by pravděpodobně měly při hledání vhodného protějšku na internetu začít. Systém seznamky pro ně nabízí zajímavý systém anonymního odpovídání na inzeráty, což je jistě také velmi potěší.

Tak jako byla předchozí seznamka zaměřena pouze na lesbičky, je tato http://www.kontakt.vaisnava.cz určena zájemcům o jiné formy alternativních stylů života. Totiž všem, kteří se zajímají o duchovno, ekologii a podobné věci. Aplikace je docela pěkně vyvedená, i když nenabízí tolik možností jako některé jiné, pro potřeby vyhraněných skupin to není ani tak podstatné.

Seznámit se je hezké

Seznámit se je hezké a množství internetových aplikací, které k tomu přispívají, je u nás i v zahraniční úžasné. Internet je v případě seznámení pro mnoho lidí jednou z mála možností, jak dosáhnout tolik kýženého cíle, ale je s ním třeba nakládat opravdu velmi opatrně. Při dodržení několika vyjmenovaných bezpečnostních zásad může být velmi dobrým sluhou, ale také neobyčejně nebezpečným pánem, a to je potřeba mít neustále na vědomí. V tomto textu a v předcházejícím přehledu jsme vám ukázali několik seznamek, které jsou pochopitelně pouze malým výběrem z obrovského moře toho, co je v reálu dostupné. Možná že to bude znít poněkud starosvětsky a na technologický časopis až nevhodně, ale není seznamování se přeci jen nejlepší v reálu, a nikoliv s použitím nejmodernějších technologií? Zajímavé ale je, že i právě ty technologie, na něž se často nadává, že oddělují lidi od sebe, je mohou k sobě přitáhnout. Existuje již mnoho příkladů úspěšných sňatků, které vzešly z internetového seznámení, a dokonce o něm byl natočen i hraný celovečerní film (Láska přes internet). Stejně tak jako zdrojem pozitiv, ale může být internet a seznamování se na něm zdrojem nepříjemných zážitků, negativ, životních zklamání, a dokonce i sebevražd. Bohužel totéž ale platí i o takřka každé jiné technické metodě nebo způsobu, který člověk pro své seznamování kdy vymyslel, Caesarovým zapálením Alexandrie počínaje a moderními on-line seznamkami na internetu se všemi jejich klady i riziky konče.

Bezpečnost a ochrana osobních údajů na webu

Osobní bezpečnost on-line

Poskytování osobních informací na internetu může sice posloužit dobré věci, ale stačí velice málo, a tyto informace mohou být velmi zle využity. V krajním případě takové zneužití skutečně vede k vážnému poškození majitele, například k vybílení jeho účtu. V méně závažných případech sice majitel údajů nepřijde o nic fyzického, ale zato je notným způsobem ohrožena jeho pověst. Je velice snadné se vydávat za někoho jiného, pokud o tom člověku mám alespoň minimální množství informací, a někteří jedinci této skutečnosti velice často a rádi zneužívají. Proto je dobré si chránit své osobní údaje. Není například dobrý nápad na prvním setkání někomu, o kom vím například jen to, že má přezdívku "Puffy" a v kolonce pohlaví uvedeno žena, sdělovat své číslo kreditní karty, to je poměrně jasné. Podobné ochraně by se ale mělo ve virtuálním prostředí, přinejmenším na chatech, těšit více údajů. Celé jméno, adresa, primárně používaný e-mail, číslo mobilního telefonu. Možná, že to bude znít trochu paranoicky, ale to vše se dá poměrně jednoduše zneužít.


Seznamte se on-line II.

O tom, proč si chránit číslo mobilu (skutečný příběh)

Žil, byl důvěřivec, který se chtěl seznámit on-line. V auditoriu chatu, který navštěvují hlavně studenti, se na něj usmála osůbka, jež o sobě říkala, že je posluchačkou druhého ročníku práv. A tak onen důvěřivec, zviklán popisem jejích luzných tvarů, jí poslal kredit na číslo, které mu napsala, a přidal číslo svého mobilu. Dva opilí kamarádi, kteří se za onu studentku vydávali, ale spolkli kredit a navíc vytvořili samolepky s následujícím nápisem. "Kvalitu a úroveň tohoto zařízení můžete hodnotit pomocí SMS na čísle xxxxx" kde xxxx bylo telefonní číslo našeho důvěřivce. Samolepky pak vylepili v rychlících na záchodky. Chudák, nejen že dobil kredit někomu, komu asi nechtěl, ale také si musel vyměnit telefonní číslo, protože někteří uživatelé záchodků v rychlících opravdu spokojení nebyli.

Předcházející příběh ilustroval hned dvě trestuhodné (a také po zásluze potrestané) chyby, týkající se ochrany osobnosti na internetu. Především nikomu, koho neznáme, neposílejme peníze ani kredit, dokonce i kdyby měl ten nejlepší příběh, proč bychom to měli udělat. Za druhé, dávat někomu jen tak své telefonní číslo nebo jiný jednoznačný identifikační údaj, se vyplácí ještě o něco méně, nikdy totiž nevíme, kdo se za relativně anonymní přezdívkou skrývá. Možná že to zní poněkud paranoidně, ale přinejmenším těchto pravidel je naprosto nezbytné se držet, jinak bychom se totiž mohli, podobně jako náš důvěřivec a chudák z hořce vtipného příběhu, dočkat velice nepříjemných následků pro svou osobu.

Dalším rizikem je kompromitace. Pod záminkami chatu, nebo právě například seznámení z nás může někdo vylákat osobní nebo kompromitující informace, a pak nás těmito informacemi docela slušně vydírat. Pokud si myslíte, že se v tomto případě jedná o problém, který se týká například Ameriky, ale určitě ne poklidného Česka, tak se poněkud pletete, protože tento druh kriminality, bohužel se seznamkami a chaty úzce svázaný, se u nás již objevil, a zejména v případě osob, u nichž je skutečně co vydírat, představuje vážné a nezanedbatelné riziko. Toho si musíme být vědomi především tehdy, hrozí-li, že i přes rámcové anonymní maskování nás může potenciální útočník identifikovat na základě souhry velkého množství druhotných (byť ne unikátních) znaků. Zaútočit na nás může prakticky kdokoliv, díky anonymitě internetu a možnosti se ještě snadněji anonymizovat osoba známá i neznámá, bydlící za rohem, nebo dokonce sedící u vedlejšího počítače tím pochopitelně nechceme vyvolávat paranoiu ve vážených čtenářích, ale pouze upozornit na možná rizika.

Poslední důležitou bezpečnostní radou je nutnost v případě lidí, které dobře neznáme a nevíme, zda pro nás nemohou představovat hrozbu, efektivně oddělit svět internetu od světa reálného. Většina dat v reálném světě má svou hodnotu, většina fiktivních v on-line prostředí žádnou (zejména pokud si ta podstatná skutečně poctivě hlídáme). Reálná data je třeba si, i za cenu anonymizace, chránit. Jedině tak máme přinejmenším nějakou pravděpodobnost, že se na internetu nestaneme v lepším případě obětí kanadského žertíku, v horším skutečného zločinu. Přesto ale existují pravidla, která bychom neměli porušit. Naše anonymní identita by se se skutečnou měla shodovat přinejmenším v několika základních rysech. Těmito rysy jsou věk, pohlaví, národnost a další údaje, podle nichž nás sice není možné identifikovat, ale které člověku, jenž má o ně zájem, toho o nás poměrně hodně řeknou. Takovýmto způsobem máme možnost se představit, ale zároveň si uchovat dostatečnou míru soukromí a zabezpečení před potenciálně škodlivým okolím.

Pokud se chcete seznámit a použít k tomu e-mail, rozhodně je dobře, když si pro tyto účely vytvoříte zvláštní e-mailovou adresu. Žijeme v době extenzivního narůstání spamu, a použít si například pro flirtování po internetu firemní adresu by mohlo vést jednak k jejímu zaplavení nevyžádanou poštou, jednak také k dalším nechtěným důsledkům, včetně našeho vyhození z práce. A to by se nám pravděpodobně nelíbilo.

Chcete se seznámit on-line? Zkuste seznamku!

 http://seznamka.lide.cz

 http://www.astroseznamka.cz

 http://www.seznamkaaz.cz

 http://www.seznamit.cz

 http://rande.webz.cz

 http://www.seznamka.euweb.cz

 http://www.seznamka.cz

§§§§§


Jak levně pobýt v Paříži

Pavel Hrbáček

C04P0302

Červen je příhodný měsíc pro turistiku. Protože teploty nejsou ještě příliš vysoké, je vhodný i pro návštěvu některé z evropských metropolí. K místům, která určitě nezklamou, patří i Paříž, hlavní město Francie. Cesta sem je z České republiky dlouhá přibližně 1 000 kilometrů. Když se vydáte na výlet ve čtyřech, určitě se vám vyplatí cestovat autem, při menším počtu pasažérů může být výhodnější zvolit autobus. Dopravu tímto způsobem nabízí třeba společnost Student Agency (http://www.studentagency.cz). Do Paříže však pořádá zájezdy řada cestovních kanceláři, a pokud zrovna nemají plně obsazený autobus, je často možné se dohodnout a zaplatit si jen cestu tam či zpět.

Levně letecky

Jestliže máte málo času a nechcete jeho velkou část obětovat dlouhému cestování po silnici, zkuste leteckou dopravu. Právě do Paříže začaly nedávno z Prahy létat letadla nízkonákladové společnosti SmartWings. Cena za zpáteční letenku vyjde přibližně na 3 000 Kč včetně letištních poplatků. Kompletní přehled linek včetně cen najdete na stránce http://www.smartwings.net. Tato společnost však není jediná, která sem nabízí výhodné ceny letenek. Především držitelé ISIC karty a mladí ve věku do 26 let mohou využít řady slev u většiny leteckých společností. Nabídku zvýhodněných letenek najdete u GTS International na adrese http://www.gtsint.cz a u jednotlivých dopravců.

Nabídka ubytování

Možností pro ubytování je v Paříži celá řada a záleží jen na vás, kolik za něj hodláte utratit. Hotely sítě Formule1 patří mezi nejlevnější a drží si svůj standard. Cena za dvoulůžkový pokoj závisí na vzdálenosti od centra a pohybuje se mezi 27 až 34 eury za noc. Dejte si ovšem pozor při příjezdu, protože snaha o minimalizaci nákladů na provoz hotelu se projevuje i v krátké pracovní době recepčních. Pokud dorazíte v okamžiku, kdy zde zrovna nejsou, musíte mít s sebou kreditní kartu, kterou jste provedli rezervaci s ní získáte kód pro vstup do hotelu. V opačném případě je třeba vydržet, než personál dorazí na pracoviště. Na adrese http://www.hotelformule1.com najdete přehled hotelů v jednotlivých regionech, včetně možnosti on-line rezervace. Další sítí cenově zajímavých ubytování jsou hotely Akena. Na rozdíl od Formule1 však nenabízí ubytování na hranicích centra města. Jejich výhodou je především kvalitnější ubytování za srovnatelnou cenu. Součástí pokojů je sprchový kout i toaleta. Na stránce http://www.hotels-akena.com si můžete prohlédnout, jak vypadá ubytování v těchto hotelích. Samozřejmě lze ihned provést i rezervaci ubytování. Ceny hotelů přímo v centru Paříže jsou většinou vyšší, ale i zde lze najít několik výjimek. Jendou z nich je Hotel Moderne du Temple blízko zastávky metra Goncourt. Cena za dvoulůžkový pokoj se sociálním zařízením je 44 eur za jednu noc. Stránka hotelu http://www.hotelmodernedutemple.com sice nenabízí on-line rezervaci, ale ubytování si lze úspěšně zamluvit i pomocí e-mailu.

Pohyb po městě

Pokud přijedete do Paříže vlastním automobilem, lze se jím samozřejmě pohybovat i po městě. Především ráno se však můžete dostat do pěkné zácpy při cestě z periferie do centra. Hlavním problémem je především parkování než se vám večer v centru podaří najít volné místo, může to trvat i celou hodinu. Z těchto důvodů je vhodné používat místní MHD, zejména metro. Jeho mapu najdete na http://www.ratp.fr/ParisVisite/Eng/Pla_q/f_pla.htm, přehled cen jízdného pak na http://www.ratp.fr/ParisVisite/Eng/Voy _q/f_travel.htm. Při kratších pobytech v Paříži se nevyplatí zakoupit kartu, ale výhodnější je koupit blok deseti jízdenek zvaný carnet. Cena za lístek tak klesne ze standardních 1,3 na 1 euro. Protože však v noci metro nejezdí, můžete pro cestu do svého hotelu využít služeb taxi. Pokud vám nevadí o něco menší pohodlí a třeba i větší vzdálenost od zastávky, zkuste jet nočním autobusem.

Prostudujte si mapy

Přestože je Paříž docela přehledné město, mít její mapu se určitě hodí. Na internetu ji najdete např. na http://www.viamichelin.com nebo na http://www.maporama.com. Pokud používáte PDA a chcete mít mapu s sebou, lze si ji samozřejmě uložit jako obrázek a potom ji zobrazit některým z univerzálních prohlížečů. O něco vyšší pohodlí nabízí program Tube (http://www.visualit. co.uk, cena 19-27 USD dle verze), který vedle turistické mapy nabízí i mapu metra. V obou mapách lze vyhledávat v turistické dle objektů a ulic, v metru dle názvů stanic. Na všech hlavních platformách včetně MS Smartphone a P800/900 lze používat freewarovou aplikaci Metro, kterou najdete na nanika.net/metro. Není to však klasická mapa, ale šikovný program, který poradí, jak se pomocí MHD dostat na požadované místo (obsahuje i přehled nočních autobusů).

Přístup k internetu

Pokud potřebujete během návštěvy Paříže pracovat s internetem, můžete najít nejbližší internetovou kavárnu např. ve francouzských Zlatých stránkách (http://www.pagesjaunes.fr), ovšem hledání právě internetových kaváren je zde poněkud nepřehledné. Další možností je třeba návštěva Pompidou Centra (http://www.cnac-gp.fr). Pokud se chcete připojit z vlastního počítače, např. z hotelu, zkuste místní volné připojení přes server No-log (http://www.no-log.org). Na stránkách je však třeba se nejdříve zaregistrovat, takže to nejlépe proveďte ještě doma v České republice.

Nenechte si ujít památky

Při dobrém počasí si určitě nenechte ujít plavbu výletní lodí po Seině. Turistické lodě zvané batobusy se pohybují mezi osmi zastávkami v centru, a vy si můžete zakoupit lístek i jen na část plavby. Cena za jednu zastávku je 1,5 eura. Více informací včetně plánku a jízdního řádu naleznete na http://www.batobus.com. Na internetu existuje mnoho stránek, které vám pomohou při plánování vašeho pobytu. Řadu praktických informací najdete např. na oficiálním serveru informačního centra http://www.paris-touristoffice.com nebo na http://www.parisvacationshotels.com. Na stránce Paris Visite (http://www.ratp.fr/ParisVisite/Eng/index.htm) se můžete podívat na cestu k nejznámějším památkám města a jejich okolí. Pokud vás zajímají zážitky předchozích návštěvníků, navštivte třeba stránku http://www.roughguides.com, která patří vydavatelství známých průvodců. Zde si v sekci Travel journals vyhledejte Paris, a vyberte některý z mnoha zápisů.

§§§§§


Alternativa bez drátu

Vojtěch Bednář

C04P0297

Vždy, když se někdo pokusí o výčet možností, jak se doma nebo na cestách připojit k internetu, nesmí kromě "fundamentálních" řešení chybět také několik variant bezdrátového přístupu. Právě ten se dnes řadí k nejefektivnějším a zároveň nejekonomičtějším. Na poli bezdrátových technologií se u nás právě dnes odehrává revoluce. A brzy přijde další.

Bezdrátový přístup k internetu je do jisté míry zaklínadlem. Klasická telefonní linka, jako v českých podmínkách stále nejrozšířenější alternativa, má své nedostatky, které jsou všeobecně známy. Je pomalá, nestálá, nestabilní a relativně drahá, nicméně na elementární práci stačí. Totéž, jen s menším akcentem na pomalost, lze vyčíst její dražší sestřičce, ISDN. ADSL technologie, od níž se všeobecně očekávalo zlepšení přístupu na internet a o kterou se sváděly mocensko-ekonomické boje, sice jakž takž funguje, ale je zatím především teritoriálně omezena, neexistuje pro ni dlouhodobě udržitelný ekonomický model (přesněji, u nás ještě stále nebyl nalezen) a naděje na její masivnější rozšíření zatím nejsou nijak značné.

Dostupnost jiných, pevných alternativ připojení k síti není nejlepší. Kabelová televize existuje jen v některých částech velkých center, mimo to však žádné závažné nedostatky pro zprostředkování konektivity nemá, přesněji, nejsou známy. Konvenční pevnou linku si může dovolit jen málokdo, v případě domácností ji můžeme rovnou vyloučit. S několika výjimkami, o kterých prakticky nemá smysl se ani zmiňovat, zde náš výčet pevných metod připojení k internetu končí.

Bezdrátové rozhraní, ať už postavené na jakékoliv technologii, má přednost, o které se pevnému, optickému či metalickému vedení ani nesní. Touto předností jsou velmi nízké náklady na položení "poslední míle", tedy spoje mezi ISP a zákazníkem uživatelem. Není zde třeba pokládat kabely, není třeba zvláštních povolení, obvykle je pouze nutné instalovat koncový bod příslušné technologie u zákazníka a spojit jej s analogickým bodem na straně poskytovatele. V případě některých z nich může být zákazník mobilní, může se pohybovat v rámci omezeného, nebo také velmi širokého území v dosahu koncového bodu, v případech jiných musí být jeho rozhraní naopak pevně ukotveno. I když to můžeme brát jako omezující faktor, prakticky jím není, protože hlavní přednosti levná konstrukce a obvykle i provoz zůstávají zachovány.

Až do současnosti se u nás využívají především dva typy bezdrátového rozhraní, ke kterým se v průběhu roku 2003 začala přidávat další. Prvním a nejuniverzálnějším jsou bezdrátové datové přenosy v síti GSM, tedy především GPRS. Díky vytvoření paušálů s neomezeným přenosem dat tyto přenosy umožnily nebývalý rozmach přístupu na internet tam, kde byl možný jen s krajními obtížemi, a našly si velké množství spokojených zákazníků. Protikladem k nim pak jsou o něco starší, nicméně stále hojně využívané rádioreléové spoje. Ty umožňují připojení v řádu desítek až stovek kilobitů za poměrně nízké ceny spojení je nelimitované a stabilní. Stejně jako GPRS však mají své nevýhody, mezi něž patří nižší dostupnost, potřeba být blízko na viditelnou vzdálenost přípojného bodu a několik dalších.

Technologie Wi-Fi, která se v našich podmínkách začala šířit loni, nabízí řešení. Bohužel, stala se předmětem něčeho, co původně nebylo a nemělo být jejím účelem. Začala být totiž chápána jako základ obrovské přístupové sítě s velkým pokrytím, která by umožňovala široce dostupný internet. Ve skutečnosti však bylo Wi-Fi původně vytvořeno především jako prodloužení firemních sítí tam, kde by bylo příliš drahé nebo náročné instalovat kabeláže, nebo tam, kde se vyžaduje minimální mobilita klienta.

Z těchto důvodů se dá očekávat, že všeobecná bublina masového a všudypřítomného Wi-Fi brzy splaskne. V jednom místě vedle sebe nemohou existovat více než tři zároveň se překrývající hotspoty, tedy přístupové body, což se již nyní začíná jevit jako problém. Stejně tak problematické je rovněž zabezpečení této sítě jak proti neautorizovaným průnikům, tak i proti zneužití vlastními klienty, a jako by toho nebylo dosti, u komerčních provozovatelů Wi-Fi hotspotů jsou ještě problémy s tarifikací provozu ani zde neexistuje univerzálně přijatý a přijatelný obchodní model.

Výsledkem toho všeho je, že mikrovlnné spoje jsou použitelné pouze někde, GSM/GPRS všude, avšak je závislé na propustnosti sítě, kolísá rychlost a není možno využít některých služeb. Wi-Fi pak v některých lokalitách funguje zcela bezproblémově, jinde má poměrně zásadní nedostatky vyvolané kolizí různých signálů a jeho největší potíže se paradoxně neočekávají už od procesu vybudování širokého pokrytí, ale až poté, co by takové pokrytí bylo vybudováno. Jinými slovy, současný bezdrát je v ČR sice alternativou, a nutno říci že funkční alternativou zajištění přístupu na internet, avšak na druhé straně není ani zdaleka ideálním a samospasitelným řešením.

Dvojitá spása na obzoru?

Přesto existují úhrnem dvě technologie, které by do bezdrátu mohly přinést nový, svěží vítr jednak proto, že samy představují neobyčejně zajímavá technická a potencionálně i obchodní řešení ISP služby, jednak proto, že jejich úspěšné nasazení takřka jistě zamíchá i s možnostmi a cenami současných bezdrátů. Pojďme se nyní na tyto dvě technologie podívat.

CDMA v režii Eurotelu

Zdálo by se, že naším výčtem je množství bezdrátových technologií dostupných v Česku vyčerpáno, ale není tomu tak. Společnost Eurotel, jeden z našich mobilních poskytovatelů, totiž může nabízet (v době napsání tohoto článku ještě nenabízí) na české poměry přelomový způsob přístupu k internetu. Je jím technologie CDMA 2000 (Code Division Multiple Access) adaptovaná pro frekvenční pásmo 450 MHz, které bylo původně využíváno mobilním systémem na bázi analogové technologie NMT (v síti Eurotelu s předčíslím 601).

Síť NMT funguje v běžném komerčním provozu od počátku devadesátých let. Původně byla určena k hlasovému provozu (k telefonování). Posléze se do ní podařilo adaptovat jednoduchý přenos SMS. Má výbornou dostupnost a pokrytí i na odlehlých místech, ale je beznadějně zastaralá. Neumožňuje rychlejší datové přenosy, internet, WAP, MMS žádnou z těch technologií, na kterých staví mobilní operátoři současnou politiku a její telefony také nevyhovují současným požadavkům uživatelů na luxusní miniatury. Neustále klesající počet zákazníků již zřejmě několikrát přivedl Eurotel na myšlenku provoz NMT ukončit, nicméně ještě se k tomu neodhodlal.

Již nějakou dobu však probíhá něco jiného. Současná infrastruktura sítě NMT je využívána k úpravě na mnohem modernější CDMA. Tato úprava, konkrétně pro CDMA2000 1xEV-DO, umožňují pouze datové přenosy, přesněji o rychlosti cca 2,4 Mb/s. Eurotel využívá maximum z toho, co lze použít z originální NMT sítě. Tedy sloupy, technické prostory, jednotlivé komponenty vybavení. S nákladem přibližně čtyř set milionů korun tak vzniká pravděpodobně nejmodernější celoplošná datová síť v ČR. Nemá nic společného s existující GSM/GPRS infrastrukturou. Pro připojení k ní je potřeba speciální bezdrátový modem nebo telefon s datovou podporou. Ačkoliv možné je cokoliv z toho, současné GSM telefony CDMA/450 nepodporují, a protože Eurotel zřejmě neplánuje používat tuto síť k hlasovým přenosům, ani je nebude nabízet. Modemy mohou existovat buďto v samostatné, nejčastěji v USB verzi, nebo jako PCMCIA karty, podobně jako je tomu již nyní u analogických zařízení určených pro klasickou GSM síť. Tato zařízení mohou zprostředkovávat velmi rychlé připojení k internetu, vyznačující se oproti stávajícím mikrovlnným řešením i GPRS zřetelnými výhodami. Na rozdíl od mikrovlnných spojení může být uživatel mobilní v rámci buňky (teoreticky i mezi buňkami) během jednoho připojení. Rychlost přenosu dat je nejen mnohem vyšší, než běžně dosahované hodnoty v GPRS síti, ale také by měla být stabilnější a neměly by nastávat potíže s využitím služeb vyžadujících určité pořadí paketů, jako je tomu v současné mobilní internetové praxi.

Takto vykreslená budoucnost vypadá doslova jako z pohádky, přinejmenším ve vztahu k současné praxi. Ideální však není nic, a tím méně CDMA. Tato síť byla totiž původně vytvořena především pro trhy v USA a existuje ve velkém množství různých variant. Eurotel je se svou CDMA/2000/450 v podstatě unikát, a je otázkou, jaké problémy se při provozu ryze datové sítě objeví. Frekvenční pásmo navíc koliduje s hodnotami, které jsou využívány pro jiné druhy analogových sítí. Mimo jiné pro sítě využívané policií a Integrovaným záchranným systémem. Přesto Eurotelu ve spuštění CDMA nic po legální stránce nebrání.

CDMA by mohlo být prima

CDMA s cenou neomezeného připojení okolo

1 000 Kč, (v době psaní tohoto článku se spekuluje o 1 200 Kč bez DPH) by mohlo být poměrně dobře konkurenceschopnou alternativou připojení. Pokud by se zároveň podařilo udržet nízkou cenu samotných modemů a síť by nevykazovala velké technické problémy nebo rušení, mohli by se čeští uživatelé dočkat velice zajímavé možnosti stálého, stabilního a fungujícího připojení. Rovněž konkurence ADSL a jistě i současných mikrovlnných pojítek by se určitě vyplatila. Doufejme, že Eurotel implementaci systému zvládne, či pod tlakem Českého Telecomu nezvolí příliš drahý obchodní model (cena za CDMA versus ADSL). CDMA se s největší pravděpodobností příliš nehodí pro zajištění konektivity ve větších organizačních celcích, firmách, snad s výjimkou připojení externích pracovníků pomocí VPN. Pro běžného, domácího uživatele nebo pro malého podnikatele by ovšem mohla být nesmírně vítanou možností.

WiMAX - Z jiného soudku

Technologie WiMAXu (Worldwide Interoperability for Microwave Access) je poměrně mladým standardem (začátek letošního roku), který si klade za cíl sjednotit doposud velmi roztříštěné systémy pro mikrovlnné připojení. V pásmu mikrovln tedy na velmi vysokých frekvencích existuje několik vzájemně nekompatibilních standardů pro přenos dat a i v rámci těchto standardů se vyskytuje více různých forem vhodných pro rozdílná prostředí a rozdílné použití. Tento stav se vyznačuje zejména tím, že nasazení bezdrátových technologií prodražuje. Jednotlivá, vzájemně nekompatibilní zařízení jsou produkována v relativně malém počtu. Jejich využití je limitováno identickou technologií a v některých případech, kdy je lze "zamykat" podobně, jako tomu je u mobilních telefonů, také konkrétním providerem.

WiMAX je standard, který se pokouší o sjednocení stávajících mikrovlnných technologií do jednoho univerzálního standardu. Tento standard by měl ve výsledku vést k jednotnému, širokopásmovému internetu, jenž by byl dostupný na mnoha místech, jeho zařízení by byla vzájemně přenosná a byla by zajištěna jejich vzájemná kompatibilita. To by umožnilo vyrábět čipsety i koncové jednotky ve velikém množství, a tedy velice levně. V důsledku toho by vznikla doposud nevídaná nová infrastruktura pro zajištění poslední míle. Nikoliv na zelené louce, ale spojením již nyní existujících komponentů, vzájemně nekompatibilních ostrůvků.

Zatímco CDMA je v České republice již nyní téměř realitou, technologie WiMAX je v současné době ve fázi testování. Než se dostane do běžného, komerčního provozu, potrvá jistě ještě několik měsíců. Než se dostane k nám, potrvá pravděpodobně více než rok, nicméně naděje, které nový bezdrátový standard přinášejí, jsou více než zřetelné. Především by se totiž jednalo o snížení nákladů na samotné pořízení pojítek o mnohem vyšší rychlosti, než jaká je v současné době běžně dostupná, na více místech, než kolik je v současné době pokryto. Jinými slovy, WiMAX by mohl přinést rychlý a dostupný širokopásmový internet (broadband) do míst, kde je v současné době dostupný jen velmi stěží, nebo je velice drahý. Přesto nelze zapomenout na skutečnost, že se jedná zatím spíše jen o vizi a o standard, jenž teprve čeká na své skutečné uplatnění, než o technologii, která by byla v ostrém komerčním provozu.

Budoucnost patří bezdrátům

Bezdrátové technologie byly původně vyvinuty jako nezbytnost pro mobilní uživatele a také jako technický "skok" do míst, kde je náročné instalovat klasické optické nebo metalické datové vedení. V současné době se ale zdá, že různé formy těchto technologií představují pro mnoho zákazníků hlavní metodu připojení k internetu jak počítače, tak přenosného zařízení nebo dokonce celé sítě. V případě některých z nich je ale jejich budoucnost sporná. Jiné, starší technologie budou nejspíše brzy využívány stále méně a méně, až je jejich uživatelé zcela opustí a tyto ztratí svůj důvod k existenci. Jiné by ovšem mohly znamenat v blízké budoucnosti (CDMA), střední (WiMAX) a vzdálenější (UMTS, sítě třetí generace) poměrně velikou revoluci v přístupu k informačním zdrojům. Mohly by nás přiblížit k vysněnému rychlému, spolehlivému a efektivnímu, přitom levnému internetu. Technicky vzato se nejedná o žádné science fiction, ale o reálné možnosti postavené na reálných technologiích. Proto doufejme, že budou ke spokojenosti uživatelů i poskytovatelů služeb fungovat co nejdříve.

Problémy s Wi-Fi

Bezdrátové sítě typu Wi-Fi (802.11) byly původně určeny k "prodloužení" firemních a akademických lokálních sítí tam, kde by to bylo tradičními metodami nemožné nebo neekonomické. Jejich přístupové body (hotspoty) mohou bez problémů zajišťovat konektivitu, avšak prakticky narážejí při větším pokrytí na potíže:

 s překrýváním signálů různých stanic

 s bezpečností a s ověřováním klientů

 s obchodními modely poskytovatelů

 se stabilitou

Politické okénko

Vše co stojí peníze, veliké peníze a částečně i státní peníze, je otázkou politiky. CDMA v podání Eurotelu podstatným způsobem naštvalo jeho vlastníka Český Telecom. Ten totiž investuje horentní peníze do rozvoje svého ADSL, mnohem dražší a komplikovanější sítě, a přítomnost CDMA mu může přinést nemalé problémy. Jednalo by se o stav, kdy jedna složka společnosti konkuruje druhé. Při příležitosti toho došlo dokonce na snahy odvolat šéfa Eurotelu. V době uzávěrky časopisu nevíme, jak tento boj dopadl.

Technologie CDMA

CDMA (Code Division Multiple Access) původně americká technologie určená pro mobilní sítě

 existuje v různých verzích pro různá použití

 u nás ji má v úmyslu na 450 MHz provozovat Eurotel

 bude využito stávající infrastruktury zastaralé mobilní sítě NMT, stejně tak jako jejího frekvenčního spektra

Pro použití bude potřeba mít aktivovány datové služba CDMA a vlastnit koncové zařízení (běžný mobil pochopitelně nestačí). Ceny koncových zařízení by se měly pohybovat v jednotkách tisíc korun a budou dostupné jako externí modemy a pravděpodobně také jako PC (PCMCIA) karty.

WiMAX

WiMAX je sjednocením technologií pro mikrovlnný bezdrátový datový přenos

 Byl vytvořen proto, aby umožnil připojení k internetu pomocí mikrovln a standardních zařízení tam, kde se dnes využívají proprietární řešení, která jsou jednak drahá, a jednak technicky problematická

 V současné době je ve fázi testování, předpokládá se komerční nasazení ve větší míře cca do jednoho roku

 V ČR by mohl znamenat příchod levného širokopásmového internetu, který by byl závislý na lokálních provozovatelích, ale jehož koncové body by byly rychlé, laciné a přenosné. Zejména by se tak snížily pořizovací ceny pro nové body, stávajících technologií by se příchod nové pravděpodobně nijak významně nedotknul.

Zajímavé adresy

 http://wirelessman.org - V podvýboru IEEE 802.16 se pracuje na specifikacích pro bezdrátové metropolitní sítě WMAN (Wireless Metropolitan Area Networks)

 http://www.wimaxforum.org/home - WiMAX Forum se stará o prosazování 802.16 a testování produktů

 http://www.eurotel.cz/site/cz/companyInfo/eurotelProfile.html - Informace o tom, co Eurotel chystá nejen na poli datových přenosů

 http://www.cdg.org/index.asp - CDMA Development Group (CDG) je mezinárodní konsorcium společností, které se podílejí na vývoji bezdrátové technologie CDMA

 http://www.qualcomm.com/technology/ 1xev-do/ - Americká společnost QUALCOMM je průkopníkem ve vývoji a v komerčním využití CDMA technologie

§§§§§


Pojďte se zviditelnit! I.

Vojtěch Bednář

C04P0298

Máte své stránky? Svůj BLOG? Svou prezentaci, která je krásná, přívětivá a užitečná, leč nikdo o ní neví, a kromě vašich přátel

ji nikdo jiný nenavštěvuje?

Ale to se dá velmi rychle změnit, pojďte se zviditelnit!

Je to tak snadné.

Sebelepší webové stránky jsou bez čtenářů, bez návštěvníků zhola k ničemu. Internet, přesněji řečeno web je sice nevyčerpatelným zdrojem nejen informací, ale také možností, avšak na druhou stranu právě pro fakt, kolik informací obsahuje, přináší přítomnost na něm několik problémů.

Tím hlavním je, jak se neztratit. Jen málo návštěvníků přijde na mé osobní stránky tak, že do okna prohlížeče zadá jejich adresu. Větší část z nich se na ně dostane z jiných stránek. Mohou klepnout na můj reklamní proužek, mohou si o mně přečíst na jiném serveru, mohou zadat něco, co ve výsledku vyhodí odkaz na mé stránky do některého z vyhledávačů, s největší pravděpodobností do Googlu, Seznamu, nebo několika málo nejznámějších dalších služeb. V takovém případě je ale nutné, aby jim byl můj reklamní proužek napřed naservírován, potom aby vyhledávač mou stránku skutečně našel, aby se o mně zmiňovaly jiné stránky, než jen moje vlastní. To všechno je jen část předpokladů pro to, aby se na mou prezentaci, nebo na můj deníček dostali nějací návštěvníci. Druhou věcí ovšem je je tam také udržet a kvalitní obsah dnes nestačí. Uživatel webu se za ty roky, po které existuje a je vyvíjen, totiž stal nesmírně rozmazleným. Pokud si ho chcete udržet, musíte mu nabídnout další služby, které také souvisí s úvodní prezentací a s jeho přilákáním. Zviditelnění se tak můžeme, když opomineme konstrukci samotných webových stránek, jejich designu a obsahu, rozdělit do několika fází.

1.Jak přitáhnout nové čtenáře, kteří se o našich stránkách dozvědí jinak než od nás samotných

2.Jak zásobovat naše návštěvníky informacemi, a i když u nás momentálně nejsou, jak je lákat zpět

3.Jak umožnit našim návštěvníkům interaktivitu se stránkami; to, do čeho mohu zasahovat je vždy atraktivnější než to, co se mi jen staticky nabízí.

Postřehnout všechny tyto aspekty by bylo na celý seriál, nicméně podívejme se dnes alespoň na základní cesty, které by nám měly pomoci k lepší návštěvnosti stránek, zvláště pak na možnosti takzvané výměnné reklamy mezi různými servery. Kromě toho se také podíváme, jak a čím můžeme ozvláštnit své stránky tak, aby nám z nich případní návštěvníci zase hned neutíkali ve zděšení, kamže se to vlastně dostali.

Na počátku byl reklamní proužek

Proužková reklama má na internetu bohatou historii. Od doby, kdy začal web dobývat svět, se vystřídalo mnoho různých formátů reklamních banerů a také mnoho různých systémů jejich distribuce. I přes skutečnost, že dnes existuje celá škála různých velikostí a také formátů a přednost je dávána technologii Shockwave Flash, zůstává klasický reklamní proužek stále ještě neporazitelným králem a nutností na takřka každých webových stránkách.

Reklama může být distribuována buďto přímo, nebo prostřednictvím nezávislého systému, který ji řídí. Velké komerční servery mají často vlastní reklamní systémy, speciální stroje, které nedělají nic jiného, než že distribuují placené proužky na generované stránky. Takový systém si pochopitelně dovolit nemůžeme. Druhou možností je prostě si s kamarádem vyměnit proužky dát na svůj web HTML kód vedoucí ke kamarádově proužku a domluvit se s ním na opaku. To je ale zase řešení natolik zkostnatělé a statické, že opět k úspěchu takřka určitě nepovede.

V podstatě tedy existují dvě cesty, jak zařídit, aby se na cizích (lépe navštěvovaných) stránkách zobrazil můj reklamní proužek a doufat, že na něj někdo klikne. Otázkou pouze je, zda do toho hodláme investovat peníze, a pokud ano, kolik peněz to bude. V obou případech ovšem budeme muset využít některého z reklamních systémů, které jsou otevřené pro veřejnost.

Základní principy výměnných systémů

Pro propagaci nekomerčních webových stránek, blogů a podobných počinů jsou nejvhodnější výměnné reklamní systémy. Jejich princip je jednoduchý. Spočívá v tom, že na svých vlastních stránkách umožníme zobrazování reklamních prvků dodávaných systémem, tedy cizích. Výměnou za to dostává uživatel tohoto systému kredity, které lze vyměnit za vlastní imprese. Tedy za zobrazení svého vlastního reklamního proužku na cizím serveru. Aby to nebylo jednoduché a abychom se se svým proužkem jaksi neminuli se čtenářem, je třeba takovou reklamu směrovat. Jinými slovy, svůj proužek je třeba zobrazovat na takových serverech, na kterých je pravděpodobné, že si ho všimnou takoví návštěvníci webu, jež bychom měli rádi i na svých stránkách. Bylo by poněkud iracionální zobrazovat reklamu serveru zabývajícího se vážnou literaturou například na stránkách s erotickým obsahem, stejně tak jako propagace těchto stránek na webu, patřícím řekněme nějaké církvi, že ano.

V rámci každého webu existuje několik standardizovaných umístění reklamních proužků, která nemají stejnou hodnotu. Nejhodnotnější je takové umístění, které má uživatel na očích v okamžiku, kdy se na stránky dostane, a pokud možno ten proužek uvidí nepřetržitě. Méně hodnotný je proužek, který mu při prvním pokusu o přečtení stránky zmizí z očí, a vůbec nejhůře na tom je ten, jenž se nachází až úplně dole a uživatel, který se na stránky chce prostě jen tak podívat, si jej v podstatě ani nevšimne, natož aby na něj kliknul. Proto ve většině velkých systémů jsou různě umístěné proužky různě hodnotné, a na základě této proměnlivé hodnoty obdržíme rozdílné množství kreditů definujících náš takzvaný výměnný poměr. Tato hodnota nám určuje, kolik proužků musíme zobrazit u sebe, abychom mohli zobrazit svůj proužek jinde. Čím více hodnotných banerů na hodnotných místech zobrazíme, tím více si jich pak můžeme sami objednat u dalších partnerských serverů stejného systému.

Svět je pochopitelně plný podvodníků, a pokud nám kredity na výměnný účet přibývají pomalu, nabízí se možnost, zda by nešly nějak šikovně získat. Většina systémů výměnné reklamy se proti nejčastějším podvůdkům zajišťuje ve svých pravidlech a uživatele, kteří tato pravidla poruší, nemilosrdně zruší i s jejich neprávem získanými kredity. Mezi podvody ve výměnných systémech se řadí zejména umisťování reklamy na jiná místa, než jaká uživatel sytému deklaroval v nastavení svého účtu. Stejně tak využívání různých systémů "automatického" zobrazování banerů a také používání skriptů, které automaticky obnovují stránky, například v chatech, ve stránkách s různými registračními formuláři a dalších. Dochází tak vlastně k devalvaci výměnných systémů, a proto je třeba mít se na pozoru a v rámci zachování vlastní možnosti propagace se o nic podobného raději ani nepokoušet.

Systém, kdy za zobrazení své propagace platíme zobrazováním cizí, má ještě jeden problém. Efektivně funguje teprve tehdy, když mají naše vlastní stránky dost návštěvníků. Nabízí se tedy jednoduchá otázka: Jak získat možnost zobrazení reklamy, i když nám na stránky (skoro) nikdo nechodí?

Možností je povícero a jednu z nich nabízejí opět velké výměnné systémy. Některé z nich dávají uživateli možnost dostat určitý počet kreditů do začátku. Další nabízejí alternativu si kredity nakoupit za peníze. Ačkoliv existují různé systémy přepočítávaní kreditů a hodnocení jednotlivých typů banerů na různých reklamních plochách, reálné ceny takovéto reklamy se pohybují v řádech haléřů za jednu impresi (zobrazení). V některých případech platí, že se cena reklamy liší v závislosti na cílení a návštěvnosti serveru, na kterém se má zobrazit. Nejdražší je přitom na úzce specializovaných serverech s vysokou návštěvností, avšak to se již tak netýká výměnných systémů.

Jak předzásobit uživatele informacemi

Jako nejlepší způsob jak přilákat na svůj web návštěvníky, kteří na něm již někdy byli, se jeví v případě aktualizací nebo nových zajímavých informací decentní informace a připomínka, že by nebylo špatné, kdyby po čase opět zavítali. V minulosti bylo nejvyužívanějším způsobem vytváření mailing listů. Distribuční seznam e-mailů je součástí prakticky všech vyspělejších redakčních systémů, používaných pro profesionální tvorbu časopisů (jako jsou například české Genesis2, Media Factory a další). V případě amatérských stránek si lze mailing list vytvořit dvěma způsoby. Prvním z nich je tradiční distribuční seznam v některém z programů elektronické pošty. Sofistikovanější aplikace jej umí vytvářet automaticky (Outlook XP, 2003), jednodušší jej umí také (např. Outlook Express), nicméně s větším přispěním uživatele. Používat však distribuční seznamy k rozesílání dopisů typu "co je nového na mých stránkách", není úplně nejlepší nápad. Jednak se totiž s takovým seznamem poměrně špatně operuje, jednak by váš klient mohl být poměrně snadno vyhodnocen jako zdroj nevyžádané pošty. V takovém případě by se pak mohlo stát, že byste si z něj prostřednictvím protokolu SMTP již žádný další e-mail neposlali, neboť by skončil na černé listině spamerů.

Jinou alternativou mailing listu je vytvořit si konferenci, například v systému http://www.pandora.cz. Každý, kdo bude chtít odebírat novinky vašeho serveru, se do ní přihlásí a e-mail s aktuálním upozorněním stačí odeslat na jednu stanovenou adresu. Systém jej pak přepošle na e-maily všech přihlášených osob.

Mailing listy jsou ovšem již poněkud zastaralou technologií, která navíc ztrácí svůj původní smysl v souvislosti se zrychlováním uživatelských přípojek, a především s obrovským nárůstem nevyžádané pošty, kterou je třeba filtrovat a odstraňovat. Proto se v současnosti spíše využívá nové technologie syndikovaných informací RSS. Základem je v podstatě jeden dynamicky vytvářený XML soubor někde na vašem webu, který obsahuje anotace všech aktuálních článků a postupně se aktualizuje. Příslušní klienti si tento soubor v časových prodlevách načítají a jsou z něj schopni usoudit, co se změnilo, eventuálně upozornit na nové články své uživatele. Pravděpodobně nejpoužívanější čtečkou RSS v současné době je FeedRedader (http://www.feedreader.com) následovaný aplikací, která je integrována do aktuální verze odlehčeného prohlížeče Mozilla Firefox (http://www.czilla.cz). RSS ovšem vyžaduje podporu serveru a dynamicky generované stránky, tedy obvykle alespoň nějaký redakční systém.

Výměnný systém na celý život

Výběr správného výměnného systému reklamy není jednoduchou záležitostí a v předchozím přehledu jsme vám mohli ukázat jen několik z nich. Pravidla většiny systémů totiž zakazují používat na jednom serveru takovýchto systémů více než jeden, aby se nepřekrývaly jejich reklamní plochy. Další věcí, před níž je dobré mít se na pozoru, jsou některé freehostingy. Faktem totiž je, že část z nich přinejmenším v minulosti výměnnou reklamu zakazovala nebo omezovala pouze na jimi určené služby, a neuposlechnutí tohoto pravidla trestala v krajních případech i zrušením účtu a likvidací uložených stránek bez náhrady.

Různé systémy poskytují v základu velmi podobné funkce i ovládání. Podstatné tak je především to, za jakých podmínek jsou ochotny zobrazovat vaše banery, a především, kam všude spadá jejich dosah, tj. z jakých stránek se rekrutují jejich uživatelé, jaké žánry jsou nejvíce zasaženy. I to je důležitým faktorem při rozhodování se pro určitý systém. Proto se doporučuje věnovat rozhodování náležitou pozornost, protože zjistit, že vám váš systém nevyhovuje v okamžiku, kdy máte na účtu několik desítek nebo stovek tisíc kreditů nezobrazených banerů by mohla být příliš hořká a nepříjemná zkušenost, jakož i ztráta času a vlastně i finančních prostředků, které si lze pod těmito kredity vcelku snadno představit. Rovněž doporučujeme prostudovat si pravidla vybraného výměnného systému a chovat se striktně podle nich. Je totiž velmi nepravděpodobné, že by správci systému s vámi při objevení nepravosti měli jakékoliv slitování, a škody by také mohly být značné, nehledě na zveřejnění na listině podvodníků, což nikomu na dobrém jménu příliš nepřidá.

Zviditelnit se není těžké

V předchozím článku jsme chtěli podat několik základních rad, jak zviditelnit své stránky, svůj obsah v moři současného webu. Pravdou ovšem je, že to nejdůležitější není forma, grafika, marketing, ani přidané služby, ale především obsah sám o sobě. Přilákat čtenáře lze líbivým banerem, ale to, co udrží jeho pozornost a přízeň, jsou zajímavé informace, nikoliv sebelepší grafika či sebekvalitnější reklamní kampaň vedená pomocí významného výměnného systému.

Propagace webringem - www.webring.org

Ještě dříve, než se pustíme do toulek po českých systémech výměny banerové reklamy, měli bychom se podívat ještě na jiný systém vzájemné propagace. Pravdou sice je, že se nikdy neujal v masovém měřítku, jinou skutečnost ale představuje, že v případě některých, úzce specializovaných serverů se webringy osvědčují více, než například klasická banerová reklama.

Webring, neboli webový kroužek, je systém několika serverů se společnými zájmy, které vytvořily jakousi vzájemnou, sebepropagující se alianci. Na titulní stránce každého člena obvykle najdeme nástrojový panel webringu. Ten umožňuje v seznamu serverů, které jsou jeho členy, základní navigaci, přičemž mezi nejdůležitějšími položkami je možnost skoku na stránky předcházejícího a následujícího člena. Jinými slovy, každá stránka má určité pořadí ve webringu a určité sousedy, kteří jsou podmíněni navigací uživatele v rámci webringu. Další možností je obvykle skok na náhodný server v rámci webringu, na následující pátý, předchozí a podobně.

Tato forma propagace má jednu obrovskou výhodu. Představuje totiž naprosto konkrétní výpomoc mezi naprosto konkrétními servery, respektive jejich majiteli. Kromě toho umožňuje sledovat návštěvnost jednotlivých serverů a pohyb uživatelů mezi nimi. Pokud se tak návštěvník jednoho, konkrétního webu zajímá více o stejnou problematiku jako je ta, kterou se server zapojený do webringu zabývá, má dobrou šanci pomocí webringu najít další podobná místa. Majitelům ostatních serverů v prstenci se tak zároveň zvyšuje šance na větší návštěvnost uživatelů.

Aby se předešlo zneužívání webringů, je nutné každého nového člena autorizovat správcem nebo stávajícími členy. Kdokoliv se může stát čekatelem na místo ve webringu, ale souhlas ke vstupu dostane pouze někdo. Webringy tak jako jakási doplňková forma propagace představují víceméně uzavřené, avšak důvěryhodné komunity svých členů, a mohou být proto o to více zajímavým zdrojem, bohužel však obvykle zcela vyhraněných, informací.

Pokud uvažujete o členství ve webringu nebo o založení nového, vězte, že vám může pomoci, avšak za zcela specifických podmínek. Webring nejspíše přiláká méně návštěvníků než jiné formy reklamy.

Z těch, kteří na váš server přes něj přijdou, ale bude naprosté minimum neinformovaných nebo náhodných návštěvníků.To se hodí především tehdy, jestliže máte vysoce specializovanou prezentaci s úzce odborným nebo zájmovým obsahem. V případě klasické všeobecné osobní homepage nemáte, pokud nejste členem nějakého zvláštního klubu, v rámci webringu bohužel co nabídnout.

České systémy výměnné reklamy

Newlinx

http://newlinx.adrenaline.cz

Systém Newlinx, dříve Linx, předtím Mr. Lin(x) patří k nejstarším na českém internetu. Za dobu své existence vystřídal několik různých majitelů stejně tak, jako aplikací a strategií. Momentálně běží na profesionálním reklamním systému Adrenaline, a je tak vlastně jakousi jeho neplacenou částí. Nabízí zázemí profesionální aplikace, což je důležité zejména pro takové servery, na nichž se protočí velké množství reklamy, nebo které svým zaměřením nebo ambicemi počítají s možností si v rámci reklamní kampaně imprese kupovat, nebo je naopak nabízet dále. Linx je tak vlastně jakýmsi předstupněm mnohem vyspělejšího systému, to ale neznamená, že by v něm nebylo možné provozovat výměnnou reklamu pro malý server o několika stránkách a pár návštěvnících denně, právě naopak. Pokud bychom hledali negativa Adrenaline, narazíme na jedno, které je víceméně subjektivní. Před nějakou dobou, kdy došlo k přechodu Linxe na nový systém, byl totiž zcela zatracen ten původní. Ten byl dle zdání některých uživatelů lepší, přehlednější a výkonnější zejména právě z pohledu provozovatele malého serveru. Jeho funkce a ovládání pak novému Adrenaline zcela padlo za oběť, což byla, opět dle některých, veliká škoda. Přesto je Linx v podmínkách naší výměnné reklamy jakými měřítkem kvality, a právě u něj doporučujeme při hledání optimálního výměnného systému začít.

Billboard

http://www.billboard.cz

Reklamní systém Billboard je dalším z průkopníků těchto technologií na českém internetu. Nabízí taktéž jak možnost výměnné reklamy, tak i placených kampaní, má velmi zajímavý systém výměnných poměrů. Dle některých uživatelů, zejména dlouhodobých, je jeho rozhraní přítulnější než v předchozím případě, to je ale neobjektivní měřítko dané dávnou rivalitou mezi Billboardem a Linxem. V minulosti docházelo u Billboardu k potížím se zobrazováním reklamy, ty ale již nějakou dobu nebyly pozorovány a dalo by se říci, že jsou vyřešeny. Billboard rozlišuje několik různých typů uživatelských účtů podle možností, které lze s nimi využívat. Každý zaregistrovaný člen získává automaticky nejslabší účet a za určitých okolností, mezi něž se řadí zejména poskytování kvalitního prostoru a korektní chování v systému, může být povýšen do vyššího.


Pojďte se zviditelnit! II.

iReklama

http://www.ireklama.cz

iReklama je výměnný i komerční systém, který by, na rozdíl od předchozího, pravděpodobně rád konkuroval největším gigantům v tomto oboru u nás. Nabízí jak výměnnou reklamu v různých formátech i formou textu, tak možnost placených kampaní. Základní funkce této služby jsou shodné se standardem obvyklým jinde. Existuje možnost nakupovat i odprodávat kredity za imprese, i když v poněkud nevýhodném kursu pro uživatele. Pozornost je věnována zejména poctivosti samotných uživatelů, což je v některých případech závažný problém, například u Linxe. Podobně jako některé další servery, je i iReklama propojen s dalšími službami a nabízí svým uživatelům možnost "vydělat si", přesněji řečeno fungovat jako dealer dalších služeb. Je otázkou, zda zvolit právě tento systém pro domácí stránku, nelze jej totiž zařadit ani do kategorie, do níž spadá Linx/BillBoard, tedy maximalistů, ač by se jím jistě rád stal, ani do "minimalistické" kategorie Bannerů.cz. Přesto je však velice zajímavý.

Ad Exchange

http://www.adexchange.cz

Posledním dnes hodnoceným výměnným serverem je Ad Exchange a předem je třeba říci, že se jedná o systém poněkud sporný. Nabízí stejné základní funkce jako všechny ostatní výměnné systémy, včetně textové inzerce a možnosti získat kredity přidáním vyhledávače nebo katalogu do svých webových stránek. Poměrně spornou záležitostí je ale možnost vyměňovat kromě klasických formátů reklamy také pop-up a pop-under okna, tedy reklamu v okénkách prohlížeče, která se otevírají buď přes hlavní okno se stránkou, jež je vyvolala, nebo pod ní. Je třeba říci, že moderní alternativní prohlížeče takováto okna blokují obvykle již ve výchozím nastavení, a tak značně komplikují možnost zobrazování reklamy. Kromě toho především pop-under okna a reklama, která je zobrazována v okamžiku opuštění webové stránky, jsou v našem prostředí chápány jako reklamní formáty typické pro pornografické servery, a tedy do jisté míry "špinavé". Proti gustu však žádný dišputát, jak praví přísloví, a proto, pokud chcete tento systém využívat, je dobře, že zde pro vás existuje. Jeho kladem jsou statistiky, vlastní katalog a možnost převodu kreditů mezi různými účty.

Bannery

http://www.bannery.cz

Bannery.cz je ideálním protějškem předchozích kolosů. Jedná se totiž o systém, který je konstruován tak, aby byl pokud možno co nejjednodušší. Možnosti tohoto systému jsou minimální, to však vyvažuje velmi jednoduché ovládání a do budoucna snad také vysoká efektivita společně s výměnným poměrem, jenž se dle autorů má blížit vysněnému 1 : 1. Jak jsme však řekli, bannery.cz je nový systém. V době psaní tohoto článku probíhá jeho přestavba za provozu, a to se bohužel podepisuje na kvalitě služby. Systém je pravděpodobně zatížen více, než kolik jeho autoři očekávali, což způsobuje trvalé problémy se zobrazováním reklamy. Přesto je možné, že právě tato služba bude do budoucna zajímavou alternativou ke konvenčním (a komerčním) systémům.

§§§§§


Věrnostní systémy na netu

Michal Chleboun

C04P0306

Chcete knížku, logo či zvonění do svého mobilu, DVD, tričko či něco ještě hodnotnějšího, a chcete to levně? Máte-li dost času, trpělivosti a také štěstí, na internetu to všechno můžete získat za symbolickou cenu, nebo dokonce zadarmo. Stačí stát se členem věrnostního programu a sbírat virtuální měnu, kterou můžete proměnit ve slevu, nebo konkrétní předmět, který provozovatel daného systému nabízí.

Věrnostní systémy jsou každému, kdo alespoň občas nakupuje zboží nebo služby, známy z běžného života své bonusové programy mají mobilní operátoři, obchodní řetězce i drobní živnostníci, kteří se prostřednictvím zdánlivě jednoduchého získávání výhod snaží přesvědčit zákazníky, aby nakupovali právě u nich, a pokud možno opakovaně a častěji. Úměra takových programů je velmi jednoduchá čím více peněz utratíte, tím atraktivnější odměna se vám vrátí. Můžete si být jisti, že žádný obchodník na podobném způsobu formování věrného zákazníka nezchudl, každou slevu totiž draze zaplatíte v hotovosti, kterou u něho během obchodování utratíte. Jak kdysi napsali Jiří Grossmann a Miloslav Šimek v jedné své povídce, nechci slevu zadarmo. Tato všudypřítomná charakteristika věrnostních systémů platí vždy, bez ohledu na to, jaké podoby systémy nabývají ať už svými nákupy směřujete k poukázce na slevu, výrobku, za který při výměně za žetony nebo body nezaplatíte vůbec nic, nebo se účastníte spotřebitelských soutěží, kdy je výhra otázkou štěstí při závěrečném losování.

Své věrnostní systémy má i internetový svět, a na rozdíl od světa reálného máte na internetu šanci, že přímé peníze po vás jejich provozovatelé nebudou chtít. Pokud tedy nebereme v úvahu odměny za nákupy v internetových obchodech, které si nijak nezadají se svými kamennými protějšky. Programy na utužení věrnosti totiž existují na internetu také v takové podobě, že koupit nemusíte vůbec nic, a přitom něco dostanete. Majitelé internetových serverů to pochopitelně nedělají z lásky k internetové komunitě: V konečném důsledku i věrnost internetovému serveru vás bude stát peníze za připojení (a pokud berete v úvahu i další hledisko, pak počítejte s prohýřeným časem) a odměnu, kterou od serveru nakonec inkasujete, zaplatí provozovatel za peníze získané od sponzora (inzerenta), jemuž vaši věrnost prodal. Dlužno říct, že věrní uživatelé jsou jak pro internetové podnikatele, tak pro inzerenty mnohem zajímavější než ti, kdo neustále hledají, kde by zakotvili.

Tiscali Plus

Existuje velké množství příležitostí, jak pomyslné mince, které jednou budete moci proměnit za vysněnou odměnu, na internetu získávat. Záleží pochopitelně na typu serveru, který odměny nabízí, ale také na jeho ochotě investovat do marketingu a na propracovanosti celého systému. Z tohoto pohledu je jedním z nejzajímavějších věrnostních systémů na českém internetu program s názvem Tiscali Plus (plus.tiscali.cz), kterého se účastní ti, kdo se prostřednictvím stejnojmenného telekomunikačního operátora připojují k internetu. Za každou prosurfovanou hodinu ve špičce získává uživatel 2 body, za hodinu mimo špičku bod jeden. Těm, kdo rádi počítají, poskytněme několik zajímavých čísel. Pokud si budete chtít za Tiscali body koupit například videokazetu, musíte na internetu (připojeni přes Tiscali) strávit přibližně 225 hodin ve špičce nebo 450 hodin mimo ni. Kazeta vás tak přijde zhruba na 10 tisíc korun. Neznamená to však, že odpojíte modem a půjdete si ji koupit za pět set do obchodu. Kouzlo odměny tkví v takových případech v tom, že čas na internetu stejně trávíte a proč se tedy nepřipojit přes Tiscali, když konkurenti věrnostní program nemají nebo nenabízejí tak atraktivní ceny?

Tiscali Plus je zajímavý péčí, jakou mu portál Tiscali věnuje. Každý účastník programu může nejen sledovat své vlastní konto a těšit se tak na odměnu, která ho nemine, ale má k dispozici také propracovaný katalog, objednávkový systém s možností zjistit, v jakém stavu se nachází objednávka odměny, kterou si vybral, a může dokonce body utratit v aukcích. Tiscali program je vlastně malý internetový obchod, v němž utrácíte výhradně virtuální peníze.

Bonus Centrum

Zatímco na Tiscali získává uživatel body za naskakující telefonní impulsy, na druhém portálu, který má věrnostní systém, české dvojce Centrum (http://www.centrum.cz), se kredity (jak se tamní virtuální měna nazývá) přičítají za pouhé prohlížení stránek, potažmo tedy vlastně za načítání reklamy při používání bezplatných služeb portálu. Proti duchaplným uživatelům, kteří si naprogramují skript, jenž za ně sám bude sbírat kredity, je ale Centrum pojištěno za jeden den je možné získat jen 150 kreditů. Tento nedostatek a pro poctivé sběrače jistě nepříznivá skutečnost je ale vyvážen tím, že kredity se na Centru načítají také za vybírání freemailové schránky přes protokol POP3, tedy bez nutnosti navštívit byť jen jedinou stránku Centra a zhlédnout jakoukoli reklamu, a možností získat za některé aktivity větší počet bodů (například za odeslání vybrané pohlednice).

Program Centra (http://bonus.centrum.cz) láká uživatele už od samého počátku portálu (tedy od září 1999), jeho nevýhodou ale je, že zde můžete získat pouze slevy nebo výhody při užívání portálových služeb (prostor ve schránce nebo na freewebu), a odměny proto nejsou příliš atraktivní, zvlášť když to, co se nabízí, nepotřebujete. Bonus na Centru rozhodně vypadá, jako by se o něj nepečovalo, přesto v portfoliu služeb portálu zůstává a v jejím popisu stojí, že se jedná o "originální službu českého internetu".

Klub iDnes

Patrně nejširší škálu možností, jak na své konto připisovat virtuální bodíky, najdeme na zpravodajském portálu iDnes (http://www.idnes.cz). Měna zde má "podobu" dukátů, které je možné získat nejen procházením po serverech, jež do rodiny iDnes patří, ale také třeba nákupem finančních služeb na Fincentru, které k ní náleží, dodáním podnětu pro článek nebo účastí v nejrůznějších akcích, jež portál vyhlašuje. Členové věrnostního systému mohou od HVB Bank získat kreditní kartu, která zároveň funguje jako slevová karta klubu. Pravda, dnes má každý v peněžence nebo po kapsách v průměru tři karty na nejrůznější slevy, kreditní karta ale má svou jasně danou roli a tento platební nástroj bude mít stále větší význam.

Nevýhodou Klubu iDnes (http://klub.idnes.cz) je snad jen to, že je náhodnému návštěvníkovi poměrně dobře skryt a i ti, kdo ho znají, mohou mít problémy najít vstup na své konto. Pokud se vám ale povede ho najít, můžete si po nasbírání dostatečně baculatého měšce vybrat ze širokého spektra odměn, včetně předmětů označených logem iDnes. Kdo chce být věrným, může být ještě věrnějším, když bude nosit klíčenku s logem svého portálu.

Fazole

Trochu jiným systémem mezi věrnostními programy je server Fazole (http://www.fazole.cz), který primárně nevznikl proto, aby uživatelé hledali své bohatství na něm, ale na partnerských serverech, jež jsou součástí marketingového propletence. Fazole pak sdružují uživatele a poskytují jim informace, kde mohou svou luštěninu sebrat (pozor, její nadměrná konzumace může vést k velmi nepříjemným důsledkům!). Server tak zvyšuje návštěvnost těm, kdo naoplátku poskytují slevy nebo celé odměny, případně za vstup do systému zaplatí. Tento původní záměr postupně nabíral nové rozměry, takže dnes už Fazole.cz neslouží jenom jako katalog partnerských webů, ale také jako místo, kde fazoláři tráví svůj volný čas například ve fórech.

Aktivity serveru by se měly v brzké době rozšířit o nabídku dial-up připojení (tedy sbírání fazolí po vzoru Tiscali) nebo možnost stáhnout si kupony na slevu v kamenných obchodech. Otázkou je, zda server není světem pro sebe samým, protože atraktivní odměny aby uživatel pohledal a noví partneři, kteří by ho trochu rozhýbali, se do zavedeného systému zjevně jen tak nepohrnou.

OnlinePanel

Některé věrnostní systémy vyžadují od svých členů opravdu velkou trpělivost. Autor tohoto článku se už dva a půl roku poctivě účastní výzkumů prováděných na stránce OnlinePanelu (http://www.onlinepanel.cz) a vypadá to, že pokud se toho dožije ve zdraví, tempem, jakým je možné za účast ve výzkumech získávat oplatky, si teprve v úctyhodném věku 80 let bude moci v agentuře NMS vyzvednout horské kolo ale považte, patrně už mu bude k ničemu.

Aral a ti druzí

V poslední době se na internet odvážily se svými věrnostními systémy také obchodní společnosti, které je dosud ponechávaly jen v oblasti kamenného obchodování. Internet je důležitým (ale nikoli jediným) komunikačním nástrojem při získávání odměn za nakupování v síti čerpacích stanic Aral a v marketech OBI, jejichž zákazníci mají svá Aralkonta (http://www.aralkonto.cz) a Obikonta (http://www.obikonto.cz). Provozovatel druhého jmenovaného nicméně před časem prohlásil, že ke konci června program ruší, ale slibuje ho nahradit nějakým jiným. I když má pojmenování virtuální měny ve věrnostních systémech často poukázat na souvislost s měnou skutečnou (dukáty, kredity, bony), některým jejich provozovatelům nelze upřít velkou dávku kreativity při jejich vymýšlení. Na internetu je možné narazit také na poměrně neznámé programy, které své body pojmenovaly například priory, glukony nebo hlodyty. Ať už sbíráte, co sbíráte, opatrujte své internetové peníze dobře a z odměny se těšte. Věřte, že je to vždy odměna velmi draze zaplacená.

§§§§§


Neúčinné antispamové filtry

Vojtěch Bednář

C04P0299

Problém nevyžádané pošty je jedním z největších problémů, se kterými se současný IT svět musí prát. Ještě nedávno se zdálo, že ochrana uživatelů vítězí. Nyní se však karty začínají obracet.

SPAM, neboli nevyžádaná pošta jsou reklamní, propagační, ale také třeba podvodné e-maily rozesílané v milionech exemplářů na e-mailové adresy, jejichž majitelé takové zprávy nechtěli a které tyto zprávy obtěžují. Odesilatelé využívají speciální software, který jim umožňuje získat seznamy mnoha adres z veřejných služeb, z webových prezentací, z konferencí a dalších míst. Pak posílají své nevyžádané zprávy na tyto adresy. Jejich majitele poškozují jednak přímo na čase, který musí u třídění takovéhoto odpadu strávit, než jej identifikují a oddělí od skutečně hodnotné pošty, či vlákáním do podvodu. Mimo to však SPAM poškozuje IT infrastrukturu nepřímo. Využívá mnoho jejích systémových prostředků, narušuje její fungování, komplikuje transakce nevyhnutelné k přenosu autorizované pošty. Jinými slovy, SPAM patří k hlavním problémům a ten, kdo by vymyslel ideální řešení proti němu, řešení, které by bylo stoprocentní, by si zřejmě zajistil velmi pěkné živobytí i nekonečné uznání až do konce života.

Proti nevyžádané poště existují již nyní desítky různých obranných prostředků. Mezi nejjednodušší patří blokování adres, z nichž je tato pošta odesílána. Děje se tak buďto na serverech, nebo v klientech elektronické pošty. Kromě toho je možné blokovat i přímo počítače, z nichž se odesílání děje, nebo analyzovat strukturu zpráv technikou podobnou heuristické analýze v antivirových systémech a na základě této analýzy se rozhodovat, máme-li co do činění s vyžádanou, nebo nevyžádanou poštou. Kromě toho existuje mnoho dalších možností odstranění nevyžádané pošty. Některé z nich se minoritně využívají, jiné jsou ve stadiu teorie, další jsou upotřebitelné pouze v měřítku uzavřených nebo neveřejných sítí, další se nakonec ukáží jako nefunkční nebo nepoužitelné.

Velkou změnu na poli boje proti nevyžádané poště přinesly v uplynulém roce dvě věci. První z nich bylo vytvoření inteligentního a přitom uzavřeného heuristického filtru. Tento filtr je schopen s vysokou přesností rozlišit nevyžádanou poštu na základě analýzy jejího obsahu. Neváže se na konkrétní text ten totiž může být velice proměnlivý ale vyhodnocuje zprávu na základě souběžného výskytu mnoha znaků indikujících spam. Druhým objevem pak byla integrace takového filtru do serveru elektronické pošty. Nevyžádané zprávy je díky němu možné odstranit z e-mailové schránky předtím, než se k nim uživatel vůbec dostane. To mu ušetří čas, práci, a navrátí dávný komfort nakládání s elektronickou poštou známý z dob, kdy nás nevyžádané zprávy v takovém měřítku jako dnes ještě netrápily.

Protože serverový filtr není možné mít nastavený na maximální citlivost, stává se, že pouští, již ze svého principu, část nevyžádané pošty dál. Je to proto, že maximální stupeň ochrany před nevyžádanou poštou by v jeho případě vedl k odchytávání také regulérních zpráv jako spamu a k jejich likvidaci, nebo přesouvání do k tomu určených složek. Zprávy, u nichž si serverový filtr není jistý, si klienti mají možnost buďto prohlédnout (což ale nechceme), nebo stáhnout klientskými aplikacemi do počítačů nebo jiných zařízení.

Aby bylo čištění pošty od spamu dokonalé, objevily se i inteligentní filtry integrované do čtecích programů, nebo závislé na využití určitého protokolu. Pravděpodobně nejznámější aplikací s obsaženým filtrováním nevyžádané pošty je nejpoužívanější klient, aplikace Microsoft Outlook 2003. Kromě něj však existují i další programy, podporující odstraňování nevyžádaných zpráv (Mozilla Mail), nebo také samostatné aplikace, které analyzují chování na portech poštovních protokolů a jsou schopny eliminovat nevyžádané zprávy přenosy přímo na nich.

Tato dvojkombinace serverové klientské ochrany před nevyžádanou poštou, spolu s aktivní a aktuální ochranou před konvenčními červy představovala donedávna takřka spolehlivou ochranu. Šťastný uživatel, v českých podmínkách například velmi dobře chráněného, Seznam Mailu v kombinaci s Outlookem 2003 a aktuálním antivirovým systémem jiným než Nod32 (který je součástí Seznamu), se mohl cítit takřka úplně v bezpečí. Problém nevyžádané pošty se jej netýkal prostě proto, že přes velmi silnou vrstvu ochrany se k němu žádná nedostala.

Začínají problémy

V posledních několika měsících zveřejnil Microsoft prostřednictvím své služby Office Update, která (analogicky s Windows Update) slouží k aktualizaci produktů jeho kancelářského balíku, již dvě aktualizace antispamového filtru aplikace Outlook. Kromě toho někteří uživatelé začali pozorovat nápadné zvýšení množství nevyžádané pošty, která se třeba i přes dvojitou ochranu dostala až do jejich složky doručené pošty. Původní řešení, jež se k filtraci spamu používala, tedy především vytvoření seznamu nedůvěryhodných (blacklist) a naopak důvěryhodných (whitelist) adres, jejichž korespondence byla automaticky mazána, respektive explicitně přepouštěna přes filtr, jsou v současné době zcela nepoužitelná a aplikace které jsou založeny na tomto filtrování, obzvláště na blacklistech, již svou úlohu antispamového řešení neplní. Whitelisty jsou zase po praktické stránce použitelné pouze v omezené míře, jejich absolutní nasazení by totiž znamenalo znemožnit uživatelům e-mailu komunikaci s kýmkoliv, koho neznají, což zajisté není účelem.

Nárůst spamu v doručených složkách i těch klientů, jež byly donedávna proti nevyžádané poště efektivně chráněny, má jedno nepříjemné, avšak jednoduché vysvětlení. Spameři rozesílali nevyžádanou poštu, analyzovali filtry, a podařilo se jim najít způsob, kterak jejich působení obejít. Filtry tak začaly nevyžádanou poštu považovat za regulérní korespondenci a propouštět ji k uživateli, čímž rovněž začaly ztrácet svůj smysl.

Výrobci filtrů si tohoto jevu pochopitelně všimli, a do svých produktů začlenili ochranu proti novým trikům obtížného internetového hmyzu. Nemůžeme sice odhadovat, co se děje s filtry na serverech, ale potřeba aktualizovat Outlook z Office Updatu hovoří za všechno. I přes tyto aktualizace se ovšem spamerům stále daří. Navíc se zdá, že za použití jednoduchých fint.

Finty spamerů

Heuristické filtry jsou konstruovány v drtivé většině případů pro anglický jazyk protože většina nevyžádané pošty je právě anglicky. Pokud si mají poradit s e-maily v jiných jazycích, nebo třeba jen jazykových sadách, mají potíže a mohou se orientovat prakticky jen podle některých všeobecných znaků odlišujících nevyžádanou poštu od běžné korespondence. Tedy se sníženou přesností. Spam, ačkoliv je rozesílán anglicky, může obsahovat řetězce v jazykových sadách evropských jazyků, čímž uvádí tento druh filtrů do stavu mírné nejistoty. Dalším elementem je využívání foneticky stejných, ale graficky odlišných slov. Pokud se například v nevyžádaném e-mailu vyskytuje čtyřikrát za sebou slovo "Viagra" a dotyčný e-mail navíc nese další znaky Spamu, je nekompromisně vyřazen. Stačí ale Viagru nahradit jinak stejnou Viiaagrou, a efekt rozpoznání je tentam, nebo se mu filtr bude přinejlepším mnohem hůře přizpůsobovat. Další, méně známou věcí je vkládání znaků, které antispamový filtr považuje za známku důvěryhodnosti. Takové řetězce jsou na koncích zpráv nebo jsou do nich umístěny tak, že je uživatel přinejlepším neuvidí. Vrcholem drzosti je pak to, když spameři své skutečné adresy (které uvádějí v těle zpráv) maskují v hlavičce e-mailu adresami z národních domén shodných s doménami příjemců. To totiž dokáže heuristické fitry znejistět ještě více. Vyjma toho existuje ještě několik dalších "fíglů". Na některé z nich již došlo, na některé ještě ne.

Najde se řešení?

V důsledku uvedených skutečností přestávají současná antispamová řešení postupně fungovat, respektive začínají markantně ztrácet na účinnosti. Jejich dosavadní aktualizace vedou pouze k částečnému zlepšení, brzy jsou zase autory Spamu odhaleny a nějakým způsobem obejity. Spolehlivý způsob rozpoznání, podobně jako třeba u virů, neexistuje a vypadá to, že ani není na spadnutí. Majitelé slabě zasažených schránek jsou poměrně dobře chráněni, avšak chudáci, v jejichž poště denně přistává stovka nevyžádaných mailů, na tom ani zdaleka tak dobře nejsou. Jediné, co lze ze strany vývojářů s tímto stavem udělat, je zdokonalovat a zdokonalovat, především naučit filtry "hovořit" národními jazyky a rozpoznávat text jiný než anglický či homofony. Uživateli pak nezbývá nic jiného, než si zachovat s nevyžádanou poštou, přesněji s jejím nedokonalým rozpoznáním určitou trpělivost, na nevyžádané maily neodpovídat a především, nešířit je dál. Jedině tak se elektronickou poštu může podařit udržet jako užitečnou technologii, a ne jako něco, z čeho nás za pár měsíců nebo let bude všechny bolet hlava.

Tři typy e-mailů

Ne všechny e-mailové adresy jsou nevyžádanou poštou zahlceny stejně. V zásadě se dá říci, že na internetu v současné době existují tři typy adres e-mailových schránek. První typ představují ty, jichž se problém nevyžádané pošty týká jen v minimálním měřítku jsou zasahovány maximálně jednotkami nevyžádaných zpráv denně. Druhý typ představuje řekněme střední stupeň zamoření. Do takových schránek chodí řádově jednotky až desítky e-mailů denně. Třetí stupeň představují silně zamořené schránky, bombardované obrovským množstvím desítek, někdy až stovek zpráv denně. Zejména takové schránky jsou bez efektivní dvoufaktorové filtrace nepoužitelné. Je obtížné odhadovat, na čem je množství zamoření e-mailů závislé v zásadě se dá říct, že faktorů je více. Třeba nakolik se dotyčná e-mailová schránka nachází ve veřejných adresářových službách, v konferencích, na webových stránkách, ve strojově čitelné podobě, v databázích spamerů. Jak často a kým je využívána, jak je aktivní a na spoustě dalších vlastností, které spolu málokdy souvisí, až právě na skutečnost, že ovlivňují spam. Všeobecně se dá říci, že efektivní obrana proti němu by měla v důsledku snižovat i množství nevyžádané pošty, a dobře chráněná schránka by tak časem mohla přestat být e-maily bombardována. Nakolik ale toto pravidlo platí, je spornou záležitostí.

§§§§§


Bezpečná brána do světa I.

Miroslav Knapovský

C04P0307

Bezpečnosti při připojení k internetu se věnuje v poslední době stále více pozornosti. Hackeři využívají slabin jak přenosových protokolů, tak i vlastních aplikací, takže musíme mít dokonalý přehled o tom, které aplikace, adresy či porty používáme, a které raději zakážeme. To nám zajišťují bezpečné brány, na nichž můžeme všechny potřebné parametry nastavit.

Od podzimu loňského roku jsme měli k dispozici univerzální bránu 3Com OC Wireless 11g Cable/DSL Gateway, kterou lze připojit na libovolnou přípojku k internetu. U výrobků dalších producentů jsou postup při konfiguraci a funkčnost obdobné, takže jsme se rozhodli, popsat na ní celý postup při zabezpečeném připojení k internetu. Po přečtení tohoto článku by pro vás nemělo být žádným problémem připojit se bezpečně k internetu, a především nevynechat žádný důležitý krok, který je nutný pro zabezpečení přístupu zvenčí a k zajištění vlastní sítě LAN, především její bezdrátové části. Ta je vlastně prodloužením vaší domácí LAN sítě do volného prostoru, takže zabezpečení zvláště této části sítě není dobré podceňovat.

3Com OC Wireless 11g Cable/DSL Gateway

Jedná se o bránu sloužící ke sdílení širokopásmového připojení k internetu pro více uživatelů současně. Kromě sdílení internetu je v zařízení integrován firewall s virtuální demilitarizovanou zónou, bezdrátový přístupový bod pracující dle IEEE standardu 802.11g rychlostí až 54 MB/s a čtyřportový přepínač 10/100 Ethernetu. Ačkoliv by se z názvu mohlo zdát, že je brána určena pouze pro připojení k ADSL či k internetu po kabelové televizi, lze ji použít prakticky kdekoliv. Na "internetové straně" je tato brána vybavena 10/100 ethernetovým portem, takže ji lze připojit na libovolnou přípojku k internetu zakončenou právě Ethernetem. Zařízení se spravuje prostřednictvím webového rozhraní a vytvořenou konfiguraci lze zálohovat, a v případě potřeby obnovit v libovolné bráně stejného typu.

První kroky - využijte konfiguračního průvodce

Po rozbalení a zapojení napájení brána startuje přibližně 10 vteřin. Během startovacího procesu na předním panelu brány bliká kontrolka ALERT. Když natrvalo zhasne, zařízení je připraveno k základní instalaci. Ta se provádí z počítače vybaveného takřka libovolným operačním systémem (podporován je Linux, Windows i MAC OS) s podporou IP protokolu prostřednictvím webového prohlížeče. Dále v textu je postup konfigurace popsán pro operační systémy Windows, na jiných operačních systémech se jednotlivé kroky provádějí taktéž, ale syntaxe některých z nich může být mírně odlišná.

Počítač, ze kterého provádíte inicializační konfiguraci brány, připojte k bráně přes ethernetovou kartu přímým nebo kříženým kabelem (ano, je to jedno, zařízení podporuje automatické zjištění typu kabelu). Správnost zapojení zjistíte tak, že se rozsvítí příslušná kontrolka ethernetového portu. Pokud svítí žlutě, jste připojeni Ethernetem (10 Mb/s), svítí-li zeleně, jste připojeni Fast Ethernetem (100 Mb/s). Poblikávání stavové diody portu znamená, že daný port přenáší data.

Dalším krokem je nastavení počítače tak, aby získával IP adresu od DHCP serveru.

DHCP server je služba běžící na bráně, která na základě požadavku přidělí počítači dynamickou IP adresu, subnet masku a adresu brány tak, že odpovídá vnitřní adresaci sítě. To celý proces komunikace mezi bránou a počítači ve vnitřní části sítě urychluje a zjednodušuje. Na počítači s operačním systémem Windows 2000 nebo Windows XP zkontrolujete používání DHCP ve Vlastnostech síťové karty, protokol sítě internet (TPC/IP). Musí být nastaveno automatické získávání IP adresy i IP adresy DNS serveru. Dynamická IP adresa znamená, že si ji počítač z DHCP serveru pronajímá na omezenou dobu, po jejímž uplynutí může být tato IP adresa pronajata jiné stanici, pokud původní vlastník této IP adresy nezažádá o prodloužení nájmu. Může to znít složitě, ale celý proces je plně automatický a běží bez zásahu uživatele.

Správnost získání IP adresy lze velmi snadno ověřit tak, že v příkazové řádce napíšete příkaz "ipconfig". Tento příkaz zobrazí aktuální IP adresu počítače, a ta by v případě správného získání z DHCP serveru nenakonfigurované brány měla mít tvar 192.168.1.X, kde X se pohybuje v rozpětí od 2 do 254. Brána sama má v továrním nastavení IP adresu lokální sítě 192.168.1.1 s maskou 255.255.255.0. Pokud adresu od DHCP serveru brány nezískáte, zkontrolujte znova nastavení počítače a případně jej restartujte.

Vlastní konfigurace brány

Přístup ke konfiguračnímu rozhraní brány získáte tak, že ve webovém prohlížeči zadáte adresu http://192.168.1.1/ a stisknete Enter. V prohlížeči se načte úvodní stránka brány, ve které se ověřuje vaše heslo pro přístup k zařízení. Defaultní heslo je "admin", v konfiguraci dále jej doporučuji změnit. Po zadání hesla se načte další stránka, která po vás požaduje zvolit zemi, v jaké je zařízení využíváno. To je důležité z hlediska rádiové části brány, protože volbou země dojde ke správnému nastavení vysílacího výkonu integrovaného bezdrátového bodu a povolení kanálů, tak aby zařízení pracovalo v souladu s normami příslušné země. Nikdy proto nevolte jinou zemi, než tu, kde je zařízení užíváno. Po potvrzení volby země vyskočí nové samostatné okno prohlížeče, ve kterém se spustí konfigurační průvodce. Hned prvním krokem, který vám průvodce nabídne, je změna hesla. Dalším krokem je nastavení časové zóny, kde se zařízení nachází. Česká republika je v časovém pásmu GMT +1:00 a na této stránce zaškrtněte i využívání změny času. Brána totiž nemá vlastní hodiny, které by pracovaly i v případě vypnutí brány, ale informaci o čase si automaticky stahuje z internetu a upravuje na správnou hodnotu o rozdíl časového pásma a zda je letní či zimní čas. To je důležité pro přesnost časových údajů v protokolu o činnosti, který si brána vede.

Nastavené připojení k internetu

Dalším krokem v průvodci je nastavení připojení k internetu. Jak již bylo v úvodu zmíněno, brána na straně internetu vyžaduje přístupové zařízení s ethernetovým portem. Tím může být například router, ADSL modem, kabelový modem, bezdrátové pojítko či vlastní ethernetový rozvod internetu přímo od poskytovatele. Podívejme se, jak by se správně konfigurovalo zařízení ve třech různých typech připojení:

 ADSL - Zvolte PPTP - pro připojení je třeba přepnout ADSL modem do režimu, ve kterém PPTP spojení neinicializuje modem, ale zařízení připojené až za modemem. Na bráně poté zvolíte způsob připojení PPTP a přepíšete do jednotlivých políček údaje dodané poskytovatelem ADSL. V dalším kroku nastavíte IP adresu brány, ze které se bude provádět inicializace PPTP tunelu. Pro správný údaj stačí stisknou tlačítko "Suggest", brána si vhodnou IP adresu nastaví sama. IP adresa uvedená jako PPTP server je adresou LAN portu vašeho ADSL modemu, nikoliv IP adresou, pod kterou bude vaše brána dostupná z internetu. Na ADSL jsou totiž IP adresy přidělovány dynamicky, a to i v případě, že vám poskytovatel garantuje pevnou internetovou adresu. Přidělenou internetovou IP adresu lze zjistit v menu Status po dokončení konfiguračního průvodce.

 Kabelovým modemem - Zvolte via DHCP - i zde je IP adresa bráně obvykle přidělována poskytovatelem dynamicky, a to s možnou vazbou na jméno či MAC adresu koncové stanice, na kterou byla sepsána smlouva o připojení. Obojí lze samozřejmě v průvodci modifikovat. Pokud máte službu vázanou například na MAC adresu síťové karty vašeho počítače, lze tuto MAC adresu vložit i do brány tak, že z pohledu poskytovatele nelze rozpoznat, zda se jedná o bránu či počítač. Obecně jsou k dispozici 3 možnosti: 1. nemodifikovat původní MAC adresu brány 2. zkopírovat MAC adresu počítače, ze kterého se provádí konfigurace (tuto volbu využijte v případě, že jste dříve měli ke kabelovému modemu přímo připojený právě tento počítač) 3. manuální změnu MAC adresy. Tuto volbu využijte v případě, že provádíte novou instalaci jak kabelového modemu, tak brány a poskytovateli jste již dříve dali MAC adresu, ze které se budete k internetu připojovat.

 Čímkoliv ostatním s ethernetovým portem a pevnou IP adresu - Pokud vás poskytovatel připojení k internetu vybaví libovolným přístupovým zařízením a na předávacím protokolu je uvedena pevná IP adresace, kterou si do svého zařízení máte zadat, volte Static IP address. Dodané údaje vložte do následujícího menu průvodce.

Nastavení IP adresace lokální sítě

Po zadání způsobu připojení k internetu vás průvodce vyzve k nastavení IP adresace lokální sítě. Položky LAN IP address a DHCP server setup nemodifikujte, pokud to nevyžadují zvláštní okolnosti, jako například shodná IP adresace LAN a WAN sítě v případě, že i váš poskytovatel využívá překlad adres (NAT) a přiděluje IP adresy z "privátního prostoru".

Princip činnosti brány, privátní a veřejné IP adresy a jejich překlad: Činnost brány je založena na schopnosti zařízení využít jednu veřejnou IP adresu a jejím prostřednictvím umožnit komunikaci všech stanic vnitřní sítě do internetu. Rozdíl mezi privátní a veřejnou IP adresou spočívá v tom, že veřejná IP adresa je na světě unikátní, a pokud není specificky omezeno, je zařízení s veřejnou IP adresou dostupné z celého internetu. Oproti tomu privátní adresace využívá adresných prostorů vyhrazených mezinárodní autoritou pro přidělování IP adres (IANA) pro použití v sítích, kde není nutná trvalá dostupnost zařízení z internetu. K systému využívání privátních adres se začalo přecházet v první polovině devadesátých let ruku v ruce s prudkým rozvojem internetu. Bylo jasné, že počet veřejných IP adres je pouze limitovaný a při tehdejším nehospodárném přidělování by se brzy vyčerpal. Dokumentem RFC1597 jsou privátní adresné prostory specifikované v následujících rozsazích: 10.0.0.1-10.255.255.255, 172.16.0.0-172.31.255.255 a 192.168.0.0-192.168.255.255, proto pokud budete modifikovat IP adresaci lokální sítě, volte z těchto vyhrazených rozsahů. Překlad adres brána provádí tak, že požadavky komunikace z vnitřní sítě na internet přebírá a vysílá do internetu s pozměněnou zdrojovou IP adresou. Na místo původní IP adresy odesilatele, která je z privátního adresného prostoru, použije veřejnou IP adresu přidělenou bráně. U všech navázaných spojení si pamatuje iniciální adresu stanice z vnitřní části sítě, a když obdrží odpověď, přepošle ji na původního tazatele. Technika překladu adres umožňuje bráně realizovat i funkci virtuální demilitarizované zóny. Tuto funkci využijete v případě, že hodláte zveřejnit nějakou službu na internet. Například, pokud byste chtěli zveřejnit interní webový server na internet a využíváte tuto bránu, stačí bráně sdělit IP adresu tohoto serveru a typ aplikace, který hodláte publikovat. Limitem virtuální demilitarizované zóny je, že pro každou aplikaci lze publikovat pouze jeden server. V bráně jsou nejčastěji využívané aplikace již zadané. Pokud hodláte publikovat zde nedefinovanou aplikaci, musíte si dopředu zjistit UDP/TCP číslo portu, kterým se s aplikací navazuje spojení.

Nastavení bezdrátové části

Brána je vybavena bezdrátovým přístupovým bodem s teoretickým dosahem až 100 metrů v otevřeném prostranství. Dosah v zastavěném prostoru či uvnitř budov je velmi proměnný v závislosti na prostředí. V průvodci nastavením jste v prvním kroku dotázáni, jaký kanál si přejete bráně přidělit a jak se má jmenovat vaše bezdrátová síť (SSID). Optimální volbou v případě kanálu je Clear Channel Select, což znamená, že brána po zapnutí poslouchá chvíli na všech 13 kanálech a automaticky zvolí kanál, na kterém detekuje nejmenší rušení. Stejný proces použije po každém restartu, takže se využívaný kanál může časem změnit. Název sítě je taktéž vhodné modifikovat, tentokrát však ne z praktických, ale spíše bezpečnostních důvodů. Je vhodné, aby název SSID nebylo možné spojovat jak s typem zařízení, tak s jeho majitelem. Tím končí zjednodušené nastavení brány pomocí konfiguračního průvodce. Po posledním odkliknutí se vložená nastavení hromadně vykonají a brána bez nutnosti restartu začne pracovat s novou konfigurací. Pokud jste prováděli změnu IP adresace využívané v lokální síti, je třeba obnovit IP adresu z DHCP serveru brány. To provedete příkazem "ipconfig/renew" v příkazové řádce.

Pokročilá konfigurace brány

Konfigurační průvodce brány umožní provést pouze základní nastavení. Z bezpečnostních důvodů je vhodné, abyste v konfiguraci pokračovali alespoň změnami v bezdrátové části brány a případně, pokud hodláte bránu spravovat na dálku přes internet, abyste v menu Firewall/Security specifikovali adresný prostor, ze kterého lze bránu vzdáleně spravovat.

Teorie integrovaného bezdrátového přístupového bodu

Na počátku je potřeba si uvědomit, že bezdrátová síť u této brány není úplnou náhradou konvenční LAN sítě, ale je jejím efektivním rozšířením. Dává mobilnímu uživateli svobodu pohybovat se po budově nebo po areálu pokrytém bezdrátovým signálem a přitom být stále připojený, mít přístup k aplikacím na lokálním serveru či k internetu, přijímat a odesílat elektronickou poštu a tisknout dokumenty. Slabší stránkou bezdrátových sítí pracujících dle standardu 802.11 je to, že se jedná o sdílené médium, jehož reálné přenosové rychlosti jsou daleko vzadu za rychlostmi, které jsou těmto standardům přiřazovány. Pojďme se podívat na základní pojmy z oblasti bezdrátových sítí. Určitě jste již slyšeli o takzvaném Wi-Fi, což bývá používáno jako synonymum pro zařízení bezdrátových sítí pracující dle standardu 802.11b až do rychlosti 11 Mb/s (teoretická rychlost) v nezpoplatněném rozprostřeném pásmu 2 400-2 483,5 MHz. Pro svoji komunikaci využívají 13 přenosových kanálů (pozor, kanály se překrývají a některé mohou být zarušené, proto raději volte funkci Clear Channel Select). Wi-Fi označení znamená, že se jedná o zařízení pracující přesně dle daného bezdrátového standardu a je plně interoperabilní s ostatními zařízeními s certifikátem Wi-Fi pro daný standard. Od konce léta loňského roku existuje i nový standard 802.11g, který je zpětně kompatibilní s 802.11b, tudíž i pracuje ve stejném pásmu. Nabízí však skoro 5násobně lepší rychlost (teoreticky 54 Mb/s), takže pokud se dnes budete rozhodovat také pro nákup koncového zařízení (PCMCIA, PCI nebo USB bezdrátové karty), bude již lépe volit některé z Wi-Fi certifikovaných 802.11g zařízení. Reálné přenosové rychlosti na bezdrátové části této brány se při nejlepší kvalitě signálu pohybují u klienta pracujícího dle staršího standardu 802.11b kolem 6 Mb/s a u klienta s kartou 802.11g je to pak kolem 23 Mb/s. Abyste nenabyli dojmu, že se zařízením není něco v pořádku, reálné přenosové rychlosti jsou u zařízení pracujících dle těchto standardů opravdu asi poloviční, než je jejich teoreticky udávaná rychlost. Daleko horší zprávou je, že pokud do sítě přidáte další mobilní klienty, kumulovaná přenosová rychlost ještě více klesá. Speciálně pak u přístupových bodů 802.11g, pokud se mezi uživateli vyskytují i klienti s kartou pracující dle 802.11b. Z toho vychází jasná rada, že pokud máte zájem, aby vaše 802.11g bezdrátová síť byla spolehlivá a co nejrychlejší, používejte pouze Wi-Fi certifikované karty pracující dle novějšího standardu. Seznam aktuálně certifikovaných zařízení všech výrobců naleznete na stránkách http://www.wi-fi.org.

Praxe integrovaného bezdrátového přístupového bodu

Po nastavení konfiguračním průvodcem je v bezdrátové části brány umožněn přístup do lokální části sítě i internetu komukoliv bez omezení. Pro dokonalé zabezpečení bezdrátové sítě je třeba provést následující kroky:

1.Zakázat vysílání názvu bezdrátové obsluhované oblasti. V menu Configuration by mělo zůstat prázdné políčko Enable broadcast SSID. Tím zabezpečíte, že název vaší sítě nebude volně viditelný pro mobilní klienty, a bez zadání správného SSID se klient nedokáže připojit.

2.Zvolit vhodné šifrování. V menu Encryption, pokud máte všechna koncová zařízení s podporou WPA, nejlépe i s Wi-Fi certifikací pro WPA, zadejte šifrování WPA. Pamatujte, že všichni bezdrátoví klienti připojující se k bráně musí mít stejně nastavený šifrovací algoritmus a předsdílený klíč, jinak nebudou moci komunikovat. Jak u WPA, tak i u WEP šifrování můžete vložit klíč manuálně nebo pomocí parafráze, ze které se klíč automaticky vygeneruje. Parafrázi používejte pouze v případě, že klientské karty jsou od firmy 3Com; protože se jedná o nestandardizovaný postup, zařízení jiných výrobců nemusejí využívat shodný postup generování klíče z parafráze.

3.Řídit připojování bezdrátových stanic. V menu Connection control zvolte "only authorised Wireless..." a do nově otevřeného okna vložte MAC adresy bezdrátových síťových karet, kterým chcete povolit přístup do lokální sítě a k internetu prostřednictvím vaší brány. Všechny ostatní bezdrátové karty nebudou moci s vaší bránou komunikovat.

Na straně bezdrátového klienta pro jeho úspěšné připojení k bráně musíte nastavit následující parametry:

1.Kartu nastavit do infrastrukturního modu

2.Mít nastavený shodný název bezdrátové oblasti (SSID) jako brána

3.Používat automatickou volbu kanálu (dnes běžná funkce u všech bezdrátových klientů, nicméně pokud to mobilní klient neumožňuje, budete na bráně muset nastavit některý z kanálů napevno a stejné číslo kanálu následně vložit i do klienta)

4.Používat stejný typ šifrování a šifrovacího klíče

5.Zkontrolovat, zda je správně zadaná MAC adresa bezdrátové síťové karty v seznamu povolených klientů

Pokud dodržíte tento postup, bezdrátová část vaší brány bude optimálně zabezpečena proti odposlechu a neoprávněnému vniknutí do lokální sítě či zneužívání vašeho internetového připojení.


<<untitled topic>>

Bezpečná brána do světa II.

Něco je špatně? Pár dobrých rad nakonec

Ztráta hesla či IP adresy brány

Pokud se vám náhodou stane, že zapomenete přístupové heslo na bránu, či si omylem vypnete DHCP server a zapomenete IP adresu brány, lze ji snadno uvést do továrního nastavení. Stačí bránu vypnout a jedním kabelem, který jste doposud využívali na propojení brány s počítačem, propojte LAN a WAN port brány. Bránu zapněte, a asi po 30 vteřinách zase vypněte. Rozpojte smyčku, a po dalším zapnutí brány již bude nastavena v továrním nastavení. (Vraťte se na začátek tohoto návodu a konfiguraci si zopakujte :-)

Aktualizace firmwaru

Brána je něco jako počítač; operační systém se vyvíjí a upgradem operačního systému brány (firmwaru) můžete získat nové funkce či odstranit problém, se kterým jste si dosud nevěděli rady. Proto se občas podívejte na webové stránky společnosti 3Com, zda se pro zařízení neobjevil nový firmware. Pokud ano, stáhněte si jej na lokální počítač a zazipovaný soubor rozbalte. Bude obsahovat popis vylepšení pro bránu a firmware, který prostřednictvím webového rozhraní do brány za několik vteřin nahrajete. Nahrání nového firmwaru se inicializuje v menu System Tools/Upgrade. Po nahrání nového firmwaru a restartu není třeba bránu znova konfigurovat, ponechá si původní nastavení.

Bezpečnost bezdrátových sítí

Komunikace v pásmu 2,4 GHz je jako většina rádiových přenosů všesměrová a všichni uživatelé obvykle sdílejí zvolený přenosový kanál tak, že pokud jeden uživatel přenáší data, ostatní naslouchají. Situace by se zjednodušeně dala přirovnat ke komunikaci prostřednictvím klasického ethernetového opakovače. Každý, kdo je v dosahu bezdrátového přístupového bodu a je vybaven příslušným bezdrátovým adaptérem, může přijímat stejný signál jako autorizovaný uživatel. Proto je více než jasné, že systémy bezdrátového přenosu musejí být vybaveny důkladnými bezpečnostními funkcemi, aby se bezdrátová komunikace dala považovat za bezpečnou. Systém zabezpečení bezdrátových sítí je obvykle kombinací ověření a šifrování. Podívejme se nyní, jak jednotlivé základní prvky bezpečnosti v bezdrátových sítích pracují a jaké jsou možnosti ověřování a zabezpečení přenosu dat.

Identifikátor obsluhované bezdrátové oblasti

Základním prvkem technologie bezdrátových sítí je informace o názvu obsluhované bezdrátové oblasti, ke které se uživatel připojuje (takzvaný Service Set Identifikátor SSID). Tento identifikátor jednoznačně určuje, ke které bezdrátové síti se klient hodlá připojovat, a musí být totožný jak na přístupovém bodu bezdrátové sítě, tak u klienta této sítě. Jedná se o hexadecimální řetězec o délce až 32 znaků, jenž má zabezpečit komunikaci klienta s vyžádanou sítí. SSID však v současné době nemůžeme požadovat za platný bezpečnostní prvek, protože s rozvojem a zjednodušením technologie je většina bezdrátových karet schopna automaticky detekovat dostupné bezdrátové sítě a tuto informaci z okolního provozu jednoduše použít. V případě, že bezdrátový přístupový bod nevysílá veřejně svůj název SSID, lze jej z bezdrátové komunikace odposlechnout. I přesto, pokud to bezdrátový přístupový bod umožňuje, zablokujte veřejné vysílání názvu SSID.

Komunikace na základě povolených MAC adres

Dalším prvkem, který bychom mohli zahrnout do bezpečnostních vlastností bezdrátových sítí, by se mohla stát jednoznačná identifikace připojujících se uživatelů. Identifikace na základě jedinečné MAC adresy každé bezdrátové karty a jejího porovnání s tabulkou autorizovaných klientů v databázi přístupového bodu. Nicméně ani tato technologie bohužel neposkytuje byť jen základní bezpečnost. Z rádiové komunikace lze odposlechnout, které MAC adresy jsou na konkrétním přístupovém bodu autorizované, a jednoduchým zásahem do klientského systému lze MAC adresu upravit tak, aby odpovídala jakékoliv z autorizovaných.

Počátky šifrování - Wired Equivalent Privacy (WEP)

Z výše uvedených vlastností bezdrátové sítě vyplývá potřeba celou komunikaci důsledně šifrovat. Proto byl do standardu 802.11 a jeho následníků 802.11b a 802.11g přidán systém, který měl zajistit úroveň bezpečnosti, jaká je dostupná na běžných, "drátových" sítích. Jedná se o šifrování veškeré bezdrátové komunikace pevným klíčem o délce 40 bitů (jsou využívány i delší klíče, ty ovšem nemají oporu ve standardu). Sdílený tajný klíč je používán k zašifrování paketů před odesláním bezdrátovou cestou a paket je také doplněn o kontrolní součet, který zajišťuje, že přenášený paket nebyl během cesty poškozen. WEP standard však nehovoří o způsobu, jakým je klíč generován, a tak většina stávajících řešení nabízí jen pevné nastavení klíče na obou stranách (jak v přístupovém bodu, tak u všech autorizovaných mobilních klientů). Pomineme-li veškerá bezpečnostní rizika spojená s vlastním nastavováním pevného sdíleného klíče, v poslední době se objevilo množství způsobů, jak bezdrátové sítě používající technologii WEP napadnout. Jedná se zejména o pasivní odposlech, následné rozlomení šifry technologií srovnávání paketů a statistické predikce a výsledné získání používaného klíče. S běžně dostupnými prostředky (informace a programy volně dostupné na internetu) je hrozba prolomení WEP ochrany více než vážná. Kombinací SSID, tabulky MAC adres a šifrováním WEP tak lze dosáhnout jen omezené úrovně zabezpečení, ovšem pro domácí použití prozatím dostačující.

Bezpečný přístup - Wi-Fi Protected Access (WPA)

Je novým Wi-Fi standardem, který znatelně vylepšuje bezpečnost dosažitelnou dříve používáním starších technologií, a prakticky tak eliminuje veškeré známé útoky, které se daly využít k prolomení sítě chráněné WEP technologií. WPA používá vylepšený šifrovací algoritmus s dynamickým klíčem, ověřování a kontrolní systém integrity paketů, který dokáže jednoznačně detekovat podvržené pakety. WPA technologie by u Wi-Fi certifikovaných zařízení neměla jít používat současně s WEP technologií, nicméně všechny prvky, které jsou certifikované Wi-Fi dle standardu 802.11g, by již technologii WPA měly mít obsaženou v základní výbavě. U produktů 802.11b to není podmínkou, ale u většiny modernějších zařízení solidní výrobci umožňují provést softwarový upgrade taktéž. U koncových zařízení je implementace WPA techniky záležitostí operačního systému, takže lze obecně říci, že karty s ovladači pro Windows 2000 a Windows XP mohou využívat WPA, protože podpora WPA byla v rámci opravných balíčků (Service Packu 4 u Windows 2000 a Service Packu 1 u Windows XP) do těchto systémů přidána.

Doporučení

Mají-li vaše zařízení Wi-Fi certifikát pro WPA, dejte přednost WPA před WEP. Nebudete se muset bát, že je ve vašem okolí hacker-začátečník, který si přečetl pár návodů na internetu a několik hodin nato získal přístup do vaší sítě.

§§§§§


Homepage trochu jinak

Josef Kulhavý

C04P0303

Jakou používáte při přístupu na internet domácí stránku? Jako odpověď na tuto otázku uvede většina respondentů Seznam.cz, popřípadě název jiného velkého portálu.

Pokud bychom se jich ptali dále, proč zvolili právě tuto stránku, značná část internetové populace odpoví, že na jejich serveru mají svou e-mailovou schránku, že tam je vyhledávač, že to tak mají všichni okolo nás, tak proč by ne oni?

Nicméně nahlédněme na monitor "obyčejného" internetového uživatele: Přijde k počítači, klikne na ikonu Internet Exploreru a počká, až se do jeho paměti stáhne několik desítek KB dat s celou internetovou stránkou "jeho" portálu. Uživatel se nejprve rozhodne nahlédnout do své

e-mailové schránky. Poté se chce dozvědět, co je nového napíše tedy adresu svých oblíbených internetových novin. Následně zabrouzdá na některý ze specializovaných serverů o mobilech, vyhledá, za kolik se dá v bazaru pořídit automobil, a nakonec odešle z internetu dvě tři SMS zprávy.

V čem je problém? Přece v domovské stránce internetu! Tato stránka by pro každého měla být natolik zajímavá, že ji navštíví vícekrát. Zde by měl najít to, co ho opravdu zajímá, odtud by se měl dostat přímo k nejdůležitějším informacím, zde by měl najít svůj personalizovaný seznam stránek, jež pravidelně navštěvuje! V čem plní svůj úkol domovská stránka, na které je to jediné, co lze uživatelem měnit, uvítací pozdrav "Ahoj Horymíre!"?

Naštěstí existuje hned několik internetových serverů, které slouží k personalizaci osobní domácí stránky podle požadavků každého uživatele.

Atlas

Homepage serveru Atlas.cz lze uživatelsky upravovat sice pouze mírně, nejzákladnější požadavky na dobrou osobní domácí stránku však splňuje. Základ se strukturou nabídky služeb, katalogu Atlasu a nemalým množstvím reklam je stejný jak pro registrované, tak pro neregistrované. Vše, co lze nastavit a upravit, je tak možné začlenit až do dolní části stránky. Vložit lze informace těchto typů: horoskopy, kursy měn, oblíbené odkazy počasí, TV program a zpravodajství.

Jak již bylo napsáno výše, všechna tato pole se zobrazují dole na stránce, takže přístup například k oblíbeným položkám je poněkud nekomfortní.

Moje centrum

Adresa http://muj.seznam.cz vede na homepage serveru Novinky.cz, adresa muj.atlas.cz směřuje přímo na úvodní stránku portálu Atlas.cz. Výjimku mezi největšími a nejznámějšími internetovými portály tvoří server Centrum.cz. Po registraci totiž systém umožňuje vytvořit vlastní startovací stránku moje.centrum.cz/~uživatelské_jméno~/ a tu upravit zcela podle svých představ. K dispozici se nabízí titulky článků z několika internetových periodik, stejně tak jako další více či méně užitečné objekty: vtipy, televizní program, kursy vybraných měn, připomínač atd. Všechny tyto nabídky lze libovolně odkrývat či skrývat, ale i měnit jejich umístění ve třech sloupcích na stránce. Mezi pole je možno rovněž vložit i vlastní odkazy a ty pak mít zobrazeny buď v samostatném poli pod sebou, nebo v jednom či několika rozevíracích polích. Systém dovoluje vytvořit kromě domovské stránky několik dalších zaměřených na zpravodajství, ekonomiku, počasí a případně jiných, nastavitelných pro různé příležitosti.

Můj iDnes

Máte-li důvěru v jeden z největších zpravodajských portálů českého internetu, snad vás potěší informace, že si můžete sestavit svou domácí stránku ze zpráv vydávaných právě serverem iDnes.cz. Na první pohled je bohužel patrné, že část serveru http://muj.idnes.cz již delší dobu nikdo z jeho administrátorů nespravoval, a tak některá pole (například vtipy, biopředpověď, pranostika na den a další) obsahují pouze svůj nadpis a obsah chybí.

Každou skupinu zpravodajství (u nich již problémy nenastávají) lze nastavit buď v krátké, nebo v dlouhé verzi. V krátké verzi se zobrazí pět titulků nejaktuálnějších článků, v dlouhé verzi kromě těchto pěti nadpisů ještě další dva s anotacemi zpráv.

O2

Vstoupíte-li poprvé na stránku http://www.o2.cz, možná vám bude stránka připomínat spíše jeden z mnoha erotických rozcestníků. Pokud však podstoupíte registraci a nastavíte si systém ke svému obrazu, můžete být s výsledkem nadmíru spokojeni.

Nejprve je vám přiděleno osobní číslo, které může posloužit jako údaj při přihlašování (místo e-mailu). Na další stránce si při registraci nastavíte barevný vzhled prostředí na výběr je vám k dispozici několik předdefinovaných skinů. Pokračujte na následující stránku a z nabídky asi padesáti skupin vyberte pouze ty, které vás zajímají. Dále tyto skupiny seřaďte tak, aby vám jejich umístění co možná nejlépe vyhovovalo. Chcete-li do lišty Internet Exploreru přiřadit speciální tlačítko, které vám posléze ulehčí práci s vkládáním nových odkazů, klikněte na příslušné políčko na další stránce, které zajistí vše potřebné. V následujícím kroku lze nadefinovat vlastní odkazy a v posledním můžete nastavit O2 jako svou domovskou stránku.

Pomocník

Téměř dvě desítky užitečných funkcí na úvodní domovské stránce získáte, pokud jako svou homepage nastavíte adresu http://www.pomocnik.net. Kromě odkazů na největší zpravodajské servery, televizního programu, vtipů, kalendáře, cizojazyčného slovníku nebo třeba předpovědi počasí je každému k dispozici vyhledávání v databázi PSČ a v telefonním seznamu, prohledávání vlakových a autobusových spojení, či kalkulačka a převody jednotek SI. Při fulltextovém prohledávání stránek celého internetu můžete volit mezi vyhledávači Google, Jyxo, Seznam, Atlas a Centrum.

Jednotlivé funkce lze samozřejmě zakázat, tak aby na homepagi zůstaly pouze skupiny, které každý uživatel skutečně využije. Vlastní oblíbené odkazy se zobrazují hned v horní části stránky. Ocenitelný je i fakt, že Pomocnik.net neoplývá množstvím reklamních banerů.

Právě dnes

Server http://www.pravednes.cz využijí především ti, kteří chtějí mít naprostý přehled o článcích, jež v poslední době vyšly v nejrůznějších internetových novinách a časopisech. Pokud nepřistoupíte k registraci, zobrazí se před vámi několik tabulek zahrnující nejnovější nadpisy vydaných zpráv podle internetových zpravodajských serverů. Ty jsou navíc roztříděny po jednotlivých stránkách podle svého zaměření z domova, ze světa, sport, ekonomika, technika a další. Jednotlivé titulky jsou navíc barevně označeny, takže je ihned patrné, před jakým časem byla nová zpráva na zpravodajském internetovém serveru vydána. Po registraci se uživateli zpřístupní možnost vytvořit si vlastní stránku, kam lze přesunout titulky přesně těch internetových periodik, o které má uživatel skutečný zájem.

Server http://www.pravednes.cz nabízí i zajímavou funkci, jež nadchne zejména provozovatele jiných internetových projektů: umožňuje totiž vložit seznam s titulky jakéhokoliv zpravodajského periodika do vlastní webové stránky.

Startpage

Množství odkazů na úvodní stránce všechny zařazené do mnoha kategorií to je http://www.startpage.cz. Z využitelných funkcí toho na homepagi příliš nenajdeme kalendář, vlastní odkazy a vyhledávání opravdu není mnoho. Nicméně odkazy na další pomůcky a zajímavé stránky jsou velmi snadno objevitelné v následné struktuře stránky. V každé kategorii je k dispozici 3 až 5 nejzajímavějších odkazů. Samozřejmostí zůstává možnost vytvořit novou kategorii s vlastními odkazy. Zajímavou funkci jsme nalezli v nastavení: server dovoluje nastavit, zda se odkazy budou otvírat v původním nebo v novém okně.

Server http://www.startpage.cz je velmi špatně naprogramovaný: nepodařilo se nám ani po několika pokusech zrušit zobrazování některých kategorií. Některé skupiny zůstávají evidentně již delší dobu bez povšimnutí administrátorů (odkaz "SMS do sítě Paegas" hovoří za vše), některé odkazy nejsou funkční a vedou na neexistující stránky.

Zoohoo

Jako vhodná startovací internetová stránka může mnohému posloužit server http://Zoohoo.cz. V neregistrované verzi funguje pouze jako vyhledávač (Jyxo CZ, Jyxo SK nebo Google), avšak s využitím integrované služby nazvané Moje linky naplňuje své poslání již obstojněji: Moje linky totiž umožňují do stránky začlenit vlastní odkazy, a ty ještě dále v případě zájmu členit do kategorií. Server oplývá jednoduchou, ale účelnou grafikou.

Pro nejnáročnější uživatele: vytvořte si vlastní domovskou stránku

Stále se však může stát, že vám žádné z nabízených řešení nevyhovuje. Že byste chtěli proklikávat co možná nejméně stránek, že byste chtěli mít na jediné stránce například okamžitý přístup do schránky na Centrum.cz, vyhledávání Google.com, pole pro překlad z/do angličtiny, výčet nejnovějších článků na serveru iDNES.cz, a k tomu všemu odkazy na pravidelně navštěvované stránky. I taková možnost existuje. Bude vás to však stát několik desítek minut úsilí vytvoříte si totiž vlastní stránku s HTML kódem přesně podle vašich představ! Do této stránky zakomponujete části HTML kódu vstupních polí, ať už pro přihlášení k vašemu e-mailu, tak i k vašemu oblíbenému vyhledávači. Nakonec nebude problém zakomponovat tabulku s titulky zpráv některého z internetových zpravodajských serverů. Pokud sami kód HTML nezvládáte, můžete si pomoci některým z WYSIWYG editorů například Microsoft Front Page z balíčku MS Office. Nebo experimentovat s návrhem stránky, kterou se tu pokusíme předvést na následujících řádcích.

Přes hlavní nabídku Start otevřete program Poznámkový blok. Každá webová stránka musí začínat tzv. hlavičkou. Pro naši potřebu vynecháme všechny zbytečnosti a vepíšeme pouze to nejdůležitější povinné uvedení HTML stránky a hlavičky a název (TITLE), který se zobrazí v prohlížeči v modrém poli jako název okna:

<HTML>

<HEAD>

<TITLE>Domovská stránka Josef Novák</TITLE>

</HEAD>

V atributu BODY můžeme zvolit barvu podkladu (za znakem # se zadává 6 znaků čísla 0 1 a písmena A F; každá dvojice znaků symbolizuje zastoupení jedné z barevných složek červená-zelená-modrá):

<BODY bgcolor="#FF80FF">

Na stránce mohou být umístěny jakékoliv popisy a nadpisy. Nejjednodušší zápis textu, který má být zobrazen na stránce, bude vypadat takto:

<P>Text popisu</P>

Pro zpřehlednění stránky můžeme použít jednoduchou čáru za použití atributu

<HR>

Jednotlivé odkazy budou mít následující podobu:

<P><A href="http://www.pcworld.cz" target="_blank">PC World</A></P>

Část následující za "href=" odkazuje na přesnou URL adresu stránky. Může samozřejmě směřovat hluboko do nitra serveru například: http://www.pcworld.cz/pcw.nsf/html/archiv. htm. Parametr target="_blank" zajišťuje, že se budou odkazy otevírat vždy v novém okně. Pak můžeme pracovat s více stránkami najednou tak, že mezi nimi budeme přepínat kombinací kláves ALT-TAB. Pokud uvedený parametr vynecháme, budou odkazy otevírány v tom samém okně, jako je vytvořená domovská stránka.

Stejným způsobem můžeme například nadefinovat odkazy pro přístup k přihlašovacímu poli k e-mailové schránce, nebo k dalším internetovým službám. Při svých pokusech ale můžeme zajít ještě dál a docílit toho, aby požadovaná políčka pro zadání jména a hesla byla umístěna přímo na vámi vytvořené stránce. Přejděme na internetovou stránku, kde se příslušná pole nacházejí. Nyní potřebujeme otevřít HTML kód stránky. V MS Internet Exploreru v menu klikněme na pole "Zobrazit" a pak vyberme "Zdrojový kód". To, co nás zajímá, je atribut "FORM". V HTML kódu stránky možná bude zastoupen hned několikrát (například pro vyhledávání), musíme tedy podle následného textu obezřetně volit, který patří k polím, jež chceme převést do své stránky. Atribut "FORM" je tzv. párový, to znamená, že každý jeden formulář musí být ukončen znaky "</FORM>". Doporučujeme přenést celý text mezi "<FORM" a "</FORM>", a až po odzkoušení funkčnosti případně doplňovat či odebírat části kódu tak, aby celá stránka vypadala přesně podle našich představ. Je taktéž možné, že celý formulář bude ohraničen pomocnými popisky například "<!e-mail přihlášení ->" a "<!e-mail přihlášení konec ->". Pokud začleněný formulář nefunguje a po odeslání údajů se prohlížeč připojuje na neexistující stránku, je pravděpodobně nutné doplnit parametr "ACTION" o celou adresu serveru, kam se mají vstupní data odeslat.

Podobně můžeme do vlastní domácí stránky zakomponovat pole oblíbeného vyhledávače, pole cizojazyčného překladače, apod. Jestliže na své stránce chcete mít k dispozici titulky zpráv svého oblíbeného serveru, doporučujeme vám navštívit adresu www.pravednes.cz/info/output.jsp, kde se dozvíte všechny potřebné informace. Nakonec je žádoucí ukončit celé tělo stránky HTML kódem:

</body>

</html>

Nyní uložte vytvořený soubor pod jakýmkoliv jménem a příponou "htm" například "odkazy.htm". Uložte jej nejlépe přímo do kořenového adresáře, abyste snadno určili cestu k souboru při nastavování internetového prohlížeče domovská stránka pak bude mít adresu "C:\odkazy.htm". Pokud však chcete mít tuto stránku k dispozici i na jiných počítačích, bude vhodnější jej nahrát na internet a přistupovat k němu přímo přes web. Místo pro takový soubor naleznete na mnoha místech kupříkladu na http://www.sweb.cz, http://www.webpark.cz, http://www.webzdarma.cz atd.

Možná bádáte nad tím, zda by bylo možné, aby si domácí stránka pamatovala přihlašovací údaje například k e-mailu, tak aby je nebylo nutné zadávat vždy znovu a znovu. Ano, řešení existuje. Musíme však zvážit všechna bezpečnostní rizika, zda nemůže být prozrazeno především naše heslo. Parametrem "VALUE" totiž do formuláře můžeme předvyplnit jakékoliv pole. Nám bude postačovat pole pro jméno a heslo. Každý zdrojový kód jakékoliv internetové stránky je snadno zjistitelný stačí pouze znát internetovou adresu stránky. Proto lze toto řešení využít pouze v případě, že stránka bude umístěna na domácím počítači a nikoli na volně přístupném internetovém serveru.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony

Tomáš Varoščák

C04P0305

Tento měsíc se nám po dlouhé době od uvedení konečně dostala do ruky sympatická Motorola V300, které budou v článku sekundovat inovovaná verze Alcatelu OT735 a novinka od francouzského výrobce Sagem. Ten si u nás díky modelu myX-7 odbude svou premiéru.

Alcatel OT 735i

Novinka francouzského Alcatelu s označením OT735i je pouze inovovanou verzí staršího modelu OT735, přičemž jedinou změnou je přidání herního systému In-Fusio. Nicméně vzhledem k tomu, že jsme původní OT735 netestovali, podíváme se na novinku podrobněji. Hned zpočátku bychom vás měli ale upozornit, že ani OT735 nebyl zrovna originál, od Alcatelu OT535 se totiž odlišoval pouze designem a integrovaným fotoaparátem.

Telefon je na první pohled poměrně obyčejný, v širší části na přední straně je umístěn rozměrově nadprůměrný pasivní displej s rozlišením 128 x 128 obr. bodů a schopností zobrazit až 4 096 barev. Jeho kvalita není na poměry dnešní doby nijak závratná, ale nesmíme zapomínat, že je to první barevný displej tohoto výrobce. Ovládání telefonu je díky použití joysticku nadmíru příjemné a podobné je to i se strukturou menu, v němž se velmi rychle zorientujete.

Co se týče funkcí, nabízí Alcatel OT735i vícepoložkový telefonní seznam s kapacitou až 800 záznamů, archiv pro SMS zprávy, podporu prediktivního vkládání textu Zi, rozšířené i multimediální zprávy, do nichž můžete vkládat obrázky z integrovaného fotoaparátu s rozlišením 352 x 288 pixelů, velmi povedený diář a samozřejmě i podporu GPRS ve třídě 10. Spojení s počítačem je možné pomocí nepříliš rozumně koncipovaného kabelu či přes IrDA rozhraní.

Motorola V300

S notným zpožděním se nám do ruky dostává mobilní telefon Motorola V300. Tento hit loňských Vánoc totiž stejně jako další modely tohoto výrobce nelze získat přímo od Motoroly, ale například od distributorů či operátorů (v tomto případě telefon zapůjčil T-Mobile).

Motorola V300 je na první pohled velmi sympatické véčko robustního tvaru s oblými hranami. Kompaktní design citlivě doplňuje modro-stříbrné barevné provedení a je škoda, že anténa není ukryta v těle přístroje. Vnější displej je dvouřádkový a zobrazuje bílým písmem s modrým podsvícením čas a informace o přijímaném hovoru, síle signálu a stavu baterie. Nad displejem je ukryt objektiv integrovaného fotoaparátu a obligatorní zrcátko. Vnitřní displej je o poznání kvalitnější a při rozlišení 176 x 220 obr. bodů dokáže zobrazit až 65 000 barev. Ovládání je poměrně pohodlné, jen některé klávesy by mohly být o něco větší. Menu telefonu je o něco přehlednější než dříve, i tak je ale někdy pro jednoduchý úkon potřeba až příliš mnohokrát stisknout nějaké to tlačítko.

Vnitřní výbava telefonu odpovídá zaměření na mladší a nenáročnější uživatele, kteří potřebují posílat MMS zprávy a hrát javovské hry, nicméně náročnější z vás mohou být mile překvapeni přítomností mailového klienta a podporou GPRS ve třídě 10. Ve funkcích telefonu nemůže chybět diář, kalkulačka a hlasový záznamník.

Sagem myX-7

Se značkou mobilních telefonů Sagem se v našem přehledu setkáváme vůbec poprvé, a to přesto, že mobily tohoto francouzského výrobce jsou u nás na trhu k dispozici již několik let. Model myX-7 je vcelku obyčejný telefon, který ve stříbrném provedení nevzbuzuje žádné subjektivní reakce. Přední stranu telefonu zdobí zajímavě tvarovaná klávesnice, o jejíchž tlačítkách ale nelze mluvit příliš lichotivě. Nejenže jsou poměrně malá a špatně se mačkají, což je v případě ovládacího kříže ještě horší, ale navíc při práci vydávají hlasité klapání. Nad klávesnicí je relativně rozměrný displej s rozlišením 128 x 160 obr. bodů a schopností zobrazit až 65 000 barev, což oceníte především při pohybu v menu, které je tvořeno několika úrovněmi ikon. Na zadní straně telefonu pak krom otevírání krytu naleznete i objektiv fotoaparátu s rozlišením 640 x 480 obr. bodů s možností snímání videosekvencí, zrcátko a užitečnou krytku objektivu.

Funkční výbava telefonu je orientována především na zábavu, ale nechybí ani praktické funkce jako velmi objemný adresář, paměť na SMS zprávy, prediktivní vkládání textu T9, podpora MMS zpráv, organizér, GPRS a Java. Plusem telefonu je poměrně dlouhá výdrž baterie a slušné multimediální funkce, slabší stránkou pak vrzání krytu a zmiňované nedostatky při práci s klávesnicí.

Alcatel OT332

Nejnovější čistokrevný low-end Alcatelu nabízí malé rozměry, nízkou hmotnost a příjemnou cenu. Na druhou stranu ale postrádá paketový přenos dat GPRS, podporu MMS zpráv a jiné u konkurence běžné funkce.

LG G5300i

Pokud hledáte klasický telefon s kvalitním barevným displejem a všemi pro průměrného uživatele nezbytnými funkcemi, pak právě vám by mohl padnout do oka tento model od korejského LG.

LG G7100

Otočný horní kryt telefonu, integrovaný fotoaparát, dvojice displejů a sériový kabel v základní výbavě patří k největším tahákům tohoto telefonu. Slabinou je přítomnost antény a slabší manažerské funkce.

Samsung SGH-E100

Model SGH-E100 nabízí především sympatický design, nejčastěji užívané funkce, kvalitní vnitřní displej a monumentálních 9 MB sdílené paměti pro javovské aplikace, vyzvánění, obrázky a další multimedia.

Sharp GX-23

Nástupce Sharpu GX-13 nabízí vnější barevný displej, integrovaný fotoaparát s bleskem a pouhé 2 MB paměti. Pokud něco na telefonu stojí za pozornost, pak je to vnitřní displej s rozlišením 240 x 320 obr. bodů.

Siemens C62

Nejnovější low-end německého Siemensu zaujme především displejem. Zatímco funkční výbava je totiž v této kategorii průměrná, displej je výrazně kvalitnější nežli u předchozích modelů včetně vyšší třídy.

Siemens SX1

První chytrý telefon Siemensu postavený na platformě Symbian nabízí skvělé možnosti a funkce, jeho obrovskou slabinou je ale netradiční rozložení kláves, s nimiž se naučí bez problému pracovat jen málokdo.

Sony Ericsson P900

Nástupce populárního modelu P800 nabízí především mnohem konzervativnější design, kvalitnější stylus i displej a více uživatelské paměti. Z pohledu ostatních vlastností se ale příliš nezměnilo.

Sony Ericsson T630

V duchu vývoje posledních let by tomuto telefonu slušelo spíše označení T610i. Kvalitnější displej a drobná změna designu totiž nejsou to, co bychom čekali od plnohodnotného nástupce populárního modelu.

Sony Ericsson Z200

Novinka Z200 od firmy Sony Ericsson na první pohled zaujme svým atraktivním designem, pod kterým se ale skrývá poměrně málo funkcí. I přes barevný displej tak chybí podpora MMS či Javy, a GPRS je pouze ve třídě 4.

§§§§§

$$$$$


Software


PC WORLD CD Centrum I.

Lenka Karlíková; Ivan Štromer

C04P0284;C04P0285

Samurize 1.41

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.samurize.com

Program Samurize můžeme právem označit za ojedinělý, neboť vám umožní jednoduše získat přehled o všech činnostech a stavech počítače, jež považujete za důležité. Velkým pozitivem této systémové monitorovací utility je možnost libovolného uspořádání zvolených informací, a to při minimální zátěži procesoru a s využitím paměti okolo 1,5 MB. Vybrané parametry lze na ploše systému uspořádat pomocí speciálního průhledného panelu, který si poté můžeme podbarvit dle vlastního přání. Program umožní zobrazit téměř jakýkoliv druh informací (zátěž a teplotu procesoru, propustnost sítě, aktuální zprávy ze zvoleného serveru aj.) přímo na námi upravený desktop. Kromě již zmíněných informací si můžeme nechat vypisovat aktuální čas a datum, výkon počítače, volné místo na zvoleném disku, volnou a využitou paměť, počet nepřečtených zpráv na POP3 účtu nebo hrající hudební skladbu ve Winampu. K rozšíření nabídky ukazatelů slouží Active Scripty. Na stánkách výrobce této freeware aplikace lze stáhnout již přednastavené parametry zobrazujících se informací a stačí si jen vybrat vhodnou sestavu. Informace lze zobrazovat textově, pomocí grafů, progressbarů, histogramů a dalších ukazatelů. Panel může mít vzhled klasického okna nebo být umístěn stále nad aplikacemi. Utilitu můžete využít ve Windows XP/2000 a vše záleží jen na vás, jaký vzhled bude mít váš diagnostický nástroj.

StatBar 2.406

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.statbar.nl

StatBar je freewarová systémová utilita zpřístupňující přehled, kontrolu a usnadnění práce s operačním systémem Windows, díky níž můžeme mít vše důležité pod dohledem. Po spuštění se v horní části obrazovky zobrazí lišta programu, připomínající panel Start ve Windows. Díky tomu na obrazovce nezabírá mnoho místa. Panel StatBaru lze v nastavení aplikace přemístit nad panel Start. Na tuto lištu je možné umístit řadu užitečných pomůcek. Můžeme sledovat zatížení procesoru, využití paměti, množství volného místa na discích, dobu běhu počítače, rychlost a objem přenesených dat u připojení k internetu, ovládání hlasitosti, zobrazení doby, po kterou jsou spuštěna Windows, a mnoho dalšího. Dále sem můžeme umístit ovládací prvky Winampu, tlačítka pro otvírání/zavírání CD/DVD mechaniky a ovládání funkcí klávesnice Num Lock, Caps Lock, a Scroll Lock. Jednoduše se taktéž dostaneme k synchronizaci systémového času po připojení k internetu nebo můžeme rychle tvořit nové e-mailové zprávy. U notebooků pak StatBar zobrazuje i aktuální stav baterií. Zobrazení panelu lze libovolně měnit dle nabízených barevných schémat. V nastavení programu je možné si vybrat ze 14 informačních modulů ty, které se budou zobrazovat, zvolit spouštění se startem Windows, rychlost aktualizace údajů a u novějších verzí Windows je možnost alpha blendingu. Závěrem tak lze jen vřele doporučit vyzkoušet tento program a jeho bohatou nabídku.

Golden HTML Editor 4.8.3

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.oknet.cz

Pro tvorbu webových stránek nyní existuje nepřeberné množství nástrojů. Těch kvalitních je bohužel méně a většinou se jedná o placené produkty. Mezi ty šířené zdarma patří Golden HTML Editor, jehož další výhodou je také lokalizace do češtiny. O programu nalezneme na internetu řadu informací, které hodnotí jeho kvalitu. Většinou je hodnocen jako užitečný a kvalitní nástroj. Vzhled programu se výrazně neliší od podobných produktů. Uspořádání je přehledné a ikony mají své popisky, čímž je zaručeno bezproblémové ovládání. HTML kód se zapisuje do dokumentů, kdy každý z nich má v dolní části záložky Dokument a Preview. V pravé části programu je umístěn průzkumník, v levé pak panel s nejvíce používanými akcemi. Po otevření program, jenž podporuje CSS, HTML, automaticky vypíše HTML záhlaví. Začátečníci určitě ocení funkce uspořádané v záložkách, jako jsou Text, Formát, Styl, Odkazy, Seznamy, Tabulky, Multimédia a další. Najedete-li myší nad zvolenou funkci, zobrazí se stručná nápověda. V programu Golden HTML Editor lze otevírat soubory přímo z internetu nebo využívat funkci Vložit, kdy je možné vkládat HTML tagy a jejich parametry, speciální znaky, tabulky, skripty aj. Součástí jsou také plug-in moduly, FTP klient, konverze mezi 15 českými znakovými sadami, integrovaný prohlížeč stránek. Program dále podporuje správu objektů, zvýraznění syntaxe HTML, Basic, JAVA, SQL, Perl, Delphi a dalších používaných jazyků. Nedostatkem Golden HTML Editoru je absence zalamování řádků. Pro stránky vytvořené v PHP je nutná instalace PHP3. Pokud tedy hledáte šikovného pomocníka pro tvorbu webových stránek, který nabízí spoustu užitečných funkcí a zároveň je zadarmo, je Golden HTML Editor tou správnou volbou.

biTmiX 2.12

Licence: shareware (registrace 390 Kč)

Domovská stránka: http://www.bitmix.cz

biTmiX je grafický nástroj pro vytváření plastických efektů u nadpisů, tlačítek a jiných objektů. S jeho pomocí lze také vytvořit 3D tlačítka, 3D nadpisy nebo animované gify. Předem je potřeba upozornit, že tento produkt je určen pro grafiky amatéry, kteří se snaží dosáhnout oživení svých prací efektními a originálními úpravami a nespokojí se jen se stínováním písma. Patnáctidenní verzi programu určeného především pro webdesign lze stáhnout samostatně nebo jako plug-in verzi, kterou je poté možné využívat ve všech programech používajících moduly Photoshopu. Jedná se například o Adobe Photoshop, Paint Shop Pro, Corel Photo Paint nebo Zoner Callisto. Tvorba objektů v biTmiXu je postavena na kombinaci textury, průhlednosti, zvýraznění hran a na hře světel. V editoru se připraví vrstvy (předloha, textura a obrázek), ze kterých se bude objekt skládat, a výsledek se potom upravuje v plug-inu. Vrstvy vkládáme přes schránku nebo ze souboru. Hladina tvaru je použita pro vytvoření efektu, kdy filtr vyřízne plochy určité hustoty. Hladiny textury slouží pro pokrývání tvaru, na který se v dané hustotě nanáší. Na poslední hladinu pozadí se umístí upravený tvar, čímž získáme konečný výsledek. Při tvorbě vidíme jen malou část obrázku a na celé ploše se můžeme pohybovat výřezem. Vytváření efektů je tak zábavou, kterou zvládne kdokoliv, neboť program je intuitivní a jednoduchý. Lze tak dosáhnout lesků, stínů, barevných přechodů, skleněných nadpisů, vydouvajících se okrajů, tenkého písma nebo jemných efektů. Součástí je také vyhlazování zoubků na šikmých hranách, tzv. antialiasing. biTmix je velmi povedený nástroj pro vytváření grafiky, který se rozhodně vyplatí vyzkoušet.

Kutilem ve Windows

Lenka Karlíková

Tentokrát jsme do této rubriky připravili několik perliček, které by měly práci s počítačem nejen usnadnit, ale také vám o něm něco říci. Asterisk Key pravděpodobně ocení ti, kteří se snaží přijít na tajemství hesel. AbsoluteControl si určitě najde své příznivce mezi uživateli se špatným přístupem k ovládacím prvkům na skříni počítače. Usnadní jim totiž například vypínání počítače nebo vysouvání a zasouvání CD-ROM médií. V pořadí již třetí program Control Sound Pro je určen pro milovníky hudby. Mohou s ním měnit hlasitost, výšky, basy nebo ovládat Winamp. Dalším nástrojem je diagnostický program Fresh Diagnose, který vám ukáže vše, co se ukrývá ve vašem počítači. Poslední program Spell uvítají všichni, kteří se často potýkají s kontrolou pravopisu. Tohoto šikovného pomocníka je totiž možné používat kdykoliv, aniž musíme kontrolovaný text kopírovat do Wordu.

Asterisk Key 6.3

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.lostpassword.com

Otázky zabezpečení počítačů, softwarových produktů nebo internetových aplikací jsou nyní předmětem mnoha diskusí. A nejen specialistů. Většina počítačových uživatelů si je vědoma nebezpečí plynoucího ze zneužití dat, a proto se je snaží chránit. O tom, jak jsou úspěšní, se mnohdy mohou přesvědčit, pokud se jim například na stránky vloupe nezvaný návštěvník. Pak se jen ptáme, jak je to možné? Mezi programy umožňujícími zobrazení hesel ukrytých pod hvězdičkami, a tím tedy i proniknout někomu do systému, je Asterisk Key. Existence takových programů částečně odhaluje tajemství úniku informací. Vše ovšem není tak úplně jednoduché. Většina programů je velmi dobře zabezpečena a získání hesla není tak snadné, jak by se na první pohled mohlo zdát. Program Asterisk Key zobrazuje hesla při vyplňování v dialogových oknech nebo v různých webových formulářích určených k zadávání hesel. Program dokázal úspěšně zobrazit hesla ve všech náhodně zvolených formulářích. Od poštovních služeb až po banky. Jeho ovládání je velmi jednoduché. Pomocí tří tlačítek a několika funkcí v hlavní liště zvládne jeho obsluhu opravdu každý. Pokud máte v aktuálním okně internetového prohlížeče jakýkoliv formulář, jenž obsahuje heslo ukryté pod hvězdičkami, a poté stisknete tlačítko Recover, v hlavním okně aplikace se objeví výpis, v němž se zobrazí heslo. Asterisk Key lze volně stáhnout na domovských stránkách společnosti, která dále poskytuje více než třicet utilit pro odkrývání hesel.

AbsoluteControl 2.20

Licence: freeware

Domovská stránka: http://kamatoz.com

Pro kutily ve Windows je určena utilita AbsoluteControl. Tento freewarový nástroj je určen pro usnadnění operací jako vysouvání a zasouvání mechanik nebo pro nastavení rozlišení monitoru. O tom, že jste úspěšně program nainstalovali, vás budou informovat ikony v systrayi. Jejich počet závisí na počtu mechaniky, které jsou v počítači. Každopádně je vždy nutné počítat alespoň s jednou, s níž se AbsoluteControl ovládá. Kliknutím na tuto ikonu je možné měnit nastavení programu, dále pak získat informace o systému, ve kterých je zahrnut název a verze operačního systému, údaje o hard discích, fyzické a virtuální paměti a dalších stavech počítače. Tyto informace jsou zobrazeny ve formě HTML stránky. Součástí je také jednoduchý správce Windows, díky němuž můžeme restartovat a vypínat počítač nebo jej přepínat do úsporného režimu, a AutoStart Manager, jenž slouží k prohlížení spuštěných procesů. V operačních systémech Windows 2000 a XP jsou navíc v záložce System umístěny funkce Power Off a položka Hibernate. Jak již bylo výše uvedeno, programem AbsoluteControl můžeme měnit také rozlišení monitoru. V záložce Monitor jsou k dispozici bohaté možnosti rozlišení, podporované grafickou kartou. Další funkcí je ovládání dvířek mechanik. Toho dosáhneme buď hlavní ikonou programu a záložkou CD-ROM nebo pomocnými ikonami, které se týkají konkrétní mechaniky. Poslední funkcí je spouštění vyhledávačů Google, Yahoo nebo AltaVista. Program AbsoluteControl je určen především pro uživatele, kteří si chtějí usnadnit práci s Windows, nebo pro ty, kteří nemají například tlačítko pro ovládání mechaniky na klávesnici.

Control Sound Pro 4.2

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.efractalis.com

O tom, že společnost Fractalis Software dodává na trh kvalitní a pro počítačové kutily užitečný software, není třeba pochybovat. Jmenovat můžeme DiViON Player, CD DataScan, MIDI Board Pro, SiteStyler nebo v CD Centru již publikovaný Display Stix. Výhodou těchto aplikací je, že jsou volně šiřitelné, a i přesto mohou směle zdolávat konkurenci. Poslední novinkou společnosti je nová verze Control Sound Pro s označením 4.2. Tento program umožňuje rychlou změnu hlasitosti a úrovně výšek a basů výstupu zvukové karty, to vše díky uživatelsky přívětivému prostředí. Jedná se o výborně graficky řešený panel, který se po nastavení kurzoru k hornímu okraji vysune či zasune. Vhodné je prostudovat si ovládání aplikace, čímž předejdete neúspěšnému hledání ukrytého panelu programu. Uživatele známého zvukového přehrávače Winamp 2.x a 5.x určitě potěší integrovaná podpora jeho ovládání. K dispozici jsou základní ovládací prvky jako Play, Pause, Back, Next, Open a Pause. Vzhled panelu je možné měnit díky pěti nabízeným skinů. Program může běžet neustále, neboť nemá vysoké systémové požadavky. V poslední verzi programu byly přidány OSD (On Screen Display) informace při změně skladby ve Winampu a dále regulace hlasitosti kliknutím na posuvník změny hlasitosti. Menu aplikace zobrazíme stisknutím pravého tlačítka myši na aktivním panelu nebo pomocí klávesy F10. Zde je možné nastavit rychlost vysunutí panelu, skiny, spouštění při startu nebo si prostudovat průvodce aplikací.

Fresh Diagnose 6.50

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.freshdevices.com

Kompletní diagnostika a zjištění systémových informací o hardwaru a softwaru bude pomocí Fresh Diagnose pohodovou činností. I přesto, že je program určen především pro méně náročné uživatele, patří do jeho výbavy také benchmarky a jiné šikovné nástroje. Po otevření aplikace na první pohled zaujmou výrazně zelené ikony, které působí dosti křiklavě. Na rozdíl od mnoha jiných freeware produktů se však u Fresh Diagnose nesetkáme s žádnými reklamními banery a spywarem. Jeho hlavní náplní je jak již bylo uvedeno analyzovat software a testovat výkon různých komponent hardwaru počítačů (CPU, HDD, RAM, CD/DVD, videokarty, základní desky a další). Program je celkem nápadně podobný aplikaci Sandra společnosti SiSoftware. V porovnání s propracovaným konkurentem je však jednodušší. Získané údaje o systému jsou rozděleny do několika skupin. Z oblasti softwaru poskytuje informace získané z CMOS, seznamy z databázových enginů, seznam fontů, DLL knihoven nebo OLE objektů. U hardwaru jsou to již zmiňované informace o procesoru, operační paměti nebo o jednotlivých nainstalovaných zařízeních. Dále je možné získat údaje o přerušení nebo o vstupních a výstupních portech. Kategorie Snapshots zobrazuje podrobně stav operační paměti v závislosti na aktuálně běžících procesech, modulech a threadech. Fresh Diagnose umožňuje také vytvořit tiskové sestavy vybraných testů a systémových informací. Program je možné stáhnout volně, avšak po jedenácti dnech je k aktivaci potřebný klíč, který obdržíte elektronickou poštou po registraci na domovské stránce.

Spell

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.megapathdsl.net/~yandl/

Spell je VisualBasic Script, vytvořený na míru právě pro kutily ve Windows, a jeho hlavní funkcí je kontrola pravopisu. Mnozí pravděpodobně namítnou, že kontrola pravopisu je součástí textového editoru Microsoft Word, tak jej mohou používat tam. Avšak jak kontrolovat texty napsané v Poznámkovém bloku nebo jeho nesčetných vylepšených náhradách? Samozřejmě si je můžeme do Wordu nakopírovat a zkontrolovat tam. Proč tedy používat Spell? Tento prográmek totiž využívá schránky ve Windows, díky níž můžeme text zkontrolovat i v jiné aplikaci. Stačí text zkopírovat pomocí Ctrl+C nebo přes kontextové menu do schránky a spustit Spell. Automaticky se objeví dialogové okno pro kontrolu pravopisu z Wordu, kde již lze směle provádět nezbytné úpravy. Po skončení se všechny změny v textu uloží do schránky, se kterou poté již můžeme libovolně nakládat. Pro bezproblémový běh Spellu je nutná podpora spouštění komponent balíku Office z externích skriptů. Může se také stát, že některé programy budou tuto možnost blokovat.


PC WORLD CD Centrum II.

Nebojte se vyzkoušet

IVAN ŠTROMER

Jednoduché utility slouží jednoduchým účelům a podle toho také vypadají, a bývají vybaveny jednoduchými funkcemi a nástroji. Ale i takové utility mohou mít profesionální úroveň; o tom vás chci přesvědčit dnešní nabídkou. Tak třeba hned SmartBackup utilita pro zálohování souborů. Zkuste ji a uvidíte, jakými schopnostmi a především možnostmi nastavení zálohovací procedury oplývá. Totéž platí o Crimson Editoru, editoru neformátovaného textu. Pracovat s ním je přímo radost! Porovnání obsahu dvou souborů je rovněž nenáročná záležitost, ale z Compare It! toho vymáčknete mnohem víc. Namísto Správce úloh ve Windows si spusťte Security Task Manager, a už klasického Správce nikdy nepoužijete!

Jako bonus jsem pro naše uživatele připravil české prostředí pro všechny uvedené programy!

SmartBackup 1.7

Licence: shareware, 30 USD

Domovská stránka: http://www.onlimemedia.com

Metoda vytváření zálohy může být dvojího typu: prosté kopírování jednotlivých souborů a složek do určeného cílového umístění, v druhém případě zálohovací procedura všechny vybrané soubory a složky zabalí do jediného souboru a ten uloží do zvoleného cíle. SmartBackup patří do skupiny první: soubory a složky za definovaných podmínek kopíruje z jednoho umístění do jiného buď na stejný disk nebo na disk jiný, nebo na jiný počítač v síti. Je opravdu vyspělým programem, jenž vybaven pokročilými nástroji přesahuje schopnosti běžných zálohovacích utilit. Zcela mimořádnou vlastností programu SmartBackup je schopnost zálohovat i soubory otevřené, tj. ty, se kterými právě pracujete, a navíc je schopen tyto soubory průběžně zálohovat po celou dobu vaší práce s nimi. Stejně tak ihned zazálohuje každý soubor, který ve zdrojové složce právě vytvoříte (a uložíte). Další významnou předností SmartBackupu je schopnost uchovat dosavadní soubory v cílovém umístění, které by jinak byly přepsány jejich novými verzemi. Namísto jejich přepsání přesune SmartBackup tyto soubory do zvláštní složky určené pro archivaci starších verzí souborů. Její název a umístění můžete definovat stejně jako počet uchovaných verzí souborů. Potřebujete-li, aby složka, do které zálohujete soubory, měla vždy přesně stejný obsah jako složka zdrojová, nastavíte typ zálohování "Přesné kopírování" a SmartBackup vymaže ty soubory v cílové složce, které zdrojová složka neobsahuje. Aby nedošlo ke ztrátě takto odstraněných souborů, SmartBackup stejně jako v předchozím případě odstraňované soubory přesune do speciální složky, archivující smazané soubory. O žádné soubory či celé složky tedy v žádném případě nepřijdete. Zálohovací projekty lze před destruktivním působením ostatních uživatelů zabezpečit heslem. Soubory v cílové složce mohou být komprimovány, čímž můžete ušetřit místo na záložním médiu, přičemž komprimovanou složku lze také zabezpečit heslem. Do jednoho projektu lze zapsat více zdrojových složek. Vytvořen může být neomezený počet projektů, přičemž mohou běžet i současně. Zálohovací projekty podobného typu lze slučovat do skupin (složek). Možnosti zálohovacích projektů lze rozšířit použitím tzv. proměnných. O běhu záloh může být uživatel informován vizuálně i akusticky, podle vlastního výběru. O všech svých činnostech může SmartBackup vést podrobný zápis (protokol). I ten lze uživatelsky nastavit. SmartBackup nabízí bohaté možnosti plánování spouštění projektů i široké možnosti filtrace souborů: při definování zdrojové složky lze nastavit vícenásobný filtr (určitý soubor či složka, souborová maska, časové hodnoty, velikost souborů, atributy). Nelze-li do jednoho projektu vložit všechny potřebné podmínky, je řešením rozdělit je do několika samostatných projektů, čímž se naskýtá fantastická možnost sestavit zálohu do nejmenších detailů, přesně podle vašich představ. Výčet možností a schopností by mohl ještě pokračovat. Doporučuji produkt vyzkoušet pro jeho perfektní řešení, jednoduchost ovládání, bohaté možnosti nastavení, a především pro jeho spolehlivost.

Crimson Editor 3.6

Licence: freeware

Domovská stránka: http://www.crimsoneditor.com

O tomto programu jeho autor Ingyu Kang tvrdí, že je profesionálním textovým editorem určeným pro programátory. Nakolik je to pravda, je věcí individuálního posouzení, určitě však je programem, který rozhodně usnadňuje a zpříjemňuje život uživatelům pracujícím s neformátovaným textem.

V oblasti editace je to především usnadnění orientace v textu, např. číslování řádek a možnost jejich indexace (tzv. bookmark) s umožněním skoků na takto označené řádky, resp. konkrétní číslo řádky. Pomůckou k nezaplacení je barevné zvýraznění celé řádky, ve které právě provádíte editaci. Tu nemusíte pracně hledat, jestliže jste se od ní vzdálili při procházení rozsáhlým dokumentem: stačí stisknout F5 nebo F6, a řádek máte znovu před očima. Užitečné je barevné zvýraznění interpunkčních znaků, zvýraznění syntaxe více než 100 programovacích jazyků včetně HTML i klíčových slov. Všechny barvy jsou uživatelsky nastavitelné. Aby se vám text co nejlépe četl, můžete si zvolit zobrazovací font a velikost znaků, nastavit hustotu řádkování v širokém rozsahu. Šikovná je duplikace textu řádky jediným příkazem, bez nutnosti použít schránku Windows. Dlouhé řádky lze zalamovat, zalomené řádky budou pro odlišení od nezalomeného textu automaticky odsazovány. Můžete si nastavit velikost tabulačního skoku, přičemž tabulátory dokáže Crimson Editor převést na mezery a naopak.

Rovněž při práci se soubory naleznete v Crimson Editoru různá usnadnění a vylepšení. Pracovat s více soubory najednou umí kdekterý editor, ale v Crimson Editoru jsou všechny otevřené soubory přehledně zastoupeny záložkami, které umožňují rychlé přepínání mezi nimi. Každá záložka je kromě názvu souboru vybavena "optickým" indikátorem připomínajícím svítící diodu LED, jejíž barva určuje stav uložení souboru: červená neuloženo, zelená uloženo. Otevřené soubory lze také zobrazit všechny najednou standardními metodami přes sebe, pod sebe, vedle sebe. Vyhledávat a nahrazovat v Crimson Editoru můžete nejen v aktuálním souboru, ale i ve všech souborech otevřených. Programátoři ocení schopnost automatické detekce formátu souboru (DOS, UNIX, MAC) i možnost ručně změnit kódování souboru (ANSI, UNICODE). Soubory lze uložit do formátu UNIX. Vyspělí uživatelé využijí možnosti práce s makry, práci s projekty, výpočtů některých matematických funkcí i zobrazení okna prostředí DOS s příkazovou řádkou. S Crimson Editorem můžete přímo editovat soubory umístěné na vzdálených serverech (FTP). Crimson Editor si pamatuje stav, ve kterém jste jej minule opustili: tytéž otevřené soubory, týž zobrazený soubor, poslední editační pozice. Crimson Editor prostě spustíte a ihned můžete pokračovat v přerušené práci.

Compare It! 3.53

Licence: shareware, 29 USD

Domovská stránka: http://www.grigsoft.com

Programy, které mají v popisu práce jen porovnat obsah souborů, pokládáme za jednoduché utilitky a neočekáváme od nich nic víc, o profesionální úrovni ani nemluvě. Vývojáři firmy Grig Software nás však svou utilitou Compare It! chtějí přesvědčit, že mohou uspokojit i náročné uživatele. Compare It! je promyšlená a především domyšlená aplikace, která umí snad vše, co je pro porovnání a synchronizaci souborů třeba.

Výčet vlastností nemůže být úplný, vyjmenuji alespoň ty nejzajímavější. Začnu třeba schopností porovnat soubory libovolné velikosti, přičemž doba potřebná k porovnání extrémně velkých souborů je nečekaně nízká. Oba porovnávané soubory jsou zobrazeny standardně ve dvou oknech. Obě okna můžete tlačítkem v nástrojové liště umístit "vedle sebe" nebo "pod sebou", a také jejich obsah můžete vzájemně střídat. Již při výběru obou souborů v dialogovém okně můžete jejich budoucí umístění v oknech určit přepínacím tlačítkem. Díky vestavěnému editoru jsou oba soubory přímo editovatelné v oknech. Při editaci textu může při zapnutém zalamování řádek v aktuálně editovaném souboru dojít k vytvoření dalších řádek. Tím by však došlo k nežádoucí řádkové asynchronizaci obou oken. Compare It! však ve druhém okně automaticky vytvoří tzv. virtuální řádky, čímž uvedenému jevu zabrání. ZIP soubory dokáže porovnat tak, jako by to byly soubory běžné, a také dokáže porovnat nejen soubory, ale i složky. Zjištěné rozdíly v každém okně může vložit do schránky. Soubory a složky dokáže nejen porovnat, ale i synchronizovat, tj. sjednotit tak jejich obsah. Synchronizaci můžete zvolit automatickou nebo ruční a lze zvolit tři úrovně synchronizace: část řádky, celý řádek, celý soubor.

Ovládání programu bylo plně přizpůsobeno účelu, a tak text v obou oknech můžeme rolovat zcela synchronně, tzn. rolujeme-li rolovací lištou text v jednom okně, shodně roluje i text v okně druhém. Synchronní rolování pracuje v obou směrech, svislém i vodorovném. To je nesmírně užitečná funkce, bez které by vizuální porovnávání obou textů bylo velice obtížné. Libovolným řádkám textu můžete "připíchnout" bookmarky (záložky) a pak se na ně kdykoli přepnout. Zajímavostí programu je možnost určit rozsah porovnání, např. můžete určit, že porovnat se má pouze prvních 10 znaků každé řádky nebo v rozsahu 5. až 15. znak, příp. porovnat vše od 12. znaku do konce řádek. Umožněna je kombinace těchto definicí, takže lze nastavit rozsah porovnání, třeba 2-4, 6, 8+.

Ve sféře zobrazení přináší Compare It! řadu usnadnění: číslování řádek s možností přímého skoku na určitý řádek, barevné rozlišení detekovaných rozdílů v obou souborech, přičemž všechny barvy lze uživatelsky nastavit. Vynikající pomůckou je zobrazení vašeho výběru barev ve stavové liště: při vizuálním porovnávání tak máte ve třech políčkách neustále na očích, co která barva v oknech znamená. Compare It! automaticky zálohuje původní soubory před jejich synchronizací, což vás má uchránit před katastrofou způsobenou vašimi chybnými úpravami. Každý záložní soubor je umístěn do zvláštní složky, přičemž počet záloh jediného souboru můžete nastavit. Program vytváří statistiky o výsledcích porovnání a tyto informace vám zobrazí a zároveň umožní uložit do souboru, který může mít textový formát i formát HTML nebo UNIX. Bez pochvaly nesmí zůstat nápověda k programu. Ta je skutečně obsáhlá a důkladně propracovaná do nejmenších podrobností.

Již věříte, že Compare It! je vyspělý program?

Security Task Manager 1.5

Licence: shareware, 29 USD

Domovská stránka: http://www.neuber.com

V operačním systému Windows najdete funkci zvanou Správce úloh (v originálu Task Manager), která přináší přehled všech aktuálně spuštěných souborů a aplikací, ať již byly spuštěny systémem nebo uživatelem. Uživatel spustí Správce úloh nejčastěji v případech zpomalení nebo zatuhnutí systému, aby odhalil a zavřel aplikace, které zmíněné závady způsobily. Správce úloh ve Windows je velmi jednoduchým prográmkem, naproti tomu Security Task Manager německých autorů Alexandra a Matthiase Neuberových nabízí svého Správce zcela přepracovaného a doplněného pokročilými funkcemi. Už po jeho spuštění vás zaujme graficky zpracovaným prostředím pracovního okna, odlišného od Správce ve Windows. Díky sloupcovému grafu a barevnému podkladu řádek, na první pohled poznáte, které aplikace mohou být pro váš systém nebezpečné, nárokují si více systémových prostředků či zabírají místo v paměti. Aktivně používaným úlohám se ve sloupci CPU zobrazuje malý graf průběhu aktuálních nároků na systémové prostředky. Seznam úloh můžete kliknutím na hlavičku sloupce setřídit podle kteréhokoli údaje, z nichž nejúčelnější je setřídění právě podle hodnocení rizika. Kliknete-li na určitý soubor v seznamu, poskytne vám Security Task Manager ve vyhrazené dolní části pracovního okna podrobné informace o této úloze. Z nich lze vyzdvihnout informace o certifikaci programu, výrobci, viditelných oknech aplikace, ikonách programů v systémové liště, knihovnách DLL, IE plug-inech a službách. Security Task Manager rozpozná software virtuálních disků, BHO i skryté procesy. Úlohy v Security Task Manageru mohou být odstraněny z paměti buď přechodně (po dobu běhu systému), nebo trvale. Pro druhý případ je připravena speciální složka Karanténa, ze které může být odstraněná úloha kdykoli obnovena do původního stavu a funkce. K jednotlivým úlohám můžete připsat vlastní poznámky a hodnocení, úlohy lze exportovat do TXT a HTML souboru, umožněn je i jejich tisk. Jako bonus pro uživatele, jež Security Task Manager zaregistrují, je připravena další utilita SpyProtector, která je již v aplikaci Security Task Manager zakomponována. Ta obsahuje nástroje pro ochranu vašeho počítače před tzv. spywarem, trojskými koňmi a monitoringem použití klávesnice a myši, a upozorní vás na změny v registrech. SpyProtector se automaticky zaktivuje registrací Security Task Manageru.

§§§§§


Nejsnazší cesta k mobilu

Jan Povolný

C04P0292

Firma Compelson je známá především v oblasti zabezpečení PC čipové karty apod. Její nový produkt MobilEdit! pochází sice tak trochu z jiné oblasti, ale i tak je velmi povedeným kouskem, který na trhu chyběl. Překvapuje hlavně svou univerzálností.

MobilEdit! je modulární aplikace pro kompletní správu vašeho mobilního telefonu. Jeho vzhled je velmi podobný prostředí MS Outlooku. Vlevo máte velké ikony s připojenými telefony (ano, může jich být i více), poté následuje přehled složek, vpravo pak vidíte obsah jednotlivých složek a obsah zpráv či dalších modulů.

Instalace probíhá zcela standardně, a po zadání správného registračního čísla již můžete směle připojit svůj mobilní telefon. Podporovány jsou všechny metody připojení: od kabelu přes infraport až po Bluetooth. (Kromě připojení mobilu spolupracuje MobilEdit! se čtečkami SIM karet.) Program se snaží být univerzální a výrobce tvrdí, že dokáže pracovat s většinou dnes běžných telefonů. Bohužel s mým Samsungem se mu to zrovna nepodařilo, ale Nokia 6210 neměla problémy. Výrobce na svých stránkách nabízí v případě takového neúspěchu určitou formu podpory. Na speciální e-mail zašlete informační soubor s chybou, a na základě toho se pak snaží vaše potíže řešit. Nakolik je úspěšný, jsem bohužel nemohl vyzkoušet.

Základní funkcí MobilEdit! je práce s adresářem. Umí načíst kontakty z Microsoft Outlooku a synchronizovat je s adresářem načteným z vašeho telefonu tedy samozřejmě pouze v případě, že to telefon zvládne. Modul pro úpravu adresáře je velmi intuitivní a propracovaný. Adresář lze archivovat na pevný disk. Dalším důležitým modulem je kompletní správa SMS. Po načtení z telefonu můžete upravovat SMS složky, samozřejmě s nimi pracovat na svém PC, posílat esemesky přes telefon a také je přijímat. Vše je přehledné a principiálně se práce s textovkami shoduje s prací s e-maily v Outlooku. Program MobilEdit! umí také vytáčet čísla přímo z vašeho adresáře naimportovaného do příslušného modulu. Všechna data lze automaticky archivovat, čímž můžete efektivně předejít jejich ztrátě.

Zajímavostí je podpora herních modulů v rámci MobilEditu!. Standardně je dodávána hra šachy, kterou můžete přes telefon provozovat s jiným uživateli tohoto softwaru. Dále program podporuje skiny, s jejichž pomocí lze změnit vzhled aplikace. Ty najdete na internetových stránkách výrobce. Díky modularitě programu a otevřenému API se dají vytvářet další a další šikovné moduly vhodné třeba pro konkrétní funkce některých mobilních telefonů. Již existující moduly najdete opět na webu výrobce.

MobilEdit! je opravdu velmi dobrý správce vašeho mobilního telefonu, mezi jehož největší výhody patří univerzálnost a modularita. Jestliže vy vlastníte Nokii a váš partner Sony-Ericsson, nemusíte už nadále na svém PC používat dvě odlišné aplikace pro každý telefon. Vše vyřešíte MobilEditem!

MobilEdit!

K recenzi poskytla firma:

COMPELSON Trade, s. r. o.

http://www.mobiledit.com

Cena: 1 490 Kč (bez DPH)

§§§§§


Získejte přehled

Jan Povolný

C04P0291

V dubnovém čísle našeho časopisu jsme recenzovali produkt Správce Office, který byl určen k evidencí hardwaru a softwaru. PC Info je jeho přímým konkurentem, využívajícím velmi podobných prostředků. K dispozici jsou tři základní verze:

PCInfo Full je nejvyšší z produktové řady, a slouží k trvalému udržování evidence. Obsahuje všechny nástroje dostupné pro tento produkt včetně dálkového ovládání a bonuspacku (viz dále). Verze Limit je určena pro jednorázové audity. Od verze Full se liší hlavně nemožností opětovného získávání informací o hardwaru a softwaru jednotlivých počítačů. Testování je možné jen po dobu 3 měsíců. Jinak tato verze obsahuje vše, co verze Full. PCInfo Basic je určena pro menší organizace, které potřebují opakovaně vytvářet pouze softwarový audit. Obsahuje v základu podporu až pro 50 PC, na rozdíl od ostatních dvou verzí, kde dostanete v základu pouze 10 licencí. Basic totiž nedokáže evidovat počítačový hardware. Audit lze také provádět pouze "disketovou metodou" (viz dále) a nikoliv automaticky pomocí lokální sítě.

Po instalaci a vyplnění všech licenčních čísel a aktivačních klíčů jste vyzváni k základnímu vytvoření databázové struktury. Podobně jako dříve recenzovaný Správce Office používá PCInfo k ukládání dat externí databázi, tentokrát od Borlandu (což považuji oproti SO za posun k lepšímu).

Základní prostředí programu se nazývá PCInfo Desktop a můžete v něm provádět jak konfiguraci všech součástí, tak i sběr informací a jejich zpracování do sestav. Pro sběr je k dispozici několik metod. Nejjednodušší z nich je pomocí diskety. V možnostech konfigurace auditu vytvoříte speciální disketu a s tou pak obejdete jednotlivé stanice. (Lze zvolit, zda má být použita pro sběr dat z jednoho, nebo více PC najednou.) Druhou možností je využití sítě. Opět lze zvolit možnost individuálního sběru z jednoho PC na síti, nebo (pokud máte PCInfo na síťovém serveru) provést sběr na několika PC najednou. Sběry informací lze plánovat.

Zajímavostí je možnost definice textové zprávy, která se při sběru zobrazí na zkoumaném počítači. Můžete v ní např. upozornit dotyčného uživatele o prováděné činnosti, jelikož program celkově jeho stroj asi na 5 minut zpomalí. Informace poté naimportujete do databáze, buď ze síťového úložiště, nebo z disket. Identifikační údaje každého PC lze samozřejmě doplnit.

Nyní již zbývá jen zadat typ licence, a program automaticky zobrazí celkový audit softwaru a přehled hardwaru (pokud jste jej také zjišťovali). Variant výstupních sestav je mnoho. PCInfo má velmi dobře definované číselníky, které se vypořádají s většinou běžně instalovaných aplikací. Možností práce se samotnou databází není v roletových menu mnoho, nicméně pro zkušené je k dispozici i SQL konzole. Výhodou PCInfa je vytvoření tiskových sestav ve formě oficiálních protokolů požadovaných vládou ČR. Stačí vám naplnit databázi, doplnit zakoupené licence, a získáte ihned certifikovaný audit.

Jako přidanou hodnotu aplikace lze chápat možnost "dálkového ovládání". To není nic jiného než obdoba Remote Desktopu či známého VNC. Na vzdáleném počítači běží za tímto účelem démon, který umožní správci sítě připojit se k tomuto uživateli, zobrazit si jeho pracovní plochu a provádět všechny potřebné úkony. Uživateli se při pokusu o připojení objeví malé okénko, kde lze správce odmítnout.

Zvláštností je dále bonuspack, v němž můžete zdarma získat profesionální programy a různé utility. Namátkou mohu uvést ACDSee pro prohlížení obrázků, souborový manažer Windows Commander, WinAMP pro přehrávání multimédií, ale třeba i CorelDraw.

PCInfo je velmi zajímavým produktem, pomocí kterého si snadno vytvoříte podrobnou evidenci hardwaru i softwaru ve své síti. Prostředí aplikace pracuje v porovnání se Správcem Office velmi svižně. Velkou výhodou PCInfa je jeho atest, a tím pádem přesné formuláře a protokoly pro váš audit. Existence bonuspacku a "dálkového ovládání" je už jen třešničkou na povedeném dortu.

PCinfo 2.6

K recenzi poskytla firma:

FairNet Systems, s. r. o.

Cena: viz ceník http://www.pcinfo.cz

§§§§§


Když jedna Windows nestačí

Patrik Malina

C04P0293

Přestože to dlouho vypadalo, že společnost Microsoft bude v oblasti virtuálních počítačů spoléhat na řešení firmy VMware a dá jí slušně vydělat, loni se vývoj zlomil k tradičnímu scénáři: Redmondští vše dobře okoukli, vycítili příležitost, zakoupili konkurenční Conectix, přepracovali jej k obrazu svému a nekompromisně vrhli na trh za dvoutřetinovou cenu. Protože nezačínali od nuly, již tento počátek vypadá slibně a jedná se o velmi zajímavé řešení.

Produkt je v podstatě simulátorem počítače PC a je určen pro instalaci do prostředí MS Windows, ovšem pozor, v desktopových variantách (tedy především XP). Ačkoliv není běh např. na 2003 Server verzi oficiálně podporován, při našem testování vše uspokojivě běželo. Instalace probíhá tradičním způsobem a žádná překvapení zde nečíhají. "Dovnitř" do simulovaného světa lze dostat nejen systémy Microsoftu či OS2, ale výrobce potichoučku zmiňuje i skutečnost, že by měly běžet třeba i Linuxy.

Simulace hardwaru zahrnuje širokou škálu prostředků, jež byste více či méně očekávali. Bohužel v některých případech budete možná nepříjemně překvapeni určitými omezeními, obzvláště pokud znáte konkurenci. Pevné disky jsou simulovány buďto zavedením souborů s virtuálním obsahem, nebo případným přesměrováním na fyzický disk pro pokročilé postupy, a rovněž funkce návratu na určitou časovou značku (undo) je podporována. Nepříjemnější je skutečnost, že disky můžete mít nanejvýš tři, a navíc nejde simulace tak daleko, aby transparentně rozlišila SCSI a IDE sběrnici (přesněji vše je jakoby IDE), takže složitější diskové konfigurace nepřipravíte.

Podobně dvojsečným způsobem jsou implementovány síťové adaptéry a jejich možnosti. Ve shodě s očekáváním máte k dispozici variantu, kdy využíváte fyzickou síťovou kartu a jste přímo připojeni např. na ethernetovou síť, dále můžete provádět překlad adres (NAT) zvenčí do vnitřní, virtuální sítě nebo vytvořit ryze soukromé, ukryté síťové prostředí pro virtuální počítače. Ačkoliv zde nebude omezení tak svazující, přesto nemáte úplnou volnost, neboť síťové karty je možno využít nanejvýš čtyři.

Pozastavme se u ostatního hardwaru. Pokud potřebujete připojit CD/DVD mechaniku, opět si můžete zvolit přímé linkování na fyzický zdroj svého PC nebo virtuální formu v podobě ISO souboru, ale zásadní nevýhodou je zde opět fakt, že více než jednu mechaniku prostě nepřipojíte. Obzvláště v tomto případě opravdu není zřejmé, proč tomu tak je. Příjemné je přesměrování sériových portů (COM) jak na reálné ekvivalenty, tak na textový soubor či pojmenovanou rouru, a fyzické paralelní rozhraní LPT lze také využít. Co jsme však zásadně postrádali, je prozatím absentující simulace USB portů, což je dle našeho názoru neomluvitelné. Abychom byli přesní, pokud máte myš či klávesnici na USB, program provede konverzi a simuluje PS/2 zařízení, ale tím také končíte. Na podobně "drobný" zádrhel narazíte i v případě využívání fyzické operační paměti virtuálním PC: lze totiž zásadně pracovat pouze s volnou reálnou RAM, Virtual PC neumí odkládat do swapovacího souboru. Jistě, je to výrazně pomalejší, ale jsou určité situace, kdy to prostě můžete potřebovat a degradaci výkonu snesete.

Z hlediska rutinního používání je program poměrně bezproblémový. Výkonnostně je dostačující, stabilita je dosti slušná a možnosti přiměřeně vyhovující, ovšem s ohledem na vyčtené výjimky. Aplikaci je možno nasadit jak pro reálnou práci s více OS na jednom stroji, tak za účelem demonstrací či výuky. Ale upřímně, třeba bez toho plného USB to prozatím pořád není ono, přestože Microsoft bezesporu své konkurenci pořádně "zatopil".

MS Virtual PC 2004

K recenzi poskytla firma: Microsoft, s. r. o.

http://www.microsoft.cz

Cena: 3 900 Kč (bez DPH)

§§§§§


Balíček pro digitální miláčky

Pavel Tůma

C04P0286

Žádné demoverze, žádný shareware, jenom plné verze. Bez nutnosti registrace, bez časového omezení! Tak přesně tohle hlásá přebal každého CD-ROMu ze série "freeware.cz"od společnosti Špidla Data Processing. A ona je to, světe div se, pravda! Zdá se, že výběrům, které přetékaly všemožným sharewarem, jímž sem tam prosvítal nějaký ten prográmek zadarmo, už konečně odzvonilo a my už se nemusíme koukat po visačkách, abychom zjistili, jestli se aplikaci vůbec vyplatí instalovat.

Ne každému vyhovuje programové vybavení, které dostane ke svému digitálnímu miláčkovi s objektivem, spouští a bleskem. V takovém případě je pak stahování, editace a správa stovek nafocených fotek opravdovým martyriem. Ale proč si dělat ze zábavy horor, když si člověk může vybrat přesně to, po čem touží? A že je z čeho vybírat. V dnes již klasickém špidlovském uživatelském rozhraní najdete několik desítek programů (nepočítal jsem přesně, ale bude to něco kolem 150) opatřených popisem, zpravidla několika obrázky a dalšími potřebnými údaji jako je hodnocení, velikost a operační systém, pod kterým program bude fungovat. Samozřejmostí je přímá instalace nebo odkaz na webové stránky autora. Abyste se v takovém množství programů orientovali, jsou rozděleny do několika skupin podle toho, k čemu jsou primárně určeny. Mezi programy pro speciální aplikace najdete pár nadstavbových utilit pro některé známé aplikace, ale i jednoduchou hru nebo nástroje pro modelování krajiny, a to i ve 3D. Dále na CD najdete okruh s programy pro správu fotosouborů, tj. stahování, editaci a následnou katalogizaci. Nesmějí chybět všemožné prohlížeče, nástroje na tvorbu slideshow, wallpaperů tedy tapet na plochu, pár aplikací určených ke sdílení obrazových souborů, mezi kterými nechybí ani peer-to-peer prográmky určené čistě ke sdílení fotek. Mezi tímto množstvím programů se dají najít i opravdové perly jako je třeba graficky hodně povedený Adobe ActiveShare 1.5 nebo Secure Image, který zamezí stahování fotografií z vašich internetových stránek, což, jak předpokládám, pár profesionálních fotografů jistě potěší.

Nebudu vás přesvědčovat, že zrovna tento stříbrný kotouč je tím nejlepším výběrem z oblasti digitální fotografie, ale pár užitečných programů na něm najdete. A možná, že jich nakonec bude daleko víc než pár.

Software pro digitální fotoaparáty

Producent: Špidla Data Processing, s. r. o.

Žánr: soubor programů pro digitální foto

Jazyk: český

OS: 9x/ME/2000/NTXP

Cena: 459 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Špidla Data Processing, s. r. o. Amálie Randýskové 3234, 760 01 Zlín

http://www.spidla.cz

§§§§§


Záhadná chemie

Pavel Tůma

Tak a je to tady! Po panu Fyzikusovi a slečně Bioscopii přichází na scénu poslední z trojčat a jmenuje se Chemicus. Všichni sourozenci spatřili světlo světa pod ochrannými křídly společnosti Media Trade a s těmi prvními dvěma, jste se již na stránkách této rubriky mohli potkat. V obou případech se jednalo o vizuálně skvěle zpracovaná díla, která se nás snažila přesvědčit, že fyzika a biologie nejsou zas tak strašné předměty, jak si o nich všichni školou povinní myslí. Vlastně skoro všichni. Najdou se i tací, kteří se do vzorečků, kyselin, zásad a jiných sloučenin přímo zamilovali.

Právě tito lidé asi s touto adventurou moc problémů mít nebudou. Nám ostatním, jejichž chemické znalosti se rovnají téměř nule, nezbývá nic jiného, než pokorně otevřít výukovou část, a trpělivě hledat odpovědi na hádanky, které nám hra připraví. A proč se do něčeho tak nezáživného vlastně pouštět? No přece proto, že nechcete nechat kamaráda ve štychu a rádi byste mu pomohli z vězení, do kterého ho zavřeli... no vy vlastně ani nevíte kdo, ale určitě to nebudou vaši společní známí. Hra se s vámi rozhodně nebude párat a rovnou bez přípravy před vás staví jeden chemický rébus za druhým. A to dokonce ještě předtím, než se dostanete z podivné slizké podzemní šachty do ještě podivnějšího světa nazývajícího se Chemicus. V něm totiž neexistuje snad vůbec nic, co by nemělo něco společného právě s tímto vědním oborem. Dokonce i metro funguje na chemické bázi. Na všechny problémy však existují odpovědi. Ty najdete po chvilce hledání v již zmíněné výukové části, kterou se rozhodně nestyďte používat. Bez ní se asi moc daleko nedostanete. Je rozdělena do několika částí látky a jejich vlastnosti, látková přeměna, stavba atomu a chemické vazby, elektrochemie, kyseliny, hydroxidy a neutralizace, a nakonec byla připojena rozsáhlá kapitola o organické chemii.

I když to bude již potřetí, musím znovu pochválit grafické zpracování, které je prostě skvostné. Občas zapomenete proč se vlastně po tom divném světě touláte, a budete se kochat a kochat a kochat. Ovládání je řešeno prostřednictvím myši, jejíž kurzor se mění podle potřeby a směru, kterým je možno se vydat. Je to způsob jednoduchý, ale ve stísněnějších prostorách není problém ztratit orientaci a chvilku trvá, než se rozmotáte.

Tento způsob výuky je jistě lepší a zábavnější než sezení v lavici a neustálé šprtání vzorečků, ale přeci jen mě to nepřesvědčilo o tom, že chemie může být dobrodružstvím (jsem však její zarytý odpůrce). Pro děti od 12 let, kterým je titul určen, však může být zpestřením nudného výkladu učitelů, nehledě na to, že když pomineme hru, jedná se o skvělou elektronickou učebnici chemie.

Chemicus

Producent: Media Trade Interactive

Žánr: výuka a zábava

Jazyk: český

OS: Windows 9x a vyšší, MacOS 8.5 a vyšší

Cena: 1 695 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: Media Trade Interactive, s. r. o. Pod Vinohradem 2, 147 00 Praha 4

http://www.mediatrade.com, http://www.cd-rom.cz

§§§§§


Jak se co dělá v digitální fotografii

Pavel Tůma

Digitální fotoaparáty jsou v současné době všude, o tom není nejmenších pochyb. O faktu, že pomalu, ale jistě začínají vytlačovat klasické foťáky, by se asi chvilku dalo polemizovat, ale s příchodem profesionálních digitálních přístrojů, které disponují osmi a více megapixely, musí chtě nechtě i ten největší zastánce kinofilmů přiznat, že tomu tak je. Ne každý, kdo tomuto fenoménu dnešní doby podlehne, se však spokojí pouze s chatrnými znalostmi z oblasti fotografování. Zmáčknout spoušť umí i malé dítě, ale aby výsledek za něco stál, to chce bystré oko, pevnou ruku a alespoň základní povědomí o výrazech jako je clona, objektiv, závěrka nebo filtr. K tomu, abyste alespoň občas vytvořili fotografii, jež by s přehledem obstála v nějakém časopise, by vám mohl pomoci právě výukový kurs digitální fotografie, který na pulty obchodů přináší DTP Studio.

Jedná se o e-learnigový kurs, zpracovaný v HTML podobě, který spustíte přímo z CD a jediné co budete k jeho provozu potřebovat, je nějaký prohlížeč (například MS Internet Explorer). Kniha je rozčleněna do osmi lekcí rozdělených do jednotlivých významových kapitol. Kapitola první je jakýmsi zamyšlením nad rozdíly mezi klasikou a digitálem, ale nechybí zde ani popis fotoaparátu a základních úkonů při pořizování obrázků, jako je ostření nebo expozice. Základy fotografování naleznete hned v kapitole druhé, kde se dozvíte jak správně aparát držet a nastavit tak, abyste zachytili i ten nejrychlejší pohyb. Dozvíte se leccos o kompozici, expozici a speciálních efektech, kterých se s "digiťákem" dá dosáhnout. Popisovat takto všechny kapitoly by asi nemělo smysl, takže jenom stručně. V obsahu byste dále našli zásady práce se světlem, návody jak vyfotit krajinu, portrét či architektonické skvosty, nebo jak splácat svoji první fotomontáž. Dále tu máme něco o zpracování fotografie na počítači, manipulaci s obrazem v PaintShopu, ve kterém se stejně jako ve Photoshopu dají dělat pravé divy, a na konci zbývá místo tak akorát na různé techniky tisku a nějaký ten hardware.

Pokud jste propadli digitální fotografii stejně jako já a rádi byste se dozvěděli něco víc, než se dočtete v manuálu, pak by pro vás tento disk mohl být alternativou k některé z mnoha "papírových" publikací, které se dají sehnat v knihkupectvích. Garantuji vám, že se dozvíte mnoho zajímavých a hlavně užitečných informací.

Jak se co dělá v digitální fotografii

Producent: DTP Studio

Žánr: elektronická učebnice

Jazyk: český

OS: Windows 9x/ME/2000/NT/XP

Cena: 499 Kč vč. DPH

K recenzi poskytla firma: BEN, Věšínova 5, 100 00 Praha 10

http://www.ben.cz

§§§§§

$$$$$


Hardware


2004: Definitivní konec CD? I.

Lukáš Erben

C04P0314

CD-ROM mechaniky jsou již prakticky vyhynulým druhem  jen stěží najdete nové PC, které by nebylo vybaveno vypalovačkou, kombinovanou mechanikou (DVD/CD-RW) nebo alespoň DVD-ROM čtečkou. Modernější a lépe vybavené sestavy pak často disponují multiformátovou vypalovačkou DVD.

Pokud tedy máte stále v PC klasickou CD-ROM mechaniku, je nejvyšší čas upgradovat. Mnohé nové programy a hry jsou již dnes distribuovány na discích DVD, nemluvě o přílohách PC WORLDu či GameStaru. Protože ne každý chce, potřebuje či si může dovolit vypalovačku DVD, rozhodli jsme udělat přehled tří skupin mechanik klasických DVD-ROM, kombinovaných vypalovaček/DVD-ROM a konečně DVD "multirekordérů", tedy vypalovaček DVD disků, které zvládají dva až tři zapisovatelé DVD standardy.

Klasická DVD-ROM mechanika je nejvhodnější volbou pro ty, kdo chtějí buď ušetřit, nebo nevyžadují možnost zapisování CD či DVD. Moderní čtečky DVD disků zvládají obvykle všechny běžné formáty (CD-ROM, CD-R, CD-RW, DVD-Video, DVD-ROM, DVD?R, DVD?RW), s kompatibilitou čtení zapisovatelných či přepisovatelných DVD ale mohou být v některých případech problémy. Nejméně obvyklá je pak podpora čtení DVD-RAM disků. DVD-ROM mechanika je taktéž vhodná, pokud máte v počítači pouze vypalovačku.

Nejvýhodnější volbou v případě, že chcete dovybavit své PC či postavit nový počítač, a přitom neutrácet horentní sumy, jsou takzvaná "komba", tedy kombinované DVD-ROM a CD-RW mechaniky. Komba nabízejí obvykle plnou funkcionalitu jak DVD, tak i vypalovačky, a to včetně podporovaných rychlostí čtení a zápisu.

Konečně nejlepší volbou pro náročné uživatele jsou DVD vypalovačky. Díky tomu, že se na trhu v minulých letech prosadilo několik odlišných standardů pro zápis či přepis DVD disků, je nejrozumnější investovat výhradně do mechanik, které podporují přinejmenším dva nejrozšířenější formáty zápisu, lišící se "znaménkem" plus a minus, tedy DVD+R/DVD+RW a DVD-R/DVD-RW. Někteří výrobci (v našem testu například LG) nabízejí dokonce i přístroje podporující navíc zápis disků DVD-RAM.

Pokud upgradujete starší PC, měli byste vědět, jak výkonné by pro plné využití DVD mechaniky mělo být. Z hlediska čtení dat (instalace programů) jsou minimální požadavky dány potřebami programu či hry na DVD, pro přehrávání videa z DVD disků je dobré mít přinejmenším 400 až 500MHz procesor a grafickou kartu, která zobrazování DVD videa alespoň částečně urychluje (od 1 GHz výše už nehraje grafická karta velkou roli). Pro přehrávání videa je pochopitelně nutné nainstalovat software typu WinDVD či PowerDVD (ten bývá často přiložen k mechanikám, zvukovým kartám či základním deskám) nebo alespoň potřebné kodeky (ty lze stáhnout, například z adresy http://www.freewindows.dk/fw/modules/mydownloads/singlefile.php?l id=339), které umožní přehrávání DVD video disků v mnoha programech včetně nejnovější verze Media Playeru.

Testu se zúčastnilo pět různých DVD-ROM mechanik, čtyři kombinované DVD/CD-RW mechaniky a šest DVD multirekordérů (pět interních a jedna externí mechanika pro rozhraní USB 2.0). Některé z mechanik přes odlišnou značku ale již na první pohled pocházely ze stejné výrobní linky a lišily se pouze nálepkou a použitým firmwarem (byť právě ten může jejich dovednosti do značné míry ovlivnit). Některé z nich byly v provedení bulk, tedy pouze v papírovém sáčku (to se týkalo zejména DVD-ROM a kombo mechanik), většina DVD vypalovaček byla v maloobchodním balení nebo k nim byl dodán alespoň software (ovladače, software pro vypalování). Mechaniky lze obvykle zakoupit jak v "kompletním", tak v "bulk" balení, jehož cena se obvykle liší o několik set korun zejména u DVD vypalovaček, které jsou v "holém" provedení dodávány bez softwaru, se ale investice do maloobchodních balení vyplatí, neboť obvykle obsahují software pro vypalování datových i tvorbu filmových DVD a nezřídka též programy pro editaci videa.

Nejprve se podíváme na mechaniky DVD-ROM, kterým jsme připravili těžké okamžiky zejména při čtení nekvalitně zpracovaných CD. Přestože jejich "papírové" parametry byly prakticky shodné, konečné výsledky čtení CD a DVD disků se ve finále často výrazně lišily. Asi nejtvrdším oříškem bylo zvukové CD Lennyho Kravitze, které pochází z pirátské lisovny v Asii (dovezli jsme jej z Thajska), odlišnosti jsme ale naměřili i při čtení dvouvrstvého DVD-ROM disku. Pravdou ovšem zůstává, že výsledky závisejí do značné míry na konkrétním disku (s jiným by výsledky jednotlivých mechanik a jejich "pořadí" mohly být odlišné). Poslední poznámka se týká naměřených rychlostí i častých dotazů čtenářů souvisejících s rychlostí čtení a zápisu CD či DVD disků. Udávané údaje u mechanik obvykle značí nejvyšší dosahovanou rychlost té lze ale při čtení dosáhnout obvykle jenom s lisovanými médii (a jen na vnějších stopách) a při zápisu pouze s kvalitními zapisovatelnými médii. Ostatní typy disků (CD-RW, DVD-R/RW, DVD+R/RW, ale i dvouvrstvé DVD-ROM) čtou mechaniky vždy nižší rychlostí.

Test DVD mechanik odhalil překvapivé rozdíly ve výkonu zejména při čtení datových DVD a při grabování nekvalitního zvukového CD. Výsledky při čtení datového CD a grabování kvalitního zvukového CD byly o poznání vyrovnanější. Obecně nejrychlejší mechanikou v testech byl pravděpodobně Teac. Důležitým kritériem při výběru muže být pochopitelně i podpora čtení různých DVD formátů v tomto směru vynikají zejména mechaniky Lite-On, LG a Sony.

Test ukázal, že CD-RW/DVD-ROM kombinované mechaniky jsou plně srovnatelné jak s klasickými vypalovačkami, tak s nejrychlejšími čtečkami DVD, a dokázaly tedy, že je mohou ve všech směrech plně nahradit (některé navíc podporují čtení všech zapisovatelných formátů DVD, což u DVD-ROM, jejichž vývoj se již před časem prakticky zastavil, není běžné). Potěšila nás mechanika LG (pomineme-li výsledek čtení horšího zvukového CD) a rychlý výrobek značky Lite-On, poměrně dobré výsledky podala i přes pomalejší vypalování též Mistumi DR6800TE. V případě Teacu se s ohledem na nemožnost změřit čtení testovacího datového DVD definitivního hodnocení zdržíme.

DVD-ROM

Lite-On XJ-HD166S

Cena vč. DPH: 962 Kč

Maloobjemová - i tak by se dala označit mechanika Lite-On (a spolu s ní též Sony DDU1612, postavená zjevně na stejném základě) malá hloubka DVD-ROM bude vyhovovat zejména těm, kdo disponují menší skříní či základní deskou, jejíž paměťové sloty zasahují až k prostoru šachty pro DVD mechaniku. Dalším pozitivem je podpora všech běžných formátů včetně DVD+R a DVD-RAM. Regionální ochrana je tradičně typu RPC2 (a nelze ji tedy snadno odstranit či deaktivovat na hardwarové úrovni tento problém ale lze obejít programem, jako je DVD region free), k dispozici je celkem pět změn (region není nastaven z výroby). Při testu čtení dvouvrstvého datového DVD dosáhla maximální rychlosti 8x s průměrem 6,06x. Relativně dobré jsou hodnoty přístupové doby, vysoké ale bylo zatížení CPU. Rozpoznání disku DVD zabralo 9 vteřin. Výsledky čtení datového CD byly výborné maximum bylo 50,36x, průměr pak výtečných 37,98x. Výborné byly i přístupové doby a hodnoty zatížení CPU. Grabování zvukového CD Richarda Müllera proběhlo na výbornou průměrná rychlost byla prakticky shodná se čtením datového CD, kvalita hudby byla výborná (10), při nízkém zatížení CPU. Grabování zvukového CD Lennyho Kravitze bylo sice rychlé (průměr výborných 31,2x), ale kvalita dopadla nejhůře (3).

LG GDR 8162B

Cena vč. DPH: 1 045 Kč

Výsledky DVD-ROM mechaniky od LG byly vcelku standardní to znamená, že do značné míry odpovídaly specifikaci výrobce. Maximální rychlost čtení dvouvrstvého DVD-ROM média byla 8,1x s průměrem 6,1x, podprůměrné ale byly hodnoty přístupové doby i zatížení CPU (100% již při rychlosti 4x). Rozpoznání disku trvalo v testu nejdéle více než 11 vteřin. Výsledky čtení CD dopadly lépe maximum 48,9x, průměr 36,9x, zatížení procesoru velmi nízké. Přístupová doba ale ani tentokrát nepatřila k nejlepším. Čtení kvalitního zvukového CD bylo vcelku bezproblémové (maximum 40,3x, průměr 30,4x) a prakticky stejných výsledků dosáhla mechanika i při čtení nekvalitně vylisovaného audio CD (pochopitelně až na hodnocení kvality to byly ve druhém případě 4 z možných 10 bodů). Pochvalu zaslouží podpora čtení všech formátů včetně DVD-RAM.

Sony DDU1612

Cena vč. DPH: 1 080 Kč

První dobrou zprávou je podpora čtení všech formátů s výjimkou DVD-RAM. Test s dvouvrstvým DVD dopadl dle specifikací mechaniky (maximum 7,96, průměr 6x), zatížení CPU ale bylo poměrně značné a k rozpoznání disků potřebovala mechanika 9 vteřin to jsou údaje ne nepodobné výsledkům vzhledově identické mechaniky Lite-On. Výsledky čtení datového CD byly taktéž spíše průměrné maximum 42,8x, průměr 32,3x. Čtení zvukového CD R. Müllera bylo bezproblémové, byť nikoliv nejrychlejší (průměr 31,5x). S Lennym si sice mechanika poradila rychle (průměr 26,8x), ale známka za kvalitu byla velmi nízká (3).

Teac DV-516D

Cena vč. DPH: 1 209 Kč

Teac exceloval zejména při čtení dvouvrstvého DVD, kde dosáhl o polovinu vyšší rychlosti, než bychom u této mechaniky očekávali maximum tak bylo 12x, průměr 9,06x. Podle DVDINFOPro bohužel mechanika nepodporuje čtení DVD-RAM, DVD+R a DVD+RW disků. Přístupové doby jsou vcelku průměrné, velmi rozumné bylo ale zatížení CPU. Velmi rychle proběhlo rozpoznání DVD stačily méně než čtyři vteřiny. Při čtení datového CD se mechanika dostala na maximum 47,4x, zatížení CPU bylo ovšem prakticky zanedbatelné. Grabování zvukového CD R. Müllera bylo na výbornou s průměrem 32,72 a nízkým zatížením CPU, výsledky s "nekvalitním" zvukovým CD byly bohužel nejslabší v celém pelotonu průměrná rychlost 9x, kvalita 4. Teac si tedy výtečně poradí s DVD disky a kvalitními CD, horší je to se čtením nekvalitních CD a podporou čtení různých formátů DVD.

Toshiba SD-M1802

Cena vč. DPH: 1 066 Kč

Jestliže Teac při čtení dvouvrstvého DVD-ROM exceloval, Toshiba dopadla doslova katastrofálně. Maximální přenosová rychlost byla pouze 4,4x (tedy zhruba polovina toho, co by měla mechanika s dvouvrstvým diskem zvládnout), průměr pak 3,31x. Poměrně vysoké zatížení CPU navíc ukazuje na horší firmware nebo problémy optiky se čtením daných disků. Rozpoznání trvalo též poměrně dlouho přesněji 8,5 vteřiny. Lépe už naštěstí dopadlo čtení datového CD (maximum 48x, průměr 36,6x) na konci disku však musela Toshiba jako jediná výrazně zpomalit. Rychlost grabování zvukového CD R. Müllera byla spíše průměrná (25,4x), překvapivě dobře ale dopadlo čtení nekvalitního "thajského" výlisku (průměr 22,4x, kvalita 5). Mechanika bohužel nepodporuje čtení DVD+R/RW ani DVD-RAM. Celkový dojem z DVD-ROM od Toshiby tak nebyl zcela pozitivní.

DVD vypalovačky

LG GSA-4081B

Cena vč. DPH: 3 130 Kč

Zaklínadlo Super-Multi, které při značení DVD vypalovaček používá LG, znamená, že tyto mechaniky zvládají všechny zapisovatelné a přepisovatelné DVD formáty tedy jak DVD+R/RW a DVD--R/RW, tak i DVD-RAM. Poslední jmenovaný formát ocení jak příznivci spotřební elektroniky, kteří mají stolní rekordér s podporou RAM formátu, tak i ti, kdo často zálohují menší objemy dat.

Mechanika LG nabízí osmirychlostní zápis na DVD+R, čtyřnásobnou rychlostí zvládne vypálit DVD+RW a DVD-R a konečně DVD-RW zvládne pouze dvourychlostně. V případě DVD-RAM disků je rychlost zápisu až trojnásobná, díky kontrole dat (kterou je lepší ponechat zapnutou) je ale ve skutečnosti nižší. Rychlost zápisu na CD nedosahuje možností klasických vypalovaček či kombo mechanik (to je ale u DVD multirekordérů poměrně běžné) maximum je proto 24x, přepisování CD-RW je možné šestnáctinásobnou rychlostí. Dlužno poznamenat, že v době dokončování tohoto testu byl již k dispozici novější model, nabízející osmirychlostní zápis i na DVD-R média. Pokud ale budete chtít tyto rychlosti zápisu na DVD používat, musíte si opatřit speciální "osmirychlostní" média, která jsou stále poněkud obtížně dostupná a taktéž o něco dražší.

Za drobnou nevýhodu lze v případě LG považovat větší hloubku mechaniky pokud tedy máte v PC skříni stísněné poměry, budete možná raději volit některou kratší DVD vypalovačku. Příjemným překvapením je, že i v bulk verzi naleznete software, přesněji sadu aplikací "B\s" pro mastering datových i video DVD od firmy BHA, ovladače DVD-RAM a v neposlední řadě též PowerDVD. S dodávanými programy tak můžete využít prakticky všechny funkce mechaniky, uživatelé zvyklí na populární Nero si ale budou muset zvykat na výrazně odlišné ovládání.

Silnou stránkou LG je vedle podpory DVD-RAM výborná kvalita vypálených médií ta byla čitelná bez problémů jak na DVD mechanikách, tak i na stolních přístrojích. Velmi dobré jsou i schopnosti načtení chráněných zvukových CD či překonání mnoha protikopírovacích ochran (pochopitelně za předpokladu, že použijete vhodný software). Daní za tyto výhody je pomalejší zápis a čtení CD-R/RW disků.

Mitsumi DW 7872-TE

Cena vč. DPH: 3 500 Kč

Osmirychlostní DVD vypalovačka Mitsumi je pravděpodobně první DVD vypalovačkou této značky, která k nám dorazila na test. Soudě podle vzhledu se jedná o původní produkci; mechanika patří mezi hlubší typy, je velmi dobře utěsněna a na předním panelu je už tradičně pouze tlačítko pro vysouvání disků.

Parametry zápisu jsou velmi podobné mechanice Sony. DVD+R je tak možné zapisovat osmirychlostně, DVD-R a +RW čtyřrychlostně a konečně DVD-RW pouze dvourychlostně. Maximální čtení DVD je dvanáctirychlostní (osmirychlostní u dvouvrstvých médií). Poměrně rychlý je zápis CD-R (40x) i jejich přepisování (24x). Podpora Mount Rainier zápisu bohužel chybí, stejně tak není podporován zápis a bohužel ani čtení DVD-RAM disků.

Mechaniku jsme k testu dostali v maloobchodním balení, uvnitř něhož se v igelitovém sáčku nacházel software (výtečné Nero 6), IDE kabel, audiokabel i šroubky pro její připevnění. Součástí balení byl i jednoduchý instalační manuál (bohužel zatím ne v češtině), kupodivu ale nebyl obsažen program pro přehrávání DVD videodisků.

Reálná rychlost čtení DVD i CD médií kupodivu mírně převyšuje uváděné specifikace, a patří tak mezi nejvyšší mezi testovanými mechanikami. Poměrně solidně zvládá DVD vypalovačka Mitsumi též čtení poškozených disků, o něco horší je to v případě chráněných CD. Ripování audia je poměrně rychlé (průměr 29x), chráněná zvuková CD ale příliš nezvládá (zejména ochrana Cactus je pro mechaniku tvrdý, oříškem). Maximální rychlost zápisu CD dosáhla hodnoty 42x, což je na DVD vypalovačku velmi slušný výkon.

Návrat značky Mitsumi je příjemným překvapením jednak proto, že tyto mechaniky už tradičně patří k levnějším na trhu, a zadruhé též díky tomu, že výsledky DVD vypalovačky DW 7872--TE jsou velmi dobré. Pokud vám nevadí horší schopnost čtení chráněných CD a vypalování DVD-RW pouze dvojnásobnou rychlostí, jedná se o velmi solidní DVD multirekordér.

Lite-On SOW 812S

Cena vč. DPH: 3 300 Kč

Lite-On uvádí nové modely DVD vypalovaček na trh doslova na běžícím pásu. Naše původní plány na test modelu 811S, který byl představen počátkem roku, jsme nakonec změnili, když byla uvedena novější 812S, která navíc podporuje 8rychlostní zápis též na DVD-R disky (podle všeho se jedná prakticky o identickou mechaniku, u které byl změněn firmware, a je dokonce možné, že starší mechaniky půjde "aktualizovat"). V maloobchodním balení (mechaniku lze pochopitelně zakoupit i o něco levněji v bulk provedení) naleznete Sonic MyDVD, PowerDVD a po jednom médiu DVD+R a DVD-R (druhé jmenované ale umožňuje pouze čtyřrychlostní zápis). Dobrou zprávou pro majitele těsných skříní je pro Lite-On již tradiční malá hloubka mechaniky. Neméně potěšující jsou i parametry zapisovat na DVD+/-R disky lze až 8násobnou rychlostí, přepisovat DVD+/-RW disky lze čtyřrychlostně a konečně zápis na CD je možný čtyřicetinásobnou rychlostí (přepis 24x). Maximální rychlost čtení CD je 40x, DVD pak 12x. Jedinou vadou na kráse je chybějící podpora čtení DVD-RAM. Zápis na značková DVD média byl bezproblémový. Disky fungují obvykle bez potíží i ve stolních přístrojích a na velmi dobré úrovni jsou i možnosti audioextrakce či čtení chráněných a poškozených CD. Drobné nedostatky, jako je zmíněná absence podpory pro čtení DVD-RAM disků, lze s ohledem na atraktivní cenu snadno odpustit.


2004: Definitivní konec CD? II.

Lite-On LDW 851SX

Cena vč. DPH: 5 290 Kč

Jediným zástupcem externích DVD vypalovaček v našem testu je model 851SX firmy Lite-On. Jedná se o klasickou mechaniku pro stolní PC upravenou pro rozhraní USB 2.0 spíše než pro časté přenášení se hodí pro upgrade existujícího PC, které nemá volnou vnitřní šachtu, případně pro "stacionární" doplnění notebooku její rozměry i hmotnost jsou totiž nezanedbatelné. Pro provoz je nutný externí zdroj a nezbytný je též počítač s rozhraním USB 2.0 (s ohledem na požadavky na přenosovou rychlost je lepší připojit mechaniku přímo k PC a nikoliv k USB hubu).

Součástí dodávky je kromě stojánku pro vertikální postavení mechaniky (zabírá pak méně místa) taktéž balík softwaru sestávající z PowerDVD XP, ovladačů pro Windows 98 (na disketě) a konečně z programového balíku Sonic MyDVD.

Specifikace udávané výrobcem řadí tuto mechaniku mezi DVD vypalovačky poslední generace zápis na DVD+R je možný osminásobnou rychlostí, formáty +RW a -R je možné nahrávat čtyřnásobně a konečně DVD-RW dvojnásobnou rychlostí. Zápis na CD je podporován 40x a CD-RW 24x. Opět bohužel chybí podpora DVD-RAM, a to i čtení těchto disků. Jedná se o mechaniku, která je po hardwarové stránce vlastně shodná s modelem 811 (výkony by mohly být ovlivněny prakticky pouze rozhraním USB 2.0, které je ale naštěstí dostatečně rychlé, a ovlivní tak spíše parametry jako je přístupová doba či zatížení procesoru ostatně doporučený hardware je Pentium III 800 s 256 MB RAM). Vlastní výkony jsou díky tomu velmi slušné a ve většině případů odpovídají deklarovaným parametrům, případně je mírně předčí. Mezi drobné nedostatky patří chybějící podpora Mount Rainier.

Je pochopitelné, že za externí provedení je nutné si poměrně výrazně připlatit, vypalovačka Lite-On LDW 851SX ale i tak zůstává dostupná běžným uživatelům a je navíc jednoduchým řešením, jak vlastní PC doplnit o podporu vypalování DVD. Externí provedení s rozhraním USB 2.0 může sice ovlivnit kompatibilitu s různými speciálními programy (utility pro extrakci audia apod.) s dodávaným softwarem Sonic MyDVD ale zvládnete prakticky všechny běžné vypalovací úkony.

Sony DRU-530A

Cena vč. DPH: 3 930 Kč

Sony sice patří mezi průkopníky DVD vypalování, její mechaniky jsou ale v poslední době stále častěji "ODM" modely jsou tedy ve skutečnosti vyráběny některým z velkých producentů (jako je Lite-On) a následně prodávány pod vlastní značkou. V případě DRU-530A se ale nejedná o Lite-On rozměry i konstrukce jsou odlišné. Přední panel je poněkud netradičně vyveden v kombinaci bílé a poloprůhledného akrylátu se stříbrným podkladem, jediným dostupným tlačítkem je to pro vysouvání disků. Výhodou pro někoho může být možnost vertikální instalace.

Sony nabízí, podobně jako většina ostatních mechanik v tomto testu, osmirychlostní zápis na DVD+R, v případě DVD-R uvádí výrobce pouze čtyřnásobnou rychlost. Přepisování na "plusová" média je možné čtyřnásobnou rychlostí, minusová pak mechanika zvládá pouze dvourychlostně. Vypalovačka sice zvládá paketový zápis, chybí jí ale podpora formátu Mt. Rainier.

Poněkud strohá je bohužel softwarová výbava (zejména vezmeme-li v potaz, že se jedná o maloobchodní balení) na přiloženém CD naleznete Sonic MyDVD a PowerDVD 5. Programy žel nekomunikují česky (klasické Nero, které je možné lokalizovat i dodatečně, by v tomto případě bylo asi lepší volbou) a potěšitelné není ani to, že výrobce nepřibaluje žádná prázdná média.

Výkony, které DRU-530A podává, jsou velmi solidní zejména rychlost vypalování (DVD+R) a rychlost čtení DVD je velmi dobrá. Uspokojivé je i čtení datových a zvukových CD včetně těch horší kvality či poškozených, horší je to ale s překonáváním ochran (jak audio, tak datových CD).

Je velká škoda, že nová DVD vypalovačka Sony podporuje pouze dvourychlostní přepisování DVD-RW a její softwarová výbava není poněkud bližší (nebo "lokalizovanější") našim podmínkám, neboť její rychlostní výkony či schopnost číst horší či poškozená média jsou velmi dobré (jako drobné plus lze navíc přičíst netradiční vzhled předního panelu mechaniky).

Teac DW-58GAK

Cena vč. DPH: 3 880 Kč

Mechanika Teac se u nás vystřídala ve dvou provedeních, která se kromě barvy předního panelu lišila zejména použitým firmwarem. Novější varianta "GAK", kterou jsme nakonec zařadili do tohoto testu, podporuje osminásobný zápis na DVD-R média (jedná se tedy zřejmě opět o rozdíl v použitém firmwaru).

Již na první pohled je možné se značnou dávkou jistoty prohlásit, že nový Teac DW-58GAK je převlečený Lite-On 811/812. Nejde ostatně o nijak překvapivé zjištění, neboť mechaniky Lite-On jsou prodávány pod nejrůznějšími značkami. V případě Teacu jsou odlišnosti už tradičně jednak v možnostech použitého firmwaru (ten ovlivňuje mnohé funkce mimo jiné i podporu čtení některých formátů či chráněných a poškozených disků) a zejména v přiloženém softwarovém balíku.

Zatímco fyzická funkčnost (vibrace, rychlost rozpoznání disku...) je prakticky shodná s mechanikou Lite-On, v jiných parametrech se Teac přeci jen odlišuje. Mezi negativa patří pomalejší zápis na DVD-RW disky, do pozitiv lze naopak zařadit lepší podporu extrakce audia, čtení chráněných disků či schopnost zapsat poměrně dobře i na levnější DVD média (byť je tak jako tak lepší se nejlevnějším zapisovatelným DVD vyhnout). Konečně existence černé a světlé varianty je jednoznačným pozitivem.

Dost možná nejzajímavější je na maloobchodním balení mechaniky Teac přiložený software. Na CD "Nero Teac OEM" je hned několik programů, které umožní plnohodnotné využití mechaniky vedle Nero Burning ROM verze 6 se můžete radovat z Nero Vision Express (zpracování videa), NeroBackITUp (zálohování), Nero Showtime (přehrávání DVD) a Nero Recode, s nímž lze kopírovat (bohužel pouze nechráněná) video DVD. Už samotné Nero 6 ale investici do maloobchodního balení více než ospravedlňuje.

Teac jasně předvádí, že i "rebrandovaná" mechanika Lite-On může díky kvalitnímu firmwaru a přiloženému softwaru nabídnout pár podstatných drobností navíc. Pomineme-li pomalejší zápis na DVD-RW disky a chybějící podporu zápisu na DVD-RAM, jedná se o výbornou mutliformátovou DVD vypalovačku.

DVD-ROM/CD-RW

LG GCC 4521B

Cena vč. DPH: 2 132 Kč

Tento model pocházející z dílen společnosti LG už téměř tradičně udělá radost všem, kdo hledají mechaniku, jež zvládne přečíst prakticky libovolné kulaté datové médium. Podporovány jsou pochopitelně všechny formáty disků, včetně nepříliš rozšířeného standardu DVD-RAM (který je běžný spíše ve světě spotřební elektroniky pokud máte stolní DVD rekordér, jenž tento formát podporuje, pak je rozhodně dobré mít i v osobním počítači mechaniku, která dané disky dokáže přečíst). Rychlost čtení dvouvrstvých DVD disků lehce překonala specifikaci s maximem 8,4x a průměrem 6,4x. Rychlé bylo i čtení datových CD s maximem 54x (průměr 41x) a grabování zvukového CD Richarda Müllera. Horší už byly výsledky při čtení zvukového CD Lennyho Kravitze to sice proběho rychle, ovšem s nejnižší možnou známkou za kvalitu, tedy nulou. Rychlost vypalování patřila v tomto případě k těm lepším maximum bylo 51,2 a průměr 39,2x, přičemž ani na vnějších stopách mechanika nesnížila otáčky.

Lite-On 5232

Cena vč. DPH: 1 870 Kč

Mechanika Lite-On vypadá až na barvu a detaily čelního panelu jako identické dvojče předchozího modelu (většina v současné době prodávaných mechanik Teac pochází zřejmě z produkce Lite-On), výsledky testů jsou přesto, pravděpodobně díky jinému firmwaru, odlišné. Výsledky čtení datového CD tak byly přes několik výraznějších poklesů rychlosti velmi dobré (maximum 51,7x při průměru 39x). Čtení kvalitního audio CD dopadlo výtečně, problematické zvukové CD bylo sice načteno velmi rychle (29x), nebylo ale možné změřit kvalitu čtení hudby. Mechanika opět podporuje čtení všech formátů s výjimkou DVD-RAM. Vypalování CD bylo jedno z nejrychlejších v celém testu maximum 53x, průměr 40x. Kromě nemožnosti otestovat kvalitu čtení špatně vylisovaného CD jí tak prakticky není co vytknout.

Mitsumi DR-6800TE

Cena vč. DPH: 1 770 Kč

K mechanice Mitsumi jsme přistupovali s notnou dávkou nostalgie vždyť tato značka byla pro většinu z nás vůbec první CD mechanikou, kterou jsme před deseti lety do svého PC nainstalovali. Od časů jedno a dvourychlostních modelů LU005S a FX001D, které byly především levné, ovšem Mitsumi urazila pořádný kus cesty a DR-6800TE je toho nesporným důkazem. Výsledky čtení datových CD tak byly velmi dobré maximum 52,5x a průměr 39,9x. Rychlé bylo i rozpoznání disku a přijatelné bylo zatížení CPU. Čtení kvalitního zvukového CD dopadlo velmi dobře, s Lenny Kravitzem už byla mechanika o poznání pomalejší a kvalita čtení byla ohodnocena třemi body. Výsledky čtení DVD odpovídaly specifikaci (8x v případě dvouvrstvého disku), test vypalování nedopadl s médii Imation nejlépe (všechny mechaniky jsme testovali pomocí těchto CD-R) v poslední třetině mechanika výrazně zpomalila otáčky, a průměr tak dosáhl pouze 23,5x (maximum ve 2/3 disku bylo 46,6x).

Teac DW-548D

Cena vč. DPH: 2 060 Kč

Mechanika Teac DW-548D se od ostatních již na první pohled odlišuje černým předním panelem. V prodeji je pochopitelně i světlá varianta rozhodnout se tak můžete podle svých preferencí či barvy počítačové skříně. Rychlost čtení datových DVD (dvou ani jednovrstvých) jsme bohužel nemohli provést, neboť v programu Nero CDSpeed byly disky rozpoznány jako obrovská datová CD. Čtení obyčejného datového kompaktního disku proběhlo na výbornou, a to s maximem 50x (průměr jsme naměřili na úrovni 37,7x), stejně tak výborný byl výsledek při čtení zvukového CD Richarda Müllera (v průměru bylo čteno 36,8x rychlostí). Průměrná rychlost čtení problémového audio CD byla ale o poznání nižší 9x při poměrně nízké kvalitě (3). Při zápisu CD-R jsme zaznamenali, že mechanika používá systém P-CAV či Z-CAV, neboť na vnějších stopách disku byly sníženy otáčky. Dosažené maximum tak bylo pouze 44x s průměrem 33,5x. Mechanika si (jako většina dnes testovaných zařízení) při čtení neporadí pouze s DVD-RAM disky, jinak zvládne prakticky vše, za což si zaslouží pochvalu.

Jak jsme testovali

Testovali jsme na sestavě Intel Pentium 4 2,0 GHz, 256 MB RDRAM, Windows XP Professional. Všechny mechaniky pracovaly v režimu DMA/UltraDMA. K testování jsme používali programy Nero CD/DVD speed, Nero InfoTool, DVD infoPro a DriveInfo22. Čtení dat jsme testovali pomocí lisovaného dvouvrstvého DVD-ROM z GZ Loděnice, lisovaného CD-ROM GameStar 59. Čtení a grabování zvukových CD jsme testovali na lisovaném CD Richard Müller: Retro (jedná se o formát CD Extra) a velmi nekvalitně lisovaném CD Lenny Kravitz: Greatest Hits (klasické Audio CD, dovezeno z Thajska).

§§§§§


Digitální zrcadlo

Hynek Vácha

C04P0319

Vysvětlovat v současné době výhody digitální fotografie by jistě bylo nošením dříví do lesa. Asi každý, kdo se o techniku trochu zajímá, již držel nějaký digitál v ruce. Pokud se však jedná o člověka, který se nechce smířit s omezeními, jež přinášejí kompaktní přístroje, neměl moc na výběr. Digitální zrcadlovky totiž byly určeny hlavně pro profesionální fotografy, kteří si mohli dovolit investovat do techniky více než 100 000 Kč. Takovou částku si však mnoho amatérů nemohlo dovolit za svého koníčka vydat. Rozhodování, zda přejít k digitální fotografii, tak bylo velmi obtížné. V poslední době však výrobci fotoaparátů konečně vytvořili i třídu vhodnou pro nadšence. Do té patří i testovaný Nikon D70. Jedná se o konkurenta dříve uvedeného Canonu 300D. Nikon se ovšem nevydal stejnou cestou, ale rozhodl se poskytnout uživatelům více funkcí, jež u konkurence zůstaly výsadou vyšší třídy. Dostanete tak do ruky tělo, které nejenže vypadá poctivě, ale skutečně takové je. I když se jedná "pouze" o plasty, jsou opravdu dobře zpracovány. Při cestování pak oceníte přece jen nižší hmotnost. Ovládání přístroje vychází z osvědčeného řešení, což je velkou výhodou hlavně pro uživatele přecházející z nějakého staršího modelu této značky. Je zde také poznat inspirace modelem D100, ale důležité je, že výrobce neponechal vše při starém a dále ovládání usnadnil. K tomu napomohlo například přesunutí nastavování citlivosti, vyvážení bílé, rozlišení a komprese z otočného ovladače na levé horní straně těla na zadní panel. Uvolněné místo pak využily scénické režimy jako portrét či sport. Výhodou tohoto řešení je pohodlnější a rychlejší nastavování, při zachování zvoleného režimu snímání. Nejdůležitější ovládací prvky jsou tedy i tentokrát rozděleny do tří skupin. První je již zmíněný samotný otočný volič, druhou je pak skupina soustředěná na zadní stěně okolo LCD displeje a třetí pak na pravé horní straně u spouště uzávěrky. Zde naleznete i přepínač zapnutí/vypnutí přístroje a tlačítka nastavení kompenzace expozice a výběru systému měření expozičního času. Kromě uvedených tlačítek tu našel své místo i stavový displej a také dva další velice důležité otočné ovladače, s jejichž pomocí lze nastavovat aktuálně zvolené parametry. Méně frekventované funkce jsou pak dostupné z menu, ve kterém se pohybujeme pomocí čtyřsměrové klávesy. To je rozděleno do čtyř základních skupin přehrávání snímků, základní funkce pro snímání, rozšířené uživatelské funkce a nastavení přístroje. V těchto částech pak již snadno naleznete hledaný parametr. Díky tomu, že se jedná o klasickou zrcadlovku, máte na výběr velké množství objektivů, které lze využít. To je velká síla zrcadlovek, kdy můžete využít i objektivy, jež používáte k zrcadlovce analogové. Stejně tak, pokud nakoupíte kvalitní "skla", můžete si později vyměnit pouze tělo přístroje a tím značně snížit náklady. Výsledné fotografie s maximálním rozlišením 6 megapixelů lze ukládat do formátu JPEG (tři stupně komprese) nebo do RAW (u Nikonu označován jako NEF). K dispozici je široký rozsah časů (pohybuje se od 1/8 000 sekundy až do 30 s, a též "trvalé" otevření uzávěrky) či citlivosti (v ekvivalentu 200-1 600 ISO). Velice silnou zbraní tohoto Nikonu je jeho rychlost. Ta se poprvé projeví ihned po zapnutí, kdy nezaznamenáte zpoždění mezi přepnutím spínače a připraveností k snímání. Velmi znatelná je pak svižnost přístroje při sekvenčním snímání, které je u "digitálu" využíváno mnohem častěji než u analogových přístrojů. Díky vynikajícímu poměru mezi funkcemi a zpracováním k ceně si Nikon D70 zasloužil ocenění PC WORLD Top Produkt.

Nikon D70

Cena vč. DPH: 38 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Nikon, http://www.nikon.cz

§§§§§


Kabelová chobotnice

Michal Bareš

C04P0324

Zařízení, která si půjčujeme na testy, podrobujeme různým typům zátěže. Jestliže se jedná o mobilní přístroj, cestujeme s ním, pokud jde o tiskárny, vydatně na nich tiskneme a počítače vytěžujeme výkonnostními testy. Vždy tak přinášíme kromě technologických specifikací i postřehy z praktického provozu. Následující výrobek k nám naštěstí dorazil v době testu počítačových sestav, který si můžete přečíst na jiném místě rubriky Hardware, a my tak měli možnost si jej dosyta vyzkoušet v praxi. Jedná se o krabičku s pro většinu uživatelů nic neříkajícím označením KVM switch (Keyboard Video Mouse switch), tedy o přepínač sloužící k ovládání více počítačů skrze jednu klávesnici, myš a monitor. Právě při testu PC sestav jsme čelili problému s místem. Naše testovací prostory jsou sice dost velké, ale rozložit najednou jedenáct počítačů s monitory, klávesnicemi a myšmi zabere opravdu dost času i místa. A zde přichází na řadu KVM switch.

Jednoduše řečeno je to malá krabička s výstupy na jeden monitor, klávesnici a myš (v případě Atenu CS-64A je možnost připojit ještě reproduktory) na jedné straně a čtyřmi sadami kabelů na straně druhé. Každý svazek kabelů (jejich délka je cca 1,8 metru) pak obsahuje konektory pro připojení k videokartě, zvukovému výstupu a PS/2 zdířkám jednotlivých počítačů. KVM switch pak funguje jako rozhraní mezi jednotným ovládacím pracovištěm a až čtveřicí najednou zapojených a pracujících počítačů.

Výhodou je, že k používání tohoto switche není potřeba instalovat žádný software. Přepínání mezi počítači je řešeno hardwarově pomocí kombinace stisknutých kláves. Během testu počítačů jsme tak mohli na prvním počítači instalovat operační systém, na druhém testovací benchmarky, na třetím je mít spuštěné a na čtvrtém běžel jiný test. Vzhledem k přepínání, které probíhá pouze na klávesnici, tak nebyl ohrožena stabilita ani jednoho z běžících procesů.

Přepínání mezi počítači probíhá po delším stisknutí klávesy NumLock a následném stisknutí hvězdičky (znaménko "krát" na numerické klávesnici). Touto kombinací se dostanete do přepínacího modu, kde pak posun po jednotlivých počítačích řídíte stiskem pravé nebo levé kurzorové šipky. Stisknete-li místo šipek klávesu "A", bude přepínač automaticky v pětivteřinovém intervalu skenovat jednotlivé napájené stanice. Po aktivaci přepínače nejsou klávesnice ani myš funkční pro jiné úkoly než pro ovládání switche, a to do doby, než přepínací mod ukončíme stiskem tlačítka Esc.

Pro koho je zařízení vlastně určeno? Na rozdíl od síťových switchů jej mohou využít všichni ti, kteří pracují zároveň na více strojích, tedy programátoři, správcové sítí a webmasteři. Pro lidi, kteří se zabývají testováním počítačů, je to téměř nutnost.

KVM Switch Aten Petite CS-64A

Cena vč. DPH: cca 3 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Aten, http://www.aten.com

§§§§§


Nejen kovový přívěsek

Jakub Larva

C04P0318

Tento digitální kompakt, určený především začínajícím nebo nenáročným fotografům, zaujme na první pohled hlavně svým provedením a větším displejem. Díky celokovovému obalu a malým rozměrům působí velmi elegantně a zároveň odolně. Nosit tento fotoaparát v kapse nebo na krku není, vzhledem k jeho miniaturním rozměrům 77 x 69 x 26,4 mm a váze 175 g včetně baterií, žádný problém. Design je dotažen do detailů a i přes menší rozměry padne F420 velmi dobře do ruky.

Fotoaparát využívá technologii Super CCD HR při rozlišení snímače 3,14 milionu bodů a nabízí několik stupňů citlivosti. Pokud máme zapnutý režim Auto, dojde k automatickému nastavení hodnoty mezi 125 a 640 ISO. Při manuálním výběru máme možnost zvolit hodnoty 160, 200, 400 a 800 ISO. Objektiv s 3x optickým zoomem a rozsahem ohnisek 36-108 mm je schopen při použití makro režimu zaostřit od vzdálenosti 85 mm. Kromě běžné možnosti fotografovat v černobílém režimu je k dispozici režim Chrome, který nastavuje kontrast a saturaci na maximum, což najde uplatnění především při snímání přírodních scenérií. Expozice je měřena pomocí 64zónové TTL. Kromě výběru fotografického režimu či kompenzace expozice však nelze snímání nijak ovlivnit. Naproti tomu uživatele jistě potěší desetistupňová clona s hodnotami F2,8 až F8 a závěrka o rychlosti 2-1/2 000 sekundy. Mezi režimy senzorem ovládaného automatického blesku s dosahem 3,5 m najdeme například redukci červených očí, nucený blesk, potlačený blesk a pomalý synchronní. Tento režim, určený pro noční záběry, osvítí bleskem objekty v popředí a pomalá závěrka dokreslí noční pozadí. Další zajímavou volbou je sekvenční fotografování. To umožňuje zachytit až 25 snímků v intervalu 0,3 sekundy a uložit poslední čtyři z nich. Pořízené fotky jsou ukládány na xD-Picture Card ve formátu JPEG, ke kterému lze připojit zvukový záznam. Kromě samotných snímků můžete pořídit také videozáznam se zvukem v rozlišení 320 x 240 bodů při 30 snímcích za vteřinu. K fotoaparátu je dodávána 16MB paměťová karta, na kterou se vejde 10 snímků v plném rozlišení, nebo 26 sekund videozáznamu. Na zadní straně fotoaparátu naleznete poměrně velký 1,8" TFT displej s velmi dobrým rozlišením. Pro komunikaci s počítačem je k dispozici USB 1.0 a pro připojení k televizi AV kabel. Fotoaparát je napájen dvěma Ni-MH bateriemi, jež jsou spolu s nabíječkou součástí balení. Pokud se vám tedy na cestě originální akumulátor vybije, stačí koupit běžné AAA baterie. Jako alternativní zdroj lze též použít AC adaptér.

Po vložení přiloženého CD se spustí instalace ovladačů a programů FinePixViewer, ImageMixer VCD2. První z nich je hlavním programem pro správu obrázků z fotoaparátu. Po připojení fotoaparátu přes USB se obsah paměťové karty automaticky uloží do počítače. FinePixViewer nabízí základní funkce pro úpravu obrázků, odstraňování červených očí, tisk a další. Po registraci může uživatel využívat funkce videokonference. Ta je zprostředkována programem PictureHello, který spolupracuje s programem Windows NetMeeting. Pozornost jistě upoutá i ImageMixer VCD2. Díky němu lze uložené fotografie a videozáznamy vypálit jako Video CD, DVD Video, CD Album nebo DVD Album.

Finepix F 420 vyniká především kvalitou provedení a zajímavými funkcemi. S výslednými snímky může být uživatel spokojen jsou dostatečně ostré, barvy živé a zrnitost snímků je nepatrná. Rychlost zaostřování a zoomu je dobrá, blesk osvětluje plochu rovnoměrně. Pokud si FinePix F 420 vezmete s sebou na cesty, přibalte si raději i nějaké baterie, zvláště budete-li pracovat s bleskem. Cena fotoaparátu je sice vyšší, vlastnostem přístroje ale odpovídá. Nepříjemný je nepohodlný způsob mazání. Ten je trochu zmatený a při odstraňování snímků, které bezprostředně nenásledují, vyžaduje složitější postup v jinak vcelku přehledném menu.

Fuji FinePix F 420

Cena vč. DPH: 12 990 Kč

K testu zapůjčila firma: Fujifilm CZ, http://www.fujifilm.cz

§§§§§


Inkoust na cestách

Václav Maletínský

C04P0322

Nabídka inkoustových tiskáren je na našem trhu velmi bohatá, přesto uživatel občas narazí na kategorii, v níž lze produkty spočítat na prstech jedné ruky. Hledáte-li tiskárnu, na které můžete zpracovat své písemnosti během služební cesty, bude váš výběr skutečně velmi omezen. Dvojici zařízení jsme vám nedávno představili v rámci tématu mobilní kanceláře. Připomeneme, že se jednalo o přenosné tiskárny společností Hewlett-Packard a Canon. Tentokrát jsme svou pozornost zaměřili na dalšího zástupce mobilního tisku výrobek společnosti Olivetti.

Olivetti Nomad-Jet 200 je nástupcem tiskárny s modelovým označením Nomad-Jet 100. Přebírá od ní celkem elegantní design s černým zpracováním plastového těla stroje, nabízí však vyšší teoretickou rychlost tisku 5 černobílých nebo 3 barevné strany A4 za minutu a k USB rozhraní přidává zabudovaný Bluetooth port pro bezdrátovou komunikaci mezi tiskárnou a počítačem. Vnější rozměry zařízení 300 x 67 x 132 mm a hmotnost pouhých 1,1 kg usnadňují přenášení. Ovládání tiskárny pomocí čtyř tlačítek a kontrolních diod je snadno pochopitelné, některé funkce, například výměna sdružené tříbarevné kazety s inkousty CMY za samostatnou černou náplň, jsou k dispozici i v ovladači zařízení. Tiskárna pracuje v maximálním rozlišení 600 x 300 dpi při barevném i monochromatickém zpracování dokumentů. Šikmý výklopný zadní podavač (v podstatě se jedná o odklopené víko tiskárny) má kapacitu 20 listů formátu A4, potištěné materiály jsou směrovány před papíry připravené k tisku. Tiskárna je vhodná pro běžný tisk textových dokumentů nebo drobné grafiky. Trojice barev CMY je využívána pro nátisk černého textu (soutiskem barev), rychlejšímu monochromatickému tisku však lépe vyhoví samostatný černý monoblok. Rychlost tisku není nijak závratná, za minutu se nám při testu podařilo černobíle zhotovit 2,4 stránky textu nebo 1,8 stránky s různými fonty písma a grafikou. Monochromatický tisk celostránkové grafiky v maximálním rozlišení testovaný výrobek zaměstnal na 2 minuty a 9 sekund, barevné zpracování stejného souboru dobu čekání na finální výtisk prodloužilo na 7 minut a 10 sekund. Dříve zmíněné rozlišení 600 x 300 dpi není zcela vhodné pro tisk obrázků, zanechává v nich stopy rastrování a drobných krupiček. Konkurenční výrobky značek Canon a HP s maximálním rozlišením 4 800 x 1 200 dpi jsou pro tisk fotografií mnohem vhodnější. Cena tiskárny Olivetti Nomad-Jet 200 byla stanovena na odvážných 10 235 Kč, záruční doba činí 2 roky. Provozní náklady jsou neuvěřitelně vysoké, s černým zásobníkem budete tisknout jednu stránku formátu A4 s pokrytím 5 % za 7,70 Kč. Barevný tisk se standardním pokrytím 20 % vychází na 18 Kč. Všechny ceny jsou uvedeny včetně DPH. o

Olivetti Nomad-Jet 200

Cena včetně DPH: 10 234 Kč

K testu zapůjčila firma: Complet, http://www.complet.cz

§§§§§


Tiskne, skenuje, faxuje

Václav Maletínský

C04P0321

Na krátkou dobu jsme se mohli seznámit s novým multifunkčním inkoustovým zařízením HP OfficeJet 5510. Jak již název napovídá, je tento stroj určen pro práci v kanceláři, kde dokáže tisknout, kopírovat, faxovat a snímat jednostránkové dokumentu a díky automatickému podavači i vícestránkové předlohy. HP OfficeJet 5510 je zákazníkům nabízen za poměrně příznivou cenu 8 000 Kč včetně 19% DPH a při tisku využívá černou samostatnou náplň společně s kazetou barevných inkoustů CMY. Čtyřbarevný tiskový systém může při potisku speciálních médií pracovat v maximálním rozlišení 4 800 x 1 200 dpi, černobílý tisk probíhá v maximu 1 200 x 1 200 dpi. Rychlost opakování 17 černobílých nebo 12 barevných stran A4 za minutu je spíše teoretická, v testu jsme za minutu vytiskli jen 10 černobílých textových stran nebo 6 barevných dokumentů s různými fonty písma a drobnou grafikou. Vestavěný deskový skener nabízí maximální rozlišení 2 400 x 600 ppi hardwarově a 19 200 x 19 200 ppi interpolovaně, obojí při 36bitové barevné hloubce. S přesností detailů jsme byli celkem spokojeni, horší hodnocení si však výrobek zasloužil za barevné zachycení dokumentů. V automatickém nastavení totiž pracuje s velmi vysokou průměrnou barevnou odchylkou 6 delta E a uživatelům vřele doporučujeme místo automatického snímání použít ruční nastavení černého a bílého bodu i gama korekcí. Po takovém zásahu dokáže skener snímat s průměrným odchýlením 2,2 delta E. Pro vážnější grafickou práci ani tato hodnota nestačí, ale v kanceláři je již vyhovující. Barevné odchylky se nepříznivě projeví při skenování, ale výrazně neovlivňují kopírování. Tisková mechanika si se skenerem rozumí velmi dobře a ve střední či maximální kvalitě kopírování dokáže zhotovit poměrně věrné barevné reprodukce. Na víku skeneru je připevněn automatický podavač pro 20 listů předlohy, a vícestránkové snímání dokumentů při skenování, kopírování i faxování tak probíhá zcela automaticky. HP OfficeJet 5510 je vybaven výklopným vstupním a výstupním zásobníkem papíru. Při nečinnosti jsou oba podavače sklopeny u těla zařízení, a zmenšují tak půdorys (šetří místo na pracovním stole). Po vyklopení je možné do spodní části zasunout 100 listů papíru formátu A4 nebo menší množství obálek či fotopapírů. Výstupní zásobník bez problémů uloží 50 výtisků. Ovládací panel je umístěn na levé straně testovaného zařízení, obsahuje alfanumerický dvouřádkový displej, tlačítka pro spuštění jednotlivých funkcí a samostatný číselník. Vestavěná paměť postačuje pro zachycení 90 stránek faxu. Výkonnost multifunkčního zařízení jsme si ověřovali při kopírování, tisku a skenování. Kopírování 6 stran dokumentu probíhalo za 2 minuty a 34 sekund ve střední kvalitě a černobílém režimu a za 4 minuty a 57 sekund ve stejné kvalitě při použití barev. Na skenování stránky A4 v nastavení 300 ppi stroj potřeboval 24 sekund při škále šedé a 54 sekund v barevném nastavení. Náhled stejného formátu jsme získali za 12 sekund. Fotografii formátu 13 x 18 cm jsme snímali za 7,6 sekundy v nastavení 75 ppi, 18,5 sekundy při volbě 300 ppi a 38,5 sekundy v rozlišení 600 ppi. I maximální testovaný režim 1 200 ppi proběhl poměrně rychle za 1 minutu a 24 sekund. Svou roli zde sehrálo rychlé komunikační rozhraní USB 2.0, kterým se výrobek připojuje k počítači. U tisku textových dokumentů jsme naměřili časy 11-15 sekund při nízkém rozlišení a 31 sekund při nastavení rychlého běžného zpracování dokumentů. Zvolená Střední kvalita prodlouží čekání na 46-52 sekund. Maximální rozlišení jsme zkoušeli při zpracování celostránkové vektorové a rastrové grafiky. Při tomto testu HP OfficeJet 5510 dokázal jednotlivé stránky zpracovat v čase 2 minuty a 16-34 sekund podle toho, zda pracoval monochromaticky nebo barevně. Náklady na tisk se pohybují ve výši 1,61 Kč při monochromatickém pokrytí 5 % a 4,54 Kč při celkovém barevném pokrytí 20 %. Měsíční zatížení by podle údajů výrobce nemělo překročit 1 500 výtisků.

HP OfficeJet 5510

Cena vč. DPH: 8 000 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, http://www.hp.cz

§§§§§


Mobilní datový sklad

Hynek Vácha

C04P0320

S rostoucí oblibou digitální fotografie a s rozvojem techniky se výrobci snaží vybavovat přístroje čím dál tím kvalitnějšími komponentami. Tento trend je patrný nejen u těch nejšpičkovějších, a proto logicky nejdražších přístrojů, ale i u těch určených pro širokou fotografující veřejnost. Vývojem procházejí všechny důležité součástky digitálních fotoaparátů, ovšem asi největší důraz je kladen na použitý snímač. Ten, z dosti velké části, určuje výslednou kvalitu fotografií. Mezi uživateli je pak za nejdůležitější považováno jeho rozlišení. I když se na výsledcích podílejí i jiné parametry, je rozlišení opravdu důležité. Proto nám, a to ve všech kategoriích fotoaparátů, neustále roste a roste. Tím získáváme možnost vytištění větších a lépe prokreslených snímků. To je samozřejmě příjemné, ale přináší to s sebou ovšem i další nároky na vybavení. Máme-li vyspělý digitál, obsahující snímač s větším rozlišením, získáme z něj více informací, jež je ovšem potřeba někam zapsat. K těmto účelům pak slouží nejrůznější paměťové karty. Jejich kapacita je tedy určujícím faktorem pro maximální počet snímků, které jsme schopni pořídit. I ta se samozřejmě s postupem času zvětšuje, ale při delších cestách, kdy většinou nemáme k dispozici počítač, začíná být v dostupný prostor omezujícím faktorem. Jedním možným řešením této situace je přibalení notebooku do cestovní výbavy, to má ovšem několik nevýhod. I nejmenší a nejlehčí notebook je leckdy příliš objemný a navíc jeho výdrž na baterie není rozhodně oslňující. Jako zajímavá možnost se pak jeví využití pevných disků s integrovanou čtečkou paměťových karet. Mezi takové produkty patří i FlashTrax. Ten vám nabídne dostatečnou kapacitu pro dočasné uložení vašich snímků. I nejnáruživější fotograf pak nebude omezen v rozletu. Tento kousek hardwaru jde ještě o kousek dál. Uložené fotografie si rovnou můžete prohlédnout na integrovaném displeji. Ten je větších rozměrů, než mohou nabídnout fotoaparáty, což by mělo přinést větší komfort při prohlížení výsledků našeho snažení. Rozhodně by ovšem nebylo na škodu využít displej s větším rozlišením.

Data můžeme kopírovat z různých typů paměťových karet, ovšem pouze z CompactFlash bez nutnosti dokupování dalšího příslušenství. Přenesení informací je velice jednoduché. Stačí katru zasunout do označené pozice a pak již jen stisknout tlačítko Copy. Všechny informace z karty se tak zkopírují do speciálního adresáře na disku. Mít ovšem data pouze na FlashTraxu by jistě nebylo příliš zajímavé. Proto zde jsou i možnosti výstupu. Jednou je připojení k televizi, na níž si pak obsah disku můžeme přehrát. Druhou pak USB konektor, který nám umožní přenos dat do počítače, kde je můžeme dále zpracovávat. Potěšující je použití standardu USB 2.0, díky kterému nebude přenesení až 40 GB dat, která dokáže FlashTrax pojmout, trvat věky.

Přístroj však můžeme použít i k dalším účelům, což jej činí opět o něco atraktivnějším. Po připojení k počítači do něj totiž můžeme přenést hudební nebo videosoubory a může nám tak posloužit i jako cestovní přehrávač MP3 skladeb a filmů (bohužel nepodporuje oblíbený formát DivX) . Zvukový výstup je standardně nasměrován na vestavěný reproduktor, který však nijak zvlášť kvalitní není. Chceme-li tedy získat přece jen lepší reprodukci, musíme připojit sluchátka. Obrazový výstup na integrovaný displej je opět ovlivněn jeho relativně nízkým rozlišením. Ovládání není složité, ale něco by se mu vytknout dalo. Nepodařilo se nám například vybrat další skladbu bez přerušení přehrávání té předchozí. Také rychlost přístroje, obzvláště při prohlížení snímků v celoobrazovkovém režimu, by mohla být přece jen vyšší. Jedná se bezesporu o zajímavé řešení, kterému by však neuškodilo ještě několik drobných vylepšení.

USB FlashTrax DataBank

Cena vč. DPH: 16 600 Kč (40 GB)

25 990 Kč (80 GB)

K testu zapůjčila firma: ComDis, http://www.comdis.cz

§§§§§


Počítače do 20 000 Kč! I.

Michal Bareš; Václav Maletínský; Hynek Vácha

C04P0315;C04P0316;C04P0317

Test počítačových sestav jsme v PC WORLDu již dlouho neměli. Hlavním důvodem pro takovouto odmlku byl fakt, že prodejní doba a cena komponent se rychle mění a od doby vyhlášení testu do vydání čísla uběhnou téměř dva měsíce. V době, kdy si budou moci článek přečíst čtenáři, pak budou mít počítače v tom lepším případě jinou cenu a v tom horším již zmiňované konfigurace nebudou na trhu vůbec dostupné. Jednou za čas je ale dobré podívat se, kam se trh ubírá, a tak jsme pro vás připravili test počítačů s cenou do 20 000 Kč vč. DPH.

Oslovili jsme dvacet tuzemských i nadnárodních výrobců PC, ale do testu nám dorazilo jen jedenáct zástupců. Některé firmy se omluvily s tím, že test nestíhají (ProCA), nebo že se v jejich nabídce počítače do stanovené cenové hranice nenacházejí (Dell, Hewlett-Packard), ty ostatní bohužel vůbec nezareagovaly (IBM, AT Computers, Comfor, Mironet, Orange&Green, DXT, VT System, Vahal). U sestav, které nám nakonec dorazily, jsme zkoumali několik kritérií. Kromě standardních výkonových testů to byla především úroveň technického zpracování včetně uložení interních komponent a uchycení kabelů. O přístupu výrobce také leccos vypovídá konfigurace PC s velmi omezeným rozpočtem. Některé společnosti daly přednost rychlému procesoru a zbytek sestavy osekaly na minimum (asi počítaly s pozdějším upgradem ze strany uživatele), jiné se snažily vyrobit co nejvyváženější sestavu s ohledem na maximální výkon za pevně danou cenu, "značkoví" účastníci pak hleděli na výborné možnosti správy počítače včetně recovery disků.

Zajímavé údaje lze odvodit z výkonové části naší přehledové tabulky. Většina strojů byla vybavena procesorem AMD Athlon XP, který v dané cenové třídě nabízí nejlepší poměr mezi výkonem a cenou. Dorazily však po jednom i počítače s Pentiem 4 a se 64bitovým Athlonem 64. Na jednu stranu je potěšitelné, že si uživatelé mohou vybrat tyto procesory i v nejnižší cenové kategorii, ale na druhou stranu je pravda, že jsou tyto čipy dražší, a tak je jimi vybavená sestava ochuzena o jiné komponenty. V námi zvolené kategorii byly tyto výkonné procesory podpořeny pouze 256 MB paměti, což je výrazně hendikepovalo. Jak ukazují výsledky SYSmarku 2004, kapacita paměti je (co se týče výkonu) mnohem důležitější než leckdy i několik set megahertzů kmitočtu CPU. Athlon 2800+ s 256 MB paměti podává nižší výkon než verze 2500+ s 512 MB paměti. V případě, že se rozhodnete v budoucnu počítač obohatit o další komponenty, tak je ale snazší instalovat více paměti, než kupovat nový CPU potažmo celou desku. Z hlediska samotných CPU byl nejrychlejší Athlon 64, a to i přes pouze 256MB instalovanou paměť. Zajímavé srovnání se nabízí mezi Athlonem XP 2800+ (s 256 MB RAM) a Pentiem 4 na 2,8 GHz (rovněž s 256 MB RAM), kde je výkonnostní rozdíl 6 procent ve prospěch Pentia 4. Při porovnání Celeronu 2,6 GHz, který byl osazen v sestavě Fujitsu Siemens Computers, a Athlonu XP 2500+ (v Halu 3000, který byl také osazen 256 MB RAM) totiž vznikl 32% rozdíl. Zajímalo nás tedy, jak to vlastně s "model numberingem" je. Odpověď AMD nás celkem překvapila, a to ačkoliv máme k dispozici minulé tiskové zprávy a množství údajů od tohoto výrobce. Pravda je tedy taková: i když může např. procesor označený jako 2600+ v zájemci o koupi budit dojem, že je jeho výkon srovnatelný s konkurenčním Pentiem 4 na frekvenci 2,6 GHz, je to pouze dojem nechtěný, který si uživatel domýšlí sám. Srovnání není myšleno ani s Celeronem, což jsme také slyšeli říkat. Ve skutečnosti je to jednoduché: AMD oficiálně porovnává tímto způsobem mezi sebou pouze své procesory. Velmi diplomatická odpověď. Existuje ještě jedna paralela. Při pohledu do ceníků zjistíme, že Athlony XP s určitým model numberingem stojí stejně jako Celerony se stejnou frekvencí, ale to prý za jejich označením nestojí. Je to spíše jen cenová politika AMD.

100Mega Duo

S poněkud nevšedním vzhledem skříně přišla do testu sestava 100Mega Duo. Důvodem našeho údivu bylo integrované držadlo navrchu počítače. Toto držadlo je dostatečně pevné a poslouží k přenášení počítače mezi různými lokacemi. Současně však toto řešení nepotěší uživatele, kteří s oblibou na počítač odkládají drobné předměty nebo dokumenty. V držáku jsou umístěna tlačítka Resetu a vypínání a dvojice kontrolních stavových diod. Pod vyklenutým čelem je čtveřice 5,25palcových pozic, nejvyšší z nich je již obsazena optickou kombinovanou mechanikou Sony-CRX320. Ta poskytuje možnost zápisu na CD-R a CD-RW média rychlostí 52, resp. 32x. DVD disky pak mechanika čte až 16rychlostně. Disketová mechanika 3,5 palce je skryta pod modrým plastem. Další dvojice 3,5palcových pozic slouží jen k instalaci interních zařízení, například pevného disku. Ve spodní části předního čela jsou zabudovány dva USB konektory, kryté výklopnými dvířky. V prostoru USB konektorů se nachází i pozice pro audiovýstupy, ty ale nejsou u tohoto počítače využity. Na zadní straně PC je vyveden průduch ventilátoru z 300W zdroje s vlastním vypínačem. Pod ním jsou viditelné dva konektory PS/2, paralelní port, 4x USB rozhraní, síťová přípojka a trojice audiokonektorů. Zajímavostí této sestavy je nejen interní modem Genius 56-PCI-L na samostatné PCI kartě (výjimka proti pravidlu ostatních PC), ale také integrovaná grafická karta nForce2 IGP s dvojicí analogových videovýstupů. Překvapila nás absence sériového rozhraní, protože základní deska JetWay N2View připojení tohoto portu podporuje, ale kabeláž s konektory pro vyvedení na zadní panel PCI pozic nebyla nainstalována ani přiložena. Vnitřní napájecí kabely byly úhledně svázány a připevněny k bokům skříně, ploché IDE kabely byly pouze složeny, ale na jejich upevnění výrobce nemyslel. Počítačová sestava byla vybavena procesorem AMD Athlon XP 2500+ a dvojicí 256MB pamětí. Početní výkon se ve srovnání počítačů obdobné konfigurace pohyboval na horní hranici, překonala jej pouze sestava Fox. Grafický výkon, ověřovaný v testu 3DMark 2001, naznačil, že integrovaná grafika nForce2 se vyrovná grafickému akcelerátoru GeForce4 MX440, použitému například u sestavy Lynx. Mezi ostatními počítači sestava excelovala kapacitou pevného disku Western Digital WD1200JB, která činila 120 GB. Plotny disku se otáčely rychlostí 7 200 otáček za minutu.

Cena vč.DPH: 19 990 Kč

Acer Aspire T120

Hned druhý počítač testu se od většiny ostatních v lecčems liší. Jedná o jedno ze dvou "značkových" PC, tedy těch, které k nám dorazily od firem z celosvětovým pokrytím trhu. Při prvním pohledu na skříň také zjistíme, že je ze všech PC v testu nejmenší. Není to žádný Small Form Factor, ale jelikož byla hlavním kritériem testu nízká cena strojů, přítomnost miniaturních designových skříní jsme ani nečekali.

Kombinace černého plastu a hliníku skříni dost sluší. Na jejím předním panelu se nachází kombinovaná mechanika DVD/CD-RW s označením GCC-4480B (výrobcem je LG Electronics) a specifikací 48/24/48 v CD-RW modu a 16x pro DVD-ROM. Mezi ní a disketovou mechanikou je jedna volná pozice pro další 5,25palcovou jednotku. Ve druhém 3,5palcovém slotu je umístěna čtečka paměťových karet, která je v námi testované kategorii opravdovou výjimkou jiné počítače jí nedisponovaly. Podporuje čtení a zápis na karty SmartMedia, CompactFlash, Secure Digital a Memory Stick. Kromě zmíněných zařízení se na přední masce nacházejí dva konektory pro USB, výstup na sluchátka, vstup pro mikrofon a vypínač (reset chybí). Zajímavě umístěné jsou kontrolní diody zapnutí a činnosti disku, které jsou usazeny na horní hraně přední strany, takže jsou vidět, i pokud je počítač umístěn na zemi.

Odvrácená strana skříně nabízí pohled na standardní sadu konektorů (2x PS/2, serial, paralel, 3x zvuk, Ethernet), která je v tomto případě obohacena o jeden port FireWire (čipset VIA VT6306) a 4 konektory USB. Jeden z těchto portů je však osazen kabelem vedoucím skrze záslepku přídavné karty zpět do počítače, konkrétně do zmíněné čtečky paměťových karet. V prostoru pro rozšiřující karty nalezneme analogové výstupy grafiky ATI Radeon 9200SE (D-Sub, TV-Out a S-Video) a modem Conexant HSF V92 56K. 200wattový zdroj bohužel nemá vlastní vypínač. Prostor uvnitř skříně by si zasloužil menší úklid. Pevný disk i optická mechanika byly sice připojeny každá na vlastní kabel, ty však nejsou nijak uzpůsobeny pro lepší průchod vzduchu skříní. Byly sice svázané k sobě, ale rozhodně by se daly uložit úhledněji. Optická mechanika je upevněna plastovým držákem, který usnadňuje její výměnu.

Kromě klávesnice, myši a Windows XP Home Edition je k počítači dodáván i softwarový balík, obsahující 2 recovery CD, MS Works, Norton Antivirus 2003 a potřebné ovladače.

Cena vč.DPH: 18 425 Kč

CzechComputer Home

Většina počítačů v tomto testu se, i přes zvolenou nejlevnější kategorii, dostavila oblečena v černém, to však není případ tohoto stroje. Klasická béžová skříň je obohacena o modrý plastový límec a lesklou stříbřitou šálu. Jedna ze čtyř pozic pro 5,25palcové mechaniky je obsazena LG GCC-4520B (rychlost 52/24/52 pro CD-RW a 16 pro DVD-ROM), tedy o trošku rychlejším, ale jinak téměř shodným kombem jako v případě předchozího Aceru. Čelo disketové mechaniky je ukryto pod maskou skříně, takže je vidět pouze štěrbina, pod níž se nachází ještě jedna volná parcela pro 3,5" zařízení. Pod vypínačem, tlačítkem Reset a kontrolní diodou pevného disku jsou ještě dvířka, ukrývající dvojici USB konektorů, výstup na sluchátka a vstup pro mikrofon.

Na zadní straně se pod větrákem 300W zdroje (s vlastním vypínačem) nacházejí konektory PS/2, 2x sériový, paralelní, gameport a 3 zdířky zvukové karty. Pod nimi je 2x USB a síťový konektor. Na první pozici přídavných karet je jako obvykle grafická karta s analogovým D-Sub výstupem, S-Videem, ale tentokrát i digitálním výstupem DVI. Seznam doplňuje už jen další dvojice USB portů. Volné místo pro přídavné větráky je prázdné, ale to v tomto případě nevadilo, jelikož počítač se s omezeným počtem integrovaných zařízení nepřehříval. Skříň se po otevření zdá poměrně prázdná. Kromě základní desky s procesorem a větrákem, jednoho 512MB paměťového modulu, grafické karty Gigabyte Radeon 9600 Pro a diskových mechanik zde uvidíme vlastně jen kabely. Ploché kšandy nejsou nijak upraveny (pomineme-li jejich "zastrčení" mezi pevný disk a disketovou mechaniku). Jelikož základní deska nepodporuje disky SATA, je pevný disk Hitachi Desk-Star s kapacitou 80 GB připojen standardem Ultra ATA/133.

Naměřené výsledky tohoto počítače ukazují, že rozdíl mezi 256 a 512 MB operační paměti téměř vyrovnává výkonnostní rozdíl mezi procesorem AMD 2200+ a 2400+. Díky (na tuto kategorii počítačů) velmi výkonné grafické kartě Radeon 9600 Pro je výsledek herního benchmarku velmi vysoký, takže tento počítač můžeme doporučit především těm uživatelům, kteří kromě běžných, i mírně náročnějších aplikací využívají PC hlavně ke hraní. Kombinace výkonné grafické karty a dostatečné kapacity operační paměti je totiž ideální právě pro tento typ aplikací.

Cena vč.DPH: 19 860 Kč

Dexx 27A

Pro změnu stříbrná a vcelku elegantní skříň skrývá další počítač kategorie do 20 000 Kč včetně DPH. Kromě modré nálepky s nápisem Dexx je na přední straně skříně viditelný hlavně otvor pro disketovou mechaniku. Jinak jakoby na fasádě nebylo nic jiného, jelikož optická mechanika Lite-On DVD/CD-RW s rychlostí 48x/24x/48x pro kompakty a 16x pro čtení DVD se skrývá pod kovovým krytem téměř splývajícím s okolními záslepkami pro další tři volné 5,25palcové pozice. Ještě výše než tato mechanika jsou pak umístěna tlačítka vypínače a resetu, spolu se třemi stavovými diodami, z nichž však počítač používá pouze dvě. Pod dvířky na spodku přední části skříně se pak skrývá již standardní dvojice USB portů a dvojice zvukových konektorů. Zadní strana skýtá pohled jak na běžné konektory PS/2, serial a paralel, Ethernet a čtveřici USB portů, tak na ne již tak běžný koaxiální digitální zvukový výstup S/PDIF. Je zde i klasická trojice zvukových konektorů, ale do dvojice z nich je přiveden externě vedený kabel, který je spojuje se zdířkami předními. Jediná přídavná karta je karta grafická (zde se jedná o odlehčenou verzi ATI Radeonu 9600LE; bohužel byla po otevření sestavy dost uvolněná a hýbala se), z níž vede digitální DVI i analogové výstupy D-Sub a S-Video. Zbývá už jen zmínit 300wattový zdroj s vlastním vypínačem a větrák s regulovanými otáčkami. Pohled pod kapotu odhalí rovněž téměř prázdné vnitřnosti celkem velké skříně. Kromě procesoru s větrákem AMD a jednoho 512MB paměťového modulu (PC 3200) stojí na základní desce za zmínku už jen grafická karta. Zbývá šest volných PCI slotů, ale kvůli grafické kartě jich lze nainstalovat pouze pět. K 80GB disku Maxtor i k optickému kombu vedou samostatné černé ploché kšandy Asus, které jsou sice jakžtakž zohýbány, ale od volného pohybu ve skříni je chrání pouze uložení mezi disketovou mechanikou a pevným diskem. Lépe jsou na tom napájecí kabely vedoucí od zdroje k desce a k mechanikám, které jsou pečlivě svázány.

I když je Dexx vybaven papírově výkonnějším procesorem Athlon XP 2600+ a 512 MB paměti, výsledky testu ukazují, že reálný výkonnostní nárůst (například v porovnání s počítačem Marsson, který je vybaven Athlonem XP 2500+ a stejnou pamětí) není moc znát. Rozumný kompromis představuje light verze Radeonu 9600, díky níž se Dexx neztratí ani v herním segmentu, kde si vydobyl výbornou třetí příčku.

Cena vč.DPH: 19 490 Kč

Fox Brand-X SE

Počítač Fox Brand-X SE nás přesvědčil, že i s nízkým rozpočtem je možné dosáhnout na velmi dobře vybavený a výkonný počítač s elegantním designem, výborným zpracováním a odpovědně provedeným sestavením. Černá elegantní skříň Cooler Master Centurion bude i v budoucnu působit velmi moderně, navíc potěší zákazníka výbornou funkčností. Sestava vnitřních ventilátorů, svázání a uchycení kabelů a jejích vedení po dně skříně spolehlivě napomáhá proudění vzduchu a je zárukou dobrého chlazení počítače. Bočnice počítačové skříně je průhledná, a tak se uživatel může potěšit pohledem do útrob PC podle libosti. Na přední straně jsou snadno dostupné konektory pro připojení dvou USB a jednoho FireWire zařízení, stejně jako vstup a výstup audia. Absence FDD mechaniky může být pro některé zákazníky nepříjemnou komplikací, ale výrobce PC spoléhá na praktičtější způsoby přenosu dat, například pomocí USB flash disků, případně vypalování CD i DVD disků na instalované mechanice MSI DR4-A. Ta podporuje zápis na oba nejběžnější DVD formáty maximálně 4násobnou rychlostí a zároveň vypalování kompaktních disků až 24násobně. Čtení DVD probíhá 12rychlostně a CD pracují v maximu 40x. Zadní část počítačové skříně obsahuje standardní konektory PS/2, paralelní, sériové i ethernetové rozhraní, zároveň však nabízí méně časté připojení S/PDIF zvuku, FireWire zásuvku a čtveřici USB rozhraní, a nechyběl ani gameport pro připojení herního ovladače. Potěšila nás také instalovaná grafická karta Saphire Radeon 9600 Pro, která společně s procesorem AMD Athlon XP 2500+ a 512 MB operační paměti (DDR400) vytlačila výkonnostní laťku vysoko nad ostatní produkty. Rychlý pohled do našich tabulek zákazníka přesvědčí, že s tímto strojem si může troufnout na nejnovější herní tituly i na vážnou práci, například střih videa. Pro snížení hlučnosti měla grafická karta regulovaný chladič s přepínačem rychlostí chodu větráku. Toto řešení ale zabírá další pozici pro PCI kartu. Svůj účel však plní, protože celá sestava je téměř nehlučná a o jejím spuštění informuje buď stavová dioda, nebo pohyb větráku na procesoru. Některé uživatele může zaujmout efektní modré neonové podsvícení vnitřku skříně, po pár dnech však uvítají možnost jeho vypnutí. Co zbývá dodat? Třeba informaci o disku Maxtor, který byl jako jediný v testu připojen pomocí SATA a nabízel kapacitu 80 GB při 7 200 otáčkách za minutu. Výborný poměr výkonu, ceny a výbavy jsme ocenili titulem PC WORLD Top Produkt.

Cena vč.DPH:19 990 Kč

Fujitsu Siemens Computer

Druhým opravdu značkovým počítačem se stala sestava Fujitsu Siemens. Její zpracování, modularita celého systému se snadno vyměnitelnými částmi (pevný disk, zdroj) a snadným otevíráním skříně nenechá nikoho na pochybách, že je určena hlavně pro podnikové využití. Právě v takových podmínkách nasazení správce sítě ocení popsanou flexibilitu. Produkt může najít velmi dobré uplatnění v kanceláři, ale rozhodně není vhodný pro hraní 3D her. Základní deska, skříň i další části pocházejí z dílen Fujitsu Siemens. Jako jediný počítač byl vybaven procesorem Intel Celeron s pracovní frekvencí 2,6 GHz, který na základní desce doplňoval jeden 256MB paměťový modul, sdílený i integrovanou grafikou Intel 82845G. Pevný disk Seagate měl kapacitu 40 GB a pracoval v 7 200 otáčkách za minutu. Disketová mechanika i DVD-ROM Lite-On se 48násobnou rychlostí CD a 16násobnou rychlostí DVD jsou vyvedeny v černé barvě, aby dobře ladily s černým předním panelem. V něm je kromě mechanik zabudováno tlačítko pro zapnutí PC, nechybí dvojice USB konektorů ani dvě stavové diody pro kontrolu zapnutí PC a práci disku. Na přední straně počítače jsme postrádali jen tlačítko Reset. Opačná strana PC obsahuje standardní porty vyvedené ze základní desky (2x PS/2, paralelní port, sériové i síťové rozhraní, 2x USB a 3x audio) a výstup integrovaného grafického adaptéru. Odnímatelný 210W zdroj nabízí i výstupní napájení pro monitor nebo jiné zařízení a jeho větrák je pomocí umělohmotného nástavce nasměrován k žebrování chladiče procesoru. Takové řešení snižuje hlučnost počítače, protože PC si vystačí (i díky nižšímu tepelnému výkonu procesoru) s jediným větrákem. U profesionálního počítače nás zarazil poněkud nedbalý přístup ke kabeláži. Napájecí ani datové kabely nebyly nijak spleteny, volnému pohybu ve skříni bránilo jen použití dlouhé drátěné svorky. Sestava byla jako jediná dodána s operačním systém Windows XP Professional, což znovu potvrzuje její korporátní využití. Výkon procesoru Intel Celeron jen těžko srovnává krok s konkurenčními procesory AMD, integrace grafického adaptéru na desce nárůstu bodů také nepomohla. Z tabulky je jasně patrné, že tato počítačová sestava zůstala hluboko pod hranicí 100 bodů SYSmarku 2004. Nezbývá než znovu upozornit, že její předností není výkonnost, ale snadná udržba a servisní zázemí mezinárodního výrobce.

Cena vč.DPH: 17 770 Kč


Počítače do 20 000 Kč! II.

Gigamax Speedy NF-2800

Černostříbrný počítač Gigamax, který nám do testu zaslala společnost Elap, na první pohled nevybočuje z celkově nadstandardního designu všech sestav v testu. Všechny prvky čelní části skříně jsou barevně sladěné černá disketová mechanika i kombinovaná optická mechanika DVD/CD-RW doplňují stříbrné čelo a záslepky 3 volných 5,25palcových mechanik. Pod disketovkou je k dispozici i jeden volný 3,5palcový slot. Pod kulatým vypínačem a tlačítkem resetu jsou umístěna dvířka ukrývající dva USB porty. Otočíme-li počítač, najdeme na odvrácené straně kombinaci známých portů (2x PS/2, paralelní, 2x seriový, síťový a 4x USB). Grafická karta nabízí rovněž již několikrát zmiňovanou kombinaci digitálního DVI výstupu a analogových výstupů D-Sub a S-Video. Pozornost zaslouží zadní výstup integrované zvukové karty (Realtek ALC665 AC\97 Audio), nabízející podporu zvuku 5.1, S/PDIF i optický výstup.

Vnitřní prostor skříně nabízí pohled na základní desku Gigabyte 7N400-L, v jejíž procesorové patici se nachází na tento segment velmi výkonný procesor AMD Athlon XP 2800+, jemuž sekundují dva spárované 256MB paměťové moduly. Grafická karta je sice rozměrově celkem velká, nicméně při pohledu na výsledky herního benchmarku 3DMark 2001 bychom uvítali spíše vyšší skóre. Výrobce musíme pochválit za pečlivě svázané kabely (a to jak napájecí, tak i ploché kšandy), které kupodivu nejsou ve všech profesionálně stavěných počítačových sestavách vždy pravidlem. Za zmínění stojí také samostatné připojení 80GB pevného disku Seagate a optické mechaniky Lite-On (52x/32x/52x CD-RW a 16x DVD-ROM).

Papírově se jednalo o počítač se třetím nejrychlejším procesorem v testu a s dostatkem operační paměti, takže jsme očekávali i podobné umístění ve výkonnostním testu. V cenově omezené kategorii je však vždy něco za něco. Buď se rozhodnete pro výkonný procesor a něco slevíte z grafické karty, nebo si zvolíte procesorový kompromis a rychlejší grafiku. Bohužel, kombinace rychlého procesoru s rychlou grafikou by se asi nevešla do napjatého rozpočtu, který jsme výrobcům pro tento test připravili. Ve výpočetním testu se tedy Gigamax dělí s Marssonem o pomyslné 5. a 6. místo. I přes výhrady ke grafické kartě však musíme přiznat, že z hlediska grafického herního výkonu skončil těsně pod stupni vítězů. Sestava tedy splní nároky asi všech uživatelů. Svižně zvládne všechny kancelářské aplikace a nezklame ani hráče.

Cena vč.DPH: 19 980 Kč

Hal 3000

Béžově stříbrný panel počítače Hal 3000 přinesl další novinku tohoto testu. Je jí modře podsvícený LCD displej, který za chodu informuje o teplotě procesoru, pevného disku a grafické karty. Ovládá se čtveřicí tlačítek, jež slouží pro přepínání mezi teplotními senzory, pro nastavení času (drobná, ale celkem milá maličkost) a pro volbu teplotní stupnice (výběr je z Celsiovy a Fahrenheitovy škály). Vedle displeje jsou vyvedeny dva USB porty a o kousek nad nimi tlačítko Reset. Již v béžové horní části předku se nachází disketová mechanika (druhá volná šachta pro 3,5palcové zařízení chybí), dvě diody a vypínač. Nad disketovkou jsou čtyři pozice pro 5,25palcové mechaniky, z nichž tři spodní jsou volné a tu nejvyšší z nich zabírá kombinovaná mechanika DVD/CD-RW. Jedná se o Toshibu SD-R1512 s výkonem 48x/24x/48x pro CD-RW a 16x pro DVD-ROM. Na zadní straně skříně nás nečeká žádné překvapení a kromě běžných portů (2x PS/2, 2x serial, paralel, Ethernet, gameport a 3x zvuk) se zde vyskytuje pouze dvojice USB konektorů (většina počítačů v testu disponovala celkem 6 konektory USB), kompletní trojice výstupů grafické karty (DVI, D-Sub a S-Video) a napájecí zdířka. Výrobce musíme pochválit, jelikož použil 350W zdroj s 12cm větrákem vyvedeným dovnitř skříně. Na druhou stranu ale zdroj nemá vlastní vypínač. Z vnitřní strany skříně však chybí 8cm regulovaný větrák, který by měl být připevněn k zadní části skříně. Z praktického provozu však musíme uznat, že během testu pracovalo chlazení i jeho regulace velmi spolehlivě. Na základní desce nalezneme, jako ostatně u většiny strojů v testu, pouze procesor s ventilátorem, paměťový modul a grafickou kartu Sapphire Radeon 9200 s 256 MB paměti. Při pohledu do výsledkové tabulky 3DMarku 2001 však zjistíme zajímavý výsledek. Srovnatelná grafická karta Gigabyte Radeon 9200, jež byla osazena do počítače Gigamax, která navíc disponovala pouze 128 MB paměti, byla o poznání rychlejší než model použitý zde. Datové i napájecí kabely byly svázány a dobře zajištěny proti volnému pohybu. Srovnáme-li v tabulce počítače osazené Athlonem XP a 256 MB paměti, uvidíme, že rozdíl "100+" MHz představuje v SYSmarku 2004 přibližně 1-2 body, zatímco rozdíl 256 MB paměti navíc se projeví nárůstem v řádu 8-10 bodů. Z toho plyne jediné ponaučení: i v té nejlevnější kategorii vyžadujte minimálně 512 MB paměti a raději ušetřete na několika stovkách MHz (zvláště na těch se znamínkem +).

Cena vč.DPH: 19 990 Kč

Lynx eXpress 64

Společnost Levi International nám do testu poslala počítač, který by asi v segmentu nejlevnějších strojů nikdo nečekal. Výjimečnost sestavy nespočívala v černostříbrném provedení skříně ani v neuvěřitelné výbavě nebo nadupané konfiguraci, ale bylo ji na první pohled rozpoznat podle malého loga AMD Athlon 64, jímž byla ozdobena přední část skříně. Do testu levných počítačů nám tedy zavítal první produkt s 64bitovým procesorem. Vraťme se ale ještě na začátek. Kromě loga najdeme na masce dvířka s dvojicí USB, výstupem na sluchátka a mikrofonním vstupem. Dominantní pozici zabírají dvě světelné diody, nad nimiž se nacházejí dvě parcely pro 3,5" mechaniky (jednu zabírá ta disketová) a dvě pozice pro 5,25" jednotky. Již zde narážíme na první úlitbu vyšší ceně procesoru. Místo již standardního komba DVD/CD--RW je zde pouze 16rychlostní mechanika DVD-ROM. Odvrácená strana počítače nás v ničem nepřekvapí. Pod ventilátorem 250W zdroje AOpen s vlastním vypínačem je známá parta konektorů PS/2, paralelního, seriového, čtveřice USB, trojice zvukových zdířek a Ethernet. Oproti většině PC v testu zde najdeme i jeden konektor FireWire. Grafická karta WinFast A180 GeForce4 MX440 nedisponuje digitálním výstupem, takže k dispozici je pouze D-Sub, TV-Out a S-Video. K hlavním výhodám se dostaneme až po odkrytí skříně. Bez rozmýšlení nás zaujme úprava kabelů, které (ač původně ploché) jsou pečlivě zabaleny do podoby kulatých černých hadic. Do černé pásky jsou obaleny i kabely vedoucí od desky do přední strany počítače a pečlivě svázány jsou i kabely napájení. Za úpravu tedy udělujeme podtrženou jedničku. Na červené základní desce MSI K8TM-ILSRB je umístěn již zmíněný 64bitový procesor s chladičem a větrákem. Deska, čipset i procesor patří k současné špičce a určitě tvoří dobrý základ pro budoucí upgrade počítače. Ten bude totiž třeba. Kvůli cenovému omezení totiž zbyly peníze pouze na 256 MB paměti a grafiku GeForce4 MX440. Rozhodně se jedná o jedno z nejzajímavějších řešení, jež jsme do testu dostali. Brutální výkon procesoru za sebou zanechal všechny ostatní účastníky. Ostatní komponenty se zdají v poměru s ním velice nevyvážené, ale na dobrém základě lze dobře stavět do budoucnosti. Pro neznalého uživatele bychom jej však moc nedoporučovali. 3D hry si s ním moc nezahrajete a CD si nevypálíte, potřebujete-li ale rychlý kancelářský stroj, je to dobrá volba. Je to jako se závodními auty: jedou rychle, ale ten komfort chybí.

Cena vč.DPH: 20 000 Kč

Marsson Greenwood

Do testu přihlásila svůj výrobek i pražská společnost Marsson a za jeho základ stejně jako většina účastníků zvolila platformu AMD. Základní deska testovaného počítače s označením MSIK7N2-Delta a čipovou sadou nVidia nForce2 byla vybavena procesorem AMD Athlon XP2500+ a 512 MB operační paměti, rozdělené do dvou 256MB modulů. Kromě těchto součástek je na základní desce umístěna grafická karta MSI StarForce GF FX5200 se 128 MB paměti. Výkon grafické karty nepatřil mezi nejlepší, ale přesto postačuje pro většinu 3D her a samozřejmě také kancelářských aplikací. Grafická karta nabízí jak analogový, tak digitální výstup, k dispozici je i konektor S-Video. Z předchozího popisu je patrné, že zvuková karta je opět integrována na základní desce. Doplníme jen, že nabízí zvukový výstup AC\97 ve standardu 5.1. Černá počítačová skříň je zepředu vybavena pouze dvěma konektory USB, disketovou mechanikou 3,5 palce a kombinovanou mechanikou DVD/CD-RW Toshiba SD-R1512. Jak disketová mechanika, tak optická mechanika mají černý kryt a neruší celkový dojem. Pokud se vám zdá počet mechanik nedostatečný, můžete pro rozšíření využít 1x 3,5palcovou pozici a trojici pozic rozměru 5,25". Tlačítko pro spuštění počítače je umístěno na pravé straně vedle disketové mechaniky, pod ní se nachází dvojice stavových diod a dále pod nimi poměrně malé tlačítko Reset. Zadní část počítače nabízí kromě dříve popsaných konektorů dvojici PS/2 portů pro připojení klávesnice a myši, čtyři USB pozice a nakonec také ethernetové, sériové a paralelní rozhraní. Nad konektory grafické karty jsme zaznamenali poměrně zajímavé řešení vyvedení otočného potenciometru pro regulaci otáček ventilátoru procesoru. Když je řeč o ventilátorech, musíme pochválit i osazení tichým 300wattovým zdrojem s 12centimetrovým větrákem vyvedeným do vnitřku skříně. Bohužel ale již chybí ventilátor vyvedený do zadní strany počítače. Za zmínku stojí i čtveřice stavových diod základní desky, vyvedených do záslepky krytu rozšiřujících karet. Úpravě datových i napájecích kabelů nemáme co vytknout. Jsou svázány, ve skříni se nekomíhají a nebrání proudění vzduchu. Z hlediska výkonu se tento počítač pohybuje lehce nad průměrem. Výkonnostně jej dokázala porazit srovnatelná sestava Fox a 100Mega Duo. Byl však rychlejší než například počítač Dexx s výkonnějším procesorem.

Cena vč.DPH: 19 980 Kč

Tecom

V našem testu se několikrát objevily počítače s vysokým celkovým výkonem, který byl zároveň poněkud degradován interní grafickou kartou. Jednou z takových sestav byl i počítač společnosti Tecom. Stal se zároveň jediným počítačem v testu s plnohodnotným procesorem Intel Pentium 4. Jeho frekvence 2,8 GHz byla příslibem vysoké výkonnosti, omezila však další vybavenost testovaného stroje. Tato skutečnost se odrazila i v osazení pouhých 256 MB paměti, volbě DVD-ROM mechaniky a spolehnutí na výkon integrovaného grafického adaptéru. Základní deska proto pro další rozšíření nabídne 3 volné PCI pozice a jeden AGP port. Paměť je možné rozšířit na třech zbývajících volných slotech. Kabeláž napájení byla svázána sponkami tak, aby nepřekážela proudění vzduchu, ploché IDE kabely byly ohnuté, ale neupevněné. Poněkud fádní modrobéžová počítačová skříň může být vybavena čtyřmi 5,25palcovými zařízeními nebo dvojicí 3,5palcových jednotek. Nabízený prostor byl využit jen jedinou DVD-ROM mechanikou a standardní disketovou jednotkou. Zapínání počítače a resetovací tlačítko byly umístěny ve spodní třetině čela, pod nimi zbyl dostatek prostoru pro vyvedení USB a zvukových portů. Výrobce však tento prostor nevyužil, a všechny konektory proto zákazník musí hledat jen na zadní straně počítačové sestavy. Ani zde jsme nenašli žádné výstřelky a spatřili jsme tu dvojici konektorů pro zapojení klávesnice a myši, 4 USB rozhraní, paralelní a seriový port, analogový výstup pro připojení monitoru a konečně také tři audiokonektory, nad nimiž se nacházela ethernetová zásuvka. Nezvykle silný 400wattový zdroj s vlastním vypínačem a větráním byl při provozu poměrně tichý. Jak jsme již předeslali, počítač společnosti Tecom nezklame zákazníka, který požaduje vyšší výkon v kancelářských aplikací, ale bez doplnění výkonnější grafické karty rozhodně není vhodný pro hraní 3D her. V samostatném hodnocení SYSmarku 2004 se tato sestava umístila na 2.-3. místě, spolu s počítačem Fox, který však disponoval dvojnásobnou kapacitou paměti. Grafický test 3DMark 2001 ukázal slabiny integrovaného adaptéru, který se výkonově zařadil na předposlední místo. Znovu se ukázalo, že k optimálnímu výkonu celé sestavy nestačí jen vyšší výkon procesoru, ale chceme-li optimalizovat poměr mezi cenou a výkonem, je třeba sáhnout i po vyšší kapacitě operační paměti.

Cena vč.DPH: 19 990 Kč

§§§§§


Skrytý výkon GPU!

Michal Hušák

C04P0313

Grafické akcelerátory se začaly na platformě PC hojně využívat ve chvíli, kdy přišli moudří výrobci počítačových 3D her. Především zásluhou hráčů se totiž mohly firmy zabývat vývojem výkonnějších grafických akcelerátorů, tedy pokud opomeneme silně profesionální segment karet. Nejdříve bodovaly v domácím prostředí produkty společnosti 3Dfx. Jejich Voodoo a Voodoo II se staly mezi mnoha hráči doslova legendou. Ovšem nic netrvá věčně a ani akcelerace typu Glide nebyla výjimkou. Společnost nVidia doslova převálcovala trend nestíhající 3Dfx s hardwarovou akcelerací, která byla založena na rozhraní OpenGL a později i na Direct3D. Časem nebylo mnoho společností, které by mohly zběsilému vývoji v oblasti akcelerátorů konkurovat. Mezi dnešními společnostmi stojí pouze dva skuteční soupeři nVidia s kartami typu GeForce a ATi s řadou Radeon. Výrobci grafických karet buď využívají GPU čipů GeForce nebo Radeon, či popřípadě jiných méně známých vývojářských firem, ovšem ty integrují spíše do nevýkonných počítačů (např. jako integrované VGA přímo na motherboard) určených kupříkladu pro kancelářské potřeby a podobně.

Poslední generace grafických karet

Během vývoje grafických karet došlo k mnoha změnám v rámci celé architektury. Velkou změnu také prodělala i extrémně výkonná GPU. Zajímavé přitom je, že poslední modely grafických karet se liší od dřívějších generací poměrně unikátním způsobem. Konkrétně se toto tvrzení týká modelových řad GeForce FX a ATi Radeon. Tyto odlišnosti spočívají v tom, že je možné akcelerátory (respektive GPU) výrazně programovat. Je sice pravdou, že tato skutečnost není ničím převratným a těchto dovedností se využívá u moderních graficky náročných her téměř na 100 %. Nicméně, pokud se zaměříme na jiné než herní využití výkonného GPU, začíná být situace velmi zajímavá. Proto nyní zapomeňme, že jsou akcelerátory primárně určeny pro náročné hráče, a zaměřme se na trochu jiný náhled.

Možnosti při programování GPU

Nejdříve si shrneme, jaké možnosti moderní grafické karty nabízejí, respektive co vše lze na čipech GPU měnit. V principu je možné pro GPU psát dva základní typy programů. Prvním typem jsou tzv. Vertex Shadery programy pro zpracování koncových bodů polygonů. Tyto programy umožňují rozšířit standardní funkce pro výpočet polohy, barvy a osvětlení objektů o nově definované služby. Druhým typem programů jsou tzv. Pixel Shadery ty slouží pro matematické zpracování jednotlivých pixelů. Pixel Shadery umožňují rozšířit standardní grafické funkce pro interpretaci textur a výpočet barvy každého jednotlivého obrazového bodu.

Principy využité pro zvýšení rychlosti

Hardware, který vykonává příkazy Vertex a Pixel Shader programů, musí pracovat extrémně rychle. Zvláště náročné je provádět příkazy Pixel Shaderů počet pixelů (obrazových bodů), které je třeba zpracovat, je totiž několikanásobně vyšší než počet Vertexů (geometrických vrcholů). Grafický hardware pak musí používat některé nestandardní techniky, které běžná CPU většinou nepoužívají.

První technikou je masivní vektorové zpracování vstupních dat. Většinu typických grafických informací můžeme popsat jako datové struktury o třech a čtyřech prvcích. Polohu v prostoru vyjadřují tři souřadnice X, Y, Z, barvu pro změnu tři složky a alfa kanál (průhlednost), celkově se barva bodu dá označit jako R, G, B, A. Místo toho, aby GPU v jednom cyklu prováděl operace pouze s jednou složkou vstupních dat, provede GPU zpracování všech složek najednou. Dojde tak až k čtyřnásobnému urychlení ve srovnání s CPU.

Další techniku, kterou GPU využívá, je hardwarová implementace poměrně složitých matematických funkcí. Jednou s typických operací v grafice je např. násobení matic. GPU tuto operaci pro matice typu 4 x 4 dokáže provést jako jednu instrukci, CPU by potřebovalo instrukcí několik desítek.

Pokud ani výše uvedené triky nestačí, je možné navíc použít i "hrubou sílu". Místo jednoho grafického procesoru se jich jednoduše využije víc. Většině grafických operací simultánní zpracování více procesory najednou nevadí. Grafické karty pak mívají několik (až několik desítek) procesorů, které vykonávají příkazy Vertex a Pixel Shaderů.

Rychlosti se dosahuje i použitím speciálních videopamětí, které umožňují mnohem rychlejší přístup k datům než standardní operační paměť, použitím texturovacích jednotek jako zdrojů dat a řady dalších technik a triků, ty však již záleží na konkrétním výrobci GPU čipu.

Jazyky pro programování GPU

V oblasti prostředků pro programování GPU a psaní programů Vertex a Pixel Shaderů panuje bohužel mírný chaos. Je sice možné psát tento typ programů v assembleru dané grafické karty, ale většina programátorů dává přednost vyšším jazykům. Prvním standardem pro programování GPU byl jazyk HLSL specifikovaný společností Microsoft. Pomocí HLSL je však možné přistupovat k prostředkům grafické karty jen v rámci standardu DirectX (Direct3D), ale nikoliv pod mnohdy výhodnějším rozhraním OpenGL. Ve standardu OpenGL je možné programovat grafické karty pomocí extenzí GL_ARB_fragment_program a GL_ARB_vertex_program. Jako standard pro příští verze OpenGL byl přijat jazyk OpenGL Shading Language vyvinutý firmou 3Dlabs. Nejlepší řešení ze všech zmíněných je ale pravděpodobně jazyk Cg vyvinutý společností nVidia. Cg pracuje jak s DirectX, tak s OpenGL. Interně je překladač Cg schopný detekovat ostatní standardy a za běhu vytvořit kód, který je podporuje. Cg program je pak schopný běžet nejen na kartách od firmy nVidia, ale i na hardwaru konkurenčních výrobců. Další velkou výhodou Cg je, že se velice podobá standardnímu C++, a naučit se ho používat je poměrně snadné.

Omezení programovatelnosti GPU

Vysoká rychlost a architektura vykonávání instrukcí v GPU způsobuje řadu omezení na programy, které mohou GPU vykonávat. Prvním omezením je počet typů podporovaných příkazů, který je mnohem nižší než u standardního C++. Omezen je i přístup k proměnným. Nelze používat ukazatele (Pointry) a používání polí má také řadu specifických omezení. Na druhé straně jsou podporovány některé velice silné speciální instrukce, například již zmíněný příkaz pro násobení matic.

Dalším omezením je počet instrukcí, které může program obsahovat. To je mnohem výraznější pro Pixel Shadery než u Vertex Shaderů. I moderní grafické karty podporují Pixel Shader programy pouze do cca dvou set instrukcí.

Z hlediska možnosti využít GPU pro jiné než grafické výpočty je omezením i to, že výpočty probíhají masivně paralelním způsobem. Pomocí GPU se nechají efektivně řešit pouze problémy, které je možné rozdělit na řadově tisíce malých identických výpočtů zpracovávaných v jednom cyklu.

Posledním lehce absurdním omezením je přístup k výsledkům výpočtu. Grafické karty byly primárně navrženy pro grafický výstup a nepředpokládalo se, že by někdo chtěl použít výsledky práce GPU k něčemu jinému. Výsledky výpočtů je možné ukládat pouze do obrazových bufferů. Dochází tak často ke ztrátě informací, protože čísla v pohyblivé čárce se redukují na integer v rozsahu 0-255. Odstranění tohoto problému v příští generaci grafických karet je základním předpokladem pro seriózní GPU výpočty.

Použití GPU pro vědecké výpočty

Existuje řada praktických vědecko-technických problémů, které se pro výpočty pomocí grafických karet samy nabízejí. Jedním z výpočetně velice náročných problémů je řešení parciálních diferenciálních rovnic. Tyto rovnice řeší například tok tepla v obytném domě nebo pnutí v konstrukcích. Zkoumaný objekt, například část zdiva, skrze které protéká teplo, je nutné matematicky rozdělit na malé části a modelovat, jak si vyměňuje teplo s dalšími částmi. Z hlediska programování není problém tyto malé části popsat jako pixely a pomocí Pixel Shaderů modelovat výměnu tepla s jejich okolím.

Dalším typem modelovacích výpočtů jsou popisy systémů pohybujících se částic. Jednotlivé částice mohou být například molekuly kapaliny, nebo i atomy nového farmaceutického preparátu, který je zkoumán. Na základě výpočtů je pak možné předpovědět vlastnosti nově připravovaného materiálu. Celkově Vertex Shadery umožňují počítat změnu pohybu částic mnohem rychleji než klasický procesor CPU.

Srovnání výpočetního výkonu GPU a CPU

Testováním rychlosti Vertex Shaderů pro jiné než grafické výpočty ze zabývala skupina vědců z University of Washington. Pro pokusy používali kartu GeForce4 Ti4600 a pro srovnání rychlosti výpočtů bylo zvoleno Pentium 4 pracující na frekvenci 1,5 GHz. Do strojového kódu Vertex Shaderů byla přepsána řada testovacích algoritmů pro násobení matic, pro řešení rovnic a práce s vektory. Ve všech případech bylo možné provádět výpočty pomocí GPU rychleji než s pomocí CPU. V nehorším případě (numerické řešení rovnic) byl výpočet s pomocí GPU dvojnásobně rychlejší než s pomocí CPU. V nejlepším případě (operace s vektory) proběhl výpočet pomocí GPU dokonce 12x rychleji než při využití služeb klasického procesoru CPU.

Univerzální systém pro řešení diferenciálních rovnic pomocí Pixel Shaderů naprogramoval tým pracovníků z University of Virginia. Výpočty byly prováděny pomocí karty ATI Radeon 9700 a pro srovnání byl použit CPU procesor Athlon 1600. V závislosti na rozsahu úlohy bylo řešení pomocí GPU 13x až 16x rychlejší než řešení pomocí CPU.

Má to všechno budoucnost?

Zkusme si zkombinovat informace o výpočetním výkonu grafických karet s některými dalšími technologickými novinkami. Firma Intel začíná prosazovat náhradu sběrnice AGP sběrnicí PCI-Express. PCI-Express by mohla umožnit umístění většího počtu grafických karet do počítače, tak jako tomu bylo v dobách sběrnice PCI před érou AGP.

Před námi vyvstává poněkud znepokojivá vize. Počítač vybavený čtyřmi grafickými kartami by mohl již dnes provádět některé typy výpočtů až 60x rychleji než moderní CPU. Klasický procesor by v takovéto situaci sloužil pouze jako pomocník, který by se staral pouze o přidělování jednotlivých úloh. V řadě vědeckotechnických výpočtů je tato vize zcela reálná. Standardní aplikace pro normálního uživatele však zatím tak vysoký výpočetní výkon nepotřebují a ani se nedají pro tento způsob výpočtů vhodně modifikovat. To ale neznamená, že se aplikace s takovými požadavky nenajdou zajímavé by mohly být například GPU varianty programů pro rozpoznávání řeči nebo lámání šifer. Oba typy úloh jsou pro masivně paralelní zpracování pomocí GPU vhodné. Je otázkou času, s čím novým vědci při výzkumech přijdou.

Užitečné odkazy

Jazyk Cg:

 http://www.nvidia.com/object/cg_tool-kit.html

 http://www.cgshaders.org

Výpočty pomocí GPU:

 http://www.gpgpu.org

§§§§§

$$$$$


Knihy


TCP/IP - Kompletní průvodce

Patrik Malina

C04P0296

Přestože knih, zahrnujících síťovou problematiku ve všemožných, především aplikovaných podobách, najdeme na tuzemském knihu celou řadu, klasickou učebnici protokolů a základních norem není nazbyt. Přestože v anglicky psané literatuře se to pojednáními o sadě TCP/IP hemží, představuje kniha, o niž bude dále řeč, jednu z mála příležitostí, jak informace v ucelené formě v českém jazyce získat.

Text byl připraven překladem jedné z osvědčených učebnice nakladatelství SAMS a je klasickým výkladem síťových základů, a to často do nejjemnějších podrobností. Autorka připravila materiál, jenž je bezesporu nezbytným, i když místy trošku suchopárným vědomostním základem každého síťového inženýra či pokročilého administrátora. Náplň knihy je, jak je v podobných případech dobrým zvykem, rozvržena především s ohledem na model ISO OSI (ano, síťové vrstvy) a přestože v souladu s názvem je těžiště výkladu soustředěno na TCP/IP, došlo i na související témata.

První kapitola knihy je zaměřena zpočátku na obhajobu samotného OSI modelu a především pak na způsoby řešení fyzické a linkové vrstvy, a to jak v lokálních, tak v rozlehlých sítích. Cenným je např. podrobný výklad vývoje Ethernetu, jenž není běžně v českých učebnicích k vidění. Naopak kapitola druhá pojednává fundamentální problematiku adresování IP protokolu a autorka mimo jiné právě zde dokazuje své kvality. Ve třetí a čtvrté části jsou zpracovány protokol IP na 3. vrstvě a dále podpůrné mechanismy jako ARP či DHCP, aby výklad dále navazoval základem směrování a přehledem routovacích protokolů. Pochopitelným pokračováním je podrobný výklad transportní vrstvy, tedy TCP a UDP, a následuje důsledně rozpitvaná aplikační vrstva včetně nezbytných překladů jmen DNS či běžných záležitostí typu HTTP či FTP.

Kniha je rozhodně přínosem, a to jak svým obsahem, tak pedagogickou formou. Autorka látku dobře rozčlenila do přiměřeně dlouhých částí a podněcuje opakování i formou otázek, jejichž kolekce najdete na konci kapitol. Máte-li se naučit síťové základy, pak je toto jedna z dobrých cest. A to přesto, že čeština dostala "řádně na frak"!

Autor: Heather Osterloch

Vydavatelství: Softpress, Praha, 2003

Počet stran: 512

Doporučená cena: 495 Kč

§§§§§


Microsoft Project - Kompletní průvodce

Patrik Malina

Po několika dřívějších pokusech se s inovacemi společnosti Microsoft dostává na trh další publikace, pojednávající o velice zajímavém produktu MS Project. Protože se bezesporu jedná o obtížné téma, spojili v tomto případě síly hned tři tvůrci, o jejichž erudici nemůže být pochyb, a výsledek rozhodně stojí za to. Na trh se tak dostala zajímavá syntéza popisu ovládání aplikace a základů projektového řízení.

Protože bych nerad vyvolával nejasnosti, je potřeba ihned zpočátku zdůraznit, že kniha je především o aplikaci Project v nejaktuálnějším provedení. Autorem první poloviny textu je produktový specialista Microsoftu Kališ, zaměřující se na různé aspekty ovládání a možnosti programu. V první řadě se tedy můžete seznámit s uživatelským rozhraním, důkladně si procvičíte práci se soubory, a vstřebáte pojmy jako šablona a získáte ponětí o propojení s jinými aplikacemi. V několika následujících částech pak autor čtenáře detailně obeznámí se stavebními kameny v podobě úkolů projektu, přiřazení zdrojů či různých typů zobrazení projektových informací. Z pokročilejších témat přijde řada na koordinaci více projektů, složitější přiřazení a samozřejmě sledování průběhu projektů. Ve druhé části knihy přichází ke slovu praktik Tesař, jenž se zhostil popisu serverové části aplikace Project a představuje velmi pokročilé možnosti pro koordinaci projektového řízení na nejvyšší úrovni. Na pořad se dostane jak vrstva uživatelského přístupu ve formě Web Accessu, tak náročná látka sdílení společných firemních zdrojů a podobné lahůdky.

Velmi důstojný závěr knihy opatřil pan Hyndrák formou zajímavých případových studií a také kapitolou o analýze a modelování. Toto čtení budiž povinným materiálem pro všechny, kdož řídí projekty právě tak, že rovnou zasednou a začnou "klikat". Cenným je jistě i závěrečný přehled aplikace Project ve formě přílohy.

Mnoho stejně zajímavých knih o MS Projectu na našem trhu nenajdete, takže zbytečně neváhejte. Bude-li vás v první části styl "krok za krokem" chvílemi otravovat, přeskočte dozadu na drsnější látku a dobře si vše užijte!

Autoři: J.Kališ, K.Hyndrák, V.Tesař

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2003

Počet stran: 597

Doporučená cena: 590 Kč

§§§§§


Počítačová bezpečnost a ochrana dat

Patrik Malina

Počítačová bezpečnost je v současné době hodně v kurzu a svědčí o tom i nabídka knižních nakladatelství. Mezi knihami o hackingu a konkrétních postupech, jak zabezpečit ledacos, se občas objeví publikace, jež řeší o něco "akademičtější" otázky. Zářným příkladem je právě tento titul, jejž vám stručně představíme.

Útlá brožurka Tomáše Doseděla je textem o koncepcích, principech a přístupech k řešení bezpečnostních témat, jež souvisí s budováním počítačové sítě, a to v širším smyslu slova. Nenajdete zde žádné vyloženě konkrétní informace o nastavení firewallu, prolamování hesel či hackování webových stránek, a přece se zde o všech těchto věcech mluví. Publikace zahrnuje výklad základních principů, jež jsou implementovány právě v zařízeních a softwaru, jež každý den využíváme, aniž často tušíme, co bychom od něj měli očekávat.

V textu nechybí žádné z velkých témat, takže se čtenáři dostane informací o stavu a využití současné kryptologie, kde jsou např. popsány nejběžněji využívané algoritmy, pojednána je ochrana dat s ohledem na možnosti auditování či fyzického bránění v přístupu a velmi zajímavá a významná je také kapitola o autentizaci a řízení přístupu uživatelů, kde opět najdete jak metodická východiska, tak konkrétní řešení v podobě protokolů Kerberos či služby RADIUS. Jde-li o bezpečnost, nesmějí samozřejmě chybět odstavce o certifikátech a problematice elektronického podpisu, jež autor pečlivě zpracoval, aby vzápětí přešel k řešení pro zabezpečení fyzických síťovým prvků a návazných služeb, takže dojde jak na klasické firewallové záležitosti, tak na nově připravený standard 802.11i a bezdrátové sítě. Na své si přijdou i čtenáři, kteří chtějí zaujmout správný postoj k hrozbě virové či "červové", a protože řešíme též agendu, nechybí kapitola o normalizaci a certifikacích.

Celkově lze knihu bezesporu označit za velmi zajímavý počin, neboť minimálně poskytuje jiný pohled na téma, jež mnoho správců a řídících pracovníků ztotožňuje pouze se skripty a síťovými protokoly. Text je dobrým podnětem k zamyšlení, zdali jste některé aspekty bezpečnosti neopomněli.

Autor: Tomáš Doseděl

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2004

Počet stran: 190

Doporučená cena: 189 Kč

§§§§§


Digitální fotografie v Zoner Media Exploreru 5 a 6

Patrik Malina

V duchu příznačného brněnského patriotismu se autorství první "pořádné" knihy o grafickém nástroji firmy Zoner ujal, jak jinak, Brňák Michal Politzer má za sebou několik knižních pokusů s různorodou tematikou a zde se pokusil představit nástroj určený především milovníkům digitální fotografie. Protože samotnou aplikaci doprovází jen dosti spartánský manuál, je toto v podstatě první příležitost dostat se k pokročilejší dokumentaci.

Již při letmém pohledu na rozvržení látky je zřejmé, že tvůrce se poměrně těsně držel uspořádání ovládacího rozhraní vlastní aplikace, případně vycházel z původního manuálu výrobce. Je to trošku škoda, neboť tímto čtenář přichází o přirozenou logiku práce s digitálními snímky a studium publikace je ztíženo. Přesto samozřejmě přijde řeč na všechna důležitá témata: zájemci se seznámí s postupem při pořizování fotografií různými způsoby, tedy včetně skenu, a dále v poměrně podrobné kapitole mohou vyzkoušet různé techniky pro úpravu obrázků. V následujících částech jsou pojednány možnosti organizace grafického materiálu, tvorba popisných informací a jejich publikování různými postupy. V závěru jsou zmíněny ještě možnosti vypalování CD a též třeba zajímavá funkce pro zadávání fotografických zakázek. Zajímavým momentem v knize je průběžné srovnávání verzí 5 a 6, takže čtenáři mohou zjistit, zdali se případný přechod na nejnovější variantu vyplatí. Na druhou stranu, problém cítím v tom, že díky zvolené koncepci se zájemci většinou příliš pozdě dozvídají, proč by měli tu kterou z desítek funkcí použít. V neposlední řadě je škoda, že veškeré ukázkové snímky jsou vytištěny pouze černobíle, takže ilustrativní potenciál je dosti omezen.

Bohužel, domnívám se, že brožurka se nevydařila úplně tak, jak by mohla. Autor nevyužil krásné možnosti napsat zajímavou příručku o základní práci s digitálními snímky pomocí Zoner Media Exploreru, avšak v předložené podobě se brožurka spíše jeví jako na zakázku rozšířený stávající manuál. To však nic nemění na skutečnosti, že se prakticky jedná o jedinou dostupnou knihu svého druhu.

Autor: Michal Politzer

Vydavatelství: Computer Press, Brno, 2004

Počet stran: 138

Doporučená cena: 187 Kč

§§§§§


MS SQL Server 2000 - Tvorba, úprava a správa dat

Patrik Malina

Literatury o databázovém serveru Microsoftu je na trhu poměrně slušná nabídka, a zde představovaná kniha se tedy snaží najít skulinku v silné konkurenci. Zběhlý autor nabízí v podstatě základní publikaci pro zájemce o prvotní seznámení s tak komplikovaným a rozsáhlým produktem, jakým MS SQL Server bezesporu je. Již z rozsahu je jasné, že cílem není popsat všechny aspekty, avšak pozvolna představit nejdůležitější vlastnosti a koncepce. Ačkoliv obálka knihy avizuje podrobný průvodce začínajícího uživatele, je potřeba tuto skutečnost uvést na pravou míru: publikace předpokládá bezvadnou uživatelskou znalost Windows a jasnou představu o tom, co databáze jsou, a k čemu slouží jinak její čtení nemá smysl. Zároveň zde určitě nehledejte učebnici jazyka SQL, neboť autor se sice pozastavil u některých aspektů, jako je transakční zpracování, ale jinak znalost této "databázové malé násobilky" předpokládá.

Zvolená témata zahrnují poměrně široké spektrum možností. První kapitoly popisují instalaci samotného serveru a klientských rozhraní, založení uživatelské databáze či použití transakcí, a dále přijde řeč na funkce vestavěné i uživatelské a představeny jsou bezpečnostní mechanismy. V několika dalších kapitolách autor rozebírá různé databázové objekty jako pohledy, mocné uložené procedury, tvorbu indexů či důležitou datovou integritu. V závěru knihy jsou popsány i některé pokročilejší zajímavosti, jako třeba fulltextové indexování či práce s XML strukturami, a nebylo opomenuto ani zajímavé téma v podobě nástrojů příkazové řádky.

Přestože prostor na tak široký záběr je opravdu stísněný, výklad je dobře uspořádán a struktura je přehledná. Zájemce nalezne mnoho dobrých tipů a námětů a má šanci získat dobrý základní přehled, ačkoliv pokročilé zvládnutí celé technologie si vyžádá další studium.

Knihu bych doporučil zájemcům, kteří mají základní ponětí o moderním databázovém světě a chtějí získat letmý přehled o práci s produktem Microsoftu. Nehledejte zde učebnici náročných technik, ani vyčerpávající referenční příručku. Jde vlastně o jakési opatrné nakouknutí.

Autor: David Morkes

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha, 2004

Počet stran: 228

Doporučená cena: 227 Kč

§§§§§


OpenOffice.org pro zelenáče

Patrik Malina

Ačkoliv řada "pro zelenáče" tohoto svátečního nakladatele čítá pouze několik titulů, prakticky vždy se jedná o velmi zajímavý počin. Na tuto tradici se snaží navázat osvědčený autor, jejž můžete znát spíše z oblasti síťové problematiky či programování, a vybral si tentokrát ryze "kancelářskou" záležitost v podobě seznámení aplikačním balíkem OpenOffice.org. Kniha, doprovázena nezbytným instalačním CD (jak jinak u softwaru, jenž je zdarma), je zkušeným autorem koncipována především jako základní učebnice, ale též poměrně chytře jako lákadlo, seznamující s kvalitní a zajímavou alternativou. Výklad je jednoznačně koncipován s ohledem na úplné začátečníky a z textu je cítit snaha ukázat zájemcům, že to rozhodně mohou zvládnout s velmi dobrým výsledkem.

Hrubé členění knihy je dáno samotnými součástmi aplikačního balíku, takže zde najdeme části věnované textovému editoru, tabulkovému kalkulátoru, nástroji pro sestavení prezentací a grafickému editoru. Najdeme zde kapitoly o zápisu a úpravách textu, práci s textovými tabulkami a formátování, ale také pokročilejší strukturování dokumentů či tvorbu rejstříků a seznamů. I tabulkový procesor je popsán od základů, avšak autor dojde i k zajímavým pokročilým tématům, jako jsou podmíněné formátování, třídění dat a filtry. O něco méně prostoru je v součtu věnováno dalším dvěma součástem, takže čtenáři narazí na základní postupy při vylepšování prezentací, mohou si vyzkoušet třeba tvorbu animovaných přechodů či animační efekty, a při malování se seznámí především s kombinací textů a grafických objektů a s koncepcí překrývání jednotlivých prvků v dokumentech. V závěru je zařazena příloha v podobě popisu instalace pro operační systémy Windows a Linux.

Z publikace, jež se vyznačuje poměrně kvalitním redakčním zpracováním a dobrou čtivostí, je cítit, jakoby se autor chtěl s ostatními opatrně podělit o své dobré zkušenosti. Na přiměřeném prostoru jsou nabídnuta témata, jež rozhodně nevyčerpala možnosti aplikace, avšak představují lákavý vstup do práce s ním. Knihu rozhodně doporučujeme, a to nejen z důvodu, že mnoho konkurentů nemá.

Autor: Pavel Satrapa

Vydavatelství: Neokortex, Praha, 2003

Počet stran: 224

Doporučená cena: 249 Kč

§§§§§


7-8/2002

$$$$$


Novinky


Krátké zprávy

c02p04261

Liška popáté

V prvním červnovém týdnu proběhl již pátý ročník konference pro všechny příznivce databázové technologie a vývojářského nástroje MS Visual FoxPro, tentokrát pod názvem Visual FoxPro DevCon Praha 2002. I tentokrát se organizátoři, pražská firma Daquas, mohou chlubit pořádáním druhé největší akce tohoto typu ve světovém měřítku větším trumfem již zůstává pouze setkání v USA. Akce se zúčastnil podobný počet návštěvníků jako v dřívějších letech kolem pěti stovek a opět se tak prokázalo, že "foxka" má v tuzemsku velmi silnou základnu. V průběhu čtyř dnů měli zájemci k dispozici nejen desítky přednášek v českém a anglickém jazyce, ale také speciální setkání s velmi zajímavými osobnostmi ze světa FoxPro, na řadu přišel netradiční vývojářský večírek a na dračku šly rovněž knihy se související tematikou za mimořádné konferenční ceny. Že se jedná o významné setkání, dokazuje i účast klíčových osobností z vývojářského týmu produktu z firmy Microsoft, Ricarda Wengera a Kena Levyho, kteří krom úvodní řeči přednesli i další příspěvky. Na našem CD naleznete fotodokumentaci z této akce.

Odkazy: www.daquas.cz/fox/devcon2002, www.universalthread.com-PAT

Linux společnými silami

K velmi zajímavému kroku přistoupily firmy, známé jako výrobci populárních linuxových distribucí. Společnosti Caldera International, Inc., Conectiva S.A., SuSE Linux AG a Turbolinux, Inc., oznámily vznik společného subjektu a projektu zároveň pod jménem UnitedLinux. Jak napovídá název, jedná se o aktivitu vedoucí ke vzniku jednotného linuxového prostředí. Ačkoliv by tento krok jistě přivítala řada finálních uživatelů či dodavatelů stanic pro běžný koncový trh, ambice projektu jsou překvapivě jiné spolupracující subjekty se chtějí zaměřit na řešení pro kritické podnikové aplikace. Přestože této aktivitě vyjádřila podporu řada hardwarových i softwarových dodavatelů, je s podivem, že právě sektor trhu, jenž si něco podobného žádá již dlouhou dobu, pravděpodobně přijde alespoň v první fázi zkrátka.

Odkaz: www.unitedlinux.com-PAT

Oracle na druhé vlně

Společnost Oracle, jež představuje předního dodavatele databázového softwaru a aplikací pro podniková řešení, oznámila v uplynulém měsíci hned dvě zásadní novinky. Jednou z nich je uvolnění produktu Oracle9i Database Release 2, tedy samotného databázového stroje, který je "hnacím motorem" řady kritických aplikací. Tato druhá edice byla připravena zhruba rok pro první a asi největší novinkou je přítomnost zcela nové nativní XML databáze, jež ukládá principiálně odlišně strukturovaná data oproti tradičnímu relačnímu modelu. Druhým produktem, jenž byl uveden na trh, je Oracle9i Developer Suite kompletní balík nástrojů pro vývoj aplikací, těsně integrovaný s databázovým strojem a aplikačními servery Oracle. Samozřejmostí je např. implementace vývojových prostředků pro Javu či XML.

Odkaz: www.oracle.com/cz/-PAT

Solaris 9

Společnost SUN Microsystem, jeden z největších dodavatelů proprietárních řešení v oblasti náročných serverů a mimo jiné též "výrobce" Javy, oznámila dostupnost nové verze svého unixového operačního systému Solaris 9. Jedná se o základní "komponentu" komplexních řešení této firmy, jež zahrnuje mimo jiné hardware či technologie pro webové služby a provozování náročných webových aplikací. V souladu se zmíněnou filozofií firmy bude tato nová platforma dodávána především jako součást větších řešení a o portování na hardware typu "Intel", jež se dočkalo u verze 8 zajímavé odezvy, se prozatím neuvažuje.

Odkaz: www.sun.com/service/about/features/solaris9.html-PAT

Hlídejte svou síť

Společnost GFI je známa svými povedenými programy pro ochranu a správu počítačových sítí. Nové verze se dočkal nástroj GFI LANguard Secutiry Event Log Monitor 3.0, jenž slouží k účinnému sledování záznamů událostí, poukazujících na nekalé aktivity či případné útoky. Program integruje v jediném správcovském rozhraní dění v celé síti (na serverech s platformou Windows 2000 a XP) a díky kompletnímu vyhodnocování logovacích souborů je schopen odhalit souvislosti, jež by při "ručním" prověřování pravděpodobně unikly.

Odkaz: www.gfi.com/lanselm/-PAT

Noví členové rodiny McAfee

Nové produkty z kolekce antivirových programů McAfee představila firma Network Associates. Jsou jimi řešení Active VirusScan Small Business Edition a Active Virus Defense Small Business Edition, jejichž hlavní předností je nový řídicí modul McAfee ePolicy Orchestrator. Právě tato technologie má podle výrobce zajistit produktům klíčovou výhodu, neboť umožňuje spravovat rozsáhlá síťová prostředí i se stovkami počítačů. Celý balík tak zahrnuje v prvním případě klasický Virus Scan pro kontrolu jednotlivých počítačů, NetShield pro ochranu souborových serverů a zmíněnou konzoli pro správu. Druhá zmíněná varianta je robustnější k uvedeným komponentám tak přibývají GroupShield pro kontrolu e-mailů a WebShield pro sledování webových serverů.

Odkaz: www.mcafeesecurity.com-PAT

Cleverlance dodá školitele

Dalším významným oceněním kvality týmu společnosti Cleverlance, jednoho z předních dodavatelů webových služeb na bázi jazyka Java, je spolupráce s tuzemskou pobočkou firmy Borland. Odborníci firmy Cleverlance budou v budoucnu jako lektoři zajišťovat odborná školení s tematikou jazyka Java, technologie XML, operačního systému Linux či řízení vývojových projektů. Veškeré kursy budou probíhat ve školicím středisku firmy Borland.

Odkaz: www.cleverlance.com-PAT

Nejen nový Acrobat

Dva produkty pro zcela jiné cílové skupiny zákazníků představila společnost Adobe, dodavatel řešení pro publikování bez ohledu na médium. První z nich zřejmě potěší řadu z vás, neboť se jedná o lokalizovanou edici prohlížeče PDF souborů Adobe Acrobat Reader 5.05 Cze. Tento velmi populární program se tak dočkal nejen českého rozhraní, ale také dokáže prohledávat soubory, jež byly dobře zaindexovány pomocí české verze "plného" Acrobatu, což značně zvyšuje efektivitu práce. Druhým produktem je pak Adobe Frame Maker 7.0, mířící k firemní klientele. Jedná se o nástroj pro hromadné zpracování a publikování dokumentů a pracuje na moderní bázi XML.

Odkaz: www.adobeceea.com-PAT

Sledujte "bezdrát" i hlas

Dvě nová řešení představila firma Network Associates, jeden z předních tvůrců produktů pro správu a sledování sítí. Prvním z nich je aktuální verze Sniffer Portable Wireless PDA, tedy nástroj pro pokročilé sledování bezdrátových sítí, jež využívají standardu 802.11b (v současné době zřejmě nejrozšířenější aplikovaná technologie pro bezdrátové lokální sítě). Pracuje na platformě Compaq iPaq. Druhé řešení podstatně rozšiřuje možnosti produktu Sniffer Investigator tím, že do něj implementuje novou technologii pro sledování přenosu hlasu pomocí IP sítí (Voice over IP, VoIP). I v tomto případě lze snadno jak on-line sledovat provoz a řešit problémy, tak pořizovat dlouhodobější záznamy o činnosti do podoby sestav.

Odkaz: www.sniffer.com-PAT

3COM s dráty i bez

Další postupné kroky při zavádění vlastních inovací oznámila společnost 3COM, specializující se na sektor koncových uživatelů a malých a středních firem. Výrobce začal dodávat nový Switch 4060, jímž začíná prakticky realizovat novou představu výkonných a spolehlivých přepínaných sítí XRN. Dále se připravuje tzv. Interconnect Kit, jenž bude zajišťovat konektivitu s dalšími aktivními prvky síťové infrastruktury. Dalším zajímavým produktem je brána Officeconnect Wireless Cable/DSL Gateway, rovněž určená především pro malé firmy. Slouží pro sdílení např. DSL širokopásmového připojení v prostředí malé lokální bezdrátové sítě, jež při komunikaci klientů využívá protokol dle standardu 802.11b (současný běžně využívaný protokol pro lokální bezdrátové sítě).

Odkaz: www.3com.cz-PAT-

Firewally & bezpečnost sítí v praxi

Patrik Malina

Společnost Institute for International Research zaujímá v evropském měřítku poměrně silnou pozici na poli profesní přípravy. V posledních měsících rovněž aktivně nabízí řadu školení a intenzivních tréninků v tuzemsku, z nichž některé jsou zaměřeny na informační technologie. Jeden ze zajímavých kursů, jenž proběhl během jarních měsíců již dvakrát, nese název Firewally & bezpečnost sítí v praxi, a protože jsme byli přímo účastni, nabízíme vám podrobnější informace.

Důležitým faktem je, že školení probíhalo ve dvou dnech. Pokud máte zkušenosti se vzděláváním tohoto druhu a rovněž jste v problematice IT jako doma, jistě tušíte, že za takto krátkou dobu nelze plně postihnout tak obsáhlou tematiku. Oba přednášející (ještě o nich bude řeč) tedy pochopitelně některá témata zdůraznili a jiná zmínili jen okrajově. K výkladu účastníci obdrželi slušně připravený tištěný doprovodný materiál, takže sledování "informačního toku" a zápis poznámek nebyly problémem.

První den kursu byl zaměřen na základní témata, mezi něž patřila architektura protokolu TCP/IP, vlastnosti nejpoužívanějších aplikačních protokolů pro služby, jako jsou elektronická pošta či WWW, a také základy kryptografie a PKI. Velký prostor byl věnován plně v souladu s cílem semináře principům ochrany počítačových sítí, koncepcím jednotlivých řešení firewallů a moderním trendům v této oblasti. Účastnící si mohli udělat dobrý obrázek o nebezpečích, jež plynou z použití některých typických síťových služeb, a jaká úskalí přináší např. praktická realizace přístupu do internetu pro interní zaměstnance.

Druhý den byl zaměřen oproti předchozímu ryze prakticky a demonstroval na zcela konkrétních situacích probraná teoretická témata ze dne prvního. Lektor tohoto kursu se zabýval reálnými hrozbami a komplikovanými situacemi, jež představují pro správce sítě či firewallu každodenní chléb. Součástí této části semináře byla řada praktických ukázek, jimiž lektor působivě demonstroval účinnost některých typů útoků, a velmi cenné byly především věcné rady, jak se různým nepravostem efektivně bránit.

Vedením kursu byli pověřeni naslovo vzatí odborníci. První, teoretickou část přednášel Libor Dostálek, dlouholetý bezpečnostní "architekt" firmy PVT a mimo jiné autor projektu První certifikační autorita. Praktickou část vedl Petr Břehovský, bezpečnostní inženýr společnosti Český Telecom. Oba přednášející byli zárukou kvalitního obsahu a především poskytli množství vlastních zkušeností. O jejich erudici mimo jiné svědčí jejich autorská a překladatelská aktivita v této oblasti.

Odkaz: www.konference.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0427

Panasonic SV-SR100

Na český trh přichází přenosný CD přehrávač, umožňující pořídit a uložit audiozáznam na SD paměťovou kartu bez použití počítače. Přes analogový vstup lze k přístroji připojit i další audiozařízení a převést si LP nebo audiokazety do digitální podoby. Živé nahrávání je možné po připojení mikrofonu do vestavěného vstupu. SD karty mají velikost 32 x 24 mm a současnou nejvyšší kapacitu 512 MB, a samozřejmě jsou přepisovatelné. Jelikož technologie SD karet není založena na mechanických součástech, nehrozí při přehrávání riziko přeskakování způsobené otřesy a nárazy. Díky displeji a tlačítkové klávesnici je možné všechny skladby na SD kartě opatřit názvem a jménem interpreta. Přístroj podporuje formáty AAC, MP3 a WMA. Napájen je dobíjecím Ni-CD článkem nebo dvojicí tužkových baterii. Při použití alkalických článků vydrží 30 hodin přehrávat nebo 4,5 hodiny zaznamenávat. Tento SD rekordér o rozměrech 143 x 28,3 x 134,5 mm a hmotnosti 297 g (bez baterií) se všemi funkcemi CD přehrávače, včetně 48 sekundové vyrovnávací paměti, pořídíte za 22 995 Kč včetně DPH.

Pokud se spokojíte "pouze" s SD přehrávačem, v nabídce Panasonicu nově od srpna najdeme model SV-SD80 (43,3 x 44,5 x 15,8 mm, o hmotnosti 38 g včetně baterie), který při kapacitě SD karet 512 MB poskytne více než 11 hodin nepřetržitého poslechu ve formátu AAC nebo MP3 (96 Kb/s). Zakoupením si ulehčíte o 9 995 Kč včetně DPH.

Odkaz: www.panasonic.cz-TJi

Palm OS 5

V pondělí 10. června se vydaly na cestu k vývojářům krabice od společnosti PalmSource. Obsahují finální verzi operační systému Palm OS 5, který výrobcům handheldů používajících tento operační systém otevře cestu k použití výkonnějších procesorů ARM, jejichž podporu OS 5 obsahuje. Nový Palm OS přináší i zlepšenou bezpečnost, zvuk a po současné podpoře WAN a Bluetooth přidal i specifikaci 802.11b pro bezdrátové připojení LAN. Ne všechny starší aplikace však pod OS 5 poběží. Palm odhaduje, že funkčních bude okolo 80 % programů.

OS 5 představuje i další krok Palmu na cestě oddělit hardware a software, a vytvořit samostatné, na sobě nezávislé skupiny. Palm OS 5 se tedy posune v hardwarové vybavenosti blíže k PocketPC, které dosud využívaly právě procesorů na technologii ARM. Řešení použité Motorolou u procesoru DragonBall MX1 na frekvenci 200 MHz by však mělo přinést úsporu až poloviny napětí, než které potřebují PocketPC, a to i po změnách, jež provedl Microsoft ve svém systému. Představitel Motoroly však uvedl, že jejich řada MX bude podporovat rovněž Linux, Symbian i Windows CE.

Odkazy: www.palmos.com, www.motorola.com-TJi

Vzhůru ke dnu

Tentokráte ke dnu cenovému, neboť snižování nákladů je celosvětovým sportem. Vstříc velkým společnostem v tomto snažení se vydaly Dell, Red Hat a Oracle, které si od tohoto kroku slibují ukousnout nějaké to sousto z koláče Microsoftu. Proto uzavřely dohodu o technologickém partnerství, jejímž základem jsou řešení postavená na serverech Dell PowerEdge, operačním systému Linux Advanced Server a databázi Oracle9i.

Odkazy: www.dell.com, www.redhat.com, www.oracle.com-TJi

QuickTime pošesté

Nový QuickTime 6 se poodhalil. Preview verze tohoto multimediálního přehrávače je umístěna na webu Apple Computers. Šestka si nyní poradí kromě jiných i s formáty MPEG-4, AAC, Flash 5, DVC Pro PAL i JPEG 2000.

Odkazy: www.apple.com, www.apple.cz-TJi

Compass

4. června 2002 představila společnost Pythagoras (řešení v oblasti internetu a intranetu) nový CRM systém Pythagoras Compass, určený především pro malé a středně velké společnosti. Jde o polokrabicový produkt založený na webové architektuře s možností přizpůsobení požadavkům uživatele. Součástí Compassu je i systém zabezpečení přístupových práv, který Pythagoras pod názvem Alcatraz nabízí také jako samostatný produkt. Technicky je program úzce provázán s produkty MS Office a SQL Server. Řešení by mělo oslovit zákazníky svým poměrem cena/výkon. Produkt je k dispozici v české a anglické verzi.

Odkaz: www.pythagoras.cz-TJi

Bojující jablko

Reklamní kampaní "Real People", představující "pécéčkářské odpadlíky", a jejich důvody k přeběhnutí, vytáhla v USA společnost Apple evidentně do boje proti PC s Microsoft Windows. Reklama by měla ukázat lidem, kteří uvažují o jiné alternativě než "PC s Wokny", že to jde i jinak. Jako zářné příklady jsou představeni lidé z tradičních oblastí, kde Mac slaví po léta úspěch, spisovatelé, grafici, diskžokejové. Při podobné akci, kdy před rokem Apple zvolil retailový prodej v supermarketech, ukousla společnost z trhu PC 5 %. Nynější akce je zaměřena především na správce sítí malých společností a programátory, tedy do skupiny, kde Apple nepožívá nijak vysokého renomé.

Odkaz: www.apple.com-TJi

Symantec

uvedl na náš trh nová řešení v oblasti perimetrové ochrany sítí. Nejmenší řešení na úrovni packetové filtrace s integrovanou VPN (site to site) je Symantec Firewall/VPN Appliance 100, 200, 200R. Největší model z této řady (200R) poskytuje i klientskou VPN. Řešení jsou určena pro malé firmy nebo pro nasazení na odloučených pracovištích velkých společností. Pro perimetrovou ochranu sítí na úrovni aplikačního firewallu s možností modulu VPN Server nabízí společnost Symantec řešení s VelociRaptor Appliance 1100, 1200, 1300, které je Symantec Enterprise Firewallem dodávaným včetně odladěného hardwaru. Nejnovější technologií je Symantec Gateway Security Appliance 5110, 5200, 5300, jenž je integrovanou odezvou na kombinované hrozby. Skládá se z technologií aplikačního firewallu, intrusion detection systému a gatewayových antivirů s možností pořízení modulů VPN Server a Clustering. Tuto novou technologii představila společnost Symantec jako unikátní řešení v oblasti perimetrové bezpečnosti, kde veškerá komunikace podléhá komplexnímu dohledu a analýze z pohledu bezpečnosti a pravidel. Všechna zařízení mají certifikaci EZU. Veškeré Appliance jsou předinstalovány, nutná je pouze konfigurace.

Odkaz: www.abakus.cz-TJi

Indoš k soudu?

Krádež, neoprávněné užívání cizí věci, poškození a zneužití záznamu, šíření poplašné zprávy, křivé obvinění, pomluva, poškozování cizí věci. Taková pěkná sbírka trestných činů by mohla být dle právních zástupců uskupení AutoCont On Line/Český Telecom (ACOL), generálního dodavatele projektu Internet do škol (Indoš), spáchána za určitých podmínek v souvislosti s uveřejněním údajně platné smlouvy mezi ACOL a Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy ČR na tiskové konferenci Balbínovy poetické strany. Samotní "Balbíni" si nejsou na 100 % jisti pravostí smlouvy, přesto se s ní na tiskovce vytasili. ACOL sice vidí za zveřejněním dokumentů pouze honbu za hlasy voličů a hranicí, která zaručí straně státní příspěvek, ale cítí odpovědnost vůči zhruba jednomu tisíci lidí, kteří pro projekt v terénu pracují. Zřejmě si ACOL nechce nechat líbit pošpinění svého dobrého jména. Proto se ACOL s partnery rozhodlo podat na "Balbíny" trestní oznámení. MŠMT chtělo smlouvu o realizaci veřejné zakázky na vybudování infrastruktury zveřejnit již dříve, ale soukromé subjekty považují smlouvu za běžný obchodní kontrakt, který má klauzuli o důvěrnosti informací, a souhlasili se zveřejněním až po volbách, neboť se obávali podobných nefér útoků. To, zda šlo ze strany ACOL o akci "s kanónem na vrabce" ve snaze postrašit kritiky, nebo zda "Balbíni" skutečně uváděli ve svých výrocích polopravdy (pololži?) v honbě za hlasy, se tedy dozvíme zřejmě až po volbách.

Odkazy: www.acol.cz, www.telecom.cz, www.balbinka.cz-TJi

Digitální pero a papír

Strategická aliance Logitechu s firmou Anoto a jejími partnery (např. 3M\s Post-it Notes Division, MeadWestvaco, Groupe Hamelin, FranklinCovey, Time/system International) má přinést kompletní řešení pro sloučení ručního psaní s výkonem PC. Spolupracující firmy vyvíjejí kompletní "ekosystém", který zákazníkům umožní zachycení, uložení a vyvolání ručně psaných informací na PC pomocí papírového média a speciálního pera na základě technologií firmy Anoto, které převádějí běžný rukopis do digitální podoby. Firma Logitech očekává, že uvede digitální pera s funkcemi pro platformu PC ještě během letošního roku. Současně bude uveden digitální papír umožňující využití funkcí Anoto.

Odkazy: www.logitech.cz, www.anoto.com TJi

Pevný disk pro televizi

Matsushita Electric Industrial Co., Ltd. (vlastnící značku Panasonic), si vybrala diskové mechaniky Seagate Barracuda ATA IV pro své přídavné zařízení k televizi ep Station, vyráběné pro společnost ep Corporation. Přídavné zařízení ep Station umožňuje nahrávání videa na přání přes satelit, interaktivní přístup k audiovizuálnímu vysílání, on-line hraní, elektronické poště a bankovním službám. Navíc diskové mechaniky Seagate podporují příkazy pro přenos audio/video dat, vyžadovaných u ep Station společností Matsushita, a jejich rychlost je dle výrobce v současnosti vyhovující pro simultánní přehrávání až osmi filmů v DVD kvalitě bez vynechání obrázku.

Odkazy: www.panasonic.co.jp/global/, www.seagate.com-TJi

Digitální odysea

Tomáš Jirásko

e.Digital představila trojici kapesních přehrávačů formátu MP3 řady Odyssey. Každý z uváděných modelů řady Odyssey má vestavěnou flash paměť, expanzní slot SmartMedia, který umožňuje dodat dalších až 128 MB paměti, a je dodáván se softwarem Digital Odyssey Manager, který spolupracuje s Windows i s Mac OS (Windows 98SE//Mac OS 8.6 a vyšší).

Nejmenší přehrávač Odyssey 100 je vybaven 64 MB paměti, má rozměry 68 x 68 x 19 milimetrů, jeho hmotnost je 51 gramů bez baterie. Na čelním panelu je umístěn jednoduchý číslicový displej. Nepřetržitým proudem hudby nás dokáže zahlcovat až 30 hodin bez výměny standardní alkalické AA baterie. Cenou 129 USD je určen pro méně koupěschopné obyvatelstvo.

63 gramů vážící Odyssey 200 o rozměrech 87 x 63 x 20 mm s alfanumerickým displejem v sobě skrývá 128 MB paměti, digitální FM tuner s 20 předvolbami a má zabudovaný všesměrový mikrofon, se kterým dokáže uchovat až 8 hodin hlasového záznamu. Výdrž tohoto přehrávače je 12 hodin. Celá ta hračka přijde na 179 USD.

Špičkový přístroj série představuje Odyssey 300 (vychází z Odyssey 200) s výdrží 12 hodin, který, kromě audiozáznamu z mikrofonu, dokáže zachytit až 8,5 hodiny přímo do formátu MP3 z hlasového vstupu nebo FM tuneru. Pokud chcete být hrdými majiteli tohoto kousku, musíte vynaložit 229 USD. Rovněž se může pochlubit dálkovým ovladačem, jej lze uchytit na tričko, košili či opasek, a díky bezdrátové technologii tak přístroj umístit v rozumné vzdálenosti, mimo váš fyzický dosah, např. do batohu na zádech.

Odkaz: www.edig.com

ADSL? Pěkně děkuji.

Tomáš Jirásko, Patrik Veselík

Dne 29. května 2002 zahájil Český Telecom (ČTc) prostřednictvím svého odštěpného závodu Imaginet testovací provoz služby IOL Platinum, založené na využití technologie širokopásmového přístupu k internetu ADSL (Asymmetric Digital Subscriber Line asymetrická digitální účastnická linka). Použitím technologie ADSL je možné po běžném telefonním kabelu dosáhnout rychlosti datového přenosu stovek Kb/s až několika Mb/s.

ČTc již dokončil počáteční testovací technologický provoz a nyní se chce věnovat službě samotné. K plnému komerčnímu nasazení je ovšem potřebné zmapovat trh a dostatečně prověřit infrastrukturu prodeje. Proto je nyní ADSL v rámci IOL Platinum nabízeno pouze ve třech městech ČR (Praha, Brno, Ostrava) s důrazem na cílovou skupinu malých a středních firem, které aktivně využívají internet. Pro zájemce jsou připraveny tři cenové programy a optimalizovaný obsah, ke kterému budou uživatelé přistupovat zdarma, bez započítávání objemu přenesených dat. Ceny jsou uváděny bez DPH.

Optimalizovaný obsah zahrnuje přístup k asp1000 (ASP služby), iBase (obchodní informace portál internetových služeb pro malé a střední podniky), Store OnLine (vlastní internetový obchod), eLearning (multimediální kursy on-line), GameZone (přístup na herní server), Media OnLine (video streaming živé zpravodajství programu ČT1, archiv pořadů ČT1, tv.idnes.cz). Až do této chvíle to vypadá celkem pěkně, že? Tak nyní se trochu pozastavíme, nabereme dech a do ruky vezmeme kalkulátor. Služby optimalizovaného obsahu nejsou zdarma, zdarma je pouze přenos dat z jejich stránek. Kromě paušálů, které již samy o sobě nebudí nadšení, jsou zde i náklady, jež chytrý obchodník příliš nezdůrazňuje. Položili jste si otázku, čím se vlastně připojíte, ano? Že by DSL modemem? A máte jej kde? Na myšlenku, že je součástí měsíčního paušálu, rychle zapomeňte. Za pronájem modemu musíte hezky platit, samostatně. U levnějšího řešení (modem) jde o 100 Kč za měsíc, dražší (modem + rozbočovač) přijde na 500 Kč měsíčně, a to ještě nějaké ADSL vůbec nemáte. Koncové zařízení vám musí být namontováno, služba zřízena, což vás bude stát dle varianty 2 300/4 600/9 500 Kč. A nyní to "nejlepší", spočítejte si, za jak dlouho vyčerpáte data v ceně. Při plném využití pásma do několika hodin. Už jenom takové stahování opravných patchů pro Windows si vezme svůj díl, nemluvě o tom, že se neustále zabýváte myšlenkou, zda zrovna stahujete data "zadarmo" , nebo ta započítávaná. Tváře asi poté nerozjasní skutečnost, že v rámci IOL Platinum jsou poskytnuty "nadstandardní" služby v podobě WebHostingu (20MB) a e-mailové schránky (30MB), jež patří rovněž do skupiny, u které není počítán objem dat. ČTc tak ve výsledku nabízí zákazníkům český paskvil, místo řešení na evropské úrovni. Od určité hranice se totiž dostáváme k cenám, kdy jsou již zajímavější některá připojení bezdrátová nebo pomocí televizních rozvodů, právě kterým by měly být služby na technologii ADSL konkurencí. ČTc se podařilo službou IOL Platinum zatím pouze jedno, vzbudit znechucení nad přístupem dominantního operátora.

Na otázku dostupnosti i jiných koncových zařízení, než nabízených ČTc, jsme se zeptali Petra Voplakala z firmy Fincom-Materna. "Předpokládáme, že jakmile Český Telecom ukončí zkušební provoz, případně umožní připojování i jiných zařízení, budeme moci nabídnout zákazníkům i ADSL zařízení Microcom, která jsou připravena pro provoz v síti Českého Telecomu (s DSLAMy od Alcatelu).

Odkazy: www.iol.cz, www.telecom.cz, www.fincom.cz

Mozilla 1.0

Tomáš Jirásko

V roce 1998 byla tehdy ještě samostatným Netscapem ražena myšlenka otevřeného kódu webového prohlížeče. Bylo to období, kdy utkání Netscape vs. Microsoft na poli webových browserů kulminovalo. Výsledkem snahy byl vznik projektu Mozilla.org, který po téměř čtyřech letech, kdy se již někdy zdálo, že Mozilla to má spočítané, dorazil do cíle. Ve středu 5. června po dlouhodobém testování a očekávání byla dána k dispozici finální verze Mozilla 1.0. Aby to nevypadalo, že se raduji nad objevem nového světadílu, jsem si samozřejmě vědom, že již v listopadu 2000 byl uveden Netscape 6.0 (AOL Time Warner), postavený okolo renderovacího jádra Gecko, ale přece jenom to bylo trochu něco jiného a AOL beta-verzi Netscape 7 postavila již na kódu Mozilly 1.0.

Mozilla dlouhodobě proklamuje svoji podporu otevřeným standardům, jako hlavní cíl své existence a snahy. Vydaná verze 1.0 podporuje doporučení sdružení W3C, včetně HTML 4.0, XML 1.0, RDF (Resource Description Framework), CSS1 (Cascading Style Sheets level 1) a DOM1 (Document Object Model level 1). Částečně si rozumí s CSS2, DOM2 a XHTML. Dalšími podporovanými standardy jsou i SOAP 1.1, Xpath 1.0, MathML, FIXptr, XSLT.

IBM iBoot

Tomáš Jirásko

Společnost IBM představila možné využití svého navrhovaného standardu iBoot. Tento standard má umožnit iSCSI zařízením komunikaci po IP sítích. Přes síť bude tedy možné přistupovat k diskovým prostorům z jakéhokoliv místa, a chovat se k nim jako k běžným diskům ve svém počítači. Zjednodušeně, technologie iBoot vytvoří ROM image obsahující informace o iSCSI zařízení, prostor využívaný protokolem TCP/IP, adresy přerušení, a po zavedení operačního systému spustí iBoot protokol pro připojení SCSI zařízení. Výhodou iBootu je schopnost zavádění jak Linuxu, tak i Windows 2000/XP.

Toto řešení pravděpodobně uživatele sedícího v teple domova mnoho nezaujme, raději si při nedostatku místa koupí větší pevný disk, ale využití pro iBoot by se mohlo najit např. u Blade serverů. Ty jsou umístěny na úzké kartě, kde je mnohdy disk s kapacitou vyhovující pouze pro start systému. Zde by řešení vedlo k odstranění těchto disků a zároveň ke snížení celkového množství vyzařovaného tepla, což v malých prostorech těchto serverů hraje nezanedbatelnou roli. I pro mainframová řešení by tato technologie mohla znamenat oživení. IBM si totiž stále pohrává s myšlenkou na opětovné prosazení pracovních terminálů. iBoot je rovněž ideální technologií pro poskytování softwaru. Potřebujete na dva dny specifický program? Připojíte se, zaplatíte poplatek, a na několik dnů je program váš. Rovněž uživatelům notebooků a jiných mobilních zařízení by zavedení tohoto standardu vytrhlo mnoho trnů z paty. iBoot však nebude open source technologií, a uvidíme, jakou politiku pro jeho poskytování IBM zvolí.

Odkaz: www.ibm.com

Volba operátora

Tomáš Jirásko

Český Telecom (ČTc) se dohodl s Aliatelem na společném testování služby Volba operátora, která má od 1. července 2002 umožnit zákazníkům vytočením krátkého předčíslí uskutečnit hovor za tarify operátora, s nímž má uzavřenu smlouvu. Přitom není podstatná skutečnost, kterému poskytovateli telekomunikačních služeb patří samotné telefonní linky, z nichž je hovor veden. Dostupnost služby pro jednotlivé zákazníky je ovšem podmíněna existenci propojovacích dohod samotných operátorů. Avšak nad skutečně praktickým a dostupným zavedením této služby stále visí otazníky, i když termín stanovený zákonem pro zavedení této služby je za dveřmi. Klíčovým problémem se jeví vyřešení otázek cen za propojení, alternativní operátoři stále nemají tyto ceny s ČTc ujasněny, a o vzniklé situaci informovali i Český telekomunikační úřad.

Ověřování životaschopnosti řešení si ČTc ponechal rovněž na poslední chvíli. Zkoušky technologických, procesních i systémových složek probíhají od 3. června 2002 v UTO Jihlava a od 13. června. 2002 v UTO Tábor a Soběslav, ve kterých je mimochodem již dokončena digitalizace telefonní sítě, což je i druhou podmínkou pro zavedení Volby operátora. Do plné digitalizace sítě v celé ČR chybí ČTc pouze dokončit UTO Praha. Ověřování bude ukončeno 30. června, což je i termín zákonem nařízený pro zavedení této služby, jejíž náklady na zavedení jsou odhadovány na 1,547 miliardy Kč.

Odkazy: www.telecom.cz, www.aliatel.cz

Dva do rvačky

Tomáš Jirásko

V listopadu minulého roku společnost Handspring, výrobce PDA na bázi PalmOS, uvedla na trh svůj monochromatický hybrid Treo 180, kombinaci PDA a mobilního telefonu, ve verzi s i bez klávesnice. Čas je však neúprosný a trh si žádal nástupce. Na přelomu května a června jsme se tedy dočkali komunikátoru Treo 270 a ve stejný čas i organizéru Treo 90, jež se na trhu s PDA mohou směle postavit konkurenci a ukousnout ze stále většího koláče peněz, které jsou na nákupy v této kategorii celosvětově vynakládány.

Treo 270

Treo 270 na první i druhý pohled vypadá jako Treo 180 s barevným displejem. Vnější rozměry zůstaly shodné (10,8 x 7,1 x 2,1cm), pouze hmotnost se mírně zvětšila na 153 g. Treo 270 je postaven na procesoru Motorola Dragonball VZ / 33 MHz s 16 MB RAM. Displej nyní přináší do šedi života i škálu 4 096 barev (12 bitů) v rozlišení 160 x 160 bodů. Aplikace běží na operačním systému PalmOS 3.5.2H, u kterého nelze provést upgrade. Totéž můžeme říci i o paměti, neboť možnost jakéhokoliv rozšíření vzhledem k absenci SpringBoard slotu chybí. Změny se však dostalo napájení, Li-Ion akumulátor nyní vydrží tři hodiny provozu a okolo 150 hodin v pohotovostním režimu. Vše obsluhujete přes podsvícenou klávesnici skrytou pod flipem. Telefon je duální 900/1 900 MHz (900/1 800 MHz pro Evropu), umožňující upgrade podporující GPRS. Tedy mezi aplikacemi jako je PhoneBook, SIMBook logicky nalezneme i Blazer (www browser) a One-Touch Mail (e-mail klient). Cena byla stanovena na 499 USD aktivací služeb mobilních operátorů...

Treo 90

Srdcem tohoto organizéru je procesor Dragonball VZ / 33 MHz s 16 MB RAM. Barevný dotykový displej postavený na technologii DSTN (horší zobrazování jasných barev v ostrém denním světle) stále používá rozlišení 160 x 160 bodů a zobrazí 4 096 barev, podobně jako Treo 270. Operačním systémem je zde PalmOS 4.1, uložený v EPROM, a zvolený z dobrého důvodu. Treo 90 je totiž vybaveno místo u Handspringu obvyklého SpringBoardu slotu, rozšiřujícím SD/MMC slotem. Tento slot však bohužel nepodporuje standard SDIO (Secure Digital Input/Output), který poskytuje možnost rozšíření o periferie jako je modem, ethernetová karta apod., zatímco SD (Secure Digital) je používán pouze pro paměťové karty. V důsledku toho je zatím uživateli odepřena možnost využívat např. Bluetooth SD kartu, ale podpora tohoto standardu je zamýšlena a připravuje se na softwarové úrovni. Mírně kontroverzně si návrháři poradili s otázkou umístění klávesnice. Ta nyní zabírá místo graffiti, kterýžto vstup zde není podporován, i když v případě nutnosti je zde možnost znaky vložit přes utility.

Cena tohoto prcka (10,7 x 7,4 x 1,6 cm) je 299 USD.

Dle vyjádření dovozce, společnosti Czech Data System, se s dvojicí setkáme i na našem trhu, jejich cena není dosud stanovena.

Odkazy: www.handspring.com, www.handspring.cz

Indoš má konkurenci

Tomáš Jirásko

Mrtvej Indoš, dobrej Indoš. I tímto konstatováním z příběhů Karla Maye by se dal v některých oblastech naší vlasti charakterizovat vztah ke způsobu realizace Státní informační politiky ve vzdělávání, která svými Projekty I-III začala připomínat Hvězdné války. Táhne se to roky a stále nevíme, zda nezvítězí temná strana síly. Ti, kteří odmítli řešení poskytnuté "zdarma" státem v rámci akce "Internet do škol" (Indoš) a nehodlají se smířit se stavem "o nás bez nás", mají alternativy. Jeden z posledních důkazů představuje MČ Praha 13. Tato městská část, v jejímž čele stojí starosta Ing. Bratský, jeden z iniciátorů "vlastní cesty", se rozhodla uchopit věci do vlastních rukou a poohlédnout se jinde. 29. května 2002 pak mohli být žáci i obyvatelé Prahy 13 svědky slavnostního předání a dokončení projektu připojení škol Prahy 13 do internetu. V této fázi se jednalo kromě 13 škol i o připojení úřadu MČ a kulturního domu. Rovněž se předpokládá připojení Domu dětí a mládeže, knihoven a místních oddělení Policie ČR i Městské. Jak vidno, nejedná se o lokální řešení, omezující se pouze na vzdělání, ale ve svém výsledku jde o řešení přinášející užitek všem občanům. Veškerá infrastruktura je navržena i s myšlenkou na následné propojení dalších organizací a podniků v lokalitě a je postavena na optických kabelech, řešena jako otevřený systém, který počítá s heterogenními sítěmi a není vázán ve své postatě na operační systém a nadstavby, tak jako je to u "Indoše". I z tohoto hlediska poskytne žákům pravděpodobně větší praktické zkušenosti než "Indoš", u kterého navíc nikdo netuší, co bude po 36 měsících, kdy provoz za školy stát přestane hradit. Regionální politika je přece jenom trošku odlišnější a nedokáži si představit starostu, jak žákům oznamuje, že mají prostě smůlu, neboť došly peníze. Navíc jde podobně jako v případě "Indoše" o kompletní outsourcing, MČ připojení ani vybavení nenakupuje, vše je hrazeno jako služba. Vím, že nejde o řešení pro všechny, že některá města nemají dostatečné prostředky, ale mnohdy si stačilo položit otázku, zda nejde onen problém zahrnout do komplexnějšího řešení, když tedy připojujeme městský úřad, zda nepřipojit i školu?

Představené řešení je postaveno na páteřní optické kabeláži (gigabitový Ethernet) jako VPN (Virtual Private Network), kdy jednotlivé subjekty mají 100 Mb/s přípojky do svých podsítí. Propustnost do internetu je řešena 6 Mb/s do NIXu a 512 Kb/s do zahraničí. Integrální součástí dodávky je provoz webových i poštovních serverů, včetně správy uživatelů. Abych nebyl tak negativní vůči projektu Internet do škol, je třeba přiznat, pokud odsuneme stranou všechny námitky a pochybnosti, že tempo realizace nabralo obrátek. 29. května 2002 bylo kompletně realizováno připojení 792 škol z 3 620, které mají být připojeny do konce září, a nasazená rychlost 40 škol denně vyhlíží pro žáky slibně. 10. června se tisící předávanou školou stala Základní škola ve Slaném, Politických vězňů 777.

Dne 3. června začalo též školení 82 budoucích ICTK správců, kteří budou zodpovědní za provoz a údržbu počítačové sítě na školách, a 4. června je následovalo dalších 93 správců. Do konce srpna by mělo být vyškoleno všech 3 620 správců ze škol, jejichž realizace je plánována do září, i když původní termín zněl až na konec tohoto roku. Probíhající školení pod názvem "Úvod k počítačovým sítím", dává názvem jasně tušit svoji náplň. Do konce roku 2002 tak všech 3 620 ICTK musí být a bude znovu proškoleno, tentokráte v pokročilé správě, kdy získají oprávnění k plné správě informační a komunikační infrastruktury.

Odkazy: antiindosh.cmsps.cz, www.praha13.cz

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0428

Promise přes 137 GB

Firma Promise Technology oznámila, že její IDE RAID produkty, vyráběné a dodávané v současné době, automaticky rozpoznají a obslouží pevné disky s kapacitou vyšší než 137 GB díky podpoře 48bitového LBA režimu. BIOS řadičů je možné volně stáhnout z webu výrobce, takže lze díky tomu upgradovat i již prodané kusy.

Konkrétně 48bitové LBA podporují Ultra TX series, FastTrak100, FastTrak100 TX2, FastTrak100 LP, SuperTrak100, SuperTrak SX6000, UltraTrak series a ConnectStor II.

Odkaz: www.promise.com-PVe

Opera for Linux 6.0

Dne 15. května představila firma Opera stejnojmenný prohlížeč ve verzi pro operační systém Linux na platformě x86 procesorů. Přináší do tohoto světa všechna vylepšení verze 6, která se již nějakou dobu používá na MS Windows.

Téhož dne Opera uvedla Opera 6.02 for Windows s drobným zlepšením SMS panelem. Ten umožňuje odeslat SMS zprávu přímo z panelu browseru. SMS modul je v tuto chvíli možné používat jen v Norsku, ovšem v budoucnu bude podporovat i mobilní operátory

v jiných zemích. Dne 28. května byla nečekaně vypuštěna verze 6.03 for Windows a 6.01 for Linux, řešící právě objevený bezpečnostní problém. Obě zmiňované verze Opery (pro Linux i Windows) naleznete v .

Odkaz: www.opera.com-PVe

Doom III v prodeji

Server Amazon.co.uk zahájil prodej hry Doom III, pokračování legendární 3D střílečky pro počítače PC., a to za 29,99 libry. Tato verze bude určena pro operační systémy MS Windows 95/98/ME a MS Windows 2000/XP. Prodává se dopředu s tím, že bude dodán ve chvíli, kdy ji představí výrobce. Odkaz: www.amazon.co.uk-PVe

Novell kupuje SilverStream

Společnost Novell, výrobce síťového softwaru, hodlá za 212 milionů USD koupit firmu SilverStream Software. Novell tak chce rozšířit svou nabídku o produkty zaměřené na Web Services. S nabídkou Novellu souhlasili držitelé 20,33 procent akcií společnosti SilverStream, a to včetně Davida Litwacka, prezidenta a CEO této společnosti. Dohoda, která již byla schválena představenstvy obou firem, má být dokončena v červenci 2002. Podle podmínek dohody by měl Novell za SilverStream zaplatit 9 USD za jednu akcii. Po uzavření akvizice bude produktová řada SilverStream prodávána pod jménem Novell. David Litwack se stane Senior Vice Presidentem Novellu a členem jeho Worldwide Management Committee. Novell tak vstupuje na pole Web Services, kde se již pohybují firmy jako IBM, Microsoft, Sun Microsystems. Chce poskytovat volně propojenou, na standardech založenou architekturu orientovanou na služby, která umožňuje spolupráci produktů od různých dodavatelů. Jádrem této síťové architektury pro vývoj aplikací založených na Web Services bude platforma SilverStream eXtend.

Odkaz: www.novell.com-PVe

Opera a Bat! v češtině

Slovenský server SAC.sk skrývá český (najdete NA NAŠEM CD) a slovenský jazykový modul pro alternativní prohlížeč Opera 6.03. Právě to je poslední podverze řady 6, která opravuje předchozí kritickou bezpečnostní chybu. Poštovní klient Bat! verze 1.60m se rovněž v poslední květnové dny dočkal dodatečného počeštění. Zde se jedná o balík velikosti 340 KB.

Odkaz: www.sac.sk-PVe

Celeron 1,8 GHz

Intel povýšil procesory řady Celeron opět o jeden stupínek. Po neoficiálním uvedení tohoto procesoru na japonský trh spolu s verzí 1,7 GHz uvedl oficiálně model s interním taktem 1,8 GHz na trh celosvětový dne 12. června 2002. Jde o stejný model, taktovaný na vyšší frekvenci externí takt je stále 4x 100 MHz, cache L2 je 128 KB. Procesor je určen pro patici Socket 478.

Odkaz: www.intel.com-PVe

Boxované AMD procesory

Ve světě obvyklé boxované procesory od AMD se objevily na začátku června i v České republice. Oficiální zastoupení výrobce však tvrdí, že tento dovoz není oficiální, ovšem ten se po dlouhých jednáních pro Českou republiku konečně připravuje. Podle neoficiální informace by se měly na trhu reálně objevit v příštích několika měsících. Boxovaný procesor je procesor, dodávaný včetně chladiče, přičemž na tento celek je poskytována tříletá záruka.

Odkaz: www.amd.com-PVe

Go, Amigo, go!

Patrik Veselík

Počítače Commodore Amiga se před více než deseti lety staly legendou v oblasti multimediálních 32bitových počítačů se silnými herními ambicemi. Bohužel ty tam jsou časy, kdy se vyráběly a prodávaly. Existuje však množství fandů, kteří nechtějí nechat značku padnout. Poslední pokus z 30. května uvedl na trh základní desku AmigaOneG3-SE s osazeným procesorem na 600 MHz.

Původní produkt Amiga firmy Commodore používal procesory Motorola řady 680x0, která byla zahájena koncem 70. let (!) modelem MC68000. Ten měl architekturu v určitém ohledu podobnou pozdějším modelům 386sx (vně 16bitový, uvnitř 32bitový). Stejnou řadu procesorů používaly i firmy Apple (Macintosh) či Atari (stroje ST přímo konkurující Amigám). Nepříliš úspěšným modelem MC68060 však éra skončila bez přímé náhrady. Firmy Motorola, Apple a IBM ale vyvinuly "na zelené louce" procesory s obchodním názvem PowerPC, a to v 64bitové podobě (typicky pro servery IBM) i v 32bitové pro osobní počítače a průmyslová využití. Pro přímý přechod aplikací z původní Motoroly na PowerPC však vyžaduje emulátor, nové programy již byly psány pro PowerPC přímo.

Nyní se vraťme zpět k oznámené novince, kterou její výrobce uvádí od CeBITu na jaře letošního roku. Počítač na základě AmigaOneG3-SE je tedy stroj do značné míry podobný současným Apple počítačům, ovšem s jistými rozdíly, danými touhou vytvořit novodobou Amigu. Procesor G3 600 MHz sice není žhavou novinkou (a to nejen tepelně :-), a výrobce uvažuje o implementaci novějšího modelu G4. Jako operační systém lze zvolit Linux pro PowerPC. Abychom se přidrželi Amigy, nachází se na desce Open firmware-kompatibilní BIOS s podporou AmigaOS 4.0.

Základní deska AmigaOneG3-SE nevyužívá jako některé konkurenční výrobky původní formáty, využívané Commodorem. Místo toho zvolila dnes standardní formát Full ATX z počítačů PC, a i ostatní parametry připomínají spíš dnešní pécéčka. Umožňuje tedy připojit nepřeberné množství součástek a periferií pro běžné osobní počítače (a tudíž i za příznivou cenu). Obsahuje 2 sloty pro SDRAM paměť typu PC133 (celkově až 2 GB), 4x slot PCI (takt až 66 MHz!), pozici pro AGP 2x kartu, dva kanály UltraDMA/100 (pevné i výměnné disky apod.), rozhraní pro disketovou mechaniku, síťové připojení Fast Ethernet 10/100Mb/s, 4x USB verze 1.1 (2 vzadu, 2 vepředu), dvakrát PS/2 pro klávesnici a myš, paralelní a sériové rozhraní RS232. Přes konektor AMR je možné běžnou rozšiřující kartou přidat gameport, zvuk (podle AC97) a faxmodem (norma MC97). Deska vyžaduje ATX skříň se zdrojem minimálně 250 W.

Základní desku lze pořídit za 350 liber, 500 USD či 600 eur (může se lišit stát od státu). Dealeři se nacházejí kromě jiného v Německu, Rakousku a Polsku, ale bohužel doposud ne v České či Slovenské republice. Kontakty jsou k dispozici na webu výrobce.

Odkaz: www.eyetech.co.uk

Dell Precision M50 - Mírný pokrok v mezích zákona.

Patrik Veselík

Ne, firma Dell se nerozhodla vyrábět přesné šrouby M50. Pod až strojařským názvem se ukrývá dospělý notebook královské třídy. Tato slova doložím několika potvrzujícími slůvky Intel Pentium 4-M, nVidia Quadro4, 15" 1 600 x 1 200, DDR SDRAM či disk 40 GB.

Výkon počítače stojí a padá s procesorem. Zde výrobce zvolil Intel Pentium 4-M s taktem 1,8 GHz s 512 KB cache L2. Mohutný displej s rozlišením 1 600 x 1 200 má úhlopříčku 15". Obrazový materiál pro něj připravuje 256bitový videoakcelerátor nVidia Quadro4 500 GoGL, jemuž pomáhá 64 MB DDR SDRAM. Vesle klasického 15pinového VGA výstupu je možno využít S-Video konektor. Díky čipové sadě Intel 845MP použil DDR SDRAM paměť typu PC2100 (neboli DDR266) do role hlavní paměti s kapacitou 256 až 1 024 MB. Při volbě pevného disku nebyl Dell žádný troškař nejmenší kapacita 40 GB to jasně dokládá; maximální hranicí je 60 GB. Obě varianty spojuje rozhraní UltraDMA/100 a rychlost 5 400 ot./min. Standardně dodávanou optickou mechaniku typu CD--RW lze nejlépe popsat čísly 24x/8x/4x (čtení, zápis, přepis). Lze ji vyměnit za 8x DVD-ROM mechaniku, případně kombinovanou DVD/CD--RW (8x čtení DVD, 24x čtení CD, 8x zápis i přepis). Pro jistotu je podporována stařičká 3,5" disketová mechanika pro diskety kapacity až 1,44 MB. Rozhraní bývá často kamenem úrazu při pokusu připojit určité periferie. Přes pokusy výrobců odříznout historické periferie osadil Dell 1x sériový port RS232 (kompatibilní s UART 16550) a 1x paralelní Centronics (podporující EPP a ECP režimy). To potěší především ty, kdo hodlají připojit svůj mobilní telefon, některé handheldy nebo PDA počítače (typické uživatele sériového rozhraní, jako Psion Revo, Palm m105 atd.). Pro jistotu komunikuje M50 infračerveně (IrDA 1.1 neboli FIR s rychlostí 4 Mb/s). K úplné spokojenosti však chybí Bluetooth. Externí klávesnici a myš připojíme přes PS/2 nebo přes 2x USB (zde i mnoho dalších periferií). Jeden 4pinový konektor IEEE1394a (FireWire) umožňuje připojit typicky videokameru nebo externí disk (ovšem bez možnosti napájení).

Vzhled modelu M50 však znáte; je shodný s verzemi M40, C810 a C800. To má své výhody výměnné moduly jsou pro všechny řady shodné, takže se s nimi počítá a počítat bude. Stroj se svými parametry hodí pro uživatele, jenž kombinuje nejvyšší mobilní aplikační nároky s velkými komunikačními schopnostmi s přihlédnutím i na starší periferie.

Odkaz: www.dell.cz

Mrňavý Mustek

Patrik Veselík

Společnost Actebis uvedla na český trh digitální fotoaparáty firmy Mustek s rozměry tak malými, že může být problém je najít i v malé dívčí kabelce. Výrobce je označil názvy Gsmart MINI a Gsmart MINI2.

První model dokáže tvořit snímky s rozlišením až 1 024 x 768 pixelů, ovšem dopomáhá si interpolací. Snímací CMOS čip má totiž rozlišení jen 640 x 480 (VGA). Fotky se ukládají do vnitřní SDRAM paměti velikosti 8 MB, což v nejvyšší kvalitě postačí podle výrobce pro 50 snímků. Přístroj je napájen vestavěným nevýměnným akumulátorem typu Li-Ion polymer.

Samostatnou kapitolou je optika a mechanické parametry. Závěrka může dosáhnout rychlosti až 1/4000 sekundy. Zaostření probíhá automaticky, a to v režimu "normal" a "makro", ve kterém je schopen zaměřit až na 20 cm. V režimu video dokáže elektronika odeslat přes USB kabel 15 snímků za sekundu v rozlišení 640 x 480. Pokud se video ukládá do interní SDRAM paměti, má rozlišení jen 320 x 240 s 10 snímky za sekundu, což umožňuje pořízení 8až 10sekundové nahrávky. Celek má rozměry 69 x 47 x 11 mm a hmotnost 40 g. Doporučená koncová cena pro český trh je 1 956 Kč včetně DPH.

Gsmart MINI2 se od předchozího modelu liší jen použitou elektronikou a pochopitelně též cenou. CMOS obvod má rozlišení 1 280 x 960 bodů, což se softwarově interpoluje na 1 600 x 1 200. Osazená paměť byla zdvojnásobena na 16 MB. Tyto změny si vyžádaly zvýšení doporučené koncové ceny na 2 910 Kč.

Odkaz: www.mustek.cz

7procentní Klez.H

Patrik Veselík

Dne 17. dubna zahájil virus Klez-H své tažení našimi počítači a vzrušil i sdělovací prostředky vzdálené od počítačů na hony, natož specializované na svět IT. Zeptal jsem se tedy Petra Odehnala, který dle vlastních slov "se živí pitváním počítačových virů pro Grisoft".

PCW: Máme za sebou měsíc od objevení nové varianty viru Klez. Je dnes již zlikvidován?

PO: Bohužel ne. Pokud se mass mailing viru, jakým je I-Worm//Klez.H, podaří dosáhnout dostatečně rychlého a strmého nástupu, tak vymírá pomalu a dlouho. Na grafu počtu zachycených vzorků na www.messagelabs.com je to krásně vidět.

PCW: Jak je to možné? Vždyť jej dnes snad detekují všechny antiviry?

PO: Dnes? Všechny antivirové systémy ho detekovaly do pár hodin po jeho objevení! Problém je v tom, že ne každý nějaký antivirus používá a spousta lidí si své systémy aktualizuje zhruba jednou za uherský měsíc, a to už dnes zjevně nestačí.

Sluší se ale podotknout, že to je víc problém zemí jako USA nebo některých zemí Dálného východu, jako je Korea, Hongkong, nebo třeba Tchaj-wan. U nás a v blízkém okolí jsme na tom ještě celkem dobře.

PCW: USA a Dálný východ má to nějakou spojitost?

PO: V Americe je to dáno vyšším procentem lidí, kteří počítač vlastní a používají, ale nevědí o něm téměř nic. Proste babička (nebo raději dědeček ať mě nesežerou feministky) uvidí v supermarketu program "Vše o pěstování petunií". Zalíbí se jí, a tak si ho koupí a k němu si pořídí předinstalovaný počítač i s přístupem na internet. Nechce nic než pěstovat ty svoje kytičky, ale často pak současně nevědomky pěstuje i slušnou sbírku virů.

Ten Dálný východ je trošku záhada. Třeba za to můze blízkost k Číně, odkud pochází dost virových novinek, ale to je jenom dohad skutečnou příčinu fakt netuším.

PCW: Ví se vůbec přesně, odkud Klez pochází?

PO: Pravděpodobně z Číny nebo z Tchaj-wanu. Uvnitř viru je ukrytý text "Made in Asia", a v tomto případě to zřejmě odpovídá, ale obecně bych těm textům ve virech příliš nevěřil.

PCW: Jak moc "úspěšný" byl nový Klez.H u nás?

PO: Mimořádně. První vlna začala 17. dubna okolo druhé hodiny odpoledne, a během několika hodin nám spousta uživatelů hlásila desítky zachycených e-mailů.

PCW: Ale podle toho grafu se ale 17. ještě nic moc nedělo, a vše vypuklo spise až o den později.

PO: Messagelabs "nevidí" všechny maily, ale jenom ty, které kontroluje pro své zákazníky. Ti jsou většinou z Anglie či Ameriky, a proto i statistiky z Messagelabs pokrývají především dění v těchto zemích. Proto také je doména .cz v seznamu "nejčastějších odesílatelů" virů až na 15. místě i přesto, že v prvních cca dvou dnech jsme byli spíše na špičce pelotonu.

PCW: Je vůbec nějaká šance, že bude autor Kleze vypátrán? Co by mu vlastně v takovém případě hrozilo?

PO: Jeho dopadení nepovazuji za pravděpodobné. Rozhodně by to bylo velice obtížné, a především by byla nutná rozsáhlejší mezinárodní spolupráce, a ta asi nehrozí.

V civilizované části světa by mu hrozilo pár let vězení. Ostatně zrovna nedávno americký soud definitivně rozhodl, ze David Smith bude za svůj virus W97M/Melissa odměněn dvaceti měsíci vězení, zaplatí 5 000 dolarů, a po propuštění nesmí další tři roky žádným způsobem používat počítač a internet. Hrozilo mu sice až pět let vězení, ale soudce zdůvodnil relativně nízký trest tím, že Smith vzorně spolupracoval s vyšetřovateli a "díky tomu lze v dohledné době očekávat další zatčení".

Pokud ale Kleze opravdu napsal obyvatel ČLR a chytí ho čínské úřady, tak se obávám, že těch pár gramů olova a trošku střelného prachu si pro něj najdou.

PCW: Test smrti za napsání viru?

PO: Pro člověka z Evropy to opravdu zní trošku příšerně, ale čínské úřady už pár hackerů na onen svět odeslaly, takže bych tuhle krajní možnost rozhodně nevylučoval.

PCW: A co optimistického na závěr?

PO: Omlouvám se, ale pokud jde o to, co nás na virové scéně pravděpodobně čeká v příštích měsících, tak to bych raději optimismem šetřil.

PCW: Děkuji za rozhovor.

PO: Za málo.

Společnost Kaspersky Lab, Ltd., vytváří na konci každého měsíce žebříček Top 20 nejrozšířenějších virů tohoto měsíce. Za květen bylo pořadí poměrně kuriózní, postačilo by totiž vytvoření jakéhosi "Top 3":

KLEZ.H96,49 %

Win95.CIH¦0,84 %

I-Worm.Badtransil¦0,52 %

Informace, získané během výše uvedeného rozhovoru před několika týdny, byly bohužel více než potvrzeny. Jediný virus získal absolutní monopol a nepřipustil pochyby o tom, že je v současné době největší hrozbou počítačům PC celého světa. Podle některých pramenů nakazil více než 7 procent pécéček na světě!

Athlon XP 2200+ - První 0,13mikronové AMD

Patrik Veselík

Společnost Advanced Micro Devices, Inc., představila procesor AMD Athlon XP 2200+, známý již dříve pod kódovým označením Thoroughbred. Ten není jen pouhou novou verzí, ale prvním modelem řady, která se bude vyrábět minimálně letos a příští rok a vytlačí současné modely (Palomino).

Procesor nese označení 2200, ovšem jeho fyzický interní takt je 1 800 MHz. Pro porovnání, nejrychlejší Palomino (Athlon XP 2100+) používá interně takt 1 733 MHz. Externí frekvence obou řad se pohybuje na 133 MHz s výpomocí DDR technologie, díky čemuž se označuje jako 266MHz. Obě řady mají stejné parametry (128 KB cache L1 a stále jen 256 KB L2 na čipu a na rychlosti jádra, instrukční sada 3DNow! Professional, patice Socket A). Thoroughbred je pouzdřen OPGA technologií na destičce ze skelných vláken (podobné běžným tištěným spojům). Vlastní čip zabírá plochu pouhých 80 mm2.

Jak rozeznat Palomino od Thoroughbredu? První model začíná písmeny A X, zatímco nová řada AXD A. Druhé písmeno za číslicí již není M (napájecí napětí 1,75 V), ale L, V nebo K. Palomina mají kondenzátory a rezistory upevněny zespodu ("mezi nohama"), zatímco Thoroughbred opět zvrchu (jak tomu bylo u dva roky starého Thunderbirdu).

Celá řada nahradí i současné modely procesorů Palomino. Nejslabším Thoroughbredem bude Athlon XP 1700+ s napájecím napětím 1,50 V a maximálním tepelným výkonem 49,4 W (Palomino dosáhlo při napětí 1,75 V až 64 W). Model 2200+ dokáže při napětí 1,65 V zatopit výkonem až 67,9 W, což je citelně méně, než neuvěřitelných 72 W u Palomina 2100+. Proudy jsou u obou modelů shodné (41,1 nebo 41,2 A).

Uvedený procesor pokračuje v technologiích, využívaných v 0,18mikronové verzi. Rychlá vyrovnávací paměť druhé úrovně má 72bitové rozhraní, což znamená, že se jedná o 64bitovou sběrnici, chráněnou 8bitovým ECC kódem. Podobně je chráněna i cache samotná.

Jak již bylo řečeno, použila společnost AMD 0,13mikronovou technologii poprvé. Procesor produkuje továrna Fab 30 v německých Drážďanech (viz článek "AMD nevydrží 2 hodiny bez vody" v PC WORLDu 8/2001) a dříve používaný hliník ve funkci vodiče na čipu byl nahrazen mědí (proto se někdy takto vyráběné čipy označují jako "měděné"). Výrobce uvádí, že by díky tomu měla novější verze produkovat přibližně o 25 procent méně tepla (na stejném kmitočtu).

Na webu přítomný seznam "schválených" chladičů obsahoval v den uvedení procesoru modely Ajigo MF014, Asian Vital Component (AVC) 112C81, Dynatron DC1206BM-L/610-P-Cu, Foxconn PK0453AWDAUEB a Taisol CGK760172. Tento skromný výčet se však může každým dnem rozšířit (hlavně o chladiče výrobců, prodávaných na našem trhu).

Odkaz: www.amd.com

Robot z notebooku

Patrik Veselík

Firma Evolution Robotics, Inc., si uvědomila, že robot nemusí být jen manipulátor vypadající jako ruka ani nemusí mít podobu člověka či nějakého zvířete, a dokonce že nemusí stát tisíce dolarů. Dne 22. května 2002 představila na herním veletrhu E3 (Electronic Entertainment Expo) robota s označením ER1.

V jednoduchosti je síla

Základem je obyčejný notebook, ke kterému se připojí vlastní elektronika robota. Jedná se vlastně tak "složitou" operaci, jakou je například připojení nové tiskárny. Na notebooku se nainstaluje řídicí program ER1 Software Control Center 1.0 a "jen" se nakonfiguruje, případně posléze upravuje dle uživatelovy libosti. Dokáže se v reálném čase s pomocí kamery orientovat v prostředí, číst anglický text a rozpoznávat mluvené slovo ve stejném jazyce, přehrávat vložený CD-audiodisk, ale též samostatně pohybovat robotem, popř. popojíždět, řízen dálkovým ovládáním.

Nároky na notebook jsou poněkud vyšší. Doporučené minimum je procesor Intel Pentium III 800 MHz, RAM paměť velikosti 256 MB a především dva volné USB porty (pokud ne, je nutné použít USB hub). Program vyžaduje operační systém MS Windows 98 a vyšší a 50 MB volného místa na pevném disku. Připojená USB videokamera Hawking 121-UC310-000 dokáže snímat v rozlišení 640 x 480, 320 x 240 nebo 160 x 120 pixelů s rychlostí až 30 snímků za sekundu. Pokud notebook dokáže komunikovat bezdrátově (typicky Wi-Fi neboli IEEE 802.11b), je možné snímek či video odeslat e-mailem. Řídicí program umožňuje vyprodukovat jak jednotlivé snímky, tak i videosekvence. Vlastní robot obsahuje kromě hliníkové konstrukce dva krokové motory, 12V akumulátor 4,5 Ah a připojuje se na USB rozhraní (postačí verze 1.1). Celek bez notebooku má rozměry 61 x 33 x 25,4 cm.

Ovládání

Robot je tvořen pro anglofonní svět. Neznamená to sice, že v České či Slovenské republice bychom si s robůtkem neporadili, ovšem některé vlastnosti zřejmě nevyužijeme. Robot totiž není jen pouhým "hloupým" vozíkem pro notebook.

Podle hesla "urob si sam" může mít kupující robota ER1-K za 499 USD, sestavená verze s označením ER1 přijde na 599 USD. Prodej bude zahájen na webu výrobce i v "kamenných obchodech" (zřejmě v U.S.A.) v létě tohoto roku. Pro případné vývojáře je připraven Evolution Robotics Robot Developer Kit (RDK) za 1 495 USD.

Odkaz: www.evolution.com

Pevný disk na PCI

Patrik Veselík

Japonská firma Princeton Technology Co., Ltd., obnovila mnoho let starou myšlenku, která se objevila naposledy tak před deseti lety, a to umístit pevný disk přímo na kartu. Dříve to byla ISA, dnes se jedná o PCI provedení.

Výrobek dostal jednoduchý název PCI Disk Card. Jedná se o PCI kartu verze 2.1 nízkého profilu (tzv. LowProfile PCI). Kartu je tedy možné osadit nejen do běžných počítačů, ale též do nízkých modelů, vyžadujících právě tuto variantu. Na kartě je umístěn pevný disk 2,5", jehož velikost známe především z notebooků. Jeho kapacita může být podle verze 20, 30 nebo 40 GB (s označením PHDPCI-20, 30 nebo 40). Bohužel není známo, jaký řadič výrobce používá, jen použití UltraDMA/100. Pro lepší nezávislost na vlastním počítači je přímo na kartě umístěn vlastní BIOS, takže počítač musí mít vlastně jen volný PCI slot, jiné požadavky na hardware výrobce nemá. Karta podporuje operační systémy MS Windows 95 (OSR2)/98/98SE/ME a MS Windows NT4/2000/XP. Celkové rozměry činí 135 x 102 mm.

Komu ku prospěchu?

Osazení disku na PCI kartě je jednou z mála možností, jak rozšířit diskový prostor i v počítači skutečně malých rozměrů interní cestou. To bývá typický problém pro většinou značkové počítače miniaturních rozměrů, kde je nutné zvětšit diskový prostor pro data, aby se stávající disk nemusel vyměňovat a všechny programy z něj znovu instalovat. Takto se jen osadí PCI karta, a na nově vzniklý logický disk se přesunou data ze stávajícího pevného disku. Tuto možnost tedy využijí především velké podniky, které z nejrůznějších důvodů si nemohou dovolit luxus věnovat se jednomu počítači a jednomu uživateli dlouhou dobu. Kromě těchto případů může jít o pouhé obsazení všech interních pozic pro pevné disky s tím, že majitel nechce využít možnost připojení externí varianty přes SCSI, Firewire či USB (lépe verze 2.0). Výrobce neuvádí, zda je hodlá uvádět i na jiných trzích než na domácím japonském, jak prozatím vyplývá z jeho webu.

Odkaz: www.princeton.co.jp

Elektronka pro PC

Patrik Veselík

Ne ne, v nadpisu nechybí písmenko "i". Společnost AOpen se rozhodla umístit na svou základní desku elektronku, kterou známe jako historickou relikvii z dob před a po druhé světové válce, kdy byla dokonce základem tehdejších sálových počítačů. Dnes je tato součástka partnerem procesoru Intel Pentium 4.

Nikoli, nezbláznil jsem se (tedy domnívám se :-). Elektronka není v roli nějakého speciálního koprocesoru ani jako zdroj šumu pro generování náhodného čísla. Výrobce tento na první pohled šílený až recesistický kousek vysvětluje zlepšením zvukových parametrů. Elektronka je totiž umístěna na konci cesty zvukového signálu. Jejím velkým pomocníkem jsou speciální elektrolytické kondenzátory, určené pro high-end audiozařízení. Srdcem zvuku je obvod Realtek ALC650 standardu AC\97 verze 2.2 s podporou systému 5.1.

AOpen se rozhodl uvést tuto zvláštní kombinaci na tchajwanském Computexu. Základní deska s elektronkou dostala tomu odpovídající název AX4B-533Tube. Jedná se o velmi moderní výrobek formátu ATX s paticí Socket 478, kam lze umístit procesory Intel Pentium 4 (včetně verzí s 533 MHz externě) a nově též Intel Celeron nad 1,7 GHz včetně. Čipovou sadou je Intel i845E s podporou DDR SDRAM pamětí, umístěných až ve třech 184pinových DIMM slotech. Přestože se jedná o "dospělou" ATX desku, nachází se zde jen 1x AGP slot a 3x slot PCI verze 2.2. Ve zbylém prostoru výrobce umístil již zmíněnou elektronku včetně doprovodných obvodů. Do komunikačních schopností desky se řadí Fast Ethernet řadič 10/100 Mb/s firmy Realtek, 6x USB 2.0, zvukové rozhraní S/PDIF a klasické porty RS232 a Centronics.

Základní deska AX4B-533Tube je určena audiofilům, kteří od svého počítače vyžadují nejen vysoký výkon, ale též špičkovou kvalitu zvukového výstupu. Její životnost je minimálně 50 tisíc hodin MTBF s tím, že elektronka samotná dosahuje "jen" 35 tisíc.

Odkaz: www.aopen.com

Redukce sběrnic

Patrik Veselík

Japonská firma Kurouto Shikou uvedla na tamní trh technickou vychytávku. Název CHANGE AGP2PCI napovídá, že se jedná o redukci mezi obecnou sběrnicí PCI a grafickou AGP. Díky ní je možné umístit AGP videoakcelerátor do slotu pro PCI karty.

Nejedná se o žádný zázrak jak procpat průtok AGP karty PCI sběrnicí, kde i první verze AGP měla dvojnásobnou propustnost (AGP 4x má tedy osminásobek). Datový tok se pochopitelně přizpůsobí momentálním možnostem PCI sběrnice, kde je strop 132 MB/s (pro 32bitovu šířku a takt 33 MHz). Pro AGP karty s vyšší spotřebou je určen napájecí konektor, známý z 5,25" mechanik a pevných disků. Připojený AGP videoakcelerátor musí umět komunikovat s logikou s napětím 3,3 V, takže některé čipy (potažmo karty) podporující jen 1,5 V jsou zde nepoužitelné.

Komu ku prospěchu? Upgrade starších počítačů bez AGP sběrnice sice napadne jako první, ovšem to zřejmě nebude ten případ. Cena redukce spolu s AGP videoakcelerátorem se dostane nad hodnotu takového počítače jako celku (jde o stroje před érou Pentií II). Pro takové je výhodnější sehnat PCI verzi nových videoakcelerátorů záměrně uvádím "sehnat" a ne "koupit" (jen si zkuste sehnat GeForce2 MX pro PCI).

Redukci využijí především majitelé počítačů s čipovou sadou s integrovaným videoakcelerátorem bez vyvedené AGP sběrnice (Intel i810/E/E2, i845GL, VIA PLE133, PLE133T, KLE133, CLE266 apod.). Jde sice o moderní čipsety, ovšem pro kancelářské použití, kde postačí integrovaný videoakcelerátor (alespoň původně). Při požadavku vyššího grafického výkonu je nutné sáhnout k uvedené redukci je totiž levnější, než kupovat nový počítač či si objednávat přestavbu. Majitel počítače s výše uvedenými čipsety si málokdy může dovolit svévolně měnit konfiguraci svého počítače (slabými hardwarovými znalostmi či zákazem ze strany zaměstnavatele). Jen pro zajímavost tohoto výrobce známe mimo jiné i z redukcí procesorů (Socket 478 Socket 423).

Podobně jako u jiných výrobků japonských firem se i zde zřejmě jedná o model jen pro domácí trh.

Odkaz: http://www.kuroutoshikou.com/products/agp2pci/agp2pcifset.html

Kondom na elektřinu

Patrik Veselík

Společnost APC (American Power Conversion) představila dvě verze ochrany před fyzickým poškozením počítačů a jejich periferií elektrickým proudem a jeho záludnostmi pod názvy Personal SurgeArrest a Performance SurgeArrest. Bohužel ochrana počítače před chybami či zničením touto cestou patří mezi nejvíce opomíjené a přehlížené.

Proč vlastně chránit počítač, a před čím? Drtivá většina uživatelů zná nebezpečí ze strany počítačových virů, někteří znají rizika nelegálně získaných programů, ovšem jen mizivé procento z nich tuší, co vlastně dokáže elektrický proud. Ten umí nejen totálně zničit, ale též "mírně" poškodit počítač nebo jen data či "pouze" zkrátit životnost stroje. To se na rozdíl od totálního zničení děje neporovnatelně častěji, a především s poškozením dat se setkal téměř každý. Že o tom ani nevíte? Kdypak vám naposledy "vytuhnul" počítač? Jednou z příčin zastavení chodu počítače (nebo jen aplikace) bývají napěťové špičky, bloudící po elektrických rozvodech. Proniknou do nechráněného počítače a v paměti typu RAM či v procesoru pozmění tu a tam nějaký ten bit, což postačí k zastavení programu či změně dat (což takhle výše výplaty v účetním programu?).

Pro koho taková ochrana je? Napsat "úplně pro každého" by sice byla pravda, ale znělo by to jako klišé či reklama. Ochran máme v materiálním světě plno, od nárazníků aut přes paragrafy až po zmíněné kondomy. Ve světě elektrické energie známe jen bleskosvod (lidově řečeno hromosvod) a myslíme si, že to postačí pro všechny případy. Ten slouží k tomu, aby nedošlo k nejhorší destrukci samotného domu, ovšem jemnější ochranu si musíme obstarat sami.

Po exkurzi se vrátím zpět k uváděným novinkám. Výrobky mají tvar rozbočovače elektrické energie (lidově řečeno "psa") na pět zásuvek. Jejich design je poměrně nápaditý, takže i při umístění na pracovním stole nebude působit rušivě.

Přepěťová ochrana dokáže rovněž komunikovat s uživatelem, pokud se to dá takto označit. Jedna LED dioda signalizuje chybnou elektroinstalaci (např. chybné zemnění), což není jen tak nějaká informace v případě situace, kdy by ochrana měla zasáhnout, tak by nemohla využít již vzpomínané zemnění a chráněné zařízení by vyhořelo (můžete tak v novostavbě kontrolovat odvedenou práci elektrikářů). Druhá LED dioda svítí vždy, když je ochrana v pořádku a je přítomno síťové napětí. V případě jiné poruchy počítače (např. vada ATX zdroje, jeho blokování základní deskou apod.) tak lze detekovat, že před počítačem napětí skutečně je.

Odkaz: www.apc.cz

§§§§§


Rekordní pokuta

Jakub Moc

c02p0429

Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) v odvolacím řízení potvrdil rekordní pokuty uložené společnostem Eurotel a Radiomobil, jejichž celková výše dosáhla 63 milionů korun. Podle pravomocného rozhodnutí obě firmy zneužily dominantního postavení na trhu k diskriminaci společnosti Český mobil, provozovatele sítě Oskar.

O rozhodnutí informoval na tiskové konferenci předseda antimonopolního úřadu Josef Bednář. Podle něj Eurotel a Radiomobil v letech 2000 a 2001 zneužily dominantního postavení na trhu poskytování mobilních radiotelefonních služeb ve veřejných mobilních telekomunikačních sítích tím, že požadovaly za volání do sítě Oskar vyšší částky, než jaké si účtovaly navzájem za volání mezi svými sítěmi. Tím porušily zákon o ochraně hospodářské soutěže a způsobily újmu společnosti Český mobil. Zavedení vyšších účtovaných cen totiž odrazovalo potenciální zákazníky od toho, aby využívali služeb této firmy, což mělo za následek nižší objem hovorů ze sítí Eurotelu a Radiomobilu do sítě společnosti Český mobil oproti provozu v opačném směru, čímž byla firma Český mobil znevýhodněna v hospodářské soutěži.

Správní řízení s oběma firmami bylo zahájeno v březnu 2001 a o udělení pokut rozhodl ÚOHS již loni v červenci, proti rozhodnutí však obě dotyčené firmy podaly odvolání, o kterém se rozhodovalo v rozkladovém řízení. Pro připomenutí cenovým srovnáním se již loni v lednu zabýval server www.lupa.cz, přičemž dospěl ke zjištěním, podle nichž bylo volání ze sítě Paegas (nyní T-Mobile) do sítě Oskar v závislosti na tarifním programu až o 20 % dražší než stejné volání do sítě Eurotel. V případě Eurotelu a jeho předplacené karty Go Original činil cenový rozdíl neuvěřitelných 181 %, u tarifních programů pak byly hovory do sítě Českého mobilu dražší o 17-65 % (http://www.mobil.cz/mobilni_komunikace/operatori/nasi_operatori/oskardiskriminace010122.html). V peněžním vyjádření se tak rozdíl pohyboval mezi jednou a deseti korunami za minutu volání.

Že Oskar s takovou situací nemohl být spokojen, bylo nabíledni. Jakémukoliv řešení se totiž dominantní operátoři pod nejrůznějšími záminkami bránili, přičemž výmluvy se pohybovaly od odkazů na složité marketingové a finanční kalkulace až po nižší kvalitu sítě Oskar a z toho údajně plynoucí vyšší náklady. Zákazníci pak často logicky váhali, zda zvolit služby Českého mobilu, a při takovýchto cenách se příliš hovorů do sítě Oskar neuskutečňovalo. Naopak klienti Oskara byli nuceni mnohem častěji volat na Eurotel a Paegas, neboť jim mnoho lidí prostě volat odmítalo. Neboli, jak se praví v rozhodnutí ÚOHS, "jestliže zájemce při svém rozhodování zjistil, že by hovory vycházející k němu od převážné části majitelů mobilních telefonů byly dražší, z hlediska spotřebitelského chování zcela logicky zvolil operátora na trhu již zavedeného... Přitom především v počáteční fázi vstupu nového soutěžitele na trh soutěžitel v dominantním postavení stanovením vyšších cen v zásadě vlastní újmu neriskoval, neboť počet volání do nové sítě byl velmi nízký."

Eurotelu za výše uvedené jednání ÚOHS uložil pokutu ve výši 48 milionů Kč a u společnosti Radiomobil pak pokuta dosáhla výše 15 milionů Kč. Tyto pokuty zdaleka nedosahují maximální zákonem stanovené hranice, která v závažných případech činí až deset procent ročního obratu, přesto je však pokuta nejvyšší, jakou kdy antimonopolní úřad udělil.

Eurotel již proti pravomocnému rozhodnutí podal žalobu k Vrchnímu soudu v Olomouci a Radiomobil se hodlá rovněž odvolat. Eurotel také požaduje vydání předběžného opatření, kterým by soud pozastavil povinnost uložené pokuty zaplatit. Obě firmy pak poukazují na celou řadu údajných nedostatků rozhodnutí ÚOHS, Eurotel dokonce tvrdí, že nebylo prokázáno jeho dominantní postavení. Radiomobil pak stále prohlašuje, že vyšší účtované ceny byly oprávněné, neboť se spojováním hovorů byly v letech 2000-2001 spojeny vyšší náklady; rozhodnutí pak navíc vykazuje celou řadu procesních pochybení. Rozhodnutí ÚOHS naopak pochopitelně uvítal Český mobil, který verdikt ÚOHS považuje za dobrou zprávu pro všechny uživatele českých telekomunikací.

Bez ohledu na výhrady operátorů, které pokuta postihla, je ale více než zřejmé, že pokud by se ÚOHS do celé věci nevložil, ještě dnes by zákazníci platili za volání na Oskara mnohem více než za hovory směřované do ostatních sítí. Z počínání Eurotelu a Radiomobilu před zahájením správního řízení bylo více než zjevné, že k dobrovolné změně chování se tyto dvě firmy nijak neměly. Pokud by soud pokuty potvrdil, byl by to konečný signál toho, že alespoň v oblasti mobilních telekomunikací je již éra monopolních praktik u konce. Nezbývá než si přát, aby si ÚOHS a další regulační orgány, zejména pak Český telekomunikační úřad, přinejmenším stejně razantně počínaly i v případě Českého Telecomu. Ten stále odmítá svým chováním vzít nástup konkurenčního prostředí na telekomunikačním trhu na vědomí a zákazník je pro něj pořád především dojnou krávou. Nelze se ostatně divit politici a státní úředníci mu dosud k tomuto přesvědčení bohužel napomáhali vrchovatou měrou...

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0430

Macromedia

uvádí nové verze svých produktů, určených pro návrh, tvorbu a provoz komplexních webových stránek a aplikací. Všechny programy nesou označení MX, a spolu s již dříve uvedenými Flashem MX a FreeHandem 10 tak utvoří kompletní řešení pro profesionální webdesignéry. Všechny aplikace řady MX pracují na platformách Windows 98/Me/NT/2000/XP, MacOS 9.1 a nově také na MacOS X. Firma Macromedia bude nabízet jak samostatné verze těchto programů, tak balík s označení Studio MX. Ten zahrnuje Dreamweaver MX, Fireworks MX, Flash

MX, ColdFusion MX a FreeHand 10. Aplikace pokrývají většinu potřeb návrh statických i dynamických stránek (Dreamweaver MX), přípravu a úpravu grafiky (Fireworks MX a FreeHand 10), tvorbu interaktivních multimediálních aplikací (Flash MX) a serverové řešení pro propojení stránek s databázemi (ColdFusion MX). ColdFusion MX dodávaný v rámci studia je speciální verzí určenou pro vývojáře, pro samotný provoz on-line aplikací na bázi ColdFusion je nutné zakoupit vyšší verze produktu.-OK

PCinfo 2.5

Ostravská firma FairNet Systems uvedla na český a slovenský trh program PCinfo již ve verzi 2.5. Jedná se o nástroj pro detekci a evidenci počítačů, usnadňující práci IT manažerů zejména velkých a středních počítačových sítí. Nová verze nabízí lepší možnosti zpracování získaných údajů a jejich prezentaci formou četných obrazovkových i tiskových výstupů. Výrobce rovněž podstatně rozšířil možnosti vyhodnocování a evidenci licencí i zadávání souvisejících ekonomických údajů z fakturačních podkladů. PCinfo umožňuje detekci hardwaru i pod operačními systémy Windows 2000, NT a XP.-OK

Top manažer v Praze

Dne 22. 5. navštívil Prahu dr. Raj Nathan, starší viceprezident Sybase a generální ředitel divize "Enterprise Solutions". Sybase se podle jeho slov v současné době soustřeďuje především na tři klíčové strategické segmenty. Je to zejména infrastruktura pro e-business, kam patří veškeré technologie a nástroje pro Business Intelligence, Enterprise portály a komplexní podniková řešení. Druhý segment, označovaný jako v-business, je zacílen na řešení pro vertikální trhy, jako jsou oblasti financí, telekomunikací, zdravotnictví a médií. Konečně třetím strategickým segmentem, na který se Sybase zaměřuje, je m-business, tedy především nástroje pro mobilní a bezdrátovou komunikaci.-OK

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0431

Nové cenové plány

Koncem května uvedl Oskar nové cenové plány. Specifické výhody nabízejí zákazníkům další nové tarify: Odepiš měsíční poplatek 10 Kč, 40 volných minut, Mezi námi měsíční poplatek 550 Kč, 300 volných minut. U obou těchto tarifů jsou volné minuty určeny pro volání do Oskarovy sítě a nepřevádějí se do dalšího měsíce.

Pro zákazníky, kteří mají IČO a používají nejméně 2 SIM karty, připravil Oskar zcela speciální nabídku: Na jistotu měsíční poplatek 100 Kč s funkcí "čím více voláte, tím méně platíte" a Na zisk měsíční poplatek 250 Kč se stejnou funkcí.

Například u naposledy zmíněného tarifu Na zisk se po provolání 250 minut do Oskarovy sítě snižuje cena hovorů na korunu, tedy na pouhou třetinu běžné sazby.-FEL

NOKIA Inline Cup 2002

Dne 1. 6. 2002 se konala sportovní akce NOKIA Inline Cup 2002. Jedná se o seriál závodů na in-line bruslích, který bude probíhat celé léto až do září. Letos se pořádá první ročník této soutěže, kterou zaštituje společnost CELADON GROUP, s. r. o., jako generální partner spolu se společností NOKIA Mobile Phones. Celá akce se odehrává v nově přestavěném areálu Rodeo skatepark v Praze na Letné. Soutěžilo se v klasické disciplíně zvané Street (jízda a triky na překážkách) a Best Trick (soutěž o nejlepší, nejtěžší trik). Bylo možno si zdarma zapůjčit brusle, předváděly se telefony, prodávalo oblečení, popíjely se tropické koktejly a k tomu všemu hráli hip-hopoví DJ\s.-FEL

§§§§§


Krátké zprávy

c02p0432

PDF rychle a jednoduše

Společnost Software602 uvolnila 13. června novou verzi Print Pack 2002. Jedná se o nástroj pro rychlý a jednoduchý převod dokumentů do formátu PDF (Adobe Portable Document Format). Využívá technologii tiskového ovladače, a tak jej lze použít s libovolnou aplikací umožňující tisk. Novinkou v této verzi je možnost hromadného převodu do PDF na pozadí, bohatší možnosti nastavení předvoleb a vlastností převodu dokumentů, vytváření needitovatelných e-mailů v programu MS Outlook/Outlook Express pomocí volby Print2Mail. Cena jedné licence je 998 Kč bez DPH.

Odkaz: www.software602.cz.-BAM

§§§§§


HP LaserJet 4600

Václav Maletínský

c02p0433

Informace o nové tiskárně společnost HP sdělila evropským novinářům již koncem března letošního roku v Ženevě, utajení základních technických specifikací však skončilo až 5. 6. 2002. Výkonný procesor s pracovní frekvencí 400 MHz, 96-160 MB paměti v základní konfiguraci jednotlivých modelů, stejně jako maximální paměť 512 MB by měly být zárukou rychlého zpracování výtisků. Nová tiskárna by s prvním výtiskem za 17-19 sekund měla být podstatně rychlejší než její předchůdce HP LaserJet 4550. Zpracování dokumentů v rozlišení 600 x 600 dpi, využití technologie ImageREt 2400 i nový toner, který je na papír nanášen přímo, bez použití přenosového pásu, budou podstatně ovlivňovat kvalitu tisku. HP LaserJet 4600 bude na trh dodáván v základní konfiguraci, využívající pro připojení k počítači paralelní port IEEE-1284 s konektorem typu C. Celková kapacita podavačů čítá 600 listů na vstupu a 250 archů na výstupu. Síťový model 4600n je navíc vybaven interním printserverem HP Jetdirect 615n Fast Ethernet s vestavěnými funkcemi HP Web JetAdmin a HP Embedded Web Server. Dohled nad stavem tiskárny jednotlivým uživatelům přinášejí také funkce Alert a Printer Status, které kontrolují tiskárnu a upozorňují na průběh a ukončení tisku. Pro zákazníky s požadavky na oboustranné automatické zpracování dokumentů je připraven HP LaserJet 4600dn s vestavěným duplexním modulem. Nejnáročnějším klientům vychází Hewlett-Packard vstříc s nabídkou modelu 4600hdtn, který k tiskárně s duplexním modulem přidává i doplňkový podavač na 500 archů papíru a vestavěný interní disk.

Společnými znaky všech modelů HP LaserJet 4600 jsou vysoké měsíční zatížení 85 000 výtisků A4 a snadná obsluha zařízení pomocí přehledného grafického displeje s písmem a ikonami. Jednotlivé tiskárny se v nabídce prodejců objeví v průběhu června 2002 a jejich pořizovací ceny se budou pohybovat v rozmezí 84-158 tisíc Kč včetně DPH.

Epson AcuLaser C4000

Václav Maletínský

Opakování 16 stran A4 za minutu nebude cizí ani nové tiskárně společnosti Epson, která by se na světových trzích měla objevit v polovině června a u našich prodejců jen s nepatrným zpožděním. Údaj o počtu vytištěných stran platí pro běžné provozní nastavení 600 x 600 dpi. Pro kvalitní tisk však tiskárna dokáže využít i režimu 1 200 x 1 200 dpi hardwarově, přičemž s nově použitými technologiemi by tiskový výstup měl odpovídat třídě 2 400 dpi. Vyšší pracovní rozlišení však zanechá stopy na zpomalení tisku v uvedených režimech bude tiskárna schopna za minutu zpracovat 8 stran A4 barevně či monochromaticky. V zahraničí avizovaná cena 3 750 eur u základního modelu je vyšší než u ostatních zařízení, není však vyloučeno, že provozní náklady povedou k úsporám. Epson AcuLaser C4000 bude vybaven 400MHz procesorem a v základu 64 MB operační paměti. Při dokoupení postscriptového modulu bude kapacita paměti zvýšena na 192 MB, i to je však hluboko pod hranicí maxima. Tiskárna totiž může být osazena celkovou pamětí 1 024 MB. Zařízení bude v maximální konfiguraci vybaveno podavači pro uložení až 1 600 papírů formátu A4, duplexním modulem pro oboustranný automatický tisk a 250listovým výstupem. Počítače PC a Macintosh budou s tiskárnou komunikovat prostřednictvím síťového, paralelního i USB rozhraní, připraveny jsou nové utility pro dálkovou správu a sledování tiskárny, které mohou administrátora upozorňovat na případné závady či nedostatek spotřebního materiálu. Co zbývá dodat?

Snad jen údaj o měsíčním zatížení, jež by nemělo překročit 30 000 výtisků A4.

Minolta-QMS MC 3100

Václav Maletínský

Pracovní skupiny uživatelů se mohou rozhodnout i pro třetí model barevné jednoprůchodové tiskárny, kterým je novinka společnosti Minolta-QMS. Z dosud popsaných zařízení nabízí nejnižší měsíční zatížení 20 000 výtisků A4, může však překvapit nízkou pořizovací cenou a levným provozem. Do doby uvedení na trh však můžeme o skutečných hodnotách jen spekulovat. Bez obav se naopak podělíme o dosud známé technické specifikace: Magicolor 3100 nabízí pracovní rozlišení třídy 1 200 dpi, bude osazen 256 až 384 MB paměti a umožní bez doplňování tiskových médií potisknout 1 100 až 1 600 papírů jednostranně i oboustranně. Komunikační paralelní a USB rozhraní za příplatek doplňuje také ethernetová zásuvka, bezproblémovému chodu by měly napomáhat ovladače pro Windows 95 a vyšší i podpora systémů MacOS, OS/2 a UNIX. S volitelně doplněným pevným diskem 2,2 GB bude tiskárna podporovat funkce zabezpečeného (důvěrného) tisku, zajímavým doplňkem může být i obvod reálného času, který na výtisky doplňuje přesný údaj o době zpracování. Pro Minoltu-QMS Magicolor 3100 byl vyvinut nový toner, jenž má přispívat k vyšší kvalitě tisků při nižší teplotě finálního zpracování. Administrátorům by měl plně vyhovovat i systém sledování tiskových úloh se snadným rozpočítáním nákladů mezi jednotlivé uživatele či skupiny. Cena je pro český trh je 144 900 Kč, a to včetně síťového adaptéru a duplexu.

§§§§§


Compaq Evo D510 Ultra Slim

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0434

Před několika měsíci jsme vám přinesli test desktopu Evo D500 Ultra Slim Desktop od společnosti Compaq, ověnčeného několika vavříny z výstav COMDEX 2001 a CES 2002. Po několika měsících jej na trhu střídá model s označením Evo D 510, který přináší jisté inovace především po technické stránce.

Po designové stránce jsou nový Compaq Evo D510 Ultra Slim a jeho předchůdce téměř k nerozeznání. Na přední stěně skříně naleznete v šachtě Multibay dvacetičtyřrychlostní slim CD mechaniku Teac, vývody audiosignálu a mikrofonní vstup a dva USB 2.0 porty. Na zadním panelu se ukrývá analogový VGA konektor, další dva audiovstupy a výstupy, čtyři USB 2.0 porty a zástrčka síťového kabelu. Další rozšíření nabízí přídavný Legacy modul se sériovými, paralelními a PS/2 porty.

Uvnitř nového Eva se nachází základní deska s čipovou sadou Intel 845G a 533MHz sběrnicí. V ní je uložen procesor Intel Pentium 4 pracující na frekvenci 1,7 GHz, který ovšem rychlost sběrnice nedokáže využít a tak pracuje pouze na 400 MHz. Kapacita operační paměti (256 MB DDR SDRAM) a pevného disku (40 GB) je v Evu D510 dvojnásobná, ale pevný disk je stále poněkud pomalý (5 400 ot./min.). Jako grafický adaptér je využita integrovaná karta Intel Extreme Graphics, která pro grafické operace alokuje část operační paměti.

Pokud jsme doposud z novinek zmínili pouze USB 2.0, grafickou kartu a 533MHz sběrnici (kterou procesor stejně nevyužije), pak je načase zmínit ještě další drobnosti, jež nové Evo odlišují od jeho předchůdce. Je to především na první pohled zřetelná designová úprava klávesnice, 802.11b Wireless LAN modul do MultiPort patice a velmi užitečný M-DISK, tedy 16MB paměťové médium připojitelné k PC přes USB rozhraní. Dvě posledně jmenované novinky jsou volitelným doplňkem za příplatek.

Compaq Evo D510 Ultra Slim je rozměrově velmi decentní PC, hodící se především pro kancelářskou činnost a do domácností, kde se křičící děti nedožadují nejnovějších 3D akčních her. Stejně jako jeho předchůdce boduje snadnou manipulovatelností, elegancí, možností umístění na stůl ve vertikální i horizontální pozici, a navíc nabízí několik velmi užitečných vylepšení, přičemž bez zajímavosti není též velmi nízká hlučnost nedosahující ani 20 dB.

Odkaz: www.compaq.cz

§§§§§


CD


Pozor na data!

Patrik Malina

c02p04262

Ačkoliv letní měsíce bývají dobou odpočinku, vězte, že útočník nikdy nespí a vaše data jsou v ohrožení o to víc, pokud si dopřáváte zaslouženého odpočinku a ztratíte ostražitost. Právě zabezpečení je věnována řada zajímavých příspěvků na tomto CD, ale dostane se také na nové prohlížeče, kancelářské aplikace či zakázané utility.

V první řadě bych chtěl poděkovat všem čtenářům, kteří nám napsali připomínky a chválu na adresu nového uživatelského rozhraní. Stále platí, že především vaše reakce mohou ovlivnit jeho další vývoj a rozšiřování funkcionality, takže nám neváhejte psát nejen stížnosti, pokud něco nefunguje, ale také náměty, jak by něco jiného fungovat mohlo!

Pojďme k rubrice Akce, jejíž obsah tentokrát zajistil náš tradiční, dlouholetý partner, firma AEC. Zajímavá nabídka se týká bezpečnostního softwaru a podrobnosti se dočtete jak v přiložených materiálech na CD, tak v rámečku na této dvoustraně. Nezapomeňte, že velmi lákavá obchodní nabídka má omezenou časovou platnost.

Ani tentokrát v rubrice Novinky nenajdete filmový magazín Shot!, ale netruchlete jedná se pouze o dočasnou absenci, neboť tvůrci po letní pauze opět budou připravovat nová čísla a vy se s nimi setkáte na zavedeném místě. Jeden z příspěvků je zaměřen na uživatele kapesních počítačů typu Palm. Protože se nám do tištěné části CD Centra nevešly všechny kvalitní shromážděné programy, najdete právě zde rozšířenou kolekci s potřebnými popisy a odkazy na internetové zdroje. Další příspěvek se týká zajímavé akce, jež proběhla na počátku června. Malá fotoreportáž vám přiblíží atmosféru konference Visual FoxPro DevCon, což je největší setkání příznivců "foxky" na světě s výjimkou USA, a považte, probíhá v Praze! Dokument Jak psát FAQy je opakováním, neboť řada čtenářů dosud této vymoženosti nevyužívá, ale zato příspěvek firmy Tiscali je zcela nový a umožňuje vám snadno automaticky nakonfigurovat internetové připojení. Přehled obsahu starších CD a elektronická verze časopisu jsou již tradicí, stejně jako velmi důležité bezpečnostní záplaty, tentokrát hlavně pro MS Internet Explorer.

Mnoho inspirativních příspěvků rozhodně najdete v rubrice Software. Pokud patříte mezi experimentální typy, pak jistě navštivte část Téma CD, jež nabízí řadu užitečných nástrojů. Veškerý zde umístěný software je doprovázen podrobnými články uvnitř čísla, a mezi nejzajímavější jistě patří Zakázané utility. V této kolekci najdete programy, o nichž jste možná dosud pouze slyšeli zkazky a sami jste se je báli vyzkoušet. Vřele doporučuji se nejdříve seznámit s jejich jednotlivými účinky, neboť bezhlavé použití by mohlo přidělat starosti nejen vám, ale např. na pracovišti též správcům sítě. V každém případě jde o velmi zajímavý a přínosný software k dispozici jsou editory souborů (např. Pcwpatcher), kvalitní analyzátory síťového provozu (Ethereal, Analyzer) či programy na ukládání streamovaných videosouborů (Streambox VCR, ASF-Recorder). Nechybí nástroje pro připojení oddílů s diskovými systémy (NTFSDOS, Explore2fs), ani správce práv na NTFS (SD-Manager). Pokud máte spadeno na kontrolu hesel či jejich odstranění při zapomnětlivosti, vyzkoušejte např. Ultimate ZIP Cracker či skvělý LC3. Tím možnosti samozřejmě zdaleka nekončí.

I část Vyzkoušejte si obsahuje programy, o nichž je pojednáno uvnitř časopisu. V Rychlokurzu je řeč o aplikaci FineCrypt pro pohodlné šifrování souborů, tvůrci webových stránek zde naleznou ukázkové soubory k novému dílu seriálu Kapka CSS a na své si rovněž přijdou příznivci počítačů Palm. Z dalších aplikací stojí určitě za zmínku aktuální komunikační rozhraní systému KaZaa pro distribucí různých souborů na internetu.

Velká nadílka na vás čeká v části Topware. S novými verzemi přišli tvůrci programů ACDSee, Global DiVX Player nebo Hackman, a po delší době se opět vracíme k zajímavému grafickému editoru GIMP. Z oblasti grafiky je také výborný všestranný prohlížeč Thumbs Plus, a z multimediální sféry jsou zde ještě populární přehrávače RealPlayer a QuickTime. Pro příznivce světa Javy jsme připravili aktuální verzi běhového prostředí, nové edice se po delší době také dočkal komprimační nástroj PKZIP. Podstatnou položkou jsou opět bezpečnostní záplaty kromě tradičních patchů pro prohlížeč MS Internet Explorer jsou to též opravy pro operační systém Windows NT a 2000 a poštovní server MS Exchange 2000.

Část Servis jsme nově obohatili o aktuální verzi knihoven multimediálních funkcí pro Windows DirectX, a zajímavá novinka je též připravena v části Antiviry. Je jí zcela plnohodnotný antivirový program avast! home, jehož instalaci pro nekomerční, domácí potřebu není třeba platit. V každém případě však musíte podstoupit registraci zdarma na stránkách výrobce programu. Doporučujeme přejít např. na tento program v případě, že jste dosud užívali aplikaci InoculateIT Personal Edition, neboť její podpora byla ukončena.

Podrobnou informaci o všech aplikacích z části Komerční software najdete v rámečku na této dvoustraně. K dispozici jsou zdarma dva kancelářské balíky Easy Office je ve verzi pro Windows a OpenOffice pro Linux (edici pro Windows jsme uváděli v minulém čísle), a také kvalitní šifrovací program AreaGuard Notes.

I tentokrát jsou hlavními položkami rubriky Komunikace prohlížeče. Projekt Mozilla dospěl po několika letech usilovného vývoje k zásadní metě v podobě verze 1.0, a k dispozici tak máte velmi kvalitní prostředí pro internetovou komunikaci a vývoj webových stránek. Důležitý upgrade rovněž uvolnili tvůrci Opery v podobě verze 6.03 pro Windows protože se v dřívějších edicích objevila vážná bezpečnostní mezera, rozhodně doporučuji stávající instalaci povýšit na tuto aktuální. Třetím browserem je Netscape, náležející do "šestkové" řady, konkrétně 6.2.3. Pro každodenní komunikaci je také určen nový Yahoo Messanger, populární program typu ICQ. I v tomto případě řeší výrobce dřívější bezpečnostní slabiny, takže bezodkladný upgrade je doporučen. Poslední dvě položky jsou určeny tvůrcům dynamických webových stránek jak databáze MySQL, tak skriptovací jazyk PHP patří mezi nejpopulárnější technologie svého druhu. Hlavním obsahem rubriky Hardware jsou tentokrát opět ovladače pro grafické karty. Patří mezi ně software pro adaptéry Hercules, Matrox, ATI či S3. V pravidelné tabulce testovaných novinek najdete 17palcové monitory a skenery pro náročnější uživatele.

Pevně věřím, že náplň tohoto CD vám vydrží na oba prázdninové měsíce a také doufám, že své připomínky a náměty nám napíšete. Naším cílem je, aby se disk stále zlepšoval, a k tomu nám vaše ohlasy velmi pomáhají. Mějte se hezky a zachovejte nám přízeň!

Zdarma a se slevou

AreaGuard Notes

Ani výrobce tohoto softwaru, tuzemská firma Sodat Software, není na našem CD žádným nováčkem, a jeho tvůrčí aktivity jsou rovněž zaměřeny na bezpečnost dat. V jeho portfoliu nalezneme kolekci programů, jež řeší několik problematických oblastí zabezpečení dat např. zabezpečení přístupu k jednotlivým pracovním stanicím pouze pro oprávněné uživatele, ochranu dat v rámci vnitřní sítě i na vlastních počítačích před zcizením samotnými zaměstnanci či přímé on-line šifrování vybraných souborů a složek. Uvnitř čísla najdete článek, jenž se podrobně právě této problematice věnuje. V případě zájmu můžete odpovídající aplikaci AreaGuard Notes zakoupit s 20% slevou. Na CD rovněž najdete obsáhlý referenční materiál o produktech a informace o výrobci.

Firma tohoto jména patří mezi nejsilnější poskytovatele internetových služeb v tuzemsku. Pokud jste chtěli vyzkoušet možnosti bezplatného připojení, jež tento provider nabízí, máte nyní práci značně ulehčenu na CD je připraven automatický konfigurační soubor, jenž vše zvládne snadno za vás.

AEC DataShredder

S firmou AEC a jejími produkty jste se v našem magazínu a na CD setkali již v řadě podob počínaje brožurkou o počítačových virech na začátku tohoto roku, přes zkušební verze řady antivirových aplikací, jež tato společnost distribuuje, až po vlastní software na implementaci bezpečnostní infrastruktury. Právě do poslední kategorie spadá program, jejž vám chceme představit tentokrát. Jedná se o horkou novinku přímo z vývojových dílen AEC a opět slouží vyšší bezpečnosti je určen k důkladnému mazání souborů, složek či na první pohled prázdného místa na disku. Program samozřejmě můžete v jeho plné síle vyzkoušet a pokud se rozhodnete pro jeho koupi, neváhejte využít naši exkluzivní prázdninovou 50% slevu, neboť výhodněji už jej nepořídíte!

OpenOffice 1.0 pro Linux

I tento příspěvek, jak napovídá název, je určen ke kancelářské práci. Finální verzi balíku verze 1.0 jsme přinesli již na minulém CD, avšak tentokrát je určena příznivcům operačního systému Linux. Právě proto, že se jedná o špičkové řešení, jsme zařadili i takto rozsáhlý software pro unixovou platformu. Vlastnosti aplikací jsou totožné jako u verze pro Windows produkt vzniká z naprosto identického zdrojového kódu, jehož základem je kvalitní software StarOffice, poskytnutý firmou Sun Microsystems, a i proto vám budou aplikace připadat povědomé. Díky speciální licenci může skupina tvůrců dále tuto kancelář vylepšovat a výsledkem je tato kvalitní sada nástrojů. Dle zmíněných licenčních podmínek je balík možno bezplatně používat, přesto si však při vážnějším komerčním nasazení určitě přečtěte licenční ujednání.

EasyOffice 4.1 Freeware

Pokud jste si již před časem, kdy jsme software tohoto jména na našem disku prezentovali, EasyOffice vyzkoušeli, možná jste stejně jako já zjistili, že se jedná o překvapivě kvalitní a výborně využitelné nástroj pro kancelářské práce. Proto vám pochopitelně přinášíme nejnovější verzi, jejíž licenční program opět umožňuje bezplatné použití pro nekomerční účely. Součástí balíku jsou jak tradiční aplikace textový editor EasyWord, tabulkový kalkulátor EasySpreadsheet nebo editor prezentací EasyPresentation tak méně běžné nástroje, mezi něž patří grafický editor EasyImage, kompresní pomůcka EasyZip či správce kontaktů Easy Contact Manager. Velmi kvalitní je grafické uživatelské rozhraní a dobrých výsledků dosahuje kompatibilita s formáty Microsoftu (DOC, XLS). Nejnovější verze navíc pracuje na operačním systému Windows XP.

§§§§§


Jak na to


Jak uchránit svoje soukromí I.

Daniel Tynan

c02p0354

S pomocí následujících 24 triků se postavíte pevnou hráz spamu a on-line slídilům.

V dubnu tohoto roku se v USA rozhořela žhavá debata týkající se využití informací, které o sobě poskytnou uživatelé internetu, ke snížení bezpečnostních rizik spojených s teroristickými útoky. Pokud se někdy dostane tento nápad k realizaci, je velice pravděpodobné, že někdo ve zšeřelé kanceláři bude časem zkoumat nejen vaše osobní informace, ale také vaše zvyky týkající se nakupování a pohybu po internetu, vašich koníčků, vašich internetových známých, a dokonce i předplatného časopisu, pokud jste jej podali přes internet.

Sběr informací o uživateli, pořízených za určitým účelem, však nelze použít k žádnému jinému účelu to by v očích právníků znamenalo výrazné porušení osobního soukromí. Bohužel se však zdá, že trend směřující k výměně a sdílení informací se urychluje a to, co děláte on-line na internetu, může ovlivnit váš obyčejný "off-line" život.

Co s tím můžete udělat? Zeptali jsme se odborníků na internetovou bezpečnost a přinášíme vám následujících 24 kroků, jimiž můžete minimalizovat svůj venkovní profil, a do jisté míry získat zpět alespoň část svého soukromí. Tyto kroky jsme rozdělili do třech kategorií podle úrovně zabezpečení ochrany, kterou poskytují.

Základní ochrana

Následující tipy vám zajistí dobrý začátek ochrany soukromí a nevyžadují téměř žádné znalosti a úsilí.

TIP Odmítejte jak se dá. Nabídnou-li vám nějaké internetové stránky možnost získat "speciální nabídku" od "dobromyslných sponzorů", slušně jim poděkujte a odmítněte. I když většina provozovatelů takových stránek přímo nezneužívá vámi poskytnutá data, často je sdílí se "třetími stranami" nebo je může časem koupit jiná firma s menšími skrupulemi ohledně diskrétnosti. Může se také stát, že dotyčná služba zbankrotuje a z finančních důvodů bude muset prodat své seznamy zákazníků, jak se to stalo například v případě Garden.com nebo Webvan.com.

TIP Pracovní mail není osobní. Používáte-li počítač nebo internetové připojení vašeho zaměstnavatele k zasílání soukromých e-mailů, má váš šéf právo si je přečíst. Nedávné průzkumy ukázaly, že téměř polovina amerických firem monitoruje elektronickou poštu svých zaměstnanců. U nás toto číslo není tak vysoké, ale to se jistě brzy změní. Osobní záležitosti si proto vyřizujte na svém vlastním počítači pomocí vlastního internetového připojení.

TIP Surfujte chytřeji. Váš šéf může také vidět, kde všude jste se v pracovní době toulali po internetu. Takže byste si radši měli svá chatová posezení a on-line hry nechat navečer domů. Jednoduché pravidlo zní: na pracovním počítači nedělejte nic, co byste se styděli dělat, kdyby vám někdo přímo koukal přes rameno.

TIP Zjistěte si, co je povoleno. Zeptejte se svého zaměstnavatele, zda firma sleduje používání internetu zaměstnanci. Pokud to vaše společnost činí, měla by dát k dispozici písemné ohlášení, popisující jakým způsobem a kdy sledují chování svých zaměstnanců na internetu a co s těmito informacemi dělají.

TIP Použijte návnadu. Vytvořte si druhý internetový účet na nějakém veřejném serveru a tuto adresu používejte při přihlašování k jiným internetovým službám. Spamové zprávy pak budou směřovat do vaší nepoužívané schránky a nebudou znečišťovat váš primární mail.

TIP Nikam se nezapisujte. Nezveřejňujte vaší soukromou e-mailovou adresu, a to ani na vašich osobních internetových stránkách. Tím méně ji pak posílejte po chatu nebo po on-line diskusních skupinách, odkud ji většina autorů spamu získává.

TIP Nechte si to pro sebe. Většina soutěží a průzkumů na internetu jsou jen snadným způsobem firem, jak získat vaše osobní data. Se soukromými informacemi nakládejte stejně, jako byste utráceli peníze. Přesvědčte se, že za ně dostáváte něco opravdu hodnotného.

TIP Buďte antisociál. Zvlášť pečlivě si hlídejte své rodné číslo. Pokud je někdo vyžaduje, můžete si být téměř jisti, že s ním chce provádět něco nekalého. Rodné číslo je nejjednodušším způsobem, jak elektronicky porovnávat databáze, které by jinak měly být pečlivě oddělené. Můžete sice věřit, že státní instituce své databáze neprodávají a pečlivě chrání, fakta ale hovoří proti tomuto ideálu.

TIP Hlídejte si kartu. Číslo kreditní karty by neměla vědět ani vaše žena, natož pak kdejaký server na síti, ale o tom snad již není třeba psát. Nakupujte pouze o ověřených firem, a navíc si můžete objednat celoroční výpis transakcí provedených vaší kartou. Vaše banka za to asi bude chtít zaplatit, ale například v případě, že vám byla karta před nedávnem zcizena, může se to vyplatit.

Vyšší riziko

Následující kroky již vyžádají více úsilí, zato vám ale mohou zajistit ještě bezpečnější soukromí.

TIP Vypněte náhled. Vypněte funkci náhledu e-mailů ve vašem klientu. Tento náhled může způsobit samočinné spouštění aplikací JavaScriptu. V Outlook Expresu vypnete tuto funkci následujícím způsobem: v menu Zobrazit je položka Rozložení a v ní musíte odškrtnout možnost Zobrazit náhledové okno. V Netscape Mailu označte ve schránce nějakou zprávu, otevřte menu View a odškrtněte položku Message.

TIP Staňte se kontrašpionem. Řada bezplatných aplikací (především programy určené na výměnu a sdílení dat) si nainstaluje tzv. spyware, tedy software sledující vaše pohyby na internetu, a zasílá vám přímo na obrazovku inzeráty odpovídající vašim zájmům. K rozpoznání a deaktivaci spywaru můžete použít například utilitu Ad-aware od firmy Lavasoft (www.lavasoftusa.com/aaw.html).

TIP Nainstalujte si firewall. Pokud se pohybujete na internetu často a jste připojeni jinak než dial-upovým modemem, určitě si pořiďte firewall. Kromě toho, že se tak budete bránit před hackery, může vám firewall zjistit také zda nějaký program instalovaný na všem počítači (například virový trojský kůň nebo spyware) neposílá za vašimi zády informace ven z počítače. Firewall můžete získat například na adrese www.zonelabs.com.

TIP Pozor na přílohy. Zde je samozřejmě nejlepší nějaký schopný antivirový program, ale základní ochranu vám poskytne i váš úsudek. Nikdy například neotevírejte přílohy, pokud nepocházejí od někoho koho znáte, a zároveň pokud je nečekáte. I přátelé mohou být obětí samorozesílajících se virů, a tak pokud si nejste jisti, raději se jich nejprve zeptejte, zda vám něco posílali.

TIP Zatáhněte záclony. Objevíte-li se v nějakém on-line adresáři, požádejte o smazání údajů o vás, tedy alespoň pokud nechcete, aby o vás každý věděl. Návod na žádost o smazání z veřejně přístupné databáze by měl být součástí bezpečnostní dokumentace daného serveru.

TIP Nejezte cizí zákusky. Některé cookies sice usnadňují a urychlují nalogování se do určitých stránek, jiné ale mohou sledovat kudy brouzdáte. Můžete zkusit například utilitku nazvanou Cookie Crusher (find.pcworld.com/26424), nebo můžete ve vašem prohlížeči zablokovat používání cookies přicházejících od třetích stran (tedy ze stránek, které jste nenavštívili). V Internet Exploreru klikněte na Nástroje Možnosti sítě Internet Zabezpečení Vlastní úroveň; zde nastavte blokování cookies pocházejících ze třetích stran a zakažte automatickou práci s cookies.

TIP Opatrně se odhlašujte. Některé nevyžádané e-maily posílají skupiny, které kupodivu ctí právo na odhlášení se z jejich seznamu. Existují však také spameři, kteří právě e-mailové adresy, jež jsou součástí odhlašovacího procesu, využívají k odesílání ještě většího objemu nevyžádané pošty. Jak je poznat? Jestliže se vás e-mail snaží navést na nějakou webovou stránku, podívejte se na majitele její domény (například na www.whois.net). Obsahuje jejich záznam platné telefonní číslo a adresu? (Většina spamerů používá falešné adresy nebo poštovní schránky.) Je e-mailová adresa administrátora registrovaná na nějakém volném poskytovateli? (Vážní obchodníci je většinou nepoužívají.) Nejste-li si jisti, prostě mail smažte, ale neodhlašujte se.

Maximální bezpečnost

Pokud se opravdu obáváte, že by zrovna vás chtěl někdo podrobněji sledovat, nebo že by chtěl použít vaši identitu k nekalým účelům, jistě vám nebude vadit trocha práce, kterou rádi obětujete za zvýšené bezpečí.

TIP Šifrujte zprávy. Posíláte-li e-maily obsahující citlivé informace (obchodní tajemství, finanční detaily...), zašifrujte tyto maily pomocí bezplatných nástrojů z dílen PGP (find.pcworld.com/26421) nebo Sigaba (www.sigaba.com). K přečtení takovýchto mailů musí příjemce používat stejný systém.

TIP Zamkněte soubory. Ztratíte-li přenosný počítač nebo osobní organizér, jistě jej někdo najde. Máte-li však jeho obsah zaheslovaný, alespoň si nepřečtou vaše data. K tomuto účelu slouží řada bezplatného i placeného softwaru.

TIP Chraňte si kartu. Některé banky vám mohou vystavit druhou kreditní kartu s nízkým limitem, kterou budete používat pouze pro transakce na internetu. Pokud její číslo někdo zneužije, přijdete pouze o malou částku a kartu jednoduše zrušíte. Dalším řešením je zamčení karty prostřednictvím mobilního telefonu, tak jak to odnedávna nabízí eBanka.

TIP Buďte zapomnětliví. Adresa, telefonní číslo, bankovní účty. To vše se dnes mění mnohem častěji, než dříve. Změní-li se nějaký údaj o vaší osobě, nehlaste jej hned na internetu, klidně ať mají vaši pět let starou adresu.

TIP Buďte ostražití. Ty nejdůležitější a nejcitlivější informace byste neměli přenášet prostřednictvím bezdrátového připojení. To není zdaleka tak bezpečné jako pevná linka a dá se snadno odposlouchat. Koneckonců ani po mobilu byste neměli být přespříliš sdílní.

TIP Najměte si P.O. Box. Snížíte tak riziko spojené se znalostí vaší fyzické adresy. Nikdo nebude vědět, kde přesně bydlíte.2 0354/BAM o


Jak uchránit svoje soukromí II.

Filtrování

Krok za krokem: Jak filtrovat spam

Máte již plné zuby nevyžádané pošty? ?TIP Použijte filtrovací schopnosti e-mailové klienta, sice nezablokují všechno, ale většina zpráv bude smazána ještě předtím, než k vám dojde. Přinášíme návod, jak nastavit filtrování v Outlook Expressu 6.x.

Outlook Express 6.x

1 Zvolte Nástroje Pravidla pro zprávy Pošta.

2 Máte-li již nějaká pravidla nastavena, klikněte na tlačítko Nové.

3 V dialogovém okně "Nové pravidlo pro poštu" zvolte podmínky pro aktivaci pravidla: zaškrtněte například políčko vedle řádku "Kde řádek Předmět obsahuje určitá slova".

4 Zvolte, jakou akci má filtr vyvolat: zaškrtněte políčko Přesunout do určené složky.

5 V okně "Popis pravidla" klikněte na podtržený řetězec "Předmět obsahuje určitá slova", a doplňte slova nejčastěji používaná při spamu, například sex, money, viagra, porno. Klikněte na Přidat a na OK.

6 Klikněte na podtržené slovo "určené" v políčku "Popis pravidla". V okně Přesunout zvolte Novou složku a napište její název (například Spam). Dvakrát klikněte na OK.

7 Pro vaše nové pravidlo zvolte název a dvakrát klikněte na OK.

Toto nové pravidlo přesouvá nevyžádanou poštu do samostatného adresáře, v němž si ji můžete před smazáním ještě zkontrolovat. Zpočátku se raději podívejte, zda chcete opravdu vše smazat a zda jste nastavili pravidlo správně. Podle zpráv, které se probojují až do vašeho Inboxu, můžete pravidelně doplňovat nové výrazy do pravidla tak, abyste šli s dobou.

Filtrování

Nástroje pro Net

Zde je přehled základních nástrojů, zajišťujících vaší ochranu na internetu.

Antivirus: Norton AntiVirus 2002. Jeho výhodou je snadná instalace a ovládání, stejně tak jako automatický update. Stojí zhruba 2 400 Kč.

Správce cookies: Doporučujeme Cookie Crusher 2.6 od firmy Limit Software. S tímto sharewarem je ničení cookies hračka. Plná verze stojí 15 dolarů.

Osobní firewall: ZoneAlarm 3 od Zone Labs. Snadné použití, vysoká účinnost a je zadarmo, tak co byste si mohli víc přát?

Kompletní řešení: Norton Internet Security 2002. Obsahuje skvělý antivirus, osobní firewall, program na blokování reklam, správce cookies a další utility. Stojí přibližně 3 000 Kč.

Naše rada

Nic neříkejte!

TIP Možná si proti spamu nemusíte ani pořizovat druhou adresu. Nechcete-li, aby nějaké služby na internetu vlastnily vaši e-mailovou adresu, prostě jim napište adresu smyšlenou. Musí jen obsahovat formát "aaa@aaa.aaa". Je to divné, ale většina stránek ji bez protestů přijme.

Kdykoliv nakupujete on-line, zkuste procházet až k poslední stránce odbavení s falešnými údaji. Některé stránky totiž z určitých důvodů nechtějí prozradit cenu zboží až do poslední chvíle (téměř až do té doby, než nejprve vložíte číslo vaší kreditní karty). Neprozradí-li cenu hned na začátku, žádné osobní údaje jim nedávejte.

§§§§§


Jak tisknout perfektní fotografie

Dave Johnson

c02p0355

23 tipů jak udělat z digitálních snímků fotografie, které vám budou přátelé závidět

Na večírku u přátel jste naplnili digitální fotoaparát hromadou momentek. Poté jste doma tu spoustu snímků nahráli na pevný disk, všechny je prohlédli a vybrali těch pár opravdu povedených a zajímavých obrázků, které rozhodně stojí za vytištění. Na papíře však nevypadají tak dobře, jak by měly. Nebojte se, nic není ztraceno v tomto článku vám poradíme, jak digitální snímky správně upravit pro tisk, jak co nejlépe nastavit tiskárnu a který papír zvolit.

Přečtěte si tyto stránky a zanedlouho se již budete moci pochlubit snímky, před nimiž zblednou závistí i fotografie z místního profesionálního fotolabu.

Úprava snímků

Zvolte TIFF: Většina digitálních fotoaparátů používá k ukládání snímků komprimační formát JPEG, který kvůli úspoře místa "ořezává" některé detaily. ?TIP Pokud hodláte digitální snímek jakkoliv upravovat a poté jej vytisknout, uložte upravený obrázek ve formátu TIFF (Tangled Image File Format), který nesnižuje jeho kvalitu. Uložení ve formátu TIFF se ve většině grafických programů provádí přes položku Soubor Uložit jako, kde zvolíte v menu formát TIFF.

Fotografii zaostřete: Po vytištění vypadají digitální snímky často velice "měkce" či rozostřeně. ?TIP V grafickém editoru zvolte nástroj, určený pro zaostření hran. (I když jsou na trhu stovky grafických editorů, my vám poradíme postup v oblíbeném programu Jasc Paint Shop Pro.) Pokud pracujete se softwarem Paint Shop Pro, použijte nástroj paradoxně nazvaný Unsharp Mask (klikněte na menu Effects Sharpen Unsharp Mask). Tento nástroj se spustí automaticky pokaždé, když jej zvolíte. Používáte-li však program, který neobsahuje Unsharp Mask, musíte zvolit jednodušší nástroj na ostření. Hledejte volbu zvanou podobně jako Sharpen, a jestliže ji nemůžete najít, obraťte se na nápovědu, kde zadáte Sharpen jako klíčové slovo pro hledání. ?TIP S volbou Unsharp Mask či Sharpen pracujte opatrně. Přeženete-li to, skončíte s příliš zrnitým, nebo jinak znetvořeným obrázkem. V tom případě se vraťte o několik kroků zpět pomocí funkce Undo, nebo začněte znovu od začátku upravovat originální snímek.

Zvolte to důležité: Hlavní důraz klaďte na předmět, který je na fotografii nejdůležitější, a jeho pozadí malinko rozostřete. ?TIP Nejprve obkreslete předmět vašeho zájmu kouzelnou hůlkou (v Paint Shop Pro ji najdete v nástrojové paletě pod názvem Magic Wand). Jestliže kouzelná hůlka neobkreslí na první kliknutí celý předmět, stiskněte a držte tlačítko <SHIFT> a klikáním rozšiřujte zvolenou plochu. Nyní nebudete pracovat s obkresleným předmětem, ale s pozadím, které je od zvoleného předmětu odděleno. Rozostření provedete tak, že několikrát zvolíte zjemňující nástroj (Soften) až do té doby, kdy budete s výsledkem spokojeni. V Paint Shop Pro postupujte cestou Selections Invert, a poté Effects Blur Soften.

Zvyšte gamma: Jak už to chodí, tmavé obrázky vypadají po výjezdu z tiskárny nevalně. ?TIP Chcete-li přidat vašim mdlým obrázkům trochu života, spíše než abyste zvyšovali jas (Brightness), zvolte nástroj pro gamma-korekci (má-li jej váš program). Zvyšování jasu má za následek, že stíny dostanou barvu bahna a z původní bílé se stane radioaktivní bílá. Gamma-korekce zjasňuje obrázky tak, že pracuje s prostředními barevnými tóny, spíše než s extrémní bílou a černou. V Paint Shopu Pro je pořadí příkazů následující: Color Adjust Gamma Correction. Objeví se posuvné lišty, které popotáhnete trochu doprava, ale ne o víc než o tři dílky. Většina snímků se za hranicí 30% zvýšení gamma zhorší a vybledne.

Řežte opatrně: To, co vypadá skvěle na téměř čtverhranné obrazovce vašeho počítače, nemusí vždy být tak pěkné po vytištění. ?TIP Pomocí volby Crop ořežte své snímky tak, aby hlavní předmět zájmu nebyl umístěn přesně uprostřed obrázku, ale byl posunut tak o třetinu doprava nebo doleva od středu. Nestříhejte však bezhlavě a nezapomínejte, že při každém ořezání ztrácíte původní pixely. Upravený a ořezaný obrázek by měl stále obsahovat dostatek pixelů, zajišťujících dobré rozlišení pro tisk.

Spočítejte pixely podle velikosti: Když už je konečně čas na vytištění fotografie, je ještě vhodné uvědomit si pár věcí. Například to, s jakým rozlišením pracuje vaše tiskárna většina pracuje ve fotorežimu s rozlišením 200 pixelů na palec. ?TIP Zamýšlíte-li vytisknout snímek o velikosti 8 x 10 palců (20 x 25 cm), zkontrolujte si v grafickém editoru fyzické rozlišení originálu. Pro tuto velikost je ideální rozlišení 1 600 x 2 000 pixelů (v Paint Shopu Pro to zjistíte v menu Image Image Information). Jestliže pracujete s nižším rozlišením (například 1 024 x 768 pixelů), může být výsledný obrázek rozostřený. V praxi platí, že snímky pořízené 2megapixelovým fotoaparátem produkují dobré výtisky o velikosti 5 x 7 palců (12 x 17 cm) a snímky pořízené fotoaparátem 3megapixelovým stačí na tisk obrázků o velikosti 8 x 10 palců (20 x 25 cm). Chcete-li vytisknou fotografii menší, nemusíte se přebytkem pixelů nijak trápit, rozhodně nebude mít vliv na výslednou kvalitu.

Tiskárny a inkoust

Zkalibrujte tiskárnu: ?TIP Pokaždé když přidáte novou inkoustovou kartridž, nezapomeňte zkalibrovat tiskárnu. Kalibrace zajišťuje správné srovnání tiskových hlav a je velice důležitá, pokud chcete tisknout ostré a jasné snímky. Některé tiskárny kalibrují hlavy automaticky pokaždé, když přidáte novou kartridž, jiné vás upozorní a zeptají se vás, zda chcete kalibraci provést, ale u některých zařízení musíte na tuto údržbu myslet sami a provést ji pomocí utility přiložené k tiskárně. Nevíte-li jak kalibraci provést, podívejte se do uživatelské příručky, která je součástí každé tiskárny. ?TIP Zvykněte si pravidelně každý měsíc vytisknout testovací stránku, abyste se přesvědčili, že hlavy jsou neustále dobře zarovnané a pracují správně.

Nekupujte nejlevnější inkoust: Chcete, aby vaše fotografie byly opravdu perfektní? ?TIP Používejte takový inkoust, jaký doporučuje výrobce. Ano, koupíte-li levnější inkoust, nebo budete-li si kartridže sami plnit, ušetříte peníze (někdy bývají tyto metody až o polovinu levnější, než nákup inkoustu originálního), ale výsledek je vždy horší. Dostanete prostě to, zač zaplatíte.

Vyřešte problém s hlavami: Inkoustové kartridže se mohou ucpat, zvláště pokud tiskárnu delší dobu nepoužíváte. Když k tomu dojde, výsledkem bude barevná odlišnost, fleky a možná i chybějící barevná složka. ?TIP Ze všeho nejdříve spusťte utilitu pro čištění tiskových hlav. Tento program vyčistí hlavy tak, že vytiskne několik papírů. Mějte však na paměti, že tento proces spotřebuje pěknou část inkoustové náplně. ?TIP Nezlepší-li se po proběhnutí čistící procedury tisková kvalita, můžete zkusit kartridže vyndat, otočit a trysky opatrně vyčistit bavlněným hadříkem, namočeným v technickém alkoholu. Poté vraťte hlavu zpět do tiskárny a opět spusťte čistící proces.

Hon na papír

Vyberte správný papír: Polovina úspěchu spočívá v umění zvolit ten správný papír pro určitý typ tisku. V obchodech většinou najdete více druhů papírů. Vedle běžných kancelářských listů, které jsou vhodné pro potisk textových dokumentů, je možné získat bělené papíry (brightness paper), na nichž lépe vyniknou barvy. Dražší variantou je potahovaný papír, označovaný jako high resolution paper, případně inkjet paper. Je z jedné strany potažen speciální vrstvou, která zabraňuje rozpíjení kapek inkoustu. Pro tisk fotografií jsou připraveny listy fotopapíru v matné nebo lesklé úpravě (photo paper a glossy photo paper). Někteří výrobci nabízejí i transparentní fólie pro inkoustové tiskárny, vhodné pro prezentace s využitím prosvětlovacích zařízení, nebo tzv. back print film, na nějž se tiskne zrcadlově obrácený obraz, který se propíjí k lesklé druhé straně.

TIP Chcete-li ušetřit, používejte pro tisk zkušebních obrázků pouze obyčejný papír nebo papír s vysokým rozlišením. Nejlepší obrázky vytisknete na lesklý papír, ale zaplatíte za to více než třicet korun na stránku. Proto jej používejte pouze u finálních výtisků.

Zvolte správnou stranu: Při tisku na lesklý papír si nemusíte být jisti, na kterou stranu tisknout. Záleží na výrobci a typu papíru, ale v některých případech jsou strany snadno zaměnitelné. Podaří-li se vám vytisknout obrázek na špatnou stranu, inkoust bude rozmazaný, může z papíru stéct, a v nejlepším případě bude fotka vypadat pouze vybledle a bez života. ?TIP Pořádně se podívejte - strana určená pro tisk bývá lesklá, zatímco spodní strana bývá matná a někdy obsahuje vodotisk. Další rada: některé typy papíru mají ustřižený růžek, což usnadní správnou orientaci při zakládání papíru do tiskárny.

Mistrovský tisk na obě strany: Tisknete--li oboustranné přání, použijte nelesklý fotopapír a podívejte se po typu s co největší gramáží. ?TIP Pokud zamýšlíte vytisknout na jednu stranu obrázek a na druhou text, bude text o mnoho ostřejší, když jej pořídíte na laserové tiskárně. Vždy je také levnější vytisknout sto textových stran na laserové tiskárně, než na inkoustovce. Jen musíte nejprve natisknout obrázkovou stránku na tiskárně inkoustové. Extrémní teplota, které je papír v laserové tiskárně na okamžik vystaven, by totiž mohla poškodit speciální fotovrstvu. ?TIP Předtisknuté papíry vkládejte do laserové tiskárny postupně po jednom, vyvarujete se tak větších ztrát v případě zaseknutí papíru.

Nechte to zaschnout: Většina papírů určených pro inkoustové tiskárny je suchá hned, jak vyleze z tiskárny, některé fotopapíry a lesklé papíry však schnou déle. ?TIP Výtisky na speciálních papírech nechte schnout deset minut, než s nimi budete cokoliv dělat. ?TIP Tisknete-li více kopií na speciální papíry, nenechávejte ležet předchozí výjezdy v odkládacím zásobníku. Vyndejte je a položte někam, kde na ně při zasychání nesvítí přímé sluneční světlo. ?TIP Při ukládání již zaschlých výtisků vložte mezi každé dva speciální papíry jeden obyčejný list.

Ochrana a skladování: Někteří výrobci inkoustových tiskáren tvrdí, že výtisky z jejich zařízení nevyblednou celá desetiletí, tedy pokud používáte správný inkoust a média. Na praktické ověření tohoto tvrzení si musíme ještě pár desetiletí počkat, ale to neznamená, že byste vytištěné věci neměli vhodně skladovat. ?TIP Výtisky mohou vyblednout, vystavíte-li je vlivu některých látek, například ozonu. Pro snížení rizika vyblednutí ukládejte papíry za sklo nebo do plastikového obalu. ?TIP Pořiďte si zálohu již vytištěných snímků, abyste je mohli v případě potřeby kdykoliv vytisknout znovu.

Naše rada - upravte kontrast obrázku

Tento digitální snímek kudlanky nábožné jsme pořídili fotoaparátem Olympus C-3040. ?TIP Chtěli jsme vytisknout obrázek se správným kontrastem a hloubkou, tak jsme jej upravili v programu Adobe Photoshop (funkcí Image Adjust Levels). Pomocí posuvníku Input Levels jsme upravili kontrast tak, aby byly jasné jak základní kontury, tak stíny. Po klinutí na tlačítko OK se obrázek překreslí, a je hotovo. Nástroje v nabídce Levels poskytují dobrý výsledek a nijak neovlivňují barevné vyvážení.

§§§§§


Jak vyřešit nejzáhadnější závady v PC I.

Steve Bass, Kirk Steers

c02p0357

33 supertajných způsobů, jak vypudit démony z vašeho počítače

Také vám vždy tvrdili, že počítače jsou jen stroje a stroje že nemají vlastní vůli a vykonávají pouze to, co po nich chceme? Ono to neplatí tak doslova, počítače nedělají to, co po nich požadují uživatelé, ale to, co jim přikazuje program, který je řídí. Inu, a tyto programy tvoří zase lidé, kteří jsou, jak známo, omylní. Přidáme-li k tomu ještě působení zákonů schválnosti a trochu náhody, nemůžeme se divit, že občas se nám i počítač s chutí vysměje do obličeje.

Nepovídejte nám, že jste nikdy v životě alespoň trochu nepodezírali počítač ze spiknutí s nadpřirozenými bytostmi. Tedy, s těmi škodlivými a potměšilými, samozřejmě. Každý pochopitelně počítá se zákony schválnosti, ale co by například řekli statistikové, kdyby se někomu podařilo shromáždit data o náhlých úmrtích pevných disků zrovna v okamžiku dokončení diplomové práce?

Windows zbavená tajemství

Jak poznáte, že se vám v počítači usídlil zlý duch? Spustíte Windows a věci začnou mizet, budou se ozývat divné zvuky a celá ta přísně logická mašinka se začne chovat zásadně iracionálně. Podívejte se na příhody, které se staly v jiných počítačích, a na to, jak je vyřešit.

Zloději přípon

Záhada: Softwarový MP3 přehrávač, který jste si nainstalovali, si přivlastnil všechny multimediální soubory, a to nejen hudební, ale i obrazové a dokonce i .wavy.

Řešení: S chamtivými lidmi se setkáte občas, ale s chamtivými aplikacemi každou chvíli (nebo naopak?). ?TIP Spusťte aplikaci, kterou nechcete mít asociovanou s danými příponami, podívejte se do menu Vlastnosti (Options) a zkuste zde najít nastavení asociovaných přípon. Tento postup opakujte s aplikacemi, s nimiž přípony asociované mít chcete. Můžete také zkusit následující postup: spusťte windowsovského Průzkumníka a v menu Zobrazit zvolte položku Možnosti složky. Klikněte na Typy souborů, vyhledejte typ souboru, jehož přiřazení chcete změnit, a klikněte na něj. Ve Windows 98 poté dvakrát klikněte na tlačítko Upravit a vložte cestu směřující k aplikaci, jíž se má požadovaný typ souboru otevírat (můžete také použít tlačítko Procházet). Poté klikněte na OK. Ve Windows Me, 2000 či XP použijte tlačítko Změnit.

Potřebujete vyhledat příponu? Udělejte to v pomocí vyhledávacího enginu File Extension Search Engine (extsearch.com). ?TIP Stálé přiřazení provedete tak, že v Průzkumníku kliknete na soubor pravým tlačítkem, a zvolíte možnost Otevřít v programu (ve Windows XP: Otevřít v programu Zvolit program). Zvolte požadovaný program a zaškrtněte políčko "K otevření souboru tohoto typu vždy použít vybraný program".

Problémy s odinstalováním

Záhada: Pokoušíte se odinstalovat program pomocí funkce Přidat nebo odebrat programy ve Windows a na obrazovce se objeví hlášení: "The log file DEISL1.ISU is not valid or the data has been corrupted." Případně seznam aplikací v položce Přidat nebo odebrat programy obsahuje aplikace, které již na všem PC dávno nejsou.

Řešení: ?TIP Najděte složku, ve které je program uložen (ta by se měla nacházet někde v adresáři Program Files), a smažte soubor DEISL1.ISU (nebo UNINST.ISU). Tento soubor může být uložen i v některém podadresáři. Znovu nainstalujte a odinstalujte celý program pomocí funkce Přidat nebo odebrat programy. Pokud tento postup nepomůže, použijte brutální sílu: smažte celý adresář s programem, klikněte na Start Spustit, napište regedit a v něm zvolte z menu Soubor možnost Export. Uložte pro jistotu kopii registrů a pak smažte záznamy o odinstalovaném programu v umístění HKEY_LOCAL_MACHINE a HKEY_CURRENT_USER.

Chtěli byste znát nějaký snadnější způsob? Za 20 dolarů můžete koupit aplikaci Ashampoo UnInstaller 2000, což je utilita určená ke snadnému odinstalování programů. Kromě toho vás tento program zbaví i názvů dávno smazaných programů v položce Přidat nebo odebrat programy. To samé zvládne i bezplatná utilita Tweak UI, kterou si můžete stáhnout z adresy find.pcworld.com/25521, jen si musíte vybrat správnou verzi pro vaše Windows.

Pokud vám spadne počítač uprostřed instalace Microsoft Office 2000, nebudete možná schopni tento program ani odinstalovat, ani znovu nainstalovat. V tom případě si musíte pořídit microsoftí utilitu Eraser2k.exe. Ta smaže všechny soubory poškozené instalace včetně záznamů v registrech.

Nenormání Normal.dot

Záhada: Kliknete na ikonu Wordu, program se nespustí a namísto něj se objeví chybové hlášení. Když opakujete pokusy o spuštění, popřípadě spustíte antivirový program, vykoukne na vás modrá obrazovka. Přeinstalování Wordu nepomáhá, stejně jako jeho odinstalování a následovné nainstalování.

Řešení: Nějakým způsobem došlo k poškození šablony Normal.dot. ?TIP Pomocí možnosti Hledat (tuto položku najdete v menu Start) najděte soubor Normal.dot a smažte jej. Když při spouštění Word tento soubor nenajde, sám si jej vytvoří a počítač bude vesele fungovat dál.

Tajemství CD-RW

V minulosti bylo zpozorování stříbrných létajících disků většinou spojováno s návštěvou vesmírných sousedů. Dnes je lze vidět dost často, jen většinou létají z oken, odkud je vyhazují uživatelé naštvaní na rozbitou vypalovačku.

Hudba nehraje

Záhada: Přehrávat hudební CD disky na počítači je tak snadné. Prostě je jen strčíte do mechaniky CD-ROM či DVD-ROM, pokud je však vložíte do vypalovačky, asi neuslyšíte nic.

Řešení: Audiosignál z mechaniky přehrávající hudební CD prochází do zvukové karty drobným kabílkem, a vypalovačky se většinou dodávají bez něj. I když vlastníte vypalovačku i s kabelem, můžete narazit na problém, že zvuková karta má pouze jeden vstupní konektor tohoto typu, a na něm již máte "pověšenou" jinou mechaniku.

Řešení: Tohle softwaově nevyřešíte. Chcete-li přehrávat audiodisky z obou mechanik, budete potřebovat rozdvojku, která spojí oba vstupy do jednoho konektoru na zvukové kartě. Buď si ji uděláte sami (trvá to asi deset minut, ale potřebujete pájku a trochu sebedůvěry), nebo se po ní poohlédněte v nějakém specializovaném obchodě. Řešením je také nákup zvukové karty vybavené dvěma vstupními konektory.

Zlomyslná vypalovačka

Záhada: Zapisovací mechanika se uprostřed vypalování zastaví, zobrazí hlášení o podtečení bufferu, a vy můžete médium leda tak vyhodit z okna.

Řešení: Starší vypalovačky potřebují k úspěšné práci nepřetržitý tok dat. Pokud se i přísun dat zastaví, třeba jen na vteřinu, zastaví se vypalovací proces a médium je zničeno.

Jednoduché, ale poměrně drahé řešení představuje nákup novější mechaniky, vybavené některou z technologií zabraňujících poškození disku v případě podtečení bufferu. ?TIP Můžeme vám poradit levnější metodu, a tou je snížení rychlosti vypalování, které lze nastavit softwarově. Na vypálení disku si sice počkáte o několik minut déle, ale zbavíte se problémů s podtečením bufferu.

TIP Dalším řešením je maximalizace příkonu dat do mechaniky, jíž lze dosáhnout snížením zatížení procesoru. Jste-li zapojeni do místní sítě, odpojte se a zavřete všechny běžící aplikace. Pokud přesouváte data z mechaniky CD-ROM či DVD-ROM na CD-RW, tedy kopírujete-li z jednoho média na druhé, zkuste to přes pevný disk. Nejprve data zkopírujte na hard disk, který pracuje rychleji než mechanika, a poté jej přesuňte z disku na médium. Při této příležitosti se také vyplatí optimalizovat výkon pevného disku, čehož dosáhnete jeho proskenováním (Start Programy Příslušenství Systémové nástroje ScanDisk) a defragmentací (Start Programy Příslušenství Sys-témové nástroje Defragmentace).

TIP Je-li vaše přepisovací mechanika připojena k počítači prostřednictvím EIDE kabelu (drtivá většina vypalovaček je připojena tímto způsobem), ujistěte se, že není připojena ke stejné kšandě jako pevný disk. Většina počítačů je vybavena dvěma EIDE přípojkami, přičemž na každou z nich lze zapojit najednou dvě zařízení.

Webové šílenství

Děje se to neustále. Jednu chvíli si bezstarostně brouzdáte po internetu, stahujete soubory, přidáváte bookmarky, vyhledáváte informace, a v okamžiku dalším se vše zastaví a Explorer na vás začne křičet něco o výjimkách. Jestliže se neradi připojujete několikrát za hodinu (i když Telecom vás za to asi mít rád bude), máme pro vás několik rad.

Jančící Java

Záhada: Některým stránkám nestačí, že se díváte na ně okamžitě po vás začnou pálit spousty pop-up obrazovek. I když jsou některé z nich celkem pěkné, přesto zabírají čas už jen tím, jak se brání když je vypínáte. Když se pak podíváte na jinou adresu, kde byste naopak vyskakovací obrazovky uvítali, protože obsahují pro vás důležité informace, nic se neobjevuje.

Řešení: Je to zvláštní, že ano? Programy vytvořené v Javě a ve Flashi by měly fungovat stoprocentně, pokud jste se (vy nebo nějaká utilita, kterou používáte) nepodívali na zoubek nastavení prohlížeče. ?TIP Přesvědčte se, že máte povolené spouštění javovských aplikací. V Exploreru toto nastavení naleznete v menu Nástroje Možnosti sítě Internet Upřesnit, v položce Microsoft VM zaškrtněte čtvereček Konzole jazyka Java zapnuta a Kompilátor Java JIT zapnut. V Netscapu zvolte Edit Preferences Advanced a zaškrtněte políčka Enable Java a Enable Java Script. Používáte-li nějaký program, který blokuje reklamy z internetu (například AdSubtract), dočasně jej odinstalujte, vyčistěte cache prohlížeče a zkontrolujte, zda tento postup pomohl. Pokud vše funguje, nakonfigurujte program blokující reklamy tak, aby byla povolena funkce Javy (alespoň na těch stránkách, které potřebujete).


Jak vyřešit nejzáhadnější závady v PC II.

On-line je Off-line

Záhada: Ještě včera jste brouzdali bez problémů, a dnes vám počítač tvrdí, že připojení nefunguje.

Řešení: Můžete-li přijímat a odesílat e-mailu, ale nefunguje-li prohlížeč (nebo naopak), je velice pravděpodobné, že chyba je na straně vašeho poskytovatele internetu, kterému nefunguje buď web server, nebo mail server. Jestliže se nemůžete dobrat on-line podpory, zavolejte poskytovateli a zeptejte se, zda fungují servery.

Než budete kamkoliv volat, tak byste ale měli zkontrolovat, zda je vše v pořádku u vás nejprve se ujistěte, že všechny kabely na zadní straně počítače (zvlášť ten, kudy teče internet) jsou zastrčeny tam, kam mají být. Je dobré zkusit nejenom restartovat počítač, ale máte-li externí modem, tak jej také vypnout a zapnout.

TIP Když vám u poskytyovatele vytrvale tvrdí, že jim všechno funguje v pořádku, bude asi problém na vaší straně. Podívejte se do nastavení internetového prohlížeče a zkontrolujte, že nemáte zapnutý žádný proxy server. Jestliže se internet ani teď nerozběhne, použijte opravný nástroj operačního systému (ve Windows 98 a Me následující cesta: Ovládací panely Přidat nebo odebrat programy Microsoft Internet Explorer Přidat či odebrat Opravit aplikaci Internet Explorer). Zkušení uživatelé mají ještě možnost odstranit klíče Winsock z registru, odinstalovat TCP/IP protokol z nastavení sítě (pouze počítače bez Windows XP) a opět TCP/IP nainstalovat. Winsock si Windows obnoví sama. Zde je návod na odstranění Winsocku: klikněte na položku Spustit v Nabídce Start, napište regedit a spusťte editor registru. Nejprve pořiďte kompletní zálohu (Soubor Export) a najděte a smažte klíč HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Services\Winsock. Smažte také HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Services\Winsock2.

Dále otevřete ve Windows 98/2000/Me Ovládací panely a z nich vyberte položku Síť (ve Windows 2000 klikněte na Síťová a telefonická připojení, pravým tlačítkem klikněte na Místní síťové připojení a zvolte Vlastnosti). Najděte a dvakrát klikněte na komponenty TCP/IP, zaznamenejte si informace o nastavení někde stranou, smažte TCP/IP protokol a restartujte. Vraťte se do síťového apletu, klikněte na Instalovat a přidejte zpět TCP/IP protokol, doplňte do děj správné údaje o nastavení, restartuje a hurá na internet.

Grafické zádrhely

To, co vám je občas počítač schopný ukázat na obrazovce, rozhodně vypadá na činnost nějaké nadpřirozené entity. Teď není řeč ani tak moc o obskurních hlášeních, ale spíše o problémech s grafickým ovladačem a jeho nastavením.

Zamrzlý obraz

Záhada: Spouštíte program nebo prohlížíte nějaký obrázek, a počítač vám beze slova zamrzne. Někdy také ikony najednou změní velikost a tvar, a tváří se jako by se nic nestalo.

Řešení: Máte-li tmavé brýle, nasaďte si je a tvařte se, že vůbec nic nevidíte nestane-li se nic, čtěte dál. ?TIP Zkuste přeinstalovat ovladač grafické karty. Nepomohlo to? ?TIP Zkuste experimentovat s odebíráním vizuálních efektů (ve Windows XP) nebo snižte úroveň hardwarové akcelerace (v jiných verzích Windows). Máte-li doma Windows XP, klikněte pravým tlačítkem na Tento počítač a přes Vlastnosti se dostaňte do Vlastností systému. Klikněte na list Upřesnit a poté u Výkonu na tlačítko Nastavení. Na listu Vizuální efekty odebírejte jednotlivé efekty, nebo zvolte možnost Optimalizovat pro výkon, což vypne všechny vizuální efekty Windows. Pro všechny ostatní typy Windows, kromě verze 2000, otevřete Vlastnosti systému, přesuňte se na list Výkon a klikněte na tlačítko Grafika. Zde najdete posuvný ukazatel hardwarové akcelerace (snížení této akcelerace může také pomoci při problémech s myší). Jako alternativu můžete také snížit barevnou hloubku a rozlišení. Ve Windows 2000 následujte postup Start Nastavení Ovládací panely Zobrazení. Zde přejděte na list Nastavení, kde zmáčknete tlačítko Upřesnit. Poté v listu Poradce při potížích použijte posuvník hardwarové akcelerace. Další možností pro nastavení či kalibraci monitoru je použít bezplatný nástroj DisplayMate (find.pcworld.com/14740). Pokud nic nepomohlo, zkuste se ještě podívat, zda je vaše grafická karta správně zasazena do slotu, u starších počítačů se to občas stává.

Video nehraje

Záhada: Některé videosoubory, zvláště pak ty s příponou .asf a .asx nefungují.

Řešení: ?TIP Nemáte-li ještě Windows Media Player ve verzi 7.1, pořiďte si jej, protože obsahuje řadu moderních kodeků. V případě, že jej již máte, reinstalujte jej. ?TIP Zjistěte, zda není poškozen samotný videosoubor, a to tak, že ve stejném playeru spustíte jiný soubor se shodnou příponou. Identifikovat potřebný kodek vám může pomoci utilita File Investigator (trialová verze je zdarma, plná verze stojí 10 dolarů lze jej stáhnout z adresy find.pcworld.com/25523). Zjistěte, zda máte potřebný kodek: v Ovládacích panelech otevřete Multimedia (ve Windows 98) či Zvuky a multimedia (Windows Me/2000) nebo Zvuky a zvuková zařízení (ve Windows XP). Klikněte na list Zařízení (98/Me) nebo Hardware (2000/XP) a poklepejte na Kodeky pro kompresi videa (98/Me) nebo Videokodeky (2000/XP, na spodu seznamu zařízení). Nemáte-li potřebný kodek k dispozici, naleznete jej na stránkách find.pcworld.com/25541 nebo gonow.to/codeczone.

Další hardwarové potíže

Dobrým pomocníkem pro řešení problémů s hardwarem je Správce zařízení. Tento poměrně mocný nástroj vám umožní reinstalovat ovladače, přinutit Windows rozpoznat vaše zařízení, a v případě potřeby také ovladače aktualizovat.

Magický Správce zařízení

Záhada: Stále máte problémy zamrzává počítač, ikony mění tvar, barvu i velikost, objevují se chybová hlášení, zasekává se ukazatel myši a zvuk zní nějak špatně.

Řešení: Pomocí Správce zařízení (je umístěn ve Vlastnostech systému) zkontrolujte stav veškerého přítomného hardwaru. Než začnete věci měnit, udělejte si zástupce pro rychlejší přístup až do Správce zařízení. ?TIP Jděte do Ovládacích panelů (v XP Přepnout do zobrazení podle kategorií, dále zvolit Výkon a údržba, pravým tlačítkem klikněte na Systém a vyberte možnost Vytvořit zástupce.

TIP Jestliže si nejste příliš jistí v kramflecích, vytiskněte si záznam stávajícího nastavení. Otevřete Vlastnosti systému (viz Zamrzlý obraz) a v nich list Správce zařízení (ve Windows 2000 a XP klikněte na tlačítko Hardware). Klikněte na Tisk (ve Windows 2000 zvolte Zobrazit Tisk, v XP vyberte váš počítač na horním okraji okna a vyberte možnost Akce Tisk). Všude vyberte Všechna zařízení a souhrnné informace a vytiskněte si referenční kopii. Nyní přinuťte systém, aby provedl novou kontrolu všeho nainstalovaného hardwaru. Klikněte na tlačítko Obnovit (v 98/Me) nebo pravým tlačítkem myši klikněte na váš počítač na horní lince a zvolte možnost Vyhledat změny hardwaru.

Nyní jste připraveni záhady vyřešit. ?TIP Nabootujte do Nouzového režimu (při startu počítače stiskněte tlačítko <F5>), vstupte do Správce zařízení a probírejte se seznamem všech zařízení, která kdy byla ve vašem počítači nainstalována. Ta, která tam již nejsou, smažte. S největší pravděpodobností naleznete duplikáty ovladačů modemů, myší a grafických karet. Jestliže systém zbavíte starostí o ty komponenty, které již dávno nepoužíváte, jistě se sníží i frekvence konfliktů a chybových hlášení.

Zdroj potíží také můžete mít přímo před nosem váš monitor. Barevné poruchy a drobná zkreslení může vyřešit i demagnetizace obrazovky, kterou provedete stisknutím tlačítka Degauss. Nechtěná magnetizace bývá způsobena blízkou přítomností zařízení emitujících elektrické pole blízko monitoru. Těmito zařízeními mohou být reproduktory, mikrovlnná trouba nebo například druhý monitor.

Zvuky z pevného disku

Záhada: Z hlubin počítače se ozývají příšerné zvuky, způsobené činností pevného disku. Měli byste se začít obávat nejhoršího?

Řešení: S největší pravděpodobností to nekřičí váš pevný disk. Pokud je totiž poškozen, většinou prostě přestane pracovat. Chcete-li si být jistí, že jsou vaše data v pořádku, pravidelně obsah hard drivu zálohujte tak, jak vám radíme v jiném článku tohoto časopisu. ?TIP Zjistěte, odkud zvuky vycházejí. Běžnou příčinou bývají chladiče zdroje, pevného disku, nebo vibrující a špatně připevněná skříň. Chladič procesoru může být zanesen prachem, nebo se mohl při přenášení počítače posunout. Můžete použít trik, který znají opraváři automobilů. Odmontujte kryt počítače a pomocí hadice si poslechněte, odkud podezřelé zvuky vycházejí. Je-li jejich zdrojem pevný disk, okamžitě jej přestaňte používat a zálohujte co se dá.

Nástroje Windows - Detektivové ve Windows

Nemá cenu si to zastírat Windows padají tak často, že by se daly nazvat padlým operačním systémem. Můžete se je však pokusit postavit zpět na nohy za pomoci vestavěných diagnostických nástrojů.

Nouzový režim: Jestliže Windows správně nestartují, přepněte se do Nouzového režimu, což je vlastně velice okleštěná verze tohoto operačního systému, určená pro opravu problémů. ?TIP Před startem Windows stiskněte tlačítko <F5> nebo <F8> a z menu, které se před vámi objeví, zvolte možnost Nouzový režim.

Pomůcka systémové konfigurace: Tento nedocenitelný nástroj vám umožní povolit či zakázat software a konfigurační soubory pro zjištění příčiny závad metodou pokusu a omylu. ?TIP Klikněte na Start Spustit a do okénka napište řetězec msconfig, nebo můžete také kliknout na Start Najít a vyhledat tento soubor na pevném disku. Konfigurace systému je velice dobrý nástroj pro izolování a testování konfiguračních souborů Windows.

TIP Potvrzení krok za krokem: Pro identifikaci problémových míst v procesu spouštění Windows můžete u verzí 98/Me použít právě tuto utilitu. Ta vám umožní krok za krokem potvrzovat jednotlivé ovladače tak, jak se načítají při startu operačního systému.

Obnovení systému: Schopnosti obnovení systému se u Windows radikálně lepšily při každém novém releasu. Windows 98 obsahují primitivní utilitu pro zálohování registru, zvanou ScanReg, jež umožňuje až pětidenní zálohu tohoto souboru. ?TIP Chcete-li obnovit tuto zálohu, zadejte na příkazovém řádku příkaz ScanReg. Windows 2000 a Me umožňují obnovit "Poslední známou dobrou konfiguraci" ze startovní nabídky (dostanete se do ní stisknutím mezerníku). Windows XP a Me mají ještě sofistikovanější utilitu pro obnovu, jež se nazývá Obnovení systému. Naleznete ji na cestě Start Programy (Všechny programy ve Windows XP) Příslušenství Systémové nástroje.


Jak vyřešit nejzáhadnější závady v PC III.

Diagnostické tipy - Jak oživit mrtvý počítač

Dostane-li se váš počítač do stavu klinické smrti, nemá cenu volat okultistu, je lepší rovnou začít resuscitační proces. Při něm se vyplatí znát pár triků, které vám teď ukážeme.

Zůstaňte klidní: Nejprve se zhluboka nadechněte. Katastrofy se sice stávají, ale mnohem častější bývají prostá a opravitelná selhání. ?TIP Vypněte počítač, počkejte 10 sekund a poté jej znovu zapněte, občas to pomáhá.

TIP Zkontrolujte běžné problematické body: Ujistěte se, že všechny kabely a konektory jsou pevně připojeny. Podívejte se, zda nevyhořela pojistka ve vaší přepěťové ochraně, nebo zda funguje záložní jednotka UPS.

Hledejte stopy: Při bootování spouští počítač test hardwarových komponent, zvaný POST (Power-On Self Test). ?TIP Sledujte obrazovku, zda se na ní neobjeví některá chybová hlášení či varování. Tento test probíhá poměrně rychle, a pokud si jej chcete v klidu přečíst, zastavíte jej stisknutím tlačítka <Pause>. Když proběhne POST, počítač začne inicializovat ovladače vyšších zařízení, jako je například mechanika CD-ROM. I zde si pohlídejte případná chybová hlášení, popřípadě si zapamatujte, které bylo posledně inicializované zařízení předtím, než počítač zatuhl.

Pečlivě poslouchejte: Při startu počítače dávejte pozor. ?TIP Měli byste slyšet jak nabíhá chladič zdroje a potom pevný disk. Jestliže jeden z nich mlčí, může tam být skrytý problém. Předtím, než systém zatuhne, také můžete slyšet několik pípnutí. To je primitivní systém hlášení chyb. Sekvenci pípání můžete rozluštit za pomoci příručky k základní desce, nebo by vám s jejím dekódováním mohla pomoci podpora výrobce.

Nepálí se něco?: I když se to nestává vůbec často, byly zaznamenány případy spontánního vzplanutí monitoru. Spálený pevný disk zase může vydávat kouř. ?TIP Pokud cítíte zápach hořících kabelů či elektroniky, okamžitě počítač odpojte od zdroje napájení, přivolejte technika, nebo zajeďte do servisu.

Naše rada - Vyřešte nekompatibilitu Windows XP

Windows XP jsou celkem fajn, ale vadí nám na nich jedna věc, a tou je občasná nekompatibilta starších programů. ?TIP Pokud jste nainstalovali do Windows XP nějaký program a zjistili jste, že nefunguje, zkuste následující trik:

Otevřte Průzkumníka a přejděte do adresáře, v němž je umístěn soubor setup.exe daného programu. Pravým tlačítkem myši na tento soubor klikněte a z menu vyberte položku Vlastnosti, kde klinete na tabulku Kompatibilita. Zaškrtněte možnost Tento program spustit v režimu kompatibility pro a z vysouvacího menu zvolte jednu z verzí Windows (95, 98/Me, NT nebo 2000). Teď zkuste program nainstalovat. Narazíte-li na další problémy, opakujte tento postup u problémového souboru.

Základy Setupu - Uvnitř BIOSu

O základech i o temných zákoutích tohoto základního systému počítače jsme v PC WORLDu v minulých číslech psali dost a dost, jelikož je to však místo, kde můžete vyřešit spoustu záhadných závad, zmíníme ještě pár praktických rad.

TIP Nastavení BIOSu se provádí pomocí grafického rozhraní, zvaného Setup. Do něj lze vstoupit hned po zapnutí počítače. Většinou bývá spouštěcí klávesou <Del> nebo <F1>. Po vstoupení do Setupu se před vámi objeví většinou modrá obrazovka s položkami, skrze něž vstupujete do podrobnějšího nastavení jednotlivých počítačových součástí.

Počítače vám špatné nastavení BIOSu jen tak nedarují. Pokud si myslíte, že jste omylem provedli nějaké špatné nastavení, zvolte možnost Exit without saving changes. Tak ze Setupu bezpečně vyskočíte a můžete to zkusit znovu.

Některé nejnovější komponenty odmítají spolupracovat se starým BIOSem. Moderní počítače ale mají BIOS flashovatelný, jehož nejnovější verzi lze stáhnout z internetových stránek výrobce základní desky. Nejprve si poznamenejte datum vzniku a verzi vašeho stávajícího BIOSu (většinou se tato informace objeví hned po startu počítače) a podívejte se, zde je k dispozici novější verze BIOSu. Při upgradu přesně a doslova následujte pokyny, které vám program nahlásí, špatný upgrade BIOSu většinou znamená, že z funkčního motherboardu se stane navždy mrtvý kus elektroniky.

Jazyk Setupu může být jak celkem srozumitelný, tak i velice obskurní můžete tam najít položky jako "CAS# Width to PCI master write".

TIP Prohlédněte si všechny položky nastavení, můžete tam najít zajímavé a užitečné možnosti. Budí například modem váš počítač pokaždé, co zazvoní telefon? Podívejte se do položky nastavení Power Saving a přepněte funkci "Wake PC on Ring" na Disabled.

Pracuje vaše tiskárna pomalu? Může to být tím, že paralalení port je špatně nastaven. ?TIP Nastavte funkci Parallel Port Setting na rychlou komunikaci prostřednictvím ECP nebo EPP. ?TIP Rozhodnete-li se upgradovat BIOS, můžete vyzkoušet bezplatnou utilitu BIOS Wizard, jež zkontroluje a rozpozná verzi a výrobce vašeho BIOSu a poskytne vám veškeré informace potřebné pro upgrade (najdete ji na stránkách find.pcworld.com/25881).

Řešení problémů - Tohle doma nezkoušejte

Myslíte si, že ani redaktoři PC WORLDu nikdy neudělají chybu? Klidně si přečtěte co se nám, nebo spřízněným technikům povedlo provést.

1 Vypínač? Co to je ten vypínač? ?TIP Vůbec nezkoušejte manipulovat s vnitřnostmi při zapnutém počítači. Manželka jednoho známého přišla elektrickým výbojem o počítač, když jsem z něj sundaval kryt.

2 Zmatení drátů. Nelíbí se vám nepořádek, jakým se kabely v počítači pletou? Při opravách často zapomenete nějaký ten konektor opět zapojit. ?TIP Předtím, než jakýkoliv kabel zapojíte či odpojíte (kromě USB zařízení), vypněte počítač.

3 Kam s kabely? I když je dost těžké zapojit nějaký kabel v počítači tam, kam nepatří, tak se to může stát. Někdy bývá bezpečnější si kabely označit i s tím, který konec kabelu směřuje k desce a který k zařízení.

4 Šokující závady: Zdá se vám, že paměťové moduly jsou odolné vůči elektrostatickému výboji? Také jsem si to myslel, a odpálil tak 128MB modul. Opravdu je lepší předtím, než se začnete koukat počítači pod kryt, pořádně uzemnit. Antistatický náramek sice není nejelegantnější, ale v tomto ohledu naprosto nejbezpečnější.

§§§§§


Jak se vyvarovat datové katastrofy I.

Lincoln Spector

c02p0359

26 chytrých tipů pro zálohování vašich životně důležitých dat a pro jejich obnovu, pokud jste je včas nezazálohovali.

Jistě jste již mnohokrát slyšeli důvody, proč včas, spolehlivě a pravidelně zálohovat životně důležitá data: jediné špatné zmáčknutí tlačítka může zničit dokument, který máte zítra přednést na poradě, správně uleželý vir se najednou probudí a smaže celý adresář s dokumenty, nebo jen máte smůlu a váš pevný disk nadobro odešel dva dny před uzávěrkou.

Všechno to zálohování vypadá tak jednoduše a logicky tak proč to nikdo nedělá? Snad proto, že samotný proces zálohování je vcelku zmatečná záležitost, trvá to dlouho a veškeré okamžité uspokojení, které z něj plyne, lze srovnat asi tak s pravidelným obnovením povinného ručení vašeho vozu.

Nebudeme vám nijak nalhávat, že vás naučíme nějaké veselé kousky, které by vám zálohování dat mohly zpříjemnit, ale můžeme vám poradit, jak tuto nudnou aktivitu maximálně zjednodušit a urychlit. V tomto článku zodpovíme některé základní otázky týkající se zálohování dat, tak abyste byli schopni ochránit svá důležitá data, ať již se jedná o dokumenty, tabulky, e-mailové adresy či finanční informace.

I když se rozhodnete zálohovat pravidelně, může se stát, že na to občas zapomenete, takže jsme pro vás připravili několik rad pro obnovu dat v případě, že nemáte záložní kopii. A zde vám již nějaké to vzrušení slíbit můžeme.

Zálohování dat

Jak často bych měl zálohovat? Jak si tuto činnost ulehčit?

TIP Zálohovat byste měli každý den, kdy používáte počítač. Víme, že to zní nepříjemně, ale pokud to budete dělat efektivně, zabere to pouze minutu či dvě. Nebojte se, že byste museli kvůli zálohování odjíždět z práce taxíkem.

Většinou budete provádět zálohu inkrementálních dat, tedy pouze takových, jež byla během dne pozměněna. Zatímco kompletní záloha dat představuje kopírování všech souborů ve vybraných adresářích, inkrementální záloha se týká pouze těch souborů, jejichž obsah se od posledního zálohování změnil.

Jaké programy byste k zálohování měli použít?

TIP Můžeme doporučit například BackUp MyPC od firmy Stomp. Je dostatečně jednoduchý, snadno se ovládá a zvládne všechny základní funkce. (Podrobnosti naleznete v článku "Nástroje pro bezproblémovou práci s PC").

TIP Aplikace jako například QuickSync od Iomegy zálohují data za běhu tak, jak je ukládáte na pevný disk. Pokud však ukládáte zálohu na CD, nesmíte pokaždé ráno zapomenout vložit prázdné médium do vypalovačky a na konci pracovní doby je z ní vyjmout a uložit na bezpečné místo. Jakýkoliv program pracující na pozadí navíc využívá systémové prostředky vašeho počítače a může jej tak zpomalit.

Existují dobré důvody pro zálohování obsahu celého pevného disku nejen dat, ale též aplikací a operačního systému. Tento úkol je však únavný a mohl by vás úplně odradit od myšlenky zálohování. Navíc kopie svého softwaru máte po ruce na instalačních discích. Pokud byste však rádi zálohovali celý obsah disku, je nejlepší využít služeb programů, které pracují na principu vytvoření image celého drivu, jako například aplikace Drive Image společnosti PowerQuest.

Na jaký typ médií zálohovat?

TIP To je celkem snadné: na CD-RW.

Pro tento typ médií hovoří řada dobrých důvodů. Kompaktní disky nejsou moc drahé a jsou snadno přenosné, takže je můžete snadno odnést na bezpečné místo mimo pracoviště, což je nejlepší prevence proti požáru, vytopení či krádeži. Přepisovatelné kompaktní disky samozřejmě umožňují opakované použití zálohovacího média, což výrazně zlevní každodenní inkrementální zálohování. Rychlost moderních vypalovaček je dostatečně vysoká, takže si během celého procesu nepřečtete moc tlustý román. Kapacita přepisovatelného disku (650 MB) je navíc dostatečná a měla by stačit k uložení kompletní zálohy jednoho počítače na jedno médium.

Pokud sbíráte obrazové a zvukové soubory, může složka Dokumenty snadno přerůst velikost přepisovatelného média. Jelikož se však obsah tohoto typu souborů tak často nemění, nemusíte je zálohovat pravidelně. ?TIP Tyto soubory přesuňte z adresáře s dokumenty do jiného a zálohujte je na nepřepisovatelná média CD-R. Ta jsou nejlepším řešením pro dlouhodobé zálohy a zároveň vám zajistí, že nikdo náhodou nepřemaže vaše oblíbené fotky a melodie.

Jaké soubory zálohovat?

TIP Používáte-li Windows 98 či Me, rozhodně doporučujeme zálohovat celý adresář Dokumenty, který se většinou nachází v umístění C:\Dokumenty. Také byste měli zálohovat následující podadresáře Windows (ne všechny instalace Windows obsahují všechny následující podadresáře, takže nezoufejte pokud nějaký z nich nemůžete najít): All users, Application Data, Plocha, Oblíbené, Místní nastavení a Nabídka Start.

TIP Používáte-li Windows 2000 nebo XP, zálohujte adresář C:\Documents and Settings. Tato složka obsahuje podadresář každého uživatele zaregistrovaného na daný počítač. Každý z těchto podadresářů obsahuje, kromě jiného, adresář se jménem Local Settings (tato složka je v Průzkumníku defaultně skrytá, ale v prostředí zálohovacího programu byste ji měli bez problémů vidět). Každý adresář Local Settings obsahuje tři adresáře, které byste neměli zálohovat: Temporary Internet Files, Temp a History. Rozhodně byste ale měli zálohovat Application Data (další podadresář Local Settings).

Ne všechny programy bohužel ukládají svá data do těchto míst. ?TIP Nevíte-li, kam schovávají vámi používané aplikace svá data, spusťte daný program a vložte do něj nový záznam, například adresu. Poté program zavřete. Teď zkuste najít před okamžikem vložený údaj, například pomocí funkce Najít v Nabídce Start.

Zadejte vyhledávání souborů změněných za poslední den. Když se objeví seznam těchto souborů, klikněte na sloupec řazení podle data, kdy byl soubor změněn. Soubory se seřadí podle toho, kdy byly změněny. Soubor, který jste vložením adresy změnili, najdete mezi prvními na počátku seznamu. Pokud jej nepoznáte podle názvu, podívejte se do adresáře, kde je uložen (tuto informaci najdete hned nalevo od názvu souboru). Cesta vedoucí k adresáři většinou obsahuje název programu, v němž byl dokument vytvořen.

Jestliže nějaký program ukládá data mimo adresáře, které zálohujete, můžete do seznamu pro zálohování zařadit i danou složku či soubor, nebo můžete změnit nastavení programu tak, aby ukládal data do těch míst, která zálohujete.

Když je vše připraveno, stačí jen začít zálohovat.

Většina zálohovacích programů umožňuje vytvořit tzv. úlohu, tedy soubor pravidel definujících co se má zálohovat a jak. Tyto programy většinou používají uživatelské rozhraní podobné Průzkumníku, v němž vyberete adresáře a soubory, určené pro zálohu.

TIP Nadefinujte dvě úlohy. První úlohou by měla být kompletní záloha dat obsahující soubory v důležitých adresářích. Tato úloha vezme všechny potřebné soubory, vymaže celý předchozí obsah přepisovatelného CD-RW disku a zkopíruje je na něj. Druhá úloha bude představovat inkrementální zálohu, která bude uložena na zbylém volném místě CD-RW disku a nepřepíše data stávající.

Nemůžete bezpečně zazálohovat soubor, jenž je momentálně otevřen v nějakém programu, který do něj v okamžiku zálohování zapisuje data. ?TIP Předtím než začnete zálohovat, zavřete všechny běžící aplikace, jež otevírají či ukládají data.

TIP Za účelem zálohování si dejte stranou tři CD-RW disky. Napoprvé proveďte kompletní zálohu dat. Poté každý den provádějte zálohu inkrementální. Pokaždé po dvou týdnech, nebo dříve pokud se CD rychle zaplní použijte k zálohování jiný CD-RW disk. Při změně disku vždy nejprve proveďte zálohu kompletní a potom pokračujte každodenně v zálohách inkrementálních. Poté, co zaplníte třetí CD-RW disk, vraťte se opět k tomu prvnímu. Budete-li důsledně používat tento systém, budete mít vždy k dispozici nejen zálohu nejčerstvějších dat, ale také kopie dat za posledních šest týdnů (tedy pokud používáte tři disky CD-RW a měníte je po dvou týdnech). Kromě zálohy čerstvých dat se takto připravíte i na možnost, že soubor, který jste smazali před měsícem s tím, že už jej nebudete potřebovat, se najednou ukázal mnohem důležitějším než jste předpokládali.

Záchrana dat

Jak obnovit jediný soubor ze zálohy?

Za téměř dvacet let, co pracuji s počítači, mi před očima odešel jediný vlastní pevný disk. Těžko bych ale spočítal, jak často jsem omylem smazal důležitý soubor, který jsem poté velice postrádal. Z mého příkladu je vidět, že lidská hloupost je mnohem nebezpečnější než selhání techniky. Zálohujete-li však pravidelně, nepředstavuje obnovení ztraceného souboru vůbec žádný problém.

TIP Nezapomínejte, že pokud provádíte každodenní zálohu, velice pravděpodobně budete mít uloženo několik verzí každého souboru. Dobrý zálohovací program, jako např. již zmíněný BackUp MyPC, vytvoří obsah všech dostupných záloh v podobě jediného seznamu. V tomto seznamu si pak vyhledáte požadovaný file v té verzi, kterou chcete obnovit.

Právě jste smazali soubor bez zálohy. Lze jej dostat zpět?

Buďte rádi, že jste jej pouze smazali. Pokud byste soubor přepsali jiným, ale se stejným jménem a ve stejném adresáři, byl by pravděpodobně navždy ztracen.

TIP Pravidlo číslo jedna při záchraně smazaného souboru zní: Vůbec nic neukládejte na pevný disk, dokud daný soubor neobnovíte. Data, která smazaný soubor obsahoval, jsou stále zapsána na pevném disku, alespoň dočasně. Systém však tato data považuje za volný prostor, který přímo vybízí k uložení dat nových, takže jakmile uložíte jiný soubor (může to být úplně jiný dokument, patřící k jinému programu), existuje šance, že omylem smazané informace se přepíší daty novými. Dokud tedy ztracený soubor neobnovíte, neukládejte a neotevírejte žádné další soubory a neinstalujte žádný program, jen tak máte určitou šanci.

Když smažete soubor, Windows jej přemístí do Koše. Do té doby, než Koš vysypete, je velice snadné z něj tento soubor obnovit. ?TIP Jednoduše dvakrát klikněte na ikonu Koš, jež se nachází na pracovní ploše, vyberte ze seznamu soubor, který chcete obnovit, klepněte na něj pravým tlačítkem a zvolte možnost Obnovit.

Co dělat, když jste již předtím Koš vysypali? Pokud budete jednat rychle, existuje stále šance na záchranu dat.

Nástroje určené k této práci najdete například v programech SystemSuite od společnosti Ontrack nebo v Norton Utilities od Symantecu (ty se prodávají buď samostatně, nebo jako součást balíku Norton SystemWorks).

TIP v programu SystemSuit spusťte funkci FileUndeleter. V Norton Utilities použijte UnErase Wizarda.

TIP Pokud jste smazali soubor a nemáte zatím žádný ze záchranných programů na svém počítači, neinstalujte je mohly se uložit právě na místo obsahující data potřebného zničeného souboru. Oba programy podporují možnost spuštění z CD-ROMu bez nutnosti instalace.

Poškodil se důležitý soubor Office. Lze jej opravit?

To je právě na souborech, které často používáte, to zajímavé mohou se poškodit. Ale i když je nemáte všechny zálohované, ne vždy je vše ztraceno.

TIP Nástroje na opravu poškozených datových souborů Office vyrábějí přinejmenším dvě firmy. Společnost Ontrack vyvinula řadu programových utilit EasyRecovery FileRepair a firma Recoveronix prodává program OfficeRecovery. Oba výrobci umístili na své webové stránky demonstrační verze těchto utilit. Ty sice nedokáží zachránit vaše data, ale zjistí, zda by to plná verze svedla.


Jak se vyvarovat datové katastrofy II.

Náhle odešel pevný disk. Co dělat?

Můžete křičet, nadávat, proklínat jej a plakat, nebo pokud jste včas zálohovali, můžete se usmívat. Jestliže jste včas nezálohovali, vraťte se ke křiku, nadávkám, proklínání a pláči.

TIP Když k takové nemilé situaci dojde a přestane pracovat disk, na němž jsou zároveň operační systém i data, vyjměte jej z nefunkčního počítače a připojte jako Slave k počítači jinému, funkčnímu. ?TIP Toto však nedělejte, pokud se z disku ozývá skřípání, vrzání nebo klepání. Tyto zvuky poukazují na fyzické poškození disku. V tomto případě okamžitě vypněte počítač a pevný disk z něj vyndejte můžete tak zabránit ještě většímu poškození dat.

TIP Pokud máte po ruce nějakou čerstvou zálohu, zálohovací program vás provede procedurou kompletní obnovy dat. Samozřejmě, že nemáte-li zálohu image celého disku, budete muset nejprve nainstalovat operační systém a potřebné aplikace.

TIP I když nemáte svá data zálohovaná, stále ještě existuje naděje. Jak program EasyRecovery od Ontracku, tak aplikace GetDataBack od Runtime Software se mohou pokusit o přečtení dat z poškozeného disku a jejich uložení do jiné lokality buď na funkční disk, nebo například na CD-RW. Webové stránky obou společností obsahují volné demoverze, jež vám mohou zjistit, s jakou úspěšností by zrovna ve vašem případě proběhla obnova dat. Tedy v případě, že si zakoupíte plnou verzi dotyčného softwaru.

TIP Pokud tyto nouzové programy nesplní svůj účel, musíte se rozhodnout, zda jsou data na poškozeném disku tak cenná, že budete ochotni zaplatit hodně peněz za jejich obnovu u profesionálů. Firem zabývajících se profesionální obnovou dat najdete na internetu nebo v telefonním seznamu hned několik, ale připravte se na to, že podobná služba stojí tisíce, někdy i desetitisíce korun, a i tak není jisté, že data dostanete všechna zpět. Zálohování se vlastně vyplatí, co říkáte?2 0359/BAM o

Naše rada - dva disky jsou lepší než pásky

TIP Již před časem jsem přestal k zálohování využívat páskové jednotky nebo mechaniku Zip a začal jsem svá data zálohovat na druhý pevný disk. V porovnání s náklady na páskovou zálohovací mechaniku a cenou samotných pásek nebo Zipek, přijde druhý pevný disk o mnoho levněji. Navíc je výměna pevných disků v případě potřeby otázkou okamžiku.

Koupil jsem dva pevné disky se stejnou kapacitou a do počítače jsem nainstaloval dvě vyjímatelné krabičky transdisk, do nichž jsem tyto disky umístil. Disk v horní zásuvce je připojen jako Primary Master na IDE1, spodní disk je Secondary Master na IDE2. Program DriveCopy od PowerQuestu (stojí 50 USD) mi pomáhá tak, že kopíruje data z disku horního na disk spodní. Předtím než večer vypnu počítač, provedu zálohu a ráno, než jej zapnu, schovám spodní disk na nějaké bezpečné místo. Až se mi jednoho hrozného dne první disk porouchá, prostě místo něj vložím disk druhý.

TIP Pomocí možnosti "Uložit jako" lze ukládat další kopii potřebného souboru lze jej umístit i na jiný disk pod jiným jménem.

TIP Zálohy svých pracovních souborů si nechávejte například doma, nebo na nějakém jiném bezpečném místě. Je to nejlepší prevence pro případ požáru či jiné katastrofy.

TIP Chcete-li obnovit soubor staršího data a zároveň nepřijít o jeho novější verzi, obnovte jej do jiného adresáře.

§§§§§


Zakázané utility – užitené, nebezpečné, tajné … I.

David Čepička, Thorsten Eggeling, ANDREAS KROSCHEL, JÖrg Thoma

c02p0364

Programy na prolomení přístupových hesel, sledování aktivity v počítačových sítích, úpravy nejrůznějších souborů a ještě více představíme vám zkrátka takové utility, které jsou bezpochyby velmi užitečné, avšak dají se také snadno zneužít.

Každý software by měl být člověku užitečný, měl by mu ulehčovat práci a vůbec celkově by mu měl být ku prospěchu. Není pochyb o tom, že většina počítačových programů těmito vlastnostmi disponuje, přesto mnohé z nich mají i svoje temné stránky. Když se pak dostanou do špatných rukou, může se utilita pro sledování aktivity v počítačové síti proměnit ve zloděje hesel, program pro nastavení grafické karty na likvidátora monitorů, aplikace pro přidělování přístupových práv v počítačové síti pro změnu na lupiče dat.

U jiných programů není ani tak ohrožen software či hardware počítače, jako spíše uživatel sám. Neboť ten, kdo používá programy pro úpravu souborů, prolomení hesel nebo pro ukládání videoči zvukových stop z internetu na pevný disk, se může za jistých okolností dostat do konfliktu se zákonem. Z toho důvodu v tomto článku nešetříme varováními. Naším cílem je totiž především to, abyste byli co možná nejlépe seznámeni se všemi možnými riziky, jež se mohou vyskytnout.

Před vlastním použitím každé utility je bezpodmínečně nutné se seznámit s jejím popisem uvedeným v tomto článku, případně s návodem přiloženým k dané aplikaci. Každopádně si dobře rozmyslete, co bude převažovat: zda riziko poškození celého operačního systému a vašich dat, nebo naopak výhody z používání dané utility. Znovu upozorňujeme, že převážná část v tomto článku uvedených utilit je určena pouze pro profesionály.

OČEKÁVEJTE: Užiteční pomocníci ale s rizikem

Na následujících stránkách naleznete zejména méně známé utility. Patří mezi ně například program Pcwpatcher, s jehož pomocí můžete zjišťovat rozdíly mezi binárními soubory a rovněž je ukládat jako upravené. Tak můžete uživatelům předávat nové verze u vámi vytvořených programů bez větších nároků na kapacitu médií, kterými budete tyto updaty distribuovat.

Špionáž v počítačové síti: Kde jsou slabá místa vaší sítě

Použití přepínače v síti slibovalo doposud nejen větší výkon, ale i větší bezpečnost. Že to posledně zmiňované už nemusí být pravda, ukazuje utilita Ethereal. Nejedná se pouze o mnohostranně použitelnou utilitu pro administrátory sítí program dokáže také celý provoz probíhající v síti monitorovat a protokolovat. Pro administrátory sítí však existuje i možnost ochrany před takovou špionáží, neboť existují utility, které dokáží činnost takového programu odhalit. Jako příklad nám poslouží aplikace Promiscan.

Multimédia z internetu: Streaming Media

Při pomalém připojení k internetu se vám podaří přehrát video jen trhaně. Utility jako StreamboxVCR a ASF-Recorder ukládají videoa zvukovou stopu přímo na pevný disk. Ty se pak dají přehrát v lepší kvalitě a hlavně po odpojení od internetu, čímž se šetří vaše peněženka. K přehrání pak lze použít například program Windows Media Player. Používání těchto utilit však není vždy zrovna nejjednodušší. Asi nejdůležitější je nalezení té správné internetové adresy. K tomuto účelu použijeme jeden malý prográmek, který tento problém pohodlně a bez problémů vyřeší.

Zapomenutá hesla: Programy na prolomení hesel rozluští všechno

Nenapadá vás zrovna, jaké že jste si dali heslo pro extrahování ZIP souboru či jste zapomněli administrátorské heslo pro přihlášení do počítače s Windows NT? Žádný problém. Pro vyřešení prvního problému navrhujeme použít utilitu Ultimate ZIP Cracker. U složitých hesel musíte ovšem počítat s tím, že to bude nějakou dobu trvat několik hodin, dní či dokonce měsíců než se vyzkouší všechny možné kombinace znaků. U hesel k operačnímu systému Windows pomůže utilita NT Password Changer.

Utility na našem CD: Všechen software připraven

Pokud nám to výrobce softwaru dovolil, najdete všechny uvedené utility . Většina programů je k dispozici zdarma jedná se tudíž o freeware.

1. Pcwpatcher 1.0

Utilita pro manipulaci se soubory

Umožňuje na úrovni příkazového řádku pohodlně měnit obsah libovolných souborů.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: německý

Cena: freeware

Zdroj: www.pcwelt.de/downloads/sonstiges/aktuellesoftware/22168/ (PCWPATCH.EXE, 70 KB)

Tento program slouží k záměrnému upravování obsahu souborů. Většinou se přitom jedná o EXE či DLL soubory, jejichž obsah má být například pro update programu změněn. K tomu, abyste mohli update vámi napsaného programu rozšířit mezi své zákazníky, potřebujete pouze typ aplikace zvané patcher a malý soubor obsahující změny, které mají být v upravovaném souboru provedeny a ne kompletní nový soubor.

Abyste utilitu mohli bez problémů používat, zkopírujte ji nejlépe do složky, v níž máte nainstalována Windows. Spusťte si program Příkazový řádek a přesuňte se do složky, do níž jste umístili starou a novou verzi souboru. Příkazem

pcwpatch starý soubor nový soubor

se vytvoří soubor s příponou DIF, jenž bude obsahovat pouze změny v obou verzích, tj. všechna data, která se nachází v novém souboru a chybí v souboru starém. Rovněž se v souboru DIF nacházejí informace o datech, jež v novém souboru nejsou. Příkaz

pcwpatch název souboru.DIF

pak zajistí použití takto vytvořeného "patche" pro update aplikace nainstalované na jiných počítačích.

Varování: Vždy, když používáte programy tohoto typu, musí vám být jasné, že většinu programových souborů nesmíte měnit. Jinak ve většině případů porušujete licenční ujednání a tím i autorská práva, čímž se vystavujete nebezpečí právního postihu. Ale na vámi vytvořené programy či soubory tuto utilitu můžete použít vždy.

2. Patcher 1.10

Utilita pro manuální úpravu obsahu souborů

Program Patcher dokáže upravovat soubory a provedené změny uložit do zvláštního souboru.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: www.patcher.homestead.com (PATCHER.ZIP, 71,2 KB)

Program Patcher 1.10 má v sobě integrovaný hexadecimální editor, s jehož pomocí můžete upravovat kupříkladu DLL a EXE soubory, anebo také velikost dosaženého maximálního skóre ve hrách. Utilita nevyžaduje žádnou instalaci, stačí pouze do libovolné složky rozbalit příslušný archiv a spustit soubor PATCHER.EXE. Pomocí příkazu Open v menu File si vyberete vámi požadovaný soubor a poklepáním na něj jej otevřete. Úprava souboru se potom provádí poklepáním na libovolnou hexadecimální hodnotu, přičemž následně zadáte hodnotu novou a celou akci potvrdíte stiskem klávesy OK. Po provedení všech vámi zamýšlených úprav vyberte příkaz Create Patch File z menu Patch a svoji práci uložte jako soubor s příponou PAX. Tento soubor pak můžete použít na jiném počítači, na kterém je nainstalovaný program Patcher 1.10. Alternativou pro otevírání PAX souborů s "patchem" je použití programu Quickpatcher (QUICKPATCHER.ZIP, 257 KB). Ten ovšem umí pouze PAX soubory otevírat, nikoliv vytvářet. I tuto utilitu najdete .

Upozornění: Program Patcher potřebuje pro svou správnou funkci nainstalované soubory Visual Basic Runtime 6.0. Naleznete je jako soubor VBRUN60.EXE (0,99 MB) . Kromě toho ještě může vyžadovat aktuální verzi souboru MSFLXGRD.OCX (238 KB). I tento naleznete . Pokud se tedy objeví po spuštění programu Patcher varovné hlášení, upozorňující na chybějící výše zmíněný soubor, stačí jej zkopírovat do složky Windows\System.

Varování: Tyto utility smíte používat pouze na vámi vytvořených programech. Prováděním změn v souborech programů se zpravidla prohřešujete proti licenčnímu ujednání.

3. Ethereal 0.9.0

Klasický program pro sledování sítě

Sleduje a analyzuje provoz v počítačové síti.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000, XP a Linux

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: www.ethereal.com (ETHEREAL.EXE pro Windows, 6,4 MB a ETHEREAL-0.9.0.TAR.GZ pro Linux, 2,6 MB)

Ethereal je aplikace pro analýzu většiny používaných síťových protokolů. Podporuje vedle protokolu TCP/IP rovněž protokoly IPX/SPX, SMB a Netbios. Pokud budete tento program provozovat ve Windows, je třeba nejprve nainstalovat ovladač Winpcap, který je zdarma k dispozici na internetové adrese http://netgroup-serv.polito.it/winpcap (WINPCAP_2_3.EXE, 326 KB), případně . Verzi pro Linux vám předkládáme ve zdrojovém kódu, jenž si musíte sami zkompilovat. Součástí instalačního balíčku je i soubor README, v němž naleznete příslušný návod (v angličtině). Použití samotného programu je relativně jednoduché. Pomocí příkazu Start z menu Capture si nadefinujete síťovou kartu a pravidla pro filtrování. Po klepnutí na tlačítko OK začne program na monitoru vypisovat veškerou aktivitu v počítačové síti do doby, než stisknete tlačítko Stop. Nato se vám všechny nashromážděné informace ukáží v okně programu rozděleném do tří částí.

Varování: Tento program smíte používat pouze za účelem prověření funkčnosti sítě. Takzvané "odposlouchávání" síťového provozu je podle všech pravidel nezákonné. Počítače, na nichž programy jako Ethereal a jemu podobné běží, se ostatně dají celkem snadno odhalit, a to například pomocí freewarového programu Promiscan ten vám rovněž nabízíme , případně si jej můžete sami stáhnout na internetové adrese www.securityfriday.com (PROMISCAN026.ZIP, 577 KB).

4. Analyzer 2.2

Komfortní sledování aktivit v počítačové síti

Dobře konfigurovatelná utilita pro sledování sítí pracujících s protokoly TCP/IP a IPX/SPX.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: http://netgroup-serv.polito.it/analyzer (ANALYZER.EXE, 1,36 MB)

Program Analyzer 2.2 se doposud neustále vyvíjí a proto ještě není tak vyspělý jako jeho "kolega" Ethereal, o němž tu již byla zmínka. V současném stavu podporuje pouze protokol TCP/IP, stejně jako protokol IPX firmy Novell. Pravidla pro filtrování se ale dají velmi pohodlně nastavit pomocí grafického rozhraní. Po klepnutí na menu File a příkaz New Capture stačí už jen vybrat příslušný typ pod položkou Select Filter. Navíc má program zabudovaných několik modulů "plug-in", s jejichž pomocí můžete celý provoz v počítačové síti vyhodnocovat. Výsledné záznamy si můžete pro účely pozdější analýzy uložit buď do textového (TXT), nebo do HTML souboru. Pro správnou funkci potřebuje program Analyzer instalaci zdarma dostupného ovladače Winpcap, který naleznete , případně na internetové adrese http://netgroup-serv.polito.it/winpcap (WINPCAP_2_3.EXE, 326 KB), jejž musíte nainstalovat ze všeho nejdříve.

Varování: Pro utilitu Analyzer platí to stejné, co pro všechny jí podobné utility na sledování počítačových sítí. Pokud ji používáte pouze pro ověření funkčnosti sítě, pak je vše v pořádku. Nedovolená analýza obsahu záznamu získaného tímto programem je ale trestná.


Zakázané utility – užitené, nebezpečné, tajné … II.

5. Streambox VCR 1.0 Beta 3.1

ASF/Real Video Recorder

Beta-verze utility Streambox VCR dokáže mimo jiné ukládat na pevný disk multimediální data ve formátu Real Video.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: beta-verze

Zdroj: V současné době již tento program není na internetových stránkách výrobce (www.streambox.com) k dispozici

Poměrně značné množství internetových služeb a jejich stránek nabízí zvukové ukázky, záběry z nejnovějších filmů, nebo dokonce celé filmy (tzv. Video on demand) ve formátu nazývaném Real Video. Přehrávání těchto materiálů je však možné pouze při aktivním připojení na internetu. Zejména při pomalém připojení by bylo nanejvýš zajímavé, kdyby se daly tyto klipy před samotným sledováním uložit na pevný disk. Přitom by se zaručilo nerušené sledování, a hlavně by celé přehrávání bylo plynulé. Nehledě k tomu, že videa uložená na pevném disku by bylo možné spustit několikrát bez toho, abychom museli pokaždé znovu platit za internetové připojení.

V současnosti už bohužel takovýto program není. Před několika lety uvolnila firma Streambox na trh program pro ukládání Real Audio a videodat (tzv. Real Audio Streams a Video Streams). Výše popisovanou schopnost měl však program pouze do verze 1.0 Beta 3.1. Z finální verze tohoto programu musel výrobce tuto možnost odebrat na základě právního sporu s firmou Real Networks. Beta-verze zmiňovaného programu sice není již na stránkách výrobce k dispozici, přesto se dá i dnes někde na internetu nalézt. Další informace k tématu Real Media a Streambox VCR můžete nalézt například na internetu v diskusním fóru na adrese http://pub25.ezboard.com/bstreemeboxvcr.

A jak tento program vlastně fungoval: Pro přečtení dat ve formátu Real Media potřeboval program Streambox VCR zjistit URL adresu, jež odkazovala na soubory s příponou RM, RAM, ASX, případně ASF. Prostřednictvím pomocného programu INTERCEPTOR.EXE bylo kromě toho možné zobrazit obsah, jenž se skrýval za nějakým skriptem. Některé URL adresy se totiž otevírají prostřednictvím skriptu, takže na multimediální soubory odkazují nepřímo.

Program Real Player používaný k přehrávání RM, případně RAM souborů však pohříchu neukazuje přesnou adresu těchto souborů. A bohužel právě přesný odkaz je pro použití programu Streambox VCR rozhodující. Ten se však dá získat buď z internetových stránek uložených v cache paměti internetového prohlížeče, anebo přímo ze zdrojového textu internetové stránky, přes kterou byl spuštěn program Real Player. Tyto postupy jsou však poněkud nepohodlné a nepraktické, kromě toho předpokládají velmi dobrou znalost a porozumění HTML kódu a v něm dosti často obsažených Java skriptů. Avšak naštěstí i pro toto vyhledávání existuje pomocník, kterým je freewarová utilita URL Snooper. Naleznete ji na internetové adrese http://www.chizzil.com/softdetail.cfm?ID=617, případně jako soubor URLSNOOPER.ZIP o velikosti 1,15 MB. Jedná se vlastně o jakéhosi slídiče počítačovými sítěmi, jenž má zabudovanou funkci pro filtrování URL adres, které obsahují nějaká multimediální data. Utilita URL Snooper analyzuje během práce na internetu síťový provoz a všechny vhodné adresy zapisuje do tabulky. Tu si pak například převezme program Streambox VCR. Program URL Snooper potřebuje ke své správné činnosti ovladač Winpcap, jenž je zdarma dostupný na internetové adrese http://netgroup-serv.polito.it/winpcap a též jej naleznete (WINPCAP_2_3.EXE). Velikost ovladače je asi 326 KB. Před samotnou instalací utility je nutné mít tento ovladač již předem nainstalovaný.

Soubory výše uvedeným způsobem stažené a připravené si pak můžete otevírat a přehrávat přímo v programu Real Player. Pro další úpravu je však velmi vhodná konverze do některého z daleko více rozšířených formátů, například AVI nebo MPEG. K tomuto účelu vám doporučujeme například utilitu Tinragui 1.4. Tu naleznete na internetové adrese http://guiguy.wminds.com/downloads/tinragui jako soubor TINRAGUI1.4.ZIP (311 KB). Představuje součást k programu Tinra 0.0.5, jenž pracuje na příkazovém řádku. Jedná se o freewarový program, který je ke stažení na internetu na adrese www.geocities.com/tinra04 jako soubor TINRA005.ZIP o velikosti 88,3 KB. Tento program musíte stáhnout zvlášť. Dalším předpokladem pro úspěšnou práci s multimediálními stopami je nainstalovaný Real Player verze 8 a vyšší. Pokud vlastníte verzi nižší, můžete si právě tuto verzi stáhnout na internetové adrese www.real.com/player/8/. Velikost standardní verze je přibližně 9,8 MB.

Po spuštění utility Tinragui je potřeba ze všeho nejdříve zadat cestu k programu Tinra 0.0.5. Poté již utilita vyžaduje pouze zadání názvů zdrojových a cílových souborů. Klepnutím na tlačítko Convert pak zahájíte vlastní konverzi.

Varování: Používání programu Streambox VCR bylo a pravděpodobně je i dnes protiprávní. To platí pro starší beta-verze, jež se možná nacházejí někde na vašem pevném disku, a zvláště pro "cracknuté" verze stažené odkudsi z internetu. Ovšem zda samotné stahování multimediálních dat v této podobě je či není trestné, to už zas tak moc jasné není.

6. ASF-Recorder 1.1

Audioa videorekordér

Program ASF-Recorder ukládá multimediální (audio a video) stopy na pevný disk.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP, vyžaduje nainstalovaný Windows Media Player verze 7 a vyšší

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: http://non-standard.net/asf/ (ASFRECORDER.ZIP, 368 KB)

Mnoho internetových stránek nabízí hudbu v tzv. "streaming" formátu, tzn. jako soubory s příponou ASX. To umožňuje přehrávání, ovšem už ne ukládání hudby či videa. Celá řada stránek na internetu má k dispozici multimédia v několika úrovních kvality podle rychlosti internetového připojení. Těm, kteří chtějí přehrávat i při pomalém připojení multimediální soubory o vysoké kvalitě, pomůže právě utilita ASF-Recorder. Tato aplikace ukládá data obsažená v audioa videostopách, jež jsou na internetu k dispozici většinou ve formátu ASX, na pevný disk jako soubory s příponou ASF. Ty pak můžete přehrát prostřednictvím programu Windows Media Player nebo i jiného, jenž tento formát podporuje.

Program nevyžaduje žádnou instalaci. Stačí jen soubory extrahovat z archivu do libovolné složky a spustit soubor ASFRECORDER.EXE. Pomocí menu File a příkazu Open URL můžete zadat adresu některé z audionebo videostop. V internetovém prohlížeči rozpoznáte odpovídající URL adresu podle odkazu na soubor s příponou ASF, WMA, WMV, ASX, WMX či WVX. Některé stopy se však otevírají prostřednictvím skriptu, takže jejich URL adresa není rozpoznatelná. Zde pomůže pouze hledání v cache paměti prohlížeče, nebo typ utilit, jejichž zástupcem je kupříkladu program URL Snooper. Ten najdete , případně též na internetu na adrese http://www.chizzil.com/softdetail.cfm?ID=617 jako soubor URLSNOOPER.ZIP o velikosti 1,15 MB. Program ASF-Recorder se dá rovněž nastavovat z příkazové řádky prostřednictvím speciálních parametrů. Podrobnější informace naleznete v menu Help pod položkou Info.

Varování: Při stahování multimediálních dat z internetu na počítač a jejich následné úpravě je v některých případech možné, že se prohřešujete proti autorským právům. Informujte se proto na WWW stránce, odkud tato data stahujete, zdali je jejich obsah právně chráněn. Když už nic, tak určitě šíření takto vámi upravených souborů je ve většině případů trestně postižitelné.

7. ASF-Tools 2.03

Konverze ASF souborů do formátu AVI

ASF-Tools umí opravit soubory typu ASF a zkonvertovat je do formátu AVI.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: www.geocities.com/myasftools (ASFTOOLS230.EXE, 597 KB)

Je samozřejmé, že ten, kdo si z internetu stahuje ASF soubory pomocí utility ASF Recorder či Streambox, je bude chtít dříve či později z úsporných důvodů uložit v poněkud úspornějším formátu. Utilita ASF-Tools 2.30 je k tomuto účelu jako stvořená. Dokáže totiž konvertovat ASF a WMV soubory do formátu AVI. A z tohoto formátu se potom dají pomocí jiných utilit, např. freeewarového programu Virtual Dub, vytvořit ve Windows 95/98/ME daleko úspornější soubory ve formátu MPEG či DivX. Utilitu Virtual Dub naleznete jako soubor VIRTUALDUB-1_4_10.ZIP (694 KB), případně na internetové adrese http://virtualdub.sourceforge.net.

Vraťme se ale k programu ASF-Tools. Jeho používání je velmi snadné. Přes tlačítko Add si zvolíte jeden či několik ASF nebo WMV souborů, které chcete konvertovat. Dále stisknete tlačítko Advanced a klepnete na kartu Convert to AVI, čímž se dostanete k nastavení pro konverzi do formátu AVI. Stiskem tlačítka Convert konverzi spustíte. Výsledkem je soubor ve formátu AVI, jehož velikost je ale prakticky stejná jako u souboru původního. Problémy nastávají u souborů používajících kodek WMV1 nebo WMV2. Ty se nedají převést ani do jiného formátu, ani se nedají přehrát například v programu Windows Media Player jako je tomu u AVI souborů.

Varování: Používání utility ASF-Tools pravděpodobně není nijak protiprávní, pokud s jeho pomocí neupravujete či dále nerozšiřujete soubory chráněné autorskými právy.

8. NTFSDOS 3

Přístup na diskový oddíl NTFS z prostředí MS-DOS

Utilita NTFSDOS 3 dokáže v prostředí operačního systému MS-DOS přečíst a zkopírovat soubory, ležící na diskovém oddílu NTFS.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware; cena za verzi umožňující i zápis na diskový oddíl je 249 USD

Zdroj: www.sysinternals.com (NTFS30R.ZIP, 36,9 KB)

S pomocí utility NTFSDOS získáte z prostředí operačního systému MS-DOS, Windows 9x, případně ze spouštěcí diskety přímý přístup na diskové oddíly formátované systémem NTFS. U těchto disků tak získáte nejen možnost prohlížení jejich obsahu, ale dokonce můžete kopírovat jednotlivé soubory na disky formátované systémem FAT(32). Tato utilita si tedy přímo o způsob využití říká prakticky sama. Vhodná bude zejména pro výměnu souborů mezi systémy běžícími na operačních systémech typu Windows 9x, příp. Windows ME a Windows NT4, 2000, popřípadě XP. Pakliže souborový systém NTFS není nijak poškozen, můžete tuto utilitu nakopírovat na spouštěcí disketu a použít ji k záchraně dat, nebo ve spojení s antivirovým programem prověřit, zda data na oddílu NTFS nejsou napadena viry.

Varování: Tento nástroj svým způsobem obchází veškerá zabezpečení Windows NT//2000/XP, neboť zviditelní na disku všechny soubory, a to i ty, které jsou chráněny přístupovým heslem uživatele či systémem přístupových práv systému NTFS. Soubory, jež poté zkopírujete z diskového oddílu NTFS na diskový oddíl FAT, ztrácejí všechna jim v systému NTFS nastavená přístupová práva. Pouze dodatečně zašifrované soubory se nedají ani zkopírovat, ani prohlížet.


Zakázané utility – užitené, nebezpečné, tajné … III.

9. Explore2fs 1.00 pre 5

Získání přístupu na diskový oddíl Linuxu

Utilita Explore2fs umožňuje získat v prostředí Windows přístup k diskovým oddílům operačního systému Linux.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: http://uranus.it.swin.edu.au/jn/linux/explore2fs.htm (EXPLORE2FS-1.00PRE5.ZIP, 356 KB)

Program Explore2fs umí zobrazit všechny oddíly operačního systému Linux, jež jsou typu Ext2, a samozřejmě i všechny v nich uložené soubory. Tak můžete například pomocí libovolného textového editoru ve Windows otevírat na těchto oddílech textové soubory. Navíc je ještě možné soubory vytvořené v operačním systému Linux, například texty nebo obrázky, zkopírovat na diskový oddíl Windows. Na diskové oddíly typu Ext3 a jiné vám ale tato utilita přístup nezajistí.

Varování: Program Explore2fs nabízí v menu View pod položkou Options a dále příkazem Debug také možnost zápisu na diskový oddíl systému Linux. Tuto možnost využívejte ovšem pouze s nejvyšší opatrností. Při našich testech se nám Linux odmítl spustit vždy poté, co jsme na diskový oddíl něco zkopírovali, a to s údajnou chybou systému souborů. Tuto chybu se nám sice podařilo odstranit, když jsme spustili systém Linux z CD disku v nouzovém režimu a použili utilitu e2fsck přesto vám radíme tuto volbu pokud možno vůbec nepoužívat. Ostatně k velké opatrnosti vás vybízí i samotný autor programu.

10. SD-Manager 4.1.8e

Přidělování práv v diskovém oddílu NTFS

Utilita SD-Manager nabízí zjednodušené grafické prostředí pro přidělování přístupových práv v souborovém systému NTFS.

Operační systém: Windows NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: 15 USD (shareware)

Zdroj: www.sdmanager.de (SDMGR418E.ZIP, 820 KB)

Ve Windows NT4, 2000 a XP představuje přidělování přístupových práv souborům, případně složkám velmi únavnou a monotónní práci. Ve Windows XP Home se tato činnost dá provozovat jen velmi nezáživným způsobem na příkazovém řádku, kde se k tomu účelu používá utilita Cacls. Sharewarový program SD--Manager, to je něco jiného. Pro vykonání stejné činnosti nám nabízí přehledné grafické rozhraní, jež přidělování přístupových práv značně zjednoduší.

Ve výše zmíněném rozhraní programu SD-Manager máte přístup na všechny možné parametry. Po spuštění programu si nejprve zvolte prvek (v poli Object), jehož vlastnosti budete nastavovat nebo měnit. Tímto prvkem může být složka, síťový prostředek nebo klíč registru. Aktuální nastavení prvku pak uvidíte v poli Permissions. Po klepnutí na tlačítko Change v poli Owner si můžete přidělit vlastnictví objektu. V poli Access můžete pro vybraného uživatele nebo skupinu, zobrazené ve spodní části okna s názvem Permissions, nastavit nová přístupová práva anebo již přidělená opět odebrat. Jsou zde k dispozici standardní práva jako právo ke čtení (Read), provádění změn (Change) nebo právo pro úplný přístup (Full). Pokud umístíte zatržítko do políčka Special, otevře se dialogové okno s názvem Special Allow, kde můžete nastavit práva pro spuštění (Execute) nebo pro změnu práv (Change Permissions). Takže pokud například členům skupiny Administrators odeberete právo na provedení změny práv, odeberete jim také ve Windows XP možnost přístupu k vašim souborům.

Po stisku tlačítka New v poli Permissions se otevře okno s názvem Add Accounts. Tady si můžete vybrat uživatele nebo skupinu a stiskem tlačítka Add ji přiřadit danému objektu. V seznamu nejsou žádné podrubriky. Na počítači, kde je definováno hodně uživatelů a skupin, si můžete výběr ulehčit, když si v dialogovém okně Add Accounts v poli Show pomocí zatržítek omezíte výběr jen na tu skupinu objektů, jež vás právě zajímá.

Po provedení všech nastavení tato uložíte stiskem tlačítka Write. Tím se zpravidla nastaví u objektu pouze změny v přístupových právech. Tam, kde nebyly žádné změny provedeny, zůstanou nastavení práv zachována. Toto chování změníte stiskem tlačítka SDProc. Když v dialogovém okně SDProcessor zvolíte v poli Mode položku Replace, budou programem všechna existující práva nahrazena vámi zvolenými.

Varování: Každé přidělování přístupových práv s sebou nese určitou míru rizika, že si jejich nevhodným přidělením způsobíte to, že se některé objekty mohou stát prakticky nepřístupnými. To platí zvláště v případě, kdy například u nějakého souboru zrušíte administrátorská práva a pro přístup k němu pak přidělíte práva nějakému uživateli. Pokud se navíc ještě vyskytnou problémy s chováním operačního systému, jež si vyžádají jeho novou instalaci, pak se může stát, že se k takovému souboru už nikdy nedostanete. Proto velmi doporučujeme nechat úplný přístup pro všechny objekty alespoň u účtu administrátora. V případě potíží pak právě takto máte zabezpečena zadní vrátka, kterými můžete vše, co jste napáchali, vrátit do původního stavu.

U Windows XP Home se vyskytuje ještě jedno nebezpečí, týkající se nouzového režimu. V tomto případě se počítač automaticky spouští v režimu administrátora, a to bez nutnosti zadání administrátorského hesla. Tak si může prakticky každý, kdo takový počítač v nouzovém režimu spustí, dělat s přístupovými právy téměř cokoliv.

11. 98 Lite 4.5

Utilita pro zeštíhlení Windows

98 Lite redukuje celá Windows 98 o různé, povětšinou přebytečné systémové součásti. Tím Windows trochu uberou na své velikosti.

Operační systém: Windows 98

Jazyk: anglický

Cena: demoverze; plná verze stojí 25 USD (shareware)

Zdroj: www.98lite.net (98LITE45.EXE, 318 KB)

Prostřednictvím utility 98 Lite se dají osvobodit na počítačích nainstalovaná Windows 98 od přebytečného balastu. Tento program rovněž nabízí variantu, kdy si před novou instalací Windows 98 na počítač předem nastavíte, co vlastně chcete ve Windows mít, a tím do počítače nahrajete takto již předem redukovanou verzi. Přitom je možné vynechat takové komponenty, u nichž to firma Microsoft vůbec nepředpokládala. Také u již nainstalovaných Windows si můžete pohodlně odinstalovat takové součásti, které firma Microsoft rozhodně jako za volitelné nepovažuje. Demoverze tohoto programu dokáže například odinstalovat aplikaci Internet Explorer. Plná verze nabízí pomocí odinstalačních rutin odebrání takových komponent, jako jsou kupříkladu Direct X nebo profily barev (ICM). Pokud by uživatel či nějaká aplikace po zásahu programu 98 Lite nějakou součást vyžadovali, není problém ji zpět doinstalovat z instalačního CD disku Windows. Co všechno tedy můžete odinstalovat, poznáte, když si v Ovládacích panelech poklepete na ikonu Přidat nebo odebrat programy a dále se přesunete na kartu Instalace Windows. Zde uvidíte poměrně bohatou škálu komponent pro odebrání, a tedy i zeštíhlení Windows.

Varování: Možnost odinstalování komponent prostřednictvím programu 98 Lite se podle všeho dá považovat za prohřešek proti licenčnímu ujednání mezi firmou Microsoft a vámi jako uživatelem.

12. Ieradicator 2001

Likvidátor internetového prohlížeče

Tato utilita odstraní program MS Internet Explorer z různých verzí Windows a to včetně položek v registru Windows.

Operační systém: Windows 95/98/ME, 2000 včetně verze s nainstalovaným Service Pack 1

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: www.98lite.net (IERADICATOR2001.ZIP, 101 KB) a

Tento freewarový program odstraní všechny soubory patřící k programu Internet Explorer ve verzi 3.x až 6.x, a to včetně všech položek v registru Windows. V počítači zůstanou pouze soubory, které potřebují programy jako je Outlook Express či nápověda Windows. Vy pak můžete Internet Explorer nainstalovat znovu a používat jej jako tak zvaný Stand-alone browser bez rozšíření Active Desktop (viz Varování).

Použití výše zmíněné utility se vskutku hodí v mnoha případech. Tak například uživatelé, kteří používají jako svůj internetový prohlížeč program jiný než Internet Explorer, se tak mohou zbavit nepotřebných souborů na svém pevném disku. Po odinstalování se jim tak uvolní asi 30 MB místa.

Ale i pro uživatele programu Internet Explorer může být tato utilita vhodná. Instalace starších verzí zmíněného programu a jeho postupné updaty ke stabilitě aplikace jako takové rozhodně nepřispívají. V tomto případě se jeví jako nejrozumnější celý program kompletně odinstalovat a nainstalovat si prohlížeč znovu. Samozřejmě že asi zvolíte tu nejnovější verzi, jež bude od starého balastu oproštěna.

Nasazení utility je velmi jednoduché. Musíte pouze spustit soubor IERADICATOR.EXE a restartovat počítač v okamžiku, kdy budete k tomuto kroku vyzváni. Po restartu počítače utilita automaticky smaže všechny soubory programu Internet Explorer z pevného disku, a rovněž odstraní všechny odkazy z registru Windows.

Varování: Program Ieradicator odstraní rovněž integraci webu, a to kvůli urychlení systému. Rozumí se tím odebrání komponent jako jsou Active Desktop, umožnění náhledu obrázků, funkce umožňující otevírat soubory pouhým ukázáním myší a některé obrázky pozadí.

Upozornění: Jednou provedené odinstalování se nedá zcela nahradit novou instalací programu Internet Explorer. Proto byste si v každém případě měli vytvořit zálohu celých Windows. Rovněž je dobré si udělat zálohu vašich položek ve složce Oblíbené, neboť ty rovněž budou při odinstalování smazány.


Zakázané utility – užitené, nebezpečné, tajné … IV.

13. NT Password Changer 01 1022

Program na prolomení hesla ve Windows NT

S pomocí utility NT Password Changer si můžete znovu nastavit zapomenutá hesla do Windows NT4, 2000 a XP, a tak znovu získat možnost přihlásit se do systému.

Operační systém: Windows NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: http://home.eunet.no/~pnordahl/ntpasswd (PNORDAHL.ZIP, 2,1 MB)

Pokud jste zapomněli heslo pro přihlášení do systému ve Windows NT4, 2000 a XP, pak jste na správné adrese.

Utilita NT Password Changer je totiž přesně tím nástrojem, který právě potřebujete. V ní obsažený program Passwd ovšem byl napsán pro použití v operačním systému Linux, proto musí být na vašem počítači spuštěn právě tento operační systém. Autor programu dodává v rámci celého ZIP archivu jakousi miniverzi Linuxu, jež se vejde právě na jednu disketu. Postup vytvoření této diskety vám teď krok za krokem popíšeme.

Spouštěcí disketu vytvoříte tak, že rozbalíte archiv RAWRITE2.ZIP a spustíte soubor RAWRITE2.EXE. Tento soubor vytvoří spouštěcí disketu z obrazu představovaného souborem BD011022.BIN, jenž se nachází v archivu BD011022.ZIP. Další disketu s moduly pro SCSI disky vytvoříte tak, že rozbalíte archiv SC011022.ZIP a soubory archivu zkopírujete na zformátovanou disketu.

Několik upozornění:

1. Při startu počítače bude mít klávesnice rozložení odpovídající US klávesnici, takže klávesy Z a Y budou prohozeny!

2. Při zadávání nového hesla byste neměli používat písmena s háčky a čárkami.

3. V operačním systému Linux jsou pevné disky a diskové oddíly označovány jinak než v systémech MS-DOS nebo Windows. Pevné disky obsahují výraz hd*, takže například první diskový oddíl na prvním pevném disku má označení hda1, zatímco první oddíl na druhém pevném disku má označení hdb1 a dále třeba druhý diskový oddíl na tomtéž disku má označení hdb2. Disky připojené na SCSI řadič jsou popisovány parametrem sd*.

Nyní máte připravené dvě diskety. Vložte spouštěcí disketu do počítače a spusťte počítač. V případě, že na počítači máte disky připojené k rozhraní SCSI, vložte při dotazu na tato zařízení do mechaniky druhou disketu s ovladači. Utilita nyní postupně prohledává na pevném disku všechny diskové oddíly a hledá soubor %windir%\system32\config\sam, v němž jsou všechna hesla uložena. Po jeho nalezení utilita zobrazí seznam všech uživatelů. Nyní budete vyzváni k zadání jména uživatele, jehož přístupové heslo budete chtít změnit. Standardně se předpokládá, že chcete změnit heslo administrátora. Nyní zadejte nové heslo. Jestliže nyní nové heslo nezadáte, bude stále platné to staré. Po zadání hesla stiskem klávesy ! (odpovídá jí klávesová zkratka Shift1) skript zajišťující změnu hesla ukončíte. Teď budete dotázáni, zda chcete spustit utilitu ntfsfix. Stiskněte klávesu y, čímž program spustíte. Po úspěšném ukončení tohoto programu potom restartujte počítač současným stiskem kláves CtrlAltDelete. Při startu počítače se automaticky spustí program CHKDSK, který prověří diskový oddíl na výskyt chyb. Jelikož utilita ntfsfix ve verzi Windows XP Home nefunguje, je bezpodmínečně nutné po novém startu počítače nechat disk prověřit programem CHKDSK.

Varování: V žádném případě byste neměli deaktivovat službu Syskey. Utilita vám sice tuto možnost nabízí, ale to může později vést ke značným problémům s různými funkcemi zabezpečení systému. Přinejmenším se nemusí nechat služba Syskey znovu spustit. Souborový systém NTFS je totiž mimořádně citlivý vůči jakýmkoliv zásahům zvenčí.

Tato utilita byla sice poměrně úspěšně testována na celé řadě systémů, ovšem ztráta dat není nikdy zcela vyloučena. Na tuto skutečnost koneckonců upozorňuje sám autor programu. Proto vám doporučujeme tímto způsobem měnit co možná nejméně uživatelských hesel. Takže když si takto změníte administrátorské heslo, získáte tím prakticky možnost ke změně hesel všech uživatelů. Na druhou stranu je ale jasné, že neoprávněným nasazením této utility můžete také způsobit pohromu. Ovšem riziko zneužití u programů takového typu je bohužel vždy vysoké.

14. LC3 3.02

Prolomení hesel

Utilita LC3 dokáže zjistit hesla pro přihlášení do systémů Windows NT4, 2000 a XP.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: demoverze, plná verze stojí 249 USD

Zdroj: www.atstake.com/research/lc3/ (LC3SETUP02.EXE, 4,08 MB)

Hesla se vůbec dost často zapomínají. Ten, kdo se bojí použít utilitu NT Password Changer, o které již byla zmínka, kvůli rizikům spojeným s jejím použitím, může si s pomocí programu LC3 nechat zobrazit hesla všech uživatelů počítače, na němž jsou nainstalována Windows. V plné verzi používá program metodu "Brute Force", s níž dokáže rozluštit i hesla s kombinacemi znaků a číslic. Při luštění hesla program jednoduše zkouší všechny možné kombinace znaků tak dlouho, dokud nenalezne tu správnou. Demoverze pracuje pouze s běžnými znaky bez háčků a čárek tyto znaky ignoruje. V obou verzích je délka hesla prakticky neomezena. Utilita je schopna pracovat i přes počítačovou síť.

Varování: Program LC3 zobrazí všechna přístupová hesla v operačních systémech Windows NT4, 2000 a XP tedy i heslo administrátora. Při znalosti tohoto hesla pak získáváte přístup ke všem prostředkům a datům počítače. Z tohoto pohledu představuje utilita LC3 značné nebezpečí pro systémy založené na technologii Windows NT. Hlavně u pomalejších počítačů však může luštění přístupových hesel v závislosti na jejich délce trvat několik hodin, dnů a v ojedinělých případech i roků. Proti zneužití utilitami tohoto typu je možné se chránit dlouhými administrátorskými hesly, jež obsahují znaky s háčky a čárkami jenom nesmíte tato hesla zapomenout.

15. Ultimate ZIP Cracker 7.0.1.2

Prolomí heslo pro přístup k obsahu ZIP archivů

Program Ultimate ZIP Cracker dokáže vyčíst hesla z tímto způsobem chráněných ZIP souborů.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: demoverze, plná verze stojí 45 USD

Zdroj: www.vdgsoftware.com/products.html (UZCSETUP.EXE, 964 KB)

Komu se podařilo zapomenout heslo pro přístup k souborům zabalených v archivu představovaném ZIP souborem, pomocí této utility získá opět k těmto souborům přístup. Možná to ale bude nějakou dobu trvat. Program Ultimate ZIP Cracker používá ke zjištění hesla pro přístup k archivu několik mechanismů, mimo jiné i metodu "Brute Force", jež by měla vždy vést k úspěchu. Demoverze programu, kterou vám nabízíme, dokáže uhodnout heslo sestávající se až z pěti znaků, u hesel delších zobrazí právě pouze těchto prvních pět písmen. Kromě toho dokáže přijít na heslo pro přístup k zakódovaným dokumentům vytvořených v programech MS Word a Excel 97, 2000 a XP. Totéž je možné i u heslem chráněných VBA maker.

Čím delší je přístupové heslo, tím déle rozšifrování trvá. Tak například u hesla sestávajícího se ze sedmi znaků, mezi nimiž jsou písmena s háčky a čárkami, případně číslice, může celá akce trvat několik dní až měsíců to podle výkonu počítače a druhu hesla. Hledání však můžete uspíšit, když v dialogovém okně pro metodu "Brute Force" některé druhy znaků předem vyloučíte. Prohledávací metoda "Customized Search" umožňuje dodat výraz, o němž víte, že jej heslo určitě obsahuje. Samozřejmě pokud si na část hesla vzpomenete, může program za vás zbytek za pomocí nejrůznějších kombinací čísel, znaků či výrazů dohledat.

Varování: I pro tento případ proto platí, že čím delší a složitější heslo zvolíte, tím více jistoty budete mít proti případnému zneužití utilit jako je tato.

16. Dynam IP 3.50

Nepřetržitý provoz serveru na internetu

Utilita Dynam IP umožňuje nepřetržité provozování vašeho serveru přes internetové připojení s dynamickými IP adresami.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeware

Zdroj: http://www.mysunrise.ch/users/cmu/DynamIP/DIPdownloadfinal.htm (DYNAMIPV350.ZIP, 3,18 MB)

Poskytovatelé internetového připojení poskytují zpravidla při každém připojení na internet jinou IP adresu. Kromě toho se připojení automaticky odpojuje, pokud uplyne určitý pevně zadaný interval, případně když se delší dobu nepřijímají nebo neposílají data. Do počítače se ale můžete zvenčí dostat pouze tehdy, když znáte jeho přesnou IP adresu. Program Dynam IP proto zjišťuje IP adresu, automaticky vytváří internetovou stránku s odkazem na počítač ve své nové roli webového serveru a všechny tyto informace přenáší přes FTP na webový server poskytovatele internetového připojení. Uživatel, který chce navštívit přes internet váš počítač, musí pouze klepnout na výše zmíněný odkaz, který jej na tento počítač přesměruje. Na tomto počítači ale musí běžet program, jenž z něj vytváří webový server, například Internet Information Server, který je součástí Windows 2000/XP.

Pokud se připojení k internetu přeruší, utilita Dynam IP jej automaticky znovu naváže a zaktualizuje WWW stránku s odkazem na počítač. Program toho ovšem dokáže ještě více. Pokud máte tu potřebu, můžete využít zabudování funkce chatu do internetové stránky, můžete přenášet pomocí webové kamery obrázky, případně si nainstalovat POP server pro kontrolu elektronické pošty. Ve Windows NT4, 2000 a XP může uživatel tento program provozovat jako automaticky se spouštějící službu.

Varování: Provozování počítače jako serveru je za určitých podmínek nepřípustné, neboť se tím prohřešujete proti ujednání mezi vámi a poskytovatelem internetového připojení. Navíc kvůli zveřejnění vaší IP adresy se váš počítač stane lehce přístupný a tím také zranitelnější.


Zakázané utility – užitené, nebezpečné, tajné … V.

17. Direct Update 3.5.2

Stálé jméno na internetu

Utilita Direct Update automaticky přiřazuje IP adresu počítače názvu domény.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: shareware, plná verze stojí 15 USD

Zdroj: www.directupdate.net (DUSETUP352.ZIP, 767 KB)

S existencí připojení prostřednictvím DSL se mnohým uživatelům vtírá myšlenka, zda by bylo možné svůj počítač provozovat jako FTP, případně webový server třeba jen na výměnu souborů mezi přáteli. Uskutečnitelné to samozřejmě je, problém je ale ten, že při každém připojení na internet dostane váš počítač přidělenu jinou IP adresu, takže se váš server potom nedá nalézt pod žádným pevným jménem. Řešením je v tomto případě registrace subdomény. Jedná se o doménu, jejíž název až na první položku, kterou si zvolíte vy, je stanoven poskytovatelem. Seznam firem, jež tuto službu poskytují a s nimiž je naše utilita schopná komunikovat, naleznete na internetové adrese www.directupdate.net/features.html.

Utilita Direct Update pracuje následujícím způsobem: Jakmile se váš počítač připojí na internet, pošle Direct Update jeho IP adresu na nameserver vámi určeného poskytovatele subdomény. Odtud se pak rozšíří na další nameservery, a asi za deset minut je váš počítač přístupný pod svým jménem domény. Utilita Direct Update běží na pozadí a pravidelně kontroluje IP adresu počítače, aby mohla nahlásit nameserveru případné změny. Navíc má tato utilita k dispozici funkci vzdálené správy, pomocí níž můžete do počítače dostat, dokud je on-line.

Varování: Provozování vašeho počítače jako serveru byste se mohli v některých případech prohřešovat proti ujednání mezi vámi a poskytovatelem internetového připojení.

19. TV Control Center 2000

Filmy na počítači a v televizi

Program TV Control Center umožňuje mimo jiné u grafických karet Nvidia současné použití výstupů do televize a na monitor.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický/německý

Cena: freeeware

Zdroj: http://tvtool.info/index_e.htm (TVCC2000.ZIP, 99,7 KB)

Některé grafické karty s čipem od firmy Nvidia mají kromě obvyklého výstupu na monitor ještě zdířku pro připojení televizoru. Současné vysílání obrazu na monitor i na televizor však není možné.

Tento nedostatek odstraňuje program TV Control Center 2000. Po jeho instalaci můžete pohodlně přepínat prostřednictvím klávesové zkratky mezi monitorem a televizorem, případně mít obraz na obou výstupních zařízeních. Současně tato utilita vylepšuje kvalitu obrazu na televizní obrazovce aktivací funkce Overscan. Tím se na něm nastaví takové parametry obrazu, aby byla vyplněna celá plocha televizoru a aby zmizely černé rámy. Kdyby vám tato utilita s vaší grafickou kartou nepracovala, můžete zkusit sharewarový program TV Tool 6.0 (TVTOOL60.ZIP, 219 KB). Je určen pro všechny karty s grafickým čipem Nvidia od verze TNT1 a pracuje pod Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP. Plná verze vás přijde na 10 eur.

Varování: Současné zobrazování grafického výstupu na monitor a televizor může monitor poškodit, pokud nepodporuje zobrazení na frekvenci 50 Hz.

18. Vcool 1.7/1.8 Beta

Nastavení úsporného režimu pro mikroprocesory AMD

Utilita Vcool aktivuje u mikroprocesorů Athlon a Duron mechanismy pro úsporu elektrické energie.

Operační systém: Windows 95/98/ME, NT4, 2000 a XP

Jazyk: anglický

Cena: freeeware

Zdroj: www.naggelgames.de/vcool/ (VCOOL.ZIP, 240 KB)

Mechanismy pro úsporu elektrické energie nepracují u mikroprocesorů AMD za všech okolností bez problémů. Nepříjemnými důsledky pak bývá přehřívání, a tudíž i zkracování životnosti procesoru. Úsporné mechanismy se začínají uplatňovat v okamžiku, kdy nemá mikroprocesor co na práci. Systém pak vyšle do mikroprocesoru příkaz HLT, který jej přepne do úsporného režimu. Některé systémy sice tuto operaci provádějí standardně, ovšem ne vždy s dostatečným efektem. U mikroprocesorů AMD musí být totiž splněna ještě jedna podmínka úsporný režim se začne uplatňovat až tehdy, když bude mikroprocesor odpojen od systémové sběrnice. Tato funkce ovšem z důvodu stability není u všech základních desek k dispozici.

Tento nedostatek odstraňuje právě utilita Vcool. Ta nastaví potřebný bit (s názvem Bus Disconnect Enable) v Northbridge na hodnotu Enable, a tím odpojí systémovou sběrnici od mikroprocesoru, který pak může odpočívat. Kromě této funkce nabízí utilita Vcool ještě řadu jiných.

Varování: Program Vcool bohužel neumí pracovat s každou čipovou sadou a ani se všemi základními deskami. Proto může v některých případech dojít k zatuhnutí počítače.

§§§§§


Rychlokurz: Fine Crypt – zašifrujte si svoje data

Karel Šredl

c02p0365

Včera mi kolega z práce ukázal prográmek, který mi elegantně a během několika vteřin prošel heslem, jímž jsem "chránil" v síti své síťové disky, a nejen že mi mohl vzít jakýkoli soubor (třeba ho i smazat), ale navíc mi oznámil moje heslo. Dnes již nic síťově nesdílím a navíc jsem se rozhodl, že když už asi nezabráním ukradení souboru, tak jeho zneužití snad zabránit mohu. Nainstaloval jsem si šifrovací program...

INSTALACE

Takové instalace mám rád. Stáhnete si z internetu (z CD) exe-soubor, spustíte ho a odpovíte na jedinou otázku "Kam s tím". Ti co se neradi zdržují kliknou na tlačítko [Další >>] a program se nainstaluje na své standardní místo. Ostatní si místo určí a program se na ně poslušně nainstaluje.

CO PROGRAM UMÍ

Základní poznatek, který si musíme uvědomit, je ten, že šifrování neznamená jen zamknout soubor pod heslem. Heslo, jako ostatně většina věcí spojených s lidským činitelem, je záležitost poměrně málo bezpečná. Lidský mozek prostě není uzpůsoben pamatovat si hesla typu "G4Bz58PoL..." atd. o délkách alespoň 12 znaků, natožpak nějakých 32. Pro člověka je snažší, když se v hesle objevuje nějaké jemu známé číslo, slovo. Avšak každé zjednodušení s sebou přináší i zranitelnost. Na internetu pak můžete najít nepřeberné množství programů pro slovníkové útoky a prolamovače hesel.

Proto se objevilo šifrování pomocí klíče. Klíč je vlastně soubor, který obsahuje vygenerované heslo (právě to pro člověka nejnezapamatovatelnější) o určité délce tzv. délka/síla klíče. Čím je klíč delší, tím samozřejmě bude soubor obtížněji dešifrovatelný. Ale každé zlepšení něco stojí, a nic není samospasitelné. S otázkou klíče vyvstane jeden problém kam s ním. Soubor s klíčem je totiž doslova opravdový klíč, takže kdokoli, kdo dostal možnost a příležitost okopírovat si onen klíč, pak vaše soubory bez problémů rozšifruje... a vy se zatím budete chlácholit falešným pocitem bezpečí. Použijete-li tedy šifrování klíčem, vězte, že ony klíče musíte opatrovat jako oko v hlavě. Nejčastěji se ukládají na diskety či přepalovatelná CD, nejlépe dodatečně chráněné např. heslem.

Ať už se rozhodnete tak či onak, heslo nebo klíč, Fine Crypt bude pro vás dobrým nástrojem a služebníkem.

NASTAVENÍ

Aby vše fungovalo podle našich představ (a možná ještě lépe), je potřeba na začátku vše řádně nastavit. Nebojte se, toho nastavování opravdu nebude mnoho... Spusťe nastavování pomocí [Start] \ Programy \ Fine Crypt \ Encryption Preferences. V nastavovacím okně vidíte 5 záložek krátce si je projdeme, ale nezbytného nastavování je opravdu minimum.

Algorithms - na této záložce nastavujeme algoritmus, který bude používán pro zašifrování. Snad mohu s klidným svědomím říci, abyste nechali přednastavenou volbu na algoritmu AES (Advanced Encryption Standard), který vyhrál soutěž o šifrovací standard pro další léta.

Encryption - tato záložka rozhoduje o podobě a umístění výsledného zašifrovaného souboru(ech). Pokud budete chtít zašifrované soubory shromažďovat automaticky na jedno místo, pak nastavte cestu do "Default Output Folder". V opačném případě nechte nastavenu volbu "Current Folder", a zašifrované soubory se vám objeví ve stejném adresáře jako nezašifrované. Volbou "Create archive..." (Vytvoř archiv...-) dáte pokyn, aby program umístil označené soubory po zašifrování do jediného souboru. "Include subdirectories..." pak k šifrovaným souborům přidá ještě soubory z označených adresářů. "Wipe original" se následně postará o to, aby nezašifrované soubory zmizely z povrchu diskového.

General - záložka General obvykle znamená hlavní nastavování, ale tentokrát bude pro nás lepší věřit autorovi, že myslel na naše dobro a zvolil pro nás to nejlepší nastavení.

Quick Encrypt - tato záložka nastaví základní volby pro tzv. rychlošifrování (Quick Encrypt), tedy šifrování na jeden klik. Především musíme programu říci, odkud má brát šifrovací klíče. Do políčka "Ecryption key folder" nastavte disk a cestu s klíči. Nejlépe je zde nastavit buď disk A:\ (budete-li nosit své klíče na disketě), nebo nějaký síťový disk, kam máte přístup pouze vy a nikdo jiný!! Pokud takových míst s klíči bude vícero, tlačítkem [Destinations] jich můžete nadefinovat až dvacet.

Další volba se týká pojmenování souborů s klíči. Buď se budou jmenovat stejně jako šifrovaný soubor (pak nastavte "Use name of original file"), nebo jméno klíče bude vygenerováno na základě času. Pojmenování klíče stejně jako soubor má jednu výhodu jednoduše rozeznáte, který klíč patří ke kterému souboru.

Poslední dvě volby nastavují práci s klíči. Volba "Encrypt every file..." zadá, že každý šifrovaný soubor dostane svůj vlastní jedinečný šifrovací klíč. Tedy např. 5 souborů = 5 klíčů. "Use session key" naopak způsobí, že aktivní klíč v rámci relace bude použit pro zašifrování všech souborů (např. 5 souborů = 1 aktivní klíč).

Sessions - česky relace, znamenají, že určitý klíč (ať už je to klíč ze souboru nebo zadané heslo) zůstane nějakou nastavenou dobu ativní v paměti a bude použit pro všechny kódovací akce. Po aktivování session klíče (zvolením "Use session password" pro heslo nebo "Use session key" pro klíč ze souboru) se v dolní liště u hodin objeví ikonka klíče, která nás upozorňuje, že session klíč je aktivní. Pravým klikem myši na ikonku ho můžeme přenastavit nebo deaktivovat. Pokud jsme nastavili volby "Wipe key/password..." na nějakou hodnotu jinou než 0, pak se po uplynutí této doby klíč sám deaktivuje. Chcete-li session klíče používat, pak vám toto časové omezení platnosti klíče doporučuji.

Obecně řečeno buďte velmi, opakuji velmi opatrní na své kódovací klíče, neboť můžete mít sebelepší zámek, ale pokud má zloděj k dispozici klíč, pak se dovnitř nejen dostane, ale vy to navíc ani nepoznáte...

JAK TEDY NA TO ŠIFROVÁNÍ

Mějme tedy na svém počítači nějakou přísně tajnou práci, například adresář "WORK" a v něm podadresář "TAJNE". Pro začátek vyzkoušíme celý adresář zašifrovat, aby k němu jen tak někdo nemohl. Klikněte tedy na adresář pravým tlačítkem a z menu, které se objeví, zvolte volbu "Fine Crypt >". Rozbalí se nám podnabídka s několika možnostmi akce.

- Encrypt with password (Zašifruj pod heslem): Jak už název napovídá, touto volbou zašifrujete adresář i se soubory pod vámi zadaným heslem. Toto heslo leží v bezpečném úložišti vaší hlavě avšak bude poměrně dost krátké (aby bylo zapamatovatelné) a může být i uhádnutelné. Po odkliknutí této volby budete požádáni o zadání hesla.

- Encrypt with key (Zašifruj klíčem): Toto je ona druhá varianta. Klíč je věc bezpečná, avšak napadnutelné místo je jeho úložiště. Po zvolení této možnosti musíte zadat klíč. Buď již nějaký máte a chcete ho použít, pak ho načtěte volbou [Read], nebo ho vytvořte nový volbou [Generate] a uložte si ho (volba [Save]). V obou případech se následně ocitnete v šifrovacím okně, kde musíte zadat jméno zašifrovaného souboru, a následně stisknutím ikony spustíte samotný proces šifrování.

- Add to FC Extractor (Předej FC Extractoru): Tato možnost je vlastně zakódování pod heslem, avšak vytvořený soubor je spustitelný. Bude ho tedy schopen dekódovat i ten, kdo nemá nainstalovaný FineCrypt, avšak zná heslo. Po zadání této volby se vám objeví okénko mírně odlišné od toho předchozího, kde zadáte přístupové heslo a jméno výsledného souboru, a proces šifrování spustíte kliknutím na tlačítko [Add].

Existuje jěstě jedna, rychlejší cesta, jak soubory zašifrovat. Kliknutím na adresář a zvolením položky spustíte okamžitě proces šifrování tedy pokud jste nepřeskočili předchozí odstavec a řádně nastavili sekci Quick Encrypt. Pokud ne, budete k tomu vyzváni nyní. Po spuštění se vám v pracovní lište (dole u hodin) objeví ikonka pracujícího programu Fine Crypt, a když zmizí je dokonáno. Ve stejném adresáři se objeví zašifrovaný soubor a na vaše úložiště klíčů přibyde nový klíč (buď se stejným jménem jako šifrovaný adresář, nebo se jménem vygenerovaným z času to záleží na vašem nastavení).

CO DÁL DEŠIFROVÁNÍ

Dobrá, adresář máme bezpečně zašifrovaný, co si tedy se zašifrovaným archivem počneme? První možnost je s ním pracovat. Pokud archiv otevřete (dvojklik myší), otevře se další součást programu ArcViewer (prohlížeč archivů). Nejprve budeme dotázáni na heslo nebo na klíč. Byl-li archiv zabezpečen klíčem, klikněte v okně na tlačítko [Read] a zvolte z diskety patřičný klíč. Pokud se vám ho nechce hledat, program to udělá za vás (tlačítko [Find]). Uvidíte, že zobrazený obsah klíče se změní z nul na směs hodnot. Teď už program ví, jaký klíč použít, a můžeme stisknout [OK].

Pokud jsme neudělali chybu, měli bychom před sebou mít zobrazený obsah archivu. Vlevo vidíme strukturu adresářů, vpravo pak vlastní soubory. Nyní můžeme archiv rozšířit o další soubory nebo ho dešifrovat. Zajímavá možnost je však se soubory pracovat přímo v archivu. Zvolte soubor a klikněte na ikonu . Program soubor dešifruje, uloží do pomocného adresáře (obvykle c:\window\stemp) a spustí. Vy soubor upravíte podle libosti, uložíte a jakmile z programu vyskočíte, Fine Crypt se vás zeptá, zda chcete zapsat provedené změny do archivu. Tím si udržíte archiv v aktuálním stavu. Říkáte si "A co ten pomocný soubor!!". Nebojte se, jakmile se rozhodnete ArcViewer ukončit, zeptá se vás, zda chcete pomocné soubory zlikvidovat (Wipe). Pokud s tím budete douhlasit, provede program totální likvidaci souborů (tedy ne jen tak nějaké vymazání). Pak si můžete být jisti, že po vás nezůstaly stopy.

LICENCE

Distribuovaná freewarová (zdarma) verze FineCryptu je vlastně částečně funkčně ořezanou verzí plného (komerčního) programu. Nedovolí vám zašifrovat více než 5 souborů najednou, a také např. odmítne zašifrovat zip-soubory. Tuto vlastnost můžete obejít změnou přípony souboru.

ZÁVĚR

Freewarová verze programu Fine Crypt je i přes ona mírně nepříjemná licenční omezení opravdu šikovným produktem, a protože bezpečnosti dnes není nikdy dost, můžu používání takovýchto programů jen doporučit. Nabídka na poli freewaru je v této oblasti široká, a ať už si vyberete Fine Crypt nebo některý z jeho konkurentů, myslím že chybu neuděláte.

URL pro stažení: www.finecrypt.net/download.html

URL domovská stránka: www.finecrypt.net2 0365/0K o

§§§§§


Užite tipy & triky pro Windows

Jakub Povolný

c02p0366

Těžko tomu uvěřit, ale máte před sebou další z úvodníků tipů a triků pro Windows s pořadovým číslem 42. A zasvěceným nemusím vysvětlovat, jak je toto číslo pro náš život důležité. Nezasvěceným se to snad ani vysvětlit nedá.

Pomalu se začíná oteplovat, což většinu obyvatel potěší, nicméně některé notorické přetaktovávače spíše přinutí otevřít počítačové skříně a začít pořádně větrat. A bude hůř. Zrovna v průběhu psaní tohoto úvodníku došlo k další pochybné agitaci ze strany nejmenované společnosti, která se zabývá potíráním uživatelů nelegálního softwaru. Jistě se všichni shodneme, že myšlenka legalizace softwaru v ČR je velmi dobrá, ne všichni však již souhlasíme se způsobem, jakým tuto myšlenku výše nejmenovaná společnost prosazuje.

Co více dodat počítače vrní, Windows si žijí vlastním životem, v čemž se jim snažíme i pomocí tohoto seriálu neustále bránit. Nepropadejte ovšem přehnanému sebevědomí, málokdo z nás má svůj systém skutečně pod kontrolou (teď mluvím právě o Windows). Vidím, že se mi úvodník obvyklým způsobem (ne)daří, přejděme proto raději k samotným tipům.

Tipy pro Windows

Nežádoucí? Zablokovat! (OE 5 a vyšší)

Internet. Nepochybně fenomén posledních několika let. Pro převážnou většinu jeho uživatelů představuje internet elektronickou poštu (e-mail) a prohlížení internetových stránek sítě WWW (World Wide Web). Obrovské výhody elektronické pošty způsobily její skutečně masový rozsah a způsoby jejího využívání ještě zdaleka nejsou vyčerpány. Nicméně rozesílání nevyžádaných dopisů (SPAM) se již děje běžně a spoustu uživatelů jen obtěžuje.

Proto Microsoft od verze 5 zařadil do svého poštovního klienta pro Internet Outlook Express službu block sender, neboli zablokování odesílatele. Jak tuto službu využít a nastavit, se dozvíte dále.

Zablokování některého z odesílatelů, od kterých nechcete dostávat elektronickou poštu, lze provést dvěma způsoby. První je určen začátečníkům a nevyžaduje téměř žádný zásah. Spusťte si Outlook Express a vyberte ze seznamu došlé pošty ten dopis, jehož odesílatele chcete blokovat. Poté jděte do roletového menu Zpráva a zvolte položku Blokovat odesílatele. Outlook Express vám oznámí, že odesílatel byl přidán do seznamu blokovaných, a nabídne vám odstranění všech jeho zpráv ze složky Doručená pošta.

Druhý způsob je nepatrně složitější, ale máte při něm vše více pod kontrolou. Jděte do roletového menu Nástroje, zde zvolte položku Pravidla pro zprávy a pokračujte na Seznam blokovaných uživatelů. V následném dialogu vidíte přehledně seznam všech blokovaných adres, který můžete dále upravovat, případně přidávat nové adresy k blokaci. Lze také vybrat, zda se blokování týká pouze elektronické pošty, nebo zda se vztahuje i na diskusní skupiny.

Naplánujte si defragmentaci (Win 95/98)

Jistě jste se jako uživatelé v mnoha odborných publikacích a časopisech dočetli o užitečnosti pravidelné defragmentace. Při současné rychlosti pevných disků a při jejich kapacitě tento problém značně ustupuje do pozadí, přesto stále platí, že fragmentovaný disk je pomalejší než ten defragmentovaný (i když je to v současnosti těžko měřitelný rozdíl).

Pokud jste snad i zkoušeli svůj disk defragmentovat, asi se mnou budete souhlasit v tom, že je to práce zdlouhavá, zpomalující váš počítač a jinak obtěžující. Řešení se nabízí samo. Jestliže vás proces defragmentace obtěžuje při práci, nastavte Windows tak, aby jej spustila až po pracovní době. Jak to provést, si povíme v následujícím tipu.

Pro plánované spouštění programů slouží ve Windows aplikace Plánovač úloh. Jestliže máte plánovač spuštěný, můžete poklepat na jeho ikonu v pravé dolní části pracovní plochy. Ikona má vzhled malého okénka s hodinami a sešitem. Pokud tam ikonu nemáte, jděte do menu Start Programy Příslušenství Systémové nástroje a zvolte položku Naplánované úlohy. Objeví se vám něco na způsob klasické složky se soubory, až na to, že místo souborů zde naleznete již hotové úlohy a také možnost přidat své vlastní. Poklepejte tedy na položku Přidat naplánovanou úlohu a spusťte průvodce.

Přečtěte si úvodní slovo a pokračujte na další dialog, kde v seznamu aplikací vyberte položku Defragmentace disku. Pokračujte na další dialog, kde musíte vybrat interval, se kterým se bude defragmentace provádět. Máte na výběr několik možností; zvolte pro vás nejvhodnější a pokračujte dále. V dalším okně zvolte čas, ve který se defragmentace provede a datum, od kterého začíná celé pravidlo platit. Pokud chcete defragmentovat jen jednou, bude to datum dne, kdy chcete provést operaci. V závěrečném dialogu máte možnost zvolit další upřesnění nastavení vaší úlohy, nebo dialog ukončit. Jestliže zvolíte upřesnění, dostanete se přímo do nastavení defragmentace, kde můžete zvolit program, který bude disk defragmentovat. Nemusí to bý totiž nutně jen Windows defrag, můžete použít například defragmentátor ze známého balíčku Norton Utilities, nebo něco úplně jiného.

Po dokončení nastavení vám ve složce naplánovaných úloh přibude vámi vytvořená defragmentace s některými podstatnými údaji. Poté již bude Plánovač přítomen jako ikona v pravé dolní části pracovní plochy a v nastavený čas zařídí spuštění vámi zadaného programu. Samozřejmě za předpokladu, že počítač bude spuštěn s nastartovanými Windows.

Oddělte tiskové úlohy (Win 95/98)

Představte si situaci, kdy v malé firmě používáte svoji tiskárnu připojenou k počítači pro mnoho tiskových úloh. Pokud se nejedná o větší zařízení obsahující třídění tiskových úloh do rozličných zásobníků, patrně se velmi brzy dostanete do situace, kdy máte mnoho vytištěného a nevíte, kde který dokument končí a začíná jiný.

Přitom lze celkem snadno vaší tiskárně říci, aby mezi každou tiskovou úlohu vložila prázdný list papíru, případně na něj natiskla nějaký text, který by vám následně pomohl v orientaci v balíku papírů.

Jděte do menu Start a dále pokračujte na Nastavení a Tiskárny. Zde zvolte vaši tiskárnu a poklepejte na ni pravým tlačítkem. Z kontextového menu vyberte položku Vlastnosti. Ihned na první záložce Obecné můžete nastavit takzvanou Oddělující stránku.

Při použití volby Plná oddělující stránka se mezi každý tištěný dokument vloží grafická stránka, při volbě Jednoduchá oddělující stránka se vloží mezi dokument pouze textová informace. Volbu Jednoduchá vřele doporučuji majitelům starých jehličkových tiskáren (neboť by při tisku grafiky mohli hlukem přijít o rozum). Poslední možností je vytvoření vlastní oddělující stránky. Ta musí být ve formátu WMF (Windows Meta File). V tomto případě zvolte tlačítko Procházet.

Oddělující stránku lze bohužel nastavit jen u místních tiskáren, které jsou přímo připojené k danému počítači. Pokud používáte tiskárnu sdílenou jinou pracovní stanici, bude muset nastavit oddělování přímo na této pracovní stanici.

Easter eggs

Podvodná srdce

Tento trik bych tu snad ani neměl jako občasný karetní hráč zveřejňovat. Jedná se totiž o naprosto podvodný způsob, jak spolehlivě vyhrát síťovou hru Srdce, která je k dispozici ve vašich Windows. Kdo tuto hru už někdy hrál, tak velmi dobře chápe, co se stane, jestliže ihned po začátku hry uvidí soupeři do karet. Pokud se i přesto chcete k tomuto podvodu uchýlit, třeba jen pro poškádlení okolních soupeřů, čtěte tyto řádky dál.

Pro provedení výše uvedeného potřebujeme malinko upravit systémový registr. Spusťte program regedit z menu Start Spustit a naleznete klíč HKEY_CURRENT_USER Software Microsoft Windows CurrentVersion Applets Hearts. Snad jen doplním, že tento klíč se vytvoří až poté, co si alespoň jednou karetní hru Srdce zahrajete. V tomto klíči jděte do pravé části regeditu a vytvořte zde novou položku tak, že poklepáte na volnou plochu pravým tlačítkem myši a zvolíte z kontextového menu Vytvořit Nová textová hodnota. Tuto položku nazvěte zb a poklepáním levým tlačítkem myši jí přidělte hodnotu 42 (zase to zvláštní douglasovské číslo, snad se nic nestane).

Zavřete regedit a opět spusťte hru Srdce. Začněte hrát, a v průběhu hry kdykoliv stiskněte klávesovou kombinaci CTRL+ALT+SHIFT+F12. A vyhráli jste.

FreeCell

Zůstaneme ještě chvilku u karetních her. Když už víte, jak snadno vyhrát Srdce, proč se také nepodívat na karetní hru FreeCell. Zde již přicházíte o kouzlo někoho napálit, neboť ji hrajete jen sám se sebou. Jedná se totiž o klasické skládání karet na sebe, podobně jako ve hře Solitaire, kterou jsme "hackovali" v minulém dílu tipů a triku. Jak na to?

Spusťte hru FreeCell a začněte hrát standardním způsobem. Poté v průběhu hry stiskněte kombinaci kláves CTRL+SHIFT+F10. Stiskem těchto kláves vyvoláte skryté menu, které vám nabídne tři tlačítka: Přerušit, Opakovat nebo Ignorovat. Zvolte tlačítko Přerušit a poté táhněte libovolnou kartou na libovolné políčko. Hra bude za okamžik skončena.

To ale není všechno. Tato hra obsahuje i jakousi formu funkce Undo (o krok zpět). Tu vyvoláte stiskem klávesy F10. Jestliže jste již táhli některou kartou a nyní tohoto činu litujete, stiskněte F10 a poslední tah se vrátí do původních pozic.

A to stále ještě není vše. Nevyhovují vám karty tak, jak je počítač rozdal? Nevadí, můžete si je setřídit. A dokonce si můžete vybrat, zda to bude vzestupně či sestupně. Spusťte FreeCell a stiskněte klávesu F3 pro výběr hry. V následném dialogu máte možnost zvolit číslo hry, kterou chcete hrát. Jestliže zadáte do okénka číslo -1, seřadí se karty vzestupně a podle barev, jestli zadáte -2, stane se totéž, ale v opačném gardu.

Zahrajte si (Word 97)

Ano ano, název vám napoví, že i taková hra může být skryta v programu, který nemá s hraním her mnoho společného. Jestliže ještě úspěšně provozujete na svém disku Office 97, nebo alespoň samotný Word, neutrácejte zbytečně za hry, aktivujte je ve Wordu.

Spusťte Word a napište slovo "Blue" bez uvozovek. Označte myší celé slovo a jděte do roletového menu Formát Písmo. Zde vyberte tučné písmo a obarvěte slovo Blue na modro. Poté se vraťte do editoru a vložte za slovo Blue jednu mezeru. Jděte do roletového menu Nápověda a zde zvolte položku O aplikaci Microsoft Word. Stiskněte společně klávesy CTRL a SHIFT, a levým tlačítkem myši poklepejte na ikonu Wordu v dialogu.

Klávesou Z ovládáte levý flipper, klávesou M zase pravý. Ze hry se dostanete stiskem klávesy ESC.

Protože jsme již rozsahem naplnili dnešní dvaačtyřicátý díl tipů a triků pro Windows, nezbývá, než se rozloučit. Příště se snad dostane i na nějaké ty triky z prostředí MS Office. Uvidíme.2 0366/OK o

InterTipy

Vymyslet začátek úvodníku ke dvaačtyřicátému dílu internetových tipů a triků není zrovna snadné. Přesto se o to pokusím.

Měl bych asi zmínit dobrodiní, kterého se na nás dopouští v poslední době Český Telecom. Nejenom že v únoru připravil docela slušné tarify, ale dokonce nám láskyplně nabízí přes letní měsíce dvojnásobek internetového času za jednoduché ceny. Jak šlechetné. Doufejme, že ČTc dodrží nastolený trend přibližování se konkurenčnímu prostředí a připraví pro nás do konce tohoto roku dlouho očekávaný neomezený paušální tarif na internet přes stále nejpoužívanější telefonní linku.

Abych nemluvil jen o Telecomu, nevěřili byste, jak je složité sehnat e-mail na někoho v Namibii. Najdete pár adres na místním ministerstvu, ale po opakovaných dotazech vám stejně nikdo neodpoví. Holt není všude civilizace ve stylu Evropy nebo USA.

No, konec dobrý, všechno dobré, nastartujte prohlížeče a dejte se raději do čtení dnešní kolekce internetových stránek.

FreeArt Site

www.mccannas.com/pshop/menu.htm

Dnešní "grafické tipy" začneme docela zajímavou stránkou, jejímiž hlavními objekty zájmu jsou aplikace Adobe Photoshop, Corel Xsara, Painter a Paint Shop Pro. Pro všechny tyto poměrně známé grafické programy zde naleznete nejen tipy a triky, ale také kompletní návody pro některé grafické efekty. Autor stránky velmi dobře vybalancoval poměr grafiky a textu. Vše podstatné je v čitelné textové formě, ale zase se nejedná o žádnou strohou textovou stránku. Kromě výše uvedeného můžete autora kontaktovat prostřednictvím návštěvní knihy, nebo se podívat na další stránky s podobným zaměřením.

WebSite tips

www.websitetips.com/graphics/

Tato stránka je zaměřena pouze na tipy a triky pro webové návrháře, sekce, na kterou směřuje výše uvedeny odkaz, se zabývá grafickými programy, zejména těmi, jež jsem uvedl v předchozím případě. Stránka je rozdělena na sekce, úvodní sekce vás spíše uvede do obrazu a vysvětlí základní pojmy užívané při tvorbě grafiky. V dalších částech se dozvíte něco o použití zásuvných modulů (plug-ins), o vytváření flash animací a mnoho dalšího.

Graphics tips

www.unplug.com/great/graphics.htm

Další stránka, na kterou se podíváme, je díky svému vzevření určena opravdu pro každý prohlížeč. Kromě velmi malého množství grafiky je vše provedeno v čistém textu, uživatelé Lynxu jásejte. Na stránce najdete seznam všeobecných tipů a triků zcela bez ladu a skladu. Vyhledávat v nich můžete pouze za přispění vašeho mozku a samozřejmě názvů jednotlivých tipů. V dolní pasáži pak najdete seznam dalších serverů se stránkami zabývajícími se podobnou tematikou.

Unleash tips and tricks

www.unleash.com/tipstricks/

Plynule pokračujeme po stránkách s tipy pro vytváření grafiky. Na tomto odkazu najdete opravdu slušné množství tipů a triků pro nejrůznější zaměření. Dle mého názoru není stránka příliš vzhledově povedená, jedná se o jakousi přebarvenou kompozici. Naštěstí vyobrazení návodů je přehledné a doplněné ilustračními obrázky. Autoři vás nejprve zahrnou množstvím programových návodů, následují tipy a triky od různých dalších přispěvovatelů. Kromě toho všeho si můžete objednat pravidelné zasílání novinek, které se na tomto serveru objeví. Na závěr zbývá dodat, že na uvedeném webu je také přehled publikací, samozřejmě pouze v angličtině, které zde lze i zakoupit.

Web Developers

www.webdeveloper.com/design/

Ačkoliv se tato stránka zabývá zejména vytvářením grafických efektu pro publikování na WWW, své si zde najde i obyčejný uživatel, který chce vytvořit nějakou zajímavou bitmapu. Tipy jsou prezentovány v drtivé většině na programu Adobe Photoshop. Stránka je po vzhledové stránce až na úvodní reklamu docela povedená, nechybí zde vyhledávací nástroj, který vám usnadní orientaci. Jelikož se na stránkách WD (web Developers) nemluví jen o grafice, najdete zde odkazy na další části webu, týkající se CGI, databází a podobně. V pravé části pak najdete menu s odkazy na diskusní fóra, FAQ, nebo třeba stažení free softwaru.

Web Clipart

www.webclipart.com/

Černočerná stránka zabývající se kompletně grafikou, zvláště pak grafikou webovou. Stránka je zpracována velmi temně a velmi povedeným způsobem. Jelikož jejím hlavním tématem nejsou jen tipy a triky, musíte na ně teprve poklepat. Je jich k dispozici docela velké množství, rozdělené tematicky dle zaměření. Najdete zde obecné články pojednávající o různých grafických tématech (např. jaký formát používat), dále pak tipy pro Photoshop (ty jsou snad úplně všude), tipy pro vytváření internetových stránek a mnoho dalšího. Nechybí kontakt na autory, odkazy na diskusní fóra, objednávka novinek až do domu (by e-mail), nebo třeba hotová grafika k stažení zdarma. Navštivte a neprohloupíte.

Computer Graphics tips

www.knowledgehound.com/topics/compgrap.htm

Stránka trochu spartánského vzhledu, což ale jako vždy není na škodu, spíše naopak. Hned v úvodu objevíte vyhledávací nástroj, pak již následuje dlouhý seznam tipů a triků z nejrůznějších oblastí počítačové grafiky. Jednotlivé tipy jsou rozděleny do tří základních oblastí: General, 3D modeling a image maps. Názvy kapitol asi mluví za vše. Nic více, ale také nic méně na této stránce nenajdete.

Internet Brothers

internetbrothers.com/

Velmi barevná a velmi povedená stránka internetových bratří. Na stránce najdete kromě samotných tipů spoustu zajímavých článků a úvah. Co se týče tématu, kterému se věnujeme v našem seriálu, dalo by se na tomto webu rozdělit do několika dílčích stránek s tipy a triky. První část se věnuje digitálnímu fotografování, druhá pak návrhu vzhledu internetových stránek. V nabídce jsou i rozhovory s oběma aktéry a mnoho dalšího.

Cnet Tips

builder.cnet.com/webbuilding/pages/Graphics/CTips/

Velmi zajímavá stránka, zabývající se webovou grafikou. Hned na počátku jste tak trochu uvedeni do problematiky, a pak už se můžete naplno věnovat jednotlivým oddílům s tipy a triky. Názvy oddílů mluví samy za sebe: web-safe color tips, type tips, HTML design tips, Animated GIF tips a mnoho dalších. V horní části stránky pak naleznete i potřebný vyhledávací nástroj, bez kterého se na těchto stránkách při hledání konkrétních údajů neobejtete.

§§§§§


Jak "p¸eţt" XP

Jakub Povolný

c02p0367

Windows XP už jsou nějaký čas na trhu a pomalu se začínají propracovávat mezi uživatele starších verzí tohoto operačního systému. Přitahují je zejména propracovanou architekturou na bázi Windows NT/2000, ke které navíc přidávají propracované uživatelské prostředí a podporu multimédií známou uživatelům domácí řady Windows 9x. Před dvěma měsíci jste si mohli v našem časopisu přečíst první článek z kolekce tipů pro Windows XP. Dnes vás tímto úvodníkem vítám u jakéhosi pokračování.

Dnešní soubor tipů doplníme stejně jako v minulém článku i vloženými "intertipy", neboť na takto malém tištěném prostoru se opravdu nemůže dostat na úplně všechny triky, které na internetu (a jinde) nalézáme. Tím jsme přestáli úvodní slovo a nyní již k tomu podstatnému. Tipům a trikům pro Windows XP.

Procesy a priority

Na úvod se nebudeme zbytečně ostýchat a rovnou se vrhneme do systémové oblasti. Buďte proto nadmíru opatrní.

Jak již bylo řečeno výše a na jiných místech, architektura Windows XP pochází ze starších Windows 2000 a Windows NT. Zatímco obyčejný uživatel ( a těch je stále většina) zná z Windows pouze jejich vrchní schránku, zkušenější již tuší něco o běžících úlohách a jiných skrytých maličkostech, které jsou však pro běh systému naprosto klíčové.

Skutečně, ihned po startu Windows již běží mnoho úloh, jež se starají o zobrazení panelu nástrojů, panelu úloh, pozadí a vůbec celé pracovní plochy. Kromě nich běží ještě mnoho dalších úloh zajišťujících vše ostatní. Po spuštění vámi používané aplikace pak přibudou další a další běžící úlohy. Seznam těchto procesů (jak se jim obyčejně říká) naleznete po vyvolání Správce úloh systému Windows. Ten spustíte mimo jiné současným stiskem kláves CTRL+SHIFT+ESC.

Na první záložce Aplikace uvidíte seznam běžících úloh aktivního uživatele v poněkud zjednodušeném souhrnu. Pokud zrovna pracujete v editoru MS Word, spatříte jej právě zde. Jednotlivé úlohy zde můžete násilně ukončit stiskem tlačítka Ukončit úlohu. To je výhodné například v případě, ž s vámi tato úloha odmítá komunikovat. Vyberte ji ze seznamu a dejte jí co proto. Pozor, například neuložené změny v dokumentu se vám po takto násilném ukončení programu samozřejmě nezachovají.

Na druhé záložce Procesy se nachází to nejzajímavější. Je to již podrobný seznam všech běžících úloh/procesů na vašem počítači. Pokud některé neznáte, nedivte se. Obslužných systémových programů je opravdu mnoho. V seznamu můžete samozřejmě spatřit i programy, které jste viděli na předchozí záložce. Například položce Windows Commander z první záložky odpovídá proces WINCMD32.EXE na záložce druhé, což je vlastně přímo jméno spouštěného souboru na vašem pevném disku. V tomto seznamu můžete s procesy provádět více operací než v předchozí, zjednodušené podobě. Po poklepání pravým tlačítkem myši na zvolený proces jej můžete opět ukončit, případně mu nastavit prioritu. Všechny procesy po spuštění běží se stejnou prioritou a dělí si čas procesoru stejným dílem (téměř, jedná se o takzvaný preemptivní multitasking). Pokud své aplikaci prioritu zvýšíte, poskytnete jí na úkor ostatních více systémového času a tato aplikace poběží rychleji. Priority však nastavujte velmi opatrně, a volbě Reálný čas se raději úplně vyhněte. Mohli byste snadno způsobit zastavení některého z důležitých systémových procesů.

V pořadí třetí záložka Výkon patří mezi vizuálně nejatraktivnější. Najdete zde graficky znázorněné průběžné zatížení procesoru a průběžné obsazení operační paměti. Další statistické údaje pak naleznete pod těmito grafy.

Pokud vlastníte síťovou kartu, můžete na následující záložce Sítě sledovat průběžné zatěžování síťového rozhraní. Nejvíce vás tento graf potěší v momentě, kdy jste připojení na internet přes modem a můžete tímto způsobem monitorovat přenosy dat od vás k poskytovateli.

Na poslední záložce Uživatelé pak naleznete seznam všech aktivních uživatelů, u kterých můžete měnit parametry přihlášení, odhlášení, případně pouze zjistit jejich stav.

Čistý start systému

Možná se vám bude název druhého tipu jevit zavádějící, ale není tomu tak. Po instalaci Windows XP na váš počítač, případně po novém upgradu některé z komponent vašeho počítače se vám jednoduše stane, že Windows XP nastartují, ale při startu vypíší mnoho chyb, popř. mají jiné problémy, například nastartují pouze v nouzovém režimu. Důvodů se najde ještě mnohem více.

Potom vám může pomoci čistý start systému bez jakýchkoliv ovladačů hardwarových zařízení s vynecháním všech konfiguračních souborů. V úvodu je třeba dodat, že po uplatnění níže uvedených změn můžete přijít o funkci některých zařízení. Vše lze však uvést do původního (asi ne žádoucího stavu).

K nastavení čistého startu nám pomůže aplikace, kterou jsme ve Windows 98 někdy velmi rádi používali a která ve Windows 2000 chyběla. Ve Windows XP je však k dispozici a spustíte ji z menu Start Spustit příkazem msconfig.

Na první záložce Obecné zvolte položku Výběrové spouštění a odškrtněte zpracování položek, které podle vás způsobují řešený problém. Nejlépe je asi začít s čistým štítem. Použijte také původní soubor boot.ini, jenž může vyřešit problém se samotným startem jednoho, nebo více systémů na vašem počítači. Poté restartujte a postupně přidávejte jednotlivé konfigurační soubory ke zpracování. Takto můžete problém blíže lokalizovat.

Poté se vydejte na ostatní záložky programu msconfig. V nich můžete postupně přímo zasahovat do jednotlivých konfiguračních souborů prostou aktivací, nebo deaktivací jednotlivých řádků. Na záložce boot.ini pak můžete velmi přesně definovat volby zavaděče Windows XP, případně použít i rozšířené možnosti.

Zajímavá je pak možnost kontroly nad automaticky startovanými aplikacemi, které můžete jednotlivě zakázat na záložce Po spuštění. Některé rádoby užitečné programy si při startu spouštějí svoje součásti a vy pak marně pátráte, proč máte k dispozici tak málo systémových prostředků, případně proč se systém chová podivně.

Zapomínáte heslo?

Odpověděli jste na otázku kladně? Pak je tento tip určen právě pro vás. Jestliže patříte mezi uživatele, kteří neustále zapomínají svá hesla, čtěte dále, Microsoft na vás nezapomněl.

Ještě než se pustíme do popisu tohoto tipu, bych rád něco málo poznamenal. Níže uvedený způsob není zrovna ukázkou bezpečnosti a disciplíny při ochraně soukromých dat. Pokud si svých dat velmi ceníte, raději si své heslo pamatujte a níže uvedený způsob nepoužívejte. Konec poznámky.

Ve Windows XP se nachází uživatelům poměrně neznámá služba s názvem Zabránit zapomenutí hesla. Tato služba vám sice nezabrání v tom, abyste heslo zapomněli, vytvoří vám však záchrannou disketu ještě v době, kdy si heslo pamatujete, a pomocí této diskety se můžete na svůj účet kdykoliv přihlásit bez hesla. Zde je nutné dodat, že disketa umožní přihlášení komukoliv i v případě, že jste si od doby jejího vytvoření heslo změnili.

Jděte do menu Start a zvolte Ovládací panely. Vyberte položku Uživatelské účty a poklepejte na jméno uživatele, pro kterého chcete výše uvedenou disketu vytvořit. V následujícím dialogu zvolte v levém horním rohu výše uvedenou službu. Připravte si prázdnou disketu a nechte se vést průvodcem, který se vás dotáže na aktuální heslo a vytvoří vše potřebné. Poté si uložte disketu na bezpečné místo a doufejte, že ji nenajde nikdo nepovolaný. Jestliže jsou vaše Windows členem domény, probíhá kvůli autorizaci vytvářecí proces trochu jiným způsobem.

Nyní ještě něco málo ke způsobu obnovení hesla. Stane-li se vám skutečně, že zapomenete svoje heslo a vytvořili jste si již dříve potřebnou disketu (a nikdo vám ji zatím neodcizil), dostanete při neúspěšném přihlášení možnost vložit disketu pro vytvoření nového hesla (nebo stiskněte tlačítko Nové heslo v případě, že se hlásíte do domény) a podrobný průvodce vás provede přes všechna úskalí. Poté budete mít k účtu opět přístup. Disketu lze použít několikrát po sobě bez zjevné újmy. Pouze pokud si vytvoříte novou, bude vám ta starší k ničemu.

Panel rychlého spouštění

A nyní trochu odlehčení a malý tip spíše pro začátečníky. Pokud jste byli dříve aktivními uživateli Windows 98, patrně si pamatujete na panel rychlého spouštění aplikací s malými ikonkami přímo vedle skupiny Start. Tento panel si našel mnoho příznivců, kteří jej užívali raději než klasické ikony, nebo roletová menu. Jednou z těchto ikon "přímo od výrobce" byla i ikona Zobraz plochu, která na jedno poklepání minimalizovala veškeré dění na pracovní ploše.

Kupodivu v čisté instalaci Windows XP nenajdete ani panel rychlého spouštění, ani ikonu pro zobrazení plochy. Což zamrzí. Naštěstí je náprava dětsky snadná. Poklepejte na volné místo panelu úloh pravým tlačítkem myši a zvolte položku Vlastnosti. V následujícím dialogu jděte na záložku Hlavní panel a zaškrtněte políčko Zobrazit panel snadné spuštění. Hledaný panel se ihned objeví na svém místě.

Poznámka na závěr. Ve Windows XP lze celý hlavní panel uzamknout a standardně se tak také děje. Proto se někteří uživatelé marně snaží změnit rozložení jednotlivých částí panelu (např. pokud mají více ikon pro "snadné spuštění"). Chcete-li takto modifikovat rozložení hlavního panelu, poklepejte na něj opět pravým tlačítkem (do volného místa) a odznačte položku Uzamknout hlavní panel. Poté se vám na okraji jednotlivých komponent objeví známá lišta pro změnu velikosti.

Pro dnešek se rozloučíme, doufám, že vás některý z tipů zaujal, případně vám pomohl vyřešit nějaký problém s vašimi Windows XP. Někdy příště se těším na shledanou.

Intertipy pro XP

V duchu filmových seriálů by bylo možné nazvat první internetové tipy pro Windows XP (vydané před dvěma měsíci) pilotem. A protože vás pilot zaujal, setkáváme se po menší přestávce znovu. Myslím, že více není třeba na úvod dodávat, nastartujte prosím svoje pokročilé prohlížeče doufám, že pod Windows XP a jdeme na to.

WindowsXP Fix

www.winxpfix.com

Dnešní internetové tipy pro Windows XP začneme na opravdu obsáhle a po všech stránkách povedené internetové adrese. Jak již název stránky napovídá, najdete zde množství tipů pro zlepšení práce ve Windows XP, nechybí ani odkazy na různé novinky, patche a další. Stránka je rozdělena na několik základních částí. V úvodu se dozvíte novinky z oblasti Windows XP, poté můžete pokračovat na stránky s tipy a triky a svoji pouť ukončit ve webovém magazínu. Nechybí ani nezbytný vyhledávač.

Windows Doctor

www.tipsdr.com

Další velmi povedená stránka, která se věnuje nejen Windows XP, ale také ostatním verzím tohoto operačního systému. Ihned v úvodu jste zavaleni dlouhým pojednáním o účelu a obsahu stránky, a částečně také o novinkách v oboru. Vše co vás bude zajímat pak naleznete v menu v levé části obrazovky, kde je souvislý seznam odkazů na všechny tipy a triky pro ten který operační systém Windows. Mezi služby, jež vám stránka nabízí, patří i objednání newsletteru, tedy dopisu s novinkami na stránce. V dolní části se pak můžete zaregistrovat do několika diskusních skupin a klubů, a stát se tak členem některé z komunit věnujících se Windows XP.

Xperience

www.wxperience.com/index.php

Název stránky napovídá něco o zkušenostech jejích tvůrců v oblasti Windows XP. A je to pravda, na stránce najde velmi mnoho informací o Windows XP, nejen samotné tipy a triky. Těch je ale k dispozici také požehnaně. Vše ve velmi profesionálním kabátu, za který by se nemusela stydět žádná firma. V menu v levé části obrazovky najdete možnosti ke stažení ovladačů, různých oprav, tipů a triků. Najdete zde také kontakty na diskusní fóra, nebo IRC kanály. Seznam pokračuje přes nabídku videa až po další linky s podobně tematicky zaměřenými stránkami.

Waynovy XP triky

is-it-true.org/nt/xp/index.shtm

Od profesionálních a samozřejmě komerčních produktů plynule přejděme k soukromé stránce jednoho z uživatelů Windows XP. Tento web je dle svého plného názvu určen hlavně systémovým administrátorům Windows XP. Najdete zde ale také tipy pro obyčejné uživatele. Stránka možná působí poněkud spartánským dojmem, co do obsahu jí ale nelze vytknout zhola nic. Hned v úvodu najdete inteligentní vyhledávač a pod ním už samotné tipy a triky. Jelikož Windows XP jsou v některých částech totožné se svými předchůdci, objevíte i spoustu tipů pro Windows 2000 a Windows NT.

Windows XP tips

www.modding.net/article.asp?ArticleID=26

Tato stránka se poněkud vymyká přesnému určení obsahu tohoto vloženého článku. Primárně se totiž nezaměřuje pouze na tipy a triky, nicméně na výše uvedeném odkazu najdete poměrně dobře zpracovanou kolekci tipů a triků pro Windows XP. Proto ji zde také uvádím. Tipy jsou v čisté textové podobě seřazeny postupně za sebou. Myslím, že není co dodat, vyzkoušejte sami.

Themes XP

www.xptheme.info

Od amatérismu zpět k profesionalismu. Na výše uvedeném odkazu najdete výborně graficky i obsahově provedené stránky týkající se všeho, co souvisí s vizuálním vzevřením desktopu Windows XP. Kromě tohoto primárního obsahu stránky zde najdete i tipy a triky pro Windows XP, nebudete tedy o nic ochuzeni. Trochu k obsahu. Na úvodní stránce naleznete přehled nejnovějších témat či podkladů pro vaše Windows XP. V pravé části uvidíte kvalitní vyhledávač, to v případě, že víte, co hledáte . V levé části pak ti, co to nevědí, najdou seznam odkazů na podkladové obrázky na plochu, témata, vizuální styly, návody, jak vše nainstalovat, a také již zmíněné tipy a triky. Navštivte a uvidíte.

Windows XP tricks

www.asante.com/support/tips/win-xp.html

Stránka komerční firmy, ale též s částí support, obsahující slušnou kolekci tipů a triků pro Windows XP. Tipy jsou v klasické textové formě a jsou spíše určeny začínajícím uživatelům.

DMOZ WinXP

dmoz.org/Computers/Software/Opera-ting_Systems/Windows/Windows_XP/

Méně grafiky, více informací. Tak by se dala stručně charakterizovat tato převážně textová stránka. Díky tomu se na ni bez jakýchkoli problémů podíváte i v klasických textových prohlížečích typu Links nebo Lynx. Hlavním prvkem je vyhledávací nástroj, který vzhledem k velikému množství tipů využijete. Následují odkazy na diskusní fóra, FAQ, novinky z oboru, nebo například odkaz na stránky s tématy a podklady do Windows XP. V dolní části stránky pak naleznete seznam tipů a triků, přehledně uspořádaný. Tipů je opravdu dostatek, přeji příjemné prohlížení.

Touto stránkou se dnes rozloučíme, za blíže neurčenou dobu se těším opět na shledanou.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0404

? Chcel by som sa opýtať kde sa dá nastaviť, aby pri štarte  počítača zaplo klávesu NumLock. V BIOSe som zmenil na numlock=on,  ale pri štarte Windows 2000 Professional to vždy zhodí. Na počítači  mám aj Windows 98, tam je to bez problémov.

Řešení tohoto problému  je jednoduché, stačí upravit následující záznamy v registrech  takto:

[HKEY_CURRENT_USER\Control Panel\Keyboard]

"InitialKeyboardIndicators"="2"  [HKEY_USERS\.DEFAULT\Control Panel\Keyboard]

"InitialKeyboardIndicators"="2"

Fungovalo  to spolehlivě v systému Windows NT4 a systém Windows 2000 se  v tomto ohledu chová stejně.

?Jak zasílat dotazy do rubriky  FAQ

Při tvorbě rubriky FAQ se často setkáváme s tím, že dotazy  čtenářů neobsahují dostatečné informace o konfiguraci počítače,  které jsou zásadní pro správné rozpoznání problému. Chápeme,  že vypisování všech systémových informací je složité a zdlouhavé,  proto na našem CD pravidelně uveřejňujeme program, s jehož pomocí  lze snadno a rychle zjistit všechny potřebné údaje a navíc je  uložit do jediného textového souboru. Program SiSoft Sandra,  stejně jako přehledný obrázkový návod, jak s ním pracovat a odesílat  hlášení k nám do redakce, najdete na našem CD v adresáři Topware.

?  Při instalaci IE 5.0 od Worldonline vždy vyžaduje u nich registraci  účtu. Chtěl bych tento krok nějak obejít (mám již nakonfigurovaný  účet u Quick).

Dotaz je velmi stručný a nepopisuje, ve kterém  okamžiku je požadována registrace účtu. Domnívám se, že je tomu  až na konci skutečné (souborové) instalace Internet Exploreru,  takže navrhuji tento bod přeskočit. Pokud se tím ukončí "instalace",  ukončí se ve stavu konfigurování a to lze udělat posléze ručně  pomocí položky Nástroje Možnosti Internetu. Nesmíte však pustit  průvodce (Wizard), protože ten bude nastaven na Worldonline.  Je možné, že se kvůli stručnosti dotazu mýlím. V tom případě  uvítáme správnou odpověď od některého z vás, čtenářů.

? Při  spouštění Windows Me se objeví okno RUNDLL a v něm je napsáno:  Proces Rundll způsobil chybu v souboru MMSYSTEM.DLL. Po odkliknutí  se objeví okno: Keyscan a v něm je napsáno: Proces Keyscan způsobil  chybu v souboru MMSYSTEM.DLL. Po odkliknutí Windows normálně  naběhnou a vše funguje jak má. Proč se to stále objevuje? Při  psaní tohoto dotazu nešlo psát česky. Tento mail je dopsán v  Outlooku, protože při určitém počtu písmen nelze psát dále.

Píšete,  že vše funguje jak má, ale čeština nejde. Problém je s klávesnicí,  resp. se softwarem komunikujícím s klávesnicí. Rundll je podprogram  systému, jenž má na starosti ošetření dialogových oken, kterými  určitý proces komunikuje s uživatelem (typicky mají tato okna  tlačítka Ano/Ne/Storno/Next apod. plus nějaký výběr z možností).  Ve vašem případě musíte zjistit, k čemu patří program, resp.  proces Keyscan, a tento software buď přeinstalovat, nebo jej  odinstalovat, není-li důležitý.

Ohlasy čtenářů:

Dobrý den,  chtěl bych reagovat na článek z FAQ PCW 5/02. Čtenář se ptá,  jak vrátit zpět startovací logo systému Windows 98, které změnil  programem XrX Logo Utility.

V odpovědi se správně píše, že je  logo uloženo v souboru Logo.sys v kořenovém adresáři. Vrácení  původního obrázku je ale možná jednodušší, než si čtenář myslel:  stačí soubor Logo.sys jednoduše smazat, a Windows si automaticky  nastaví standardní logo. Soubor je tedy v kořenovém adresáři  jen tehdy, když máte logo změněné na vlastní obrázek.

Pokud  by někdo chtěl změnit i vypínací obrázky s hláškami "Činnost  systému bude nyní ukončena" a "Nyní můžete počítač bezpečně vypnout",  první obrázek má cestu c:\windows\logow.sys a druhý c:\windows\logos.sys.  V tomto případě ale pro návrat k původnímu obrázku nestačí soubory  smazat, musíte mít vytvořenou zálohu.

Ještě zopakuji, že se  ve všech případech se jedná o obrázky ve formátu BMP 320 x 400  bodů o 256 barvách, s příponou změněnou na .sys.

Vratislav Blažek  Gumba

? Jsem připojen na Contactel. Při připojení se dvakrát  kontroluje heslo, což připojení prodlužuje.

Zrušte políčko "Přihlásit  se k síti" v nastavení telefonického připojení v záložce "Typy  serverů", tak jak ukazuje obrázek. Dojde pouze k autentifikaci  na straně modemu, ale už ne ze strany sítě (např. doménového  kontroléru, který stejně není přítomen).

? Po rozdelení disku  na 3 časti fdisk-om, naformátovaní (partície veíkosti cca 5,  28 a 5 GB) a inštalácii Windows 98 a ostatných zariadení mi po  čase (cca 1-2 dni) "zmizla" posledná partícia E disk. Pozeral  som aj v informáciách fdisk-u, ako mám rozdelený disk ukázalo  sa, že primárna partícia má 5 GB a v rozšírenej je len jedna  logická jednotka do veíkosti 28 GB. Zvyšok disku akoby bol nenaformátovaný.  Tak som to urobil všetko znova, a dopadlo to tak isto. Pri prezeraní  disku v takomto stave Ranish Partitoin Managerom sa mi ukázala  log. jednotka E akoby rozsypaná na 5 častí (samozrejme všetky  boli vysvietené červeným písmom) s nejakými ochybnými údajmi.  Potom som skúšal rozdeliť tak isto disk Ranish Partition Managerom  (FAT32) všetko fungovalo bezchybne tiež asi deň dva. Ani po opakovaných  pokusoch sa mi to nepodarilo sprevádzkovať na dlhšiu dobu. Potom  sa mi raz stalo to, že sa mi v troch diskoch (aj na systémovom,  v adresári Windows) objavili nejaké nezmyselné adresáre a súbory,  ktoré sa nedali otvoriť, a systém uvádzal veíkosť všetkých adresárov  289 GB (na 28GB disku). Skúsil som naformátovať aj kamarátov  disk, napojený ako slave takisto sa mu po čase vytvorili nejaké  nezmyselné adresáre a disk "vypadal byť väčší", než v skutočnosti  je. V čom by mohla byť chyba? MÖže to byť radič na zákl. doske,  alebo vadný disk? Alebo musím použiť k tomu disku nejaký originálny  program (napr. od Maxtoru) na jeho rozdelenie? Je jedno, akým  softom sa delí a následne formátuje disk?

Příčin může být několik.  BIOS může mít problémy s detekováním disku. Ve starších BIOSech  bylo možné (nutné) nastavit parametry disku podle výrobce, a  pokud se nastavily nesprávně, vedlo to přesně k takovýmto chybám.  Nové BIOSy si umí parametry hard disku najít samy (přečtou si  je z jeho firmwaru). Pokud BIOS neumí pracovat s disky většími  než 8 GB a nelze jej upgradovat, pak je nutné použít utilitu  od výrobce, která BIOS obejde. Pokud toto používáte, podívejte  se na stránky výrobce, zda není k dispozici upgrade. Další příčinou  může být řadič disku, který si občas něco "vymyslí", a to pak  vede k chybným zápisům a k chování, jež popisujete. Příčinou  poruchy může být i přehřívání stroje uvádíte, že se disk rozsype  asi po 2 dnech, ne ihned. Vysoká teplota by mohla způsobit špatné  chování řadiče, který je ale "za studena" funkční. Vyloučíme  vadný disk, protože dva nezávislé disky se chovají stejně špatně  a předpokládám, že ten u kamaráda pracuje správně. K poslednímu  dotazu je jedno jakým softwarem se disk připravuje (formát, rozdělení),  musí to však být software takový, aby disk připravil tak, jak  to vyžaduje zvolený operační systém. Obecně není třeba používat  k disku žádný speciální software, kromě zmíněného případu se  starým BIOSem.

? Měl jsem na svém počítači Windows 98 a přístup  k internetu. Po zformátování disku a nahrání Windows 2000 jsem  se na internet již nedostal. Jak mám teď postupovat, nebo jak  mám postupovat dříve, než smažu Windows? Zaslechl jsem, že se  mají nahrát jen nějaké soubory.

U Windows 2000 oproti Windows  98 jsou trochu jiné postupy jak se dostat na internet. Už neexistuje  Telefonické připojení sítě. Všechna připojení jsou soustředěna  do Start Settings Network and Dial-up Connection. Kliknutím na  Make New Connection vyskočí pomocník, který vás vede nastavením.  Tady bývá zádrhel (viz obrázek). Volbou možnosti Dial-up to the  Internet se kromě telefonického připojení aktivuje také nastavení  poštovního a internetového účtu, což mnohdy není žádoucí. K vytvoření  Dial-up připojení stačí zvolit možnost Dial-up to private network.  Pak se aktivuje pouze průvodce telefonickým připojením, zvolíte  modem, telefonní číslo a další drobnosti, a výsledkem je ikona,  která se vytvoří v seznamu Network and Dial-up Connection. Lze  ji okopírovat i na plochu zatrhnutím patřičného okénka. Omlouvám  se za uvádění anglických názvů položek menu, je to způsobeno  tím, že mám k dispozici pouze anglickou verzi Windows 2000.

?  Nemůžu vypnout systém. Po zvolení menu Start vypnout se počítač  místo vypnutí restartuje.

Příčinou tohoto stavu je buď BIOS,  nebo APM (Advanced Power Management česky zdokonalené řízení  spotřeby). BIOS musí povolit APM a ve Windows je pak možné přesněji  specifikovat, jak se má počítač chovat. Pokud začne počítač zlobit,  je vhodné nejprve zkusit opravit APM ve Windows (například reinstalací  ovladače), a pak teprve upgradovat BIOS. Samozřejmostí je zkontrolovat  správné nastavení obojího, nežli se pustíte do upgradu.

? Po  reinstalaci systému jsem se pokoušel obnovit poštu v MS Outlooku,  ale při importu ze souboru (i při pokusu otevření) se mi objeví  zpráva "Přístup je odmítnut, pro přístup k souboru Pošta.pst  nemáte potřebná práva". Poraďte mi, jak to mohu importovat jinak.  Velikost souboru je 120 MB, myslím ale, že to nemá vliv. Neexistuje  nějaký poštovní klient, který umí importovat tyto soubory?

Příčinou  tohoto problému je atribut Read Only, který soubor PST dostane  při kopírování na CD-ROM. Soubory PST nejdou otevřít přímo z  CD a je třeba je překopírovat na pevný disk. Pak je nutno atribut  R/O odstranit. V této souvislosti zmíním ještě soubor OST, jenž  obsahuje off-line foldery pošty. Zdálo by se tedy, že tato záloha  stačí, jsou-li nastaveny všechny složky v poště pro využití off-line.  Je tomu tak pouze v omezených případech, a sice když se pošta  obnoví stejnému uživateli. Jiný uživatel tento soubor neotevře  ani nenaimportuje, protože součástí OST souboru je informace  o jeho vlastníkovi. Pokud se tyto informace naprosto nekryjí  s uživa,telem definovaným v síti nebo na počítači, nelze tento  soubor použít jako zálohu. Na tento problém mohou spíše narazit  správci sítí, např. při přesunu uživatelů z jedné domény do druhé.

§§§§§


FAQ – nejčastěji kladené dotazy

Karel Nevšímal, Martin Koníček

c02p0405

? Zjistil jsem, že s Windows XP nejsou kompatibilní některé hry, co je na tom pravdy?

Zjednodušeně řečeno se dá říci, že všechny nové a kvalitní hry jsou s Windows XP kompatibilní, i když některé vyžadují pro své spuštění práva administrátora. Také starší kvalitně naprogramované hry jsou s Windows XP kompatibilní, dokonce zde spustíte dosovou hru, která vám běhala třeba i na dvaosmšestce. Komplexně se dá tedy říci, že starší aplikace pod Windows XP v mnoha případech bezproblémově běhají, a pokud ne, je to většinou spíše chyba vývojářů, kteří například starší programy a hry špatně vytvořili. Navíc i zde se dělají pokroky, jelikož Microsoft pravidelně vyvíjí speciální záplaty, jež umožňují běh i dříve nepodporovaným hrám a aplikacím pod kódovým označením "Application Compatibility Update".

? Zajímalo by mě, kdy je v roce nejvýhodnější kupovat počítač. Je třeba vhodné sledovat kursy měn, či existuje nějaké roční období, kdy jde cena výpočetní techniky opravdu dolů?

Podle mých zkušeností není výhodné počítač kupovat takřka nikdy; ať ho pořídíte kdykoliv, stejně vám za pár let strnou oči pláčem, že váš počítač má cenu desetiny původní částky. Ale vraťme se k věci, při nákupu počítače není třeba sledovat pokles dolaru (či spíše častější vzestup koruny), který se většinou liší jen o několik málo procent, ale aktuální výhodnost komponent. Pokud chcete pořídit nejlevněji, kupujte zejména výběhové komponenty, které se již přestávají prodávat. Uvědomte si, že čím více aktuálně ušetříte, tím častěji také můžete počítač aktualizovat, takže budete mít vždy průměrné PC. Pokud bych se měl zabývat ročním obdobím, kdy jdou počítače opravdu dolů, podle mých dlouhodobých zkušeností je jím právě podzim. Osobně si to vysvětluji tím, že po prázdninách jsou peněženky všech lidí prázdné a Vánoce jsou příliš daleko. To je ovšem můj osobní názor, protože ceny všech komponent se opravdu řídí podle mnoha jiných kritérií, a mnohdy jsou zcela nepředvídatelné.

? Zajímalo by mě, jaké jsou výhody USB? Všimnul jsem si, že umožňuje vyšší přenosovou rychlost.

Opravdu je jich mnoho, ale můžeme se zabývat spíše jen těmi uživatelskými. Mezi nejlepší vlastnosti USB patří možnost odpojování a připojování zařízení za chodu, napájení zařízení přímo z počítače (například jednodušší skenery si berou napájení přímo s USB a nevede k nim žádný další kabel), relativně vysoká přenosová rychlost (u dnes nejpoužívanějšího USB 1.1 je 10 Mb/s), nízká cena a hlavně univerzálnost. Už totiž nemusíte na počítači hledat port, do kterého vložíte nějaké zařízení, jednoduše k počítači připojíte například klávesnici s rozbočovačem (HUBem) a přímo do klávesnice zapojíte myš, reproduktory či herní zařízení. Zjednodušeně, pro uživatele je USB skoro jako malý zázrak krom všech jeho výhod můžu vyjmenovat pouze jednu nevýhodu oproti sériovému rozhraní, které je značně jednoduché, a tak se k němu dají rovnou připojit například čidla na snímání teploty či infračerveného dálkového ovládání, čímž se znatelně snižuje cena zařízení (například na 50 Kč).

? Pořídil jsem si Linux Mandrake 8.1 a zajímalo by mě, jestli musí být systém nainstalován do 1 024 cylindrů. Také je-li třeba mít dva oddíly, tedy kořenový a swap. Jak mám vlastně svůj disk s několika operačními systémy rozdělit?

Problém 1 024 cylindrů je známý především ze starších verzí linuxového zavaděče Lilo. V případě Linuxu Mandrake se však jedná o zcela bezvýznamný problém, protože ten používal zavaděč Grub, a nyní používá novou verzi zavaděče Lilo, která je již zcela bezproblémová. Pokud instalujete Linux, je fakt, že standardně opravdu musíte mít zvláštní oddíl pro data a pro swapovací soubor. Je to z toho důvodu, že systém Ext2 (příp. jiný, Linuxem běžně používaný) používá moderní metody optimalizace souborů, které by u swapovacího souboru spíše zpomalovaly. Také díky tomu, že je swapovací soubor uložen přímo na disk se šetří místo, které by vyžadoval běžně souborový systém. S rozdělováním Linuxu si opravdu nemusíte dělat těžkou hlavu, protože tento systém je velmi přizpůsobivý, např. v porovnání s Windows 98, která musí být na disku laicky řečeno "hlavní". Tento problém se už nevyskytuje ve Windows 2000 a XP, jimž je takřka jedno, kde se na disku nacházejí.

? Chtěl bych se zeptat, jestli je ve Windows 2000 také aplikace sloužící k záznamu makra, jako byla v dřívějších verzích. Pokud ne, neznáte nějaký program, který by to dokázal? Potřebuji si zaznamenat sekvenci kláves i s délkou jejich stisku, a poté je několikrát opakovat.

Ve Windows 2000 k tomu není standardně určená žádná aplikace. Kdysi ve Windows 3.11 k tomu byla určena zabudovaná makro-kamera, ale ta se již v novějších verzích tohoto systému nenachází. Lze ji tam však snadno dodat pomocí komerční aplikace Tasker, kterou recenzovali V. a M. Drda v PC WORLDu číslo 5/2002. Tuto aplikaci naleznete jak na CD-ROMu našeho časopisu, nebo na internetové adrese www.vista-software.com/tasker.htm.

? Dočetl jsem se, že prohlížeč Opera je lepší než Internet Explorer co je na tom pravdy?

Ano, prohlížeč Opera je v mnoha věcech lepší, ale rozhodně se nedá říci, že by Internet Explorer neměl své výhody. Opera na rozdíl od mnoha prohlížečů má opravdu kvalitní zabezpečení a dělá snad vše pro ochranu vašeho soukromí. Je také velmi rychlá (dalo by se říci, že je to nejrychlejší použitelný internetový prohlížeč) a má například zabudovaného klienta služby ICQ. To vše bohužel ničí takřka nulová podpora DHTML, kterou pro správné zobrazení vyžaduje mnoho (obvykle ne moc kvalitních) stránek. Vcelku by se dalo říci, že největší výhodou Internet Exploreru je to, že amatérští webdesignéři optimalizují stránky pouze pro něj.

? Provedl jsem výměnu procesoru Celeron 533 MHz (FSB 66 MHz) na Celeron 900 MHz (FSB 100 MHz) a rozšířil operační paměť na 128 MB (typ PC100) na dva roky staré desce. Po výměně těchto komponent bohužel nebyla po startu rozeznána pracovní frekvence procesoru, a tak jsem ji musel nastavit ručně. Naneštěstí v BIOSu nebyla volba 900 MHz, a proto jsem nastavil 800 MHz, jelikož nejbližší další možná volba byla až 933 MHz. SiSoft Sandra mi sice nyní nalezne správný typ procesoru Intel Celeron 900 MHz, ale jeho pracovní frekvence je prý jen 600 MHz (966 MHz). Zajímalo by mě, jestli mě podvedli v obchodě při prodeji nových komponent, případně jestli je chyba na základní desce či v použité verzi BIOSu?

Podle vašich informací se nezdá, že by vás prodejce podvedl. Prodaný procesor je aplikací SiSoft Sandra vyhodnocen na 900 MHz, což odpovídá vámi požadovaným parametrům. Ani nižší rychlost paměti RAM by nemohla způsobit to, že deska špatně detekuje frekvenci procesoru, a tak už zbývá jen nefunkční deska. Opravdu, vaše deska je příliš zastaralá, a proto podporuje frekvenci sběrnice pouze 66 (případně 83) MHz. To je pro nové Celerony příliš málo, a tak není procesor správně detekován. Deska sice zjistí násobič devíti, ale frekvenci sběrnice nezná, a proto nastaví pouze 66 MHz, kvůli čemuž váš procesor tepe "pouze" na 600 MHz. Vámi zkoušený pokus změnit nastavení v BIOSu je pouze vizuální, ale prakticky se nic nezmění, protože všechny novější procesory mají násobič uzamčený. Pro vás tedy zbývají pouze dvě jediná východiska, a to buďto nějakým způsobem odemknout násobič na procesoru (u novějších celeronů bohužel neznám způsob, jak to udělat), nebo zakoupit novou základní desku, která bude tento procesor podporovat. Zde je vcelku výzva pro všechny čtenáře, aby si před nákupem procesoru podrobně pročetli manuál, a zjistili, jestli ho jejich základní deska podporuje.

§§§§§


Komunikace


Na cestách s jistotou – MS AutoRoute 2002 s GPA modulem Haicom

Tomáš Bučina, TestCentrum IDG

c02p0384

Jaké by to bylo, kdyby každý mohl cestovat s naprostou jistotou, že ho systém navede k cíli, že mu pomůže, když se stane něco neočekávaného a současně mu podá dost informací o místech, kudy projíždí. Zatím je to jen fantazie, ale spolupráce mapového softwaru a GPS dává cestování v automobilu zcela jinou dimenzi již dnes. Prvním předpokladem k využitím testované dvojice produktů je notebook, který je umístěn v automobilu. Vzhledem k účelu to může být v podstatě libovolný stroj, i když samozřejmě snazší manipulace je se subnotebooky, neboť jejich hmotnost i rozměry jsou nižší než u běžných přenosných počítačů.

AutoRoute 2002

Po instalaci na pevný disk zabere MS AutoRoute 2002 zhruba 700 MB, a v tomto rozsahu jsou zahrnuty mapy celé Evropy a částečně také zbytku světa. Evropa je provedena velmi detailně, obsahuje města, vesnice, vísky a dokonce i samoty s několika domy, a to dokonce i v České republice. V západní Evropě je většina měst zobrazena i se sítí ulic, z nichž řada je pojmenovaných. Naproti tomu východní Evropa má města pouze s hrubě načrtnutou silniční sítí.

AutoRoute 2002 dále obsahuje poměrně rozsáhlou a dobře udržovanou databázi některých pamětihodností, většiny hotelů, a množství restaurací. Zároveň je dobře pokryta také železnice s nádražími a stanicemi.

Jako bonus lze po instalaci v menu nalézt volbu "Phrase book", která obsahuje nejdůležitější výrazy na cestách v řadě evropských jazyků včetně audionahrávky odpovídající výslovnosti.

Haicom GPS modul

K počítači jsme připojili tento jednoduchý aplikační modul, který se skládá pouze z GPS přijímače, propojovacího kabelu a USB rozhraní. Protože drtivá většina mapového softwaru pracuje pouze s GPS přijímači na COM portech, je modul prodáván spolu s disketou, na které jsou příslušné ovladače pro konverzi USB portu na sériový. Bohužel instalace není zcela bez problémů, a je třeba si chvíli pohrávat a hledat na disketě, neboť ne všechny drivery pracují ve všech operačních systémech.

Modul je zabudován v plastové krabičce o rozměrech několika centimetrů, která má na spodní straně vestavěn magnet pro snadné uchycení na železné předměty. Plastový obal pak zaručuje alespoň základní odolnost proti vodním kapkám, plně vodovzdorný však není.

V akci

Měli jsme možnost vyzkoušet jak testovaná dvojice pracuje v terénu, kde jsou úskalí, a co naopak přináší k dobru. Testovali jsme v České republice, na Slovensku, v Maďarsku, Slovinsku, Chorvatsku, Itálii, Rakousku a Německu. Prvním zjištěním je drastický rozdíl v kvalitě map pro západní a východní část Evropy. Zatímco v západní je přesnost zcela bez kompromisů a například na dálnicích je dokonce znát, po jaké straně silnice jedeme, východní část Evropy včetně Česka a Slovenska tak dobře pokryta není.

GPS sice poskytuje prakticky po celém světě přesnost v 95 % případů lepší než 25 metrů, ale při projekci získaných údajů do mapy je zřejmé, že právě na mapách vzniká rozdíl zhruba 300-500 metrů od skutečné pozice. Malé autíčko v kroužku, jež je symbolem pozice zjištěné z GPS v programu AutoRoute, tak neustále poletuje nedaleko, ale přeci jen mimo silnici, na které se vozidlo pohybuje.

Větší problémy jsou pak ve městech, kde horší stupeň map komplikuje včasné a kvalitní rozhodování, kam se na nejbližší křižovatce dát či kde odbočit. Na mapách jsou leckdy patrné i nepřesnosti, viditelné pouhým okem. Například silnice vedoucí v mapě zhruba 100 metrů od řeky, je ve skutečnosti od ní vzdálena nejméně 500-800 metrů.

Přesto se GPS modul s mapovým softwarem dá používat i ve východní Evropě, ale je třeba spolupracovat také s místní navigací na silnicích a nespoléhat se jen na počítač.

Naproti tomu v zemích západní Evropy se situace zcela obrací. Přejezdem hranic EU se mapa velmi zpřesní, naznačené silnice odpovídají skutečnosti a na velkých i menších křižovatkách se dá dobře orientovat. Města jsou pokryta dokonce tak dobře, že nalezneme kruhové objezdy, malé uličky i mosty a tunely. Zvlášť cenná je pomoc GPS při výjezdech z měst. Zatímco bez navigace se leckdy stane, že chyba na odbočce způsobí zbytečné zajetí i několik desítek kilometrů, s GPS tento problém odpadá.

Plánovaná trasa je v AutoRoute 2002 naznačena jak podrobným itinerářem, tak zelenou křivkou na mapě. K záporům programu je třeba přičíst to, že při složitějších průjezdech měst, kdy se protíná cesta do aglomerace a ven z města, se obě od sebe odliší jen velmi nesnadno. Na trase zobrazené v mapě totiž žádným způsobem není naznačen směr pohybu.

Dalším problémem softwaru je pouze chabá spolupráce s GPS senzorem. Jediným efektem je zobrazení symbolu auta na mapě, chybí jakékoliv udání směru pohybu, vzdálenosti k dalšímu waypointu, neexistuje žádná interakce s itinerářem a podobně. V tomto se testovaná sestava nedá srovnávat s navigací vestavěnou v některých typech automobilů, která dokonce hlasově upozorňuje na nastávající odbočky či křižovatky.

Problematickým momentem GPS modulu Haicom je udávání nadmořské výšky. Ta je sice relativně přesná, ale absolutní odchylka od skutečnosti činí za všech okolností 60 metrů. Tedy na hladině moře přístroj udává 60 metrů nad mořem, v horách, při překonávání průsmyku ve výšce 2 100 metrů na displeji notebooku svítí stále 2 160 metrů nad mořem.

Přesto je cestování s elektronickou navigací v porovnání s klasickými papírovými mapami obrovským posunem a dává k dispozici možnost zcela svobodných úprav trasy bez nebezpečí toho, že se cestovatel ztratí. Máte-li k dispozici notebook, pak ani cena této sestavy není příliš vysoká, zvlášť s ohledem na to, že vám při individuální turistice poskytne vyšší úroveň svobody a další radost z cestování.2 0384/FEL o

Haicom GPS modul USB

kompaktní provedení

uchycení magnetem

přesnost navigace

instalace

Cena vč. DPH: 4 270 Kč

K recenzi poskytla firma: MapFactor, Janáčkovo nábřeží 13, Praha 5

www.mapfactor.cz

MS AutoRoute 2002

přesnost v zemích EU

další informace

aktualizace přes internet

spolupráce s GPS

východní Evropa

Cena vč. DPH: 3 500 Kč

K recenzi poskytla firma: Microsoft, Praha 4, www.microsoft.cz

Tipy pro cestování s GPS

- používejte i místní značení často zvláště ve městech pomůže

- pozor na zpoždění zobrazení proti skutečné pozici to je obzvlášť patrné na dálnicích

- GPS modul pracuje nejlépe na střeše auta ale přesný je i na palubní desce

- pozor na křižovatky hned za tunelem chvíli trvá, než dojde k obnovení pozice

- pokud je to možné, aktualizujte propočty trasy podle skutečného místa, kde jste

- aktualizujte si před odjezdem mapy z internetu

§§§§§


Sony + Ericsson od A do Z přehled mobilních telefonů

Michal Doleček

c02p0385

Asi se moc lidí, kteří neznají ani jednu z výše uvedených značek mezi uživateli mobilních telefonů, nenajde, dokonce i nedávná fúze těchto výrobců naprosto odlišných typů mobilů se dostala do širšího povědomí, takže jen stručný úvod.

Mobilní telefony Ericsson prosluly zejména jako technologické perly komunikačního průmyslu, i když nebyly zrovna uživatelsky příjemné. Na první pohled komplikované menu, které ovšem po podrobnějším prostudování nabízelo přehršel různých více či méně užitečných funkcí, po celá léta stále stejný design, někým proklínaný, jiným obdivovaný. Mobilní telefony Sony byly oproti tomu něčím exotickým, nehledě na to, že u nás bylo velice těžké tyto telefony sehnat. I to se ovšem změnilo a i čeští uživatelé si mohli tyto velice zajímavé přístroje, které byly většinou velice stylové, ovšem nikdy na úkor funkčnosti, vyzkoušet.

Na konci minulého roku potom došlo ke spojení vývojářských středisek obou značek a začaly se objevovat návrhy nových modelů, tentokráte už pod společnou značkou Sony Ericsson. Můžeme nyní říci, že očekávání vložená do této fúze se vyplnila a letos se můžeme těšit na spoustu mobilních telefonů, které v sobě snoubí technologickou dokonalost Ericssonu a bezchybný styl Sony. Podívejme se tedy, jak to všechno začalo.

Ericsson GH/GF 388

Jedním z prvních modelů mobilních telefonů značky Ericsson byl na českém trhu model GH 388, jenž byl později nahrazen typem GF 388. Jednalo se o telefon s rozměry 130 x 49 x 26 mm a hmotností 176 g (model GH 388, který postrádal flip a měl drobnější konstrukční odchylky, vážil o 6 gramů méně, tedy 170 g). Vkládala se do něj malá plug-in SIM karta, NiMH baterie poskytovala telefonu standby čas 33 hodin, doba hovoru činila 115 minut. Ericsson GH/GF 388 umožňoval přijímat i posílat SMS zprávy, obsahoval vnitřní paměť na 99 telefonních čísel a disponoval pevnou, nevysouvací anténou. Tento typ byl velice oblíbený pro svoji spolehlivost a svým designem ovlivňoval celou dlouhou řadu telefonů této značky.

Ericsson GA 318

Model GA 318 byl oproti výše zmíněnému typu 388 spíše low-endovým telefonem, měl pouze jednořádkový displej (oproti třířádkovému u modelu GH/GF 388), rozměry byly víceméně stejné, tj. 130 x 49 x 33 mm při hmotnosti 248 gramů, což bylo sice hodně, ale tento nedostatek doháněl na svou dobu velkou výdrží baterie, která činila 67 hodin standby a 230 minut hovoru. Oproti vyššímu typu také neuměl posílat SMS zprávy, pouze je přijímat. Vestavěná paměť na 99 telefonních čísel tomuto modelu ovšem zůstala.

Ericsson GF 788

Další pokračovatel úspěšné řady se výrazně zmenšil (105 x 49 x 24 mm, hmotnost 135 gramů) a ve své době se mohl směle srovnávat například s Motorolami Star-Tac. Titěrný jednořádkový displej zůstal, výdrž baterie se pohybovala okolo 60 hodin standby, případně 3 hodin hovoru. Přibyla možnost vytvoření uživatelského menu a tvorby vlastní melodie, zůstal naopak flip a vnitřní paměť na 99 čísel. Textové zprávy bylo možné přijímat i posílat, i když v kombinaci s oním jednořádkovým displejem nešlo o nic pohodlného. Tento přístroj nicméně nastínil styl, kterým se mobilní telefony Ericsson měly ubírat, a to hlavně v pozdější "T-čkové" řadě. Jen tak pro zajímavost, cena v době uvedení na trh činila okolo 25 000 Kč vč. DPH.

Ericsson GF 768

Odlehčená verze typu GF 788. Nabízel méně funkcí za nižší cenu, vzhledově byl stejný. Na rozdíl od vyššího modelu zůstal v prodeji až do doby, kdy byl vystřídán modelem T10.

Ericsson GH 688

Reinkarnovaný typ GH 388, ovšem s více funkcemi, tak by se dal jednoduše popsat tento mobil. Velikost a rozměry téměř totožné: 131 x 50 x 29 mm, hmotnost 165 gramů. Dosti podstatně se zvětšila plocha displeje, která byla nyní schopna zobrazit 3 řádky po 12 znacích. Baterie byla standardně dodávána NiMH o kapacitě 500 mAh, která poskytovala telefonu standby čas 41 hodin, případně hovorový čas okolo 100 minut. Za zmínku stojí dokonalá klávesnice s přiměřeně tuhými tlačítky, na které byla radost psát SMS zprávy, dále již v té době legendární odolnost přístroje proti poškození, a v neposlední řadě také spolehlivost telefonů značky Ericsson. Také si tato firma za tyto výhody nechala od zákazníků řádně zaplatit, vždyť GH 688 stál okolo 20 000 Kč vč. DPH.

Ericsson SH 888

Velice úspěšný manažerský model Ericssonu, který byl jako první typ této značky duální a nabízel vychytávky jako infraport (ovšem ne jako Nokia 6110 ve stejné době "jakoby infraport", ale standardizovaný IrDA 2.0, jenž zaručoval kompatibilitu se všemi stejně ocejchovanými zařízeními) a dále hlavně hardwarový modem. Vzhledově pokračoval tento telefon v linii 388/688, trochu se ztenčil (rozměry: 130 x 49 x 22 mm) a váhově poněkud přibral 198 gramů. Displej zůstal beze změn, tudíž zůstaly 3 řádky po 12 znacích. Telefon umožňoval datové a faxové přenosy, jediné co ho táhlo trošku k zemi, byla výdrž baterie. Ericsson se stále zarputile držel technologie NiMH, a tak k tomuto typu byla standardně dodávaná 800mAh baterie nedostačující, neboť nabízela pouze 60 hodin standby nebo 180 minut hovoru. Cena byla stejná jako ve své době u modelu GH 688, tj. okolo 20 000 Kč vč. DPH.

Ericsson T18

Jak už jsem zmínil výše, Ericsson změnil radikálně označení jednotlivých řad svých mobilních telefonů a zavedeného modelu se drží dodnes. Řada T se tedy používá pro malé kompaktní stylové přístroje, řada R pro profesionální manažerské telefony s maximem funkcí a nakonec řada A pro nejlevnější low-endové telefony. První model z této řady, mobilní telefon Ericsson T18 vychází designově z modelu GF 788, pouze s rozdílem třířádkového grafického displeje. Zachovány byly rozměry 105 x 49 x 24 mm, hmotnost (146 gramů) se zvýšila úměrně kapacitě obligátní NiMH baterie (cca 75 hodin v pohotovostním režimu, případně 2 hodiny hovoru). Telefon byl již duální (900 a 1 800 MHz), podporoval SIM Toolkit a do podvědomí uživatelů se zapsal především perfektně zvládnutým hlasovým vytáčením. Zůstala mu klasická velikost interního telefonního seznamu, tzn. 99 pozic, a přibylo i 15 pozic pro příchozí SMS zprávy. Za zmínku stojí i integrované vibrační vyzvánění a aktivní flip, kterým jste mohli automaticky přijímat hovory.

Ericsson T10

Co dodat? Ericsson pokračoval v zavedeném kursu a nějakou dobu po vydání technologické novinky T18 nabídl méně movitým zákazníkům i odlehčenou verzi T10. Design, zpracování i většina funkcí (jako např. paměti na telefonní čísla a na SMS zprávy) zůstalo stejné, oproti vyššímu modelu chybí aktivní flip (T10 nabízí pouze pasivní) a hlasové vytáčení (což lze napravit šikovnou výměnou firmwaru). Zachována zůstala dualita a vibrační vyzvánění, stejně jako grafický displej a NiMH baterie.

Ericsson T28

Dlouho očekávaná revoluce ve strojovém parku firmy Ericsson nesla název T28. Tento velice malý a příjemný telefónek drží v rámci této značky několik primátů, takže si je teď hezky zrekapitulujeme. T28 je prvním telefonem této značky, který používal Li-Ion (o něco později i Li-Pol) baterie, což se příznivě projevilo na hmotnosti přístroje (89 gramů!) Koneckonců se změnilo kompletně celé napájení, protože tímto modelem počínaje, Ericsson přešel ze 4V technologie na mnohem úspornější 3V. I rozměry se zmenšily na nejmenší možnou míru, a to na krásných 97 x 50 x 15 milimetrů. Aktivní flip se otevíral pomocí pružiny, což mělo za následek působivý efekt vyskočení flipu pomocí jednoho doteku. Telefon přišel na trh s kompletně předělaným systémem menu, a i když disponoval pouze malým displejem se 3 řádky, díky vysokému rozlišení to nebyla vůbec žádná vada. Model T28 již obsahoval profily, tedy možnost, která mobilům této značky dlouhou dobu chyběla. Mobil byl duální, obsahoval budík, stopky a dvě hry (Solitaire a Tetris!). Trochu chyběla podpora WAPu a nepřítomnost integrovaného infraportu, ovšem v době, kdy se telefon prodával, byl vývoj WAPu stejně v plenkách, takže jediní lidé, kterým to vadilo, byli nepoučitelní techničtí nadšenci. Abych to zkrátil, Ericsson T28 byl skutečnou perlou mezi mobilními telefony, pravým technologickým šperkem. Tomu odpovídala i cena okolo 17 000 Kč, ovšem bez DPH.

Ericsson A1018

Tak tento přístroj již od pohledu nemůže být nic jiného nežli low-end. Hranatý, veliký (126 x 47 x 26 mm), těžký (163 gramů) a s rekordně dlouhou anténou. Používá upravený firmware z modelu T10, pár funkcí ovšem chybí. Telefon nemá ani vibrační vyzvánění, jedinou jeho výhodou v době uvedení na trh byla dualita a výměnné čelní panely. Jinak typický Ericsson, spolehlivý a stabilní.

Ericsson R320s

První model z nové řady R, která značí technologicky nabušené manažerské přístroje (i když s jednou výjimkou), a zároveň první model Ericssonu, který měl WAP. Jinak lze o tomto přístroji říci, že jde o T28 bez flipu, roztaženou do délky a s obřím displejem. Veškeré funkce z T28 totiž zůstaly zachovány, přibyl jen již výše zmíněný WAP a infraport. Trochu škoda byla, že tento přístroj přišel na trh zhruba půl roku po Nokii 7110, se kterou byl více než srovnatelný a v určitých ohledech (stabilita firmwaru, lepší podpora WAPu, lepší odolnost telefonu díky klasickému hořčíkovému tělu přístroje a absencí pohyblivých dílů, tj. flipu a rolleru) ji dokonce překonal. Malý tip na závěr tento telefon je nyní možné koupit velice levně, většinou dovezený ze Slovenska nebo z Rakouska. Hlavní ovšem je, že pokud si kupříkladu ze zmíněného Rakouska dovezete jakýkoliv přístroj značky Ericsson, bude díky regionální politice firmy umět hezky česky!

Ericsson R310s

První a zatím jediný "outdoor" telefon z rodiny Ericssonů, a zároveň výše uvedená výjimka o koncepci značení telefonů u této firmy. Těžko říci, jestli měl sloužit jako odpověď na hrozbu konkurenční Nokie 6250, ale jedno mu upřít nikdo nemůže. Jedná se o nejoriginálněji vyhlížející telefon všech dob a můžete si být jisti, že jej nepřehlédnete. R310s je plně přizpůsoben svému účelu, tzn. odolný telefon vůči nárazu, prachu a vlhkosti. Výrobce sice nedoporučuje s přístrojem plavat, ovšem mám vyzkoušeno i 10minutové potopení telefonu do vany, které přežil bez jediné újmy (avšak vzhledem k tomu, že mohlo jít o náhodu, to raději doma nezkoušejte). Masivní rám z magnezio-hořčíkové slitiny sice propůjčuje telefonu poněkud větší rozměry (134 x 53 x 25 mm) i hmotnost (170 gramů), ovšem vzhledem k bytelnosti a odolnosti přístroje je to pochopitelné. Funkčně nečekejte od tohoto typu žádné zázraky. Podporovány jsou pouze nejběžnější funkce pro volání, psaní SMS zpráv, případně pro volný čas (hry), ovšem WAP či infraport byste hledali marně. Zato Li-Ion baterie vám zaručí standby čas až 160 hodin či dobu hovoru o délce až 6,5 hodiny. I tento telefon nyní můžete sehnat za cenu okolo 3 500 Kč, samozřejmě dovezený ze zahraničí.

Ericsson A2618s

Další low-endový telefon, nástupce typu A1018. Rozměry 131 x 51 x 25 mm a hmotnost 140 gramů společně s rozšířením telefonu v okolí displeje budí dojem, že jde o tlouštíka, tento dojem ovšem vyvažuje funkčnost tohoto přístroje, která je vysoko nad low-endovým standardem. Ericsson A2618s nabízí téměř všechny funkce, jaké kdy budete potřebovat. Chybí vibrace a WAP zde funguje jen přes SMS, což žádný náš operátor nikdy nepodporoval a ani nikdy podporovat nebude. Jednoznačným plusem je obří a vysoce kontrastní grafický displej a telefon se nedá zahanbit ani co se týče výdrže baterie. Ta činí v režimu standby až 110 hodin, případně 270 minut hovoru.

Ericsson A2628s

Mírně vylepšená verze modelu A2618s, která nabízí pouze funkční WAP a poněkud rychlejší firmware. Jinak žádná změna, vše zůstává při starém.

Ericsson T20

Nástupce populární "Té desítky" upoutá hlavně neotřelým, i když poněkud baculatějším vzhledem, na druhou stranu však lépe padne do ruky. Funkčně je zcela srovnatelný s modelem T28, tudíž obsahuje všechny vychytávky včetně hlasového vytáčení, vibračního vyzvánění, paměti na telefonní čísla i na zprávy SMS, ale navíc přidává i podporu WAPu a čtyři zábavné hry. Li-Ion baterie vydrží napájet telefon 120-200 hodin v pohotovostním stavu nebo 240-600 minut hovoru, což je i v dnešní době nadprůměrná hodnota. Telefon se nabízel v několika barevných mutacích za relativně přijatelnou cenu (v sadě Twist za 6 500 Kč), což jeho popularitu jen zvýšilo.

Ericsson R380

Tak tento model není obyčejným telefonem, ale takzvaným "chytrým telefonem" což v praxi značí jakýsi hybrid mezi mobilním telefonem a PDA. Co se týče stylovosti, není snad co tomuto přístroji vytknout, ovšem při zhodnocení funkčnosti to již trochu skřípe. Nejprve několik technických dat. Rozměry přístroje jsou stejné jako u typu R320, (tj. 159 x 51 x 26 mm) jeho hmotnost je o něco vyšší váží 164 gramů. Je vybaven 1,2 MB paměti pro uživatelská data, podsvícený displej má maximální rozměr 120 x 360 bodů a telefon je dualbandový. Výhodu velikého displeje poznáte hlavně při wapování, případně mailování. Tento displej je uschován pod klávesnicí pokud je klávesnice zavřená, vidíte jen část displeje. S tím souvisí velice omezená funkčnost se zavřenou klávesnicí můžete pouze volat, SMSku nenapíšete, nic nenastavíte. Kvůli těmto operacím musíte odkrýt velký displej! Co se týče aplikací, nabízejí se jednoduché prográmky pro správu telefonního seznamu a výpisu volání, jednoduchý poznámkový blok, úkolovník, jedna hra, e-mailový klient podporující protokoly POP3, SMTP i IMAP4 a v neposlední řadě wapový prohlížeč. Mezi hlavní a dost podstatné nevýhody patří nemožnost práce telefonu s pamětí SIM karty, telefon nepodporuje SIM Toolkit a nakonec, pokud se těšíte, že si do paměti nainstalujete další aplikace, tak vás taky zklamu. Prostě to není možné. Celkově lze tedy říci, že R380 byl tak trochu krokem vedle. Nápad dobrý, ale chtělo to ještě vychytat drobné mušky.

Ericsson T29

Oficiální nástupce veleúspěšného modelu T28 se může pochlubit WAPem, podporou multimediálních zpráv standardu EMS a dlouhými textovkami (až 480 znaků). Poprvé se také u telefonu této značky (nepočítáme-li R380) setkáváme s doručenkami SMS zpráv. Zvýšila se rovněž výdrž baterie, se standardní Li-Ion baterií vydrží telefon až 150 hodin ve standby režimu, případně 5-7 hodin hovoru, což jsou na telefon těchto rozměrů velice slušné hodnoty. I když se tento přístroj od původního modelu T28 příliš neliší, je dobře odladěný a maximálně funkční.

Ericsson R520m

Na tento model se čekalo dlouhou dobu a nakonec to překvapivě nebyl velký hit, i když těžko říci, kde se stala v marketingu chyba. Možná k tomu napomohl snad až moc rychlý nástup kompaktnějšího modelu T39m, ale ve výsledku to vypadalo tak, že se R520m prodával asi tři měsíce a pak byl stažen z prodeje. Ericsson R520m je na dnešní dobu dosti velký: 130 x 50 x 16 mm, hmotnost 105 gramů, ovšem dohání to funkcemi, a to nejenom zábavními, ale hlavně možnostmi datové komunikace. Jednak je to triband (900/1 800/1 900 MHz), což umožňuje jeho používání i v USA, dále umí WAP 1.2.1 (tudíž s podporou šifrování) a problémy mu nedělá ani HSCSD (28,8 Kb/s download, 14,4 Kb/s upload, tedy konfigurace 2+1 timeslot), ani GPRS v konfiguraci 4+1 timeslot (starší verze firmwaru podporovaly pouze 3+1 timeslot). Dále připočtěte e-mailový klient s podporou protokolů POP3 a SMTP, vestavěný infraport a nejnovější standard Bluetooth, a jen těžko budete nacházet nedostatky (i když podpora Javy je krásná představa.). Podle mého názoru jde o jeden z nejlepších telefonů na našem trhu, pokud tedy pominu T68i, ale o tom až o pár řádek níže. Sám jsem si R520m před nějakým časem koupil a dodnes si jej nemohu vynachválit (ovšem výčitky mojí přítelkyně na téma, co jsem to donesl domů za velikou stříbrnou potvoru, bych vám nepřál slyšet. Koneckonců, na velikosti přeci nezáleží.)

Ericsson T39m

Tento velice šikovný telefon je funkčně srovnatelný s modelem R520m, až na pár drobností. Má menší displej (jako ostatně všechna "Téčka"), nemá hlasité hands-free ani kontextovou klávesu (která je na R520m velmi užitečná), ale na druhou stranu má aktivní flip a kompaktnější rozměry. Také baterie typu Li-Pol je o 100 mAh kapacitně slabší (tzn. má kapacitu 500 mAh, což značí výdrž ve standby okolo 240 hodin, při hovoru pak 3,5 hodiny). Pokud je na vás ovšem R520m příliš velký a nevadí vám vyšší cena a menší displej, nemáte jinou volbu.

Ericsson T68m

První mobilní telefon Ericssonu (a jeden z prvních na světě, pomineme-li dva starší Siemensy, S10 a S25), který je vybaven barevným displejem s 256 barvami, integrovanou anténou a joystickem. Rozměry přístroje jsou 100 x 48 x 20 mm, váha se pohybuje okolo 84 gramů, což řadí T68 do rodiny miniaturních telefonů jako například Nokia 8210 a 8850 či Motoroly řady V. Displej je v osvětleném stavu vysoce kontrastní a dobře čitelný, neosvětlený je však nečitelný a nepoužitelný daň za pokrok v podobě barvy. Zmizel také magnéziový zpevňující rám, který byl typickým rysem mobilů této značky. K ovládání pomocí joysticku lze jen dodat, že je stejně intuitivní jako u Alcatelu OT 501/701 a zvyknete si na něj velice rychle (a nejenom při hraní her, věřte mi). Telefon má podle výrobce disponovat výdrží 165-290 hodin v pohotovosti nebo 3-13 hodin hovoru, ale vyšší hodnoty jsou značně nadsazené, neboť podsvícení displeje nebo kupříkladu GPRS zatíží baterii (Li-Pol, 700 mAh) značným způsobem. T68 dále nabízí možnost vytvoření skupin pro hromadné zasílání SMS zpráv, profily a kvalitní přenos hlasu, stejně jako například u modelu R520m. Ani integrovaná anténa neubrala telefonu nic na citlivosti. Co se zpráv SMS týče, model T68 nabízí českou T9 včetně diakritiky! Aby té radosti ovšem nebylo moc, pak vězte, že se kapacita zprávy srazí na ubohých 70 znaků a psaní s českou T9 je úděsně pomalé. Takže ve zkratce vyzkoušíte, vypnete. E-mailový klient s podporou protokolů POP3 a SMTP je k dispozici rovněž. Z funkcí spíše zábavných stojí za zmínku 6 her (z čehož karty nabízejí ještě 3 herní možnosti takže celkem 9), editace vyzvánění, kalendář a další drobnosti.

Ericsson T65

Řekneme-li, že Ericsson T65 je low-endová T68, nebudeme daleko od pravdy. Nabízí ovšem jen černobílý grafický displej s možností zobrazení tří stupňů šedé (stejný jako R520m), místo joysticku má jednolitý kurzorový kříž a nenabízí ani infraport, ani Bluetooth. Na WAP se ale dostanete s pomocí GPRS (3+1 timeslot) nebo HSCSD (2+1 timeslot). Nechybí samozřejmě hry, kalendář ani editor melodií či backgroundů na displej.

Sony Ericsson T66

Každopádně nejmenší a nejlehčí telefon na světě. S rozměry 92 x 41 x 18 mm nemá konkurenci, stejně jako s hmotností 59 gramů. Otázkou zůstává, pro koho je tak malý mobil určen, ale vzhledem k exkluzivnosti (a také exkluzivní ceně) se pár tisíc zákazníků určitě najde. Sony Ericsson T66 je především stylový mobil, nikoli manažerský techno-klenot. Z pokročilejších funkcí nemá kromě WAPu nic. Ano, je to tak, žádné GPRS, žádné HSCSD, žádný infraport, žádný Bluetooth, žádný barevný displej. Zjednodušeně řečeno: zmenšená T29 s větším displejem a integrovanou anténou. A s dvojnásobnou cenou, samozřejmě.

Sony Ericsson T68i

Obměněný design, drobné změny v hardwaru i firmwaru a vylepšení některých chyb jeho předchůdce, modelu T68m. Pokud uvažujete o tomto telefonu, berte rozhodně novější verzi T68i. Nebudete litovat.

A jdeme na Sony...

Sony CMD-X1000

První vyráběný mobilní telefon značky Sony se vyznačoval rozměry 150 x 45 x 32 mm, váhou 236 gramů a zajímavým konstrukčním prvkem, kdy se hovor přijímal vytažením sluchátka nahoru. Konstrukčně je tento přístroj shodný se Siemensem S4, nakonec Siemens tento telefon navrhoval, konstrukce vlastní výroby značky Sony přišly později. K telefonu byla dodávána baterie Li-Ion 1 200 mAh (později 1 350 mAh), která zaručovala standby čas 70 hodin, případně dobu hovoru okolo 4-7 hodin. S telefonem šly přijímat i posílat SMS zprávy, SIM karta byla malá, tedy typ plug-in, v telefonu byla vestavěná paměť na 50 telefonních čísel.

Sony CMD-Z1

Tento telefon byl uveden exkluzivně pro Eurotel v České republice, zbytek Evropy si musel pár měsíců počkat. Vzhledově připomínal spíše walkman nežli mobilní telefon, měl vysunovací anténu a výklopný mikrofon, kterým se přijímaly a pokládaly hovory. Designově byl prostě nepřehlédnutelný. Mimo klasické hovorové funkce nabízel také budík a záznamník na 20 sekund hovoru. U tohoto mobilu zavedla také firma Sony svoje proslavené ovládání pomocí jog-dialu, což je zjednodušeně řečeno kolečko umožňující pohyb ve více směrech (nahoru, dolů, někdy i od sebe, k sobě), což v kombinaci se stiskem tohoto kolečka dává slušnou paletu ovládacích povelů.

Sony CMD-X2000

Nástupce typu CMD-X1000 se u nás příliš neprosadil, zejména proto, že nenabízel výraznější posun od předchozího typu a jeho cena nebyla rovněž nejpříjemnější. Telefon zdědil po typu CMD-Z1 ovládací prvek Jog-dial a neměl už vysunovací sluchátko, čímž se designem propadl do pouhého standardu. Baterie měla kapacitu 1 800 mAh a byla typu Li-Ion, jak se stalo u telefonů Sony zvykem. Zaručovala telefonu pohotovostní dobu 100 hodin, popřípadě 10 hodin hovoru.

Sony CMD-C1

Telefon určený pro začátečníky (ostatně byl u nás nabízen v Twist sadě), který nabízel pouze základní hovorové funkce plus psaní SMS zpráv. Velikou slabinou byla Li-Ion baterie, jež měla standby čas jen okolo 70 hodin. Za zmínku stojí integrovaná anténa, plně grafický čtyřřádkový displej s velice pěkným grafickým ztvárněním menu a atypický tvar telefonu, který krásně sednul do ruky. Pokud vás zajímají rozměry, pak vězte, že byly 139 x 45,5 x 26 mm při hmotnosti 107 gramů.

Sony CMD-C5

Nástupce telefonu CMD-C1, který byl již duální (tedy 900 a 1 800 MHz). Na druhou stranu to přineslo zvýšení hmotnosti na 139 gramů a nehezky vyčnívající anténu. O něco také stoupla doba výdrže v pohotovostním režimu, která činila okolo 120-180 hodin.

Sony CMD-Z5

Tak tento přístroj bychom mohli nazvat japonským šperkem. Malý telefon (88 x 49 x 18mm) s hmotností pouhých 82 gramů se řadil k nejmenším mobilům vůbec. Vypilované ovládání advanced jog-dialem (tedy jog-dialem, kterým bylo možné se pohybovat i k sobě a od sebe) a bezchybná podpora aktivního flipu měly za efekt to, že se ovládání Z5 nedalo nic vytknout. Všudypřítomná nápověda dovedla člověka snadno až k položce, kterou potřeboval. Li-Ion baterie dodává napětí pro pohotovostní režim až 130 hodin, což odpovídá zhruba 2-3 hodinám hovoru. Jedinou vytýkanou chybou (či spíše nedostatkem) bylo špatné psaní SMS zpráv, za což byla odpovědná málo citlivá klávesnice s titěrnými tlačítky. Na druhou stranu, kdo měl tento mobil, ten se jistě s normálními SMS zprávami nezdržoval, neboť o to větší komfort panoval při telefonování. Cena na českém trhu se po uvedení pohybovala okolo částky 23 000 Kč, dnes se dá ještě sehnat po bazarech okolo 10 000 Kč.

Sony CMD-J5

Veleúspěšný typ mobilního telefonu a dalo by se říci, že se v České republice stal nejznámějším. Veliký displej zobrazující tři odstíny šedé, ovládání jog-dialem, manažerské funkce, možnost nahrání libovolného zvuku jako zvonění, příjemné menu, česká T9, e-mailový klient (POP3), HTML klient to je jen pár možností, které tento velice povedený přístroj nabízí. Vnitřní telefonní seznam o kapacitě 500 strukturovaných záznamů také patří ke kladům tohoto telefonu. Mezi slabiny patří naopak baterie typu Li-Ion, která má deklarovaný pohotovostní čas 120 hodin a hovorový čas 180 minut, ovšem baterie vydržela podstatně méně. Nevýhodou bylo také velmi slabé vibrační vyzvánění a (subjektivně alespoň pro mne) rovněž velice nízká hlasitost vyzvánění (jsem totiž hluchý jako poleno).

Sony CMD-J6

Mírně modifikovaný typ CMD-J5 dostal do vínku jinou barvu (řekl bych, že mnohem hezčí), nový firmware, mírné úpravy designu (díky tomu jsou navzájem nekompatibilní baterie) a o něco větší tlačítka, u kterých se hlavně změnil materiál, a tudíž se na nich lépe píše, jsou totiž mnohem tvrdší. Sympatická byla i cena, kdy se tento telefon prodával v předplacené sadě Eurotelu Go za 4 995 Kč (typ J5 oproti tomu ve Twistu i u Oskara za 6 500).

Sony CMD-J7/J70

Tímto typem Sony pokračuje v mírném oživení designu, ovšem nových funkcí nebo technologií se nedočkáme. Změny oproti předchozím modelům jsou pouze kosmetické. Telefony jsou o něco menší, o něco těžší a mají integrovanou anténu a baterii Li-Pol, která jim zaručuje o něco delší dobu standby. Nic víc, nic míň.

Sony CMD-MZ5

Telefon od Sony, umožňující přehrávat hudbu. Bohužel jde tak trochu vlastní cestou, takže používá paměťová média Sony Memory Stick (nejdražší ze všech) a pro uloženou hudbu používá také vlastní formát Atrac-3, který je sice podobný MP3, ale hudbu si do něj musíte z MP3 překonvertovat. Nahrávání probíhá přes USB kabel, který také není součástí dodávky telefonu, naštěstí v balení najdete jeden Memory Stick o kapacitě 64 MB. Telefon je v porovnání s modelem Z5 o něco tlustší, což je dáno tloušťkou čtecího zařízení pro paměťové karty, dále má zvýšený počet telefonních míst v seznamu (500 položek) a nově přidanou možnost záznamu telefonního hovoru přímo na paměťovou kartu.

Sony CMD-Z7

Opět vylepšení staršího typu Z5. Zmizela anténa, neboť mobil ji má integrovanou, celkově je o něco větší a těžší (91 x 50 x 25 mm/95 gramů), funkčně nabízí pouze podporu EMS zpráv a 500 položek pro vnitřní telefonní seznam (jako MZ5). Nemá ani infraport, ani Bluetooth, o GPRS nebo HSCSD se vám může také jen zdát. Chcete-li stylový malý telefon, můžete o Z7 přemýšlet, potřebujete-li mobil hlavně k práci, zvolte raději něco od Ericssonu. Vzhledem ke spojení obou firem je to stejně jedno...

Co říci závěrem? Snad jen to, že příště se podíváme na zoubek telefonům Siemens, což je snad poslední velká značka mobilních telefonů, které jsem se nevěnoval. Ale slibuji všem příznivcům, že bude o čem číst. Mimochodem, kolik z vás, pravověrných "siemensáků" používá dodnes stařičký typ S10? A schválně, že vám ty jeho funkce dodnes bohatě stačí? Aby ne, je to klasika žánru. A nejen o něm se příště něco dozvíte.

§§§§§


Viry v mobilních telefonech – pohled do budoucna, či pouze špatný vtip

Michal Doleček

c02p0386

Tomu, že při používání našich počítačů  věnujeme stále více času aktualizacím antivirových programů,  se již ani nedivíme. Jsme ale na totéž připraveni u našich rozličných  mobilních přístrojů? Pravdou sice je, že i přes mnohonásobné  přesvědčování ze strany bulvárních médií o existenci virů pro  mobilní telefony ještě žádný neexistuje, ale nikdo z nás neví,  jak dlouho tento stav vydrží. Zvláště přihlédneme-li k posledním  trendům v oboru mobilní komunikace a ke specifikacím chystaných  modelů pro tento rok, zhmotní se před námi hrozba zvaná J2ME,  neboli Java 2 Micro Edition. Ta se má stát jakýmsi univerzálním  programovým prostředím pro mobilní přístroje a již dnes se v  mnoha telefonech objevuje (Nokia 6310i, Siemens SL45i atd.).

Definice

Nejprve  začněme definicí viru. Velice zjednodušeně řečeno, je to skript  či program, jenž se samovolně šíří, případně může obsahovat nějakou  rutinu, kterou se na napadeném systému projevuje. Tato rutina  může být buď destruktivního rázu, případně nedestruktivního (ale  většinou alespoň obtěžujícího). Při příležitosti tohoto definování  viru si nemohu odpustit poznámku o zmiňovaných virech pro mobily  v médiích. Jednalo se o naprosté nepochopení principů, neboť  jak jinak by bylo možné za vir považovat speciální textovku,  kterou její autor Job de Haas, holandský expert na počítačovou  bezpečnost, předvedl na konci roku 2001 na konferenci o bezpečnosti  Black Hat v Amsterodamu. Tato speciální textová zpráva s upravenou  hlavičkou a poslaná z počítače přes SMS klienta dokázala zablokovat  Nokii 6210. Ta potom nebyla funkční, dokud se inkriminovaná zpráva  z mobilu nevymazala. Myslím, že je zde naprosto jasné, že o virus  jako takový nejde. Tato zpráva se nemohla dále šířit, a co je  hlavní, nebyla univerzální. Vždyť fungovala pouze na jednom určitém  typu mobilního telefonu a navíc jen na některých verzích firmwaru,  přičemž využila jeho nedostatků. K vytvoření takovéto "diverzní"  zprávy je zapotřebí velkých technických znalostí o dané problematice,  a rozhodně to není cesta k hromadnému rozšíření mobilních virů.

Java  2 Micro Edition

Touto cestou by se naopak mohla stát již zmiňovaná  Java 2 Micro Edition. Ta má za úkol zajistit kompatibilitu mezi  různými značkami mobilních telefonů a umožňuje instalaci a spouštění  programů. Je paměťově i procesorově nenáročná a pro vývoj aplikací  nezávislých na cílové platformě je více než ideální. Bohužel  však, stejně jako každý programový standard, nabízí i ona stabilní  základnu pro viry. Vždyť co víc si může autor virů přát? Napíše  jeden jediný kód, a ten se díky univerzální programové platformě  rozšíří během několika málo okamžiků na všechny mobilní přístroje  přihlášené k síti GSM, a to nezávisle na používaném operátorovi  či na typu mobilního zařízení. Připadá vám to jako dostatečně  apokalyptická vize? Stane se nedílnou součástí ceny nového mobilního  telefonu licence na antivirový software?

Viry nepodceňovat!

Virovou  problematiku je lepší nepodceňovat. Viry jsou pevnou součástí  počítačového světa a nyní zamíří i na naše mobilní mazlíčky,  kteří na ně nejsou vůbec připraveni. Potěšující pro nás může  být pouze fakt, že většina dnešních mobilních telefonů technologii  Java 2 Micro Edition nepodporuje, na druhou stranu z novinek  a trendů tohoto roku je více než zřejmé, že tato technologie  míří již i do low-endových přístrojů a v průběhu tohoto roku  se stane majoritním programovým zázemím celé řady mobilních telefonů  všech výrobců.

Zkusme se nyní zamyslet nad možnými projevy mobilních  virů. Nebudeme zde provádět vysoce fundované studie, ale zcela  v praktických mezích si zkusíme bodově vytýčit cíle, kterých  se mohou autoři budoucích mobilních virů pokusit dosáhnout.

1. Záškodnická práce viru s telefonním seznamem: Tato kategorie  je nejspíše hlavní a nejviditelnější akcí, kterou mohou viry  provádět. Představte si vir, jenž infikuje váš mobilní telefon,  a pak bude náhodně telefonovat na čísla ve vašem seznamu, případně  na náhodně generovaná čísla, bude posílat multimediální zprávy  (MMS) na tato čísla, pomocí kterých se bude i šířit, atd. Veselé,  viďte? A to jsme ještě nezačali.

2. Modifikace dat: Další nepříjemnou  vlastností mobilního viru (která se mimochodem objevuje i u počítačů)  by mohla být právě modifikace různých dat či údajů. Například  prohození písmen či čísel v uložených kontaktech nebo se vžijte  do situace, kdy napíšete textovku, odešlete ji a příjemci (pokud  ji virus odešle tomu správnému, to je otázka cítíte také ty možnosti?)  dojde maximálně nečitelný nesmysl. Ani zde námi uvažovaná činnost  virů není vůbec k smíchu.

3. Různé šprýmy a trápení uživatele:  Do této kategorie můžeme zařadit různé vtípky, kterým se smějí  snad jen autoři virů, jako například změna volaného čísla, dále  bychom tu mohli mít na zmatení uživatele nesmyslné údaje na displeji,  záměrně chybný stav napájení baterie, nebo náhodné vypínání či  zapínání displeje.

Popravdě řečeno, když si po sobě čtu tento  článek, z celého srdce doufám, že situace nebude zdaleka tak  hrozivá, jak se teď jeví. Antivirový software bude ale skutečně  potřeba o tom není pochyb. Sám bych se nechtěl dožít ani jedné  škodolibosti, kterou jsem o něco výše zmínil. Ale to asi nikdo  z nás. Popřejme si tedy hodně odvahy do nových technologií, hezké  a ničím nerušené prázdniny a dovolené, a po krátké pauze se s  vámi, milí čtenáři, opět těším na shledanou.

§§§§§


Voice over IP – IP telefonie firmy Cisco Systems

c02p0387

V minulém čísle PC WORLDu jsme probrali obecné principy této technologie, dnes se pokusíme popsat její implementaci v podání firmy Cisco Systems. Tato společnost se pokusila především specifikovat celkový obrázek, kam patří nejen IP telefonie, ale i ostatní multimediální přenosy, jako jsou videokonference nebo distribuce videosignálu, dále pak infrastruktura a rovněž i rozšiřující aplikace. Celkově je koncept nazýván AVVID (Architecture for Voice Video and Integrated Data). Cisco se snaží ho svými řešeními (ať už se jedná o produkty nebo celkový návrh jejich konfigurace) vyplnit jako celek a jako důkaz otevřenosti a rozšiřitelnosti pracuje i na vytvoření ekosystému partnerů, kteří nabízejí různé hardwarové a hlavně softwarové doplňky nebo spolupráci na celkovém řešení.

Infrastuktura

Široká škála LAN přepínačů podporuje kvalitu služby podle IEEE 802.1p, k dispozici jsou i praktická rozšíření jako je in-line napájení telefonních terminálů přes Ethernet přípojku nebo automatická konfigurace VLAN na přípojce telefonního terminálu, takže je možné z důvodu bezpečnosti umístit telefonní i datovou síť nad společnou infrastrukturou do dvou virtuálních sítí s regulovanou vzájemnou komunikací. Podpora kvality služby ve směrovačích je především softwarovou záležitostí. Cisco IOS dnes nabízí úplnou škálu nástrojů pro klasifikaci a prioritizaci, fragmentaci na úrovni linkového protokolu (FRF.12 nebo MLPPP) a optimální práci s různými typy linkových protokolů.

Signalizační server

Základem Cisco IP telefonie je CallManager, aplikace běžící na PC serveru s Windows 2000. Jeden server dokáže obsloužit až 2 500 IP telefonů, které mohou být umístěny v libovolném místě sítě. Celá síť je tak jednou virtuální telefonní ústřednou. CallManager funguje pouze jako signalizační server, samotný hovor je po síti spojen vždy nejkratší cestou přímo mezi koncovými systémy (např. mezi dvěma telefony nebo telefonem a hlasovou branou). Lze tak centrálně řídit i mnoho malých lokalit propojených WAN sítí s malou kapacitou. Servery lze sdružit do clusteru, který pak slouží pro rozložení zátěže a zálohování výpadku (telefony se automaticky přeregistrují na záložní server). Jeden cluster dokáže obsloužit až 10 000 IP telefonů. CallManger je ovládán přes WWW rozhraní a stará se především o následující funkce:

- konfigurace a správa IP telefonů IP telefony jsou jednoduchá bezúdržbová zařízení, která veškeré konfigurační parametry získávají z CallManageru. Telefon lze z CallManageru ovládat až na úroveň výměny firmwaru nebo resetu přístroje.

- správa očíslovacího plánu pro tzv. least-cost routing je nutné mít systém pravidel, podle kterých je automaticky vybrána nejvhodnější brána do veřejné telefonní sítě, případně odpovídající operátor. Kromě správy směrovacích pravidel jsou k dispozici i pravidla překladová, která umožňují manipulaci s číslem volajícího i volaného.

- správa uživatelů CallManager lze integrovat s LDAP adresářovými službami, takže není nutné vést dvě databáze uživatelů (jednu na telefonní ústředně a druhou na datové síti). Správa uživatelů pak spočívá především v definici oprávnění pro daný přístroj nebo přístroje a přidělení profilu pro extension mobility (login k telefonnímu terminálu).

- účtování hovorů konfigurační parametry i účtování jsou vedeny v SQL databázi, takže je lze propojit s externími účtovacími systémy.

Integrace se stávající telefonní sítí a připojení na veřejnou telefonní síť

Pro nasazení IP telefonie je důležitá postupná migrace ze stávajícího telefonního systému, protože málokdy se nasazuje v novém prostředí bez telefonní ústředny. Podobným problémem je připojení na veřejnou telefonní síť. Pro obě funkce slouží hlasové brány, které jsou k dispozici buď ve formě samostatných zařízení, nebo modulů do směrovačů. Stávající síťové prvky Cisco tak lze použít i pro hlasové služby. V síti s centrálním CallManagerem lze umístit více bran po různých lokalitách a každou využít pro volání do příslušné oblasti pro všechny telefonní účastníky v síti. Rozhraní jsou jak analogová (brány lze použít i např. pro připojení faxů), tak digitální (BRI i PRI). Podporovány jsou běžné signalizační protokoly (EuroISDN, R2 CAS, Q.sig).

IP telefony

Jedná se vlastně o jednoúčelové počítače se vzhledem telefonu. Součástí je integrovaný Ethernet přepínač, takže lze telefon zapojit do stávající sítě mezi počítač a LAN přepínač. Podporuje VLAN podle 802.1q, takže počítačová a telefonní síť mohou být od sebe z bezpečnostních důvodů částečně odděleny. Uživatel tak má jedinou přípojku a není nutné zvyšovat kapacitu LAN. Telefon lze přes Ethernet napájet centrálně, např. ze záložního zdroje. Telefony s grafickým displejem mají v sobě XML prohlížeč. Ten lze využít pro zobrazování krátkých dokumentů nebo jednoduché grafiky, hlavně ale pro doplňující funkce, které tradiční telefony nenabízejí. Jedná se např. o:

- extension mobility možnost přihlášení se k přístroji a získání odpovídající linky, oprávnění k volání a dalších parametrů. Linka tak může cestovat po síti s uživatelem do jakékoli lokality, bez nutnosti centrální změny parametrů přístroje.

- telefonní seznam nejen interní seznam firmy, ale i externí seznamy, které jsou k dispozici na internetu. V ČR tak mohou mít uživatelé k dispozici kompletní telefonní seznam osob a organizací, jenž nabízí Český Telecom prostřednictvím stránek IOL.

- integrace s intranet aplikacemi pokud jsou založeny na WWW službách, IP telefon je pouze speciálním typem WWW prohlížeče.

Rozšiřující aplikace

Aplikační doplňky jsou součástí, která dává Cisco IP telefonii řadu unikátních funkcí. Jedná se o:

- Unity unified messaging systém, integrovatelný s MS Exchange nebo Lotus Notes.

- CRA (Customer Response Applications) IVR (Interactive Voice Response) systém podporující kromě hlasové komunikace i XML, WWW a e-mail. Kromě IVR služeb se tak hodí i do situací, kdy je nutné prezentovat informace z centrální aplikace různými kanály, ale pokud možno jednotným způsobem.

- Personal Assistant systém umožňující uživatelům definovat si vlastní pravidla pro zpracování příchozích hovorů. Rozhodujícími kritérii jsou čas, identifikace volajícího a aktuální stav kalendáře volaného (v MS Outlooku). Výsledkem pak může být přesměrování na jiné číslo nebo do hlasové schránky.

- Conference Connection systém umožňující přes WWW rozhraní plánovat konferenční hovory. Uživatel pak volá kvůli konferenci vždy pouze na jedno číslo, navíc potřebuje její identifikátor. K dispozici je integrace s XML rozhraním na telefonu, takže se uživatel např. může podívat, kdy má které konference plánovány a stisknutím jednoho tlačítka se do vybrané přihlásit.

- IPCC sada aplikací pro vytváření kontaktních center.

Architektura a redundance

Zastánci tradiční telefonie vyčítají často IP telefonii nižší robustnost a spolehlivost, podíváme se proto blíže, jak ji lze zajistit na úrovni odpovídající nebo i překonávající tradiční telefonní ústředny. Síťové prvky jsou konstruovány pro nepřetržitý provoz, stejně je na tom kvalitní PC hardware. Spolehlivost proto spočívá především v architektuře řešení. CallManager lze zapojit do clusteru až o pěti serverech, jež jsou schopny se vzájemně zálohovat. V případě výpadku kteréhokoli z nich přecházejí telefony, které obsluhoval, automaticky na další server v clusteru, existující hovory nejsou přerušeny, protože jsou vedeny přímo mezi IP telefony. Odpovídá to konfiguraci ústředny s pěti procesorovými moduly. Samotnou síť lze vybudovat se zdvojenými (nebo zvícenásobenými) prvky, což se vyplatí zejména u LAN. Technologie dnešních sítí zajišťují přechod na záložní infrastrukturu v jednotkách sekund, takže se to na existujících hovorech projeví jen málo znatelným výpadkem. Podobně jsou na tom WAN sítě, ačkoli tam se obvykle nevyplatí budovat záložní infrastrukturu. Rozhodně je ale ekonomičtější vybudovat jednu zálohovanou síť sdílenou pro data i telefony, než stavět dvě oddělené sítě. CallManager je pro telefony signalizačním serverem, ztráta spojení s ním proto znamená, že nelze navázat nový hovor. Pro řešení s centrálním CallManagerem je proto jako doplněk do IOSu směrovačů včleněna vlastnost SRST (Survivable Remote Site Telephony). V případě výpadku WAN přebírá směrovač funkci CallManageru, a jestliže funguje i jako hlasová brána, uživatelé mohou telefonovat bez toho že by si všimli, že došlo k výpadku.

Závěrem

IP telefonie je dnes prověřenou technologií, která nabízí srovnatelnou a často i lepší funkčnost a spolehlivost než tradiční telefonní systémy. Cisco AVVID nabízí otevřenou architekturu, která řeší problematiku přenosu hlasu od infrastruktury po aplikace, a díky otevřeným rozhraním a protokolům dává možnost integrace s aplikacemi dalších výrobců nebo úpravy funkcí podle potřeb zákazníků.

§§§§§


Mobilní telemetrie

Petr Felt

c02p0388

Co to vlastně Mobilní telemetrie je? Je to služba, která prostřednictvím sítě GSM zabezpečuje sběr dat a jejich vyhodnocování, umožňuje dálkové ovládání zařízení, jež pracují jak v podnicích, tak i v domácnostech. Nové služby využijí hlavně plynárny, teplárny, hotely, policie, či pulty centrální ochrany.

Eurotel uvádí novou službu

Společnost Eurotel Praha, s. r. o., uvedla na trh novou skupinu služeb a produktů Eurotel Mobilní Telemetrie, která umožňuje komunikovat prostřednictvím sítě GSM s rodinnými domy a automobily, zapínat stroje nebo alarmy. Všechny operace jsou zadávány z mobilního telefonu a zobrazovány přímo na jeho displeji. Zařízení a přístroje jsou ovládány na dálku prostřednictvím např. SMS zpráv nebo GPRS. Eurotel nabízí svým firemním zákazníkům dva základní produkty Eurotel GMS Industry a Eurotel Patriot.

GMS Industry

Mobilní telemetrie má v technologickém procesu několik podstatných výhod: potřebné informace se rychle přenášejí, takže jsou k dispozici ihned, personál tak může na vzniklou situaci okamžitě reagovat, což vede k efektivnímu využívání zdrojů a tudíž ke snížení nákladů na servis.

GMS (GSM Monitoring Sytem) Industry představuje univerzální monitorovací a ovládací zařízení včetně hlasového a datového připojení přes GSM síť. Plní úlohu monitorovací, zabezpečovací a řídicí ústředny, připojené přímo nebo vzdáleně k hlídanému či ovládanému zařízení. Vzhledem k převážné komunikaci pomocí SMS zpráv bude většinou aktivována s programem SMS/Data.

Systém Eurotel GSM Industry umožňuje: dálkově monitorovat provozovny, vzdálené technologie a zařízení, dálkově sledovat analogové údaje (např. teploty, tlaky apod.), dálkově čítat pulsy (např. měřit frekvenci, otáčky, polohu) a na dálku ovládat analogové výstupy (např. akční členy, regulátory).

Po naprogramování systému obsluha získá pravidelná hlášení o stavu technologie, může dálkově odečítat stavy měřidel se sériovým rozhraním, získá všechny snímané údaje doplněné o údaj reálného času a místa vzniku. Součástí dodávky modulů bude i instalace a implementace na místě u zákazníka. Menší projekty do 10 terminálů bude Eurotel zajišťovat interně pomocí vyškolených pracovníků, realizaci větších projektů má na starosti firma SINIT, s níž Eurotel uzavřel smlouvu o dodávce řešení.

Patriot

Mobilní telemetrie v soukromé sféře se uplatní hlavně při kontrole zabezpečení automobilů, domů, chat a garáží, při dálkovém zapínání domácích spotřebičů a u odečtů energií v domácnostech. Informace o stavu ovládaných zařízení bude možno odečíst přímo z displeje mobilního telefonu. Právě mobilní telefon bude rovněž sloužit jako ovládací terminál, bude možno rychle a spolehlivě informovat bezpečnostní složky.

GSM modul Eurotel Patriot je schopen přenášet poplachové a doplňkové informace pomocí hlasu. Hlavní využití by měl nalézt při zabezpečení objektů a vozidel, kde je tento modul zapojen na alarm. V případě poplachu je schopen zavolat na uživatelem předdefinovaná čísla. Komunikace s Eurotel Patriotem je obousměrná, tzn. je možné zavolat i na modul, a pomocí tónové volby DTMF zadat předdefinované příkazy. Patriot umí zavolat až na 5 telefonních čísel, SMS zprávy posílá na šesté, má záložní akumulátor a dokáže uskutečnit testové volání. Instalace a konfigurace Eurotel Patriota probíhá na stejném principu jako instalace sady hands-free do automobilu.

§§§§§


Služba easyHosting – všechno je tak snadné

Jaroslav Fikker

c02p0390

Ve  spojitosti se společností Software602 se většině z nás pravděpodobně  vybaví textový editor Text602 a kancelářský balík PC SUITE. Nicméně  nabídka produktů této firmy je pochopitelně mnohem širší a navíc  se na přelomu roku rozrostla o hostování webových stránek neboli  o službu easyHosting.

Nejedná se ale o standardní webhosting,  který na našem trhu nabízí celá řada firem. Součástí nabídky  je totiž navíc přístup k aplikacím, které vám umožní otevřít  elektronický obchod či efektivně řídit vztahy s vašimi zákazníky  a partnery. Software602 tak vlastně vstupuje do oblasti poskytovatelů  služeb ASP (Application Service Providing).

Dostupné jsou dvě  podoby easyHostingu eDock a eBiz. Obě varianty mají společný  měsíční poplatek 500 Kč. Za tuto cenu získáte 100 MB diskového  prostoru, doménu ve tvaru firma.602portal.cz (za příplatek lze  získat vlastní doménu 2. úrovně od firmy EXPLORER), 10 e-mailových  schránek, statistiky přístupu (spolupráce se službou NaVrcholu),  FTP přístup, fulltextový index všech dokumentů (včetně SQL databáze  a skriptů pro fulltextové vyhledávání), bezpečný přístup ke stránkám  (technologie SSL Secure Socket Layer), licence pro fungování  aplikací používaných v rámci easyHostingu, technickou podporu,  automatický přechod na nové verze a možnost kdykoliv zakoupit  používané aplikace do osobního vlastnictví s instalací přímo  ve vaší firmě.

Dokumenty na webu

Pokud vám nejde ani tak o  elektronický obchod, jako spíše o snadné a rychlé zveřejňování  informací na internetu, bude pro vás vhodnější varianta eDock.  Jedná se vlastně o sklad dokumentů postavený na firemním Winbase602  SQL serveru, který můžete kompletně ovládat prostřednictvím webového  prohlížeče. Prvotní nastavení aplikace je velmi jednoduché. V  podstatě jde pouze o to změnit heslo administrátorského účtu,  zkontrolovat, případně změnit výchozí konfigurační parametry  a nadefinovat uživatele a skupiny uživatelů (v základní nabídce  je po jednom administrátorském a uživatelském účtu plus anonymní  přístup), včetně jejich oprávnění. Potom je už možné zakládat  složky a přidávat soubory.

Základní okno aplikace eDock je rozděleno  na dvě poloviny v levé části je zobrazena stromová struktura  složek, v pravé pak obsah zvolené složky. Zde lze přepínat mezi  třemi pohledy (Seznam, Detaily a Náhledy), které se liší množstvím  informací o dokumentech. Zobrazení s náhledy má smysl pouze u  obrázků.

Uložené soubory lze blíže charakterizovat popisnými  údaji autor, titulek, předmět, klíčová slova a komentář. Bezpečnost  dokumentů je zajištěna jednoduchým, ale účinným systémem přístupových  práv. Velmi užitečnou a ne zcela běžnou funkcí je automatické  fulltextové indexování dokumentů formátu TXT, RTF, HTML, DOC,  XLS, PPT a PDF ihned po jejich umístění na server. Díky tomu  lze soubory vyhledávat nejenom podle názvu, ale také podle jejich  obsahu. Pro texty a tabulky se navíc automaticky vytváří náhled  ve formátu HTML a k jejich přečtení vám tedy stačí libovolný  webový prohlížeč. Vzhledem k tomu, že každý dokument má svou  jednoznačnou adresu, není problém na vaše webové stránky umístit  odkazy např. na ceníky či manuály, které může spravovat prostřednictvím  eDocku libovolný uživatel bez znalosti jazyka HTML.

Obchodování  na webu

Pokud je vaší hlavní prioritou provozování internetového  obchodu, měla by vaše potřeby uspokojit varianta eBiz. Ta je  složena ze třech spolupracujících modulů Infoline, eSupport a  eShop. První z nich zajišťuje správu obchodních kontaktů. U každého  zákazníka či obchodního partnera je evidována historie všech  kontaktů v podobě telefonátů, elektronické pošty, objednávek,  požadavků na technickou podporu atd. Každá konkrétní zakázka  je reprezentována tzv. obchodním případem, u kterého máte opět  jako na dlani všechny provedené kontakty. Pro hodnocení úspěšnosti  vašeho podnikání jsou k dispozici statistické přehledy. Užitečnou  funkcí je také možnost odeslat hromadný e-mail vybrané skupině  zákazníků.

Díky modulu eSupport lze vytvářet seznamy odpovědí  na často kladené otázky (FAQ) nebo provozovat diskusní fóra pro  výměnu informací mezi pracovníky technické podpory a zákazníky.  Uživatelé také mohou vznášet dotazy, které budou zodpovězeny  pouze jim prostřednictvím elektronické pošty. Samozřejmostí je  fulltextové vyhledávání informací.

Posledním modulem je vlastní  internetový obchod eShop. Ten má samozřejmě dvojí rozhraní jedno  určeno zákazníkům a druhé pro provozovatele. Předtím, než svůj  obchod můžete představit veřejnosti, musíte jej naplnit daty.  Jedná se např. o skupiny DPH, způsoby plateb, dealerské skupiny  nebo množstevní slevy. Nesmíte samozřejmě zapomenout vytvořit  strukturu ceníku a naplnit jej zbožím. Zákazníkům nabízí eShop  komfortní prostředí pro výběr a nákup zboží. Dostupné jsou také  funkce pro sledování stavu objednávky, případně pro její stornování.

Závěrem

easyHosting  nabízí za přijatelnou cenu služby, které budete jinde jen těžko  hledat. Protože je hlavní důraz kladen na jednoduchost, nemusíte  se obávat problémů s ovládáním aplikací či zdlouhavým zaškolováním  uživatelů. Navíc lze díky podpoře internetových technologií přistupovat  k aplikacím i z přenosných zařízení jde pouze o to mít webový  prohlížeč.

easyHosting

cena

jednoduché  ovládání

nabízené služby

provázání modulů eBiz

fulltextové  vyhledávání

malý počet uživatelů v základní ceně

Ceny za poskytnuté  služby:

eDock 500 Kč měsíčně

eBiz 500 Kč měsíčně

eDock + eBiz  800 Kč měsíčně

Nabízené služby naleznete na adrese www.602.cz

§§§§§


Připojte sí k Internetu – TopProxy 3.1

Jaroslav Fikker

c02p0391

Dnes stojí řada organizací před problémem, jak připojit firemní LAN  k internetu. Jedním z možných řešení je využít služeb některého  z proxy serverů, kterých je na trhu celá řada. Zástupcem této  skupiny produktů je např. TopProxy, s nímž bych vás chtěl blíže  seznámit.

Začínáme

TopProxy je standardní 32bitová aplikace  s minimálními hardwarovými nároky určená pro operační systémy  Windows 9x/NT/2000 (může běžet i jako služba). Cílem produktu  je zajištění co nejjednoduššího a zároveň bezpečného připojení  lokální počítačové sítě k internetu prostřednictvím telefonní  linky (dial-up), pronajaté pevné linky nebo další síťové karty.  Vlastní instalace je velmi jednoduchá a zvládne ji opravdu každý.

Správa  a údržba programu se provádí pomocí formulářů přístupných z webového  prohlížeče (pokročilejší správci se ale mohou pustit přímo do  editování konfiguračního souboru). Po zadání adresy http://host:3129/  se v prohlížeči objeví titulní stránka, která slouží jako rozcestník  pro další činnosti. Jednotlivé odkazy směřují na stránky s konfigurací,  s možností manuálního připojení k internetu (včetně přijetí a  odeslání pošty), s registračními údaji, s protokoly o činnosti  a s informacemi o aktuálním stavu aplikace. Samozřejmostí je  možnost omezit přístup k tomuto konfiguračnímu rozhraní pouze  na vybrané uživatele. Všechna nastavení jsou velmi dobře popsána  v tištěné příručce. Je ale škoda, že nápověda není dostupná přímo  na jednotlivých stránkách s konfigurací.

Některé operace lze  provádět také prostřednictvím dialogu, který se objeví po kliknutí  na ikonu TopProxy (nachází se na liště vedle hodin). Zde můžete  ukončit činnost serveru, provést jeho restart, navázat spojení  do internetu a přijmout či odeslat poštu. Užitečnou funkcí je  také zobrazení obsahu poštovních schránek u poskytovatele připojení,  kde lze mj. odstranit nevyžádané zprávy, aniž byste je museli  stahovat na svůj počítač.

Poskytované služby

Pro zajištění  bezpečnosti LAN před útokem z internetu využívá TopProxy princip  oddělení těchto dvou sítí. TopProxy je tedy jakýmsi prostředníkem  pro přenos dat z jedné sítě do druhé. Bezpečnost celého řešení  lze ještě zvýšit nastavením IP adresy tzv. bezpečného rozhraní  na stránce Access. V tomto případě bude TopProxy vyřizovat pouze  požadavky přicházející z tohoto rozhraní, všechny ostatní budou  okamžitě zamítnuty.

Stěžejní součástí TopProxy je proxy server  s podporou protokolu HTTP. Tento proxy server plní hned dva úkoly.  První spočívá v zajištění přístupu k internetovým webovým stránkám  ze všech počítačů v lokální síti. Druhým úkolem je zrychlení  přístupu k informacím využitím společné vyrovnávací paměti (cache).  Bohužel proxy servery pracují na aplikační úrovni, a tak musí  pro každou aplikaci (protokol) existovat zvláštní server. A tudíž  není divu, že v TopProxy naleznete také komunikační brány (gateway)  pro FTP, TELNET, NEWS, RealAudio a SOCKS (ta je na rozdíl od  proxy serveru nezávislá na použitém komunikačním protokolu, a  lze ji tedy použít např. pro komunikaci prostřednictvím aplikace  ICQ). Navíc je k dispozici tzv. Generic Proxy a mapování portů,  které využijete v některých speciálních případech komunikace  mezi lokání sítí a internetem.

Pomocí TopProxy můžete také omezit  přístup uživatelů k některým serverům v internetu. Tato omezení  lze nastavit pro jednotlivé uživatele nebo skupiny uživatelů.  Při pokusu o přístup na server, jehož adresu správce systému  zadal na stránce Access, se musí uživatel nejprve správně identifikovat  (zadat jméno a heslo), jinak mu bude přístup odmítnut. Další  možnosti řízení přístupu uživatelů a počítačů k internetu naleznete  na stránce Restrictions, kde je dokonce možné definovat časový  interval, kdy má být příslušné pravidlo aktivní.

Propracované  funkce nabízí vestavěný mail server, který lze použít jak pro  výměnu elektronické pošty mezi lokální sítí a internetem, tak  i v rámci lokální sítě. Příjem pošty z internetu lze realizovat  několika způsoby. Asi nejčastější variantou ale bude vyzvedávání  jednotlivých POP3 schránek, které jsou umístěny na serverech  v internetu. Poštovní server TopProxy nabízí mj. funkce třídění  došlé pošty, rozesílání zpráv na skupinové adresy či odložení  odeslání velkých zpráv na noční hodiny, kdy jsou telekomunikační  poplatky nižší a síť je méně zatížená. V dnešní době jsou značným  problémem viry přenášené v přílohách elektronické pošty. Nasazením  TopProxy lze toto riziko omezit na minimum. Aplikaci lze totiž  nakonfigurovat tak, aby přílohy určitého typu buď přejmenovala  (pak nemůže dojít k jejich automatickému spuštění při čtení),  smazala nebo přesunula do speciální poštovní schránky. Mnohem  účinnější ale je zakoupit TopProxy s antivirovým modulem založeným  na softwaru Panda Antivirus, který pak automaticky ve všech zprávách  detekuje a odstraňuje viry.

Nabídka služeb TopProxy je navíc  obohacena o jednoduchý web server (bez podpory skriptování),  DNS server a DNS forwarder (jeho úkolem je předávat DNS dotazy  klientů ke zpracování nadřízenému DNS serveru).

Závěrem

TopProxy  je díky nabízeným službám a ceně vhodný zejména pro menší firmy,  které si nemohou dovolit připojení k internetu prostřednictvím  drahého softwarového a hardwarového vybavení. Mezi další výhody  tohoto systému patří jednoduchá správa a poštovní server s řadou  užitečných funkcí. Naopak za nedostatky považuji absenci on-line  nápovědy na stránkách s konfigurací a anglické uživatelské rozhraní.

TopProxy 3.1

cena

snadná správa

možnosti  poštovního serveru

antivirový modul

chybí on-line nápověda

Doporučená  cena: 5 600 Kč bez DPH za TopProxy s antivirovým modulem pro  5 uživatelů

K recenzi zapůjčila firma: proNETIX, www.pronetix.cz

§§§§§


Ochraňte si svůj operační systém – díl třetí – Linux

Martin Ignjatovic?

c02p0393

Ve třetím dílu seriálu o bezpečnosti jednotlivých operačních systémů se podíváme na systémy, na kterých běží operační systém UNIX. Vzhledem k rozšířenosti a popularitě operačního systému Linux se budeme zaměřovat převážně na něj, přičemž platí, že to, co je použitelné na Linuxu, by mělo být až na malé výjimky použitelné na jakémkoliv jiném UNIXu. Jako tradičně si systém nejdříve charakterizujeme a podíváme se na to, jak se chová v síťovém prostředí. Jelikož je tento článek určen uživatelům UNIXu, nebudeme v charakteristice zacházet příliš do podrobností, neboť se předpokládá, že tyto základy jsou všem uživatelům důvěrně známy.

Charakteristika

Historie UNIXu je poměrně dlouhá. Byl vyvinut v laboratořích společnosti AT&T. UNIX byl od začátku vyvíjen jako víceuživatelský a víceúlohový systém. Jeho filosofie byla založena na malých programech, které dělají jen jednu věc, ale dělají ji dobře. Teprve spojení těchto programů dává operačnímu systému UNIX tu pravou sílu. Zde je rozdíl mezi UNIXem a některými ostatními operačními systémy, jež obsahují málo programů, které se však snaží dělat co nejvíce. Výsledek ať posoudí každý sám. Další důležitou vlastností každého operačního systému je jeho chování v síti. UNIX je v sítích jako ryba ve vodě, neboť většina služeb a protokolů, se kterými přicházíme dnes a denně do styku (e-mail, web atd.), byla vyvinuta právě na UNIXu. Protokol TCP/IP je primárním protokolem internetu a zároveň primárním protokolem UNIXu. UNIX však zdaleka nepodporuje jen protokol TCP/IP, ale můžeme nalézt podporu mnoha protokolů jako například Novell IPX, Microsoft SMB/CIFS a řady dalších. Nejrozšířenější a nejoblíbenější verzí UNIXu je BSD UNIX (Berkley Software Distribution). Mezi nejznámější představitele BSD UNIXu patří bezesporu FreeBSD, OpenBSD a další. Existují ještě další verze UNIXu, jako například Sun Solaris, HP-UX, Irix. V posledních letech se stále více tlačí do popředí systém Linux. Linux je operační systém vystavěný na unixových základech. Mnoho věcí však řeší vlastním způsobem a přidává spoustu vlastních funkcí, nástrojů a implementací. Linux je dnes bezesporu nejpopulárnější operační systém vystavěný na unixových základech. Nyní si podíváme na lokální útoky na operační systém. Půjde tedy o útoky, které nás mohou ohrozit, pokud má útočník k systému fyzický přístup nebo má na našem systému zřízen uživatelský účet.

Lokální útoky

První problém nastává již po startu systému. BIOS a jeho zabezpečení jsme probrali již v prvním dílu našeho seriálu. Rovněž jsme mluvili o zavaděči operačního systému (XOSL). Většina distribucí Linuxu však obsahuje vlastní zavaděč, a proto se ně podíváme podrobněji. Nejznámější jsou zavaděče lilo (Linux Loader) a Grub. Ostatní unixové systémy obsahují většinou vlastní zavaděče. Pokud nějaký takový používáte, podívejte se do manuálových stránek. My se budeme věnovat zavaděči LILO.

Lilo

Jak již bylo řečeno, je LILO součástí většiny moderních distribucí Linuxu (Red Hat, Mandrake, Suse a další). Pokročilé zavaděče, jakým LILO bezesporu je, obsahují i různé možnosti. Lze systémy spustit z různých médií, s různými parametry. A zde se nachází kámen úrazu. Pokud někdo restartuje náš systém, a podaří se mu systém spustit v jednouživatelském režimu (linux single, runlevel 1), získá tak nad naším systémem plnou kontrolu. Jistě si říkáte, že by nebylo špatně mu v tom zabránit. Lze to provést celkem snadno. Bohužel ale výsledný efekt bude stejně nepříliš efektivní, nicméně je to dobrý začátek. Konfigurační soubor programu se nachází v /etc/lilo.conf. Tento soubor má mnoho voleb a možností, pomocí nichž se zavaděč konfiguruje. Nejsou-li vám některé volby jasné, nahlédněte do manuálových stránek (man lilo.conf). Pro nás jsou z hlediska bezpečnosti nejdůležitější položky password a restricted. Pokud přidáte do svého konfiguračního souboru položku restricted, bude LILO vyžadovat zadání hesla. Pouze však v případech, kdy se pokusí někdo při startu zadat parametry spuštění, tedy například linux single. Položka password pak obsahuje vlastní heslo. Následuje ukázka takovýchto položek:

restricted

password=moje_heslo

Pokud se nyní někdo pokusí spustit režim v jednouživatelském režimu, bude po něm vyžadováno heslo. Jelikož obsahuje soubor lilo.conf nezašifrované heslo, změňte jeho přístupová práva tak, aby byl čitelný jen pro uživatele root (chmod 600 lilo.conf). Jelikož již z prvního článku víme, že BIOS nelze jednoduše zabezpečit, nezabráníme tím nikomu, aby nezměnil pořadí bootovací sekvence a nespustil tak systém z diskety. Proto je zabezpečení lila dobrou věcí, ale ve své podstatě nic neřeší. Pojďme se tedy podívat na situaci, kdy útočník nemá fyzický přístup k systému, ale má na něm zřízen legitimní uživatelský účet.

Přístupová práva

V UNIXu se vše točí kolem přístupových práv, uživatelů a skupin. Proto také vznikají na tomto místě největší problémy. Každý uživatel je jasně definován svým UID, skupina pak GID. Jeden uživatel může být členem několika skupin. Zároveň také každý soubor, adresář a zařízení obsahují informace o vlastníkovi a přístupová práva každého uživatele. Většina distribucí má ve výchozí konfiguraci nastavena přístupová práva správně, ale některé systémy jsou až příliš benevolentní. Důležitá jsou přístupová práva zejména u citlivých konfiguračních souborů a u programů, které obsahují SUID uživatele root (viz dále). Nyní se podíváme na citlivé konfigurační soubory.

Hesla

Hesla k uživatelským a systémovým účtům jsou na většině UNIXů uložena v souboru /etc/passwd. Jsou zde uvedeny informace o uživatelově jméně, UID, domovském adresáři a výchozím interpretu příkazů. V neposlední řadě obsahuje tento soubor také zašifrovaná hesla. Soubor je čitelný pro všechny uživatele, a proto je třeba používat silná hesla. Přesto se najdou jedinci, kteří si zvolí špatné heslo, a umožní tak útok na váš systém. Jednodušší, než nutit uživatele stále dokola poučovat, jak má silné heslo vypadat, je použít stínových hesel. Většina distribucí Linuxu tak činí. Při použití stínových hesel nejsou v souboru /etc/passwd uložena hesla. Místo hesla je jen zástupný znak. Všechna hesla jsou pak uložena v souboru /etc/shadow. Tento soubor je čitelný pouze pro superuživatele. A nyní se podíváme na zranitelná místa. Několikrát jsem se setkal s případem, kdy měl soubor /etc/passwd nastavena práva pro zápis všem uživatelům (666). Jelikož většina (všechny?) distribucí tento soubor chrání a nedovoluje do něj zapisovat nikomu kromě uživatele root, musela být tato práva změněna správcem systému. Samozřejmě, že soubor mohl změnit i nějaký útočník, který se k právům superuživatele dostal jinou cestou, ale ten by nejspíš nebyl tak hloupý, aby tato práva nechal nastavena právě takovým způsobem. Pokud ale některý správce takovýmto způsobem změní svůj soubor, neměl by mít na svém místě co dělat. Kdokoliv, kdo má zřízen uživatelský účet, se tak bez sebemenší námahy může stát superuživatelem a ovládnout tak celý systém. Stačí změnit UID jakéhokoliv uživatele na 0 (UID root). Proto by měl mít možnost zapisovat do tohoto souboru jen root. U souboru shadow je situace poněkud jiná. Zde ani nemusí být umožněn zápis komukoliv, stačí, že soubor bude mít možnost číst kdokoliv. Pro útočníka pak není vůbec žádný problém soubor vypsat a pustit se do prolamování hesel. Jsou však i jiné konfigurační soubory, které by neměl spatřit běžný uživatel, natož aby do nich mohl zapisovat. Tyto systémy se liší podle toho, jaké programy používáte. Pokud si myslíte, že by znalost souboru prospěla útočníkovi, změňte jeho práva. Pozor ale, abyste neznemožnili funkci některých programů. Důležité je rovněž sledovat, zdali nedochází k modifikaci těchto souborů. Jak to provedete, si povíme ke konci článku. Nyní se podíváme na další problém, specifický pro UNIX, a tím jsou SUID programy.

SUID programy

Každý z uživatelů potřebuje občas provést operaci (spustit program), ke které nemá příslušná oprávnění. Příkladem může být změna hesla. Uživatel normálně nemůže číst soubor /etc/shadow, natož do něj zapisovat. Ke změně hesla to však je zapotřebí. Tento problém se řeší zavedením takzvaného SUID bitu. Tento bit umožňuje uživatelům spouštět program pod UID vlastníka programu. Představte si, kdyby byla změněna práva programu /bin/sh takovýmto způsobem: chmod 4777 /bin/sh. Kdokoliv by pak mohl takovýto program spouštět a provádět operace pod UID uživatele root. Následky jsou smrtelné. Proto je třeba všechny takovéto programy pečlivě sledovat a hlídat jejich přístupová práva. Rovněž je třeba dávat pozor na to, zdali takovéto programy v systému nepřibývají. Všechny SUID programy vyhledáte následujícím příkazem: find / \(perm 004000 -o -perm 02000) -type f -print. Je vhodné vyvést seznam takovýchto programů do souboru a občas provádět kontrolu (příkazem dd), zdali nějaké programy nepřibyly. U SGID programů je situace analogická, pouze se zde operuje s ID skupiny.

Proměnná PATH

Stokrát omílaný problém, nicméně jeden z dosti rozšířených. Pokud máte v proměnné PATH nastavenu jako výchozí položku aktuální adresář (.), ihned jej odstraňte. Útočníkovi by pak stačilo vyrobit nástrahu, a čekat až se do ní chytíte. Nástraha by mohla vypadat následovně:

#!/bin/sh

if chmod 666 /etc/passwd > /dev/null 2>&1; then

cp /bin/sh/tmp/.sh

chmod 4755 /tmp/.sh

fi

exec ls "$@"

Tento skript by stačilo umístit do libovolného adresáře, do kterého má útočník povolen zápis, pojmenovat ho ls a čekat, až bude superuživatel chtít zobrazit obsah tohoto adresáře. Místo očekávaného příkazu /bin/ls se spustí skript nazvaný ls z aktuálního adresáře a vytvoří kopii shellu v adresáři tmp, s nastaveným SUID uživatele root. Výsledkem je převzetí superuživatelských práv útočníkem. Pokud tedy vyvíjíte programy nebo píšete shellové skripty, nebuďte líní a spouštějte je pomocí ./skript, a ne pomocí nastavení proměnné PATH na aktuální adresář. Nebereme teď v potaz, že skripty a programy byste neměli v žádném případě vytvářet jako uživatel root.

Hesla na příkazové řádce

Obloukem se vyhněte zadávání hesel na příkazové řádce. Typickým příkladem může být mysqladmin -u root password moje_heslo. Útočníkovi stačí přečíst si váš soubor .bash_history, který bývá většinou určen pro čtení, a hned má superuživatelský přístup k databázi MySQL.

Programové chyby

Často se v nějakém programu vyskytne problém s přetečením paměti. Pokud jde o program, který běží pod uživatelem root, může vést tato chyba až ke kompromitaci celého systému. Princip zneužití této chyby je celkem jednoduchý. Útočník může studovat zdrojový kód programu a najít si místo, které obsahuje chybu. Většinou jde o místa, jež očekávají nějaký vstup. Útočník z kódu pozná, s jakou oblastí paměti program pracuje, a pošle mu přesně specifikovaný řetězec, který donutí provést program operaci, kterou původně vůbec provést neměl. Může jít například o přidání jednoho řádku do souboru /etc/passwd (shadow) nebo o kopírování shellu a změně přístupových práv (viz výše). Obrana proti tomuto druhu chyb je jednoduchá (pokud tedy podobné programy nevyvíjíte) a spočívá v aplikaci všech záplat vydaných výrobcem. Každý distributor (Red Hat, Mandrake, Suse, Slackware) uveřejňuje na svých stránkách pravidelné opravy a aktualizace.

Síťové útoky

Síťových útoků na systém je rovněž velké množství a k některým z nich se v budoucnu ještě vrátíme. Nyní se podíváme na ty nejznámější a nejčastější. Možná se ptáte, zdali jsou takovéto útoky častější než ty lokální. Na tuto otázku není snadné odpovědět. Statistiky jasně říkají, že většina útoků pochází zevnitř, ale je třeba také připomenout, že v momentě, kdy se podaří útočníkovi získat přístup do systému, stává se jeho útok lokálním, i kdyby se v ten moment nacházel na druhé straně zeměkoule.

Útoky na DNS

Útoky na DNS lze v podstatě rozdělit na dvě skupiny. První skupinou nejsou ani tak útoky, jako spíše využití DNS serveru pro získání citlivých informací o konfiguraci sítě a o jednotlivých počítačích v ní umístěných. Všechny tyto informace se motají okolo přenosu DNS zóny. Pokud nemáte přenos zóny zakázán, může se kdokoliv k vašemu systému připojit a doslova z něj vysávat informace o vaší síti a doménách. Přenosu DNS zóny zamezíte přidáním následujících řádků do vašeho konfiguračního souboru (nejčastěji /etc/named.conf):

options {

allow-transfer { 192.168.1.2; } ;

}

Poté nezapomeňte zakázat stejných způsobem přenos zóny i u sekundárního DNS serveru. Přístup k DNS serveru lze samozřejmě specifikovat pomocí firewallu. Připomeňme, že DNS server naslouchá na portu 53 a využívá protokolu UDP. Dalším typem útoku na DNS server je takzvaná otrava cache vašeho DNS serveru. Princip tohoto útoku je následující. Cílovému DNS serveru jsou odesílány záměrně zfalšované informace, které většinou směrují provoz na server, jež útočník ovládá. Tento, útočníkem ovládaný server může směrovat provoz dále, například ke skutečnému cíli, jen s tím rozdílem, že si zaznamenává všechna uživatelská jména a hesla. Většina nových verzí BIND serveru již má tuto chybu opravenu. Pokud používáte některou ze starších verzí, okamžitě upgradujte. Nejrozšířenějším druhem útoku na DNS servery je takzvaný DNS spoofing. Pro tento typ útoku je zapotřebí speciálního snifferu, který zachytává požadavky typu PTR a A a odpovídá na ně způsobem, jejž definuje útočník. Jelikož jsou dotazy na DNS server vedeny pomocí datagramů UDP, je jejich falšování velmi jednoduché. Cílem je tedy opět podvržení DNS odpovědi a přesměrování na jiný systém. Obrana proti DNS spoofingu není jednoduchá. Účinná obrana spočívá v dobrém zabezpečení sítě a ve správném nastavení firewallu.

NFS

NFS (Network File System) je služba, která umožňuje sdílení dat mezi unixovými systémy. Tato služba má za sebou bohatou historii bezpečnostních problémů. Pokud se exportují pouze adresáře, ve kterých nejsou uloženy citlivé soubory či programy, změníte výchozí kořenový adresář (chroot) a máte dobře definována přístupová práva a nastaven firewall, můžete být celkem v klidu. V opačném případě vám doporučujeme poohlédnout se po jiné alternativě, jako například scp v rámci SSH.

FTP

Protokol FTP je druhým nejpoužívanějším protokolem internetu. Existují tisíce FTP serverů, které nabízejí nejrůznější data. Bohužel i FTP trpí a trpělo vážnými bezpečnostním problémy. První problém vzniká již v procesu přihlášení se k FTP serveru, neboť protokol FTP nepoužívá šifrování a posílá po síti hesla v otevřené podobě. Proto vždy zvolte pro přístup k FTP jiné heslo, než jaké používáte k přihlášení do systému. Další nebezpečí se týká takzvaného odrážení (bouncing). Pomocí FTP serveru, na kterém je umožněno útočníkovi číst i zapisovat data (typicky anonymní FTP server), může dojít k situaci, kdy útočník bude přes tento server skenovat porty jiného systému, stahovat data z jiného systému a mnoho dalších činností, z nichž většinu správců rozbolí hlava. Vystopování útočníka je ve většině případů obtížné, ne-li nemožné. Bounce scan umí například i nmap. Další problémy FTP se týkají aktivních a pasivních režimů. Každý z těchto režimů má svá plus, ale i svá mínus. Problémy se týkají únosů relací, jejich shození atd. Pokud to tedy opravdu není nezbytně nutné, vyhněte se používání FTP. Jste-li v situaci, že nevidíte žádné řešení, definujte správně přístupová práva, firewall, použijte chroot a hlavně na server nevystavujte žádná citlivá data.

Pošta

Elektronická pošta je dalším místem, na které se může případný útočník pokusit zaútočit. Možností má několik. Může například poštu zneužít k oklamání uživatelů, k rozesílání spamu, hoaxu atd. Další problém tkví, podobně jako u FTP, v přenosu hesel po síti. Protokoly využívané el. poštou (SMTP, POP) posílají data po sítí nešifrovaná, proto si může útočník pomocí vhodně umístěného snifferu číst nejen hesla, ale i obsah vaší korespondence. Řešení spočívá opět v použití šifrování. Na místě je využití programů jako PGP či GnuPG. Místo obyčejného POP použijte raději jiný server, který autorizaci podporuje (APOP).

Open Relay

Na světě stále existují takzvané OpenRelays servery, což jsou servery, které umožňují napojení a odesílání pošty komukoliv. Je to velmi prosté. Stačí se pomocí telnetu napojit na cílový server a zprávu jednoduše odeslat. Pro spamery pravý ráj. Většina dnešních serverů již však volné odesílání nepodporuje (ve výchozí konfiguraci).

Firewall

Firewall je dobrým řešením, ale není samospasitelný. Bohužel i ten lze oklamat. Firewallům se budeme ještě v budoucnu věnovat, proto si zde uveďme jen základy. Pro firewall by měla platit stará dobrá zásada, která říká, že co není povoleno, je zakázáno. Z praxe mohu potvrdit, že je toto řešení mnohem účinnější než přístup typu: co není zakázáno, je povoleno. Tímto pravidlem se zkuste řídit i při tvorbě firewallu. Nejdříve zakažte úplně vše, a nechte si logovat všechny pokusy. Z výsledků se pak rozhodněte, co povolíte.

Udržování přístupu

Pokud se nějakým způsobem podařilo útočníkovi dostat do vašeho systému, bude si chtít zřejmě přístup udržet. Má k tomu několik možností. Některé jsou poměrně primitivní, nicméně velmi často používané a úspěšné. Příkladem může být například modifikace souboru /etc/hosts.allow (případně hosts.deny). Tím je posléze útočníkovi umožněn přístup z libovolného systému, který je definován ve zmíněných souborech. Takovýto způsob udržování přístupu je však velmi primitivní a odhalila by jej i pouhá vizuální kontrola souboru. Další poměrně primitivní způsob zachování přístupu je modifikace souboru /etc/passwd (shadow). Stačí změnit UID jakéhokoliv uživatele na 0. Nicméně i takováto úprava je lehce odhalitelná. Útočník bude muset sáhnout po jiných, ne tak okatých metodách. Velice častým trikem je vytvoření kopie superuživatelského shellu v nějakém (hlubokém, skrytém a nesmyslně pojmenovaném) adresáři. Takovéto soubory jsou však také celkem snadno odhalitelné (viz příklad výše). Dalším způsobem, jakým si bude chtít útočník udržet přístup, je modifikace souborů, které se starají o vzdálené přihlašování. Příkladem mohou být r* soubory, nebo novější ssh soubory. Proto tyto soubory důkladně kontrolujte. Jak kontrolu zautomatizovat, si povíme za chvíli. Oblíbeným trikem útočníků je vytvořený takzvaného rootshellu. Jde o spuštění démona, který naslouchá na určitém portu a umožňuje útočníkovi (ne)autorizovaný superuživatelský přístup do systému. Vytvoření rootshellu není nikterak složité. Stačí spustit příslušný program a modifikovat soubor inetd.conf (xinetd.conf). Oblíbeným programem, který se používá k vytvoření rootshellu, je netcat. Zjištění rootshellu je možné pomocí skenování portů vlastního systému. Pokud se vám ve výpisu objeví, že na portu 14999 naslouchá nějaká služba, víte, že máte problém. Většinu výše uvedených postupů lze celkem snadno odhalit. K jejich zjištění stačí běžná prohlídka systému. Existují však i mnohem propracovanější metody, pomocí nichž si může útočník udržet přístup k systému, navíc je jejich odhalení mnohdy obtížné.

Většina aktivit v systému za sebou zanechává nějaké stopy. Pokud se přihlásíte do systému, je o tom systémový logger informován a tuto informaci zaznamená do souboru. Zaznamenávat lze téměř jakékoliv události. Útočníkovým přáním tedy nejspíše bude, aby po něm žádné stopy nezůstaly. Možností má několik. Může začít prostým editováním logovacích souborů. To je velmi pracné a ne zcela elegantní řešení. Daleko efektivnější je nějakým způsobem donutit systém, aby útočníkovy aktivity vůbec nezaznamenával. To lze provést například úpravou samotného logovacího démona syslogd. Do zdrojového souboru syslogd.c stačí přidat řádky podobné následujícím a veškeré aktivity, v nichž se vyskytují údaje o IP adrese útočníka, nebudou zaznamenány. Variant jsou desítky.

if(strstr(msg, "192.168.1.111"))

return;

Dalším problémem, s nímž se bude muset útočník potýkat, jsou procesy a jejich výpisy. Příkazem ps -aux vypíšete všechny běžící procesy na vašem systému. Útočníkovi by se jistě nelíbilo, kdyby se mezi nimi vyskytoval proces typu Password_Cracker, Rootshell atd. Většina útočníků může název svého procesu změnit libovolně, ale zkušený správce z výpisu pozná, který proces ve výpisu nemá co dělat. Cesta ke skrytí takových procesů vede opět přes změnu programu ps. Ale i proti takovýmto změnám se lze bránit. Především je třeba sledovat integritu citlivých souborů a nastavit systém tak, aby při každé změně důležitých souborů okamžitě spustil alarm. Řešením může být některý z nástrojů, který kontroluje integritu souborů, jako je například Tripwire, AIDE a další. Tyto programy nainstalujte na "čistém" systému a výsledky uložte na nějaké bezpečné médium (CD-R). Důležité je integritu souborového systému pravidelně spouštět (cron) a porovnávat výsledky. Pozor ale, aby se útočníkovi nepodařilo modifikovat i samotný program na kontrolu integrity.

Jádro

Útoky na jádro systému jsou těmi nesložitějšími, zároveň však nejúčinnějšími. Útočník může jádro modifikovat různými způsoby. Může do jádra nahrávat vlastní moduly, může také změnit kód samotného jádra a přizpůsobit ho vlastním potřebám. Pokud modifikuje jádro dostatečně chytrým způsobem, nemáte proti útočníkovi žádnou šanci. Jelikož je jádro nataženo při startu systému a nelze jej modifikovat za běhu, je dobré mít vytvořenu záchranou disketu (z čistého systému) s obrazem jádra a zavést systém z této diskety. Poté můžete připojit souborové systémy a zjistit, jakým způsobem byly modifikovány.

Závěrem

Zabezpečit unixový systém je poměrně složité. V poslední době naštěstí systémy obsahují čím dál měně chyb. Rovněž bezpečnost systému ve výchozí situaci se velmi zlepšila, proto pokud máme takto nakonfigurovaný systém, můžeme být celkem v klidu. Je jen třeba pravidelně aplikovat všechny záplaty. Pokud si ale se svým systémem začneme "hrát" a experimentovat, má to značný vliv na bezpečnost systému. Jediným možným řešením je absolutní znalost systému a jeho principů. Pokud přesně víte, co děláte, jak na to systém reaguje, jak se chová atd., máte celkem slušné předpoklady k dobrému zabezpečení. Situace je podobná i na straně útočníků. Čím schopnější je útočník, tím větší musí mít znalosti a schopnosti. Počítačová bezpečnost není o stahování magických utilit nebo psaní tajných příkazů. Počítačová bezpečnost je především o znalostech a schopnostech. Čím více máte znalostí, tím větší je předpoklad, že svůj systém ochráníte.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Ze života hacker – bezpečnost z druhé strany

Martin Ignjatovič

c02p0394

Počítačová bezpečnost je dnes bezesporu otázkou dne. Na toto téma naleznete spousty knih, článku a souborů ostatně i na stránkách PC WORLDu, které se zabezpečením zabývají. Dozvíte se v nich, jak své počítačové systémy zabezpečit, jak nastavit firewall a mnoho dalších, zcela jistě zajímavých rad a návodů. Málokdy se však dozvíte o pozadí útoků na počítače, natož pak o jejich historii. České internetové archivy nejsou moc sdílné, proto jsem byl nucen zapátrat v archivech psaných anglicky. Tyto archivy jsou opravdu bohaté a poskytují přehršel informa-cí, historek a příběhů z digitálního undergroundu. A právě digitální underground a jeho historie bude hlavní náplní tohoto článku. Podíváme se na některé události a osobnosti, které jsou v análech počítačové bezpečnosti a digitálního undergroundu zapsány zlatým písmem. Nakonec přidáme lahůdku v podobě rozhovoru s jedním americkým hackerem, který byl tak laskav a svolil k interview a podělil se se mnou, a potažmo i s vámi, o mnoho zajímavých poznatků. Ale nyní již k věci.

Kevin Mitnick

Jedněmi obdivován, druhým odvrhován. Milován i nenáviděn. Takový je Kevin Mitnick, bezesporu jeden z nejznámějších hackerů minulých let. Nyní se na jeho příběh podíváme podrobněji.

Kevin se narodil v srpnu 1963 a vyrůstal v Panorama City v Kalifornii. Když mu byly tři roky, jeho rodiče se rozvedli. Nicméně jeho matka se znovu provdala. Tentokrát za armádního důstojníka, který jak bylo později dokázáno Kevina sexuálně obtěžoval. Jejich manželství trvalo pouhé tři roky. Poté se opět rozvedli a Kevinova matka se zanedlouho provdala potřetí. Kevinovi bylo 7 let a měl již třetího otce. Podle mnohých mělo jeho dětství značný vliv na jeho pozdější zahořklost a odpor ke společnosti. Lékaři Kevina označili za hyperaktivní dítě a léčili ho i kvůli srdečním potížím. Podle nich byly srdeční potíže způsobeny častým stresem a nervozitou. Jak Kevin rostl, stále více se uzavíral do sebe a postupně zanevřel na svět kolem. Byl osamělý, bez přátel. Až se seznámil s Lewisem De Paynem. Lewise můžeme považovat za jakéhosi Kevinova učitele a průvodce. Lewis byl rádioamatér a phreaker (telefanda). Phreakery jsou označováni lidé, kteří manipulují s telefony a telefonními linkami. A to Lewis opravdu uměl. Často se napojoval na veřejnou telefonní síť a telefonoval. V té době to nebylo nikterak těžké, ale jisté technické znalosti to vyžadovalo. Kevina telefandovství fascinovalo. Poskytovalo mu útěk od každodenní reality do virtuálního světa, v němž se stíraly všechny rozdíly. Vzorem všech telefandů se stal John Draper alias Captain Crunch, což byl člověk, který odhalil slavnou frekvenci 2600. Tuto frekvenci používala společnost AT&T k propojení meziměstských hovorů. Draper si jednoho dne pískal na píšťalku, jež byla dodávána spolu s vločkami Captain Crunch, a zjistil, že mu umožňuje manipulovat s telefonními hovory. Dalšími nepřehlédnutelnými postavami byli Steve Jobs a Steve Wozniak, později zakladatelé společnosti Apple Computer, kteří si přivydělávali prodejem právě takových píšťalek. Počátkem 80. let, kdy společnosti začaly přecházet na digitální systém telefonních ústředen, byl celý underground nucen se digitalizovat také. Kevina nevyjímaje. Počítače jej doslova fascinovaly a rovněž byly příčinou jeho prvního zatčení a odsouzení. Kevin se spolu s Lewisem a dalšími lidmi pokusili dostat do hlavního počítače společnosti Pacific Bell v Los Angeles. Po útocích, které jim zajistily přístup jen do malé části sítě, si usmysleli, že se dostanou co nejvýše. Chtěli ovládnout celou síť společnosti Pacific Bell. Jelikož Mitnickovy technické znalosti nebyly nikdy na vysoké úrovni, rozhodl se pro jiný postup. Kevin byl velice přesvědčivý. Byl to profesionální podvodník a lhář. S jeho povahou pro něj nebyl problém vydávat se za někoho jiného, proniknout do sídla společnosti a odnést si spoustu cenných kořistí. Mezi ně patřily různé manuály, zdrojové kódy a seznamy hesel. Bohužel se této akce účastnila i Susane Headlyeová, která vše prozradila policii, neboť byla v té době vyšetřována pro jiné trestné činy. Postava Susane Headleyové je nadmíru zajímavá. Byla starší než všichni telefandové. Rovněž v sobě měla kouzlo, jež ostatní lidi přitahovalo jako magnet. Kdysi zkoušela i filmovou kariéru a nutno podotknout, že celkem úspěšně. Nicméně Kevinovi tato akce vynesla odsouzení na půl roku podmíněně. Pro mnoho lidí by to jistě znamenalo výraznou "stopku" v jejich undergroundové kariéře, ne tak pro Kevina. V roce 1982 se Kevin společně s Lennym DeCiccem, novým to telefandovským přítelem, který k němu vzhlížel, vloupali na univerzitu v Jižní Kalifornii a použili své počítače k získání neoprávněných informací. I po tomto činu však byl Kevin chycen. Tentokrát mu jeho dobrodružství vyneslo 6 měsíců vězení. Do jeho osudu nešťastně zasáhl i Hollywood, neboť právě v té době byl natočen film Válečné hry (War Games), který vynesl hackery a telefandy na přední stránky novin a do hlavních událostí večerních zpráv. Mnozí z vás tento film možná viděli. Jde o příběh teenagera, ve škole nepříliš úspěšného, zato však maniaka přes počítače. Když tento mladík (Matthew Broderic) zjistí, že mu hrozí špatná známka, vnikne do školního počítače a známky si změní. Později ve filmu se mu podaří probourat do armádního počítače, a pod dojmem, že hraje počítačovou hru, málem začne třetí světovou válku. Záchrana samozřejmě záleží na něm a také se mu podaří. Příběh jistě hloupý, ale co je důležitější, tento film změnil pohled veřejnosti na hackery. Ti dříve nebyli veřejností příliš registrováni. Od nynějška byl však sen každého amerického chlapce stát se hackerem. Po celých Spojených státech se hromadně nakupovaly počítače a modemy. Většinu z nich tato legrace po chvíli přešla, ale mnohým tato záliba zůstala. Navíc se hackeři dostali do širokého povědomí veřejnosti, a jejich obraz nebyl nikterak záporný.

Po propuštění z nápravného zařízení se Kevin rozhodl, že pověsí kariéru hackera na hřebík a začne se živit počítači zcela legálně. Dlouho mu to však nevydrželo a dostal se znovu do problémů. A tak Kevinova extempore pokračovala stále dokola. Byl na počítačích závislý. Nevydržel bez počítače a telefonu žít. Tresty a výhružky státních orgánů nebral příliš vážně. Když už překročil únosnou mez, rozhodla se zakročit i všemocná FBI. Kevin, kterému se do vězení vůbec nechtělo, se dal na útěk. Na útěku strávil téměř dva roky. Živil se příležitostně. Bydlel po hotelích, používal falešnou identitu. Ale stále se vloupával do počítačů a zneužíval telefony. Bylo po něm vyhlášeno federální pátrání a stal se z něj nejstíhanější hacker všech dob. Různé státní organizace se jej pokoušely chytit. Na případu spolupracovali i bezpečnostní experti různých soukromých firem, ale Kevinovi se vždy podařilo uniknout, pokud se jim vůbec podařilo jej vystopovat. V té době však na scénu nastoupil Tsutoma Shimomura. Tsutoma byl bezpečnostním expertem jedné soukromé společnosti, která se v Kevinově případě dosti angažovala. Kevinovi se dokonce podařilo nabourat do Tsutomova počítače. Ale to byla věc, která mu zlomila vaz. Tsutoma bral tento útok dosti osobně, viděl v něm vlastní porážku a ponížení. Proto se rozhodl, že Kevina dostane, ať to stojí cokoliv. A opravdu, Shimomurovi stačilo pouhých šest týdnů a podařilo se mu Kevina vystopovat. Identifikovali a lokalizovali ho pomocí skenerů mobilních telefonů, které Kevin tak často a rád používal. Nakonec byl obklíčen a později i zatčen v jednom hotelu. Past sklapla. Kevin byl odsouzen. Nadto mu kromě trestu bylo zakázáno používání počítače bez dozoru, navíc jen v přísně vymezených případech.

Jaké jsou tedy důležité závěry z Kevinova případu? Je jich několik. A některé si uveďme. Za prvé je třeba říct, že Kevin nepatřil po technické stránce ke špičkovým hackerům. Počítače sice ovládal, ale ne na takové úrovni jako ostatní členové undergroundu. Neuměl pořádně ani programovat. Nic, co uměl a používal, nebylo z jeho hlavy. Vše se nějak naučil od svých digitálních přátel. Proto jej mnozí členové undergroundu často odsuzují a nejsou příliš nadšeni, když je Mitnick označen za hackera. Jeho síla spočívala hlavně v jeho drzosti a přesvědčivosti. Dovedl podvést a ošálit téměř každého. Dnes se metodám, které používal, říká sociální inženýrství. Dále je tu také Kevinovo ego a jeho zahořklost. V kombinaci s jeho výmluvností jde o silou kávu. Měl potřebu neustále někoho napadat, obviňovat, špehovat a ponižovat. Navíc se velice často se svými skutky vychloubal a naparoval. Tím si nadělal spousty nesmiřitelných nepřátel a odpůrců. Byl označen za vyvrhele a kriminálníka. Často o něm kolovaly zvěsti, že je agentem cizích tajných služeb, že je zloděj a podobně. Veřejnost nebyla na jeho straně. Neměl peníze, neměl přátele, neměl podporu veřejnosti. Nejdůležitější ale je, že byl prvním hackerem, jehož příběh se objevil na titulních stránkách deníků a zároveň byl prvním hackerem, na kterého byl pořádán tak rozsáhlý hon. Proto jsem považoval za důležité jeho příběh zařadit. Nyní se podíváme trochu jinam a povíme si něco o nejznámější hackerské a telefandovské skupině. Řeč bude o Legion of Doom.

Legion of Doom

Nejznámější skupina hackerů a telefandů všech dob. Nikdo, kdo se alespoň trochu zajímá o digitální underground a bezpečnost, o ní nemohl neslyšet. Co to vůbec ale Legie byla, kdo byl jejím členem a co vlastně Legie dělala? To si hned povíme.

Legie nikdy nebyla organizovaným společenstvím osob. Neměla stálé členy, hierarchii ani nic podobného. Lidé prostě přicházeli a odcházeli. Nikdy nebylo možno určit, kdo k Legii skutečně náleží, a kdo ne. Je však několik postav, které k ní neodmyslitelně patřily. První z nich je hacker, jenž si říkal Lex Luthor. Lex byl oficiálním mluvčím Legie, ale nikdy nepatřil k elitním hackerům. Byl jen jakýmsi tribunem a maskotem v jedné osobě. Legii založil, když mu bylo necelých 19 let. Své jméno si půjčil z komiksu Superman, ostatně jako i celá Legie. Na vysvětlenou je třeba říci, že Legion of Doom a její šéf Lex Luthor byli zločinci, se kterými neustále bojoval Superman. Legie však nechtěla svým názvem budit hrůzu, šlo prostě o legraci. Na toto téma se často vtipkovalo i mezi jejími členy. Byli v ní sdruženi nejen elitní hackeři, ale i telefandové. Ti ji také původně založili. A ti se později seznámili s několika lidmi, kteří se zajímali o počítače a jejich zabezpečení, a tak se podařilo přivést do Legie i hackery. Tato událost měla později zlomit Legii vaz.

Phrack

Mnoho lidí, kteří kdy do Legie patřili, nebo pracovali s jejími členy na nějakých projektech, náleželo mezi hvězdy digitálního undergroundu. Tito lidé byli obecně ctěni a uznáváni. Často vystupovali na různých BBS (tehdejší obdoba dnešních IRC či chatů) nebo publikovali články v různých undergroundových médiích, jako byl například nejznámější undergroundový časopis Phrack (www.phrack.org).

Phrack se stal jedním z nejčtenějších elektronických časopisů konce 80. let. Nebylo BBS boardu, kde by se Phrack nenacházel. Každý, kdo chtěl v undergroundu něco znamenat, jej měl kompletně na svém počítači. Byl umisťován i na univerzitní FTP servery. Byl opravdu všude. Bohužel se o Phracku doslechla i FBI a Tajná služba, a jejich přístup můžeme stěží považovat za přátelský nebo tolerantní. Pro státní orgány byl Phrack trnem v oku. Bylo třeba proti jeho vydavatelům a autorům zakročit. Státní instituce však potřebovaly věrohodnou záminku. V tradičně svobodné Americe je otázka svobody slova velice citlivým tématem. Nelze jednoduše pozavírat autory Phracku nebo jim jejich činnost nějakým způsobem zakázat. To by vyvolalo značnou dávku veřejných protestů. Ochránci lidských práv by se na to vrhli se značnou vervou. Ne. Bezpečnostní složky potřebovaly důvod. A to pořádný. Ten jim nakonec poskytli sami vydavatelé a autoři Phracku. jednalo se o nechvalně známý dokument 911. Ten se stal téměř legendárním. Šlo o interní dokument společnosti Pacific Bell a byl v něm popisován záchranný systém 911 (obdoba našeho 15x). Tento dokument se podařilo získat jednomu hackerovi z počítače společnosti Pacific Bell. Nepřipadal mu nijak zajímavý, a proto jej uložil na jeden počítač, do kterého se proboural, a nechal ho ležet. Netušil, že je to věc, která bude mít velkou dohru. Když bylo připravováno jedno z čísel Phracku, vzpomněl si uvedený hacker na tento dokument a rozhodl se, že jej pošle šéfredaktorovi Phracku, jímž byl Knight Lighting. Ten ale tušil, že by publikace dokumentu mohla vyvolat u státních složek a společnosti Pacific Bell nevoli, a rozhodl se dokument upravit. Obsah byl téměř o polovinu zkrácen a byly vypuštěny téměř všechny technické pasáže, které by mohly někomu něco podstatného říct. Až poté byl dokument publikován. Státní orgány ale dostaly do rukou důvod k zákroku. Byla podána žaloba a Knight Lighting byl zatčen. Připravoval se soud. Společnost Pacific Bell ohodnotila tento dokument na téměř 80 000 dolarů a obvinila Knighta Lightinga ze způsobené škody. Naštěstí měl Knight Lighting dobrého právníka. Ten u soudu dokázal, že částka je naprosto nesmyslná a přemrštěná. Podařilo se mu prokázat, že obdobný dokument lze za nízký poplatek získat přímo u společnosti Pacific Bell. Nicméně byl tento soud jasným signálem digitálnímu undergroundu, že napadání cizích systémů nebude tolerováno a bude velmi tvrdě postihováno.

Aussies

Aussies se říkalo několika světoznámým australským hackerům. Pokud tento výraz použije Australan, je vše v pořádku, pokud ho však použije Američan, má hanlivý nádech. My se nyní podíváme na to, jak vypadala undergroundová scéna v Austrálii na počátku devadesátých let, a seznámíme se s nejznámějšími představiteli.

Par a Force

Příběh Para je vlastně nešťastnou dokumentací života jednoho amerického hackera, který však má s australskou scénou přímo souvislost. Force, jeden z velikánů undergroundové scény z konce 80. let a provozovatel oblíbené melbournské BBS, objevil zlatou žílu. Napsal si program, který zkoušel volat na náhodná telefonní čísla (wardialer). Jednoho dne se mu podařilo vytočit jakési číslo. Evidentně šlo o modem. Nedbale tedy tento systém prozkoumal. Zjistil, že po něm systém nechce žádnou autentifikaci, a po stisku kombinace určitých čísel na něj začne chrlit miliony nesmyslných cifer. Force ale zjistil, že nejde o nějaká nesmyslná čísla, ale o čísla účtů, a že uvedené číslo patří City Bank, což je jedna z největších bankovních organizací světa. Force zůstal připojen k tomuto počítači několik desítek hodin a všechna čísla pečlivě zaznamenával. Se svým objevem se nerozvážně pochlubil na BBS. Par, jeho digitální známý, po něm vyžadoval číslo počítače, ve kterém jsou uloženy informace o bankovních účtech. Force se ze začátku zdráhal. Věděl, že pokud se čísla účtů a kreditních karet dostanou k více lidem, mohou z toho být problémy. První stopy by samozřejmě vedly k němu. Par na něj ale velmi naléhal a Force nakonec podlehl. Nedal Parovi sice úplně přesné informace, jen mu naznačil, kde se systém nachází. Tomu to ale stačilo. Uvedený systém našel velmi rychle. A zde začaly problémy. Ani Force, ani Par sice čísla kreditních karet nezneužívali, ale Par poskytl několik čísel svým americkým přátelům a ti je již zneužívat začali. Kolem Para se začala stahovat smyčka. Navíc si situaci zkomplikoval, neboť se zamiloval do dívky, která si říkala Theorem. Theorem byla ze Švýcarska a občas se vyskytovala na BBS Altos, což byl všeobecně využívaný board digitálního undergroundu. Theorem nehackovala ani nebyla telefandou. Prostě ji zajímaly počítače a ráda komunikovala s lidmi. Až jednoho dne potakala na BBS Para. Našli v sobě zalíbení a velmi často si povídali. Bavili se spolu o všem. O filmech, přátelích, škole. O hackingu se však příliš nezmiňovali. Theorem věděla, co Par dělá, ale hlavu si s tím nelámala. Nakonec se dohodli, že se musí setkat. Par neměl příliš peněz, a tak se dohodli, že jej Theorem navštíví v Americe. Návštěva dopadla dobře a domluvili se, že ji brzo zopakují. To však ještě Par netušil, co jej čeká. Kvůli kradeným číslům kreditních karet mu byla v patách Tajná služba. Když to Par zjistil, dal se na útěk. Ten trval téměř dva roky. Cestoval po celých Spojených státech, příležitostně pracoval a bydlel převážně u přátel. Byly však i chvíle, kdy neměl co jíst a spal po širákem. Také se několikrát stalo, že jen těsně uprchl zatčení. Nakonec ale spadla klec. Byl chycen v jednom zapadlém městečku. Tajná služba jej zatkla a poslala do vazební věznice. Byl umístěn na celu společně s několika opravdovými kriminálníky, a jeden z nich ho dokonce málem zabil. Ale vraťme se nyní zpět k australským hackerům.

Americké bezpečnostní složky začaly vyvíjet na své australské kolegy značný tlak a nutily je, aby proti hackerům zasáhly. Australané však neměli dostatečné zkušenosti s tímto druhem zločinu a nechtěli se do nějaké velké akce příliš pouštět. A tak zatím mohli australští hackeři vesele pronikat do systémů na celém světě. Nejznámější australskou skupinou byla The Realm. Patřili do ní tři hackeři: Phoenix, Electron a výše zmiňovaný Force. Electron a Phoenix udržovali styky s americkými a britskými kolegy. Například Phoenix téměř denně volal Erica Bloodaxe, člena LoDu, a dlouhé hodiny si s ním povídal. Samozřejmě, že na účet někoho jiného. Jejich cílem bylo získání databáze bezpečnostních odborníků, takzvaného Deszipu. Jednalo se o databázi, ve které byly zaznamenány všechny známé chyby všech možných systémů. Pro hackery velmi cenná kořist. Získat tuto databázi však nebylo nikterak jednoduché, nakonec se jim to ale podařilo. Databáze ale byla zašifrována, a proto ji nemohli číst. Ukázalo se, že získat klíč k ní bude mnohem obtížnější, než získat samotnou databázi. Hackeři věděli, že jedním z nejuznávanějších odborníků na bezpečnost UNIXu je Eugene Spafford, mimo jiné například autor Practical Unix Security. Ten pravidelně přispíval do různých publikací a vydal i několik vlastních. Věděli, že klíč k Deszipu musí být na jeho stroji. Proto se rozhodli jej napadnout. Plán to byl opravdu monstrózní. Proniknout do počítače jednoho z nejlepších světových odborníků na bezpečnost by hackerům vyneslo nesmrtelnou slávu. Po několika marných pokusech zjistili, že Spafford používá na svém stroji FTP server, ve kterém byla odhalena jedna bezpečnostní slabina. Divili se, jak je možné, že díra ještě nebyla opravena, nicméně ji neprodleně využili. Podařilo se jim získat klíč k Deszipu a další zajímavé informace. Nyní však nastal jiný problém. Když před několika měsíci získali Deszip a shledali, že jim je bez klíče úplně k ničemu, uložili ho na jakýsi server v síti a dále se o něj nestarali. Nyní ale zjistili, že si nikdo z nich nepamatuje, kam soubor uložili. Nakonec se jim s pomocí britských hackerů Gandalfa a Pada podařilo soubor najít a rozluštit. Tímto však rozzuřili mnoho lidí a smyčka se kolem nich začala pomalu, ale jistě stahovat.

Poslední kapku z pomyslného poháru vylil Phoenix. Ten svolil k rozhovoru pro nejčtenější americké noviny New York Times. V rozhovoru se vychloubal, co všechno dokázali a kam všude se dostali. Takovéto ponížení však již australské orgány nemohly dále trpět a začaly jednat. Byla udělána razie a všichni členové byli pozatýkáni. Jejich počítače byly zabaveny a velmi důkladně zkoumány. O několik měsíců později začal soudní proces. Největším trnem v oku byl pro státní orgány Phoenix. Nejen že odmítal spolupracovat, navíc byl velmi arogantní. Další pohroma se na Phoenixe sesypala ze strany, ze které to čekal opravdu nejméně. Electron se rozhodl svědčit jako korunní svědek proti němu.

Nyní se po naší undergroundové mapě přesuneme kousek blíž k nám a podíváme se na to, jak vypadala undergroundová scéna ve Velké Británii.

8lgm

Členové 8lgm byli v podstatě jen dva. Pad a Gandalf. Šlo o britské mladíky, kteří však byli na mezinárodní scéně velmi známí. Mnohokrát spolupracovali se svými australskými a americkými kolegy. Žili nedaleko od sebe, ale nikdy se neviděli, ani si nikdy nevolali. Bylo to způsobeno také tím, že v Britány nebyly místní telefonní hovory zdarma, jako například v Americe nebo Austrálii, ale také tím, že Gandalf s Padem byli čistokrevní hackeři a ne telefandové. Nicméně spolu trávili spoustu času na boardech a debatovali o všem možném. Často také vtipkovali, že místo, kde se poprvé setkají, bude policejní stanice. Nevěděli jak blízko jsou pravdě. Gandalf měl také období, kdy chtěl počítače pověsit na hřebík a věnovat se normálním věcem, jako většina jeho vrstevníků, ale nakonec se k hackování vždy vrátil. Jednoho večera však došlo i na ně a nutno říct, že na tom měly zásluhu hlavně americké orgány, které jako tradičně vyvinuly tlak na své britské kolegy. Pad byl zatčen ve svém domě. Zatčení však probíhalo naprosto odlišně než v USA. Zatímco v Americe většinou vtrhli do domu po zuby ozbrojení muži, často v kuklách a kombinézách a nemilosrdně sráželi k zemi každého, koho viděli, v Británii policisté slušně zazvonili, představili se a požádali Pada, aby s nimi laskavě šel. Když byl Pad doveden na policejní stanici, potkal se zde s Gandalfem. Byli si sympatičtí a vyměnili si telefonní čísla. Když byli propuštěni, často se scházeli a domlouvali si postup, co dělat až začne soud. Společně s nimi byl stíhán ještě jeden britský hacker. Nebyl tak známý a angažovaný jako jeho dva kolegové, a ani oficiálně nepatřil k 8lgm. Jeho proces proběhl dříve než proces Pada a Gandalfa. Jeho právník jej vylíčil soudu jako nešťastné dítě, které nemá žádné kamarády, nikdy neměl žádné děvče a jen velice těžko komunikuje s cizími lidmi. Počítače pro něj představují útěk od nenáviděné reality, a proto by neměl být potrestán. Tento mladík nakonec vyvázl s podmínkou. To bylo ale pro Pada a Gandalfa to nejhorší, co je mohlo potkat. Jak jim všichni říkali teď je řada na vás a počítejte s tím, že se na vás soud "vyřádí". A měli pravdu. Oba hackeři dostali půl roku vězení. Ve vězení se však měli celkem dobře. Ostatní vězni si jich vážili kvůli jejich znalostem, a dokonce jim na dveře cely přidělali ceduli "Velitelství NASA". Po propuštění začali publikovat v oblasti bezpečnosti, a jeden čas byla jejich oznámení populárnější než oznámení CERT. Dnes se oba živí jako bezpečnostní konzultanti.

InteRview

K tomuto interview došlo celkem náhodou. Při jedné session na jistém IRC kanále věnovaném bezpečnosti jsem narazil na jednoho člověka z USA. Po krátké debatě o bezpečnosti UNIXu a dalších věcech jsem od něj dostal tip na jednoho hackera, se kterým bych mohl udělat rozhovor. Ten byl po troše přemlouvání nakonec ochoten interview poskytnout. No a zde je jeho přepis a překlad.

Překládat takový rozhovor bylo velice obtížné, neboť hackeři jsou známí používáním vlastního slangu, akronymů a přesmyček. Snažil jsem se jej tedy upravit do co nejspisovnějšího a nejsrozumitelnějšího jazyka. Hackeři jsou také známí častým vtipkováním, a tento člověk není výjimkou. Všechny pasáže, ve kterých jsme opustili téma, byly vyřazeny.

Začnu asi tradičními otázkami. Kolik je ti let, a jak dlouho již hackuješ?

Je mi 23 a hackuju asi od 10, jestli se tomu tenkrát dalo říkat hackování. Spíš jsem jen tak blbnul a experimentoval. Opravdu hackovat jsem začal zhruba před 8 lety.

Prozradíš svůj nick, případně místo, kde by tě mohli lidé najít?

To asi těžko. Nick velmi často měním a ani si na něj příliš nepotrpím. Stránky žádné zřízené nemám, a e-mail radši prozrazovat nebudu. Je mi líto.

Jaké byly tvoje první začátky s počítačem?

První počítač mi rodiče koupili, když mi bylo asi 7 nebo 8. Bylo to někdy kolem roku 87. Neměl jsem ani modem. Hrál jsem na tom hlavně hry. Rodiče mi pak koupili i modem. Tím se mi otevřely dveře do jiného světa.

Jak v té době vůbec vypadala síť?

Úplně jinak než dnes. Nebyl žádný web, video nebo mp3, jak je známe dnes. Hlavní zábavou v té době byla elektronická pošta a BBSky. Tam jsem se taky poprvé dočetl něco o nabourávání mašin. Hrozně mě to vzalo, a začal sem se tomu věnovat na "plný úvazek". Chtěl jsem něco dokázat.

Takže motivace byla v tom, že chceš být lepší než ostatní?

Určitě. Chtěl jsem něco znamenat. Bylo to období LoDu a dalších velkých hackerů. Mě tenkrát bylo asi 10 a neznamenal jsem vůbec nic. Nikdo se se mnou nechtěl bavit. Znalostmi jsem se s ostatními hackery nemohl vůbec srovnávat. Proto jsem chtěl taky něco dokázat, vyrovnat se jim. Ale teď už to není moje hlavní motivace.

A jaká je teď?

Teď už mi nejde ani tak o to, být nejlepší, jako o to dokázat něco, co ještě nikdo nedokázal. Objevit něco nového, něco se naučit a poznat. Je to jako nějaká touha po vědění, jak už někdo kdysi prohlásil.

Jaký systém používáš, jaký máš hardware?

Mám obyčejné Pentium, žádný zázrak, ale na to co dělám mi to stačí. Můj oblíbený operační systém je Linux. Už dlouhou dobu se držím distribuce Debian.

Takže máš tradiční undergroundový odpor k Windows?

Ne, to ne. Nepatřím mezi ty fanatiky, kteří slepě odsuzují Windows a nesmyslně prosazují Linux. Já jsem toho názoru, že každý by měl používat ten systém, který mu vyhovuje, a na který stačí. Mě vyhovuje Debian a proto ho používám, jestli někomu vyhovují Windows, ať si je klidně používá, mě to vůbec nevadí a ani mu za to nebudu nadávat nebo ho kritizovat. Otázka je, co chce člověk dokázat.

Jak to myslíš?

Podle mě Windows nenabízí možnost se realizovat. Člověk ten systém zvládne za pár týdnů, a co dál? Jsou tam dány určité hranice, ze kterých se člověk nemůže dostat. To ve světě otevřeného softwaru neplatí. Tam žádné meze nejsou. Když na to máš, tak můžeš postupovat kam chceš, bez omezení, záleží jen na tobě a tvých schopnostech.

Mluvíš teď asi o programování.

Přesně tak. Ale nemusí jít jen o programování, i když to je základní prostředek, jak se realizovat a zdokonalovat.

A jak jsi na tom s programováním ty? Jak si začínal?

Začínal jsem asi jako většina lidí v Basicu, později Pascalu. To bylo v prostředí DOSu. Když jsem přešel na UNIX, začal jsem v něčem jiném.

V čem přesně?

Začal jsem si hrát s Céčkem, protože to je nativní jazyk UNIXu. V Céčku dělám dodnes většinu věcí. Je to velmi kvalitní jazyk, když si vezmeš, že byl vyvinut před 30 lety a dodnes platí jako hlavní systémový jazyk. Dále taky programuji v C++, i když mě to tolik nechytlo, a pak mám velmi rád skriptovací jazyky Perl a PHP. No a k mému "povolání" patří neodmyslitelně assembler.

Vraťme se nyní k hackování. Vzpomínáš si na svoji první trofej?

Docela přesně. Byl to školní server. Podařilo se mi do něj nabourat, když mi bylo asi 12. Dostal jsem se dovniř pomocí nějaké finty, která se v té době zrovna šířila po boardech. Vůbec jsem nevěděl co mám dělat, kam sáhnout, ale ten pocit byl skvělý. Naštěstí mě nikdo neodhalil, i když myslím, že by mu to nedalo moc práce.

Takže šlo spíše o zkušenost?

Asi tak. Pochopil jsem jakýsi princip. Zjistil jsem, že nejde jen o to, dostat se do systému, to je to nejlehčí. Daleko těžší a obdivuhodnější je udržet si k systému přístup, navíc takovým způsobem, aby si toho nikdo nevšiml.

Na co se specializuješ?

Přirozeně na UNIX, i když jsem se dostal i do několika NT systémů. To ale není taková zábava, jako hackovat UNIX. V současnosti nehackuju jen pro zábavu, ale dost často experimentuji se sítí. Píšu síťové programy a zkouším nové metody. Na systémech, které ovládnu, si to testuji.

Jak se díváš na hackerskou etiku?

To už je dnes skoro mrtvý pojem. Dřív to byla docela respektovaná věc, ale teď už není. Souvisí to hlavně s rozmachem internetu. Dnes má internet skoro každý, a podle toho to taky vypadá.

Můžeš to specifikovat?

Já dělím v podstatě uživatele na tři skupiny. Jedna, která se o strukturu nebo funkčnost systému a sítě absolutně nezajímá. Potřebuje jen, aby prostě fungovaly. Jde o lidi, kteří si na webu najdou co potřebují, odešlou několik e-mailů a víc nechtějí. Druhá skupina jsou lidé, kteří vědí něco málo, ale bohužel si myslí, že znají všechno. No a třetí skupinu tvoří lidé, kteří počítačům skutečně rozumějí, mají o ně zájem a snaží se něco dokázat. Těchto lidí je však bohužel čím dál méně.

Čím si to vysvětluješ?

Je to jednoduše součást vývoje. Ovládat počítač dnes není vůbec těžké. Naučí se to prakticky kdokoliv. Není se pak co divit, když si nějaký třináctiletý kluk, který chatuje a sleduje porno, stáhne utilitku a pomocí ní pak shazuje nějaký server. Žádné zkušenosti ani znalosti. Vůbec mu nedochází, že to, co dělá, je opravdu nebezpečné a primitivní. On se ale cítí jako král a má pocit, že je opravdový odborník a hacker. Další sortu tvoří lidi, kteří se někam nabourají, a ve strachu, že budou odhaleni smažou celý server. Nevědí, co dělají. Nevědí, jak zahladit stopy. Někteří dokonce ničí systémy úmyslně. V dřívějších dobách by je to zdiskreditovalo, dnes jim to přinese obdiv. Prostě hrůza.

Pojďme nyní trochu jinam. Jak vypadá typický útok na systém?

To záleží na situaci, ale obecně se dá říci, že útoku předchází důkladná příprava, která zabere asi 80 % práce. Samotný útok je již jen několikaminutová rutina.

Pozn. Jak takový typický útok může vypadat, se dozvíte ve studii Jak na to, která je součástí článku.

Pracuješ ještě s někým nebo sám?

Jak kdy. Snažím se převážně pracovat sám. Když člověk pracuje sám, musí se spolehnout jen na své schopnosti. Je to výzva. Někdy jsou ale situace, kdy potřebuješ pomoct. Pak nezbývá, než se na někoho obrátit. Lidi, se kterými pracuji, si ale vybírám velmi pečlivě. Musíme si absolutně věřit.

Jaká je tvoje nejzajímavější kořist?

To si nechám pro sebe. Ale jde o server jedné velmi známé společnosti.

Zanecháváš po sobě nějaké záměrně stopy?

Teď již ne. Dříve jsem občas změnil nějakou tu stránku, ale přestalo mě to bavit. Když chci nyní nechat nějakou zprávu, tak většinou správci systému. Napíšu mu, kde má díry, a jak by je měl opravit. To ale v málo případech.

V jakých?

Když vidím, že se o systém dobře stará, a že je těch chyb velmi málo. Pokud narazím na nějaký server, který je děravý skrz naskrz, ani se neobtěžuji. Vím, že to stejně nemá cenu. Několikrát jsem správce takového serveru upozornil, ale po několika dnech tam byly stále ty samé chyby.

Narážíš často na takové systémy?

Bohužel ano. Dnes mi přijde, že prioritou je hlavně funkčnost, a bezpečnost je až na druhé nebo třetí koleji. Hodně správců umí systém zprovoznit, nastavit spoustu služeb, ale na bezpečnost jaksi kašlou. Představ si, kdyby se takhle začali chovat výrobci automobilů nebo letadel.

Narazil si někdy na server, který byl nedobytný?

No jistě . Ten, o který se starám já... Ale teď vážně. Skutečně se najde i dost serverů, které jsou zabezpečeny opravdu dobře. Bohužel jich je menšina, oproti těm, jejichž zabezpečení nestojí za nic.

Na hackera mi přijdeš překvapivě tolerantní a rozumný. Většina hackerů nebo wannabe hackerů je dost výřečná a sebevědomá.

Asi stárnu. Před pár lety jsem na tom byl stejně. Kritizoval jsem kdeco, ničeho si nevážil, nic nerespektoval, každým opovrhoval. Teď už vím, že život není jen o počítačích. Charakterizoval bych to tak, že se blíží konec mojí hackerské kariéry. Navíc již stojím jednou nohou v táboře správců.

Co bys na závěr doporučil lidem, kteří se zajímají o bezpečnost a počítač obecně?

Nechci abych zněl jako nějaký prorok, ale chtěl bych jim vzkázal, aby studovali a přemýšleli, pokud to myslí s počítači vážně. Cesta k ovládnutí systému vede přes jeho poznání. Tohle tisíciletí bude tisíciletím informací. Kdo bude mít informace, bude mít moc a peníze. Hrozná představa.

Jak na to

V následující studii si ukážeme, jak může útok na počítačový systém vypadat. Pokusíme se do ní zahrnout co nejvíce prvků, abychom věděli, jak takový útok probíhá, jak hacker myslí, co je jeho cílem, jaké metody používá. Většina událostí popsaných níže vychází z rozhovoru s hackerem a skutečně se stala.

Zkušený hacker, mající za sebou desítky průniků do cizích serverů, znovu usedá ke svému systému. Jeho postarší Pentium s nainstalovaným Linux Slackwarem přijímá povely z klávesnice.

Login: hacker

Password: jdfd678ds

Welcome in system.

Last login: Mon April 1 21:59:46 on tty1

[bash]$

Hacker, který zrovna včera úspěšně pronikl do jednoho systému, si právě hodlá najít nový cíl. Ještě neví jaký, ale chtěl by něco velkého, co by mu v undergroundu vyneslo slávu a obdiv, nebo mu přineslo zajímavé a užitečné informace. Začne uvažovat. Nabourat se do nějakého systému malé firmy nebo školy by moc obdivuhodné nebylo. Navíc to již dokázal několikrát. Ne. Musí zaútočit na nějakou větší společnost, pokud možno přímo z oboru. Zhruba půl roku pracoval pro jednoho místního ISP. Věděl však, že jejich síť je velmi dobře zabezpečena a kontrolována. Průnik do ní by byl velmi náročný. Navíc choval k této společnosti jisté sympatie, s některými zaměstnanci dosud udržoval přátelské styky, a nechtěl jim působit nepříjemnosti. Vzpomněl si však, že když pracoval pro zmíněného ISP, kontaktovala je jakási firma, která jim nabízela vlastní bezpečnostní software. Dealer této firmy byl velmi sebevědomý a hackerovi od pohledu nesympatický. Navíc hackera několikrát napadl za to, jaký software a metody používá. Cíl je tedy jasný, pomyslel si hacker. Pamatoval si však jen jméno té společnosti Security Company, Inc. Nyní tedy začíná průzkum cíle. Předem si však předsevzal, že pokud bude systém dobře zabezpečený, nebude se do něj snažit nabourat za každou cenu. Nechtěl totiž riskovat odhalení, ale nějaký vnitřní pocit mu říkal, že útok vyjde.

Průzkum cíle

Kontrolky na hackerově modemu se rozblikaly a jeho prsty začaly bleskově bušit do klávesnice. Nejdříve spustil prohlížeč Lynx a otevřel si v něm stránku svého oblíbeného vyhledávače. Poté zadal název firmy. Vyhledávač mu vrátil spoustu údajů a nebylo vůbec lehké se v nich vyznat. Nejlepší by tedy bylo podívat se nejdříve na stránky samotné společnosti. Bylo by však docela hloupé dělat to ze svého domácího systému. Proto hacker rychle změnil adresu a otevřel v Lynxu stránku anonymizeru. Na této stránce už stačilo zadat do formulářového pole adresu stránek společnosti. Kdyby někdo v budoucnu zkoumal logy webového serveru, což hacker nepředpokládal, zjistí akorát adresu anonymizeru. Na stránkách firmy si pročetl, čím že se vlastně společnost přesně zabývá, co nabízí, jaké má ceny. Zjistil například, že společnost nabízí kompletní zabezpečení a správu sítě, dále provádí bezpečnostní audity a mimo to nabízí vlastní bezpečnostní software, který za nemalý peníz nabízí k prodeji i na svých webových stránkách. Součástí webového serveru je i on-line obchod. Na hackera to neudělalo příliš velký dojem. Věděl totiž, že dnes se počítačovou bezpečností zabývá kdekdo. Uvidíme, jak budete mít systém zabezpečený, řekl si, a opustil stránky. Předtím si však ještě opsal všechny adresy a telefonní čísla, která na stránkách našel. Třeba se budou ještě hodit. Nyní nastal čas k pátrání mimo webový server společnosti. Nejdříve se chtěl podívat na to, jakou má firma organizační strukturu, zda ji vlastní jiná firma či zda není s nějakou firmou spřízněna. Otevřel tedy ve svém prohlížeči stránky databáze Edgar, kde jsou uchovávány všechny informace o slučování a rozdělování firem. Vyhledá tedy společnost Security Company, Inc. Žádný záznam o nedávném sloučení ale objeven není. Zkusí se tudíž podívat do obchodního rejstříku, kterých jsou na internetu stovky. A vida, jeho zrak zbystří. Zjistí, že firma Security Company, Inc., má velice blízko k jedné světoznámé společnosti, která se zabývá vývojem grafického softwaru. Toto spojení není příliš viditelné, ale zkušený člověk ihned pozná, jaké jsou mezi společnostmi vztahy. To hackera příjemně překvapilo. Podíval se tedy ještě na hospodářské výsledky firmy. Světoznámá společnost byla samozřejmě v plusu a měla obrovský zisk, ale firma Security Company, Inc., byla ve ztrátě. To se občas může stát, a proto hacker zkontroloval i hospodářské výsledky za několik posledních let. Jak zjistil, byla tato firma ve finančních potížích téměř od doby svého vzniku. Nad vodou se držela jen díky finančním injekcím od své velké sestry. To hackera nadmíru zajímalo. Jestliže je firma ve finančních potížích, zřejmě nebude vyplácet vysoké platy, a asi bude i dost často měnit zaměstnance či je propouštět. A jakékoliv personální změny vždy znamenají i změny v počítačových systémech. Někdy vedou tyto změny i k pořádnému chaosu, jak hacker dobře věděl. Nyní byl tedy čas prozkoumat blíže samotnou síť společnosti. První kroky vedly, jak jinak, do databáze whois.

[bash]$ whois "security_company" @whois.

crsnic.net

Z výpisu se hacker dozvěděl, že podobných domén je registrováno opravdu mnoho. Bylo třeba zjistit, které patří společnosti. Když měl práci za sebou, věděl, že společnost má zaregistrováno několik doménových jmen. Některá opravdu používá, jiná registruje jen kvůli ochraně jména. Z výpisu se rovněž dozvěděl, že doména security_company.com využívá služeb jmenných serverů ns1.security_company.com a ns2.security_company.com. Rovněž si z databáze opsal jméno osoby, která je zodpovědná za registraci, a také jméno technického kontaktu. Nyní bylo načase prozkoumat síť detailněji. Věděl však, že všechny podobné aktivity mohou být logovány, a proto se rozhodl neprovádět trasování a průzkum sítě ze svého počítače. Napojil se na jeden systém, který měl již nějaký čas pod kontrolou, a začal s průzkumem. První přišla ke slovu utilita fping. Jak již hacker věděl, měla společnost přiděleny IP adresy v rozsahu 195.344.0.0/24. Tento rozsah adres specifikoval i utilitě fping. Průzkum sítě začal. Z výpisu, který nechal přesměrovat do souboru, se dozvěděl, že z uvedené sítě je aktivních 25 počítačů, což nebyl na dobu kolem půlnoci špatný výsledek. Podle převodu adresy na jméno se dalo odvodit, o který systém jde. Většina z nich měla jméno winwnxx.security_company.com. Šlo tedy pravděpodobně o pracovní stanice se systémy Windows. To pro hackera nebylo nikterak zajímavé. On hledal server. Z výpisu jej našel poměrně snadno. Šlo o několik počítačů, které mohly být používány jako servery. Například fw.security_company.com, zřejmě firewall, www.security_company.com, webový server, mail.security_company.com, poštovní server. Takovýchto systémů bylo několik. Ještě ale nevěděl, zdali jde o jeden systém s několika virtuálními rozhraními, nebo o několik samostatných strojů. To ale nebylo v tuto chvíli příliš podstatné. Zaujal ho stroj s názvem fw.security.company.com. Patrně šlo o firewall a hackera velmi zajímalo, jak bude firewall nastaven a jak se bude chovat. Nyní nadešel čas pro utilitu traceroute.

bash$ traceroute security_company.com

Pakety prošly několika routery a firewally celkem bez problémů. Šlo však o stroje, které nepatřily společnosti. Zajímavé bylo, že všechny pakety končily u zmíněného firewallu. Od něj nepřišla žádná odezva. Patrně tedy firewall blokuje UDP pakety. Hacker tudíž zkusil poslat dotaz pomocí protokolu ICMP. Nyní již byl firewall sdílnější. ICMP pakety tedy propouštěl. Hacker tedy zkusil trasovat poštovní server.

bash$ traceroute mail.security_company.com

Tentokráte však bez úspěchu. Zdálo se, že firewall nepouští do vnitřní sítě vůbec žádné pakety. Zároveň musel pracovat i jako router. Výjimkou byl web server. Síť se zdála celkem dobře zabezpečená. Než pracně zkoumat slabá místa, rozhodl se hacker použít techniku mnohem méně elegantní, zato však velmi snadnou, nebezpečnou a účinnou. Rozhodl se pro sociální inženýrství. Jelikož firma sídlila v jeho rodném městě, měl situaci poněkud usnadněnou. Odhodlal se k fyzickému průniku do společnosti.

Příprava na tuto akci byla důkladná. Nejdříve několik hodin pozoroval, jak je společnost hlídána fyzicky. S potěšením zjistil, že téměř nijak. Firma navíc sdílela komplex budov s několika dalšími společnostmi, a pohyb osob byl tedy celkem častý. Jedinou překážkou byl vrátný, který kontroloval jakési průkazy při vstupu do budovy.

Hacker se rozhodl pro smělý plán. Doma na tiskárně si vytiskl průkaz s logem jedné firmy, která sídlila ve stejné budově. Oblékl se do obleku, svoje dlouhé vlasy svázal do copu a vypůjčil si diplomatický kufřík. Když přišel do na vrátnici, zamával vrátnému před očima průkazkou, zdvořile se jej zeptal, jak se dnes má a proplul kolem něj do budovy. Sídlo cílové firmy našel velmi snadno, neboť po celé budově byly rozvěšeny směrové cedule. Po budově se pohyboval naprosto bez problémů, a někteří lidé se ho dokonce ptali co hledá a nabízeli mu pomoc. Nakonec se dostal ke dveřím, na nichž byl velký nápis: Serverový sál Security Company. Zkusil dveře, byly zamčené. Bleskově prozkoumal zámek. Jednalo se o běžný typ. Žádné bezpečnostní prvky, žádná identifikace pomocí karet. Zůstal na chvíli stát a přemýšlel, co dál. Vtom mu na rameno poklepal jakýsi člověk. Ptal se ho, co potřebuje. Představil se jako John Smith. Podle údajů z databáze hacker věděl, že jde o technický kontakt, a pravděpodobně o správce systému. Hacker reagoval okamžitě. Vymyslel si historku o tom, že je z úřadu bezpečnosti práce a provádí kontrolu protipožárních opatření. Řekl, že byl domluven s ředitelem společnosti, kterého jmenoval, a rovněž tvrdil, že byl pověřen testováním protipožárních opatření v serverové místnosti. Správce mu samozřejmě vše uvěřil a bez jakékoliv kontroly jej do serverové místnosti vpustil. Navíc byl tak laskav a nechtěl překážet, takže nechal hackera v místnosti samotného. Získání superuživatelských práv a instalace těch správných utilit byly pro hackera otázkou několika málo minut. Nyní měl přístup do celého systému. Cestou zpět ještě zamával vrátnému a vesele vykročil směrem k domovu.

Co ale dál? Síť měl dokonale pod kontrolou. Mohl změnit webové stránky společnosti, trochu si pohrát s poštovním serverem, prostě téměř cokoliv, a zdiskreditovat tak celou firmu. To ho ale příliš nelákalo. Věděl, že síť je proti útokům po síti velmi dobře zabezpečena. S fyzickou bezpečností to však bylo zoufalé. Začal uvažovat. Co když existuje nějaké spojení mezi uvedenou firmou a její velkou sestrou? Následná prohlídka systémů to jen potvrdila. Tato firemní síť poskytovala malá dvířka do sítě mamutí softwarové společnosti. A hacker velmi dobře věděl, jak se zmíněnými dvířky protáhnout.

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese igm@centrum.cz.

§§§§§


Mobilporadna – vy se ptáte, my odpovídáme

JOSEF KULHAVÝ

c02p0396

? Zajímalo by mě, zda je možné z internetu posílat loga na mobilní telefony Nokia zdarma. Nebo pomocí nějakého programu bez použití datového kabelu nebo infračerveného portu.

Způsoby, jak přijmout na mobilní telefon Nokia logo (nebo melodii), jsou v zásadě dva: Jednak pomocí datového kabelu či infračerveného portu, a druhý způsob SMS zprávou z jednoho mobilu na druhý. Pokud na internetu narazíte na stránku, kde nabízí loga zdarma, musí provozovatel serveru většinou poslat logo na váš mobil právě esemeskou ze svého přístroje. Za odeslání zaplatí jako kdokoliv jiný operátorovi příslušnou částku, podle tarifu, který používá. Pokud jsou loga a melodie nabízeny zdarma, jedná se o marketingový tah té které firmy a ta nejčastěji nabízí pouze logo své firmy nebo produktu.

Způsob, jak ušetřit za logo na mobilní telefon, ale existuje: Domluvte se s kamarádem (kamarády) na určitém logu, které chcete na své Nokii mít. Pak si logo objednejte (za peníze) na jeden z mobilů, a až dorazí, pošlete jej esemeskou na druhý (příp. další). Tím můžete určitou částku ušetřit. Neplatíte za obě loga, ale pouze za jedno a za odchozí SMS zprávu.

? Chtěl bych přejít z Twistu na paušální tarif Paegas (T-Mobile). Co mě to bude stát a co k tomu potřebuji?

Pokud se svou předplacenou kartou pravidelně provoláte více než 500 korun měsíčně, pravděpodobně se vám vyplatí přejít na paušální tarif. To neplatí pouze pro Twist, ale i pro Go Eurotelu i Oskartu Oskara. Většinou tím žádnou ze služeb neztratíte (u Twistu číslo Twist NEJ a okamžitá kontrola kreditu), ale získáte nové vlastnosti, které předplacená karta nemá: podrobný výpis hovorů, přesměrování, některé pokročilé služby T-Mobile asistent. Podstatnou výhodou, proč se vyplatí přejít z Twistu na paušál, je cena za služby.

Zaplatíte paušální poplatek a za něj máte k dispozici určitý počet volných minut zdarma. To se však samo o sobě nevyplatí například u tarifu T-Mobile 80: za 80 minut 473 korun, to je přepočteno téměř 6 Kč za minutu. Levněji však vycházejí další hovory, SMS zprávy, připojení k WAPu atd.

K přechodu z předplacené karty Twist na paušál je třeba s operátorem sepsat smlouvu. To můžete provést buď ve kterékoliv značkové prodejně T-Mobile, nebo u profi-dealera, popřípadě u autorizovaného dealera T-Mobilu. S sebou nezapomeňte vzít svou platnou SIM kartu, dále občanský průkaz a případně další doklad (například pas nebo řidičský průkaz). Při sepisování smlouvy máte na výběr z několika tarifů (viz tabulka). Jestliže přecházíte na paušální program z Twistu, předpokládáme, že již vlastníte mobilní přístroj. V tom případě můžete využít speciální nabídku T-Mobilu a zvolit si z tzv. HIT tarifů, kdy sice podepisujete smlouvu s operátorem na 2 roky, ale máte výhodnější volání a odesílání SMS zpráv. Pokud se zavázat na uvedené časové období nechcete, nebo si toužíte pořídit dotovaný mobil, s tarify HIT počítat nemůžete.

Požádejte obchodníka o změnu z Twistu na paušál a předejte mu všechny výše uvedené podklady. Také si zvolte heslo, kterým se budete prokazovat operátorovi. Obchodník do několika minut připraví k podepsání smlouvu, jejíž originál si ponechá a kopii předá vám. Jestliže si nepořizujete nový mobil, bude vás změna stát 500 korun vratné zálohy na měsíční paušál (ta vám bude vrácena po dvou letech). V opačném případě za změnu zaplatíte navíc 3 675 korun.

Buď ve smlouvě, nebo kdykoliv potom prostřednictvím infolinky můžete požádat o podrobný výpis hovorů. Za ten budete platit měsíčně 80 Kč, dovolíte-li však operátorovi strhávat vaše platby inkasní platbou přímo z účtu, bude vás podrobný výpis stát pouhou jednu korunu. Proto je vhodné si od obchodníka vyžádat formulář ke svolení k inkasu, který zanesete do své banky, tam jej necháte potvrdit a vrátíte jej zpět operátorovi.

Při přechodu z Twistu na paušální program T-Mobile vám zůstává vaše staré číslo. Kredit, který neprovoláte, vám bude odúčtován na vašem prvním výpisu. Převod na paušál proběhne nejdéle do 5 dnů. Změnu poznáte například tím, že číslo, kterým se u Twistu zjišťuje kredit (*101#), se bude jevit jako nedostupné.

? Jak mohu z Eurotelu na Eurotel poslat SMS zprávu přímo na displej mobilního telefonu?

Flash SMS tedy SMS, které se neukládají na SIM kartu, ale přímo se zobrazí na displeji, nelze z mobilu Eurotel odesílat. Odesílání těchto speciálních esemesek dovoluje pouze síť T-Mobile.

Pokud by některý ze čtenářů klientů T-Mobilu uvítal formát odesílané zprávy, uvádíme jej zde. SMS zprávu je nutno odeslat na číslo 4616!

UKAZ SMSčíslo text

číslo = telefonní číslo, text = text, který se má na příjemcově mobilu zobrazit. Příklad: UKAZ SMS0603123456 Posilam flash SMS na displej tveho mobilu. Po odeslání pošle operátor potvrzující Flash SMS zprávu i na mobil odesílatele ve tvaru: "Vase SMS zprava pro tel. cislo: +420603123456 byla prave odeslana."

Flash SMS zprávu z T-Mobilu je možno zaslat jak do domácí sítě T-Mobile, tak do sítí konkurentů Eurotelu a Oskara. Výhoda Flash SMS spočívá zejména v tom, že dorazí na mobil i v případě, že má příjemce esemeskami zaplněnou SIM kartu (v SMS centru ale nesmí čekat na doručení žádná další zpráva). Cena odeslání Flash SMS je stejná jako za odeslání "obyčejné" textovky.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Dobíjíme! – dobíjení předplacených karet

JOSEF KULHAVÝ

c02p0397

Telefonování z mobilního telefonu má nejméně dvě stránky: Tou příjemnou je samo volání a esemeskování, tou druhou je platba za tyto služby. Platba operátorovi se už z principu liší u paušálních tarifů od plateb za používání předplacených karet. Dnes se podíváme na dobíjení českých předplacenek, někdy příště na placení účtů paušálních zákazníků.

A bychom mohli s předplacenou kartou volat, musíme mít "nabito" tedy náš kredit musí být vyšší než 0 Kč. I když výši svého kreditu nesledujete pravidelně, při jeho poklesu pod určitou hranici vás hlasový systém operátora před každým uskutečněným hovorem sám upozorní, že je třeba vyrazit s peněženkou nebo platební kartou do ulic či na internet.

Navíc se operátoři chrání proti tomu, aby snad na svých zákaznících prodělali, a tak u SIM karet s nízkým kreditem zablokují funkci odesílání SMS zpráv. Za SMS zprávy se totiž strhne kredit až po několika minutách (nebo až po týdnu u Eurotelu), co byla esemeska odeslána. Tak by klient snadno mohl klesnout s kreditem hluboko do mínusu. Pokud by se rozhodl takovou kartu nadále nepoužívat, operátor by přišel třebas i o značnou finanční částku.

Výše kreditu, při které vás systém upozorní na jeho výši a při které se zablokuje funkce odesílání SMS:

Operátoři si bohužel zvolili ještě další pojistku, aby na nás zákaznících neprodělávali. Pokud bude SIM karta s jejich logem ležet hluboko v nočním stolku, žádný zisk z ní mít nebudou. A proto již s nákupem SIM karty dali každému svému zákazníkovi na vědomí, že je nutné po určité době svůj kredit dobít, jinak se karta deaktivuje a nebude nadále funkční. Každý určil pro svou předplacenku platnost dobíjecího kreditu. Každý si tuto dobu určil sám a vypadá následovně:

Kromě toho, že vás systém na výši kreditu sám upozorní, klesne-li pod určitou hranici, umožňuje vám samozřejmě zjistit kdykoliv jeho výši. To může být pro někoho značná výhoda před paušálním programem, kde není dost dobře zjistitelné, kolik jste za určité období provolali.

U T-Mobilu je pro zjištění výše kreditu nutné klávesnicí zadat: *101# a odeslat jako běžný hovor. Na mobilu se ukáže znak přesýpacích hodin nebo vás mobil poprosí, abyste posečkali. Musí se totiž spojit s centrální databází operátora, kde je tato informace k dispozici. Po malé chvilce se na displeji ukáže výše vašeho aktuálního kreditu v korunách. Uvedeným kódem zjistíte výši svého kreditu nejen v domácí síti T-Mobile, ale při roamingu i kdekoliv v zahraničí všude zcela zdarma. Pokud si jej uložíte na snadno dostupnou pozici v seznamu telefonních čísel (nejlépe pod klávesy přímé volby), zjistíte kredit pohodlně a velmi, velmi rychle.

Pokud se vám po ranním probuzení nechce otevírat oči, máte další možnost, jak kredit zjistit. Vytočte číslo 4601 (snad to poslepu zvládnete), ozve se vám automatický hlasový systém. Tam vyberte klávesou "1" možnost "Informace o vašem účtu". Výše vašeho kreditu vám bude přečtena do sluchátka a navíc se dozvíte, kdy vám platnost vašeho kreditu vyprší. Z Twistu je volání na toto číslo zdarma. V zahraničí a jiných sítích pravděpodobně fungovat nebude.

I u Oskarty je získání výše aktuálního kreditu stejně snadné. Zde je ovšem nutné zadat odlišný kód: *22# a stejně jako u Twistu jej odeslat jako běžný hovor. Opět chvíle strpení, a na displeji vašeho mobilu se rozběhne text "Zustatek Vaseho kreditu je 123,45 Kc". To, že je výše kreditu zobrazena v této větě, může být nepohodlné u některých mobilů, kde se celý text nevejde na displej a zpráva musí rolovat.

I u Oskara je možné zjistit výši svého kreditu telefonicky. Vytočte číslo Oskarlinky: *608. V hlavní nabídce vyberte volbu "1" "Můj Oskar" Systém vás požádá o zadání vašeho číselného hesla. To je nutné potvrdit křížkem. Dále pokračujte volbou "1" "Můj účet" a celou operaci dokončete stisknutím klávesy "1" "Informace o stavu kreditu". I zde se dozvíte nejen jeho výši, ale i datum, kdy kredit vyprší.

Podobně lze zjistit kredit i na čísle *77, které primárně slouží k dobíjení kreditu kupónem. Po vytočení stačí zadat volbu "1" "Informace o aktuálním stavu kreditu", a výše kreditu i jeho platnost vám bude přečtena do sluchátka.

U Oskara si svůj kredit můžete navíc zjistit i na internetu. Na stránce www.oskarmobil.cz vstupte do sekce "Můj Oskar" přihlašovací políčko naleznete na homepage vpravo dole. Zde je nutné zadat své telefonní číslo a osobní číselné heslo a údaje odeslat kliknutím na tlačítko "Vstup". Na další stránce stačí vybrat odkaz "Stav a datum vypršení kreditu" a přečíst si výši kreditu i dobu jeho platnosti.

Eurotel Go šel jinou cestou, jak sdělit uživateli předplacené karty aktuální kredit, než jeho konkurenti. Kredit je možné zjistit pouze v menu mobilního telefonu. Většinou pod nápisem "Poplatky" (u jednotlivých mobilů se liší). Zde je zobrazena jednak celková provolaná částka, tak i aktuální výše kreditu. Pokud to funkce mobilu dovolují, lze si kredit nechat automaticky zobrazit na displeji mobilu přímo pod logem operátora. Údaje o výši kreditu se u Eurotelu ukládají přímo na SIM kartu, takže nehrozí, že při změně přístroje cokoliv z kreditu ubude, nebo naopak přibude.

Předplacená karta Go má malou nevýhodu: Pokud odesíláte SMS zprávy, nesníží se váš kredit ihned, ale až po jejich odúčtování. Peníze za SMS se z vašeho mobilu strhnou buď po deseti odeslaných SMS zprávách, nebo pokud tolik esemesek nenapíšete po týdnu od odeslání první esemesky.

Výši svého kreditu známe. Buď nám klesl na nepřijatelnou mez nebo s mobilem nebylo delší dobu voláno. Je třeba kredit dobít. Všichni čeští operátoři nabízí několik způsobů, jak kredit své předplacené karty navýšit:

KUPÓNY

Ještě před půl druhým rokem byl tento způsob nejpoužívanější a nikdo nemohl předpokládat, že bude někdy svůj kredit dobíjet jiným způsobem: V trafice (nebo kdekoliv jinde) jste si koupili dobíjecí kupón a jeho číslo jste namačkali do mobilního telefonu. Nyní tu samou možnost máte také.

"Twisťáci" si mohou zakoupit kupóny v hodnotě 400, 800 a 2 000 korun. Záleží pak pouze na nich, jak číslo z kupónu převedou na kredit svého nebo jiného mobilu:

- Volání na dobíjecí linku. Ta má číslo 4602. Hlasový systém vás na tomto bezplatném čísle vyzve ke vložení čísla dobíjecího kupónu. To je třeba zadat na klávesnici mobilu, neboť hlasové rozpoznávání není v systému implementováno. Dobíjecí číslo vám bude celé zopakováno, a pokud neshledáte nějaké nesrovnalosti, potvrdíte jej křížkem. Následně vám bude sdělena aktuální výše vašeho kreditu a doba jeho platnosti.

- Stejně jako v předchozím odstavci můžete využít i číslo 4601 v hlavní nabídce je nutné vybrat možnost "2" "Dobíjení účtu pomocí kupónu".

- Pomocí kódu *102*: Zadejte číslo *102* do vašeho mobilu a hned za něj dopište dobíjecí číslo a křížek. (například: *102*1234567890123#). Odešlete jej pak jako běžný hovor a po chvíli se na displeji objeví hlášení o úspěšném dobití. Za použití tohoto čísla vám nebude strhnut žádný kredit ani v síti T-Mobile, ani v žádné síti roamingového partnera.

- Dobíjení přes internet: Na stránkách operátora www.t-mobile.cz přejděte do sekce "Twist" a zvolte odkaz "Dobíjení" a dále "Twist přímé dobíjení na internetu". Do kolonky "Telefonní číslo" a "Telefonní číslo (kontrola)" zadejte telefonní číslo, které chcete dobít. Do další kolonky vložte dobíjecí číslo a stiskněte tlačítko "Dobít". Na následující stránce můžete buď svou volbu potvrdit, nebo opravit. Po potvrzení bude telefonní číslo dobito a budete informováni o aktuální částce vašeho kreditu. Zároveň na dobíjený mobil dorazí SMS zpráva se stejnou informací.

- Dobíjení jiného než vlastního mobilu: Kromě možnosti nabít kredit pro jiný mobil přes internet, máte možnost dobít kredit i z telefonu v ČR i v zahraničí: Vytočte číslo 0603 12 4602 (nebo +420 603 12 4602 v zahraničí). Vyberte jazyk, který je vám nejbližší (češtinu nebo angličtinu), zadejte telefonní číslo, které si přejete dobít, a potvrďte křížkem (např.: 0603123456#). Po zopakování hlasovým systémem jej opět potvrďte křížkem. Dále je postup totožný s dobíjením vlastního mobilu přes číslo 4602. Po úspěšném dobití budete o této skutečnosti opět informováni. Volání na toto číslo je z ČR zdarma, v zahraničí platíte jako za odchozí hovor.

"Goučkaři" mají možnosti s "Twisťáky" téměř vyrovnané. Kupóny lze sehnat v hodnotách 300, 500, 1 000 a 2 000 Kč:

- Kódem *102*: Z ČR i ze zahraničí zdarma dobijete svůj kredit pomocí uvedeného kódu. Ten vyťukáte na klávesnici svého mobilu a za něj doplníte 14místný kód Go kupónu. Na konec doplníte křížek a to celé odešlete jako běžný hovor (příklad: *102*1234567890123#). Po chvíli se na displeji objeví hlášení o úspěšném dobití. Za použití tohoto čísla vám nebude strhnut žádný kredit ani v síti Eurotel, ani v síti žádného roamingového partnera.

- Přes Go linku: Vytočíte číslo *88 a necháte se spojit s operátorem. Tomu do sluchátka přečtete dobíjecí číslo a další ponecháte na něm. Po chvíli budete mít kredit navýšen. Za tuto "službičku" ale zaplatíte ze svého kreditu 15 korun, což je relativně hodně.

- Přes internet: Navštivte stránky www.mobilgo.cz. Tam klikněte v horní liště na odkaz "Dobíjení". Na další stránce pokračujte v dolním oranžovém poli kliknutím na odkaz "Internet". Vyplňte příslušná políčka a údaje odešlete. Je patrné, že tímto způsobem lze dobít nejen vlastní kredit, ale i kredit komukoliv z přátel či z rodiny.

Pokud opakovaně zadáte k dobití neplatné číslo, bude SIM karta vaším operátorem zablokována. Za odblokování zaplatíte poplatek 95 Kč!

A jak na tom jsou Oskarťáci? Zde nalezneme nějaké rozdíly oproti Twistu a Go. Tak hned prvním rozdílem je to, že při zakoupení kupónu v hodnotě 800 nebo 1 500 korun vám Oskar poskytne bonus:

Pro dobíjecí kupón Oskarty nemusíte vycházet z domu. Lze si jej objednat i přes Oskarkontakt (0800 777 777). Kupóny dorazí na dobírku do několika dnů poštou až k vám domů.

A zde jsou všechny způsoby, jak kupónem kredit dobít:

- Voláním dobíjecí linky: Vytočte číslo *77 a zvolte možnost "2" "Dobití volacího limitu". Hlasový systém vás vyzve k zadání 12místného dobíjecího čísla to zadejte pomocí klávesnice mobilního telefonu a potvrďte křížkem (#). Číslo vám bude zopakováno, a vy jej musíte ještě jednou potvrdit jako platné.

- Voláním Oskarlinky: Vytočte číslo *608 (nebo *077). Zde pokračujte volbami "1" "Můj Oskar", dále zadejte své číselné heslo a potvrďte jej křížkem, pak klávesou zvolte možnost "1" "Můj účet" a "2" "Dobití Vaší Oskarty". Hlasový systém vám do sluchátka sdělí vaše telefonní číslo. Zde máte na výběr, zda kredit budete dobíjet sobě (pak zvolte "1"), nebo někomu jinému (zvolte "2"). Automat vás vyzve z zadání 12místného dobíjecího čísla, které ukončíte křížkem. Dobíjecí číslo vám bude zopakováno a systém počká na vaše potvrzení.

- WAP Připojte se k Oskarovu WAPu. Postupujte přes odkazy "Oskarovy stránky", "Dobíjení Oskarty" a "Přihlásit". Jako "jméno" uveďte své telefonní číslo (například 0777123456), jako "heslo" udejte své osobní číselné heslo. Po úspěšném přihlášení pokračujte přes odkaz "Nabídka" a "Dobíjejte zde" až k samotnému formuláři. Zde je možné zadat dobíjecí číslo ze zakoupeného kupónu. Tento způsob dobíjení Oskarty považuji za nevyhovující. Nejenže za připojení k WAPu platíte, ale spleť odkazů na Oskarově wapové stránce je tak obšírná, že jsem musel déle než 5 minut hledat správnou cestu k formuláři. Při zadávání číselného hesla a dobíjecího čísla je nutné navolit na klávesnici čísla, ne písmena a to je, zejména s telefonem, který nemá možnost přepnout na psaní čísel, značně nepohodlné.

- Přes internet: Navštivte stránku www.oskarmobil.cz a v pravém dolním rohu zadejte své číslo a číselné heslo. Tím se dostanete do části "Můj Oskar". Zde klikněte na odkaz "Dobít Oskartu". Do políčka v dolní části následující stránky zadejte dobíjecí číslo a odešlete.

Dobíjecí kupóny lze získat na mnoha místech: v trafice za rohem, na poštách, v hypermarketech i samoobsluhách, na benzinkách, v prodejnách mobilních telefonů i elektro, nebo třeba i v drogerii. K vidění jsou i kupónové automaty do příslušného otvoru vložíte bankovky požadované hodnoty (stroj samozřejmě kontroluje jejich platnost), a z jiného vypadne dobíjecí kupón v požadované hodnotě. Dobíjecí kupón lze získat i po internetu. Některé obchody, ať už internetové nebo kamenné, nabízejí slevy na kupóny až 10%. A to se vyplatí.

BANKOMAT

Jako první přišla s dobíjením kreditu předplacených karet v České republice společnost Eurotel. Její systém však není ani zdaleka tak pohodlný jako pro klienty jeho konkurentů Oskara a T-Mobilu. Zatímco u předplacených karet těchto dvou operátorů proběhne dobití kreditu automaticky, zákazníkům Eurotelu vydá bankomat pouze stvrzenku s vytištěným dobíjecím číslem. Tímto číslem je pak nutné dobít kredit jedním ze způsobů uvedených výše.

Bankomat, který je schopen dobít vaši předplacenku požadovaným kreditem, musí být označen logem vaší předplacené karty. Dalším předpokladem je mít na své platební kartě dostatek financí k nabití kreditu.

Postup, jak dobít kredit u bankomatu, je pro všechny stejný (s přihlédnutím k popsanému systému Eurotelu, kdy bankomat nepožaduje zadání telefonních čísel a po potvrzení vydá stvrzenku s dobíjecím číslem). Může se však odlišovat bankomat od bankomatu, to podle toho, která banka bankomat provozuje a kdo bankomat vyrobil.

Platební kartu vložíte do bankomatu, stejně jako byste vybírali hotovost. Zvolte jazyk, který je vám nejbližší, a zadejte PIN své platební karty. Nyní by se měla objevit položka "Dobíjení telefonu" nebo "Mobilní telefon". Zvolte ji příslušným tlačítkem buď vedle displeje, nebo na klávesnici bankomatu.

Zadejte číslo svého mobilního telefonu a to bez úvodní nuly (0) například: 603123456. Pak vyberte výši kreditu, kterým chcete mobilní telefon dobít. Eurotel umožňuje zvýšit kredit u bankomatu o tyto částky: 300, 500, 1 000 a 2 000 Kč. Oskar nabízí k dobití tyto částky: 400 Kč, 800 Kč (+ bonus 100 Kč), 1 500 Kč (+ bonus 300 Kč). U T-Mobilu máte na výběr z těchto možností: 200 Kč (pouze bankomaty ČSOB, tato částka neprodlužuje platnost Twist kreditu), 400 Kč, 800 Kč, 1 000 Kč, 2 000 Kč, 4 000 Kč.

V následujícím kroku máte možnost u T-Mobilu a Oskara zadat další telefonní číslo, na které má být zasláno potvrzení o dobití. To je výhodné, nabíjíte-li mobil někomu z vašich známých. Jako dobíjený mobil uvedete jejich telefonní číslo a potvrzení si necháte zaslat na svůj mobilní telefon. Opět je třeba vynechat úvodní nulu (0). V některých bankomatech je zadání této položky povinné (bankomaty IBM), v některých ne.

Pokud jste dobíjeli Go kartu, počkejte, až vám bankomat vydá stvrzenku. Ta bude stejně velká jako stvrzenka při výběru hotovosti. Jen na ní budou uvedeny jiné údaje.

Kredit předplacené karty Go je nutné dobít jedním ze způsobů popsaných výše stejně jako kupónem. Dobíjecí číslo je uvedeno na vytištěném lístku.

U Oskarty i Twistu žádnou další akci provádět nemusíte. Váš kredit bude navýšen automaticky. Bankomat i vám přesto vydá stvrzenku. Tu je možné využít pro případnou žádost operátorovi o daňový doklad. O úspěchu dobití je v SMS zprávě informován jak mobil, kterému byl dobit kredit, tak mobil, kam měla být zasláno potvrzení o dobití. Tato esemeska by měla dorazit do několika sekund od úspěšného ukončení práce s bankomatem.

Při dobíjení v bankomatu mohou nastat problémy a je možné, že se kredit nezvýší. V tom případě dorazí na váš mobil SMS zpráva s informací o neúspěchu nebo zdržení. O své peníze na účtu v bance se bát nemusíte, při neúspěchu se vám žádná částka nestrhne. I když tak dobíjím svůj mobil odpočátku, ještě nikdy se mi to nestalo a nevím ani o případu ve svém okolí!

T-Mobile nabízí při dobití Twistu přes bankomat 5% bonus navíc k dobíjenému kreditu při dobití částkou minimálně 800 Kč. Pokud tedy kredit dobijete částkou 800 Kč (tato částka se vám strhne z vašeho účtu), navýší se váš kredit o 800 + 40 Kč = 840 Kč. Škoda, donedávna to bylo plných 10 % při jakémkoliv dobíjení Twistu. Dobijete-li kredit o částku 200 Kč, neprodlouží se platnost kreditu o 12 měsíců, jako tomu je u vyšších částek.

Nejbližší dobíjecí bankomat můžete zjistit s Twistem buď automaticky přes T-Mobile Navigátor, nebo SMS zprávou: Stačí odeslat SMS zprávu na číslo 4603 (pozor, ne 4616!) v tomto tvaru: DOBIJENI město (Jako parametr "město" lze zadat buď město, nebo pražskou část. Např.: DOBIJENI Praha 1) Odeslání i příjem SMS s odpovědí se seznamem bankomatů v zadané lokalitě jsou zcela zdarma!

Oskartu si lze v bankomatu dobít kreditem totožným s kupóny, stejný je i bonus, který obdržíte při dobíjení částkami 800 a 1 500 Kč tedy 100 Kč, respektive 300 Kč.

Stvrzenku, kterou vám vydá bankomat, nelze považovat za daňový doklad a není ji tedy možné vložit do účetnictví firmy. Chcete-li přesto výdaj za kredit mobilního telefonu uvést mezi svými firemními náklady, můžete požádat operátora o vystavení daňového dokladu: Každá stvrzenka obsahuje mimo jiné i autorizační kód. Toto číslo nadiktujte operátorovi na infolince (T-Mobile 4603, Oskar *608, Eurotel *88) nebo ve značkové prodejně svého operátora. Daňový doklad vám bude zdarma vystaven a doručen poštou na adresu, kterou jste uvedli.

Dobíjení přes bankomat je výhodné také proto, že je na něj ze strany banky pohlíženo jako na "placení za zboží a služby", a tudíž za nabití neplatíte žádné bankovní poplatky, a to ani v případě, využíváte-li služeb konkurenční banky.

GSM BANKING

I když GSM Banking spustil jako první operátor v České republice T-Mobile (dříve Paegas), mohli jako první dobíjet svůj kredit pomocí tohoto skvělého nástroje uživatelé Eurotelu. (Bylo tomu tak především z marketingových důvodů.) Nyní mají uživatelé předplacených karet Go možnost dobíjet kredit u všech bank, které GSM Banking podporují: Česká spořitelna, GE Capital Bank, Raifaisen Bank, Union banka a eBanka. Uživatelé Twistu si přes GSM Banking dobijí kredit pouze u GE Capital Bank.

Postup dobití je stejně snadný jako pohodlný:

S mobilem Eurotelu v menu svého mobilu nalistujete bankovní aplikaci, zadejte svůj BPIN a vyberete banku, přes kterou budete chtít svůj kredit dobít. (SIM karta Eurotelu umožňuje používat GSM bankovnictví až 10 bank najednou.) Dále zvolte položku "DobijGo" a vyplňte požadované údaje: číslo svého účtu, telefonní číslo, které chcete dobít, bez úvodní nuly (např.: 606123456). Dále vyberte částku, kterou chcete mobil dobít (na výběr jsou možnosti: 300, 500, 1 000 a 2 000 Kč). Po chvíli se na mobilu objeví zpráva s potvrzením o přijetí požadavku. Po další chvíli dorazí esemeska s informací o zvýšení kreditu vaší nebo cizí Go karty. Z jedné bankovní aplikace u Eurotelu můžete dobít v jednom měsíci až 10 mobilních telefonů. Celková částka však nesmí překročit 10.000 Kč.

U T-Mobilu v menu telefonu nalistujte "Paegas menu" a dále bankovní aplikaci. Zvolte položku "Dobíjení" a zadejte svůj bankovní BPIN. Stejně jako u Eurotelu, i u T-Mobilu je třeba zadat číslo účtu, ze kterého se má částka k dobití odúčtovat, dále dobíjené telefonní číslo a výši, o kterou má být kredit dobit. Dobíjet lze částky od 200 do 3 000 Kč (v celých korunách). V případě úspěchu na mobil dorazí pouze jediná zpráva a to o akceptaci požadavku na dobití. Kredit je u Twistu, stejně jako u dobíjení přes bankomat, zvýšen o požadovanou částku, navíc, dobíjíte-li o 800 Kč a více, je ke kreditu přičten bonus 5 %. I zde platí, že pokud dobíjíte o 200 Kč, neprodlouží se platnost kreditu.

Oskar, i když plnohodnotný GSM Banking nenabízí, umožňuje dobít Oskartu ze své aplikace nazvané "Platby z mobilu". Podmínkou je mít v držení platební kartu vydanou Komerční bankou, nebo (od půli března 2002) internetovou eBankou. Navíc je nutné vlastnit SIM kartu se SIM Toolkitem. (O tu můžete bezplatně požádat na Oskarlince *077 nebo 0800 777 777.)

Postup dobití Oskarty je následující: V hlavním menu vyberte "Oskar" a dále položku "Dobít Oskartu". Vyberte jednu částku ze tří nabízených možností: 400, 800 nebo 1 500 Kč a potvrďte ji stiskem klávesy OK. Dále zadejte číslo dobíjené Oskarty (s nulou na začátku např.: 0777123456). Mobil vás vyzve k zadání bankovního BPINu. Na displeji se objeví souhrnné informace o transakci, která má proběhnout. Transakci potvrdíte a odešlete klávesou "OK". Po chvíli na mobil dorazí potvrzení dobití mobilního telefonu v textové zprávě. Oskartu lze dobít maximálně do výše limitu vaší platební karty a stavu hotovosti na účtu. Nejvyšší částka, na kterou může být Oskarta nabita, je 10 000 Kč. Při pokusu o nabití nad tuto hodnotu se převod neprovede.

Pokud pro kterékoliv dobití předplacených sad operátorů T-Mobile, Eurotel nebo Oskar požadujete daňový doklad, stačí vytočit číslo infolinky, kde vám jej zdarma vystaví. K identifikaci platby budete potřebovat číslo svého a dobíjeného mobilního telefonu.

BEZHOTOVOSTNÍ DOBÍJENÍ PŘEVODEM

Eurotel pro uživatele předplacené karty Go nabízí dobíjení převodem z jakéhokoliv účtu. Peníze můžete převést buď klasickým převodním příkazem, nebo například pomocí GSM Bankingu. Pro dobíjení můžete použít i výhod trvalého příkazu k úhradě, kdy se váš kredit bude navyšovat pravidelně každé období (14 dní, měsíc) o pravidelnou částku, podle vašeho přání.

Peníze je nutno poukázat na účet Eurotelu s těmito údaji:

- Číslo účtu příjemce: 994404-0642051088

- Kód banky příjemce: 0800

- Variabilní symbol (VS): Telefonní číslo, které chcete nechat dobít bez úvodní nuly (např.: 606123456)

- lKonstantní symbol (KS): 308

- Specifický symbol (SS): 0

- Částka: Můžete vybrat z částek 300, 500, 1 000 nebo 2 000 Kč (Požadavky na dobití jiných částek nebudou provedeny!)

Jakmile na účet Eurotelu dorazí vaše peníze, zvýší operátor váš kredit o požadovanou částku. To se může stát, vzhledem k nepružnosti některých bank, až za celý týden od podání příkazu k úhradě. Pokud se ani do té doby váš kredit nezvýší, kontaktujte infolinku operátora (*88).

Chcete-li k platbě vystavit daňový doklad, obraťte se na některou z podnikových prodejen Eurotelu nebo infolinku vašeho operátora (*88). Sdělit budete muset dobíjecí číslo, které vám přišlo po dobití kreditu v SMS zprávě, dobíjené telefonní číslo a číslo svého bankovního účtu.

Nespornou výhodou tohoto způsobu je možnost opakovaného dobíjení pomocí trvalého příkazu k úhradě: O nic se nemusíte starat a kredit vám bude pravidelně navyšován. Nevýhodu lze spatřovat především v tom, že navýšení kreditu proběhne až po několika dnech od podání příkazu to mnohé odradí. A to je také důvod, proč je tento způsob dobíjení kreditu využívaný tak málo.

T-Mobile pro Twist ani Oskar pro Oskartu podobné dobíjení převodem z účtu dosud nenabídly.

DOBÍJENÍ PŘES TERMINÁL CCS

Terminály společnosti CCS jsou dostupné na naprosté většině čerpacích stanicích, bohužel, jen skrze některé z nich lze dobít kredit pro předplacené karty. Nemusíte přitom mít právě kartu CCS, ale i platební kartu jakékoliv banky, nebo můžete zaplatit v hotovosti.

Prostřednictvím terminálu CCS lze dobít jakoukoliv Twist kartu a to libovolnou částkou od 200 do 9 999 Kč. (Opět zde platí, že částky menší než 400 Kč neprodlužují dobu platnosti kreditu.)

Potvrzení dobití dorazí v SMS zprávě jak na dobíjené číslo, tak i na případné další zadané číslo. Stvrzenku vytištěnou terminálem CCS je možné použít jako daňový doklad. Potřebujete-li však nový, můžete se obrátit na infolinku T-Mobilu (4603) nebo na některou ze značkových prodejen T-Mobilu.

Požádáte-li SMS zprávou o seznam bankomatů umožňujících dobíjení, v rámci tohoto seznamu dorazí i seznam všech terminálů CCS v dané lokalitě.

DOBÍJENÍ PŘES INTERNET

I tuto možnost mají pouze uživatelé Eurotelu, potažmo předplacenky Go. Navíc je nutné být klientem eBanky nebo používat CCS Kontakt kartu, vydanou společností CCS.

Pro samotné dobití je nutno navštívit stránky www.mobilgo.cz a tam kliknout na odkaz "Dobíjení", a dále na nápis v oranžovém poli "Internet". Do políček dvakrát zadejte dobíjené telefonní číslo a částku, o kterou chcete kredit zvýšit (na výběr jsou opět možnosti 300, 500, 1 000, 2 000 Kč). Dále pokračujte kliknutím na ikonu vašeho bankovního ústavu buď na ikonu eBanky, nebo na logo společnosti CCS. Vaše telefonní číslo se zkontroluje a systém vás vpustí do platebního modulu. Zde je nutné zadat tyto údaje:

- CCS karta: číslo karty, doba platnosti, PIN

- eBanka: klientské číslo, kód vygenerovaný elektronickým klíčem eBanky. Navýšení kreditu by mělo proběhnout během několika minut. O úspěchu celé transakce bude dobíjené číslo (popřípadě další, bylo-li zadáno) informováno SMS zprávou.

DOBÍJENÍ Z ÚČTU PAUŠÁLNÍHO ZÁKAZNÍKA

Pomocí služby Eurotel Dobíjení Go může dobít předplacenou kartu Go kdokoliv z paušálních zákazníků Eurotelu. Dobíjená částka mu bude naúčtována na jeho měsíčním výpisu.

Pro dobití Go telefonu musí paušální zákazník zavolat na číslo *11. V hlavní nabídce je nutno zadat položku číslo "3" "Nabití Go karty prostřednictvím účtu standartního zákazníka". Pak je třeba zadat své 6místné identifikační číslo, dále číslo telefonu, který chcete dobít, a částku, o kterou se má kredit navýšit (na výběr jsou možnosti 300, 500, 1 000, 2 000 Kč). Všechny zadané údaje vám systém zopakuje. Poté je nutné je potvrdit stiskem příslušné klávesy.

Kredit Go karty bude dobit nejdéle do 30 minut. Dobitá Go karta i telefon, z jehož účtu byl kredit navýšen, budou informovány o úspěšném dobití SMS zprávou.

Na faktuře bude dobitá částka uvedena pod položkou "Jednorázové poplatky". I zde bude uvedeno číslo dobíjené Go karty a dobitá částka.

Tento způsob dobití může uskutečnit pouze paušální zákazník, který je aktivním zákazníkem Eurotelu déle než 4 měsíce a nemá s placením za služby operátorovi žádné problémy. Nabít lze i za jeden měsíc několik telefonů, celková výše však nesmí překročit tyto částky:

- Paušální zákazník, jehož měsíční účet nepřesáhne 5 000 Kč, může dobít maximálně 1 000 Kč.

- Paušální zákazník, jehož měsíční účet přesáhne 5 000 Kč, může dobít maximálně 2000 Kč. (Pro tyto účely se počítá průměr účtů za tři předchozí měsíce.)

DOBÍJENÍ PŘES TERMINÁLY SAZKY

Tento způsob dobíjení Twistu je nejnovější metodou a nutno podotknout, že se pro mnohé může stát velmi zajímavou a atraktivní. Na všech on-line terminálech společnosti SAZKA (je jich více než 6500) lze kromě podání sportky a jiných her též navýšit svůj kredit.

K dobití slouží speciální tiket, kde je třeba zakřížkovat příslušná políčka a tím sdělit systému číslo dobíjeného telefonu, číslo telefonu, kam má být zasláno potvrzení a částka, o kterou má být kredit navýšen. Kredit lze nabíjet o jakoukoliv částku v celých korunách, a to od 200 do 9 999 Kč. Částka nižší než 400 korun neprodlužuje platnost kreditu.

Obsluha by měla tiket zkontrolovat a vložit jej do terminálu k automatickému zpracování. Platba v tomto případě proběhne cash tedy v hotovosti na dřevo pokud jste právě nevyhráli vyšší částku a nechcete si za svou výhru dobít kredit.

Potvrzení o dobití se vám dostane jednak na stvrzence, kterou vám vydá terminál, jednak v případě úspěšného dobití i v SMS zprávě na dobíjený, popřípadě další uvedený mobil. Vyplněný tiket lze samozřejmě použít i vícekrát pro příští dobíjení mobilního telefonu. Pokud to stihnete do 22. července, můžete se těšit z bonusu 10 % k dobíjené částce. Po tomto datu se snad spokojíte s bonusem 5 % při dobití částkou 800 a vyšší.

Stvrzenka vytištěná z terminálu neslouží jako daňový doklad. Pokud jej potřebujete, můžete zavolat na infolinku T-Mobile (4603) nebo navštívit některou ze značkových prodejen T-Mobilu, kde je možné o daňový doklad požádat.

Nejbližší terminál SAZKY, kde je možné kredit dobít, můžete zjistit s Twistem buď automaticky přes T-Mobile Navigátor, nebo SMS zprávou: Stačí odeslat SMS zprávu na číslo 4603 v tomto tvaru: DOBIJENI město (Jako parametr "město" lze zadat buď město, nebo pražskou část. Např.: DOBIJENI Praha 1). Odeslání i příjem SMS s odpovědí se seznamem bankomatů, terminálů CCS a terminálů SAZKY v zadané lokalitě jsou zcela zdarma!

DOBÍJENÍ SMS ZPRÁVOU

Další revoluční způsob dobíjení předplacené karty je určen pouze uživatelům Twistu. K tomu je nutné mít v držení platební kartu Komerční banky. Tato podmínka je však dočasná, T-Mobile počítá s tím, že službu budou moci v budoucnosti využívat i uživatelé platebních karet ostatních bankovních domů.

Před samotným dobití SMS zprávou je nutné se zaregistrovat u některého z vybraných bankomatů Komerční banky: Do bankomatu vsuňte svou platební kartu, a po výběru jazyka a vložení kódu PIN vyberte položku "Registrace SMS dobíjení". Nyní zadejte číslo mobilního telefonu, ze kterého budou odesílány dobíjecí SMS zprávy. Bankomat vám poté vydá stvrzenku, na které je uveden váš DPIN, vygenerovaný bankomatem. Toto číselné heslo si zapamatujte, budete jej potřebovat k samotnému dobíjení.

Nyní jste zaregistrováni a můžete přistoupit k samotnému dobití svého nebo cizího mobilního telefonu Twist. Začněte psát novou SMS zprávu. Do ní uveďte: klíčové slovo DOBIT, dále své číselné heslo (DPIN) vygenerované bankomatem a částku, o kterou má být kredit navýšen. Dobíjíte-li cizí mobil, uveďte ještě do SMS zprávy telefonní číslo dobíjeného mobilu. (Příklad SMS zprávy: DOBIT 5678 850 0603123456 telefonní číslo 0603123456 bude dobito částkou 850 Kč, heslo je 5678) SMS zprávu je nutné odeslat na číslo 5602.

Po dobití kreditu dorazí SMS zprávy s potvrzením jak na dobíjený mobil, tak i na mobil, ze kterého byla SMS zpráva odeslána.

KTERÉ DOBÍJENÍ JE NEJ...?

Každé dobíjení je vhodné pro jinou skupinu uživatelů. Obecně lze však konstatovat, že nejpohodlnější je dobíjení přes GSM Banking a Oskarovy Platby z mobilu. Tyto aplikace však má omezené množství uživatelů. U Twistu je zajímavou alternativou SMS dobíjení. Tyto dva způsoby jsou výhodné již tím, že lze kredit dobít kdykoliv a kdekoliv, pokud splňujete základní požadavky (stav účtu / registrace v bankomatu). U některých způsobů potěší to, že je dobití uskutečněno on-line tzn. do několika sekund, přinejhorším minut: dobíjením z bankomatu (pouze Twist a Oskarta), GSM Bankingem, dobíjením přes internet, z účtu paušálního zákazníka, pomocí terminálu Sazky a CCS na benzinových stanicích a SMS dobíjením.

U Oskarty je samozřejmě nejvhodnější dobíjet částkou 1 500 Kč, kdy je kredit navýšen o 1 800 Kč toto zvýhodnění je uplatňováno u všech typů dobíjení. U Twistu je nejvýhodnější, co se ceny týče, dobíjení přes on-line terminál Sazky, kdy je k dobíjené částce připisován 10% bonus, bohužel pouze do 22. 7. Po tomto datu se jeví jako nejvýhodnější kterékoliv on-line dobíjení (bankomat, CCS, SMS, Sazka, GSM Banking) na částku 800 a vyšší zde je bonus vždy 5%. U Eurotelu v současné době žádné finanční zvýhodnění nenajdete. Dobíjení kupónem je stejně finančně náročné jako ostatní dobíjení třeba z bankomatu.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

Operátor karta  Hlášení - SMS

T-Mobile Twist - 30 Kč - 0 Kč

Eurotel Go - 50 Kč - 0 Kč

Oskar Oskarta - 50 Kč - 25 Kč

§§§§§


Informační esemesky – díl první – T-Mobile Info

Josef Kulhavý

c02p0398

Jedete vlakem, který má 20 minut zpoždění, a potřebujete vědět, zda v přestupní stanici stihnete svůj přípoj. Předpokládám, že s sebou nenosíte knižní vydání vlakového jízdního řádu, ani nejste majiteli notebooku, kde byste počítačové jízdní řády měli nainstalovány. Informaci si můžete vyžádat jedinou SMS zprávou ze svého mobilu.

Zjišťování odjezdů a příjezdů vlaků samozřejmě nejsou jedinou informací, kterou můžete přes esemesky na svém mobilu zjistit. Všichni tři naši operátoři obsluhují několik desítek informačních kanálů, které umožňují zjistit prostřednictvím textových zpráv nejrůznější data a údaje. Pohodlně tak zjistíte kursy rozličných měn, výsledky hokejových zápasů, program vašeho oblíbeného kina, nebo třeba překlad slova do některého ze světových jazyků. I starší mobilní telefon se tak může stát dobrým zdrojem důležitých informací.

Jelikož by seznam SMS informačních služeb všech tří našich operátorů zabral příliš velké místo, rozhodli jsme se rozdělit tento materiál na tři části: V tomto čísle naleznete informační služby T-Mobilu (T-Mobile Info), příště se podíváme na Eurotel (GSM Infotext) a seriál zakončíme Oskarem (Aktivní SMS). Všechny informace uvedené v tomto seriálu poskytují přímo jednotliví operátoři T-Mobile, Eurotel a Oskar spolu s dodavateli dat a údajů.

Princip informačních SMS spočívá v tom, že ze svého mobilu odešlete v textové zprávě klíčové slovo s případným parametrem (nebo více parametry) na bránu svého operátora, ta ji zpracuje a výsledek obratem pošle v SMS zprávě zpět na váš mobil.

Vysvětlivky:

Klíčové slovo:Slovo (znak), kterým musí SMS zpráva s žá-dostí o informaci začínat.

Zadání SMS: Struktura registrační SMS zprávy. Podtržítko (_) nahrazuje mezeru!

Parametry: Místo slov psaných malými písmeny v řádku "Zadání SMS" je nutné zapsat parametr.

Příklad: Příklad registrační SMS zprávy. Podtržítko (_) nahrazuje mezeru!

Odpověď: Příklad odpovědi.

Denně SMS:Počet SMS, došlých během 24 hodin (pouze u T-Mobile Info Plus).

SIM Toolkit: Informace je možné vyžádat přes strukturu menu SIM Toolkitu.

Cena: Cena je uvedena včetně DPH 5 %.

T-Mobile Info

Radiomobil pro klienty své sítě T-Mobile nabízí zjištění nejdůležitějších informací pomocí aplikace SIM Toolkit, kterou podporuje většina mobilních telefonů. V menu mobilu se tyto služby hlásí pod položkou "Paegas Info". Použití této aplikace má značné výhody, které po dlouhou dobu upřednostňovaly T-Mobile (dříve Paegas) před konkurencí. Není totiž nutné si pamatovat všechna klíčová slova spolu s kódy, v přehledném menu lze vybrat položku, vyplnit požadované informace a SMS zpráva se sama odešle. Ti, kteří nemají možnost SIM Toolkit využívat, mohou stejné informace získat zasláním SMS zprávy na číslo 4616 ve tvaru, který je uveden u popisu informační textové zprávy v následujících tabulkách. Poslední možností, jak objednat SMS zprávu, je prostřednictvím internetu a služby T-Mobile Click v části Nastavení SMS.

Tyto zprávy vrací jedinou odpověď (někdy v několika samostatně placených esemeskách).

Počasí

Informace o počasí pro ČR a jednotlivé regiony

Klíčové slovo:POC

Zadání SMS: POC_Region

Parametry: Region: PHA (Praha), STC (střední Čechy), SC (severní Čechy), VC (východní Čechy), JC (jižní Čechy), ZC (západní Čechy), SM (severní Morava), JM (jižní Morava)

Příklad: POC_VC

Odpověď: Sobota polojasno. Tmin4 az 1stc. Tmax.10 az 14 stc. Vitr jihozapadni 3 az 7 m/s.

SIM Toolkit: Ano: Zpravodajstvi Pocasi

Cena: 1,58 Kč

Měnové kurzy

Informace o kurzu zadané měny podle vybrané banky

Klíčové slovo:KURZ

Zadání SMS: KURZ_Měna_#Banka

Parametry: Měna: EUR (Euro), GBP (Velká Británie), JPY (Japonsko), PLN (Polsko), SKK (Slovensko), USD (USA); Banka: CNB (České národní ban-ka pro ČNB je možno parametr BANKA vy-nechat), CS (Česká spořitelna), CSOB (ČSOB), EB (eBanka), GECB (GE Capital Bank), HVB (HVB Bank), INT (Interbanka), KB (Komerční banka), UB (Union Banka), ZB (Živnostenská banka)

Příklad: KURZ_EUR_#CSOB

Odpověď: CSOB: EMU 1 EUR 31.01.02. DN:31.311 DP:32.589 Stred:31.950 VN: 31.090 VP:32.810 / 30.01.02 DN:31.125 DP: 32.395 Stred: 31.760 VN: 30.900 VP:32.620

SIM Toolkit: Ano: BUSINESS Menove kurzy

Cena: 3,15 Kč

Poznámka: Při zadání dvou měn (např.: KURZ EUR USD #CSOB) vrátí systém křížový kurz mezi zada-nými měnami (v tomto případě mezi eurem a americkým dolarem)

Akcie RM-Systému

Aktuální akcie nejobchodovanějších akcií na trhu RM-S

Klíčové slovo:RMS

Zadání SMS: RMS_Kód

Parametry: Kód: Kód akcie (výběr): BAAUNIPE (Unipetrol), BAACEZ (ČEZ), BAATELEC (Č. Telecom), BAAOKD (OKD), BAASKODA (Škoda), BAAVITKO (Vítkovice), BAATRINZ (Třinecké železárny), BAAIPS (IPS) BAATABAK (Tabák), BAABENZA (Benzina), BAACRADI (České radiokomunikace)

Příklad: RMS_BAACRADI

Odpověď: CESKE RADIOKOMUN. PCP:349,30-426,

904/2/2002 ZavK: 385,00 ZmZavK:0 ZahK:393,50 MinK:385,00 MaxK:393,50 Obj:607909, 40/1566 CZ0008044607

SIM Toolkit: Ano: Business Akcie RM-S

Cena: 1,58 Kč

Obchodní rejstřík

Informace o subjektu zapsaném v obchodním rejstříku

Klíčové slovo:ICO

Zadání SMS: ICO_Ičo

Parametry: Ičo: IČO organizace, o které chcete získat informace

Příklad: ICO_565211

Odpověď: IDG Czech, a.s. ; sidlo: Praha 5-Nove Butovice ; ICO: 565211 ; zapsano 04.10.1990

SIM Toolkit: Ano: Business Obch. Rejstrik

Cena: 1,05 Kč

Plátci DPH

Informace o subjektu, který je plátcem DPH

Klíčové slovo:DPH

Zadání SMS: DPH_Dič

Parametry: Dič: DIČ organizace, o které chcete získat informace

Příklad: DIC_002-12345678

SIM Toolkit: Ano: Business Platci DPH

Cena: 1,05 Kč

Katalog Edit

Informace o subjektu, uvedeném v katalogu Edit

Klíčové slovo:EDIT

Zadání SMS: EDIT#Firma##Město###Obor####

Ič#####Telefon

Parametry: Obor: Obor činnosti, Ič.: Identifikační číslo v katalogu. Počtem křížků udáváte, který parametr zadáváte, povinný je alespoň jeden parametr.

Příklad: EDIT#IDG##PRAHA

Odpověď: IDG Czechoslovakia, a.s., Seydlerova 2451, 15500 Praha 5, tel:+420257088171, ico: 565211, obor: informacni sluzby; nakladatelstvi-vydavatelstvi; software; tisk

SIM Toolkit: Ano: Business Katalog EDIT

Cena: 3,15 Kč

Jízdní řády autobusů

Klíčové slovo:BUS

Zadání SMS: BUS_HHMM_ddmmrr#Odkud##Kam

Parametry: HHMM (čas) a ddmmrr (datum) nejsou povinné

Příklad: BUS_1630_100502#JANSKE LAZNE##

TRUTNOV

Odpověď: Odj.: Janske Lazne, kolonada 17:30, Prij.: Trutnov, aut. st. 18:00, Bus 690170 94; 15 km; 30 min.; 20 Kc

SIM Toolkit: Ano: Doprava Autobus

Cena: 1,58 Kč

Jízdní řády vlaků

Klíčové slovo:VLAK

Zadání SMS: VLAK_HHMM_ddmmrr #Odkud##Kam

Parametry: HHMM (čas) a ddmmrr (datum) nejsou povinné

Příklad: VLAK_1800_100502#TRUTNOV##JAROMER

Odpověď: Odj.: Trutnov hl. n. 18:43, Prij.: Jaromer 20:00, Vlak: Os 5731; 52 km; 1 hod. 17 min.

SIM Toolkit: Ano: Doprava Vlak

Cena: 1,58 Kč

Poloha vlaku

Zjištění aktuální polohy vlaku

Klíčové slovo:POZ

Zadání SMS: POZ_Vlak

Parametry: Vlak: číslo nebo název vlaku informace lze získat o vlacích kategorie Supercity, EC, IC, Ex, R a Sp

Příklad: POZ_VINDOBONA

Odpověď: Vlak: EC 172 Vindobona, Smer: Decin statni hranice, Poloha: Kostenice, Cas odj. 2. 2. 2002 13:47, 5 min. ZPOZDENI

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,58 Kč

Jízdní řády MHD

Klíčové slovo:MHD

Zadání SMS: MHD_HHMM_ddmmrr#Odkud##Kam###

Město####Linka

Parametry: HHMM (čas) a ddmmrr (datum) nejsou povinné; Město: AB (Praha), BK (Blansko), BM (Brno), CB (České Budějovice), CTE (Český Těšín), FM (Frýdek-Místek), HAV (Havířov), HK (Hradec Králové), HO (Hodonín), CR (Chrudim), JH (Jindřichův Hradec), KA (Karviná), OL (Olomouc), OV (Ostrava), OR (Orlová), PE (Pelhřimov), PI (Písek), PV (Prostějov), PR (Přerov), ST (Strakonice), TA (Tábor), TU (Trutnov), TRI (Třinec), ZS (Žďár nad Sázavou)

Příklad: HD_#PRISTAVISTE##NOVODVORSKA###AB

Odpověď: Odj.: Pristaviste 14:13, Prij.: Novodvorska 14:22, Bus 198 3950 m; 9 min; 8 Kc

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,58 Kč

Kombinovaný jízdní řád

Vyhledávání kombinovaného spojení vlaku a autobusu

Klíčové slovo:SPOJ

Zadání SMS: POJ_HHMM_ddmmrr#Odkud##Kam###Jak

Parametry: HHMM (čas) a ddmmrr (datum) nejsou povinné; Jak: Možno použít parametr BUS nebo VLAK, při vynechání parametru dojde k vyhledání kombinovaného spojení

Příklad: POJ_1700_100502#PARDUBICE##LITOMYSL

Odpověď: Odj.: Pardubice hl.n. 17:10, Prij.: Hradec Kralove hl. n. 17:27, R 682 JESTED; Odj.: Hradec Kralove, zel.st. 18:00, Prij.: Litomysl, aut.nadr. 18:56, Bus 810150 4; 80 km; 1 hod 46 min; 64 Kc (Text dorazil ve více zprávách)

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,58 Kč

Letový řád odlet

Informace o odletu letadel z letiště Praha-Ruzyně

Klíčové slovo:ODLET

Zadání SMS: ODLET_HHMM_ddmmrr#Kam##Číslo

Parametry: HHMM (čas) a ddmmrr (datum) nejsou povinné; Kam: Možno zadat v češtině i angličtině; Číslo: Číslo letu nepovinný údaj

Příklad: ODLET_#RIM

Odpověď: So 2.2.2002: AZ0513 Praha-Rim/Fiumicino, Odlet: 14:15, Prilet: 16:00, Letadlo: M80, Dny v tydnu: .2.4.6., Obdobi: 30.10.01-30.03.02

SIM Toolkit: Ano: Doprava Letiste Odlet

Cena: 3,15 Kč

Letový řád přílet

Informace o příletu letadel na letiště Praha-Ruzyně

Klíčové slovo:PRILET

Zadání SMS: PRILET_HHMM_ddmmrr#Odkud##Číslo

Parametry: HHMM (čas) a ddmmrr (datum) nejsou povinné; Odkud: Možno zadat v češtině i angličtině; Číslo: Číslo letu nepovinný údaj

Příklad: PRILET_2000#LONDON

Odpověď: So 2.2.2002: BA0858 London/Heathrow-Praha, Odlet: 17:30, Prilet: 20:45, Letadlo: 319, Dny v tydnu: 1234567, Obdobi: 28.10.01-30.03.02

SIM Toolkit: Ano: Doprava Letiste Prilet

Cena: 3,15 Kč

Kilometrovník

Informace o trase a délce trasy po České republice a Evropě

Klíčové slovo:TRASA

Zadání SMS: TRASA_#Odkud##Kam

Parametry: Odkud, Kam: Možno zadat v češtině i místním jazyce

Příklad: TRASA_#BRNO##WIEN

Odpověď: 127km, 01:50, CZ:Brno-Zerotinovo nam.-> CZ: Rajhrad sev.,Exit-> CZ:Spalena Hospoda-> CZ/A:Mikulov(Breclav)-> A: Gaweinstal-> A:Wien-Floridsdfr. Br. (6A22), Ex-> A:Wien

SIM Toolkit: Ano: Doprava Kilometrovnik

Cena: 1,58 Kč

KINA

Program kin v ČR

Klíčové slovo:KINO

Zadání SMS: KINO_Název#Město##Dny

Parametry: Název: Postačí zadat několik znaků kina (nepovinné); Dny: Za kolik dnů od data zadání (nepovinné)

Odpověď: Nepodařilo se nám získat žádnou informaci

SIM Toolkit: Ano: Zabava Kina

Cena: 2,10 Kč

FILMY

Informace o tom, kde hrají zadaný film

Klíčové slovo:FILM

Zadání SMS: FILM_Název#Město##Dny

Parametry: Název: Název filmu; Dny: Za kolik dnů od data zadání (nepovinné)

Příklad: FILM_PAN_PRSTENU#PRAHA

Odpověď: Praha STER CENTURY NOVY SMICHOV +420257181212: Pan prstenu I: Spolecenstvo prstenu (5.2 13:15, 16:45, 20:15)

SIM Toolkit: Ano: Zabava Filmy

Cena: 2,10 Kč

DIVADLA

Program divadel v ČR

Klíčové slovo:DIV

Zadání SMS: DIV_Název#Město##Dny

Parametry: Název: Název divadla; Dny: Za kolik dnů od data zadání (nepovinné)

Příklad: DIV_JANACKOVO#BRNO

Odpověď: Brno ND JANACKOVO DIVADLO: Don Quijote (5.2 19h), Tosca (6.2 19h), Koncert Statni filharmonie Brno (7.2 19:30) Koncert Statni filharmonie Brno (8.2 19:30)

SIM Toolkit: Ano: Zabava Divadla

Cena: 2,10 Kč

KLUBY

Program klubů v ČR

Klíčové slovo:KLUB RADOST##3

Zadání SMS: KLUB_Název#Město##Dny

Parametry: Název: Název klubu nebo akce; Dny: Za kolik dnů od data zadání (nepovinné)

Příklad: KLUB_RADOST#PRAHA##3

Odpověď: Praha RADOST FX +42022512035: GLAMOUR Djs Moskito, Geert, Kuba Soulcheck (8.2 22h)

SIM Toolkit: Ano: Zabava Kluby

Cena: 2,10 Kč

GURMÁN

Výběr pražských restaurací

Klíčové slovo:GUR

Zadání SMS: GUR_#Název##Část##Typ

Parametry: Název: Název restaurace; Část: Městská část Prahy, např.: P4; Typ: Typ kuchyně; Povinný je alespoň jeden parametr

Příklad: GUR_##P4###CIN

Odpověď: CINDLOUHA ZED; PUJMANOVE 10/1218, P 4; +42026922374; OTEVRENO 11-15, 17:30-23 UT-NE; CINSKA KUCHYNE; JIDLO 1,6; CENA 410KC

SIM Toolkit: Ano: Zabava Gurman

Cena: 3,15 Kč

T-MOBILE TIP

Tip na koncert, divadelní nebo filmové představení či restauraci

Klíčové slovo:P

Zadání SMS: P_Typ

Parametry: Typ: KON (koncert), KIN (kino), DIV (divadlo), GUR (gurmán)

Příklad: P_KIN

Odpověď: Praha KINO EVROPA +420220219069: Jedinecny (6.5 17:30)

SIM Toolkit: Ano: Zabava Tip

Cena: 3,15 Kč

TELEVIZNÍ PROGRAMY

Klíčové slovo:TV

Zadání SMS: TV_HHMM_ddmmrr_#Typ

Parametry: Typ: CT1, CT2, NOV, PRI, TV3, HBO, SMX (Supermax), SPE (Spektrum), MRK (Markíza), HLM (Hallmark), ESP (Eurosport), DSF, DSC (Discovery), POL (Polsat), ST1, ST2, ARD, ZDF, RTL, RT2, PR7, TP1, TP2, CNN, MTV; Pokud typ vynecháte, vrátí se program ČT1, ČT2, NOVA a PRIMA

Příklad: TV_2000_#CT1

Odpověď: CT1: 20:00 Sest v tom (10/29) -s,st,SCT1: 20:55 Bananove rybicky -s,st,ZCT1: 21:30 Klekanice -DCT1: 21:55 Osudove okamziky -st,DSIM Toolkit: Ano: Zabava TV programy

Cena: 2,10 Kč

ANEKDOTY

Vtipy

Klíčové slovo:VTP

Zadání SMS: VTP_Kategorie

Parametry: Kategorie: CIT (Citáty), KAM (kameňáky), LID

(o lidech), NEM (nemravné), ZAM (zaměstnání), OST (ostatní)

Příklad: VTP

Odpověď: Doktor se pta alkoholika: "Pijete?" "Ale vite, pane doktore, ze bych si dal? Nalejte klidne, co mate."

SIM Toolkit: Ano: Zabava Anekdoty

Cena: 0,95 Kč

Poznámka: Pokud nechcete, aby vašim nezletilým potomkům byly zasílány nemravné vtipy, zašlete na číslo 4616 SMS ve tvaru: VTPPro odblokování použijte kód VTP+

MOTTO

Klíčové slovo:MTTO

Příklad: MTTO

Odpověď: Prostopasne a bezuzdne mladi odevzda stari vysilene telo. CICERO

SIM Toolkit: Ano: Zabava Motto

Cena: 0,95 Kč

BIORYTMY

Informace o duševní a tělesné kondici

Klíčové slovo:BIO

Zadání SMS: BIO_Narození_ddmmrr

Parametry: Narození: Datum vašeho narození ve tvaru ddmmrr; ddmmrr: Biorytmy na požadovaný den (nepovinné)

Příklad: BIO_180269

Odpověď: Obchodni jednani: 4, Financni situace: 3, Usudek a Rozhodovani: 4, Fyzicka kondice a zdravi: 5, Partnerske vztahy a sex: 3.

SIM Toolkit: Ano: Zabava Biorytmy

Cena: 0,95 Kč

OSOBNÍ HOROSKOPY

Klíčové slovo:HOR

Zadání SMS: HOR_Narození_++

Parametry: Narození: Datum vašeho narození ve tvaru ddmmrr, místo data narození lze zadat znamení, pro které má být horoskop určen (BERAN, VAHA, RYBY, .); ++: + (zítřejší horoskop), ++ (pro pozítří)

Příklad: HOR_250780_+

Odpověď: Lev (24.07. 23.08.) Ten, kdo se chce s vami nazorove ci partnersky rozejit, se musí pripravit na skutecnost, ze s nim uz dále nebudete jednat jako v rukavickach.

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

ČÍNSKÉ HOROSKOPY

Klíčové slovo:HORC

Zadání SMS: HORC_Narození

Parametry: Narození: Datum vašeho narození ve tvaru ddmmrr nebo ddmmrr

Příklad: HORC_210878

Odpověď: Kun: Kone by se měli tento mesic zdrzet jakychkoliv neplanovanych vydaju a investic. Starosti jim budou pusobit jejich dorustajici ratolesti svymi pozadavky.

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

PARTNERSKÉ HOROSKOPY

Klíčové slovo:HORP

Zadání SMS: HORP_1.Znamení_2.Znamení

Parametry: 1.Znamení, 2.Znamení: Možno zadat znamení, nebo ddmm (den a měsíc narození)

Příklad: HORP_0508_3007

Odpověď: Lev (24.07. 23.08.) Lev (24.07. 23.08.) Hovor mezi vami jiskri nevyslovenymi navrhy. Neprehanejte vsak rozvernost, protože na kazde vase slovo ciha někdo, kdo ho donese vasemu partnerovi.

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

SEZNAMKA

Klíčové slovo:SZN

Zadání SMS: SZN_Věk_Region_Kategorie_Odpovědi

Parametry: Region: PHA (Praha), STC (střední Čechy), SC (severní Čechy), VC (východní Čechy), JC (jižní Čechy), ZC (západní Čechy), SM (severní Morava), JM (jižní Morava); Kategorie: Vyhledat inzerát: MZ (muž hledá ženu), ZM (žena hledá muže), MM (muž hledá muže), ŽŽ (žena hledá ženu); Odpovědi: Počet odpovědí (1-9)

Příklad: SZN_23_VC_MZ_1

Odpověď: SVOBODNY 25 LET HLEDA PRITELKYNI DO 55 LET PRO PRIJEMNE CHVILE VC KRAJ SMS ve tvaru SZN O 108622 .zaslete na 4616

SIM Toolkit: Ne

Cena: 3,15 Kč

KALENDÁŘ

Základní informace o požadovaném dni

Klíčové slovo:KAL

Zadání SMS: KAL_ddmmrrrr

Příklad: KAL_11022002

Odpověď: pondeli 11.2.2002, 6. Tyden, 42. Den v roce 2002.

SIM Toolkit: Ano: Prakticke Kalendar

Cena: 0,95 Kč

Poznámka: Pokud zadáte SMS ve tvaru KAL_ddmmrrrr_ddmmrrrr, získáte časový rozdíl mezi dvěma dny

KALKULAČKA

Klíčové slovo:CAL

Zadání SMS: CAL_Výraz

Parametry: Výraz: Lze zadat: +, -, *, /, ACOS, ASIN, ATAN, COS, COSH, EXP, FACT, LOG, LOG10, PI, RND, SIN, SINH, SQR (odmocnina), SQRT, TAN, TANH, (, )

Příklad: CAL_1000+365*SQR(81)+PI

Odpověď: 395768.1415926535 = 1000+365*SQR(81)+PI

SIM Toolkit: Ne

Cena: 0,53 Kč

PSČ

Klíčové slovo:PSC

Zadání SMS: PSC_Město nebo PSC_Psč

Parametry: Město: Stačí zadat několik prvních písmen

Příklad: PSC_DOLNI_UJEZD

Odpověď: Dolni Ujezd u Lip./Becvou=75123, Dolni Ujezd u Litomysle=56961

SIM Toolkit: Ano: Prakticke Planovac

Cena: 0,95 Kč

SLOVNÍČEK

Klíčové slovo:SLO

Zadání SMS: SLO_Překlad_Slovo

Parametry: : Směr překladu: AC, CA, NC, CN

Příklad: SLO_AC_LIKE

Odpověď: like=jako; jak, jaky; jako treba, jako napriklad; jako (tak) jak; mit rad, libit se, rad (delat); chtit, prat si

SIM Toolkit: Ano: Prakticke Slovníček

Cena: 1,05 Kč

SLOVNÍK CIZÍCH SLOV

Výkladový slovník cizích slov

Klíčové slovo:VYKLAD

Zadání SMS: VYKLAD_Slovo

Příklad: VYKLAD_EXHIBICE

Odpověď: exhibice (lat.) 1. Vystava, prehlidka; 2. Ukazka, predvedeni vynikajiciho vykonu, zvl. sportovniho (mimo soutez). (...)

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

SVÁTKY

Klíčové slovo:SVA

Zadání SMS: SVA_ddmm nebo SVA_Jméno

Parametry: Lze zadat buď jméno, nebo ddmm = datum. Pokud není zadán žádný parametr, vrátí se svátek pro aktuální den.

Příklad: SVA_2902

Odpověď: Horymir, Rufin ma svatek 2902

SIM Toolkit: Ano: Prakticke Svatek

Cena: 0,95 Kč

PLÁNOVAČ

Klíčový znak:+

Zadání SMS: +HHMMddmmFrekvence_Adresát_Text

Parametry: HHMMddmm: Čas HHMM je povinným údajem; Frekvence: Frekvence doručování: D (denně), T (týdně), M (měsíčně), R (ročně); Adresát: Je možno zadat: SMS060xyyyyyy, FAX060xyyyyyy, #emailova@adresa.cz (e-mail), CTI02xxxxxxxx (pevná telefonní linka)

Příklad: +1600_CTI0439882155 MAM MOC PRÁCE, PRIJDU AZ VECER

Odpověď: Po odeslání z mobilu: Zadani potvrzeno (1600 CTI0439882155 MAM MOC PRÁCE, PRIJDU AZ VECER); Po doručení: Vase hlasova SMS zprava "MAM MOC PRÁCE, PRIJDU." pro:+420439882155 byla uspesne dorucena.

SIM Toolkit: Ano: Prakticke Planovac;

Cena: 1,00 Kč (Na pevnou linku 3,00,Kč)

Poznámka: Tento kanál můžete úspěšně použít jako budík: Nechejte si hlasovou SMS poslat na svůj mobil v čas, ve který chcete vzbudit. Váš telefon v určený čas zazvoní a tím vás probudí. Z vlastní zkušenosti doporučuji nastavit čas o 5 minut dříve, než chcete skutečně vzbudit, jelikož systém se většinou právě o 5 minut zpožďuje. Příklad SMS: +11050755_CTI0604123456 VSTAVAT

SMS E-MAIL

Zaslání SMS zprávy na e-mail

Klíčové slovo:#

Zadání SMS: #Adresa_Text

Parametry: Adresa: Místo znaku @lze zadat *, místo znaku _ (podtržítko) lze zadat znak #. Pokud chcete zadat i předmět, uveďte jej do závorek za adresu: #Adresa_(Předmět)_Text

Příklad: #JOSEFKUL*SMSPLUS.CZ_(Pozdrav)_Zdravim Te z dovolene. Vlada

Odpověď: Vase E-Mailova zpráva pro: JOSEFKUL@SMSPLUS.CZ byla prave odeslana.

Do e-mailové schránky dorazí e-mail s předmětem: Pozdrav, Tělo zprávy je: Zdravim Te z dovolene. Vlada

SIM Toolkit: Ano: Paegas Email E-mail

Cena: 1,05 Kč

SMS WWW

SMS browsing prohlížení WWW stránky v SMS

Klíčové slovo:NET

Zadání SMS: NET_Url_Posun

Parametry: Url: Adresa internetové stránky, Posun: Počet SMS od začátku stránky, při vynechání parametru se vrátí začátek WWW stránky

Příklad: NET_WWW.PCWORLD.CZ_5

Odpověď: se vyvrcholilo predstavenim prvniho AMD procesoru, vyrabeneho 0,13mikronovou technologii. Sbohem ICL, vitej Fujitsu Novinky 2.4.2002 (11:30) Od 2. dubna 2002

SIM Toolkit: Ano: Paegas E-mail WWW

Cena: 1,05 Kč

SMS PAGER

Zaslání zprávy na pager

Klíčové slovo:OP

Zadání SMS: OP_Číslo_Text

Parametry: Číslo: Číslo pageru

SIM Toolkit: Ano: Paegas E-mail Pager

Cena: 1,05 Kč

SMS FAX

Zaslání zprávy na faxový přístroj

Klíčové slovo:FAX

Zadání SMS: FAX_Číslo_Text

Parametry: Číslo: Číslo faxu

SIM Toolkit: Ano: Paegas E-mail Fax

Cena: 2,63 Kč

HLASOVÁ SMS

Zaslání hlasové zprávy na pevnou telefonní linku nebo mobil

Klíčové slovo:CTI, VOX

Zadání SMS: CTIČíslo_Text nebo VOXČíslo_Text

Parametry: CTI: zpráva bude přečtena v češtině, VOX: zpráva bude přečtena v angličtině; Číslo: Číslo pevné telefonní linky nebo mobilu

Příklad: CTI0603123456 Ahoj Petre, prijedu v utery. Podivame se na ty dokumenty. Jirka

Odpověď: Vase hlasova SMS zprava "Ahoj Petre, prijedu v utery. Podivame se ..." pro:+420603123456 byla uspesne dorucena.

SIM Toolkit: Ne

Cena: 3,15 Kč

Poznámka: Chcete-li doručit hlasovou SMS v přesně určený čas, podívejte se na položku PLÁNOVAČ.

FLASH SMS

Zaslání SMS zprávy, která se neukládá na SIM kartu mobilního telefonu, ale zobrazí se přímo na displeji mobilního telefonu

Klíčové slovo:UKAZ_SMS

Zadání SMS: UKAZ_SMSČíslo_Text

Parametry: Číslo: číslo mobilního telefonu

Příklad: UKAZ_SMS0603123456_Vysel novy PC WORLD

Odpověď: Vase SMS zprava pro tel. cislo: +420603123456 byla prave odeslana.

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma

ROAMING

Roamingoví partneři T-Mobilu

Klíčové slovo:PG ROAM

Zadání SMS: PG_ROAM_Země

Příklad: PG_ROAM_RAKOUSKO

Odpověď: Rakousko: one (232_05), SMS 13.24, do CR: S. 39.73/min., spicka: vsechny casove intervaly, Infolinka: +4369970699 (...)

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma

TWIST DOBÍJENÍ

Seznam míst, kde si lze dobít kredit předplacené sady TWIST v bankomatech, terminálech CCS a terminálech SAZKY

Klíčové slovo:DOBIJENI

Zadání SMS: DOBIJENI_Město

Parametry: Město: Město nebo pražská část např.: PRAHA 5

Příklad: DOBIJENI TRUTNOV

Odpověď: Twist dobijeni Trutnov: CSOB: Horska, CCS: Horska, CSOB: Havlickova 13, KB: Kladska 466, KB: Horska 634, SAZKA: Horska trida, SAZKA: Horska trida

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma (i odeslání SMS)

Pozor! SMS je nutné odeslat na číslo 4603!

KONTROLA MĚSÍČNÍHO VYÚČTOVÁNÍ

Informace, zda je již účet za služby operátorovi zaplacen.

Klíčové slovo:UCET

Zadání SMS: UCET_Počet

Parametry: Počet: (nepovinný parametr) počet uplynulých měsíců

Příklad: UCET

Odpověď: Vyuctovani c. 123456789, Vyst. 20.04.2002 Splat. 10.05.2002 Castka 5678,90 Kc Uhrazeno.

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma (i odeslání SMS)

Pozor! SMS je nutné odeslat na číslo 4603!

T-Mobile hry

SMS hry jsou sice zábavou, která vám může pomoci od nudy, naproti tomu vám pomůže i od kreditu na předplacené kartě nebo k nepříjemnému navýšení celkové částky na účtu paušálního zákazníka. Co vyhraje nejúspěšnější luštitel jsem se bohužel nedozvěděl. Když jsem hru zkoušel, skončil jsem na 7. místě... ...a za půl hodiny jsem proesemeskoval 120 korun...

T-MOBILE RÉBUS

Hádání písmen ve větě

Klíčové slovo:REB

Zadání SMS: REB_START_Jméno (přihlášení do hry)

REB_Písmeno (Hádání jednotlivých písmen)

REB_POR (Zjištění pořadí)

REB_NEJ (Pořadí nejlepších řešitelů)

SIM Toolkit: Ano: Zabava Rebus

Cena: 2,10 Kč

Nejprve je nutné přihlásit se do hry (příklad: REB START JOSEFKUL). Na displej mobilu dorazí SMS zpráva podobná této: Stav hry. Pokusy: 0 Skore: 200 Text:"----------------------------"

Pak hádáte jednotlivá písmena SMS zprávou (příklad: REB A). Opět dorazí SMS zpráva (pouze na displej, neukládá se na SIM kartu) s doplněným písmenem: O.K. (znak "A" 3x). Pokusy:1 Skore: 500 Text:"----E --E--E ---E ----A-A----E ---------". Jestliže písmeno není v textu obsaženo, dorazí SMS zpráva: Text neobsahuje znak "P". Pokusy:5 Skore: 2200 Text:"--O-E -KE-O-E -O-O-E --O-AKA--K--E -O--E -A ---EKO--"

Po složení celého (!) textu dorazí na SIM kartu vašeho mobilu SMS zpráva informující o úspěšném vyluštění textu: "Blahopreji. Text "UZIJ SI DLOUHE VIKENDOVE HOVORY SE 3 MILIONY ZAKAZNIKU SITE TMOBILE, ZA 1 MINUTU JEN 1 KORUNU" jste uhodl(a) na 25 pokusu s vyslednym skore 7600. pokud se do dnesni pulnoci udrzite na 1. miste, poslete na cislo 0603XXXXXX SMSku s adresou pro doruceni odmeny." Poté si můžete zjistit své pořadí mezi ostatními luštiteli SMS zprávou REB POR, popřípadě REB NEJ.

T-Mobile Info plus

Kromě jednorázových odpovědí SMS centra si můžete vybrat z několika infokanálů, ze kterých budete opakovaně získávat nejčerstvější informace. A to až do doby, kdy odběr SMS zpráv z infokanálu neodhlásíte.

Objednání a zrušení některých z nich lze opět uskutečnit pomocí SIM toolkitové aplikace vašeho mobilu, nebo můžete využít následujících informací. SMS se opět posílají na číslo 4616.

SMS zprávy vám budou doručovány až do chvíle, kdy je zrušíte. Kredit z předplacené karty nebo účtu paušálního programu je strháván za každou doručenou zprávu.

ZPRÁVY OBECNÉ

Aktuální zpravodajství především z politiky z ČR i ze světa

Objednání: +NEWS

Zrušení:-NEWS

Odpověď: Jihoafricky vesmirny turista Mark Shuttleworth se dnes po desetidennim uspesnem letu do kosmu vratil se dvema dalsimi cleny posadky na Zemi.

Denně SMS:cca 10-15

SIM Toolkit: Ano: Zpravodajstvi Zpravy

Cena: 1,05 Kč

Poznámka: Zprávy z tohoto kanálu jsou odesílány i kanály NEWS CR, NEWS EU a NEWS W.

ZPRÁVY Z ČR

Aktuální zpravodajství především z politiky pouze z ČR

Objednání: +NEWS_CR

Zrušení:-NEWS_CR

Odpověď: Vybuch plynu ochromil dve vesnice na Prerovsku. Musel byt zastaven privod energie do domacnosti. Byl zranen 1 clovek, 1O lidi hasici evakuovali.

Denně SMS:5-10

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

ZPRÁVY Z EVROPY

Aktuální zpravodajství především z politiky z Evropy (bez ČR)

Objednání: +NEWS_EU

Zrušení:-NEWS_EU

Odpověď: Dvaapadesatilety cesky turista z Usti nad Labem se ve stredu utopil pri potapeni v zatoce Prtlog u chorvatskeho pobrezi Jaderskeho more.

Denně SMS:2-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

ZPRÁVY ZE SVĚTA

Aktuální zpravodajství především z politiky ze světa (mimo Evropu)

Objednání: +NEWS_W

Zrušení:-NEWS_W

Odpověď: Izraelsti vojaci podporovani tanky vstoupili dnes v noci do palestinskeho autonomniho mesta Tulkarm na zapadnim brehu Jordanu.

Denně SMS:2-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

EKONOMICKÉ ZPRÁVY

Aktuální ekonomické zpravodajství z ČR i ze světa

Objednání: +NEWS_EKO

Zrušení:-NEWS_EKO

Odpověď: Praha-burza: Hlavni index PX 50 klesl o 0,02 procenta na 461,5 bodu, naopak uzsi PX-D pridal 0,1 procenta na 1241,3 bodu.

Denně SMS:5-10

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

Poznámka: Zprávy z tohoto kanálu jsou odesílány i kanály BUSI CR, BUSI EU a BUSI W.

EKONOMICKÉ ZPRÁVY Z ČR

Aktuální ekonomické zpravodajství pouze z ČR

Objednání: +BUSI_CR

Zrušení:-BUSI_CR

Odpověď: Praha-RMS: Akcie v mimoburzovnim RM-Systemu dnes opet posilily. Index PK 30 vzrostl o 1,50 procenta na vice nez rocni maximum 705,45 bodu.

Denně SMS:2-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

EKONOMICKÉ ZPRÁVY Z EVROPY

Aktuální ekonomické zpravodajství z Evropy (bez ČR)

Objednání: +BUSI_EU

Zrušení:-BUSI_EU

Odpověď: Frankfurt-burza: Index DAX klesl o 81,79 bodu (1,65 pct) na 4882,77 bodu. Nemax 50 spadl o 25,04 bodu (2,98 pct) na 814,91 bodu.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

EKONOMICKÉ ZPRÁVY ZE SVĚTA

Aktuální ekonomické zpravodajství ze světa (mimo Evropu)

Objednání: +BUSI_W

Zrušení:-BUSI_W

Odpověď: New York burza: Index Nasdaq Composite oslabil o 31,79 bodu na 1613,03. Dow Jonesuv index si odepsal 85,24 bodu a uzavrel na 10.006,63 bodu.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORTOVNÍ ZPRÁVY

Aktuální sportovní zpravodajství výsledky významných zápasů z ČR i ze světa

Objednání: +SPORT

Zrušení:-SPORT

Odpověď: Hokej-MS: Finsko porazilo Rusko 1:0 (1:0,0:0,0:0). Branku vstrelil po Hagmanove prihravce Ojanen. Finsko vevodi skupine F, Rusko je ctvrte.

Denně SMS:5-10

SIM Toolkit: Ano: Zpravodajstvi Sport

Cena: 1,05 Kč

SPORT F 1

Aktuální zpravodajství ze světa Formule 1 a motosportu

Objednání: +SPORT_M

Zrušení:-SPORT_M

Odpověď: Motocyklista Jakub Smrz obsadil v 1. kvalifikacnim treninku na Velkou cenu Spanelska v Jerezu osmnacte misto. Jaroslav Hules byl ze sta dvacaty.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORT FOTBAL

Aktuální fotbalové zpravodajství: ligové soutěže v ČR, evropské poháry a světová mistrovství s českou účastí

Objednání: +SPORT_F

Zrušení:-SPORT_F

Odpověď: Fotbal-29. kolo: Zizkov Jablonec 2:1 (0:1), Liberec Brno 3:3 (1:2), Drnovice Hradec Kralove 1:0 (1:0), Sparta Bohemians 2:0 (1:0).

Denně SMS:2-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORT FOTBAL VE SVĚTĚ

Aktuální zpravodajství ze světových fotbalových soutěží

Objednání: +SPORT_FI

Zrušení:-SPORT_FI

Odpověď: Fotbal: Cesi Koller a Rosicky spolu s dalsimi hraci Borussie Dortmund ziskali dnes stribrny talir, ktery je urcen pro mistra nemecke ligy.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORT HOKEJ

Aktuální hokejové zpravodajství: ligové soutěže v ČR, mezinárodní utkání a turnaje s českou účastí

Objednání: +SPORT_H

Zrušení:-SPORT_H

Odpověď: Cesti hokejiste podlehli ve svem ctvrtfinalovem utkani ruskemu tymu a na misrovstvi sveta konci. CR Rusko 1:3.

Denně SMS:2-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORT HOKEJ VE SVĚTĚ

Aktuální hokejové zpravodajství ze světa, především NHL, Mistrovství světa, Olympijské hry

Objednání: +SPORT_HI

Zrušení:-SPORT_HI

Odpověď: Cesky hokejista David Vyborny prodlouzil v sobotu vecer v dejisti MS v Jonkopingu o rok smlouvu s tymem zamorske NHL Columbus Blue Jackets.

Denně SMS:1-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORT TENIS

Aktuální zpravodajství ze světa tenisu: aktuality, žebříčky, turnaje

Objednání: +SPORT_T

Zrušení:-SPORT_T

Odpověď: Tenis-ATP: 1. Johansson (Svedsko), 2. Henman (Britanie), 3. Safin (Rusko), 4. Hewitt (Australie), 5. Federer (Svycarsko), 7. Novak (CR).

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

SPORT OSTATNÍ

Zpravodajství z atletiky a dalších sportů

Objednání: +SPORT_O

Zrušení:-SPORT_O

Odpověď: NBA: Zapadni konference semifinale: Sacramento Dallas 108:91 (stav serie 1:0).

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

Pokud za kterékoliv z předchozích zadání doplníte mezeru a písmeno E, objednáte tak zpravodajství v anglickém jazyce. Například: NEWS_CR_E pro aktuální politické zpravodajství z ČR nebo SPORT_E pro sport. Tato služba nefunguje pro titulky denního tisku. Cena za každou takto doručenou SMS zprávu je 2,63 Kč.

NOVINKY Z T-MOBILU

Nejdůležitější novinky ve službách sítě T-Mobile

Objednání: +PG_NEWS

Zrušení:-PG_NEWS

Odpověď: Paegas prinasi dalsi novinku: SMS z Twistu nyni odeslete i v zahranici. Tak nevahejte a poslete pozdrav svym pratelum az z 86 zemi sveta.

Denně SMS:0-1

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma

NOVINKY Z TWISTU

Nejdůležitější novinky v předplacené službě Twist

Objednání: +TWIST_NEWS

Zrušení:-TWIST_NEWS

Odpověď: Novy Twist SMS tarif vam umozni zasilat SMS zpravy jiz za 1,70 Kc a navic poskytuje jednotnou sazbu za volani do vsech tel. siti v CR. Vice informaci na 4603.

Denně SMS:0-1

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma

T_MOBILE BONUS

Nejaktuálnější bodové hodnoty produktů nabízených v rámci programu T-Mobile Bonus

Objednání: +BONUS

Zrušení:-BONUS

Odpověď: Paegas Bonus vam jen za 460 bodu nabizi Letni pobytovou kartu, ktera majiteli zajisti 50% slevu na ubytovani a stravovaci sluzby v siti hotelu Orea Hotels

Denně SMS:0-1

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma

T-MOBILE CLUB

Informační kanál pro členy T-Mobile Clubu: informace o akcích a slevách

Objednání: +CLUB

Zrušení:-CLUB

Odpověď: The Caledonian School poskytuje v ramci Paegas Clubu slevu ve vysi 5 % a 7 % na kurzy individualni jazykove vyuky a 5 % a 10 % na produkt e-concept.

Denně SMS:0-1

SIM Toolkit: Ne

Cena: Zdarma

DOPRAVA

Aktuální informace o dopravní situaci na silnicích

Objednání: +DOP_Oblast

Zrušení:-DOP_Oblast

Parametry: Oblast: Lze zadat tyto údaje: PHA Praha, CECH Čechy, MOR Morava, DAL dálnice

Příklad: +DOP CECH

Odpověď: 12:34, V okoli Milevska na Pisecku se jede cyklisticky zavod za plneho provozu, jede se po silnicich III. trid a po II/105 pres Milevsko.

Denně SMS:10-15

SIM Toolkit: Ano: Doprava Dopravni info

Cena: 1,10 Kč

DOPRAVNÍ SITUACE NA HRANICÍCH

Aktuální informace o dopravní situaci na hraničních přechodech

Objednání: +DOP_HRA_Země

Zrušení:-DOP_HRA_Země

Parametry: Země: Lze zadat tyto údaje: SK Slovensko, A Rakousko, D Německo, PL Polsko

Příklad: +DOP HRA D

Odpověď: Cinovec os. prij. 0 min. / odj. 0 min., nakl. prij. 0 h. /odj. 0 h., Folmava 0/0, 0/1, Jirikov 0/0, Pomezi n. O. 0/30, 0/0, Rozvadov 0/0, 0/1, Strazny 30/30, 0/0, Vojtanov 0/0, 0/0

Denně SMS:5-10

SIM Toolkit: Ano: Doprava Dopravni info Hranice

Cena: 1,10 Kč

STORY

Drby a klepy ze showbusinesu

Objednání: +STORY

Zrušení:-STORY

Odpověď: STORY: Tremi galakoncerty oslavi Stockholm 30. vyroci zalozeni hudebni skupiny ABBA. Pres nabidku miliardy dolaru vsak kapela sama stale odmita vystoupit.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

iDNES ZPRÁVY

Všeobecné zpravodajství

Objednání: +MFD V

Zrušení:-MFD V

Odpověď: Izraelsti vojaci zabili na zapadnim brehu Jordanu zenu a dve deti. Do skupiny Palestincu zacali strilet pote, co jejich tank znicila bomba.

Denně SMS:3-6

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

iDNES SPORT

Sportovní zpravodajství

Objednání: +MFD S

Zrušení:-MFD S

Odpověď: The Caledonian School poskytuje v ramci Paegas Clubu slevu ve vysi 5 % a 7 % na kurzy

individualni jazykove vyuky a 5 % a 10 % na produkt e-concept.

Denně SMS:3-5

SIM Toolkit: Ne

Cena: 1,05 Kč

IHNED ZPRAVODAJSTVÍ

Aktuální domácí a zahraniční zpravodajství z politiky a ekonomiky

Objednání: +IHNED

Zrušení:-IHNED

Odpověď: Zatimco loni Playboy Enterprises vykazala ztratu 4,89 milionu USD, za prvni tri mesice tohoto roku se provozni zisk dostal na kladnych 2,25 milionu USD.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 3,15 Kč

MARKETING A MEDIA

Zpravodajství z médií a marketingu

Objednání: +MAM

Zrušení:-MAM

Odpověď: MaM Ceska sit Hobby marketu OBI uvazuje,

po vzoru materske firmy v Nemecku, o vypsani tendru na reklamni agenturu. Zatim vsak dale vyuziva agentury Gratis.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 3,15 Kč

NOVÁ EKONOMIKA

Informace ze světa tzv. nové ekonomiky a IT

Objednání: +NEKO

Zrušení:-NEKO

Odpověď: NEKO Nejvetsi japonsky vyrobce pocitacu Fujitsu bude nakupovat polovodice a dalsi soucastky prostrednictvim internetu. Tim by mel snizit sve naklady az o 15%.

Denně SMS:3-6

SIM Toolkit: Ne

Cena: 3,15 Kč

BYDLENÍ

Informace z oblasti bydlení, stavění a stavebního spoření

Objednání: +DUM

Zrušení:-DUM

Odpověď: O ctyri procenta zvysi od 1. cervence najem v obecnich bytech Kladno, ktere je svymi 72.000 obyvateli nejvetsim mestem strednich Cech.

Denně SMS:0-1

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

LOTERIE

Výsledky loterií

Objednání: +LOTERIE_Hra

Zrušení:-LOTERIE_Hra

Parametry: Hra: Lze zadat tyto údaje: SPO Sportka, 540 5 ze 40, SAN Šance, SAM Šance milión, S10 Šťastných 10

Příklad: +LOTERIE S10

Odpověď: 10.05.02 Stastnych 10: 1, 5, 9, 15, 22, 36, 39, 40, 45, 49, 50, 58, 60, 62, 64, 66, 71, 75, 79, 80

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

HUDBA CLASSIC

Informace z oblasti vážné hudby

Objednání: +CLASSIC

Zrušení:-CLASSIC

Odpověď: CLASSIC: V sale Martinu se dnes v 19:30 kona dalsi z koncertu katedry bicich nastroju prazske HAMU.

Denně SMS:0-1

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

HUDBA JAZZ

Informace z oblasti jazzové hudby

Objednání: +JAZZ

Zrušení:-JAZZ

Odpověď: 0-1

Denně SMS: Autor slagru "Don`t Worry, Be Happy" Bobby McFerrin vydal nove album Beyond Words, na kterem se opet spojil s pianistou Chickem Coreou.

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

HUDBA DANCE

Informace z oblasti taneční hudby

Objednání: +DANCE

Zrušení:-DANCE

Odpověď: Znamy newyorsky producent Moby predstavil dalsi album nazvane 18, ktere navazuje na predesle veleuspesne Play. Album zni velmi podobne, doporucujeme.

Denně SMS:0-2

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

HUDBA POP

Informace z oblasti populární hudby

Objednání:+POP

Zrušení:-POP

Odpověď: POP: U prilezitosti 70. narozenin W. Matusky bude 13. kvetna vydano album "Co neodnesl cas", ktere obsahuje ty nejvetsi hity ze stejnojmenneho tv poradu.

Denně SMS:1-3

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,10 Kč

HUDBA ROCK

Informace z oblasti rockové hudby

Objednání: +ROCK

Zrušení:-ROCK

Odpověď: V ramci kampane Labels Vision je pridavano DVD (Air, Royksopp, atd...) nejen jako bonus k vybranym titulum, ale prodava se dokonce jen za 499,Kc.

Denně SMS:0-2

SIM Toolkit: Ne

Cena: 2,Kč

Zprávy lze zrušit buď jednotlivě zapsáním znaku "-" (bez uvozovek), a klíčovým slovem. T-Mobile umožňuje zrušit i všechny zprávy najednou. To provedete kódem "-PLUS" (bez uvozovek) odeslaným v textové zprávě na číslo 4616.

Kromě uvedených klíčových slov dává operátor k dispozici další: DBT (debata), HLA (hlasování), KRI (křížovky). Ty používají nejrůznější instituce (především televize, rádia a časopisy) ke zpětné komunikaci od diváků (posluchačů, čtenářů) k sobě. Jako příklad uveďme hlasování v debatě politiků na prvním programu veřejnoprávní televize. Diváci mají možnost se vyjádřit SMS zprávou HLA ANO nebo HLA NE k zadané otázce.

Na internetových stránkách T-Mobile je možno najít ještě další kanály: TISK_POL, TISK_EKO, TISK_SPORT, TISK_ZAHR, ZAVINAC a CINEMA. K odběru zpráv z těchto kanálů se nám nepodařilo přihlásit, anebo po dobu testování nepřišla jediná SMS zpráva.

T-Mobile nabízí všem zájemcům o provozování služeb podobných T-Mobile Info a T-Mobile Info Plus spuštění vlastního informačního kanálu. Služba se jmenuje Moje info. Uživatelé díky ní můžou získávat informace z několika dalších oblastí. V současné době je těchto kanálů více než 100. Záleží pouze na provozovateli, zda bude službu platit sám, nebo nechá placení za příjem SMS zpráv na uživatelích. V druhém případě zaplatí zájemce o informaci za každou přijatou SMS zprávu 1,58 Kč.

Na závěr uveďme, že SMS infoslužby nejsou jediným zdrojem informací na displeji mobilního telefonu. Stále do popředí zájmu se dostává WAP. Na českém internetu existuje již relativně velké množství kvalitních wapových stránek, které dokáží úspěšně SMS informačním službám konkurovat.

Máte-li další dotazy, posílejte SMS zprávy na náš mobilní telefon 0776/300 335 nebo e-maily do naší schránky mobilporadna@smsplus.cz. Na vaše dotazy k této problematice se pokusíme najít odpověď. Rovněž přivítáme tipy na další články, abychom psali o tom, co vás opravdu zajímá.

§§§§§


Kapka CSS – CSS2 – Tipy & triky [IV]

Jiří Kysela

c02p0399

CSS a dynamické HTML

Za několik předchozích dílů seriálu jste se myslím dosyta nabažili teorie, obsahující objektové modely, velké množství tabulek apod. Být programátorem teoretikem jistě není k zahození, ale skutečná situace leckdy vypadá trochu jinak než teoretické předpoklady už proto se ale od samého počátku seriálu snažím informovat o reálné situaci na poli webu, především neocenitelnou informací o tom, zdali a jakým způsobem ten který příkaz funguje v různých webových prohlížečích a jejích verzích. Doufám, že vám tak moje snahy byly ku prospěchu a nekonečné testování jednotlivých případů bylo k něčemu dobré (už jen mít nainstalovaných několik verzí od každého webového prohlížeče je trochu bláznovstvím ;) ). Přejděme ale k tématu dnešního dílu tohoto seriálu, kterým jsou příklady, příklady a ještě jednou příklady.

Aby to ale nebyly jen nepraktické ukázky, rozhodl jsem se, že s vámi kousek po kousku složím dohromady užitečnou aplikaci, kterou jsem vymyslel a jež právě využívá mnohé z toho, čemu jste se doposud naučili.

Na webu je možné najít nepřeberné množství galerií obrázků, každá je vypracovaná určitým způsobem většinou mají ale jeden záporný společný jmenovatel pokud si chcete detailně prohlédnout určitý obrázek, můžete v okně svého webového prohlížeče zhlédnout vždy jen jeden. Řešením bývá s každým dalším obrázkem otevřít nový prohlížeč, mezi nimiž pak přepínáte (není tak výjimkou hlavní lišta celá zaplněná webovými prohlížeči). Stejně tak obvykle učiníte, chcete-li si obrázky později prohlížet off-line (nepřipojení k internetu, mnoho uživatelů modemů to jistě důvěrně zná ;) ) jiná možnost jak všechny obrázky načíst totiž neexistuje (nebereme-li v úvahu probírání se cache webového prohlížeče, na což ne každý má nervy). Což tedy všechny detailní obrázky pojmout do jednoho HTML souboru načetly by se naráz, pouze v jednom okně prohlížeče, což by bylo výhodnější i pro prohlížení off-line! Ano, jistě to přece není žádná novinka, nahustit vše do jednoho souboru, ale kdo se pak má probírat tak dlouhým dokumentem? Nekonečná doba scrollování a vyhledávání požadovaného obrázku jistě není lákavá představa, nehledě na to, jak by tím utrpěla i estetická stránka dokumentu. Ideální listování obrázky je jistě takové, s jakým se shledáváme u plnohodnotných aplikací, skutečných grafických prohlížečů komfortní výběr požadovaného obrázku ze seznamu je zaručen jednoduchým ovládáním myši, či několika klávesami, kdy se pak zvolený obrázek zobrazí v plné kráse na obrazovce. Proč si ale takového komfortu nedopřát i na webu? Že na to nejsou prostředky? Ale kdepak! Podobný jednoduchý prohlížeč galerie obrázků se mi povedlo napsat tak, že jej zvládly všechny alespoň trochu novější verze známých webových prohlížečů. Aplikace, kterou si zde sestavíme, tedy funguje spolehlivě v Internet Exploreru v5.0, Netscapu v6.0 a Opeře v5.0. Dodám snad jen, že pro ukázku funkčnosti aplikace jsem se souhlasem autora Josefa Dvořáka (www.insect.cz), použil několik jeho nádherných fotografií motýlů. Jako potěšující novinku ještě dodávám (pro ty, co se stejně jako já ještě nenaučili psát všemi deseti ;) ), že od dnešního dílu naleznete veškeré uváděné příklady i na CD časopisu PC WORLD!

Galerie obrázků v DHTML

Popsaná metoda bude vykreslovat na obrazovce vždy jeden obrázek zvolený ze seznamu určitá, přibližně stejná plocha obrazovky bude využívána pro mnoho různých obrázků, je tedy v první řadě potřeba umožnit vykreslení všech obrázků na tutéž plochu obrazovky. K tomu využijeme vlastnosti kaskádových stylů, konkrétně té pro umístění objektu (v našem případě obrázku) na určitou, konkrétní polohu obrazovky (proto v absolutním měřítku jak určujeme parametrem absolute u vlastnosti position, dejme tomu 8 % od horního okraje, což stanovíme vlastností top), u všech tedy stejnou. Zkusme tak učinit u našich tří obrázků motýlů:

<HTML>

<BODY>

<IMG src="babocka_pavi_oko.jpg" style="position:absolute; top:8%">

<IMG src="modrasek_jehlicovy.jpg" style="position:absolute; top:8%">

<IMG src="otakarek_fenyklovy.jpg" style="position:absolute; top:8%">

</BODY>

</HTML>

Když si tento příklad vyzkoušíme, žádným ohromujícím výsledkem překvapeni zřejmě nebudeme poslední obrázek bude vidět celý, ostatní jím budou překryty, maximálně budou trochu přečnívat. Takovouto změť obrázků tedy jen tak nechat nemůžeme zkusíme nechat zobrazit vybraný obrázek a ostatní skrýt. Toho docílíme použitím vlastnosti visibility z kaskádových stylů pro zviditelnění (parametr visible) či skrytí (parametr hidden) objektu (resp. obrázku). Podívejme se na to (pro zkrácení budu uvádět jen tělo HTML):

<IMG src="babocka_pavi_oko.jpg" style="visibility:visible; position:absolute; top:8%">

<IMG src="modrasek_jehlicovy.jpg" style="visibility:hidden; position:absolute; top:8%">

<IMG src="otakarek_fenyklovy.jpg" style="visibility:hidden; position:absolute; top:8%">

Na první pohled jsme si příliš nepomohli, faktem ale je, že jsme si právě vytvořili základ pro zobrazení obrázků vždy na jednom daném místě obrazovky, což je vlastně jednou z předností naší galerie. Nyní máme zhruba připravenu půdu pro zobrazování obrázků, pojďme se podívat na to, jak budeme obrázek vybírat, tedy jak připravit požadovaný seznam.

Jako vhodné se jeví pro seznam zvolit formulářový HTML element SELECT tedy výběrové výsuvné menu (tzv. listbox), které bude obsahovat jednotlivé názvy našich obrázků. Nuže:

<FORM>

<SELECT id="zvolobr" onChange="zmenobraz()">

<OPTION value="0" selected>Babočka paví oko</OPTION>

<OPTION value="1">Modrásek jehlicový</OPTION>

<OPTION value="2">Otakárek fenyklový</OPTION>

</SELECT>

</FORM>

Jde tedy o běžný formulář se seznamem, který obsahuje naše tři obrázky. Jako počáteční vybranou položku seznamu jsme výrazem selected zvolili první obrázek. Možná vás trochu zarazily různé parametry u tagu SELECT tím prvním, konkrétně identifikátorem (id="zvolobr"), si seznam, tedy tento HTML element označujeme (jménem zvolobr), abychom s ním později mohli pracovat a odkazovat se na něj (pochopte: seznam si pojmenujeme proto, abychom na něj potom nevolali "hej, ty!", ale "Zvolobr!" podobně jako "Ferdo!" ;) ). Druhým parametrem pak stanovíme, aby se při každé změně výběru položky (při události onChange z angl. "při změně") seznamu udělalo právě to, co potřebujeme tedy aby se zobrazil požadovaný obrázek, spustí se uvedená funkce, která se jmenuje zmenobraz. Ta již požadovanou fotografii pěkně na obrazovku vykreslí. Seznam by tak byl rovněž hotov, ale už zde padla zmínka o funkci, jež po výběru položky seznamu celou změnu obrázku zařídí. Na tu tedy dojde nyní. Funkce je napsána v JavaScriptu, který uzavřeme mezi tagy SCRIPT, a umístíme ji nikoliv do těla HTML (mezi tagy BODY), ale do záhlaví (mezi tagy HEAD). Ukažme si ji:

<SCRIPT type="text/javascript">

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementsByTagName("IMG");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

</SCRIPT>

Věřím, že si ještě z minulých dílů pamatujete, co to funkce je, pro ty, co články nečetli poznamenám, že jde o blok (množinu) příkazů, které se jejím vyvoláním provedou v našem případě se volá, dojde-li k výběru položky seznamu. Jak je patrno, funkce se definuje klíčovým slovem "function", za kterým je uvedeno její jméno (zmenobraz) následované kulatými závorkami (jež mohou obsahovat různé parametry funkce, ale o tom až později) a poté příkazy, uzavřenými do složených závorek "{" a "}". Mějme na paměti, že při programování musíme dodržovat zvyk, oddělovat od sebe všechny příkazy středníkem. Na prvním řádku uvnitř funkce si vytvoříme proměnnou s názvem poc. Proměnná slouží k uchovávání údajů (číselných, textových atd.), abychom je mohli v následujících krocích programu různě vyhodnocovat. Proměnnou deklarujeme (vytváříme) klíčovým slovem "var", za nímž následuje její jméno, popřípadě inicializace, tzn. že do proměnné hned uložíme nějakou hodnotu (v našem případě nulu). Na dalším řádku jsme tak evidentně opět vytvořili novou proměnnou s názvem obraz do které hned uložíme jistou hodnotu. Tu vyjadřuje getElementsByTagName, metoda objektu document (v objektovém modelu dokumentu DOM, viz předchozí díly tohoto seriálu). V minulých dílech jsme si představili metodu getElementById, která vyjadřuje odkaz na objekt HTML elementu (tagu), jejž identifikujeme, tedy jehož identifikátor uvedeme jako její parametr. Dnes použitá metoda se oproti ní liší tím, že vrací nikoliv jeden odkaz, ale celé pole (skupinu) odkazů na objekty HTML elementů. Navíc jejím parametrem tak není identifikátor, ale pouze název elementu, což je logické, protože metoda přece zahrnuje odkazy na všechny HTML elementy tohoto názvu, zastoupené v našem dokumentu. V našem příkladu na všechny elementy IMG (obrázky). Pro zjednodušení konečně můžeme říct, že proměnná obraz obsahuje objekty HTML elementů, resp. zastupuje všechny tagy IMG v našem dokumentu, takže vlastně obsahuje i všechny obrázky v našem dokumentu! Ale pojďme dále následující řádka způsobí, že všem těmto obrázkům nastavíme pomocí stylů vlastnost skryté. Příkaz while způsobuje cyklické (opakované) provádění bloku příkazů (ten vždy uzavíráme mezi závorky "{" a "}"), do té doby, dokud platí podmínka, uvedená v závorce tohoto příkazu. Proměnná obraz obsahuje jak již víme pole objektů, takže pokud chceme pracovat jen s jedním určitým, uvedeme v hranatých závorkách, bezprostředně za jménem proměnné, jeho číslo, neboť objekty jsou v poli očíslovány od 0 výše. Cyklus se provádí tak dlouho, dokud je splněna podmínka, že určitý vybraný objekt něco vyjadřuje tedy v důsledku to, že vlastně obrázek existuje a můžeme s ním nějak manipulovat. Cyklovaný blok pak zahrnuje dva příkazy, z nichž první nastavuje stylu konkrétního IMG elementu (potažmo obrázku) vlastnost skrytého, druhý pak k proměnné poc, která jak již jste asi pochopili vyjadřuje číslo vybraného objektu, přičte jedničku (výraz poc++ je pouze zkráceninou zbytečně dlouhého poc=poc+1). Máme tedy zajištěno, že během cyklu postupně všem existujícím obrázkům nastavíme zmiňovanou vlastnost. Na posledním řádku funkce pak opět manipulujeme s vybraným objektem, konkrétně s tím, jehož číslo si zjišťujeme pomocí metody getElementById z našeho seznamu obrázků. Jelikož jsou jak již bylo řečeno objekty číslovány od nuly, je nutné, aby tak jednotlivé obrázky seznamu byly číslovány rovněž od nuly (určeno hodnotou parametru value u tagu OPTION).

Nyní jsme se konečně ocitli ve stadiu, kdy z jednotlivých střípků získáváme celistvou aplikaci. Zrekapitulujme si tedy ještě celý kód nyní již funkční galerie obrázků. Ze slušnosti ještě uvedeme v záhlaví HTML (třetí řádek souboru s META tagem) použitou znakovou sadu ISO-8859-2, obsahující české znaky, a nastavíme efektní barvy textu a pozadí dokumentu. Takže:

<HTML>

<HEAD>

<META http-equiv="Content-Type" content="text/html; charset=ISO-8859-2">

<SCRIPT type="text/javascript">

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementsByTagName("IMG");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

</SCRIPT>

</HEAD>

<BODY bgcolor="black" text="white">

<FORM>

<SELECT id="zvolobr" onChange="zmenobraz()">

<OPTION value="0" selected>Babočka paví oko</OPTION>

<OPTION value="1">Modrásek jehlicový</OPTION>

<OPTION value="2">Otakárek fenyklový</OPTION>

</SELECT>

</FORM>

<IMG src="babocka_pavi_oko.jpg" style="visibility:visible;position:absolute;top:8%">

<IMG src="modrasek_jehlicovy.jpg" style="visibility:hidden;position:absolute;top:8%">

<IMG src="otakarek_fenyklovy.jpg" style="visibility:hidden;position:absolute;top:8%">

</BODY>

</HTML>

Zdá se, že naše aplikace tedy opravdu funguje a mohli bychom dnešní díl uzavřít. Na první pohled tomu tak skutečně je, ale při bližším zkoumání a zkoušení vyjdou na povrch některé nepříliš příznivé skutečnosti. Konkrétně funkci, která vše zařizuje, jsme napsali pro jednoduchost tak, že zpracovává všechny obrázky v našem HTML dokumentu, to je ale právě kámen úrazu. Co když do HTML umístíme ještě nějaký obrázek se záměrem nikoliv jako náležící galerii, ale třebas jen obrázek šipky, jako odkaz na hlavní stránku našeho webu? Jak zajistíme, aby jej funkce nepovažovala za jeden obrázek z galerie a neskryla jej? Odpověď zní: v tomto stavu nijak. Je tedy vidět, že k dokonalosti má naše aplikace ještě poměrně daleko. Proto na ní ještě zapracujeme, abychom problém eliminovali, a dokonce přidali nějaké vymoženosti navíc. Řešením je postup, kdy funkce nebude manipulovat se všemi obrázky dokumentu, ale pouze s vybranou skupinou, dejme tomu s určitým blokem, jímž označíme pouze skutečné obrázky galerie. Pro blokové označení obrázků zvolíme HTML tag DIV, který identifikujeme, tedy označíme jménem "galerie". A když už se zrodil nápad manipulovat s blokem pro výběr skupiny obrázků, můžeme i namísto ovládání jednotlivých obrázků manipulovat rovněž s bloky, takže jeden velký blok "galerie" bude obsahovat další bloky, které teprve zahrnují samotné obrázky, ale i jakékoliv jiné elementy. A jelikož při ovládání bloku se zároveň ovládají i všechny elementy, které obsahuje (tzv. dědění vlastností), můžeme tak ovlivňovat nejen obrázky jako ve starém příkladu, ale třeba i text, takže při zvolení nějaké položky našeho seznamu se pokaždé zobrazí nejen jiný obrázek, ale i jiný text! To může být užitečné třeba pro zobrazení popisku k obrázku nebo i dlouhých textů (nebo dokonce dalších obrázků!). Podívejme se tedy, jak to bude vypadat. A jelikož bude toto již poslední verze této části příkladu, přidáme jí trochu na estetičnosti prvky jako je centrování apod. Ukázka:

<DIV id="galerie">

<DIV style="visibility:visible; position:absolute; top:8%">

<CENTER><IMG src="babocka_pavi_oko.jpg"><BR>čeleď: Nymphalidae babočkovití</CENTER>

</DIV>

<DIV style="visibility:hidden; position:absolute; top:8%">

<CENTER><IMG src="modrasek_jehlicovy.jpg"><BR>čeleď: Lycaenidae modráskovití</CENTER>

</DIV>

<DIV style="visibility:hidden; position:absolute; top:8%">

<CENTER><IMG src="otakarek_fenyklovy.jpg"><BR>čeleď: Papilionidae otakárkovití</CENTER>

</DIV>

</DIV>

Zbývá tedy ještě pozměnit naší funkci, nicméně změny už nebudou nijak drastické. Metodou getElementsByTagName budeme chtít získat všechny objekty elementů DIV (bloky obsahující naše obrázky), ale pouze ty, které jsou součástí galerie, tedy ty, jež jsou vnořené v elementu DIV, s názvem "galerie". Proto nejprve použijeme metodu getElement-ById, jako jakýsi filtr, který vyjadřuje pouze ty elementy, vnořené v námi pojmenovaném elementu. Nyní máme konečně hotovou i finální verzi naší funkce:

<SCRIPT type="text/javascript">

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("DIV");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

</SCRIPT>

Ty, pro něž toho už bylo v dnešním dílu dost, mohou časopis klidně odložit a vrátit se k němu později, neboť již mají hotovou skutečně funkční galerii obrázků.

Kapitola druhá pro zvídavější ;)

Těm zvídavějším tedy nyní mohu nabídnout ještě některá vylepšení naší galerie, která ji tak povýší na nadstandardní. Pokusíme se zabudovat do galerie podporu tzv. slide-show, tedy automatického, postupného zobrazování obrázků, vždy po uplynutí určitého časovém intervalu. Slide-show promítání obrázků můžeme znát například z různých prezentací, ale je to již služba natolik známá, že ji podporuje většina dnešních prohlížečů obrázků. Podívejme se nejprve, jak se nám změní část těla HTML:

<FORM>

<SELECT id="zvolobr" onChange="zmenobraz()">

<OPTION value="0" selected>Babočka paví oko</OPTION>

<OPTION value="1">Modrásek jehlicový</OPTION>

<OPTION value="2">Otakárek fenyklový</OPTION>

</SELECT>

<INPUT type="button" value="Spust slide-show" onclick="inicslideshow()">

<INPUT type="button" value="Zastav slide-show" onclick="zastavslideshow()">

časová prodleva: <INPUT type="text" value="10" size="3" id="casprodleva"> sekund

</FORM>

Oproti dřívějšímu uvedení tohoto seznamu nám přibyly pouze tři nové řádky. V ukázce na čtvrtém a pátém řádku vkládáme na stránku dvě tlačítka s označením "Spust slide-show" a "Zastav slide-show". Jejich význam snad netřeba vysvětlovat ;). Při stisknutí těchto tlačítek (událost onclick, z angl. "při kliknutí") se pak vyvolají příslušné funkce inicslideshow a zastavslideshow (popíšeme za chvíli), které se postarají o zahájení a ukončení slide-show obrázků. Šestým řádkem vkládáme formulářové okénko, obsahující hodnotu, která vyjadřuje časový interval mezi zobrazením jednotlivých obrázků. Hodnotu, která udává časový interval v sekundách, může návštěvník stránky samozřejmě libovolně změnit. Ve výchozím stavu je nastavena na 10 sekund. Nyní si popíšeme zmíněné funkce, jež budou rovněž jako ta naše první napsány v Java-Sciptu a umístěny mezi stejné tagy SCRIPT (pro nově přidanou část je v ukázce zvolen jiný odstín barvy tabulky):

<SCRIPT type="text/javascript">

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("DIV");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

var id;

function spustslideshow(){

var zvolobr=document.getElementById("zvolobr");

if (zvolobr.value<zvolobr.length-1) zvolobr.value++; else clearInterval(id);

zmenobraz();

}

function inicslideshow(){

id=setInterval("spustslideshow()",document.

getElementById("casprodleva").value*1000);

}

function zastavslideshow(){

clearInterval(id);

}

</SCRIPT>

Jak je patrno, přibyly nám celkem tři nové funkce. Jedna má název inicslideshow a stará se o inicializování služby slide-show (jakoby zakladatel), což obnáší vykonání potřebných operací pro její zahájení (např. určení časové prodlevy). Druhá se jmenuje spustslideshow a provádí už kroky slide-show, tedy zobrazí vždy následující obrázek z galerie (jakoby pracovník). Třetí, zastavslideshow slouží k předčasnému ukončení slide-show (jakoby likvidátor), stiskne-li návštěvník stránky k tomu určené tlačítko.

Pojďme si vše ale blíže rozebrat: ve funkci inicslideshow se metoda setInterval (v DOM jde o metodu hlavního objektu window, proto není nutné uvádět zdlouhavé window.setInterval) postará o to, aby se pravidelně v určitém intervalu spouštěla zadaná funkce. Jaká funkce to má být, se uvádí v prvním parametru (např. tedy "spustslideshow()" netřeba snad připomínat, že parametry oddělujeme vždy čárkami) a údaj, po jakých časových intervalech to bude, se uvádí v parametru druhém, který je vyjádřen v milisekundách. Proto také námi získaný časový údaj v sekundách musíme vynásobit hodnotou 1000 (1sec=1000 ms). Správně jste pochopili, že jsme údaj zjistili metodou getElementById z HTML elementu, identifikovaného názvem "casprodleva". Jelikož ale mohou aplikace spouštět v různých časových intervalech souběžně více funkcí, je nutné si každý takový proces označit. Až budeme totiž v budoucnu chtít spouštění funkce zarazit, je pro to pak vyžadována právě její identifikace. Tu jsme si v příkladu hned ze začátku uložili do proměnné s názvem id a jelikož chceme, aby byla tato proměnná nejen pro vnitřní potřeby jedné funkce, ale pro všechny a svojí hodnotu si vždy zachovávala, deklarujeme ji klíčovým slovem var vně funkcí.

Funkce spustslideshow je již o něco složitější. Nejprve si zjistíme aktuální zvolenou položku našeho seznamu, identifikovaného jménem "zvolobr". Na začátku dalšího řádku je uvedeno slovo if, jež určuje, že při splnění podmínky, kterou uvádíme mezi kulaté závorky za ním, se provede příkaz, jenž zapisujeme za podmínku v závorkách. V našem příkladu to znamená, že není-li aktuální položka (vyjádřená vlastností value objektu "zvolobr") ještě tou poslední v našem seznamu (tj. její pořadové číslo je menší nežli celkový počet položek, který je obsažen ve vlastnosti length objektu "zvolobr"! Ale pozor, nezapomínejte, že pořadová čísla jsou číslována od nuly, kdežto nejnižší celkový počet je jedna, proto i ten dodatek "-1"), přejdeme na položku následující. Pokud ale podmínka splněna není, není také třeba dále slide-show provozovat a tudíž se provede příkaz za slovem else, tedy metoda clearInterval (rovněž z DOM objektu window), která ukončí provádění naší funkce spustslideshow. Obecně pro podmíněné vykonání příkazu můžeme napsat šablonu:

if (podmínka) příkaz; else jinýpříkaz;

Tu bychom si hezky česky mohli vyložit jako:

když (podmínka) příkaz; jinak jinýpříkaz;

Pozor: Obecně v podmínce můžeme porovnávat pomocí operátorů VĚTŠÍ, MENŠÍ a ROVNO, k čemuž použijeme znaky ">", "<" a "==", avšak operátor ROVNO není pouze jedním rovnítkem, ale dvěma za sebou jdoucími! Další operátory jsou pak VĚTŠÍ ČI ROVNO ">=", MENŠÍ ČI ROVNO "<=" a NEROVNO "!=".

Funkce zastavslideshow se vyvolá jen v případě, pokud návštěvník stránky stisknutím tlačítka k tomu určeného, sám dobrovolně ukončil provádění slide-show. Použit je v ní jen příkaz už výše vysvětlený.

Tak, opět jsme se dostali do fáze, kdy mohu apelovat na ty, kdož mají čtení tohoto rozsáhlého článku již dost, aby klidně časopis odložili a vrátili se k němu třeba později, neboť již mají hotovou skutečně funkční galerii obrázků, obohacenou dokonce o službu slide-show.

Kapitola třetí pro nejzvídavější ;)

Poslední vylepšení, které vám nabídnu, je již spíše estetického rázu, nicméně si na něm nějakou tu novou dovednost opět jistě osvojíte. Na mnohých profesionálně vytvořených webových stránkách jste si mohli všimnout, že je při načítání dokumentu zobrazován i aktuální stav jeho načtení. Obvykle se tedy ve stavové řádce webového prohlížeče vypisují hlášky typu "Načítám obrázky... 20 % hotovo!" atd. Z funkčního hlediska takové opatření žádný obrovský přínos nemá, ale rozhodně je to efektivní a obzvláště v našem případě tedy u galerie, kde se může načítat velké množství objemných obrázků může být taková informace návštěvníkovi stránek i docela prospěšná. Je tedy třeba naší skriptovou část souboru rozšířit takto:

<SCRIPT type="text/javascript">

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("DIV");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

var id;

function spustslideshow(){

var zvolobr=document.getElementById("zvolobr");

if (zvolobr.value<zvolobr.length-1) zvolobr.value++; else clearInterval(id);

zmenobraz();

}

function inicslideshow(){

id=setInterval("spustslideshow()",document.

getElementById("casprodleva").value*1000);

}

function zastavslideshow(){

clearInterval(id);

}

var aktobraz=0,pocobraz=0;

function inicializuj(){

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("IMG");

while(obraz[pocobraz]){ obraz[pocobraz].onload=stavnacteno; pocobraz++}

}

function stavnacteno(){

aktobraz++;

status="NACTENO "+aktobraz+"/"+pocobraz+" OBRAZKU.";

if (aktobraz==pocobraz) status="NACTENY VSECHNY OBRAZKY";

}

</SCRIPT>

Objevily se nám dvě nové funkce, inicializační s pragmatickým názvem inicializuj je první a začíná tak, že získáme objekty všech obrázků (elementů IMG) z nám známého bloku "galerie". Nastavením jejich vlastnosti onload pak v cyklu na řádku následujícím určíme, aby se po načtení každého jednoho obrázku (z angl. "onload", neboli "při načtení") vyvolala naše funkce stavnacteno. Takže až náš webový prohlížeč načte celý první obrázek galerie, spustí onu funkci, až načte celý druhý, spustí ji znova atd. Můžete si všimnout, že proměnnou pocobraz, kterou používáme, deklarujeme vně funkce to aby byla i po ukončení funkce inicializuj přístupná pro tu druhou, protože bude obsahovat počet všech obrázků v galerii, čehož ještě využijeme. Stejně tak u proměnné aktobraz, která obsahuje číslo momentálně načteného počtu obrázků a jejíž hodnota se při každém dalším spuštění funkce stavnacteno zvětšuje o jedničku, bude potřeba zachovat její hodnotu i po skončení funkce, neboť se při každém jejím dalším spuštění bude z předchozí hodnoty vždy vycházet. Když už tedy máme počet celkových obrázků a počet momentálně načtených, není nic jednoduššího, než tuto informaci podat návštěvníkovi stránky a to tak, že ji vypíšeme do stavového řádku webového prohlížeče, který ovlivňujeme pomocí vlastnosti status (v DOM jde o metodu hlavního objektu window, proto není nutné uvádět zdlouhavé window.status). Zobrazí se pak například "NACTENO 2/5 OBRAZKU". Na řádku následujícím ještě ošetříme situaci, kdy dojde k úplnému načtení obrázků, a již tak není třeba vypisovat ony informace. Nastane-li tak podmínka, že počet momentálně načtených obrázků je roven celkovému počtu všech obrázků, můžeme již ke spokojenosti milého návštěvníka vypsat hlášku "NACTENY VSECHNY OBRAZKY".

Ke konci těla HTML na závěr ještě přidáme tento malý kousek textu, který nám zaručí spuštění funkce inicializuj, pro nastartování ukazatele stavu načtení dokumentu:

<SCRIPT type="text/javascript">inicializuj()</SCRIPT>

Další drobností, jež vám chci představit je zjednodušení ovládání funkcí galerie. Prozatím se její běh řídí pomocí dvou tlačítek "Spust slide-show" a "Zastav slide-show". V dnešní době se ale vše zjednodušuje a tak ani na televizi nenajdeme zvláštní tlačítka pro její zapnutí a vypnutí, ale pouze jedno jediné neboť zapínat věc, která je již v provozu je přece nesmysl. Pokusme se tímto způsobem zjednodušit ovládání i naší galerie. Nejprve si opět ukážeme, jak se změnila část HTML těla, konkrétně jakých změn doznal formulář našeho dokumentu:

<FORM>

<SELECT id="zvolobr" onChange="zmenobraz()">

<OPTION value="0" selected>Babočka paví oko</OPTION>

<OPTION value="1">Modrásek jehlicový</OPTION>

<OPTION value="2">Otakárek fenyklový</OPTION>

</SELECT>

<INPUT type="button" value="Spust slide-show" onclick="

slideshow()" id="zv">

časová prodleva: <INPUT type="text" value="10" size="3" id="casprodleva"> sekund

</FORM>

Hned na první pohled jsou změny jistě evidentní ubylo jedno tlačítko a to stávající po stisku vyvolává jinou akci funkci slideshow. Rovněž toto tlačítko označujeme identifikátorem "zv" (od slov "Zapnout", "Vypnout"), neboť s ním budeme později laborovat. Nyní už tedy budeme moci pochopit, změny v naší skriptové části, které jsou tyto:

<SCRIPT type="text/javascript">

var aktobraz=0,pocobraz=0,id;

function inicializuj(){

var obraz=document.getElementById("galerie").getElementsBy

TagName("IMG");

while(obraz[pocobraz]){ obraz[pocobraz].onload=stavnacteno; pocobraz++}

}

function stavnacteno(){

aktobraz++;

status="NACTENO "+aktobraz+"/"+pocobraz+" OBRAZKU.";

if (aktobraz==pocobraz) status="NACTENY VSECHNY OBRAZKY";

}

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("DIV");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

function spustslideshow(){

var zvolobr=document.getElementById("zvolobr");

if (zvolobr.value<zvolobr.length-1) zvolobr.value++; else zastavslideshow();

zmenobraz();

}

function inicslideshow(){

id=setInterval("spustslideshow()",document.getElementById

("casprodleva").value*1000);

document.getElementById("zv").value="Zastav slide-show";

}

function zastavslideshow(){

clearInterval(id);

document.getElementById("zv").value="Spust slide-show";

}

function slideshow(){

if (document.getElementById("zv").value=="Spust slide-show") inicslideshow(); else zastavslideshow();

}

</SCRIPT>

Tato část doznala na první pohled relativně velkých změn a pravdou je, že se změnili hned tři funkce a přibyla jedna nová, nicméně změny vůbec nejsou tak drastické, jak by se mohlo zdát však se o tom sami hned přesvědčíte. Nová funkce slideshow, která se vyvolá po stisku tlačítka formuláře, je pouze jakýsi prostředník pro zajištění funkcí galerie. Zjistí, jaký popis tlačítko obsahuje pokud "Spust slide-show", pak zavolá funkci inicslideshow (která se sama již o spuštění slide-show obrázků postará) a pokud je v popisu tlačítka text jiný (tedy "Zastav slide-show"), pak se volá funkce zastavslideshow (která slide-show obrázků zastaví). Ostatní funkce se změnili opravdu jen v maličkostech inicslideshow navíc změní popis (text na něm napsaný) tlačítka (identifikovaného jako "zv"), aby uživatel věděl, že od této chvíle už tlačítko slouží pro účel zastavení slide-show. Zastavslideshow pak také navíc změní popis tlačítka, které od té chvíle bude zase sloužit pro opětovné spuštění.

Vám, skalním příznivcům, co jste se prokousali článkem až sem, teď za odměnu nabízím kýžený kompletní text souboru s galerií obrázků (obohacený o několik málo dalších obrázků). A jak jsem se již v úvodu zmiňoval, veškeré příklady, uváděné v dnešním dílu, můžete najít i na CD časopisu PC World a ušetřit si tak dobu strávenou opisováním, kterou tak využijete třeba k dalšímu vylepšení galerie. Pokud bude originální, můžete mi o tom i napsat ;). Mějte se hezky a prozatím nashledanou!

<HTML>

<HEAD>

<META http-equiv="Content-Type" content="text/html; charset=ISO-8859-2">

<SCRIPT type="text/javascript">

var aktobraz=0,pocobraz=0,id;

function inicializuj(){

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("img");

while(obraz[pocobraz]){ obraz[pocobraz].onload=stavnacteno; pocobraz++}

}

function stavnacteno(){

aktobraz++;

status="NACTENO "+aktobraz+"/"+pocobraz+" OBRAZKU.";

if (aktobraz==pocobraz) status="NACTENY VSECHNY OBRAZKY";

}

function zmenobraz(){

var poc=0;

var obraz=document.getElementById("galerie").

getElementsByTagName("div");

while(obraz[poc]){ obraz[poc].style.visibility="hidden"; poc++}

obraz[document.getElementById("zvolobr").value].style.

visibility= "visible";

}

function spustslideshow(){

var zvolobr=document.getElementById("zvolobr");

if (zvolobr.value<zvolobr.length-1) zvolobr.value++; else

zastavslideshow();

zmenobraz();

}

function inicslideshow(){

id=setInterval("spustslideshow()",document.getElementById

("casprodleva").value*1000);

document.getElementById("zv").value="Zastav slide-show";

}

function zastavslideshow(){

clearInterval(id);

document.getElementById("zv").value="Spust slide-show";

}

function slideshow(){

if (document.getElementById("zv").value=="Spust slide-show") inicslideshow(); else zastavslideshow();

}

</SCRIPT>

</HEAD>

<BODY bgcolor="black" text="white">

<CENTER>

<FORM>

<SELECT id="zvolobr" onChange="zmenobraz()">

<OPTION value="0" selected>Babočka paví oko</OPTION>

<OPTION value="1">Okáč zední</OPTION>

<OPTION value="2">Modrásek jehlicový</OPTION>

<OPTION value="3">Ohniváček modrolemý</OPTION>

<OPTION value="4">Otakárek fenyklový</OPTION>

</SELECT>

<INPUT type="button" value="Spust slide-show" onclick="slideshow()" id="zv">

časová prodleva: <INPUT type="text" value="10" size="3" id="casprodleva"> sekund

</FORM>

</CENTER>

<DIV id="galerie">

<DIV style="visibility:visible;position:absolute;top:8%">

<CENTER><IMG src="babocka_pavi_oko.jpg"><BR>čeleď: Nymphalidae babočkovití</CENTER>

</DIV>

<DIV style="visibility:hidden; position:absolute;top:8%">

<CENTER><IMG src="okac_zedni.jpg"><BR>čeleď: Satyridae okáčovití</CENTER>

</DIV>

<DIV style="visibility:hidden; position:absolute;top:8%">

<CENTER><IMG src=" modrasek_jehlicovy.jpg"><BR>čeleď: Lycaenidae modráskovití</CENTER>

</DIV>

<DIV style="visibility:hidden; position:absolute;top:8%">

<CENTER><IMG src="ohnivacek_modrolem.jpg"><BR>čeleď: Lycaenidae modráskovití</CENTER>

</DIV>

<DIV style="visibility:hidden; position:absolute;top:8%"><CENTER>

<IMG src="otakarek_fenyklovy.jpg"><BR>čeleď: Papilionidae otakárkovití</CENTER>

</DIV>

</DIV>

<SCRIPT type="text/javascript">inicializuj()</SCRIPT>

</BODY>

</HTML>

Na úplný závěr si dovolím uvést ukázku takové galerie:

Všechny vaše rady, náměty na další články nebo seriál, názory a prosby opět rád uvítám na adrese j.kysela@centrum.cz.

§§§§§


Telematiky a mobilní telemetrie – bezdrátová data

Rita Pužmanová

c02p0400

Již jsme si zvykli, že výrobci dnes integrují do nových vozidel stále více elektroniky. Většinou se jedná o elektronické systémy spojené přímo s funkcemi automobilu, ale začínají se objevovat i další uplatnění, zejména komunikačních a informačních služeb telematiky. Přístup k internetu, asistence pohotovostních služeb na vyžádání, navigace, zprávy o provozu, nejrůznější asistenční služby, to jsou některá z využití telematiky, která si už dnes umíme představit.

Telematika (složenina ze slov telekomunikace a informatika, původně francouzský novotvar telematique) má potenciál přeměnit automobily na mobilní platformy schopné provádět funkce jako počítače, komunikační zařízení i bezpečnostní zařízení. Integrace telematických funkcí do nových typů vozidel je zajímavá jak pro zákazníky, tak pro výrobce automobilů i vývojáře softwaru. Telematické systémy mají nejen výrazně vylepšit komunikaci v samotném autě, ale především komunikaci s vnějším okolím, a to jak formou hlasovou, tak prostřednictvím přenosu dat nebo obrazu.

Využití telematiky

Lokalizační systémy GPS (Global Positioning System) a dopravní servis jsou již v některých zemích běžnými službami. V Japonsku jsou systémem GPS a službou navigace včetně zobrazení aktuální dopravní mapy nejbližšího okolí dnes vybavena prakticky všechna vozidla, zejména veřejné dopravy nebo taxislužby. Dopravní servis formou rádia je poskytován i v Evropě, ale není většinou přesně vázán na konkrétní pohyb samotného vozidla. Nové telematické služby jsou schopny podle momentální polohy vozidla a zadání cíle vybrat vhodnou trasu na základě aktuální situace v místním provozu a na základě preferencí řidiče (zda potřebuje nakoupit, natankovat, vybrat peníze z bankomatu apod.). Jsou také schopny zjistit nejbližší volné parkoviště od místa, kde chce řidič zastavit.

Telematické systémy využívají mobilní telefon, systém GPS a komunikační (multiplexní) jednotku podporující současně přenos dat a hlasu. Bezpečnostní telematický systém v automobilech se např. využívá při haváriích: vyvěšený telefon při havárii iniciuje GPS pro lokalizaci vozidla. Umístění vozidla a stav airbagů jsou zaslány do centra služby, která je přepošle pohotovostním/záchranným složkám. Pro komunikaci s pohotovostní službou se využívá buď mobilní síť, nebo satelitní komunikace.

Informační a asistenční služba je nejvítanějším doplňkem v rámci telematických systémů. Mohou poskytovat různé služby od navigační podpory pro nalezení nejvhodnější cesty neznámým prostředím přes informace o místopisu až po systém rezervace hotelu nebo vstupenek v cílovém místě. Automatizovaný systém pro šíření aktuálních dopravních a jiných informací může být doplněn o lidského operátora, který řeší individuální požadavky zákazníků telematické služby.

Web v automobilech patří také mezi zajímavé služby zítřka. Auto, jako koneckonců každé jiné koncové zařízení (nejen počítače), se tak může stát webových prohlížečem, ale na kolech. Přístup k informacím je jistě podstatný, ale zásadnější pro využití webu ve vozidlech je bezpečnost. Pak samozřejmě nelze uplatnit stejný způsob ovládání webového prohlížeče, na jaký jsme běžně zvyklí u svých počítačů. Navigace na webu musí být řešena hlasovou formou, aby byl řidič zcela minimálně rušen a mohl věnovat plnou pozornost dění na silnici.

Web může být jednak zdrojem potřebných informací, ale také prostředkem k ovládání bankovního účtu nebo k nákupům. Právě bankovní a nákupní aplikace mají tvořit hlavní vlnu ve webových aplikacích z automobilů. Vše závisí na dořešení uživatelského rozhraní mezi člověkem a zařízením, v tomto případě výhradně formou hlasového ovládání: pro navázání spojení po internetu, pro autentizaci a pro samotnou bankovní nebo nákupní operaci.

Zábava v automobilech se hodí pro spolujezdce, kteří nemusejí dávat pozor na jízdu a mohli by se při dlouhých cestách velmi nudit. Na zadních sedadlech pak mohou využívat DVD, CD-ROM nebo internet.

Ovládání telematického systému

Poskytování přístupu k informačním a jiným (např. záchranným) službám formou hlasové navigace nepatří k těm triviálním. Vyžaduje spolupráci vývojářů softwaru a specialistů na automobilovou elektroniku v oblasti rozpoznávání řeči (pro zadávání příkazů např. pro navigaci na webu) a syntetizovaného hlasového rozhraní (pro zprostředkování informací, které se zobrazují na displeji). Bezpečnost provozu a omezený prostor ve vozidle nedovolují aplikovat velký displej a složité ovládání na palubní desku, která je již tak plná dalších informačních a ovládacích prvků. Současná legislativa týkající se povinnosti ovládání mobilních telefonů za jízdy bez použití rukou (hands-free) urychluje práci na hlasovém rozhraní, např. pro zadávání telefonních čísel (voice-activated dialing).

Konverze textu na hlas a obráceně jsou značným oříškem, zejména pro použití v relativně hlučnějším prostředí, jako je auto. Převod z textové na hlasovou informaci bude potřeba např. pro čtení e-mailových zpráv nebo jiných nepřednastavených informací. Konverze hlasové informace na text bude nutná při diktování e-mailových zpráv řidičem. Rozmanitost koncových zařízení umožňuje různorodou komunikaci přes mobilní komunikační síť.

Mobilní komunikace

Bezdrátová mobilní komunikace je další oříšek, se kterým se musí pro internetové služby v automobilu počítat. V současnosti mobilní sítě podporují primárně hlasovou komunikaci, proto datová komunikace po GSM (Global System Mobile) má žalostně malou propustnost pouhých 14,4 Kb/s, a to pro koncového uživatele většinou znamená stále něco kolem 9,6 Kb/s. Vylepšení pro datovou komunikaci formou GPRS (General Packet Radio Service) teoreticky umožňuje uživateli pracovat rychlostí přes 115 Kb/s. Ve skutečnosti ale rychlost v průměru nedosahuje ani 30 Kb/s. EDGE (Enhanced Data Rates for Global Evolution) je další možnost modernizace sítí GSM. EDGE používá vylepšenou modulaci s výsledkem až trojnásobné datové rychlosti v ideálních podmínkách příjmu (384 Kb/s). Ale jinak má EDGE stejná omezení jako GPRS a její skutečná propustnost není ani pořádně ověřená, předpokládá se rychlost kolem 35 Kb/s. Jiná varianta, HSCSD (High Speed Circuit Switched Data), má teoretickou rychlost 36 Kb/s s reálnou datovou rychlostí kolem 20 Kb/s.

Satelitní komunikace má sice výborné pokrytí z celosvětového hlediska, ale je pomalá (s dlouhou dobou odezvy) a drahá. Bezdrátové lokální sítě (WLAN) jsou dnes rychlé: do 1 (10) Mb/s u Bluetoothu, do 11 Mb/s (průměrná uživatelská propustnost je 6 Mb/s) u 802.11b (WiFi), 54 Mb/s (předpokládaných 20-30 Mb/s uživatelské kapacity) u 802.11a nebo u HIPERLAN (přenosová užitečná rychlost do 42 Mb/s ). Ale ani veřejné WLAN (založené dnes výhradně na WiFi, která pracuje v nelicenčním spektru 2,4 GHz, na rozdíl od 801.11a nebo HIPERLAN, které pracují v pásmu 5 GHz) nemohou vyhovět požadavkům bezdrátové komunikace automobilistů. Veřejných WLAN je málo, pokrytí je pouze sporadické, a to ještě hlavně ve městech, ale zejména není vyřešeno směrování mezi jednotlivými WLAN a roaming mezi sítěmi různých provozovatelů. Navíc tyto sítě nebyly stavěny pro rychle se pohybující uživatele v rámci buňky WLAN a mezi nimi. Dosah jednotlivé WLAN bývá od 10 m (Bluetooth) po 100-150 m u WiFi, takže automobil by buňku opustil rychleji, než by se data k němu přesměrovala.

Teprve mobilní sítě třetí generace (3G) mají nabídnout přijatelnější datovou rychlost (v duplexním režimu přenosu) až 2 Mb/s pro nepohyblivé zařízení, 384 Kb/s při chůzi a 128 Kb/s pro mobilního uživatele pohybujícího se v automobilu.

Koncovým komunikačním zařízením telematického systému v automobilu je telefon, ale současně to může být PDA (Personal Digital Assistant), který je využitelný jak v autě, tak v domácnosti či v pracovním prostředí, nebo přenosný počítač. Protože těchto koncových zařízení nebo jejich typů v automobilu může být několik (včetně vybavení a dalšího příslušenství automobilu), pro jejich vzájemnou komunikaci lze použít bezdrátovou osobní síť (WPAN, Wireless Personal Area Network), v tomto případě automobilovou síť (in-car network), konkrétně se hovoří o Bluetoothu. První specifikace Bluetooth z roku 1999 umožňuje rychlost do 1 Mb/s, přičemž skutečná propustnost dat se pohybuje kolem 720 Kb/s. V jedné pikosíti (do vzdálenosti 10 m) může pracovat maximálně 8 zařízení, ale na takto malé ploše může vedle sebe nerušeně pracovat až 10 těchto pikosítí. Výrobci automobilů se snaží integrovat podporu Bluetoothu do nových zařízení, mj. také proto, že Bluetooth pracuje v bezlicenčním spektru 2,4 GHz. Průmyslová specifikace Bluetooth již byla akceptována i jako norma IEEE 802.15.1.

Scénář využití Bluetoothu může být následující: řidič potřebuje urychleně poslat memo elektronickou poštou. Nicméně e-mailovou adresu nemá, takže si ji musí telefonicky vyžádat. K tomu využije mobilní telefon, který ovládá hlasově. Přes telefon si nejprve vyhledá požadované číslo v PDA, které může být např. v kapse saka vzadu v autě. Na základě nalezeného čísla jej telefon vytočí a současně ztlumí CD přehrávač nebo rádio, aby bylo možné v klidu uskutečnit potřebný hovor. Teprve pak má řidič k dispozici e-mailovou adresu, kterou nadiktuje svému PDA prostřednictvím spojení telefonu a PDA přes síť Bluetooth. V rámci téhož spojení lze připravit e-mailovou zprávu, zadat adresu a připojit memo, a odeslat je přímo z PDA.

Co říkají marketingové výzkumy

Podle marketingového výzkumu In-Stat/MDR (studie Bringing Internet Content to the Vehicle via Telematics Services) vzroste počet uživatelů telematických služeb poskytovaných prostřednictvím internetu z desítek tisíc v loňském roce na 5 milionů v roce 2006. Příjmy ze zařízení a služeb mají dosáhnout 12 miliard USD do roku 2006. Největší podíl na trhu mají poskytovatelé telematických služeb (Telematics Service Providers, TSPs), výrobci automobilů, zařízení, operačních systémů a čipů. To napovídá o značné fragmentaci trhu z hlediska zařízení i potřeb. Automobilový průmysl z hlediska integrace telematiky do vozidel musí velmi dbát na bezpečnost a pohodlnost používání zařízení určených pro využívání telematických služeb.

Americký trh je v této oblasti největší. Podle Frost & Sullivan (zpráva The North American Automotive Telematics Market) se telematický trh v USA bude v roce 2007 pohybovat kolem 7 miliard USD. Především se jedná o aplikace pro bezpečnost v automobilech, ale mezi novými službami se začínají objevovat personalizované webové informační služby, elektronická pošta či dynamická navigace. Informace o provozu se staly součástí vysílání rádiových stanic, ale jsou příliš obecné na to, aby uspokojily všechny řidiče. Podrobnější lokální informační servis bude součástí telematických systémů. V současnosti jsou v USA 3 miliony automobilů s telematickým systémem (jeden milion s navigačním systémem), z toho 2,5 milionu vlastníků jsou zákazníky telematických služeb. V Evropě je podstatně více vozidel vybaveno navigačním systémem, ale pouze pár desítek tisíc automobilů je vybaveno také systémem telematickým.

Podle studie Telematics Research Group z konce loňského roku má rozvoj telematických systémů před sebou jasný boom. Zatím se pouze kolem 5 % prodaných vozů může chlubit nějakou verzí tohoto systému. Studie předpokládá, že celá třetina nových vozů v roce 2006 bude mít instalovaný telematický systém. Tabulka ukazuje zjištěný a předpokládaný vývoj nasazení telematických systémů jak do osobních, tak nákladních automobilů v USA do roku 2006. Hodnoty růstu jsou založeny na předpokladu, že jak výrobci, tak spotřebitelé jasně vidí přednosti implementace telematických systémů do jejich vozidel. Výrobci automobilů si hodně slibují od sběru dat o funkčnosti automobilů, od diagnostiky potenciálních problémů, která mohou využít pro další vývoj i pro budování loajality svých zákazníků (mohou je totiž na základě diagnostiky funkcí vozu dálkově upozornit na potřebu výměny některých dílů).

Podle Telematics Research Group (zpráva Worldwide Telematics: Regional Markets and Forecast) do roku 2010 bude v celosvětovém průměru polovina všech prodaných vozidel (osobních i nákladních) vybavena telematickým systémem, z čehož asi pětina bude skutečně využívána. Nejvíce telematicky vybavených vozidel bude samozřejmě v USA.

Podle studie ARC Group bude kolem 56 milionů vozů vybaveno bezdrátovými telematickými systémy do roku 2005. Jejich předpoklady se zakládají na zájmu a podpoře těchto systémů ze strany provozovatelů bezdrátových mobilních sítí. S poklesem prodeje koncových zařízení (mobilních telefonů) se pozornost výrobců i provozovatelů sítí zaměřuje na další oblasti trhu, kde automobilový trh představuje podstatnou část.

Podle Frost & Sullivan (studie) představoval evropský trh pro telematický hardware, aplikace a služby něco přes jednu miliardu eur v roce 2000. Růst do roku 2007 se předpokládá na 8,5 miliardy eur, a to jen v samotné Evropě. Stejná studie předpokládala, že dostupné telematické systémy budou v automobilech integrovány už v roce 2004. Na rozdíl od USA, kde se zájem o telematické systémy točí kolem bezpečnostních prvků, je v Evropě zájem především o podporu navigace (situace na silnicích, provoz, vyhledávání optimálních tras). Nicméně zatím zaváděné dílčí systémy, jak navigační, tak bezpečnostní, se budou muset integrovat do jednoho centrálně ovládaného zařízení. Předními zeměmi z hlediska plánovaného nasazení telematických systémů jsou Velká Británie, Německo, Itálie a Francie.

Telematické služby lze jednak zpoplatňovat formou předplatného, poplatku za dobu využití či za konkrétní obsah. Jiná možnost je nabízet integrované balíčky služeb. Jako další vývojový trend může být telematika v automobilech těžko vyvíjena a nabízena pouze jednou firmou. V této oblasti se uplatní partnerská spolupráce firem z různých oborů.

Existující e-vozidla

Tabulka ukazuje přehled světových automobilových značek, které již instalují telematický systém do nových (zatím především luxusnějších) automobilů. Automobilka BMW AG byla prvním výrobcem, který začal integrovat navigační systém do svých vozidel a umožnil jim komunikaci s digitálním rádiem o provozu (Traffic Message Channel). Na "palubě" vozidla je k dispozici telefon s navigací, příjem/vysílání informací (zejména zpráv o provozu prostřednictvím Floating Car Data), lokalizace vozidla, další individuální informační servis s možností snadného vyhledání cesty do nejbližších zařízení, např. k benzínové stanici, do hotelu apod. Komplexní plánování cesty je jednou z významnou složek systému, za pomoci SMS zpráv, WAPu i internetu.

Služba BMW ASSIST, zaměřená na asistenci řidičům v nouzi, je k dispozici v Německu s využitím telefonu přes D1 nebo D2. Součástí asistenční služby je i informační servis o aktuální situaci v provozu (v Německu je několik tisíc silničních senzorů dopravních nehod). Při dopravní nehodě zjištěné senzorem v autě nebo airbagu se pohotovostní služba aktivuje automaticky se současnou automatickou lokalizací polohy auta. Manuálně lze systém využít v případech nepřímé účasti na dopravní nehodě, např. pro přivolání pomoci.

General Motors Corp. je nejprogresivnější výrobce automobilů: má kolem 2 milionů zákazníků se systémem OnStar (www.onstar.com, plně ve vlastnictví GM, nejvýznamnější poskytovatel telematických služeb). Centrem je Virtual Advisor, nabízející 650 funkcí, většinou automatizovaných, ale lze požádat i o poradce z masa a kostí. Systém nově používá hlasově aktivovaný portál MyOnStar Virtual Advisor, pro který obsah poskytují The Wall Street Journal Online, CNNRadio, Fidelity Investments, weather.com, ESPN.com, Disney.com, ABCNEWS.com, Tele Atlas a Metro Networks. Virtual Advisor umožňuje provádět např. rezervaci v hotelu nebo nalézt nejbližší bankomat. Umí také dálkově odemknout dveře, pokud řidič nechá klíčky uvnitř, zamknout, je-li řidič daleko od svého nezamčeného auta, případně rozsvítit světla či zatroubit, aby řidič lépe svůj vůz nalezl. OnStar také obsahuje modul Personal Calling pro telefonování aktivované pouze hlasem, pro který se využívá síť Verizon Wireless. Z dalších existujících modulů služeb je zajímavý OnStar MED-NET, který předplatitelům umožňuje službu zdravotních záznamů pro celou rodinu. Tyto záznamy jsou bezpečně elektronicky uloženy a spravovány, a jsou použity pouze v případě nouze, kdy jsou k dispozici záchranné službě a lékařům.

Demonstrace používání OnStar je k dispozici na www.onstar.com/visitors/html/pr_pressroom.htm. OnStar byl také podrobně představen na nedávné konferenci CTIA Wireless 2002, kde byly prezentovány dosavadní výsledky jeho nasazení. Kolem 200 tisíc dotazů měsíčně je na plánování cest, kolem 15 tisíc otevření uzamčených aut na dálku; celkem 14 milionů interakcí prostřednictvím systému OnStar. Průzkum reakce zákazníků ukazuje, že 85 % řidičů se s telematickým systémem teď cítí bezpečněji a bezproblémově. Polovina ze zákazníků žádá hlasový ovladač pro přístup k internetu. Zatímco u ostatních typů mobilního přístupu k internetu může být problémem velikost displeje, v tomto případě je to spíš hlasové ovládání, které přispívá ke složitosti systému. Proto dostupnost špičkových systémů zatím není masová.

Druhou příčku mezi výrobci telematických systémů zaujímají ATX Technologies se svými 300 tisíci zákazníků. Nepůsobí však na trhu pod svojí značkou, ale pracují přímo s výrobci automobilů. ATX bylo průkopníkem telematických služeb pro Ford v roce 1996. Dnes spolupracuje především s výrobci luxusních automobilů, jako Mercedes, Infiniti, Jaguar a nejnověji s BMW.

Mercedes-Benz používá telematické systémy volitelně již od roku 1999, DaimlerChrysler se pro modernizaci svých vozů rozhodl v loňském roce, a to pro všechny typy vozidel, včetně nákladních, prodávaných v USA. Pro komunikaci si vybrali služby AT&T Wireless.

V Evropě patří mezi hlavní poskytovatele telematických služeb Tegaron, který poskytuje bezpečnostní a navigační služby zákazníkům značek Mercedes, Audi, Volkswagen a Citroen, a to zejména v Německu (panevropská služba se plánuje prostřednictvím aliancí). Dalším hráčem je Targa Services, poskytující pohotovostní a informační služby pro značky Fiat, Alfa Romeo, Peugeot a Lancia. Targa poskytuje vícejazyčnou podporu po celé Evropě prostřednictvím svého centra v Itálii.

Řada softwarových firem spolupracuje s výrobci automobilů a jejich vybavení na instalaci podpory pro telematické služby. Příkladem může být německá firma CAA AG, spolupracující s Audi, BMW, Daimler Chryslerem, Hondou a Rolls Roycem. Její produkt, CarPC, integruje podporu pro komunikační, informační a podpůrné služby prostřednictvím centrálního panelu s jednoduchým ovládáním a displejem. CAA AG simulace CarPC (www.caa.de/produkte_e/index.html) pěkně ukazuje, jak se pracuje s jednotlivými menu pro ovládání různých typů elektronických nebo komunikačních zařízení (na základě jednoho nebo několika málo stisků tlačítka):

- comfort ovládání prvků auta, např. sklopení a výška sedadel, větrání a klimatizace, vytápění sedadel,

- media ovládání CD přehrávače, rádia apod.,

- phone pro podporu telefonní komunikace prostřednictvím seznamu telefonních čísel, adresáře, služby SMS,

- navi prvky umožňující snazší navigaci pro řidiče, jako např. nalezení cílového místa, lokalizace vozidla, podpora při volbě trasy (mapy, místopis servis, benzínová stanice, motorest, parking, nejlepší trasa),

- online skutečná on-line podpora řidiče formou kancelářských aplikací (car office) zahrnující e-mail, adresář, WAP, přístup k internetu; on-line služeb asistence při problému s autem nebo na trase; informačních služeb týkajících se počasí, provozu apod.

Ovládání CarPC je buď mechanické, tlačítky, nebo hlasem. Takže řidič v centru palubní desky systém ovládá podobně jako rádio, několika ergonomicky uzpůsobenými tlačítky (pro jednotlivá menu, pro výběr v nich, pro přechod mezi submenu). Centrální ovládací "knoflík" pak umožňuje snadno regulovat různé prvky jednoduchým otočením doprava nebo doleva. CarPC využívá pro mobilní komunikaci systém HSCSD (High Speed Circuit Switched Data) a také integruje prohlížeč WAP. Displej pro zobrazení informací např. z internetu je sedmipalcový.

Německá firma Temic Telefunken microelectronic GmbH dodává systém řízený hlasem pro sedany Mercedes-Benz již od roku 1996. Pracuje na systému pro dynamický přístup k internetu ovládaný hlasem (i v hlučném prostředí auta), který má pracovat pomocí sofistikovaných algoritmů pro rozpoznávání hlasu, umístěných na vzdáleném serveru.

Architektura telematických systémů založená na Javě umožní přizpůsobit nabídku systému požadavkům zákazníků, nebo přinejmenším ceně dané třídy vozidel. Systém MobileGT firmy Motorola v luxusních automobilech nabízí vše od navigace, informačních služeb o provozu, bezdrátové komunikace, přístupu k internetu až po multimediální zařízení v autě (CD, DVD), zatímco v levnějších vozech bude systém nabízet poněkud menší komfort. MobileGT v sobě integruje rozpoznávání řeči, grafické uživatelské rozhraní (Graphical User Interface, GUI), bezdrátovou komunikaci, navigaci prostřednictvím GPS a další.

Oracle ve spolupráci s dalšími firmami je předním tvůrcem databázových systémů a aplikací pro telematický trh. Jejich produkty by měly již záhy využívat vozy Ford a Nissan.

Evropský pilotní projekt aplikace telematických systémů v automobilech byl zahájen v německém Kolíně nad Rýnem, za účasti společností Ford, BMW, Siemens a Cellway a za podpory města, protože přímým výsledkem má být snížení provozu a pomoc řidičům snáze nalézt parkování ve městě. Další běžící projekt, RNRT (www.telecom.gouv.fr/rnrt/index_exp.htm) SAMU, se zaměřuje na využití třetí generace mobilních sítí, sítí UMTS, pro služby elektronických vozidel.

Rozvoj telematiky v automobilech

Zatím se telematické systémy rozvíjejí díky zájmu výrobců a provozovatelů služeb, kteří vidí přínos jejich využití. Nejsou to ještě zákazníci, kteří by volali po širší integraci telematických služeb do svých domovů na kolech. Ale s celkovým rozvojem bezdrátových technologií, možností mobilního internetu na straně jedné, a rostoucími problémy v automobilovém provozu na straně druhé si i zákazníci začnou zvykat na výhody, jež jim telematické systémy mohou přinést. S růstem počtu zákazníků bude také klesat cena systémů a služeb, která zatím může mnohé odrazovat. Zanedlouho se tak telematika v automobilech stane komoditou podobně jako airbagy nebo imobilizéry.

Autorka: Ing. Rita Pužmanová, CSc., MBA, je nezávislá specialistka v oblasti propojování sítí, školitelka a autorka nejnovější publikace Routing and Switching: Time of Convergence? vydána Addison Wesley, 2002, (www.aw.com/catalog/academic/product/1,4096,0201398613,00.html#summary).

Studie a výzkumné zprávy:

In-Stat/MDR www.instat.com: placené nejnovější studie Bringing Internet Content to the Vehicle via Telematics Services (2002)

Frost & Sullivan www1.frost.com: placené nejnovější studie North American Automotive Telematics Market, European Automotive Telematics Market for Hardware Systems and Services (2001/2002)

Telematics Research Group www.telematicsresearch.com: placené studie: Worldwide Telematics: Regional Markets and Forecast, Telematics: Technologies, Trends & Markets, Concept Telematics (2002)

Crystal Mountain Group www.cmgcr.com/research.html: placené měsíční zprávy Telematics and Location-based Services

Časopisy a zpravodajství ze světa telematiky:

Telematics Update www.telematicsupdate.com (včetně bezplatného zpravodaje

www.telematicsupdate.com/tm_newsletter.asp)

Telematics Update Magazine

www.eyeforauto.com/telematicsupdate/telematics11.pdf

ISA (The Instrumentation, Systems, and Automation Society) Motion Control

Online Magazine www.isa.org/journals/mc

ARC Groups Telematics Update

www.the-arc-group.com

Telematický průmysl:

Telematics Industry Web Listing

www.telematicsupdate.com/industrylist.asp

BMW

www.bmw.com/bmwe/products/equip/telematics/index.html

OnStar personal calling and virtual advisor A/V demos

www.onstar.com/visitors/html/pr_pressroom.htm

Renault: Advanced IT Applied to Automobile www.experts.renault.com/segarra/events/index.html

§§§§§


Zajímavé adresy na Internetu – cestování a dovolená, Psychologie

Alexandr  Růzha

c02p0401

Prázdninové putování již nabírá na obrátkách, ale svět  cestování je velice rozsáhlý a vybrat si to pravé místo není  někdy jednoduché, a i když máte vybráno, nemusíte mít dostatek  informací o cíli své cesty. A jakékoli informace se zvláště hodí,  když nejedete s cestovní kanceláří, ale samostatně. Proto jsme  i letos připravili aktualizovaný přehled webových stránek o cestování,  adres, kde naleznete jak nápady, tak popisy oblastí v Čechách  a v cizině i průvodce po světových městech.

Inspirace na  cesty

Vynikající on-line průvodce po zemích světa se nachází  na www.bongobongo.cz. Ačkoli na první pohled vypadá jako ostatní  podobné servery, u každé země je mnohem více údajů, než je obvyklé.  Samozřejmostí jsou základní informace, následuje relativně podrobná  historie, což se hodí, abychom se před místními neztrapnili,  údaje o podnebí, průměrné teploty a úhrny srážek, včetně všech  důležitých měst. Předcestovní část podává přehledným a vyčerpávajícím  způsobem nutné doklady, vízovou ne/povinnost, celní zvyklosti  a hlavně všechny ostatní, pro návštěvníky důležité předpisy o  vstupu a pobytu na území, o pohybu uvnitř státu, příp. mezi autonomními/federativními  státy, kriminální, národnostní či náboženská nebezpečí a čemu  se raději vyhnout. Dále spojení na velvyslanectví a generální  konzuláty jak v ČR, tak na české úřady v cizině, důležitá místní  telefonní čísla.

Cestovní minimum je část popisující dopravu  do země i v zemi, pozemní a leteckou, hlavní dopravní trasy a  centra, městskou dopravu, úroveň a ceny. Dále se dozvíte jaké  doklady budete potřebovat pro provoz vlastního vozidla, případně  odkaz na podrobnější mapy. Následuje zdravotnictví a podrobnosti  o zdravotním pojištění, lékárnách, kde vyhledat pomoc v případě  problémů, čemu se vyhnout, jak to vypadá s hygienickou situací.

V  cenovém koši jsou uvedeny průměrné ceny potravin, ubytování,  charakteristika měny, akceptované měny cizích států. Samozřejmostí  jsou rady a tipy v oblastech ubytování a stravování, kde a za  kolik, zvyklosti, obchody a služby, běžná otevírací doba, telekomunikace  a spoje, zda a kam se dovoláte. Kulturní část sestává hlavně  z přehledu kulturních akcí a odkazů na další údaje, doplněno  jinými možnými aktivitami například turistika, vodní sporty,  lyžování atd., podrobněji se představují významná města a turistická  střediska. A nakonec zkušenosti turistů, spousta odkazů včetně  přehledu cestovních kanceláří, a neocenitelnou perličkou je překladová  tabulka nejčastějších frází, číslovek apod. Tak mne napadá, že  by se to dalo výborně použít pro referáty ze zeměpisu.

Abych  nezapomněl, popis domácích, českých krajů a míst je také velmi  zajímavě proveden a určitě stojí za pozornost.

Průvodcem ubytováním  v Česku s možností on-line rezervace ubytování je www.travelguide.cz,  navíc včetně popisu Slovenska a Slovinska. Samozřejmostí je hledání  dle měst, dle názvů a typů ubytování, navíc přehled lázní opět  s možností vyhledávání dle procedur a dalších charakteristik,  seznam kempů, mnoho lidí ocení tabulku sjízdnosti a teploty řek.

Pokud  se rozhodujete pro cestu do zahraničí, určitě využijete přehled  takřka všech turisticky zajímavých zemí světa, státy těsně za  hranicemi, tradiční turistické oblasti i spíše výjimečně turisticky  navštěvované země. Samozřejmostí jsou základní charakteristiky  jako měna, jazyk, podíl národností, pokračuje stručná historie  země, popis vzájemného styku, tj. nutnost víz, turistických karet,  potvrzení o očkování, peněžní limity, co s sebou smíte a nesmíte  mít, kde víza získat, adresa a telefon velvyslanectví, případně  honorárního konzulátu. Rizika nemoci, přírodně či bezpečnostně  nestabilní oblasti, různá turistická doporučení a zajímavosti.

To  vše v deseti světových jazycích, takže tyto stránky bez obav  doporučte i zahraničním známým, spousta užitečných odkazů a výborné  technické zpracování, Podnikům a podnikatelům je určena část  popisující možnosti zajištění služeb na klíč.

Dobrým místem  pro nalezení cestovatelských příležitostí je www.cestovani-ubytovani.cz,  a to hlavně co se putování po vlastech českých týče. Přehledně  si můžete určit kam chcete cestovat a kde chcete bydlet, jaké  jsou tam zajímavosti přírodní i historické, nebo naopak zadáte  co by měla cílová oblast obsahovat, a s jakým ubytováním. Web  nabízí i on-line rezervaci zájezdů a letenek v tuzemsku a zahraničí,  toto je činěno odkazem na spřátelené společnosti.

Srovnání  cen základního zboží a ubytování v jedenácti evropských zemích  a Turecku je na www.hyperlink.cz/costs, aneb ne vždy je nutné  se předzásobit jídlem a benzínem v Čechách a simulovat tak cosi  jako humanitární výpravu, někdy je jednodušší a dokonce levnější  nakoupit na místě. Naleznete zde přímo doporučení kde a co pořídit,  tabulková srovnání jsou samozřejmostí.

Jak již samotný název  napovídá, jsou oblastí zájmu serveru www.bedekr.cz průvodci po  všech zemích světa. Na stránkách Bedekru o nich najdete základní  informace zeměpisné údaje, kurs měny, mapy, ale třeba i národní  hymnu. Ke každé zemi jsou tu přiřazeny články, které o ní na  Bedekru již vyšly cestopisy, postřehy cestovatelů i aktuality  související s cestováním po jejím území. V úzké spolupráci s  mapovým serverem AskMaps.com Bedekr nabízí též plány vybraných  světových měst, speciálně upravených pro tisk na libovolné počítačové  tiskárně.

Dále si můžete rovnou vybrat i cestovní kancelář,  se kterou pojedete, koupit letenky nebo obstarat vhodné cestovní  pojištění. A nechybí tu ani přehled jízdních řádů zahraničních  železnic, informace o roamingových partnerech českých mobilních  operátorů, nebo třeba horké tipy nabídky kulturních institucí  nebo informace o zájezdech na poslední chvíli.

Stránky s příjemným  designem cestinfo.hyper-linx.cz se v oblasti přehledu evropských  států dají zasadit někam mírně nad průměr, hlavně ale zaujmou  fotkami z on-line webkamer instalovaných ve vybraných městech.

Jestliže  toužíte poznat cílovou zemi v době, kdy se něco slaví, určitě  využijete www.holidayfestival.com s podrobnými údaji o státních  a náboženských svátcích i jiných významných dnech v té které  zemi.

Doprava

www.jizdnirady.cz je sice velice známé místo,  ale přesto neuškodí si ho připomenout, zvláště pokud ještě zjišťujete  jízdní řády autobusových a vlakových linek chozením na nádraží  nebo snad dokonce telefonováním, zanechte toho a podívejte se  sem. Meziměstské i mezinárodní autobusové a vlakové spojení,  kombinace s omezením počtu přestupů, bližší údaje o spojích včetně  ceny dopravného, a když se správně proklikáte, potom dokonce  i jízdní řády městských autobusů, vše samozřejmě včetně tras.

Jestli  dáváte přednost letecké dopravě před pozemní, a zvláště pokud  vás zajímají akční nabídky, potom vás uspokojí web www.svetletenek.cz.  Předností je jasný a přehledný design, vyhledávání a hlavně shrnutí  nabídek různých společností, samozřejmě bez nutnosti vstávat  od počítače.

Průvodci po městech

www.wtgonline.com velice  dobře zpracovaný cestovní průvodce po zemích a městech světa.  U každé položky se nacházejí obvyklé informace, navíc snad jen  podrobnější v části o moderních dějinách, obchodním a společenském  klimatu, význačné kulturní události, aktuální předpověď počasí.  Mnohem zajímavější jsou průvodci městy, přehled, statistiky,  ceny ubytování a potravin, doprava, obchod, průmysl, samozřejmě  přehled památek s důrazem na ty nejvýznamnější, sport, nákupy...  příjemná zoomovatelná a poměrně přehledná mapa města.

Kompletní  průvodce po světových městech lze nalézt na www.fodors.com, rozdělené  dle regionů a států, jsou zde uvedena vždy nejvýznamnější města.  Přehled, tj. obyvatelé, řeky, architektura, pamětihodnosti, přírodní  zajímavosti, hotely, ceny, restaurace včetně hodnocení, kultura  (opery, muzikály, galerie, film), nákupní možnosti, suvenýry,  nakonec nejdůležitější internetové odkazy, např. na národní turistické  agentury. Krom toho jsou vždy připojeny i nejběžnější informace  o zemi.

Mnohým z nás se v životě stane, že cosi začne zatěžovat  psychiku za únosnou míru, že potřebuje pomoci. A buď není někdo  vhodný nablízku, nebo je problém takový, že intuitivní laická  pomoc nestačí, přitom k odborníkovi chodit je časově náročné,  na určité problémy se to jeví jako přehnané, nebo prostě chcete  nejdřív sehnat patřičné informace. Internet jich samozřejmě nabízí  celou řadu naleznete zde informace jak pro řešení krizových situací,  tak mnohé určené laikům zajímajícím se o danou oblast. Odborníci  si také přijdou na své.

Podíváme se na internetové psychologické  poradenství, laické i odborné informační databáze, seznamy odborníků  a krizových center, přičemž někde se můžeme částečně překrývat  s minulým tématem o obecných zdravotních stránkách.

Psychologické  poradenství

Přednosti psychologického poradenství jsou jasné  odpadá náročné shánění a objednávání se k psychologovi, nekonečné  čekání, obavy, že nevyjádříte jasně problém nebo že je příliš  banální, že budeme považováni za hypochondra. V psaném projevu  a při nepřímém kontaktu je větší otevřenost a zachovává se anonymita,  není bez zajímavosti, že dle zkušeností je nejvíce dotazů přijato  v nočních hodinách, často nad ránem. Mnohdy tento první kontakt  slouží k ujasnění poruch a ke snížení bariéry ve vyhledávání  "fyzického" terapeuta. Při výběru poraden jsem zvolil ty, kde  poplatky slouží spíše k odrazení "internetových turistů" a nešťastně  zamilovaných teenagerů, než jako hlavní zdroj příjmů. Samozřejmě  má internetové poradenství svá omezení a určitě nesměřuje k tomu  nahradit přímý kontakt s člověkem.

První zmíněnou adresou  budiž www.help24.cz, kde základem webu je psychologická poradna  s úvodním poplatkem 150 Kč, doplňující dotazy jsou již zdarma.  Vybrat si můžete ze dvou pražských psychologů, pro větší důvěru  jsou uveřejněny jejich životopisy i fotografie.

To ale není  jedinou funkcí stránek, jsou místem velice širokého okruhu informací  z oblasti psychologie, psychoterapie, najdete zde slovník pojmů,  typy služeb, psychologické profily, přehled a diagnostiku běžných  duševních poruch jako deprese, neurózy, poruchy osobnosti, úvod  do hlubinné psychologie. Interaktivní oblastí jsou psychotesty,  zábava pro odlehčení, on-line hry. Pravidelně přibývají články,  popisy a rady životních krizových situací vztahy v rodině, alkoholismus,  závislosti, násilí. Nechybí ani přehledně uspořádané diskusní  fórum. Informace z psychologie a psychoterapie doplňují i články  o všeobecném zdraví.

Velice důležité jsou kontakty na krizová  centra a odborníky uspořádané dle regionů, a to jak on-line,  tak ve formě souborů ke stažení. Nedostatkem je nepříliš vyčerpávající  naplnění této databáze, výhodou je přehledné uspořádání a snadnost  dostupnosti informací (snadnější než vyhledávání pomocí Zlatých  stránek.)

Příjemný je decentní design a jednoduchost ovládání.

hyperlink.cz/psychoporadna,  další poradna, tentokrát brněnská, ne že by na tom na internetu  moc záleželo. Opět máte možnost svěřit se s tím, co vás trápí,  požádat o radu a doporučení co dělat, dotazy jsou směřovány k  rukám profesionální psycholožky, iniciační poplatek je 200 Kč,  doplňující dotazy zdarma. Dohodnout je možno i on-line rozhovor,  tam je platba dvojnásobná, nicméně někdy je řešení duševních  trápení k nezaplacení. Možná se ani nemusíte obracet přímo o  pomoc, protože stačí prohlédnout již zodpovězené nejběžnější  dotazy zabývající se i velmi citlivými otázkami kolem mateřství,  sexu, partnerských vztahů, poruch dospívání, rozvodů, neuróz  atd.

www.esethelp.cz, web pražského psychologického centra  Eset, poskytujícího psychologické i psychiatrické služby. Nabízí  ale i on-line poradenství, a to dokonce zdarma. Poradcem je klinický  psycholog, který poradí, případně doporučí další kroky, podobně  jako u předchozích může být internetový kontakt vcelku rychle  následován kontaktem osobním.

www.vodopad.cz bych zařadil k  serverům "rychlé pomoci", protože přináší i pro laika přehledně  uspořádané informace o širokém okruhu duševních poruch a nemocí,  včetně jejich diagnózy a léčby; krom toho obsahuje informace  i o nových či netradičních léčebných postupech. Absence velkého  počtu jiných odkazů a adresář a telefony krizových a léčebných  center v republice jej řadí k "rychlým" službám, nemusíte prohledávat  řadu odkazů. A když se podíváte pozorně, najdete tu další poradenství,  také bezplatné. Design sice není nijak pokročilý, ale ovládání  je pohodlné a formulace a přehlednost textů výtečné.2 0401/FEL  o

Periodika

Psychologie.studovna.cz on-line verze tištěného  měsíčníku Psychologie Dnes, tedy vše, co souvisí s psychologií  a psychiatrií, tříděno jak dle jednotlivých vydání, tak tematických  okruhů. Spíše než pro lidi hledající informace o nemoci či rady,  je to místo vhodné pro laické a profesionální zájemce o danou  problematiku. Jistě mile potěší, že tvůrci množství ani kvalitu  článků oproti tištěné verzi neomezují.

Web časopisu Psychiatrie  www.tigis.cz/PSYCHIAT/Index.htm trpí poněkud amatérským designem  a špatně zvolenou adresou, ale jinak nabízí všechny vydání časopisu  ke stažení ve formátu PDF.

Jedná se čistě odborný časopis, stejně  jako Česká a slovenská psychiatrie na dlouhé adrese www.clsjep.cz/nts/casop/psychiatrie/psychiatrie.asp,  zde je však jen stručný obsah článků.

Speciálně o depresi

Překvapivě  obsažně a přehledně je zpracována část o depresi na dalším ze  širokozáběrových webů, zdravi.medicentrum.com. Popis, diagnóza,  typy deprese, způsob léčby farmakologické i psychoterapie, důsledky  pro zdravotní stav, sociální vztahy, konkrétní životní příběhy.  Duševních chorob se týká i oblast věnovaná panické úzkosti, i  když už ne tak vyčerpávající formou.

Sugestivně pojat je web  www.volny.cz/deprese, kde autor patří evidentně mezi lidi, kteří  depresi skutečně prožili. Pojednává o bipolární i monopolární  depresi, nabízí několik článků, příběhů lidí trpících depresí.  Pokud máte podezření, že vy či někdo ve vašem okolí depresí trpí  a neosobní popisy stavu z jiných zdrojů neposkytují dostatečné  srovnání, zde ho najdete. Nakonec odkazy na domácí, ale i spoustu  zahraničních serverů, což je v této oblasti na českém internetu  neobvyklé.

Vynikající podání diagnózy, bodové, i laikům přístupné,  a podrobné studium chemismu působení antidepresiv naleznete v  rozsáhlém článku "Proč antidepresiva nemění náladu zdravých lidí"  na adrese vesmir.cts.cuni.cz/11_99/607.htm.

Zdroje informací

Již  minule zmíněná nova.medicina.cz má široký záběr, a nabízí i informace  o některých duševních poruchách. V laické sekci jsou to pojednání  a rady ohledně agorafobie a fobie obecně, nutkavé myšlenky a  poruchy spánku. Odborná oblast je mnohem obsáhlejší. Přináší  nejnovější informace z diagnózy a terapie depresí, psychóz, i  vážnějších nemocí.

Hledáte odborníka v místě svého bydliště,  a seznamy krizových center jsou nedostatečné? Zkuste www.doktoronline.cz,  takřka kompletní servis s vyhledáváním psychologických i psychiatrických  ambulancí, mimo to i ostatní odbornosti, pohotovosti a nemocnice.

www.eegbiofeedback.cz  internetové centrum léčebné metody EEG biofeedback, sloužící  k terapii a zmírňování příznaků mozkových dysfunkcí, poruch učení,  stresu apod. Zvláště pokud máte děti trpící nějakou poruchou,  může vám tento web pomoci.

§§§§§


Průvodce mobilními telefony – červnová nabídka

Tomáš Varoščák

c02p0402

Zdálo se a výrobci sami tvrdili že nebude trvat dlouho, než se novinky z Cebitu objeví na našem trhu. Pravda je ovšem jinde a krom nové Nokie 3410 jsme prozatím žádný z telefonů představovaných v Německu do ruky nedostali. Snad se situace v příštích měsících změní.

aMotorola V60

Pokud patříte mezi příznivce véček od Motoroly, pak vám velmi pravděpodobně neuniklo, že se na západních trzích již několik měsíců prodává nový model s označením V60. Ten nenabízí takový technologický skok jako byl mezi V50 a V66, ale snaží se upoutat především svým designem.

Hned při prvním setkání s tímto přístrojem budete doslova okouzleni. Šedočerná barevná kombinace se stříbrnými doplňky a kovový povrch telefonu působí velmi elegantně a jen málokomu se asi nebude líbit. V60 má navíc na vrchním krytu umístěný displej, který zobrazuje informace o čase, datumu, volajících či příchozích SMS zprávách.

Po otevření telefon poněkud ztrácí na své elegantnosti. Horní polovina je sice v pořádku, klávesy ve spodní části jsou však příliš velké a výrazné. Po stránce výbavy nabízí Motorola V60 obsáhlý telefonní seznam, anglickou verzi prediktivního vkládání textu iTAP, diář, WAP GPRS (4+1) a samozřejmě nějaké ty hry.

Motorola V60 je velmi elegantní telefon pro uživatele, kteří nepotřebují ty nejmodernější funkce a potrpí si spíše na vzhled. Jistým problémem bude pro majitele telefonů jiných značek poněkud nepřehledné menu a ty, kteří měli možnost se seznámit se staršími véčky, zase zamrzí fakt, že Motorolu V60 nelze otevřít v jedné ruce.

Nokia 3410

Po několika novinkách v oblasti manažerských a stylových telefonů a low-endovém obrněnci 5210, který se cenou dal zařadit mezi střední třídu, přichází finský výrobce s nástupcem populárních modelů 3310 a 3330.

Nokia 3410 jen stěží zapře podobnost s oběma svými předchůdci. I když jsou barevné kombinace a design poněkud odlišné, tvarem a rozměry jako by jim z oka vypadla. Její hmotnost je o 20 gramů nižší a pohybuje se i s Li-Ion akumulátorem o kapacitě 750 mAh okolo 120 gramů. Odlišné jsou i tvary a konfigurace kláves, přičemž nejnápadnější je absence klávesy NaviKey. Tu při ovládání přístroje nahradily kontextové klávesy známé především majitelům šestkových a osmičkových řad.

Inovace se dočkala i funkční výbava telefonu. Přístroj má interní paměť na 200 jednopoložkových kontaktů (bohužel postrádá paměť pro SMS), časové nastavení profilů a podporu aplikací Java. Pro ty je vyhrazeno 180 Kb paměti, což by mělo vystačit na pět různých prográmků.

Nová Nokia 3410 je za cenu okolo 6 000 Kč ideální především pro ty, kteří uvažují o výměně své starší Nokie 3310 či 3330. Nabízí veškeré užitečné funkce a možnost doplňovat výbavu o různé Java hry a utilitky.

Sony Ericsson T68i

Po nedávném sloučení mobilních divizí firem Sony a Ericsson bylo jen otázkou času, než se na trhu ukáže přístroj nesoucí název Sony Ericsson. Jako první se v minulých týdnech objevil model s označením T68i.

T68i je telefon velmi podobný svému předchůdci, Ericssonu T68. Na vzhledu se krom barevné kombinace a loga výrobce nic nemění a přístroj si zachovává své tvary, rozměry, hmotnost i u Ericssonu dříve poněkud netradiční joystick. Decentní změny se dotkly i některých funkcí přístroje. Zatímco telefonní seznam zůstal při starém, při psaní SMS se setkáte s některými vylepšeními. U české T9 jde vypnout problematická diakritika a telefon při napsání slova vždy nabídne výběr z několika dalších, které se stejně píší. Bohužel někdy jsou jeho možnosti tak nesmyslné, že to vypadá, jako by používal náhodné kombinace. Mezi další doplňky nového modelu patří též možnost posílat MMS zprávy a poměrně slušně se rozrostlo i množství her. Těch najdete v menu hned osm a nechybí mezi nimi takové perly jako klasické lodě (Naval Fleet).

Nový Sony Ericsson T68i je v podstatě pouze vylepšenou verzí svého předchůdce, tedy něco na způsob Nokie 6310i (ta ale nabízí podporu Java aplikací). Výhodou tohoto telefonu je technologický náskok před konkurencí, minusem poněkud pomalý firmware.

Alcatel OT 311

Nový low-endový Alcatel nabízí přijatelné rozměry a hmotnost, integrovanou anténu, výměnné kryty, snadné ovládání klávesou DriveKey a možnost psát dlouhé SMS, ale také poměrně pomalé vyhledávání jmen na SIM kartě.

Ericsson T65

Ericsson T65 je klasickým telefonem, který nezapadá do žádné kategorie. Podporuje GPRS a HSCSD, nemá však IrDA port. Umí psát dlouhé SMS, ale nezná český slovník T9. Navíc je poněkud širší, než jsme u klasických telefonů zvyklí.

Ericsson T66

Jeden z nejmenších mobilních telefonů na trhu nabízí pod označením T66 společnost Sony Ericsson. Po vizuální stránce poměrně vydařený přístroj však technologicky zaostává a jeho šance na úspěch jsou přinejmenším sporné.

Motorola Timeport 191

Velmi sympatický low-end představila Motorola pod označením T191. Jde o malý a lehký přístroj s vnitřní pamětí na 100 jmen, prediktivním vkládáním textu T9 (prozatím bez českého slovníku) a grafickým menu.

Nokia 5210

Finská Nokia nabízí další z mnoha těžce zařaditelných telefonů. Její 5210 totiž perfektně odolává prachu a vlhkosti, nabízí všechny funkce telefonů střední třídy a navíc má i infračervený port.

Nokia 6310i

Inovovaná verze Nokie 6310 nabízí především obvyklý komfort této značky, podporu technologií GPRS, HSCSD, Bluetooth, Li-Polymerovu baterii s enormní výdrží a nově též podporu Java aplikací, triband a elegantnější podsvícení.

Panasonic GD 75

Prvním modelem Panasonicu bez antény je elegantní GD 75, který potěší především pamětí na 200 kontaktů a českým slovníkem T9. Pokud jej čeští operátoři zařadí do nabídky svých předplacených sad, mohl by se stát hitem letošního léta.

Siemens SL45i

Vylepšená verze mobilního telefonu s MP3 přehrávačem od německého Siemensu nabízí uživatelům podporu aplikací v programovacím jazyce Java. Některé jsou již v přístroji, jiné bude možné v budoucnu stáhnout z internetu.

Sony CMD-J7

Nový nástupce populárního modelu J6 nabízí integrovanou anténu, atraktivnější barevné kombinace a Li-Polymerovou baterii. Po stránce výbavy a funkcí je však Sony CMD-J7 téměř identickou kopií svého předchůdce.

Sony CMD-Z7

Malému telefonu Sony CMD-Z7 sice nelze upřít atraktivitu, ale po stránce výbavy tenhle přístroj poněkud zaostává za konkurencí. Problémem pro uživatele jiných značek může být i netradiční ovládání kolečkem Jog Dial.

§§§§§


Hardware


Přátelé na cesty – průvodce současnosti a minulosti notebooků

Dominic Bucknall

c02p0358

Podíváme-li se blíže na vývoj mobilních počítačů, jsme svědky neuvěřitelného postupu, srovnatelného s vývojem snad nejoblíbenějšího stroje historie automobilu. Tato zařízení spojuje řada styčných bodů od prvních neohrabaných pokusů, k jejichž ovládání bylo třeba téměř vysoké školy, přes rychlý vývoj umožňující prostoupení mezi obyčejné uživatele až po jejich moderní podobu spojující maximální uživatelské pohodlí s minimální spotřebou, dokonalým designem a špičkovým výkonem.

Notebooky nejsou tím, čím bývaly. V temných časech 80. let minulého století jste museli být buď špičkovým odborníkem, pracujícím na superdůležitém úkolu, nebo alespoň jedním z nejbohatších lidí, abyste si na ně mohli alespoň sáhnout.

Až asi tak před patnácti lety si počítačový průmysl uvědomil, že přenosné laptopy si získaly oblibu uživatelů do míry, která umožňovala jejich hromadnou výrobu. S tím, jak se rozrůstaly konfigurace notebooků a objevovaly se i "levnější" modely, začal se zvyšovat i objem jejich prodeje. Tuto mobilní a velice užitečnou hračku si tak mohli kromě špičkovým manažerů začít pořizovat i studenti, učitelé a domácí uživatelé. Tak začal rozkvět moderní éry informačních technologií doby mobilní.

Dnes jsou již uživatelé co se týče výběru mobilních zařízení pěkně rozmazlení. V mobilní miniaturní podobě se vyskytují snad všechny typy digitálních zařízení počínaje digitálními asistenty a konče tiskárnami. Co se podoby samotných notebooků týče, jsou k dostání ve všech možných variantách od superlehkých subnotebooků přes přenosné servery až po speciální vodotěsné a nárazuvzdorné notebooky určené pro armádní použití. Notebooky, a to i ty nejlevnější, dnes obstojí i při výkonovém a funkčním srovnání se stolními počítači. Hodláte-li si přenosný počítač pořídit i vy, pak se již nemůžete vymlouvat na to, že žádný model na trhu neodpovídá vašim požadavkům, zvláště pak poté, co si přečtete tento článek. Nejprve se ale podívejme, jak přišly notebooky na svět.

Přenosní prarodiče

Myšlenka přenosného osobního počítače velikosti notebooku existovala již v 70. letech, kdy přišel Alan Kay, zaměstnaný ve vývojových laboratořích firmy Xerox v Palo Altu s konceptem počítače nazvaného Dynabook. Jeho vizionářská představa zahrnovala technologie, které přešly z oblasti snů do reality teprve před nedávnem například bezdrátové síťové propojení.

Brzy již vývojáři pracovali na způsobech jak zmenšit součástky a předělat architekturu počítače tak, aby bylo možné jej vtěsnat do přenosné podoby. První prototypy se nesetkaly s úspěchem, ale každý z nich znamenal nějaký krok vpřed.

V roce 1986 zaštítily vývoj přenosných počítačů svým jménem už i takové firmy jako IBM (jejich první notebook nesl název IBM PC Convertible) a Compaq (s typem Portable). S hmotností 5,4 kilogramu nebyl IBM PC Convertible vzorem přenosnosti, ale pohybovat se s ním dalo a podoba Compaqu Portable s topinkovačem byla až zarážející.

V roce 1988 uvedla na trh Toshiba notebook T1600 založený na procesoru 286. Vypadal zase o něco blíže tomu, jak známe notebooky dnes, ale stále byl dost těžký. T1600 s oranžovým plazmovým displejem zaznamenal veliký úspěch a postavil firmu Toshiba do centra dění tohoto průmyslu, kde také od té doby zůstává.

Firmy se však tehdy ještě do výroby přenosných počítačů příliš nehnaly, a tak byly po svém uvedení notebooky Compaq LTE a Zenith MinisPort vítány zákazníky s nadšením. Koncem 80. let se již dalo říci, že vývojoví pracovníci dokázali stěsnat do přenosného přístroje všechny funkce, vyžadované od plnohodnotného počítače. Přenosné počítače konečně začínaly být opravdu přenosnými.

Cena přenosnosti

Design notebooku je vždy provázen kompromisy. Notebook určený jako plnohodnotná náhrada stolního počítače vyžaduje výkonný procesor, velký displej s dostatečným rozlišením, optickou jednotku i disketovou mechaniku, modem, možnost síťového připojení, alespoň základní audiofunkce a s tím vším ještě musí vydržet dlouho při provozu na baterie. Vmáčknout všechna tato zařízení do přenosného a lehkého obalu není snadné.

Výkonné procesory a grafické čipy generují množství tepelného "odpadu", který je třeba někam odvést, na druhou stranu je však problém v tak natěsnané a malé krabici zařídit pořádnou cirkulaci vzduchu. Chladiče a větráky zvyšují hmotnost notebooku a navíc znamenají další zátěž pro baterie, které musí tudíž mít větší kapacitu a potažmo i rozměry.

Ušetřit místo v těle notebooku můžeme, pokud umístíme disketovou mechaniku a jednotku optických disků do externího připojitelného zařízení. Tímto krokem se ušetří místo, hmotnost a zvýší se možnost konfigurovatelnosti, na druhou stranu však konektory, určené pro připojení externích mechanik, znamenají další kompromis snižují odolnost skříně.

Všechny tyto kompromisy nejen znepříjemňují život designérům a výrobcům, ale také zvyšují cenu výrobku. I když se podoba notebookových komponent v současnosti celkem standardizovala, stále platí, že čím je produkt dražší, tím méně se prodává a čím méně se prodává, tím je jeho výroba nákladnější. Právě tento fakt stojí z největší míry za stále ještě vyššími cenami přenosných počítačů v porovnání s počítači stolními. Dalším faktorem jsou ale také zvýšené náklady na vývoj miniaturizace a drahé displeje z tekutých krystalů.

Navzdory všem těmto obtížím se však výrobci snaží co nejlépe zkoumat a plnit slabá místa trhu, a tak můžeme v obchodech vidět notebooky různých podob a cen od malých ultrapřenosných zařízení až po nejtěžší mobilní servery.

Malí miláčkové

Nejmenší a nejlehčí přenosné počítače, určené vyloženě na cesty, se nazývají "subnotebooky" nebo ultrapřenosné notebooky. Subnotebooky bývají lehčí než 2 kg (ty nejštíhlejší ale váží jen okolo kilogramu) a jejich rozměry jsou většinou menší než je formát A4, což je nepsaný standard velikosti průměrného notebooku. Jejich klávesnice jsou drobnější, displej mívá úhlopříčku od 10,4 do 12,1 palce a jejich baterie (také kvůli zmenšeným rozměrům) vydrží zhruba tak dvě hodiny.

Rychlý procesor, uzavřený do malého obalu, mívá tendenci se přehřívat, takže u subnotebooků je chlazení ještě složitější než u obyčejných "dospělých" notebooků. Kvůli rozměrům jsou také v tomto případě disketové mechaniky a optické jednotky řešeny externě. Sečteme-li vše dohromady, naprostou miniaturizací počínaje a složitým designem konče, není divu, že subnotebooky patří mezi nejdražší přenosné počítače. Kvalitní notebook této kategorie, vybavený 1GHz procesorem Mobile PIII, 128 MB paměti, 20GB diskem, 12,1palcovým aktivním displejem s rozlišením XGA, externí mechanikou DVD-ROM a krytem z hořčíkových slitin, stojí běžně okolo 100 000 Kč.

Pokud zvýšená cena a hardwarové kompromisy převáží v očích uživatelů výhody maximální přenosnosti, obracejí se většinou k o něco málo větším notebookům s lepší ergonomikou, klávesnicí, větším displejem a jedním modulárním otvorem pro zasunutí disketové mechaniky nebo jednotky optických disků. Tyto počítače mívají větší výkon, lepší specifikace a delší životnost baterií, a přitom je lze pořídit za stejnou, nebo i menší cenu.

Plnohodnotné modely

Notebooky standardních velikostí se dělí do tří kategorií, od těch nejlevnějších, jež jsou většinou poháněny procesorem Intel Celeron, až po nejvýkonnější stroje s mobilním Pentiem 4. V noteboocích nejnižších cenových kategorií najdeme procesory počínající Celeronem 933 MHz, 128 MB operační paměti, 10GB pevným diskem a místo DVD pouze s mechanikou CD-ROM. Pasivní displeje se již téměř neprodávají, a tak i ty nejlevnější notebooky mají aktivní displej o velikosti 13,3 až 14,1 palce s rozlišením 1 024 x 768 bodů (XGA).

U těch naprosto nejlevnějších a ne příliš značkových notebooků se lze setkat s tzv. "flip-čipem", což je v podstatě desktopový procesor. Je levnější, ale zatěžuje baterie mnohem více než do notebooků určený mobilní typ procesorů. Také vyžaduje silnější chlazení, což má za následek vyšší hlukovou hladinu. S tímto procesorem se setkáte v noteboocích, jejichž cenová laťka by neměla přesáhnout 35 000 korun bez daně a které jsou určeny pro základní kancelářské aplikace a internet.

Za 40 000 korun bez daně už můžete očekávat rychlejší a úspornější mobilní procesor možnosti se pohybují od 1GHz Celeronu až po Pentium III na 1 GHz. Nedávno se objevily i mobilní procesory AMD Athlon a Duron, právě ty posledně jmenované jsou určeny přesně pro tuto kategorii notebooků. V přenosném počítači za 40 000 Kč bez DPH najdeme většinou 128 MB paměti, 20-30GB pevný disk a operační systém řady Windows 98/Me.

V této kategorii je dále standardem 14,1palcový aktivní displej a mechanika DVD-ROM. Modely s vypalovačkou mohou stát o 2-5 tisíc více.

Lehké a rychlé stroje

Notebooky pohybující se v cenové kategorii mezi 50 a 90 tisíci korun bez DPH se nazývají "mid-range", tedy střední třída. Těžko zde budeme hovořit o nějaké typické konfiguraci, jelikož tyto údaje se velice liší, ale za spodní hranici zde lze stanovit 1GHz procesor Pentium III, 256 MB operační paměti, pevný disk o kapacitě 30 GB, mechaniku DVD-ROM nebo CD-RW (často se zde setkáváme s kombo-řešením, spojujícím obě mechaniky do jedné) a 15palcový aktivní displej s rozlišením SXGA (1 280 x 1 024 bodů).

Mobilní Pentia byla donedávna, než se na trhu konečně objevily mobilní verze procesorů AMD a Duron, v podstatě jedinými čipy určenými pro notebooky. Dnes stále podporuje tento typ procesorů většina výrobců, i když se již objevily i první značkové vlaštovky v podobě například nedávno recenzovaného notebooku Compaq Evo N115.

Rozhodnete-li se pořídit si notebook za více než 90 000 Kč bez DPH, ocitnete se v luxusní sféře, kde si budete moci vybrat z těch nejnovějších a nejrychlejších procesorů P4-M nebo Mobile Athlon 4. K tomu dostanete v základu alespoň 256 MB RAM, 40GB pevný disk a standardně kombo DVD/CD-RW. Navíc zde můžete očekávat největší výdobytky z oblasti grafických mobilních čipů nVidia GeForce4 nebo ATI Radeon Mobility. Samozřejmostí je také 15palcový nebo větší displej a další příjemnosti jako bezdrátové připojení k místní síti prostřednictvím komunikačních technologií Wi-Fi nebo Bluetooth.

V ceně byste měli dostat grafiku alespoň s 32MB (lépe ale 64MB) samostatnou pamětí. V této konfiguraci budete mít na uzdě výkon postačující nejen ke tvorbě a spouštění prezentací z PowerPointu, ale dokonce i ke hraní těch nejnáročnějších 3D her.

Různá vylepšení

Když už jste se jednou rozhodli, jaký notebook si pořídit, můžete se ještě porozhlédnout po dalším užitečném vybavení, které vám zjednoduší a zpříjemní práci. První z nich asi budou externí klávesnice a myš, díky nimž za malý peníz výrazně zmenšíte únavu a zrychlíte práci. Dalším možným a leckdy i velice užitečným rozšiřujícím doplňkem je replikátor portů. Ten se připojuje pomocí speciálního rozhraní většinou do zadní části notebooku a poskytne mu tak větší výběr volných rozhraní, a hlavně usnadní způsob připojení domácích periferií. K takovému replikátoru lze připojit skener, tiskárnu, externí monitor i klávesnici a myš. Rozhodnete-li se pak svého mobilního kamaráda připojit doma nebo v kanceláři ke všem možným periferiím, nebudete je muset jednu po druhé pokaždé zapojovat a vypojovat. Stačí připojit či odpojit replikátor a můžete začít pracovat.

Většina moderních přenosných počítačů obsahuje TFT displej s minimálním rozlišením 1 024 x 768 bodů, který je parametry i rozměry podobný 15palcovému LCD monitoru či 17palcovému CRT monitoru, takže vlastně ani externí monitor nepotřebujete. Výjimku zde samozřejmě tvoří ultrapřenosné notebooky s displeji menšími.

Cestujete-li často do ciziny, mohou se vám hodit i konverze pro zdroj elektrického napájení či telefonní zdířku. Při plánované delší práci mimo kancelář může přijít k užitku i druhá baterie. V některých noteboocích můžete vyndat mechaniku, na její místo vložit druhou baterii a zdvojnásobit si tak dobu venkovního provozu. Pro zarputilé cestovatele se pak ještě nabízejí adaptéry pro připojení notebooku ke zdroji napájení z automobilu či z letadla. Zajímavým, ale celkem drahým doplňkem může být i miniaturní přenosná tiskárna s vlastní baterií. Recenzi jedné takové si můžete přečíst v našich krátkých testech.

Důležité je bezpečí

Používáte-li notebook na nějakém veřejném místě, kde by mohl lákat ruce nenechavců, je celkem levným, ale zároveň bezpečným způsobem ochrany před zcizením tzv. Kensington Lock. Je to vlastně drát z pevné oceli se zámkem, kterým se notebook uváže například k noze stolu. Existují i jiné způsoby ochrany před zcizením, různé alarmy a podobně, ale nejjistější je vždy dávat dobrý pozor a nepouštět notebook z dohledu, pracujete-li s ním a z ruky, přenášíte-li jej. Lidé, kteří často s notebookem cestují, dávají přednost nenápadným taškám, jež na hony neinzerují co se v nich nachází. Pořízení té správné tašky, ať již nenápadné nebo pouze pevné a chránící jemný přístroj před poškozením (například při pádu), je tím prvním krokem, který byste při nákupu notebooku měli provést. Nevlastníte-li takové zavazadlo, kupte si jej rovnou v obchodě, kde budete pořizovat notebook.

Když je řeč o bezpečnosti, je třeba se zmínit i o ochraně dat uložených v mobilním počítači. Stupeň úrovně zabezpečení záleží samozřejmě na tom, jak citlivá data přenášíte. Celkem radikálním řešením je pořídit si notebook s vyjímatelným pevným diskem, jen se přesvědčte, zda jeho vysunutí nebrání nějaký šroubek, jak tomu bývá u většiny notebooků. Elektronika pevného disku musí být kompletně "obalena" plastem, aby při manipulaci nedošlo k poškození vlivem výboje statické elektřiny. Zaheslování notebooku je snad samozřejmost, pokud vyžadujete lepší ochranu dat, podívejte se po modelu s čipovou přístupovou kartou či snímačem pro autorizaci prostřednictvím otisku prstu.

Zajímavé adresy

Ti z vás, kteří se rádi s nostalgickým povzdechnutím podívají na prapradědečky dnešních notebooků, se mohou podívat na některé z následujících stránek:

www.retrobeep.com

www.retroreview.com

www.vintage.com

obsoletecomputermuseum.org

www.sciencemuseum.org

www.geocities.com/~compcloset.

Kdo notebooky vyrábí?Situace s výrobci notebooků není tak jednoduchá, jak se může na první pohled zdát je totiž mnohem jednodušší. Spousta značek, které se pohybují na trhu, může uživatele vést k přesvědčení, že existuje množství výrobců, ale ve skutečnosti je jich mnohem méně, než se může jevit.

Firmy jako Acer, Apple, IBM a Toshiba vyrábějí některé své modely, většinou ty nejdražší a nejspeciálnější, samy, ale nejlevnější značkové notebooky a všechny ostatní pocházejí z továren tzv. ODM výrobců (Original Design Manufacturers), kteří sídlí na Tchaj-wanu či, poslední dobou stále častěji, v Číně. Tito producenti dodávají polotovary notebooků firmám, které na ně lepí svá jména a které se někdy nazývají OEM výrobci (Original Equipment Manufacturers). Ani toto označení ale neodpovídá realitě, jelikož OEM firmy na noteboocích nic nevyrábějí, pouze vloží do hotového přenosného počítače procesor, paměťové moduly a pevný disk, čímž tvoří různé modelové řady. Pak vše zabalí a nalepí na krabici své jméno.

Vztahy mezi ODM a OEM výrobci se často mění, například Compaq odebírá notebooky od firem Arima a Inventec, zatímco Dell používá služeb ODM výrobců Quanta a Compal. Compal vyrábí i pro giganty typu Hewlett-Packard a Twinhead (i když ten si například svoji řadu SlimNote vyrábí sám). Nemusíme ani moc připomínat, že velké a značkové firmy se o tomto tématu baví jen velice nerady.

§§§§§


DVD přehrávač pro každou peněženku – CyberHome AD-L528

Jaroslav Zapletal

c02p0369

Všichni jsme to samozřejmě od samotného počátku věděli vlna cenově akceptovatelných DVD přehrávačů musela dříve nebo později dorazit. Na rozdíl od obdobné situace v jiných kategoriích domácí elektroniky ovšem hlavním důvodem nebyla rostoucí velikost vyráběných sérií, ale spíše jistá příbuznost zařízení s počítačovým světem a následná možnost použití počítačových komponent. Slabinou zařízení postavených na DVD-ROM může být zvýšená hlučnost a případně vady obrazu v problematických místech DVD média. Výborný poměr cena/výkon tedy nemusí vypovídat o vlastním výkonu, to už závisí na míře snahy výrobce.

Na úvod

PC WORLD se v minulosti již několikrát věnoval DVD přehrávačům, a až dosud spadaly do kategorie "okolo" 10 000 Kč. Testovaný CyberHome AD-L528 ovšem v cenovém peletonu razantním způsobem ujel ostatním cena 4 270 + DPH, to tu ještě nebylo. O jeho poměru výkon/cena tak prakticky nemůže být pochyb, otázkou k zodpovězení zůstává, jak uspokojivý ten hrubý výkon tedy je.

Co se týče značkovosti, CyberHome může být u nás naprosto neznámé jméno, ale např. u německých sousedů je v prodeji již delší dobu a stihl si zde vybudovat celou jednu nadšenou komunitu (jak o tom svědčí řada specializovaných stránek a diskusních skupin). Model AD-L528 představuje třetí generaci DVD produktů této firmy. Zpracování obrazu je postaveno na videočipu LuxSonor. (Firma byla nedávno zakoupena společností Cirrus Logic.) Až dosud recenzovaná konkurence vždy stavěla na čipech Zoran či ESS.

Ale vrhněme se na rychlý průzkum možností tohoto přehrávače. Možnosti propojování přístroje jsou následující: 1x SCART, 1x S-Video, výstup YUV/RGB cinch, stereo line out, výstup 5.1 AC3 dekodér, a samozřejmě optický/koaxiální digitální výstup k dispozici je tu očividně vše potřebné. Vzhledem k malému rozšíření přechodné generace zesilovačů bez AC3 dekodéru, ale s 5.1 analogovým vstupem, nepovažuji kvalitu vnitřního AC3 dekodéru za tu nejpodstatnější charakteristiku. Rozhodující je funkčnost digitálních výstupů se všemi formáty včetně MP3 a DTS. Tady bohužel musím zmínit problém testované jednotky AV receiver Denon přes koaxiální kabel i optiku nerozpoznával AC3 bitstream a trval na Dolby Prologic. Zajímavé je, že s DTS disky problém nenastával. Je velmi pravděpodobné, že šlo o snadno řešitelnou chybu firmwaru viz dále, ostatně nikdo jiný takovou chybu nezmiňuje.

Regiony & Macrovision

Za klíčové vlastnosti této kategorie přehrávačů my recenzenti dnes považujeme vztah k regionům a Macrovision, který již zřejmě nemá smysl blíže vysvětlovat. CyberHome sice nesl na krabici jednoznačné označení Region 2, nicméně během testování ochotně přehrál cokoliv, co se mu předhodilo podle německého zdroje zvládá i RCE disky (nová ochrana DVD, mající zablokovat přehrávače bez pevně nastaveného regionu). Do Německa se přitom jednoznačně dováží v R2 verzi a citují se postupy, jak v servisní nabídce region nastavit. Macrovision se bohužel nedá vypnout, a pokud vlastníte zařízení s touto vymožeností nekompatibilní, čeká vás investice 10 15 liber do hardwarového "dodatku".

Možná ale není nic ztraceno, protože CyberHome má jednu mimořádnou výhodu jednoduchou aktualizaci firmwaru, která není porušením záruky. Oficiální či upravenou aktualizaci (můžete si např. na pozadí nabídek umístit svou rozesmátou fotografii) získáte na internetu (např. www.cyberhome-help.de), definovaným postupem vypálíte na CD-R, vrazíte dovnitř, odklepnete potvrzující otázku a... a je to.

Video, zvuk, MP3

Nejposlednější verze firmwaru toho hodně udělala pro přehrávání MP3, podporuje datové toky přes 320 Kb/s, VBR a hlavně generování použitelných seznamů skladeb na disku pokud jsou MP3 CD vypálena dle ISO level 2, bude zobrazováno 22 znaků u názvu! Touto podporou CyberHome jednoznačně vítězí nad všemi soupeři, ovšem bohužel kvalita zvuku z MP3 je spíše průměrná.

Zato kvalitě obrazu se něco vytknout dá jen obtížně. Troufnu si tvrdit, že je daleko lepší než u přehrávačů postavených na čipech ESS či Zoran 3. Zařízení hladce přehrává DVD-R a všechny možné standardy VCD/SVCD/XVCD/SXVCD atd.

Poměrně podstatným a pro DVD přehrávače typickým problémem je ovšem změna výstupní normy z NTSC na PAL tj. přehrávání disků regionu 1 na PALovské televizi. Pokud nevlastníte TV s podporou NTSC, převod NTSC disku vygeneruje značně škubající obraz. Jediným obecným řešením je použití výstupu PAL60 (tedy PAL, ovšem s původní snímkovou frekvencí NTSC). Tato možnost CyberHomu navzdory jeho cílení na "nejméně movité" chybí, a nelze jej tedy doporučit pro vlastníka trvajícího na svém starším TV přijímači.

Závěr

Postupem času se bude objevovat více a více DVD přehrávačů v té nejnižší cenové hladině, kde dnes nalézáme komponentové CD přehrávače. Převážná část jejich vnitřností není koneckonců tak odlišná. Při ceně cca 5 200 vč. DPH je ovšem CyberHome dnes stále ještě výjimečným zjevem. Oproti DVD přehrávačům "klasických" výrobců s cenami začínajícími minimálně o 50 % výše nabízí pokročilé funkce MP3 přehrávání a velmi "pružnou" podporu VCD/SVCD/XVCD formátů. Obsahuje všechny možné základní funkce, jejichž seznam lze s každou aktualizací firmwaru rozšiřovat. Pokud k tomu přidáme bezproblémovou podporu DVD všech regionů, je těžké přikládat jakoukoli váhu těm několika nedostatkům.

CyberHome AD-L528

cena

přehraje prakticky všechno, na co si vzpomenete

silná implementace MP3 funkcí

chybí podpora PAL60

při použití externího AC3 dekodéru testovaná jednotka občas neohlásila AC3 formát

Cena vč. DPH: 5 200 Kč

K testu poskytla firma: Czech KARMA, Pospíchalova 1093, Praha 9, www.czechkarma.cz

§§§§§


Palte na čtyřicet – Teac CD-W540E

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0406

Ještě nedávno jsme si v oblasti zapisovacích mechanik CD-RW mysleli, že hranice 32x rychlosti zápisu bude už konečná, a dál se bude vývoj ubírat cestou DVD nebo Blue-Ray technologií. O tom, že ani 32x hranice zápisu není nepřekročitelná nás přesvědčila nová CD-RW mechanika Teac CD-W540E.

Okamžitě poznáváme klasické rozměry interního zařízení tedy kvádr o velikosti 146 x 41,3 x 192 mm. Barva čelního panelu je bílá a samotné čelo obsahuje vozík pro CD, tlačítko "Eject", sluchátkový konektor, regulátor hlasitosti audiovýstupu a zdířku pro nouzové vysunutí CD. Dále jsou zde již jen dvě LED kontrolky, jejichž svícení, nesvícení či blikání značí momentální stav mechaniky. Zadní strana skrývá stejně tak obvyklé prvky. Konkrétně tedy IDE konektor, audiovýstup na zvukovou kartu, jumperové pole a konektor napájení.

Nyní se ale již podívejme na praktickou činnost. Výkon zápisu CD-R vzrostl až na 40násobnou rychlost, přepis CD-RW médií lze provádět 12násobně a čtení zvládne mechanika 48násobnou rychlostí. Převedeno na kilobajty umí mechanika zapisovat na CD-R médium rychlostí 6 000 KB/s, při přepisu CD-RW uloží 1 800 KB/s a při čtení přenáší data z CD média dokonce rychlostí 7 200 KB/s.

Je celkem logické, že tak vysoké rychlosti se neobejdou bez komplikací, ať už co se týče samotného média, tak i hardwaru mechaniky a softwarové podpory. Pokud chcete zapisovat na CD-R médium rychlostí 40x, je nutné, aby bylo pro takovou rychlost navrženo. To je v současnosti trochu problém, protože vývoj mechanik poněkud utekl výrobcům CD-R disků, a tak na takovéto médium hned tak nenarazíte. Přesto se dá očekávat, že v blízké době se na trhu tato média objeví. Se softwarovou podporou je to snazší poslední verze programu Nero Burning Rom totiž Teac CD-W540E podporuje naprosto spolehlivě, včetně všech rychlostí, jež mechanika zvládne. Tento software umožňuje využívat i dalších technologických vymožeností mechaniky. Vyjma známé ochrany proti podtečení vyrovnávací paměti (Teacem označené jako Write-Proof, v Neru označené jako BURN-Proof), je Teac CD-W540E vybaven i spoustou dalších příjemných funkcí. Pro zlepšení čtecích i zapisovacích vlastností při vysokých otáčkách je obdařen technologií Fine Focus Control. Intelligent Speed Control slouží k detekci povrchu média, díky čemuž dokáže vypalovačka sama určit ideální rychlost. Je zde i podpora formátu CD-MRW, neboli CD Mount Rainier ReWrite. Tento standard by měl v budoucnosti nahradit již dnes nedostačující disketu i zatím nepříliš rozšířený paketový záznam především na CD-RW média. Jelikož za tímto formátem stojí jména jako Philips, Sony či Microsoft, jeho budoucnost zní slibně.

Jak je to ale s rychlostí? Při využití 40x vypalování je zapojen princip Z-CLV, který začne zápis provádět 16x, pak pokračuje 20x, 24x, 32x a skončí při 40x. Touto rychlostí je pak CD i dokončeno. Je-li to vhodné, mechanika vynechá úvodní rychlost 16x a začne na hodnotě 20x průběh pak vypadá takto: 20x, 24x, 32x, 40x.

Při testech činila přístupová doba 69 ms, průměrná čtecí rychlost z CD média 37,06x (5 559 KB/s) a maximální rychlost jsme naměřili dokonce 49,1x (7 365 KB/s). Při testu maximální rychlosti zápisu jsme trochu narazili: v době testů totiž nebylo žádné 40x CD-R médium k dispozici. Podle odhadů by mělo být CD o kapacitě 650 MB vypáleno okolo tří, max. tří a čtvrt minuty.

Tato mechanika je v současnosti jednou z nejlepších na českém trhu a její koupí si vaše PC sestava může jen polepšit. Možná že zatím naplno nevyužijete 40x zápis a ne hned začnete běžně využívat paketový formát CD-MRW, ale s ohledem na pořizovací cenu, a na to co vše může nabídnout, je tento Teac velmi dobrou koupí.

Teac W540E

rychlost pálení

paketový formát CD-MWR

Cena vč. DPH: 4 087 Kč (bulk)

Cena vč. DPH: 5 050 Kč (retail)

K testu zapůjčila firma: Elap, Záběhlická 31, Praha 10

§§§§§


Malý, hezký a kvalitní fotoaparát – Panasonic Lumix DMC-F7

Marek Kuřina

c02p0407

Téměř každý si vzpomene na nějaký výrobek společnosti Panasonic nebo dokonce nějaký vlastní, ať už jde o televizor, mobilní telefon nebo o digitální kameru. V poslední době se začíná Panasonic také intenzivně věnovat digitální fotografii. Na jaře se objevilo na pultech hned několik digitálních fotoaparátů řady Lumix. My jsme měli možnost otestovat schopnosti modelu DMC-F7. Kategorie dvoumegapixelových přístrojů, do které patří, prožívá nyní velký boom (každý měsíc jsme zavaleni zajímavými novinkami), protože se co do prodejnosti jedná asi o nejzajímavější segment na současném trhu digitálních fotoaparátů. Dvoumegapixely totiž nabízejí kvalitní fotografie v pohlednicové velikosti 10 x 15 centimetrů, což řadě fotoamatérů bohatě stačí. Když k tomu ještě připočítáme strmý pád cen, je jasné kde se protnou pomyslné křivky poptávky a nabídky.

Panasonic DMC-F7 zaujme lesklým stříbrným povrchem, který je na přední straně mírně zvrásněný. Přestože patří ke kapesním digitálním přístrojům, dobře se drží při fotografování v ruce, především díky tomu, že tělo je podlouhlé a úzké. Za objektivem Leica je ukryt CCD snímač s celkem 2,11 milionu buněk. Efektivně se při snímání využívají pouze dva miliony obrazových bodů, a tak pořízené fotografie dosahují maximálního rozlišení 1 600 x 1 200 bodů. Stačí-li vám nižší kvalita, snímat lze i ve "webových" rozlišeních 800 x 600 a 640 x 480 bodů. V rozlišení 320 x 240 pak natočíte také videozáznam. Objektiv Leica typu DC Vario-Elmarit je schopen dvojnásobného optického zoomu při světelnosti F2,8 až F4,0. V makrorežimu umožní snímat objekty již od 10 centimetrů. Předtím, než začnete fotografovat, musíte odsunout krytku chránící objektiv pomocí stříbrného posuvníku na přední straně. Chvíli trvalo, než jsme pochopili, že pro zapnutí fotoaparátu je nutné výše zmíněný posun dotáhnout až do pravé krajní polohy. Na horní straně přístroje najdete spoušť a tlačítko, které použijete při přehrávání již nafocených snímků. Panasonic má nejvíce ovládacích prvků na zadní straně. Šikmo nad LCD zobrazovačem (1,5 palce) je umístěn optický hledáček, jejž z pravé strany obklopují stavová (zelená) kontrolka a kontrolka blesku (červená). V pravém horním rohu je ovládání optického zoomu. Pod ním se nachází ovládací joystick, který vám nejenom umožní procházet menu, ale také nastavit blesk (redukce červených očí, synchronizace s dlouhým časem závěrky), ostření (auto, makro, nekonečno), samospoušť a můžete si i prohlédnout právě nafocený snímek a případně ho ihned vymazat. Zbývají ještě tři tlačítka mezi joystickem a LCD zobrazovačem, která jsou určena k mazání snímků, vyvolání menu a zapínání/vypínání displeje.

Rozhodnete-li se změnit rozlišení snímku, je třeba se ponořit do nabídky, k níž se dostanete přes tlačítko Menu. V něm si vyberete položku Pict. size, a najdete požadovaný rozměr. Obdobně v menu nastavíte kvalitu snímku (Fine nebo Standard). Vzhledem k tomu, že v balení se nachází pouze 8 MB SD karta, bude vaše rozhodnutí o stupni komprese a velikosti fotky zásadní s ohledem na počet uložitelných snímků. Pro názornost na dodávanou kartu se vejde v nejvyšším rozlišení při nízké kompresi přibližně 8 fotografií, naopak při rozlišení 800 x 600 a standardní kompresi již 44 snímků. Panasonic DMC-F7 nabízí také kompenzaci expozice, nastavení vyvážení bílé (automatické, manuální a čtyři předvolby: denní světlo, zataženo, výbojkové osvětlení a noc), citlivosti, snímání v dávkách (až čtyři snímky za sekundu) či digitální zoom (dvojnásobný). Co se týká svižnosti, řadí se nový Panasonic spíše k těm pomalejším fotoaparátům. Začít fotografovat můžete až po pěti vteřinách od zapnutí a ukládání snímku trvalo přes dvě sekundy. Pokud byste tedy chtěli vyrazit s DMC-F7 třeba na hokej, zkuste využít spíše sekvenční focení nebo zapojte vlastní předvídavost.

Co nás zaujalo příjemně, byl druhý akumulátor dodávaný v ceně balení. Vzhledem k tomu, že v našem testu energetické žravosti Panasonic příliš neoslnil se zapnutým LCD zobrazovačem a s bleskem jsme fotografovali necelou půl hodinu, s vypnutým zobrazovačem a bleskem přístroj vydržel téměř hodinu se vám v terénu bude náhradní nabitý akumulátor hodit.

V balení najdete kromě fotoaparátu, 8MB SD karty a dvou akumulátorů také síťový adaptér, propojovací USB kabel a videokabel. Na přiloženém CD najdete bohatou výbavu komunikačního a fotoeditačního softwaru. Od ArcSoftu jistě využijete nejenom album PhotoBase, ale také Panorama Maker 3.0, který vám jednoduše sešije několik fotografií dohromady. Úpravu snímků pak zvládnete díky programu PhotoImpression se skutečně nádherným rozhraním, pomocí kterého snadno provedete základní korekce barev nebo kontrastu. Software Quick Time je připraven přehrát vaše videonahrávky.

Panasonic DMC-F7 je nejenom kvalitní fotoaparát, s kterým bez problémů pořídíte vynikající fotografie, ale také stříbrným krasavcem s jednoduchým ovládáním, jejž si asi oblíbí především mladší generace digitálních fotografů.

Panasonic Lumix DMC-F7

kvalitní objektiv

výbava

rychlost, výdrž baterií

Cena vč. DPH: 19 995 Kč

K testu zapůjčila firma: Panasonic, Křižíkova 237, Praha 8, www.panasonic.cz

§§§§§


Termotiskárna pro PDA - Pentax PocketJet 200

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0409

Malá, lehká, snadno přenositelná termotiskárna s rychlostí tisku až 3 strany A4 za minutu a pracovním rozlišením 203 x 200 dpi. Těmito slovy bychom mohli stručně charakterizovat výrobek, který jsme podrobili našemu zátěžovému testu. Termotiskárna s vnějšími rozměry 255 x 55 x 30 mm a hmotností 500 gramů je schopna tisknout úlohy zaslané z přenosného počítače nebo PDA zařízení. Proti dostupnějším a rozšířenějším inkoustovým tiskárnám nabízí poměrně vysokou rychlost při zpracování prvního výtisku. Technologie termotisku uchrání uživatele před nebezpečím dočerpání inkoustu, na druhé straně je náročnější na napájení produktu. Pentax PocketJet 200 je dodáván s dobíjecími NiCD akumulátory, s nimiž dokáže vytisknout až 35 stran v běžném 5% pokrytí a při práci v kanceláři využívá napájení z externího adaptéru. S notebookem nebo PDA zařízením tiskárna komunikuje prostřednictvím standardního sériového rozhraní nebo volitelného USB, paralelního či IrDA portu. Programové vybavení na dvou 3,5palcových disketách je připraveno pro operační systémy Windows 3.1-XP, Windows CE, EPOC32, Palm OS a Pocket PC OS, aktualizované verze lze získat na stránkách výrobce www.pentaxtech.com. Testované zařízení bylo vybaveno USB adaptérem, který však po nainstalování emuloval připojení prostřednictvím paralelního portu. Tiskárna není vybavena podavačem papíru, jednotlivé listy je třeba pro každý výtisk zvlášť založit do štěrbiny a po "uchopení" listu tiskárnou je teprve možné spustit zpracování úlohy. Kromě termopapíru formátu A4 (při koupi výrobku uživatel získá 100 archů Pentax s prodlouženou trvanlivostí tisku 10 let) lze využít i termopapír dodávaný v rolích. Cena samostatných termopapírů ve formátu A4 se pohybuje podle kvality od 200 do 400 Kč (ve 100listovém balení), originální rolovaný papír Pentax v balení 6 x 130 metrů stojí 2 400 Kč bez DPH. Přestože maximální rozlišení 203 x 200 dpi není nijak vysoké, pro výtisky textu a čárové grafiky se ukázalo jako dostatečné. Tisk ve 256 stupních šedé barvy však není příliš vhodný pro zobrazení barevných přechodů a celostránkové rastrové grafiky. S termotiskárnou nemusíte mít obavy, že se výtisk písma či grafiky rozmaže, dokumenty zpracované na běžný termopapír jsou však choulostivější na skladování. Při působení vyšších teplot může dojít k vyblednutí textu a zhnědnutí podkladu. Tiskárna při testu dokázala zpracovat textové úlohy za 21-28 sekund, vektorovou grafiku za 33 sekund a rastrový obrázek na stránce A4 za 46 sekund. Volby kvality tisku jsou velmi omezené, uživatel může změnit jen sytost barvy, čímž v podstatě pozmění teplotu, kterou působí teplotní tělísko na termopapír. Pentax PocketJet 200 bychom mohli hodnotit jako zajímavý a užitečný doplněk PDA či notebooku, který je však určen jen pro zámožnější uživatele. Cena 17 500 Kč vč. DPH je podle našeho názoru poměrně vysoká.

Pentax PocketJet 200

rozměry

nevyžaduje inkoust

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 17 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Pentax Technologies Europe, www.pentaxtech.com

§§§§§


500 W hudby pro vaše PC - Cambridge Soundworks Megaworks 510D

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0410

Pokud si chcete ke svému domácímu počítači pořídit nějaké ozvučení, pak máte v podstatě tři možnosti. Pomineme-li alternativu hledání mimo segment trhu počítačů (tedy zakoupení receiveru a sady reproduktorů), pak si můžete vybrat z nepřeberného množství více či méně nekvalitních plastových bedýnek s výkonem mnohdy nepřesahujícím několik wattů. I mezi nimi se dá najít sada reproduktorů v konfiguraci 5.1, ale uznáte sami, že taková šestikanálová sestava s celkovým výkonem 25 W asi nebude to pravé. Poslední variantou je pořízení kvalitnější reprosoustavy od renomovaného výrobce specializujícího se na PC ozvučení, jakým je například firma Creative. Její nejnovější počin, model Cambridge Soundworks Megaworks 510D, je klasickým plastovým bedýnkám na hony vzdálen nejen kvalitním zvukem, ale též celkovým RMS výkonem, který dosahuje v této kategorii neuvěřitelných 500 W.

Sestava Cambridge Soundworks Megaworks 510D se skládá z masivního subwooferu (150W) o rozměrech 30 x 30 x 30 cm, pěti satelitů (70W) o rozměrech cca 11 x 10 x 12 cm a jednoduchého ovladače hlasitosti. Žádný panel s regulací vyvážení předních a zadních reproduktorů či výšek a basů s vestavěným Dolby Digital a DTS dekodérem u tohoto modelu nenajdete. Podobný komfort zůstává prozatím výsadou méně výkonného modelu Inspire DTT 5700.

Na zadním panelu subwooferu naleznete vstupy a výstupy audiosignálu. Krom klasického analogového šestikanálu pro připojení karet Sound Blaster Live! 5.1 a Audigy zde naleznete též digitální a stereofonní vstup (např. pro MD) využívající pouze subwooferu a dvou satelitů. Konektivita sestavy je tedy v segmentu PC ozvučení nadprůměrná, ale jen stěží dýchá na záda poněkud lépe vybavenému modelu Inspire DTT 5700. Pro náročnějšího uživatele PC to možná zas takový problém nebude, ale pokud byste snad chtěli Megaworks 510D připojovat k jiným zařízením, mohli byste narazit na problémy jako je např. chybějící AC3 dekodér. Při integraci do systému domácího kina by určitě potěšilo i dálkové ovládání.

Kvalita reprodukce Cambridge Soundworks Megaworks 510D je mezi PC reproduktory jednoduše vynikající. Za vynaložené prostředky získáte skvělé basy, velmi dobré středy a slušné výšky. Ty by samozřejmě mohly být kvalitnější při použití dvoupásmových satelitů, ale při propojení s PC bývají tou nejméně často používanou částí zvukového spektra.

Cambridge Soundworks - Megaworks 510D

výkon, kvalita zvuku

cena, ovládání Cena vč. DPH: 14 500 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.europe.creative.com

§§§§§


Stylový fototisk - Epson Stylus Photo 810 a 895

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0411

Rozvoj digitální fotografie zanechává své stopy i v oblasti inkoustového tisku. Většina výrobců totiž vedle kancelářských tiskáren nabízí i fototiskárny, které nemusí překvapit rychlostí, ale spíše kvalitou tisku. Fototiskárny Epson se odlišují počtem současně použitých barev, kdy běžné odstíny CMYK doplňuje světle azurový a světle purpurový inkoust. Tento rozdíl příznivě ovlivňuje plynulejší barevné přechody i tisk odstínů tělových barev. K celkové kvalitě přispívá i nanášení kapek inkoustu o objemu 4 nebo 10 pikolitrů. Barevné inkousty jsou uloženy ve sdruženém zásobníku vedle něhož je samostatná náplň černého inkoustu. Společným rysem tiskáren Epson je podpora ICM barevných profilů ve Windows a Apple Color Sync nastavení u počítačů Macinotsh.

Epson Stylus Photo 810

Levnější z dvojice testovaných tiskáren může potěšit domácího uživatele, který si dokáže digitální snímky připravit v počítači a potřebuje zařízení pro jejich zpracování. Tiskárna s USB a paralelním připojením k počítači pracuje v režimech 180 x 180 až 1 440 x 720 dpi při zpracování úloh na běžný kancelářský papír, nabízí též nastavení 2 880 x 720 dpi pro potisk speciálních fotopapírů. Rychlost tisku může v nejnižším režimu a monochromatickém tisku dosáhnout až 12 stran za minutu, obsahuje-li dokument drobnou barevnou grafiku, klesne počet opakování na 2,2 strany za minutu. Pro založení papírů je připraven zadní šikmý podavač s kapacitou 100 listů, potištěné archy vystupují na výklopnou a výsuvnou přední odkládací plochu. Po instalaci ovladačů připravených pro Windows 95-XP nebo Mac OS od verze 8.1 jsou pro zpracování úloh nabízeny volby rychlého či kvalitního tisku. Zvídavější uživatel se zřejmě seznámí i s nastaveními pro pokročilé, v nichž najde možnosti tisku v ekonomickém režimu a dvě nabídky fototisku 1 440 či 2 880 dpi. Pro dobré výsledky zcela postačuje firemní nastavení kvalitního tisku 720 dpi, které při zpracování celostránkových barevných fotografií zaměstná tiskárnu po dobu 3 minut. Vyšší rozlišení najde uplatnění při použití matných či lesklých fotopapírů. Režim 1 440 x x 720 dpi prodlouží čekání na výtisk na 6 minut a 6 sekund, maximálních 2 880 x 720 dpi zpomalí tisk na rovných 19 minut. Rozhodnete-li se na tiskárně zpracovat běžný textový dokument, pak si první výtisk můžete odnést již za 17 sekund. Pokud však zkombinujete písmo s drobnou barevnou grafikou, prodlouží se doba zpracování na 40-44 sekund. Kvalita tisku je velmi dobrá při volbě kancelářských listů a výborná při použití potahových archů pro inkoustové tiskárny nebo fotopapírů. Cena tiskárny 5 058 Kč nemusí být překážkou v nákupu, náklady na tisk se pohybují na hranici 2,46 Kč u monochromatického tisku s 5% pokrytím a 4,51 Kč u 20% barevného zpracování dokumentů. Ceny jsou uvedeny včetně DPH.

Epson Stylus Photo 895

Druhá fototiskárna Epson je připravena pro náročnější zákazníky, kteří chtějí tisknout nejen z připojeného počítače, ale také přímo z paměťových médií digitálních fotoaparátů. Pracovní rozlišení a režimy tisku jsou shodné s modelem 810, kapacita vstupního zásobníku či podpora operačních systémů také. Změny je možné nalézt v počtu opakování, který může dosáhnout 7,8 strany za minutu černobíle a 7,5 strany za minutu v barvách. Komunikaci s počítačem zajišťuje pouze USB, kromě běžných listů tiskárna pracuje i s rolí papíru. Základní tlačítka pro zapnutí zařízení a přerušení tisku doplňují i ovládací prvky k tisku snímků z paměťových karet. Čtečka PC karet s redukcí pro SmartMedia či CompactFlash je zabudována do pravé části výrobku, redukce však nejsou standardně dodávány. Na pravé horní straně zařízení je displej s předtištěnými volbami nastavení papíru, pracovního rozlišení, režimu tisku jednotlivých snímků nebo indexového náhledu. Volitelně lze dokoupit také náhledový barevný displej pro zobrazení jednotlivých snímků a lepší orientaci při jejich výběru. Pomocí tlačítek uživatel přepíná mezi volbami a po dokončení výběru stiskne tlačítko Tisk. Tiskárna podporuje formát DPOF a snímky ke zpracování je možné označit již v digitálním fotoaparátu. Epson Stylus Photo 895 používá odlišné tiskové kazety a při zpracování jednotlivých úloh byl v testu pomalejší než model 810. U tisku dokumentů se jednalo o ztrátu 2-5 sekund, použití fotopapírů a režimu 1 440 či 2 880 dpi celkovou dobu tisku prodloužilo o 45-60 sekund. Základní model tiskárny je v prodeji za 8 452 Kč, požadavky na redukci PC karty pro SmartMedia a náhledový displej cenu zvýší na 14 160 Kč. Podstatně výhodnější jsou naopak náklady na provoz, neboť černobílý 5% tisk vyjde na 1,99 Kč a barevný tisk s 20% pokrytím nestojí více než 3,66 Kč. Ceny jsou uvedeny vč. DPH.

Epson Stylus Photo 810

pořizovací cena

kvalita tisku

doba tisku v maximálním režimu

náklady na monochromatický tisk

Cena vč. DPH: 5 058 Kč

K testu zapůjčila firma: ASC Bohemia, Vídeňská 744, Praha 4, www.ascz.cz

Epson Stylus Photo 895

kvalita tisku

náklady na barevný tisk

doba tisku v maximálním režimu

pořizovací cena

Cena vč. DPH: 8 452 Kč

K testu zapůjčila firma: ASC Bohemia, Vídeňská 744, Praha 4, www.ascz.cz

§§§§§


nVidia vrací úder - Gianward GeForce4 PowerPack! Ultra/650XP

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0412

Poohlížíte-li se v současné době po nějaké nové grafické kartě, která by poskytovala velice slušný výkon za cenu okolo sedmi tisíc Kč, pak máte na výběr mezi delší dobu prodávaným Radeonem 8500LE a novým Titaniem od nVidie. To pod označením 4200 představuje pro mnoho uživatelů konec několikatýdenního čekání.

Proč? Vypuštění MX série GeForce4 nebylo zrovna nejšťastnějším řešením. Karty postavené na téměř shodném principu jako GeForce2 MX nenabízely téměř žádné z pokročilejších funkcí nových čipů GeForce, a upravená architektura paměti (LMA II) byla na tento neduh jen slabou záplatou. Toho využila firma ATI a na trh vrhla podtaktovanou verzi svého nejvýkonnějšího čipu Radeon 8500 a označila ji jako Radeon 8500LE. Hlavní výhodou této karty bylo osazení všemi funkcemi, jimiž disponovala silnější verze a skvělý poměr mezi cenou a výkonem.

Nastalou situaci si rychle uvědomila trhu dominující nVidie a adekvátně zareagovala. Připravila třetí verzi GeForce4 s označením Ti4200, a informacemi o této kartě doslova zaplavila odborná média. Stejné funkce, o málo nižší výkon a citelně snížená cena mluvily jednoznačně pro GeForce4 Ti4200. Zájemci o nový akcelerátor si však museli počkat až do konce května, kdy se GeForce4 Ti4200 dostaly na trh.

Jako první jsme z nových Titanií získali na testy model GeForce4 PowerPack! Ultra/650XP Golden Sample od společnosti Gianward. Ten je dodáván s poměrně slušnou softwarovou výbavou, za niž si ale zájemci musí trochu připlatit. Samotná karta, která je rozměrově menší nežli zbývající dvě Titania, obsahuje grafický čip s frekvencí 250 MHz a 128MB DDR pamětí s frekvencí 444 MHz. V konfiguraci výstupů na zadním panelu se nijak neliší od ostatních Titanií. Nalezneme zde jak D-SUB konektor analogového videovýstupu, tak digitální DVI-I a S-Video. Tato karta umožňuje stejně jako všechny předchozí karty GeForce4 vyvést signál do dvou monitorů. Tuto funkci má pod palcem technologie nView, o níž jsme již nejednou psali.

Výkon karty byl podroben důkladným testům v námi běžně používaných aplikacích. V 3DMarku2001 získala při rozlišeních 1 024 x 768 x 16 a 1 024 x 768 x 32 celkových 8 374, resp. 9 045 bodů, což je v porovnání se zmiňovaným Radeonem 8500LE (7 872/8 308) slušný výsledek. Při stejném rozlišení a v 16 bitech zobrazil akcelerátor v demoverzi Evolvy 120,9 snímku za vteřinu se zapnutým dotbumpingem a 186,6 snímku za vteřinu bez této funkce. V klasickém Quaku III se výsledky také dají počítat mezi nejlepší a 194,6 fps při 1 024 x 768 x 32 a 141,8 fps při 1 280 x 1024 x 32 je jen o cca 10 % horší než u GeForce4 Ti4400.

Jak ukázaly naše testy, GeForce4 Ti4200 je karta s vynikajícím výkonem, která se za tuto cenu rozhodně vyplatí. V případě Gainwardu GeForce4 PowerPack! Ultra/650XP Golden Sample je však cena o poznání vyšší. Za to získáte kromě samotné karty ještě DVD přehrávač WinDVD, aplikace WinProducer a WinCoder a plnou verzi hry Serious Sam.

Gainward GeForce4 Ti4200

výkon, výbava

vyšší cena

Cena vč. DPH: 10 508 Kč

K testu zapůjčila firma: ProCA, V Lužích 818, Praha 4, www.proca.cz

§§§§§


Oboustranný tisk A3 bez problémů - HP LaserJet 5100dtn

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0413

Novinka společnosti Hewlett-Packard, která byla na náš trh uvedena na začátku dubna letošního roku, je určena pro využití skupinou uživatelů připojenou k počítačové síti. HP LaserJet 5100 na našem trhu nahradí model 5000, dodávaný v různých modifikacích. Ke změnám přitom nedošlo v designu zařízení nebo jeho doplňků, ale uvnitř tiskárny. Rychlejší tiskový stroj, schopný za minutu zpracovat až 22 listů formátu A4 nebo poloviční množství A3, je řízen procesorem s pracovní frekvencí 300 MHz. Základní paměť má u tiskárny LaserJet 5100 kapacitu 16 MB, síťová verze a testovaná varianta s duplexním modulem již v základu nabízí 32 MB. Paměť je možné rozšířit až na 400, resp. 416 MB, k uložení tiskových úloh lze využít volitelně nabízený interní pevný disk. Zařízení je standardně dodáváno s ovladači PCL5, PCL6 a PostScript 3 a zákazníkovi nabízí režimy od 300 do 1 200 dpi. Nejvyšší kvalita je přitom rozdělena na 1 200 x 1 200 dpi s vyhlazováním nebo hardwarově. Skutečných 1 200 bodů na palec dokáže na tiskovém médiu vykouzlit dokonale zpracovaný obraz, avšak prodlužuje rychlost prvního výtisku a snižuje také počet stran vytištěných za minutu na 11 stran A4 nebo 6,5 strany A3. HP LaserJet 5100 je připraven za měsíc vytisknout až 65 000 stran A4. Jedná se o modulární zařízení, jehož jednotlivé části lze postupně dokupovat tak, jak se rozrůstají potřeby společnosti. Základ tvoří samostatný stroj s 250listovým vstupním a výstupním podavačem, doplněný o víceúčelový zásobník pro 100 médií. Vyšší prodejní verze jsou vybaveny dalším spodním podavačem pro 500 listů A3, některé obsahují i horizontální duplexní modul pro oboustranný tisk plnou rychlostí tiskového stroje. Volitelné doplňky obsahují další zásuvky na papíry, takže celkem může uživatel založit do tiskárny 1 100 listů. Při prohlídce zásuvek na zadní straně výrobku budete marně hledat univerzální sériové rozhraní. Pro připojení počítače vám buď postačí paralelní port, nebo síťový printserver, dodávaný za příplatek (u modelů 5100tn a 5100dtn standardně). Tiskárna je vybavena ovladači pro Windows 95-XP, prostředí AutoCAD 12 a vyšší i Mac0S 9.0 nebo novější. Na internetové adrese výrobce je možné najít podporu pro IBM OS/2. Ovládací panel s alfanumerickým displejem a tlačítky je umístěn na levé straně vedle výstupu potištěných listů, umožňuje konfiguraci zařízení a tisk servisních stránek se stavem spotřebního materiálu. U síťově připojené tiskárny je vhodnější a rychlejší použít vestavěných funkcí WebJet Admin a Embedded WebServer, které administrátorovi umožní vzdálenou správu a krátkými zprávami jej mohou upozornit na problémy s tiskárnou či spotřebním materiálem. Po testu je možné tiskárnu pochválit za výbornou kvalitu zpracování všech tiskových úloh, které je podřízena doba zpracování prvního výtisku i počet výtisků za minutu. Testovaný produkt HP LaserJet 5100dtn dokázal textové dokumenty vytisknout v rozmezí 13-15 sekund, na celostránkový vektorový obraz potřeboval 23 sekund a rastrový snímek A4 zpracoval za 40 sekund. Výborné hodnocení zaslouží tiskárna i za bleskovou odezvu při tisku z úsporného režimu, neboť doba "vzbuzení" zařízení není delší než 2 sekundy. Testovaný stroj HP LaserJet 5100dtn můžete nakoupit za 95 820 Kč, pokud nepotřebujete síťové rozhraní, duplexní modul a další spodní zásobník, můžete výrazně ušetřit, neboť váš prodejce se spokojí s částkou 60 557 Kč včetně DPH. Vypočítané provozní náklady činí 0,57 Kč na stranu A4 ve standardním 5% pokrytí.

HP LaserJet 5100DTN

kvalita tisku

rychlost tisku z úsporného režimu

rychlost opakování v maximálním rozlišení

Cena vč. DPH: 95 820 Kč

K testu zapůjčila firma: Hewlett-Packard, Vyskočilova 1/1410, Praha 4

www.hp.czdod

§§§§§


Velký formát pro malé sítě - Tally 9120

Václav Maletínský, TestCentrum IDG

c02p0414

Zpracování 20 stránek za minutu ve formátu A3 nedělá Tally 9120 problémy. Tiskárny s uvedeným označením jsou zákazníkům dodávány v několika verzích. Jejich společným rysem je hardwarové rozlišení 600 x 600 dpi s vyhlazováním hran (třída 1 200 dpi), procesor Power PC s pracovní frekvencí 100 MHz a paměť 16-144 MB. Standardní emulace PCL6 a Epson je možné za příplatek rozšířit i o Adobe PostScript Level 3. Pro uživatele je zajímavá také informace o zabudovaném duplexním modulu, který umožňuje běžný oboustranný tisk i zpracování vícestránkových materiálů do brožur. Základní model je vybaven jen paralelním komunikačním rozhraním, dražší síťová varianta obsahuje také 10/100Mb kartu a její balení zahrnuje rovněž programy pro vzdálenou správu tiskárny. Konfiguraci zařízení je možné provést pomocí ovládacích tlačítek a alfanumerického displeje, u síťové tiskárny i prostřednictvím vestavěného webového rozhraní. Pracovnímu zatížení tiskárny 50 000 výtisků měsíčně je přizpůsobena kapacita spodního zásobníku papíru na 500 archů i víceúčelového výklopného podavače pro 100 listů či obálek. Podle potřeby je možné doplnit i další spodní podavač, který celkový počet založených listů rozšíří na 1 100, výstup tiskárny pro 250 výtisků však rozšiřovat nelze. Při testech jsme zaměřili pozornost na rychlost opakování i dobu zpracování prvního výtisku. Nižší hardwarové rozlišení zpravidla příznivě ovlivňuje dobu vytištění jednotlivých tiskových úloh, a Tally 9120 nebyla výjimkou. Běžný text dokázala zpracovat za 13 sekund, dokument Word s logem a různými fonty písma za 20 sekund. Vektorovou grafiku formátu A4 tiskárna s postscriptovým ovladačem zvládla za 23 sekund a na zpracování rastrové celostránkové fotografie vystačila se 44 sekundami. Počet 20 zpracovaných výtisků byl bez problémů dosažen u jednostranných úloh. Při zapnutí oboustranného tisku rychlost klesá na 7 stran za minutu, protože otáčený papír zasahuje do dráhy výstupu a tiskárna nemůže využít celou rychlost tiskového stroje. Z hlediska kvality tisku tiskárna nijak nevybočuje z běžného průměru tisk odpovídá pracovnímu rozlišení, výborné zpracování jednotlivých fontů je doplněno přesnými čarami a přechody u vektorových úloh. Pokud uživatel využije všech možností ovladače a přepne do volby "tisknout jako rastr", dočká se v nejvyšším nastavení celkem nemilého překvapení plochy budou zpracovány tmavší, než ve skutečnosti jsou. Na zjištěný fakt byl prodejce upozorněn a podle posledních informací, které jsme obdrželi těsně před uzávěrkou, byla chyba v nové verzi ovladačů již opravena. Pokud nemáte možnost si aktuální ovladače pro váš operační systém stáhnout, raději se této volbě vyhněte. Základní model tiskárny Tally 9120 je v současné době nabízen za 40 182 Kč včetně DPH, testovaná síťová verze s instalovaným postscriptovým modulem je přibližně o 17 000 Kč dražší. Náklady na tisk jsme z dodaných cen spotřebního materiálu vypočítali na 0,69 Kč včetně DPH při standardním 5% pokrytí.

Tally 9120

rychlost prvního výtisku

podpora oboustranného tisku

rychlost duplexního provozu

Cena vč. DPH: 57 587 Kč

K testu zapůjčila firma: Tecoma, Výchozí 6, Praha 4, www.tecoma.cz

§§§§§


Domácí Hollywood - HP LaserJet 5100DTN

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0415

Jedním z prvních výrobců na našem trhu, který své sestavy začal osazovat novým výkonným procesorem Intel Pentium 4 s podporou 533MHz sběrnice, je společnost AT Computers. Jejich model Triline PROFI 5000N je navíc vybaven výkonnou grafickou kartou, DVD+RW mechanikou a kvalitním 19" LCD panelem.

Hned na první pohled vás upoutá přední panel skříně sestavy. Zatímco spodní polovina skříně zakrytá průhledným plastovým krytem může někomu připadat nevkusná, horní část si zajímavou konfigurací a výbavou pozornost zaslouží. Disketová mechanika je umístěna netradičně nad 5,25" pozicemi, v nichž jsou uloženy DVD+RW mechanika Sony DRU120A a externí panel karty Sound Blaster Audigy (obdoba Live!Drive IR). Na zadní straně skříně krom výstupů karet, o nichž ještě bude řeč, najdete konektory integrované síťové a zvukové karty, 4 USB 2.0 porty a PS/2 porty. Do nich je zapojena bezdrátová klávesnice a myš Logitech.

Pod kapotou celé sestavy se nachází základní deska Intel D845EBG2L s čipovou sadou Intel 845E s 533MHz FSB sběrnicí, integrovanou síťovou (Intel PRO/100) a zvukovou kartou (kodek AC\97). V patici pro procesor je vsazen nejnovější model Pentia 4 s frekvencí 2,53 GHz, doprovázený ve výkonu 256 MB DDR paměti. V sestavě je využit grafický adaptér ASUS V8460 Ultra s čipem GeForce4 4600, nejsilnějším ze současné nabídky firmy nVidia. Zvuk obstarává karta Sound Blaster Audigy Platinum s již zmiňovaným předním panelem rozšiřujícím možnosti konektivity a umožňujícím kontrolu některých funkcí dálkovým ovládáním. Sestavu doplňuje interní PCI modem ActionTek DeskLink Soft PCI 56K XP, kvalitní 19" LCD panel Viewsonic VG191 a DVD+RW mechanika včetně jednoho DVD-RW média. V případě, že byste chtěli konfiguraci rozšířit, je vám k dispozici jeden volný paměťový bank, čtyři PCI sloty, jedna volná externí 5,25" šachta a jedna pozice pro pevný disk uvnitř skříně. Přístup k další volné externí 3,5" šachtě je bohužel blokován zeleným plastem, a tak jej pravděpodobně nevyužijete.

Při testování výkonu jsme se zaměřili především na grafické možnosti. V 3DMarku2001 bylo skóre při rozlišení 1 024 x 768 x 16 a 1 024 x 768 x x 32 celkem 10 951, resp. 10 637 bodů. V demoverzi Evolvy ve stejném rozlišení dosáhla sestava při zapnutém dotBumpingu 119,8 fps a ve hře Max Payne při rozlišení 1 024 x 768 při plných detailech a 4x FSAA 43,7 fps.

Naměřené výsledky prozrazují, že Triline PROFI 5000N stačí hravě na 3D grafiku a bez problému i na veškeré kancelářské aplikace. Možnosti využití jsou široké a díky vynikajícímu LCD panelu, zvukové kartě a reproduktorům Creative Inspire DTT 5700 může posloužit též jako kvalitní domácí kino. Jediné, co by se dalo sestavě vytknout, je nešikovné otevírání skříně a malá operační paměť. Při této ceně by nějakých 2 500 korun navíc za dalších 256 MB nebylo téměř znát.

Triline PROFI 5000N

konfigurace, výkon, DVD+RW, repro

málo operační paměti

Cena vč. DPH: 160 142 Kč

K testu zapůjčila firma: AT Computers, Uhlířská 3, Ostrava, www.atcomp.cz

§§§§§


Domácí kino z notebooku?! - Sound Blaster Extigy

Tomáš Varoščák, TestCentrum IDG

c02p0416

Společnost Creative, která má s výrobou zvukových karet dlouholetou zkušenost, vrhla na trh svůj první externí model připojitelný přes USB rozhraní. Ptáte se, na co vám může externí zvuková karta být? Odpovědí může být hned několik. Tak například můžete Sound Blaster Extigy připojit ke svému notebooku, a zvýšit tak kvalitu reprodukce zvuků při sledování DVD filmů. Integrovaný Dolby Digital dekodér vám umožní u DVD přehrávačů bez této funkce využít naplno možností prostorového zvuku, a za pomoci CMSS (Creative-Multi Speaker Surround) můžete převést do třetího rozměru i zvuk ze stereoči monozařízení.

I když Creative rozhodně nepřichází s nápadem vyvedení zvuku přes USB jako první (tuto technologii použil u svých reproduktorů např. Microsoft), nedá se tomuto produktu rozhodně upřít primát v kvalitě. Uvnitř Creative SoundBlaster Extigy se totiž nachází upravená verze zvukové karty Audigy. Upravením se rozumí mnohem širší výběr konektorů, a samozřejmě absence SB1394 (firewire) rozhraní. Abychom byli přesní, je třeba říci, že Extigy nabízí klasický analogový a digitální vstup na přední masce a kompozitní a MIDI vstupy na zadním panelu. Vepředu dále naleznete mikrofonní vstup, výstup na sluchátka a optický výstup. Kompletní výčet ukončují MIDI, digitální a tři analogové výstupy na zadní straně. Váháte-li, zda je USB 1.1 rozhraní schopné utáhnout reprodukci šestikanálového zvuku a práci s USB periferiemi jako je myš či klávesnice, pak můžete být klidní. Naše testy prokázaly, že pokud nebudete při přehrávání přetahovat fotky ze svého digitálního fotoaparátu na USB disk, můžete si spolu s reprodukcí 5.1 zvuku dovolit i nějakou tu lehčí práci. Počítač a USB by to měly v pohodě zvládnout.

Spolu s dálkovým ovladačem a zajímavým softwarem nabízí Sound Blaster Extigy poměrně jednoduchý a pohodlný způsob, jak získat ze svého notebooku, MD přehrávače či jiného zařízení opravdu kvalitní prostorové ozvučení.

Creative Sound Blaster  Extigy

zajímavé řešení pro majitele notebooků

vyšší zátěž počítače

Cena vč. DPH: 5 361 Kč

K testu zapůjčila firma: Creative, www.europe.creative.com

§§§§§


Pevné disky SCSI - co je scsi a kde se vzalo?

Jaroslav Kasal, TestCentrum IDG

c02p0420

O magické formulaci čtyř písmen SCSI se mezi běžnými uživateli dlouho hovořilo téměř až s posvátnou bázní, mluvilo se o tom, co všechno oproti klasickému IDE dokáže a čím vším jej předčí. Nicméně, málokdo se se standardem SCSI, především z finančních důvodů, doopravdy v domácím prostředí setkal. Dokonce ani dnes SCSI do domácích počítačů neproniklo. Ono je totiž SCSI pro trochu jinou sortu uživatelů.

Ač je to k neuvěření, rozhraní SCSI vzniklo již před dlouhými šestnácti lety, tedy v roce 1986. Přičemž čtveřice písmen S.C.S.I. označuje zkratku: Small Computer System Interface, což ve volném překladu znamená něco jako systémové rozhraní pro malé počítače. Zajímavostí se stává skutečnost, že SCSI se prosadilo spíše než u malých počítačů v silnějších strojích jako jsou síťové servery, střihové stanice, výpočetní centra a podobé oblasti, kde je potřeba co nejvyšší kontinuální datový tok.

Jak již bylo řečeno, původní SCSI, dnes označované jako SCSI-1, se objevilo v roce 1986, a tady je jasné, že jeho výkony nebyly ani náhodou na úrovni poslední generace SCSI. Tehdy nabývala datová sběrnice šířky osmi bitů a přenosová rychlost (propustnost sběrnice) činila 5 MB/s. Dnes se to zdá možná trochu málo, ale v té době to byla převratná záležitost. Další výhodou SCSI-1, oproti IDE, byla možnost připojení až osmi zařízení na jediný řadič. Jen pro úplnost, tehdejší IDE nabízelo možnost připojení pouze dvou pevných disků.

Vývoj od původního SCSI

Standard SCSI-1 se prosadil a plnil svá poslání celé čtyři roky, kdy začal být postupně nahrazován nově ustanoveným zmodernizovaným rozhraním SCSI-2. Nutno říci, že SCSI-2 přineslo uživatelům mnoho inovací, mezi kterými je potřeba v každém případě zmínit přenosovou rychlost sběrnice zvýšenou na 10 MB/s, rozšíření sběrnice z osmi na šestnáct bitů a možnost připojit k řadiči nejen osm, ale dokonce až šestnáct zařízení, přičemž rozšířená sada SCSI příkazů umožňovala lépe připojovat i jiná zařízení než jen pevné disky. U SCSI-2 se také poprvé objevuje výraz Narrow SCSI (úzká neboli standardní šířka SCSI, tedy 8 bitů) a Wide SCSI (zdvojená šířka, tedy 16 bitů a přenosová rychlost až 20 MB/s). Podle šířky sběrnice je poměrně logické, že maximální propustnost dat po kabelu Wide je oproti Narrow dvojnásobná. Standard SCSI-2 byl využíván v období let 1990 až 1994, kdy se objevilo inovované rozhraní označené jako SCSI-3.

Když se SCSI-3 objevilo na scéně, bylo patrné, že nabídne uživatelům opět krok vpřed. Celkem logicky se zdvojnásobuje u SCSI-3 propustnost sběrnice, opět na dvojnásobek předchozího výkonu. Takže zařízení je už možné připojit k řadiči s rychlostí komunikace 20 MB/s, a s využitím široké sběrnice Wide si zařízení s počítačem dokáže "povídat" až rychlostí 40 MB/s.

A znovu po čtyřech letech přestávají parametry dosavadního rozhraní SCSI-3 svým výkonem dostačovat, a tak vývojáři představují v roce 1998 standard generace SCSI-4. Toto inovo-vané rozhraní se ovšem označení SCSI-4 nikdy nedočkalo, představeno bylo jako Ultra2 SCSI.

Rozhraní Ultra2 SCSI nabídlo uživatelům přenosovou rychlost v základním provedení na úrovni 40 MB/s a při použití kabelu Wide dokázalo vyvinout rychlost přenosu až 80 MB/s. Samozřejmě že rychlost nebyla jediným vylepšením. U Ultra2 SCSI se např. objevuje i termín LVD (Low Voltage Differential), tedy přenos signálů měřených nikoliv klasicky proti zemi, ale oproti dalším vodičům. Takže signály jsou šířeny rozdílově.

Současnost a budoucnost

Další generací ve vývoji standardů SCSI se stalo rozhraní Ultra3 SCSI, které ve své konkrétní specifikaci dostalo pozměněné označení: Ultra160 SCSI. Jedná se o přímé pokračování Ultra2 SCSI, ovšem opět zmodernizované, jak si to doba vyžádala. Jak už sám název Ultra160 napovídá, došlo znovu ke zdvojnásobení přenosové rychlosti sběrnice z dřívějších 40 MB/s na 80 MB/s, což při použitém protokolu Wide odpovídá, v názvu inzerovaným, 160 MB/s. V tomto rozhraní se již osmibitová sběrnice nepoužívá, takže výraz Narrow se stává historií. Stále si toto rozhraní udržuje možnost připojit k řadiči až 16 zařízení a navíc se specifikace Ultra160 rozšiřuje o specifikaci kontrolních součtů CRC (Cyclic Redundancy Check). Dále nabízí inteligentní identifikaci a ověřování připojených zařízení a další výhody. Rozhraní Ultra160 patří k horké současnosti a je s úspěchem využíváno na všech místech, kde "domácí" standardy IDE (ATA 66/100 a ATA/133) nedostačují.

Pokud se podíváme, co nás v nejbližší budoucnosti čeká a nemine, dozvíme se o nejnovějším standardu, který vychází z právě popsaného protokolu Ultra160. Rozhraní spatřilo světlo světa, pod označením Ultra320, již v roce 2001 a jeho rozšíření je otázkou nejbližší budoucnosti.

Standard Ultra320, jak je více než jasné, nabídne přenosovou rychlost v základu 160 MB/s, což znamená při "široké" Wide sběrnici brutálních 320 MB/s. Dalším podstatným zlepšením se stává, u Ultra320, podpora paketového přenosu po sběrnici. To se ve výsledku projeví snížením zátěže na sběrnici a omezí se možnost zahlcení sběrnice. Systém QAS (Quick Arbitration and Selection) by měl pro změnu optimalizovat vytížení sběrnice při komunikaci jednotlivých zařízení připojených k řadiči. Výhod Ultra320 je samozřejmě více.

Seagate Cheetah X15 ST318451LW

Po delší době jsme se opět rozhodli zveřejnit na stránkách PC WORLDu test pevných disků, určených především pro servery a výkonné pracovní stanice, tedy disků s rozhraním SCSI. Do testů se nám podařilo zapůjčit trojici pevných disků pocházejících ze série X15 vyrobené společností Seagate. Hard disk s modelovým označením ST318451LW je jedním z nich, avšak z celé trojice tvoří nejskrovnější typ. Ostatně už jen srovnáním parametrů se lze dopracovat k jednoznačnému závěru, že je, z celé testované trojky, již pouze technologicky tím nejstarším bráškou. Vidět je to možné konkrétně např. na způsobu připojení, kdy na rozdíl od obou dalších "X-patnáctek" podporuje tento Cheetah pouze rozhraní Ultra160 a nikoliv nejnovější Ultra320. Dále je patrná i poněkud menší kapacita, která činí dnes již nikterak závratných 18 GB datového prostoru. V testu se disk sice snažil jak mohl, ale jak se nakonec ukázalo, na novější příbuzné ze série X15 a ani na ostatní novější SCSI disky už zkrátka nestačí. Pochválit produkt lze v testu přístupové doby, kde zřejmě především díky vysokým otáčkám ploten (15 000 ot./min.) vykázal slušné výsledky. Přístupová doba, včetně načtení obsahu sektoru, činila i na tuto kategorii solidních 5,5 ms. V přenosové rychlosti dokázal přenést 38,9 MB/s při čtení z média a při zápisu dosáhl hodnoty 30,5 MB. A jen pro úplnost uveďme i vyrovnávací paměť pevného disku, která činí 4 MB.

Cena vč. DPH: 14 618 Kč

K testu zapůjčila firma: Seagate

Seagate Cheetah X15 36LP ST336752LW

Výrobek ST336752LW je zástupcem pocházejícím ze stejné rodiny X15, jako dva další kousky Seagate, které jsme do našeho testu zařadili. Na tomto SCSI zařízení, jež vlastní za označením X15 navíc přídomek 36LP, je na první pohled patrný technologický pokrok oproti předcházející čisté "X-patnáctce". V první řadě je to podpora nejnovějšího standardizovaného protokolu Ultra320 SCSI, ze které vyplývají pro uživatele značné výhody. V dalším kroku je to i vyšší kapacita, jež u modelu Cheetah X15 36LP dosahuje úrovně, jak už sám název napovídá, 36 GB. Rychlost, kterou disk prohání své plotny, je stejně jako u předchozího testovaného modelu 15 000 ot./min., což disk profiluje do kategorie, kde lze přepokládat solidní výkony. Při měření v našich testech jsme získali hodnoty, které naše odhady jen potvrdily a dokonce i předčily naše očekávání. Při testu kontinuálního zápisu na neformátované médium se pevný disk "vytáhl" s brutální hodnotou 43,5 MB/s a při čtení zvládl přenášet data rychlostí 58,7 MB/s. Prvenství však dosáhl nejen v přenosových rychlostech, ale i v kategorii přístupové doby, což znamená, že X15 36 LP je volbou pro uživatele, kteří chtějí od svého disku výkon na "plný plyn". Snad jen jedinou výtkou vůči X15 36LP se může stát dnes již poněkud nižší disková kapacita, která požadavkům dnešní doby sice ještě dostačuje, ale tento stav nebude evidentně trvat věčně.

Cena vč. DPH: 18 298 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap

Seagate Cheetah X15 73LP ST373405LW

Tento pevný disk patří stejně jako předchozí dva do rozsáhlé rodiny X15. Nicméně, jak se můžete při bližším pohledu do výsledků našich měření z testů podívat, neznamená stejné řadové označení vůbec nic, co se týká podaných výkonů ani parametrů. Uvést si tuto skutečnost můžeme například na modelu X15 73 LP, který ač by se zdál velmi podobný modelu X15 36 LP, není vybaven 15 000 otáčkami, ale "pouze" 10 000. Slovo pouze uvádíme v uvozovkách, neboť při porovnání s otáčkami IDE disků (rychlejší dosahují hodnot 7 200 ot./min.), je oněch 10 tisíc stále pořádná rychlost. Z technického hlediska je produkt vybaven kapacitou o velikosti 73 MB datového prostoru, který se rozkládá na čtyřech fyzických discích. O čtení a zápis informací se stará osm hlav a k plynulosti a urychlení datového toku slouží vyrovnávací paměť o kapacitě 4 MB. V testu si vedl disk velice dobře, neboť ve výkonových testech se zařadil hned za svého, ve výkonu zlatem ověnčeného, kolegu ze stejné série X15, který ovšem disponoval otáčkami 15 tisíc/min., a tak dokázal dosáhnout výsledků ještě o něco málo vyšších. Pevný disk X15 LP 73 tedy spojuje pro uživatele dva podstatné ukazatele špičkový výkon a solidní diskovou kapacitu. Která je navíc, pokud ji přepočtete do hodnoty cena za megabajt diskového prostoru, pro každého milovníka výkonu také zajímavá. Pokud tedy nepotřebujete zrovna "nadupaný" SCSI disk, není sáhnutí po X15 73 LP žádnou chybou.

Cena vč. DPH: 28 780 Kč

K testu zapůjčila firma: Servodata

Seagate Barracuda ST1181677LW

Stejně tak jako trojice ze série X15, pochází i dravá Barracuda ze stáje Seagate. Na tomto pevném SCSI disku je hned na první pohled vidět jeho výjimečnost. Model Barracuda ST11816-77LW se totiž poněkud ze zaběhlých rozměrů běžných diskových zařízení vymyká. Svými rozměry dosahuje hodnot 40 x 101 x 146 mm, což jsou parametry téměř takové, jako když položíte dva běžné disky nad sebe. Tloušťka Barracudy je zkrátka majestátní. Ostatně také se není co divit, přesně kilogramový pevný disk v sobě totiž ukrývá 180 GB datového prostoru. Z technického hlediska jsou data uspořádána do dvanácti diskových kotoučů, které jsou obsluhovány, celkem logicky, čtyřiadvaceti čtecími/zapisovacími hlavičkami. O komunikaci a o předávání dat s počítačem se stará firmware SCSI disku, který zvládá "domluvu" až do režimu Ultra160 SCSI a tedy maximální teoretickou rychlost 160 MB/s. K rychlému vyrovnávaní přenášených dat je disk vybaven pamětí s kapacitou solidních 16 MB. V testech si nevedla Barracuda nijak tragicky, ovšem je vidět, že pevný disk s 7 200 ot./min. si velké naděje na špičkové výkonnostní výsledky dělat nemůže. Zvláště pokud jsou na scéně i disky s rychlostí 15 tisíc ot./min. Nicméně využití pro Barracudu je široké. Ve srovnání i s výkonnými IDE disky totiž předvádí velmi dobrý výkon a navíc s obrovskou kapacitou, kterou je vybavena, může bez problémů sloužit jako datový sklad nebo jako prostorný souborový server.

Cena vč. DPH: 63 590 Kč

K testu zapůjčila firma: Seagate

IBM UltraStar 73LZX IC350L036VWD210-0

Pod dosti dlouhým produktovým označením IC350L036VWD210-0 se ukrývá výrobek od společnosti IBM, modelové řady UltraStar 73LZX. Jedná se o disk vzhledově bezezbytku odpovídající snad všem zaběhlým pevným diskům od IBM. Takže odhalit, že se jedná o SCSI disk, lze jen podle údajů na nalepené etiketě produktu, a také samozřejmě podle přípojného 68pinového SCSI konektoru. Díky němu a výbavě firmwaru dokáže UltraStar komunikovat s řadičem v protokolu až Ultra160 SCSI, takže maximální přenosová rychlost dat po sběrnici může teoreticky dosahovat hodnoty 160 MB/s. Náš model 73LZX byl osazen šesticí hlav a trojicí rotujících ploten, jejichž povrch dává UltraStaru výslednou diskovou kapacitu 36 GB. Pro urychlení přenosů dat po sběrnici je pevný disk vybaven vyrovnávací pamětí o kapacitě 4 MB. Pokud se podíváme na výkonové testy, lze společnost IBM jen pochválit, výsledky při zápisu i čtení jsou na velmi solidních úrovních. Při kontinuálním zápisu dokázal UltraStar vyvinout rychlost přenosu na úrovni 35 MB/s a při čtení z neformátovaného média 51,7 MB/s. Budeme-li hodnotit pouze výkon, lze zařadit produkt od IBM na třetí místo v dnešních testech, hned za úspěšnou dvojici disků série X15. Pevný disk UltraStar 73LZX ve velikosti 36 GB lze doporučit příznivcům rychlých disků, kterým bude dostačovat i přes svoji trochu malou kapacitu. Diskové pole v tomto případě bude ideálním řešením.

Cena vč. DPH: 15 250 Kč

K testu zapůjčila firma: Elap

Maxtor Atlas 10K III

Produkt Atlas 10K III pocházející z dílnen společnosti Maxtor se může pochlubit jednou zajímavostí, kterou zjistíte hned při pohledu na informační štítek. Jako výrobce zde totiž není uveden Maxtor, ale naleznete zde název Quantum. Tedy jméno divize, která dříve vyvíjela velmi dobré pevné disky samostatně a v poměrně nedávně historii byla koupena a připojena ke společnosti Maxtor. Proto tedy to podivné značení na etiketě. Z konstrukčního hlediska je disk vybaven čtyřmi plotnami, které propůjčují disku výslednou kapacitu 36 GB. Rotující disky se otáčejí rychlostí 10 000 otáček za minutu a k bezproblémové komunikaci po sběrnici může pomoci i nejnovější protokol Ultra320 SCSI, který je pevným diskem, nepočítaje starší standardy, také podporován. Plynulosti datového toku vyjma rychlého rozhraní dopomáhá i vyrovnávací paměť o kapacitě 8 MB. Testování Atlasu probíhalo v poklidu a bezproblémově. Možná že magické slovo Quantum na již zmíněném štítku nás trochu víc navnadilo než mělo, avšak i přesto jsme byli s naměřenými výsledky vcelku spokojeni. V testu přenosových rychlostí disk sice nezaútočil na první pozice, těch se zmocnily výkonnější výrobky od Seagate a IBM, ale vítězství dosáhl disk v kategorii jiné. V oblasti maximální propustnosti sběrnice totiž Maxtor sklízí právem úspěch a to nejen u zařízení SCSI, jak se dnes ukázalo, ale i na poli rozhraní IDE, konkrétně s produkty podporujícími ATA/133.

Cena vč. DPH: 10 641 Kč

K testu zapůjčila firma: Asbis

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Michal Bareš

c02p0425

Dnešní rubrika srovnávacích testů TOP je o něco kratší, než tomu bylo v předchozích měsících. To je dáno částečně tím, že předprázdninové období bývá tak trochu "mrtvou sezónou", co se uvádění nových produktů týče, a částečně také tím, že mimo rubriku TOP jsme pro vás připravovali také pevných disků s SCSI rozhraním. Vzhledem k tomu, že tato zařízení zas tak často netestujeme jsme se rozhodli uvést přehled "serverových" disků samostatně. Do TOPů jsme ale zařadili výkonnostní test sedmnáctipalcových monitorů a skenerů spadajících do poloprofesionální, dražší kategorie, ohraničené spodní cenouvou hranicí 6 000 Kč. Přejeme vám hezké prázdninové čtení.

§§§§§


PW World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Michal Bareš

c02p0423

Hitachi CM621FET

Výrobky společnosti Hitachi patří ve většině případů k tomu lepšímu, co lze na poli počítačových periferií vidět. Alespoň u CRT monitorů, které jsme na testy obdrželi, tomu doposud tak bylo. Z našich zkušeností jsme tedy očekávali, že ani nový kousek z kategorie sedmnáctek na tom nebude jinak. Vzhledově se CM621FET nijak nevymyká ani ze standardu běžných CRT zařízení, ani z řady monitorů značky Hitachi. Obrazovka disponuje aktivní úhlopříčkou o délce 405 mm, přičemž rozteč zobrazovacích bodů je pro sedmnáctky poměrně nezvyklých, nicméně však příjemných 0,22 mm. Ploché stínítko je výrobcem označováno jako FlatFace a s pomocí elektroniky ukryto ve vnitřnostech monitoru, je na něm možné zobrazit grafické režimy až do rozlišení 1 280 x 1 024. Zde jsme se při testech trochu zarazili, neboť jsme od Hitachi čekali o něco silnější výkony. Uvážíme-li navíc, že tento režim zvládne monitor při dosti slabé obnovovací frekvenci, je naše mírné rozčarování vcelku pochopitelné. Za nízké obnovovací frekvence může slabší elektronika, jíž je Hitachi CM621FET osazeno. V dalších testech se Hitachi také nijak výrazně neprojevilo, vykázalo pouze průměrné výsledky, a při testu stability obrazu dokonce podprůměrné. Pochválit lze na druhé straně barevné podání a např. i výsledek testu moaré, ve kterém vykázal CM621FET velmi dobré výsledky.

Cena vč. DPH: 9 860 Kč

Hansol 720ED

Od společnosti Hansol Electronics pochází CRT monitor se stejnojmenným označením a modelovým typem 720ED. Jedná se o klasický příklad monitoru určeného pro běžné domácí nebo i kancelářské využití. Bílý vzhled navazuje na předchozí modelovou řadu monitorů 7xx. Na rozdíl od předchozích typů se však uvnitř tentokráte testovaného výrobku nachází inovovaná výbava. Hansol 720ED je vybaven plochou obrazovkou označenou jako ClearFlat s aktivní úhlopříčkou 401 mm a celkem standardní roztečí bodů 0,25 mm. Barvy jsou při subjektivním vnímání poměrně slušné a pro běžného uživatele dostačující. V testech geometrie jsme zaznamenali drobné problémy, které jsou zřejmě spojeny se slabší elektronikou monitoru. Přesto však i v nejoblíbenějším režimu 1 024 x 768, pokud si se zařízením "pohrajete", dostanete úroveň geometrie do ucházejících hodnot. V dalších testech se Hansol 720ED profiluje jako zařízení podávající běžné výsledky, tak jak se na jeho třídu patří. Funkce obrazovkového menu (OSD) nabízejí uživateli základní funkce, které jsou pro seřízení monitoru potřeba, nicméně těch pokročilejších opravdu není nazbyt. I přes fakt, že Hansol 720ED není v žádném ohledu horkým favoritem na přední příčky našich testů a kvalitou služeb jej nelze s giganty typu Eizo či Sony srovnávat, nabízí pro kancelář nebo nenáročnou domácí činnost dostatečnou kvalitu, a to za cenu, jež zřejmě mnoho uživatelů osloví.

Cena vč. DPH: 5 539 Kč

iiyama HM704UTC

O tom, že by značka iiyama zapadla někdy mezi šeď méně schopných výrobců CRT monitorů, zřejmě nemůže být řeč. Deklaruje to ostatně i její nový sedmnáctipalcový produkt s označením iiyama HM704UTC. Co se týká výjimečnosti, nezůstali jsme ani my v TestCentru IDG na pochybách, a to už při prvním pohledu. Zařízení je na rozdíl od běžně zavedeného standardu vyrobeno nikoliv v bílé, ale slušivé modrošedé barvě s plasticky provedeným orámováním obrazovky. Vzhledově vypadá nová iiyama opravdu velmi povedeně. Zanechme však designu a zaměřme se na technické parametry, které jsou pro náročnější uživatele určitě důležitější než jen samotný povedený vzhled. Plochá obrazovka nese označení DiamondTron M2, což už samo o sobě naznačuje, že se nebude jednat o jen tak běžnou kvalitu, ale o velmi dobrou podívanou. Rozteč zobrazovacích bodů činí sice jen průměrných 0,25 mm, ale i s tím dokázala iiyama vyloudit velmi dobrý obraz. Chvála se ostatně netýká jen barevného podání, ale i geometrie obrazu, kterou jsme v testu zaznamenali na velmi dobré úrovni. Výbava obrazovkového menu je tvořena celkem běžnými funkcemi, vyjma jedné velmi zajímavé služby. Tvůrci ji označili jako OPQ a jednoduše řečeno jde o možnost snadno přepnout vysvícení (jas a sytost) barev do speciálního režimu, který je vhodný pro sledování filmů (DVD, AVI nebo DivX). Režim OPQ lze samozřejmě využívat kdykoliv chcete, tedy nejen při filmech, nicméně tam jeho přínos oceníte nejvíce.

Cena vč. DPH: 12 809 Kč

ViewSonic P70f

Jak je vidět, každý monitor nemusí vypadat jen jako neslané a nemastné zařízení. Spatřit to můžeme nejen na CRT výrobku HM704UTC od společnosti iiyama, ale i na dalším produktu, tentokráte od firmy ViewSonic. Jejich výrobek na sebe bere podobu zařízení s elegantním černým stylem se stříbrným orámováním plochy obrazovky. Kombinace těchto barev oku ladí tak pěkně, že postavit si na stůl tento výrobek není bezesporu z designového hlediska žádný prohřešek. Tedy pokud nejste vyloženě vysazeni na konzervativní provedení. Obrazovka, která asi uživatele nejvíce zajímá, je vyrobena s roztečí zobrazovacích bodů 0,25 mm a úhlopříčkou o délce cca 400 mm. Nese označení PerfectFlat a v testu vykázala ve spojení s nadupanou elektronikou monitoru solidní výsledky. V podstatě i díky elektronice je možné zobrazit i takové grafické režimy jakými jsou mody 1 600 x 1 200 pixelů nebo dokonce 1 920 x 1 440 pixelů. Popravdě řečeno, asi jen masochista by na 17palcovém zařízení chtěl pracovní plochu vidět v tak vysokých rozlišeních, ale o to tu skutečně nejde. Pravidlo je jiné obecně totiž platí, že čím je silnější elektronika monitoru, tím lepší výsledy vám nabídne nejen ve vysokých rozlišeních, ale i v těch nižších (např. i v nejpoužívanějším modu 1 024 x 768). Druhou třešínkou je funkce automatického vyladění obrazu, která slouží k pohodlnému seřízení parametrů. Sečteno a podtrženo P70f za přiměřenou cenu nabízí nejen silnou elektroniku, ale i slušný obraz a neotřelý design.

Cena vč. DPH: 11 572 Kč

miro A17NF96

Do TestCentra IDG zavítal další kousek pocházející od firmy miro. Nese název miro A17NF96 a již samo označení napovídá, že půjde o sedmnáctipalcový monitor s plochou obrazovkou. Hloubavější povahy i odhalí, že maximální vertikální frekvence bude 96 kHz, jak to udávají poslední dvě číslice v názvu produktu. Vzhledem se značka miro drží ověřených standardů a žádné extravagance se zde nedočkáme. Bílá barva ve spojení s klasickými tvary je osvědčená praxe. Výjimečnosti se ovšem můžeme dočkat jinde než u designu, tedy u důležitějších, technických parametrů. Při výrobě obrazovky tvůrci vsadili na technologii slušného DiamondTronu s bodovou roztečí 0,25 mm a s aktivní úhlopříčkou obrazu cca 402 mm. V testech si vedl monitor tak, že nás to samotné překvapilo. V kategorii geometrie jsme zaznamenali lehce nadprůměrné hodnoty, a stejně tak za chválu stojí hodnoty moaré. Malinko hůře se projevila konvergence, která se ukázala na hodnotách "pouze" průměrných. Oproti tomu pak stabilita obrazu se projevila jako velmi slušná. Ovládání obrazovkového menu OSD je realizováno pomocí čtyř kulatých tlačítek vcelku intuitivně, takže ani laik nebude v OSD tápat. Svému úspěchu v našich testech vděčí monitor jak svým vlastnostem a kvalitnímu obrazu, jaký nabízí, tak i dobré pořizovací ceně, která jej ve výsledném hodnocení vynesla dosti vysoko.

Cena vč. DPH: 7 930 Kč

Mitsubishi Diamond Pro 740 SB

S tvrzením, že společnost Mitsubishi se zabývá, mimo jiné, i vývojem a výrobou automobilů, se zřejmě dá jen souhlasit. Ovšem nejsou to jen automobily, čím se společnost Mitsubishi s úspěchem zabývá. Kromě nich totiž vyrábí i komponenty z počítačového světa, a nás z nich zajímají právě CRT monitory. O tom, jak CRT produkty Mitsubishi zvládá, jsme se přesvědčili, když jsme si na test zapůjčili model Mitsubishi Diamond Pro 740 SB. Produkt vypadá na první pohled docela nenápadně. Běžný vzhled vůbec uživatele neupozorňuje, že pod "kapotou" se ukrývá šampión dnešních testů. Diamond Pro 740 SB je osazen plochou obrazovkou typu DiamondTron M2, vybavenou aktivní úhlopříčkou velmi solidních 406 mm a roztečí zobrazovacích bodů 0,25 mm. S pomocí elektroniky a obrazovky je možné využívat grafická rozlišení až do úrovně 1 600 x 1 200 při 75 Hz. V testu obrazu jsme zaznamenali úspěchy především v oblastech geometrie, moaré, a dokonce i konvergence se projevila na velmi slušné úrovni. Stejně tak stabilita obrazu se ukázala díky vlastnostem elektroniky v dobrém světle. Velkou zajímavostí monitoru je obrazovkové menu, které je řízeno šesticí tlačítek umístěných pod obrazovkou. OSD nabízí zajímavé a pokročilé funkce v graficky dobře provedeném menu. Jen namátkou lze vybrat technologii SB Super Brightness, která nabízí možnost jediným tlačítkem ovládat vysvícení monitoru, tak aby na něm bylo příjemné sledovat filmy, např. DVD, DivX atd.

Cena vč. DPH: 11 836 Kč

§§§§§


PC World TOP

Václav Maletínský, Jaroslav Kasal, Michal Bareš

c02p0424

UMAX Astra 4450

Se skenerem tohoto označení se na našich stránkách  nesetkáváte poprvé. V lednovém čísle jsme uveřejnili jeho krátký  test, po změně programového vybavení, prodloužení záruční doby  a úpravě ceny jsme jej mohli otestovat znovu. Základní specifikace  zůstala stejná skener pracuje v hardwarovém rozlišení 1 200 x  2 400 ppi ve 48bitové barevné hloubce, s počítačem komunikuje  prostřednictvím USB rozhraní, a kromě odrazových předloh dokáže  díky transparentnímu adaptéru 10 x x 12,7 cm snímat také diapozitivy  či negativy. Ovladače pro Windows 98/ME/2000 a MacOS a dokumentaci  v balení doplňuje program MGI PhotoSuite SE pro editaci sejmutých  snímků, OCR ABBYY FineReader v nové verzi 5.0 Sprint, Kodak MagicMatch  pro správu barevných profilů a UMAX Copy Utility umožňující snadno  zhotovit kopie sejmutého snímku na připojené tiskárně. České  TWAIN rozhraní VistaScan vyhoví svými jednoduchými volbami začátečníkům,  umožňuje však přepnutí do profesionálního režimu s možností nastavení  vyvážení barev, jasu, kontrastu apod. Skener prokázal, že správné  zachování barevných odstínů či detailů mu nedělá velké problémy.  Výsledky jsou však vykoupeny nižší rychlostí práce, zejména při  volbách vyššího rozlišení či snímání negativních snímků. Skener  je v prodeji za 6 088 Kč, a prodejce na něj poskytuje prodlouženou  záruku 24 měsíců.

Cena vč. DPH: 6 088 Kč

UMAX Astra  4500 Pro

UMAX Astra 4500 Pro pracuje v hardwarovém rozlišení  1 200 x 2 400 dpi při 48bitové barevné hloubce, interpolované  rozlišení může dosáhnout hodnot 9 600 x 9 600 dpi, a stejně jako  předchozí model využívá pro spojení s počítači USB port. Standardně  je skener vybaven transparentním adaptérem pro snímání negativů  a diapozitivů. Při jeho využití je nutné zvednou či zcela odejmout  víko skeneru, průhledné materiály založit do připravených šablon  a na ně přiložit prosvětlovací jednotku. Kromě základního TWAIN  rozhraní je k dispozici i nový software SilverFast SE, který  sice není zpracován v češtině, ale přehledně provází uživatele  jednotlivými kroky snímání od náhledu přes úpravu všech parametrů  obrazu až k finálnímu snímku. V nové verzi je dodáván i OCR ABBYY  FineReader 5.0 a ke grafickému editoru MGI PhotoSuite SE přibyl  další program Adobe Photoshop Elements. UMAX Astra 4500 je velmi  rychlý při zpracování náhledu odrazových i transparentních předloh  a ve volbách do 600 dpi. Převod políčka negativu do elektronické  podoby si v rozlišení 2 400 x 2 400 dpi vyžádal téměř 7 minut,  diapozitiv ve stejném režimu byl zpracován za 1 minutu a 13 sekund.  Zachování detailů si zaslouží velmi vysoké hodnocení, barevné  odchylky byly na průměrné úrovni. Celkové hodnocení ovlivnila  dvouletá záruka i pořizovací cena 8 528 Kč.

Cena vč. DPH:  8 528 Kč

Visioneer OneTouch 8920USB

Základem skeneru Visioneer  OneTouch 8920 USB je model 8700, u nějž však bylo vyměněno obyčejné  víko za kryt s prosvětlovací jednotkou pro snímání transparentních  materiálů. Kromě běžných odrazových předloh tak dokáže skener  snímat jednotlivá políčka negativů, po výměně předlohy i samostatně  uložené diapozitivy. Skener pracuje ve vysokém hardwarovém rozlišení  1 200 x 4 800 dpi ve 48bitových barvách, uvedené rozlišení velmi  příznivě ovlivňuje schopnost přesného zachycení detailů. České  TWAIN prostředí zůstalo stejné jako u modelu 8700 USB, v nabídce  režimů však přibyla volba zpracování diapozitivu a negativu.  Náhledy jednotlivých snímků diapozitivu a negativu skener zpracuje  za 15-23 sekund, pro převod v rozlišení 2 700 x 2 700 dpi potřebuje  1 minutu a 53 sekund u negativu a jen 1 minutu u diapozitivu.  Poměrně rychlý je skener při práci s odrazovými předlohami, náhled  strany A4 zvládne za 7 sekund a barevnou fotku 13 x 8 cm při  volbě 1 200 x 1 200 dpi dokázal skener přenést za 4 minuty a  53 sekund. Zařízení je dodáváno s ovladači pro Windows i MacOS,  české TWAIN rozhraní a česká dokumentace je u skenerů Visioneer  již standardem. Připojení k počítači obstarává USB kabel, ke  snadné obsluze přispívá celkem 7 ovládacích tlačítek, programy  PaperPort Deluxe 6.5, OCR ABBYY Finereader 5.0, a software MGI  PhotoSuite III SE. Pořizovací cena byla stanovena na 7 924 Kč.2  0424/BAM o

Cena vč. DPH: 7 924 Kč

§§§§§


Software


Ochraňte svou sí – SuSE Linux Firewall na CD

Patrik Malina

c02p0351

Jedno z nejvýznamnějších nasazení operačního systému Linux je bezesporu v oblasti směrování a filtrování síťového provozu není se čemu divit, vždyť unixové platformy jsou k tomuto účelu slušně vybaveny "od narození" a implementace protokolu TCP/IP, jenž dnes představuje klíčový komunikační standard, je jim více než vlastní. Jeden z nejsilnějších dodavatelů linuxových řešení v tuzemských podmínkách, společnost SuSE CR, má rovněž ve svém produktovém portfoliu řešení, specializované na ochranu a připojení lokálních sítí do internetu. Podívali jsme se blíže, jaké jsou jeho možnosti.

Základní filozofie

Ačkoliv distribuční název hovoří o firewallu, což je softwarové či hardwarové vybavení chápané v poněkud užším smyslu slova, představuje tento produkt rozsáhlejší řešení, neboť zahrnuje kompletní služby proxy-serveru či aplikační brány. Lze tedy provádět ochranu nejen na úrovni paketů protokolu IP, ale rovněž na aplikační vrstvě síťového modelu TCP/IP. Z hlediska provozování je produkt rozdělen na dvě části: první z nich je vlastní firewall/proxy-server, jenž je provozován na dedikovaném počítači a využívá klíčovou technologii, souborový systém, fungující přímo z média CD. Na tomto stroji mohou rovněž běžet další důležité síťové služby, jako jsou DNS či SMTP. Druhou částí je administrátorská stanice, na níž správce může využít speciální nástroj s grafickým rozhraním FAS (Firewall Administration System). Za důležité pro potenciální zájemce považuji fakt, že celková filozofie produktu je, jak jinak, linuxová. Alespoň základní ponětí o službách tohoto OS ve vztahu k sítím považuji za žádoucí, pokud má systém opravdu plnit svou funkci.

Správa

Při zavádění do praxe je dobré využít základní postup doporučený výrobcem. Jak bylo zmíněno, jeden počítač je předpokládán pro samotný provoz firewallu, a proto pochopitelně vyžaduje alespoň dvě síťová rozhraní. Na druhou stranu, pokud nebudete využívat na proxy-serveru cachování obsahu, můžete vymontovat pevný disk, neboť pro běh není nezbytný. Nepoužíváte-li v síti Linux, budete muset nainstalovat ještě druhý počítač pokročilé rozhraní pro správu FAS vyžaduje SuSE Linux (je samozřejmě přibalen a instaluje se z CD, označeného jako Adminhost). Důsledný princip ochrany samotného firewallového počítače je využit právě při konfiguraci pomocí FAS relativně pohodlně nadefinujete potřebná pravidla, a poté je vyexportujete na běžnou disketu. Spuštění dedikovaného stroje provedete po vložení vlastního "Firewall CD" se zmíněným live file systémem a konfigurační disketou, mechanicky uzamčenou proti zápisu. Právě tyto, na první pohled primitivní mechanismy, představují základní a poměrně podstatný krok při vlastní ochraně sítě.

Pojďme se blíže podívat na grafický nástroj pro správu FAS. Jedná se o "okenní" aplikaci, jež je určena k přípravě výše uvedené konfigurační diskety. Zahrnuje širokou škálu potřebných konfiguračních kroků: definici síťových rozhraní (externí, interní, demilitarizovaná zóna), nastavení služby DNS, definici vlastních IP filtrů, routování, NAT (včetně maškarády), logování, předávání elektronické pošty (mail relay), filtrování a směrování FTP či definici HTTP proxy-serveru. Posledně jmenovaná služba zahrnuje kontrolu obsahu, nastavení autentifikace uživatelů, či naopak zveřejnění WWW serveru do internetu. Důležitá je rovněž konfigurace protokolu SSH pro pozdější alternativní vzdálenou správu firewallu.

Považuji tuto administrátorskou grafickou konzoli za opravdu velmi kvalitní. Jejím použitím lze postihnout drtivou většinu potřebných úkonů, a troufám si tvrdit, že i pro pokročilé uživatele příkazové řádky bude znamenat urychlení a zpřehlednění práce.

Co je uvnitř

Motorem firewallu je, pochopitelně, Linux, a základem funkcionality pak příslušné služby. V tomto ohledu bych řekl, že přidanou hodnotu produktu představuje především pečlivý výběr a sestavení potřebných programů v distribuci s tím, že nežádoucí a potenciálně nebezpečné komponenty byly eliminovány. Vlastní filtrační funkcionalitu zajišťuje služba ipchains, neboť v době přípravy produktu nebylo k dispozici stabilní jádro 2.4.x s novinkou iptables, a tímto jsou jasně předurčeny možnosti a omezení. Dále si zmiňme např. službu DNS v podobě bind8 či HTTP proxy službu (squid, httpf a další). Nechybí nástroje pro analýzu provozu a logů, z nichž třeba uvedu opravdu skvělý paketový sniffer ethereal.

Co opravdu získáte

Výrobce tohoto řešení platí ve světě Linuxu za znalce, a kus této pověsti je patrný i zde. Máte možnost si pořídit důkladně vyladěné prostředí, jež bylo připraveno speciálně pro svůj náročný úkol, a právě s přihlédnutím k této okolnosti bylo vybaveno potřebnými funkcemi. Konfigurační prostředí je kvalitní, avšak vyžaduje správcovský počítač se SuSE Linuxem, což je škoda očekával jsem, že výrobce umožní omezit svůj Linux výhradně na firewall a zpřístupní správu např. pomocí zabezpečené HTTP komunikace. Co se týče nároků na hardware, zde si rovněž myslím, že na firewall by mohlo stačit i slabší vybavení, než je Pentium II, avšak použijete-li HTTP Proxy, jsou nároky opodstatněné. Za důležité považuji také roční "systémovou údržbu" v ceně (zahrnuje patche a aktualizace) a poměrně kvalitní dokumentaci, bohužel nikoliv v češtině. Pevně doufám, že se brzy dočkáme upgradu na verzi s kernelem 2.4.x, neboť nevyužít nových možností iptables by jistě byla škoda.

SuSE Linux Firewall on CD

Softwarový firewall a proxy-server

grafická konzole správy

dostupné nástroje

live filesystem

vazba grafické konzole

výhradně na Linux

K recenzi poskytla firma: SuSE CR, Drahobejlova 27, 190 00 Praha 9, www.suse.cz

Cena: 38 000 Kč bez DPH

§§§§§


Tučňák ve světě účetnictví – zákazníci žádají Linux

Patrik Malina

c02p0352

Operační systém Linux byl v posledních letech mediálně "proprán" opravdu důkladně. Od prozatím nerealizovaných ambicí o nasazení tohoto systému ve větší míře na běžné desktopy přes racionální diskuse o využití v serverové oblasti jsme se dostali do doby, kdy tomuto OS mimo jiné vyslovují (a realizují) velkou podporu i silní hráči na celosvětovém trhu. Uživatele však, jak jinak, zajímají především reálné možnosti využití, neboť stará pravda říká, že systém bez vyhovujících aplikací jakoby nebyl. Rádi bychom vás zde seznámili s řešením, jež má skutečnou podobu a díky němuž zákazníci opravdu mají důvod instalovat Linux i v případě programů, u nichž to dosud rozhodně nebylo zvykem.

Společnost Aktis je prvním producentem na tuzemském trhu, jenž reálně nabízí a implementuje ekonomický systém na platformě Linux. Sám výrobce do projektu vstupoval sice po předběžných konzultacích se zákazníky, jež do jisté míry ospravedlňovaly vývoj tímto směrem, avšak přeci se značnou dávkou očekávání. První měsíce reálného nasazování nového systému ABRA G3 však ukázaly, že zájem předčí původní optimistická očekávání.

Linux na svém místě

Zcela nový produkt ABRA G3 byl od počátku (1. polovina roku 1997) zamýšlen jako systém klient-server s třívrstvou architekturou. Právě důsledné oddělení serverové části a "tlustého", relativně soběstačného a komfortního klientu na uživatelské stanici umožnilo později zvolit jako jednu z platforem Linux. Výrobce si byl pochopitelně vědom, co klienti používají na běžných stanicích, a proto v první fázi vsadil na serverovou stranu. Zde se totiž Linux buďto běžně vyskytuje, případně představuje zajímavou a srovnatelně náročnou variantu i při zcela nové instalaci. V současné době je tedy nabízen a u zákazníků implementován ekonomický systém, u nějž je možno si vybrat ze dvou rovnocenných serverových variant na Windows a Linuxu.

Cesta k tomuto stavu samozřejmě byla poměrně trnitá, neboť využití unixové platformy s sebou přineslo řadu dalších problémů. Jedním z klíčových rozhodnutí byla volba databázového SQL serveru, jenž běží v pozadí jako nezbytný datový motor. Přestože již v prvotním návrhu figurovala InterBase firmy Borland a dříve využívaná FoxPro byla jednoznačně opuštěna, několikrát se během vývojového období tvůrci neubránili pokušení využít MS SQL Server.

Vše ovlivnily především dvě okolnosti: jako vývojové prostředí bylo již na počátku zvoleno Delphi, a v průběhu roku 2000 byla InterBase uvolněna firmou Borland do oblasti Open Source. Když poté stejná firma uvedla nástroj Kylix, jakési dvojče Delphi do prostředí Linuxu, Aktis neváhal a vzápětí oznámil cíl portovat svůj systém na tuto platformu. Bezesporu právě proto, že v podstatě první RAD nástroj na Linuxu jim dovolil využít stávající zdrojový kód s relativně malými úpravami.

Souvislosti netušené

Příprava takto náročného systému, jakým nesporně pokročilý ekonomický software s distribuovanou architekturou je, přinesla rovněž řadu dalších potíží. Jedním z hlavních úskalí bylo řešení míry nezávislosti aplikačního serveru na operačním systému, což samozřejmě souvisí i se stabilitou a výkonností. Na počátku stálo v té době pochopitelné rozhodnutí využít implementaci distribuovaných systémů od Microsoftu, tedy tzv. DCOM. Později během vývoje však nastaly vážné potíže a vývojáři sáhli k poměrně odvážnému kroku, jenž nakonec rovněž pomohl k možnosti portace na Linux byla vyvinuta vlastní, platformově nezávislá varianta DCOMu. Filozoficky podobným způsobem byla vyřešena i otázka programových modulů, kde tvůrci sáhli k vlastnímu způsobu registrování potřebných DLL souborů nezávisle na operačním systému. Dalším zajímavým postupem je využití technologie XML při vnitřních přesunech dat. I v tomto případě bylo připraveno řešení, jež využívá parser nezávislý na platformách Microsoftu.

Horké chvilky tvůrci rovněž zažili v poslední fází vývoje kvůli již zmíněné databázi InterBase. Na počátku roku 2002 byla zjištěna závažná chyba ve verzi 6.01, projevující se pouze na Linuxu. Úsilí problém řešit dospělo až k vlastní opravě a kompilaci zdrojových kódů databáze (resp. jejího klonu FireBird), což nakonec situaci zachránilo. O dobře odvedené práci zde svědčí i fakt, že samotná firma, jež FireBird sestavuje, přijala opravné postupy Aktisu do své nové distribuce.

Vize realitou

Ekonomický software je nesporně klíčovým programovým vybavením prakticky každé firmy. Domnívám se, že implementace tohoto druhu aplikace na platformu Linux je reálná cesta jak ukázat, že tento operační systém má své pevné místo i mimo vyhraněné oblasti, jimiž jsou klasické síťové služby či firewally. Důvěru reálných zákazníků (a ne nezávazných experimentátorů) si může získat jedině opravdový a fungující software, jejž někdo v praxi potřebuje a využívá.

Systém ABRA G3 pravděpodobně čeká zajímavá budoucnost. Strategické úvahy jsou směrovány také na klienta zásadní volbou je, zdali bude portován na Linux či spíše převeden na "tenkou" formu, nezávislou na platformě. Ve hře je rovněž tvorba otevřeného rozhraní, takže se možná dočkáme praktické realizace dalšího marketingového hitu, webových služeb.

§§§§§


Proč a jak šifrovat? – vyzkoušejte AreaGuard Notes

Patrik Malina

c02p0353

V současné době je na světovém trhu několik desítek šifrovacích produktů, jež nabízejí různé funkce od pouhého off-line šifrování, přes kryptování obsahu disků nebo adresářů, až po on-line šifrování včetně plné integrace do operačního systému. Proč vlastně data vůbec šifrovat, když různé běžné programy nabízejí vlastní ochranu dokumentů pomocí hesla? Podíváme-li se na problém podrobněji, zjistíme, že potenciální nebezpečí číhá na místech, kde bychom je možná vůbec nečekali.

Možná rizika

Je důležité si uvědomit, že data jsou samozřejmě vystavena potenciálnímu ohrožení i v okamžiku, kdy s nimi manipuluje oprávněný uživatel. A obzvláště to platí v případech, kdy je počítač připojen do lokální sítě či internetu. Z hlediska bezpečnosti musí pevný disk i operační paměť počítače čelit těmto rizikům:

a) Pevný disk útočník s právy administrátora systému má přístup ke všem datům; data z pevného disku bývají obvykle zálohována na nechráněné zařízení.

b) Operační paměť útočník může skenovat paměť; data z paměti lze tzv. odstránkovat (odložit) na pevný disk.

Spolehlivost a bezpečnost hesel

Ochrana dokumentů prostřednictvím zaheslování datového souboru je de facto "šidítko" pro běžného uživatele. Ten žije v domnění, že jeho citlivá data jsou dostatečně chráněna, a většinou nic netuší o velkém nebezpečí, neboť získání dat z dokumentu chráněného heslem je problémem řešitelným v řádu minut, často i vteřin. A není k tomu třeba žádných speciálních znalostí postačuje pouhý uživatelský přístup. Na trhu je k dispozici celá řada programů, jež tyto funkce nabízejí. Jejich cena se pohybuje v řádu desítek USD a k provozu postačuje téměř libovolný současný počítač typu PC. Některé datové formáty souborů podporující používání šifrování tato hesla přímo obsahují, a lze je z nich proto snadno extrahovat. Toto nebezpečí je nutné si ohlídat obzvláště u proprietárních (dle výrobce specifických a uzavřených) či nedokumentovaných formátů. V takovém případě je jakákoliv představa o zabezpečení dat pouhou neopodstatněnou iluzí. Například po zakoupení programu za 150 USD a pár kliknutích myší lze bez problémů během několika minut otevřít libovolný dokument z rodiny MS Office či ve formátu PDF.

Na této skutečnosti mají nemalý podíl i sami uživatelé, neboť obvykle volí triviální, snadno rozluštitelná hesla (nezapomeňte, že např. jakékoliv reálně existující slovo je velmi lehce odhalitelné). Situace s archivačními utilitami (WinZip, WinRAR) je obdobná i v jejich případě je zadání hesla díky špatné volbě klíče pouze kosmetickou záležitostí bez valného významu. Ale ani vhodná volba hesla potenciální útok nijak zásadněji neztíží. Celý problém se pouze posune z časového hlediska z řádu minut se pouze dostáváme do řádu hodin nebo dní, uvažujeme-li při prolomení hesla o nasazení jediné pracovní stanice. V případě paralelního použití více počítačů potřebný čas rapidně klesá. Z dlouhodobějšího hlediska je tudíž situace úplně stejně kritická.

Logika funkce šifry

Jediným, výpočetně bezpečným způsobem je chránit dokumenty pomocí tzv. silných šifrovacích algoritmů. Jejich příkladem jsou 3DES, IDEA, RC4, nebo nový celosvětový standard AES, reprezentovaný algoritmem Rijndeal. Je důležité si uvědomit, že neexistuje pojem dokonalé bezpečnosti. Síla těchto algoritmů je založena na skutečnosti, že jediný známý možný způsob jejich prolomení je použití tzv. útoku hrubou silou. Potenciální útočník musí při hledání hesla zkoušet všechny možné kombinace znaků, a doba potřebná k prolomení šifry je závislá na délce použitého klíče. Při současné úrovni technologie jsou délky používaných klíčů voleny tak, aby útok na šifru musel trvat desítky či stovky let. A změnou délky používaného klíče lze šifru adaptovat na vývoj technologií a velmi ztížit případnou snahu o prolomení.

On-line versus off-line šifrování

Jaký je z pohledu uživatele rozdíl mezi on-line a off-line šifrováním?

a) V případě off-line šifrování je dokument v okamžiku úprav uživatelem uložený na pevném disku v nešifrované podobě. Před započetím úprav jej musí uživatel rozšifrovat. Po skončení úprav jej musí opět zašifrovat a smazat nešifrovanou podobu. Data se tedy po určitou, často velmi dlouhou dobu vyskytují ve snadno zcizitelné formě.

b) Je-li použito on-line šifrování, dokument je na pevném disku stále v šifrované podobě. V okamžiku úprav je kryptovacím programem samočinně rozšifrován do paměti, jejíž obsah nelze odstránkovat (odložit) na pevný disk. Tento proces je plně automatický a nevyžaduje od uživatele žádné zvláštní kroky je tedy tzv. transparentní.

Při použití off-line šifrování je třeba vždy dokument manuálně šifrovat (např. za použití kontextového menu pravého tlačítka myši, což samozřejmě zdržuje a obtěžuje), a navíc se z hlediska existence nešifrované podoby dokumentu na disku nejedná o zcela bezpečné řešení. Tyto funkce však nabízejí četné programy, šířené formou freewaru či sharewaru, jež jsou tudíž často zdarma. V případě vhodné integrace do operačního systému je on-line šifrování vůči uživateli plně transparentní, a na první pohled tak není vůbec patrné, že je použito nějaké bezpečnostní řešení. Aplikace tohoto druhu jsou převážně komerční a je třeba za ně platit. Jistou kompenzací této skutečnosti může být fakt, že k těmto řešením jsou nabízeny i fyzické předměty, posilující bezpečnost (čipové katry, tokeny viz obrázek), jako nosiče šifrovacích klíčů.

Na našem CD naleznete k vyzkoušení produkt AreaGuard Notes firmy Sodat Software, včetně řady dalších informací.

Aplikace nabízí řadu možností, o nichž jsme výše hovořili disponuje několika silnými a prověřenými šifrovacími algoritmy, nabízí přehledné a pohodlné grafické uživatelské rozhraní a především umí šifrování on-line, takže je jeho použití naprosto transparentní a nijak neomezuje běžnou práci. Výrobce programu nabízí několik variant aplikace dle nároků zákazníka tak, aby pokryl požadavky různého druhu, od "domácího" nasazení po složitá síťová prostředí.

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0360

Prozkoumej tajemství planet

Všichni jsme byli kdysi mladí a plní snů a za jasných nocí jsme upírali svoje zraky k miliardám hvězd na černé obloze. Co když ve vesmíru opravdu nejsme sami? A který z kluků (a možná i holek) nesnil o kariéře pilota mezihvězdného korábu? Já jsem nebyl výjimkou, vždyť můj nejoblíbenější film jsou Hvězdné války.

Možná i proto se tvůrci tohoto multimediálního titulu ze Studia počítačové grafiky M. Kellnera (SPG) rozhodli přenést vesmír do našich počítačů. Stačí, když vaše ruka dosáhne na myš, a už se můžete procházet po vesmírné stanici, a pokud budou vaše vědomosti dostačující..., ale pěkně od začátku. Po intru, které vám představí vašeho vesmírem zcestovalého učitele, robota E-mana, se už můžete začít učit. A že je opravdu co. Nejprve si můžete oprášit své dávno nabyté vědomosti o všech devíti planetách (ano, opravdu jich je devět!) a o Slunci. Planety jsou seřazeny podle jejich vzdálenosti od Slunce a u každé z nich se naučíte něco o povrchu, atmosféře a podmínkách k životu. Vymyká se jen Země, u níž je stručně zmíněn i její vývoj od mlhového obláčku až do dnešní podoby. V dalších kapitole zjistíte, jaká síla udrží družice na oběžné dráze planet a co způsobuje, že na kosmických lodích existuje stav beztíže. Dále se dozvíte podrobnosti o složení rakety Saturn V, která vynesla na oběžnou dráhu modul Apollo 11, a ten pak prvního člověka na Měsíc. A v neposlední řadě zjistíte, jakých úspěchů dosahují vědci při prozkoumávání našich nejbližších vesmírných sousedů Venuše a Marsu a jaké na ně číhají problémy. O všech zmíněných údajích si uděláte lepší představu díky česky mluvenému slovu, trojrozměrným modelům a velkému množství obrázků a animací.

Samostatnou kapitolou je pak jakási minihra, ve které musí vesmírný kadet nalézt cestu skrz orbitální stanici. Na ní bude muset překonávat různé překážky a zodpovědět množství otázek. Na konci cesty však čeká odměna v podobě výsadkového modulu na některou z planet a vaším úkolem bude navést loď na bezpečné přistání.

Prozkoumej tajemství planet

obrázky a animace

videosekvence

špatně řešené ovládání při průchodu stanicí

Producent: Studio počítačové grafiky M. Keltner

Žánr: multimediální výukový program

Jazyk: český

OS: 9x/ME

Cena: 599 Kč

K recenzi poskytla firma: Studio počítačové grafiky M. Keltner, www.spg.cz

Čtyřlístek CD-Romek 16 - Na plese

Za mých mladých let byl Čtyřlístek na vrcholu. Děti ho sbíraly víc než známky nebo odznaky a první číslo byste nevyvážili ani zlatem. Po několika letech parta z Třeskoprsk "útočí" znovu, tentokrát ale v multimediální úpravě od Bohemia Interactive.

Pěkně ilustrované balení ukrývá docela zajímavý obsah. Součástí vydání je nejen CD-ROM (o něm později), ale i tištěný časopis s dobrodružstvím kvarteta Fifinka, Myšpulín, Bobík a Piňďa. Po přečtení příběhu přijde čas na lekci angličtiny s Timem. Ten vaše děti naučí pojmenovávat části těla a pár slovíček týkajících se školy. Nechybí soutěž o ceny a pár recenzí na hry pro malé děti.

Jak jsem uvedl, tištěný časopis vhodně doplňuje multimediální CD-ROM. Po bezproblémové instalaci, která na disku zabere asi 80 MB, si můžete vytvořit vlastní profil a hned se pustit do hraní. Právě možnost "nalogování se" do hry pod vlastním jménem je důležitá pro hodnocení všech her, protože za každou z nich získává hráč medaile odstupňované podle výkonu a určitě by se o ně nechtěl dělit. Největším lákadlem je pravděpodobně trojrozměrná česky namluvená adventura, v níž hraje hlavní roli Myšpulín, který se rozhodl vyrobit pro Fifinku prací prášek. Z ostatních miniher můžeme zmínit puzzle, jež se po složení rozhýbou, logickou plošinovku Flappy, v níž je potřeba dotlačit krychličku na své místo a při tom nepřijít o život, a "simulátor železničních neštěstí". Ne, nebojte se, žádní mrtví při tom nebudou. Pokud však nestačíte správně sestavit koleje, aby vláček bez nehody projel, vybuchne vám před očima. Z tvořivých a výukových programů jsou to omalovánky, jednoduché matematické výpočty a xichtíky (úkolem je sestavit stejný obličej podle předlohy). Na konec jsem si nechal anglickou sekci, která obsahuje namluvená slovíčka a testík k lekci v časopisu.

Čtyřlístek už nikdy nebude takový jako býval, ale pokud chcete své malé děti na pár dní zabavit a nenásilně je začít učit základy angličtiny, pak mohu jen doporučit.

Čtyřlístek CD-Romek 16 Na plese

přiložený časopis

doprovodné hry

lekce angličtiny

Producent: Bohemia Interactive, s. r. o., Žánr: soubor her pro děti

Jazyk: český

OS: 9x/2000/XP

Cena: 199 Kč vč. CD

K recenzi poskytla firma: APRO, Jindřišská 12 111 21 Praha 1 www.apro.cz

Čtyřlístek CD-Romek 17 - Vejce z pravěku

Sedmnácté pokračování dobrodružství Čtyřlístku se nese v podobném duchu jako díl předchozí, ale pokud byste si snad mysleli, že obsah bude až na pár maličkostí stejný, tak vás z tohoto omylu musím vyvést. Je to právě naopak. Až na několik detailů je odlišný a stejné zůstaly jen dva programy a přítomnost angličtiny, ale ta obsahuje novou lekci tentokrát jsou to slovíčka z okruhu ovoce/zelenina a pár přídavných jmen, týkajících se lidských vlastností a pocitů. (I am hungry.)

Samozřejmě prožijete další příběh jedné z postaviček. Tentokrát je to Piňďa, který se vydává na chatu, aby opravil střechu a překvapil tak ostatní. Jestli se mu to povede záleží na umu, tvořivosti a logickém myšlení dětí, kterým se hra jistě zalíbí a to nejen kvůli celkem pěkně vyvedenému trojrozměrnému prostředí, ale i díky vtipně namluveným dialogům. Celá adventura sice inteligentnějším dětem nezabere mnoho času, ale určitě je pobaví. Druhou a poslední podobností je plošinová hra Flappy, kde v podobě malého žlutého panáčka musíte dotlačit modrou bedýnku na její místo. Tady podobnosti končí a můžeme se vrhnout na novinky. Snad nejdéle jsem vydržel u hry Astro. Úkolem v ní je vyčistit plochu v každé úrovni od asteroidů a ufonů. Velké meteority se po zásahu rozletí na tři menší a ufoni zase na vaši raketku střílejí, takže si musíte dávat pozor a před střelami včas uhýbat. Druhým zábavným prográmkem je Atomix, který děti zasvětí do základů chemie a naučí je, z jakých atomů jsou složeny některé z jednodušších prvků. Dále si malí hráči mohou složit puzzle či zahrát pexeso ve dvou verzích. Klasické obrázkové nebo netradiční zvukové, v němž musí najít k určitému obrázku odpovídající zvuk. Tím výčet obsahu disku končí, v balení však najdete další číslo "papírového" Čtyřlístku, který je protkán různými doplňovačkami a hádankami, a ani při něm se děti nudit nebudou. CD-ROM a časopis dohromady tvoří celek, vhodně se doplňují a jeden bez druhého by nemohly existovat. Nutí děti přemýšlet a rozvíjejí jejich tvořivost.

Čtyřlístek CD-Romek - 17 Vejce z pravěku

hra Astro

lekce angličtiny

krátký příběh Čtyřlístku

Producent: Bohemia Interactive, s. r. o.

Žánr: soubor her pro děti

Jazyk: český

OS: 9x/2000/XP

Cena: 199 Kč vč. CD

K recenzi poskytla firma: APRO, Jindřišská 12 111 21 Praha 1 www.apro.cz

Celá rodina milionářem - Dějepis

Dobrý den, jmenuji se Vladimír Čech a vítám vás u zábavné soutěžní hry Chcete být milionářem?" Tak takhle nás dvakrát každý týden oslovuje nejmenovaná televize a láká nás na milionové výhry. Ale co je tahle nervy drásající podívaná oproti novému titulu Celá rodina milionářem Dějepis!

Obsahem jsou čtyři rozdílné typy soutěží. První, Hop nebo trop, by se dala přirovnat k televiznímu zápolení Riskuj! Je pro více hráčů (až čtyři), a budete muset projít dvěma koly po třiceti otázkách. Druhým typem je "10 kol", kde soutěžící, musí absolvovat deset kol po třech otázkách a nesmí více než pětkrát zaváhat (tj. odpovědět špatně). Třetí v pořadí se nazývá "Miliardář pro jednotlivce". Právě tahle soutěž se nejvíce podobá pořadu Chcete být milionářem. Po cestě na vrchol potkáte pět záchytných bodů a máte možnost využít tří nápověd 1:1, nová otázka nebo nápověda virtuálního publika. Jediným protivníkem vám bude moderátor, který vám ale nic nedaruje. Nečekejte, že úvodní otázky budou lehké. Spíše naopak. Není problém skončit hned na té první. A nakonec jsem si nechal "Miliardáře", což je ta samá soutěž, ovšem bez záchytných bodů a můžete si ji zahrát proti třem živým soupeřům. Pokud neseženete nikoho, kdo by s vámi chtěl soutěžit, můžete využít počítačového oponenta. Tomu lze přisoudit různou úroveň inteligence.

CD-ROM je doslova přeplněn otázkami ze všech časových období lidské historie, počínaje pravěkem a konče současností. Ve všech soutěžích si lze vybrat jednotlivé okruhy tak, aby vyhovovaly vašim zájmům nebo probírané školní látce. Otázky, odpovědi i všechny komentáře moderátora jsou kompletně namluveny.

Dějepis nikdy nebyl mojí silnou stránkou a moc mě nebavil. Ale do téhle soutěže jsem se zakousl a PC nevypnul do té doby, než jsem kýženou miliardu nevyhrál (a že to chvilku trvalo). Pokud chcete, aby se vaše děti (ale samozřejmě i vy) nenásilně a rády učily dějepis, sáhněte v prodejnách právě tomto titulu.

Celá rodina milionářem - Dějepis

kompletní namluvení

množství otázek a jejich okruhů

nevystupňovaná obtížnost otázek

Producent: Terasoft

Žánr: vzdělávací soutěž

Jazyk: český

OS: 9x/ME/2000/XP

Cena: 630 Kč

K recenzi poskytla firma: Terasoft, a. s. Vísecké nám. 1280 268 01 Hořovice

www.terasoft.cz

§§§§§


Na stříbrných kotoučích

Patrik Malina, Pavel Tůma

c02p0361

LANGMaster Jak na počítač

Společnost LANGMaster patří mezi přední tvůrce multimediálních titulů a je známa především výukou cizích jazyků. Svou novinkou tentokrát sáhla do oblasti počítačového vzdělávání a gramotnosti, a nabízí titul, jehož cílem je mimo jiné příprava na zkoušky pro mezinárodně uznávané osvědčení ECDL. Podklady pro obsah produktu tentokrát pocházejí z dílny našeho konkurenta, vydavatelství Vogel Publishing, jež se problematikou obsáhle zabývalo a veškerý zdrojový materiál připravilo. LANGMaster tedy funguje zejména jako tvůrce a dodavatel technologie výukového prostředí.

Po stránce uživatelského rozhraní zde naplňuje výrobce svou dlouho připravovanou a vyvíjenou ideu nezávislosti uložení dat a způsobu přístupu uživatele titul můžete využívat jak z CD, tak přímo z internetu, pokud máte k dispozici připojení. Je tedy možné se připojit k vlastnímu studijnímu kontu odkudkoliv, pokud jste při tvorbě účtu specifikovali ukládání osobních dat právě na internetu. Samozřejmě je dostupná i "lokální" varianta plně využíváte CD, nepotřebujete připojení a uživatelská data jsou na pevném disku.

Ovládání je realizováno pomocí tzv. Vzdělávacího prohlížeče, což je původní technologie LANGMasteru, s níž se budeme setkávat v budoucnu zřejmě na všech nových titulech. Práce s ním je poměrně intuitivní a bezproblémová a velkou výhodou je standardní ovládání. Pro svůj běh systém vyžaduje Internet Explorer určité verze, jejž lze při zavádění snadno doinstalovat. Za velkou přednost považuji tzv. výukové plány, což je nástroj, umožňující vybrat si z několika dlouhodobých studijních postupů, předem definovaných či dle vlastních představ sestavených z dostupného obsahu. Jak bylo zmíněno, práce s výukou je striktně zosobněna na počátku si musíte vytvořit svůj účet, a následně se můžete kdykoliv vrátit k "rozdělané" práci tam, kde jste skončili.

Obsahová stránka je inspirována moduly, jež zahrnuje certifikace ECDL. Tento titul obsahuje čtyři témata ze sedmi (tři zbývající mají být připravena na podzim) a korespondují s úrovní znalostí, označovanou jako ECDL Start. Kapitoly jsou určeny úplným začátečníků a zahrnují základní pojmy informačních technologií, práci s PC a správu souborů, ovládání textového editoru a seznámení se službami internetu a intranetu. Jedná se o velmi vhodný kurs pro laiky a mírně pokročilé. Za důležité ještě pokládám upozornit, že k provozování produktu je nutno se nejpozději do měsíce zaregistrovat.

Považuji titul rozhodně za špičkové řešení, především po technologické stránce. Navíc cena je více než zajímavá.

LANGMaster - Jak na počítač

výukové rozhraní

nezávislost na médiu

osobní účty

cena

nesnadná aktivace

Producent: LANGMaster

Žánr: výuka k počítačové gramotnosti

Jazyk: česky

Cena: 499 Kč

K recenzi poskytla firma: LANGMaster International Branická 107 147 00 Praha www.langmaster.cz,

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda

c02p0363

Nero Burning Rom 5.5.8.2

Německá programátorská dílna Ahead Software uvedla na počátku května novou verzi populárního a značně rozšířeného vypalovacího programu Nero Burning Rom. Změny jsou spíše kosmetického charakteru byly opraveny některé drobné chyby, přidána podpora nových vypalovacích mechanik. Výraznější změny doznala už verze 5.5.5.1, ta totiž oficiálně funguje i pod Windows XP.

Zastavme se nyní u možnosti, jak Nero získat. Často bývá zahrnut v doplňujícím vybavení nových vypalovaček, avšak takto distribuovaný podporuje zpravidla jen příslušnou mechaniku. Na domácích stránkách programu je možno stáhnout nejnovější verze jako plně funkční demo, pro časově neomezenou verzi je nutno zaplatit poplatek 49 USD. Upgrade přijde na 19 USD. Výrazně levnější cestou je zakoupit jej u některého z českých SW/HW prodejců, cena by rozhodně neměla překročit 300 Kč.

Důvodů, proč Nero patří k nejoblíbenějšímu a nejpoužívanějšímu vypalovacímu softwaru, najdeme jistě celou řadu. Stabilita, relativně příznivá cena, pro nenáročné uživatele implementovaný průvodce, naopak pro uživatele, jež chtějí ze své vypalovačky a média "vydolovat" co nejvíc, zde existuje možnost nastavení celé řady parametrů. V neposlední řade půjde i o možnost stáhnout si k programu oficiální češtinu.

Možností, co a jak to vypalovat, nabízí Nero spoustu: audio CD, datové CD, smíšené CD (data + audio), video CD, bootovací CD, CD formátu UDF, nově záznam i na DVD, a mnohé další. Pro audio CD nabízí funkci CD textu s ručním popisem skladeb či s využitím uživatelské databáze. Nové audio CD lze pořídit okopírováním originálního CD, případně z kompresních formátů (mp3, aif, wav, vqf). Tehdy si Nero sám převede soubory těchto typů do audiostop navíc lze v tomto případě využít některých filtrů (rozšířené stereo, karaoke, hall...). Když už je řeč o audiu, Nero dokáže stahovat i audiostopy do souboru wav, mp3 a mp3Pro (což je vylepšený algoritmus kódování se zaručenou zpětnou kompatibilitou s mp3 formátem).

Dále v Neru nalezneme funkci pro zálohování pevného disku (tato forma zálohy není zcela ideální a může být někdy i problematická), tvorbu image souboru a vypálení image souboru na CD. Tolik z hrubého výčtu funkcí. Samozřejmě si můžeme nastavit různé parametry pálení multisession, velikost vyrovnávací paměti, rychlost vypalování, aktivaci technologie Burn-proof, ISO level, znakovou sadu apod.

Je tradicí, že program Nero Burning Rom doprovází i řada drobnějších nástrojů, podívejme se tedy i na ně:

Nero Cover Designer Běžně používaný popis vypáleného CD lihovým fixem je sice bezproblémový a rychlý, přiznejme si však, že výsledek nevypadá zrovna nejlépe. Cover Designer pomůže s tvorbou potisků CD, bookletů i s tvorbou krabiček pro více disků. Potisky pro CD standardních i "nestandardních" rozměrů (8 cm, formát vizitek), booklety pro klasické i slim krabičky...

Se samotným programem se pracuje obdobně jako s klasickým grafickým editorem vkládání textů, obrázků, grafických útvarů, práce s pozadím apod. Hlavní výhodou je možnost vložit do bookletu, potisku či vsádky textové pole. Tak si třeba při přípravě audio CD vložíme do bookletu textové pole se seznamem hudebních stop, a ty se vypíší automaticky dle obsahu stop na disku. Podobně lze u datového CD vypsat adresářovou strukturu. Tak se dá ušetřit spousta času a práce. Vhod také přijdou přednastavené rozměry potiskových papírů a fólií.

Nero CD Speed dokáže komplexně otestovat CD (DVD) jednotku. Ze všech možných testů jen výběrem přenosová rychlost, přístupová doba, zatížení procesoru při čtení z CD atd. Můžeme si nechat zobrazit podrobné informace o mechanice, ASPI ovladači i o vloženém CD.

Nero DriveSpeed umí nastavit rychlost čtení, resp. otáčení CD jednotky. To má svůj význam např. pro ztišení hlučných mechanik při poslechu hudbebních cédéček.

Nero Wave Editor je jednoduchý zvukový editor, jenž může posloužit pro úpravu audia před vypálením na CD. Na pomoc přicházejí též různé efekty, ořezání skladeb, úprava úrovně, postupné zesílení/zeslabení, redukce šumu... Ze špatné nahrávky dobrou tímto programem neuděláme, ale každopádně si ji můžeme trochu "přizpůsobit".

Nero Burning Rom 5.5.8.2

Kvalitní vypalovací software.

Velikost souboru: 12,8 MB; přídavná čeština 420 KB

Domovská stránka: www.nero.com

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní, plná verze 49 USD, OEM verze cca 300

IconCool Editor

Jak už sám název napovídá, jedná se o program určený jak pro vlastní vytváření nových, tak i pro editaci již hotových ikon. Umí vytvářet ikony standardních velikostí, ale i velikostí nadefinovaných uživatelem v barevné hloubce od 1 až po 24 bitů. Uživatelé Windows XP jistě ocení podporu 32bitových ikon s alfa-kanálem. K importu obrázků můžete využít některý z 26 běžných formátů, jako jsou např. BMP, GIF, JPG, JPEG, TIFF atp., přičemž hotové ikony lze ukládat ve formátech BMP, CUR, GIF, JPG, ICL, ICO, PNG a WBMP. Samozřejmostí je i extrahování ikon z EXE, DLL, ICL a podobných typů souborů obsahujících ikony. Samotný editor obsahuje širokou škálu pracovních nástrojů jak pro vlastní kreslení, tak i pro úpravu vzhledu jako je upravování barev, provádění různých efektů, jako například rotování, zrcadlení, rozostřovat, zaostřovat, změnit nastavení gradientu barev, jasu a kontrastu. Také disponuje nástrojem k zachytávání výřezu obrazovky, který pak překonvertuje na ikonu.

IconCool Editor 3.0

Vytvořte si ikony podle své představy.

Velikost souboru: 3,5 MB

Domovská stránka: www.iconcool.net/download.htm

Licence: shareware, zkušební doba 30 dní 19,95 USD

NameWiz

Potřebujete změnit jednotlivé názvy ve větší skupině souborů nebo v celém adresáři, a ušetřit čas a nudnou manuální práci? Potom je program NameWiZ správnou volbou. Je určen pouze pro práci se soubory (adresáře přejmenovat neumí) a jeho největší předností je rychlost a uživatelský komfort prováděných prací velice snadným způsobem měníte názvy souborů (jak jednotlivých, tak i celých skupin, případně všech souborů ve vybraných adresářích). Na jménech souborů umožňuje provádět vkládání, nahrazování a mazání jednotlivých znaků na předem vybraných pozicích, a to za použití velkých nebo malých písmen abecedy. Dále můžete úplně vyměnit celá jména, popřípadě jejich část, za jména nová nebo části dle vaší volby, či vložit libovolnou příponu či předponu. Další rysy programu v sobě zahrnují schopnost přejmenovávat soubory alfanumericky, tzn. že NameWiz umí automaticky inkrementálně změnit jméno buďto jen na řetězec znaků, čísel, anebo kombinovaně. Mimochodem, uživatelské rozhraní si také můžete přepnout na český jazyk.

NameWiz 3.12

Inteligentní hromadné přejmenovávání souborů.

Velikost souboru: 874 KB

Domovská stránka: softbytelabs.com/Downloads/index.html

Licence: Shareware, zkušební doba 30 dní, 19,95 USD

SecureIt PRO

je široce využitelná aplikace, s jejíž pomocí si po dobu vaší nepřítomnosti uzamknete svůj počítač, čímž zabráníte škodolibým kolegům v přístupu k vašim datům. Jednoduše kliknete na ikonu na hlavním panelu, zadáte heslo a pracovní stanice je uzamčena. Po uzamčení stanice jsou zablokovány hlavní funkce kláves, které jinak vyvoláváte klávesovými kombinacemi jako jsou např. Ctrl+Alt+Del, Alt+Tab, Ctrl+Esc a Windows klávesy. SecureIt také loguje neúspěšné pokusy o zadání hesla a tzv. "studený restart počítače". Při opakovaném zadání nesprávného hesla je automaticky spuštěn zvukový alarm. Během vaší nepřítomnosti vám mohou ostatní uživatelé zanechat v textovém okně vzkaz, přičemž hrubá a urážlivá slova SecureIt blokuje (tato funkčnost je dostupná pouze pro anglický jazyk). I po odemčení počítače jsou možnosti konfigurace nastavení aplikace chráněny heslem. Uživatelsky můžete ještě doladit řadu věcí chování SecureItu po odemčení, klávesové zkratky, možnosti logování a monitoringu, uložení nastavení v systémovém registru, atd.

SecureIt PRO 4.7

Zabezpečte si svoje Windows.

Velikost souboru: 790 KB

Domovská stránka: go.to/quantrix

Licence: freeware

iOpus Password Recovery

Operační systém Windows umí uchovávat hesla, která běžně používáte (např. při přihlašování na poštovní účet, na webovských stránkách atp.), takže si je vlastně nemusíte pamatovat. Windows za vás heslo automaticky vyplní do příslušného řádku, ale zároveň ho zobrazí jako řetězec hvězdiček, pro vás dále naprosto nepoužitelných. Problém však nastává v okamžiku, kdy z nějakého důvodu potřebujete znát heslo vaše. S pomocí této utilitky snadno heslo zjistíte. Vše co potřebujete udělat, je jen kliknout na ikonku s klíčem a myš přetáhnete na místo, kde se nachází řetězec skrývající vaše heslo. Prográmek heslo vyluští a zobrazí v dialogovém okně. Podstatná nevýhoda této neregistrované demoverze spočívá v tom, že je omezena pouze na zobrazení prvních tří znaků hesla.

iOpus Password Recovery XP 4.0

Chcete opět vědět své heslo, které jste zapomněli? Stačí jen kliknout.

Velikost souboru: 353 KB

Domovská stránka: www.iopus.com/download.htm

Licence: demoverze, ostrá verze 30 USD

§§§§§


PC World CD Centrum

Vladimír Drda & Michal Drda

c02p0362

PersonalBrain

Třetí tisíciletí je věk informací, jež mají často cenu zlata. Vzhledem k tomu, že se každý den dovídáme neuvěřitelné množství důležitých údajů, a mozek máme jenom jeden, přichází na řadu rozšířená zpráva znalostí. Nebudeme se zde zabývat jednoduchými poznámkovými bloky či podobnými nástroji, ve kterých se po čase jedna informace ztratí jako kapka v moři, ale nyní se podíváme na velmi kvalitní systém, jenž by vám měl dopomoci k rychlé údržbě všech informací, které si nejste schopni zapamatovat. Tato aplikace funguje na podobném principu jako váš mozek (vlastně je s ním kompatibilní :-)), takže využívá principu neuronových sítí a vzájemného přiřazování. Všechny informace jsou vlastně přehledně rozděleny do stromové struktury, v níž by se každý měl velmi rychle vyznat. Jednotlivá položka v této struktuře může být libovolně přesouvána, může k ní být přidán internetový odkaz, poznámka či jakýkoliv soubor. Toto všechno je velmi precizně zpracováno do takové míry, že mi nezbývá nic jiného než konstatovat, že tato utilita by mohla být doslova revolucí ve světě informačních technologií.

PersonalBrain 2.0

Pokročilý software pro správu znalostí.

Velikost instalace: 2,7 MB

Domovská stránka: www.thebrain.com

Licence: shareware

ThatChess

Jak už název napovídá, budeme se dnes bavit o další šachové hře, jež opět přináší nové a zajímavé možnosti. Netřeba zdůrazňovat, že díky extrémně malé velikosti (pouhých 200 KB) toho program tolik neumí. Nemůžete tedy hrát proti počítači, ale zato můžete hrát přes internet, a to dokonce velmi zajímavým způsobem. Celá hra totiž probíhá pomocí elektronické pošty, což sice snižuje rychlost odezvy, ale zase umožňuje hraní her například i v podnikové síti, kde je jediná možnost přístupu na internet přes e-mail. Také si můžete velmi dobře zahrát pomocí modemu, kdy vůbec nezáleží na času, jak dlouho přemýšlíte, nemusíte tedy spěchat a počítat poplatky za telefon. Hra je také dobře provedená, protože hned po zahájení prvního tahu se vás dotáže na e-mail spoluhráče, kam bude zasílat vaše následující kroky. Nemusíte se tedy bát žádného složitého nastavování či zdlouhavé instalace. Možná i proto dostal tento produkt na jednom serveru nejvyšší ohodnocení od uživatelů, kteří k němu neměli vůbec žádné výtky.

ThatChess

"Korespondenční" šachy pomocí elektronické pošty.

Velikost po instalaci: 212 KB

Domovská stránka: www.thatgame.com/chess.htm

Licence: freeware

Golden HTML Editor

Tento český produkt jsem testoval již před několika lety, kdy byl v jedné z prvních verzích. Tenkrát mě ještě nezaujal, ale jak si lze povšimnout, vývoj programu se tehdy rozhodně nezastavil, a proto mám dnes spuštěn opravdu kvalitní HTML editor se vším co má mít. První věc, jež vás může zaujmout, jsou kvalitní plovoucí menu s dnes již standardními přepínatelnými záložkami. To je velmi užitečné, protože celkový vzhled editoru lze přizpůsobit přesně podle vašich požadavků. Teď bychom se mohli zaměřit na nadstandardní funkce aplikace, mezi něž patří vyspělý konvertor češtiny, obsahující mnoho i mně neznámých kódování. Bohužel však neobsahuje normu UTF8 či UTF16, což považuji za zásadní nedostatek. To, co mě ovšem překvapilo, byl například nástroj pro kontrolu použití tzv. bezpečných barev, jenž často není součástí ani těch známějších editorů. Velkou výhodou programu je zejména to, že za něj není vyžadován registrační poplatek, ale pouze registrace přes internet, jež je "prozatím" zdarma.

Golden HTML Editor 4.8.3

Český HTML editor.

Velikost po instalaci: 1,3 MB

Domovská stránka: golden.zde.cz

Licence: freeware, nutná registrace na WWW stránkách

TopStyle Lite

Každý webový designér jistě ví své o kaskádových stylech. Vcelku by se tento standard dal označit jako jedno z nejpřínosnějších rozšíření kódu HTML za posledních několik let. Kaskádové styly přinášejí totiž hned několik výhod (o kterých jste se již mohli mnoho dozvědět na stránkách našeho časopisu), mezi něž patří zejména větší efektivnost výsledného kódu. Ale vraťme se k recenzované aplikaci, která je "odlehčenou verzí" komerčního produktu. TopStyle je užitečná utilita, v níž si nejdřív přidáte prvek, jenž chcete editovat (například H1). Poté si velmi rychle navolíte použitý standard CSS, kdy můžete vybírat z CSS1, CSS2 a hlavně takzvanými bezpečnými CSS prvky, jež podporují všechny dnešní prohlížeče. Nakonec začnete ve stromovém listu editovat vlastnosti prvků (podobně jako například v Delphi), kdy při jejich změně je vložen kód do CSS souboru. To vše je tak jednoduché, že i tvůrce, který nemá s CSS zkušenosti, zvládne vybavit své stránky kaskádovými styly tak, že budou přesně odpovídat nejnovějším normám organizace W3C.

TopStyle Lite 2.5

Kaskádové styly efektivně a jednoduše.

Velikost po instalaci: 2 500 KB

Domovská stránka: www.bradsoft.com/topstyle/

index.asp

Licence: freeware

Kutilem ve Windows - Soubory, obrázky a bezpečnost

Martin Koníček

Eraser 5.3

(freeware) www.tolvanen.com/eraser/

Ne každý uživatel ví, že data po jednoduchém smazání na disku stále ještě zůstávají. Mezi laickými uživateli se totiž šíří zejména ta informace, že pro nezvratné vymazání dat je třeba vysypat "Koš", což rozhodně není pravda. Ono je to totiž mnohem složitější pokud se rozhodnete nějaký soubor smazat, nejdříve je přesunut do Koše, z něhož se dá bez problémů obnovit. Pokud Koš vysypete, zapíšete na disk vlastně jenom informaci, že dané soubory neexistují, ale data doopravdy nesmažete, a ona tam zůstanou i nadále, dokud nejsou přepsána jinými informacemi (doba jejich setrvání na pevném disku závisí zejména na volném místu). Pokud se tedy rozhodnete mazat citlivá data, využijte tuto utilitu Eraser, jež dokáže libovolný soubor spolehlivě poslat "do věčných lovišť" po stisku pravého tlačítka myši a vybrání položky Erase. Asi by vás zajímalo, jak to celé vlastně funguje. Je to velmi jednoduché nejdříve se do souboru několikrát zapíší náhodná data, a ten je poté označen za smazaný. Takovýto soubor je následně takřka nemožné obnovit (zkušenosti říkají, že pokud je obsah přepsán vícekrát než třikrát, možnost obnovení je prakticky nulová). Samozřejmě aplikace nabízí i několik dalších voleb, jež například umožňují sledovat dané adresáře, a pravidelně v nich přepisovat smazané soubory. Také je možno jednorázově vyvolat vymazání volného místa na pevném disku či disketě, což je vhodné zejména pokud jste aplikaci ještě nikdy dříve nevyužívali.

MWSnap 2.5

(freeware) www.mirekw.com, www.mirwoj.opus.chelm.pl

Tak se k nám dostala další utilita pro snímání obrazovky a tvorbu velmi oblíbených screenshotů. I když jsem již zkoušel několik podobných aplikací, tahle mě velmi zaujala, a to zejména proto, že její funkce z velké části odpovídají oblíbenému programu HyperSnapDx, vyjma podpory OpenGL a DirectX, jichž se pravděpodobně u volně šiřitelných produktů jen tak nedočkáme. Pojďme se ale podívat, co tato utilita nabízí. První věc, jež vás musí zaujmout, je velmi rychlé a přehledné ovládání, neboť tvůrci se soustředili zejména na to, aby vše bylo ihned "po ruce". Takže bez vysouvání jakýchkoliv menu můžete rovnou snímat celou obrazovku, danou oblast či část okna nějaké aplikace. Po sejmutí jste okamžitě vybaveni několika základními nástroji pro úpravu obrázku, jež slouží např. k jeho natočení. V konečné fázi si můžete svůj výtvor uložit do jednoho z mnoha oblíbených grafických formátů, mezi nimiž tentokrát nechybí GIF, JPG a hlavně stále více se prosazující PNG. Abyste neměli pocit, že aplikace obsahuje jen zcela standardní funkce, bylo přidáno i něco navíc v podobě jednoduché lupy (která je schopna například zjistit číslo zobrazené barvy) a speciálního pravítka.

ExtractNow

(freeware) nmoin.brinkster.net/en/

Dostalo se vám do ruky nepřeberné množství archivů, ve kterých je zabaleno obrovské množství souborů, a vy je potřebujete rozbalit? Tak právě pro vás je určena tato zajímavá utilita, jež vedle příjemného vzhledu nabízí i vyspělé a moderní funkce. Dejme si tedy příklad, že potřebujete rozbalit sto souborů, pojmenovaných názvy ceník00.zip až cenik99.zip. Pak místo věčného "rozklikávání" archivů stačí ve vašem oblíbeném souborovém manažeru (například volně šiřitelný Servant Salamander) označit dané soubory dle masky, a pomocí technologie drag&drop přetáhnout myší označené soubory do aplikace. Nyní již jedním klikem zvolíme cílový adresář a všechny soubory se do něj postupně rozbalí. To, co mě na celém programu nejvíce zaujalo, byla zejména podpora těch nejpoužívanějších formátů, jako jsou ACE, RAR, ZIP či JAR. Bohužel mi ale scházela podpora formátu tar.gz, či právě se prosazujícího BZIP2, což nelze vhledem k jejich malé rozšířenosti považovat za závažný nedostatek.

NechMě! Pro

(freeware) cyberdome.webpark.cz

Majitelé operačního systému založeného na jádře NT (tedy Windows 2000 a XP) jistě znají možnost uzamknutí počítače, kdy všechny aplikace zůstanou spuštěny, a nikdo bez znalosti hesla nemůže s počítačem pracovat. Tato utilita má za úkol, jak už jste si mohli povšimnout, přinést tuto možnost i na systémy s Windows 95, 98 a ME, a to dokonce v lepší formě, než je dostupná třeba ve Windows 2000. Hned po prvním spuštění programu jste totiž vyzváni k zapsání bezpečnostního kódu. Tento má obdobnou funkci jako např. kód PUK u vašeho mobilního telefonu, a je tedy možno jej využít v případě zapomenutí nastaveného hesla. Poté můžete v aplikaci nastavit spoustu parametrů, jako třeba obrázek v pozadí nebo aktivaci po restartu (pokud bude počítač zablokován a někdo se jej pokusí restartem odblokovat, dozajista "ztroskotá"). Další bezpečnostní funkcí je zaznamenávání pokusů o získání přístupu. Alespoň takto můžete zjistit, jestli váš kolega nezkoušel zadat heslo např. v podobě jména vašeho psa, se záměrem, že takto jednoduše získá přístup k vaší rozdělané práci.

Nebojte se vyzkoušet - Používáme Palm OS

Martin Koníček

Car

(freeware) cgme.free.fr

Tato volně šiřitelná hra je jakousi zmenšenou variantou známé zábavy Micromachines. Hned první věc, jež vás zaujme, je množství levelů (herních úrovní), které ze hry dělají takřka "klasiku" pro Palmy. Hned při prvním hraní jsem byl velmi potěšen realistickým vzhledem celého závodu auta se opravdu chovají věrohodně (samozřejmě v mezích takto výkonného počítače), takže se vám rozhodně nestane, že by při otočení volantu vlevo auto okamžitě změnilo směr. Naopak, díky propracovanému hernímu "stroji" auto spíše dostanete do smyku, a tím ho můžete na dráze i roztočit. Mně osobně tato hra přišla velmi zábavná, a jedinou nevýhodou, již jsem spatřil, byla horší čitelnost tratí na černobílém displeji, což samozřejmě nebude vadit šťastným majitelům barevného Palmu.

Battery Panel

(freeware) www.geocities.com/SiliconValley/Cable/5206/

Snad žádný majitel jakéhokoliv přenosného zařízení nemá v oblibě baterie. Jedná se totiž o součást, jejíž životnost je velmi krátká, a vyžaduje neustálé investice. Tím spíše majitele Palmů nepotěší to, že standardně jsou podporovány pouze alkalické baterie, jejichž výdrž je sice vynikající, ale cena trochu pokulhává. Proto se hned můžete zaměřit na baterie nabíjecí, jejichž cena jen dvojnásobná a životnost se pohybuje v řádu několika let. To si ovšem musíte uvědomit, že klasické NiMH baterie mají standardní napětí 1,2 V, zatímco alkalické 1,5 V, takže vám ukazatel baterií bude značit vybití i při zasunutí čerstvě nabitých akumulátorů. Aby k tomuto nedocházelo, je zde tento hack (úprava systému Palm OS), s jehož pomocí si můžete nastavit přesný typ baterií, jejž používáte. Poté vám bude fungovat ukazatel dobře a nebudete zbytečně "obtěžováni" hláškami, že baterie jsou již vybity. Velmi mě také potěšilo zejména to, že utilita umožňuje měnit krizová napětí na baterii rovněž ručně, což se může leckdy hodit. Jen prosím nezapomeňte, že na NiMH bateriích po vybití velmi rychle klesá napětí, takže je třeba vybité baterie rychle nahradit nabitými, jinak můžete přijít o všechna data ve vašem PDA.

OmniRemote

(shareware 24,95USD) www.pacificneotek.com

Chcete jednoduše a rychle ovládat vaší televizi, hi-fi věž, či video jedním dálkovým ovladačem? Tak to si buďto můžete zakoupit univerzální dálkové ovládání, nebo využít služeb vašeho všestranného pomocníka, jehož funkce jsou opravdu nevídané. S touto aplikací si jednoduše vytvoří svůj vlastní dálkový ovladač, s tlačítky velikými, jak přesně budete chtít, a s jejich volně nedefinovatelnými názvy. Není na tom vůbec nic těžkého nejdříve si vytvoříte nové tlačítko, a poté je s dálkovým ovladačem naučíte IR kód vaší televize. "Zajímavůstkou" této aplikace jsou také tzv. multi-příkazy, kdy jednomu tlačítku můžete přiřadit několik příkazů naráz. Například lze zajistit, aby se při zapnutí přehrávání videa aktivovala hifi-věž, přepnula se na SCART vstup a zvuk pustila do kvalitních "bedýnek". Trošku nevýhodou tohoto produktu je jeho cena, jež se mi vzdá vzhledem k nabízeným funkcím značně přemrštěná.

Earth&Sun Program for the PalmPilot v1.2

(freeware) www.40-below.com/palm/

Dnes již každý ví, že Země je kulatá a točí se okolo své osy. Díky tomu se střídá pravidelně den a noc, a na severním pólu může svítit Slunce nepřetržitě celé měsíce. Právě k tomu, abyste měli představu, jak Slunce osvětluje naši planetu, slouží tato utilita, jež vám přehledně zobrazí na mapce světa osvětlení naší planety. To zdaleka není vše samozřejmostí je možnost zjištění času, souřadnic a časového pásma kdekoliv na světě, a to pouhým kliknutím perem na dané místo. Samozřejmě vás musím upozornit na to, že musíte nastavit naši časovou UTC/GMT zónu, jež nabývá dle letního/zimního času dvou hodnot, tedy +2 nebo +1. Aktuální zónu zjistíte také na stránce www.timeanddate.com/worldclock/city.html?n=204. Geografy rovněž jistě potěší, že na domovské stránce produktu naleznou ještě mnoho podobně laděného softwaru.

Plucker 1.1.3

(GNU/GPL zdarma) www.plkr.org

Webových prohlížečů pro Palmu je nespočet, ale většinou se jedná o problematické komerční aplikace, jež vyžadují zdlouhavé registrace. Plucker je ovšem jiný, neboť je zcela bezproblémový, obsahuje velké množství různých nastavení a má slušnou podporu. Hned po nainstalování softwaru jsem byl překvapen logickým ovládáním a multiplatformními prostředími. Já jsem vyzkoušel samozřejmě on-line část (určenou pro stahování stránek) pod Windows. I když vás zpočátku může přivítat nepříjemná příkazová řádka konzolové aplikace, není problém si stáhnout grafickou nástavbu pro správu databází (INIPlucker www.elka.cz/delphi.htm), nebo přímo prostředí pro rychlé stáhnutí jakýchkoliv stránek, jež jsem naprogramoval já (PluckerGUI www.volny.cz/martin.konicek/pluckergui/). Hned po spuštění jedné z výše jmenovaných aplikací se začnou stahovat stránky do určené hloubky a automaticky se přehrají do Palmu. Samozřejmě nemůžete stahovat stránky ledajaké, ale musíte si vybrat web, jenž má i tzv. textovou verzi, obsahující pouze samotný, jednoduše naformátovaný text. Ještě jednodušší možností k nahrání webů na váš Palm je projekt Palm In Glove (palminglove.hosting.cz), kde získáte již připravené databáze s články nejznámějších portálů. Ty si můžete stáhnout buďto přímo ze stránek (například pomocí utility LGet přes mobilní telefon), nebo si je nechat pravidelně zasílat na mail (synchronizaci též můžete provádět přes mobilní telefon za pomoci e-mailového klienta MultiMail, jenž databáze automaticky nahraje). Našince navýsost potěší přítomnost české verze aplikace, a to jak ve Windows, tak v Palmu.

§§§§§


Ochrana proti infekci - McAfee VirusScan

Vladimír Vondráček

c02p0368

Nástroje pro zabezpečení počítače proti průnikům virů jsou tak staré, jako pokusy takové průniky realizovat. A jedním z prvních, na komerční bázi postavených, byl Antivirus od McAfeeho. Ve své době plnil funkci velice dobře, i když tehdy (v dobách alespoň morálně již dávno minulých) hrozila nákaza hlavně prostřednictvím infikované diskety, donesené z napadeného počítače. Dnešní osvícená a moderní doba nabízí daleko lepší prostředí pro šíření virů. Jak jistě víte, takovým médiem je internet. Stačí poslat e-mail někomu, kdo má rizikové chování, tedy bezhlavě otevírá všechny zprávy, které dostane.

Možnosti

Stejně jako většina ostatních antivirových programů, umí i VirusScan bojovat proti nákaze hned na několika frontách. První je otevřena na straně přenositelných médii, klasická to automatická kontrola při pokusu číst disketu nebo CD, ZIP apod. Zde se bojuje jen občas. To na druhé frontě není na odpočinek čas. Rezidentní štít neustále hlídá jakékoli podezřelé aktivity v systému. Hlavní zbraní je HAWK (Hostile Activity Watch Kernel, volně přeloženo jako jádro sledující vetřelecké aktivity). Pokud se již do počítače virus dostane, je většinou naprogramován tak, aby se zreplikoval a eventuálně šířil dál. Přirozeně při tom využívá prostředků operačního systému. Takováto aktivita je ale odchycena HAWKem a je znemožněna.

Také možnost dát podezřelé soubory do karantény není nijak ojedinělá. Jedná se o speciální adresář, kam jsou soubory odloženy před konečným rozhodnutím, jak s nimi naložit. V této složce k souborům nemají přístup jiné programy a nelze je přirozeně ani spouštět. Program se může pokusit napadené soubory léčit takříkajíc chirurgickou cestou, maligní kód odstraní díky jeho známé sekvenci.

Internet indukuje infekci

Pojem "známé sekvence" čtenáře možná zarazil. Ale právě internet je s výhodou používán k updatování virové databáze i upgradu samotných programových souborů. Několikrát denně bývá na Síti publikována aktualizace. Je zřejmé, že stejně jako se vylepšují antivirové programy, objevují se nové viry, které jsou pro ně neznámé. Aby nedošlo k nepříjemnému překvapení, je VirusScan vybaven heuristickou analýzou, což je schopnost identifikovat potenciálně nebezpečné chování pouze na základě analýzy. Nedochází tedy k porovnávání vzorků (patterns) virů s prohledávaným souborem, ale na základě ať už simulovaného nebo skutečného chování během práce je virové chování odhaleno. Tím se zároveň rozšiřují detekční schopnosti antiviru. Dlužno připodotknout, že zapnutí heuristické analýzy je záležitost poměrně náročná na výkon procesoru a paměť.

Až dosud se tak mohlo zdát, že internet je veskrze věc užitečná a prospěšná. Není tomu ovšem tak. Právě Síť je nejčastějším zdrojem napadení počítače virem. Kromě dnes již populárních e-mailových červů (co mi to kdo posílá za prográmek?), které se zhusta šíří kvůli malé opatrnosti uživatelů, se mohou na internetu objevit i webové servery s vadným obsahem. Ty implementují vir do systému prostřednictvím aktivních prvků na stránkách.

Co navíc

Uvedené vlastnosti jsou typickým znakem všech vyspělých antivirových programů, takže McAfee by pro vás byl zajímavý snad jen cenou. Ale jsou tu ještě dvě podstatná rozšíření. Prvním z nich je věc spíše okrajová a týká se majitelů PDA, tedy kapesních počítačů. PDA může být použito k synchronizaci dat z více počítačů, a tím se též otevírají vrátka pro možný vstup viru do vašeho stroje. I s tímto si VirusScan umí poradit, a během synchronizace hlídá, jestli jsou data tekoucí do počítače v pořádku.

Druhá výhoda je podstatně zajímavější. Je to možnost vytvářet zálohy důležitých souborů na základě jejich výběru podle předlohy. Minulá nejasná věta značí, že uživatel si vybere, které typy souboru se mají zálohovat, a také jak často. Pokud tedy dojde k napadení nějakých souborů (klasicky se jedná např. o soubory MS Office, napadené makroviry), nehrozí při jejich léčení nebezpečí, že o data příjdete. Resp. jen o tu část, která byla změněna v mezidobí mezi dvěma zálohami. Zálohovaný adresář je mapován v systému jako další disk fyzický. Takto může být mapován i adresář na sdíleném disku.

Rozhodnutí je na vás

McAfee VirusScan je vyspělý a kvalitní produkt, poskytující komplexní ochranu proti virům a aktivitám počítačových programů, které by mohly škodit. Nabízí ucelenou paletu prostředků, rezidentním štítem a heuristickou analýzou počínaje a důkladným monitorováním všech možných vstupů konče. Pokud se rozhodnete pro tento produkt, chybu rozhodně neuděláte. Zárukou může být zázemí renomované společnosti.

McAfee VirusScan

zálohování kritických souborů

vyspělost

K recenzi poskytla firma: Network Associates GmbH, www.de.nai.com

Cena: cca 1 300 Kč (bez DPH)

§§§§§


Knihy


Dokonalý webdesign

Patrik Malina

c02p0382

Jak jsem se zmínil u jednoho z titulů již v minulém čísle, návrh a tvorba webových stránek se od poctivého "drcení" HTML kódu dávno počaly přesouvat spíše do oblasti klasické sazby a grafických kreací. O tom, že moderní design internetových sídel se již nerovná znalosti značkovacích jazyků, vás přesvědčí i tato útlá publikace, v níž je zajímavých informací celá řada, avšak ukázky kódu jsou v naprosté menšině. Jste-li tedy více méně programátory a ostatní "změkčilosti" vás obtěžují, klidně knihu ignorujte.

Ze všeho nejvíce se publikace blíží jakési metodické příručce, jíž by se měl adept návrhář stránek zhruba přidržovat. Autor začíná důkladně "od podlahy" pojedná v úvodu o zdrojích rozšiřujících informací, potřebném hardwaru, softwaru, a systémových požadavcích. Další kapitola je věnována jazyku HTML, ale především s ohledem na využitelné možnosti, tak jak se postupně vyvíjely a obohacovaly. Zajímavý je třetí oddíl, zaměřený na tvorbu návrhu a komunikaci s klientem o jeho představách.

Značně obsáhlá část je zaměřena na vlastní webový design z "estetického" hlediska. V řadě případů stať připomíná tradiční učebnici sazby, avšak nedejte se zmást nenápadně jsou v ní vloženy velmi cenné rady a hlavně užitečné koncepční poznámky, jež se vyplatí respektovat. Právě zde najdete nepřeberné množství konkrétních příkladů v podobě samotných návrhů grafického řešení, ale nechybí výběry používaných fontů písem, použití tabulek či navigace na stránce, nebo využití obrázků a barev, včetně názorné barevné přílohy. Poslední dvě kapitoly v podstatě řeší technologické otázky pátá se zabývá implementací grafických představ pomocí dostupných nástrojů, a šestá řeší přenos dat na server a údržbu.

Na první pohled kniha působí zjednodušeným dojmem, avšak nepodceňujte její zajímavý a inspirativní obsah. Doporučuji ji především začátečníkům a mírně pokročilým zájemcům.

Autor: Robert Mindžák

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 170

Doporučená cena: 269 Kč

Hacking bez tajemství

Patrik Malina

Nejen v zahraničí, ale i u nás je již dílko partičky nadšenců a hackerů (rozuměj špičkových odborníků, nikoliv zločinců) z okruhu společnosti Foundstone na nejlepší cestě stát se nepostradatelným materiálem pro každého správce. Tuzemský vydavatel připravil v relativně krátkém časovém odstupu již druhé české vydání (dle třetí originální edice), a to se příliš často v těchto kruzích nestává.

Název knihy je velmi příznačný. Jste-li ve vztahu k hackingu, tedy umění nalézat originální řešení v místech, kde jiní narazili, příliš puritánští, odhoďte zábrany. Kniha je koncipována v duchu tvrzení, že máte-li se úspěšně bránit nejbrutálnějším útokům opravdových záškodníků, musíte dobře ovládat metodiku jejich práce, neboť jen tak jim můžete čelit. Samozřejmě se publikace může stát návodem pro opravdový útok, ale napsána byla proto, aby vám usnadnila obranu.

Jak jsem zmínil, po obsahové stránce je text velmi otevřený. Autoři jej koncipovali jako paralelu s postupem osoby, jež pracuje na více či méně sofistikovaném útoku. První část knihy je všeobecná a upozorňuje na informační zdroje, jež potenciálním zájemcům poskytujete, často nevědomky či v dobré víře. V dalším oddílu knihy již přijdou na řadu vlastnosti a slabiny jednotlivých operačních systémů různé verze Windows, Novell NetWare a UNIXu. Třetí část je zaměřena na útoky proti ryze síťovým zařízením, a čtvrtá pak se věnuje různým pokročilým praktikám a specialitám, jako jsou hacky webů, přebírání běžících spojení či zneužití děravého softwaru. Právě v této oblasti dochází k nejčastějším problémům.

Publikace je jednoznačně určena pro zkušenější uživatele a správce, a bez znalostí TCP/IP či specifického operačního systému ji moc neužijete. Na druhou stranu, znalí jistě ocení přehled a praktické zkušenosti autorů, precizní zpracování klíčových témat a hodnotné odkazy na informační zdroje. A navíc máte přiloženo CD se vším potřebným.

Autor: Joel Scambray, Stuart McClure, George Kurtz

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 625

Doporučená cena: 590 Kč

Linux hackerské útoky

Patrik Malina

Ze stejných vod, jako jiná kniha na této dvoustraně, tedy od autorů z okruhu firem Foundstone a Onsight, pochází i zde představovaná speciální učebnice zabezpečení počítačové sítě a operačního systému Linux. Publikace, připravená tentokrát v češtině jiným nakladatelem, představuje rovněž nesmírně hodnotný materiál pro správce operačních systémů, a velmi dobře doplňuje zmíněnou knihu v oblasti Linuxu.

Přestože je publikace zaměřena na specifický OS, velmi rád bych zdůraznil, abyste její potřebnost nepodceňovali. Jednak, jak sami autoři vědí a naznačují, Linux je velmi vhodná platforma pro útočníky i ochránce sítí, jednak právě ona často hostí nejčerstvější novinky v oblasti zabezpečovacího i "útočného" programového vybavení. Kniha navíc obsahuje řadu koncepčních témat, jejichž využití není vázáno pouze na Linux.

Celá publikace je hrubě rozvržena na několik základních částí nejprve je pojednáno o principech práce Linuxu a jeho zabezpečení, dále se autoři zaměřili na postupy při průniku do sítě zvenčí, třetí část řeší útoky z vnitřní sítě a čtvrtý, velmi zásadní oddíl je zaměřen na problémy spojené se serverovými aplikacemi klíčových síťových služeb (elektronická pošta, FTP, web) a také na firewally. Poslední, pátá část dodatky zahrnuje několik užitečných přehledů, a hlavně skvěle zpracované modelové studie útoků na síť či server. Je ohromná škoda, že právě tato názorná část není podstatně delší a obsáhlejší.

Tato kniha se rovněž vyznačuje otevřeností autorů ve vztahu k problematice. I zde platí, že musíte detailně znát postupy potenciálních útočníků, abyste byli schopni se smysluplně bránit, a jakákoliv tabu nejsou namístě. Důsledné studium a experimentování vám navíc umožní jaksi mimochodem opravdu důkladně proniknout do hlubin operačního systému, jejž spravujete. V každém případě jde o mimořádnou publikaci a s její koupí neváhejte.

Autoři: Brian Hatch, James Lee, George Kurtz

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2002

Počet stran: 576

Doporučená cena: 590 Kč

PHP a MySQL - Rozvoj webových aplikací

Patrik Malina

Kombinace dvou v názvu uvedených technologií skriptovacího jazyka PHP a databázového stroje MySQL představuje v současné době jedno z nejpoužívanějších řešení pro tvorbu náročných, profesionálních internetových aplikací. S ohledem na tento fakt je s podivem, že předkládaná kniha patří mezi několik málo, jež se touto problematikou u nás seriózně zabývají. O to cennější je, že tato publikace jde značně do hloubky a neopomíjí žádné důležité téma.

Integrovaný výklad tematiky jazyka PHP a databáze MySQL samozřejmě není jen důsledkem jejich popularity, ale především vyústěním vzájemné komplementarity obě technologie jsou nerozlučně spjaty od raných dob vzniku dynamicky generovaných webových stránek, a knihu tedy v každém případě chápejte jako obsáhlý výukový materiál pro tvorbu internetových aplikací.

V souladu s výše uvedenou koncepcí jsou první a druhá část knihy zpracovány jako zevrubný nástin vlastností a použití PHP a MySQL. Očekávejte důkladný přehled s řadou krátkých, demonstrativních příkladů, jež především naznačují možnosti pokročilé implementace. Obzvláště pěkně napsanou část, věnovanou databázi, nepřeskakujte, pokud si nejste jisti, co se v těchto končinách děje. Klíčový je rozhodně oddíl třetí, věnovaný bezpečnostním otázkám, transakcím a autentifikaci, bez nichž nelze na profesionální práci pomýšlet. Čtvrtá část se opět věnuje, ovšem na pokročilejší úrovni, jazyku PHP a poslední, pátá, pak velmi obsáhle rozpracovává řadu konkrétních řešení. Právě tuto část, jež důkladně rozebírá reálné nasazení, považuji za velice zdařilou a hodnotnou.

Kniha je velmi cenná a poskytuje ukázky a návody pro prakticky celý okruh problémů, jež při sestavování profesionálních řešení nastanou. Smutnějším případem je v některých místech redakční zpracování a sazba knihy, např. obsah se moc nepovedl. To ale asi vážné zájemce neovlivní.

Autoři: Luke Welling a Laura Thomson

Vydavatelství: SoftPress, Praha, 2002

Počet stran: 719 stran

Doporučená cena: 690 Kč

MS Windows XP Professional - Kapesní rádce administrátora

Patrik Malina

Tahle kniha mně byla sympatická od první chvíle její přiměřené rozměry a rozsah napovídaly, že by se mohlo jednat o dobrý kompromis mezi jednoduchou uživatelskou příručkou a vyčerpávajícím "resource kitem". Ihned však musím upozornit na jednu význačnou vlastnost, jež by mnohé mohla zklamat titul je nejen přeložen, ale rovněž důsledně upraven pro českou verzi zmíněného operačního systému. A protože ukázkami grafického rozhraní se to uvnitř jen hemží, při rozhodování o koupi toto důkladně zvažte.

Pravděpodobně proto, že se jedná o klientskou verzi operačního systému, je publikace kompromisem především ve prospěch uživatele. Detailně jsou zpracovány možnosti nastavení grafického uživatelského rozhraní a popis hrátek s novinkami tohoto druhu nejspíš běžného správce otráví. Naštěstí jsou v knize zpracována i další témata poněkud techničtějšího charakteru. Krom zmíněného zde tedy najdete např. nastavení hardwaru, konfiguraci na přenosných počítačích, správu lokálních uživatelů či pokročilé nastavení složek a souborů. Třetí část je věnována práci v síťovém prostředí, a domnívám se, že právě zde mohl autor poskytnout více prostoru, neboť se jedná, vedle bezpečnostních otázek, o dnes prakticky nejdůležitější problematiku. Zpracováno je jak přímé připojení do sítě internet, tak konfigurace v rámci lokálního síťového prostředí, dále vzdálené přístupy a problematika ověřování. Závěrečný oddíl je pak zaměřen na optimalizaci práce systému a řešení různých problémů, včetně poškození či ztráty klíčových dat.

Bohužel právě poslední část knihy odhaluje dle mého soudu jednu z jejích koncepčních slabin. Tematika je zpracována formou postupů, často velmi detailních, jež však vyhovují v případě, že vše je bezchybně funkční a často také nastaveno jako "z výroby". Přestože kniha je jinak názorná, vadí mi podle mého nepřiměřená cena.

Autor: William R. Stanek

Vydavatelství: Computer Press, Praha, 2002

Počet stran: 348

Doporučená cena: 347 Kč

§§§§§


Český Internet a MS Internet Explorer 6.0

JAN ŽĎÁREK

c02p0383

Po přečtení názvu této publikace ji asi většinou zařadíte mezi celou řadu podobných titulů, tentokrát by to ale nebylo úplně spravedlivé. Zkušený autor mnoha publikací o internetu předkládá čtenářům informace a návody potřebné pro bezproblémové používání internetu.

Publikace je rozdělena do deseti kapitol, každá z nich odpovídá určité oblasti využití internetu, resp. ovládání příslušného softwaru, ovšem výhradně z produkce Microsoftu. Že existují i alternativní softwarové produkty se sice dozvíte, avšak jen jaksi mimochodem.

Přesto tuto publikaci nelze zařadit mezi tuctovou produkci, neboť autor nejenom vysvětluje, kam kliknout, což úplnému začátečníkovi zprvu asi postačí, ale danou problematiku uvádí v širším kontextu a dává zájemci možnost nahlédnout, jak konkrétně věci fungují. Důležitost, kterou tomu přikládám, pochopíte, když si uvědomíte, kolik zbytečných problémů si někteří uživatelé způsobí právě kvůli nepochopení principů. V tom ostatně tkví rozdíl mezi začátečníkem a pokročilým uživatelem. Přes značnou složitost problematiky jsou vybrány a stručně a srozumitelně vysvětleny všechny potřebné pojmy, se kterými se běžný uživatel může při používání internetu setkat.

Kromě zmíněné teorie se ovšem dostane i na praxi, např. výběr poskytovatele připojení, instalace a konfigurace IE, a samozřejmě jeho ovládání při procházení WWW. Krátce je probráno použití telnetu a FTP, podrobně elektronická pošta (v podání Outlook Expressu), ovšem včetně pěkného popisu práce s elektronickými konferencemi a diskusními skupinami (News). Závěr tvoří návod k efektivnímu využití připojení, použití portálů a vyhledávacích služeb, a rovněž se zde setkáte s problematikou bezpečnostních otázek.

Váháte-li, kterou publikaci z této oblasti si vybrat, doporučuji Český Internet a MS Internet Explorer 6.0.

Autor: Miroslav Renda

Vydavatelství: Grada Publishing, Praha

Počet stran: 192

Doporučená cena: 197 Kč

§§§§§